hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Aatra
Aatra (oatra, uatra) on savolainen nimitys käytöstä pois jääneelle, itäeurooppalaista alkuperää olevalle, maanmuokkaukseen käytetylle auralle. Välineen karjalainen nimitys on atra. Aatraa käytettiin 1900-luvun alkupuoliskolla Suomessakin, sillä varsinkin Itä-Suomen kevyet ja kiviset maat olivat sopivia kohteita aatran käytölle. Hiekkapitoisessa maassa atra on joutuisa ja kivet sillä on helppo kiertää tai ylittää. Savimaiden muokkaukseen se soveltuu huonosti. Lisäksi aatraa käytettiin kaskiviljelyssä. Perunan viljelyksessä atraa käytettiin 1960–1970-luvuille saakka.
Aatra on maataloustyökaluna kehittynyt todennäköisesti kaksihaaraisesta- eli kaksikyntisestä maataloustyökalusta. Suomessa aatroja on ollut varsin moninaisia, mutta niissä on kaikissa kuitenkin kolme perusrakenteen osaa:
Keskeistä roolia rakenteessa näyttelee "hanko" eli "perä"; karjalaisten atrassa saarat, joka on varsinaisesti maata muokkaava osa. Se oli joko yksi- tai kaksiosainen. Yksiosaisena kyntöosan runkona on lankku, jonka kylkiin vantaat on kiinnitetty ja kaksiosaisena lankku on veistetty alapäästään kaksihaaraiseksi ja vantaat on pantu haarojen kärkiin.
Vetämistä varten savolaisten aatrassa on "aisat", karjalaisten atrassa ojat. Vetojuhtana käytettiin hevosta joko luokkiin tai pelkkiin länkiin valjastettuna. Aatran kolmas osa on "kurki" eli sarvet, joista ohjattiin muokkauksen suuntaa ja syvyyttä.
Aatrat voidaan muotonsa puolesta jakaa kahteen erilaiseen ryhmään. Ensimmäiseen ryhmään kuuluvat "paloaatrat" eli "kaskurit", joiden perä kyntää pystysuorassa asennossa, ja niistä puuttuu "luotin" eli maata kääntävä osa eli niillä ei kynnetä vakoja, vaan ennemminkin sekoitetaan maata. Paloaatroista on kehittynyt "peltoaatra", jossa perä on eteenpäin käyrä ja sillä voidaan muokata maata syvemmältä. Nämä atrat on varustettu maata kääntävällä "luottimella", jolloin niiden kynnöksen muodostuu vakoja.
Länsi-Suomessa aatra tunnetaan nimellä "sahra". Siitä käytetään myös viralliseksi sepitettyä nimitystä "hankoaura". Karjalaisalueilla tämän kyntövälineen nimenä on yleensä atra (adra, adru, adr).
Colin Friels
Colin Friels (s. 25. syyskuuta 1952) on Skotlannissa syntynyt, mutta Australiassa uransa luonut näyttelijä.
Friels muutti perheineen Australiaan vuonna 1963 ja valmistui National Institute of Dramatic Artista vuonna 1976. Yksi hänen suurimmista menestyksistään oli päärooli elokuvassa "Malcolm" vuonna 1986.
Friels esitti vuosina 1996–1999 tarkastaja Jeff Hawkeria suositussa australialaisessa televisiosarjassa "Sydneyn satamapoliisit". Hänelle on myönnetty vuosina 1986 ja 1995 Australian huomattavin elokuva-alan palkinto, AFI Award.
Friels on ollut vuodesta 1984 lähtien naimisissa näyttelijä Judy Davisin kanssa, ja hänellä on kaksi lasta, Jack ja Charlotte. Hän on yksi hyvin harvoista potilaista, jotka ovat toipuneet haimasyövästä pitkällä tähtäimellä; tauti todettiin hänellä loppuvuodesta 1997.
Elizabeth Hardwick
Elizabeth Hardwick (27. heinäkuuta 1916 Lexington, Yhdysvallat – 2. joulukuuta 2007) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja kirjallisuuskriitikko.
Hardwick valmistui Kentuckyn yliopistosta vuonna 1939. Hän sai Guggenheim-stipendin vuonna 1947. Hardwick oli Yhdysvaltain Taiteiden ja kirjallisuuden akatemian jäsen vuodesta 1977, ja hänet palkittiin Akatemian kultamitalilla vuonna 1993.
Hardwick oli vuosina 1949–1972 naimisissa runoilija Robert Lowellin kanssa.
Peter Gay
Peter Gay (20. kesäkuuta 1923 Berliini – 12. toukokuuta 2015 New York) oli yhdysvaltalainen historioitsija, joka tunnetaan erityisesti laajasta Freud-elämäkerrasta.
Juutalainen Gay syntyi Berliinissä nimenään Peter Joachim Fröhlich, mutta hänen perheensä otti käyttöön englanninkielisen sukunimen paettuaan Yhdysvaltoihin toisen maailmansodan alussa. Hän oli Yhdysvaltain kansalainen vuodesta 1946.
Gay valmistui Denverin ja Columbian yliopistosta. Hän toimi Columbian valtio-opin professorina vuosina 1948–1955 ja historian professorina vuosina 1955–1969. Sen jälkeen hän opetti Yalessa, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1993. Hän oli vuodesta 1959 naimisissa taidehistorioitsija Ruth Slotkinin (k. 2006) kanssa.
Gay oli Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian jäsen vuodesta 1989, ja hänelle myönnettiin vuonna 1996 akatemian kultamitali historian alalta.
Milton Meltzer
Milton Meltzer (8. toukokuuta 1915 – 19. syyskuuta 2009) oli yhdysvaltalainen historiankirjoittaja, joka suuntasi teoksiaan sekä lapsille että aikuisille.
Meltzer syntyi Worcesterissa, Massachusettsissa, opiskeli Columbian yliopistossa ja asuu New Yorkissa. Hänen voittamistaan lukuisista palkinnoista tunnetuin on Laura Ingalls Wilder -mitali, joka hänelle myönnettiin vuonna 2001.
Meltzerin tuotanto koostuu kaikkiaan kymmenistä kirjoista. Hänet tunnetaan etupäässä tietokirjallisuudesta, mutta hän julkaisi myös historiallisen romaanin "The Underground Man". Hän kirjoitti elämäkertoja esimerkiksi Langston Hughesista.
Ruth Stone
Ruth Stone (8. kesäkuuta 1915 Roanoke, Virginia – 19. marraskuuta 2011 Vermont) oli yhdysvaltalainen runoilija.
Stonen tunnetuimpien teosten joukkoon kuuluu "In the Next Galaxy" (2002), joka toi runoilijalle sekä Kansallisen kirjapalkinnon että Wallace Stevensin palkinnon. Hän asui Vermontissa vuodesta 1957.
Stone, joka vietti kesäkuussa 2005 90-vuotispäiväänsä, sai heinäkuussa 2007 nimityksen Vermontin "Poet Laureateksi". Hän oli englannin kielen emeritusprofessori Binghamtonin yliopistossa Vestalissa.
Antonio Innocenti
Antonio Innocenti (23. elokuuta 1915 – 6. syyskuuta 2008) oli italialainen kardinaali.
Innocenti vihittiin papiksi Firenzessä vuonna 1938. Hän aloitti hengellisen uransa Pohjois-Italiassa ja asetti toisessa maailmansodassa itsensä hengenvaaraan juutalaisten auttamiseksi tekemänsä työn johdosta. Paavi kutsui hänet Roomaan, jossa hän aloitti työnsä kuuriassa.
15. joulukuuta 1967 Innocenti sai nimityksen Eclanon titulaariarkkipiispaksi. Hän toimi vuoteen 1973 nuntiuksena Paraguayhin ja vuoden 1980 jälkeen Espanjaan. Hän oli vuosina 1986–1991 Congregatio pro Clericis -kongregaation prefekti. Hän oli vuosina 1991–1995 Ecclesia Dei -toimikunnan johtaja Paul Augustin Mayerin seuraajana.
Innocentista tehtiin kardinaali vuonna 1985, mutta hän menetti äänioikeutensa konklaavissa täytettyään kahdeksankymmentä vuotta vuonna 1995. Hän vietti 90-vuotispäiväänsä elokuussa 2005 ja oli kuollessaan 93-vuotias.
Francesco Morosini
Francesco Morosini (1618–1694) oli Venetsian doge 1688–1694 Turkin sotien aikana 1600-luvulla.
Morosini nousi näkyvään asemaan Venetsian joukkojen päällikkönä Kreetalla osmanien piirittäessä Candiaa. Lopulta hänen oli pakko antautua, ja kun hän oli palannut Venetsiaan, häntä syytettiin pelkuruudesta ja maanpetoksesta.
Morean sodan puhjettua 1685 Morosinista tuli laivaston komentaja, ja hän tuhosi Koronin kaupungin. Hän piti Moreaa vallassaan Otto Wilhelm Königsmarckin tuella useita vuosia. Ateenan piirityksen aikana 1687 hänen tykistönsä aiheutti suurta tuhoa Parthenonille, ja hän johti veistosten ryöstöä.
Kesällä 1688 Morosini, joka nyt oli julistettu dogeksi, hyökkäsi Euboiaan, mutta ei saanut sitä vallatuksi vaan joutui palaamaan Venetsiaan, kun hänen joukkojensa keskuudessa puhkesi rutto. Hän ryhtyi taisteluun vielä 1693, mutta ei onnistunut valtaamaan Euboiaa vaan palasi Venetsiaan tuhottuaan muutamia pieniä rannikkokaupunkeja. Hänen kuoltuaan 1694 hänen kunniakseen rakennettiin suuri marmoriarkku Dogen palatsin luokse, ja hänen kissansa, johon hänen tiedettiin olleen hyvin kiintynyt, palsamoitiin ja sijoitettiin Correrin museoon.
Robert A. Dahl
Robert Alan Dahl (17. joulukuuta 1915 Inwood, Iowa – 5. helmikuuta 2014) oli yhdysvaltalainen tutkija ja Yalen yliopiston valtiotieteen Sterling-professori. Dahl tunnettiin parhaiten demokratian toiminnan empiirisestä tutkimisesta ja vallankäytön mekanismien pohdinnasta. Hänen tunnetuin teoksensa on "Who Governs?" (1961), ja hänelle myönnettiin John Skytten palkinto vuonna 1995.
Claude Bazin de Bezons
Claude Bazin de Bezons (1617 Pariisi – 20. maaliskuuta 1684) oli ranskalainen asianajaja ja poliitikko sekä Ranskan akatemian jäsen.
Bazin de Benzons syntyi Pariisissa 1617, tarkempaa aikaa ei ole tiedossa. Hänen isänsä oli Claude Bazin, joka oli avioitunut vuonna 150 Marie Chanterelin kanssa. Ranskan kuningas Ludvig XIII aateloi isän vuonna 1611 antamalla hänelle Bezonsin läänityksen.
Claude Bazin de Bezons toimi asianajajana kuninkaan suuressa neuvostossa, ja vuonna 1643 hänen valittiin jäseneksi Ranskan akatemiaan, jonka dekaaniksi hän tuli.
Hän oli toiminut kuninkaallisena oikeuden- poliisin ja talousasioiden intendenttinä ensiksi Soissons'issa ja sittemmin Languedocissa vuosina 1654–1674. Tänä aikana hän on myös Toulousen ja Montpellier’n yliopistojen yliopistouudistusta toteuttavan komission johtajana. Kun hän palasi takaisin Pariisiin, hänet nimitettiin valtioneuvokseksi kuninkaan neuvostoon.
Hänen jäämistöstään ei ole löydetty kuin hajanaisia kirjallisia tekstejä, joitakin puheita ja esityksiä sekä vuonna 1635 keisari Ferdinand II:n ja Saxin herttuan Juhana Yrjö I välillä Prahasa solmitun tekstin ranskannos.
Hellcity 13
Hellcity 13 on helsinkiläinen hard rock-yhtye. Yhtyeen ensimmäinen studioalbumi, "Hellcity 13" julkaistiin 24. lokakuuta 2007. Yhtyeen "In Love With Love"-musiikkivideolla nähdään vieraana OX Lordi-yhtyeestä. 
__notoc__
Maurice Goldhaber
Maurice Goldhaber (18. huhtikuuta 1911 – 11. toukokuuta 2011) oli yhdysvaltalainen ydinfyysikko.
Goldhaber syntyi Lvivissä ja valmistui Cambridgen yliopistosta vuonna 1936. Hän meni vuonna 1939 naimisiin Gertrude Scharffin kanssa. Asetuttuaan Yhdysvaltoihin vuonna 1938 hän aloitti työnteon Illinois'n yliopistossa, jossa hän oli alun perin apulaisprofessorina, sitten professorina vuodesta 1945 lähtien. Hän siirtyi vuonna 1950 Brookhaven National Laboratoryyn ja toimi New Yorkin yliopiston dosenttina Stony Brookissa vuodesta 1961.
Goldhaber oli Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian jäsen vuodesta 1958. Myös hänen nuorempi veljensä Gerson Goldhaber oli huomattava tutkija.
Goldhaber on palkittu lukuisilla huomattavilla tiedealan palkinnoilla, joista tunnetuimpia ovat National Medal of Science (1985), Wolfin palkinto (1991) ja Enrico Fermin palkinto (1998).
Paul Augustin Mayer
Paul Augustin Mayer (23. toukokuuta 1911 – 30. huhtikuuta 2010) oli saksalainen roomalaiskatolisen kirkon kardinaali. Hän toimi Ecclesia Dei -toimikunnan johtajana vuosina 1988–1991.
Mayer toimi Altöttingissä ja opiskeli Salzburgissa sekä Roomassa. Hän otti Augustin-nimen käyttöön liityttyään benediktiineihin. Hänet vihittiin papiksi 25. elokuuta 1935. Hän oli mukana Vatikaanin toisessa kirkolliskokouksessa, ja hänestä tehtiin kardinaalidiakoni 25. toukokuuta 1985.
Mayeristä tehtiin 6. tammikuuta 1972 Satrianumin titulaariarkkipiispa. Hän menetti äänioikeutensa konklaavissa täytettyään 80 vuotta vuonna 1991.
Euroopan elokuva-akatemia
Euroopan elokuva-akatemia ("European Film Academy") on eurooppalaisten elokuvantekijöiden aloitteesta perustettu järjestö. Se perustettiin Berliinissä ensimmäisen Euroopan elokuvapalkinnon myöntämisen yhteydessä marraskuussa 1988.
Akatemian perustivat sen ensimmäinen puheenjohtaja Ingmar Bergman ja 40 muuta elokuvantekijää eri puolilta Eurooppaa edistääkseen eurooppalaisen elokuvan tunnettuutta maailmalla ja suojellakseen ja tukeakseen eurooppalaista elokuva-alaa. Ensimmäinen johtokunnan puheenjohtaja oli Wim Wenders, josta tuli Bergmanin jälkeen puheenjohtaja vuonna 1996. Akatemian jäsenmäärä on 1 800.
Akatemian palkinnot potevat uskottavuusongelmaa, sillä elokuvantekijät ja yhtiöt eivät arvosta palkintoa vaan jättävät tulematta paikalle vastaanottamaan myönnettyjä palkintoja.Lähde
Ilmasota (romaani)
Ilmasota () on H.G. Wellsin vuonna 1908 ilmestynyt romaani. Suomennos ilmestyi vuonna 1910 helsinkiläisen Emil Vainion kustantamana.
