Yleinen asumistuki
Yleistä asumistukea voivat Suomessa saada viranomaisten pienituloisiksi katsomat ruokakunnat. Asumistuki myönnetään ruokakunnalle yhteisesti. Samaan ruokakuntaan kuuluviksi katsotaan samassa asunnossa pysyvästi asuvat henkilöt. Jos osa huoneistosta on esimerkiksi vuokrattu perheen ulkopuoliselle henkilölle, häntä pidetään eri ruokakuntaan kuuluvana ja hän voi saada erikseen yleistä asumistukea.
Asumistuen määräytymiseen vaikuttavat ruokakunnan aikuisten ja lasten lukumäärä, asunnon sijaintikunta sekä bruttokuukausitulojen yhteismäärä. Asumistuki myönnetään yleensä vuodeksi eteenpäin.
Vuoden 2016 lopussa yleistä asumistukea sai Suomessa 267 400 ruokakuntaa, mikä oli 9 prosenttia enemmän kuin vuonna 2015.
Yleistä asumistukea ei myönnetä eläkkeen saajalle, joka on oikeutettu eläkkeensaajan asumistukeen.
Yleistä asumistukea voi saada vuokra-asunnon, asumisoikeusasunnon, osaomistusasunnon tai omistusasuntoon asumismenoihin. Omistusasunnon asumismenoina otetaan huomioon 73 % asunnon hankkimiseksi tai perusparantamiseksi otettujen henkilökohtaisten lainojen koroista. Lisäksi asumismenoja ovat vuokra ja yhtiövastike. Huomioon otetaan myös erilliset vesi- ja lämmityskustannukset.
Asumistukea maksetaan vain kohtuullisista enimmäisasumismenoista. Jos ruokakunnan todelliset asumismenot ylittävät kohtuulliset enimmäismäärät, asumistukea maksetaan vain näiden enimmäismäärien perusteella. Asumistuki on enintään 80 % kohtuullisista asumismenoista.
Asumistuen tulorajat ja asumistukeen sisältyvien asumiskustannusten enimmäismäärät eivät nouse palkkojen ja asuinkustannusten noustessa.
Vuonna 2015 asumistukia maksettiin 1 732 miljoonaa euroa, josta yleisen asumistuen osuus oli 918 miljoonaa euroa.
Yleistä asumistukea sai Suomessa vuoden 2015 lopussa 246 400 kotitaloutta. Vuokralla asuvista tukea saa yli 60 prosenttia. Tuettujen kotitalouksien määrä kasvoi yhdessä vuodessa 20 prosenttia.
Vuonna 2017 asumistukia maksettiin 2 003 miljoonaa euroa.
Enimmäisasumismenoihin vaikuttavat ruokakunnan koko ja asunnon sijainti neljän eri kuntaryhmän mukaan. Kuntaryhmät ovat:
Enimmäisasumismenot kuntaryhmittäin vuonna 2016, euroa:
Maksettava etuus on enintään 80 % enimmäisasumismenoista. Näin ollen asumistuki on enintään, 2016, euroa:
Koska hyväksyttävät enimmäisasumismenot ovat useissa tapauksissa alle oikean alueen vuokratason, ja maksettava etuuden osuus enimmäisasumismenoista korkeintaan 0,8, tarvitsee asumistuen saajan kattaa osa vuokramenoista tilanteensa mukaisesti joko työnteosta saatavilla tuloilla, työttömyysrahalla, eläkkeellä, opintotuella, muulla etuudella tai viimesijaisesti toimeentulotuella.
Vuoden 2015 alusta asumistuen määrä ei muuttunut mutta sen ehtoihin tuli muutoksia.
Asuntotukeen vaikuttavat nyt etenkin sijaintikunta ja ruokakunnan koko. Uusien sääntöjen mukaan asumistukea vähentävä perusomavastuu on sama koko maassa. Perusomavastuuseen vaikuttavat asujien (ruokakunnan) yhteenlasketut tulot sekä aikuisten ja lasten lukumäärä. Lapsilla on tässä suurempi laskennallinen painoarvo.
Tuen tarkistus muuttuu myös siten, että jatkossa tuki muuttuu, jos tulot pienenevät 200 euroa tai lisääntyvät 400 euroa. Omaishoitajien palkkioita ei myöskään enää katsota tuloiksi asumistukea myönnettäessä.
Myös omaisuusrajat poistuvat kaikilta paitsi eläkeläisiltä. Lisäksi omaisuudesta ei enää lasketa tuloa. Silti se ei tarkoita sitä, etteikö omaisuuden avulla hankitut tuotot vaikuttaisi. Pääomatuloista kaikki vuokratulot, metsänmyyntitulot ja korkotulot lasketaan yhä tuloiksi asumistukea määriteltäessä.
