hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Pikkukiuru
Pikkukiuru ("Alaudala rufescens") on kiurua muistuttava pieni varpuslintu.
Linnun pituus on 13–14,5 cm ja paino 17–22 g. Puvultaan se muistuttaa pientä kiurua, mutta nokka on lyhyt ja tukeva. Kiurun tavoin se voi nostaa päälaen höyhenensä töyhdöksi. Koiras laulaa lennossa. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Euroopassa laji esiintyy vain osissa Espanjaa, Romaniaa ja Ukrainaa sekä Kaukasuksella. Euroopan populaation koko on 3,1–8 miljoonaa yksilöä. Euroopan ulkopuolella laji esiintyy Turkista itään kapeahkona vyöhykkeenä läpi Aasian Koreaan saakka, Pohjois-Afrikassa ja Kanariansaarilla. Lajista tunnetaan noin 10 alalajia. Se on paikkalintu esiintymisalueen länsiosissa ja muuttolintu alueen itäosissa.
Suomessa pikkukiuru on tavattu kolmasti vuoden 2006 loppuun mennessä: Turku 18. marraskuuta 1962, Järvenpää 16. tammikuuta–1. helmikuuta 1975 ja Hailuoto 25.–26. syyskuuta 2004.
Arot, suola-aavikot ja muut matalakasvustoiset avomaat. Pesimäajan jälkeen pikkukiurut liikkuvat parvissa, joissa voi joskus olla jopa 2 000 yksilöä. Suurimmat parvet tavataan juomapaikoilla ja siellä, missä siemenravintoa on tarjolla runsaasti.
Pesä on maassa mättäässä tai kasvillisuuden suojassa. Munia on 2–5, tavallisimmin 3 tai 4, joita naaras enimmäkseen hautoo. Molemmat emot huolehtivat poikasista, jotka jättävät pesän lentokyvyttöminä noin 9 päivän ikäisinä.
Siemensyöjä, joka kesäaikaan syö pääasiassa hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia.
Kaliumnitriitti
Kaliumnitriitti on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan valkoista - keltaista, hygroskooppista (vetistyvää eli ilmasta kosteutta imevää) kiinteää ainetta. Sen kemiallinen kaava on KNO. Kaliumnitriitin moolimassa on 85,1 g/mol, sulamispiste 441 °C, suhteellinen tiheys 1,9 g/cm (vesi = 1,0 g/cm), liukenee veteen 0 °C lämpötilassa 281 g/100 ml ja CAS-numero 7758-09-0. Kaliumnitriitti voi räjähtää kuumentuessaan yli 530 °C.
Elintarvikkeissa kaliumnitriittia käytetään lihavalmisteiden säilöntäaineena ja estämään värimuutoksia. Kaliumnitriitin E-koodi on E249. Yhdistettä valmistetaan pelkistämällä kaliumnitraattia.
Sofian maailma
Sofian maailma ("Sofies verden") on Jostein Gaarderin romaani filosofian historiasta ja samanaikaisesti kertomus 14-vuotiaan Sofian sijoittumisesta maailmanjärjestykseen aikuistumisen ohella. Kirja esittelee teini-ikäisen tytön saamien kirjeiden avulla filosofian historiaa antiikin filosofeista 1900-luvun loppupuolelle asti.
"Sofian maailma" julkaistiin ensimmäistä kertaa norjan kielellä nimellä "Sofies verden" vuonna 1991, ja teos on sen jälkeen käännetty 54 kielelle. Teoksen suomenkielinen käännös julkaistiin vuonna 1994. "Sofian maailma" oli vuonna 1995 eniten myynyt kaunokirjallinen teos maailmanlaajuisesti, ja sitä on painettu yli 40 miljoona kappaletta. Teoksen pohjalta on tehty elokuva, televisiosarja, musikaali ja CD-ROM.
Romaanin alussa Sofia on tavallinen norjalainen 14-vuotias koulutyttö, joka saa kaksi nimetöntä kirjettä. Ensimmäisessä kysytään "Kuka sinä olet?" ja toisessa "Mistä maailma on peräisin?". Lisäksi hän löytää postikortin, joka on osoitettu tuntemattomalle tytölle. Osoite kuitenkin kertoo tytön asuvan hänen luonaan. Pian hän saa postitse filosofian kurssipaketin. Näiden salaperäisten yhteydenottojen kautta Sofiasta tulee viisikymppisen filosofin, Alberto Knoxin, oppilas. Alberto opettaa Sofialle filosofian historiaa, ja Sofia oppii muun muassa Platonista ja Simone de Beauvoirista. Monet Alberton filosofian tehtävistä alkavat kysymyksillä, johon Sofia yrittää löytää vastauksen. Pian Sofialle selviää outoja asioita tutuksi luullusta maailmastaan.
Potsdamer Platz
Potsdamer Platz on aukio, joka sijaitsee noin kilometrin Brandenburgin portista etelään Berliinin keskustassa, Tiergartenin kaupunginosassa. Se on saanut nimensä Potsdamin kaupungin mukaan.
Ennen toista maailmansotaa Potsdamer Platz oli Berliinin sydän ja eräs koko Euroopan vilkasliikenteisimmistä aukioista. Se kuitenkin tuhoutui maailmansodan aikana lähes maan tasalle ja jäi sen jälkeen vuosikymmenien ajaksi hylätyksi jättömaaksi. Berliinin muuri jakoi aukion kahtia eikä Länsi- ja Itä-Berliinin välistä rajavyöhykettä jälleenrakennettu kylmän sodan aikana. Saksan jälleenyhdistymisen jälkeen Potsdamer Platzia ympäristöineen alettiin rakentaa uudelleen vuodesta 1994 alkaen. Se oli 1990-luvun lopulla Euroopan suurin rakennustyömaa ja alue on nyttemmin rakennettu lähes täysin uudestaan.
Nykyisin Potsdamer Platzin aluetta halkovat pilvenpiirtäjät ja mielikuvitukselliset rakennukset kuten Helmut Jahnin suunnittelema Sony Center. Aluetta ovat suunnitelleet tunnetut arkkitehdit ja sitä pidetäänkin tärkeänä modernin arkkitehtuurin luomuksena. Renzo Pianon johtama arkkitehtiryhmä suunnitteli Daimler-Chrysler-yhtiölle 19 rakennusta käsittävän korttelin aukion laidalle. Siihen kuuluu muun muassa pelikasino, musikaaliteatteri ja elokuvateatteri. Kolmas huomiota herättävä rakennus on Hans Kollhoffin suunnittelema tiilinen tornitalo. Aukion vanhoista rakennuksista ainoastaan Grand Hotel Esplanadesta on osa jäljellä, sekin Sony Centerin sisälle siirrettynä.
Alueella sijaitsee yksi Berliinin keskeisistä maanalaisista rautatieasemista. Asemalta liikennöivät muun muassa metrolinja U2 sekä Nord-Süd -Tunnelin linjat S1, S2 sekä S25.
Hannu Saha
Hannu Simo Paavali Saha (s. )  on suomalainen musiikintutkija, säveltäjä ja kansanmuusikko, jonka pääinstrumentti on kantele. Hän on koulutukseltaan filosofian tohtori. Hannu Saha on vuodesta 2015 Musiikin edistämissäätiön johtaja. Hän toimi kansanmusiikin professorina Sibelius-Akatemiassa 2009–2014. Taideyliopisto ei uusinut Sahan määräaikaista professuuria kiistanalaisen hakuprosessin jälkeen. Vuosina 2004–2009 Saha toimi Taiteen keskustoimikunnan päätoimisena puheenjohtajana. Tätä ennen hän on toiminut Kaustisella toimivan Kansanmusiikki-instituutin toiminnanjohtajana 1985–2002 ja etnomusikologian määräaikaisena professorina Tampereen yliopistossa 2002–2003.
Kantelemestarin kanteleprojekti julkaistiin nimellä "Mahla". Saha soittaa kuutta eri kannelta ja vastaa suurimmasta osasta sävellyksiä. Soittokavereina Hannulla on mm. Sanna Kurki-Suonio ja Aija Puurtinen (laulu), Matti Mäkelä (viulu), Andrew Cronshaw (tamburiini), Arto Järvelä (viulu, avainviulu), Ville Kangas (buzukit), Timo Myllykangas (basso), Kimmo Pohjonen (haitari) ja Hasse Walli (sähkökitara)
Saha on soittanut muun muassa yhtyeissä Primo, Fedja Happo ja Salamakannel. Nuoruudessaan hän soitti yhtyeissä Mummi Kutoo ja Suistomaan Pojat.
Sahan Tampereen yliopistossa hyväksytyn väitöskirjan nimi on "Kansanmusiikin tyyli ja muuntelu" (1996). Saha on julkaissut soitto-oppaita ja kolmattasataa artikkelia tieteellisissä ja musiikkialan julkaisuissa.
Villitsee mun
Sydän rakastaa on Anita Hirvosen toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1977. Albumi uudelleenjulkaistiin vuonna 1980 poikkeavalla kappalelistauksella varustettuna.
Saližan Šaripov
Saližan Šakirovitš Šaripov (, s. 24. elokuuta 1964 Uzgen, Kirgiisien SNT, Neuvostoliitto) on kirgisialainen kosmonautti.
Šaripov valmistui sotilaslentäjäksi vuonna 1987. Tämän jälkeen hän toimi lennonopettajana. Šaripov valittiin kosmonauttikoulutukseen vuonna 1990. Hän suoritti vuonna 1994 Moskovan valtiollisessa yliopistossa kartografian tutkinnon.
Šaripov lensi avaruudessa ensi kerran STS-89-lennolla 22.–31. tammikuuta 1998, joka oli Mir-avaruusaseman huoltolento. Hän lensi myös Sojuz TMA-5 -lennolla ISS-avaruusasemalle.
Šaripov syntyi nykyisen Kirgisian alueella ja on Venäjän kansalainen. Hän on naimisissa Nadežda Šaripovan kanssa. Perheessä on yksi tytär ja yksi poika.
Ellinghamin diagrammi
Ellinghamin diagrammi on metallurgiassa käytettävä diagrammi, jossa abskissana eli x-akselilla on lämpötila ja ordinaattina eli y-akselilla Gibbsin energia. Ellinghamin diagrammi kuvaa aineen muodostumisenergiaa lämpötilan funktiona. Metallurgiassa Ellinghamin diagrammia käytetään ennustettaessa tasapainolämpötilaa metallioksidin ja pelkistyneen metallin ja hapen välillä.
Metallurgiassa yleisesti käytettävissä lämpötiloissa metalli ja metallioksidi ovat kiinteitä tai nesteitä, ja happi kaasufaasissa. Le Châtelier'n periaatteen mukaisesti lämpötilan nostaminen siirtää reaktion tasapainoa endotermisen reaktion puolelle. Tällöin metallioksidin muodostumisen ΔG laskee lämpötilan funktiona ja eksoterminen hapettumisreaktio hidastuu. Kun lämpötila nousee riittävän korkeaksi, reaktio voi kääntyä ja oksidi pelkistyä spontaanisti metalliksi.
Jos läsnä on kaksi metallia, on myös kaksi tasapainotilaa, ja metalli, jonka ΔG on pienempi, pelkistyy toisen hapettuessa.
Teollisissa prosesseissa pelkistimenä käytetään yleensä hiiltä, joka on halpaa ja saatavina helposti pelkistyneenä alkuaineena koksina.
Hiilen reagoidessa hapen kanssa se muodostaa kaasumaisia oksideja, hiilimonoksidia ja hiilidioksidia, joten sen dynamiikka on erilainen kuin metallien. Hiilen ΔG kasvaa lämpötilan kasvaessa, mutta hiilidioksidin muodostumisentalpia on lämpötilan suhteen vakio, kun taas hiilimonoksidilla se kasvaa; hiilimonoksidi on Le Châtelier'n periaatteen mukaisesti vallitseva hiilen oksidi korkeissa lämpötiloissa, ja "Boudouardin tasapainoreaktion" mukaisesti hiilidioksidi hajoaa hiilimonoksidiksi ja hapeksi korkeissa lämpötiloissa. Hiili siis kykenee pelkistämään metalleja ja riistämään oksideista hapen sekä kiinteässä faasissa että hiilimonoksidina. Tätä ominaisuutta voidaan käyttää metallien pelkistämiseen kaksoisredoxreaktiona suhteellisen alhaisissa lämpötiloissa.
Juri Šargin
Juri Georgijevitš Šargin (, s. 20. maaliskuuta 1960 Engels, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen kosmonautti. Hän valmistui Leningradissa sijainneesta sotilasakatemiasta. Hän on Venäjän avaruusjoukkojen everstiluutnantti. Šargin valittiin kosmonauttikoulutukseen vuonna 1996. Hän on toiminut lentoinsinöörinä Sojuz TMA-5 -lennolla ISS-avaruusasemalle.
Šargin on eronnut ja hänellä on kaksi lasta.
Svenska Akademien (yhtye)
Svenska Akademien on ruotsalainen reggae/hip hop/ragga -yhtye. Yhtyeen perustivat vuonna 1999 Carl-Martin Vikingsson, Simon Vikokel ja Kristoffer Hellman.
Yhtye on julkaissut viisi albumia ja viisi singleä.
Gennadi Padalka
Gennadi Ivanovitš Padalka (, s. 21. kesäkuuta 1958 Krasnodar, Krasnodarin aluepiiri, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen kosmonautti ja pisimpään avaruudessa yhtäjakoisesti oleskellut ihminen.
Padalka on Venäjän ilmavoimien eversti.
Vuosina 1979–1984 hän palveli Itä-Saksassa ja 1984–1988 Kaukoidässä. Padalkalla yli 1200 lentotuntia L-29, MiG-15UTI, MiG-17, Su-7U/BM ja Su-24 -koneilla. Lisäksi hän on tehnyt 300 laskuvarjohyppyä.
Padalka valittiin kosmonauttikoulutukseen vuonna 1989.
Padalka on naimisissa Irina Anatolijevnan kanssa ja heillä on kolme tytärtä.
Vuonna 2005 Padalka lensi ilmapallolla Pohjoisnavalle.
Hän on lentänyt seuraavat lennot:26. maaliskuuta 2009 Padalka laukaistiin lennolla Sojuz TMA-14 kohti kansainvälistä avaruusasemaa (ISS). Hän toimi ISS:n Retkikuntien 19 ja 20 komentajana.
Toukokuussa 2012 hänet laukaistiin lennolla Sojuz TMA-04M ISS-asemalle Retkikunta 31:n lentoinsinööriksi.
Hän on tehnyt kahdeksan avaruuskävelyä yhteensä 27 tunnin ajan. Padalka rikkoi 30. kesäkuuta 2015 Sergei Krikaljovin ennätyksen oleskeltuaan avaruudessa 803 päivää. Hän palasi maahan syyskuussa, jolloin hän oli viettänyt avaruudessa yhteensä 879 päivää.
Aleksandr Kaleri
Aleksandr Jurjevitš "Saša" Kaleri (, s. 13. toukokuuta 1956 Jūrmalassa, Latvian SNT:ssä, Neuvostoliitossa) on venäläinen kosmonautti.
Kaleri valmistui Moskovan fysiikan ja teknologian instituutista. Hän toimi vuoteen 1979 asti Mir-avaruusaseman kehitystyössä. Vuonna 1984 hänet valittiin kosmonauttikoulutukseen. Hän lensi kolme pitkää lentoa Mir-avaruusasemalla vuosina 1992, 1996–1997 ja 2000. Hän työskenteli Kansainvälisellä avaruusasemalla 2003–2004 ja 2010–2011. Hän palasi Maahan lennolla Sojuz TMA-01M 16. maaliskuuta 2011. Hänellä on 769 vuorokautta kokemusta avaruuslennoista mukaan lukien lähes vuorokausi avaruuskävelyä.
Kaleri on naimisissa ja perheessä on yksi lapsi.
Côte d’Azurin kansainvälinen lentoasema
Côte d'Azurin kansainvälinen lentoasema sijaitsee Nizzassa, Alpes-Maritimesin departementissa, Ranskassa. Lentoasema on Ranskan tärkein lentokenttä Pariisin alueen ulkopuolella.
