Tramadoli
Tramadoli on synteettinen opioidi, jota käytetään lääkkeenä kohtalaisen ja kohtalaisen vaikean kivun hoitoon. Tramadolin kehitti saksalainen lääkeyhtiö Grünenthal 1970-luvun lopulla lääkenimellä Tramal.
Tramadoli on μ-opioidireseptorien agonisti. Tramadolin kipua lievittävään vaikutukseen vaikuttaa myös aineen kyky vapauttaa keskushermostossa serotoniinia ja toiminta noradrenaliinin takaisinoton estäjänä. Opioidireseptori antagonisti naloksoni ei kumoa kaikkia tramadolin kipua lievittäviä vaikutuksia, mikä puhuu sen puolesta että tramadolilla on useita eri vaikutusmekanismeja.
Tramadoli on myös NMDA, 5-HT. (α7)5, M ja M -reseptoreiden antagonisti. Näiden ominaisuuksien osuus kivunlievitykseen on epäselvää. NMDA-antagonismi saattaa vaikuttaa tramadolin kykyyn helpottaa hermosärkyä.
Tramadolia markkinoidaan (1R,2R)- ja (1S,2S)-enantiomeerien raseemisena seoksena. (1R,2R)-(+)-enantiomeeri on noin neljä kertaa voimakkaampi μ-opioidireseptorin agonisti ja serotoniinin vapauttaja verrattuna (1S,2S)-(–)-enantiomeeriin, kun taas (1S,2S)-(–)-enantiomeeri on vastuussa noradrenaliinin takaisinoton estämisestä. (1R,2R)-(+)-tramadoli on kymmenen kertaa voimakkaampi analgeetti verrattuna toiseen enantiomeeriin. Näillä kahdella enantiomeerillä on synergistisiä vaikutuksia. Tramadoli sitoutuu opioidireseptoreihin 1/6000 morfiiniin verrattuna.
Tramadolia käytetään kohtalaisen kivun ja hermosäryn (myös kolmoishermosäryn) hoitoon aikuisilla. Tramadolia käytetään yleensä hydrokloridimuodossa, koska sitä voidaan käyttää sekä oraalisesti että intravenoosisesti (IV) ja intramuskulaarisesti (IM). Oraaliannokset ovat 50–600 mg päivässä ja 400 mg annettuna IV/IM.
Tramadolin haittavaikutuksia ovat väsymys, oksentelu, hikoilu ja ummetus. Harvinaisissa tapauksissa saattaa myös esiintyä epileptisiä oireita.
Tramadolin voimakkuus on 10–20 % morfiinin voimakkuudesta, mutta se on kuitenkin kodeiinia voimakkaampaa. Tramadolin käyttö on helpompi lopettaa kuin useiden muiden vahvempien opioidien, mutta riippuvuus on mahdollinen erityisesti pitkään lääkettä käytettäessä. Pitkäaikaiskäytön jälkeen fyysiset oireet ovat oksentelu, ripuli, säryt, flunssan kaltainen olotila sekä väsymys. Tramadolin vaikutusmekanismissa on paljon yhteistä sen kaukaisen sukulaisen venlafaksiinin (SNRI, masennus- ja bipolaarihäiriöisen hoitoon käytettävä lääke) kanssa. Tämän vuoksi tramadoli voi aiheuttaa myös henkisiä vieroitusoireita: mieliala laskee ja masennusta sekä ahdistusta esiintyy pitkään lääkkeen lopettamisen jälkeen. Useat opiaattien väärinkäyttäjät ottavat vieroitusoireisiin Tramalia, jos esimerkiksi buprenorfiinia tai muita vastaavia ei ole saatavilla. Monet myös kuvaavat tramadolin vieroitusoireiden olevan voimakkaammpia kuin esim. buprenorfiinin, oksikodonin sekä muiden opiaattipohjaisten kipulääkkeiden. Lyhytaikaisessa käytössä ja lääkkeen asteittaisessa lopettamisessa ei vieroitusoireita useimmiten synny.
Vuonna 2013 tramadolia oli löydetty kamerunilaisesta "Nauclea latifolia" -lääkekasvin juurista. Myöhemmissä tutkimuksissa havaittiin, että tramadoli oli päätynyt kasvin juuristoon alueella, jossa karjaa oli lääkitty tramadolilla ja tramadoli oli päätynyt maaperään karjan jätöksistä. Alueilla, joilla karjaa ei lääkitty tramadolilla, sitä ei myöskään esiintynyt kasveissa tai maaperässä.