Särkynyt korva
Särkynyt korva () on kuudes Hergén piirtämä ja käsikirjoittama Tintti-sarjakuva. Se julkaistiin ensimmäisen kerran belgialaisessa "Le Petit Vingtième" -sanomalehtiliitteessä vuosina 1935–1937 ja albumina vuonna 1937.
Otava julkaisi Särkyneen korvan suomeksi "Tintin seikkailut" -sarjan kahdentenatoista osana vuonna 1974. Sen suomensivat Heikki ja Soile Kaukoranta. Otava julkaisi vuonna 2015 tarinan alkuperäisen mustavalkoisen version uudessa "Lehtimies Tintti seikkailee" -albumisarjassa nimellä "Lohjennut korva". Myös tämä suomennos on Heikki Kaukorannan.
Tintti ryhtyy tutkimaan tapausta, jossa Brysselin etnologisesta museosta ryöstettiin vanha arumbaja-intiaanien puinen fetissi ja tilalle asetettiin väärennös. Hän huomaa pian, että oikean fetissin jäljillä on myös kaksi eteläamerikkalaista rikollista, Alfonso Perez ja Ramon Bada. He saavat käsiinsä väärennöksen valmistaneelle, murhatuksi joutuneelle kuvanveistäjä Baltazarille kuuluneen papukaijan, jonka ääneen toistamista sanoista he saavat tietää, että fetissin ryösti ja Baltazarin murhasi heidän vanha tuttunsa Rodrigo Tortilla. Alfonso ja Ramon seuraavat Tortillaa laivalla San Theodorosiin, Etelä-Amerikkaan ja murhaavat hänet. Tintti kuitenkin seuraa heitä ja pidättää heidät. Hän huomaa, että Tortillalla ollut fetissi on sekin väärennös.
Tintti kutsutaan maihin San Theodorosiin, jossa hänet ensin pidätetään ja melkein teloitetaan syytettynä terrorismista, ja sitten, vallankumouksen tapahduttua, nimitetään maan uuden johtajan kenraali Alcazarin adjutantiksi. San Theodorosin armeijaan värvätyt Alfonso ja Ramon kidnappaavat Tintin, mutta hän pakenee. Eräs amerikkalainen öljy-yhtiö yllyttää Alcazaria sotaan naapurimaata Nuevo Ricoa vastaan. Tintti vastustaa hanketta, ja siksi öljy-yhtiö uskottelee Alcazarille hänen olevan vakooja. Tintti vangitaan, mutta hän pakenee Nuevo Ricoon ja lähtee vierailulle alueella asuvien arumbaja-intiaanien luokse.
Hän tapaa englantilaisen tutkimusmatkailija Ridgewellin, joka kertoo fetissin olleen arumbajojen lahja tutkimusmatkailija Walkerille, joka aikoinaan vieraili heimon luona. Kun heimo huomasi erään Walkerin retkikuntaan kuuluneen miehen ryöstäneen heidän pyhät jalokivensä, he raivostuivat ja murhasivat suurimman osan retkikunnan jäsenistä. Walker pakeni mukanaan fetissi, jonka sisään varastetut jalokivet oltiin piilotettu hänen tietämättään.
Tintti palaa Belgiaan ja huomaa hämmästyksekseen, että kaupoissa on fetissin kopioita. Hän saa kuulla, että niitä valmistaa kuvanveistäjä Baltazarin veli, joka löysi fetissin veljensä jäämistöstä. Hän myi alkuperäisen fetissin amerikkalaiselle Goldbarrille, jonka perään laivalle Tintti lähtee. Goldbarria väijyvät myös Alfonso ja Ramon, jotka Tintti pysäyttää. Kamppailun lomassa fetissi hajoaa ja sekä jalokivet että Tintti, Alfonso ja Ramon putoavat mereen. Tintti nostetaan pelastusveneeseen, mutta jalokivet katoavat ja Alfonso ja Ramon hukkuvat. Fetissi korjataan ja asetetaan jälleen näytille museoon.
Michael Farrin kirjan "Tintti, tarinoiden todelliset taustat" mukaan esikuvana San Theodorosin ja Nuevo Ricon käymälle sodalle Gran Chapon alueen öljyvaroista oli Bolivian ja Paraguayn vuosina 1932-1935 käymä Chacon sota, jossa ne kilpailivat Gran Chacon öljyalueen hallinnasta. Sodassa brittiläiset suuryritykset ja pankit tukivat Paraguayta, amerikkalaiset puolestaan Boliviaa – samoin ne tarinassa tukevat Nuevo Ricoa ja San Theodorosia. Tarinassa nähtävän asekauppiaan, sir Basil Bazaroffin, esikuva oli sir Basil Zaharoff, joka rikastui asekaupalla ensimmäisen maailmansodan aikana. Hergé kritisoi Zaharoffin häikäilemätöntä ahneutta esittämällä, kuinka Bazaroff myy aseita kummallekin keskenään sodassa olevalle valtiolle.