Lentoasema-alue peittää yli 3,70 neliökilometriä aluetta:
Teoreettinen kapasiteetti:
Terminaali 1
Terminaali 2
Sotilasasiamies
Sotilasasiamies (lyh. "sasm"), myös puolustusasiamies (vanhahtava termi sotilasattasea) on maansa lähetystössä työskentelevä upseeri, joka vastaa erilaisista sotilasasioista. Hän pitää yhteyttä asemamaansa asevoimiin ja osallistuu usein lähetystön turvallisuusasioiden hoitoon. Suurilla valtioilla on tärkeissä edustustoissaan myös laivasto- ja ilmailuasiamiehiä sekä muita erikoisalojen edustajia. Näistä laivastoasiamiehet ovat keskittyneet merivoimiin ja ilmailuasiamiehet ilmavoimiin.
Pienet valtiot, kuten Suomi, ovat usein akkreditoineet sotilasasiamiehen useampaan valtioon samanaikaisesti. Eräillä valtioilla (esimerkiksi Ranskalla) sotilasasiamiehen tehtäviin kuuluu komentaa lähetystöön sijoitettuja turvallisuusyksiköitä.
Suomalaiset puolustusasiamiehet ovat Puolustusvoimain pääesikunnan ja puolustusministeriön asemamaahan lähettämiä. Heidän palkkauksensa kuluista vastaa yleensä puolustusministeriö. Tehtävissä toimivat puolustusasiamiehet ja apulaispuolustusasiamiehet. Hallinnollisesti suomalaiset puolustusasiamiehet ovat pääesikunnan tiedustelupäällikön alaisia.
Tyypillisesti puolustusasiamiehen tehtäviin kuuluu mm.
Lapin Helvetti
Lapin Helvetti voi tarkoittaa:
Varjostinkuusi
Varjostinkuusi ("Sciadopitys verticillata") on havupuulaji, joka on varjostinkuusikasvien ("Sciadopityaceae") heimon ainoa nykyisin elävä edustaja. Kansainvälisessä uhanalaisuusluokittelussa varjostinkuusi on määritelty silmälläpidettäväksi. Se kasvaa tavallisesti noin 20–30 metriä korkeaksi. Sen kävyt ovat 4,5–10 senttimetriä pitkiä. Neulasmaisten lehtien pituus on jopa yli 10 senttimetriä. Ne kasvavat 10–30 neulasen muodostamissa sateenvarjomaisissa valekiehkuroissa. Jokainen neulanen koostuu joidenkin kasvitieteilijöiden mukaan itsessään kahdesta yhdiskasvuisesta lehdestä. Toisten tieteilijöiden mukaan neulaset ovat muuntuneita lehtivihreällisiä versoja eli laakavarsia.
Varjostinkuusi on heimonsa ainoa elävä laji. Se on endeeminen laji Kaakkois-Japanissa Honshun vuoristometsissä. Eurooppaan varjostinkuusen toi ensimmäisen kerran John Gould Veitch syyskuussa vuonna 1860. Laji on elävä fossiili, jolla ei ole lähisukulaisia. Heimon esiintymiä tunnetaan jo triaskaudelta. Vanhimmat löydetyt fossiilit ovat 230 miljoonan vuoden takaa.
Suomen sanojen alkuperä (teos)
Suomen sanojen alkuperä on kolmiosainen suomen kielen etymologinen sanakirja, jonka on julkaissut Suomalaisen Kirjallisuuden Seura ja Kotimaisten kielten tutkimuskeskus. Ensimmäinen osa "A–K" julkaistiin 1992, toinen osa "L–P" vuonna 1995 ja viimeinen osa "R–Ö" vuonna 2000. Teoksen päätoimittajat ovat akateemikko Erkki Itkonen ja professori Ulla-Maija Kulonen.
"Suomen sanojen alkuperässä" esitellään kunkin sanan etymologia ja mitä sanan alkuperästä nykyisin tiedetään tai oletetaan, onko sana esimerkiksi lainaa jostakin muusta kieliryhmästä vai omaperäinen. Sanasta esitellään myös vastineita tai oletettuja vastineita muista kielistä. Lisäksi mainitaan sanan vanhin tunnettu kirjallinen esiintymä suomen kielessä, ja aikaisempia yrityksiä selittää sanan alkuperää, jotka voivat olla nykyisin hylättyjä. Teos keskittyy jo selvästi suomeen vakiintuneisiin sanoihin, aivan uusimpia lainasanoja ei ole mukana.
Suomen sanojen alkuperä oli myös Helsingin Yliopiston Etymon-projektin sivuilla toimiva verkkopalvelu, josta sanoja saattoi hakea.
Wibree
Wibree on langaton tiedonsiirtotekniikka. Se perustuu radioteknologiaan.
Wibree on Bluetoothin ja WUSB:n kaltainen lyhyen kantaman (5–10 m) tiedonsiirtotekniikka, mutta sitä käyttävät laitteet kuluttavat yleensä vähemmän virtaa ja ovat pienikokoisempia. Wibreetä voidaan hyödyntää näin ollen myös hyvin pienissä laitteissa. Wibree-tuotteita ei ole vielä saatavilla.
Vuonna 2008 Wibree-teknologia otettiin osaksi Bluetooth-standardia nimellä Bluetooth low energy, ja se on nykyään osa Bluetooth v4.0 -standardia.
Wibree on alun perin Nokian tutkimuskeskuksen kehittämä tekniikka ja se on tarkoitus standardoida jossain olemassa olevassa standardointiryhmässä. Nokian lisäksi Wibreetä ovat olleet mukana määrittelemässä myös muun muassa Broadcom, Epson ja Suunto.
Wibreellä on kaksi erilaista toteutusta: dual mode ja stand alone. 
Dual mode -toteutuksessa Wibreen toiminnallisuus on lisätty Bluetooth-piiriin ja se hyödyntää osittain piirillä jo olemassa olevaa toiminnallisuutta. Dual mode -toteutus on tarkoitettu käytettäväksi matkapuhelimissa ja tietokoneissa. Stand alone -toteutus puolestaan on optimoitu vähävirtaisiin laitteisiin ja tarkoitettu esimerkiksi urheilu-, hyvinvointi yms. HID-tuotteisiin.
Wibree toimii 2,4 GHz:n taajuudella ja sen nopeus on 1 Mbps. Toimintasäde on 5–10 metriä.
Wibree-tekniikan linkkitaso (link layer) mahdollistaa erilaisia muita toiminnallisuuksia, kuten vähävirtaisen valmiustilan, yksinkertaisen laitteiden löytämisen (simple device discovery), point-to-multipoint tiedonsiirron sekä tiedonsiirron salausmahdollisuuden.
Wibree ei kuitenkaan siirrä äänisignaalia.
Wibreetä voidaan käyttää pienillä paristoilla toimivissa laitteissa, kuten esimerkiksi kelloissa tai leluissa. Näiden lisäksi sitä voidaan hyödyntää myös erilaisissa urheilusensoritoteutuksissa, kuten esimerkiksi rannekellon tapaisessa monitoimilaitteessa, joka mittaa erilaisia arvoja, esimerkiksi sydämen syke sekä arvioi muun muassa suorituskykyä. Wibree voidaan liittää myös kännyköihin tai PC-tietokoneisiin ja hyödyntää myös terveydenhuollossa. 
Wibreen olisi siis tarkoitus olla lähinnä Bluetoothia täydentävä tekniikka eikä niinkään sen kilpailija.
Jukka Vakkila
Jukka Keijo Olavi Vakkila (s. 2. huhtikuuta 1951 Joutseno) on suomalainen jalkapallovalmentaja. Hän toimi Suomen maajoukkueen valmentajana vuosina 1988–1992.
Vakkila aloitti valmentamisen jo nuorena ja eteni Keravan Pallokerhon junioreiden valmentajasta Keravan Pallon edustusjoukkueen ja Keski-Uudenmaan piirijoukkueen valmentajaksi, toimien jälkimmäisessä tehtävässä vuosina 1974–1977. Myöhemmin hän oli vuosia Valkeakosken Hakan SM-sarjajoukkueen päävalmentajana. Maajoukkueiden valmentamisen hän aloitti jo vuonna 1979, mutta koulutti samalla itseään. Itsensä kouluttamisen lisäksi hän oli luomassa JVK-tutkintoa (Jalkapallovalmentajakoulu) Suomeen, jonka kaikki nykyiset suomalaiset huippuvalmentajat ovat suorittaneet. Vuosina 1980–1993 Vakkila toimi Palloliiton valmentajakoulun rehtorina ja vuoden 1984 lopusta alkaen koulutuspäällikkönä.
Maajoukkuepestin jälkeen Vakkila valmensi Hakan Suomen mestariksi vuonna 1995. Lisäksi hän on valmentanut porilaista FC Jazzia ja toiminut Kotkan TP:n toimitusjohtajana.
Viime vuosina Vakkila on toiminut Suomen Palloliiton projekteissa ja kouluttajana. Hän on toiminut myös Suomen Jalkapallovalmentajat ry:n puheenjohtajana vuodesta 1994 ja Euroopan Jalkapallovalmentajaunionin, UEFT:n hallituksen jäsenenä vuodesta 2004.
Esko Malm
Esko Malm (s. 23. elokuuta 1940 Valkeakoski) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Hän toimi maajoukkueen valmentajana vuosina 1979–81.
Pelaajaurallaan Malm edusti Valkeakosken Hakaa vuosina 1958–72 yhteensä 252:ssa SM-sarjan ottelussa. Tuona aikana Malm voitti Valkeakosken Hakassa SM-sarjan kolmesti vuosina 1960, 1962 ja 1965, sekä Suomen Cup mestaruuden vuosina 1959, 1960, 1963 ja 1969. A-maaotteluita hänelle kertyi yksi. Pelaajauran päätyttyä Malm siirtyi valmentamaan Hakaa, josta kutsu kävi A-maajoukkueen päävalmentajaksi vuonna 1979. Malm voitti valmentajana Hakalle tuplan vuonna 1977, kun Valkeakosken Haka voitti sekä Suomen Cupin, että SM-sarjan.
Suomella oli tuohon aikaan kaksi maajoukkuetta. Olympiajoukkue tähtäsi Moskovan olympialaisiin, mutta ei selviytynyt karsinnoista ja sen valmentaja, tšekkiläinen Jiří Pešek erotettiin. Suomi pääsi myöhemmin kisoihin länsimaiden olympiaboikotin ansioista. Olympialaisissa joukkueen valmentajana oli Esko Malm.
Malm on pelannut Hakan edustusjoukkueessa, toiminut seuran päävalmentajana ja puheenjohtajana. Lisäksi hän on Suomen Palloliiton Tampereen piirin hallituksessa varapuheenjohtajana.
Martin Birch
Martin Birch on brittiläinen musiikkituottaja, joka on työskennellyt useiden suosittujen yhtyeiden kanssa. Hän on tuottanut mm. Deep Purplen, Rainbow'n, Black Sabbathin, Iron Maidenin, Whitesnaken ja Blue Öyster Cultin levyjä. Hän työskenteli myös ääniteknikkona The Facesin sekä Fleetwood Macin varhaisilla julkaisuilla.
Birch jäi eläkkeelle vuonna 1993 tuotettuaan Iron Maidenin "Fear of the Dark" -albumin.
Kuuluisimpia Birchin tuottamia levyjä ovat mm. Deep Purplen "Machine Head", Iron Maidenin "The Number of the Beast", Black Sabbathin "Heaven and Hell", Whitesnaken "Ready an' Willing" sekä Rainbow'n "Rising".
Deep Purplen "Deep Purple in Rock" -albumin kappale ”Hard Lovin' Man” on omistettu Birchille.
Marjatta Tapiola
Marjatta Tapiola (s. 30. huhtikuuta 1951 Sysmä) on suomalainen kuvataiteilija.
Tapiola opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa 1969–1974 valmistuen taidemaalariksi. Hänen ensinäyttelynsä oli Jyväskylässä vuonna 1973. Tapiola edusti uusekspressionismia ja teki läpimurtonsa 1980-luvun alussa yhtä aikaa Marika Mäkelän ja Leena Luostarisen kanssa. Hänen teoksiaan on muun muassa Amos Andersonin, Ars Novan, Helsingin kaupungin ja Sara Hildénin taidemuseoissa. Tapiola toimi maalaustaiteen vt. lehtorina Kuvataideakatemiassa 1994–1995.
Tapiola on maalannut lukuisia muotokuvia tunnetuista suomalaisista eri alojen vaikuttajista, muun muassa kirjailija Eeva Joenpellosta (1990) ja pankinjohtaja Sirkka Hämäläisestä (1998). Tapiolan maalaama tasavallan presidentti Sauli Niinistön muotokuva eduskunnan puhemiehenä paljastettiin eduskunnassa helmikuussa 2013.
Tapiolan vanhemmat ovat maanviljelijä Olli Tapiola ja emäntä Kerttu Tapiola (o.s. Peltola). Tapiolan tyttäriä ovat kirjailija Aina Bergroth ja elokuvaohjaaja Zaida Bergroth. Tapiola asuu sukutilallaan Mataristossa Sysmässä.
Lähde
Belgian Grand Prix 1950
Belgian Grand Prix 1950 oli historian viides Formula 1 -osakilpailu. Se ajettiin Spa-Francorchamps’n radalla 18. kesäkuuta 1950. Kilpailun voitti Juan Manuel Fangio.
Arno Rafael Minkkinen
Arno Rafael Minkkinen (s. 4. kesäkuuta 1945 Helsinki) on amerikansuomalainen valokuvaaja, joka tunnetaan omaa alastonta vartaloaan erilaisissa luonnonmaisemissa kuvaavista valokuvistaan.
Arno Rafael Minkkinen muutti kuusivuotiaana perheensä kanssa Suomesta New Yorkin Brooklyniin. Hänen lapsuuttaan varjostivat suulakihalkio ja sen korjausleikkaukset. Minkkinen opiskeli englannin kieltä ja kirjallisuutta Wagner Collegessa ja suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon. Hän ryhtyi ottamaan valokuvia itsestään toimiessaan copywriterina mainostoimistoissa New Yorkin Madison Avenuella.
Myöhemmin Minkkinen opiskeli valokuvausta Harry Callahanin ja Aaron Siskindin ohjauksessa Rhode Island School of Design -koulussa ja suoritti Master of Fine Arts -tutkinnon valokuvauksessa 1974. Neljän vuosikymmenen ajan Minkkinen on toiminut valokuvaustyönsä ohella opettajana, kuraattorina ja kirjoittajana. Hänen ensimmäinen yksityisnäyttelynsä oli vuonna 1972.
Minkkinen on toiminut valokuvauksen opettajana muun muassa Yhdysvaltain Massachusetts Institute of Technologyssa, Italiassa, Ranskassa, Sveitsissä ja Kiinassa. Taideteollisessa korkeakoulussa hän opetti 1974–1976, jolloin vasemmistolaiset opiskelijat joko eivät suostuneet tulemaan amerikkalaisen opettajan luennoille lainkaan tai eivät kollektivismissaan suostuneet kertomaan, kuka minkäkin kuvan oli ottanut.
Minkkinen toimii professorina Massachusettsin yliopiston Lowellin kampuksella. Hänellä on dosentuuri Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulussa. Hänen aiempia opetuspaikkojaan ovat Bostonin Massachusetts Institute of Technology, Philadelphia College of Art sekä École d’Arts appliqués Sveitsin Veveyssä. Massachusettsin yliopisto ja Lahden Muotoiluinstituutti järjestivät 1996 opiskelijavaihtotapahtuman "Spirit Level", jossa 30 suomalaista, amerikkalaista ja sveitsiläistä valokuvaopiskelijaa tekivät kolmiviikkoisen kuvausmatkan halki Suomen, Venäjän ja Itä-Euroopan. Vastaava tapahtuma järjestettiin 2003 Toscanassa ja 2007 Meksikon Oaxacassa. Vuonna 2010 "Spirit Level" toteutettiin yhdessä Aalto-yliopiston ja firenzeläisen Studio Marangoni -säätiön opiskelijoiden kesken ja vuonna 2012 norjalaisen Bilder-valokuvauskoulun ja ranskalaisen École Supérieure d’Arts & Medias de Caen & Cherbourgin kesken.
