hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ben 10: Alien Force
Ben 10: Alien Force on Man of Action -ryhmän luoma yhdysvaltalainen Daytime Emmy -palkittu animaatiosarja, jonka tuotti Cartoon Network Studios. Sarja alkoi Yhdysvalloissa huhtikuussa 2008 Cartoon Networkilla ja päättyi 26. maaliskuuta 2010. Ben 10: Alien Forcesta on myös tehty spin-off-sarja , joka alkoi Yhdysvalloissa myös Cartoon Networkilla, 23. huhtikuuta 2010.
Ben 10: Alien Force on spin-off sarja Ben 10:stä, jossa tarina sijoittuu viisi vuotta tulevaisuuteen Benin ollessa High Schoolissa. Hän seikkailee edelleen serkkunsa Gwenin ja nyt myös Kevinin, sekä muiden nuorten sankareiden kanssa etsiessään kadonnutta isoisäänsä. Ben saa myös vastaansa uudenlaisia vihollisia ja saa hallintaansa uudenlaisia muukalaisolentoja.
Sarjan tekijäryhmässä ovat muun muassa Glen Murakami ja Sam Register, jotka vaikuttavat sarjan tuottamisessa, sekä Justice Leaguesta tutut Dwayne McDuffie, Butch Lukic ja Dan Riba ovat mukana sarjan tarinoiden luomisessa, sekä ohjaamisessa. Yuri Lowenthal ääninäyttelee sarjan päähahmoa Beniä, Gweniä ääninäyttelee Ashley Johnson ja Keviniä Greg Cipes, joka tunnetaan erityisesti Petopojan ääniroolista Teen Titans-piirrossarjassa.
15-vuotias Ben ryhtyy jälleen sankaritekoihin, kun DNAliensit tekevät yllätyshyökkäyksen maahan. Ottaessaan Omnitrixin uudelleen käyttöönsä, Ben huomaa rannekkeen asettaneen hänen DNA:n uudelleen ja kykenee nyt muuntautumaan kymmeneksi uudeksi muukalaisolennoksi. Voittaakseen DNAliensit hän saa apua Gweniltä, joka on kehittänyt taitojaan taikuudessa, sekä vanhalta arkkiviholliseltaan Keviniltä. Heidän pitää myös etsiä Benin isoisä Max, joka on kadonnut jäljettömiin. Kolmikko matkustaa uudella kulkuneuvolla, vihreällä muskeliautolla. He saavat ajoittain avukseen muita teinisankareita.
Benin uudet olennot ovat uudenlaisia muukalaisolentoja, kuin edellisessä sarjassa, mutta osalla heistä on samoja ominaisuuksia verrattuna edellisen sarjan olentoihin.Sarjasta on tuotettu myös näytelmäelokuva , joka esitettiin 25. marraskuuta 2009. Se on myös jatko-osa edelliselle Ben 10 elokuvalle . Elokuvan ohjasi edellisen tapaan Alex Winter ja pääosassa näyttelivät Ryan Kelley, Nathan Keyes, Galadriel Stineman ja Barry Corbin. Lee Majorsille tarjottiin Benin isoisän Maxin roolia, mutta näyttelijä ei suostunut uusimaan rooliaan, jonka myötä se meni Barry Corbinille. Elokuvassa nähtiin myös uusi hahmo nimeltä Elena, joka on Benin lapsuuden ystävä. Hahmoa näytteli Alyssa Diaz. Omnitrixin muukalaisolennoista esiintyivät Big Chill, Humongousaur ja uusi olento Nanomech.
Suomessa Ben 10: Alien Force esitettiin ensi kertaa MTV3:lla 22. tammikuuta 2011.
Chiricahuat
Chiricahuat asuivat 1600-luvulla laajoilla alueilla Rio Granden lännenpuoleisissa vuoristoissa nykyisten Uuden-Meksikon ja Arizonan seuduilla. He lukeutuivat niihin athabaskankielisiin intiaaneihin, jotka olivat kulkeutuneet edellisten vuosisatojen aikana Kanadasta ja joita alettiin kutsua apasseiksi. Chiricahuain nimi tarkoitti "suurta vuoristoa", joka kuvasi hyvin heidän asuinympäristöään. Heidän omakielinen nimensä oli "Aiaha".
Chiricahuat terrorisoivat ympäristöään suorittaen toistuvia ryöstöretkiä niin muiden heimojen kuin alueelle muuttaneiden espanjalaistenkin asutuksille. He valtasivat paikallisten intiaanien pueblokyliä ja perustivat niihin pyhiä rakennuksia. 1600-luvun lopulta eteenpäin he olivat pelottavassa maineessa kaukana asuinalueittensa ulkopuolella. Chiricahuat noudattivat muiden apassien hyväksi havaitsemaa käytäntöä eläen pienissä yhteisöissä. Mahdollisten kostoiskujen vuoksi oli helpompaa liikkua vähälukuisissa ryhmissä valmiina pakenemaan vihollisia vaikeakulkuisiin vuoristolaaksoihin ja kanjoneihin, joista heitä oli mahdotonta tavoittaa. Kun vaara oli, ohi chiricahuat kokoontuivat uudelleen yhteen.
1840-luvun aikana osa chiricahuoista auttoi Yhdysvaltain armeijaa hyökkäyksissä Meksikoa vastaan, mutta jo seuraavan vuosikymmenen alussa välit viilenivät muuttuen avoimeksi sodaksi. Chiricahuat johtajinaan Mangas Coloradas ja Cochise vetivät mukaansa muita apassien ryhmiä käyden katkeraa sotaa Yhdysvaltoja vastaan, joka yritti anastaa kaikki heidän maansa. Suurimmaksi chiricahuain johtajaksi nousi Geronimo, josta tuli eräs kuuluisimista intiaaneista kautta koko historian. Hänen antautumiseensa vuonna 1886 päättyi apassien käymä yli 200 vuotta kestänyt sissisota maittensa valtaajia vastaan. Chiricahuat vetäytyivät heille osoitettuun reservaattiin, mutta sekoittautuivat 1900-luvun aikana suurimmaksi osaksi lähisukulaisiinsa mescaleroihin.
Franz Göring
Franz Göring (s. 22. lokakuuta 1984 Suhl) on saksalainen entinen maastohiihtäjä.
Göring hiihti ensimmäisen maailmancupin kilpailunsa 8. joulukuuta 2002. Ensimmäisen palkintosijoituksensa maailmancupissa hän sai sijoituttuaan 18. marraskuuta 2006 Jällivaaran 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa kolmanneksi. Tour de Skin osakilpailuissa hän on saavuttanut voiton 15 kilometrin perinteisen tyylin kilpailussa Oberstdorfissa 3. tammikuuta 2007 sekä ollut kolmas Val di Fiemmen 20 kilometrin perinteisen yhteislähdössä 5. tammikuuta 2008. Hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa arvokisoissa on Sapporon 2007 MM-kisojen 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kuudes tila. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän hiihti kolmannen osuuden hopeaa saaneessa Saksan viestijoukkueessa ja Oslossa 2011 niin ikään kolmannen osuuden Saksan saadessa pronssia.
Göring lopetti uransa vuonna 2014 terveydellisten syiden takia, jotka estivät täysimittaisen harjoittelun.
Khyber Pakhtunkhwa
Khyber Pakhtunkhwa (), aiemmin Luoteisprovinssi () on Pakistanin provinssi. Sen pinta-ala on 74 521 km², joten se on Pakistanin varsinaisista provinsseista pienin. Asukkaita on vajaat kaksikymmentä miljoonaa. Provinssin pääkaupunki on Peshawar. Muita yli sadantuhannen asukkaan kaupunkeja ovat Mardan ja Abbottabad.
Provinssi sijaitsee Indus-joen molemmilla rannoilla ja ulottuu pohjoisen Himalajalta etelässä Balochistanin ja Punjabin provinssien rajalla levittyville aavikoille asti. Lännessä naapurina on Afganistan, jonne pääsee Khaibarsolan kautta.
Provinssin pohjoisosissa on talvella kylmää ja lumisateita, kesällä viileää paitsi Peshawaria ympäröivissä laakoissa, joissa voi olla kesällä helteistä. Sateita saadaan myös kesäpuolella vuotta, ja laaksot ovat vehmaita. Eteläosa on kuivaa, ja siellä kesät ovat kuumia, talvet melko kylmiä.
Provinssi on pataanien tärkeää aluetta. Sen asukkaista noin kaksi kolmannesta on pataaneita. Koska historiallinen Silkkitie kulki provinssin läpi, se on saanut vaikutteita monista kulttuureista.
Entinen niin sanottu Liittovaltion hallinnoima heimoalue liitettiin Khyber Pakhtuwaan vuonna 2018.
Antti Honkkila
Antti Honkkila (s. 17. kesäkuuta 1968 Brisbane, Australia) on tamperelainen kitaristi ja kirkon nuorisotyönohjaaja. Hän on rock-yhtye Teran säestyskitaristi. Honkkila soitti aikaisemmin kristillisessä suomalaisen raskaan rockin pioneeriyhtyeessä Terapiassa. Honkkila oli laulaja-kitaristi Petri Lassilan kanssa yhtyeen perustajajäsen. Ammatiltaan Honkkila on nuorisotyöntekijä ja on töissä Ylöjärven seurakunnassa oltuaan välillä joitakin vuosia varhaiseläkkeellä. Honkkilan poika Matti soittaa Terassa rumpuja. Muut Teran jäsenet ovat Lassila ja basistivaihdoksen jälkeen Jesse Riikonen. Erityisesti mainittakoon, että Honkkila on pitänyt sanansa, jonka antoi Terapian alkuaikana, eikä ole soittanut lainkaan sooloja.
Tenpō-uudistukset
Tenpō-uudistukset () olivat sarja uudistuksia 1800-luvun alkupuolen Japanissa Edo-kaudella. Ne ovat saaneet nimensä Tenpō-aikakausinimestä. Niiden syynä olivat 1830-luvun huonot sadot, jotka johtivat levottomuuksiin ensin Osakassa vuonna 1837 ja myöhemmin muualla Japanissa. Tenpō-uudistuksista oli vastuussa Tokugawa-bakufun rōjū-neuvostoon kuulunut Mizuno Tadakuni.
Uudistuksiin kuului useita erilaisia taantumuksellisia ja puritaanisia toimia. Mizunon talousuudistuksiin kuuluivat muun muassa kauppiasmonopolien lakkauttaminen, yritys säädellä hintoja, kaupankäynnin rajoittaminen, uusien rahojen lyöminen ja talonpoikien palauttaminen kyliinsä kaupungeista. Lisäksi Mizuno määräsi esimerkiksi vahvistamaan Japanin puolustuksia. Tenpō-uudistukset olivat Kyōhō- ja Kansei-uudistusten jälkeen kolmas yritys uudistaa jäykkää Tokugawa-hallintoa ja Japanin vaikeuksissa olevaa taloutta. Uudistukset onnistuivat vain osittain.
Halikon pappilat
Halikon pappiloilla tarkoitetaan kolmea pappilaa, jotka sijaitsevat Halikossa, kaksi kirkonkylällä ja Angelniemen vanha pappila Kemiön saaressa. Pienintä kirkonkylällä sijaitsevaa pappilaa lukuun ottamatta pappilat on myyty yksityisomistukseen.
Isopappila eli Vanha pappila on ollut Halikon kirkkoherran virka-asuntona 2000-luvun alkuun saakka. Seurakunta myi pappilan käyttämättömänä Salon MLP-Ravintolat Oy:lle, joka teki pappilasta ravintolan. Nykyinen pappilan rakennus on vuodelta 1889, ja sen yhteyteen kuuluu 1800-luvulla rakennettu navetta. Halikon pappila on luultavasti aina sijainnut nykyisellä paikallaan kirkkorinteen pohjoisreunalla. Ainakin vuonna 1678 pappila on tuhoutunut tulipalossa.
Pikkupappila valmistui 1900-luvun alussa. Se sijaitsee Halikon keskustassa kirkon vieressä. Alkuun se oli kappalaisen virka-asuntona, mutta myöhemmin seurakunta vuokrasi sitä yksityishenkilöille. Vuonna 1985 siitä tehtiin seurakunnan päiväkerho. Pikkupappila uusittiin sisältä vuonna 2006.
Angelniemen pappila on myytiin yksityishenkilölle tarpeettomana, kun Angelniemen seurakunta yhdistettiin Halikon seurakuntaan 1967. Pappilan rakennus on tuhoutunut monesti, mutta rakennettu aina uudestaan samalle paikalle.
Tuvalu (yhtye)
Tuvalu on tamperelainen progressiivista rock-musiikkia soittava yhtye, joka on perustettu vuonna 2003.
Ensimmäisen ep-levynsä yhteydessä vuonna 2004 yhtye julkaisi niin sanotun Dogma04-julistuksen, joka muun muassa kieltää heidän musiikkinsa soittamisen radiossa.
Viimeiset hetket ovat käsillä!
Viimeiset hetket ovat käsillä! on Tuvalun vuonna 2008 julkaistu toinen studioalbumi.Albumin kaikki kappaleet on säveltänyt ja sovittanut Tuvalu sekä sanoittanut Annina Antinranta. Albumi on tuottanut Tuvalu.
Yhtyeen jäsenten mukaan levy on "sarkastinen kannanotto scifin dystooppisiin stereotypioihin ja yleiseen keskusteluun." Kitaristi Antti Harmaisen mukaan yhtye ei halunnut tehdä teemalevyä "intergalaktisessa viitat ja tikarit -hengessä" vaan ideana oli tarkastella tiettyä tilannetta eri näkökulmista.
Levy julkaistiin ilmaiseksi ladattava versiona internetissä.
"Soundin" arvostelussa Petri Silas antoi levylle kaksi tähteä viidestä. Hän moitti levyä huumorittomuudesta, kolkoista lauluosuuksista ja "suorittavan ulkokohtaisesta soitosta". Noise.fi-sivuston arvostelussa Jukka Kastinen kutsui levyä eheäksi kokonaisuudeksi, joka ei kuitenkaan "onnistu luomaan sitä lopullista kokemisen ja välittämisen tunnetta". Hän sanoi, että "kertakäyttöisen viihdeteollisuuden tasapainoksi kaivataan Tuvalun kaltaisia orkestereita, jotka eivät aliarvioi kuulijaa". Mika Roth antoi levylle neljä tähteä viidestä Desibeli.net-sivuston arvostelussa. Hänen mukaansa levy avautuu hitaasti, sillä "albumin syvimmällä uivat juonteet paljastavat itsensä kaikessa rikkaudessaan vastentahtoisesti".
Albumin kappale "Viimeiset hetket ovat käsillä!" pääsi nrgm.fi-musiikkiverkkolehden "2000-luvun kotimaiset pophelmet" -listalle kesäkuussa 2012. Niina Virtanen sanoi arviossaan, että "nopeat kitarat, kiihkeät elektroniset kilkatukset ja kirskahdukset ja kuin ydinpommia pakoon laukkaava rytmi luovat biisistä juuri oikealla tavalla painostavan ja ahdistavan teoksen."
Taloustutkimus
Taloustutkimus Oy on vuonna 1971 perustettu suomalainen markkinatutkimusyritys, jolla on liiketoimintaa Suomessa, Baltian maissa ja Venäjällä. Suomessa Taloustutkimus toimii Helsingissä, Turussa, Tampereella ja Oulussa. Markkinatutkimusliiton tilastojen mukaan Taloustutkimus Oy on Suomen toiseksi suurin markkinatutkimusyritys ja alan suurin suomalaisomisteinen yritys.
Suomessa Taloustutkimus työllistää vakituisesti noin 70 henkilöä ja lisäksi osa-aikaisesti noin 300 tutkimushaastattelijaa eri paikkakunnilla. Taloustutkimus on ollut 1. kesäkuuta 2010 alkaen GIA/WIN (Gallup International Association et Worldwide Independent Network of Market Research) -verkoston jäsenenä.
Taloustutkimuksen tutkimustuotteet ja -palvelut voidaan jakaa karkeasti kolmeen luokkaan: räätälöityihin tutkimuksiin, tutkimuskonsepteihin sekä valmiisiin tutkimuksiin. Tutkimusten teemoja ovat muun muassa asiakassuhde, mediat ja mainonta, yritys- tai tuotekuva, puolueiden kannatusarviot, yhteiskunnalliset tutkimukset sekä arvo- ja asennetutkimukset.
Juha Aalto oli Taloustutkimuksen toimitusjohtajana vuosina 1997–2016, minkä jälkeen hänen seuraajanaan aloitti Jari Pajunen. Yhtiön omistaa sen perustaja, kokoomuksen kansanedustaja Eero Lehti.
Branikald
Branikald on vuonna 1993 perustettu venäläinen NSBM-yhtye. Sen lyriikoihin kuuluu läheisesti kansallissosialismin, slaavilaisuuden ja valkoisen ylivallan ylistäminen sekä misantropia ja luonto. Tällä hetkellä yhtyeeseen kuuluu kaksi jäsentä, Kaldrad ja Wizard. Se kuuluu yhdessä Nitbergin, Raven Darkin, Forestin ja Rundagorin kanssa BlazeBirth Halliin. Yhtyeen tuottoisinta aikaa oli 1990-luvun puolivälistä 2000-luvun alkuun, jolloin yhtye julkaisi peräti kymmenen kokopitkää albumia.
Tyyliltään Branikaldin musiikki on tyypillistä black metalia säröisine kitaroineen ja karjahtelevine lauluineen. Myöhemmissä levytyksistä havaittavissa on myös hieman RAC-vaikutteita, joskaan ne eivät ole kovinkaan suuressa roolissa.
Karyotyyppi
Karyotyyppi on genetiikassa eukaryoottisen solun, lajin tai yksilön tyypillinen kromosomien lukumäärä ja rakenne. Normaalissa diploidisessa kromosomistossa autosomaaliset kromosomit muodostuvat identtisistä pareista; näitä edustavat ihmisellä kromosomit 1–22. Autosomien lisäksi eliöllä voi olla sukupuolikromosomeja, joita ihmisellä on kaksi: X ja Y. Polyploidisissa soluissa on useampi kopio kutakin kromosomia, ja haploidisissa soluissa vain yksi. Ihmisen normaali karyotyyppi on miehellä 46,XY ja naisella 46,XX. Ylimääräiset autosomit merkitään sukupuolikromosomien jälkeen; esimerkiksi 21-trisomiassa eli Downin oireyhtymässä karyotyyppi on 46,XY+21 (tai 46,XX+21).
Novomoskovsk
Novomoskovsk (ven: Новомоско́вск), ennen vuotta 1934 myös Bobriki ja vuosien 1934 ja 1961 välillä Stalinogorsk (Сталиного́рск) on kaupunki Tulan alueella, Venäjällä. Se sijaitsee Don- ja Šatjokien lähteillä, noin 230 kilometriä Moskovasta etelään. Sen asukasluvuksi laskettiin vuoden 2010 väestönlaskennassa 131 247 henkeä.
Kaupunki perustettiin 1700-luvulla kartanoksi Bobrinskyin kreivisuvulle, jotka myöhemmin teollistivat sitä 1800-luvun lopulla. Neuvostoliiton valtakaudella kaupunki jatkoi kehittymistään hiilenkaivukeskuksena. 14. tammikuuta 1971 kaupungille myönnettiin Työn punaisen viirin merkki.
Luettelo suomalaisista poliittisista naisjärjestöistä
Luettelo suomalaisista poliittisista naisjärjestöistä sisältää Suomessa toimineet (puolue)poliittiset naisjärjestöt. Sarakkeessa "sitoutuneisuus" on ilmoitettu puolue ja kansainvälinen järjestö, joihin järjestö on kuulunut tai, joiden kanssa se on tehnyt läheistä yhteistyötä. Luettelo on järjestetty perustamisvuosittain.
Kulkunen
Kulkunen eli "peltru" eli "malamari" on ontto metallinen pallo, jonka sisällä on jotakin helisevää ainetta. Palloja voidaan liittää usein yhteen vaikkapa erilaisiin kädensijoihin tai hihnoihin, jolloin aikaan saatua astiaidiofonista soitinta kutsutaan monikossa kulkusiksi.
Kulkuset ovat tavallisesti läpimitaltaan 1–5 cm. Soittimen arvellaan olevan aasialaista alkuperää, mutta se on ollut pitkään tunnettu myös muissa sivilisaatioissa. Euroopassa jo kivikautisista hautapaikoista on löydetty savisia kulkusia. Suomessa on muinaisjäännösten yhteydestä löydetty satoja rautakautisia kulkusia, jotka on arkeologisten ajoitusmenetelmien perusteella ajoitettu 400–1200-luvuille. Rautakautisten löytöjen kulkusissa valmistusaineena on tavallisimmin lyijy- tai lyijytinapronssi, mutta joskus myös rautapelti.
Kulkusia on aluksi käytetty lähinnä koristeina tai eräänlaisina suojeluvälineinä. Musiikkiin niitä alettiin käyttää keskiajalla. Soitinta käytetään erityisesti maalaistunnelman symbolina ja se kuvaa musiikissa usein hevosreellä ajamista.
Pieniä kulkusia sanotaan joskus tiu'uiksi. Kulkusia on perinteen mukaan myös esimerkiksi tonttujen päähineissä ja joulupukin porojen kaulapannassa.
Dušan Kožíšek
Dušan Kožíšek (s. 25. huhtikuuta 1983) on tšekkiläinen maastohiihtäjä, joka tunnetaan sprinttihiihtäjänä. Hän on parisprintin kaksinkertainen MM-mitalisti.
Kožíšek oli Martin Koukalin kanssa voittamassa Tšekille MM-pronssia ensimmäistä kertaa kisojen ohjelmassa olleesta parisprintistä Oberstorfin MM-kisoista 2005. Hän saavutti saman mitalin myös Sapporon kisoista 2007 Milan Sperlin parina. Hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa arvokisoissa on perinteisen sprintin kuudestoista tila Sapporon MM-kisoista 2007.
Kozisek hiihti maailmancupissa ensimmäisen kerran 26. tammikuuta 2003 Oberhofissa. Ensimmäisen henkilökohtaisen pistesijansa hän sai oltuaan 30:s Kuusamon 15 kilometrin kilpailuissa marraskuussa 2004. Kymmenen parhaan joukossa hän debytoi oltuaan kahdeksas Nove Meston sprinttikilpailussa joulukuussa 2005. Ensimmäisen palkintosijansa hän sai oltuaan kolmas Liberecin vapaan hiihtotavan sprintissä tammikuussa 2011.
Hän edustaa seuratasolla Dukla Libereciä.
Svetlana Sleptsova
Svetlana Jurjevna Sleptsova (, s. 31. heinäkuuta 1986) on venäläinen uransa lopettanut ampumahiihtäjä.
Sleptsova on hiihtänyt juniorien MM-kilpailuissa sekä 2005 että 2006 pronssia voittaneessa Venäjän joukkueessa. Henkilökohtaisesta kilpailuista hän on voittanut juniorien MM-kisoista kultaa normaalimatkalta 2005, hopeaa takaa-ajosta 2005, kultaa sprintistä ja takaa-ajosta vuonna 2007.
Sleptsova debytoi aikuisten arvokisoissa Östersundin MM-kilpailuissa 2008, jossa hän sijoittui sprintissä kuudenneksi, takaa-ajossa kahdeksanneksi, yhteislähdössä seitsemänneksitoista ja hiihti avausosuuden Venäjän joukkueessa sekä sekaviestissä ja viestissä. Sekaviestissä hänen joukkueensa sijoittui pronssille ja viestissä neljänneksi. Pyeongchangin MM-kilpailuissa 2009 hän hiihti avausosuuden kultaa voittaneessa Venäjän naisten viestijoukkueessa. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän hiihti avausosuuden Venäjän kultaa voittaneessa viestijoukkueessa. Henkilökohtaisilla matkoilla Sleptsova oli sprinttikilpailussa kolmastoista ja yhteislähdössä neljästoista. Ruhpoldingin MM-kilpailuissa 2012 hän sijoittui sprintissä ja normaalimatkalla seitsemänneksi sekä takaa-ajossa 16:nneksi.
Maailmancupissa Sleptsova saavutti ensimmäisen palkintosijansa oltuaan toinen Oberhofin sprintissä 5. tammikuuta 2008. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Ruhpoldingin sprintissä 11. tammikuuta 2008.
Thomas Blaschek
Thomas Blaschek (s. 5. huhtikuuta 1981 Gera) on saksalainen aitajuoksija. Hän lopetti yleisurheilu-uransa vuonna 2010.
Blaschek voitti hopeaa 110 metrin aitajuoksussa Göteborgin EM-kisoissa 2006 ajalla 13,46. Helsingin MM-kisoissa 2005 hän sijoittui välierässään viidenneksi ja Osakan MM-kisoissa 2007 välierässään kahdeksanneksi ja putosi molemmilla kerroilla jatkosta. Vuonna 1999 Blaschek saavutti pronssia junioreiden EM-kilpailuissa Riiassa ja vuonna 2000 hopeaa junioreiden MM-kilpailuissa Santiago de Chilessä. Vuonna 2005 hän sijoittui toiseksi Euroopan cupissa Firenzessä.
Blaschek on sijoittunut 60 metrin aitajuoksussa viidenneksi EM-hallikisoissa Madridissa 2005 ja kuudenneksi MM-hallikisoissa Moskovassa 2006. Valencian MM-hallikisoissa 2008 hän sijoittui viidenneksi.
Blaschek on Saksan mestari aitajuoksussa hallissa ja ulkoradalla vuosina 2005–2008. Hänen ennätyksensä 110 metrin aidoissa on Cuxhavenista 9. heinäkuuta 2005 juostu 13,31.
Vuonna 2010 Blaschek ilmoitti lopettavansa yleisurheilu-uransa loukkaantumisten ja motivaation puutteen takia sekä alkavansa kilpailla rattikelkkailussa.
Navettakino
Navettakino on pikkupoikien 2000-luvun alussa ideoima ja perustama elokuvateatteri Konneveden Pyhälahdella. Navettakino on Särkisalon kyläkunnan ylläpitämä pieni kyläkino, jossa pyörivät elokuvat ympäri vuoden. Navettaan rakennettu sali on aito elokuvateatteri, jossa aluksi oli 35 mm:n projektori. Teatteri on digitalisoitu, joten siellä voi edelleen katsoa uusimmat elokuvat. Salissa on Dolby-äänentoisto, nouseva katsomo ja suuri valkokangas .
Teatterin ohjelmisto on ajankohtaista ja kotimaista suosivaa. Esitykset ovat viikonloppuisin, jolloin 50-paikkainen teatteri täyttyy keskellä harvaan asuttua maaseutua. Katsojia käy teatterissa jopa yli sadan kilometrin säteeltä. Keski-Suomen Elokuvakeskus on järjestänyt teatterissa koululaisnäytöksiä.
Navettakino alkoi siitä, kun Pyhälahden kansakoulussa asunut alle kymmenkesäinen Eemeli Mölsä löysi Konneveden kotiseutumuseosta vanhan elokuvaprojektorin ja lupasi kunnostaa laitteen toimintakuntoon. Hänen pari vuotta nuorempi kaverinsa Matti Kakko sai naapurin lapset ja sittemmin kyläkunnan innostumaan mahdottomalta kuulostavasta elokuvateatterihankkeesta. Sille löytyi paikka naapurin äskettäin tyhjentyneestä navetasta. Talkoilla vanha navetta tyhjennettiin. Lattiaa kaivettiin, jotta saatiin aikaiseksi nouseva katsomo. Maitohuoneeseen tehtiin projektorihuone. Navettakinosta tuli menestys alusta pitäen. Siellä järjestetään usein myös tilausnäytäntöjä. Kesäisin teatteriin on tultu jopa höyrylaivalla, sillä sijainti Keiteleen rannalla Pyhälahdella on vesimatkailijalle ihanteellinen.
Navettakinon on saanut Keski-Suomen vuoden kulttuuriteko -tunnustuspalkinnon vuosina 2004 ja 2006. Palkinnon perusteissa on todettu, että lasten hanke on loistava esimerkki kuinka kaukana keskuksista voi yhteisin ponnisteluin saada aikaan paljon, jos vain tahtoa ja intoa riittää. – 35-millisen elokuvan esittämiseen vaaditaan paljon muutakin kuin töpselin seinään laittamista. Näin valkokangaskelokuva voi olla ihmisten ilona myös suurten kaupunkien ulkopuolella. Navettakino on palkittu myös Keski-Suomen toisessa maaseutugaalassa 2011.
Teatterin vaiheista on tehty useita artikkeleita lehtiin ja Harri Paavolan ohjaama dokumenttielokuva Navettakino. Kulu-tv:n uutisjutussa kerrottiin Navettakinosta. Sen ensiesitys oli Ylen kotimaista kulttuuria ja yritteliäisyyttä esittelevässä Pohjantähden alla -sarjassa 8. joulukuuta 2002.
Ward Kimball
Ward Walrath Kimball (4. maaliskuuta 1914 – 8. heinäkuuta 2002) oli yhdysvaltalainen animaattori. Hän kuului Disneyn Nine Old Men -ryhmään.
Kimball oli etevä piirtäjä, mutta työskenteli itse mieluummin koomisten hahmojen kuin realististen ihmishahmojen parissa. Animointi oli Kimballille helppoa ja hän pyrki jatkuvasti tekemään asiat eri tavoin kuin muut. Kimball on tunnettu myös osuvista karikatyyreistään.
Kimballin luomia klassisia Disney-hahmoja ovat muun muassa Pinokkion Samu Sirkka; Dumbon varikset; Tuhkimon hiiret ja Lucifer-kissa sekä Hullu Hatuntekijä, Irvikissa, Tittelityy ja Tittelitom elokuvasta Liisa Ihmemaassa. Kimball myös animoi kuuluisan musiikkinumeron elokuvaan Kolme caballeroa.
1950-luvun puolivälissä Kimball siirtyi ohjaajaksi ja oli vastuussa Oscar-palkitusta lyhytanimaatiosta "Toot, Whistle, Plunk and Boom". Kimball sai Oscar-palkinnon myös toisesta lyhytanimaatiosta "It's Tough to be a Bird" (1969).
Michal Šlesingr
Michal Šlesingr (s. 3. helmikuuta 1983) on tšekkiläinen ampumahiihtäjä ja lajinsa kolminkertainen MM-mitalisti.
Šlesingr voitti hieman yllättäen MM-hopeaa sprintistä ja pronssia normaalimatkalta Antholzin MM-kisoista 2007. Lisäksi hän sijoittui samoissa kisoissa neljänneksi takaa-ajossa ja kahdenneksikymmenenneksi yhteislähdössä. Hän toimi myös ankkurina viidenneksi sijoittuneessa Tšekin viestijoukkueessa. Kontiolahden MM-kilpailuissa 2015 hän hiihti kolmannen osuuden kultaa voittaneessa Tšekin sekaviestijoukkueessa. Olympialaisissa hänen paras sijoituksensa henkilökohtaisessa kilpailussa on vuoden 2010 Vancouverin kisojen yhteislähtökilpailun 16. tila.
Šlesingr sijoittui arvokilpailujen ulkopuolella ensimmäisen kerran maailmancup-kilpailun kärkikolmikkoon oltuaan kolmas yhteislähtökilpailussa Hanti-Mansijskissa 9. maaliskuuta 2008. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti yhteislähtökilpailussa Oslossa 16. maaliskuuta 2008. Šlesingr on 5.1.2017 mennessä yltänyt maailmancupissa yhteensä kaksitoista kertaa kolmen parhaan joukkoon, näistä kymmenen kertaa muissa kuin arvokilpailuissa.
Matthau Mikojan (albumi)
Matthau Mikojan on suomalaismuusikko Matthau Mikojanin esikoisalbumi sooloartistina. Se julkaistiin 12. maaliskuuta 2008. Levyn ensimmäisen erän mukana sai postikortin Mikojanin nimikirjoituksella.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 21.
Paul Eiding
Paul A. Eiding (s. 28. maaliskuuta 1957 Cleveland, Ohio) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Eidingin ura sai varsinaisen alun vuonna 1983, jolloin hän muutti Los Angelesiin. Hän on toiminut käsikirjoittajana ja ohjaajana muun muassa radionäytelmissä, sekä lyhytelokuvissa. Eidingin ensimmäinen merkittävä rooli oli televisiosarjassa "The Charmings" vuosina 1987–1988. Sittemmin hän on tehnyt useita vieraileviarooleja muun muassa televisiosarjoissa Keskiyön kauhutarinoita, Tyttökullat, Rooman sheriffi, West Wing ja . Eiding on tehnyt myös äänirooleja animaatioihin ja videopeleihin 1980-luvulta lähtien.
Jussi Lonkainen
Juho (Jussi) Jaakko Lonkainen (entinen Lonkanen; 20. joulukuuta 1890 Tohmajärvi – 12. kesäkuuta 1949 Helsinki) oli toimittaja, kirjailija ja sosialidemokraattien kansanedustaja.
Lonkaisen vanhemmat olivat kirvesmies Tahvo Lonkanen ja Katri Niiranen. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli sitten metallityöläisenä ja osuuskauppaliikkeen palveluksessa Värtsilässä ja Sortavalassa vuoteen 1914 saakka. Lonkainen oli Sortavalassa ilmestyneiden Rajavahdin, myöhemmin Päivän Tiedot -lehden ja Kansa-lehden toimittajana 1914–1918. Suomen sisällissodan jälkeen hän oli poliittisista syistä vangittuna ja vapauduttuaan hän oli osuuskauppaliikkeen palveluksessa 1919–1920.
1920-luvulla Lonkainen toimi Työn Voiman toimittajana Jyväskylässä 1920–1921, Kansan Voiman päätoimittajana Sortavalassa 1921–1922 sekä oli Viipurissa ilmestyneessä Kansan Työ -lehdessä päätoimittajana 1922–1923 ja toimittajana 1923–1933. Sotavuosien jälkeen Lonkainen oli Sosialidemokraattisen puolueen vt. puoluesihteerinä 1944 ja viimeksi kansanhuoltoministeriön tiedotustoimiston osastosihteerinä 1945–1949.
Lonkainen oli SDP:n kansanedustajana vuosina 1924–1927 ja 1933–1945 edustaen Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1925, 1931, 1937, 1940 ja 1943 presidentinvaaleissa ja oli mukana kunnallispolitiikassa Viipurin kaupunginvaltuuston ja -hallituksen jäsenenä. Lonkainen kuului Viipurin läänin läntisen vaalipiirin keskuslautakuntaan ja oli Viipurin läänin läntisen sos.dem. piirin puheenjohtaja.
Lonkainen oli naimisissa vuosina 1919–1920 Lydia Miinalaisen kanssa. Jäätyään leskeksi hän meni 1922 uusiin naimisiin kansakoulun opettaja Eeva Helena Juutilaisen kanssa.
Nimellä "Juho Lonkainen":
Nimellä "Jussi Lonkainen":
Salanimellä "Jussi Savipuro":
Maikki Friberg
Maria Elisabeth (Maikki) Friberg (5. tammikuuta 1861 Kankaanpää – 6. marraskuuta 1927 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, opettaja ja naisasianainen.
Fribergin vanhemmat olivat nimismies Karl Arvid Friberg ja Fanny Adelaide Boijer. Hän kävi Helsingin ruotsalaisen tyttökoulun opettajatarluokan kurssin ja opiskeli sitten Berliinissä Saksassa ja Bernin yliopistossa Sveitsissä. Friberg suoritti 1897 filosofian tohtorin tutkinnon Bernissä. Hänen väitöskirjansa aiheena oli pohjoismaisen kansanopistoliikkeen kehittyminen.
Friberg toimi kansakoulunopettajana Helsingissä vuosina 1883–1912. Hän oli perustamansa "Naisten Ääni" -lehden toimittajana 1905–1927 ja toimi Naisasialiitto Unionin puheenjohtajana 1920–1927. Vuonna 1926 Friberg perusti Naisten kansainvälisen rauhan- ja vapaudenliiton Suomen osaston.
Bloom (albumi)
Bloom on yhdysvaltalaisen kitaristi Eric Johnsonin vuonna 2005 julkaistu studioalbumi.
Erik Heijblok
Erik Heijblok (s. 29. toukokuuta 1977) on alankomaalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Eredivisie-seura AZ:aa.
Heijblok aloitti seurauransa Eerste Divisiessä pelaavassa HFC Haarlemissa kaudella 2003/2004. Hän pelasi Haarlemissa neljä kautta ja 126 ottelua kauteen 2006/2007 asti, ennen kuin allekirjoitti vuoden sopimuksen AFC Ajaxin kanssa. Hän toimii nykyseurassaan enimmäkseen varamaalivahdin roolissa eikä ole ollut kertaakaan joukkueensa avauskokoonpanossa eikä pelannut yhtään ottelua. Kesällä 2008 Heijblok siirtyi Ajaxista De Graafschapiin.
Tulikannus
Sir Henry Percy eli Harry Hotspur (suomennettuna Tulikannus, s. 20. toukokuuta 1364/1366 Alnwickin linna – 21. heinäkuuta 1403) oli englantilainen aatelinen ja kapinallinen.
Harry Hotspur oli Henry Percyn, Northumberlandin ensimmäisen jaarlin, vanhin poika ja neljäs Lord Percy of Alnwick. Harryn äiti oli Margaret Neville, Neville de Rabyn paronin tytär. Harry Hotspur sai lempinimensä kiivaan luonteensa johdosta.
Harry syntyi Alnwickissa ja sai varhain maineen taitavana sotilaana taisteltuaan skotteja ja ranskalaisia vastaan. Hän taisteli Douglasin jaarlia James Douglasia vastaan Otterburnin taistelussa elokuussa 1388 ja hänet vangittiin, mutta vapautettiin myöhemmin lunnaita vastaan. Harry muutti Calais’hin vuonna 1391 ja toimi Bordeaux’n kuvernöörinä vuosina 1393–1395. Palattuaan Ranskasta Harry auttoi isäänsä kukistamaan kuningas Rikhard II:n. Valtaan nousi Henry Bolingbroke, josta kruunattiin Henrik IV.
Vuonna 1403 Harry johti Henrik IV:n vastaista kapinaa yhdessä setänsä Worcesterin jaarlin Thomas Percyn kanssa. He liittoutuivat yhdessä walesilaisen kapinallisen Owain Glyndŵrin kanssa. Ennen kuin he saivat yhdistettyä voimansa Harry Hotspur kukistettiin Shrewsburyn taistelussa 21. heinäkuuta. Hän sai surmansa avattuaan visiirinsä saadakseen raitista ilmaa (hänellä oli yllään peltinen haarniska), kun nuoli iskeytyi hänen suuhunsa. Harry haudattiin Shropshiren Whitchurchiin, mutta myöhemmin hänet kaivettiin haudasta ja ruumis paloiteltiin osiin.
Harry Hotspur oli naimisissa Lady Elizabeth Mortimerin kanssa. Elizabeth Mortimer oli Marchin kolmannen jaarlin Edmund Mortimerin ja Philippa Plantagenetin tytär. Philippa oli Antwerpenin Lionelin tytär, Lionel taasen oli Edvard III:n poika.
Harrylla ja Elizabethillä oli kolme lasta: Henry Percy, Northumberlandin kolmas jaarli (1392/1393–1455), Lady Elizabeth Percy (k. 1437, hän oli Jane Seymourin isoisoisoäiti) ja ilmeisesti nuorena kuollut Matilda Percy (hänen puolisonsa oli Edvard III:n poika Sir John de Southeray).
Harryn aseenkantaja John Harding (tai Hardyng) kirjoitti Englannin historiaa käsittelevän teoksen, joka oli pääosin kertomus Percyn suvun suuruudesta. Tämä kirjoitus oli yksi Shakespearen näytelmän "" lähteistä. Näytelmän alaotsikkona oli "Life and Death of Henry surnamed Hotspur" (”Henryn, sukunimeltään Hotspur, elämä ja kuolema”). Näytelmässä Tulikannus kuvataan samanikäiseksi kuin päävihollisensa prinssi Hal (eli Henrik V). Todellisuudessa Harry oli paljon vanhempi kuin 16-vuotias prinssi.
Jalkapalloseura Tottenham Hotspur on saanut nimensä Harry Hotspurin mukaan.
Tarcisio Bertone
Tarcisio Bertone (s. 2. joulukuuta 1934) on katolisen kirkon kardinaali (2003), kardinaalivaltiosihteeri 2006-2013 ja camerlengo 2007-2014. Hän oli aiemmin Genovan arkkipiispa 2002–2006.
Bertone on kotoisin Romano Canavesesta Piemontesta. Hänet vihittiin papiksi 1960 ja hän oli myöhemmin Università Pontificia Salesianan moraaliteologian ja kanonisen lain professorina. Johannes Paavali II nimitti hänet 1991 Vercellin arkkipiispaksi, kunnes hänet nimettiin 1995 Uskonopin kongregaation jäseneksi. Hänestä tuli Genovan arkkipiispa 2002 ja kardinaali 2003. Bertone kuuluu Salesiaanien sääntökuntaan.
Hartikka Speitz
Hartvig (Hartikka) Henrikinpoika Speitz (1591, Liuttulan kartano, Rantoo, Sääksmäki – 1651) oli suomalainen lainlukija, joka käänsi suomeksi asetuksia. Tiettävästi hän sai valmiiksi myös koko Ruotsin valtakunnan lain suomentamisen, mutta tämä työ jäi käsikirjoitukseksi, joka on kadonnut.
Speitzin vanhemmat olivat hyvin suomen kieltä taitava lainlukija ja alilaamanni Henrik Jakobinpoika ja Margareta Thomasintytär. Hän opiskeli Wittenbergin yliopistossa, mutta hänen ei tiedetä suorittaneen yliopistotutkintoa. Speitz toimi 1623–1624 Vehmaan ja Maskun lainlukijana, mutta joutui laamanni Petrus Wigeliuksen kanssa kiisteltyään erotetuksi virasta ja hankki sen jälkeen elantonsa perintötiloiltaan, joita oli Sääksmäellä, Paraisilla ja Lempäälässä.
Virkaeron jälkeen Speitz paneutui lainsuomennostyöhön. Ensimmäiseksi hän suomensi 1620-luvulla Kustaa II Aadolfin vuonna 1621 antamat sota-artiklat. Hän painatti vuonna 1642 omalla kustannuksellaan artikloista laitoksen, jossa olivat rinnakkain ruotsinkielinen alkuteksti ja hänen oma suomennoksensa. Seuraavana vuonna hän julkaisi samanlaisen kaksikielisen laitoksen eräistä vuoritoimeen liittyvistä asetuksista.
Pian tämän jälkeen Speitz hävisi perintöriidan Turun hovioikeudessa ja julkaisi tästä katkeroituneena hovioikeutta vastaan suunnatun kirjelmän vuonna 1645. Tästä syystä hän sai kuolemantuomion, jonka kuningatar Kristiina muutti kuitenkin kuuden vuoden vankeudeksi. Loppujen lopuksi Speitz istui tuomiostaan vain pari vuotta. Vankeusaikanaan hän suomensi kirkkokaarta lukuun ottamatta koko Ruotsin valtakunnan lain. Sitä ei julkaistu ja käsikirjoituskin on kadonnut.
Kilpailuvaltio
Kilpailuvaltio () on yhteiskuntapoliittinen käsite, jolla kuvataan kansallisvaltion roolin muuttumista hyvinvointipalvelujen tuottajasta ja interventionistisesta toimijasta markkinatoimijaksi sekä valtion kilpailukyvyn tehostajaksi. Kehitystä pidetään hyvinvointivaltion luonnollisena seurauksena talouden ja politiikan globalisoitumiselle sekä niin kutsutulle ""kolmannelle teolliselle vallankumoukselle"." Kilpailuvaltiossa rahamarkkinat ovat kansainväliset ja työllisyyspolitiikka on välillistä: työllisyyspolitiikka hoidetaan promootiolla ja koulutuksella. Yrityksiä palvelevan tutkimus ja kehitys -toiminnan tukemista pidetään kilpailuvaltion merkittävimpiä tehtävänä. Kilpailuvaltioon kuuluvat julkisen hallinnon rationalisointi ja managerialismi; valtion yritysten yksityistäminen, tuottavuusmittarit.
J. V. Ronimus
Johan Vilhelm Ronimus (3. syyskuuta 1865, Viipuri – 22. helmikuuta 1909, Joensuu) oli suomalainen lyseon lehtori ja kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä "J. V. R".
Ronimuksen vanhemmat olivat lukkari Filip Ronimus ja Maria Pullinen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1884 Viipurin lyseosta ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1887, maisteriksi 1904 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1906.
Ronimus toimi vuodesta 1893 Joensuun lyseon historian, maantiedon ja suomen kielen lehtorina.
Ronimus oli naimisissa vuodesta 1896 ruotsalaissyntyisen Matilda Nicolayn kanssa.
Ilya Prigogine
kreivi Ilya Prigogine (, 25. tammikuuta 1917 Moskova − 28. toukokuuta 2003 Bryssel) oli belgialainen fyysikko ja kemisti. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1977 häilyvien rakenteiden tutkimisesta.
Prigogine syntyi Moskovassa. Hänen isänsä Roman Prigogine oli kemiantekniikan insinööri. Perhe muutti lokakuun vallankumouksen jälkeen ensin Saksaan ja vuonna 1929 Belgiaan, koska perheen isä suhtautui kielteisesti sosialismiin. Vuonna 1949 Prigogine sai Belgian kansalaisuuden.
Prigogine opiskeli kemiaa Brysselin vapaassa yliopistossa. Vuodesta 1950 hän toimi siellä professorina. Vuonna 1959 hänet nimitettiin Solvay-konferenssin johtajaksi. Samana vuonna hän aloitti opettajana Austinin yliopistossa Teksasissa. Vuonna 1967 Prigogine palasi Belgiaan.
Prigogine tunnetaan termodynaamisen epätasapainon tilassa olevien häilyvien rakenteiden käyttäytymistä selittävästä teoriastaan. Lisäksi Prigonine suunnitteli tietoliikennejärjestelmämalleja, jotka perustuivat Bosen–Einsteinin kondensaatti -teoriaan ja tutki kaaosteorian determinismiä sekä klassisen fysiikan että kvanttifysiikan näkökulmasta.
Prigogine sai töistään Nobelin lisäksi muitakin huomionosoituksia, muun muassa Francqui Prize -tiedepalkinnon vuonna 1955 ja Rumford-mitalin vuonna 1976.
Julija Guštšina
Julija Aleksandrovna Guštšina (, s. 4. maaliskuuta 1983 Rostovin alue) on venäläinen pikajuoksija.
Guštšina juoksi kuudenneksi Helsingin MM-kisoissa 2005 200 metrillä ajalla 22,75. Samana vuonna hän sijoittui 200 metrillä myös kuudenneksi ja voitti Venäjän-mestaruuden. Seuraavana vuonna hän kuului Venäjän 4 × 400 metrin viestijoukkueeseen, joka teki sisäratojen maailmanennätyksen 3.23,37 Glasgow'ssa 28. tammikuuta. Hän saavutti EM-hopeaa Göteborgista 200 metrillä ajalla 22,93 ja oli mukana Natalja Rusakovan, Irina Habarovan ja Jekaterina Grigorjevan kanssa voittamassa Venäjälle kultaa 4 × 100 metrin viestistä. Hän sijoittui samoissa kisoissa myös 100 metrillä viidenneksi ajalla 11,31. Euroopan cupissa hän voitti 100 metriä. Hän edusti Venäjää samana vuonna yleisurheilun maailmancupin 200 metrillä sijoittuen neljänneksi ja 100 metrillä viidenneksi. Vuonna 2007 hän voitti Venäjän hallimestaruuskisojen 200 metrin kultaa. Valencian MM-hallikisoissa 2008 hän voitti kultaa 4×400 metrin viestissä.
Pekingissä 2008 Guštšina oli mukana Venäjän olympiakultaa voittaneessa pikaviestijoukkueessa, jossa juoksivat lisäksi Jevgenija Poljakova, Aleksandra Fedoriva ja Julija Tšermošanskaja. Venäjä voitti yllättäen kultaa, sillä kisan suosikki Jamaika epäonnistui finaalin viimeisessä vaihdossa. Lisäksi Guštšina juoksi Pekingissä neljänneksi 400 metrillä ja oli mukana toiseksi juosseessa Venäjän 4×400 metrin viestin joukkueessa. Hän voitti samana vuonna 400 metrin Venäjän-mestaruuden.
Guštšina voitti 200 metrin juoksun vuonna 2009 Euroopan joukkuemestaruuskilpailuissa ja Venäjän-mestaruuskilpailuissa. Hän karsiutui 200 metrin välierissä sekä Berliinin MM-kisoissa 2009 että Daegun MM-kisoissa 2011. Hän voitti 100 metrin Venäjän-mestaruuden 2011. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän voitti pronssia 4 × 400 metrin viestissä. Lontoon olympialaisissa 2012 hän juoksi avausosuuden Venäjän hopeajoukkueessa 4 × 400 metrin viestissä. 400 metrillä hän karsiutui välierissä. Hän juoksi avausosuuden maailmanmestaruuden voittaneessa Venäjän pitkän viestin joukkueessa Moskovassa 2013.
Maia Hirasawa
Maia Hirasawa (s. 5. toukokuuta 1980) on ruotsalainen laulaja-lauluntekijä, jonka sukujuuret ovat Japanissa. Hän tuli alun alkaen tunnetuksi Annika Norlinin Hello Saferide -yhtyeen taustalaulajana.
Vuonna 2007 Hirasawa aloitti soolouransa menestyssinglellä ”And I Found This Boy”, jota seurasi vielä samana vuonna esikoisalbumi "Though, It’s Just Me".
Ari Lähteenmäki
Ari Lähteenmäki (s. 19. heinäkuuta 1961 Helsinki) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä.
Hän edusti jääkiekkouransa HIFK:ta. Lähteenmäki laukoi liigakauden 1979–1980 ratkaisevassa kolmannessa finaalissa Ässiä vastaan voittomaalin Ilkka Sinisalon syötöstä.
Lähteenmäki pelasi nuorten jääkiekon MM-kisoissa vuosina 1980 ja 1981. Vuonna 1981 hänet valittiin turnauksen all stars -miehistöön, kun hän viidessä ottelussa teki 5 maalia ja antoi 4 maalisyöttöä. Lähteenmäki on New York Rangersin 8. kierroksen varaus vuodelta 1981.
Ari Lähteenmäki sai kaikkien aikojen ankarimman pelikiellon SM-liigan historiassa pahoinpideltyään Jokerien puolustaja Petri Lampisen liigaottelussa joulukuussa 1986. Pelikielto oli loppukauden mittainen ja käsitti 27 ottelua. Tuomion johdosta HIFK:n puheenjohtaja Frank Moberg erosi protestiksi SM-liigan luottamustehtävistään.
Lampiselta murtui tilanteessa leukaluu ja tapaus vietiin myös oikeuteen, jossa Lähteenmäki tuomittiin 3 000 markan sakkoihin.
Nykyään Lähteenmäki toimii yksityisyrittäjänä. Lähteenmäki on toiminut uransa jälkeen myös Kirkkonummen Salamoiden kakkosvalmentajana.
Roda Antar
Roda Antar (s. 12. marraskuuta 1980 Freetown, Sierra Leone) on libanonilainen jalkapalloilija (keskikenttäpelaaja). Hän eteni Libanonissa maajoukkueeseen saakka, mutta on pelannut vuodesta 2001 saksalaisissa seuroissa.
Bohinj-järvi
Bohinj-järvi (, ) on Slovenian suurin järvi. Se sijaitsee Bohinjin kunnassa, lähellä Triglavin kansallispuistoa. Järven korkeus merenpinnasta on noin 525 metriä. Järven vesi tunnetaan kristallinkirkkaudestaan. Järven vedet laskevat Tonavan sivujokeen Savaan sen latvahaarojen kautta.
Mariela Castro
Mariela Castro Espín (s. 27. heinäkuuta 1962 Havanna, Kuuba) on kuubalainen seksologi, maan CENESEX-keskuksen johtaja ja "Sexología y Sociedad" -lehden päätoimittaja. Hänen vanhempansa ovat Kuuban istuva presidentti Raúl Castro Ruz ja Vilma Espín Guillois. Mariela tunnetaan homoseksuaalien oikeuksien puolestapuhujana ja AIDS-valistuskampanjan johtajuudesta. Hän on julkaissut 13 kirjaa.
Marielan mukaan Kuubassa ei ole mielipidevankeja, toisin kuin esimerkiksi roomalaiskatolinen kirkko ja Kuuban toisinajattelijat sanovat. Hänen mukaansa he ovat ulkomailta rahoitettuja palkattuja agentteja.
Mariela vieraili Suomessa toukokuussa 2010 Maailma kylässä -festivaalilla ja Suomi-Kuuba-seuran vieraana.
Gilbert White
Gilbert White (1720 Selborne – 1793) oli englantilainen pappi ja luonnontieteilijä. Hän on kuuluisa erityisesti teoksestaan Natural History and Antiquities of Selborne (1789).
Harvey Pekar
Harvey Lawrence Pekar (8. lokakuuta 1939 Cleveland, Ohio, Yhdysvallat – 12. heinäkuuta 2010 Cleveland) oli yhdysvaltalainen underground-sarjakuvien käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan parhaiten omaelämäkerrallisesta "American Splendor" -sarjasta.
Pekarin ystävyys Robert Crumbin kanssa johti "American Splendorin" syntyyn. Sarjakuvasta tehtiin myöhemmin myös samanniminen elokuva. Heistä tuli ystäviä jazzin kautta, ja Crumb oli ensimmäinen piirtäjä, joka piirsi "American Splendoria". Sarjakuva dokumentoi Pekarin jokapäiväistä elämää Clevelandissa. Pekar työskenteli virkailijana veteraanisairaalassa eläkepäiviinsä asti kuuluisuutta saatuaankin.
"American Splendoria" on vuosien varrella piirtänyt moni sarjakuvataiteilija. Pisimpään sen parissa työskennelleitä ja tunnetuimpia ovat muun muassa Crumb, Gary Dumm, Greg Budgett, Spain Rodriguez, Joe Zabel, Gerry Shamray, Frank Stack, Marc Zingarelli ja Joe Sacco. "American Splendorin" elokuvaversio tuli elokuvateattereihin 2003. Elokuvassa Pekaria esitti Paul Giamatti, ja Pekar esiintyi siinä myös itse. Hän kirjoitti elokuvakokemuksistaan kirjassa "American Splendor: Our Movie Year".
1980-luvulla Pekarin menestys sarjakuva-alalla johti kahdeksaan vierailuun "Late Night with David Lettermanissä". Hänen esittämänsä kritiikki NBC:n omistajatahoa General Electriciä kohtaan aiheutti kuitenkin sen, ettei häntä enää kutsuttu ohjelmavieraaksi. Pekar toimi myös freelancer-jazz- ja kirjallisuuskriitikkona. Hän voitti useita palkintoja esseistään, joita on julkaistu esimerkiksi radiossa.
Pekar oli naimisissa Karen Delaneyn kanssa vuosina 1960-1972. Hänen kolmas vaimonsa Joyce Brabner on myös sarjakuvien kirjoittaja. Pekar ja Brabner kirjoittivat yhteistyönä kirjan "Our Cancer Year", joka kertoo Pekarin taistelusta lymfoomaa vastaan. Kirjan kuvitti Frank Stack.
Pekar asui Clevelandissa vaimonsa ja tyttärensä kanssa kuolemaansa 12. heinäkuuta 2010 saakka.
Dan Riba
Daniel Esteban “Dan” Riba (1960) on yhdysvaltalainen animaatio-ohjaaja ja animaattori. Hän on ohjannut useita DC-animaatiosarjoja, kuten Teräsmiestä, Batman of the Futurea ja Justice Leaguea. Riba on palkittu kolme kertaa Daytime Emmy -palkinnolla vuosina 1997, 1998 ja 2001.
Angelo Secchi
Pietro Angelo Secchi (1818 Reggio, Italia – 1878) oli italialainen jesuiitta, fyysikko ja matemaatikko.
Kun jesuiitat olivat karkotettuja pois Roomasta Secchi asui ulkomailla ja toimi muun muassa fysiikan professorina Georgetownin yliopistossa Washingtonissa. Hän palasi Italiaan vuonna 1849 tähtitieteen professoriksi ja Roomalaisen kollegion observatorion johtajaksi.
Secchin merkittävin tieteellinen toiminta tapahtui tähtien spektroskopian alalla. Vuonna 1867 hän ehdotti ensimmäistä tähtien spektriin perustuvaa luokittelua, jossa tähdet luokiteltiin neljään luokkaan niiden spektrien tunnuspiirteiden perusteella. Secchin luokittelu toimi Edward Pickeringin ja Annie Cannonin työn perustan ja on modernin astrofysiikan tärkeimpiä apuvälineitä.
Granma (lehti)
Granma on vuonna 1965 perustettu Kuuban kommunistisen puolueen keskuskomitean virallinen lehti. Nimensä se on saanut Granma-veneeltä.
Se ilmestyy espanjaksi kuusi kertaa viikossa. Lehdestä on julkaistu vuodesta 1996 kansainvälistä versiota Granma Internacional, jota julkaistaan kerran viikossa englanniksi, espanjaksi, portugaliksi ja ranskaksi.
Lehdessä julkaistaan tärkeimmät viralliset uutiset ja tiedotukset. Lisäksi se julkaisee mielipiteitä ja maaliskuusta 2007 lähtien heinäkuussa 2006 sairastuneen ja poissa julkisuudesta olleen Fidel Castron "Reflexiones del Compañero Fidel" (aiemmin "Reflexiones del Presidente Fidel Castro") -kolumnia.
Elizabeth Barrett Browning
Elizabeth Barrett Browning (6. maaliskuuta 1806 – 29. kesäkuuta 1861) oli brittiläinen viktoriaanisen ajan tunnetuimpiin lukeutuva runoilija. Hänen teostensa joukossa tunnetuimpia on rakkausrunokokoelma "Sonnets from the Portuguese" (1850). Muita hänen teoksiaan ovat muun muassa "Essay on Mind", "Adriana of Exile", "Casa Guidi Windows" ja "Aurora Leigh".
Barrett Browning syntyi Durhamin kreivikunnassa Englannissa ja kärsi jo nuorena heikosta terveydentilasta. Hän nai kirjailijakollegansa Robert Browningin 12. syyskuuta 1846, ja he asettuivat Firenzeen, Italiaan.
Barrett Browning kuoli Firenzessä 55-vuotiaana. Hänet on haudattu kaupungin englantilaiselle hautausmaalle.
Isfjord Radio
Isfjord Radio on vuonna 1933 perustettu hyötyliikenneasema Huippuvuorilla Isfjordilla Kapp Linnéssa. Toisen maailmansodan aikana saksalaisjoukot tuhosivat sen, mutta asema palasi ääneen uudelleenrakennettuna vuonna 1946. Useimmat Isfjord Radion toiminnoista siirrettiin lentokentän avaamisen myötä Longyearbyeniin vuonna 1975.
Isfjord Radio on yhä toimintakuntoinen (automatisoitu), mutta asemapaikka palvelee nykyisin pääosin tieteellisten tutkimusryhmien ja turistien majapaikkana..
Aseman välittömässä läheisyydessä on radioamatöörien 50 MHz:n taajuusalueen majakka JW7SIX.
Yui
Yui Yoshioka, taiteilijanimeltään Yui, (s. 26. maaliskuuta 1987 Fukuoka, Japani) on japanilainen laulaja-lauluntekijä ja näyttelijä. Hänellä on nykyään levysopimus Sony Music Entertainment Japanin kanssa.
Ammattilaisuransa Yui aloitti maaliskuussa 2004, kun hän lauloi kolme laulua Sony Music Japanin järjestämässä koetilaisuudessa. Saatuaan täydet pisteet hän sai helposti levytyssopimuksen. 23. helmikuuta 2005 Yui julkaisi debyyttisinglensä ”Feel My Soul”.
Kuukausia myöhemmin Yui esiintyi 17. kesäkuuta 2006 julkaistussa elokuvassa "Taiyō no uta", joka esitettiin Cannesin elokuvajuhlilla 2006. Yuin viides single, ”Good-bye Days”, tehtiin elokuvaa varten, ja se on tällä hetkellä hänen myydyin singlensä yli 200 000 kopion myyntimäärällään. Yuin seitsemäs single, ”Rolling Star”, valittiin animesarja "Bleachin" viidenneksi aloituskappaleeksi. Aiemmin hänen kolmas singlensä, ”Life”, oli valittu sarjan viidenneksi lopetuskappaleeksi.
Yui julkaisi yhdeksännen singlensä ”My Generation” / ”Understand” 13. kesäkuuta 2007. Tämä oli hänen ensimmäinen tuplasinglensä. ”My Generation” on tunnusmusiikkina "Seito shokun!" -draamasarjassa, ja ”Understand” on tunnusmusiikkina elokuvassa "Sidecar ni inu".
Hänen kymmenes singlensä, ”Love & Truth”, joka julkaistiin 26. syyskuuta 2007, on tunnusmusiikkina Erika Sawajirin elokuvassa "Closed Note". Sawajiri esitti Yuin elokuvassa esittämää Kaoru Amane -hahmoa "Taiyō no uta" -elokuvan televisiosarjafilmatisoinnissa.
Yuin ensimmäinen DVD, ”Thank You My Teens”, julkaistiin 14. marraskuuta 2007. DVD on kooste Yuin Japanin kevätkiertueelta 2007.
19. marraskuuta 2007 Yui esiintyi ensimmäistä kertaa Nippon budōkanissa, ja tilaisuus oli loppuunmyyty.
Hänen singlensä, ”Namidairo”, julkaistiin 27. helmikuuta 2008. Kappale on "4 shimai tanteidan" -draamasarjan alkumusiikkina. Yuin kolmas albumi, "I Loved Yesterday", julkaistiin 9. huhtikuuta 2008.
Yui on julkaissut kolme albumia, yli kymmenen singleä ja yhden DVD:n.
Djiboutin jalkapallomaajoukkue
Djiboutin jalkapallomaajoukkue (lempinimeltään "Riverains de la Mer Rouge") on Djiboutin jalkapalloliiton hallinnoima joukkue, joka edustaa Djiboutia kansainvälisissä jalkapallo-otteluissa. Djiboutin FIFA-ranking on ollut korkeimmillaan joulukuussa 1994, kun se oli sijalla 169. Djiboutilla ei ole kansainvälistä menestystä, eikä maan maajoukkue ole selviytynyt kertaakaan MM-turnaukseen tai Afrikan-mestaruuskilpailuihin.