hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Länsi-Rooman valtakunta
Länsi-Rooman valtakunnalla tarkoitetaan Rooman valtakunnan läntistä puoliskoa. Diocletianus jakoi Rooman valtakunnan kahtia itäiseen ja läntiseen puoliskoon vuonna 285. Itäistä puoliskoa kutsutaan historiankirjoituksessa Itä-Rooman valtakunnaksi, ja se tunnetaan myös Bysantin valtakuntana. 300-luvulla Konstantinus Suuri ja Julianus Apostata suorittivat Rooman valtakuntien uudelleenyhdistämisen. Theodosius I (375–395) oli viimeinen yhtenäisen Rooman keisari. Theodosiuksen kuoleman jälkeen vuonna 395 Rooman valtakunta jaettiin uudestaan ja pysyvästi.
Jakaantumisen jälkeen Rooma ei enää ollut valtakunnan pääkaupunki. Vuonna 286 Länsi-Rooman pääkaupungiksi tuli Mediolanum eli nykyinen Milano ja vuonna 402 Ravenna.
Käytännössä Länsi-Rooman valtakunta lakkasi olemasta, kun Romulus Augustus luopui Odovakarin painostamana kruunustaan 4. syyskuuta 476, tai viimeistään keisari Julius Nepoksen kuoltua vuonna 480.
Länsi-Rooman valtakunnan vähittäinen sortuminen merkitsi vanhana aikana eli antiikkina tunnetun aikakauden loppua Länsi-Euroopan historiassa ja tämän maantieteellisen alueen siirtymistä keskiajan aikakauteen.
Torben Grael
Torben Schmidt Grael (22. heinäkuuta 1960 São Paulo) on brasilialainen kilpapurjehtija. Hän purjehtii kilpaa köliveneillä eri luokissa (Soling, Star, Snipe ja America's Cup) ja oli Volvo Ocean Racessa 2005–2006 "Brasil 1" -miehistön kapteenina. Vuoden 2008–2009 Volvo Ocean Racessä hän kipparoi voitokkaasti "Ericsson 4" -venettä.
Grael on voittanut viisi olympiamitalia, joista kaksi kultaa Star-luokassa.
Lauren Harris
Lauren Harris (s. 6. heinäkuuta 1984) on brittiläinen laulaja. Hän on Iron Maidenissa soittavan basisti Steve Harrisin tytär. Harris on yhtyeineen keikkaillut runsaasti ja toiminut muun muassa Iron Maidenin ja Within Temptationin lämmittelijänä.
Harrisin esikoisalbumi "Calm Before the Storm" ilmestyi kesäkuussa 2008. Albumin julkaisi Demolition Records.
Roger Black
Roger Anthony Black (s. 31. maaliskuuta 1966 Portsmouth, Yhdistynyt kuningaskunta) on entinen englantilainen pikajuoksija, jonka päämatka oli 400 metrin juoksu.
Black voitti junioreiden 400 metrin Euroopan mestaruuden Cottbusissa 1985 ajalla 45,36 ja kuului Yhdistyneen kuningaskunnan joukkueeseen, joka voitti mestaruuden 4 × 400 metrin viestijuoksussa. Seuraavana vuonna hän voitti Edinburghin kansainyhteisön kisoissa kultaa 400 metrillä ajalla 45,57 ja kuului kultaa voittaneeseen Englannin viestijoukkueeseen. Stuttgartin EM-kilpailuissa samana vuonna hän voitti ratakierroksen Euroopan mestaruuden kisaennätyksellä 44,59 kukistaen Thomas Schönleben neljällä sadasosasekunnilla. Lisäksi hän juoksi ankkuriosuuden brittien voittoisassa pitkän viestin joukkueessa.
Black juoksi kolmannen osuuden Yhdistyneen kuningaskunnan joukkueessa, joka saavutti Yhdysvaltain jälkeen hopeaa Rooman 1987 MM-kilpailujen 4 × 400 metrin viestissä. Splitin EM-kilpailuissa 1990 Black uusi 400 metrin maanosamestaruutensa ajalla 45,08 – Schönlebe jäi tällä kertaa 0,05 sekunnin päähän. Pitkässä viestissä hän juoksi ankkuriosuuden Yhdistyneen kuningaskunnan joukkueessa, joka voitti mestaruuden uudella Euroopan ennätysajalla 2.58,22.
Black saavutti hopeaa Tokion 1991 MM-kilpailujen 400 metrillä. Hän juoksi ajan 44,62 häviten kultamitalin vain viidellä sadasosalla Antonio Pettigrew'lle. Pitkässä viestissä Black juoksi avausosuuden brittien joukkueessa, joka voitti maailmanmestaruuden uudella Euroopan ennätysajalla 2.57,53 – Yhdysvallat hävisi 0,04 sekuntia. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän avasi Yhdistyneen kuningaskunnan pronssijoukkueen viestin.
Black sijoittui maanmiehensä Du'aine Ladejon jälkeen toiseksi Helsingin 1994 EM-kilpailujen 400 metrillä ajalla 45,20. 4 × 400 metrin viestissä hän juoksi kolmannen osuuden brittien kultajoukkueessa. Göteborgin MM-kisoissa 1995 Black oli henkilökohtaisessa kilpailussa seitsemäs ja ankkuroi UK:n viestissä neljänneksi.
Atlantan olympialaisissa 1996 Black saavutti hopeaa 400 metrillä ajalla 44,41. Hän hävisi kilpailun voittaneelle Michael Johnsonille lähes sekunnin. Viestissä Black ankkuroi Yhdistyneen kuningaskunnan Yhdysvaltain jälkeen hopealle ajalla 2.56,60. Viimeisen arvokisamitalinsa hän sai Ateenan MM-kilpailuissa 1997 juostuaan toisen osuuden brittien viestijoukkueessa, joka alun perin juoksi toiseksi 0,18 sekuntia Yhdysvalloille hävinneenä, mutta nousi maailmanmestariksi jälkikäteen kun Antonio Pettigrew'n dopingtunnustusten jälkeen Yhdysvallat hylättiin.
Black juoksi 400 metrin ennätyksensä 44,37 Lausannessa 3. heinäkuuta 1996. Hänen paras aikansa 300 metrillä oli Gatesheadissa heinäkuussa 1998 juostu 32,51.
Waitangin sopimus
Waitangin sopimus oli 46 uusiseelantilaisen maoriheimon ja brittien 6. helmikuuta 1840 Waitangissa, Bay of Islandsin lahden rannalla solmima sopimus, joka teki Uudesta-Seelannista Britannian kruununsiirtomaan. Sopimus alisti maorit brittiläisen Uuden-Seelannin kuvernöörin hallintaan ja antoi näille Britannian kansalaisoikeudet sekä omistusoikeuden omiin maihinsa. Sopimus myös lopetti valaanpyytäjien ja hylkeidenmetsästäjien siirtolaisuuteen perustuneen uudisasutuksen ja nykyaikaisilla tuliaseilla käydyt maoriheimojen väliset sodat. Sitoumuksen allekirjoittamisen jälkeen aloitettiin saarten järjestelmällinen ja rauhanomaisempi asuttaminen.
1800-luku oli suuri käännekohta maorien historiassa. 1800-luvun alussa Uuteen-Seelantiin tuodut länsimaiset aseet johtivat muskettisotiin, joissa länsimaisilla aseilla varustautuneet maoriheimot ryhtyivät taistelemaan perinteisillä aseilla varustautuneita maoreja vastaan. 1813 13 pohjoisten maoriheimojen päällikköä tapasi Kerikerissä, jossa he laativat kirjeen Vilhelm IV:lle ja pyysivät tätä turvaamaan alueensa. Kirjeellä haettiin suojaa paitsi muita maoriheimoja vastaan, myös ranskalaisia vastaan, jotka olivat osoittaneet kiinnostusta Uuteen-Seelantiin. Vilhelm lähetti uuteen-Seelantiin James Busbyn, joka muotoili Uuden-Seelannin itsenäisyysjulistuksen, jonka allekirjoitti vuonna 1835 35 maoripäällikköä. Julistuksella perustettiin löysä Ison-Britannian alainen maoriheimojen liitto, Uuden-Seelannin yhdistyneet heimot.
