Italodisko
Italodisko on elektronista tanssimusiikkia, jonka suosion huippu ajoittui 1980-luvulle. Yhdysvalloissa soulista ja funkista syntyneeseen diskomusiikkiin verrattuna italodiskoa luonnehtivat mm. syntetisaattorien suurempi osuus. Termiä 'italodisko' käytetään joskus myös muista kuin italialaista artisteista, koska tyylillisesti samankaltaista musiikkia tehtiin 1980-luvulla muuallakin Euroopassa, kuten Espanjassa. Espanjalaista "italodiskoa" kutsutaan silloin tällöin myös nimellä 'Sabadell-Sound', sillä Espanjassa musiikkia tuotettiin lähinnä Sabadellissa, Barcelonan maakunnassa.
Elektroninen tanssimusiikkia alkoi kehittyä 1970-luvun loppupuolella kun perinteisemmät diskoartistit alkoivat tehdä kokeilua syntetisaattoreilla ja sähköisillä efekteillä. Tätä sähköisen tanssimusiikin varhaista muotoa nimitetään "space discoksi" sen omintakeisten soundien ja sci-fi-henkisyyden vuoksi. Yksi tämän aikajakson suurista vaikuttajista oli tuottaja Giorgio Moroder.
Italon voidaan katsoa syntyneen vuoteen 1982 mennessä, artistien julkaistessa jo täysin elektronisia kappaleita rumpukoneineen ynnä muineen. Italodiskon nousua siivittivät myös läheisten tyylilajien kuten synthpopin valtava suosio 1980-luvun alussa.
Italodiskokappaleet ovat usein rakenteeltaan suhteellisen yksinkertaisia, mutta melodioiltaan runsaita ja tarttuvin kertosäkein varustettuja. Sanoitusten aiheina on lähes jokaisessa italokappaleessa intohimo/rakkaus, ja ne ovat usein korniuden rajoja lähestyviä tai lähes merkityksetöntä sanahelinää. Varhaisissa italokappaleissa aiheina olivat usein myös avaruus ja robotit. Laulajien aksentti saattoi olla vahva, koska englanti ei ollut useimpien artistien äidinkieli. Kappaleiden "extended" -versiot ovat yleensä viidestä kahdeksaan minuuttiin pitkiä – mutta toki varsinkin suosituimmista hiteistä tehtiin myös lyhennetyt radioversiot sekä useita remixejä.
Vuotta 1983 voidaan pitää italodiskon huippukautena – hittisinglejä julkaistiin kasapäin ja useat levymerkit (mm. American Disco, Crash, Merak, Sensation ja X-Energy) aloittivat toimintansa tällöin. 1983 suosittu levymerkki Discomagic Records julkaisi yli 30 singleä. Itse termin "italodisko" lienee keksinyt saksalaisen ZYX Musicin perustaja Bernhard Mikulski vuonna 1984 hänen yhtiönsä julkaistessa ensimmäisen lukuisista "The Best of Italo Disco" -kokoelmalevyistään.
1980-luvun loppupuolella italodiskon suosio laski. Jotkut tuottajat siirtyivät tekemään eurobeat-musiikkia, joka on italodiskoa nopeatempoisempi tyylilaji. Osa tuottajista taas siirtyi tuottamaan suureen suosioon sekä Euroopassa että Yhdysvalloissa noussutta house-musiikkia. Vuosikymmenen puolivälissä syntyi myös pääasiallisesti instrumentaalinen spacesynth, joka oli enemmän avaruussoundeihin kuin "sing-a-long"-menoon keskittynyt italodiskon alalaji.
Tyylilajilla on vahva kulttistatus ja omistautunut kannattajakunta. 1990-luvun lopulla julkaistiin useita remixejä sekä kokoelmia. Internetissä toimii useita italodiskoa soittavia nettiradioita ja underground-klubeilla soitetaan taas italodiskoa.
Italoa ja sen inspiroimaa musiikkia tuotetaan nykyäänkin. Esimerkiksi suomalainen Flashback Records julkaisee uusien ja vanhojen italoartistien musiikkia. Uuden sukupolven italoartisteista ehkä tunnetuimpia on Andy Romano, (oik. Andrea Cofrancesco, esiintyy myös nimellä Silver Boy) joka on tehnyt paljon yhteistyötä Flashbackin kanssa.
Italo on ollut tärkeä innoittaja myöhemmän ajan tanssimusiikille eritoten Euroopassa. Monet Commodore Amigalla esimerkiksi NoiseTrackeria ja siihen pohjaavia ohjelmia käyttäen tehdyt kappaleet ovat saaneet vahvasti vaikutteita italosta. Esimerkiksi eurodance ja trance olisivat todennäköisesti hyvin erilaisia genrejä ilman italon vaikutusta.
Eräitä tunnetuimpia italoartisteja sekä heidän hittikappaleitaan: