hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Valeri Rezantsev
Valeri Rezantsev (s. 1947) on Neuvostoliittoa edustanut entinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja olympiavoittaja
Rezantsev voitti olympiakultaa 90 kilon sarjassa Münchenissä 1972, jossa hän ensimmäisellä kierroksella paini tasapelin Romanian Nicolae Negutin kanssa mutta voitti loput vastustajansa. Montrealissa 1976 hän voitti toisen kultamitalinsa. Myös MM-kisoissa hän oli lyömätön vuodesta 1970 alkaen. Euroopan mestaruuden hän voitti kolmasti.
Utbildningsradion
Utbildningsradion (), lyhyesti UR, on ruotsalainen yleisradioyhtiö, joka tuottaa ja hankkii pelkästään opetusohjelmia.
UR:n radio-ohjelmia voi kuulla SR:n kanavilla. UR lähettää televisio-ohjelmiaan SVT1:ssä ja SVT2:ssa sekä SVT:n kanssa osittain omistamallaan kanavalla Kunskapskanalen.
Seeprasiipisimppu
Seeprasiipisimppu ("Dendrochirus zebra") on erikoisen muotoinen kala, yksi meriakvaarioiden yleisimpiä simppukaloja. Sen eväruodoissa on myrkkyä ja sen pisto aiheuttaa ampiaisen pistoa muistuttavan reaktion. Herkillä ihmisillä reaktio voi aiheuttaa sairaalahoitoa vaativia oireita. Seeprasiipisimppu käyttää myrkkyä itsensä puolustamiseen suuntaamalla selkäruotonsa hyökkääjää kohti. Tästä syystä kalan käsittelemisessä on noudatettava tarkkaavaisuutta.
Seeprasiipisimppu kasvaa noin 20-25 cm pitkäksi. Sen vartalossa on leveitä tummia ja vaaleita raitoja, ja erityisenä lajituntomerkkinä tumma läikkä kiduskannen alaosassa. Evien huntumainen verkko ulottuu melkein eväruotojen kärkiin asti toisin kuin siipisimpulla. Kokonsa puolesta seeprasiipisimppu pärjää noin 300-litraisessa akvaariossa, jossa on syytä olla tehokas suodatus.
Seeprasiipisimppu on kotoisin Indopasifiselta merialueelta: Itä-Afrikan ja Samoan väliltä.
Seeprasiipisimppua voi pitää riutta-akvaariossa, koska se ei koske koralleihin. Sitä ei voi kuitenkaan pitää kovin pienten kalojen tai katkarapujen kanssa, koska ne kuuluvat simpun luontaiseen ravintoon. Akvaario-olosuhteissa tämän voi ehkäistä ruokkimalla simppua säännöllisesti ja monipuolisesti. Kala tarvitsee paljon piilopaikkoja , ja on yleensä akvaario-oloissa hämäräaktiivinen.
Seeprasiipisimppu syö luonnossa eläviä, itseään pienempiä kaloja ja äyriäisiä. Akvaario-olosuhteissa seeprasiipisimpun ruokintaan on kiinnitettävä erityistä huomiota, sillä ne eivät helposti opi syömään korvaavaa ruokaa. Tämän opittuaan ne syövät monipuolisesti akvaariokaloille tarkoitettuja pakasteruokia joita on suositeltavaa ruokkia pihdeillä.
Bounce
Bounce on yhdysvaltalaisen hard rock -yhtye Bon Jovin kahdeksas studioalbumi. Albumi julkaistiin 8. lokakuuta 2002 ja sen ovat tuottaneet Jon Bon Jovi ja Richie Sambora yhdessä Luke Ebbinin kanssa. Albumi nauhoitettiin Sanctuary II-studiolla yhtyeen kotiseudulla New Jerseyssä. Albumin kappaleet ja niiden sanoitukset ovat saaneet hyvin paljon inspiraatiota ja vaikutteita Syyskuun 11. päivän terrori-iskuista.
Ilmestymisviikollaan albumia myytiin 160 000 kappaletta Yhdysvalloissa, ja samalla viikolla albumi oli Billboard 200 -listan toisella sijalla. Albumi on kuitenkin yhtyeen ainoa levytys, joka ei ole saavuttanut platinalevyyn oikeuttavaa myyntimäärää Yhdysvalloissa.
Yhtyeen laulaja Jon Bon Jovi kertoi terrori-iskujen vaikutuksesta albumiin seuraavasti:
Singlenä julkaistu, ehkä albumin tunnetuin raita "Everyday" kuvaili lähinnä yhtyeen jäsenten tunnetilaa jatkaa eteenpäin terrori-iskujen jälkeen. Yhdysvalloissa single ei saavuttanut menestystä, mutta muualla maailmassa single saavutti jatkuvasti top 10 -listasijoituksia. Single huomioitiin Grammy-ehdokkuudella parhaasta rockesityksestä vokaaleilla. Myös albumin toinen single "Misunderstood" oli ehdolla samaan palkintoon.
Albumin avausraita "Undivided" käsittelee terrori-iskujen seurauksia huomattavasti albumin muita kappaleita enemmän.
Kappale "Open All Night" käsittelee yhtyeen kuulijakunnalle hieman yllätyksenä tullutta aihetta. Jon Bon Jovi kirjoitti kappaleen, ja se pohjautuu hänen ajatuksiinsa "Ally McBeal" -sarjan päättymisestä. Hän itse näytteli sarjassa päähenkilö Allyn poikaystävää, ja hän masentui tavasta, jolla hänen hahmonsa käsikirjoitettiin ulos sarjasta. Kappale kertookin, miten Jon olisi itse halunnut roolihahmonsa poistuvan sarjasta.
Albumin nimikkoraita "Bounce" on omistettu Jon Bon Jovin hyvälle ystävälle, NFL-liigassa pelaavan New England Patriots -joukkueen päävalmentajalle, Bill Belichickille. Kappale kertoo Belichickin kokemista vastoinkäymisistä ennen mestaruuden voittamista. Monien mielestä kappale käsitteli myös yhdysvaltalaisten kansalaisten kilpistymisiä terrori-iskujen jälkeen.
Lilian (Ruotsin prinsessa)
Prinsessa Lilian (s. Lilian Davies, ent. Craig, 30. elokuuta 1915 Swansea, Wales – 10. maaliskuuta 2013 Tukholma) oli Ruotsin prinsessa ja Hallandin herttuatar. Hän avioitui nykyisen kuninkaan Kaarle XVI Kustaan sedän Prinssi Bertilin kanssa 7. joulukuuta 1976 Drottningholmin linnan kappelissa ja liittyi näin virallisesti Ruotsin nykyiseen kuningasperheeseen. Hän ja Bertil olivat kuitenkin ennen tätä eläneet yhdessä kolme vuosikymmentä, jolloin Lilian kuului epävirallisesti kuningasperheeseen. Ruotsin silloinen kruununperimysjärjestys esti prinssi Bertiliä avioitumasta aatelittoman kanssa. Kuningas Kaarle Kustaa antoi sedälleen luvan mennä naimisiin vuonna 1976, omien häidensä jälkeen. Prinssi Bertil kuoli 5. tammikuuta 1997.
Lilian oli kuollessaan Ruotsin kuningasperheen vanhin elossa oleva jäsen.
Isabelle Huppert
Isabelle Anne Huppert [yˈpɛʁ] (s. 16. maaliskuuta 1953 Pariisi, Ranska) on ranskalainen Golden Globe -palkittu näyttelijä. Hänet tunnetaan muuntautumiskyvystään ja taidostaan ilmaista tunteita pidättyneesti ja vähäeleisesti. Vuonna 2016 hänet palkittiin parhaan naispääosan Golden Globella roolistaan elokuvassa "Elle".
Hän aloitti elokuvauransa 1970-luvun alussa. Hän on näytellyt muun muassa ranskalaisissa, unkarilaisissa, amerikkalaisissa, australialaisissa ja italialaisissa elokuvissa. Hän on voittanut urallaan muun muassa BAFTAn (1977), Berliinin hopeisen karhun, kaksi Cannesin elokuvajuhlien parhaan naisnäyttelijän palkintoa (1978 ja 2001), Césarin (joka on ranskalainen vastine Oscarille) ja kaksi European Film Awardsia. Vuonna 2005 hän sai Venetsian elokuvajuhlilla erikoisleijonan. Vuonna 2012 Huppert näytteli elokuvassa "Rakkaus".
