hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Gladius
Gladius (lat. "miekka") on Rooman legioonan lyhyt miekka. Se oli ensisijaisesti pisto- mutta myös lyömäase. Kreikkalainen vastine tälle oli ksifos.
Gladiuksen pituus vaihteli 60–85 senttimetrin välillä. Terä oli leveä, noin 4–10 cm. Muoto pysyi ajan kuluessa melko samankaltaisena, varhaisemman ajan sulavalinjaisia gladiuksia lukuun ottamatta. Ase omaksuttiin alun perin iberialaisilta ja gallialaisilta sotureilta. Se oli yhdistelmä "falcataa" ja kelttien pitkää miekkaa. Terä oli taottu pehmeästä raudasta, joka sementoitiin pinnastaan hiilipölyllä ahjossa ("hiilletyskarkaisu"). Näin tehtiin, koska rautaa ei saanut muuten teroitettua. Varhaisilla ajoilla gladius oli tehty pronssista.
Gladius korvattiin legioonien murroksen (50 jaa.) myötä vähitellen germaaniperäisten värvättyjen suosimalla spathalla, joka oli keskiaikaisen pitkämiekan edeltäjä. Näin osittain siksi, että pitkää miekkaa oli helpompi käyttää hevosen selästä. Lyhytmittainen ase kuitenkin säilyi vielä pitkään, varsinkin Trajanuksen aikana jolloin legioonat olivat parhaimmillaan.
270 eaa.
Rooman hallussa oli nyt koko Apenniinien niemimaa.
Housut
Housut ovat alaraajoja paitsi jalkateriä suojaamaan tarkoitettu vaatekappale. Housujen yläosa on vyötäröllä, alaosa koostuu kahdesta lahkeesta, jotka peittävät erikseen molemmat jalat. Housut pysyvät jalassa yleensä vyön tai olkainten avulla. Usein housut kiristetään kiinni lanteisiin ja vyötärölle vetoketjun, nappien tai joustavan vyötärönauhan avulla.
Pohjoisessa ilmanalassa housuista on löytöjä pronssi- ja rautakaudelta. Housujen arvellaan kehittyneen samoihin aikoihin, kun ihminen kesytti hevosen. Ratsastettaessa nivusalue ja reisien sisäpinta joutuu alttiiksi hankauksella ja housuilla on haluttu suojata tätä aluetta. Tätä olettamusta tukee Kiinan Xinjiangista tehty vanhin arkeologinen housulöytö, joka on noin 3 000 vuotta vanha. Näissä housuissa oli nivusissa vahvike, joka vaikeutti kävelemistä, ja samassa löydössä oli muutakin ratsastamiseen liittyvää välineistöä. 1100-luvun puolivälissä miehillä oli tunikamaisten yläosien kanssa jaloissaan housut. Länsimaissa housut ovat kuuluneet miesten peruspukeutumiseen 1500-luvulta, naisille ne on hyväksytty täysin vasta 1900-luvulla. Nykyään naisille ja miehille on omat housumallinsa.
Alun perin housut olivat kaksi erillistä lahjetta. Lahkeet sidottiin yhteen pakaroita ja sukupuolielimiä ympäröineen vaatekappaleen kanssa, ja näistä kolmesta osasta muodostui yksi vaatekappale, housut, mutta sen nimi monissa kielissä säilyi monikollisena (esimerkiksi suomen kielen "housut", englannin kielen "pants" tai "trousers" sekä ruotsin kielen "byxor").
Housuja on monenlaisia. Esimerkiksi:
Metsureilla on turvahousut, joiden etuosassa on lasikuituvahvistus, jotta moottorisahan terä ei leikkaisi jalkaa yllättävissä onnettomuustilanteissa. Jääkiekkopelaajilla on pelihousut, joissa on suojauksia lentävää kiekkoa tai toisten pelaajien mailoja vastaan.
Mwene Mutapa
Mwene Mutapa (suomalaisissa kouluhistoriankirjoissa käytetään myös portugalinkielistä nimeä "Monomotapa") jatkoi Zimbabwen kuningaskunnan valtaa nykyisten Zimbabwen ja Mosambikin alueilla ja laajemminkin eteläisessä Afrikassa. Ensimmäisen hallitsijan nimi oli Mwene Mutapa (Monomatapa, Munhumutapa), ja myöhemmät hallitsijat käyttivät sitä arvonimenään.
Joissakin lähteissä valtiot katsotaan yhdeksi valtioksi, jonka valta jatkui 1300-luvulta 1600-luvulle
Alueella hallinneita muita kuningaskuntia olivat Mapungubwe (noin 1075-1220), Zimbabwen kuningaskunta (noin 1220-1450) ja Ndebele-kuningaskunta (1837–1894)
Perinneruoka
Perinneruoka on ruokaa, jonka sisältöön, valmistamiseen, tarjoiluun ja syömiseen liittyvä tieto, tapa ja osaaminen on siirtynyt sukupolvelta toiselle.
Perinneruoat ovat tärkeä osa monien juhlapyhien, esimerkiksi joulun ja pääsiäisen viettoa. Ruoan merkitys juhlassa oli entisaikaan erityisen suuri, koska ravintoa ei aina ollut riittävästi.
Tietyn alueen keittiön määrittelevät kolme päätekijää: perusraaka-aineet, valmistustavat ja tavallisimmat mausteet. Tiettyyn kulttuuriin kasvaneet ihmiset suosivat tottumustensa mukaista ruokaa ja mieltävät tietyt ravinnoksi kelpaavat raaka-aineet epämiellyttäviksi, jos niitä ei tunneta tai pidetä hyväksyttävinä kyseisessä kulttuurissa. Ruokakulttuurit ovat syntyneet ravinnon hankintatapojen, ruoanvalmistustapojen ja nauttimistapojen yhteisvaikutuksena.
Perinneruoat eivät aina ole kovin alkuperäisiä siinä mielessä, että ne olisi keksitty kyseisellä alueella. Monet suomalaiset maaseudun ruokalajit ovat muunnelmia herrasväen vastaavista, jotka taas ovat usein peräisin Suomen ulkopuolelta. Esimerkiksi savolainen alatoopi ei välttämättä ole kovinkaan lähellä ranskalaista esikuvaansa. Nykyisin tarjottavat perinneruoat ovat myös nykyihmisen makuun ja nykyajan valmistustapoihin sopeutettuja. Esimerkiksi muikun ja monien muiden pilaantuvien elintarvikkeiden perinteinen säilömistapa oli hapattaminen, joka ei vastaa nykymakua.
Suomessa toteutettiin vuosina 1984–1988 suuri pitäjäruokaprojekti, jota johti tv-kokkina tunnetuksi tullut Jaakko Kolmonen innostuttuaan savolaisen kotiseutuneuvos Bertta Räsäsen alkuperäisajatuksesta. Keskeisesti mukana oli myös Marttaliitto. Jokaiselle kunnalle, myös sodissa rajan taa Karjalaan jääneelle, valittiin yksi tai useampi vain sille tyypillinen ruokalaji. Joistakin ruoista tuli kilpailua kuntien välille: muurinpohjaletut hyväksyttiin kahden kunnan nimikkoruoaksi, klimppisoppa yli kolmenkymmenen. Projektin myötä syntyi vuonna 1988 julkaistu kirja "Kotomaamme ruoka-aitta: Suomen, Karjalan ja Petsamon pitäjäruoat".1980-luvun alkupuolella Savossa äänestettiin jokaiselle kunnalle omat nimikkoruoat:
1980-luvun alkupuolella Savossa äänestettiin jokaiselle silloiselle kunnalle omat nimikkoruoat:
Gangnihessou
Gangnihessou oli ensimmäinen perinteisistä "Dahomeyn kahdestatoista kuninkaasta". Gangnihessou on todennäköisesti hallinnut vuoden 1620 aikoihin. Hänen symboleinaan olivat miespuolinen gangnihessou-lintu, rumpu ja heitto-/metsästystikut. Ei ole täysin varmaa oliko hän historiallisesti kuninkaan asemassa. Hän on voinut olla pelkkä vaikutusvaltainen johtaja, joka käytti neuvonsa voimaa johtaakseen kommuuninsa asioita hänen nuoremman veljensä, Dakodonoun kautta — jota selkeästi pidettiin elämänsä ajan kuninkaana.
