Salala
Salala () on historiallinen kaupunki ja piirikuntatason hallinnollinen alue eli wilayat Omanin eteläosassa, Dhofarin kuvernoraatin alueella. Salalan pinta-ala on 19 442 neliökilometriä ja sen asukasluku vuonna 2010 oli 172 570.
Salalan kaupunki sijaitsee kapealla rannikkolaaksilla, joka rajoittuu vain noin 14 kilometrin päässä sisämaassa al-Qaran vuoriin. Salalasta on matkaa maan pääkaupunkiin Muscatiin noin tuhat kilometriä. Salalan laakso ympäristöineen on käytännössä ainoa seutu Arabian niemimaalla, jonne Intian valtameren vuotuinen kesämonsuuni ulottuu muutaman viikon ajan.
Salalan kaupungin historiasta on olemassa vain vähän historiallisia tai arkeologisia lähteitä. Ennen islamin saapumista alueelle paikalla on ollut vain vähän kiinteitä asumuksia. Alueen vanha tärkeä vientituote on ollut olibaanihartsi, jota on myyty ulkomaille yli 2 000 vuoden ajan. Salala oli pitkälti itsenäinen aina vuoteen 1829 saakka, jolloin Omanin hallitsija Said bin Sultan päätti valloittaa kaupungin. Se ei kuitenkaan osoittautunut yksinkertaiseksi hankkeeksi eikä kaupunki kukistunut kokonaan ennen kuin sitä vastaan lähetettiin toinen sotajoukko vuonna 1879. Kaupungin valtaamisen jälkeenkin se oli verrattain eristäytynyt muusta maasta, mikä teki siitä houkuttelevan lomakohteen Muscatin poliittisista paineista kärsiville. Esimerkiksi sulttaani Sa’id ibn Taimur vietti kaupungissa paljon aikaa, kunnes hänet kukistettiin vallankaappauksessa vuonna 1970.
Sa’idin valtakaudella Dhofarissa oli syntynyt kapinaliike, jota tuki kommunistinen Etelä-Jemen. Kun Qaboos bin Said al Said nousi valtaan isänsä jälkeen vuonna 1970, tilanne oli kärjistynyt täydeksi sisällissodaksi. Salalan kaupunki joutui ajoittain piiritetyksi ja sen asukkaita pidettiin silmällä. Omanin sulttaanin joukot pääsivät lopulta voitolle brittien, Jordanian ja Iranin tuella. Sodan viimeisen laukaukset ammuttiin vuonna 1975. Sotaa ei voitettu pelkästään sotilailla, vaan siihen liittyi sulttaanin kampanja etelän asukkaiden luottamuksen voittamiseksi. Tähän liittyen kaupungin ja sitä ympäröivän alueen kehittämiseen on sijoitettu paljon rahaa.
Maanviljelyksellä, kalastuksella ja karjanhoidolla on edelleen merkittävä asema kaupungin ja laajemman alueen taloudessa. Sijoituksilla infrastruktuuriin teollisuuden merkitystä on pyritty kasvattamaan. 1990-luvun loppupuolella Oman rakennutti kaupunkiin konttisataman, josta oli tarkoitus tulla suuri uudelleenlastauksen keskus. Satama onkin nykyisin kahdenkymmenen suurimman uudelleenlastaussataman joukossa ja se kilpailee alueella Dubain kanssa. Myös turismiin on tehty sijoituksia uusien hotellien muodossa. Salalan lentoasema palvelee matkustajia.
Monsuunin takia Salala on varsin suosittu etenkin kesäkaupunkina. Kaupungin väkiluku on väestönlaskentojen mukaan kehittynyt seuraavasti: 133 727 (2003) ja 155 309 (2010). Koko Salalan wilayatissa (piirikunnassa) oli vastaavina aikoina 156 530 ja 172 570 asukasta. Vuoden 2013 väkiluvuksi ennustettiin jo 269 000 asukasta (Salalan wilayat 299 153 as.). Tällöin Salala olisi Omanin kolmanneksi väkirikkain kaupunki Bawsharin ja Seebin (As-Sibin) jälkeen (Tässä Masqatin kuvernoraatti on jaettu wilayateihin ja wilaytit jaettu myös pienempiin kaupunkeihin tai muihin paikkakuntiin). Kaupungin asukkaista noin kaksi kolmasosaa on Omanin kansalaisia. Kaupungissa asuu myös esimerkiksi intialaisia siirtotyöläisiä.
Salalan asukkaat ovat perinteisesti olleet maan ibadilaisesta valtaväestöstä poiketen sunnimuslimeja.