Charlton Heston
Charlton Heston (alk. John Charles Carter; ) oli yhdysvaltalainen Oscar-palkittu elokuvanäyttelijä. Hänet tunnettiin sankarirooleista ja poliittisesta toiminnasta 1950- ja 1960-luvuilla, jolloin hän muun muassa vastusti rotuerottelua ja Vietnamin sotaa. Poliittisen kantansa muututtua myöhemmin konservatiivisemmaksi Heston toimi Yhdysvaltain perustuslaillista aseenkanto-oikeutta puolustavan National Rifle Associationin puheenjohtajana vuosina 1998–2003.
Hänen kuuluisimpia elokuviaan olivat "Kymmenen käskyä" (1956), jossa hän näytteli Moosesta, "Pahan kosketus" (1958), "Suuri maa" (1958), "Ben-Hur" (1959) – 11 Oscarin elokuva, josta Heston sai parhaan miespääosan Oscarin, "El Cid – kuninkaan soturi" (1961), "Mies Nasaretista" (1965), jossa hän näytteli Johannes Kastajaa sekä "Apinoiden planeetta" (1968). Myöhemmällä urallaan hän siirtyi televisioon näytellen muun muassa vuosina 1985–1987 "Dynastian" sisarsarjassa "Colbyt".
Heston syntyi Evanstonissa, Illinois'ssa. Hänen vanhempansa Russell ja Lilla Charles Carter erosivat pojan ollessa kymmenvuotias. Pian hänen äitinsä meni uusiin naimisiin Chester Hestonin kanssa ja perhe muutti Chicagoon.
Heston osallistui koulun teatteriohjelmaan, jossa hän ansioitui saaden stipendin Northwestern Universityyn. Vuonna 1944 Heston liittyi Yhdysvaltain maavoimien ilmavoimiin kahdeksi vuodeksi. Palvelusaikana hän avioitui Lydia Marie Clarken kanssa. Avioparille syntyi poika, Fraser Clarke Heston, sekä he adoptoivat tyttären, Holly Ann Hestonin.
Vuonna 1948 perhe muutti New Yorkiin, jossa Heston sai avustavan roolin Broadwaylla William Shakespearen näytelmässä Antonius ja Kleopatra. Lisäksi hän esitti monia rooleja televisiokanava CBS:llä 1950-luvulla.
Vuonna 1950 Heston sai ensimmäisen roolin elokuvassa "Suurkaupungin pimennoissa". Hänen varsinainen läpimurtonsa tapahtui vuonna 1952 sirkuksen johtajan roolissa elokuvassa "Suuri maailmansirkus". Vuonna 1956 hän esitti Moosesta elokuvassa "Kymmenen käskyä".
Heston näytteli monissa historiallisissa eepoksissa kuten "Ben-Hur", "El Cid – kuninkaan soturi", "55 päivää Pekingissä", "Tuska ja hurmio" ja "Khartoum". Hän sai parhaasta miespääosasta Oscar-palkinnon elokuvassa "Ben-Hur" vuonna 1959.
Vuodesta 1968 vuoteen 1975 Heston näytteli science fiction -elokuvissa kuten "Apinoiden planeetta" (1968), "Maailma vuonna 2022" (1971), "Viimeinen mies" (1973) ja "Maanjäristys" (1974). Vuonna 2001 Heston teki sivuroolin vanhana, kuolevana simpanssina "Apinoiden planeetan" uudessa versiossa.
Heston kampanjoi vuonna 1956 demokraattien presidenttiehdokkaan Adlai Stevensonin puolesta samoin kuin vuonna 1960 John F. Kennedyn valitsemiseksi. Vuonna 1963 Washington, DC:ssä pidetyn kansalaisoikeusmarssin aikana hän oli Martin Luther King, Jr:n seurassa kantaen merkkiä "All Men Are Created Equal" (kaikki ihmiset on luotu tasa-arvoisiksi). Myöhemmissä puheissaan Heston sanoi edistäneensä kansalaisoikeusasiaa "kauan ennen kuin Hollywood huomasi sen muodikkaaksi."
1960-luvulla Heston vastusti sekä Joseph McCarthyn aatteita että rotuerottelua sanoen niiden edistävän maailmanlaajuista kommunismia.
1980-luvulla Heston vaihtoi poliittista kantaansa ryhtyen kannattamaan republikaaneja ja kampanjoi Ronald Reaganin, George H. W. Bushin ja George W. Bushin puolesta. Hän myös puolusti perustuslaillista oikeutta kantaa asetta ja toimi Kansallisen kivääriyhdistyksen puheenjohtajana vuodesta 1998 vuoteen 2003 saakka. Hän luopui tehtävästään sairastuttuaan Alzheimerin tautiin.
Michael Moore haastatteli Charlton Hestonia asekriittiseen dokumenttiinsa "Bowling for Columbine". Haastattelu päättyi Hestonin ulosmarssiin.