hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
R. G. Kallia
Rauno Gustaf Ilmari Kallia (vuoteen 1906 Hallsten, 28. kesäkuuta 1901 Helsinki – 10. lokakuuta 1948 Helsinki) oli varatuomari, Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan taloudenhoitaja ja IKL:n kansanedustaja.
Kallian vanhemmat olivat filosofian maisteri, kansanedustaja Gustaf Onni Immanuel Hallsten ja kansanedustaja Ilmi Lovisa Bergroth. Hän pääsi ylioppilaaksi 1919 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1923 sekä suoritti ylemmän oikeustutkinnon ja lakitieteen kandidaatin tutkinnon 1927. Kallia sai varatuomarin arvon 1930. Hän suoritti myös suojeluskuntaupseerin tutkinnon 1922 ja oli myöhemmin Helsingin suojeluskuntapiirin sinisen rykmentin I pataljoonan komentajan apulainen ja komentaja.
Kallia toimi asianajajana 1927–1928, elintarvikelainsäädäntökomitean sihteerinä 1927–1932 ja Helsingin kaupungin lastenvalvojana 1929–1935. Hän oli Helsingin vt. III kaupunginviskaali 1934 ja korkeimman oikeuden ylimääräinen virkamies 1933–1937. Kallia oli päätoimittajana Suomen heimo -lehdessä 1928–1929 ja IKL:n Ajan Suunta -lehdessä 1935–1939. Yliopistomaailmassa Kallia työkenteli Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan taloudenhoitajana 1935–1948 sekä sotavuosien jälkeen opintolainasäätiön kamreerina 1945–1948 ja Helsingin yliopiston rikosoikeuden ylimääräisenä opettajana 1946–1947.
Kallia oli IKL:n kansanedustajana 1939–1944 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä ja oli kunnallispolitiikassa mukana Helsingin kaupunginvaltuuston ja kaupunginhallituksen jäsenenä. Hän oli naimisissa vuodesta 1928 Helvi Margareta Sakarin kanssa.
Kallian sisko oli naisjärjestöjen vaikuttaja Armi Hallstén-Kallia, joka toimi myös IKL:ssä.
Eldankajärvi
Eldankajärvi (oik. Joutanki tai Joutankijärvet) ovat kaksi pientä järveä, jotka sijaitsevat Uhtualla Karjalan tasavallassa Venäjällä. Järvet kuuluvat Vienan Kemijoen vesistöön ja laskevat Keski-Kuittijärveen. Eldanka-nimi on muodostunut alkuperäisen nimen venäjäksi translitteroidun muodon suomalaisena luentana. Järven läheisyydessä sijaitsevat kuuluisat Kiskis-kukkulat.
Järvi tuli tunnetuksi jatkosodan aikana Erkki Tiesmaan vuonna 1941 sanoittamasta laulusta ”Eldankajärven jää” (alun perin Alfred Markushin ”Ali Baba”). Neuvostoliiton hajottua sotaveteraanit ynnä muut ovat tehneet matkoja vanhoille taistelupaikoille. Pohjoisempi Joutankijärvi sijaitseekin hyvin saavutettavalla paikalla Uhtualta Vuonnisiin vievän tien välittömässä läheisyydessä Keski-Kuittijärven länsipään pohjoispuolella. Eteläisempi Joutankijärvi on tiestä noin neljä kilometriä sivussa.
Yrjö Schildt
Wolmar Yrjö Wilhelmi Schildt (31. heinäkuuta 1899 Jyväskylä – 5. helmikuuta 1961 Sysmä) oli tilanomistaja, majuri evp. sekä IKL:n ja myöhemmin Maalaisliiton kansanedustaja.
Schildtin vanhemmat olivat maanviljelysneuvos Jalo Aatos Wiini Wilhelm Schildt ja Dagmar Helmine Maria Alexandra Streng. Hän pääsi ylioppilaaksi 1919 ja suoritti kadettikoulun 1922 ja tykistön ampumakoulun 1924. Schildt oli Puolustusvoimain palveluksessa 1922–1928 ja oli sen jälkeen tilanomistajana Sysmässä kuolemaansa saakka. Hän oli myös Oy P.H. Bökmanin toimitusjohtajana.
Schildt oli IKL:n kansanedustajana 1933–1936 ja Maalaisliiton kansanedustajana 1939–1944 edustaen Mikkelin läänin vaalipiiriä. Hän oli naimisissa vuodesta 1926 Jenny Alice Väänäsen kanssa.
Pauli Tuorila
Paul (Pauli) Vihtori Tuorila (21. marraskuuta 1900 Tampere – 10. syyskuuta 1950 Helsinki) oli maanviljelyskemisti, professori ja IKL:n kansanedustaja.
Tuorilan vanhemmat olivat kauppias Viktor Tuorila ja Hilja Rosa Saari. Hän pääsi ylioppilaaksi 1918 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1922. Tuorila väitteli teknillisten tieteiden tohtoriksi Zürichissa 1926 (väitöskirja "Über die rasche und langsame Koagulation von polydispersen Systemen"). Hän suoritti vielä maatalous- ja metsätieteiden lisensiaatin ja tohtorin tutkinnot 1929 (väitöskirja vuodelta 1927 oli nimeltään "Über ortho- und perikinetische Koagulation"). Tuorila oli Maataloushallituksen kasvinviljelyskokeiden tarkastajana 1922–1923, Suomen suoviljelysyhdistysten kemistinä 1926–1930 ja Valtion maatalouskoelaitoksen professorina sekä maanviljelyskemian ja -fysiikan osastonhoitajana 1930–1950. Helsingin yliopistossa hän toimi maanviljelyskemian dosenttina 1930–1948 ja maanviljelyskemian ja -fysiikan vt. professorina 1939–1941 ja oli lisäksi Teknillisen korkeakoulun maaperäopin ylimääräisenä opettajana 1935–1950. Hän julkaisi tutkimuksia kolloidi- ja maanviljelyskemian eri osa-alueilta, kuten kalkkilannoituksesta.
Tuorila oli IKL:n kansanedustajana 1936–1939 edustaen Hämeen läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän oli myös valitsijamies vuosien 1937, 1940 ja 1943 presidentinvaaleissa. Tuorila oli jäsenenä Valtion tieteellisessä keskuslautakunnassa ja toimi Suomen maataloustieteellisen seuran ja Suomen suoviljelysyhdistyksen puheenjohtajana.
Tuorila oli naimisissa vuodesta 1927 Carin Ester Cadeniuksen kanssa.
Arvi Malmivaara
Arvi Einar Malmivaara (sukunimi vuoteen 1906 Malmberg, 23. toukokuuta 1885 Kiuruvesi – 30. elokuuta 1970 Seinäjoki) oli Ylistaron kirkkoherra, lääninrovasti ja IKL:n kansanedustaja.
Malmivaaran vanhemmat olivat kirkkoherra, kansanedustaja Wilhelm Malmberg (Malmivaara) ja Karin Rajander. Hän pääsi ylioppilaaksi 1906, valmistui filosofian kandidaatiksi 1909 ja suoritti teologisen erotutkinnon ja vihittiin papiksi 1916. Kenttäpappina 1918 valkoisten joukoissa. Pastoraalitutkinnon Malmivaara suoritti vuonna 1919.
Malmivaara oli Lapuan yhteiskoulun uskonnon ja piirustuksen opettajana 1909–1919, koulun johtajana 1913–1919 ja ylimääräisenä pappina Lapualla 1916–1919. Hän toimi Kuusankosken vt. kirkkoherrana 1919–1923, kirkkoherrana 1923–1928 ja Ylistaron kirkkoherrana 1928–1958. Lapuan rovastikunnan lääninrovastina Malmivaara oli 1939–1958.
Malmivaara oli IKL:n kansanedustajana 1935–1939 edustaen Vaasan läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän tuli eduskuntaan edustaja Martti Rantasen tilalle 2. syyskuuta 1935. Presidentin valitsijamiehenä Malmivaara toimi vuosien 1937, 1940 ja 1943 presidentinvaaleissa ja oli mukana kunnallispolitiikassa Ylistaron kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Malmivaara oli jäsenenä Lapuan liikkeen valtuuskunnassa ja hän oli myös kirkolliskokouksen jäsen.