Minkkinen on lisäksi pitänyt valokuvaustyöpajoja muun muassa Mainessa, Bostonissa, New Mexicossa, Kalifornian Carmelissa sekä Rencontres d’Arles -valokuvatapahtumassa Ranskassa.
Minkkisen töitä ovat hankkineet kokoelmiinsa muun muassa New Yorkin Museum of Modern Art Bostonin Museum of Fine Arts, The Addison Gallery of American Art (Andover, Massachusetts) sekä Pariisin Pompidou-kulttuurikeskus ja Musée d’Art Moderne ja Suomen valokuvataiteen museo.
Fernando Henrique Cardoso
Fernando Henrique Cardoso (s. 18. kesäkuuta 1931) on brasilialainen poliitikko. Hän oli Brasilian presidenttinä kaksi kautta 1. tammikuuta 1995 – 1. tammikuuta 2003.
Cardososta tuli sosiologian professori São Paulon yliopistossa vuonna 1958, mutta sotilashallitus asetti hänet virkakieltoon 1966. Cardoso siirtyi ulkomaille, Chileen ja Pariisiin, missä hänestä tuli tunnettu lännen ja kehitysmaiden välisten suhteiden tutkija. Hän palasi kotimaahansa ja osallistui aktiivisesti maansa demokratisoitumispyrkimyksiin sen siirtyessä siviilihallintoon. Cardoso valittiin senaattoriksi 1982, hän oli ulkoministeri 1992–1993 ja valtiovarainministeri 1993–1994. Hän on PSDB-puolueen (Partido da Social Democracia Brasileira) perustajajäsen.
Pekka Helin (arkkitehti)
Pekka Juhani Helin (s. 1. toukokuuta 1947 Tampere) on suomalainen arkkitehti.
Helinin tuoreimpia töitä ovat liikekeskus Sello Espoossa, Itämerentorni Ruoholahdessa Helsingissä ja Nokian pääkonttori, joka sai Vuoden teräspalkinnon 1997. Myös eduskuntatalon lisärakennus Pikkuparlamentti on hänen töitään, samoin Finnforestin pääkonttori Tapiolassa Espoossa. Helin on toiminut myös kauppakeskus Redin arkkitehtina.
Pekka Helin
Pekka Helin on seuraavien henkilöiden nimi:
Pekka Helin (muusikko)
Pekka Helin (s. 1951, Karhula) on suomalainen muusikko, basisti, laulaja ja televisiosarjamusiikkien tuottaja. Hänen uransa alkoi 1969. Helin on soittanut useissa yhtyeissä, esimerkiksi Kirka & Islandersissa (1977-1978), ja Kassu Halonen Bandissä (1981-1982), sekä myös studiomuusikkona vuosina 1979-1987. Vuosina 1983-1987 hän oli Popmuusikot ry:n (myöhemmin Rockmuusikot ry) puheenjohtaja ja vuosina 1984-1987 Rockin Suomen-mestaruus -kilpailun toiminnanjohtaja. Vuosina 1985-1989 Helin oli Suomen Muusikkojen Liitto ry:n varapuheenjohtaja
Helinillä on oma yhtye Pekka Helin Hipsters, lisäksi hän esiintyy muissa omissa kokoonpanoissaan. Hän opetti Helsingin AMK Metropoliassa vuosina 2000-2009. Valtion ylimääräinen taiteilijaeläke vuonna 2012.
Macintosh Centris
Macintosh Centris on Apple Computerin vuonna 1993 julkaisema Macintosh-tietokoneiden sarja. Sarjan ensimmäiset mallit Centris 610 ja Centris 650 julkaistiin maaliskuussa 1993. Heinäkuussa julkaistiin Centris 660AV, joka jäi sarjan viimeiseksi malliksi. Centris-nimellä viitattiin tietokoneiden asemaan Applen kuluttajille suunnattujen tietokoneiden joukossa: Centrikset olivat "keskellä", ollen edullisempia kuin ammattikäyttöön suunnatut Quadrat, mutta tehokkaampia kuin halvemmat Performat.
Centris-nimestä luovuttiin pian, sillä se teki Applen monimuotoisesta tietokonevalikoimasta entistä sekavamman. Centris 610 ja 650 nimettiin prosessoripäivityksen yhteydessä uudelleen Quadra 610 ja 650 -nimillä, Centris 660AV vaihtoi nimeä Quadra 660AV:ksi.
Centrikset käyttivät Motorola 68LC040 ja 68040 -suorittimia. 610 toimi 20 MHz:n nopeudella ja se oli pakattu litteään, vaakatasossa lepäävään koteloon, joka sai lempinimen "pizzalaatikko". Koteloa oli tarkoitus pitää näytön alla. Samaa koteloa käytettiin myöhemmin Quadra 610 ja Power Macintosh 6100 -malleissa. Centris 610 oli pohjana Workgroup Server 60 -palvelimelle.
Ensimmäinen Centris 650 -malli käytti 610:n tavoin 68LC040-suoritinta, joka vaihdettiin myöhemmissä päivityksissä 68040:een. 25 MHz:n malli käytti samaa koteloa kuin aiempi Macintosh IIvx -malli. Centris 660AV käytti 25 MHz:n 68040-suoritinta ja sisäsi AT&T:n digitaalisen signaaliprosessorin videoeditointia varten.
Centris-mallien käyttöjärjestelmänä toimi System 7.1.
Gold (Kissin albumi)
Gold on hard rock -yhtye KISSin kokoelmalevy. Levy julkaistiin vuonna 2005 ja se sisältää kahden cd:n verran KISSin singlejä vuosilta 1974–1982. Levyllä soittavat Paul Stanley, Gene Simmons, Ace Frehley, Peter Criss, Eric Carr ja Anton Fig.
Levystä on tehty kaksi versiota, 2004 ja 2005. Mukana on aiemmin videokasettina julkaistu KISS Exposed DVD.
Aija Salo
Aija Anna-Maija Pauliina Salo (s. 27. syyskuuta 1977) on ylitarkastaja yhdenvertaisuusvaltuutetun toimistossa. Hän työskenteli Setan pääsihteerinä vuodesta 2005 vuoteen 2015. Vuosina 2007–2008 hän oli Setasta vapaalla ja työskenteli ILGA-Europen (International Lesbian, Gay, Bisexual, Transgender and Intersex Association Europe) politiikka-asiantuntijana Brysselissä. Aiemmin Salo on toiminut Naisasialiitto Unionin pääsihteerinä ja Vihreiden Naisten kampanjatiedottajana. Salo asuu Espoossa. Koulutukseltaan hän on valtiotieteiden maisteri pääaineenaan sosiologia.
Salo on toiminut pitkään kansalaisjärjestöissä ja opiskelijapolitiikassa. Hän on ollut Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan hallituksen jäsen 2001 ja Suomen ylioppilaskuntien liiton hallituksen jäsen 2002. Lisäksi hänellä on ollut useita luottamustoimia muun muassa Helsingin yliopistolla ja Helsingin yliopiston ylioppilaskunnassa. Salo on toiminut Yhteiskunta-alan korkeakoulutettujen eli entisen Suomen Valtiotieteilijöiden Liiton liittovaltuuston varapuheenjohtajana, Suomen Nuorisoyhteistyö – Allianssin, Suomen Liikenneliiton ja Helsingin Maan ystävien hallituksissa sekä Antiolympiakomitean ja Sitoutumattoman vasemmiston puheenjohtajana. Hän oli ensimmäinen Setan edustaja tasa-arvoasiain neuvottelukunnassa (TANE) 2011-2015, ensimmäinen Setan edustaja nuorisoasiain neuvottelukunnassa (Nuora) 2011-2015 sekä ihmisoikeusvaltuuskunnan jäsen sen ensimmäisellä kaudella 2012-2016. Parhaillaan Salo kuuluu Setlementtiliiton monikulttuurisuustoimikuntaan ja ns. yliopiston ulkopuolisena jäsenenä Tampereen yliopiston yhteiskunta- ja kulttuuritieteiden laitoksen johtokuntaan.
