Gary Oldman
Gary Leonard Oldman (s. 21. maaliskuuta 1958 Lontoo, Englanti, Britannia) on englantilainen näyttelijä, muusikko ja elokuvantekijä.
Oldman aloitti näyttelijänuransa koulujen jälkeen teatterissa. Elokuvadebyyttinsä hän teki elokuvassa "Remembrance" vuonna 1982. Hän näytteli basisti Sid Viciousta elämäkertaelokuvassa "Sid & Nancy", jonka ansiosta hänestä tuli tähti Iso-Britanniassa. Hän sai BAFTA-palkintoehdokkuuden elokuvastaan "Prick Up Your Ears". Oldman teki kansainvälisen läpimurtonsa elokuvissa "JFK – avoin tapaus" (1991) Lee Harvey Oswaldina ja "Bram Stokerin Dracula" (1992) Kreivi Draculana. "Dracula" toi hänelle Saturn-palkinnon. Oldman myös herätti huomiota mediassa avioliitostaan näyttelijä Uma Thurmanin kanssa, jonka kanssa hän oli naimisissa vuodet 1990–1992. 1990-luvulla Oldman näytteli roistojen rooleja menestyneissä elokuvissa "True Romance" (1993), "Leon" (1994), "The Fifth Element – puuttuva tekijä" (1997) ja "Air Force One" (1997). Elokuva "Kandidaatti" (2000) toi Oldmanille suorituksestaan Screen Actors Guild Awards-ehdokkuuden. Vuonna 1997 Oldman ohjasi, tuotti ja käsikirjoitti "Erään perheen elämästä", joka perustuu osaksi hänen omaan lapsuuteensa; elokuvasta Oldman oli ehdolla Kultaisen palmun saajaksi ja voitti kaksi BAFTA-palkintoa.
2000-luvulle tultaessa Oldman näytteli sankarillisia rooleja kuten Harry Potterin kummisetää Sirius Mustaa "Harry Potter" -elokuvasarjan neljässä elokuvassa (2004–2011) ja James Gordonia Christopher Nolanin "Batman Begins" (2005) ja sen jatko-osissa "Yön ritari" (2008) ja "Yön ritarin paluu" (2012). Oldman vieraili "Frendit"-sarjassa kaksiosaisessa jaksossa, josta hän sai Emmy-palkintoehdokkuuden vuonna 2001. Vuonna 2011 Empire-aikakauslehden lukijat äänestivät Oldmanin "Elokuvan ikoniksi", tunnustuksensa hänen myötävaikutuksestaan elokuvateollisuudelle.
Vuonna 2018 Oldman palkittiin parhaan miespääosan Oscar-palkinnolla, Golden Globella ja Bafta-palkinnolla Winston Churchillin roolistaan elokuvassa "Synkin hetki" (2017).
Gary Leonard Oldman syntyi Englannissa, New Crossin kaupunginosassa Lewishamissa, Lontoossa 21. maaliskuuta 1958. Hänen isänsä oli entinen merimies Leonard Bertram Oldman (1921–1985), joka toimi hitsaajana ja äitinsä on Irlannista kotoisin oleva kotiäiti Kathleen Oldman (omaa sukua Cheriton, s. 1919). Oldman ja Cheriton olivat tavanneet toisensa Cardiffissa, Walesissa toisen maailmansodan aikana. Garylla on kaksi siskoa, joista toinen on Maureen Oldman (tunnetaan nimellä Laila Morse), joka oli syntynyt 1. elokuuta 1945. Maureenista tuli myöhemmin myös näyttelijä; hänet tunnetaan parhaiten Mo Harrisin roolistaan saippuadraamasarjassa "EastEnders". Oldman kertoi isänsä olleen alkoholisti, joka jätti perheensä Garyn ollessa seitsemänvuotias. Len-isä kuoli alkoholismiin vuonna 1985.
Lapsuudessaan Oldman oli taitava laulaja ja pianisti, mutta jätti musiikin maailman luodakseen näyttelijänuraa. Gary sai inspiraationsa Malcolm McDowellin suorituksesta elokuvassaan "Huomenna oli ennen" (1971). Näyttelemisen ohella Oldman kuitenkin säilytti rakkautensa musiikkia kohtaan. Oldman kävi Kaakkois-Lontoon poikakoulua Creek Roadilla, Deptfordissa. Oldman jätti koulun 16-vuotiaana vuonna 1974 ja ryhtyi myyjäksi.
Oldman valmistui näyttelemisestä Rose Bruford Collegesta Sidcupista, Kentistä vuonna 1978 ja sai stipendin. Collegen jälkeen hän haki arvostettuun Royal Academy of Dramatic Artiin, mutta ei päässyt sisään. Sen jälkeen Oldman vietti melkein kahdeksan vuotta teatterissa. Hän opiskeli sen sijaan Greenwich Young People's Theatressa ja näytteli näytelmissä, kuten "The Pope's Wedding", josta hän sai "Time Outin" Fringe-palkinnon vuosien 1985–1986 parhaasta tulokkaasta ja British Theatre Associationin Drama Magazine -palkinnon vuoden 1985 parhaasta miesnäyttelijästä. Oldman oli Royal Shakespeare Companyn jäsen vuosina 1985–1986 ja esiintyi pienimuotoisissa teatterituotannoissa Barbican Centressä ja Almeida Theatressa. Tällöin Oldman myös näytteli elokuvatuotannoissa, kuten debyyttielokuvassaan "Remembrance" (1982) ja televisioelokuvassa "Meantime" (1984). Alkuperäisen elokuvadebyyttinsä Oldman olisi tehnyt Don Boydin draamaelokuvassa "Gossip" (1982) jos elokuvan tuotanto ei olisi kaatunut.
Vuonna 1986 Oldman sai ensimmäisen pääosansa Sex Pistolsin kovaonnisena basistina Sid Viciouksena. Elokuva ilmestyi vuonna 1986 nimellä "Sid & Nancy". Rooli käynnisti Oldmanin uran ja roolin kautta hänelle avautui tie Hollywoodiin. Oldmanin suoritus sai katsojilta paljon kiitettävää palautetta; varsinkin myös entiseltä Sex Pistolsin vokalisti John Lydonilta, joka kuitenkin kyseenalaisti elokuvan joidenkin kohtauksien aitoutta. Lydon sanoi Oldmanista omaelämäkerrassaan: "Kaveri joka näytteli Sidiä, Gary Oldman, ajattelin että hän oli melko hyvä", ja myöhemmin kutsui häntä "hemmetin hyväksi näyttelijäksi". Oldman kuulemma menetti huomattavasti painoa roolin takia ja joutui lyhyeksi aikaa sairaalaan. Hänen suorituksensa sijoittui sijalle 62 "Premiere"-aikakauslehden "100 kaikkien aikojen loistavinta näyttelijäsuoritusta" ja sijalle kahdeksan "Uncut"-aikakauslehden "10 parasta näyttelijää rokkirooleissa".
"Sid & Nancyn" ansiosta Oldman pääsi merkittävään asemaan ja 1980-luvun lopun ja 1990-luvun alun Oldman näytteli pääosissa monissa kulttielokuvissa kuten "Prick Up Your Ears" (1987), jossa hän näytteli toista todellista henkilöä, ongelmaista näytelmäkirjailijaa Joe Ortonia, "Lain kahdet kasvot", jossa Oldman käytti ensimmäistä kertaa Amerikan aksenttia sekä "Rosencrantz ja Guildenstern ovat kuolleet" ja "Koston hetki". Kriitikko Janet Maslin viittasi Oldmanin suoritusta "ilmiömäiseksi" ja Roger Ebert kutsui häntä "sen ajan parhaaksi brittiläiseksi nuoreksi näyttelijäksi". Myöhemmin vuonna 1988 Oldman näytteli Alan Batesin kanssa elokuvassa "We Think the World of You" sekä Dennis Hopperin ja Frances McDormandin kanssa elokuvassa "Sodan kahleet" (1989). Oldman muutti Yhdysvaltoihin 1990-luvun alussa, missä hän on siitä asti asunut. Oldmania ja muita 1980-luvun nuoria brittinäyttelijöitä joista on tullut vakinaisia Hollywood-näyttelijöitä, kuten Tim Roth, Bruce Payne, Colin Firth ja Paul McGann, kutsutaan nimellä "Brit Packiksi".
Vuonna 1991 Oldman näytteli koko uransa merkittävintä roolia Lee Harvey Oswaldina Oliver Stonen "JFK – avoin tapaus" (1991). "JFK" voitti kaksi Oscar-palkintoa kahdeksasta ehdokkuudesta. Seuraavana vuonna Oldman näytteli Kreivi Draculaa Francis Ford Coppolan romanttisessa kauhuelokuvassa "Bram Stokerin Dracula". "Dracula" perustuu Bram Stokerin vuonna 1897 ilmestyneeseen romaaniin. "Bram Stokerin Draculasta" tuli ilmestyessään maailmanlaajuisesti suuri kassamenestys. Oldmanin suoritus sai paljon positiivista palautetta ja rooli huomioitiin parhaan miespääosan Saturn-palkintoehdokkuudella, jonka Oldman myös voitti vuonna 1993. Oldmanista tuli myöhemmin suosittu roistojen esittäjä; hän näytteli väkivaltaista sutenööriä elokuvassa "True Romance" (1993), korruptoitunutta DEA-kostaapeli Norman Stansfieldia elokuvassa "Leon" (1994), joka sijoittui sijalle 43 Online Film Critics Societyn "100 kaikkien aikojen parhainta roistoa" vuonna 2002, sadistista vankilan vartijaa elokuvassa "Alcatraz – kohtaloni" (1995) ja futuristista yritystyrannia elokuvassa "The Fifth Element – puuttuva tekijä" (1997). Oldman myös näytteli saksalaissyntyistä wieniläissäveltäjää Ludwig van Beethovenia elokuvassa "Ikuinen rakkaus" ja venäläistä terroristia Ivan Korshunovia vuoden 1997 jymymenestyksessä "Air Force One". Oldman myös esiintyi Paholaisena Guns N' Rosesin singlen promovideossa "Since I Don't Have You" vuonna 1993. Oldman toimi myös tuomariston jäsenenä vuoden 1993 Cannesin elokuvajuhlilla.
Vuonna 1997 Oldman ohjasi, tuotti ja käsikirjoitti palkitun elokuvan "Erään perheen elämästä", joka osittain perustui hänen omaan lapsuuteensa. "Erään perheen elämästä" voitti BAFTA Alexander Korda -palkinnon parhaasta brittiläisestä elokuvasta, BAFTA-palkinnon parhaasta käsikirjoituksesta, Channel 4 Director's -palkinnon ja Empire Awardin. British Academy of Film and Television Arts myös julisti elokuvan olevan kaikkien aikojen sadan parhaimman elokuvan joukossa. Äskettäin "Time Out" listasi "Erään perheen elämästä" 50 kaikkien aikojen parhaimpien brittiläisien elokuvien listaan toiseksi parhaimmaksi. Oldmanin sisar Laila Morse näytteli elokuvassa Janet'ia.
Oldman esiintyi Reeves Gabrelsin albumilla "The Sacred Squall of Now" (1995), jossa hän teki vokaalidueton David Bowien kanssa kappaleessa "You've Been Around".
Oldman näytteli Jeff Bridgesin kanssa elokuvassa "Kandidaatti" (2000), jossa Oldman näytteli intohimoista republikaanin kongressimiestä Sheldon Runyonia. Oldman oli myös yksi elokuvan tuottajista. Oldman sai suorituksestaan Screen Actors Guild-palkintoehdokkuuden. Vuonna 2001 Oldman näytteli Mason Vergeriä Anthony Hopkinsin kanssa elokuvassa "Hannibal". Elokuvassa Verger on ainoa eloonjäänyt Hannibal Lecterin uhreista. Oldman kertoman mukaan vietti kuusi tuntia päivässä pukuhuoneessa saavuttaakseen roolin kammottavasti häiriintyneen ulkonäön. "Hannibal" oli toinen Oldmanin ja Hopkinsin yhteistyö; Hopkins oli edellisen kerran näytellyt Oldmanin kanssa elokuvassa "Bram Stokerin Dracula", jossa hän oli ollut sivuroolissa. Oldman ja Hopkins ovat ystäviä keskenään. Oldman sai Emmy-palkintoehdokkuuden vierailuroolistaan kahdessa jaksossa tilannekomediasarjasta "Frendit" vuonna 2001, jossa Oldman oli vieraillut Richard Crosby'na kaksiosaisessa jaksossa "Monican ja Chandlerin häät". "Frendeissä" Richard Crosby oli pikkutarkka näyttelijä, joka väittää että "oikeat" näyttelijät sylkevät kun he puhuvat. Se johti kuuluisaan sylkemiskohtaukseen Joey Tribbianin (Matt LeBlanc) kanssa. Oldman oli suostunut vierailemaan sarjassa kun he olivat LeBlancin kanssa tavanneet elokuvan "Lost in Space – matkalla avaruuteen" lavasteilla vuonna 1998.
Oldman sai myöhemmin merkittävän roolin "Harry Potter" -elokuvasarjasta. Elokuvasarjassa hän näytteli Harry Potterin (Daniel Radcliffe) kummisetää Sirius Mustaa; elokuvissa "Harry Potter ja Azkabanin vanki" (2004), "Harry Potter ja liekehtivä pikari" (2005), "Harry Potter ja Feeniksin kilta" (2007) ja "Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 2" (2011). Oldmanista ja Radcliffesta tuli hyvin läheiset elokuvasarjan kuvauksien aikana ja hän opetti Radcliffea soittamaan bassoa. Vuonna 2005 Oldman näytteli James Gordonia Christopher Nolanin kassa- että arvostelumenestyksen saaneessa "Batman Begins". James Gordonin roolin Oldman uusi elokuvan jatko-osassa "Yön ritari" (2008), joka saavutti vielä suuremman menestyksen. Oldman lainasi ääntään Jim Carreyn kanssa animaatioelokuvaan "Saiturin joulu", vuoden 2009 versioon. Oldman ääninäytteli elokuvassa kolmea eri roolia. Oldman myös näytteli pääosaa David S. Goyerin trillerissä "The Unborn" (2009). Vuonna 2010 Oldman näytteli Denzel Washington vastanäyttelijänään elokuvassa "The Book of Eli". Hän myös näytteli pääosaa Isä Solomonia Catherine Hardwicken ohjaamassa "Red Riding Hood – Punahilkka". Oldman ääninäytteli roiston Lordi Shenin äänen elokuvassa "Kung Fu Panda 2" (2011). Vuonna 2011 Oldman ohjasi Alex Edenin ensimmäisen singlen "Kiss Me Like the Woman You Loved" musiikkivideon.
Oldman näyttelee George Smiley'ta vuoden 2011 John le Carrén romaanisovituksessa (romaani "Pappi, lukkari, talonpoika, vakooja" vuodelta 1974) "Pappi, lukkari, talonpoika, vakooja", jonka on ohjannut Tomas Alfredson. Elokuvassa näyttelee myös rooleja Colin Firth, Mark Strong ja Tom Hardy. Oldman vastaanotti roolistaan parhaan miespääosan Oscar-palkintoehdokkuuden tammikuussa 2012.
Oldman on myös osallistunut "Spyro"-pelien luomiseen, jotka tuottavat Sierra Entertainment. Oldman lainaa ääntään Tulisuojelija Ignitukselle pelisarjassa. Oldman on myös ääninäytellyt kersantti Reznovin palkituissa videopeleissä "" (2008) ja "" (2010); jälkimmäisessä Oldman myös ääninäytteli brittiläisen tiedemies Daniel Clarken. Vuonna 2007 Empire-aikakauslehti listasi Oldmanin sijalle 72 "100 seksikkäintä elokuvatähteä elokuvan historiassa" -listaan.
Vuonna 2017 Oldman näytteli Winston Churchilliä Joe Wrightin ohjaamassa draamaelokuvassa "Synkin hetki". Hänet palkittiin roolistaan parhaan miespääosan Golden Globella, Baftalla ja Oscarilla.
Gary Oldman on ollut naimisissa neljä kertaa. Hän avioitui ensimmäisen kerran vihille vuonna 1987 näyttelijä Lesley Manvillen (s. 1956) kanssa. He tapasivat Royal Court Theatressa. Heidän poikansa Alfie syntyi vuonna 1988. Oldman ja Manville erosivat 1990.
Seuraavan kerran Oldman meni 1990 naimisiin näyttelijän Uma Thurmanin kanssa, jonka hän oli tavannut elokuvan "Henry ja June" kuvauksissa. Oldman ja Thurman erosivat 1992.
Oldman seurusteli Isabella Rossellinin kanssa, jonka hän tapasi elokuvan "Ikuinen rakkaus" lavasteissa vuonna 1994. He adoptoivat 1993 syntyneen pojan Roberton. Pari erosi vuonna 1996.
Kolmannen avioliittonsa Oldman solmi Donya Fiorentinon (s. 1967) kanssa 1997. Pari sai kaksi poikaa: Gulliver Flynnin (s. 1997) ja Charlie Johnin (s. 1999). Oldmanilla oli lisäksi yksi tytärpuoli Fiorentinon edellisestä avioliitosta David Fincherin kanssa: Phelix Imogen (s. 1994). Gary ja Donya erosivat 2001. Oldman seurusteli näyttelijä-malli Ailsa Marshallin (s. 1978) kanssa vuodet 2002–2005.
Oldman vihittiin neljännen kerran laulaja Alexandra Edenboroughin kanssa 2008 Santa Barbarassa, Kaliforniassa . Oldman asuu vaimonsa ja lastensa kanssa Los Angelesissa Kaliforniassa. Oldmanilla on ollut ongelmia alkoholin kanssa 1990-luvun alusta lähtien 2000-luvulle asti. Hänet pidätettiin elokuussa 1991 rattijuopumuksesta Los Angelesissa ja vapautettiin takuita vastaan seuraavana aamuna. Oldmanin kyydissä oli hänen kaverinsa, näyttelijä Kiefer Sutherland. Charlie Rosen haastattelussa vuonna 2001 hän kertoi toipuneensa alkoholismista.