Talviolympialaiset
Talviolympialaiset ovat lumella ja jäällä suoritettavissa talviurheilulajeissa käytävät olympiakisat, jotka järjestetään neljän vuoden välein.
Kun Kansainvälinen olympiakomitea perustettiin vuonna 1894, oli yksi kisaohjelmaan sovituista lajeista luistelu. Ensimmäisen kerran luistelukilpailut järjestettiin kuitenkin vasta kesäolympialaisissa 1908 Lontoossa, jolloin ohjelmassa oli taitoluistelu.
Kolme vuotta myöhemmin italialainen kreivi Eugenio Brunetta d'Usseaux ehdotti, että Kansainvälinen olympiakomitea järjestäisi viikon mittaisen talvilajien tapahtuman kesäolympialaisissa 1912 Tukholmassa. Kisajärjestäjät kuitenkin vastustivat ajatusta. Samaa ajatusta ehdotettiin myös kisoihin, jotka oli määrä pitää Saksan Berliinissä vuonna 1916, mutta jotka peruttiin ensimmäisen maailmansodan puhjettua.
Sodan päätyttyä ensimmäiset olympialaiset olivat kesäolympialaiset 1920 Antwerpenissä. Kisojen ohjelmassa oli taitoluistelun lisäksi myös ensimmäistä kertaa jääkiekko. Seuraavana vuonna pidetyssä KOK:n kokouksessa päätettiin järjestää Pariisissa pidettäviin kesäolympialaisiin 1924 liittyen kansainvälinen talvilajien viikko. Chamonix'ssa järjestetty tapahtuma oli huikea menestys ja innoitti komitean päättäjiä luomaan kokonaan erilliset talviolympialaiset. Vuonna 1926 KOK päätti jälkikäteen, että Chamonix'n kisat olivat ensimmäiset talviolympialaiset.
Kisat järjestettiin 68 vuoden ajan neljän vuoden välein aina samana vuonna kesäolympialaisten kanssa, tarkemmin sanoen neljällä jaollisina vuosina, jotka olivat myös karkausvuosia. Karkauspäivä oli aina muutaman päivän verran talviolympialaisten jälkeen. Alkuaikoina kisat olivat lähestulkoon pelkkä kesäkisojen ”ennakkonäytös”, sillä kolmesti ne järjestettiin samassa maassa: 1924 Chamonix ja Pariisi Ranskassa, 1932 Lake Placid ja Los Angeles Yhdysvalloissa ja 1936 Garmisch-Partenkirchen ja Berliini Saksassa. Myös talviolympialaiset 1928 järjestettiin Sveitsin Sankt Moritzissa, yksi lähimmistä kesäolympialaisten 1928 isäntäkaupunki Amsterdamia sijaitsevista suurista talviurheilukeskuksista.
Edelleen, vuoden 1940 talvikisojen järjestäjäksi oli päätetty Sapporo ja kesäkisojen Tokio, molemmat siis Japanissa. Kuitenkin Kiinan–Japanin sodan takia kaupungit joutuivat luopumaan kisaisännyyksistään vuonna 1938. Tämän jälkeen KOK päätti järjestää talvikisat Sankt Moritzissa, mutta sveitsiläisten järjestäjien kanssa syntyneiden erimielisyyksien vuoksi päätös peruutettiin kolme kuukautta myöhemmin. Edellisten talvikisojen järjestäjä Garmisch-Partenkirchen tarjoutui järjestämään kisat, mutta marraskuussa 1939 kisat peruutettiin kokonaan toisen maailmansodan sytyttyä, kuten myös samassa maanosassa eli Euroopassa sijaitseva Suomen Helsinki joutui tekemään vuoden 1940 kesäkisoille. Sodan takia myös talvikisat 1944 Italian Cortina d'Ampezzossa peruutettiin kesällä 1941, samaten Euroopassa oleva Britannian Lontoo teki vuoden 1944 kesäkisoille.
Toisen maailmansodan jälkeen vielä 1940-luvulla myönnetyt talvi- ja kesäkisat järjestettiin samassa maanosassa, Euroopassa: talviolympialaiset 1948 Sankt Moritzissa ja kesäolympialaiset 1948 Lontoossa sekä talviolympialaiset 1952 Norjan Oslossa ja kesäolympialaiset 1952 naapurimaan Helsingissä. Poikkeuksen kuitenkin muodostavat viimeiset 1940-luvulla myönnetyt kisat: talviolympialaiset 1956 Euroopassa – Italian Cortinasta ensimmäiset televisioidut talvikisat – kesäolympialaisten 1956 ollessa Oseaniassa, Australian Melbournessa – koska kesäkisojen hakijoita ei ollut lainkaan Euroopasta (tosin ratsastuskilpailut pidettiin aiemmin kesällä Tukholmassa, Ruotsissa). 1950-luvulta myönnetyissä olympiakisoissa aina vuoteen 1988 saakka saman vuoden talvikisat ja kesäkisat järjestettiin aina eri maanosissa eikä peräkkäisiäkään kisoja pidetty samassa maanosassa – poikkeuksena Innsbruckissa järjestettyjä talviolympialaisia 1964 seuranneet talviolympialaiset 1968 Grenoblessa, molemmat Euroopassa. Grenoblen kisat olivat ensimmäiset olympialaiset, jotka lähetettiin värillisinä televisiolähetyksinä.
Talviolympialaiset 1976 myönnettiin alkujaan Yhdysvaltain Denverille, mutta kustannusten nousu kolminkertaisiksi ja huoli ympäristövaikutuksista sekä näitä seurannut kansanäänestys peruuttivat kisaisännyyden. KOK tarjosi isännyyttä Kanadan Whistlerin kaupungille, mutta hakuprosessin jälkeen valittu uusi hallitus kieltäytyi isännyydestä. Tämän jälkeen Salt Lake City tarjoutui kisaisännäksi, mutta KOK hylkäsi hakemuksen ja valitsi helmikuussa 1973 kisaisännäksi Innsbruckin, joka oli isännöinyt talviolympialaisia yhdeksän vuotta aikaisemmin.
KOK päätti 1986, että talvi- ja kesäolympialaiset järjestettäisiin eri vuosina. Tämän vuoksi oli sekä talviolympialaiset 1992 että talviolympialaiset 1994, minkä jälkeen ne on taas pidetty aina joka neljäs vuosi. Tässä taitehetkessä, tahdistuskohdassa vuonna 1992 talvikisat järjestettiin eurooppalaisissa naapurimaissa, talvikisat Ranskan Albertvillessä ja kesäkisat Espanjan Barcelonassa sekä myös seuraavat vuoden 1994 talvikisat pidettiin Euroopassa, Norjan Lillehammerissa. Koska talvi- ja kesäkisat on tuosta lähtien pidetty eri vuosina (kesäkisat karkausvuosina ja talvikisat muina parillisvuosina), ei isäntäkaupungin valinnassa sijaintipaikoilla ole enää merkitystä – kuitenkin "erikseen" talvi- ja kesäkisojen peräkkäisillä sijaintipaikoilla on. Kanadan Vancouverissa järjestetyt talviolympialaiset 2010 olivat järjestyksessään kahdennetkymmenennetensimmäiset olympialaiset talvikisat.
Samoin kuin kesäolympialaiset, myös talviolympialaiset ovat kärsineet joidenkin maiden boikoteista. Vuonna 1936 KOK luokitteli hiihdonopettajat ammattilaisiksi ja kielsi heitä osallistumasta. Itävallan ja Sveitsin hiihtäjät boikotoivat kisoja tämän takia. Kanadan jääkiekkojoukkue boikotoi 1972, koska piti Neuvostoliiton joukkuetta ammattilaisina.
Menestyneimmät urheilijat
Eniten mitaleja saaneet maat