hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Cecil Powell
Cecil Frank Powell (5. joulukuuta 1903 – 9. elokuuta 1969) oli brittiläinen ydinfyysikko. Hänelle myönettiin vuonna 1950 Nobelin fysiikanpalkinto ydinreaktion valokuvausmenetelmän kehittämisestä sekä mesonien (pioni) havaitsemisesta menetelmänsä avulla. Vuotta aiemmin Hideki Yukawa sai Nobelin fysiikanpalkinnon mesonien ennustamisesta. Powell sai vuonna 1967 Lomonosov-kultamitalin ja allekirjoitti Russellin–Einsteinin manifestin vuonna 1955.
Powell syntyi vuonna 1903 Tornbridgen kaupungissa, joka sijaitsee Kentin kreivikunnassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Hänen isänsä Frank Powell oli paikallinen aseseppä ja George Bisacren poika. Bisacren oli perustanut aiemmin läheiseen Southboroughin kaupunkiin yksityiskoulun. Perhesiteittensä takia Powellille korostettiin opiskelun tärkeyttä.
Powell kävi peruskoulua Tornbridgessä, mutta ollessaan 11 vuoden ikäinen, hän sai stipendin, jonka turvin hän aloitti koulunkäynnin samassa kauoungissa sijainneessa Judd Schoolissa. Uudessa koulussa hän voitti jälleen stipendin, joka antoi mahdollisuuden aloittaa opinnot Sidney Sussex Collegessa, Cambridgessa. Collegesta hän valmistui ikäryhmänsä parhaimpiin kuuluvana.
Jatko-opiskelijana hän sai työpaikan Cavendish Laboratorysta, jossa pääsi työskentelemään Lordi Rayleigh’n ja C. T. R. Wilsonin kanssa. Powell pysyi Cavendish Laboratoryssä vuoteen 1927 saakka, jolloin hän väitteli tohtoriksi. Tohtoriksi väiteltyään hän aloitti työt Bristolin yliopistossa Arthur Tyndallin ja Henry Herbert Willsin apulaistutkijana.
Powell vieraili Länsi-Intiassa vuonna 1936. Siellä hän tutki erityisesti vulkaanista toimintaa.
Powell solmi avioliiton Isobel Therese Artnerin kanssa vuonna 1932 ja suhteeseen syntyi kaksi tytärtä. Artner oli hänen apulainen. Powellin harrasti vapaa-aikanaan squashin ja tennikseen pelaamista. Powell kuoli ollessaan matkalla Italiassa vuonna 1969.
Meretojan tauti
Meretojan tauti on autosomin kautta vallitsevasti periytyvä amyloidoosisairaus, josta kärsii Suomessa noin tuhat ihmistä. Se kuuluu suomalaiseen tautiperintöön, ja se on siten Suomessa selvästi yleisempi kuin muualla, missä sitä kuitenkin esiintyy yhä enenevässä määrin. Sairauden aiheuttaa kromosomissa 9 oleva geenivirhe. Potilaan elimistössä gelsoliinin aineenvaihduntahäiriö saa aikaan amyloidikertymiä.
Meretojan taudin oireisiin kuuluu muun muassa silmän sarveiskalvon verkkomaista rappeutumista, joka heikentää näköä ja altistaa silmän kuivumiselle, silmätulehdukselle, glaukoomalle ja harmaakaihille. Usein esiintyy myös iho-oireita, kuten ihon kutinaa, kuivumista, vähittäistä löystymistä, ohentumista ja haurastumista. Neurologisiin oireisiin voi kuulua muun muassa kasvolihasten riippumista ja sormitunnon heikkoutta. Toisinaan Meretojan tautiin liittyy lisäoireina häiriöitä munuaisten ja sydämen toiminnassa. Sairauteen ei tunneta parantavaa hoitoa. Tauti on dominoivasti periytyvä.
Meretojan tauti on nimetty silmälääkäri Jouko Meretojan mukaan. Hän löysi taudin ensimmäisenä 1969. Muilla kuin suomalaisilla sairaus on äärimmäisen harvinainen.
Mennään bussilla
Mennään bussilla () oli brittiläinen tilannekomediasarja, jota tehtiin vuodesta 1969 vuoteen 1973. Sarjan loi käsikirjoittajapari Ronald Wolfe ja Ronald Chesley ja sen tuotti London Weekend Television.
Sarjaa näytettiin myös Suomessa tuoreeltaan 1970-luvulla ja uusintana 1990-luvulla. Kolmannen tuotantokauden eli ensimmäiset värilliset jaksot ovat saatavilla dvd:nä Suomessa.
Sarjan päähenkilö on bussinkuljettaja Stan Butler (Reg Varney), joka ajaa Luxton & District Traction Companyn kaksikerrosbussia. Stanin läheisin ystävä, naapuri ja työpari on rahastaja Jack Harper (Bob Grant), pahin vihollinen puolestaan bussiyhtiön hitlerviiksinen tarkastaja Cyril ”Blakey” Blake (Stephen Lewis). Stan asuu kotona leskiäitinsä (Cicely Courtneidge / Doris Hare), Olive-siskonsa (Anna Karen) sekä tämän miehen Arthurin (Michael Robbins) kanssa. Sarjan vakituisia teemoja ovat Stanin ja Jackin kahnaukset esimiehensä Blakeyn kanssa töiden hoitamisesta, Stanin ja Jackin yritykset menestyä naismaailmassa, hömppämäisen Oliven ja jäykkäniskaisen Arthurin liitoksissaan natiseva avioliitto sekä Stanin ja Arthurin väliset erimielisyydet.
"Mennään bussilla" ei ollut kriitikoiden arvostama, mutta brittiläiset televisionkatsojat ottivat oitis sen omakseen. Sarjaa tehtiin seitsemän tuotantokautta ja kaiken kaikkiaan 74 jaksoa. Sarjan suosio poiki myös kolme elokuvaa: "On the Buses" (1971), "Mutiny on the Buses" (1972) ja "Holiday on the Buses" (1973). Ensimmäinen elokuvista oli vuoden suurin katsojamenestys Britanniassa ja voitti jopa James Bond -elokuvan "Timantit ovat ikuisia" (1971).
Ensio Partanen
Vilho Ensio Partanen (1. kesäkuuta 1910 Lahti – 3. tammikuuta 2000 Lahti) oli SDP:tä edustanut kansanedustaja (1958–1970), rovasti (1966), sosiaalineuvos 1980 sekä Lahden kaupunginvaltuuston puheenjohtaja (1958 ja 1961–1965).
Partasen isä oli puuseppämestari, ja Ensiokin aloitti työuransa puuseppänä. Hän kuitenkin suoritti ylioppilastutkinnon ja lähti papin uralle. Pappisvihkimyksen hän sai 1938, ja oli sen jälkeen savottapappina Lapissa, Lapinjärven alkoholistihuoltolan apulaisjohtajana ja Ilmajoen työlaitoksen johtajana. Pisimmän työuran hän kuitenkin teki Harjulan kansalaisopiston rehtorina Lahdessa 1941-1978. Jatkosodan aikana hän oli rintamalehden toimittajana.
Suomalaistyyppinen synnynnäinen nefroosi
Suomalaistyyppinen synnynnäinen nefroosi on suomalaiseen tautiperintöön kuuluva periytyvä munuaistauti, joka aiheuttaa munuaisten vajaatoimintaa, valkuaisvirtsaisuutta ja turvotusta. Sairas lapsi tarvitsee selvitäkseen munuaisensiirron. Kyseessä on perimän geenivirhe joka aiheuttaa poikkeaman nefriiniproteiinin rakenteessa
Ennen kuin munuaisensiirtojen toteuttaminen potilaille aloitettiin, yleensä taudista kärsineet menehtyivät ensimmäisen elinvuotensa aikana.
Suomalaistyyppinen synnynnäinen nefroosi löydettiin vuonna 1956. Se on suomalaisten lasten yleisin munuaisensiirron syy. Suomalaisista vastasyntyneistä sairaus todetaan yhdellä noin 8 000:sta.