Ilmasota on ajankohtaansa nähden futuristinen, koska niin laajaa ilmasotaa kuin kirja kuvaa ei ollut käyty ennen toista maailmansotaa. Kirja on aikaansa edellä sotadoktriineista, koska se kuvaa laajoja ilmapommituksia ennen italialaisen tykistöupseeri Giulio Douhet’n lanseeraamia visioita. Douhetismissa uskottiin siviiliväestöön kohdistuneisiin niin kutsuttuihin strategisiin terroripommituksiin. Tämä doktriini loi modernin lentokoneteollisuuden 1930-luvun alussa eri maiden ilmavoimien tilatessa raskaita ja keskiraskaita pommikoneita ja oli myös ballististen ydinohjusten henkinen tausta. Kirja ennustaa kuitenkin hävittäjälentokoneen ratkaisevan roolin ilmasodassa.
Kirjassa nuori englantilainen mies joutuu sattumalta ilmapallolennolle, joka vie hänet Saksaan. Saksassa häntä luullaan englantilaiseksi lentokonesuunnittelijaksi, joka on valmis myymään ylivertaisen hävittäjän suunnitelman Saksalle. Tämän suunnitelman nuori mies kantaa puserossaan koko tarinan ajan salaten sen saksalaisilta. Hän pääsee ilmalaivan kyytiin. Se matkaa yli Atlantin, ja mies joutuu näkemään, kuinka Saksa pommittaa New Yorkia. Saksalaiset pommittajat joutuvat kokemaan sen, mitä Saksa koki toisessa maailmansodassa ja Yhdysvallat koki Vietnamissa 1960-luvulla ja kokee 2000-luvulla Irakissa - ilmapommitus tuhoaa rajallisesti, mutta lisää maassa pommien kohteena olevien vastarintaa merkittävästi. Saksan zeppelin tuhoutuukin ilmatorjunnan tulessa. Pian päähenkilö näkee valtavien Kiinan ja Japanin yhteisten ilmalaivastojen hyökkäävän Yhdysvaltoihin. Hän kaivaa lentokoneen suunnitelman takistaan ja tarina päättyy länsimaiden voittoon. Nuori mies palaa Englantiin.
Kontravirtanen (EP)
Kontravirtanen on suomalaisen rock-yhtye Kontran EP vuodelta 1977. Se on yhtyeen ensimmäinen julkaisu ja se julkaistiin Kontravirtanen -nimellä. Myöhemmin nimi lyhennettiin Kontraksi.
Licensed to Ill
Licensed to Ill on Beastie Boysin esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1986.
"Licensed to Ill" oli ensimmäinen rap-albumi, joka nousi Yhdysvaltojen The Billboard 200 -listan sijalle 1. Se oli Columbia Recordsin nopeimmin myynyt esikoisalbumi siihen mennessä, ja sitä on myyty yli viisi miljoonaa kappaletta. Vuonna 1998 albumi sijoittui listalle ”The Source Magazine's 100 Best Rap Albums” (Source-lehden 100 parasta rap-albumia.
Albumin nimen piti alun perin olla "Don't Be A Faggot", mutta Columbia Records ei suostunut julkaisemaan levyä sillä nimellä ja pakotti Russell Simmonsin (yhtyeen manageri ja Def Jam Recordingsin johtaja) pyytämään yhtyettä muuttamaan nimeä.
Musiikkivideot tehtiin kappaleille ”(You Gotta) Fight for Your Right (to Party)”, ”No Sleep Til Brooklyn”, ”Hold It Now, Hit It” ja ”She's Crafty”.
Albumi
Singlet
Jean d’Estrées
Jean d'Estrées (1666 Pariisi – 3. maaliskuuta 1718) oli ranskalainen kirkonmies ja poliitikko.
Jean d'Estrées oli kardinaali César d'Estrées'n veljenpoika ja marsalkka Victor Marie d'Estrées'n veli, jotka molemmat olivat myös Ranskan akatemian jäseniä. Jean d'Estrées valtuutettiin vuonna 1692 suorittamaan ensimmäinen diplomaattinen tehtävänsä, joka käsitti Portugalin puolueettomana pysymisen varmistamisen yhdeksänvuotisen (1688–1687) sodan eli niin sanotun Augsburgin liiton sodan aikana.
Tohtorin arvon teologiassa Jean d'Estrées suoritti vuonna 1698 ja hän toimi Évron'in luostarin apottina. Vuonna 1703 hän seurasi setäänsä Espanjaan ja oli tämän jälkeen kaksi vuotta Ranskan kuninkaan lähettiläänä Espanjassa.
Jean d'Estrées valittiin Ranskan akatemian jäseneksi 1711. Ranskan akatemia näki hänessä Nicolas Boileau-Despréaux'n kaltaisen loistavan, sivistyneen henkilön. Hänet nimettiin myös valtioneuvoston jäseneksi ja Cambrain arkkipiispaksi vuonna 1716, mutta hän ennätti kuolla ennen piispaksivihkimystä.
Snake River
Snake River on joki, joka kulkee Wyomingin, Idahon, Oregonin ja Washingtonin osavaltioiden läpi Luoteis-Yhdysvalloissa. Joki on Columbiajoen suurin ja pisin sivujoki. Joen pituus on 1 735 kilometriä. Jokea kutsutaan myös esimerkiksi nimillä Shoshone River ja Great Snake River. Snake Riverin ja sen sivujokien varrelle on rakennettu monia patoja, joiden päämääränä useimmiten on kasteluveden ja vesivoiman tuottaminen.
Shoshone Falls on vesiputous Snake Riverin varrella, 8 kilometriä (5 mailia) itään Twin Fallsin kaupungista, Idahosta. Putousta kutsutaan myös nimellä "Niagara of the West", koska putous on 15 metriä korkeampi kuin Niagaran putoukset.
Aloitekyky
Aloitekyky (lat. "initiatiivi") on luonteenpiirre, johon liittyy valmius tehdä aloitteita ja ottaa vastuuta toimenpiteitä vaativissa ongelmissa. Toinen lähes vastaava termi on "aloitteellisuus". Aloitekyvyn puutetta kutsutaan apatiaksi. 
Euroopan parlamentissa "aloitekykyä" pidetään yhtenä kahdeksasta avaintaidoista, jotka helpottavat tietoyhteiskuntaan sopeutumista. Psykoanalyytikko Erik Eriksonin mukaan latenssi-vaiheella on vaikutusta aloitekykyyn myöhemmällä iällä. Psyykkiset sairaudet voivat heikentää aloitekykyä. Työtehtävissä tiukka ohjeistus ja ohjeiden noudattamisen tarkka valvonta voivat vähentää työntekijöiden aloitekykyä.
Valkoinen linna
Valkoinen linna ("Beyaz Kale", 1985) on Orhan Pamukin läpimurtoteos, historiallinen romaani, jonka teemoja ovat länsimaisen ja itämaisen kulttuurin kohtaaminen ja vastakkaisuus. Kirjaa on verrattu Mika Waltarin Mikael Hakimiin.
Kirjasta otettiin Suomessa uusi painos 2006 Orhan Pamukin voittaessa Nobelin kirjallisuudenpalkinnon.
