Abbey Road (albumi)
Abbey Road on The Beatlesin vuonna 1969 julkaisema albumi. Albumi oli viimeinen, jonka The Beatles nauhoitti yhdessä, mutta sen jälkeen julkaistiin vielä suurimmaksi osaksi aikaisemmin nauhoitetusta materiaalista koottu "Let It Be".
Alkuvuodesta 1969 The Beatles alkoi levyttää uutta albumia "Get Back". Sen piti olla albumi, jolla Beatles palaa juurilleen kokeellisten ja psykedeelistä rockia sisältäneiden albumeiden "Sgt. Pepper’s Lonely Hearts Club Band" ja "The Beatles" jälkeen. Albumi pohjautui yhtyeen uusiin kappaleisiin, joita yhtye esitti 30. tammikuuta 1969 pidetyssä "Rooftop-konsertissa" Lontoossa Apple-toimitalon katolla. Tuolloin yhtye soitti muun muassa kappaleet "Get Back", "Don't Let Me Down" ja "Dig a Pony". Beatles aikoi kuvata elokuvan uuden albumin levytyssessioista ja kappaleiden teosta. Kun levytykset käynnistyivät, nauhalle tallentui jatkuvia erimielisyyksiä ja jopa ilmiriitoja. Paul McCartney ja George Harrison eivät esimerkiksi pitäneet John Lennonin vaimon Yoko Onon mukanaolosta levytyssessioissa.
McCartney ehdotti "Get Back" -levytyssessioiden jälkeen George Martinille, että yhtye tekisi albumin ilman edellisten levytyssessioiden ristiriitoja. Martin suostui yhteistyöhön sillä periaatteella, että hänen annetaan tuottaa albumi samalla tavoin kuin edellisetkin albumit. Yhtyeen jäsenet päättivät jättää riidat ja erimielisyydet taka-alalle albumin teon ajaksi ja keskittyä musiikkiin.
Albumin teon aikana Beatlesin kitaristi George Harrison nosti entisestään profiiliaan lauluntekijänä. Harrison kirjoitti "Abbey Roadille" kaksi kappaletta: "Something", joka myös julkaistiin albumin singlen A-puolena ja jonka Harrison kirjoitti vaimonsa Pattie Boydin innoittamana, sekä "Here Comes the Sun", joka on iloinen countrymainen kappale. Tämän lisäksi "Let It Be" -elokuvassa nähdään, kuinka Harrison avusti rumpali Ringo Starria kappaleen "Octopus's Garden" sanoittamisessa. Kappale onkin sanoitukseltaan hieman samantyylinen kuin "Here Comes the Sun", iloinen ja valoisa.
John Lennon joutui "Abbey Roadin" äänitysten aikaan auto-onnettomuuteen, minkä vuoksi hän ei osallistunut jokaiseen albumin levytyssessioon. Hän oli kuitenkin tärkeä osa yhtyettä myös tällä albumilla. Lennon teki albumille kappaleet "Because", hieman psykedeelisen "I Want You (She's So Heavy)", "Polythene Pam", "Mean mr. Mustard" ja "Come Together", joka julkaistiin myös albumin toisena singlenä ja on yksi tunnetuimmista Lennonin Beatles-sävellyksistä.
Paul McCartneyn kädenjälki on albumilla vahvasti kuultavissa. McCartney sävelsi albumille muun muassa kappaleet "Oh Darling!", "Maxwell's Silver Hammer" ja "You Never Give Me Your Moneyn". Tunnetuimpia McCartneyn töistä "Abbey Roadilla" on "Abbey Road -sikermä", joka koostuu monesta McCartneyn ja Lennonin kirjoittamasta lyhyestä kappaleesta. Sikermä alkaa kappaleella "Golden Slumbers" ja jatkuu kappaleella "Carry That Weight", jonka väliosa on "You Never Give Me Your Moneyn" sävelmässä. Sikermä huipentuu kappaleeseen "The End", jolla Ringo Starr soittaa Beatles-uransa ainoan rumpusoolon. McCartney on luonnehtinut koko "Abbey Road -sikermää" sekä erityisesti sen päätöskappaletta "The Endiä" näillä sanoilla: "Jokaisessa hyvässä näytelmässä on hieno ja selkeä lopetus, jotta yleisö tietää milloin taputtaa. Niinpä päätin kirjoittaa tähän sellaisen".
"Abbey Roadin" kansi on yksi kuuluisimmista levynkansista. Kannessa The Beatlesin jäsenet kävelevät Abbey Road Studiosin edessä sijaitsevan suojatien yli. Ensimmäisenä suojatien yli kävelee kokovalkoisessa asussa John Lennon, jota seuraavat Ringo Starr, Paul McCartney ja George Harrison. Harrisonia lukuun ottamatta muut yhtyeen jäsenet ovat pukeutuneet pukuihin. Harrisonilla on kuvassa farkkuasu. Kannessa ei ole yhtyeen eikä albumin nimeä.
Kannessa kiinnitettiin huomiota erityisesti siihen, että Paul McCartney kävelee kuvassa paljain jaloin ja eri tahtiin kuin muut. Tämä yhdistettiin Paul on kuollut -salaliittoteoriaan. Salaliittoteoriaa vahvisti myös kuvassa taustalla olevan Volkswagen Kuplan rekisteritunnus LMW 28IF. "If" on englanniksi jos, ja McCartney olisi salaliittoteorian mukaan kansikuvan ottoaikana 28-vuotias "jos eläisi". Todellisuudessa McCartney oli kuvaushetkellä 27-vuotias.
"Abbey Roadin" julkaisun jälkeen syyskuussa 1969 The Beatles piti taukoa levyttämisestä, mutta palasi taas studioon aivan vuoden 1969 lopulla ja alkuvuodesta 1970. Yhtye viimeisteli vanhoja kappaleitaan, jotka oli hyllytetty edellisen albumiprojektin aikana. Jo vuonna 1969 muille yhtyeen jäsenille yhtyeestä eroamisestaan ilmoittanutta John Lennonia ei enää juurikaan studiolla näkynyt. The Beatles levytti tammikuussa 1970, viimeisen kappaleensa, George Harrisonin säveltämän kappaleen ”I Me Mine”. Tämän jälkeen jokainen yhtyeen jäsen, erityisesti Lennon ja Harrison keskittyivät sooloprojekteihinsa. Huhtikuussa 1970 The Beatles hajosi julkisesti, Paul McCartneyn ilmoitettua lähdöstään yhtyeestä.
The Beatlesin hajoamisen jälkeen uusi tuottaja Phil Spector tuotti yhtyeen viimeisen albumin "Let It Be" vanhoista Get Back -albumin sessioiden kappaleista. Spector tuotti albumin Beatlesin luottotuottajan George Martinin vetäydyttyä tehtävistä.
A-puoli
B-puoli
Abbey Road -levylle sisältyy kaksi erinäisistä lauluista koottua, jatkuvaa sikermää, joita on kutsuttu levyn mukaan Abbey Road -sikermäksi.
"Abbey Road" -albumi sisältää kaksi eri sikermää. Niistä ensimmäinen koostuu kolmesta John Lennonin tekemästä kappaleesta; "Sun King", "Mean Mr. Mustard" ja "Polythene Pam", ja sen täydentää Paul McCartneyn kirjoittama "She Came In Through the Bathroom Window". Ensimmäinen sikermä alkaa kappaleella "Sun King". Lennon kirjoitti laulun Beatlesin oleillessa Intiassa vuonna 1968, ja se on tempoltaan melko rauhallinen laulu. "Sun Kingiä" seuraa levyllä kappale "Mean Mr. Mustard". Tähän kappaleeseen Lennon sai innoituksen lukiessaan sanomalehdestä saidasta miehestä, joka ei halunnut käyttää rahojaan vaan piilotti ne ja eli siksi köyhänä. Kappale on huomattavasti "Sun Kingiä" nopetempoisempi. "Mean Mr. Mustardista" jatkaa "Polythene Pam", raaka ja vauhdikas rock and roll -tyylinen kappale. Ensimmäinen sikermä päättyy McCartneyn sävellykseen "She Came In Through the Bathroom Window", joka kertoo Beatles-faneista, jotka onnistuivat pääsemään sisään McCartneyn kotiin talon ollessa tyhjillään. Tähän sikermään suunniteltiin osaksi myös McCartneyn tekemää "Her Majestya", mutta koska kappaleen säveltäjä ei ollut tyytyväinen kappaleeseen, se jätettiin pois.
Toinen ja myös tunnetumpi Abbey Road -sikermä koostuu kolmesta Paul McCartneyn kappaleesta ja se päättää "Abbey Road" -albumin. Sikermä alkaa kappaleella "Golden Slumbers", joka on hidastempoinen ja vaikuttava kappale. Sitä seuraa levyllä "Carry That Weight", jossa on voimakas kertosäe ja jonka säkeissä on käytössä toisen Beatles-kappaleen "You Never Give Me Your Moneyn" melodia. Kappaleella kaikki yhtyeen jäsenet osallistuvat lauluun. Sikermän päättää kappale "The End", joka koostuu kahdesta erilaisesta osuudesta, vauhdikkaasta sähkökitaran hallitsemasta avausosuudesta ja eeppisestä loppuosuudesta. Laulun kirjoittaja McCartney kertoi "The Endistä" näin: Pian levyn teon jälkeen The Beatles hajosi.