hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Greatest Hits (Aerosmith)
Greatest Hits on vuonna 1980 julkaistu Aerosmithin kokoelma-albumi, joka sisältää yhtyeen suurimmat hitit vuosilta 1973-1979. Kokoelmasta on myös tehty uusia remasteroituja versioita 90-luvulla, esimerkiksi eräässä versiossa on kappaleita vuosilta 1973-1989.
Mustajalkakissa
Mustajalkakissa ("Felis nigripes") on afrikkalainen kissaeläin, mahdollisesti pienikokoisin. Lajilla on kaksi alalajia: "Felis nigripes nigripes" läntisessä Etelä-Afrikassa ja tummempiturkkinen "Felis nigripes thomasi".
Mustajalkakissa on yksi pienimmistä kissalajeista. Sen turkki on hiekanvärinen ja siinä on tummia laikkuja kuten leopardilla. Nimensä mukaisesti sen jalat ovat mustat. Lajin pituus on noin 35–40 cm, ja hännän pituus 15–20 cm. Sen säkäkorkeus on noin 25 cm ja paino 1,5–3 kiloa.
Mustajalkakissa elää Etelä-Afrikassa, Namibiassa, Botswanassa ja Zimbabwessa. Sen ympäristöä ovat kuivat alueet, kuten Kalaharin aavikko.
Mustajalkakissalla on tavallisesti 2–4 poikasta.
Mustajalkakissa pyydystää jyrsijöitä, lintuja, matelijoita ja selkärangattomia. Mustajalkakissa elää yksin ja on aktiivinen yöllä. Päivisin se piiloutuu kivien alle ja pensaisiin.
Luettelo Suomen ruotsin- ja kaksikielisistä kunnista
Suomen kielilain mukaan kunta on kaksikielinen, mikäli kielivähemmistön koko on vähintään 3 000 henkeä tai 8 prosenttia kunnan väkiluvusta, tai jos valtioneuvosto jonkin kunnan valtuuston esityksestä päättää julistaa kunnan kaksikieliseksi. Kunta ei muutu yksikieliseksi, ellei vähemmistön osuus laske alle 6 prosentin. Kaksikielisissä kunnissa enemmistön kielenä voi olla suomi tai ruotsi.
Ahvenanmaan kaikki kunnat ovat kuitenkin yksikielisiä ja ruotsinkielisiä kielisuhteista riippumatta. Myös saamenkielisillä alueilla voivat kunnat olla kaksi- tai monikielisiä (kielinä suomi tai jokin saamen kieli). Saamelaiskieliin liittyvää kaksikielisyyttä ei ole säädetty kielilaissa, mutta saamelaiskielten asema on turvattu saamen kielilailla.
Vähemmistökielen osuuden on pudottava alle kuuden prosentin, että kunta muuttuisi yksikieliseksi. Kunta voi kuitenkin halutessaan pysyä kaksikielisenä vähemmistökielen osuuden pudotessa alle kuuden prosentin. Lohja on ainoa kunta, joka on käyttänyt tätä poikkeusmahdollisuutta. 3 000 hengen sääntö otettiin käyttöön, kun ruotsinkielisten osuus Turussa putosi alle kuuden prosentin (heitä on noin 9 800 henkeä, 5,4 %). Tällä hetkellä 3 000 hengen sääntö on voimassa myös Helsingissä (noin 36 300 henkeä, 5,7 %) ja Vantaalla (noin 5 700 henkeä, 2,7 %). Muualla kaksikielisyys määräytyy prosenttiosuuden mukaan.
Valtioneuvosto säätää asetuksella kuntien kielellisen aseman aina kymmenvuotiskaudeksi kerrallaan. Aiemmin ruotsinkielisestä Närpiön kunnasta tuli kaksikielinen vuoden 2016 alusta lukien. Seuraavassa on kuntien kielisuhteet 1. tammikuuta 2013 alkaneella jaksolla.Ruotsinkielisten suhteellinen osuus vuonna 2017 kunnittain ja ruotsinkielisten lukumäärältään suurimmat kunnat sisältäen myös Ahvenanmaan kunnat.Perässä on mainittu kunnan kielisuhteet lakkautushetkellä.
Seuraavat kaksikielisiin kuntiin liitetyt kunnat olivat yksikielisesti suomenkielisiä:
Stadion am Bruchweg
Stadion am Bruchweg on Saksan Bundesliigassa pelaavan FSV Mainz 05:n vuonna 1929 valmistunut ja 1995-2004 nykyaikaiset vaatimukset täyttäväksi päivitetty kotistadion Mainzin kaupungissa Rheinland-Pfalzin osavaltiossa.
Stadionille mahtuu nykyään virallisiin otteluihin 20 300 katsojaa, ollen siten yleisökapasiteetiltaan liigan pienin. Katettuja istumapaikkoja on 8 400, ja vastaavia seisomapaikkoja 10 300. Lisäksi pyörätuoleille on varattu 60 paikkaa, kahdeksan aitiota tarjoaa tilat 850 liikevieraalle ja vierasjoukkueen käyttöön on varattu 600 katettua istuma- ja 1 300 seisomapaikkaa.
Virallinen yleisöennätys on 24 000 vuodelta 1965 Saksan cupin ottelusta 1. FSV Mainz 05 - 1. FC Nürnberg. Kaudelle 2005 joukkue sai myytyä 14 600 kausikorttia, jättäen vapaaseen myyntiin ainoastaan 3 000 ottelukohtaista lippua (joiden hinnat vaihtelevat 6,50 eurosta aina 31 euroon asti) ja varmistaen täyden stadionin jokaiseen kotiotteluunsa. Verrattain pienestä koostaan ja fanaattisten kausikorttilaisten täyttämistä katsomoistaan johtuen stadionilla on myös maine yhtenä liigan tunnelmarikkaimmista pelipaikoista.
Vaikka stadion on rakennettu viime vuosina käytännössä kokonaan uusiksi, on liigatasoa ja kysyntää kohtaamaton kapasiteetti muodostumassa ylitsepääsemättömäksi ongelmaksi. Keskeinen sijainti tarkoittaa mahdollisuutta varsin vähäiseen lisärakentamiseen, sen on laskettu mahdollistavan laajentamisen vain noin 27 000 katsojaan asti, tarpeen ollessa lasketun 35 000 paikkaiselle stadionille. Keskeinen sijainti tarkoittaa myös merkittäviä liikenneongelmia laajalle alueelle jo nykyisillä yleisömäärillä, eikä stadionin välittömässä läheisyydessä ole pysäköintimahdollisuutta kuin noin 500 autolle. Ongelmista johtuen myös kokonaan uuden stadionin rakentaminen 40-45 miljoonan euron budjetilla on vakavassa harkinnassa, päätöksiä asiasta odotetaan alkuvuoden 2006 aikana. Korvaava stadion nousisi todennäköisesti joen vastakkaiselle puolelle Hessenin osavaltion pääkaupunkiin Wiesbadeniin yhdessä alemmalla sarjatasolla pelaavan paikallisen Wehen Taunussteinin kanssa. Suuri osa kannattajista kuitenkin vastustaa suunnitelmaa. Stadion am Bruchwegin kannalta muutto tarkoittaisi paitsi merkittävien otteluiden kaikkoamista, myös kolmen katsomon purkamista, ja ainoastaan pääkatsomon säilyttämistä amatööri- ja juniorijoukkueita varten.
Paneeliaineisto
Paneeliaineisto on tilastotieteessä ja erityisesti ekonometriassa käytetty termi kaksiulotteiselle aineistolle. Tyypillisesti kysessä on satunnaisotannalla poimittu joukko yksilöitä, joista on toistuvia havaintoja esimerkiksi vuosittain. Tällöin yksittäisen vuoden havainnot muodostavat poikkileikkausaineiston ja kustakin yksilöstä on havaitty (yleensä lyhyt) aikasarja. Pitkittäisaineisto on taloustieteen ulkopuolella käytetty nimitys paneeliaineistolle.
Täsmällimmin määriteltynä paneeliainesto on satunnaisotos ryhmistä, jotka muodostavat tutkittavan populaation. Ryhmistä on tehty useampi mittaus, jotka eivät yleensä ole riippumattomia. Ryhmän voi muodostaa esimerkiksi kaksoset, perhe, kylä tai saman yksilön havaintojen aikasarja kuten yllä.
Paneeliaineistoilla katsotaan olevan useita etuja poikkileikkausaineistoihin nähden. Niiden otoskoko on usein suuri verrattuna vastaaviin poikkileikkausaineistoihin. Ryhmien sisäistä riippuvuutta voidaan hyödyntää analyysissa muun muassa puuttuvien muuttujien aiheuttamien virheiden korjaamisessa. Esimerkiksi kaksostutkimuksissa pyritään poistamaan geneettisten tekijöiden ja ympäristön vaikutus vertailemalla kaksosia keskenään.
Kun aineistossa on havaintoyksiköiden aikasarjoja, ajassa tapahtuvia muutokset auttavat kausaliteettien päättelyssä. Yleensä havaittu korrelaatio ei yksinään riitä osoittamaan kausaliteettiä.
Kiertävä paneeli on paneeliaineisto, jossa osa havaintoyksiköistä vaihtuu ajan kuluessa. Näin ollen havaintoyksikön aikasarja on lyhyempi kuin aineiston koko aikaulottuvuus. Jos aineistossa on enemmän kuin kaksi ulottuvuutta, sanotaan aineistoa moniulotteiseksi paneeliksi.
Kuoleman käytävä
Kuoleman käytävä (1996) on Stephen Kingin kirjoittama romaani. Se on tarina kuolemaan tuomittujen selliosastosta Yhdysvalloissa 1930-luvulla. Kirja on kerrottu teloitusosaston johtajan muistelmien muodossa. Alkuteoksen nimi "The Green Mile" tulee selliosaston lattian väristä. Kirja on julkaistu ensin kuusiosaisena sarjana ja myöhemmin yhtenä niteenä. Kirjasta on tehty vuonna 1999 elokuva "Vihreä maili" ("The Green Mile"), joka oli Oscar-ehdokkaanakin.
Tarinassa selliosastolle tulee suuri, kahdesta murhasta kuolemantuomion saanut musta mies. Mies on normaalin mittapuun mukaan vajavainen lahjoiltaan, mutta hänellä on yliluonnollisia kykyjä. Tarina etenee selliosaston kuolemaantuomittujen kohtaloiden kerronnalla.
Kirjasta voi lukea rivien välistä kannanoton oikeuslaitoksen toimintaan.
Mihail Gurevitš
Mihail Iosifovitš Gurevitš (; 12. tammikuuta 1893 Rubanštšina – 12. marraskuuta 1976 Moskova) oli neuvostoliittolainen lentokonesuunnittelija, joka perusti yhdessä Artem Mikojanin kanssa MiG-suunnittelutoimiston.
Hän syntyi juutalaiseen perheeseen Rubanštšinan kylässä Kurskin alueella vuonna 1892. Hän valmistui Ohtyrkan lukiosta (Harkovan alueella) erinomaisin arvosanoin ja pääsi Harkovan yliopistoon opiskelemaan matematiikkaa. Pian hänet erotettiin, koska oli osallistunut vallankumoukselliseen toimintaan. Hän jatkoi opintojaan Ranskassa, Montpellier’n yliopistossa. Hän valmistui lentokoneinsinööriksi ranskalaisesta Supaero-yliopistosta vuonna 1913.
Vuonna 1914 hän oli lomalla kotonaan, kun maailmansota alkoi. Tämä ja Venäjän vallankumous keskeyttivät hänen opintonsa. Hän valmistui 1925 Harkovan teknologisesta instituutista ja meni töihin valtionyhtiöön nimeltä "Lämpö ja Voima".
Vuonna 1929 hän muutti Moskovaan ja pääsi ilmailun pariin takaisin. Vuonna 1937 hän johti suunnitteluryhmää Polikarpovin suunnittelutoimistossa. 1930-luvun lopussa hän vieraili Lisunovin kanssa Douglasin tehtailla Kaliforniassa, kun Neuvostoliitto hankki lisenssin valmistaa DC-3-lentokoneita.
Mikojan nimitettiin vuonna 1939 Moskovaan perustetun lentokonesuunnittelutoimiston johtajaksi ja Gurevitš ylennettiin sen varapääinsinööriksi. Yhdessä Mikojanin kanssa hän loi siitä Mikojan-Gurevitš-suunnittelutoimiston. Maaliskuussa 1942 se nimettiin seuraavilla nimillä: OKB MiG ("Osoboje Konstruktorskoje Bjuro MiG"), ANPK MiG ("Aviatsionni nautšno-proizvodstvenni kompleks") ja OKO MiG.
Toinen maailmansota osoitti, ettei MiG-1-hävittäjä ollut kovin hyvä. Sen pohjalta kehitetty MiG-3 oli paljon parempi ja sitä käytettiin Neuvostoliiton ilmavoimissa suurina määrinä. MiG-5, 7 ja MiG-8 olivat lähinnä koekoneita.
Toisen maailmansodan jälkeen Neuvostoliitossa tehtiin versiota saksalaisten kehittämistä suihkukoneista, samoin kuin tehtiin samaan aikaan ainakin Ranskassa, Englannissa ja Ruotsissa. Ensimmäinen sarjatuotantokone oli MiG-9 vuonna 1946. I-270-prototyyppi perustui saksalaiseen hahmotelmaan ja käytti brittiläistä suihkumoottoria - siitä tuli etenkin Korean sodassa menestyksellinen MiG-15. Sen suorituskyky oli erinomainen ja yli 18 000 konetta valmistettiin. 
VVuonna 1957 hän nousi MiG-suunnittelutoimiston pääinsinööriksi.
Hän sai valtion palkinnon vuosina 1941, 1947, 1948, 1949 ja 1953), Lenin-kunniamerkin vuonna 1962 ja "Sosialistisen työn sankarin" arvon 1957.
Angina pectoris
Angina pectoris (, ’ahdistaa, tukahduttaa’ ja , ’rinta’) on sydänperäistä tai samantuntuista rintakipua. Se ei välttämättä ole kivun tuntuista, vaan se voi olla muu epämiellyttävä tuntemus rinnassa. Kipu tuntuu yleensä rintalastan takana keskellä rintaa ahdistavana, puristavana tai polttavana. Se voi säteillä oheisessa kuvassa vaaleanpunaisiksi väritetyille alueille. Muun muassa tupakointi, diabetes ja korkea verenpaine lisäävät angina pectoris -kohtauksen saamisen riskiä. Angiinakivusta käytetään myös nimityksiä "stenokardia" (, "ahdas" ja , "rinta") ja "sydänkouristus".
Angina pectoris liittyy tavallisesti sepelvaltimotautiin ja onkin sen keskeinen oire. Angina pectoris -kipu kestää yleensä yhdestä viiteen minuuttia. Nitroglyseriinitabletin (”nitro”) ottaminen saa kivun häviämään lähes välittömästi, ja sitä voidaan käyttää myös ennaltaehkäisevästi.
Angina pectoris johtuu sydänlihaksen hapenpuutteesta, joten se alkaa rasituksessa ja loppuu levätessä, kun sydänlihaksen hapenkulutus vähenee. Vaikka sepelvaltimo olisi ahtautunut, saattaa sen kautta kulkeva verimäärä riittää lepotilassa. Rasituksen alla sydän alkaa kuitenkin tehdä enemmän työtä ja näin ollen tarvitsee enemmän veren kuljettamaa happea. Tavallisesti tämä korvautuu sepelvaltimoiden laajentumisella, mutta ateroskleroosin aiheuttama kovettuminen estää sen. Lisäksi laajenemisen laukaisevan typpioksidin tuotannon heikentyminen vaikuttaa asiaan; se voi aiheutua ateroskleroosin lisäksi tupakoinnista, veren liian suuresta sokeri- tai kolesterolipitoisuudesta tai korkeasta verenpaineesta.