Alvin ja pikkuoravat
Alvin ja pikkuoravat () oli vuosina 1983–1991 tuotettu yhdysvaltalainen animaatiosarja. Se on jatkoa vuosina 1961–62 tuotetulle The Alvin Show animaatiosarjalle. "Alvin ja pikkuoravat" kertoi kolmesta oravaveljestä Alvinista, Simosta ja Terosta.
Sitä esitettiin yhdysvalloissa NBC:n kanavalla 1983–1990 välisenä aikana. Suomessa sarjaa esitti Nelonen vuosina 2000–2002. Sarjan jälkiäänitti Agapio Racing Team.
Alvinista ja pikkuoravista on tehty yhteensä kahdeksan elokuvaa;
Matti Pulli
Matti Johannes Pulli (8. syyskuuta 1933 Terijoki – 24. syyskuuta 2016 Jyväskylä) oli suomalainen mäkihyppyvalmentaja. Hän valmensi muiden muassa Matti Nykästä.
Pulli valittiin Vuoden valmentajaksi 1982. Hän sai liikuntaneuvoksen arvonimen vuonna 2000 ja Pro Urheilu -mitalin vuonna 2007. Hän on Suomen Hiihtoliiton kunniajäsen. Vuonna 2009 Pulli sai Hiihtoliiton Hannu Koskivuori -mitalin.
Pulli pelasi pesäpalloa HoNsUssa viisi kautta, muun muassa SM-sarjassa 1957, jolloin oli lyöjätilastossa kymmenes. Koripallossa hän voitti nuorten Suomen-mestaruuden 1951.
Matti Pullin elämäkerta "Voittohyppy" ilmestyi vuonna 1999 Antero Kujalan kirjoittamana. Samana vuonna hän oli ehdolla eduskuntaan kokoomuksen ehdokkaana.
Matti Pulli on myös "Matti"-elokuvassa esiintyvän Nykästä valmentavan Maisterin esikuva.
Pulli sairasti Parkinsonin tautia.
Laajavuoren hyppyrimäistä yksi on nimetty Matti Pullin mukaan.
Kaipola
Kaipola on Jämsän kaupungin eteläisin teollisuustaajama Keski-Suomen maakunnassa. Kaipola sijaitsee Olkkolanlahden pohjukassa, valtatie 24:n itäpuolella. Vuonna 2016 sen väkiluku oli 1088.
Kaipola oli alun perin pieni maalaiskylä Jämsänjoen suulla. Teollinen kehitys alkoi vuonna 1952 kun alueelle perustettiin Kaipolan Paperitehdas. Kaipolassa sijaitsee Suomen suurin siistaamo. Siellä on myös Pitkävuoren hyppyrimäki.
Eteläisen Suomen suurin hiihtokeskus Himos on Kaipolan lähellä. Myös Päijänne tarjoaa virkistysmahdollisuuksia.
Kaipolan paperitehtaan perusti Jämsänjoen suulle Yhtyneet Paperitehtaat, koska yhtiön piti paikata Myllykosken Tehtaan menetys uudella tehtaalla. 1952 Kaipolan kylään perustettu paperitehdas valmistaa nykyisin LWC-, sanomalehti- ja luettelopaperia. Helsingin Sanomia painettiin ennen Kaipolan paperille, ja nykyisistä lehdistä kotimaista Kaipolan paperia käyttää Maaseudun Tulevaisuus, jonka liitteet taas valmistetaan Anjalan Paperitehtaalla Kouvolan Inkeroisissa.
Henkilöstöä tehtaalla on yli 800 työntekijää. Tehtaalla on nykyisin kolme toiminnassa olevaa paperikonetta, joiden vuosittainen tuotanto on yli 700 000 tonnia.
Hyppyrimäki rakennettiin vuonna 1964 sen ajan suurmäeksi, josta oli mahdollista hypätä yli sata metriä. Hyppyrimäen mäkiennätys on 111 m (Sami ja Toni Nieminen 1994). Suurmäkeä täydentävät pienemmät 25 ja 55 metrin hyppyrimäet. Samoihin aikoihin raivattiin viereen myös kaksi pujottelurinnettä. Laskettelu hiipui jo 1980-luvulla kun lähelle valmistui suurempi hiihtokohde Himos. Viimeinen hyppy Pitkävuoren tornista hypättiin vuonna 1994. Nykyisin hyppyrimäen alastulo on paikoillaan, mutta umpeenkasvanut, samoin pujottelurinteet. Ankkurihissien yläasema moottoreineen ja osin pylväsrakenteineen on paikoillaan. Pienemmät 25 ja 55 metrin pikkumäet ovat nuorten käytössä omine hisseineen.
Mäessä on kuvattu vuonna 2005 Audin televisiomainos, jossa Audi A6 Quattro nousee hyppyrimäen huipulle. Samassa mäessä kuvattiin vuonna 1985 Audi 100 Quattron mainos, jossa auto nousi hyppyrimäen huipulle.
Kaipolan koulu on pieni kyläkoulu Kaipolan taajamassa. Koulussa on noin 150 oppilasta. Koulussa opetetaan luokka-asteita ensimmäisestä kuudenteen. Opettajia on jokaiselle luokka-asteelle yksi, sekä englannin- ja erityisopettaja.
Myyty maa
Myyty maa on Seppo Heikkisen maaliskuussa 2007 julkaistu romaani, jonka julkaisi Kustannusosakeyhtiö Tammi.
"Myyty maa" on kertomus lähitulevaisuuden Suomesta. Samalla se on myös Lapista Etelä-Suomeen muuttaneen Kärkkäisen perheen sukutarina.
"Myyty maa" edustaa Heikkisen mukaan tyylilajiltaan ”sce-fiä” eli scenario fictionia. Scefi kertoo tieteisfiktion tavoin tulevaisuudesta, mutta kirjailijan mielikuvitus ei scefissä laukkaa vapaasti, vaan siinä etsitään tässä ajassa olevia signaaleja ja trendejä, ja niiden avulla maalataan mahdollinen – jopa todennäköinen – skenaario tulevaisuudesta.
Tenshin shōden Katori shintō-ryū
Tenshin shōden Katori shintō-ryūn perusti samurai Iizasa Chōisai Ienao (,1387 - 1488). Hän palveli Chiban sukua ja myös Ashikaga-shōgunin vasallina 1400-luvulla, otti osaa lukuisiin taisteluihin ja tunnettiin pätevänä miekan ja keihään käyttäjänä. Hän eli 102-vuotiaaksi, mikä on levottomalla aikakaudella eläneeltä ja sodissa palvelleelta samurailta poikkeuksellista. Taistelemaan kyllästyneenä hän erosi suvustaan siirtyen Katorin šintopyhäkköön harjoittamaan askeesia. Pyhäkössä Chōisai väitetysti koki "Futsunushi-no-kami"n, šintojumalan ilmestymisen. 1000 päivän ajan Chōisai puhdistautui harjoittaen taistelutaitoja ja puhdistautumisriittejä jumalia palvellen, ja perusti näin Tenshin shōden Katori shintō-ryūn.
Katori Shintō-ryū sisältää lukuisia asetaitoja. Pääpaino on kuitenkin miekkailutaidossa, ja muita taitoja harjoitellaan pääasiassa miekkailijan harjoittamiseksi niitä vastaan. Kuten useimmissa muissakin perinteisissä kouluissa, opetus tapahtuu pääasiassa muotojen kautta.
Seuraavat asetaidot sisältyvät koulukunnan opetukseen:
Tachijutsu (japanilaisen miekan käyttö)
Bōjutsu (, pitkän sauvan käyttötekniikat)
Naginatajutsu (, peitsenkäyttötekniikat)
Sōjutsu (, keihäänkäyttötekniikat)
Jūjutsu ( (myös "Yawara-ge"), lähitaistelutekniikat)
Shurikenjutsu (, heittopiikin käyttötekniikat)
Kunkin aseen Gogyō- ja Gokui-sarjat opetetaan vain taidoissa pitkälle edistyneille harjoittajille vuosien tiiviin ja hellittämättömän harjoittelun jälkeen.
Suomessa Turku Aikikai ja Shoryukan Dojo harjoittelevat Tenshin shōden Katori shintō-ryūta Tetsutaka Sugawaran alaisuudessa. Opettajana toimii Petteri Silenius, jolla on Sugawaran linjassa "kyōshi menkyo"-opetuslupa. Sugawaran linjan harjoittelijoita on myös Helsingissä, Forssassa, Lahdessa ja Tampereella. 
