hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Iso joki tulvii
Iso joki tulvii on suomalaisen laulajan Mikko Alatalon kahdeksas albumi ja toinen osa Lauluja Siirtomaa-Suomesta -trilogiassa (kolme vuotta ensimmäisestä). Se julkaistiin Finnscandian Hi-Hat-levymerkillä vuonna 1981.
"Iso joki tulvii" jatkaa "Siirtomaa-Suomi"-sarjaa. Itse nimen "Siirtomaa-Suomi" Alatalo sai Paavo Kähkölän ja Aku-Kimmo Ripatin kirjasta, jossa Pohjois-Suomea ja kehitysalueita verrattiin sorron suhteen siirtomaihin. Alatalon hahmottelema avauslaulu ”Suomenmaa” alkaa variaatiolla Ilmari Kiannon ”Nälkämaan laulusta”. Huilua kappaleessa soitti Kassu Halonen.
Tunnetuimpia Alatalo-Rinteen tuotoksia on vakavan asian ja humoristisen kupletin yhdistävä ”Leuhkat eväät”. Laulu kertoo siitä, kun pohjoisen miehet tulivat karvareuhkat päässään eduskuntaan vaatimaan Helsingin herroilta oikeutta voimalaitokselle menetetyistä maista. ”Kulta, etkö tulis hakemaan mua kotiin”-kappale kertoo laulun toisesta puolesta, kaupungissa asuvasta maalaissielusta, joka kuolee ja kuihtuu ellei pääse kotiin. Yksi Alatalon suosituimmista kappaleista on myös ”Suomalainen reissupoika”, romanttinen kuvaus suomalaisen reissumiehen, siirtotyöläisen, arjesta.
Kassu Halosen dramaattisten jousien ja Olli Haaviston lapsteel-kitaran värittämä massiivinen ”Kun iso joki tulvii” kertoo tulvasta, luonnonkatastrofista ja miten ihmiset käyttäytyvät tuossa tilanteessa. Se lähti Alatalon lauluntekijäkumppanin Harri Rinteen ideasta. Laulu oli ilmeisesti liian pitkä radioihin soitettavaksi, mutta silti se on edelleen tunnettu.
Keisarikalat
Keisarikalat (Pomacanthidae) on ahvenkaloihin kuuluva kalaheimo. Sen jäseniä tavataan matalilla koralliriutoilla Intian valtameressä, Tyynenmeren länsiosissa ja Atlantin trooppisissa osissa. Heimoon kuuluu yhdeksän sukua ja niihin noin 74 lajia. Monia lajeja pidetään meriakvaarioissa. Suurimmat lajit eivät sovi riutta-akvaarioon, sillä ne syövät selkärangattomia, mutta pienimmät ovat lähes täysin kasvinsyöjiä.
Karhunahas
Karhunahas (Karhunahdas) on jyrkkien seinämien ympäröimä rotkojärvi Petäjäveden ja Multian rajalla. Alueella on luontopolku, jonka varressa on laavu.
Karhunahas on saanut nimensä vanhasta karhunmetsästystavasta, jossa karhu ajettiin jyrkkien kallioiden väliin, missä se oli helpompi 
kaataa.
Karhunahas on nimeltään myös Niilo Karhumäen kirjoittama historiateos: Kar-Airin historia, Veljekset Karhumäki Oy, vuodelta 1959.
Karhumäen veljekset olivat kotoisin Multialta läheltä Karhunahasta.
Michael Angarano
Michael Angarano (s. 3. joulukuuta 1987 New York, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt elokuvissa Lords of Dogtown, Sky High ja televisiosarjoissa 24 ja Will ja Grace.
Angarano on seurustellut näyttelijä Kristen Stewartin kanssa. He tutustuivat televisioelokuvan "Speak" kuvauksissa vuonna 2004.
Live EP
Live EP on The Mars Voltan vuonna 2003 julkaistu EP, joka sisältää livekappaleita.
Se on samalla yhtyeen ensimmäinen virallinen liveäänite.
Pratt &amp; Whitney R-4360 Wasp Major
Pratt & Whitney R-4360 Wasp Major on kuuluisan Pratt & Whitney Wasp- sarjan viimeinen ja tehokkain tähtimoottori. Se oli tarkoitettu alun perin Boeing B-29 Superfortressinn suorituskykyisempien versioiden voimanlähteeksi, mutta toinen maailmansota ehti loppua ennen Majoreiden pääsyä palvelukseen. Nämä tehokkaammat versiot tuotettiin kuitenkin sodan jälkeen nimellä B-50 Superfortress. Wasp Majorista kehkeytyi viimeisten ja loisteliaimpien mäntämoottoristen matkustajakoneiden ja Yhdysvaltain ydinasearsenaalin toisen sukupolven kantojuhta. Sillä varustettiin myös ensimmäisen sukupolven ilmatankkauskoneita sekä lukuisia erikoiskoneita. Esimerkiksi Convair B-36 Peacemakerissa näitä oli 6 kpl, myöhemmissä versioissa lisäksi neljä J-47 -suihkumoottoria. Moottoreita valmistettiin kaikkine versioineen 1944–1955 18 697 kpl. Moottorilla oli lempinimi "corncob" ("maissintähkä").
Rakenne on nelirivinen, nelitahtinen 28-sylinterinen tähtimoottori, jossa rivit on sijoitettu siten että sylinterit muodostavat pituussuunnassa spiraalin ilmajäähdytyksen tehostamiseksi. Venttiilikoneistossa on kaksi kansiventtiiliä sylinteriä kohti. Sytytysjärjestelmässä on 7 magneettoa (1 magneetto per 4 sylinteriä) ja kaksi sytytystulppaa/sylinteri, yhteensä 56. Mekaanisesti ahdetun moottorin kierroslukua laskettiin potkurille suhteella 0,375:1 jotteivät potkurinlavat karkaisi ylisoonisiin nopeuksiin. Keskipakoisahtimen kierroslukusuhde puolestaan on 6,374:1.
Wasp Majorilla oli tyyppivikana vuotaa kampikammiosta öljyt ulos kesken lennon, mikä näkyi usein moottorikoteloiden alareunan mustina juovina. Se saatettiin myös sammuttaa täysin moitteettoman toiminnan lopuksi mutta seuraavassa startissa ilmeni ongelmia. Tämä johti sangen pitkään tarkistuslistaan ja lentoonlähtövalmistelujen venymiseen useiden tuntien mittaisiksi. Loppujen lopuksi Wasp Major oli kuitenkin aikalaisekseen kohtuullisen luotettava oikein huollettuna. Öljynvaihtoonkaan ei usein jouduttu, koska moottorin öljynkulutus oli niin suuri, että sitä täytyi lisätä joka lennon jälkeen runsaasti. Mm. B-36:ssa oli 380 litran öljysäiliö jokaista Wasp Majoria kohden.
Eric Schlosser
Eric Schlosser (s. 17. elokuuta 1959, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen journalisti ja kirjailija, joka on tunnettu tutkivasta ja kritisoivasta journalismista. Hänen tunnetuin teoksensa on "Pikaruokakansa", jonka pohjalta on tehty myös elokuva nimeltä "Fast Food Nation".
Schlosser New Yorkissa ja vietti osan lapsuudestaan Los Angelesissa, Kaliforniassa. Hänen isänsä Herbert Schlosser toimi aiemmin asianajajana ennen kuin päätyi johtajaksi NBC-yhtiöön vuonna 1974. Eric Schlosser opiskeli Amerikan historiaa Princetonin yliopistossa, ja Oxfordista hänellä on tutkinto brittiläisestä historiasta. Nykyään Schlosser asuu Kaliforniassa, ja työstää teosta vankilajärjestelmästä.
Eric Schlosser aloitti uransa kirjoittamalla Yhdysvaltain historiaan sijoittuvia näytelmiä. Vuonna 1985 hän kirjoitti "Americans"-näytelmän, joka käsitteli 1900-luvun alun Yhdysvaltain imperialismia. "We the People" on Schlosserin toinen Amerikan historiaan sijoittuva näytelmä Yhdysvaltain perustuslakiin liittyvistä tapahtumista, joka ilmestyi vuonna 2007.
Journalistin uran Schlosser aloitti bostonilaisessa "The Atlantic Monthly" -lehdessä. Tutkiva journalismi toi Schlosserille kaksi palkintoa; "National Magazine Award" -palkinto artikkelisarjasta “"Reefer Madness"” ja “"Marijuana and the Law"” vuodelta 1994, sekä "Sidney Hillman Foundation award" artikelillaan “In the Strawberry Fields” (1995). Lisäksi Schlosserin kirjoituksia on ilmestunyt mm. Rolling Stonessa, Vanity Fairissa sekä "The Nation" - ja "The New Yorker" -lehdissä.
Vuonna 2003 ilmestyi Schlosserilta "Reefer Madness" -teos.
Tunnetuin Eric Schlosserin teos on vuonna 2001 ilmestynyt "Pikaruokakansa" ("Fast Food Nation", suom. vuonna 2002). Kirjassa kerrotaan pikaruokateollisuuden taustoista ja vaikutuksista yhteiskuntaan; kuinka pikaruokateollisuuden nopea nousu on vaikuttanut ruokatottumuksiin, ruoan valmistamiseen ja alalla työskentelevien työoloihin.
Charles Wilsonin kanssa yhteistyössä kirjoitetun lastenkirjan ""Chew On This"" (ilm. vuonna 2006) sekä Pikaruokakansa -teoksien nostattaman julkisuuden vaikuttamana 18 ruokateollisuuden yritystä julkaisi www.bestfoodnation.com-sivuston. Sivuston tarkoituksena on esittää lausuntoa tai tiedonantoa koskien terveys- ja työoloja amerikkalaisen ruokateollisuuden eri aloilla. Lisäksi sivustolla otetaan kantaa mm. Schlosserin teoksessaan esittämiin asioihin.
Schlosser on esiintynyt myös Morgan Spurlockin Super Size Me -elokuvan DVD-julkaisussa keskustelemalla elokuvan tekijöiden kanssa pikaruokateollisuudesta.
Beau Billingslea
Beau M. Billingslea (s. 1. syyskuuta 1953 Aguila, Arizona) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tekee usein myös äänirooleja. Kenties tunnetuimman roolinsa hän teki dubattuaan englanniksi Jet Blackiä Cowboy Bebopissa. Billingslea aloitti uransa televisiossa 1970-luvulla ja on esiintynyt sekä elokuvissa että televisiosarjoissa, kuten Dallas, Katuhaukka, Konnankoukkuja kahdelle, Ihmemies MacGyver, Melrose Place, Tunteita ja tuoksuja, Pulmuset, Walker, Texasista, Kunnian miehet ja .
Differdange
Differdange () on kunta ja kaupunki Luxemburgissa. Kunnan pinta-ala on 22 neliökilometriä ja väkiluku on noin 25 000 asukasta, mikä tekee siitä Luxemburgin kolmanneksi suurimman asutuskeskittymän. Differdange on tärkeä teollisuuskaupunki, ja se sijaitsee lähellä Belgian ja Ranskan rajaa. Differdangen kuntaan kuuluu Differdangen kaupungin lisäksi Lasauvagen, Niederkornin ja Oberkornin kaupungit. Kaupungissa sijaitsee Miami Universityn haaraosasto; itse yliopisto sijaitsee Oxfordissa Ohion osavaltiossa Yhdysvalloissa.
Heptyyni
Heptyyni on orgaaninen yhdiste, joka kuuluu alkyyneihin, joille tunnusomainen piirre on yksi kolmoissidos hiiliatomien välillä. Kaikki alkyynit (kuten myös heptyyni) ovat alkeenien tapaan tyydyttymättömiä yhdisteitä. Heptyynin molekyylikaava on CH.
Nonyyni
Nonyyni on orgaaninen yhdiste, joka kuuluu alkyyneihin, joille tunnusomainen piirre on yksi kolmoissidos hiiliatomien välillä. Kaikki alkyynit (kuten myös nonyyni) ovat alkeenien tapaan tyydyttymättömiä yhdisteitä. Nonyynin kemiallinen kaava on CH. 1-nonyynillä kolmoissidos sijaitsee hiiliketjun ensimmäisen ja toisen hiilen (C) välillä.
Dekyyni
Dekyyni on orgaaninen yhdiste, joka kuuluu alkyyneihin, joille tunnusomainen piirre on yksi kolmoissidos hiiliatomien välillä. Kaikki alkyynit (kuten myös dekyyni) ovat alkeenien tapaan tyydyttymättömiä yhdisteitä. Dekyynin kemiallinen kaava on CH.
Andrew Lawrence
Andrew James Lawrence (s. 12. tammikuuta 1988) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Philadelphiassa, Pennsylvaniassa; hänen vanhemmat veljensä Joey ja Matthew ovat hekin näyttelijöitä.
Lawrence aloitti uransa lapsuudessaan. Sen lisäksi että esiintyi Kevininä "Beanissa – äärimmäisessä katastrofielokuvassa" (1997), Lawrencella on ollut rooli muun muassa Disney Channel -elokuvassa "Going to the Mat" (2004). Lawrence on esiintynyt myös televisiosarjoissa ja ääninäytellyt muun muassa Disneyn Välitunti animaatiossa. Hän voitti Young Artist -palkinnon vuonna 2001.
Orem
Orem on kaupunki Utahin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kaupunki kuuluu Utahin piirikuntaan. Vuonna 2000 tehdyn väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 84 324 ihmistä. Elokuussa 2007 tehdyn arvion mukaan kaupungissa asuu 92 176 asukasta. Tämän mukaan Orem olisi Utahin osavaltion kuudenneksi suurin kaupunki. Pinta-alaa Oremilla on 47,8 neliökilometriä, josta kaikki on maata. Oremin pormestarina toimii kolmatta kauttaan Jerry Washburn. Lähellä Oremia olevia kaupunkeja ovat Provo, Lindon ja Vineyard. Osavaltion pääkaupunki, Salt Lake City sijaitsee noin 72 kilometriä (45 mailia) pohjoiseen Oremista.
Oremissa sijaitsee kolme high schoolia, kolme junior high schoolia ja 16 elementary schoolia. Utah Valley State College (heinäkuusta 2008 nimellä Utah Valley University) ja Stevens-Henager College sijaitsevat myös Oremissa.
Brigham Youngin yliopisto, yksi Yhdysvaltain suurimmista yksityisistä yliopistoista, sijaitsee läheisessä Provon kaupungissa.
Haukkakalat
Haukkakalat (Cirrhitidae) on tropiikin valtamerissä elävien ahvenkalojen heimo, jonka joitakin jäseniä pidetään meriakvaarioissa. Haukkakaloja tavataan Atlantin ja Indopasifisen merialueen koralliriutoilla. Heimoon kuuluu 9 sukua ja niihin 32 lajia.
Suurin laji on "Cirrhitus rivulatus" joka voi tulla 60 cm pitkäksi ja painaa neljä kiloa. Useimmat lajit jäävät alle kymmensenttisiksi. 
Akvaariokaloina suosituimpia ovat värikkäät ja kestävät tulihaukkakala "Neocirrhites armatus" ja nokkahaukkakala "Oxycirrhites typus".
Haukkakalat ovat saaneet nimensä haukkamaisesta saalistustavastaan: ne vaanivat jossain ylhäällä, ja syöksyvät sitten saaliinsa kimppuun.
Frances the Mute
Frances the Mute on The Mars Voltan toinen ja samalla läpimurtoalbumi, joka julkaistiin 1. maaliskuuta 2005. Albumilla on sekä englannin- että espanjankielisiä sanoituksia.