Malmivaara on maalannut Valkealan Tuohikotin kirkon alttaritaulun "Jeesus Getsemanessa".
Malmivaara oli naimisissa vuosina 1909–1936 Ruusa Emilia Sarparannan kanssa. Jäätyään leskeksi hän meni naimisiin 1937 Agnes Charlotta Isakssonin kanssa.
Semjon Poltavski
Semjon Poltavski (, 8. helmikuuta 1981, Odessa) on venäläinen huippulentopalloilija. Poltavski pelaa tällä hetkellä Superliigassa, Moskovan Dynamon riveissä. Häntä pidetään yhtenä maailman parhaimmista hakkureista.
Semen Poltavski syntyi Odessassa vuonna 1981. Hän teki debyyttinsä seuratasolla Automobilist nimisessä joukkueessa. Poltavskin toinen seura hänen urallansa oli Baltika Saint Petersburg, jossa hän kehittyi hyvään tahtiin urallaan eteenpäin. Hänen nuoruusvuodet ovat kadehtittavia. Hän johdatti Venäjän nuorten maajoukkueen alle 19-vuotiaiden ja alle 21-vuotiaiden maailmanmestaruuteen olemalla joukkueen kapteeni. Hänet valittiin kyseisissä turnauksissa parhaimmaksi syöttäjäksi.
Kaudeksi 2002-2003 Poltavski siirtyi Italian A1-liigaan vuodeksi pelaamaan Acqua Paradiso Gabeca Montichiariin. Italia ei kuitenkaan ollut hänen mieleen ja hän palasi takaisin Superliigaan Dynamo Moskovan riveihin kaudeksi 2003-2004. Hän oli joukkueensa kanssa Venäjän Cup-finaalissa kausilla 2003, 2004 jääden toiseksi. Kausilla 2004 sekä 2005 hän oli Superliigassa hopealle. Kaudella 2006 hän kirkasti hopean värit voittamalla superliigan sekä Venäjän Cupin.
Poltavski nousi Venäjän miesten maajoukkueeseen ensimmäisen kerran vuonna 2002. Siitä lähtien hän on ollut joukkueessa korvaamaton pelaaja. Vuonna 2003 Poltavski otti uransa ensimmäisen arvokisamitalinsa aikuisissa EM-kisoissa, kun hän voitti pronssia. Vuoden 2005 EM-kisoissa Poltavski otti Venäjän maajoukkueen mukana EM-hopeaa. Venäjä oli häviöllä EM-välierää viidennessä erässä jo 12-7 Espanjaa vastaan. Joukkue kuitenkin nousi uskomattomasti otteluvoittoon 15-13 lukemin. Finaaliottelussa Venäjä kuitenkin hävisi Italialle tiukasti 3-2.
Kaudella 2006 Poltavski johdatti Venäjän maajoukkueen Lentopallon maailmanliigassa pronssille ja samalla seurajoukkueensa Venäjän Superliigan voittoon sekä Venäjän cup kultaan. Kaudella 2007 Venäjä eteni peräti Mmailmanliigan finaaliin asti, jossa se kohtasi Brasilian. Poltavski oli finaalissa selvästi Venäjän paras pelaaja paukuttamalla palloa hurjilla tehoilla. Se ei kuitenkaan riittänyt ihan Venäjälle, kun joukkue hävisi tiukasti 3-1. Poltavskille ja maajoukkueella oli suuret paineet kun se isännöi samana vuonna EM-kotikisoja Moskovassa. Poltavski komeili vielä koko Moskovan ja Venäjän kaduilla suurissa julisteissa kisamainoksissa. Venäjä piti ennakkosuosikin paineet hyvin kasassa aina finaalin asti, jossa joukkue hävisi yllättäen Espanjalle tiukkaakin tiukemmin 3-2. Poltavski valittiin kisoissa parhaimmaksi pelaajaksi sekä pistemieheksi.
Poltavsky valittiin vuoden 2007 Lentopallon Maailmancupissa parhaimmaksi syöttäjäksi sekä hakkuriksi.
Aistinsisältö
Aistinsisältö tai aistimussisältö (, monikossa "sense data", < , ”annettu”: ”aisteille annettu”) tarkoittaa sitä kuvaa todellisuudesta, minkä aistit antavat mielelle. Se on keskeinen käsite havaitsemisen filosofiassa.
Monet filosofit ovat katsoneet, että aistimuksen kaikkein välittömimpiä olioita ovat mielen oliot. Mielessä on siis kahdenlaisia asioita: "mielen olioita", jotka voivat edustaa mielen ulkopuolisia asioita, ja jotakin joka saa ne aikaan, kuten "havaintoakti" (Edmund Husserl) tai "sisäisen aistin" toiminta (René Descartes, Immanuel Kant)
Tämän näkemyksen mukaan kun esimerkiksi näen presidentin televisiossa, ensimmäinen asia jonka havaitsen on "kuva presidentistä mielessäni". Tämä kuva, aistinsisältö, edustaa televisiossa näkyvää liikkuvaa kuvaa, joka puolestaan edustaa presidenttiä itseään. Aistinsisältö edustaa siis presidenttiä minulle. Mielen sisäiset oliot edustavat siis fyysisiä ulkoisia (eli mielen ulkopuolisia) olioita.
Subjektiivisesta havaintokokemuksesta on mahdotonta olla varmoja, erotammeko jotakin mikä on olemassa itsenäisesti, vai jotakin mikä on vain harhaa. Voimme olla varmoja vain, että koemme aistinsisältöjä mielessämme. Tätä kutsutaan ”illuusion argumentiksi”.
Aristoteelisessa ja skolastisessa filosofiassa samanlaista käsitettä ("fantasma", mielikuva) käytettiin viittaamaan eräänlaiseen aineelliseen kuvaan tai painaumaan aistielimissä. Se ikään kuin siirtää tai välittää ulkoisia esineitä koskevan informaation aineellisista aisteista yleensä aineettomana pidettyyn ymmärrykseen. G. E. Moore ja Bertrand Russell ottivat käsitteen käyttöön nimeämään oletettuja aisteille välittömästi ja ilman tulkintaa annettuja, suoraan tiedettyjä asioita, kuten värejä, muotoja, jne.
Samantyyppisestä ajatuksesta on käytetty myös muita nimityksiä, kuten esimerkiksi "impressiot" (David Hume), "ideat" (George Berkeley), "sensibilia" (J. L. Austin), "kvalia" (C. I. Lewis) ja "aistittu sisällys" (engl. "sense content"; C. J. Ducasse, A. J. Ayer).
Aistinsisältöteorioita ovat kritisoineet erityisesti sellaiset filosofit kuin J. L. Austin ja Wilfrid Sellars.
Luettelo suomalaisista elokuvajulkaisuista
Tämä on luettelo Suomessa ilmestyneistä elokuviin liittyvistä lehdistä ja verkkojulkaisuista.
Arvio on summittainen näkemys sivuston vaikutuksesta.
One-Two-Go Airlines
One-Two-Go () on thaimaalainen halpalentoyhtiö, jonka omistaa Orient Thai Airlines. Yhtiön pääkonttori on Bangkokissa ja kotikenttänä toimii Don Muangin kansainvälinen lentoasema. Yhtiö aloitti toimintansa 3. joulukuuta 2003 ja lopetti heinäkuussa 2010.
One-Two-Go lentää pääasiassa Thaimaan sisäisiä lentoja, mutta sillä on reittilentoja myös Hongkongiin.Lento 269:n onnettomuuden jälkeen One-Two-Golla on kalustossaan kahdeksan lentokonetta.One-Two-Gon lentoa 269 kohtasi vakava onnettomuus 16. syyskuuta 2007 Phuketin kansainvälisellä lentoasemalla, kun yhtiön MD-82-tyyppinen kone epäonnistui laskussaan huonon sään vallitessa. Turmakone ajautui sivuun kiitotieltä, syttyi tuleen ja katkesi kahteen osaan. Koneessa oli 130 ihmistä, josta miehistöä seitsemän henkeä. Kuolleita oli 88 ja loukkaantuneita 42.
Hameln
Hameln on keskisuuri kaupunki Ala-Saksin osavaltiossa, luoteisessa Saksassa. Se sijaitsee lounaiseen Hannoverista ja toimii Hameln-Pyrmontin piirikunnan pääkaupunkina. Noin 59 000 asukkaan kaupunki tunnetaan ennen kaikkea sinne 1200-luvulla sijoittuvasta saksalaisesta kansansadusta "Hamelnin pillipiipari".
Varhaisin maininta Hamelnista kaupunkina on peräisin vuoden 1200 tienoilta. Vuodesta 1426 vuoteen 1572 kaupunki oli Hansaliiton jäsen. Uskonpuhdistus saapui kaupunkiin vuonna 1540. Kolmikymmenvuotisessa sodassa kaupungin lähistöllä käytiin taisteluita. Vuonna 1664 alkoi Hamelnin vaurauden kausi, kun siitä muodostui Braunschweig-Calenbergin herttuakunnan linnoitettu rajakaupunki. Vuonna 1867 kaupungista tuli osa Preussia.
Toisen maailmansodan jälkeen Hamelnissa sijaitsi brittiläisten miehitysjoukkojen hallinnoima vankila. Vankilassa hirtettiin yli 200 ihmistä, muun muassa Irma Grese ja Josef Kramer.
Hon’inbō Sansa
Hon’inbō Sansa (, 1559 – 13. kesäkuuta 1623) oli yksi vahvimmista gon pelaajasta Edo-kauden Japanissa ja Hon’inbō-koulukunnan perustaja. Hän oli buddhalainen munkki ja käytti nimeä Nikkai. Nikkai opetti gota kaikille kolmelle feodaalisen Japanin yhdistäjälle; Oda Nobunagalle, Toyotomi Hideyoshille ja Tokugawa Ieyasulle. Nikkai vaihtoi nimensä Hon’inbō Sansaksi, kun Ieyasu nimitti hänet Godokoron virkaan johtamaan valtion go-virastoa.
Kaija Pohjola
Kaija Pohjola (o.s. Keinänen, s. 26. syyskuuta 1951 Kuopio) on suomalainen laulaja.
Hän osallistui vuonna 1969 Intro-lehden Tähtijahti-kilpailuun ja pääsi sitä kautta levyttämään kappaleen "Dong Hoin tyttö", joka päätyi kokoelmalle "Tähtijahti 69". Vuonna 1991 Pohjola voitti Seinäjoen tangomarkkinoilla Tangokuningattaren tittelin. Hänen ensimmäinen albuminsa "Kultaa kuutamo loi" myi kultaa vuonna 1992.
2000-luvulla Pohjola esiintyi muun muassa Nalle Lehtosen Tulinen Trumpetti -yhtyeen solistina.
Pohjola oli naimisissa Seppo Pohjolan kanssa yli kolmekymmentä vuotta tämän kuolemaan, vuonna 2007 saakka. Kaija Pohjola on ollut vuodesta 2014 lähtien kihloissa Matti Vartialan kanssa. Pohjolalla on kaksi aikuista lasta.
Jari Gröhn
Jari Gröhn (s. 8. syyskuuta 1984 Rovaniemi) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kolmosessa pelaavaa Rollon Poikia. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Gröhn on Rovaniemen Palloseuran kasvatti ja hän debytoi seuran edustusjoukkueessa kaudella 2002. Varsinaisen läpimurtonsa Gröhn teki 2006, sillä hän oli sivussa vain kolmesta ottelusta koko kaudella. Kaudella 2007 Gröhn oli loukkaantuneena ja pääsi kentälle vain neljässä alkukauden ottelussa. Kauden jälkeen RoPS ei jatkanut enää hänen sopimustaan ja Gröhn siirtyi FC Santa Clausiin. Siellä hän pelasi neljä kautta ennen kuin sai jälleen sopimuksen kasvattajaseuraansa 2012.
David Cross
David Cross (s. 4. huhtikuuta 1964) on yhdysvaltalainen näyttelijä, koomikko ja käsikirjoittaja. Hän sai vuonna 1993 Emmy-palkinnon "The Ben Stiller Show'sta".
Cross syntyi Atlantassa, Georgiassa, ja opiskeli Northside High School of the Performing Artsissa. Hän jätti Emerson Collegen kesken Massachusettsissa. Käsikirjoittamisen lisäksi hän esiintyi Ben Stiller Show'ssa ajoittain myös henkilökohtaisesti. Vuosina 1995–1998 hän oli "Mr. Show'n" vakituinen tähti. Hänen vitsinsä sisältävät usein poliittista satiiria.
Cross on tähän mennessä julkaissut stand up -materiaaliaan myös kahdella menestyneellä Sub Popin CD-levyllä, "Shut Up You Fucking Baby!:lla" (2002) ja "It's Not Funnylla" (2004). Hän esitti professorin alaraajahalvaantunutta avustaja Dwight Hartmania kauhuelokuvaparodiassa "Scary Movie 2" (2001).
Crossilla on ollut useita rooleja elokuvissa, televisiossa ja eri esittäjien musiikkivideoilla, mutta myös videopelien äänenä. Hän on taustaltaan juutalainen, mutta uskonnolliselta kannaltaan ateisti, ja hän on julkisesti osoittanut inhonsa Creed-, Evanescence-, P.O.D.- ja Staind-yhtyeitä kohtaan. Hän on esiintynyt Beastie Boysin konserttielokuvassa "Awesome; I Fuckin' Shot That!" (2006).
Theatrum Chemicum Britannicum
Theatrum Chemicum Britannicum on brittiläisen alkemisti Elias Ashmolen vuonna 1652 julkaisema alkemistinen teos. Teoksessa tiivistetään sen hetkinen alkemistinen tieto. Teoksessa on noin 500 englanniksi kirjoitettua sivua.
Chileshe Chibwe
Chileshe Chibwe (s. 13. toukokuuta 1985) on sambialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä/hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Seuratasolla hän edusti viimeksi Rovaniemen Palloseuraa. Chibwe tuli Rovaniemelle kaudeksi 2007 Sambiasta Chanda Mwaban, Stephen Kundan ja Derik Sailetin kanssa. Hän sai nopeasti nelivuotisen sopimuksen ja oli RoPS:n paras maalintekijä harjoitusotteluissa. Vaikka Chibwe onkin hyökkääjä, niin hän pystyy pelaamaan myös keskikentän laidalla ja laiturina. Hän on pelannut aiemmin kotimaansa Nkana-joukkueessa Sambian liigassa ja esiintynyt myös Sambian alle 23-vuotiaiden maajoukkueessa.
Chibwe teki Veikkausliiga-debyyttinsä Rovaniemen Palloseurassa kaudella 2008. Kauden päätyttyä hän oli RoPSin paras maalintekijä viidellä Veikkausliiga-maalillaan.
15. marraskuuta 2008 Chibwe teki uuden jatkosopimuksen Rovaniemen Palloseuran kanssa, joka kestää kauden 2012 loppuun. Chibwe on potenut syksystä 2008 asti polvivammaa, mutta hän teki paluun kentille kevään 2009 Liigacupissa.
Chibwe ja kahdeksan muuta pelaajaa sai potkut Rovaniemen Palloseurasta keväällä 2011 vedonlyöntiskandaalin vuoksi.
Arvostelma
Arvostelma (, ) tarkoittaa filosofiassa mielen aktia, jossa jostakin väitetään jotakin, tai tällaisen aktin sisältöä.
Aristoteleen logiikassa arvostelma oli subjektin (se josta väitetään) ja predikaatin (se mitä väitetään) yhdistelmä, joka kuvasi, että jokin on tai ei ole ominaista jollekin. Arvostelma sijoittui syllogismissa joko premissiksi tai johtopäätökseksi.
Viimeistään Immanuel Kantista lähtien arvostelmat on voitu jakaa toisaalta analyyttisiin ja synteettisiin arvostelmiin, ja toisaalta apriorisiin ja aposteriorisiin arvostelmiin. Arvostelma on apriorinen silloin, kun sen totuus voidaan tietää pelkästään kokemuksesta riippumatta, ja muutoin aposteriorinen. Arvostelma on analyyttinen silloin, kun sen totuus tai epätotuus määräytyy pelkästään siinä olevien käsitteiden välisten suhteiden perusteella, ja synteettinen silloin, kun tämän lisäksi tarvitaan viittausta havaintokokemukseen.
Gerard Gallant
Gerard "Turk" Gallant (s. 2. syyskuuta 1963, Summerside, Prinssi Edwardin saari, Kanada) on kanadalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen NHL-pelaaja.
Gallant varattiin Detroit Red Wingsiin NHL:n vuoden 1981 varaustilaisuudessa kuudennella kierroksella, kaikkiaan sijalta 107. Vasemman laitahyökkääjän paikalla hän teki NHL-urallaan 211 maalia 615 ottelussa Red Wingsille ja Tampa Bay Lightningille. Playoffeissa hän teki 18 osumaa.
Pelaajauransa jälkeen Gallant toiminut valmentajana. Hänestä tuli Columbus Blue Jacketsin päävalmentaja kauden aikana. Hänet erotettiin marraskuussa 2006. Vuonna 2014 Gallant valittiin Florida Panthersin päävalmentajaksi. Panthers voitti hänen valmennuksessaan divisioonansa mestaruuden kaudella ja Gallant oli ehdolla vuoden valmentajan palkinnon, Jack Adams Awardin, saajaksi. Hänet kuitenkin irtisanottiin seuraavan kauden alkupuolella, marraskuussa 2016. Pääsyyksi joukkueen johto kertoi erimielisyydet joukkueen pelitavasta.
Huhtikuussa 2017 Gallant nimitettiin Vegas Golden Knightsien ensimmäiseksi päävalmentajaksi.
Promsvjazbank
Promsvjazbank () on venäläinen vuonna 1995 perustettu pankki. Sen pääkonttori on Moskovassa.
Pankin pääomistajat ovat Ananjevin veljekset Dmitri ja Aleksei Ananjev. Saksalainen Commerzbank Auslandsbanken Holding AG omisti yhtiöstä 15 %, mutta myi osuutensa Ananjeveille 2012.
Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki osti 12% pankin osakkeista 2010.
Dmitri Ananjev
Dmitri Ananjev on venäläinen miljardööri. Hän omistaa isoveljensä Aleksei Ananjevin kanssa suurimman osuuden Promsvjazbankista. Hänen omaisuutensa arvo on Forbesin arvion mukaan noin 1,7 miljardia Yhdysvaltain dollaria.
Ananjev lähti liike-elämään veljensä kannustamana. He aloittivat tietokoneiden tuonnilla Venäjälle, perustivat pankin ja ovat olleet aktiivisia kiinteistö- ja media-alalla (mm. Argumenty i fakty -lehti). Kerättyään miljardiomaisuuden he päättivät kouluttautua ja suorittivat liiketaloustieteen yliopistotutkinnon Chicagon yliopistossa 2005. Dmitri Ananjev nimitettiin Venäjän parlamentin ylähuoneeseen liittoneuvostoon Jamalin Nenetsiasta.
Lampetti
Lampetti on seinään kiinnitettävä valaisin, alun perin kynttilän pitimeksi keksitty mutta nykyisin on myös sähkölamppua käyttäviä lampetteja. Lampetissa on alusta, johon kynttilä kiinnitetään, sekä tausta, joka sekä suojaa seinämateriaalia että usein myös toimii heijastimena ja siten lisää valotehoa huoneessa.
Lampetteja käytetään erityisesti kokovartalopeilin vieressä, koska sivulta tuleva valo auttaa peilikuvan tarkastelussa.
Aleksei Ananjev
Aleksei Ananjev on venäläinen miljardööri. Hän omistaa veljensä Dmitri Anajevin kanssa suurimman osuuden Promsvjazbankista. Hänen omaisuutensa arvo on Forbesin arvion mukaan noin 1,7 miljardia Yhdysvaltain dollaria.
Ananjevin veljekset aloittivat tietokoneiden tuonnilla Venäjälle, perustivat pankin ja ovat olleet aktiivisia kiinteistö- ja media-alalla (mm. Argumenty i fakty -lehti). Kerättyään miljardiomaisuuden he päättivät kouluttautua ja suorittivat liiketaloustieteen yliopistotutkinnon Chicagon yliopistossa 2005. Aleksei Ananjev johtaa liiketoimien tietotekniikka- ja strategiapuolta. Veljensä tavoin hän on hyvin uskonnollinen ja avustaa vapaa-aikanaan Moskovan Pyhän kolminaisuuden kirkossa. Molemmat veljeksistä ovat naimisissa.
Manuel Beltrán
Manuel Beltrán Martinez (s. 28. toukokuuta 1971 Jaén) on espanjalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 1995−2008. Hän sijoittui suurissa ympäriajoissa useita kertoja 15 parhaan joukkoon, vaikka toimikin etenkin Ranskan ympäriajossa vuoriosuuksilla tallinsa kapteenien, kuten Lance Armstrongin, apuajajana.
Beltrán antoi vuoden 2008 Ranskan ympäriajon ensimmäisen etapin jälkeen EPOa sisältäneen dopingnäytteen. Poliisi kuulusteli Beltránia kahden tunnin ajan ja tutki tämän hotellihuoneen, mutta ei löytänyt kiellettyjä aineita. Myös b-näyte osoittautui positiiviseksi.
Ranskan senaatti kertoi 2013 Beltránin olleen yksi ajajista, joiden dopingnäytteistä oli vuoden 1998 Ranskan ympäriajossa löytynyt vähäisiä määrää EPO-hormonia Ranskan antidopingjärjestön 2004 tekemissä uusintatesteissä. Hänelle, kuten muillekaan ajajille, ei aiheutunut sanktioita asian johdosta.
Luettelo hakukoneista
Tällä sivulla luetellaan hakukoneita.
Orlochlessin torni
Orlochlessin torni oli Särkänniemen elämyspuistossa toimiva laite, "dark ride", jonka tarkoitus ei ole perinteisten kummitusjunien tapaan pelotella vierailijoita. Kohteen suunnittelusta vastasi mielikuvittaja Kenneth Sundberg. Kohteessa oli otettu huomioon pienetkin lapset, joten kovin pelottavia elementtejä torni ei sisältänyt. Tornia muutettiin vuosien aikana tarkoituksellisesti synkempään suuntaan.
Orlochlessin tornin kehyskertomuksena toimi tarina vampyyrisuvun "mustasta lampaasta", kiltistä Kreisi Drakkiksesta, jota hänen setänsä Orlochless ei voi sietää. Setä on onnistunut vangitsemaan Drakkiksen syvälle tornin uumeniin, ja Drakkiksen lapset, PikkuHirviöt, päättävät pelastaa isänsä sieltä.
Orlochlessin torni (vuosinna 2000-2011) toteutettiin jo valmiina olleeseen Kummituslinnan rakennukseen. Rakennukselle oli tuolloin jo kertynyt 22 käyttövuotta. Kummituslinna tuli tiensä päähän kauden 1999 jälkeen, ja Ari Backmanin huonokuntoinen linnakulissi piti osittain riisua alas. Kummituslinna ehti toimia 15 kesää. Koko rakennus tuli tiensä päähän ja purettiin nopeasti kesäkauden loputtua vuonna 2011.
Orlochlessin tornin ja koko vanhan Ipanaarion paikalle tuli kesällä 2012 maailman ensimmäinen Angry Birds Land.
Hardcore Superstar
Hardcore Superstar on ruotsalainen hard rockia ja glam metalia soittava yhtye. Se perustettiin vuonna 1997 Göteborgissa. Alkuperäiseen kokoonpanoon kuuluivat laulaja Jocke Berg, kitaristi Silver Silver, basisti Martin Sandvik ja rumpali Magnus "Andreasson. Yhtyeen tyylissä sekä musiikissa on vaikutteita 80-luvun "tukkabändeistä" kuten Aerosmithista, Hanoi Rocksista, Mötley Crüesta ja Guns N' Rosesista.
Yhtye julkaisi esikoisalbuminsa "It's Only Rock 'n' Roll vuonna 1998. Tuorein albumi, HCSS julkaistiin vuonna 2015."
Paul Henreid
Paul Georg Julius Hernried Freiherr von Wassel-Waldingau (10. tammikuuta 1908 Trieste, Itävalta-Unkari (nyk. Italia) – 29. maaliskuuta 1992 Santa Monica, Kalifornia), tunnettu ammattinimellään Paul Henreid, oli itävaltalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja.
Hän aloitti uransa Wienin teattereissa. Hänen elokuvauransa alkoi 1930-luvun alun saksalaisissa elokuvissa. Vuonna 1935 hän kuitenkin muutti Itävallasta Britanniaan. Sodan alettua hän oli joutua pidätetyksi vihollismaan kansalaisena, mutta onnistui näyttelijäystävänsä avulla välttämään sen. Hän teki debyyttinsä Hollywoodissa pienessä roolissa elokuvassa "Hyvästi, Mr. Chips" (Goodbye, Mr. Chips, 1939). Kolme vuotta myöhemmin ilmestyivät hänen kaksi kuuluisinta roolisuoritustaan: miespääosa elokuvassa "Uusien tähtien alla" ("Now, Voyager"), jossa hänen vastanäyttelijänään oli Bette Davis, sekä Victor Laszlon rooli elokuvassa "Casablanca", jossa vastanäyttelijöinä olivat Humphrey Bogart ja Ingrid Bergman. Tämän jälkeen hän ohjasi runsaasti niin elokuvia kuin televisiotuotantojakin. Hän on saanut urastaan kaksi tähteä Hollywood Walk of Famelle, toisen elokuvista ja toisen televisiosta.
Paul Henreidista tuli Yhdysvaltain kansalainen vuonna 1946. Hän oli naimisissa Elizabeth Gluckin kanssa vuodesta 1936 aina kuolemaansa saakka. Pariskunnalla oli kaksi lasta. Hän kuoli keuhkokuumeeseen 87-vuotiaana.
Luettelo Boycottin kappaleista
Tämä on luettelo Boycott -yhtyeen levyttämistä kappaleista aakkosjärjestyksessä.
Dečanin luostari
Dečanin luostari on suuri ortodoksinen luostari Kosovossa, 12 km Pećin kaupungista etelään. Sen katedraali on Balkanin suurin keskiaikainen kirkkorakennus, ja siellä on parhaiten säilynyt Bysantin freskoja.
Luostari on rakennettu vuosien 1327 ja 1335 välillä ja se on omistettu Kristuksen ylösnousemukselle. Nykyisin luostarin veljestöön kuuluu kolmekymmentä jäsentä.
Luostari on UNESCOn maailmanperintökohde vuodesta 2004.
David Warner
David Warner (s. 29. heinäkuuta 1941 Manchester) on englantilainen Emmy-palkittu näyttelijä.
Näyttelijänuransa Warner aloitti teatterissa vuonna 1962 William Shakespearen komediassa Juhannusyön uni. Teatterissa hän esiintyi aina vuoteen 1972 asti. Myös televisiossa Warner esiintyi ensi kerran 1960-luvulla ja teki aluksi pieniä rooleja elokuvissa, kuten "Tom Jones – hulivilihurmuri" (1963) ja "Puhelu vainajalle" (1966). Ensimmäisen pääroolinsa Warner sai elokuvassa "Morgan – toivoton tapaus" vuonna 1966. Vuonna 1977 Warner näytteli kapteeni Kieselin roolia Sam Peckinpahin ainoassa sotaelokuvassa, "Rautaristi". Myöhemmin 1970-luvulta lähtien hän tuli tunnetuksi erityisesti näyteltyään usein konnarooleja elokuvissa, kuten "39 askelta" (1978), "Aikakone eli mitä Jack Viiltäjälle kuuluu tänään" (1979) ja "Aikavarkaat" (1981). Warner on näytellyt lisäksi Titanic-elokuvissa "S.O.S. Titanic" (1978) ja "Titanic" (1997).
Ääninäyttelijä Warner aloitti 1960-luvulla tekemällä aluksi sivuääniä elokuviin. Myös vuonna 1982 hän näytteli elokuvassa "Tron" sekä Ed Dillingheriä että komentaja Sarkia ja oli myös MCP:n äänenä. 1990-luvulla Warner alkoikin tehdä useammin äänirooleja, joista merkittävin oli Rã’s al Ghul "Batman"-animaatiosarjassa; tästä roolisuorituksesta hän sai Annie-ehdokkuuden Teräsmiehen animaatiosarjassa. Warner oli myös "Bittipää"-animaation pääkonnan The Loben äänenä vuosina 1995–1996. Hän antoi äänensä vuonna 1999 julkaistulle "Descent 3":n konnalle, PTMC:n johtajalle Samuel Dravisille.
Semanttiset roolit
Semanttisilla rooleilla tarkoitetaan sanan asemaa lauseessa.
Semanttisten roolien tutkimus sai alkunsa antiikin aikana, kun ensimmäisenä Aristoteles jakoi lauseen sanoja sen mukaan, millainen tehtävä niillä oli lauseen merkityksen kannalta. Pian jakoa täsmennettiin ja ajatus sanaluokista ja lauseenjäsenistä kehittyi. Huolimatta alun alkuisesta ensisijaisuudestaan nykyään semanttisten roolien tutkimus ja etenkin opetus peruskouluissa on jäänyt sivummalle, lauseenjäsenten varjoon, ehkä siksikin, että merkitys ylipäätään on vaikeasti tutkittava kielitieteen ala ja sen asema tieteenä on moneen otteeseen kyseenalaistettu tutkittavan aiheen abstraktiuden vuoksi.
Erona syntaktisiin rooleihin, perinteisiin lauseenjäseniin, semantiikka tarkastelee lauseen osia merkityksen kannalta suhteessa muuhun lauseeseen. Toisin sanottuna semanttisten roolien jako tarkoittaa siis sitä, että lausetta jaettaessa osiin, sanoja ei jaeta luokkiin muodon tai taivutuksen vaan merkityksen perusteella. Tällöin semanttiselta kannalta ei ole merkitystä, onko psykologiseksi subjektiksi, teemaksi, nimetty lauseen osa lauseenjäsenien kannalta subjekti vai ei. Kyseessä on siis perinteiselle lauseenjäsennykselle vaihtoehtoinen lähestymistapa.
Nominien semanttisia rooleja jaetaan yleensä ainakin 11.
- "Nainen" istui.
- "Villelle" kävi huonosti.
- "Mies" sai pysäköintisakot.
- "Piha" aurattiin lumesta.
- Pojasta kasvoi "mies".
- "Minulta" unohtui passi kotiin.
- Karhu käveli" metsässä."
- "Yöllä" valaisee kuu.
- Poika saapui "teitse".
- Saavuimme "kotiin".
- Minna kirjoitti "tietokoneella".
Fanny Cerrito
Fanny Cerrito, koko nimeltään Francesca Teresa Giuseppa Raffaela Cerrito (11. toukokuuta 1817, Napoli – 6. toukokuuta 1909, Pariisi), oli italialainen balettitanssija. Hän syntyi Napolissa ja sai opetusta Carlo Blasisilta.
Myöhemmin Cerrito opiskeli Jules Perrot'n ja Arthur Saint-Léonin johdolla, joista jälkimmäisen kanssa hän oli naimisissa vuosina 1845–1851. Hänellä oli huomattavia rooleja muiden muassa Cesare Pugnin säveltämien balettien "Ondine" (1843) ja "Pas de Quatre" (1845) kantaesityksissä. Molempiin koreografian oli luonut Jules Perrot.
Cerriton debyytti tapahtui Teatro San Carlossa vuonna 1832. Hän oli vuosina 1838–1840 La Scalan "prima ballerina" ja saavutti piakkoin menestystä kansainvälisellä urallaan. Elinaikanaan Cerrito oli yhtä maineikas kuin Marie Taglioni ja hänen suuri kilpailijansa Fanny Elssler.
Cerrito yritti jatkaa uraansa Pietarissa, Venäjällä, mutta palasi jo vuonna 1857 Englantiin, jossa hän piti jäähyväisesiintymisensä. Hänellä oli vuonna 1853 syntynyt avioliiton ulkopuolinen tytär Mathilde. Hän vietti myöhemmät vuotensa poissa julkisuudesta ja kuoli toukokuussa 1909 viisi päivää ennen kuin olisi täyttänyt 92 vuotta.
Pohjois-Korean naisten jalkapallomaajoukkue
Pohjois-Korean naisten jalkapallomaajoukkue edustaa Pohjois-Koreaa naisten jalkapallon kansainvälisissä otteluissa.
Pekingin 2008 olympialaisissa Pohjois-Korea voitti alkulohkossaan Nigerian 1–0 sekä hävisi Brasilialle 1–2 ja Saksalle 0–1. Lohkoissaan kolmanneksi sijoittuneiden keskinäisessä vertailussa Pohjois-Korea oli heikoin eikä siten selviytynyt puolivälieriin.
Pohjois-Korean naismaajoukkue on osallistunut neljiin MM-kisoihin. Vuosien 1999, 2003 ja 2011 MM-kisoissa sen pelit päättyivät alkulohkon jälkeen. Vuoden 1999 kisoissa se hävisi Nigerialle 1–2, voitti Tanskan 3–1 ja hävisi Yhdysvalloille 0–3. Vuoden 2003 MM-kisoissa se voitti Nigerian 3–0, mutta hävisi Ruotsille 0–1 ja Yhdysvalloille 0–3.
Vuoden 2007 MM-kisoissa Kiinassa Pohjois-Korea pelasi alkulohkossaan Yhdysvaltojen kanssa tasapelin 2–2, voitti Nigerian 2–0 ja hävisi Ruotsille 1–2 ja selviytyi puolivälieriin Ruotsia paremman maalieronsa ansiosta. Puolivälierissä se hävisi Saksalle 0–3. Kim Kwang Minin valmentaman, kisojen pienikokoisimman joukkueen maalintekijät olivat Kil Son Hui, Kim Yong Ae, Kim Kyong Hwa, joukkueen kapteeni Ri Kum Suk ja Ri Un Suk.
Vuoden 2011 MM-kisoissa Saksassa Pohjois-Korea hävisi Yhdysvalloille 0–2 ja Ruotsille 0–1 sekä pelasi Kolumbian kanssa maalittoman tasapelin eikä selviytynyt alkulohkosta jatkoon.
Aasian mestaruuden Pohjois-Korea on voittanut kolmesti, vuosina 2001, 2003 ja 2008.
Marie Taglioni
Marie Taglioni (23. huhtikuuta 1804 – 24. huhtikuuta 1884) oli italialainen ballerina ja länsimaisen tanssin historian keskeisiä hahmoja.
Taglioni oli puoliksi ruotsalainen ja syntyi Tukholmassa. Hän tuli tunnetuksi isänsä Filippo Taglionin koreografiaan tehdyn baletin "La Sylphide" tulkinnalla jo vuonna 1832. Hän pääsi esiintymään muun muassa Her Majesty's Theatreen Lontoossa sekä Théâtre de l'Académie Royale de Musiqueen Pariisissa.
Myöhemmin Taglioni sai merkittävän sopimuksen Mariinski-baletilta Venäjältä. Hän vetäytyi lavalta vuonna 1847, mutta toimi myöhemmälläkin urallaan mm. tanssinopettajana. Hänen ainoaksi koreografiseksi työkseen jäi "Le Papillon" (1861), jonka kantaesitystä oli tähdittämässä hänen oppilaansa Emma Livry.
Taglioni kuoli Marseillessa 80-vuotiaana. Johann Strauss nuorempi sävelsi hänen kunniakseen "Marie Taglionin polkan", op. 173.
Polysemia
Polysemia (, "poly-", "monta" ja σῆμα, "sêma", "merkki") tarkoittaa merkin (esimerkiksi sanan) monimerkityksellisyyttä. Se erotetaan yleensä homonymiasta, jossa sanan eri merkitykset ovat toisistaan selvästi erillisiä. 
Ero polysemian ja homonymian välillä on sumea, sillä homonyymiset merkitykset voivat erkaantua sanan semanttisesta kentästä semanttisen siirtymän kautta.
Filippo Taglioni
Filippo Taglioni (5. marraskuuta 1777 Milano – 11. helmikuuta 1871 Como) oli italialainen tanssija ja koreografi. Hänen tunnetuin työnsä on baletti "La Sylphide".
Taglioni syntyi Milanossa, debytoi 17-vuotiaana Pisassa ja pääsi 22-vuotiaana Pariisin oopperan tanssijaksi. Tämän jälkeen hän lähti työn perässä Tukholmaan, jossa hän nai ruotsalaisen Sophie Karstenin. He saivat kaksi lasta, joista toinen, Marie Taglioni, on jäänyt historiaan suurena ballerinana. Myös parin poika Paul oli tanssija.
Vuonna 1832 sai kantaesityksensä alkuperäinen "La Sylphide", jossa esiintyminen oli merkittävä virstanpylväs tytär Marien uralla. Taglioni eli 93-vuotiaaksi.
Malaijinkonnamonni
Malaijinkonnamonni ("Encheloclarias curtisoma") on äärimmäisen uhanalainen kalalaji. Sitä on tavattu vain Malesian Selangorissa, metsäisen turvesuon läpi virtaavassa kolme metriä leveässä ja puoli metriä syvässä ojassa.
Malaijinkonnamonni kasvaa noin 8,2 cm pitkäksi. Sen vartalo on muodoltaan käärmemäinen, tiilenpunainen. Evät ovat läpikuultavan harmahtavat, viikset huomiota herättävän valkoiset.
Ghanan naisten jalkapallomaajoukkue
Ghanan naisten jalkapallomaajoukkue edustaa Ghanaa naisten jalkapallon kansainvälisissä otteluissa. Naisten FIFA-rankingissa se on vuonna 2017 sijalla 45.
Ghanan naismaajoukkue on osallistunut MM-kisoihin kolmasti. Joka kerta sen pelit päättyivät alkulohkon jälkeen. Vuoden 1999 kisoissa se pelasi Australian kanssa tasapelin 1–1 ja hävisi Kiinalle 0–7 ja Ruotsille 0–2. Vuoden 2003 MM-kisoissa se hävisi Kiinalle 0–1 ja Venäjälle 0–3 mutta voitti Australian 2–1 kapteeninsa Alberta Sackeyn maaleilla.
Vuoden 2007 MM-kisoissa Kiinassa Ghana hävisi Australialle 1–4, Kanadalle 0–4 ja Norjalle 2–7 ja jäi alkulohkossaan viimeiseksi. Joukkuetta valmensi Ghanan miesten maajoukkueen kapteenina pelannut ja sitä valmentanutkin Isaac Paha. Joukkueen maalintekijät olivat Anita Amankwa, Florence Okoe ja kapteenina toiminut Adjoa Bayor.
Afrikan mestaruuskilpailuissa Ghana sijoittui toiseksi vuosina 1998, 2002 ja 2006 sekä kolmanneksi 2000 ja 2004.
Pesäkortti
Pesäkortti on Luonnontieteellisen keskusmuseon Eläinmuseon lintujen pesinnän tutkimiseen ja seurantaan kehitetty kortti.
Suomen Tiedeseura aloitti pesäkorttitutkimuksen vuonna 1953 professori Lars von Haartmanin aloitteesta. Esimerkkinä oli Ison-Britannian The British Trust for Ornithology (BTO) järjestön vastaava pesäkorttitutkimus (The Nest Record Scheme). Alkuvuosina von Haartman säilytti ja hoiti korttiarkistoa kotonaan tai työpaikallaan, ja hän myös laati tieteellisiä artikkeleita arkiston aineistosta. Myöhemmin Eläinmuseo otti pesäkorttiarkiston kokoelmiinsa.
Täytettyjä pesäkortteja on noin 200 000 ja edustettuna on 230 lintulajia (2000-luvun alku). Yhteensä korteille on tallennettu pesäkäyntejä yli puoli miljoonaa. Kortti on tukevaa kartonkia ja kooltaan nykyisin A5. Varhaisemmat kortit olivat A6-kokoa. Pesäkortteja voivat täyttää sekä lintuharrastajat että -tutkijat. Edellytyksenä on, että tunnistaa varmuudella lintulajin, eikä häiritse tarpeettomasti linnun pesintää.
Emma Livry
Emma Livry (24. syyskuuta 1842 – 26. heinäkuuta 1863) oli romantiikan ajan ranskalainen balettitanssija. Hän opiskeli Marie Taglionin johdolla.
Livry teki 16-vuotiaana debyyttinsä Théâtre de l'Académie Royale de Musiquessa roolilla baletissa "La Sylphide". Marie Taglioni teki oppilastaan varten koreografian Jacques Offenbachin balettiin "Le Papillon", joka sai kantaesityksensä Pariisissa 26. marraskuuta 1861.
Livry sai marraskuussa 1862 vakavat palovammat Auberin oopperan "La muette de Portici" harjoituksissa. Hän ei toipunut koskaan, vaan kuoli noin kahdeksan kuukautta myöhemmin ja tuli haudatuksi Cimetière de Montmartreen. Hän oli menehtyessään vain 20 vuoden ikäinen.
Bob Hund
Bob Hund on ruotsalainen indie rock -yhtye. Yhtye on esiintynyt Suomessa muun muassa Ruisrockissa. Bob Hundilla on levytyssopimus Oakfield Avenue Musicin kanssa, joka on EMI:n omistuksessa.
Cesare Pugni
Cesare Pugni (; 31. toukokuuta 1802 Genova – 26. tammikuuta 1870 Pietari) oli italialainen säveltäjä. Hän tuli tunnetuksi varsinkin baleteistaan, joista voidaan mainita "Ondine" (1843), "La Esmeralda" (1844), "Pas de Quatre" (1845) ja "La Fille du Pharaon" (1862).
Pugni työskenteli uransa aikana mm. Milanossa, Pariisissa, Lontoossa ja Pietarissa. Yli 300 baletin lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu sinfonioita, kamarimusiikkia, oopperoita, kantaatteja ja messuja.
Pugnin balettien kantaesityksissä oli tanssimassa ajan kuuluisimpia tähtiä, kuten Marie Taglioni ja Fanny Cerrito. Säveltäjä kuoli Venäjällä 67-vuotiaana.
Marsut
Marsut ("Caviidae") on jyrsijöihin kuuluva heimo, johon kuuluu kuusi sukua ja 18 lajia, muun muassa lemmikkieläimenä tunnettu marsu sekä villinä elävät kapybara ja mara.
Luonnonvaraisia marsulajeja tavataan vain Etelä-Amerikassa. Kalliomarsut asustavat Brasilian kuivilla kallioalueilla pääasiassa lohkareiden alla ja kalliohalkeamissa. Marat eli pampajänikset, jotka nimestään huolimatta eivät ole sukua jäniksille, oleskelevat kuivissa ruohikoissa ja pensaikoissa Argentiinassa.
Marsut ja marat elävät pienissä laumoissa, marsut 5-10 yksilön ja marat jopa 40 yksilön ryhminä. Ne oleilevat joko itse kaivamissaan käytävissä tai muiden lajien, kuten kampamyyrien ja viskatsojen, koloissa. Marsut ovat aktiivisempia hämärän tultua. Marat ovat päiväeläimiä, jotka mielellään paistattelevat päivää jyrsijöille epätavallisessa asennossa. Ne joko istuvat kaniinien tapaan eturaajat ojennettuina tai makaavat kissan tavoin etukäpälät pään alle taivutettuina.
Marsut ja marat syövät kaikenlaista kasviravintoa. Kalliomarsut voivat kiivetä puihinkin lehtiä keräämään; vaaran uhatessa ne loikkaavat yhdellä hypyllä maahan. Luonnonvaraisten marsujen koko vaihtelee paljon. Kapybara eli vesisika on maailman suurin jyrsijälaji, kun taas pienimmät marsulajit ovat vain parinkymmenen senttimetrin pituisia ja noin 300 gramman painoisia.
Aulis Lehtikangas
Aapo Aulis Lehtikangas (16. marraskuuta 1917 Ruotsinpyhtää – 26. joulukuuta 1998 Hamina) oli Mannerheim-ristin ritari numero 173. Jalkaväkirykmentti 4:ssä joukkueenjohtajana toiminut Lehtikangas nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi 21. joulukuuta 1944. Sotilasarvoltaan hän oli nimityshetkellä ylikersantti. Sotien jälkeen Lehtikangas työskenteli maanviljelijänä.
Timo Koivu
Timo Joel Koivu (6. helmikuuta 1918 Lammi – 21. tammikuuta 1985 Hattula) oli Mannerheim-ristin ritari numero 171. Komppanianpäällikkönä Jalkaväkirykmentti 57:ssä toiminut Koivu nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi 21. joulukuuta 1944. Sotilasarvoltaan hän oli nimityshetkellä luutnantti. Sotien jälkeen Koivu työskenteli metsänhoitajana sekä Hämeen Metsätyönjohtajakoulun johtajana.
Luolakonnamonni
Luolakonnamonni ("Clarias cavernicola") on äärimmäisen uhanalainen kalalaji. Sitä on tavattu vain Namibiassa Aigamasin luolassa sijaitsevassa noin 18 m pitkässä järvessä.
Luolakonnamonni kasvaa noin 16 cm pitkäksi. Sillä ei ole pigmenttiä vaan se on läpikuultavan valkoinen. Silmät ovat hyvin pienet ja ihopoimujen peitossa. Pää on nelikulmainen.
Luolakonnamonnia tavataan ainoastaan Aigamasin luolassa Namibiassa sijaitsevassa maanalaisessa järvessä. Järvi on kooltaan noin 18 metriä pitkä ja 2,5 metriä leveä. Syvyyttä sillä on 32–50 metriä. Järvi on kivipohjainen ja veden keskilämpötila on noin 25 °C. Kalan ja järven olemassaoloa uhkaa veden pumppaaminen, joka on madaltanut järven syvyyttä vuoden 1921 lukemasta 70 metriä nykyiseen noin 50:n metriin.
Luolakonnamonni syö lepakoiden ulosteita ja veteen pudonneita maahyönteisiä sekä satunnaisia eläinten raatoja.
Esa Karjalainen
Esa Ukko Karjalainen (18. helmikuuta 1917 Padasjoki – 29. lokakuuta 1981 Jämsä) oli Mannerheim-ristin ritari numero 169. Joukkueen varajohtajana Jalkaväkirykmentti 44:ssä toiminut Karjalainen nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi 21. joulukuuta 1944. Sotilasarvoltaan hän oli nimityshetkellä vääpeli. Sotien jälkeen hän työskenteli maanviljelijänä sekä työnjohtajana.
Allan Anttila
Allan Sylvester Anttila (17. tammikuuta 1921 Kauhajoki – 16. syyskuuta 1967 Kauhajoki) oli suomalainen sotilas ja Mannerheim-ristin ritari numero 165. Joukkueen varajohtajana 3./HRR:ssä toiminut Anttila nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi 21. joulukuuta 1944. Sotilasarvoltaan hän oli nimityshetkellä kersantti. Siviiliammatiltaan Anttila oli maanviljelijä.
Dionísio (jalkapalloilija)
Dionísio Domingos Rangel eli Dionísio (s. 18. marraskuuta 1970 Rio de Janeiro, Rio de Janeiro, Brasilia) on entinen brasilialainen jalkapalloilija, joka edusti urallaan useita suomalaisseuroja. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Dionísio tuli pelaamaan vuonna 1993 porilaiseen FC Jazziin Veikkausliigaa. Heti ensimmäisenä vuotenaan Suomessa Dionísio voitti Jazzin kanssa mestaruuden, pelaten itse 20 ottelussa tehden niissä 6 maalia. Samaan aikaa Jazzissa pelasivat myös Dionísion maanmiehet Piracaia ja Luiz Antonio. Mestaruuskauden jälkeen Dionísio siirtyi Tampereelle TPV:hen, jossa hän voitti 17 maalillaan kauden 1994 maalikuninkuuden, johdattaen samalla TPV:n Veikkausliigan mestariksi. Seuraavalla kaudella Dionísion ruuti oli kuitenkin märempää. Kolme maalia liigassa ei riittänyt ja näin TPV putosi sarjaporrasta alemmaksi Ykköseen. Tämän jälkeen brassi palasi pelaamaan kotimaahansa.
Kaudella 1999 Ykkösen uusi fuusiojoukkue Tampere United hankki Dionísion, joka voitti sarjan maalikuninkuuden 25 osumalla ja auttoi nostamaan Unitedin Veikkausliigaan. Seuraavana vuonna Unitedin ensimmäisellä Veikkausliiga-kaudella Dionísio teki 25 ottelussa yhdeksän maalia, ollen Jari Niemen ja Antti Pohjan jälkeen joukkueensa kolmanneksi paras maalintekijä. Kaudella 2001 Dionísio pelasi seitsemän ottelua ja teki yhden maalin ennen kuin hän purki sopimuksensa ja palasi Brasiliaan. Veikkausliiga-urallaan Dionísio pelasi yhteensä 98 ottelua ja teki 36 maalia. Kaudella 2005 hän pelasi vielä Ykköstä AC Oulussa.
Maksimaalinen distinktio
Maksimaalisella distinktiolla tarkoitetaan ihmisen äännejärjestelmässä vallitsevia vastakohtaisuussuhteita. Tätä ilmiötä on tutkinut etenkin fonologi Roman Jakobson, joka tutki lapsen puheenoppimista. Jakobson havaitsi, että niin ääntä opittaessa kuin kielen äännejärjestelmän muotoutuessakin ihminen käyttää ensin hyväksi äännejärjestelmänsä äärilaidat. Toisin sanoen lapsen on esimerkiksi helpompi oppia äänteitä, jotka ovat foneettisilta, ääntämiseen liittyviltä ominaisuuksiltaan mahdollisimman erilaiset.
Tällaisia ovat mm. foneemit /p/ ja /ɑ/, koska P:tä tuotettaessa suu on näkyvästi kiinni kun taas A:ta äännettäessä ilmavirtaa kulkee täysin vapaasti. Lapsen on helppo ymmärtää tämä ero.
Fonotaksi
Fonotaksi tarkoittaa äänteiden jonoamista. Termillä tarkoitetaan kielitieteessä yleensä kieli- tai kieliperhekohtaista säännöstöä, jonka mukaan äänteet liittyvät tai voivat liittyä toisiinsa eri kielissä. Säännöstöt vaihtelevat kielittäin, mutta tavoite on kaikissa lähinnä ääntämisen helpottaminen tai optimointi. Kielijärjestelmän suhteet jaetaan vaihtoehtoisuutta koskeviin eli "paradigmaattisiin" ja jonoamista koskeviin eli "syntagmaattisiin" suhteisiin. Fonotaksissa tutkimuksen kohteena ovat syntagmaattiset suhteet, kun taas fonologiassa keskitytään paradigmaattisiin suhteisiin.
Suomessa ehkä leimaa antavin fonotaktinen sääntö on vokaalisointu, joka säätelee taivuttamista ja uusien sanojen muodostamista kielessämme.
Suomen fonotaksi säätelee myös pitkälti affiksien liittymistä vartaloon. Tämän vuoksi esimerkiksi useilla sijamuodoilla on useampia variantteja. Esimerkiksi kun sanaan "askel" liitetään partitiivin pääte, valitaan muoto -tA ("askel|ta") eikä sen yleisempää varianttia -A (esimerkiksi "koira|a"). Muotojen /tA/ ja /A/ välinen suhde on paradigmaattinen, mutta valintaa ohjaa kielen fonotaksi, jonka juuret ovat kielen historiassa.
Piracicaba
Piracicaba [-sika:´-], on kaupunki Brasilian kaakkoisosassa, São Paulon osavaltiossa.
Kaupunki sijaitsee 137 kilometriä São Paulosta luoteeseen. Vuonna 2002 Piracicabassa oli 328 000 asukasta. Kaupunki on sokeriruokon tuotantoalueen keskus. Lisäksi siellä on elintarvike- ja koneteollisuutta sekä tislaamoja.
Mun aika mennä on
Mun aika mennä on on vuoden 1994 tangokuninkaan Sauli Lehtosen albumi, joka julkaistiin vuonna 1996 hänen kuolemansa jälkeen. Se oli Lehtosen toinen oma albumi. Albumi sisältää 18 kappaletta, joista moni – kuten ”Hopeinen kuu” – on tunnettu iskelmäkappale.
Bauru
Bauru [-ru´], myös Baurú, on kaupunki Brasilian eteläosassa, São Paulon osavaltiossa. Siellä on arviolta 371 690 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 667,681 neliökilometriä.
Kaupunki sijaitsee noin 280 kilometriä São Paulosta luoteeseen. Bauru on maatalousalueen kauppakeskus. Siellä on tekstiili-, huonekalu- ja jalkineteollisuutta sekä rautatieristeys ja yliopisto.
Sakhnin
Sakhnin (, ‎) on muslimienemmistöinen kaupunki Israelissa pohjoisella hallintoalueella 23 kilometriä Akkosta itään. Kaupungin väkiluku on noin 25 600. Oliivien kasvatus on tärkeä elinkeino kaupungissa.
Sakhnin mainitaan ensimmäisen kerran 1479 eaa. Thutmosis II:n aikaisissa kirjoituksissa. Se tunnettiin Hellenismin aikakaudella nimellä Sogne. Umaijadit liitivät sen valtakuntaansa Yarmoukin taistelun jälkeen 636.
Israelin itsenäisyyssodassa Sakhnin antautui lokakuussa 1948
Musta persialainen
Musta persialainen on persialaisen yksi vanhimpia ja alkuperäisimpiä muunnoksia. Sillä on ehkä persialaisen muunnoksista pisin historia, ja se on ensimmäisiä virallisesti hyväksyttyjä värejä. Rotua on vaikea kasvattaa, sillä täydellisen näyttelykissan turkki on täysin musta, jossa ei ole ruskehtavaa tai harmahtavaa tai mitään kuviointeja.
Historian aluilta ei ole selviä tietoja, mutta mustassa persialaisessa oli alun perin angorakissojen piirteitä, jotka on jalostuksella hävitetty. Rodun kehitys keskeytyi toisen maailmansodan aikana Euroopassa, mutta Yhdysvalloissa jalostus jatkui. Ehkä siksi en onkin saanut siellä kolme kertaa Vuoden kissan arvon.Musta persialainen on luotettava ja ystävällinen seuralainen, vieraisiin se voi suhtautua epäillen. Musta persialainen on vilkkaampi ja touhukkaampi kuin valkoinen persialainen.
Valkoinen persialainen
Valkoinen persialainen on persialaisen kissarodun muunnos ja lähes yhtä suosittu kuin musta persialainen. Tälläkin rodulla on muunnoksia: sinisilmäinen ja oranssisilmäinen. Turkki on muiden persialaisten tavoin pitkä ja tuuhea, ja se vaatii harjausta päivittäin.
Tämä persialaisen muunnos on kehitetty 1500-luvun puhtaanvalkoisista angorakissoista Euroopassa. Useimmiten sanotaan, että persialaisen alkuperämaa on Persia, mutta tämä ei pidä paikkaansa kaikkien muunnosten kohdalla. Tämä muunnos on englantilainen muunnos, ja se esiteltiin 1903 Lontoossa. Rotu sai suuren suosion, ja on nykyäänkin suosittu varsinkin Yhdysvalloissa.Valkoiset persialaiset ovat pikkutarkkoja kissoja, jotka pitävät hyvää huolta ulkonäöstään pesemällä ja sukimalla turkkiaan säännöllisesti. Ne ovat rauhallisia ja ystävällisiä ja sopivat parhaiten sisällä viihtyjien lemmikeiksi - siis täydellisiä salonkikissoja.
Muunnokset erotellaan silmien värin perusteella: sinisilmäiset, oranssisilmäiset tai erivärisilmäiset. Sinisilmäiset valkoiset kissat ovat yleensä kuuroja, johtuen geeneettisistä taipumuksista. Jos silmät ovat eriväriset, sinisen silmän puoleinen korva on todennäköisesti kuuro.