hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Stefanus VI
Stefanus VI oli paavina touko-kesäkuusta 896 – heinä-elokuulle 897. Hän oli toiminut Anagnin piispana paavi Formosuksen nimittämänä. Stefanuksen paaviksi valintaan johtaneita tapahtumia ei tunneta, mutta tiedetään, että hän oli Roomassa tuohon aikaan valtaa käyttäneen Spoleton suvun suosiossa.
Stefanus VI muistetaan parhaiten hänen edeltäjänsä edeltäjän paavi Formosuksen jäännösten kohtelusta. Spoletojen painostuksesta Stefanus kaivatutti Formosuksen ruumiin ylös haudasta syytettyjen penkille. Ruumis tuomittiin, siltä riistettiin paavilliset tunnusmerkit ja leikattiin oikean käden sormet. Sitten se haudattiin, mutta kaivettiin vielä kerran ylös ja heitettiin Tiber-jokeen.
Näytösoikeudenkäynti aiheutti raivoa Formosuksen kannattajissa, ja vaikka se oli Spoletojen järjestämä, se johti Stefanuksen vangitsemiseen ja myöhemmin kuristamiseen hengiltä.
Huomaa: Stefanus-nimisten paavien numeroinnissa on erilaisia käytäntöjä, sillä ennen Stefanus II:ta ehdittiin valita toinen Stefanus-niminen paavi, jota ei ehditty kuitenkaan siunata tehtäväänsä ennen kuin hän kuoli sydänkohtaukseen.
Bonifatius VI
Bonifatius VI oli paavina 11. huhtikuuta 896 – 26. huhtikuuta 896. Hänen valintansa ajoittui keskelle paavi Formosuksen kuolemaa seurannutta sekasortoa. Hän oli paavina vain viisitoista päivää, minkä jälkeen hän toisten lähteiden mukaan kuoli kihtiiin, toisten mukaan joutui väistymään Stefanus VI:ta tukeneiden Spoleton suvun ja heidän kannattajiensa painostuksesta.
Stefanus V
Stefanus V oli paavina syyskuusta 885 – 14. syyskuuta 891. Fotiosta koskevissa kiistoissa hän jatkoi paavi Pyhä Nikolaus I:n jyrkkää linjaa. Hän nousi paaviksi joulukuussa 885 ilman että asiasta olisi sovittu frankkien kuninkaan Kaarle Paksun kanssa. Kuningas pahastui ja epäsi paavilta apujoukot taisteluissa saraseenejä vastaan. Paavi kääntyi silloin Guido Spoleton, Italian mahtavimman ruhtinaan puoleen. Kaarle Paksun kuoltua paavi joutuikin kruunaamaan Guidon Rooman keisariksi ja Italian kuninkaaksi. Tuohon aikaan oli useita kilpailevia mahtimiehiä jotka käyttivät kuninkaan ja keisarin titteliä.
Stefanus-nimisten paavien numeroinnissa on erilaisia käytäntöjä, sillä ennen Stefanus II:ta ehdittiin valita toinen Stefanus-niminen paavi, jota ei ehditty kuitenkaan siunata tehtäväänsä, ennen kuin hän kuoli sydänkohtaukseen.
Pyhä Hadrianus III
Pyhä Hadrianus III syntyi Roomassa, kuoli elo-syyskuussa 885 lähellä San Cesario sul Panaroa (Modena) oli paavina 17. toukokuuta 884 – elo-syyskuuhun 885. Hadrianuksen valtakausi oli ongelmallista aikaa. Pian valtaan astumisensa jälkeen hän matkusti säätyläispäiville Wormsiin nykyisen saksan alueelle frankkien kuningas Kaarle Paksun luo keskustelemaan saraseenien aiheuttamasta uhkasta ja frankkien vallanperimyksestä. Paluumatkallaan hän menehtyi lähellä Modenaa ja hänet haudattiin Nonantolaan.
Marinus I
Marinus I oli paavina joulukuusta 882 – 15. toukokuuta 884. Ennen paaviksi tuloaan hän oli Caeren piispa, mikä teki valinnasta kiistanalaisen, sillä paavi oli tuohon aikaan ennen kaikkea Rooman piispa, eikä piispan oletettu hylkäävän yhtä hiippakuntaa toisen hyväksi. Ennen kuin hän nousi itse paaviksi, hän oli ollut kolmen eri paavin lähettiläänä Konstantinopolissa, joka kerta keräämässä tietoja Konstantinopolin patriarkka Fotiosta koskevan kiistan ratkaisemiseksi.
Jan Egil Storholt
Jan Egil Storholt (s. 13. helmikuuta 1949 Løkken, Norja) on norjalainen entinen pikaluistelija, jonka uran huippuvuodet ajoittuivat 1970-luvun loppupuoliskolle.
Storholt oli nuorena lupaava luistelija ja voitti maansa juniorien mestaruuden vuonna 1969. Seuraavana vuonna hän oli menettää henkensä kaivosonnettomuudessa ja uran jatko oli vaakalaudalla, mutta muutamassa vuodessa Storholt teki paluun kansalliselle huipulle. Vuonna 1973 monet norjalaiset huippuluistelijat ryhtyivät ammattilaisiksi, mutta Storholt ei ollut heidän joukossaan. Kuitenkin vasta Johs Tenmannin tultua norjalaisluistelijoiden valmentajaksi Storholt alkoi saavuttaa menestystä kansainvälisellä tasolla.
Itävallan Innsbruckissa pidetyissä vuoden 1976 talviolympialaisissa Storholt voitti olympiakultaa 1 500 metrillä Neuvostoliiton Juri Kondakovia vastaan käydyn kaksinkamppailun päätteeksi. Vuosina 1977 ja 1979 Storholt voitti Euroopan mestaruuden. Kaikkiaan seitsemänä vuonna hän sijoittui EM-kisoissa neljän parhaan joukkoon, mukana hopeaa vuodelta 1980 ja pronssia 1978. Yleisluistelijoiden MM-kisoissa hän sijoittui vuosina 1977–1979 hopealle Eric Heidenin takana.
Vuonna 1977 käydyssä Norjan ja Neuvostoliiton välisessä maaottelussa Alma-Atan Medeossa olosuhteet olivat otolliset ja Storholt luisteli silloiset maailmanennätykset 1 500 metrillä (1.55,18) ja yleiskilpailussa (163,221). Lisäksi hän luisteli yhteensä viisi henkilökohtaista ennätystä, mitkä riittivät aateliskalenterin ykköspaikkaan. Kaikkiaan hän oli urallaan aateliskalenterin ykkösenä kahdesti, aikaväleillä 10. maaliskuuta 1977–3. huhtikuuta 1977 ja 19. maaliskuuta 1978–4. huhtikuuta 1978, yhteensä 30 päivää.
Machairodontinae
Machairodontinae on kissaeläinten ("Felidae") sukupuuttoon kuollut alaheimo, johon kuului monia kadonneita sapelihammaskissoja kuten "Smilodon".
Tribukset ja suvut
André Hoffmann
André Hoffmann (s. 11. elokuuta 1961 Itä-Berliini) on entinen itäsaksalainen pikaluistelija.
Uransa alkupuolella Hoffmann oli yleisluistelija, parhaana arvokisasijoituksenaan EM-kisojen viides sija vuodelta 1985. 13. tammikuuta hän luisteli 3 000 metrillä ja pienessä yleiskilpailussa uudet maailmanennätykset (4.03,31 ja 161.158). Vuonna 1986 hän ryhtyi keskittymään sprintti- ja keskimatkoille koska tulokset yleiskilpailuissa eivät muuttuneet paremmiksi.
Kaudella 1987–1988 Hoffmann voitti kaksi maailmancupin osakilpailua 1 500 metrillä. Häntä ei kuitenkaan laskettu kyseisellä matkalla ennakkosuosikkien joukkoon saman vuoden kevättalvella käydyissä Calgaryn talviolympialaisissa. Kisoissa hän kuitenkin teki uuden maailmanennätyksen 1.52,06 ja voitti kultamitalin vain kuuden sadasosasekunnin erolla Yhdysvaltain Eric Flaimiin. Hän jatkoi luistelu-uraansa vielä kahden kauden ajan ilman mainittavampaa menestystä.
Nimravinae
Nimravinae on sukupuuttoon kuollut heimoon Nimravidae (”valesapelihammaskissoihin”) kuulunut kissamaisten petoeläinten alaheimo. Nimravinit elivät Pohjois-Amerikassa, Euroopassa ja Aasiassa eoseenin lopulta mioseenille noin 40–7 miljoonaa vuotta sitten. Keskittyneenä Pohjois-Amerikkaan, Nimravinaen sopeutumislevittäytyminen eoseenilta oligoseenille oli ensimmäinen suuri radiaatio kissamaisilla petoeläimillä.
Andreas Krieger
Andreas Krieger (syntymänimeltään Heidi Krieger, s. 20. heinäkuuta 1966 Berliini) on entinen saksalainen kuulantyöntäjä. Hän on syntynyt tytöksi ja kilpaili naisten sarjassa, mutta nykyään hän elää miehenä.
Krieger kilpaili DDR:n naisten yleisurheilujoukkueessa. Kuten monet muut johtavat DDR:n urheilijat aikanaan, myös Krieger oli mukana maan systemaattisessa dopingvalmennuksessa. Hänelle annettiin hänen tietämättään testosteronia sisältävää dopingainetta. Tämän johdosta hänen kehonsa maskulinisoitui. Ulkoisen olemuksen muutos meni dopingin vaikutuksesta hänessä niin pitkälle, että hän päätti, ettei yritä peruuttaa sitä vaan vie sen pitemmälle. Tämän johdosta hän jatkoi mieshormonin käyttöä, kävi läpi samanlaisia kirurgisia operaatioita kuin naisesta mieheksi -transsukupuoliset, vaihtoi nimensä Heidista Andreakseksi sekä sosiaalisen sukupuoliroolinsa naisellisesta miehekkääksi.
Vuonna 2000 hän oli yhtenä todistajana entistä DDR:n pitkäaikaista urheilun ykkösjohtaja Manfred Ewaldia vastaan, joka tuomittiin 22 kuukauden ehdolliseen vankeuteen. Myös hänen apurinsa, johtava urheilulääkäri Manfred Höppner sai 18 kuukauden ehdollisen tuomion. Heidät todettiin vuosina 1974–1989 DDR:n urheilun dopingohjelmaa johtamalla ja toteuttamalla edistäneen ruumiinvamman tuottamista 20 saksalaiselle naisurheilijalle.
Andreas Krieger on naimisissa entisen uimarin Ute Krausen kanssa. Kriegerin mukaan on nimetty palkinto, joka jaetaan vuosittain Saksassa dopingin vastaisessa taistelussa ansioituneille henkilöille.
Nimravidae
Nimravidae on sukupuuttoon kuollut kissamaisten petoeläinten heimo, jonka fossiileja on löydetty Pohjois-Amerikasta, Euroopasta ja Aasiasta. Ne tunnetaan joskus nimellä valesapelihammaskissat erotukseksi aidoista sapelihammaskissoista jotka kuuluivat varsinaisten kissaeläinten heimoon (Felidae).
Barbourofelidit luokiteltiin aiemmin Nimravidaen alaheimona, kunnes ne vuonna 2004 eroteltiin omaksi heimokseen Barbourofelidae.
Nimravidit ilmestyivät varhaisella oligoseenilla noin 35 miljoonaa vuotta sitten, ja selviytyivät myöhäiselle mioseeni- ajalle 8 miljoonaa vuotta sitten. Niillä oli pitkät, matalat ruumiit ja pitkät hännät. Niiden huomiota herättävät yläkulmahampaat ("sapelit") olivat pidemmät kuin nykyisillä kissoilla, mutta eivät yhtä pitkät kuin aidoilla sapelihammaskissoilla, kun taas niiden alakulmahampaat olivat suhteellisesti pidemmät.Peigné "et al". (2003) tutkimuksen pohjalta, muokattu Averianov "et al". (2016) mukaan.
Sverre Farstad
Sverre Farstad (8. helmikuuta 1920 Lademoen – 27. maaliskuuta 1978) oli norjalainen urheilulahjakkuus, joka saavutti parhaan menestyksensä pikaluistelussa. Hän oli eräs parhaista norjalaisista pikaluistelijoista toisen maailmansodan jälkeisinä vuosina.
Kansainvälisen debyyttinsä Farstad teki EM-kisoissa vuonna 1947 ja voitti kaikkien yllätykseksi pronssimitalin, vaikka oli vain kaksi viikkoa aiemmin ollut Norjan mestaruuskisoissa yhdeksäs. Myöhemmin samana vuonna Oslon Bislettillä käydyissä MM-kisoissa hän saavutti hopeaa. Hän voitti kisoissa 500 ja 1 500 metrin erät ja sijoittui 5 000 metrillä toiseksi 2,2 sekuntia Suomen Lassi Parkkiselle jääneenä. Mestaruus karkasi häneltä viimeisellä matkalla. Seuraavana vuonna Sankt Moritzin talviolympialaisissa hän voitti kultamitalin 1 500 metrillä silloisella olympiaennätyksellä 2.17,6.
Vuonna 1949 Farstad voitti EM-kultaa Davosissa. 500 ja 1 000 metrin matkat hän voitti suurella erolla, ja vaikka Hjalmar Andersen luisteli 10 000 metrillä uuden maailmanennätyksen, jäi hän silti Farstadista pisteen päähän. Farstad tekikin silloisen maailmanennätyksen 188,958 pistettä (41,8 - 8.15,4 - 2.13,9 - 17.39,7), joka olikin kautta aikain ensimmäinen ISU:n hyväksymä virallinen maailmanennätys. Se alitti Ivar Ballangrudin 11 vuotta aiemmin samalla radalla tekemän ennätyksen kahdella pisteellä.
Pikaluistelun lisäksi Farstad saavutti Norjan-mestaruusmitaleita myös painonnostossa ja soudussa. Vuonna 1947 hänelle myönnettiin Egebergs Ærespris -kunniapalkinto. Parhaimmillaan Farstad oli aateliskalenterin kolmannella sijalla vuosina 1949–1950.
Tukholman kaupunginkirjasto
Tukholman kaupunginkirjasto () sijaitsee Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa, Vasastadenin kaupunginosassa, Norrmalmin kaupunginosa-alueella. Kirjasto sisältää noin 700 000 eri kirjaa.
Gunnar Asplundin suunnittelema kirjastotalo rakennettiin vuosina 1924–1928. Sveavägenin puoleinen matala siipirakennus valmistui 1931. Uusklassista rakennusta pidetään yhtenä Ruotsin arkkitehtuurin merkittävimmistä saavutuksista, ja se on ollut suuren kansainvälisen kiinnostuksen kohteena. Talon keskuksena on suuri sylinterinmuotoinen lainaussali. Päärakennuksesta käytetäänkin joskus nimitystä "Asplundhuset" ("Asplund-talo") hänen kunniakseen.
Serieteket on kirjastoon kuuluva sarjakuvan erikoiskirjasto, joka sijaitsee Tukholman kulttuuritalossa ja on ainoa sarjakuvakirjasto Ruotsissa.
Kirjaston laajennuksesta järjestettiin 2006–2008 kansainvälinen arkkitehtikilpailu.
Thylacosmilidae
Thylacosmilidae on sukupuuttoon kuollut muinainen eläinheimo, joka käsitti pussisapelihammaskissoja, ts. pussieläimiä, jotka kehittyivät Etelä-Amerikassa sapelihammaskissan tapaisiksi. Tunnetuin tähän joukkoon kuuluva ryhmä on "Thylacosmilus"-pussisapelikissa.
Salonjärvi
Salonjärvi () on Suojoen vesistöön kuuluva järvi Suojärvellä Karjalan tasavallassa Venäjällä. Salonjärven pinta-ala on 19,7 km². Järvi on noin 20 kilometriä pitkä ja sen pinta on 146 metriä meren pinnan yläpuolella.
Salonjärveen laskee monia jokireittejä. Pohjoisesta Salonjärveen laskee Aittojoen reitti, jonka kolme lähdehaaraa ovat Vegarusjoki, Kuukkausjoki ja Luglajoki sekä Kolmoja, jonka kautta Salonjärveen laskevat Kälkäjärvi, Kivijärvi ja Vuontelenjärvi. Lännestä Salonjärveen laskee Heinäoja, joka on runsasjärvisen reitin lasku-uoma. Etelästä Salonjärveen laskee Saarijärvenjoki. Salonjärvi laskee Annankosken ja Karatsalmen kautta järven itäpuolella olevaan vesistön keskusjärveen, Suojärveen.
Järvi sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle 1940 ja 1944 luovuttamalla alueella. Suomelle kuuluessaan Salonjärvi kuului Suojärven kuntaan.
Tukholman moskeija
Tukholman moskeija ("Stockholms moské", käytetään myös nimitystä "Tukholman suuri moskeija", "Stockholms stora moské") sijaitsee Tukholman Södermalmilla, lähellä Medborgarplatsenia. Se vihittiin käyttöön vuonna 2000. Se on Tukholman suurin islaminuskoisten temppeli.
Moskeija sijaitsee rakennuksessa, joka alun perin rakennettiin sähkövoimalaitokseksi. Rakennuksen suunnitteli jugend-tyylisuuntaan erikoistunut arkkitehti Ferdinand Boberg, ja se valmistui vuonna 1903. Rakennus muutettiin moskeijaksi vuosina 1995–2000. Arkkitehtitoimisto Detab suunnitteli rakennukselle uuden julkisivun Björns trädgårdin puolelle, mutta toisella puolella taloa Bobergin suunnittelema vanha julkisivu säilytettiin.
Jeff Lynne
Jeffrey "Jeff" Lynne (s. 30. joulukuuta 1947, Shard End, Birmingham) on englantilainen muusikko ja musiikkituottaja. Hänet tunnetaan Electric Light Orchestran keulahahmona ja superyhtye Traveling Wilburysin jäsenenä sekä monen menestysalbumin tuottajana.
Jeff Lynne syntyi Birminghamissa vuonna 1947. Hän soitti nuorena kitaraa useassa paikallisessa yhtyeessä, kunnes hänestä tuli Nightridersin (myöhemmin The Idle Race) nokkamies vuoden 1966 jälkeen. Lynne tuotti yhtyeen toisen albumin vuonna 1969. Jätettyään yhtyeen hän liittyi The Moveen. Sen jälkeen hän perusti 1970-luvun alussa Roy Woodin kanssa Electric Light Orchestran (ELO). Saavutettuaan ensimmäisinä vuosina vain kohtalaista menestystä yhtyeestä tuli 1970-luvun loppupuolella hyvin suosittu, ja se julkaisi lähes 30 top-40-hittiä ennen hajoamistaan vuonna 1986. Lynne oli yhtyeen johtava laulunkirjoittaja ja tuottaja. Hän myös sävelsi musiikin vuoden 1980 elokuvaan "Xanadu".
ELOn jälkeen Lynne alkoi tehdä yhteistyötä tuottajana ja lauluntekijänä monen musiikkimaailman suuren tähden kuten George Harrisonin, Brian Wilsonin, Tom Pettyn, Roy Orbisonin ja Randy Newmanin kanssa. Hän oli myös Traveling Wilburys -superyhtyeen jäsen.
Lynne julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa "Armchair Theatre" vuonna 1990. Hän tuotti The Beatlesin "Anthology"-sarjan uudet kappaleet ”Free as a Bird” ja ”Real Love” Beatlesin jäsenten kanssa. Sen jälkeen hän tuotti Paul McCartneyn albumin "Flaming Pie" (1997).
Lynne sai oikeusjutun voiton myötä oikeudet Electric Light Orchestran nimeen, minkä jälkeen hän julkaisi uuden ELO-albumin niemltä "Zoom" (2000). Hän tuotti 2000-luvulla myös uudet George Harrisonin ja Tom Pettyn albumit sekä Regina Spektorin menestysalbumin "Far" (2009).
Lynne julkaisi vuonna 2012 albumilla "Mr. Blue Sky" uudelleenlevyttämiään ELO-kappaleita sekä ELO-dokumentin. Hän julkaisi samana vuonna cover-albumin "Long Wave" (2012). Lynnen uusin ELO-albumi on "Alone in the Universe" (2015).
Lynne nimettiin ELOn jäsenenä Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 2017.
Lynne on ollut kahdesti naimisissa, ja hänellä on kaksi tytärtä. Hän asuu Los Angelesissa.
Medborgarplatsen
Medborgarplatsen (, lyhennetään usein muotoon "Medis") on Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa, Södermalmin kaupunginosassa sijaitseva aukio. Se on yksi kaupungin suurimpia aukioita. Aukio tunnetaan yöelämästään ja elokuvateattereistaan, ja se on myös yleinen paikka mielenosoituksille. Aukiota reunustaviin rakennuksiin kuuluu muun muassa Medborgarhuset.
Medborgarplatsenilla sijaitsee myös muun muassa vuonna 1950 avattu tunnelbanan-metroasema sekä Ruotsin entisen ulkoministerin Anna Lindhin muistomerkki. Lindh piti aukiolla viimeisen julkisen puheensa, ennen kuin hänet surmattiin vuoden 2003 syyskuussa.
Aukion oli aikaisemmalta nimeltään "Södra Bantorget". Nimi vaihdettiin nykyiseksi vuonna 1940.
Shard End
Shard End on alue Birminghamn itäsosassa Englannissa. Shard End rajaa Castle Bromwichia ja Kingshurstia.
Se on enimmäkseen asuinaluetta, ja siellä on paljon kaupungin vuokrataloja. Alueen eteläosassa on joitakin teollisuuskiinteistöjä. Suuri osa asuintaloista on rakennettu juuri ennen toista maailmansotaa.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen alueella oli hiekkakuoppa, joka myöhemmin maisemoitiin, ja muodostaan nyt Shard Endin järven.
Mac Davis
Scott ”Mac” Davis (s. 21. tammikuuta 1942 Lubbock, Teksas) on yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä ja näyttelijä.
Musiikkuransa alkuvuosina Davis asui Atlantassa, missä hän soitti rock'n'roll-yhtyeessä ja työskenteli Vee-Jay Recordsin palveluksessa. Varsinaisen läpimurtonsa lauluntekijänä Davis teki vuosina 1969 ja 1970, kun hän kirjoitti Elvis Presleylle hittikappaleet "In the Ghetto", "Memories" ja "Don't Cry Daddy". Lisäksi hän kirjoitti Glen Campbellille kappaleen "Everything A Man Could Ever Need", Kenny Rogersille kappaleen "Something's Burning", Bobby Goldsborolle kappaleen "Watching Scotty Grow" ja Gallerylle kappaleen "I Believe In Music".
Laulajana Davisin ensimmäinen hittikappale oli "Baby Don't Get Hooked On Me" vuonna 1972. Seuraavien vuosien aikana hän nousi listoille itsekirjoittamillaan kappaleilla "Stop And Smell The Roses" "It's Hard To Be Humble" "Texas In My Rear View Mirror" ja "Hooked On Music". Vuosina 1974–1976 hänellä oli NBC-TV-kanavalla esitetty oma musikaali-varieteetyyppinen ohjelma. Hän myös näytteli monissa elokuvissa.
Elastisuus
Elastisella materiaalilla tarkoitetaan ainetta, jonka venymät ovat yksikäsitteisesti riippuvia vallitsevasta jännitystilasta eli kappale palaa alkuperäiseen muotoonsa kun jännitykset poistetaan. Jos kappale ei palaudu, niin silloin on kyseessä plastinen muodonmuutos. Aineet ovat yleensä kimmoisia vain tietyissä olosuhteissa (lämpötila, paine, kosteus) ja vain tiettyyn ulkoiseen voimaan asti. Esimerkiksi kumi on kimmoista huoneenlämpötilassa, mutta pakkasella se menee rikki helposti. Tämä johtuu siitä, että kumissa molekyylien liike on hitaampaa tietyn lämpötilan alapuolella (lasitransitio).