Romaanin kertoja on nuori italialainen oppinut, joka joutuu 1600-luvulla turkkilaisten merirosvojen vangiksi ja myydään orjaksi istanbulilaiselle tiedemiehelle. Tämä on ulkonäöltään ja tavoiltaan hämmästyttävästi italialaisen kaltainen. Turkkilainen tutkija, josta kirjassa käytetään nimeä Hoca, 'opettaja', on hyvin kiinnostunut länsimaisen kulttuurin saavutuksista ja utelee orjaltaan kaikkea mahdollista. He kertovat toisille kokemuksistaan, ja vähitellen heille tuntuu kehittyvän yhteinen tietoisuus. He suunnittelevat yhdessä ilotulituksen, jolla he saavat sulttaanin suosion, ja sen jälkeen he laativat sulttaanin tilauksesta mielikuvituksellisia luonnontieteellisiä selvityksiä. Sulttaani järjestää sotaretken vihollisen Valkoista linnaa vastaan. Linna on määrä kukistaa Hocan ja italialaisen suunnitteleman sotakoneen avulla. Yritys kuitenkin epäonnistuu ja vihatun ulkomaalaisen täytyy paeta takaisin Venetsiaan. Kaksoisolentoaihe tekee ristiriitaiseksi sen, kumpi todella pakenee ja kumpi jää.
Ron Lyle
Ron Lyle (12. helmikuuta 1941 Dayton, Ohio – 26. marraskuuta 2011 Denver, Colorado) oli yhdysvaltalainen raskaansarjan nyrkkeilijä.
Ron Lyle kuului William ja Nellie Lylen 19-lapsiseen perheeseen. Hän oli perheestään ainoa, joka joutui rikollisille teille: hän ampui katujengitappelussa 21-vuotiaan Douglas Byrdin.
Vankilassa ollessaan Lyle kiinnostui urheilusta. Hän kokeili muun muassa baseballia ja jalkapalloa mutta päätyi lopulta nyrkkeilyyn. Ensimmäisessä vankilan nyrkkeilyottelyssaan hän hävisi Texas Johnson -nimiselle miehelle. Tämä jäi hänen ainoaksi tappiokseen vankilan nyrkkeilyotteluissa. Hän vapautui 7,5 vankilavuoden jälkeen vuonna 1969.
Päästyään vankilasta Lyle ryhtyi harjoittelemaan Denver Els -salilla ja aloitti amatöörinyrkkeilyn Bill Danielsin huomassa. Ensimmäisen ottelunsa hän voitti kolmannessa erässä tyrmäämällä Fred Houpen. Hän otteli amatöörinä 14 kuukautta ja voitti 25 kertaa (17 tyrmäyksellä). Tappioita hän kärsi vain neljä. Lyle nyrkkeili vaihtelevalla menestyksellä myös Yhdysvaltojen nyrkkeilymaajoukkueessa. Hän hävisi Neuvostoliiton Ivan Alexille mutta tyrmäsi saman maan Kamo Saroyanin ABC-televisiokanavan järjestämässä ottelussa.
Lyle siirtyi ammattilaiseksi tunnetun managerin Bill Danielsin suojissa. Valmentajana toimi Bobby Lewis. Lyle sai nopeasti voittoja uralleen, ja kohta hänen ammattilaistilastonsa olivat 19–0, joista 17 oli tyrmäysvoittoja. Lyle otti tehokkaan tyrmäysvoiton Vicente Rondonista, Buster Mathiaksesta ja Larry Middletonista. Yllättäen voittoputki kuitenkin katkesi yksipuolisessa ottelussa Jerry Quarryä vastaan.
Lyle ei kuitenkaan luovuttanut vaan jatkoi uraansa tyrmämällä monia huippuottelijoita (muun muassa Jose Luis Garcian, Oscar Bonavenan ja Earnie Shaversin). Ura sai ikävän käännekohdan Lylen kohdattua Muhammad Alin. Lyle hävisi Alille teknisellä tyrmäyksellä 11. erässä oltuaan pahasti kiipelissä köysissä. Ura ei jatkunut voitokkaasti kuuluisan tappion Muhammad Alille Zairessa käydyssä The Rumble in the Jungle -kamppailussa yhdysvaltalaista "Big" George Foremania vastaan. Lyle iski Foremanin kahdesti neljännessä erässä lattiaan (Lylekin joutui kerran lattiaan neljännessä erässä) mutta viides erä oli Lylelle liikaa, ja hän hävisi ottelun tyrmäyksellä viidennessä erässä ajassa 2:28.
Ottelun Gerry Cooneya vastaan Lyle hävisi ensimmäisessä erässä tyrmäyksellä. Ura ei kuitenkaan päättynyt vielä siihen, vaan hän teki vuonna 1995 lyhyen paluun kehiin, lähinnä lämmittelyotteluihin, mutta päätti sitten uransa.
Foreman vs. Lyle -ottelu vuonna 1976 valittiin vuoden otteluksi (fight of the year).
Hävittyään Cooneylle Lyle lopetti nyrkkeilyn ja ryhtyi Las Vegasissa turvallisuusvartijaksi. Myöhemmin hän olisi halunnut otella vielä kerran George Foremania vastaan, mutta ottelu ei toteutunut.
Ron Lyle menehtyi vatsataudin aiheuttamiin komplikaatioihin.
Musta kirja (romaani)
Musta kirja ("Kara Kitap", 1990) on Orhan Pamukin romaani. Teos kehittelee ja muuntelee edelleen "Valkoinen linna" -romaanin (1985) kaksoisolentoaihetta. 
Romaani alkaa rikosromaanimaisena katoamistarinana. Nuori istanbulilainen juristi Galip lähtee etsimään vaimoaan Rüyaa, joka on kadonnut jättämättä viestiä. Galip arvelee hänen menneen velipuolensa Celâlin luo, joka on kuuluisa ja kiistelty lehtikolumnisti, jota Galip kadehtii. Celâlin asunnossa ei kuitenkaan ole ketään. Etsintää tehdessään Galip omaksuu vähitellen Celâlin henkilöllisyyden, muuttaa tämän huoneistoon, alkaa käyttää tämän vaatteita, vastata tälle tuleviin puheluihin ja jopa jäljitellä tämän kolumneja. Kirjan todellisuudesta tulee eräänlainen unenomainen tila. Aiheeseen liittyvät vanhat turkkilaiset perinteet ja mystiikan oppisuunnat.
Paul’s Boutique
Paul's Boutique on yhdysvaltalaisen rap-yhtyeen Beastie Boysin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 25. heinäkuuta 1989. Yhtyeen edellinen albumi, "Licensed to Ill", oli ollut valtavan suosittu, ja tälle albumille annettiin surkeat arvostelut. "Paul's Boutique" oli lopulta kaupallinen tappio levy-yhtiölle Capitol Recordsille ja albumi myi huomattavasti vähemmän kuin edellinen albumi. Jälkeenpäin albumista on kuitenkin tullut suosittu.
"Paul's Boutique"n tuotti Dust Brothers, joka käytti äänittämisessä paljon samplejä. Albumilla käytettiin yhteensä 105:n eri kappaleen samplausta, ja pelkästään viimeisessä kappaleessa on käytetty 24 sampleä.
Albumin kansikuva on lähes 360:n asteen panoraamakuva Ludlow ja Rivington teiden kulmasta New Yorkissa.
To All the Girls
Shake Your Rump
Johnny Ryall
Egg Man
High Plains Drifter
The Sounds of Science
3-Minute Rule
Hey Ladies
5-Piece Chicken Dinner
Looking Down the Barrel of a Gun
Car Thief
What Comes Around
Shadrach
B-Boy Bouillabaisse
01. 59 Chrystie Street
02. Get on the Mic
03. Stop That Train
04. Year and a Day
05. Hello Brooklyn
06. Dropping Names
07. Lay It on Me
08. Mike on the Mic
09. A.W.O.L.
Purjemolli
Purjemolli ("Poecilia velifera") on hammaskarppeihin kuuluva kala, mustamollin ja miljoonakalan sukulainen. Lähisukulaista "Poecilia latipinna" on myös kutsuttu purjemolliksi. Ne voi erottaa toisistaan laskemalla selkäevän ruotojen määrän: latipinnalla 12-14, veliferalla 18-19. Poecilia-lajit myös risteytyvät keskenään.
Purjemolli on isompi kuin useimmat hammaskarpit, se kasvaa 10–15 senttimetriä pitkäksi. Varsinkin koiraan selkäevä kohoaa komeana purjeena. Purjemollista on useita värimuotoja, kuten vihreä, keltainen, musta ja pilkullinen — osa näistä on risteymiä.
Purjemolleja tavataan makeassa ja murtovedessä Keski-Amerikassa ja Jukatanin niemimaan rannikoilla.
Kala on rauhallinen ja sopii muidenkin lajien seuraan, kunhan nekin kestävät kovaa, emäksistä vettä. Purjemolleja suositellaan pidettäväksi haaremeissa, joissa on yhtä koirasta kohti muutamia naaraita. Liian pienessä altaassa kala jää pieneksi eikä koiraalle kehity purjetta. Lisääntyminen kotiakvaariossa ei onnistu yhtä usein kuin muilla molleilla.
Purjemolli syö sekaruokaa johon pitää kuulua myös kasviksia. Veden pitää olla kovaa, ja vaikka aikuisia kaloja voidaan pitää makeassa vedessä, poikasten syntyminen vaatii usein murtovettä.
Lämpötilaksi suositellaan 24–28 °C, veden kovuudeksi 20–30 °dH ja happamuudeksi pH 7,5–8,5.
Momo (romaani)
Momo: Merkillinen tarina harmaista herroista ja tytöstä joka antoi ihmisille takaisin ajan () on Michael Enden kirjoittama fantasiaromaani, jonka saksankielinen alkuteos julkaistiin vuonna 1973. Kirjan suomennos ilmestyi 1977. Momosta on tehty myös elokuvia, äänikirjoja ja näytelmiä.
Kirja kertoo Momo-nimisestä tytöstä, joka asuu antiikinaikaisen amfiteatterin raunioilla. Momolla on eräs ominaisuus: hän osaa todella kuunnella muita, kun heillä on huolia. Momo ja hänen ystävänsä huomaavat pian, että ihmisillä ei olekaan enää aikaa mihinkään. He saavat selville, että syy on aikaa varastavien harmaiden herrojen. Eräänä iltana Momo löytää Kassiopeia-nimisen kilpikonnan, joka vie hänet mestari Horan, ajan herran luo. Mestari Horan ja Kassiopeian avulla Momo taistelee harmaita herroja vastaan ja onnistuu palauttamaan ihmisille sen kaiken ajan, jonka harmaat herrat olivat heiltä riistäneet.
Neurotyypillinen
Neurotyypillinen (tai NT) on autismin kirjon ihmisten käyttämä neologistinen nimitys ihmisille, joilla ei ole neurologista poikkeavuutta. Vaikka termiä käyttivät alun perin autismin kirjon ihmiset, sitä käyttävät nykyisin myös muut neurologisesti poikkeavat ihmiset, heidän läheisensä sekä koulutuksen ja lääketieteen ammattilaiset. Englannissa kansallinen autismijärjestö "National Autistic Society" suosittelee "neurotypical" -termiä käytettäväksi myös tiedotusvälineissä.
Neurotyypillinen ihminen vastaanottaa koko ajan informaatiota kaikkien aistikanaviensa kautta, prosessoi ja pystyy hoitamaan yhtä aikaa useita erilaisia asioita, tiedostaa omat tarpeensa ja huomioi lähistöllä olevien ihmisten toiveet kysymättäkin, sekä pystyy kommunikoimaan ympäristönsä kanssa pelkän katsekontaktin avulla. Neurotyypillisen ei tarvitse miettiä näitä sosiaalisen kanssakäymiseen liittyviä rutiineja, sillä ne sujuvat lähes automaattisesti toisin kuin autismin kirjon ihmisellä, jonka vuorovaikutustaidot voivat olla vajavat.
Toisaalta myös autistisen yksikanavaisuudessa on usein vahvuuksia neurotyypillisyyteen verrattuna. "Viistolla pinnalla" -blogin mukaan "intohimoinen keskittyminen yhteen asiaan mahdollistaa hyvin perinpohjaisen erikoistumisen", jonka kautta moni on löytänyt ammatin, ystäväpiirin, puolison tai paikan maailmassa. Monella maailmanmaineeseen nousseella henkilöllä on todettu jokin autismin kirjon "häiriö", etenkin tieteissä ja taiteissa. Erilaiseen synnynnäiseen temperamenttiin liittyvät ominaisuudet voivat olla heikkouksia tai vahvuuksia sen mukaan, miten niiden kanssa eletään.
The Raging Wrath of the Easter Bunny
The Raging Wrath of the Easter Bunny on vain nauhalla julkaistu omakustannealbumi yhtyeeltä Mr. Bungle. Nykyään se on harvinainen keräilijöiden kiinnostuksen kohde. Sen miksasi yhtyeen kitaristi Trey Spruance pääsiäisen aikaan 1986. Nauhoitteella voi kuulla Mr. Bunglen juuret death metal -yhtyeenä, mutta kuultavissa on jo viitteitä yhtyeen tulevasta musiikillisesta suuntautumisesta: "Hypocrites" yhdistää elementtejä heavy metalista ja osia "La Cucarachasta" sekä Peter Gunnin teemakappaleesta, kun taas kappale "Evil Satan" luokiteltaisiin funk rockiksi.
Mr. Bungle pyrki yhdistämään albumin laulut loppumedleyksi esiintyessään.
Albumin nimi juontaa juurensa aikaan, jolloin albumia miksattiin (siis pääsiäiseen) ja albumin genreen (death metalliin).
A-Puoli
B-Puoli
Ēriks Rags
Ēriks Rags (s. 1. kesäkuuta 1975 Ventspils) on latvialainen keihäänheittäjä. Hänen ennätyksensä on 86,47 m, jonka hän heitti Lontoossa vuonna 2001. Ragsin uran paras arvokisasijoitus on neljäs sija EM-kilpailuissa 2002. Hän on myös kaksinkertainen universiadivoittaja, vuosilta 1999 ja 2001.
Lähde: IAAF
Vicky
Vicky on suomalaisen iskelmälaulaja Vicky Rostin debyyttialbumi. Se julkaistiin vuonna 1975.
Āzārbāyjān-e Gharbī
Āzārbāyjān-e Gharbī eli Länsi-Azerbaidžan (; ; ) on Iranin provinssi valtion luoteisosassa Irakin ja Turkin rajalla. Provinssi on laajudeltaan 39 487 neliökilometriä ja asukkaita siellä on vuonna 2007 arviolta 3 074 414 .
Provinssi on jaettu edelleen 14 piirikuntaan. Provinssin pääkaupunki on Urmia.
Āzārbāyjān-e Gharbī sijaitsee vuoristoisessa maastossa ja Zagros-vuoristo levittäytyy luoteesta kaakkoon . Lumipeittoisten huippujen sulamisvesi muodostaa useita jokia, jotka ovat saaneet aikaan kolme merkittävää allasta. Tunnetuimmasta näistä sijaitsee Urmiajärvi, joka on suurin järvi kokonaan Iranin alueella.
Provinssin historia ulottuu kuudennelle vuosituhannelle ennen ajanlaskun alkua. Tuolta ajalta on löytynyt todisteita Teppe Hasanlun arkeologiselta alueelta, josta on kotoisin myös kuuluisa "kultainen vaasi". Muita merkittäviä arkeologisia kohteita ovat Teppe Hajifiruz, josta on löytynyt maailman vanhimmat jäänteet viinistä, Gooy Teppe ja zarathustralaisuuden pyhä paikka Takht-i Suleiman.
Urmiajärven alue oli esihistoriallisena ja vanhana aikana sivilisoituneen Mesopotamian reuna-aluetta ja siten sinne syntyi jo varhain kauppaa ja asutuskeskuksia. 3. vuosituhannella hurrilaisten alue ulottui tänne. Myöhemmin Urartun mahtava kuningaskunta laajeni Vanjärven ympäristöstä tänne joskus 700-luvulla eaa, jolloin Assyria oli suuri valtio etelässä. Mannaealaiset rakensivat Urmiajärven rannoille kuningaskuntansa, jonka keskus oli Hasanlu järven etelärannalla. Mannaealaisten kuningaskunta päättyi Matiani-valloitukseen. Matienilaiset olivat ehkä skyyttejä, kimmerialaisia tai muita vastaavia indoeurooppalaisa ratsastajakansoja.
Käthe Gold
Käthe Gold (11. helmikuuta 1907 – 11. lokakuuta 1997) oli itävaltalainen näyttelijä.
Gold syntyi Wienissä, työskenteli vuodet 1932–1944 Berliinissä ja muutti sitten Zürichiin. Palattuaan vuonna 1947 Wieniin hän sai töitä Burgtheaterista. Hän kuoli Wienissä 90-vuotiaana.
Gold tuli tunnetuksi varsinkin lavalta; hän esiintyi muiden muassa sellaisissa klassikoissa kuin "Faustissa", "Hamletissa" ja "Nukkekodissa". Hän esiintyi myös elokuvissa ja televisiossa, esimerkiksi vierailijana sarjassa "Komissaari".
Bowel of Chiley
Bowel of Chiley on Mr. Bungle -yhtyeen kasettijulkaisu. Se on harvinainen keräilykohde. Alkuperäistä omakustannejulkaisua on vaikea löytää, mutta albumi julkaistiin uudestaan vuosina 1991 ja 1997. Nauha oli tarkoitettu annettavaksi konserttien järjestäjille mainostamaan yhtyettä ja keikkojen saamiseksi. Bowel of Chiley on Bunglen ensimmäinen julkaisu, joka oli CD muodossa.
Musiikki levyllä on melko lailla erilaista kuin millään muilla Mr. Bunglen julkaisuilla. Vaikutteita on skasta, swingistä, speechistä ja funkista.
James Bond Junior
James Bond Junior on vuonna 1991 valmistunut 65-osainen piirrossarja.
Sarja kertoo James Bond Junior -nimisestä nuoresta agentista, joka selvittää erilaisia mysteerejä. Sarjan hahmo perustuu pääosin vuonna 1967 ilmestyneeseen "003½: The Adventures of James Bond Junior" -teokseen.
Suomessa sarjaa on esitetty vuosina 1993–1994 suomenkielisellä tekstityksellä MTV3-kanavalla "Harlekiini-klubi"-ohjelman yhteydessä. Ensiesityksen jälkeen sarjaa ei ole esitetty toistaiseksi uusintana.
Sarjasta on julkaistu videopelit Nintendo Entertainment System- ja Super Nintendo Entertainment System -pelikonsoleille. Muita julkaisuja ovat muun muassa sarjakuvalehdet ja VHS-kasetit.
Wolfgang Ambros
Wolfgang Ambros (s. 19. maaliskuuta 1952) on itävaltalainen laulaja-lauluntekijä. Hän on 1970-luvulla yleistyneen saksankielisen austropop-genren pioneereja.
Ambros tunnetaan "Da Hofan", "Schifoanin", "Es lebe der Zentralfriedhofin" ja "Zwickt's min" kaltaisista lauluista. Hänen musiikissaan yhdistyvät popin, rockin ja toisinaan bluesin vaikutteet.
Ambros on muun tuotantonsa ohessa julkaissut kolme coveralbumia Bob Dylanin, Tom Waitsin ja Hans Moserin lauluista. Hän on lisäksi tehnyt yhteistyötä muiden muassa André Hellerin ja Friedrich Guldan kanssa.
Ambros vaati keväällä 2007 korvauksia itävaltalaismedian väitettyä hänen sairastavan maksasyöpää; todellisuudessa laulajalegendalla oli todettu hyvän paranemisennusteen eturauhassyöpä.
Niin se on, poijaat!
Niin se on, poijaat! on Ossi Elstelän ohjaama suomalainen mustavalkoelokuva vuodelta 1942.
Elokuvan työnimenä oli "Niin se on poijjaat...!" ja elokuvajulisteissa oli käytetty muotoa "Niin se on poejat !".
Vili Vesterinen soittaa elokuvan eräässä kohtauksessa kansansävelmää "Säkkijärven polkka". Sanat muutamiin esitettyihin lauluihin sanoitti Reino Palmroth (Palle).
Aikakauden stand up -koomikko Einari Ketolan rooli korpraali Möttösenä oli saanut alkunsa Propaganda-Aseveljien järjestämien Asemiesiltojen esityksissä. Möttönen oli Aku Korhosen esittämän Lapatossun ohella tärkein sota-ajan hauskuuttavista hahmoista.. Elokuvan käsikirjoittanut Ketola myös esitti yhtä päärooleista. Elokuva sai nimensä Möttösen vakiorepliikistä esityksensä alussa.
Elokuvan tarinassa viihdekiertue ottaa sankarin mukaansa. Keskeisiä sotaisassa hupailussa ovat savolaiset sutkaukset. Näyttämöllisten sketsien ja musiikkinumeroiden välissä on vähäistä arjen kuvausta. Elokuvasta on myöhemmin karsittu Stalinin pilkka sekä sota-ajan kannanotot ryssistä ja Suur-Suomesta.
Elokuvan ensi-ilta oli Helsingissä 27. joulukuuta 1942 Reassa.
Cat Power
Cat Power (oik. Charlyn ”Chan” Marie Marshall, s. 21. tammikuuta 1972 Atlanta, Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Hänet tunnetaan minimalistisesta tyylistään ja eteerisestä laulustaan.
Twin Falls
Twin Falls on Twin Fallsin piirikunnan suurin ja osavaltion seitsemänneksi suurin kaupunki Idahon osavaltiossa. Twin Fallsin rikostilastot, jotka käsittävät myös väkivaltarikokset, ovat paljon synkemmät kuin muualla Idahossa.
United States Census Bureaun mukaan kaupungin pinta-ala on 31,1 km² (12.0 mi²). 
Shoshone Falls on noin 5 mailia itään Twin Fallsin kaupungista. Pillar Falls sijoittuu noin 1,5 mailia Perrine Bridgeltä yläjuoksulle.
Vuoden väestönlaskennassa Twin Fallsissa oli 34 469 asukasta, 13 274 kotitaloutta ja 8 867 perhettä. Asukastiheys oli 1 108.1/km² (2 870.1/mi²). Valkoisia oli 91,77%, afroamerikkalaisia 0,22%, alkuperäisamerikkalaisia 0,74%, aasialaisia 1,09%, oseanialaisia 0,11% ja 3,71% muita kansalaisuuksia.
13 274 kotitaloudesta 32,9 prosentilla oli kotona asuvia alle 18-vuotiaita lapsia, 51,7 % oli yhdessä asuvia aviopareja, 33,2 % perheettömiä ja 11,0 % kotitalouksia ilman aviomiestä. Keskimääräinen perheen koko oli 3,05 ja keskimääräinen kotitalouden koko 2,51.
Asukkaista 26,5 prosenttia oli alle 18-vuotiaita, 12,1 % 18–24-vuotiaita, 26,2 % 25–44-vuotiaita, 20,2 % 45–64-vuotiaita ja 15,0 % yli 65-vuotiaita. Asukkaiden keski-ikä oli 34 vuotta.
^ City of Twin Falls Comprehensive Plan Update
^ [METROPOLITAN AND MICROPOLITAN STATISTICAL AREAS AND COMPONENTS, December 2005, WITH CODES]
^ [Twin Falls visitidaho.org]
^ [Wilson Butte Cave]
^ [Northern Shoshone and Bannock Economy]
^ [The Fur Trade Explorers]
^ [The Astorians]
^ [Road Trip USA - The Oregon Trail]
^ [Rock Creek Station and Stricker Homesite]
^ [Ira Burton Perrine]
Kaikki nämä sanat
Kaikki nämä sanat on Katri Ylanderin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 31. lokakuuta 2007. Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin levyn avausraita ”Valehdellaan”, josta tehtiin myös musiikkivideo. Helsingin Sanomien ylläpitämä Musiikkilataamo julkaisi albumista erikoisversion, joka sisältää normaalien kappeleiden lisäksi kappaleet ”Aamuaurinkoon”, ”Valehdellaan” ja ”Unta” akustisina versioina. Toisena singlenä julkaistiin kappale ”Välitunnilla”, johon kuvattiin myös video. Maaliskuussa 2008 radioihin lähetettiin single ”Unta”, joka kuitenkin nousi soittolistojen kärkeen vasta kesällä. Lokakuussa 2008 radioille lähetettiin vielä neljäs single, albumin nimikappale ”Kaikki nämä sanat”.
Tammikuussa 2008 julkaistiin video kappaleeseen ”Sirkus”, joka oli "Kolmistaan"-elokuvan tunnusmusiikki. Huhuttiin, että kappale olisi ollut myös kolmas single, mutta sitä siitä ei kuitenkaan tullut.
Albumia oli vuoteen 2011 mennessä myyty kultalevyrajan ylittävät yli 25 000 kappaletta. Albumi ylsi parhaimmillaan Suomen virallisen listan sijalle 13.
Sädehitsaus
Sädehitsaus on suurienergiaisen säteen synnyttämän lämmön avulla tehtävää hitsausta. Hitsauksessa käytetään elektronisuihkua ja lasersäteitä. Näiden hitsausmenetelmien etuina on pieni lämmöntuonti ja siten vähäiset hitsausjännitykset ja muodonmuutokset. Toisaalta kapea hitsi vaatii tarkkaa railonvalmistelua ja säteen suuntausta. Sädehitsaukseen tarvittavat laitteet ovat kalliita.
Hitsausta voidaan tehdä sulattavana tai lävistävänä hitsauksena.
Laserhitsaus perustuu lasersäteeseen ja valoninfrapuna-aaltoalueen käyttöön. Riittävän suuritehoisen lasersäteen tuottaa hiilidioksidi-, Nd:YAG-, diodi-, kuitu- tai kiekkolaser. Hitsaukseen käytettävän lasersäteen teho voi olla välillä 0,5–30 kW. Hitsaus tapahtuu konepajasovelluksissa ns. avaimenreikätekniikalla. Hitsisulaa suojataan hapettumista vastaan suojakaasulla (typpi/argon/helium). Kaasuvirtauksen tehtävänä on osittain myös suojata hitsauslaitteen optisia osia.
Laserhitsaus on tarkkaa. Se mahdollistaa kapeat hitsit ja aiheuttaa hitsattaviin kappaleisiin vain pieniä muodonmuutoksia. Toisaalta se vaatii hitsattavilta kappaleilta tarkat sovitukset ja kiinnittimien käyttöä, joten sitä ei ole taloudellista käyttää yksittäisten kappaleiden liittämiseen.
Nd/YAG-, diodi- ja kuitulaserin sädettä voidaan kuljettaa optisella kuidulla, joten hitsaus on helposti robotisoitavissa nivelvarsirobotille. Hiilidioksidilaserin sädettä ohjataan metallipeilien avulla, joten sen käyttö edellyttää hieman monimutkaisempaa mekanisointiratkaisua, ja esim. 3D-hitsauksessa tarvitaan portaali ja kallistuva/pyörivä hitsauspää.
Laserhitsausta voidaan suorittaa myös lisäaineen kanssa, jolloin sovitusten tarkkuusvaatimus pienenee.
"Electron Beam Welding (EB)"
Elektronisuihkuhitsauksessa elektronitykin avulla saadaan aikaan elektronisuihku, joka fokusoimalla ja ohjaamalla liitettävään kohtaan sulattaa erittäin suurella energiatiheydellään esimerkiksi terästä hyvin suurella tunkeumalla. Elektronisuihkulla tehty hitsi on vielä laserhitsiä huomattavasti kapeampi ja tunkeuma suurempi. Elektronisuihkuhitsausta tehdään pääasiassa suuressa kammiomaisessa tyhjössä, mutta myös ilma-atmosfäärissä. Hitsaussovellukset ovat erittäin paksuseinäisiä (alumiini esimerkiksi 200 mm ja teräs esimerkiksi 100 mm) tarkkasovitteisia erikoisrakenteita, joissa ei saa syntyä vetelyä ja joissa lämmöntuonnin on oltava hyvin pieni.
Viasat Nature/Crime
Viasat Nature/Crime oli luontodokumentteja sekä rikoselokuvia ja -sarjoja lähettävä televisiokanava. Maksullinen kanava ei valittettavasti näy enää Norjassa, Ruotsissa, Suomessa eikä Tanskassa.
Karttaperhonen
Karttaperhonen ("Araschnia levana") on täpläperhosten heimoon kuuluva perhoslaji. Sen alkuperäinen levinneisyysalue on Keski- ja Itä-Euroopassa, mutta 1980-luvulta lähtien lajia on tavattu Suomessa asti. Nykyisin karttaperhonen on melko yleinen Etelä- ja Itä-Suomessa.
Karttaperhosen erikoinen piirre liittyy sen esiintymiseen kesän aikana kahtena eri sukupolvena, joiden ulkonäkö eroaa hyvin selvästi toisistaan, ja niitä erehdytään usein pitämään kokonaan eri lajeina.
Karttaperhosen ensimmäinen sukupolvi eli kevätsukupolvi on lennossa toukokuun lopulla ja kesäkuussa. Siihen kuuluvat yksilöt ovat pohjaväriltään kirkkaan oransseja. Siipien yläpinnalla on runsaasti mustista täplistä muodostuvaa kuviointia, ja mustan määrä lisääntyy siipien tyviä kohti. Etusiiven etureunassa on valkoiset täplät ja etenkin takasiiven takareunassa erottuu mustalla pohjalla sinisiä pilkkuja. Ensimmäisen sukupolven värimuodosta käytetään nimitystä "f. levana".
Heinäkuun puolivälistä eteenpäin tavattavat toisen sukupolven eli kesäsukupolven edustajat ovat pohjaväriltään lähes mustia. Siipien poikki kulkee valkoinen tai kellanvalkoinen, siipisuonten kohdalla katkeileva raita. Siipien ulkoreunassa saattaa erottua kapea oranssinpunainen juova, etenkin takasiivissä. Tällaisesta tummasta värimuodosta käytetään nimitystä "f. prorsa". Joskus harvoin tavataan myös näiden kahden välimuotoa "f. porima".
Siipien alapinnan karttaa muistuttava kuviointi, josta perhonen on saanut monilla kielillä nimensä, eroaa eri sukupolvilla huomattavasti vähemmän. Perhosen siipien kärkiväli on 24–38 mm.
Karttaperhonen on levinneisyydeltään keskieurooppalainen laji, joka puuttuu sekä Välimeren rannikolta että suuresta osasta Skandinaviaa.
Suomessa karttaperhonen tavattiin ensimmäisen kerran Lauritsalassa 30.5.1973. 15-vuotias lepidopterologi Jouko E. Hokka havannoi täten ensimmäisen A. Levana-yksilön Suomen nykyisten rajojen alueella. Ruotsissa ensimmäinen A. Levana-havainto tehtiin Skånessa 1983. Suomen toinen havainto tehtiin myös 1983. Laji pysyi kaakkoisena erikoisuutena vuoteen 1999, jolloin eteläisessä Suomessa koettiin suuri karttaperhosten vaellus. Vaelluksen seurauksena laji jäi laajalle alueelle vakinaiseksi asukiksi, ja 2000-luvun aikana levinneisyysalue on laajentunut hyvin nopeasti pohjoista kohti. Nykyisin lajia on tavattu Lapissa saakka. Itä-Suomessa karttaperhonen on kuitenkin selvästi yleisempi ja levinnyt pohjoisemmaksi.
Ensimmäisen sukupolven yksilöt lentävät toukokuun loppupuoliskolta kesäkuun lopulle. Toinen sukupolvi on lennossa heinäkuusta elokuuhun.
Karttaperhonen viihtyy parhaiten metsänreunoilla ja metsäaukioilla. Toisen sukupolven tuottamat toukat talvehtivat koteloina.
Monien muiden täpläperhosten tapaan karttaperhosen toukat käyttävät ravinnokseen nokkosta.
Acta Zoologica Fennica
Acta Zoologica Fennica on suomalainen englanninkielinen biologian alan julkaisusarja, joka ilmestyy epäsäännöllisin välein. Lehteä julkaisee lautakunta, jossa on edustus Suomen neljästä suuresta biologian alan järjestöstä. Suomen Akatemia tukee sarjan julkaisemista. Jokaisessa numerossa on vähintään 48 sivua.
Julkaisusarjan alaan kuuluvat esimerkiksi:
Marcel Reich-Ranicki
Marcel Reich-Ranicki (alk. "Marceli Reich", s. 2. kesäkuuta 1920 Włocławek, Puola – 18. syyskuuta 2013 Frankfurt am Main, Saksa) oli maineikas saksalainen kirjallisuuskriitikko.
1900-luvun saksankielisen kirjallisuuden näkyvimpiin hahmoihin kuulunut Reich-Ranicki oli puolanjuutalainen. Hän kävi koulua Berliinissä 1930-luvulla, mutta rotulakien vuoksi ei päässyt yliopistoon vaan karkotettiin takaisin Puolaan. Hän joutui toisen maailmansodan aikana Varsovan ghettoon. Hänen vanhempansa murhattiin kaasukammiossa Treblinkassa vuonna 1942 ja veljensä teloitettiin seuraavana vuonna Poniatowan työleirillä Lublinin lähellä. Hän itse säästyi, koska työskenteli juutalaisneuvostossa ja piiloutui sen jälkeen hänelle ennalta tuntemattoman ei-juutalaisen puolalaisen luokse paettuaan vaimonsa kanssa viime hetkellä kuljetusta kaasukammioon. Hänen siskonsa oli paennut Lontooseen jo ennen sotaa ja selvisi toisena perheenjäsenenä sodasta hengissä. Reich-Ranicki työskenteli sodan jälkeen upseerina Puolan stalinistisen salaisen poliisin palveluksessa ja liittyi myös kommunistiseen Puolan työläistenpuolueeseen.
Hän joutui 1950-luvun alussa epäsuosioon kommunistisessa puolueessa ja menetti työpaikkansa salaisessa poliisissa. Huolimatta Stalinin kuoleman jälkeisestä rehabilitaatiosta hän loikkasi vuonna 1958 vaimonsa ja poikansa kanssa Saksaan, jossa hän aloitti työn Die Weltille ja Frankfurter Allgemeine Zeitungille. Vuosina 1960–1973 hän oli hampurilaisen Die Zeitin kirjallisuuskriitikko ja vuosina 1973–1988 Frankfurter Allgemeine Zeitungin kirjallisuuspäätoimittaja.
Vuosina 1988–2002 Reich-Ranicki juonsi suosittua televisio-ohjelma "Literarisches Quartettia" ZDF:llä. Hän kuului niin kutsuttuun Gruppe 47 -ryhmään. Hänelle myönnettiin Frankfurtin kaupungin Goethe-palkinto vuonna 2002 ja Tel Avivin yliopiston kunniatohtorin arvo 2006.
Reich-Ranicki teilasi 1995 Günter Grassin romaanin "Avarammille aloille", mistä nousi häly. Myöhemmin hän katui arviotaan, vaikka pitikin kritiikin tehtävänä sanoa asiat kärjistetysti ja yksinkertaistaen.
Suoraviivaisen kritiikin harjoittajaan Reich-Ranickiin liittyvän tarinan mukaan saksalainen kirjailija Martin Weiser kirjoitti kritiikistä pahastuttuaan romaanin "Tod eins Kritikers", jossa Reich-Ranickia muistuttava kriitikko katoaa ja viaton kirjailija saa syyt niskoilleen hänen murhastaan.
Hänen elämästään on tehty vuonna 2009 minisarja "Mein Leben" ("Minun elämäni"). Televisiodraama pohjaa Marcel Reich-Ranickin elämäkertaan.
Australian parlamentti
Australian parlamentti on Australian lakeja säätävä elin.
Australian parlamentin rakenne muistuttaa ennen kaikkea Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttia, mutta vaikutteita on saatu myös Yhdysvalloista. Perustuslain mukaisesti Australian parlamentti koostuu kolmesta osasta: kuningatar (tai kuningas), senaatti ja edustajainhuone. Yleensä kenraalikuvernööri toimii kuningattaren edustajana.
Edustajainhuoneessa eli alahuoneessa on 150 edustajaa, joista kukin edustaa tiettyä alueellista vaalipiiriä. Ylähuoneessa eli senaatissa on 76 jäsentä, 12 joka osavaltiosta ja kaksi kustakin territoriosta. Senaattorien toimikausi kestää tavallisesti kuusi vuotta, joten kolmen vuoden välein pidettävissä parlamenttivaaleissa äänestetään vain puolesta senaatista; tästä poikkeuksena ovat territorioiden senaattorit, joiden toimikausi on kolme vuotta kuten edustajainhuoneen jäsenillä. Mikäli kyseessä on kuitenkin niin kutsuttu "Double Dissolution Election", koko senaatin kokoonpanosta äänestetään.
Australian liittovaltion parlamentin avajaiset pidettiin 9. toukokuuta 1901 Melbournessa Royal Exhibition Buildingissa. Avajaisiin osallistuivat muun muassa Yorkin ja Cornwallin herttua ja herttuatar sekä Australian pääministeri Edmund Barton. Avajaisten jälkeen Australian liittovaltion parlamentti kokoontui Melbournessa Victorian osavaltion parlamenttitalossa vuosina 1901–1927. Tällä välin Victorian osavaltion parlamentti joutui kokoontumaan Royal Exhibition Buildingissa.
Vuonna 1911 hyväksyttiin yhdysvaltalaisen arkkitehdin Walter Burley Griffinin suunnitelma uuden pääkaupungin Canberran kaavoituksesta. Canberraan muuttaminen kuitenkin lykkääntyi ensimmäisen maailmansodan vuoksi ja Griffinin suunnittelema Canberran parlamenttirakennus jäi toteuttamatta. Sen sijasta Canberraan valmistui vuonna 1927 John Smith Murdochin suunnittelema parlamenttirakennus, jonka avajaiset pidettiin 9. toukokuuta 1927. Avajaisiin osallistuivat muun muassa Yorkin herttua, Yorkin herttuatar, Australian pääministeri Stanley Bruce ja oopperalaulaja Nellie Melba. 1970-luvulle tultaessa kävi selväksi, että tilanpuutteen takia uusi parlamenttirakennus oli välttämätöntä rakentaa. Uuden parlamenttitalon avajaisia vietettiin 9. toukokuuta 1988 eli 61 vuotta edellisen rakennuksen vihkimisen jälkeen. Uuden parlamenttitalon avajaisiin osallistui kuningatar Elisabet II.