Jyväskylässä harjoitellaan tyylin pääopettajan Risuke Ōtaken päälinjaa. Ōtake-senseiltä on myöntänyt Kai Koskiselle opetusluvan eli "shidosha"-arvon 5.11.2008, ja "Menkyo"-arvon 10. marraskuuta 2012 Japanissa.
Harjoittelu on pienimuotoista ja uusia harjoittelijoita otetaan rajoitetusti. Sugawaran linja ottaa uusia harjoittelijoita vain suosituksesta.
Raskaampaa joulua
Raskaampaa joulua on vuonna 2006 julkaistu Warner Musicin julkaisema kokoelma joululauluja. Se on Raskasta joulua -projektin toinen levy. Kuten levyn nimikin kertoo, sovituksista on tehty hevimpiä ja raskaampia versioita. Levyä on myyty marraskuuhun 2016 mennessä yli 16 000 kappaletta, mikä oikeuttaa kultalevyyn.
Levyllä soittavia muusikoita ovat Erkka Korhonen (kitarat ja taustalaulu), Lauri Porra (basso), Vili Ollila (koskettimet, ohjelmointi), Anssi Nykänen (rummut), Aleksi Parviainen (taustalaulu), Anssi Växby (kontrabasso), Peter Lerche (kitara), Esa Kotilainen (koskettimet), Alexi Laiho (kitara) ja Tero Kostermaa (koskettimet, ohjelmointi).
Pedogeneesi
Pedogeneesi (kreik.) "genesis" = synty, on heterokronian eli nopeuseron muoto, joka johtaa pedomorfoosiin eli ilmiöön, jossa nuoruusajan piirteitä säilyy aikuisiälle asti. Pedogeneesi on evolutiivinen prosessi, jossa lisääntymiselimet kehittyvät nopeammin kuin somaattiset kudokset ja tulevat toimintakykyiseksi ennen kuin yksilö on aikuistunut (ns. prekokiaalivaihe). Pedogeneesiä tapahtuu monilla hyöteisillä (äkämäsääkset, siivettömät kirvat) ja eräillä punkeilla kotelo- tai toukkavaiheessa. Pedogeneesillä on ollut suuri merkitys uusien taksonien synnyssä.
Edvard Björkenheim
Edvard Lars Reguel Björkenheim (26. heinäkuuta 1901 Isokyrö – 24. toukokuuta 1965 Isokyrö) oli suomalainen, puoluetaustaltaan maalaisliittolainen poliitikko. Hän toimi puolustusministerinä ammattiministerinä Kuuskosken virkamieshallituksessa vuonna 1958 sekä Miettusen I hallituksessa vuosina 1961–1962. Ministeripäiviä hänen urallaan kertyi yhteensä 400.
Hän oli tilanomistaja ja Maanviljelysseuran puheenjohtaja vuodesta 1954. Hän sai maanviljelysneuvoksen arvon 1953.
Ilmo Nurmela
Ilmo Olavi Nurmela (21. helmikuuta 1903 Virolahti – 1. tammikuuta 1974) oli Kesko Oy:n pääjohtaja 1957–1968, vuorineuvos ja Suomen valtiovarainministeri Kuuskosken virkamieshallituksessa vuonna 1958.
Nurmelan kaudella Keskosta kehittyi keskusliike, joka tuki voimakkaasti osakasasiakaskuntaansa, kauppiaiden yhteistoimintaa sekä K-kauppiasryhmän muodostamista ja kehittämistä osakasasiakkaiden yhteiseksi markkinointiorganisaatioksi.
Ilmo Nurmelan veli oli akateemikko ja kielitieteilijä Tauno Nurmela ja poika oopperalaulaja Kari Nurmela.
Pauli Lehtosalo
Pauli Lehtosalo (18. joulukuuta 1910 Vehkalahti – 12. maaliskuuta 1989) oli moninkertainen Maalaisliiton ministeri kolmessa eri hallituksessa, hallitusneuvos ja Maatalousministeriön kansliapäällikkö. Koulutukseltaan hän oli lakimies.
Matti Lepistö
Leevi Matias (Matti) Lepistö (8. marraskuuta 1901 Toholampi – 7. joulukuuta 1991 Toholampi) oli maanviljelijä ja sosiaalidemokraattinen kansanedustaja ja ministeri.
Lepistön vanhemmat olivat maanviljelijä Josua Lepistö ja Ida Pekkarinen. Käytyään kansakoulun ja vuonna 1916 kiertävän maamieskoulun hän toimi maanviljelijänä Toholammilla. Lepistö kävi myös Työväen Akatemian 1926.
Lepistö oli SDP:n kansanedustajana Vaasan läänin pohjoisesta vaalipiiristä vuodet 1929–1957. Lepistö siirtyi riippumattomaan sosiaalidemokraattien eduskuntaryhmään 1957 ja oli sen edustajana 1957–1958.
Lepistö oli maatalousministerinä Fagerholmin I hallituksessa vuosina 1948–1950 ja toisena maatalousministerinä Kekkosen II hallituksessa 1951, Kekkosen III hallituksessa 1951–1952, Sukselaisen I hallituksessa 1957 ja Kuuskosken virkamieshallituksessa 1958. Lisäksi hän toimi presidentin valitsijamiehenä vuosina 1931, 1937, 1940, 1943, 1950 ja 1956.
Toholampilainen pienviljelijä Matti Lepistö tuli tunnetuksi nimenomaan pienviljelijöiden asioiden ajajana niin kansanedustajana kuin ministerinäkin. Hän oli tukemassa niin sanotulla apulantamiljardilla silloisen pienviljelijäväestön toimeentuloa. Fagerholmin I hallituksessa Lepistö valmisteli uutta metsänhoitoyhdistyslakia.
SDP:n hajaannuksen aikana Lepistö erotettiin puolueesta, ja hänestä tuli puolueen opposition perustaman TPSL:n johtohenkilöitä. Lepistö palasi kuitenkin muutaman vuoden kuluttua takaisin SDP:hen.
Lepistö oli yhtenä syytettynä Valtakunnanoikeudessa niin sanotussa salaputkijutussa. Valtakunnanoikeus päätti 18. syyskuuta 1953, että yritykselle oli annettu valtionapua väärin perustein ja Raatikainen oli antanut perätöntä tietoa ministeritovereilleen. Raatikainen tuomittiin sakkoihin ja Lepistö maksamaan korvauksia valtiolle.
Valdemar Liljeström
Vladimir (Valdemar) Liljeström (26. helmikuuta 1902 Pietari – 11. marraskuuta 1960 Geneve) oli Metallityöväen Liiton puheenjohtaja, kansanedustaja (1955–1960) ja kolmessa hallituksessa ministeri. Liljeström erosi SDP:n eduskuntaryhmästä vuonna 1958 ja siirtyi Työväen ja pienviljelijäin sosialidemokraattisen liittoon.
Liljeström oli voimakas johtaja joka noudatti Suomen Metallityöväen Liitossa 1950–1960-luvun puheenjohtajavaltaista linjaa. Toimissaan Liljeström oli erittäin itsenäinen, eikä häntä voinut sanoa minkään ryhmän varsinaiseksi edustajaksi vaikka hänet skogilaiseksi mainittiin. Vastustajien puheissa väitettiin, että hän olisi jopa etääntynyt itse jäsenistöstä. Liljeström toivoi ammattiyhdistysliikkeen eheytymistä ja kannatti Veikko Helteen sovintoehdotusta ammattiyhdistysliikkeen kilpailevien ryhmien välille.
Metallityöväen Liittoa puheenjohtaja Liljeström piti TPSL:n käsissä kommunistien valtausyrityksen aikana kylmän sodan ehkä kiivaimpina vuosina. Hän piti kommunistit poissa liiton päätöksenteosta joidenkin mielestä osin jopa epädemokraattisin keinoin. Liljeström oli poistanut kommunistit kokonaan muun muassa liiton työehtosopimusneuvottelukunnasta.
