Turner Ashby
Turner Ashby Junior (23. lokakuuta 1828 – 6. kesäkuuta 1862) oli konfederaation ratsuväen prikaatikenraali Yhdysvaltojen sisällissodassa. Hän saavutti mainetta Thomas J. "Stonewall" Jacksonin ratsuväenkomentajana Shenandoah Valleyssä ja olisi voinut olla kaikkein kuuluisimpia ratsuväenkenraaleja, ellei olisi kaatunut taistelussa vuonna 1862.
Ashby syntyi "Rose Bank"-tilalla Fauquier Countyssä Virginiassa, Turner Sr:ille ja Dorothea Green Asbhylle. Hänen isänsä kuoli kun hän oli lapsi, ja hänen äitinsä kasvatti hönet. Myöhempinä vuosina hän osti asunnon lapsuudenkotinsa läheltä ja nimesi sen Wolfe’s Cragiksi. Hänen isänsä Turner Ashby oli taistellut everstinä vuoden 1812 sodassa ja isoisänsä Jack Ashby palveli kapteenina Yhdysvaltojen vapaussodassa.
Ashby perusti 20-vuotiaana ratsuväenkomppanian nimeltään Mountain Rangers, joka sulautui Virginian miliisiin 1859 seurauksena John Brownin ryöstöretkestä Harpers Ferryyn; he olivat vartiopalveluksessa Charles Townissa Brownin oikeudenkäynnin ja teloituksen aikana. Ashby väitti että sisällissota alkoi todellisuudessa John Brownin kapinasta. Ashby oli innokas politiikan seuraaja, ja haki osavaltion lainsäätäjäksi, mutta Whiginä (vähemmistöpuolue Fauquier Countyssä) ja Henry Clayn seuraajana jäi valitsematta. Sisällissodan alkamisen jälkeen, vaikkakin hän ei kannattanut eroamista Unionista, kun alkoi olla ilmiselvää että Virginia eroaisi, hän suostutteli kuvernööri John Letcherin käskemään miliiseja kaappaamaan liittovaltion asevaraston Harpers Ferryssä. Kun ero julistettiin, Ashby teki siirtonsa, mutta Yhdysvaltain joukot polttivat suurimman osan varaston rakennuksista ja 15.000 pienasetta ennen kuin hän saapui.
Harpers Ferryssä Ashby nimitettiin eversti Stonewall Jacksonin komentoon, ja sai tehtäväkseen vahtia kahlauspaikkoja Potomac-joella ja siltoja Harpers Ferrystä Point of Rocksiin Marylandiin. Hänen komentonsa auttoi Marylandin miehiä, joilla oli sympatiaa konfederaatiolle ylittämään joen Virginiaan ja he häiritsivät junaliikennettä Baltimoren ja Ohion rautateillä ja laivaväylää Chesapeakeen ja Ohion kanaaliin. Ashby kärsi henkilökohtaisen menetyksen, kun hänen veljensä Richard kaatui taistelussa Unionin partiota vastaan Potomacin varrella kesäkuussa 1861. Ashby, vakuuttuneena siitä että hänen veljensä oli seivästetty pistimellä kun tämä halusi antautua, kun hänellä oli tilaisuus tutkia hänen ruumiinsa, alkoi vihata pohjoisvaltiolaisia ja halusi kostoa.
23. heinäkuuta 1861 prikaatikenraali Joseph E. Johnston nimitti Ashbyn everstiluutnantiksi lieutenant 7. Virginian ratsuväkeen. Rykmentinkomentajan sairauden vuoksi, Ashbyllä oli vaikutusvaltaa puoleen rykmenttiin, mitä hän hohti erikseen, ja kun komentaja erosi helmikuussa 1862, Ashby sai rykmentin komennon 12. maaliskuuta. Ashby järjesti ensimmäisen konfederaation hevosvetoisen tykistön, nimeltään Chewin patteri, osaksi rykmenttiään. Hänen rykmenttinsä ei ottanut osaa ensimmäiseen Bull Runin taisteluun, mutta hän auttoi konfederaation asemaa suojaamalla kenraalimajuri Joseph E. Johnstonin liikkeitä Manassasin alueella. Unioni oli toivonut että kenraalimajuri Robert Patterson olisi lävistänyt Johnstonin voimat, mutta Ashbyn suojaus antoi Johnstonin liikkua vapaasti ilman Pattersonin väliintuloa.
