hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ei auta itku markkinoilla
Ei auta itku markkinoilla on suomalainen elokuva vuodelta 1927. Se oli kansankomedia, jonka oli käsikirjoittanut ja ohjannut Uuno Eskola. Hän näytteli itse myös pääosaa Helge Raninin, Kalle Kaarnan, Saara Raninin ja Rakel Tarpilan kanssa. Elokuvassa tekee ensiesiintymisensä myös tuleva näyttelijä Matti Ranin alle vuoden ikäisenä. Elokuvan tuotti Aquila-Filmi.
Kuvaukset aloitettiin 23. kesäkuuta 1927, ja kuvauksia tehtiin myös heinäkuussa pääosin Ikaalisten Heittolan ja Riitialan kylien alueella. Elokuvan valmistui lokakuussa 1927 ja tarkastuspäiväksi mainitaan 18. lokakuuta 1927. Elokuvan pituus oli 74 minuuttia, ja elokuvan levityksestä huolehti Adams Filmi Oy. Ensi-ilta oli sekä Helsingissä (Bio-Bio ja Edison) että Tampereella (Maxim) 24. lokakuuta 1927.
Viimeiset esityskopiot elokuvasta tuhoutuivat Adams Filmin tulipalossa Helsingissä vuonna 1959. Suomen elokuva-arkistossa Helsingissä on arkistoituna elokuvan käsikirjoitus ja kuvamateriaalia. Arkistossa on myös 10,9 metrin mittainen poisto. Siitä on tehty pelaste, jonka kesto videolle siirrettynä on 24 sekuntia. Suomen elokuva-arkistossa ei ole tietoa siitä, että elokuvaa olisi viety ulkomaille.
Inner Circle
Inner Circle on jamaikalainen reggaeyhtye, joka perustettiin vuonna 1968.
Yhtyeen tunnettuja kappaleita ovat muun muassa vuonna 1993 ilmestynyt ”Sweat (A La La La La Long)”, jota käytettiin Suomessa 1990-luvulla Hartwall Jaffan televisiomainoksissa taustamusiikkina sekä ”Bad Boys”, joka tunnetaan MTV3-kanavallakin esitetyn "Lain nimessä" -televisiosarjan tunnusmusiikkina.
Aatami (nimi)
Aatami on suomalainen miehen etunimi. Nimi suomalainen muunnos heprealaisesta nimestä Adam, joka merkitsee ihmisolentoa. Raamatun mukaan Aadam eli Aatami oli maailman ensimmäinen ihminen. Aatamin nimipäivä on, samoin kuin Eevankin, 24. joulukuuta eli jouluaattona. Väestörekisterikeskuksen mukaan Aatami-nimisiä on rekisteröity kesäkuun 2017 alkuun mennessä 1856 miestä ja ainakin kaksi naista.
Nimeä Aatami käytetään yleisesti myös eräissä sanonnoissa, jotka viittaavat Raamatun Aadamiin:
Kantasammakot
Kantasammakot (Leiopelmatidae) on erittäin vanha heimo, johon kuuluu ilmeisesti vain neljä lajia. Kyseisiä sammakkoeläimiä tavataan ainoastaan Uudessa-Seelannissa.
Kantasammakot kuuluvat alkukantaisimpiin nykyisin elossa oleviin sammakoihin ja niillä on ne monista muista sammakoista poikkeavia piirteitä. Kantasammakoilta puuttuvat tärykalvo, sekä äänirakko ja jälkimmäisen puuttumisen takia ne eivät myöskään kurnuta. Häirittynä ne saattavat kuitenkin päästää hiljaisia vingahduksia. Kantasammakot eivät käytä kieltään hyönteisten saalistamisessa, vaan nappaavat ne suullaan. Ne eivät myöskään kude veteen, vaan muihin kosteisiin paikkoihin. Tästä syystä poikaset kuoriutuvat vasta toukkavaiheen jälkeen, kun taas monien muiden sammakoiden toukat kuoriutuvat ja viettävät toukkavaiheensa vedessä.
Kantasammakoiden erikoisuus on niiden "ylimääräinen" nikama sekä lihas, joka mahdollistaa hännän liikuttamisen. Samat ominaisuudet on myös "Ascaphidae"-heimoon kuuluvilla, joita tavataan ainoastaan Pohjois-Amerikassa.
Kahta kantasammakkolajia (koskisammakko ja "L. archeyi") tavataan Uuden-Seelannin Pohjoissaarella. Stephensaartensammakkoa tavataan vain Stephen-saarella ja "L. pakekaa" tavattiin alun perin vain Maud-saarella, joskin niitä on sittemmin istutettu suojelusyistä muualle. Kolme tunnettua sukupuuttoon kuollutta kantasammakkolajia ovat "L. auroraensis", "L. markhami" ja "L. waitomoensis". "L. waitomoensis" tunnetaan vain Pohjoissaarelta, "L. markhamin" jäännöksiä on löydetty Pohjoissaarelta ja Eteläsaarelta ja "L. auroraensis" tunnetaan vain yhdestä luolasta Eteläsaarelta löydetyistä jäännöksistä.
Kantasammakkoja uhkaa "Batrachochytrium dendrobatidis"-sienitauti, joka "L. archeyi"-yksilöissä vuonna 2001 kantojen romahtamisen jälkeen. Sienitauti on vaikuttanut sammakkokantoihin myös muualla maailmassa ja Uuteen-Seelantiin se on levinnyt todennäköisesti lemmikeiksi maahan tuotujen sammakoiden mukana. Tulokaslajeista myös rottien tiedetään syövän joskus kantasammakkoja. Muiden sammakkolajien tulo Uuteen-Seelantiin tulokaslajeina on pyritty estämään, koska ne saattaisivat kilpailla kantasammakkojen kanssa elintilasta. Toinen uhka kantasammakoille on elinympäristöjen tuhoutuminen metsähakkuiden ja jopa teidenrakentamisen takia. Viime vuosisatojen aikana kantasammakkojen esiintymisalue onkin pienentynyt huomattavasti. Ilmastonmuutos saattaa myös olla uhka tulevaisuudessa. Kantasammakkojen vahingoittaminen ja luonnosta kerääminen on ollut laitonta vuodesta 1921. Yksittäisillä saarilla alun perin tavattuja kantasammakkolajeja on istutettu muille saarille ja "L. archeyi"-lajin yksilöitä kasvatetaan tarhaolosuhteissa siltä varalta, että luonnonvarainen kanta häviää esimerkiksi sienitautien takia.
Mobb Deep
Mobb Deep, joka tunnetaan myös nimellä The Infamous Mobb Deep, oli hip hop -kaksikko Prodigyn ja Havocin rap-yhtye. Heidän tunnetuin levynsä on "The Infamous" ja heidän ykköshittinsä ”Shook Ones Pt. II”, jota käytettiin myös elokuvassa "8 Mile" (2002).
Joel Laikka
Olavi Joel Lastikka, kirjailijanimeltään Joel Laikka, (9. toukokuuta 1906 Viipuri – 11. helmikuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen kirjailija ja toimittaja. Laikka käytti myös nimimerkkiä Pekka Pire.
Laikan vanhemmat olivat Fredrik ja Elli Lastikka, Lastikan suku on kotoisin Kalajoelta. Laikka työskenteli kirjaltajana, mutta opiskeli myöhemmin omatoimisesti toimittajan ammattiin sekä lehti- että mainosalalle. Hän oli toimittajana muun muassa Berliinin olypialaisissa.
Laikan tuotanto koostui ennen muuta ajanvieteromaaneista sekä historiallisista romaaneista, mutta hän laati käsikirjoituksen myös kahteen elokuvaan.
Hajonta
Hajonta voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Kastanjasutipuu
Kastanjasutipuu eli sutipuu ("Pachira aquatica") on Keski- ja Etelä-Amerikan kosteikoilla luonnonvarainen puu, joka kasvaa noin 18 metrin korkuiseksi. Sen lehdykät ovat säteittäiset ja runko sileä, vihertävä. Kasvi muodostaa syötäviä pähkinämäisiä hedelmiä.
Kastanjasutipuusta on varsinkin Itä-Aasiassa tullut suosittu koristekasvi, ja sen katsotaan tuottavan onnea esimerkiksi liike-elämässä. Lajia on saatavilla myös suomalaisista kukkaliikkeistä huonekasvikäyttöön.
Suvun nimi "Pachira" juontuu eräästä Guayanassa puhuttavasta kielestä.
Ruukkukasvina kastanjasutipuusta voi tulla runsaan kahden metrin korkuinen. Se viihtyy valoisassa tai puoliaurinkoisessa paikassa, suojassa kevään ja kesän kaikkein paahtavimmalta auringolta. Kasville tulee antaa keväästä syksyyn kerrallaan runsaasti vettä, minkä jälkeen multa saa kuivahtaa kunnolla ennen seuraavaa kastelua.
Talvella kasvia tulee kastella niukemmin. Kastanjasutipuu menestyy hyvin, vaikka sen jättäisi pariksi kolmeksi viikoksi ilman kastelua. Vain liian kuiva huoneilma tuottaa ongelmia ja se saattaa varistaa lehtiään. Sen lehtiä tulee sumuttaa usein riittävän ilmankosteuden takaamiseksi.
Kastanjasutipuuta tulee lannoittaa keväästä syksyyn vain kerran kuussa. Kastanjasutipuu viihtyy normaalissa huoneenlämmössä koko vuoden, mutta talven se viettää mielellään viileämmässäkin, kunhan lämpö ei laske alle 12 asteen. Kasvin voi istuttaa uudelleen keväällä tarpeen vaatiessa hiukan entistä suurempaan ruukkuun. Halutessaan sitä voi latvoa ankarasti keväällä, ja pelkkä typistetty lehdetön tynkäkin kasvattaa nopeasti uuden verson.
Lehtien alapinnalle muodostuvat sokeripitoiset pisarat kuuluvat kasvin normaaliin aineenvaihduntaan eivätkä niin ollen anna aihetta huoleen.
Turvajalkine
Turvajalkine on kenkä, jonka valmistuksessa on otettu huomioon erilaisia työtapaturmia aiheuttavia riskitekijöitä. Turvajalkineita käytetään melko paljon teollisuudessa ja rakennusalalla, jossa ongelmana voivat olla kengänpohjan läpäisevät naulat tai jaloille putoavat raskaat esineet.
Turvajalkineissa on yleensä kova kärki varpaiden ja jalkapöydän suojelemiseksi sekä erikoisvahvistettu pohja.
Simo Eronen
Simo Eronen (6. joulukuuta 1881 Juuka – 29. toukokuuta 1936 Kajaani) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hänen romaaniensa tapahtumat sijoittuivat Pohjois-Karjalaan ja Karjalan kannakselle.
Erosen vanhemmat olivat maanviljelijä Tahvo Eronen ja Riitta Pekkarinen. Hän pääsi ylioppilaaksi Joensuun lyseosta 1903.
Eronen toimi Kivilahden kansakoulun opettajana 1905–1906 ja sanomalehtimiehenä 1907–1921. 1920-luvulla hän oli Viipurissa ilmestyneen Karjala-lehden toimitussihteerinä. Vuonna 1930 Eronen muutti perheensä kanssa Viipurista Kajaaniin jossa hän oli sitten Kajaani-lehden toimittajana. Talvisodan aikana Erosen perheen koti ja sen mukana hänen kirjallinen jäämistönsä tuhoutui Kajaanin pommituksessa.
Simo Eronen oli naimisissa Jenny Siviä Kuortin kanssa.
Ratina
Ratina on kaupunginosa Tampereen keskustanpiirissä, Tammerkosken itäpuolella. Aiemmin Ratinasta käytettiin myös numeronimitystä "XIII"-kaupunginosa. Ratinassa sijaitsee muun muassa noin 16 000 henkeä vetävä urheilustadion ja linja-autoasema. Kaupunginosaan valmistui vuonna 2018 Tampereen suurin kauppakeskus.
Ratina-nimi juontaa todennäköisesti tietä tarkoittavaan sanaan "rata". Ratinan suvannon ja Pyhäjärven Viinikanlahden väliin jäävä Ratinanniemi pysyi pitkään asumattomana, kunnes sinne alkoi 1800-luvun lopulla nousta muutamia asuinrakennuksia. Vuonna 1874 niemelle rakennettiin lasitehdas ja kymmenkunta vuotta myöhemmin kaksi konepajaa, mutta kaikki nämä yritykset jäivät lyhytikäisiksi. Myöhemmin alueella toimi tiilitehdas ja kaupungin sähkövoima-asema. Ensimmäinen asemakaava Ratinanniemen kaupunginosaan valmistui vuonna 1886, ja sen mukaan alueelle varattiin kaikkiaan 57 asuntotonttia, joista pienimmät huvilarakennuksia varten. Ratinan kaupunginosan itäosan kaava, jossa oli varattuna alue uudelle linja-autoasemalle, vahvistettiin vuonna 1935.
Ratinanranta on Tampereen valtatien eteläpuolinen osa Ratinasta, joka toimi pitkään virkistys- ja tehdasalueena. Sen uudisrakentaminen 1000 asukkaan tiheäksi kerrostaloasuinalueeksi alkoi vuonna 2008 ja viimeiset asunnot Voimakadun itäpuolelle valmistunevat vuonna 2013.
Alueella toimineet entisen sähkölaitoksen höyryvoima-asema ja muuntajakorjaustorni asetettiin suojelukohteiksi, mutta osa työpaja- ja varastorakennuksista purettiin. Alueella toimi myös Pelastusarmeijan hoitokoti, jonka toiminta siirrettiin Hervantaan.
Etelänrantaan eli Pyhäjärven Viinikanlahden rannalle rakennettiin rantapromenadi ja asukkaiden sekä vierailijoiden pienvenesatama.
Ratinarantaa varten rakennettiin Ratinanniemen ja Laukontorin välille Laukonsilta-niminen kevyen liikenteensilta, joka lyhentää matka-aikaa keskustaan merkittävästi. Tampereen valtatieltä on hyvät yhteydet Helsinki-Tampere-moottoritielle ja sitä pitkin myös Tampereen kehätielle, ja Hämeenpuiston kautta Valtatie 12:lle. Kävelymatkan päässä on myös Tampereen suurin ostoskeskus Koskikeskus, Tampereen stadion ja Tampereen linja-autoasema.
Asuinaluetta on luonnehdittu median ja asukkaiden keskuudessa paremmin toimeentulevien kaupunginosaksi, mikä pitääkin osittain paikkansa, sillä asuntojen hinnat ovat yhdet kaupungin korkeimmista.
Karunki (Ruotsi)
Karunki (, myös "Karl Gustav") on Haaparannan kunnan taajama Tornionjoen länsirannalla suunnilleen Suomen Karunkia vastapäätä. Vuoden 2010 lopussa siellä oli 232 asukasta.
Karunki oli Alatornion alainen kappeliseurakunta vuodesta 1745 vuoteen 1789. Sen jälkeen itsenäisenä kuntana paikan nimi oli Karl Gustav. Tämä nimi annettiin Kustaa III:n toisen pojan mukaan. Kuntauudistuksessa Karunki liitettiin osaksi Haaparannan kuntaa.
-rata kulki joulukuuhun 2012 saakka Karungin kautta ja taajamassa sijaitsi Karungin rautatieasema.
Saksan Grand Prix 1993
Saksan Grand Prix 1993 oli Formula 1 -sarjan historian 542. osakilpailu. Se ajettiin 25. heinäkuuta Hockenheimringillä. Kilpailun voitti Alain Prost.
Maria Bueno
Maria Ester Audion Bueno (11. lokakuuta 1939 São Paulo – 8. kesäkuuta 2018 São Paulo) oli brasilialainen tennispelaaja, joka voitti uransa aikana 19 Grand Slam -turnausta. Niistä seitsemän tuli kaksinpelistä, yksitoista nelinpelistä ja yksi sekanelinpelistä.
Bueno aloitti tenniksen pelaamisen hyvin varhaisella iällä ja voitti ensimmäisen turnauksensa 12-vuotiaana. vaikka ei ollut siihen mennessä saanut minkäänlaista muodollista koulutusta. Hän oli vasta 14 vuoden ikäinen voittaessaan maansa naisten kaksinpelimestaruuden. Kansainvälisellä kiertueella Bueno aloitti 1958, jolloin hän voitti Rooman turnauksen sekä ensimmäisen Grand Slam -tittelinsä Wimbledonin nelinpelissä Althea Gibsonin kanssa.
Seuraavana vuonna Bueno saavutti ensimmäisen kaksinpelimestaruutensa Wimbledonissa kukistamalla Darlene Hardin loppuottelussa lukemin 6–4, 6–3. Hän voitti kaksinpelin myös Yhdysvaltain avoimissa ja oli vuoden 1959 ranking-ykkönen. Lisäksi Associated Press nimesi hänet vuoden naisurheilijaksi. Bueno oli ensimmäinen ei-yhdysvaltalainen nainen, joka kykeni voittamaan sekä Wimbledonin että Yhdysvaltain avoimet saman kalenterivuoden aikana. Kotimaahansa Brasiliaan palattuaan hän sai kansallissankarin vastaanoton: maan presidentti huomioi hänet, ja São Paulon kaduilla järjestettiin serpentiiniparaati hänen kunniakseen.
Bueno voitti kaksinpelimestaruuden Wimbledonissa kaikkiaan kolme kertaa ja Yhdysvaltain avoimissa neljästi. Australian ja Ranskan avoimissa hän ylsi kummassakin loppuotteluun, mutta hävisi molemmilla kerroilla Margaret Smith Courtille. Bueno pääsi vähintään puolivälieriin 26 ensimmäisessä Grand Slam -kaksinpeliturnauksessaan. Tämä putki katkesi Wimbledonissa 1967, sillä hän hävisi tuolloin neljännellä kierroksella käsivamman takia.
Nelinpelaajana Bueno voitti 12 Grand Slam -turnausta kuuden eri pelikumppanin kanssa. Hänestä tuli vuonna 1960 ensimmäinen nainen, joka on voittanut nelinpelin kaikissa neljässä Grand Slam -turnauksessa saman kalenterivuoden aikana. Näissä mestaruuksissa hänen partnereinaan olivat Christine Truman Australian avoimissa ja Darlene Hard Ranskan avoimissa, Wimbledonissa sekä Yhdysvaltain avoimissa.
Vuonna 1978 Bueno hyväksyttiin International Tennis Hall of Fameen.
Bueno voitti 19 ja hävisi 16 Grand Slam -finaaleistaan.
Annala
Annala on asuntoalue Tampereen Kaukajärvellä. Se sijaitsee kaupungin kaakkoisessa piirissä. Kaupunginosassa on kerrostalo-, rivitalo- ja omakotitaloasutusta.
Annalan läpi kulkee Juvankatu. Alueen länsipuolisella Annalankadulla sijaitsee lähikauppa Sale ja Annalan grilli. Itäpäässä Hikivuorenkadulla sijaitsee K-Market, pizzeria Pizza-Place Annala, parturi-kampaamo sekä Levonmäen seurakuntatalo.
Alueella sijaitsee kolme koulua, Annalan koulu sekä vuosina 2003-2004 rakennettu Karosen koulutalo (oikealta nimeltään Annalan koulu Karosen toimipiste) ja uusimpana vuonna 2016 valmistunut Metsäniityn koulu. Annalan koulussa aloitettiin ensimmäisenä Suomessa luotto-oppilastoiminta. Sittemmin nimi on vaihtunut oppilaskunnan hallitukseksi.
Annalaan kulkevat bussilinjat 9A sekä 9B ja 20.
Bussi numero 9A:n linja kulkee Tampereen Keskustorilta Annalaan Maustekadulle sekä 9B Kaipaselle lähelle Kangasalan rajaa.
Bussi numero 20 kulkee Lamminpään hautausmaalta Hervannan läpi Hikivuorenkadulle lähelle Haiharan kartanoa.
Pentti Lahti
Pentti Olavi Lahti (29. huhtikuuta 1913 Himanka – 8. toukokuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, kirjailija, runoilija ja suomentaja.
Lahden vanhemmat olivat suutari Kalle Lahti ja Alma Kustaava Haglund ja puoliso vuodesta 1939 Rauni Kyllikki Kuusela. Hän kävi kansakoulun ja viisi luokkaa yhteiskoulua ja opiskeli Työväen Akatemiassa. Lahti toimi suutarina, liikeapulaisena, metallityöläisenä ja varastonhoitajana. "Tulenkantajat" -lehden aputoimittaja hän oli 1939, "Siili-lehden" toimittaja 1945-1946 ja "Työkansan Sanomat" -lehden toimittaja ja pakinoitsija 1946.
Lahti osallistui 1939 antologiaan "Vaella nuoruus" ja häneltä julkaistiin runo "Sikermä talvisodasta" sota-aikaisessa rintamamiesten antologiassa "Täältä jostakin" (WSOY 1943, 3. p. 1993). Esikoisteoksensa novellikokoelman "Taas lähtöön" Lahti julkaisi 1941 ja sen jälkeen muun muassa runoja, näytelmän ja suomennoksia.
Silent Hill Original Soundtracks
Silent Hill Original Soundtracks on Akira Yamaokan säveltämä "Silent Hill" -pelisarjan ensimmäisen osan musiikista koostettu soundtrack. Musiikillisesti se koostuu lähinnä kokeellisesta industrial-, ambient ja noisemusiikista, mutta mukana on myös muutama tavanomaisempi kappale, joista lienee tunnetuimpana "Silent Hill" -niminen alkutunnuskappale.
Soundtrackista on julkaistu japanilainen ja eurooppalainen versio. Niitä ei kuitenkaan enää paineta. Levy onkin nykyään keräilyharvinaisuuden asemassa.Sarjanumero: KICA-7950 
Säveltänyt: Akira Yamaoka ja Rika Muranaka (41) 
Sovittanut: Akira Yamaoka ja Rika Muranaka + Omar Valente (41) 
 Esittänyt: Vanesa Quiroz (41) 
 CD-levyjä: 1
Arvi Arjatsalo
Arvi Ensio Arjatsalo (sukunimi vuoteen 1947 "Lyytikäinen", 27. tammikuuta 1927 Viipuri – 18. marraskuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja nuortenkirjailija. Arjatsalo pääsi ylioppilaaksi 1946 ja valmistui kansakoulunopettajaksi 1953.
Arjatsalo otti kirjojensa aiheet koulumaailmasta ja käsitteli myös ajankohtaisia aiheita kuten ensimmäistä kuukävelyä sekä myös erilaisia ongelmia kuten nuorisorikollisuutta ja koulukiusaamista. 1980-luvulta alkaen Arjatsalo julkaisi useita elämäkertakirjoja Elias Lönnrotista, Sakari Topeliuksesta ja M. A. Castrénista.
Nagatachō
Nagatachō () on kaupunginosa Chiyodan erillisalueella Tokiossa, Japanissa. Se sijaitsee erillisalueen eteläosassa aivan keisarillisen palatsin lounaispuolella ja tunnetaan Japanin polittisen vallan keskuksena: alueella sijaitsevat Japanin parlamentin rakennus, Japanin pääministerin virka-asunto eli "Kantei" ja useita muita hallintorakennuksia.
Nagatachōn kaupunginosaan kuuluvat Nagatachō 1-chōmen ja Nagatachō 2-chōmen osa-alueet, joissa oli vuonna 2014 yhteensä 533 asukasta. Niiden yhteenlaskettu pinta-ala on 0,68 neliökilometriä. Alueella on kuitenkin paljon työpaikkoja, ja vuonna 2010 osa-alueiden päiväväestön lukumäärä oli yhteensä 19 433 henkeä.
Edo-kaudella Nagatachōn alueella sijaitsi samuraisukujen residenssejä. Nykyisen parlamenttirakennuksen takana kulkevaa katua alettiin Edo-kauden puolivälissä nimittää Nagatachōksi. Se sai nimensä paikalla olleelta ratsastuskentältä, jota kutsuttiin Nagata-suvun residenssin mukaan "Nagata-babaksi" (). Meiji-kaudella alue oli pääosin armeijan käytössä, mutta Japanin parlamentin valmistuttua sinne vuonna 1936 siitä tuli maan poliittinen keskus. Nagatachōn nimeä käytetäänkin usein kuvaannollisesti viittaamaan Japanin hallitukseen, kun taas viereinen Kasumigasekin alue on ministeriöiden eli byrokratian keskus.
Japanin parlamenttirakennus ja Japanin parlamentin kirjasto käsittävät suurimman osan Nagatachō 1-chōmen alueesta. Viereinen Nagatachō 2-chōme oli aiemmin asuin- ja liikealuetta, mutta tuhoutui lähes täysin toisen maailmansodan pommituksissa. Nykyisin vilkkaaksi hallinto- ja liikealueeksi muuttuneessa kaupunginosassa sijaitsevat sodan jälkeen uudelleenrakennettu, Hoshigaokan kukkulalla kohoava Hie-jinjan šintolainen pyhäkkö ja vuonna 2002 valmistunut uusi pääministerin virka-asunto eli "Kantei". Hibiyan kaupunginosasta vuonna 1929 muuttaneen Hibiyan lukion rakennukset ovat aivan Hie-jinjan pohjoispuolella. Entisen Sannō-hotellin, joka toimi helmikuun 26. päivän välikohtauksen näyttämönä vuonna 1936, paikalla seisoo nykyään 44-kerroksinen Sannō Park Tower -pilvenpiirtäjä.
Keskeisen sijaintinsa ja merkityksensä vuoksi Nagatachōta palvelevat useat metroasemat: Nagatachōn metroasema (Tōkyō metron Yūrakuchō-linja ja Hanzōmon-linja), Kokkai-gijidōmaen metroasema (Tōkyō metron Marunouchi-linja ja Chiyoda-linja), Tameike-sannōn metroasema (Tōkyō metron Ginza-linja ja Nanboku-linja) sekä Akasaka-mitsuken metroasema (Marunouchi-linja ja Ginza-linja).
Renewable Energy Corporation
Renewable Energy Corporation ASA (REC) on norjalainen aurinkoenergialaitteita valmistava yritys, jonka pääkonttori on Oslon lähellä Høvikissä. Yritys tuottaa aurinkokennoja ja kennomoduleita sekä niiden valmistuksessa käytettäviä polypiitä ja piikiekkoja. Yritys ilmoittaa olevansa ainoa valmistaja, jonka tuotanto kattaa aurinkoenergialaitteiden koko arvoketjun piin puhdistuksesta aina valmiiksi aurinkokennomoduleiksi saakka. Yrityksellä on seitsemän tehdasta, jotka sijaitsevat Norjassa, Yhdysvalloissa, Ruotsissa ja Etelä-Afrikassa.
REC:llä on kolme divisioonaa: "REC Silicon", "REC Wafer", "REC Solar".
REC lähti vuonna 2005 osakkaaksi saksalaisen Q-Cells AG:n ja yhdysvaltalaisen Evergreen Solar Incin perustamaan EverQ-nimiseen yhteisyritykseen ja sopi piin toimittamisesta tälle yhtiölle. REC:llä on yli 9 000 osakkeenomistajaa. Suurimmat osakkeenomistajat ovat (tammikuu 2008):
Cariba Heine
Cariba Heine (s. 1. lokakuuta 1988 Etelä-Afrikka) on australialainen näyttelijä. Cariba muutti Australiaan 1991. Hänen kiinnostuksen kohteinaan ovat näytteleminen ja tanssiminen.
Suomessa Cariba Heine on tullut tunnetuksi australialaisesta nuortensarjasta , jossa hän näytteli Rikkiä. Sarjaa on esitetty Yleisradion televisio-ohjelmassa Summerissa.
Heine syntyi Johannesburgissa Kevin ja Michelle Heinelle, mutta muutti Australiaan vuonna 1991, Heinen ollessa kolme. Cariba on saanut koulutusta jazztanssiin, steppiin, balettiin, akrobatiaan ja rytmiseen voimisteluun. Hän on esiintynyt myös Yhdysvaltalaisen Will Young -nimisen laulajan musiikkivideolla Leave Right Now. Vuonna 2009 Cariba sai pääroolin elokuvasta A Model Daughter: The Killing of Caroline Byrne. Tämän jälkeen hänet kiinnitettiin Rikki Chadwickin rooliin uuteen merenneidoista kertovaan sarjaan . Vuonna 2012 hän näytteli Heatheriä elokuvassa Bait.
Kyröskoski
Kyröskoski () on 22 metrin putouskorkeudellaan yksi Suomen korkeimmista koskista. Se sijaitsee Hämeenkyrön kunnassa noin 40 kilometriä Tampereelta luoteeseen, valtatie 3:n varrella, ja sen ympärille on muodostunut samanniminen taajama. Kosken kautta Kokemäenjoen vesistön Ikaalisten reittiin kuuluva Kyrösjärvi laskee Pappilanjoen kautta Kirkkojärveen, ja edelleen Siuronkoskeen. Kyröskoski on valjastettu ja sen äärellä on toiminut useita vesimyllyjä sekä harjoitettu puunjalostusteollisuutta, raakapuun uittoa ja vesivoimatuotantoa 1870-luvulta lähtien (Hammarén & Co Aktiebolag, Oy Kyro Ab, Kyro Oyj, M-real Kyro ja Metsä Board Kyro). Voimalaitoksen omistaa Kyröskosken Voima Oy. Kosken arvellaan olevan yksi Kalevalassa mainituista kolmesta suuresta koskesta: ”Hämeen Hälläpyörä”. Muut kalevalaiset putoukset ovat Imatra ja "Kaatrakoski Karjalassa", joka perimätiedon mukaan tarkoittaa Lieksanjoen Pankakoskea. Nälkävuosien seurauksena kosken putouskorkeutta alennettiin 1800-luvun lopulla maanviljelysmaan lisäämiseksi Kyrösjärven ympäristössä.
Kyröskoski kuohuu nykyään avoimena neljä kertaa kesässä, kun sen patoluukut avataan. Koskinäytökset ovat vappupäivänä ja juhannuspäivänä sekä yhtenä sunnuntaina heinäkuussa ja elokuussa.
Pappilanjoen vanhempi nimitys on ollut Kyrösjoki. Heti sen jälkeen, kun Koskenperkaustoimikunta perustettiin vuonna 1799, kääntyivät Kyrösjärven asukkaista koottu toimikunta sen puoleen ja haki lupaa perata Kyröskoskea ja laskea järven vedenpintaa alemmaksi. Lupa myönnettiin hankkeelle, ja 23. heinäkuuta vuonna 1804 tuotiin Nokian kartanoon Kuninkaan Joenperkaustoimikunnalta hankittuja perkausvälineitä. Hanke voidaan katsoa alkaneeksi tästä päivästä alkaen. Perkaustyöt ovat ilmeisesti valmistuneet ennen kuin Suomen sota 1808–1809 käynnistyi. Seuraava vedenpinnan aleneminen tapahtui vuosina 1828–1831, kun ikaalislaiset isännät suorittivat joen perkauksia. Kummallakin kerralla on järven vedenpinta laskenut arviolta 2,0–2,5 metriä. Kolmas perkaushanke tapahtui vuosina 1865–1866. Silloin vedenpinta laski noin 2 metriä. Tällä kertaa hankkeeseen osallistuivat ikaalislaiset, hämeenkyröläiset ja viljakkalalaiset talot yhdessä. Työt kestivät yhteensä noin kaksikymmentä tuhatta työpäivää ja maksoivat noin kymmenen tuhatta ruplaa.
Jeremy Thorpe
John Jeremy Thorpe (29. huhtikuuta 1929 Surrey – 4. joulukuuta 2014) oli brittiläinen poliitikko, joka johti maansa liberaalipuoluetta vuosina 1967–1976.
Sekä Thorpen isä että isoisä olivat konservatiivipuolueen kansanedustajia. Vuonna 1940 hänet lähetettiin sodan tieltä kouluun Connecticutiin, Yhdysvaltoihin. Vuodesta 1943 Thorpe kävi Eton Collegea. Hän opiskeli oikeustiedettä Oxfordin yliopiston Trinity Collegessa.
1960-luvulla Thorpe vastusti Etelä-Afrikan apartheidia ja Kaakkois-Aasian postkolonialistista politiikkaa.
Thorpe erosi puoluejohtajan tehtävästä ja parlamentista, kun häntä syytettiin osallisuudesta entisen miespuolisen rakastajansa murhayritykseen. Myöhemmin Thorpe vapautettiin syytteistä.
Thorpe kuoli vuonna 2014 sairastettuaan kauan Parkinsonin tautia.
Hälläpyörä
Hälläpyörä on neljä kertaa vuodessa ilmestyvä Hämäläis-Osakunnan osakuntajulkaisu. Hälläpyörä perustettiin vuonna 1866, osakunnan tiedon mukaan 1859.
Hälläpyörä on Suomen vanhin järjestölehti. Hälläpyörän päätoimittajana toimii vuonna 2016 Amanda Peltomaa.
AIM (sarjakuvat)
AIM (akronyymi sanoista "Aloitteellisia Ideoita ja Mekaniikkaa" engl. "Advanced Idea Mechanics"), on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä kuvitteellinen rikollisryhmittymä. Ryhmä esiintyi ensimmäisen kerran amerikkalaisen "Strange Tales"-lehden numerossa 146 (1966). AIM:in loivat Stan Lee ja Jack Kirby.
AIM on organisaatio, joka koostuu nerokkaista tiedemiehistä ja heidän alaisistaan. Ryhmän ainoa päämäärä on saavuttaa mahdollisimman paljon valtaa ja syrjäyttää maapallon hallitukset käyttäen kehittämäänsä korkeatasoista teknologiaa. Järjestön on perustanut Toisen maailmansodan myöhäisessä vaiheessa Wolfgang von Strucker. AIM:in tarkoitus oli luoda kehittyneitä aseita Paroni Struckerin johtamalle HYDRAlle AIM:in onnistuikin miltei kehittää atomiaseita, kun amerikkalaisten ja japanilaisten joukot valloittivat HYDRAn salaisen saaritukikohdan. Vaikka HYDRA kokikin tuolloin suuren takaiskun, järjestö selviytyi ja kasvoi seuraavien vuosikymmenien ajan voimassaan. Tällä hetkellä AIM omaa useita tukikohtia eri puolilla maailmaa, joista suurin on Karibianmerellä Boca Calienten saarella sijaitseva päätukikohta
AIM on luonut kolme kuolettavan tehokasta objektia, jotka edustavat järjestön teknologista luomisvoimaa puhtaimmillaan. Suurin näistä luomuksista on Kosminen Kuutio, salaperäinen laite, joka kykenee täyttämään hallitsijansa jokaisen toiveen. AIM ei kuitenkaan koskaan ymmärtänyt, että oli luonut vain kuutiomaisen säilytystilan jumalvoimaiselle Tuonpuoleisten-rotuun kuuluvalle olennolle, jonka AIM oli sattumalta saanut siirrettyä tähän ulottuvuuteen. Tämä Kosminen Kuutio on nykyään kehittynyt olennoksi nimeltään Kubik.
Järjestön toinen nerokas voimannäyte on androidi Superadaptoidi, joka kykenee matkimaan tapaamiensa supervoimaisten olentojen ulkonäköä ja supervoimia. Nämä voimat tehtiin mahdollisiksi sijoittamalla palanen Kosmista Kuutiota androidiin. Kubik kuitenkin otti palasen haltuunsa myöhemmin ja Superadaptoidi tehtiin toimintakyvyttömäksi.
AIM:in kolmas saavutus oli keinotekoisesti mutatoitu ihminen, josta kehittyi vaarallinen tappaja nimeltään MODOK (Mental Organism Designed Only for Killing). MODOK omaa kummallisen ulkonäön ja psionisiä kykyjä, joilla hän on ottanut usein valtaansa koko AIM:in.
AIM tunnetaan parhaiten mehiläisten hoitajan asua muistuttavasta univormusta, jota AIM:in agentit ovat käyttäneet sitten sarjakuvissa tapahtuneen ensiesiintymisen.
Ultimate Marvel-jatkumossa AIM määräsi Hullun Haihattelijan varastamaan Cerebron Ryhmä-X:ltä ja lavastamaan syyllisiksi Ihmeneloset.
Kun taivas repeää
Kun taivas repeää on MTV3-kanavalla joulukuussa 1997 esitetty suomalainen neliosainen draamasarja. Pääosissa ovat Eeva Palonen ja Matti Ristinen. Sarjan ovat käsikirjoittaneet Kirsti Manninen ja Markku Onttonen, joka on myös ohjannut sarjan. Lopputunnusmusiikin kappaleen "Kun taivas repeää" esittää Kristiina Elstelä.
Sarjassa kerrotaan lääkintälotta Ainon (Eeva Palonen) elämästä lääkintäkurssien loputtua elokuussa 1943 ja työnteosta kenttäsairaalassa Raudussa heinäkuuhun 1944 asti. Ainon elämään saapuu luutnantti Lauri Salmi (Matti Ristinen), jonka kaukopartioleiri sijaitsee vähän matkan päässä kenttäsairaalasta.
Sarjaan on tehty jatkosarja, joka on nimeltään Taivas sinivalkoinen. Molemmat sarjat on julkaistu VHS:nä vuonna 2001 sekä DVD:nä vuonna 2006.
Julija Tabakova
Julija Gennadijevna Tabakova (, s. 1. toukokuuta 1980) on venäläinen pikajuoksija.
Tabakova kilpaili 2002 sisäratojen EM-kisoissa, joissa hän karsiutui 60 metrin välierissä ajalla 7,30 ja 200 metrin juoksun välierissä ajalla 23,78. Myöhemmin samana vuonna hän karsiutui Münchenin EM-kisoissa 200 metrin välierissä ajalla 23,32, mutta oli mukana Venäjän joukkueessa, joka voitti 4 x 100 metrin viestijuoksussa EM-pronssia. Seuraavana vuonna hän voitti Venäjän mestaruuden 100 metrin juoksussa ja karsiutui Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa 200 metrin välierissä. Pariisin ulkoratojen MM-kisoissa hän karsiutui 100 metrin välierissä ajalla 11,36, mutta oli mukana voittamassa pikaviestissä MM-pronssia. Vuonna 2004 Tabakova voitti Venäjän sisäratojen mestaruuden 60 metrillä. Samana vuonna hän oli Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 60 metrillä seitsemäs ajalla 7,17. Ateenan olympialaisissa hän karsiutui 100 metrin välierissä ajalla 11,25, mutta saavutti pikaviestissä olympiahopeaa.
Lilt
Lilt on The Coca-Cola Companyn lanseeraama hedelmäinen virvoitusjuoma, jota on saatavilla ainoastaan Irlannissa, Gibraltarilla, Seychelleillä ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Virvoitusjuoma lanseerattiin vuonna 1975. Erilaisia Lilt-merkkejä ovat muun muassa tavallisen Liltin lisäksi Diet Lilt, joka nimettiin uudelleen Lilt Zeroksi. Liltiä on saatavilla muun muassa greipin, ananaksen ja mangon makuisena. Liltin iskulause on ""the totally tropical taste.""
Lehdistö
Lehdistö tarkoittaa sanoma- ja aikakauslehtiä sekä niiden edustajia ja lehtimiehiä. Lehdistöllä on merkittävä vaikutus joka päiväisessä tiedonvälityksessä ja mediassa. Toisinaan lehdistöksi kutsutaan myös mainosalan työntekijöitä. Sensaatiolehdistöstä käytetään nimitystä "keltainen lehdistö".
Harku
Harku (, ) on kunta Harjumaan maakunnassa, Virossa. Se sijatsee Suomenlahden rannikolla Tallinnan länsipuolella rajoittuen Tallinnan lisäksi Sauen ja Lääne-Harjun kuntiin sekä Keilan kaupunkiin..
Harkun asukasluku on 14 356 (1.1.2018) ja pinta-ala 159,02 neliökilometriä. Kunnan keskustaajama on Tabasalu, jonka asukasluku on 2 858.
Kunta koostuu kahdesta pienkauppalasta (alevik) sekä 21 kylästä.Vuonna 2011 Harkun kunnassa oli 14 181 asukasta, joista 12 252 (86,4 %) oli virolaisia, 1 509 (10,6 %) venäläisiä ja 408 (2,9 %) muita kansallisuuksia.
Harku on Euran kunnan ystävyyskaupunki.
Huhu
Huhu on yleisesti puhuttu asia, jonka todenperäisyys ei ole varma.
Juorutoimittajat ja heidän toimittamansa juorupalstat tyydyttävät lehtien lukijoiden uteliaisuutta julkisuuden henkilöiden yksityisasioista. Juorujournalismi syntyi 1920-luvun Yhdysvalloissa elokuvatähtien synnyttämän julkkiskulttuurin myötä, jolloin sanomalehdet alkoivat julkaista heistä kevyitä uutisia ja niitä julkaisemaan perustettiin myös uusia lehtiä, kuten "Town Topics". Toimittaja Walter Winchell aloitti vuonna 1924 ”Mainly for Mainstreeters” -nimisen juorupalstan tabloid-lehdessä "Graphic". Palstaa alettiin syndikoida muihinkin lehtiin ympäri Yhdysvaltoja, ja parhaimmillaan kaksi kolmasosaa Yhdysvaltain aikuisväestöstä luki Winchellin juoruja tai kuunteli hänen radio-ohjelmaansa. Winchellin kilpailijoita olivat Hollywood-juoruihin erikoistuneet Louella Parsons ja Hedda Hopper. Juorujournalismi on synnyttänyt oman mediatyypin, keltaisen lehdistön.
Dana Zátopková
Dana Zátopková (omaa sukua Ingrová, s. 19. syyskuuta 1922 Karviná-Fryštát) on tšekkiläinen naisten keihäänheiton olympiavoittaja.
Tšekkoslovakiaa edustanut Zátopková voitti olympiakultaa Helsingin kisoissa vuonna 1952 tuloksella 50,47 m (vain tuntia myöhemmin kuin hänen aviopuolisonsa Emil Zátopek oli voittanut kultaa 5 000 metrin juoksussa) ja hopeaa Roomassa 1960 tuloksella 53,78 m. Melbournen kisoissa 1956 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 49,83 m. Ensimmäisissä olympialaisissaan Lontoossa 1948 hän oli seitsemäs tuloksella 39,94.
Euroopanmestaruuden Zátopková saavutti 1954 Bernissä (tulos 52,91 m) ja 1958 Tukholmassa (56,02 m). Brysselin EM-kilpailuissa 1950 hän sijoittui viidenneksi tuloksella 41,34 m. Hän heitti keihään maailmanennätyksen 55,73 metriä Prahassa 1. kesäkuuta 1958 mutta menetti sen jo vajaat kaksi kuukautta myöhemmin.
Aviopari Dana Zátopková ja Emil Zátopek ovat syntyneet samana päivänä.
Suzuki S
Suzuki-Solifer S on Soliferin valmistama enduro-mopo. Siinä on Suzuki PV:n nelivaihteinen moottori. Mopoa valmistettiin vuosina 1984-1989.
Suzuki Solifer S on seuraaja vuonna 1983 esitellylle Solifer TS 50 S -mopolle, ja eroa vuoden 1984–1985 malleihin ei ole kuin moottorissa (edeltäjässä Tomos), hieman erilaisessa rungossa ja keltaisissa muoviosissa. Runko perustuu vuonna 1981 esiteltyyn Solifer TS-50 runkoon, kuten lähes kaikkien 80-luvun Soliferien.
Jousitus on Paiolin valmistama, ja 1984–85 mopossa oli stereoperä, eli takana kaksi iskunvaimenninta. Vuosien 1986–1989 malleissa oli monojousitus. Etuteleskoopit pysyivät samoina.
Mopon muoviosat on valmistanut Acerbis. Vuonna 1986 ”Ässä” uudistui: äänenvaimennin vaihtui, polttoainetankki muuttui korkeammaksi (tilavuus ei kuitenkaan kasvanut), istuin muuttui korkeammaksi takaosasta ja meni osittain tankin päälle, takalokasuoja ja takavalo vaihtuivat, etulokasuojaan lisättiin keltainen kehys ja taakse tuli monojousitus. Vuodesta 1986 Suzuki Solifer S pysyi lähes muuttumattomana aina mopon valmistuksen lopettamiseen saakka.
Omarion
Omari Ishmael Grandberry (s. 12. marraskuuta 1984 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat), taiteilijanimeltään Omarion, on yhdysvaltalainen R&B-laulaja ja näyttelijä. Hän oli ennen laulaja yhtyeessä nimeltä B2K. Hänen kolmas studioalbuminsa Ollusion julkaistiin 12. tammikuuta 2010. Tällä hetkellä Omarion toimii myös tv- ohjelman America's Best Dance Crew uusimpana tuomarina.
Omari Ishmael on Leslie Burrellin ja Trent Grandberryn vanhin seitsemästä lapsesta. Hänen nuorempi veljensä O'Ryan on myös laulaja. Omarion aloitti esiintymisen viiden vuoden ikäisenä.
Vuonna 2001 Omarion perusti yhtyeen nimeltä B2K. Omarion lisäksi yhtyeeseen kuuluivat Jarell "J-Boog" Houston, Dreux "Lil' Fizz" Frederic ja  DeMario "Raz-B" Thornton. Yhtyeeltä ehti kolmen vuoden aikana ilmestyä kaksi albumia, debyyttialbumi "B2K" ja "Pandemonium". Lisäksi he esiintyivät tanssielokuvan You Got Served soundtrackilla. Enempää levyjä ei tullut, ja B2K ilmoitti hajoavansa. B2K ehti pysyä koossa vuodesta 2001 vuoteen 2004.
Melkein vuoden päästä B2K:n hajoamisesta Omarion julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa nimeltään O. Joulukuussa 2006 Omarion julkaisi toisen albuminsa, 21. "Entourage" on levyn ensimmäinen single ja toinen on "Ice Box", jonka tuottaja on Timbaland.
Omarion on näytellyt myös elokuvissa, "You Got Served" ja "Fat Albert". Omarion on myös elokuvassa "Somebody Help Me" Darryl Jenningsin roolissa. "You Got Served"-elokuvalle on tulossa jatkoa, "You Got Served 2", joka ilmestyy vuoden 2008 puolella. Omarion on nähty lisäksi elokuvissa The Bernie Mac Show (2004), One on One (2004), Cuts (2005), The Proud Family Movie (äänenä 50 Cent, 2005) ja Reggaeton (2007)
Artista Filmi
Artista Filmi Oy on vuonna 1995 perustettu suomalainen elokuvayhtiö, jonka toimitusjohtajana toimii Timo Koivusalo. Yhtiön toimipaikka sijaitsee Porissa ja lavastepalvelua tuottava halli Nakkilassa.
Solon (yritys)
Solon SE (Solon AG für Solartechnik) on saksalainen energiayritys. Se perustettiin 1997 Berliinissä. Yritys on julkinen. Vuonna 1998 Solon listattiin pörssiin Saksassa. 2006 yritys valittiin TecDAX:n eli 30 suurimman saksalaisen teknologiayrityksen joukkoon (muita: ErSol Solar Energy Q-Cells SolarWorld Nordex). Yrityksen markkina-arvo vuoden 2006 lopussa oli 221 € miljoonaa. Solon myy aurinkokennoja ja järjestelmätekniikkaa (atk) (osuus 42 % 2006). Liikevaihto oli 346 milj. € (2006). Hän on työskennellyt yrityksessä vuodesta 2002. Työntekijöitä on 511 (2006). Viennin osuus liikevaihdosta oli 60 % (2006) ja 12 % (2005). Sekä tuotanto että työntekijöiden määrä kasvoivat 50 % 2006/2005. Tuotantoa on Saksassa, Sveitsissä, Itävallassa ja Italiassa (2006). Tuotantokapasiteetti oli 2006 lopussa 120 MW.
Solon avasi 1.9.2006 Baijeriin aurinkopuiston Gut Erlasee 12 MW. Se oli valmistuessaan maailman suurin aurinkokennopuisto. Alue on entinen viinitila. Puistossa on 1 500 "Solon-Movers" -moduulia. Energia riittää viereisen kaupungin Arnsteinin kulutukseen. 
USA:ssa Solon tekee tutkimusyhteistyötä Global Solar Energyn kanssa. Ohutfilmikennotuotanto aloitetaan (2008). Italiasta on yritysosto moduulivalmistaja S.E. Project. Sveitsiläinen tytäryritys asp ag tekee järjestelmätekniikkaa (atk).
Suurimpiin osakkeenomistajiin sisältyi 2006:
Komono
Komono oli Japanissa feodaaliajalla šogunaattia poliisijoukoissa kokopäiväisesti poliisitehtävissä toimiva, samurailuokkaan kuulumaton henkilö "chōnin", joka tavallisesti toimi suoraan samurailuokkaan kuuluvan "dōshin"in alaisena poliisipartiossa. Komono sai kaupungin maistraatilta eli "machi-bugyō-shō"lta säännöllistä, joskin pientä, palkkaa tehtävänkuvansa vastineeksi. Komonon tehtäviin kuului silminnäkijöiden kuulustelu, partiointi valvottavien kohteiden tarkkailu sekä muut mahdolliset dōshinin antamien tehtävien suorittaminen tai täytäntöön pano.
Komono partioi yksin tai yhdessä dōshinin kanssa määrätyllä alueella pitäen yhteyttä paikalliseen asujaimistoon, kauppiaisiin ja käsityöläisiin. Jos epäilyttäviä asioita tuli partioitaessa julki, dōshin saattoi lähettää komonon komentaman ryhmän vapaaehtoisia paikalle asiaa selvittämään.
Toisin kuin samurai-säätyiset yoriki ja dōshin, alempisäätyisellä komonolla ei ollut oikeutta kantaa pitkää miekkaa. Komono olikin useimmiten aseistettu "jutte"-nimisellä (joskus kutsuttiin nimellä "jitte"), joka oli koukulla varustetulla rautapamppu. Jutte olikin Edo-kauden poliisivirkamiesten symboli, joka virantoimituksessa toimi virkamerkkinä, kun se nostettiin näkyviin suoralle kädelle. Sitä käyttivät poliisin virkatehtävissä sekä samurait että chōnin-luokasta tulevat alemmat poliisivirkamiehet. Jutten kahvaan kiinnitetyn punosnyörin väristä saattoi päätellä oliko sen haltija komono, okappiki vai samurai-säätyä. Komonolla juten nyöri ja tupsu olivat väriltään vihreät. Juten menestyksellinen käyttö pidätyksessä vaati suurta taituruutta ja rohkeutta kun vastassa oli terävällä miekalla varustettu samurai.
Komonot olivat usein pidätystaitojen ("taihojutsu") ammattilaisia tai jonkin aseen erityistaitajia. Partioissa komonot käyttivät yleensä erilaisia salkoaseita (tsukubō "työntösauva", sodegarami "hihaantarttuja" ja sasumata "haarukkakeihäs"), puisia sauvoja (bō- tai jō-sauva), pidätetyn sidontataitoja "(Ittatsu-ryū hojōjutsu)" () tai nawajutsu (), tikkaita tai jopa työnnettäviä kärryjä tehdäkseen aseistetut pidätettävät vaarattomiksi. Usein aseistettu pidätettävä otettiin hallintaan salkoasein ja sauvoin, riisuttiin aseista, sidottiin ja vietiin lähimpään vartiotupaan säilytettäväksi. 
Komono vastaa nykyaikana poliisin viroista lähinnä konstaapelia.
Regio-Shuttle
Regio-Shuttle on sveitsiläisen rautatiekalustovalmistajan Stadler Railin valmistama kevyt dieselmoottorivaunu.
Valmistuksen aloitti vuonna 1996 Adtranz. Vaunu pohjapinta-alasta 65 % on 600 mm korkeudella kiskoista eli matalalattiaista. Vaunun voimanlähteenä on kaksi MAN SEn valmistamaa Euro II normit täyttävää 257 kW tehoista dieselmoottoria. Vaunutyyppiä käytetään pääasiassa Saksassa. Vuoden 2007 kevääseen mennessä vaunua oli valmistettu lähes 360 kappaletta.
Täällä Pohjantähden alla (vuoden 1968 elokuva)
Täällä Pohjantähden alla on Edvin Laineen ohjaama suomalainen historiallinen draamaelokuva vuodelta 1968. Se pohjautuu Väinö Linnan romaanitrilogian "Täällä Pohjantähden alla" kahteen ensimmäiseen osaan. Elokuva oli Suomessa vuoden katsotuin ja on yhä kaikkien aikojen neljänneksi katsotuin kotimainen elokuva . Vuonna 1970 elokuva sai jatko-osan, "Akseli ja Elina", joka perustuu kirjasarjan kolmanteen osaan. Vuonna 1973 edellä mainituista tehtiin kokoomaelokuva "Pohjantähti.
"Täällä Pohjantähden alla" sai vuonna 1969 kolme Jussi-palkintoa: paras ohjaus (Edvin Laine), paras miespääosa (Kalevi Kahra) ja paras lavastus (Ensio Suominen). Lisäksi Väinö Linna palkittiin erikois-Jussilla.
Heikki Aaltoilan säveltämän elokuvan keskeinen musiikillinen teema on ”Akselin ja Elinan häävalssi”, josta on sittemmin tullut suosittu häävalssi Suomessa.
Elokuvassa "Täällä Pohjantähden alla" on useita samoja näyttelijöitä kuin Laineen vuonna 1955 ohjaamassa "Tuntemattomassa sotilaassa", joka perustuu niin ikään Linnan alkuperäistekstiin. Näistä mainittakoon Matti Ranin, Veikko Sinisalo, Leevi Linko, Aarne Laine, Kaarlo Halttunen, Olavi Ahonen, Kosti Klemelä, Mikko Niskanen, Tapio Hämäläinen, Ekke Hämäläinen, Taneli Rinne ja Heikki Heino.
"Täällä Pohjantähden alla" alkaa Koskelan torpan perustamisesta 1880-luvulla ja kertoo kuvitteellisen Pentinkulman ihmisten elämästä noin vuoteen 1920. Keskeinen teema on torpparien epävakaa asema ja heidän tavoitteensa parantaa elinolojaan. Tärkeässä roolissa ovat myös maaseudun yläluokka, kuten papin perhe, ja köyhälistö, jonka sosioekonominen asema on heikompi kuin torpparien. Elokuvan tarina ulottuu aina Suomen sisällissodan loppuun asti. Elokuva on melko uskollinen Linnan alkuperäistekstille. Lopun taistelukohtauksessa kuvataan Syrjäntaan taistelua.
Žukovski
Žukovski () on 102 729 asukkaan kaupunki (2010) Moskovan alueella noin 40 kilometriä Moskovasta kaakkoon.
Kaupunki tunnetaan Venäjän ilmailuteknologian keskuksena ja tiedekaupunkina (naukograd). Žukovskissa sijaitsevia tutkimuslaitoksia ovat:
Žukovskissa sijaitsee myös ainakin osa suurten lentokonevalmistajien (Suhoi, Iljušin, Tupolev, MiG) suunnittelutoimistoista.
Kaupungin lähellä sijaitsee Gromovin instituutin Ramenskojen lentoasema, jossa on koelentotoimintaan liittyen Euroopan suurin kiitotie. Se on 5,4 kilometriä pitkä ja 120 metriä leveä.
Lentokentällä järjestetään joka toinen vuosi suuri kansainvälinen MAKS-ilmailunäytös.
Žukovski on myös Moskovan alueen yleisurheilun keskuksia, jossa avattiin vuonna 2005 "Meteor"-niminen stadion.
Paikkakunnalla sijaitsi aiemmin rautatieläisten "Otdyh"-niminen datša-asutus. Sen alueelle siirrettiin vuonna 1935 jo aiemmin Moskovassa perustettu Venäjän aerodynamiikan keskusinstituutti TsAGI. Vuonna 1938 taajama sai nimekseen "Stahanovo" neuvostoliiton kuuluimman iskutyöläisen kaivosmies Aleksei Stahanovin mukaan. Vuonna 1947 nimi muutettiin Žukovskiksi kuuluisan aerodynaamikon ja TsAGIn perustajan Nikolai Žukovskin mukaan.
Pohjantähti (elokuva)
Pohjantähti on vuonna 1973 julkaistu suomalainen elokuva. Elokuva on lyhennetty kokonaisuus Edvin Laineen kahdesta aiemmasta elokuvasta "Täällä Pohjantähden alla" (1968) ja "Akseli ja Elina" (1970). Elokuvat perustuvat Väinö Linnan romaanisarjaan "Täällä Pohjantähden alla".
Elokuvat yhdistävän leikkaustyön teki Suomeen edellisenä vuonna muuttanut unkarilainen elokuvaleikkaaja István Szintai. "Pohjantähti"-elokuvaan ei tehty uusia alkutekstejä, niinpä István Szintain nimeä ei mainita niissä lainkaan. Alkuperäisten elokuvien yhteispituus oli 321 minuuttia; "Pohjantähti"-elokuvan pituudeksi tuli 202 minuuttia.
Kriitikot suhtautuivat versioon yllättäen melko myönteisesti, ja sitä pidettiin selkeänä, toimivana ja puhuttelevana. Tiivistelmä oli suunniteltu kansainväliseen vientiin, eikä se ollut erityinen katsojamenestys. Televisiossa se esitettiin ensi kerran joulun alla 2012.
Erakkoampiaiset
Erakkoampiaiset (Eumeninae) on yhteiskunta-ampiaisten lisäksi toinen Suomessa esiintyvistä ampiaisryhmistä (alaheimoista). Suomessa erakkoampiaisia on tavattu 29 lajia, mikä on selvästi enemmän kuin niiden lähisukulaisia yhteiskunta-ampiaisia. Erakkoampiaiset eroavat niistä mm. pienemmän kokonsa sekä huomattavasti solakamman ruumiinrakenteensa perusteella . Erityisesti takaruumiin tyvi, eli ensimmäinen selkäkilpi, on erakkoampiaisilla huomattavasti kapeampi. Suomen lajit ovat kaikki mustia keltaisin kuvioin varustettuna. Eri erakkoampiaislajeja on yleensä melko vaikea erottaa toisistaan.
Toisin kuin yhteiskunta-ampiaiset, erakkoampiaiset elävät nimensä mukaisesti yksin. Naaras rakentaa jälkeläisilleen pesän puun koloon, kasvin varteen tai maahan, minkä jälkeen se saalistaa valmistamaansa pesään muiden hyönteisten toukkia jälkeläistensä ravinnoksi. Lopulta naaras sulkee pesän suuaukon, jolloin  erakkoampiaisen toukat jäävät pesän suojiin syömään niille kerättyä ravintoa. Toukat ovat pesässä seuraavaan kesään saakka, jolloin ne aikuistuvat ja kaivautuvat ulos pesästä. Useille lajeille, kuten pikkusorjoampiaiselle ("Symmorphus bifasciatus"), kelpaavat pesäpaikoiksi myös rakennusten seinien pienet rakoset, joten niitä tapaakin useimmiten istuskelemasta rakennusten seinillä. Moni erakkoampiaislaji pesii mielellään ihmisten rakentamiin hyönteishotelleihin. Samoilla paikoilla voi tavata myös erakkoampiaisten pesäloisia, jotka pyrkivät munimaan niiden pesiin. Pesäloisia on mm. kultapistiäisissä (Chrysididae).
Erakkoampiaisia saattaa ilmaantua sisätiloihin talvella polttopuiden mukana tai esimerkiksi ikkunan välissä olevasta pesästä.
Suomessa tavatut erakkoampiaislajit:
Täällä Pohjantähden alla (vuoden 2009 elokuva)
Täällä Pohjantähden alla on Timo Koivusalon ohjaama suomalainen draamaelokuva vuodelta 2009. Se perustuu Väinö Linnan "Täällä Pohjantähden alla" -romaanitrilogiaan. Elokuvan jatko-osa "Täällä Pohjantähden alla II" sai ensi-iltansa seuraavan vuoden syyskuussa.
Elokuvan kuvaukset alkoivat Villilän studioilla Nakkilassa keväällä 2008 ja ne kestivät vuoden loppuun asti. Kuvauksia tehtiin Villilän lisäksi myös muun muassa Tampereella, Tammelassa, Porissa, Ahlaisissa, Punkalaitumella, Niinisalossa ja Haapamäellä.
"Täällä Pohjantähden alla" -elokuvien tuotannossa olivat mukana Yle TV2, Suomen elokuvasäätiö sekä Walt Disney Studios Motion Pictures Finland, joka vastasi myös elokuvien teatterilevityksestä. Tuotannon yhteenlaskettu kokonaisbudjetti oli noin 4,8 miljoonaa euroa.
Elokuva oli ehdokkaana vuoden 2010 Jussi-gaalassa viidessä kategoriassa: paras elokuva, paras miessivuosa (Heikki Nousiainen ja Esko Roine), paras naissivuosa (Miia Selin) ja paras puvustus, muttei lopulta saavuttanut yhtään Jussia.Tv-Nytin viisi kriitikkoa antoi elokuvalle keskimäärin 2,2 tähteä.
Elokuvan saama kritiikki oli pääosin kuitenkin positiivista. Verkkolehti Uuden Suomen Mikko Piela sanoo Koivusalon kehittyneen ohjaajana ja tekevän varmakätistä, joskin yllätyksetöntä jälkeä. Hän kehuu myös näyttelijätyötä ja toteaa: ”Tähän kyläyhteisöön tekee mieli uskoa”. "Suomen Kuvalehden" Kalle Kinnunen sanoo uutta Pohjantähteä ensimmäiseksi Koivusalon elokuvaksi, jota katsoessa ei ole koko ajan vaivaantunut olo. Hän sanoo elokuvaa sujuvaksi toisinnoksi Edvin Laineen elokuvasta, mutta näkee Koivusalon heikkouksiksi vetämättömän kuvakerronnan ja näyttelijäohjauksen puutteen.
Täällä Pohjantähden alla II
Täällä Pohjantähden alla II on suomalainen elokuva, jonka ohjasi Timo Koivusalo Väinö Linnan "Täällä Pohjantähden alla" -romaanisarjan pohjalta. Elokuvan kuvaukset alkoivat Villilän studioilla Nakkilassa keväällä 2008. "Täällä Pohjantähden alla II" -elokuvan ensi-ilta oli 24. syyskuuta 2010 ja se on suoraa jatkoa vuonna 2009 ensi-iltaan tulleelle "Täällä Pohjantähden alla" -elokuvalle.
M/S Amber
M/S Amber () on kyproslaisen POL-FIN Shipping Company Limitedin omistukseen rekisteröity ro-ro-rahtialus. Aluksen rakentaminen on aloitettu vuonna 1992 Mačvanska Mitrovicassa, Serbiassa ja loppuun työt on saatettu norjalaisella Fosen Mekaniske Verksted -telakalla. Kuollutta painoa "Amberilla" on 5 400 tonnia ja jääluokitus on 1A Super eli se pystyy useimmissa jääolosuhteissa kulkemaan yksin. Alus on rekisteröity Norjan lipun alle ja sen kotisatama on Trondheim.
Amberin sisaraluksia ovat M/S Birka Shipper, M/S Birka Exporter, M/S Birka Transporter, M/S Aknoul ja M/S Ahtela.
Vuonna 1992 alus laskettiin vesille Serbiassa, josta se hinattiin Fosen Mekaniske Verksted -nimiselle telakalle Fevagiin, Norjaan, jossa alus rakennettiin valmiiksi. Vuonna 1993 alus luovutettiin puolalaisen Rederi A/S Amberin omistukseen, joka rekisteröi aluksen Norjan lipun alle. Kotisatamaksi tuli Trondheim. Aluksen isännöinti annettiin puolalaiselle Euroafrica Shipping Linesille. Samana vuonna POLFIN RoRo aloitti liikennöinnin aluksella Suomen ja Gdynian välillä.
Tammikuussa 1997 Amber siirtyi POLFIN Finncarriersin liikenteeseen, reitille Helsinki–Kotka–Gdynia–Szczecin. 15. helmikuuta 1998 alus aloitti liikenteen linjalla Helsinki–Travemünde–Århus. Jälleen syyskuussa 1998 reitti vaihtui: Turku–Travemünde–Hanko–Turku–Lyypekki. Tammikuun alussa 2003 Amber siirtyi reitille Lyypekki–Kaliningrad–Pietari.
25. heinäkuuta–6. elokuuta 2007 välisen ajan Amber oli kuivatelakalla. Myöhemmin vuonna 2007 alus siirtyi kyproslaisen POL-FIN Shipping Company Limitedin omistukseen.