Liljeströmillä oli hyvät suhteet työnantajajärjestöjen johtoon, josta oli hyötyä työmarkkinaneuvotteluissa. Hän allekirjoitti työnantajaosapuolten kanssa metallin piirissä ensimmäisen kaksivuotisen indeksiin sidotun työehtosopimuksen vuonna 1960. Liljeström hoiti myös suhteita ulkomaihin ja teki tästä syystä lukuisia ulkomaanmatkoja. Neuvostoliiton matkan seurauksena Liljeström valittiin edustamaan SML:a Neuvostoliiton kauppavaltuuskunnan jäsenenä 1959.
Liljeström kuoli astmakohtaukseen työmatkalla vuonna 1960. Hänen siunaustilaisuuteensa saapui surunvalitteluja yhteiskunnan kaikista kerroksista. Onni Närvänen nostettiin hänen seuraajakseen Metallityöväenliiton johtoon Emil Skogin tuella, ohittaen Liljeströmin oman suosikin Esko Suikkasen.
Lauri Kivekäs (vuorineuvos)
Lauri Jaakko Jooseppi Kivekäs (vuoteen 1926 Stenbäck; 7. heinäkuuta 1903 Muuruvesi – 12. helmikuuta 1998) oli suomalainen varatuomari, yritysjohtaja, vuorineuvos ja Suomen Työnantajain Keskusliiton (nyk. Elinkeinoelämän keskusliitto) puheenjohtaja. Hän oli kauppa- ja teollisuusministeri ammattiministerinä (1957–1958 (Von Fieandtin hallitus) ja 1958 (Kuuskosken hallitus).
Lauri J. Kivekäs valmistui varatuomariksi 1930 ja alkoi jo sitä ennen työskennellä appensa Emil Aaltosen yrityksissä. Hän toimi Aaltosen eri kenkätehtaiden isännöitsijänä, myyntipäällikkönä ja toimitusjohtajana vuosina 1926–1947 ja siitä eteenpäin Aaltosen kenkätehdas Oy:n toimitus- ja pääjohtajana 1947–1976 sekä Aaltosen Tehtaat Oy:n hallituksen puheenjohtajana 1976–1980. Kivekäs toimi myös Sarvis Oy:n toimitusjohtajana 1941–1966, Lokomon johtokunnassa 1938–1970 ja toimitusjohtajana 1948–1964 sekä Suomen Puunjalostustehdas Oy:n toimitusjohtajana 1929–1971. Kivekäs oli johtokunnan tai hallituksen jäsenenä tai puheenjohtajana myös Finlaysonissa, Suomen Kumitehdas Oy:ssä, Suomen Kaapelitehdas Oy:ssä ja Kansallis-Osake-Pankissa. Yrityselämän ulkopuolisisia luottamustoimia hänellä oli Juupajoen kunnanvaltuustossa, Tampereen kaupunginvaltuustossa ja -hallituksessa, Tampereen teatterissa, kenkäteollisuusjärjestöissä sekä Pro Musica- ja Emil Aaltosen säätiöissä.
Kivekäs oli Nokia Oyj:n hallituksen ensimmäisenä puheenjohtajana vuosina 1966–1977. Hänen seuraajana puheenjohtajana jatkoi Björn Westerlund seuraavat kaksi vuotta.
Vuorineuvoksen arvon Kivekäs sai 1953.
Kolmas jalka haudassa
Kolmas jalka haudassa on Lapinlahden Lintujen järjestyksessään 12. studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2003 ja on viimeinen levy, jolla Heikki Salomaa oli mukana ennen kuolemaansa. Levy myi kultaa.
Sovitukset: Pekka Hedkrok, Pekka Virtanen ja Harri Kinnunen.
Luettelo pienoisrautatiekerhoista
Tämä on luettelo Suomessa toimivista pienoisrautatiekerhoista.
Amfiktyon
Amfiktyon () oli kreikkalaisessa mytologiassa Deukalionin ja Pyrrhan poika, joskin joidenkin myyttien mukaan hänen kerrotaan syntyneen maasta. Hänen sisaruksiaan olivat Hellen ja Protogeneia.
Amfiktyon oli alun perin Thermopylain kuningas, joka nai Kranaoksen, Ateenan kuninkaan, ja Pediaksen tyttären. Myöhemmin hän kuitenkin syrjäytti Kranaoksen vallasta julistaen itsensä Ateenan kuninkaaksi. Hänen valtakauttansa kesti 12 vuotta kunnes hänet karkotti Erikhthonios.
Legendan mukaan Delfoin Amfiktyoniliitto, jonka tehtävänä oli suojella ja ylläpitää Apollonin temppeliä Delfoissa ja Demeterin temppeliä Anthelassa Thermopylain lähellä, olisi ollut Amfiktyonin perustama. Liiton kaksitoista jäsentä kokoontuivat Thermopylaissa keväisin ja Delfoissa syksyisin.
Going the Distance (vuoden 2004 elokuva)
Going the Distance on vuonna 2004 tehty kanadalainen teinikomedia. Brightlight Picturesin tuottaman elokuvan on ohjannut Mark Griffiths. Sen käsikirjoittivat Eric Goodman ja Kelly Senecal.
Tune Up!
Tune up! on saksalainen hands up -kokoonpano. Bändin jäseninä toimivat DJ Manian ja Yann Peifer (molemmat kuuluvat myös Cascadaan). Markus Beilke (Triffid) kuului bändin alkuperäiseen kokoonpanoon mutta erosi vain hieman perustamisen jälkeen. Ryhmän tunnetuimpia kappaleita lienevät Another Day, Raver's Fantasy sekä Bounce. Tune Up! on myös tehnyt muutamia remixejä.
Kontramarssi
Kontramarssi oli jalkaväen taistelutaktiikka, jolla pyrittiin luomaan katkeamaton tulitus, vaikka yksittäisen aseen lataaminen vei usein minuutteja. Tavallisesti kontramarssia pidetään Morits Oranialaisen ja hänen kahden serkkunsa keksiminä, kun he 1500-luvun lopulla uudistivat Alankomaiden armeijaa. Ajatus katkeamattomasta tulituksesta oli kuitenkin syntynyt jo aikaisemmin ja ratsuväen vastaava taktiikka karakolli oli syntynyt satavuotta aikaisemmin 1490-luvulla.
Kontramarssissa musketilla tai hakapyssyllä aseistetut sotilaat ovat muodossa, joka on 6-12 riviä syvä. Vierekkäisten sotilaiden välissä on runsas tyhjä tila, jota pitkin he mahtuvat liikkumaan edestä taakse. Rivi kerrallaan sotilaat astuvat eteenpäin ja laukaisevat aseensa. Tämän jälkeen juuri aseensa tyhjentänyt rivi siirtyy jonojen välissä olevaa tyhjää tilaa taaksepäin aina muodon viimeisiksi, jossa he aloittavat pitkän liikesarjan, jolla jokainen lataa aseensa uudestaan. Vastaavasti muodossa nyt ensimmäisenä oleva rivi toistaa saman: siirtyminen eteenpäin, laukaus, muodon viimeiseksi; ja sitten kolmas rivi, jne kunnes alun perin ensimmäisenä ollut rivi on taas vuorossa, nyt aseet uudelleen ladattuina, ja koko sarja alkaa alusta.
Kontramarssia käyttäen on mahdollista, että jatkuvasti tulittava muoto liikkuu hiljalleen eteenpäin, perääntyy tai pysyy paikallaan taistelukentällä.
Kontramarssin käyttö taistelukentillä väheni musketin lataamisen nopeutuessa ja linjataktiikan ohentaessa taistelumuotoja 1600-luvun loppupuolella.
Kranaos
Kranaos () oli kreikkalaisessa mytologiassa Ateenan kolmas kuningas. Hän syntyi autoktoonisesti maasta, ja hänen hallituskaudellaan tapahtui Deukalionin vedenpaisumus.
Hänen edeltäjänsä, Kekrops'in, ainoa poika oli kuollut jo isänsä elinaikana, jolloin hallitsijan kuoltua seuraajaksi nousi Kranaos, joka oli Ateenan vaikutusvaltaisin mies. Hänen puolisonsa oli Pedias, spartalaisen Myneksen tytär. He saivat kolme tytärtä: Kranai, Menaikhme ja Atthis. Siihen saakka maata oli kutsuttu "Aktaiaksi", mutta Atthiksen kuoltua hänen isänsä nimesi maan hänen kunniakseen Attikaksi.
Kranaoksen karkotti Attikasta hänen oma vävypoikansa Amfiktyon. Hän pakeni Lamptraihin, jossa Pausanias vielä näki hänen hautansa.
Toni Huttunen
Toni Huttunen (s. 12. tammikuuta 1973 Kuusankoski) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Huttunen edusti Suomen korkeimmalla sarjatasolla koko uransa Myllykosken Palloa.
Huttunen kuuluu Sami Hyypiän ja Mika Hernesniemen ohella Voikkaan Pallo-Peikkojen menestyksekkääseen vuoden 1973 ikäluokkaan. Liigadebyyttinsä hän teki Myllykosken Pallon riveissä 13. heinäkuuta 1992 ottelussa Mikkelin Palloilijoita vastaan ja ensimmäisen liigamaalinsa 23. elokuuta 1992 FC Oulua vastaan. Hän onnistui maalinteossa 13 peräkkäisellä kaudella kunnes putki katkesi kaudella 2005. Kaudella 1996–1997 Huttunen vieraili lainasopimuksella Skotlannin 1. divisioonan Falkirkissä. Saman kauden aikana joukkueessa pelasi myös suomalainen Petteri Kaijasilta.
Huttunen voitti MyPassa Suomen cupin vuosina 1992, 1995 ja 2004. Kaudella 2005 hän saavutti joukkueineen Suomen-mestaruuden, jonka lisäksi hänellä on viisi SM-hopeaa ja kolme SM-pronssia. Kausi 2009 oli Huttusen 18-kautisen liigauran viimeinen. Hän on 441 ottelullaan eniten Veikkausliiga-otteluita pelannut ja pisimpään samaa seuraa edustanut pelaaja.
Suomen maajoukkuetta Huttunen on edustanut 11 kertaa. Debyyttinsä hän teki 21-vuotiaana 0–7-vierasvoitossa Viroa vastaan 26. lokakuuta 1994.
SAS Snowflake
Snowflake oli Scandinavian Airlines Systemin halpalentoyhtiö (vrt. Ryanair tai easyJet). Snowflaken reittiverkkoon kuuluivat kohteet Skandinaviassa ja eteläisessä Euroopassa, joihin lennettiin Tanskasta ja Ruotsista. Lennoilla oli mahdollisuus nauttia lisämaksullisista aterioista ja juomista. Yhtiö lopetti toimintansa 21.10.2004.
Focus (yhtye)
Focus on Amsterdamissa, Alankomaissa, perustettu progressiivista rockia soittava yhtye, joka toimi vuosina 1969–1978 ja on jälleen toiminut vuodesta 2001. Yhtye tuli tunnetuksi erikoisesta kappaleestaan "Hocus Pocus", jossa on niin jodlausta, huilua, harmonikkaa kuin kitarasoolojakin. Yhtyeen ainoana vakituisena jäsenenä on pysynyt laulaja-huilisti-kosketinsoittaja Thijs van Leer. Toinen yhtyeen pitkäaikainen vaikuttaja on ollut kitaristi Jan Akkerman. Tällä peruskaksikolla yhtye toimi yhtäjaksoisesti vuoteen 1976, jolloin Akkerman lähti yhtyeestä. Vuonna 1978 yhtye hajosi. Seuraavilla vuosikymmenillä Van Leer ja Akkerman esiintyivät joitakin kertoja yhdessä, joskus jopa Focus-yhtyeen nimellä.
Yhtyeen lukuisista miehistön vaihdoksista huolimatta peruskokoonpanona voidaan pitää vuosien 1971–1974 miehistöä, johon van Leerin ja Akkermanin lisäksi kuuluivat rumpali Pierre van den Linden ja basisti Bert Ruiter. Van den Lindenin ollessa mukana ilmestyivät yhtyeen arvostetut studioalbumit "Moving Waves" (tunnettu kappaleesta "Hocus Pocus") ja "Focus 3" (tunnettu kappaleesta "Sylvia"), sekä konserttitaltiointi "At the Rainbow", Ruiter taas oli mukana vuoden 1973 "Focus 3:sta" vuoden 1978 "Focus Con Proby" -albumiin saakka.
Virallisten levytysten lisäksi yhtyeen levy-yhtiö, Sire Records, on julkaissut vuonna 1977 "Ship of Memories" -nimisen albumin, joka sisältää viimeistelemätöntä musiikkia Focus-yhtyeen harjoituksista vuosilta 1973-1974. Musiikki oli ollut tarkoitus julkaista "Focus 3" -albumin jälkeisenä albumina. Yhtyeen tuottajana toiminut Mike Vernon kirjoitti levynkansitekstit. Vernon väitti, että Akkermanin mielenkiinnon puute oli syynä siihen, että alkuperäinen albuminjulkaisuprojekti kaatui. "Ship of Memories" tuli julkaistuksi vain Vernonin aktiivisuuden vuoksi. Nimikappale on rumpali Pierre van der Lindenin sävellys.
Yhdysvaltalainen laulaja P. J. Proby, kitaristit Eef Albers ja Philip Catherine sekä loput muusikot Akkermanin lähdön jälkeisestä yhtyeestä julkaisivat vuonna 1978 levyn "Focus con Proby". Levy sai heikohkot arvostelut, eikä tämä 1970-luvun lopun yhtyekokoonpano ollut pitkäikäinen. Vuonna 1978 Focus yhtyeenä lakkasi olemasta. Seuraavilla vuosikymmenillä Focus teki joitakin nostalgiaesiintymisiä. Lisäksi Van Leer ja Akkerman tekivät vuonna 1985 studiomuusikoiden kanssa "Focus"-nimisen levyn.
Vuonna 2001 Van Leer perusti Focus-yhtyeen uudelleen Focus tribute bandin jäsenten kanssa: kitaristi Jan Dumée, basisti Bobby Jacobs ja rumpali Bert Smaak. Tuloksena oli hyvät arvostelut saanut Focus 8 -albumi ja maailmankiertue. Jan Duméen ja Akkermanin kitaroinnit muistuttavat toisiaan. He ovat myös ilmaisseet keskinäisen arvostuksen toisiaan kohtaan. Dumee lähti yhtyeestä vuonna 2004, samoin kuin rumpali Smaak. Vuonna 2005 Pierre van der Linden palasi yhtyeen rumpaliksi. Kitaristi Niels van der Steenhoven liittyi yhtyeeseen kesäkuussa 2006.
Focus on esiintynyt Suomessa 1.12.1974 Finlandia-talossa Helsingissä ja 25.7.2014 Keitelejazzeilla Äänekoskella. BassoRummut
Rummut
Kitara
Agrios
Agrios oli kreikkalaisessa mytologiassa Porthaonin, Kalydonin kuninkaan, poika ja Oineuksen veli.
Hänen vaiheistaan on olemassa kaksi hieman erilaista versiota.
Oineuksen menetettyä lapsensa Kalydonin metsästyksen tapahtumien seurauksena, Agrios näki veljensä heikkouden ja ajoi tämän pois valtakunnastaan hallitakseen sitä itse. Kun Diomedes, Tydeuksen ja Deipylen poika, kuuli Troijan kukistumisen jälkeen isoisänsä ahdingosta hän saapui Aitoliaan Stheneloksen, Kapaneuksen pojan kanssa ja taisteli Agrioksen pojan Lykopeuksen kanssa ja tappoi tämän. Tämän jälkeen hän karkotti Agrioksen maasta ja palautti Oineuksen takaisin valtaan. Agrios tappoi myöhemmin itsensä maanpakonsa aikana.
Agrioksen pojat (Thersites, Onkhestos, Prothoos, Keleutor, Lykopeus, Melanippos), riistivät valtakunnan Oineukselta ja antoivat sen isälleen Agriokselle. Lisäksi he vangitsivat ja kiduttivat Oineusta. Diomedes saapui maahan salaa Alkmaionin kanssa ja tappoi kaikki Agrioksen pojat Thersitestä ja Onkhestosta lukuun ottamatta, jotka olivat paenneet aiemmin Peloponnesokselle. Koska Oineus oli vanha, Diomedes antoi valtakunnan Andraimonille.
