Metohija
Metohija (, ), on alue Kosovon lounaisosassa ja myös samanniminen vesistön valuma-alue. Sen alueella on kolme Kosovon seitsemästä rrethistä (hallinnollisesta alueesta):
Alue on pinta-alaltaan noin 4 500 km². Vuonna 2002 sen väkiluku oli 790 272, joka oli 40 prosenttia Kosovon koko asukasmäärästä.
Nimi "Metohija" juontuu kreikan kielen sanasta "metokhê" (). Tämä viittaa alueella sijainneisiin lukuisiin kyliin ja maaomistuksiin, jotka olivat keskiajalla Serbian ortodoksisten luostarien ja Athosin hallussa.
Albaniankielisen nimensä Rrafshi i Dukagjinit () alue on saanut tunnetun keskiajalla eläneen albanialaisen aatelismiehen mukaan.
Alueesta käytettiin virallisissa yhteyksissä sen serbiankielistä koko nimeä "Kosovo i Metohija" vuoteen 1974, jolloin Kosovon perustuslailliseen asemaan tehtiin suurehkoja muutoksia Jugoslavian sosialistisen liittotasavallan perustuslain muuttamisen yhteydessä. Vuoden 1974 perustuslaissa alueen nimestä jätettiin pois "Metohija", ja koko maakunnan nimeksi tuli "Kosovo". Monet kansallismieliset serbit eivät hyväksyneet nimenmuutosta, vaan jatkoivat vanhan nimen käyttämistä (mikä tuli esiin erityisesti kuuluisassa Serbian tiede- ja taideakatemian muistiossa vuonna 1986). Vuonna 1989 Serbian silloinen presidentti Slobodan Milošević julisti Serbian uuden perustuslain. Siinä maakunnan itsehallintoa huomattavasti rajoitettiin ja palautettiin sen aiempi nimi, millä symbolisesti mitätöitiin tehdyt uudistukset.
Metohija on noin 60 kilometrin pituinen ja leveydeltään enimmillään 23 kilometriä. Sen keskimääräinen korkeus merenpinnasta on 450 metriä. Sen suurin joki on Valkoinen Drin. Metohija rajoittuu pohjoisessa ja luoteessa Mokra Goran vuoristoon, lännessä Prokletijeen, lounaassa Pastrikiin, etelässä ja kaakossa Šarin vuoristoon sekä idässä ja koillisessa Drenica, joka erottaa sen muusta Kosovosta.
Metohijan erilainen maantieteellinen asema muuhun Kosovoon nähden aiheuttaa eroja alueiden eläimistöön ja kasvistoon. Metohijassa Välimeren vaikutus on selkeä, minkä takia siellä esiintyy huomattava määrä välimerellisiä kasvi- ja eläinlajeja. Muu Kosovo taas on ekologisesti samankaltainen Serbian kanssa.
Metohija saa monista pienistä joistaan kasteluvettä hedelmällisille viljelymailleen. Yhdessä välimerenilmaston kanssa tämä antaa erinomaisen tuoton viljanviljelylle. Alue on tunnettu viini- ja hedelmätarhoistaan sekä kastanja- ja mantelipuistaan.
Metohijan suurimmat kaupungit ovat (vuoden 2006 asukasluvun mukaan):
Metohijaan muutti 500–600-luvuilla slaaveja useissa aalloissa. 630-luvulta Metohija kuului Serbian ruhtinaskuntaan, 800-luvulta alkaen suurruhtinaskuntaan, ja Bysantin valtakunnan aikana Raškaan, jota hallitsivat Vlastimirovićit, pääkaupunkinaan Desnik.
900-luvun sarasteessa Bulgarian tsaari Simeon valloitti Metohijan. Vaikka serbit valtasivatkin sen takaisin jo varhain 900-luvulla, Bysantin hallinto palasi valtaan vuonna 960.
Metohija palautettiin 1000–1100-luvuilla vähitellen Raškan hallintaan. Tämän jälkeen valtaan nousivat Nemanjićit. Serbian kuningaskunta perustettiin vuonna 1217 ja Serbian valtakunta vuonna 1345.
Ottomaanit valtasivat Metohijan ja liittivät sen valtakuntaansa Kosovon vilajetiksi (maakunnaksi) Serbian kukistuttua vuonna 1459. Metohija muutti hyvin runsaasti albaaneita, jotka ottivat serbien aseman Metohijan hallitsevana väestönosana. Samalla islam syrjäytti siihen asti vallinneen ortodoksisen kristillisyyden.
Vuonna 1912 Metohija liitettiin ensimmäisessä Balkanin sodassa Montenegron kuningaskuntaan. Ensimmäisessä maailmansodassa Itävalta-Unkarin joukot valloittivat Montenegron vuonna 1915. Serbian armeija karkotti keskusvallat Metohijasta vuonna 1918. Tämän jälkeen Montenegro liittyi Serbian kuningaskuntaan. Myöhemmin muodostettiin Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskunta, joka uudistettiin Jugoslavian kuningaskunnaksi vuonna 1929. Akselivallat miehittivät kuningaskunnan toisessa maailmansodassa vuonna 1941, jolloin Metohijan alue liitettiin Italian hallitsemaan Albanian kuningaskuntaan. Italian solmittua rauhan liittoutuneiden kanssa vuonna 1943 Saksa otti alueen suoraan hallintaansa. Serbialaisten tšetnikkien ja jugoslavialaisten partisaanien lukuisten kapinointien jälkeen Metohija liitettiin Serbiaan ja samalla Jugoslaviaan osaksi Kosovon ja Metohijan autonomista maakuntaa.
17. helmikuuta 2008 Kosovo julistautui itsenäiseksi Serbiasta.