hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Haapaveden Opisto
Haapaveden Opisto on Pohjois-Pohjanmaalla Haapaveden kaupungin keskustassa sijaitseva kansanopisto. Uskonnollisesti ja poliittisesti sitoutumaton Haapaveden Opisto antaa sekä ammatillista että yleissivistävää koulutusta.
Haapaveden Opistossa opiskelee noin 300 opiskelijaa. Tutkintoon johtavaa koulutusta Haapaveden Opistossa järjestetään kasvatus- ja ohjausalalla sekä liiketoiminnan perustutkinnossa painottuen tieto- ja kirjasto- sekä kulttuuripalveluihin. Opistossa järjestetään suomen kielen ja kulttuurin koulutusta sekä yrittäjyyskoulutusta maahanmuuttajille. Muita vapaan sivistystyön koulutuksia ovat mm. Suuntana hyvinvointi -linja sekä mediaosaaja -koulutus.
Opiston opiskelijakunta- ja tutortoiminta ylläpitävät yleistä viihtyvyyttä yhteisten tapahtumien ja tempausten muodossa ja varmistaen opiskelijoiden vaikutusmahdollisuudet.
Haapaveden Opiston - alkuperin Keski-Pohjanmaan kansanopisto ja vuosina 1926-1981 Haapaveden kansanopisto - syntyyn vaikutti ratkaisevasti lääkintöneuvos Konrad ReijoWaara (aik. Relander), joka asui piirilääkärinä ollessaan Haapavedellä. ReijoWaaran muuttaessa Ouluun hän lahjoitti Haapaveden talonsa, Väinölän, kansanopiston ensimmäisiksi toimitiloiksi. Kansanopistoliikkeen isän, tanskalaisen N.F.S. Grundtvigin, mallin mukainen uskonnollisesti ja poliittisesti sitoutumaton kansanopisto aloitti työnsä Haapavedellä 2. päivänä marraskuussa 1896 omistajanaan kannatusyhdistys.
Haapaveden Opiston entinen päärakennus "Lönninkartano" on Suomen ensimmäisen oman arkkitehtitoimistonsa perustaneen naisarkkitehdin, Wivi Lönnin, v. 1917 suunnittelema. Jatkosodan aikaan siinä toimi sotasairaala. Nykyisin se toimii opiskelija-asuntolana ja siellä sijaitsee myös juhlasali ja ruokala.
Käyn ahon laitaa (kokoelmalevy)
20 suosikkia – Käyn ahon laitaa on Juha Vainion kokoelma-albumi vuodelta 1995. Levy on Vainiolta toinen osa "20 suosikkia" -kokoelmalevysarjassa.
Albatrossi (albumi)
20 suosikkia – Albatrossi on Juha Vainion kokoelmalevy vuodelta 1995. Levy on Vainiolta kolmas osa "20 suosikkia" -kokoelmalevysarjassa.
Rautatammi
Rautatammi ("Quercus ilex") on eteläeurooppalainen tammilaji. Se on ainavihanta laji, joka kasvaa Välimeren nahkealehtisellä kasvillisuusvyöhykkeellä.
Rautatammi kasvaa 20–27 metriä korkeaksi puuksi. Rautatammen kasvu on melko hidasta ja käkkyräistä, johtuen Välimeren kuivista ja kuumista oloista. Vanhemmiten tämäkin tammilaji kasvaa enimmäkseen paksuutta. Rautatammen lehdet ovat sileät ja kovat. Yläpuoli on sileä ja tumman vihreä, alapuoli pehmeämpi ja valkoinen. Lehdet kapenevat kärkeä kohti. Rautatammen lehdet eivät muistuta ulkomuodoltaan lainkaan useimpien tammilajien lehtiä, sillä niistä puuttuu monille tammilajien lehdille tyypillinen aaltoileva muoto. Lehdet muistuttavatkin enemmän pajun kuin tammen lehtiä. Puu kukkii keväisin, ja terhot kypsyvät sitten seuraavat kuusi kuukautta.
Viiskymppisen viisu
20 suosikkia – Viiskymppisen viisu on Juha Vainion kokoelmalevy vuodelta 1996. Levy on Vainiolta neljäs osa "20 suosikkia" -kokoelmalevysarjassa.
Latvian vaakuna
Latvian vaakuna on Latvian kansallistunnus lipun, moton ja kansallislaulun ohella. Se otettiin käyttöön edellisen itsenäistymisen aikana 18. marraskuuta 1918. Vaakunan sivuilla ovat leijona ja aarnikotka. Kilvessä on kolme erilaista vaakunaa. Kolme tähteä symboloivat Latvian historiallisia alueita Vidzemeä, Latgalea ja Zemgalea. Latvian itsenäistyttyä uudelleen Neuvostoliitosta 6. syyskuuta 1991 vaakuna nykyisessä muodossaan palautettiin käyttöön.
Neuvostoaikana oli käytössä vaakuna, jossa oli kommunismin symboleja: tähti sekä sirppi ja vasara -kuvio.
Votkaturistit
20 suosikkia – Votkaturistit on Juha Vainion kokoelma-albumi vuodelta 1999. Levy on Vainiolta viides ja viimeinen osa "20 suosikkia" -kokoelmalevysarjassa.
Jokivalkotammi
Jokivalkotammi ("Quercus bicolor") on yksi monista pohjoisamerikkalaisista luonnonvaraisista tammilajeista. Sitä kasvaa mantereen itäosassa aina eteläisestä Quebecista Pohjois-Carolinaan saakka.
Jokivalkotammi kasvaa 20-25 metriä korkeaksi, mutta korkein tiedetty yksilö on ollut 29 m korkea. Vanhemmiten puulaji kasvaa enimmäkseen paksuutta. Sen lehdet ovat kovat, ja muodoltaan lievästi aaltoilevat. Se kukkii toukokuussa. Terhot kypsyvät 5-6 kuukautta.
Jokivalkotammi menestyy piha- ja puistopuuna vain Etelä-Suomen eteläosissa, kasvuvyöhykkeellä 1.
Nostalgia (Juha Vainio)
Nostalgia – Juha Vainio on Juha Vainion kokoelmalevy vuodelta 2005. Levy on osa "Nostalgia"-kokoelmalevysarjaa.
Kabaddi
Kabaddi () on Intian niemimaalta lähtöisin oleva joukkueurheilulaji. Laji on suosittu Etelä-Aasiassa, mutta se on levinnyt myös Kaakkois-Aasiaan, Japaniin ja Iraniin. Erityisen suosittu laji on Bangladeshissa, ja Intiassa se on Punjabin ja Andhra Pradeshin maakuntien kansallispeli. Lajin nimi, jota usein toistetaan pelin aikana, tulee hindin kielen hengityksen pidättämistä tarkoittavasta sanasta. Hengityksen pidättäminen on keskeinen osa lajia.
Bangladeshin kansallislaji on monelle meille suomalaisille tuntematon Kabaddi. Molemmilla joukkueilla on omat alueet ja vuorotellen joukkueista yksi pelaaja menee toisen alueelle ja yrittää hipan tavoin koskettaa vastapuolen pelaajia, jotka taas yrittävät estää tätä pelaajaa palaamasta omalle alueelle. Aikaa pelaajalla on olla toisen joukkueen alueella niin kauan kuin jaksaa yhteen hengenvetoon laulaa ”kabaddi-kabaddi”.
17 hilpeää ja haikeaa rallia
17 hilpeää ja haikeaa rallia on Juha Vainion kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 1989. Albumi on CD-versio albumista "28 hilpeää ja haikeaa rallia".
Viiskymppisen viisut
Viiskymppisen viisut on Juha Vainion viimeinen albumi. Se julkaistiin hänen kuolemansa jälkeen vuonna 1991. Lisäksi jotkin kappaleet viimeisteltiin pari päivää hänen kuolemansa jälkeen äänittämällä muun muassa Hyvän Tuulen Laulajat -kuoron lauluosuuksia. Laulun ”Kauan sitten” Vainio oli levyttänyt aiemmin jo vuonna 1971, jolloin se julkaistiin singlenä.
A-puoli
B-puoli
Kaukasianteeri
Kaukasianteeri ("Lyrurus mlokosiewiczi" syn. "Tetrao mlokosiewiczi") on vain Kaukasusvuoristossa ja Mustanmeren kaakkoisrannikolla Turkissa elävä suuri kanalintu. Linnun tieteellinen nimi on annettu puolalaisen biologin Ludwik Młokosiewiczin mukaan. Se elää kesäkaudet puuttomalla vyöhykkeellä 1 500–3 000 m korkeudella, mutta muuttaa talveksi puurajan alapuolelle.
Koiras painaa keväällä 820–1 005 g, keskimäärin 865 g, naaras 712–820 g, keskimäärin 766 g. Laji muistuttaa teertä, mutta koiras ei ole kiiltävä vaan mattamusta ja siinä on vähemmän valkoista, pyrstö ei ole yhtä huomattava. Uroksen korkeus voi olla noin 50 cm. Naaras on pienempi ja harmahtava.
Lajilla on pitkäkestoinen ja raju soidin keväisin. Naaras munii maassa olevaan pesäkuoppaan 2–10, keskimäärin 6,0 munaa, joita se hautoo 20–25 päivää. Poikaset kuoriutuvat samanaikaisesti ja ne ovat pesäpakoisia, jättäen pesän pian syntymänsä jälkeen. Ne lentävät auttavasti 10–14 päivää vanhoina ja ovat täysikokoisia noin kahden kuukauden iässä.
Punatiikeripeippo
Punatiikeripeippo ("Amandava amandava") on pienikokoinen loistopeippoihin kuuluva varpuslintu. Lajin nimesi Carolus Linnaeus 1758.
Linnun pituus on 9,5 cm, siipien kärkiväli 13-14,5 cm ja paino noin 10 g. Juhlapukuinen koiras on helppo tuntea: pääosa höyhenpuvusta on karmiininpunainen, siivet ja pyrstö ovat ruskehtavat ja nokka on punainen. Naaras ja nuori lintu ovat päältä harmaanruskeita, alta vaaleita ja niillä on punertava nokka. Nokka on lyhyt ja tukeva siemensyöjälinnun nokka. Laulu on korkeaa visertelyä.
Eteläaasialainen laji, jonka alkuperäinen elinalue ulottuu Pakistanista Bangladeshiin (nimialalaji "amandava"), Burmasta ja Lounais-Kiinasta Timoriin (alalaji "flavidiventris") sekä Kaakkois-Aasiasta Indonesiaan ja Fidžiin (alalaji "punicea"). Laji on yleinen ja sen kanta on elinvoimainen. Laji on enimmäkseen paikkalintu.
Punatiikeripeippo on ollut suosittu häkkilintu jo kauan. Karanneista lemmikeistä on muodostunut luonnossa elinkykyisiä populaatioita muun muassa Eurooppaan, Arabiaan, Egyptiin, Japaniin ja Réunionille. Euroopassa se pesii vieraslajina paikoitellen ainakin Espanjassa ja Italiassa ja mahdollisesti Portugalissa. Egyptissä tavattiin ensimmäinen yksilö luonnossa vuonna 1861 ja se on nykyisin paikallisesti yleinen.
Eurooppalaiset populaatiot elävät ruo'ikoissa ja erilaisissa viljelyhabitaateissa. Aasiassa suosikkihabitaatteja ovat erilaiset pensaikkoiset avomaat ja riisipellot.
Pesä on hyvin piilotettuna tiheässä pensaassa tai ruohovartisten kasvien varassa lähellä maan- tai vedenpintaa. Se on ruohonkorsista rakennettu, hieman litteä ontto pallo, rakennettu tasaiselle alustalle kuten oksan tai lakoontuneen ruohon päälle. Kiinniteaineena on käytetty hämähäkinseittiä. Pesä on sisältä vuorattu höyhenillä tai hienoilla kasvikuiduilla. Tuntemattomasta syystä monissa pesissä on hiiltynyttä puuta. Molemmat puolisot osallistuvat pesän rakentamiseen, mihin kuluu noin 3 päivää. Usein naaras aloittaa muninnan ennen pesän valmistumista, jolloin koiras jatkaa rakennustöitä.
Naaras munii gramman painoisia munia 4-8 kappaletta. Joskus on tavattu jopa 14-munaisia pesyeitä, jolloin todennäköisesti 2 naarasta on muninut samaan pesään. Haudonta-aika on Espanjassa 13-14 päivää, Intiassa ja vankeudessa 10-12 päivää. Molemmat puolisot hautovat, naaras öisin. Molemmat emot ruokkivat ja hoitavat poikasia, jotka ovat lentokykyisiä 17-21 päivää vanhoina. Emot eivät siivoa pesää loppuaikoina, joten se on poikasten ulosteiden tahraama. Poikaset itsenäistyvät noin 5 viikon ikäisinä. Punatiikeripeippo pesii tavallisesti 2 kertaa kesässä.
Heinien ja ruohojen siemenet, pienessä määrin hyönteiset.
Karmea totuus -sarja
Karmea totuus on lasten tietokirjasarja, jonka on kustantanut Tammi. Sarjan osat ovat suomennoksia kolmesta keskenään samantyylisestä brittiläisestä kirjasarjasta, joiden alkuperäiset nimet ovat "Horrible Histories", "Horrible Science" ja "The Knowledge".
Ranskan Grand Prix 1984
Ranskan Prix 1984 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 20. toukokuuta 1984 Dijonin radalla Ranskassa. Kilpailun voitti McLarenilla ajanut Niki Lauda, jolle voitto oli kauden toinen.
Lauantaina ajetun aika-ajon aikana satoi välillä tihkuen välillä rankemmin. Märällä radalla ja sadekelin renkailla kukaan ei parantanut perjantaina ajamaansa aikaa. Lauantain ajon aikana voitiin vain testata sadekelin renkaita ja autojen säätöjä. Perjantain tulosten mukaan paalupaikan sai Patrick Tambay ajalla 1.02,200. Seuraavat lähtöruudut valtasivat Elio de Angelis, Nelson Piquet, Keijo Rosberg ja Alain Prost.
Tämä MM-osakilpailu ajettiin pilvipoutaisessa säässä. Patrick Tambay starttasi paalulta johtoon ja pysyi kärkipaikalla kierrokselle 40 saakka, jolloin hän kävi vaihdattamassa renkaat. Johtopaikan sai Niki Lauda kierrokselle 53 asti, jolloin oli hänen vuoronsa käydä varikolla. Tambay otti johdon ja pysyi kärjessä kierrokset 54–62. Niki Laudan taitavuuden ja McLaren-auton hyvyyden ansiosta Lauda meni kärkeen kierroksella 63 ja pysyi johdossa ruutulipulle saakka. Laudan keskinopeus kilpailussa oli 125,535 km/h ja voitto oli hänen uransa 21. GP-voitto.
Deinococcus radiodurans
Deinococcus radiodurans (aiemmin "Micrococcus radiodurans") on ekstremofiilinen bakteerilaji ja tunnetuista organismeista säteilynsietokykyisin. Bakteeri kestää erityisen hyvin ionisoivaa säteilyä, kuivuutta ja ultraviolettisäteilyä. "D. radiodurans" -bakteerin tiedetään selviytyvän 10 000 grayn säteilyannoksesta. Tappava annos ihmiselle on 5 graytä ja ruoansulatuskanavan alaosassa eläville kolibakteereille 2000 graytä. Bakteerilajista kertoi ensimmäisenä Arthur W. Andersonin johtama tutkijaryhmä vuonna 1956. Bakteerilajia tutkitaan paljon, varsinkin sen käyttö biopuhdistajana kiinnostaa.
"Deinococcus radiodurans" löydettiin Oregonin Agricultural Experiment Stationissa vuonna 1956. Bakteeri löytyi kokeessa, jossa pakattua ruokaa yritettiin steriloida säteilyttämällä. Kokeen tulos oli, ettei ruokapakkaus steriloitunut, koska bakteeri sieti säteilyä.
Luonnollinen taustasäteily on maapallolla normaalisti hyvin vähäistä, joten "D. radioduransin" sopeutuma suurien säteilyannoksien kestoon on outo. Tutkijoiden piirissä pohdittiin bakteerilajin alkuperää. Anatoli K. Pavlovin johtaman venäläis-yhdysvaltalainen tutkimusryhmä esitti vuonna 2006 alkuperäksi Marsia ja selitti bakteerin tulleen meteoriitin mukana Maahan. Avaruus selittäisi poikkeuksellisen sopeutuman.
Venäläis-yhdysvaltalainen tutkimusryhmä sai kuitenkin selville, että "D. radiodurans" on peräisin maapallolta. Tutkimus paljasti, että bakteerin DNA-jaksot ovat hyvin lähellä Maassa elävien bakteerien jaksoja.
Unien Angus
Unien Angus () on Alexander McCall Smithin kaunokirjallinen teos vuodelta 2007. Se uudelleentulkitsee Irlannin ja Skotlannin kelttiläisen jumaltaruston Angus-hahmoa. Hahmo on komea ja iloluonteinen ja edustaa unia ja nuoruutta.
Paino: Atlaksen ja Herkuleen myytti
Paino: Atlaksen ja Herkuleen myytti () on Jeanette Wintersonin kirja vuodelta 2006. Myytti-sarjassa ilmestynyt teos käsittelee Atlaksen ja Herkuleen tarua. Kirjailija on sanonut halunneensa tutkia yksinäisyyttä, eristyneisyyttä, vastuuta, taakkaa ja vapautta.
Tyykikylään takaisin
20 suosikkia – Tyykikylään takaisin on Mika ja Turkka Mali -duon kokoelma-albumi vuodelta 2002. Levy on osa "20 suosikkia" -kokoelmalevysarjaa.
Ihmisen ikävä toisen luo
20 suosikkia – Ihmisen ikävä toisen luo on Mikko Alatalon kokoelma-albumi vuodelta 1996. Levy on osa "20 suosikkia" -kokoelmalevysarjaa.
Myytti-sarja
Myytti-sarja () on skotlantilaisen Canongate-kustantamon kansainvälinen sarja myyttien uudelleentulkintoja tunnetuilta nykykirjailijoilta. Suomeksi sarjaa julkaisee Kustannusosakeyhtiö Tammi.
Greg Cipes
Gregory M. ”Greg” Cipes (s. 4. tammikuuta 1980 Coral Springs, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, ääninäyttelijä, laulaja, lauluntekijä ja lainelautailija. Hänet tunnetaan parhaiten ääniroolistaan ”Petopoikana” animaatiosarjassa "Teen Titans".
Etelä-Floridassa syntynyt Cipes kiinnostui näyttelemisestä lapsena isovanhempiensa kautta, jotka olivat myös näyttelijöitä. Cipes esiintyi lapsena usein mainoksissa ja musikaalinäytelmissä, minkä myötä hän ryhtyi näyttelemään ammatikseen.
Cipes on myös lainelautailija ja on kilpaillut kansainvälisissä kilpailuissa junioritasolla.
Cipes esiintyi aluksi vierailevissa rooleissa televisiosarjoissa, kuten "MDs", "Deadwood" ja "Gilmoren tytöt". Hän esiintyi muutaman jakson verran komediasarjassa "One on One". "Teen Titans" -sarjan jälkeen Cipes palasi esiintymään televisiosarjoihin, kuten "House" ja "Ilman johtolankaa". Vuonna 2008 hän oli mukana satiirisessa komediaelokuvassa "The Onion Movie". Hänellä oli myös pieni rooli vuoden 2009 "Fast & Furious" -elokuvassa. Elokuvaroolien jälkeen Cipes vieraili televisiosarjoissa "True Blood", "Bones" ja "General Hospital".
Vuonna 2003 Cipes sai ensimmäisen ääniroolinsa animaatiosarjasta "Teen Titans", jossa hän oli ”Petopojan” äänenä. Cipes kertoi hahmon myös kuvaavan itseään hyvin paljon, sillä he molemmat ovat muun muassa vegaaneja ja eläinrakkaita. Cipes oli hahmonsa roolissa aina vuoteen 2006 asti, jona aikana hän teki kaksi dubbausroolia "Astro Boy"- ja "W.I.T.C.H."-animaatioihin.
Muita äänirooleja hänellä oli piirrossarjoissa "Justice League", "All Grown Up", "Spies-tytöt", "Leijonan elämää" ja "Super Robot Monkey Team Hyperforce Go!". "Teen Titans" -sarjan päätyttyä vuonna 2006 Cipes teki vielä muutamia äänirooleja animaatioelokuviin "Aivan villit" ja "". Vuonna 2008 hänellä oli Yuri Lowenthalin, Ashley Johnsonin ja Dee Bradley Bakerin kanssa pääroolissa "ssa", joka on spin-off-sarja "Ben 10:lle".
Cipes jatkoi roolissaan myös vuosina 2010–2012 "issa". Sarjan jälkeen hänellä oli vuonna 2012 vierailevarooli "Ultimate Spider-Manissa" Rautanyrkin roolissa. Sittemmin Cipes valittiin vuoden 2012 "Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat" sarjassa Michelangelon rooliin.
Näyttelemisen lisäksi Cipes on laulanut 11-vuotiaasta asti eri näytelmissä, mutta vasta vuosina 2006–2007 hän ryhtyi tuottamaan ensilevyään, jossa soitetaan sekaisin elektronista, reggae-, rap- ja popmusiikkia.
Uskollisen vaimon kyynelet
Uskollisen vaimon kyynelet on Su Tongin kaunokirjallinen teos vuodelta 2007. Se kertoo uudelleen tarinan Binusta, jonka mies on lähetetty kauas kotikylästään rakentamaan Kiinan muuria. Kun talvi on tulossa eikä mies kuulu palaavaksi, Binu tekee lämpimän takin ja lähtee matkustamaan kohti pohjoista viemään sitä puolisolleen. Hänen matkaansa tulee poikaansa etsivä sammakko. Binu pääsee perille, mutta saa kuulla että hänen miehensä on kuollut sortumaonnettomuudessa ja on haudattu muurin alle. Binu istuu vuorenrinteelle itkemään ja saa itkullaan maan järisemään.
Leijonahunaja
Leijonahunaja on David Grossmanin tulkintaa Simsonin tarinasta.
Kirjassaan Grossman käy läpi Raamatun kertomusta Simsonista ja esittää taustalla olevia motiiveja ja syitä tapahtumiin. Hän sanoo jo heti alussa, että hänen tulkintansa poikkeaa perinteisistä tulkinnoista.
Monacon Grand Prix 1984
Monacon Prix 1984 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 3. kesäkuuta 1984 Monacon katuradalla. Kilpailun voitti McLarenilla ajanut Alain Prost, jolle voitto oli kauden kolmas.
Aika-ajo ajettiin lämpimässä ja osittain aurinkoisessa säässä. Paalupaikan sai Alain Prost ajalla 1.22,661. Aika-ajon näyttävin tapahtuma oli Martin Brundlen auton kaatuminen: Hän ajoi sivuttain kaiteeseen, ja auto menetti molemmat kaiteen puoleiset pyöränsä. Loppumatkan auto kulki kyljellään. Tapauksen vuoksi aika-ajo keskeytettiin 20 minuutiksi, kun rataa siivottiin romuista.
Aamusta alkaen Monacossa satoi kaatamalla. Märällä radalla oli vaikea ajaa, ja autot pyörähtelivät pienenkin ajovirheen takia. Kilpailuun lähti 20 autoa, joista 11 keskeytti. Pahiten kävi Patrick Tambaylle, joka mursi jalkansa ajettuaan päin ensimmäisessä startin jälkeisessä kaarteessa pyörähdelleen Derek Warwickin auton takaosaa. Kilpailu keskeytettiin tunnin, yhden minuutin ja seitsemän sekunnin kuluttua lähdöstä, Alain Prost pysäytti 31 kierroksen jälkeen kaikessa rauhassa maalisuoralle. Koska kilpailusta oli ajettu alle 75 prosenttia, pisteet puolitettiin.
Kisan kovimmasta näytöstä vastasi nuori Ayrton Senna. Urallaan sadekelin spesialistina tunnettu Senna lähti vasta 13. lähtöruudusta, mutta nousi rauhallisella ajollaan kilpailussa toiseksi kierroksella 19. Tuolloin hän oli jo puoli minuuttia kilpailua johtaneen Prostin perässä, mutta kuroi 12 kierroksessa eron enää 7,4 sekuntiin.
Su Tong
Su Tong (s. 1963 Suzhou) on kiinalainen kirjailija. Su Tong opiskeli humanistisia tieteitä Pekingissä ja asuu nykyään Nanjingissa. Hän on kirjoittanut novelleja ja romaaneja. Niiden pääosissa on usein naishahmoja Kiinan keisariajalta.
Amerikanpiiskujänis
Amerikanpiiskujänis eli amerikanpika ("Ochotona princeps") on Pohjois-Amerikan vuoristoalueilla elävä pienikokoinen piiskujänislaji.
Amerikanpiiskujäniksen ruumis on pyöreänmuotoinen ja ruskean karvan peittämä. Sen ruumiin pituus on 16-22 cm ja paino noin 170 g. Sillä on suuret pyöreät korvat mutta ei häntää.
Amerikanpiiskujäniksen levinneisyysalueeseen kuuluu läntinen Pohjois-Amerikka. Sitä tavataan Kanadassa Brittiläisen Kolumbian alueella ja Yhdysvalloissa Oregonin, Washingtonin, Idahon, Montanan, Wyomingin, Coloradon, Nevadan, Kalifornian ja New Mexicon osavaltioiden alueella.
Amerikanpiiskujänis elää kivikkoisilla vuoristoalueilla, yleensä 2400-4000 metrin korkeudella merenpinnasta, puurajan yläpuolella. Se rakentaa pesänsä kivien koloihin.
Amerikanpiiskujänisten määrä on viime vuosina vähentynyt ilmastonmuutoksen takia. Ne ovat viileän elinympäristönsä vuoksi erityisen haavoittuvaisia lämpötilan muutoksille ja niiden on lämpötilan noustessa siirryttävä vuorilla yhä korkeammalle. Tutkijat ovat todenneet, että amerikanpiiskujänis voi kuolla 23 celsiusasteen lämpötilassa jo tunnin oleskelun jälkeen.
Amerikanpiiskujänis liikkuu päivisin ja käyttää suurimman osan ajastaan ravinnon etsintään ja reviirinsä puolustamiseen samalla varoen saalistajia, kuten haukkoja, kotkia, punailveksiä ja kojootteja.
Amerikanpiiskujänis on kasvinsyöjä ja se käyttää ravinnokseen lähinnä ruohoa, sarakasveja ja maitohorsmaa. Löytäessään ruokaa se syö osan ja kuljettaa osan varastoonsa talven varalle. Jos sen ruokavarastot pääsevät talven aikana loppumaan, se saattaa syödä myös jäkälää.
Purppuratammi
Purppuratammi ("Quercus coccinea") on yksi lukuisista pohjoisamerikkalaisista tammilajeista. Sitä kasvaa Yhdysvaltojen itäosissa, Mainesta Oklahomaan ulottuvalla alueella. Sitä tavataan myös Kanadassa Ontarion provinssin eteläosissa. Purppuratammi menestyy melko kuivilla ja hiekkaisillakin paikoilla, toisin kuin monet muut tammet.
Purppuratammi kasvaa 20–30 metriä korkeaksi. Vanhemmiten se kasvaa kuitenkin muiden tammien tapaan enimmäkseen järeyttä. Puu kukkii toukokuussa. Hedelmänä on terho, kuten kaikilla muilla tammilajeillakin. Se on kypsä myöhään syksyllä. Puun lehdet ovat kesäisin kirkkaan, kiiltävänvihreät ja melko teräväloviset, jos vertaa vaikkapa kotoisen metsätammen lehtiin. Purppuratammen lehdet saavat syksyisin komean purppuranvärisen ruskan.
Suomessa purppuratammi menestyy puistopuuna kohtuullisesti vain etelärannikolla, vyöhykkeillä 1 ja 2.
Corrado Fabi
Corrado Fabi (s. 12. huhtikuuta 1961 Milano, Italia) on entinen italialainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui 18 osakilpailuun saavuttamatta ainuttakaan MM-pistettä.
Fabi aloitti kilpa-ajajan uransa ajamalla kartingia 12-vuotiaana ja voitti vuonna 1973 Torneo Industrie 100-kuutioisten mestaruuden. 14-vuotiaana hänestä tuli Birel-tehtaan kilpakuljettaja ja ajoi 100-kuutioisten maailmanmestaruussarjassa vuonna 1977.
Vuosina 1979–1980 Fabi ajoi Euroopan ja Italian Formula 3 -sarjoja Marchin autoilla. Hänen parhaaksi tuloksekseen jäi kaksi voittoa ja kolmas sija Euroopan sarjasta vuonna 1980.
Fabi siirtyi Formula 2 -sarjaan vuonna 1981 ja voitti seuraavana vuonna Euroopan mestaruuden March-autolla.
Kaudeksi 1983 Fabi sai kilpakuljettajan paikan Osellan F1-tallista, jonka auto osoittautui pettymykseksi ja jolla hän ajoi maaliin asti vain kahdesti. Hän kilpaili vielä kaudella Brabham-tallin autolla kolmessa kilpailussa veljensä Teo Fabin tuuraajana. Hänen uransa parhaaksi sijoitukseksi jäi Yhdysvaltain GP:stä 1984 saavutettu seitsemäs sija.
Fabi ajoi Formula 1:sten jälkeen Indycaria ja Formula 3000 -sarjaa muutaman kilpailun verran ennen kuin lopetti uransa.
Fabi siirtyi johtamaan isänsä kuoleman jälkeen sukunsa kaivosyritystä, jonka erityisalana on talkki ja siitä valmistettavat tuotteet.
Martti Nissinen
Martti Heikki Nissinen (s. 22. huhtikuuta 1959 Kuopio) on suomalainen teologi ja Vanhan testamentin eksegetiikan professori Helsingin yliopistossa. Nissisen erityisalana on profetian tutkimus muinaisessa Lähi-Idässä. Hän on myös tarkastellut sukupuolisuuteen liittyviä kysymyksiä (rakkausrunous, homoseksuaalisuus, maskuliinisuus).
Nissinen kirjoitti ylioppilaaksi Puijonlaakson lukiossa 1978. Hän valmistui Helsingin yliopistosta teologian kandidaatiksi vuonna 1984. Hän teki jatko-opintoja Saksassa Münsterin yliopistossa 1986–1987. Teologian tohtoriksi hän valmistui vuonna 1992 (HY). Hänen saksankielisen väitöskirjansa (1991) käsitteli Vanhan testamentin Hoosean kirjan profetioita. Työn aiheena oli "Prophetie, Redaktion und Fortschreibung im Hoseabuch: Studien zum Werdegang eines Prophetenbuches im Lichte von Hos 4 und 11". Vanhan testamentin eksegetiikan dosentiksi hänet nimitettiin 1995. Hän valmistui lisäksi Suomen evankelisen kirkon C-kanttoriksi 1984, sai pappisvihkimyksen 1985 ja suoritti ylemmän pastoraalitutkinnon 1995.
Nissinen on toiminut useissa yliopistotehtävissä, kuten Vanhan testamentin eksegetiikan assistenttina (1985–1994), Suomen Akatemian tutkijana (1994–2002), Raamatun ja muinaisitämaisen kirjallisuuden professorina (2002–2007) sekä nykyisessä virassaan Vanhan testamentin eksegetiikan professorina (2007–). Nissinen on myös ollut Suomen evankelisluterilaisen kirkon Raamatunkäännöskomitean kääntäjänä vuosina 1985–1986 ja 1988–1989. Hän on ollut jäsenenä sekä vierailevana tutkijana Institute for Advanced Study -instituutissa Princetonissa (2008–2009, 2011, 2016). Vuodesta 2014 alkaen Nissinen on johtanut Suomen akatemian huippuyksikköä Pyhät tekstit ja traditiot muutoksessa (Changes in Sacred Texts and Traditions. Yksikössä tutkitaan, millä tavalla muinaisessa Lähi-idässä tapahtuneet isot kulttuurimuutokset ovat vaikuttaneet pyhinä pidettyjen tekstien syntyyn ja muutoksiin − ja päinvastoin. Yksikköön kuuluu useita eksegetiikan, arkeologian ja assyrologian tutkijoita.
Nissinen on ollut Suomalaisen tiedeakatemian jäsen (vuodesta 2009) sekä Society for Old Testament Study -järjestön kunniajäsen (vuodesta 2013). Nissinen on myös Suomen Lähi-idän instituutin säätiön hallituksen puheenjohtaja ja Helsingin yliopiston Savolaisen osakunnan inspehtori. Teologian ylioppilaiden ainejärjestö (TYT) valitsi Nissisen vuonna 2003 vuoden opettajaksi.
Nissisen tuotanto käsittää noin 80 vertaisarvioitua artikkelia Raamattua, muinaisen Lähi-idän ja sukupuolen tutkimusta käsittelevissä julkaisuissa sekä noin 160 muuta tieteellistä kirjoitusta. Lisäksi hän on kirjoittanut tai on ollut toimittamassa monia kirjoja, kuten:
Otatammi
Otatammi ("Quercus palustris") on pohjoisamerikkalainen kesävihanta tammilaji. Sen tieteellinen nimi "palustris" tarkoittaa suota. Lajin nimesi Otto von Münchhausen. Otatammea tavataan Itä-Yhdysvalloissa, Connecticutista Kansasiin ja Oklahomaan saakka ulottuvalla alueella. Sitä kasvaa myös Kanadassa Ontarion eteläosissa saakka.
Otatammi ei ole kovin pitkäikäinen tammeksi, ja sen elinkaari päättyy yleensä jo 90–120-vuotiaana. Sitä kasvaa kosteilla alavilla mailla. Se kasvaa 25–30 m korkeaksi puuksi. Se kukkii keväällä ja terhot valmistuvat monien tammien tapaan vajaassa puolessa vuodessa. Lehdet ovat vaalean vihreät, ja siinä on pari kaarevaa lovea, sekä muutama terävä lovi. Lehtien aaltomuoto on terävää, mutta paikoin loivaakin. Lehdet puhkeavat puuhun talven jälkeen keväisin.
Pohjois-Amerikan intiaanit tekivät otatammen kuoresta suolistovaivoja parantavaa juomaa. Otatammen puuainesta kaupataan punatammen nimellä, mutta se on heikompaa ja oksaisempaa kuin tammi. "Bucculatrix domicola" -kovakuoriainen elää ainoastaan otatammella.
Suomessa otatammea voi kasvattaa vain Etelä-Suomessa pihapuuna. Se ei kestä Pohjois-Suomen ankaria talvia.
Niini
Niini on puun nilasta saatavaa kuitua. Sitä voidaan tehdä ainakin metsälehmuksesta eli niini­puusta sekä joistakin palmuista. Parhainta niintä saadaan raffiapalmun lehdistä.
Niintä on muinoin käytetty köysien ja jopa verkkojen materiaalina. Japanissa siitä on tehty myös työvaatteita. Nykyisin niinelle on käyttöä lähinnä punontatöiden sitomisessa ja hedelmäpuiden jalostamisessa.
Muistona niinipuun esiintymisestä ”Niini-” esiintyy Suomessa yleisenä paikannimien alkuosana.
Japaninsaha
Japaninsaha ("nokogiri") on perinteinen japanilainen sahamalli, ohutteräinen vetämällä sahaava käsisaha. Japaninsaha on kätevä askartelussa ja erityisesti tarkkuutta vaativissa sahauksissa. Terän ohuudesta johtuen materiaalihukka on vähäinen, sahausrailo kapea ja näin esimerkiksi liitoksista saadaan tiiviitä. Terän hammastuksen suunnasta johtuen saha leikkaa ainoastaan vedettäessä, eikä sillä taipuisan ohuen terän vuoksi voisikaan sahata työntämällä. Japaninsahasta on lukuisia erikokoisia ja terältään erilaisia tyyppejä.
Tony Clarkin
Tony Clarkin (s. 24. marraskuuta 1946) on brittiläinen kitaristi, joka tunnetaan parhaiten hard rock -yhtye Magnumista. Hän on säveltänyt kaikki yhtyeen kappaleet.
Tony Clarkin eli nuoruutensa ajan Birminghamin lähettyvillä ja kiinnostui musiikista jo varhaisessa vaiheessa. Hän soitti useissa eri yhtyeissä, jotka eivät kuitenkaan saavuttaneet suurta suosiota.
Tony Clarkinin yhtyeistä pitkäaikaisin ja tunnetuin on Magnum, joka perustettiin vuonna 1972. Se on kokenut vuosien saatossa useita miehistönvaihdoksia, mutta Clarkin ja laulaja Bob Catley ovat olleet yhtyeessä alusta lähtien. 1970- ja 1980-lukujen aikana Magnum julkaisi parhaiten tunnetut albuminsa, jotka ovat "Chase the Dragon", "On a Storyteller’s Night", "Vigilante" ja "Wings of Heaven". Vuonna 1995 Clarkin ilmoitti Magnumin lopettamisesta.
Tony Clarkin ja Bob Catley perustivat Hard Rainin miltei välittömästi Magnumin hajoamisen jälkeen. Yhtye julkaisi kaksi albumia. Samoihin aikoihin laulaja Bob Catley alkoi kuitenkin suunnitella omaa sooloprojektiaan, johon hän keskittyi pikku hiljaa yhä enemmän ja erosi lopulta Hard Rainista. Tony Clarkin lakkautti yhtyeen lopullisesti muutaman kuukauden hiljaiselon jälkeen.
Vuonna 2002 Clarkin herätti Magnumin uudelleen henkiin Bob Catleyn kanssa. Tämän jälkeen yhtye julkaisi albumit "Breath of Life" ja "Brand New Morning". Vuonna 2007 ilmestyi Magnumin neljästoista studioalbumi "Princess Alice and the Broken Arrow", joka oli myös yhtyeen parhaiten menestynyt sitten vuoden 1994.
Esbo svenska församling
Esbo svenska församling kuuluu ruotsinkieliseen Porvoon hiippakuntaan ja Espoon seurakuntayhtymään. Seurakunnassa on yli 15 000 jäsentä, ja se on Suomen suurin ruotsinkielinen seurakunta. Sen kirkkoherra on Roger Rönnberg, joka jää eläkkeelle 1.4.2019. Hänen seuraajansa valitaan 2.10.2018.
Seurakunta käyttää pääkirkkonaan Espoon tuomiokirkkoa. Sen lisäksi se pitää jumalanpalveluksia mm. Olarin ja Tapiolan kirkoissa.
Espoossa oli yksi kaksikielinen seurakunta vuoteen 1950, jolloin se jaettiin kahtia Espoon suomen- ja ruotsinkieliseen seurakuntaan. Sen jälkeen suomalainen seurakunta on jaettu edelleen, joten nyt Espoossa toimii kuusi seurakuntaa, joista ruotsinkielinen on pienin. Esbo svenska församling huolehtii yhä Espoon kirkonkirjoista, jotka ovat jakamattoman seurakunnan ajalta.
Adrian Nicole LeBlanc
Adrian Nicole LeBlanc on palkittu yhdysvaltalainen journalisti ja kirjailija, jonka teokset keskittyvät usein marginaalisiin yhteiskunnan jäseniin, kuten prostituoituihin ja naisvankeihin.
LeBlanc syntyi keskiluokkaiseen perheeseen Leominsterin kaupungissa Massachusettsissä ja opiskeli muun muassa Yalen ja Oxfordin yliopistossa. Opiskelujensa jälkeen hän työskenteli Seventeen Magazinessa.
Hänen ensimmäinen kirjansa "Random Family: Love, Drugs, Trouble and Coming of Age in the Bronx" (suomennettuna "") julkaistiin vuonna 2003. LeBlanc suoritti kirjaa varten laajaa taustatukimusta yli kymmenen vuoden ajan, keräten lukuisia haastatteluja ja muuta lähdemateriaalia. Hän on kertonut jopa asuneensa toisinaan yhdessä kirjan päähenkilöiden Cocon ja Jessican kanssa.
Yrjö Kaijärvi
Yrjö Vilhelm Kaijärvi (vuoteen 1936 Törnqvist) (19. huhtikuuta 1896 Juuka – 6. helmikuuta 1971 Rautalampi) oli suomalainen runoilija, kirjailija ja suomentaja.
Kaijärven vanhemmat olivat nimismies Vilho Elon Törnqvist ja Lilli Sofia Snellman. Hän tuli ylioppilaaksi vuonna 1915, kävi Lepaan puutarhaopiston vuosina 1915−1919 ja valmistui kansakoulunopettajaksi 1924. Filosofian kandidaatin tutkinnon Kaijärvi suoritti 1933. Kaijärvi toimi kansakoulunopettajana Padasjoella ja Uudellakirkolla vuoteen 1928 saakka.
Oman kaunokirjallisen tuotannon ohella Kaijärvi julkaisi tietokirjallisuutta, suomennoksia, sanoituksia ja radiotekstejä, minkä lisäksi hän kirjoitteli lehtiartikkeleita ja esiintyi erilaisissa antologioissa. Hän julkaisi myös teatteri- ja kirjallisuusarvosteluja. Kaijärvi käänsi mm. valikoiman Charles Baudelairen runokokoelmasta "Pahan kukkia" suomeksi. Valtion kirjallisuuspalkinnon Kaijärvi sai 1937 ja Pro Finlandia -mitalilla hänet palkittiin 1967.
K. A. Castrén
K. A. Castrén voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:
Tatu Kantomaa
Tatu Antero Kantomaa (30. elokuuta 1974, Rovaniemi) on suomalainen harmonikkataiteilija, joka herätti alalla huomiota esiintymällä runsaasti eri konserteissa jo 7-vuotiaasta lähtien ja pitämällä ensimmäisen solistikonserttinsa 10-vuotiaana Hyvinkään harmonikkaviikoilla 1985. Vuodesta 1996 hän on vaikuttanut pääasiassa Reykjavíkissa Islannissa. Häntä on luonnehdittu teknisesti jopa nerokkaaksi instrumenttinsa taitajaksi.Tatu Kantomaa esiintyi Suomessa runsaasti jo seitsemänvuotiaasta alkaen 1980-luvulla, eritoten opettajansa ja mentorinsa Veikko Ahvenaisen suojissa, mikä kulminoitui hänen ensimmäiseen soolokonserttiinsa 1985. Vuosina 1986–1987 hän konsertoi Ahvenaisen mukana kiertueilla Yhdysvalloissa ja Japanissa. He esiintyivät yhdessä myös Moskovan televisiossa sekä Itä-Saksassa.
Tatu Kantomaa on asunut Islannissa vuodesta 1996, jossa hänet tunnetaan "vaihtoehtoista musiikkia" esittävän "Rússíbanar"-yhtyeen vakituisena jäsenenä. Hän on myös jatkanut soolouraansa levytysten ja konserttiesiintymisten muodossa. Vuosina 1999–2001 Kantomaa opiskeli ja asui Saksassa, jossa hän teki myös konserttikiertueen yhdessä tenori Harri Kaitilan kanssa esittäen suomalaista tangoa vuonna 2001. Palattuaan Islantiin 2002 hänen uransa on jatkunut yhteistyössä lukuisten paikallisten muusikoiden kanssa levytyksinä, teatteriesiintymisinä (esimerkiksi Islannin kansallisteatterissa) ja uuden musiikin kokoonpanoissa, sekä bandoneonistina. Hän on myös esiintynyt aika ajoin Suomessa, muun muassa Ylläs soikoon -festivaaleilla, tehnyt orkesterisovituksia, sekä opettanut islantilaisissa musiikkioppilaitoksissa harmonikansoittoa.
Lisäksi hän on mukana viidellä Rússíbanar-yhtyeen levyllä 1997–2004, Viljo Vesterinen -kilpailun voittajat kokoelmalevyllä 1994, sekä näiden lisäksi 26:llä eri artistin levyllä.
Dave Cowens
David William "Dave" Cowens (s. 25. lokakuuta 1948) on yhdysvaltalainen koripalloilija ja koripallovalmentaja.
2,06-metrinen Cowens syntyi Kentuckyn Newportissa ja menestyi koripallossa jo yliopistoaikoinaan vuosina 1966–1970. Hän pelasi myöhemmällä aktiiviurallaan kymmenen kautta Boston Celticsille ja yhden Milwaukee Bucksille.
Vaikka Cowens ei ole pelannut NBA-tasolla sitten 1980-luvun, hän on menestynyt valmennusuralla, ja 25. toukokuuta 2005 hänet nimitettiin Chicago Skyn päävalmentajaksi. Hänelle myönnettiin vuonna 1991 paikka Basketball Hall of Famessa.
Nellyn palmikko
20 suosikkia – Nellyn palmikko on vuonna 1996 julkaistu Anki, Bosse ja Robertin kokoelma-albumi.
Azzurro
Azzurro on vuonna 1997 julkaistu "20 suosikkia" -sarjaan kuuluva Ossi Ahlapuron kokoelma-albumi.
Atlas (kuu)
Atlas on Saturnuksen sisimpiä kuita. Sen löysi Richard Terrile vuonna 1980 Voyager 1 -avaruusluotaimien ottamista kuvista ja sille annettiin väliaikainen nimitys S/1980 S 28. Vuonna 1983 kuu nimettiin kreikkalaisen mytologian Atlaksen mukaan. Kuulla on myös nimi Saturn XV.
Atlas kiertää lähimpänä Saturnuksen A-renkaan teräväpiirteistä ulkoreunaa ja sitä pidettiin pitkään renkaan paimenkuuna. A-renkaan ulkoreunan ylläpitäjäksi on osoittautunut kuitenkin 7:6 rataresonanssi kauempana kiertävien ja hieman suurempien Janus- ja Epimetheus-kuiden kanssa. Vuonna 2004 samalta kiertoradalta Atlas-kuun kanssa löytyi myös heikko rengas, jolle on annettu väliaikainen nimi R/2004 S 1.
Cassini-avaruusluotaimen kesäkuussa 2005 ottamista kuvista paljastui tarkemmin Atlaksen lautasmainen muoto ja päiväntasaajan kohdalla oleva sileä harjanne. Kuun epätavallisen ja silmiinpistävän muodon todennäköisenä aiheuttajana on renkaan aines, jota on kasaantunut voimakkaimmin päiväntasaajan seudulle renkaan ohuuden vuoksi.
Atlaksen kiertorataa häiritsee voimakkaasti Prometheus ja vähemmässä määrin myös Pandora.
Pettäjän tie (20 suosikkia)
20 suosikkia – Pettäjän tie on vuonna 1996 julkaistu Taisto Ahlgrenin kokoelma-albumi.
Christopher Marlowe
Christopher "Kit" Marlowe (kastettu 26. helmikuuta 1564 – 30. toukokuuta 1593) oli englantilainen näytelmäkirjailija, runoilija ja kääntäjä. Häntä pidetään Elisabetin ajan suurimpana englantilaisena kirjailijana William Shakespearen jälkeen. Hänet muistetaan vaikuttavasta silosäkeestään, liikaa tavoittelevista päähenkilöistään ja ennenaikaisesta kuolemastaan.
Marlowe sai surmansa kapakkatappelussa vain 29-vuotiaana. Hän oli muiden muassa Shakespearen henkilökohtaisesti tuntema ja arvostama. Raymond Chandlerin kuuluisa etsivähahmo Philip Marlowe lienee nimetty Christopher Marlowen mukaan.
Pierre-Antoine Lebrun
Pierre-Antoine Lebrun (29. joulukuuta 1785 Pariisi – 27. toukokuuta 1873 Pariisi) oli ranskalainen runoilija ja näytelmäkirjailija. Hän oli myös Ranskan akatemian jäsen.
Hänet valittiin akatemian jäseneksi 12. helmikuuta 1928, ja akateemikon verassa ollessaan hänet valittiin toimiman Ranskan valtion kansallisen kirjapainon johtajana. Hän toimi valtioneuvoksena ja Toisen keisarikunnan senaattorina vuodesta 1853 lähtien.
Johnny Carson
John William "Johnny" Carson (23. lokakuuta 1925 Corning, Iowa – 23. tammikuuta 2005 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko, joka tunnetaan 30 vuoden ajan isännöimästään televisio-ohjelmasta "The Tonight Show Starring Johnny Carson". Hänen tyylinsä on vaikuttanut lukuisiin myöhemmän polven juontajiin, ja häntä pidetään yhtenä Yhdysvaltojen tunnetuimpana TV-kasvona.
Carson aloitti uransa viihteen parissa jo vuonna 1950, juontaen erilaisia visailu- ja keskusteluohjelmia niin televisiossa kuin radiossakin. NBC:n The Tonight Show’n isännäksi hän pääsi vuonna 1962 ja jatkoi aina vuoteen 1992 saakka. Carsonin edeltäjä The Tonight Show'ssa oli Jack Paar ja seuraaja Jay Leno.
Vuonna 1987 Carson valittiin Television Academy Hall of Fameen. Hän voitti urallaan kuusi Emmy-palkintoa. Jäätyään eläkkeelle 1992 hän sai Yhdysvaltojen korkeimman siviilikunniamerkin Presidential Medal of Freedomin. Hänellä on myös tähti Hollywood Walk of Famella.
Johnny Carson oli vierailijana Simpsonien neljännen tuotantokauden päätösjaksossa "Gabbo vai Krusty" vuonna 1993. Carson oli innokas tenniksen pelaaja, ja tämä tuotiin jaksossa ilmi.
Carson oli naimisissa neljä kertaa. Vaimot olivat Joan "Jody" Wolcot (1949–1963, liitosta syntyi kolme lasta), Joanne Copeland (1963–1972), Joanna Holland (1972–1985) ja Alexis Maas (vuodesta 1987 Carsonin kuolemaan).
Carson oli tunnettu ketjutupakoitsija. Hän kuoli keuhkoahtaumatautiin 79-vuotiaana kotonaan Malibussa, Kaliforniassa.
Charles Curtis
Charles Curtis (25. tammikuuta 1860 – 8. helmikuuta 1936) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Hän oli Yhdysvaltain varapresidentti vuosina 1929–1933.
Republikaanipuolueen edustaja Curtis valittiin vuonna 1893 Kansasin osavaltiosta edustajainhuoneeseen, josta hän erosi 1907 tultuaan valituksi Yhdysvaltain senaattiin. Hänen kautensa päättyi 1913 ja hän toimi senaattorina myös vuosina 1915–1929. Hän toimi senaatin enemmistöjohtajana 1925–1929.
Curtis valittiin varapresidentiksi vuonna 1929, Herbert Hooverin voitettua presidentinvaalin.
Helene (kuu)
Helene on Saturnuksen kuu. Sen löysivät Pierre Laques ja Jean Lecacheux vuonna 1980 Ranskassa sijaitsevasta Pic du Midi -observatoriosta tehtyjen havaintojen perusteella. Kuulle annettiin väliaikainen nimi S/1980 S 6. Vuonna 1988 se nimettiin virallisesti kreikkalaisen mytologian Helenen mukaan. Kuulla on myös nimitys Saturn XII.
Helene on pieni ja epäsäännöllisen muotoinen kuu, jonka säde on 16 km. Se kiertää samalla radalla Dione-kuun kanssa, sen edellä Lagrangen pisteessä L.
Dodge Aspen
Dodge Aspen on vuosina 1976–1980 valmistettu yhdysvaltalainen automalli, jota valmisti Chrysler Corporation.
Aspenilla oli sisarmalli, jota kutsuttiin nimellä Plymouth Volaré. Plymouthin versio erosi Aspenista vain hieman ulkonäöllisesti. Nämä "F-body"-korisarjaa edustavat autot valittiin Yhdysvalloissa vuoden autoksi 1976.
Moottorivaihtoehtoja olivat aiemmasta malleista tutut 6-sylinterinen 225 cid -kokoinen noin 115 nethp (SAE) -tehoinen rivimoottori ja perinteiset 318cid ja 360 cid V8-pikkulohkomoottorit.
Aspenia sai neliovisena sedanina, farmarina ja kaksiovisena coupéna. Dodge Aspenin valmistus alkoi Dodge Dartin valmistuksen loputtua. Hetken aikaa Aspenia kutsuttiin A-body-sarjan edustajaksi, mutta nimitys vaihtui lähes hetimmiten F-bodyyn. Aspen olikin Dartiin verrattuna paljon hienostuneempi ja mukavuuspainotteinen. Vuonna 1978 sedan-mallin takavalot muuttuivat neliskulmaisiksi ja suuremmiksi. Vuonna 1980 etuvalot muuttuivat pyöreistä neliskulmaisiksi, minkä myötä konepelti ja etusäleikkö muuttuivat myös vähän. Aspen-malliston valmistus päättyi vuonna 1980, jonka jälkeen Chrysler aloitti Dodge Aries -malliston tekemisen.
Godless Savage Garden
Godless Savage Garden on Dimmu Borgirin vuonna 1998 julkaisema kokoelmalevy For All Tidin, Enthrone Darkness Triumphantin ja Stormblåstin kappaleista. Mukana on myös muutamia uusia kappaleita ja live-esityksiä.
Plymouth Valiant
Plymouth Valiant oli vuosina 1960–1976 valmistettu yhdysvaltalainen automalli, jota valmisti Chrysler. Plymouth Valiant oli aikanaan suosittu perheauto ja yksi edullisimmista Plymouth-malleista. Plymouth Valiantin valmistus loppui vuonna 1976. Myöhemmin Chrysler käytti Valiant-nimeä valmistaessaan Chrysler Valiant -automallia Australiassa. Valiantista valmistettiin myös mallia Valiant Signet.
Suomessa Plymouth Valiantin neliovinen malli oli 1960-luvulla melko suosittu taksikäytössä. Maahantuojana oli muitakin Chryslerin malleja edustanut Berner Oy. Valiant oli hankintahinnaltaan edullisimpia yhdysvaltalaisia henkilöautoja; vuonna 1965 se maksoi 12 960 markkaa (vuoden 2005 rahassa 19 500 euroa) ja oli samassa hintaluokassa muun muassa Citroën DS:n, Peugeot 404:n, Toyota Crownin ja Volvo Amazonin kanssa.
Raimo Lintuniemi
Raimo Lintuniemi (12. huhtikuuta 1934 Helsinki – 24. syyskuuta 2000 Helsinki) oli ekonomi, joka toimi myös tv-ohjelmien juontajana.
Lintuniemi pääsi ylioppilaaksi 1953 ja valmistui ekonomiksi 1965. Hän oli työssä Huoneistokeskus Oy:ssä 1956–1961, Radiotukussa 1961–1968 ja tiedotussihteerinä Kesko Oy:ssä 1968–1970. Vuosina 1970–1999 Lintuniemi toimi Tupakkatehtaiden yhdistyksen asiamiehenä. Tässä tehtävässä hän herätti ristiriitoja vähätellessään tupakanpolton terveydellisiä haittavaikutuksia muun muassa Pentti Ahon tupakkaoikeudenkäynnin yhteydessä.
Lintuniemi toimi päätyönsä ohella juontajana monissa tv- ja radio-ohjelmissa, konserteissa ja juhlatilaisuuksissa. Hän oli myös vakiojäsenenä MTV:n Levyraati-ohjelmassa. Hän oli maan huomattavimpia operettimusiikin asiantuntijoita.
Plymouth Fury
Plymouth Fury oli vuosina 1956–1978 valmistettu yhdysvaltalainen automalli, jota valmisti Chrysler. Automalli oli tunnettu suuresta koostaan. Vuosimalli 1975 muuttui hieman pienemmäksi, niin sanottuun keskikokoluokkaan. Viimeiset Plymouth Furyt valmistuivat vuonna 1978.
Stephen Kingin romaanissa "Christine, tappaja-auto" esiintyvä auto on Plymouth Fury vuosimallia 1958.
Pohjoismaiden investointipankki
Pohjoismaiden Investointipankki on kahdeksan jäsenmaan (Islanti, Latvia, Liettua, Norja, Ruotsi, Suomi, Tanska ja Viro) omistama kansainvälinen rahoituslaitos. Pankki rahoittaa yksityisiä ja julkisia investointihankkeita sekä jäsenmaissa että niiden ulkopuolella.
NIB keskittyy lainanannossaan seuraaviin liiketoiminta-alueisiin:
NIB arvioi kaikki rahoittamansa projektit kestävän kehityksen näkökulmasta. NIB analysoi erityisesti projektien suoria ja epäsuoria vaikutuksia kilpailukykyyn ja ympäristöön.
NIB hankkii luotonannossaan tarvitsemansa varat kansainvälisiltä pääomamarkkinoilta. NIBin joukkovelkakirjalainoilla on paras mahdollinen luottokelpoisuusluokitus.
Pankin pääkonttori on Helsingissä.
Mulholland Drive
Mulholland Drive on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut David Lynchin käsikirjoittama ja ohjaama elokuva, jonka pääosissa näyttelevät Naomi Watts, Laura Harring ja Justin Theroux. Elokuva nimitettiin Oscar-ehdokkaaksi parhaan ohjauksen kategoriassa vuonna 2002. Se kertoo kahden naisen peloista ja mielihaluista Los Angelesissa.
Vuonna 2016 "Mulholland Drive" äänestettiin BBC:n kyselyssä tämän vuosisadan parhaaksi elokuvaksi. Äänestäjinä oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Mulholland Driven" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Elokuva kuvattiin alun perin vuonna 1999 kahdeksan miljoonan dollarin budjetilla kahden tunnin televisiosarjan pilotiksi ABC-kanavalle. Lynchin on arvioitu kaavailleen siitä jopa menestyssarja "Twin Peaksin" seuraajaa. ABC ei tilannutkaan sarjaa, joten vuotta myöhemmin ranskalainen yhtiö Canal Plus osti elokuvan oikeudet ABC:ltä ja antoi seitsemän miljoonan dollarin budjetin 45 minuuttia kestävien lisäkohtauksien kuvaamiseen, jotta teos saataisiin muutettua elokuvaksi.
Elias (filosofi)
Elias (500-luku?) oli uusplatonilainen filosofinen kirjailija, jonka nimi liitetään joihinkin Aristoteleen ja Porfyrioksen kommentaarien käsikirjoituksiin. Tekstillisten tyyliseikkojen vuoksi tutkijat ovat olettaneet, että Elias kuului Davidin tavoin Olympiodoroksen koulukuntaan ja oli tämän oppilas. Tuolloin hän olisi vaikuttanut Aleksandriassa 500-luvun jälkimmäisellä puoliskolla.
Todistusaineisto tällaisen henkilön olemassaolosta on kuitenkin vähäinen. Siksi nimellä viitataan usein lähinnä kirjoituksiin, jotka kulkevat hänen nimellään. Näihin kuuluvat kommentaarit Porfyrioksen teokseen "Isagoge" sekä Aristoteleen teoksiin "Kategoriat" ja "Ensimmäinen analytiikka".
Nimensä perusteella Elias on saattanut olla kristitty.
Reveal
Reveal on yhdysvaltalaisen rockyhtyeen R.E.M:n vuonna 2001 ilmestynyt albumi. Se on yhtyeen kahdestoista täysmittainen studioalbumi. Levyn ensimmäinen single oli "Imitation of Life".
Reveal myi edeltäjäänsä "" paremmin ja nousi Britannian albumilistan ykköseksi. Yhdysvalloissa levy oli Billboard 200 -listalla parhaimmillaan kuudes.
Kaikki kappaleet Buck, Mills ja Stipe.
Aku Ankan satasivuiset
Aku Ankan satasivuiset on vuosina 2005-2009 julkaistu Aku Ankka -sarjakuvakirjojen sarja. Sarjan kirjoissa on nimensä mukaisesti 100 sivua.
David (filosofi)
David (500-luku?) oli uusplatonilainen filosofinen kirjailija, jonka nimi esiintyy joissakin Porfyrioksen ja Aristoteleen teosten kommentaarien käsikirjoituksissa. Näihin kuuluvat kommentaari Porfyrioksen teokseen "Isagoge", sekä kommentaari Aristoteleen teokseen "Kategoriat". Jälkimmäisen katsotaan kuitenkin nykyään olevan Eliaan kirjoittama.
Davidiksi kutsuttu henkilö on mahdollisesti vaikuttanut Aleksandriassa 500-luvun puolessa välissä tai jälkimmäisellä puoliskolla. Hän on mahdollisesti ollut Olympiodoroksen oppilas. David yhdistetään usein varhaisen armenialaisen filosofian merkittävään nimeen, David Voittamattomaan, mutta tällainen on hyvin epävarmalla pohjalla: armenialaisen tradition mukaan tämä oli 400-luvulla elänyt teologi. David sekoitetaan tekstitraditiossa myös David Thessalonikilaiseen (k. n. 530) ja Niketas Paflagonialaiseen. On mahdollista, että todellinen kirjoittaja on anonyymi, ja tekstit on laitettu Davidin nimiin paljon myöhemmin.
Nimensä perusteella David on saattanut olla kristitty.
Polydeuces (kuu)
Polydeuces on pieni Saturnuksen kuu, joka kiertää samalla radalla Dione-kuun kanssa sen jäljessä Lagrangen pisteessä L. Polydeuces löydettiin 24. lokakuuta 2004 Cassini-luotaimen 21. lokakuuta 2004 ottamista kuvista ja sille annettiin väliaikainen nimi S/2004 S 5. Virallinen nimi annettiin 21. tammikuuta 2005 kreikkalaisen mytologian Polydeukesin mukaan. Kuulla on myös nimitys Saturn XXXIV.
Polydeuces vaeltaa tunnetuista Saturnuksen Lagrangen pisteissä sijaitsevista kuista kauimmaksi Lagrangen pisteestä. Kuun sijainti huojuu pisteestä L, joka sijaitsee 60° Dionen jäljessä, 31,4° jälkeen ja 26,1° kohti Dionea 790,931 päivän jaksossa.
André Theuriet
André Theuriet (8. lokakuuta 1833 Marly-le-Roi – 23. huhtikuuta 1907 Bourg-la-Reine) oli ranskalainen runoilija, romaanikirjailija ja näytelmäkirjailija. Hän oli myös Ranskan akatemian jäsen.
Käytyään koulun Bar-le-Ducissa Theuriet toimi opettajana Toursissa vuosina 1859–1863. Sen jälkeen hän siirtyi opiskelemaan oikeustiedettä Pariisiin. Oikeustieteen opiskelujen päätyttyä hänestä tuli toimistopäällikkö Ranskan valtiovarainministeriöön. Hänet valittiin Ranskan akatemiaan 1896.
Jean Richepin
Jean Richepin (4. helmikuuta 1849 Médéa, Ranskan Algeria – 12. joulukuuta 1926 Pariisi) oli ranskalainen runoilija, romaanikirjailija ja näytelmäkirjailija. Hän oli myös Ranskan akatemian jäsen.
Tämä voimakkaasti vaikuttanut runoilija syntyi bretagnelaisen sotilaslääkärin poikana ja hän oli jo nuoruudessaan tunnettu vahvana asian ihmisenä ja tämä mahdollisesti lyseon suorittamisen loistavin arvosanoin. Tämän jälkeen hän jatkoi opintoja École normale supérieuressa vuoteen 1868 saakka, tämän jälkeen vuonna 1870 hän suoritti filosofian maisterin tutkinnon.
Sodan myötä hän sai sävähdyksen seikkailusta kun liittyi tarkka-ampujiin. Tällöin hän viehättyi vapaaseen elämään ja vietti neljä vuotta kuljeskellen. Hän ansaitsi tuona aikana elantonsa lehtimiehenä. opettajana, merimiehenä, lastaajana sekä Napolissa että Bordeaux’ssa. Vihdoin vuonna 1875 hän löysi Latinalaiskorttelin, jossa hän ryhtyi viettämään monipuolista elämää ja tutustui useisiin kirjallisiin henkilöihin.