Eläkkeensaajat eivät saa enää valita, ottavatko he yleisen asumistuen vai eläkkeensaajan asumistuen vaan se määrätään Kelan toimistosta käsin. Jatkossa esimerkiksi kaikki lapsiperheet voivat hakea vain yleistä asumistukea. Eläkkeensaajan asumistuesta poistuu 65 vuoden ikäraja ja sen perusteeksi tulee iän sijaan vain eläkkeen määrä. Eläkeläisiä koskevat myös seuraavat muutokset: kaikki vanhuuseläkettä ja takuueläkettä saavat henkilöt siirtyvät eläkkeensaajan asumistuen piiriin, mutta jos henkilö saa pelkästään osatyökyvyttömyyseläkettä, osa-aikaeläkettä tai vapaaehtoista eläkettä, hän kuuluu kuitenkin edelleen yleisen asumistuen piiriin.
Asumistukeen tuli 1. syyskuuta 2015 myös 300 euron ansiotulovähennys, joka tehdään jokaisen ruokakuntaan kuuluvan sekä ansio- että yrittäjätuloista.
Uudistusten vaikutuksesta noin 70 prosentille tulee enemmän tai saman verran asumistukea kuin ennen. Noin kolmasosalla tuen määrän arvioidaan pienenevän.
Yleisen asumistuen perusomavastuun tulosidonnaisuus nousi vuoden 2016 alussa 40 %:sta 42 %:iin. Asumistuen enimmäisasumismenot pidettiin vuonna 2016 samoina kuin vuonna 2015. Erikseen maksettavana vesimaksuna hyväksytään 18 euroa kuukaudessa henkilöä kohden, aiemman 19 euron sijaan. Erikseen maksettavina lämmityskustannuksina hyväksytään sama määrä kuin edellisenä vuonna.
Yleisen asumistuen perusomavastuun tulosidonnaisuuden kiristäminen kohdistuu vuonna 2016 noin 105 000 tuensaajaan. Asumistuen taso alenee heillä arvioiden mukaan keskimäärin 9 euroa. Pienituloisimpien tuensaajien tukeen tulosidonnaisuuden kiristäminen ei vaikuta. Yksin asuva, täyttä työmarkkinatukea saava henkilö saa jatkossakin tulojen puolesta täyttä asumistukea.
Muutokset liittyvät hallitusohjelman edellyttämiin säästötoimiin. Muutoksilla tavoitellaan yhteensä 22 milj. euron säästöjä yleisen asumistuen menoissa vuonna 2016.
1. elokuuta 2017 opiskelijat siirrettiin yleisen asumistuen piiriin. Muutoksen ennakoitiin suurentavan 110 000 opiskelijan asumisen tukea vuositasolla 700 eurolla.
Hallitus on esittänyt, että yleisen asumistuen enimmäisasumismenoja rajoitetaan. Rajoitus johtuu valtion talousarvioesityksessä esitetyistä säästötavoitteista, ja sillä pyritään myös kattamaan lisäkustannuksia, jotka koituvat opiskelijoiden siirtämisestä yleisen asumistuen piiriin. Kuntaryhmissä 1 ja 2 sovellettaisiin vuonna 2017 samoja enimmäisasumismenoja kuin vuonna 2016. Kuntaryhmissä 3 ja 4 enimmäisasumismenoja alennettaisiin 5 %:lla.
Erikseen maksettavina vesimaksuna ja lämmityskustannuksina hyväksyttäisiin sama määrä kuin edellisenä vuonna.
Kansaneläkeindeksin leikkaaminen 0,85 %:lla tarkoittaa yleisessä asumistuessa sitä, että tuen perusomavastuu kiristyy. Hakijan tulojen tulee olla hieman pienemmät kuin edellisenä vuonna, jotta hänellä olisi oikeus täysimääräiseen asumistukeen. Vuonna 2017 täysimääräiseen tukeen oikeuttaa 597 euron kuukausitulo lisättynä 99 eurolla jokaista ruokakuntaan kuuluvaa aikuista ja 221 eurolla jokaista ruokakuntaan kuuluvaa lasta kohden.
Hallitus linjasi kehysriihessään huhtikuussa 2017, että asumistukeen palautetaan neliövuokrakohtainen katto, mikä leikkaa tukea, ja että asumistuki nousee vastaisuudessa elinkustannusindeksin, eikä vuokrien kasvuindeksin mukaan. Uudistuksilla pyritään säästöihin.
Suomen vuokranantajien mukaan asumistukimenojen kasvusta ei voi syyttää pelkästään vuokranantajia. Etujärjestön mukaan tukimenoja voidaan hillitä asuntorakentamista ja -tarjontaa parantamalla, ja puuttumalla työttömyyteen. Järjestön mukaan asumistukimenojen kasvuun vaikuttaa enemmän työttömyyden kasvu kuin vuokrien nousu.
Vasemmistoliiton puheenjohtaja Li Anderssonin mukaan asumistuen heikentäminen vaikeuttaa pienituloisten asemaa, ja ajaa ihmisiä toimeentulotuelle. Anderssonin mukaan inhimillisempi ja huomattavasti tehokkaampi keino puuttua ylikorkeisiin vuokriin olisi kohtuuhintaisen vuokra-asuntotuotannon merkittävä lisääminen ja vuokrankorotuksia hillitsevien toimenpiteiden selvittäminen.