Elastisella materiaalilla muodonmuutosenergia eli kimmoenergia ei riipu venymähistoriasta, jolla kyseiseen muodonmuutostilaan on päädytty. Tällöin kappaleelle on olemassa energiapotentiaali, jossa muodonmuutosenergia on yksikäsitteinen funktio jännitysten (tai venymien) suhteen. Ulkoisten kuormien alaisena elastisen kappaleen muodonmuutos on sellainen, että kappaleen muodonmuutosenergia minimoituu. Muodonmuutosenergian muutos venymien muuttuessa tilavuusalkiossa voidaan määritellä kaavalla
missä σ(ε) on venymästä riippuva jännitysvektori, ε venymävektori ja "dV" alkion tilavuus. Muodonmuutosenergia saadaan integroimalla "dW" venymien suhteen.
Lineaarielastisilla materiaaleilla jännitysten ja venymien välinen suhde on lisäksi lineaarinen. Tällöin kyseessä on Hooken lakia noudattava aine. Jos materiaalin käytös voidaan olettaa lineaarielastiseksi, lujuusopilliset tarkastelut yksinkertaistuvat huomattavasti, sillä laskenta voidaan suorittaa lineaarialgebran työkaluilla.
Miguel Ángel Guerra
Miguel Ángel Guerra (s. 31. elokuuta 1953) on entinen Formula 1 -kuljettaja Argentiinasta.
Hän osallistui neljään Grand Prix -osakilpailuun ajaen Osella-tallin autolla. Ensimmäinen osakilpailu, johon hän osallistui oli Länsi-Yhdysvaltain Grand Prix 15. maaliskuuta 1981. Hän ei kuitenkaan selviytynyt itse kilpailuun kolmessa ensimmäisessä osakilpailussa, ja viimeisessä hän keskeytti onnettomuuteen.
Nasif Estefano
Nasìf Estéfano (18. marraskuuta 1932, Concépcion, Tucumán – 21. lokakuuta 1973, Aimogasta, La Rioja) on entinen Formula 1 -kuljettaja Argentiinasta.
Uransa aikana hän osallistui kahteen Grand Prix -osakilpailuun. Ensimmäinen niistä oli Argentiinan osakilpailu Maseratin autolla vuonna 1960. Hän sijoittui 14. sijalle jääden voittajasta 10 kierrosta ja ollen näin viimeinen maaliin tullut kilpailija. Hän osallistui myös Italian osakilpailun De Tomaton autolla vuonna 1962, mutta ei selvinnyt mukaan itse kilpailuun.
Jorge Daponte
Jorge Daponte (5. kesäkuuta 1923, Buenos Aires - 9. maaliskuuta 1963) oli argentiinalainen Formula 1 -kuljettaja.
Daponte osallistui urallaan kahteen Formula 1 -osakilpailuun Maseratin autolla. Ensimmäisessä (17. tammikuuta 1954 Argentiinan GP:ssä) hän keskeytti vaihdeongelmiin. Toisessa (5. lokakuuta 1954 Italian GP:ssä) hän sijoittui yhdenneksitoista jääden voittajalle kymmenen kierrosta ja ollen kilpailussa viimeinen maaliintulija. Daponte ajoi myös sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa ollen parhaimmillaan neljäs 1954 Pescara Circuit -kilpailussa.
Clemar Bucci
Clemar Bucci (4. syyskuuta 1920 Zenón Pereyra – 12. tammikuuta 2011) oli argentiinalainen Formula 1 -kuljettaja.
Hän osallistui urallaan viiteen Grand Prix -osakilpailuun. Neljä ensimmäistä osakilpailua: Britannian Grand Prix, Saksan Grand Prix, Sveitisin Grand Prix, Italian Grand Prix, hän ajoi 1954 Gordinilla ja viidennen – Argentiinan Grand Prix'n – 1955 Maseratilla. Hän ei päässyt kertaakaan maaliin saakka.
Imogen Heap
Imogen Jennifer Jane Heap (s. 9. joulukuuta 1977) on englantilainen laulaja-lauluntekijä. Hänet tunnetaan parhaiten Frou Frou -duon toisena jäsenenä ja vuonna 2006 julkaistusta hitistään "Headlock".
Imogen Heap on kotoisin Romfordista, Essexistä, mutta muutti sittemmin Lontooseen. Heap julkaisi ensimmäisen albuminsa "iMegaphone" vuonna 1998. Hän tapasi Frou Froun toisen jäsenen Guy Sigsworthin 1990-luvulla ja alkoi tehdä musiikkia tämän kanssa. Frou Froun albumi "Details" ilmestyi vuonna 2002.
Frou Froun albumin ilmestymisen jälkeen Heap keskittyi soolouraansa. Hän julkaisi albumin "Speak for Yourself" vuonna 2005 ja albumin "Ellipse" vuonna 2009. Heap voitti "Ellipse"-albumillaan parhaiten miksatun albumin Grammy -palkinnon vuonna 2010.
Imogen Heapin kappaleita on ollut useissa televisiosarjoissa ja elokuvissa. Kappaleet "Hide and Seek", "Goodnight and Go" ja "Speeding Cars" ovat soineet televisiosarjan O.C. jaksoissa. "Hide and Seek" on esiintynyt myös n jaksossa. Kappale "Can't Take It In" oli mukana elokuvassa .
Roberto Bonomi
Roberto Wenceslao Bonomi Oliva (30. syyskuuta 1919, Buenos Aires – 10. tammikuuta 1992) oli argentiinalainen kilpa-ajaja, joka ajoi Formula 1 Grand Prix osakilpailussa Cooperia Scuderia Centro Sud -joukkueessa. Ennen Formula 1 -uraansa hän oli Urheiluautokilpailujen mestari vuosilta 1952 ja 1953.
Juoksija (lehti)
Juoksija on vuonna 1971 perustettu suomalainen kestävyysurheiluun ja kuntoiluun sekä terveelliseen elämään keskittyvä aikakauslehti. Lehdessä käsitellään muun muassa juoksua, maastohiihtoa, suunnistusta ja pyöräilyä sekä kilpaurheilun että kuntoilun kannalta. Se on Euroopan pitkäikäisin juoksulehti.
Lehden perusti Tapio Pekola, joka toimi myös pitkään lehden päätoimittajana. Hän siirtyi eläkkeelle keväällä 2008 lehden toimitusjohtajan paikalta. Jo aiemmin lehden päätoimittajan tehtäviin oli tullut entinen huippujuoksija Ari Paunonen. Lehden toimitusjohtaja on entinen kilpamaratoonari Harri Hänninen.
Juoksija ilmestyy kymmenen kertaa vuodessa. Mukana on tulospörssi, ja kerran vuodessa ilmestyy juoksukalenteri. Lehden levikki on noin 19 000 (2013). Lehden toimitus sijaitsee Helsingin Olympiastadionilla.
Lehdellä on tytärlehti vuonna 2009 perustettu "Hiihto", kuusi kertaa vuodessa ilmestyvä lehti, jonka levikki on runsaat 8 000.
Derren Brown
Derren Victor Brown (s. 27. helmikuuta 1971 Croydon) on englantilainen silmänkääntäjä ja mentalisti, kirjailija, maalari ja skeptikko. Hän opiskeli nuorena lakia ja saksan kieltä, mutta jätti myöhemmin opintonsa kesken ja keskittyi taikuuteen ja mielen hallintaan. Vuoden 2000 TV-sarja Mind Control toi Brownin julkisuuteen, ja hän onkin tehnyt uraa televisiossa siitä lähtien. Hän yhdistelee psykologiaa, hypnoosia ja taikuudessa käytettäviä keinoja tehdessään mentalistisia temppuja.
Derren Brownin "Inside Your Mind" televisio-ohjelmaa on esitetty Suomessa Yle TV2:lla nimellä "Hallitsen mieltäsi - Derren Brown".Live-showsta on julkaistu DVD-koosteita. Svengali oli ensimmäinen kiertue, jota hän ei kirjoittanut yhteistyössä Andy Nymanin kanssa.
Tikal
Tikal (tai Tik'al) on suurin maya-kulttuurin muinaisista kaupungeista, jotka nykyisin ovat rauniokaupunkeja. Se sijaitsee El Peténin departementissa Pohjois-Guatemalassa. Tikal on osa Guatemalan Tikalin kansallispuistoa ja se on Unescon maailmanperintöluettelossa. Lähimmät suuret nykykaupungit ovat noin 30 kilometrin päässä sijaitsevat Flores ja Santa Elena.
Tikal oli yksi maya-kulttuurin keskeisistä paikoista. Vanhimmat suuret rakennelmat ovat 300-luvulta eaa. Kaupunki oli suuruutensa huipulla mayojen niin sanotulla klassisella kaudella noin 200–850, jonka jälkeen ei enää rakennettu uusia merkittäviä monumentteja, joitakin palatseja poltettiin ja väkiluku alkoi laskea kunnes alue hylättiin 900-luvun lopulla.
Nimi "tikal" merkitsee "äänien paikkaa" tai "kielien paikkaa" mayojen kielessä. Se saattaa olla myös kaupungin alkuperäinen nimi vaikkakin paikkaan viitataan myös nimillä Mutal ja Yax Mutal. Tieteilijät ovat arvioineet kaupungin asukasluvun olleen suurimmillaan 100 000–200 000.
Toisin kuin monet muut mayojen rauniokaupungeista, Tikalin sijainti ja olemassaolo ei unohtunut alueella, vaan oli tiedossa. Joitakin epäsuoria mainintoja Tikalista alkoi olla kirjallisuudessa 1600-luvulta lähtien jatkuen John Lloyd Stephensin kirjoituksissa 1800-luvun alussa. Alueen syrjäisestä sijainnista johtuen ensimmäinen tiederetkikunta vieraili Tikalissa vasta vuonna 1848. Useat retkikunnat tutkivat, kartoittivat ja valokuvasivat aluetta 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa.
Vuonna 1951 Tikaliin avattiin pieni kiitotie. Vuosina 1956–1970 Pennsylvanian yliopisto suoritti alueella laajoja kaivauksia. Vuodesta 1979 arkeologista toimintaa on johtanut Guatemalan hallitus.
Vuonna 2018 arkeologit löysivät lasermittauksilla Tikalista muun muassa 30 metriä korkean pyramidin. Merkittävämpi löytö oli suuri määrä rakennuksia ja 14 kilometriä pitkä muuri. Niinpä Tikal on osa suurempaa asutuskeskusta.
Tommi Auvinen
Tommi Auvinen (s. 10. elokuuta 1957 Tampere) on suomalainen teatteriohjaaja ja näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi lapsinäyttelijänä 1970-luvun "Pertsa ja Kilu" -televisiosarjan Pertsan roolista. Auvinen on näyttelijäperheen lapsi: hänen isänsä on ohjaaja Vili Auvinen ja äitinsä näyttelijä Eila Roine. Auvisen puoliso on näyttelijä Teija Auvinen. Auvinen on ohjannut näytelmiä monille suomalaisille teattereille ja televisioon. 80-luvulla hän esiintyi mm. tunnetussa TV-sarjassa Sisko ja sen veli sekä 90-luvulla TV-sarjoissa Kaupungin kaunein lyyli ja Oppisopimuspelle Niko.
Jiří Šlégr
Jiří Šlégr (s. "Jiří Bubla", 30. toukokuuta 1971 Jihlava, Tšekkoslovakia) on entinen ammattijääkiekkoilija ja poliitikko, nykyinen jääkiekkovalmentaja.
Šlégr aloitti jääkiekkouransa silloisessa Tšekkoslovakian jääkiekkoliigassa pelanneessa Chemopetrol Litvinovissa vuonna 1988.
NHL-liigaan hänet varattiin vuonna 1990, ja sinne hän siirtyikin syksyllä 1992. Šlégr pelasi NHL-uransa kolme ensimmäistä kautta Vancouver Canucks -joukkueessa, josta hän siirtyi kahdeksi kaudeksi Edmonton Oilersiin. Kauden 1996-1997 hän pelasi Elitserienin Södertäljessä, jota seurasi kolmen ja puolen kauden jakso Pittsburgh Penguinsin riveissä. Tammikuussa 2001 Šlégr siirtyi Atlanta Thrashersiin, josta edelleen maaliskuussa 2002 Detroit Red Wings -joukkueeseen. Syyskuussa 2003 hän kirjautui vapaana pelaajana takaisin ensimmäiseen NHL-seuraansa Vancouver Canucksiin, mutta siirtyi kuitenkin jo tammikuussa Boston Bruinsiin, jossa pelasi kauden 2005–2006 loppuun saakka. Alkusyksystä 2006 Šlégr teki kahden vuoden sopimuksen kotijoukkueensa Chemopetrol Litvinovin kanssa.
Tšekin maajoukkueen riveissä Šlégr voitti olympiakultaa vuonna 1998 ja MM-kultaa vuonna 2005. Lisäksi hän voitti olympiapronssimitalin vuonna 1992, tällöin Tšekkoslovakian maajoukkeessa. Hän voitti Stanley Cupin pelatessaan Detroit Red Wingsissä vuonna 2002. Voitettuaan kaikki kolme tärkeintä jääkiekkoturnausta hän kuuluu kunnioitettuun Kolmen kullan klubiin.
Vuosina 2010-2014 Šlégr toimi kansanedustajana aluksi Tšekin sosiaalidemokraattisen puolueen riveissä ja vuodesta 2011 siitä irronnutta pientä sosiaalidemokraattista sirpaleryhmää "Kansallissosialistit - 21. vuosisadan vasemmisto" edustaen.
Myös Šlégrin isä Jiří Bubla on menestynyt jääkiekkoilija. Nykyisen sukunimensä Šlégr sai isäpuoleltaan vanhempiensa erottua.
Language, Truth and Logic
Language, Truth and Logic on Alfred J. Ayerin vuonna 1936 julkaisema kirja, joka määrittelee ja selittää loogisen positivismin toteamuksen pääperiaatteet. Ayer hylkää teoksessa agnostismin sillä perusteella, että agnostikko, vaikka väittääkin, että tieto jumalasta ei ole mahdollista, on sitä mieltä, että jumalalla on merkitys.
Vili Auvinen
Vilho Emil ”Vili” Auvinen (11. marraskuuta 1931 Lohja – 2. elokuuta 1996 Tampere) oli suomalainen näyttelijä ja teatteriohjaaja. Hänen tunnetuin roolisuorituksensa oli "Heikki ja Kaija" -televisiosarjan Heikkinä. Auvinen toimi samalla myös sarjan henkilöohjaajana. Kaijan roolissa oli hänen vaimonsa Eila Roine. Roineella ja Auvisella on kaksi poikaa, ohjaaja-näyttelijä Tommi Auvinen ja valo- ja äänisuunnittelija Janne Auvinen. Auvinen esitti Edvin Laineen ohjaamassa elokuvassa "Tuntematon sotilas" Asumaniemeä.
Auvisen vanhemmat olivat molemmat näyttelijöitä, joten teatterin maailma tuli tutuksi jo lapsena. Vili ja hänen sisarensa Hely vilahtavat elokuvassa "Kulkurin valssi" mustalaislapsina. Isä Vilho Auvinen näyttelee elokuvassa mustalaisviulisti Fedjaa. Äiti Hellin Auvinen-Salmi toimi pitkän näyttelijäuransa ohella myös teatterinjohtajana ja kouluttajana.
Auvinen aloitti teatteriuransa näyttelijä-lavastajana Varkauden kaupunginteatterissa 1949–1951. Ohjaajan ura käynnistyi 1960-luvun alussa Tampereen Työväen Teatterissa, johon Auvinen oli kiinnitetty 1953 näyttelijäksi.
Auvinen oli näyttämörytmin mestari, ja juuri siksi hän tuli erityisesti tunnetuksi Dario Fo -ohjauksistaan. Uran suurimmaksi menestykseksi nousi aivan uudenlainen tulkinta Teuvo Pakkalan kansannäytelmästä "Tukkijoella", jota esitettiin TTT:n näyttämöllä seitsemän vuotta täysille katsomoille. Auvinen ohjasi näytelmän myös Suomen Kansallisteatteriin, jossa siitä tuli samanlainen menestys. "Tukkijoella", jota yleisesti pidettiin pölyttyneenä ja vanhanaikaisena teoksena ajan edistyksellisessä teatterissa, oli päänavaus suomalaiseen musikaaliteatteriin. Oskar Merikannon tutut laulut, Thelma Tuuloksen hurjat koreografiat ja ennen muuta taitava dramaturginen uudistaminen puhalsivat kansantarinasta pölyt kauas pois.
Väinö Riikkilän "Pertsa ja Kilu" -kirjoihin perustuvat televisiosarjat, jotka Auvinen sekä dramatisoi että ohjasi, saivat suuren suosion lasten ja nuorten parissa. Maanläheiset tarinat kotkalaispojista (jotka tosin puhuivat Tampereen murretta Raumalla) rikollisten kimpussa on uusittu yleisön pyynnöstä lukuisia kertoja.
Anacleto Jiménez
Anacleto Jiménez (s. 24. helmikuuta 1967) on espanjalainen entinen kestävyysjuoksija.
Jiménez voitti 5 000 metrin juoksun universiadeissa 1987. Sevillan sisäratojen MM-kisoissa 1991 hän oli 3 000 metrin juoksussa seitsemäs. Vuonna 1995 hän voitti Barcelonan sisäratojen MM-kisoissa samalla matkalla hopeaa ajalla 7.50,98 ja Göteborgin ulkoratojen MM-kisoissa juoksi 5 000 metrillä kolmanneksitoista.
Jiménez sijoittui Pariisin sisäratojen MM-kisoissa 1997 yhdeksänneksi 3 000 metrillä. Samana vuonna Ateenan ulkoratojen MM-kisoissa hän karsiutui 5 000 metrin alkuerissä. Vuonna 1998 hän osallistui Marrakechissä järjestettyihin maastojuoksun MM-kisoihin, joissa sijoittui lyhyellä matkalla kolmanneksikymmenenneksi. 2001 Oostenden maastojuoksun MM-kisoissa hän oli lyhyellä matkalla kuudeskymmeneskahdeksas.
Etelä-Suomen Merikalastajain Liitto
Etelä-Suomen Merikalastajain Liitto on itäisen Suomenlahden rannikolla toimiva kalatalouden neuvontajärjestö. Toimisto sijaitsee Kotkan keskustassa. Liitto on perustettu vuonna 1932. Tuolloin toimipaikkana oli Koivisto ja nimenä Viipurin läänin Merikalastajain Liitto.
Etelä-Suomen Merikalastajain Liittoon kuuluu mm. 4 kalastusseuraa, 42 kalastuskuntaa ja 4 kalastusaluetta. Liitto kuuluu jäsenenä Kalatalouden Keskusliittoon. Liiton puheenjohtajana toimii Jukka Hakala Kotkasta ja toiminnanjohtajana Teemu Tast Kotkasta.
Etelä-Suomen Merikalastajain Liitto suorittaa tilauksesta kalanpoikasten istutuksia. Tilaajina ovat muun muassa kalastuskunnat, kalastusalueet, teollisuus ja kunnat. Tärkeimpiä istukaslajeja ovat meritaimen, merilohi, vaellussiika, saaristosiika, kuha, ankerias ja karppi. Liitto harjoittaa myös vaellussiian mädin haudontaa Kantturankosken hautomossa Virolahdella ja Ahvenkosken hautomossa Pyhtäällä. Liitto on hoitanut myös Virolahdella Huovarin saarella sijaitsevaa kalastajien pelastusasemaa.
Viipurin läänin Merikalastajain Liitto perustettiin 22. huhtikuuta 1932 Viipurissa. Toimipaikaksi tuli Koivisto. Talvisodan jälkeen liitto muutti vuonna 1940 Haminaan ja vuonna 1941 Kotkaan.
Liiton toiminnanjohtajat:
A. F. Aalberg (1932–74), Sauli Lehto (1974–84), Pentti Tasa (1985–96), Teemu Tast (1997–)
Etelä-Suomen Merikalastajain Liitolla on vuosina 2004–2006 ollut käynnissä Leader-rahoitteinen hyljeprojekti nimeltä "Risa – harmaahylje riesasta resurssiksi". Projektin aikana on järjestetty kursseja muun muassa hylkeen metsästyksestä, saaliin käsittelystä, hylkeenkestävistä rysistä, traanimaalin valmistamisesta ja hyljematkailusta. Projektilla on ollut myös vuokralla ruotsalaisia hylkeenkestäviä ponttoonirysiä (push up -rysä) vuosina 2004–2006. Kyseinen kalastustekniikka tuli itäiselle Suomenlahdelle tämän projektin kautta.
Etelä-Suomen Merikalastajain Liitto on käynnistänyt projektin nimeltä Rysä 2007. Projektin tarkoituksena on elvyttää vannerysäkalastusta, järjestää kalastajille koulutusta rysien rakentamisessa ja järjestää muutakin kalatalousaiheista koulutusta.
Etelä-Suomen Merikalastajain Liitto on huolehtinut harmaahylkeen eli hallin metsästyksen järjestämisestä Riistakeskus Kaakkois-Suomen merialueella syksystä 2002 alkaen. Viime vuosina metsästyskiintiö on ollut 36 hallia.
Kotkan kalamarkkinat järjestetään kahdesti vuodessa, toukokuussa ja lokakuussa. Markkinat järjestetään yhteistyössä Kymen Sanomien, Kotkan kaupungin ja Kotka Maretariumin kanssa. Markkinapaikkana on Sapokan ranta Kotkansaaren etelälaidalla Maretariumin ja Tulikukon luona. Kotkan kalamarkkinat on yksi kaupungin suurimmista yleisötapahtumista. Kävijöitä on kahden päivän aikana ollut keskimäärin 10 000–15 000.
CCM
CCM (aiemmin Canada Cycle & Motor Co. Ltd) on jääkiekkovarusteita valmistava yritys. CCM-merkillä valmistetaan myös polkupyöriä. CCM oli NHL-liigan virallinen sponsori ja jääkiekkovarusteiden toimittaja vuoteen 2014 saakka.
CCM-tehdas toimii Suomessa.
CCM on vuonna 1899 perustettu yhtiö, joka valmisti polkupyöriä ja lyhyen ajan myös autoja. Vuonna 1905 yritys alkoi valmistaa myös jääkiekkoluistimia ja myöhemmin erilaisia jääkiekkovarusteita. Vuosien varrella CCM osti muita jääkiekkovarusteiden valmistajia (kuten suomalaisen Karhun) ja tuli tunnetuksi ”The Hockey Company” -nimellä.
Vuonna 2004 Reebok osti The Hockey Companyn CCM-brändeineen. Reebok puolestaan on osa kansainvälistä Adidas Group -konsernia.
Suomessa Hämeenlinnan Pallokerho, Tampereen Ilves, Pelicans, Saimaan Pallo, Oulun Kärpät ja Helsingin IFK käyttävät CCM:n varusteita. Myös KHL-seura Jokereiden päävarustekumppani on CCM.
Ilmari Saarelainen
Matti Pekka Ilmari Saarelainen (s. 12. syyskuuta 1944 Uusikaupunki) on suomalainen näyttelijä.
Ilmari Saarelaisen isä on kotoisin Viipurista ja äiti Uudestakaupungista. He tapasivat opiskellessaan Ateneumissa. Ilmarin äiti maalasi Arabian lautasia ja suunnitteli karkkipapereita Hellakselle. Isä taas oli muun muassa Suomen Trikoolla mainosmiehenä. Nuori Ilmari esiintyi tästä syystä mallina alusasumainoksissa. Lapsuuden kesät hän vietti länsirannikolla ja kesät Valkeakoskella.
Saarelainen tunnetaan erityisesti komediarooleistaan. Hän tuli suurelle yleisölle tutuksi suositussa televisiosarjassa "Tankki täyteen" (1978–1980), jossa hän esitti perheen poikaa Juhana Viléniä. "Tankki täyteen" -sarjan jälkeen Saarelainen esitti toista pääosaa televisiosarjassa "Sisko ja sen veli". Saarelainen on maininnut työskentelyn Neil Hardwickin kanssa yhdeksi uransa kohokohdista.
Saarelainen näytteli 1980-luvulla myös useissa Visa Mäkisen elokuvissa. Saarelaisen tunnetuin roolihahmo 1990-luvulla oli hovimestari Pyry Laineen rooli "Elämän suola" -televisiosarjassa. Loppuvuodesta 2007 esitettiin TV2:lla "Antiikkieno"-sarja, jossa Saarelainen oli nimiroolissa.
Saarelainen on valmistunut Suomen Teatterikoulusta vuonna 1968. Vuosina 1968–1969 hän työskenteli Kotkan kaupunginteatterissa. Vuodesta 1969 lähtien hän työskenteli Tampereen Työväen Teatterissa, josta hän jäi eläkkeelle vuonna 2008.
Eläkkeelle jäännin jälkeen hän on esiintynyt muiden muassa Tampereen Työväen Teatterissa, Tampereen Teatterissa, Helsingin kaupunginteatterissa sekä Suomen Kansallisoopperassa.
Nike Bauer
Bauer on maailman johtavia jääkiekkovarusteiden valmistajia. Bauerista tuli 1994 kokonaisuudessaan Niken tytäryhtiö. Vuonna 2006 NikeBauer Vapor XXX Nike Bauer Vapor XXXX Nike Bauer Supreme One95:n julkaisu esitteli ensimmäistä kertaa uuden tuotenimen: Nike Bauer. Silloin Nike käytti yhteisnimeä tuotteessaan ensimmäinen kerran. Kaudelle 2009–2010 Nike Bauer ottaa käyttöönsä vanhan nimen Bauer.
Bauer perustettiin vuonna 1927 Kitchenerissä, Ontariossa, Kanadassa. Bauer valmisti vuonna 1933 ensimmäisenä luistimia, joissa terä oli yhdistetty jalkineeseen. Vuonna 1994 Bauer alkoi käyttää rei'itettyä TUUK-asennuspohjaa, jolla terä kiinnitettiin luistimen kenkäosaan. Luistimista tuli kevyempiä ja kestävämpiä, mikä vaikutti jääkiekon pelaamiseen.
2016
Spoonman
”Spoonman” on Soundgardenin kappale. Se julkaistiin ensimmäisenä singlenä albumilta "Superunknown" vuonna 1994. Alun perin se kirjoitettiin elokuvaa "Singles" (1992) varten. Kappale löytyy myös Soundgardenin kokoelmalta "A-Sides". Single nousi Suomen virallisen listan sijalle 8.
Kappaleen nimen idea tuli Pearl Jamin basistilta Jeff Amentilta. Chris Cornell keksi kirjoittaa aiheesta kappaleen. Kappale kertoo seattlelaisesta katutaiteilijasta Artis the Spoonmanista, joka soittaa musiikkia lusikoilla. Hänen ”lusikkasoolonsa” kuullaan kappaleen lopussa.
Kappale sai paljon hyviä listasijoituksia ja voitti parhaan metalliesityksen Grammy-palkinnon.
Alex Staropoli
Alessandro (Alex) Staropoli (s. 9. tammikuuta 1970, Trieste) on italialainen muusikko, joka soittaa koskettimia Rhapsody of Fire -yhtyeessä.
Staropoli oli mukana perustamassa Rhapsody of Firea vuonna 1993. Hän syntyi Triestessä ja sai ensimmäisen pianonsa 8-vuotiaana. 14-vuotiaana hän osti ensimmäisen sähkökitaransa. Rhapsody of Firen perustamisen jälkeen hän alkoi käyttää Korgin kosketinsoitinta. Staropoli kirjoittaa orkestraatiot kaikkiin Rhapsody of Firen kappaleisiin.
Staropoli työskentelee myös ensimmäisen sooloalbuminsa parissa.
Bauhaus (täsmennyssivu)
Bauhaus tarkoittaa seuraavia:
The Day I Tried to Live
The Day I Tried to Live on yksi Soundgardenin tunnetuimmista hiteistä. Se julkaistiin singlenä albumilta Superunknown vuonna 1994. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Chris Cornell.
Kappale ei saanut yhtä suurta suosiota kuin albumin kaksi muuta hittiä "Spoonman" ja "Black Hole Sun", johtuen todennäköisesti siitä että Soundgarden ei promotoinut singleä. Singlestä on olemassa vain yksi versio, joka on saatavilla CD:nä, kasettina, 12" vinyylinä sekä 7" vinyylinä.
Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo, jonka ohjasi Matt Mahurin. Se julkaistiin "Alive In The Superunknown" CD+-formaatissa.
Yhtye nimeltä "Between the Buried and Me" teki kappaleesta oman versionsa. Se löytyy heidän kolmannelta albumiltaan "The Anatomy Of".
Bantuekspansio
Bantuekspansio oli afrikkalaisten bantukansojen levittäytyminen Afrikkaan. Bantut ovat alun perin kotoisin Benue-Cross-jokien alueelta Kaakkois-Nigeriasta, ja nykyisin he ovat levinneet yli Afrikan Sambian alueelle. Joskus toisella vuosituhannella eaa., kenties Saharan kuivumisen ja siitä seuranneen Saharan alueen kansojen migraation aiheuttaman paineen alkuunpanemana he laajensivat asuinalueitaan Afrikan sademetsien alueelle ("vaihe I"). Noin 1 000 vuotta myöhemmin he aloittivat nopeamman "toisen vaiheen" laajentumalla ulos metsistä kohti eteläistä ja itäistä Afrikkaa. Jossain vaiheessa ensimmäisellä vuosituhannella uudet viljelystekniikat ja -kasvit saapuivat nykyiseen Sambiaan todennäköisesti Lounais-Aasiasta malaijilais-polynesialaista kieltä puhuneiden madagaskarilaisten mukana. Näiden uusien resurssien vauhdittamana uusi bantujen kansainvaellus kohdistui tämän alueen keskukseen ("vaihe III").
Vuoteen 1000 jaa. mennessä bantut olivat saapuneet nykyisten Zimbabwen ja Etelä-Afrikan alueille. Zimbabwessa syntyi ensimmäinen merkittävä eteläisen pallonpuoliskon valtio Mwene Mutapa. Se valvoi kauppareittejä eteläisestä Afrikasta Sambesin pohjoisosiin vaihtaen kultaa, kuparia, arvokkaita kiviä, lihaa, luuta ja metalliesineitä Swahili-rannikon arabikauppiaiden kanssa. 1300–1400-lukujen paikkeilla imperiumi oli kuluttanut resurssinsa ja luhistui jättäen Muinais-Zimbabwen kaupungin autioksi.
Andy Chiodo
Andy Chiodo (s. 25. huhtikuuta 1983 Toronto, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkomaalivahti ja nykyinen maalivahtivalmentaja. Chiodo pelasi viimeksi Itävallassa HC Innsbruckin riveissä ja siirtyi kauden 2017-2018 alusta OHL-joukkue Ottawa 67's:n maalivahtivalmentajaksi.
Chiodo pelasi ennen ammattilaisuraansa OHL-junioriliigan Toronto St. Michael's Majors -joukkueessa. New York Islanders varasi hänet NHL:ään kesällä 2001. Islanders ei kuitenkaan tehnyt Chiodon kanssa sopimusta, minkä vuoksi hän tuli uudestaan varauskelpoiseksi. Pittsburgh Penguins otti Chiodon uudestaan kesällä 2003 199. varausvuorolla. Chiodo aloitti ammattilaisuransa 2003–2004, jolloin pääsi pelaamaan muutamassa pelissä Pittsburghissa. Pääosa kaudesta meni kuitenkin AHL-joukkue Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa, joka eteni aina AHL:n finaaleihin asti häviten kuitenkin Milwaukee Admiralsille. Seuraavien kahden kauden aikana Chiodo ei pelannut yhtään NHL-ottelua ja joutui pelaamaan useita otteluita myös ECHL:n Wheeling Nailersissa.
Pohjois-Amerikan vuosinaan Chiodo osallistui otteluissa muutaman kerran tappeluihin, joissa vastustajina oli muun muassa Ottawan Ray Emery sekä AHL:n finaalisarjassa Antero Niittymäki.
