hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Củ Chi -tunnelit
Củ Chi -tunnelit ovat pitkiä maanalaisia tunneleita, joita kansallinen vapautusrintama käytti Vietnamin sodassa, etenkin Tết-hyökkäyksen aikana. Ne saivat nimensä Củ Chin kaupungin mukaan, mutta niitä oli muuallakin Vietnamissa. Sissit käyttivät tunneleita taistelun aikana piilopaikkoina ja huolto- ja viestintäreitteinä, sairaaloina, ruoan ja aseiden välivarastoina sekä sissien majoitustiloina.
Củ Chin alue on 40 kilometriä Hồ Chí Minhin kaupungista (ent. Saigon) luoteeseen. Saigonjoki ja kantatie 1 kulkevat alueen läpi. Sodan aikana ne olivat Saigonin tärkeimmät huoltoreitit, joten Củ Chin alueella oli suuri strateginen merkitys.
Kukaan ei koskaan antanut yksittäistä käskyä tunneliverkoston rakentamiseen, vaan se kasvoi vähä vähältä reaktiona erilaisiin ranskalaisten ja yhdysvaltalaisten toimiin. Việt Minh aloitti tunneleiden rakentamisen alun perin 1940-luvun lopulla piiloutuakseen ranskalaisilta. Vähitellen tunneleita jatkettiin ja yhdistettiin. Pisimmillään tunneleita pitkin saattoi kulkea 250 km matkan Saigonista Kambodžan rajalle.
Nykyisin tunnelit ovat suosittu matkailukohde.
Yks’ tavallinen Virtanen
Yks’ tavallinen Virtanen on Ville Salmisen ohjaama ja Reino Helismaan käsikirjoittama elokuva vuodelta 1959. Sen on tuottanut T. J. Särkän Suomen Filmiteollisuus. Elokuva pohjautuu Tatu Pekkarisen musiikkinäytelmään "Insinööri Kallion romanssi".
Insinööri Kalle Kallio (Göran Cederberg) etsii uraania apulaisinaan Joltinen ja Pummi (Hannes Häyrinen ja Eemeli). Hän haluaa esiintyä tuntemattomana, jotta hänen kiinnostuksensa ei paljastuisi ennenaikaisesti alueen maanomistajille. Siksi hän kertoo olevansa ”vain yksi tavallinen Virtanen”. Kallio lähettää apulaisensa postiin nostamaan miljoonaa maakauppoja varten, mutta he joutuvat virkailijan (Pentti Viljanen) pidättämäksi, koska seudulla liikkuu Kalliona esiintyvä huijari.
Laulaja Pirkko Mannola teki elokuvassa ensimmäisen elokuvaroolinsa, mutta hän ei saanut esittää Toivo Kärjen säveltämiä kappaleita, koska hänellä oli sopimus toisen levy-yhtiön kanssa.
Elokuva oli yleisömenestys.
Gretchen Fraser
Gretchen Fraser (joskus kirjoitetaan muodossa Frazer, 11. helmikuuta 1919 – 17. helmikuuta 1994) oli yhdysvaltalainen alppihiihtäjä ja olympiavoittaja.
Fraser toimi kahdessa elokuvassa Sonja Henien hiihtävänä stunt-näyttelijänä ("Thin Ice", 1937 ja "Sun Valley Serenade", 1941). Fraser valittiin Yhdysvaltojen vuoden 1940 olympiajoukkueeseen, mutta kisat peruttiin toisen maailmansodan takia. Sodan aikana hän opetti hiihtämistä raajojaan menettäneille sotilaille.
Vuoden 1948 St. Moritzin kisojen aikaan Fraser oli 28-vuotias ja suhteellisen tuntematon. Hän kuitenkin voitti pujottelussa kultaa ja oli ensimmäinen yhdysvaltalainen hiihtolajien olympiavoittaja. Hän voitti myös hopeaa alppiyhdistetyssä.
Wredebyn lentokenttä
Wredebyn lentokenttä on pieni mutta historiallisesti merkittävä yksityiskenttä, joka sijaitsee Wredebyn kartanon mailla Kouvolassa, noin seitsemän kilometriä Anjalasta lounaaseen. Kenttä toimii Inkeroisten Ilmailukerho, joka harjoittaa lentotoimintaa kahdella moottoripurjelentokoneella. Läheisen Kymijoen suvantoalue käy vesilentotoimintaan.
Wreden suku on ollut mukana Suomen ilmailussa 1900-luvun alusta alkaen. Kasper Wrede rakensi useita lentolaitteita, muun muassa ensimmäisen suomalaisen lentokoneen vuosina 1910–1914, ja sai ilmeisesti ensimmäisenä suomalaisena kansainvälisen lentokoneohjaajantodistuksen vuonna 1916. Lisäksi Paroni Voldemar Wrede johti 1954–58 Valmetia, jonka alaisuuteen Valtion lentokonetehdas oli sijoitettu 1944.
Sellaista sattuu!
Sellaista sattuu! (, ) on Ravensburgerin vuonna 2004 julkaisema lautapeli, jonka ovat suunnitelleet Wolfgang Kramer ja Michael Kiesling. Peli koostuu kuusikulmaisista laatoista, jotka kootaan ketjuksi. Pelaajien on kuljetettava nappulansa ketjun lävitse yrittäen haalia itselleen parhaat pisteet. Peli sopii kaikenikäisille pelaajille.
Peli koostuu laatoista, joissa on joko numero väliltä -10...+10 tai neliapila. Lisäksi on olemassa aloitus- ja lopetuslaatat. Muut laatat arvotaan jonoksi päätylaattojen väliin ja pelaajat asettavat neljä pelinappulaansa aloituslaatalle.
Pelaajat heittävät vuorollaan noppaa ja siirtävät yhtä nappuloistansa nopanheiton verran maalia kohden. Omien nappuloidensa sijaan voi siirtää neutraaleja nappeja, jotka on asetettu valmiiksi ketjun varrelle.
Pelinappulan poistuessa laatalta saa napin haltija laatan itselleen, mikäli laatalla ei ole muiden pelaajien pelinappuloita tai neutraaleja nappeja. Laatan poistuessa ketju lyhenee laatan verran ja pelaaja saa plus- tai miinusmerkkisiä pisteitä. Neliapilalaatalla voi muuttaa yhden miinuspisteitä tuottavan napin vastaluvuksi.
Pelin voittaa pelaaja, jolla on eniten pisteitä, kun kaikkien pelaajien kaikki pelinappulat ovat päässeet maaliin.
Altyn-Köl
Altyn-Köl () on Altain tasavallan ja myös koko Altain vuoristoalueen suurin järvi Keski-Aasiassa Venäjällä. Altyn-Köl on 78 kilometriä pitkä, 5 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 233 km². Järven pinta on 434 metriä merenpinnan yläpuolella ja sen syvin kohta on 325 metriä. Altyn-Köl sijaitsee Korbun- ja Altyntu-nimisten vuoriharjanteiden välisessä laaksossa. Järveä ympäröivät vuoret ovat pohjoispuolella 600–1 300 metriä ja eteläpuolella 1 700–2 400 metriä korkeita.
Altyn-Köliin laskee 70 jokea ja 150 kuumaa lähdettä. Suurin näistä joista on Tšulyšman, joka tuo yli puolet järveen laskevista vesistä. Järven laskujoki on Biya, joka laskee Obiin.
Altyn-Köl kuuluu Altain luonnonsuojelualueeseen, joka yhdessä Belukhavuoren lähellä sijaitsevan Katunin luonnonsuojelualueen ja Ukokin tasangon suojelualueen kanssa on listattu UNESCOn maailmanperintöluetteloon nimellä "Altain kultaiset vuoret".
Suomalainen kirjailija Kerttu-Kaarina Suosalmi on kirjoittanut romaanin "Ihana on Altyn-köl" (1988). Aiheen teoksen nimeen hän sai suomalaisen maantieteilijän J. G. Granön Altain matkakuvauksista.
Kuvia Tomskin valtionyliopiston tutkimusretkiltä Altyn-Kölille.
Hal Gill
Harold Priestley ”Hal” Gill III (s. 6. huhtikuuta 1975 Concord, Massachusetts) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa on puolustaja.
Gill on voittanut urallaan kerran Stanley Cupin ja yhden pronssin MM-kilpailuista. Gill on edustanut urallaan kuutta NHL-seuraa, ja hän aloitti uransa Boston Bruinsissa.
Boston Bruins varasi Gillin NHL:ään vuoden . Hänet varattiin kahdeksannella kierroksella, numerolla 207. Varausvuoden jälkeen Gill pelasi neljä kautta NCAA:n alaisessa Hockey East -sarjassa Providence Collegen joukkueessa. NCAA:n mestaruuden hän voitti kaudella 1995–1996.
Bostonin NHL-joukkueeseen Gill siirtyi kaudeksi 1997–1998. Hän pelasi heti tulokaskaudellaan pääasiassa Bostonissa, vaikka pelasi myös neljä ottelua farmissa Providence Bruinsissa AHL:ssä. Tämän jälkeen Gill vakiinnutti paikkansa Bostonin kokoonpanossa. Bostonissa hän pelasi kauteen 2005–2006 asti. Työsulkukaudella 2004–2005 Gill pelasi SM-liigassa Lukossa, jossa hän teki 39 pelissä tehot 2+8=10, ja kulutti jäähypenkkiä 167 minuutin edestä.
Kahdeksan Boston-kauden jälkeen Gill teki kesällä 2006 kolmen vuoden sopimuksen Toronto Maple Leafsin kanssa. Toronto kauppasi Gillin kesken kauden 2007–2008. Gill siirtyi kaupassa Pittsburgh Penguinsiin, joka antoi Torontolle kaksi varausoikeutta.
Pittsburghissa Gill pelasi puolitoista kautta. Keväällä 2009 hän oli voittamassa Pittsburghissa uransa ensimmäistä Stanley Cupia. Kauden jälkeen Gill teki kahden vuoden sopimuksen Montreal Canadiensin kanssa. Kesällä 2011 Gill teki Canadiensin kanssa yksivuotisen jatkosopimuksen, arvoltaan 2,25 miljoonaa dollaria.
Helmikuussa 2012, kesken kauden 2011–2012, Gill siirtyi pelaajakaupassa Nashville Predatorsiin yhdessä ehdollisen varausvuoron kanssa. Canadiens sai vaihdossa Blake Geoffrionin ja Robert Slaneyn sekä toisen kierroksen varausvuoron. Kesäkuussa 2012 Gill teki Predatorsin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen, mutta heinäkuussa 2013, työsulun lyhentämän kauden 2012–2013 jälkeen, seura osti hänen sopimuksensa ulos. Lokakuussa 2013, juuri ennen kauden 2013–2014 alkua, hän teki yksivuotisen sopimuksen Philadelphia Flyersin kanssa oltuaan sitä ennen mukana seuran harjoitusleirillä try-out-sopimuksella.
Gill edusti Yhdysvaltoja ensimmäisen kerran arvoturnauksessa MM-kilpailuissa 2000. Hän oli mukana Yhdysvaltojen joukkueessa myös MM-kisoissa 2001. Yhdysvallat voitti pronssia vuoden 2004 kisoista, kun Gill oli pelaamassa kolmansia MM-kilpailujaan.
Neljännen kerran Gill pelasi MM-tasolla Itävallassa 2005. Seuraavan kerran hänet kutsuttiin edustamaan Yhdysvaltoja MM-kilpailuihin 2006.
Vincent Candela
Vincent Candela (s. 24. lokakuuta 1973 Bédarieux, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija, joka on edustanut kotimaansa seurojen lisäksi englantilaista Boltonia ja useita italialaisseuroja sekä voittanut maajoukkueessa maailman- ja Euroopan-mestaruuden. Candela on keskikenttäpelaaja.
Candela aloitti ammattilaisuransa Toulouse FC:n riveissä vuonna 1992. Vuosina 1995–1997 hän edusti En Avant Guingampia, ja vuonna 1997 hän siirtyi ensimmäistä kertaa synnyinmaansa ulkopuoliseen seuraan, AS Romaan. Candelan ura roomalaisseurassa päättyi vuonna 2005. Hän siirtyi seurasta Englantiin Boltoniin, mutta visiitti jäi lyhyeksi, ja jo saman vuoden aikana hän muutti takaisin Italiaan, Udinese Calcion joukkueeseen. Udinese Calciosta hän siirtyi AC Sienan. Seurajoukkueuran paras saavutus on Italian mestaruus AS Romassa.
Candela on pelannut Ranskan maajoukkueessa 40 ottelua ja tehnyt niissä viisi maalia. Hän oli mukana vuoden 1998 MM-kotikisoissa, joissa Ranska voitti kultaa; hän pääsi pelaamaan vain yhdessä ottelussa. Candelan meriittilistalla on maailmanmestaruuden lisäksi Euroopan mestaruus vuodelta 2000. Hän edusti Ranskaa myös vuoden 1996 olympialaisissa ja vuoden 2002 MM-kisoissa.
Hans im Glück
Hans im Glück on lauta- ja korttipelejä julkaiseva yhtiö, jonka toimipiste sijaitsee Münchenissä, Saksassa. Hans im Glück on julkaissut useita suosittuja lautapelejä, vaikka on kooltaan pieni verrattuna alan suuriin pelitaloihin. Yhtiön nimi tulee Grimmin veljesten sadusta, joka sanatarkasti käännettynä tarkoittaa "Hans Onnekas". Rio Grande Games on julkaissut monia yhtiön saksaksi julkaisemia pelejä englanninkielisinä.
Yhtiön perustajat Bernd Brunnhofer ja Karl-Heinz Schmiel aloittivat pelien tuottamisen autotalliin perustamassaan työpajassa vuonna 1983. Neljä vuotta myöhemmin Schmiel jätti yrityksen ja Brunnhofer on siitä lähtien ollut päävastuussa Hans im Glückin peleistä toimien toimittajana ja julkaisijana. Hans im Glückin ensimmäinen kaupallinen menestys oli Drunter & Drüber, joka sijoittui Deutscher Spiele Preis -listan kolmannelle sijalle vuonna 1991.
Hans im Glück on tunnettu maailmanlaajuisesti julkaisemiensa pelien loistavasta laadusta. Pelitalon toistaiseksi suurin hitti on ollut miljoonia kappaleita myynyt Carcassonne. Vuonna 1993 Hans im Glück tuli osaksi Berliner Blatz -peliyritystä, joka julkaisee pelejä nimellä Schmidt Spiele. Hans im Glück on julkaissut yli 70 lauta- ja korttipelinimikettä.
Vólos
Vólos () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Βόλου, "Dímos Vólou"), joka sijaitsee Magnesian alueyksikössä Thessalian alueella. Kaupunki on Magnesian hallinnollinen keskus. Koko kunnan pinta-ala on 387,1 neliökilometriä ja väkiluku 144 449. Varsinaisen Vóloksen kaupungin väkiluku on 86 046 (vuonna 2011).
Vóloksen kaupunki sijaitsee noin 330 kilometriä pohjoiseen Ateenasta. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Vóloksen arkeologinen museo. Vóloksen lentoasemana toimii Néa Anchíaloksen lentoasema, joka sijaitsee noin 30 kilometriä kaupungista lounaaseen lähellä Almyrósta.
Nykyinen Vóloksen kunta muodostui, kun Vólos, Agriá, Aisonía, Artémida, Iolkós, Makrinítsa, Néa Anchíalos, Néa Ionía ja Portariá yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Vóloksen kunta muodostuu yhdeksästä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Veijo Murtomäki
Veijo Tapio Murtomäki (s. 26. heinäkuuta 1954 Pyhäjärvi) on suomalainen musiikkitieteilijä. Hän opiskeli Jyväskylän yliopistossa ja Sibelius-Akatemiassa ja väitteli Helsingin yliopistossa filosofian tohtoriksi vuonna 1991 Sibeliuksen sinfonioista väitöskirjalla "Sinfoninen ykseys: Muotoajattelun kehitys Sibeliuksen sinfonioissa".
Murtomäki on hoitanut sävellyksen ja musiikinteorian osaston musiikinhistorian professuuria Sibelius-Akatemiassa, ensin vuodesta 1991 apulaisprofessorina. Hän on musiikintutkija erikoisalanaan muun muassa Jean Sibeliuksen musiikki. Lisäksi hän kirjoittaa säännöllisesti musiikkiarvosteluita ja -artikkeleita Helsingin Sanomiin.
Murtomäki suoritti Sibelius-Akatemian teoriadiplomin 1982.
Veijo Murtomäki 375 humanistia -sivustolla 8.12.2015, Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta.
Ripsiväri
Ripsiväri eli maskara on kosmetiikkatuote, jota käytetään ehostuksessa korostamaan silmäripsiä eli niiden kokoa, määrää ja muotoa. Ripsivärejä myydään nykyään lähinnä hylsymäisissä pulloissa, joiden kierrekorkkiin on kiinnitetty levitykseen tarkoitettu pitkänomainen harja. Yleisimpiä ripsivärisävyjä ovat musta, ruskea, vihreä ja sininen. Vuosikymmenien tauon jälkeen on taas myynnissä myös niin sanottua kakkumaskaraa; rasiassa on oma nappi kiinteää ripsiväriä, jota kostutetaan (yleensä syljellä) ja hierotaan pakkauksen mukana olevaan harjaan, jolla aine levitetään silmäripsiin.
Ensimmäiset ripsivärin käyttäjät lienevät olleen pohjoisafrikkalaisen Mascaran kylän asukkaat, jotka suojasivat silmiään kirkkaalta auringolta töpöttämällä tummaa savea ripsiinsä ja silmäluomiinsa. Heiltä tapa levisi muinaiseen Egyptiin ja Lähi-Itään.
Antislavismi
Antislavismi tai slavofobia tarkoittaa slaavilaisia kieliä puhuviin kohdistuvia rasistisia asenteita. Antislavismia saattoi jossain muodossa esiintyä jo keskiajalla katolisen ja ortodoksisen kirkon kamppailun yhteydessä, mutta kirkkorajat eivät alkuunkaan vastanneet kielirajoja, eikä nykyisen kaltaisia kansallisidentiteettejä ollut. Antislavismia esiintyi huomattavissa määrin natsi-Saksassa antisemitismin rinnalla. Se kohdistui kaikkiin slaavilaisiin väestöihin, kuten venäläisiin, puolalaisiin, serbeihin, tšekkeihin, slovakkeihin, ukrainalaisiin, bosnialaisiin yms. "Taisteluni"-kirjassa Adolf Hitler esittää slaavien orjuuttamista. Suppeammassa mielessä antislavismia edustaa venäläisvastaisuus.
Mahdoton tehtävä
Mahdoton tehtävä oli Yle TV2:lla vuosina 2001 ja 2002 perjantai-iltaisin keväisin esitetty ohjelma. Ensimmäisenä vuonna ohjelmaa juonsi Henkka Hyppönen ja toisena Anu Sinisalo.
Jokaisessa jaksossa kaksi suomalaisperhettä joutui mahdottomalta kuulostavan tehtävän eteen, jota sai harjoitella viikon ennen sen suorittamista ohjelmassa. Suoritettuaan tehtävän onnistuneesti koko perhe sai palkintoja sekä jokainen perheenjäsen itse valitsemansa palkinnon.
Tehtäviä olivat esimerkiksi 175 maan pääkaupungin opettelu, Pokémon-hahmojen tunnistaminen ja piin sadan desimaalin luetteleminen.
Lanoliini
Lanoliini, villavaha, myös adeps lanae, eli lampaanvillarasva, on eräs voiteisiin käytetty rasva, johon voidaan sekoittaa vettä. Lanoliinia käytetään myös villavaatteiden pesuun ja käsittelyyn sekä kolekalsiferolin (D-vitamiinin) raaka-aineena. Se saattaa toimia kosketusallergeenina yliherkille ihmisille.
Lanoliini on "villarasvaa", joka on kemiallisesti vahan kaltaista. Sitä tuottavat villaeläimet, kuten lampaat, ja sitä erittävät niiden talirauhaset. Lanoliini toimii eläimillä vesieristeisenä kerroksena, joka auttaa lampaita karistamaan veden turkistaan.
Lanoliini koostuu pääasiassa kolesterolista ja rasvahappojen estereistä. Aine ei liukene veteen mutta muodostaa sen kanssa emulsion.
Lanoliinipohjaisia rasvoja käytetään imetyksen yhteydessä syntyvien rintahaavaumien estoon ja hoitoon.
Gonzo-journalismi
Gonzojournalismi on tosiasioita ja sepitettä yhdistävä omakohtaista kokemusta korostava journalismin muoto. Gonzossa toimittajan ja jutun päähenkilön sekä toden sepitteen rajat hämärretään tietoisesti. Sen perustajana pidetään yhdysvaltalaista Hunter S. Thompsonia. Gonzojournalismille on ominaista kertojan omien havaintojen korostaminen ja näennäisten pikkuseikkojen esille tuominen.
Suomessa gonzojournalismiksi on kutsuttu ainakin Mattiesko Hytösen "Helsingin Sanomiin" kirjoittamia kolumneja, Walter de Campin (oik. Kari Lempinen) "City"-lehdessä pitämää "Hienoa elämää" -palstaa, Juho Juntusen kirjaa "Tuuliajolla – Suuri rock and roll -risteily", Nalle Östermanin blogikirjoituksia Rumba-lehden verkkosivuilla, Tozimiehen kolumneja Egorazzi-lehdessä sekä Ari Lahdenmäen ja Riku Rantalan kirjaa "Isänmaan asialla".
"Hymy"-lehteen 1960-luvulla kirjoittaneen Veikko Ennalan pakinoita ja lehtijuttuja voidaan pitää yhtenä ensimmäisistä suomalaisista gonzo-journalismin ilmentymistä. Ennala esitteli usein kirjoituksissaan omaa elämäänsä, lapsuuttaan ja perheenjäseniään.
Doug Brinkley kertoo termin etymologiasta kirjassa "Gonzo – Hunter S. Thompsonin elämä": "Tietämättömät englanninproffat ja möyhöä pössyttelevät fanit ovat syytäneet internetin täyteen perättömiä väitteitä "gonzon" etymologisesta alkuperästä. Todellisuudessa se kävi näin: Tunnettu neworleansilainen r&b-pianisti James Booker levytti vuonna 1960 instrumentaalibiisin nimeltä "Gonzo". Termi "gonzo" oli cajun-slangia ja se oli ollut käytössä jo vuosikymmeniä French Quarterin jazz-kuvioissa, missä se tarkoitti suurin piirtein "soittaa mielipuolisesti". “Gonzo” äänitettiin houstonilaisessa studiossa, ja kun Hunter kuuli kappaleen ensimmäisen kerran, hän meni aivan sekaisin - etenkin sen villin huiluosuuden vuoksi. Bookerin "Gonzo" oli Hunterin suosikkibiisi vuodesta 1960 vuoteen 1969 – kunnes Herbie Mann levytti huiluesityksen "Battle Hymn of the Republic".
Kun Richard Nixon pyrki vuonna 1968 Yhdysvaltain presidentiksi, Hunter sai Pageantilta tehtäväksi kirjoittaa vaalikampanjasta, jonka tuoksinassa hän päätyi New Hampshiressa erääseen motelliin mukanaan Bill Cardoso, joka toimi Boston Globe Magazinen kolumnistina. Hunterilla oli mukanaan kasetillinen Bookerin musaa, ja hän soitti "Gonzoa" kerta toisensa jälkeen - se ajoi Cardoson hulluuden partaalle. Tuona iltana Cardoso nimitteli Hunteria leikillään "Gonzo-äijäksi". Kun Hunter myöhemmin lähetti Cardosolle Kentucky Derby -juttunsa, palautetekstissä luki jotain tyyliin: “Hunter, sehän on puhdasta Gonzo-journalismia!”
Thompsonin kirjoista tunnetuin on "Pelkoa ja inhoa Las Vegasissa" (1971), jossa esiintyy tohtori Gonzo -niminen hahmo.
Samsung
Samsung Group (Hangul: 삼성그룹, Hanja: 三星그룹) on eteläkorealainen, maailmanlaajuisesti toimiva konglomeraatti, joka on perustettu vuonna 1938.
Samsungin tytäryhtiö Samsung Electronics on lukuisissa elektroniikan tuotteissa ja tuoteryhmissä maailman suurin valmistaja. Samsungin muita toimialoja ovat laivanrakennus ("Samsung Heavy Industries") sekä rakennustuotanto, koneteollisuus, kansainvälinen kauppa ja sijoitustoiminta ("Samsung C&T Corporation"). Laivanrakennusteollisuudessa Samsung on maailman toiseksi suurin yritys korealaisen Hyundai Heavy Industriesin jälkeen. Kotimaassaan Samsung toimii myös kemian teollisuudessa, viihdeteollisuudessa, rahoitusalalla ja vähittäiskaupassa.
Samsung on myös valmistanut kaivinkoneita, joihin liittyvästä liiketoiminnasta vastaavan Samsung Heavy Equipmentin Volvo hankki vuonna 1998. Samsungin omistusosuus kaupan yhteydessä muodostetusta uudesta yrityksestä jäi noin kymmeneen prosenttiin.
Amnesty seurasi vuonna 2016 julkaistussa raportissaan lapsityötä Kinshasan Kongossa käyttäneiden epävirallisten kaivosten kobolttimalmin tuotantoketjua, joka johti suuryrityksiin, muun muassa Samsungiin. Samsungin mukaan on mahdotonta sanoa, onko Samsungille välitetty koboltti peräisin Kongon Katangan kaivoksilta. Amnesty vastasi, että koska se pystyi jäljittämään koboltin, onnistuu jäljittäminen yrityksiltäkin.
Risto Kuntsi
Risto Johannes Kuntsi (18. kesäkuuta 1912 Jyväskylä – 6. elokuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli kuulantyöntö, mutta hän kilpaili myös kiekonheitossa.
Kuntsi voitti Torinon EM-kisoissa 1934 kuulantyönnössä hopeaa tuloksella 15,19 (hän hävisi uusinnassa saman tuloksen työntäneelle Viron Arnold Viidingille). Berliinin olympialaisissa 1936 hän oli kuulantyönnössä kolmastoista.
Seuratasolla Kuntsi edusti Vaasan Vasamaa. Hän voitti kuulantyönnössä Suomen mestaruuden vuonna 1934. Lisäksi hän saavutti SM-hopeaa vuosina 1933, 1935, 1936, 1937 ja 1940 sekä SM-pronssia vuosina 1942 ja 1943. Hänen kuulantyöntöennätyksensä oli 15,65 metriä vuodelta 1935.
Kirous
Kirous on ääneen lausuttu toivomus tai maaginen rituaali, jossa loitsimalla tai jollain toiminnolla kuten eleellä tai maagisen esineen luovutuksella toivotaan toiselle ihmiselle jotain pahaa. Kirouksen tavoitteena on voinut olla uhrin sairastuminen, vammautuminen, takaisku tai jopa kuolema. Saduissa kirotut ihmiset saattoivat esimerkiksi muuttua eläimiksi. Entisaikoina kiroukset otettiin tosissaan, ja kirouksia onkin usein syytetty siitä, että jotain pahaa on tapahtunut.
Kirouksia ovat muinaisina aikoina langettaneet toisen ihmisen päälle vain maagit ja noidat. Keskiajalla alettiin uskoa myös tavallisten ihmisten ääneen lausumien kirousten saavan paholaisen tai demonit liikkeelle.
Jotkin seurauksiltaan vakavat kiroukset jouduttiin valmistelemaan perusteellisesti, ja niihin tarvittiin erikoisia välineitä. Kirousten vaikutusaika on vaihdellut muutamasta päivästä tuhansiin vuosiin.
Yksi laajalle levinnyt kirouksen muoto on paha silmä, jonka langettamiseen riittää katse pahan silmän omaavalta henkilöltä. Faarao Tutankhamonin haudan avaamisen yhteydessä monet pelkäsivät faaraon kirousta.
Nykysin kirousten jäänteenä kielenkäytössä ovat jotkin kirosanat.
Veikko Peräsalo
Veikko Tuomas Peräsalo (1. helmikuuta 1912 Ilmajoki – 25. elokuuta 1992) oli suomalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli korkeushyppy, mutta hän voitti myös kymmenottelussa Suomen mestaruuden vuonna 1935. Peräsalo voitti EM-kisoissa 1934 korkeushypyssä pronssia tuloksella 197 (kisan voitti Kalevi Kotkas).
Peräsalo hyppäsi korkeudessa Euroopan ennätyksen 198 Oslossa 2. heinäkuuta 1933. Toukokuussa 1934 hän hyppäsi Seinäjoella 200,5 cm, joka oli ensimmäinen virallinen kahden metrin ylitys Euroopassa ja toinen suomalaisen hyppääjän kahden metrin ylitys. Kalevi Kotkas oli hypännyt 201 cm Rio de Janeirossa maaliskuussa 1934 ja unkarilainen Mihály Bodosi 200,5 cm epävirallisessa kilpailussa Pécsissä huhtikuussa 1934.
Seuratasolla Peräsalo edusti Ilmajoen Kisailijoita.
Kesäkumi
Kesäkumi on Suomen Punaisen Ristin, Väestöliiton ja YleX:n (alun perin Radiomafian) kesäkampanja, jolla pyritään edistämään nuorten seksitautien leviämisen ehkäisemistä muun muassa tiedottamalla kondomien käytöstä. Kampanjaan liittyy kiinteästi Suomen kesäfestivaaleilla jaettavien kondomien, kesäkumien jakaminen. Tiedotustoimintaan kuuluu myös jokakesäinen Kesäkumi-kappale, joka saa YleX:llä runsasta radiosoittoa.
Kesäkumi on rekisteröity tavaramerkiksi, jonka haltija on Yleisradio.
Kesäkumikampanjan isänä ja äitinä toimivat Radiomafian juontajat Jusu Lounela ja Eve Mantu, jotka keksivät kampanjan oheistuotteineen. Kesäkumin lisäksi Ylen seksitautitartuntoja ehkäiseviä kondomikampanjoita ovat myös Lomakumi ja Maailman AIDS-päivänä 1.12. pidetty Talvirengas-tapahtuma.
Marco Aro
Marco Aro (s. 29. joulukuuta 1971) on ollut ruotsalaisen Face Down -yhtyeen laulaja vuodesta 1994 alkaen. Aro on tunnettu myös vuosistaan The Haunted- sekä Machine God -yhtyeiden riveissä.
Yesterday
Yesterday on The Beatlesin tunnetuimpia kappaleita. Se julkaistiin ensi kertaa albumilla "Help!" vuonna 1965. Se on popmusiikin tiettävästi ensimmäinen jousikvartetilla säestetty balladikappale. Vaikka sen säveltäjiksi on merkitty perinteiseen tapaan Lennon–McCartney, on yleisessä tiedossa, että kyseinen kappale on täysin Paul McCartneyn teos. McCartney on ehdottanut, että Yesterdayn tekijöiksi merkittäisiin virallisesti McCartney/Lennon, mutta John Lennonin perikunta ei ole tähän suostunut.
McCartney kertoo tehneensä Yesterdayn koko melodian unessa eräänä yönä tyttöystävänsä Jane Asherin kotona Wimpole Street -kadulla. Herättyään hän kiirehti pianon luo, käynnisti nauhoituksen ja soitti sävelmän ennen kuin se haihtuisi hänen mielestään.
Peläten syyllistyvänsä plagiointiin McCartney kyseli ihmisiltä kuukauden ajan, olivatko he kuulleet melodiaa aikaisemmin. Vakuututtuaan ettei ollut varastanut melodiaa, hän alkoi kirjoittaa siihen sopivia sointuja ja pian toimivaa sanoitusta. Kappaleesta käytettiin sanoitusvaiheessa työnimeä "Scrambled Eggs" ("Munakokkeli"). Elokuvan "Help!" kuvausten aikana eräälle lavalle sijoitettiin piano, ja McCartney käytti tilaisuutta hyväkseen ja esitti "Munakokkelin" pianon säestyksellä sanoilla "Scrambled eggs, Oh Baby how I love your legs."
McCartney on kertonut kirjoittaneensa Yesterdayn vuoden 1964 The Beatlesin Ranskan-kiertueen aikana, mutta se julkaistiin vasta seuraavana vuonna. On uumoiltu, että viivästyminen olisi johtunut sovitukseen liittyvistä erimielisyyksistä George Martinin kanssa tai yhtyeen muiden jäsenten väheksyvästä asenteesta.
Yesterday levytettiin Abbey Roadin studiolla 14. ja 17. kesäkuuta 1965. Levylle päätyneessä versiossa The Beatlesin jäsenistä esiintyi vain McCartney. Hänen soittamansa akustisen kitaran lisäksi levytykseen lisättiin jälkiäänityksenä jousikvartettisovitus. Kappale kuultiin kuitenkin koko yhtyeen esittämänä vuoden 1966 Tokion konsertissa.
Yesterday on Guinnessin ennätystenkirjan mukaan maailman eniten versioitu kappale. Britanniassa kappale julkaistiin singlenä vasta 8. maaliskuuta 1976.
Wayne Thompson
Wayne Thompson (s. 15. kesäkuuta 1960) on kanadalainen, Torontossa syntynyt entinen jääkiekkoilija, joka pelasi suurimman osan urastaan Euroopassa. Hänen pelivuosiensa aikana Thompsonin mitoiksi ilmoitettiin 175 senttimetriä ja 71 kilogrammaa, mutta pienestä koostaan huolimatta Thompson onnistui luomaan varsin menestyksekkään uran Euroopan kaukaloissa.
Wayne Thompson saapui Suomeen KalPan testattavaksi syksyllä 1985 sveitsiläisestä Sierra-joukkueesta ja saikin nopeasti loppukauden kestävän sopimuksen kuopiolaisseuraan. Tämä nuoruusvuosinaan muun muassa Wayne Gretzkyn kanssa pelannut kanadalainen takoi heti ensimmäisellä kaudellaan peräti 58 maalia ja antoi 45 maaliin johtanutta syöttöä auttaen KalPaa nousemaan kauden päätteeksi SM-liigaan. Thompsonin teholukemat jäivät vain pisteen päähän silloisesta ykkösdivisioonan piste-ennätyksestä.
Thompson jatkoi sopimustaan KalPan kanssa ja teki ensimmäisellä liigakaudellaan 1986–1987 KalPassa 44 ottelussa 52 (22+30) tehopistettä. Kauden jälkeen Thompson palasi jälleen Sveitsiin pelaamaan, mutta tuli takaisin Kuopioon kaudelle 1988-89 tehden 44 ottelussa 54 (26+28) tehopistettä. Kaudelle 1989-90 hän siirtyi Helsingin Jokereihin pelaamaan ja teki kaikkien aikojen parhaat Jokerien ulkomaalaispelaajan ensimmäisen kauden tehot: 23 maalia ja 26 syöttöä. Nykyisin niin Otakar Janecky kuin Glen Metropolitkin ovat ohittaneet nämä lukemat ensimmäisillä Jokerikausillaan.
Kauden 1989-90 jälkeen Thompson siirtyi ulkomaille pelaamaan vielä muutamaksi vuodeksi ja lopetti uransa kauden 1995-96 jälkeen Brantford Smokessa. Uransa päättäessään hän oli pelannut yhteensä 807 ottelua Pohjois-Amerikan, Englannin, Sveitsin, Suomen ja Saksan aikuisten sarjoissa tehden niissä 442 maalia ja antaen 678 maaliin johtanutta syöttöä.
Hierontaöljy
Hierontaöljy on öljyä, jota käytetään hierottaessa vähentämään hierottavan ihon ja hierovan pinnan välistä kitkaa. Öljy levitetään hierottavan iholle, mistä se kulkeutuu elimistöön imeytymällä ihon talin välityksellä syvempiin ihokerroksiin sekä verenkiertoon.
Usein hierontaöljy koostuu soija- tai seesaminsiemenöljystä, joihin on lisätty erilaisia eteerisiä öljyjä parantamaan lopputuotteen tuoksua ja muita ominaisuuksia.
Kaypro
Kaypro oli 1980-luvulla tunnettu henkilökohtaisten tietokoneiden valmistaja. Sen oli tunnettu kestävistä, kannettavista CP/M-käyttöjärjestelmän tietokoneista, joiden mukana tuli useita hyötyohjelmia. Kaypro menetti 1980-luvun loppupuolella asemansa tietokonevalmistajana IBM PC -klooneille.
Kaypro II tuli markkinoille syksyllä 1982. Kaypro II oli Kaypron ensimmäinen tietokone. Nimitystä Kaypro II käytettiin, koska markkinajohtaja Apple II koettiin kilpailijaksi. Koneessa oli kestävä alumiinikotelo, ja se painoi 13 kilogrammaa. Se toimi 2,5 MHz Z80 -suorittimella, ja siinä oli yksi sarjaportti, kaksi kaksinkertaisen tiheyden 5 1/4 tuuman levykeasemaa ja 64 kilotavua keskusmuistia. Käyttöjärjestelmänä oli CP/M. Koneen mukana tuli valikoituja ohjelmia Perfect Softwarelta. Kaypro II:n hinta oli noin 1 795 dollaria.
Kesällä 1983 markkinoille tuli Kaypro 10. Siinä oli 4,0 MHz Z80 -suoritin, 10 MB -kiintolevy, kaksi sarjaporttia sekä portti valokynälle, reaaliaikakello ja dBase II.
Kaypro 2:ssa oli keskusmuistia 64 kilotavua. Näyttö oli 9-tuumainen, vihreäruutuinen näyttö. Levyasemina oli 5,25" SS/DD Tandon-merkkiset levyasemat.
John Lindroth
John Erik Lindroth (11. helmikuuta 1906 Porvoo – 12. elokuuta 1974) oli suomalainen seiväshyppääjä. Hän voitti EM-kisoissa 1934 seiväshypyssä pronssia tuloksella 390 cm.
Lindroth edusti Porvoon Akillesta (Borgå Akilles).
Alppiharju
Alppiharju () on nimensäkin mukaisesti Alppilasta ja Harjusta muodostuva noin 12 000 asukkaan kaupunginosa ja peruspiiri Helsingin itäisessä kantakaupungissa, Kallion, Taka-Töölön ja Vallilan välissä.
Alppiharju otettiin käyttöön kaupunginosan nimenä vuonna 1959. Nimi on muodostettu vanhoista, 1840-luvulla perustettujen Alpin (ruots. Alpen) ja Harjun (ruots. Ås) vuokra-alueiden nimistä. Nimien perustana on alueen mäkisyys.
Peruspiiritason vertailussa Alppiharjusta löytyvät keskimäärin kaupungin pienimmät asunnot (keskikoko 38 m), suurin asukastiheys (noin 13 200 asukasta/km²) ja pienimmät asuntokunnat (keskikoko 1,36). Pienten asuntojen myötävaikutuksesta Alppiharjussa asuu niukasti lapsiperheitä (alle 16-vuotiaiden osuus oli 4% peruspiirin väestöstä). Tämä kantakaupungin alue tarjosi työpaikkoja 3 140 hengelle vuoden 2012 lopussa.
Alppiharjun asuintalot on rakennettu pääosin 1900-luvun ensimmäisellä puoliskolla. Alppiharjussa osoitteessa Aleksis Kiven katu 52-54 sijaitsi Serlachius-yhtiölle kuulunut Bögelundin kartonkitehdas vuodesta 1920 alkaen. Tehdas lopetettiin vuonna 1925, mutta rakennus on edelleen jäljellä asuintaloksi muutettuna ja laajennettuna. Rakennuksen vanhimmat osat on suunnitellut arkkitehti W. G. Palmqvist. Alppiharjussa sijaitsee myös Satakallio, joka on yksi Suomen suurimmista taloyhtiöistä. Myös Kulttuuritalo, Linnanmäki ja Brahenkenttä kuuluvat Alppiharjun kaupunginosaan. Alueen puistot Alppipuisto ja Lenininpuisto ovat suosittuja kokoontumispaikkoja kesäisin.
Maapähkinäöljy
Maapähkinäöljy on ruokaöljyä, jota valmistetaan maapähkinöistä. Sitä käytetään elintarviketuotannon lisäksi myös kosmetiikan raaka-aineena. Ihmiset, jotka ovat allergisia maapähkinöille, voivat saada oireita myös maapähkinäöljyyn jääneestä proteiinista.
Sitä käytetään usein kaakkoisaasialaisissa ruokalajeissa, kuten oliiviöljyä käytetään Välimeren alueella. Maapähkinäöljy kestää korkeampaa lämpötilaa kuin muut ruoanlaitossa käytettävät rasvat yleensä.
Anno 1503: The New World
Anno 1503: The New World on saksalaisen Sunflowers -pelitalon suunnittelema ja EA Gamesin julkaisema reaaliaikainen managerointi- ja strategiapeli, jonka tavoitteena on Uuden Maailman siirtokuntien perustaminen ja hallinta. "Anno 1503" on jatkoa Sunflowersin aiemmalle "Anno 1602" -strategiapelille, ja pelin jatko-osa "Anno 1701" on julkaistu myös. "Anno 1503: The New World" on saanut lisäosan "Anno 1503: Treasures, Monsters and Pirates". "Anno 1503" on saatavissa paitsi PC:lle myös mobiiliversiona.
Pelin juoni on hyvin yksinkertainen, ja on verrattavissa Sid Meierin "Colonizationiin". Alussa pelaajan tavoitteena on aloittaa siirtokunnan rakentaminen asumattomalle saarelle yhteen laivaan lastattujen vähäisten rakennustarvikkeiden avulla. Tarvikkeita on juuri riittävästi muutaman asuintalon rakentamiseen ja pienen tuotantoketjun käynnistämiseen. Kun tuotanto on lähtenyt käyntiin, alkaa siirtokunnan asukasmäärä kasvaa.
Pelissä on yli 350 aitojen esikuvien mukaan mallinnettua rakennusta kirkoista plantaasien päärakennuksiin. Kuten "Colonizationissa", eri rakennuksista on useita eri tasoisia versioita. Pelin alussa pelaaja joutuu tyytymään pieniin käsityöläispajoihin, mutta kaupungin asukasluvun kasvaessa pajat muuttuvat suuremmiksi verstaiksi ja lopulta tehtaiksi.
"Colonizationista" poiketen kaupankäynti suoraan eurooppalaisten kaupunkien kanssa on mahdotonta, mutta kauppaa voi käydä muiden eurooppalaisten siirtokuntien sekä alkuperäisasukkaiden kanssa. Kaupankäynti on varsinkin pelin alkuvaiheen jälkeen tärkeässä roolissa, sillä pelaajan oma tuotantoketju on harvoin riittävän kehittynyt tuottamaan kaikkia asukkaiden tarvitsemia materiaaleja. Kaupankäynnin tärkein osa on kuitenkin siirtokunnissa tuotettujen tavaroiden ja elintarvikkeiden myynti suoraan siirtokuntien asukkaille myyntikojujen kautta. Siirtokunnan sisäisellä kaupankäynnillä on suuri merkitys pelaajan tuloihin.
Siirtokuntien ja kaupunkien puolustukseksi tarvitaan armeija ja laivasto. Tuotantoketjujen kehittyessä avautuu mahdollisuus aseiden tuotantoon, joita tarvitaan sotilaiden koulutuksessa. Oleellinen osa sodankäyntiä ovat linnakkeet, joissa sotilaita koulutetaan, sekä muurit ja vartio- tai tykkitornit. Kansainvälisten suhteiden kiristyessä äärimmilleen pelaaja joutuu puolustautumaan paitsi muita kilpailevia eurooppalaisia vastaan, myös suojelemaan siirtokuntiaan merirosvojen hyökkäyksiltä.
Onni Rajasaari
Onni Rafael Rajasaari (2. maaliskuuta 1910 Hanko – 12. marraskuuta 1994 Hanko) oli suomalainen yleisurheilija. Rajasaaren paras laji oli kolmiloikka mutta hän kilpaili myös pituudessa.
Rajasaari voitti kolmiloikan Euroopan mestaruuden vuonna 1938 tuloksella 15,32. Vuoden 1934 EM-kisoissa hän oli pronssilla. Hän oli Los Angelesin olympialaisissa 1932 yhdestoista ja Berliinissä 1936 kolmastoista. Berliinissä hän osallistui myös pituushyppyyn mutta karsiutui loppukilpailusta.
Rajasaari oli Euroopan parhaita kolmiloikkaajia lähes läpi 1930-luvun. Talvisodan kynnyksellä 16. heinäkuuta 1939 hän hyppäsi Euroopan ennätyksen 15,52 Lahdessa. Tulos kesti ennätyksenä aina vuoteen 1950.
Seuratasolla Rajasaari edusti Hangon Hyrskyjä ja Helsingin Kisa-Veikkoja. Hän voitti Suomen mestaruuden kolmiloikassa vuosina 1933–1939 sekä pituushypyssä vuonna 1938. SM-hopeaa hän saavutti kolmiloikassa vuosina 1929, 1940, 1942 ja 1943. Vain Vilho Tuulos ja Johan Meriluoto ovat saavuttanut kolmiloikassa enemmän Suomen mestaruuksia ja SM-mitaleja kuin Rajasaari.
Onni Rajasaaren veli Ossi Rajasaari voitti Svenska Finlands Idrottsförbundin (SFI) mestaruuden pituushypyssä.
Rajasaari oli sotaveteraani ja sotainvalidi, sillä hän menetti toisen silmänsä talvisodassa.
Mustikkamaa–Korkeasaari
Mustikkamaa-Korkeasaari () on Helsingin 19. kaupunginosa virallisen aluejaon mukaan. Se käsittää Mustikkamaan ja Korkeasaaren saaret sekä muutamia pienempiä saaria. Mustikkamaa on virkistysalueena, ja siellä on neljä tennis-, kaksi koripallo- ja yksi jalkapallokenttä. Korkeasaaressa on eläintarha. Asukkaita kaupunginosassa on 19 (1. tammikuuta 2009).
Mr. T
Mr. T (oik. Laurence Tureaud, s. 21. toukokuuta 1952) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimpia roolejaan ovat B. A. Baracus 1980-luvun televisiosarjassa "A-Team" ja nyrkkeilijä Clubber Lang "Rocky III" -elokuvassa.
Tureaud on esiintynyt muutamissa World of Warcraft:in mainoksissa, jossa hän on ollut yöhaltian roolissa. Yksi tunnettu mainoksen fraasi on: ""I'm Mr. T and I'm a Night Elf Mohawk"", jossa Mohawk viittaa Mohawk hiustyyliin.
Tureaud syntyi Chicagossa yhdentenätoista lapsena 12-lapsiseen perheeseen. Nuoruusvuosinaan Tureaud harrasti amerikkalaista jalkapalloa ja kamppailulajeja. Opintojensa jälkeen hän palveli sotilaspoliisina Yhdysvaltain maavoimissa, minkä jälkeen hän pyrki ammattilaispelaajaksi NFL:ään. Ammattilaisura jäi kuitenkin lyhyeksi polvivamman takia. Tämän jälkeen hän alkoi luoda yhteyksiä julkkismaailmaan. Tureaud päätyi kuuluisten ihmisten henkivartijaksi. Hän suojeli muiden muassa Michael Jacksonia, Muhammad Alia ja Diana Rossia.
1970-luvulla Tureaud vaihtoi sukunimensä ensin Teroksi ja 1980-luvulla hän otti käyttöön "Mr. T" -nimen. Imagoonsa kuuluvan kampauksen hän kopioi afrikkalaiselta Mandinka-heimon sotilailta, haluten korostaa näin afrikkalaisia juuriaan. Osana Mr. T:n hahmoa ovat myös useat erilaiset korut, rannekoruista kaulakoruihin ja korvakoruihin, joiden arvoksi on arvioitu useampia satojatuhansia dollareita. Vuonna 2005 Mr. T päätti kuitenkin luopua korujen käytöstä nähtyään hurrikaani Katrinan tuhojen vaikutukset; hän lahjoitti suuren osan koruistaan ja vaatteistaan myrskyn uhrien hyväksi. Samoihin aikoihin hän tuli uskoon.
Nykyään Mr. T asuu Sherman Oaksissa, Kaliforniassa.
Vuonna 1982 Mr. T löi itsensä läpi Sylvester Stallonen elokuvassa "Rocky III". Tätä ennen hän oli tehnyt vain pieniä sivuosarooleja. "Rocky III:n" jälkeen Mr. T sai oman animaatiosarjansa NBC:llä ja kersantti B. A. Baracuksen roolin "A-Teamissä". Vuonna 1984 Mr. T teki rap-albumin "Mr. T's Commandments". Vuonna 1985 Mr. T astui sisään showpainin maailmaan. Hän oli Hulk Hoganin joukkueparina kautta aikojen ensimmäisessä Wrestlemaniassa. World Wrestling Federationin riveissä Mr. T palasi painirinkiin vielä erikoisvieraana muun muassa 1987 ja 1994. Parhaimmillaan Mr. T:n tuloiksi arvioitiin noin 80 000 dollaria per viikko 1980-luvun huippuaikana. 1990-luvulla Mr. T ansaitsi huomattavasti vähemmän, sillä heikentynyt terveys ei antanut mahdollisuuksia suuriin roolisuorituksiin. Nykyään hän esiintyy lähinnä mainostajana tai pienissä sivurooleissa televisiosarjoissa ja elokuvissa.
Ballbreaker
Ballbreaker on australialaisen hard rock -yhtye AC/DC:n kolmastoista studioalbumi, joka julkaistiin 26. syyskuuta vuonna 1995. Albumin tunnetuin kappale on singlenäkin julkaistu "Hard as a Rock". Muut singlet ovat "Cover You in Oil" ja "Hail Caesar".
Albumi oli sijalla #4 Yhdysvalloissa ja sijalla #6 Britanniassa. Lisäksi se oli listaykkösenä ainakin Sveitsissä, Suomessa ja Ruotsissa.
Ballbreaker on ensimmäinen albumi vuoden 1983 jälkeen, jolla rumpuja soittaa jälleen Phil Rudd, joka soitti yhtyeessä vuosina 1975–1983. Hänet erotettiin yhtyeestä henkilökohtaisten ongelmien takia vuonna 1983 AC/DC:n nauhoitettua albumin "Flick of the Switch", mutta palasi takaisin "Ballbreakerilla".
Albumin jokaisen kappaleen on kirjoittanut Angus Young ja Malcolm Young. Albumi julkaistiin remasteroituna vuonna 2005 osana "AC/DC Remasters" sarjaa. "Ballbreaker"-albumin on tuottanut Rick Rubin, joka on lisäksi tuottanut yhtyeen singlen "Big Gun", joka julkaistiin kaksi vuotta ennen "Ballbreakerin" julkaisua elokuvan "Last Action Hero" soundtrackilla. Kappale ei päässyt "Ballbreaker"-levylle, mutta se julkaistiin vuonna 2009 AC/DC Backtrack Box Set:issä.
Voluntarismi
Voluntarismi (, ”tahto”, ”halu”; myös ”mielivaltaisuus”) on filosofinen koulukunta, joka pitää tahtoa eli pyrkimistä ihmisen ymmärryksen perustana (tieto-opillinen voluntarismi, vastakohtana intellektualismille ja emotionalismille), kaiken kaikkein syvimpänä olemuksena ja koko todellisuuden syynä (metafyysinen voluntarismi) tai ihmisen mielen peruskykynä, jossa ajattelu ja tunteet kuuluvat tahdolle (psykologinen voluntarismi).
Termin voluntarismi esitteli filosofiseen kirjallisuuteen ensimmäisenä Ferdinand Tönnies ja sitä ovat käyttäneet erityisesti Wilhelm Wundt ja Friedrich Paulsen.
Keskiajan filosofian voluntarismi yhdistetään ennen kaikkea Johannes Duns Scotukseen. Sen katsotaan painottaneen Jumalan tahtoa ja ihmisen tahdon vapautta.
Metafyysisen voluntarismin keskeinen toimija on ollut Arthur Schopenhauer. Hänen ajattelussaan tahto ei ole järjellinen, vaan enemmänkin järjetön, hyödytön ja synkkä vietti, johon nähden äly muodostaa toissijaisen ilmiön. Tahto oli hänen mukaansa kaiken olemassaolon ydin ja luonto.
Tämä määrittely on vaikuttanut muiden muassa Friedrich Nietzscheen (tahto valtaan), Eduard von Hartmanniin, Sigmund Freudiin ja elämänfilosofiaan.
Politiikassa voluntarismilla voidaan tarkoittaa käsitystä, että politiikka on tahdon asia eli että tavoitteet voidaan saavuttaa tahdonvaraisella toiminnalla.
Politiikassa voluntarismi on myös libertaarinen oppi, jonka mukaan ihmisen toiminnan tulee perustua vapaaehtoisuuteen. Sana voluntarism tai voluntaryism esiintyi englannin kielessä jo 1830-luvulla merkityksessä 'periaate, että kirkon tai koulujen tulisi olla itsenäisiä valtiosta ja vapaaehtoisen tuen varassa'. Vuonna 1982 anarkistit George Smith, Wendy McElroy ja Carl Watner alkoivat julkaista lehteä "The Voluntaryist". Heidän ajatteluunsa kuuluu, että valtio, armeija, vaalipolitiikka kuten äänestäminen ja oppivelvollisuus ovat pahasta; vapaa kasvatus, vapaaehtoinen yhteisöllisyys ja perhe ja aseenkannon vapaus hyvästä.
Cadillac DTS
Cadillac DTS on Cadillacin valmistama edustusluokan auto. Ensimmäinen tieliikenteessä nähty DTS on panssaroitu limusiiniversio, joka nähtiin George W. Bushin käytössä hänen toisissa virkaanastujaisissaan Pennsylvania Avenuella 20. tammikuuta 2006. Sarjatuotantoversio tuli myyntiin samana vuonna. DTS valmistetaan Cadillacin Detroitin Hamtramck -tehtaalla.
DTS on muista edustusautoista, ja myös Cadillacin muista malleista, poiketen etuvetoinen. Siinä on myös muita edistyksellisiä ominaisuuksia, kuten LED-takavalot.
DTS tulee sanoista DeVille Touring Sedan.
Auton valmistus lopetettiin 2011 ja sen korvasi Cadillac XTS.
Tavarantarkastaja
Tavarantarkastaja (hyväksytty tavarantarkastaja, HTT) on Suomessa keskuskauppakamarin tehtävään hyväksymä puolueeton ja riippumaton henkilö, joka suorittaa oman erityisalansa tavaroiden, palveluiden ja työsuoritusten tarkastuksia ja arviointeja.
Tavarantarkastajalla tulee olla kokemusta ja tietämystä oman erityisalansa tarkastettavista kohteista. Hyväksytty tavarantarkastaja toimii keskuskauppakamarin määrittelemän asiantuntemusalansa hyväksymisryhmän puitteissa.
Tavarantarkastaja antaa ennen tehtäväänsä ryhtymistä erityisen tavarantarkastajan vakuutuksen käräjäoikeudessa.
Tavarantarkastajan asiantuntemusta voidaan käyttää esimerkiksi tilanteissa, joissa tarvitaan puolueeton asiantuntijanäkemys jonkin tavaran arvosta.
Hyväksytty tavarantarkastaja laatii puolueettoman asiantuntijanäkemyksen aina tavarantarkastusohjesäännön mukaisen tavarantarkastuskertomuksen muodossa.
I’m Going Slightly Mad
I'm Going Slightly Mad on rock-yhtye Queenin kappale, joka julkaistiin albumilla "Innuendo" vuonna 1991. Saman vuoden keväällä kappale julkaistiin myös singlenä, joka nousi listaykköseksi Hongkongissa.
Kappale alkaa syntetisaattoririffillä, jonka mukaan tulevat pian basso ja rummut. Laulaja Freddie Mercuryn ääni on tahallisen hento ja melko matala. Kappaleessa on maaninen tunnelma, vaikka päällepäin se on humoristinen ja tunnelmaltaan kevyt. Kappaleen taustalla voi kuulla vähän väliä naurua. Tyyliltään kappale on yhtyeen tuotannon popmaisimmasta päästä. Sähkökitaran särösoundia ei kuulla, vaan syntetisaattorit ovat hallitsevassa asemassa.
Kappaleesta tehty musiikkivideo muistetaan aidsia sairastaneen Mercuryn hennosta olemuksesta, sekä bändin jäsenten pukeutumisesta pingviiniksi, gorillaksi, narriksi ja banaanipuuksi.
Bedford Astravan
Bedford Astravan on Opel Kadett E:hen (Vauxhall Astra Mark 2) perustuva pakettiauto, joka on muutoin Kadettin farmariversion kaltainen, mutta siinä ei ole takasivulaseja eikä takapenkkejä, ja jousitusta on paranneltu. Astravanin edeltäjä on Bedford Chevanne, joka puolestaan perustuu C-mallin Kadettiin (Vauxhall Chevette).
Bedford Astramax
Bedford Astramax on Opel Kadett E:hen (Vauxhall Astra Mark 2) perustuva pakettiautomalli, jossa on samanlainen keula kuin Kadettissa / Astrassa, mutta perässä on suurempi kontti, johon mahtuu yksi eurolavallinen tavaraa.
Bedford Astramaxia myytiin vain Britanniassa, muualla Euroopassa se tunnettiin nimellä Opel Kadett Combo. Nämä mallit korvasi Corsaan perustuva Opel Combo vuonna 1993.
Reiner Knizia
Reiner Knizia (s. 1957) on saksalainen lautapelisuunnittelija. Knizia opiskeli matematiikkaa Ulmin yliopistossa Saksassa ja Syracusen yliopistossa Yhdysvalloissa, valmistuen matematiikan tohtoriksi Ulmista. Hän muutti Englantiin vuonna 1993 ja työskenteli taloustutkijana. Kymmeniä hänen suunnittelemiaan pelejä oli jo julkaistu ennen kuin hän alkoi päätoimiseksi pelisuunnittelijaksi vuonna 1997. Häntä pidetään yhtenä merkittävimmistä tai jopa merkittävimpänä lautapelisuunnittelijana, ja vuonna 2007 hänen suunnittelemiaan pelejä oli julkaistu yli 300. Knizian kaupallisesti menestynein peli on Taru sormusten herrasta, joka on julkaistu 17 kielellä ja jota on myyty yli miljoona kappaletta.
Kniziaa pidetään eräänä parhaista pelimekaniikan suunnittelijoista, mutta hänen heikkoutenaan pidetään pelin teeman näkymättömyyttä pelin kulussa. Knizia on voittanut Deutscher Spiele Preisin neljästi.
Simple Life
Simple Life on yhdysvaltalainen tositelevisiosarja, jonka ensi-ilta Yhdysvalloissa oli 2. joulukuuta 2003 FOX-kanavalla. Sarjassa seurataan kahden seurapiirineidon Paris Hiltonin ja Nicole Richien elämää ilman rikkauksia. Suomessa sarjaa on esittänyt Subtv.
Sarjasta on esitetty Suomessa kolme tuotantokautta. Neljäs tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa E! Entertainment -kanavalla 4. kesäkuuta 2006. Sarjassa naisilla ei ole rahaa eikä luottokortteja, joten he joutuvat yleensä tekemään töitä rahan eteen.
Pohjoisesplanadi
Pohjoisesplanadi () on noin kilometrin pituinen katu Helsingin keskustassa. Se ulottuu Katajanokan kanavalta Mannerheimintielle. Kadun itäosa kulkee Kauppatorin, länsiosa Esplanadin puiston pohjoisreunaa pitkin. Katu on Kaartinkaupungin pohjoisrajana Kruununhakaa ja Kluuvia vastaan. Sen länsiosa on yksisuuntainen idästä länteen; päinvastaiseen suuntaan ajetaan Esplanadin puiston toisella puolella olevaa Eteläesplanadia pitkin.
Aivan Esplanadin länsipäässä olevaa Ruotsalaista teatteria lukuun ottamatta Pohjoisesplanadin varrella on rakennuksia vain kadun pohjoispuolella, ja kaikkien muiden rakennusten osoitenumerot ovat parittomia. Monet rakennukset ovat historiallisesti ja arkkitehtonisesti merkittäviä. Monet Kauppatorin ja Kappeliesplanadin kohdalla olevat rakennukset ovat empiretyylisiä, ja huomattavimpia niistä ovat Carl Ludvig Engelin suunnittelema Helsingin kaupungintalo, entinen hotelli Seurahuone, sekä aivan kadun itäpäässä sijaitseva Presidentinlinna. Kadun keskiosan varrella on Theodor Höijerin suunnittelemia uusrenessanssityylisiä rakennuksia, joista suurimpia ovat Grönqvistin talo sekä alkuperäisen näköiseksi uudelleen rakennettu Hotelli Kämp. Kadun länsipään varrella on myös moderneja liikerakennuksia kuten Alvar Aallon suunnittelema Akateeminen kirjakauppa sekä vuonna 1989 valmistunut Stockmannin tavaratalon laajennus.
Pohjois- ja Eteläesplanadi ovat saaneet nimensä niiden välissä olevan Esplanadin puiston mukaan. Sana esplanadi tarkoittaa alun perin linnoituksen ympärillä olevaa avointa aluetta, mutta myös kahden kadun välissä olevaa puistovyöhykettä. Ruotsinkielisessä muodossa Esplanaden se vahvistettiin Helsinkiin suunnitellun puistovyöhykkeen nimeksi vuonna 1820. Puiston reunaa pitkin kulkevat kadut saivat vuonna 1836 erilliset nimet Norra Esplanadgatan ja Södra Esplanadgatan, joille vuonna 1909 vahvistettiin suomenkieliset vastineet Pohjoinen ja Eteläinen Esplanaadikatu. Vuonna 1965 kirjoitusasut muutettiin kielenhuollon ohjeiden mukaisesti muotoon Pohjoinen ja Eteläinen Esplanadikatu. Nykyiseen muotoonsa sekä suomen- että ruotsinkielinen nimi lyhennettiin vuonna 1972.
Lähde nimille: