hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Duke Nukem: Time to Kill
Duke Nukem: Time To Kill on PlayStationille vuonna 1998 julkaistu kolmannen persoonan ammuntapeli. Peli ei sisällä radikaaleja muutoksia, vaan on hyvinkin samanlainen juonikuvioltaan kuin edelliset Duke Nukem -pelisarjan julkaisut. Tavoitteena on pelastaa kaikki maailman elossa olevat naiset, sekä tappaa kaikki maapallon vallaneet alienit. Duken ääninäyttelijänä pelissä toimii edelleen Jon St. John. Pelille julkaistiin vuonna 2000 jatko-osa, .
Pelissä on yksin- ja moninpeli. Moninpelissä pystyy ottelemaan 1vs1 -deathmatch modissa laittamalla tietyn aikarajan päälle. Ajan loppuessa eniten tappanut voittaa. Moninpeliin on myös mahdollisuus laittaa yksinpelissä esiintyneitä "salapaikkoja" (), joista saa erilaisia peliä helpottavia tavaroita tai aseita.
"Time to Kill" sisältää lukuisia "pääsiäismunia". Pilat parodioivat kuuluisia elokuvia, mm. Evil Dead ja Monty Pythonin hullu maailma, sekä Paluu tulevaisuuteen -trilogiaa. Hyvänä esimerkkinä, Duken löytäessä vanhasta kaivoksesta rappeutuneen auton, joka on "Paluu tulevaisuuteen" -trilogiassa aikakoneena käytetty DeLorean DMC-12 -urheilumalli. Samassa kohdassa Duke kommentoi näkemäänsä sanomalla: ""McFly, anybody home?"", viitaten selkeästi trilogiassa päähahmona seikkailleeseen Marty McFlyhyn.
Peli alkaa introlla, jossa "Duke Nukem" ajaa moottoripyörällä pitkin Los Angelesin tyhjiä katuja. Hän ajaa "Bootylicious Strip Club" -nimiselle yökerholle. Kesken hauskanpidon, edellisistä Duke Nukem -peleistä tuttu "Pig Cop" -joukkio piirittää yökerhon, jolloin Duke aloittaa tulitaistelun. Videon aikana introkappaleena soi Stabbing Westwardin kappale "The Thing I Hate".
Alienit ovat tehneet vihamielisen invaasion maapallolle. Duke Nukem aloittaa maailmanpelastusoperation yksin, tavoitteenaan tuhota kaikki alienit ja kansoittaa maa uudelleen pelastamalla maailman kaikki naiset. Pelin ensimmäinen taso on suoraan jatkoa alussa nähtävälle introlle; Duke on strippi-klubin edessä ja alieneita alkaa ilmestyä joka puolelle kaupunkia. Pelissä on mukana myös loppuvastukset.
Superhappo
Superhappo tarkoittaa sellaista happoa, jonka happamuus on suurempi kuin 100-prosenttisella rikkihapolla. On olemassa vain muutamia yksinkertaisia superhappoja, kuten perkloorihappo, joiden konjugaattiemäs on rikkihapon konjugaattiemästä heikompi. Vahvempia happoja saadaan seostamalla joukkoon jotakin sellaista ainetta, joka on konjugaattiemästä sitovaa.
Vahvin tunnettu superhappo, fluoriantimonihappo, on 10 kertaa voimakkaampaa kuin 100-prosenttinen rikkihappo. Fluoriantimonihappoa saadaan lisäämällä fluorivetyhappoon HF fluoridi-ionin F sitojaksi antimonipentafluoridia SbF. Antimoni sitoutuu voimakkaasti fluoridi-ioniin, ja tuloksena saatu heksafluoroantimonaatti-ioni SbF ei sido vetyioneja takaisin. Siksi liuoksessa olevien vetyionien tehollinen konsentraatio pääsee nousemaan paljon suuremmaksi kuin missään tavallisessa happoliuoksessa. Tämä sitoo liuoksesta kaiken emäksisen, minkä takia superhappoja käytetään sellaisissa orgaanisissa reaktioissa, joissa on tarpeen saada estetyksi äärimmäisen emäsherkkiä karbokationeja reagoimasta.
Vahvimmat superhapot kykenevät protonoimaan jopa tyydyttyneitä alkaaneja, minkä vuoksi ne syövyttävät esimerkiksi kynttilänvahaa. Fluoriantimonihappo kykenee syövyttämään lähes kaikkea, ja sitä voidaankin käsitellä vain teflonilla päällystetyillä välineillä.
Leipzigin konservatorio
Leipzigin konservatorio (saksaksi "Hochschule für Musik und Theater „Felix Mendelssohn Bartholdy“ Leipzig") on Saksan vanhin konservatorio. Sen perusti Felix Mendelssohn Bartholdy vuonna 1843. Opettajakuntaan kuuluivat muiden muassa Mendelssohn itse, Robert Schumann, Ignaz Moscheles, Franz Brendel ja Carl Reinecke.
Konservatorion suomalaisia oppilaita ovat olleet mm. Filip von Schantz, Ernst Fabritius, Ilmari Krohn, Martin Wegelius, Robert Kajanus, Toivo Kuula ja Aarre Merikanto.
Rekisteröity parisuhde
Rekisteröity parisuhde on samaa sukupuolta olevan parin mahdollisuus rekisteröidä parisuhteensa ja antaa sille sitä kautta juridinen asema. Rekisteröidyllä parisuhteella on monia samankaltaisuuksia avioliiton kanssa, mutta sillä ei välttämättä kuitenkaan ole samoja juridisia oikeuksia kuin avioliitolla. Joissain maissa on laillistettu samaa sukupuolta olevien avioliitto, jolloin samaa sukupuolta olevia kohdellaan täysin samalla tavalla kuin heteroparejakin.
Suomessa on tällä hetkellä voimassa vuosina 2002–2017 solmittuja rekisteröityjä parisuhteita. Vuosina 2002–2017 solmittujen rekisteröityjen parisuhteiden oikeusvaikutukset ovat sellaiset kuin ne olivat parisuhdetta rekisteröitäessä. Käytönnössä erona on nimi ja se, etteivät nämä parit voi adoptoida ulkoisesti tai ottaa yhteistä sukunimeä. Parisuhteet voi muuttaa yhteisellä ilmoituksella avioliitoksi.
Maailman ensimmäinen rekisteröity parisuhde solmittiin lokakuussa 1989, kun suhteensa rekisteröi tanskalainen homojen oikeuksia ajanut pariskunta Axel ja Eigil Axgil.
Suomessa eduskunta hyväksyi lain rekisteröidystä parisuhteesta 28. syyskuuta 2001 äänin 99–84 ja laki astui voimaan 1. maaliskuuta 2002, josta lähtien samaa sukupuolta olevilla pareilla on ollut mahdollista rekisteröidä parisuhteensa. Suomessa parisuhteensa rekisteröineillä on osittain samat oikeudet kuin aviopareilla, kuten perimisoikeus, mutta ei oikeutta yhteiseen sukunimeen tai ulkoiseen adoptioon.
Suomessa eduskunta hyväksyi vuoden 2014 joulukuussa 166 851 kansalaisen allekirjoittaman kansalaisaloitteen avioliittolain muuttamisesta niin, että samaa sukupuolta olevat voisivat jatkossa solmia avioliiton. Avioliittolain muutoksiin liittyi myös se, että laki rekisteröidystä parisuhteesta kumotaan, ja lain aikana rekisteröidyt parisuhteet voidaan muuttaa avioliitoiksi parisuhteen osapuolien yhteisellä ilmoituksella sen jälkeen kun uusi avioliittolaki on voimassa.
Vuonna 2017 voimaan tulevan tasa-arvoisen avioliittolain kumoamiseksi aloitettiin keväällä 2015 uusi kansalaisaloite. Aloitteen allekirjoitti 106 195 henkeä. Tämä on yli lain vaatiman 50 000 nimeä, joten aloite eteni eduskunnan käsiteltäväksi. Muun muassa eduskunnan lakivaliokunnan puheenjohtaja Kari Tolvanen esitti epäilynsä siitä, että uusi aloite kumoaisi eduskunnan jo hyväksymän lainmuutoksen. Aloite hylättiinkin selvällä äänierolla.
Suomessa vuosittaiset parisuhteitten rekisteröimisen määrät liikkuivat 350:n paikkeilla ennen tasa-arvoisen avioliittolain säätämistä. Esimerkiksi niitä rekisteröitiin 333 vuonna 2014. Tilastokeskuksen mukaan rekisteröidyissä parisuhteissa eli vuonna 2012 yli 4500 suomalaista.
Michel Verne
Michel Jean Pierre Verne (3. elokuuta 1861 – 5. maaliskuuta 1925) oli ranskalainen kirjailija. Hän oli Jules Vernen poika.
Michel Verne meni naimisiin näyttelijän kanssa isänsä vastustuksesta huolimatta ja sai kaksi lasta. Myöhemmin isän ja pojan välit paranivat.
Ottokar I Přemysl
Ottokar Přemysl (n. 1155 – 15. joulukuuta 1230) oli Böömin kuningas 1198–1230. Hän oli kuningas Ladislaus II:n nuorempi poika Přemyslidien sukua. Hänen aikanaan Böömin kuninkuudesta tuli perinnöllinen.
Keisari Henrik VI tunnusti hänet Böömin hallitsijaksi 1192. Hänet kuitenkin syrjäytettiin pian hänen osallistuttuaan salaliittoon Saksan ruhtinaiden kanssa syrjäyttää Hohenstaufenit. Hyödyntäen Saksan sotaa Filip Svaabialaisen ja Welfin suvusta keisariksi valitun Otto IV:n välillä hän kuitenkin julisti itsensä uudelleen Böömin kuninkaaksi. Filip tunnusti arvonimen saadakseen tukea sotaan Ottoa vastaan.
Vuonna 1199 Ottokar hankkiutui eroon vaimostaan Meisenin Adelheidista ja nai Unkarin kuninkaan Bela III:n nuoren tyttären.
Vuonna 1200 kun Otto oli niskan päällä, Ottokar hylkäsi liitonsa Filipin kanssa ja julisti tukevansa Ottoa. Otto ja paavi Innocentius III tunnustivat hänet perinnölliseksi Böömin kuninkaaksi. Filip kuitenkin hyökkäsi Böömiin ja pakotti Ottokarin maksamaan sakkoa. Ottokar kääntyi taas Filipiä vastaan ja nuoren kuninkaan Fredrik II:n puolelle. Vuonna 1212 Fredrik antoi Ottokarille Sisilian kultaisen bullan, joka tunnusti Ottokarin ja perillisensä Böömin kuninkaiksi. Kuningas ei näin ollut enää keisarin nimitettävissä ja hänen täytyi osallistua vain lähellä Böömiä pidetyille valtiopäiville. Böömin kuninkaiden täytyi myös hankkia keisarille 300 ritaria henkivartijoiksi kun he menivät Roomaan paavin kruunattaviksi.
Vuonna 1226 Ottokar lähti sotaan Itävallan Fredrik II:sta vastaan, kun Fredrik pilasi naimakaupan, jolla Ottokarin tytär Agnes Böömiläinen olisi naitettu keisari Fredrik II:n pojalle Henrikille. Ottokar suunnitteli naittavansa tyttärensä myös Englannin Henrik III:lle, mutta keisari esti tämän, koska tiesi Henrikin vastustavan Hohenstaufeneita.
Lir
Lir oli irlantilaisessa mytologiassa meren jumala, ja jumalten heimon Tuatha Dé Danannin rohhkein mies. Hänen nimensä liittyy iirin sanaan "ler" – meri. Irlantilaisessa runoudessa sanonta "Lirin kentät" on meren aaltojen kenning. Hän oli Manannán mac Lirin isä ja Elathan poika. Lir on lähes Poseidonin kaltainen vetten hallitsija.
Walesissa meren jumalan nimi oli Llyr.
Taking Over
Taking Over on thrash metal -yhtye Overkillin toinen täyspitkä studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1987. Levyn musiikki on tyyliltään eeppisempää kuin debyyttialbumilla. Mahtipontisesta "In Union We Standistä" tehtiin yhtyeen ensimmäinen musiikkivideo. Overkill kiersi albumin julkaisun jälkeen Eurooppaa Helloweenin lämmittelybändinä.
Satava
Satava on saari ja kaupunginosa Turussa noin kuusi kilometriä keskustasta etelään. Saari sijaitsee Hirvensalon ja Kakskerran välissä ja sen asukasluku on 818 (2007). Satavassa on vakituisen asutuksen lisäksi runsaasti kesämökkejä sekä mm. Turun seurakuntayhtymän Heinänokan leirikeskus saaren länsikärjen Eerikvallassa. Saaren itäpäässä, Turusta Kakskertaan kulkevan tien varressa on Ekvallan yleinen uimaranta.
Satavan kaupunginosaan kuuluvat saaren lisäksi myös lähistöllä sijaitsevat saaret Kulho ja Järvistensaari.
Satava liitettiin osana Kakskerran kuntaa Turkuun vuonna 1968. Turun kaupunki on kaavoittamassa alueelle runsaasti lisää pientaloja.
Hannu Norjanen
Hannu-Markus Tapio Norjanen (s. 25. helmikuuta 1964 Mynämäki) on suomalainen kapellimestari ja kuoronjohtaja. Hän on toiminut Cantores Minores -poikakuoron johtajana vuodesta 2005. Samalla Norjanen toimii Cantores Minores -musiikkikoulun rehtorina sekä opettajana.
Norjanen lauloi itse Cantores Minores -kuorossa 1974–1980. Hän opiskeli pianon- ja urkujensoittoa Espoon musiikkiopistossa. Norjanen on valmistunut Sibelius-Akatemiasta urkuriksi (1990), kuoronjohtajaksi (1992) ja kapellimestariksi vuonna 1997 opettajinaan muun muassa Jorma Panula, Eri Klas, Leif Segerstam ja Atso Almila. Norjanen on opiskellut kuoronjohtoa myös Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa muun muassa Eric Ericsonin johdolla.
Norjanen on toiminut Amici Cantus -mieskuoron taiteellisena johtajana vuosina 1990–1997, Lappeenrannan kaupunginorkesterin johtajana vuosina 1998–2001, Suomen kansallisoopperan apulaiskapellimestarina vuodesta 1996, Tapiolan Kamarikuoron taiteellisena johtajana vuodesta 1998, Vaasan kaupunginorkesterin taiteellisena johtajana 1999–2006 ja Suomen Filharmonisen Kuoron taiteellisena johtajana 2003–2006. Lisäksi Norjanen on opettanut Sibelius-Akatemiassa.
Norjanen on johtanut myös monia oopperoita, kuten Mozartin "Taikahuilu", Donizettin "L’elisir d’amore", Puccinin "La Bohème" ja "Tosca" sekä Verdin "La traviata" ja "Falstaff".
Paul Niemisto
Paul Niemisto on amerikansuomalainen puhallinorkesterikapellimestari ja vaskisoittaja. Hän opettaa apulaisprofessorina Minnesotan osavaltion Northfieldin kaupungissa sijaitsevassa St. Olaf Collegessa.
