Taj Mahal
Taj Mahal on Agrassa Uttar Pradeshin osavaltiossa Intiassa sijaitseva mausoleumi, jonka Suurmogulien valtakunnan hallitsija Shah Jahan rakennutti 1600-luvulla muistoksi synnytyksessä kuolleelle lempivaimolleen Mumtaz Mahalille. Myös Shah Jahan on haudattu mausoleumiin vaimonsa vierelle. Valkoisesta marmorista rakennetun mausoleumin lisäksi rakennuskompleksiin kuuluu reunustava muuri, puisto, portti, moskeija ja vierastalo. Mausoleumi on koristeltu arvokkailla kivireliefeillä ja -upotuksilla sekä kalligrafialla.
Taj Mahalia pidetään nykyisin indoislamilaisen arkkitehtuurin suurimpana saavutuksena, ja se on kauneutensa vuoksi nimetty Unescon maailmanperintökohteeksi.
Suurmogulien valtakunnan hallitsija Shah Jahan rakennutti Taj Mahalin lempivaimonsa Mumtaz Mahalin muistoksi. Mumtaz Mahal oli synnyttänyt Shah Jahanille 14 lasta, joista seitsemän jäi eloon. Hän kuoli synnytettyään vuonna 1631 terveen tyttövauvan.
Shah Jahanin kerrotaan valinneen mausoleumin paikan yhtäältä sen kauneuden vuoksi ja toisaalta koska sinne oli näkymä Agran linnoituksesta.
Mausoleumi rakennettiin vuosien 1632 ja 1648 välillä. Rakennuskompleksin muut rakennukset kuten moskeija ja portti valmistuivat vuoteen 1653 mennessä. Nimi "Taj Mahal" on urdua ja tarkoittaa ”rakennusten kruunu”. Taj Mahalia kutsuttiin aluksi vain haudaksi: nimen Taj Mahal se sai myöhemmin Mumtaz Mahalin mukaan.
Mausoleumin pohjapiirros perustuu Delhissä sijaitsevaan Humayunin mausoleumiin. Rakennuskompleksin arkkitehtuurissa on islamilaisia piirteitä ja symboliikkaa: moskeijan, neljän minareetin ja seiniin kaiverrettujen Koraanin säkeiden lisäksi esimerkiksi puutarhan neljän kanaalin voidaan katsoa symboloivan Paratiisin neljää jokea, mitä alueen porttiin kaiverretut säkeetkin korostavat.
Taj Mahalin pääarkkitehti oli Ustad Ahmad Lahori. Muita tärkeimpiä arkkitehteja olivat Abd ul-Karim Ma’mur Khan ja Makramat Khan. Rakentajia ja koristajia tuotiin työmaalle koko Suurmogulien valtakunnan alueelta sekä Keski-Aasiasta ja Iranista. Taj Mahal on rakennettu etupäässä valkoisesta marmorista, ja siihen on käytetty lisäksi kahtakymmentäkahdeksaa kallisarvoista kivilaatua. Materiaali tuotiin eri puolilta Intiaa ja Keski-Aasiaa tuhannen norsun selässä. Valkoista marmoria tuotiin Makranasta, Rajasthanista, punaista hiekkakiveä Fatehpur Sikristä, jaspista Punjabista, jadea ja kristallia Kiinasta, turkoosia Tiibetistä, lapislatsulia ja safiiria Sri Lankasta, hiiltä ja karneolia Arabiasta ja timantteja Pannasta.
Rakennuskompleksi sijaitsee 17 hehtaarin laajuisella, muurein reunustetulla puistoalueella Yamunajoen varrella Agrassa Uttar Pradeshissa. Mausoleumin lisäksi alueella on moskeija, vierastalo ja portti. Alue on symmetrinen pohjoinen–etelä-akselinsa suhteen.
Alueen eteläpäädyssä on kolmikerroksinen pääportti ("darwaza"), jonka katolla on hindulaiset paviljongit. Portti on vuorattu nykyisin kuparilla, alun perin hopealla. Sen seiniin on kaiverrettu Koraanin tekstejä.
Portin ja mausoleumin välissä oleva puisto on klassista mogulien "chahar bagh" -tyyliä. Puisto on jaettu neljään osaan, jotka on edelleen jaettu pienempiin osiin kävelykaduilla. Siinä on kaksi risteävää marmorista tehtyä, sypressipuiden reunustamaa kanavaa, joissa on suihkulähteitä. Puiston jokaisessa neljässä symmetrisessä osassa on 16 kukkapenkkiä, joissa on yhteensä noin 400 kasvia. Alun perin kanavissa ui värikkäitä kaloja ja puistossa eli lintuja. Puiston sivuilla on moskeija ja vierastalo, jotka on tehty punaisesta hiekkakivestä.
Joen rannalla on itse Taj Mahal, suuri valkoinen mausoleumi. Rakennus on tehty valkoisesta marmorista ja sen perustus on hiekkakiveä. Mausoleumissa yhdistyy persialainen, keskiaasialainen ja islamilainen arkkitehtuuri. Pääasiassa arkkitehtuuri on persialaista "safavidi"-tyyliä. Se on koristeltu kukka-arabeskein, koristenauhakuvioin ja kalligrafisin kaiverruksin. Mausoleumin nurkissa on neljä minareettia, mikä oli aikoinaan uusi arkkitehtoninen ratkaisu. Mausoleumin keskellä on kahdeksankulmainen hautakammio, jonka yllä on korkea kupoli. Hautakammion ympärillä on kahdessa tasossa 16 pienempää kammiota.
Shah Jahanin ja Mumtaz Mahalin koristellut muistohaudat sijaitsevat mausoleumissa vierekkäin, vaimon muistohauta huoneen keskellä ja miehen suurempi muistohauta sen vieressä. Shah Jahanin muistohauta asennettiin 30 vuotta hänen vaimonsa haudan jälkeen. Pariskunnan ruumiit on haudattu alemmalla tasolla sijaitsevaan kryptaan, mikä oli tapana mogulihallitsijoiden hautamuistomerkeissä.
Joen ja portin välinen alue on kooltaan 580 × 300 metriä. Keskuspuisto on 300 × 300 metriä.
Mauseleumi on kahdeksankulmio, jonka pohjamitat ovat 57 × 57 metriä. Se on 6,7 metriä korkealla alustalla, jonka leveys on 295 × 111 metriä. Alustan kulmiin pystytetyt minareetit ovat korkeudeltaan 42 metriä. Kupolin halkaisija on leveyssuunnassa 18 metriä ja pystysuunnassa 25 metriä, ja se kohoaa 65 metrin korkeuteen. Kupolin huipulla on kattokoriste, jonka kanssa rakennuksen korkeus on 73 metriä.
Taj Mahalin sisällä on mosaiikkeja ja marmoriseiniä, joilla on jalokivillä tehtyjä hienostuneita kuvioita. Koristelussa esiintyy "pietra dura" -menetelmällä tehtyjä köynnösmäisiä kukka-aiheita, jotka tehtiin marmorireliefeinä tai upotuskoristeluina. Osa upotetuista jalokivikoristeluista on varastettu ja tärvelty; etenkin vuoden 1857 sepoykapinan aikana siihen syyllistyivät brittisotilaat ja -viranomaiset. Niiden lisäksi seinissä on kalligrafi Amanat Khanin mustalle marmorille kaivertamaa ja valkoiselle marmorille upotettua kalligrafiaa, Koraanin lyhyitä säkeitä, jotka käsittelevät etenkin tuomiopäivää.
Mumtaz Mahalin muistohaudassa on kaiverrus, jossa lukee persiaksi ”Tässä makaa Arjumand Bano Begum eli Mumtaz Mahal, joka kuoli 1040 A.H. eli 1630 jaa.” Myös Shah Jahanin haudassa on hautakirjoitus. Arkkujen yläpuolella on kairolainen lamppu, jossa palaa ikuinen tuli. Kummassakin arkussa on arvokkaat upotuskoristelut.
Kupolin huipulla on puolikuu, jonka sakarat osoittavat ylöspäin. Näin siinä yhdistyvät islamilainen ja hindulainen symboliikka.
Taj Mahalia pidetään indoislamilaisen arkkitehtuurin suurimpana saavutuksena niin arkkitehtuurinsa, puistojensa kuin pintojensa kauniiden koristelujenkin kannalta.
Rakennuskompleksia on korjattu ja huollettu vuosisatojen aikana, mutta se on säilynyt alkuperäisen kaltaisena. Kompleksin ylläpidosta vastaa "Archaeological Survey of India". Rakennusten lähistöllä on kiellettyä polttaa hiiltä, jotta rakennukset eivät kärsisi ilmansaasteista.
Taj Mahal nimettiin Unescon maailmanperintökohteeksi vuonna 1983. Taj Mahal on Intian suosituin turistikohde, ja siellä käy vuosittain miljoonia turisteja.