Bad Buchau
Bad Buchau on pieni kaupunki Baden-Württembergin osavaltiossa, Saksassa. Kaupungissa asuu noin 4 000 asukasta ja sijaitsee lähellä Feedersee-järveä.
Bad Buchaussa on yhdeksän kylää Allmannsweiler, Dürnau, Kanzach, Betzenweiler, Moosburg, Alleshausen, Seekirch, Tiefenbach ja Oggelshausen.
Albert Einsteinin suvun historiaa alkaa Buchausta.
Iso muna
Iso muna on Lapinlahden Lintujen järjestyksessään 11. studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1999. Albumin paras sijoitus albumilistalla oli sija 16 jonka se saavutti toisena myyntiviikkonaan.
Kansandances
Kansandances on Lapinlahden Lintujen järjestyksessään 10. studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1997. Kansandances on "Lappareiden" välityö, tarkoituksella tehty discolevy. Albumilla oli mukana ensimmäistä kertaa Pekka Rechardt, joka tuli yhtyeeseen kitaristiksi Veli-Pekka Oinosen lähdettyä.
Kansandancesin paras listasijoitus oli sija 22.
Sun Air of Scandinavia
Sun Air of Scandinavia on Billundissa kotipaikkaansa pitävä tanskalainen lentoyhtiö, jonka kotikenttä on Billundin lentoasema.
Lentoyhtiö aloitti toimintansa vuonna 1978. Aluksi se lensi taksi- ja charter-lentoja ja aloitti reittilennot vuonna 1987. Vuodesta 1996 se on lentänyt British Airwaysin tunnuksilla franchise-sopimuksen nojalla. Sun Air on Oneworld-allianssin yhteistyöjäsen. Lentoyhtiö työllistää 175 henkilöä.Heinäkuussa 2016:
Javi Soleil
Javi Soleil eli Javi (oik. Francisco Javier Álvarez Colinet, s. 30. huhtikuuta 1983, Sevilla, Andalusia, Espanja) on espanjalainen laulaja, joka kuuluu D'NASH-yhtyeeseen. Hän on myös tehnyt yhden julkaisemattoman sooloalbumin, nimeltään "Destino", vuonna 2005.
Javi
Javi on yleinen espanjalainen etunimi. Se on usein lyhenne Javierista.
Tunnettuja Javi-nimisiä henkilöitä:
Kipsilastulevy
Kipsilastulevy on kipsimassasta ja puulastuista valmistettu rakennuslevy. Rakenteessa puulastu vahvistaa levyä ja tuo taivutuslujuutta sekä sitkeyttä, joka kipsimateriaalilta puuttuu. Kipsi puolestaan antaa hyvät palonkesto- ja ääneneristysominaisuudet sekä helpon pintakäsittelyn. Levy muistuttaa ominaisuuksiltaan kipsilevyä ja lastulevyä, myös käyttökohteet ovat sisärakentamisessa samat.
Kipsilastulevy on raskaampaa, iskunkestävämpää ja lujempaa kuin kipsilevy, ja sen palonkesto-ominaisuudet ovat selvästi paremmat kuin lastulevyssä. Näistä ominaisuuksista johtuen kipsilastulevy sopii parhaiten käytettäväksi rakennusten sisäseinissä, joissa levyn hyvä maalattavuus ja pinnoitettavuus pääsevät myös oikeuksiinsa. Levyn suuri paino sekä kipsi- ja lastulevyä jonkin verran hankalampi työstettävyys ovat vähentäneet levyn suosiota rakennusten yleislevynä, mutta levystä kehitetyt sisäseinäjärjestelmät ovat varsin suosittuja julkisten tilojen sisäseinien verhoiluratkaisuina.
Levyn ja sen tuotantoteknologian on kehittänyt saksalainen yritys Bison Werke Bähre&Greten GmbH 1980-luvulla. Kyseisellä teknologialla valmistettiin levyä Suomessa, Kuopiossa sijaitsevalla Sasmox Oy:n tehtaalla, 2009 huhtikuuhun saakka. Levystä oli saatavilla useita eri paksuuksia ja reunamuotoja, esimerkiksi myös lattialevy. Lisäksi levy voi olla tehtaalla valmiiksi pinnoitettu, esimerkiksi valmiiksi viilutettu. Viilutuksen teki Oy Puu-Component Ab nykyisin Oy Puucomp Ab.
Hinnallisesti puukipsilevyrakenne on yleensä kipsi- ja lastulevyrakennetta kalliimpi siihen sisältyvän suuremman työmäärän sekä levyn kalliimman hinnan vuoksi. Toisaalta esimerkiksi levyn iskunkesto sekä muut lujuusarvot ovat selvästi tavallista kipsilevyä parempia.
Rolando Bianchi
Rolando Bianchi (s. 15. helmikuuta 1983 Albano Sant'Alessandro, Bergamo, Italia) on italialainen jalkapalloilija pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelaa tällä hetkellä Torino:ssa.
Lahjakkaana hyökkääjänä pidetty Bianchi aloitti uransa vuonna 2000 Atalantassa pelaten ensimmäisellä kaudellaan yhden ottelun. Kaudella 2002/2003 Bianchi pelasi yhteensä 16 ottelua, mutta ei tehnyt ainuttakaan maalia. Seuraavana oli vuorossa lainasopimus kaudeksi 2003/2004 Serie B:hen Cagliariin, jossa hän teki 2 maalia 14 ottelussa. Bianchi palasi takaisin Atalantaan, mutta pelasi vain yhden ottelun ja näin ollen lähti uudestaan kohti Cagliaria, joka tällä kertaa pelasi Serie A:ssa. Tälläkään kertaa Bianchi ei onnistunut tekemään 2 maalia enempää. Reggina kuitenkin osti tulevaisuuden lupauksen vuonna 2005. Ensimmäinen kausi ei mennyt mitenkään loisteliaasti, kun hän loukkasi polvensa Italian alle 21-vuotiaiden maajoukkue harjoituksissa. Bianchi onnistuikin tekemään vain yhden maalin 9 ottelussa. Vasta kaudella 2006/2007 hän on vastannut kaikkien odotuksiin olemalla Seria A:n maalipörssin neljäs, tekemällä 18 maalia 37 ottelussa.
Heinäkuussa 2007 Bianchi siirtyi valioliigaan Manchester City FC:hen 13 miljoonan euron siirtosummalla. Huolimatta hyvistä otteista Bianchi siirtyi tammikuussa 2008 lainasopimuksella takaisin Italiaan, SS Lazioon.
Shinjuku
Shinjuku () on yksi Japanin pääkaupungin Tokion erillisalueista. Se sijaitsee sisämaassa kaupungin keskiosassa Tokion keisarillisen palatsin länsipuolella ja rajautuu Bunkyōn, Chiyodan, Minaton, Nakanon, Shibuyan ja Toshiman erillisalueisiin. Shinjukussa on 341 415 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 18,22 neliökilometriä.
Shinjuku merkitsee kirjaimellisesti ’uutta majataloa’ tai ’uutta postiasemaa’ ja viittaa postiasemaan ("shukuba"), joka avattiin Edo-kaudella Kōfuun johtaneen Kōshū-kaidō-tien varrelle. Alun perin tien ensimmäinen postiasema Edosta lähdettäessä sijaitsi Takaidossa, mutta välimatka kävi tien käyttäjille liian pitkäksi. Uusi postiasema avattiin Edon ja Takaidon välille Naitō-suvun maille ja sitä nimitettiin "Naitō-Shinjukuksi" ().
Jo ennen Shinjukun erillisalueen muodostamista alueen nimi tunnettiin laajalti Shinjukun rautatieaseman ja Shinjuku-gyoenin puutarhan ansiosta. Meiji-kaudella silloinen Tokion kaupunki jaettiin 15 suuralueeseen, joista Yotsuya-ku ja Ushigome-ku käsittivät osan nykyisestä erillisalueesta. Loppuosa kuului Toyotaman piirikunnan neljään maaseutukaupunkiin, Ochiaihin, Ōkuboon, Totsukaan ja Yodobashiin, jotka kaupungistuivat nopeasti. Ne liitettiinkin vuonna 1932 Tokioon ja yhdistettiin uudeksi Yodobashi-kun suuralueeksi. Jo ennen toista maailmansotaa Shinjukun alue kehittyi vilkkaana kaupunginosana tavarataloineen ja elokuvateattereineen. Alueella oli noin 400 000 asukasta.
Valtaosa Shinjukun alueesta tuhoutui toisen maailmansodan pommituksissa. Ennen sotaa alueella oli yhteensä noin 63 000 rakennusta, joista yli 56 000 tuhoutui. Alueen väkiluku oli sodan loppuessa laskenut alle 80 000 henkeen. Sodan aikana Tokion kaupungin hallinto lakkautettiin ja perustettiin uusi Tokion metropoli. Vuonna 1947 entisen kaupungin alue jaettiin suoraan metropolin hallinnassa oleviin erillisalueisiin, joista Shinjukun erillisalue muodostettiin yhdistämällä entiset Ushigomen, Yodobashin ja Yotsuyan suuralueet.
Shinjukun erillisalueella on 94 kaupunginosaa, jotka jakautuvat yhteensä 152 osa-alueeseen (). Yhteen kaupunginosaan kuuluu yhdestä kahdeksaan osa-aluetta. Kaupunginosia on Shinkujussa Tokion erillisalueista eniten.
Shinjuku on yksi Japanin merkittävimmistä taloudellisista ja hallinnollisista keskuksista, jossa sijaitsee Tokion prefektuurin hallintorakennus ja maan suurin pilvenpiirtäjäalue. Shinjukun rautatieasema on maailman vilkkain, ja sen ympärillä on merkittävä liikekeskittymä suurine tavarataloineen.
Berlin Südkreuzin rautatieasema
Berlin Südkreuz (ent. Bahnhof Papestraße) on rautatieasema Berliinissä. Asema avattiin 1898 risteysasemana. Berliinin S-Bahnin ympyrälinjan itä–länsi-suuntainen asema on ylätasolla ja päärautatieasemalle, Dresdeniin sekä Leipzigiin menevät raiteet alatasolla. Asemaa on rakennettu uudelleen vuosituhannen vaihteessa ja nimettiin Berlin Südkreuziksi toukokuussa 2006.
Aseman entinen nimi juontuu läheisen kadun nimestä, joka on nimetty Preussin kenraalin Alexander August Wilhelm von Papen mukaan.
Südkreuzin asema kuuluu Deutsche Bahnin uuteen pitkänmatkan liikenteen konseptiin Berliinissä. Etelä-Berliiniin oli tarvittu uutta pitkänmatkan liikenteen rautatieasemaa, joten Papestraßen asema päätettiin rakentaa ja nimetä se uudelleen samantyyppiseksi kuin Westkreuz ja Ostkreuz ("itä- ja länsiristeys"). Rakennustyöt myöhästyivät huomattavasti ja asema valmistui kuusi vuotta myöhässä toukokuussa 2006.
Südkreuzin asema on nykyisin ICE-junien Hampurin-liikenteen pääteasema.
Allan Measures
Allan Measures (s. 8. toukokuuta 1965 Barrhead, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija.
Vancouver Canucks varasi Measuresin vuoden 1983 varaustilaisuudessa kierroksella 9 numerolla 170. Hän ei kuitenkaan koskaan pelannut ainuttakaan NHL-ottelua, vaan pelasi juniorivuosien jälkeen vain yhden kauden farmisarjoissa ennen tuloa Eurooppaan. Measures vietti suurimman osan urastaan Suomessa, jossa hän kiekkoili 14 kauden ajan. SM-liiga urallaan Measures pelasi 619 ottelua, mikä oli pitkään ennätyksenä ulkomaalaisten pelaajien ottelumäärässä, kunnes vuonna 2018 JYP:in Eric Perrin pelasi 620 liigaottelunsa, joka nosti hänet kärkeen.
Kausien 1987–1988 ja 1992–1993 välisen ajan Measures pelasi Rauman Lukossa, josta siirtyi kesällä 1993 Tampereen Ilvekseen. Ilveksessä Measures pelasi kausien 1993–1994 ja 1998–1999 välisen ajan, jonka jälkeen hän palasi Lukkoon kausiksi 1999–2000 ja 2000–2001. Kausi 2000–2001 päättyi niskavammaan, jonka takia Measures joutui lopettamaan pelaajauransa.
Ilveksessä pelatessaan Measures valittiin SM-liigan kuukauden pelaajaksi syyskuussa 1997. Kauden 1997–1998 jälkeen hänet valittiin SM-liigan All Stars -kentälliseen ja palkittiin liigan parhaana puolustajana.
Kanadan maajoukkueessa Measures pelasi neljä ottelua Spengler Cupissa kaudella 2001–2001.
Allan Measures toimi apuvalmentajana Espoo Bluesissa kaudella 2001–2002. Bluesista hän palasi Kanadaan, synnyinkaupunkiinsa Barrheadiin, missä hän on jatkanut uraansa juniorivalmentajana ja erotuomarina.
Noriko Show
Noriko Show on suomalainen haastatteluohjelma. Noriko Show’ta esitti Sub ja sen on tuottanut Metronome Finland. Kaikkiaan Noriko Show’ta tehtiin 20 jaksoa, joista 10 ensimmäistä on julkaistu DVD:llä. Sarjan esimmäinen kausi esitettiin keväällä 2004 ja toinen kausi syksyllä 2004.
Ohjelmassa näyttelijä Outi Mäenpää esittää japanilaista toimittajaa Noriko Sarua, joka haastattelee suomalaisia julkimoita. Jokaisen jakson lopussa Noriko ottaa peruukin ja silmälasit pois ja haastateltaville selviää ohjelman juoni.
Ohjelman ideana on hauskuuttaa katsojaa Noriko Sarun huonolla englannin kielen taidolla ja oudoilla kysymyksillä, joita hän esittää. Outi Mäenpää voitti roolistaan Norikona parhaan esiintyjän Venlan.
Ohjelma perustuu alankomaalaisen Wendy van Dijkin luomaan hahmoon Uschi Hirosaki, jossa van Dijkin naamioitui japanilaiseksi toimittajaksi ja haastatteli kuuluisuuksia Euroopasta ja Yhdysvalloista.
Martinlaakson koulu
Martinlaakson koulu on Vantaan Martinlaaksossa sijaitseva yhtenäiskoulu, jossa opiskelee runsas 800 oppilasta. Koulussa voi opiskella musiikkiluokalla, painotettua matematiikkaa ja olla saksan kielikylvyssä. Koulussa käytetään nelijaksojärjestelmää, ja opiskelu koulussa on kurssimuotoista.
Koulu perustettiin vuonna 1970 nimellä Martinlaakson yhteiskoulu ja se oli yksi Suomen viimeisistä ennen peruskoulu-uudistusta perustetuista vanhoista yksityiskouluista. Koulurakennus valmistui vuonna 1974 ja sen suunnitteli Arno Savela. Yksityinen koulu siirtyi Vantaan kaupungin omistukseen syyslukukauden alkaessa 1977.
Koulun itäpuolella sijaitseva pieni aukio kantaa nimeä "Mika Häkkisen aukio". Martinlaakson koulun tiloissa sijaitsee myös Martinlaakson nuoriso- ja asukastila, koulun lähistöllä sijaitsee myös uimahalli- ja kuntosali, Martinlaakson lukio (konserttitalo Martinus).
Samokov
Samokov (bulg. Самоков) on kaupunki Bulgariassa Sofian alueella. Kaupunki sijaitsee Rila ja Vitosha-nimisillä vuorilla. Kaupungin asukasluku on 38 089.
Jorge Pérez
Jorge Pérez Salinas (s. 24. huhtikuuta 1972 Pamplona, Navarra) on entinen espanjalainen uimari, joka osallistui urallaan kahdesti kesäolympialaisiin, vuosina 1992, sekä 2000. Hänen paras sijoituksensa olympialaisissa oli 11. sija 400 metrin sekauinnissa vuonna 1992.
Stuart Adamson
William Stuart Adamson (11. huhtikuuta 1958 – 16. joulukuuta 2001) oli englantilaissyntyinen skotlantilainen rock-laulaja, -kitaristi ja -lauluntekijä. Hän tuli tunnetuksi 1980-luvulla suosiossa olleen Big Country-yhtyeen laulajana.
Adamson syntyi Manchesterissa, Englannissa. Hänen vanhempansa olivat kuitenkin skotteja, ja perhe palasi Skotlantiin pojan ollessa 4-vuotias.
Adamsonin ensimmäinen huomattava yhtye oli vuonna 1977 perustettu The Skids. Se pääsi pian listoille, ja Adamson oli mukana kolmella yhtyeen neljästä albumista. Hän kuitenkin lähti siitä ennen "Joyn" julkaisua vuonna 1980.
Big Country perustettiin 1982 ja sen ensimmäinen menestys oli hitti "Fields of Fire" vuonna 1983. Sitä seurasi pian albumi "The Crossing". Yhtyeen viimeiseksi studioalbumiksi jäi sen kahdeksas, "Driving to Damascus". Jäähyväiskiertue oli vuonna 2000.
Adamsonin ensimmäinen vaimo oli Sandra, jonka kanssa hän sai kaksi lasta, Callumin ja Kirstenin. Avioeron jälkeen Adamson siirtyi Nashvilleen, jossa hän tapasi Melanie Shelleyn. Pari meni naimisiin, mutta suhde epäonnistui ja Adamson ajautui yhä syvemmälle alkoholismiin.
Stuart Adamson lähti loppusyksystä 2001 kotoaan Nashvillestä, ja hänet löydettiin myöhemmin samana vuonna kuolleena hotellihuoneesta Honolulusta. Hän oli kärsinyt alkoholismista ja masennuksesta. Kuolinsyyksi vahvistettiin itsemurha hirttäytymällä.
Suomen joukkue jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa 2001
Suomen jääkiekkomaajoukkue voitti hopeaa vuoden 2001 jääkiekon maailmanmestaruuskisoissa.
Salon vaakuna
Salon vaakuna on Salon kaupungin tunnus, ja sen on suunnitellut Olof Eriksson. Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä kultatammi ja sakarakoroinen kultalakio, jossa musta sarvi”, ja se on alun perin vahvistettu kunnanvaakunaksi Halikolle 12. helmikuuta 1953. Vaakunan sakarakoro viittaa Halikon lukuisiin muinaislinnoihin, ja sarvi on pitäjässä vaikuttaneen Horn-suvun tunnus. Tammi oli Halikon tunnuspuu, ja viittaa alueen runsaaseen kasvistoon ja vanhaan kartanokulttuuriin.
Alkuperäinen Salolle 24. syyskuuta 1949 vahvistettu vaakuna perustui Jac. Ahrenbergin 1902 tekemään ehdotukseen. Sen vaakunaselitys kuului seuraavasti: ”Sinisessä kilvessä kultaisella aaltoviivalla uiva hopeinen joutsen ja sen yläpuolella hopeinen lilja; oikeassa kolkassa vasemmalta esiin työntyvä haarniskoitu, pistoolia pitelevä käsivarsi. Kilven päällä herttuan kruunu.” Vaakunan uiva joutsen ja ”Turun lilja” viittaavat muinaiseen joen varteen syntyneeseen asutukseen. Kolkassa kuvattuna Armfelt-suvun vaakuna, jonka omistamille maille kaupunki on alkujaan perustettu. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi vuoden 2009 kuntaliitoksessa, jossa kaupungille vahvistettiin aiempi Halikon vaakuna.
Vol. 4 (Pate Mustajärven albumi)
Vol. 4 on suomalaisen laulajan Pate Mustajärven neljäs sooloalbumi. Se julkaistiin vuonna 1998. Albumi on Mustajärveltä ensimmäinen, mikä ei sisällä cover-kappaleita. Levyllä on mm. sävellyksiä Costello Hautamäeltä ja Ari Kankaanpäältä, sanoituksia Mustajärven lisäksi Pauli Hanhiniemeltä, sekä yhdet kappaleet Dave Lindholmilta, J. Karjalaiselta ja Limonadi Elohopea -yhtyeen Tero-Petri Suovaselta.
Kansikuva otettiin Café Europassa.
Konnarin koulu
Konnarin koulu on peruskoulun 1.–6. luokat käsittävä alakoulu Kanta-Hämeessä Hämeenlinnan Lammin pitäjän kirkonkylän taajamassa. Oppilaita koulussa oli 335 (vuonna 2017) ja opettajia parisenkymmentä. Koulun rehtorina toimii Jari Jokinen.
Kyläkoulujen oppilaat siirrettiin vuonna 2012 Konnarin kouluun, joten syksyllä 2012 koulun oppilasmäärä kasvoi melkein sadalla.
Hermann Minkowski
Hermann Minkowski (22. kesäkuuta 1864 – 12. tammikuuta 1909) oli saksalainen matemaatikko. Minkowski oli erityisesti geometrian tutkija, joka sovelsi geometrian menetelmiä monille eri aloille, kuten lukuteoriaan. Minkowskin ajatuksilla neliulotteisesta aika-avaruudesta oli merkittävä vaikutus Einsteinin suhteellisuusteoriaan.
Minkowski syntyi Kaunasissa, Liettuassa perheeseen, jolla on saksalainen, puolalainen ja juutalainen tausta vuonna 1864. Minkowski valmistui tohtoriksi Königsbergissä vuonna 1885.
Minkowski kuoli äkillisesti umpilisäkkeentulehdukseen Göttingenissä. Asteroidi 12493 Minkowski on nimetty Minkowskin mukaan.
Mount Finland
Mount Finland on Etelämantereella, Kuningatar Maudin maalla sijaitseva valloitettu 2879 metriä korkea vuori. Suomalaiset Patrick "Pata" Degerman ja Pekka Holma valloittivat sen 19. marraskuuta 2006 kello 23.10.
Ansa viritetty
Ansa viritetty () on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elokuva, jonka ohjasi Jon Amiel. Elokuvan pääosissa ovat Sean Connery ja Catherine Zeta-Jones.
Pam Pam Pauli vaan
Pam Pam Pauli vaan on suomalaisen laulajan Pate Mustajärven kokoelma-albumi, johon on koottu valikoiden hänen singlekappaleitaan vuosilta 1983-1991. Kokoelma julkaistiin vuonna 1991.
Hakkalan koulu
Hakkalan koulu on peruskoulun 7.–9. luokat käsittävä yläkoulu Hämeenlinnan Lammin pitäjän kirkonkylän taajamassa. Lisäksi koulussa annetaan pienryhmäopetusta ja joustavaa perusopetusta. Vuonna 2017 koulussa oli noin 260 oppilasta. He tulivat Lammin lisäksi etupäässä Hämeenkoskelta ja Tuuloksesta.
Opettajia on nelisenkymmentä (yhdessä Lammin lukion kanssa). Rehtorina toimii Esa Kähkönen.
Hakkalan koulussa aloitettiin syksyllä 2006 opetusministeriön joustavan perusopetuksen (JOPO) hanke, jonka tarkoitus on edistää perusopetuksen oppilaiden valmiuksia työelämään. Hanke toteutetaan Lammilla nimellä Duuniluokka. Vastaavia luokkia on Suomessa ollut noin kymmenen vuoden ajan.
Uusi koulurakennus otettiin käyttöön tammikuussa 2007. Uudessa koulukeskuksessa on sekä lukion että Hakkalan koulun tiloja. Lisäksi opetusta on viereisessä Pasaapelin koulukiinteistössä.
Marianne Mardi
Marianne Mardi (oik. "Marianne Träskman") on pääosan esittäjä Teuvo Tulion viimeisessä elokuvassa "Sensuela". Eroottisessa camp-elokuvassa hän näyttelee Lailaa, joka muuttaa valokuvaaja Hansin kanssa Lapista Helsinkiin.. Marianne Mardin vastanäyttelijänä "Sensuelassa" on Mauritz Åkerman.
Träskman näyttelee "Sensuelan" lisäksi pienissä sivurooleissa Jörn Donnerin elokuvissa "Hellyys" (1972) ja "Baksmälla" (1973). Kummassakin hän on alastomana soittava nainen.