hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Täpläkutsa
Täpläkutsa eli suoankerias ("Monopterus albus") on muodoltaan käärmemäinen, suomuton kala, jolla ei ole rinta- eikä vatsaeviä mutta jonka selkä- ja peräevät ovat pitkät. Pyrstöosa on voimakkaasti kapeneva. Täpäkutsan kidusaukot ovat sulautuneet yhdeksi raoksi ruumiin alapuolella. Kidukset ovat pienet, mutta kala pystyy hengittämään happea ilmasta suun suonikkaiden limakalvojen avulla. Aikuiset kalat ovat yleensä 25-40 cm:n pituisia, joskus lähes metrin.
Lajin luontainen levinneisyysalue ulottuu Japanista ja Pohjois-Kiinasta Thaimaahan ja Burmaan. Se viihtyy seisovissa vesissä kuten lammissa ja riisipelloilla ja voi tarvittaessa kaivautua mutaan, jos sen kotivesistö kuivuu kuivana kautena. Täpläkutsa on ruokakala ja paikoin kaupallisesti tärkeä. Laji on levinnyt luontoon myös Yhdysvalloissa.
Kudun aikana koiras puhaltaa veden pintaan syljestään vaahtopesän, johon naaras laskee mädin. Koiras vahtii vaahtopesää kunnes poikaset kuoriutuvat.
Aliohjautuminen
Aliohjautuminen on tilanne jossa auto kääntyy loivemmin kuin etupyörien kääntökulma edellyttäisi. Nopeuden kasvaessa aliohjautuvuus yleensä kasvaa, joten ajettaessa mutkaan nopeammin täytyy myös rattia kääntää enemmän. Aliohjautuva auto pyrkii puskemaan suoraan ulos mutkasta, joten aliohjautumista kutsutaan myös "puskemiseksi". 
Nykytekniikalla tätä ajamista ja turvallisuutta haittaavaa ilmiötä pyritään estämään varustamalla ajoneuvoja ajonvakautusjärjestelmillä. Aliohjautumisen vastakohta on yliohjautuminen. Tavallisesti autot pyritään tekemään hieman aliohjaaviksi, koska aliohjaavaa autoa on helpompi hallita kuin yliohjaavaa.
William Carlos Williams
William Carlos Williams (17. syyskuuta 1883 – 4. maaliskuuta 1963) oli yhdysvaltalainen runoilija, jonka tuotanto liittyy läheisesti modernismiin ja imagismiin.
New Jerseyssä syntyneen Williamsin isä oli englantilainen maahanmuuttaja ja äiti Puerto Ricolta. Tuleva runoilija opiskeli kotimaansa lisäksi Genevessä ja Pariisissa.
Williams hoiti runoilijanuransa ohella lääkärin työtä Rutherfordissa vuoteen 1951 saakka. Hänen oma terveytensä alkoi heiketä 1940-luvulla kärsityn sydänkohtauksen seurauksena, ja seuraavalla vuosikymmenellä hän oli lyhyesti laitoshoidossa masennuksesta. Williams kuoli Rutherfordissa 79-vuotiaana.
Williamsille myönnettiin toukokuussa 1963 postuumi Pulitzer-palkinto runokokoelmasta "Pictures from Brueghel and Other Poems". Runojen lisäksi Williamsin tuotantoon kuuluu muun muassa sekalaista proosaa, novelleja ja omaelämäkertateos.
Williams oli opettaja ja merkittävä esikuva ainakin Allen Ginsbergille.
Kovemmat kädet
Kovemmat kädet on PMMP-yhtyeen toinen albumi, joka julkaistiin 9. maaliskuuta 2005. Siitä on tehty myös niin sanottu ”kumipainos”, jolta löytyy uusi, myös saman vuoden Kesäkumi-kappale ”Kumivirsi” ja coverversio Noitalinna huraa! -yhtyeen kappaleesta ”Pikkuveli”. Kumipainoksella on myös kappaleiden ”Päiväkoti” ja ”Matkalaulu” musiikkivideot.
Albumilta julkaistiin ensimmäisenä singlenä ”Päiväkoti”, jolle on tehty myös musiikkivideo. Toisena singlenä julkaistiin "Oo siellä jossain mun", josta tuli suuri hitti. Kolmas oli "Matkalaulu", jolle PMMP on tehnyt itse musiikkivideon. Neljäs single oli "Pikkuveli", jolle on myös musiikkivideo. Kolmea viimeisintä singleä ei julkaistu myyntiin.
Albumin alkuperäinen versio oli Suomen virallisella albumilistalla parhaimmillaan sijalla #5 ja kumipainos sijalla #2. "Kovemmat kädet" pysyi Suomen albumilistalla yhteensä 57 viikkoa, ja sitä on myyty yli 80 000 kappaletta, mikä tekee siitä PMMP:n ylivoimaisesti myydyimmän albumin. Vuoteen 2006 mennessä se oli myynyt tuplaplatinalevyyn oikeuttavan määrän. Elokuussa 2012 albumi ylitti 100 000 kappaleen myynnin rajann.
"Sue"-lehti valitsi vuonna 2009 "Kovemmat kädet" 2000-luvun ensikymmenen toiseksi parhaaksi kotimaiseksi albumiksi "Kauko Röyhkä & Riku Mattila" -albumin jälkeen.
Leskiäidin tyttäret
Leskiäidin tyttäret on PMMP:n kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 15. marraskuuta 2006. Se myi julkaisupäivänään platinalevyyn oikeuttavat yli 30 000 kappaletta. Albumi pysyi Suomen virallisen listan ensimmäisellä sijalla kaksi viikkoa ja listan kärkituntumassa 11 viikkoa. Yhteensä se pysyi listalla 28 viikkoa. Albumi julkaistiin CD:n lisäksi myös vinyyliformaatissa.
Albumi palkittiin vuoden 2006 Emma-gaalassa parhaana pop-albumina ja vuoden albumina. "Sue"-lehti valitsi albumin 2000-luvun ensikymmenen kahdeksanneksi parhaaksi kotimaiseksi albumiksi vuonna 2009.
MCCUU
MCCUU (Marine Corps Combat Utility Uniform) on yhdysvaltain merijalkaväen uusin taisteluasu, joka otettiin käyttöön vuonna 2002. Siinä käytetään uusinta "digikuviointi"-tyyppiä nimeltä MARPAT (Marine Disruptive Pattern), jota kehitettiin alun perin kolmena eri kuviona. Ne ovat "Desert" (aavikko), "Woodland" (metsä) ja "Urban" (kaupunki). Näistä urban-kuviointia ei kuitenkaan ole otettu käyttöön ja hyväksytty viralliseksi taisteluasuksi.
Martinniemen rautatieasema
Martinniemen rautatieasema () oli rautatieasema Suomen rataverkkoon kuuluneella sivurataosuudella . Liikennepaikka sijaitsi Pohjois-Pohjanmaalla Haukiputaan kunnan Martinniemen kylässä, noin kuuden kilometrin päässä Haukiputaan rautatieasemalta. Asema palveli pääasiassa Martinniemen Saha Oy:n kuljetuksia. Liikennepaikka avattiin rautatien valmistuttua 1938 ja se oli käytössä vuoteen 1986 saakka, jolloin liikenne päättyi. Martinniemen liikennepaikka lakkautettiin 1. tammikuuta 1990 yhdessä rataosan kanssa, ja ratapiha purettiin 1999.
Asemarakennuksena Martinniemessä toimi Rovaniemen radalta siirretty vahtitupa. Asemarakennus on purettu.
Vuosina 1938–1956 Martinniemessä oli myös henkilöliikennettä, parhaimmillaan sieltä oli suoria moottorijunayhteyksiä Ouluun. Henkilöliikenne kuitenkin lakkautettiin kannattamattomana 25. kesäkuuta 1956.
Henkilöliikenteen päättymisen jälkeen asema palveli ainoastaan Martinniemen Saha Oy:n tavarakuljetuksia. Sahalla oli loppuvuosina oma vaihtotyöhön tarkoitettu pienveturi, jolla yhtiö hoiti tehdasalueen sisäiset vaihtotyöt. Valtionrautateiden vaihtotyömiehistö hoiti vaihtotyöt Martinniemessä.