Salausprotokolla
Salausprotokolla on tietoliikenneprotokolla, jolla tietoliikenne salataan käyttäen jotain salakirjoitusmenetelmää. Salaus puretaan saavuttuaan kohteeseen avaimella, jolloin sen tieto saadaan avattua. Maailmalla on käytössä useita eri protokollia ja ne toimivat erilaisin tavoin. Salausprotokolla voi viitata yksittäiseen menetelmään, kuten Diffie-Hellman avaintenvaihtoprotokollaan tai sitten kokonaiseen ratkaisuun, jolla turvataan erityisesti tietoliikennepakettien kulku:
Ike
Ike tarkoittaa seuraavia asioita:
Pää
Pää () on selkärankaisilla ruumiinosa, jossa tavallisesti sijaitsevat aivot sekä tärkeimmät aistit kuten näkö-, kuulo-, tasapaino-, maku- ja hajuaisti. Päälle antaa muodon kallo, joka suojaa aivoja. Ihmisvauvoilla kallo on avoin päälaella, mutta kasvaa iän myötä umpeen. Tätä kutsutaan myös aukileeksi.
Useimpien eläinten päähän kuuluvat korvat, nenä, silmät ja suu. Ihmisen pään etuosaa sanotaan kasvoiksi. Aikuisen ihmisen pää painaa noin 4,5-5 kiloa.
Ihmiset syntyvät yleensä pää edellä. Vauvan pää on muun ruumiin kokoon nähden paljon kookkaampi kuin aikuisella.
Jonathan Melvoin
Jonathan Melvoin (6. joulukuuta 1961 – 12. heinäkuuta 1996) oli kiertävä kosketinsoittaja The Smashing Pumpkins -yhtyeessä heidän maailmankiertueensa "Mellon Collie and the Infinite Sadness" aikana.
Melvoin kuoli New Yorkissa heroiinin yliannostukseen, jota hän oli käyttänyt yhdessä rumpali Jimmy Chamberlinin kanssa. Smashing Pumpkinsia ei kutsuttu Melvoinin hautajaisiin. Melvoinia jäivät suremaan vaimo ja lapsi.
SQLite
SQLite on relaatiotietokantajärjestelmä. Se on toteutettu pienenä (~225 kt) C-kirjastona. Toisin kuin monet muut relaatiotietokannat, koko SQLite-järjestelmä linkitetään sitä käyttävään sovellukseen, joten erillistä ODBC-yhteyttä, tietokannanhallintaohjelmaa tai tietokantapalvelinta ei tarvita. Itse tietokanta voidaan pitää kokonaan tietokoneen muistissa, tai tallentaa yhteen tiedostoon, joka lukitaan transaktioiden ajaksi. SQLite soveltuu tämän takia erityisesti tietokantajärjestelmän lisäämiseen sovellusohjelmiin.
SQLite tukee suurinta osaa SQL-kielen SQL-92-standardista. Standardista puuttuvia osia ovat esimerkiksi viiteavaimet, joten SQLite ei valvo ACID-mallin yhdenmukaisuussääntöä, mutta muut osat ACIDista on toteutettu. SQLite käyttää epätavallista tietotyyppijärjestelmää: kun useimmissa tietokannoissa tyyppi on sarakekohtainen, SQLitessä tyyppi on arvokohtainen; SQLiteä voikin kuvata dynaamisesti tyypitetyksi tietokannaksi staattisesti tyypitetyn sijaan. SQLiten tietokannan sarakeleveyksiä ei myöskään tarvitse määrittää kiinteästi jolloin tietokanta varaa muistia vain sen verran kuin sen sisällä oleva data edellyttää. Tekstimuotoiset tietotyypit tallennetaan oletuksena UTF-8-koodattuna.
SQLite-kirjasto on public domain -ohjelmisto, joten sitä voidaan muokata ja levittää vapaasti ja se voidaan linkittää kaikkiin ohjelmistoihin ilman erillistä lupaa. Ohjelmiston kehittäjä D. Richard Hipp myy lisäksi koulutusta, tukea ja lisäosia.
SQLiteä käytetään monissa avoimen lähdekoodin projekteissa, kuten Mozilla Firefoxissa.
Ufologia
Ufologia tai ufotutkimus on tutkimusala, joka tutkii havaintoja ja väitteitä tunnistamattomista lentävistä esineistä ("Unidentified Flying Object", Ufo) ja niihin liittyvistä ilmiöistä.
Ufologia ei ole kansainvälisen tiedeyhteisön tieteelliseksi hyväksymä tutkimusala. Alalla toimii sekä selkeästi tieteellisyyteen pyrkiviä tutkijoita että perustelemattomia näennäistieteellisiä väitteitä esittäviä kirjoittajia, ja kaikkea tältä väliltä.
Ufologian tutkimuskohteena ovat enimmäkseen ihmisten havainnot. Havaintojen taustalta etsitään selityksiä. Yleisimpiä selitysperustoja ovat tunnetut sää- ja valoilmiöt, ilmailuvälinehavainnot, havaintopsykologiaan ja sosiaalipsykologiaan perustuvat selitysmallit, uskonnolliset ja yliluonnolliset selitysmallit sekä teoriat maapallon ulkopuolelta tulleista avaruusaluksista.
Ufotutkimusta ei tule sekoittaa astrobiologiaan, joka tutkii tieteellisesti elämän syntyä, kehitystä ja mahdollisuuksia maailmankaikkeudessa. Sen keskeisiin ongelmiin kuuluu muun muassa elämän edellytysten tutkiminen Maan ulkopuolella.
UFO-havaintojen lisäksi ufologian alalla jotkut ovat kiinnostuneet aiheista kuten viljapeltoympyrät (engl. 'crop circles'), karjaan kohdistuneet teurastukset ja silpomiset, sieppaamiset ja ohjelmointi, Roswellin ufo-tapaus 1947 ja Majestic 12-asiakirjat.
Suomalainen filosofian tohtori Jaakko Närvä arvioi uskontotieteen väitöskirjassaan "Ufologia ja ufokokemukset uskonnollisina ilmiöinä - Teoreettinen tutkimus", että ihmisten kokemukset ufoista ja ufologia tutkimus ovat suurimmaksi osaksi uskontoa ja vain pieneltä osalta jotain muuta. Närvän mukaan ufologia ja ufokokemukset voidaan uskontohistoriallisesti selittää länsimaisen esoterian, kristillisyyden ja kansanuskon jatkumona. Erityisesti ufokokemuksilla on paljon yhtäläisyyksiä kansanuskonnollisiin perinteisiin, kuten keijuperinteellisiin ja šamanistisiin aineistoihin.
Närvän mukaan ufohavaintoja voidaan selittää psykologisesti erilaisten virhetulkintakohteiden ja havaintopsykologisten tekijöiden yhteisvaikutuksilla. Voimakkaat ufokokemukset, kuten ufosieppaukset, selittyvät hallusinaatiolla, unihalvauksilla, fantasiointitaipumuksilla ja valemuistoilla. Tällaisiin tavanomaisiin selityksiin Närvä perustaa väitteensä, että suurimmaksi osaksi ufohavainnoista tehdyt spekulatiivisemmat tulkinnat ovat ufouskonnollisuutta ja niihin uskovat havaitsijat sekä ufologit ufouskovaisia. Lisäksi Närvän mukaan jo havaintokokemuskin on sen käsitteellistämisen osalta pääosin uskonnollinen prosessi. Uskonnon hän määrittelee tavanomaista laajemmin intuition vastaisina oletuksina.
Ryhmäkokemukset johtuvat Närvän väitöskirjan mukaan pienryhmäsuggestiosta, sosiaalisesta paineesta ja syyllisyydestä tarinan kuvitteellisuuden paljastamista kohtaan.
Gaeilgeoir
Gaeilgeoir on iirin kielen harrastaja. Gaeilgeoir on iirin sana, joka tarkoittaa iiriä puhuvaa henkilöä. Alkujaan sanalla tarkoitettiin kielen äidinkielistä puhujaa, mutta nykyään pikemminkin kielen harrastajaa, joka ei puhu sitä äidinkielenään. Syntyperäisten keskuudessa sanalla on hieman ironinen kaiku, koska sillä voidaan nimenomaan vihjaista, että asianomainen ei hallitse iiriä kovin hyvin. Irlannin englannissa voidaan iirin kieltä hyvin osaavasta henkilöstä käyttää myös nimitystä "Ireeshian". Joskus tämän iirinkielisen sanan näkee englanninkielisissä yhteyksissä myös muodossa "Gayligore".
Gaeilgeoir-käsite lähes nykyisessä merkityksessään syntyi 1893, kun Douglas Hyde perusti Conradh na Gaeilge -järjestön edistämään iirin kieltä nimenomaan puhuttuna nykykielenä - aiemmat kieltä puolustaneet hankkeet olivat keskittyneet klassisen iirinkielisen runouden keräämiseen ja säilyttämiseen jälkipolville. Pitkään gaeilgeoirit yhdistettiinkin juuri tähän järjestöön ja sen jäsenistöön, mutta nykyään iirinkielisyysliikkeen järjestökenttä on selvästi laajempi.
Gaeilgeoir-käsitteen alakäsitteinä on pidettävä sellaisia ilmauksia kuin "Fíor-Ghael" ja "lá breá".
Fíor-Ghael eli "tosigaelilainen" tarkoittaa, kuten muuan gaeilgeoir asian määritteli, "Gaeilgeoir with attitude". Tosigaelilainen ei ainoastaan harrasta iirin kieltä, vaan pyrkii myös olemaan harras (ja konservatiivinen) katolinen sekä seuraa ennen muuta Gaelic Athletic Associationin puitteissa harrastettuja urheilulajeja, kuten hurlingia ja gaelilaista jalkapalloa. Tosigaelilaisten vaikutusvalta iirinkielisyystoiminnassa alkoi luultavasti heikentyä samaan aikaan kun Irlanti muutenkin avautui maailmalle kuusikymmenluvun kulttuurimurroksen myötä. Kuitenkin Irlannissa on yhä ihmisiä, jotka pitävät kaikkia gaeilgeoireja vanhoillisina tosigaelilaisina, ja iirinkielisyysliike joutuukin ponnistelemaan lähes työkseen irti tästä maineesta. Iirin kielen yhteiskunnallista asemaa Irlannissa tutkinut Camille O'Reilly pitää tosigaelilaiskliseetä osana sitä, mitä hän kutsuu "kuolleen kielen diskurssiksi": kyseessä on puhetapa, joka pyrkii leimaamaan iirin auttamattomasti kuolleeksi kieleksi ja sen puhujat osaksi konservatiivisten voimien salaliittoa, joka estää Irlantia kehittymästä "moderniksi" maaksi. Tähän puhetapaan kuuluu myös gaeilgeoirien esittäminen IRA:n terroristeina tai näiden myötäilijöinä.
Lá breá tarkoittaa "kaunis päivä", tai vapaammin käännettynä "kaunis ilma tänään". Syntyperäisillä, Irlannin länsirannikon kylissä asuvilla iirinpuhujilla on tapana kutsua tällä pilkkanimellä henkilöitä, jotka eivät osaa sanoa iiriksi muuta kuin "kaunis ilma tänään".
Gaelic Athletic Association
Gaelic Athletic Association (iiriksi "Cumann Lúthchleas Gael") on irlantilainen urheilujärjestö, joka pyrkii edistämään kansallisten urheilulajien, kuten hurlingin ja gaelilaisen jalkapallon harrastusta. Järjestön perusti Michael Cusack (Mícheál Ciosóg) vuonna 1884.
Hurling
Hurling (iiriksi "iomáin" tai "iománaíocht"), suomeksi myös irlantilainen nurmipallo, on irlantilainen pallopeli. Pallosta käytetään iirinkielistä nimitystä "sliotar" (kirjoitustapa "sliothar" ei ole ainakaan Niall Ó Dónaillin suuren iiri-englanti -sanakirjan mukainen), maila on "camán". Kentällä on kummastakin joukkueesta viisitoista pelaajaa, joista kuusi hyökkääjiä, kuusi puolustajia, kaksi keskikenttäpelaajia ja yksi maalivahti. Varamiehiä saa olla enintään kolme. Pisteitä voidaan saada laukaisemalla sliotar joko maalitolppien välistä, mutta verkon ylitse (yksi piste) tai saamalla se osumaan verkkoon (kolme pistettä).
Naisten hurlingia kutsutaan nimellä camogie, iiriksi "camógaíocht". Tämä tulee naisten hurling-mailaa tarkoittavasta sanasta "camóg". Tyttöjen camogie-harrastus on Irlannissa hyvin levinnyttä, joten hurling-mailaa kantava sisäoppilaitoksen pikkutyttö on Irlannissa yleinen näky.
Hurling on suosittu, vauhdikas ja näyttävä peli, mutta loukkaantumisriskit ovat suuret, ja lajin "verisyyttä" on Irlannissa jonkin verran arvosteltu. Aika ajoin myös pelaajien kurittomuus ja tappelut kentällä ovat herättäneet pahennusta jopa lajin harrastajien omissa riveissä.
Gaelic Athletic Assosiationin organisoimia muita lajeja ovat gaelic football, handball ja rounders.
Skotlantilaisten pelaama samankaltainen peli on nimeltään shinty.
Jousivakio
Jousivakio on vakio (symboli k, yksikkö N/m), joka kertoo jousen jäykkyyden ts. kuinka vahvasti se pyrkii palautumaan tasapainoasemaansa.
Vakiota tarvitaan jousen aiheuttaman voiman F sekä jousen potentiaalienergian U laskemisessa. Kun jousta on muutettu tasapainoasemastaan matka x (huom! pätee sekä venytykseen että puristukseen), jousi aiheuttaa kappaleeseen voiman (Hooken laki)
F = -kx
Kappaleen potentiaalienergia jousessa on tällöin
U = ½kx
Jousivakion mittaaminen ja laskeminen onnistuu melko helposti, kun jousen aiheuttama voima tunnetaan. Esimerkiksi kun kappale asetetaan roikkumaan jousesta, uudessa tasapainoasemassa jousen aiheuttama voima on sama kuin painovoima, ts. F = mg, jossa m on kappaleen tunnettu massa ja g on painovoiman aiheuttama kiihtyvyys. Tämän ja yhtälön F = -kx avulla saadaan yhtälö mg = -kx. x eli jousen venymä tulee mitata. Näin jousivakio on k = -mg/x. Tämä testi olettaa itse jousen olevan täysin painoton, joten se soveltuu tilanteeseen, jossa kappaleen massa on suuri jousen massaan nähden.
Jousivakio on nimestään huolimatta käytössä fysiikassa myös sellaisissa harmonisissa värähtelijöissä, joita ei kutsuta jousiksi.
Samuel Morse
Samuel Finley Breese Morse (27. huhtikuuta 1791 Charlestown – 2. huhtikuuta 1872 New York) oli skotlantilais–yhdysvaltalainen keksijä ja taidemaalari. Morse on tunnettu lennättimen ja morseaakkosten kehittämisestä.
Samuel Morse syntyi Charlestownissa Massachusettsissa. Hän oli pastori Jedidiah Morsen ja Elizabeth Ann Breese Morsen perheen ensimmäinen lapsi. Philips Academyn jälkeen Samuel Morse lähti Yalen yliopistoon. Samuel ansaitsi rahaa maalaamalla muotokuvia. Vuonna 1810 hän valmistui Yalesta.
Yliopiston jälkeen Morse omistautui kuvataiteelle. Englannin kuninkaallinen akatemia antoi kunniamaininnan vasta 22-vuotiaan Morsen maalaukselle "Kuoleva Herkules", joka tällä hetkellä kuuluu Yalen yliopiston kokoelmiin. Morse perusti ateljeen Broadwaylle New Yorkiin, mutta ajautui rahahuoliin. Niistä huolimatta hän perusti yhdessä muiden taiteilijoiden kanssa sittemmin suureen maineeseen nousseen New Yorkin valtiollisen taideakatemian.
Morse teki vuonna 1832 matkan Eurooppaan taiteilijana, ja paluumatkalla hän kuuli muiden matkustajien keskustelevan sähköstä ja siitä, miten nopeasti sähkö kulkee johdinta pitkin. Morse keksi, että jos johdinta pitkin kulkeva sähkövirta katkaistaan ja kytketään jälleen, syntyy kipinä, ja näiden kipinöiden rytmityksellä voidaan luoda savumerkkejä vastaava kieli. Toimiessaan yliopiston kuvataiteen professorina Morse esitteli lennättimen 1837 ja vuonna 1838 järjestelmän, joka sai nimen Morse-aakkoset.
Morse oli avoimesti antikatolilainen ja kirjoitti New York Observer -lehteen että Itävallan hallitus tukee rahallisesti katolisten maahanmuuttoa Yhdysvaltoihin, jotta katoliset saisivat enemmän päätösvaltaa Yhdysvalloissa.
Objekti
Objekti (lat. "obiectum" ’eteen heitetty’, ’vastaan asetettu’) voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Apache (palvelinohjelma)
Apache HTTP Server on avoimeen lähdekoodiin perustuva HTTP-palvelinohjelma. Apachen HTTP-palvelin on Apache Software Foundationin tunnetuin tuote.
Apachen HTTP-palvelin on saatavilla Unixille (BSD:t, Linux), Windowsille ja useille muille käyttöjärjestelmille, ja lisäksi se on integroitu OS X -käyttöjärjestelmään. Sen kehitys alkoi NCSA:n httpd-palvelinohjelmasta. Alkujaan Apache oli vain joukko päivityksiä ja korjauksia NCSA:n palvelimeen, mutta version 2.0 myötä se kirjoitettiin kokonaan uudelleen. Apachen nimi viittaa virallisesti Apassi-intiaaniheimoon, mutta sen on sanottu alusta lähtien olevan myös väännös ilmaisusta ""a patchy server"" (paikattu palvelin).
Pelkkä Apache tukee ainoastaan staattisten tiedostojen jakamista HTTP-protokollan yli. Apachen ydintä voidaan täydentää useilla moduuleilla, jotka mahdollistavat palvelimen räätälöinnin omia tarpeita vastaavaksi. Osa moduuleista tulee ohjelmiston mukana, osa on muiden tahojen tekemiä. Mukana tulevia moduuleita ovat muun muassa mod_cgi, joka mahdollistaa ulkoisten ohjelmien ajamisen CGI-ympäristössä, ja mod_rewrite, joka mahdollistaa erittäin monipuolisen URIen manipuloinnin. Ulkopuolisia moduuleja ovat muun muassa mod_perl, joka integroi Perl-tulkin palvelimeen ja nopeuttaa täten Perl-kielellä kirjoitettujen skriptien suorittamista, ja mod_log_mysql, joka mahdollistaa lokien tallentamisen MySQL-tietokantaan.
Vuoden 1996 huhtikuusta lähtien Apache on ollut Internetin suosituin HTTP-palvelin. Netcraftin tutkimuksen mukaan Apachella on 50 prosentin osuus kaikista palvelimista elokuussa 2008. Toiseksi suosituin palvelinohjelmisto on Netcraftin mukaan Microsoftin IIS. Apachen osuus sivustojen ohjelmista on 46,35 prosenttia.
Apachen versio 2.2.0 julkaistiin 1. joulukuuta 2005.
Apache käyttää versionumerojärjestelmää, jota Linux-ydin ennen käytti: jos sekundäärinen versionumero on pariton, on kyseessä kehitys- ja testiversio, jossa saattaa olla testaamattomia ja toimimattomia ominaisuuksia, ja jos numero on parillinen, on kyseessä vakaa, tuotantokäyttöön tarkoitettu versio.
Svinhufvudin II hallitus
Svinhufvudin II hallitus oli Suomen tasavallan 18. hallitus, jonka muodosti Maalaisliitto, Kokoomus, RKP ja Edistyspuolue. Hallituksessa oli myös ammattiministereitä. Hallitus toimi 4. heinäkuuta 1930 – 21. maaliskuuta 1931 eli 261 päivän ajan. Hallitus muodostettiin Kallion III hallituksen jälkeen, joka oli koottu vuoden 1929 eduskuntavaalien perusteella.
Pääministeri Kyösti Kallio jätti hallituksensa eronpyynnön kommunistilehtien lakkauttamisesta käydyn välikysymysäänestyksen jälkeen huolimatta siitä, että hallitus oli saanut eduskunnalta melko selkeän luottamuslauseen. Presidentti Lauri Kr. Relander ja hallitustunnustelija P. E. Svinhufvud tarjosivat myös Lapuanliikkeelle mahdollisuutta osallistua hallitukseen, mutta se kieltäytyi. Svinhufvudin hallitus oli oikeistolaisempi kuin yksikään sen edeltäjistä; historioitsija Juha Siltalan määritelmän mukaan se oli ”kokoomuksen johtama ammattiministerihallitus, jota oli täydennetty muiden porvarillisten puolueiden oikeistosiipien ottopojilla”. Lapuanliikkeen jyrkimmän siiven mielestä hallitus oli tästä huolimatta liian maltillinen. Heti hallituksen virkaanastumispäivänä tapahtui ensimmäinen ”lapualaisten” tekemä murha, jonka uhriksi joutui forssalainen työmies. Vain muutama päivä hallituksen nimityksen jälkeen eduskunnan perustuslakivaliokunnan istuntoon tunkeutuneet aktivistit kaappasivat sieltä kommunistiset kansanedustajat Eino Pekkalan ja Jalmari Rötkön, jotka kyyditettiin Lapualle. Tämän jälkeen sisäministeri Erkki Kuokkanen määräsi kaikki kommunistiset kansanedustajat pidätettäviksi. Kaksi päivää myöhemmin järjestettiin talonpoikaismarssi, mutta sekään ei pelottanut eduskuntaa, jonka sosialidemokraattinen määrävähemmistö äänesti RKP:n kanssa hallituksen ajamat kommunistilait ja tasavallan suojelulain lepäämään yli vaalien. Tällöin presidentti Relander hajotti eduskunnan ja määräsi uudet vaalit lokakuulle. Eduskunnan hajotus kiihdytti lapualaisterroria ja muun muassa eduskunnan sosialidemokraattinen varapuhemies Väinö Hakkila kyyditettiin Lapualle. Presidentin ja hallituksen toive toteutui uuden eduskunnan hyväksyessä kommunistilait.
Kommunistilakien säätämisen jälkeen hallitus päätti panna kovan kovaa vastaan myös Lapuanliikkeelle. Liikkeen taltuttamiseen oli nyt poliittiset edellytykset, koska demokratian kaventamiseen tähdänneitä pyrkimyksiä ei voitu enää perustella kommunismin uhalla. Ratkaisevan sysäyksen Lapuanliikkeen vastaiselle toiminnalle antoi presidentti K. J. Ståhlbergin ja hänen puolisonsa Ester Ståhlbergin kyyditys Joensuuhun lokakuussa. Tämä teko sai maltillisen oikeiston sanoutumaan irti Lapuanliikkeestä. Kommunistien eristämisen jälkeen sosialidemokraattien ja maltillisten porvarien oli mahdollista ryhtyä puhdistamaan tasavallan oikeaa laitaa alun perin kommunisteja vastaan suunnattujen lakien avulla.
Hallitus erosi vuoden 1931 presidentinvaalin yhteydessä Svinhufvudin tultua valituksi uudeksi tasavallan presidentiksi.
Heimo (biologia)
Heimo (, ) on eliöiden tieteellisen luokittelun yksikkö, joka on laajempi kuin suku, mutta suppeampi kuin lahko. Jokaiseen lahkoon kuuluu siis yksi tai useampi heimo, jokaiseen heimoon yksi tai useampi suku ja jokaiseen sukuun yksi tai useampi laji.
Termiä "famila" (heimo) käytti biologiassa ensimmäisenä ranskalainen kasvitieteilijä Pierre Magnol vuonna 1689 ilmestyneessä teoksessaan "Prodromus historiae generalis plantarum, in quo familiae plantarum per tabulas disponuntur". Siinä hän luokitteli tuntemansa kasvit 76 heimoon. Tieteellisen luokittelun eri tasot ja niiden nimitykset olivat tuohon aikaan vielä täysin vakiintumattomat, ja teoksensa esipuheessa Magnol mainitsikin, että nämä "heimot" voitaisiin edelleen yhdistää laajemmiksi ryhmiksi, joista hän käytti nimitystä "suku" (). Täten suku olisi siis laajempi yksikkö kuin heimo, täysin päinvastoin kuin nykyisessä luokittelussa.
Nykyisessä merkityksessään termiä "heimo" käytti kuitenkin ensimmäisenä Ernst Hackel, etenkin vuonna 1894 ilmestyneessä teoksessaan "Die systematische Phylogenie", jota yleensä pidetään hänen parhaana teoksenaan. Tämän jälkeen terminologia vakiintui nopeasti, ja jo 1900-luvun alussa heimon käsitettä käytettiin aivan yleisesti nykyisessä merkityksessään. Termien merkitykset on virallisesti määritelty standardeissa, joiden nimet ovat International Code of Botanical Nomenclature ja International Code of Zoological Nomenclature.
Melkein kaikki heimot ovat saaneet nykyiset tieteellisen nimensä jonkin siihen kuuluvan suvun mukaan. Tämän suvun nimeen lisätään silloin kasviheimoilla pääte "-aceae" ja eläinheimoilla pääte "-idae". Tästä on muutamia poikkeuksia, jolloin heimon nimi johtuukin jonkin siihen kuuluvan lajin nimestä. Esimerkiksi hernekasvien heimon nimi "Fabaceae" johtuu härkäpavun lajinimestä "Vicia faba".
Muutamilla kasviheimoilla on myös vanhat rinnakkaisnimet, joita yhä toisinaan käytetään. Niinpä hernekasvien heimosta käytetään myös nimeä "Leguminosae" ja heinäkasveista "Poaceae"-nimen ohella myös nimeä "Graminaceae". Nämä nimet johtuvat näille heimoille ominaisista hedelmätyypeistä, hernekasvien paloista ja heinäkasvien jyvistä.
Heimojen suomenkieliset nimet muodostetaan yleensä lisäämällä heimon tyyppisuvun nimeen sana -kasvit tai -eläimet. Muutamista heimoista käytetään suomessa kuitenkin vakiintuneesti kukan tai kukinnon rakenteeseen viittaavia nimiä kuten mykerökukkaiset tai ristikukkaiset.
Luokka (biologia)
Luokka () on tieteellisen luokittelun taso, joka on suurempi kuin lahko, mutta pienempi kuin kaari (kasvitieteessä) tai pääjakso (eläintieteessä). Tarkemmassa jaottelussa voidaan käyttää myös jaottelua ylä- ja alaluokkiin.
Esimerkiksi selkärankaiset muodostavat eläinten erään alajakson (pääjakso: selkäjänteiset), johon kuuluvia luokkia ovat kalat, sammakkoeläimet, matelijat, linnut ja nisäkkäät. Myös niveljalkaiset on pääjakso, johon kuuluvia luokkia ovat esimerkiksi hyönteiset ja äyriäiset.
Alaluokka ("subclassis") on yksi eliöiden taksonomisen luokittelun hierarkiataso luokan ja lahkon välissä. Alaluokkaan kuuluva taksoni on kasveilla -"idae"- tai -"iflorae"-loppuinen, sienillä -"mycetidae"-loppuinen ja levillä -"phycidae"-loppuinen. Eläintieteessä alaluokalla ei ole yhtenäistä nimeämiskäytäntöä.
Lahko (biologia)
Lahko (, monikko "ordines") on tieteellisen luokittelun taso,
joka on laajempi kuin heimo mutta suppeampi kuin luokka. Jokaiseen luokkaan kuuluu siis yksi tai useampi lahko, jokaiseen lahkoon yksi tai useampi heimo ja jokaiseen heimoon yksi tai useampi suku.
Lahkon ja luokan välillä käytetään tarvittaessa myös luokittelutasoa ylälahko, ja lahkon ja heimon välillä tasoa alalahko.
Tyrnit
Tyrnit ("Hippophaë") on hopeapensaskasvien ("Elaeagnaceae") heimoon kuuluva kasvisuku. Tyrnit ovat kaksikotisia pensaita, joiden kukat ovat terälehdettömiä ja hedelmä on marjamainen.
Nykykäsityksen mukaan tyrneihin kuuluu seitsemän lajia. Aikaisemmin lajeja eroteltiin kolme tai viisi, mutta nykyään aikaisemmin alalajeiksi erotetut taksonit määritellään omiksi lajeikseen. Eniten tyrnilajeja ja niiden alalajeja on Keski-Aasian vuoristoissa, Kiinassa ja Himalajalla. Suomessa tavataan vain yhtä tyrnilajia, tyrniä ("Hippophaë rhamnoides").
Tyrneihin kuuluvat muun muassa seuraavat lajit:
Puhvelinmarjat
Puhvelinmarjat ("Shepherdia") ovat kaksikotisia pensaita, ja ne kuuluvat hopeapensaskasveihin ("Elaeagnaceae"). Niissä on pienet, keltaiset tai kellanvihreät kukat. Marjoista tulee kypsyttyään lajista riippuen oransseja, punakeltaisia tai hopeansävyisiä.
Puhvelinmarjoja kasvaa luonnonvaraisena vain Pohjois-Amerikassa.
Puhvelinmarjoja on kolme lajia.
Hopeapensaat
Hopeapensaat eli kilsepensaat ("Elaeagnus") on suku hopeapensaskasvien ("Elaeagnaceae") heimossa. Lajit ovat kesävihantia tai ainavihantia pensaita tai pieniä puita. Lehtien pintaa peittää hopeanhohtoinen nukka. Lajit kasvavat alkuperäisinä pohjoisen pallonpuoliskon lauhkeilla alueilla, etenkin Aasiassa. Monia lajeja kasvatetaan Suomessa koristekasveina. Sukuun kuuluu ainakin 40 lajia.
Kanadanpuhvelinmarja
Kanadanpuhvelinmarja ("Shepherdia canadensis") on kaksikotinen hopeapensaskasveihin ("Elaeagnaceae") kuuluva pensas. Sen marjoja on käytetty ravinnoksi, vaikka ne sisältävät saponiinia.
Kanadanpuhvelinmarja kasvaa 2,5 m korkeaksi. Lehvästö on hopeansävyinen tai harmaanvihreä. Kukat ovat pienet ja keltaiset. Se kukkii huhtikuussa, marjat kypsyvät heinä-syyskuussa. Se on kaksikotinen, joten jmarjoja syntyy vain, jos lähekkäin kasvaa sekä hede- että emikasveja.
Kanadanpuhvelinmarja kasvaa luontaisena Pohjois-Amerikassa Newfoundlandista Alaskaan, etelässä New Yorkiin ja New Mexicoon asti.
Lumimies
Lumimies eli Jeti on tuntematonta lajia edustavaksi väitetty olento, jonka kerrotaan liikkuvan Himalajan vuoristossa. Lumimiehen sanotaan useimmiten kulkevan kahdella jalalla ja olevan punertava- tai oranssikarvainen ja muistuttavan ihmisapinoita, esimerkiksi gorillaa.
Aasiassa lumimiehen legenda on tunnettu jo kauan, ja se kuuluu Himalajan seudun alkuperäisväestön mytologiaan. Se mainitaan 3 000 vuotta vanhassa kiinalaisessa tietosanakirjassa, ja paikallisväestö pitää olennon olemassaoloa varmana. Länsimaalaiset ovat tehneet siitä havaintoja 1800-luvun lopulta lähtien. Väitettyjä havaintoja ja jalanjälkiä tutkineet kryptozoologit ovat päätelleet, että Himalajalla elää kolme erilaista lumimieslajia.
Vuonna 2017 ryhmä tiedemiehiä teki DNA-testejä erilaisille jetille kuuluneiksi väitetyille näytteille ympäri maailmaa ja totesivat, että ne olivat eri eläimistä lähtöisin. Tutkimus julkistettiin "Proceedings of the Royal Society B" -julkaisussa.
Lumimiestä kutsutaan usein Jetiksi, mutta länsimaisella nimellä Jeti viitataan myös niin sanottuun kiinalaiseen villimieheen, Almaan sekä Pendek-mieheen, jotka ovat samantyyppisiä legendoja Aasian syrjäisissä kolkissa asustavista ihmisen sukulaisista.
Lumimiehen olemassaolosta ei ole kunnollisia todisteita, vaikka ajoittain kerrotaan uusista havainnoista. Joitakin outoja jalanjälkiä on kuvattu ja tutkittu, ja niiden on päätelty kuuluvan joko tuntemattomalle ja suurikokoiselle kädelliselle tai tuntemattomalle karhulajille. Ne saattavat myös olla jonkun huijarin tätä tarkoitusta varten muotoilluista kengänpohjista. Monissa kuvissa jälkiä ympäröivä lumi on osittain sulanut, joten on mahdollista, että ne ovat vain tavallisia karhunjälkiä, joita kuvaajat ovat muotoilleet suuremmiksi. Himalajalta on löydetty myös ulostetta, jota ei ole pystytty analysoimaan. Itse lumimiehestä ei ole toistaiseksi saatu kuvia.Ne tutkijat, jotka eivät täysin tyrmää lumimiehen olemassaolon mahdollisuutta, ovat esittäneet, että kyseessä voisi olla jokin sukupuutolta välttynyt "Gigantopithecus"-laji. Toisen teorian mukaan jeti on vuoristo-oloihin sopeutunut orankilaji.
1950-luvun jälkeen lumimiehestä on tullut merkittävä hahmo länsimaiseen viihdeteollisuuteen. Armand Lohikosken ohjaama ja Reino Helismaan käsikirjoittama suomalainen elokuva "Pekka ja Pätkä lumimiehen jäljillä" vuodelta 1954 sisältää useita lumimieskohtauksia. Nimihenkilöä esitti Vihtori Välimäki, joka valittiin rooliin pituutensa takia lehdistöhaun jälkeen (Välimäki esiintyi myöhemmin myös kolmessa muussa Pekka ja Pätkä -elokuvassa muissa rooleissa).
Kansainvälisesti levinneistä lumimiesaiheisista sarjakuva-albumeista kuuluisin on "Tintti Tiibetissä". Tintti-sarjakuvan piirtäjän Hergén kerrotaan piirtäneen kannessa näkyvät lumimiehen jäljet käyttäen mallina lehdissä julkaistuja valokuvia.
Britannian menestyneimpiin popartisteihin lukeutuva Kate Bush hyödynsi Himalajan lumimieslegendoja singlekappaleellaan ”Wild Man” albumilta "50 Words for Snow".
Lumimiehen kaltaisia, eri puolilla maailmaa havaituksi väitettyjä ihmismäisiä olentoja:
Pendek-mies
Pendek-mies eli Orang Pendek on Indonesian Sumatran saaren kryptozoologian piiriin kuuluva olento. Sen kerrotaan olevan muuten kuin oranki, mutta kahdella jalalla kävelevä ja enintään puolentoista metrin mittainen. Väitettyjen silminnäkijähavaintojen mukaan sillä on leveä vartalo, lyhyet jalat, pitkät ja voimakkaat kädet sekä luisu otsa. Pendek-miehet elävät kertomusten mukaan laajoissa, vuoristoisissa ja tiheissä viidakoissa syrjäisissä ja vaikeakulkuisissa kolkissa saarta, esimerkiksi Kerinci Seblatin kansallispuistossa. Ne liikkuvat maassa ja syövät ilmeisesti kasveja. Sumatran asukkaat ovatkin tehneet havaintoja viljelmien läheisyydessä, jossa Pendekit ovat ruokailleet. Pendek tarkoittaa malaijin kielessä lyhyttä.
Ainoat todisteet olennosta ovat tuntemattomat karva- ja kudosnäytteet sekä tunnistamattomat jalanjäljet. Jalanjälkien perusteella jotkut tiedemiehet pitävät ennestään tuntemattoman kädellislajin olemassaoloa mahdollisena. National Geographic aloitti vuonna 2005 projektin, jonka tavoitteena on saada valokuvia Pendek-miehestä.
Yllättäen vuonna 2003 löydettiin melko läheltä Indonesiasta Floresin saarelta jäänteitä uudesta aiemmin tuntemattomasta ihmislajista, joka nimettiin löytösaarensa mukaan floresinihmiseksi. Myös floresinihminen on pienikokoinen, ja jotkut tutkijat spekuloivat sillä, että mm. tarinat Pendek-miehestä voisivat kertoa siitä, että toista ihmislajia olisi voinut elää vielä muutamia satoja vuosia sitten. Jotkin tutkijat pitivät löydettyä floresinihmistä vain mikrokefaliaa sairastaneena nykyihmisenä, mutta myöhemmin teoria todistettiin paikkansa pitämättömäksi.
Muita selityksiä Pendek-miehelle ovat, floresinihmisen lisäksi, että kyseessä olisi oikeasti malaijikarhu tai gibboni, joita silminnäkijät ovat luulleet Pendek-miehiksi, tai että kyseessä on jokin muu tieteelle entuudestaan tuntematon kädellinen.
Luettelo suomalaisista yrityksistä liikevaihdon mukaan
Tässä luettelossa on 100 suurinta suomalaista yritystä vuoden 2013 liikevaihdon mukaan.
Elefanttitauti
Elefanttitauti eli elefantiaasi (Lymphatic filariasis) on ihmisten sairaus, jossa imusolmukkeiden tukkiintuminen saa jalat, kivekset ja joskus myös nivusten imusolmukkeet turpoamaan valtaviksi, paksunahkaisiksi möykyiksi, jotka painavat useita kiloja ja voivat olla jalkapallon kokoiset. Yleensä tauti johtuu ihmisessä loisivien sukkulamatojen aiheuttamasta imuteiden tuhoutumisesta.
Elefanttitaudin aiheuttajana on noin 90 % tapauksista imusuonistossa loisiva rihmamato "Wuchereria bancrofti", joka on vain ihmisiin tarttuva loinen. Myös rihmamadot "Brugia malayi" ja "Brugia timori" aiheuttavat tautia ihmisillä, mutta ne loisivat myös eläimillä. Mato tarttuu hyttysten ("Culex-", "Anopheles-" tai "Aedes-"suvut) välityksellä. Myös muu imukudoksen häiriö tai sen poisto voi aiheuttaa elefantiaasin.
Tauti tarttuu kun vektorina toimiva hyttynen saa taudinaiheuttajan toukkia, mikrofilarioita, elimistöönsä. Tämä tapahtuu, kun hyttynen nauttii veriaterian tautia kantavasta ihmisestä. Toukat tunkeutuvat hyttysen suolesta rintalihaksiin, jossa ne läpikäyvät kaksi toukkavaihetta. Tämän jälkeen toukat hakeutuvat hyttysen päähän, josta ne tunkeutuvat seuraavaan uhriin.
Ihmisessä toukat käyvät läpi useita toukkavaiheita ja lopulta aikuistuvat. Tämä voi kestää kuukausia ja jopa vuosia. "Wuchereria bancrofti", joka aiheuttaa noin 90 % elefantiaasista, voi täysikasvuisena pysyä lisääntymiskykyisenä jopa viisi vuotta ja synnyttää päivässä jopa 50 000 toukkaa imusuoniin.
Taudin oireiden syntyyn tarvitaan toistuvia infektioita. Filariaasin kehittymiseksi on tropiikissa asuttava vähintään 6 kuukautta.
Tauti puhkeaa, kun nestekierto ei toimi normaalisti. Häiriöstä aiheutuu painavuuden ja väsymisen tunnetta ylimääräisen nesteen kertymisestä johtuen. Lymfedeema tarkoittaa imunesteen virtaushäiriöistä aiheutuvaa turvotusta, ja krooninen tulehdus tuhoaa lopulta imusolmukkeiden imusuonet, jolloin ylimääräistä nestettä kertyy kudoksiin. Samankaltainen häiriötila voi syntyä usein myös muusta syystä kuin loisten aiheuttamasta infektiosta, esimerkiksi rintasyöpäleikkauksen tai melanoomaleikkauksen yhteydessä, jolloin kainalon imusolmukkeet joudutaan usein poistamaan.
Tautia hoidetaan parasiittien torjuntaan tarkoitetuilla lääkkeillä alueesta riippuen. Saharan eteläpuolisilla alueilla taudin hoidossa käytetään albendazolia ja ivermektiinia, kun taas muualla maailmassa käytetään albendazolia ja dietyylikarbamatsiinia.
Elefanttitautia esiintyy lähinnä vanhalla mantereella Afrikassa, Intiassa ja Kauko-Idässä. Orjakaupan välityksellä se levisi Amerikan mantereelle jo 1500-luvun lopulla.
Mikäli kivekset turpoavat, yleensä siitin sulautuu kokonaan tähän turvonneeseen massaan. Tauti ei ole hengenvaarallinen, eikä se edes yleensä vie siemennesteen hedelmällisyyttä, mutta se hankaloittaa kävelemistä ja tekee yhdynnän erittäin hankalaksi. Tauti on myös ajoittain kivulias. Tautia ei yleensä hoideta, sillä sen pääasiallisilla esiintymisalueilla suuria kiveksiä pidetään arvossa.
Lojban
Lojban (IPA-merkintänä [ˈloʒban]) on "Logical Language Groupin" vuonna 1987 luoma keinotekoinen kieli, joka perustuu aikaisempaan loglan-kieleen. Hankkeen tarkoituksena on tehdä kielestä täytenäisempi, käytettävämpi ja vapaasti käytettävissä oleva. Lojbanin ISO 639-standardin mukainen kielikoodi on jbo.
Wikipedia lojbanin kielellä aloitti elokuussa 2004.
Kielellä itsellään on monia samoja ominaisuuksia ja tavoitteita kuin loglanillakin, näistä erityisesti:Loglanin alkuperäisenä tavoitteena oli tutkia Sapir-Whorfin hypoteesiä, kun taas aktiivisella lojban-yhteisöllä on kielelle muitakin tavoitteita, kuten:Alla olevassa taulukossa näkyy lojbanin 26 eri merkkiä sekä niiden ääntämistavat IPA:lla kirjoitettuina. Suluissa olevat symbolit edustavat vaihtoehtoisia lausumistapoja. Suositeltavat lausumistavat eivät ole suluissa:Useimmat lojbanin kielen sanat ovat syntyneet englannin ja kiinan kielen sanojen sekoituksesta, mutta myös espanja, hindi, venäjä ja arabia ovat vaikuttaneet. Näin vältettiin muille keinotekoisille kielille tyypillisiä eurooppalaisia taipumuksia.
Esimerkiksi melbi-sana (suom. kaunis) luotiin seuraavista neljän eri kielen sanoista (oikealla alkuperäinen sana, vasemmalla sama sana lojbanilaisittain lausuttuna, josta espanjan kohdalla käyttämätön tavu karsittu pois):Lojbanin sanoja voi katsoa mm. näistä osoitteista:
Wiktionaryssa (Wikisanakirjan englanninkielisessä vastineessa) on melkein jokaista lojbaninkielistä sanaa varten samanlainen algoritmi kuin yllä oleva, eli jokaisen sanan alkuperä on helposti tutkittava.
Useimmat lojbaninkieliset kirjoitukset löytyvät osoitteesta http://www.lojban.org/tiki/Texts+In+Lojban. Lojbaniksi käännettyjä tunnettuja teoksia ovat muun muassa:
WebDAV
WebDAV () on HTTP-protokollan laajennus, jolla voi WWW-sivujen lataamisen lisäksi myös muuttaa niitä.
Yksinkertaisen muuttamisen lisäksi WebDAV sisältää sivujen yhtäaikaisen muuttamisen hallintaan liittyviä operaatioita. Lisäksi WebDAV mahdollistaa sivuista ylläpidettävän metadatan ylläpitämisen. Nimestään huolimatta WebDAV ei mahdollista kunnollista dokumenttien versionhallintaa vaan vasta DeltaV-laajennukset kykenevät tähän.
WebDAV lisää seuraavat uudet metodit HTTP-protokollaan (entisten GET- ja POST-metodien tapaan):
"Sivu" voi olla mikä tahansa URI:lla osoitettavissa oleva tietoryhmä.
Asiakasohjelmia on niin paljon, ettei niitä kannata luetella tässä. Esimerkkeinä voisi mainita Emacs, Microsoft Office 2000 ja Mozilla-sivumuokkain ja -kalenteri.
A/D-muunnin
A/D-muunnin eli analogia-digitaalimuunnin () on elektroniikassa laite, joka muuntaa jatkuvan analogisen signaalin - esimerkiksi jännitteen - arvoja digitaalisiksi lukuarvoiksi. (D/A-muunnin eli digitaali-analogiamuunnin suorittaa päinvastaisen operaation.)
Digitaalisessa muodossa signaalia voidaan käsitellä monin tavoin tietokoneella tai signaalien käsittelyyn suunnitellulla erityisellä digitaalisella signaaliprosessorilla. A/D muuntimia käytetään esimerkiksi matkapuhelimissa, digitaalisissa tallennusvälineissä ja mittalaitteissa.
A/D-muuntimen erottelukyky eli resoluutio kertoo kuinka monella numerolla tai bitillä muunnin muuntaa analogisen signaalin digitaaliseksi arvoksi. Ominaisuutta voidaan kutsua myös näytteenottosyvyydeksi. Esimerkiksi 8-bittisen muuntimen resoluutio on 256, sillä 2 = 256 - eli kahdeksan bitin avulla voidaan esittää 256 eri arvoa.
Näytteenottotaajuus kertoo kuinka usein muunnos tehdään eli kuinka monta näytettä signaalista otetaan yhdessä sekunnissa. A/D muuntimen suurin näytteenottotaajuus riippuu siitä mikä on yhteen muunnokseen tarvittava aika. 
Nyquistin teoreeman mukaan digitoitavasta signaalista täytyy ottaa näytteitä vähintään kaksi kertaa niin suurella taajuudella kuin korkein taajuus, joka halutaan tallennettavaksi.
Esimerkiksi ISDN-järjestelmässä käytetyssä pulssikoodimodulaatiossa puhekanavalla voidaan välittää äänitaajuuksia aina 4 kHz saakka, mikä merkitsee, että näytteenottotaajuuden pitää olla 8 kHz. Jokainen ääninäyte muunnetaan 8-bittiseksi arvoksi, mistä näytteenottotaajuuden perusteella voidaan laskea ISDN-peruskanavan siirtonopeus 8 bit * 8 kHz = 64 kbit/s.
Signaalin mittaamiseen ja muuntamiseen kuluu käytännön komponenteilla hieman aikaa. Jotta mittaus olisi mahdollisimman luotettava, täytyy mitattavan suureen pysyä vakiona mittauksen ajan. A/D-muuntimessa tämä tapahtuu näytteenotto- ja pitopiirin avulla.
Useimmat A/D-muuntimet ovat lineaarisia, mikä tarkoittaa niiden muunnoksen tuloksen olevan suoraan verrannollinen muunnettavan signaalin voimakkuuteen. On olemassa myös logaritmisia muuntimia.
Oranialaisveljeskunta
Oranialaisveljeskunta ("The Orange Order") on Pohjois-Irlannin protestanttien järjestö, joka on tunnettu rummuttavista juhlakulkueistaan erityisesti Oranialaisen päivänä 12. heinäkuuta, joka juhlistaa protestanttisen Vilhelm III Oranialaisen voittoa Jaakko II:sta. Oranialaisveljeskunta perustettiin vuonna 1795, aluksi nimellä "Orange Society" eli Oranialaisseura: välittömänä syynä oli The Diamondin kylässä 21. syyskuuta 1795 käyty kahakka kahden maaseutusalaseuran (tai jengin), katolisen "Defendersin" ja protestanttisen "Peep o’ the Day Boysin", välillä. Taistelupaikalla on nykyään muistomerkki, ja sen lähellä sijaitseva maalaistalo, Dan Winter’s Cottage, on museona.
Virallisesti Oranialaisveljeskunta on uskonnollinen järjestö, jonka tavoitteena on protestantismin ja uskonpuhdistuksen perinnön puolustaminen, ja se on avoin kaikille Pohjois-Irlannin protestanteille – sekä Irlannin kirkkoon, presbyteereihin että pieniin vapaakirkkoihin kuuluville. Käytännössä veljeskunta toimii sekä poliittisen että uskonnollisen konservatismin pönkittäjänä ja levittää katolisvastaista propagandaa. Se ei kuitenkaan ole suoraan osallistunut protestanttiseen terrorismiin, joten Ison-Britannian viranomaiset eivät ole voineet kieltää sitä lailla.
Oranialaisveljet korostavat yhteenkuuluvuuttaan Isoon-Britanniaan käyttämällä knallihattua ("bowler hat") ja sateenvarjoa, mutta heidän varsinaiset tunnuksensa ovat olkapäillä kannettavat oranssinväriset vyöt tai nauhat, englanniksi "sash". Näihin olkavöihin liittyy myös oranialaisveljeskunnan tunnuslaulu, ”The Sash My Father Wore”.
Taksoni
Taksoni on tieteellisessä luokittelussa käytetty termi, jolla tarkoitetaan mitä tahansa sukulaisuussuhteiden mukaan nimettyä eliöryhmää, joka on virallisesti kuvattu tieteelle taksonomisia tasoja käyttäen.
Esimerkiksi nisäkkäiden luokka ("Mammalia"), lokkien heimo ("Laridae") ja ihmislaji ("Homo sapiens") ovat taksoneita.
Alakaari
Alakaari (), on eliöiden tieteellisen luokittelun eli taksonomisen luokittelun termi eli erikoissana, jolla tarkoitetaan hierarkiatasoa kaaren ja luokan välissä.
Alakaareen kuuluva tieteellisen nimistösäännöstön mukainen tieteellinen jaotteluluokka eli taksoni on kasveilla -phytina-loppuinen ja sienillä -mycotina-loppuinen.
Eläintieteessä alakaarta vastaa alajakso.
Rosales
Rosales on kasvikunnan lahko, joka sisältää muun muassa ruusukasvit. Osa heimoista on nykyluokittelussa siirretty muista lahkoista, etenkin Urticales on siirretty tänne.
Uuden systematiikan mukainen heimojaottelu:
Näiden APG III -luokittelun mukaisten heimojen lisäksi vanhempi Cronquistin järjestelmä luokitteli lahkoon myös seuraavat heimot:
Irlannin lippu
Irlannin lippu on Irlannin kansallistunnus vaakunan ja kansallislaulun ohella. Lippu muistuttaa hieman Norsunluurannikon lippua.
Irlannin lippuna nykyään toimiva trikolori, , on syntynyt 1840-luvulla Ranskan vallankumouksen trikolorin vaikutuksesta. Sen värit ovat tangon puolelta alkaen vihreä, valkoinen ja oranssi. Väreistä vihreä kuvaa maan katolista enemmistöä, valkoinen yhteyttä ja rauhaa uskontokuntien välillä ja oranssi protestanttista vähemmistöä. Lipun mittasuhteet ovat 1:2.
Lipun suhteet eivät noudata ns. kultaista leikkausta, vaan lipun korkeus on puolet sen leveydestä.
Lipun ensimmäinen versio syntyi Nuori Irlanti -liikkeen piirissä ns. Euroopan hullun vuoden 1848 aikaisen poliittisen kuohunnan innostamana. Nuoren Irlannin alkuperäisessä lipussa oranssi oli tangon puolella ja kokosuhteet olivat kultaisen leikkauksen mukaiset.
Nykyisen muotonsa trikolori sai vuoden 1916 pääsiäiskapinassa, jossa käytettiin Nuori Irlanti -liikkeen lipun kaltaista trikoloria, muttei tiedetty, kummin päin se oli määrä kiinnittää lipputankoon. Arvaus oli väärä, mutta jäi voimaan.
Grattanin parlamentin aikainen Irlannin tunnus 1700-luvun lopulla oli Pyhän Patrikin risti, kahden punaisen diagonaalin muodostama vinoristi valkoisella pohjalla. Siihen perustuen myös Yhdistyneen kuningaskunnan lippuun lisättiin vuonna 1801 punainen vinoristi symboloimaan valtakuntaan tuolloin kuulunutta Irlantia.
Aikaisemmin Irlannin lippuna on käytetty myös ns. vihreää lippua (, ) eli Vihreä lippu, jossa on Irlannin harpun kuva vihreällä pohjalla. Tämä oli vuoden 1798 kapinallisten lippu. Myös vihreää vaakunalippua käytettiin vuoden 1916 pääsiäiskapinassa.
Yhä suosittu on myös "An Camcheachta" eli Otavan seitsemän tähteä Irlannin poliittisena symbolina. Otavan seitsemän tähteä esitetään mielellään sinisessä lipussa. Otava-lipulla on nykyisessä Irlannissa vasemmistolainen ja ammattiyhdistysläinen merkitys, koska se oli vuoden 1916 pääsiäiskapinaan osallistuneen ammattiliittojen kapinallisarmeijan, ns. Kansalaisarmeijan ("the Citizen Army/an tArm Cathartha"), tunnus.
Muinaisirlantilaisessa Fiannaíocht-mytologiassa kerrotaan, että Fianna-sotureiden lipussa oli kuva auringonsäteistä. Tämä innoitti sittemmin 1800-luvun kansallismielisiä salaliittolaisia, feeniläisiä, joiden nimikin tulee Fianna-sotureiden nimestä, omaksumaan lippuunsa auringonlieskamotiivin - iiriksi "Gal Gréine", englanniksi "Sunburst". Nykyisin auringonlieskaliput ja -symboliikka ovat suosittuja IRA-piireissä, Irlannin armeijassa ja iirinkielisyysliikkeessä.