Waitangin sopimuksella haluttiin helpottaa New Zealand Companyn maakauppoja sekä vähentää maorien välisiä kahakoita. 1839 George Gippsistä tuli Uuden-Seelannin kuvernööri. Samana vuonna William Hobson sai tehtäväkseen tehdä Uudesta-Seelannista Ison-Britannian siirtomaa. Hobson valmisteli sopimuksen, jonka tarkoituksena oli siirtää rauhanomaisesti kaikki valta maoreilta Isolle-Britannialle. Hobson luki Kerikerissä julistuksen, jossa hän totesi Uuden-Seelannin kuuluvan Isoon-Britanniaan ja tarkemmin Uuteen Etelä-Walesiin. Hobsonin laatima sopimus käännettiin maorin kielelle, ja siitä lähetettiin kopioita ympäri Uutta-Seelantia allekirjoitettavaksi eri heimopäälliköille. Vaikka kaikki maoripäälliköt eivät allekirjoittaneetkaan sopimusta, Hobson julisti määräysvaltansa koskevan koko maata, ja Uudesta-Seelannista tehtiin Uudesta Etelä-Walesista erillinen siirtomaa.
Maorien mielestä uudisasutus loukkasi heille sopimuksessa myönnettyjä oikeuksia, mutta koska sopimuksesta oli olemassa kaksi versiota, jatkoivat eurooppalaiset maorien maiden haltuunottoa, monet mielestään laillisesti. Kauna maorien keskuudessa lisääntyi, ja maakiistat etenkin Pohjoissaarella puhkesivat maorisodiksi 1840-luvulla. Väkivaltaisuudet päättyivät vuonna 1872, mutta taistelujen tuloksena maanomistajuus oli siirtynyt kokonaan siirtolaisille. Viime vuosina maorien korvausvaatimuksista on tullut huomattava poliittinen kysymys Uudessa-Seelannissa.
Uuden-Seelannin kansallispäivää vietetään 6. helmikuuta Waitangin sopimuksen solmimisen johdosta.
Eero Rahola
Eero Rahola (vuoteen 1906 Helenius, 15. tammikuuta 1897 Mänttä – 22. toukokuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen kontra-amiraali, Suomen laivaston komentaja sotavuosina ja sen jälkeen pitkäaikainen Merenkulkuhallituksen pääjohtaja.
Mänttäläisen kauppiaan poika Eero Rahola kirjoitti ylioppilaaksi Tampereelta vuonna 1915 ja opiskeli alkuun Teknillisessä korkeakoulussa, mutta vapaaehtoinen osallistuminen Suomen sisällissotaan valkoisten puolella veti hänet sotilasuralle laivastoon. Hän opiskeli 1920-luvulla Italiassa Kuninkaallisessa Meriakatemiassa. Rahola nimitettiin 1936 rannikkolaivaston päälliköksi, missä tehtävässä hän palveli myös Talvisodan ajan. Vuodet 1940–1945 hän oli koko laivaston komentajana. Jatkosodankin aikana Suomen laivasto keskittyi etupäässä kauppamerenkulun turvaamiseen, eikä suuria meritaisteluita käyty. Rahola oli kuitenkin itse mukana panssarilaiva Ilmarisella, kun se upposi miinaan ajettuaan syyskuussa 1941. Suomen historian tuhoisimmassa merionnettomuudessa hukkui 271 ihmistä, mutta Rahola pelastui.
Rahola jätti armeijan vuonna 1945, kun hänet nimitettiin Merenkulkuhallituksen pääjohtajaksi. Hän jäi virasta eläkkeelle 1964.
Eero Raholan veli oli laivanrakennusopin professori ja kauppa- ja teollisuusministeriön kansliapäällikkö Jaakko Rahola.
Gods of Metal
Gods of Metal on Italian suurin metallimusiikkiin keskittyvä festivaali. Se on järjestetty joka kesä vuodesta 1997 lähtien.
Järjestettiin 27., 28. ja 29. kesäkuuta Bolognassa
Järjestettiin 2., 3. ja 30. kesäkuuta Milanossa.
Järjestettiin 1.–4. kesäkuuta Milanossa.
Järjestettiin 11. ja 12. kesäkuuta Bolognassa.
Järjestettiin 5. ja 6. kesäkuuta Bolognassa.
Rankkasateesta johtuen UFO:n konsertti peruttiin ja Stratovarius soitti seuraavana päivänä Quireboysin ja W.A.S.P.:in välissä.
Järjestettiin 8. kesäkuuta Milanossa.
Järjestettiin 8. ja 9. kesäkuuta Monzassa
Järjestettiin 9. kesäkuuta Milanossa.
Järjestettiin 10. ja 11. kesäkuuta Monzassa
Järjestettiin 5. ja 6. kesäkuuta Milanossa
Järjestettiin 6. kesäkuuta Milanossa
Järjestettiin 7. kesäkuuta Milanossa
Pohjan prikaati
Pohjan prikaati (PohPr) oli vuosina 1957–1998 toiminut, Ouluun sijoitettu Suomen puolustusvoimien joukko-osasto. Joukko-osasto syntyi, kun 1. Prikaati sai 1. tammikuuta 1957 maakunnallisen nimen. Vuonna 1959 prikaatiin kuulunut patteristo eriytettiin omaksi Pohjanmaan Tykistörykmentin II patteristoksi. Joukkoyksikkö oli sijoitettuna Oulun kasarmialueelle, kunnes se muutti vaiheittain Oulun Hiukkavaaraan 1960-luvun alussa.
Prikaatin miehistö rekrytoitiin perinteisesti Oulun ja Lapin lääneistä. Lapin Jääkäripataljoonan ja Rovaniemen ilmatorjuntapatteriston perustamisen myötä rekrytointialue muuttui etelämmäksi Raahen Sotilaspiirin ja Pohjanmaan sekä Sisä-Suomen Sotilasläänien alueelle.
Pohjan prikaati lakkautettiin Puolustusvoimien rakenneuudistuksen yhteydessä 31. joulukuuta 1998. Joukkoyksikön perinteitä vaalii 1. lokakuuta 1998 Jääkäriprikaatin joukkoyksikkönä aloittanut Pohjan Jääkäripataljoona. Samalla myös Pohjan prikaatin perinnelippu siirtyi Pohjan Jääkäripataljoonan käyttöön.
Pohjan prikaatin kunniamarssina oli Robert Kajanuksen säveltämä marssi "Sankarilaulu".
Vuonna 1958 lakkautettiin prikaatin konekiväärikomppaniat, kun konekiväärimiesten erityistarve lakkasi kevyen konekiväärin käyttöönoton myötä. Vuonna 1962 lakkautettiin Maxim m/09 -kalustolla varustettu konekiväärijoukkue.
Ilmatorjuntakomppanian koulutus lopetettiin prikaatissa 2. kesäkuuta 1960 osana ilmatorjuntajoukkojen uudelleen organisointia. Käytössä ollut kalusto siirrettiin Pohjanmaan Ilmatorjuntapatteristolle.
Prikaatin uusi organisaatio vahvistettiin 20. toukokuuta 1960, jonka mukaan siihen kuuluivat aliupseerikoulu, esikuntakomppania, pioneerikomppania, viestikomppania ja kaksi kivääripataljoonaa. I kivääripataljoonassa oli lisäksi panssarintorjuntakomppania ja II kivääripataljoonassa kranaatinheitinkomppania. Aiempi tukikomppania lakkautettiin.
Vuonna 1967 prikaatin pioneerikomppania siirrettiin perustettavan Pohjan Pioneerikomppanian rungoksi ja prikaati menetti oman pioneerikomppaniansa.
Vuosien 1973–1975 aikana viestikomppania alistettiin I pataljoonalle ja lopulta lakkautettiin. Viestikoulutus siirrettiin panssarintorjuntakomppaniaan. Esikuntakomppania alistettiin II pataljoonalle ja prikaati sai oman panssarivaunujoukkueen.