Albumin ensisingle ”The Widow” sisälsi b-puolenaan albumilta pois jätetyn nimikkokappaleen ”Frances the Mute”.
Kaikki kappaleet säveltäneet Omar Rodríguez-López ja Cedric Bixler-Zavala.
Virallisessa kappalelistauksessa Vade Mecum, Pour Another Icepick, Pisacis ja Con Safo ovat osa Miranda That Ghost Just Isn't Holy Anymore -kappaletta, mutta niistä vain Vade Mecum sopii kappaleen ilmoitettuun kestoaikaan. Pour Another Icepick, Pisacis ja Con Safo, yhdistettynä Tarantismin, Plant a Nail in the Naval Streamin, Faminepulsen, Multiple Spouse Woundsin ja Sarcophagi pituuksiin eli listauksessa mainittuihin Cassandra Geminin kappaleisiin, muodostavat kokonaisuudessaan Cassandra Geminin. Kyseessä on CD:n painovirhe. Koska levy-yhtiön mukaan viiden kappaleen äänite olisi ollut EP eikä LP, päädyttiin levyn viimeinen kappale jakamaan kahdeksaan osaan, jotta yhtye sai täysimittaiset korvaukset äänitteestään. Näin ollen CD-levyllä on 12 raitaa, joista kahdeksan viimeistä muodostaa yli puolituntisen kokonaisuuden "Cassandra Gemini".Viulut:
I Was a Teenage Satan Worshipper
I Was a Teenage Satan Worshipper (lyh. IWATSW) on suomalainen elektropopyhtye, joka on perustettu vuonna 2004 Tampereella. Se on julkaissut indieyhtiöiden kautta kaksi pitkäsoittoa ja yhden mini-CD:n. Rumba-lehti valitsi yhtyeen ”Vuoden poppareiksi” 2007.
Pasipetteri Viitanen eli ”My Lovin’ Martian” soittaa albumeilla kaikki soittimet ja tekee kappaleet, mutta yhtyeeseen kuuluu myös basisti, kosketinsoittaja ja rumpali.
Yhtyeen musiikissa yhdistyvät ”sokeriseen poppiin” indie rock, electroclash ja lelusyntetisaattorit. Sitä on verrattu muun muassa My Bloody Valentineen, The Jesus and Mary Chainiin ja Primal Screamiin sekä 1980-luvun synthpop-yhtyeisiin.Pasipetteri Viitanen teki graafisen viestinnän opintojensa lopputyönä kuvitteellisen yhtyeen, jonka jäsenet olivat sarjakuvahahmoja. Kokonaisuuteen kuului kappaleiden lisäksi musiikkivideo, juliste ja levynkannet. Kappaleet saivat huomiota internetissä ja pian yhtyettä pyydettiin esiintymään livenä, joten sen ympärille oli koottava oikeita soittajia.
Mukaan tulivat kosketinsoittaja Utu-Tuuli Jussila eli ”Blackie Loveless” ja basisti Tuomo Parikka eli ”Nekrokitten”. Konserteissa käytettiin koneelta tulevia rumpuja, mutta keväällä 2007 kokoonpanoon otettiin rumpali Antti Hietala eli ”Sigmund Droid”. Vaikka yhtyeeseen kuuluu neljä jäsentä, on Viitanen tehnyt kaikki levytykset yksin.
Yhtyeen nimi I Was a Teenage Satan Worshipper () viittaa siihen, että osa yhtyeen jäsenistä on kuunnellut nuorena metallimusiikkia ja pukeutunut mustiin vaatteisiin, jolloin heidät on leimattu pienellä paikkakunnalla saatananpalvojiksi. Viitasen innostus B-elokuviin näkyy myös yhtyeessä.
Yhtyeen ensimmäinen julkaisu "Bees & Honey" -EP ilmestyi Indie Jones -levy-yhtiön kautta vuonna 2006. Se nousi Suomen singlelistalla parhaimmillaan sijalle 11. Debyyttialbumi "Whatevernights" (2007) oli tyyliltään jonkin verran vakavampi kuin EP:llä ollut hilpeä pop. Alkuvuodesta 2008 julkaistu toinen pitkäsoitto "The Lemonade Ocean" palasi kuitenkin alkuperäiseen tyyliin. Gaea Recordsin julkaisemalla albumilla vierailee muutamalla kappaleella saman levy-yhtiön Pintandwefall-yhtyeen laulaja Cute Pint.
Talvella 2008 yhtye julkaisi netin kautta ladattavan mini-albumin, "Dark Business"in.
Yhtye on konsertoinut ympäri Suomea niin klubeilla kuin festivaaleillakin. Se oli mukana Rumba-lehden ”Mambo Nordico 2007” -kiertueella yhdessä Laurilan, Tero-Petrin ja Violan kanssa. Lisäksi se on käynyt esiintymässä Pietarissa yhdessä Tigerbombs-yhtyeen ja DJ Infekton kanssa.
Jyrsijöiden juoksupyörä
Jyrsijöiden juoksupyörä on omilla jaloillaan seisova tai häkin seinään kiinnitettävä laite, jossa jyrsijä (esimerkiksi hamsteri) voi juosta. Juoksupyörän käyttö tyydyttää pienessä häkissä tai terraariossa elävän jyrsijän suurta liikunnan tarvetta. Juoksupyörä voi olla tehty muovista, puusta tai metallista, ja sen juoksupinta voi olla joko umpinainen tai puolallinen. Hiiret, ja varsinkin hamsterit, käyttävät juoksupyörää, mutta gerbiilit voivat järsiä sitä. Syyrialaisen hamsterin juoksupyörän halkaisijan tulee olla vähintään 20 cm, kääpiöhamsterille taas käy pienempi. Mikäli lemmikin selkä ei kestä juoksupyörää, täytyy hankkia isompi.
Paskareissu
Paskareissu on humoristinen 10-osainen television matkailuohjelma, jossa mediapersoona Ari "Paska" Peltonen esittelee Suomen "kamalimpia" paikkakuntia. Ohjelmassa ei pilkata kyseisiä kohteita, vaan niistä yritetään löytää hyviä puolia. Sarja alkoi Subilla 23. maaliskuuta 2008. Joissakin kohtauksissa usein myös näytetään mustavalkoista kuvaa, jossa näkyvät Peltosen ja kohteiden lisäksi myös ohjelman äänimies ja kuvaaja.
Paskareissun mukaan Suomen paskimmat kaupungit ovat Kouvola, Forssa, Pieksämäki, Riihimäki, Heinola, Kajaani, Pietarsaari, Tornio, Mänttä ja Vantaa.. Vantaa ei kuulunut alun perin sarjan kaupunkeihin. Kun kuvausryhmä oli palaamassa kuvauksistaan Heinolasta, he huomasivat, että heiltä puuttui vielä yksi kaupunki. Ryhmän äänimies kertoi olevansa kotoisin Vantaalta, "mistä se sitten tuli mieleen". Peltonen on itse asunut kolme kuukautta Vantaan Koivukylässä. Ari valitsi lopulta Kouvolan Suomen paskimmaksi paikaksi.
Jaksot ohjasi, kuvasi ja editoi Tapio Sovijärvi. Ohjelman taustatoimittajana on Tuomas Enbuske.
Yksittäisissä jaksoissa on myös näyttäytynyt joitakin julkisuuden henkilöitä:
KouvolaForssa PieksämäkiRiihimäkiKajaaniTornioVantaa
Saaren kartano
Saaren kartano tarkoittaa seuraavia:
David Buss
David Buss (s. 1953) on psykologian professori Texasin yliopistossa Austinissa. Hän on tunnettu evoluutiopsykologisesta tutkimuksestaan, joka käsittelee ihmisten parivalintaa koskevia sukupuolieroja. Buss on aiemmin työskennellyt Harvardin ja Michiganin yliopistoissa.
Buss on tutkinut erityisesti lisääntymisstrategioita, sukupuoltenvälistä ristiriitaa, sosiaalista asemaa ja mainetta, mustasukkaisuutta, tappamista ja tappamisenvastaisia defenssejä sekä hiljattain myös sukupuolista väijymistä.
Buss on julkaissut yli 200 tiedeartikkelia sekä lukuisia kirjoja, kuten "Evolution of Desire", "Dangerous Passion", "Handbook of Evolutionary Psychology" sekä "".
Kyrkstad
Kyrkstad on Lohjan 18. kaupunginosa. Se sijaitsee Virkkalasta lounaaseen ja Jönsbölestä etelään. Kyrkstadin ja Jönsbölen rajana toimii Hyvinkää–Karjaa-rata. Kyrkstadin kaupunginosa on saanut nimensä alueella sijaitsevasta Kyrkstadin kartanosta.
Alueella sijaitsevaa omakotitaloaluetta kutsutaan usein nimellä Kukkumäki. Kukkumäki on myös alueen keskellä sijaitseva korkea mäki, jonka huipulta on näköala kaikkiin ilmansuuntiin. Kukkumäen läpi kulkeva Kuninkaantie - aiemmin nimeltään Turuntie - on osa 1300-luvulta peräisin olevaa Suurta Rantatietä Turusta Viipuriin. Alue oli aikanaan pääosin ruotsinkielinen työläisten asuinalue. 1990- ja 2000-luvuilla sinne on noussut jonkin verran uusia omakotitaloja.
Juhani Ahvenjärvi
Juhani Tapio Ahvenjärvi (s. 25. marraskuuta 1965 Tampere) on suomalainen runoilija.
Ahvenjärvi debytoi keväällä 1992 Jyrki Kiiskisen ja Kari Levolan toimittamassa antologiassa "Ryhmä 92". Samana vuonna ilmestyi hänen esikoisteoksensa "Hölkkä". Ahvenjärvi on saanut Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinnon vuonna 2005 teoksestaan "Yhä kiihtyvä tauko" ja vuonna 2014 teoksesta "Ilmakuva osuu joka oksaan". Vuonna 1996 hän oli Runeberg-palkintoehdokkaana.
Ahvenjärvi on opettanut luovaa kirjoittamista muun muassa Tampereen yliopistossa.
Kangasalan rautatieasema
Kangasalan rautatieasema () oli Suomen rataverkolla Kangasalan kunnassa sijainnut, nyttemmin lakkautettu rautatieliikennepaikka. Liikennepaikka sijaitsi noin kuuden kilometrin päässä Kangasalan keskustasta pohjoisluoteeseen. Entisen aseman ympärille muodostunutta kylää kutsutaan yhä nimellä Kangasalan asema.
Kangasalan kautta kulkeva rataosuus rakennettiin jo vuonna 1882. Kangasalalaisten tarpeisiin avattiin radalle vuonna 1888 Halinmaan laituri, joka lakkautettiin Kangasalan aseman käyttöönoton jälkeen vuonna 1898. Laituri sijaitsi pari kilometriä asemalta Oriveden suuntaan. Asemalle sijoitettiin myös postitoimisto. Arkkitehti Bruno Granholmin suunnittelema asemarakennus on Venäjän vallan aikainen puurakennus, joka on suurehkon kuistiosansa takia varsin ainutlaatuinen. Kangasalan lepokodin valmistuttua kirkonkylään vuonna 1909 aloitettiin säännöllinen linjaliikenne hevoskyydillä aseman ja kirkonkylän välillä. Linjaa alettiin ajaa autolla vuonna 1923. Vuonna 1919 asemalta lähti päivittäin kuusi junaa kumpaankin suuntaan ja matka Tampereelle kesti runsaat puoli tuntia. Vuonna 1921 käsiteltiin Kangasalan kunnanvaltuustossa ehdotusta pistoraiteen rakentamiseksi asemalta kirkonkylään, mutta aloite ei edennyt tätä pitemmälle.
Kangasalan kirkonkylä oli kuitenkin jo vanhastaan ollut tärkeä maaliikenteen läpikulkupaikka; sen kautta kulkivat maantiet Tampereelta niin Hämeenlinnan, Lahden kuin Jyväskylänkin suuntiin. Niinpä kehittyvä linja-autoliikenne syrjäytti jo 1930-luvulta lähtien melko hankalan junayhteyden. Aseman seudusta ei koskaan muodostunut kovin merkittävää taajamaa. Siellä asui 1960-luvun puolivälissä noin 700 henkilöä, pari vuosikymmentä myöhemmin enää noin 400; samalla ajanjaksolla kirkonkylän asukasluku oli noussut 2 400:sta liki 7 000:een. Kangasalan asema alennettiin pysäkiksi vuonna 1964 ja muutettiin miehittämättömäksi tavaraliikenteen loppuessa vuonna 1976. Lipunmyynti asemalla loppui 1970-luvun alussa Parkanon radan valmistumisen aikoihin, jolloin Tampere-Haapamäki-radan merkitys jäi vähäisemmäksi. Sivuraiteet purettiin asema-alueelta vuonna 1990. Kiinteistö ei ole enää rautatiekäytössä. Laiturit ja makasiinirakennus on purettu. Henkilöjunat pysähtyivät asemalla vuoden 1992 loppuun asti. Nykyään asemakylän tienhaaraan pääsee Väinö Paunun liikennöimällä seutuliikenteen linjalla 45 arkisin. Muita julkisia liikenneyhteyksiä ei ole.
Eeva-Kaarina Aronen
Eeva-Kaarina ”Epi” Aronen (30. joulukuuta 1948 Helsinki – 16. joulukuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen kirjailija ja toimittaja.
Aronen kirjoitti ylioppilaaksi Tyttönormaalilyseosta Helsingissä 1968 ja valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1975 pääaineinaan romaaninen filologia ja venäjän kieli ja kirjallisuus. Toimittajaksi hän valmistui Sanoman toimittajakoulusta 1976. Aronen työskenteli toimittajana Helsingin Sanomien Kuukausiliitteessä vuosina 1991–2008.
Arosen esikoisromaani "Maria Renforsin totuus" ilmestyi vuonna 2005 ja toinen romaani "Hän joka näkee" vuonna 2007. Esikoisromaani ilmestyi vuonna 2007 saksaksi nimellä "Die Lachsfischerin". Saksannoksen on kustantanut Lübbe ja kääntänyt Angela Plöger. Aronen oli Runeberg-kirjallisuuspalkintoehdokkaana vuonna 2007. "Hän joka näkee" ilmestyi elokuussa 2008 saksaksi Lübbeltä Angela Plögerin käännöksenä nimellä "Der Sommer vor meinem Fenster". Arosen kolmas romaani "Kallorumpu" ilmestyi vuonna 2011 ja oli Finlandia-palkintoehdokas.
Abner Doubleday
Abner Doubleday (26. kesäkuuta 1819 – 26. tammikuuta 1893) oli Yhdysvaltain armeijan ammattisotilas ja Unionin kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa.
Hän oli syntynyt Ballston Spassa New Yorkissa. Hän ampui ensimmäisen laukauksen Fort Sumterin puolustuksessa, sodan avaustaistelussa, ja hänellä oli merkittävä rooli Gettysburgin taistelun varhaisvaiheissa. Hänet ylennettiin prikaatinkenraaliksi 3. helmikuuta 1862 ja hän komensi unionin Virginian armeijan 2. prikaatia. Hän otti osaa myös South Mountainin ja Fredericksburgin taisteluihin. Chancellorsvillessä hän joukkoineen oli lähinnä paikallaan. Gettysburg oli hänen hienoin hetkensä, mutta hänen korvaamisensa George Meadella aiheutti kestävän katkeruuden miesten välillä.
Sodan jälkeen hän sai San Franciscossa Kaliforniassa patentin keksimälleen kaapeliautolle, joka kulkee siellä yhä. New Jerseyssä myöhempinä vuosinaan hän oli merkittävä jäsen ja myöhemmin presidentti teosofisessa seurassa. On myös väitetty, että hän olisi keksinyt baseballin, mutta useimmat historioitsijat tyrmäävät väitteen eikä Doubleday koskaan väittänyt sitä keksineensä.
Hän kuoli sydämen vajaatoimintaan Mendhamissa ja on haudattu Arlingtonin sotilashautausmaahan Virginiaan.
Eino Sormunen
Eino Aukusti Sormunen (27. kesäkuuta 1893 Tohmajärvi – 7. heinäkuuta 1972 Kuopio) oli suomalainen teologi, professori ja Kuopion hiippakunnan piispa. Hän kirjoitti runsaasti uskonnollista kirjallisuutta ja kristinuskoon liittyviä tieteellisiä ja oppikirjoja.
Sormusen vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Sormunen ja Liisa (Elisa) Timonen. Sormunen pääsi ylioppilaaksi Joensuun klassillisesta lyseosta 1915 ja suoritti teologisen erotutkinnon 1919. Hänet vihittiin papiksi samana vuonna. Myöhemmin Sormunen suoritti teologis-filosofisen tutkinnon 1929. Hänestä tuli 1930 teologian kandidaatti, 1932 lisensiaatti, ja 1933 hän väitteli teologian tohtoriksi.
Sormunen oli Helsingin yliopiston systemaattisen teologian dosentti 1934 ja dogmatiikan professori 1934–1939. Hän toimi 1939 perustetun Kuopion hiippakunnan ensimmäisenä piispana 1939–1962.
Hänen levinneimpiä kirjoituksiaan on evankelisluterilaisen kirkon 1960-luvulla käyttämään kastetodistukseen kirjoitettu opetuspuhe juuri kastetun lapsen vanhemmille.
Tim Kelleher
Timothy (Tim) Kelleher (s. 4. lokakuuta 1980) on yhdysvaltalainen muusikko. Kelleher soitti väliaikaisesti bassoa yhtyeessä 30 Seconds to Mars, edellisen basistin Matt Wachterin erottua vuonna 2007.
Ilmo Lassila
Ilmo Kalervo Taavetti (David) Lassila, käytti kirjailijanimeä Tatu Valkonen (7. joulukuuta 1885 Viipuri – 27. huhtikuuta 1945 Helsinki) oli Helsingin yliopiston metsäteknologian professori ja kirjailija.
Lassilan vanhemmat olivat lehtori David Lassila ja Eliina Elisabeth Helander ja puoliso vuodesta 1922 Elsa Lagus. Hän pääsi ylioppilaaksi Porin klassillisesta lyseosta 1904 ja suoritti metsänhoitajan tutkinnon 1906, filosofian kandidaatin tutkinnon 1911 ja filosofian lisensiaatin tutkinnon 1920. Lassila toimi Kolarin aluemetsänhoitajana 1911-1916 sekä opettajana metsä- ja maanviljelyskouluissa. Hoidettuaan Helsingin yliopiston metsäteknologian professorin virkaa vuodesta 1930 hänet nimitettiin sen ensimmäiseksi vakinaiseksi haltijaksi vuonna 1932.
Lassila lähti kesällä 1918 Vienan Karjalaan keräämään aineistoa väitöskirjaansa varten. Toisena tehtävänä hänellä oli seurata Suomesta Itä-Karjalaan Suomen sisällissodan jälkeen paenneiden punaisten toimia. Lassila joutui kuitenkin Muurmannin legioonan vangiksi vakoilusta epäiltynä. Hänet kuljetettiin lopulta englantilaisten joukkojen mukana Englantiin josta hän pääsi palaamaan Suomeen vasta 1919. Tästä retkestä Lassila kertoi myöhemmin kirjassaan "Maisterin seikkailut mailla ja merellä".
Lassila alkoi kirjoittaa 1920-luvulla pakinoita "Tatu Valkosen" nimimerkillä muun muassa Iltalehteen. Hän julkaisi tällä nimimerkillä myös useita kirjoja, mutta omalla nimellään myös alansa tutkimus- ja muita julkaisuja.
Nimimerkillä "Tatu Valkonen":
Acid3
Acid3 on verkkoselainten renderointitesti, jonka on suunnitellut ja toteuttanut WaSP (). Se julkaistiin 3. maaliskuuta 2008. Testi testaa tämänhetkisiä sekä tulevaisuuden www-standardeja sisältäen muun muassa DOM- sekä SVG-tuen testin. Muita testejä on tutut HTML- ja XHTML-testit, CSS2, CSS2.1 ja CSS3 -testit sekä HTTP-protokollan testaus.
Odotetusti testin julkaisun aikaan yksikään nykyselaimista ei läpäissyt testiä, vaan jäi 40–60 pisteen kohdalle.
Ensimmäisinä täysiin pisteisiin yltäneet olivat Operan julkaisematon betaversio, sekä Safari ja sen Webkit-moottorin uusin kehitysversio. Safari oli ensimmäinen julkisesti saatavilla ollut selain, joka läpäisi testin.
Testillä testataan selaimen yhteensopivuutta seuraavilla osa-alueilla:
Vuoden 2012 jälkeen vain Internet Explorer 10 ei saanut maksimipisteitä kun verrataan suosituimpia selaimia (Internet Explorer, Chrome, Firefox, Opera ja Safari).
Vuonna 2016 ainoa hieman käytetty selain, joka ei pääse testiä läpi on Internet Explorer 8. StatCounterin mukaan sillä on noin 1% käyttäjäkunta.
O. V. Itkonen
Otto Vilhelm (O.V.) Itkonen (13. tammikuuta 1889 Kuopio – 2. helmikuuta 1967 Rovaniemi) oli suomalainen kirjailija, joka työskenteli elämänsä aikana myös työnjohtajana, kielenkääntäjänä, kalastajana, kullankaivajana ja helmenpyytäjänä.
Itkosen vanhemmat olivat sähkölaitoksen johtaja Otto Itkonen ja Vilhelmiina Itkonen. Hän kävi oppikoulua Helsingissä ja Pietarissa.
Suomen sisällissodan jälkeen punaisten puolella oikeusistuimen sihteerinä toiminut Itkonen pakeni Venäjälle jossa hän toimi virkailijana Arkangelissa ja kuului myös Muurmannin legioonaan. Itkonen oli 1919 punaisten suksijoukon mukana ajamassa K. M. Walleniuksen retkikunnan joukkoja pois Petsamosta ja hän ehti toimia myös Muurmanskissa Suomen konsulina toimineen Eero Lampion apulaisena. Itkonen palasi Suomeen 1920 paettuaan vankilasta Vienan Kemissä ja julkaisi 1920-luvulla kolme muistelmateosta maanpakolaisvuosiltaan.
Itkonen ryhtyi myöhemmin kullankaivajaksi ja kaivoi kultaa 1930-luvun lopulla ja 1940-luvulla Tankavaarassa. Hän perusti myös "Suomen Mineraali Oy" -nimisen yrityksen.
Reg Smythe
Reginald ”Reg” Smythe (10. heinäkuuta 1917 – 13. kesäkuuta 1998) oli brittiläinen sarjakuvataiteilija, joka loi sanomalehtisarja "Lätsän".
Smythe syntyi Hartlepoolissa. Toisen maailmansodan aikaan hän palveli Pohjois-Afrikassa, jossa hän kehitti piirtotaitoaan tekemällä julisteita amatööriteatterien esityksiin.
Saatuaan vapautuksen hän muutti Lontooseen, jossa toimi postivirkailijana. Hän jatkoi julisteiden tekemistä, mutta siirtyi sarjakuvien piirtämiseen 1950-luvulla. "Lätsä" ("Andy Capp") alkoi "Daily Mirror" -lehdessä vuonna 1957. Pian se alkoi ilmestyä myös Amerikassa vuonna 1963. Stripistä tuli kansainvälisesti suosittu ja Smythe voitti sillä monia palkintoja. "Lätsästä" tehtiin myös West End -musikaali ja tv-käsikirjoitus, ilman suurempaa menestystä.
1970-luvulla Smythe palasi Hartlepooliin, jossa hän kuoli vuonna 1998 keuhkosyöpään 80-vuotiaana. Vuonna 2007, suuren varainkeräyksen jälkeen, julkistettiin Lätsän kunniaksi suuri pronssipatsas Smythen kotikaupunkiin Hartlepooliin.
David Mazzucchelli
David Mazzucchelli (s. 1960) on yhdysvaltalainen sarjakuvataiteilija ja kuvittaja. Hän nousi julkisuuteen työskennellessään Marvel DC Comics-sarjakuvayhtiöiden supersankarisarjojen parissa. Mazzuchellin myöhemmät teokset ovat olleet arvostettuja vaihtoehtosarjakuvia ja kuvituksia.
Mazzucchellin ura supersankarisarjojen parissa oli lyhyt mutta merkittävä. Hän on piirtänyt arvostetut Frank Millerin käsikirjoittamat sarjakuvat "" (Marvel, 1985) ja "" (DC, 1987). Hän on myös piirtänyt Paul Austerin romaanin "Lasikaupunki" sarjakuvaversion. Hän toimii säännöllisesti The New Yorker -lehden kuvittajana. Vuonna 2009 Pantheon Books julkaisi Mazzucchellin oman käsikirjoituksensa pohjalta tekemän sarjakuvaromaanin "Asterios Polyp".
David Mazzucchelli asuu Manhattanilla New Yorkissa ja työskentelee "Rhode Island School of Designissa" (RISD), jossa hän 
opettaa sarjakuvakerrontaa ja -kuvittamista.
Rachel G. Fox
Rachel G. Fox (s. 23. heinäkuuta 1996) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyy Kayla Scavon roolissa televisiosarjassa "Täydelliset naiset" sekä hän on myös esiintynyt elokuvassa Villi tusina.
Fox on lisäksi esiintynyt vierailevana tähtenä muun muassa "iCarlyssä". Hän syntyi Lawrencevillessä Georgiassa.
Kaarlo Valli
Kaarlo Valli (4. syyskuuta 1895, Vehmaa – 19. heinäkuuta 1936, Turku) oli suomalainen kirjailija.
Räätälinä toiminut Valli palveli Suomen sisällissodan aikana punaisten joukoissa Verner Lehtimäen johtamassa turkulaisessa ratsukomppaniassa. Lehtimäki oli myöhemmin esikuvana Vallin "Liekeissä"-romaanin päähenkilölle Hannes Valtimolle.
Maxcy Gregg
Maxcy Gregg (1. elokuuta 1814 Columbia, Etelä-Carolina, Yhdysvallat – 15. joulukuuta 1862) oli yhdysvaltalainen juristi, sotilas Yhdysvaltain armeijassa Meksikon–Yhdysvaltain sodan aikana ja konfederaation prikaatikenraali Yhdysvaltain sisällissodassa.
Greggin isoisä oli Yhdysvaltain laivaston kommodori Esek Hopkins. Gregg opiskeli Etelä-Carolinan yliopistossa. Hän harjoitti lakimiehen tointa isänsä kanssa ja oli läsnä Meksikon–Yhdysvaltain sodassa, mutta ei ilmeisesti joutunut sotatoimiin. Greggillä oli tietoa monelta opinalalta, kuten astronomiasta, ornitologiasta, kasvitieteestä ja kielistä, ja hän omisti oman observatorion.
Kun Etelä-Carolina erosi Unionista vuonna 1861, Gregg auttoi organisoimaan 1. Etelä-Carolinan vapaaehtoiset, ja palveli rykmentin ensimmäisenä everstinä. Hänestä tuli prikaatikenraali ja hän palveli A. P. Hillin keveyssä divisioonassa. Hänen prikaatillaan oli merkittävä osa Hillin hyökkäyksessä unionin linjoille Gaines’ Millin taistelussa. Gregg sai mainetta toisessa Bull Runin taistelussa, kun hänen sotilaansa torjuivat kuusi unionin hyökkäystä, ja hän palveli Robert E. Leen Marylandin taistelussa. Fredericksburgissa Greggiä ammuttiin selkään hyökkäyksessä, jossa kenraalimajuri George Meade läpäisi kevyen divisioonan linjan. Gregg kuoli kaksi päivää myöhemmin. Hänet on haudattu Elmwoodin hautausmaalle Columbiaan, Etelä-Carolinaan.
Vuoden 2003 elokuvassa "Jumalan miekka" Greggiä näytteli Buck Taylor.
Juha Jyrkkiö
Juha Jyrkkiö (s. 17. tammikuuta 1959 Forssa) oli suomalainen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi pääosan urastaan Porin Ässissä. Muita seuroja kasvattajaseura Forssan Palloseuran ohella olivat Jokerit ja HPK. Jyrkkiö tunnettiin kovaotteisena puolustajana ja hän johtikin pitkään liigan kaikkien aikojen jäähytilastoa. Hänet valittiin Pohjola-leirillä ikäluokkansa parhaaksi pelaajaksi.
Jyrkkiö aloitti uransa laitahyökkääjänä, ja pääsikin "lapsilupauksena" pelaamaan kotikaupunkinsa Forssan Palloseuran pelejä jo 13-vuotiaana. Talvella 1977 hän oli Suomen paras pistemies alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa, vaikka edustikin maataan kaksi vuotta alaikäisenä. Keskushyökkääjä Matti Forssin ketjussa Jyrkkiö saavutti seitsemässä ottelussa 11 tehopistettä, jotka koostuivat seitsemästä maalista ja neljästä syötöstä. Turnauksen pistepörssissä se oikeutti neljänteen sijaan.
Uran tilastot Jyrkkiöllä olivat 615 ottelua, 116 maalia + 175 syöttöpistettä eli yhteensä 291 tehopistettä. Jäähyjä kertyi 783 minuuttia. Pudotuspeleissä vastaavat tilastot olivat 42 ottelua, 4 + 9 = 13 ja 66 jäähyminuuttia. Mitalikaapissaan hänellä on peliuraltaan kaksi SM-liigan hopeamitalia. Jyrkkiö teki ensimmäisen liigamaalinsa 16 vuoden, 8 kuukauden ja 11 vuorokauden ikäisenä ja hän oli vuoteen 2011 asti nuorin maalintekijä SM-liigassa. Lokakuussa 2011 Aleksandr Barkov Jr. teki maalin 16 vuoden ja yhden kuukauden ikäisenä.
Peliuransa jälkeen Jyrkkiö on toiminut juniorivalmentajana valmentaen muun muassa Ässien 1989 -syntyneet C-juniorit Suomen mestareiksi kaudella 2004–2005. Hän on myös valmentanut Suomen alle 16-vuotiaiden maajoukkuetta. Hänen poikansa Jesse Jyrkkiö nousi kaudella 2007–2008 Ässien edustusmiehistöön.
Jyrkkiö pelaa golfia ikämiesten SM-tasolla tasoituksella 1,3.
Emil Collan (haulikkoampuja)
Emil Johannes Collan (21. toukokuuta 1882 Savonlinna – 22. joulukuuta 1948 Pohja) oli suomalainen haulikkoampuja. Ammatiltaan hän oli tehtaan isännöitsijä Pohjan kunnassa.
Emil Collan osallistui vuoden 1912 Tukholman olympialaisiin Suomen ampumajoukkueessa. Hän sijoittui haulikkoammunnan henkilökohtaisessa kilpailussa 32. sijalle. Joukkuekilpailussa Suomi sijoittui viidenneksi 233 pisteellä. Joukkueessa ampuivat Collanin (37 pistettä) lisäksi Carl Bacher (44), Robert Huber (43), Adolf Schnitt (41), Karl Fazer (36) ja Axel Londen (32).
