hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Lyon
Lyon /ljɔ̃/ on kaupunki itäisessä Ranskassa. Sen asukasluku on noin 509 233 (2014) ja esikaupungit mukaan luettuina yli 1,7 miljoonaa (2006). Lyonin metropolialue on Ranskan toiseksi suurin. Lyon on Rhônen ja Lyon Metropoliksen departamentin Auvergne-Rhône-Alpesin hallintoalueen ja nykyään epävirallisen Lyonnais’n provinssin pääkaupunki. Kaupungin keskusta sijaitsee Rhônen ja sen sivujoen Saônen yhtymäkohdassa. Lyonissa on kolme yliopistoa.
Lyon perustettiin Rooman valtakunnan aikana 43 eaa., jolloin sen nimeksi tuli Lugdunum, kelttiläisen auringonjumalan Lughin mukaan. Siitä tuli nopeasti Gallian keskus, koska se sijaitsi Kaakkois-Ranskasta Pohjois-Ranskaan vievän väylän varrella kahden merkittävän joen yhtymäkohdassa. 1400-luvulla Lyonista tuli Ranskan taloudellinen keskus ja se jatkoi kehitystään Pariisin kanssa kilpailevana kaupunkikeskuksena. Lyon on jo vuosisatoja ollut tunnettu gastronomiastaan, kudonnastaan ja silkkikaupastaan. Kaupungin lähistöllä sijaitsee kaksi tunnettua viininkasvatusaluetta, Beaujolais pohjoisessa ja Côtes du Rhône etelässä.
Lyonissa on neljä linjaa käsittävä metroverkosto, joka avattiin vuonna 1978. Lyonia palvelee myös neljä linjaa sisältävä pikaratikkaverkosto, tavallinen bussiverkosto sekä johdinbussiverkosto. Fourvièren kukkulalle vie myös kaksi köysiratajunaa, joita voi käyttää kaupungin sisäisen liikenteen lipuilla. TGV-luotijuna kulkee Lyonista Pariisiin kahdessa tunnissa ja Pariisista edelleen Lilleen, sekä Lyonista Marseilleen tunnissa. Lyonissa on kaksi päärautatieasemaa, joita käyttävät myös TGV-junat; Part-Dieu sekä Perrache. Kaupunkia palvelee Saint-Exupéryn kansainvälinen lentoasema.
Lyonin jalkapallojoukkue Olympique Lyonnais on voittanut Ranskan pääsarjan Ligue 1:n mestaruuden seitsemän kertaa peräkkäin vuosina 2002–2008. Joukkue pelaa kotiottelunsa Stade Gerland -stadionilla, jonne mahtuu 43 051 katsojaa.
Luettelo Swazimaan kaupungeista
Tämä on luettelo Swazimaassa sijaitsevista kaupungeista.
Luettelo Syyrian kaupungeista
Tämä on luettelo keskeisimmistä Syyriassa sijaitsevista kaupungeista. Luettelo on kaksiosainen. Aluksi listataan taulukkona vuoden 2004 väestönlaskennan suurimmat kaupungit. Artikkelin toisessa osassa on lueteltu joitain Syyrian kaupunkeja.
Taulukossa on esitetty Syyrian suurimmat, vuoden 2004 väestönlaskennassa yli 50  000 asukkaan kaupungit. Maakuntakeskukset on vahvennettu.
Luettelo Tadžikistanin kaupungeista
Tämä on luettelo Tadžikistanissa sijaitsevista kaupungeista.
Sikojenlahti
Sikojenlahti (, ) on Kuuban etelärannikolla Matanzasin provinssissa sijaitseva merenlahti, joka on tullut tunnetuksi Sikojenlahden maihinnoususta.
Luettelo Tansanian kaupungeista
Tämä on luettelo Tansanian kaupungeista.
Luettelo Tanskan kaupungeista
Tämä artikkeli on luettelo Tanskan kaupungeista (). Luettelon paikkakunnilla oli erityiset kaupunginoikeudet vuoteen 1970 asti. Vuoden 1970 kuntauudistuksen myötä kaupunkikäsitteellä ei ole enää ollut mitään hallinnollista merkitystä.
Luettelossa on mukana varsinaisen Tanskan alue eli Färsaaret ja Grönlanti puuttuvat. Luettelossa on yhteensä 87 paikkakuntaa. Kaikki ne eivät ole olleet kaupunkeja samanaikaisesti.
Luettelo Grönlannin kylistä
Tämä on luettelo Grönlannissa sijaitsevista kylistä.
Luettelo Togon kaupungeista
Tämä on luettelo Togossa sijaitsevista kaupungeista.
Luettelo Tongan kaupungeista
Tämä on luettelo Tongalla sijaitsevista kaupungeista.
Luettelo Trinidad-Tobagon kaupungeista ja kylistä
Tämä on luettelo Trinidad-Tobagossa sijaitsevista kaupungeista ja kylistä.
Luettelo Tšadin kaupungeista
Tämä on luettelo Tšadissa sijaitsevista kaupungeista.
Hanna
Hanna on monissa maissa yleinen naisen etunimi. Se on muunnelma heprealaisesta nimestä Hannah, joka tarkoittaa armoa. Vanhassa Testamentissa Hanna on profeetta Samuelin äiti, ja Uudessa Testamentissa esiintyy Hanna-niminen naisprofeetta. Lisäksi se voidaan mieltää Johannan lyhentymäksi.
Suomessa sekä suomen- että ruotsinkielisessä kalenterissa Hannan nimipäivä on ollut 21. heinäkuuta vuodesta 1950 asti. Samana päivänä on myös Johannan, Jennin, Jennan, Jonnan, Hannelen, Hannen ja Joannan nimipäivä. Ortodoksisessa kalenterissa naisprofeetta Hannan muistopäivä, ja näin ollen myös Hannan nimipäivä, on 3. helmikuuta.
Hanna on kuulunut suosittuihin nimiin vuosina 1890–1910 ja uudestaan se nousi suosikiksi 1980-luvulla. Vuonna 1984 se oli 11:nneksi yleisin alle 15-vuotiaiden tyttöjen nimistä. Pari vuotta myöhemmin se oli 4:nneksi yleisin. Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan Hanna-nimisiä suomalaisia on ollut vuoden 2017 heinäkuuhun mennessä kaikkiaan 33 008 naista ja alle 30 miestä.
Listan henkilöt ovat suomalaisia, ellei toisin mainita.
Verenvuotokuume
Verenvuotokuumeet ovat sairauksia, jonka aiheuttajina on RNA-viruksiin kuuluvia useita eri virusperheitä: arenavirukset, filovirukset sekä flavivirukset. Osa näistä on suhteellisen lieviä, kun taas osa aiheuttaa erittäin tappavia sairauksia.
Verenvuotokuumeita ovat mm. myyräkuume, lassakuume, Marburg- ja Ebola-virusten aiheuttamat kuumeet, bolivialainen verenvuotokuume, korealainen verenvuotokuume, Kongo-Krimin verenvuotokuume, Omskin verenvuotokuume, Japanin aivotulehdus, keltakuume sekä denguekuume.
Arenaviruksen aiheuttamia: Argentiinan verenvuotokuume, Machupo-verenvuotokuume (Machupo-verenvuotokuume), lassakuume.
Luettelo Tšekin kaupungeista
Tämä on luettelo Tšekissä sijaitsevista kaupungeista. Kaupunkeja on 528.
Kolmekymmentä suurinta kaupunkia (1.1.2005)
Luettelo Tunisian kaupungeista
Tämä on luettelo Tunisiassa sijaitsevista kaupungeista.
Banská Bystrica
Banská Bystrica (, , ) on Slovakian kuudenneksi suurin kaupunki (79 197 asukasta vuoden 2009 alussa). Se sijaitsee maan keskiosassa Hron-joen laaksossa, Banská Bystrican alueella ja on sen pääkaupunki ollen samalla suurin alueen suurin kaupunki.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan asukkaista 83,82% oli slovakkeja ja tšekkejä 0,84%, unkarilaisten osuus oli 0,37%. Uskonnoltaan 38,36% ilmoitti olevansa roomalaiskatolisia ja 10,89 % luterilaisia. 29,30% ei ilmoittanut mitään uskontoa.
Tätä entistä keskiaikaista kaivoskaupunkia ympäröivät vuoret (Tatra-vuoriston jatke) joten se on suosittu talviurheilukohde, joka kutsuu turisteja maan pääkaupungista Bratislavasta myös kesäisin.
Kaupunki on perustettu runsaiden kuparivarojen takia. Esihistoriallisia kaivostyökaluja on löydetty ajalta jopa 2000 vuotta eaa. 
Kaupungissa on yliopisto ("Univerzita Mateja Bela", 15 000 opiskelijaa) ja sotahistoriallinen museo.
Luettelo Turkin kaupungeista
Tämä on luettelo Turkissa sijaitsevista kaupungeista. Artikkeli Turkin maakunnat luettelee kunkin maakunnan hallintokeskuksen asukaslukuineen.
Marcellus II
Paavi Marcellus II (syntymänimeltään Marcellus Corvini, 6. toukokuuta 1501 – 1. toukokuuta 1555) oli Rooman piispa ja katolisen kirkon johtaja 9. huhtikuuta 1555 – 1. toukokuuta 1555. Hänet valittiin paaviksi 9. huhtikuuta 1555. Hän oli kuitenkin heikkokuntoinen, ja paavinvaalin rasitukset, virkaanastumisseremoniat sekä korkean aseman tuoma ahdistus tekivät hänestä nopeasti lopun.
Paavi Marcellus muistetaan ehkä parhaiten Giovanni Pierluigi da Palestrinan hänelle omistamasta mestariteoksestaan "Missa Papae Marcellista" eli paavi Marcelluksen messusta.
Luettelo Turkmenistanin kaupungeista
Tämä on luettelo Turkmenistanissa sijaitsevista kaupungeista.
Luettelo Tuvalun kylistä
Tämä on luettelo Tuvalussa sijaitsevista kylistä. Valtiossa ei ole yhtään varsinaista kaupunkia.
Luettelo Ugandan kaupungeista
Tämä on luettelo Ugandassa sijaitsevista kaupungeista.
Maustekurkuma
Maustekurkuma ("Curcuma longa") on inkiväärikasveihin kuuluva ruohovartinen kasvi. Sen juurista saatavaa maustetta kutsutaan kurkumaksi. Juuri kuivataan ja jauhetaan, jolloin tuloksena on voimakkaan keltainen maustejauhe, jota käytetään usein currymausteseoksen osana ja muussa eteläaasialaisessa ruoanlaitossa. Kurkumaa käytetään myös keltaisen värin antajana eräissä sinapeissa sekä jopa kankaiden värjäykseen.
Maustekurkumasta uutetaan kurkumiinia, jota käytetään elintarvikkeissa väriaineena. Kurkumiinin E-koodi on E 100.
Kurkumasta ovat ensimmäiset maininnat assyrialaisten kasviluetteloissa 600 eaa., jolloin sitä on käytetty väriaineena. Arabit toivat sen Eurooppaan, ja sitä kutsuttiin usein ”Intian sahramiksi”. Perimätiedon mukaan kurkumalla on lääkinnällisiä ominaisuuksia, sen pitäisi auttaa erilaisiin vatsavaivoihin. Kulttuureissa, joissa kurkumaa käytetään paljon, paksusuolen syöpä on harvinainen, mutta toki kyseessä oleva ruokavalio poikkeaa muutenkin länsimaalaisesta.
Nimensä se on saanut heprean sahramia tarkoittavasta sanasta "karkam". Usein kurkumaa onkin käytetty sahramiväärennöksiin, koska kurkuman juuresta saatava väri on hyvin samanlainen. Maku ja tuoksu eivät tietenkään ole lainkaan samaa luokkaa. Sahramin pehmeä öljyinen maku vapauttaa arominsa välittömästi, kun taas kurkuman maku on kitkerä ja raaka.
Kurkumaa pitää osata käyttää oikein. Kitkerä maku häviää, kun kurkumaa hauduttaa miedolla lämmöllä öljyssä tai voissa kymmenisen minuuttia. Sen jälkeen maku on pehmeä ja sopii moniin ruokiin tuomaan hieman itämaisia sävyjä ja värihehkua. Keskiajalla kurkuma oli suosiossa suureksi osaksi värjäävien ominaisuuksiensa vuoksi. Kurkuman säilytyksessä kannattaa huomioida se, että jauhettuna se menettää pian ominaisuutensa, jos joutuu valolle alttiiksi. Siksi se pitäisi säilyttää tiiviissä läpinäkymättömässä maustepurkissa.
Kurkumaliuosta voidaan käyttää myös happamuuden indikaattorina; se vaihtaa väriä keltaisesta punertavaksi noin pH 8,5 tietämillä.
Viime vuosikymmeninä kurkuman on havaittu laukaisevan syöpäsoluissa apoptoosin eli solukuoleman, joka nimenomaan syöpäsoluissa on usein estynyt. Varsinkin melanoomaa ja rintasyöpää vastaan kurkumalla on saatu kokeellisesti positiivisia tuloksia. Ainakin osaa tutkimustuloksista epäillään väärennöksiksi ja aiheeseen liittyviä artikkeleita on jälkeenpäin poistettu.
Kurkuma myös ehkäisee beta-amyloidien kertymistä Alzheimerin taudissa ja jopa hajottaa taudissa muodostuneita plakkikertymiä.
Lääketieteessä kasvia käytetään tulehdusten hoidossa. Kurkumakasvilla on antioksidantti- ja antikarsinogeeninen-, anti-inflamatorinen vaikutus, maksaa suojeleva vaikutus. Kurkumiinin on todettu vähentävän kaasun muodostusta suolistossa. Kurkuman toisen yhdisteen p-tolymetyylikarbinolin on havaittu lisäävän haiman ruuansulatusentsyymien eritystä. Myrkyllisyyttä ei ole havaittu käytetyillä terapeuttisilla annoksilla.
Kurkumiinin on todettu eräässä tutkimuksessa säännöllisesti nautittuna estävän diabeteksen puhkeamisen.
Luettelo Ukrainan kaupungeista
Ukrainassa oli vuoden 2001 väestönlaskennan aikaan 454 kaupunkia. Niistä viidessä asui yli miljoona ihmistä. Yli 100 000 asukkaan kaupunkeja oli yhteensä 46. Kaupungeista kaksi - Kiova ja Sevastopol - on suoraan valtion keskushallinnon alaisuudessa maakuntien tapaan. Suuri osa (178) kaupungeista toimii aluehallinnon alaisuudessa (). Enemmistö erityisesti pienemmistä kaupungeista on hallintopiirin eli raionin alaisia (, yhteensä 279 kpl).
Oheiseen taulukkoon on kerätty Ukrainan vuoden 2001 väestönlaskennan suurimmat kaupungit. Uudemman väestönlaskennan puuttuessa, toisessa sarakkeessa esitetään Ukrainan tilastokeskuksen arvio kaupunkien vuoden 2013 alun väkiluvusta.
Vuonna 2013 Ukrainassa oli enää kolme miljoonakaupunkia: Kiova, Harkova ja Odessa. Merkittäviä, yli 500 000 asukkaan aluekeskuksia olivat lisäksi Dnepropetrovsk (nyk. Dnipro), Donetsk, Zaporižžja ja Lviv.
Roomankumina
Roomankumina ("Cuminum cyminum") on maustekasvi, jonka siemeniä käytetään paljon Meksikon, Pohjois-Afrikan ja Intian keittiöissä. Kasvia kutsutaan toisinaan myös nimillä jeera ja juustokumina. Se kuuluu sarjakukkaiskasveihin (Apiaceae) eli on sukua porkkanalle ("Daucus carota" subsp. "sativus") ja kuminalle ("Carum carvi"). Verrattuna Pohjoismaiden perinteiseen kuminaan roomankumina on pistävämmän makuinen, ja sen siemenet ovat vaaleampia ja suurempia. Kolmas laji, jota sekoitetaan näihin molempiin, on ryytineito ("Nigella sativa"), jota kutsutaan myös nimillä rohtoneidonkukka, mustakumina ja nigella.
Roomankuminaa kasvatettiin jo ennen ajanlaskun alkua Iranissa ja kaikkialla Välimeren seudulla, ja sitä käytettiin yleisesti muinaisen Kreikan ja Rooman keittiöissä. Kreikkalaisilla oli pöydässä roomankumina-astia siinä, missä nykyisin länsimaissa on ketsuppipullo tai pippurimylly. Keskiaikana eurooppalaiset Espanjaa lukuun ottamatta hylkäsivät roomankuminan, mutta intialaisen ruoan myötä se on tullut uudelleen muotiin. Nykyisin sitä kasvatetaan etenkin Marokossa, Egyptissä, Syyriassa, Pohjois-Amerikassa ja Chilessä.
Falafel on tyypillinen voimakkaasti roomankuminalta maistuva ruokalaji. Roomankumina on myös curryn ja garam masala -maustesekoituksen tärkeä ainesosa. Sen maku tulee parhaiten esille öljyssä paistettaessa.
Roomankumina on yksivuotinen ja muistuttaa ulkonäöltään harvalehtistä tilliä. Kukat ovat vaaleanpunaiset.
Roomankuminasta käytetään Intiassa nimeä "jeera," ja englanninkielinen alue käyttää nimeä "cumin", mikä suomennetaan usein ruokaohjeissa väärin kuminaksi (englanniksi "caraway").
Luettelo Unkarin kaupungeista
Tämä on luettelo Unkarissa sijaitsevista kaupungeista. Kaupungit ovat järjestetty asukasluvun mukaan.
Bordeaux
Bordeaux [] on satamakaupunki Ranskan lounaisrannikolla. Se on Akvitania-Limousin-Poitou-Charentesin hallintoalueen (région) ja Gironden departementin pääkaupunki. Bordeaux on myös kaupunkia ympäröivän viininkasvatusalueen ja sen tuottaman viinityypin nimi. Kaupunki sijaitsee Garonne-joen alajuoksulla, ja joki jakaa kaupungin kahteen osaan.
Vuonna 2006 Bordeaux’ssa oli 232 260 asukasta, mikä tekee siitä Ranskan yhdeksänneksi suurimman kaupungin. Bordeaux’n kaupunkialueen väkiluku oli 1 009 313 vuonna 2007, ja se on Ranskan kuudenneksi suurin kaupunkialue.
Mikään muu kaupunki maailmassa ei ole saanut niin suurta osaa kaupunkikaavastaan kirjatuksi UNESCO:n maailmanperintöluetteloon – 3 725 hehtaaria pelkkää arkkitehtuuria, jota pidetään ”erinomaisena 1700-luvun kaupunki- ja arkkitehtuurikokonaisuutena”.
Bordeaux perustettiin noin vuonna 300 eaa. Rooman valtakunnan aikana, jolloin se sai nimen "Burdigala". Abd el-Rahman valloitti joukkoineen kaupungin vuonna 732, mutta kuoli myöhemmin samana vuonna Toursin taistelussa. 1700-luvulla kaupunki alkoi kukoistaa Länsi-Intian kaupan keskuksena. Ensimmäisessä maailmansodassa Ranskan hallitus vetäytyi Bordeaux’hon.
Bordeaux tunnetaan yhtenä maailman laadukkaimpien viinien tuottajana. Seudulla valmistetaan sekä puna- että valkoviiniä. Viini valmistetaan yleensä sekoituksena useista rypälelajikkeista, joita ovat Cabernet Sauvignon, Cabernet Franc, Merlot, Petit Verdot ja Malbec (punaviinejä) sekä Sauvignon Blanc, Sémillon ja Muscadelle (valkoviinejä). Médocin alue on tullut tunnetuksi erityisen "premier cru" -luokituksen saaneista viineistään, jotka ovat maailman halutuimpia ja kalleimpia. Muita seudun viininkasvatusalueita ovat Saint-Émilion, Pomerol ja Graves. Bordeaux’n Pomerolista tulee maailman kallein punaviini, Château Petrus, ja Sauternesin alueelta maailman kallein valkoviini, Château d'Yquem.
Bordeaux on tärkeä maantiekaupunki. Espanjasta tulevat rekat kulkevat kaupungin kautta muualle Eurooppaan. Pariisiin pääsee moottoritietä A10 pitkin, Lyoniin A89:ää, Toulouseen A62:ta ja Espanjaan A63:a pitkin.
Gare Saint-Jean on kaupungin suurin rautatieasema. Huippunopealla TGV-junalla pääsee Pariisiin kolmessa tunnissa. TGV:llä pääsee myös Toulouseen. Muita junayhteyksiä on Nantesiin, Nizzaan, Marseilleen, Lyoniin ja Pauhon.
Bordeaux’ssa on kansainvälinen lentokenttä, Bordeaux-Mérignacin lentoasema, joka sijaitsee kahdeksan kilometrin päässä kaupungin keskustasta Mérignacin esikaupunkialueella.
Jalkapallojoukkue Girondins de Bordeaux pelaa Ranskan pääsarjassa.
Muskottipuu
Muskottipuu ("Myristica fragrans") on ikivihreä puu, joka on kotoisin Molukeilta eli Maustesaarilta. Muskottipähkinä on "Myristica"-suvun puiden, varsinkin muskottipuun, siemenistä jauhamalla tehty mauste, mutta myös muskotin kukintoja käytetään mausteena. Raastettua pähkinää käytetään etenkin makeiden ruokien mausteena. Suolaisissa ruoissa taas käytetään muskottikukkaa. Muskottipähkinä on munanmuotoinen 2–3 cm pitkä, alle 2 cm leveä siemen. Samoista puista tehdään myös kasvirasvoja teollisiin tarkoituksiin. Myös saman kasvin kuivatettua siemenvaippaa voidaan käyttää mausteena, ja sitä kutsutaan "muskottikukaksi".
Muskottipuuta kasvatetaan "Maustesaarilla" ja muualla Indonesiassa, Karibialla, Papua-Uudessa-Guineassa ja Intiassa. Intialaisessa keittiössä muskotti kuuluu makeiden ruokien ja leivonnaisten mausteeksi. Euroopassa sitä käytetään muun muassa lasagnen valkokastikkeessa, keskieurooppalaisissa perunaruoissa (esimerkiksi "gratin dauphinois") ja pohjoismaisissa jouluruoissa, kuten lanttulaatikossa. Muskotti on yksi perinteisistä kallisarvoisista keskiajan mausteista, joita arabit kuljettivat Eurooppaan Intian valtameren yli.
Muskottipähkinä sisältää myristisiiniä, elemisiiniä ja safrolia, jotka vaikuttavat elimistössä antikolinergisesti, ja muskottipähkinä voikin suurina annoksina aiheuttaa hallusinaatioita. Päihteenä muskottipähkinä luokitellaan deliriantteihin.
Nag Hammadi
Nag Hammadi (; "Naj' Hammādi", antiikin aikana "Khenoboskion") on kaupunki keskisessä Egyptissä noin 80 km Luxorista luoteeseen. Kaupungissa asuu noin 45 000 asukasta. Kaupungissa tuotetaan muun muassa sokeria ja alumiinia.
Nag Hammadin kaupungin perusti Mahmoud Basha Hammadi, joka oli suuren egyptiläisen sohagilaisen Hammadin perheen jäsen. Hän perusti kaupungin niille ihmisille, jotka joutuivat jättämään kotiseutunsa brittiläisten miehittäessä Sohagia. Kiitokseksi ihmiset antoivat kaupungille nimen Hammadi.
Nag Hammadi tunnetaan parhaiten paikkana, jonka läheltä al-Qasrin kylästä löydettiin joulukuussa 1945 13 nahkaan käärittyä papyruskoodeksia, jotka oli haudattu sinetöidyissä ruukuissa. Löydön tekivät paikalliset maanviljelijät.
Löydetyissä koodekseissa oli 52 kirjoitusta, joista suurin osa oli entuudestaan tuntemattomia. Kirjoitukset oli kirjoitettu koptin kielellä, ja ne olivat enimmäkseen gnostilaisia. Joukossa oli myös muita kirjoituksia. Ne olivat peräisin 300-luvun jälkimmäiseltä puoliskolta, mutta todennäköisin kopioita 100–200-luvuilta peräisin olevista kirjoituksista. Kirjoitusten uskotaan olleen osa alun perin läheisen Pyhän Pakhomioksen luostarin kirjastoa, jonka munkit ovat kätkeneet, kun gnostilaisuus on julistettu harhaopiksi ja gnostilaisten kirjoitusten omistaminen on tullut rangaistavaksi.
Tunnetuin Nag Hammadin kirjaston löydöistä on "Tuomaan evankeliumi", josta Nag Hammadin kirjasto sisältää ainoan tunnetun kokonaisen kopion. Nag Hammadin löytö on lisännyt huomattavasti nykypäivän tietämystä gnostilaisuudesta.
Sinappi
Sinappi on yleisnimi useiden kaalien ("Brassica") tai sinappien ("Sinapis") sukuihin kuuluvien kasvien siemenistä tehdyille jauheille ja näistä edelleen valmistetuille maustekastikkeille ja -tahnoille. Myös jauhamattomia sinapinsiemeniä käytetään ruoanvalmistuksessa ja säilykkeiden, esimerkiksi suolakurkkujen, teossa.
Keltasinappia "(Sinapis alba)" kasvatetaan etenkin Välimeren seudulla, sareptansinappia "(Brassica juncea)" Intiassa ja englanninkielisissä maissa sekä alkuaan Lähi-Idästä lähtöisin olevaa mustasinappia "(Brassica nigra)" Argentiinassa, Chilessä ja Pohjois-Amerikassa, missä Kanada on maailman suurin sinapinsiementen viejä. Kanada tuottaa noin 75 % maailman sinapinsiemenistä.
Nimitystä "sinappi" käytetään myös maustekastikkeesta, jota antiikin roomalaiset levittivät Eurooppaan. Sinappia käytetään usein lisäkkeenä esimerkiksi makkaran, hernekeiton ja joulukinkun kanssa. Sinapin koostumus vaihtelee, mutta yleensä sen valmistukseen käytetään sinappijauhetta, sokeria, jauhoja, etikkaa, ruokaöljyä ja mausteita (hunaja, konjakki, suola). Lisäksi sinapin valmistuksessa voidaan käyttää muita aineita, kuten kananmunia ja kermaa.
Musta- ja keltasinappia on käytetty myös rohtona. Sinappi on alkuperäisin väriltään valkoista kunnes se värjätään.
Maailmankuulua on erityisesti Dijonin sinappi.
Madridin metro
Madridin metro () on Espanjan pääkaupunkia Madridia palveleva metrojärjestelmä. Se on linjapituudeltaan (293 km) maailman kahdeksanneksi laajin metro. Madridissa on myös laaja Renfen ylläpitämä Cercanías Madrid-lähiliikennejunaverkko, joka risteää monin paikoin metroverkon kanssa.
Metroa ylläpitää Madridin itsehallintoalueen alainen yhtiö "Metro de Madrid S.A." Matkustajat voivat ostaa kuukausilippuja, jotka mahdollistavat kaikkien joukkoliikennevälineiden rajoittamattoman käytön alueella.
Suomalainen KONE Oyj on toimittanut Madridin metroon liukuportaita ja konehuoneettomia hissejä.
Madridin metroa alettiin rakentaa vuonna 1916 ja ensimmäinen 3,5 km:n pituinen linja otettiin käyttöön vuonna 1919. Linjan pääteasemina olivat Puerta del Sol ja Cuatro Caminos ja linjalla oli kuusi väliasemaa. Metroa on sen jälkeen laajennettu monessa vaiheessa. Suuri projekti 1990-luvun lopussa ja 2000-luvun alussa toi mukanaan noin 50 kilometriä uusia metrotunneleita, mukaan lukien suoran yhteyden keskikaupungilta Barajasin lentoasemalle.
MetroSur-linja rakennettiin 2000-luvun alussa parantamaan yhteyksiä kaupungin eteläpuolisille esikaupunkialueille. Rakennustyöt aloitettiin kesäkuussa 2000 ja ne kestivät yhteensä lähes kolme vuotta. MetroSur avattiin 11. huhtikuuta 2003 ja se käsittää 40,7 kilometriä metrotunneleita ja 28 uutta asemaa (mukaan lukien risteysasema linjan 10 kanssa, joka yhdistää sen keskikaupunkiin). Linja yhdistää Getafen, Móstolesin, Alcorcónin, Fuenlabradan ja Leganésin kaupungit Madridiin.
Vuonna 2007 valmistui metroa täydentävä pikaraitiotieverkko (Metro Ligero de Madrid), joka käsittää kolme linjaa, yhteispituudeltaan 28 km.
Madridin metro koostuu seuraavista linjoista:
Tuuli (nimi)
Tuuli on suomalainen naisen etunimi. Suomalaiseen nimipäiväkalenteriin Tuuli lisättiin vuonna 1973 helmikuun 22. päivälle, jolla oli jo ennestään Tuulikin ja Tuulian nimipäivä.
Vuoden 2015 loppuun mennessä nimi Tuuli on annettu noin 6 469 naiselle ja alle 15 miehelle. Suurin osa heistä on syntynyt 1980-luvulla tai myöhemmin.
Piknik
Piknik (kirjoitetaan joskus myös "piknikki") eli eväsretki on huviretki, johon olennaisesti sisältyy eväiden syöminen ulkona. Suomenkielisen sanan takana ovat englannin "picnic", ranskan "pique-nique" ja saksan "Picknick". Ranskan sana on alkuperäsana.
Piknik-sanan käytöstä on merkintöjä 1500-luvulta alkaen Ranskasta ja 1700-luvulta Englannin puolelta. Ranskan vallankumouksen 1789 jälkeen rahvas pääsi kuninkaallisiin puistoihin, ja kansa rynnisti niihin viettämään uutta vapaa-aikaansa (työaikaa alettiin säädellä samoihin aikoihin).
Yhdysvalloissa itsenäisyyspäivä 4. heinäkuuta on suosittu piknik-päivä. Helsingissä ylioppilaat puolestaan juhlistavat vappuaamua piknikillä Ullanlinnanmäellä. Vastaava tapa on muun muassa Lappeenrannan teknillisen yliopiston teekkareilla, jotka kokoontuvat piknik-eväineen Lappeenrannan linnoituksen valleille, sekä Turussa, jossa eväsretki toteutetaan Vartiovuorella tähtitornin kupeessa.
"Aamiainen ruohikolla" (Le déjeuner sur l'herbe), Édouard Manet’n maalaus vuodelta 1862, on kenties taidehistorian kuuluisin piknik-kuvaus. Bellmanin epistolat ja Peter Weirin elokuva "Huviretki hirttopaikalle" (1975) kuvaavat myös aihetta.
Luettelo Uruguayn kaupungeista
Tämä on luettelo Uruguayssa sijaitsevista kaupungeista.
Luettelo Uuden-Seelannin kaupungeista
Tämä on luettelo Uudessa-Seelannissa sijaitsevista kaupungeista.
Luettelo Uzbekistanin kaupungeista
Tämä on luettelo Uzbekistanissa sijaitsevista kaupungeista.
Luettelo Valko-Venäjän kaupungeista
Tämä on luettelo Valko-Venäjän kaupungeista. Itäeurooppalaisessa Valko-Venäjän valtiossa oli vuoden 2009 lopulla yhteensä 112 kaupunkia. Maaliskuussa 2012 uuden ydinvoimalan sijoituspaikkakunta Astravets sai kaupungin arvon. Valko-Venäjän aluehallintoa koskevan lain mukaisesti maan kaupungit jaetaan kolmeen ryhmään:Aluehallinnollinen jako ja kaupunkien kuuluminen eri tasojen ohjaukseen kehittyi asteittain Neuvostoliiton aikana. Lähestyminen heijastaa keskusjohdon ohjauksessa olevaa aluehallintoa. Nykyisinkin Valko-Venäjän presidentti nimittää suoraan esimerkiksi aluehallinnon ja piirihallinnon johtajat.
Luettelossa kaupunkien nimet on esitetty sekä valkovenäjänkielisestä että venäjänkielisestä muodosta translitteroituina ja alkuperäisessä kyrillisessä kirjoitusasussa maan kummallakin virallisella kielellä. Tasavallan alaisuudessa oleva pääkaupunki ja alueiden alaisuudessa olevat suurkaupungit on esitetty sekä taulukossa että kaupunkien paikan kertovalla kartalla vahvennettuna (esim. Bobruisk). Asukasmäärä perustuu lokakuun 2009 väestönlaskentaan. Luettelo ja kartta yli 50 000 asukkaan kaupungeista väkiluvun mukaan on myös artikkelissa Valko-Venäjä.
Oheinen kartta kertoo Valko-Venäjän kaupunkien sijainnin.
Varsinaisten kaupunkien ohella Valko-Venäjällä on vajaa sata kaupunkimaista taajamaa. Näillä pikkukaupunkimaisilla asutuskeskittymillä ei ole virallista kaupungin (, ) asemaa, mutta niitä saatetaan joskus matkailussa tai englanninkielisessä viestinnässä kutsua pikkukaupungiksi. Myös Valko-Venäjän väestötilastoissa kaupunkimaisten taajamien asukkaat lasketaan kaupunkiväestöön kuuluviksi.
Lainsäädännössä nämä kaupunkityyppiset asutuskeskukset luokitellaan Valko-Venäjällä kolmeen ryhmään:Ensimmäiseen ryhmään (varsinaiset kaupunkimaiset taajamat) kuuluu Valko-Venäjällä noin 87 asutustaajamaa. Osa näistä on hallintopiirinsä keskuksia, kuten Karelitšy. Työläistaajamia on kuusi, esimerkkinä lasitehdaspaikkakunta Jelizava. Kylpylätaajamia on vain yksi, Naratš.
Luettelo Venezuelan kaupungeista
Tämä on luettelo Venezuelassa sijaitsevista kaupungeista.
Luettelo Vietnamin kaupungeista
Tämä on osittainen luettelo Vietnamissa sijaitsevista kaupungeista.
Luettelo Viron kaupungeista
Tämä artikkeli on luettelo Viron kaupungeista ().
Vuoden 2015 alussa Virossa oli 30 kaupunkia, joissa oli yhteensä 825 515 vakinaista asukasta. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa kaupunkien määrä väheni 15:een. Vuoden 2018 alussa kaupungeissa oli 810 443 asukasta.
Vain suurimmassa kaupungissa eli Tallinnassa asuu yli 100 000 henkeä. Keskikokoisia 30–100 tuhannen asukkaan kaupunkeja on neljä: Tartto, Narva, Pärnu ja Kohtla-Järve. Asukasluvultaan 10–30 tuhannen asukkaan kaupunkeja on seitsemän. Alle 10 000 hengen kaupunkeja on kolme.
Kuntaliitokset 2017:
Vuoden 2015 alussa Virossa oli 17 epäitsenäistä kaupunkia (), joista oli kuntaliitoksen myötä tullut osa jotakin kuntaa. Vuoden 2017 kuntauudistuksen jälkeen Virossa oli 37 epäitsenäistä kaupunkia ().
Onttosarviset
Onttosarviset ("Bovidae") on sorkkaeläinten lahkoon kuuluva laaja ja monimuotoinen nisäkäsheimo. Siihen kuuluu noin 140 lajia, joita elää luonnonvaraisena kaikilla muilla mantereilla paitsi Australiassa ja Antarktiksella. Onttosarvisiin kuuluvat muun muassa nautaeläimet, vuohieläimet ja erilaiset antiloopit ja gasellit. Niistä on fossiilijäänteitä varhaiselta mioseenikaudelta alkaen.
Suurimmat onttosarvisten heimon lajit painavat reilusti yli tonnin ja ovat kaksi metriä korkeita. Pienimmät taas ovat kutakuinkin kissan kokoisia. Suurin osa elää laumoissa, mutta jotkin lajit myös pääasiassa yksin. Kaikki heimon lajit ovat kasvinsyöjiä ja niillä on neliosainen vatsa, minkä ansiosta ne pystyvät käyttämään ravinnoksi muille eläimille kelpaamattomia kasvinosia. Kaikilla uroksilla ja monilla naarailla on sarvet.
Useita onttosarvislajeja, kuten nauta, vesipuhveli, jakki, lammas ja vuohi, on kesytetty kotieläimiksi.
Hampshire
Hampshire (lyh. Hants) on kreivikunta Englannin etelärannikolla. Sen hallinnollinen keskus on Winchester. Hampshire tunnettiin aikaisemmin nimellä Southamptonshire, mutta nimi vaihdettiin 1. huhtikuuta 1959. Postiosoitteissa käytetään usein lyhennettä "Hants".
Hampshiren pinta-ala on 3 769 km² ja väkiluku 1 654 802 (2002). Sillä on yhteistä rajaa Dorsetin, Wiltshiren, Berkshiren, Surreyn ja West Sussexin kanssa. Hampshire on suosittu matkailukohde merenläheisen sijaintinsa, pittoreskien maalaiskyliensä ja kulttuuriperintökohteitensa ansiosta. Tärkeimmät kaupunkikohteet ovat Winchester, Portsmouth ja Southampton. Edellä mainitut sekä Bognor Regis, Salisbury, ja Andover, muodostavat Etelä-Hampshiren metropolialueen jossa asuu noin 1,5 miljoonaa ihmistä.
Luettelo Yhdysvaltain kaupungeista
Tämä on luettelo Yhdysvalloissa sijaitsevista kaupungeista. Luettelossa on vain tärkeimmät kaupungit.
Luettelon kaupungit ovat järjestetty osavaltioiden ja joidenkin muiden Yhdysvalloille kuuluvien alueiden mukaan.
Luettelo Zimbabwen kaupungeista
Tämä on luettelo Zimbabwessa sijaitsevista kaupungeista.
Lemmini
Lemmini ("sopulit") on pienikokoisten jyrsijöiden sukuryhmä eli tribus, jonka jäseniä esiintyy pääasiassa pohjoisilla alueilla. Ne kuuluvat osana myyrien alaheimoon ("Arvicolinae").
"Lemmini"-tribus käsittää kolme sopulisukua:
Suomessa tavataan kahta sopulilajia, tunturisopulia ("Lemmus lemmus") ja metsäsopulia ("Myopus schisticolor"). Muita sopulilajeja ovat esimerkiksi amurinsopuli ("Lemmus amurensis"), siperiansopuli eli ruskosopuli ("Lemmus sibiricus") ja kanadansopuli ("Lemmus trimucronatus").
"Lemmini"-sukuryhmään kuulumattomia sopulisukuja ovat kaulussopulit ("Dicrostonyx") sekä arosopulit ("Lagurus") ja kelta-arosopulit ("Eolagurus"), jotka luetaan muihin tribuksiin.
Sopulit, erityisesti tunturisopuli, ovat tunnettuja massavaelluksistaan, joita esiintyy populaation koon saavuttaessa kriittisen kynnyksen. Sopulilaumojen heittäytyminen alas mereen jyrkänteiltä on kuitenkin vain myytti , jonka eräs kuvausryhmä loi saadakseen dokumenttielokuvaansa sopuleista lisää draamaa. Vaeltaessaan sopulit liikkuvat ravintoa etsien jokien varsilla ja muiden vesistöjen lähettyvillä. Sopulit osaavat myös uida.
Isänmaallisuus
Isänmaallisuus eli patriotismi (kreikan sanasta "patris") on rakkautta tai omistautumista omaa maata eli isänmaata kohtaan ja sen pitämistä muita parempana, ylpeyttä isänmaasta.
Vasemmistososialidemokraattina pidetty George Orwell eritteli isänmaallisuutta ja nationalismia eli kansallisuusaatetta esseessään ”Notes on Nationalism”. Orwell määritteli isänmaallisuuden seuravasti: "’Isänmaallisuudella’ tarkoitan kiintymystä tiettyyn paikkaan ja erityiseen elämäntapaan, jonka uskotaan olevan maailman paras, mutta ilman halua pakottaa sitä muille ihmisille. Isänmaallisuus on luonteeltaan puolustava sekä sotilaallisesti että kulttuurisesti". Tämä vuoksi hän piti isänmaallisuutta täysin puolustettavana.
Isänmaallisuutta on myös arvosteltu. Ranskalaisen valistusajattelijan Voltairen mukaan isänmaallisuus on vain sekoitus omahyväisyyttä ja ennakkoluuloja. Yhdysvaltalainen juutalaisfilosofi Paul Gomberg on verrannut isänmaallisuutta rasismiin.
