hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Psykokulttuuri
Psykokulttuuri tarkoittaa arjen psykologisoitumista eli sitä, että tavalliset ihmiset alkavat tarkastella itseään ja ympäröiviä ihmisiä psykologisten termien ja käsitteiden avulla. Psykokulttuuri ei tarkoita psykologiaa tieteenä, vaan psykologian ympärille rakentunutta kulttuuria, kuten psykologiaan löyhästi pohjautuvia arvoja, uskomuksia ja perinteitä.
Psykokulttuurin keskeisinä piirteina on pidetty mm.:
Psykokulttuurin tutkimus alkoi Yhdysvalloista. Suomessa psykokulttuuri tutkimuksen aloitti sosiologian dosentti Janne Kivivuori 1990-luvulla. Marko Hamilo on toimittanut kirjan "Älkää säätäkö päätänne – häiriö on todellisuudessa" (2007).
Psykokulttuuriin keskeisesti kuuluvassa psykomyytissä on ensin (a) alkuperäisesti aito ihminen, jonka aitouden (b) kulttuuri tukahduttaa, mistä seuraa (c) ongelmia; tämän jälkeen (d) terapeuttinen kokemus johtaa (e) alkuperäisen aitouden paluuseen.
Paljastavassa psykologiassa tulkitsija pyrkii todistamaan että vastapuolen poliittisen mielipiteen "todellinen" syy on mielenterveyden häiriö tai ainakin henkinen kypsymättömyys. Näin on toimittu hyvinkin erilaisissa politiikan suunnissa.
Viimeinen reservi
Viimeinen reservi on Eino Pietolan kirjoittama sotaromaani.
Villandry
Villandry on renessanssityyliä edustava linna Loire-joen laaksossa noin 15 km länteen Tours'in kaupungista. Se on tunnettu kolmesta puutarhastaan, joita ovat linnantornin alapuolella oleva keittiöpuutarha, suuri ranskalaistyylinen koristepuutarha sekä vesipuutarha. Linnan sisustus on 1700-luvulta.
Villandry valmistui 1536 viimeisenä suurista Loiren rantaan rakennetuista suurista renessanssilinnoista. Sen rakennutti Frans I:n raha-asiainministeri Jean le Breton, joka oli johtanut ja valvonut kruunun lukuun Chambordin linnan töitä oltuaan aiemmin lähettiläänä Roomassa, jossa oli tutustunut puutarhataiteeseen.
Villandry kuuluu Sully-sur-Loiren ja Chalonnesen väliseen alueeseen Loire-joen laaksossa, joka on kuulunut Unescon maailmanperintöluetteloon vuodesta 2000.
Jesper
Jesper on miehen etunimi, jota käytetään lähinnä Pohjoismaissa. Jesper on pohjoismainen vastine Jasperille.
Jesper on hyvin yleinen etunimi Tanskassa, jossa se oli kutsumanimi 34 542 henkilölle vuonna 2007. Suomessa nimi on lokakuuhun 2016 mennessä annettu noin 2430 henkilölle. Nimi oli suosituimmillaan Suomessa vuosina 1980–2009, jolloin yhteensä 1792 poikaa sai nimen Jesper.
Jesperin ja sen eri muunnelmien uskotaan olevan peräisin persian kielen ""aarteenhaltijaa"" tarkoittavasta ilmaisusta "kansbar". Samaa alkuperää on myös nimi Kasper (Caspar). Kristinuskossa Jesper-nimi yhdistetään Itämaan tietäjiin, joista yksi oli perimätiedon mukaan nimeltään Caspar.
Jesperin nimipäivää juhlistetaan Suomessa Kasperin päivänä, eli 20. lokakuuta. Suomenkieliseen kalenteriin nimi otettiin vuonna 2010, jolloin siihen lisättiin 39 uutta nimeä. Ruotsinkielisessä kalenterissa nimi on ollut jo aikaisemmin.
Kate Todd
Kate Todd (s. 12. joulukuuta 1987 Barrie, Ontario, Kanada) on kanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan televisiosarjasta "Radio Free Roscoe", jota tuotettiin vuosina 2003–2005. Hän esitti sarjassa Lily Randall nimistä tyttöä. Hän oli sarjassa ollessaan 15–16-vuotias. Hän osaa puhua englantia ja ranskaa sujuvasti.
Antonio María Rouco Varela
Antonio María Rouco Varela (s. 20. elokuuta 1936, Villalba) on espanjalainen eläkkeellä oleva arkkipiispa. Hän toimi Santiago de Compostelan arkkipiispana 1984–1994, Madridin arkkipiispana 1994–2014 ja Espanjan piispojen kokouksen puheenjohtajana 1999–2005 sekä 2008–2014.
Rouco opiskeli teologiaa Universidad Pontificia de Salamanca 1954–1955 ja 1957–1958. Hänet vihittiin papiksi 1959 ja nimitettiin seurakuntapapiksi. Hän opiskeli edelleen teologiaa ja oikeustiedettä Münchenissä ja hänestä tuli kanonisen lain tohtori 1964. Hän opetti myöhemmin Mondoñedon seminaarissa ja Münchenin yliopistossa.
Hänet nimitettiin piispaksi 1976 "Gergin" arvonimellä. Hän oli Santiago de Compostelan hiippakunnan apulaispiispa, kunnes hänestä tuli kaupungin arkkipiispa 1984 ja Espanjan piispainkokouksen pysyvän komitean jäsen.
Paavi Johannes Paavali II nimitti Rouco Varelan kardinaaliksi 1998, ja hän johti piispainkokousta vuodesta 1999 vuoteen 2005. Syynä siihen, ettei Rouco saanut jatkaa asemassa pidetään hänen tiukkaa suhtautumistaan autonomiaa tavoitteleviin baski- ja kataloninationalisteihin. Hänet valittiin kuitenkin uudelleen vuonna 2008.
Rouco Varela on ollut huonoissa väleissä Espanjaa vuodesta 2004 hallinneen Zapateron sosialistihallituksen kanssa ja kutsunut homoavioliittoja "suurimmaksi katastrofiksi 2000 vuoteen." Tammikuun 2008 lopulla Espanjan piispainkokous antoi julkilausuman, jossa se paheksui sosialistihallituksen neuvottelua ETA:n kanssa ja kehotti varsin avoimesti äänestämään oikeistoa. Kirkko myös järjesti perheen arvoa korostavan juhlan Madridin keskustassa.
Man of Action
Man of Action on yhdysvaltalainen neljän henkilön Joe Kellyn, Duncan Rouleaun, Joe Caseyn ja Steven T. Seaglen perustama kehitys- ja tuotantotalo, joka keskittyy kirjoittamiseen, konseptoimiseen ja kehitystyöhön sarjakuvien, television ja videopelien parissa. Ryhmä tunnetaan erityisesti luodessaan piirrossarjan Ben 10. He ovat myös tehneet sarjakuvia muun muassa DC Comicsille, Marvel Comicsille ja Image Comicsille.
Will
Will voi tarkoittaa seuraavia:
Rauta(III)oksidi
Rauta(III)oksidi on raudan yhdiste hapen kanssa, jossa happi esiintyy hapetusluvulla -II ja rauta +III. Näin muodostuva yhdiste on FeO. Se voidaan myös nimetä "dirautatrioksidiksi" tai "ferrioksidiksi". Rauta(III)oksidi on yksi raudan useista happiyhdisteistä ja sillä on paramagneettisia ominaisuuksia.
Elintarvikkeiden lisäaineissa rauta(III)oksidin E-koodi on E 172.
Rauta(III)oksidia käytetään puhtaan raudan tuottamiseen masuunissa. Sitä käytetään myös väriaineena ja lasin kiilloittamiseen.
3CO + FeO → 2Fe + 3CO
Ville Koskimaa
Ville Koskimaa (s. 21. toukokuuta 1983 Vaasa) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ykkösessä pelaavaa Kokkolan Pallo-Veikkoja. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Koskimaa aloitti Veikkausliiga-uransa toukokuussa 2006 liigaan nousseen Vaasan Palloseuran joukkueessa. Kaudet 2009–2010 hän edusti FC Honkaa, mutta palasi Vaasaan kaudeksi 2011.