Keväällä 1862, 7. Virginia oli saavuttanut 27 jalkaväki- ja ratsuväkikomppanian koon, mikä oli paljon suurempi kuin tavallinen sisällissodan rykmentti. Stonewall Jackson Shenandoah Valleyn komentaja, yritti korjata tilanteen riisumalla Ashbyn ratsuväenjoukoistaan käskien ne auttamaan kahta jälkaväkiprikaatia. Ashby uhkasi erota protestiksi ja Jackson perääntyi. Jackson jatkoi Ashbyn mahdollisen prikaatikenraaliksi ylentämisen vastustamista kurin ja muodollisen sotilaskouluksen puutteen vuoksi. Siitä huolimatta hänen ylennyksensä meni läpi 23. toukokuuta 1862, vaikka konfederaation kongressi ei vahvistanut sitä muodollisesti ennen kuin hän kuoli kesäkuussa.
Ashbystä tuli säväyttävä hahmo, jota monet kutsuivat "konfederaation mustaksi ritariksi" . Hän ratsasti tavallisesti hevosilla, jotka olivat tavallisesti valkoisia tai kokonaan mustia.
Ashbyn tarmokas tiedusteli ja suojaaminen olivat vahvoja tekijöitä Stonewall Jacksonin legendaarisen Valley-sotaretken onnistumiseen Shenandoahin laaksossa 1862. Kuitenkin oli hetkiä jolloin Ashby petti Jacksonin. Ensimmäisessä Kernstownin taistelussa, Jackson hyökkäsi perääntyvää Unionin kuljetusta vastaan, jonka Ashby oli arvioinut neljäksi jalkaväkirykmentiksi, Jacksonin voimien veroiseksi kooltaan. Se osoittautui kokonaiseksi 9.000 miehen divisioonaksi ja Jackson joutui perääntymään. Ensimmäisessä Wincherin taistelussa kun Unionin joukot Nathaniel P. Banksin komentamina vetäytyivät, Ashby epäonnistui estämään heidän perääntymistään, koska hänen miehensä ryöstivät kaapattuja vankkureita. On mahdollista että Unionin joukot olisivat tuhottu kokonaan, ellei olisi tapahtunut tätä ylenkatsomista tai kurin puutetta.
Kun Jacksonin armeija perääntyi John C. Frémontin suurempien joukkojen paineessa liikkuen Harrisonburgista kohti Port Republicia, Ashby komensi jälkivartiota. 6. kesäkuuta 1862, lähellä Harrisonburgia, 1. New Jerseyn ratsuväki hyökkäsi Ashbyn asemiin Good's Farmilla. Vaikka Ashby voitti ratsuväen hyökkäyksen, seuraava jalkaväenhyökkäys aiheutti hänen hevosensa ampumisen, ja Ashby johti hyökkäystä eteenpäin jalkaisin. Muutaman askeleen jälkeen häntä ammuttiin sydämen läpi, mikä tappoi hänet välittömästi. (Laukauksen ampuja on hävinnyt historiaan. 13. Pennsylvanian reservijalkaväen eli "Bucktailsit" ottivat kunnian ampimisesta, mutta jotkut todisteet viittavaat omien tuleen.) Hänen viimeiset sansnsa olivat "Eteenpäin urheat mieheni!" Hänet oli ylennetty prikaatikenraaliksi vain 10 päivää ennen kuolemaansa.