hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Hortensia MacAnkka
Hortensia MacAnkka on Walt Disneyn luomassa eläinmaailmassa Roope Ankan nuorempi sisar ja Aku Ankan äiti.
Kun Roope lähti Amerikkaan 1880, Hortensia oli vasta untuvikko. Juuri ennen kuin Roope lähti matkaan, Hortensia sanoi ensimmäiset "selvät" sanansa: "– Heippa, Rrpe". Sitä ennen Hortensia osasi sanoa vain ”glxblt”.
Hortensia pääsi mukaan kuvaan täydellä teholla vasta vuonna 1902, jolloin hän muutti Roopen ja isosiskonsa Matildan McAnkan kanssa Amerikkaan, Calisotan osavaltioon pieneen kylään, jota kutsuttiin Ankkalinnaksi.
Melkein heti saavuttuaan Ankkalinnaan Hortensia kohtasi Aaron Ankan, josta tuli hänen puolisonsa sekä Akun ja Dellan isä. Avioliiton jälkeen Hortensia vaihtoi sukunimensä Ankaksi. Ihastumisen syy saattaa olla molempien tulinen temperamentti.
1909 Hortensia ja Matilda lähtivät ilkeäksi muuttuneen Roopen kanssa maailmalle, mutta saivat todella pettyä tähän "uuteen" Roopeen. Siskokset palasivat pian takaisin Ankkalinnaan ja Roope jatkoi maailmoilla matkaamista yksin.
Viimeksi Hortensiasta kuultiin 1930, jolloin Roope palasi edellä mainitulta maailmanmatkaltaan. Aku ja hänen siskonsa Della (Tupun, Hupun ja Lupun äiti) olivat jo syntyneet. Aku oli perinyt äitinsä luonteen. Roopen tympeyden johdosta Hortensia, Aaron, Matilda, Aku ja Della lähtivät Ankkalinnasta eikä Hortensiasta ole kuultu mitään sen jälkeen.
Melisma
Melisma (kreikan sanasta "melos", sävel) on laulumusiikissa sävelkulku ja siihen liittyvä tekniikka, jossa yhdellä tavulla lauletaan useampi eri sävel. Tähän tyyliin laulettua musiikkia kutsutaan "melismaattiseksi". Sen vastakohta on "syllabinen" laulu, jossa jokaista säveltä vastaa yksi tavu.
Melismaattinen laulutapa on tyypillinen useille orientaalisille musiikkikulttuureille ja keskiaikaiselle laululle. Termiä käytetään usein gregoriaanisen kirkkolaulun yhteydessä, mutta sitä voidaan käyttää mistä tahansa musiikkilajista puhuttaessa, esimerkiksi barokin musiikissa tai myöhemmän ajan gospelissa.
Ensimmäiset tiedot nuotteihin kirjoitetusta melismasta ovat noin vuodelta 900 jaa. Sitä käytettiin tällöin gregoriaanisessa laulussa tietyissä messun osissa. Erityisesti graduaali ja halleluja-osat olivat tyypillisen melismaattisia.Aretha Franklinia pidetään nykymusiikin yhtenä melismaattisen laulun parhaista edustajista. Melismojen käyttö on yleistä myös nykypäivän popmusiikissa. Muun muassa Tori Kelly, Whitney Houston, Mariah Carey, Beyoncé Knowles ja Christina Aguilera käyttävät runsaasti korusäveliä korostamaan äänenkäyttötekniikkaansa.
Johnny English
Johnny English on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut Peter Howittin ohjaama komediaelokuva.
Johnny Englishin hahmo pohjautuu televisiomainoksissa esiintyneeseen Rowan Atkinsonin esittämään salaiseen agenttiin. Käsikirjoittajat Neal Purvis ja Robert Wade ovat toimineet myös James Bond -elokuvien käsikirjoittajina. Elokuvalle on julkaistu jatko-osat "Johnny English – uudestisyntynyt" (2011) ja "Johnny English iskee jälleen" (2018).
Pääosassa on vakoojaa näyttelevä Rowan Atkinson. Hänen pitää apurinsa Boughin (Ben Miller) kanssa tutkia Britannian kruununjalokivien varkautta. Pääepäiltyinä ovat ranskalainen yrittäjä Pascal Sauvage (John Malkovich) ja Lorna Campbell (Natalie Imbruglia).
AMR (koodekki)
AMR ("Adaptive Multi-Rate") on kolmannen sukupolven matkapuhelinverkoissa käytettävä puhekoodekki,
joka perustuu ACELP-algoritmeihin ("Algebraic Code Excited Linear Prediction").
Nimensä mukaisesti "AMR" voi käyttää kahdeksaa eri bittinopeutta, niistä kolme on yhteensopivia eri 3GPP:n osallistujien puhekoodekkien kanssa:AMR-koodekki käsittelee 20 millisekunnin mittaisia puhekehyksiä 8000
hertsin näytteenottotaajuudella. 
Koodekin algoritminen viive on 27,5
millisekuntia, kompressoidessa se tutkii 7,5 millisekunnin verran
koodattavan kehyksen jälkeistä puhetta.
AMR on alun perin suunniteltu GSM-verkkojen EDGE-laajennuksen
kanssa käytettäväksi. Se pystyy joustavasti sopeutumaan erilaisiin
vastaanotto-olosuhteisiin. Jos radiokanavalla on paljon häiriöitä,
virheenkorjaukseen käytettvien bittien määrää on mahdollista lisätä jos
puheen siirtoon tarvittavia bittejä voidaan samalla vähentää. Tällä
tavalla yhden tukiaseman välittämien puheluiden määrää voidaan lisätä,
puheen laatua parantaa ja puheluiden katkeamista välttää.
AMR käyttää myös 
puheaktiivisuuden ilmaisua ("VAD" eli "Voice Activity Detection"),
epäjatkuvaa lähetystä ("DTX" eli "Discontinous Transmission") ja
taustakohinan generointia ("CNG", "Comfort Noise Generation")
vähentämään siirrettävän tiedon määrää.
Katso myös AMR-WB ja AMR-WB+.
Glyseroli
Glyseroli on jäykkäjuoksuista väritöntä nestettä ja se kuuluu kolmearvoisiin alkoholeihin eli trioleihin, jotka sisältävät kolme alkoholi- eli hydroksyyliryhmää (-OH). Siitä käytetään myös nimiä "glyseriini", "1,2,3-propaanitrioli" ja "1,2,3-trihydroksipropaani". Glyseroli on rasvojen, erityisesti triglyseridien rakenneosa"."
Glyseroli on myrkytön, öljymäinen, ilmasta kosteutta itseensä sitova (hygroskooppinen) ja makean makuinen neste. Sen rakennekaava on CHOH-CHOH-CHOH. Glyserolin leimahduspiste on 177 °C (o.c.) ja itsesyttymislämpötila 370 °C. Glyseroli liukenee muiden pienimassaisten alkoholien tapaan kaikissa suhteissa veteen. Aine hajoaa kuumentuessaan, jolloin muodostuu syövyttäviä höyryjä sisältäen akroleiinia (CH=CHCHO).
Glyserolia käytetään esimerkiksi ihovoiteissa, hammastahnoissa ja tupakassa kosteutta sitovana aineena. Muoveissa glyseroli toimii pehmentimenä, liimoissa se estää kovettumista ja sokereissa kivettymistä.
Kotioloissa glyserolia käytetään muun muassa puhallettavien saippuakuplien vahvistajana. Lisäksi räjähdysaineteollisuus käyttää sitä nitroglyserolin eli trinitroglyseriinin valmistukseen, jota saadaan kun glyseroli esteröityy typpihapon kanssa. Elintarvikkeiden lisäaineena glyserolia käytetään sakeuttamisaineena ja kosteudensäilyttäjänä ja sen E-koodi on E 422. Glyserolia myydään apteekeissa.
Talvehtiville selkärangattomille glyseroli on tärkeä jäänestoaine. Jäätyessään kiteytyvä vesi rikkoo helposti solut, joten eläimet käyttävät erilaisia keinoja laskeakseen solunesteen jäätymispistettä. Lämpötilan laskiessa selkärangattomat eläimet valmistautuvat kohtaaman kylmyyden mm. lopettamalla syömisen, antamalla solunesteiden väkevöityä poistamalla vettä ja tuottamalla solunesteeseen glyserolia.
Vaikka glyserolin jähmettymispiste on nollan yläpuolella, sen sekoittaminen veteen estää jääkiteiden kasvua haittaamalla vetysidosten muodostumista. Yleensä glyserolia on talveen sopeutuneilla selkärangattomilla solunesteessä muutama prosentti, mutta joillakin lajeilla on tavattu jopa 25 %:n pitoisuuksia.
Soluissa glyserolin raaka-aineena toimii glykogeeni, ja sen valmistaminen jatkuu pitkin talvea. Eläimet siis sopeutuvat kylmään yhä paremmin lämpötilan laskiessa. Kun kevät koittaa, glyseroli muutetaan takaisin glykogeeniksi, joka puolestaan on hyvä energianlähde.
Glyserolin kolme hydroksyyliryhmää voivat esteröityä joko orgaanisten tai epäorgaanisten happojen kanssa. Esimerkiksi rasvat ovat glyserolin ja rasvahappojen estereitä.
Sigtunan tuho
Sigtunan tuho oli 1200-luvun annaaleissa sekä "Eerikinkronikassa" kuvattu Sigtunan kaupungin tuho kesällä 1187. Kuvausten mukaan Sigtunan kaupunki poltettiin 12.elokuuta ja Uppsalan arkkipiispa Johannes sai surmansa Almarestäketsin linnan lähistöllä. Ruotsin vanhin kirjallinen teos, "Eerikinkronikka" kertoo Sigtunan hävittäjien olleen karjalaisia. Kronikka kuvaa tapahtumia seuraavasti:
Sigtunassa tehdyt arkeologiset kaivausten perusteella Sigtuna jatkoi kasvamistaan ja vaurastumistaan hävityksen jälkeenkin, aina 1300-luvun puoliväliin saakka. Kaupungin polttamisesta kertovaa noki- ja tuhkakerrosta ei kaivauksissa ole havaittu lainkaan.
"Eerikinkronikkaa" kirjoitettaessa 1320-luvulla Karjalan valloitus oli Ruotsissa ajankohtainen asia. Karjalaiset olivat tehneet vuonna 1257 sotaretken Ruotsiin ja Paavi Aleksanteri IV:n Upsalan electukselle lähettämän kirjeen perusteella kuningas Valdemar oli katkera pakanallisten karjalaisten Ruotsiin tekemästä sotaretkestä, jonka seurauksena "monia kristittyjä kuoli, haavoittui ja joutui vangeiksi". Sotaretken seurauksena Paavi antoi ristiretkijulistuksen karjalaisia vastaan. Ruotsi teki vuonna 1293 niin sanotun kolmannen ristiretken Suomeen, jonka seurauksena karjalaisten neljätoista kihlakuntaa joutuivat Ruotsin valtaan.
1600-luvulla muistiin merkityn ruotsalaisen perimätiedon mukaan mukaan karjalaiset veivät sotasaaliina mukanaan Sigtunan kirkon oven, jonka sitten lahjoittivat Novgorodiin. Taru kuitenkin on perätön. Novgorodin kirkon ovi, johon perimätieto liittyy, on tutkimusten mukan valmistettu Saksan Merseburgissa.
Novgorodin omat kronikkatiedot eivät mainitse Sigtunan hävitystä, vaikka niissä muuten kuvataan usein ruotsalaisten kanssa käytyjä taisteluja. Kustaa Vilkuna puolestaan on spekuloinut, että hyökkäyksen syy olisi voinut olla Sigtunan kauppiaiden tunkeutuminen karjalaisten eränkäyntialueille ja lohenkalastamoille Kemijoella. Tällekään oletukselle ei löydy konkreettisia todisteita.
Muita mahdollisia ehdokkaita Sigtunan hävittäjiksi ovat virolaiset (varsinkin Saarenmaan asukkaat) tai Latvian alueen kuurilaiset. Näitä vaihtoehtoja tukee se, että Baltiassa asuneiden ihmisryhmien tekemistä merisotaretkistä on muutakin tietoa. 1100-luvulla Itämerellä tehtiin paljon sotaretkiä, eikä Sigtunan hävitys suinkaan ollut ainoa Ruotsin alueelle kohdistunut isku. Saarenmaa ja Kuurinmaa olivat tietysti myös paljon lähempänä Sigtunaa kuin Laatokka, jolta karjalaisten olisi pitänyt purjehtia.
Kovjoki
Kovjoki on kylä Uudenkaarlepyyn kunnassa Pohjanmaan maakunnassa, Länsi-Suomen läänissä. Kovjoen rautatieasema (lyh. Koi) toimi käytännössä Uudenkaarlepyyn rautatieasemana vuonna 1956 tapahtuneen Kovjoki–Uusikaarlepyy-radan henkilöliikenteen lakkauttamisen myötä. Nykyisin Pohjanmaan radan henkilöjunat eivät enää pysähdy Kovjoella. Kovjoen asemalla on myös Kovjoen Museorautatien varikko.
Kylä sijaitsee Kovjoki å -nimisen joen alajuoksulla. Joki saa alkunsa Pedersörestä entisen Purmon kunnan alueelta, "Kauhajärvsjön"-nimisestä järvestä, joka on alkuaan "Kauhajärvi". Nimi juontunee järven kauhamaisesta muodosta. Ilmeisesti joen nimi on ollut ainakin yläjuoksulla "Kauhajoki", josta on muotoutunut ruotsin kielessä "Kovjoki" ja siitä edelleen Kovjoki å.
Super Mario Bros. 3
Super Mario Bros. 3 on Nintendo EAD:n kehittämä ja Nintendon julkaisema "Mario"-pelisarjaan kuuluva tasohyppelypeli. Peli julkaistiin alun perin Japanissa lokakuussa 1988 8-bittiselle Nintendolle sekä myöhemmin SNES:lle ja Virtual Consolelle. Yhdysvalloissa peli julkaistiin ensi kertaa helmikuussa 1990 ja Euroopan julkaisu oli vasta 29. lokakuuta 1991.
Pelissä pelaaja ohjaa Marioa. Pelissä Marion tehtävä on vapauttaa seitsemän kuningaskunnan kuninkaat Bowserin seitsemän lapsen langettamasta kirouksesta, jonka myötä kuninkaat on muutettu eläimiksi, sekä pelastaa Prinsessa Peach itse Bowserilta.
Tapahtumat sijoittuvat suurelle kartalle, josta Mario ja Luigi siirtyvät yksittäisiin jaksoihin. "Super Mario Bros. 3" oli ensimmäisiä tasohyppelypelejä, jotka käyttivät tällaista karttaa (Nintendon versio "Bionic Commandosta" on varhaisempi esimerkki). Lisäksi hahmon kontrollointi oli laajentunut huomattavasti. Mäissä pystyi laskemaan mäkeä alaspäin ja tavaroita sekä tajuttomia vihollisia pystyi kantamaan ja heittelemään.
Pelissä Mario saa käyttöönsä uusia voimia, joista osa on saatavilla pukujen muodossa. Pelin tunnetuin uusi voima on lehdestä saatava Marion pesukarhuvoima, jonka avulla Mario kykeni lentämään, mikäli tämä juoksi tarpeeksi lujaa ja täytti ruudun alareunassa olevan Power-mittarin. Pelin pukuja ovat sammakkopuku, jonka avulla voi liikkua helpommin vedessä (mutta huonosti maalla); vasarapuku, jonka avulla Mario voi heittää vasaroita; ja "tanooki"-puku, joka toimii kuin pesukarhuvoimat, mutta antaa myös mahdollisuuden muuttua patsaaksi vähäksi aikaa. Toisin kuin aikaisemmissa peleissä, Mario voi pitää tavaroita varastossa ja ottaa ne käyttöön ennen kenttään menemistä.
Peli sisälsi myös alkuperäisen "Mario Bros." -pelin eräänlaisena minipelinä, jota voi pelata kaksinpelissä, mikäli pelaajat siirtyvät samaan ruutuun. Tässä pelissä pelaajat voivat myös varastaa esineitä toisiltaan.
Kyseessä on yksi "Super Mario Bros." -sarjan suosituimmista ja tunnetuimmista osista. Pelin julkaisu länsimaissa myöhästyi "Super Mario Bros. 2":n julkaisun yhteydessä sattuneiden epäselvyyksien takia. Peli menestyi odotettua paremmin, jolloin Nintendon oli pakko tuoda enemmän pelejä markkinoille. Tämän takia pelin uskotaan olevan edelleen eniten myynyt Mario-peli 8-bittisellä Nintendolla. Itse asiassa "Super Mario Bros." oli eniten myydyin Mario-peli 8-bittisellä Nintendolla, sillä peliä myytiin itse konsolin mukana ja joskus useamman pelin paketeissa. Yksittäisten pelien myynnissä SMB3 kuitenkin ylittää edeltäjänsä.
"Super Mario Bros.":n sekä "Super Mario Bros. 2":n molempien versioiden ohella SMB3 oli myös mukana Super Nintendolle (sekä myöhemmin Wiille) julkaistussa yhteispaketissa "Super Mario All-Stars", joka lisäsi peliin tallennusominaisuuden. Peli on myös uudelleen julkaistu osana "Super Mario Advance" -uudelleenjulkaisusarjaa (SMA4), jonka aloitti "Super Mario Bros. Deluxe" Game Boy Colorilla. Pelin NES-versio on myös ostettavissa Wiille Virtual Consolesta.
Jukka Korpela (historioitsija)
Jukka Jari Korpela (s. 10. huhtikuuta 1957 Helsinki) on Itä-Suomen yliopiston yleisen historian professori ja historiantutkija. Hän on erikoistunut keskiaikaiseen vallanmuodostukseen ja siihen liittyviin pyhimyskultteihin.
Korpela opiskeli Helsingin yliopistossa, josta valmistui filosofian kandidaatiksi 1981, lisensiaatiksi 1982 ja tohtoriksi 1987. Hän on tutkinut muun muassa Venäjän keskiaikaa, Itä-Suomen keskiaikaa ja Pähkinäsaaren rauhan (1323) rajaan liittyviä kysymyksiä.
Korpela on julkaissut useita monografioita, muun muassa "Miesparin siunaaminen, viisi ortodoksista keskiaikaista rukousta" (2011). Hän katsoo näiden siunausten olemassaolon perusteella, että vetoaminen ortodoksiseen perinteeseen kiellettäessä homoparien siunaaminen on perusteetonta.
Korpela kääntyi aikuisiällä ortodoksiksi ja on vihitty 1995 diakoniksi.
Jukka Korpela
Jukka Korpela on seuraavien henkilöiden nimi:
Mo i Rana
Mo i Rana on kaupunki ja Ranan kunnan keskustaajama Norjan Nordlandin läänissä. Kaupungissa on 18 141 asukasta (vuonna 2011), ja sen pinta-ala on 13,32 neliökilometriä. Kaupunki sijaitsee aivan pohjoisen napapiirin eteläpuolella Ranfjord-vuonon pohjukassa Helgelandin alueella.
Saamelaiset ovat pitäneet kaupungin paikalla 1730-luvulta lähtien kesäisin markkinoita. Kaupungin kehitys lähti varsinaisesti käyntiin vuonna 1860, kun tie Ruotsiin valmistui. Kaupunkioikeudet Mo i Rana sai vuonna 1923.
Relatiivilause
Relatiivilause on alisteinen sivulause, joka määrittää päälauseen nominia tai koko päälausetta. Esimerkiksi nominaalilauseke ”"mies, joka ei ollut siellä”" sisältää nominin "mies", jota määrittää relatiivilause "joka ei ollut siellä". Monissa kielissä relatiivilauseen aloittaa relatiivipronomini (edellisessä esimerkissä "joka"). Muita tapoja merkitä relatiivilause ovat esimerkiksi pääverbin morfologiset variaatiot tai sanajärjestys.
Relatiivipronominin "korrelaatti" tarkoittaa sitä lauseen osaa (sanaa tai koko lausetta), johon pronomini viittaa.
Suomen kielessä relatiivilause merkitään kolmella taipuvalla relatiivipronominilla: (kuka,joka ja mikä)
Esimerkiksi:
Renium
Renium () on hopeanvalkoinen, kiiltävä, sitkeä ja venyvä metalli, jonka elektronegatiivisuus on 1,9 ja ensimmäinen ionisoitumisenergia 762 kJ/mol sekä CAS-numero 7440-15-5. Renium on harvinaisempaa kuin kulta tai platina eikä muodosta mineraaleja vaan esiintyy pieninä pitoisuuksina muiden metallien malmeissa, erityisesti molybdeniitissä ja gadoliniitissa. Reniumilla on alkuaineista neljänneksi suurin tiheys, kolmanneksi korkein sulamispiste ja korkein kiehumispiste. Reniumia lisätään molybdeeni- ja volframilejeerinkeihin parantamaan niiden mekaanisia ominaisuuksia ja korroosion kestoa korkeissa lämpötiloissa. Reniumia käytetään myös lämmön mittaamiseen lämpöparilla aina 2 200 °C:seen ja se on hyvä materiaali sähkökatkaisimiin, sillä se ei hapetu sähkövalokaaren kuumuudessa.
Renium on käytössä katalysaattorina öljynjalostuksessa vetykrakkauksessa ja bensiinin reformoinnissa. Reniumin sukulaisuus teknetiumin ja mangaanin kanssa ilmenee selvästi yhdisteissä ja näillä aineilla onkin lähes samat hapetusluvut. Tärkeimmät reniumyhdisteet ovat perrenaatteja, ja ne ovat yleensä melko samantapaisia permanganaattien kanssa. Kaliumperrenaatti (KReO) on varsin pysyvä yhdiste toisin kuin helposti räjähtävä kaliumpermanganaatti. Reniumin yleisin oksidi on reniumheptoksidi (ReO) ja muita ovat reniumdioksidi (ReO), reniumtrioksidi (ReO) ja ReO. Maailman nykyinen (1992) reniumvaranto on noin 3 500 t ja maankuoressa reniumia on 5 mg/t.
Renium on saanut nimensä Saksan läpi virtaavan Reinjoen latinankielisestä nimestä Rhenus. Se löydettiin vasta vuonna 1925, viimeisenä kaikista luonnossa esiintyvistä vakaista, ei-radioaktiivisista alkuaineista. Yksi reniumin löytäjistä, Ida Tacke, oli kotoisin Reinin varrelta.
Maa-alkalimetalli
Maa-alkalimetallit ovat jaksollisen järjestelmän toinen pääryhmä, johon kuuluvat seuraavat alkuaineet: beryllium, magnesium, kalsium, strontium, barium ja radium. Ne kuuluvat alkuaineiden jaksollisen järjestelmän ryhmään 2, jossa atomeilla on vain hapetusluvut +II (yhdisteissä) ja 0 (alkuaineissa), sillä luovuttamalla kaksi elektronia ne pääsevät oktettiin eli näin syntyneillä ioneilla on kahdeksan elektronia uloimmalla kuorellaan samoin kuin jalokaasuilla, jotka ovat äärimmäisen heikkoja reagoimaan muiden alkuaineiden kanssa. (Poikkeus: berylliumionissa on vain kaksi elektronia). Kahden viimeisen kuoren konfiguraatiot ovat seuraavat (kuoren numero n) (n-1)s(n-1)pns). Tästä juontuu myös maa-alkalimetallien voimakas pelkistämiskyky.