Niemisto on vieraillut Suomessa sekä vaskisoittajana ja opettajana vuodesta 1980 lähtien. Vuonna 1990 hän perusti USA:n Keskilännen pohjoisosista rekrytoidun Ameriikan Poijat (Boys of America) vaskiseitsikon, jonka usealla soittajalla on suomalaiset sukujuuret. Yhtyeestä on tullut tärkeä suomalaisen seitsikkoperinteen vaalija ja se on laatuaan ainoa Suomen rajojen ulkopuolella. AP on levyttänyt neljä albumillista suomalaista seitsikkomusiikkia "Finnish Brass In America","Finnish Brass In America II (Connections Finnish)","Finnish Brass in America III (and The Tango Queens)" sekä "Finnish Brass in America 4 (Immigrants)" ja kiertänyt Suomessa myös kolmasti, 1992, 1995 ja 2000.
Niemisto sai 1999 Fulbright Senior Scholar -stipendin ja sen turvin hän tutki Suomen Sota-arkiston nuottimateriaaleja. Hänelle myönnettiin seuraavana vuonna Sotilasansioristi tunnustukseksi vuosikymmenien mittaisesta opetus- ja tutkimusrupeamastaan. Niemisto on julkaissut useita puhallinmusiikkiaiheisia tutkimuksia sekä Suomesta että Pohjois-Minnesotan suomalaisista siirtolaisista ja Minnesotan yliopistolle tehty väitöskirja käsitteli suomalaisia siirtolaispuhallinorkestereita.
Luettelo Böömin hallitsijoista
Tämä on luettelo Böömin hallitsijoista.
Vuosiluvut ovat vuoteen 972 summittaisia.
Nimi Venceslaus on , .
Suomen eOppimiskeskus
Suomen eOppimiskeskus ry on valtakunnallinen yhdistys, joka edistää verkko-opetuksen ja digitaalisten opetustoteutusten käyttöä, tutkimusta ja kehittämistyötä yrityksissä, oppilaitoksissa ja muissa organisaatioissa.
Yhdistyksen tavoitteena on luoda monimuotoisia toimintaedellytyksiä ja aktivoida jäseniä korkealaatuisten verkko-opetusratkaisujen kehittämiseen ja käyttöön. Yhdistys toimii verkko-opetusta toteuttavien, käyttävien ja kehittävien yhteisöjen ja henkilöiden yhteistyöfoorumina.
Yhdistys ei kilpaile alan muiden toimijoiden kanssa vaan pyrkii saamaan aikaan aitoa yhteistyötoimintaa, toimien samalla puolueettomana ja voittoa tavoittelemattomana e-osaamisen alan edistäjänä.
Suomen eOppimiskeskus ry tarjoaa jäsenilleen ajankohtaista tietoa e-oppimisen kehityksestä ja uusimmista suuntauksista sekä käyttökokemuksista alan parhaiden asiantuntijoiden voimin.
Suomessa yhdistys on verkostoitunut valtakunnalliseksi toimijaksi, jolla on alueellisia yhteistyökumppaneita ja kansainvälisiä kontakteja.
Suomalaisissa organisaatioissa eOppimiskeskus edistää tieto- ja viestintätekniikan monipuolista käyttöä asiakaspalvelussa, opetuksessa ja koulutuksessa, viestinnässä sekä työssä oppimisessa. Yksittäisille ihmisille eOppimiskeskus tarjoaa mahdollisuuden tutustua erilaisiin e-oppimisen muotoihin.
Suomen eOppimiskeskus julkaisee e-oppimisen alan jäsenlehteä, SeOppi-lehteä.
eEemeli-kilpailu on Suomen eOppimiskeskus ry:n vuosittain yhdessä yhteistyökumppaniensa kanssa järjestämä valtakunnallinen laatukilpailu, jossa etsitään parhaita digitaalisia oppimisratkaisuja. Kilpailuun voivat osallistua Suomessa toimivat yritykset sekä organisaatiot ml. yhdistykset ja oppilaitokset, jotka ovat tuottaneet oppimisen palvelun, toimintatavan tai tuotteen. Itse tuote voi olla globaali sovellus.
Kilpailun tavoitteena on kannustaa toimijoita luomaan ja kehittämään uusia e-oppimisratkaisuja sekä löytää uusia hyviä käytänteitä ja menestystarinoita. eEemeli-kilpailulla nostetaan esille digitaalisia oppimisratkaisuja sekä edistetään tuotteiden innovatiivisuutta ja laatua.
Kilpailu on järjestetty vuodesta 2002 lähtien. Kilpailulla on vuosittain vaihtuva teema.
SeOppi on ainoa e-oppimisen alalla ilmestyvä kotimainen jäsenlehti. Lehteä julkaisee Suomen eOppimiskeskus ry. Lehti tarjoaa ajankohtaista ja syventävää tietoa e-oppimisen uusista ilmiöistä, tuotteista ja ratkaisuista sekä niiden hyödyntämisestä. SeOppi-lehti kokoaa alan ammattilaiset, yritykset, yhteisöt sekä toimijat ja johdattaa e-oppimisen tiedon äärelle.
SeOppi ilmestyi ensimmäisen kerran lokakuussa 2003. Lehti ilmestyy 2-3 kertaa vuodessa.
Georgi Jeržemski
Georgi Jeržemski on venäläinen kapellimestari ja pedagogi, Pjotr Gribanovin opettaja. Hän on kirjoittanut orkesterinjohtamisen psykologiasta kirjan "Psychological Paradoxes of Conducting".
Pjotr Gribanov
Pjotr Gribanov on venäläinen kapellimestari ja pedagogi, Georgi Jeržemskin oppilas. Vuonna 1988 hän voitti Grand Prix -palkinnon Venäjän kansallisessa kapellimestarikilpailussa. Hän on ollut vuosina 1999–2006 Pietarin konservatoriossa orkesterinjohtamisen lehtorina ja on toiminut siellä Mihailovski-teatterin kapellimestarina. Vuodesta 2006 hän on toiminut Karagandan sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina Kazakstanissa.
Mihailovski-teatteri
Mihailovski-teatteri (), entinen "Musorgskin ooppera- ja balettiteatteri" tai "Pieni ooppera- ja balettiteatteri", on Pietarin toiseksi tunnetuin oopperatalo Mariinski-teatterin jälkeen. Teatterissa on kantaesitetty mm. Dmitri Šostakovitšin oopperat Nenä ja Mtsenskin kihlakunnan lady Macbeth sekä Sergei Prokofjevin Sota ja rauha. Teatterin kapellimestareina ovat toimineet mm. Kirill Kondrašin, Kurt Sanderling, Juri Temirkanov ja Pjotr Gribanov.
Marraskuussa 2011 Mihailovski-teatteri aiheutti pienen skandaalin Venäjän balettipiireissä nappaamalla henkilökuntaansa Moskovan Bolšoi-teatterin ykköstanssijat, Natalia Osipovan ja Ivan Vasiljevin.
Volkseigener Betrieb
Volkseigener Betrieb eli VEB ("kansan omistama laitos") on lyhenne, jota käytettiin Saksan demokraattisessa tasavallassa teollisuusyrityksistä. Se oli niiden juridinen muoto. Esimerkki VEB-yrityksistä oli VEB Automobilwerk Eisenach. Lyhenne liitettiin yrityksen varsinaiseen nimeen, ja sen puolesta piti kamppailla sosialistisen suunnitelmatalouden puitteissa suunnitelmien toteuttamiseksi vähintäänkin suunnitelmien mukaisesti. Vaikka niitä luonnehdittiin kansan omistamiksi, ne olivat valtion ja puoluejohdon alaisia, eikä niitä saanut myydä yksityisille. 1960-luvun lopulta alkaen niitä alettiin yhdistää kombinaateiksi.
Kun markkinatalous taas otettiin käyttöön Saksojen yhdistyessä, 8 000 VEB-yritystä ja kombinaattia yksityistettiin, ja samalla hävisi miljoonia työpaikkoja.
Venceslaus Pyhä
Venceslaus Pyhä (, , s. n. 907) oli Böömin ruhtinas 920-luvulla. Hänen isoisänsä Bořivoj I oli slaavien apostolien Pyhän Kyrilloksen ja Pyhän Metodioksen käännyttämä ja isänsä Vratislav I kasvatettu kristityksi, vaikka äitinsä Drahomíra olikin pakanaheimopäällikön tytär.
Venceslauksen isä kuoli hänen ollessaan lapsi ja hänet kasvatti kristitty isoäiti, pyhä Ludmila. Äidin kerrotaan vihoissaan kuristaneen pyhän Ludmilan. Venceslaus nousi ruhtinaaksi 18-vuotiaana ja karkotti äitinsä ja alkoi levittää kristinuskoa Böömiin. Hänestä tuli 929 myös Saksan Henrik Linnustajan alamainen.
Venceslaus kutsui pappeja Saksasta ja suosi latinalaista riittiä itäisen sijaan. Hän oli myös vannonut neitsyysvalan ja oli tunnettu hyveistään. Keisari Otto Suuri vahvisti hänen aatelisarvonsa.
Legendan mukaan Venceslauksen veli Boleslav murhasi hänet matkalla kirkkoon, luultavasti syyskuussa 929 tai 935. Ruumis paloiteltiin ja haudattiin murhapaikalle. Kolme vuotta myöhemmin Boleslav katui tekoaan ja siirsi pyhänjäännökset Pyhän Vituksen katedraaliin Prahaan. Reliikkien keräämispäivää muistellaan 27. kesäkuuta ja niiden translaatiopäivää 4. maaliskuuta. Venceslauksen murha- ja muistopäivä on 28. syyskuuta.
Tarinan mukaan Venceslaus uinuu Blaníkvuoren sisällä ritareineen ja on valmis puolustamaan maata vihollisten sitä uhatessa.
Euroopassa on olemassa alun perin saksankielinen mutta myös englanniksi käännetty joululaulu ""Hyvä kuningas Venceslaus"". Tätä laulavat kiertelevät lapsikuorot Englannissa jouluaattoiltana monien muiden laulujen ohella.
Matthew Broderick
Matthew Broderick (s. 21. maaliskuuta 1962) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimpia roolisuorituksiaan ovat olleet nimirooli elokuvassa "Vaihdetaan vapaalle, Ferris", Simban ääni "Leijonakuninkaan" englanninkielisessä versiossa, sotaelokuva "Glory" sekä komedia "Sähköputkimies".
Jo ennen elokuvauraansa Broderick sai menestystä Broadway- ja off-Broadway-näytelmissä New Yorkissa, kuten Horton Footen "The Widow Claire", Harvey Fiersteinin "Torch Song Trilogy" sekä Neil Simonin omaelämäkerrallinen "Brighton Beach Memoirs", josta Broderick sai ensimmäisen Tony-palkintonsa jo 21-vuotiaana. Toinen Tony tuli vuonna 1995 musikaalista "How to Succeed in Business Without Really Trying".
Broderick syntyi äitinsä puolelta juutalaiseen perheeseen. Hän on naimisissa näyttelijä Sarah Jessica Parkerin kanssa, ja heillä on kolme lasta.
Vuonna 1987 Matthew Broderick ja kyydissään ollut Jennifer Grey törmäsivät Pohjois-Irlannissa autollaan toiseen autoon, jossa olleet äiti ja tytär saivat surmansa. Broderick sai tapauksesta vain 175 dollarin sakon, mitä uhrien omaiset pitivät pöyristyttävänä.
Brabham
Motor Racing Developments Ltd., paremmin tunnettu nimellä Brabham, oli kilpa-auto- ja Formula 1 -talli.
Brabhamin perusti vuonna 1960 kaksi australialaista: kilpa-ajaja sekä F1-maailmanmestari Jack Brabham ja suunnittelija Ron Tauranac. Talli voitti neljä henkilökohtaista ja kaksi valmistajien mestaruutta 30-vuotisen historiansa aikana. Jack Brabhamin vuoden 1966 F1-mestaruus on yhä ainoa mestaruus, jonka on voittanut kuljettaja, jonka talli on kantanut kyseisen henkilön nimeä. Jack Brabham voitti tuon mestaruutensa 40-vuotiaana. Talli perustettiin Iso-Britanniassa ja se ajoi Iso-Britannian lisenssillä, vaikka sen henkilökunta oli lähes täysin australialainen ja uusiseelantilainen.
Brabham valmisti kilpa-autoja yli 500 kappaletta vuoteen 1970 mennessä. Brabhamin autot voittivat F1-mestaruuksien lisäksi mestaruuden Formula 2:ssa ja Formula 3:ssa. 1970- ja 1980-luvulla Bernie Ecclestonen omistuksessa talli toi Formula 1:een uusia keksintöjä kuten hiilikuitujarrut. 1980-luvulla tallin kuljettaja Nelson Piquet voitti kaksi mestaruutta. Jälkimmäinen mestaruus voitettiin ensimmäistä kertaa turboahdetulla moottorilla.
Frans Rasmussen
Frans Rasmussen (s. 1944 Aalborg Tanska) on tanskalainen kapellimestari ja pedagogi. Hän toimi Tanskan kuninkaallisen musiikkikorkeakoulun orkesterinjohdon professorina syksyyn 2005 asti. Hän oli EBUn vuoden 1986 kapellimestariehdokas. Vuodesta 1988 hän on ollut tiiviissä yhteistyössä säveltäjä György Ligetin kanssa.
Kalervo Kulmala
Kalervo Olavi Kulmala (s. 1. joulukuuta 1947 Helsinki) on suomalainen käyrätorvitaiteilija ja kapellimestari. Hän oli Sibelius-Akatemiassa puhallinmusiikin lehtorina ja opetti puhallinorkesterinjohtoa.
Kulmala on toiminut myös Puolustusvoimien sotilaskapellimestarikurssin puhallinorkesterinjohdon pääkouluttajana ja opettajana sekä Suomessa että muissa maissa. Hän on soittanut soolokäyrätorvea Radion sinfoniaorkesterissa ja toiminut kapellimestarina Kouvolan ja Vaasan kaupunginorkesterissa. Kulmala toimii Viron valtiollisen sinfoniaorkesterin soolokäyrätorvensoittajana ja käyrätorvensoiton professorina Viron musiikkiakatemiassa, EMTA-ssa, dosenttina Gustav-Mahler-nuoriso-orkesterissa vuodesta 1996 ja Simón Bolívar orkesterissa Venezuelassa vuosina 2000-2007 ja uudestaan vuodesta 2018.
Pertti Pekkanen
Pertti Väinö Juhani Pekkanen (s. 17. lokakuuta 1944) on suomalainen kapellimestari. Hän on toiminut myös Sibelius-Akatemian orkesterinjohdon professorina.
Pekkanen valmistui Sibelius-Akatemiasta 1972. Hän joutui ensimmäisen kerran Helsingin kaupunginorkesterin kapellimestariksi vuonna 1973, kun pääkapellimestari sairastui. Pekkanen toimikin seuraavat pari vuotta Helsingin kaupunginorkesterin apulaiskapellimestarina. Vuodet 1975–1987 Pekkanen oli Turun kaupunginorkesterin taiteellinen johtaja.
Suomen kansallisoopperassa Pekkanen on esiintynyt vuodesta 1985. Hän on johtanut mm. "Carmenin" ja "Pohjalaisia". Lisäksi Pekkanen on johtanut oopperoita Tampereen Oopperassa ja Savonlinnan Oopperajuhlilla.
Pekkanen on levyttänyt useiden suomalaisten orkestereiden kanssa. Einar Englundin 1. ja 2. sinfoniat käsittänyt albumi valittiin Vuoden levyksi. . Karita Mattilan kanssa levytetty joululevy myi platinaa vuonna 2003 .
Kodiakinkarhu
Kodiakinkarhu ("Ursus arctos middendorffi") on karhun eli ruskeakarhun suurikokoisin alalaji.
Kodiakinkarhu elää ainoastaan Kodiakinsaarella ja muutamalla pienemmällä lähisaarella eteläisessä Alaskassa. Suurimmat yksilöt voivat painaa 800 kilogrammaa, mutta yleisemmin uroksen paino on noin 400 kilogrammaa ja naaraat ovat kolmanneksen uroksia kevyempiä. Uroksen säkäkorkeus voi olla 150 senttimetriä, naaraan 120 senttimetriä. Pituus voi olla jopa kolme metriä kahdella jalalla seisten. Kodiakinkarhu muistuttaa ulkoisesti paljon Kamtšatkan ruskeakarhua ("Ursus arctos beringianus"), mutta sen turkki on vaaleampi.
Muiden ruskeakarhujen tapaan kodiakinkarhut ovat kaikkiruokaisia. Alkukesällä ne syövät lähinnä kasvisravintoa, kesällä ja syksyllä muun muassa kutemaan tulevaa lohta. Muiden ruskeakarhujen tapaan kodiakinkarhu nukkuu talviunta. Pennut, joita on kaksi tai kolme, syntyvät talvipesään tammi–helmikuussa. Kodiakinkarhu tulee sukukypsäksi viisivuotiaana ja lisääntyy sen jälkeen noin neljän vuoden välein. Elinikä on yleensä alle 20 vuotta, joskus 30.
Kodiakinkarhu on elänyt saarillaan eristyksissä muista karhuista noin 12 000 vuoden ajan. Kodiankinkarhuja on nykyisin noin 3 500. Kanta voi hyvin ja karhuja metsästetään vuosittain noin 180 yksilöä.
Hearthill
Hearthill oli suomalainen rockyhtye, joka perustettiin Helsingin Kontulassa. Laulaja, biisintekijä, Jussi Sydänmäen (J. Hearthill) luotsaama yhtye aloitti Kontu-Kerholla keväällä 1986 (Sydänmäki/Marko Mainelakeus-basso/Jama Löf-kitara/Marko Ek-rummut). Ja lähetti kaksi demoaan Rumba -lehden "Miettisen" -demopalstalle. Ensidemonsa ja keikkansa uudella kitaristilla (Samuli Laiho) bändi teki Sydänmäen palattua armeijasta kesällä 1987. Uusi kokoonpano (Sydänmäki/Mainelakeus/Laiho/Sasu Moilanen-rummut/ Ufo Mustonen - viulu) levytti debyyttiomakustannesinglen "Shake It Up/Yellow Trees" loppuvuonna 1987. 1988 helmikuussa yhtye löi läpi Tavastian yläkerran Backstage -klubin neljän illan kiinnityksellä. Toukokuussa yhtye julkaisi ensialbuminsa "Hearthill" (Pyramid), esiintyi kesällä rockfestivaaleilla, mm. Provinssirock päälava, ja oli vuoden tulokas, niin Soundi kuin Rumba -lehdissä. 1988 bassoon tuli Jukka Kiviniemi ja 1990 rumpuihin Heikki Tikka. Bändin aktiiviaika kesti vuoteen 1993, ja sinä aikana yhtye ehti keikkailla ulkomaita myöten ja levytti viisi albumia omaa tuotantoaan. 1995 -yhtye julkaisi "Lost Tune Fish" (Pyramid) -albumin, jonka kiertueen hoiti J. Hearthill Trio, sittemmin J. Hearthill Trinity (1996 -). Hearthill -miehistö (Sydänmäki/Laiho/Kiviniemi/Moilanen) soitti myöhemmin Soul Tattoossa (2003 - 2009). Sydänmäki ja Löf perustivat 2003 Hel-Gators -yhtyeen. Samuli Laiho, Ufo Mustonen, Sasu Moilanen ja Jussi Sydänmäki ovat julkaisseet suomenkielisiä sooloalbumeja. Hearthill kokoontui soittamaan 25-vuotisjuhlakeikan Tavastialla 2. elokuuta 2013. Mukana olivat kaikki eri kokoonpanoihin kuuluneet soittajat.
1. albumi:2. albumista lähtien:4. albumista lähtien:
William Paley
William Paley (heinäkuu 1743 – 25. toukokuuta 1805) oli englantilainen teologi ja kristillinen apologeetikko, utilitaristi ja filosofi. Hän on tullut tunnetuksi teoksestaan "Natural Theology" ja etenkin siinä esitetystä "kelloseppävertauksestaan", joka on eräs argumentti Jumalan olemassaolon puolesta.
Chris Barnes
Chris Barnes (s. 29. joulukuuta 1967) on yhdysvaltalainen death metal -laulaja, joka nykyään esiintyy perustamassaan yhtyeessä Six Feet Under.
Barnes oli myös Cannibal Corpsen perustajajäsen ja pääasiallinen sanoittaja yhtyeen neljällä ensimmäisellä albumilla "Eaten Back to Life", "Butchered at Birth", "Tomb of the Mutilated" ja "The Bleeding".
Chris Barnesin ura muusikkona alkoi yhtyeessä Tirant Sin vuonna 1986, ja vuonna 1987 hän teki ensimmäisen demonauhansa nimeltä "Legions of the Undead" yhtyeen Leviathan riveissä. Barnesin ura lähti nousuun, kun Cannibal Corpse perustettiin Buffalossa, New Yorkissa vuonna 1988.
Vuonna 1994 Chris Barnes erosi Cannibal Corpsesta musiikillisten ja henkilökohtaisten erimielisyyksien takia kesken Cannibal Corpsen viidennen studioalbumin nauhoitusten. Hieman aiemmin, vuonna 1993, Barnes oli perustanut sivuprojektina uuden yhtyeen Six Feet Under, jonka parissa Barnes ryhtyi työskentelemään täysipäiväisesti vuodesta 1995.
Laulajana Chris Barnesin tavaramerkiksi muodostui äärimmäisen matalasävyinen murinalaulu, jonka hän tuottaa sekä lavalla että studiossa ilman muita teknisiä apuvälineitä kuin usein käyttämänsä Shure SM58 -mikrofoni. Vaikka Barnes käyttää laulutekniikassaan erittäin syvää pallea- ja kurkkuääntä, useimmiten hän pyrkii silti artikuloimaan sanoitukset selkeästi.
Sanoittajana Chris Barnes on ollut kiistanalainen ja keskustelua herättävä. Cannibal Corpsen varhaiset sanoitukset olivat väkivaltaisia, seksuaalisia perversioita ja ääri-ilmiöitä käsitteleviä tunteenpurkauksia. Tämän vuoksi Cannibal Corpsen kolmen ensimmäisen albumin kappaleet olivat vuoteen 2007 saakka Saksassa julkisessa esityskiellossa sanoitustensa vuoksi, eikä Saksassa myytyjen Cannibal Corpsen albumien kansiin ole painettu lainkaan sanoituksia.
Six Feet Underin aikana Barnesin kirjoittamien sanoitusten aiheet ovat laajentuneet muun muassa yhteiskunnallisiksi kannanotoiksi yksilönvapauden rajoittamista, sotaa ja vallan väärinkäyttöä vastaan.
Chris Barnes on tunnustanut julkisesti polttavansa marihuanaa. Barnes on aktiivisesti puhunut myös kannabiksen laillistamisen puolesta.
Barnes suunnitteli alkuperäisen Cannibal Corpsen ja Six Feet Underin logon sekä vastasi Six Feet Underin "Warpath"-albumin kansitaiteesta.
Vuoden 2005 syksyllä Chris Barnes liittyi virallisesti suomalaiseen death metal -yhtyeeseen Torture Killer, joka sai alkunsa Six Feet Underin kappaleita soittavana coveryhtyeenä. Barnes muun muassa äänitti lauluraidat yhtyeen toiselle pitkäsoitolle "Swarm!", joka julkaistiin 24. helmikuuta 2006. Chris Barnes ilmoitti 31. tammikuuta 2008 jättäneensä Torture Killerin sopuisissa merkeissä.
Cannibal CorpseTorture Killer
Homeostaasi
Homeostaasi on tietyn systeemin sisällä vallitseva tasapaino. Termiä käytetään tavallisesti biologiassa tarkoitettaessa elimistön tai pienemmän systeemin tasapainoa. Elävän olennon homeostaasi säätyy erilaisten palautemekanismien avulla. Näitä ovat esimerkiksi erilaiset entsyymit, hormonit ja mekaaniset ärsykkeet.
Esimerkiksi ruumiinlämmön osalta ihmisen keho reagoi sekä omista toiminnoistaan johtuviin että ulkoisten lämpötilavaihteluiden aiheuttamiin vaihteluihin elimistön lämpötilassa. Iholla se tapahtuu muun muassa hikoilemalla ja ihokarvojen asennonmuutoksilla sekä sisäisesti ääreisverenkierron ja pulssin säätymisellä, jotta homeostaasi säilyisi. Pienemmässä mittakaavassa muun muassa solun lipidihomeostaasi tarkoittaa solun lipidien määrän aktiivista tasapainotusta solun organellien välillä ja niiden tarpeiden mukaan. Kolmas esimerkki homeostaasista on verensokerin tasapaino, jonka tunnetuin säätelevä tekijä on vereen haimasta erittyvä insuliini.
Sana homeostaasi tulee kreikankielen sanoista homois (sama) ja stasis (pysyvä). Käsitteen kehitti Walter Cannon vuonna 1932.
P Cygni -profiili
P Cygni -profiili on joidenkin kuumien ja kirkkaiden tähtien spektrissä näkyvä erikoinen intensiteettijakauma. Viivaprofiili on saanut nimensä erään kirkkaan sinisen muuttujan, P Cygnin mukaan, sillä se oli ensimmäinen tähti, jonka spektrissä näitä viivaprofiileja havaittiin.
P Cygni -profiili muodostuu tavallisesta absorptioviivasta, jonka vieressä, lyhyemmän aallonpituuden puolella, on nähtävissä voimakas emissioviiva. Emissioviiva syntyy kun tähti lämmittää sitä ympäröivää kaasua, joka tämän seurauksena alkaa itsekin hehkua. Emissioviiva edustaa samaa alkuainetta kuin vastaava absorptioviiva, mutta se on sinisiirtynyt hehkuvan kaasun suuren nopeuden vuoksi määrällä formula_1
formula_2,
missä formula_3 on vastaavan absorptioviivan aallonpituus, formula_4 kaasun liikkumisnopeus ja formula_5 valonnopeus. Miinusmerkki ilmaisee siirtymän olevan siniseen. Näin mittaamalla absorptioviivan ja emissioviivan välinen etäisyys, saadaan suoraan laskettua, kuinka suurella nopeudella tähdestä poistuu kaasua (ts. tähtituulen nopeus) ja viivan intensiteetistä kaasupilvessä olevan aineen määrä.
P Cygni -profiileja esiintyy etenkin CNO-syklin lopputuotteiden spektriviivoissa. (Tämä paljastaa, että emission synnyttävä aine on peräisin juuri tähdestä, eikä ole ympärillä muutoin lojuvaa ainetta!) Esiintyessään voimakkaina P Cygni -profiilit peittävät alleen heikompia absorptioviivoja ja näin vaikeuttavat tähden kemiallisen koostumuksen ja mahdollisesti jopa spektriluokan tunnistamista.
P Cygni -profiileja esiintyy vain tilanteissa, joissa tähteä koossapitävän gravitaation ja tähden energiantuoton välillä on paha epäsuhta eli säteilynpaine saa puhallettua tähden ainetta ympäröivään avaruuteen suuria määriä. Tästä syystä profiili on esiintyessään aina merkki tähden ulko-osien epävakaudesta.
P Cygni -profiilit ovat tyypillisiä elinkaarensa loppuvaiheessa oleville tähdille, kuten O-luokan ylijättiläisille, Ofpe/WN9-tähdille sekä kirkkaille sinisille muuttujille.
Joskus tähden spektrissä voi näkyä myös P Cygni -profiili, jossa emissioviiva on punasiirtynyt absorptioviivaan nähden. Tällaista löydöstä kutsutaan käänteiseksi P Cygni -profiiliksi (engl. "inverse P Cygni profile"). Ilmiö johtuu ympäröivän kaasun virtauksesta tähden pinnalle ja se on tavallisimmin havaittavissa vasta muodostumassa olevien tähtien spektrissä.
Phone Booth
Phone Booth on Joel Schumacherin ohjaama elokuva vuodelta 2002. Se kertoo miehestä, joka joutuu ansaan puhelinkioskiin tarkka-ampujan uhatessa hänen henkeään. Elokuvassa päärooleja esittävät Colin Farrell, Kiefer Sutherland, Katie Holmes, Radha Mitchell ja Forest Whitaker.
Arman Alizad
Arman Alizad (s. 12. tammikuuta 1971 Teheran) on iranilaissyntyinen suomalainen vaatturi, toimittaja, tuottaja ja juontaja.
Vuonna 2014 Alizad palkittiin Kultainen Venla -gaalassa parhaana televisioesiintyjänä ja hänen televisiosarjansa "Arman ja viimeinen ristiretki" parhaana reality-ohjelmana. Vuonna 2015 hän voitti yleisöäänestyksessä parhaan televisioesiintyjän palkinnon.
Alizadin perhe muutti Iranista islamilaisen vallankumouksen puhjettua vuonna 1979 Yhdysvaltoihin ja sieltä Suomeen, jossa perheen isovanhemmat asuivat. Alizad on uskonnoltaan bahai isänsä mukaan ja hänen äitinsä oli kristitty. Alizadin isä työskenteli Iranissa Philips Lightingin toimitusjohtajana ja myöhemmin Philipsin Suomen tytäryhtiössä. Alizad kirjoitti ylioppilaaksi Etelä-Tapiolan lukiosta vuonna 1989.
Alizad valmistui vaatturikoulusta 1992, minkä jälkeen hän työskenteli räätäli Jouni Korhosen oppilaana. Oltuaan neljä vuotta Korhosella töissä palkatta Alizad pääsi Matti Hampaalan oppipojaksi. Hän suoritti Hampaalan kannustamana 1997 mestarikokeen, jonka läpäistyään hänestä tuli 26-vuotiaana yksi Suomen kaikkien aikojen nuorimmista vaatturimestareista. Arman Alizad oli 1990-luvulla toinen Suomessa valmistuneista, liikettä harjoittavista vaatturimestareista. Toinen oli hänen oppimestarinsa Matti Hampaala.
Alizad on työskennellyt ystävänsä Sonja Raassinan kanssa avaamassaan tilauspukimo PukuStudiossa, joka on erikoistunut naisten ja miesten tilausvaatteisiin.
Vuonna 2001 Alizad siirtyi MoonTV:lle tuottamaan ja juontamaan omaa muotiohjelmaa "Dresscode", jota hän teki yli kaksi ja puoli vuotta. Arman Alizad tuotti ja juonsi myös muita ohjelmia. Ensimmäisen MoonTV:n tehtyä konkurssin Alizad on työskennellyt Subtv:n ja Nelosen ohjelmien parissa, tehnyt "Unisex"-ohjelmaa MTV3-kanavalla, toteuttanut Armanin Applikaationurkka-ohjelman vuonna 2010 uudestaan aloittaneelle MoonTV:lle ja toiminut tyylikolumnistina bisnes.fi- ja Ekonomi-lehdissä. Alizadilla on myös ollut hyvin pieni cameorooli "Salatuissa elämissä". Vuonna 2009 maaliskuussa Jimillä alkanut ohjelma "Kill Arman" on matkailuohjelma, jossa Alizad matkaa tapaamaan taistelulajien mestareita ympäri maailman ja kamppailemaan heitä vastaan.
Alizadin matkailuohjelma "Arman ja viimeinen ristiretki", jossa hän tutustuu elämään maailman vaarallisimmilla ja köyhimmillä alueilla, nähtiin Jimillä syksyllä 2013. Sarjan toinen tuotantokausi nähtiin syksyllä 2015 samalla kanavalla.
Alizad valittiin Speakersforumin Vuoden Puhujaksi 2011.
Alizadilla on kolme lasta liitosta Emilia Järvisen kanssa. Pariskunta erosi vuonna 2015.
"Arman LIVE," Alizadin oma suorana lähetettävä tunnin mittainen talkshow, alkoi Nelosella syyskuussa 2016.
Point Theatre
Point Theatre ( ja alkuperäiseltä nimeltään The Point Depot) on konserttiareena North Wall Quayssa Dublinissa, Irlannissa. Siellä on enimmillään 8500 istumapaikkaa, mikä tekee areenasta yhden Irlannin suurimmista.
Rakennus oli aikaisemmin rautatievarikko, mistä se saikin alkuperäisen nimensä. Se muutettiin konserttisaliksi ja avattiin uudenvuodenaattona 1989, jolloin U2 piti uudistetun rakennuksen ensimmäisen konsertin.
Pointista tuli tunnettu paikka sadoille miljoonille TV-katsojille, kun siellä järjestettiin Euroviisut vuosina 1994, 1995 ja 1997, mikä teki siitä ainoan rakennuksen, jossa kilpailu on pidetty kolme kertaa.
Point oli myös ensimmäinen paikka, jossa esitettiin Riverdance, kun se oli vuoden 1994 Euroviisujen väliaikaesitys.
Vuoden 1999 MTV Europe Music Awards järjestettiin myös siellä.
Onnettomuus kohtasi teatteria Smashing Pumpkinsin konsertissa toukokuussa 1996, kun 17-vuotias Bernadette O'Brien murskautui kuoliaaksi väenpaljoudesta johtuen.
Jos ja vain jos
Jos ja vain jos (lyhennys: joss) on konnektiivi eli looginen yhdistäjä, jota käytetään logiikassa ja sitä soveltavilla aloilla kuten matematiikassa ja filosofiassa. Sitä käytetään ilmaisemaan, että yhden loogisen lauseen totuusarvo riippuu toisesta lauseesta niin, että toinen lause on toisen välttämätön ja riittävä ehto.
Lause "P jos ja vain jos Q" ilmaistaan toisinaan myös muodossa "P täsmälleen jos Q", "P on ekvivalentti Q:n kanssa". Tietotekniikassa tästä käytetään usein muotoa "eksklusiivinen ei-tai" tai "eksklusiivinen NOR". Lauseen ilmaisemiseen käytetään erilaisia, usein samaa tarkoittavia symboleja: P↔Q, P⇔Q ja P≡Q.
Luonnollisen kielen kannalta tätä lausetta tarvitaan, sillä normaalissa kielenkäytössä "jos" on useimmiten inklusiivinen: "Liisa syö hänelle annetun kakun jos hänelle tarjotaan suklaakakku" tarkoittaa että Liisa syö varmasti hänelle tarjottuja suklaakakkuja, mutta ei sulje pois vaihtoehtoa, että Liisa syö "myös" kirsikkakakkuja jos niitä hänelle tarjotaan. "Liisa syö hänelle annetun kakun jos ja vain jos hänelle tarjotaan suklaakakku" taas tarkoittaa, että jos Liisalle tarjotaan kakku, hän syö sen "vain ja ainoastaan" jos se on suklaakakku.
Vakhtang Jordania
Vakhtang Jordania (; 9. joulukuuta 1942 Tbilisi, Neuvostoliitto – 4. lokakuuta 2005 Broadway, Virginia, Yhdysvallat) oli georgialainen kapellimestari. Hän opiskeli orkesterinjohtoa Leningradin konservatoriossa ja voitti vuoden 1971 Herbert von Karajan -kapellimestarikilpailun. Tämä auttoi häntä luomaan uran Neuvostoliitossa.
Vuonna 1983 Jordania loikkasi länteen Suomen kautta tyttöystävänsä Viktoria Mullovan kanssa ja sai turvapaikan USA:sta. Hänen ensimmäinen kiinnityksensä lännessä oli Chattanoogan sinfoniaorkesteri. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen hän johti myös Venäjällä, Georgiassa ja Ukrainassa, jossa hänet nimitettiin Harkovan filharmonisen orkesterin elinikäiseksi ylikapellimestariksi.
Vakhtang Jordanian kunniaksi on perustettu myös kapellimestarikilpailu, joka käytiin viisi ensimmäistä kertaa Harkovassa, mutta Jordanian kuoleman jälkeen siirrettiin Chattanoogaan. Vuonna 2006 kilpailussa sijoittui kolmanneksi suomalainen Sasha Mäkilä.
Johan Djourou
Johan Djourou (s. 18. tammikuuta 1987 Norsunluurannikko) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja, oikea laitapuolustaja tai puolustava keskikenttäpelaaja.
Djourou edustaa Bundesliigan HSV:tä. Hän siirtyi Arsenaliin vuonna 2003 edustettuaan sitä ennen sveitsiläistä Etoile Carougea. Arsenal vuokrasi Djouroun heinäkuussa 2013 HSV:hen.
Djourou pelaa myös Sveitsin maajoukkueessa, ja hän oli mukana vuoden 2006 MM-kisoissa Saksassa sekä vuoden 2008 EM-kisoissa, joita Sveitsi isännöi Itävallan kanssa.
Eurovision laulukilpailu 1999
Eurovision laulukilpailu 1999 oli järjestyksessään 44. Eurovision laulukilpailu ja se järjestettiin 29. toukokuuta 1999 Usshishkin Hallissa International Convention Centressa Jerusalemissa, Israelissa. Juontajina toimivat Yigal Ravid, Dafna Dekel ja Sigal Shahamon. Tämä oli toinen kerta, kun kilpailu järjestettiin Euroopan ulkopuolella. Kilpailun voitti Ruotsin Charlotte Nilsson kappaleella "Take Me To Your Heaven" (alkuperäinen nimi: "Tusen och en natt") ja toi Ruotsille neljännen voiton. Kyseessä oli myös maan viimeisin voitto 13 vuoden ajan aina vuoteen 2012 asti.
Tänä vuonna jätettiin pois sääntö, jonka mukaan jokaisen maan tulisi laulaa yhdellä virallisista kielistään, ja päätettiin että tulevasta viisuvuodesta lähtien Ranska, Saksa, Espanja ja Iso-Britannia suurimpina maksajina saisivat osallistua joka kerta. Orkesteria ei enää vaadittu järjestäjämaalta. Israel jätti sen pois, mikä tarkoitti sitä että ensimmäistä kertaa kaikki kilpailijat esiintyisivät taustanauhan kanssa. Kaksinkertainen voittaja Johnny Logan kritisoi uutta sääntöä ja sanoi Euroviisujen muuttuneen karaokeksi.
Voittajasuosikki oli Islanti, jonka ainoana suurena vastustajana pidettiin Kyprosta, joka kuitenkin sai lopulta vain kaksi pistettä Isolta-Britannialta. Lopussa kilpailivat keskenään Islanti, Kroatia, Saksa ja Ruotsi, joista Islanti johti äänestystä suurimman osan ajasta. Bosnia ja Hertsegovinan äänet lopulta ratkaisivat, kun he antoivat Ruotsille 12 pistettä eikä yhtään Islannille.
Väliaikaesiintyjä oli edellisen vuoden voittaja Dana International. Hän esitti kappaleen "Free", joka oli kiistanalainen Israelissa sanoitustensa vuoksi. Kilpailun lopuksi kaikki esittivät yhdessä Israelin vuoden 1979 Euroviisujen voittajakappaleen "Hallelujah".
Suomi jätti tämän kisan väliin huonon pistekeskiarvon takia, saman teki Kreikka, Slovakia, Makedonia, Romania ja Sveitsi, lisäksi vapaaehtoisesti pois jäänyt Unkari päästi Portugalin mukaan kisaan.
Puhelinäänestys oli käytössä suurimmassa osassa osallistujamaista. Raateja käyttivät Liettua, Turkki, Irlanti ja Bosnia-Hertsegovina.
Mukaan vuoden 1999 Euroviisuihin pääsi tämän listan 17 parasta maata. Keltaisella taustavärillä on merkitty kilpailusta jäähylle joutuneet maat. Lisäksi Unkari jäi vapaaehtoisesti pois, ja jos maa ei olisi tehnyt niin, Portugali olisi joutunut jäämään pois. Vuoden 1998 voittaja Israel oli automaattisesti mukana vuoden 1999 kisassa, se on merkitty hopeisella taustavärillä. Taulukossa eivät ole vuoden 1998 kisasta jäähyllä eikä vapaaehtoisesti poissa olleet maat. Kaikki vuoden 1998 kisasta pois joutuneet maat palasivat tänä vuonna Venäjää lukuun ottamatta. Sen sijaan Liettua teki paluun kilpailuun. Pistekeskiarvot on laskettu laskemalla kunkin maan pistemäärät vuosilta 1994–1998 yhteen ja jakamalla summa maan osallistumiskertojen määrällä niinä viitenä vuotena. Latvian oli tarkoitus debytoida vuoden 1999 kilpailussa, mutta ei lopulta tehnyt niin, niinpä Portugali pääsi sen ansiosta mukaan.
Hotel Gothia Towers
Hotel Gothia Towers on hotelli Göteborgin kaupungissa Länsi-Götanmaalla Ruotsissa. Ruotsalaisessa tähtiluokituksessa hotelli on neljän tähden arvoinen.
Hotelli koostuu kahdesta tornitalosta. Itäinen torni, Gothia East Tower, valmistui vuonna 1984, ja se uudistettiin täydellisesti vuonna 1997. Se on 63 metriä korkea, ja siinä on 18 kerrosta. Läntinen torni, Gothia West Tower, otettiin käyttöön vuoden 2001 maaliskuussa. Se on 75 metriä korkea, ja siinä on 23 kerrosta.
Hotel Gothia Towers on Svenska Mässan -säätiön omistuksessa. Hotelli on myös WorldHotels-ryhmän jäsen.
Westvleteren
Westvleteren on belgialaisen Brouwerij Westvleterenin valmistamien trappist-oluiden tuotemerkki. Munkit Mont des Catsin luostarista perustivat "Sint-Sixtusabdij van Westvleterenin" () luostarin vuonna 1831 Westvleteriniin Länsi-Flanderiin yhdeksän kilometriä Ranskan rajasta. Oluenvalmistus alkoi vuonna 1839. Westvleterinin munkit perustivat vuonna 1850 "l'Abbaye Notre-Dame de Scourmontin" luostarin, joka tunnetaan Chimay-oluistaan ja -juustoistaan. Vuonna 1946 Sint-Sixtusabdijin luostari antoi oluenpanolisenssin St. Bernarduksen panimolle, kunnes munkit päättivät vuonna 1992 aloittaa oluenvalmistuksen itse uudelleen.
Vaikka makuasiat ovat varsin henkilökohtaisia, monet tunnetut olutasiantuntijat ovat listanneet Westvleteren-oluet henkilökohtaisiksi suosikeikseen. Suositut oluita arvostelevat verkkosivustot, kuten Beeradvocate.com ja Ratebeer.com, listaavat Westvleteren 12 -oluen maailman parhaaksi olueksi.
Westvleteren-oluiden mainetta on lisännyt myös niiden vaikea saatavuus. Koko panimon vuosituontato on vain 4 750 hehtolitraa (esimerkiksi koko Suomen päivittäinen oluenkulutus on noin 1 100 hehtolitraa) .
Virallisesti Westvleteren-olutta voi ostaa vain suoraan panimolta. Panimo myy oluttaan vain yksityishenkilöille sillä ehdolla, että olutta ei myydä eteenpäin. Ainoa paikka, jossa olutta myydään luvallisesti paikan päällä kulutettavaksi, on panimoa vastapäätä sijaitseva "In de Vrede" -niminen kahvila. Olutta sai myös muutamista Brysselin olutkaupoista marraskuussa 2017. Jotkut olutravintolat ovat saaneet olutta rajoitetusti listoilleen: esimerkiksi Suomessa Oluthuone Kaisla sai pienen erän Westvleterenin 12 -olutta myytäväkseen loppuvuodesta 2012, ja helsinkiläisestä Olutravintola Leijuvasta Lahnasta sekö Tampereen Hervannassa sijaitsevasta Pub Kultaisesta apinasta kyseistä olutta on saanut vielä vuoden 2014 puolella.
Westvleteren-oluita on kolmea eri tyyppiä:
Aiemmin valmistettiin nimellä "6" punaisella korkilla 6,2 % olutta. Tämän ja neljäprosenttisen dubbelin (joka oli munkkiveljien pöytäolutta eikä ollut saatavilla kaupallisesti) korvasi blond vuonna 1999.
Kaikki oluet myydään pullotettuina puisissa koreissa. Vuodesta 1945 lähtien Westvleteren pulloissa ei ole ollut myytäessä etikettiä. Kaikki belgialaisen lainsäädännön vaatimat tiedot on painettu olutpullojen kruunukorkkeihin. Korkeissa olevan vähäisen tilan vuoksi Westvleteren oluet ovat ainoita trappist-oluita, joissa ei ole virallista trappist-logoa.
Oluen tuotannosta 15 % on blondea, 35 % 8:aa ja loput 12:ta. Noin neljännes tuotannosta myydään In de Vredessä, loput luostarin portin myymälästä.
Sinfonia nro 5 (Prokofjev)
Sergei Prokofjevin sinfonia nro 5 B-duuri op. 100 valmistui vuonna 1944. Se sai ensiesityksensä Moskovan konservatorion salissa 13. tammikuuta 1945. Esityksen soitti säveltäjän itsensä johtama Neuvostoliiton valtion sinfoniaorkesteri.
Sergei Prokofjevin viides sinfonia on neliosainen:
Sankt Pauli kyrka
Sankt Pauli kyrka on kirkko Göteborgin kaupungissa, Länsi-Götanmaalla, Ruotsissa. Se on rakennettu vuosina 1880–1882. Sen suunnitteli arkkitehti Adrian Pettersson ja se vihittiin käyttöön 15. tammikuuta vuonna 1882.
Kirkkoa on uudistettu ja entisöity laajalti vuosina 1916–1917, 1941 sekä 1969-1970. Kirkon torni kohoaa 46 metrin korkeuteen. Itse kirkko on pituudeltaan 36 metriä pitkä ja 23 metriä leveä.