hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Njurban piiri
Njurban piiri (, ) on kunnallinen itsehallintoalue Sahan tasavallan länsiosassa Venäjällä. Njurban piiri rajoittuu pohjoisessa Olenjokin kansalliseen piiriin, idässä Verhneviljuiskin ulusiin, etelässä Suntarin ulusiin ja lännessä Mirnyin piiriin. Perinteisesti tärkeitä elinkeinoja piirissä ovat maanviljely, nautakarjan- ja hevostenkasvatus. Nykyisin taloudellisesti merkittävää on erityisesti timanttikaivostoiminta. Alueella tuotetaan myös kultaa, ruskohiiltä ja puolijalokiviä.
Njurban piiri sijaitsee Keski-Jakutian tasangolla. Sen pinta-ala on 52 400 km². Piirin läpi virtaa Viljui ja siihen laskeva Marha. Tammikuun keskilämpötila vaihtelee -36 ja -40 °C välillä ja heinäkuun +16 ja +17 °C välillä. Vuoden sademäärä on noin 200–250 mm.
Vuonna 2002 piirin asukasluku oli 25 858 ja väestötiheys 0,5 as/km². Vuonna 2002 väestöstä asui piirin ainoassa kaupungissa Njurbassa 10 309 ja maalaiskunnissa 15 549. Samana vuonna uluusin väestöstä oli naisia 51,1 prosenttia ja miehiä 48,9 prosenttia.
Vuonna 1989 oli väestöstä jakuutteja 81,8 prosenttia, venäläisiä 13,7 prosenttia, evenejä ja evenkejä molempia 0,2 prosenttia sekä muita (29 eri kansallisuutta) 4,1 prosenttia.
Asukasluvun kehitys:
Piirin hallinnollinen keskus on sen eteläosassa sijaitseva Njurban kaupunki. Njurban kaupunkikunnan lisäksi piirissä on 18 naslegia (maalaiskuntaa), joissa on yhteensä 24 kylää.
Njurban piirin edeltäjä oli Marhan ulus. Nykyisen alueen käsittävä Leninskin piiri perustettiin 9. tammikuuta 1930. Neuvostoliiton hajottua Sahan tasavallan korkein neuvosto muutti nimen Njurban piiriksi 5. helmikuuta 1992.
John Connelly
John Michael Connelly (18. heinäkuuta 1938 St. Helens – 25. lokakuuta 2012 Barrowford) oli englantilainen jalkapalloilija.
Connelly aloitti ammattilaisuransa Burnleyssa. Vuonna 1964 hän siirtyi Manchester Unitediin, jonka paidassa hän teki 35 maalia. Kahden vuoden kuluttua hänet myytiin taas: tällä kertaa Blackburniin. Uransa Connelly lopetti vuonna 1973 Buryssa.
Englannin maajoukkuetta Connelly edusti uransa aikana 20 kertaa tehden seitsemän maalia. Connelly edusti Englantia vuoden 1962 MM-kisoissa. Hän kuului myös maailmanmestaruuden voittaneeseen MM-ryhmään vuoden 1966 kotikisoissa.
Jalkapallouransa jälkeen Connelly johti Connelly’s Plaice -nimistä fish and chips -ravintolaa Brierfieldissä.
Cielos Airlines
Cielos Airlines on perulainen rahtilentoyhtiö, joka perustettiin 1997. Yhtiö aloitti lentotoimintansa 1998.
Cielos Airlinesin laivasto koostui seuraavasti elokuussa 2006:
LATAM Cargo Chile
LATAM Cargo Chile on chileläis-brasilialaisen LATAM Airlines Groupin omistama rahtilentoyhtiö. Yhtiö lentää rahtilentoja Pohjois- ja Etelä-Amerikan välillä.
Yhtiö on muodostettu kolmesta entisestä rahtilentoyhtiöstä: LAN Chilestä, Ladecosta ja Fast Airista.
LATAM Cargo Chilen sisaryhtiöitä ovat LATAM Cargo México, LATAM Cargo Brasil ja LATAM Cargo Colombia.
LAN Cargon lentueeseen kuului tammikuussa 2016 seuraavat lentokoneet:
Varig Logística
Varig Logistica (myös VarigLog) oli brasilialainen São Paulossa pääkonttoria pitävä rahtilentoyhtiö. Yhtiö perustettiin syyskuussa 2000 ja se oli Varigin täysin omistama tytäryhtiö. Yhtiö myytiin joulukuussa 2005 Volo do Brasil -konsortiolle. Heinäkuussa 2006 yhtiö osti konkurssin partaalla horjuneen entisen emoyhtiönsä, Varigin ja Varigin tytäryhtiön Rio Sulin. VarigLog meni konkurssiin 27. syyskuuta 2012.
Varig Login laivasto koostui seuraavasti (elokuussa 2007):
Luettelo tunnetuista diabeetikoista
Tämä on luettelo tunnetuista henkilöistä, joiden tiedetään sairastaneen diabetestä.
SAM Colombia
SAM Colombia on kolumbialaisen Aviancan omistama lentoyhtiö, jonka tukikohtana toimii Bogotan El Doradon kansainvälinen lentoasema. Yhtiö perustettiin 1945.
Elokuussa 2006:
West Caribbean Airways
West Caribbean Airways S.A. oli kolumbialainen lentoyhtiö, joka perustettiin 1998. Yhtiön toiminta keskittyi Kolumbian sisäisiin lentoihin ja sen tärkein lentokenttä oli Medellínin Olaya Herreran lentoasema. Yhtiö keskeytti toimintansa syyskuussa 2005 kahden lento-onnettomuuden seurauksena.
Lee (Beyblade)
Lee ("Chen Rai") on kuvitteellinen anime- ja mangahahmo Beyblade-sarjassa.
Valkotiikereitten kapteeni Lee on älykäs, mutta itsepäinen. Lee ei siedä minkäänlaista vilppiä eikä petturuutta. Hän uskoo vahvasti uskollisuuteen. Normaalisti Lee on käytökseltään kiltti ja ystävällinen. Lee on Rayn paras kaveri, mutta heille tuli kuitenkin riita, kun Ray jätti joukkueensa ja kylänsä siirtyäkseen eteenpäin. Tämän seurauksena Leellä ja muilla Valkotiikereillä oli mielessä vain kosto Raytä kohtaan. Sarjan aikana Lee sai kuitenkin sovittua riitansa Rayn kanssa. Leen petosiruna on musta leijona nimeltä Galeon, jonka erikoishykkäysinä toimii erilaiset salama hyökkäykset.
Lee ensiesiintyy mangan 3 numerossa, jossa hän on Kiinan joukkueen kapteeni. Erittäin tosikko ja toisin kuin Ray, Lee suuttuu helposti ja hän on muutenkin erittäin aggressiivinen bleidaaja. Leeltä palaa herkästi pinna, kun hänen kunniaansa loukataan. Koko elämänsä Shandong Provinsissa asunut Lee ei siedä muutoksia ja tämän vuoksi oli vihainen Raylle, joka lähti pois kylästä. Lee piti sitä petturuutena, mutta myöhemmässä vaiheessa Tysonin ja Rayn selityksien jälkeen Lee antoi anteeksi Raylle hänen kiihkoilunsa.
Copa Airlines Colombia
AeroRepública (operoi nimellä Copa Airlines Colombia) on kolumbialainen lentoyhtiö, joka lentää reittiliikennettä Kolumbiassa sekä Kolumbiasta Väli- ja Etelä-Amerikkaan sekä Eurooppaan. Yhtiöllä on myös charterlentoja Väli- ja Etelä-Amerikkaan. AeroRepública on Kolumbian toiseksi suuri lentoyhtiö. Yhtiö on 90-prosenttisesti panamalaisen Copa Airlinesin omistama.
Copa Airlines Colombian laivasto koostui seuraavista lentokoneista (heinäkuu 2015):
Tattan ulus
Tattan ulus (, ) on piiritason kunnallinen itsehallintoalue Sahan tasavallan keskiosassa Venäjällä. Tattan ulus sijaitsee Aldanin vesistöalueella ja se rajoittuu pohjoisessa ja idässä Tompon piiriin, etelässä Ust-Majan ulusiin sekä lännessä Tšuraptšan ja Ust-Aldanin ulus uluseihin.
Tattan ulusin pinta-ala on 18 984 km². Sen asukasluku vuonna 2002 oli 17 323 ja väentiheys 0,9 as/km². Väestö on vahvasti jakuuttivoittoista. Ulusiin kuuluu 14 maalaiskuntaa eli naslegia. Hallinnollinen keskus on Ytyk-Kjujolin kylä.
Tattan ulusin johtoon valittiin Mihail Aleksndrovitš Protodjakonov joulukuussa 2002.
Luettelo huonekasveista
Luettelo huonekasveista sisältää Suomessa huonekasvina käytettäviä kasveja ja kasvisukuja.
Leipzigin taistelu
Leipzigin taistelu (myös kansojen taistelu) käytiin 16.–19. lokakuuta 1813 Ranskan keisarin Napoleon I:n ja liittoutuneiden joukkojen välillä Leipzigissa Saksin kuningaskunnassa. Taistelu kuuluu Napoleonin sotiin. Napoleon hävisi taistelun johtuen huonosta ja kokemattomasta armeijastaan ja vihollisen ylivoimasta, minkä vuoksi hänen oli vetäydyttävä Ranskaan. Taistelun seurauksena liittoutuneet saattoivat aloittaa taistelun Ranskasta selvällä ylivoimalla.
Taistelu alkoi Napoleonin hyökätessä Ruotsin kruununprinssi Kaarle Juhanan joukkoja vastaan, mutta nämä väistivät. Napoleon jäi kolmen vihollisarmeijan osittain saartamaksi ja perääntyi kohti Leipzigin kaupunkia. Liittoutuneet aloittivat taistelun, jossa he käyttivät pääosin samoja taktiikkoja kuin Napoleon aikanaan. Taistelukentällä jylisi yli 2 000 tykkiä. Napoleon onnistuttiin yllättämään monella tavalla, sillä ensinnäkään hän ei ollut uskonut vihollistensa hyödyntävän tykkien tulivoimaa niin tehokkaasti ja toiseksi hän oli uskonut Gebhard von Blücherin saapuvan joukkoineen taistelukentälle myöhemmin.
Pahimman yllätyksensä Napoleon koki vasta taistelun ensimmäisen päivän jälkeisenä aamuna. Liittoutuneet olivat tuoneet taistelukentälle 110 000 miestä lisäjoukkoja. Venäläisiä oli 50 000 ja ruotsalaisia ja saksalaisia yhteensä 60 000. Taistelu jatkui ja Napoleon perääntyi. Hän tiesi häviävänsä, sillä ammukset olivat lopussa, vihollisia oli enemmän ja hänen armeijansa oli kokematon. Napoleonin oli tarkoitus vetäytyä Leipzigin kaupunkiin ja räjäyttää silta heti, kun viimeiset ranskalaiset olivat ehtineet yli. Hänen joukkonsa kuitenkin hätäilivät ja 20 000 ranskalaista sotilasta jäi sillan väärälle puolelle. Napoleon joutui pakenemaan Ranskaan menettäen yhden armeijansa.
Taistelun paikalla on nykyään valtava muistomerkki.
Lentävä skotlantilainen
Lentävä skotlantilainen on Sanoma Magazines Finlandin kustantama Disneyn eläinmaailman ankkasarjoja käsittelevän "Ankantekijät"-sarjan toinen teos. Teoksen kaikkien tarinoiden piirrokset sekä käsikirjoitukset ovat italialaisen ankkapiirtäjän Romano Scarpan käsialaa. Kirja on julkaistu vuonna 2003.
KNVB-cup
KNVB-cup () eli Alankomaiden cup on Alankomaiden kuninkaallisen jalkapalloliiton KNVB:n vuosittain järjestämä jalkapallon cup-kilpailu. Kilpailua on järjestetty vuodesta 1899 alkaen. Eniten mestaruuksia on saavuttanut amsterdamilainen Ajax, jolla on 18 mestaruutta.
Aaroninparta
Aaroninparta ("Saxifraga stolonifera") on amppeli- ja maanpeitekasviksi soveltuva itäaasialainen kasvi.
Lehdet ovat normaalisti tummanvihreät ja nukkapintaiset. Puna-valko-vihreän kirjava lajike 'Tricolor' sopii huonekasvatukseen paremmin kuin vihreälehtinen.
Kukkii vaatimattomin valkoisin kukin, mutta kasvattaa pitkät rönsytaimet, jotka lisäävät kasvin koristeellisuutta ja käyttöarvoa.
Viihtyy valoisassa tai puolivarjossa, ei kestä suoraa auringonvaloa. Keväästä syksyyn kastellaan reilusti ja annetaan sitten kuivahtaa ennen seuraavaa kastelua. Lannoitetaan keväästä syksyyn parin viikon välein. Viihtyäkseen vihreälehtinen aaroninparta tarvitsee talvella 5-15 Celsiuksen lämpötilan, kun 'Tricolor' menestyy 15-20 Celsiuksessa.
Kasvia on helppo lisätä rönsytaimista, jotka istutetaan juurtumaan pieniin ruukkuihin ruukutusmultaan joko ennen niiden irrottamista emokasvista tai sen jälkeen.
Ust-Aldanin ulus
Ust-Aldanin ulus eli Ust-Aldanin piiri (, ) on paikallinen itsehallintoalue Sahan tasavallan keskiosassa Venäjällä. Piiri sijaitsee Aldanin alajouksun ympäristössä ja rajoittuu pohjoisessa Kobjain ulusiin, koillisessa Tompon piiriin, idässä Tattan ulusiin, etelässä Tšuraptšan ja Megino-Kangalassin uluseihin ja lännessä Namin ulusiin.
Ust-Aldanin ulusin hallinnollinen keskus on Borogontsy. Piirin pinta-ala on 27 060 km². Asukasluku oli vuonna 2002 noin 22 000 ja väestötiheys 1,23 as/km². Väestöstä 98 prosenttia oli jakuutteja. Kaikkiaan piirissä (ulusissa) on 21 maalaiskuntaa (naslegia) ja niissä 35 asutuskeskusta.
Keskilämpötila tammikuussa on -42 °C ja heinäkuussa 17–18 °C. Vuotuinen sademäärä on keskimäärin 200–250 mm. Alueen halki virtaavan Aldanin lisäksi piiri rajoittuu lounaassa myös Lenaan.
Ust-Aldanin piiri perustettiin 9. tammikuuta 1930.
Rutakko
Rutakko oli nykyisen Sonkajärven alueella vuosina 1872-1906 toiminut laiton kunta. Paikallisesti tätä yhteenliittymää kutsuttiin "Rutakon ruhtinaskunnaksi".
Vuonna 1854 perustettiin Rutakon rukoushuonekunta osaksi Iisalmen maaseurakuntaa. Rukoushuonekuntaan kuuluivat silloiset Rutakon, Kilpisaaren, Sonkajärven, Oinasjärven ja Petäjäjärven kylät. 556 seurakuntalaista anoi oman kappeliseurakunnan perustamista, mutta anomus hylättiin 1862.
Rutakkolaiset jatkoivat taistelua oman paikallishallinnon puolesta suunnittelemalla omaa itsenäistä seurakuntaa. Hanke raukesi 1866 saarnaajan muutettua pois paikkakunnalta.
Uuden mahdollisuuden omaan paikallishallintoon tarjosi vuoden 1865 kunnallisasetus. Siihen nojautuen perustettiin 1872 Rutakon kunta, vaikka Rutakko ei ollutkaan asetuksen edellyttämä kappeli- tai itsenäinen seurakunta. Perustettuun kuntaan liittyi kyliä myös rukoushuonekunnan ulkopuolelta.
Rutakon kunta toimi kunnallisasetusten mukaisesti. Se keräsi asukkailtaan veroja, järjesti kunnallishallinnon, perusti lainajyvästön ja kunnallisrahastoja (vaivaiskassa, äyrikassa, koiraverokassa, köyhäin lasten opetuskassa, Englannin ystäväin lahjarahasto, hätäapukassa, lainamakasiinin tili- ja manttaalikassa jne). Lisäksi perustettiin kouluja (Sukeva 1887, Jyrkkä 1888 ja Rutakko 1896) ja lainakirjasto.
Samaan aikaan rutakkolaiset talolliset osallistuivat kuitenkin Iisalmen maalaiskunnan kuntakokouksiin. Viimein 1900-luvulle tultaessa iisalmelaiset valittivat Rutakon omalaatuisen kunnan olemassaolosta valtiolle. Kuvernööri totesi 1902 Rutakon kunnan olevan laiton. 34 vuotta toimittuaan kunta lakkautti itsensä 1906.
Anomus oman seurakunnan perustamisesta hyväksyttiin viimein 1897. Ilmeisesti oma-aloitteinen kunnallishallinto kuitenkin viivytti sen toiminnan aloittamista aina vuoteen 1921 saakka.
Ust-Majan ulus
Ust-Majan ulus tai "Ust-Majan piiri" (, ) on paikallinen itsehallintoalue Aldanin yläjuoksun ympäristössä Sahan tasavallan kaakkoisrajalla Venäjällä. Se rajoittuu idässä ja etelässä Habarovskin aluepiiriin, lännessä Aldanin ja Amgan uluseihin, pohjoisessa Tšuraptšan, Tattan ja Tompon uluseihin ja koillisessa Oimjakonin ulusiin.
Piirin pinta-ala on 95 300. Aldan ja sen sivujoet Maja ja Allah-Jun virtaavat sen alueella. Alueella harjoitetaan kullan ja muiden metallien kaivua ja rakennusaineiden tuotantoa.
Piirin hallinnollinen keskus on Ust-Majan taajama, joka sijaitsee 310 kilometriä kaakkoon tasavallan pääkaupungista Jakutskista. Kaikkiaan piirissä on 5 kaupunkikuntaa ja 5 maalaiskuntaa, ja lisäksi yksi kuntien ulkopuolinen kuoleva taajama.
Ust-Majan uluusin asuakasluku oli 10 600 vuonna 2006. Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan väestöstä oli venäläisiä 64,2 prosenttia, evenkejä 9,3 prosenttia, jakuutteja 7,1 prosenttia, eveenejä 0,2 prosenttia ja muita 19,2 prosenttia. Asukasluku on romahtanut Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen alle puoleen siitä mitä se oli 1990-luvun alussa. Tämä on johtunut pitkälti venäläisten ja muiden slaavien poismuutosta.
Aasinkultakorva
Aasinkultakorva ("Syngonium auritum") on Jamaikalta ja Hondurasista kotoisin oleva nopeakasvuinen köynnös.
Nuorilla yksilöillä on nuolimaiset lehdet, mutta vanhemmiten lehdet liuskoittuvat kolme- tai viisisormisiksi. Normaalisti lehdet ovat tummanvihreät, mutta tarjolla on myös kirjavalehtisiä muunnoksia. Täysikasvuisena kasvilla on melko suuret lehdet, ja se on vankkavartinen. Lehti on ruodillinen.
Laji on valoisassa tai puolivarjossa viihtyvä. Vihreälehtiset lajikkeet pärjäävät hämärämmässä kuin kirjavalehtiset, joiden kirjavuus haalenee pimeässä. Kastellaan reilusti kerralla ja annetaan kuivahtaa kasteluiden välillä. Lannoitus kasvukaudella viikon parin välein. Kasvi viihtyy normaalissa huoneenlämmössä. Sitä voidaan lisätä latva- tai varsipistokkaista. Kestää voimakastakin leikkausta. Se soveltuu hyvin myös vesiviljelyyn.
Omanin lippu
Omanin lippu koostuu kolmesta eri värisestä vaakapalkista (valkoisesta, punaisesta ja vihreästä) sekä tangon puolella olevasta punaisesta pystypalkista, jolle on kuvattuna Omanin vaakuna.
Valkoinen väri kuvaa rauhaa ja rikkautta kansalle, vihreä väri kuvaa hedelmällisyyttä ja vihreitä vuoria. Punainen kuvaa taisteluja ulkomaalaisia hyökkääjiä vastaan. Punainen oli myös Musqatin sulttaanikunnan (Omania edeltäneen valtion) lipun väri. Kun Omanin nykyinen yksinvaltias sulttaani Qaboos bin Said al Said kaappasi vallan isältään vuonna 1970, hän korvasi Omanin siihenastisen yksivärisen punaisen lipun nykyisellä. Virallisesti nykyinen lippu otettiin kuitenkin käyttöön 25. huhtikuuta 1995.
Charles-François Lebrun
Charles-François Lebrun (19. maaliskuuta 1739 – 16. kesäkuuta 1824) oli ranskalainen valtiomies ja yksi kolmesta konsulista Jean Jacques Régis de Cambacérèsin ja Napoleon Bonaparten kanssa. Hän jäi kuitenkin konsulina Napoleonin varjoon, koska Napoleon teki itsestään ensimmäisen konsulin. Hänen valtansa viimeisetkin rippeet katosivat Napoleonin kruunauttaessa itsensä keisariksi 1804.
Aasinmaksaruoho
Aasinmaksaruoho ("Sedum burrito") on rentokasvuinen meksikolainen mehikasvi amppelikasvatukseen. Se kuuluu maksaruohoihin ("Crassulaceae"). Laji ei siedä suoraa auringonpaistetta. Se menestyy normaalissa huoneenlämmössä, mutta suotuisaa olisi laittaa se viileämpään talven ajaksi (n. 8-10 celsiusta). Tällöin kasvi voi kukkia vaaleanpunaisin, kellomaisin kukin.
Jouko Ahonen
Jouko Juhani Ahonen (s. 21. tammikuuta 1954 Kannonkoski) on suomalainen ammattiyhdistysaktiivi. Hän toimi Paperiliiton puheenjohtajana vuosina 2003–2011. Ahonen tuli tunnetuksi erityisesti paperialan työsulun aikana kesällä 2005.
Ahonen aloitti uransa Kankaan paperitehtaalla, jossa hän toimi paperityöntekijänä vuosina 1975–1986. Hän oli tehtaan pääluottamusmies vuosina 1987–1997. Vuosina 1998–2002 Ahonen toimi Paperiliiton toimitsijana ja palkkasihteerinä. Vuoden 2003 alussa hänestä tuli liiton pääsihteeri ja syyskuussa puheenjohtaja.
Ahonen hyllytettiin Paperiliiton johdosta marraskuussa 2010 hänen puolustettuaan eläkevakuutusyhtiö Varman toimitusjohtajan saamaa 700 000 euron palkkaa kun samaan aikaan kun Paperiliiton jäseniä uhkasivat lomautukset ja irtisanomiset. Tammikuussa hyllytystä jatkettiin huhtikuun loppuun, eikä Ahonen käytännössä enää palannut tehtävään. Paperiliiton liittovaltuuston puheenjohtaja Ilkka Nokelaisen mukaan Ahosen syrjäyttämisen taustalla oli lausuntojen lisäksi yleinen tyytymättömyys edunvalvontaan.
Tammikuussa 2011 Ahonen ilmoitti, ettei aio erota oma-aloitteisesti. 29. huhtikuuta 2011 Ahonen kuitenkin ilmoitti eroavansa Paperiliiton johdosta ja siirtyvänsä elinkeino- ja edunvalvonta-asiamieheksi Teollisuuden Palkansaajiin (TP). Keväällä 2011 Ahonen kiisti erottamiseensa liittyneet hyllytyspuheet ja kertoi tehneensä päätökset syrjään siirtymisestä yhteistyössä Paperiliiton muun johdon kanssa. Ahosen oli määrä jäädä eläkkeelle Teollisuuden Palkansaajista tammikuussa 2014, mutta hän ilmoitti jatkavansa työelämässä. Toukokuussa 2014 Ahonen tavoitteli Antti Rinteeltä vapautunutta paikkaa Ammattiliitto Pron johdossa, mutta hävisi äänestyksen Jorma Maliselle äänin 90–10.
Puoluekannaltaan Ahonen on sosiaalidemokraatti. Hän on istunut muun muassa SAK:n ja Varman hallituksissa.
Vuonna 2015 Keski-Suomen karavaanarit haasteettiin oikeuteen Yhdistyslain rikkomisesta, kun Ahosen johtama Keski-Suomen karavaanariyhdistyksen hallitus käytti säännöissä mainitsematta jätettyjä kurinpitotoimia. Ahonen kieltäytyi kanteen nostaneen jäsenen kanssa sovittelusta ja lopulta hävisi tapauksen hovioikeudessa keväällä 2016.
Kolmiokirja
Kolmiokirja Oy on oululainen viihde- ja harrastuslehtien kustantaja, jonka omistaa oululainen viestintäkonserni Joutsen Media Oy. Kolmiokirja perustettiin vuonna 1956. Nykyisen omistajan edeltäjä Oy Liitto osti kustantamon kirjapainoineen vuonna 1982 Uusi Suomi -osakeyhtiöltä. Tätä ennen Kolmiokirja oli oululainen kolmen perheen omistama kirjapaino- ja kustannusyhtiö Kanta. Kolmiokirjaa käytettiin markkinointinimenä. Kustantamon kaikkien aikojen tunnetuimmat tuotteet lienevät "Jerry Cotton", "Nyyrikki", jonka yhtiö osti Marjamaa-yhtiöltä, "Kauneimmat Käsityöt", "Perjantai" sekä "Regina". Yhtiöllä on ollut myös merkittävää taskukirjatuotantoa sisältöalueenaan jännitys ja romantiikka. Nykyisin yhtiö on maan johtava ristikkolehtien kustantamo.
Lodi (Italia)
Lodi on kaupunki Pohjois-Italiassa, Lombardian alueella. Sen asukasluku on noin 45 000 ja pinta-ala on 41 neliökilometriä. Victorian aukio on Lodin keskusta; sitä sanotaan Lodin sydämeksi.
Napoleon Bonaparte kävi vuonna 1796 Lodin lähellä taistelun, jossa hän kukisti Itävallan joukot.
Sen ystävyyskaupungit ovat Konstanz Saksassa, Omegna Italiassa ja Kalifornian Lodi Yhdysvalloissa.
Paperiliitto
Paperiliitto on suomalainen paperi- ja puumassateollisuuden sekä paperinjalostusalan työntekijöiden ammattiliitto, johon kuuluu 61 ammattiosastoa ja lähes 39 000 jäsentä. Paperiliiton puheenjohtaja on Petri Vanhala. Järjestön vuodesta 1959 ilmestynyt jäsenlehti kantaa järjestön nimeä. Paperiliitto kuuluu Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestöön.
Suomen ensimmäinen paperityöntekijöiden ammattiliitto perustettiin vuonna 1906 Tampereen paperiteollisuustyöväen ammattiosaston aloitteesta. Suomen Paperiteollisuustyöväen Liitto oli yksi varhaisimmista tehdastyöläisten liitoista. Järjestö solmi ensimmäisen työsopimuksensa 1907. Sisällissota lakkautti väliaikaisesti liiton toiminnan, mutta se aloitettiin uudelleen tammikuussa 1919. 1920-luvulla paperityöväen järjestäytynyt toiminta oli hankalaa ja liiton vaikutusvalta jäi vähäiseksi. SDP ja kommunistit kamppailivat ankarasti ay-liikkeen suunnasta, mikä johti lopulta uuden sosiaalidemokraattien hallitseman liiton perustamiseen.
Suomen Paperiteollisuudentyöntekijäin Liitto perustettiin vuonna 1930. Järjestö kuului SAK:hon keskusliiton perustamisesta alkaen. Uusi liitto jäi pienemmäksi kuin 1920-luvun yhtenäinen järjestö ja se oli jatkuvasti oikeistoradikaalien painostuksen kohteena. Tilanne muuttui jatkosodan lopussa ja ensimmäinen alaa koskeva maanlaajuinen työehtosopimus solmittiin joulukuussa 1945. Liiton jäsenmäärä nousi moninkertaiseksi ennen sotia vallinneeseen tilanteeseen verrattuna. Jäsenistöstä kolmannes oli naisia. Vuonna 1954 liiton toimisto siirrettiin Tampereelta pääkaupunkiin. Paperiteollisuuden kasvaessa liitto sai lisää vaikutusvaltaa ja sen jäsenmäärä nousi. Parhaimmillaan järjestöön kuului noin 52 000 jäsentä vuonna 1981. Liiton nimi lyhennettiin Paperiliitoksi vuonna 1978.
Tulisuu
Tulisuu ("Thorichthys meeki") on näyttävä kirjoahven, joka on suosittu akvaariokalana.
Tulisuu kasvaa 12-15 cm pitkäksi.
Tulisuu on kotoisin Keski-Amerikasta.
Tulisuu viihtyy akvaariossa, jossa on pyöreitä kiviä, juurakoita ja tiheä reunuskasvusto. Kumppaneina se suosii muita ahvenia ja suurempia lajeja. 4-6 tulisuun parvesta muodostuu pareja.
Keskikova tai kova vesi, pH 6,5-8 (lievästi emäksinen), 22-28 °C, akvaarion pituus vähintään 100 cm.
Ruuaksi kelpaavat surviaissääsken toukat ja ruokatabletit.
Sotavallan kartano
Sotavallan kartano () sijaitsee Lempäälässä Mäyhäjärven rannalla, noin viisi kilometriä Lempäälän kirkolta Valkeakoskelle johtavan ikivanhan maantien varrella. Osa tiestä linjattiin uudelleen moottoritien rakentamisen yhteydessä ja nyt kartano sijaitsee sivutieksi jääneellä vanhan maantien osalla, Sotavallantiellä.
Sotavalta on ollut alun perin keskiaikainen yksinäistila Ylä-Satakunnan ja Hämeen rajalla. Nimi Sotavalta on sille vakiintunut viimeistään 1300-luvulla. Ensimmäinen kirjallinen maininta on vuodelta 1439, jolloin yksi lempääläisistä ns. Davidin kapinan takuumiehistä oli ilmeisesti nimeltään Henrik Sotavalta. 1500- ja 1600-luvulla Sotavalta oli 3-4 talon muodostama kylä, josta kihlakunnantuomari Johan Spoof muodosti kartanon 1670-luvulla yhdistämällä kaksi kylän taloista. Myöhemmin 1700-luvulla loputkin kylän taloista yhdistettiin kartanoon ja tällaisena suurtilana se säilyi aina 1920-luvun alkuun torppien lunastukseen asti.
Sotavalta on Lempäälän monista kartanoista maineikkain ja historialtaan mielenkiintoisin. Kartanon 1700-luvun alkupuolella omistanut eversti Mårten Segercrantz loi Sotavallasta yhden aikansa komeimmista suomalaisista kartanoista. Sotavallan päärakennus oli silloin ikkunaluvulla mitaten toiseksi suurin rakennus Louhisaaren kartanon jälkeen koko Turun ja Porin läänissä.
Kartanon seuraava kukoistuskausi oli toisen pitkäaikaisen isännän J.A. Sotavallan (vuoteen 1906 Richter) isännyysajan alkupuoli 1882-1918. Silloin kartanossa vierailivat ja asuivat monet aikansa kulttuuripersoonat, kuten Paavo Cajander, Bertel Gripenberg, Lauri Pohjanpää ja Frans Emil Sillanpää. Tämä vaihe päättyi, kun keväällä 1918 sisällissodan rintama muodostui Sotavallan kohdalle noin kuukaudeksi ja lähes kaikki kartanon rakennukset paloivat. Nykyinen päärakennus valmistui palaneen tilalle 1928.
Sotavalta on edelleen huomattava maanviljelystila.
Omar Sivori
Enrique Omar Sivori (s. 2. lokakuuta 1935 - k. 17. helmikuuta 2005) oli argentiinalais-italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hänet valittiin Euroopan parhaaksi pelaajaksi vuonna 1961.
Sivori edusti urallaan seuratasolla Argentiinassa River Platea sekä Italiassa Juventusta ja Napolia. Hän saavutti River Platen riveissä kaksi Argentiinan mestaruutta sekä Juventuksen riveissä kolme Italian mestaruutta ja kaksi Italian Cupin voittoa.
Maajoukkuetasolla Sivori edusti sekä Argentiinaa että Italiaa. Hän saavutti Argentiinan riveissä Copa Américan mestaruuden vuonna 1957 ja edusti Italiaa vuoden 1962 MM-kisoissa.
Twiggy
Lesley ”Twiggy” Lawson (s. Lesley Hornby, 19. syyskuuta 1949 Lontoo, Iso-Britannia) on huippumalli, laulaja sekä näyttelijä. Twiggy toimi mallina 1960-luvulla ja häntä pidetään yhtenä tuon vuosikymmenen populaarikulttuurin ikoneista. Hän on 168 cm pitkä. Twiggy lopetti mallintyöt siirryttyään näyttelemiseen.
Twiggy tuli kuuluisaksi mallina 16-vuotiaana miesystävänsä ja managerinsa Justin de Villeneuven avulla. Hänet tunnettiin laihasta kehostaan, lyhyestä kampauksestaan ja isoista silmistään. Lempinimen "Twiggy" (engl. "a twig" = tikku) hän onkin saanut hoikasta ulkomuodostaan. Twiggyä pidetään yhtenä mod-tyylin luojana, ja 1960-luvun Lontoon "kasvona".
Twiggy jätti myöhemmin de Villeneuven ja mallintyöt siirtyessään näyttelijäksi. Hän on esiintynyt esimerkiksi Ken Russellin elokuvassa "The Boy Friend", josta hän sai kaksi Golden Globe -palkintoa. Twiggy on esiintynyt myös teatterissa ja musikaaleissa sekä tehnyt radiotyötä. Hän toimi myös "Huippumalli haussa" -tosi-TV-sarjan tuomaristossa kausilla 5–9 entisen huippumallin Janice Dickinsonin jätettyä sarjan neljännen keuden jälkeen.
John Landisin elokuvassa Blues Brothers hän esittää tyylikästä naista, joka tekee treffit huoltoasemalla Dan Aykroydin kanssa, mutta jääkin odottamaan turhaan, koska Akroyd ajaa kilpaa poliisien, vainoavan punaniskaisen kantribändin ja Illinoisin natsien kanssa.
Twiggy toimi mallina vuonna 2005 ensimmäistä kertaa sitten 1960-luvun esiintyen englantilaisen tavarataloketju Marks & Spencerin mainoksissa.
Josef Masopust
Josef Masopust (9. helmikuuta 1931 Most, Tšekkoslovakia – 29. kesäkuuta 2015) oli tšekkiläinen jalkapalloilija. Hänet valittiin Euroopan parhaaksi pelaajaksi vuonna 1962.
Masopust pelasi Tšekkoslovakian riveissä MM-kisoissa vuosina 1958 ja 1962 saavuttaen jälkimmäisellä kerralla MM-hopeaa. Hän edusti pääosan urastaan Dukla Praha -seuraa.
Sähkövero
Sähkövero on valmistevero, jota on alettu kantaa vuonna 1997 sähköverkon haltijoilta ja sähköntuottajilta. Lisäksi kannetaan huoltovarmuusmaksua. Sähkön ostajat, myyjät tai maahantuojat eivät pääsääntöisesti ole verovelvollisia. Kuitenkin arkikielessä sähköyhtiöiden kuluttajien sähkölaskussa perimästä lisämaksusta (sähköyhtiöiden maksama polttoaineiden valmistevero + huoltovarmuusmaksu) käytetään myös yhteisnimitystä sähkövero.
Sähkövero ja huoltovarmuusmaksu on porrastettu kahteen veroluokkaan: 
Luokan I sähkövero 2000-luvulla (sis. alv):
Verosta on vapautettu mm. sairaaloiden varavoima, sähköverkon ulkopuoliset alle 2 MW:n voimalat, autojen, junien ym. kulkuvälineiden omat sähköntuottojärjestelmät, sähkö joka siirretään sähköverkkojen välillä ja joka toimitetaan sähköisen raideliikenteen välittömään käyttöön sekä sähkö, joka kulutetaan voimalaitoksen sähkön tai yhdistetyn sähkön ja lämmön tuotannon omakäyttölaitteissa.
Suomessa sähkövero oli vuonna 2012 noin 17 euroa megawattitunnilta. Ruotsissa vastaava vero on puoli euroa megawattitunnilta. Tämän uskottiin vaikuttaneen ainakin Facebookin palvelinkeskuksen sijoitukseen Ruotsin Luulajaan Kajaanin sijaan.
Sähköntuotannon polttoaineet ovat verottomia. Sitä vastoin käytettäessä veronalaisia polttoaineita lämmöntuotantoon polttoaineista on suoritettava valmisteveroa. Yhdistetyssä sähkön- ja lämmöntuotannossa verotetaan vain hyötylämmön tuottamiseen käytettyjä polttoaineita. Sähköveroa kannetaan kaikesta sähköstä sen tuotantotapaan katsomatta, eikä sähkön vero, vaikka se kannetaan lisäveron muodossa, perustu sähkön tuottamisessa käytettyjen polttoaineiden hiilisisältöön.
Toisaalta energiaverolainsäädäntöön sisältyy sähköntuotannon tukijärjestelmä. Tukea myönnetään sähköstä, joka on tuotettu tuulivoimalla tai vesivoimalaitoksessa, jonka nimellisteho on enintään yksi megavolttiampeeri. Tukijärjestelmä koskee myös sähköä, joka on tuotettu puulla ja puupohjaisilla polttoaineilla, kierrätyspolttoaineella, biokaasulla, metsähakkeella, metallurgisten prosessien jätekaasuilla tai kemiallisten prosessien reaktiolämmöllä.
Markku Arponen
Markku Ilmari Arponen (s. 25. marraskuuta 1943 Haapajärvi) on Itä-Suomen hovioikeuden entinen presidentti. Hän jäi eläkkeelle 1. joulukuuta 2007.
Arponen valmistui oikeustieteen kandidaatiksi 1967 ja sai varatuomarin arvon 1970.
Hän aloitti hovioikeudessa tuomarinuran 27-vuotiaana ja 30-vuotiaana hän toimi kihlakunnantuomarin viran hoitajana Kajaanissa. Kihlakunnantuomarin viran hän sai 34-vuotiaana Nilsiästä. Sieltä hän siirtyi 38-vuotiaana Rovaniemen kihlakunnantuomariksi ja sittemmin laamanniksi. Rovaniemen hovioikeuden hovioikeudenneuvokseksi hänet nimitettiin 1995 ja sieltä Oulun käräjäoikeuden laamanniksi 1996. Korkeimman oikeuden jäseneksi eli oikeusneuvokseksi hänet nimitettiin 1998. Itä-Suomen hovioikeuden presidentiksi hänet nimitettiin 2002.
Arponen on toiminut prosessioikeuden opettajana Lapin yliopistossa, hoitaen muun muassa osaa prosessioikeuden professuurista 1987–90. Hän on ollut jäsenenä lainvalmistelutyöryhmissä rikosprosessilakia, oikeusapujärjestelmää ja tuomarikoulutusta uudistettaessa.
Arponen toimi puheenjohtajana vankeusrangaistuskomiteassa, joka valmisteli lokakuussa 2006 voimaan tulleet uudet vankeuslait. Hän oli puheenjohtajana myös tuomioistuinlaitosten kehittämiskomiteassa vuosina 2001–2003.
Arponen osallistui aktiivisesti oikeuspoliittiseen keskusteluun. Hän on ehdottanut kaikkien käräjäoikeuksien hallinnollista yhdistämistä hovioikeuksiin niin, että maassa olisi vain kuusi yleistä tuomioistuinta korkeimman oikeuden lisäksi.
Toni Lehtinen
Toni-Pekka Lehtinen (s. 5. toukokuuta 1984 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Seinäjoen Jalkapallokerhoa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Lehtinen on saavuttanut Valkeakosken Hakan riveissä Suomen mestaruuden kaudella 2004 ja Suomen cupin voiton kaudella 2005. Hänet valittiin Veikkausliigan kauden 2004 tulokaspelaajaksi. Vuosina 2009 ja 2010 Lehtinen pelasi joitakin pelejä kreikkalaisessa Levadiakosissa ja sveitsiläisessä FC Aaraussa. Kesken kauden 2010 hän palasi FC Hakaan. Kaudeksi 2011 hän siirtyi IFK Mariehamniin. Marraskuussa 2011 hän teki viiden vuoden sopimuksen Ykköseen nousseen SJK:n kanssa.
Lehtinen on pelannut joitakin otteluita myös Suomen maajoukkueessa.
Autio
Autio tarkoittaa asumatonta paikkaa tai rakennusta. Se tarkoittaa myös seuraavia maantieteellisiä paikkoja:Autio on myös seuraavien henkilöiden sukunimi:
Lorna Wing
Lorna Wing (7. lokakuuta 1928 Gillingham, Kent – 6. kesäkuuta 2014) oli englantilainen psykiatri. Wingin tunnetuin artikkeli lienee vuonna 1981 ilmestynyt "Asperger’s Syndrome: a Clinical Account", joka teki Hans Aspergerin tutkimuksia tunnetuksi ja loi käsitteen ”Aspergerin syndrooma”. Wing kuvasi artikkelissaan myös aspergerinsyndroomaiseksi diagnosoimiaan henkilöitä, joille annettaisiin nykyään kuitenkin diagnoosiksi Kannerin oireyhtymä, koska heillä oli merkittävää yleistä viivästyneisyyttä kielellisessä ja kognitiivisessa kehityksessä.
Wing kirjoitti useita muitakin kirjoja ja artikkeleita Aspergerin syndroomasta.
Alkujaan Wing suuntautui autistisen tyttärensä takia tutkimaan kehityshäiriöitä, erityisesti autismin kirjoon kuuluvia. Yhdessä muutamien muiden vanhempien kanssa hän perusti vuonna 1962 ensimmäisen brittiläisen autismiyhdistyksen National Autistic Societyn (NAS). Lorna Wing työskenteli osa-aikaisena psykiatrina NAS Centre for Social and Communication Disorders -keskuksessa.
Autio (Utajärvi)
Autio (myös "Autiokylä") on kylä Utajärven kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla. Kylä sijaitsee seututien 837 tuntumassa Utosjoen varrella noin kolme kilometriä Sanginkylästä etelään ja noin 16 kilometriä koilliseen Utajärven kuntakeskuksesta.
Kylä on pieni maaseutukylä, joka on muodostunut Utos- ja Potkunjokien risteyskohdan tuntumaan. Asutus on keskittynyt pääasiassa Utosjoen rannoille, jatkuen hajanaisena asutuksena koilliseen kohti Yli-Utoksen kylää.
Autio kuuluu Sanginkylän koulupiiriin.
Grant Hackett
Grant George Hackett (s. 9. toukokuuta 1980 Gold Coast, Queensland) on australialainen uimari. Hän voitti urallaan kolme olympiakultaa ja 17 MM-kultaa. Lisäksi hän menestyi Kansainyhteisön kisoissa ja Pan Pacific Championshipsissa. Häntä valmensi Denis Cotterell.
Hackett lopetti uransa vuonna 2008 ja siirtyi pankkialalle. Hän teki kuitenkin paluun vuonna 2015.
Särkijärvi (Utajärvi)
Särkijärvi on noin 150 asukkaan kylä Utajärven kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla lähellä Kainuun rajaa. Kylä sijaitsee samannimisen järven rannalla noin 50 kilometrin päässä Utajärven kuntakeskuksesta koilliseen, Puolangalle johtavan seututien 837 varrella. Kylä kuuluu Sanginkylän koulupiiriin. Kesäisin Särkijärven kylän asukasluku moninkertaistuu kesäasukkaiden myötä.
Särkijärven kylä on Utajärven kunnan vanhin asutuskeskus. Järvi muodostui noin 8 000 vuotta sitten maannousun myötä.
Ensimmäiset kirjalliset merkinnät Särkijärven asukkaista ovat vuoden 1557 verotusluettelossa, jossa mainitaan nimeltä Juho Jurvanen. Vuoden 1570 verotusluettelossa mainitaan myös Heikki Repoinen. Vuoden 1585 verotusluettelossa mainitaan Jurvasen toimivan neljän ja Repoisen toimivan kahden talon isäntänä. Tuolloin Särkijärvi kuului Suur-Limingan pitäjään.
Limingan kirkkoherran kertomuksen mukaan vanhan vihan aikana, viidentenä joulupäivänä vuonna 1585 vainolainen hyökkäsi jumalanpalvelukseen kokoontuneiden kyläläisten kimppuun. Hyökkäyksen päätteeksi kylän asukkaat hirtettiin.
Uusi asutus levisi alueelle hitaasti, ja seuraavat maininnat asukkaista ovat vasta vuodelta 1598, jolloin Särkijärvelle saapui Mikko Kinnunen. Vuonna 1607 kylään asettuivat myös Matti Keränen ja Pekka Jurvakainen. Jurvakainen oli sukua kylää aiemmin asuttaneille Jurvakaisille.
Kylän talomäärä pysyi kolmessa aina 1750-luvulle saakka. Vasta vuosina 1750–1800 kylän asutus lähti kasvuun, kun alueelle perustettiin kaikkiaan yksitoista uutta tilaa. Maanviljely, metsästys ja kalastus olivat alueen tärkeimmät elinkeinot. Tärkeitä lisätulonlähteitä olivat tervan, voin ja riistan myynti oululaisille kauppiaille, ja siten hankittiin varoja veronmaksuun sekä suolan ja muun ostotavaran hankintaan.
13. marraskuuta 1854 myönnettiin patruuna Axel Backmanille, kauppias Adolf Laurellille, rakennusmestari Johan Strömbergille ja raatimies Matts Sandströmille lupa perustaa rautaruukki Kurimuksenkosken varrelle. Tämän Kurimon ruukin perustaminen oli tärkeä tapahtuma, sillä se toi työpaikkoja pienelle kylälle. Ruukin yhteydessä oli myös valimo. Toiminta kannatti, ja vuonna 1862 se tuotti 3 500 kippuntaa (560 tonnia) takkirautaa. Kurimon ruukin kirjanpitäjänä toimi 1870-luvun alussa Suomen ensimmäisen naisrunoilijan Isa Aspin isä Jaakko Asp.
Balkaninuunilintu
Balkaninuunilintu ("Rhadina orientalis") on uunilintujen heimoon kuuluva pieni varpuslintu.
Linnun pituus on 11–12 cm ja paino 7–9 g. Lajia pidettiin ennen vuoriuunilinnun itäisenä alalajina. Balkaninuunilinnun selkä on ruskeanharmaa ilman vihertävää sävyä. Lajien kutsuäänissä on hieman eroa.
Kaakkois-Eurooppa ja Vähä-Aasia. Muuttolintu, joka talvehtii ilmeisesti Sudanissa ja muualla Itä-Afrikassa. Tavattu Suomessa kahdesti: 2.6.1997–1.7.1997 Pyhtään Ristisaaressa koiras ja 9.10.2004 Siikajoen Tauvossa 1 yksilö.
Elinympäristö, Lisääntyminen ja Ravinto: katso vuoriuunilintu.
Helvetian tasavalta
Helvetian tasavalta oli Ranskan vasallivaltio nykyisen Sveitsin alueella. Ranska valtasi alueen Itävallalta sodassa 5. maaliskuuta 1798 ja tasavalta perustettiin 12. huhtikuuta samana vuonna. Helvetian tasavalta lakkautettiin 1803, mutta alue säilyi silti ranskalaisten tiukassa komennossa. Napoleonin kukistuttua 1813 Sveitsi julistautui riippumattomaksi, minkä Wienin kongressi vahvisti 1815.
Ligurian tasavalta
Ligurian tasavalta () oli yksi neljästä Ranskan vasallivaltiosta, jonka Napoléon Bonaparte pakotti Itävallan tunnustamaan. Se perustettiin vuonna 1797 ja lakkautettiin vuonna 1805, jolloin siitä tehtiin osa Ranskaa ja yksi sen departementeista. Napoléonin hävittyä taistelun Ranskasta Ligurian tasavalta irrotettiin Ranskasta ja liitettiin Sardinian kuningaskuntaan.
Harmaasirkku
Harmaasirkku ("Emberiza calandra") on sirkkujen heimoon kuuluva varpuslintu. Lajin vanha tieteellinen nimi oli "Miliaria calandra".
Linnun pituus on 16–19 cm, paino 40–55 g ja siipien kärkiväli 26–32 cm. Muistuttaa nuorta keltasirkkua, mutta on isompi, kiurun kokoluokkaa, sekä tukevatekoisempi ja paksunokkaisempi. Siivillä ja yläperässä ei ole punaruskeaa sävyä. Pyrstössä ei ole valkoista. Istuu usein pystyasennossa tolpan päässä. Sukupuolet ovat samanväriset.
Lajista tunnetaan 3 alalajia: läntinen "calandra" ja itäinen "buturlini" ja Britteinsaarilla esiintyvä "clanceyi".
Sekä vanhoilla että nuorilla harmaasirkuilla on täydellinen sulkasato loppukesällä elo–lokakuussa, joten eri ikäluokkia ei voi sen jälkeen tunnistaa.
Euroopan vanhin rengastettu harmaasirkku on ollut 9 vuotta 10 kuukautta vanha espanjalainen lintu.
Keski– ja Etelä–Eurooppa, Pohjois–Afrikka sekä Lähi–Itä Afganistaniin ja läntiseen Kiinaan saakka. Euroopassa pesii 3–7 miljoonaa paria. Pääosin paikkalintu, mutta tavataan Suomessa lähes vuosittain. Rariteettikomitea on hyväksynyt Suomesta 48 havaintoa, ja vanhoja havaintoja on 20. Laji on taantunut voimakkaasti Keski–Euroopassa. Israelissa se on yleinen pesimälintu koko maassa.
Kulttuurilintu, jota tavataan pelloilla, laitumilla, rantapensaikoissa ja kylissä.
Koiras on moniavioinen, ja sillä voi olla 2 tai 3 naarasta, poikkeuksellisesti jopa 7. Pesä on maassa kasvillisuuden tai mättään suojassa. Munia on 4–6. Naaras hautoo 12–14 päivää. Poikaset lähtevät pesästä lentokyvyttöminä 10–12 päivän ikäisinä.
Siemenet, kesällä myös selkärangattomat. Ruokailee maassa.
Harjun stadion
Harjun stadion on Jyväskylässä Harjulla sijaitseva yleisurheilu- ja jalkapallostadion. Stadion toimii Ykkösessä pelaavan JJK:n kotikenttänä. Stadionin kapasiteetti on 4 500 katsojaa.
Jyväskylän urheilutoiminnan kehittyminen 1910-luvulla aiheutti tilanteen, jossa Hippoksella majaa pitäneen raviurheilun ja muun toiminnan välille syntyi kitkaa ja muut lajit alkoivat puuhata omaa kenttähanketta. Yleisurheilukilpailuja käytiin kuitenkin Hippoksen raviradalla aina 1920-luvun puoleen väliin saakka kunnostamalla rata erityisesti niitä varten. Samoihin aikoihin oli kuitenkin heitetty ilmaan ajatus urheilukentästä suositulle retkeily- ja virkistysalueelle, Harjulle. Asiaa puitiin kokouksesta kokoukseen kunnes vuonna 1923 saatiin lopullinen päätös Harjun stadionin rakentamisesta. Kenttä vihittiin käyttöön vuonna 1926.
Harju oli suomalaisen huippupesäpallon tapahtumien näyttämönä 1930-luvulta aina 1960-luvulle saakka. 1950-luvulla valtaisan suosion saaneen pesäpallon takia stadionille rakennettiin 2 000-paikkainen katsomo. Kuuluisaksi kenttä tuli paikallisotteluiden kaudella, jolloin tavanomaiset katsojamäärät olivat 4 000–6 000 hengen suuruisia.
Jalkapalloa Harjulla on pelattu 1930-luvulta lähtien. Harjun yleisurheilupaikat modernisoitiin ensi kerran vuonna 1950, jolloin jo stadioniksi muodostuneella areenalla pidettiin ensimmäiset Kalevan kisat. Jalkapalloilijoiden oli määrä siirtyä Hippokselle 1960-luvulla, mutta kun Hippoksen kentästä tulikin lopulta hiekkakenttä, siirtyivät pesäpalloilijat vuonna 1968 sinne jalkapallon jäädessä Harjulle. Päätökseen vaikutti keskeisesti Pesäpalloliiton linjaus kieltää SM-sarjan pelit nurmikentillä.
Harjun stadionia on kunnostettu useaan otteeseen. Merkittävimmät muutostyöt on tehty esimerkiksi vuosina 1964–1965, jolloin radoille valettiin kumiasfatti. Katsomo katettiin vuosina 1979–1981. Seuraava suurempi kasvojenkohotus tehtiin Kalevan kisoja 1992 silmällä pitäen, jolloin kentälle rakennettiin tilapäiset istuinkatsomot lähes 10 000 hengelle. Rakenteet tuotiin suoraan jalkapallon EM-kilpailujen jäljiltä Tukholman seudun stadioneilta.
Veteraanien EM-kisoja 2000 varten stadion päätyi jälleen remonttiin. Vanha betoninen kaarrekatsomo purettiin ja tilalle rakennettiin mm. huoltotilat, pukuhuoneet, kokoustila, kahvio sekä toimistotilat katsomoiden yläosaan. Remontin kustannukset olivat noin 700 000 euroa.
Harjulla on kiinteitä katsomopaikkoja noin 2 100, joista katetussa pääkatsomossa 1 600, avokatsomossa 500. Lisäksi stadionilla on siirrettäviä katsomoita.
Harjun Stadionilla pelattujen jalkapallo-otteluiden yleisöennätys on JJK:n nimissä. 6. elokuuta 2011 HJK:ta vastaan pelattua ottelua seurasi 5 576 katsojaa.
Malluaiset
Malluaiset ("Notonectidae") eli isomalluaiset (vrt. pikkumalluaiset) on ludeheimo, jonka lajeja asustaa erityisesti reheväkasvuisissa lammissa. Malluaiset syövät muita vesiselkärangattomia sekä leviä. Vaikka malluainen on täysin sopeutunut vedenalaiseen elämään, se voi silti tarpeen tullen lentää muualle. Malluaiset löytävät uudet vesistöt heijastuvuuden perusteella, jonka takia malluaisia löytyykin usein muun muassa autojen peltipinnoilta tai muilta kiiltäviltä pinnoilta.
Talvensa malluaiset viettävät pohjan sedimenttiin ja kasvillisuuteen kaivautuneena. Malluaiset selviävät vedenpinnan alapuolella pitkiä aikoja mukanaan kantamansa erityisen hengitysilmakuplan ansiosta.
Kvaløya
Kvaløya (, ) on Tromssan kuntaan kuuluva noin 15 000 asukkaan saari Norjassa. Saaren pinta-ala on 737 km², ja se on Norjan viidenneksi suurin saari. Sandnessundbrua-silta yhdistää Kvaløyan sen itäpuolella sijaitsevaan Tromsøyan saareen, merenalainen Kvalsundtunnelen yhdistää saaren Ringvassøyan saareen, ja Sommarøybrua-silta yhdistää saaren lännessä sijaitsevaan Sommarøyn saareen. Saaren rannikolla on useita vuonoja, joista suurimmat lähes jakavat saaren kolmeksi erilliseksi saareksi.
Kvaløya on vuoristoinen saari, ja saarella on kymmenen yli 700 metrin korkuista vuorenhuippua sekä kolme yli tuhannen metrin korkuista vuorta. Saaren korkein vuori on Store Blåmann ("suuri sininen mies"), joka kohoaa 1 044 metrin korkeuteen. Store Blåmannille voi kiivetä ilman kiipeilyvarusteita, joskin rinteen yläosa on jyrkkä. Saaren toiseksi korkein vuori on 1 042 metrin korkeuteen kohoava Skitntinden.
Rystraumenin salmi erottaa Kvaløyan mannermaasta. Salmi on tunnettu voimakkaista vuorovesivirroistaan. Salmen rannalla, noin 30 kilometrin päässä Tromssasta, sijaitsee Straumhellan virkistysalue. Keskellä salmea sijaitsee mäntymetsän peittämä Ryøyan saari, jolla asustaa Pohjois-Norjan ainoa myskihärkien yhdyskunta.
Suurin osa saaren asukkaista asuu saaren itärannalla Kvaløyslettassa, joka on Tromssan kaupunginosa.
Saaren itärannalla Skavbergissa on 2000-2500 vuotta vanhoja kalliopiirroksia.
Kulta-aika
Kulta-aika on useiden eri kulttuurien mytologiassa esiintyvä käsite, jolla viitataan menneeseen ja tarunhohtoiseen suuruuden aikaan, jolloin elämä oli ylevämpää.
Käsite on peräisin antiikin ajoilta, ja se esiintyy muun muassa kreikkalaisen Hesiodoksen ja roomalaisen Ovidiuksen kirjoituksissa. Antiikin aikana vallinneen käsityksen mukaan kulta-aika oli ihmiskunnan ensimmäinen kausi, jolloin ihmiset elivät onnellisina ja vailla huolia. Työtä ei tarvinnut tehdä, eikä sairauksia, vanhenemista ja kuolemaa ollut. Kaikkialla vallitsi oikeus ja järjestys, eikä sotia käyty. Kulta-aikaa seurasivat hopea-, vaski- ja rauta-aika, joiden kuluessa sairaudet, työ ja jumalattomat tavat lisääntyivät. Samantapaisia näkemyksiä esiintyy myös Intian ja Lähi-idän kulttuurien mytologioissa. Hesiodoksen aikajaotteluun kuului myös sankariaika, joka kulta-aja tavoin on muodostunut yleiskäsitteeksi.
At the Ruins of the Holy Kingdom
At the Ruins of the Holy Kingdom on suomalaisen black metal -yhtyeen Impious Havocin albumi, joka on julkaistu vinyylinä, CD-levynä ja kasettina vuonna 2004.
Vinyylillä levymerkkinä on Aphelion Productions, kasetilla ja CD -levyllä Total Holocaust Records. Kasetin painos on rajattu 666 kappaleeseen, CD:n 1 000 kappaleeseen ja vinyylin 500 kappaleeseen. Albumin on tuottanut Impious Havoc.
"( * = vain vinyylillä)"
Psyduck
Psyduck () on kuvitteellinen vesityypin Pokémon. Psyduck kehittyy Golduckiksi tasolla 33. Psyduck ei ole meediotyypin Pokémon, vaikka oppiikin meediotyyppisiä liikkeitä.
Psyduck on keltainen ankkapokémon, jolla on pään päällä kolme höyhentä. Psyduck harhauttaa vastustajiaan luulemaan, että se olisi heikko Pokémon. Psyduck kärsii myös päänsärystä ja siksi se pitää päätään käpäliensä välissä. Vaikka Psyduck on ankkapokémon, se ei osaa silti lentää.
Misty sai Psyduckin jakson "Hypno ja nokkaunet" ("Hypno's Naptime") lopussa, jossa Brock oli luvannut Hoitaja Joylle pitää huolta Psyduckista, koska se näytti kärsivän päänsärystä. Kuultuaan pokédexiltä, että Psyduckilla päänsäryn kärsiminen on normaalia, Misty raivostui ja perääntyessään kaatui pudottaen poképallon, jonka sisään Psyduck nappasi itsensä. Mistyn Psyducilla on ikävä kyky tulla itsekseen ulos poképallosta, usein juuri pahimpaan mahdolliseen aikaan, mikä on johtanut Mistyllä monien otteluiden häviämiseen. Se ei myöskään kykene käyttämään meediohyökkäyksiään, ellei saa kovaa päänsärkyä, mikä tekee siitä usein melko hyödyttömän. Mutta silloin kun päänsärky iskee, sen meediovoimat ovat todella hyödyksi. Toinen Psyduckin huomattava piirre on se, että vaikka se on vesipokémon, se ei osaa uida.
Aldanin piiri
Aldanin piiri (, ) on paikallinen itsehallintoalue Aldanin ja siihen laskevan Amgan vesistöalueilla Sahan tasavallan eteläosassa Venäjällä. Se rajoittuu pohjoisessa Hangalassin ja Amgan uluseihin eli piireihin, koillisessa Ust-Majan ulusiin, idässä Habarovskin aluepiiriin, etelässä Nerjungrin piiriin sekä lännessä ja luoteessa Oljokminskin piiriin.
Aldanin piirin hallinnollinen keskus on Aldanin kaupunki. Piirin toinen kakupunki on Tommot. Näiden lisäksi piirissä on kaksi muuta kaupunkikuntaa, joiden pääpaikat ovat kaupunkimaisia taajamia, sekä kolme maalaiskunta (naslegia). Näissä hallintoyksiköissä on kaikkiaan 34 asutusta. Uluusin pinta-ala on 157 000 km² ja vuonna 1995 väkiluku oli 61 800.
Alueelta louhitaan muun muassa kultaa. Piirin halki kulkee päätie tasavallan pääkaupungista Jakutskista etelään. Samoin rakenteilla oleva rautatie Baikalin–Amurin radalta Jakutskiin kulkee piirin läpi.
Sandnessundbrua
Sandnessundbrua on Sandnessundin salmen ylittävä Pohjois-Norjan Tromssassa sijaitseva maantiesilta, joka yhdistää Kvaløyan ja Tromsøyan saaret. Sillan pituus on 1 220 metriä, sen pisimmän aukon leveys on 150 metriä ja vapaa alituskorkeus 41 metriä laskuveden aikana.
Silta avattiin virallisesti 26. kesäkuuta 1974, ja sen vihki käyttöön kruununprinssi Harald. Silta oli kuitenkin avattu liikenteelle jo 21. joulukuuta 1973.
Sillan rakennuskustannukset olivat 36 miljoonaa Norjan kruunua. Sillan käytöstä perittiin tietulli aina 1. toukokuuta 1982 saakka.
Monuments of Suffering
Monuments of Suffering on vanhan koulukunnan black metal -albumi, jonka Impious Havoc julkaisi vinyylinä ja kasettina vuonna 2004. Vinyylillä levymerkki on Aphelion Productions ja sen painos on rajattu 375 kappaleeseen. Kasetilla levymerkki on Meurtre Noir Records ja sen painos on rajattu 350 kappaleeseen. Albumin on tuottanut Impious Havoc.
Matias
Matias on miehen etunimi, joka useissa maissa esiintyy myös muodoissa Mattias, Mathias tai Matthias. Matias-nimi juontaa juurensa hepreankielisestä sanasta "mattitja", joka tarkoittaa Jumalan lahjaa. Matiaksen nimipäivä on 24. helmikuuta, apostoli Mattiaan muistopäivänä, joka on myös Matin nimipäivä. Matias oli samana päivänä myös suomenruotsalaisessa nimipäiväkalenterissa vuoteen 1989, jolloin se korvattiin muodoilla Mattias ja Mats.
Suomessa nimi Matias on vuoden 2015 loppuun mennessä annettu 79 805 henkilölle. Lisäksi muodossa Mattias nimi on annettu 3683, muodossa Matthias hieman yli 440 ja muodossa Mathias hieman alle 3000 henkilölle.