hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ivar Kreuger
Ivar Kreuger (ääntämys: "kry:´gər") (2. maaliskuuta 1880 Kalmar, Ruotsi – 12. maaliskuuta 1932 Pariisi) oli ruotsalainen sijoittaja, liikemies ja teollisuusyrittäjä. Kreuger loi imperiuminsa tulitikkuteollisuudella kahden maailmansodan välillä ympäri Eurooppaa.
Kreuger syntyi Kalmarissa varakkaan pankkiirin Ernst August Kreugerin lapseksi. Koulussa hän oli lahjakas, hyppäsi kaksi luokkaa yli ja pääsi 16-vuotiaana opiskelemaan Tukholmaan Kuninkaalliseen teknilliseen korkeakouluun, jossa hän suoritti kaksi insinöörin tutkintoa, vain 20-vuotiaana. 1900-luvun alussa hän oli töissä insinöörinä seitsemän vuotta Yhdysvalloissa, Meksikossa ja Etelä-Afrikassa.
Palattuaan Ruotsiin Kreuger perusti vuonna 1908 rakennusyrityksen Kreuger & Tollin yhdessä ystävänsä insinööri Paul Tollin kanssa. Kreuger & Toll rakennutti muun muassa Tukholman Olympiastadionin, Tukholman kaupungintalon ja NK:n pääkonttorin.
Kreuger perusti 1917 Svenska Tändsticks AB:n, joka oli maailmanlaajuinen tulitikkuyritys ja Euroopan tulitikkumarkkinoilla lähes monopoliasemassa. Yritys sulautettiin Kreuger & Tolliin, ja Kreuger perusti Yhdysvalloissa uuden yrityksen nimeltä International Match Corporation, joka hallitsi lähes koko maailman tulitikkukauppaa.
Ensimmäisen maailmansodan aiheuttaman laman aikana Kreugerin yritykset lainasivat rahaa velkaantuneille Euroopan valtioille ja saivat samalla tulitikkumonopolin niissä maissa. Vuonna 1929 Kreuger lainasi 28 miljoonaa dollaria Romanialle. Romania taas antoi Kreugerin tulitikuille yksinoikeuden. Romania maksoi velkansa vasta vuonna 2002. Kreuger sai pian haltuunsa Pohjois-Ruotsin metsäteollisuuden ja loi selluloosakartellin.
Kreuger perusti vuonna 1929 paperitehdas SCA:n ja osti puhelinyhtiö Ericssonin osakkeita, ja hän sai haltuunsa myös kaivosyhtiö Bolidenin osakkeita sekä monien ruotsalaisten pankkien osakkeita. Ulkomailla hän osti Deutsche Unionsbankin osakkeita Saksasta ja ranskalaisen Union de Banques à Parisin. Vuonna 1931 Kreugerin hallussa oli noin 200 pankkia. Wall Streetin pörssi romahti 1929 ja suuri lama alkoi. Se oli kova isku Kreugerille ja hänen imperiumilleen.
Kreugerin omaisuus oli huippuaikoina 20 miljardia Ruotsin kruunua, vuoden 2000 valuuttakurssin mukaan 100 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Laman vuosina hänen pankkinsa myönsivät neljän miljardin kruunun lainoja.Vuonna 1932 kiersi huhu, että Kreugerin omistamien yritysten taloustilanne horjui. Kreuger & Toll oli huomattava yhtiö Wall Streetillä. Samana vuonna se hakeutui konkurssiin, ja ilmeni, että sen 250 miljoonaa dollaria oli olematonta rahaa. 
Ivar Kreuger löydettiin 12. maaliskuuta 1932 kuolleena vuoteestaan Pariisin asunnostaan. Hän oli ampunut itsensä välttääkseen oikeudenkäynnit.
Monien salaliittoteorioiden mukaan Kreuger olisi itse aiheuttanut konkurssinsa. Ennen konkurssia hän oli jakanut tuhansia debentuureja. Ne olivat siihen aikaan hyvin suosittuja, sillä Kreugerin imperiumin nousu oli työllistänyt monia ja monet ruotsalaiset olivat innolla sijoittamassa rahaa näihin "Kreugerin papereihin". Romahduksen jälkeen monet menettivät omaisuutensa.
Avorenkainen auto
Avorenkaisella autolla tarkoitetaan kilpa-autoa, jonka pyörät ulkonevat auton rungosta. Avorenkaiset autot on yleensä valmistettu vain kilpailemista varten. Suomen puhekielessä yksipaikkaisia avopyöräisiä kutsutaan tyypillisesti formuloiksi.
Tyypillisessä avopyöräisessä on hyvin minimaalinen ohjaamo, jonka ainoana tehtävänä on suojata kuljettajan vartaloa, pään jäädessä ulkopuolelle. Moderneissa avopyöräisissä moottori sijaitsee kuljettajan takana taka-akselin etupuolella. Riippuen kunkin sarjan säännöistä, autoissa on yleensä etu -ja takasiivekkeet maksimaalisen pitovoiman saavuttamiseksi. Pohja on yleensä muotoiltu litteäksi.
Joey Belladonna
Joey Belladonna (s. 13. lokakuuta 1960) on yhdysvaltalainen metallimuusikko. Hän toimi vuosina 1984–1992 Anthraxin laulajana. Anthraxin merkittävimmät ja suosituimmat albumit julkaistiin hänen aikanaan. Hänet korvasi aiemmin Armored Saintissa tunnetuksi tullut John Bush.
Lähdettyään Anthraxista Belladonna jatkoi metallimusiikin tekemistä soolouralla. Hänen ensimmäinen oma albuminsa "Belladonna" julkaistiin Mausoleum Records -levymerkillä vuonna 1995. Sekä arvostelijat että fanit kiittelivät albumia. Toinen albumi, "Spells of Fear", kärsi huonosta tuotannosta ja se sai huonot arvostelut musiikkimediassa. Belladonna julkaisi kolmannen, demon asteelle jääneen albumin omakustanteena nimellä "03". Musiikillisesti se oli huomattavasti edeltäjäänsä parempi. Pari vuotta myöhemmin myös "Belladonna"-albumin demot, jotka sisältävät useita julkaisemattomia raitoja, julkaistiin albumeina "Artifacts I" ja "Artifact II".
Belladonna esiintyi jälleen yhdessä Anthraxin kanssa yhtyeen kiertueella vuonna 2005. Hän ei kuulunut yhtyeen alkuperäisjäseniin, vaan tuli Neil Turbinin tilalle, mutta kyseistä kokoonpanoa pidetään Anthraxin klassisena kokoonpanona. Kiertueen jälkeen Belladonna jatkoi musiikin tekemistä oman yhtyeensä kanssa, mutta hän palasi Anthraxin riveihin vuonna 2010.
Kutter
Kutter tarkoittaa seuraavia:Kutter on myös seuraavien henkilöiden sukunimi:
Honoré Daumier
Honoré Daumier (26. helmikuuta 1808 Marseille – 10. helmikuuta 1879 Valmondois, Val-d'Oise) oli ranskalainen vedostaja, pilapiirtäjä, taidemaalari ja kuvanveistäjä. Hän opiskeli litografian laattojen tekemistä ja alkoi pian kaivertaa näitä musiikkikustantamoille. Hän myös työsti nimettömiä kuvituksia ja mainoslehtisten koristepiirroksia. Kun Ranskassa alkoi ilmestyä pilalehti "La Caricature", Daumier liittyi sen toimittajakuntaan.
Daumierin ura jakaantuu kahtia: vuosina 1830–1847 hän oli pilapiirtäjä, graafikko ja kuvanveistäjä, kun taas vuosina 1847-1871 impressionistinen taiteilija. Häneltä on säilynyt lähes neljätuhatta litografiaa ja neljätuhatta piirrosta.. 
Taidemaalarina Daumier oli yksi varhaisista naturalisteista, mutta ei saavuttanut menestystä elinaikanaan. Hän oli kuollessaan sokeutunut.
Alphonse Daudet
Alphonse Daudet (13. toukokuuta 1840 – 16. joulukuuta 1897) oli ranskalainen kirjailija, joka tunnetaan ennen kaikkea novellikokoelmastaan "Kirjeitä myllyltäni".
Daudet aloitti uransa lehtimiehenä. Ensimmäinen kaunokirjallinen teos oli runokokoelma "Les Amoureuses" (1858), joka sai varsin hyvän vastaanoton. Novellikokoelma "Kirjeitä myllyltäni" (, 1866) herätti huomiota, mutta ensimmäinen romaani "Le petit chose" ei ollut mikään menestys. Siinä Daudet kertoi oman lapsuutensa ankeaa tarinaa suurella paatoksella. Seuraavat romaanit onnistuivat paremmin. "Fromont jeune et Risler aîné" (1874) sai Ranskan akatemian palkinnon.
Daudetin tekstissä on vaikutteita Charles Dickensiltä, vaikka Daudet kiisti jäljittelevänsä tätä.
Sirpin ja vasaran tie
Sirpin ja vasaran tie on Arvo "Poika" Tuomisen muistelmasarjan vuonna 1956 ilmestynyt avausosa, jossa hän käsittelee lapsuuttaan, perhetaustaansa ja uransa varhaisvaiheita. Tuominen kirjoitti teoksen ollessaan maanpaossa Tukholmassa.
Nimi ei tule neuvostosymboliikasta: Tuomisen äiti Elina oli kylän arvostetuin sirpillä niittäjä, jonka työstä suorastaan kilvoiteltiin. Vasara taas tarkoittaa puuseppä Oskari Tuomisen eli isän työvasaraa, jota tämä tapasi kantaa mukanaan ja kopautella sillä painokkaasti pöytään tai ovenpieleen sanojaan tehostaakseen. Poika sanoo, että kun neuvostosymbolien kauhu painoi päälle, niin äidin sirppi ja isän vasara työnsivät ne sivuun. Äidin sirppi jäi Tuomiselle ainoaksi perintöesineeksi ja hän säilytti sen elämänsä loppuun asti kalleimpana aarteenaan.
Kirja käy osin epäkronologisesti läpi Tuomisen vaiheet lapsuudesta Suomen sisällissotaan ja ensimmäiseen käyntiin Neuvostoliitossa, jossa hän tapasi itsensä Leninin.
Kirjassa on jatkuvia viitteitä kronologisesti myöhempiin muistelmasarjan osiin "Maan alla ja päällä" ja "Kremlin kellot".
Kin Shriner
Kin Shriner (s. 6. joulukuuta 1953 New York, New York) on muun muassa neljä kertaa Daytime Emmy -ehdokkuuden saanut yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on näytellyt enimmäkseen televisiosarjoissa. Parhaiten hänet muistetaan roolistaan Scott Baldwina sarjassa General Hospital.
Hänen isänsä Herb Shriner oli näyttelijä.
Datong
Datong () on prefektuuritason kaupunki Kiinan pohjoisessa Shanxin maakunnassa, noin 270 kilometriä Pekingistä länteen. Kaupungin pinta-ala on 14 176 neliökilometriä. Vuonna 2010 siellä asui noin 3,32 miljoonaa asukasta.
Datong sijaitsee Kiinasta Mongoliaan kulkeneiden kamelikaravaanien reitin varrella. Niinpä se on ollut merkittävä kauppapaikka jo varhain. Sen vaurautta on lisännyt myös menestyvä hiiliteollisuus. Läheiset Yungangin luolat on Unescon maailmanperintökohde. Muita lähistön nähtävyyksiä ovat riippuva luostari ja puinen pagodi.
Piirikuntatasolla kaupunki jaetaan neljään kaupunkipiiriin ja seitsemään piirikuntaan.
Steve Vain diskografia
Tämä on kitaristi Steve Vain diskografia.
Aiden McGeady
Aiden McGeady (s. 4. huhtikuuta 1986 Glasgow) on skotlantilaissyntyinen irlantilainen ammattilaisjalkapalloilija, joka seuratasolla edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Evertonia. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä.
McGeady valittiin alle 11-vuotiaitten Glasgow'n katoliseen jalkapallokouluun yhdeksänvuotiaana ja hän edusti Queen's Parkin amatöörijoukkuetta. Myöhemmin hän teki sopimuksen Celticin kanssa, joukkueen jota hän oli kannustanut jo pienestä pojasta asti. Aidenista kiinnostuivat monet huippumanagerit kuten Alex Ferguson ja Liam Brady. Sponsorisopimus syntyi Adidaksen kanssa Aidenin ollessa 16-vuotias; häntä pidettiin Ison-Britannian parhaana tulevaisuuden pelaajana.
McGeady teki ammattilaisdebyyttinsä 2004 Skotlannin valioliigassa Heartsia vastaan. Hänet valittiin samassa ottelussa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Syyskuussa 2006 McGeady teki uuden sopimuksen kengistä Puman kanssa ja sai joukkueessa numeron 46. McGeady siirtyi englantilaiseen Evertoniin vuonna 2013.
McGeady teki maajoukkuedebyyttinsä vuonna 2004 Irlannin paidassa Jamaikaa vastaan. Irlantia hän sai oikeuden edustaa irlantilaisten sukujuuriensa takia.
Aison
Aison oli kreikkalaisessa mytologiassa oli Iolkoksen kuningas ja Tyron ja Kretheuksen poika. Hänellä oli veli Feres ja kaksi velipuolta Pelias ja Neleus.
Pelias himoitsi valtaa toivoen hallitsevansa valtakuntaa yli koko Thessalian. Hänen onnistui lopulta karkottamaan Neleus ja Feres maasta, ja Aisonin hän vangitsi tyrmään. Vankinaolonsa aikana Aison nai Alkimeden, jonka kanssa hän sai useita lapsia kuten Iasonin ja Promakhoksen. Alkimede lähetti poikansa Kheironin, viisaan kentaurin kasvatettavaksi siinä pelossa, että Pelias tappaisi tämän, joka puolestaan pelkäsi Aisonin jälkeläisen joskus syöksevän hänet vallasta. Pelias kysyikin neuvoa oraakkelilta, joka neuvoi häntä olemaan varuillaan yksisandaalisen miehen varalta.
Monia vuosia myöhemmin Pelias järjesti kisat isänsä ja merenjumala Poseidonin kunniaksi, ja Iason saapui Iolkokseen hävitettyään sitä ennen toisen sandaaleistaan jokeen auttaessaan vanhaksi eukoksi naamioitunutta Heraa joen yli. Kun Pelias kuuli kaupunkiin saapuneen miehen, jolla oli vain toinen sandaaleistaan, hän kysyi Iasonilta, mitä tämä tekisi, jos kohtaisi miehen, jonka tietäisi aiheuttavan oman tuhonsa. Iason vastasi, että hän lähettäisi sellaisen miehen noutamaan kultaista taljaa. Pelias otti neuvosta vaarin ja lähetti Iasonin noutamaan taljaa vakuuttuneena tämän epäonnistuvan.
Iasonin poissa ollessa Pelias kuuli huhun, jonka mukaan Iason ja argonautit olisivat tuhoutuneet, Pelias juotatti Aisonille härän verta tukehduttaakseen tämän ja murhasi Promakhoksen.
Ovidiuksen mukaan Aison olisi selvinnyt vankeusajastaan, mutta kun Iason ja Medeia palasivat Iolkokseen, Aison ei tullutkaan heitä vastaan vaan odotteli kuolemaansa. Medeia valmisti uutteen, joka elvyttäisi Aisonin elämänhalun. Saatuaan sen valmiiksi hän viilsi kuninkaan kurkun auki, valutti veret ulos ja korvasi ne tekemällään uutteella. Aison huomasi herättyään olevansa jälleen nuoruuden voimissaan.
Darhan
Darhan () on Darhan-Uulin provinssin pääkaupunki ja Mongolian kolmanneksi suurin kaupunki. Vuonna 2010 siellä oli noin 75 000 asukasta. Kaupunki on perustettu vuonna 1961 Mongolian pohjoisosien teollisuuskeskukseksi. Kaupunki on lähellä Venäjän rajaa, ja siellä asuu merkittävä venäläisvähemmistö. Kaupungissa on puinen buddhalaisluostari. Mongolian rata, joka kulkee Pekingistä Ulan Batorin kautta pohjoiseen ja yhtyy Siperian rataan Ulan-Udessa, kulkee Darhanin kautta.
Real Unión
Real Unión Club on espanjalainen jalkapalloseura Irunin kunnasta Baskimaalta. Seuran edustusjoukkue pelaa Espanjan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. Real Uniónin kotistadion on 5 000 -paikkainen Stadium Gal.
Real Unión on yksi espanjalaisen jalkapalloilun pioneereista. Seura perustettiin vuonna 1915 Irún Sporting Clubin ja Racing Club de Irúnin yhdistyessä. Sporting oli perustettu vuonna 1902 nimellä Irún Football Club. Racing oli puolestaan perustettu 1908 ja voittanut cup-kilpailu Copa del Reyn vuonna 1913. Uusi seura tunnettiin aluksi nimellä Unión Club de Irún ennen kuin kuningas Alfonso XIII antoi sille hyväksyntänsä ja nimeen liitettiin etuliite Real (). Seura on sittemmin voittanut Copa del Reyn kolmesti (1918, 1924 ja 1927). Se ylsi loppuotteluun myös vuonna 1922, mutta tuolloin Barcelona oli parempi.
Real Unión oli yhdessä muiden baskiseurojen Athletic Bilbaon, Real Sociedadin ja Arenas Getxon kanssa yksi Espanjan kansallisen pääsarjan Primera Divisiónin perustajista vuonna 1928. Seura putosi pääsarjasta neljän kauden jälkeen vuonna 1932, ja on sen jälkeen pelannut vaihtelevalla menestyksellä aluesarjojen ja toiseksi korkeimman kansallisen sarjatason Segunda Divisiónin välillä. Kaudella 2009–2010 Real Unión pelasi Segundassa 44 vuoden tauon jälkeen.
Real Uniónin pelaajista Ramón Eguiazábal, Patricio Arabolaza ja Joaquín Vázquez kuuluivat Espanjan joukkueeseen maan tehdessä ensiesiintymisensä kansainvälisessä jalkapalloilussa vuoden 1920 kesäolympialaisissa. Neljäs pelaaja René Petit pelasi samoissa kilpailuissa Ranskan joukkueessa. Tuoreemmista Espanjan maajoukkuepelaajista Javier Irureta ja Roberto López Ufarte aloittivat uransa Real Uniónissa.
Memorial Cup
Memorial Cup on Canadian Hockey Leaguen mestaruuspalkinto. Joka vuosi siitä ottelee Memorial Cup Tournamentissa CHL:n isäntäjoukkue ja kolme jäsenliigan mestaria: WHL:n, OHL:n ja QMJHL:n voittaneet joukkueet.
Memorial Cup kulki alun perin nimellä OHA Memorial Cup. Ontario Hockey Association (OHA) aloitti perinteen ensimmäisessä maailmansodassa kuolleiden kanadalaisten muistolle. Palkinto oli jo alkuaan kanadalaisten juniorijoukkueiden mestaruuspalkinto. Juniorisarjan jakauduttua A- ja B-sarjoihin Memorial Cupista tuli A-juniorien palkinto.
1972 otettiin käyttöön nykyinen käytäntö, jonka mukaan CHL:n kolmen junioriliigan mestarit ottelevat Memorial Cupista. Vuonna 1983 turnaukseen otettiin mukaan myös isäntäkaupungin joukkue.Ainoastaan neljä suomalaista jääkiekkoilijaa on voittanut Memorial Cupin. Veli-Pekka Kinnunen ja Anssi Melametsä pelasivat keväällä 1979 Peterborough Petesissä, joka voitti lopputurnauksen ja Olli Juolevi London Knightsin paidassa keväällä 2016. Julius Nättisen edustama Windsor Spitfires voitti turnauksen 2017. Lisäksi kolme suomalaista jääkiekkoilijaa on pelannut lopputurnauksen hävinneissä joukkueissa.
Mary Beth Evans
Mary Beth Evans (s. 7. maaliskuuta 1961 Pasadena, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Evans on suosittu roolistaan "Päivien viemää" -sarjan Kayla Brady Deveaux Johnsonina. Henkilö on puolet superparista, toinen puolisko on Steve. Evans esitti sarjassa ensimmäiseksi teini-ikäistä Piperia.
Evans palasi saippuaoopperoihin syyskuussa 1993. Hän esitti "General Hospitalissa" pahamaineista Katherine Bell Ashtonia lokakuuhun 1999 saakka. "General Hospitalissa" hän näytteli jälleen Nicholsin kanssa, joka näytteli Stefan Cassadinea.
Vuonna 2004 Evans neuvotteli roolista tohtori Paige Millerinä "One Life to Live" -sarjassa, mutta perui viime hetkellä ja paikan täytti Kimberlin Brown.
Evans muutti New Yorkiin ja aloitti sarjassa "As the World Turns", jossa hän esitti Sierra Esteban Montogomeryä. Hän aloitti sarjassa joulukuussa 2000 ja lopetti 2005.
Kesäkuussa 2006 Evans palasi "Päivien viemään" neljäntoista vuoden jälkeen. Pian myös Nichols palasi Steve Johnsoniksi sarjaan.
Evans on ollut naimisissa vuodesta 1985 lähtien tohtori Michael Schwartzin kanssa. Heillä on kolme lasta.
Kauko Tuomala
Kauko Hans Villiam Tuomala (19. marraskuuta 1918 Orimattila – 26. kesäkuuta 1944 Revonkylä) oli Humppilasta kotoisin ollut asevelvollinen alikersantti, joka 26. kesäkuuta 1944 panssarintorjuntatykin ampujana ratkaisevasti torjui Heinjoen tiellä venäläisten panssarihyökkäyksen.
Alikersantti, tykkiryhmänjohtaja Tuomala tuhosi 8 panssarivaunua, 2 rynnäkkötykkiä ja 4 vetotraktoria 26. kesäkuuta 1944 ennen kuin kaatui tykkinsä tuhoutuessa Katjuša-raketinheittimen osumasta. Tämän johdosta hän ei saanut selvin numeroin ansaitsemaansa panssarintuhoojan merkkiä, vaikka asiaa harkittiin pitkään. Sen sijaan hänet nimitettiin postuumisti Mannerheim-ristin ritariksi numero 134 seuraavana päivänä kenraali Aaro Pajarin esityksestä. Tuomala oli ylennetty alikersantiksi 15. kesäkuuta 1941. Siviiliammatiltaan hän oli maataloustyöntekijä.
Kirjailija Mauri Sariola piirtää hänestä kuvan kirjassaan "Aamu Heinjoen tiellä" (1966), jossa Tuomala esiintyy nimellä Tuomo Tupala. Tarinan kokijahahmo vänrikki Simo Soukiala on eräs Sariolan omaelämäkerrallisia sivupersoonia. Samoin tykkikomppanian päällikkö kapteeni Pyykkö esiintyy nimellä Pöykkö ja joukkueenjohtaja ylikersantti Mäkilä nimellä Säkiä. Sariolan kirjaansa sijoittama kenraali Pajarin taistelun jälkeen pitämä muistopuhe, jonka lopussa hän ilmoittaa esittävänsä kaatuneelle ampujalle ritarinarvoa, on paikalla olleiden veteraanien kertoman mukaan nimiä vaille autenttinen. Samoin kirjassaan "Näin tekivät ritarit" (1969) Sariola kirjoittaa tarinan Kauko Tuomalan viimeisestä taistelusta luvussa "Loppuun asti". Myös Humppilan kunta muistaa suurta poikaansa säännöllisesti.
Veteraanijärjestöt ovat elokuussa 2008 pystyttäneet Kauko Tuomalan muistoristin Karjalankannakselle Heinjoen tien risteyksestä etelään, Revonkylän lohkolle.
Soli Labbart
Solveig Hildigun Rosenqvist-Labbart (21. joulukuuta 1922 Vaasa – 17. kesäkuuta 2003 Tukholma, Ruotsi) oli suomalainen näyttelijä. Hän voitti Jussi-palkinnon parhaasta naispääosasta TV-elokuvassa "Kunniallinen petkuttaja" (1985) vuonna 1986.
Labbartin elokuvanäyttelijän ura käynnistyi varsinaisesti Ralf Långbackan elokuvassa "Herr Puntila och hans dräng Matti" (1979), joka perustuu Hella Wuolijoen ja Bertolt Brechtin näytelmään. Tämän jälkeen hän näytteli Lemmingin äitiä Kalle Holmbergin ohjaamassa ja Paavo Haavikon kirjoittamassa Kalevalaan pohjautuvassa TV-elokuvassa "Rauta-aika" (1982), sekä Matti Ijäksen elokuvassa "Painija" (1985). Hän oli kiinnitettynä Turun ja Vaasan ruotsinkielisiin teattereihin vuosina 1951–1980.
Labbartin useista elokuvarooleista muistetaan mm. Äitee Kyyrölä, jota hän näytteli Olli Soinion kauhukomedioissa "Kuutamosonaatti" (1988) ja "" (1991). Labbart on esiintynyt myös muun muassa Mika Kaurismäen elokuvissa "Paperitähti" (1989), "The Last Border – viimeisellä rajalla" (1993) ja "Highway Society" (2000).
Labbart oli naimisissa näyttelijä Rolf Labbartin kanssa.
Charles-François Daubigny
Charles-François Daubigny (1817–1878) oli yksi Barbizonin koulun taiteilijoista ja impressionismin edeltäjistä.
Daubigny sai oppia maalaamiseen isältään ja enoltaan, ja maalasi aluksi perinteiseen tyyliin. Asetuttuaan Barbizonin kylään hän alkoi työskennellä luonnossa eikä ateljeessa. Myöhemmin hän muutti avoveneen pikkuateljeeksi ja purjehti sillä Seine- ja Oise-jokea maalausretkillään.
Daubignyn maalausten tyypillinen aihe on jokimaisema, jossa on puita ja sorsia.
Martha Madison
Martha Anne Madison (oik. Butterworth; s. 27. heinäkuuta 1977 Newport News, Virginia Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja televisiopersoona. Hän näytteli Isabella "Belle" Black Kiriakisia "Päivien viemää" -saippuasarjassa vuosina 2004–2008. Madison oli Bellen roolissa viides näyttelijä. Hän on näytellyt myös tv-sarjassa "Passions" ja elokuvassa "Kate & Leopold". Madison oli harrastanut tanssia koko elämänsä, mutta joutui lopettamaan loukkaannuttuaan. Hän suunnitteli aluksi pääsevänsä Broadwaylle muutettuaan New Yorkiin, mutta päätyikin televisioon.
Madison on naimisissa, ja hänellä on vuonna 2013 syntynyt tytär.
Grand Line
Grand Line (jap. 偉大なる海路 "Idai Naru Kairo") on fiktiivinen paikka manga- ja animesarjassa One Piece.
Grand Line on suuri meri jonka koko on puoli maapalloa. Toisella puolella maapalloa sijaitsee neljä merta: East Blue, North Blue, West Blue ja South Blue. Grand Line on erossa näistä neljästä merestä Red Linen, maapallon ympäri menevän vuoriston avulla. Red Line kulkee pohjoisesta etelään ja kiertäen koko maapallon, kuten nollapituuspiiri. Grand Linen on sanottu olevan vaarallisin paikka koko maailmassa, ja sen on kerrottu tästä syystä olevan mm. merirosvojen hautausmaa.
Calm Beltejä on kaksi ja ne sijaitsevat Grand Linen pohjois- ja eteläpuolilla. Calm Belt on tuuleton vyöhyke, joten se on vaarallinen varsinkin purjealuksille, joissa ei ole airoja. Toinen asia mikä tekee Calm Belteistä vaarallisia ovat merihirviöt. Calm Beltillä on tähän mennessä esiintynyt eniten merihirviöitä koko One Piecen aikana.
Mikäli laivan pohja ei ole päällystetty merikivellä (joka lähettää samanlaista säteilyä kuin meri, ja täten tekee laivasta "osan merta" jolloin merihirviöt eivät havaitse tätä), on Grand Linelle mentävä Red Linen kanaalien kautta. Reittejä on kaksi: Toisessa mennään "Päinvastoin-vuoren" läpi ja toisessa Pyhän maan, Mariejoisin.
Grand Line on jaettu kahtia Red Linella. Ensimmäinen puoli (Päinvastoin-vuoresta East Bluen halki toiselle puolelle Red Linea) on nimeämättä. Toinen puoli (Päinvastoin-vuoresta West Bluen läpi toiselle Red Linen puolelle) tunnetaan "Uutena maailmana". Tässä osassa Grand Linea hallitsevat "Yonkout" kuin keisarit ja ne, jotka aloittivat "uuden ajan".
Grand Linen sää on epätavallinen. Sää ja merivirrat ovat petollisia, sillä ne voivat vaihtua yhtäkkiä esimerkiksi lumimyrskyiksi. Lisäksi kovakin myrsky saattaa loppua hetkessä. Grand Linella sijaitsee monia saaria, mutta niiden säät ovat joskus hyvinkin erilaisia. Saarien ilmastot on jaettu neljään osaan: Kesäsaaret, syyssaaret, talvisaaret ja kevätsaaret. Jokaisella saarella on myös omat neljä vuodenaikaa. Ne ovat silti eroavaisia toisistaan. Esimerkkinä kesäsaaren talvi ja talvisaaren talvi. Erilaisia säitä voi siis kaiken kaikkiaan löytää 16 erilaista Grand Linella.
Normaali kompassi ei toimi Grand Linella johtuen useista magneettikentistä. Monet saaret myös sisältävät paljon metallia joka sekoittaa kompassin. Jotta navigointi olisi mahdollista Grand Linella, on kehitetty apuvälineitä kuten lokitikku. Lokitikku lukitsee aina seuraavan saaren magneettikentän ja kun seuraavalle saarelle pääsee, lokitikku osoittaa taas uutta saarta. Grand Linella on kaikkiaan seitsemän reittiä mitä pitkin voi lokitikun avulla kulkea, mutta Grand Linen viimeiseen saareen, Rafteliin ne kokoontuvat. Seuraavan saaren magneettikentän poimiminen saattaa joskus viedä pari päivää, joskus jopa vuoden. Onneksi on kehitelty ikitikku. Tämä versio osoittaa aina tiettyä saarta eikä koskaan vaihdu. Tämä helpottaa merellä kävijöitä löytämään tietyn saaren.
Adrienne Shelly
Adrienne Shelly (24. kesäkuuta 1966 – 1. marraskuuta 2006) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja ja käsikirjoittaja. Hänen tuotantoonsa näyttelijänä kuuluu komedia "Luota minuun" (1990).
Shellyn aviomies löysi vaimonsa kuolleena marraskuussa 2006 asunnosta, jota Shelly käytti toimistona. Aluksi tapausta epäiltiin itsemurhaksi, mutta pian poliisi pidätti henkirikoksesta epäiltynä 19-vuotiaan laittoman siirtolaisen Diego Pillcon. Pillco myönsi surmanneensa Shellyn tämän valitettua alemmasta asunnosta kuuluneesta melusta. Oikeudessa hän muutti kertomustaan, ja sanoi yrittäneensä ryöstää Shellyn ja tappaneensa naisen, kun tämä yritti soittaa poliisille. Pillco tunnusti ensimmäisen asteen tapon välttääkseen murhaoikeudenkäynnin, ja hänelle luvattiin 25 vuoden tuomio.
Shellyn kuoleman aikaan pariskunnan tytär oli kolmevuotias. Hänen leskensä Andy Ostroy perusti "Adrienne Shelly Foundation"in.
Keski-Häme
Keski-Häme on Hauholla, Hämeenkoskella, Lammilla ja Tuuloksessa torstaisin ilmestyvä tilattava paikallislehti. Lehti on perustettu 19.4.1956. Levikki vuonna 2012 oli noin 5 160 kappaletta. Lehden toimisto sijaitsee Lammilla. Keski-Hämeen julkaisija on Hämeen Paikallismedia Oy ja painopaikka Lehtisepät Oy.
Carlie Brucia
Carlie Jane Brucia (16. maaliskuuta 1992 – 1. helmikuuta 2004) oli floridalainen nuori henkirikoksen uhri.
11-vuotias Brucia kidnapattiin autopesulan luota läheltä hänen kotiaan Sarasotassa, Floridassa. Hän oli palaamassa ystävänsä luota yökylästä ja vanhemmat ilmoittivat hänet pian kadonneeksi.
6. helmikuuta poliisi ilmoitti, että ensisijaisena epäiltynä oli 37-vuotias automekaanikko Joseph P. Smith. Hänellä oli kolme lasta ja useita aiempia pidätyksiä mm. huumausainerikoksista.
Brucian kidnappaus jäi valvontakameralle. Hänellä oli ilmeisesti ollut miehen kanssa lyhyt keskustelu, kunnes mies oli ryhtynyt raahaamaan tyttöä kädestä pitäen mukaansa. Jo murhaepäilyn herätessä Smith istui vankeudessa, koska oli 3. helmikuuta jäänyt kiinni ehdonalaissääntöjensä rikkomisesta. Smith ei aluksi suostunut puhumaan tutkijoille sieppauksesta, kunnes 5. helmikuuta paljasti piilottaneensa tytön ruumiin läheisen kirkon taakse.
Smithin todettiin ennen surmaa käyttäneen tyttöä seksuaalisesti hyväkseen, ja oikeudenkäynti häntä vastaan käynnistyi 7. marraskuuta 2005. Hän sai 15. maaliskuuta 2006 kaksi elinkautista seksuaalisesta hyväksikäytöstä ja sieppauksesta sekä kuolemantuomion murhasta.
Yoshinori Kitase
Yoshinori Kitase (, s. 23. syyskuuta 1966) on videopelisuunnittelija, joka on ollut Square Enixin työntekijä vuodesta 1991 lähtien. Hänen merkittävimpiä tehtäviään ovat olleet ohjaajan roolit "Chrono Triggerissä" sekä kolmessa peräkkäisessä "Final Fantasy" -pelissä, "Final Fantasy VI":ssa "Final Fantasy VII":ssa ja "Final Fantasy VIII":ssa, joka jäi hänen viimeiseksi ohjaustyökseen. Sittemmin hän on lähinnä tuottanut pelejä, joista esimerkkeinä "Final Fantasy X", "Kingdom Hearts" sekä näiden jatko-osat.
Lisäksi hän on toiminut käsikirjoittajana ja karttasuunnittelijana.
Tällä hetkellä Kitase työskentelee tuottajana "Final Fantasy XIII":n ja "Compilation of Final Fantasy VII" -kokoelman parissa. Hän myös johtaa Square Enixin 1. tuotanto-osastoa.
Marsha Blackburn
Marsha Blackburn (s. 6. kesäkuuta 1952) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän on valmistunut Mississippin osavaltionyliopistosta.
Blackburn istui vuosina 2003-2019 Yhdysvaltain edustajainhuoneessa Tennesseen 7. vaalipiiristä, ja oli ehdolla Tennesseen senaattoriksi välivaaleissa 2018. Hän voitti paikan ja aloitti työt senaattorina 3. tammikuuta 2019.
Kyknos
Kyknos ( 'joutsen') viittaa kreikkalaisessa mytologiassa neljään eri henkilöön.
Kyknos oli Areen ja Pelopeian poika. Makedonialainen Kyknos oli niin verenhimoinen ja julma, että hän suunnitteli rakentavansa isälleen temppelin tappamiensa ohikulkijoiden pääkalloista ja luista. Rakennustyöt jäivät kuitenkin kesken Kyknoksen kohdattua Herakleen. Haluten miellyttää isäänsä hän haastoi tämän taisteluun toivoen voivansa lisätä myös tämän luut temppeliinsä ajattelematta ollenkaan, että Herakles oli päihittänyt hänen isänsä taistelussa.
Areen kuultua heidän kohtaamisestaan hän raivostui ja riensi välittömästi auttamaan poikaansa. Hänet kuitenkin pysäytti Pallas Athene, joka neuvoi häntä odottamaan ja kuulemaan, mitä moirilla, kohtalottarilla, oli varattuna Kyknosta varten. Nämä kertoivatkin, että Kyknos saisi surmansa taistelussa, ellei sankaria tapettaisi aiemmin. Nämä sanat, jotka oli tarkoitettu pysäyttämään Ares menemästä auttamaan poikaansa, itse asiassa vain ruokkivat hänen vihaansa. Ares laskeutui maan päälle auttamaan poikaansa ja alkoi taistella Herakleen kanssa. Juuri kun hän oli iskemäisillään tätä, Pallas Athene ilmestyi ja torjui hänen lyöntinsä, jolloin Herakles onnistui haavoittamaan häntä reiteen ja sai Areen pakenemaan takaisin Olympos-vuorelle. Kyknos jäi kohtalon armolle ja sai surmansa niin kuin oli ennustettu, eikä hänen temppelinsä koskaan valmistunut.
Kyknos oli Faethonin erittäin hyvä ystävä. Faethonin menetettyä isänsä Helioksen auringonvaunujen hallinnan Zeus joutui tappamaan tämän salamaniskulla pelastaakseen maailman. Kyknos yritti etsiä ystävänsä Eridanosjokeen pudonnutta ruumista uudelleen ja uudelleen, jolloin jumalat muuttivat tämän joutseneksi päästääkseen hänet murheestaan.
Kyknos oli Apollonin ja Hyrien poika, jota Fyllios rakasti. Osoittaakseen rakkauttaan Fyllios lahjoitti tälle erilaisia eläimiä, mutta lopulta kyllästyttyään siihen, ettei saanut rakkaudelleen vastakaikua, hän kieltäytyi luovuttamasta kesytettyä härkää, jota Kyknos himoitsi. Tästä katkeroituneena Kyknos tiuskaisi Fyllioksen vielä toivoneen tehneensä niin, ja astui kallion kielekkeeltä alas. Kesken pudotusta hänet kuitenkin muutettiin joutseneksi.
Kyknos oli Poseidonin ja nymfi Kalyken poika. Kalastajat nimesivät hänet Kyknokseksi, koska löytäessään lapsen rannalta joutsenet kiertelivät hänen ympärillään. Uskoen toisen vaimonsa ja erään huilunsoittajan panettelua hän antoi laittaa molemmat lapsensa ensimmäisestä liitostaan, Teneen ja Hemithean, ruuheen merelle, joka rantautui Tenedokseen (Bozcaada), jonka kuningas Teneestä myöhemmin tuli. Valheen paljastuttua Kyknos antoi kivittää huilunsoittajan ja haudata vaimonsa elävältä. Myöhemmin Kyknos ja hänen isänsä osallistuivat Troijan sotaan. Sen aikana Akhilleus surmasi Kyknoksen kuristamalla tämän kypärän hihnalla, koska Poseidonin lapsena häntä ei voitu surmata miekalla eikä keihäällä.
Stephanie Herseth Sandlin
Stephanie Herseth Sandlin (s. 3. joulukuuta 1970) on yhdysvaltalainen juristi ja demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi 1. kesäkuuta 2004 – 3. tammikuuta 2011 Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Etelä-Dakotasta. Hän seurasi Bill Janklowia tämän erottua rikostuomionsa seurauksena.
Sandlin syntyi Houghtonin seudulla Etelä-Dakotassa ja on valmistunut Georgetownin yliopistosta. Hänet tunnettiin nimellä Stephanie Herseth ennen hänen avioliittoaan poliitikko Max Sandlinin (s. 1952) kanssa 31. maaliskuuta 2007.
Toimiessaan edustajainhuoneen jäsenenä Sandlin oli Yhdysvaltain kongressin nuorin naisjäsen.
Mark Donohue
Mark Donohue (18. maaliskuuta 1937 Haddon Township, New Jersey, Yhdysvallat - 19. elokuuta 1975 Graz, Steiermark, Itävalta) oli yhdysvaltalainen kilpa-ajaja.
Jo nuoruudessaan Donohue tapasi Roger Pensken, jonka kanssa hän päätyi tekemään yhteistyötä ja ajoi tämän tallissa monissa eri kilpasarjoissa. Hän menestyi hyvin pohjoisamerikkalaisissa sarjoissa, kuten Trans-Amissa, CanAmissa ja NASCARissa, kunnes siirtyi kokeilemaan Formula 1:iä Pensken tukemana vuonna 1971 ja ajoi Kanadan GP:ssä kolmanneksi. Donohue kuitenkin palasi nopeasti takaisin Amerikaan, jossa voitti Indianapolis 500:n 1972 ja IROC-mestaruuden 1974. Donohue kuitenkin palasi Penske Racingin mukana yrittämään uudelleen läpimurtoa Formula 1:ssä. Yritys päättyi surullisesti 1975 Itävallan GP:ssä Donohuen menetettyä autonsa hallinnan. Hän löi päänsä ulosajossa, vaipui seuraavana päivänä koomaan ja kuoli.
Donohue on valittu useaan moottoriurheilun kunniajäsengalleriaan. Hänet valittiin International Motorsports Hall of Fameen 1990, Motorsports Hall of Fame of Americaan 1990 ja Sports Car Club of Americaan eli SCCA:aan 2006.
Jules Dassin
Jules Dassin (alk. Julius Dassin, s. 18. joulukuuta 1911 Middletown, Connecticut Yhdysvallat – 31. maaliskuuta 2008 Ateena, Kreikka) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hänet tunnetaan parhaiten 1940-luvulla tekemistään film noir -elokuvista. Dassin oli joutumaisillaan epäamerikkalaisen toiminnan komission kuulusteltavaksi, mutta lähti Eurooppaan. Dassin työskenteli Ranskassa ja asui viime vuotensa Ateenassa. Hän oli naimisissa Melina Mercourin kanssa. Heidän yhteinen elokuvansa "Ei koskaan sunnuntaisin" oli ehdokkaana kahden Oscarin ja Bafta-palkinnon saajaksi.
Dassinin isä oli venäjänjuutalainen parturi. Hänen poikansa Joe Dassin (1938–1980) oli tunnettu ranskalainen laulaja.
Van Maldergemin oireyhtymä
Van Maldergemin oireyhtymä on harvinainen sairaus, joka aiheuttaa kehitysvammaisuutta ja epämuodostumia ainakin aivojen, kasvojen, suun ja raajojen alueilla.
Todetuissa tapauksissa vammautumiset ovat olleet satunnaisia, joten sairauteen ei tiedetä liittyvän perinnöllisyyttä.
Coffin–Sirisin oireyhtymä
Coffin–Sirisin oireyhtymä on harvinainen sairaus, joka aiheuttaa mm. vaihtelevan tasoista kehitysvammaisuutta sekä viidennen sormen epämuodostuman, mistä johtuen sairaudesta saatetaan puhua myös ”viidennen sormen oireyhtymänä”.
Coffin–Sirisin oireyhtymä saattaa aiheuttaa pienikokoisuutta, skolioosia, sydänvian, hengitystieinfektioalttiuden ja varhaislapsuuden nielemisongelmia. Sairaus on yleisempi naispuolisilla henkilöillä.
Enin osa Coffin–Siris-tapauksista on ollut satunnaisia vammautumisia. Sairauden tarkka syy on tuntematon.
Izun niemimaa
Izun niemimaa () on niemimaa Japanissa. Niemimaa sijaitsee Honshūn saarella, Tokiosta länteen. Aikasemmin se kuului niemimaan mukaan nimettyyn Izun provinssiin, mutta on nykyisin osa Shizuokan prefektuuria. Niemimaan eteläpuolella sijaitsevat Izusaaret ovat kuitenkin Tokion hallinnassa.
Izun niemimaa on Tokion alueen väestön suosima virkistäytymispaikka, joka on erityisesti tunnettu kuumista lähteistään muiden muassa Atamissa ja Mishimassa. Niemimaa rajoittuu Fujivuoreen ja on osa Fuji-Hakone-Izu kansallispuistoa.
Se on myös suosittu kohde laitesukellukselle. Suosituimmat sukelluskohteet ovat Izu Ocean Park (IOP, ), Yawatano () ja Osezaki (). Etelämpänä, lähellä Itōta on trooppinen kasvihuone nimeltä "Banana Crocodile Park" ().
Izu on yksi Japanin suurimpia wasabin tuottajia, joten paikallinen ruoka sisältää monia wasabilla maustettuja ruokalajeja. Kuuluisiin turistikohteisiin kuuluvat vanha Shuzenji temppeleineen, onseneineen, vesiputouksineen sekä ryokaneineen sekä Shimoda, kommodori Perryn mustien laivojen maahannousupaikka.
William Markus
Karl William Markus (oik. Marcus, ent. Söderström; 12. tammikuuta 1917 Liverpool, Englanti – 10. lokakuuta 1989 Espoo) oli suomalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja näyttelijä.
Markus ohjasi Suomen Filmiteollisuudelle muun muassa elokuvat "Neiti Talonmies" (1955), "Miriam" (1957) ja "Verta käsissämme" (1958) sekä toimi yhtenä käsikirjoittajana niissä. Yllättävän moniin näistä puuttui Suomen filmisensuuri pienillä poistovaatimuksilla.
Markus esiintyi myös näyttelijänä Valentin Vaalan elokuvissa "Dynamiittityttö" 1944 ja "Maaret – tunturien tyttö" (1947), Teuvo Tulion elokuvassa "Hornankoski" (1949) sekä Roland af Hällströmin elokuvassa "Suomalaistyttöjä Tukholmassa" (1952).
Myöhemmin hän toimi itsenäisenä yritysten mainoselokuvien tuottajana.
Ulosmarssi
Ulosmarssi on työtaisteluissa käytetty toimenpide. Ulosmarssissa työntekijät poistuvat joukolla työpaikaltaan protestiksi kesken työajan. Ulosmarssi voi merkitä myös poistumista koulusta, tapaamisesta, neuvotteluista tai järjestöstä kesken kaiken, jos tarkoituksena on halu ilmaista tyytymättömyyttä ulosmarssin kohteen toimintaan. Ulosmarssi on laiton, jos työehtosopimus on voimassa.
Ulosmarssi voidaan järjestää spontaanisti tai suunnitellusti. Usein työntekijät äänestävät etukäteen ulosmarssista ja yritystä informoidaan etukäteen mahdollisesti tulevasta ulosmarssista. Toisinaan ulosmarssiin saattaa osallistua vain osa työntekijöistä.
Šams Pahlavi
Šams Pahlavi tai Shahdokht Shams ul-Mulk Pahlavi (18. lokakuuta 1917 Teheran – 29. helmikuuta 1996 Santa Barbara, Kalifornia) oli Mohammad Reza Pahlavin, Iranin viimeisen šaahin, sisar. Heidän isänsä oli Reza Pahlavi. Pahlavi-dynastian aikana Šams Pahlavi oli Iranin punaisen ristin puheenjohtaja. Hän oli kääntynyt katolilaiseksi 1940-luvulla. Iranin vallankumouksen jälkeen hän muutti Santa Barbaran kaupunkiin, Kaliforniaan. Hän asui siellä kuolemaansa asti.
Sonja Bennett
Sonja Bennett (s. 24. elokuuta 1980, Vancouver, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen näyttelijä. Hänellä on ollut rooleja mm. elokuvassa "Usva" (2005) sekä useissa televisiosarjoissa.
Bennett voitti VFCC Awardin 2002 ja Women in Film Awardin 2003 roolistaan vuoden 2002 elokuvassa "Punch".
Jess Harnell
Jess Q. Harnell (s. 23. joulukuuta 1963 Teaneck, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä. Hän sai vuonna 2006 Daytime Emmy -ehdokkuuden.
Harnell syntyi New Jerseyssä, josta hän muutti Kaliforniaan kymmenvuotiaana. Harnell tiesi nuorena haluavansa tulla esiintyjäksi, mutta ei unelmoinut tekevänsä ääninäyttelemistä työkseen. Hän toimi aluksi rocklaulajana ja teki useita keikkoja studiovokalistina ja imitaattorina. Harnell osaa imitoida yli 150 julkisuuden henkilön ääniä niin laulaen kuin puhuen. Listaan mahtuvat muun muassa Albert Brooks, Ozzy Osbourne, Elvis Presley, The Beatlesin jäsenet, Steve Perry, Willie Nelson, Pee-Wee Herman ja Rodney Dangerfield.
Ääninäyttelemisen pariin Harnell päätyi äänittäessään mainosta laulamalla, jonka myötä eräs ohjaaja kehotti häntä kokeilemaan ääninäyttelemistä. Harnell aloitti tekemällä imitointeja mainoksiin studiovokalistin ohella ja sai pian kutsun Disneylta, joka tarvitsi laulajaa Splash Mountain huvipuistolaitteeseen, jonka aikana soi laulu ”Song of the South”. Vuonna 1991 Harnell teki ensimmäisen ääniroolinsa animaatioon "Varjoankka". Hänet palkattiin esittämään ilkeää avaruusolentoa Bleebia. Harnell sai päivää ennen koe-esiintymistä käsikirjoituksen hahmoa varten. Hän valvoi koko yön luodessaan hahmolle eri ääniä, jolta se mahdollisesti voisi kuulostaa. Loppujen lopuksi Harnell loi 60 eri ääntä Bleebille. Saapuessaan äänityssessioon hän esitteli itsensä sarjan ääniohjaajalle Ginny McSwainille ja kertoi kehittäneensä muutamia ideoita siitä, miten esittää hahmoa. Hän oli nauhoittanut ne kasetille ja kun McSwain oli kuullut ensimmäisestä näytteestä kaksi lausetta, hän kertoi sen olevan sopiva ääni hahmolle. Tämä sai Harnellin ajattelemaan miettiessään turhan paljon yhden hahmon ääntä ja luotti enemmän itseensä myöhemmissä koe-esiintymisissä.
Harnell tuli tunnetuksi "Animaaniset"-sarjan hahmon Wakko Warnerin ääniroolista, josta hän kertoi hahmon äänen perustuvan John Lennoniin, jota Harnell myöhemmin äänsi Ringo Starrin äänellä, nähtyään miten pieni Wakko-hahmo oli. Ennen Wakkon roolia Harnellilla ei ollut vielä kunnolla kokemusta ääninäyttelemisestä. "Animaanisten" jälkeen hän on ollut uransa aikana monessa piirretyssä ja videopeleissä mukana, kuten "Prätkähiiret", "Duck Dodgers", "The Grim Adventures of Billy & Mandy", "Äly ja Väläys", "Ben 10" sekä "Pet Alien", josta Harnell sai Daytime Emmy -ehdokkuuden vuonna 2006. Hän on myös ollut vuodesta 2002 lähtien mukana radio-ohjelmassa "Adventures in Odyssey", jossa hän on Bennett Charlesin ja Wooton Bassettin ääninä. Vuosina 2011–2012 Harnell teki sivurooleja "The Cleveland Show" -piirrossarjaan, jossa hän pääosin toimi Timin äänenä ja imitoi muun muassa Ben Stilleriä jaksossa ”Skip Day”.
Videopeleissä Harnellin kenties tunnetuin ääniroolinsa on Crash Bandicoot. Hän oli myös "Transformers"-elokuvassa ainut ääninäyttelijä, joka teki kaksi roolia. Lisäksi Harnell on toiminut muun muassa Cartoon Network- sekä Kids WB -kanavien mainosspiikkerinä. Hän teki ensimmäisen näytelmäroolinsa elokuvassa "Särkyneiden unelmien katu" ja toisen elokuvassa "" näyttelemällä kameramies Rickyä.
Ali Reza Pahlavi I
Ali Reza Pahlavi (1. maaliskuuta 1922 – 17. lokakuuta 1954) oli Iranin šaahin Reza Pahlavin toiseksi vanhin poika. Hänen veljensä oli Mohammad Reza Pahlavi. Kun Reza Shah joutui maapakoon Mauritiukselle ja Johannesburgiin, Ali oli mukana. Hän meni naimisiin Christiane Cholewskin kanssa Pariisissa vuonna 1946. He saivat yhden lapsen Ali Patrick Pahlavin (1. syyskuuta 1947). Ali Reza kuoli lento-onnettomuudessa 17. lokakuuta vuonna 1954, kun hänen lentokoneensa törmäsi vuoreen Alborz-vuoristossa.
Chorus (täsmennyssivu)
Chorus voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Wing
Wing, koko nimeltään Wing Han Tsang on Hongkongissa syntynyt uusiseelantilainen laulaja.
Wing aloitti laulamisen harrastuksen muutettuaan Uuteen-Seelantiin ja esiintyi Aucklandin sairaaloissa ja hoitokodeissa. Lauluharrastuksen jatkuttua hän julkaisi ensimmäisen CD-levynsä, joka kantaa nimeä "Phantom of the Opera" levyllä olevan Andrew Lloyd Webberin musikaalikappaleen mukaan. Levyllä on myös muita tunnettuja populäärimusiikkikappaleita syntetisaattorilla soitettuna.
Levyjulkaisu johti suosion lisääntymiseen ja kansainvälistymiseen. Viime vuosina Wing on päässyt esiintymään moniin televisio-ohjelmiin kuten "SportsCafeen", "Rove Liveen" ja "The Annoying Music Show'hun". Lisäksi Wing on vieraillut "South Park" -piirrossarjassa hänen mukaansa nimetyssä jaksossa.
Kutunjuusto
Kutunjuusto eli vuohenjuusto on vuohenmaidosta tehtyä juustoa. Se valmistetaan lisäämällä maitoon juoksutetta. Näin aikaansaatu juustomassa muotoillaan juustoksi laittamalla se juustokehään, josta ylimääräinen hera valutetaan pois. Sen jälkeen juustoa pidetään suolavedessä suolaantumassa. Aika vaihtelee sen mukaan, miten suolaista juustosta halutaan. Suomessa kutunjuustoa valmistetaan muun muassa Hämeessä.
Ranskalaisesta valkohomevuohenjuustosta käytetään nimitystä "chèvre". Se on usein pötkylän tai katkaistun pyramidin muotoinen.
Elisabetta Gnone
Elisabetta Gnone on italialainen journalisti, joka on tullut tunnetuksi W.I.T.C.H. -sarjakuvan luojana ja kirjoittajana. Huhtikuussa 2001 luodusta italialaisesta sarjakuvasta on myöhemmin tehty samanniminen televisiosarja.
Edward Anyamkyegh
Edward Tyover Anyamkyegh (s. 10. lokakuuta 1978 Gboko, Nigeria) on entinen nigerialainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Anyamkyegh pelasi kaudella 2007 Kakkosen Sepsi-78:ssa. Siellä hän voitti joukkueen maalipörssin ja myös tehotilaston, vaikka oli loppukauden loukkaantuneena. Ykköseen kaudeksi 2008 noussut PS Kemi Kings teki helmikuussa 2008 Anyamkyeghin kanssa kaksivuotisen sopimuksen. Hän tuli Suomeen ja Kuopion Palloseuraan Ukrainan pääsarjaseura Karpaty Lvivistä. Lisäksi hän on pelannut Nigerian pääsarjassa BCC Lionsissa ja FC Julius Bergerissä sekä Moldovan pääsarjassa FC Sheriff Tiraspolissa.
Anyamkyegh esiintyy Franklin Foerin kirjassa "Jalkapallon maailmanselitys", joka kertoo jalkapallon vaikutuksesta maailmassa. Kirjassa häntä kuvataan esimerkkinä nuorista afrikkalaislupauksista, jotka siirtyvät pelaamaan Itä-Eurooppaan elättääkseen perheensä kotona, oloihin joihin on monella tapaa lähes mahdotonta sopeutua.
Anyamkyegh on pelannut seitsemän ottelua alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa ja yhdeksän ottelua alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän on pelannut muun muassa alle 17-vuotiaiden MM-kisoissa vuonna 1995, jossa hän teki kaksi maalia.
Kirnu (vuoristorata)
Kirnu on vuoristorata, joka sijaitsee Linnanmäen huvipuistossa Helsingissä. Radan perustusten rakentaminen alkoi kauden loputtua lokakuussa 2006. Radan pystyttäminen aloitettiin helmikuussa 2007. Asiakkaiden käyttöön rata otettiin puiston kauden avajaisissa 27. huhtikuuta 2007.
Radan on valmistanut sveitsiläinen huvipuistolaitevalmistaja Intamin AG, joka kuuluu alan arvostetuimpiin varsinkin teräsratojen saralla. Kirnu on Suomen ensimmäinen ns. 4th Dimension -rata eli rata, jossa istuimet on sijoitettu radan viereen eikä sen päälle tai alle, kuten tavallisesti. Istuimet pyörivät vapaasti ympäri ajon aikana. Radan pituus on 142 metriä ja korkeus 25,4 metriä. Vaunut saavuttavat radalla 60 km/h huippunopeuden. Vaunuja kulkee radalla yhteensä kolme, ja jokaiseen mahtuu kahdeksan matkustajaa. Matkustajan vähimmäispituus laitteeseen on 140 cm ja teoreettinen enimmäispituus 195 cm turvakaarten mitoitusten vuoksi. Kirnun käyttökapasiteetti on n. 640 henkilöä tunnissa, ja yksi kierros kestää 42 sekuntia. Laite maksoi noin kolme miljoonaa euroa.
Kirnu asetettiin käyttökieltoon 16. toukokuuta 2007 sattuneen tapaturman johdosta, jossa kyydissä ollut mies loukkasi jalkansa. Käyttötauon aikana laitetta testattiin ja myös laitteen jarrut uusittiin.
Heinäkuussa 2014 laite oli suljettuna pari viikkoa, koska Espanjan Benidormissa sijaitsevassa vastaavassa laitteessa tapahtui kuolemaan johtanut onnettomuus. Onnettomuus johtui todennäköisesti Espanjan huvipuiston tekemistä muutoksista laitteen turvapuomijärjestelmiin, jotka oli tehty ilman laitevalmistajan hyväksyntää. Kirnuun päätettiin vaihtaa uudet istuimet tämän takia.
Jonathan Hutchinson
Sir Jonathan Hutchinson (23. heinäkuuta 1828 – 26. kesäkuuta 1913) oli brittiläinen lääkäri. Hän havaitsi ensimmäisenä tutkijana progerian vuonna 1886 epätavallisen ikääntyneen näköisellä 3-vuotiaalla pojalla. Hänen ja Hastings Gilfordin mukaan sairautta nimitetään joskus "Hutchinson-Gilfordin oireyhtymäksi".
Progerian lisäksi Hutchinson tunnetaan mm. hänen synnynnäistä kuppaa käsittelevistä tutkimuksistaan.
Kimmo Kurittu
Kimmo Otso Juhana Kurittu on suomalainen basisti. Hän on kotoisin Nakkilasta ja soittaa viisikielistä bassoa. Kurittu tunnetaan Penniless-yhtyeen (aiemmin Penniless People of Bulgaria) basistina. Vuoden 2005 vaihteesta hän on soittanut myös Maj Karma -yhtyeessä. Basson soiton ohella hän toimii yhtyeissä myös taustalaulajana.
Kurittu soittaa bassoa Rotta Baarin albumilla Ylihuomenna.Basson ja nupin välissä Sennheiserin langaton, SansAmp R.B.I. sekä viritysmittari ja pari halpissäröä.
Hastings Gilford
Hastings Gilford (1861–1941) oli brittiläinen lääkäri. Hän opiskeli lääketiedettä ja valmistui Guy's Hospitalista vuonna 1887.
Gilford kuvasi vuonna 1904 äärimmäisen harvinaisen ikääntymissyndrooma progerian, jota kutsutaan toisinaan hänen ja Jonathan Hutchinsonin mukaan Hutchinson-Gilfordin oireyhtymäksi.
Åke Mattas
Åke Mattas (14. tammikuuta 1920, Mänttä – 22. joulukuuta 1962, Helsinki) oli suomalainen taidemaalari.
Mattas syntyi vuonna 1920 Mäntässä, jossa hänen isänsä "Karl Julius Mattas" toimi Serlachiuksen paperitehtaan diplomi-insinöörinä. Åken ollessa kolmevuotias perhe muutti Ruotsiin Värmlantiin, jossa isä johti Billerudin paperitehtaan rakentamista. Pari vuotta myöhemmin perhe matkusti niin ikään isän työtehtävien vuoksi Kreikkaan. Vuonna 1928 Mattakset muuttivat Ouluun, jossa Mattas kävi koulunsa ja vietti suurimman osan lapsuuttaan ja nuoruuttaan. Ylioppilaaksi Mattas kirjoitti Oulun ruotsinkielisestä lukiosta vuonna 1938. Talvella 1948 hän maalasi vanhan koulunsa Kellarisaliin seinämaalauksia, joista suurin on kellariholvin päätyseinän allegoria Oulun neljästä palosta.
Ylioppilaaksi kirjoitettuaan Mattas aloitti opinnot Taideteollisessa Keskuskoulussa Helsingissä. Opinnot keskeytyivät jatkosotaan, johon Mattas osallistui taistelemalla mm. Kannaksella ja Lapissa. Keväällä 1945 Mattas aloitti opinnot Suomen Taideakatemian koulussa. Opinnot hän keskeytti 1946. Samana vuonna Mattas meni naimisiin opiskelutoverinsa "Ulla Aholan" kanssa. Pariskunta sai kolme lasta. Vuonna 1947 Mattas osallistui ensimmäiseen näyttelyynsä, Suomen Taiteilijain vuosinäyttelyyn Helsingin Taidehallissa, teoksillaan "Saara" ja "Tuhlaajapoika". Mattas osallistui yli kymmeneen yhteisnäyttelyyn ja hän sai myös tunnustusta omintakeisesta taiteestaan. Mattas kuitenkin alkoholisoitui. Hän joutui katkaisuhoitoon ensimmäisen kerran 1957. Hän kuoli Hesperian sairaalassa joulukuussa 1962.
2 Brothers on the 4th Floor
2 Brothers on the 4th Floor on alankomaalainen elektronista musiikkia esittävä, erityisesti 1990-luvulla suosiossa ollut yhtye. Yhtyeen jäsenet ovat veljekset Martin ja Bobby Boer, sekä laulaja Désirée ”Des’Ray” Claudette Manders ja rap-osuuksista vastaava Rede ”D-Rock” Phillips.
Yhtyeen menestynein listahitti on ""Dreams (Will Come Alive)"". Muita tunnettuja kappaleita ovat ""Fly (Through the Starry Night)"" ja ""Come Take My Hand"".
Martin ja Bobby Boer olivat vuosia kokeilleet musiikin tekoa, kunnes kokeilu sai vauhtia vuonna 1990, kun alankomaalainen radioasema poimi ""Can't Help Myself"" -singlen taajuudelleen. Kahden singlen jälkeen projekti sai odottaa, kun Martin muutti ammattimaiseen studioon ja aloitti musiikin miksauksen nimellä Dancability Productions. Vuonna 1994 Bobby ja Martin elvyttivät projektinsa nimeltä "2 Brothers on the 4th Floor", jonka uudistuneen tyylin ja ennen kaikkea musiikkityylin alankomaalaisyleisö otti hyvin vastaan.