Piacenza-vaihe
Piacenza-vaihe ("Piacenzian") on maapallon geologisessa historiassa plioseeni-epookin päättänyt vaihe, noin 3,6–2,6 miljoonaa vuotta sitten.
Silloin Maan ilmasto kylmeni huomattavasti kohti pleistoseenin jääkausia. Luoteis-Euroopan stratigrafiassa Piacenza-vaihetta vastaa Reuver-vaihe.
Tämän kauden jälkeen Euroopan lajisto muuttui subtrooppisesta tai lämpimänlauhkeasta viileämmän ympäristön lajistoksi. Monilla alueilla norsulajit korvautuivat hevosilla. Maan keskilämpötila näyttää vaihdelleen rajusti jo 3,2 miljoonaan vuoden sisään. Kun Panamankannas nousi merestä tulivuorenpurkauksissa noin 3,3–2,5 miljoonaa vuotta sitten, Pohjois- ja Etelä-Amerikan lajistot sekoittuivat, ja mm. laiskiaiset vaelsivat pohjoiseen, hevoset etelään. Panamankannas muutti Golfvirran kulun ja salli sen kuljettaa kylminä jaksoina kosteutta pohjoiseen jäätiköitä varten. Pohjois-Grönlanti jäätyi 3,5–3 miljoonaa vuotta sitten.
Panamankannas oli alkanut sulkeutua jo 13–10 miljoonaa vuotta sitten, jolloin tulivuorisaaria nousi sinne merestä. 
5 miljoonaa vuotta sitten koko maapallon syvävesi oli 3,5 astetta nykyistä lämpimämpää. Kannas oli mannerliikuntojen mukana sulkeutua moneen otteeseen, mutta sulkeutui lopullisesti viimeistään noin 3,0–2,5 miljoonaa vuotta sitten. Syvemmällä oleva keskivesikierto katkesi Tyynenmeren ja Karibianmeren väliltä ensi kerran jo 4,5–4,0 miljoonaa vuotta sitten avautuakseen pariin otteeseen noin 3,8 ja 3,4–3,3 miljoonaa vuotta sitten.
Noin 2,8 miljoonaa vuotta sitten Intian valtamerellä kehittyi planktonnäytteiden perusteella monsuuni, syntyi planktoneliölajeja, jotka kerrostuivat eri tavoin eri vuodenaikoina. Monsuunin uskotaan liittyvän pohjoisen pallonpuoliskon jäätiköitymisiin. Amerikassa tapahtui lajiston vaihtoja Pohjois- ja Etelä-Amerikan välillä 2,82 ja 2,65–2,5 miljoonaa vuotta sitten. Laajoja jäätiköitymisiä oli 3,2, ja varsinkin MIS G16-G10 2,92–2,82 ja MIS G6-G2 2,74–2,64 miljoonaa vuotta sitten.
Noin 3,21 miljoonaa vuotta sitten Tyynenmeren pohjan keskilämpötila oli sama kuin nyt. Ehkä noin 3,15 miljoonaa vuotta sitten Tyynenmeren pohjan keskilämpötila laski 3–4 astetta, ja suuria jäätiköitä ilmestyi pohjoiselle pallonpuoliskolle, ja merijäätä ajelehti hetken pohjoiselle pallonpuoliskolla. Kylmä kausi oli MISG14.
3,01, 3,02 ja 2,96 miljoonaa vuotta sitten maapallolla koettiin kylmiä huippuja. 2,95–2,82 kaudella MIS G7-MIS G11 miljoonaa vuotta sitten oli taas hyvin lämmintä, pintaveden lämpötila nousi 2–3 celsiusastetta. Tällä kaudella, noin 2,85 miljoonaa vuotta sitten, lämpötila tipahti.
Lämpötila putosi rajusti kaudella "MIS G10" 2,82 miljoonaa vuotta sitten. Tyynenmeren pohjalämpötila romahti kahdessa vaiheessa yhteensä 6 °C 2,82–2,7 miljoonaa vuotta sitten. Todellinen romahdus, nimeltä "MIS G6", sattui 2,74 (2,75–2,73) miljoonaa vuotta sitten (jolloin Panamankannas mitä luultavimmin sulkeutui lopullisesti) ja merenpinta putosi 90 m. Tällöin kvartäärin tyyppiset jääkausijaksot ilmestyivät näkyviin merenpohjan käyrissä, jotka kuvaavat happi-isotooppeja jne. Merenpinta aleni 46 metriä ja tapahtui huomattavia muutoksia Maan eläimistössä ja kasvillisuudessa. 2,70 miljoonaa vuotta sitten oli hyvin kylmää.
Lämpötila aleni edelleen jonkun verran, kunnes oli hyvin alhaalla noin 2,64 miljoonaa vuotta sitten. Noin 2,59 miljoonaa vuotta sitten kauden päättyessä lämpötila äkkiä nousi 3 astetta ja laski saman verran juuri seuraavan kauden alussa.
Jäätiköt alkoivat kasvaa kaudella MIS104, 2,6–2,615 miljoonaa vuotta sitten. Nämä ensimmäiset jäätiköitymiset eivät Amerikassa peittäneet koko Kanadaa.