Tinariwen
Tinariwen (tamashekin kielellä "autiomaat") on sähköistä blues-vivahteista etnomusiikkia soittava kitarayhtye keskisestä Saharasta. Yhtyeen jäsenet ovat tuaregeja, jotka ovat kotoisin eristyneeltä Adrar des Ifoghas'in alueelta Malin koillisosasta Kidalin kaupungin ympäristöstä.
Tinariwen on perustettu vuonna 1982. Varsinaisen kiinteän yhtyeen sijaan Tinariwen on vaihteleva ryhmä yhteisössä asuvia muusikoita, säveltäjiä ja sanoittajia. Yhteen johtaja ja perustaja on Ibrahim Ag Alhabib. Ryhmän musiikki on omintakeista maailmanmusiikkia, jossa on vaikutteita tuaregien ja Malin kansanmusiikista sekä länsimaisesta bluesista ja kitararockista. Myöhemmin länsimaissa tyyliä on kuvattu muun muassa termillä "desert blues". Sanat ovat tuaregien tamashek-kieltä ja ranskaa, ja kertovat tuaregikansan itsenäisyystaistelusta sekä jokapäiväisestä elämästä Saharan autiomaassa. Joissakin kappaleissa käytetään tuaregien perinteisiä kansanrunoja.
Ryhmän jäsenet kutsuvat itseään "ishumaren"-sukupolveksi (). Termi kuvaa nuorta tuaregisukupolvea, joka joutui lähtemään kotiseudultaan yhtä lailla köyhyyden, kuin vuosina 1973 ja 1985 tapahtuneiden tuaregikansaan kohdistuneiden etnisten väkivaltaisuuksien vuoksi. Tuolloin loppuivat edellytykset paimentolaisten perinteisesti harjoittamilta elinkeinoilta, karjanhoidolta ja kaupankäynniltä: tuaregien karja hävitettiin ja levottomuuksien vuoksi vanhoja kauppareittejä ei voinut käyttää. Tuaregien oli siirryttävä palkkatyöhön, rahatalouden piiriin. Työtä löytyi lähinnä naapurimaista, Libyasta ja Algeriasta. Vanha heimojärjestelmä murtui, joskin uusi tilanne ja ongelmat yhdistivät monet perinteisesti keskenään vihanpidossa olleet klaanit.
Muammar Gaddafi perusti 1980-luvun alussa Libyan Saharaan tuaregipakolaisille sotilaskoulutusleirejä itsenäisyystaistelua varten. Leireillä koulutettu kapinallisarmeija soti naapurimaissa Malissa ja Nigerissä 1980- ja 1990-luvuilla. Musiikkiryhmä perustettiin vuonna 1982 eräällä Ghaddafin koulutusleireistä nimellä "Taghreft Tinariwen" ().
Ryhmän perustajana, ideoijana ja musiikillisena johtajana oli alusta asti Ibrahim Ag Alhabib. Ag Alhadibin tausta on tyypillinen: hänen perheensä pakeni 1960-luvulla Malista Etelä-Algeriaan hallituksen joukkojen surmattua hänen isänsä ja hävitettyä perheen karjan. Vartuttuaan Ag Alhabib vaelteli satunnaisten töiden elättämänä Algeriassa ja Libyassa, kärsi muutamia tuomioita vankilassa ja oli osan aikaa siirtotyöläisenä Oranissa. Hän harrasti musiikkia, soittimenaan yleensä jätetavarasta kyhätty kitara, kaikukoppana metallinen kanisteri. Laulut olivat perinteisiä tuaregien tai Malin pohjoisosan kansanlauluja. Alueella on myös pitkä kielisoitinperinne: kiertävät trubaduurit, luuttua soittavat griotit lauloivat kansantarinoita ja runoja. Ag Alhabib yhdisti kansanperinteeseen Malin uudesta musiikista muun muassa Ali Farka Tourélta, Boubacar Traorélta ja Azizilta saamiaan vaikutteita, sekä Oranissa kuulemaansa rai-musiikkia ja länsimaista populaarimusiikkia.
Muut alkuperäiset yhtyeen jäsenet olivat Kheddou Ag Ossade, Mohammed Ag Itlale ja Alhassane Touhami. Alkuvaiheessa ryhmällä ei ollut omia soittimia, vaan ne lainattiin paremmin varustetuilta yhtyeiltä. Tuaregien itsenäisyysliike MPA ("Mouvement Populaire de l’Azawad") ryhtyi tukemaan ja rahoittamaan ryhmää jo varsin alkuvaiheessa. Yhtyeen sanoitukset ovat aina olleet selkeän kantaa ottavia, mutta niistä puuttuu propagandistinen julistus. Tinariwen soitti erilaisissa kansanjuhlissa, häissä ja hautajaisissa, ja sai pikkuhiljaa mainetta Saharan eri osissa. Yhtyeen musiikkia levitettiin vuosia ainoastaan c-kaseteilla kädestä käteen.
Ryhmän alkuperäisjäsenet osallistuivat kapinallisarmeijan sotilaina vuonna 1990 puhjenneeseen tuaregien kansannousuun, joka aiheutti sisällissodan Malissa. Vuonna 1996 tuaregijärjestöjen ja Malin hallituksen välille solmittu rauhansopimus päätti sisällissodan, jolloin ryhmän jäsenille tarjottiin työtä Malin armeijan tai hallinnon palveluksessa. Useimmat jo kasvaneen ryhmän jäsenet päättivät kuitenkin siirtyä kokopäiväisiksi muusikoiksi.
Vuonna 1998 Tinariwen tapasi Kidalissa ranskalaisen Lo'Jo-ryhmän ja myöhemmin tuottaja Justin Adamsin. Tapaamisen surauksena yhtyepääsi ensimmäiselle ulkomaankiertueelleen Ranskaan vuonna 1999. Vuonna 2000 yhtye nauhoitti Adamsin tuottamana ensimmäisen albuminsa tamashekinkielisen radioaseman Radio Tisdalin studiossa Kidalissa. Albumi julkaistiin vuonna 2002. Kansainväliseen maineeseen yhtye nousi esiinnyttyään vuonna 2001 Saharan autiomaassa järjestetyille "Le Festival au Désert" -festivaaleille. Vuonna 2004 yhtye julkaisi toisen albuminsa, "Amassakoulin" ja 2007 albumin "Aman Iman". Ryhmä on kiertänyt viime vuosina lukuisilla eri festivaaleilla ja kiertueilla Euroopassa ja USAssa. Kesällä 2009 Tinariwen julkaisi albumin "Imidiwan: Companions". Elokuussa 2011 julkaistiin yhtyeen viides albumi "Tassili."
Tinariwen ja toinen tuaregikansan kitarayhtye "Terakaft", ovat perustaneet Maliin Taghreft Tinariwen ("suom. autiomaan kehitys") -yhtiön. Yhtiö on voittoa tuottamaton, ja sen tarkoitus on tukea Saharan ja erityisesti Malin koillisosan Kidalin alueen kulttuuria. Yhtiötä johtaa Tinariwenin nokkamies Ibrahim Ag Alhabib.
"The Radio Tisdas Sessions" (2002), IRL / Wayward, tuottajat Justin Adams ja Jean-Paul Romann
"Amassakoulin" (2004), Triban Union, tuottaja Philippe Brix
"Aman Iman" (2007), Independiente / EMMA, tuottaja Justin Adams
"Imidiwan: Companions" (2009), Indepediente, tuottaja Jea-Paul Romann
Albumin mukana DVD-video "Imidiwan: Companions" (ohj. Jessy Nottala)
"Tassili" (2011), Indepediente, tuottajat Ian Brennan ja Jean Paul Romann
"Emmaar "(2014), Wedge, tuottaja Patrick Votan"Elwan" (2017), Wedge, tuottaja Patrick Votan