hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Daultay Dofine
Dayltay Dofine on rodultaan neimoidialainen, ja usean muun rotunsa edustajan tavoin varovainen ja pelkuri. Hän esiintyy vain elokuvassa Pimeä uhka, joka on osa Star Wars -saagaa. Enemmän hän on saanut jalansijaa Expanded Universessa eli EU:ssa.
Dofine syntyi Cato Neimoidialla pienenä toukkana. Suurissa pesissä hänestä kehittyi pelkuri, joka elää koko ajan vain kuolemaa peläten.
Hän pääsi Kauppaliiton riveihin (luultavasti Nute Gunrayn ja korkean syntyperänsä avutuksella) ja siellä pienen rahtialuksen johtoon. Valitettavasti parin vuoden jälkeen hänen alukselleen hyökkäsi joukko rikollisia, jotka räjäyttivät aluksen. Dofine kuitenkin pelastui alukselta ja päätyi Kauppaliiton lippulaivaan kapteeniksi. Hän johti alusta eteenpäin sen tuhoutumiseen asti.
Gunray otti hänet mukaansa erääseen salaiseen rinkiin, jossa mukana oli Darth Sidious, Gunrayn neuvonantaja Rune Haako ja yksi neimoidialainen, jonka nimeä ei paljastettu. Dofine pelkäsi jokaista kokousta, mutta sitä enemmän hän pelkäsi sitä mitä hänelle tehdään jos hän joskus jäisi pois. Yksi neimoidialainen teki kerran niin ja Sidiouksen oppipoika Darth Maul katkaisi hänet kaulasta. Siispä hän jatkoi.
Eräänä päivänä Gunrayn käskettiin tehdä kauppasaarto Naboolle. Gunray totteli, mutta Dofine alkoi pelätä ja rukoilla yhä enemmän. Kauppasaarron ollessa alussaan kansleri Valorum lähetti kaksi jediä, Obi-Wan Kenobin ja Qui-Gon Jinnin heidän luokseen. Dofine hätäili koko ajan siitä hyvästä ja lateli Sidioukselle syitä lopettaa saarto. Sidious suuttui ja sanoi Gunraylle ettei enää halunnut nähdä Dofinea silmissään. Dofine huokaisi helpotuksesta, muttei vieläkään pitänyt tilanteesta. Kun Naboon taistelu alkoi, Dofine käynnisti taisteludroidit. Naboolentäjien saapuessa paikalle Dofine lähetti kaikki aluksen droidihävittäjät heidän kimppuunsa. Kuitenkin alus tuhoutui yhdeksänvuotiaan Anakin Skywalkerin laskeuduttua vahingossa aluksen hangaariin ja ammuttua protonitorpedot kohteisiin, joista alkoi ketjureaktio, jonka ansiosta Dofine sekä sadat muut neimoidialaiset räjähtivät atomeiksi. Samalla droidit sammuivat, ja naboolaiset voittivat taistelun.
Mike Vallely
Mike Vallely (s. 29. kesäkuuta 1970 New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ammattilaisrullalautailija. Vallely aloitti skeittauksen viisitoistavuotiaana, ja harrastus piti hänet poissa vaikeuksista tuoden vaihtelua unelmoivaan elämään. Vallely osallistui kotikaupungissaan paikalliseen skeittauskilpailuun voittaen sen. Sponsorit huomasivat hänen persoonallisen tyylinsä, ja vuonna 1986 hän aloitti uransa ammattilaisena. Nykyään Vallely kiertää Pohjois-Amerikkaa jopa 100–180 päivää vuodessa. Hän myös laulaa "Revolution Mother" -punkyhtyeessä. Vallely on esiintynyt komediasarjassa Viva la Bam, ja hän on myös mukana Tony Hawk -sarjan tietokone- ja konsolipeleissä.
Multisilta
Multisilta on Tampereen eteläinen lähiö noin kahdeksan kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Multisiltaa rakennettiin 1960-luvun lopusta 1990-luvulle asti. Kaupunginosan väkiluku on noin 3 000. Sen keskustassa sijaitsee pubi, elintarvikeliike, seurakuntatalo sekä kebab-pizzeria-grilli. Asuntoalueen pohjoispuolella on vesitorni.
Kaupunginosa on saanut nimensä Multiojan aikanaan ylittäneen puusillan mukaan. Multioja laskee Sääksjärvestä Pyhäjärven suuntaan. Multisillan seutu kuului aikoinaan Hatanpään kartanon maihin, jotka Tampereen kaupunki osti vuonna 1913. Naapurikaupunginosan Peltolammin tavoin Multisilta kaavoitettiin alun perin omakotialueeksi ja ensimmäinen asemakaava vahvistettiin vuonna 1950, mutta laajamittainen rakentaminen ei syystä tai toisesta alkanut. Alueelle vahvistettiin uusi kerrostalokaava vuonna 1968.
Multisilta rajoittuu pohjoisessa Peltolammin kaupunginosaan. Etelässä vastaan tulee Lempäälän raja ja lännessä Pirkkalan raja. Idässä kaupunginosa rajoittuu Vuoreksentien päätyyn ja moottoritiehen.
Multisiltaa teki 1990- ja 2000-luvuilla tunnetuksi suklaanvalmistaja Dammenberg, joka ei kuitenkaan enää toimi kaupunginosassa. Multisillassa on koulu ja päiväkoti sekä kosolti ulkoiluympäristöä. Lähellä ovat muun muassa Sääksjärvi ja ”kaatopaikantien” lähistön pienet metsälammet ja -järvet. Peltolammin ja Multisillan kaupunginosien välisen Peltolammin järven ympäri kulkee valaistu noin 2,5 kilometrin pituinen pururata, jolle tehdään talvisin hiihtolatu.
Multisiltaan pääsee TKL:n busseilla 26, 35 ja 50. Kaupunginosaa sivuavalla Riihimäki–Tampere-radalla sijaitsi vuosina 1932–1988 Multisillan seisake.
Multisillan läheisyyteen rakennetaan Tampereen ja Lempäälän yhteistä Vuoreksen asuinaluetta.
Lumilautailu talviolympialaisissa 2006
XX talviolympialaisissa Torinossa järjestettiin lumilautailussa kuusi kilpailutapahtumaa. Uutena lajina mukana oli lumilautakrossi. Lumilautakilpailut käytiin Bardonecchiassa.
Suomen lumilautailu 2006 olympialaisissa.
12. helmikuuta
16. helmikuuta
Lumilautakrossi on ensimmäistä kertaa olympialaisten ohjelmistossa, joten Seth Wescottista tuli olympiahistorian ensimmäinen lumilautakrossin kultamitalisti.
22. helmikuuta
13. helmikuuta
17. helmikuuta
Lumilautakrossin finaali sai dramaattisen ratkaisun, kun selvässä johdossa ollut Yhdysvaltain Jacobellis kaatui loppusuoralla ja Sveitsin Frieden ehti ensimmäisenä maaliviivan yli.
23. helmikuuta
Markku Koski (lumilautailija)
Markku Koski (s. 15. lokakuuta 1981 Sievi) on suomalainen uransa lopettanut lumilautailija. Torinon talviolympialaisissa 2006 hän saavutti pronssia lumikourussa (half-pipe) ja oli mukana samassa lajissa myös Vancouverin talviolympialaisissa 2010 (kuudes) ja Salt Lake Cityn talviolympialaisissa 2002 (kahdeksas).
Koski voitti big airin maailmanmestaruuden Etelä-Korean Gangwonissa 2009. Lumikourun MM-kilpailussa hän on sijoittunut kuudenneksi 2009 (Gangwong, Etelä-Korea) ja yhdeksänneksi 2007 (Arosa, Sveitsi).
Koski aloitti lumilautailun Sievin Louekalliolla 1990-luvun alussa ja kilpailemisen Suomicupissa vuonna 1993. Hän on voittanut kaksi kertaa junioreiden maailmanmestaruuden lumikourussa, ensimmäisen Rukalla 1997 ja toisen Grindelwaldissa Sveitsissä 1998. Vuonna 1999 hän sijoittui kolmanneksi Yhdysvaltain Telluridessa (CO).