Angina pectoris pysyy usein pitkiäkin aikoja täysin muuttumattomana, ja potilas oppii tuntemaan omat rajansa. Kun angina pectoris esiintyy samanlaisissa olosuhteissa yleensä ennakoitavan asteisessa rasituksessa, kyseessä on "stabiili" eli "vakaa" angina pectoris, ja vakaus saattaa jatkua jopa kymmeniä vuosia.
"Epävakaaksi" angina pectorikseksi nimitetään angina pectorista, joka tuntuu levossa, kestää yli 30 minuuttia, ei lakkaa useankaan nitroannoksen ottamisen jälkeen tai jonka laukaisee päivien tai viikkojen aikana yhä vähäisempi rasitus. Lepokipuna ilmenevä epävakaa angina pectoris eroaa sydäninfarktista vain siten, ettei ole merkkejä sydänlihaksen vauriosta.
Mary T. McDowell
Mary T. McDowell (s. 23. heinäkuuta 1964) on Nokia Oyj:n johtokunnan jäsen vuodesta 2004 ja matkapuhelinyksikön johtaja vuodesta 2010. Vuosina 2008–2010 hän toimi kehitysjohtajana ja tätä ennen vuodet 2004-2007 Enterprise Solutions -toimialaryhmän johtaja. McDowell jättää paikkansa kesäkuun 2012 lopussa Nokian irtisanomisten ja johtajavaihdosten yhteydessä.
Ennen Nokialle siirtymistään hän Hewlett-Packardin (2002–2003) ja Compaq Computer Corporationin palveluksessa (1986–2002). McDowell on opiskellut tietojenkäsittelyoppia Illinois'n yliopistossa (oppiarvo Bachelor of Science).
Veli Sundbäck
Veli Sundbäck (s. 1946) on Nokia Oyj:n entinen johtokunnan jäsen, jonka vastuualueina olivat yhteistyösuhteet ja yhteiskuntavastuu sekä kauppapolitiikka. Sundbäck oli yhtiön palveluksessa vuoden 1996 alusta vuoden 2009 toukokuun loppuun, jolloin hän jäi eläkkeelle. Yhtiön johtokunnassa hän toimi vuoden 2008 loppuun. Sitä ennen hän toimi ulkoasiainministeriön valtiosihteerinä 1994–1995, ulkoasiainministeriön kauppapoliittisena alivaltiosihteerinä 1990–1994, ulkoasiainministeriön kauppapoliittisen osaston osastopäällikkönä 1988–1990 ja apulaisosastopäällikkönä 1985–1988.
Sundbäckillä oli ulkoministeriön virkamiehenä merkittävä rooli Suomen EY-jäsenyysneuvotteluissa. Hän toimi puheenjohtajana 17 valmistelujaostossa, joissa Suomea valmisteltiin ”eurokuntoon”. Osastopäällikkö Sundbäck saikin nimen Herra Integraatio.
Sundbäck on Suomen johtavia globalisaation asiantuntijoita.
Koulutukseltaan Sundbäck on oikeustieteen kandidaatti Helsingin yliopistosta.
Vuodesta 26.4.2000 alkaen Sundbäck on toiminut Suomen Messut Osuuskunnan hallintoneuvoston jäsenenä. Finnairin hallituksesta Sundbäck joutui lähtemään ns. stay-bonuksista nousseen kohun jälkeen 2012.
Puerto Montt
Puerto Montt on eteläisessä Chilessä sijaitseva satamakaupunki. Vuonna 1853 perustetussa kaupungissa on nykyisin noin 175 000 asukasta, ja se on yksi maan nopeimmin kasvavista kaupungeista.
Puerto Monttin pääelinkeinoja ovat maatalous, metsätalous, kalastus ja kalanviljely.
Kaupungissa ei ole varsinaisesti matkailunähtävyyksiä, mutta kaupungin kautta kulkee merkittävä määrä läheisellä Chiloén saarella vierailevia turisteja.
Kromatografia
Kromatografia on kemian ja biokemian menetelmä kemiallisten yhdisteiden eristämiseksi, puhdistamiseksi ja määrittämiseksi. Sen keksijänä pidetään venäläistä M. S. Tsvetiä, joka erotteli kasvien väriaineiden komponentteja toisistaan kuljettamalla väriaineseoksia liuottimien mukana adsorbenssipylväiden läpi vuonna 1903 . Kromatografia perustuu siihen, että aineilla on erilainen koko, sähkövarauksien määrä, erilaiset kemialliset ominaisuudet sekä siihen että aineiden liukoisuus eri liuottimiin vaihtelee.
Kromatografiassa on kaksi faasia: liikkuva faasi ja kiinteä faasi, jotka eroavat toisistaan esimerkiksi siten, että toinen faasi on hydrofiilinen ja toinen hydrofobinen. Tällöin näyte saadaan erottumaan siten, että aine on jakautunut joko hydrofiiliseen tai hydrofobiseen faasiin.
Kromatografia voidaan jakaa liikkuvan faasin perusteella neste-, kaasu- ja kiinteäkromatografiaan. Lisäksi se voidaan lajitella kiinteän faasin mukaan paperi-, ohutkerros-, ioni-, pylväs-, korkeapaine- ja affiniteettikromatografiaan sekä geelisuodatukseen. Nestekromatografiassa liikkuva faasi on useimmiten liuotinseos. Kaasukromatografiassa liikkuva faasi on usein helium tai typpi. Paperikromatografiassa tutkittava näyte kiinnitetään paperin reunaan, jonka jälkeen liikkuvan faasin annetaan nousta tai laskea paperia pitkin kapillaarivoimien ansiosta. Tässä liikkuva faasi voi olla esimerkiksi vesi tai jokin liuotinseos. Ohutkerroskromatografia muistuttaa paperikromatografiaa, mutta kiinteä faasi on paperin asemesta esim. lasilevyn pintaan levitetty sopiva jauhe tai geeli. Korkean erotuskyvyn nestekromatografiassa liuotin ajetaan korkean paineen avulla hienojakoisen kiinteän faasin läpi. Affiniteettikromatografia perustuu aineiden biologiseen aktiivisuuteen.
Royal Society
Royal Society, varsinaisesti Royal Society of London for the Improvement of Natural Knowledge (”Lontoon kuninkaallinen seura luonnontieteiden edistämiseksi”, myös “Englannin kuninkaallinen luonnontieteiden akatemia”), on arvostettu brittiläinen tiedeakatemia, joka perustettiin vuonna 1660. Royal Society katsoo olevansa vanhin yhä toiminnassa oleva tieteellinen järjestö. Vuodesta 2010 järjestöä on johtanut biokemisti Sir Paul Nurse.
Seura julkaisee useita tiedelehtiä, joista "The Philosophical Transactions" on yksi maailman vanhimmista tieteellisistä aikakauslehdistä. Seuran tunnuslause oli keskiaikaisen kristillisen skolastiikan vastaisesti ""Nullius in verba"" (”Ei kenenkään sanoin”).
Akatemian itsenäisiä haaraosastoja ovat Skotlannin Royal Society of Edinburgh (perustettu 1783) ja Irlannin Royal Irish Academy (perustettu 1785).
Royal Society syntyi 28. marraskuuta 1660, kun 12 miestä järjesti Lontoon Gresham Collegessa tapaamisen, jossa sovittiin uuden tiedeakatemian perustamisesta. Tapaamista johti Greshamin astronomian professori Christopher Wren, jonka lisäksi tapaamiseen osallistuivat muiden muassa tiedemiehet Robert Boyle, piispa John Wilkins, sir Robert Moray ja William Brouncker. Brouncker valittiin myöhemmin Royal Societyn ensimmäiseksi puheenjohtajaksi.
Royal Society ei ollut ensimmäinen yritys tiedeakatemian perustamiseksi Britanniassa, mutta se oli yrityksistä parhaiten onnistunut. Englannin kuningas Kaarle II virallisti Royal Societyn aseman vuosina 1662 ja 1663, mikä helpotti Royal Societyn pyrkimyksiä nousta kansalliseksi tiedeakatemiaksi.
Vuonna 1665 alettiin julkaisemaan yhä ilmestyvää "The Philosophical Transactions" -tiedejulkaisua, joka käytännössä toimi Royal Societyn julkaisukanavana. Royal Society ei aluksi kuitenkaan varsinaisesti julkaissut "The Philosophical Transactions" -lehteä, vaan sen julkaisun hoiti järjestön sihteeri. Royal Society otti virallisesti julkaisun vastuulleen vasta vuonna 1753.
Nykyään Royal Societyyn kuuluu noin 1 300 varsinaista jäsentä sekä reilu 100 ulkomaalaista jäsentä.
Sergei Bautin
Sergei Viktorovitš Bautin (, s. 11. maaliskuuta 1967 Rogatšev, Valkovenäjän SNT, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen jääkiekkoilija. Hänet tunnettiin kovaotteisena ja rumiakin otteita käyttäneenä puolustajana. Hän edusti urallaan IVY:tä ja Venäjää. Hän kuului olympiakultaa voittaneeseen Venäjän joukkueeseen Albertvillessä 1992 ja pelasi maajoukkueessa myös kaksissa MM-kisoissa 1992 ja 1997.
Tietoyhteiskuntapuolue
Tietoyhteiskuntapuolue (TYP) on 4. helmikuuta 2006 perustettu yhdistys, jonka tavoitteena oli suoremman demokratian päätöksenteko sekä paikka eduskuntavaaleissa 2007. Yhdistys päätti lopettaa toimintansa syyskokouksessaan 15.12.2007.
Järjestön perustamiseen saatiin lisäpontta, kun Ruotsissa perustettiin Piraattipuolue. Tietoyhteiskuntapuolueen tarkoitus ei ole kuitenkaan sama kuin Ruotsin uudella puolueella, vaan Tietoyhteiskuntapuolueen kivijalan muodostavat neljä perusperiaatetta: koulutus, avoimuus, tietoyhteiskunta ja sen edistäminen sekä sananvapaus ja yksilön oikeudet. Yhtenä vaikuttimista puolueen perustamiselle oli Suomen tekijänoikeus- ja rikoslain muutos.
TYP ei onnistunut keräämään tarvittavaa määrää (5 000) kannattajakortteja ennen eduskuntavaaleja 2007, joten sen ehdokkaat osallistuivat vaaleihin kolmessa vaalipiirissä Liberaalien listoilla.. Puolueen menestys vaaleissa katsottiin yhdistyksessä kohtuullisen hyväksi, huomioiden Liberaalien saamat äänet samaan aikaan.
TYPin toiminta hiipui alkaen loppuvuodesta 2007 ja yhdistys on päättänyt lopettaa yhdistyksen. Vuonna 2008 ei jäsenmaksuja enää kerätty. Yhdistys on pitänyt ensimmäisen purkavan kokouksen talvella 2007-2008, ja yhdistys todennäköisesti päättyy toiseen purkavaan kokoukseen tai purkautumispykälään. Yhdistyksen hallitus on päättänyt kohdistaa jäljellä olevat varat sähköisiä sananvapauksia puolustavaan Effi ry:n tukemiseen. Yhdistyksen mahdollinen purkautumisajankohta ei ole vielä tiedossa. Hallitus esittää alas ajamisen syyksi aktiivisen ruohonjuuritason tuen puutetta; ainoastaan hallituksen jäsenet toimivat aktiivisesti, eikä tempauksiinkaan saatu nostetta alle. Suunniteltuja tempauksia olivat esimerkiksi Teostovapaa Musiikki-ilta ja osallistuminen festareille oman pöydän osuudella. Osasyyksi TYPin kriisiin hallitus arvelee myös kesyä PR politiikkaa ja epäonnistunutta nimenvalintaa.
TYPillä on ollut tarkoituksenaan jatkaa keskustelukulttuuriaan edelleen Tietoyhteiskuntapuolueen nimellä mutta järjestäytymättömänä. Tietoyhteiskuntapuolueen sivustoja on tarkoitus ylläpitää tarvittaessa pidempään. TYPin ideologiaa sananvapaudesta ja sähköisistä sananvapauksista, politiikan avoimuudesta ja läpinäkyvyydestä, lähidemokratiasta ja hyötyanalyysiin perustuvasta päätöksenteosta ei ole tarkoitus haudata vaikka yhdistyksen poliittinen ura päättyisikin.
Johanna Vuoksenmaa
Johanna Vuoksenmaa (s. 21. syyskuuta 1965 Hämeenlinna) on suomalainen televisio- ja elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän on myös sanoittanut musiikkikappaleita eri artisteille, kuten Suvi Teräsniskalle, Jonna Geagealle ja The Voice of Finland -voittaja Mikko Sipolalle.
Vuoksenmaa oli alun perin valokuvaaja, mutta vaihtoi alaa ja opiskeli Taideteollisessa korkeakoulussa käsikirjoitusta ja ohjausta valmistuen ohjaajaksi vuonna 2001.
Vuoksenmaa tunnetaan esimerkiksi elokuvasta "Nousukausi" ja televisiosarjoista "Kumman kaa" ja "Tahdon asia". Hän on ohjannut ja osittain käsikirjoittanut myös MTV3:n draamasarjan "Klikkaa mua". Vuonna 2012 Vuoksenmaa palkittiin vuoden käsikirjoittajan Kultaisella Venlalla.
Vuoksenmaan elokuva "21 tapaa pilata avioliitto" oli yli 400 000 katsojalla vuoden 2013 katsotuin kotimainen elokuva ja samalla Suomen elokuvahistorian kaikkien aikojen katsotuin naisohjaajan elokuva. Maaliskuussa 2014 Vuoksenmaa sai elokuvasta parhaan käsikirjoituksen Sylvi-palkinnon.
Vuoksenmaa on tehnyt myös sanoituksia mm. Pepe Willbergille ja Suvi Teräsniskalle.
Vuoksenmaan veli on urheiluvedonlyönnin ammattilainen Jorma Vuoksenmaa.
Preferenssi
Preferenssi on yhteiskuntatieteissä, erityisesti taloustieteessä, käytetty käsite. Mikrotaloustieteessä preferensseillä kuvataan teknisesti ihmisten mieltymyksiä eri vaihtoehtojen suhteen. Valinta voi olla todellinen tai kuvitteellinen. Teorian kannalta olennainen kysymys on, mitä ehtoja tarvitaan, jotta vaihtoehdot voidaan asettaa järjestykseen. Yleisemmin ajateltuna preferenssit voidaan nähdä motivaation lähteenä.
Esimerkiksi onnellisuutta suositaan yleensä kärsimykseen tai surullisuuteen nähden. Yleensä myös suurempaa määrää normaalihyödykkeen kulutusta suositaan pienempään määrään verrattuna. Ja hyödykkeen kulutusta tänään suositaan huomiseen kulutukseen nähden.
Markkinoinnin tutkimuksessa ja suunnittelussa preferenssi nähdään yhtenä vaiheena ostajan ostopäätösprosessissa eli hänen muuttumisessaan suosiolliseksi tiettyä tuotetta tai tuotemerkkiä kohtaan. Ensin ostajan pitää olla tietoinen vaihtoehdon olemassaolosta ("awareness"), sitten hänet pitää saada tietämään sen eduista ("knowledge"), sitten pitämään vaihtoehdosta ("liking") ja sitten pitämään siitä enemmän kuin muista vaihtoehdoista eli suosimaan sitä yli muiden ("preference"). Sen jälkeen markkinoinnin toimenpitein pyritään vakuuttamaan ostaja tästä vaihtoehdosta ("conviction"), jotta hän voisi lopulta olla valmis ostopäätökseen ("purchase").
Mikrotaloustieteessä kuluttajan preferenssejä mallitetaan preferenssirelaatioiden avulla.
Olkoon "S" kaikkien hyödykkeiden joukko (yleisemmin "maailman tilojen" joukko). Tällöin ≤ on preferenssirelaatio joukossa "S", jos se on binäärirelaatio "S":ssä siten, että "a" ≤ "b", jos ja vain jos "b" on vähintään yhtä hyvä kuin "a". Tällöin yleensä sanotaan, että ""b" on heikosti preferoitu "a":han nähden". Jos "a" ≤ "b", mutta ei "b" ≤ "a", niin kuluttaja aidosti preferoi "b":tä "a":han nähden eli "a" < "b". Jos "a" ≤ "b" ja "b" ≤ "a", niin kuluttaja on indifferentti "a":n ja "b":n välillä.
Preferenssirelaatiosta tehdään yleensä seuraavat oletukset:
Jos relaatio ≤ on sekä transitiivinen että täydellinen, se on rationaalinen preferenssirelaatio.
Indifferenssirelaatio ~ on ekvivalenssirelaatio.
Systematiikka
Systematiikka on biologian haara, joka tutkii eliöiden luokittelua. Systematiikan ”isänä” voidaan pitää Carl von Linnéä (1707–1778). Linné jakoi eliöt kasveihin ja eläimiin sekä antoi niille tieteelliset nimet esimerkiksi "Salmo salar" (lohi) ja "Salmo trutta" (purotaimen). Tieteenä nykyaikaisen systematiikan tavoitteena on selvittää eliöiden kehityshistoria ja luokitella eliöt sen perusteella loogisiin ryhmiin.
Tieteellisen luokittelun perusyksikkö on laji. Lajin käsite sinänsä ei ole yksiselitteinen. Suvullisten eliöiden tapauksessa usein käytetään biologisen lajin käsitettä. Se on eliöiden joukko, jonka jäsenet voivat lisääntyä keskenään ja saada lisääntymiskykyisiä jälkeläisiä. Käytännössä lajien välillä useinkin voi tapahtua risteytymistä.
Yleistajuisissa oppikirjoissa eliöt on useimmiten jaettu kuuteen kuntaan. Aiempi esitumallisten kunta on tällaisessa luokittelussa jaettu kahdeksi kunnaksi (arkit ja bakteerit). Tällainen kuuden kunnan jako on kuitenkin sikäli yksinkertaistettu, että siinä esiintyvä protoktistien/protistien "kunta" itse asiassa koostuu tiukan fylogeneettisen luokittelun mukaan joukosta omia pieniä itsenäisiä kuntiaan.Huom! "Alkeiseliöillä" tai "alkueliöillä" tarkoitetaan lähteestä riippuen joko protisteja tai esitumaisia eliöitä (bakteerit ja arkeonit).
"Virukset" jäävät eliökunnan kuusijaon ulkopuolelle.
Woese, Kandler ja Wheelis esittivät vuonna 1990 edellä mainitun kuusijaon kanssa kilpailevan mallin eliökunnan jakamisesta kolmeen "domeeniin" (engl. domains). Tätä luokittelua on sittemmin edelleen tarkennettu, ja sen olennaisena perusteena on käytetty molekyylitaksonomiaa eli eliöiden DNA-sekvenssien keskinäistä analysointia. Eliöiden kehityshistoriaa ja sukulaisuussuhteita paremmin kuvaavana tämä jako on sittemmin vakiintunut tieteellisissä yhteyksissä käytetyksi luokitteluksi. Domeenit jakautuvat edelleen "kuntiin" (engl. kingdoms). Eukaryoottien eli aitotumaisten suurimmat kunnat ovat sienet, kasvit ja eläimet. Arkkien ja bakteerin jako kuntiin on ongelmallisempi. Esimerkiksi arkit voidaan jakaa 2–30 (tai jopa useampaankin) kuntaan. Oleellisinta tässä luokittelussa on arkkien selkeä erottaminen omaksi tasavertaiseksi ryhmäkseen bakteerien ja eukaryoottien rinnalle.
Biologisen systematiikan lajeja
Arjen Robben
Arjen Robben (, s. 23. tammikuuta 1984 Bedum, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka pelaa Saksan Bundesliigassa Bayern Münchenissä. Hänen ensisijainen pelipaikkansa on oikea laitalinkki, mutta hän kykenee pelaamaan myös vasemmalla laidalla. Robben on saavuttanut urallaan Mestarien liigan voiton, yhteensä yhdeksän kansallista pääsarjamestaruutta neljässä eri maassa ja kaksi mitalia MM-kilpailuissa.
Nuoruusvuosinaan Robben pelasi VV Bedumissa ja Groningenissä, joista jälkimmäisessä hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 2000. Vuonna 2002 hän siirtyi 4,2 miljoonan euron hintaan PSV:hen, missä hän vuonna 2003 voitti Alankomaiden pääsarjamestaruuden. Vuonna 2004 hän siirtyi 18 miljoonan euron siirtosummalla Englannin Valioliigan Chelseaan. Ensimmäisellä kaudellaan Chelseassa Robben voitti Valioliigan mestaruuden, liigacupin ja Community Shieldin.
Chelsean-aikanaan Robben kärsi loukkaantumisista ja debytoi joukkueessa sarjaottelussa vasta marraskuussa 2004. Helmikuussa 2005 hän loukkasi jalkansa ja joutui pitämään jälleen taukoa pari kuukautta, mutta vakiinnutti sittemmin paikkansa joukkueen kokoonpanossa.
Elokuussa 2007 Robben siirtyi espanjalaisseura Real Madridiin viisivuotisella sopimuksella. Lehtitietojen mukaan Real Madrid maksoi pelaajasta 36 miljoonan euron siirtokorvauksen. Kahden kauden jälkeen, jonka aikana hän saavutti yhden Espanjan pääsarjamestaruuden ja supercupin, hänet myytiin elokuussa 2009 saksalaiseen Bayern Müncheniin. Kaudella 2011-2012 Robben ja muu Bayern München eteni Mestarien liiga finaaliin. Tiukka peli päättyi Chelsean voittoon rangaistuspotkuilla, ja jatkoajalla Robben oli epäonnistunut rangaistuspotkussa.
Alankomaiden maajoukkueessa Robben debytoi vuonna 2003. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon 2004, 2008 ja 2012 EM-kilpailuissa sekä 2006, 2010 ja 2014 vuosien MM-kilpailuissa
Robbenin bravuuri on juosta oikeaa laitaa, harhauttaa laitapakki, leikata keskelle ja yllättää maalivahti tarkalla vasemman jalan laukauksellaan.
PSV
Chelsea
Real Madrid
Bayern MünchenAlankomaiden maajoukkue
Frank Frederickson
Frank Frederickson (11. kesäkuuta 1885 Winnipeg – 28. toukokuuta 1979) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Hänet tunnetaan myös sukunimellä Fredrickson (, ), mutta Kansainvälinen olympiakomitean tietokannassa käytetään nimeä Frederickson.
Frederickson oli Winnipeg Falconsin kapteeni, kun se osallistui Antwerpenin olympialaisiin 1920 Kanadan joukkueena. Kanada voitti turnauksessa olympiakultaa, ja Frederickson siirtyi samana vuonna PHCL-liigaan Victoria Aristocrats -joukkueeseen. Vuonna 1925 Victoria voitti Stanley Cupin. Vuonna 1926 Fredericksonin joukkue Detroit Cougars liittyi NHL-liigaan. Frederickson pelasi NHL:ssä vuoteen 1931 saakka. Hän toimi kauden 1929–1930 myös Pittsburgh Piratesin valmentajana. Vuonna 1958 Frederickson nimettiin Hockey Hall of Fameen.
Suomalaisten Kemistien Seura
Suomalaisten Kemistien Seura (SKS) on yksi kolmesta Suomen Kemian Seuran (SKKS) jäsenyhdistyksestä. Vuonna 1919 perustettu seura pyrkii edistämään kemiaa ja sen sovellutuksia, erityisesti kemian tutkimusta ja -teollisuutta. Seuran jäseneksi otetaan kemistin pätevyyden osoittaneita hakijoita. Seura harjoittaa kokous-, julkaisu- ja esitelmätoimintaa. SKS antaa nuorille kemisteille ja lahjakkaille kemian opiskelijoille stipendejä ja palkintoja.
Ensimmäinen suomalainen kemianalalla toimiva yhdistys oli Kemistiklubi, jonka perustivat Suomen Polyteknillisen opiston opiskelijat. Se aloitti toimintansa 1891 Gustaf Kompan ehdotuksesta. Finska Kemistsamfundet perustettiin samana vuonna. Se sai myöhemmin nimen Suomen Kemistiseura. Vuonna 1919 suomenkieliset kemistit perustivat Suomalaisten Kemistien Seuran. Ensimmäisenä puheenjohtajana toimi kansleri Komppa. Seura itsenäistyi 1924 Suomalaisten Teknikkojen Seurasta.
Seura on myöntänyt vuodesta 1937 erittäin ansioituneille kemisteille Johan Gadolinin muistoksi lyödyn Gadolin-mitalin, johon on kullan lisäksi sekoitettu hieman gadoliniumia. Mitali on myönnetty vuoteen 2000 mennessä yhteensä kymmenelle henkilölle. Mitalilla on palkittu seuraavat henkilöt:
Tedi Papavrami
Tedi Papavrami (s. 13. toukokuuta 1971 Tirana, Albania), on albanialainen viulisti, nykyisin Ranskan kansalainen. Hän aloitti viulunsoiton nelivuotiaana ensin isänsä Robert Papavramin johdolla. Jo 8-vuotiaana hän esiintyi Tiranan sinfoniaorkesterin kanssa.
1982 hän sai Ranskan valtion stipendin. Silloin vielä hyvin eristyneestä, kommunistisesta Albaniasta hän pääsi opiskelemaan maan johtajan Enver Hoxhan luvalla. Näin hänelle avautui mahdollisuus opiskella Pierre Amoyalin johdolla Pariisin Pariisin konservatoriossa (CNSMP). Myöhemmin hän jatkoi opintojaan Lausannessa ja Lontoossa. Hänen opettajinaan ovat olleet Zino Francescatti ja Viktoria Mullova. Hän on voittanut useita viulukilpailujA: 1985 Papavrami voitti Rodolfo Lipitzer -kilpailun, 1986 hän sai Pariisin konservatorion palkinnon, 1992 George Enescu-palkinnon ja 1993 ensimmäisen palkinnon sekä yleisön erikoispalkinnon Sarasate-kilpailussa.
Papavrami on konsertoinut useimmissa Euroopan maissa ja myös Aasiassa. Suomen ensivierailu tapahtui Iitin musiikkijuhlilla 2004. Hänen keskeistä ohjelmistoaan ovat sekä uusi että vanha kamarimusiikki ja viulusoolot. Papavrami on levyttänyt muun muassa Brahmsin viulusonaatteja, Paganinin kapriisit, Prokofjevin viulukonserttoja ja Bachin kuusi sooloviulusonaattia ja partiittaa (AEON, 2005).
Papavrami näytteli ranskalaisessa tv-elokuvassa "Vaarallisia suhteita" ("Les liaisons dangereuses", 2003) kuvitteellisen viulisti Raphael Dancenyn roolissa.
Vuodesta 2000 lähtien Papavrami on kääntänyt kuuluisan albanialaisen kirjailijan Ismail Kadaren teoksia ranskaksi.
John Terry
John George Terry (s. 7. joulukuuta 1980 Lontoo) on englantilainen uransa päättänyt jalkapalloilija, joka pelasi keskuspuolustajan paikalla. Terry tunnetaan urastaan Chelseassa ja oli joukkueen pitkäaikainen kapteeni. Terry päätti uransa lokakuussa 2018 ja aloitti Aston Villan apuvalmentajana.
Terry pelasi Chelsean edustusjoukkueessa 19 kautta. Hän voitti joukkueen kanssa neljä kertaa Englannin Valioliigan mestaruuden sekä kerran Mestarien liigan.
Terry pelasi amatöörisarjassa Senrab FC:ssä ennen siirtymistään West Hamin ja West Hamin jälkeen Chelsean junioriryhmään. Chelsean edustusjoukkueessa hän debytoi lokakuussa 1998. Välissä hän kävi lainassa Nottinghamissa. Chelsean kapteeniksi hänet nimettiin kaudella 2003-2004. Kaudella 2004-2005 Terry voitti Chelseassa liigamestaruuden, liigacupin ja Community Shieldin. Samana vuonna muut valioliigapelaajat nimesivät hänet vuoden pelaajaksi.
Huhtikuun neljännellä viikolla 2017 John Terry ja Chelsea ilmoittivat, ettei Terry jatka peliuraansa Chelsean edustusjoukkueessa. Hän vakuutti kuitenkin jatkavansa uraansa jossain muualla.
Terry on pelannut Englannin maajoukkueessa 78 ottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia. Hän oli mukana joukkueessa 2004 EM-kisoissa. Hänet nimettiin myös mukaan Englannin miehistöön vuoden 2006 MM-kisoihin. Kun David Beckham erosi vuoden 2006 MM-kisojen jälkeen Englannin jalkapallomaajoukkueen kapteeninvirastaan, John Terry valittiin maajoukkueen uudeksi kapteeniksi.
Jorma Panula
Jorma Juhani Panula (s. 10. elokuuta 1930 Kauhajoki) on suomalainen kapellimestari. Panula tunnetaan myös säveltäjänä, sovittajana ja erityisesti Sibelius-Akatemian orkesterinjohdon opettajana. Hänen kapellimestariopissaan ovat olleet muun muassa kansainvälisenkin uran luoneet kapellimestarit Esa-Pekka Salonen, Jukka-Pekka Saraste, Osmo Vänskä, Sakari Oramo, Susanna Mälkki ja Mikko Franck.
Panula tunnetaan ärhäkkänä ja temperamenttisena muusikkona ja pedagogina, joka ei peittele pohjalaista taustaansa. Myös antamissaan haastatteluissa hän on ollut hyvin suorapuheinen.
Panula valmistui Sibelius-Akatemiasta ensin kanttori-urkuriksi vuonna 1950 ja myöhemmin kapellimestariksi 1953 opettajanaan Leo Funtek. Hän jatkoi kapellimestariopintojaan Ruotsin Lundissa ja Alankomaiden Hilversumissa.
Panula toimi Lahden kaupunginteatterin kapellimestarina 1953–1955, Tampereen Teatterin kapellimestarina 1955–1958, Helsingin Kansanteatteri-Työväenteatterin kapellimestarina 1958–1962, Suomen Kansallisoopperan kapellimestarina 1962–1963 sekä Turun filharmonisen orkesterin taiteellisena johtajana ja pääkapellimestarina vuosina 1963–1965, Helsingin Kaupunginorkesterin ylikapellimestarina 1965–1972, Tapiola Sinfoniettan kapellimestarina 1987–1988 ja Aarhus Symfoniorkesterin taiteellisena johtajana 1970–1973. Helsingin kaupunginorkesteri teki Panulan johdolla ensimmäisen Yhdysvaltain-kiertueensa 1968. Panula on johtanut HKO:ta neljän vuosikymmenen aikana 250 kertaa. Vuosina 1973–1993 hän toimi Sibelius-Akatemian orkesterinjohdon professorina. Nykyään Panula opettaa orkesterinjohtoa Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa. Mestarikursseja Panula on pitänyt muun muassa Suomessa, Ruotsissa, Virossa, Italiassa, Venäjällä, Yhdysvalloissa ja Australiassa.
Panula on säveltänyt oopperoita, joiden aiheet liittyvät Pohjanmaan historiaan, kuten Jaakko Ilkka 1978 ja Jokiooppera 1983. Hänen melodisissa sävellyksissään on kansanomaisia vaikutteita, ja häntä on ylistetty soitintamisen ja dramatiikan tajusta.
Vaasassa on järjestetty vuodesta 1999 lähtien noin joka kolmas vuosi Jorma Panula -kapellimestarikilpailu, jonka voittajat ovat 1999 virolainen Olari Elts, 2003 suomalainen Eva Ollikainen, 2006 liettualainen Vytautas Lukočius ja 2009 bulgarialainen Yordan Kamzhalov.
Vuonna 1997 Panulalle myönnettiin Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian musiikkipalkinto. 10. marraskuuta 2006 Tasavallan presidentti Tarja Halonen myönsi Jorma Panulalle akateemikon arvonimen, jota Panula kommentoi tyylilleen ominaisesti: ”En minä tuommoista ymmärrä. Hävettää. En tiedä, kuinka suhtautua, tämmöistä suurta meininkiä. Olen pelimannimies.” Panula sai myös Pro Finlandia -palkinnon vuonna 1982, Kritiikin kannukset 1962, Bartók-mitalin 1981, säveltaitelijain valtionpalkinnon 1990; Suomen Kulttuurirahaston palkinnon 1993 ja Etelä-Pohjanmaan liiton kulttuuripalkinnon vuonna 2000. Vuonna 2010 hän sai Wihurin säätiön kunniapalkinnon.
Jorma Panula on naimisissa sellisti Marja Kantola-Panulan kanssa. Hänen ensimmäinen vaimonsa (1952–1992) oli näyttelijä Helena Haavisto ja heillä on kaksi tytärtä, näyttelijät Terhi Panula ja Anu Panula sekä pojat Petri Panula ja Sami Panula.
Kirkkolanniemi
Kirkkolanniemi on Suonenjoen kaupunginosa, kaupunginosa nro 1, joka rajoituu etelässä Suonteen järveen, idässä siitä laskevaan Suonenjokeen ja lännessä Savon rataan. Alueella on pääasiassa 1950- ja 1960-luvulla rakennettuja omakotitaloja. Alue on luultavasti saanut nimensä Suonenjoen ensimmäisen, 1800-luvulla puretun kirkon mukaan. Noilta ajoilta on säilynyt pystyssä vanha kellotapuli. Kirkkolanniemi on Suonenjoen vanhaa keskustaa. 1900-luvun alkupuolella alueella sijaitsi myös saha, joka lopetti toimintansa 1940-luvulla. Alueella sijaitsi Suonenjoen kunnan keskusta aina 1970-luvulle saakka.
Huomattavia Kirkkolanniemellä olevia rakennuksia ovat Suonenjoen lukio, Suonenjoen kirkko, kotiseutumuseo ja seurakuntakeskus, Suonenjoen rautatieasema, veturitallit ja asemamakasiinit sekä Asemakadun alkupään liike- ja asuinkiinteistöt.
Ben Renvall
Tancred Benjamin (Ben) Renvall (3. huhtikuuta 1903 Suomusjärvi – 9. huhtikuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen kuvanveistäjä.
Koulunsa päätettyään Ben Renvall lähti sotaan ja osallistui Aunuksen retkeen 1919. Sen jälkeen hän aloitti työn höyrylaivan lämmittäjänä. Sittemmin Renvall opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1927–1932 ja aloitti terrakottaveistosten valun ja polton. Hän toimi samalla vuosina 1927–1934 kuvanveistäjä Wäinö Aaltosen apulaisena. Hän avusti Turun Hirvensalossa Tampereen Hämeensillan veistosten figuurissa "Eränkävijä", sitten NMKY:n talossa sijaitsevassa työhuoneessa "Veronkantajan" ja Aaltosen uudessa Kulosaaren ateljeessa "Kauppiaan" ja "Suomen neidon" tekoa. Hän on myös veistänyt Kulosaaren sankaripatsaan "Kuoleva Soturi" Helsingin Leposaaressa v. 1941.
Renvallin teoksia oli ensi kertaa esillä 1930. Hän toimi kuvanveiston opettajana Suomen Taideakatemian koulussa 1941–1953. Renvall muutti Lallukan taiteilijakotiin 1959.
Renvallin ensimmäinen vaimo oli kuvanveistäjä Essi Renvall (o.s. Lähde). Toisen avioliiton hän solmi taidemaalari Pirkko Lanton kanssa. Ben Renvallilla oli ensimmäisestä avioliitostaan kolme lasta ja toisesta neljä. Hänen lapsiaan ovat muun muassa valokuvaaja Simo Rista, mediataitelija Markus Renvall ja taiteilija Seppo Renvall.
Renvallille myönnettiin Pro Finlandia -palkinto 1953 ja "Cavaliere al Merito della Republica Italiana" (Rooma 1960). Taiteilijaeläkkeen hän sai 1961. Renvall on ollut kahteen otteeseen Venetsian biennaalin Suomen osaston komissaari.
Salon kaupungissa Jokirannassa Vilhonkadun päässä on pronssiveistos Seppä Lauri vuodelta 1963. Perimätiedon mukaan seppä Lauri on ensimmäinen nimeltä tunnettu Salon asukas. Kun kauppalasta tuli kaupunki vuonna 1960, käynnistettiin patsashanke sepän kunniaksi. Kustannuksia katettiin lahjoituksilla ja vastaperustetun kaupungin määrärahoilla. 
Renvall valmisti vuonna 1944 ensimmäiset suomalaisille elokuvan tekijöille jaettavat Jussi-patsaat. Elokuvatoimittaja Annikki Arni muisteli vuosia myöhemmin, että Jussi-palkinnon perustamisvaiheessa "Elokuvajournalistit" lähetti toimittaja Paula Talaskiven kertomaan patsasideasta Renvallille. Hän lupautui tekemään alkuperäispatsaan ja muotin ilmaiseksi.
In the Zone
In the Zone on Britney Spearsin vuonna 2003 julkaistu popalbumi. Se äänitettiin vuonna 2003 ja julkaistiin 18. marraskuuta 2003. Albumin ensimmäinen single oli "Me Against the Music", jolla oli mukana Madonna. Toinen single oli "Toxic", josta tuli Spearsin uran isoimpia hittejä. Kolmas single oli "Everytime", joka on rauhallinen balladi. Kappale menestyi hyvin ja sijoittui singlelistan kärkeen muun muassa Britanniassa. Kappale on arveltu kertovan Britneyn päättyneestä suhteesta Justin Timberlakeiin. Neljäs single oli "Outrageous", joka ei menestynyt edellisten hittien tapaan. Albumi myi ensimmäisellä viikollaan 609 000 kappaletta. "In the Zonea" on myyty yli kuusi miljoonaa kappaletta ja se sai Yhdysvalloissa tuplaplatinaa. Yhdysvalloissa "In the Zonea" on myyty 2 987 000 kappaletta. Britney Spears on ollut mukana kirjoittamassa ja säveltämässä kahdeksaa "In the Zonen" kappaleista.
Virtuaalipalvelin
Virtuaalipalvelimet vastaavat tavallisia palvelimia sillä erotuksella, että virtuaalipalvelimissa käyttäjä ei omista laitetta kokonaan, vaan samassa koneessa ajetaan virtuaalisesti monta palvelinta. Virtuaalipalvelinalusta voi olla useaa tyyppiä: sellaista joka tarjoaa kokonaisen virtuaali-pc:n, jolloin käyttäjä voi käyttää sitä kuin tietokonetta (asentaa oman käyttöjärjestelmän jne.) taikka sellaista, jossa käyttöjärjestelmä on kiinteä eikä sitä pysty vaihtamaan.
Frank Synott
Frank Allan Synott (28. joulukuuta 1891 Chatham, New Brunswick, Kanada – 12. lokakuuta 1945 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Synott pelasi Yhdysvaltojen joukkueessa kaksissa olympialaisissa, 1920 ja 1924. Molemmilla kerroilla joukkue voitti hopeaa. Seuraurallaan Synott pelasi Boston A.A. Unicornsissa kaudella 1919–1920.
Sven Tumba
Sven Olof Gunnar Tumba (alun perin sukunimeltään Johansson (vaihtoi vuonna 1965 viralliseksi sukunimekseen lempinimensä "Tumba", jonka oli saanut nuoruusvuosiensa kotipaikan, Tumban taajaman mukaan), 27. elokuuta 1931 Tukholma – 1. lokakuuta 2011 Danderyd) oli ruotsalainen jääkiekon olympiamitalisti ja maailmanmestari sekä maajoukkuetason jalkapalloilija ja golfaaja. Jääkiekkoa hyökkääjänä pelannut Tumba pelasi neljissä talviolympialaisissa ja 14 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Tumba (Johansson) pelasi numerolla 17 sekä seurajoukkueessaan Djurgårdenissa että Ruotsin jääkiekkomaajoukkueessa ”Tre Kronorissa”. 1950- ja 1960-luvuilla Tumba voitti maajoukkueessa talviolympialaisten pronssia Oslossa 1952 ja hopeaa Innsbruckissa 1964 sekä maailmanmestaruuden vuosina 1953, 1957 ja 1962. Yhteensä hänelle kertyi seitsemän MM-mitalia. Boston Bruins valitsi hänet vuonna 1957 ensimmäisenä eurooppalaispelaajana NHL:n harjoitusleirille.
Tumballa on edelleen Ruotsin maajoukkueen maaliennätys, 186 maalia 245 maaottelussa, vuosilta 1950–1966. Hän voitti jääkiekossa kahdeksan Ruotsin mestaruutta.
Jalkapalloilijana Tumba pelasi Djurgårdenin jalkapallojaostossa, jossa voitti Ruotsin mestaruuden vuonna 1959. Hän pelasi myös Ruotsin maajoukkueessa viidessä ottelussa. Golfissa Tumba nousi pelaajana Ruotsin edustusjoukkueeseen ja teki erittäin merkittävän työn muun muassa ratasuunnittelijana lajin kehittämiseksi Ruotsissa. Hän myös esitteli lajin Neuvostoliiton alueelle. Ruotsin-mestaruuden hän voitti myös vesihiihdossa.
Tumba valittiin kansainvälisen jääkiekkoliiton kunniagalleriaan ensimmäisten joukossa vuonna 1997. Hän kuoli Danderydin sairaalassa 1. lokakuuta 2011 sairasteltuaan jonkin aikaa. Hänet on haudattu Engelbrektinkirkolle, Tukholmaan.
Suomalainen 1960- ja 70-lukujen kiekkotähti Timo "Tumba" Turunen (s. 1948 ) sai lempinimensä Sven Tumban mukaan.
Palkealan ortodoksinen seurakunta
Palkealan ortodoksinen seurakunta oli suomalainen ortodoksinen seurakunta luovutetussa Karjalassa. Se kuului Karjalan hiippakunnan kuudenteen valvontapiiriin. Seurakunnan alue käsitti Raudun, Metsäpirtin, Sakkolan ja Vuokselan kunnat.
Palkealan seurakunnassa oli 1 675 jäsentä vuonna 1935. Suurin osa seurakunnan jäsenistä asui Raudussa. Metsäpirtissä oli noin 260 ja Sakkolassa 35 seurakunnan jäsentä.
Palkealan seurakunnan pääkirkko sijaitsi Raudun kunnan Palkealan kylässä. Lisäksi Raudun Vakkilan kylässä oli profeetta Elian tšasouna. Aiemmin oli ollut tšasounat myös Palkealassa (purettu 1892) ja Sakkolan Petäjärvellä (poistettu käytöstä 1929). Molemmat seurakunnan pyhäköt vaurioituivat talvisodassa ja ne on purettu myöhemmin.
Raudussa oli ortodoksinen seurakunta ainakin jo 1500-luvulla ja Palkeala oli tämän seurakunnan keskuksena. Seurakunta muutettiin luterilaiseksi 1600-luvun alussa Ruotsin harjoittaman luterilaistamisen johdosta. Palkealan alueen ortodoksit kuuluivat 1700-luvulta lähtien Inkerinmaan puoleiseen Matoksin seurakuntaan, kunnes Palkealan seurakunta perustettiin vuonna 1865.
Palkealan seurakunta lakkautettiin muiden luovutettujen alueiden seurakuntien tavoin vuonna 1949.
Ismail Kadaré
Ismail Kadare (s. 28. tammikuuta 1936 Gjirokastër, Albania) on albanialainen kirjailija. Hän kirjoittaa enimmäkseen albaniaksi, jonkin verran myös ranskaksi. Kadare sai ensimmäisen kansainvälisen Booker-palkinnon vuonna 2005.
Kadare opiskeli opettajaksi. Hänen ensimmäinen romaaninsa ilmestyi Albaniassa 1963 ("Kuolleen armeijan kenraali"). 1975 hän joutui Albanian vallanpitäjien epäsuosioon eikä saanut töitään julki kolmeen vuoteen. Sittemmin tulivat julki hänen eräät päätyönsä (englanniksi "The Great Winter" 1977, "The Three-Arched Bridge" 1978, "The Palace of Dreams" 1981). Kadare muutti Pariisiin 1990 juuri ennen Albanian kommunistivallan kukistumista. Hän on kirjoittanut lukuisia runoja, kannanottoja, artikkeleita ja romaaneja.
Kadaren teoksista on suomennettu "Kuolleen armeijan kenraali" (Gummerus, 1972), "Kivisen kaupungin kronikka" (Gummerus, 1976), "Särkynyt huhtikuu" (Gummerus, 2006), "Kolme surulaulua Kosovolle" (Faros, 2009) ja "Seuraaja" (Into Kustannus, 2012).
Euklidinen geometria
Euklidinen geometria on geometrian osa-alue, jolla tarkoitetaan yleensä tasoa ja kolmiulotteista avaruutta tutkivaa geometriaa. Euklidisiksi kutsutaan myös useampiulotteisia avaruuksia, joilla on samat ominaisuudet.
Euklidinen geometria on nimetty kreikkalaisen matemaatikon Eukleides Aleksandrialaisen mukaan.
Eukleideen teosta "Alkeet" pidetään aksiomaattisen matematiikan eräänä perusteoksena. Teoksessa Eukleides esittää viisi aksioomaa, joista hän johtaa loogisella päättelyllä satoja lähinnä geometrisia teoreemoja ja todistaa ne.Viidettä aksioomaa kutsutaan yleensä paralleeliaksioomaksi. Sen tasolle pätevä muotoilu on: Pisteen, joka ei ole annetulla suoralla, läpi voidaan piirtää ainoastaan yksi suora joka ei leikkaa annettua suoraa. Epäeuklidisissa geometrioissa mahdollisten suorien määrä on muu kuin yksi.
Eukleideen aksioomista on sittemmin luovuttu matematiikan täsmällisyyden kehittyessä. David Hilbert kehitti nykyään käytössä olevat euklidisen geometrian aksioomat, Hilbertin aksioomat.
Viidennen eli paralleeliaksiooman epäiltiin pitkään olevan muiden Eukleideen aksioomien seurausta, jolloin sen voisi poistaa aksioomaluettelosta. Yrityksiä johtaa se muista aksioomista tehtiin paljon. Vasta 1800-luvulla pystyttiin osoittamaan, ettei paralleeliaksiooma seuraa muista Eukleideen aksioomista, ts. että on mahdollista muodostaa epäeuklidinen geometria, jossa kaikki muut Eukleideen aksioomat ovat voimassa, mutta paralleeliaksiooma ei. Asian voi nykyisin todistaa luomalla äärimmäisen yksinkertaisen, muutamasta pisteestä koostuvan tasogeometrian, jossa neljä ensimmäistä aksioomaa pätevät, mutta paralleeliaksiooma ei. Tällöin tulos yleistyy kaikkiin Eukleideen neljää ensimmäistä aksioomaa käyttäviin geometrioihin. Todistus on yksinkertainen, mutta tällainen ajattelu oli ennen modernin matematiikan syntyä vierasta - ajateltiin että euklidisen geometrian tulokset voi todistaa vain perinteisessä euklidisessa geometriassa.
Euklidisessa koordinaattigeometriassa tason pisteiden formula_1 ja formula_2 välinen etäisyys, ns. "euklidinen etäisyys", lasketaan Pythagoran lausetta hyödyntäen:
formula_3