Salo oli Vihreiden puoluevaltuuskunnan jäsen kaudella 2007–2009 ja varajäsen kaudella 2009–2011. Salo oli vuoden 2007 eduskuntavaaleissa ehdokkaana Uudellamaalla, mutta hänen saamansa 1 709 ääntä eivät riittäneet eduskuntapaikkaan.
Salo on harrastanut karaokea ja laskuvarjohyppyä, ja on juossut maratonin kolme kertaa.
Pispalan Tarmo
Pispalan Tarmo on vuonna 1932 perustettu tamperelainen urheilu- ja voimisteluseura. Seura on menestynyt muun muassa koripalloilussa, jossa se pelasi kymmenen kautta maan korkeimmalla sarjatasolla. Nykyään seuran toimintaan kuuluu koripalloilu ja lentopalloilu. Koripalloilussa seuran edustusjoukkue pelaa III-divisioonassa.
Luettelo maanrakennukseen liittyvistä mittauksista
Luetteloon on koottu maarakennuksessa käytettäviä mittauksia.
Modifioitu efektiivinen korko
Modifioitu efektiivinen korko (MIRR = Modified Internal Rate of Return) on efektiivisen koron laajennus, jossa huomioidaan rahoituksen ja uudelleen sijoitettavien tulojen korkokannat. Modifioidun efektiivisen koron kaava on seuraava:
formula_1
missä:
formula_2 = laina-aika vuosina
formula_3 = negatiivisten kassatapahtumien nykyarvo rahoituksen korkokannalla
formula_4 = positiivisten kassatapahtumien tuleva arvo uudelleen sijoituksen korkokannalla
Markkinakorkojen muuttuessa yhä nopeammassa tahdissa on luottojen kannattavuuslaskelmissa syytä arvioida millä korolla palautuneet varat saadaan sijoitettua uudelleen. Efektiivisen korossa on se puute, että palautuneet varat oletetaan saatavan sijoitettua uudelleen efektiivisellä korolla. Luotoissa, joista saatava/maksettava efektiivinen korko on huomattavan korkea tai alhainen, tämä ei ole realistinen oletus. Myös jos on oletettavissa, että korkotaso muuttuu lähitulevaisuudessa olisi hyvä laskea efektiivisen koron ohella modifioitu efektiivinen korko eri korkokantaoletuksilla.
Periaatteessa modifioitu efektiivinen korko on, kuten muutkin luoton kannattavuutta arvioivat tunnusluvut, yksinkertaistettu ennuste tulevaisuuden tapahtumista. Teoreettisesti ajatellen kaikkien palautuvien erien uudelleensijoituskorkoarvion tulisi olla erillisen eikä niin kuin nyt laskennassa joudutaan antamaan eli yhden kaikkia eriä koskevan yhteisen arvon.
Quadra 610
Macintosh Quadra 610 ja Macintosh Centris 610 ovat Apple Computerin vuonna 1993 julkaisemia, kevyeen työasemakäyttöön suunniteltuja tietokoneita. Maaliskuussa 1993 Apple avasi uuden Centris -malliston esittelemällä Centris 610 ja 650 -tietokoneet. Myöhemmin samana vuonna Centris-mallisto yhdistettiin Quadra-mallistoon päivittämällä ja uudelleennimeämällä julkaistut Centrikset Quadriksi. Centris 610 ja Quadra 610 eroavat toisistaan suorittimiltaan. Samaa tietokonetta myytiin myös palvelinohjelmiston sisältävänä Workgroup Server 60 -palvelimena.
Centris 610 julkaistiin 10. maaliskuuta 1993 ja siinä oli 20 MHz:n Motorola 68LC040 -suoritin ja 8 Mt:n keskusmuisti. Lokakuussa 1993 laite nimettiin Quadra 610 :ksi ja siitä tehtiin variaatioita. Perus-Quadraan päivitettiin 25 MHz:n Motorola 68040 -suoritin, Quadra 610 8/160-mallissa oli 25 MHz:n 68LC040. Quadra 610 DOS Compatible -malli oli Quadra 610, johon oli lisätty PDS-liitäntään asennettu suoritinkortti, jossa toimi ylimääräinen 25 MHz:n 486SX-suoritin. Heinäkuussa 1994 Quadra 610 -mallit lakkautettiin Quadra 630:n ilmestyessä.
610-malleja varten suunniteltiin uusi, näytön alle sijoitettava kotelo, joka oli hyvin matala ja sai lempinimekseen "pitsalaatikko". Samaa koteloa käytettiin myöhemmin Quadra 660AV ja Power Macintosh 6100 -tietokoneissa.
Ensijulkaisunsa aikoihin Centris 610 maksoi 2520 dollaria. Laitteissa käytettiin System 7.1 -käyttöjärjestelmää.
Pertti Nieminen (runoilija)
Hannu Pertti Nieminen (29. kesäkuuta 1929 Vaasa – 8. marraskuuta 2015 Vantaa) oli suomalainen runoilija ja kiinalaisen kirjallisuuden suomentaja.
Nieminen valmistui ylioppilaaksi Vaasan lyseosta 1948 ja kansakoulunopettajaksi 1951. Kirjailijantyönsä ohella hän toimi kansakoulunopettajana Hyvinkäällä vuosina 1951–1989.
Nieminen on suomentanut runoja, näytelmiä ja novelleja myös muista kielistä, kuten englannista ja ruotsista. Osa käännöksistä on sovitettu kuunnelmiksi Yleisradioon. Hän on opettanut muutaman vuoden ajan kiinan kieltä ja kirjallisuutta esimerkiksi Helsingin yliopistossa ja osallistunut 1980-luvulla Raamatun käännöstyöhön. On sanottu, että Nieminen on joutunut kokemaan Otto Mannisen kohtalon: oma lyriikka on jäänyt käännöstyön varjoon.
Nieminen on kirjoituksissaan, kuten esseissään ja arvosteluissaan, pyrkinyt oikaisemaan länsimaissa vallinneita osin erheellisiä käsityksiä kiinalaisesta runoudesta.
Pertti Niemisen poika Kai Nieminen on isänsä tavoin runoilija ja suomentaja, mutta kiinan kielen sijasta erikoistunut japaniin. Hänen toinen poikansa Hannu Nieminen on Helsingin yliopiston viestintäpolitiikan professori.
Kokoelmissa "Kuusi silmää, kuusi korvaa" (1981) "Vyötettiin ja vietiin" (2003) Nieminen kirjoitti ”isoisärunoja” lapsenlapsistaan.
Victoriano Huerta
José Victoriano Huerta Márquez (22. joulukuuta 1850 – 13. tammikuuta 1916) oli meksikolainen kenraali ja presidentti vallankaappauksen jälkeen.
Huerta oli kotoisin Colotlánista Jaliscosta, Jesús Huertan ja Refugio Márquezin poika, jotka olivat mestizosukujuurta. Hän liittyi armeijaan seitsemäntoistavuotiaana, kunnostautui ja pääsi Chapultepecin sotilasakatemiaan kotikaupunkinsa rikkaiden tuella, sillä nämä huomasivat jo varhain hänen älykkyytensä.
Porfirio Díazin diktatuurin aikana hän kohosi kenraaliksi ja taisteli Yucatánin mayoja vastaan kastisodassa ("Guerra de Castas") ja Emiliano Zapatan kapinallisia vastaan. Vuoden 1910 vallankumouksen aattona Huerta oli kuitenkin suunnittelemassa uusia univormuja.
Díazin paettua Huerta vannoi aluksi uskollisuutta uudelleen Francisco I. Maderon hallitukselle, mutta solmi salajuonen – "el Pacto de la Ciudadela" – Yhdysvaltain lähettilään Henry Lane Wilsonin ja Porfirio Díazin veljenpojan Félix Díazin kanssa Maderon syrjäyttämiseksi.
Armeijan kapinallisten ja lojalistien välisen taisteluiden aikana Huerta vangitsi Maderon ja varapresidentti José María Pino Suárezin. 18. helmikuuta 1913 hän julisti itsensä presidentiksi. Neljän päivän kuluttua yöllä Maderon ja Pino Suárezin vievät vankilasta "ruralesit", liittovaltion ratsupoliisit ja heidät ammuttiin.
Huerta järjesti tiukan sotilasdiktatuurin. Yhdysvaltain presidentti Woodrow Wilson pettyi Huertan hallitukseen, kutsui lähettiläänsä kotiin ja vaati Huertaa järjestämään demokraattiset vaalit. Huerta kieltäytyi ja tilannetta pahensi Tampicon tapaus (ns. "Tampico Affair"), jossa Meksikon armeija pidätti kymmenisen Yhdysvaltain merimiestä Tampicossa. Tämä antoi Yhdysvalloille syyn miehittää maan tärkein satama, Veracruz puoleksi vuodeksi.
Huertaa vastaan nousi myös lukuisia kotimaisia kapinoita, ml. Zapatan, Pancho Villan ja Venustiano Carranza. Zapatan edetessä etelässä ja Carranzan perustuslaillisten pohjoisessa Huerta luopui vallasta 14. heinäkuuta 1914.
Hän lähti maanpakoon, ensin Kingstoniin, Jamaikaan saksalaisella risteilijä SMS Dresdenillä ja sieltä Englantiin, Espanjaan ja Yhdysvaltoihin. Hän jäi kiinni suunnitelmista palata valtaan sekä Espanjassa että Washingtonissa ja neuvotteluista Saksan keisarin, joka oli Huertan tärkein tukija, agenttien kanssa saada keisarin tuki vallankaappaukselle. Hänet pidätettiin Yhdysvalloissa Newmanissa New Mexicossa maan puolueettomuuslakien rikkomisesta. Kun hänet vapautettiin Fort Blissista ja asetettiin kotiarestiin. Hän kuoli maksakirroosiin El Pasossa Texasissa.
PLUNA
PLUNA (Primera Línea Uruguaya de Navegación Aérea) oli Uruguayn kansallinen lentoyhtiö, jonka pääkonttori sijaitsi Montevideossa. Yhtiö lensi reittilentoja Etelä-Amerikkaan ja Espanjaan. Yhtiö perustettiin 1936 ja oli ollut 1994 lähtien tiiviissä yhteistyössä brasilialaisen Varigin kanssa. Varigin talousvaikeuksien seurauksena, Uruguayn valtion omistusosuus nousi syyskuussa 2006 90 prosenttiin vähentäen yhtiön riippuvuutta Varigin tulevaisuudesta.
Yhtiön laivasto koostui helmikuussa 2010 kuudesta Bombardier CRJ900 -koneesta.
Uruguayn hallitus päätti heinäkuussa 2012 lopettaa yhtiön toiminnan toistuvien lakkojen ja kasvavien talousvaikeuksien vuoksi.
Cadillac Escalade
Cadillac Escalade on Cadillacin SUV-malli. Se edustaa Cadillacin malliston yläpäätä ja on Pohjois-Amerikassa ns. full-size -kokoinen.
Ensimmäisen polven Escalade oli GM:n vastaus Lincoln Navigatorin suureen kysyntään. Se jäi varsin heikoksi menestykseksi. Pohjana 
Escaladelle toimi GMC Yukon (Chevrolet Tahoe) Denalin (luksusvarustelutaso) pohjalevy. Moottori oli myös GM:n perus-V8.
Toinen sukupolvi perustui Chevrolet Tahoen/GMC Yukonin perusrakenteeseen. Se edusti muotoilultaan Cadillacin uutta kantikasta linjaa. Toinen sukupolvi saavutti vankan aseman varallisuuden symbolina ja siitä tuli varsin suosittu aihe muun muassa hip-hop musiikkivideoissa.
Kolmas sukupolvi rakennettiin GMT900 pohjalevylle yhdessä kaikkien Chevroletin ja GMC:n kevyiden kuorma-autojen kanssa. Tämän sukupolven Escaladea tuodaan myös Suomeen. Escaladesta on myös olemassa pidennetty Escalade ESV (perustuu Chevrolet Suburbaniin) ja EXT (Perustuu Chevrolet Avalancheen). Näitä malleja ei tuoda Suomeen.
Neljännen sukupolven Cadillac Escalade ja Escalade ESV esitelitiin 7. lokakuuta 2013 New Yorkissa, noin kuukausi sen jälkeen kun General Motors oli julkistanut Chevroletin ja GMC:n seuraavan sukupolven katumaasturit.
Auton sarjatuotanto alkoi tammikuussa 2014 General Motorsin Arlingtonin tehtaalla Texasissa.
Brownsville (Texas)
Brownsville on kaupunki Texasissa Yhdysvalloissa aivan Meksikon rajalla Rio Granden varrella. Se on Cameronin piirikunnan pääkaupunki. Kaupungissa asui 175 023 ihmistä vuonna 2010.
Vuonna 1845 perustettu Fort Texas sijaitsi alle kilometrin päässä nykykaupungin keskustasta ja Palo Alton taistelu 1846 käytiin viiden mailin päässä. Kaupungin perusti Charles Stillman 13. tammikuuta 1849.
Vuonna 1991 kaupunkiin tuli University of Texas at Brownsville and Texas Southmost Collegen yliopisto.
El Paso
El Paso on kaupunki Texasissa Yhdysvalloissa Meksikon rajalla Rio Granden varrella. Kaupungissa asui 679 036 ihmistä vuonna 2014. Vastapäätä kaupunkia Rio Granden varrella sijaitsee Meksikon Ciudad Juárez, ja kaupungit muodostavat yhdessä 2,2 miljoonan asukkaan metropolialueen.
Kaupungissa on 1914 perustettu yliopisto The University of Texas at El Paso. Merkittävä Yhdysvaltain armeijan tukikohta Fort Bliss sijaitsee kaupungin itäpuolella ja jatkuu White Sandsin ohjuskoealueelle.
Texasin itsenäistyessä El Paso jäi Meksikolle, mutta liitettiin Yhdysvaltoihin Texasin liittyessä siihen. Vuonna 1881 kaupunkiin rakennettiin rautatie. Meksikon vallankumouksen alkaessa El Paso oli suosittu maanpakolaisten oleskelupaikka. Toisen maailmansodan jälkeen sinne tuotiin saksalaisia tiedemiehiä jatkamaan ohjusten suunnittelua.
Quadra 660AV
Macintosh Quadra 660AV on Apple Computerin julkaisema tietokone. 2300 dollarin hintainen laite julkaistiin 29. heinäkuuta 1993 nimellä Centris 660AV, mutta lokakuussa se nimettiin uudelleen Quadra 660AV :ksi Centris-malliston lakkauttamisen takia. Nimeke AV viittaa laitteen käyttätarkoitukseen multimediaeditoinnissa. Tietokoneen markkinointi lakkautettiin 12. syyskuuta 1994.
Quadra 660AV käytti 25 MHz:n Motorola 68040 -suoritinta. 8 Mt:n keskusmuisti oli 60 ns 72-pinnaista SIMM-tyyppistä muistia, joka oli laajennettavissa 68 Mt:een saakka. Laitteessa oli ylimääräinen, videoeditointiin käytetty AT&T:n 55MHz:n 3210 digitaalinen signaaliprosessori ja videon sisään- ja ulostuloliitännät sekä S-Video-liitäntä. Uusi GeoPort-liitäntä mahdollisti nopeaa tiedonsiirtoa vaativien lisälaitteiden kytkennän. Muut liitännät olivat PDS-laajennusportti, SCSI-liitäntä, kaksi ADB-porttia ja sarjaportti. Laitteen julkaisun yhteydessä julkaistiin myös AppleVision-monitori, jossa oli mikrofoni ja kaiuttimet. Quadra 660AV :n mukana toimitetulla PlainTalk-puheentunnistusohjelmalla tietokoneen toimintaa saattoi ohjata myös puheella.
Quadra 660AV :n mukana toimitettiin System 7.1-käyttöjärjestelmä, joka on päivitettävissä System 8.1 -versioon saakka. Laitteella pystyy ajamaan myös ProDOS 8 ja GS/OS ja DOS Compatibility -kortin avulla Windows 3.1, Windows 95, Windows NT ja NeXTStep -käyttöjärjestelmiä.
