Walter Kohn
Walter Kohn (9. maaliskuuta 1923 Wien, Itävalta – 19. huhtikuuta 2016 Santa Barbara, Kalifornia, Yhdysvallat) oli itävaltalaissyntyninen kanadalais-yhdysvaltalainen fyysikko, joka jakoi vuoden 1998 Nobelin kemianpalkinnon John Poplen kanssa. Hän sai palkinnon tiheysfunktionaaliteorian kehittämisestä.
Walter Kohn syntyi keskiluokkalaiseen juutalaisperheeseen Wienissä vuonna 1923. Hänen vanhempansa olivat Salomon Kohn ja Gittel Rappaport. Salomon Kohnilla oli oma yritys, joka myi taiteellisia postikortteja.
Kohnin yritys takavarikoitiin 1938, kun Itävalta liitettiin Saksaan niin sanotussa Anschlussissa. Walter Kohn joutui jättämään julkisen koulun ja aloitti juutalaisessa koulussa. Kun juutalaisten vainot kiihtyivät, Walterin vanhemmat lähettivät hänet Kindertransport-pelastuskuljetuksen avulla Englantiin. Walterin vanhemmat kuolivat myöhemmin toisen maailmansodan aikana Auschwitzissa.
Walter Kohn jatkoi Englannissa koulutustaan, mutta vuonna 1940 Winston Churchill julisti kaikki miespuoliset, joilla oli Saksan passi, vihollisiksi ja lähetti Kohninkin Kanadaan internointileirille.
Scotland Yard vapautti tammikuussa 1942 Kohnin vakoojaepäilyistä, ja tämän jälkeen hän pääsi opiskelemaan Toronton yliopistoon. Saksan kansalaisena häntä ei kuitenkaan päästetty kemian rakennuksiin, joten hän suuntautui matematiikkaan ja fysiikkaan. Hän valmistui Torontosta maisteriksi ja teki väitöskirjansa Harvardin yliopistossa.
Kohn jatkoi 1948 väitöskirjansa valmistumisensa jälkeen Harvardissa opettajana ja tutkijana. Hän toimi Julian Schwingerin avustajana muun muassa kvanttisähködynamiikan tutkimuksissa.
Harvardista Kohn siirtyi vuonna 1950 opettajaksi Carnegie Mellon -yliopistoon. Sieltä hän oli virkavapaalla 1951–1952, jolloin hän opetti Tanskassa Niels Bohr -instituutissa. Kohn palasi Carnegieen 1952 ja aloitti yhteistyön Norman Rostokerin kanssa. Kohn ja Rostoker kehittivät yksihiukkastiheyden laskentatavan, joka tunnetaan Korringan–Kohnin–Rostokerin menetelmänä.
Kohn sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1957. Kanadan kansalaisuuden hän oli saanut jo aiemmin.
Kohnista tuli vuonna 1960 University of California San Diegon professori. Siellä hän aloitti kehittää tiheysfunktionaaliteoriaa. Syksyin 1963 Kohn vietti sapattivapaalla Pariisissa École normale supérieuressa. Siellä hän tutustui yhdysvaltalaiseen Pierre Hohenbergiin, jonka kanssa hän kehitti teoriaan liittyvät Hohenbergin–Kohnin teoreemat. San Diegossa Kohn kehitti väitöskirjan jälkeistä tutkimusta tehneen Lu Jeu Shamin kanssa Kohnin–Shamin yhtälöt.
Kohn jatkoi vuodesta 1979 uraansa University of California Santa Barbarassa, jossa hänestä tuli ensimmäinen teoreettisen fysiikan instituutin johtaja, jona hän toimi vuoteen 1984. Eläkkeelle Kohn jäi vuonna 1991.
Kohn oli kahdesti naimisissa. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli Lois Adams. Heidän liittonsa päättyi avioeroon. Kohnin toinen vaimo oli valokuvaaja Roman Vishniacin tytät Mara.
Walter Kohn kuoli vuonna 2016 leuossa olleeseen syöpään.
Kohn jakoi vuonna 1998 Nobelin kemianpalkinnon matemaatikko John Poplen kanssa. Hän sai palkinnon tiheysfunktionaaliteorian kehittämisestä. Se todisti, että ei ollut tarpeellista laskea jokaisen elektronin liikettä vaan riitti, että tiedettiin elektronien keskimääräinen tiheys. Menetelmä antoi uusia mahdollisuuksia kemiallisten rakenteiden ja reaktioiden laskemiseen.
Kohn ei itse ollut opiskellut kemiaa lukion jälkeen, mutta hänen teoriansa loi pohjaa monille laskennallisen kemian menetelmille.
Vuonna 1957 Yhdysvaltain kansalaisuuden saanut Kohn loi laajan uran myös Pohjois-Amerikan ulkopuolella. Hän kuului teoreettisen fysiikan merkkinimiin ja toimikin Kalifornian–Santa Barbaran yliopiston Kavli Institute for Theoretical Physicsin perustajajohtajana.
Kohn voitti Nobelinsa lisäksi Oliver E. Buckley Condensed Matter Prizen 1961. Hän oli National Medal of Science- sekä Harvard Centennial Medal -palkittu ja International Academy of Quantum Molecular Sciencesin jäsen.