Yksi pataljoonista toimi 80-luvulla Oulun Pataljoona -nimellä (OulP). Lakkauttamisajankohtana prikaatiin kuului Pohjan Jääkäripataljoona, Pohjan Pioneeripataljoona, Pohjan Sotilassoittokunta ja Pohjois-Suomen Viestipataljoona.
Valtioneuvosto teki vuonna 1997 turvallisuus- ja puolustuspoliittiseen selontekoon liittyvän päätöksen joukko-osaston lakkauttamisesta.
Pohjan Pioneeripataljoona ja Pohjois-Suomen Viestipataljoona siirrettiin 1.7.1998 alkaen Kainuun Prikaatin komentajan alaisiksi Oulussa. Lisäksi Oulun Korjaamo liitettiin Kajaanin Korjaamoon samana päivänä. Oulun Sotilasläänin esikunnan (OulSlE) alaisuuteen siirtyivät 1.7.1998 lukien vartiosto ja Pohjan sotilassoittokunta sekä varuskunnalliset tehtävät. Pohjan Jääkäripataljoonan nimi luovutettiin Sodankylään Jääkäriprikaatiin.
Académica de Coimbra
Académica de Coimbra on portugalilainen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1887. Joukkue tulee Coimbran kaupungista ja pelaa kaudella 2015–2016 Portugalin korkeimmalla sarjatasolla.
Nicole Jaffe
Nicole David (o.s. Jaffe) on yhdysvaltalainen entinen ääninäyttelijä, joka toimii nykyisin elokuvanäyttelijöiden agenttina. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan "Scooby-Doo" -televisiosarjan Velman alkuperäisenä äänenä. Ennen äänirooliaan Jaffe esiintyi elokuvissa "Riemukupla" (1968), "Tytöistä on pelkkää harmia" (1969) ja "Pikkusisko" (1969).
Jaffe lopetti myöhemmin näyttelemisen mentyään naimisiin Brad Davidin kanssa vuonna 1973 ja vaihtoi uransa agentiksi William Morrisin elokuvanäyttelijöiden agentuuriin. Hän kuitenkin palasi 2000-luvun vaihteessa takaisin Velman rooliin Warner Bros. Animationin tuottamiin animaatioelokuviin "Scooby-Doo ja vampyyri" (2003) sekä "Scooby-Doo ja Meksikon hirviö" (2003).
Velma Dinkley
Velma Dinkley on kuvitteellinen hahmo, joka on tullut tutuksi Scooby-Doo televisiosarjoista ja elokuvista. Hahmo teki ensiesiintymisensä vuonna 1969 animaatiosarjassa Scooby-Doo, Where Are You!. Hahmon loivat Joe Ruby ja Ken Spears. Velma tunnetaan parhaiten mysteerijengin älykkönä, jonka tunnetuimmat lausahdukset ovat "Jinkies!" ja "My Glasses! I can't see without my glasses!"
Velma on oranssiin villapaitaan pukeutunut mysteereitä ratkovan ryhmän älykkäin jäsen, jonka avulla he saavat usein paljon johtolankoja. Hän kykenee muun muassa lukemaan kiinaa, japania ja ranskaa, ratkaisemaan tieteellisiä kaavioita ja monia muita älyllisiä lahjoja vaativia asioita. Alkuvuosina Velman ongelmaksi sarjan aikana osoittautui silmälasiensa putoilu, kun erinäiset viholliset tönäisivät häntä tai joutueessaan takaa-ajetuksi, jonka seurauksena Velma kompastui hukaten silmälasinsa. Tämän seurauksena hänen kuultiin usein sanovan "My Glasses! I can't see without my glasses!".
Velmalla on tapana tarjota Scoobyraksuja Scooby-Doolle ja Shaggylle kaksikon ollessa liian pelokkaita olemaan vapaaehtoisia syöttejä tehtävien aikana. Ryhmän hajaantuessa etsimään johtolankoja Velma on usein Fredin ja Daphnen mukana, mutta satunnaisesti myös Shaggyn ja Scoobyn kanssa, sekä yksikseen. Kuitenkin lähes suurimman osan ryhmän löytämistä johtolangoista Velma kykenee ratkaisemaan mysteerin.
Trinidadinsaku
Trinidadinsaku ("Pipile pipile") on äärimmäisen uhanalainen Trinidadin saarella elävä kanalintu. Se kuuluu kirjosakujen sukuun hokkojen heimossa.
Kooltaan trinidadinsaku on noin 70 cm ja väriltään suurimmaksi osaksi musta. Höyhenpuvussa on myös häivähdys violettia. Siivissä on valkoisia pisteitä. Trinidadinsakun nahka on silmien ympäriltä sininen ja lajilla on myös sininen kaulaheltta. Lajin nokka on sininen ja koivet punaiset.
Trinidadinsakun elinympäristöä ovat sademetsien pohjakerrokset 400–900 metrin korkeudessa. Ravintonaan laji käyttää hedelmiä. Trinidadinsakukannan kooksi arvioidaan 70–200 yksilöä. Suurin uhka lajille on laiton metsästys sekä elinympäristön raivaaminen plantaasien tieltä.
Äyrinmäki
Äyrinmäki on alue Pohjois-Pohjanmaalla Raahessa entisen Pattijoen kunnan alueella. Alue sijaitsee noin 8 kilometriä itään Saloisten kirkonkylältä. Sen ohi kulkee Raahe–Vihanti-tie eli niin sanottu Malmitie. Äyrinmäellä oli aiemmin kyläkauppa ja posti. Äyrinmäki oli myös Pattijoen Ylipään eli nykyisen Lasikankaan alueen postiosoite 1990-luvulle asti.
Äyrinmäki on ollut Pattijoen Ylipään laitimmainen perä vanhan Saloisten kunnan rajalla. Noin puolentoista kilometrin matkalla Mattilanperäntien varressa olevat talot ovat kuuluneet Pattijoen kunnan perustamisvuodesta 1920 alkaen Pattijoen kuntaan ja kuuluivat Pattijoen Ylipään koulupiiriin. Sitä kauempana sijaitsevat talot kuuluivat ensin Saloisiin ja 1973 tapahtuneen kuntaliitoksen jälkeen Raaheen.
Nykyisin Äyrinmäen katsotaan usein olevan osa Mattilanperää alueen nykyisen postiosoitteen mukaisesti.
Koirakoski
Koirakoski on Sonkajärven kunnassa Pohjois-Savon maakunnassa sijaitseva kylä. Kantatie 87 Nurmekseen ja Rautavaaralle kulkee Koirakosken kautta. Kylän läpi virtaa Nurmijoki, joka laskee kylän eteläpuolella Sälevään.
Kylässä toimii Koirakosken seudun kyläyhdistys ry, jonka puheenjohtaja on Veikko Heikkinen ja sihteeri Sari Heikkinen. Kylällä on aiemmin ollut kauppa.
Turtolan kirkko
Turtolan kirkko on Pellon seurakunnan toinen kirkko ja se on rakennettu vuosina 1950−53 amerikkalaisten antamalla Marshall-tuella.. Rakennus tehtiin entisen suuren puisen ristikirkon (1819−1944) tilalle, joka tuhoutui sodassa. Kirkko vihittiin käyttöön päivä Pellon kirkon vihkimisen jälkeen 17. elokuuta 1953. Turtolan kylässä sijaitsevassa kirkossa on paikkoja 220 ihmiselle. Kirkossa on esillä myös Turtolan vanhan kirkon kattokruunu, jonka Turtolan pappilassa syntynyt entinen pääministeri Kaarlo Castrén lahjoitti veljiensä kanssa vanhempiensa muistoksi vuonna 1932. Kirkon edessä on Pellon sankarihautausmaa ja sankaripatsas. Kirkon alttaritaulu on aiheeltaan sama kuin oli vanhan kirkonkin, "Jeesus ristillä" (330x165 cm öljymaalaus). Taulun maalasi Aale Hakava vuonna 1953.
Lääkevaihto
Lääkevaihto eli geneerinen substituutio on käytäntö, jossa lääkärin määräämän lääkkeen tilalle vaihdetaan apteekissa edullisempi rinnakkaisvalmiste, jos sellainen on lääkkeestä markkinoilla.