Jan Erola
Jan Erola (s. 20. marraskuuta 1969 Lontoo, Britannia) on viestintätoimisto Kravat Oy:n toimitusjohtaja ja omistaja. Vuosina 2016–2017 hän toimi myös Helsingin kirjamessujen sivutoimisena ohjelmajohtajana. Vuonna 2017 messuilla vieraili muun muassa kirjailija Dan Brown, ja kävijämäärä nousi yli 84000:n, joka oli uusi ennätys.
Kravat suunnitellut ja julkaissut ammatillisen verkostoitumisohjelmiston HookedOnin. Erola on mukana järjestämässä terveyteen ja urheiluun keskittyvää startup-tapahtuman SMASHiä Helsingissä ja Lontoossa.
Ennen viestintäyrittäjäksi ryhtymistä Erola on toiminut Yellow Film & TV -konsernin viestintä- ja markkinointipäällikkönä, jolloin hän vastasi muun muassa elokuvien Härmä ja Rouva Presidentti viestinnästä.
Hän työskenteli neljä vuotta johtavana viestinnän asiantuntijana viestintätoimisto Kreabissa Helsingissä ja Lontoossa .
Vuosina 2004–2009 Erola työskenteli kustannuspäällikkönä Gummeruksen Ajatus Kirjat -kustantamossa. Hän toimi myöhemmin Helsinki-kirjat Oy:n kustantajana ja toimitusjohtajana. sekä Kustannusosakeyhtiö Paasilinnan kustannus- ja viestintäpäällikköinä.
Erolalla on Kalle Isokallion kanssa podcast Äreat Vanhat Äijät (ÄVÄ) Ilta-Sanomissa . Markkinointivaikuttaja 
Jussi Liimataisen kanssa Erolalla on markkinointia ja viestintää puiva podcast Vatkain Kieku-palvelussa.
Hän työskennellyt Ylioppilaslehdessä toimittajana ja päätoimittajana sekä toimittajana Iltalehdessä, Helsingin Sanomissa ja Talouselämässä. Televisiossa hän on esiintynyt vuodesta 2000 lähtien YLE TV1:n "Jälkiviisaat"-ohjelman keskustelijana sekä TV1:n keskusteluohjelma "Kirvesmiesten" vetäjänä yhdessä Jaakko Lyytisen kanssa. TV2:n keskusteluohjelmassa "Tuomio" hän esiintyi toisella tuotantokaudella yhdessä muun muassa Johanna Korhosen ja Tapio Liinojan kanssa. Syksyllä 2009 Erola juonsi YLE Radio 1:n politiikkaan keskittyvää, viikottaista "Ajankohtainen Ykkönen" -ohjelmaa.
Erola on kirjoittanut kolumneja muun muassa Suomen Kuvalehteen, Helsingin Sanomiin, Metroon, Valittuihin Paloihin, ET-lehteen ja Ylen Radiomafiaan.
Jan Erola on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri, pääaineena poliittinen historia Helsingin yliopistossa. Erola laulaa Punatähdet-yhtyeessä taiteilijanimellä Aatos Punanen. Hän harrastaa myös Mini-autoilua.
Erola on valittu City-lehden Vuoden kirjavaikuttajaksi vuonna 2007. Hän on vuodesta toiminut 2014 järjestetyn Maunulan Musaa & Makkaraa -tapahtuman ohjelmatuottaja. Erola on myös ollut vuodesta 2014 mukana järjestämässä Raate-historiatapahtumaa Suomussalmella.
Jan Erola on naimisissa Anne Moilasen kanssa.
Vesikives
Vesikives eli hydroseele on nestekertymä kivespussin sisällä. Potilas huomaa sen yleensä kookkaana, pehmeänä pattina suurentuneessa kivespussissa. Sairauteen saattaa liittyä kipua ja painontunteita.
Vesikives voi olla synnynnäinen tai kehittyä jälkikäteen. Jos se aiheuttaa haittaa, mahdollinen hoitomuoto on leikkaus. Kivespussissa saattaa leikkauksen jälkeen esiintyä jonkin asteista kipua ja turvonneisuutta.
Vesikivekselle on erilaisia syitä, esimerkiksi tulehdus, vamman jälkitila tai kiveksen kasvain. Se on todettavissa tunnustelulla ja läpivalaisulla.
Madagaskarin lippu
Madagaskarin lippu on Madagaskarin kansallistunnus vaakunan, moton ja kansallislaulun ohella. Se otettiin käyttöön 14. lokakuuta 1958 kaksi vuotta ennen Madagaskarin itsenäistymistä Ranskan alaisuudesta.
Värit Madagaskarin lipussa kertovat maan historiasta, itsenäisyystaistelusta ja perinteisistä yhteiskuntaluokista. Punainen ja valkoinen olivat Ranskalle vuonna 1896 antautuneen Merinan kuningaskunnan värit. Ne olivat käytössä Merinan viimeisen kuningattaren, Ranavalona III:n lipussa.
Metronome
Metronome () on japanilainen yhtye. Sitä kuvataan usein teknopunk-yhtyeeksi, mutta musiikissa on vaikutteita myös pop- ja rock-musiikista. Metronome kirjoitetaan pienellä alkukirjaimella mikäli se ei aloita lausetta. Metronome on "indie-bändi", jonka suosio pohjautuu Tokiossa pieneen, mutta uskolliseen faniporukkaan ja faneihin ympäri maailmaa. Yhtye on julkaissut yhteensä 16 albumia ja singleä.Metronomen kakkoskitaristi Fukusuke vie eteenpäin omaa projektiaan nimeltä ADAPTER, jonka kappaleet ovat hieman metronomen tapaisia mutta poikkeavat lopulta kuitenkin aika roimasti. Kappaleissa hän laulaa ja soittaa itse.
Sharaku Kobayashi taas vie eteenpäin tälläkin hetkellä aktiivista bändiä nimeltä FLOPPY. Sharakun lisäksi FLOPPYssa soittaa Hiromu Toda, Shinjuku Gewaltin laulaja.
FLOPPYn musiikki on myös kovin samanlaista kuin metronomen, mutta tietokoneääniä löytyy runsaammin, ja Sharakun äänensointua on yleensä kappaleissa muunneltu enemmän.
Riitta
Riitta on suomalainen naisen etunimi.
Riitta voi olla muunnos englanninkielisissä maissa käytetystä nimestä Bridget, joka puolestaan on versio iirinkielisestä nimestä Brighid. Brighid merkitsee ylennettyä, ylistettyä ().
Toisaalta Riitta voi juontua kansainvälisestä nimestä Rita, joka puolestaan on lyhenne Margaritasta tai muista rita-loppuisista nimistä.
Margaritan alkuperä on kreikan kielen helmeä merkitsevässä sanassa.
Espanjaksi Margarita merkitsee päivänkakkaraa.
Kansanvalistusseuran kalenterissa Riitta oli jo vuonna 1882. Nykyisellä paikallaan 1. helmikuuta nimipäivä on ollut vuodesta 1950 lähtien.
Tammikuun 2017 loppuun mennessä nimi on annettu 45 876 suomalaiselle. Heistä yli puolet on syntynyt 1940- ja 1950-luvuilla.
Ajoksen satamarata
Ajoksen satamarata on Suomen rataverkkoon kuuluva sivurataosuus Kemin rautatieasemalta Ajoksen satamaan. Rataosan pituus on noin kymmenen kilometriä, ja liikenne sillä tapahtuu vaihtotyönä. Rataosuus palvelee Stora Enso Oyj:n Veitsiluodon tehtaan sekä Ajoksen sataman kuljetuksia. Radan rinnalla kulkee myös Ajoksentie. Radan suurin nopeus on 50 kilometriä tunnissa. Rata on yksiraiteinen, sähköistämätön ja sillä on ainoastaan tavaraliikennettä.
Vanja-eno
Vanja-eno (joskus myös Eno Vanja, ) on Anton Tšehovin näytelmä. Se julkaistiin 1890-luvulla ja esitettiin ensimmäisen kerran vuonna 1900 Konstantin Stanislavskin ohjaamana. "Vanja-eno" lasketaan kuuluvaksi sarjaan, johon kuuluvat lisäksi näytelmät "Lokki", "Kolme sisarta" ja "Kirsikkapuisto".
Näytelmän kantava teema on tuhlattu elämä. Vanja-eno toteaa 47-vuotiaana olevansa vanhus: hän on tehnyt maatilalla työtä antaen työn tuoton – jo kuolleen – sisarensa miehelle, professorille, joka käytti koko uransa saamatta mitään aikaan. Näytelmän alussa professori haluaa muuttaa tilan rahaksi ja muuttaa Suomeen viettämään eläkevuosiaan.
Vaikka näytelmä on kirjoitettu ennen luonnonsuojeluaatteen yleistymistä, näytelmän lääkäri on huolissaan metsien tilasta. Tšehovin onkin tämän vuoksi sanottu olleen ”ekologi ennen ekologiaa”.
Vanjan nuorempi sisar on syvän uskonnollinen ja on valmis uhraamaan elämänsä tuonpuoleisen palkinnon toivossa.
Näytelmässä miesten ja naisten väliset rakkaudet tai ihastumiset kohdistuvat tavoittamattomiin henkilöihin.
Tyyliltään "Vanja-eno" luokitellaan usein draamaksi tai tragikomediaksi. Tšehov itse kutsui näytelmää komediaksi."Vanja-eno" on vanhimpia Suomessa laitosteatterissa esitettyjä näytelmiä. 2000-luvulla sitä on esitetty muun muassa Avoimet Ovet -teatterissa. Reko Lundan ohjasi "Vanja-enon" Tampereen Työväen Teatterissa (ensi-ilta 2002) ja Pekka Milonoff KOM-teatterissa (ensi-ilta 24.10.2007).
Helsingin kaupunginteatterin version, jonka ensi-ilta nähtiin 18.9.2014, ohjasi unkarilainen Tamás Ascher. Rooleissa nähtiin muun muassa Santeri Kinnunen, Martti Suosalo ja Esko Salminen.
Anu Tuomi-Nikula
Anu Tuomi-Nikula (s. 1975) on suomalainen toimittaja, ohjaaja, nukkenäyttelijä ja kirjailija. Hän on muun muassa opiskellut teatteria, lastenelokuvaa ja kuvataiteita. Hän aloitti televisiouransa lastenohjelma Pikku Kakkosen juontajana vuonna 1997, ja on esittänyt käsinukkejänis Neposta vuodesta 2000 viikoittain. Hän myös näytteli keiju Berenikeä lastenohjelmassa "Hui hai hiisi".
Teemu Palosaari
Teemu Palosaari (s. 16. helmikuuta 1978 Kittilä) on suomalainen näyttelijä.
Palosaari kävi Lahden kansanopiston teatterilinjan, minkä jälkeen hän opiskeli Teatterikorkeakoulussa 1999–2003. Valmistumisensa jälkeen hän oli kiinnitettynä Seinäjoen kaupunginteatteriin. Vuonna 2005 Palosaari jättäytyi freelanceriksi ja teki erilaisia töitä teatterin lisäksi elokuvissa ja televisiosarjoissa. Sittemmin hän on ollut kiinnitettynä Lahden kaupunginteatteriin.
Palosaari on nähty muun muassa Pete Niirasen roolissa televisiosarjassa "Salatut elämät". Syksystä 2012 alkaen Palosaari nähtiin Yle TV2:n draamasarjassa "Uusi päivä" Hannupekka Latvalan roolissa, joka vieraili yhden jakson ajan myös "Kotikadussa". Palosaaren esittämä hahmo poistui "Uudesta päivästä" helmikuussa 2013. Palosaari on naimisissa näyttelijä Saana Hyvärisen kanssa ja heillä on kolme lasta. Palosaari on innokas jalkapallofani ja hän kannattaa Liverpoolia.Lähde
Keltamaksaruoho
Keltamaksaruoho ("Sedum acre") on maksaruohojen sukuun kuuluva monivuotinen kasvi. Sitä on Suomessa sekä luonnonvaraisena että koristekasvina.
Keltamaksaruoho on 3–12 senttimetrin korkuinen. Sen rennot varret muodostavat tiheitä mattomaisia kasvustoja. Pienet ja lyhyet lehdet ovat väriltään vaaleanvihreät tai punertavat, muodoltaan paksut ja tyvestä leveät, ja ne sijaitsevat tiiviisti ja varrenmyötäisesti yläviistoon osoittaen. Erotuksena läheiseen särmämaksaruohoon lehdet eivät ole järjestäytyneet säännöllisesti. Kesä–heinäkuussa keltamaksaruohokasvustot peittyvät runsaista kukinnoista. Kukinto on viuhko, jossa on 3–6 kirkkaankeltaista tähtimäistä kukkaa. Kukat ovat kooltaan 6–8 millimetriä. Terälehtiä on viisi, ne ovat suipon muotoiset ja kaksi kertaa verholehtiä pidemmät. Syksyllä saattaa seurata vielä toinen, vaatimattomampi kukinta.
Keltamaksaruohon tyypillisin kasvupaikka on kallio, mutta sitä voi tavata myös somerikoilla, kedoilla, nummilla, dyyneillä, muureilla, sorakuopissa, tienvarsilla ja joutomailla. Se vaatii paljon valoa eikä siten siedä isompien kasvien varjostusta. Muiden maksaruohojen tapaan se sietää hyvin kuivuutta. Keltamaksaruohoa esiintyy luonnostaan Euroopassa, mutta se on levinnyt ihmisen vaikutuksesta myös Pohjois-Amerikkaan. Sitä esiintyy kaikissa Pohjoismaissa, Suomessa yleisenä kaikilla rannikkoseuduilla ja Etelä-Suomessa sisämaassa aina Salpausselälle saakka. Järvi-Suomessa on lisäksi useita hajaesiintymiä.
Kees Rijvers
Cornelius Kees Rijvers (s. 27. toukokuuta 1926 Breda) on alankomaalainen entinen jalkapallovalmentaja ja pelaaja.
Vuonna 2004 Rijvers sai ensimmäisen Rinus Michels Oeuvre -palkinnon elämäntyöstään jalkapallossa. Meriitit pelaajana
Meriitit valmentajana
Zerrin Özer
Zerrin Özer (s. 4. marraskuuta 1962) on turkkilainen pop-laulaja. Hän on syntynyt Ankarassa. Vuosina 1978-1980 hän työskenteli "İstanbul Gelişim Orchestran" jazz- ja tanssimusiikkiprojektejen parissa.
Vuonna 2000 hän teki kokoelmalevyn nimeltä "Bir Zerrin Özer Arşivi".
MIPS-luku
MIPS on ekotehokkuuden mittayksikkö, joka kertoo kuinka paljon luonnonvaroja (materiaalia) tarvitaan yhden palveluyksikön tuottamiseen. Kirjainyhdistelmä tulee englannin kielen sanoista "Material input per unit of service", eli materiaalipanos tuotettua palvelua kohden. MIPS on saksalaisen ympäristötutkimukseen keskittyneen Wuppertal-insituutin keksimä materiaalitehokkuuden mittari.
Normaalisti materiaalitehokkuudessa tarkastellaan sitä, kuinka paljon luonnonvaroja kuluu yhden tavaran tuottamiseen. MIPS -näkökulma vie tarkastelun astetta syvällisemmäksi. Siinä tuotannon tavoite ei ole tavara, vaan tavaratuotannon mahdollistama palvelu. Ottamalla materiaalitehokkuuden lähtökohdaksi tuotettu palvelu voidaan vertailla hyvin eri tavoin tuotettujen toimintojen materiaalitehokkuutta.
Olennainen osa MIPS-luvun laskemista on materiaalikertoimien käyttö, joilla lasketaan erilaisten kuluneiden materiaalien vaatimat luonnonvarat. Periaatteessa kaikki luonnonvarojen kulutus voitaisiin ynnätä yhdeksi niiden massaa kuvaavaksi luvuksi. MIPS-laskuissa kuitenkin erotellaan näiden erojen vuoksi erilaiset luonnonvarat: muun muassa bioottiset eli uusiutuvat raaka-aineet, abioottiset eli uusiutumattomat raaka-aineet, maa-aines, vesi ja ilma.
Kun MIPS-arvosta otetaan käänteisarvo, saadaan luonnonvaratuottavuus. Se kertoo kuinka paljon hyötyä tietty määrä luonnonvaroja tarjoaa.
Näkökulman heikkoutena voi pitää sitä, ettei se erottele lopputuotteena syntyvien aineiden haitallisuutta.
Autojen tuotanto tapahtuu niiden tarjoaman kuljetuspalvelun vuoksi. Elinkaarensa aikana auto kuljettaa (ihmisiä ja tavaroita) tietyn kilometrimäärän. Palveluyksiköksi voidaan valita vaikka yksi kilometri kuljetusta. Lasketaan siis auton kaikki luonnonvarojen kulutus tuotannossa, tankkauksessa, ylläpidossa ja jätehuollossa ja jaetaan se auton elinkaaren aikana tuotetulla kilometrimäärällä. Saatua MIPS-lukua voidaan verrata muilla tavoin tuotettujen kuljetuspalveluiden MIPS-lukuun.
Korpi-imarre
Korpi-imarre ("Phegopteris connectilis" syn. "P. polypodioides", "Thelypteris phegopteris", "Lastrea phegopteris", "Dryopteris phegopteris") on pienehkö saniainen, joka muodostaa kosteisiin paikkoihin yhtenäisiä kasvustoja. Lajia tavataan laajalti Euraasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Korpi-imarre on yleinen myös Suomessa.
Korpi-imarteen maavarsi on vaakasuora, pitkä ja nysty- tai karvasuomuinen. Lehdet kasvavat yksittäin. Lehden ruoti on 10–50 cm pitkä, eli 1–2 kertaa lehden lavan pituinen. Lehden kolmiomaisen puikea lapa on viisto tai melkein vaakasuora, tyvestä parilehdykkäinen mutta muuten pariosainen. Lehdykät ovat tasasoukkia, pariliuskaisia, ehyt- tai hammaslaitaisia ja alta karvaisia. Alin lehdykkäpari on tavallisesti hieman erillään ylemmistä, lehdykät ovat kääntyneet "viiksimäisesti" taaksepäin. Lehtilavan alla olevat itiöpesäkeryhmät ovat katesuomuttomia. Suomessa korpi-imarteen itiöt kypsyvät heinä-elokuussa.
Korpi-imarre kasvaa koko Euroopassa Pyreneiltä itään mantereen eteläisimpiä osia lukuun ottamatta. Levinnäisyysalue jatkuu laikuttaisena läpi Venäjän havumetsävyöhykkeen Siperiaan, Kiinaan ja Japaniin asti. Pohjois-Amerikan mantereella lajia tavataan Alaskassa, sekä Yhdysvaltain ja Kanadan itä- ja länsiosissa. Suomessa korpi-imarre on yleinen koko maassa. Runsaslukuisin laji on Keski- ja Itä-Suomessa.
Korpi-imarre kasvaa rehevissä, kosteissa paikoissa kuten puronvarsikorvissa, ruoho- ja lehtokorvissa, lehtomaisissa metsissä sekä myös märillä ja varjoisilla kallioseinämillä.
Peter Simon Pallas
Peter Simon Pallas (22. syyskuuta 1741 Berliini – 8. syyskuuta 1811 Berliini) oli saksalainen luonnontieteilijä ja maantieteilijä, joka työskenteli pitkään Venäjällä. Hän oli ensimmäinen, joka esitti eliöiden polveutumisen sukupuuna.
Hänen isänsä Simon Pallas (1694–1770) oli kirurgian professori Berliinissä. Peter Simon Pallas oppi helposti uusia kieliä ja osasi saksan lisäksi latinaa, kreikkaa, englantia, ranskaa, venäjää ja tataaria. Poikana hän opiskeli yksityisopettajien johdolla ja kiinnostui luonnonhistoriasta. Hän opiskeli Hallen ja Göttingenin yliopistoissa ja vuodesta 1760 lähtien Leidenin yliopistossa, josta hän valmistui 19-vuotiaana.
Hän asettui Haagiin, ja hänen eläinten luokittelua koskeva teoriansa herätti huomiota. Vuonna 1767 Venäjän keisarinna Katariina II Suuri kutsui hänet Pietarin tiedeakatemian professoriksi. Samana vuonna hänet valittiin tieteellisen retkikunnan johtajaksi. Tutkimusretki tehtiin vuosina 1768–1774, ja se suuntautui Venäjän keskiosiin, Uralille, Länsi-Siperiaan, Altaille ja Taka-Baikalian alueelle. Retkikunta kartoitti alueiden eliölajistoa. Muut retkikunnan jäsenet olivat Ivan Bykov, Nikita Rytškov, Nikita Sokolov, Johan Peter Falck ja Johann Gottlieb Georgi.
Vuosina 1793–1794 hän johti toista retkikuntaa, joka tutki Etelä-Venäjää sekä Mustaamerta ja Krimiä. Vuonna 1795 Pallas asettui Krimille, jossa hän kirjoitti pääosan tieteellisistä teksteistään. Hän palasi Berliiniin vasta Napoleonin hallinnon aikoihin noin 1808.
Vuonna 1772 Pallasille esiteltiin Krasnojarskin läheltä löydetty 680 kilogrammaa painava metallinkappale. Hän kuljetutti sen Pietariin, ja hänen tutkimustensa perusteella se todettiin uuden tyyppiseksi meteoriitiksi. Se nimettiin sekä löytöpaikan mukaan Krasnojarskiksi että tutkijansa mukaan Pallasinraudaksi ("Pallas-Eisen"). Viimeksi mainitun nimen kivelle antoi saksalainen Ernst Chladni vuonna 1794.
Pallasin tieteellinen tuotanto oli erittäin laaja. Hän kuvasi tieteelle uusina lajeina muun muassa 220 kasvia, 45 nisäkästä ja 78 lintua. Pääosa Pallasin alkuperäisestä tuotannosta on sijoitettu Pietariin Venäjän tiedeakatemian arkistoon.
Lukuisia eläimiä ja kasveja on myös nimetty Pallasin mukaan. Näitä ovat muiden muassa kurnusimppusuku "Pallasina", okakatkasuku "Pallasea", pikkupajusirkku "Emberiza pallasi", aasiankoskikara "Cinclus pallasii", kazakstanilainen piiskujänislaji "Ochotona pallasi", tyynenmerensilli "Clupea pallasii", harjuslaji "Thymallus pallasii" sekä planktonsiikamuoto ”"Coregonus pallasii"”. Kasveista "pallasii" –lajinimi esiintyy mm. ukonnauriiden ("Erysimum"), leinikkien ("Ranunculus"), sahramien ("Crocus"), kuusamien ("Lonicera") ja tyräkkien ("Euphorbia") suvuissa. Ruijanpallas sen sijaan ei liity etymologialtaan Pallasiin.
Pallasin mukaan on nimetty Venäjän Volgogradin alueella sijaitseva Pallasovkan kaupunki, missä on myös hänelle omistettu muistomerkki, ja Pallas-Straße-niminen katu Berliinissä.
Kurt Nilsen
Kurt Erik Kleppe Nilsen (s. 29. syyskuuta 1978 Bergen, Norja) on norjalainen laulaja, joka nousi julkisuuteen voitettuaan norjalaisen Pop Idol -kilpailun. Hän sai 53% annetuista äänistä.
Hän osallistui myös 1. tammikuuta 2004 järjestettyyn World Idol -kilpailuun, jonka hän voitti.
AlbumitSinglet
Tony Hawk’s American Wasteland
Tony Hawk’s American Wasteland on "Tony Hawk’s" -pelisarjan 7. osa ja sarjan ensimmäinen osa, jossa pelaaja voi liikkua ympäri pelialuetta ilman lataustaukoja. Peli julkaistiin 18. lokakuuta 2005 PlayStation 2-, Xbox- ja Nintendo GameCube -konsoleille ja 7. helmikuuta 2006 PC:lle.
Tarinassa:
Classic ModessaPeli alkaa, kun valitsemasi pelaaja nousee bussiin keskellä-ei-mitään. Bussissa istuva blondi tyttö kysyy miksi olet menossa Los Angelesiin. Hänen syynsä on halu päästä näyttelijäksi ja sinä puolestaan haluat eroon solvaavasta isästä, sekä rikkoutuneesta suhteesta tyttöystävän kanssa. Saavut Hollywoodiin ja kaksi skeittaajaa varastaa tavarasi. 
Tapaat tytön nimeltä Mindy joka auttaa sinut jaloillesi. Hän kehottaa sinua ostamaan uusia vaatteita ja menemään parturiin, ettet näyttäisi ihan maalaisjuntilta. Mindy auttaa pelaajaa ympäri kaupunkia ja vie sinut tapaamaan Boonea, Murphya ja Hyödytöntä Davea. Myöhemmin tapaat myös Iggyn Wastelandissa, joka on vielä tässä vaiheessa lähinnä kaatopaikka, vailla hyviä skeittipaikkoja. Mindy luonnostelee kuitenkin vihkoonsa piirroksen unelmaskeittipuistosta American Wastelandista, johon tulisi monia kuuluisia ja vähemmän kuuluisia tavaroita eri puolilta Los Angelesia. Ensimmäiseksi ostat hajotetun elokuvateatterin katolla olleen dinosauruksen pään, josta tulee ensimmäinen osa skeittipuistoa. Myöhemmin pelin edetessä saat puistoon muun muassa Hollywood Walk of Famen tähtiä, suuren äänitysneulan Big Buck Recordsin-rakennuksen katolta, kiinalaisen tornin Downtownista, hain pään ja osan maailmanpyörästä Santa Monicassa, muutamia rakennusten kattoja, suuren 69-pallon huoltoaseman katolta, tavaraa öljynporauslautalta, rulettipyörän, casinon hissin ja paljon,paljon muuta. Pelin lopussa puistoon saadaan vielä maailmankuulu Hollywood-kyltti, jossa kuitenkin lukee Wasteland. Pelissä tapaat myös ammattilautailijoita, mm. Tony Hawkin Tony Hawk’s AMJAM-skeittikilpailussa sekä Tony Alvan Santa Monicassa, missä pitää harjoitella old-school-skeittitemppuja (esimerkiksi pogo).
Luettelo tunnetuista kadonneista henkilöistä
Tämä on luettelo tunnetuista kadonneista henkilöistä. Sulkeissa on ilmoitettu syntymä- ja katoamisvuodet.
WRC: Rally Evolved
WRC: Rally Evolved (tunnetaan myös nimellä "World Rally Championship 5: Rally Evolved" tai lyhyesti "WRC 5") on rallin MM-sarjan videopeli. Sarjan muiden osien tapaan pelin kehitti Evolution Studios. Se sisältää vuoden 2005 MM-sarjan kaikki autot ja alueiden satelliittikuvien perusteella tehdyt radat.
"Rally Evolved" sisältää dramaattisia muutoksia edellisiin osiin nähden. Huomattavimpia näistä ovat ns. ”yllättävät tilanteet”, joita pelaaja kohtaa ajaessaan pikataipaleita. Nämä voivat olla esimerkiksi kallioilta vyöriviä kivenlohkareita, eläimiä juoksemassa tien yli tai jopa tulviva joki. Kuitenkin joistain tilanteista voi olla jopa pelaajalle hyötyä, kuten tekoälyn ohjaama kuljettajan tekninen vika, jolloin tämä joutuu ohitetuksi (tällaiset tilanteet ovat kuitenkin harvinaisia oikeassa WRC:ssä). Kartanlukija (suomalaisessa versiossa Jarmo Lehtinen) pitää pelaajaa ajan tasalla radalla tapahtuneista tilanteista, kuten keskeyttäneistä kilpailijoista, joiden autot ovat tien sivussa moottorivian takia tai sitten perusajovirheen takia metsässä. Tällöin myös ratavirkailija varoittaa pelaajaa vaarasta.
"WRC: Rally Evolved" sisältää uutena autosarjana ”Historialliset autot”, jotka ovat korkeatehoisia B-ryhmän autoja, esim. Peugeot 205 T16, Audi Sport quattro S1 ja Lancia Delta S4.
Metsäalvejuuri
Metsäalvejuuri ("Dryopteris carthusiana", syn. "D. spinulosa") on yleinen saniainen. Laji on saanut tieteellisen nimensä 1700-luvun saksalaisen kasvitieteilijän Johann Friedrich Cartheuserin mukaan.
Metsäalvejuuren lyhyt maavarsi on pysty tai vaakasuora sekä tiheitten ja usein liuskaisten suomujen peittämä. Maavarresta kohoaa kimppuina jokseenkin pystyjä lehtiä, jotka kasvavat 30–50 senttimetriä korkeiksi. Lehden ruoti on noin lehtilavan pituinen ja vaaleanruskeiden, leveänpuikeiden suomujen peittämä. Lehtilapa on kapeanpuikea, kahteen tai kolmeen kertaan parilehdykkäinen ja alta nystykarvaton. Lehdyköiden muoto vaihtelee kolmiomaisen puikeista kapeanpuikeisiin. Lehdykät ovat lyhytruotisia, pikkulehdykät pariosaisia tai -jakoisia. Itiöpesäkeryhmät sijaitsevat lehdyköiden alapuolella ja ovat pyöreitä ja munuaismaisen katesuomun peittämiä. Suomessa metsäalvejuuren itiöt kypsyvät heinä-elokuussa. Itiöpesäkkeettömät lehdet talvehtivat yleensä vihreinä, maata vasten painuneina. Keväällä nämä lehdet auttavat kasvin nopeasti uuteen kasvuun, mutta jäävät maanmyötäiseksi ja kuihtuvat alkukesästä.
Metsäalvejuuri muistuttaa paljon isoalvejuurta ("D. expansa") ja etelänalvejuurta ("D. dilatata").
Metsäalvejuuri voi risteytyä korpialvejuuren ("D. cristata"), etelänalvejuuren ja isoalvejuuren kanssa.
Metsäalvejuurta kasvaa lähes koko Euroopassa Pohjois-Espanjasta pitkälle Keski-Venäjälle ja edelleen Aasian puolella Länsi-Siperiaan saakka. Laji puuttuu kuitenkin Portugalista, suurimmasta osasta Espanjaa, Etelä-Italiasta, -Kreikasta ja -Ukrainasta sekä mantereen aivan pohjoisimmista osista ja Islannista. Pohjois-Amerikassa metsäalvejuurta tavataan mantereen keski- ja itäosissa, missä kasvaa lähinnä lajin paikallisia muunnoksia var. "intermedia" ja var. "fructuosa". Suomessa metsäalvejuuri on hyvin yleinen laji Etelä-Lappia myöten. Pohjoisempana se harvinaistuu ja puuttuu lähes kokonaan pohjoisimmasta Lapista.
Metsäalvejuuri viihtyy tuoreissa, kosteissa ja soistuneissa kangasmetsissä, lehdoissa, korpimättäillä, kalliosoistumissa ja kallionraoissa. Kuivemmissa metsissä se kasvaa vain kosteissa painanteissa. Lajia voi tavata myös niityillä ja ojanvarsilla. Kasvualustat ovat usein hapahkoja. Laji kestää suoraa auringonpaistetta monia muita suurikokoisia saniaisia paremmin, joten se hyötyy usein metsänhakkuista.