Niiden elektronegatiivisuus on alhainen, tosin korkeampi kuin alkalimetalleilla. Maa-alkalimetallien metallinen luonne on alkalimetalleja heikompi ja useimmat niiden suoloista ovat veteen liukenevia. Niiden metallinen luonne ja sitä myöten myös reaktiokyky kasvaa järjestysluvun kasvaessa. Hyvän pelkistämiskykynsä ansiosta maa-alkalimetallit reagoivat helposti happojen sekä (berylliumia lukuun ottamatta) vedenkin kanssa vetyä vapauttaen, esimerkiksi:
Varsinkin kuumennettuina ne reagoivat helposti myös ilman hapen kanssa muodostaen oksideja.
Elektronegatiivisuuden pienentyessä voimistuu maa-alkalien oksideissa metallin ja hapen välisen sidoksen ioniluonne. Berylliumoksidia lukuun ottamatta muut ovat ioniyhdisteitä ja siten reagoivat veden kanssa muodostaen hydroksideja joiden vesiliuokset ovat emäksisiä.
Nämä muodostuneet hydroksidit liukenevat veteen varsin niukasti, toisin kuin alkali-hydroksidit. Liukenevuus kuitenkin lisääntyy hydroksidin ioniluonteen vahvistuessa. Maa-alkalioksidien emäksinen luonne ilmenee siten, että ne reagoivat varsin helposti happamien oksidien kanssa. Jo huoneenlämmössä niillä on taipumus reagoida mm. ilman hiilidioksidin kanssa muodostaen karbonaatteja:
Tästä ominaisuudestaan johtuen oksideja on säilytettävä ilmalta eristettyinä. Maa-alkalien oksidit liukenevat helposti myös happoihin muodostaen suoloja:
Ryhmän 2 alkuaineiden halidit eli halogeeniyhdisteet liukenevat helposti veteen, kun taas karbonaatit ja sulfaatit ovat niukkaliukoisia. Jos käytetään tiukkaa määritelmää niin beryllium ja magnesium eivät kuulu tähän ryhmään. Ryhmän aineilla on kalsiumiin saakka hyvä lämmönjohtavuus, mutta sitten se romahtaa melko radikaalisti. Berylliumin, magnesiumin ja kalsiumin tiheyksien vaihteluväli on vain 300 kg/m, mutta kalsiumista eteenpäin tiheydet kasvavat 1 000 kg/m per aineväli ja radiumin ja bariumin välillä eroa on peräti 1 500 kg/m.
Maa-alkalimetallien yleisyys maankuoressa [mg/kg]: beryllium 2,8; magnesium 23 300; kalsium 41 500; strontium 370; barium 425 ja radium 9*10.
Lentokoulutus Suomessa
Lentokoulutus tuottaa siviili- ja sotilaslentäjiä. Sotilaslentäjiä kouluttaa pääosin Suomen Ilmavoimat, joka siirsi lentäjiensä peruslentokoulutuksen Patrialle vuoden 2005 lopulla. Maavoimien helikopterilentäjiä koulutetaan kaupallisissa lentokouluissa. Rajavartiolaitos kouluttaa omat helikopterilentäjänsä. Lupakirjallisia siviililentäjiä ovat purjelentäjät, moottorilentäjät, kevytilmailun lentäjät ja ilmapallojen lentäjät. Riippuliitoa, varjoliitoa ja laskuvarjohyppyä varten tarvitaan kelpoisuustodistus, jonka saa suoritettuaan asianmukaisen koulutuksen.
Lennokin eivät ennen UAV-ilmailun syntyä laajemmassa mittakaavassa vaadi viranomaisen valvomaa koulutusta, mutta radio- ja siimaohjattujen lennokeiden lennättäjät opettelevat lennättämään lennokkia siten, ettei se tuhoudu eikä tuota vaaraa muille ihmisille.
Likimain kaikki purjelentoa harrastavat seurat antavat koulutusta purjelentokoneen ohjaajiksi halukkaille. Kurssiin sisältyy yhteensä 43 tuntia teoriaopetusta. Kurssin jälkeen lennoista maksetaan koneen tuntivuokra, hinausmaksu tai esimerkiksi kausittainen lentopakettimaksu, joka saattaa jopa sisältää rajattoman määrän hinauksia. Yleensä tällainen pakettimenettely ei koske lentokonehinauksia, jotka laskutetaan kerhoissa joko kappalehinnalla halutun korkeuden mukaan tai minuuttitaksana hinauksen keston mukaan. Eniten purjelennon kustannuksiin vaikuttaa käytetty lentoonlähtötapa. Kerhojen lentomaksujärjestelmät ovat lähes poikkeuksetta sellaiset, että mitä enemmän lentää, sen halvemmaksi tulee keskimääräinen tuntihinta.
Moottorilentäjiä koulutetaan monella tasolla alkaen yksityislentäjän lupakirjasta (PPL, Private Pilot License) päätyen liikennelentäjään (ATPL, Airline Transport Pilot License). Yksityislentäjän lentolupakirjaa varten tarvitaan vähintään 45 koululentotuntia. Yksityislentäjän lupakirja on voimassa viisi (5) vuotta, jonka jälkeen se voidaan uusia. Lupakirjan voimassaolon edellytyksenä on, että lääketieteellinen kelpuutus ja luokkakelpuutus/luokkakelpuutukset ovat voimassa. Yksimoottorisen lentokoneen luokkakelpuutus (SEP, single engine piston) on voimassa 24 kuukautta yksityislentäjillä ja 12 kuukautta ansio- tai liikennelentäjillä.
Kevytilmailussa, joka on moottorilentämistä, on kaksi lupakirjaluokkaa, Ultra A ja Ultra B.
Ultra A -luokan koneet ovat painopisteohjattavia ja niissä on riippuliitimen siiven näköinen siipi, suurimpana erona on vankempi rakenne ja suunniteltu kuormituskertoimet suuremmille painoille. Trikejä on Suomessa noin 140 kpl. Suurin osa trikeistä on tuotu maahan 1980 - 2000 luvulla, Kouluttajia on vain muutama koko Suomessa.
Ultra B on moottorilentokone, jonka suurin lentoonlähtömassa on 450 kg. Niitä Suomessa on muutama sata kappaletta. Siksi niiden kouluttajia on paljon. Ultra B:n teoriakurssi on yksityislentäjän teorian kaltainen, mutta suppeampi. Se maksaa 400-1000 euroa. Lentolupakirjaa varten tarvitaan vähintään 25 koululentotuntia. Lupakirja on voimassa viisi vuotta. Suomessa oli vuoden 2004 lopussa 867 ULB-lentäjää. Koulutus vastaa ilmailumääräyksen vaatimuksia.
Teknetium
Teknetium () on hopeanharmaa metalli, joka näyttää platinalta. Teknetiumin kemiallinen merkki on Tc ja järjestysluku 43. Teknetiumin elektronegatiivisuus on 1,9 ja ensimmäinen ionisoitumisenergia 699 kJ/mol. Tämä kemiallisesti reniumin kaltainen alkuaine liukenee typpihappoon, kuningasveteen ja väkevään rikkihappoon muttei suolahappoon. Teräksen korroosionkestävyyttä voidaan lisätä merkittävästi teknetiumkäsittelyllä, jossa käytetään ammo­niumtekniraattia (NHTcO). Sitä suoritettaessa on varottava teknetiumin erittäin suurta radioaktiivisuutta, mikä pakottaa käyttämään suljettuja järjestelmiä.
Alkuaineen löytäjinä pidetään Carlo Perrieriä ja Emilio Segrèä, jotka eristivät alkuaineen molybdeeni-foliosta pommitettuaan sitä deuterium-ioneilla Palermon yliopistossa vuonna 1937. Teknetium on ensimmäinen alkuaine, jota ihminen on tuottanut keinotekoisesti. Siksi sille annetun nimen runkona on kreikan sana "technètos", keinotekoinen.
Teknetiumia on kuitenkin myöhemmin löydetty luonnosta muun muassa uraanikaivoksista, joissa sitä syntyy hyvin pieniä määriä uraani-238:n spontaanin fission tuloksena, sekä eräistä punaisista jättiläistähdistä. Koska minkään teknetiumin isotoopin puoliintumisaika ei ylitä 4,2 miljoonaa vuotta (Tc), teknetiumin löytäminen useita miljardeja vuosia vanhojen tähtien spektristä auttoi verifioimaan teorian raskaiden alkuaineiden syntymisestä tähdissä.
Ryhmän 7 alkuaine
Ryhmä 7 (joskus myös "mangaaniryhmä") on yksi jaksollisen järjestelmän ryhmistä. Siihen kuuluvat siirtymämetallit mangaani (Mn), teknetium (Tc), renium (Re) ja keinotekoinen bohrium (Bh).
Ryhmän alkuaineista vain mangaani on jokseenkin yleinen, ja se tunnettiin jo 1700-luvulla. Muita tämän ryhmän alkuaineita ei vielä 1900-luvun alussakaan tunnettu, vaikka Mendelejev oli jo jaksollisen järjestelmän perusteella ennustanut niiden olemassaolon. Renium on harvinainen alkuaine, joka löydettiin vasta vuonna 1925. Teknetiumia ja bohriumia ei luonnossa esiinny, mutta niitä on valmistettu keinotekoisesti ydinreaktioiden avulla. Niiden kaikki isotoopit ovat radioaktiivisia.
Ryhmän aineet pyrkivät lähestymään saman (17(7b)) ryhmän epämetallisia alkuaineita esiintyessään korkeimmalla hapetusasteellaan (+VII). Esiintyessään korkeimmalla hapetusasteellaan mangaaniryhmän aineilla on oktetti, sillä luovuttamalla 7 elektronia niiden uloimmalle kuorelle jää kahdeksan elektronia. Mangaanin ja reniumin kahden uloimman kuoren elektronikonfiguraatiot ovat samanlaisia: (kuoren numero on n) (n-1)s2 (n-1)p6 (n-1)d5 ns2, mutta teknetiumilla on uloimmalla kuorellaan vain yksi elektroni ja sitä edeltävän kuoren d-orbitaalilla kuusi elektronia.
Ryhmään kuuluu neljä alkuainetta, mutta neljäs aine on erittäin lyhytikäinen keinotekoinen radioaktiivinen aine, bohrium, eikä sillä ole sen vuoksi mitään käytännön merkitystä jo senkin vuoksi ettei ainetta ole saatu valmistettua edes punnittavia määriä. Ryhmän kolme muuta ainetta ovat melko samanlaisia ja niiden yhdisteet samantapaisia, tosin niiden reaktiivisuudessa on erojakin. Ryhmän aineista mangaani on eniten käytössä. Ryhmässä alaspäin mentäessä tiheydet kasvavat nopeasti, mangaanin (7,21 t/m) ja teknetiumin (11,5 t/m) välillä eroa on noin 4,3 t/m, mutta teknetiumin ja reniumin (20,5 t/m) välillä sitä on 9 t/m.
Arkkitehtuurin informaatiotekniikka
Arkkitehtuurin informaatiotekniikalla tarkoitetaan arkkitehtisuunnittelun digitaalisia työvälineitä (esimerkiksi tietokoneavusteinen suunnittelu) ja käsite liittyyArkkitehtuurin informaatiotekniikan merkitys on vuosituhannen vaihteen jälkeen suunnittelu- ja rakennusalalla korostunut, koska arkkitehtien tekemä suunnittelutyön luonne ja olemus muuttui oleellisesti 1990-luvun aikana. Arkkitehdin monta vuosisataa muuttumattonima olleet "perinteiset" käsinpiirtämisen ja -suunnittelun työtavat muuttuivat lyhyessä ajassa miltei kokonaan tietokoneilla tehtäväksi CAD-työskentelyksi, joka on viime vuosina tukeutunut yhä enemmän virtuaalisiin työskentely-ympäristöihin, esimerkiksi rakennusalan projektipankkeihin sekä mallintavaan suunnitteluun (tieto- tai tuotemallisuunnitteluun BIM). Suunnittelun läpinäkyvyys loppuasiakkaille ja yhteistyötahoille kasvaa merkittävästi siirryttäessä tietomallinnukseen ja mallien jakamiseen piirustusten asemasta. Eri teollisuudenaloilla ollaan mallinnuksen käyttöönotossa hyvin vaihtelevissa vaiheissa. Rakennusalalla muutosta on hidastanut sirpaloitunut toimintaprosessi, joka on johtanut eri toimijoiden osaoptimointiin. Juridisiksi asiakirjoiksi muodostuneet piirustukset ja niiden luovutus on muodostunut perinteiseksi toimintatavaksi, joka on nyt murroksen kourissa. Merkittävä läpimurto rakennusten mallinnuksen muuttumiselle yleiseksi toimintamalliksi tulee olemaan mahdollinen yhteiskunnallinen vaatimus mallien luovuttamiseen osana viranomaisprosesseja. Avoin IFC -tiedostostandardi mahdollistaa neutraalin tieto­mallinnuksen toiminta­tapana tilaajan vaatimuksesta. Suomessa valtion kiinteistönomistusorganisaatio Senaatti-kiinteistöt (http://www.senaatti.fi/document.asp?siteID=1&docID=546) on vaatinut vuodesta 2007 mallien käyttöä heille suunniteltavissa kohteissa.
Galileo (luotain)
Galileo oli Nasan suunnittelema avaruusluotain, joka lähetettiin tutkimaan Jupiteria ja sen suurimpia kuita. Se lähetettiin matkaan 18. lokakuuta 1989, ja saapui kohteeseensa 7. joulukuuta 1995. Nimi luotaimelle tuli Jupiterin neljän suurimman kuun löytäneestä italialaisesta tutkija Galileo Galileista. Luotain ohjattiin 21. syyskuuta 2003 tuhoutumaan Jupiterin kaasukehään 48 km/s nopeudella, että vältettäisiin Jupiterin kiertolaisten mahdollinen tartuttaminen Maan bakteereilla.
Galileo koostui kahdesta erillisestä osasta. Luotain oli 339 kilogramman painoinen kapseli, jonka tehtävänä oli tutkia Jupiterin kaasukehää. Tämä osa kuljetettiin Jupiteriin Orbiterin pyörimättömässä osassa, josta se myös suunnattiin, sillä luotaimessa ei ollut moottoreita. Galileo aiottiin alun perin laukaista sukkulan avaruuteen kuljettamalla järeällä Atlas/Centaur-raketilla, joka olisi kyennyt antamaan riittävän nopeuden suoraan matkaan Jupiteriin. Koska Challengerin onnettomuuden jälkeen sukkulat asetettiin lentokieltoon ja Centaur-vaiheen sukkulaan ottaminen kiellettiin, Galileo lähti matkalleen yli kolme vuotta myöhässä. Perille Galileo saapui vielä enemmän myöhässä, Venuksen kautta tehdyn vauhdinhakumatkansa vuoksi. Vauhtia luotain otti myös Maan läheltä. Koska luotain joutui kulkemaan asteroidivyöhykkeen halki päästäkseen Jupiterin systeemin luokse, Nasassa päätettiin että se tutkisi myös asteroidivyöhykkeen pikkuplaneettoja eli päävyöhykkeen asteroideja. Se ohitti 951 Gaspran 29. lokakuuta 1991 ja 243 Idan 28. elokuuta 1993. Luotaimen kuvista löytyi myös Idan Dactyl-kuu vuonna 1994. Galileo oli ensimmäinen pikkuplaneetan ohilennon tehnyt luotain.
Galileo-luotaimen mukana oli laskeutumiskapseli, jonka oli tarkoitus tehdä mittauksia Jupiterin kaasukehästä ja joka irtosi kiertolaisaluksesta heinäkuussa 1995, viisi kuukautta ennen törmäämistään Jupiteriin. Kapseli alkoi lähettää tietoja Jupiterin ilmakehän valoisuudesta, paineesta, lämpötilasta, salamoinnista, tuulista. Ensimmäinen painetieto tuli korkeudelta, jossa oli 0,35 ilmakehän paine. Lämpötila nousi odotettua nopeammin, ja kapselia heittelivät 700 km/h nopeudella puhaltavat tuulet, jotka olivat luultua voimakkaampia. Galileon laskeutumisalueella oli odotettua pilvettömämpää ja kuivempaa. Laskeutumiskapselin uskotaan osuneen Jupiterin kaasukehän epätyypilliselle alueelle, "kuumaan pisteeseen" joka muistuttaa joidenkin maan myrskyjen alasvirtausaluetta. Vesipitoisuus kasvoi jatkuvasti, ennen kuin yhteys luotaimeen katosi.
Maassa Galileota seurattiin Deep Space Networkin avulla, ja saadut tiedot lähetettiin Jet Propulsion Laboratoryyn, joka vastasi muun muassa Galileon lennosta. Galileo-luotain ohjattiin vuonna 2003 Jupiterin kaasukehään, mihin se tuhoutui. Toukokuussa 2011 ilmoitettiin Galileo-luotaimen lähettämän datan uudelleenanalysoinnin osoittavan Jupiterin Io-kuun pinnan alla olevan magmameren.
Deep Space Network
Deep Space Network (DSN) on Nasan useista suurista radioteleskoopeista koostuva verkosto, jolla seurataan ja operoidaan planeettojen välisiä luotaimia, ja vastaanotetaan niiltä mittausdataa. Verkoston teleskoopit sijaitsevat Kaliforniassa Mojaven autiomaassa (35°25′36″N 116°53′24″W), Espanjassa lähellä Madridia (40°25′53″N 4°14′53″W) ja Australiassa lähellä Canberraa (35°24′05″S 148°58′54″E), eli noin 120 asteen välein ympäri maapalloa katkeamattoman seurannan mahdollistamiseksi.
Kaikki DSN:n radioteleskoopit on rakennettu suojaisiin, vuoristoisiin laaksoihin radiointerferenssin vähentämiseksi. Kaikki ovat ohjattavia, korkean antennivahvistuksen omaavia, parabolisia peiliantenneja. DSN:n mahdollisia tehtäviä ovat esimerkiksi:
DSN:ää operoi Nasan Jet Propulsion Laboratory (JPL), joka on osa California Institute of Technologya. Operointikeskus sijaitsee Pasadenassa, Kaliforniassa. Samankaltaisia syvän taivaan kommunikointiverkostoja on ESA:lla, Venäjällä, Kiinalla, Intialla ja Japanilla.
Rakkauspommitus
Rakkauspommitus () on yksilöön kohdistuva järjestäytynyt rakastavien tunteiden osoitus, jolla ihmisryhmä pyrkii käännyttämään yksilön joukon jäseneksi. Termiä on käytetty Yhdysvaltain Yhdistymiskirkon sisällä. Liikkeen ulkopuolella rakkauspommitusta pidetään yhtenä kultin tunnusmerkeistä.
"Flirttikalastus" (, "FFing") oli rakkauspommituksen muoto, jota Kansainvälinen perhe -liikkeen naispuoliset jäsenet käyttivät vuosina 1974–1987: he värväsivät liikkeeseen uusia jäseniä tarjoamalla näille seksipalveluita. Jotkut myös keräsivät liikkeelle rahaa samalla keinolla. Liikkeen oman ilmoituksen mukaan käytännössä ei ollut uskonopillisesti mitään väärää, vaan sen käyttö lopetettiin AIDSin takia.
Acehin aluejako
Acehin alue jakautuu 17 piiriin ("kabupaten") ja neljään kaupunkiin ("kota"). Acehilla on Indonesiassa ensimmäisen luokan erityishallintoalueen ("daerah istimewa tingkat 1.") asema vuodesta 1961 alkaen.
Käytännössä alueen itsehallinnon laajuus on riippunut Acehin itsenäisyysliikkeen ja Jakartan hallituksen välisestä neuvottelutilanteesta. Useat alueet pyrkivät vuonna 2002 laajentamaan autonomiaansa, mutta käytännössä erimielisyydet sen toimeenpanosta johtivat siihen, että Indonesian hallitus julisti alueelle sotatilan vuonna 2003. Määräys lievennettiin poikkeustilaksi vuonna 2004. Osapuolten välille solmittiin 15. elokuuta 2005 rauhansopimus "Helsinki MOU", jonka mukaan indonesialaiset joukot poistuivat Acehista. Joulukuussa 2009 Acehissa pidettiin vapaat vaalit.
Kabupateneita johtavat "dubatit". Kabupatenit jakautuvat alipiireihin ("kecamatan"), joita johtavat "camat". Pienin hallinnollinen yksikkö on "desa" (tai "kapong"), jota johtaa "kepala desa", lyhyesti "kades"."(suluissa oleva numero viittaa joulukuun 2004 viralliseen tilastoluokitusnumeroon)"
Suurin kaupunki ja samalla erityishallintoalueen pääkaupunki on Banda Aceh, joka sijaitsee Sumatran saaren pohjoiskärjessä. Muut hallinnollisesti kaupungin asemassa olevat merkittävät keskukset ovat Langsa, Lhokseumawe ja Sabang.
19. Banda Aceh (1171), aikaisemmin nimeltään "Kutaradja"
20. Langsa (1173)
21. Lhoksumawe (1174), aikaisemmin osa Aceh Utaraa
22. Sabang (1172)
23. Subulussalam
"(suluissa oleva numero viittaa joulukuun 2004 viralliseen tilastoluokitusnumeroon)"
Raaseporin linnalääni
Raaseporin linnalääni oli Suomen hallintoalueena keskiajalta vuoteen 1634, jolloin paikallishallintoa uudistettaessa perustettiin maaherrakunnat. Raaseporin linnalääni hallitsi Uudenmaan maakunnan läntistä osaa Snappertunassa sijaitsevasta Raaseporin linnasta käsin.
Valtakunta (televisiosarja)
Valtakunta ("Riget") on tanskalainen, kahdeksanosainen minisarja, jonka loi Lars von Trier vuonna 1994. Sarjasta on koostettu myös viisituntinen elokuva. Sarjan tapahtumat sijoittuvat Kööpenhaminan kaupunginsairaalaan, Rigshospitaletiin. Sarjaa on esitetty Suomessa ainakin Yle TV1:ssä vuonna 1998. Vuonna 2006 Yle Teema uusi sarjan.
Vuonna 1997 sarjalle tuotettiin neliosainen jatkosarja "Riget II" samalla henkilökaartilla. Kolmattakin jatkosarjaa suunniteltiin, mutta se jäi tekemättä johtuen useiden sarjan päänäyttelijöiden kuolemisesta.
Stephen King kehitti myöhemmin 13-osaisen Rigetiin perustuvan minisarjan nimellä "Stephen Kingin Sairaala". Se esitettiin Yhdysvalloissa vuonna 2004.
Bel-Airin prinssi
Bel-Airin prinssi () on yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, jota esitettiin NBC-televisiokanavalla vuosina 1990–1996. Sarjan tapahtumat kertovat köyhistä oloista Länsi-Philadelphiasta sukulaistensa luo hienostoalueelle Bel-Airiin muuttaneesta nuorukaisesta. Sarjassa on vieraillut useita julkisuuden henkilöitä, kuten Donald Trump, Naomi Campbell, Tom Jones, Zsa Zsa Gabor, Tyra Banks ja William Shatner.
Sarja aloitti Will Smithin uran näyttelijänä. Suomessa sarjaa ovat esittäneet MTV3 ja TV5.
Bel-Airin prinssiä tehtiin yhteensä 148 jaksoa 6 kauden aikana.
Sarjan kehitys alkoi joulukuussa 1989, kun NBC otti yhteyttä räppärinä tunnettuun Will Smithiin. Pilottijakson kuvaukset aloitettiin heinäkuussa 1990 ja sarjan päätösjakso saatin kuvattua maaliskuusa 1996.
Sarjan tunnusmusiikin sävelsi QD3 ja sen räppäsi Will Smith, käyttäen taiteilijanimeä "The Fresh Prince".
Kalifornian Brentwoodissa sijaitsevaa vuonna 1937 rakennettua kartanoa käytettiin sarjan talon mallina. Sisätilat rakennettiin studiolle lavasteista. Toiselle kaudelle lavasteet rakennettiin uudelleen suuremmiksi, joka mahdollisti näyttelijöiden liikkumisen huoneiden välillä ilman kameran vaihtoa.
"The Fresh Prince of Bel-Air" –tunnuskappale toimii taustatarinana sarjalle. Will Smith on Länsi-Philadelphian kaduilla kasvanut katuviisas teini, joka joutuu ongelmiin paikallisella koripallokentällä. Hänen äitinsä lähettää pojan Bel-Airiin hienostoalueella asuvien perheenjäsenten luokse. Perillä Will tapaa Banksin perheen, joiden luona hän tulee asumaan sarjan ajan.
Warner Home Video on julkaissut kaikki sarjan kaudet vain julkaisualueilla 1 ja 3.
Bel-Airin prinssi on voittanut yhteensä 9 palkintoa.
Elokuussa 2015 raportoitiin Overbrook Entertainmentin kehittävän ja Will Smithin käsikirjoittavan jatkoa alkuperäiselle sarjalle. Elokuussa 2016 Smith lopetti huhut sanomlla; ""Bel-Airin prinssi saa jatkoa vasta kun helvetti jäätyy"".
Foucault’n heiluri
Foucault’n heiluri [] on heiluri, jolla voidaan osoittaa maapallon pyörimisliike akselinsa ympäri. Nimensä se on saanut keksijänsä, ranskalaisen fyysikon Léon Foucault’n mukaan.
Foucault’n heiluri on hyvin pitkävartinen heiluri, joka on ripustettu siten, että se voi vapaasti kiertyä suhteessa kiinnityskappaleeseen, esimerkiksi ristinivelellä. Kun heiluri saatetaan heiluriliikkeeseen, se jatkaa heilumista samassa tasossa. Koska maapallo pyörii, heilumistaso kiertyy suhteessa maan pintaan.
Foucault esitteli heilurinsa yleisölle ensi kerran Pariisin Panthéonissa vuonna 1851. Heilurin varsi oli 67 metriä pitkä teräslanka ja sen päässä oli 2,7 kilogramman messinkipallo heilurina. Kuuluisa Foucault’n heiluri sijaitsi aikoinaan Pietarin Iisakin kirkossa, jossa neuvostoaikana toimi ateismin museo. Heiluri oli maailman suurin, yli 90 metriä pitkä. Suomen ensimmäinen Foucalt’n heiluri asennettiin Eurajoen vesitorniin vuonna 1986. Kuusamon vesitorniin rakennettiin vuonna 2001 40 m korkea heiluri. Myös Turun yliopistossa fysiikan laitoksella ja Vantaalla tiedekeskus Heurekassa on Foucault’n heiluri.
Heilurin on väitetty hidastuvan auringonpimennyksen aikana. Auringonpimennyksen välillisten vaikutusten on arvioitu riittävän selittämään tämän Allais’n efektiksi kutsutun ilmiön.
Interpol (yhtye)
Interpol on vuonna 1998 New Yorkissa perustettu indie rock -yhtye. Yhtyeen musiikille ominaista on basson vahva käyttö. Interpolia on verrattu 1970-luvun lopulla vaikuttaneeseen Joy Divisioniin.
Yhtyeen muodostavat Paul Banks (laulu, kitara), Daniel Kessler (kitara, taustalaulu) ja Sam Fogarino (rummut). Basisti Carlos Dengler jätti yhtyeen pian neljännen albumin levytyksen jälkeen vuonna 2010.
Interpolin ensiesiintyminen Suomessa tapahtui Ruisrockissa kesällä 2008.
Interpol on julkaissut viisi albumia. Yhtyeen levy-yhtiönä kahdella ensimmäisellä levyllä toimi monia muitakin indieartisteja äänittävä Matador Records. Kolmannen levyn, "Our Love to Admiren", julkaisi Capitol Records. Neljännellä levyllä "Interpol" yhtye palasi takaisin Matador Recordsille.
Dedekindin leikkaus
Dedekindin leikkaus on matematiikassa sellainen kokonaan järjestetyn joukon jako kahteen epätyhjään joukkoon A ja B, että A:n jokainen alkio on pienempi kuin B:n jokainen alkio eikä joukossa A ole suurinta alkiota. Dedekindin leikkaus on saanut nimensä saksalaisen matemaatikon Richard Dedekindin mukaan, joka konstruoi reaaliluvut rationaalilukujen leikkauksien avulla.
Rationaalilukujen joukossa Dedekindin leikkauksia on sikäli kahdenlaisia, että joukolla B saattaa olla pienin alkio, mutta ei välttämättä ole. Esimerkiksi jos muodostetaan Dedekindin leikkaus, jossa
joukolla B on pienin alkio, nimittäin luku 2. Tässä leikkauksessa joukkoon A kuuluvat kaikki rationaaliluvut, jotka ovat pienempiä kuin 2, joukkoon B luku 2 ja kaikki sitä suuremmat rationaaliluvut. Sen sijaan Dedekindin leikkauksessa, jossa
joukolla B ei ole pienintä alkiota. Reaalilukujen joukko voidaan muodollisesti konstruoida asettamalla jokaista tällaista Dedekindin leikkausta vastaamaan uusi luku, jollaisia sanotaan irrationaaliluvuiksi. Edellä mainitussa esimerkissä tämä luku on formula_5.
Carlos Reutemann
Carlos Alberto ”Lole” Reutemann (s. 12. huhtikuuta 1942 Santa Fe, Argentiina) on argentiinalainen Formula 1 -kuljettaja ja poliitikko. Hän ajoi F1-sarjassa vuosina 1972–1982. Nykyään hän istuu Argentiinan senaatissa. Hän on Juan Manuel Fangion jälkeen toiseksi menestynein argentiinalainen F1-kuljettaja.
Reutemann lähti vuonna 1970 kotimaastaan Eurooppaan ajamaan Formula 2 -sarjaa. Näytettyään kykynsä pääsi hän ajamaan Brabhamilla F1-debyyttinsä Argentiinan GP:ssä 1972 ajamalla heti paalupaikalle. Siinä vaiheessa hänestä odotettiin uutta Argentiinalaista tähtikuljettajaa ja Juan Manuel Fangion manttelinperijää, mutta toisin kävi. Vaikka Reutemann pääsi myöhemmin ajamaan sekä Ferrarin, Lotuksen että myös Williamsin F1-talleissa, ei hän koskaan onnistunut voittamaan mestaruutta vaikka se oli monta kertaa lähellä. Lähimpänä maailmanmestaruutta Reutemann kävi kaudella 1981 jolloin hän starttasi Williams-Fordilla kauden viimeiseen, Las Vegasin osakilpailuun pistejohdossa. Reutemann toi autonsa maaliin kuitenkin vasta kahdeksantena ja hävisi mestaruuden Nelson Piquetille yhdellä pisteellä. Kisan jälkeen Reutemann sanoi katkerana lopettavansa uransa, mutta kun Frank Williams ei ennen kauden 1982 avausta saanut tallikaveria Keke Rosbergille, tuli Reutemann vielä kerran takaisin ja ajoi kaksi ensimmäistä kilpailua ja lopetti uransa niiden jälkeen.
Myöhemmin Reutemann lähti mukaan politiikkaan ja hänet valittiin Santa Fen -maakunnan kuvernööriksi ja jatkoi sieltä Argentiinan senaattiin.
Reutemann osallistui kerran MM-ralliin. Hän sijoittui Argentiinan rallissa 1980 Fiat Abarthilla kolmanneksi 46 minuuttia kärjestä jääneenä. Hänen lisäkseen vain Kimi Räikkönen on onnistunut sijoittumaan pisteille sekä Formula 1 -sarjassa että rallin MM-sarjassa. Räikkönen sijoittui kahdeksanneksi vuoden 2010 Jordanian rallissa.
Homotopia
Topologiassa kahden jatkuvan funktion sanotaan olevan homotooppisia keskenään, jos ne voidaan muuntaa jatkuvalla kuvauksella toisikseen. Homotopian avulla voidaan määrittää homotopia- ja kohomotopiaryhmiä, jotka ovat tärkeitä käsitteitä algebrallisessa topologiassa.
Kahden jatkuvan funktion formula_1 ja formula_2 välinen homotopia on jatkuva funktio formula_3 siten, että formula_4 ja formula_5. Jos kuvauksen H toinen parametri ajatellaan olevan aikaparametri, voidaan H:ta ajatella funktiona, joka näyttää kullakin ajan hetkellä tietyn välivaiheen, kun kuvausta f ollaan muuttamassa kuvaukseksi g.
Homotopia on ekvivalenssirelaatio jatkuvien funktioiden joukossa X:ltä Y:lle. Tämä homotopiarelaatio on yhteensopiva funktioiden yhdistämisen kanssa seuraavassa mielessä: Jos formula_6 ja formula_7 ovat homotopioita ja formula_8 ovat homotopioita, on näiden yhdistetyt kuvaukset formula_9 ja formula_10 myös homotopioita.
Jos f ja g X:ltä Y:lle ovat homotopioita, tällöin f:n ja g:n indusoimat ryhmähomomorfismit ovat homologia ryhmän mielessä samat: formula_11 kaikilla n (tämä on itse asiassa yksi Eilenbergin–Steenrodin aksioomista homologiateorioille). Jos erityisesti X ja Y ovat polkuyhtenäisiä, antaa f:n ja g:n indusoima ryhmähomomorfismi samat homotopiaryhmät: formula_12.
Tämä kuvastaa sitä miksi algebrallisessa topologiassa avaruudet joudutaan usein erottelemaan vain niiden homotopialuokkien mukaan.
Siinä missä homotopia vie jatkuvalla muunnoksella toisen jatkuvan kuvauksen toiselle, isotopia vie toisen upotuksen toiselle, niin että joka vaiheessa kuvaus on upotus.
Upotukset formula_13 ovat isotooppisia, jos on olemassa upotus
formula_14 siten että formula_15,
formula_16 ja formula_5.
Candide
Candide on Voltairen tunnetuimpia teoksia. Se kuvaa aikansa yhteiskuntaa satiiriseen tyyliin. Ranskankielinen alkuteos "Candide, ou l’Optimisme" ilmestyi vuonna 1759.
Candide ilmestyi suomeksi 50 pennin kirjastossa nidottuna vuonna 1914 L. Onervan suomentamana. J. A. Hollon suomennos ilmestyi vuonna 1953.
Teoksessa optimistinen Candide seikkailee ystäviensä kanssa ympäri maailmaa ja kokee matkallaan tuon ajan yhteiskunnan ”ihanuuden”. Kirjan ironinen opetus tiivistyy lopun lauseeseen:
Viimeinen lause kuuluu:
Andrus Värnik
Andrus Värnik (s. 27. syyskuuta 1977 Antsla, Võrumaa) on uransa jo lopettanut virolainen keihäänheittäjä. Hän voitti keihäänheiton maailmanmestaruuden Helsingin MM-kisoissa 2005 ja sai Pariisin MM-kisoissa 2003 hopeaa.
Värnikin edustama urheiluseura oli KJK Lõunalõvi, ja hänen valmentajanaan oli Heino Puuste.
Värnik sai elokuussa 2014 Harjumaan oikeudessa kahden vuoden ja yhden kuukauden ehdollisen vankeustuomion 2,5 vuoden koetusajalla toistuvista pahoinpitelyistä.
Yhdistetty funktio
Matematiikassa yhdistetyllä funktiolla tarkoitetaan kahta funktiota siten, että ensiksi muuttuja kuvataan ensimmäisellä funktiolla joksikin arvoksi ja sitten saatu tulos kuvataan toisella funktiolla uudeksi arvoksi. Täsmällisesti:
Olkoon formula_1 ja formula_2 kuvauksia. Tällöin yhdistetty funktio formula_3 (luetaan "f pallo g") tarkoittaa kuvausta, jolle formula_4 kaikilla formula_5.
Yhdistetty funktio formula_3 on kuvaus formula_7.
Tasapainotusliivi
Tasapainotusliiviä käytetään laitesukelluksessa nosteen hallitsemiseksi. Noste voi olla negatiivinen, jolloin sukeltaja painuu syvemmälle tai joutuu työskentelemään pysyäkseen halutussa syvyydessä. Positiivinen noste tarkoittaa, että sukeltaja on syrjäyttämäänsä vettä kevyempi, ja näin ollen sukeltaja nousee pinnalle. Neutraalissa nosteessa sukeltaja pysyy halutussa syvyydessä ilman työtä.
Tasapainotusliivin toiminta perustuu siihen, että sukeltaja voi mukana olevalla hengityskaasullaan tai puhaltamalla täyttää liiviä, ja säätää nosteen halutuksi. Liiviä käytetään käänteisesti, syvemmälle mentäessä liiviä täytetään ja noustessa tyhjennetään koska noste pyrkii muuttumaan labiilisti. Boylen lain mukaisesti paineen kasvaessa kaasu tasapinotusliivissä puristuu kasaan joka vähentää nostetta. Pinnalle noustessa sama ilmiö toistuu käänteisesti, nousunopeus kiihtyy ellei liiviä tyhjennetä.
Liivin muoto oli aluksi neliömäinen, päänreiällä varustettu, rinnalla pidettävä pussi (vrt. lentokoneen pelastusliivi). 1990-luvulla malli muuttui liivimäiseksi nostopussin sijaitessa kyljissä ja vatsan päällä, myös sukelluspullo kiinnitettiin siihen. 2000-luvulla malleihin mukaan on tullut Wings-tyyppinen siipiliivi jossa nostepussi sijaitsee kokonaan selässä, mallin edut tulevat tekniikkasukelluksen tarpeista ja kuivapukujen käytön lisääntymisestä. Wings-liivissä nostava ilmapussi on sukeltajan yläpuolella, joka parantaa tasapainoa, kuivapuvun täyttöventtiiliin on helpompi päästä käsiksi ja liivin tilavuus voi olla suurempi. Luola- ja hylkysukelluksessa sukeltaja mahtuu myös pienemmästä aukosta läpi.
Kuivapuvun yhteydessä, paineilmaa pukukaasuna käytettäessä, tasapainoliiviä käytetään vain turvavälineenä ja neutraalinoste hoidetaan kuivapuvun sisään johdettavalla sukelluskaasulla puvun sisällä olevan ilman kokonpuristumisen vuoksi. Syvissä tekniikkasukelluksissa tasapainotus hoidetaan kuitenkin liivillä, jotta säästetään pukukaasuna käytettävää argonia.