Cutty Sark
Cutty Sark on maailman tunnetuimpia purjelaivoja. Sen rakennutti Hercules Lintonin suunnitelmien mukaan lontoolainen John Willis, joka halusi rakentaa maailman nopeimman teenkuljetusaluksen. Kolmimastoinen, 85 metriä pitkä klipperi kastettiin vuonna 1869 "Cutty Sarkiksi". Nimensä se on saanut skotlantilaisen kansansadun mukaan. Nimi tarkoittaa lyhyttä alushametta tai tulkinnasta riippuen yöasua.
Cutty Sarkin rakennutti John ”Jock” Willis johtamalleen yritykselle Willis & Sons. Hän halusi yhtiölleen merien nopeimman aluksen voittaakseen vuosittaisen kilpailun siitä, kuka tuo Englantiin ensimmäisenä uuden satokauden teetä Kiinasta.
Laivan suunnitteli Hercules Linton, joka oli Skotlantilaisen yrityksen Scott & Linton kumppani Dumbartonissa. Hän loi laivan rungolle uudenlaisen muodon, joka oli aiempia vahvempi. Cutty Sarkiin voitiin laitaa enemmän purjepinta-alaa ja sen nopeutta saatiin lisättyä.
Scott & Linton ei ollut kuitenkaan koskaan rakentanut näin suurta laivaa, ja se joutuikin taloudellisiin vaikeuksiin, ja ennen laivan valmistumista se ajautui konkurssiin. Laivan sisustuksen viimeisteli William Denny & Brothers. Cutty Sark hinattiin tämän jälkeen Greenockiin, missä laivaan asennettiin mastot ja takilat. Valmistuttuaan Cutty Sark saatettiin Lontooseen, mistä se sai ensimmäisen lastinsa Kiinaan vuonna 1870. 
Vuosina 1870–1877 "Cutty Sark" teki kahdeksan teentuontimatkaa Kiinasta. Suezin kanavan ja höyrylaivojen aikakaudella teen kuljettaminen purjealuksilla ei ollut enää kannattavaa, ja niinpä "Cutty Sark" joutui pian ottamaan muutakin lastia ympäri maailman.
Kuolemattoman maineensa "Cutty Sark" hankki vuonna 1889, kun se villalastissa ohitti höyrylaiva "Britannian". Alus oli nopeimpia koskaan rakennettuja klippereitä. Se purjehti parhaimmillaan vuorokaudessa 360 meripeninkulmaa (666 km, 27,75 km/h).
Vuosina 1895–1922 "Cutty Sark" oli portugalilaisomistuksessa ja sai uudeksi nimekseen ensin "Ferreira" sekä myöhemmin "Maria do Amparo". Vuonna 1923 laiva ostettiin takaisin Englantiin.
"Cutty Sark" ehti toimia koululaivana pitkään ennen kuin se siirrettiin vuonna 1954 Greenwichiin kuivatelakalle. Vuodesta 1957 se on toiminut museona Greenwichissa Thames-joen liepeillä lähellä merimuseota.
Laivan omistaja John Willis oli skotlantilainen, joten hän haki myös laivan keulakuvan inspiraation Skotlannin kansallisrunoilijalta Robert Burnsilä. Burnsin runossa "Tam o’Shanter" (1791) esiintyy noita Nannie Dee. Runossa vähäpukeinen Nannie tanssii noitakarkeloissa paholaisen seurassa. Humalainen maanviljelijä tirkistelee tanssia piilostaan. Hän innostuu näkemästään niin paljon, että hän alkaa huutaa ääneen. Noidat huomaavat tirkistelijän ja lähtevät ajamaan miestä takaa, joka pakenee ratsullaan. Nannie Dee on niin nopea, että on vähällä tavoittaa miehen. Nannie saa kuitenkin kiinni laukkaavan hevosen hännästä, joka irtoaa hänen käteensä. Tämä nopea noita sopi keulakuvaksi yhdelle aikansa nopeimmalle teeklipperille. Keulakuvassa yöasussa oleva Nannie Dee pitää kädessään irronnutta hevosen häntää. Nimi "Cutty Sark" viittaa noidan yllä olleeseen yöasuun.
"Cutty Sark" syttyi palamaan aamuyöllä 21. toukokuuta 2007. Palo saatiin taltutetuksi, mutta laiva kärsi vakavia vaurioita. Alus oli parhaillaan telakalla, jossa sen mittava 25 miljoonan punnan kunnostaminen aloitettiin marraskuussa 2006.
Vaikka tuho näytti aluksi todelta pahalta, oli siinä mukana kuitenkin myös hieman onnea. Laivan kunnostamistyöt olivat edenneet jo pitkälle, jonka takia siitä oli purettu ja varastoitu muualle alkuperäiset mastot ja suuret määrät muuta puutavaraa. Kunnostustyöt kuitenkin viivästyivät tulipalon vuosi puolitoista vuotta ja se aiheutti 10 miljoonan punnan lisälaskun. Kunnostetun laivan avasi käyttöön kuningatar Elisabeth II vuonna 2012.