Nurmenkulma
Nurmenkulma on Pirkanmaalla sijaitsevan Tampereen eteläpuolisen naapurin Lempäälän länsiosassa sijaitseva kylä. Kylä sijaitsee Lempäälä-Pirkkala tien 3003 varrella rajoittuen idässä Kuokkalan kylään ja lännessä Säijään. Hyviä maamerkkejä kylän keskustassa ovat Nurmen ala-aste, Nurmen VPK, tanssilava Nurmen Lava ja Nurmen rukoushuone. Kylästä nyttemmin käytetty nimeä Nurmi, mikä on ilmeisesti alkuperäisempi nimi kylälle. Nurmenkulma nimi johtunee kylällä toimineesta omanumeroisesta postikonttorista (37520 Nurmenkulma). Nimi annettiin erottamiseksi esimerkiksi Nurmi kaupunginosasta Tampereella.
Tim Taylor
Tim Taylor (s. 6. helmikuuta 1969 Stratford, Ontario) on kanadalainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli keskushyökkääjä tai vasen laitahyökkääjä. Taylor voitti urallaan Stanley Cupin kahdesti: Detroit Red Wingsin joukkueessa vuonna 1997 ja Tampa Bay Lightningin joukkueessa 2004.
NHL-seura Washington Capitals varasi Taylorin numerolla 36 uusien pelaajien varaustilaisuudessa toisella kierroksella vuonna 1988. Hänen veljensä Chris Taylor on myös ammattilaisjääkiekkoilija.
Taylor sai vuonna 1994 John B. Sollenberger Trophyn oltuaan AHL:n runkosarjakauden eniten pisteitä tehnyt pelaaja. Hän teki tuolla kaudella, 1993–1994, 117 tehopistettä (36 maalia ja 81 syöttöpistettä) 79:ssä Detroitin silloisessa farmiseurassa Adirondack Red Wingsissä pelatussa runkosarjaottelussa. Hänet nimettiin tuona vuonna myös AHL:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen. NHL-urallaan hänen roolikseen muodostui kuitenkin toimia puolustavana hyökkääjäänä. NHL-uransa piste- ja maaliennätykset hän teki kaudella , jolla edusti Boston Bruinsia: 31 tehopistettä, 20 maalia ja 11 syöttöpistettä, 79:ssä runkosarjaottelussa.
Syyskuussa 2006 Taylor nimettiin Tampa Bay Lightningin joukkueen kapteeniksi ja hän pelasi viimeiset NHL-ottelunsa kaudella . Hän oli sivussa koko kauden lonkkaleikkauksen jälkeen ja ilmoitti pelaajauransa päättymisestä keväällä 2008. Taylor pelasi NHL-urallaan 746 runkosarjaottelua, joissa teki yhteensä 167 tehopistettä, 73 maalia ja 94 syöttöpistettä. NHL:n pudotuspeliotteluja hän pelasi 89, joissa teki yhteensä 14 tehopistettä, kaksi maalia ja 12 syöttöpistettä.
Taylor nimitettiin kesäkuussa 2011 NHL-seura St. Louis Bluesin pelaajakehityksen johtajaksi.
Arvo Salo
Arvo Jaakko Henrikki Salo (2. toukokuuta 1932 Merikarvia – 9. heinäkuuta 2011 Merikarvia) oli suomalainen kirjailija, toimittaja ja poliitikko. Hän toimi SDP:n kansanedustajana 1966–1970 ja 1979–1983 edustaen Helsingin vaalipiiriä sekä kulttuuriministerinä Sorsan III hallituksessa 1982–1983. Taiteilijaprofessorina hän toimi vuosina 1988–1993. Lisäksi hän toimi lukuisissa luottamustehtävissä muun muassa Helsingin kaupunginvaltuustossa, Väinö Tannerin Säätiön hallituksen puheenjohtajana ja Työväen Sivistysliiton puheenjohtajana. Salo sai professorin arvonimen 2003. Sotilasarvoltaan hän oli reservin yliluutnantti.
Lehtimiesurallaan Salo oli päätoimittajana "Ylioppilaslehdessä" sekä toimittajana muun muassa "Helsingin Sanomissa" ja "Suomen Sosialidemokraatissa". Hän sai "Suomen Kuvalehden" journalistipalkinnon 1977.
Kirjailijana Salo tuli tunnetuksi näytelmistään ja runoteoksistaan. Hän sai Eino Leinon palkinnon 1964. Salon kirjoittamista näytelmistä tunnetuin on "Lapualaisooppera" (1966). Muita ovat muun muassa "Mustalaisoperetti" (1969), "Yks perkele, yks enkeli" (1985), "Vallan miehet" (1986), "Ouraooppera" (2002) sekä "Matilda ja Nikolai" Porin Oopperalle 2004. Pakinakokoelmia ovat muun muassa "Kirjeitä hyllystäni" (1977) ja "Valitut huulet" (1966). 1960-luvulla Salo kirjoitti myös kisällilauluja, esimerkiksi ”Pesäpallolaulun”. Varhaiset muistelmansa Salo julkaisi 1986 nimellä "Kirjavat päivät".
Vuonna 1967 kapteeni Artturi Vuorimaa nosti Saloa vastaan oikeusjutun. Salo oli lainannut "Lapualaisoopperaan" muun ohella useita otteita Vuorimaan teoksesta "Kolme kuukautta Kosolassa", minkä vuoksi Vuorimaa syytti Saloa tekijänoikeusrikoksesta. Helsingin raastuvanoikeus hylkäsi Vuorimaan kanteen, mutta Vuorimaa valitti hovioikeuteen, joka tuomitsi Salon sakkoihin ja 2 000 markan korvauksiin Vuorimaalle. Asia eteni korkeimpaan oikeuteen, joka vapautti Salon sakkorangaistuksesta, mutta piti voimassa korvaukset Vuorimaalle. Salon puolustusasianajajana toimi varatuomari Kullervo Kemppinen.
Hillel Tokazier
Hillel Tokazier (s. 1946 Helsinki) on suomalainen pianisti, laulaja ja säveltäjä. Hän levytti ensimmäisen sävellyksensä vuonna 1967 (Caj Incorporated -yhtyeen ”Pöytään viereiseen”). Sen jälkeen Tokazier muutti Israeliin ja asui siellä 1970–1975. Tokazier on suurlähettiläs René Nybergin serkku ja pikajuoksija Abraham Tokazierin veljenpoika.
Tokazier on soittanut muun muassa Eero, Jussi & The Boysissa, Boxcarissa ja Tapani Kansan yhtyeessä sekä säveltänyt iskelmä- ja pop-musiikkia esimerkiksi Marionille, Tarja Lunnaalle, Heidi Kyrölle, Tapani Kansalle ja Paula Koivuniemelle. Tunnetuimpia Tokazierin sävellyksiä ovat iskelmät ”Teryleeniä” (Upi Sorvali), ”Veikko Nieminen” (Tapani Kansa) ja ”Jos se voisi olla totta” (Satu Pentikäinen).
Vuonna 1983 Tokazier sijoittui neljänneksi Syksyn Sävelessä instrumentaalikappaleellaan ”Iloinen velikulta”. Vuodesta 2001 hänellä oli Jump’n Jive -yhtye yhdessä Jussi Raittisen ja Matti Oilingin kanssa.
Nykyarvo
Nykyarvo tarkoittaa joskus muulloin maksettavan maksun (tai maksujen) arvoa tarkasteluhetkellä. Nykyarvo lasketaan diskonttaamalla tulevaisuudessa tapahtuva maksusuoritus nykyhetkeen. Nykyarvon suuruuteen vaikuttaa käytetty korko ja se, kuinka pitkä aika tarkasteluhetken ja suoritushetken välillä on.
Tulevaisuudessa tapahtuvan maksun nykyarvo on maksettavaa määrää pienempi, kun käytetty korkokanta on positiivinen. Mitä korkeampi on korko ja mitä pidempi aikaväli, sitä pienempi nykyarvo on.