Kuten kivikkoalvejuurta ("D. filix-mas"), myös metsäalvejuuren juurakkoa on kasvin myrkyllisyydestä huolimatta käytetty matolääkkeenä. Tähän käyttötarkoitukseen viittaa myös sana "alve", joka tarkoittaa lapamatoa tai heisimatoa.
Pitkittäistutkimus
Pitkittäistutkimus on tutkimusstrategia, jossa tutkitaan muutosta ja kehittymistä pitkän aikavälin, useiden vuosien tai jopa vuosikymmenten, kuluessa. Strategia perustuu saman tutkimuskohteen seuraamiseen, muutosten havaitsemiseen ja esimerkiksi muutokseen vaikuttaneiden tekijöiden ja muutosten aikaansaamien seurausten analysoimiseen.
Suomessa kuuluisimpia pitkittäistutkimuksia on vuonnas 1968 alkanut Lapsesta aikuiseksi-tutkimus, jota jatketaan aktiivisesti tänäkin päivänä. Toinen kansainvälisesti tunnettu esimerkki on vuonna 1972 Uudessa-Seelannissa aloitettu Dunedin Multidisciplinary Health and Development Study.
Deadly Lullabyes: Live
Deadly Lullabyes: Live on King Diamond -yhtyeen livealbumi, joka julkaistiin 21. syyskuuta 2004.
Juhana Blomstedt
Yrjö Juhana Blomstedt (20. joulukuuta 1937 Helsinki – 4. elokuuta 2010 Lohja) oli suomalainen taidemaalari ja professori, joka oli 1960-luvulta lähtien Suomen keskeisiä taiteilijoita. Taiteellisen koulutuksensa Blomstedt sai Suomen Taideakatemian koulussa vuosina 1957–1961.
Juhana Blomstedt syntyi tunnettuun taiteilijasukuun, sillä hänen isänsä oli arkkitehti ja professori Aulis Blomstedt ja äitinsä keramiikkataiteilija Heidi Blomstedt (o.s. Sibelius), säveltäjä Jean Sibeliuksen tytär. Juhana Blomstedtin ensimmäinen puoliso on taiteilija Anja Blomstedt (o.s. Erkko) ja toinen puoliso Jertta Blomstedt (o.s. Roos).
Blomstedtin taidenäkemykseen vaikutti Taideakatemian koulussa opiskelun aikana erityisesti yhtenä hänen opettajistaan ollut Sam Vanni. Vuonna 1966 Blomstedt muutti perheineen Pariisiin, jossa hän asui vuoteen 1981 saakka. Pariisista tuli Blomstedtin toinen kotikaupunki, ja siellä työskentely vaikutti keskeisesti hänen kansainväliseen uraansa. Vuodet 1971–1972 Blomstedt vietti vierailevana professorina Minneapolis College of Art and Design -yliopistossa Yhdysvalloissa. Palattuaan Suomeen Blomstedt oli Kuvataideakatemiassa maalauksen yliopettaja 1985–1989 ja va. professorina vuodesta 1989.
Blomstedt luetaan merkittävimpien suomalaisten konstruktivistien joukkoon, johon hänen lisäkseen kuuluvat muun muassa Unto Pusa, Göran Augustson, Raimo Utriainen ja vuonna 1967 perustetun Aloha-ryhmän jäsenet. Hänen myöhemmässä tuotannossaan hallitsevan aseman sai kokeilu erilaisilla visuaalisilla ilmaisumuodoilla, kuten värimaalauksella ja puoliesittävillä abstraktioilla.
Blomstedtin 70-vuotisjuhlanäyttely oli Taidemuseo Tennispalatsissa vuoden 2007 lopulla. Näyttelyssä oli esillä töitä hänen koko tuotantonsa varrelta, muun muassa laaja katsaus Luola-, Genesis- ja Möbius-sarjoihin, joista jälkimmäisin koostuu maalauksista, joissa kuvataan erilaisia nauhoja. Vain pieni osa näistä nauhoista on oikeita Möbiuksen nauhoja.
Blomstedtin koripalloaiheinen "Vapaaheitto"-niminen veistos , joka jäi taiteilijan viimeiseksi työksi , on sijoitettu Munkkiniemen yhteiskoulun nurmialueelle vuonna 2010. Nimensä veistos on saanut koripallon liikerataa kuvaavasta kaaresta.
Blomstedt on haudattu Hietaniemen hautausmaan Taiteilijainmäelle.
Alfhild
Alfhild on skandinaavisesta muinaistarustosta peräisin oleva naisen nimi. Nimi on käytössä pääosin sellaisissa maissa, joissa on käytössä joko norjan tai ruotsin kieli. Suomessa Alfhildin nimipäivää juhlitaan suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 31. tammikuuta, mutta suomenkielisessä kalenterissa nimi korvattiin vuonna 1890 suomenkielisemmällä nimellä Alli.
Suomessa nimi Alhfild on Väestö­rekisteri­keskuksen tietojen mukaan annettu vuoden 2013 loppuun mennessä hieman alle 840 henkilölle, joista kahdeksan on syntynyt vuosina 2000–2013.
Nimi Alfhild on muunnos skandinaavisen mytologian nimestä Alfhildr, joka muodostuu sanoista "alfr" (keijukainen) sekä "hildr" (taistelu). Vapaana käännöksenä nimi voikin siten tarkoittaa "keijukaisten kanssa taistelevaa" tai "keijukaistaistelua". Tanskalaisesta muinaishistoriasta kertovan teoksen Gesta Danorumin mukaan Alfhild oli gööttikuningas Siwardin tytär ja kilpineito, joka naamioitui miessotilaaksi ja pakeni äitinsä neuvosta välttääkseen avioliiton kuningas Alfin kanssa. Hänen elämänsä kuvaa mytologiassa 800-luvun viikingille ominaista elämää.
Tussikynä
Tussikynä tarkoittaa rakenteiltaan ja ominaisuuksiltaan vaihtelevia piirtämisvälineitä, joille on luonteenomaista piirrosmainen jälki.
Alun perin tussilla on tarkoitettu hienojakoisen noen kolloidista liuosta: mustaa väriä, joka on valmistettu hienosta noesta, johon on sideaineeksi lisätty esim. arabikumia. Tussi on toinen nimitys musteelle, jota käytetään mm. piirroksiin ja kalligrafiaan. Puhekielessä se viittaa usein huopakyniin. Tussi-sanaa käytetään myös yleensä mistä tahansa kynämuodossa käytetyistä nestemäisistä väreistä.
Tussikynän keksijänä voidaan pitää amerikkalaista Sidney Rosenthalia. Hän keksi liittää musteen täyttämään lasiastiaan kiinteän siveltimen. Hänen yrityksensä alkoi myydä vuonna 1952 tähän oivallukseen perustuvia huopakärkikyniä nimellä Magic Marker. Tuote sai nopeasti suuren suosion. Vuonna 1958 markkinoille tuotiin kapeampi kynä, jonka kuoret olivat alumiinia. Myös Papermate ja Pentel ovat varhaisia tussien valmistajia.
Korostuskynät ja kapeakärkiset tussit tulivat markkinoille 1970-luvulla, samaan aikaan kuin ns. permanenttitussit, eli pysyvää jälkeä tekevät tussit. Erityisen kapeakärkiset tussit ja valkotaulutussit tulivat suosituiksi 1990-luvulla.
Piirrosvälinettä valittaessa on huomioitava käytetyn väriaineen eli tussin tekniset ominaisuudet: vesiliukoinen tussi leviää kostuessaan ja jotkut spriiliukoiset tussit voivat kellastuttaa paperia.
Huopakynällä suuret värialueet tehdään esimerkiksi leveillä osittain päällekkäisillä samansuuntaisilla viivoilla tai maalaamalla suoraan huopaytimellä.
Ainakin seuraavista käytetään nimitystä tussikynä:
Yleiset
Viitteet
Barakaldo
Barakaldo () on kaupunki Biskajan maakunnassa pohjoisessa Espanjassa, Baskimaan itsehallintoalueen luoteisosassa.
Noin 100 000 asukkaan Barakaldo on osa Suur-Bilbaota ja sijaitsee Bilbaon estuaarin vasemmalla rannalla. Bilbaon lentoasemalle on matkaa noin 15 kilometriä.
Kaupunki oli 1900-luvulla huomattava terästeollisuuden keskus, mutta vuosisadan loppuun tultaessa teollisuus taantui. Barakaldossa juhlitaan fiestaa 16. heinäkuuta Carmenin neitsyen kunniaksi.
Sudan (alue)
Sudan (arabian "Bilad as-sudan", ”Mustien maa”) on luonnonmaantieteellinen alue Afrikassa Saharan autiomaan ja Keski-Afrikan sademetsien välissä. Se ulottuu 5 500 kilometrin pituisena vyöhykkeenä Atlantin valtamereltä Etiopian ylängölle ja on leveydeltään yli tuhat kilometriä. Pinnanmuodostukseltaan alue on etupäässä ylätasankoa, jonka painaumissa sijaitsevat Nigerjoen, Tšadjärven ja Valkoisen Niilin altaat.
Ilmastoltaan Sudan on siirtymäaluetta kuivan aavikkoilmaston ja kostean päiväntasaajavyöhykkeen välissä. Vuoden keskilämpötilat vaihtelevat 23 ja 29 asteen välillä. Kylmimpien kuukausien lämpötilat ovat yli 20 ja kuumimpien yli 30 astetta. Lämpötilan vuorokausivaihtelut ovat jopa 10–15 astetta. Kesän monsuuni tuo päiväntasajalta sateita. Sademäärä vaihtelee pohjoisen 100–200 millimetristä etelän 1 500 – 2 000 millimetriin. Talven kuivana kautena puhaltaa kuuma ja kuiva harmattan-tuuli Saharasta.
Kasvillisuus on pohjoisessa Sahelin puoliaavikkoa ja kuivuudesta kärsivää ruoho- ja pensassavannia. Etelässä kasvaa korkeaa heinä- ja metsäsavannia sekä jokien varsilla galleriametsiä. Kuivuus ja karjan laiduntaminen uhkaavat aluetta aavikoitumisella.
Historiallisena käsitteenä arabien luoma Sudan liittyy lähinnä keskiaikaan. Sen historiaan kuuluvat Pohjois-Afrikasta käyty karavaanikauppa sekä islamin leviäminen Saharan eteläpuolelle. Itä-Sudanin valtakuntia olivat Darfur, Bagirmi, Sennar ja Wadai. Keski-Sudanissa sijaitsivat Kanem-Bornu ja hausavaltiot. Lännessä olivat keskiaikaiset Ghana, Mali, Songhai ja mosivaltiot. Myöhemmin fulbet levittäytyivät laajalle alueelle. Siirtomaakaudella luotiin Ranskan Sudan ja Angloegyptiläinen Sudan, josta nykyinen Sudanin valtio on perinyt nimensä.
Žiganskin kansallinen piiri
Žiganskin evenkien kansallinen piiri (, ) on piiritason paikallinen itsehallintoalue Sahan tasavallan keskiosassa Venäjällä. Žiganskin kansallinen piiri rajoittuu pohjoisessa Bulunin ulusiin, idässä Bytantain evenien kansalliseen ulusiin ja Kobjain ulusiin, etelässä Viljuiskin ulusiin ja lännessä Olenjokin kansalliseen piiriin. Žiganskin piirin hallinnollinen keskus on Žiganskin kylä.
Žiganskin kansallisen piirin pinta-ala on 140 200 km². Vuonna 1999 väkiluku oli 5 000. Tärkeimmät elinkeinot ovat porotalous, karjankasvatus, turkiseläinten kasvatus ja metsästys sekä maatalous.
Vuonna 1989 väestöstä oli evenkejä 32 %, jakuutteja 30 % ja venäläisiä 29 %. Asukkaiden keski-ikä oli 32 vuotta.
Žiganskin piirissä on neljä maalaiskuntaa, naslegia, kussakin yksi kylä. 
Жиганский национальный эвенкийский район Piiri Sahan tasavallan portaalissa.
Patonki
Patonki ( ’sauva’) on kapea, pitkä ja rapeakuorinen leipä.
Patonkia tarjoillaan usein pâtén tai juustojen kanssa. Kun patonki on osana ns. kahviaamiaista eli mannermaista aamiaista, patonginviipaleiden päälle levitetään hilloa, ja ne kastetaan kuumaan kahviin tai kaakaoon.
Patongit nähdään usein läheisesti Ranskaan ja varsinkin Pariisiin liittyvinä, vaikkakin niitä saa joka puolelta maailmaa. Ranskassa kaikki pitkät leivät eivät ole patonkeja – esimerkiksi tavallista paksumpi leipä on "flûte" ja ohuempi leipä on "ficelle".
Patonki on Wienissä 1800-luvun keskivaiheissa kehitellyn leivän jälkeläinen. Tällöin höyryuunit otettiin ensimmäistä kertaa käyttöön mahdollistaen rapean kuoren ja valkoisen, reikäisen leivän sisuksen tekemisen. Nämä ominaisuudet ovat vieläkin moderneissa patongeissa. Pitkiä leipiä oli jo tehty jonkin aikaa, kun lokakuussa 1920 laki kielsi leipureita työskentelemästä aamuisin ennen kello neljää. Tämä teki mahdottomaksi valmistaa perinteistä, usein pyöreää leipää niin, että se ehtisi asiakkaiden aamiaiselle. Kapea patonki ratkaisi ongelman, koska se pystyttiin valmistelemaan ja paistamaan huomattavasti nopeammin.
Äskettäin Ranskan hallitus kodifioi lakiin tietynlaisen patongin, nimeltään "baguette de tradition", jota voi tehdä vain esimoderneja keinoja käyttäen. Tämä luokittelu oli historioitsija Steven Kaplanin vaivannäön tulos. Hän erikoistui ranskalaisten, vuosien 1700–1770 leipien historiaan. Kaplan pyysi ranskalaisia hylkäämään modernin patongin – minkä hän tuomitsi ”mauttomaksi, hajuttomaksi hirveydeksi”. Hän kehotti suosimaan maukkaampia, alkuperäisten ranskalaisten mallien mukaan leivottuja leipiä. Kaplanin tutkimuksen avain oli siinä, että 1700-luvun tapa antaa hiivan kehittyä yön yli johtaa kermanvärisen sisuksen omaavaan leipään (tutun valkoisen sijaan) ja huomattavasti voimakkaampaan makuun ja tuoksuun, mitä laajalti pidetään parempana kuin modernia patonkia.
William Chambers
William Chambers (s. 27. lokakuuta 1723 Tukholma, Ruotsi – k. 17. helmikuuta 1796 Lontoo) oli skotlantilainen uusklassista tyyliä edustanut arkkitehti. Hän suunnitteli useita huomattavia rakennuksia Britannian kaupungeissa ja maaseudulla, joista merkittävimpiä on Lontoon Somerset House.
William Chambersin isoisä oli rahoittanut Ruotsin kuninkaan Kaarlen XII:n armeijoita. Hänen isänsä työskenteli Ruotsissa kauppiaana. Suku oli mahdollisesti skotlantilaisen Ranskassa aateliin kuuluneen Chalmersin suvun jälkeläisiä.
William Chambers syntyi Tukholmassa 27. lokakuuta 1723. Hänen ollessaan kaksivuotias hänen isänsä muutti Riponiin Englantiin ottaen hänet mukaansa. William Chambers opiskeli nuoruudessaan Englannissa ja palasi Ruotsiin vuonna 1739. Vuodesta 1740 vuoteen 1749 hän oli Ruotsin Itä-Intian kauppakomppanian palveluksessa ja teki useita matkoja Kiinaan, jossa opiskeli kiinalaista arkkitehtuuria, muotia ja sisustustaidetta.
Palattuaan Eurooppaan Chambers opiskeli arkkitehtuuria École de Artsissa Pariisissa. Vuonna 1755 hän muutti takaisin Englantiin, meni naimisiin ja perusti arkkitehtitoimiston Lontooseen. Suosituksen ansiosta Chambers nimitettiin Walesin prinssin, joka tunnettiin myöhemmin kuningas Yrjö III:ntena, arkkitektoniseksi neuvonantajaksi yhdessä Robert Adamin kanssa. Chambers työskenteli Walesin leskiprinsessa Augusta von Sachsen-Gothalle tehden muun muassa koristeellisia rakennuksia Kew Gardensiin. Hän oli merkittävä vaikuttaja Royal Academy of Artsin perustamisessa vuonna 1768.
Chambers julkaisi vuonna 1759 teoksen "Treatise on Civil Architecture", jolla oli merkittävä vaikutus rakentajiin. Siitä otettiin useita painoksia ja se uudelleenjulkaistiin vuonna 1826. Chambersin vaikutusta vietiin eteenpäin myös hänen nuorten arkkitehtiharjoittelijoidensa välityksellä.
Chambersin kaikki teokset eivät saavuttaneet suurta suosiota. Hänen vuonna 1772 julkaistu teoksensa "Dissertation on Oriental Gardening" yritti todistaa kiinalaistyylisen puutarhuroinnin paremmuuden verrattuna eurooppalaiseen, mutta teos lähinnä poiki sitä kritisoivia satiireja kielenkäyttönsä ja älyttömien kuvaustensa vuoksi.
Chambersin merkittävin kilpailija englantilaisessa uusklassismissa oli hänen työtoverinsa Robert Adam. Chambers ei saanut koskaan yhtä paljon toimeksiantoja kuin Adam, mutta hän oli heistä kansainvälisempi ja sai vaikutteita mannermaisesta uusklassismista.
Chambers kärsi myöhempinä vuosinaan pahasta astmasta. Hän kuoli pitkällisen sairauden jälkeen Marylebonessa Lontoossa 1796. Hänet on haudattu Westminster Abbey -kirkkoon.
Ruotsin kuningas Kustaa III löi Chambersin ritariksi vuonna 1770. Hänet tunnettiin myös Britanniassa yleisesti nimellä ”Sir William” Yrjö III:n sallittua tämän.
Mr. Crowley (Live EP)
Mr. Crowley Live-Ep on Ozzy Osbournen julkaisema live-ep vuodelta 1980. Kappale "You Said It All" sävellettiin keikkaa edeltävässä soundcheckissä. EP on nykyisin keräilyharvinaisuus. Julkaisunsa aikoihin siitä tuli maailman myydyin kuvalevy (vinyyli oli kuvitettu).
Allaihan ulus
Allaihan ulus eli Allaihan piiri (, ) on paikallinen itsehallintoalue Indigirkan alajuoksun ympärillä Itä-Siperian meren rannalla Sahan tasavallan pohjoisosassa Venäjällä. Se rajoittuu pohjoisessa Itä-Siperian mereen, idässä Nižnekolymskin piiriin, kaakossa Srednekolymskin ulusiin, etelässä Abyin ulusiin ja lännessä Ust-Janskin ulusiin (piiriin). Nimensä Allaihan ulus on saanut Indigirkaan laskevasta Allaiha-joesta. Ulusin hallinnollinen keskus on Tšokurdahin taajama.
Allaihan ulusin pinta-ala on 107 400 km². Vuonna 1995 väkiluku oli 5 200. Alueen tärkeimmät elinkeinot ovat porotalous, kalastus sekä turkiseläinten kasvatus ja metsästys.
Ulus eli piiri käsittää Tšokurdahin kaupunkikunnan lisäksi neljä maalaiskuntaa, naslegia, ja on yhteensä kuusi asutusta.
STS-117
STS-117 oli Nasan avaruussukkulalento, joka lennettiin Atlantis-avaruussukkulalla. Lento alkoi 8. kesäkuuta 2007 kello 23.38.04 (UTC) ja päättyi 22. kesäkuuta 20.49.49 (UTC). Atlantis laskeutui Floridan sijasta Kaliforniassa sijaitsevaan Edwardin lentotukikohtaan. Lento oli 118. avaruussukkulalento ja 28. Atlantiksen lento.
Lennolla jatkettiin Kansainvälisen avaruusaseman rakentamista. Asemalle asennettiin uusi runkoelementti (S3/S4 truss) ja aurinkokennoja. Lisäksi lennolla vaihdettiin yksi ISS:n miehistön jäsen.
Lento viivästyi, kun maanantaina 26. helmikuuta 2007 riehunut ukkonen ja raekuuro aiheuttivat vaurioita ainakin sukkulan ulkoisen polttoainetankin eristevaahtoon. Vaurioiden tutkimiseksi ja korjaamiseksi Atlantis siirrettiin 4. maaliskuuta takaisin huoltohalliin.
Kansainväliseltä avaruusasemalta palannut Sunita Williams vietti avaruudessa ennätykselliset 194 vuorokautta.Asemalle jäänyt ISS Retkikunta 15:n miehistön jäsen:Asemalta Maahan palannut ISS Retkikunta 15:n miehistön jäsen:Mark Polanskyn piti alun perin olla tämän lennon pilottina, mutta hän toimi sen sijaan lennon STS-116 komentajana.
Marvin Pentz Gay, Sr.
Marvin Pentz Gay Sr. (1. lokakuuta 1914 – 10. lokakuuta 1998) oli yhdysvaltalainen pastori sekä kuuluisan soul- ja R&B-laulaja, -lauluntekijä, -tuottaja, Marvin Pentz Gay Jr:n eli Marvin Gayen isä ja murhaaja.
Gay syntyi Lexingtonissa, Kentuckyssa yhtenä perheen 18 lapsesta. Gay meni naimisiin vuonna 1935. Gaye Sr:n suhde poikaansa oli mutkikas ja usein riitaisa. Gaye Sr. ei pitänyt poikansa musiikkityylistä ja elämäntavoista, ja Gay Jr. ei pitänyt isänsä viehtymyksestä pukeutua toisinaan naisten vaatteisiin.
Gay Sr. ampui riidan jälkeen poikaansa kaksi kertaa tämän 45. syntymäpäivän aattona 1. huhtikuuta 1984 kotonaan Los Angelesissa. Häntä syytettiin aluksi kolmannen asteen murhasta, mutta rangaistusta kevennettiin viideksi vuodeksi ehdollista vankeutta, johtuen hänen iästään ja havaitusta aivokasvaimesta. Marvin Pentz Gay Sr. kuoli 84-vuotiaana keuhkokuumeeseen.
Valutussuodatin
Valutussuodatin on akvaarion hoidossa käytettävä veden mekaaniseen- ja lähinnä biologiseen suodattamiseen tarkoitettu suodatintyyppi.
Suodatin on toiminnaltaan varsin yksinkertainen. Akvaariossa oleva vesi pumpataan suodattimeen, jossa vesi levitetään tasaisesti koko suodattimen alueelle suihkuputkien reikälevyjen tms. avulla. Tämän jälkeen vesi valuu painovoiman vaikutuksesta suodatinaltaan sisällä olevien suodatusmassojen läpi suodattimen pohjalle, josta vesi johdetaan takaisin altaaseen. Valutussuodattimen paikka on yleensä akvaarion yläpuolella, koska mahdolliset pumpun toimintahäiriöt tai sähkökatkot voivat aiheuttaa akvaarion alapuolelle asennetussa suodattimessa vesivuotoja.
Valutussuodatin on varsin tehokas veden biologinen puhdistaja johtuen suodatusmassoissa olevan bakteerikannan hyvästä hapensaannista. Tyyppi sopii sekä makeavesiakvaarioon että meriakvaarioon, vaikkakin jälkimmäisessä se on vähemmän käytetty. Valutussuodattimella voidaan myös jäähdyttää vettä ja lisätä sen happipitoisuutta.
Yleensä laitteet ovat itse rakennettuja, mutta jonkin verran on olemassa myös kaupallisia valmisteita. Joissakin yhteyksissä valutussuodattimen on epäilty vaikuttavan haitallisesti akvaariokasvien kasvamiseen.