Koski on tehnyt myös lumilautailuhistoriaa tekemällä ensimmäisenä 1440 asteen pyörähdyksen kilpailutilanteessa (US Open 2002). Hän sijoittui toiseksi (2.) tuossa kilpailussa. Eräs toinen merkittävä saavutus hänen urallaan on X-Games pronssi 2003 (Aspen, CO). Lisäksi hän on voittanut useita kutsukilpailuja TTR-kiertueella ja FIS:n maailmancupissa.
Koski ei ole virallisesti ilmoittanut uransa päätöksestä mutta toistaiseksi hänen viimeinen kisansa on TTR-kiertueelta vuodelta 2014.
Koski valittiin vuoden 2006 suomalaiseksi lumilautailijaksi.
Markku Koski
Markku Koski voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Taitoluistelu talviolympialaisissa 2006
Vuoden 2006 talviolympialaisissa Torinossa järjestettiin totuttuun tapaan neljä kilpailutapahtumaa taitoluistelussa. Kilpailut käytiin Palavelassa.
Suomalaissijoituksista, katso Suomi 2006 talviolympialaisissa.
Miehet kilpailevat kahdessa eri osassa. Lyhytohjelman saavat esittää kaikki 30 luistelijaa, mutta heistä vain 24 parasta pääsevät esittämään vapaaohjelmansa.
Lyhytohjelma luisteltiin 14. helmikuuta ja vapaaohjelma 16. helmikuuta.
Naisten kilpailussa on samat säännöt kuin miesten, mutta vapaaohjelma kestää vain 4 minuuttia. Lyhytohjelma on 21. helmikuuta ja vapaaohjelma 23. päivä.
Olympialaisissa kilpailee 20 paria kahdessa eri osassa: Lyhytohjelma luistellaan ensin. Sen tulee sisältää kahdeksan vaadittua elementtiä ja se saa kestää 2 minuuttia 50 sekuntia. Kaikki parit pääsevät vapaaohjelmaan, jossa tärkeimmässä osassa on kekseliäisyys, koreografia ja hyvin suunniteltu ja tasapainoinen ohjelma. Vapaaohjelma saa kestää 4 minuuttia ja 30 sekuntia.
Lyhytohjelma luisteltiin 11. helmikuuta ja vapaaohjelma luisteltiin 13. helmikuuta.
Jäätanssissa kilpaillaan kolmessa eri osassa. Ensimmäinen pakollinen tanssi on 17. helmikuuta ja kaikki kaksikymmentäneljä paria esittävät saman tanssin. Pakollisen tanssin pisteet ovat 20 prosenttia lopullisista pisteistä. Rytmitanssi esitetään 19. helmikuuta ja vapaatanssi 20. helmikuuta. Rytmitanssi saa kestää 4 minuuttia.
Ohjaskelkkailu talviolympialaisissa 2006
XX talviolympialaisissa järjestettiin ohjaskelkkailussa kolme kilpailutapahtumaa. Kilpailut käytiin Cesana Torinesessa. Ohjaskelkkailussa käytettävällä radalla on pituutta 1 435 metriä, 114 metrin kokonaispudotus ja 19 mutkaa.
Ennakkosuosikin paineita harteillaan kantanut isäntämaan Zöggeler puolusti menestyksekkäästi neljän vuoden takaista olympiakultaansa. Viisi kertaa olympialaisten mitalin peräkkäin voittanut Saksan Georg Hacklin putki katkesi hänen jäätyään seitsemänneksi. Kilpailussa jännitys säilyi loppuun saakka, kun Demtšenko laski kolmannella laskullaan uuden rataennätyksen ja kavensi etumatkan 0,12 sekuntiin. Viimeisessä laskussa Zöggelerin hermo kuitenkin piti ja hän varmisti kisojen isäntämaalle sen ensimmäisen kultamitalin. Parhaimmillaan nopeudet nousivat radalla 135 kilometriin tunnissa.
Saksalaiset toistivat melko odotetusti edellisten olympiakisojen kolmoisvoiton. Voittaja, 38-vuotias nelinkertainen maailmanestari Sylke Otto saavutti uransa toisen olympialaisten kultamitalin ja tuuletteli voittoaan ennen kuin oli edes ehtinyt laskea viimeistä laskuaan maaliin.
Kilpailua sävyttivät lukuisat kaatumiset. Maanantaina, jolloin kaksi ensimmäistä laskua laskettiin, kaatuivat amerikkalainen Samantha Retrosi, ukrainalaiset Anastasija Oberstolz-Antonova ja Natalja Jakušenko sekä tšekkiläinen Marketa Jeriova. Myös 52-vuotiaalta Yhdysvaltain Neitsytsaarten Anne Abernathylta jäi kuudennet olympiakisat väliin hänen murrettuaan kelkkarännissä ranteensa.
Rio Grande do Sul
Rio Grande do Sul on Brasilian eteläisin osavaltio. Se rajoittuu pohjoisessa Santa Catarinan osavaltioon, idässä Atlantin valtamereen, etelässä Uruguayhin ja lännessä Argentiinaan. Osavaltiossa on arviolta 11 286 500 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 268 782 neliökilometriä. Sen pääkaupunki on Porto Alegre.
Rio Grande do Sul on jaettu väestönlaskua ja tilastointia varten seitsemään suuralueeseen. Hallinnollisesti osavaltio jakautuu 35 ala-alueeseen, jotka on jaettu edelleen 496 kuntaan. Suuralueet ovat:
Ninni Laaksonen
Ninni Charlotta Laaksonen (s. 9. tammikuuta 1986) on helsinkiläinen vaatemyyjä ja malli. Hänet valittiin Miss Suomeksi vuonna 2006. Laaksonen osallistui heinäkuussa 2006 silloisena hallitsevana Miss Suomena Miss Universe -kilpailuihin, mutta ei yltänyt 20 parhaan joukkoon.
Laaksonen aloitti vaatemyyjänä vaateliike Hearts of Hollywoodissa marraskuussa 2009 ja asui maaliskuussa 2010 vuokralla Itä-Helsingissä. Hänelle ja hänen miehelleen syntyi tyttö 9. lokakuuta 2010.
Ninni Laaksosen tiedot Miss Suomi 2006 -kilpailun aikaan:
Anne Pohtamo
Anne-Marie Pohtamo-Hietanen (s. 15. elokuuta 1955) on helsinkiläinen missi, yrittäjä, juontaja ja evankelista. Hänet valittiin Miss Suomeksi vuonna 1975. Samalla hän oli myös yleisön ihannetyttö. Samana vuonna Pohtamo valittiin myös Suomen kautta aikojen toiseksi Miss Universumiksi. Hän seurusteli unkarilaissyntyisen ravintoloitsijan Jacques de la Fontainen kanssa 1970-luvulla New Yorkissa. Nykyisin Pohtamo on naimisissa Arto Hietasen kanssa ja heillä on neljä lasta, Jesse Hietanen (1981), Joni Hietanen (1984), Jasmin Hietanen (1987) ja Jimi Hietanen (1994).
Vuoden 1975 Miss Universum -kisat järjestettiin väliamerikkalaisen El Salvadorin pääkaupungissa San Salvadorissa, ja Pohtamon lisäksi kisoihin osallistuivat 70 muun maan edustajat, mikä oli kisojen siihenastinen ennätysmäärä. Oikeistolaisen PCN-puolueen hallitseman El Salvadorin sisäinen tilanne oli sekasortoinen, ja kisoja varjostivat opiskelijoiden ja lukuisien muiden ryhmien järjestämät mielenosoitukset niitä vastaan. Niinpä kisat jouduttiin pitämään vahvan poliisi- ja sotilasvartion turvaamana. Kisoista raportoineen "Ilta-Sanomien" mukaan kisayleisön suosikkeja olisivat olleet Chilen, Meksikon, Venezuelan, Panaman ja Kolumbian ehdokkaat, ja tuomaristoa syytettiin latinalaisamerikkalaisten syrjinnästä. Pohtamon voitto aiheutti soraääniä myös kotimaassa. Muun muassa "Kansan Uutiset" arvosteli Pohtamoa siitä, ettei tämä ollut kiinnittänyt huomiota El Salvadorin kansan hätään, ja Naisasialiitto Unioni vaati Pohtamoa tasa-arvon nimissä luopumaan kruunustaan.
2000-luvulla Pohtamo on ollut julkisuudessa muun muassa evankelistana. Vuoden 2000 presidentinvaaleissa Pohtamo aktivoitui poliittisesti ja tuki keskustan ehdokkaan Esko Ahon valintaa. Pohtamo oli ehdolla vuoden 2007 eduskuntavaaleissa kristillisdemokraattien listalta Helsingin vaalipiirissä, mutta ei tullut valituksi.
Kankiasetinlaite
Kankiasetinlaite on yksi rautatieliikenteen ohjaukseen käytettävistä asetinlaitetyypeistä. Asetinlaitteessa toiminnot ja varmistukset tapahtuvat mekaanisesti. Kankiasetinlaitteella käännetään ja lukitaan vaihteet sekä asetetaan opastimet ajon salliviin asentoihin kankia kääntämällä. Kääntöliike välitetään vaihteille, lukituslaitteille ja opastimille teräsvaijereilla.
Kankiasetinlaite eroaa kampiasetinlaitteesta rakenteellisesti siten, että kampiasetinlaitteen kampia käännetään 360 astetta asetinlaitepukin suuntaisesti, kun kankiasetinlaitteessa kanget liikkuvat vain noin 180 asteen kaarissa kohtisuorassa asetinlaitepukin pituusakseliin nähden. Täten kankiasetinlaitteeseen on mahdollista kytkeä useampia käyttökankia rinnakkain pienempään tilaan.
Kankiasetinlaitteilla asetetaan junille niiden tarvitsemat kulkutiet kääntämällä vaihteet oikeisiin asentoihin ja asettamalla mekaanisiin opastimiin ajon sallivat opasteet.
Kanget on värjätty käyttötarkoituksensa mukaisesti. Suomessa sinisillä kangilla käännetään vaihteita, ja vihreillä kangilla kytketään ja vapautetaan vaihteen mekaaninen lukitus. Punaisilla kangilla asetetaan siipiopastimiin ajon salliva opaste. Punaiset kanget poistuivat käytöstä sitä mukaa, kun sähköiset valo-opastimet korvasivat mekaanisia siipiopastimia.
Yleensä kankiasetinlaitteita on käytetty sellaisilla liikennepaikoilla tai ratapihan osilla, joilla on ollut suuri määrä sellaisia vaihteita, jotka on liikennemäärien vuoksi ollut tarpeen rajoittaa keskitetysti yhden henkilön käytettäviksi. Tämän vuoksi kankiasetinlaitteet sijoitettiin yleensä ratapihan laidoille rakennettuihin torneihin, joista vaihdemiehellä oli hyvä näkyvyys kaikille raiteille. Yleensä kankiasetinlaitteet ovatkin olleet niin suuria, että ne ovat vaatineet oman rakennuksensa. Toisin kuin kampiasetinlaite, kankiasetinlaitepukki on käytännössä sijoitettava sisätiloihin, sillä talvisin sen puhtaanapito on hankalaa.
Suomen rataverkolla ei ole enää yhtään käytössä olevaa kankiasetinlaitetta. Viimeinen sijaitsi Rovaniemen rautatieasemalla ratapihan eteläpäässä olevassa asetinlaitetornissa, ja sillä ohjattiin ratapihan länsipään tärkeimpiä vaihteita. Asetinlaite poistettiin käytöstä ja purettiin 21. toukokuuta 2007, ja se korvattiin sähköisellä asetinlaitteella.
Kampiasetinlaitteita on ollut rataverkolla aiemmin useita sellaisilla liikennepaikoilla, joilla liikennemäärien vuoksi vaihdemiesten käyttö on ollut epäkäytännöllistä.
Roger Sperry
Roger Wolcott Sperry (20. elokuuta 1913 – 17. maaliskuuta 1994) oli yhdysvaltalainen neuropsykologi. Vuonna 1981 hän sai Nobelin lääketieteen palkinnon David H. Hubelin ja Torsten Wieselin kanssa aivopuoliskot yhdistävän aivokurkiaisen vahingoittumisesta johtuvia muutoksia käsittelevästä tutkimuksesta.
Sperry syntyi Hartfordissa Connecticutissa Yhdysvalloissa vuonna 1913. Hänen vanhempansa olivat Francis Bushnell ja Florence Kraemer Sperry. Hänellä oli yksi veli nimeltä Russell Loomis. He varttuivat West Hartfordissa. Heidän isänsä kuollessa Roger oli vasta 11-vuotias. Sperry haki Oberlin Collegeen, mistä hän valmistui englannin kielen kandidaatiksi 1935 ja psykologian maisteriksi 1937. Tohtorin tutkinnon hän suoritti Chicagon yliopistossa 1941. Tutkinnon jälkeistä tutkimusta Sperry teki Karla Lashleyn kanssa Harvardin yliopistossa.
Vuonna 1949 Sperry meni naimisiin Norma Gay Deupreen kanssa. Heille syntyi poika Glenn Michael ja tytär Janet Hope.
Ennen Sperryn tutkimuksia tehtyjen tutkimusten perusteella oli päätelty, että aivojen osa-alueet olivat varsin erilaistumattomia ja hyvinkin vaihdannaisia. Tutkimuksissaan Sperry kuitenkin haastoi tämän näkemyksen osoittamalla, että varhaisen kehittymisen jälkeen hermoradat ovat varsin pysyviä.
Nobel-palkitussa työssään Sperry hoiti epileptikkoja eristämällä aivopuoliskoja yhdistävän aivokurkiaisen. Sitten Sperry kollegoineen tutki näiden potilaiden kykyä suoriutua tehtävistä, joiden tiedettiin kuuluvan tietylle aivopuoliskolle ja näin osoitti että kummallakin puoliskolla oli itsenäinen tietoisuus.
Jevgeni Dementjev
Jevgeni Dementjev (s. 17. tammikuuta 1983 Hanti-Mansijsk) on venäläinen maastohiihtäjä, olympiavoittaja ja MM-mitalisti.
Dementjevin uran suurin saavutus on yhdistelmäkilpailun (15+15 km) olympiakulta Torinossa 2006. Samoissa kisoissa hän saavutti vapaan tyylin 50 kilometrillä hopeaa Giorgio di Centan jälkeen. Hän oli myös mukana kuudenneksi sijoittuneessa Venäjän viestijoukkueessa.
Maailmanmestaruuskilpailuissa Dementjev saavutti viestistä hopeaa Sapporosta 2007 ja pronssia Oberstdorfista 2005 – Sapporossa joukkueeseen kuuluivat hänen lisäkseen Vasili Rotšev, Nikolai Pankratov ja Aleksandr Legkov – Oberstdorfissa Pankratov, Rotšev ja Nikolai Bolštšakov. Hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa MM-tasolla on kuitenkin vasta 22., jonka hän hiihti kolmeenkin kertaan: Oberstdorfin yhdistelmäkilpailussa, Sapporon 15 kilometrin vapaan tyylin kilpailussa ja Liberecin 2009 kisojen 50 kilometrillä. Maaliskuussa 2008 hän voitti maansa mestaruuden 30 kilometrin vapaalla.
Maailmancupissa Dementjev voitti yhden kilpailun, Falunin yhdistelmäkilpailun vuonna 2005. Lisäksi hän oli La Clusaz'ssa 2006 mukana Venäjän voitokkaassa viestijoukkueessa. Viestikisat ja henkilökohtaiset kisat mukaan lukien hän sijoittui yhdeksän kertaa palkintokorokkeelle. Hän sijoittui kauden 2004–2005 loppupisteissä yhdeksänneksi ja normaalimatkojen cupissa kuudenneksi.
Elokuussa 2009 venäläinen All Sport -uutistoimisto kertoi Dementjevin jääneen kiinni EPO-hormonin käytöstä maailmancupin kilpailussa saman vuoden tammikuussa. Venäjän hiihtoliiton puheenjohtaja Vladimir Loginov kertoi Dementjevin ilmoittaneen lopettavansa uransa.
Carrie Underwood
Carrie Marie Underwood (s. 10. maaliskuuta 1983 Muskogee, Oklahoma) on yhdysvaltalainen kantrilaulaja, joka ponnahti julkisuuteen voittamalla American Idolin neljännen tuotantokauden. Vuonna 2005 Underwood julkaisi ensimmäisen levynsä "Some Hearts", joka on myydyin naisartistin debyyttisooloalbumi kantrimusiikissa. Sitä seurasi lokakuussa 2007 julkaistu studioalbumi "Carnival Ride" ja marraskuussa 2009 julkaistu "Play On".
Underwood on David Cookin lisäksi ainoa American Idolin voittaja, joka on päässyt "World Almanac and Book of Facts" -lehden kanteen. Hän on naimisissa jääkiekkoilija Mike Fisherin kanssa. Heillä on helmikuussa 2015 syntynyt poika.
Carrie Underwood on myös tehnyt oman version Disneyn "Lumottu"-elokuvan "Ever, ever after" -laulusta. Underwood on myös esittänyt rock-musiikkia kuten Guns n Rosesin kappaleet "Sweet Child O'Mine" ja "Paradise City" sekä Heartin kappaleen "Alone".
Syklamaatti
Syklamaatti on keinotekoinen energiaton makeutusaine, jonka löysi vuonna 1937 Illinois'n yliopistossa opiskellut Michael Sveda. Sitä käytetään laajalti erilaisissa vähäkalorisissa tuotteissa, juomissa ja lääkevalmisteissa. Syklamaatti on 30–50 kertaa makeampaa kuin tavallinen sokeri.
Syklamaatti on syklaamihapon (CHNOS) ja sen natrium- ja kalsiumsuolojen natriumsyklamaatin (CHNNaOS(·2HO)) ja kalsiumsyklamaatin (CHCaNOS·2HO) yleisnimike. Syklamaatin elintarvikekäytön E-koodi on E 952.
Kuten monien muiden keinotekoisten makeuttajien, myös syklamaatin makeus löydettiin sattumalta. Michael Sveda työskenteli laboratoriossa kehittäen kuumetta estävää lääkettä. Hän laittoi savukkeen penkille ja kun hän laittoi sen suuhunsa, hän huomasi syklamaatin makean maun. Syklamaatin patentin hankki DuPont, mutta myytiin myöhemmin "Abbot Laboratories" -tutkimusyhtiölle, joka aloitti uuden vuoden 1950 lääkelain mukaiset tutkimukset. Syklamaattia aiottiin käyttää peittämään tiettyjen lääkkeiden kuten antibioottien kitkeryys. Yhdysvalloissa vuonna 1958 se todettiin turvalliseksi "GRAS"- merkinnällä "Generally recognized as safe". Syklamaattia myytiin tabletti- sekä nestemäisessä muodossa diabeetikoille vaihtoehtoisena pöytämakeuttajana.
Se on halvempaa kuin muut makeuttajat ja kestää kuumentamista.
Syklamaatin saannille on säädetty enimmäismäärärajoituksia ja joissain elintarvikkeissa sen käyttö on kokonaan kielletty.
Syklamaatti kiellettiin Yhdysvalloissa vuonna 1970, kun osa tutkimuksessa syklamaattia syöneistä rotista sairastui syöpään. Myöhemmissä tutkimuksissa kuitenkin todettiin ettei syklamaatti ole karsinogeeni, eikä epidemiologisissa tutkimuksissa ole löytynyt yhteyttä syklamaatin käytön ja syövän välillä ihmisissä. Syklamaatti on hyväksytty makeutusaine yli 50 maassa (EU-jäsenyyden myötä myös Suomessa) ja sitä pidetään yleisesti turvallisena. Yhdysvalloissa syklamaatin käyttö ruoassa on edelleen kielletty.
Dirk Kuyt
Dirk Kuyt (oik. Kuijt, s. 22. heinäkuuta 1980 Katwijk, Etelä-Hollannin provinssi, Alankomaat) on Alankomaalainen uransa päättänyt jalkapalloilija, joka edusti kesästä 2015 alkaen kotimaansa Feyernoordia. Kuyt pelasi useimmiten laitahyökkääjän paikalla. Kuyt lopetti uransa kauden 2017 päätteeksi Hollannin mestaruuteen.
Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 1998 FC Utrechtissa, josta hän siirtyi rotterdamilaisseura Feyenoordiin vuonna 2003. Kaudella 2004–2005 hän oli Eredivisien paras maalintekijä 29 maalillaan.
Kesällä 2012 Kuyt siirtyi Turkin liigan Fenerbahceen.
Alankomaiden maajoukkueessa hän debytoi 3. syyskuuta 2004 Liechtensteinia vastaan. Lokakuussa 2014 Kuyt ilmoitti lopettavansa maajoukkueuransa, koska maajoukkueen valmennusjohdon tarjoama pienehkö rooli ei ollut riittävän mielenkiintoinen.
Transkaukasia
Transkaukasia voi olla
Björn von Sydow
Björn Gustaf von Sydow (s. 26. marraskuuta 1945) on ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko.
Von Sydow on koulutukseltaan valtiotieteiden tohtori, joksi hän valmistui vuonna 1978 Linköpingin yliopistosta. Valmistumisensa jälkeen hän toimi muun muassa Solnan kunnallispolitiikassa ja Tukholman yliopiston yhteydessä toimivan Socialhögskolanin johtajana.
Von Sydow valittiin Ruotsin valtiopäiville ensimmäisen kerran syksyllä 1994 Tukholman läänin vaalipiiristä. Vuosina 1996–1997 von Sydow toimi lyhyen aikaa Göran Perssonin hallituksen kauppaministerinä ennen siirtymistä puolustusministeriksi vuonna 1997. Hänet on valittu jatkamaan parlamenttiedustajana vuosien 1998, 2002 ja 2006 vaaleissa ja vuoden 2002 valtiopäivävaalien jälkeen hänet valittiin valtiopäivien puhemieheksi. Hän seurasi tehtävässä Birgitta Dahlia, joka oli toiminut puhemiehenä vuodesta 1994 lähtien. Vuoden 2006 vaalien jälkeen, porvaripuolueiden saatua enemmistön valtiopäiville, von Sydow hävisi puhemiehen vaalin kokoomuslaiselle Per Westerbergille, joka oli toiminut aiemmin ensimmäisenä varapuhemiehenä.
Von Sydowilta on julkaistu muun muassa kirjat "Kan vi lita på politikerna?" (1978, väitöskirja), "Vägen till enkammarriksdagen. Demokratisk författningspolitik i Sverige 1944–68" (1989), "Att styra riket, regeringskansliet 1840–1990" (1990) ja "Parlamentarismen i Sverige – Utveckling och utformning till 1945" (1997).
Björn von Sydow syntyi Solnassa Tukholman läänissä. Hänen äitinsä on Tullia von Sydow, joka on toiminut muun muassa Ruotsin valtiopäivien jäsenenä vuosina 1998–2002.
Björn von Sydow on naimisissa Madeleine von Sydowin kanssa, jonka kanssa hänellä on neljä aikuista lasta, kolme poikaa ja yksi tytär.
Fatmir Sejdiu
Fatmir Sejdiu (s. 23. lokakuuta 1951 Podujevën lähistöllä) on kosovolainen poliitikko, joka toimi maan presidenttinä vuosina 2006–2010.
Sejdiu opiskeli lakia Pristinan yliopistossa ja valmistui filosofian tohtoriksi. Hänellä oli siellä sittemmin lakitieteen ja politiikan professuurit. Hänestä tuli Kosovon albaanien LDK-puolueen pääsihteeri 1989. Hän johti puolueen parlamenttiryhmää. Parlamentti valitsi hänet 10. helmikuuta 2006 Kosovon presidentiksi edesmenneen Ibrahim Rugovan tilalle. Hän sai 80 ääntä 109:stä.
Sejdiu toimi Kosovon presidenttinä yli neljä vuotta. Hän erosi virastaan syyskuussa 2010. Kosovon perustuslakituomioistuin totesi, että Sejdiu rikkoi presidenttikaudellaan perustuslakia vastaan. Hän ei ollut eronnut LDK:n puoluejohtajan virasta, kun hänet oli valittu presidentiksi. Sejdiu luuli, ettei riko perustuslakia, sillä hän ei vastannut puoluejohtajan tehtävästä, vaan oli vain nimellisesti LDK:n johdossa.
Sejdiu asuu Pristinassa vaimonsa ja kolmen poikansa kanssa. Hän puhuu albaniaa, englantia ja ranskaa.
Romanov
Romanov (venäjäksi Рома́нов), naisilla Romanova (Рома́нова) on yleinen venäläinen sukunimi. Se perustuu ristimänimeen "Roman" (ven. Рома́н, latinan "Romanus"), jonka alkuperäinen merkitys on ’roomalainen’.Muita Romanov- ja Romanova -nimisiä henkilöitä
Nimen muita merkityksiä
Karoliina Kudjoi
Karoliina Kudjoi (s. 14. toukokuuta 1962 Pyhäjoki) on suomalainen näyttelijä. Hän on valmistunut Tampereen näyttelijäntyönlaitokselta 1989.
Kudjoi on näytellyt sekä Riihimäen että Vaasan kaupunginteattereissa. Vaasan kaupunginteatterista hän siirtyy freelancernäyttelijäksi Tampereen seudulle näytäntökauden 2009–2010 jälkeen. Kudjoi on näytellyt muun muassa elokuvassa "Aleksis Kiven elämä" Albina Palmqvistiä sekä televisiosarjassa "Salatut elämät" naispappi Rauni Koivukujaa. Hän on antanut myös äänensä Laa-Laalle lastensarjaan "Teletapit" sekä Nallelle piirrossarjaan "Franklin".
Arthur Numan
Arthur Numan (s. 14. joulukuuta 1969 Heemskerk, Pohjois-Hollanti, Alankomaat) on alankomaalainen entinen jalkapalloilija. Numanin pelipaikka oli puolustaja.
Hän aloitti uransa SV Beverwijkin joukkueessa. Ensimmäinen ammattilaisseura Numanin uralla oli Haarlem, jossa hän debytoi 26. maaliskuuta 1988 ottelussa DS'79:ää vastaan. Haarlemin jälkeen hän edusti kotimaassaan FC Twenteä ja PSV Eindhovenia ennen siirtoaan Skotlantiin, Glasgow Rangersiin, jossa hän pelasi vuodesta 1998 uransa loppuun asti. Numan lopetti ammattilaisuransa vuonna 2003. Viimeiseksi otteluksi huipputasolla jäi 25. toukokuuta 2003 pelattu ottelu Glasgow Rangers - Dunfermline Athletic.
Alankomaiden maajoukkueessa Numan pelasi 45 ottelua, joista ensimmäisen Puolaa vastaan 14. lokakuuta 1992, ja viimeisen Yhdysvaltoja vastaan 19. toukokuuta 2002.
Random early detection
Random Early Detection (RED) on tietoliikenteessä käytetty jononhallinta-algoritmi. Siinä protokolla ikään kuin ”haistelee” mahdollista tulevaa virhetilannetta.
Lori Loughlin
Lori Anne Loughlin (s. 28. heinäkuuta 1964 Queens, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on näytellyt paljon televisiossa. Tällä hetkellä Loughlin tunnetaan parhaiten sarjasta "Summerland".
Loughlin oli naimisissa vuodet 1989–1996 Michael Burnsin kanssa. Loughlin vihittiin toisen aviomiehensä, Mossimo Giannullin kanssa 25. marraskuuta 1997. Heillä on kaksi tytärtä, Isabella Rose (s. 16. syyskuuta 1998) ja Olivia Jade (s. 28. syyskuuta 1999).
Luettelo Suomen uusgoottilaisista kirkoista
Tämä on luettelo Suomen uusgoottilaisista kirkoista.Ernst Lohrmannin intendenttikauden ajan (1841–65) suomalaisessa kirkkoarkkitehtuurissa pyörökaarityylillä on keskeinen asema, ja monet uusgoottilaisiksi nimitetyistä kirkoista ovat paremminkin sen edustajia.
Etiopian ortodoksinen kirkko
Etiopian ortodoksinen kirkko eli Etiopian ortodoksinen tewahedo-kirkko on Etiopian valtakirkko. Se oli valtionkirkon asemassa Etiopian keisarikunnassa. Se kuuluu orientaaliortodoksisiin kirkkoihin, jotka erosivat tai erotettiin vuoden 451 Khalkedonin kirkolliskokouksen yhteydessä muista kirkoista (jotka sittemmin jakaantuivat katoliseen ja ortodoksisiin kirkkoihin). Kirkkoa on johtanut vuodesta 2013 Etiopian patriarkka Abune Mathias, ja kirkkoon kuuluu yli 50 miljoonaa orientaaliortodoksia. Se on siten nykyisistä orientaaliortodoksisista kirkoista suurin.
Etiopian ortodoksinen kirkko oli Aleksandrian koptilais-ortodoksisen kirkon alainen 1900-luvulle asti, ja sen piispat olivat säännönmukaisesti egyptiläisiä. Vuonna 1951 kirkon metropoliitaksi tuli ensimmäisen kerran etiopialainen. Vuonna 1959 hänen asemansa vahvistettiin patriarkkana, ja kirkosta tuli autokefaalinen.
Etiopian lisäksi kirkkoon kuuluvia Etiopian ortodokseja elää diasporassa eli hajaantuneena eri puolella maailmaa, muun muassa Australiassa, Euroopassa ja Yhdysvalloissa.
Etiopian ortodoksinen kirkko lukee Raamatun kaanoniinsa myös Riemuvuosien kirjan ja Henokin kirjan, jotka eivät kuulu muiden kirkkokuntien hyväksymään kaanoniin.
Pierre van Hooijdonk
Pierre van Hooijdonk (s. 29. marraskuuta 1969, Steenbergen, Alankomaat) on alankomaalainen entinen jalkapalloilija, joka edusti viimeisimpänä Feyenoordia. 197 senttimetriä pitkän ja 87 kilogrammaa painavan van Hooijdonkin pelipaikka oli hyökkääjä.
Van Hooijdonk aloitti ammattilaisuransa vuonna 1989 RBC Roosendaalin joukkueessa ja sen jälkeen hän on kiertänyt pelaamassa seitsemässä eri seurassa ja viidessä eri liigassa. Erityisesti hän tuli tunnetuksi pelatessaan SL Benficassa ja nykyisessä seurassaan Feyenoordissa vuosina 2000-2003.
Alankomaiden maajoukkueessa van Hooijdonk on pelannut 46 ottelua, joissa hän on tehnyt 14 maalia.
Sierra Entertainment
Sierra Entertainment (perustettu nimellä On-Line Systems, myöhemmin nimetty Sierra On-Line) oli vuodesta 1980 vuoteen 2008 asti toiminut amerikkalainen videopelien kehittämiseen ja julkaisuun keskittynyt yritys. Vuonna 2008 Sierra Entertainment liitettiin osaksi Activisionia.
Yritys tuli kuuluisaksi etenkin seikkailupeleillään, joista monet saivat lukuisia jatko-osia.
Vuonna 1980 Ken Williams ja hänen vaimonsa Roberta Williams perustivat "Sierra On-Line Systemsin", ja aloittivat pelien tuottamisen omassa kodissaan. Samana vuonna valmistui Sierran ensimmäinen peli, Apple II:lle tehty "Mystery House". Vuonna 1982 yritys muutti Oakhurstiin Kaliforniaan ja vaihtoi nimeksi "Sierra On-Line".
Vuonna 1984 Sierra julkaisi Roberta Williamsin suunnitteleman King's Quest pelisarjan ensimmäisen osan IBM:lle. Peli oli ensimmäinen lajiaan ja siitä tuli suuri menestys. Sierran ohjelmoijat Mark Crowe ja Scott Murphy saivat idean scifi-parodia Space Questista, mikä pääsi suostuttelun kautta kehitykseen. Menestyksen kannustamana Sierra julkaisi myös muita aloitusosia tuleville seikkailupelisarjoille, joita olivat pornahtava Leisure Suit Larry, poliisielämään keskittyvä Police Quest, sekä myöhemmin julkaistu RPG-elementtejä yhdistävä Quest for Glory. Tuohon aikaan Sierra ilmoitti pahimmaksi vastustajakseen television, ja tehtäväkseen estää nuorisosta tulemasta "sohvaperunoita".
Vuodesta 1990 alkaen Sierra aloitti alan yritysten ostamisen: Dynamix (1990), Bright Star Technologies (1992), Coktel Vision (1993) ja Impressions Games (1995). Myöhemmin Sierra osti myös Green Thumb Softwaren (1995), Arion Softwaren (1995), Papyrus Design Groupin (1995), Berkeley Systemsin (1997), Books That Workin (1997), PyroTechnixin (1997) ja Headgaten (1997).
Vuonna 1991 Sierra julkaisi The Sierra Networksin, eräänlaisen esi-WWW-järjestelmän jonka alla käyttäjät pystyivät liikkumaan graafisessa ympäristössä eri teemojen alla, lähettämään viestejä keskustelualueille sekä paljon muuta. Vuonna 1994 järjestelmä myytiin AT&T:lle suurella voitolla ja nimettiin ImagiNation Networkiksi, joka taas myi järjestelmän eteenpäin vuonna 1996 AOLille. Järjestelmä tuotti tasaisesti tappiota ja lopulta se suljettiin.
Vuonna 1994 Sierra muutti uuteen pääkonttoriin Bellevueen Washingtoniin.
Heinäkuussa 1996 yritys myytiin CUC Internationalille, ja vuosi tämän jälkeen Ken Williams jätti Sierran. Huhtikuussa 1998 ilmaantuneiden taloussotkujen vuoksi Sierra ja yrityksen muut pelistudiot, mukaan lukien Blizzard Entertainment myytiin ranskalaiselle julkaisijalle, Havakselle, jonka Vivendi myöhemmin hankki.
Vuonna 1998 Sierra jaettiin viiteen erilaiseen yksikköön:
Yritys nimettiin "Sierra Entertainmentiksi" vuonna 2002.
Heinäkuussa 2004 Vivendi uudelleenorganisoi yritystä ja poisti Sierran kokonaan käytöstä.
Vuoden 2005 alussa Vivendi uudelleenkäynnisti Sierran. Sierran johto sijaitsi nyt Vivendin toimistoilla. Monien pelisarjojen oikeudet siirrettiin Sierralle ja joitain peliyhtiöitä yhdistettiin Sierraan.
Sierra Entertainment suljettiin kokonaisuudessaan vuonna 2008, Vivendin yhdistyttyä Activisionin kanssa .
Colleen Dion
Colleen Dion (käytetään myös nimeä Colleen Dion-Scotti, s. 26. joulukuuta 1964, Newburgh, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten saippuasarjasta "Kauniit ja rohkeat", jossa hän näytteli Felicia Forresteriä.
Colleen osallistui 12-vuotiaana koulunsa näytelmään.
Topias
Topias on miehen etunimi. Nimi on johdettu hepreankielisestä nimestä Tobia, joka merkitsee ”Jumala on hyvä”. Monissa kielissä nimi esiintyy muodossa Tobias. Topiaan (tai vaihtoehtoisesti Topiaksen) nimipäivä on 2. marraskuuta, samana päivänä Topin kanssa. Suomenruotsalaisessa kalenterissa sama päivä on Tobiaksen nimipäivä.
Kirjailija Toivo Kauppinen käytti Topiasta nimimerkkinään pakinoidessaan Suomen kuvalehteen 1940- ja 1960-luvuilla. Samaa nimimerkkiä hän käytti myös elokuvakäsikirjoittajana. Kauppinen kirjoitti myös lukuisia romaaneja ja näytelmiä.
Lokakuun 2016 loppuun mennessä nimi Topias on Suomessa annettu 8 446 miehelle ja alle viidelle naiselle.
Katetri
Katetri on ohut putki, joka tutkimusten tai hoitojen vuoksi työnnetään tiehyttä pitkin elimistöön. Katetrit sallivat nesteiden poistamisen, injektion tai instrumenttien viemisen kohteeseen. Katetrin asettamista kutsutaan katetroinniksi. 
Muinaisten egyptiläisten on kerrottu käyttäneen papyruksesta käärittyjä katetreja, ja kreikkalaiset taas käyttivät korsia. Taipuisa virtsakatetri lienee Benjamin Franklinin keksimä, oman veljensä käyttöön.
Useimmiten katetri on ohut, joustava putki eli "pehmeä" katetri; toisinaan käytetään suurempaa ja jäykkää "kovaa" katetria. Katetri voi olla valmistettu muovista, metallista, kumista tai lasista.
Katetrin asettaminen tiettyyn kehonosaan voi mahdollistaa:
Keskuslaskimokatetri on iso katetri laskimossa lähellä sydäntä tai sen atriumissa.
Karakum
Karakum on aavikko Aasian sisäosissa Turkmenistanissa. Se sijaitsee Araljärven ja Amu-Darjan eteläpuolella.
Karakum kirjoitetaan monesti myös Kara-Kum, Gara Gum (“Musta hiekka”), Garagum, Karakumy. Karakumin pinta-ala on 350 000 km², joten se on melko suuri aavikko. Karakum on aavikoksi kuiva. Alueen läpi on kaivettu Karakumin kanava, joka on aiheuttanut ympäröivän maan suolaantumista. Kuumassa ilmanalassa veden haihtuminen nostaa maan sisässä olevan suolan pintaan.
Turkmenistanin hallinnon suunnitelmissa on kuitenkin luoda aavikon keskelle Karashorin syvänteeseen 2000 km² laajuinen "Kultaisen ajan järvi" täyttämällä syvänne puuvillapeltojen kasteluun käytetyllä vedellä. Projektin kustannuksiksi arvioidaan 20 miljardia US$.
Kyzylkum
Kyzylkum (myös "Kyzyl-Kum", "Kyzyl Kum" tai "Qyzyl Qum") on Aasian sisäosissa Uzbekistanissa ja Kazakstanissa Araljärven itäpuolella sijaitseva aavikko. "Kyzyl Kum" tarkoittaa punaista hiekkaa.
Kyzylkumin aavikon pinta-ala on 300 000 neliökilometriä. Aavikolla on jokien varsilla ja keitaissa viljelyä sekä öljyesiintymiä.
Kyzylkum eli "Keski-Aasian pohjoinen aavikko" sisältää aavikoita ja pensasaroja. Alueella on paljon suolatasankoja ja suolasoita, mutta myös kiviaavikkoa, saviaavikkoa ja pieni alue hiekka-aavikkoakin. Tämä alue on tyypillistä lauhkeaa eli "kylmää" aavikkoa. Tammikuun keskilämpötila on noin -10 °C – -15 °C, ja heinäkuussa 24 °C – 26 °C . Sademäärä on välillä 100–150 mm.
Wesley Sneijder
Wesley Benjamin Sneijder (s. 9. kesäkuuta 1984 Utrecht, Utrechtin provinssi, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija joka edustaa Qatarin pääsarajassa pelaavaa Al Gharafaa. Sneijder on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän on eniten maajoukkuepelejä pelannut pelaaja Hollannin paidassa (134). Hän sai ennätyksen yksin nimiinsä 131. maaottelussaan 9. kesäkuuta 2017 Luxemburgia vastaan pelatussa ottelussa, jonka Hollanti voitti 5-0; Sneijder teki pelissä Hollannin toisen maalin.
Sneijder tunnetaan muun muassa tarkoista vapaapotkuistaan.
Sneijder on amsterdamilaisen Ajaxin kasvatti. Ennen siirtymistään Ajaxin junioriakatemiaan hän edusti DOS Utrechtia. Ajaxin edustusjoukkueeseen Sneijder nousi vuonna 2002. Seuraavan viiden kauden aikana hän nousi yhdeksi joukkueensa tärkeimmistä pelaajista ja myös joukkueen kapteeniksi.
Kesällä 2007 Sneijder siirtyi 27 miljoonalla eurolla espanjalaisseura Real Madridiin, jonka kanssa hän teki viisivuotisen sopimuksen. Sneijderin ura uudessa seurassaan alkoi erinomaisesti. Hän onnistui maalinteossa sarjakauden avausottelussa, kun hän viimeisteli 2–1-voittomaalin paikallisvastustaja Atlético Madridin verkkoon, ja seuraavassa ottelussa Villarrealia vastaan hän teki kaksi maalia. Koko kauden 2007–2008 aikana hän teki yhteensä yhdeksän maalia, kun Real Madrid voitti toisen peräkkäisen liigamestaruutensa.
Sneijderin toinen kausi 2008–2009 Real Madridissa sujui heikommin osittain johtuen harjoituskaudella saamastaan polvivammasta. Elokuussa 2009 seura myi hänet italialaiseen Internazionaleen.
Tammikuun 2013 siirtoikkunassa Sneijder siirtyi Turkin Superliigassa pelaavaan Galatasarayyn 10 miljoonan euron siirtosummalla 3,5-vuotisella sopimuksella.
Ensimmäisen maaottelunsa Sneijder pelasi 28. huhtikuuta 2003 Portugalia vastaan. Hän kuului Alankomaiden joukkueeseen vuosien 2004, 2008 ja 2012 EM-kilpailuissa sekä vuosien 2006, 2010 ja 2014 MM-kilpailuissa.
Kurt Westergaard
Kurt Westergaard (s. 13. heinäkuuta 1935) on tanskalainen piirtäjä ja kuvittaja. Hän on kuvittanut kirjoja, mutta toimii pääasiassa Jyllands-Postenin pilapiirtäjänä. Hän piirsi yhden kohua herättäneistä Jyllands-Postenin pilapiirroksista, pommipäisen profeetta Muhammadin. Hän elää nykyisin ympärivuorokautisessa valvonnassa.
Helmikuussa 2008 Tanskan poliisi pidätti kolme epäiltynä murhajuonesta. Pidätetyt olivat tunisialaisia ja marokkolaistaustainen Tanskan kansalainen.
1. tammikuuta 2010 Tanskan poliisi otti kiinni Westergaardin kotiin kirveen kanssa tunkeutuneen somalialaisen Muhammed Geelen, jolla oli yhteyksiä Somalian suurimpaan islamistiryhmään al-Shababiin ja jota on tarkkailtu jo aiemmin. Hyökkääjä tuomittiin terrorismista ja murhayrityksestä yhdeksäksi vuodeksi vankeuteen 4. helmikuuta 2011. Lisäksi hänet määrättiin karkotettavaksi maasta.
Heinäkuussa 2010 Norjassa pidätettiin kolme henkilöä, uiguuritaustainen Norjan kansalainen, Irakin kurdi ja uzbekki, jotka juonivat Westergaardin tappamista.
Maaliskuussa 2013 hän oli mukana etsintäkuulutettujen listalla, jonka julkaisi Arabian niemimaan al-Qaida.
Westergaard on saanut saksalaisen M100-mediapalkinnon.
Lokomo
Oy Lokomo Ab oli tamperelainen, vuonna 1915 perustettu konepajayritys, joka oli tunnettu muun muassa vetureiden valmistajana. Lokomon osti vuonna 1970 Rauma-Repola Oy. Sieltä Lokomon tehtaat siirtyivät ensin Rauma Oy:lle ja edelleen Rauman ja Valmetin fuusiossa syntyneelle Metso Oyj:lle.
Entisen Lokomon konepajan omistaa nykyään Metso Minerals (Tampere) Oy. Yhtiö valmistaa murskaimia ja murskauslaitoksia Lokotrack-tuotemerkillä. Sen palveluksessa oli vuonna 2005 noin 800 henkilöä. Yhtiön tuotantolaitokset sijaitsevat Tampereella, Hatanpään valtatien varrella osoitteessa Lokomonkatu 3.
Lokomon valimon toimintaa jatkaa nykyään Metso Lokomo Steels Oy, joka myös toimii Hatanpään alueella. Metso myi valimonsa Tevo Oy:lle 2015. Hatanpään valimon toimintaa jatkaa Tevo Lokomo Oy.
Lokomon perustajia olivat insinöörit Werner Ryselin ja Jalmar Castrén sekä professori J. J. Karvonen. Heidän lisäkseen perustajiin kuului myös useita tamperelaisia liikemiehiä, muun muassa kenkätehtailija Emil Aaltonen. Werner Ryselin oli aikaisemmin toiminut Tampellan konepajan veturiosaston johtajana Tampereella.
Lokomo perustettiin Tampellan kilpailijaksi valmistamaan vetureita. Vetureiden vähäisen kysynnän takia yhtiö ryhtyi valmistamaan muitakin tuotteita, kuten esimerkiksi kirkonkelloja, alasimia, laivojen potkureita, ankkureita, betonimyllyjä, tiejyriä ja murskaimia.
Tampellaa pidettiin ruotsinkielisenä yhtiönä, kun taas Lokomon katsottiin olevan suomenkielinen. Kielipolitiikan voimaa vielä 1930-luvun lopussa kuvaa esimerkiksi tarina siitä, miten diplomi-insinööri, tuleva vuorineuvos Uolevi Raade ei saanut ruotsinkielisistä yrityksistä töitä, vaan meni Lokomon palvelukseen.
Vuonna 1926 valtaosa Lokomon osakekannasta siirtyi Emil Aaltosen omistukseen.
Lokomo valmisti höyryvetureita perustamisestaan alkaen vuoteen 1959, jolloin yhtiö siirtyi dieselvetureiden valmistajaksi. Dieselvetureita valmistettiin vuoteen 1969 saakka. Kaikkiaan Lokomo valmisti 671 diesel- ja höyryveturia.
Kivenmurskaimien valmistuksen Lokomo aloitti vuonna 1921.
Sota-aikana Lokomo valmisti muun muassa kranaattien kuoria, tykkien putkia, linnoitteiden kupuja ja lentokoneiden osia. Sodan lopusta vuoteen 1952 yhtiö valmisti sota­korvaus­tuotteita, muun muassa lähes 300 kpl kapearaiteisia höyry- ja dieselvetureita ja suuren määrän haponkestäviä venttiilejä.
1960-luvun puolivälin jälkeen yhtiö alkoi valmistaa ajo­neuvo­nostureita ja metsäkoneita. Rauma-Repolan ostaessa Lokomon yhtiö valmisti murskaimien lisäksi muun muassa kaivinkoneita, nostureita, tiehöyliä ja metsäkoneita.
1980-luvun puolivälissä Lokomo valmisti Neuvostoliitolle kaksi tutkimussukellusalusta (MIR-1 ja MIR-2), jotka tulivat suurelle yleisölle tutuiksi esiinnyttyään vuonna 1997 valmistuneessa Titanic-elokuvassa. Sukellusalusten kauppaan liittyvästä Yhdysvaltain painostuksesta on Rauma-Repolan entinen pääjohtaja, vuorineuvos Tauno Matomäki kertonut muistelmissaan.
Polle Koninkaulus
Polle Koninkaulus () on Disneyn hevosta muistuttava eläinhahmo, joka on usein nähty yhdessä Helunan kanssa. Polle on Hessun ja Mikin ystävä. Polle jäi jopa pitkäksi aikaa kokonaan pois sarjakuvista, kun Heluna esiintyi Hessun tyttöystävänä. Nykyään Polle esiintyy myös televisio-ohjelmissa, esimerkiksi Mikin klubissa ja Klassisissa piirretyissä. Ennen Hessun vakiintumista Polle esiintyi melko usein Mikki Hiiren apurina erilaisissa seikkailuissa. Tosin Polle on aina ollut Disneyn sarjakuvissa lähinnä sivuhenkilön roolissa. Hän on luonteeltaan iloinen ja melko kätevä käsistään. 2000-luvun puolella Pollesta on ryhdytty muotoilemaan puoli-ilkeää humoristia, joka tekee joskus omille silmille pärskähtäviä pirullisia piloja - esimerkiksi hän naamioituu puhuvaksi postilaatikoksi, joka heittää sisäänsä pudotetut kirjeet silppuna takaisin.
Luettelo aavikoista
Tämä on luettelo aavikoista. Luettelo ei ole täydellinen, mutta listaa suurimmat ja muuten tunnetut.
Kuolemanlaakso
Kuolemanlaakso () on kuiva aavikkolaakso Sierra Nevadan vuoristosta kaakkoon Yhdysvalloissa. Tämä Kaliforniassa Nevadan lähellä sijaitseva paikka on Yhdysvaltain kuivin, kuumin ja matalin. Pitkänomainen, 225 kilometriä pitkä laakso on itäisten Amargosa Range- ja läntisten Panamint Range -vuorten välillä. Laakson pohjoisrajana ovat vuoristot Sylvania Mountains ja etelässä Owlshead Mountains. Death Valley on tyypillinen Mojaven autiomaan vuorten keskellä oleva kuiva aavikkolaakso. Kuolemanlaaksossa on Pohjois-Amerikan alin piste, Badwater, joka on 86 metriä merenpinnan alapuolella.
Kuolemanlaakson alueelta louhittiin booraksia vuosina 1883-1889.
Kuolemanlaakso on aavikkoa, koska vuoret eivät päästä Tyyneltämereltä tulevia sateisia myrskyjä sinne. Kuolemanlaaksossa kasvaa aavikkopensaita. Amargosa- ja Furnace Creek -joet virtaavat laaksoon, mutta katoavat siellä hiekkaan. Vaikka Kuolemanlaakso on kuiva, sateiden aikana se tulvii. Syyskuun 2004 tulva tappoi kaksi ihmistä. Kuolemanlaaksossa asui aiemmin timbisha-intiaaneja. Kuolemanlaakso on tunnettu kuivuudestaan, mutta kuivempiakin paikkoja maapallolla on kuten Atacaman aavikko Chilessä.
Alueella sataa keskimäärin 48,3 mm vuodessa, eniten tammi-maaliskuussa, vähiten kesällä ja erityisesti kesäkuussa. Kuumin kuukausi heinäkuu on yleensä vähäsateinen, silloin sataa vain 2,72 mm. Heinäkuussa on iltapäivällä tavallisesti 47–49 °C. Vuosi 1913 oli poikkeuksellinen alueen vuonna 1911 perustetun sääaseman historiassa. Kuolemanlaaksossa ("Furnace Creek Ranch", aiemmin "Greenland Ranch") mitattiin 10. heinäkuuta 1913 maapallon korkein lämpötila, 56,7 °C. Samana vuonna saavutettiin myös sen ajan sade-ennätys, 114 mm, ja tammikuussa kylmyysennätys –9 °C. Joinakin vuosina ei sääasemalla ole satanut lainkaan. Vuonna 1999 lämpötila pysyi 40 päivää 49 °C yläpuolella, ja ennätys rikottiin.
Vuonna 2001 lämpötila pysyi 154 päivää 38 °C asteessa tai sen yläpuolella, mikä oli ennätys. Vuosina 1997–1998 satoi kesä-heinäkuussa noin 153 mm, mikä oli ennätys. Keskimäärin kylmintä on joulu-tammikuussa, kuuminta heinäkuussa ja vielä elokuussakin.
Dmitri Grigorovitš
Dmitri Pavlovitš Grigorovitš () oli neuvostoliittolainen lentokonesuunnittelija, joka johti Grigorovits-suunnittelutoimistoa.
Dmitri Grigorovitš syntyi 6. helmikuuta 1883 Kiovassa, Venäjällä (nykyisin Ukrainaa). Hän kävi keskikoulun ja Kiovan polyteknisen koulun. Siellä hän tutustui Igor Sikorskiin. Hän valmistui insinööriksi vuonna 1909. Hän muutti heti Pietariin ja julkaisi siellä vuodesta 1911 alkaen kahden vuoden ajan "Ilmailun uutisia" -lehteä.
Keväällä 1913 hänestä tuli tuotantopäällikkö Stetinin lentokonetehtaaseen, joka valmisti lisenssillä ranskalaisia lentoveneitä. Hän korjasi Donnet-Lévêcque-lentoveneen. Tämän kokemuksen pohjalta hän suunnitteli Grigorovitš M-9 -lentoveneen. Näitä lentoveneitä Venäjän asevoimilla oli Suomen suuriruhtinaskunnassa Suomen itsenäistyessä, ja siksi Suomen ilmavoimat aloitti mm. näiden koneiden varassa.
1. heinäkuuta 1917 Grigorovitš perusti oma yhtiön. Siitä tuli 13. maaliskuuta 1918 neuvostoliittolainen valtionyhtiö, jonka tuotantoa suunnattiin pois ilmailusta. Grigorovitš muutti Sevastopoliin. Vuodesta 1919 hän työskenteli Neuvostoliiton valtion laitoksissa ilmailun parissa. Vuonna 1922 hän alkoi suunnitella uutta lentokonetta, ja 1923 hän alkoi valmistuttaa Grigorovitš M-23bis -lentovenettä. Vuonna 1926 hän perusti oman suunnittelutoimistonsa Pietariin. Hänet vangittiin vuonna 1930. Vuonna 1933 Georgi Berijev otti hallintaansa hänen suunnittelutoimistonsa. Vuoteen 1938 asti hän työskenteli eri suunnittelutoimistoissa.
Grigorovitš kuoli Moskovassa leukemiaan 26. heinäkuuta 1938.
Variaattori
Variaattori on automaattinen voimansiirtojärjestelmä, jonka välityssuhde muuttuu moottorin kierrosten sekä kuormituksen mukaan. Tämän avulla käytössä on aina parhain välitys ja moottori pyrkii toimimaan taloudellisimmalla noin 2 000–3 000 rpm:n alueella. Hihnavariaattorin toiminta perustuu kartiomaisiin hihnapyöriin sekä edessä että takana, sekä niitä yhdistävään voimansiirtohihnaan. Hihnan asentoa kartioilla säätelee yksinkertainen keskipakoisvoimaan perustuva puristusmekanismi joka siten pyrkii muuttamaan välitystä moottorille edullisimmaksi.
Variaattoreita käytetään yleisesti moottorikelkoissa, mönkijöissä, skoottereissa, leikkuupuimureissa ja mopoautoissa. 
DAF ja Volvo ovat valmistaneet variaattori-voimansiirrolla (Variomatic) toimivia henkilöautoja, esimerkiksi Volvo 343 sekä DAF 66, myös Nissan on valmistanut Primeraa Transmatic-nimisellä variaattorilla.
Nykyään portaaton vaihteisto on elektronisesti ohjattu (CVT) ja toimii samojen periaatteiden mukaan kuin DAF:n alun perin suunnittelema variaattori. Kuminen vetohihna on saanut väistyä teräslamelleista valmistetun hihnan tieltä. CVT-vaihteistoja käytetään muun muassa Audeissa, Hondassa, Toyotassa (erityisesti hybrideissä), Subaruissa, Mitsubisheissä sekä uusissa Mineissä.