Vuonna 2016 Huppert näytteli elokuvassa "Elle", josta hänet palkittiin parhaan naispääosan Golden Globella.
Hän on ollut naimisissa Ronald Chammahin kanssa vuodesta 1982 lähtien, pariskunnalla on kolme lasta.
Elokuvat, joiden rooleista Isabelle Huppert on palkittu.
Rengassiipisimppu
Rengassiipisimppu ("Dendrochirus biocellatus") on simppukala, jonka hoitaminen meriakvaariossa on varsin vaikeaa.
Rengassiipisimppu kasvaa noin 12 cm pitkäksi. Sen varmin lajituntomerkki ovat poskista lähtevät kaksi pitkää viiksikarvaa. Kalan väritys on oranssin ja ruskean raidallinen, ja pyrstössä on kaksi mustaa läikkää.
Rengassiipisimppu on kotoisin indopasifiselta merialueelta.
Rengassiipisimppua voi pitää riutta-akvaariossa, koska se ei koske koralleihin. Sitä ei voi kuitenkaan pitää kovin pienten kalojen tai katkarapujen kanssa, koska simppu syö ne. Kala on arka ja tarvitsee paljon piilopaikkoja. Sitä on ruokittava elävällä ravinnolla ainakin aluksi, eivätkä kaikki yksilöt opi koskaan syömään korvikeruokia.
Rengassiipisimppu syö lihapitoista ruokaa, lähinnä elävää ravintoa.
This Left Feels Right
This Left Feels Right on yhdysvaltalaisen hard rock-yhtye Bon Jovin kokoelma-albumi, joka julkaistiin 4. marraskuuta 2003. Albumi sisältää uudelleen sovitettuja versioita yhtyeen aiemmista hittikappaleista. 
Albumi ei saanut ilmestymisvuotensa aikana hyväksyntää yhtyeen faneilta, sillä kokoelman kappaleet oli sovitettu kokonaan uudelleen, suurimmaksi osaksi hitaiksi balladeiksi, mikä jakoi mielipiteitä. Vuoteen 2007 mennessä albumia oli myyty 549,727 kappaletta Yhdysvalloissa.
"Livin' on a Prayer"-kappaleessa vierailee laulaja ja ääninäyttelijä Olivia d'Abo. Albumin venäläisessä painoksessa d’Abon vokaaliosuudet on kuitenkin korvattu venäläisen supertähden, Alsoun vokaaleilla. Venäjällä kappaletta soitettiinkin tiuhaan radiossa, ja se oli hyvin suosittu.
Matthias Sindelar
Matthias Sindelar (10. helmikuuta 1903 Jihlava, Tšekki – 23. tammikuuta 1939 Wien) oli itävaltalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli keskushyökkääjä.
Sindelar oli "Wunderteamiksi" kutsutun, Itävallan 1930–luvun maajoukkueen parhaita pelaajia. Hän oli mukana vuoden 1934 MM-kisoissa neljänneksi sijoittuneessa joukkueessa. Urallaan hän pelasi 43 maaottelua ja teki niissä 27 maalia. Anschlussin jälkeen hänet valittiin myös pari kertaa Saksan maajoukkueeseen, mutta vuoden 1938 MM-kisoihin hänellä ei ollut asiaa.
Seuratasolla Sindelar edusti vuodesta 1924 alkaen Austria Wieniä, jonka riveissä hän voitti Mitropa Cupin vuosina 1933 ja 1936, Itävallan mestaruuden vuonna 1926 sekä Itävallan cupin viidesti. Hänet tunnettiin lempinimillä "Paperimies" ja "Jalkapallokenttien Mozart".
Sindelar kuoli tammikuussa 1939.
Ivan Jarygin
Ivan Sergejevitš Jarygin (, 7. marraskuuta 1948 – 11. lokakuuta 1997) oli Neuvostoliittoa edustanut vapaapainin olympiavoittaja.
Jarygin voitti olympiakultaa 100 kilogramman sarjassa Münchenissä 1972, jossa hän selätti kaikki seitsemän vastustajaansa. Pisimpään häntä vastaan taisteli hopealle jäänyt Mongolian Khorloo Baianmonkh, joka meni selälleen vasta ajassa 5.21. Montréalissa 1976 Jarygin voitti toisen kultamitalinsa, mutta siellä hän joutui tyytymään pistevoittoon muista mitalisteista, kuten myös Itä-Saksan Harald Büttneristä, joka oli voittanut Jaryginin EM-kisoissa 1974. EM-kultaa Jarygin voitti kolmesti ja MM-kultaa kerran. Hänen paikkansa Neuvostoliiton arvokisaedustajana ei ollut taattu, vaan hän joutui 1970-luvun alussa vuorottelemaan Vladimir Guljutkinin kanssa.
Jarygin toimi aktiiviuransa jälkeen vapaapainin maajoukkuevalmentajana, Venäjän painiliiton puheenjohtajana ja Krasnojarskin MM-kisojen järjestelytoimikunnan puheenjohtajana. Hän kuoli auto-onnettomuudessa lokakuussa 1997. Jarygin on nimetty FILA:n kunniagalleriaan. Hänen leskensä Natalia Jarygina valittiin ensimmäisenä naisena Kansainvälisen painiliiton hallitukseen joulukuussa 2001.
Crush (Bon Jovin albumi)
Crush on yhdysvaltalaisen hard rock-yhtye Bon Jovin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 13. kesäkuuta 2000. Albumi oli yhtyeen ensimmäinen studiolevytys viiden vuoden tauon jälkeen. Albumin hittikappaleiksi nousivat "It's My Life" ja "Thank You For Loving Me". Albumin ovat tuottaneet Jon Bon Jovi, Richie Sambora ja Luke Ebbin.
Albumia on myyty maailmanlaajuisesti yli 11 miljoonaa kappaletta, ja se nousi singlejensä menestyksen siivittämänä Yhdistyneen kuningaskunnan albumilistan kärkipaikalle viidentenä yhtyeen albumina. Albumi sai myös parhaan rockalbumin ehdokkuuden vuoden 2001 Grammy-palkintogaalassa.
"Crush"-albumin nauhoitukset aloitettiin jo vuonna 1998 yhtyeen kotiseudulla New Jerseyssä. Alun perin yhtye olisi halunnut Bob Rockin ja Bruce Fairbairnin tuottavan albumin yhteistyössä, mutta idea hylättiin Fairbairnin kuoltua vuonna 1999. Seurauksena yhtye päätti käyttää vain yhtä tuottajaa, ja tehtävä annettiin Luke Ebbinille. Ebbin oli myös kirjoittanut lauluja kitaristi Richie Samboran soololevylle "Stranger In This Town". Albumin työstönimenä oli alun perin "Sex Sells". Albumia myös markkinoitiin tällä nimellä, ja levyn julisteita voikin huomata Bon Jovin "Real Life" -kappaleen musiikkivideolla. Pian tästä luovuttiin, koska ilmeni, ettei levy-yhtiö halunnutkaan julkaista albumia kyseisellä nimellä. Uudeksi työstönimeksi tuli "One Wild Night". Myös tämä nimi hylättiin, mutta nimeä käytettiin seuraavan vuoden livekokoelmassa "One Wild Night Live 1985–2001", ja lisäksi albumille lisättiin samanniminen kappale. Tämän jälkeen nimeksi valittiin "Crush".
"Crush" oli lähinnä kriitikoiden ylistämä albumi, ja keräsikin hyviä arvosteluja. Valitettavasti fanit eivät pitäneet albumista, sillä yhtye oli lähtenyt joillain levyn kappaleista huomattavasti aikuisempaan ja hieman raskaampaan suuntaan, jota ei ollut vielä 1980–90-lukujen hittikappaleissa. Albumi oli myös ensimmäinen Bon Jovin albumi, joka palkittiin Grammylla. Musiikkilehti "Rolling Stone" antoi albumille kolme tähteä viidestä. "Crush" oli myös menestynein Bon Jovin studioalbumi sitten "Keep the Faithin", joka julkaistiin 1992. Albumi sijoittui julkaisuviikollaan sijalle yhdeksän Billboardin listalla, ja pysytteli listoilla 51 viikkoa.
Euroopan listoilla albumi oli kolmen parhaan joukossa seitsemän viikkoa. Euroopassa levy pysytteli listoilla vain 15 viikkoa. Albumi myi Euroopan mantereella kaksinkertaista platinaa, ja maailmanlaajuisesti yli kahdeksan miljoonaa kopiota. Englannin listalla albumi oli ensimmäisellä sijalla. Suomen virallisella albumilistalla albumi ylsi parhaimmillaan sijalle 1.
"It's My Life" oli myös vuoden 2000 menestynein kappale, ja se pysytteli listoilla Euroopassa neljä viikkoa. Kiertueella Bon Jovi konsertoi myös Suomessa, ja kiertueelta kuvattiin myös videotallenne "The Crush Tour".
Brothers in Arms (albumi)
Brothers in Arms on brittiläisen rock-yhtye Dire Straitsin toukokuussa 1985 julkaisema viides studioalbumi. Albumista tuli todellinen maailmanmenestys: sitä myytiin 29 miljoonaa kappaletta. Levy oli 1980-luvun kolmanneksi parhaiten myyty albumi, ja kaikkien aikojen 20. parhaiten myynyt (tilanne 2007).
Esimerkiksi Britanniassa albumi oli listaykkösenä 14 viikkoa, ja sillä on vuoteen 2010 mennessä kertynyt listaviikkoja yhteensä 228. Levyn merkittävimpiä kappaleita ovat ”Money for Nothing”, ”Walk of Life” ja ”Brothers in Arms”.
Levy oli yksi ensimmäisistä CD-markkinoille suunnatuista, ja erityisesti Britanniassa "Brothers in Arms" yhdistetään vahvasti CD-formaatin läpimurtoon. Albumin nimikappale ”Brothers in Arms” oli siellä myös ensimmäinen CD-single.Pennanen 2006, s.273. Levyn neljä viimeistä kappaletta keskittyivät El Salvadorin ja Nicaraguan 1980-luvun sissisotiin. ”Money for Nothing”, jossa vierailee Sting, oli yksi MTV-aikakauden edelläkävijäkappaleita.
Yhtye voitti albumilla kolme Grammya.Albumi
Singlet
On the Night
On the Night on brittiläisen rock-yhtye Dire Straitsin toinen live-albumi. Se julkaistiin vuonna 1993. "On the Night" nousi Britannian albumilistan neljänneksi.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Mark Knopfler, ellei toisin mainittu.
Live at the BBC (Dire Straits)
Live at the BBC on brittiläisen rock-yhtye Dire Straitsin live-albumi. Se julkaistiin vuonna 1995. Albumi nousi Britannian albumilistan sijalle 71.
Albumin seitsemän ensimmäistä kappaletta äänitettiin BBC:n "Live In Concert" -sarjaa varten 22. heinäkuuta 1978. 8. kappale, "Tunnel of Love" äänitettiin BBC:n TV-ohjelmaa "Old Grey Whistle Test" varten 31. tammikuuta 1981.
Kappale "What's The Matter Baby?" on aiemmin julkaisematon.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Mark Knopfler, ellei toisin mainittu.
Vítězslav Mácha
Vítězslav Mácha (s. 6. huhtikuuta 1948 Krmelín) on Tšekkoslovakiaa edustanut kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja olympiavoittaja
Mácha voitti olympiakultaa 74 kilon sarjassa Münchenissä 1972, jossa hän ensimmäisellä kierroksella hävisi Bulgarian Ivan Koleville, mutta voitti loput vastustajansa. Montréalissa 1976 hän voitti muun muassa Suomen Mikko Huhtalan pistein 4–3, mutta hävisi finaalissa Neuvostoliiton Anatoli Bykoville pistein 7–3 ja sai hopeaa. Vielä neljänsissä olympiakisoissaan Moskovassa 1980 Mácha paini kuudenneksi. MM-kisoissa hän voitti kultamitalin kahdesti.
Mácha avioitui Miss Böömin kanssa vuonna 1971.
Kaija Juurikkala
Kaija Juurikkala (s. 20. marraskuuta 1959) on suomalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Taiteen maisteri, Taideteollinen korkeakoulu, elokuvaohjaajalinja 1997. Juurikkala on ohjannut etupäässä nuorille suunnattuja elokuvia.
"Rosa Was Here" (1994) on puolipitkä fiktioelokuva maailmasta, jossa kaikki aikuiset yhtäkkiä katoavat. Juurikkala on ohjannut myös kaksi pitkää elokuvaa. "Kyytiä Moosekselle" (2001) pohjautuu Raamatun kymmeneen käskyyn. Se koostuu kymmenestä eri tarinasta, jotka 12–15-vuotiaat nuoret ympäri Suomea olivat improvisoineet. "Valo" (2005) on Aleksanteri Ahola-Valon päiväkirjoihin ja Juurikkalan alkuperäistarinaan pohjautuva elokuva, jonka varsinaisesta käsikirjoituksesta vastasi Markku Flink.
Juurikkala on ohjannut myös koulumaailmaan sijoittuvat televisiosarjat "Enkeleitä ja pikkupiruja" (1998) sekä "Laura" (2002). Juurikkalalta on ilmestynyt omaelämäkerrallinen teos "Varjojen taika – matka edelliseen elämään" (2011), jossa hän kertoo uskostaan tuonpuoleiseen maailmaan. Vuonna 2014 häneltä ilmestyi "Äitikirja", jossa hän kertoo roolistaan omia ja kasvattilapsia sisältäneen uusperheen äitinä.
Vuonna 2000 Juurikkalalle myönnettiin Vantaan kulttuuripalkinto. Vuonna 2003 Juurikkala palkittiin elokuvataiteen valtionpalkinnolla ja vuonna 2005 Unicefin Lasten oikeuksien vaikuttaja -palkinnolla.
Juurikkala on naimisissa Juha Juurikkalan kanssa. Kaija Juurikkala on toisessa avioliitossaan. Hänellä on kaksi aikuista poikaa, Ville ja Oskari.
PFA:n vuoden pelaaja
PFA:n vuoden pelaaja on jokaisen Englannin jalkapalloilukauden päätteeksi jaettava palkinto kauden parhaalle pelaajalle. Palkinnon jakaa jalkapalloilijoiden ammattiliitto Professional Footballers' Association. Voittaja valitaan liittoon kuuluvien pelaajien äänestyksellä. Palkinnon voi saada kuka tahansa Englannissa pelaava pelaaja kansallisuudesta riippumatta.
Ensimmäisen kerran palkinto jaettiin vuonna 1974, jolloin sen voitti Leeds Unitedin Norman Hunter. Palkinnon on onnistunut voittamaan kahdesti viisi pelaajaa – Mark Hughes, Alan Shearer, Thierry Henry, Cristiano Ronaldo ja Gareth Bale. Heistä Shearer on ainoa, joka on saanut palkinnon kahdessa eri seurassa.
Pelaajat arvostavat kanssapelaajiltaan saamaa palkintoa, mutta sen jakomenetelmää on myös kritisoitu. Arvostelijoiden mukaan pelaajien suoritusta pitäisi arvioida koko kuluvan kauden perusteella, mikä ei ole mahdollista äänestyksen päättyessä maaliskuussa.
Taulukossa on mainittu myös pelaajan samana vuonna saavuttamat muut merkittävät englantilaiset palkinnot, joita ovat pelaajayhdistyksen jalkapallotoimittajien (FWA), pelaajayhdistyksen (YPY) sekä vuodesta 2001 lähtien jaettu (FPY).
Loistosiipisimppu
Loistosiipisimppu ("Dendrochirus brachypterus") on kestävä ja suosittu meriakvaarioiden simppukala.
Loistosiipisimppu kasvaa noin 18 cm pitkäksi. Sen eväruodot ovat melko lyhyet, ja niiden välissä oleva verkko ulottuu ruodonkärkiin asti muodostaen puoliympyrän. Raidat eivät ole niin selvärajaiset kuin monilla muilla simppukaloilla. Eri värimuotoja on kolme: ruskehtava, keltainen ja punertava.
Loistosiipisimppu on kotoisin Indopasifiselta merialueelta: sitä tavataan Punaiseltamereltä aina Australiaan, Japaniin ja Tongasaarille asti.
Loistosiipisimppua voi pitää riutta-akvaariossa, koska se ei koske koralleihin. Sitä ei voi kuitenkaan pitää kovin pienten kalojen tai katkarapujen kanssa, koska simppu syö ne. Kala on arka ja tarvitsee paljon piilopaikkoja. Se oppii tuntemaan hoitajansa.
Loistosiipisimppu syö lihapitoista ruokaa.
Money for Nothing (albumi)
Money for Nothing on brittiläisen rock-yhtye Dire Straitsin kokoelmalevy, joka julkaistiin lokakuussa 1988. Albumi sisältää suosituimmat kappaleet yhtyeen viideltä ensimmäiseltä albumilta. Kansikuva on kuvankaappaus ”Money for Nothing” -kappaleen musiikkivideosta.
Kazimierz Lipień
Kazimierz Lipień (6. helmikuuta 1949 Jaczków, Puola – 13. marraskuuta 2005 New York, Yhdysvallat) oli puolalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, olympiavoittaja sekä maailman- ja Euroopan mestari.
Lipień voitti olympiakultaa 62 kilon sarjassa Montrealissa 1976. Hän hävisi Neuvostoliiton Nelson Davidianille pistein 10–6, mutta varmisti kultamitalinsa voittamalla Unkarin László Réczin pistein 13–4. Münchenin olympiakisoissa 1972 Lipień sai pronssia. MM-kultaa hän voitti Teheranissa 1973 ja Katowicessa 1974, mutta Minskissä 1975 hän jäi hopealle hävittyään Nelson Davidianille. Myös EM-kisoissa hän saavutti useita mitalisijoja.
Kazimierz Lipieńin kaksoisveli Józef Lipień saavutti 57 kilon sarjassa olympiahopeaa Moskovassa 1980 ja voitti Pertti Ukkolan Montréalissa 1976, vaikka jälkimmäinen veikin sitten kultaa. Maailmanmestaruuden Józef Lipień voitti vuonna 1973, eli samoissa kisoissa veljensä kanssa.
Sanrio
Sanrio on japanilainen yritys, joka on perustettu vuonna 1960. Sanrion tuotteissa on hahmoina erilaisia eläimiä. Tuotteita löytyy monenlaisia: koulutarvikkeita, vaatteita, pehmoleluja ja niin edelleen. Yritys on toiminut myös elokuvien tuottajana. Sanriolla on kaksi teemapuistoa Japanissa, Sanrio puroland Tamassa ja Harmonyland Hijissä.
Col d’Aubisque
Col d’Aubisque on Ranskassa ja Keski-Pyreneillä sijaitseva vuorensola, joka sijaitsee kolmisenkymmentä kilometriä etelään Tarbesin ja Paun kaupungeista. Sola on Pyrénées-Atlantiquesin departementissa, joka on osa Akvitanian aluetta.
Sola on kokonaisuudessaan Ranskan alueella ja se on 1 709 metriä merenpinnasta. Solan käännekohta Col du Soulor on idässä ja se mahdollistaa lännessä olevan Ossaun laakson yhteyden Gave de Pauhun idässä pitkin maantietä, joka kulkee cirque de Litorin, Ouzon laakson yläosassa, kautta. Tie on yleensä suljettu liikenteeltä talvisin marras-joulukuusta aina touko-kesäkuuhun saakka.
Ranskan ympäriajo ja Col d’Aubusque on yhdistetty usein toisiinsa ja sola on osa ympäriajon historiaa. Kilpailun alkuvuosina järjestäjät eivät uskaltaneet uhata vuoristoa, mutta jo vuonna 1910 ajettiin ensimmäinen todellinen vuoristotaival juuri Pyreneillä. Tämän jälkeen Ranskan ympäriajon reitti on kulkenut 69 kertaa (vuoteen 2007 mennessä) solan lävitse, eli enemmän kuin joka toinen vuosi. Sola oli maalipaikkana muun muassa Ranskan ympäriajon 16. etapilla vuonna 2007.
Solaan pääsee nopeimmin ja helpoimmin Eaux-Bonnes’n kaupungista, jolloin nousua on keskimäärin 7,5 % kilometrille.
Kärjenniemi
Kärjenniemi on kylä ja taajama Valkeakoskella Pirkanmaalla.
Kärjenniemi on alun perin ollut pieni maalaiskylä Sääksmäen kunnassa. Kärjenniemestä tuli osa Valkeakosken kaupunkia kuntaliitoksen myötä vuonna 1973.
Kärjenniemessä on koulu, päiväkoti, autokauppa ja kaksi parturi-kampaamoa. Kärjenniemen kylä on viime vuosina kasvanut runsaan rakentamisen takia. Ala-Nississä on nuorisotilat sekä diakoniatoimisto.
Kärjenniemi jakautuu neljään alueeseen, jotka ovat Nissit (Yli- ja Ala-Nissi), Kärjenniemen niemi, Seikka ja Väärämäki. Väärällämäellä sijaitsevat Kärjenniemen ala-aste ja päiväkoti, ja sen läpi kulkee vanha seututie 304, joka on uudelleennimetty Vääränmäentieksi. Vääränmäentieltä erkanee Rantoontie, jota pitkin pääsee Rantoolle ja Vedentaalle. Yli-Nissi on enimmäkseen taajamamaista omakotiasutusta. Ala-Nissiin rakennetaan tällä hetkellä omakotitaloja. Seikka on pieni alue Seikantiellä, Kopolantien kupeessa.
Kärjenniemeä hallitsee maisemallisesti Vanajavesi rantoineen. Sen ansiosta Kärjenniemessä on veneranta ja uimatilaa.
Uudet territoriot
Uudet territoriot (, lyhennetään yleensä "NT" tai "N.T.") on alue Hongkongissa Kiinassa. Alue ulottuu Boundary Streetistä pohjoiseen Sham Chun Riverille (Shenzhen River) saakka. Sham Chun River on rajana Hongkongin ja Manner-Kiinan välillä. Uusiin territorioihin kuuluvat myös suurin osa Hongkongin edustalla olevista saarista kuten Lantau, Lamma, Cheung Chau, ja Peng Chau. Alue vuokrattiin 1. heinäkuuta 1898 Britannialle 99 vuodeksi.
Nykyään "Uudet territoriot" koostuu ainoastaan alueesta Lion Rockista pohjoiseen Sham Chun Riverille saakka. Tämän lisäksi alueeseen kuuluvat saaret pois lukien New Kowloon, joka nykyään on Kowloonin kaupunkialueeseen kuuluva osa. Uusien territorioiden asukasluku oli 3 573 635 ja väestötiheys 3 748 as./km² vuonna 2006.
Uudet territoriot koostuvat seuraavista piireistä:
M/S Villa de Teror
M/S Villa de Teror on Trasmediterránea-varustamon matkustaja-autolautta, joka valmistui vuonna 2018 Astilleros de Sevilla -telakalta Espanjasta. Alus on alun perin Viking Linen tilaama, ja se tunnettiin työnimellä "Viking ADCC". Kirjainyhdistelmä tuli sanoista "All seasons" "Day" "Cruising and" "Commuting" (suom. "Päiväristeilyjä ja työmatkoja" "kaikkina vuodenaikoina"). Alusta suunniteltiin liikennöimään välillä Maarianhamina–Kapellskär, jolla se olisi ollut Viking Linen ensimmäinen uudisalus. Valmistuttuaan aluksen suunniteltiin korvaavan reitillä nykyisin liikennöivän "M/S Rosellan". Laivan kauppasumma oli noin 60 miljoonaa euroa.
Aluksen toimitus kuitenkin myöhästyi pahasti, mikä johti siihen, että Viking Line irtisanoi 8. helmikuuta 2010 aluksen tilauksen. Laivan melko valmis runko laskettiin vesille vuonna 2013, ja se jäi odottamaan mahdollista uutta käyttäjää ja loppuunrakentamista. Tilauksen ennakkomaksulle, 14,1 miljoonalle eurolle, oli takaukset. Viking Line varautui suunnittelukustannuksista aiheutuneisiin neljän miljoonan euron tappioihin.
Huhtikuussa 2017 espanjalainen laivayhtiö vahvisti allekirjoittaneensa sopimuksen telakkayhtiö Factorías Vulcanon kanssa laivan loppuun rakentamisesta. Alus lähti ensimmäiselle merikoeajolle 15. lokakuuta 2018. Alus valmistui 30. lokakuuta 2018, ja se luovutettiin Acciona Trasmediterránea -varustamolle samana päivänä.
Kapeakuonokrokotiili
Kapeakuonokrokotiili eli panssarikrokotiili ("Crocodylus cataphractus") on afrikkalainen krokotiililaji. Lajin nimesi ranskalainen eläintieteilijä Frédéric Cuvier vuonna 1825.
Kapeakuonokrokotiili kasvaa yleensä noin 2,5-metriseksi ja kasvaa korkeintaan 4,2 metriä pitkäksi. Kuono on hyvin pitkä ja Kapeakuonokrokotiilia kutsutaan sen vuoksi myös afrikkalaiseksi valegaviaaliksi. Leuoissa on 64–70 hammasta. Kovat suomut suojaavat eläintä hyvin ja ulottuvat niskasta ruumiin takaosaan. Muista sukunsa lajeista poiketen Kapeakuonokrokotiilin selässä kulkee neljä suomuriviä, kun muilla lajeilla niitä on kaksi. Vatsanahassa on luutumia. Nuorten Kapeakuonokrokotiilien väritys on oliivin vihreä mutta, aikuiset ovat selvästi tummempia. Kyljillä ja hännässä on tummia täpliä. Kapeakuonokrokotiili kuuluu virallisesti yhä "Crocodylus"-sukuun, mutta DNA-testien perusteella se kuitenkin kuuluu mahdollisesti omaan "Mecistops"-sukuunsa.
Kapeakuonokrokotiili elää Keski- ja Länsi-Afrikassa. Sitä esiintyy Angolassa, Beninissä, Burkina Fasossa, Kamerunissa, Keski-Afrikan tasavallassa, Tšadissa, Norsunluurannikolla, Kongon Demokraattisessa tasavallassa, Päiväntasaajan Guineassa, Gabonissa, Gambiassa, Ghanassa, Guineassa, Guinea-Bissaussa, Liberiassa, Malissa, Mauritaniassa, Nigeriassa, Senegalissa, Sierra Leonessa, Tansaniassa, Togossa ja Sambiassa.
Kapeakuonokrokotiit elävät enimmäkseen jokiympäristöissä, joissa on tiheä kasvillisuus. se viihtyy myös isoissa järvissä. Se sietää myös kohtuudella suolavettä ja sitä tavataan murtovesistä lähellä rannikkoa ja satunnaisesti jopa Biokon saaren rannikolla.
Kapeakuonokrokotiili ei ole kovin sosiaalinen laji ja se elää yksin lisääntymiskautta lukuun ottamatta. Maalle Kapeakuonokrokotiili nousee vain harvoin. 
Ravintonaan se käyttää lähinnä kalaa, jonka pyydystämiseen sen pitkät leuat sopivat hyvin. ne syövät myös muita vesieläimiä ja isot yksilöt voivat napata myös muita eläimiä aina tilaisuuden tullen. Ihmiselle laji on täysin vaaraton. Kapeakuonokrokotiilit lisääntyvät sadekaudella ja naaraat rakentavat kasviaineksesta pesäkeon munien haudontaan. Pesä on yleensä joen rannassa. Noin viikko sen jälkeen naaras munii pesään 13–27 munaa.
Munat hautuvat pesässä noin 110 päivää. Naaras jää pesän lähettyville, mutta ei puolusta sitä kovin tarmokkaasti. Kun poikaset kuoriutuvat ne päästävät kutsuhuutoja emolle, joka auttaa poikaset pois pesästä.
Kapeakuonokrokotiilin tila tunnetaan melko huonosti ja tarkkaa lukumäärää ei tiedetä, mutta kannan kooksi arvioidaan alle 50 000 yksilöä. Gabonissa kanta on vielä vankka, mutta kanta vähenee erityisesti Angolassa ja Tšadissa. Muutamilla alueilla joilla se lienee aina ollut välukuinen. Laji on ehkä jo hävinnyt Gambiasta, Guinea-Bissausta, Nigeriasta, Senegalista ja Sambiasta. Väheneminen johtuu yhä enimmäkseen liiallisesta metsästyksestä, mutta vähenemistä on kiihdyttänyt elinalueiden häviäminen. Kongon ja Togon kannat ovat erittäin pienet. Monissa maissa pyyntiä säädellään, mutta valvonta on heikkoa. Laji myös elää muutamilla suojelualueilla ja kuuluu CITES-sopimus liitteeseen 1.
Laskennallinen fysiikka
Laskennallisella fysiikalla tarkoitetaan tutkimusta, jossa pyritään ratkaisemaan
fysiikan ongelmia käyttämällä laskentaan tietokoneita. Laskenta voi merkitä esimerkiksi matemaattisten yhtälöiden ratkaisemista numeerisesti tietokoneella, silloin kun analyyttinen ratkaisu ei ole mahdollista. Nykyään se kuitenkin yhä useammin on hyvin monimutkaista ja suurta tietokonekapasiteettia vaativaa fysikaalisten prosessien tietokonesimulointia eli pyrkimistä jäljitellä luonnossa tapahtuvaa prosessia tietokoneella.
Laskennallinen fysiikka eroaa käsitteenä sikäli muista fysiikan osa-alueista että sen määritelmä koskee ongelmien ratkaisutapaa. Tässä mielessä käsite voidaan rinnastaa käsittäisiin "kokeellinen fysiikka" ja "teoreettinen fysiikka". Ei kuitenkaan ole olemassa konsensusta siitä onko "laskennallinen fysiikka" rinnastettavissa samanarvoisena näihin kahteen vanhempaan käsitteeseen, vai onko se nähtävänä osana teoreettista fysiikkaa. Edellistä näkemystä voidaan puoltaa esimerkiksi toteamalla että laskennallisen fysiikan työskentelytapa eroaa nykyään useimmiten hyvin pitkälti perinteisestä puhtaan analyyttisen matemaattisesta ("kynä-ja-paperi") teoriasta. Jälkimmäistä näkemystä voi puolustaa esimerkiksi toteamalla että myös laskennallinen fysiikka perustuu pohjimmiltaan johonkin matemaattiseen yhtälöön tai algoritmiin, eikä siten peruslähtökohdaltaan eroa teoriasta.
Joka tapauksessa "laskennallinen fysiikka" on sikäli mielekäs käsite, että vaikka sillä tutkitaan hyvinkin erilaisten fysiikan alojen ongelmia, perustuu suuri osa ratkaisumenetelmistä muutamaan perusalgoritmiin, joten menetelmien tuntemus ja kehitys voi luoda hyödyllisiä yhteyksiä eri fysiikan osa-alueiden ja lähitieteiden välillä. Esimerkiksi niin kutsuttua Metropolis Monte Carlo-algoritmia, joka alun perin kehitettiin tutkimaan kiinteän aineen sulamista
, käytetään nykyään eri muodoissa lähes kaikilla fysiikan osa-alueilla, ja sen lisäksi laajalti kemiassa, matematiikassa, tietojenkäsittelytieteessä ja jopa taloustieteessä. Vastaavasti pohjimmiltaan samoja algoritmeja käytetään materiaalifysiikassa ja kemiassa atomien liikeen simulointeihin, ja tähtitieteessä taivaankappaleiden liikkeen mallintamiseen. Lisäksi lähes kaikkia laskennallisia fyysikkoja yhdistää tietenkin tarve saada käyttöönsä ja osata käyttää supertietokoneita.
Tietokoneiden kehityksen myötä laskennallinen fysiikka on noussut erittäin merkittäväksi osaksi fysiikan tutkimusta, ja on useilla fysiikan osa-alueilla (esimerkiksi materiaalifysiikka) lähes täysin korvannut perinteisen, puhtaan analyyttisen teorian. Myös kokeellinen tutkimus on tavallaan muuttunut laskennalliseksi: hyvin moni mittausmenetelmä (esimerkiksi atomivoimamikroskopia) toimii järkevästi pelkästään tietokoneistetun datankeräyslaitteiston
ansiosta.
Suomessa laskennallisia menetelmiä käytetään ja opetetaan kaikilla fysiikan laitoksilla, tosin vaihtelevassa laajudessa, mutta kokonaisuutena sitä voidaan pitää korkeatasoisena. Tämän mahdollistaa pitkälti opetusministeriön omistama tieteen tietotekniikan keskus ("CSC"), joka tarjoaa kansainvälisesti hyvin kilpailukykyisen tietokonekapasiteetin tutkijoiden käyttöön.
Soba
Soba () on nimi japanilaisille ohuille nuudeleille, jotka valmistetaan tattarijauhoista. Sobaa tarjotaan joko viileänä kastikkeen kanssa tai kuumassa liemessä nuudelikeittona. Japanissa myös mitä tahansa ohutta nuudelia voidaan kutsua sobaksi erotuksena paksuista, vehnästä valmistetuista udon-nuudeleista.
Soba-nuudeleita tarjotaan Japanissa useissa eri tilanteissa. Ne ovat suosittu ja halpa pikaruoka esimerkiksi rautatieasemilla. Niitä tarjoillaan myös kalliissa ja erikoistuneissa ravintoloissa. Niitä valmistetaan myös kotiruokana.
Säädösten mukaan nuudeleissa pitää olla vähintään 30 prosenttia tattarijauhoja, jotta niitä voidaan kutsua sobaksi, vaikka tattaripitoisemmat nuudelit ovatkin halutumpia.
Trinity ratsastaa jälleen
Trinity ratsastaa jälleen ("Continuavano a chiamarlo Trinità") on vuonna 1971 ensi-iltansa saanut italowestern-komedia. Elokuvan ohjasi Enzo Barboni ja pääosissa ovat Terence Hill ja Bud Spencer. Trinityn tyttöystävän roolissa näyttelee suomalainen Kirsti Somersalo (Yanti Somer).
Elokuva kertoo veljeskaksikosta, Trinitystä ja Bambinosta. Toisiaan karttava kaksikko tapaa toisensa vanhempiensa luona, he kuulevat vanhalta isältään että tämän viimeisiä toivomuksia ennen kuolemaansa olisi nähdä Trinity ja Bambino yhteistyössä ja että he alkaisivat yhdessä pelätyiksi hevosvarkaiksi. Isänsä toivetta kunnioittaen he rupeavat hevosvarkaiksi, joka osoittautuukin hyvin hankalaksi puuhaksi. Kaksikko ajautuu pieneen kylään, jossa heidät pienen erehdyksen takia sekoitetaan liittovaltion agentteihin.
"Trinity ratsastaa jälleen" on jatkoa elokuvalle "Nimeni on Trinity – paholaisen oikea käsi"."Trinity ratsastaa jälleen" sai Suomen ensi-iltansa 7. heinäkuuta 1972 ja nousi loppuvuoden aikana 328 682 katsojallaan vuoden neljänneksi katsotuimmaksi elokuvaksi Suomen elokuvateattereissa.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 elokuvan VHS-julkaisulle annetaan yksi tähti viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”huono”.
Mäntyharjun kanava
Mäntyharjun kanava on kanavahanke, jonka tarkoituksena on yhdistää Kymijoki Saimaaseen. Hanketta kannattaa Savonlinnan kaupunki. Metsäteollisuus ry piti ensisijaisena Saimaan yhdistämistä Suomenlahteen.
Suunnitellun kanavahankkeen kokonaispituus olisi noin 90 kilometriä, josta ainoastaan seitsemän kilometriä olisi maakanavaa. Kanavan reitti kulkisi Konnivedeltä Heinolasta Mäntyharjun Kallavedelle ja sieltä Matkuslampien kautta Saimaan Yöveden Rautalahdelle Ristiinassa.
Dashi
Dashi () on japanilaisessa keittiössä käytetty liemipohja, joka valmistetaan useimmiten "katsuobushista" eli kuivatuista tonnikalalastuista ja "kombu"-merilevästä. Se on yksi japanilaisen keittiön tärkeimmistä perusraaka-aineista, jolla on soijaa vastaava asema.
Sana ”dashi” viittaa ulos tuomiseen tai päästämiseen, ja dashin tarkoitus onkin tuoda esiin ruoan oma maku ja vahvistaa sitä. Dashi on piilomakuna läsnä kaikkialla. Sitä on helppo valmistaa kiehauttamalla merilevää tai bonito-tonnikalahiutaleita; valmistukseen voidaan käyttää kuitenkin myös esimerkiksi pieniä kaloja. Dashiin voidaan käyttää sekä kalaa että merilevää tai vain jompaakumpaa ruoasta riippuen.
Dashin raaka-aineita voidaan keittää useita kertoja. Ensimmäinen liemi, "ichiban-dashi", on laadukkain. Toista lientä, "niban-dashi", käytetään esimerkiksi misokeiton pohjana. Kolmas liemi, "sanban-dashi", on jo laimeampaa. Nykyisin on saatavilla veteen sekoitettavaa dashi-jauhetta, joka nopeuttaa liemen valmistamista. Japanissa vuonna 2006 tehdyn kyselytutkimuksen mukaan 74 prosenttia vastaajista oli käyttänyt ruoanlaittoon dashi-jauhetta, 51 prosenttia kombua ja 42 prosenttia katsuobushia. Myös muita raaka-aineita, kuten siitakesieniä tai "niboshi"-sardiineja, käytettiin yleisesti.
Dashi tuo ruokaan viidettä perusmakua, "umamia". Tokion keisarillisen yliopiston professori Kikunae Ikeda löysi umamin vuonna 1907 tutkimalla kombusta keitettyä dashi-lientä.
Imre Polyák
Imre Polyák (16. huhtikuuta 1932 – 15. marraskuuta 2010) oli unkarilainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja olympiavoittaja.
Polyák nousi olympiavoittajaksi vasta neljänsissä kisoissaan. Helsingissä 1952 hän jäi hopealle 62 kilon sarjassa jouduttuaan Neuvostoliiton Jakov Punkinin selättämäksi ajassa 1.26. Melbournessa 1956 Polyák olisi voittanut kultaa, mikäli olisi selättänyt viimeisessä ottelussaan Neuvostoliiton Roman Dzneladzen. Polyák sai kuitenkin vain pistevoiton ja jäi hopealle Suomen Rauno Mäkisen jälkeen. Roomassa 1960 Turkin Müzahir Sille oli unkarilaista parempi. Vasta Tokiossa 1964 Polyák voitti kultaa 63 kilon sarjassa, vaikka Neuvostoliiton Roman Rurua antoikin kovan vastuksen. Maailmanmestaruuteen Polyák ylsi kolmasti. EM-kisoja hänen huippuvuosinaan ei järjestetty.
Rudolf Svensson
Rudolf Svensson (27. maaliskuuta 1899 Gudhem – 4. joulukuuta 1978 Tukholma) oli ruotsalainen painija ja kaksinkertainen olympiavoittaja.
Svensson voitti painin raskaan sarjan olympiakultaa kreikkalais-roomalaisella tyylillä Amsterdamissa 1928. Suomen Hjalmar Nyström jäi tuolloin hopealle hävittyään Svenssonille heti ensimmäisessä ottelussaan. Los Angelesissa 1932 Svensson voitti Suomen Onni Pellisen jäi vei kultaa raskaassa keskisarjassa, johon osallistui vain kolme painijaa. Pariisissa 1924 Svensson oli saanut jo kaksi hopeamitalia, joista toinen tuli vapaapainista.
MM-kisoissa Svensson sijoittui kahdesti hopealle hävittyään kummallakin kerralla Suomen Edil Rosenqvistille. Euroopan mestaruuden Svensson voitti kahdesti. Vuoden 1931 EM-kisoissa hän hävisi Onni Pelliselle.
St James’ Park
St James’ Park on Newcastle upon Tynessa, Englannissa sijaitseva stadion. Newcastle Unitedin kotistadionina toimivan St James’ Parkin kapasiteetti on 52 387 henkilöä. Stadion avattiin vuonna 1880 ja sitä remontoitiin 2000-luvun taitteessa. Stadion on kapasiteetiltaan Englannin viidenneksi suurin, edellään vain Anfield, Lontoon olympiastadion, Wembley Stadium, Old Trafford ja Emirates Stadium. Stadionin neljä sivua tunnetaan nimillä Gallowgate End (virallisesti the Newcastle Brown Ale Stand), the Leazes End (virallisesti the Sir John Hall Stand), the Milburn Stand (1950-luvun pelaajan Jackie Milburnin mukaan nimetty) ja the East Stand.
2. huhtikuuta 2007 tehtiin 300 miljoonan punnan suunnitelma, jonka mukaan stadionin kapasiteetti nousisi yli 60 000:een.
Kauden 2009 loppuun stadionin virallinen nimi on sportsdirect.com@StJames'ParkStadium sen sponsorin mukaan.
Stadium of Light
Stadium of Light on jalkapallostadion Sunderlandissa, Englannissa ja se avattiin vuonna 1997. Noin 49 000-paikkainen Stadium of Light on Sunderlandin kotistadion. Stadionilla on pelattu myös kaksi Englannin maajoukkueen ottelua.
Tuire Salenius
Tuire Salenius (s. 16. joulukuuta 1950 Porvoo) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muutamissa elokuvissa sekä useissa suomalaisissa sarjoissa. Parhaiten hänet muistetaan "Tankki täyteen" -sarjan Ullana sekä "Maalaiskomedia"-televisiosarjoista. Nykyisin hän näyttelee Tampereen työväen teatterissa.
Jōruri
Jōruri () on japanilainen romanttisten balladien tyyppi. Se on saanut nimensä Jōruri-neidosta, joka esiintyy Muromachi-kauden Minamoto no Yoshitsunesta kerrotussa rakkaustarinassa "Jōrurihime monogatari". Tarinan suosion myötä jōruri vakiintui balladien yleisnimitykseksi. Alun perin balladeja säestettiin biwalla ja tanssilla, mutta Edo-kaudella säestyksessä yleistyivät shamisen ja nuket. Jōruri-nukketeatterista syntyi vähitellen Bunraku.
Eri jōruri-koulukunnat kehittivät useita eri jōruri-tyylejä, joista tunnetuin on "gidayū". Merkittäviä jōruri-kirjailijoita olivat Chikamatsu Monzaemon, Ki no Kaion, Takeda Izumo, Namiki Sōsuke ja Chikamatsu Hanji.
Ivar Johansson
Ivar Valentin Johansson (31. tammikuuta 1903 Norrköping – 4. elokuuta 1979 Norrköping) oli ruotsalainen painija ja kolminkertainen olympiavoittaja, ammatiltaan poliisi.
Ivar Johansson on Kristjan Palusalun ohella ainoa painija, joka on yltänyt samoissa olympiakisoissa voittoon sekä vapaapainissa että kreikkalais-roomalaisessa painissa.
Los Angelesin kisoissa 1932 Johansson voitti ensin kultaa vapaapainin keskisarjassa (79 kg), jossa Suomen Väinö Kajander kärsi ainoana pistetappion Johanssonin selätettyä kolme aiempaa vastustajaansa. Voittonsa jälkeen Johanssonilla ei ollut aikaa juhlimiseen, vaan hän laihdutti itsensä 72-kiloiseksi osallistuakseen kreikkalais-roomalaisen painin välisarjaan. Siinä Johansson voitti toisen kultamitalinsa vaikka hävisikin ottelunsa Suomen Kyösti Luukkoa vastaan tuomariäänin 2–1.
Kolmannen kultamitalinsa Johansson sai neljä vuotta myöhemmin Berliinissä 1936 kreikkalais-roomalaisen painin keskisarjassa. Tuolloin hopeamitalille päätynyt Saksan Ludwig Schweickert hävisi tuomariäänin 2–1, neljänneksi sijoittunut Suomen Väinö Kokkinen 3–0, ja viimeisessä ottelussa pronssimitalisti, unkarilainen József Palotás selättyi ajassa 3.48.
Johansson hallitsi omaa sarjaansa myös EM-kisoissa: hän voitti molemmissa painimuodoissa yhteensä yhdeksän Euroopan mestaruutta ja jäi vain kahdesti himmeämmille mitaleille. Vuoden 1930 EM-kisoissa Väinö Kokkinen oli häntä parempi. Vuosina 1938–1939 vapaapainin EM-kisoja ei järjestetty, joten Johansson joutui noina vuosina tyytymään yhteen mestaruuteen. MM-kilpailujakaan ei hänen aktiivivuosinaan järjestetty.
Heinrich Kuhl
Heinrich Kuhl (17. syyskuuta 1797, Hanau – 14. syyskuuta 1821, Buizentorg (Bogor) oli saksalainen eläintieteilijä.
Vuonna 1817 Kuhl pääsi Coenraad Jacob Temminckin assistentiksi Leidenin museoon. 1817 Kuhl julkaisi tutkielman lepakoista ja 1819 hän julkaisi papukaijoista teoksen "Conspectus psittacorum". Hän julkaisi myös ensimmäisen tutkielman keijuista ja luettelon kaikista lintumaalauksista Louis-Jean-Marie Daubentonin teoksessa "Planches Enluminees".
1820 hän matkusti Jaavalle ystävänsä Johan Coenraad von Hasseltin (1797–1823) kanssa tutkimaan saaren eläimistöä. He lähettivät Leidenin museolle 200 luurankoa, 200 nisäkkään nahkaa 65:stä lajista, 2000 linnun nahkaa, 1400 kalaa, 300 matelijaa ja sammakkoeläintä, sekä suuren joukon hyönteisiä ja nilviäisiä.
Kuhl kuoli maksatulehdukseen Buizentorgissa oltuaan Jaavalla vajaan vuoden. Von Hasselt jatkoi hänen työtään, mutta hänkin kuoli jo parin vuoden kuluttua.
Kuhl nimesi linnuista ainakin etelänkeijun.
Italian A2-liiga
Italian A2-liiga on Italiassa lentopallossa toiseksi korkeimmalla oleva sarjataso. A1-liiga on Italiassa korkein mahdollinen sarjataso ja sitä pidetään maailman kovimpana lentopalloliigana.
Italian A2-liigassa pelaa 16 joukkuetta. Jokainen joukkue kohtaa toisensa sekä koti- että myös vieraskentällään kauden aikana. Kauden keskivaiheilla pelataan All-Stars ottelu liigassa, jossa A2-liigan parhaimmat pelaajat kohtaavat A1-liigan parhaimmat. Runkosarjan kärkipaikalla kauden loputtua sijoittunut joukkue nousee automaattisesti Italian A1-liigaan. Sijoille 2–7 sijoittuneet joukkueet pelaavat Play-Off -pelit A1-liigaan nousemista varten, jonka jälkeen he kohtaavat A1-liigan huonoimmat joukkueet ja pelaavat sarjapaikasta maailman arvostetuimpaan lentopallosarjaan. Sijoille 13, 14, 15 ja 16 sijoittuneet joukkueet putoavat automaattisesti B1-liigaan.
Agim Çeku
Agim Çeku (s. 29. lokakuuta 1960 Pećin kaupungissa Kosovossa silloisessa Jugoslaviassa) on kosovolainen sotilas ja poliitikko. Hän toimi Kosovon pääministerinä 2006-2008.
Çeku opiskeli Zadarin tai Belgradin sotilasakatemiassa ja yleni kapteeniksi Jugoslavian armeijassa. Jugoslavian hajotessa hän liittyi ensin Kroatian armeijaan ja yleni sielä kenraaliksi, ja siirtyi sitten Kosovon vapautusarmeijan UCK:n komentajaksi.
Vuonna 2009 Çeku pidätettiin, koska Serbia syytti häntä sotarikoksista Kosovon serbejä vastaan vuosien 1998-99 sodassa. Hän oli ollut aiemmin kolme kertaa pidätettynä saman pidätysmääräyksen takia.
Carl Westergren
Carl Westergren (13. lokakuuta 1895 Malmö – 5. elokuuta 1958 Malmö) oli ruotsalainen painija ja kolminkertainen olympiavoittaja.
Carl Westergren oli ensimmäinen painija, joka voitti kolme olympiakultaa. Westergren saavutti olympiavoittonsa kolmessa eri kreikkalais-roomalaisen painin sarjassa. Ensimmäinen kultamitali tuli Antwerpenin 1920 kisoissa keskisarjassa (75 kg), toinen Pariisin 1924 kisoissa raskaassa keskisarjassa (82,5 kg) ja kolmas Los Angelesin 1932 kisoissa raskaassa sarjassa (yli 87 kg). Amsterdamin 1928 kisoissa Westergren hävisi raskaassa keskisarjassa ensimmäisen ottelunsa Suomen Onni Pelliselle ja jätti sitten koko kisat kesken. Pariisissa 1924 Westergren osallistui myös vapaapainiin ja sijoittui neljänneksi.
MM-kultaa Westergren voitti Tukholmassa 1922, ja sen jälkeen ei MM-kisoja hänen uransa aikana enää järjestettykään. EM-kultaa hän voitti kolmasti ja EM-pronssia kerran.
Westergren voitti urallaan yhteensä neljä Pohjoismaiden-mestaruutta. Hän voitti mestaruuden vuosina 1919 ja 1920 75 kg:n sarjassa ja vuosina 1923 ja 1925 alle 82,5 kg:n sarjassa.
Penetralia
Penetralia on ruotsalaisen death metal -yhtye Hypocrisyn debyyttialbumi. Musiikkityyli on death metallia ilman suurempia melodioita. Laulutyyli on matalaa murinalaulua, joka oli osa tuon ajan musiikkityyliä.
Kaikki kappaleet säveltänyt Hypocrisy sekä sanoittanut Masse Broberg.
City of Manchester Stadium
Etihad Stadium (tunnetaan myös nimillä City of Manchester Stadium, COMS ja Eastlands) on urheilustadion Manchesterissa, Englannissa. Alun perin stadion suunniteltiin vuoden 2000 kesäolympialaisten pitopaikaksi, mutta kun kisoja ei saatu Manchesteriin, stadion tehtiin vuoden 2002 Kansainyhteisön kisoja varten. Kisojen jälkeen stadionista tuli jalkapallojoukkue Manchester Cityn kotistadion, johon se muutti entiseltä kotikentältään Maine Roadilta vuonna 2003. Kansainyhteisön kisojen jälkeen kenttä muutettiin vain jalkapallokäyttöön ja sieltä poistettiin juoksuradat. 8. heinäkuuta 2011 stadionin nimeksi tuli Etihad Stadium lentoyhtiö Etihadin solmittua 10 vuoden sopimuksen seuran kanssa.
55 097 katsojaa vetävä City of Manchester Stadium on kapasiteetillaan kuudenneksi suurin jalkapallostadion Englannissa ja kymmenenneksi suurin stadion Britanniassa. Vuonna 2008 stadionilla pelattiin UEFA Cupin loppuottelu.
Jalkapallokauden ollessa tauolla stadionilla järjestetään musiikkikonsertteja. City of Manchester Stadium on yksi Britannian suurimmista konserttistadioneista kapasiteetin ollessa parhaimmillaan jopa 60 000. Ensimmäinen konsertti pidettiin vuonna 2004, jolloin stadionilla esiintyi Red Hot Chili Peppers.
Seututie 616
Seututie 616 on seututie, joka johtaa Joutsasta Kangasniemelle. Tien eteläinen pää on Joutsassa, jossa se liittyy T-risteyksessä seututie 428:aan (Joutsa–Mäntyharju). Risteyksestä noin kilometri länteen kulkee valtatie 4 (E75), jolle on yhteys seututien 428:n kautta. Seututie 616 on tärkein tieyhteys pääkaupunkiseudun suunnasta Kangasniemelle. Koska Kangasniemi on suosittu kesämökkikunta etenkin pääkaupunkiseutulaisille, liikenne kesäviikonloppuisin on erittäin vilkasta. Tie on paikoin mutkainen ja mäkinen, joten sillä on nopeusrajoitus 80 km/h.
Tien nimenä on aluksi Kangasniementie, joka vaihtuu Joutsan maantieksi Kortesalmen sillalla kunnanrajalla. Ennen Kangasniemen kirkonkylää tie yhdistyy T-risteyksessä Pylvänälässä yhdystie 4421:een, jonka kautta valtatie 13 oli aiemmin linjattu. Kirkonkylän halki kuljettuaan 616 päättyy nykyiselle valtatie 13:lle Lapaskankaalla. Risteyksen jälkeen tie jatkuu seututie 447:nä kohti Pieksämäkeä.
Voitto Savela
Voitto Savela (18. joulukuuta 1937 – 20. helmikuuta 2002) oli vanhoillislestadiolainen saarnaaja vuodesta 1969 lähtien. Hän toimi Päivämies-lehden ja Siionin lähetyslehden päätoimittajana 1.8.1978 alkaen. Vuonna 1982 valittiin Suomen rauhanyhdistysten keskusyhdistyksen pääsihteeriksi jossa tehtävässä hän toimi vuoteen 2000 saakka, jolloin hän jäi eläkkeelle. Hän toimi kirkolliskokouksen edustajana vuodesta 1992 lähtien. Puoluekannaltaan hän edusti Suomen Keskustaa. Hän oli koulutukseltaan kansakoulun opettaja ja oli valmistunut Raahen seminaarista. 1977 hän toimi Haapajärven suviseurojen päätoimikunnan puheenjohtajana. 1962–1978 hän toimi Haapajärven rauhanyhdistyksen johtokunnassa joista viimeiset 12 vuotta yhdistyksen puheenjohtajana. Voitto Savela meni naimisiin 1960 Anna-Maija Konosen kanssa ja lapsia heille syntyi 15.
Voitto Savela aloitti SRK-uransa 1978-luvulla.
Voitto Savela kehitti SRK:n tiedotustoimintaan tarmokkaasti. Hän kannatti kaikenlaista avoimuutta ja hänellä oli tapana sanoa: ”Meillä ei ole muuta salaista kuin rippiasiat.” Hän pyrki luomaan ja ylläpitämään hyviä suhteita kirkon ja yhteiskunnan päättäjiin. Tähän hänellä oli hyvät mahdollisuudet vireässä yhteiskunnallisessa toiminnassa solmittujen yhteyksien ansiosta. Kirkolliskokouksen edustajana hän oli vuodesta 1992 lähtien. Vuodesta 1985 asti julkaistu SRK:n vuosikirja oli osa tiedotustoiminnan kehittämistä jossa Voitto Savelan työpanos oli merkittävä.
Nuorisotyöstä Voitto Savelalla oli kokemusta jo nuoresta saakka rovasti Veikko Pentikäisen johtaman Haapajärven seurakunnan partiotoiminnan kautta. 1970-luvun lopulla SRK otti nuorisotyön osaksi toimintaansa. Samalla alkoi leiritoiminnan voimakas kasvu ja monipuolistuminen. Nuorisotyön tarpeisiin hankittiin neljä uutta leirikeskusta Haapajärvelle, Hankasalmelle, Kuusamoon ja Rovaniemelle. Kolmas kristillinen kansanopisto perustettiin Ranualle 1987. Voitto Savela kuului uuden opiston johtokuntaan kuolemaansa saakka. Vuonna 2000 Voitto Savelalle myönnettiin valtakunnallinen tunnustus kasvatustyöstä ja opetusneuvoksen arvonimi.
Voitto Savela on kertonut saaneensa käytännön sielunhoidosta oppia Haapajärveläisiltä puhujilta Arvi Hinsalalta, Eemil Kettukankaalta, Veikko Pentikäiseltä ja Aukusti Törölältä. Sielunhoitajana Savela oli lämmin ihminen.