hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Pöllö (Nalle Puh)
Pöllö on A. A. Milnen Nalle Puhissa esiintyvä satuhahmo. Pöllö esiintyy myös Disneyn Nalle Puh -piirretyissä, -elokuvissa ja -sarjakuvissa. Sarjakuvissa Pöllön hahmo on stereotyyppinen viisas pöllö. Milnen kirjoissa Pöllön viisaus voidaan sen sijaan asettaa kyseenalaiseksi.
Milnen Pöllö osaa kirjoittaa nimensä ja muita lyhyitä sanoja, mutta hienostuneet sanat kuten "vesirokko" ovat hänelle liian vaikeita. Hän osaa myös lukea, tosin vain jos kukaan ei lue hänen olkansa ylitse. Milnen maailmassa Pöllö on erityinen sen vuoksi, että se on ainut oikea eläin Kanin kanssa, muut hahmot ovat pehmoleluja. Kirjoissa Pöllö asuu myös kauempana, ja Nalle Puh ystävineen joutuvat tekemään pitkän retken päästäkseen Pöllön puheille. Disneyn maailmassa Pöllö asuu lähellä kaikkia muita.
Pöllö on sekä Disneyn että Milnen maailmassa avulias ja ystävällinen ja on aina valmis tarjoamaan näkemyksensä asioihin. Pöllö nauttii myös tarinoiden kertomisesta. Suurin osa hänen tarinoistaan kertoo hänen sukulaisistaan. Harvemmin kuitenkin muut Puolen hehtaarin metsän asukkaat ovat oikeasti kiinnostuneita Pöllön kertomuksista.
Disneyn piirretyissä Pöllön äänenä toimi Hal Smith, ja hänen kuolemansa jälkeen Andre Stojika. Japanissa pöllön äänenä toimii Toshiya Ueda. Suomessa Pöllön äänenä on toiminut Ilkka Moisio, Tuomas Mattila ja Juhani Rajalin.
Videopelissä Kingdom Hearts Pöllöllä on pieni rooli. Hänen roolinsa ensimmäisessä pelissä on selittää minipelien säännöt. Toisessa pelissä hän toimii sivuhahmona.
Risto Reipas
Risto Reipas () on kuvitteellinen ihmishahmo kirjailija A. A. Milnen "Nalle Puh" -kirjoissa. Hän on Nalle Puhin omistaja. Hän on noin 8-vuotias poika, jolla on ruskea tukka. Risto Reipas asuu Puolen hehtaarin metsässä ja käy koulua päivisin. Hän myös yleensä korjaa Nalle Puhin ja ystävien väärinkäsitykset. Hän näyttäisi ainakin yleensä olevan Pöllöäkin älykkäämpi.
Risto Reippaan hahmo perustuu A. A. Milnen oman poikaan Christopher Robin Milneen.
Volgan Bulgaria
Volgan Bulgaria, "Volgan Bolgaria" oli Volgan keskijuoksulla sijainnut voimakas valtio 900–1200-luvuilla. Sitä hallinneet bolgaarit olivat turkkilaisia kieliä puhunutta väestöä. Saman väestön toinen haara siirtyi Kaakkois-Eurooppaan, slaavilaistui, kristillistyi ja antoi nimen Bulgarian valtiolle. Idän bolgaarit kääntyivät 900-luvulla islamiin.
Idän bolgaarit siirtyivät Volgan rannoille 660-luvulla. He maksoivat veroa kasaareille kunnes irtaantuivat heidän vallasta 900-luvun aikana. Volgan Bulgarian mahti oli huipussaan 900–1100-luvulla. Volgan Bulgarian alue (Bulgar) sijaitsi suunnilleen nykyisen Tatarstanin tasavallan kohdalla.
Bulgaria joutui mongolien hyökkäyksen kohteeksi, ja se valloitettiin vuonna 1236, jolloin siitä tuli osa Kultaisen ordan kaanikuntaa. Kun Kultainen orda hajosi, osasta entisestä Bulgariasta muodostettiin Kazanin kaanikunta, joka oli olemassa vuoteen 1552. Tällöin Iivana Julma valloitti Kazanin ja liitti sen osaksi Venäjän valtakuntaa. Alueesta muodostettiin 1700-luvulla Kazanin kuvernementti, ja se jaettiin Tatarstanin ja Baškortostanin tasavalloiksi 1919–1920.
Alueen väestöistä käytetty tataari-nimitys tuli mongolivalloittajien mukana. Kultaisen ordan synnyttyä tätä nimitystä ryhdyttiin käyttämään myös miehitetyn alueen väestöstä. Bolgaarit eivät kuitenkaan itse kutsuneet itseään tataareiksi, vaan nimitystä käyttivät lähinnä venäläiset Kultaisen ordan ei-venäläisistä kansoista.
1500–1600-luvuilla alkuperäisiltä asuinpaikoiltaan siirretyt kazanilaiset ja mishäärit menettivät entiset alueelliset nimityksensä, jolloin heidän oli pakko aktiivisen keskinäisen sekoittumisen takia ottaa käyttöön yhteinen etonyymi, tataarit, jota Kultainen orda ja paikalliset feodaalit olivat juurruttaneet kansaan jo Kultaisen ordan ajoista lähtien. Yhdentymisen jälkeen alkoivat venäläiset feodaalit ja tsaarin hallinto kutsua kazanilaisia ja mishääreitä tällä nimellä. Sitkeiden ponnistelujen ansiosta se levisi vähitellen myös kansan keskuuteen. Valtaosa tataariväestöä piti kuitenkin parempana kutsua itseään bolgaareiksi.
Minor Threat
Minor Threat oli lyhytikäinen, mutta merkittävä hardcore punk -yhtye Yhdysvaltojen pääkaupungista Washingtonista. Yhtyettä pidetään yleisesti straight edge -alakulttuurin perustajana.
Yhtye perustettiin syksyllä 1980 ja se hajosi vuonna 1983. Yhtye julkaisi toimintavuosiensa aikana kaksi EP:tä, yhden LP:n ja yhden singlen, sekä kaksi kappaletta "Flex Your Head" -kokoelmalevyllä.
Vokalisti Ian McKaye soittaa tällä hetkellä yhtyeessä The Evens ja Brian Baker yhtyeessä Bad Religion. McKaye pyörittää yhdessä Jeff Nelsonin kanssa tunnettua DCHC-levy-yhtiötä Dischord, joka julkaisi myös kaikki Minor Threatin albumit.Minor Threatissa Ian McKayen kirjoittamat sanoitukset perustuivat päihteettömään elämäntapaan, väkivallan kyseenalaistamiseen, ihmisten ja ystävien väliseen toimintaan ja aikuistumiseen liittyviin odotuksiin. Kappaleissa ”Straight Edge” ja ”Out of Step” McKaye tulee linjanneeksi straight edge -liikkeen teesit: älä käytä päihteitä, älä harrasta irtoseksiä ("”Don't smoke/Don't drink/Don't fuck”"). Tämä oli aivan uusi ajattelutapa punk- ja rock-piireissä, mutta sen omaksui hetkessä pieni ja vannoutunut joukko.
McKayella ei kuitenkaan ollut tarkoitus luoda ideologiaa, ja hän yrittikin korjata itseään uudelleennauhoitetulla versiolla ”Out Of Step” -kappaleesta, muistuttamalla kuulijoita, ettei kyseessä ollut sääntökokoelma ("”This is not a set of rules”").
Luettelo Cradle of Filthin kappaleista
Tämä on luettelo brittiläisen dark metal -yhtye Cradle of Filthin kappaleista, mukaan lukien levytetyt coverkappaleet. Kappaleita voi järjestää raidan, kappaleen nimen, albumin tai julkaisuvuoden mukaan.
Vilja-allergia
Vilja-allergiassa allergikko on herkistynyt yhdelle tai useammalle viljalle. Allergisen reaktion aiheuttaa viljan proteiini.
Tavallisin vilja-allergia on vehnäallergia, kun taas parhaiten siedettyä on kaura.