Lääkevaihdon tavoitteena on edistää kustannustehokasta lääkehoitoa ja alentaa sekä veronmaksajien että valtion lääkemenoja. Lääkevaihto otettiin Suomessa käyttöön huhtikuussa 2003. Lääkevaihto on voimassa Suomen lisäksi useissa EU-maissa, mm. Saksassa, Ruotsissa ja Tanskassa.
Lääkkeen ostajan ei tarvitse apteekissa erikseen pyytää lääkkeen vaihtamista halvempaan, vaan apteekin henkilökunta tarjoaa oma-aloitteisesti edullisempaa valmistetta, jos sellainen lääkkeestä on saatavilla. Kaikki lääkkeet eivät kuulu lääkevaihdon piiriin. Sen ulkopuolella on mm. epilepsia- ja rytmihäiriölääkkeitä. Näistä lääkkeistä apteekki ei siis voi tarjota edullisempaa rinnakkaisvalmistetta. Myös lääkäri voi kieltää lääkevaihdon hoidollisin tai lääketieteellisin perustein, jolloin hän merkitsee vaihtokiellon reseptiin. Lääkkeen ostaja voi aina kieltäytyä apteekin tarjoamasta edullisemmasta lääkevaihtoehdosta ilman perusteluja.
Fimea valvoo kaikkien Suomessa markkinoilla olevien lääkkeiden turvallisuutta ja määrittelee keskenään vaihtokelpoiset lääkevalmisteet neljä kertaa vuodessa. Lääkevaihto tehdään aina Lääkelaitoksen luettelon mukaan. Lääkevaihdon periaatteena on, että vaihdettavassa lääkkeessä on sama määrä samaa vaikuttavaa ainetta samankaltaisessa annosmuodossa kuin alkuperäisessä valmisteessa ja että valmisteet ovat keskenään biologisesti samanarvoisia. Rinnakkaisesta lääkevalmisteesta tulee myös imeytyä testeissä lähes sama määrä lääkeainetta kuin alkuperäisestä lääkevalmisteesta. Esimerkiksi tablettimuotoista lääkettä ei voida korvata liuoksella mutta kapseleilla voidaan, kunhan vaikuttava aine on sama. Potilas saa siis yhtä hyvän lääkehoidon yhtä tehokkailla, yhtä turvallisilla ja yhtä laadukkailla mutta halvemmilla lääkevalmisteilla.
Lääkevaihdosta hyötyvät sekä lääkkeen ostaja että yhteiskunta, joka maksaa potilaalle lääkkeestä sairausvakuutuskorvauksen. Säästöä syntyy sekä valmisteiden vaihdosta että lääkeyritysten välisen hintakilpailun lisääntymisestä. Lääkevaihdon voimassaolon ensimmäisenä vuonna säästöä kertyi yhteensä 88,3 miljoonaa euroa, josta potilaille 38,2 miljoonaa ja Kansaneläkelaitokselle 49,1 miljoonaa euroa.
Vuonna 2008 toteutetun tutkimuksen mukaan 71 prosenttia suomalaisista piti lakiuudistusta onnistuneena ja vain kaksi prosenttia huonona. Myönteisimmin lääkevaihtoon suhtautuivat ne lääkkeiden käyttäjät, joilla oli itsellään kokemusta lääkevaihdosta. Lääkäreistä puolestaan 86 prosenttia suhtautui lääkevaihtoon positiivisesti.
José Villanueva
José Luis Villanueva (19. maaliskuuta 1913 Binondo, Manila – 1983) oli filippiiniläinen nyrkkeilijä, hän voitti pronssia vuoden 1932 kesäolympialaisissa Los Angelesissa alle 53,5 kiloisten sarjassa.
Hänen poikansa Anthony Villanueva oli myös nyrkkeilyn olympiamitalisti.
Lori Harrigan
Lori Harrigan–Mack (s. 5. syyskuuta 1970) on yhdysvaltalainen entinen softballpelaaja ja olympiavoittaja. Hän oli mukana Yhdysvaltain kultaa voittaneessa joukkueessa sekä Atlantan, Sydneyn että Ateenan olympialaisissa.
Softball-uransa jälkeen Harrigan on työskennellyt turvallisuuspäällikkönä Las Vegasin Mandarin Oriental-hotellissa. Aktiiviuransa lopettamisen jälkeen Harrigan alkoi kärsiä masennuksen aiheuttamasta ylensyönnistä ja ylipainosta, minkä vuoksi hän osallistui vuonna 2014 Suurin pudottaja -ohjelman urheilijoille tarkoitettuun erikoiskauteen.
Kraniometria
Kraniometria eli kallonmittaus tarkoittaa ihmispääkallon mittasuhteiden selvittämistä tieteellistä tarkoitusta varten. Nykyisin kraniometriset mittaukset kuuluvat biologiseen antropologiaan ja osteologiaan. Aikaisemmin on puhuttu myös kraniologiasta ihmisen kallon mittasuhteiden ja koon mittauksiin ja tutkimukseen keskittyneenä tieteenä, jota harjoitettiin frenologian yhteydessä.
Rideau (joki)
Rideau on 146 kilometrin pituinen joki Ontarion provinssissa Kanadassa. Se saa alkunsa Upper Rideaun järvestä ja laskee Ottawajokeen Ottawan kaupungin kohdalla.
Rideau virtaa ravinteikkaalla maalla entisellä merenpohjalla. Sen rannat houkuttelivat 1800-luvulla uudisasukkaita. Joesta kiinnostuttiin myös, kun huomattiin, että reitti Ala-Kanadan Montréalista Ylä-Kanadan Kingstoniin Saint Lawrencen jokea pitkin oli haavoittuvainen. Tästä syystä rakennettiin Rideaun kanava Rideau- ja Cataraquijoen välille uudeksi vesireitiksi Kingstoniin.
Gennadi Prigoda
Gennadi Prigoda (, s. 2. maaliskuuta 1965) on venäläinen entinen uimari ja olympiamitalisti, joka kilpaili Neuvostoliitolle ja IVY:lle. Prigoda voitti urallaan neljä olympiamitalia, joista kaksi oli hopeisia ja kaksi pronssisia. Hän sai yhden hopeisen ja yhden pronssisen mitalin sekä Soulin että Barcelonan olympialaisissa. Prigoda on menestynyt myös EM-kilpailuissa: näistä kilpailuista hän saavutti kaksi kultaista, kaksi hopeista ja yhden pronssisen mitalin.
Christoph Meiners
Christoph Meiners (1747–1810) oli saksalainen historioitsija ja filosofi, joka toimi professorina Göttingenin yliopistossa. Meiners oli Johann Friedrich Blumenbachin ohella ensimmäisiä tiedemiehiä, joka pyrki luokittelemaan ihmislajin systemaattisiin rotukategorioihin.
Meiners yhdisti 1793 ilmestyneessä teoksessaan "Historische Vergleichung" kulttuurien kehittyneisyyden rotutyyppeihin. Kulttuurit hän jakoi "villeihin", "barbaarisiin", "alkavasti valistuneisiin" ja "valistuneisiin". Hän myös loi ihmisten nousevan asteikon, jossa ryhmät asetettiin seuraavaan järjestykseen: ihmisapinat, "metsäneekerit", "pensashottentotit", "bushmannit", "Etelänmeren neekerit", suomalaiset, mongoliset paimentolaiskansat, Länsi-Aasian nomadit, Etelänmeren saarikansat, eteläaasialaiset, hindut, länsiaasialaiset ja eurooppalaiset. Meiners myös katsoi, ettei "alempiarvoiset" voineet vaatia samoja oikeuksia "ylempiarvoisten kanssa".
Pohjan jääkäripataljoona
Pohjan Jääkäripataljoona (PohJP) aloitti toimintansa Jääkäriprikaatin joukkoyksikkönä 1. lokakuuta 1998. Pataljoona peri nimensä, lippunsa ja kunniamarssinsa vuonna 1998 lakkautetulta, Oulussa toimineelta Pohjan Prikaatilta.
Pohjan Jääkäripataljoona vaali Pohjan Prikaatin perinteitä. Pataljoonan perinnepäivä oli 16.2., joka oli Kuninkaallisen Pohjanmaan Jalkaväkirykmentin perustamispäivä vuonna 1626.
Pataljoonaan kuului loppuvaiheessa kaksi perusyksikköä: 3. Jääkärikomppania (3.JK) antoi kulloisenkin saapumiserän peruskoulutuskaudella alokaskoulutusta ja toimi sen jälkeen koko prikaatin aliupseerikouluna kouluttaen jalkaväen eri koulutushaarojen ryhmänjohtajia. Sissikomppania (SissiK) puolestaan kouluti sissi-, tiedustelu- ja sotilaspoliisikoulutushaarojen miehistöä sekä sissiradistiryhmänjohtajia. Aikaisemmin pataljoonaan kuuluivat myös Kranaatinheitin- (KrhK), sekä Huolto- ja kuljetuskomppania.
Pohjan Jääkäripataljoonan viimeisenä komentajana toimi nykyisin everstiluutnantti Jukka Kotilehto. Hänen edeltäjinään toimivat mm. evl Jari Osmonen, evl Jari Haataja, evl Asko Muhonen ja evl Hans Ehnrooth.
Pohjan Jääkäripataljoona lakkautettin vuonna 2014.
Cataraqui
Cataraqui on 113 kilometriä pitkä joki Ontarion provinssissa Kanadassa. Cataraqui saa alkunsa Upper Rideaun järvestä Itä-Ontariossa, josta se virtaa mutkitellen kohti lounasta ja laskee Ontariojärven itäpohjukkaan Kingstonin kaupungin kohdalla. Upper Rideaun järvestä saa alkunsa myös Rideaujoki, joka virtaa koilliseen ja laskee Ottawajokeen. Molemmat joet ovat osa Rideaun kanavaa, joka rakennettiin 1826–1832. Rakentamisen aikana Cataraquijokea ja sen ympäristöä muokattiin huomattavasti ja joen varrelle muodostui uusia soita ja järviä.
Cataraquijoesta käytetään myös nimityksiä ”Great Cataraqui River” ja ”Greater Cataraqui River” erotukseksi Little Cataraqui Creekin joesta, joka sijaitsee 4,5 kilometriä lännempänä.
Vaivaishoitohallitus
Vaivaishoitohallitus oli jokaisessa kaupungissa ja kauppalassa toiminut köyhäinhoitolautakunta. Niitä syntyi vuoden 1865 kunnallisasetuksen säätämisen jälkeen, ja ne toimivat vuoden 1922 köyhäinhoitolain säätämiseen saakka.
Sen tehtävänä oli panna toimeen kunnan päätöksiä ja valvoa vaivaishoitoasetuksen ja -ohjesäännön noudattamista. Maalaiskunnissa vaivaishoitohallituksen perustaminen oli vapaaehtoista, ja jos sitä ei perustettu, niin kunnallislautakunta hoiti sen tehtävät. Vaivaishoitohallitukseen kuului kaupungeissa ja kauppaloissa vuoden 1879 vaivaishoitoasetuksen mukaan esimies (= puheenjohtaja) ja vähintään viisi jäsentä, jotka valitsi raastuvankokous tai kaupunginvaltuusto. Maalaiskunnissa siihen kuului puheenjohtaja ja vähintään kaksi jäsentä. Kirkkoherralla tai hänen sijaisellaan oli oikeus osallistua vaivaishoitohallituksen keskusteluihin ja päätöksiin.
Vaivaisapua tarvitsevan tuli itse tai asiamiehen välityksellä ilmoittaa tarpeistaan puheenjohtajalle tai jäsenelle, joka hankki tarkat tiedot tarvitsijan elinolosuhteista ja esitteli asian vaivaishoitohallitukselle. Kiireellisissä tapauksissa apua sai puheenjohtajan päätöksellä. Vaivaisapua saavalle lapselle piti elatuksen ja vakinaisen asunnon lisäksi järjestää kristillistä kasvatusta ja mahdollisuus koulunkäyntiin.
Vaivaishoitohallituksen tuli myös valvoa, että myönnettyä apua käytettiin oikein. Kunnan alue jaettiin "peräänkatsomusalueisiin", joihin valittiin vaivaishoitohallituksen jäsen toimimaan "peräänkatsojamiehenä". Yli 15-vuotiaat kerjäläiset peräänkatsojamiehen tuli toimittaa kruunun- tai kaupunginpalvelijan luokse, jotta tämä toimittaisi hänet kuvernöörin haltuun. Viisitoistavuotiaat tai sitä nuoremmat kerjäläiset tuli toimittaa siihen kuntaan, jossa heillä oli kotipaikkaoikeus.
Vuonna 1889 tuli mahdolliseksi myös naisen valitseminen vaivaishoitohallitukseen. Ensimmäinen nainen lautakunnissa oli suomalaisen sosiaalityön uranuurtajana tunnettu diakonissa Cecilia Blomqvist. Vuoden 1922 köyhäinhoitolain mukaan kuntiin tuli perustaa köyhäinhoitolautakunta, jolle vaivaishoitohallituksen tehtävät siirtyivät. Laki tuli voimaan vuoden 1923 alussa.
Ray McKinnon
Raymond ”Ray” McKinnon (s. 15. marraskuuta 1957 Adel, Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuin roolinsa on Bill Coleman amerikkalaisessa draamasarjassa "Comanche Moon". Hän on ollut naimisissa vuodesta 1998 näyttelijä Lisa Blountin kanssa.
Keith Robinson
Keith D. Robinson (s. Kentucky, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näyttelee "Comanche Moon" -sarjassa Joshua Deets -nimistä hahmoa.
Scooby-Doo, Where Are You!
Scooby-Doo, Where Are You! on yhdysvaltalainen Hanna-Barberan tuottama piirrossarja, jota esitettiin CBS:llä vuosien 1969–1970 aikana yhteensä 25 jakson verran. Sarjan jälkeen siitä on tullut erityisesti Yhdysvalloissa suosittu piirrossarja, josta on tuotettu useita piirrossarjoja, animaatio- ja näytelmäelokuvia, sekä oheistuotteita pehmoleluista kahvikuppeihin ja t-paitoihin asti.
"Scooby-Doo, Where Are You!" oli CBS:n ja Hanna-Barberan tulos heidän luodessaan väkivallattoman lauantaiaamu-piirretyn, joka saisi vanhempien hyväksynnän, jotka protestoivat supersankariteemaisia lastenohjelmia vastaan 1960-luvulla. Alun perin sarjan nimeksi ajateltiin ”Mysteries Five” ja myöhemmin ”Who’s S-S-Scared?” ennen lopullista nimeä "Scooby-Doo, Where Are You!". Tuotanto vaiheessa sarja koki useita muutoksia niin käsikirjoituksessa kuin animoinnissa. Pääidea kuitenkin pysyi läpi tuotannon samana: neljä teini-ikäistä ja heidän hassu koiransa ratkoivat yliluonnolliseen liittyviä mysteereitä.
"Scooby-Doo"-konseptin luoneet Joe Ruby ja Ken Spears toimivat myös sarjan lopullisten tarinoiden tarkastajina, sekä käsikirjoittivat Bill Lutzin kanssa ensimmäisen kauden jaksot. Toisen tuotantokauden kahdeksan jaksoa käsikirjoittivat Rubyn, Spearsin ja Lutzin lisäksi Larz Bourne ja Tom Dagenais.
Kuten useat Hanna-Barberan tuottamat sarjat myös "Scooby-Doossa" korostettiin enemmän ääninäyttelemistä kuin rajoittunutta animointia. Sarjan ehdoton ääninäyttelijä oli Don Messick, joka oli työskennellyt Hanna-Barberalle jo vuodesta 1957 lähtien sai roolikseen Scooby-Doon. Mukana oli myös DJ:nä tunnettu Casey Kasem, joka alun perin koe-esiintyi Freddien roolia varten saikin Shaggyn roolin. Frank Welker tuli sarjaan aivan uutena ollessaan vielä kokematon ääninäyttelemisessä. Hän päätyi sarjaan mukaan erään koiranruokamainoksen tuottajan tyttöystävän kautta, joka halusi Welkeriä koe-esiintymään Scooby-Doon rooliin. Roolin mennessä Messickille häntä kehotettiin kokeilemaan aikaisemmin Kasemin kokeilemaa Freddien roolia, jonka Welker myös sai. Nicole Jaffe toimi Velman äänenä. Stefanianna Christopherson puolestaan toimi Daphnen äänenä, mutta vain ensimmäisellä tuotantokaudella, kun hän muutti New Yorkiin mennessään naimisiin ennen sarjan toisen tuotantokauden tuotannon alkamista. Tämän seurauksena Nicole Jaffen huonekaveri Heather North sai Daphnen roolin kyettyään parhaaseen imitointiin. Päänäyttelijöiden lisäksi mukana olivat John Stephenson ja Jack Angel, jotka Messickin tavoin ääninäyttelivät suurimman osan sarjan sivuhahmoista.
Wizard Magazine listasi vuonna 2008 "Scooby-Doo, Where Are You!" -sarjan sijalle 38 laatimassaan kautta aikain sadan parhaan animaatiosarjan listalla. Se listattiin tammikuussa 2009 IGN-sivuston laatiman sadan parhaan animaatiosarjan listalle sijalle 24.
Irene Guest
Irene May Guest (22. heinäkuuta 1900 – kesäkuu 1970) oli yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja.
Guest voitti sekä kultaa että hopeaa Antwerpenin olympialaisissa 1920. Guest sai kultaa 4×100 metrin vapaauinnissa, jossa Yhdysvaltain joukkue ui uuden maailmanennätyksen 5.11,6. Lisäksi hän ui hopeaa 100 metrin vapaauinnissa. Guestin aika oli 1.17,0, jolla hän hävisi kultaa voittaneelle Ethelda Bleibtreylle 3,4 sekuntia.
Nokkavero
Nokkavero eli "nokkaverovoi" (ruots. "näbbeskattsmör") oli Ruotsissa ja Suomen niin sanotulla ruotsalaisen oikeuden alueella ennen uskonpuhdistusta kannettu kirkollinen vero. Ruotsalaista oikeutta noudatettiin Varsinais-Suomen ja Satakunnan ruotsinkielisissä osissa sekä Etelä-Pohjanmaalla, Uudellamaalla ja Ahvenanmaalla. Piispan saamat kymmenykset maksettiin nokkaverovoina siten, että esimerkiksi vuonna 1331 veron suuruus oli yksi naula eli 425 grammaa voita kutakin seitsemän vuotta täyttänyttä henkilöä kohden. Uskonpuhdistuksen jälkeen nokkaveron tuotto meni valtiolle.
Adam Beach
Adam Beach (s. 11. marraskuuta 1972 Ashern, Manitoba, Kanada) on kanadalainen näyttelijä.
Hän on näytellyt muun muassa sarjoissa "Kova laki" (2007–2008) sekä minisarjassa "Comanche Moon" (2008) roolihahmonaan "Blue Duck" -niminen intiaani.
Hän on ollut naimisissa Meredith Porterin kanssa 1999–2002 (2 lasta) ja Tara Masonin kanssa 2003–2007. Hän on näytellyt myös elokuvassa Suicide Squad.
James Rebhorn
James Robert Rebhorn (1. syyskuuta 1948 Philadelphia, Pennsylvania – 21. maaliskuuta 2014 South Orange, New Jersey) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi monissa televisiosarjoissa jo 1980-luvulta lähtien sekä yli 100:ssa elokuvassa. Rebhorn tunnettiin muun muassa draamasarjasta "Comanche Moon". Kuolemansa aikaan hänellä oli roolit sarjoissa "Kovat kaulassa" ja "Isänmaan puolesta". Tunnettuja elokuvia, joissa Rebhorn esiintyi, ovat mm. "Naisen tuoksu", "Serkkuni Vinny", "Carlito's Way", "Independence Day – Maailmojen sota" ja "Perhe on painajainen".
Hän oli naimisissa Rebecca Linnin kanssa, ja heillä on kaksi tytärtä, Emma ja Hannah.
Rebhorn kuoli kotonaan New Jerseyssä 65-vuotiaana melanoomaan, jota hän oli sairastanut vuodesta 1992 lähtien.
Candy Costie
Candy Costie (s. 12. maaliskuuta 1963 Seattle) on yhdysvaltalainen entinen taitouimari ja olympiavoittaja. Hän voitti kultaa Los Angelesin olympialaisissa 1984 pariuinnissa yhdessä Tracie Ruizin kanssa. Costie menestyi myös muissa kilpailuissa: MM-kilpailuista hän sai hopeaa vuonna 1982 ja Pan-Amerikan kisoista vuonna 1983.
Costie valittiin International Swimming Hall of Fameen vuonna 1995.
Jake Busey
Jacob ”Jake” Busey (oik. William Gareth Jacob Busey Jr., s. 15. kesäkuuta 1971 Los Angeles, Yhdysvallat) on kalifornialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa draamasarjasta "Comanche Moon", jossa hän näyttelee Tudwal-nimistä hahmoa. Jake Busey on näyttelijä Gary Buseyn poika.
Goy
Goy tai goj (, monikko גויים, "goyim") on juutalaisten ei-juutalaisista käyttämä, mahdollisesti loukkaava ilmaus.
Toorassa käytettynä "goyim" ("gojim") käännetään tavallisesti kansakunnaksi tai pakanoiksi. Ensimmäisen Mooseksen kirjan 14. luvun ensimmäisessä jakeessa viitataan kuitenkin "Gojimin" kuningas Tidealiin.
"The Huffington Post" herätti huomiota nimitettyään Stephen Bannonia tällä termillä, kun hänet erotettiin presidentti Donald Trumpin hallinnosta elokuussa 2017.
Troll Scientists
Troll Scientists oli psytrance-musiikkityyliin keskittynyt suomalainen duo, jonka muodostivat Staffan Ström ja Jani Inkeroinen. Nykyään Ström käyttää sitä taiteilijanimenään.
Suomalaisissa metsäbileissä tavattuaan Inkeroinen ja Ström päättivät perustaa yhtyeen tuottaakseen psytrance-tyylistä musiikkia, joka on saanut vaikutteita kaikesta, mistä he itse nauttivat. Duo tuotti alkuun lukuisia, kaikkien ladattavissa olevia internet-julkaisuja. Lokakuussa 2007 he julkaisivat debyyttialbuminsa "Useless Science", joka sisältää kymmenen kappaletta. Kesällä 2008 duo kiinnitettiin Exogenic Records -levy-yhtiön listoille. Vuonna 2009 ilmestyi toinen albumi, "Sir Eel", joka on ollut monien kriitikkojen mieleen.
Vuonna 2012 Inkeroinen erosi duosta, mutta Ström jatkaa Troll Scientists -nimellä sooloartistina. Syksyllä 2013 julkaistiin kolmas albumi "the Synchronicities of Captain Clark". Levy on teemalevy Robert Anton Wilsonin ja William Borroughsin 23 enigmasta.
Elegant Gypsy
Elegant Gypsy on yhdysvaltalaisen jazz-kitaristi Al Di Meolan vuonna 1977 julkaistu toinen albumi. Albumi sisältää erittäin nopean ja teknisen jazz-rock -fuusion lisäksi myös flamenco -tyylistä, akustista tunnelmointia.
Yoo Nam-Kyu
Yoo Nam-Kyu (, s. 4. kesäkuuta 1968) on eteläkorealainen entinen pöytätennispelaaja ja olympiavoittaja. Hän voitti urallaan neljä olympiamitalia, joista yksi oli kultainen ja kolme pronssisia. Soulin olympialaisissa 1988 hän voitti kultaa kaksinpelistä ja pronssia nelinpelistä. Neljä vuotta myöhemmin Barcelonan olympialaisissa hän voitti pronssia nelinpelistä ja uusi mitalinsa Atlantassa 1996.
Norbert Leo Butz
Norbert Leo Butz (myös Norby Kitty, s. 30. tammikuuta 1967 St. Louis, Missouri, Yhdysvallat) on amerikkalainen miesnäyttelijä. Hänet tunnetaan draamasarjasta "Comanche Moon". Hän näyttelee sarjassa kapteeni Richard Kingin roolia. Hän on ollut naimisissa näyttelijä Michelle Federerin kanssa vuodesta 2007. Hänellä on aiemmasta avioliitosta kaksi lasta.
Michelle Federer
Michelle Federer (s. 5. joulukuuta 1973 Shaker Heights, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijätär. Hän on ollut vuodesta 2007 lähtien naimisissa näyttelijä Norbert Leo Butzin kanssa. Federer tunnetaan komediaelokuvasta Rachel Getting Married, jossa hän näyttelee Michelle-nimistä naista. Federerillä ja Butzilla ei ole yhteisiä lapsia.
Bruno Kreisky
Bruno Kreisky (22. tammikuuta 1911 Wien – 29. heinäkuuta 1990) oli itävaltalainen poliitikko ja Itävallan liittokansleri 1970–1983.
Kreisky syntyi Wienissä varakkaan juutalaisen vaatturin poikana. Hän liittyi 15-vuotiaana Itävallan sosiaalidemokraattisen puolueen nuoriso-osastoon ja toimi aktiivisesti politiikassa opiskellessaan lakia Wienin yliopistossa. Vuonna 1934, kun diktaattori Engelbert Dollfuss kielsi sosialistipuolueen, hän liittyi maanalaiseen poliittiseen toimintaan. Hän oli vangittuna tammikuusta 1935 heinäkuuhun 1936 syytettynä maanpetoksesta.
Maaliskuussa 1938 Itävallan valtio oli lakkautettu Saksassa, ja syyskuussa Kreisky muutti poliittisena pakolaisena Tukholmaan, missä hän toimi vuoteen 1945 saakka osuustoiminnallisen liikkeen tehtävissä. Vuonna 1942 hän avioitui Vera Furthin kanssa. Hän muutti Itävaltaan 1946, mutta palasi pian Tukholmaan lähetystötehtäviin. Vuonna 1951 hän muutti takaisin Wieniin, missä liittopresidentti Theodor Körner valitsi hänet poliittiseksi avustajaksi. Vuonna 1953 hänet oli valittu Ulkomaansuhteiden osastoon. Tässä asemassa hän otti osaa Itävallan valtion itsenäisyysneuvotteluihin 1955.
Kreisky valittiin Itävallan parlamenttiin, valtiopäiville sosialistina vuoden 1956 vaaleissa. Hänet valittiin puolueen johtoon Bruno Pittermannin kanssa. Vuoden 1959 vaalien jälkeen hänestä tuli ulkoministeri, mutta 1966 hän jätti viran. Kreisky valittiin sosialistipuolueen puheenjohtajaksi 1967. sosialistit voittivat vaalit maaliskuussa 1970, jolloin Kreiskysta tuli liittokansleri.
Tervakankaan kalmisto
Tervakankaan kalmisto sijaitsee Pohjois-Pohjanmaalla entisen Saloisten kunnan alueella Leinoperän kylällä Raahessa. Tervakangas on rautakautinen kalmisto ja mahdollinen asuinalue.
Tervakangas on noussut merestä heti ajanlaskun alun jälkeen. Kankaalla vuosina 1990−1993 suoritettujen kaivausten perusteella kalmisto ajoittuu ajanjaksolle 100−500 jaa., eli roomalaiselle rautakaudelle ja kansainvaellusajalle. Tervakangas on siihen aikaan ollut niemi, aluksi saari, jonka pohjoispuolella, nykyisten Leinoperän ja Peltomaanperän alueella, oli laaja saaristo ja länsipuolella lähes avoin meri. Asutus ja kalmiston käyttö näyttää päättyneen viimeistään 600-luvulla jaa.
Tervakankaan laen kivirakassa on toistakymmentä erimuotoista hautaa. Kaivauksissa on löydetty sekä poltto- että ruumishautauksia. Ensimmäiset esinelöydöt tekivät kivikasaan majanpohjaa raivanneet pikkupojat vuonna 1989. Löydöt olivat palaneita luunpalasia sekä kaksi prossista rannerengasta, ensimmäiset Saloisista löydetyt pronssiesineet. Myöhemmin arkeologisissa kaivauksissa tehtiin seuraavat löydöt: hioinkivi, pieni rautaveitsi, rautasoljen kappale, pronssisormus, Kjelmøyn keramiikkaa, kiille- ja kivimurskasekoitteista keramiikkaa, palamaton maitohampaan pinta sekä pieni määrä palanutta luuta (0,4 g ja 1, 75 g). Metalliesineiden arvellaan olevan kylän omien seppien työtä. Alueelta on löydetty myös merkkejä pienimuotoisesta viljan viljelystä. Asukkaiden päätoimeentulo lienee kuitenkin perustunut riistanpyyntiin ja kalastukseen.
Lähistöllä on myös muita muinaisjäännöksiä mahdollisesti samalta ajalta, niitä ei tosin ole tutkittu tarkkaan, Tärkeimmät niistä ovat:
Zoltán Kosz
Zoltán Kosz (s. 26. marraskuuta 1967 Budapest) on unkarilainen entinen vesipalloilija, hän oli voittamassa maalleen kultaa Sydneyn olympialaisissa 2000. Lisäksi hän oli mukana neljänneksi sijoittuneessa joukkueessa vuoden 1996 olympialaisissa Atlantassa sekä viidenneksi sijoittuneessa joukkueessa Soulissa 1988.
Hän oli myös mukana Unkarin joukkueessa, joka voitti vuoden 1999 maailmancupin.
Maarian allas
Maarian allas on Turussa, entisen Maarian kunnan alueella sijaitseva Vähäjokeen padottu tekojärvi. Se valmistui 1980-luvun alussa, ja se toimii Turun kaupungin varavesilähteenä, josta johdetaan tarvittaessa vettä Halisten pintavesilaitokselle Aurajokeen. Maarian allas on noin 4,5 kilometrin pituinen ja leveimmältä kohdaltaan noin 350 metrin levyinen. Sen pinta-ala on 74 hehtaaria ja valuma-alue 92 neliökilometriä.
Maarian altaan ympäristö on vaihtelevaa. Vesialueen loivarantaista eteläosaa ympäröivät suuret viljelyaukeat, kun taas sen keskiosassa rannat ovat eteläosaa jyrkempiä, ja niitä ympäröi rantaan asti ulottuva havumetsä. Alueen pohjoisosassa allasta reunustavat pääosin pellot ja rantaniityt. Altaan keskiosan ylittää vuonna 1980 rakennettu teräsrakenteinen Myllyojan silta, jonka kautta ulkoilijat voivat ylittää altaan.
Maarian altaan läpi Paattistenjoesta Aurajokeen virtaavan Vähäjoen vesi on maaperän savisuudesta johtuen sameaa. Tekoaltaaseen tulevan veden laatua kuormittavat myös sekä sen valuma-alueella harjoitettu maatalous että haja-asutuksen ja pienteollisuuden jätevedet.
Michális Mouroútsos
Michális Mouroútsos (; s. 29. helmikuuta 1980 Ateena) on kreikkalainen taekwondoin ja olympiavoittaja. Hän voitti kultaa Sydneyn olympialaisissa 2000 alle 58-kiloisten sarjassa. Turnauksen loppuottelussa Mouroútsos kukisti espanjalaisen Gabriel Esparzan. Ateenan olympialaisissa 2004 hän sijoittui jaetulle yhdeksännelle sijalle.
Mouroútsos voitti Euroopan-mestaruuden alle 58 kg:n painoluokassa Patraksessa 2000. Junioreiden EM-kilpailuissa hän oli kolmas alle 56-kiloisissa 1997. Universiadeissa hän sai pronssia alle 67-kiloisissa 2005.
Suomen Teknologiakeskusten Liitto TEKEL
Suomen Teknologiakeskusten Liitto TEKEL ry on suomalaisten teknologiakeskustoimijoiden valtakunnallinen yhteistyöverkosto, johon kuuluu 29 jäsentä yliopisto- ja korkeakoulukaupungeissa. TEKEL kehittää yhdessä yhteistyökumppaniensa kanssa kansainvälisesti vetovoimaisia innovaatioympäristöjä.