Njassanripsimonni
Njassanripsimonni ("Synodontis njassae") on ripsimonneihin kuuluva kala, jota pidetään myös akvaarioissa. Se on endeeminen Njassajärven ja siihen laskevien jokien kala.
Njassanripsimonnilla on kellanharmaalla pohjalla tummanruskeita pilkkuja. Joissakin yksilöissä pilkut ovat pieniä, toisissa suuria. Pilkutuksen mukaan lajia ei voi jakaa alalajeihin, vaikka jotkut ovat yrittäneet. Maksimipituus on noin 20 cm mutta useimmat aikuiset yksilöt jäävät yleensä noin 10 cm pitkiksi. Kala pystyy tuottamaan kuuluvia ääniä rintalihaksiinsa liittyvillä piikeillä.
Njassanripsimonneja on eniten Njassajärven kalliorantojen tuntumassa, mutta niitä tavataan myös muualla järvessä ja saman vesistön joissa. Kala voi hakeutua päiväsaikaan niin syvälle kuin happipitoisuus sallii - jopa 230 metriin. Yöksi se tulee lähemmäs pintaa.
Njassanripsimonnit ovat akvaariossa aktiivisia hämärän aikaan ja piileksivät päivän kivenkolossa tai muussa suojaisassa paikassa. Njassanripsimonnit ovat lisääntyneet vankeudessa, muta tähän epäillään käytetyn hormoneita.
Njassanripsimonni syö luonnossa lähinnä eläinplanktonia. Akvaariossa njassanripsimonneja ruokitaan pohjaan painuvilla hiutaleilla ja tableteilla. Njassanripsimonnin kotiveden Njassajärven vesi on kovaa, emäksistä (pH 7,5-8,7) ja melko lämmintä (23-28 astetta).
Sven-Olof Sandberg
Sven-Olof Sandberg (28. joulukuuta 1905 Tukholma – 20. elokuuta 1974 Danderyd) oli ruotsalainen säveltäjä ja tekstinkirjoittaja.
Hän on ollut naimisissa kolme kertaa, joista toinen kerta oli pianistin ja säveltäjän Gunnel Andrén kanssa ja kolmannella kerralla tekstintekijän Gunilla Nordströmin kanssa.
Sergei Ahromejev
Sergei Fjodorovitš Ahromejev (ven. Сергей Фёдорович Ахромеев, 5. toukokuuta 1923 – 24. elokuuta 1991) oli Neuvostoliiton marsalkka maaliskuusta 1983 lähtien sekä Neuvostoliiton sankari vuodesta 1982 lähtien.
Vuosina 1984–1988 hän toimi Neuvostoliiton asevoimien komentajana. Näin hän oli mukana neuvotteluissa jotka lopulta lopettivat Kylmän sodan. Hän oli kuitenkin tyytymätön Mihail Gorbatšovin uudistuksiin armeijasta ja jätti paikkansa. Syy eroamiseen oli Gorbatšovin päätös purkaa armeijan uusin ja tarkin ballistinen ohjus, SS-23 Spider.
Maaliskuussa 1990 hänestä tehtiin Neuvostoliiton presidentin neuvonantaja.
Vuoden 1991 vallankaappausyrityksen aikana Ahromejev palasi lomaltaan Sotšista ja tarjosi apuaan vallankaappaajille. Vaikka hän ei lopulta osallistunutkaan yritykseen, sen epäonnistuttua Ahromejev hirttäytyi Kremlin toimistossaan. Itsemurhaviestissään hän kertoi, ettei voinut enää elää, kun instituutiot, joille hän oli omistanut elämänsä, olivat tuhoutumassa. On myös ollut huhuja että hänet olisi murhattu, jotta häntä olisi estetty paljastamasta toisten kumppanuutta vallankaappausyrityksessä.
Pian hänen kuolemansa jälkeen hänen hautansa vandalisoitiin ja hänen ruumiinsa riisuttiin univormusta jossa hänet oli haudattu. Syyllisiä ei löydetty, eikä tiedetä oliko kyseessä pelkkä häpäiseminen vai aiottiinko puku tai sen koristeet myydä.
Red Rocha
Ephraim J. ”Red” Rocha (18. syyskuuta 1923 – 13. helmikuuta 2010) oli yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän oli ennen ammattilaisuraansa Oregon State Universityssa.
Hilossa, Havaijilla syntynyt Rocha sai NBA-varauksensa vuonna 1947; hänen joukkueitaan olivat muiden muassa Baltimore Bullets ja Syracuse Nationals. Hän oli voittamassa Nationalsissa NBA:n mestaruutta kaudella 1954–1955.
Rocha oli kahdesti pelaajana . Hän vetäytyi peliuraltaan vuonna 1957, mutta jatkoi uraansa valmennustöissä Detroit Pistonsissa ja Havaijin yliopistolla.
Joseba Sarrionandia
Joseba Sarrionandia Uribelarrea (s. 13. huhtikuuta 1958 Iurreta, Biskaja) on baskikirjailija. Hän on kirjoittanut monia runokirjoja, novelleja ja romaaneja.
Sarrionandia väitteli filosofian tohtoriksi Deuston yliopistosta ja työskenteli baskin kielen opettajana UNEDissa ("Universidad Nacional de Educación a distancia" eli kansallinen etäopiskelijoiden yliopisto). Hänen ensimmäiset kirjalliset työnsä julkaistiin aikakaus- ja sanomalehdissä. Sarrionanda on kääntänyt muun muassa T. S. Eliotin teoksia baskin kielelle.
Baskien radikaalin Baskimaan itsenäisyyttä ajavan ryhmittymän ETAn jäsen, vuonna 1980 Sarrionandia pidätettiin ETAn jäsenyydestä ja hänet tuomittiin 22 vuodeksi vankeuteen. Vankilaelämä näkyi myös hänen kirjallisessa tuotannossaan. 7. heinäkuuta 1985 Sarrionandia pakeni vankilasta piiloutumalla vankilassa esiintyneen baskimaalaisen laulajan Imarol Larzabalin käyttämien kovaäänisten sisälle. Baskilainen rock-yhtye Kortatu teki tapahtuneesta kappaleen ”Sarri, Sarri”.
Paon jälkeen Sarrionandia on työskennellyt salaa ja jatkanut kirjoittamista.
Aleksandr Kulik
Aleksandr Kulik (s. 23. heinäkuuta 1981 Sillamäe, Viron SNT, Neuvostoliitto) on entinen virolainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan puolustaja tai keskushyökkääjä. Suomessa Kulik edusti Rovaniemen Palloseuraa kaudella 2008.
Helmikuussa 2008 Kulik teki RoPSin kanssa kautta 2008 kattavan sopimuksen. Ennen sitä hän oli harjoitellut Suomessa FC OPA:ssa. RoPS:n valmennusjohto kävi tarkkailemassa Oululaisten joukkueiden jalkapalloturnausta ja Kulikin otteet vakuuttivat seuran niin, että hänen kanssaan tehtiin sopimus. Samasta turnauksesta RoPS:n mukaan tulivat myös Titi Essomba ja Mykola Pavlenko.
Kulik on entinen hyökkääjä ja tehnyt Viron sarjoissa yhteensä 43 maalia mm. FC Florassa ja Trans Narvassa. RoPS:ssa hänen paikakseen on vakiintunut keskuspuolustajan rooli. Kulik teki heti ensimmäisessä ottelussaan RoPS:n paidassa maalin, joka syntyi Liigacupissa FC Honkaa vastaan.
Kulikin sopimus irtisanottiin jo ennen kauden 2008 päättymistä sopupeliepäilyjen vuoksi.
Rajaportin sauna
Rajaportin sauna on Tampereen Ylä-Pispalassa sijaitseva Suomen vanhin edelleen toiminnassa oleva yleinen sauna. Saunan toiminta alkoi vuonna 1906.
Saunan omistaa Tampereen kaupunki ja sen toiminnasta vastaa Pispalan saunayhdistys ry.
Enrico Gasparotto
Enrico Gasparotto (s. 22. maaliskuuta 1982 Sacile, Pordenonen maakunta, Italia) on italialainen maantiepyöräilijä, joka edustaa UCI World Tour -tasolla kilpailevaa Dimension Data -tallia. Hän on kaksinkertainen Amstel Gold Race -kilpailun voittaja.
Gasparotto aloitti ammattilaisuransa vuonna 2005 Liquigas-tallissa, jota hän edusti kolmen vuoden ajan. Heti tulokasvuonnaan hän voitti Italian maantiepyöräilymestaruuden sekä toisen etapin Katalonian ympäriajossa. Seuraavana vuonna hän voitti Memorial Cimurri -kilpailun.
Gasparotto kuului Liquigasin joukkueeseen, joka voitti vuoden 2007 Italian ympäriajon ensimmäisenä etappina ajetun joukkueaika-ajon. Ylitettyään maalilinjan ensimmäisenä hän sai kokonaiskilpailun johtajan maglia rosa -paidan. Hän menetti paidan seuraavana päivänä tallitoverilleen Danilo Di Lucalle, mutta sai sen takaisin kolmannen etapin jälkeen yhden päivän ajaksi. Myöhemmin samalla kaudella Gasparotto sijoittui toiseksi Tanskan ympäriajossa voittaen lisäksi nuorten kilpailun.
Kaudella 2008 Gasparotto edusti Barloworld-tallia. Hän sijoittui toiseksi Tirreno–Adriaticon kokonaiskilpailussa 16 sekuntia Fabian Cancellaralle hävinneenä. De Pannen kolmen päivän ajossa hän voitti ensimmäisen etapin ja sijoittui kokonaiskilpailussa kolmanneksi. Kesäkuussa hän voitti Ster Elektrotoer -kilpailun kokonaiskilpailun ja kolmannen etapin. Syyskuussa hän voitti Giro di Romagna -kilpailun ja oli toinen Coppa Placci-ajossa.
Gasparotto edusti Lampre-Farnese Vini -joukkuetta vuoden 2009. Kausina 2010–2014 hän ajoi Astana-tallissa. Hän voitti viidennen etapin Tirreno–Adriaticossa 2010. Saman vuoden Amstel Gold Racessa hän oli kolmas. Espanjan ympäriajossa 2011 hän oli 20. etapilla toinen.
Gasparotto otti ensimmäisen voittonsa klassikkokilpailuissa voittamalla vuonna 2012 Amstel Gold Race -kilpailun. Liège–Bastogne–Liègessä hän oli 2012 kolmas ja 2013 kuudes. Lombardian ympäriajossa 2013 hän sijoittui viidenneksi.
Gasparotto ajoi UCI Continental Circuits -tason Wanty-Groupe Gobert -joukkueessa vuosina 2015–2016. Hän sijoittui toiseksi Brabantse Pijl -kilpailussa 2016. Muutamaa päivää myöhemmin hän voitti Amstel Gold Racen kukistettuaan kahden miehen loppukirissä Michael Valgrenin. Saman kevään La Flèche Wallonne -klassikossa hän oli viides.
Gasparotto edusti Bahrain-Meridaa vuosina 2017−2018. Hän sijoittui 2018 kolmanneksi Amstel Gold Racessa ja kuudenneksi Liège–Bastogne–Liègessä. Kaudesta 2019 lähtien hän edustaa Dimension Data -tallia.
Yuan
Yuan tarkoittaa seuraavia asioita:
Autobot City
Autobot City on kaupungin nimi fiktiivisessä Transformers-universumissa.
Autobot City rakennettiin Autobottien uudeksi Maa-planeetta tukikohdaksi, vanhan tukikohdan, Arkin kärsittyä pahoja vaurioita Decepticonien hyökkäyksessä. Kaupunki oli riittävän laaja, jotta se voitiin asuttaa sadoilla roboteilla, ja siellä oli suuret tilat niin laboratorioille, komentokeskuksille kuin asunnoille. Kaupungille on rakennettu suurtulivoimainen puolustusjärjestelmä, mikä estää Decepticonien raskaimmatkin hyökkäykset. Pieni osa kaupungista muuntautuu valtavaksi Autobot-soturiksi, Metropelxiksi. Kaupungin suunnittelutyöhön osallistuivat ainakin Autobotit Wheeljack, Grapple ja Hoist. Kaupunkitukikohdan komentaja on Autobotien veteraani Ultra Magnus.
Autobot City tuhoutui pahoin vuonna 2005, Decepticonien tehdessä yllätyshyökkäyksen. Kaupunki rakennettiin kuitenkin uudestaan vuosien 2005 ja 2006 aikana, Autobottien voitettua Unicronin ja Decepticonit ja vallattuaan kotiplaneettansa Cybertronin takaisin.
Autobot City on voimakkaasti aseistettu tulevia Decepticon-hyökkäyksiä varten. Hyökkäyksen sattuessa kaupunki muunnetaan "taistelutilaan", minkä johdosta kaupungin tornit madaltuvat ja piiloutuvat vahvojen panssareiden taakse. Tornien sisältä paljastuu tällöin suuret ja voimakkaat lasertykit. Taistelu-moodissaan kaupunki muuttaa ulkonäköään laajasta kaupunkimaisemasta pienemmäksi bunkkeriksi.
The Prophecy
The Prophecy on suomalaisen elektro-artisti Cristal Snown esikoisalbumi. Se julkaistiin 26. maaliskuuta 2008. Levy nousi ensimmäisellä julkaisuviikollaan Suomen virallisen albumilistan kymmenen parhaimman joukkoon. Levy sisältää muun muassa hitit "Pump It Up", "Cristal Clear", "Scarred" ja "Can't Save Me".
Albumilla ja sen tekoprosessissa on ollut mukana useita tunnettuja muusikoita: edesmennyt Mia Permanto, Dj Alimo, Jimi Pääkallo alias Jimi Constantine, Komytea, Kid Crazy, Elena Mady, Chisu (salanimellä) ja Charles Salter. Levyn on tuottanut Dallas Superstarsista tunnettu muusikko Heikki L.
K. Pattabhi Jois
Sri K. Pattabhi Jois (; IAST: śrī Kṛṣṇa Paṭṭabhi Jōyis) (26. heinäkuuta 1915, Kowshika, Intia – 18. toukokuuta 2009, Mysore, Intia) oli intialainen joogaopettaja. Joisin perimyslinjan mukaisesta joogamuodosta käytetään varsinkin länsimaissa yleensä nimeä "astangajooga" tai "ashtangajooga", joka varsinaisesti viittaa Patañjalin laatimassa klassisen joogatradition perusteoksessa "Yoga sūtrassa" esitettyyn jooganäkemykseen.
K. Pattabhi Jois pääsi vuonna 1927, kaksitoistavuotiaana, kuuluisan opettajan Sri Tirumalai Krishnamacharyan oppitunnille. Hänestä tuli tämän oppilas seuraavana päivänä ja siitä alkoi 25 vuotta kestänyt jooganopiskelu.
Sri Tirumalai Krishnamacharya oli parantanut Mysoren maharadžan joogan avulla, ja niin maharadža edisti joogaopetusta Mysoressa. K. Pattabhi Jois opetti maharadžan joogaoppilaitoksessa "Sanskrit College of Maharaja"ssa vuosikymmenten ajan; vuonna 1956 hänestä tuli professori. Jo vuonna 1948 hän perusti oman koulun ja tutkimuslaitoksen nimeltä "Ashtanga Yoga Research Institute".
Vuonna 1964 belgialainen André Van Lysebeth vietti kaksi kuukautta K. Pattabhi Joisin koulussa ja julkaisi siitä kirjan, jossa Jois mainittiin nimeltä sekä kerrottiin hänen osoitteensa. Tämän jälkeen kouluun alkoi tulla yhä enemmän länsimaisia oppilaita.
Sigulda
Sigulda () on kaupunki Gauja-joen laaksossa Latviassa, linnuntietä 50 kilometriä Riiasta itäkoilliseen.
Sigulda sijaitsee Gaujan kansallispuiston alueella. Luonnonkauniin ja vaihtelevan maastonsa ansiosta tätä vanhaa liiviläisaluetta kutsutaan Latvian Sveitsiksi.
Alueen kuuluisin yksittäinen kohde on Turaidan linna joka sijaitsee Gauja-joen pohjoisrannalla, linnunutietä 3,2 kilometriä Siguldan rautatieaseman pohjoispuolella. Se toimii Turaidan museoalueen keskuksena, jonka alkueen ensimmäiset rakennustyöt aloitettiin vuonna 1214. Entisöidyn Turaidan linnan tornista voi ihailla kauniita Gauja-laakson maisemia. Alueen museo on itse asiassa 41 hehtaarin museoalue, jossa on monia historiallisia, arkkitehtonisia ja maisemallisia perintökohteita, mm. kansanlaululle omistettu puisto patsaineen ja kuuluisa vuonna 1750 rakennettu puukirkko. Alueella on myös miehenkorkuinen Gutmanin luola, jonka maanalainen lähde on uurtanut hiekkakiveen. Turaidan Ruusun haudan romanttisine tarinoineen, ritarinlinnan rauniot sekä Kropotkinin palatsin voi nekin löytää alueelta.
Siguldan uusi linna puistoalueineen sijaitsee Gauja-joen eteläpuolella, noin 1,3 kilometriä kaupungin rautatieasemasta pohjoiseen.
Kaupungissa järjestetään kesäisin oopperajuhlat vanhan linnan raunoiden muodostamalla ulkoilmanäyttämöllä.
Siguldassa sijaitsee myös yksi harvoista skeleton- ohjas- ja rattikelkkailuun soveltuvista radoista maailmassa. Siellä on järjestetty maailmancupin osakilpailuja ja useita arvokisoja, kuten vuoden 2003 MM-kilpailut.
Vuoden 2012 alussa Siguldan kaupungissa asui 11 368 henkeä, koko Siguldan kunnassa (Siguldas novads) 17 804 henkeä. Aiemman (2005) väestöjakauman mukaan asukkaista 86 prosenttia oli latvialaisia, 9 % venäläisiä, 2 % valkovenäläisiä ja 3 % muita kansallisuuksia.
Forbas
Forbas () viittaa kreikkalaisessa mytologiassa seuraaviin mieshenkilöihin:
The Show: The Soundtrack
The Show (Original Soundtrack) on vuonna 1995 julkaistu hip hop-soundtrack elokuvasta The Show. Albumin julkaisusta vastaa Def Jamin Russell Simmons. Soundtrack ylsi parhaimmillaan 4. sijalle Billboard 200-listalla ja saavutti platinarajan vuoden 1995 loppupuolella. Soundtrackilla esiintyy lukuisia kuuluisia rap-artisteja, kuten muun muassa 2Pac, Method Man, Dr. Dre, Snoop Doggy Dogg, LL Cool J ja The Notorious B.I.G..
Thomas Lövkvist
Thomas Lövkvist (s. 4. huhtikuuta 1984 Visby) on ruotsalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 2004–2014. Hän kilpaili myös maastopyöräilyssä, jonka junioreiden Euroopan mestaruuden hän voitti Zürichissä vuonna 2002.
Lövkvist aloitti ammattilaisuransa Française des Jeux -tallissa vuonna 2004, jolloin hän voitti Circuit de la Sarthe -kilpailun neljännen etapin ja kokonaiskilpailun. Nuorille ajajille tarkoitetussa Tour de l'Avenir -etappikilpailussa hän sijoittui toiseksi voittaen lisäksi kymmenennen osuuden. Hän voitti myös Ruotsin aika-ajomestaruuden.
Lövkvist voitti Ruotsin maantieajomestaruuden vuonna 2006. Seuraavana vuonna hän voitti Critérium International -kilpailun kolmannen etapin, aika-ajon, ja sijoittui kokonaiskilpailussa toiseksi. Espanjan ympäriajon 14. etapilla hän oli toinen Jason McCartneyn jälkeen.
Lövkvist siirtyi Team Columbia-High Road -talliin 2008, jolloin hän sijoittui kolmanneksi Tirreno–Adriaticon kokonaiskilpailussa Fabian Cancellaran ja Enrico Gasparotton jälkeen. Sveitsin ympäriajossa hän oli viides ja Saksan ympäriajossa Linus Gerdemannin jälkeen toinen. MM-kilpailujen maantieajossa Lövkvist oli kahdestoista.
Vuonna 2009 Lövkvist voitti Monte Paschi Eroica -kilpailun. Tirreno–Adriaticon kokonaiskilpailussa hän sijoittui neljänneksi ja voitti nuorten kilpailun. La Flèche Wallonnessa hän oli kuudes. Italian ympäriajossa hän sai kokonaiskilpailun johtajan maglia rosa -paidan haltuunsa neljännen etapin jälkeen. Seuraavalla etapilla hän sijoittui kolmanneksi, mutta menetti rosa-paidan. Sachsen Tour -kilpailussa hän voitti viidennen etapin. Giro dell'Emilia -kilpailussa hän oli kolmas.
Lövkvist edusti Team Sky -tallia 2010–2012. Hän sijoittui 2010 toiseksi Montepaschi Strade Bianche -kilpailussa ja 16:nneksi Ranskan ympäriajossa. Italian ympäriajossa 2011 hän oli 20:s.
Lövkvist kilpaili IAM Cycling -joukkueessa kaudet 2013–2014. Hän voitti 2013 Välimeren ajon kokonaiskilpailun.
Forbas (Argos)
Forbas oli kreikkalaisessa mytologiassa Argoksen kuningas ja joko Argoksen tai Kriasoksen poika. Hän nai Euboian ja sai tämän kanssa pojan, Triopaan, joka seurasi häntä kaupungin hallitsijana. Forbas oli Argoksen kuudes kuningas.
Helle Aro
Helle Aro (o.s. Saadlo, s. 9. joulukuuta 1960) on virolaissyntyinen suomalainen yleisurheilun moniottelija. Hän voitti seitsenottelussa kaksi Suomen mestaruutta ja viisiottelussa hallissa myös kaksi mestaruutta. Ennen Suomeen siirtymistään hän saavutti mitalisijoituksia yleisurheilussa myös Virossa. Seitsenottelussa hänen piste-ennätyksensä on 6106. Seuratasolla hän edusti vantaalaista Kenttäurheilijat-58:a.
Nykyisin hän opettaa Helsingin Suomalais-venäläisessä koulussa liikuntaa.Hallikilpailut
Hasanniemi
Hasanniemi on virkistysalue ja pieni asuinalue aivan Joensuun keskustan tuntumassa. Se sijaitsee kirjaimellisesti "joen suussa": niemen kohdalla Pielisjoki loppuu ja aukeaa Pyhäselkä.
Hasanniemessä on muutama suuri puinen asuintalo, eräliike Jokierä Oy, entinen Joensuun Pursiseuran talo, vesiretkeily-yritys Luonnonkaipuu ja taidegalleria Jokigalleria. Suurin yritys on Jokiasema, joka toimii kesäravintolana, veneilijöiden tukikohtana ja karavaanareiden leirintäalueena.
Vierasveneatamassa on myös Joensuun Järvipelastajien pelastusveneen ja pelastuslaitoksen veneen laituri.
Hasanniemessä sijaitsee kesäteatteri pyörivine katsomoineen. Kesäteatterissa esiintyy vierailevia teatteriryhmiä. Kesäteatteriin vieressä on Linnunlahden uimaranta.
Alueella on Fortumin pienivaravoimala. Hasanniemeen lasketaan kuuluvaksi myös Koivuniemen koirapuisto.
Hasanniemessä on ollut Joensuun alueen ensimmäinen höyrysaha, joka perustettiin vuonna 1861. Sahan paikalla on muistomerkki (Veikko Jalava, 1961). Tuolloin niemessä asui yli 70 henkilöä.
Kapteeni Mats Matias Laxell ja kauppias Karl Anton Laxell rakensivat Hasanniemeen vuonna 1883 olutpanimon.
Puolet nykyisistä rakennuksista on peräisin vuoden 1930 jälkeen.
1990-luvulla Hasanniemi oli kaupunkirakentamiskiistan kohteena. Alueelle aiottiin kaavoittaa lisää omakotitaloja ja pienkerrostaloja, jolloin alueen luonne virkistysalueena olisi ollut uhattuna. Uudisrakentamisesta luovuttiin muun muassa kansanliikkeen vaikutuksesta.
Syksyllä 2016 Joensuun kaupunki käynnisti Hasanniemeä ja Koivuniemenpuistoa koskevan asemakaavamuutoksen valmistelun. Kaavaehdotus valmistuu 2017. Ristiriitaa Hasanniemen suunnitelmissa on herättänyt muun muassa pientalojen lisärakentaminen 
ja kesäteatterin alueen kohtalo.
Forbas (Rodos)
Forbas () oli kreikkalaisessa mytologiassa Lapitheen ja Orsinomen poika ja Perifaan veli. Kun Rodos joutui vitsauksen uhriksi, jossa maa täyttyi käärmeistä, saaren asukkaat kutsuivat oraakkelin neuvosta Forbaan vapauttamaan heidän saarensa käärmeistä. Forbaan suoritettua tehtävänsä rodoslaiset kunnioittavat häntä sankarina. Jotkut pitivät häntä tämän vuoksi Apollonin taivaalle nostamana Käärmeenkantajan tähdistönä.
Forbas saattoi olla sama Thessalian flegyanialainen prinssi, joka nai Hyrminan ja vaani pyhiinvaeltajia Fokiin ja Delfoin välisellä tiellä. Vanhukset ja lapset hän vangitsi lunnaiden toivossa, mutta muut hän haastoi erilaisiin kilpailuihin, jotka voitettuaan hän katkaisi näiltä päät ja ripusti ne tammeen roikkumaan. Lopulta Apollon sai tarpeekseen, koska pyhiinvaeltajat eivät voineet tulla suorittamaan uhrejaan hänen temppeliinsä. Apollon saapui Forbaan luo nuorukaisen hahmossa ja haastoi hänet nyrkkeilyotteluun, jossa Forbas sai surmansa.
Tenacious D (televisiosarja)
Tenacious D on televisiosarja, joka kertoo samannimisestä yhtyeestä, johon kuuluvat Jack Black ja Kyle Gass. Sarjaa tehtiin yhteensä kuusi jaksoa, jotka esitettiin kaksi kerrallaan ja yhden esityskerran pituus oli n. puoli tuntia. Alun perin jaksot esitettiin vuonna 1997 HBO-kanavalla, jolloin näytettiin kaksi jaksoa. Loput neljä näytettiin samalla kanavalla vasta vuonna 1999. Suomessa sarjan on esittänyt Nelonen.
Sarjan jaksoissa käsitellään yhtye-elämää, sekä siihen liittyviä ilmiöitä, joita menestykseen pyrkivät bändit kohtaavat. Teemoina on mm. inspiraation lähde, bändin jäsenten välinen kemia, fanit sekä keikat. Tietyt teemat ovat kuitenkin komediatarkoituksessa asetettu ylösalaisin, jolloin esimerkiksi bändi suhtautuu faniinsa fanaattisemmin kuin fani bändiin. Jaksot koostuvat pääasiassa yhtyeen musiikkiesityksistä, joita he esittävät klubilla, jossa on käynnissä ns. open-mic-ilta.
Onnistuneen open-mic-illan jälkeen yhtye saa uuden keikan klubille sillä ehdolla, että he esittävät uuden kappaleen. Kappaleen sävellystyö johtaa lopulta erimielisyyksiin.
Jackin ja Kylen ystävyys kärsii, kun kaksikko kilpailee samasta naisesta.
Vanha, nykyisin levykaupassa työskentelevä rock-muusikko saa Jackin ja Kylen uskon horjumaan omaan menestymiseensä. Bändi käy läpi unelmansa kuolemaan liittyviä vaiheita.
Jack ja Kyle joutuvat riitoihin uuden naapurinsa kanssa omalaatuisien keikkaanvalmistautumisrituaaliensa vuoksi.
Tenacious D saa ensimmäisen faninsa, Leen. Kaksikko päättää palvella faniaan äärimmäisyyksiin saakka.
Bändi saa ensimmäisen keikkansa kaupungin ulkopuolelta. Matkalla keikkapaikalle bändi eksyy kuitenkin uskonnollisen lahkon maatilalle.
Töysän rautatieasema
Töysän rautatieasema (, ratakm 356,4) on Ähtärin ja Tuurin seisakkeiden välinen linjavaihde Haapamäki–Seinäjoki-radan varrella Hakojärven kylällä.
Pierre Vidal
Pierre M. Vidal (1932 – 2. maaliskuuta 2008 Vincennes, Ranska) oli ranskalainen musiikkitoimittaja, joka tunnettiin suomalaisen musiikin ystävänä ja Sibeliuksen tunnetuksi tekijänä Ranskassa.
Vidal perusti ystävineen 1955 musiikkiseuran Club de Trois Centres tekemään tunnetuksi vähän tunnettuja säveltäjiä. Seuran nimeksi muutettiin 1974 Groupe des Sept.
Vidal asui puolisonsa Inès Vidalin kanssa Sèvresissä.
Vidalille myönnettiin Villa-Lobos-mitali ja Laszlo Lajhta -mitali.
Petra Stenman
Petra Ulrika Stenman (ent. Söderström, s. 12. maaliskuuta 1974 Pedersöre) on suomalainen pikajuoksija, jonka päämatkat olivat 400 metrin aitajuoksu ja 400 metrin juoksu. Hän voitti näillä matkoilla yhteensä 10 Suomen mestaruutta. Stenmanin ennätysajat ovat 400 metrin aitajuoksussa 55,01 ja 400 metrin juoksussa 52,47. Molemmat tulokset syntyivät Suomi–Ruotsi-maaottelussa vuonna 1999. Hänen edustamansa seurat olivat Nurmon Urheilijat -99, IF Drott ja Lappeenrannan Urheilu-Miehet.
Syksyllä 2009 Stenman nimettiin Suomen Urheiluliiton naisten pika- ja aitajuoksujen osa-aikaiseksi lajivalmentajaksi.
Saintluciankerttuli
Saintluciankerttuli ("Leucopeza semperi") on endeemisenä Saint Lucian saarella elävä lintu. Laji on äärimmäisen uhanalainen ja mahdollisesti jopa hävinnyt .
Kooltaan saintluciankerttuli on noin 15 cm. Aikuisen linnun selkä ja pää ovat harmaat. Rinta ja vatsa ovat väritykseltään vaaleat. Mustaa saintluciankerttulilla on siivissä ja pyrstössä. Lajin laulu on tuntematon. Kutsuääni on "tuck-tick-tick-tuck" .
Saintluciankerttuli elää vuoristometsien aluskasvillisuuden joukossa. Lajin elintavoista ei tiedetä paljoakaan. Lintu tekee pesänsäkin mahdollisesti maahan. Lajista ei ole varmoja havaintoja vuoden 1961. Varmistamattomia havaintoja on ollut vuoden 1961 jälkeen neljä, viimeisin vuonna 2003 . Saintluciankerttulikannan kooksi arvioidaan alle 50 yksilöä . Suurin lajiin kohdistuva uhka on sen elinympäristön häviäminen. Saarella on kuitenkin edelleen lajille soveltuvia metsiä. Myös saarelle vuonna 1884 saapuneet mungot ovat vähentäneet lintujen määrää .
Olav S. Melin
Martin Olav Selimson Melin (s. 23. maaliskuuta 1950 Pietarsaari) on suomalainen journalisti ja päätoimittaja. Koulutukseltaan hän on teologi. Melin oli Kotimaan päätoimittaja vuodesta 2005 vuoden 2008 lokakuun alkuun, jonka jälkeen hän on työskennellyt suomenruotsalaisen ajatushautomo Magman tiedotuksesta ja yhteiskuntasuhteista vastaavana.
Melin on ollut 1979–1982 suomenruotsalaisten kansankäräjien Folktingetin pääsihteeri. Hän työskenteli suomalaisen Kyrkpressenin päätoimittajana vuodet 1982–1999 ja sen jälkeen Tukholmassa Ruotsin kirkollisen lehden Kyrkans Tidningin päätoimittajana 1999–2004. Melin on palkittu Finlands Svenska Publicistförbundin palkinnolla 1998.
Olav S. Melin on Ingvar S. Melinin veli.
Härmänmäen pysäkki
Härmänmäen pysäkki () oli rautatieliikennepaikka Paltamon kunnassa rataosalla . Liikennepaikka avattiin yleiselle liikenteelle 1939, kun rataosuus Kontiomäen ja Hyrynsalmen asemien välillä otettiin käyttöön. Liikennepaikka sijaitsi noin viiden kilometrin päässä Härmänmäen kylältä luoteeseen ratakilometrillä 666,5.
Liikennepaikan asemarakennus oli Thure Hellströmin suunnittelema laiturirakennus, joka rakennettiin vuonna 1935. Rakennus purettiin 1970-luvulla ja siirrettiin Ristijärven Saukkovaaraan, jossa se toimii Saukon majana.
Liikennepaikka avattiin laiturivaihteena 1. joulukuuta 1939. Luokitus muutettiin laiturivaihde-seisakkeeksi 1948 ja seisakevaihde-seisakkeeksi 1958, jollaisena se toimi lakkauttamiseen 31. toukokuuta 1965 saakka.
Melalahden rautatieasema
Melalahden rautatieasema () oli rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsi Paltamon kunnan Melalahden kylässä, noin kahdeksan kilometriä länteen Paltamon rautatieasemalta.
Asemarakennuksen on suunnitellut Thure Hellström, ja se on rakennettu laiturirakennuksen piirustuksien pohjalta peilikuvaksi.
Asemarakennus on purettu vuosina 2013-2014 ja kuljetettu Pohjois-Karjalaan uudelleen rakennettavaksi yksityisasunnoksi.
Lehmo
Lehmo on taajama Kontiolahden kunnassa. Se sijaitsee Kontiolahden ja Joensuun rajalla. Suurin osa asukkaista käy työssä, ostoksilla ja vapaa-ajanvietossa Joensuussa. Keskusta sijaitsee Kajaanintien eli valtatie 6:n ja Vanhan Nurmeksentien välissä. Taajama rajoittuu Kajaanintiehen ja Pielisjokeen. Lehmon läpi kulkee Joensuu–Kontiomäki-rata. Asukkaita oli noin 5398 lokakuussa 2014.
Taajamassa on kaksi alakoulua, erityisopetuskoulu ja terveyskeskus. Hotelli Julie sijaitsee Lehmonharjulla. Ravintola Lehmo Cuisine sijaitsee joen rannassa. Yhteen Perloksen entisistä tuotantorakennuksista on siirtynyt Pohjois-Karjalan poliisilaitoksen Joensuun pääpoliisiasema väliaikaisesti vuonna 2009. Lehmon Kylmäojantien varrella samassa rakennuksessa Lehmon kirjaston ja terveysaseman kanssa sijaitsee myös Pohjois-Karjalan pelastuslaitoksen Lehmon toimipiste sekä Lehmon VPK. Paloasemalla sijaitsevat pelastustoimen yksiköt RPK351-sammutusauto sekä RPK357-miehistönkuljetusauto. S-marketin yhteydessä on sivuapteekki ja asiamiesposti. Toukokuussa 2011 Peltolantielle avattiin uusi K-supermarket. Jaamankankaantien varrella on pieneläinhautausmaa.
Lehmon taajaman tuntumassa valtatie 6:n toisella puolella on teollisuusalue, jossa on useita pienyrityksiä. Perlos Oy:n tyhjiin halleihin Lehmonharjulle on tullut uusia yrityksiä sekä Pohjois-Karjalan poliisilaitoksen Joensuun pääpoliisiasema, joka muutti Joensuun puolelle kesällä 2017. Perlokseen kuulunut astmalääketehdas toimii edelleen Lehmossa. Lehmonharjulla on suuria, alati laajenevia soranottopaikkoja.
Lehmossa on monipuoliset ulkoilu- ja virkistysmahdollisuudet. Keskellä taajamaa, Ukonharjun maastossa, sijaitsee valaistu lenkkipolku. Lehmon urheilukenttä on suuri ruohokenttä, jossa talvisin on hiihtostadion. Mäkihyppytorni purettiin vuonna 2013 huonokuntoisena. Lähiseudulla ovat muun muassa Jaamankankaan metsät ja Lehmonharjun polku- ja latureitit, jotka ulottuvat Utranharjuille saakka. Matkaa Kontiolahden ampumahiihtokeskukseen on muutama kilometri.
Urheiluseuroja ovat Lehmon Pallo, jonka päälaji on jalkapallo ja Lehmo Balls '96, jonka päälaji on salibandy.
Lehmon nuorisoseuralla on oma nuorisoseurantalo. Hupituutti-kuoro on Lehmon koulun suuri kuoro. Lehmon koululla on myös monia steelpannuorkestereita.
Lehmon liikenneympyrässä on jaloteräksinen uittomiespatsas, jonka on toteuttanut Anne Hirvonen vuonna 2005.
Martin Klaproth
Martin Heinrich Klaproth (1. joulukuuta 1743 – 1. tammikuuta 1817) oli saksalainen itseoppinut apteekkari ja kemisti, joka löysi monia alkuaineita.
Martin Klaproth aloitti uransa apteekkarin apulaisena Quedlinburgissa, Hannoverissa, Berliinissä ja Danzigissa. 1780 hän perusti oman apteekin Berliiniin. Vuonna 1783 Klaproth sai pojan, Julius Klaprothin, josta tuli tunnettu orientalisti. Vuodesta 1782 Martin Klaproth toimi Ober-Collegium Medicumin asessorina ja vuodesta 1787 kemian lehtorina Preussin kuninkaallisen tykistön koulussa. Vuonna 1810 perustettiin Berliinin yliopisto, josta hän sai kemian professuurin. Elämänsä aikana Martin Klaproth eteni Saksan johtavaksi kemistiksi.
Klaproth tunnettiin tarkkana ja uuraana työskentelijänä, joka antoi merkittävän panoksen analyyttisen kemian ja mineralogian systematisoimiseen. Hän edisti kvantitatiivisen tutkimuksen käyttöä kemiassa ja oli yksi ensimmäisiä Lavoisierin oppien kannattajia Ranskan ulkopuolella.
Apteekkarin työssään Klaproth löysi useita alkuaineita. Vuonna 1791 hän eristi titaanin rutiilista uskoen sen olevan aiemmin tuntematon, mutta William Gregor oli jo löytänyt titaanin aiemmin samana vuonna ilmeniitistä. Klaproth ehti kuitenkin ensimmäisenä eristämään uraanin pikivälkkeestä 1789 ja zirkoniumin samana vuonna. Klaproth myös tunnisti ne alkuaineiksi kuitenkaan onnistumatta niiden saamisessa metalliseen olomuotoon. Hän myös kuvaili ensimmäisenä useiden yhdisteiden koostumukset, mukaan lukien useita vastalöydettyjen telluriumin, strontiumin, ceriumin ja kromin yhdisteitä.
Klaprothin ei antanut uraanille nimeä klaprothium sen aikaisen nimeämiskäytännön mukaisesti. Ilmeisesti hän oli liian vaatimaton, ja sen sijaan ehdotti vasta löydetyn Uranus-planeetan mukaan "väliaikaista" nimeä uraani, kunnes parempi nimi löydettäisiin. Nimi uraani kuitenkin jäi käyttöön. Myöhemmin jaksollisen järjestelmän seuraavat alkuaineet, neptunium ja plutonium nimettiin seuraten Klaprothin vahingossa aloittamaa tapaa liikkuen planeettakunnassa ulommas: Neptunus ja Pluto olivat Uranuksesta seuraavat planeetat.
Klaprothin kraatteri kuussa on saanut nimensä Martin Klaprothin mukaan.
Klaprothin julkaisut, joita kertyi yli 200 kappaletta, on koottu teoksiin "Beiträge zur chemischen Kenntnis der Mineralkörper" (5 osaa, 1795–1810) ja "Chemische Abhandlungen gemischten Inhalts" (1815). Hän julkaisi myös sanakirjan "Chemisches Wörterbuch" (1807–1810). Luettelo Klaprothin julkaisuista on saatavissa Brandenburgin tiedeakatemian kotisivuilta ().
Plootu
Plootu () on suurikokoinen, kuparista valmistettu metalliraha. Plootuja käytettiin Ruotsissa 1644–1777. Plootuja käytettiin hopearahan asemesta ja ne olivat huomattavan suurikokoisia ja raskaita, sillä kupari oli arvoltaan halvempi metalli kuin hopea. Siksi plootuista oli tehtävä suuria.
Ensimmäinen plootu valmistettiin vuonna 1644, ja se oli kooltaan ja massaltaan huomattavan suurikokoinen. Myöhemmin rahojen koko vaihteli, ja tavallisesti plootu oli suorakaiteen muotoinen kuparilevy, jonka nurkkiin oli kaiverrettu leima ja nimellisarvo. Painavin plootu painoi 19,7 kg.
Plootujen arvo ilmoitettiin hopeassa. Plootujen käyttöön Ruotsissa liittyi Euroopan ensimmäisen setelirahan käyttöönotto.
Suurin osa tunnetuista plooturahoista on peräisin vuonna 1783 Etelä-Afrikan rannikon edustalla uponneesta "Nicobar"-laivasta. Intiaan matkalla olleessa laivassa oli noin 3000 plooturahaa. Paikalliset kalastajat löysivät hylyn vuonna 1987.
Ruotsi oli Euroopan suurin kuparin tuottaja. Kuparinen plootu otettiin käyttöön, koska Ruotsilla oli erittäin vähän hopeaa, varsinkin kun Tanskalle oli jouduttu maksamaan sotakorvauksia hopeassa.
Ruotsi tuotti kuparia Falunin kaivoksesta ja plootuja tehtiin Avestassa. 1600-luvun puolivälissä kuparia tuotettiin Ruotsissa 3000 tonnia vuodessa, joka oli puolet maailman tuotannosta.
Ruotsissa oli kuparin ylituotantoa, mutta merkantilististen näkemysten mukaan ylituotanto ja siitä seurannut markkina-arvon alentuminen ei ollut vahingollista, kunhan tullimaksut ja valmistusvero sekä muut veromaksut päätyivät valtiolle. Ylituotannon hillitsemiseksi etsittiin kuitenkin lieventävää keinoa, ja sellaiseksi kehittyi plootujärjestelmä. Ylimääräinen kupari rationalisoitiin käyttämällä kolikoihin enemmän raaka-ainetta. Vuonna 1660 Tukholmaan perustettiin Ruotsin ensimmäinen pankki, "Stockholms Banco", joka myönsi talletusseteleitä valtavia plootuvarastoja vastaan. Näin Ruotsissa oli käytössä ensimmäisenä Euroopan historiassa seteliraha.
Kuparin käyttäminen rahassa loi kuparille kysyntää ja kuparin maailmanmarkkinahintaa kyettiin tukemaan korkeammaksi. Turun Sanomien artikkelissa plootua nimitetään kuparintuottajien nerokkaaksi keksinnöksi.
Maailmalla kuparista plootua ihmeteltiin alusta alkaen.
Viimeinen plootuista löytyvä vuosiluku on 1768. Plootun asema laillisena maksuvälineenä lakkasi vuonna 1777. Demonetisoinnin jälkeen tanskalainen Itä-Intian kauppakompania laivasi plootuja Intiaan työstettäväksi kolikoiksi.
Jevgeni Sadovyi
Jevgeni Viktorovitš Sadovyi (, 19. tammikuuta 1973 Volžski) on venäläinen entinen uimari ja olympiavoittaja, joka edusti urallaan myös Neuvostoliittoa ja Itsenäisten valtioiden yhteisöä. Vuoden 1992 kesäolympialaisissa Sadovyi voitti olympiakullat 200 ja 400 metrin vapaauinneista sekä 4 × 200 m vapaauintiviestistä. Sadovyi voitti urallaan neljä Euroopan-mestaruutta sekä yhden hopean. Lisäksi hän rikkoi urallaan yhden maailmanennätyksen.
Sadovyi lopetti uransa 23-vuotiaana vuonna 1996. Hänet valittiin vuonna 1999 "International Swimming Hall of Famen" jäseneksi.
Megan Jendrick
Megan Jendrick (o.s. Quann, 15. tammikuuta 1984 Tacoma, Washington) on yhdysvaltalainen uimari ja kaksinkertainen olympiavoittaja. Hän voitti vuoden 2000 kesäolympialaisissa Sydneyssä olympiakullat 100 metrin rintauinnissa ja myös Yhdysvaltojen joukkueen jäsenenä 4 × 100 m sekauintiviestissä. Pekingin kesäolympialaisissa 2008 Jendrick sai hopeaa 4 × 100 m sekauintiviestistä. Hän on voittanut urallaan 26 Yhdysvaltain mestaruutta ja rikkonut yhden maailmanennätyksen. Hänellä on myös tilillään kaksi MM-hopeaa. Hän on päättänyt jatkaa uraansa elokuussa järjestettäviin Pekingin kesäolympialaisiin.
Jendrick meni naimisiin joulukuussa 2004 nuoruudenrakkautensa, fitness-kirjailija Nathan Jendrickin kanssa. Hän otti käyttöönsä miehensä sukunimen.
Kainuun Etu
Kainuun Etu Oy on Kainuun kaikkien kuntien omistama voittoa tavoittelematon, Kainuun elinkeinotoiminnan kehittämisyhtiö. Yhtiön tehtävänä on tukea Kainuussa sijaitsevien avaintoimialojen yritysten kannattavaa liiketoiminnan kasvua. Avaintoimialoja ovat elämysteollisuus, kivi- ja puutoimiala, sekä ICT, elektroniikka ja metallitoimiala.
Yhtiön hankkeiden suurimpina rahoituslähteinä ovat EU-komission erillisohjelmat, kuten Interreg IIIC sekä IIIB -ohjelmat, Kainuun maakuntayhtymän hallinoimat EAKR -rahat ja lääninhallituksen sekä TE-keskuksen hallinnoimat ESR -rahat sekä TE-keskuksen EMOTR -rahat.
Vuonna 2000 perustetun yhtiön toimitusjohtaja on Antti Toivanen ja yhtiön päätoimipiste sijaitsee Kajaanissa.
Jyrki Saranpää
Jyrki Saranpää (s. 30. elokuuta 1983 Lapua) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Nelosessa pelaavaa FC Jukolaa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Saranpää on vuosina 2006–2012 pelannut Veikkausliigassa 161 ottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia.
Juri Melnitšenko
Juri Melnitšenko (s. 5. kesäkuuta 1972) on kazakstanilainen entinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, maailmanmestari ja olympiavoittaja.
Melnitšenko aloitti painiuransa vuonna 1979. Ensimmäisissä juniorien arvokisoissaan, 1990 MM-kisoissa, hän voitti kultamitalin 58-kiloisten sarjassa. Sama toistui seuraavana vuonna. Myös heti ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan, 1994 Tampereen MM-kisoissa Melnitšenko voitti kultamitalin. 57-kiloisten sarjan loppuottelussa vastassa oli Venäjän Aleksandr Ignatenko. Melnitšenko voitti kultaa samana syksynä myös Aasian kisoissa. 1995 Prahan MM-kisoissa hän jäi hopealle hävittyään loppuottelussa amerikkalaiselle Dennis Hallille. Maailmancupissa samana vuonna hän sijoittui kolmanneksi 62 kilon sarjassa.
Aasian-mestaruuskisoissa 1996 huhtikuussa Melnitšenko voitti kultaa 57-kiloisten sarjassa voitettuaan loppuottelussa japanilaisen Kenkichi Nishimin. Atlantan olympialaisissa heinäkuussa kultaputki jatkui, tällä kertaa loppuotteluvastustajana oli Yhdysvaltain Hall. Vuonna 1997 Melnitšenko voitti kultaa Aasian-mestaruuskioissa (58 kg), Itä-Aasian kisoissa (63 kg) ja syyskuussa Wrocławin MM-kisoissa, missä loppuottelussa vastassa oli Venäjän Rafik Simonjan. 1998 Gävlen MM-kisoissa hän sijoittui neljänneksi. Seuraavana vuonna hän palasi takaisin mitalikantaan saavutettuaan hopeaa sekä Taškentissa pidetyistä Aasian-mestaruuspaineista että syyskuussa Ateenan MM-kisoista. Melnitšenkon viimeisiksi arvokilpailuiksi jäivät vuoden 2000 kesäolympialaiset Australian Sydneyssä, missä hänen sijoituksensa oli 19:s.
Epäviralliset painin maailmanmestaruuskilpailut 1905
Järjestyksessään ensimmäiset epäviralliset painin maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin 11. kesäkuuta vuonna 1905 Duisburgissa. Kisoissa kilpailtiin kreikkalais-roomalaisessa painissa kolmessa painoluokassa. Lukuun ottamatta Suomen Verner Weckmanin kultamitalia, ainoastaan Saksan edustajat pääsivät kuuden parhaan joukkoon.
Mirja von Knorring
Mirja von Knorring on ruokakirjailija ja kokki, jolla on vuosikymmenien kokemus yrttien viljelystä ja käytöstä. Hänen kirjansa "Pensselit padassa" (Otava) palkittiin vuonna 2000 vuoden parhaana keittokirjana.
Sotilaspartiohiihto
Sotilaspartiohiihto on hiihtolaji, jossa kilpaillaan tavallisesti eri maiden tai sotilasyksiköiden välilä. Lajista on sittemmin kehitetty suurta suosiota nauttiva ampumahiihto.
Perinteisen kaavan mukaisessa sotilaspartiohiihdossa hiihtomatka on 25 kilometriä. Matkan jälkipuoliskolla suoritetaan ammunta. Nousujen yhteenlasketun korkeuden tulee olla 500–1200 metriä. Perinteisesti partio koostuu yhdestä upseerista, yhdestä aliupseerista sekä kahdesta miehistön jäsenestä. Aliupseerin ja miehistöön kuuluvien reppujen yhteispainon pitää olla vähintään 24 kilogrammaa. Upseerin aseistuksena on pistooli ja muilla sotilaskivääri. Upseeri ei osallistu ammuntaosuuteen. Ammunta tapahtuu kolmen, halkaisijaltaan 25 senttimetriä olevan, maalitaulun maaliryhmään. Jokaisella on käytettävissään kolme patruunaa. Jokaisesta ohilaukauksesta tulee yksi sakkominuutti.
Nykyisin sääntöjä on jossakin määrin muutettu erityisesti välineistön osalta ampumahiihdon suuntaan. Partionjohtaja ei kanna asetta lainkaan, muiden jäsenten aseet ovat Kansainvälisen ampumahiihtoliiton IBU:n sääntöjen mukaisia. Maalitaulut ovat samanlaisia kuin ampumahiihdossa. Maaliin tultaessa partion ensimmäisen ja viimeisen ero saa olla korkeintaan 30 sekuntia.
Sotilaspartiohiihto on ollut vuodesta 1929 kansainvälisen sotilasurheiluliiton CISM:n hiihtomestaruuskilpailujen lajina. Talviolympialaisten näytöslajina se oli 1924 Chamonix'ssa, 1928 St. Moritzissa, 1936 Garmisch-Partenkirchenissä ja 1948 St. Moritzissa. Vuonna 2006 Kansainvälinen Olympiakomitea tunnusti Chamonix'n sotilaspartiokilpailun viralliseksi olympiakilpailuksi.
Kaija Kaikkonen
Kaija Liisa Kaikkonen (s. 11. heinäkuuta 1966 Pielavesi) on suomalainen näyttelijä. Teatterityön lisäksi hän on näytellyt muun muassa suositussa "Maalaiskomedia"-sarjassa.
Kaija Kaikkonen syntyi Pielavedellä. Hän suoritti opintoja Lahden kansanopiston näyttämötyön linjalla vuosina 1985 ja 1986 sekä Lapin opiston televisiotyön linjalla vuosina 1993 ja 1994. Lisäksi hänellä on takanaan näyttelijä- ja kameratyöskentelyn kursseja. Taiteellisen uransa Kaikkonen aloitti Kokkolan kaupunginteatterissa näyttelijäharjoittelijana vuonna 1986 ja jatkoi Rauman kaupunginteatterissa 1987–1990. Ammattilaisuransa hän aloitti niin ikään Raumalla vuonna 1990 ja siirtyi siirtyi edelleen Ahaa Teatteriin vuosiksi 1991–1993. Vuonna 1993 Kaikkonen ryhtyi freelance-näyttelijäksi. Hän on näytellyt YksKaks-teatteriryhmässä vuodesta 2000 sekä Keski-Uudenmaan teatterissa vuodesta 2002.
Rauman kaupunginteatterissa Kaikkosen tulkintoihin lukeutuivat muun muassa Glorian osa näytelmässä "Maratontanssit", Julian osa William Shakespearen klassikkonäytelmässä "Romeo ja Julia" sekä Ednan osa näytelmässä "Rakkaudella sisaresi". Ahaa Teatterissa hän tulkitsi muun muassa Mia Törnqvistin monologin "Medeia". Keski-Uudenmaan teatterissa hänen suorituksiinsa kuuluu esimerkiksi Maija Räsäsen osa näytelmässä "Viisi naista kappelissa".
Kaikkonen on näytellyt useissa televisiosarjoissa. Hänet nähtiin toimeen tarttuvana Paulana eli Paukkuna Yle TV2:n "Maalaiskomedia"-sarjan tuotantokausissa "Peräkamaripojat", "Mooseksen perintö" sekä "Turvetta ja timantteja". MTV3:n "Käenpesässä" hänellä oli rooli Ritva Partasena. Sarjassa "Rakastuin mä luuseriin" hän näytteli päähenkilön Iinan äitiä. Hänellä oli niin ikään sivuosa Jaakko Pyhälän ohjaamassa elokuvassa "Armon aika" vuonna 1999. Kaikkosen harrastuksia ovat muun muassa harmonikan soitto ja biljardin pelaaminen.
Vuonna 2008 hän ohjasi Pielaveden kesäteatterin näytelmän Pitkä pitkä, lyhyt, lyhyt, joka on tamperelaisen Anne Saastamoisen käsikirjoittama moderni näytelmä. Sen ensiesitys oli Kuopion kaupunginteatterissa vuonna 2001.
Esko Kuokkanen
Esko Kuokkanen (s. 1939) on nikkarointiin ja rakentamiseen erikoistunut tietokirjailija ja toimittaja, joka on vuosikymmeniä julkaissut tee-se-itse-juttuja mm. Makasiinissa, Kotivinkissä, Meidän Talo - ja ET-lehdissä. Nykyisin Kuokkasella on Eskon Puumerkki-sivut TM Rakennusmaailmassa. Koulutukseltaan hän on teleinsinööri.
Katariina Kuisma
Soila Katariina Kuisma (29. marraskuuta 1963 Kalvola) on suomalainen näyttelijä. Teatterityön lisäksi hän on näytellyt muun muassa suositussa "Maalaiskomedia"-sarjassa.
Katariina Kuisma syntyi Pertti ja Sirpa Kuisman (omaa sukua Jalovaara) perheeseen. Valmistuttuaan ylioppilaaksi vuonna 1983 Kuisma opiskeli lentoemännäksi sekä teatterikuraattoriksi Teatterikorkeakoulussa. Taiteellisen uransa Kuisma aloitti Lahden kaupunginteatterissa näyttelijäharjoittelijana 1990, josta hän hän siirtyi ammattilaiseksi Hämeenlinnan kaupunginteatteriin 1993.
Kuisman näyttämötaiteellisiin tulkintoihin lukeutuvat muun muassa Lucy näytelmässä "Spermasodat", Julia musikaalissa "Autiotalo" sekä Virpi Aia näytelmässä "Yksityiset tähtitaivaat". Hänen työkieliään ovat suomen lisäksi ruotsi ja englanti. Kuisma on myös saksan ja venäjän taitoinen. Hän harrastaa laulua, tanssia ja ratsastusta.
Television puolella Kuisman suorituksiin lukeutuu haitaria soittelevan kanttori Hellä Lehmuksen osa Yle TV2:n "Maalaiskomedia"-sarjan tuotantokausissa "Peräkamaripojat", "Mooseksen perintö" sekä "Turvetta ja timantteja". Hän on näytellyt myös Fullhousen tuottamassa televisiosarjassa "Act!One". Vuonna 2005 Kuisma oli mukana lyhytelokuvassa "Heinäsirkan laulu".