Vilja-allergia on yleensä pikkulasten tauti ja siitä voi parantua. Vilja-allergiaa esiintyy kuitenkin myös aikuisilla, vaikka se onkin harvinaisempaa. Aikuisten vilja-allergia on yleensä luonteeltaan pysyvä ja monilla on myös muita allergioita. Osa aikuisista vilja-allergikoista on ollut viljoille allergisia jo lapsena.
Oireita ovat mm. ripuli, ihottuma, ilmavaivat, oksentelu, pituuskasvun hidastuminen, anafylaktinen šokki ja hengitysteiden sairaudet. Pienellä joukolla vehnäallergisista esiintyy vehnä-rasitusanafylaksiaa. Heillä anafylaktinen oireilu edellyttää, että elimistössä on vehnän allergisoivaa valkuaisainetta ja syke nousee esimerkiksi liikuntasuorituksen yhteydessä. Kumpikaan tekijä ei yksinään aiheuta anafylaktista reaktiota. Tämä anafylaksian muoto on äärimmäisen harvinainen ja näin ollen monille lääkäreillekin tuntematon.
Ainoana hoitona on allergisia oireita aiheuttavan viljan tai viljojen välttäminen. Viljoista muunneltujen ainesosien (mm. vehnä- ja maissitärkkelys, vehnäglukoosi, maissiöljy) runsas käyttö elintarviketeollisuudessa vaikeuttaa viljojen välttämistä. Viljojen ainesosiin voi törmätä myös lääkkeiden tuoteselosteissa. Välttämistarkkuus vaihtelee yksilöllisesti ja osa vilja-allergikoista voi käyttää esimerkiksi viljatärkkelystuotteita ja glukoosisiirappeja. Allergialääkkeet hyödyttävät monia vilja-allergikkoja etenkin silloin, jos allergiaan kuuluu myös oireilu viljakasvien siitepölylle. Mahdollisten ihottumien hoitoon käytetään puolestaan lääkerasvoja. Ruokavalion kuntoon saattaminen on kuitenkin vilja-allergian tärkein hoitomuoto. Ruokavaliohoito vaatii allergikolta - lapsen ollessa kyseessä tämän vanhemmilta - vaivaa sekä kärsivällisyyttä.
Vilja-allergia on eri asia kuin keliakia, joka on ohutsuolta vaurioittava autoimmuunisairaus. Monet vilja-allergikot kuitenkin käyttävät keliaakikoille tarkoitettuja gluteenittomia tuotteita ja seuraavat keliaakikkojen tiedotusta, koska siellä tiedotetaan erityisviljatuotteista ja jaetaan ruoanvalmistusohjeita.
Gustáv Husák
Gustáv Husák (10. tammikuuta 1913 Dúbravka – 18. marraskuuta 1991 Bratislava) oli slovakialainen poliitikko ja Tšekkoslovakian presidentti vuodesta 1975 vuoden 1989 joulukuuhun saakka, jolloin samettivallankumous syrjäytti hänet. Koulutukseltaan Husák oli juristi.
Husák liittyi kommunistiseen puolueeseen vuonna 1933 ja toimi toisen maailmansodan aikana vuosina 1939–1945 kielletyn Slovakian kommunistisen puolueen yhtenä johtohahmoista. Vuonna 1945 Husák nimitettiin Tšekkoslovakian kommunistisen puolueen keskuskomitean jäseneksi. Hän oli mukana likvidoimassa Slovakiassa vuoden 1946 vaalien voittajapuolueen "Demokratická stranan" johtoa vuosina 1947–48. Vangittiin ja erotettiin kommunistisesta puolueesta vuonna 1951 väitettyjen nationalististen pyrkimystensä vuoksi osana stalinistisia vainoja. Husák tuomittiin elinkautiseen vankeusrangaistukseen vuonna 1954 ja vapautui vuonna 1960.
Vapautumisen aikakaudella vuonna 1963 Husákin tuomio kumottiin ja hänet otettiin uudelleen puolueen jäseneksi. Vapauduttuaan hän arvosteli uus-stalinistista puoluejohtoa ja nousi varapääministeriksi huhtikuussa 1968. Prahan kevään aikana Husák kuitenkin vaihtoi poliittisista linjaa ja vastusti puolueen ensimmäisen sihteerin Alexander Dubčekin ajamaa ihmiskasvoista sosialismia. Kremlin tukemana Husák nousi ensimmäiseksi sihteeriksi (vuodesta 1971 virkaa kutsuttiin pääsihteeriksi) vuoden 1969 huhtikuussa.
Husák kumosi nopeasti Dubčekin tekemät uudistukset ja erotti keskuskomitean liberaaleimmat jäsenet. Vuonna 1975 Husák nousi Tšekkoslovakian presidentiksi. Hänen valtakautensa aikana maa oli Neuvostoliiton uskollisimpia liittolaisia ja toisinajattelijoita ei hänenkään valtakaudellaan suvaittu. Valtiollinen salainen poliisi StB osallistui Husákin kaudella useiden ihmisten katoamisiin ja vangitsemisiin.
Vuonna 1987 hän luovutti pääsihteerin viran seuraajalleen Miloš Jakešille. Husák jatkoi presidenttinä aina samettivallankumouksessa tapahtuneeseen syrjäyttämiseensä asti 28. joulukuuta 1989. Husák kuoli 18. marraskuuta 1991.
Digital Illusions CE
EA Digital Illusions Creative Entertainment AB (DICE) on ruotsalainen vuonna 1988 perustettu pelitalo.
Pelitalon perusti demoskeneryhmä "The Silents", joka on nähtävissä vieläkin joissakin peleissä. Tämä näkyy esimerkiksi pelissä Motorhead, jossa oli julisteita ja kylttejä joissa luki "TSL" ("TSL" oli The Silentsin lyhenne). Ohjekirjassa kuitenkin sanotaan akronyymin tarkoittavan "Trans-atlantic Speed League" (suomeksi yleisatlanttilainen vauhtiliiga). Kaikki DICE:n jäsenet ovat kotoisin kahdesta ruotsalaisesta kaupungista, Alvestasta ja Växjöstä. Alun perin Digital Illusions -nimellä toimineen ryhmän pelit julkaisi ulkopuolinen julkaisija, mutta myöhemmin siitä tuli oma yhtiönsä.
DICE tuli alun perin tunnetuksi 1990-luvun alussa Amigalle tehdyistä ja Windowsille käännetyistä flipperipeleistään "Pinball Dreams", "Pinball Fantasies" ja "Pinball Illusions" (pelit julkaissut 21st Century Entertainment julkaisi myös muita samalla pelimoottorilla tehtyjä flipperipelejä). Demoskenessä saatu osaaminen yhdistettynä huolelliseen suunnitteluun saivat aikaan siihen asti parhaana pidetyt flipperipelit.
Vuonna 1998 jo yhtiöksi muuttunut Digital Illusions rekisteröitiin Ruotsin pörssiin, minkä jälkeen DICE on kasvanut voimakkaasti. Codename Eagle kiinnosti vielä vain pientä yhteisöä, mutta DICE:n lopullinen läpimurto oli "Battlefield 1942" ja sen useat lisäosat. "Battlefield"-pelisarja nosti heidät suuren yleisön tietoon. Vuonna 2004 yhtiön kokonaisarvoksi arvioitiin 55 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Samana vuonna Electronic Artsin kanssa tehdyllä sopimuksella EA sai 19 prosentin omistusosuuden DICE:stä.
Marraskuussa 2004 Electronic Arts ilmoitti ostavansa kaikki vapaana olevat DICE:n osakkeet 61 kruunulla osakkeelta. DICE:n johtajisto suositteli yhtiötä suostumaan kauppaan. 31. maaliskuuta 2005 Electronic Arts omisti 62 prosenttia DICE:stä.
Markus Hurme
Markus Mikael Hurme (s. 1. helmikuuta 1978 Vantaa) on suomalainen uransa lopettanut lumilautailija.
Vuonna 1997 Hurme voitti lumilautailun MM-kisoista hopeaa half-pipessä ja vuonna 2001 pronssia half-pipessä.
Hurme kilpaili halfpipessa Naganon olympialaisissa 1998, jossa lumilautailu oli ensimmäistä kertaa olympialajina mukana. Naganossa Hurme oli karsintakierroksen paras, mutta sijoittui lopulta kolmanneksitoista epäonnistuttuaan toisessa finaalilaskussa.
Maailmancupissa Hurme sijoittui kertaalleen kolmanneksi half-pipessä vuonna 1997.
Hurme päätti uransa lumilautailijana keväällä 2002.
Keväällä 2002 Hurme aloitti tietoliikenneinsinööriopinnot Helsingin ammattikorkeakoulu Stadiassa. Insinööriksi valmistuttuaan (2005) hän jatkoi digitaalisen signaalinkäsittelyn opiskelua Teknillisessä korkeakoulussa Espoon Otaniemessä. Hurme valmistui diplomi-insinööriksi 2008.
Nykyään Hurme omistaa ohjelmistoyritys Veera Solutions Oy:n.
Pisara
Pisara on pieni määrä nestettä, jota ympäröi kokonaan tai lähes kokonaan vapaa pinta. Pisara voi muodostua kun nestettä kertyy putken alapäähän tai muuhun rajapintaan, tuottaen roikkuvan pisaran. Pisaroita voi myös muodostua höyryn kondensoituessa tai sopivalla suuttimella suuria määriä nestettä hajoittamalla.
Sigurd Frosterus
Sigurd Frosterus (4. kesäkuuta 1876 Asikkala – 2. maaliskuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Frosterus valmistui arkkitehdiksi Polyteknillisestä opistosta vuonna 1902.
Vuodesta 1902 vuoteen 1904 Frosteruksella oli Gustaf Strengellin kanssa yhteinen arkkitehtitoimisto, jossa he suunnittelivat muun muassa presidentin virka-asuntona ja sittemmin Urho Kekkosen museona tunnetun huvilan Helsingin Tamminiemeen. Frosterus oli myös monipuolinen kirjoittaja, ja vuosina 1908–1911 hän toimi Arkkitehti-lehden päätoimittajana.
Vuosina 1918–1935 Frosteruksella oli yhteinen toimisto arkkitehti Ole Gripenbergin kanssa. Toimiston huomattaviin töihin kuuluivat muun muassa Helsingin Säästöpankin ja Yhdyspankin monumentaaliset liiketalot Helsingin keskustassa. Frosteruksen päätyöksi muodostui vuoden 1916 arkkitehtikilpailussa toiseksi tulleen ehdotuksen pohjalta vuosina 1929–1930 rakennettu Stockmannin tavaratalo. Frosterus on suunnitellut myös useita asuinkerrostaloja Helsinkiin.
Frosterus oli myös aikansa johtavia suomalaisia taiteen kriitikoita sekä myös innokas taiteenkeräilijä. Frosteruksen keräämä kokoelma on talletettu Amos Andersonin taidemuseoon Helsinkiin. Kokoelmassa on lähinnä Alfred William Finchin ja Magnus Enckellin töitä.
Frosterus oli myös innokas kilpapurjehtija ja pyysi arkkitehtikollega ja purjevenesuunnittelija Gustaf Estlanderia suunnittelemaan 8mR-veneen Sphinx vuonna 1929. Frosterus kilpaili ja voitti useita kansainvälisiä palkintoja veneellään muun muassa Sandhamnissa. Vene purjehtii ja kilpailee edelleen aktiivisesti Suomessa.
Steve Finnan
Steve Finnan (s. 20. huhtikuuta 1976 Limerick, Irlanti) on irlantilainen jalkapalloilija, joka on tällä hetkellä vapaa pelaaja. Finnan pelaa oikeana laitapuolustajana, mutta voi pelata myös laiturina.
Aikaisemmin Finnan on pelannut Welling Unitedissa, Birminghamissa, Notts Countyssä ja Fulhamissa ennen siirtymistään Liverpool FC:hen kaudeksi 2003-04. Finnan jätti Liverpoolin kauden 2007-08 päätteeksi ja liittyi kaudeksi 2008-09 espanjalaiseen RCD Espanyoliin. Finnan jätti seuran kauden päätteeksi ja liittyi myöhemmin Portsmouth FC:hen kaudeksi 2009-10. Finnan jätti seuran kauden päätteeksi ja on tällä hetkellä ilman seuraa.
Huhtikuussa 2005 Finnan tuomittiin kuolemantuottamuksesta hänen törmäiltyään autollaan eläkeläisen kuoliaaksi saman vuoden tammikuussa.
Juho Mäkelä (jalkapalloilija)
Juho Antti Mäkelä (s. 23. kesäkuuta 1983 Oulu) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa PS Kemiä. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Uransa alkuaikoina Mäkelä pelasi kotikaupunkinsa Oulun Luistinseurassa ja Tervareissa ennen siirtymistään Helsingin Jalkapalloklubiin kaudeksi 2003. Mäkelä pelasi ensimmäisen Veikkausliiga-ottelunsa 15. toukokuuta 2003 FC Jokereita vastaan. Hänet valittiin kauden jälkeen sarjan vuoden parhaaksi tulokkaaksi. Lisäksi hän voitti heti ensimmäisenä kautenaan liigamestaruuden ja Suomen Cupin. Kaudella 2005 Mäkelä voitti Veikkausliigan maalikuninkuuden. Tammikuussa 2006 hän solmi edinburghilaisseura Heartsin kanssa 2,5-vuotisen sopimuksen.
Mäkelä jäi Skotlannissa kuitenkin vähälle peliajalle ja siirtyi lainasopimuksella sveitsiläiseen Thuniin helmikuussa 2007. Palattuaan lainalta Mäkelä oli Heartsin paras maalintekijä kesän 2007 harjoitusotteluissa. Hän teki maalin muun muassa 1-3–tappioon päättyneessä ottelussa espanjalaista suurseuraa Barcelonaa vastaan. Hänestä tuli samalla ensimmäinen suomalainen, joka on onnistunut maalinteossa Barcelonaa vastaan.
Maaliskuussa 2009 Mäkelä siirtyi takaisin HJK:n riveihin. Hän voitti mestaruuden kausina 2009 ja 2010, joista jälkimmäisellä myös toisen liigan maalikuninkuutensa. Joulukuussa 2010 Mäkelä siirtyi Australian A-Leaguessa pelaavaan Sydney FC:hen. Sydneyssä Mäkelä pelasi ensimmäisen liigaottelunsa 2. tammikuuta 2011 tultuaan vaihdosta kentälle Newcastle United Jetsiä vastaan. Huhtikuussa 2012 Mäkelä palasi HJK:hon.
Mäkelä edusti nuorena Suomea 15:ssä alle 21-vuotiaiden ja kahdeksassa poikien maaottelussa. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi alle 18-vuotiaiden joukkueessa Ruotsia vastaan 30. tammikuuta 2001 Sundsvallissa. A-maajoukkueessa Mäkelä teki ensiesiintymisensä 3. helmikuuta 2004 ottelussa Kiinaa vastaan. 21. toukokuuta 2010 hän teki paluun maajoukkuekentille yli neljän vuoden jälkeen Tallinnassa pelatussa Viro-ottelussa. Yhteensä Mäkelä on pelannut seitsemän A-maaottelua, joista kaikki ovat olleet harjoituspelejä.
Mäkelä on naimisissa Miss Suomi -kilpailussa vuonna 2004 kolmanneksi sijoittuneen Henna Mäkelän (o.s. Ylilauri) kanssa. Mäkelän isoveli Janne on tunnettu aitajuoksija, ja myös Juho harrasti juniorivuosinaan yleisurheilua Oulun Pyrinnössä saavuttaen pikajuoksu- ja aitajuoksuviesteissä Suomen mestaruuksia. Veljesten eno Seppo Pyykkö on entinen maajoukkuetason jalkapalloilija.
Lentomuodostelma
Lentomuodostelma on lentävien lentokoneiden ryhmä, joka lentää asetelmassa säilyttäen asetelman muodon ja etäisyydet. Hävittäjälentokoneet lentävät muodostelmana. Muodostelmia käytetään myös lentonäytöksissä.
Lentomuodostelmia ovat saattueet, jotka turvaavat yhden tai useamman lentokoneen lentämisen. Hävittäjälentokoneden saattuemuodostelmia vaativia sodanaikaisia lentotoimintoja ovat tiedustelulennot ja pommituslennot.
Vähä-Belt
Vähä-Belt () on Tanskassa Jyllannin niemimaan ja Fynin saaren välissä sijaitseva salmi. Se on noin 50 kilometriä pitkä, leveimmältä kohdaltaan 26 kilometriä ja kapeimmalta kohdaltaan 700 metriä leveä. Suurin syvyys on noin 75 metriä. Vähä-Belt on yksi Tanskan salmista, jotka yhdistävät varsinaisen Itämeren Kattegatiin ja edelleen Pohjanmereen.
Vähä-Beltissä sijaitsee useita pieniä saaria. Salmen ylittää kaksi siltaa, vuonna 1935 valmistunut "Vanha silta" (1 178 m) ja vuonna 1970 valmistunut "Uusi silta" (1 760 m).
Pulp
Pulp on brittiläinen popyhtye, jonka perusti vuonna 1978 Jarvis Cocker ystävänsä Peter Daltonin kanssa. Yhtye on lähtöisin Sheffieldistä. Pulpin alkuperäisiä nimiä olivat "Arabicus" ja "Arabicus Pulp", joista nimi lyheni nykyiseen muotoonsa. Yhtye soitti ensimmäisen konserttinsa Rotherhamissa vuonna 1980. Samana vuonna Cocker tapasi myös Russell Seniorin, josta myöhemmin tuli yhtyeen pitkäaikainen viulisti ja kitaristi.
Pulp äänitti kahdeksankymmentäluvun aikana vaihtelevilla kokoonpanoilla kolme levyä, joista viimeisin, "Separations", julkaistiin vasta 1992. Oltuaan koossa jo 16 vuotta yhtye saavutti vihdoin laajemman suosion albumilla "His 'n' Hers", jonka Island Records julkaisi vuonna 1994. Pulpin tunnetuimmat hitit ”Disco 2000” ja ”Common People” ovat seuraavan vuoden "Different Class" -levyltä. Yhtye oli kaupallisen suosionsa huipulla vuosina 1995 ja 1996. Pulp julkaisi vielä kaksi uutta albumia ja hittikokoelman ennen epäaktivoitumistaan. Yhtye pysyi pitkään poissa julkisuuden valokeilasta Jarvis Cockerin luodessa soolouraa, mutta teki paluun konserttilavoille vuonna 2011, esiintyen muun muassa Isle of Wight Festivalilla, Reading Festivalilla ja muutamilla muilla eurooppalaisilla musiikkifestivaaleilla sekä Australiassa.
Pulpin solisti Jarvis Cocker muistetaan myös vuoden 1996 Brit Awards -gaalassa sattuneesta välikohtauksesta, jossa hän nousi lavalle kesken Michael Jacksonin esiintymisen ja pyllisti. Cocker kutsui tapahtunutta protestiksi Michael Jacksonia kohtaan, koska tämä ”näkee itsensä Kristuksen kaltaisena, parantavia voimia omaavana hahmona”.
Pulp on saanut suurimmat vaikutteensa David Bowien, The Beatlesin ja The Curen musiikista.
Just Fontaine
Just Fontaine (s. 18. elokuuta 1933 Marrakech, Marokko) on ranskalainen entinen jalkapalloilija. Fontainen pelipaikka oli hyökkääjä. Pelé valitsi hänet maailman kaikkien aikojen 125 parhaan jalkapalloilijan joukkoon FIFA 100 -listalla.
Hän aloitti uransa vuonna 1950 synnyinmaassaan USM Casablancan joukkueessa. Vuonna 1953 OGC Nice hankki hänet Ranskaan, jossa hän teki ensimmäisten kolmen kautensa aikana 44 maalia. Vuonna 1956 Stade de Reims osti Fontainen Raymond Kopan korvaajaksi. Kuuden Reims-kauden aikana hän teki 121 maalia. Yhteensä hän teki Ranskan liigassa 165 maalia 200 ottelussa ja voitti kaksi mestaruutta, Reimsissä vuosina 1958 ja 1960.
Parhaiten Fontaine muistetaan kuitenkin Ranskan maajoukkueesta. Jo maaotteludebyytissään 17. joulukuuta 1953 hän teki hattutempun Luxemburgin verkkoon. Vuoden 1958 MM-kisoissa, joissa Ranska saavutti pronssia, Fontaine nousi legendaksi tehtyään turnauksen kuudessa ottelussaan 13 maalia, mikä on yhä yksien MM-kisojen yhden pelaajan maaliennätys. Yhteensä hän pelasi 21 maaottelua ja teki niissä 30 maalia.
Fontaine lopetti uransa loukkaantumisen vuoksi vuonna 1962. Vuonna 1967 hän kokeili kykyjään valmentajana Ranskan maajoukkueen peräsimessä, mutta pesti päättyi potkuihin kahden hävityn ystävyysottelun jälkeen.
Kytäjä
Kytäjä on Hyvinkäällä sijaitseva kylä ja kaupunginosa. Kytäjä on yhdystie 1361:n varrella noin 15 kilometriä Hyvinkään keskustasta länteen.
Kytäjän kartano oli 1800-luvun lopulla Pohjoismaiden suurin yksityinen maatila. Kytäjän ja Hyvinkään keskustan välillä kulkee linja-autolinja. Kytäjän kautta on kulkenut vuosina 1918–1967 Hyvinkään–Karkkilan rautatie. Kytäjän kirkko valmistui 1939 ja sen on suunnitellut Kytäjän kartanon silloinen isäntä, Väinö Vähäkallio. Kirkon läheisyydessä on seurantalo, nimeltään Kytäjän Maapirtti, jonka omistaa Kytäjän maamiesseura.
Rytkön eli Näsin koulu Kytäjällä perustettiin vuonna 1874. Kivisenojan vuonna 1903 perustettu koulu lakkautettiin vuonna 1993. Kytäjän golfkenttä on Suomen suurimpia golfkenttiä.
Kytäjän maisemaa hallitseva Kytäjärvi laskee Kytäjokea myöten Vantaanjokeen. Kytäjärveen laskevat pohjoisesta Suolijärvi ja Hirvijärvi, joka on osittain Riihimäen ja Lopen puolella, sekä lännestä Mustajoki. Järven alapuolella Kytäjokeen yhtyy etelästä Koirajoki, joka saa alkunsa Lopen kunnan eteläisimmistä osista. Kytäjän pohjois- ja eteläpuoli ovat laajoja metsäalueita. Pohjoispuolella on useita pikkujärviä ja siellä maaston korkeuserot ovat varsin suuria. Kytäjältä muutama kilometri etelään sijaitsee usean neliökilometrin laajuinen Kurkisuo, jonka eteläpuolella puolestaan tulee vastaan Salpausselkään liittyvä harjualue.
Kytäjän kolmoissurma tapahtui Kytäjän kartanon mailla 12. toukokuuta 1972. Kartanon silloinen omistaja Kai Kustaa Vähäkallio ampui kolme nuorta, jotka olivat telttailemassa Kytäjällä.
Uudenmaan liiton maakuntahallitus valitsi Kytäjän vuoden uusmaalaiseksi kyläksi 2001.
Claes Oldenburg
Claes Oldenburg (s. 28. tammikuuta 1929 Tukholma) on ruotsalaissyntyinen, mutta sittemmin yhdysvaltalaistunut pop-taiteilija. Oldenburg tunnetaan parhaiten töistään, joissa jokapäiväiset esineet ovat suurennettu mittakaavaltaan valtaviksi. Toinen toistuva teema hänen töissään on pehmeät, esimerkiksi vaahtomuovista valmistetut, versiot normaalisti kovista esineistä.
Oldenburg syntyi Ruotsissa, mutta muutti perheensä mukana Yhdysvaltoihin vuonna 1936. Hän opiskeli Yalen yliopistossa ja Art Institute of Chicagossa. Eräs Oldenburgin ensimmäisistä suurista töistä oli valtava huulipunapuikko, "Lipstick (Ascending) on Caterpillar Tracks", Yalen pihassa. Vuodesta 1976 lähtien Oldenburg on tehnyt yhteistyötä aviovaimonsa, hollantilaisen Coosje van Bruggenin kanssa.
Jarmo Kekäläinen
Jarmo Kekäläinen (s. 3. heinäkuuta 1966 Tampere, Suomi) on suomalainen jääkiekkovaikuttaja ja aiemmin ammattilaisjääkiekkoilija.
Kekäläinen oli pelipaikaltaan laitahyökkääjä, ja hän aloitti uransa KalPassa I-divisioonassa. Jääkiekon SM-liigassa hän edusti Tampereen Ilvestä kahden kauden ajan, jonka jälkeen hän siirtyi Pohjois-Amerikkaan viettäen kolme seuraavaa kauttaan NCAA-liigassa Clarksonin yliopiston Golden Knights -joukkueessa. Ammattilaisliiga NHL:ssä Kekäläinen debytoi kaudella 1989–1990 Boston Bruinsissa, jossa kaksi vuotta vietettyään hän palasi SM-liigaan. Hän pelasi kauden 1991-92 kasvattajaseurassaan KalPassa ollen tuolloin seurahistorian kallein suomalainen pelaajahankinta. Seuraavana kautena hän vaihtoi seuraa ja meni Tampereen Tapparaan. NHL:ään hän palasi vielä seuraavan kauden ajaksi edustamaan Ottawa Senatorsia, ja uransa viimeisen kauden hän vietti Ruotsissa Västerås IK:ssa. NHL:n runkosarjassa Kekäläinen pelasi yhteensä 55 ottelua tehopistein 5+8=13.
Päätettyään uransa Kekäläinen siirtyi HIFK:n urheilutoimenjohtajaksi, ja voitti seuran kanssa Suomen mestaruuden keväällä 1998. Vuonna 1999 hän siirtyi Ottawa Senatorsiin pelaajatarkkailun johtajaksi, ja vuonna 2002 hän aloitti työskentelyn St. Louis Bluesiin amatööriscoutingin johtajana. Kesäkuussa 2005 hänet nimettiin St. Louisin varatoimitusjohtajaksi, ja vuoden 2010 toukokuussa hänet nimitettiin Helsingin Jokereiden toimitusjohtajaksi.
Helmikuussa 2013 Kekäläinen nimettiin NHL-seura Columbus Blue Jacketsin toimitusjohtajaksi. Hän aloitti tehtävissään välittömästi. Hänestä tuli samalla ensimmäinen eurooppalainen NHL-seuran toimitusjohtaja.
Kekäläisen perheeseen kuuluu vaimo ja kaksi tytärtä. Hän harrastaa nykyään muun muassa maratonia ja on juossut Bostonin maratonin alle kolmeen tuntiin.
Mekaanisen musiikin museo
Mekaanisen Musiikin "Museo" on Varkaudessa sijaitseva yksityinen matkakohde. Se sijaitsee Lehtoniemen kaupunginosassa entisessä vanhainkodissa. Siellä on esillä mm. posetiiveja ja muita automaattisoittimia.
Museon kokoelmien pohjana on saksalais-suomalaisen Kempfin perheen yksityinen kokoelma, jonka he laittoivat esille vuonna 1981 aluksi Tuusniemellä Hiidenlahden lakkautetun ala-asteen koulurakennuksessa, josta se vuonna 1988 siirrettiin nykyiselle paikalleen Varkauteen. Kokoelmaan kuului aluksi 70 mekaanista soitinta, mutta sittemmin se on kasvanut yli 250 soittimen kokonaisuudeksi.
Museo tarjoaa myös musiikkilaitteiden korjaus-, entisöinti-, ja arviointipalvelua.
Aleksi Litovaara Snowboarding
Aleksi Litovaara Snowboarding (ALS) on suomalaisen olympiatason lumilautailijan Aleksi Litovaaran vuodesta 2001 vuoteen 2010 tekemä lumilautailusta kertova televisio-ohjelma. Ohjelmasta tehtiin laskettelukaudella 25 minuutin jakso joka toinen viikko.
Ohjelmassa esitetään tunnettuja ja tuntemattomia suomalaisia lumilautailijoita ja kaikenlaista heidän lumilautailuun liittyvää: haastatteluita, lautasessioita, kisoja ja matkustamista, välinetestejä, lumilautavideoarvosteluita. Lisäksi vieraillaan lumilautailutapahtumissa ja -keskuksissa sekä Suomessa että ulkomailla ja annetaan vihjeitä sekä yksinkertaisten että vaikeiden lumilautatemppujen tekemiseen.
ALS esitettiin alun perin MoonTV-kanavalla; sittemmin sitä esitettiin Urheilukanavalla (kaudella 2005-2006).
Helmikuussa 2006 ALS-ohjelma tuli toiseksi vuoden 2005 urheiluohjelman Telvis-äänestyksessä 50 000 katsojan äänellä.
K-Maro
K-Maro (oik. Cyril Kamar, s. 31. tammikuuta 1980 Beirut, Libanon) on kanadanranskalainen hip hop -artisti.
K-Maro syntyi 1980 Libanonissa, mutta varttui Pariisissa ja muutti 1995 Montrealiin. K-Maron ensimmäinen läpimurto Québecin listoille oli hänen yhtyeensä LMDS (Les messageurs du son) kanssa. K-maron kappaleiden sanoituksiin on sekoitettu englantia, ranskaa ja joskus jopa arabiaa. Hänen ensimmäinen maailmanlaajuinen läpimurto tapahtui 2004 kappaleen "Femme Like U" myötä. Samana vuonna K-Maro julkaisi albumin nimeltä "La Good Life". Vuotta myöhemmin, eli 2005 K-Maro julkaisi toisen albuminsa, joka sekin saavutti suosiota. Albumin nimi on "Million Dollar Boy".
Aleksi Litovaara
Lauri Aleksi Litovaara (s. 22. huhtikuuta 1976 Helsinki) on suomalainen entinen lumilautailija, joka osallistui Naganon talviolympialaisiin vuonna 1998. Urheilu-uransa jälkeen hän on työskennellyt muun muassa televisiojuontajana, valmentajana ja luennoitsijana.
Litovaara voitti half-pipessa Suomen mestaruuden ja Suomi-Cupin vuonna 1994, sekä junioreiden maailmanmestaruuden 1995. Vuonna 1996 hän oli half-pipen maailman rankinglistan ykkönen ja voitti maailmancupin. Vuonna 1997 Litovaara voitti half-pipen EM-pronssia. Hän kilpaili half-pipessa myös vuoden 1998 talviolympialaisissa, joissa lumilautailu oli ensimmäistä kertaa olympialajina, ja sijoittui neljänneksitoista.
Litovaara on ainoa suomalainen, joka on voittanut International Snowboard Federationin miesten maailmancupin kokonaiskilpailun. Lisäksi hän on ensimmäinen suomalainen lumilautailija, joka on saanut omaa nimeään kantavan pro model -nimikkolaudan. Laudan valmistaja oli ranskalainen Rossignol ja siitä tuli maailman myydyin pro model vuonna 1996 sekä Ranskan myydyin lumilauta. Litovaaralle kertyi pro model -lautoja urallaan yhteensä kolme.
Nykyään Litovaara työskentelee mindfulness-ohjaajana, business coachina, työnohjaajana ja luennoitsijana. Hän on toiminut myös Mäkelänrinteen urheilulukion psyykkisenä valmentajana.
Vuosina 2001-2010 Litovaara teki Aleksi Litovaara Snowboarding (ALS) -nimistä lumilautailusta kertovaa televisio-ohjelmaa. Se äänestettiin vuoden 2005 toiseksi parhaaksi suomalaiseksi urheiluohjelmaksi. Syksyllä 2009 Litovaara juonsi MTV3n Ennätystehdas-ohjelmaa.
Norsupoolo
Norsupoolo on poolon muoto, jossa hevosten sijaan ratsastetaan norsuilla. Lajia harrastetaan pääasiassa Aasian etelä- ja kaakkoisosissa. Kunkin norsun selässä istuu kaksi henkilöä, norsunajaja ja pelaaja, joka lyö palloa ja kertoo ajajalle minne suuntaan ohjata eläintä. Mailana käytetään bambukeppiä.
Ensimmäisen kerran norsupooloa pelasivat brittiläiset aristokraatit Intiassa 1900-luvun alussa. Kansainvälinen norsupoololiitto World Elephant Polo Association (WEPA) perustettiin vuonna 1982 Nepalissa. Ajatuksen keksivät mahakelkkailija Jim Edwards ja James Manclark Sankt Moritzissa Cresta Club -kelkkailuseuran baarissa. Aluksi peliä pelattiin jalkapallolla, mutta norsut usein talloivat palloa, minkä johdosta siirryttiin käyttämään tavallista hevospoolon palloa.
Ham (simpanssi)
Ham the Chimp eli Ham the Astrochimp (s. 1957 – k. 19. tammikuuta 1983) oli simpanssi, joka kävi vuonna 1961 avaruudessa ensimmäisenä korkeammalle kehittyneenä kädellisenä eläimenä (isoihmisapina), ellei ihmistä lasketa.
Ham lähetettiin avaruuteen Cape Canaveralista Floridasta Mercury-avaruusohjelman lennolla Mercury-Redstone 2 31. tammikuuta 1961. Lento ei ollut maapallon kierto vaan niin sanottu luodinrata, jollaisia tällä alusyhdistelmällä yleensä tehtiin.
Kapseli kärsi paineenvaihteluista lennon aikana, mutta Hamin avaruuspuku esti vahinkojen syntymisen. Lento kesti kaikkiaan 16 minuuttia 39 sekuntia ja Hamin kapseli laskeutui Atlantin valtamereen, josta simpanssi pelastettiin kahden tunnin kuluttua juuri ennen kapselin uppoamista.
Lennon jälkeen Ham eli 21 vuotta Washingtonin National Zoossa ja sen jälkeen North Carolina Zoossa, kunnes kuoli 27-vuotiaana 19. tammikuuta 1983.
Drottningholmin linna
Drottningholmin linna () on Ruotsin kuningasperheen yksityisasunto. Se sijaitsee Ekerön kunnan Drottningholmissa, Lovönin saarella, ja on yksi Ruotsin kuninkaallisista linnoista. Linnasta on matkaa 15 kilometriä Tukholman keskustaan.
Ensimmäinen kuninkaallinen rakennus samalla paikalla oli 1500-luvulla Katariina Jagellonicaa varten rakennettu kuninkaallisen perheen kesäasunto. Alkuperäinen suunnittelija oli hollantilainen Willem Boy. Linna on palanut historiansa aikana kerran, 30. joulukuuta 1661. Aiemmin samana vuonna kuningatar Hedvig Eleonoora oli ostanut sen. Kuningatar aloitutti linnan uudelleenrakennustyöt vuonna 1662, palkkaamansa arkkitehti Nikodemus Tessin vanhemman toimiessa suunnittelijana. Sisustustöitä tehtiin vuosina 1665–1703 ensin barokkityyliin, sittemmin lisättiin ranskalaista tyyliä. Linnan kunnostustyöt saattoi 1680-luvulla loppuun Nicodemus Tessin nuorempi. Sivusiivet saivat nykyisen asunsa 1700-luvun puolivälissä Carl Hårlemanin suunnittelemina.
Linna siirtyi Ruotsin valtion omistukseen vuonna 1777. Nykyisin linna ja sen ympäristö, joka käsittää muun muassa teatterin sekä Kiinalaisen paviljongin, kuuluu UNESCOn maailmanperintöluetteloon. Kuningatar Lovisa Ulrikan määräyksestä Carl Fredrik Adelcrantz rakensi vuonna 1766 linnan alueelle teatterin, joka restauroitiin 1900-luvun alussa alkuperäiseen asuunsa. Vuonna 1769 rakennettu Kiinalainen paviljonki oli syntymäpäivälahja Kustaa III:n äidille.
Linna restauroitiin ja sisustettiin uudelleen vuosina 1907–1911 arkkitehti Agi Lindegrenin johdolla.
Ruotsin kuningasperhe on asunut linnassa vuodesta 1981 lähtien.
Drottningholmin linnaa ympäröivät puutarhat ja puistot ovat itse linnan ohella erittäin suosittuja kohteita. Puutarhat ja puistot on lisätty vuosisatojen kuluessa linnaan asteittan, ja ne heijastelevat monia eri tyylisuuntia.
Barokkipuutarha on linnan puutarhoista kaikista vanhin. Hedvig Eleonoora loi sen 1600-luvun loppupuolella aivan linnan viereen. Ranskalaisen puutarhan suunnitteli Nicodemus Tessin nuorempi vuonna 1681 Versailles’n barokkipuutarhan mallin mukaan. Puutarhaa reunustavat tiheästi puilla koristellut puistokadut, ja siellä sijaitsee lukuisia erilaisia patsaita, joista on vastannut taiteilija Adrian de Vries.
1800-luvulla puutarhan yhdessä linnan muiden alueiden kanssa annettiin ränsistyä, mutta 1950- ja 1960-luvuilla puutarha restauroitiin takaisin entiseen loistoonsa kuningas Kustaa VI Aadolfin aloitteesta.
Kuningas Kustaa III:n aikana vuonna 1777 linnaan perustettiin lisäksi englantilainen puutarha. Se sijaitsee barokkipuutarhan pohjoispuolella ja koostuu kahdesta lammesta kanavineen ja siltoineen sekä laajoista aukeista alueista ja puistokaduista. Puutarhassa on antiikkisia marmoripatsaita, joista suurimman osan Kustaa III hankitutti Italiasta.
Kanoottipoolo
Kanoottipoolo on vauhdikas joukkuepeli, jota pelataan viisihenkisin joukkuein kesällä avovedessä ja talvella uimahallissa. Poolossa tarvitaan hyvää kanootinhallintataitoa ja rautaista peruskuntoa. Joukkueet pelaavat ketterillä kolmimetrisillä kajakeilla ja pyrkivät saamaan pallon maaliin, joka on kahden metrin korkeudella vedenpinnasta. Tavoitteena on monien muiden joukkuepallopelien tapaan saada tehtyä tietyssä ajassa enemmän maaleja kuin vastustaja. Pallona käytetään samanlaista palloa kuin vesipallossa. Palloa voi liikutella sekä melalla että käsillä. Palloa saa pitää hallussa enintään viisi (5) sekuntia.
Kanoottipoolon virallinen kenttä on kooltaan 35 metriä pitkä ja 23 metriä leveä. Uimahalleissa kenttä on usein pienempi johtuen altaan koosta. Kentällä on yhtä aikaa kymmenen pelaajaa. Joukkueeseen kuuluu maalivahti, kaksi hyökkääjää ja kaksi puolustajaa. Lisäksi joukkueessa on korkeintaan kolme vaihtopelaajaa, joita voi vaihtaa pelin kuluessa. Virallinen peliaika on 20 minuuttia, joka jakaantuu kahteen 10 minuutin erään. Puoliajalla joukkueet vaihtavat kenttäpuoliskoita. Pakollisina pelivarusteina on kasvosuojallinen kypärä ja iskuilta suojaavat liivit. Tuomarit tuomitsevat peliä kentän molemmin laidoin kulkevilta laitureilta.
Suomessa kanoottipooloa pelataan yleisessä sarjassa. Tällä hetkellä turnauksissa on yleisimmin 1. ja 2. divisioona. Kansallisen kilpailukauden pääturnaus on SM-kilpailut, jotka pelataan avovedessä yleisimmin heinä-elokuussa. Kanoottipooloa pelataan aktiivisesti Helsingissä, Nummelassa, Lohjalla, Tampereella ja Jyväskylässä. Myös monet koskimelontaan erikoistuneet seurat pelaavat kanoottipooloa harjoitusmuotona.
Kanoottipooloa on pelattu Suomessa jo yli 30 vuotta. Maajoukkue oli mukana jo lajin ensimmäisessä MM-kilpailuissa Englannissa 1994. Kanoottipoolon maajoukkuetoiminta on nykyäänkin aktiivista. Suomen naisten ja miesten joukkueet ovat osallistuneet lukuisiin kansainvälisiin turnauksiin viime vuosina, mukaan lukien lajin MM- ja EM-kilpailuihin. Miesten maajoukkue osallistui viimeisimpiin kanoottipoolon MM-kilpailuihin vuonna 2016.
Suomi talviolympialaisissa
Suomi on osallistunut kaikkiin talviolympialaisiin ja on mitalisijoitusten mukaan kymmenenneksi menestynein maa talvikisojen 2014 jälkeen.
Menestyneitä suomalaisia talviurheilijoita ovat muun muassa pikaluistelija Clas Thunberg, maastohiihtäjät Veikko Hakulinen, Marja-Liisa Kirvesniemi ja Eero Mäntyranta, mäkihyppääjä Matti Nykänen ja yhdistetyn hiihtäjä Samppa Lajunen. Eniten mitaleja Suomi on kerännyt vuoden 1984 olympialaisissa Sarajevossa, 13 mitalia (4 kultaa, 3 hopeaa, 6 pronssia). Parhaimmillaan Suomi on ollut toiseksi eniten mitaleja saanut maa, vuoden 1924 olympialaisissa heti Norjan jälkeen, mitaleja kertyi tuolloin vähäisestä lajimäärästä huolimatta 11 (4 kultaa, 4 hopeaa, 3 pronssia), joista peräti 8 tuli pikaluistelusta. Suomi on saavuttanut talviolympiahistoriansa aikana kaikkiaan 161 mitalia, joista 42 on kultaisia, 62 hopeisia ja 57 pronssisia.
DJ Dado
DJ Dado (oikelta nimeltä Flavio Daddato) (s. 6. tammikuuta 1967, Milano) on italialainen DJ ja musiikkituottaja. tunnetaan ehkä parhaiten "Salaiset kansiot" -televisiosarjan tunnuskappaleen tranceversion säveltämisestä. Musiikki on dream trancea ja hän olikin uranuurtajia tässä trancen alalajissa yhdessä Robert Milesin kanssa. DJ Dadon viimeiseksi albumiksi on jäänyt "Greatest Hits & Future Bits", joka julkaistiin vuonna 1998.
Farinelli
Farinelli eli Carlo Broschi (24. tammikuuta 1705 Andria – 15. heinäkuuta 1782 Bologna) oli kuuluisa italialainen kastraattilaulaja, joka myös oli taitava kosketinsoittimien ja viola d’amoren soittaja. Hän myös sävelsi useita aarioita ja sonaatteja. Farinelli nousi suureksi kansainväliseksi tähdeksi ja konsertoi ympäri Eurooppaa. Hän saavutti Espanjassa Filip V:n hovissa käytännössä pääministerin aseman, vaikka ei nimellisesti virkaa hallinnutkaan. Kuningas nimesi hänet myös Espanjan grandeksi.
Farinelli syntyi aatelisperheeseen, ja hänen isänsä oli Maraten ja Cisterninon kuvernööri vuosina 1706–1709. Hänet kastroitiin poikana, jotta hänen kaunis äänensä olisi säilynyt äänenmurrokselta. Hänet lähetettiin opiskelemaan kastraattilaulajille tarkoitettuun konservatorioon, jossa hän sai perusteellisen laulukoulutuksen. Hän valitsi itse itselleen taiteilijanimen "Farinelli".
Vuonna 1724 Farinelli esiintyi Wienissä ja seuraavana vuonna Venetsiassa, josta hän muutti Napoliin. Vuonna 1726 hän lauloi Milanossa, ja Johann Joachim Quantz kuvaili myöhemmin häneen lauluaan seuraavasti:
A3 ei kuitenkaan ollut Farinellin matalin sävel, vaan hänellä oli laaja alarekisteri. Farinelli pystyi laulamaan matalan C3-sävelen "Navigante che non spera" Leonardo Vincin ooperassa Il Medo (1728). Korkein Farinellin esittämä sävel oli C6, joka edusti sen ajan oopperassa korkeinta säveltä. Farinellia pidetään tämän vuoksi sopraanona. Farinellin esittämissä "Fremano l'onde" Pietro Torrin oopperassa Nicomede (1728) ja "Troverai se a me ti fidi" Niccolò Conforton oopperassa La Pesca (1737) on molemmissa pitkäkestoinen C6-sävel.
Farinelli päätyi muun muassa Englannin ja Ranskan jälkeen Espanjaan, jossa hänen oli alun perin tarkoitus viettää muutamia kuukausia, mutta jonne hän jäi lähes 25 vuodeksi. Espanjan kuningatar pyrki parantamaan kuningas Filip V:n melankoliaa Farinellin laululla ja Farinellin näin hankkima vaikutusvalta nosti hänet aina käytännössä maan pääministeriksi asti, vaikka hän ei muodollisesti virkaa hallinnutkaan. Kaksi vuosikymmentä Farinelli lauloi samoja lauluja Espanjan kuninkaalle. Ferdinand VI:n noustessa valtaan Farinelli nimitettiin johtajaksi Madridin ja Aranjuezin teattereihin, joihin hän tuotti pääasiassa Pietro Metastasion teksteihin pohjaavia oopperoita. Hän myös teki yhteistyötä Espanjaan asettuneen italialaisen Domenico Scarlattin kanssa. Kaarle III:n noustua valtaan Farinelli palasi Bolognaan ja vietti siellä eläkkeellä elämänsä viimeiset vuodet.
Farinellista kertova elokuva "Farinelli: il castrato" ilmestyi vuonna 1994. Elokuvan lauluosuudet on tehty yhdistämällä äänenkäsittelytekniikalla naissopraanon (Ewa Mallas Godlewska) ja kontratenorin (Derek Lee Ragin) ääniraidat, jolloin lopputuloksena on korkea mutta miehelle tyypillisemmin resonoiva ääni. Farinellin ja muiden kastraattilaulajien äänten värin uskotaan olleen hieman erilaisia kuin naisten ja siten päädyttiin tällaiseen ratkaisuun.
Bulgarialaiset
Bulgarialaiset tai bulgaarit () ovat eteläslaavilainen kansa, joka muodostaa pääosan Bulgarian väestöstä. Bulgarialaiset ovat hyvin läheistä sukua makedonialaisille. Bulgarialaisia on kaikkiaan noin 7 miljoonaa, joista 6 miljoonaa asuu Bulgariassa. Perinteisiä bulgarialaisvähemmistöjä asuu lisäksi nykyisten Moldovan ja Ukrainan alueilla (Bessarabian bulgaarit), Romaniassa (Baanaatin bulgarialaiset), Makedoniassa, Kreikassa, Serbiassa ja Turkissa. Siirtolaisuuden myötä bulgarialaisia on levinnyt myös eri puolille maailmaa lähinnä Eurooppaan ja Pohjois-Amerikkaan.
Bulgarialaiset periytyvät etupäässä kolmesta väestöryhmästä, muinaisista traakialaisista, bolgaareista, turkinsukuista kieltä puhuneesta Keski-Aasiasta tulleesta kansasta, joka asettui Balkanille 600-luvulla, sekä alueelle aiemmin tulleista slaavilaisista heimoista. Ryhmät muodostivat ensimmäisen Bulgarian keisarikunnan vuonna 681. Bolgaarit sulautuivat myöhemmin slaaveihin, mutta heidän nimensä säilyi Bulgarian nimessä.
Clarence DeMar
Clarence DeMar (7. kesäkuuta 1888 – 11. kesäkuuta 1958) oli yhdysvaltalainen kestävyysjuoksija.
DeMarin ensimmäinen maraton oli 1910 juostu Bostonin maraton, jossa hän sijoittui toiseksi. Myöhemmin samana vuonna lääkärit kehottivat häntä lopettamaan juoksu-uransa sydänvaivojen takia. Huolimatta varoituksista hän osallistui seuraavan vuoden Bostonin maratonille ja voitti kilpailun ajalla 2.21.39, joka oli kilpailun ennätys. DeMar osallistui 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa maratonille, mutta sijoittui 12:nneksi.
Olympialaisten jälkeen DeMar kilpaili maratonilla harvoin. Hän keskittyi opintoihinsa ja valmistui Harvardista vuonna 1915. 1917 hän juoksi jälleen Bostonin maratonin sijoittuen kolmanneksi. Tämän jälkeen hänet valittiin armeijaan. Armeijan jälkeen hän palasi juoksu-uralleen vuonna 1922, kun hän voitti Bostonin maratonin ajalla 2.18.10, mikä oli jälleen reittiennätys. Hän voitti kilpailun myös vuosina 1923 ja 1924. DeMar nimitettiin 1924 kesäolympialaisiin, missä hän sijoittui pronssille. Olympialaisten jälkeen hän jatkoi juoksu-uraansa menestyksekkäästi voittamalla Bostonin maratonin vuosina 1927, 1928 ja 1930 sekä Baltimoren maratonin 1926 ja 1928. Hän osallistui myös 1928 kesäolympialaisiin, mutta sijoittui 27:nneksi.
Vuonna 1929 DeMar meni naimisiin ja alkoi työskennellä opettajana. Hän valmistui kesäkuussa 1934 maisteriksi Bostonin yliopistosta. Hän harrasti juoksua lähes koko loppuelämänsä juosten viimeisen maratoninsa 65-vuotiaana. Hän kuoli 70-vuotiaana syöpään.
Albigenssiristiretki
Albigenssiristiretki suuntautui eteläranskalaisessa Languedocin maakunnassa olleita kataareja (kreikan kielen sanasta "katharos", "puhdas") vastaan. Ranskan kataareja kutsuttiin yleisesti albigensseiksi languedocilaisen kaupungin Albin mukaan. Katolinen kirkko piti kataareja kerettiläisinä, ja heidän tukialueilleen lähetettiin kirkonmiehiä, jotka yrittivät palauttaa kataarit "oikeaan uskoon". Se ei kuitenkaan tuottanut tulosta.
Reimsin kirkolliskokouksessa 1148 kirkko julisti kirkonkiroukseen kaikki "kerettiläisyyden suojelijat Gascognessa ja Provencessa", ja vuonna 1163 Toursin kirkolliskokous sääti, että albigenssit tuli vangita ja heidän omaisuutensa takavarikoida. Vuonna 1179 kirkko kehotti alueen ylhäisöä käyttämään voimakeinoja kataareja vastaan, mutta kehotusta ei noudatettu, sillä useat ylhäiset olivat itsekin albigenssien kannattajia.
Vuonna 1198 paaviksi valittiin Innocentius III, joka lähetti sisterssiläisveljestön johtajan, apotti Arnaud-Amauryn, Languedociin ja kehotti Ranskan kuningasta Filip II:sta taivuttelemaan varsinkin albigensseihin myötämielisesti suhtautuvaa Toulousen kreiviä Raymond VI:ta vetämään tukensa kerettiläisiltä ja vainoamaan heitä.
Kun mikään toimenpiteistä ei johtanut tulokseen, kirkko päätti siirtyä voimakeinoihin, ja paavi Innocentius III julisti ristiretken albigensseja vastaan. Ristin tunnuksen otti noin 20 000 miestä ja aatelista Saksasta, Englannista ja Ranskasta. Ristiretki alkoi vuonna 1209, jolloin ensimmäiset kaupungit vallattiin.
Simon de Montfortin johdolla ristiretkeläiset valloittivat kaupungin toisensa jälkeen. Kaupunkien asukkaat, niin albigenssit kuin katolisetkin, tekivät raivokasta vastarintaa, sillä heille kyseessä oli enemmänkin isänmaallisesta taistelusta maahantunkeutujia vastaan kuin uskonnosta. Raymond VI, joka oli liittynyt ristiretkeläisiin yrittäessään säilyttää maansa, joutui jälleen kirkonkiroukseen, koska ei ollut noudattanut sopimusta riitävän tarkoin. Vuonna 1211 hänet julistettiin kirkon viholliseksi, ja hänen maansa sai kuka tahansa siihen kykenevä ottaa haltuunsa. Raymond joutui pakenemaan Englantiin, mutta teki myöhemmin sopimuksen kirkon kanssa ja palasi vuonna 1217 Provenceen, missä alkoi heti suunnitella sotaretkeä Simon de Montfortia vastaan, jolle hänen läänityksensä oli luovutettu. Vuonna 1218 Simon de Montfort kaatui Toulousen piirityksessä. Tällöin näytti, että sota olisi vihdoin ohi, mutta uusi paavi Honorius III onnistui kuitenkin suostuttelemaan Ranskan kuninkaan Ludvig VIII:n ristiretken johtoon, ja näin sota jatkui.
Ludvig VIII kuitenkin sairastui ja kuoli, ja vuonna 1229 hänen leskensä, kuningatar Blanka Kastilialainen neuvotteli rauhan. Tällä sotaretkellä kirkko ei kuitenkaan onnistunut hävittämään kerettiläisyyttä, sillä viimeinen kataarilinnoitus antautui vasta 1255.
Horsti
Horsti (, haukan tai kotkan pesä) on pitkänomainen, siirrosten rajaama maankuoren lohko, joka on maankuoren liikunnossa joutunut ympäristöään ylemmäksi. Siirrosrakenteille ovat tyypillisiä pystysuorat tai lähes pystysuorat siirrokset, jotka rajaavat maankuoresta alaspäin tai ylöspäin siirtyneitä suuria lohkoja. Joskus horsti kohoaa niin paljon ympäristöään ylemmäksi, että sitä voidaan nimittää vuoristoksi. Alkuperäiset pystyt rajapinnat häviävät vähitellen eroosion kuluttaessa niitä. Tunnetuin horsti lienee Saksan pohjoisin vuoristo Harz Leine- ja Saalejoen välissä. Vuoristomaisia horsteja ovat myös Vogeesien ja Schwarzwaldin vuoristot. Horstin vastakohta on vajoama.
Manuel Plaza Reyes
Manuel Plaza Reyes (17. maaliskuuta 1900 San Bernardo, Chile – 9. helmikuuta 1969 Santiago, Chile) oli chileläinen kestävyysjuoksija.
Plaza Reyes osallistui vuoden 1924 kesäolympialaisten maratonille ja sijoittui kuudenneksi. Seuraavissa olympialaisissa vuonna 1928 Amsterdamissa Plaza Reyes voitti Chilelle maan ensimmäisen olympiamitalin sijoittumalla maratonjuoksussa toiseksi ajalla 2 tuntia, 33 minuuttia ja 23 sekuntia. Hän hävisi kilpailun voittaneelle Boughéra el-Ouafille 26 sekuntia. Reyes ja el-Ouafi jakoivat voimansa juoksussa tarkasti ja olivat 30 kilometrin kohdalla selvästi jäljessä kilpailua johtavia juoksijoita. Lopussa edellä olleiden hyytyessä he kuitenkin nousivat kärkisijoille.
Tiergarten Schönbrunn
Tiergarten Schönbrunn on Wienissä, Itävallassa sijaitseva eläintarha, joka avattiin vuonna 1752 maailman ensimmäisenä julkisena eläintarhana. Sen suosituimpia eläimiä ovat suuret kissapedot sekä isopandat. Tiergarten Schönbrunn sijaitsee Schönbrunnin linnan läheisyydessä.
Kawai
Kawai () on japanilainen musiikkialan yritys. Sen tunnetuimpia tuotteita ovat pianot ja elektroniset kosketinsoittimet.
Kawai perustettiin 9. elokuuta 1927. Se valmistaa ja myy soittimia, johtaa musiikki- ja voimistelukouluja, myy tietokoneita, oheislaitteita ja muita elektronisia koneita sekä valmistaa ja myy koneita metallin ja puun työstämiseen. Yhtiö on listautunut Tokion pörssiin. Sen pääkonttori sijaitsee Hamamatsussa.
Kawai soittimia Suomessa edustaa maahantuoja Tampereen Musiikki.
Kawai valmisti aluksi Teisco nimellä ensimmäiset syntetisaattorit.
Syntetisaattorit"Sekvensserit"Kosketinsoittimet