Sitova välilyönti
Sitova välilyönti eli yhdistävä välilyönti (U+00A0, , NBSP) on erityinen tietokoneissa käytettävä sanaväli, jota seuraava sana pysyy aina samalla rivillä edeltävän sanan kanssa. Tavallisen välilyönnin kohdalle tietokone voi tekstiä rivittäessään tarvittaessa sijoittaa rivinvaihdon, mutta sitovan välilyönnin yhdistämiä sanoja (tai merkkejä) on käsiteltävä erottamattomana kokonaisuutena, joten jos rivin lopussa ei ole tarpeeksi tilaa jälkimmäiselle osalle, koko yhdistelmä siirtyy seuraavalle riville.
Sitova välilyönti näyttää periaatteessa aivan samalta kuin tavallinen välilyönti. Käytännössä eroja voi tosin ilmetä, jos teksti typografisesti tasataan sekä vasemmasta että oikeasta reunasta; tasauksen yhteydessä kaikki samalla rivillä olevat sanavälit tarvittaessa hieman levenevät, mutta sitovan välilyönnin jotkin sovellusohjelmat jättävät leventämättä.
Sitova välilyönti sisältyy Latin 1 -merkistöön, joten teknisesti se on käytettävissä aina, kun esimerkiksi ä- ja ö-kirjaimetkin ovat käytettävissä.
Sitovaa välilyöntiä on tarkoituksenmukaista käyttää tavallisen välilyönnin sijasta sellaisten sanojen tai merkkien välissä, joista ensimmäinen vaikuttaisi jotenkin orvolta rivin lopussa tai jälkimmäinen vaillinaiselta rivin alussa. Sitova välilyönti on paikallaan etenkin seuraavanlaisissa tilanteissa (näissä esimerkeissä sitovat välilyönnit on erikseen varjostettu, jotta ne erottuisivat tavallisista välilyönneistä):Sitovan välilyönnin lisäksi Unicode-merkistössä on muitakin samankaltaisia erikoismerkkejä. Sitova ohuke (U+202F, , NNBSP) on tavallista välilyöntiä kapeampi, ja siksi se voisi olla typografisesti tyylikkäämpi vaihtoehto esimerkiksi lukujen tuhaterottimeksi (esim. 65 536). Kaikki selaimet eivät kuitenkaan osaa kunnolla käsitellä sitovaa ohuketta, vaan se saattaa näyttää yhtä leveältä kuin sitova välilyönti. Pahimmassa tapauksessa selain ei ehkä edes tunnista sitovaa ohuketta, vaan näyttää sen paikalla jonkinlaisen korvikemerkin.
Numerovälilyönti (U+2007, ) on yleensä tavallista välilyöntiä leveämpi, sillä sen leveys vastaa fonttiin sisältyvien numeromerkkien leveyttä. Se on lähinnä tarkoitettu käytettäväksi allekkain lueteltavissa numerosarjoissa, joiden halutaan pysyvän täsmälleen samanlevyisinä keskenään. Numerovälilyönti on kuitenkin esimerkiksi tuhaterottimeksi usein häiritsevän leveä, ja lisäksi se voi sitovan ohukkeen tavoin joissain tilanteissa aiheuttaa teknisiä ongelmia.
Erikoistapaus on leveydetön sitova merkki, joka on itsessään näkymätön mutta jolla voidaan tarvittaessa varta vasten estää rivinvaihto jossain tietyssä kohdassa. Tällaisia merkkejä on Unicodessa itse asiassa kaksi, sillä alkuperäistä leveydetöntä yhdistävää välilyöntiä (U+FEFF, , ZWNBSP) käytetään nykyään ensisijaisesti teknisenä tavujärjestyksen osoittimena eräissä Unicoden merkistökoodauksissa. Käytännössä se yhä käy myös sitovaksi merkiksi, vaikka periaatteessa tähän tarkoitukseen suositellaan pikemminkin sanayhdistintä (U+2060, , WJ). Sanayhdistintä puolestaan ei pidä sekoittaa leveydettömään yhdistimeen (U+200D, , ZWJ), jota ei ole tarkoitettu rivinvaihdon estämiseen, vaan erityisesti arabialaiselle sekä etelä- ja kaakkoisaasialaisille kirjoitusjärjestelmille ominaisten ligatuurien muodostamiseen.
Sellaisilla tietokoneilla, joissa on käytössä laajennettu suomalainen näppäimistö, sitova välilyönti voidaan kirjoittaa pitämällä alhaalla AltGr-näppäintä, samalla kun painetaan välilyöntinäppäintä:
Monissa tekstinkäsittelyohjelmissa, kuten Microsoftin Wordissä ja Openofficen Writerissa, sitova välilyönti voidaan tuottaa myös pitämällä alhaalla Ctrl-näppäintä yhdessä vaihtonäppäimen kanssa, samalla kun painetaan välilyöntinäppäintä:
HTML-kuvauskielessä sitova välilyönti on tuotettavissa kirjoittamalla koodiin normaalin välilyönnin sijasta nimiviittaus codice_1 tai Unicode-tunnukseen perustuva numeerinen merkkiviittaus.
Sitovan merkin sijasta voidaan HTML-koodissa käyttää tyyliohjetta codice_2, joka estää epätoivottavat rivinvaihdot tietyn elementin sisällä. Jotkin selaimet esimerkiksi sallivat rivinvaihdon aina ennen aloittavaa sulkumerkkiä tai lopettavan sulkumerkin perässä, joten sellainen vaihtoehtoisia muotoja yhdistelevä ilmaus kuin "vilkas(tut)taa" voi yllättävästi katketa sulkeiden kohdalla. Tämä voidaan estää upottamalla koko sana "span"-elementtiin, johon liitetään rivinvaihdot estävä tyyliohje:
Tämä on hieman kömpelöä, mutta usein teknisesti turvallisempi vaihtoehto kuin leveydetön sitova merkki, joka voisi jossain tilanteessa aiheuttaa toisenlaisia yllätyksiä.