hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Pärnävaara
Pärnävaara on hiihtokilpailukeskus, joka sijaitsee Liperin Vaiviossa. Se on Pohjois-Karjalan suurin hiihtokilpailukeskus. Se sijaitsee 16 kilometrin päässä Joensuusta ja 15 kilometrin päässä Liperin kirkonkylästä. Pärnävaaran huippu kohoaa 166,4 metrin korkeudelle merenpinnasta.
Pärnävaara on isännöinyt SM-hiihtoja pariinkin kertaan.
Kesäisin on käytössä 5 kilometrin valaistu rullasuksihiihtorata.
Hoidettuja latuja on kymmeniä kilometrejä, joista valaistua 5 kilometriä. Latujen profiilit vaihtelevat helpoista kuntohiihtäjälle suunnitelluista lenkeistä kilpailijoiden erittäin vaativiin kisalatuihin. Latuyhteyksiä on Lykynlammelle (10–13 km) ja Joensuun Mehtimäelle (noin 20 km). Entisen Karelia Hiihdon aikaan latuyhteys oli myös Kontiolahden ampumahiihtokeskukseen (n. 30 km).
Ampumahiihtäjille on 28-paikkainen harjoittelualue.
Alueella on ollut laskettelukeskus (kolme rinnettä), mutta sen toiminta loppui 90-luvun alussa kannattamattomana.
Pärnävaaralla on pidetty suunnistuksen Jukolan viesti vuosina 1982 ja 2000, Fin 5 -rastiviikko 2006 ja Pyöräsuunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut 2006. Kiintorastit (50 kpl) ovat Kaprakan "kinttupolun" varrelta.
Pärnävaaran maastoissa järjestetään Kalevan Rastin ja Liperin Taimen kaikille avoimia kuntosuunnistuksia.
Maastopyöräilyyn Pärnävaaralla on paljon luonnonvaraisia polkuja ja asfaltoitu 5 kilometrin rata. Alamäkiajoa varten on oma rata.
Kiipeilyä voi harrastaa ympäri vuoden. Kalliokiipeilypaikka on rinteellä aivan pysäköintialueen lähellä. Talvella siinä voi kokeilla jääkiipeilyä.
Pärnävaaran urheilukeskussäätiö perustettiin 1990. Sen taustalla ovat Joensuun kaupunki ja Liperin kunta. Säätiön tarkoituksena on edistää kilpa- ja kuntourheilun harrastusmahdollisuuksia Pohjois-Karjalassa ja ylläpitää Pärnävaaran urheilukeskusta.
Vuonna 2008 päätettiin, että urheilukeskuksen rakennusten, latupohjien ja reittien ja muiden urheilukeskusalueiden käyttö- ja hallintaoikeus siirtyi urheilukeskussäätiöltä Joensuun kaupungille. Joensuun kaupunki vastaa keskuksen käytännön ylläpidosta ja kuluista. Liperin kunta osallistuu ylläpitokuluihin 35 prosentin osuudella.
Sfumato
Sfumato (it. sfumo, savu, sumu)- eli valohämytekniikka on maalaustapa, jossa värisävyjä pehmennetään ja sulautetaan toisiinsa. Sillä pyritään luomaan utuinen, kolmiulotteinen kuva häivyttämällä värien ohella ääriviivoja yleensä ohuin maalikerroksin, joita maalataan useita.
Yksi sfumaton kehittäjiä oli Leonardo da Vinci, joka hallitsi menetelmän täydellisesti. Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa työskentelevän da Vinci -tutkija Jacques Franckin mukaan da Vinci käytti "Mona Lisan" silmien ja suun ympäristöön 30–40 värikerrosta.
Susan Ruusunen
Susan Kristiina Ruusunen (vuoteen 2007 Kuronen, s. 24. syyskuuta 1970 Luvia) on suomalainen julkisuuden henkilö, joka vuonna 2006 tunnettiin silloisen pääministerin Matti Vanhasen seurustelukumppanina. Suhde herätti aikoinaan myös runsaasti kansainvälistä huomiota.
Suhteen päätyttyä Ruusunen julkaisi sitä yksityiskohtaisesti käsittelevän kirjan "Pääministerin morsian" vuonna 2007. Vanhanen teki kirjasta tutkintapyynnön, ja tapaus eteni käräjäoikeuteen, joka kuitenkin hylkäsi syytteet. Vanhasen valitettua tuomiosta, Helsingin hovioikeus määräsi Ruususelle sekä kirjan kustantajalle Kari Ojalalle sakkorangistuksen ja vahingonkorvaukset yksityiselämää loukkaavasta tiedon levittämisestä. Lopulta tapausta käsiteltiin aina korkeinta oikeutta myöten, joka kesäkuussa 2010 vahvisti Ruususen ja Ojalan sakot, mutta kumosi vahingonkorvaukset.
Rautanaamio (vuoden 1998 elokuva)
Rautanaamio (engl. "The Man in the Iron Mask") on Randall Wallacen ohjaama ja käsikirjoittama elokuva vuodelta 1998. Elokuvan miljöönä on 1600-luvun Ranska ja se perustuu löyhästi Alexandre Dumas'n kirjoittamaan tarinaan.
Leonardo DiCaprio näyttelee elokuvassa kaksoisroolissa. Elokuvaa kritisoitiin, mutta se tuotti hyvin johtuen pitkälti DiCaprion edeltävästä roolista menestyselokuvassa "Titanic" (1997).
Musketöörit kuulevat tyrmässä olevasta vangista, jolla on rautanaamio. He tutkivat asiaa ja vapauttavat vangin saadakseen selville tämän henkilöllisyyden. Kun he riisuvat miehen rautanaamion, sen takaa paljastuvat kuninkaan kaksoisveljen Filipin kasvot. Kaksoisveli on kuitenkin kuninkaan vastakohta, nöyrä ja ystävällinen.
Saadakseen Ranskalle paremman kuninkaan musketöörit järjestävät operaation, jonka tarkoituksena on vaihtaa veljesten paikkoja. Lopulta selviää myös veljesten isä, joka kuuluu musketööreihin. Kuninkaan yrittäessä puukottaa veljeään heidän isänsä uhrautuu ja heittäytyy poikansa eteen.
Henri Richard
Joseph Henri Richard (s. 29. helmikuuta 1936 Montreal, Quebec, Kanada) on entinen Montreal Canadiens -seuran jääkiekkoilija NHL-liigasta. Vuodesta 1955 vuoteen 1975 kestäneen uransa aikana hän voitti ennätykselliset 11 Stanley Cupia; pohjoisamerikkalaisessa ammattiurheilussa vain koripalloilija Bill Russell on voittanut NBA-liigassa yhtä monta suurta mestaruutta joukkuepelien saralla. Keskushyökkääjä Richard pelasi koko uransa Montrealissa ja saavutti liigan runkosarjassa 1256 ottelussa tehot 358 maalia ja 688 syöttöä (1046 pistettä). Jäähyjä kertyi 928 minuuttia.
Aluksi Henri tunnettiin parhaiten siitä, että hän oli Maurice 'The Rocket' Richardin pikkuveli. Myös fyysisesti tätä vaatimattomampana hän sai lisänimen "The Pocket Rocket" (Taskuraketti).
Ilmo Riihimäki
Ilmo Riihimäki on suomalainen kuoronjohtaja ja Porvoon suomalaisen seurakunnan eläkkeellä oleva kanttori–urkuri. Hän on johtanut muun muassa Meilahden Motettikuoroa, Helsingin Laulua, Psallamus-kuoroa, Cantabile-kuoroa ja Radion kamarikuoroa.
Myös hänen puolisonsa Marjukka Riihimäki on tunnettu kuoronjohtaja.
Seppo Sajama
Seppo Sajama (s. 1952) on suomalainen filosofi. Sajama toimi filosofian professorina Itä-Suomen yliopiston oikeustieteiden laitoksella Joensuun kampuksella ja käytännöllisen filosofian dosenttina Turun yliopiston filosofian laitoksella. Hänen erikoisalansa ovat etiikka ja fenomenologia. Julkisuudessa Sajama on tunnustautunut "vanhaksi humanistiksi". Sajaman siirtyessä eläkkeelle Itä-Suomen filosofian professuuri lakkautettiin eikä siellä siitä lähtien ole voinut opiskella filosofiaa pääaineena.
Turun yliopistossa väitellyt Sajama tarkasteli väitöskirjassaan mm. Franz Brentanon filosofiaa. Sajaman opettajana toimi Sven Krohn, joka kehitti Turusta Suomen fenomenologisen filosofian keskuksen.
Sajama edustaa analyyttistä fenomenologiaa. Suomessa fenomenologiaa on perinteisesti tutkittu mannermaisen filosofian näkökulmasta. Työllään Sajama laajensi suomalaisen analyyttisen filosofian perinteen käsitystä filosofian ongelmista.
Viime vuosina Sajama on keskittynyt käytännölliseen filosofiaan ja eettisiin ongelmiin. Hän on tarkastellut ammattietiikkaa, syrjäytymistä, asunnottomuutta, hoitotyön etiikkaa ja terveyspalveluiden priorisoinnin oikeudenmukaisuuskysymyksiä.
Sajama on osallisena professori Pentti Arajärven johtamassa tutkimuskonsortiossa, joka tutkii syrjäytymisen oikeudellisia pidäkkeitä. Aiemmin Sajama toimi Suomen Akatemian rahoittamassa asunnottomuutta tutkivassa hankkeessa.
Sajama kuuluu Suomen filosofisen yhdistyksen julkaiseman "Ajatus"-vuosikirjan toimitusneuvostoon. Hän on naimisissa Saara Sajaman (o.s. Pitkonen) kanssa ja heillä on neljä lasta.
Štš-311
Štš-311 Kumža () oli Neuvostoliiton laivaston Štšuka-luokan sukellusvene. Se oli talvisodassa laivastonsa menestyksekkäin sukellusvene. Sen kohtaloksi tuli jatkosodassa Saksan laivaston alusten laskema torjuntamiinakenttä ja Suomen ilmavoimat. Aluksen kapteenina oli tuolloin Anisim Pudjakov.
Sen köli laskettiin 6. marraskuuta 1933 ja vene laskettiin vesille 10. huhtikuuta 1935. Vene otettiin palvelukseen 21. elokuuta 1936.
Talvisodassa "Štš-311" upotti tykkitulella kaksi alusta. Aluksista ensimmäinen oli suomalainen "SS Wilpas" (775 t), joka upotettiin 29. joulukuuta 1939, ja toisena oli ruotsalainen "SS Fenris" (484 t), joka upotettiin 5. tammikuuta 1940. Näiden alusten upotuksista veneen päällikölle Fjodor Vershininille annettiin Kultaisen Tähden Mitali ja hänet nimitettiin Neuvostoliiton sankariksi. Vene sai Punalipun kunniamerkin 7. helmikuuta 1940.
Turun sanomien mukaan lokakuussa 1942 alus oli matkalla partiointialueelleen Gotlannin ja Öölannin välillä, kun 14. lokakuuta 1942 Kallbådan kuunteluasema havaitsi vedenalaisia räjähdyksiä. Lentolaivue 6:sta lähti luutnantti Erkki Palosuo Tupolev SB-2 -pommikoneella, tunnus SB-10, tätä selvittämään. Paikalla konekiväärimies Kalle Ahvensalmi havaitsi miinakentässä saamiaan vaurioita korjaamaan nousseen sukellusveneen, joka katosi pinnan alle. Sen perään pudotettiin kaksi syvyyspommia.
Gardiner antaa upotuksesta toisenlaisen version. Hänen mukaansa Suomen laivaston vartiomoottoriveneet VMV 13 ja VMV 15 upottivat "Štš-311":n 12. lokakuuta 1942 lähellä Tiiskeriä.
Suomalainen sukeltajaryhmä Divers of the Dark löysi hylyn Porkkalan edustalta Suomenlahdella elokuussa 2013.
William Caxton
William Caxton (1422–1491) oli englantilainen kirjanpainaja, kustantaja ja kääntäjä. Caxton painoi Bruggessa ensimmäisen englanninkielisen kirjan "The Recuyell of the Historyes of Troye" vuonna 1475 ja perusti 1476 Lontooseen ensimmäisen kirjapainon.
Caxtonin kirjapainon tuotanto oli monipuolista ja sisälsi muun muassa ritariromansseja, historiallista ja filosofista kirjallisuutta sekä ensyklopedian, vuonna 1481 painetun "The Myrrour of the Worlde". Caxton myös julkaisi Geoffrey Chaucerin Canterburyn tarinoita ja Sir Thomas Maloryn teoksen "Le Morte d'Arthur".
Caxton painoi myös englanninkielisen käännöksen Jacobus de Voraginen "Legenda aureasta". Tämä säilyi vuoteen 1941 ainoana englanninkielisenä käännöksenä legendasta.
Antiikvafontti "Caxton" on nimetty hänen mukaansa.
Kagome Higurashi
Kagome Higurashi () on yksi manga- ja animesarja Inuyashan päähenkilöistä. Nykyajan Japanissa asuva Kagome on tavallinen 15-vuotias tyttö, kunnes hän joutuu perheensä kaivon kautta feodaaliajan Sengoku-kauden Japaniin. Kagome on luonteeltaan kiltti ja huolehtivainen, mutta tarpeen tullen myös päättäväinen ja temperamenttinen tyttö, joka osaa ottaa asiat hallintaan. Kagomea pidetään Kikyōn reinkarnaationa ja hän onkin tämän näköinen, minkä vuoksi Inuyasha inhoaa häntä alussa, mutta ihastuu tyttöön sarjan edetessä . Kagome on myös ihastunut Inuyashaan. Kikyōn tavoin Kagomen aseena on jousi ja nuoli, joita hän oppii vähitellen käyttämään. Kikyōn reinkarnaationa hän on perinyt tämän pyhät voimat, joten hänen ampumansa nuolet puhdistavat pahasta. Hän kykenee myös puhdistamaan pahasta kosketuksellaan.
Sarjan alussa, kun Kagome on saapunut feodaaliajan Japaniin, hän tapaa puuhun vangitun Inuyashan, joka lupaa tappaa Kagomea jahtaavan yōkain, jos tyttö vapauttaa Inuyashan. Inuyashan voitettua yōkain hän käy Kagomen kimppuun, jotta saisi tältä Shikon no Tama-kuulan. Kagomen avuksi saapuu Kaede, joka loihtii Inuyashan kaulaan kaulakorun, jota tämä ei saa itse pois. Kaulakoru reagoi Kagomen "istu!"- käskyyn, jolloin Inuyasha lentää maahan. Näin ollen Inuyasha joutuu seuramaan Kagomea ja auttamaan tätä keräämään rikkoutuneen Shikon no Tama- kuulan sirpaleita. Sirpaleet ovat levinneet ympäri Japania. Matkan aikana he saavat uusia ystäviä, joihin kuuluu muun muassa pieni kettuyōkai Shippō, munkki Miroku ja yōkainmetsästäjä Sango.
Kagomella on syviä tunteita Inuyashaa kohtaan, ja eräässä animejaksossa tunnustaa rakastavansa Inuyashaa. (Inuyashan kuitenkaan kuulematta.) Vaikka tunteet Inuyashan ja Kagomen välillä ovat syviä, he tappelevat usein. He kuitenkin aina sopivat riitansa, ja jatkavat Shikonin sirpaleiden etsintöjä. Lopussa he kuitenkin viimein päätyvät yhteen ja Kagome valitsee Inuyashan aikakauden omansa sijaan.
Matti Sintonen
Matti Sintonen (s. 1951) on teoreettisen filosofian määräaikainen professori Helsingin yliopiston filosofian laitoksella. Hän toimi aikaisemmin filosofian professorina Tampereen yliopiston historiatieteen ja filosofian laitoksella. Hänen erikoisalansa ovat tieteenfilosofia, yhteiskuntatieteiden filosofia, biologian filosofia ja tietoteoria.
Štš-323
Štš-323 () oli Neuvostoliiton laivaston Štšuka-luokan sukellusvene.
Köli laskettiin 31. joulukuuta 1934. Alus laskettiin vesille 10. huhtikuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 3. marraskuuta 1936.
Talvisodassa "Štš-323" upotti 10. joulukuuta 1939 Utön ja Hiidenmaan välillä tykkitulella virolaisen "Kassarin" (379 tn).
Aluksen miehistö havaitsi 13. lokakuuta 1941 Ristnan lahdella Saksan laivaston kevyen risteilijän "Kölnin", jota suojasivat torpedoveneet "T2", "T5", "T7" ja "T8". Alus pyrki hyökkäysasemiin, mutta se poistui alueelta tultuaan havaituksi. Kaksi päivää myöhemmin alus hyökkäsi kahteen otteeseen tunnistamaansa kauppalaivaa vastaan Ruotsin aluevesillä. Se hyökkäsi 17. lokakuuta Nynäshamnin lähistöllä kahdesti saksalaista kauppalaivaa "Paula Faulbaumia" vastaan. Kauppalaiva kuitenkin ajautui karille, vaikka torpedot eivät osuneetkaan.
Alus laukaisi 3. marraskuuta Södra Finnön itäpuolella torpedon kohden saksalaista kauppalaivaa "Porto Allegrea" ilman tulosta. Sukellusvene vaurioitui 28. marraskuuta ilmahyökkäyksessä Leningradissa.
Alus vaurioitui 18. elokuuta 1942 ajettuaan miinaan partiomatkallaan Kronstadtista, minkä vuoksi se joutui palaamaan satamaan. Alus upposi 1. toukokuuta 1943 osuttuaan jälleen miinaan. Aluksen hylky nostettiin 1944, minkä jälkeen se romutettiin.
Anna Santaholma
Anna Katja Santaholma (s. 1977 Oulu) on suomalainen säilämiekkailija, joka edustaa Ylioppilasmiekkailijoita. Vuonna 2007 hän toimi Ylioppilasmiekkailijoiden puheenjohtajana.
Santaholma aloitti miekkailuharrastuksen floretilla vuonna 1997 Ylioppilasmiekkailijoissa, mutta vaihtoi valmentaja Ari-Pekka Launteen innostamana säilään vuonna 2002. Hänen miekkailuvalmentajina ovat toimineet Kurt Lindeman, Ari-Pekka Launne, virolainen Tiit Räni ja unkarilainen István Skóro. Santaholman suvussa on harrastettu miekkailua aikaisemminkin: isosetä Hille Kaisla, yksi helsinkiläisen miekkailuseura Miekka-Miesten perustajajäsenistä, miekkaili erinomaisia tuloksia kaikilla kolmella aseella, voittaen floretti- ja säilämiekkailun Suomen-mestaruuden.
Raúl Bravo
Raúl Bravo Sanfélix (s. 14. huhtikuuta 1981 Gandía, Valencian maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa belgialaista Beerschotia. Hän on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja, mutta on urallaan pelannut myös keskuspuolustajana.
Bravo aloitti jalkapalloilun kotikuntansa Gandían joukkueissa. Kaudella 1996–1997 hän siirtyi Real Madridin junioreihin, josta nousi asteittain seuran reservijoukkueeseen Real Madrid B:hen kaudeksi 2001–2002. Edustusjoukkueessa Bravo teki ensiesiintymisensä jo samalla kaudella 6. lokakuuta 2001 ottelussa Athleticia vastaan ja pelasi kausien 2001–2003 aikana yhteensä kahdeksan liigaottelua edustusjoukkueen miehistössä. Lisää peliaikaa tuli Mestarien liigan alku- ja jatkolohkovaiheissa.
Tammikuussa 2003 Bravo siirtyi lainasopimuksella Englannin valioliigan Leeds Unitediin, mutta pelasi vain viidessä ottelussa. Seuraava kausi 2003–2004 oli Bravon paras Real Madridissa. Hän siirtyi vasemmalta laidalta keskuspuolustajaksi ja pelasi kauden aikana 32 liigaottelussa, joista kaikki avauskokoonpanossa. Sittemmin hän kuitenkin joutui vähemmälle peliajalle johtuen muun muassa brasilialaispuolustaja Roberto Carlosin vahvasta asemasta Real Madridin puolustuksen vasemmalla laidalla.
Kesällä 2007 Bravo siirtyi kreikkalaisseura Olympiakosiin. Tammikuussa 2009 hän palasi Espanjaan tehtyään kauden loppuun asti kestävän lainasopimuksen Numancian kanssa. Kauden 2011–2012 Bravo edusti Rayo Vallecanoa.
Espanjan maajoukkueessa Bravo pelasi 14 ottelua vuosina 2002–2004. Hän oli mukana vuoden 2004 EM-kilpailuissa, jossa hän oli avauskokoonpanossa joukkueensa kaikissa kolmessa ottelussa.
S 2 (sukellusvene)
S 2 (aiemmin "N2") oli Neuvostoliiton laivaston Stalinets-luokan sukellusvene (sarja IX).
Alus tilattiin Leningradista Itämeren telakalta, missä köli laskettiin 31. joulukuuta 1934. Alus laskettiin vesille 21. joulukuuta 1935 ja otettiin palveluskäyttöön 23. syyskuuta 1936.
Alus upposi 3. tammikuuta 1940 talvisodan aikana ajettuaan miinalaiva "Louhen" laskemaan miinoitteeseen Märketin lähistöllä. Märketin majakanvartija J. A. Eckerman näki sukellusveneen ja sen hävittyä näkyvistä kuuli räjähdyksen. Turmassa kuoli aluksen 50-henkinen miehistö. Ruotsalaisten arkistolähteiden mukaan alus upposi Ruotsin vesillä ruotsalaisten miinaan.
Ahvenanmaalais-ruotsalainen sukellusryhmä kertoi 9. kesäkuuta 2009 Ålandstidningenin mukaan löytäneensä hylyn Ruotsin ja Suomen aluevesirajan tuntumasta Ahvenanmereltä.
Tikankonttikasvit
Tikankonttikasvit (Cypripediaceae) on aiemmin tunnistettu yksisirkkaisiin kuuluva siemenkasviheimo, joka nykyisessä luokittelussa sisältyy kämmekkäkasveihin (Orchidaceae). Kämmekkäkasveista erottamisen perusteena on se, että tikankonttikasveilla on kaksi toimivaa hedettä, kämmekkäkasveilla vain yksi. Samasta syystä erotetaan omaksi heimokseen joskus myös Apostasiaceae, johon kuuluu kaksi sukua, "Apostasia" ja "Neuwiedia". Nykyään näitä kolmea heimoa pidetään kuitenkin niin tiiviinä kasviryhmänä, ettei jakamiselle yleensä nähdä perusteita. Useimpien tutkimusten mukaan näiden heimojen erottelu jättäisi kämmekkäkasvit parafyleettiseksi ryhmäksi, sillä sen alaheimon Vanilloideae uskotaan haarautuneen yhteisestä kehityslinjasta ennen tikankonttikasvien syntyä.
Tikankonttikasvien heimoon kuuluisi vain viisi sukua: tikankontit "Cypripedium", venuksenkengät "Paphiopedilum", "Mexipedium", tohvelikämmekät "Phragmipedium" ja "Selenipedium" sekä risteymäsuku ×"Phragmipaphium".
APG:n luokittelussa tikankonttikasveja vastaa viisisukuinen kämmekkäkasvien alaheimo "Cypripedioideae".
Miriam
Miriam on suomalainen elokuva vuodelta 1957. Elokuvan on ohjannut William Markus ja sen pääosissa näyttelevät mm. Anneli Sauli ja Pentti Siimes. Elokuva pohjautuu Walentin Chorellin romaaniin "Miriam" (1954, suom. Seppo Virtanen, 1954).
"Miriamia" on pidetty Markuksen kahdeksasta elokuvasta parhaana.
Me
Me tarkoittaa seuraavia:Aihepiiriin liittyvät myös seuraavat:
Jan von Plato
Jan von Plato (s. 1951) on filosofian ruotsinkielinen professori Helsingin yliopistossa. Hänen aikaisempia erikoisalojaan ovat todennäköisyys, erityisesti sovellettuna statistiseen fysiikkaan ja dynaamisiin järjestelmiin. Myöhemmin hän on keskittynyt logiikkaan ja matematiikan perustetutkimukseen, erityisesti todistusteoriaan. Von Plato väitteli filosofian tohtoriksi Helsingissä vuonna 1980. Vuosina 1995–1996 hän toimi lehtorina London School of Economicsissa.
Grogi
Grogi tarkoittaa vedellä väkevästä alkoholijuomasta, kuten viskistä, ginistä, konjakista tai rommista, laimentamalla saatua juomaa. Suomessa ja Ruotsissa grogilla tarkoitetaan yleisesti kylmänä nautittavaa viski- ym. juomaa. Muualla grogilla tarkoitetaan kuuman veden ja sokerin kanssa tarjottavaa rommi-grogia (vrt. suom. toti).
Grogi on saanut nimensä englantilaiselta amiraali Edward Vernonilta (1684–1757), lempinimeltään "Old-Grog" ("grogram"-kankaisen takin mukaan), joka määräsi merimiesten päivittäisen rommiannoksen laimennettavaksi vedellä. Veden maun peittämiseksi sekoitukseen lisättiin sitrushedelmistä saatua mehua, jolla samalla tietämättä torjuttiin keripukkia.
Antti Teivainen
Antti Tapio Teivainen (s. 14. maaliskuuta 1960 Oulu) on yksi Suomen menestyneimmistä raviohjastajista. Uransa aikana hän on voittanut lähes kaikissa Suomen suurkilpailuissa, muun muassa Suur-Hollola-ajon ja Ravikuningattaruuden. Vuoden ohjastajaksi Teivainen on valittu 2004, 2006 ja 2007. Syyskuuhun 2014 mennessä hän on ajanut yli 52 000 lähtöä, joista voittoja on ollut yli 7000, ja voittosummaksi on kertynyt yli 24 miljoonaa euroa.
Elintaso
Elintaso määritellään usein "aineellisena elämisen tasona", eli ihmisen saatavilla olevien tavaroiden ja palvelujen määränä ja laatuna. Elintasoa mitataan usein bruttokansantuotteella, tulojen jakautumisen tasaisuudella ja köyhien määrällä. Joskus mittarina ovat yksittäiset tuotteet kuten jääkaappien, puhelinten, autojen tai Internet-yhteyksien määrä tuhatta henkilöä kohden. Muita mittareita ovat terveydenhuollon ja koulutuksen saatavuus.
Mi
Mi tarkoittaa seuraavia:Mi on seuraavan henkilön nimi:
Sikava
Sikava on Eläinten terveys ETT ry:n ylläpitämä kansalinen sikatilojen terveysluokitusrekisteri. Sikavan avulla teurastamot pystyy suunnittelemaan välitysporsaiden sekä teurassikojen kuljetukset siten, että tarttuvien tautien leviäminen estyy. Sikava luokitus vaikuttaa tuottajan saamaan tilityshintaan sekä sikatautien varalta otettuun ryhmävakuutukseen. Rekisterissä on lähes kaikkien Suomen sikatilojen tiedot. Sikavan toimintaa rahoittavat Suomen suurimmat teurastamot.
Sikavan tekninen toteuttaja on Finnish Net Solutions Oy.
Suomen opetusministeri
Opetusministeri on valtioneuvoston jäsen, joka kantaa poliittisen vastuun opetusministeriön toiminnasta. Kulttuuriministerille kuuluvat asiat kuuluivat opetusministerin toimenkuvaan. Ministerien tehtävät erotettiin toisistaan vuonna 1970. Nykyinen opetusministeri on kokoomuksen Sanni Grahn-Laasonen.
Nikolai Romanov
Nikolai Romanov -nimisiä henkilöitä ovat tai ovat olleet:
Nigel Martyn
Anthony Nigel Martyn (s. 11. elokuuta 1966 St Austell, Cornwall, Englanti) on englantilainen entinen jalkapallomaalivahti, joka pelasi urallaan yli 500 ottelua Englannissa. Urallaan Bristolissa, Crystal Palacessa, Leedsissa ja Evertonissa pelannut Martyn joutui lopettamaan pelaajauransa pitkään vaivanneiden nilkkavammojen takia vuonna 2006.
Martyn debytoi Englannin maajoukkueessa Moskovassa vuonna 1992. Maajoukkue-urallaan ykkösvahti David Seamanin varjoon jäänyt Martyn pelasi maajoukkueessa 23 ottelua ja edusti maataan vuoden 1998 -ja 2002 MM-kisoissa ja 1992 -ja 2000 EM-kisoissa.
Louis Eugène Félix Néel
Louis Eugène Félix Néel (22. lokakuuta 1904, Lyon – 27. lokakuuta 2000) oli ranskalainen fyysikko, joka tutki erityisesti aineiden magneettisia ominaisuuksia. Yhdessä Hannes Alfvénin kanssa Louis Néel sai Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1970. Hänet palkittiin löydöistään antiferromagnetismiin ja ferrimagnetismiin liittyen. Löydöt johtivat tärkeisiin sovellutuksiin kiinteän olomuodon fysiikan alalla, esimerkiksi tietokoneiden tallennusmenetelmissä.
Louis Néelin mukaan on nimetty Néelin lämpötila. Néelin lämpötilassa antiferromagneettinen aine muuttuu paramagneettiseksi.
Martin Keown
Martin Raymond Keown (s. 24. heinäkuuta 1966 Oxford, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Urallaan yli 300 ottelua Arsenalissa pelannut Keown edusti vuonna 1984 alkaneella urallaan myös Brightonia, Aston Villaa, Evertonia, Leicester Citya ja Readingia, jossa lopetti uransa vuonna 2005. Arsenalissa pelatessaan hän oli mukana voittamassa kolmea Valioliiga-mestaruutta ja kolmea FA Cupia.
Debyyttinsä Englannin maajoukkueessa Keown teki vuonna 1992 ottelussa Ranskaa vastaan. Yhteensä maaotteluita Keownille kertyi 43 ja maalejakin kaksi. Hän edusti maataan vuosien 1998 ja 2002 MM-kisoissa sekä vuosien 1992 ja 2000 EM-kisoissa.
Jade Liqueurs
Jade Liqueurs on alkoholijuomien valmistaja, joka on erikoistunut autenttisten absinttimerkkien rekonstruointiin. Sen tuotteita ovat muun muassa absintit Jade Nouvelle-Orlèans, Jade Verte Suisse, Jade Edouard ja PF1901. Yhtiö toimii Saumurissa Ranskassa.
PF1901 viittaa Pernod Fils -yhtiöön, joka oli 1900-luvun alun suurin absintin tuottaja. Suuri tulipalo 11. elokuuta 1901 miltei tuhosi Pernod Filsin tuotantolaitokset Pontarlierissa.
Ajax (puhdistusaine)
Ajax on Colgate-Palmoliven nestemäisten ja jauhemaisten pesuaineiden brändi. Sitä on valmistettu vuodesta 1947 lähtien. Tuotemerkin jingle vuodelta 1948 oli ensimmäinen laatuaan yhdysvaltalaisessa televisiossa. Ajax-tuotteita ovat esimerkiksi Ajax original, Ajax lemon, Ajax mänty ja Ajax universal.
Naldo
Ronaldo Aparecido Rodrigues, pelaajanimeltään Naldo (s. 10. syyskuuta 1982 Londrina, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa monacolaisseuraa AS Monacoa. Hän on pelipaikaltaan toppari.
Naldo loitti uransa kotimaassa Esporte Clube Juventuden joukkueessa ja siirtyi Werder Bremeniin kesällä 2005 korvaamaan Bayern Müncheniin siirtynyttä Valérien Ismaëlia. Bremenin vakioaloituskentälliseen kuuluva Naldo hämmästytti 9. joulukuuta 2006 tekemällä hattutempun Bremenin 6-2 voittoon johtaneessa pelissä Frankfurtia vastaan.
My
My tarkoittaa seuraavia:
Aihepiiriin liittyvät myös seuraavat:
Luonnonmaa
Luonnonmaa on saari Naantalissa kaupungin keskustan lounaispuolella. Ennen vuoden 2009 kuntaliitosta saari oli pinta-alaltaan noin puolet Naantalin kaupungin kokonaispinta-alasta, mutta on paljon harvemmin asuttu kuin kaupungin mannerpuoli. Luonnonmaan asukasluku on 1 697 (2006), mikä on vain 12,1% Naantalin kaupungin kokonaisväkiluvusta. Luonnonmaan kaupunginosia ovat Haijainen, Kaivola, Isokylä, Keitilä, Kirstilä, Kukola, Kultaranta, Käkölä, Viiala ja Viialanranta.
Saari kuului aikaisemmin Naantalin maalaiskuntaan, joka liitettiin Naantaliin kaupunkiin vuonna 1964. Vuonna 1934 rakennettiin Ukko-Pekan silta, joka yhdistää Luonnonmaan mantereeseen. Vuonna 1970 valmistunut Särkänsalmen silta yhdistää Luonnonmaan Otavan saaren Merimaskun ja Rymättylän entisii kuntiin, jotka liitettiin Naantaliin vuoden 2009 alusta.
Tasavallan presidentin kesäasunto, Kultaranta, sijaitsee Luonnonmaalla Kultarannan kaupunginosassa. Turun Korjaustelakka sijaitsee Kukolassa.
Vuonna 2015 aloitettiin uuden Kukolanvainion pientaloalueen rakentaminen Kaivolaan. Alueelle on kaavoitettu 78 pientalotonttia, joista 36 valmistuu vuonna 2016. Alueelle rakennetaan myös uutta kevyen liikenteen väylää sekä leikkipuisto. Raision kaupunki omistaa kaksi virkistysaluetta Luonnonmaalla, Kultaranta Golfin vieressä sijaitsevan 5,5 hehtaarin Kesärannan ja Luonnonmaan eteläosassa sijaitsevan 54 hehtaarin Villan tilan.
Luonnonmaan ja Otavan välillä on Kotkanaukolla ilmajohtolinja, jonka sähköverkkoyhtiö Caruna aikoo korvata uudella 540 metrisellä 20 kilovoltin sähkökaapelilla, joka sijoitetaan merenpohjaan Särkänsalmen sillan eteläpuolelle. Samalla paikalla on myös teleoperaattori DNA:n merikaapeli. Ilmajohtolinja puretaan merikaapelin valmistuttua.
Saaren länsiosaan Kultaranta Golfin itäpuolelle suojaisan merenlahden, matalan ja rehevöityneen Matalahden rannalle, on suunniteltu asuntomessuja vuodeksi 2022. Asuntomessualueen arvioidut kustannukset ovat yli 10,5 miljoonaa euroa, ja Matalahdesta johtuva rantarakentaminen, ruoppaus ja tulvasuojat lisäävät kustannuksia arvioilta 2,6 miljoonaa euroa. Kustannusten on arvosteltu olevan korkeita Naantalin kaupungille, ja se ei ole vielä päättänyt asuntomessujen hakemisesta.
Gresham’s School
Gresham's School on yksityiskoulu ("public school") Holtissa Norfolkissa Englannissa. Se on sisäoppilaitos 4–18-vuotiaille pojille. Sen perusti Sir John Gresham jo vuonna 1555. Lukukausimaksu on lähes 22 000 puntaa vuodessa lisämaksuja huomioimatta.
Gresham's Schoolissa ovat opiskelleet muun muassa Benjamin Britten, Stephen Frears, Stephen Fry, Ralph Firman ja Peter Brook.
25 metrin isopistooli
Isopistooli on Kansainvälisen ampumaurheiluliiton (ISSF) sääntöjen mukaan ammuttava urheiluammuntalaji. Isopistooliammunta ei ole olympialaji. Laji muistuttaa naisten ja nuorten ampumaa 25 metrin urheilupistoolia, sekä kansallista 25 metrin pienoispistoolia.
Isopistooliammunnassa käytetään itselataavaa pistoolia tai revolveria, jonka sallittu kaliiperi on välillä 7,62 mm - 9,65 mm. Nykyisin eniten käytetty kaliiperi on kuitenkin .32 S&W Long. Ampumamatka on 25 metriä.
Käytettävän aseen tulee sopia laatikkoon, jonka mitat ovat: pituus 30cm, leveys 15 cm ja korkeus 5 cm. Vuoden 2009 alusta lähtien minimi laukaisuvastus 1 360 gramman sijaan 1 000 grammaa. Ase on tyypillisesti kilpa-ammuntaan rakennettu erikoisase, tosin esimerkiksi sotilasammunnoissa saatetaan käyttää myös palveluspistooleja. Myös harjoittelussa saatetaan käyttää muita kuin varsinaisia kilpailuaseita. Esimerkiksi .357 Magnum -kaliiperinen revolveri, jolla ammutaan wadcutter -luotisia .38 Special -patruunoita on erittäin yleinen isopistooliammunnan harjoitteluase. Nykyinen de facto-standardikaliiperi huippuampujien aseissa on .32 S&W Long ja aseena puoliautomaattinen, itselataava pistooli.
Yleisiä kilpailuaseita isopistooliammunnassa ovat mm:
Kilpailu muodostuu kahdesta osasta, tarkkuusosiosta ja pikaosiosta. Suuremmissa kilpailuissa osiot ammutaan tyypillisesti peräkkäisinä päivinä. Tarkkuusosuus ensimmäisenä päivänä ja pika-osuus toisena.Suomalainen, Turun Seudun Ampujia edustava Seppo Mäkinen on voittanut lajissa maailmanmestaruuden vuonna 1978 Etelä-Korean Soulissa pidetyissä kisoissa.
Monodelphis brevicaudata
Monodelphis brevicaudata on Etelä-Amerikan koillisosien metsissä elävä tasaisen ruskea opossumilaji, joka kuuluu päästäisopossumien sukuun. Se on 11–14 cm pituinen, hännän pituuden ollessa 4,5–6,5 cm.
Lajia tavataan Brasiliassa, Kolumbiassa, Ranskan Guayanassa, Guyanassa, Surinamessa ja Venezuelassa.
"Monodelphis brevicaudata" on huono kiipeilijä ja elää mieluummin metsän pohjakerroksessa. Päiväksi se suojautuu lehdistä kyhättyyn pesään onttoon puunrunkoon tai koloon. Öisin se etsii ravinnokseen siemeniä, versoja ja hedelmiä, mutta myös hyönteisiä, haaskoja ja pieniä jyrsijöitä, jotka se tappaa voimakkaalla puraisulla pään taakse.
Naaras voi synnyttää mihin aikaan vuodesta tahansa, ja poikasia voi olla jopa 14. Koska pussia ei ole, poikasten on tarrattava emon nisiin ja turkkiin. Hieman vartuttuaan ne ratsastavat emon selässä.
Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut lajille uutta suomenkielistä nimeä "guayananpäästäisopossumi".
Litiumkarbonaatti
Litiumkarbonaatti (dilitiumkarbonaatti) LiCO on akuissa käytettävän litiumin raaka-aine, litiumin hiilihapposuola. Sitä käytetään myös ilotulitteissa tuottamaan punaista väriä.
Litiumkarbonaatti on olomuodoltaan valkoista jauhetta, joka hajoaa alle kiehumispisteensä 1 310 °C. Litiumkarbonaatin moolimassa on 73,9 g/mol, sulamispiste 723 °C, tiheys 2,1 g/cm (vesi = 1,0 g/cm), liukoisuus veteen (20 °C:n lämpötilassa) 1,3 g/100 ml ja CAS-numero 554-13-2.
Litiumkarbonaatti reagoi kiivaasti fluorin kanssa.
Litiumkarbonaatti on tärkein erilaisissa litiumakuissa tarvittavien kemikaalien raaka-aine. Suomessa litiumkarbonaatin tuotantomahdollisuuksia tutkii Keliber. Litiumkarbonaatin hinta vuonna 2015 oli noin 6 700–7 000 USD tonnilta (2 000 USD/t vuonna 2010). Vielä arvokkaampaa on litium-rautafosfaattiakkujen katodimateriaaliksi soveltuva litiumrautafosfaatti, josta voi saada 30 000–50 000 USD tonnilta.
Lyhytaikainen altistus ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä. Pidempiaikaisesta altistumisesta aineelle voi seurata vaikutuksia keskushermostossa ja munuaisissa. Aine saattaa vahingoittaa ihmisen lisääntymistä tai kehitystä. Litiumkarbonaattia käytetään kuitenkin eräissä kaksisuuntaisen mielialahäiriön hoitoon tarkoitetuissa lääkkeissä.
Mathilda Roslin
Mathilda (Matilda) Roslin-Kalliola o.s. "Ahlroth" (28. toukokuuta 1837 Merikarvia – 25. huhtikuuta 1923 Merikarvia) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän oli äidinkieleltään ruotsinkielinen, mutta kirjoitti suomeksi. Häntä on luonnehdittu kansankirjailijaksi.
Roslinin vanhemmat olivat mäkitupalainen Juha Ahlroth (ent. Ahlström, muutti nimensä Ahlrothiksi, ettei hänen ajateltaisi ylpeilevän sukulaisuudella kauppaneuvos Antti Ahlströmiin) ja kirkkoherra Bergelinin tyttärentytär Karoliina Juhontytär. Roslin kävi kiertokoulun ja ansaitsi elantonsa ompelijana, myyjänä ja käsityönopettajana, mutta kirjoittaminen oli hänen intohimonsa. Hänen kirjoituksiaan julkaisivat muun muassa lehdet "Amerikan Suomalainen" ja "Satakunta". Roslinin käsikirjoituksia on Tampereen yliopiston käsikirjoitusarkistossa. Roslin sai nimensä kenraalikuvernööri Bobrikoffin "mustaan kirjaan" pantuaan alkuun niin sanotun suuren adressin, jolla haluttiin vedota keisari Nikolai II:een.
Roslin sai haasteen Turun hovioikeuteen 1914 teoksensa "Mietteitä Gogin sodasta" ilmestyttyä. Teos oli ilmestynyt aiemmin ruotsiksi herättämättä enempää huomiota. Haaste kuitenkin raukesi. Teoksessa Roslin esitti kirkkoherra G. Nyholmin 1877 kertomat ennustukset sodasta, joka lopettaisi Venäjän sortovallan Suomessa.
Roslinin elämään perustuvan oopperan "Matilda ja Nikolai" on kirjoittanut merikarvialaissyntyinen Arvo Salo ja säveltänyt Ilkka Kuusisto. Porin Ooppera toteutti sen vuonna 2004 Porin Promenadisalissa. Roslinin kirjailijakoti Merikarvialla Kunnanviraston vieressä on säilytetty museona.
Roslinin puoliso oli vuodesta 1880 puuseppä Gustav Roslin. Käytännössä avioliitto päättyi kuuden vuoden kuluttua. Roslin-Kalliolan nimen jälkiosa tulee hänen talonsa nimestä, jonka hän antoi isovanhempiensa Bergelinien mukaan.
Roslin-Kalliola on aiheena oopperassa "Matilda ja Nikolai", jonka on säveltänyt Ilkka Kuusisto. Libreton on kirjoittanut Arvo Salo
McArdlen tauti
McArdlen tauti on poikkijuovaisten lihasten sokeriaineenvaihduntahäiriö.
McArdlen tauti havaittiin ensimmäistä kertaa 1951. Myofosforylaasin heikenneestä toiminnasta aiheutuva sairaus periytyy autosomin kautta resessiivisesti. Sairauden oireet rajoittuvat poikkijuovaisiin lihaksiin, vaikkakin oireet saattavat kohdistua mihin tahansa lihasryhmään.
McArdlen taudin oireita ovat kivut ja krampit lihaksissa. Voimakas rasitus saattaa pahimmillaan johtaa lihaskudosvaurioon, joka aiheuttaa myoglobiinin kulkeutumisen munuaisiin ja virtsan muuttumisen tummanruskeaksi. Seurauksena saattaa olla krooninen munuaisvaurio.
Vaikka useimmat McArdle-potilaat ovat diagnoosin saadessaan nuorella aikuisiällä, sairautta on todettu kaiken ikäisillä henkilöillä. Yleensä McArdlen tauti ei lyhennä potilaan elinkaarta. Lihasoireet liittyvät fyysiseen rasitukseen, ja tavallisesti sairaus on melko lieväoireinen. Sairautta esiintyy kummankin sukupuolen edustajilla.
McArdlen tauti on varsin harvinainen: yhdysvaltalaisen tutkimuksen mukaan siitä kärsisi yksi ihminen noin 100 000:sta. Sairauden harvinaisuuden ja vaihtelevan taudinkuvan johdosta se voi kuitenkin olla jonkin verran alidiagnostisoitu.
G-Stealer (muusikko)
G-stealer (oik. Sami Keinänen, s. 1973 Rovaniemi) on suomalainen basisti, joka soitti Lordi-yhtyeessä vuosina 1996–1999. Hän soitti bassoa Lordin ensimmäisellä levyllä Bend Over And Pray The Lord, joka julkaistiin vasta vuonna 2012 osana Scarchives Vol. 1 -kokoelmaa.
G-stealerin ura Lordissa päättyi vuonna 1999, kun hän lähti Englantiin töihin. Keinäsen seuraajaksi basistiksi liittyi Sami "Magnum" Wolking.
G-Stealerin esiintymisasu oli tehty punaisesta ja mustasta vinyylistä ja se oli mukailtu Alien-, Predator- ja Kenobiitti-elokuvahirviöiden mukaan. Hahmon nimi oli alun perin Gene Replacer, joka tarkoitti "Geenien korvaajaa". Samalla nimi toi mieleen Kissin laulaja-basistin Gene Simmonsin ja toisaalta tarkoitti myös "Genen korvaajaa". Putaansuun mielestä Gene Simmonsia ei voi korvata, ja hän halusi muuttaa nimen muotoon "G-Stealer". G-Stealerin käyttämä puku otettin vuonna 2000 rumpali Sampsa Astalan Kita-pukua varten takaisin käyttöön. Naamari oli sama ja osa puvusta oli uusiokäytössä. Merkittävin ero oli se, ettei G-Stealerin hahmolla ollut hiuksia.
Neoteerikot
Neoteerikot () olivat ryhmä latinaksi kirjoittaneita runoilijoita hieman ennen ajanlaskun alkua. Ryhmän jäsenet ottivat vaikutteita kreikkalaisilta kirjailijoilta (Kallimakhos ja Theokritos). Heidän tavaramerkkinsä olivat kirjoituksen tiukka rakenne, leikkisä lajityypin käyttö, sanoilla leikittely ja monimutkaisten viittausten käyttäminen.
Sanan neoteerikko voi ajatella tarkoittavan "Uusi runoilija", koska he olivat ryhmä ajattelijoita, mukaan lukien kuuluisa Catullus, joka ylellisen roomalaisen aristokratian elämäntyylin johdosta alkoi torjua perinteisiä normeja sekä sosiaalisessa elämässä että kirjoituksissa. Catulluksen sosiaalisten normien torjunta näkyy selvästi hänen kirjoituksissaan.
Merkittävimmät säilyneet neoteerikkojen työt ovat roomalaisen Catulluksen. Hänen 116 runon kokoelmansa kerrotaan löytyneen vuonna 900 Veronassa ja sen jälkeen uudelleen 13. vuosisadan lopulla. Vaikka teoksesta on otettu useita kopioita ja alkuperäinen käsikirjoitus on hävinnyt, Catulluksen runous ilmentää neoteerikkojen pääperiaatteita, tyylikäs sanasto, mitta ja sointi, joita neoteerikot hakivat. Neoteerikkojen kreikkalaisten esikuvien merkitystä ei voi kuitenkaan unohtaa.
Latinankielisiksi neoteerikoiksi luetaan yleisesti:
Virvatuli (sarjakuvahahmo)
Virvatuli (), oikealta nimeltään Jackson Arvad, on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä superroisto. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran "Amazing Spider-Man" -lehden numerossa 167. Virvatulen loivat Len Wein ja Ross Andru.
Suomessa Virvatuli esiintyi ensimmäisen kerran "Hämähäkkimies"-lehden numerossa 1 (1981).
Öljy-yhtiö Roxxonille työskentelevä Jackson Arvad oli menestyksekäs fyysikko, jonka erikoisalaa oli elektromagneettinen tutkimus. Jatkuvan erottamisen uhan alla uurastava Arvad vietti paljon aikaa työnsä parissa uhraten sille yöuniaan. Lopulta Arvad nukahti ylirasituksesta ja aiheutti laboratoriossaan onnettomuuden, joka muutti hänet Virvatuleksi, olennoksi joka kykenee hallitsemaan molekyyliensä elektromagneettisia sidoksia).
Arvadin pomot eivät pitäneet tilanteesta ja yrittivät surmata tämän. Uusien voimiensa avulla Virvatuli kuitenkin pakeni paikalta ja yritti langettaa kostonsa myöhemmin työnantajilleen. Jokaisella kerralla hänen murhanhimoisen raivonsa pysäytti Hämähäkkimies. Lopulta Virvatuli tyytyi hypnotisoimaan työnantajansa niin, että tämä tunnusti rikoksensa poliisille.
Vuosia myöhemmin Virvatuli liittoutui yhteen Linnunpelätin ja Liekehtijän kanssa osana Kameleontin suunnitelmaa. Tällöin tavoitteena oli rangaista Peter Parkeria.
Fyysisellä tasolla Virvatulella on yli-inhimilliset voimat, joiden avulla hän voi nostaa noin 12 tonnia suurimmassa tiheydessään.
Virvatulen suurin voima on kuitenkin hänen kykynsä hallita niitä elektromagneettisia voimia, jotka pitävät hänen ruumiinsa molekyylit kasassa. Voimansa ansiosta Virvatuli voi säädellä tiheyttään haluamallaan tavalla.
Samalla se antaa hänelle valtavat fyysiset voimat ja kyvyn lentää. Mentaalisesti muokkaamalla itsensä maksimitiheyteen, Virvatulen ruumis on yhtä kestävä kuin kivi.
Tässä olomuodossa hänen lihaksistonsa muuntuu tiheämmäksi ja täten voimakkaammaksi, mutta näin korkeaa tiheyttä Virvatuli kykenee pitämään yllä ainoastaan 10 minuuttia, ennen kuin rasitus kasvaa liian suureksi.
Muuntautuessaan minimitiheyteensä, Virvatuli ulottaa osan molekyyleistään irti kehostaan, jolloin hänestä tulee massaton ja hän voi näin kulkea esimerkiksi seinien läpi (toisin kuten Marvel-universumin toinen tiheytensä säätelijä, Vision, Virvatuli ei siirrä molekyylejään toiseen ulottuvuuteen). Virvatulen muokatessa molekyyliensä sidoksia tuottaa prosessi kirkasta, kipinöivää valoa.
Virvatuli voi myös kiinteyttää ainoastaan osan kehostaan. Muuntaessaan itsensä kevyemmäksi kuin ilma, Virvatuli voi lentää. Usein hän irrottaa pienen osan molekyylejä itsestään, jolloin syntyvä virtaus antaa hänelle vauhtia.
Lentäessään yli 8 km/h Virvatuli muuntuu valopalloksi, koska prosessi tuottaa niin paljon valoa. Hänen huippunopeutensa on 145 km/h, eikä kiinteät esineet voi hidastaa hänen lentoaan tällöin.
Virvatuli on myös oppinut tuottamaan rinnastaan häikäisevän valonsäteen, jolla on hypnoottisia voimia. Hypnotismin kesto on noin kymmenestä kolmeentoista minuuttia, riippuen kohteen mielenlujuudesta ja Virvatulen tuottaman valon määrästä.
Matlock (Kanada)
Matlock on noin 200 asukkaan kylä Winnipegjärven länsirannalla Manitoban provinssissa Kanadassa. Se sijaitsee Provincial Highway 9 -maantien varrella noin 21 kilometriä pohjoiseen Selkirkistä ja noin 20 kilometriä etelään Gimlistä. Yhdessä Ponemahin ja Whytewoldin kanssa se muodostaa Dunnottar-nimisen alueen.
Štš-322
Štš-322 () oli Neuvostoliiton laivaston Štšuka-luokan sukellusvene.
Alus tilattiin telakalta 112, missä köli laskettiin 31. joulukuuta 1934. Alus laskettiin vesille 10. huhtikuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 3. marraskuuta 1936.
Talvisodassa "Štš-322" upotti 10. joulukuuta 1939 Helsingin lähistöllä torpedoimalla saksalaisen "Reinbeckin" (). Vene vaurioitti 12. joulukuuta Hangon vesillä saksalaista kauppalaivaa "Helga Bögeä" tykkitulella ja se vaurioitti edelleen 16. joulukuuta Hangon vesillä saksalaista kauppalaivaa "Gilhausenia".
"Štš-322" tuhoutui tuntemattomasta syystä 11. lokakuuta 1941.
Štš-324
Štš-324 () oli Neuvostoliiton laivaston Štšuka-luokan sukellusvene
Alus tilattiin telakalta 112, missä köli laskettiin 31. joulukuuta 1934. Alus laskettiin vesille 10. huhtikuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 31. lokakuuta 1936.
"Štš-324" liitettiin palvelukseen otettaessa Itämeren laivastoon.
Talvisodassa alus koitui suomalaisen saattajan "Aura II":n kohtaloksi. "Aura II" oli laukaisemassa 13. tammikuuta 1940 syvyyspommia kohti "Štš-324":ää, mutta pommi räjähtikin sen omaan heittimeen upottaen aluksen.
Alus tuhoutui Tallinnan edustalta tehdyn viimeisen yhteydenottonsa jälkeen 5. marraskuuta 1941 tuntemattomasta syystä.
Manigotaganjoki
Manigotaganjoki () on joki Manitoban ja Ontarion provinssien alueella Kanadassa. Sen alkulähteet sijaitsevat Woodland Caribou Parkissa Ontariossa, ja se laskee Winnipegjärveen Manigotaganin kylän lähellä Manitobassa. Joki on suosittu melontakohde, sillä siinä on lukuisia haastavia ja vaarallisia koskia.
Jokiuoma muodostaa useita järviä. Se alkaa pienenä purona Ontariosta, ja muodostaa vesiputouksen laskiessaan Manitoban puolella sijaitsevaan Gem Lake -nimiseen järveen. Siitä uoma virtaa edelleen matalana Long Laken kautta Quesnel Lake -järveen. Long-, Quesnel- ja Manigotaganjärvet muodostavat kolmoisjärven, joka on osa Manigotagan River Provincial Parkia.
Kontiolahden ampumahiihtokeskus
Kontiolahden ampumahiihtokeskus on hiihtokeskus, joka on myös lajin maailmanmestaruuskisojen ja maailmancupien pitopaikka. Ampumahiihdon MM-kilpailut järjestettiin Kontiolahdella vuosina 1999 ja 2015. Keskuksella on Kansainvälisen ampumahiihtoliiton A-luokitus.
Keskus sijaitsee Kontiolahden Jaamankankaalla, noin 10 kilometriä Kontiolahden kirkonkylältä ja 15 kilometriä Joensuusta, aivan Kontiorannan entisen varuskunnan läheisyydessä, Höytiäisen rannassa. Kontiolahden Urheilijoiden toimisto on keskuksessa.
Vuonna 2015 keskus sai opetus- ja kulttuuriministeriön ja aluehallintovirastojen myöntämän Vuoden Liikuntapaikka -tunnustuksen.
Keskuksen erikoisuus on jäähdytetty latu, joka on ollut käytössä 1. lokakuuta 2004 alkaen. Se avataan aina lokakuun alkupuolella. Ladun alla on asfaltti, soraa ja routaeristys. Soran seassa kulkevissa jäähdytysputkissa virtaa noin −10-asteista alkoholipohjaista nestettä. Putkistot jäädyttävät maan, jolloin asfaltin päälle levitettävä lumi ei sula.
Latua varten varastoidaan tuhansia kuutioita edellistalven lunta hakkeen ja muovien alle, jossa siitä 60 prosenttia säilyy kesän yli.
Latu on maksullinen, mutta kaikkien hiihdon harrastajien ja kilpailijoiden käytössä. Kontiolahden kunnan asukkailla on viikoittain ilmaisia vuoroja.
Syksyllä 2006 ampumahiihtokeskukseen rakennettiin uusi lumetusjärjestelmä. Siinä on veden esijäähdytysjärjestelmä, joka viilentää Höytiäisestä tulevaa vettä vähintään neljä astetta. Lumetuspisteitä on kaikkiaan 15, jotka ulottuvat lähes neljän latukilometrin alueelle. Lunta tehdään yhtä aikaa seitsemällä korkeapainetykillä. Ladun pidentämista suunnitellaan.
Latua ylläpitää Joensuun Seudun Jäähdytetty Latu Oy.Keskuksen ympäristössä on runsaasti luontopolkuja ja hiihtolatuja. Latuyhteyksiä on mm. Lehmon Kylmäojalle, Lehmon urheilukentälle ja Kontiolahden kirkonkylälle. Karelia Hiihdon aikaan latuyhteyksiä oli lisäksi mm. Lykynlammelle ja Pärnävaaralle ja Joensuun Mehtimäelle.
Luettelo itsenäisten valtioiden vaakunoista
Tämä on luettelo itsenäisten valtioiden vaakunoista. Valtioiden, joiden poliittinen asema on kiistanalainen, vaakunat on lueteltu muiden valtioiden vaakunoiden jälkeen.
Ohessa on lueteltu niiden valtioiden, alueiden tai poliittisten yksikköjen vaakunat, joita ei olla yleisesti tunnustettu itsenäiseksi tai joita kaikki ympäristön valtiot eivät ole tunnustaneet, mutta jotka ovat joidenkin valtioiden tunnustamia tai ovat joko ainoastaan "de facto" tai "de jure" -itsenäisiä.
Andy Griffin
Andrew ”Andy” Griffin (s. 7. maaliskuuta 1979 Wigan, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Portsmouthia. Hän on pelipaikaltaan puolustaja.
Griffin aloitti uransa Stoke Cityssä vuonna 1996. Kahden Stoke-kauden jälkeen tammikuussa 1998 Newcastle United hankki 175-senttisen Griffinin 1,5 miljoonalla punnalla. Nopeasti Newcastlen ykkösmiehistöön noussut Griffin valittiin myös alle 18- ja 21-vuotiaiden Englannin maajoukkueeseen. Loukkaantumisen takia kaudet 2000/01 ja 2001/02 menivät piloille ja peliaika alkoi vähetä. Vuonna 2004 Griffin lainattiin Portsmouthiin ja kaudella 2005/06 hän vietti 15 ottelua lainalla Stokessa.
Saphira
Saphira on Eragonin lohikäärme, joka esiintyy Christopher Paolinin Perillinen-kirjasarjassa yhtenä päähahmona. 
Saphiran muna löytyy Selkärankavuoristosta Alagaësiassa, kun Eragon on metsästämässä. Eragon aikoo itse ensin käyttää kiveksi luulemaansa munaa maksuvälineenä lihalle. Munasta kuoriutuu pieni lohikäärmeenpoikanen, Saphira. Eragon kasvattaa Saphiran ja matkaa tämän jälkeen ympäri Alagaësiaa koettaen jahdata ra'zaceja, jotka tappoivat hänen enonsa, ja taistella kuningas Galbatorixia vastaan. 
Saphira on viisas, jalo ja rauhanomainen lohikäärme. Hän pelastaa Eragonin hengen monia kertoja, syöksee tulta ja taistelee armotta. Hän tekee mitä tahansa pitääkseen Eragonin hengissä. Saphira keskustelee Eragonin kanssa mielensä avulla. Saphira on viimeinen Alaĝesiassa elävä naaraslohikäärme. Saphira on myös lemmenkipeä ja alentuu joskus itsekin virheisiin. Lisäksi Saphira on myös ironinen sekä välillä mustasukkainen.
Sukevan vankila
Sukevan vankila on Itä- ja Pohjois-Suomen rikosseuraamusalueeseen kuuluva vankila, joka sijaitsee Kalliosuolla noin kuuden kilometrin päässä Sukevan kylästä Sonkajärven kunnassa. Aiemmin vankilan nimi oli "Sukevan keskusvankila".
Sukevan vankila on 176-paikkainen suljettu vankila miehille. Sinne tulee vankeja Savosta, Keski-Suomesta, Pohjois-Karjalasta, Kymenlaaksosta, Pohjois-Pohjanmaalta ja Kainuusta. Vankilan johtajana toimii Pekka Kepanen. Vankilaan on sijoitettu korkeamman väkivaltariskin henkilöitä.Sukevan Keskusvankilalla on ollut seuraavaa teollisuutta:
Teollisuustoimintaa varten Sukevan vankilalle on ollut Kalliosuon rata Iisalmi-Kontiomäki radalta. Vankilalla oli myös oma asema, Kalliomäen pysäkki pääradan varressa. Vankilaan kuuluneessa Iskolan vankilassa harjoitettiin maataloustoimintaa.
Lisäksi Sukevan Keskusvankilalla oli noin 300 metrin mittainen rata turvetuotantoalueella. Siellä vaunujen siirtely tapahtui miesvoimin ja vaunut vedettiin vinssillä lastaussillalle. Turvetta tuotettiin vuosina 1946–1949. Vankilan alkuvuosina siellä oli myös lyhyitä tilapäisiä maansiirtoratoja.
Sukevan keskusvankilalla oli laitospalokunta, jonka asematunnus oli 3. Kalustona on ollut esimerkiksi Ford-sammutusauto, tunnus SJ31.
Võrtsjärvi
Võrtsjärvi (, ) on Viron ja koko Baltian toiseksi suurin järvi. Se on suurin kokonaan Virossa oleva järvi ja suurin kokonaan Baltiassa oleva järvi. Se sijaitsee Etelä-Virossa Viljandimaan ja Tartumaan maakuntien rajalla, ja sen eteläosa ulottuu myös Valgamaan puolelle. Võrtsjärven pinta-ala on 270 neliökilometriä, sen pituus on 34,8 km ja leveys 14,8 km. Järvi on kuitenkin hyvin matala, keskisyvyys on 2,8 metriä, ja luonteeltaan se on rehevä.
Järven pinta on 33,7 metriä merenpinnan yläpuolella. Järven jääpeite on kestänyt keskimäärin 4,5 kuukautta. Võrtsjärveen laskee 21 jokea tai ojaa, joista suurimmat ovat Pieni Emajoki , Õhne ja Tänassilma .
Võrtsjärvi laskee itään virtaavaa Emajokea Peipsijärveen.