Sammy Babitzin
Aleksandr "Sammy" Babitzin (; 11. heinäkuuta 1948 Helsinki – 29. huhtikuuta 1973 Jyväskylä) oli suomalainen muusikko. Babitzinien muusikkoperheeseen kuuluvat myös Kirka, Muska, Ykä ja Anna.
Koko nuoruutensa ajan Sammy Babitzin oli ollut musiikista kiinnostunut. Hän alkoi tuoda kotiin baarien jukeboxien levyjä, kuten esimerkiksi Paul Ankan, jonka konserttia hän meni Linnanmäelle Kirka-veljensä kanssa katsomaan vuonna 1959.
Sammy Babitzin aloitti laulu-uransa 1960-luvun alussa The Steelers -yhteessä, jossa musisoi myös Remu Aaltonen. 1960-luvun puolessa välissä hän toimi Seija Simolan kanssa solistina Leo Lindblomin yhtyeessä taiteilijanimellä "Sammy-boy". Hän levytti ensimmäiset singlensä 1966, mutta levytykset jäivät varsin vähälle huomiolle. Ensimmäiset menestyksensä hän levytti vuonna 1970, ja nekin olivat itse asiassa duettoja pikkuveli-Kirkan kanssa ("Lilja, ruusu ja kirsikkapuu" ja "Mrs. Robinson"). Vuonna 1972 Sammy Babitzin voitti Syksyn Sävelen ylivoimaisesti Kari Kuuvan sävellyksellä "Daa-da daa-da", minkä jälkeen hänestä tuli yksi Suomen suosituimmista artisteista. Syksyn Sävelen lisäksi Sammy Babitzin osallistui Suomen Euro­viisu­karsintoihin vuonna 1973 laululla "Riviera".
Muita menestyksiä olivat esimerkiksi "Kuin tuhka tuuleen" ja "Pikku-Kallen päivän huuli".
Sammy Babitzin ei ehtinyt julkaista elinaikanaan yhtään albumia, ennen kuin kuoli 24-vuotiaana auto-onnettomuudessa. Onnettomuus tapahtui Suojoen sillalla Äänekosken Hietamalla 13-tiellä vuonna 1973 keikkamatkalla. Babitzinin auton kuljettaja kuoli välittömästi onnettomuuspaikalla, mutta Sammy Babitzin kuoli sisäelinvammoihin Jyväskylässä Keski-Suomen keskussairaalassa. Onnettomuudessa kuoli myös Sammyn tyttöystävä. Auton kyydissä ollut naismatkustaja jäi ainoana onnettomuudesta henkiin. Onnettomuusauto Alfa Romeo 1750 GTV romuttui täysin. Tutkijalautakunta piti onnettomuuden ratkaisevana syynä sitä, että sillan kansi (joka oli vaneripintainen) oli erittäin liukas sekä myötävaikuttavina tekijöinä liian suurta tilannenopeutta ja sitä, että kukaan autossa olleista ei käyttänyt turvavyötä. Silminnäkijähavaintojen perusteella Alfa Romeon nopeus oli onnettomuushetkellä ollut 130–160 kilometriä tunnissa, eikä kyseisellä tieosuudella vielä silloin ollut nopeusrajoitusta. Babitzinin hautajaisiin Helsingin ortodoksisella hautausmaalla osallistui tuhansia ihmisiä. Hänen kuolemansa jälkeen pohdittiin, julkaistaisiinko häneltä kesken jäänyt levy. Se julkaistiin ja myi kultaa.
Sammyn isän Leon (s. 1914 Pietarissa Venäjällä) perhe pakeni bolševikkien marraskuussa 1917 suorittamaa lokakuun vallankumousta Suomeen. Sammyn äiti Jelizaveta eli Elisabeth (o.s. Zarubina, s. 1917) syntyi Suomen myöhemmin luovuttamassa osassa Karjalaa ja oli osittain juuriltaan saksalainen Reininmaalta. Äidin isä oli ollut komendantti Venäjän laivastossa ja teki itsemurhan, kun bolševikit tulivat hakemaan häntä. Sammyn vanhempien suvuissa oli muitakin tsaarin armeijan upseereita. Putkimies Leo ja kotiäiti Elisabeth asuivat lastensa kanssa Helsingin Eirassa näiden ollessa pieniä ja kotikieli oli venäjä. Myöhemmin perhe muutti Helsingin Maunulaan. Babitzinien sisarussarjaan kuuluvat Sammyn lisäksi myös musikaaliset Kirill (Kirka) (1950–2007), Marija (Muska) (s. 1952), Georgij (Ykä) (s. 1955) ja Anna (s. 1960). Lisäksi perheeseen oli jo aiemmin syntynyt Leo (1946–1948), joka hukkui kaksivuotiaana.
Sammy Babitzinin poika on Mikael Babitzin.
Lisäksi on julkaistu levy "Babitzinit konsertissa", joka on livetaltiointi Sammy Babitzinin muistokonsertista