hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Aito Kajaus
Aito Kajaus eli virallisesti "Radio Kajaus Oy (aiemmin Kainuun Paikallisradio Oy Kajaus)" on yksi Suomen vanhimmista paikallisradioista. Se aloitti toimintansa Kajaanissa 28. lokakuuta 1989. Radio Kajauksen perusti Pekka Turpeinen ja hän toimi radion toimitusjohtajana ja omistajana kuolemaansa 19. lokakuuta 2008 saakka. Turpeisen kuoleman jälkeen Radio Kajauksen omistivat hänen lapsensa. Lokakuussa 2012 Kajauksen osakekannan ostivat kainuulaiset Aki Karjalainen ja Antti Kela. Toukokuussa 2014 Antti Kela osti Radio Kajauksesta Aki Karjalaisen osuuden. Vuoden 2015 alussa Kevyt Kanava osti Radio Kajauksen.
Radio Kajaus on kasvattanut monia nykyisiä radio- ja tv-alan persoonia kuten Mikko Hannula, Osku Laukkanen, Maria Leppänen, Markus Turunen, Heikki Kähkönen, Pekka Vitikka, Juha Mäntykenttä, Keijo Salokangas, Petri Julkunen, Anssi Leppänen, Kaje Komulainen, Minna Hannula, Elina Nieminen, Petri Niemi, Riitta Vanhatalo, Anu Myllärinen, Katja Oittinen ja Jarmo Nuotio.
Radio Kajauksen kuuluvuusalue on nykyisin paikallisradioista yksi Suomen suurimmista. Se kuuluu yli 700 kilometriä valtatie 5:ttä ajettaessa Kainuussa, Koillismaalla, Lapissa sekä Ylä-Savossa. Helmikuussa 2013 kuuluvuusalue laajeni Rovaniemelle ja syyskuussa samana vuonna Ylä-Savoon. 
Radio Kajausta voi kuunnella myös Espanjan Costa del Solilla, jossa se toimii yhteistyössä paikallisen radion kanssa. Tammikuusta 2011 lähtien toiminnassa on myös ympäri maailman kuunneltava nettiradio.
Radio Kajauksen ohjelma koostuu pääosin suomenkielisestä iskelmä- ja pop-musiikista, uutislähetyksistä, kilpailuista sekä kuuluvuusalueen ajankohtaisista haastatteluista.
Finnpanelin Kansallisen Radiotutkimuksen (joulukuu 2012- toukokuu 2013) mukaan Radio Kajaus on kuuluvuusalueensa kuunnelluin kaupallinen radiokanava.
Gainesville (Georgia)
Gainesville on kaupunki Yhdysvaltain kaakkoisosan Georgian osavaltiossa. Sen pinta-ala on 75,4 km² (vettä 5,2 km²) ja asukasluku 25 578 (). Asukkaista 65 % on valkoisia ja 16 % mustia, lisäksi 33 %:lla on latinotausta.
Gainesvillen luoteispuolella on suuri tekojärvi Lake Lanier, ja kaupungissa on paljon järveen liittyviä matkailuyrityksiä. Atlantan kesäolympialaisten 1996 soutukilpailut pidettiin Gainsvillessä.
Ylä-Laukaa
Laukaa eli Luga (myös "Ylä-Laukaa", , ) on kaupunki Venäjällä, noin 150 km Pietarista etelään. Se on Lugan piirin hallinnollinen keskus. Kaupungissa asui vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 36 409 ja koko kunnallispiirissä 76 625 henkeä. Nimensä kaupunki on saanut sen läpi virtaavasta Laukaanjoesta, joka laskee edelleen Jaaman kautta Suomenlahteen.
Luga on tärkeä rautatiepaikkakunta; päärautatieasema on nimeltään Luga-1. Luga sijaitsee Pietarista lounaaseen Pihkovaan ja edelleen Vilnaan johtavan rautatien varrella ja on samalla risteysasema itään Novgorodiin ja edelleen Tšudovoon vievälle radalle. Maantieyhteyksistä keskeisimpiin kuuluvat Pietarista (155 km) lounaaseen johtava valtatie M20 (osa väylää ), joka eurooppatie jatkaa Pihkovan jälkeen etelään kohti Valko-Venäjää ja Ukrainaa.
Lugaan on sijoittunut osa Leningradin sotilaspiirin yksiköistä, esimerkiksi 26. ohjusprikaati ja 9. tykistöprikaati.
Vuonna 1964 Laukaasta tuli Mikkelin ystävyyskaupunki.
Rome (Georgia)
Rome on kaupunki Yhdysvaltain Georgian osavaltion luoteisosassa. Sen pinta-ala on 77,3 km² (vettä 1,2 km²) ja asukasluku 34 980 (). Asukkaista 63 % on valkoisia ja 28 % mustia, lisäksi 10 % on latinoverta. Kaupunki on nimetty Rooman mukaan (englanniksi Rome), koska se on Italiassa sijaitsevan Rooman tapaan rakennettu seitsemälle kukkulalle.
Kiltakallio
Kiltakallio () on Espoon keskukseen kuuluva alue. Kiltakallioon rakennettiin 1990-luvulla asuinalue, jossa on pääosin matalia kerrostaloja. Alueen eteläosaan rakennettiin myöhemmin rivitaloja. Kerrostalojen vieressä kallion huipun lähellä on omakotitaloja, joista osa on rakennettu 1900-luvun alkupuolella. Kiltakallion lastentalossa on neuvola ja päiväkoti. Lisäksi Kiltakalliossa on Helsingin seudun opiskelija-asuntosäätiön opiskelija-asuntorakennus, joka rakennettiin vuonna 1985. Kiinteistö kunnostettiin vuonna 2005 ja siihen tehtiin uusi rappu vuonna 2013.
Kiltakallion alueella on kallioinen mäki, mutta sen nimi ei ole vanhastaan ollut Kiltakallio tai Gillesberget. Kallio on tunnettu ainakin Karlasbergetinä ja Augustabergetinä. Myös nimet Kråkberget ja Löseåkersberget viittaavat mahdollisesti samaan kallioon, mahdollisesti johonkin muuhun lähiseudun kallioon. Lisäksi Kiltakallion alueelta tunnetaan 1700-luvulta rajapaikat Lambergsrå ja Västerbackarå. 1970-luvulla Espoon vanhan kunnansairaalan ja sen kaakkoispuolisen kallion aluetta oltiin kaavoittamassa. Kalliolla oli taloja ja teitä, mutta teillä ei ollut nimiä. Sairaalan kohdalla maantie ylitti mäen, jota kutsuttiin Sjukhusbackeniksi, ja tämän mukaan kaavoitustyössä aluetta oli kutsuttu Sairaalanmäeksi. Alueelle tarvittiin asuinalueelle sopiva nimi, ja Espoon nimistötoimikunta ehdotti vuonna 1974 nimeksi Kiltakalliota. ”Kilta” viittaa ammattikiltoihin ja valittiin nimeen, koska se sopi Espoon keskuksen ja Muuralan ammattinimikeaiheisiin nimiin (muun muassa Kamreerintie, Nimismiehenpelto ja Lukkarinmäki). Kiltakallion nimistö suunniteltiin niin, että se viittaa ammattikunta- ja toverihenkeen yleisesti (muun muassa Liittokuja, Sinettikuja, Valapolku ja Veljespuisto). Asemakaavassa Kiltakallio-nimi annettiin itse asuinalueen lisäksi myös alueen keskellä kulkevan kadun ja kallion huipulla sekä sen rinteessä sijaitsevan puiston nimiksi.
Kiltakalliossa sijaitsevaa Furubackan huvilaa kutsutaan myös Kiltakallion kartanoksi. Rakennuksessa on klassistisia piirteitä: aumakatto, pylväät, päätykolmiot ja vaakalaudoitus. Huvila on maisemallisesti ja rakennushistoriallisesti arvokas ja se on suojeltu Kiltakallion asemakaavassa. Furubacka lohkottiin Teirin talosta vuonna 1911. Sen rakennutti röntgenlääkäri G. A. Karlas ja hänen vaimonsa Signe Karlas. Heidän sukunsa omisti talon 1980-luvulle asti. Huvilan viereen rakennettiin 1990-luvulla uusia rakennuksia ja samalla kartano kunnostettiin. Nykyisin rakennuksen omistaa osakeyhtiö. Alkuperäinen Furubacka oli yksikerroksinen, ja siinä oli satulakatto ja ullakkohuoneita. Taloa korjattiin 1930-luvulla ja sotien jälkeen se uudistettiin täysin. Talon ympärille rakennettiin kokonaan uusi rakennus ja vanha talo purettiin sisältä pois.
Espoon kaupungin virallisessa aluejaossa Kiltakallio kuuluu Suvelan pienalueeseen, Espoon keskuksen kaupunginosaan, Kanta-Espoon tilastoalueeseen ja Vanhan-Espoon suuralueeseen.
Herman Renfors
Herman August Renfors (11. marraskuuta 1849 Pori – 10. joulukuuta 1928 Merano) oli Kajaanissa vaikuttanut monitoimimies, tehdasyrittäjä ja kaupunginvaltuutettu.
Porilaiseen merenkävijäsukuun kuulunut Renfors saapui Kajaaniin viisivuotiaana leskeksi jääneen äitinsä Anna Gustafva Wahlgrenin ja kolmen sisaruksensa kanssa. Hermanin merikapteeni-isä Gustaf Renfors menehtyi haaksirikossa.
Renfors toimi ensin mm. kellosepän oppilaana ja konepajassa Porissa ja Pietarissa. Palattuaan Kajaaniin hän alkoi valmistaa seillä uistimia ja muita kalastustarvikkeita vuonna 1870. Vuonna 1876 Renfors perusti kivihiomon, jossa valmistettiin muun muassa koruja sekä nappeja. Hän laajensi liiketoimintaansa vuonna 1880 turkistuotteisiin ja vuonna 1891 hän perusti Helsingin keskustaan sivuliikkeen kalastustuotteidensa myyntiä varten. Yritystoiminnan taustavoimana hänellä oli sisar Maria Renfors, joka kouluttautui Englannissa asti perhonsidonnan ammattilaiseksi. Eeva-Kaarina Aronen julkaisi Maria Renforsista faktaa ja fiktiota yhdistävän kirjan "Maria Renforsin totuus" vuonna 2005. Teos käännettiin saksaksi vuonna 2007 nimellä "Die Lachsfischerin".
Renforsien kalastusvälineistä on tullut nykyään keräilijöiden aarteita, aikanaan niille myönnettiin 50 patenttia ja ne olivat tunnettuja Amerikkaa ja Japania myöten. Tehtailija Renfors oli aktiivinen vaikuttaja ja kaupunginvaltuuston jäsen, osallistuen mm. ammattikoulujen perustamiseen ja toimien rautatien saamiseksi kaupunkiin. Vuosina 1892–1893 hän oli hätäapukomitean puheenjohtaja. Hän myös valokuvasi paljon vanhaa Kajaania sekä toimi hiihtourheilun ja matkailun edistämiseksi.
Herman Renfors kuoli vuonna 1928 Italiassa, jossa hän oli hoitamassa heikentynyttä terveyttään. Tehtaassa jatkettiin kalastusvälineiden valmistusta ja turkisten muokkausta vielä 1940-luvun puolivälin asti. Hänen vaimonsa Agnes Mathilda Castrén kuoli vuonna 1947. Kajaanin Tulliniemessä joen varrella sijainneet Renforsin tehdas- ja asuinrakennukset purettiin vuonna 1966.
Teoistaan huolimatta Herman Renfors ei ole kovin tunnettu nykyajan kajaanilaisten, etenkään nuorten parissa. Hänen muistomerkkinsä paljastettiin Kajaanissa paikallisten yrittäjien ja paikallisen taiteilijan voimin 12. toukokuuta 2007. Muistomerkki on kopio Renforsin valmistamasta Devoni-uistimesta. Kajaaninjoen rantoja seurailee Renforsin lenkiksi nimetty ulkoilureitti.
Vatnajökull
Vatnajökull on Kaakkois-Islannissa sijaitseva, tilavuudeltaan Islannin suurin jäätikkö. Vatnajökull on tyypillinen kupera lakijäätikkö. Sen pinta-ala on noin 8 100 neliökilometriä, tilavuus noin 3 100 kuutiokilometriä ja paksuus keskimäärin 400 metriä, mutta ylittää paikoin jopa 1 000 metriä. Vatnajökull peittää Islannin pinta-alasta yli kahdeksan prosenttia. Jäätiköllä sijaitsee tulivuoria, muun muassa Öræfajökull (2 109 metriä), joka on maan suurin aktiivinen tulivuori, ja Bárðarbunga (2 009 metriä), joka purkautui vuonna 1996 sulattaen samalla jäätikköä. Islannin korkein kohta Hvannadalshnúkur (2 119 metriä) sijaitsee myös jäätiköllä.
Vatnajökullin pinta-ala on pienentynyt muutaman vuoden ajan, mahdollisesti ilmaston vaihtelujen vuoksi. Jään ala oli vuonna 1950 noin 8 538 neliökilometriä, mutta vuonna 2000 hieman alle 8 160 neliökilometriä.
Mai-otome
Mai-otome () on Sunrisen tuottama animesarja, joka esitettiin TV Tokyolla lokakuusta 2005 maaliskuuhun 2006 asti. Sarjan tarina sijoittuu näennäisesti Mai-HiMEn kaukaiseen tulevaisuuteen. Sarja uudelleenkäyttää joitakin Mai-HiMEn hahmoja, mutta sijoittaa ne rajusti erilaiseen maailmaan ja muuttaa joidenkin hahmojen persoonallisuutta.
Jos hahmon etunimi on sama kuin HiMEssä, niin voidaan olettaa muutamin poikkeuksin, että kyseinen hahmo on samantyyppinen kuin alkuperäisessä.
Alkumusiikit
Loppumusiikki
Mai-otomesta on tehty myös sarjakuvaversio, mutta kuten Mai-HiMEnkin tapauksessa, sen juoni, alkuasetelmat ja jossakin määrin jopa hahmojen persoonallisuudet poikkeavat animen vastaavista. Sarjakuvaa ei ole julkaistu Japanin ulkopuolella.
Luettelo venäjän kielestä suomen kieleen lainatuista sanoista
Tämä artikkeli on luettelo venäjän kielestä suomen kieleen lainatuista sanoista. Luettelon sanat ovat tulleet suomen kieleen venäjän kielestä tai sen varhaisemmista kehitysvaiheista. Kaikkiaan venäjästä, muinaisvenäjästä tai muista kielistä venäjän kautta on lainattu suomen kieleen noin tuhat sanaa.
Lähes kaikki suomen kielen slaavilaiset lainasanat ovat venäjästä tai muinaisvenäjästä. Slaavilaiset kielet ovat määrällisesti kolmanneksi tärkein suomeen lainattujen sanojen lähde balttilaisten ja germaanisten kielten jälkeen, tosin näistä kahdesta on tullut huomattavasti kauemmin, enemmän ja merkittävämpää sanastoa. Vanhoihin teknologioihin liittyvässä sanastossa venäjän vaikutus lienee voimakkain vaatteiden ja niiden valmistuksessa käytettyjen raaka-aineiden ja työvälineiden osalta. Merkittävästi on lainattu myös ruuanvalmistus- ja ruokailuvälineiden, ja ruokien nimityksiä.
Huomionarvoinen vanha venäläisperäinen lainasanakerrostuma liittyy kristinuskon peruskäsitteisiin, kuten "pappi", "suntio", "risti" ja "raamattu". Tällä perustellaan näkemyksiä, joiden mukaan kristinusko olisi tullut Suomeen ensin idästä.
Monet venäläisperäiset sanat ovat tulleet suomen kieleen karjalan kielen kautta. Tällainen on esimerkiksi sana "rotu", joka tuli tutuksi kalevalaisesta runoudesta, käsitettiin vanhaksi karjalaiseksi sanaksi, ja omaksuttiin siitä huolimatta, että venäläisperäistä sanastoa samaan aikaan kartettiin. Karjalan kielessä on paljon enemmän venäläisperäisiä sanoja kuin suomessa. Suomen itäisissä murteissa käytetään enemmän venäläisperäisiä sanoja kuin läntisissä murteissa.
Merkintä "rekonstruktio" tarkoittaa, että suomen sanan lähteenä olevan muinaisvenäjän sanan tarkkaa ulkoasua ei tunneta, ja esitetty ulkoasu on arvio.
Debbie Meyer
Deborah Elizabeth ”Debbie” Meyer (s. 14. elokuuta 1952 Annapolis) on yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja. Hän oli ensimmäinen uimari, joka voitti samoissa olympialaisissa kolme henkilökohtaista kultamitalia.
Meyer hallitsi teini-ikäisenä vuosina 1967–1970 naisten vapaauintimatkoja. Hän voitti 16-vuotiaana Mexico Cityn olympialaisissa 1968 200, 400 ja 800 metrin vapaauintimatkat kaikki uusilla olympiaennätyksillä. Vuotta aiemmin 1967 hän oli Pan-Amerikan kisoissa voittanut kaksi matkaa.
Meyer oli ensimmäinen nainen, joka ui 1 500 metriä alle 18 minuutin, 400 metriä alle 4,5 minuutin, 500 jaardia alle viiden minuutin ja 1650 jaardia alle 17 minuutin. Hän teki kaikkiaan 15 maailmanennätystä (yhden 200 m:llä, viisi 400 m:llä, viisi 800 m:llä ja neljä 1500 m:llä) ja 24 Yhdysvaltojen ennätystä sekä voitti 19 maansa mestaruutta. Vuonna 1969 hänet valittiin Associated Pressin vuoden naisurheilijaksi.
Meyer lopetti uransa jo vuonna 1970. Hänet valittiin uinnin Hall of Fameen vuonna 1977.
Dalton (Georgia)
Dalton on kaupunki Yhdysvaltain Georgian osavaltion luoteisosassa. Sen pinta-ala on 51,4 km² (vettä 0,1 km²) ja asukasluku 27 912 (). Asukkaista 66 % on valkoisia ja 8 % mustia, lisäksi 40 % latinoja.
Daltonia kutsutaan usein ”maailman mattopääkaupungiksi”, sillä siellä toimii yli 150 mattokutomoa ja mattoteollisuus työllistää alueella yli 30 000 ihmistä. Daltonin mattoteollisuus sai alkunsa 1900-luvun alun päiväpeitekutomoista, kunnes 1950-luvulla mattojen kutomisesta tuli niitäkin merkittävämpi teollisuudenala alueella. Arviolta 85 prosenttia Yhdysvalloissa myydyistä matoista valmistetaan noin sadan kilometrin säteellä Daltonista.
Vänern
Vänern (aik. ) on Ruotsin suurin ja Euroopan kolmanneksi suurin luonnonjärvi, joka syntyi arviolta 10 000 vuotta sitten, viimeisen jääkauden päätyttyä. Se sijaitsee Länsi-Götanmaan läänin ja Värmlannin läänin välissä, ja laskee Götajokea pitkin Kattegatiin. Vänernin pinta-ala on 5 585 km², keskisyvyys on 20 metriä ja syvin kohta on 95 metriä ja suurin saari Torsö. Vänernistä saa alkunsa Götan kanava, joka johtaa Vätterniin ja edelleen Itämereen.
Vänernin rantakaupunkeja ovat etelästä vastapäivään lueteltuna Vänersborg, Lidköping, Mariestad, Kristinehamn, Karlstad, Säffle ja Åmål.
Eero Salisma
Eero Johannes Salisma (16. joulukuuta 1916 Hämeenlinna – 19. heinäkuuta 1998 Hämeenlinna) oli suomalainen jääkiekkoilija.
Eero ”Luiro” Salisma edusti pelaajaurallaan hämeenlinnalaisseuroja Tarmoa ja HPK:a vuosina 1938–1960. Tarmossa hyökkääjän paikkaa pelannut Salisma voitti kaksi Suomen mestaruutta.
HPK:ssa Salisma pelasi puolustajana. Vuonna 1952 HPK ylsi ensimmäistä kertaa SM-finaaliin, jossa asettui vastaan Tampereen Ilves. Salisma tuli otsikoihin taklattuaan Ilveksen Aarne Honkavaaraa hyökkäysalueella niin, että tämä sai aivotärähdyksen. Tuohon aikaan kontaktipeli oli vielä melko harvinaista ja hyökkäysalueella ei saanut taklata ollenkaan. Salisma ajettiin pois kentältä ja mestaruussarjan johto asetti seuraavaan otteluun uuden säännön, jonka mukaan Salisma ajettaisiin välittömästi pois kentältä, jos hän ottaisi yhdenkin jäähyn.
Suomea Salisma edusti kerran MM- ja olympiatasolla. Hän oli mukana vuoden 1952 Oslon kisoissa. Yhteensä Salisma pelasi 31 maaottelua.
Salisma oli myös kansallisella huipputasolla sekä pesä- että jääpallossa. Pesäpallon Suomen Mestaruuden Salisma voitti Hämeenlinnan Pallokerhon joukkueessa 1936, Haminan Palloilijoiden joukkueessa 1939 ja 1943 sekä Toijalan Pallo-Veikkojen joukkueessa 1946.
Kaakkola
Kaakkola on Järvenpään 25. kaupunginosa. Kaakkola sijaitsee Tuusulanjärven luoteisrannalla, noin kilometri Järvenpään keskustasta länteen. Vuoden 2014 lopussa kaupunginosassa asui 866 ihmistä.
Kaakkola koostuu pääosin omakoti- ja paritaloasunnoista. Kaupunginosa jakautuu kahteen osaan: Vanhaan-Kaakkolaan ja Uuteen-Kaakolaan. Alueelta löytyy muun muassa yksi lähikauppa, K-market. Kaakkola on erittäin rauhallinen asuinalue, jossa asuu suurimmaksi osaksi lapsiperheitä.
John Fitch
John Fitch -nimisiä henkilöitä on useampia:
Henry Kvist
Henry Kvist (11. huhtikuuta 1920 Helsinki – 23. tammikuuta 1999 Mäntyharju) oli suomalainen jääkiekkopuolustaja ja -valmentaja, joka valmensi maajoukkuetta vuosina 1946–1949.
Kvist pelasi urallaan Tampereen Ilveksessä kaudet 1938–1947. Hän voitti kaksi Suomen mestaruutta. Viimeisellä kaudellaan Kvist toimi myös Ilveksen valmentajana. Hän valmensi vuodet 1946–1949 sekä Ilvestä että maajoukkuetta.
Valdosta
Valdosta on kaupunki Yhdysvaltain etelävaltioihin kuuluvassa Georgian osavaltiossa. Sen pinta-ala on 78,4 km² (vettä 0,9 km²) ja asukasluku 43 724 (). Asukkaista 48 % on valkoisia ja 48,5 % mustia. Kaupunki on perustettu vuonna 1860 ja sitä pidetään Etelä-Georgian tärkeimpänä kaupallisena keskuksena.
Hvannadalshnúkur
Hvannadalshnúkur on Öræfajökull-tulivuoren luoteisosassa sijaitseva Islannin korkein vuori. Se sijaitsee Vatnajökull-jäätikön eteläosassa. Elokuussa 2005 suoritettujen virallisten mittausten mukaan vuoren korkeus on 2 109,6 metriä, aikaisemmin vuoren korkeudeksi ilmoitettiin 2 119 metriä.
Atavismi
Atavismi on biologinen periytymisilmiö, jossa monien edellisten sukupolvien ajan piilossa ollut ominaisuus esiintyy jossakin lajin tai suvun yksilössä. Termi tulee latinan esi-isää tarkoittavasta sanasta "atavus".
Atavismi on mahdollista, koska alkukantaisten ominaisuuksien geenit eivät ole kadonneet perimästä, ne vain eivät ole enää aktiivisia. Joissakin harvoissa tapauksissa ne voivat aktivoitua uudelleen. Atavismi voi olla tulosta erilaisista ilmiöistä. Jokin uusi mutaatio voi vaikuttaa niin, että perimässä säilyneiden entisen ominaisuuden vastaavien geenien toiminta ei enää peitykään uudempien mutaatioiden vaikutuksesta.
Joissain tapauksissa atavistinen piirre voi olla tulosta poikkeamassa alkionkehityksen aikataulusta.
Valailla voi atavismin seurauksena syntyä ruumiiseen raajatyngät, jotka vastaavat valaan maalta veteen siirtyneen edeltäjän jalkoja.
Tunnettu atavismi on ihminen, jolla on häntä. Ihmisen sormet tai varpaat voivat olla myös yhteenkasvaneet niin, että niiden välissä on ihopoimu, joka muistuttaa kädellisiä edeltäneitä meren tuntumassa asuneita eläimiä.
Nikolai Andrianov
Nikolai Jefimovitš Andrianov (, 14. lokakuuta 1952 Vladimir – 21. maaliskuuta 2011) oli venäläinen Neuvostoliittoa edustanut telinevoimistelija. Andrianov on toiseksi eniten olympiamitaleja kerännyt miesurheilija 15 mitalillaan (Michael Phelpsillä on 28 mitalia ja naisista Larisa Latyninalla 18 mitalia). Vuosina 1972–1980 hän voitti kaikkiaan seitsemän kultaa, viisi hopeaa ja kolme pronssia. Andrianov on ainoa miesvoimistelija, joka on voittanut voimistelun hypyssä kolme olympiamitalia, ja ainoa miesvoimistelija, jolla on kolme olympiamitalia permannolta.
Olympiamenestyksen lisäksi Andrianov voitti MM-kisoista neljä kultaa ja kahdeksan hopeaa, maailmancupissa kuusi kultaa ja kolme hopeaa, EM-kisoissa yhdeksän kultaa, kuusi hopeaa ja kaksi pronssia sekä kolmetoista Neuvostoliiton mestaruutta.
Andrianov kuoli pitkäaikaiseen sairauteen 58-vuotiaana maaliskuussa 2011. Hänen vaimonsa Ljubov Burda oli myös telinevoimistelija ja olympiavoittaja.
Hinesville
Hinesville on kaupunki Yhdysvaltain Georgian osavaltion itäosassa. Sen pinta-ala on 42,2 km² (vettä 0,3 km²) ja asukasluku 30 392 (). Asukkaista 41,5 % on valkoisia, 46 % mustia ja 9 % latinoja. Fort Stewartin sotilastukikohta sijaitsee kaupungin lähellä.
Nuokkijärvi
Nuokkijärvi () on järvi Vienan Kemijoen vesistössä Kalevalan kansallisen piirin ja Mujejärven piirin rajalla Karjalan tasavallassa. Nuokkijärvi on noin 30 kilometriä pitkä ja noin 20 kilometriä leveä. Sen pinta on 134 metriä merenpinnan yläpuolella.
Nuokkijärven länsipäähän laskee vesireitti, joka kerää vedet Kiitesjärvestä, Luvajärvestä ja Kiimasjärvestä. Nuokkijärvi laskee itäpäästään alkavaa lyhyttä jokea pitkin Tširkkakemijokeen. Nuokkijärven pohjoisrannalla sijaitsee Piismalahden kylä.
Kalle Havulinna
Kalle Havulinna (27. syyskuuta 1924 Tampere – 9. heinäkuuta 2016) oli suomalainen jääkiekkohyökkääjä.
Havulinna pelasi urallaan kymmenen kautta Tampereen Ilveksessä. Hän voitti neljä Suomen mestaruutta. Havulinnalla on nimissään SM-sarjan yhden ottelun maaliennätys, jonka hän jakaa Aarne Honkavaaran kanssa: kahdeksan maalia. Havulinna iski osumansa ÅIFK:ta vastaan 18. tammikuuta 1948 ottelussa, jonka Ilves voitti 21–5.
Havulinna pelasi maajoukkueessa 28 ottelua, joihin mahtuu mukaan myös kahdet MM-kilpailut.
Siviiliammatiltaan Havulinna oli sähköinsinööri, ja hänen insinööritoimistonsa vastasi Suomen ensimmäisen jäähallin, 1965 valmistuneen Tampereen Hakametsän jäähallin sähkö- ja valaistussuunnittelusta.
Brunswick (Georgia)
Brunswick on kaupunki Yhdysvaltain Georgian osavaltion kaakkoisosassa. Sen pinta-ala on 65,2 km² (vettä 20,7 km²) ja asukasluku 15 600 (). Kaupunki on perustettu vuonna 1771 ja on tärkeä satamakaupunki Atlantin valtamerelle. Brunswickissä tapahtui 5. huhtikuuta 1991 lento-onnettomuus, joka vaati 23 ihmisen hengen.
Suurperhe
Suurperhe on yhteistaloudessa elävä perhe, joka koostuu useammasta ydinperheestä. Perhemallin perusosan muodostaa kolme sukupolvea, jossa vanhinta sukupolvea edustaa isoisän ja isoäidin muodostama ydinperhe, keskimmäisen heidän lastensa ja nuorimman lastenlasten ydinperheet. Lisäksi siihen voi edellä mainittujen lisäksi kuulua kaukaisempia sukulaisia ja täysin ulkopuolisiakin. Sukulaiset voivat olla tätejä, setiä, serkkuja ja enoja, joskus myös naimisissa olevia setiä, tätejä tai enoja ja näiden puolisoita tai enoja.
Suurperheen käsite vaihtelee maittain ja alueittain. Kiinassa se on toiminut yhteiskuntarakenteen perustana pitkiä aikoja. Suurperheet ovat olleet yleisiä paimentolais- ja luontaistaloudessa elävillä kansoilla. Euroopassa suurperheitä on ollut viime vuosikymmeninä enää eteläslaaveilla. Suomessa suurperheitä oli Karjalassa ja Savossa 1800-luvun alkupuolella kaskikauden loppuvaiheilla. Syynä niiden väliaikaiselle lisääntymiselle oli voimakas väestönkasvu ja uudisasutusmahdollisuuksien supistuminen. Karjalassa oli ennen sotia myös yhtiömuotoisia suurperheitä, jotka omistivat maata ja viljelivät sitä. Niitä verotettiin yhtiömuotoisesti.
Suurperhe oli tavanomainen perhemuoto maatalousyhteiskunnassa. Yleisesti ajatellaan, että teollistuminen loi nykyaikaisen ydinperheen ja suurperheet vähenivät, sillä tehdaspaikkakunnilla asuttiin ahtaammin kuin maaseudulla. Perheen tehtäväkin muuttui, kun palkkatyön myötä irtosivat työ ja koti toisistaan. Uusien tutkimusten mukaan ydinperheet, entistä myöhäisempi avioitumisikä, ehkäisy ja tiiviimpi perherakenne (nukkuminen perheittäin erikseen palveluskunnasta) ovat länsimaissa osittain teollistumista vanhempia ilmiöitä. Ydinperheajatuksen läpimurto onkin suuressa määrin ihanteiden ja ideologian muutos. Siihen liittyy irrottautuminen sääty-yhteiskunnasta ja patriarkaalisuudesta. 
Perheen muuttumista kuvaa myös sanaston muutos. Ruotsinkielisissä alan teksteissä puhuttiin pitkälti 1800-luvulle saakka "hus"-sanan johdannaisista "hushåll, husfolk, husfärhör, husaga". Talo oli siis talouden ja yhteiselämän yksikkö. 1800-luvun kuluessa siirryttiin yhä enemmän käyttämään sanaa "familj", joka vähitellen vakiintui tarkoittamaan perhettä nykymerkityksessä. Sana tunnettiin kyllä aikaisemminkin, mutta sillä ei ollut käyttöä, kun perheestä ei puhuttu ilman taloa, työyhteisöä, palkollisia ja sukulaisia. Sama vähittäinen muutos tapahtui myös saksan, englannin ja ranskan kielissä. Suomen sana "perhe" on hyvin vanha, mutta sen käyttö nykyisessä merkityksessä alkoi vasta 1800-luvun jälkipuolella. Yleensä sitä vanhemmissa teksteissä käytetään sanoja talo, huonekunta, ruokakunta tai perhekunta.
Suurperheitä syntyy myös vanhempien uskonnollisen vakaumuksen perusteella, joka kieltää ehkäisyn, kuten amisheilla, hutteriiteilla, mennoniiteilla, vanhoillislestadiolaisilla ja herrankansalaisilla.
Põltsamaa
Põltsamaa () on Põltsamaan kuntaan kuuluva epäitsenäinen kaupunki ja entinen kaupunki Jõgevamaan maakunnassa Keski-Virossa.
Vuoden 2017 kuntauudistuksessa vanha Põltsamaan kunta, Põltsamaan kaupunki sekä pääosa Pajusin ja Puurmanin kunnista yhdistettiin uudeksi Põltsamaan kunnaksi. Tällöin Põltsamaan kaupunki menetti itsenäisen asemansa ja siitä tuli kunnan osa.
Kaupungin asukasluku oli vuonna 2010 4 642, pinta-ala 5,99 neliökilometriä ja asukastiheys 775,0 asukasta neliökilometrillä. Põltsamaa sijaitsee Põltsamaan joen varrella.
Põltsamaalle annettiin 20. heinäkuuta 1920 kauppalan itsehallinto-oikeus. Samana vuonna perustettiin myös ETK Põltsamaan Tehtaat. Tehtaiden tuotannon kasvu nostatti myös kauppa-alaa, ja Viron hallituksen päätöksellä Põltsamaasta tuli kaupunki 30. kesäkuuta 1926. Ensimmäisenä kaupunginjohtajana vuosina 1927–1930 oli eversti Martin Terras.
Uudeksi kaupunginjohtajaksi valittiin vuonna 1929 Georg Kold, joka alkoi kehittää kaupunkia: hän perusti koulun, korjautti linnaa ja päällystytti teitä. Rantaan rakennettiin paviljonki ja raivattiin uimaranta. Perustettiin Põltsamaan Kaunistamisen Yhdistys, jolla kaupungin asukkaat saataisiin toimintaan mukaan. 1930-luvulla kaikki kadut varustettiin katulampuilla, joihin saatiin sähkö omasta sähkölaitoksesta.
Kokoelma ”Sakalamaa elu” (”Sakalamaan elämä”) kuvaa 1930-luvun Põltsamaata vaatimattomasti elävän, työteliään väen kaupunkina: viinitehtaan ja hedelmäpuutarhan lisäksi Põltsamaalla oli myös useita raudan- ja puunjalostamoita, kolme ajanmukaista myllyä sekä sahaa, meijeri sekä joukko pienempiä ja suurempia kauppoja, unohtamatta sairaalaa, apteekkia, kolmea koulua sekä kahta pankkia, valtion ja kaupungin virastoja. Koska Tarton–Tallinnan maantie kulki kaupungin läpi, riitti myös kolmelle hotelli-ravintolalle ja viidelle kahvilalle asiakkaita. Samana ajanjaksona Põltsamaalla ilmestyi kolme viikkolehteä viikossa.
Toinen maailmansota tuhosi lähes 75 prosenttia kaupungin rakennuksista. Vuosina 1950–1962 Põltsamaa oli lähialueidensa keskus, ja kyseisellä ajanjaksolla kaupunkiin rakennettiin kulttuuritalo, sauna sekä stadion. Uudessa kirjapainossa painettiin alueen lehteä ”Kiir” (”Säde”). Mahtava elokuvateatteri ja lennätinrakennus ovat peräisin 1970–1980-luvuilta, mutta uuden kauppahallin rakentaminen jäi puolitiehen. EPT-rakennuskokonaisuuteen perustettiin saunallinen uimahalli ja urheilutilat.
Uuden heräämisen aikana aktiivista työtä teki Põltsamaan muinaismuistoseura, jonka johdolla uudistettiin vanhoja ja pystytettiin uusia muistomerkkejä, anottiin lupaa museon avaamiseksi ja järjestettiin kotiseutupäiviä. Kaupungin itsehallinnollinen asema palautettiin pian Viron jälleenitsenäistymisen jälkeen joulukuussa 1991.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Põltsamaan kaupungissa oli 4 188 asukasta, joista 4 104 (98,0 %) oli virolaisia, 39 (0,9 %) venäläisiä ja 42 (1,0 %) muita kansallisuuksia.
Harri Tapper
Harri Tapper (28. maaliskuuta 1929 Saarijärvi – 23. joulukuuta 2012 Jyväskylä) oli suomalainen kirjailija. Hän syntyi Aino (o.s. Virta, 1899–1982) ja Vihtori (1897–1970) Tapperin toisena lapsena. Hänen veljiään olivat Marko (myöhemmin kirjailija Marko Tapio, 1924–1973), Kain (kuvanveistäjä, 1930–2004) ja Yrjö (teatterilavastaja, 1932–2014).
Harri Tapper omistautui kirjailijanuralleen täysipäiväisesti vasta jäätyään eläkkeelle luokanopettajan työstään vuonna 1985. Esikoisteos "Kirkonrakentajaveljekset" ilmestyi kuitenkin jo 1962. Hänen palkittuun tuotantoonsa kuuluu romaaneja, novelleja, näytelmiä ja lyriikkaa. Parhaiten Tapper tunnetaan omaa ja taiteilijaveljestensä varttumista kuvanneesta romaanitrilogiasta "Näin syntyvät revontulet" (1990), "Kerrothan, oi koivu" (1993) ja "Tulva" (1995). Myöhemmin muistelmasarja laajeni vielä itsenäisillä lisäromaaneilla "Missä kurkien aura on" (1998) ja "Pitkäsuisten suku" (2002), jotka molemmat olivat myös Finlandia-palkintoehdokkaita. Keväällä 2009 muistelmaromaanit julkaistiin kirjailijan 80-vuotispäivien yhteydessä ensimmäistä kertaa yhtenäisenä laitoksena nimellä "Järkäle". Alkuvuodesta 2004 sai ensi-iltansa Kajaanin kaupunginteatterissa Tapperin omaelämäkerrallisiin romaaneihin perustunut näytelmä "Mihin sateenkaari päättyy".
Harri Tapperin tuotannolle on ominaista Keski-Suomen murteeseen pohjautuva puheen poljento sekä taidokas kansanihmisten kuvaus. Keski-Suomen alueen murteella on kirjoitettu muiden muassa Tapperin teokset "Hevone, naene ja kuu" (1999) sekä "Syyntakkeetom mies" (2004).
Shane Gould
Shane Gould () on australialainen entinen uimari ja olympiavoittaja. Hän voitti kolme kultaa, hopean ja pronssin vuoden 1972 olympialaisissa Münchenissä.
Gould rikkoi 13. huhtikuuta 1971 ja 8. tammikuuta 1972 välisenä aikana kaikkiaan seitsemän maailmanennätystä. Vanhin niistä oli lähes 16 vuotta kestänyt Dawn Fraserin 100 metrin vapaauintiennätys vuodelta 1956. Gould on ainoa uimari, jolla on samanaikaisesti ollut hallussaan viiden vapaauintimatkan (100 - 1500 metrin) maailmanennätykset yhtä aikaa.
Vuoden 1972 olympialaisissa 15-vuotias Gould voitti aluksi 200 metrin sekauinnin kultaa rikkoen Claudia Kolbin neljä vuotta vanhan maailmanennätyksen. Seuraavana päivänä hän oli kolmas 100 metrillä. Kyseessä oli Gouldin ensimmäinen tappio tällä matkalla kahteen vuoteen. Seuraavana päivänä oli vuorossa 400 metrin vapaauinti. Gould voitti helposti rikkoen oman ME:nsä yli kahdella sekunnilla. Kaksi päivää myöhemmin 200 metrin vapaauinnissa tuli jälleen kultaa ja Gould teki kolmannen maailmanennätyksensä viidessä päivässä. Hän päätti olympiaurakkansa hopeamitaliin 800 metrin vapaauinnissa. Hänestä tuli ensimmäinen naisuimari, joka oli voittanut viisi henkilökohtaista olympiamitalia ja kolme olympiakultaa maailmanennätysajalla.
Vuosi olympialaisten jälkeen Gould lopetti kilpauransa ja vetäytyi julkisuudesta. Hän oli vuoden 2000 Sydneyn olympiakisojen avajaisissa yksi olympiatulen kantajista stadionilla.
Vuonna 2018 Gould osallistui Australian Selviytyjät -kilpailuun, jonka hän voitti. Gould on voittaessaan Selviytyjien kaikkien aikojen vanhin naisvoittaja ympäri maan.
Jalonojan koulu
Jalonojan koulu on kyläkoulu Kauvatsalla. Se on yli sata vuotta vanha oppilaitos, jossa on erikseen 0-2 -luokka ja 3-6 -luokka. Jalonojan koulun oppilasmäärä on viime vuosina laskenut voimakkaasti: lukuvuonna 2006-2007 koulussa oli 31 oppilasta, 2007-2008 enää 25 ja seuraavana vuonna viitisentoista. Kauvatsalla sijaitsee toinenkin koulu, Lähteenmäen koulu, joka jatkaa toimintaansa näillä näkymin vielä vuosien päästäkin.
Piper PA-28 Cherokee
Piper PA-28 on yhdysvaltalaisen Piper Aircraftin valmistama yksimoottorinen mäntämoottorilentokonesarja. Sarjan koneet on ensisijaisesti suunniteltu yleisilmailu-, koulutus- ja lentotaksikäyttöön.
Koneen tyyppimerkintä on PA28-181 ja se on kehitetty vanhemmasta Cherokee tyypistä PA28-140. Merkittävimmät parannukset vanhempaan versioon verrattuna ovat siiven puolisuunnikkaan muoto, suurempi korkeusvakaaja ja tehokkaampi moottori (150 hv ⇒ 180 hv). Näillä muutoksilla Piper Archerista tuli suorituskykyinen, lento-ominaisuuksiltaan vakaa ja kantokyvyltään hyvä lentokone. Cherokeessa on neljä istumapaikkaa, kiinteät laskutelineet ja kiinteälapainen potkuri. Konetyyppi on hyvin suosittu ja on ollut tuotannossa 1970-luvulta tähän päivään asti.
Suomen Ilmavoimat käytti kuutta Piper PA-28R-200 Cherokee Arrow II ja PA-28RT-201 Arrow IV konetta yhteyskoneina vuosina 1974-2004.
Sergei Starikov
Sergei Viktorovitš Starikov (, s. 12. huhtikuuta 1958 Tšeljabinsk,Neuvostoliitto) on venäläinen entinen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan puolustaja. Starikov pelasi 186 maaottelua tehden 13 maalia vuosina 1978–1988. Hän pelasi jääkiekkoseuroissa TsSKA Moskova ja Traktor Tšeljabinsk.
Matti Karumaa
Matti Antero Karumaa (25. marraskuuta 1924 Hämeenlinna – 31. toukokuuta 1993 Hämeenlinna) oli suomalainen jääkiekkohyökkääjä.
Karumaa pelasi Hämeenlinnan Tarmossa kaudet 1942–1959. Hän muodosti pitkään tuhoisan kentän Ka-Ku-Ti yhdessä Keijo Kuuselan ja Esko Tien kanssa. Karumaa voitti Tarmossa kaksi Suomen mestaruutta.
Maajoukkueessa Karumaa pelasi yhteensä 56 maaottelua. Hän ehti olla mukana kaksi kertaa MM-kilpailuissa ja kerran olympialaisissa 1952.
Juri Dolgoruki
Juri Dolgoruki (Юрий Долгорукий, 'pitkäkäsi', s. n. 1099 – 15. maaliskuuta 1157), oli kiovalainen ruhtinas, joka perusti Moskovan.
Juri Dolgoruki oli Vladimir Monomahin kuudes poika. Hänen syntymänsä ajankohta on epäselvä, mutta jotkin kronikat kertovat Vjatšeslav I:n sanoneen Jurille: "Minulla oli jo parta, kun sinä vasta synnyit." Koska Vjatšeslav syntyi 1083, Jurin syntymäaika on vuosisadan vaihteessa.
Vuonna 1147 ruhtinas Juri Dolgoruki kutsui "Ipatijevskaja"-kronikan mukaan Severskin ruhtinaan Svjatoslavin vieraaksensa Moskovaan. Moskova oli tällöin kartano tai majatalo, jonka omisti pajari Stepan Kutško. Juri surmautti hänet, jotta kukaan ei syyttäisi hänen saaneen tilan vääryydellä haltuunsa. Vuotta 1147 pidetään perinteisesti Moskovan perustamisvuotena. Juri ympäröi tilan paaluvarustuksella 1156.
Maija Torkko
Maija Torkko (s. 1946) on Nokian talousjohtaja ja Nokian Renkaiden hallituksen varapuheenjohtaja. Hän on koulutukseltaan oikeustieteen kandidaatti (HY) ja kauppatieteiden kandidaatti (TuKKK).
Torkko on merkittävimpiä Suomen talouselämässä vaikuttavia naisia. Hän on ollut kansainvälisiä tilinpäätösstandardeja laativan IASB:n ("The International Accounting Standards Board") hallituksen jäsen vuodesta 2001.
Claude Auchinleck
Claude Auchinleck (21. kesäkuuta 1884 – 23. maaliskuuta 1981) oli brittiläinen sotamarsalkka ja armeijan komentaja toisessa maailmansodassa.
Auchinleck aloitti sotilasuransa Intian siirtomaa-armeijassa, mutta vuonna 1939 hänet kutsuttiin Britanniaan IV armeijakunnan komentajaksi. Vuotta myöhemmin hän komensi Liittoutuneiden joukkoja Norjassa. Myöhemmin samana vuonna hänestä tuli Intian joukkojen komentaja. Heinäkuussa 1941 hänet siirrettiin Lähi-idän alueen joukkojen komentajaksi. Kesällä 1942 hän otti Lähi-idän joukkoihin kuuluneen 8. armeijan tilapäisesti suoraan komentoonsa. Auchinleck onnistui aluksi hyvin Operaatio Crusaderissa, mutta kärsi suuren tappion Erwin Rommelin joukoille Gazalan taistelussa. Hänet korvattiin lopulta Harold Alexanderilla ja samalla Bernard Montgomery tuli 8. armeijan komentajaksi. Oltuaan monta kuukautta sijoittamattomana hänet siirrettiin taas Intian joukkojen komentajaksi. Tässä virassa hän oli vuoteen 1947 asti. Vuonna 1946 hänestä tuli sotamarsalkka. Auchinleck kuoli Marrakeshissa.
Charles Jewtraw
Charles Jewtraw (5. toukokuuta 1900 Lake Placid - 26. tammikuuta 1996) oli yhdysvaltalainen pikaluistelija.
Jewtraw eli ja kasvoi monilapsisessa perheessä Lake Placidissa, jossa hänen isänsä ylläpiti luistinrataa. Hänen perheensä oli köyhä, mutta hän sai tukea paikalliselta liikemieheltä Jack Mabbitilta.
Jewtrawista tuli kaikkien aikojen ensimmäinen talviolympialaisten kultamitalisti, kun hän voitti 500 metrin kilpailun Chamonix'n 1924 kisoissa, joille jälkikäteen annettiin olympiakisojen arvo. Samoissa kisoissa hän oli 1 500 metrillä kahdeksas ja 5 000 metrillä 13:s. Jewtraw lopetti luistelu-uransa pian Chamonix'n kisojen, joka oli hänen elämänsä ainoa kansainvälinen kilpailu, jälkeen. Hän palasi Lake Placidiin työttömänä 1930-luvun laman aikana ja etsi luistelunopettajan työtä, mutta hänelle tarjottiin vain lattianlakaisijan paikkaa. Myöhemmin hän työskenteli pankin turvamiehenä New Yorkissa. Hän lahjoitti kultamitalinsa Smithsonian-instituutille.
Zinetula Biljaletdinov
Zinetula Haidarovitš Biljaletdinov (, , s. 13. maaliskuuta 1955 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on Venäjän jääkiekkomaajoukkueen entinen päävalmentaja sekä entinen maajoukkueen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi 244 maaottelua tehden 21 maalia vuosina 1976-1988. Neuvostoliiton mestaruussarjassa Biljaletdinov pelasi 588 liigaottelua tehden 63 maalia. Seuratasolla hän edusti Dynamo Moskovaa. Biljaletdinovin pojanpoika Aleksander pelaa jääkiekkoa KHL:n TsSka Moskovan riveissä.
For Those About to Rock We Salute You
For Those About to Rock (We Salute You) on australialaisen hard rock -yhtye AC/DC:n 23. marraskuuta 1981 julkaistu studioalbumi. Albumin nimikappaleesta tuli menestys, ja muita tunnettuja kappaleita ovat "Inject the Venom" ja "Let's Get It Up". Albumi on viimeinen, jonka on tuottanut Robert John "Mutt" Lange, joka on tuottanut myös yhtyeen menestyksekkäät "Highway to Hell" ja "Back in Black" -albumit. Albumi nousi listaykköseksi Yhdysvalloissa ja oli siinä suhteessa ainoa laatuaan vuoden 2008 "Black Ice" -albumiin saakka.
Albumin nimi on lähtöisin siitä kun yhtyeen kitaristi Angus Young luki kirjan nimeltä "For Those About to Die, We Salute You", joka kertoi roomalaisista gladiaattoreista. Albumi julkaistiin remasteroituna vuonna 2003 osana "AC/DC remasters" -sarjaa. Kappale "For Those About to Rock (We Salute You)" oli Jack Blackin tähdittämässä elokuvassa "School of rockissa" nimellä "For those about to rock, I salute you".
For Those About to Rock -albumista julkaistiin myös video joka sisälsi neljä yhtyeen esittämää kappaletta albumin kiertueelta. Videossa julkaistiin myös yhtyeiden The Black Crowesin, Metallican ja Panteran kappaleet samalta keikalta. AC/DC:n kappaleet videolla ovat seuraavat:
Formaali ajattelu
Formaali eli muodollinen ajattelu tarkoittaa kykyä ajatella loogisesti ja abstraktisesti (Inhelder & Piaget, 1958).
Jean Piaget ja Bärbel Inhelder esittivät, että lapsi tulee formaalien operaatioiden kauteen noin 11–12-vuotiaana, murrosiässä. Nuori käyttää ajattelussaan symboleja. Tällöin nuori pystyy myös hypoteettis-deduktiiviseen päättelyyn eli soveltamaan yleisiä sääntöjä yksittäisiin tapauksiin.
Formaali ajattelu on Piaget'n kehitysteorian korkein vaihe, jonka kehitys on johdonmukainen jatke sensomotoriselle, esioperationaalille ja konkreetille ajattelulle. Sen aikana ajattelu kehittyy käsitteelliseksi, hypoteettiseksi, ja siinä sovelletaan erilaisia logiikan päättelysääntöjä. Skeemat eli toimintarakenteet muodostavat ajattelun kokonaisrakenteen, formaalin struktuurin. Skeemoja on useammanlaisia, mm. perustava skeema on muuttujien eristäminen ja kontrollointi. Korkeatasoisessa formaalissa ajattelussa kyetään esimerkiksi luomaan kokeellinen asetelma jonkun tekijän vaikutuksen ymmärtämiseksi. Piaget ja Inheöder (1958) käyttivät luonnontieteellisiä tehtäviä, kuten heiluria, formaalin ajattelun mittaamiseen.
Suomessa formaalin ajattelun tutkimusta ovat tehneet Hautamäki (1984) ja Seppälä (2013) (vrt. Kallio, 2011). Näissä tutkimuksissa on todettu, että formaali ajattelu ei ole Suomessa kaikilla esiintyvä kehitysvaihe nuorilla eikä edes korkeakouluopiskelijoilla. Korkeimmillaan noin 2/3 korkeakouluopiskelijoista hallitsee tämän ajattelumuodon (Seppälä, 2013). Tulokset vahvistavat kansainvälisiä havaintoja siitä, että Piaget oli ylioptimistinen siinä, että hän oletti formaalin ajattelun olen universaali kaikkien nuorten ja aikuisten hallitsema taito.
Formaalin ajattelun jälkeisenä uutena kehitysvaiheena on pidetty postformaalia ajattelua, mutta tätä ei pidetä yleisesti hyväksyttynä kehitysvaiheena. Tällaiseen "postformaaliin ajatteluun" katsotaan sisältyväksi relativistinen (suhteellinen) ja dialektinen (ristiitoja yhdistävä) ajattelu (Kallio, 2016). Tutkimuksessa on väitetty (Kallio, emt.) että ristiriitoja ratkaiseva ajattelu on osa viisautta , tosin viisauteen ilmiönä sisältyy myös laajemmin personallisuuteen, tunteisiin ja eettiseen arviointiin liittyviä piirteitä.
Jevgeni Kulikov
Jevgeni Nikolajevitš Kulikov (s. 25. toukokuuta 1950) on venäläinen pikaluistelun olympiavoittaja, joka aktiiviuransa aikana edusti Neuvostoliittoa. Hänen paras matkansa oli 500 metriä.
Vuonna 1975 Kulikovista tuli ensimmäinen luistelija maailmassa, joka luisteli 500 metriä alle 38 sekunnin. Kahden viikon aikana hän paransi omaa maailmanennätystä peräti kolme kertaa, viimeisellään aikaan 37,00. Hänen ennätyksensä säilyi voimassa kahdeksan vuotta. Samaisena vuonna hänelle myönnettiin Oscar-patsas. Sprintterien MM-kisoissa hän saavutti hopeaa.
Innsbruckin 1976 olympialaisten 500 metrillä Kulikov luisteli kuumeisena ja vilustuneena, mutta voitti tästä huolimatta kultamitalin olympiaennätyksellä 39,17 s. Neljä vuotta myöhemmin Lake Placidin olympialaisissa hän oli 500 metrillä hopealla ajalla 38,37 s. Vuonna 1977 hän oli sprintterien MM-kisoissa kolmas. Vuonna 1981 hän paransi vielä omaa 500 metrin maailmanennätystään ja luisteli matkan ensimmäisenä ihmisenä alle 37 sekunnin. Uransa aikana hän teki kaikkiaan yhdeksän maailmanennätystä.
Varangin niemimaa
Varangin niemimaa (, , kveeniksi "Varenkinniemi") on Finnmarkin läänissä Norjan koilliskolkassa sijaitseva Barentsinmereen työntyvä niemimaa. Lännessä sen rajaa Tenovuono ja etelälaitaa reunustaa Varanginvuono.
Varangin niemimaalla sijaitsevia kuntia ovat Vesisaari, Vuoreija, Berlevåg ja Båtsfjord, joilla on samannimiset keskustaajamat, sekä Uuniemi ("Unjárga-Nesseby").
Niemimaata hallitsee tunturikasvillisuus. Korkein kohta Stangnestind kohoaa 724 m merenpinnan yläpuolella. Vuonna 2006 perustettu Varangin niemimaan kansallispuisto ("Varangerhalvøya nasjonalpark") kattaa suuren osan niemimaata.
Tsukihime
Tsukihime (月姫) on TYPE-MOON-yrityksen visuaalinen romaani, jonka pohjalta tehtiin myös 12-osainen anime Shingetsutan Tsukihime (真月譚月姫) ja manga, joka on toistaiseksi kesken. Tsukihime-peli saavutti Japanissa doujinshi-taustaansa nähden paljon huomiota omalaatuisen tarinankerrontansa ja yksityiskohtaisen taustajuonen ansiosta. Alun perin Tsukihime julkaistiin joulukuussa 2000, ja pian tammikuussa 2001 TYPE-MOON julkaisi Tsukihime PLUS+DISKin, joka sisälsi sivujuonia ja sarjaan liittyvää materiaalia. Elokuussa 2001 seurasi Tsukihimen jatko-osa, Kagetsu Tōya. Huhtikuussa 2003 kaikki kolme levyä ja kasa lisämateriaalia, kuin myös pelin uudelleenmiksattu ääniraita, julkaistiin Tsuki-Bako-nimisessä kokoelmassa.
Tsukihime-anime esitettiin alun perin 9.10.2003 ja 25.12.2003 välisenä aikana TBS- ja BS-i-kanavilla. Englanninkielinen julkaisu kulkee nimellä Lunar Legend Tsukihime.
Alkumusiikki
Loppumusiikki
Terry McDermott (pikaluistelija)
Richard Terrance "Terry" McDermott (s. 20. syyskuuta 1940 Essexville, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pikaluistelun olympiavoittaja. Hänen päämatkansa oli 500 metriä.
Kansainvälisellä tasolla McDermott kilpaili ainoastaan talviolympialaisissa. Squaw Valleyn kisoissa 1960 hän oli 500 metrillä seitsemäs ajalla 40,9 s. Innsbruckissa 1964 hän voitti samalla matkalla kaikkien yllätykseksi olympiakultaa ajalla 40,1 s jättäen taakseen ennakkosuosikki Jevgeni Grišinin. McDermottilla oli jaloissaan valmentaja Leo Freisingerilta lainatut luistimet. Rouva Freisingerilta hän sai onnea tuottavan neulan, jollaisen oli aiemmin saanut naisten puolella menestynyt Lidija Skoblikova Grenoblessa 1968 McDermott jakoi 500 metrillä loppuajalla 40,5 s hopeasijan Magne Thomassenin kanssa 0,2 sekuntia voittaja Erhard Kelleristä jääneenä.
Lake Placidin 1980 talviolympialaisten avajaisissa McDermott vannoi tuomarien valan.
Terry McDermott
Terry McDermott voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Mirror Ball
Mirror Ball on kanadalaisen folk/rock/country-muusikon Neil Youngin albumi. Albumilla taustoja soittaa Pearl Jam -yhtye. Neil Young oli tavannut 1992 Eddie Vedderin ja pyysi Pearl Jamin soittamaan Bridge School Benefit -konserttiin. Tästä alkoi Neil Youngin ja Pearl Jamin yhteistyö. Mirror Ballin lisäksi he julkaisivat kahden kappaleen levyn "Merkin Ball", joka sisältää Vedderin sävellykset "I Got Id" ja "Long Road".
Ants Antson
Ants Antson (11. marraskuuta 1938 Tallinna – 31. lokakuuta 2015) oli virolainen pikaluistelija ja olympiavoittaja, joka edusti aktiiviurallaan Neuvostoliittoa.
Antson kuului vuodesta 1963 entisen huippuluistelija Boris Šilkovin valmentamaan Neuvostoliiton maajoukkueeseen. Vuonna 1964 Antson voitti Euroopan mestaruuden. Samana vuonna Innsbruckin olympialaisissa hän voitti kultaa 1 500 metrillä. Lisäksi hän luisteli 11. helmikuuta Oslossa 3 000 metrillä uuden maailmanennätyksen 4.27,3. Saavutustensa myötä hänelle myönnettiin Oscar Mathisen -palkinto. Samoin hänet valittiin vuonna 1964 Viron vuoden urheilijaksi.
Antson edusti MM- ja EM-kisoissa Neuvostoliittoa. MM-kisoissa hän oli 15:s vuonna 1964, viides vuonna 1965, 15:s vuonna 1966 ja neljäs vuonna 1967. Vuoden 1964 Euroopan mestaruuden jälkeen hän oli kuudes vuonna 1965, 12:s vuonna 1966, neljäs vuonna 1967 ja 16:s vuonna 1968.
Vuonna 1967 Antson voitti Neuvostoliiton yleisluistelumestaruuden. Hopeaa hän saavutti vuosina 1965 ja 1968 ja pronssia 1966.
Uransa jälkeen Antson toimi Tallinnan Kalevissa vuosina 1970–1977 valmennustehtävissä erityisesti pyöräilijöiden valmentajana. Sen jälkeen hän johti Tallinnan Pyöräilyvelodromia. Vuosina 1993–2000 hän oli Tallinnan kaupunginhallituksessa ja osastopäällikkönä Viron Kulttuuri- ja urheiluministeriössä. Antsonilla oli kunniatehtävä kantaa juuri itsenäisyytensä takaisin saaneen Viron joukkueen lippua Albertvillen talviolympialaisissa 1992.
Antson kuoli 76-vuotiaana 31. lokakuuta 2015.Parhaimmillaan Antson oli ”aateliskalenterin” neljännellä sijalla.
Suunujoki
Suunujoki (myös Suununjoki tai Sununjoki, ) on Ääniseen virtaavan Suunujoen vesistön laskujoki Karjalan tasavallassa Venäjällä.
Suunujoen pituus Himolanjärvestä Ääniseen on 276 (280) kilometriä pitkä. Toisinaan myös Himolanjärveen laskeva Soimijoki ja sen lähdehaara Koljakkoja lasketaan Suunujoen osiksi, jolloin joen pituus on 320 km. Suunujoen leveys on joen alajuoksulla noin 125 metriä. Suurin mitattu syvyys joessa on 13 metriä.
Himolanjärvestä Suunujoki virtaa useiden pikkujärvien, muun muassa Porajärven, läpi kohti kaakkoa ja laskee Lintujärveen, josta se kääntyy kohti itää ja laskee Ala-Suunujärveen. Lintujärven ja Ala-Suunujärven välillä Suunujokeen laskee Vaatsilanjärven reitti etelästä sekä Semštšajoki ja Päljärvi pohjoisesta. Ala-Suunujärvestä Suunujoki virtaa kohti kaakkoa ja laskee Äänisen Kontupohjanlahteen.
Suunujoessa on useita koskia, joista suurimmat ovat Hirvas, Porokoski ja Kivatsu. Joen varrella on Kivatsun luonnonpuisto. Joen suussa on suuri voimalaitos.
Petit Palais
Petit Palais on Pariisissa Ranskassa sijaitseva museo. Se rakennettiin Pariisin maailmannäyttelyä varten vuonna 1900. Arkkitehtina toimi Charles-Louis Girault. Nykyään rakennuksessa toimii Pariisin kaupungin taidemuseo (ransk. "Musée des Beaux-Arts de la Ville de Paris").
Museon nykyiset näyttelyt jakautuvat kolmeen osaan: Dutuit-kokoelma, johon kuuluu teoksia keskiajalta ja renessanssin aikakaudelta, Tuck-kokoelma, johon kuuluu huonekaluja 1700-luvulta, ja Pariisin kaupungin kokoelma, johon kuuluu ranskalaisten taiteilijoiden, kuten Jean Auguste Dominique Ingres'n, Eugène Delacroix'n ja Gustave Courbet'n teoksia.
Puolipyöreää sisäpihaa ympäröivä rakennus on samannäköinen kuin lähellä oleva Grand Palais. Sen joonialaiset pylväät, sisäänkäynti ja kupoli taas muistuttavat joen toisella puolella olevaa Invalidikirkkoa.