TEKEL on teknologiakeskustoiminnan edunvalvoja, asiantuntija ja kehittäjä Suomessa. Yhdessä jäsenkeskustensa kanssa se muodostaa valtakunnallisen TEKEL-verkoston, joka on osa kansallista innovaatiojärjestelmää.
TEKEL pyrkii kehittämään yhdessä yhteistyökumppaniensa kanssa suomalaista teknologiakeskustoimintaa. Se johtaa TEKEL-verkoston yhteistyötä, edistää alan kehitystä, osallistuu valtakunnallisten ohjelmien toteutukseen sekä kehittää aktiivisesti alalle merkittäviä kansallisia ja kansainvälisiä verkostoja. TEKEL tekee yhteistyötä erityisesti ministeriöiden sekä keskeisten tutkimuksen, yrityskehityksen, kansainvälistymisen, elinkeinoelämän ja rahoitusalan toimijoiden kanssa. TEKEL edustaa suomalaisia teknologiakeskuksia kansainvälisessä yhteistyössä, kuten Maailman Teknologiakeskusten Liiton IASPin (International Association of Science Parks) toiminnassa.
Vuonna 1988 perustettu TEKEL rahoittaa toimintansa jäsenmaksuilla, projektiliiketoiminnalla sekä kotimaisella ja EU-hankerahoituksella. Ylintä päätösvaltaa TEKELissä käyttävät yhdistyksen kevät- ja syyskokoukset. Toimeenpanosta vastaa hallitus.
TEKELin toimistot sijaitsevat Vantaalla Technopoliksen tiloissa.
Vroni König-Salmi
Vroni König-Salmi (o.s. König, s. 6. heinäkuuta 1969 Wellington, Uusi-Seelanti) on sveitsiläinen suunnistaja, joka on kilpaillut maailman huipulla jo 20 vuoden ajan.
Vroni König voitti jo 1980-luvun lopulla juniorien Euroopan ja Pohjoismaiden mestaruuden. Vuodesta 1989 lähtien hän on kilpaillut aikuisten arvokisoissa ja saavuttanut yhteensä seitsemän MM-mitalia ja kolme EM-mitalia. Ensimmäisen arvokisamitalinsa hän saavutti Grimstadin MM-kilpailuissa 1997 suunnistaessaan Sveitsin pronssille yltäneessä viestijoukkueessa. Vuonna 2001 hän voitti Tampereen MM-kilpailuissa sprinttikisassa kultaa kuuden sekunnin erolla isäntämaan Johanna Asklöfiin. Tuolloin König-Salmi asui itsekin Suomessa avioiduttuaan suomalaissuunnistaja Janne Salmen kanssa.
Vuonna 2002 König-Salmi voitti Sümegin EM-kilpailuissa kultaa sprintissä ja hopeaa viestissä. Rapperswilin MM-kilpailuissa 2003 hän voitti kotimaisemissaan toisen maailmanmestaruutensa suunnistettuaan toisen osuuden viestin kultamitalijoukkueessa. Sprintissä hän jäi tällä kertaa neljänneksi. Aichin MM-kilpailuissa 2005 hän saavutti pitkällä matkalla pronssia ja viestissä jälleen kultaa. Vuonna 2006 hän sai viestissä EM-hopeaa ja MM-pronssia. Heinäkuussa 2008 Olomoucin MM-kilpailuissa hän saavutti 39-vuotiaana keskimatkalla hopeaa edellään vain Suomen Minna Kauppi. Viestissä hän oli toisen osuuden nopein ja tuli vaihtoon 54 sekuntia Ruotsin ja yli kaksi minuuttia muiden joukkueiden edellä mutta Sveitsin joukkue jäi lopulta neljänneksi.
Suunnistuksen maailmancupissa König-Salmi on sijoittunut yhteispisteissä toiseksi vuosina 2002 ja 2005. Puistosuunnistuksen maailmancupin hän voitti vuonna 2001.
Avoimissa Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa Vroni König-Salmi on voittanut kultaa normaalimatkalla vuonna 2005 ja viestissä vuonna 1999. Lisäksi hänellä on yksi PM-hopea ja kaksi PM-pronssia. Sveitsin mestaruuksien lisäksi hän on voittanut Suomen mestaruuden normaalimatkalla vuosina 1998 ja 2000 sekä viestissä vuonna 2005.
Turun Suunnistajia edustaessaan König-Salmi oli voittamassa Venlojen viestiä vuonna 2002 ja Tiomilaa vuonna 2003. Jälkimmäisenä vuonna joukkue sijoittui Venlojen viestissä toiseksi. Näissä joukkueissa suunnisti myös toinen sveitsiläinen Simone Luder.
Niko Snellman
Niko Snellman (s. 12. maaliskuuta 1988 Tampere) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-liigassa 11 runkosarja- ja yhden playoff-ottelun Tampereen Ilveksessä. Jäähyminuutteja kertyi 49. Snellmania luonnehdittiin puhdaspiirteiseksi voimahyökkääjäksi, joka oli isokokoinen ja vahva ja taklasi aktiivisesti. Snellman teloi Jokereiden Simo Mälkiän ottelussa 18.2.2010. Mälkiä joutui lopulta lopettamaan uransa välikohtauksen vuoksi. Kiekollista taitoa Snellmanilla ei ollut tähtiluokkaan asti, mutta riittävästi SM-liigatasolle.
Snellman on Tampereen Ilveksen kasvatti. Hän voitti joukkuessa Suomenmestaruuden B-nuorissa vuonna 2006 ja C-nuorissa vuonna 2004. Nashville Predators varasi Snellmanin neljännellä kierroksella 105. pelaajana . Samana kesänä myös WHL-joukkue Regina Pats varasi hänet 41. pelaajana .
Kesällä 2006 Snellman harjoitteli Ilveksen SM-liigaringissä ja siirtyi kaudeksi 2006–07 Regina Patsiin. Yhden siellä vietetyn vuoden jälkeen hän palasi Suomeen suorittamaan asepalvelustaan ja siirtyi takaisin Ilvekseen kaksivuotisella sopimuksella kaudeksi 2007–2008. Snellman kuitenkin pelasi koko runkosarjan Ilveksen A-nuorissa ja oli 137 minuutillaan koko A-nuorten SM-liigan jäähypörssin toinen SaiPan Kimmo Vesterisen jälkeen. Hän teki SM-liigadebyyttinsä pudotuspeleissä 18. maaliskuuta 2008 puolivälieräottelussa Kärppiä vastaan ja antoi ottelussa syötön Ville Korhosen 2–0-maaliin.
Snellmanin kauden 2008–2009 pilasi paha loukkaantuminen. Hän ei pelannut otteluakaan SM-liigassa, mutta miesten pelit tulivat tutuksi 11 runkosarja - ja kahden playoff-ottelun verran Mestis-joukkue Lempäälän Kisasta. Snellman pelasi kauden aikana myös viisi runkosarjaottelua Ilveksen A-nuorissa. Huhtikuussa 2009 hän teki Ilveksen liigajoukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2009–2010 Snellman pelasi ensimmäiset SM-liigan runkosarjaottelunsa tehden 11 ottelussa yhden syöttöpisteen. Hän keräsi myös niihin nähden runsaat 49 jäähyminuuttia. Suurimman osan kaudestaan Snellman pelasi kuitenkin lainalla LeKissä tehden 17 runkosarjaottelussa tehot 3+4=7.
Jäätyään vapaaksi agentiksi kevään 2010 jälkeen Snellman löysi uuden osoitteen vasta marraskuussa siirryttyään Mestiksen nousijajoukkue Kiekko-Laserin vahvuuteen. Hänen kautensa jäi kuitenkin vain viiden ottelun mittaiseksi polvivamman vuoksi. Kaudeksi 2011–2012 Snellman siirtyi yksivuotisella sopimuksella Jokipoikiin.
Myös Snellmanin isoveljet Ville ja Mika ovat pelanneet jääkiekkoa, Ville SM-liigassa asti.