Caymansaaret
Caymansaaret on kolmen korallisaaren muodostama Britannian merentakainen alue Karibianmerellä Kuuban eteläpuolella. Kristoffer Kolumbus löysi saaret vuonna 1503. Saarten pinta-ala 259 neliökilometriä. Pääkaupunki on George Town. Caymansaarilla on noin 54 400 asukasta.
Saaret ovat massiivisen vedenalaisen vuoren huippuja 2 400 metriä merenpohjasta. Saaret sijaitsevat läntisellä Karibianmerellä, 650 kilometriä etelään Miamista, 300 kilometriä etelään Kuubasta, ja 315 kilometriä luoteeseen Jamaikasta. Saaria on kolme, joista suurin on Grand Cayman ja kaksi pienempää saarta Cayman Brac ja Little Cayman. Pääkaupunki George Town sijaitsee Grand Caymanilla.
Saarten pahin ympäristöongelma on pula juomavedestä.
Vaikka meriveden korkeus on vuosituhansien kuluessa vaihdellut suuresti, saaret ovat pysyneet merenpinnan yläpuolella kahden miljoonan vuoden ajan. Niille on tullut vähitellen kasvi- ja eläinlajeja Isoilta Antilleilta, etenkin Kuubasta ja Jamaikalta, sekä myös Keski-Amerikasta ja Karibian itäosista. Osa näistä lajeista on eriytynyt Caymansaarilla kotoperäisiksi lajeiksi ja alalajeiksi.
Saarten kansalliseläin on siniharmaa leguaanilaji "Cyclura lewisi" joka elää endeemisenä ainoastaan Grand Caymanin saarella.
Saarilla vallitsee trooppinen merellinen ilmasto. Vuonna 2004 Hurrikaani Ivan vahingoitti Seven Miles Beachin alueen rakennuksia.
Ensimmäinen eurooppalainen näki Caymansaaret 10. toukokuuta 1503, kun Kolumbuksen neljännen tutkimusmatkan alukset ajautuivat sivuun reitiltä ja miehet näkivät saariryhmän kaksi pienintä saarta Cayman Bracin ja Little Caymanin. Kolumbus kutsui saaria nimellä "Las Tortugas", sillä ne olivat täynnä kilpikonnia. Brittiläisen Francis Draken retkikunnan jäsenet saattoivat olla ensimmäiset ihmiset Caymansaarilla, sillä saarilta ei ole löytynyt arkeologista todistusaineistoa alkuperäisasukkaista. Drake kävi saarilla vuosien 1585–1586 tutkimusmatkansa aikana.
Englanti valtasi Espanjalta Jamaikan 1655 ja vaati samalla Caymansaaria itselleen. Espanja tunnusti saaret Englannin omaisuudeksi Madridin sopimuksessa 1670. Ensimmäiset vakituiset asukkaat saapuivat Grand Caymanille 1700-luvun vaihteessa. Caymansaaret olivat pitkään ilman kunnollista hallintoa, vaikka niitä hallittiinkin näennäisesti Jamaikalta. Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentti liitti saaret virallisesti Jamaikan alaisuuteen 1863.
Kun Jamaika itsenäistyi vuonna 1962, Caymansaaret päätti pysyä suoraan brittihallinnon alaisuudessa kruununsiirtomaana.
Caymansaarilla on rajoitettu itsehallinto. Caymansaarien päämiehenä ja monarkin edustajana toimii kuvernööri. Hallituksen johtohahmon nimi taas on "Leader of Government Business". Lainsäädäntövaltaa saarilla käyttää "Legislative Assembly of the Cayman Islands", jonka 18 jäsenestä 15 valitaan vaaleilla. Alun perin Caymansaarilla oli ei-puolueellinen järjestelmä, mutta sittemmin sinne kehittyi kaksipuoluejärjestelmä.
Caymansaarten kaksi tärkeintä puoluetta ovat "People's Progressive Movement", jota pidetään aatemaailmaltaan sosiaalidemokraattisena ja joka sai vuoden 2005 parlamenttivaaleissa yhdeksän paikkaa viidestätoista sekä "United Democratic Party" joka taas on aatemaailmaltaan konservatiivinen ja joka sai vuoden 2013 parlamenttivaaleissa kolme paikkaa viidestätoista.
Caymansaarelaisten elintaso kuuluu Karibianmeren korkeimpiin: saarelaisten asukaskohtainen bruttokansantuote on maailman 14. korkein. Asukkaiden lukutaitoaste ja elinajanodote ovat myös korkeita. Saarilla on myös oma rahayksikkönsä, Caymansaarten dollari (KYD), joka on sidottu Yhdysvaltain dollariin kurssilla 1 KYD = 1,20 USD.
Caymansaaret on tunnettu veroparatiisina, koska se ei peri veroja sen paremmin asukkailtaan kuin yrityksiltään ja jonka takia sinne on rekisteröitynyt runsaasti ulkomaisia yrityksiä ja muuttanut runsaasti veropakolaisia. Caymansaarilla sijaitseekin enemmän rekisteröityjä yrityksiä kuin on asukkaita. Caymansaaret on myös merkittävä finanssikeskus ja saaret ovatkin maailman viidenneksi merkittävin pankkikeskus. Tämä taas johtuu saarten noudattamasta tiukasta pankkisalaisuuslainsäädännöstä.
1960-luvulle saakka saarten väestön pääelinkeino oli maatalous ja kalastus. Pääasiassa verotuslainsäädännön takia elinkeinoelämä muuttui kuitenkin nopeasti. Nykyisin turismi on tärkein elinkeino, joka tuo saarille 75% kansantuotteesta ja ulkomaisesta valuutasta. Merkittävin osa turismista on pohjoisamerikkalaisille suunnattua luksusmatkailua.
Caymansaarilla vierailee vuosittain monta kertaa enemmän turisteja kuin on asukkaita. Saarten yksi merkittävimmistä nähtävyyksistä on George Townin eteläpuolella sijaitseva korallihiekkainen Seven Mile Beach. Ranta on maailmankuulu kauneudestaan ja "Caribbean Travel and Life Magazine" -lehti on nimennyt sen ”Karibian parhaimmaksi rannaksi”. Huolimatta nimestään se on noin viisi ja puoli mailia pitkä ja se on kärsinyt eroosiosta, joka on pienentänyt sen kokoa joillakin alueilla. Hurrikaani Ivan vahingoitti Seven Miles Beachin alueen rakennuksia syyskuussa 2004, mutta hotellit ovat uudelleen toiminnassa.
Caymansaarilla on kolme lentokenttää ja 785 km maantietä. Owen Robertsin lentoasema lähellä George Townia on suurin, Charles Kirkconnellin lentoasema palvelee Cayman Bracia ja Edward Boddenin lentokenttä Little Caymania. Cayman Airways on Caymansaarten kansallinen lentoyhtiö. Satamat sijaitsevat Cayman Bracissa ja George Townissa. Kauppalaivastoon kuuluu 116 alusta, joista 102 on ulkomaalaisessa omistuksessa. Lukuisat risteilyalukset käyvät George Townissa.
Vuonna 2013 Caymansaarilla arvioitiin asuvan 53 737 asukasta yli 100 eri maasta ja yli kolmannes saaren asukkaista on siirtolaisia. Saaren asukkaita noin 40 % on mulatteja, 20 % mustia, 20 % valkoisia ja 20 % kuuluu ryhmään muut. Kristinusko on saarten pääuskonto, ja presbyteerisyys ja katolilaisuus ovat saarten suurimmat kirkkokunnat. Saarten virallinen kieli englanti. Suuri enemmistö asukkaista asuu Grand Caymanin saarella. Caymansaaret on täysin kaupungistunut yhteiskunta, sillä sen koko väestö asuu kaupungeissa.
Etäisillä saarilla meri ja merenkulku ovat olleet aina tärkeitä. Toisen maailmansodan jälkeen monet caymanilaiset ovat lähteneet laivoille töihin, lähettäneet rahaa kotiin ja palanneet myöhemmin kotimaahan. Siirtotyöläisiä on myös lähisaarilla sekä Nicaraguassa, Hondurasissa ja Yhdysvaltojen eteläosissa.
Perinteiset caymanilaistalot rakennettiin punomalla oksista kehikko ja täyttämällä se muurilaastilla. Rappaus maalataan pinkiksi, turkoosiksi tai vihreäksi. Kattomateriaalina käytettiin palmunlehviä, myöhemmin peltiä, ja katolle tullut sadevesi kerättiin talteen.
Caymanilaisten perusruokaa saadaan merestä. Sitä ovaat etenkin kilpikonnat ja suuret kotilot. Muita perinteisiä ruoka-aineita ovat limetit, hunaja, rommi ja kookos.
Caymansaaret on osallistunut olympialaisiin vuodesta 1976. Sillä on ollut 1–10 miesurheilijaa ja muutamia naisurheilijoita, jotka ovat osallistuneet purjehdukseen, uintiin, yleisurheiluun ja pyöräilyyn.