Emil Johannes Collanin isä oli päätoimittaja Emil Collan (1851–1900) ja äiti Matilda Charlotta o.s. Allén (s. 1851). Collanin puoliso oli vuodesta 1913 Ellen Maria o.s. Littow (s. 1892). Pariskunnalle syntyi viisi lasta: Saga (1913), Ellen (1915), Brynhild (1916), Björn (1919) ja Kitty (1921).
Otto Granström
Otto Emil Granström (4. lokakuuta 1887 Hämeenlinnan mlk – 1. toukokuuta 1945 Nurmijärvi) oli suomalainen metsänhoitaja sekä joukkuevoimistelun Suomen mestari ja olympiamitalisti.
Granströmin vanhemmat olivat rautatieläinen Karl Otto Granström ja Johanna Elisabeth Olin ja puoliso vuodesta 1914 Kaisu Agnes Lönn. Hän tuli ylioppilaaksi Hämeenlinnan klassillisesta lyseosta 1906 ja valmistui metsänhoitajaksi 1910. Granström toimi 1911 avustajana Joroisten kruununpuistossa, Pieksämäellä Nikkarilan metsäkoulussa sekä Lestin, Taivalkosken, Kuusamon Kitkan ja Simon hoitoalueilla, 1912 Parkanon hoitoalueella ja Siuron sahalla, 1913 Kevätniemen sahalla johtajan avustajana ja kassanhoitajana, vuodesta 1914 samassa toimessa Siuron sahalla, 1918 Ab Walkiakosken metsänhoitajana, vuodesta 1919 August Eklöfin perustamana Aug. Eklöf Ab:n metsänhoitajana ja vuodesta 1925 yhtiön omistaman Hämeenlinnan Höyrysahan isännöitsijänä.
Granström saavutti Suomen joukkueessa pronssimitalin joukkuevoimistelussa Lontoon kesäolympialaisissa 1908. Suomen mestaruuden hän voitti Ylioppilasvoimistelijain joukkueessa vuonna 1909.
Noormarkun Koitto
Noormarkun Koitto on Noormarkusta kotoisin oleva urheiluseura. Seuran jaostoja ovat jalkapallo, kuntoliikunta, koripallo ja nuoriso (2010 alusta).
Koripalloa pelaa Koitossa seitsemän joukkuetta.
Naisten edustusjoukkue pelaa Suomen Koripalloliiton läntisen alueen 3. divisioonan A lohkossa.Jalkapalloa pelaa Koitossa yhdeksän joukkuetta..
Miesten edustusjoukkue pelaa Suomen palloliiton Satakunnan piirin 4.divisioonassa. Joukkue osallistuu myös futsalin sarjapeleihin.
Kuntoliikuntajaosto järjestää lentopalloa, sählyä ja erilaisia kuntoliikunta tapahtumia aikuisille.
Lasten palloleikkikoulu kuuluu jaoston toimintaan.
Ennalta-asetettu harmonia
Ennalta-asetettu harmonia tai ennalta säädetty harmonia () on Gottfried Leibnizin parallelistinen filosofinen teoria kausaliteetista. Sen mukaan jokainen substanssi vaikuttaa ainoastaan itseensä, mutta kaikki kaikkeuden substanssit (sekä aineelliset että henkiset) näyttävät kaikesta huolimatta olevan kausaalisissa suhteissa toisiinsa, koska Jumala on ikään kuin ohjelmoinut ne etukäteen toimimaan harmoniassa toisiinsa nähden. Leibnizin termi tällaisille substansseille oli "ikkunattomat monadit".
Leibnizin teoria tunnetaan parhaiten ratkaisuyrityksenä mielen ja ruumiin ongelmaan, eli ongelmaan siitä, kuinka aineettomaksi käsitetty mieli ja aineellinen ruumis voivat vaikuttaa toisiinsa. Leibniz ei ainoastaan kieltänyt mielen ja ruumiin välistä vuorovaikutusta, vaan hylkäsi myös aineellisten kappaleiden välisen keskinäisen vuorovaikutuksen, selittäen "kaiken" kausaation ennalta-asetetun harmonian kautta.
Ennalta-asetetun harmonian vallitessa jokaisen kappaleen ja mielen ”ohjelmoinnin” tulee olla äärimmäisen monimutkainen, koska vain ne itse saavat aikaan kaikki liikkeensä ja ajatuksensa koko olemassaolonsa ajan. Jotta substanssit vaikuttaisivat olevan vuorovaikutuksessa keskenään, jokaisen substanssin ”ohjelman” tulee sisältää kuvaus kaikesta siitä, kuinka olion tulee käyttäytyä historiansa aikana kaikissa vuorovaikutustilanteissa, jotka näyttävät sattuvan. Näin ennalta-asetetun harmonian teoriaa voidaan kritisoida esimerkiksi occamin partaveitsen perusteella: olisi yksinkertaisempaa, että kaikkeus koostuu todella vuorovaikutuksessa olevista olioista, kuin jos se koostuu olioista joiden kaikkien tulee käyttäytyä niin kuin ne olisivat vuorovaikutuksessa koko muun kaikkeuden kanssa.
Voitaisiin myös katsoa, että jos mieli käyttäytyisi kuin ikkunaton monadi, tällöin ei ole välttämätöntä olettaa minkään mielen ulkopuolisen olion olemassaoloa. Tämä johtaisi solipsismiin, jonka mukaan kaikkeus koostuu pelkästään (yhdestä) mielestä. Leibniz vaikuttaa myöntävän tämän johtopäätöksen teoksensa "Discours de métaphysique" osassa 14. Hän kuitenkin väittää, että hänen periaatteensa, jonka mukaan Jumala on luonut parhaan ja harmonisimman mahdollisen maailman, määrää, että jokaisen monadin havainnot (sisäiset tilat) ”ilmaisevat” kaikkeutta kokonaisuudessaan, ja että monadin ilmaisema kaikkeus todella on olemassa. Vaikka Leibniz sanoo jokaisen monadin olevan ”ikkunaton”, hän väittää monadien toimivan ”peilinä” koko muusta kaikkeudesta.
GeForce 9 -sarja
Geforce 9 -sarja on Nvidian yhdeksännen sukupolven grafiikkasuoritinsarja.
Sarjan mallit ovat:
GeForce 9000-sarja on Nvidian Geforce 8000-sarjan päivitys uusille 65nm ja 55nm valmistustekniikoille.
Piirien sisäinen arkkitehtuuri on pysynyt hyvin samanlaisena, tosin mallien laskentayksikkömäärissä ja muistikaistan leveyksissä on myös tapahtunut hiukan muutoksia.
Huippumallien 8800 → 9800 välillä muistikaista kavennettiin 384 bitistä 256 bittiin kustannussyistä. Kellotaajuuden nosto kuitenkin kompensoi tästä aiheutuneen suorituskykyhäviön ja 9800-sarja on silti 8800-sarjaa tehokkaampi. Piirillä on 128 varjostinsuoritinta, sama määrä kuin edeltäjälläkin.
9000-sarjan myötä tuotiin markkinoille myös kaksi GeForce 9800-piiriä samalla kortilla sisältävä 9800GX2. Ratkaisu säästää tilaa ja on hiukan halvempi kuin kaksi erillistä näytönohjainkorttia yhteistoiminnassa.
Alemmissa hintaluokissa tuli enemmän muutoksia; GeForce 9600GT on täysin uusi piiri joka sijoittuu suorituskyvyltään vanhan 8600n ja 8800n puoliväliin, sisältäen 64 varjostinsuoritinta ja 256-bittisen väylän, 8600n 32n ja 128-bittisen väylän sijaan.
GeForce 9600 näytönohjaimet perustuvat G94 grafiikkapiiriin. G94 grafiikkapiiri valmistetaan 65 nanometrin valmistusprosessilla. Stream prosessoreita g94 grafiikkapiirissä on 6400. Grafiikkapiirin referenssikellotaajuus on 6 mhz ja GDDR3 muistin kellotaajuus on 162500 mhz. Kortin muistiväylä on 4096 bittinen jolloin muistikaistan siirtokyky on 62 gt sekuntia kohti. Transistoreita on 55 miljoonaa.
Vanhan 8600n uudemmalla valmistustekniikalla valmistettuja malleja myydään nimellä GeForce 9500 GT. Näytönohjaimessa on 3200 stream-prosessoria ja sen grafiikkaydin toimii 1550 megahertsin kellotaajuudella.
Lisäksi markkinoilla on halvempia malleja mm. nimellä GeForce 9400.
9000-sarja tukee myös piirisarjan integroidun näytönohjaimen sekä erillisen näytönohjaimen yhteistoimintaa, Nvidia kutsuu tätä nimellä Hybrid SLI.
Bond Cars
Bond Cars Ltd oli brittiläinen autonvalmistaja. Yritys perustettiin 1948, ja se valmisti autoja vuoteen 1974 asti. Vaikka yhtiö lopetti toimintansa, sen autojen valmistus jatkui eräässä tehtaassaan. Yhtiön malleja olivat muun muassa Bond Minicar ja Bond Bug. Bond Minicaria valmistettiin vuosina 1949–1966 24 484 kappaletta ja Bond Bugia vuosina 1970–1974 2 270 kappaletta.
Hannah Hodson
Hannah Hodson (s. 10. syyskuuta 1991) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä oli merkittävä rooli (Shameika) Randa Hainesin elokuvassa "The Ron Clark Story" (2006).
Hodson syntyi San Franciscossa, Kaliforniassa, mutta muutti kaksivuotiaana New Yorkiin. Hän voitti Young Artist Awardin 2007.
Randa Haines
Randa Haines (s. 20. helmikuuta 1945) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, jonka tekemä on muun muassa "Sanaton rakkaus" (1986). Marlee Matlin voitti roolistaan kyseisessä elokuvassa parhaan naispääosan Oscarin.
Los Angelesissa, Kaliforniassa syntyneen Hainesin muun tuotannon joukossa on televisioelokuva "The Ron Clark Story" (2006). Ohjaaja voitti Berliinin Hopeisen karhun (1987) ja oli Emmy-ehdokkaana (1984).
John Brown Gordon
John Brown Gordon (6. helmikuuta 1832 – 9. tammikuuta 1904) oli yksi Robert E. Leen luotetuimpia konfederaation kenraaleita Yhdysvaltain sisällissodassa.
Gordon syntyi Upson Countyssä Georgiassa. Hän nai Fanny Haralsonin vuonna 1854. Sisällissodan alettua hänet ylennettiin prikaatinkenraaliksi 1. marraskuuta 1862 ja kenraalimajuriksi 14. toukokuuta 1864. Hän on myös väittänyt, että hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi, mutta tästä ei ole virallisia todisteita. Hän komensi prikaatia Daniel Harvey Hillin divisioonassa Virginian niemimaan taisteluissa vuonna 1862. Antietamin taistelussa hän auttoi kenraali Leetä pitämään hallussaan Bloody Laneksi kutsuttua tietä, ja sai kaksi luotia jalkaansa. Kuukausien toipumisen jälkeen hän palasi taistelukentille kesäkuussa 1863. Hän komensi yhtä Jubal Earlyn divisioonaa etelävaltioiden invaasiossa Pennsylvaniaan. Hänen joukkonsa valtasivat Wrightsvillen Susquehanna-joella. Kaupunki oli kaukaisin paikka idässä mihin etelävaltiot pääsivät. Tosin unionin sissit sytyttivät läheisen joen ylittävän puusillan palamaan estääkseen Gordonin joukkojen etenemisen, ja tuli levisi myös kaupunkiin. Sammutustöihin ryhtyneet Gordonin joukot estivät kuitenkin pahimmat tuhot. Gettysburgin taistelun ensimmäisenä päivänä hänen divisioonansa murskasi unionin armeijan IX armeijakunnan. Gordon auttoi henkilökohtaisesti taistelussa haavoittunutta unionin divisioonankomentaja Francis Barlow'ta, jota vastaan taisteli myöhemmin Wildernessissä.
Hän osallistui 1864 Overland-sotaretkeen komentamalla yhtä kenraalimajuri Richard S. Ewellin divisioonaa, ja taisteli Wildernessissä ja Spotsylvianian käräjätalolla, jossa onnistui kääntämään takaisin unionin massiivisen hyökkäyksen. Hän lähti Earlyn kanssa taistelemaan Valley-sotaretkeen 1864 ja haavoittui Shepherdstownissa Länsi-Virginiassa. Kolmannessa Winchesterin taistelussa Gordon oli kauhuissaan löytäessään vaimonsa seuraamassa taistelua kadulla, jossa lenteli musketinkuulia ja luoteja. Sodan loppuun saakka hän komensi Pohjois-Virginian armeijan toista armeijakuntaa. Hän johti konfederaation rintamaa Petersburgin piirityksessä ja Fort Shedmanin valloitusta vuonna 1864. 12. huhtikuuta 1865 Gordon joukkoineen antautui kenraali Joshua Chamberlainille, joka toimi kenraaliluutnantti Ulysses S. Grantin alaisena.
Sodan jälkeen hän vastusti jälleenrakennuspolitiikkaa ja tuli yleiseen tietoisuuteen Ku Klux Klanin johtajana Georgiassa 1860-luvun lopussa. Demokraattisen puolueen jäsenenä hän palveli senaattorina 1873–1880 ja oli Georgian kuvernööri 1886–1890. Hän kuoli Miamissa Floridassa 71-vuotiaana.
Meri-Porin voimalaitos
Meri-Porin voimalaitos on Suomen suurin ja nykyaikaisin hiilivoimalaitos. Laitos on valmistunut vuonna 1994 ja sen sähköteho on 560 MW. Voimalaitos on ylikriittinen hiililauhdevoimalaitos. Laitoksen omistavat Fortum ja Teollisuuden Voima. Laitoksella on yhteinen 150 metriä korkea savupiippu viereisen Tahkoluodon voimalaitoksen kanssa.
Energia- ja ilmastostrategian mukaan hiilen energiakäytöstä luovutaan Suomessa vuoteen 2030 mennessä. Voimalaitokselle on siis tehtävä jotain viimeistään vuonna 2029.
Roy Babbington
Roy Babbington (s. 8. heinäkuuta 1940) on brittiläinen rock- ja jazzbasisti. Hän nousi maailmanmaineeseen Soft Machine -kokoonpanon jäsenenä.
1960–1970-lukujen vaihteessa Babbington soitti myös Delivery-nimisessä yhtyeessä.
Babbington on myöhemmän uransa aikana tehnyt yhteistyötä useiden nimekkäiden artistien kanssa; hän esiintyi muun muassa Judie Tzuken albumilla "Welcome to the Cruise" (1979).
Tahkoluodon voimalaitos
Tahkoluodon voimalaitos oli vuonna 1976 valmistunut Porin Tahkoluodossa sijaitseva Pohjolan Voiman omistama hiilivoimalaitos, joka suljettiin 2015. Laitosta modernisoitiin useaan otteeseen, ja sen sähköteho oli 235 MW. Myöhemmin valmistunut Meri-Porin voimalaitos käyttää samaa 150 metriä korkeata savupiippua.
Voimalaitos suljettiin kannattamattomana vuonna 2015 ja helmikuussa 2017 Pohjolan Voima ilmoitti se purkamisesta.
Hietamäen kirkko
Hietamäen kirkko voi tarkoittaa seuraavia asioita: