Steve Sullivan
Steve H. Sullivan (s. 6. heinäkuuta 1974 Timmins, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Sullivan edusti NHL-urallaan New Jersey Devilsiä, Toronto Maple Leafsia, Chicago Blackhawksia, Nashville Predatorsia, Pittsburgh Penguinsia ja Phoenix Coyotesia. Hän voitti Bill Masterton Memorial Trophyn kauden 2008–2009 päätteeksi, kun hän palasi lähes kahden vuoden pelaamattomuuden jälkeen NHL:ään.
Sullivania ei varattu missään vaiheessa Kanadan juniorisarjoihin. 17-vuotiaana hän oli koeajalla Sault Ste. Marie Greyhoundsin OHL-joukkueeseen, mutta ei mahtunut joukkueeseen. Seuraavalla kaudella Sullivan kutsuttiin uudestaan kokeelle, ja hänet otettiin joukkueeseen. Samalla kaudella Sault Ste. Marie voitti Kanadan juniorisarjojen mestaruuden Memorial Cupin. Sullivan pelasi Sault Ste. Mariessa vielä kauden 1993–1994. New Jersey Devils varasi hänet NHL:ään yhdeksännellä kierroksella.
Sullivan pelasi kauden 1994–1995 New Jerseyn farmijoukkueessa AHL:n Albany River Ratsissa, jossa voitti sarjan mestaruuden, Calder Cupin. Kaudella 1995–1996 Sullivan pelasi ensimmäiset NHL-ottelunsa, mutta edusti edelleen pääasiassa Albanyä. AHL:ssä hänet valittiin sarjan tähdistökentälliseen; hän teki 53 ottelussa 75 pistettä. Seuraavalla kaudella Sullivan pelasi edelleen sekä NHL:ssä että AHL:ssä. New Jersey myi hänet kesken kauden Toronto Maple Leafsin Jason Smithin ja Alyn McCauleyn kanssa. Vastineeksi New Jersey sai Doug Gilmourin, Dave Ellettin ja varausvuoron.
Torontossa Sullivan pelasi kolme kautta, kunnes kesken kauden 1999–2000 Toronto lähetti Sullivanin farmijoukkue St. John's Maple Leafsiin, jolloin hän joutui waivers-listalle. Edellisellä kaudella Sullivan oli tehnyt 20 maalia NHL:ssä. Chicago Blackhawks otti Sullivanin pelaajaoikeudet waiver-listalta.
Chicagossa Sullivan kehittyi hyväksi pisteidentekijäksi. Kaudella 2000–2001 hän oli Chicagon paras pistemies, kun hän teki 81 ottelussa tehopisteet 34+41=75. Chicagossa Sullivan pelasi viisi kautta, ja teki jokaisella kaudella vähintään 60 pistettä. Kesken kauden 2003–2004 Nashville Predators osti Sullivanin Chicagosta vaihdossa kahteen toisen kierroksen varausoikeuteen, kun Nashville vahvisti hyökkäystään. Sullivan oli vaihdon aikaan Chicagon paras pistemies.
Nashvillessä Sullivan aloitti loistavasti, sillä hän teki kymmenen pistettä ensimmäisissä kolmessa ottelussaan. Lopulta Sullivan teki kauden loppupuoliskolla 30 pistettä 24 ottelussa. Seuraavillakin kausilla Sullivan ylitti 60 pisteen rajan. Kaudella 2006–2007 hän oli ennätyspistetahdissa, sillä hän teki yli pisteen ottelua kohden, kunnes loukkasi selkänsä pahasti ottelussa Montreal Canadiensia vastaan 22. helmikuuta 2006.
Selkävamma oli päättää Sullivanin uran, mutta hän palasi NHL:ään Nashvillen kokoonpanossa kaudella 2008–2009. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa NHL:ssä pariin kauteen Chicagoa vastaan 10. tammikuuta 2009. Hän oli ehtinyt olla pois NHL-otteluista 687 päivää, ja hänestä tulikin Jim Peplinskin ja Mario Lemieux’n jälkeen kolmas pelaaja (toisen maailmansodan jälkeisessä NHL:ssä), joka on palannut NHL:ään oltuaan loukkaantuneena yli 600 päivää. Sullivan pelasi kauden aikana 40 peliä ja teki niissä 32 pistettä. Hän teki myös uransa 600:nnen pisteensä 28. maaliskuuta. Kauden päätteeksi Sullivan palkittiin ensimmäisenä Nashville-pelaajana NHL-palkinnolla, kun hän sai Bill Masterton Memorial Trophyn omistautumisestaan jääkiekolle. Kesällä 2009 Nashville teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Sullivanin kanssa.
Heinäkuussa 2011, sopimuksensa Nashvillen kanssa päätyttyä, Sullivan teki vapaana pelaajana yksivuotisen sopimuksen Pittsburgh Penguinsin kanssa. Hän teki Penguinsissa 48 pistettä ja solmi kauden jälkeen vuoden sopimuksen Phoenix Coyotesin kanssa. Huhtikuussa 2013 hän siirtyi kauden 2012–2013 siirtotakarajan kynnyksellä takaisin joukkueeseen, jossa hänen NHL-uransa oli alkanut, New Jersey Devilsiin. Coyotes sai vaihdossa seitsemännen kierroksen varausvuoron .
Sullivan on edustanut Kanadaa kaksi kertaa maailmanmestaruuskilpailussa. Ensimmäisen kerran hän pelasi Pietarissa 2000 ja toisen kerran Saksassa 2001.
Sullivan on hyvin taitava kiekonkäsittelijä ja osaa tehdä maaleja. Hän on erityisen hyvä luistelemaan. Sullivan on hyvin määrätietoinen ja johtaa muita pelaajia omalla esimerkillään. Hän on pienikokoinen ja menettää kokonsa takia kiekon helposti. Hän joutuu muuttamaan pelitapaansa fyysisesti pelaavia puolustajia vastaan. Loukkaantumiset ovat vaivanneet Sullivania uran aikana.