Kaudeksi 2006–2007 Chiodo siirtyi SM-liigaan. Hän teki vuoden sopimuksen Kärppien kanssa. Chiodo loukkaantui kuitenkin harjoituskaudella ja sopimus purettiin, kun Kärppien Tuomas Tarkki nousi liigan huippuihin. Tämän jälkeen Chiodo siirtyi hetkeksi Jokereihin, mutta parin ottelun jälkeen myös Helsingissä ottelut päättyivät loukkaantumiseen. Hieman ennen SM-liigan siirtoajan umpeutumista Chiodo siirtyi HPK:hon, jonka riveissä pelasi loistavat pudotuspelit voittaen myös SM-pronssia. Kauden päätyttyä Chiodon ennustettiin suuntaavan Pohjois-Amerikkaan, mutta jopa HPK:n seurajohdon yllätykseksi hän pyysi uutta sopimusta. Sopimusehdotus annettiin ja mietinnän jälkeen Chiodo päätti jatkaa HPK:ssa myös kaudella 2007-2008. Chiodo kuitenkin palasi kesken kauden takaisin Ouluun, jossa voitti Kärppien riveissä Suomen mestaruuden.
Kaudeksi 2008-2009 Chiodo siirtyi Valko-Venäjälle, KHL-seura Minskin Dynamoon.
Elokuussa 2009 Chiodo teki kaksisuuntaisen yhden vuoden sopimuksen Ottawa Senatorsin kanssa.
Marraskuussa 2013 Chiodo hankittiin Tapparassa epäonnistuneen Zoltán Hetényin tilalle kauden loppuun kestävällä sopimuksella.
Symphony of Enchanted Lands II: The Dark Secret
Symphony of Enchanted Lands II: The Dark Secret on Rhapsody of Firen vuonna 2004 julkaisema konseptialbumi. Se sai nimensä vuonna 1998 julkaistun "Symphony of Enchanted Lands" -levyn mukaan, jonka musiikillinen tyyli oli yhtyeen jäsenten mielestä samanlainen kuin uudella albumilla.
Albumi äänitettiin useilla studioilla. Sen tuotti Joey DeMaio. Lukuun ottamatta italiankielistä kappaletta "Guardiani del destino" ja latinankielistä "Ira Divinaa" koko levy on englanninkielinen.
Bleed Together
Bleed Together on Soundgardenin vuonna 1997 julkaisema single. Monet sanovat sitä yhtyeen kokoelman "A-Sidesin" ainoaksi ennenjulkaisemattomaksi kappaleeksi. Tosiasiassa se julkaistiin jo "Burden In My Hand"-singlen b-puolena vuonna 1996. Ainut versio singlestä on yksi-raitainen promo-single. Promo-singlen Meksikon versio tavaa A-Sidesin väärin. Meksikon versiolla lukee albumilta "A-Slides".
NBC
NBC (National Broadcasting Company) on yhdysvaltalainen televisioyhtiö, jonka kotipaikka on New Yorkin Rockefeller Center. NBC on Yhdysvaltojen suurimpia mainosrahoitteisia televisioyhtiöitä. Sen suuria kilpailijoita ovat ABC, CBS ja FOX.
NBC:tä kutsutaan myös Peacock Networkiksi yhtiön logosta johtuen. NBC on osa Comcastin omistamaa mediajätti NBC Universalia, ja se toimittaa materiaalia noin kahdelle sadalle yhdysvaltalaiselle televisioasemalle. NBC omistaa myös uutiskanavat CNBC ja MSNBC, uusimpana tulokkaana kanavaperheessä on espanjankielinen tv-kanava Telemundo, jonka NBC osti vuonna 2001.
NBC tunnetaan eritoten sen talousuutisista, joista selviävät kattavat tiedot eri talousasioista, kuten kursseista, Nikkei-, OMX- ja Nasdaq-indekseistä ja niin edelleen.
"National Broadcasting Company" perusti aloitti radiotoimintansa 15. marraskuuta 1926 New Yorkissa, televisiotoiminta taas alkoi virallisesti 1. heinäkuuta 1941. NBC:n omisti aina vuodesta 1926 vuoteen 2003 saakka Radio Corporation of America, mutta NBC:n hallinta oli siirtynyt jo 1986 suuryritys General Electricille.
Vuonna 1943 Yhdysvaltain korkeimman oikeuden päätöksessä todettiin NBC:n hallitsevan kahta päällekkäistä radioverkkoa. Päätöksen seurauksena NBC joutui myymään Blue Networkina tunnetun osan yrityksestä Edward Noblelle, jonka hallinnassa siitä muodostui myöhemmin American Broadcasting Company.
NBC ja sen kilpailija CBS ovat molemmat hylänneet lyhenteiden takana olevat viralliset nimet. National Broadcasting Company muuttui NBC Universaliksi, kun yhtiö fuusioitui ranskalaisen Vivendi Universalin viihdetuotantoyhtiön kanssa. NBC kuitenkin käyttää koko nimeään erikoistilaisuuksissa, kuten Macyn tavaratalon kiitospäivän paraatilähetyksissään.
NBC luopui radiotoiminnasta vuonna 1988, kun Westwood One osti NBC Radio Networkin nimen ja logon.
Suomessa näkyy tällä hetkellä vain yksi NBC:n omistama tv-kanava, CNBC, ja se on saatavilla kaapeli- tai satelliittiverkkoon. Suomessa esitetään NBC:n ohjelmia, kuten Frendit ja Frasier.
NBC esittää ohjelmia lähes laidasta laitaan. Kanavan menestystarinoita ovat muun muassa televisiosarja "Heroes" sekä komediasarjat "Frendit" ja "Frasier". NBC:llä on myös kattava tarjonta myöhäisillan keskusteluohjelmia, kuten "Late Night with Jimmy Fallon", ja sen jälkeen viimeiseksi puolituntinen "Last Call with Carson Daly".
Jukka Kuikka
Jukka Olavi Kuikka (s. 8. toukokuuta 1947 Jyväskylän mlk) on suomalainen toimittaja.
Kuikka on kotoisin Lahdesta. Vuodesta 1970 lähtien hän on työskennellyt muun muassa Helsingin Sanomien, Suomen Kuvalehden, Uuden Suomen ja Iltalehden toimittajana. Lisäksi on hän työskennellyt joitakin vuosia copywriterina mainostoimistossa, muun muassa VPV:llä ja Lowe Lintaksella.
Kuikka on kirjoittanut 30 vuoden aikana kolumneja Helsingin Sanomiin, Suomen Kuvalehteen, Uuteen Suomeen, Kauppalehti Optioon, Iltalehteen, Ilta-Sanomiin, Ekonomi-lehteen, MikroPC-lehteen ja muutamiin muihin.
Kuikka on toimittanut joitakin kirjoja, mm. "Julkkiskirjan" ja "Uuden Julkkiskirjan" Jari Tervon kanssa sekä "Talouselämän sanavaraston varasanaston" Henri Juvan kanssa.
Kuikka on aika ajoin ollut mukana myös televisiotyössä. 1990-luvun alkupuolella hän esiintyi yhtenä Anteeksi kuinka? -keskusteluohjelman "lautamiehistä". Sittemmin hän on osallistunut julkiseen keskusteluun Yle TV1:n lähettämän Aamu-TV:n suositussa Jälkiviisaat-ajankohtaisosuudessa.
Olympia Dukakis
Olympia Dukakis (s. 20. kesäkuuta 1931 Lowell, Massachusetts, Yhdysvallat) on kreikkalaissukuinen yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä.
Dukakis on esiintynyt useissa yhdysvaltalaisissa elokuvissa, kuten "Teräskukat", "Mr. Holland's Opus – elämän sinfonia", ja "Kuuhullut", josta Dukakis sai parhaasta naissivuosasta Oscarin, BAFTAn ja Golden Globen. Hän on voittanut Obie-palkinnon, joita jaetaan Off Broadway -näytelmille.
Entinen Massachusettsin kuvernööri ja demokraattisen puolueen vuoden 1988 vaalien presidenttiehdokas Michael Dukakis on Olympian serkku.
Ehdokkaana:
Ehdokkaana:
Ehdokkaana: