hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Fermín Cacho
Fermín Cacho Ruiz (s. 16. helmikuuta 1969 Ágreda) on entinen espanjalainen keskipitkien matkojen juoksija ja olympiavoittaja.
Cachon ensimmäinen arvokisamitali tuli yleisurheilun sisäratojen EM-kilpailuista vuonna 1990, jolloin hän sijoittui toiseksi 1 500 metrin juoksussa. Seuraavana vuonna sisäratojen MM-kilpailussa hän oli samalla matkalla jälleen toinen häviten Noureddine Morcelille.
Vuoden 1992 olympialaisissa Barcelonassa Cacho ei kuulunut suurimpiin suosikkeihin. Loppukilpailussa puoli kierrosta ennen maalia Cacho spurttasi voittoon ajalla 3.40,12. Cachosta tuli ensimmäinen espanjalainen juoksija, joka on voittanut olympiakultaa.
Vuoden 1993 MM-kisoissa Stuttgartissa Cacho tuli toiseksi, mutta voitti EM-kultaa Helsingissä vuonna 1994. Göteborgin MM-kisoissa hän sijoittui kahdeksanneksi.
Suhteellisen vaatimattoman vuoden 1995 jälkeen Cacho paransi vauhtiaan Atlantan olympiavuonna 1996. Vaikka Cacho oli puolustava olympiavoittaja, 1 500 metrin juoksun luultiin olevan Morcelin ja Hicham El Guerroujin välinen kamppailu. Kaksikko oli edellisenä vuonna ollut kärjessä MM-kisoissa. Kolmannen kierroksen lähestyessä loppuaan Morceli johti ennen El Guerroujta. Yhtäkkiä marokkolainen horjahti ja Cachon piti hypätä yli kaatuneen El Guerroujin, liike, jonka takia hän myöhemmin arvioi menettäneensä viiden metrin matkan Morceliin. Morceli lähti kiriin ja Cacho seurasi häntä, mutta hävisi lopulta kullan noin viidellä metrillä.
Ateenan MM-kisoissa 1997 Cacho oli jälleen hopealla (mestarina Hicham El Guerrouj) ja saman kauden lopussa hän vihdoin onnistui juoksemaan todella kovan ennätyksen, kun hän Hicham El Guerroujin perässä juoksi 3.28,95. Se oli kaikkien aikojen kolmanneksi paras aika Morcelin ja El Guerroujin jälkeen ja uusi Euroopan ennätys.
Vuonna 1998 Budapestin EM-kisoissa Fermín Cacho oli pronssilla ja seuraavana vuonna neljäs Sevillan MM-kisoissa. Akillesjännevaivat estivät hänen osallistumisensa Sydneyn olympialaisiin vuonna 2000.
Cacho voitti Espanjan mestaruuden 1 500 metrillä vuosina 1989–1993 ja 1995–1996.
Kalsitoniini
Kalsitoniini on kilpirauhasen erittämä peptidihormoni, joka vähentää veren kalsiumpitoisuutta. Luustossa on sekä luuta muodostavia soluja (osteoblasteja) että luuta hävittäviä soluja (osteoklasteja), joiden aktiivisuus saa aikaan kalkin siirtymistä luustosta vereen. Kalsitoniini lisää luuta muodostavien osteoblastien määrää ja vähentää luuta hävittävien osteoklastien aktiivisuutta. Lisäksi kalsitoniini lisää kalsiumin erittymistä virtsaan.
Kalsitoniinia muodostuu kilpirauhasen C-soluissa, joita on pieninä sarakkeina follikkelien välissä sijaitsevassa sidekudoksessa.
Nykytietämyksen mukaan kalsitoniinin merkitys ihmisen veren kalsiumpitoisuuden lyhyen aikavälin säätelijänä on pieni. Monilla muilla elämillä, etenkin Teleostei-osaluokan kaloilla, kalsitoniini on tärkeä säätelijä: kalojen elinympäristössä meressä ja niiden ravinnossa on varsin paljon kalsiumia.
Kalsitoniinia käytetään laajahkosti osteoporoosista kärsivien ihmisten hoidossa.
Kalsitoniinin kemiallinen kaava on CHNOS, moolimassa 3431,85 g/mol ja CAS-numero 9007-12-9.
Abilene
Abilene on 117 000 asukkaan kaupunki Texasissa, Yhdysvalloissa. Kaupunki perustettiin 1881 Texas-Pacific rautatielinjan pääteasemaksi. Sen elinkeinoelämä keskittyy karjankasvatuksen ja öljynjalostuksen ympärille. Abilenen vaikutuspiirissä elää kaikkiaan noin kolmesataa tuhatta ihmistä.
Abilenessä on kolme yliopistoa, joiden kaikkien taustayhteisöt ovat kristillisiä.
Kaupungin satavuotisjuhlissa pystytettiin messukentälle näytösluonteinen öljynporauspaikka. Aivan sattumalta siitä löytyi hyödynnettävä määrä öljyä.
Deng Yaping
Deng Yaping (s. 5. helmikuuta 1973, Zhengzhou) on kiinalainen entinen pöytätennispelaaja, moninkertainen maailmanmestari ja olympiavoittaja. Dengia pidetään yleisesti maailman kaikkien aikojen parhaana naispelaajana. Lopettaessaan 24-vuotiaana pienikokoinen Deng (149 cm) oli voittanut neljä olympiakultaa ja yhdeksän maailmanmestaruutta . Hänet on äänestetty Kiinan vuosisadan naisurheilijaksi.
Deng voitti olympiakultaa Barcelonassa 1992 ja Atlantassa 1996 sekä kaksin- että nelinpelissä.
Urheilu-uransa jälkeen Deng valittiin vuonna 1997 KOK:n urheilijajäseneksi. Hän aloitti opiskelunsa Tsinghuan yliopistossa, siirtyi sieltä Nottinghamin yliopistoon. Nykyisin hän valmistelee tohtorinväitöskirjaa Cambridgen yliopistossa (Jesus Collegessa).
Karolina Gočeva
Karolina Gočeva (, s. 28. huhtikuuta 1980 Bitola, Jugoslavia) on makedonialainen laulaja.
Gočevan laulajanura alkoi 11 vuoden ikäisenä Makfest-musiikkifestivaalin myötä. Sen jälkeen hän osallistui jo teini-ikäisenä useille festivaaleille ja sai 14-vuotiaana parhaan naisartistin palkinnon. Kesällä 2000 hän julkaisi ensimmäisen albuminsa "Jas imam pesna" (’minulla on laulu’), joka nousi Makedoniassa kolmen eniten myydyn albumin joukkoon.
Vuonna 2002 Gočeva pääsi edustamaan Makedoniaa Eurovision laulukilpailuun Tallinnaan kappaleella ”Od nas zaviši”. Hän sijoittui sijalle 19. Toisen kerran hän edusti maataan Euroviisuissa vuonna 2007 Helsingissä kappaleellaan ”Mojot svet”. Kilpailun 14. sija irtosi lopulta 73 pisteellä.
Adalbert
Pyhä Adalbert (puolaksi Wojciech, tšekiksi Vojtěch) (956 – 23. huhtikuuta 997) oli Prahassa elänyt piispa, joka kanonisoitiin Böömin, Puolan, Unkarin ja Preussin suojelus­pyhimykseksi vuonna 999. Hän kärsi marttyyrikuoleman yrittäessään käännyttää Itämeren ranta-alueiden pakanallisia preussilaisia kristinuskoon.
Adalbert syntyi böömiläiseen ruhtinassukuun yhtenä kuudesta veljeksestä. Hän opiskeli teologiaa kymmenen vuotta Magdeburgissa Magdeburgin Adalbertin johdolla, ja tämän kuoltua otti itsekin nimen Adalbert Vojtěch. Adalbert Vojtěch oli ahkera ja lahjakas, ja hänestä tuli pian tunnettu kirkonmies koko Euroopassa.
Vuonna 980 Adalbert päätti opintonsa ja palasi Prahaan missä hänestä tuli ensin pappi ja vuonna 982 piispa. Hän oli Prahan ensimmäinen tšekkiläis­syntyinen piispa. Hänet tunnettiin hyväntekeväisyydestä ja vaatimattomuudesta. Työ oli rankkaa, vaikka pääosa böömiläisistä oli kastettu kristityiksi, sillä pakanalliset tavat kuten moniavioisuus olivat yleisiä alueella.
Vuonna 988 Adalbert luopui piispanvirasta ja lähti Roomaan elääkseen erakkona luostarissa. Vuonna 992 paavi lähetti hänet takaisin Böömiin. Siellä hän perusti Brenovin luostarin lähelle Prahaa. Kronikan mukaan piispanvirka oli Adalbertille rasite, ja hän tarjosi sitä Strachvasille.
Adalbert Vojtěchin veljet saivat surmansa alueen valtataisteluissa, ja Adalbert Vojtěch lähti maasta. Hän meni Unkariin ja kastoi madjaariruhtinaan Gézan ja hänen poikansa Istvánin, josta tuli myöhemmin Tapani Pyhä. Adalbert pistäytyi lyhyesti Puolassa ja jatkoi Preussiin tekemään lähetystyötä yhdessä puolalaisen sotajoukon kanssa.
Adalbertin aikainen lähetystyö oli yksinkertaista: koska pakanallinen kansa palvoi pyhiä tammilehtoja, lähetystyön tekijät tuhosivat niitä. Adalbertia varoitettiin koskemasta Preussin lehtoihin, mutta hän ei kuunnellut. Niinpä hänet surmattiin pakanapappien yllytyksestä vuonna 997 Itämeren rannalla Trusossa (nykyinen Elblag).
Adalbert julistettiin pyhäksi Adalbert Prahalaiseksi muutamia vuosia myöhemmin.
Tatjana Kotova
Tatjana Vladimirovna Kotova (s. 11. joulukuuta 1976 Kokand, Uzbekistan, Neuvostoliitto) on venäläinen pituushyppääjä.
Kotova on 178 senttimetriä pitkä ja painaa 57 kilogrammaa. Hän on eräs 2000-vuosikymmenen menestyksekkäimmistä urheilijoista lajissaan. Hän on saavuttanut urallaan kymmenen arvokisamitalia, muun muassa Euroopan mestaruuden sekä kaksi hallimaailmanmestaruutta. Ulkoratojen MM-kilpailuissa hän on voittanut kaksi hopeaa ja kerran pronssia.
Vuonna 2013 Kotovan dopingnäyte Helsingin MM-kilpailuista 2005 tutkittiin uudelleen ja siitä löytyi merkkejä dopingin käytöstä. Hän sai kahden vuoden kilpailukiellon ja menetti kaikki 10. elokuuta 2005 – 9. elokuuta 2007 tekemänsä tulokset, mukaan lukien MM-hopean Helsingistä 2005 ja sisäratojen MM-kultansa Moskovasta 2006.
Kotovan henkilökohtainen ennätys on 742, minkä hän hyppäsi kahden metrin myötätuuleen Annecyssä 23. kesäkuuta 2002. Vuonna 2000 hän voitti Kultaisen liigan kaikki kilpailut lajissaan ja pääsi näin jakamaan miljoonan dollarin kultapottia.
Lähde: IAAF
Ossi Kauppi
Ossi Ensio Kauppi (19. huhtikuuta 1929 Tampere – 16. huhtikuuta 2000 Tampere) oli suomalainen jääkiekkopuolustaja.
Kauppi pelasi urallaan Tampereen Ilveksessä, TBK:ssa ja Tapparassa. Hän voitti kuusi perättäistä Suomen mestaruutta, joka on ennätys, vuosina 1950–1955. Mestaruuksista kolme ensimmäistä tuli Ilveksessä ja jälkimmäiset TBK:ssa. Kauppi pelasi SM-sarjassa yhteensä 68 ottelua saldolla 16+9.
Maajoukkueessa Kauppi esiintyi 46 kertaa. Hän ehti pelata kolmet MM-kisat ja yhdet olympiakisat.
Magdeburg
Magdeburg on Saksan osavaltion Saksi-Anhaltin pääkaupunki. Se sijaitsee Elbejoen varrella. Kaupungissa on noin 230 000 asukasta. Se on merkittävä sisämaan satama, koska sillä on kanavayhteys Hannoverin kautta Dortmundiin, ja toisaalta Elben jokiliikenne kulkee Magdeburgin kautta. Kaupungissa on sekä protestanttinen että katolinen piispanistuin.
Magdeburgin historia alkaa vuodesta 805. Keskiajalla se oli Euroopan merkittävimpiä kaupunkeja. Se kuului Hansaliittoon. Kolmikymmenvuotisen sodan aikana 20. toukokuuta 1631 tapahtui Magdeburgin ryöstö, kun Johann Tillyn johtamat katoliset tappoivat suuren osan kaupunkilaisista ja lähes koko kaupunki paloi. 1656 kaupungissa suoritettiin kuuluisa Magdeburgin puolipallojen tyhjiödemonstraatio. Toisessa maailmansodassa liittoutuneiden pommitukset vaurioittivat kaupunkia pahoin.
Magdeburgista on kotoisin Tokio Hotel -yhtye.
Tuomo Lindroos
Tuomo Lindroos (12. toukokuuta 1923 Tampere – 17. toukokuuta 1968 Tampere) oli suomalainen jääkiekkoerotuomari ja tärkeä tuomaritoiminnan kehittäjä.
Lindroos lopetti jääkiekkouransa Ilveksen A-junioreissa. Tuomarina hän vihelsi 106 SM-sarjaottelua. Lindroos tuomitsi myös kaksi kertaa MM-kisoissa. Hän oli kehittämässä Suomen tuomaritoimintaa ja aloitti erotuomarikoulutuksen.
Tuomo Lindroos on maajoukkuettakin valmentaneen jääkiekkoleijona Risto Lindroosin veli.
Aamos
Aamos (tai Amos) oli Vanhan testamentin henkilöitä, yksi niin sanotuista pikkuprofeetoista. Hänen mukaansa on nimetty Vanhan testamentin Aamoksen kirja.
Aamos vaikutti Israelin kuningaskunnassa, Betelissä 700-luvulla eaa. Hänen kerrotaan olleen köyhä lammaspaimen ja olleen kotoisin Tekoan kylästä, Juudean vuoriston eteläosista. Hänen voimakkaan julistuksensa perusajatuksena oli, että Israel on joutuva tuhon omaksi, koska sen hurskaalta vaikuttava uskonnollisuus oli vain ulkoista muotomenoa ja yhteiskunnassa vallitsi räikeä epävanhurskaus ja siveettömyys. Aamoksen julistukselle oli ominaista eettinen, kansallisista rajoituksista vapaa universaalinen monoteismi. Tämän julistuksensa vuoksi hänet karkotettiin Betelistä.
Christian Rapp
John Christian Rapp (22. toukokuuta 1928 Helsinki – 4. heinäkuuta 2004 Espoo) oli suomalainen jääkiekkohyökkääjä.
Rapp pelasi kiekkouransa 1949–58 HIFK:ssä tehden SM-sarjassa 58 ottelussa tehot 49+17. Hän voitti yhden pronssimitalin kaudella 1954–55.
Maajoukkueessa Rapp pelasi yhteensä 33 ottelua. Oslon talviolympialaisissa 1952 hän oli Suomen tehokkain pelaaja.
Pýrros Dímas
Pýrros Dímas (, etunimi joskus muodossa "Pírros"; albaniaksi: Pirro Dhima, s. 13. lokakuuta 1971 Himara) on Albaniassa syntynyt kreikkalainen painonnostaja ja kolminkertainen olympiavoittaja.
Dímas kuului etnisesti kreikkalaiseen vähemmistöön Albaniassa, jossa hän syntyi vuonna 1971. Dímas aloitti kansainvälisen kilpailemisen edustaen Albaniaa EM-kisoissa 1990. Seuraavana vuonna hän muutti Kreikkaan. Vuonna 1992 hän voitti Kreikan väreissä kultaa Barcelonan olympialaisissa.
Vuonna 1996 hän voitti jälleen kultaa Atlantan olympialaisissa, joissa hän oli myös Kreikan lipunkantaja avajaisissa. 1993 ja 1995 hän oli voittanut maailmanmestaruuden. Vuonna 1998 Dímas nosti kolmannen maailmanmestaruutensa.
Sydneyssä 2000 hän otti kolmannen olympiakultansa. Tähän saavutukseen on pystynyt hänen lisäkseen vain kolme painonnostajaa: Naim Süleymanoğlu, Kakhi Kakhiashvili ja Halil Mutlu.
Ateenan kisojen 2004 alla Dímas joutui polvileikkaukseen, mutta siitä huolimatta hän osallistui kisoihin. Pronssimitalillaan hänestä tuli kreikkalaisten kansallissankari.
Urallaan Dímas nosti 11 maailmanennätystä.
Jeesus (täsmennyssivu)
Jeesus tai Jesus ( < ) voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä tai asioita:
Paraguayos, República o Muerte
Paraguayos, República o Muerte! () on Paraguayn kansallislaulu. Laulun on sanoittanut Francisco Acuña de Figueroa, joka on kirjoittanut myös Uruguayn kansallislaulun Orientales, la Patria o la tumba. Laulun on säveltänyt Remberto Gimenez.
Kuoro:
Paraguayos, ¡República o Muerte!
nuestro brío nos dio libertad;
ni opresores, ni siervos alientan
donde reina unión e igualdad.
I
A los pueblos de América, infausto
tres centurias un cetro oprimió,
mas un día soberbia surgiendo,
”¡Basta!” dijo, y el cetro rompió.
Nuestros padres, lidiando grandiosos,
ilustraron su gloria marcial;
y trozada la augusta diadema,
enalzaron el gorro triunfal.
II
Nueva Roma, la Patria ostentará
dos caudillos de nombre y valer,
que rivales – cual Rómulo y Remo—
dividieron gobierno y poder.
Largos años – cual Febo entre nubes—
viose oculta la perla del Sud.
Hoy un héroe grandioso aparece
realzando su gloria y virtud...
III
Con aplauso la Europa y el Mundo
la saludan, y aclaman también;
de heroísmo: baluarte invencible,
de riquezas: magnífico Edén.
Cuando entorno rugió la Discordia
que otros Pueblos fatal devoró,
paraguayos, el suelo sagrado
con sus alas un ángel cubrió.
IV
¡Oh! cuán pura, de lauro ceñida,
dulce Patria te ostentas así
En tu enseña se ven los colores
del zafiro, diamante y rubí.
En tu escudo que el sol ilumina,
bajo el gorro se mira el león.
Doble imagen de fuertes y libres,
y de glorias, recuerdo y blasón.
V
De la tumba del vil feudalismo
se alza libre la Patria deidad;
opresores, ¡doblad rodilla!,
compatriotas, ¡el Himno entonad!
Suene el grito: ”¡República o muerte!”,
nuestros pechos lo exhalen con fe,
y sus ecos repitan los montes
cual gigantes poniéndose en pie.
VI
Libertad y justicia defiende
nuestra Patria; tiranos, ¡oíd!:
de sus fueros la carta sagrada
su heroísmo sustenta en la lid.
Contra el mundo, si el mundo se opone,
Si intentare su prenda insultar,
batallando vengar la sabremos
o abrazo con ella expirar.
VII
Alza, oh Pueblo, tu espada esplendente
que fulmina destellos de Dios,
no hay más medio que libre o esclavo
y un abismo divide a los dos.
En las auras el Himno resuene,
repitiendo con eco triunfal:
¡a los libres perínclita gloria!,
¡a la Patria laurel inmortal!
Oj, svijetla majska zoro
Oj, svijetla majska zoro (”Oi, ihana toukokuun päivä”) on Montenegron kansallislaulu. Ennen kuin laulu sai virallisen aseman, se oli tunnettu montenegrolainen kansanlaulu, josta on olemassa useita eri versioita. Laulun on sanoittanut Sekula Drljevic, joka oli toisen maailmansodan aikaan fasistisen Italian kontrolloiman Montenegron nukkehallituksen johtaja. Tämän takia laulun asema ei ole täysin kiistaton. Laulun säveltäjää ei tiedetä. Se otettiin virallisesti käyttöön 12. heinäkuuta 2004.
Itsenäisellä Montenegrolla oli vuosina 1870–1918 kaksi kansallislaulua: virallinen Ubavoj nam Crnoj Gori (”Kauniille Montenegrollemme”) sekä epävirallinen, mutta suositumpi Onamo, 'namo (”Täällä, täällä”).
Jotta laulun voisi laulaa sen virallisen sävelen mukaan, on useitä säkeitä toistettava. Laulu on siis laulettava näin:
Tämä on vanhin tunnettu versio laulusta, vuodelta 1863:
Ilmarinen (yhtiö)
Keskinäinen Eläkevakuutusyhtiö Ilmarinen on vuonna 1961 perustettu työeläkevakuutusyhtiö. Se on keskinäinen yhtiö, jonka omistavat asiakkaat eli vakuutuksenottajat ja yhtiössä vakuutetut työntekijät. Ilmarisen toimitusjohtaja on 1.8.2018 alkaen KTM, eMBA Jouko Pölönen (s. 1970). Pölönen aloitti työskentelyn Ilmarisella toukokuussa 2018. Pölösen edeltäjä Timo Ritakallio siirtyi OP:n pääjohtajaksi maaliskuussa 2018.
Ilmarinen vastaa noin 1,1 miljoonan suomalaisen eläketurvasta. Ilmarinen palvelee kaikissa työntekijöiden ja yrittäjien eläkevakuuttamiseen (TyEL, YEL) liittyvissä asioissa. Ilmarisessa on vakuutettuna noin 600 000 työntekijää sekä yli 70 000 yrittäjää. Eläkkeitä maksetaan vuodessa yli neljä miljardia euroa. Ilmarisen yhteistyökumppanit ovat OP ja siihen kuuluva A-Vakuutus sekä Suomen vakuutusmeklariliitto. Ilmarisen asiakkaita palvellaan yhteistyöyhtiöiden konttoreissa kautta maan. Kasvava osuus asioinnista tapahtuu Ilmarisen verkkopalvelussa.
Tulevia eläkkeitä varten koottu noin 46 miljardin euron sijoitusomaisuus koostuu korko-, osake- ja kiinteistösijoituksista. Ilmarinen sitoutui ensimmäisenä suomalaisyrityksenä YK:n vastuullisen sijoittamisen periaatteisiin.
Ilmarisen toimitalossa Helsingin Ruoholahdessa työskentelee noin 570 työntekijää (31.12.2017). Yhtiö on valittu useana vuonna peräkkäin Suomen parhaiden työpaikkojen joukkoon (Great Place to Work -instituutti).
Ilmarinen yhdistyi Eteran kanssa vuoden 2018 alussa.
Virstanpylväitä Ilmarisen taipaleelta:
Long Island Iced Tea
Long Island Iced Tea on cocktail, jonka päävalmistusaineet ovat vodka, rommi, tequila, triple sec ja gini. Long Island Iced Tean keksi baarimikko Robert Butt. Nimensä juoma on saanut New Yorkin osavaltion suuren saaren Long Islandin mukaan.
Cocktailissa on keskivertoa korkeampi alkoholipitoisuus (noin 28 %), koska siinä on vain vähän laimennetta. Yhdysvaltojen ulkopuolella Long Island Iced Tea tehdään usein pelkästä alkoholista ja kolajuomasta.
Wilfred Bungei
Wilfred Bungei (s. 24. kesäkuuta 1980 Kabirisang, Kapsabetin lähistö, Kenia) on kenialainen 800 metrin juoksija ja olympiavoittaja.
Vuonna 1998 Bungei oli Annecyssä käydyissä juniorien MM-kisoissa hopealla. Kolme vuotta myöhemmin Edmontonin MM-kisoista hän saavutti ensimmäisen aikuisten arvokisamitalin juostuaan 800 metrillä toiseksi. 2003 Birminghamin MM-hallikisoissa hän oli pronssilla ja voitti saman vuoden kauden päätöstapahtuman, Monacossa kilpaillun . Hän ei kuitenkaan juossut Pariisin MM-kisoissa, koska sairasti keuhkokuumetta Kenian sisäisten karsintojen aikaan.
Bungei juoksi 2004 Ateenan olympialaisten loppukilpailussa, missä hän sijoittui viidenneksi. 2005 Helsingin MM-kisoissa hän oli neljäs, mutta voitti jälleen ulkoratakauden päätteeksi .
2006 Moskovan MM-hallikisoissa Bungei voitti 800 metrillä kultaa jätettyään paikallisen ennakkosuosikin Juri Borzakovskin pronssille ja Etelä-Afrikan Mbulaeni Mulaudzin yhden sadasosan erolla hopealle.
Osakan MM-kilpailuissa 2007 Bungei oli hidasvauhtisen ja tasaisen loppukilpailun viides ajalla 1.47,42. Pekingissä 2008 Bungei voitti olympiakultaa 800 metrillä.
Bungei on 178 cm pitkä ja painaa 64 kg. Hän juoksee aina silmälasit päässään. Hänen pikkuserkkunsa on jo uransa lopettanut 800 metrin juoksija Wilson Kipketer. Bungei on miesten 4 x 800 metrin juoksun maailmanennätysmies ajalla 7.02,43.
Murray Gell-Mann
Murray Gell-Mann (s. 15. syyskuuta 1929) on yhdysvaltalainen fyysikko. Hänet tunnetaan ennen kaikkea kvarkkien keksijänä. Kvarkit ovat fysiikan standardimallin mukaan aineen perusosasia. Gell-Mann hyödynsi vuonna 1960 ryhmäteorian nk. SU(3)-symmetriaa alkeishiukkasiin ja esitti 1964 kaikkien hadronien koostuvan pienemmistä osasista, kvarkeista. Gell-Mann sai Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1969.
Gell-Mann syntyi New Yorkin kaupungissa vuonna 1929. Gell-Mannin vanhemmat ovat taustoiltaan itävalta-unkarilaisia, hänen äitinsä on Pauline Reichstein ja isä on Arthur Gell-Mann School of Languages -koulun perustaja Arthur Gell-Mann. Koulun tarkoitus on opettaa englantia Yhdysvaltoihin muuttaville maahanmuuttajille. Perheeseen kuuluu lisäksi Benedict Gell-Mann, joka toimii nykyään valokuvaajana ja toimittajana.
Gell-Mann osoitti jo nuorena olevansa lapsinero. Hän rakasti erityisen paljon luonnon tutkimista. 15-vuotiaana hän aloitti opinnot Yalen yliopistossa, joskin oli tätä aiemmin suorittanut opintoja Columbia Grammar & Preparatory School, ollen luokkansa priimus.
William Whewell
William Whewell (laus. [ˈhjuːəl]; 1794 - 1866) oli englantilainen tieteilijä, pappi, filosofi, teologi ja tieteenhistorioitsija. Whewell käytti tieteiden yhteenpunoutumisesta ensimmäisenä termiä konsilienssi ("engl. consilience").
William James
William James (11. tammikuuta 1842 – 26. elokuuta 1910) oli yhdysvaltalainen psykologi ja filosofi sekä pragmatismin perustaja yhdessä C. S. Peircen kanssa. James toimi Harvardin yliopiston professorina vuodesta 1876 lähtien kuolemaansa saakka. William Jamesin veli Henry James oli eräs Yhdysvaltain tunnetuimpia kirjailijoita. William James Sidis oli hänen kummipoikansa.
James oli empiristi ja asetti perustaksi sen, mikä sisältyy välittömään kokemukseen. Filosofiassa jamesläinen ontologia oli pluralismia. Filosofisesti Jamesia pidetään idealismin ja Peirceä realismin kannattajana. Jamesin mukaan pragmatismi on panteistinen filosofia.
Jamesia pidetään nykyaikaisen uskontopsykologian perustajana. James kirjoitti muun muassa amerikkalaisen psykologian perusteoksena pidetyn "The Principles of Psychology", joka ilmestyi vuonna 1890. Teoksillaan "The Will to Believe" (1897), "The Varieties of Religious Experience" (1902, suom. "Uskonnollinen kokemus"), "Pragmatism" (1907, suom. "Pragmatismi") ja "The Meaning of Truth" (1909) James loi maineen yhtenä aikansa merkittävimmistä filosofeista. William Jamesin vuonna 1896 pitämän esitelmän ”The Will to Believe” mukaan uskonnollinen usko on äärettömän riskin ottamista. Se on kuin vuorikiipeilijän hengenvaarallinen loikka, joka ei voi toteutua ilman vankkaa uskoa hypyn onnistumiseen.
James käsittelee teoksessaan "The Varieties of Religious Experience" uskonnollista kokemusta vertailevasta uskontopsykologisesta näkökulmasta. Hän esittää teoksessaan lukuisia tapauksia uskonnollisesta tai mystisestä kokemuksesta ja kuvailee niitä yleisellä tasolla. Hänen mukaansa kaikissa uskonnoissa tavattava pyhyyden idea käsittää seuraavat piirteet:Jamesin mukaan nämä pyhyyden piirteet tulevat esiin erityisesti uskonnollisen kokemuksen tai kääntymyksen kokeneilla ja johtavat vielä a) jonkinasteiseen asketismiin b)sielun lujuuteen c) henkiseen puhtauteen ja d) lähimmäisenrakkauteen.
Mystistä kokemusta hän luonnehtii seuraavasti: Jamesin mukaan uskonnolliset kokemukset liittyvät alitajunnan toimintaan ja alitajunnan tai alitajuisen minuuden ”ryntäämiseen tajuntaan”. Tästä huolimatta hän ei kuitenkaan pidä niitä vähävarvoisina, vaan kirjoittaa ”"mystisten tilojen todellisuus ehdottomasti kumoaa sen kuvitelman, että epämystiset tilat olisivat ainoat uskottavat tilat ja määräisivät lopulta, mitä saamme uskoa"” ja lisäksi ”"Minusta tuntuu, ettei mikään filosofia anna meille oikeutta kutsua näkymätöntä eli mystistä maailmaa epätodelliseksi"”.
Jamesin mukaan uskontokritiikissä on tehtävä tarkka ero henkilökohtaisen uskontoelämän ja järjestäytyneen laitostuneen (institutionaalisen) uskonnonharjoituksen välillä. Hän käsittelee muun muassa uskonnollisia vainoja ja toteaa, että "”kaikesta huolimatta emme voi pitää hurskautta enempää tämän kuin muidenkaan julmuuksien syynä"”. Hänen mukaansa uskonnollisellakin ihmisellä voi olla ”"epäpyhiä, häiritseviä ajatuksia ja mielleyhtymiä"” ja lisäksi ”"halpamaisuudet kuuluvat uskonnon turmeltuneelle seuralaiselle, hallitsevalle yhteiskuntahengelle"”.
Gidon Kremer
Gidon Kremer (; s. 27. helmikuuta 1947 Riika) on latvialainen viulisti ja kapellimestari. Gidon Kremer on sukujuuriltaan saksanjuutalainen.
Kremer aloitti viulunsoiton nelivuotiaana, ja hänen opettajinaan toimivat aluksi hänen isänsä ja isoisänsä, jotka molemmat olivat ammattiviulisteja. Hän jatkoi opintojaan Riian musiikkikoulussa ja Moskovan konservatoriossa David Oistrahin johdolla. Vuonna 1967 hän sai kolmannen palkinnon kuningatar Elisabetin viulukilpailussa Brysselissä ja vuonna 1970 hän voitti kansainvälisen Tšaikovski-viulukilpailun Moskovassa. Kremer on perustanut Lockenhausiin Itävaltaan kamarimusiikkifestivaalin, joka on vuodesta 1992 ollut nimeltään Kremerata Musica. Vuonna 1996 hän perusti myös kamariorkesterin Kremerata Baltican.
Kramer on tunnettu laajasta ohjelmistostaan, joka sisältää musiikkia Johann Sebastian Bachista aina nykysäveltäjiin, kuten Kaija Saariahoon, jonka viulukonserton "Graal theatre" Kremer kantaesitti. Kremer on levyttänyt myös muun muassa Astor Piazzollan, Philip Glassin, Alfred Schnittken ja Arvo Pärtin musiikkia. Kremer levyttää Deutsche Grammophon -levy-yhtiölle mutta on julkaissut levyjä myös Melodija-, ECM-, Philips- ja Decca-levymerkillä.
Pallomeri
Pallomeri on lapsille tarkoitettu leikkipaikka, jonka lattiaa peittää paksu kerros muovipalloja. Pallomeri on yleensä muutaman neliömetrin kokoinen laidoilla ja verkolla tai läpinäkyvällä seinällä erotettu tila, jonka lattialla on korkeintaan noin puolen metrin kerros halkaisijaltaan noin kymmensenttisiä onttoja, kevyitä, muovista valmistettuja erivärisiä palloja. Usein pallomereen johtaa pieni liukumäki ja portaat tai porrasaskelma.
Lapset möyrivät ja hyppivät pallomeressä ja joskus myös heittelevät palloja, vaikka se onkin yleensä kiellettyä. Pallomerissä on usein yläikäraja. Pallomeriä on esimerkiksi ravintoloissa, autolautoilla ja kauppakeskuksissa.
Pallomeriä pidetään yleisesti epähygieenisinä leikkipaikkoina, joissa tartuntataudit leviävät helposti lapsesta toiseen, mikäli palloja ei pestä tai desinfioida riittävän usein.
Kani (Nalle Puh)
Kani on A. A. Milnen Nalle Puh -kirjojen fiktiiviseen maailmaan kuuluva eläinhahmo.
Kani asuu omassa luolapesässään Puolen hehtaarin metsässä. Hän käyttää paljon aikaa puutarhanhoitoon. Kani on luonteeltaan vastuuntuntoinen ja ahkera. Ajoittain neuroottisen oloinen Kani hermostuu ystäviinsä. Kani on sukupuoleltaan poika.
Kirjojen hahmoista Kanin lisäksi Pöllö on oikea eläin. Tämän voi päätellä kirjojen kuvituksesta sekä Kanin kommentista Pöllölle, että muilla eläimillä on päässään vanua, siinä missä heillä on aivot. Kani ja Pöllö ovat eläinhahmoista selvästi älykkäimmät.
Disneyn vanhemmissa animaatioelokuvissa Kanin turkki on keltainen ja uudemmissa filmatisaatioissa vihertävä.
Nalle Puh -elokuvien alussa, jossa näytetään Risto Reippaan huonetta, Kani kuvataan pehmoleluksi.
Kanin suomenkielisenä ääninäyttelijöinä toimivat näyttelijät Aarre Karén ja Pekka Autiovuori.
John Gribbin
John Gribbin (s. 19. maaliskuuta 1946) on englantilainen astrofyysikko ja kirjailija, joka on käsitellyt muun muassa elämän syntyä elottomasta. Gribbinin mukaan elämän syntyyn vaikuttavat yksinkertaiset luonnonlait kuten kaaos, itseorganisoituminen, kompleksisuus eli monimutkaisuus, systeemit sekä takaisinkytkentä.
Esimerkiksi sähkömagnetismi on Gribbinin mukaan viidennessä ulottuvuudessa toimiva gravitaatio.
Gribbin opiskeli astrofysiikkaa Cambridgen yliopistossa ja on opettanut tähtitiedettä Sussexin yliopistossa. Tieteellisen työnsä ohella Gribbin on kirjoittanut yleistajuisia tiedekirjoja, elämäkertoja, lasten tiedekirjoja ja scifiä. Hänen tunnetuimpiin teoksiinsa kuuluvat "In Search of Schrödinger's Cat", "Stardust" sekä "Science: A History and Deep Simplicity".
Travis
Travis on Glasgow’ssa, Skotlannissa perustettu rockyhtye, joka on nimetty Wim Wendersin ohjaaman "Paris, Texas" -elokuvan päähenkilön mukaan.
Yhtyeelle on myönnetty kahdesti BRIT Award vuoden parhaasta levystä, ja sitä on pidetty tienraivaajana yhtyeille kuten Coldplay, Keane tai Snow Patrol. Travis on julkaissut seitsemän studioalbumia, joista ensimmäinen on vuonna 1997 julkaistu "Good Feeling" ja viimeisin elokuussa 2013 ilmestynyt "Where You Stand". Yhtyeen tunnetuimpiin kappaleisiin kuuluvat esimerkiksi ”Driftwood”, ”Sing”, ”Writing to Reach You”, ”Side” ja ”Why Does It Always Rain on Me?”.
Vuonna 2000 yhtye herätti kohua Britanniassa ja Yhdysvalloissa coveroimalla Glastonbury Festivaleilla Britney Spearsin kappaletta "...Baby One More Time". Kappale julkaistiin "Turn"-singlen B-puolena, kuten yhtyeen monet muutkin muualla julkaisemattomat kappaleet. Travisilla onkin enemmän singlejen B-puolia kuin albumilla olevia kappeleita, mikä johtuu siitä että yhtye julkaisee jokaisesta singlestään kaksi versiota, joilla on eri B-puolet.
Vuonna 2002 yhtye lähes hajosi rumpali Neil Primrosen jouduttua vakavaan onnettomuuteen. Primrose kuitenkin toipui ja jatkoi uraansa Travisin rumpalina.
Kuten monet muutkin brittiyhtyeet, Travis on ottanut kantaa maan politiikkaan niin sanoituksissaan, keikoillaan kuin muissakin tempauksissa. 2. heinäkuuta 2005 Travis esiintyi Lontoon Live 8 -konsertissa. 6. heinäkuuta yhtye esiintyi myös "Long Walk to Justice" -projektin päätöskonsertissa Edinburghissa, jossa G8-maiden johtajat kokoontuivat.
Karvalakkiooppera
Karvalakkiooppera on alun alkaen pilkallinen Korvat auki -yhdistyksen piirissä syntynyt termi, jolla tarkoitettiin erityisesti Aulis Sallisen ja Joonas Kokkosen säveltämien oopperoiden aihevalintoja ja ajan modernistien paheksumaa varsin perinteistä sävelkieltä. Termi viittasi alun perin takapajuisuuteen, karuuteen, metsäläisyyteen, maalaismaisuuteen ja tyylilliseen konservatiivisuuteen: tonaalisuuteen ja yksinkertaisuuteen erityisesti vastakohtana ajan modernistisille eurooppalaisille avant-garde-suuntauksille. Myöhemmin termiin on liitetty myös positiivisia mielikuvia kuten alkuperäisyys, aitous, luonnollisuus, tuoreus, maanläheisyys. Esimerkkejä karvalakkioopperoista ovat "Viimeiset kiusaukset" ja "Punainen viiva". Karvalakkiooppera-termin keksijänä pidetään säveltäjä Jouni Kaipaista.
David Douillet
David Douillet (s. 17. helmikuuta 1969 Rouen) on ranskalainen judoka ja kaksinkertainen olympiavoittaja. Hän on ensimmäinen raskaan sarjan judoka, joka on voittanut kolme olympiamitalia.
Douillet'n ensimmäinen arvokisavoitto tuli vuoden 1988 nuorten Euroopan mestaruuskisoista. Vuonna 1991 Douillet voitti ensimmäisen Ranskan mestaruutensa ja sijoittui EM-kisoissa kolmanneksi sekä MM-kisoissa viidenneksi. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän voitti pronssia. Maailmanmestaruuden Douillet saavutti 1993 Hamiltonissa Kanadassa, hän uusi mestaruutensa vuosina 1995 ja 1997.
Atlantan olympialaisissa 1996 hänestä tuli olympiavoittaja. Sen jälkeisistä loukkaantumisista huolimatta hän teki paluun huipulle Sydneyssä vuonna 2000, jolloin hän voitti toisen olympiakultansa.
Aktiivisen urheilu-uransa jälkeen Douillet on toiminut hyväntekeväisyydessä "Pièces Jaunes"-hankeen kummisetänä. UNESCO on nimennyt hänet yhdeksi urheilun mestareistaan ("Champion for Sport").
Aleksei Gusarov
Aleksei Vasiljevitš Gusarov (, s. 8. heinäkuuta 1964 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja.
Gusarov aloitti uransa SKA Pietarissa, jossa hän pelasi kaudet 1981–1984. Tämän jälkeen hän liittyi Puna-armeijan joukkueeseen eli TsSKA Moskovaan. Quebec Nordiques varasi hänet NHL:ään vuoden 1988 varaustilaisuuden 11. kierroksella numerolla 213. Hän siirtyi Pohjois-Amerikkaan vuonna 1990. Hän pelasi Quebecissä ja myöhemmin Colorado Avalancheksi muuttuneessa joukkueessa aina joulukuuhun 2000 saakka, kunnes siirtyi New York Rangersiin. Rangers kauppasi hänet saman kauden aikana vielä St. Louis Bluesiin. Hän lopetti uransa keväällä 2001.
Gusarov pelasi urallaan NHL:n runkosarjassa 607 ottelua, joissa hän keräsi 39 maalia ja 128 syöttöä eli yhteensä 167 tehopistettä. Pudotuspeleissä vastaavat tehot olivat 68 ottelussa 14 syöttöä. Maajoukkueurallaan hän pelasi Neuvostoliiton paidassa 1988 talviolympialaisissa, jossa joukkue saavutti olympiakultaa. Hän oli mukana myös 1984, 1987 sekä 1991 Kanada Cupissa sekä vuosien 1985, 1986, 1987, 1989, 1990 ja 1991 MM-kilpailuissa, missä hän keräsi yhteensä kolme MM-kultaa, yhden MM-hopean ja kaksi MM-pronssia. Colorado Avalanchen voittaessa Stanley Cupin vuonna 1996 Gusarovista, Peter Forsbergista ja Valeri Kamenskista tuli neljäs, viides ja kuudes pelaaja, jotka olivat saavuttaneet MM-kultaa, olympiakultaa sekä Stanley Cupin voiton. Gusarov pelasi Venäjän maajoukkueessa vielä 1998 talviolympialaisissa, jossa joukkue saavutti olympiahopeaa.
Juha (ooppera)
Juha op. 25 on Aarre Merikannon (1893–1958) vuonna 1922 säveltämä ooppera, joka kantaesitettiin näyttämöllä vasta vuonna 1963 Lahdessa. Vain teoksen kolmas näytös ennätettiin radioida joulukuussa 1957 säveltäjän vielä eläessä, ja koko teoksen musiikki kuultiin radiossa joulukuussa 1958, kolme kuukautta säveltäjän kuoleman jälkeen. Kansallisoopperan ohjelmistoon "Juha" otettiin syksyllä 1967. Oopperan esittämättä jäämistä säveltäjän elinaikana pidetään yhtenä suomalaisen musiikkielämän suurista tragedioista. Ensiesityksensä jälkeen "Juhasta" on tullut suomalaisen oopperan esikuva, ja se vaikutti merkittävästi Joonas Kokkosen ja Aulis Sallisen karvalakkioopperoihin.
Merikannon varsin nuorena säveltämä "Juha" on orkesterinkäytöltään erittäin värikäs teos. Säveltäjä Paavo Heiniselle ""Juha" oli niin totaalinen suurtapaus, että sen merkitys koskee kaikkea, mitä olen tehnyt. En voi edes kuvitella, mitä Suomen kulttuurielämä olisi ilman "Juhaa". Merikanto-renessanssi sai samalla aikaan nykymusiikki-innostuksen".
Juhani Ahon vuonna 1911 julkaistu romaani "Juha" oli suuri myynti- ja arvostelumenestys ja myös Aino Ackté ihastui siihen ja havaitsi, että romaanin Marja soveltuisi hänelle oopperaroolina. Ackté muokkasikin romaanista libreton, jota hän tarjosi muun muassa Jean Sibeliukselle. Libretto päätyi lopulta Aarre Merikannon käsiin vuonna 1919, ja hän sai oopperan valmiiksi vuonna 1922. Vaikka Suomalaisen oopperan johtokunta päätti ottaa teoksen ohjelmistoon jo vuonna 1922, esittäminen kuitenkin lykkääntyi vuosi vuodelta, kunnes siitä lopulta luovuttiin kokonaan. Merikannolle oopperan esittämättä jääminen oli suuri isku erityisesti siksi että Leevi Madetojan samaan librettoon säveltämä ooppera pääsi ohjelmistoon vuonna 1935. Merikanto ei säveltänyt "Juhan" jälkeen enää yhtään oopperaa.
Roger Penrose
Sir Roger Penrose (s. 8. elokuuta 1931 Colchester, Essex, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen fyysikko ja matemaatikko Oxfordin yliopistosta. Hän on etsinyt fysiikan, biologian ja tietoisuuden riippuvuussuhteita ja kirjoittanut tekoälystä. Hän on myös opettanut Stephen Hawkingia.
Penrose suoritti tohtorin tutkinnon algebrallisessa geometriassa Cambridgen yliopistossa vuonna 1957. Sen jälkeen hän on työskennellyt useissa yliopistoissa. Hänet aateloitiin palveluksistaan tieteen hyväksi vuonna 1994.
Penrose voitti shakin Britannian mestaruuden kymmenen kertaa vuosina 1958–1969.
Rogen Penrosen mukaan ovat saaneet nimensä Penrosen laatat ja Penrosen kolmio.
Paavo Pylkkänen
Paavo Pylkkänen (s. 1959) on suomalainen mielenfilosofi ja filosofian tohtori, joka toimii määräaikaisena teoreettisen filosofian yliopistonlehtorina ja kognitiotieteen filosofian dosenttina Helsingin yliopistossa. Hän on myös teoreettisen filosofian yliopistonlehtori Skövden korkeakoulussa Ruotsissa.
Pylkkäsen erikoisaloja ovat mielenfilosofia, mieli–ruumis-ongelma, kognitiotieteen perusteet, fysiikan filosofia, David Bohmin luonnonfilosofia ja kvanttiteorian perusteet. Hän väitteli vuonna 1992 Bohmin kvanttiteoriatulkinnan merkityksestä mielenfilosofialle ja kognitiotieteelle.
Sigh
Sigh on japanilainen Tokiosta kotoisin oleva metalliyhtye, joka on perustettu vuonna 1989. Yhtyeen ensimmäiset kaksi albumia olivat melko perinteistä black metalia, mutta vuoden 1997 "Hail Horror Hailista" asti musiikki on ollut kokeellista avant-garde metalia, jossa on vaikutteita esimerkiksi jazzista ja klassisesta musiikista, mutta black metalilla on edelleen hallitseva osuus Sighin kappaleissa. Jokainen Sighin albumi on oman tyylisensä, vaihdellen aina perinteisestä black metallista psykedeeliseen avant-garde metaliin ja sinfoniseen black metaliin.
Yhtyeellä oli sopimus Euronymouksen, Mayhem-yhtyeen kitaristin levy-yhtiön Deathlike Silence Productionsin kanssa, joka julkaisi yhtyeen ensimmäisen albumin vuonna 1993, pian Euronymouksen kuoleman jälkeen. Kuolemantapauksen ja levy-yhtiön lopettamisen johdosta yhtye teki sopimuksen Cacophnous Recordsin kanssa.
Yhtye esiintyy vuoden 2008 dokumentissa "Global Metal".
Sami Pitkämö
Sami Petteri Pitkämö (s. 6. marraskuuta 1973 Kauhajoki) on suomalainen muusikko, laulaja ja lauluntekijä, sovittaja, kapellimestari ja tuottaja.
Pitkämö on esiintynyt ja levyttänyt useiden eri artistien kanssa, kuten Preeria, UMO, Hemma Beast, Jean S., Sami Saari, Lenni-Kalle Taipale ja Boston Promenade. Pitkämö johtaa myös omaa nimeään kantavaa Orkesteria, joka toimii MTV3:n "Tanssii tähtien kanssa" -ohjelman yhtyeenä. Hänellä on myös jazz-kokoonpano, The Sami Pitkämö Quintet, joka esittää Pitkämön oman musiikin lisäksi standardeja sekä pophittejä uudelleensovitettuina. Pitkämö on valittu Jazzrytmit-lehden arvostelijaäänestyksessä vuosien 2004, 2005 ja 2008 mieslaulajaksi, ja hän on esiintynyt kahdesti tasavallan presidentin itsenäisyyspäivän vastaanotolla. Pitkämö johtaa myös Suo, kuokka & Jussi -kollektiivia. Pitkämö toimi syksyllä 2006 alkaneen televisiosarjan "Nevada" kapellimestarina sekä syksyllä 2010 musiikkiohjelma "Obladiin" kapellimestarina. Pitkämön bändi on nähty musisoimassa myös "Putous"-sketsisarjassa. Keväällä 2011 hän toimi tuomarina Nina Tapion ja Jone Nikulan kanssa "Idols"-televisiosarjan viidennellä tuotantokaudella. Syksyllä 2014 Sami Pitkämö isännöi The Sami Pitkämö Quintet -yhtyeensä kanssa Play it Again, Sami! -nimistä klubia. Klubin paikkana toimii ravintola Storyville, Helsingissä.
Pitkämön ensimmäinen soololevy "Lauluja rakkaudesta ja vähän muustakin" ilmestyi toukokuussa 2008. Mukana levyllä ovat Pitkämön ja hänen oman orkesterinsa jäsenten lisäksi UMO Jazz Orchestra, Maarit Hurmerinta ja Jukka Perko.
Kotimaansa lisäksi Pitkämö on esiintynyt eri kokoonpanoissaan useissa maissa kuten Yhdysvallat, Australia, Kiina, Etelä-Afrikka, Namibia, Kirgisia, Kazakstan sekä monissa Euroopan maissa.
Studiomuusikkona ja tuottajana Pitkämö on esiintynyt muun muassa Jari Sillanpään, Aki Sirkesalon, Johanna Kurkelan, Anna Erikssonin, Juha Tapion, Antti Tuiskun ja Heikki Helan albumeilla.
Pitkämö asuu Helsingin Töölössä ja on kertonut kannattavansa Helsingin Jalkapalloklubia.
TYPO3
TYPO3 on avoimeen lähdekoodiin perustuva WWW-sivujen sisällönhallintajärjestelmä "(engl. CMS, Content Management System)" pienten ja keskisuurten yritysten nettiportaaleihin ja intranet-palvelimiin. Se perustuu PHP-ohjelmointikieleen ja MySQL-tietokannan hallintajärjestelmään. Tanskalainen Kasper Skårhøj aloitti TYPO3:n kehitystyön vuonna 1997. TYPO3 on saatavilla ilmaiseksi GPL-lisenssillä.
Cathy Freeman
Catherine Astrid Salome ”Cathy” Freeman (s. 16. helmikuuta 1973 Mackay, Queensland) on australialainen pikajuoksija, maailmanmestari ja olympiavoittaja. Aboriginaalina hänestä on tullut kansansa roolimalli ja monet ei-aboriginaalit pitävät häntä alkuperäisasukkaiden ja ei-alkuperäisasukkaiden välisen sovinnonteon symbolina.
Freeman nousi pikamatkojen kansainväliselle tasolle 1990-luvun alussa. Ensimmäisen aikuisten Australian mestaruutensa hän voitti vuonna 1990 ja oli samana vuonna kultaa Kansainyhteisön kisoissa voittaneessa viestijoukkueessa. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän oli seitsemäs 4 × 400 metrin viestissä.
Vuosi 1994 oli Freemanin kansainvälinen läpimurtovuosi. Silloin hän voitti Kansainyhteisön kisoissa sekä 200 että 400 metriä. IAAF:n Grand Prix -finaalissa Pariisissa hän oli 400 metrillä toinen. Ensimmäinen maailmanmestaruusmitali tuli seuraavana vuonna Göteborgin MM-kisoista, joista hän voitti pronssia 4 × 400 metrin viestijoukkueessa. 400 metrillä Freeman oli neljäs.
Vuonna 1996 Atlantan olympialaisissa Freeman voitti 400 metrillä hopeaa häviten vain huippukuntoiselle olympiaennätyksen juosseelle Marie-José Pérecille. Seuraavissa kaksissa MM-kisoissa: Ateenassa 1997 ja Sevillassa 1999 Freeman voitti matkan maailmanmestaruuden. Maebashin MM-hallikisoissa 1999 hän saavutti 4 × 400 metrin viestistä hopeaa maansa joukkueessa.
Kotikisoihin Sydneyssä 2000 Freeman tuli ennakkosuosikkina 400 metrille. Kisojen avajaisissa hän toimi olympiatulen sytyttäjänä ja voitettuaan kisoissa hänestä tuli toistaiseksi ainoa olympiatulen sytyttäjä, joka on samoissa kisoissa voittanut kultaa.
Olympialaisten jälkeen Freeman vetäytyi radoilta, mutta palasi vuonna 2002, jolloin oli Kansainyhteisön kisoissa voittamassa kultaa 4 × 400 metrin viestissä. Vuonna 2003 hän voitti vielä Australian mestaruuden, mutta ilmoitti heinäkuussa lopettavansa kilpaurheilun. Syynä olivat kunto- ja motivaatio-ongelmat: hän oli alkanut toistuvasti hävitä Australian tulevalle 400 metrin aitajuoksun maailmanmestarille Jana Pittmanille. Samaten hän jäi viidenneksi kansainvälisessä kisassa toukokuussa 2003 häviten pahasti Meksikon Ana Guevaralle.
Kansainyhteisön kisoissa 1994 Freeman aiheutti kohua heiluttamalla aboriginaalilippua yhdessä Australian lipun kanssa kunniakierroksella. Tavallisesti tällöin heilutetaan vain kansallista lippua. Sama temppu Sydneyn olympialaisissa 2000 ei enää aiheuttanut sellaista hämmästelyä, vaikka ei-kansallisten lippujen käyttö olympialaisissa onkin virallisesti kiellettyä.
Freemanilla oli pitkäaikainen suhde managerinsa Nick Bideaun kanssa. Se päättyi riitoihin muun muassa Freemanin raha-asioista. Vuodet 1999–2003 Freeman oli naimisissa Niken johtajan Sandy Bodeckerin kanssa.
Isomorfismi
Matematiikassa isomorfismi on algebrallisten rakenteiden välinen kuvaus, joka säilyttää laskutoimituksen tai -toimitukset. Epämuodollisesti kuvaten kaksi isomorfista rakennetta ovat sama asia eri tavalla nimettynä.
Matemaattisesti sanoen isomorfismi on bijektiivinen kuvaus "f", jolle sekä "f" että "f" ovat homomorfismeja.
Tyyppiesimerkki on reaalilukujen yhteenlaskun ja positiivisten reaalilukujen kertolaskun välinen yhteys eksponenttifunktiolla, "tulon logaritmi on tekijöiden logaritmien summa". Täsmällisesti määritellen formula_1 ja formula_2 ovat ryhmiä. Valitaan funktiota formula_3 varten jokin kantaluku, vaikkapa 10. Tällöin formula_4 ja formula_5. Nyt
formula_6
ja
formula_7
eli esimerkiksi formula_8. Ryhmät ovat sama asia sikäli, ettei niitä voi erottaa toisistaan näkemällä pelkästään millä tavalla laskutoimitus operoi ryhmän sisällä.
Äärellinen esimerkki: Olkoon joukko formula_9 kokonaisluvut väliltä 1-10 ja laskutoimitus formula_10, jonka arvo on luvuista suurempi. Olkoon joukko formula_11 kokonaisluvut väliltä 11-20 ja laskutoimitus formula_12, jonka arvo on luvuista pienempi. Nyt formula_13 ja formula_14 ovat algebrallisia rakenteita, tarkemmin sanoen vaihdannaisia monoideja. Olkoon funktio formula_15. Se on samalla itsensä käänteisfunktio. Tämä funktio on bijektio ja mainittujen monoidien välinen isomorfismi.
Määritellään ensin kolmen ja kahden alkion ryhmät formula_16 ja formula_17. Laskutoimitus formula_18 tarkoittaa yhteenlaskua, jonka tuloksesta otetaan jakojäännös ryhmän koolla. Taulukkomuodossa ryhmät näyttävät tältä:
Laaditaan sitten pareittainen yhteenlaskutaulukko, jossa alkiot ovat pareja 3- ja 2-alkioisesta ryhmästä. Verrataan tätä ryhmään formula_19, mutta ei merkitä alkioita 0-5 järjestyksessä. Värjätään alkioiden (2,0) ja 2 tausta keltaiseksi, jolloin osa rakennetta tulee selvemmin esille.
Ryhmät ovat keskenään isomorfiset. Esimerkiksi lukuja 0, 1 ja 2 vastaavat parit (0,0), (1,1) ja (2,0).
Matemaatikot käyttävät isomorfismia usein säästääkseen työtä. Jos kahden ennestään tuntemattoman matemaattisten struktuurien välille löydetään sopiva isomorfismi, voidaan monet lauseet siirtää toista struktuuria koskevaksi. Samoin uudessa ympäristössä ongelmaan voidaan löytää uusia ratkaisukeinoja ja käyttää hyväksi alkuperäisen struktuurissa hyväksi havaittuja ratkaisukeinoja.
Alamut
Alamut oli keskiaikainen vuoristolinnoitus, joka sijaitsi nykyisen Iranin alueella Elburz-vuoristossa Kaspianmerestä etelään, noin 100 kilometriä nykyisestä Teheranista. Nykyisin Alamutista on jäljellä vain raunioita.
Ensimmäinen linnoitus rakennettiin iranilaishistorioitsija Hamdollah Mostowfin mukaan 840-luvulla ja se sijaitsi 2100 metrin korkeudessa. Sinne oli vain yksi kulkureitti, joten linnakkeen valloittaminen oli äärimmäisen vaikeaa. Alamutin tunnetuimmat hallitsijat olivat assassiinit, jotka ottivat sen haltuunsa vuonna 1090. Mongolikaani Hülegü-kaani tuhosi linnoituksen ja assassiinit 15. joulukuuta 1256 osana mongolien hyökkäystä Lähi-itään. Linnoitus itse säilyi valloittamattomana, mutta assassiinien viimeinen johtaja Ruknuddin Khor-shah luovutti sen lähes ilman taistelua toivoen mongolien olevan armollisia.
Vuonna 2004 maanjäristys vahingoitti linnakkeen rapautuvia raunioita entisestään.
Slovenialaiskirjailija Vladimir Bartol julkaisi vuonna 1938 assassiineista kertovan historiallisen romaanin nimeltä "Alamut", joka on käännetty useille kielille. Romaani sai julkisuutta vuoden 2001 terrori-iskujen jälkeen. Siitä on tekeillä elokuva ja kirjan suomennos ilmestyi 2008.
Stuart Hameroff
Stuart Hameroff (s. 1943) on anestesiologi ja lääketieteen professori Arizonan yliopistossa. Hän tullut tunnetuksi tietoisuuden mekanismin selityksistä ja yhteistyöstään fyysikko Roger Penrosen kanssa.
Orkesterialkusoitto 1812
Orkesterialkusoitto "Vuosi 1812" op. 49 () on Pjotr Tšaikovskin ohjelmallinen orkesteriteos sinfoniaorkesterille, kuorolle, sotilassoittokunnalle, kirkonkelloille ja kanuunoille. Teos valmistui vuonna 1880, ja se kantaesitettiin Moskovassa 1882 Kristus Vapahtajan katedraalissa. Alkusoitto on sävelletty vuonna 1812 käydyn Borodinon taistelun muistoksi, jossa venäläiset puolustivat Moskovaa Napoleonin armeijalta. Ranskalaisten epäonnistunut sotaretki ja sitä seurannut Napoleonin armeijan vetäytyminen merkitsivät käännekohtaa Napoleonin sodissa.
Suurellinen orkesteriteos tunnetaan parhaiten loppuhuipennuksen kanuunanlaukauksista, jotka voidaan esittää ulkoilmaesityksissä oikeilla kanuunoilla. Jakso kuuluu taidemusiikin tunnetuimpiin teoskatkelmiin, sillä sitä käytetään monissa yhteyksissä, kuten piirroselokuvissa, tykkitulen yhteydessä. Teoksessa lainataan myös "Marseljeesia" kuvaamaan ranskalaisia joukkoja, samoin kuin keisarillisen Venäjän kansallishymniä "Bože, Tsarja hrani".
Vaikka teoksella ei ole yhteyttä Englannin ja Yhdysvaltojen väliseen vuoden 1812 sotaan, sitä soitetaan Yhdysvalloissa kansallispäivänä.
Konnun neidot
Konnun neidot jotka tunnetaan myös korven tai kosken neitoina ovat kalevalaisessa kansanrunoudessa esiintyviä kauniita neitoja. Heitä tulee kosimaan mies, jolla on useita nimityksiä ja kuvauksia runon eri toisinnoissa. Mies saattaa olla saksalainen, ruotsalainen tai Kalervon sukua. Hänestä käytetään eräissä toisinnoissa myös nimitystä Ignatta.
Yleisimmissä toisinnoissa neito vaatii miestä tappamaan aikaisemman puolisonsa tai jopa lapsensa, ennen kuin suostuu tälle puolisoksi. Kosija tottelee ja tappaa vaimonsa tai lapsensakin. Mies tulee taas pyytämään Konnun neitoa. Konnun neito kuitenkin kieltäytyy, sillä pelkää miehen voivan tappaa hänetkin. Mies tajuaa tehneensä suuren virheen ja katuu katkerasti.