Katabaattinen tuuli
Katabaattinen tuuli (kreikan "katabatikos", mennä alamäkeen) eli "valumatuuli" on vuoristosta, kukkulalta tai korkealla olevalta jäätiköltä puhaltava kylmä laskutuuli. Monesti katabaattiset tuulet ovat nopeudeltaan alle 20 m/s, mutta joissain tilanteissa niiden voima voi olla hirmumyrskyn luokkaa. Kylmä valumatuuli syntyy, kun ilma viilenee ja tihenee. Tiheämpi, raskaampi ilma valuu kiihtyvällä nopeudella vuoren rinnettä alas.
Yleensä kylmä ilma ei ehdi juurikaan lämmetä. Katabaattisen tuulen syntyä edistää vuoren huipulla oleva korkeapaine, ja vuoren alla oleva matalapaine. Jos vuoren alla on meri, katabaattista tuulta vahvistaa maatuuli-ilmiö. Tunnetuin kylmä valumatuuli lienee Etelä-Ranskan Rhônen jokilaakson "mistraali". Kylmiä katabaattisia tuulia ei saa sekoittaa "föhn"in tyyppisiin lämpimiin sadekatverinteiden laskutuuliin.
Etelä-Ranskan rannikolla, Rhonen jokilaaksossa suistoalueella Marseillen ja Avignonin lähellä puhaltaa talvella kylmä, kuiva pohjoistuuli. Mistraali esiintyy tyypillisesti silloin, kun lämpimän meren yllä on matalapaine, ja Ranskan Alppien ja Sevennien vuoristoissa korkeapaine. Välimeren matala imee ilmaa maalta kapean Rhonen jokilaakson kautta alas merelle, ja tuuli voimistuu jokilaaksossa kapeikkovaikutuksen takia. Atlantin yllä oleva korkeapaine ja Euroopan yllä oleva matala on omiaan synnyttämään mistraalin.
Bora on Adrianmeren itäosissa puhaltava voimakas valumatuuli, joka alkaa monesti äkkiä ja on myrskyinen. Yleensä bora esiintyy talvella ja on voimakkain yöllä. Bora syntyy ilman jäähtyessä ja sen takia tihetessä korkealla vuorilla. Tihentynyt ilma alkaa valua pitkin vuoren rinnettä alas, hakeutuu laaksoihin ja purkautuu kovana varsinkin solamaisten laaksojen kohdalla. Erityisen voimakas Bora on Italian, Slovenian ja Kroatian rajojen risteysseudulla. Riippuen sääolosuhteista boraan liittyy sadetta tai kaunis sää. Joskus Kroatiassa joudutaan sulkemaan siltoja boran takia. Bora vaikeuttaa pienten alusten merillä liikkumista.
Erittäin voimakkaita, myrskyisiä, kylmiä mannerjäätiköltä puhaltavia laskutuulia esiintyy Etelämantereella ja Grönlannissa Niitä kiihdyttävät näiden mantereiden lähellä olevat matalapaineet, jotka imevät kylmää ilmaa kapeiden laskusolien läpi. Grönlannin katabaattiset myrskytuulet tunnetaan nimellä Piteraq. Vastaavanlaisia ovat Tierra del Fuegon ja Alaskan rannikon williwaw-tuulet.
Kalifornian "Santa Ana" ja Japanin "Oroshi" ovat myös katabaattisia tuulia. Santa Anan tapauksessa tuuli ehtii lämmetä huomattavasti alas vuoren rinnettä mentäessä. Uuden-Seelannin Greymouthin alueen "The Barber" puhaltaa kylmentävästi, kun South Islandin yllä on kaakkoisvirtaus.
Kylmiä katabaattisia tuulia havaitaan keskiyön jälkeen. Suomessa voi havaita kylmän ilman valumista alaspäin joskus tyyninä kesäöinä, jolloin järven rannalla uomamaisen laakson pohjalla saattaa havaita kylmän ja lämpimän ilman vyöhykkeitä läpi käveltäessä.
Katabaattisen tuulen synnyn edellytyksenä on ulossäteilyn aiheuttama ilman jäähtyminen. Kyse on eri ilmiöstä, kuin että ylhäällä oleva ohuempi ilma on kylmempää. Ulossäteily on voimakasta varsinkin korkeitten vuorten laella yöllä. Kun ilma jäähtyy, se kutistuu eli muuttuu tiheämmäksi. Tällöin ylhäällä vuoren laen lähellä oleva jäähtynyt ilma on raskaampaa kuin alhaalla oleva lämpimämpi. Niinpä tiheämpi, raskaampi kylmä ilma pyrkii valumaan alaspäin.
Lämpimät föhn-tyyppiset laskutuulet syntyvät eri tavoin kuin kylmät laskutuulet.