hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Suojelu- ja sääkoulu
Suojelu- ja Sääkoulu (lyhenne Slu- ja SääK) oli Suomen maavoimiin kuulunut joukko-osasto, joka toimi Luonetjärven varuskunnassa Tikkakoskella 1985-1992. Se muodostettiin 1985 yhdistämällä Upinniemessä toiminut Suojelukoulu (SluK) ja Tikkakoskella samassa rakennuksessa aiemmin toiminut Keskussääasema (KSääAs).
Koulussa annettiin varusmiehille ja kantahenkilökunnalle suojelu- ja sääalojen koulutusta miehistö- ja aliupseerikursseilla sekä henkilökunnan opetustilaisuuksissa. Suojelukursseja järjestettiin myös upseerikokelaille.
Koulutus hajotettiin jo vuonna 1992 kolmelle paikkakunnalle: suojelukoulutus Keuruulle Keski-Suomen Rykmenttiin (nykyinen Pioneerirykmentti) ja ballistisen sääpalvelun koulutus Niinisaloon Tykistöprikaatin Tiedustelupatteristoon. Lentosääkoulutus jäi Tikkakoskelle Ilmasotakoulun (tuolloin Ilmavoimien Viestikoulu) aliupseerikurssille.
Koulun viimeinen johtaja oli everstiluutnantti Kyösti Tomperi, joka siirtyi joukko-osaston myötä Suojelukoulun johtajaksi Keuruulle. Joukko-osaston komentajana toimi häntä ennen everstiluutnantti Markku Hämäläinen.
Joukko-osaston leikillinen nimitys varusmiesten keskuudessa oli Suutelu- ja Säätelykoulu.
Isa Ali
Isa Ali (s. 1. joulukuuta 1984 Zaria, Kaduna, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija, joka edustaa nigerialaista Gateway FC -jalkapallojoukkuetta. Hän on pelannut myös Suomessa viimeksi kaudella 2007, jolloin hän edusti Ykkösessä pelannutta Rovaniemen Palloseuraa. Pelipaikaltaan Ali on hyökkääjä.
Ali tuli Rovaniemelle syyskuun 2007 alussa FC Kanopillars -nimisestä nigerialaisesta joukkueesta. Hänen siirtymisensä Rovaniemen Palloseuraan venyi muutamalla viikolla alkuperäisestä suunnitelmasta työlupasotkujen takia. Alin sopimus olisi kattanut kauden 2008 loppuun, mutta se purettiin kauden 2007 jälkeen.
Lane Evans
Lane Allen Evans (4. elokuuta 1951 Rock Island, Illinois – 5. marraskuuta 2014) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko.
Evans oli syntyjään illinoisilainen. Hän oli Vietnamin sodan veteraani ja koulutukseltaan lakimies. Valmistuttuaan Augustana Collegesta Rock Islandilla vuonna 1974 hän lähti Georgetownin yliopistoon, josta hän valmistui "Juris Doctorin" arvolla vuonna 1978.
Evans istui vuosina 1983–2007 Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Illinoisin 17. vaalipiiristä. Hän kuului edustajainhuoneen liberaaleimpiin jäseniin. Hänellä todettiin Parkinsonin tauti vuonna 1995, ja hän ilmoitti, ettei aio olla ehdolla uudelle, kaikkiaan kolmannelletoista kaudelle marraskuussa 2006. Niin hän luopui tammikuussa 2007 paikastaan Phil Haren hyväksi.
Simone Simon
Simone Thérèse Fernande Simon (23. huhtikuuta 1910 Béthune, Pas-de-Calais, Ranska – 22. helmikuuta 2005 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen näyttelijätär, joka loi menestyneen uran niin ranskalaisissa kuin yhdysvaltalaisissakin elokuvissa.
Hänen tunnetuimpia elokuvia ovat "Ihmispeto" (1938), "Piru ja Daniel Webster" (1941), "Kissaihmiset" (1942), "Kissaihmisten kirous" (1944) sekä Max Ophulsin ohjaamat "Intohimojen karuselli" (1950) ja "Lemmenunelma" (1952).
Simone Simon syntyi 23. huhtikuuta 1910 tai 1911 joko Béthunessa tai Marseillessa – lähteet antavat tästä ristiriitaisia tietoja. Hän muutti 3-vuotiaana Madagaskarille, jossa hänen äitinsä uusi aviomies työskenteli. Hän on myös mahdollisesti asunut nuorena Marseillessa. Hän kävi koulua Berliinissä, Budapestissä ja Torinossa.
Simon ei ollut elämänsä aikana naimisissa eikä hänellä ollut lapsia. Hän kuoli 94-vuotiaana Pariisissa.
Venäläinen Victor Tourjansky ”löysi” hänet ja antoi hänelle roolin elokuvassa "Le chanteur inconnu" (1931). Hän oli jo tunnettu näyttelijä Ranskassa, kun Darryl F. Zanuck toi hänet Yhdysvaltoihin 1936. Hän sai hyviä arvosteluja elokuvistaan (muun muassa "Mestarisalapoliisi" James Stewartin kanssa), mutta ne eivät menestyneet hyvin. Lisäksi Simon itse ei ollut tyytyväinen elokuviinsa, joten hän palasi takaisin Ranskaan 1938.
Ranskassa hän sai naispääosan Jean Renoirin elokuvassa "Ihmispeto". Hän kieltäytyi roolista Renoirin seuraavassa elokuvassa "Pelin säännöt" (1939). Sodan sytyttyä hän lähti takaisin Yhdysvaltoihin.
Hänen toinen oleskelunsa Hollywoodissa sujui paremmin kuin paria vuotta aikaisemmin. Hän näytteli paholaisen palvelijaa elokuvassa "Piru ja Daniel Webster" ja kissaihmistä Val Lewtonin kauhuelokuvan klassikossa "Kissaihmiset". Hän näytteli myös Lewtonin elokuvissa "Neiti Fifi" ja "Kissaihmisten kirous".
Sodan jälkeen hän palasi Ranskaan ja esiintyi vielä 11 elokuvassa, muun muassa Max Ophulsin elokuvissa "Intohimojen karuselli" (1950) ja "Lemmenunelma" (1952). Brittiläisen elokuvan "The Extra Day" (1956) jälkeen hän lopetti elokuvanäyttelemisen ja keskittyi teatteriin. Hän teki vielä yhden elokuvan 1973.
Elizabeth Clare Prophet
Elizabeth Clare Prophet, o.s. Wulf (8. huhtikuuta 1939 – 15. lokakuuta 2009) oli yhdysvaltalainen uskonnollinen johtaja, joka nousi The Summit Lighthouse -nimisen uuden uskonnollisen liikkeen johtoon aviomiehensä Mark L. Prophetin kuoltua vuonna 1973.
E. C. Prophet syntyi New Jerseyn Red Bankissa ja suoritti Bostonin yliopistossa B.A.-tutkinnon pääaineenaan valtio-oppi. Hän oli aiemmin opiskellut Antioch Collegessa Ohiossa. Hän oli naimisissa Mark Prophetin kanssa vuodesta 1963 ja sai neljä lasta.
Hänen taustansa oli teosofiassa ja Christian Science -liikkeessä. Vuonna 1946 Elizabeth matkusti äitinsä kanssa Sveitsiin katsomaan kuolevaa sukulaistaan ja vieraili myös pommitusten raunioittamassa Lontoossa.
Vuonna 1971 Prophet perusti montessoripedagogiikan pohjalta toimivan Montessori International -koulun, miehensä kuoleman jälkeen vuonna 1975 Church Universal and Triumphant -kirkon, Summit Universityn ja Summit University Press -kirjapainon.
Vuonna 1983 hän siirsi johdatuksen saaneena kirkon Kaliforniasta etäiselle maatilalle Montanassa Yellowstonen kansallispuiston vieressä. 1980-luvun lopulla liike alkoi odottaa maailmanloppua, joka tulisi Neuvostoliiton iskiessä ydinaseilla Yhdysvaltoihin. Sen varalle tilalle varastoitiin aseita ja tarvikkeita maanalaisiin pommisuojiin. Viranomaiset keskeyttivät pommisuojaoperaation, kun lahkon varastoima polttoaine vuoti maaperään ja saastutti ympäristöä.
Ennustetut maailmanloput 1980-luvun lopussa ja 1990-luvulla eivät toteutuneet ja liikkeen seuraajien määrä väheni.
Prophet erosi kirkon johdosta terveytensä heikettyä huomattavissa määrin vuonna 1999. Hän asui vuodesta 2000 Bozemanissa, Montanassa, jossa sai hoitoa varhain, 60 vuoden iässä, puhjenneeseen Alzheimerin tautiin.
Prophetille – ja kuudelle muulle maailmanloppua eri aikoina ennustaneelle – myönnettiin postuumisti vuoden 2011 matematiikan Ig Nobel -palkinto ansionaan ”maailman opettaminen tarkkaavaisemmaksi matemaattisia oletuksia ja laskelmia tehtäessä”. Muita palkittuja olivat esimerkiksi Pat Robertson (maailmanloppu 1982) ja Harold Camping (maailmanloppu 1994 ja 2011).
Ounasrinne
Ounasrinne on kaupunginosa ja lähiö Rovaniemen kaupungissa Lapin maakunnassa. Se sijaitsee noin neljän kilometrin päässä Rovaniemen keskustasta. Alueella on enimmäkseen kerros- ja omakotitaloasutusta. Alueella sijaitsee muun muassa Ounasrinteen päiväkoti, kirjasto, päivittäistavarakauppa, baari, kioski ja kappeli. Ounasrinteellä on monipuoliset ulkoilu- ja liikuntamahdollisuudet, sillä asuinalue sijaitsee Ounasvaaran kupeessa. Puolitoista kilometriä Ounasrinteeltä itään sijaitsee Toramojärvi.
Ounasrinteen entinen nimi on Tiippanan perä. Nimi tulee Leo ja Kauko (isä ja poika) Tiippanan omistamista maista. Tiippanan perä -nimitystä käytettiin 1970-luvun alkuun asti, kunnes Tiippanan suku myi maat Rovaniemen kaupungille.
Ensimmäinen asukas silloisessa Tiippanan perässä oli Kauko Tiippana perheineen. Hän muutti ja rakensi ensimmäisen asunnon silloiseen Tiippanan perään eli nykyiseen Ounasrinteeseen vuonna 1955. Kauko Tiippana ja hänen vaimonsa Maija-Liisa Tiippana olivat ensimmäisiä nykyisen Ounasrinteen asukkaita.
Ounasrinteellä sijaitsee Rovaniemen vastaanottokeskuksen kerrostaloja, jonne sijoitetaan turvapaikanhakijoita. Ounasrinteellä asuukin paljon maahanmuuttajia. Alueella on sattunut suomalaisten ja maahanmuuttajien välisiä joukkotappeluita. Ounasrinteen omakotitaloalue on sen sijaan rauhallisempaa seutua.
Stockholm City
Stockholm City (kutsutaan usein vain nimellä "City") on ruotsalainen ilmaisjakelulehti. Lehti on ruotsalaisen viestintäyhtiö Bonnierin omistuksessa ja ilmestyy Suur-Tukholman alueella. Se käsittelee pääosin paikallisuutisia ja se on yksi suurimmista Suur-Tukholman ilmaisjakelulehdistä.
Stockholm City ilmestyi ensimmäisen kerran vuoden 2002 lokakuussa. Vuoden 2006 alussa ilmaisjakelulehdellä oli noin 601 000 lukijaa. Saman vuoden syyskuussa ilmoitettiin kahden sisarlehden, City Göteborgin ja Skånen alueella ilmestyvän City Malmö Lundin perustamisesta. Molemmista lehdistä kuitenkin luovuttiin vuonna 2007.
Seututie 870
Seututie 870 kulkee Pohjois-Savosta Kainuun alueelle. Tien pituus on 79,8 kilometriä. Tie erkanee Rautavaaran kunnassa kantatieltä 87 pohjoiseen ja kulkee Lehtomäen, Laakajärven, Taattolan, Tuhkakylän ja Parkuan kautta Kontinjoelle Sotkamon ja Kajaanin rajalle. Siellä tie liittyy valtatiehen 6. Rautavaaran puolella tien nimi on Kajaanintie ja Sotkamon puolella Rautavaarantie. Tien varressa sijaitsee Tuhkakylän kohdalla Talvivaaran kaivos.
Canon EOS 350D
Canon EOS 350D on valokuvausharrastajille suunnattu digitaalinen järjestelmäkamera. Se julkaistiin vuonna 2005 ja on yksi kaikkien aikojen suosituimmista digitaalisista järjestelmäkameramalleista.Yhdysvalloissa kamera tunnetaan nimellä "Canon EOS Digital Rebel XT" ja Japanissa sen nimi on "Canon EOS Kiss Digital N".
Max Ophüls
Max Ophüls (oik. Maximillian Oppenheimer, 6. toukokuuta 1902 Saarbrücken, Saksa — 25. maaliskuuta 1957 Hampuri) oli saksalaissyntyinen elokuvaohjaaja. Hän teki urallaan muun muassa saksalaisia, ranskalaisia ja yhdysvaltalaisia elokuvia. Ranskalaisissa ja yhdysvaltalaisissa elokuvissa hänen nimenään oli Max Ophuls tai Max Opuls.
Ophüls aloitti ohjaajan uransa 1930-luvun alussa. Hänen uransa tunnetuimpia elokuvia ovat muun muassa "Kirje tuntemattomalta naiselta" (1948), "Ristiaallokko" (1949), "Intohimojen karuselli" (1950) ja "Skandaalikuningatar" (1955).
Max Ophüls kuoli sydänsairauteen vain 54-vuotiaana. Ophülsin poika, Marcel Ophüls, on dokumenttielokuvien ohjaaja.
Chris Burke
Christopher Joseph ”Chris” Burke (s. 26. elokuuta 1965) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esitti Charles ”Corky” Thatcheria vuosina 1989–1993 televisiosarjassa ”Elämä voittaa” ("Life Goes On").
Burke syntyi Point Lookoutin kylässä New Yorkissa. Hän on vanhempiensa Frankin ja Marianin neljästä lapsesta nuorin. Hänellä on Downin oireyhtymä, ja hän valmistui Don Guanella Schoolista vuonna 1985.
Burke julkaisi vuonna 1992 muistelmateoksen "A Special Kind of Hero". Hän toimii "National Down Syndrome Societyn" hyvän tahdon lähettiläänä ja on myös johtanut omaa yhtyettään.
Caxias do Sul
Caxias do Sul [kahi-], on kaupunki Etelä-Brasiliassa, Rio Grande do Sulin osavaltiossa.
Italialaiset emigrantit perustivat kaupungin vuonna 1875. Se sijaitsee 90 kilometriä Porto Alegresta pohjoiseen. Vuonna 2011 siellä asui 440 000 ihmistä. Caxias do Sul on Brasilian viinintuotannon keskus. Siellä on myös metalliteollisuutta sekä yliopisto.
Angry Machines
Angry Machines on heavy-yhtye Dion vuonna 1996 julkaisema seitsemäs studioalbumi. Dion edellisen albumin "Strange Highwaysin" tapaan lyriikat ovat enemmän tositarinoita, siinä missä yhtyeen ensimmäisten albumien tekstit olivat täynnä lohikäärmeitä, demoneita ja muita fantasia-aiheita. "Meillä oli paineita jatkaa samalla linjalla, mutta teimme rohkean liikkeen. Aika muuttuu nopeasti ja olen sanoituksien sanoman suhteen tullut tarkkaavaisemmaksi. Todellisuus on lisääntynyt teksteissäni", kommentoi Ronnie James Dio tuolloin.
Ivan Lebanov
Ivan Lebanov (s. 10. joulukuuta 1957) on entinen bulgarialainen maastohiihtäjä, olympiamitalisti.
Lebanov saavutti Bulgarian kaikkien aikojen ensimmäisen mitalin talviolympialaisissa sijoituttuaan kolmanneksi 30 kilometrin hiihdossa Lake Placidissa 1980. Hänen edelleen ehtivät Neuvostoliiton Nikolai Zimjatov ja Vasili Rotšev.
Lebanov voitti aikoinaan nuorten maailmanmestaruuden. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa oli kymmenes sija 15 kilometrin kilpailussa Sveitsin Le Brassus'ssa vuonna 1982.
Oranssikärpässieni
Oranssikärpässieni ("Amanita crocea") kuuluu vaarattomiin kärpässieniin ja on ruostekärpässienen kaltainen. Sitä kasvaa Suomessa koko maassa, eniten Etelä-Suomessa, rehevissä lehdoissa, ravinteisissa sekametsissä mm. koivujen ja kuusien seuralaisena ja sitä saattaa löytyä myös puistoista.
Oranssikärpässieni on syötävä, maultaan mieto sieni mutta se täytyy kypsentää hyvin ennen ruoaksi valmistusta. Ulkonäöltään se on kirkkaan oranssi ja sen oranssin jalan pinta on poikittaiskuvioinen. Sillä on väljä tyvituppi ja se on sisäpinnaltaan kellertävä. Lakki on oranssi. Jalassa oleva rengas on piilossa tyvitupen sisällä.
Nivelrusto
Nivelrusto () on muodostunut lasirustosta ja se sijaitsee nivelen muodostamiseen osallistuvien luiden päissä. Sen tehtävänä on vähentää nivelen kuormitusta ja liikkeen aiheuttamaa kitkaa. Nivelrusto uusiutuu huonosti, koska sen pinnalta puuttuu rustokalvo.
Rudolfo Anaya
Rudolfo A. Anaya (s. 30. lokakuuta 1937) on meksikolais-yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen ensimmäinen julkaistu kirjansa oli "Bless Me, Ultima" (1972), nyttemmin eräs chicanokirjallisuuden klassikkoteoksista. Hänelle myönnettiin vuonna 2001 National Medal of Arts.
Anaya syntyi Uudessa Meksikossa ja opiskeli Uuden Meksikon yliopistossa. Hän puhui lapsuudenkodissaan yksinomaan espanjaa ja meni vuonna 1966 naimisiin Patricia Lawlessin kanssa.
Anayalle asuu Albuquerquessa ja toimii nykyisin englannin kielen emeritusprofessorina Uuden Meksikon yliopistossa. Hänelle on myönnetty mm. "Premio Quinto Sol" -palkinto.
Joe Barton
Joseph Linus ”Joe” Barton (s. 15. syyskuuta 1949) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän on istunut Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Texasin kuudennesta vaalipiiristä vuodesta 1985 lähtien.
Barton syntyi Wacossa, Texasissa, ja valmistui Waco High Schoolista. Hän jatkoi opintojaan Texas A&M Universityssä ja Purduen yliopistossa. Hän pääsi edustajainhuoneeseen ensi yrittämällä voittaen demokraatti Dan Kubiakin 56 prosentilla äänistä. Hän otti Phil Grammin paikan, joka jäi tyhjäksi tämän pyrkiessä ja päästessä senaattiin.
Barton on eronnut ensimmäisestä vaimostaan Janet Sue Winslowista, jonka kanssa hänellä oli kolme lasta. Nykyään hän elää avioliitossa Terri Bartonin kanssa. Hän suhtautuu epäilevästi ilmastonmuutokseen.
Barton sai sydänkohtauksen Washingtonissa 15. joulukuuta 2005.
Cynthia Ann Parker
Cynthia Ann Parker (1827 Illinois – 1870) oli viimeisen Comanche-päällikkö Quanah Parkerin äiti. Hän oli uudisasukkaiden Silas ja Lucy Parkerin tytär.
Vuonna 1836 intiaanit hyökkäsivät Cynthian perheen kimppuun uudisasukkaiden uloimmassa tukikohdassa Fort Parkerissa ja kaappasivat muutamia ihmisiä, muun muassa 9-vuotiaan Cynthian, hänen 7-vuotiaan veljensä John Parkerin ja heidän 15-vuotiaan serkkunsa Rachel Plummerin. Rachel Plummer joutui orjaksi, mutta sekä Cynthia että John kasvoivat intiaaniperheessä. Molemmat viihtyivät uudessa ympäristössä ja unohtivat entisen elämänsä. Intiaaneille oli tyypillistä, että kaapattuja lapsia kohdeltiin aivan samoin kuin intiaanilapsia, mutta kaapattuja aikuisia kohdeltiin armottomasti.
Cynthia, joka kutsuttiin Naduah’ksi (”löydetty”), meni naimisiin päällikkö Peta Noconan (”vaeltaja”) kanssa ja sai kolme lasta. Quanah oli heidän vanhin poikansa. Valkoiset etsivät Cynthia Annia jatkuvasti, ja kauppiaat näkivät hänet 24 vankeusvuoden aikana kahdesti.
Intiaanien ja valkoisten suhteet kiristyivät voimakkaasti 1850-luvulla. Vuonna 1860 Lawrence Sullivan ”Sul” Rossin sotilaat hyökkäsivät intiaanien kimppuun ja kaappasivat 33-vuotiaan Cynthian, josta oli tullut intiaani – hän ei enää osannut englantia eikä halunnut palata biologisen perheensä luo. Hän ei koskaan kotiutunut sukulaistensa luo ja yritti turhaan paeta monta kertaa.
Vuonna 1870 Cynthia Ann Parker kuoli 43-vuotiaana sukulaistensa kodissa. Hän ei koskaan saanut tietää poikiensa Quanahin ja Pecosin kohtaloa, mutta itki heitä usein ajatellen heidän saaneen surmansa Rossin tekemässä iskussa.
Cynthia Ann Parkerin kohtalo tuli tunnetuksi vuonna 1982 kun Lucia St. Clairin romaani "Ride the Wind – The Story of Cynthia Ann Parker and The Last Days of the Comanche" ilmestyi. Myös John Waynen tähdittämä elokuva "The Seachers" perustuu samaan tarinaan.
Vasili Rotšev (vanhempi)
Vasili Pavlovitš Rotšev (, s. 22. joulukuuta 1951 Ižman piiri, Komin tasavalta, Neuvostoliitto) on Neuvostoliittoa edustanut venäläinen maastohiihtäjä, viestin olympiavoittaja.
Rotšev saavutti pronssia 15 kilometrin matkalla Falunin MM-kilpailuissa 1974. Hän hävisi kultamitalin Norjan Magne Myrmolle vain 1,55 sekunnilla ja hopean DDR:n Gerhard Grimmerille 0,64 sekunnilla. Rotšev hiihti lisäksi kolmannen osuuden hopeaa voittaneessa Neuvostoliiton 4 x 10 kilometrin viestijoukkueessa sekä sijoittui viidenneksi 50 kilometrillä.
Lake Placidin olympialaisissa 1980 Rotšev saavutti hopeaa 30 kilometrin matkalla Nikolai Zimjatovin jälkeen. Rotšev hiihti lisäksi avausosuuden kultaa voittaneessa Neuvostoliiton viestijoukkueessa, jonka muut jäsenet olivat Nikolai Bažukov, Jevgeni Beljajev ja Nikolai Zimjatov.
Vasili Pavlovitšin poika Vasili Vasiljevitš Rotšev kuuluu tämän päivän huippuhiihtäjiin.
Avigdor Jitzhaki
Avigdor Jitzhaki (‎, s. 13. syyskuuta 1949) on israelilainen Kadima-puoluetta edustava poliitikko. Hän on puolueensa parlamenttiryhmän puhemies.
Jitzhaki vaati pääministeri Ehud Olmertin eroa Winogradin komission raportin jälkeen.
Eribaadad I
Eribaadad I oli Assyrian kuningas, joka 1383–1357 eaa. solmi liiton Mitannin vasallin Alshen ja vihollisen Artataman hurrilaisvaltion kanssa. Kun heettiläiskuningas Shuppiluliuma oli kukistanut Mitannin, Eribaadad hyökkäsi Mitanniin, vei sieltä Assyriasta varastetut kulta-aarteet pois, ja lävistytti seipäillä vangiksi viedyt hurrilaisylimykset. Eribaadad julistautui Enlilin kaskynhaltijaksi, ja otti tunnukseksi siihen aikaan yleistyvän siivekkään auringon, joka oli kuninkaan tuntomerkki. Hevonen oli tähän mennessä saapunut Assyriaankin ja näkyi ajan taiteessa.
Assur-Uballit I
Assur-Uballit I oli Assyrian kuningas, joka hallitsi 1365–1330 eaa. Hän perusti ensimmäisen Assyrian valtakunnan ja aloitti Keski-Assyrian kauden. Yhdessä heettiläisten kanssa hän tuhosi Mitannin ylivallan ja hävitti Niniven. Myöhemmin hän liittoutui kassiittien kanssa ja päätti heettiläisten ja hurrilaisten valltakauden.
Assur-uballit I antoi tyttärensä Muballiṭat-Šērūan avioliittoon Babylonian kuninkaan Burna-Burialish II:n kanssa.
Adad-nirari I
Adad-nirari I oli 1200-luvulla eaa. hallinnut Assyrian kuningas, joka valtasi Babylonialta Rapiqumin kaupungin ja vakautti isänsä pohjoisen suunnassa tekemät aluevaltaukset. Hän valtasi myös Mitannin ja sen kuningas Šattuara I joutui hänen vasallikseen. Šattuaran poika Vasašatta kapinoi heettiläisten tuella Assyriaa vastaan, mutta kapina kukistettiin. Vasašatta jäi vangiksi ja Mitannista tuli yksi Assyrian maakunnista. Adad-nirari hallitsi täten koko Ylä-Mesopotamiaa ja Assyria ulottui lännessä Karkemišiin asti, joskin Karkemiš menetettiin heettiläisille Hattusili III:n ollessa näiden kuninkaana. Adad-nirarin käymistä sodista kertova pitkä kirjoitus on varhaisin historiallisia tietoja sisältävä assyrialainen teksti. Adad-niraria seurasi kuninkaana hänen poikansa Salmanassar I.
Lennart Johansson
Lennart Johansson (s. 5. marraskuuta 1929 Tukholma) on ruotsalainen jalkapallovaikuttaja.
Johansson toimi Euroopan jalkapalloliiton UEFA:n puheenjohtajana vuosina 1990–2007. Samalla hän toimi kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n varapuheenjohtajana.
Johansson seurasi Jacques Georgesia UEFA:n puheenjohtajana vuonna 1990. Vuonna 2007 hän hävisi puheenjohtajaäänestyksen Michel Platinille äänin 27–23. Johansson oli ehdolla myös FIFA:n puheenjohtajaksi vuonna 1998. Hän kuitenkin hävisi äänestyksen Sepp Blatterille.
Johanssonin kaudella Mestarien liiga perustettiin. Lisäksi hänen aikanaan EM-kilpailut laajentuivat 16 joukkueen turnaukseksi.
Robert Hare
Robert D. Hare (s. 1934 Calgary, Kanada) on kanadalainen kriminaalipsykologi. Hän on University of British Columbian professori emeritus tutkimusaloinaan psykopatologia ja psykofysiologia. Hän on luonut psykopaatin tunnuspiirteistön antisosiaalisesta persoonallisuushäiriöstä kärsivien diagnosoimiseksi ja väkivaltaisen käytöksen analysoimiseksi ylipäätään. Hän on liittovaltion poliisi FBI:n Child Abduction and Serial Murder Investigative Resources Center -keskuksen (CASMIRC) neuvonantaja ja konsultoi useita brittiläisiä ja pohjoisamerikkalaisia rangaistuslaitoksia.
Fight
Fight () on moldovalaisen laulajan Natalia Barbun kappale, jonka hän esitti vuoden 2007 euroviisuissa. Kappale sai 109 pistettä sijoittuen kymmenenneksi. Se esitettiin finaalissa viimeisenä. Taustanauhalla soi pääasiassa viulu, jota Barbu soittaa kappaleen musiikkivideossa.
Beethovenin kolmas
Beethovenin kolmas () on vuonna 2000 ensi-iltaan tullut yhdysvaltalainen elokuva. Elokuva on "Beethoven"-elokuvasarjan kolmas osa.
Beethovenin neljäs
Beethovenin neljäs () on vuonna 2001 julkaistu yhdysvaltalainen elokuva. Elokuva on "Beethoven"-elokuvasarjan neljäs osa.
Beethovenin viides
Beethovenin viides () on vuonna 2003 julkaistu yhdysvaltalainen elokuva. Elokuva on "Beethoven"-elokuvasarjan viides osa.
Paatsamakasvit
Paatsamakasvit (Rhamnaceae) on kasvien heimo. Siihen kuuluu 870–900 lajia, jotka jaetaan 50–55 sukuun. Useimmat ovat pensaita, pieniä puita ja joitakin melko jäykkävartisia köynnöksiä.
Vanhimmat paatsamakasveihin sijoitetut fossiilit tunnetaan liitukauden Cenomanium-vaiheen ajalta 94 miljoonaa vuotta sitten.
Paatsamakasvien lehdet ovat yksinkertaisia, suora- tai sahalaitaisia. Kukat ovat pieniä ja sijaitsevat lehtihangoissa.
Paatsamakasveja on kaikkialla maapallolla, mutta eniten subtrooppisilla ja trooppisilla alueilla. Suomessa kasvavat lajit ovat korpipaatsama ja orapaatsama.
Jukka Salmela
Jukka Arto Olavi Salmela (s. 30. joulukuuta 1958 Kangasala) on suomalainen muusikko ja musiikinopettaja Tampereen Rudolf Steiner koulussa, sekä entinen pikaluistelija.
Jukka Salmela kilpaili Lake Placidin talviolympialaisissa vuonna 1980 ja sijoittui 18:nneksi 500 metrin ja 30:nneksi 1 000 metrin luistelussa. Saman vuoden huhtikuussa hän alitti ensimmäisenä luistelijana 37 sekunnin rajan 500 metrillä Medeossa, Neuvostoliitossa, mutta kyseessä oli epävirallinen käsiaika 36,8 sekuntia. Vuoden 1981 sprinttereiden MM-kilpailuissa Salmela sijoittui 12:nneksi ja samana vuonna hän voitti ainoan pikaluistelun Suomen mestaruutensa.
Salmela on esiintynyt laulusolistina muun muassa yhtyeissä Salmela Komitea ja Tabula Rasa.
Cecil Dye
Cecil Henry ”Babe” Dye (13. toukokuuta 1898 – 2. tammikuuta 1962) oli kanadalainen Hockey Hall of Fameen valittu jääkiekkoilija. Dye pelasi 11 kautta hyökkääjän paikalla National Hockey Leaguen seuroissa Toronto St. Pats, Chicago Black Hawks, New York Americans ja Toronto Maple Leafs. Hän oli NHL:n 1920-luvun paras maalintekijä.
Cecil Dye pelasi myös kanadalaista jalkapalloa Toronto Argonautsissa ja baseballia.
Salmanassar I
Salmanassar I (myös Šalmānu-ašarēd) oli Assyrian kuningas 1274–1245 eaa. tai 1263–1233 eaa. Hän kukisti raa'oin ottein vallatussa pohjoisessa Urartussa eli Nairissa olleen hurrilaisten kapinan. Assyria miehitti Nairin, jossa joukot ryöstivät ja polttivat asutuskeskuksia, ja tappoivat ihmisiä armotta. Monia sokaistiin. Sotaa käytiin jo silloin raa'alla tavalla. Se oikeutettiin Assur-jumalalan palvonnalla, johon myöhemmin liittyi kiihkokansallismielisyyttä. Salmanassar yritti vallata Mitannin takaisin, ja hänen vastustajansa heettiläiset liittoutuivat Babylonian kanssa. Salmanassarin joukot ajettiin autiomaahan, mistä ne silti yllättäen hyökkäsivät. Mitannin viimeinen hurrilainen kuningas karkasi länteen. Mitannin kaupungit tuhottiin, ja 14 000 kuljetettiin pakkosiirtolaisina pois.
Salmanassar I rakensi uuden pääkaupungin Kalahiin, joka hylättiin hänen kuolemansa jälkeen.
Panx Romana
Panx Romana on kreikkalainen, vuonna 1982 perustettu punk-yhtye. Panx Romana on erityisesti kreikkalaisten anarkistien suosiossa.
Juan Carlos Higuero
Juan Carlos Higuero (s. 3. elokuuta 1978) on espanjalainen kestävyysjuoksija, päämatkanaan 1 500 metrin juoksu.
Sydneyn 2000 olympialaisissa Higuero sijoittui 1 500 metrillä kahdeksanneksi. Ensimmäisen arvokisamitalinsa hän saavutti sisäratojen EM-kilpailuissa 2002 sijoittuessaan hopealle 1 500 metrillä. Tämän saavutuksen hän toisti kolme vuotta myöhemmin. Göteborgin EM-kisoissa 2006 Higuero voitti pronssia 1 500 metrillä ja 5 000 metrillä. Sisäratojen EM-kilpailuissa 2007 hän voitti kultaa ja sisäratojen MM-kilpailuissa 2008 pronssia 1 500 metrillä. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sijoittui 1 500 metrillä neljänneksi. Sisäratojen EM-kilpailuissa 2011 hän oli 1 500 metrillä kuudes. Göteborgin EM-hallikilpailuissa 2013 hän sijoittui 3 000 metrillä toiseksi.
David Lander
David L. Landau eli Lander (s. 22. kesäkuuta 1947 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan parhaiten vuosina 1976–1982 näytetyn "Laverne and Shirley" -sarjan Squiggynä.
Lander on nähty lisäksi muun muassa "Pulmusissa" ja Bob Newhartin show’ssa. Hän sairastui vuonna 1984 MS-tautiin, mutta puhui asiasta julkisuudessa vasta viisitoista vuotta myöhemmin; hän on nykyisin National Multiple Sclerosis Societyn hyvän tahdon lähettiläs ja julkaissut kyseisen sairauden kanssa elämistä käsittelevän kirjan "Fall Down Laughing (How Squiggy Caught Multiple Sclerosis and Didn't Tell Nobody)" (2002).
Lander oli Michael McKeanin opiskelutoveri Carnegie Mellon -yliopistossa. Hän oli vuosina 1971–1978 naimisissa Thea Poolen kanssa, mutta erosi ja solmi 10. maaliskuuta 1979 uuden avioliiton Kathy Fieldsin kanssa. Landerilla on yksi lapsi. Hänet tunnetaan television ohella elokuvista ja jopa ääninäyttelijänä.
Punakaulagaselli
Punakaulagaselli ("Nanger dama", aiemmin "Gazella dama") on Saharassa elävä erittäin harvinainen gasellilaji. Sen määrä on romahtanut jopa 80 prosentilla kymmenen vuoden sisällä. Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on "valkopäägaselli".
Punakaulagasellilla on antilooppimaisen suuret korvat ja silmät, pienet terävät suorat tummat sarvet. Itäinen alalaji on punaista kaulaa lukuun ottamatta valkoinen, mutta levinneisyysalueensa länsiosassa laji on lähes kokonaan punaruskea valkoista kinkkua ja vatsanalusta lukuun ottamatta.
Bob Newhart
George Robert ”Bob” Newhart (s. 5. syyskuuta 1929, Oak Park) on yhdysvaltalainen stand up -koomikko ja näyttelijä. Hän voitti ensimmäisellä stand up -albumillaan "The Button-Down Mind of Bob Newhartilla" vuonna 1961 Grammyn.
Newhart on Korean sodan veteraani. Hän juonsi vuosina 1972–1978 omaa show’taan CBS:llä. Oman show’nsa ohella hän esiintyi muun muassa Dean Martinin ohjelmassa, "The Ed Sullivan Show’ssa" ja "Alfred Hitchcock Presentsissä" (1963). Hän esiintyi paitsi televisiossa, myös elokuvissa ja toimi ääninäyttelijänä.
Newhart oli "The Tonight Show Starring Johnny Carsonin" vierailevana juontajana kaikkiaan 87 kertaa ja veti myös "Saturday Night Liveä" kahdesti, vuosina 1980 ja 1995. Hän on tehnyt vierailevan esiintymisen "Simpsoneissa". Häneltä ilmestyi 20. syyskuuta 2006 lähinnä muistelmateokseksi luettava "I Shouldn’t Even Be Doing This". Hän on myös näytellyt tv-sarjoissa kuten "NCIS-rikostutkijat".
Newhart on voittanut useita palkintoja, kuten kolme Grammya ja Golden Globen. Hän on moninkertainen Emmy-ehdokas. Hän sai 6. tammikuuta 1999 tähden Hollywood Walk of Famella. Hänelle myönnettiin vuonna 2002 amerikkalaisen huumorin Mark Twain -palkinto.
Newhart on ollut vuodesta 1964 naimisissa Virginia Quinnin kanssa, ja hänellä on neljä lasta.
Seppo Hänninen
Seppo Juhani Hänninen (s. 11. heinäkuuta 1943 Parikkala) on entinen suomalainen pikaluistelija.
Hänninen kilpaili kolmissa olympialaisissa ja sijoittui parhaimmillaan viidenneksi Sapporon 1972 kisojen 500 metrillä. Sprinttereiden MM-kilpailuissa hänen paras saavutuksensa yksittäisellä matkalla oli neljäs sija 500 metrillä 1972 ja yhteispisteissä neljäs sija 1973. Yleisluistelijoiden MM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi 500 metrillä 1970.
Vuosina 1973–1974 Hänninen kilpaili ammattilaisena toisena suomalaisena Leo Linkoveden ohella. Ammattilaisten EM-kilpailuissa 1974 Hänninen sijoittui yhteispisteissä neljänneksi.
Seppo Hännisen poika Janne Hänninen oli Suomen paras pikaluistelija 1990-luvun lopulla ja 2000-luvun ensimmäisinä vuosina.
Michael McKean
Michael McKean (s. 17. lokakuuta 1947 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
McKean syntyi New Yorkissa ja oli David Landerin opiskelutoveri Carnegie Mellon -yliopistossa. Hän esitti Lennyn roolin sarjassa "Laverne and Shirley" (1976–1983), jossa myös Landerilla oli merkittävä osa. Hänet tunnetaan lisäksi muun muassa "Saturday Night Livestä" ja Spinal Tapin jäsenenä.
McKean on tehnyt lukuisia vierailevia esiintymisiä eri televisiosarjoissa ja esiintynyt myös useissa elokuvissa, joista eräs oli "Vauhdilla Chicagoon" (1987). Hän on toiminut ääninäyttelijänäkin ja tehnyt elokuvamusiikkia niin suurella menestyksellä, että voitti vuonna 2004 Grammy-palkinnon. Hän on ollut myös Oscar-ehdokkaana.
McKean oli vuosina 1970–1993 naimisissa Susan Russellin kanssa ja sai kaksi lasta. Tämän avioliiton päätyttyä eroon McKean meni 20. maaliskuuta 1999 uusiin naimisiin nykyisen puolisonsa Annette O’Toolen kanssa.
Ted McGinley
Theodore Martin "Ted" McGinley (s. 30. toukokuuta 1958) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan rooleistaan Jefferson D'Arcyna sarjasta "Pulmuset" vuodesta 1989 sarjan päätösjaksoon asti sekä Charley Shanowskina "Hope & Faithissa" (2003–2006). Lisäksi hän esiintyi mm. "Onnen päivissä" vuosina 1980–1984 ja sen jälkeen "Lemmenlaivassa" vuoteen 1986.
McGinley syntyi Newport Beachilla, Kaliforniassa, ja pääsi Newport Harbor High Schoolista vuonna 1976. Hänet tunnetaan television ohella elokuvista, kuten pienestä roolista "Pearl Harborissa" (2001).
McGinley on ollut 21. kesäkuuta 1991 alkaen naimisissa Gigi Ricen kanssa. Parilla on yhdessä kaksi lasta.
Keeper of the Seven Keys
Keeper of the Seven Keys tarkoittaa seuraavia asioita:
Britannian Grand Prix 2001
Britannian Grand Prix 2001 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 15. heinäkuuta 2001 Silverstonen radalla Britanniassa. Kilpailun voitti McLarenilla ajanut Mika Häkkinen, jolle voitto oli kauden ensimmäinen. Häkkinen ajoi myös kilpailun nopeimman kierroksen ajalla 1.23,405 (kierroksella 34) sekä ylitti urallaan yli 400 pisteen rajan.
Paulina Porizkova
Paulina Porizkova (s. 9. huhtikuuta 1965) on tšekkiläissyntyinen näyttelijätär ja supermalli. Hänellä on Ruotsin ja Yhdysvaltain kansalaisuudet.
Porizkova syntyi Prostějovissa, mutta jätti synnyinmaansa jo ensimmäisten elinvuosiensa aikana muuttaakseen Lundiin, Ruotsiin. Hän lähetti kuviaan "Elitelle" ensimmäistä kertaa jo vuonna 1980. Hän pääsi Pariisiin ja Yhdysvaltoihin esiintyen jo pian Sports Illustratedin vuosittaisen "Swimsuit Issuen" kansissa (1984 ja 1985). Hän oli myös Estée Lauder -kosmetiikkayhtiön keulakuvana 1980-luvun lopulla.
Porizkova esiintyi "Gentlemen's Quarterlyssa" ja elokuussa 1987 "Playboyn" kannessa; tähän mennessä hänet on nähty mm. "Voguessa", "Ellessä", "Harper's Bazaarissa", "Selfissä", "Cosmopolitanissa" ja "Glamourissa". Hän teki näyttelijändebyyttinsä vuonna 1983.
Porizkova on myöhemmällä urallaan keskittynyt entistä enemmän elokuviin. Hänelle kaavailtiin vuonna 1989 Robert De Niron kanssa jaettua pääroolia Sergio Leonen seuraavaan elokuvaan, mutta hanke jäi suunnitelmaksi ohjaajan kuoltua sydänkohtaukseen. Hänellä oli muita rooleja muiden muassa elokuvissa "Arizona Dream" (1993) ja "Tuomion torstai" (1998). Päärooli hänellä oli esimerkiksi "Ninan alibissa" (1989).
Porizkova on ollut vuodesta 1989 alkaen naimisissa Ric Ocasekin kanssa. Parilla on vuosina 1993 ja 1998 syntyneet lapset.
Yli-Lemun kartano
Yli-Lemun kartano (myös: Ylilemun kartano) on Kaarinan Piispanristillä, Kuusistonlahden rannan tuntumassa sijaitseva kartano. Alueella uskotaan olleen asutusta jo varhaiskeskiajalta, 1200-luvulta alkaen, mutta alueen rautakautinen kasvillisuus, kartanon sijainti ja mäkinen maasto viittaavat vieläkin varhaisempaan asutukseen.
Yli-Lemun kartano on esiintynyt asiakirjoissa monilla nimillä: Lemo, Lemmo, Leuco, Lehmo, Paavola, Kreulan ratsutila, Itätalo, Ylä-Lemu ja Yli-Lemu.
Ensimmäiset kirjalliset maininnat Yli-Lemun omistajista ovat peräisin vuodelta 1410, jolloin Ylilemun omisti lautamies Martti. Nimekkäitä omistajia ovat olleet Turun linnan linnanvouti Juhana Boose, asessori Samuel Wallenstjerna, rykmentinkirjuri Olof Dahlström, hovisihteeri Anders Mondelin, paronitar Fredrica Elisabeth von Düben, ratsumestari Karl Uggla sekä filosorian maisteri ja kirjanpainaja Johan Christopher Frenckell, jonka suku (Frenckell) omisti kartanon miltei 100 vuotta.
Kirjanpainaja Frenckellin omistaessa Yli-Lemun kartanon syttyi Suomen sota. Suomen sodan taisteluja käytiin ympäri Suomea Ruotsi-Suomen ja Venäjän välillä. Yli-Lemussa käytiin 19.–20. kesäkuuta 1808 Lemun taistelu. Taisteluun osallistuneista sotilaista kaiken kaikkiaan yli 400 kaatui. Yli-Lemun kartanon mailla kerrotaan olevan Lemun taistelussa kaatuneiden - sekä ruotsalaisten että venäläisten - sotilaitten hautoja, hautamuistomerkkejä ja tykinkuulia muistoina Suomen sodasta. 
Vuonna 1869 hovioikeuden ylimääräisen notaarin Pehr Frenckellin aikaan noin kahdensadan hehtaarin kartanotilalla oli useita torppia; Harmila, Kujansuu, Löfkulla, Lund, Sarapisto ja Viperi. Asukkaita Ylilemun kartanon mailla olevissa taloissa oli 89. Frenckellien jälkeen kartanonomistajat vaihtuivat tiheään, muun muassa majatalonpitäjä Nyman, apteekkari Hjelt, Robert Mattsson ja Oscar Hartman omistivat kartanon lyhyen aikaa. 
1900-luvun alkupuolella kartanon omistajana oli tehtailija Juho Tapani, joka tunnettiin yhtenä Mjösundin Keramia Oy:n omistajana ja vielä nykypäivänäkin tunnetun S-mallisen kattotiilen suunnittelijana ja patentoijana. Juho Tapanin jälkeen Yli-Lemun omisti insinööri Daniel Heickell. Hän asui Yli-Lemussa toistakymmentä vuotta vaimonsa Berthan ja lastensa ja ottolastensa kanssa. Heickellien jälkeen rakennusmestari Lauri Mattila uudisti kartanorakennusta ja talousrakennuksia 1930-luvun tyyliin. Mattiloiden jälkeen 1960-luvulla kartano siirtyi yritykseltä toiselle, eikä siihen enää tehty suurempia kunnostustöitä. Peltoja ja rakennuksia vuokrattiin muun muassa keinosiementäjälle, mobilisteille ja A-killan jäsenille.
Yli-Lemun kartanoalue rakennuksineen siirtyi tarjouskilvassa vuonna 2003 Kaarinan kaupungin omistuksesta kuvanveistäjä Heidi Limnellin omistukseen. Kartanorakennusta ympäröivät laajat peltoalueet jäivät kaupassa Kaarinan kaupungin omistukseen.
Kartanon peltoalueille on kaavailtu lähitulevaisuudessa rakennettavan asutusta, puistoalueita ja palveluja. Lisäksi kartanoalueelle suunnitellaan taiteilijayhteisöä.
Pink Bubbles Go Ape
Pink Bubbles Go Ape on saksalaisen power metal- yhtye Helloweenin neljäs studioalbumi. Ennen albumin nauhoituksia kitaristi Kai Hansen lähti yhtyeestä ja hänen tilalleen otettiin Roland Grapow. Musiikillisesti albumi on eeppisiä Keeper of the Seven Keys- albumeita kevyemmällä ja humoristisemmalla otteella tehty.
Markku Rokala
Markku Henrik Rokala (s. 25. huhtikuuta 1960 Vantaa) on suomalainen kolmiloikkaaja, joka voitti lajin Suomen-mestaruuden kolme kertaa ulkoradoilla ja neljä kertaa sisäradoilla. Koko aktiiviuransa hän edusti vantaalaista yleisurheiluseuraa Kenttäurheilijat-58. Hänen valmentajinaan ovat olleet hänen isänsä Kauko Rokala, Esa Rinne ja Tuomas Sallinen. Markku Rokala on toiminut urheiluhierojana vuodesta 1985, urheilu-uransa jälkeen usein myös Suomen yleisurheilumaajoukkueen kilpailu- ja leirimatkoilla.
Rokalan urheilu-uran kohokohta oli sijoittuminen 22-vuotiaana seitsemänneksi Euroopan-mestaruuskilpailuissa Ateenassa syyskuussa 1982 tuloksella 16,32. Kisan voitti Ison-Britannian Keith Connor tuloksella 17,29. Vajaa kuukausi aiemmin, 15. elokuuta, Rokala oli hypännyt ennätyksekseen Kouvolan Kalevan kisoissa 16,61, jolla hän voitti ensimmäisen aikuisten Suomen-mestaruutensa. Ennätyksellään hän on seitsemäntenä Suomen kaikkien aikojen kolmiloikkatilastossa. Miesten SM-mitaleita Rokalalla on 11 kappaletta. Vuosina 1981–1994 hän saavutti kolmesti SM-kultaa (1982, 1991 ja 1992) sekä kolme hopea- ja viisi pronssimitalia. Tuon 14 vuoden aikana hän jäi vain kolme kertaa mitalitta Kalevan kisoissa. SM-hallikisoista Rokalalla on kuusi kultaa (1982–1985, 1987 ja 1992), kolme hopeaa ja yksi pronssi. Aikuisten maaotteluedustuksia Rokalalla on 24, joista 11 Suomi–Ruotsi-maaottelua.
w = myötätuulitulos
i = hallitulos
Laivaston monnit maissa
Laivaston monnit maissa on Ville Salmisen ohjaama elokuva vuodelta 1954. Elokuva perustuu Erkki Uotilan näytelmään "Laivasto tulee" vuodelta 1953. Uotila ja Salminen tekivät sen pohjalta käsikirjoituksen yhdessä. Fennada-Filmi tuotti vuosina 1952–1958 seitsemän sotilasfarssin sarjan, josta tämä oli kolmas.
Yleisö ei löytänyt elokuvaa, vaan se tuotti tappiota, arvostelijat tyrmäsivät sen lähes yksimielisesti, ja ohjaajakin totesi, että se on kamalimpia tötä, mitä hänen käsistään on lähtenyt, mutta hän teki sen kun oli pakko tehdä..
Ensi-ilta oli Helsingissä 16. heinäkuuta 1954 Rexissä ja Tuulensuussa.
Ric Ocasek
Richard ”Ric” O(t)casek (s. 23. maaliskuuta 1949 Baltimore) on yhdysvaltalainen rockmuusikko. Hänet tunnetaan paitsi The Carsin entisenä laulajana ja keulahahmona, myös tuottajana; hän on tällä alalla tehnyt työtä muiden muassa Weezerille, Raffille, NOFX:lle, Bad Brainsille, Three Six Mafialle, Big Punille, No Doubtille, Deborah Gibsonille ja Suicidelle.
Ocasekin ensimmäinen sooloalbumi "Beatitude" julkaistiin Geffen Recordsilla vuonna 1982, ja sen yhteydessä nousi listan 15. sijalle single "Emotion in Motion". Ocasekin ura on jatkunut The Carsin hajottua 1988. Hänen tuorein oma studioalbuminsa on "Nexterday" (2005). Hän on levyjensä lisäksi julkaissut runokokoelman "Negative Theatre" (1993).
Ocasek meni vuonna 1989 naimisiin jo vuodesta 1984 tuntemansa näyttelijä-malli Paulina Porizkovan kanssa kahden aiemman avioliiton päätyttyä eroon. Parilla on kaksi yhteistä lasta, ja he ovat yhä naimisissa.
Uinti kesäolympialaisissa 1960
Vuoden 1960 kesäolympialaisissa, Italian Roomassa, uitiin yhteensä 15 uintimatkaa. Miehet kilpailivat kahdeksassa ja naiset seitsemässä lajissa. Uusina lajeina olympialaisten ohjelmassa olivat sekauintiviestit.
Kronobergsparken
Kronobergsparken on puisto Kungsholmenin kaupunginosassa Tukholmassa, Ruotsissa. Puistoa rajaavat kadut Kronobergsgatan, Parkgatan, Polhemsgatan ja Bergsgatan. Puisto luotiin Albert Lindhagenin suunnitelman pohjalta 1800-luvun lopulla.
Aluetta, jossa puisto sijaitsee, kutsuttiin alkujaan nimellä Kronoberget. Kronoberget säilyi myös puiston nimenä vuoteen 1962 saakka. Pinta-alaltaan puisto on noin 5,5 hehtaarin suuruinen, ja siellä sijaitsee Kungsholmenin korkein kohta. Vuonna 1979 puistoon sijoitettiin taiteilija Barbro Lindvall-Liljanderin veistos "Ikaros med draken".
Kronobergsparkenin länsilaidalla sijaitsee juutalainen hautausmaa. Hautausmaa luotiin jo vuonna 1787. Sinne on haudattu 209 ihmistä, ja viimeisin hautaus tapahtui vuonna 1857.
Sixx: A.M.
Sixx:A.M. on Nikki Sixxin perustama yhtye. Sixx tunnetaan glam metal -yhtye Mötley Crüen basistina. Sixx:A.M. on julkaissut neljä albumia, "The Heroin Diariesin," "This Is Gonna Hurtin, Modern Vintagen" ja Prayers For The Damned. Ensimmäinen albumi toimii soundtrackina Sixxin kirjalle "The Heroin Diaries" ja toinen albumi toimii soundtrackina Sixxin kirjalle "This is gonna hurt" (suom. "Nikki Sixxin Maailma").
Yhtyeen livedebyytti tapahtui Crash Mansionissa 16. heinäkuuta 2007. He soittivat viisi kappaletta uudelta albumiltaan.
Tuomelan tammimetsä
Tuomelan tammimetsä on Länsi-Vantaan Linnaisten kaupunginosassa sijaitseva noin 10 hehtaarin laajuinen metsäalue, jossa kasvaa runsaasti tammea ja pähkinäpensasta. Kyseessä on Tammiston luonnonsuojelualueen ohella yksi suurimmista pääkaupunkiseudun luontaisesti syntyneistä tammimetsistä. Muista jalopuista alueella esiintyy yksittäisinä kappaleina saarnia ja metsälehmusta sekä alueen kaakkoiskulmassa hieman tervaleppää. Alueen on omistanut Vantaan kaupunki vuodesta 2002. Sitä ennen alue kuului Tuomelan tilaan. Vantaan yleiskaavaehdotuksessa (keväällä 2007) Tuomelan tammimetsä on merkitty Vantaan kaupungin kartalla LUO-alueeksi (luonnon monimuotoisuuden kannalta tärkeä alue). Alueen eteläpuolella sijaitsee Furumossenin räme ja Linnaistenpuisto, pohjoispuolella taas Hämeenkylän pellot ja vanha kansakoulu (Tuomelan koulu). Alue on suosittua ulkoilualuetta.
Alueella on vuodesta 2003 tehty vapaaehtoisvoimin hoitotöitä, joiden tavoitteena on parantaa jalopuiden elinympäristöä ja luonnon monimuotoisuutta.
Tampereen Popteatteri
Tampereen Popteatteri oli tamperelainen teatteriryhmä, joka perustettiin syksyllä 1968. Takana oli mm. Tampereen ortodoksisen seurakunnan näytelmäkerho, jonka toimintaa johti Reijo Paukku. Hänestä tuli myös Tampereen Popteatterin johtohahmo. Popteatterin ensimmäinen näytelmä oli Ernst Langen kirkkonäytelmä ""Kadonnut hopearaha"", jota esitettiin Kalevan kirkossa. Joulukuussa 1968 ryhmä nousi julkisuuteen tultuaan valituksi Suomen edustajaksi seuraavan vuoden harrastajateatterifestivaaleille Monacoon näytelmällä ""Laulu tulipunaisesta kukasta"".
Tampereen Teatterikesä myönsi avustusta suomenkielisen version tuottamiseen Gerome Ragnin ja James Radon kirjoittamasta ja Galt MacDermotin säveltämästä hippimusikaalista Hair. Musikaali esitettiin Teatterikesässä elokuussa 1969, ja se herätti suurta huomiota, ja sitä verrattiin kolme vuotta aiemmin Ylioppilasteatterin esittämään "Lapualaisoopperaan". Se oli myös taloudellinen menestys. Esityksen jälkeen Popteatteri voitti Tulipunakukallaan Monacon festivaalin. "Hair"-musikaalia esitettiin kahden vuoden aikana ympäri Suomea yhteensä 250 kertaa.
Vuonna 1970 Popteatteri esitti Helsingin Juhlaviikoilla Hairin vanavedessä syntyneen musikaalin ""Salvation"". Se ei menestynyt odotetusti, joten seuraavaksi tehtiin oma versio Astrid Lindgrenin lastenklassikosta Peppi Pitkätossu, joka keräsi kolmisentuhatta katsojaa enemmän. Täysi epäonnistuminen oli alle kymmeneen esityskertaan jäänyt versio musikaalista West Side Story, jonka pääosaan Bernardona saatiin laulaja Frederik.
Vuoden 1971 teatterikesän esityksenä oli ""Huuto ihmisestä"" ja vuoden 1972 esityksenä ""Jeesus Kristus - Supertähti"". Vaikka nämä esitykset olivatkin kohtalaisia menestyksiä, Popteatterin taloudellinen tilanne heikkeni nopeasti, mikä johti toiminnan loppumiseen. Popteatterin Hair-musikaalin lauluista tehtiin LP-levy, ja monet sen kappaleista, kuten ""Aquarius"" ja ""Kulje valoon,kulje aurinkoon "" ovat muodostuneet ikivihreiksi.
Reijo Paukku sanookin muistelmissaan, että "Popteatterin velkojen johdosta ulosottoviraston ystävälliset virkamiehet kävivät vuosien ajan tilipussillani mutta loppuihan se aikanaan!"
Hagaparken
Hagaparken on englantilaistyylinen puisto Ruotsissa Solnan kunnassa lähellä Tukholmaa. Puisto luotiin kuningas Kustaa III:n määräyksestä. Se sijaitsee Brunnsvikenin läntisellä rannalla ja ulottuu etelästä Stallmästaregårdenista pohjoiseen Frösundavikiin.
Hagaparken luotiin vuosina 1780–1797. Puistoa koristavat erilaiset paviljongit ja huvirakennukset. Puiston ja sen rakennusten suunnittelusta vastasivat arkkitehdit Fredrik Magnus Piper, Louis Jean Desprez, Olof Tempelman, Carl Christoffer Gjörwell ja Louis Masreliez. Tempelman suunnitteli vuosina 1787–1789 rakennetun , Gjörwell ”ekotemppelin” sekä 1804 valmistuneen kuningattaren paviljongin (nyk. Hagan linna), Piper itse puiston sekä 1786 valmistuneen turkkilaisen kioskin ja Desprez kiinalainen paviljongin sekä 1787 valmistuneen niin sanotun kupariteltan. Desprez suunnitteli puistoon myös linnan, josta toteuttiin vuosina 1786–1792 perustukset, mutta sen rakentaminen ei edennyt pidemmälle.
Vuonna 1935 puistolle myönnettiin byggnadsminne-asema. Vuodesta 1994 Hagaparken on osana Ekoparkenia kuulunut Ruotsin ensimmäiseen kansalliseen kaupunkipuistoon.
The Heroin Diaries
The Heroin Diaries (suom. Heroiinipäiväkirja) on hard rock -yhtye :n debyyttialbumi. Se toimii soundtrackina yhtyeen basistin Nikki Sixxin kirjalle Heroiinipäiväkirja. Albumi julkaistiin 21. elokuuta 2007.
Seek &amp; Destroy
Seek & Destroy on Metallican vuonna 1983 julkaistun debyyttialbumin Kill 'Em All yhdeksäs kappale. Kappaleesta on tullut yksi fanien suosikeista, ja sitä on soitettu käytännössä melkein jokaisessa Metallican konsertissa. Yhtyeen viimeisimmällä Sick of the Studio '07 -kiertueella siitä tuli säännöllinen lopetuskappale.
Kappale kertoo yksinkertaisesti halusta tappaa tai kostaa jollekin joka sen ansaitsee. Livenä soitettuna James Hetfield usein korvaa sanoituksen alusta "in the city tonight" sanan "the city" sillä kyseisellä kaupungilla missä he esiintyvät. Jason Newstedin ollessa bändissä hän usein lauloi livekeikoilla kappaleen Hetfieldin sijasta.
Lars Huldén
Lars Evert Huldén (5. helmikuuta 1926 Pietarsaari – 11. lokakuuta 2016 Helsinki) oli suomenruotsalainen kirjailija, kielentutkija ja kääntäjä. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa ja väitteli vuonna 1957 ruotsin pohjalaismurteista. Hän hoiti yliopiston pohjoismaisten kielten professuuria vuosina 1964–1989. Tutkijana hän keskittyi ruotsin kielen murteisiin, Suomen ruotsinkielisten alueiden paikannimistön alkuperään sekä runoilijoihin Carl Michael Bellman ja Johan Ludvig Runeberg. Vuosina 1958–2014 Huldén julkaisi yhteensä nelisenkymmentä runokokoelmaa. Hän kirjoitti myös lauluja, revyitä ja kabareetekstejä. Huldén käänsi ruotsiksi suomenkielisiä näytelmiä ja runoutta (muun muassa Kalevalan vuonna 1999) sekä englanninkielisiä tekstejä, muun muassa William Shakespearen tuotantoa.
Lars Huldénin isä oli kirjailija ja maanviljelijä Evert Huldén. Muusikko ja kääntäjä Mats Huldén on Lars Huldénin poika. Huldénin juuret ovat pohjalaisessa talonpoikaissuvussa, ja kotiseutu Munsala esiintyy toistuvasti inspiraation lähteenä hänen runoudessaan.
Tapio Laakso (aktivisti)
Tapio Laakso (s. 3. kesäkuuta 1981 Vantaa) on suomalainen kansalaisaktivisti ja poliitikko. Laakso on työskennellyt Suomen Greenpeacen ohjelmajohtajana tammikuusta 2011 ja Pohjoismaiden Greenpeacen Arktis-kampanjavastaavana marraskuusta 2013. Hän toimi Vihreiden nuorten ja opiskelijoiden liiton puheenjohtajana vuosina 2006–2007 ja työministeri Anni Sinnemäen erityisavustajana vuonna 2010.
Laakson poliittinen tausta on globalisaatiokriittisessä liikkeessä. Hän on toiminut aktiivisesti myös siirtolaisten oikeuksia ja vapaata liikkumista puolustavissa kampanjoissa ja oli tuomassa prekariaattiliikettä Suomeen. Laakso oli myös perustamassa Independent Media Centerin suomalaisversiota Vaikuttava tietotoimisto. Laakso on opiskellut Helsingin yliopistossa talous- ja sosiaalihistoriaa.
Vihreissä nuorissa ja opiskelijoissa Laakso on ollut mukana vuodesta 2001. Laakso on ollut myös vihreiden puoluevaltuuskunnan jäsen. Lisäksi hän on toiminut muun muassa puolueen perustulotyöryhmässä ja ollut ehdolla eduskuntavaaleissa 2007. Helsingin kaupunginhallituksen varajäsen Laakso oli 2007–2011, sitä ennen hän oli toiminut Maahanmuutto- ja kotoutumisasioiden neuvottelukunnassa. Kunnallisvaaleissa 2008 hänet valittiin kaupunginvaltuuston varajäseneksi, mutta erosi tehtävästä vuonna 2011.
Vasemmistoliiton entinen kansanedustaja Jaakko Laakso on Tapio Laakson isä. Vihreiden kansanedustaja Emma Kari on Laakson puoliso.
Oksana Tšelyševa
Oksana Tšelyševa on venäläinen toimittaja, ihmisoikeusaktivisti sekä yksi Nižni Novgorodiin perustetun Venäjä–Tšetšenia-ystävyysseuran johtajista.
Hän piti 2007 ETYJ:n Demokraattisten instituutioiden ja ihmisoikeuksien toimiston järjestämässä tilaisuudessa puheen, mikä johti Venäjän federaation ulkoasiainministeriön edustajien ulosmarssiin.
Suzanne Reuter
Suzanne Alexandra Maria Reuter (s. 14. kesäkuuta 1952 Tukholma) on ruotsalainen näyttelijä. Reuter kasvoi Göteborgissa ja opiskeli kaupungin teatterikorkeakoulussa vuosina 1976–1979 ja näytteli sen jälkeen vuoden ajan Norrköpingin kaupunginteatterissa. Reuterin ensimmäinen suuri elokuvarooli oli Kjell Sundvallin esikoiselokuvassa "Lyckans ost" vuonna 1983. Reuter on tullut tunnetuksi etenkin komediennena.
Reuterin äiti oli näyttelijä Bojan Westin. Reuter avioitui vuonna 1987 ruotsalaisen näyttelijän ja ohjaajan Tomas Ponténin kanssa ja erosi tästä vuonna 2000.