Separatismi
Separatismi on liikehdintää jonkin alueen tai väestön irrottamiseksi nykyisestä valtiomuodostelmasta. Separatismin taustalla olevia syitä voivat olla taloudelliset tekijät tai poliittiset tekijät, kuten nationalismi ja alueelliset tai etniset erimielisyydet. Separatismin kannattajaa kutsutaan separatistiksi.
Monissa maissa separatistinen toiminta on kiellettyä ja ankarasti rangaistavaa. Separatismiin saattaa liittyä myös terrorismi tai muu sotilaallinen toiminta. Separatisteina pidetyt liikkeet eivät aina itse julistaudu separatisteiksi, vaan pitävät itseään usein ennemmin nationalisteina, jotka auttavat omaa kansaansa.
Luettelo kaupungeista
Wikipediassa on useita luetteloja kaupungeista. Ne ovat luetteloituna tällä sivulla valtioiden/alueiden mukaan.
Linkola
Linkola on suomalainen sukunimi. Nimi on nykyisin 98 henkilöllä. Useat tunnetut Linkola-nimiset ovat alkujaan itäsuomalaista Collan-sukua. Tunnettuja nimen kantajia ovat:
Grönlanninhylje
Grönlanninhylje ("Pagophilus groenlandicus", aiemmin "Phoca groenlandica") on hyljelaji, joka elää Pohjois-Atlantilla ja Jäämerellä. Se on sukunsa "Pagophilus" ainoa laji. Grönlanninhylkeen kanta jakautuu kolmeen populaatioon, jotka eivät kuitenkaan ole omia alalajejaan.
Grönlanninhylje on yleisväritykseltään valkoinen, mutta pää ja selän sivut ovat mustat. Naarailla ja nuorilla yksilöillä mustat alueet ovat rajaukseltaan epäselvempiä kuin uroksilla. Vatsapuoli on kummallakin sukupuolella kellertävä. Lajin yksilöt kasvavat 165–200 senttimetrin pituisiksi. Ne voivat painaa yli 130 kilogrammaa.
Grönlanninhylje esiintyy vakituisena Pohjois-Atlantin, Jäämeren ja Vienanmeren rannikoilla Kanadan Newfoundlandissa, Grönlannissa, Islannissa, Norjassa ja Venäjällä. Satunnaisesti sitä tavataan Ranskan, Saksan, Skotlannin ja Yhdysvaltojen Virginian rannikkoalueilla. Laji luokitellaan elinvoimaiseksi, eli se ei ole uhanalainen.
Luulöytöjen perusteella tiedetään, että grönlanninhylje esiintyi viime jääkauden jälkeisenä aikana, 5 900–2 800 vuotta sitten eli ainakin noin 3 000 vuoden ajan, yleisenä myös Itämerellä. Suomessa löytöjä on tehty eniten Ahvenanmaalta. Monissa jäänteissä on ollut merkkejä siitä, että lajia metsästettiin; esimerkiksi Närpiöstä on löydetty grönlanninhylkeen luuranko, jonka niskassa oli luinen harppuunankärki. Laji hävisi Itämeren alueelta kivikaudella, kampakeraamisen ajan jälkeen, joskin Kempeleessä tutkitusta hautaröykkiöstä löytynyt grönlanninhylkeen kallo viittaisi siihen, että ainakin Perämerellä laji säilyi varhaisrautakaudelle asti. On arveltu, että ihminen metsästi tämän norppaa kömpelömmän hylkeen alueelta sukupuuttoon, varsinkin tappamalla keväisin sen ulkojäälle syntyneitä poikasia. Tosin myös Itämeren jääpeitteen, suolapitoisuuden ja ravintotilanteen muutoksilla on saattanut olla vaikutusta lajin alueelliseen häviämiseen.
Grönlanninhylje elää pääsääntöisesti merellä kelluvan ajojään päällä, ja voi ajelehtia jäälauttojen mukana pitkiäkin matkoja.
Grönlanninhylkeet elävät usein suurina laumoina. Sen ruokavalioon kuuluu vähintään 67 kalalajia ja 70 lajia erilaisia selkärangattomia, kuten äyriäisiä. Sen luonnollisia vihollisia ovat jääkarhut, jäähait ja miekkavalaat. Grönlanninhylje voi elää 35-vuotiaaksi.
Mazar-i-Sharif
Mazar-i-Sharif (Mazār-i Šarīf) on kaupunki Pohjois-Afganistanissa. Se on Balkhin maakunnan pääkaupunki.
Mazar-i-Sharifin asukasluku on vähintään 300 000, jopa miljoona, mutta täsmällistä tietoa siitä ei ole. Kaupungin puhutuin kieli on dari. Kaupungin tunnetuin nähtävyys on historiallinen Hazrat Alin moskeija eli Sininen moskeija.
Afganistanin 1990-luvun sisällissodissa Mazar-i-Sharif oli pitkään Pohjoisen liiton tärkeä keskus. Talibanit valtasivat kaupungin elokuussa 1998. Pohjoisen liitto valloitti kaupungin jälleen takaisin länsivaltojen tuella Afganistanin sodassa 9. marraskuuta 2001.
Autoritaarisin menetelmin kaupunkia hallitsevan kuvernööri Ustad Atta Mohammed Noorin noustua valtaan 2005 kaupunki on rauhoittunut ja sen talouselämä on elvytystoimien, kuten kaupunkiin houkuteltujen sijoitusten ansiosta kehittynyt hyväksi. Kaupungin turvallisuustilanne on hyvä.
Kaupungissa on Balkhin yliopisto.
Korvahylkeet
Korvahylkeet ("Otariidae") on petoeläimiin kuuluva nisäkäsheimo. Siihen kuuluvat merileijonat ja merikarhut, joita on yhteensä noin 15 lajia. Korvahylkeet ovat eväjalkaisia merinisäkkäitä, mutta eivät ole sopeutuneet vesielämään yhtä hyvin kuin varsinaiset hylkeet ("Phocidae").
Korvahylkeet eroavat varsinaisista hylkeistä siinä, että ne käyttävät uidessaan ennen kaikkea rintaeviään. Takajalat ovat säilyneet rakenteeltaan melko käyttökelpoisina maalla liikkumiseen. Korvahylkeillä on pienet mutta kuitenkin ulospäin näkyvät korvat, toisin kuin varsinaisilla hylkeillä. Korvahylkeet ovat sekä rakenteeltaan että käyttäytymiseltään muita hylkeitä yhtenäisempi ryhmä. Kaikkien korvahylkeiden urokset ovat naaraita huomattavasti kookkaampia, mikä liittyy urosten moniavioisuuteen. Suurimmat korvahylkeet, stellerinmerileijonat, voivat painaa jopa yli 1 000 kiloa ja saavuttaa 3,5 metrin pituuden.
Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut, että heimon suomenkieliseksi nimeksi vaihdettaisiin ”haaremihylkeet”. Suomen kielen lautakunta piti ehdotusta huonosti perusteltuna.
Nykyiset korvahylkeet luokitellaan seitsemään eri sukuun. Suvut on perinteisesti jaettu kahteen alaheimoon, merikarhut eli turkishylkeet ("Arctocephalinae") ja merileijonat ("Otariinae"). Merikarhuihin luettiin kaksi sukua, "Arctocephalus" ja " Callorhinus", merileijoniin loput viisi. Tärkein ryhmiä erottava piirre on merikarhuille tyypillinen tiivis pohjaturkki. Merikarhut ei kuitenkaan ole fylogeneettisesti yhtenäinen ryhmä, ja alaheimojaosta on siksi luovuttu.
Virén
Virén tai Wirén on etenkin Suomessa ja Ruotsissa esiintyvä sukunimi. Tunnettuja nimenkantajia ovat:
Katainen
Katainen on suomalainen sukunimi. Tunnettuja Kataisia:
Linnanmaa
Linnanmaa on kaupunginosa Kaijonharjun suuralueella Oulussa. Linnanmaalla asuu noin 2 900 asukasta ja siellä on yli 7 000 työpaikkaa. Linnanmaa sijaitsee noin viiden kilometrin päässä keskustasta pohjoiseen, suurimmaksi osaksi Pohjantien (valtatie 4) itäpuolella. Linnanmaa rajautuu Rajakylän, Ritaharjun, Koskelan, Kaijonharjun, Iskon ja Pyykösjärven kaupunginosiin.
Alueella sijaitsevat muun muassa Oulun yliopisto, yliopiston kasvitieteellinen puutarha, Eläintieteellinen museo sekä VTT:n Oulun toimipiste. Alueella sijaitsee myös Oulun Ylioppilaskylä, jossa on runsaasti opiskelija-asuntoja. Linnanmaan länsiosassa, yliopiston ja Oulu–Tornio-rautatien välisellä alueella sijaitsee Teknologiakylä Technopolis Linnanmaa, jossa on useita tekniikan tutkimus- ja tuotantolaitoksia. Alueella on lähes kaksisataa yritystä, ja se on yksi Suomen merkittävimmistä teknologian kehityskeskuksista.
Lähiötyylistä rivitaloasumista kaupunginosassa edustaa Syynimaan osa-alue yliopistoalueen eteläpuolella. Syynimaan pohjoispuolelle on vuosina 1997–2003 rakennettu puutalovaltainen asuinalue, Puulinnanmaa. Myös Pyykösjärven länsirannalla sijaitseva Ranta-Koskela kuuluu Linnanmaan kaupunginosaan.
Linnanmaan vetovoimaa on kasvattanut sinne 2003–2004 rakennettu market-alue, joka sisältää Prisman, Alkon, apteekin ja pienliikkeitä. Linnanmaan liikuntapalveluita tarjoavat Linnanmaan liikuntahalli ja Linnanmaan jäähalli.
Alue on voittanut vuoden betonirakenne -kilpailun.
Karjasilta
Karjasilta on sotien jälkeen rakennettu Oulun kaupunginosa.
Karjasilta sijaitsee noin kilometrin Oulun keskustasta kaakkoon Höyhtyän suuralueella. Alueen nimi viittaa sen käyttöön aikoinaan kaupunkilaisten omistamien lehmien laidunmaana. Alueen pohjoispuolen sivuitse virtaa Kaupunginoja, jonka yli karja piti kuljettaa siltaa myöten. Karjasilta on puutaloaluevaltainen kaupunginosa, mutta sen länsilaidalla on myös sotien jälkeen rakennettu ja myöhemmin laajentunut kerrostaloalue. Karjasillalla on viime sotien taistelupaikkoihin viittaavina kadunniminä Summantie, Raatteentie, Kollaantie ja Taipaleentie. Alueen entiseen käyttöön taas viittaa nimi Hakakatu. Karjasilta rajoittuu pohjoisessa Raksilaan ja Karjasillanpuistoon, idässä Kaukovainioon ja Pohjantiehen, etelässä Höyhtyään ja Joutsentiehen, sekä Pohjanmaan rataan.
Karjasillan rakennuskanta käsittää 1940- ja 1950-lukujen vaihteessa rakennettuja rintamamiestaloja, joita alueella on noin 200. Pientalot on mittasuhteiltaan, sijoittelultaan ja materiaaleiltaan toteutettu yhtenäisesti ja pientalo-alueelle on laadittu korjaus- ja rakennustapaohjeet. Niiden tarkoituksena on varmistaa, että Karjasillan pientaloalueen luonne säilyy mahdollisimman hyvin.
Karjalanpuiston ympärillä olevissa kortteleissa on välirauhan aikaan rakennettuja ruotsalaistaloja.
Karjasilta sisältää myös 1950-luvulla ja 1960-luvulla rakennetun kerrostaloalueen. Vasta paljon myöhemmin eli 2000-luvulle siirryttäessä rakennettiin Taka-Lyötyn pohjoisosaan uusi kerrostaloalue erityisesti vanhusväestöä varten, muun muassa Caritas-kylä.
Karjasillanpuiston tuntumassa sijaitsevat Oulun musiikkikeskus ja Madetojan musiikkilukio. Taka-Lyötyn pohjoinen osa-alue taas on rautatie- ja linja-autoaseman välittömässä läheisyydessä.
Alueen eteläinen osa on 1990-luvun lopulla kehittynyt kauppakeskukseksi. Siellä on muun muassa Pohjois-Suomen suurin kodin sisustamiseen ja kunnostamiseen liittyvä kauppakeskittymä.
Tekninen keskus, rakennusvalvontavirasto, Oulun seudun ympäristötoimi ja yleiskaavoitus muuttivat Karjasillan uudeksi maamerkiksi Pohjankartanon koulun lähelle vuonna 2011 valmistuneeseen Ympäristötaloksi nimettyyn virastotaloon, samalla kun Höyhtyän puoleisella kulmalla lähellä Karjasillan koulua sijainnut puutarha lopetti toimintansa, asuntorakentamisen tilalle.
Karjasilta valittiin Suomen parhaaksi asuinalueeksi vuonna 2009 järjestetyssä yleisöäänestyksessä, jossa annettiin yhteensä 6 524 ääntä. Karjasilta sai niistä 23,4 %. Toiseksi sijoittui äänimäärällä 21,4 % Koivuhaka Kokkolassa ja kolmanneksi äänimäärällä 17,3 % Lutakko Jyväskylässä.
Maaoravat
Maaoravat ("Tamias") on oravien heimoon kuuluva suku, jossa on noin 25 lajia. Useimmat maaoravat elävät Pohjois-Amerikassa, mutta yksi laji, siperianmaaorava, myös Aasiassa. Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut, että suvun suomenkieliseksi nimeksi vaihdettaisiin "tikutakut". Suomen kielen lautakunta kuitenkin piti nimiehdotusta muun muassa tältä osin "tyylilajiltaan häiritsevän poikkeavana".
Kaikki maassa elävät oravalajit, kuten murmelit ja siiselit, eivät kuulu maaoravien sukuun.
Maaoravat ovat kaikkiruokaisia. Ne syövät muun muassa jyviä, pähkinöitä, munia ja hyönteisiä. Maaoravat elävät yleensä löyhissä yhdyskunnissa. Kukin yksilö asuttaa omaa koloaan. Ainoastaan lisääntymisaikana urokset vierailevat naaraiden koloissa.
Luokittelu perustuu Wilsonin & Reederin "Mammal species of the world" -teokseen vuodelta 2005:
Yoshi
Yoshi on useissa Nintendon Mario-peleissä esiintyvä fiktiivinen dinosaurus. Nimeä käytetään peleissä myös kuvaamaan muita samaan lajiin kuuluvia hahmoja. Yoshin ensiesiintyminen tapahtui "Super Mario World" -pelissä 1990-luvulla.
Yoshi tunnetaan vihreästä väristään, mutta muut yoshi-lajin edustajat voivat olla melkein minkä värisiä tahansa. Yosheilla on pitkä, tahmea kieli, ja ne kykenevät nielemään lähes mitä tahansa – myös itseään suurempia asioita. Yoshit käyttävät ravinnokseen hedelmiä, mutta ne pystyvät myös nielemään vihollisia. Kun yoshit nielaisevat koopan kilpiä, ne saavat erikoiskykyjä; "Super Mario Worldissa" esimerkiksi sininen Yoshi osaa kasvattaa itselleen siivet, kun taas punainen Yoshi osaa sylkeä tulta.
Castro
Castro tarkoittaa useissa romaanisissa kielissä mäkilinnaa (« latinan "castrum") ja on muun muassa seuraavien henkilöiden ja paikkojen nimi:
Gottlieb Daimler
Gottlieb Wilhelm Daimler (17. maaliskuuta 1834 Schorndorf − 6. maaliskuuta 1900 Stuttgart) oli saksalainen insinööri ja autotehtailija.
Vuosina 1872–1881 hän työskenteli Nikolaus Otton moottoritehtaassa. Vuonna 1882 Daimler ja Wilhelm Maybach perustivat moottoritehtaan. Vuotta myöhemmin Daimler rakensi ja patentoi Maybachin avulla bensiinimoottorinsa. Vuonna 1886 Daimler asensi moottorinsa nelipyöräiseen vaunuun. Tämä oli modernin auton alkumuoto. Ensimmäinen todellinen auto rakennettiin 1889. Gottlieb Daimler katsotaan modernin henkilöauton ensikehittäjäksi ja auton isäksi yhdessä Karl Benzin kanssa. Daimler ja Benz kehittivät autonsa kuitenkin toisistaan tietämättä suunnilleen samoihin aikoihin.
Vuonna 1890 Gottlieb Daimler perusti Daimler-Motoren-Gesellschaft-yhtiön, joka valmisti Mercedes-merkkisiä autoja. Mercedes tuli myös yhtiön nimeksi vuonna 1900. Karl Benz kehitti oman autonsa Daimlerin kanssa samaan aikaan. Benzin Benz & Cie. ja Daimlerin Daimler-Motoren-Gesellschaft -yhtiöt yhdistyivät Daimler-Benz AG:ksi vuonna 1926. Vuonna 1998 Daimler-Benz AG ja Chrysler Corporation fuusioituivat ja muodostivat DaimlerChrysler AG:n.
Juhani Kaskeala
Pauli Juhani Kaskeala (s. 26. heinäkuuta 1946 Kuopio) on eläkkeellä oleva suomalainen amiraali. Hän toimi Suomen puolustusvoimain komentajana 4. kesäkuuta 2001 – 31. heinäkuuta 2009.
Kaskealan komentaja-aikana Suomen puolustusvoimat kansainvälistyi ja tiivisti yhteistyötä Naton kanssa. Suomi osallistui rauhanturvaoperaatioihin muun muassa Afganistanissa ja Tšadissa. Venäjä alkoi varustautua uudelleen, ja Baltian maat liittyivät Natoon 2004.
Kaskeala on naimisissa fysioterapeutti Reija Maarit Kaskealan kanssa ja heillä on kaksi lasta.
Kaskeala valmistui Merisotakoulusta vuonna 1969 ja yleisesikuntaupseeriksi Sotakorkeakoulusta (nyk. Maanpuolustuskorkeakoulu) 1981.
Ennen puolutusvoimain komentajan tehtävää Kaskeala toimi muun muassa kadettikurssin johtajana Merisotakoulussa 1972–1975, YK:n sotilastarkkailijana Lähi-idässä 1975–1976, tykkivene Karjalan päällikkönä 1981–1982, tasavallan presidentin adjutanttina (sekä III, II että I adjutanttina) 1982–1989, ohjuslaivueen komentajana 1989–1991, Suomen sotilasasiamiehenä Lontoossa 1991–1993 ja Brysselissä 1993–1994, puolustusneuvoston yleissihteerinä 1994–1997, Turun ja Porin sotilasläänin komentajana 1997–1998 ja Puolustusministeriön puolustuspoliittisen osaston päällikkönä 1998–2001. Kommodoriksi Kaskeala ylennettiin 1992, lippueamiraaliksi 1996, kontra-amiraaliksi 1998, vara-amiraaliksi 2000 ja amiraaliksi 2001.
1999 Kaskeala avusti presidentti Martti Ahtisaarta Kosovon rauhansopimuksen tekemisessä.
Kaskeala jäi eläkkeelle Puolustusvoimien komentajan virasta 1. elokuuta 2009 alkaen. Hänen seuraajakseen tuli Ari Puheloinen.
Eläkkeelle jäätyään Kaskeala on muun muassa perustanut konsulttitoimiston ja toiminut vuodesta 2009 Koneen hallituksen jäsenenä ja vuodesta 2012 Nixu Oyj:n hallituksen jäsenenä.
Amiraali Kaskeala toimi myös Suomen Purjehdus ja Veneily ry:n ensimmäisenä puheenjohtajana vuosina 2011 - 2012. Hän on viimeinen pitkäaikaista valkopohjaista ja kolmetähtistä liiton puheenjohtajan komentoviiriä käyttänyt tämän luottamustehtävän hoitaja. Hänen seuraajansa käyttää uusittua mallia eli venekerhon kommodorin viiriä jossa on SPV:n uusi erikoismerkki.
Hägglund
Hägglund on sukunimi.Yritys:
Kandahar
Kandahar eli Qandahar ( ja ) on kaupunki eteläisessä Afganistanissa. Se on Kandaharin maakunnan pääkaupunki. Kaupungissa on noin 468 200 asukasta vuoden 2006 arvion mukaan. Se on Afganistanin toiseksi suurin kaupunki ja tärkeä kauppakeskus.
Kandaharin perusti 300-luvulla eaa. Aleksanteri Suuri. Kandaharin alkuperäinen nimi oli mahdollisesti Aleksandria. Toisen selityksen mukaan nimi periytyy lähellä sijainneesta Gandharan kuningaskunnasta. Aikoinaan sitä hallitsivat iranilaiset heimot. Kandaharin näkyvin heimo valtaosan sen historiasta ovat kuitenkin olleet paštut.
Ahmad Shah Durrani siirsi vuonna 1748 Afganistanin pääkaupungin Kandahariin. 1780-luvulla pääkaupungiksi kuitenkin tuli Kabul mutta talibanit muuttivat vuonna 1996 Kandaharin jälleen maan pääkaupungiksi. Talibanien vallan päätyttyä pääkaupunki on jälleen ollut Kabul.
Kandaharin pormestari Ghulam Haida Hamidi kuoli 27. heinäkuuta 2011 itsemurhaiskussa, josta vastuulliseksi ilmoittautui Taliban-liike. Yhdysvalloissa asunut Hamidi palasi maahan 2006 Hamid Karzain pyynnöstä 2006. Hamidi kuului levottoman alueen luotetuimpiin poliitikkoihin. Kaksi varpormestaria murhattiin 2011. Kaupungin poliisipäällikkö kuoli itsemurhapommi-iskussa huhtikuussa 2011.
Kandaharin maakunta
Kandaharin maakunta on yksi Afganistanin 34 maakunnasta. Se sijaitsee valtion eteläisissä osissa. Myös maakunnan pääkaupunki on nimeltään Kandahar. Kandaharin maakunta on Talebanin vahvaa tukialuetta.
Heidi
Heidi on saksalaisperäinen naisen etunimi, joka on yleistynyt myös Suomessa. Saksaksi nimi lausutaan "Haidi". Nimi on lyhentymä vanhasta nimestä Adelheid, joka tarkoittaa jalosäätyistä, jalomuotoista (naista). Nimen yleistymiseen eri puolella maailmaa ovat suuresti vaikuttaneet Johanna Spyrin "Heidi"-kirjat.
Suomessa Heidi-nimisiä naisia on ollut vuoden 2015 loppuun mennessä 25 521. Vuodesta 1973 lähtien Heidin nimipäivä on ollut unikeonpäivänä 27. heinäkuuta.
Qunduz
Qunduz ("Kunduz", "Kondoz") on kaupunki Afganistanissa. Se sijaitsee Qunduzin maakunnassa valtion pohjoisosissa. Kaupunki tunnettiin aiemmin nimellä "Drapsaka". Vuoden 1979 väestönlaskennassa Qunduzin asukasluvuksi laskettiin 53 251. Vuonna 2012 tehdyn väestönlaskennan mukaan se on 124 567.
Kaupungin historia ulottuu Aleksanteri Suuren aikoihin asti. Kaupunki sai huomiota Sher Khan Nasherin ollessa vallassa. Nasher perusti sinne Spinzarin puuvillayhtiön, joka nosti kaupungin ja maakunnan vaurauteen. Kaupunki oli viimeinen talibanien hallussa ollut kaupunki ennen kuin Yhdysvallat 2001 karkotti näiden joukot. Kaupungin asukkaat edustavat useita etnisiä ryhmiä.
28. syyskuuta 2015 Taliban valloitti kaupungin Afganistanin hallituksen joukoilta kuukausien piirityksen jälkeen. Tämä oli ensimmäinen suuri kaupunki, joka Talibanilla oli hallussaan sitten vuoden 2001. Hallituksen ja Yhdysvaltain ilmavoimien hyökkäys sai taas haltuunsa pääosan kaupungista kolmessa päivässä ja Taliban ilmoitti vetäytyneensä 13. lokakuuta. 3. lokakuuta yöllä Yhdysvaltain ilmavoimat pommitti Lääkärit ilman rajoja -järjestön ylläpitämää sairaalaa kaupungissa ja tappoi 22 henkilökuntaa ja potilaita.Kaupungissa on kiinnostavia matkailunähtävyyksiä ja hyviä majoitusmahdollisuuksia, jotka ovat saaneet jotkut matkailijat uhmaamaan kohtaloa.