Claude Monet
Claude Monet () oli ranskalainen taidemaalari, joka oli ranskalaisen impressionismin perustajia. Monet maalasi tuotteliaasti ja johdonmukaisesti impressionismin periaatteiden mukaisesti: hän ilmaisi havaintojaan luonnosta ja sovelsi niitä varsinkin ulkoilmamaalaukseen.
Oscar-Claude Monet syntyi Pariisissa 14. marraskuuta 1840. Perhe muutti viisi vuotta myöhemmin Le Havren satamakaupunkiin Normandian rannikolle, missä Claude varttui. Isä Adolphe työskenteli tukkuliikkeessä, joka hoiti laivojen tavaratoimituksia. Claude oli koulussa keskinkertainen oppilas. Hän oli kuitenkin jo taitava karikatyyrien piirtäjä ja sai niitä myydyksikin. Isä halusi pojalleen kunnollisen ammatin, mutta täti tuki Clauden taideharrastusta.
Taidemaalari Eugène Boudin perehdytti nuoren Monet’n maisemamaalaukseen ja ulkona työskentelemiseen. Monet opiskeli Pariisissa taidetta vuosina 1859–1860. Hän oli Algeriassa asepalvelussa 1861–1862, mutta palvelus keskeytyi, kun hän sairastui anemiaan ja joutui palaamaan kotiin. Le Havressa hän tutustui hollantilaiseen maisemamaalari Johan Barthold Jongkindiin, joka neuvoi häntä uralla eteenpäin.
Monet opiskeli syksystä 1862 vuoteen 1864 Pariisissa Charles Gleyren ateljeessa. Gleyre arvosteli oppilastaan siitä, että tämän maalaukset olivat liian luonnonmukaisia ja liian kaukana klassisista kauneusihanteista. Gleyren ateljeessa Monet solmi hyviä ystävyyssuhteita opiskelijatovereihinsa, joista tuli myöhemmin hänen ohellaan merkittäviä impressionisteja. Vuonna 1865 kaksi Monet’n työtä otettiin merkittävään valtiolliseen taidenäyttelyyn Pariisin salonkiin. Kahden vuoden kuluttua hän kuitenkin palasi rahapulassa Le Havreen. Hän sai lapsen. Tämä aika oli hänelle synkkää aikaa, ja hän saattoi yrittää itsemurhaa. Monet meni naimisiin lapsensa äidin Camille Doncieuxin kanssa vuonna 1870 ja siirtyi pian Englantiin välttyäkseen joutumasta Saksan–Ranskan sotaan. Monet oleskeli Lontoossa vuoden ajan. Siellä hän tutki Constablen ja William Turnerin töitä sekä tutustui taidekauppias Paul Durand-Rueliin, josta tuli hänen tärkein tukijansa. Monet palasi Pariisiin loppuvuonna 1871 ja vuokrasi perheelleen talon Argenteuil'sta, missä hän asui vuoteen 1878. Argenteuil'n aika oli hyvin tuotteliasta, ja Monet maalasi siellä paljon etenkin jokinäkymiä ja kuvia perheestään. Hän vuokrasi myöhemmin asunnon myös Pariisista rautatieaseman läheltä ja maalasi paljon junia.
Monet ja muut impressionistit järjestivät Pariisissa 1874 yhteisnäyttelyn. Monet’n maalaus "Impressio, auringonnousu" antoi nimen koko impressionistiselle tyylisuunnalle. Arvostelijat tyrmäsivät näyttelyn, mutta impressionismi hyväksyttiin vähitellen seuraavien vuosien kuluessa, kun taiteilijat jatkoivat yhteisnäyttelyjen järjestämistä.
Monet sai toisen pojan 1878. Perhe muutti pian 65 kilometriä Pariisista luoteeseen sijaitsevaan Vétheuiliin, kun Monet’n vakituinen tukija, liikemies Ernest Hoschedé, oli tehnyt vararikon. Monet’n vaimo Camille kuoli 1879. Monet sai uuden kumppanin Hoschedén hylkäämästä vaimosta Alicesta, mutta he pääsivät naimisiin vasta Ernestin kuoltua 1892. Monet asettui vuonna 1883 perheineen Givernyn kylään, jonne hän jäi asumaan loppuiäkseen.
Givernyssä Monet maalasi 1880-luvun puolivälissä joukon maisemaan sijoitettuja figuureja, kuten "Nainen ja päivänvarjo" (1886). Monet’n maine kasvoi etenkin Durand-Ruelin 1886 New Yorkissa järjestämän näyttelyn ja 1889 järjestetyn suuren retrospektiivisen näyttelyn ansiosta. Hän ryhtyi vuodesta 1890 alkaen maalaamaan yhtenäisiä sarjoja samasta aihepiiristä, kuten heinäsuovista, poppeleista, Rouenin katedraalista ja aamumaisemista. Yhtenäisen sarjan valmistuessa työt asetettiin näytteille yhdessä. Monet toivoivat sarjojen myös pysyvän yhtenäisinä, mutta näin ei käynyt, vaan töitä myytiin ympäri maailmaa.
Monet’n ura oli kääntynyt nousuun, ja viisikymmenvuotiaana hän oli vapaa taloudellisista huolista. Hän osti Givernystä talon ja laajensi sen puutarhaa sekä matkusteli paljon Euroopassa. Vaimonsa Alicen kuoltua 1911 hän lopetti matkustelun. Monet rakennutti puutarhaansa ateljeen, jossa hän maalasi suurikokoista Lummelampi-sarjaa. Hän kärsi viimeisinä vuosinaan näön heikkenemisestä, mutta maalasi silti elämänsä loppuun asti. Monet kuoli 5. joulukuuta 1926 ja oli kuollessaan tunnustettu yhdeksi Ranskan maalaustaiteen suurista mestareista. Monet’n kotitalo Givernyssä on nykyisin suosittu matkailukohde.
Monet oli impressionisteista merkittävin, ja hän pysyi koko uransa ajan uskollisena suuntauksen ihanteille. Monet’ta kiinnostivat erityisesti valo ja väri, ja hän maalasi paljon ulkosalla. Hänelle oli tärkeintä kohteen luoma hetkellinen vaikutelma, siitä tietyllä hetkellä muodostettu näköhavainto, eikä niinkään se, mitä kohde todellisuudessa oli.
Monet työskenteli ripeästi: hän levitti maalia joko levein soljuvin vedoin tai reippailla sivalluksilla. Hän suosi yleensä puhtaiden värien muodostamaa rajoitettua palettia, joita hän siveli vaalealle kankaalle. Uransa alkuvaiheessa Monet maalasi usein henkilöhahmoja, mutta myöhemmin hän kiinnostui luonnosta sellaisenaan. Hän oli myös ensimmäinen taiteilija, joka teki sarjoja samasta aiheesta. Niistä tunnetuimman sarjan muodostavat lummemaalaukse, joihin hän keskittyi vuoden 1905 jälkeen.
Vaikka Monet työskenteli yleensä ulkona, hän maalasi 1860-luvun henkilömaalaukset ateljeessa, ja 1870-luvun jälkeen hän usein myös viimeisteli siellä ulkona aloittamansa työt.
Monet’n maalauksista maksetaan nykyisin huippuhintoja huutokaupoissa. Vuoteen 2015 mennessä korkein hinta on maksettu vuoden 1919 maalauksesta "Lummelammikko", joka myytiin dollarilla vuonna 2008.
Musée Marmottan Monet -museossa Pariisissa on sata Monet’n teosta.