hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
John Ausonius
John Wolfgang Alexander Ausonius (s. 12. heinäkuuta 1953 Lidingö) on ruotsalainen maahanmuuttajia jahdannut murhaaja. Hänet tuomittiin elinkautiseen vankeusrangaistukseen murhasta, kymmenestä murhayrityksestä ja pankkiryöstöistä. Ruotsin mediassa hänet tunnettiin yleisesti nimellä "Lasermannen" eli lasermies, koska hänen aseissaan oli lasertähtäin.
Ausonius ampui yhtätoista ihmistä elokuun 1991 ja helmikuun 1992 välisenä aikana. Hänet pidätettiin kesäkuussa 1992. Hän teki ensimmäiset murhayrityksensä kiväärillä, jossa oli lasertähtäin, ja siirtyi myöhemmin käyttämään revolveria. Uhreista ainoastaan yksi kuoli vammoihinsa, mutta Ausonius haavoitti useita muita.
Ausonius syntyi Lidingössä vuonna 1953. Hänen isänsä oli sveitsiläinen ja äitinsä saksalainen. Hän kasvoi Länsi-Tukholmassa Vällingbyssa ja joutui koulussa jatkuvan kiusaamisen kohteeksi lähinnä sukujuuriensa takia. Hänet ristittiin Wolfgang Alexander Zauggiksi, mutta myöhemmin hän muutti nimensä muotoon John Wolfgang Alexander Stannerman ja sitten muotoon John Wolfgang Alexander Ausonius.
Ausonius lähti saksalaiseen yksityiskouluun Tukholmaan mutta jätti sen kesken valmistumatta. Hän ehti opiskella tovin myös Kuninkaallisessa teknillisessä korkeakoulussa ilman menestystä. Hänestä oli tullut Ruotsin kansalainen vuonna 1979.
Aikuisiällään Ausonius tunsi vastenmielisyyttä maahanmuuttajia, kommunisteja ja sosiaalidemokraatteja kohtaan. Hän teki aluksi huonopalkkaista työtä taksikuskina mutta menestyi sitten osakemarkkinoilla ja tuli melko rikkaaksi.
Menestys ei kuitenkaan ollut kestävää, vaan pian Ausonius menetti omaisuutensa ja joutui ylläpitämään juppi-elämäntyyliään pankkiryöstöillä. Saksan-matkallaan hänelle kehittyi riippuvuus uhkapeleihin, joka oli omiaan tekemään hallaa Ausoniuksen taloudelle.
Elättäessään itseään rikoksella Ausoniuksen viha maahanmuuttajia ja pakolaisia kohtaan yltyi, ja hän päätti murhata kenet hyvänsä heistä. Tämän jälkeen Ausonius lähti Las Vegasiin pelaamaan. Hän vieraili myös Grand Canyonilla ja "katosi" siten muutamaksi kuukaudeksi. Ausonius oli käynyt armeijan ja osasi käyttää aseita, mutta ne olivat huonolaatuisia ja Ausoniuksen itsensä muokkaamia. Ausonius oli sahannut kiväärin piipun ja tukin lyhyemmäksi ja lisännyt revolveriin äänenvaimentimen.
Mies pidätettiin pankkiryöstön yhteydessä 12. kesäkuuta 1992. Hän pahoinpiteli myöhemmin oman lakimiehensä ja joutui oikeudenkäynnin ajaksi käsirautoihin. Hän sai elinkautisen ja on suorittanut sitä aluksi Kumlan vankilassa ja vuodesta 2012 Österåkerin vankilassa. Ausoniuksella on todettu antisosiaalinen persoonallisuushäiriö.
Gellert Tamas (s. 1963) on julkaissut Ausoniuksesta bestsellerin "Lasermannen – en berättelse om Sverige" (2002). Kirjasta tehtiin vuonna 2005 näytelmä ja kolmiosainen minisarja (SVT). Huhtikuussa 2006 "Aftonbladet" ilmoitti, että Ausonius oli mennyt kihloihin 23-vuotiaan naisen kanssa, joka oli rakastunut häneen nähtyään sarjan televisiossa.
Viharyhmä
Viharyhmä on järjestäytynyt ryhmä tai liike, joka puolustaa vihaa tai väkivaltaa tiettyä rodullista, etnistä, poliittista, uskonnollista, sukupuolista, seksuaalisesti suuntautuvaa ryhmää tai muuta yhteiskunnallista sektoria vastaan. Se on toisin sanoen ryhmä, joka kannattaa kiihotusta kansanryhmää vastaan.
Tällaisiksi ryhmiksi on Yhdysvalloissa luokiteltu yli yhdeksänsataa järjestöä tai niiden paikallisosastoa, esimerkiksi mm. Ku Klux Klan, American Family Association, Nation of Islam, FMAP-kirkko, New Black Panther Party ja Blood&Honour.
Ben Nelson
Earl Benjamin ”Ben” Nelson (s. 17. toukokuuta 1941) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän otti tammikuussa 2001 paikan Yhdysvaltain senaatissa Nebraskan edustajana ja tuli sen jälkeen valituksi uudelleen vuonna 2006. Hän ei pyrkinyt kolmannelle kaudelle vuonna 2012 ja jätti senaatin tammikuussa 2013.
Nelson toimi ennen valintaansa senaattiin Nebraskan osavaltion 40. kuvernöörinä vuosina 1991–1999. Senaattorivuosiensa jälkeen hän aloitti tammikuussa 2013 Yhdysvaltain osavaltioiden vakuutusvalvontaviranomaisten yhteistyöjärjestön NAIC:n (National Association of Insurance Commissioners) toimitusjohtajana. Hän on koulutukseltaan juristi.
Bottom
Bottom oli englantilainen televisiosarja, jota BBC tuotti ja esitti vuosina 1991, 1992 ja 1995. Sarjan pääosissa olivat Älypäät-sarjasta tutut kuuluisat brittikoomikot Rik Mayall ja Adrian Edmondson. He toimivat myös sarjan käsikirjoittajina. Suomessa sarjaa esitti Subtv ja sarja on saatavilla DVD:llä. Bottom voitti vuonna 1992 "British Comedy Awardsin" palkinnon parhaana uutena komediasarjana.
Sarjan päähenkilöt ovat Richard "Richie" Richard (Rik Mayall) ja Edward "Eddie" Elizabeth Hitler (Adrian Edmondson). He ovat kaksi "luuseria", jotka jakavat saman asunnon Hammersmithin kaupunginosassa. Richardilla ei ole ikinä ollut tyttöystävää. 
Eddie taas on Richardin ainoa ystävä, joka on juoppo. He ovat kummatkin työttömiä.
Suluissa ensimmäinen esityspäivä Britanniassa. Bottomista esitettiin myös erikoisjakso 10. huhtikuuta 1995.
John Ensign
John Eric Ensign (s. 25. maaliskuuta 1958) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko. Hän oli 3. tammikuuta 2001 – 3. toukokuuta 2011 Nevadan edustajana Yhdysvaltain senaatissa.
Ensignin äidin puoleinen isoisä oli italialainen. Poika syntyi Rosevillessä, Kaliforniassa, mutta muutti lapsena Nevadaan. Hän valmistui eläinlääkäriksi vuonna 1985. Hän kuuluu helluntailaiseen International Church of the Foursquare Gospeliin. Hänellä on vaimo ja kolme lasta. Hän jäi kiinni avioliiton ulkopuolisesta suhteesta.
Ennen senaattiuraansa Ensign istui vuosina 1995–1999 Yhdysvaltain edustajainhuoneessa.
Bank of China Tower
Bank of China Tower (中銀大廈) on pilvenpiirtäjä Centralissa Hongkongissa. Rakennuksessa sijaitsee Bank of China -yhtiön päämaja. Sen on suunnitellut Pritzker-palkittu kiinalais-amerikkalainen arkkitehti I. M. Pei. Pilvenpiirtäjä yltää 305 metrin (mastoineen 367 metrin) korkeuteen, ja siinä on 72 kerrosta. Se valmistui vuonna 1990.
Mel Smith
Melvyn Kenneth ”Mel” Smith (3. joulukuuta 1952 Lontoo, Englanti – 19. heinäkuuta 2013) oli englantilainen koomikko, näyttelijä, tuottaja, ohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän tuli tunnetuksi useista television sketsisarjoista. Näihin kuului muun muassa "Lunta tupaan", jossa hän näytteli Griff Rhys Jonesin kanssa.
Smithin isä Kenneth syntyi Tow Law’ssa Durhamin kreivikunnassa ja työskenteli hiilikaivoksella toisen maailmansodan aikana. Sodan jälkeen isä muutti Lontooseen. Siellä hän nai Mel Smithin äidin, jonka vanhemmat omistivat vihanneskaupan Chiswickissä. Kun valtio laillisti veikkauspelit kaupungilla, he muuttivat kauppansa Chiswickin ensimmäiseksi veikkauspelimyymäläksi.
Mel Smith opiskeli Latymer Upper Schoolissa ja Oxfordin yliopiston New Collegessa.
Mel Smithin leski Pam on entinen malli. Smith piti tunnetusti Rolls-Royce-autoista, ja hänen yhtenä harrastuksenaan olikin niiden keräily. Mel Smith menehtyi kotonaan sydänkohtaukseen.
Jeannette Rankin
Jeannette Rankin (11. kesäkuuta 1880 Montana – 18. toukokuuta 1973) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko ja aktivisti. Hän oli ensimmäinen nainen, joka valittiin edustajaksi Yhdysvaltain kongressiin.
Rankin valmistui Montanan yliopistosta. Hän muutti vuonna 1908 New Yorkiin sosiaalityöntekijäksi sekä myöhemmin Seattleen, jossa hän opiskeli Washingtonin yliopistossa. Hän oli Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen vuosina 1917–1919 ja 1941–1943. Hän oli naisten äänioikeuden keskeinen puolestapuhuja.
Rankin oli elinikäinen pasifisti ja ainoa kongressin jäsen, joka äänesti Yhdysvaltain toiseen maailmansotaan osallistumista vastaan vuonna 1941. Hän oli myös yksi viidestäkymmenestä ensimmäiseen maailmansotaan liittymistä vastaan vuonna 1917 äänestäneestä edustajainhuoneen jäsenestä. Myöhemmällä iällä hän oli tunnettu Vietnamin sodan vastustaja.
Rankin ei onnistunut pääsemään Yhdysvaltain senaattiin. Hän johti yli 5 000 naisen "Jeannette Rankin -prikaatia", joka marssi vuonna 1968 Yhdysvaltain kongressin rakennukseen protestoidakseen Vietnamin sotaa vastaan. Hän kuoli Carmelissa Kaliforniassa 92-vuotiaana.
Cheung Kong Center
Cheung Kong Center on pilvenpiirtäjä Centralissa Hongkongissa. Se kohoaa 283 metrin korkeuteen, ja siinä on 63 kerrosta. Pilvenpiirtäjä rakennettiin paikalle, jossa aiemmin sijaitsi Hilton-hotelli. Hotelli purettiin 1990-luvun alussa, ja pilvenpiirtäjä valmistui vuonna 1999. Pilvenpiirtäjän suunnittelusta vastasivat arkkitehtitoimistot Hsin-Yieh Architects and Associates, Cesar Pelli & Associates ja Leo A Daly.
Arthur Wint
Arthur Stanley Wint (s. 25. maaliskuuta 1920 Plowden, Manchester Parish, Jamaika – 19. lokakuuta 1992 Linstead, St. Catherine Parish, Jamaika) oli ensimmäinen jamaikalainen olympiakultamitalisti voitettuaan 400 metrin juoksun Lontoon olympialaisissa 1948.
Arthur Wint tunnetaan lempinimellä "Gentle Giant" (lempeä jättiläinen), hän oli lähes kaksi metriä pitkä. Hän voitti jo vuonna 1938 kultaa 800 metrin juoksussa Keski-Amerikan kisoissa Panamassa.
Vuonna 1942 Wint liittyi kuninkaallisiin ilmavoimiin (RAF) ja hän palveli Britanniassa lentäjänä toisessa maailmansodassa. Hän lähti RAF:stä vuonna 1947 ja aloitti lääketieteen opinnot St Bartholomewin sairaalassa.
Lontoon olympialaisissa vuonna 1948 Wint voitti Jamaikan ensimmäisen kultamitalin 400 metrin juoksussa ajalla 46,2, lyöden joukkuekaverinsa Herb McKenleyn. 800 metrin juoksussa hän voitti hopeaa ajalla 1.49,5 yhdysvaltalaisen Mal Whitfieldin voittaessa kultaa. Wint todennäköisesti menetti kolmannen olympiamitalin Lontoosta venäyttäessään lihaksensa 4 × 400 metrin viestin finaalissa.
Neljä vuotta myöhemmin Helsingin olympialaisissa Wint oli Jamaikan viestijoukkueessa, joka voitti olympiakultaa maailmanennätysajalla 4 × 400 metrin viestissä. Helsingissä hän voitti myös toisen 800 metrin hopeamitalin ajalla 1.49,4, jälleen Whitfieldin voittaessa. 400 metrin juoksussa Wint sijoittui viidenneksi ajalla 47,0.
Wint juoksi viimeisen kisansa vuonna 1953 Wembley Stadiumilla, samoihin aikoihin kun hän valmistui lääkäriksi. Seuraavana vuonna Elisabet II myönsi Wintille Brittiläisen imperiumin jäsen (MBE) –arvonimen. Vuonna 1955 Wint palasi Jamaikaan harjoittamaan lääkärin ammattia. Vuonna 1974 hänet nimitettiin Jamaikan hallituksen viralliseksi edustajaksi Lontooseen. 1978 hän palasi kuitenkin Jamaikalle jatkamaan lääkärin työtään.
Jupiterin pieni punainen pilkku
Jupiterin pieni punainen pilkku eli ”Ovaali BA” on punertavia pilviä sisältävä pyörremyrsky Jupiterissa. Se muistuttaa Jupiterin suurta punaista pilkkua ja sijaitsee siitä etelään päin. Planeetan pilkkujen oletetaan saavan punaisen värinsä silloin, kun tuulet ovat niin voimakkaita, että ne vetävät ilmakehästä kaasuja, jotka vaihtavat väriä auringonvalossa. Pieni punainen pilkku on ollut vahvana näkyvissä vuodesta 2006 ja muuttui punaiseksi joitakin vuosia myöhemmin.
Darryl Sydor
Darryl M. Sydor (s. 13. maaliskuuta 1972 Edmonton, Alberta) on kanadalainen entinen jääkiekonpelaaja. Hän pelasi puolustajana NHL-liigassa yhteensä 1 291 runkosarjaottelua 18 vuoden aikana. Valtaosan urastaan Sydor pelasi Dallas Starsissa. Hän voitti urallaan Stanley Cupin kahdesti. Pelaajauransa jälkeen Sydor on toiminut valmentajana. Nykyisin hän on St. Louis Bluesin apuvalmentaja.
Ennen NHL:ään siirtymistään Sydor pelasi WHL:ssä Kamloops Blazersissa hyökkääjänä. Hän teki parhaalla WHL-kaudellaan 105 tehopistettä. Sydor debytoi NHL:ssä Los Angeles Kingsissä kaudella 1991–1992. Toisella NHL-kaudellaan hän pääsi joukkueensa kanssa aina Stanley Cup -finaaleihin saakka, jossa Montreal Canadiens kuitenkin voitti otteluvoitoin 4–1. Sydor kaupattiin yhdessä varausvuoron kanssa helmikuussa 1996 Dallas Starsiin vaihdossa Shane Churlaan ja Doug Zmolekiin .
Sydor pelasi ssa kahtena kautena peräkkäin: 1997–1998 ja 1998–1999. Vuonna 1999 Dallas voitti Stanley Cupin. Vuonna 2003 Dallas vaihtoi Sydorin Mike Sillingeriin ja toisen kierroksen varausvuoroon Columbus Blue Jacketsin kanssa. Sydor oli Columbuksen parhaita puolustajia kunnes hänet myytiin Tampa Bay Lightningiin. Lightningissa Sydor voitti toisen Stanley Cupinsa kaudella 2003–2004.
Sydor palasi Dallasiin vuonna 2006. Toinen Stars-visiitti jäi kuitenkin vain vuoden mittaiseksi, kun hän solmi kesällä 2007 kaksivuotisen sopimuksen Pittsburgh Penguinsin kanssa. 18. marraskuuta 2008 Sydor siirtyi takaisin Dallasiin, vaihdossa Philippe Boucheriin.
Sydor solmi kaudeksi vuoden mittaisen sopimuksen St. Louis Bluesin kanssa. Kauden jälkeen hän ilmoitti lopettavansa uransa.
Kanadan maajoukkueessa Sydor pelasi nuorten MM-kisat vuonna 1992 ja kahdet MM-kisat vuosina 1994 ja 1996.
Lopetettuaan pelaajauransa Sydor aloitti vuonna 2010 AHL-seura Houston Aerosin apuvalmentajana. Vuosi myöhemmin hän siirtyi NHL-seura Minnesota Wildin valmennusryhmään.
Me Kastelijat
Me Kastelijat on kesällä 1997 MTV3-kanavalla esitetty vesipuisto Serenassa kuvattu nopeus- ja taitokilpailuohjelma, jossa kilpaili jaksoittain kaksi joukkuetta, jotka saivat pisteitä suorituksistaan. Ohjelmaa juonsivat Marco Bjurström ja Ella Keranto. Tuomarina toimi Teresa De Rita-Cavlek.
Over the Hills and Far Away (EP)
Over the Hills and Far Away on Nightwishin EP vuodelta 2001.
EP:n nimikappale on cover-versio Gary Mooren samannimisestä kappaleesta. Kappaleesta kuvattiin myös musiikkivideo. Nimikappaleen lisäksi EP sisältää ennenjulkaisemattomat kappaleet ”10th Man Down” ja ”Away” sekä uuden version yhtyeen debyyttialbumilla "Angels Fall Firstillä" julkaistusta kappaleesta "Astral Romance". Miesääninä EP:llä vierailevat Tapio Wilska ja Tony Kakko. EP oli basisti Sami Vänskän viimeinen julkaisu yhtyeen kanssa.
EP myi Suomessa platinaa julkaisuvuonnaan. Suomen singlelistalla se sijoittui parhaimmillaan ensimmäiseksi ja pysyi listalla yhteensä 49 viikkoa. __notoc__
Thug Life
Thug Life on Tupac Shakurin perustama ryhmä, johon Tupacin lisäksi kuuluivat Rated R, Macadoshis, Mopreme Shakur ja Big Syke. Ryhmä julkaisi ensimmäisen albuminsa syyskuussa 1994. Albumin nimeksi tuli yksinkertaisesti Thug Life Vol. 1 ja se myi vähäisestä markkinoinnista huolimatta kultaa. Thug Life -nimestä on myös keksitty akronyymi: The Hate U Give Little Infants, Fucks Everybody.
Ennen Shakurin kuolemaa Tupac ja Big Syke työstivät uutta albumia "Thug Life Volume 2", mutta Tupacin kuoltua albumia ei koskaan saatu valmiiksi, eikä sitä myöskään julkaistu. Niinpä Thug Life Vol. 1 jäi ryhmän ensimmäiseksi ja samalla viimeiseksi julkaistuksi albumiksi.
Thug Lifella on myös oma vaatemerkki
Uudet Soturit
Uudet Soturit () ovat Marvel-universumissa esiintyvä supersankariryhmä. Aluksi Uusissa sotureissa oli kolme jäsentä Raivo, Oikeus ja Tulitähti. Myöhemmin uusiin sotureihin kuuluivat Vauhtipallo, Namorita, Yöraastaja ja Mikrobi, joilla oli myös oma tositelevisiosarja. Vauhtipalloa lukuun ottamatta, muut heistä saivat kuitenkin surmansa, kun Nitro räjäytti koulun hieman ennen Marvelin supersankareiden sisällissotaa.
George Canning
George Canning (11. huhtikuuta 1770 – 8. elokuuta 1827) oli brittiläinen poliitikko ja valtiomies, joka toimi maansa ulkoministerinä ja lyhyesti myös pääministerinä.
Canningin vanhemmat olivat köyhiä, mutta rikas lontoolaissetä Stratford Canning koulutti lahjakasta veljenpoikaansa Etonia ja Oxfordin yliopistoa myöten. Setä oli Whig ja johdatti myös veljenpojan nuorena politiikkaan. Ranskan vallankumous vuonna 1790 kauhistutti nuorta Canningia, ja niin tämä siirtyi poliittisesti vielä oikealle liberaaleista whigeistä.
Vuonna 1793 Canningista tuli konservatiivipuolueen kansanedustaja. Kielellisesti lahjakkaana hän menestyi parlamentissä hyvin. Hän joutui myös näyttäviin väittelyihin, joiden ansiosta sai sekä ihailijoita että vihamiehiä.
Canning nousi ulkoministeriksi ja parlamentin puhemieheksi. Vuonna 1827 hänet valittiin pääministeriksi, mutta terveys jo horjui, ja Canning kuoli oltuaan pääministerinä vain 119 päivää.
George Canningin poika oli Intian kenraalikuvernöörinä toiminut Charles Canning.
Villit pippelit
Villit pippelit () oli suomalainen diskoyhtye. Sen esiintymiset ovat show-henkisiä ja koreografiat ammattilaisten tekemiä. Yhtye otti paljon vaikutteita Village Peoplelta, mistä sen nimikin on väännös.
Villit pippelit oli huumori- ja camp-henkinen, ja sen sanoitukset käsittelevät homoseksuaalisuutta. Virallisesti yhtye julkaisi vain yhden singlen ”Ruskea tyttö renkaassa” vuonna 1996. Sillä ollut kappale ”A machoni oot” valittiin Radiomafian viikon biisiksi. Yhtyeen tunnetuin kappale lienee Tom of Finlandiin viittaava TOF, josta on tehty myös musiikkivideo. TOF:n lisäksi musiikkivideo on tehty kappaleesta ”Poikien välisestä toveruudesta” (2001). Vuonna 2000 SETA-säätiön tuella julkaistulla "Heitä voltti" -kokoelma-albumilla on myös Villien pippeleiden tuotantoa.
Yhtye esiintyi useita kertoja televisiossa. Vuonna 1999 se pääsi Jyrki Hit Challengen finaaliin ja vuonna 2002 valmistui Filmiteollisuuden tuottama dokumenttielokuva "Villit Pippelit do Finland".
Pierre Cardin
Pierre Cardin (s. 2. heinäkuuta 1922) on italialais-ranskalainen muotisuunnittelija. Hän syntyi Venetsian lähellä ranskalaisten vanhempien lapsena ja muutti Pariisiin 23-vuotiaana. Siellä hän opiskeli arkkitehtuuria. Hän työskenteli Christian Diorin ensimmäisenä räätälinä, perusti oman yrityksen 1950 ja aloitti haute couture -linjan 1953. Cardin tuli erityisen tunnetuksi futuristisista avaruusajan vaatteista. Hän suosii geometrisia muotoja ja aiheita eikä korosta asun kantajan naisellisuutta. Cardinin uran huippukautta olivat 1960- ja 1970-luku.
Hänen nimellään myydään hajuvesiä. ja lukuisia muita tuotteita, joille hän on lisensoinut nimensä jo uransa varhaisessa vaiheessa, ennen muita suuria ranskalaisia muotitaloja.
Ludovico Carracci
Ludovico Carraci, myös Lodovico, (21. huhtikuuta 1555 – 13. marraskuuta 1619) oli italialainen varhaisbarokkia edustanut taidemaalari. Hän opiskeli synnyinkaupungissaan Bolognassa, matkusteli ympäri Italiaa ja palasi Bolognaan, missä perusti yhdessä serkkujensa Annibale ja Agostino Carraccin kanssa vuonna 1585 taidekoulun. Carraccin serkuksia kiitetään manierismiin lipsumassa olleen italialaisen taiteen elvyttämisestä uuteen kukoistukseen.
Carracci käytti usein maalauksissaan Chiaroscuro -varjostustekniikkaa.
Judd Gregg
Judd Gregg (s. 14. helmikuuta 1947 Nashua, New Hampshire) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hänen isänsä Hugh Gregg oli New Hampshiren kuvernööri.
Gregg valmistui Phillips Exeter -akatemiasta, Columbian yliopistosta ja Bostonin yliopistosta. Hän tuli valituksi Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen vuonna 1980 ja uudelleen vuosina 1982, 1984 ja 1986. Hän ei ollut ehdolla vuonna 1988, mutta toimi kaksi kautta New Hampshiren kuvernöörinä vuosina 1989–1993.
Gregg edusti New Hampshirea Yhdysvaltain senaatissa 3. tammikuuta 1993 – 3. tammikuuta 2011. Hän ei ollut ehdolla vuoden 2010 senaatinvaaleissa.
Luonto (täsmennyssivu)
Luonto voi viitata seuraaviin asioihin:
Pat Burns
Pat Burns (4. huhtikuuta 1952 St. Henri, Québec – 19. marraskuuta 2010 Sherbrooke, Québec) oli kanadalainen jääkiekkovalmentaja, joka valmensi NHL:ssä New Jersey Devilsiä, Montreal Canadiensia, Toronto Maple Leafsia ja Boston Bruinsia. Hän valmensi urallaan 14 kautta, 1 019 ottelua.
Burns voitti Jack Adams Awardin kolmesti eri joukkueissa: Montrealissa (1989), Torontossa (1993) ja Bostonissa (1998). Hän on ainoa kolminkertainen voittaja. Hän aloitti QMJHL:ssä Hull Olympiquesissa ja jatkoi AHL:n Sherbrooke Canadiensiin ennen kuin aloitti NHL:ssä. Burns voitti Stanley Cupin vuonna 2003 Devilsiä luotsatessaan. Hän lopetti uransa, kun hänellä diagnosoitiin syöpä toisen kerran.
Ennen uraansa jääkiekon parissa Burns oli Hullissa poliisina.
Syyskuussa 2010 useat kanadalaiset tiedotusvälineet kertoivat Burnsin kuolleen keuhkosyöpään. Burns kuitenkin ilmoitti Toronto Sunin jääkiekkotoimittaja Bob McKenzielle olevansa elossa. Hän kuoli syöpään kaksi kuukautta myöhemmin, 58-vuotiaana.
Cool C
Christopher Douglass Roney (s. 15. joulukuuta 1969 Philadelphia, Pennsylvania), taiteilijanimeltään Cool C, on yhdysvaltalainen rap-artisti, joka oli aktiivisena 1980-luvun loppupuolella. Hänet tunnetaan parhaiten osallisuudestaan Philadelphialaisen poliisin murhaan pankkiryöstön yhteydessä tammikuussa 1996.
1980-luvun puolivälissä Roney oli alkuperäinen jäsen Philadelphiasta kotoisin olevassa Hilltop Hustlers -hiphop ryhmässä. Hänen debyyttisinglensä "Juice Crew Dis" vuonna 1987 saavutti suosiota alan piireissä. Singlellään Roney tähtäsikin New Yorkista kotoisin olevaan ja vaikutusvaltaisen rap-tuottaja Marley Marlin johtamaan hiphop ryhmään (ryhmässä olivat mukana Kool G Rap ja Big Daddy Kane).
Pari vuoden 1988 Hilltopille ja City Beat Recordsille tarkoitettua singleä johti sopimukseen Atlantic Recordsin kanssa, ja sen alaisuudessa Roney julkaisi kaksi täysimittaista sooloalbumia; debyyttialbumi "I Gotta Habit "vuonna 1989 ja "Life in the Ghetto" vuonna 1990.
Vuonna 1991 Roney asetti soolouransa syrjään liittyäkseen hardcore rap ryhmä C.E.B:hen (lyhenne: "Countin' Endless Bank") philadelphialaisräppäreiden Warren McGlonen (Steady B) ja Ultimate Eazen kanssa. Trio julkaisi ainoan albuminsa "Countin' Endless Bank" vuonna 1993 Ruffhouse Records -levy-yhtion kautta, mutta sen myynti ja arvostelut olivat pettymys. Single "Get the Point" nousi 5. sijalle Billboardin Hot Rap Singles -listalla.
2. tammikuuta 1996, samoihin aikoihin, kun hän oli nauhoittamassa paluu-EP:tä yhdessä C.E.B bändikaverinsa McGlonen, sekä toisen paikallisen philadelphialaisen räppärin, Mark Cantyn, kanssa, Roney yritti pankkiryöstöä PNC -pankin haarakonttorissa Philadelphiassa. Epäonnistuneen ryöstön aikana Roney ampui pankin hiljaiseen hälytykseen vastanneen Philadelphialaisen poliisin Lauretha Vairdin kuoliaaksi. Poistuessaan pankista, Roney ammuskeli toisen poliisin kanssa ennen kuin hän ja Canty pudottivat aseensa ja pakenivat McGlonen ajamalla tila-autolla.
Roney pidätettiin ja tuomittiin 30. lokakuuta 1996 ensimmäisen asteen murhasta. Myöhemmin tuomion oikeuskäsittelyssä Roney tuomittiin kuolemaan myrkkyruiskeella. 10. tammikuuta 2006 Pennsylvanian kuvernööri Ed Rendell allekirjoitti Roneyn kuolenmantuomio-määräyksen ja tuomio määrättiin pantavaksi täytäntöön 9. maaliskuuta 2006. Pennsylvanialainen tuomari Gary Glazer myönsi Roneylle tuomion täytäntöönpanon lykkäyksen 1. helmikuuta 2006, kunnes kaikki tuomion jälkeiset oikeudenkäynnit on käyty. Roneyn tuomion täyttöönpano asetettiin tapahtumaan 8. tammikuuta 2015, mutta jälleen täyttöönpanolle myönnettiin lykkäys, tällä kertaa sen myönsi Pensylvanialainen tuomari Luis Felipe Restrepo 5. joulukuuta 2014.
Roney on pitänyt kiinni syyttömyydestään oikeudenkäynnin ja valitusprosessin läpi huolimatta ballistisista ja teknisistä todisteista, hänet murhaan yhdistävästä valvontakameran videosta, ja siitä, että kolme silminnäkijää asettavat hänet ryöstöpaikalle. Roney on tällä hetkellä vankina Greenen valtion vankeinhoitolaitoksessa Pensylvaniassa. Hänen vangin tunnusnumeronsa on DF1973.
Bobby Joe Morrow
Bobby Joe Morrow (s. 15. lokakuuta 1935 Harlingen, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen pikajuoksija ja kolminkertainen olympiakultamitalisti Melbournen olympialaisista 1956.
Bobby Joe Morrow kasvoi maatilalla, lähellä Texasin San Benitoa. Ennen pikajuoksijaksi erikoistumistaan, Morrow pelasi high school –aikanaan myös amerikkalaista jalkapalloa. High schoolin jälkeen Morrow jatkoi opintojaan Abilene Christian Universityssä.
Morrow voitti Yhdysvaltojen mestaruuden (AAU:n kisat) 1955 100 jaardin matkalla. Hänen menestyksekkäin vuotensa oli vuosi 1956, jolloin Sports Illustrated –lehti valitsi hänet vuoden urheilijaksi. Tuona vuonna hän voitti NCAA:n kisoissa 100 ja 200 metrin juoksut ja AAU:n kisoissa 100 metriä. Kauden lopussa hän matkusti Melbournen olympialaisiin Yhdysvaltojen pikajuoksujoukkueen johtajana. Hän palasi sieltä kolmen olympiakullan kanssa.
Ensimmäinen Morrown kultamitali tuli olympialaisten sataselta. Seuraavaksi hän jatkoi yhdysvaltalaisten mitaliketjua 200 metrin olympiajuoksuissa, sivuten matkalla olympiaennätystä. Lisäksi hän oli ankkurina Yhdysvaltojen 4 x 400 metrin viestijoukkueessa, joka voitti kultaa ja teki uuden maailmanennätyksen.
Olympialaisten jälkeen Morrown menestys kansallisella tasolla jatkui, mutta hän vetäytyi kilpakentiltä vuonna 1958. Hän yritti vielä paluuta ennen Rooman olympialaisia, muttei selviytynyt Yhdysvaltojen olympiajoukkueeseen.
Kilpauran jälkeen Bobby Joe Morrow ryhtyi maanviljelijäksi.
Lokakuussa 2006 San Benito High School nimesi 11 000 katsojaa vetävän stadioninsa Bobby Morrow Stadioniksi.
Oh! My Goddess
Oh! My Goddess () on Kōsuke Fujishiman vuonna 1988 aloittama seinen-mangasarja. Egmont on aloittanut sarjan suomentamisen vuonna 2007. Sarja julkaistaan peilaamattomana. Japanista tehdyn käännöksen tekijä on Suvi Mäkelä. Suomeksi on käännetty (marraskuu 2011) 36 osaa "Oh! My Goddessia". Nro 36 on viimeinen julkaisu Suomessa. Toimitus vastasi, että numeroon 36 oli päässyt lipsahdus seuraavan numeron ilmestymisestä.
Sarja kertoo nuoresta opiskelijasta Keiichi Morisatosta, joka saa vieraakseen jumalattaren, Belldandyn. Varomattoman toiveen seurauksena Belldandy jää ikuisesti Keiichin luo. Keiichi ei voi kertoa muille Belldandyn yliluonnollisista voimista, joten tämä ja Belldandy joutuvat moniin selkkauksiin. Nuorten elämää hankaloittaa Belldandyn hehkeä ulkomuoto, sekä se, että yliluonnollisilla voimilla tuntuu olevan jatkuvaa tarvetta niin opiskelija- kuin rakkauselämässä. Keiichin pikkusisko Megumi, Belldandyn riehakas isosisko Urd ja pikkusisko Skuld häiritsevät myös nuorten ystävyys-suhdetta, aivan niin kuin yliopiston motoristikerhon jäsenet sekä kampuksen kaunotar Sayoko Mishima, joka tahtoo ajaa Belldandyn pois yliopistolta.
Sarjassa yhdistyy komedia sekä romantiikka. Sarja kuuluu maailman suosituimpiin mangasarjoihin.
Sarjasta on tehty myös videopelejä eri alustoille kuten NEC PC-9801, PC-FX ja Sega Dreamcast. Lisäksi on julkaistu vain Japanissa PlayStation 2:lle rajoitettu peli.
Phil Kessel
Philip Joseph Kessel Jr. (s. 2. lokakuuta 1987 Madison, Wisconsin) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Hän pelaa tällä hetkellä NHL:ssä Pittsburgh Penguinsissa.
Kessel pelasi Yhdysvaltain jääkiekon kehitysohjelmassa, USNTDP:ssä kaksi kautta. Hän pelasi niin loistavasti, että hänestä odotettiin suurta sensaatiota. USNTDP:n yhteydessä Kessel pelasi Yhdysvaltain jääkiekkomaajoukkueessa, ja voitti alle 18-vuotiaiden MM-kisat vuonna 2005. Hänet palkittiin kisojen parhaana hyökkääjänä.
Juniorikiekkouransa hän aloitti Minnesotan yliopiston jääkiekkojoukkueessa 2005–2006, ja hänet palkittiin kauden tulokkaana. Kauden päätteeksi Boston Bruins varasi hänet viidentenä .
Heti seuraavaksi kaudeksi Kessel siirtyi NHL:ään ja pelasi tulokaskaudellaan 70 ottelua. Kauden katkaisi 12 ottelun ajaksi kivessyöpä, mutta hän toipui siitä ja pelasi katkeamatta kauden loppuun. Kauden päätteeksi hän voitti Bill Masterton Trophyn.
Syyskuussa 2009 Toronto Maple Leafs hankki Kesselin vaihtamalla kahden seuraavan vuoden varaustilaisuuden ykkösvuoronsa ja sekä ensi vuoden kakkosvuoron häneen. Toronto solmi heti Kesselin kanssa 27 miljoonan Yhdysvaltain dollarin arvoisen viiden vuoden sopimuksen.
Kesselin veli Blake on jääkiekkopuolustaja, jonka New York Islanders varasi vuonna 2007. Blake pelaa DEL-liigaa Augsburger Panthersissa. Veljesten serkku David Moss pelaa Phoenix Coyotesissa. Kessel on tunnettu NHL:n ehkä jopa parhaimmasta rannelaukauksesta. Myös hänen siskonsa Amanda Kessel pelaa jääkiekkoa.
Steady B
Warren McGlone eli Steady B on yhdysvaltalainen rapmuusikko. Hänet tuomittiin vuonna 1996 elinkautiseen ilman armahdusmahdollisuutta osallisuudesta pankkiryöstöön ja murhaan. Steady B:n yhtyetoveri ja rikoskumppani Cool C sai kuolemantuomion.
Steady B julkaisi viisi studioalbumia omalla nimellään. Niistä parhaiten menestyi debyyttialbumi "Bring the Beat Back" (1986), joka nousi Yhdysvaltain R&B- ja hip hop -listan 44. sijalle. Hän julkaisi Ruffhouse Records -levymerkillä vuonna 1993 albumin "Countin' Endless Bank" osana trioa C.E.B., johon hänen lisäkseen kuului mm. Cool C.
Lostprophets
Lostprophets oli walesilainen yhtye, joka perustettiin vuonna 1997 Pontypriddissä. Yhtyeen perustivat laulaja Ian Watkins, basisti (myöhemmin kitaristi) Mike Lewis, rumpali Mike Chiplin ja kitaristi Lee Gaze. Yhtye menestyi etenkin Britanniassa ja Keski-Euroopassa.
Lostprophets julkaisi viisi albumia. Ensimmäinen, "Thefakesoundofprogress", julkaistiin vuonna 2001, toinen, "Start Something", vuonna 2004 ja kolmas, "Liberation Transmission", vuonna 2006. Yhtyeen neljäs albumi "The Betrayed" ilmestyi 2010. Rumpali Ilan Rubinin erosi yhtyeestä vuoden 2009 alussa. Yhtyeen viides albumi "Weapons" julkaistiin 2012.
Yhtye ilmoitti lokakuussa 2013 virallisesti lopettavansa toimintansa. Syynä oli yhtyeen solistia Ian Watkinsia vastaan vuoden 2012 lopussa nostetut syytteet lapsi- ja eläinpornon hallussapidosta sekä lapsen raiskauksen suunnitelusta. Watkins myönsi syytteet marraskuussa 2013 ja sai joulukuussa 29 vuoden vankeusrangaistuksen.
Pieni luutatyttö
Pieni luutatyttö on suomalainen elokuva vuodelta 1958. Sen on ohjannut ja tuottanut Toivo Särkkä. Käsikirjoituksesta vastasivat Reino Helismaa ja Olavi Karu, kovalla kiireellä, sillä kuvaukset käynnistettiin jo ennen sen valmistumista.
Liisan isäpuoli lähettää tytön yksin kaupunkiin myymään luutia. Idea käsikirjoitukseen saatiin sanomalehdessä kerrotusta tositapauksesta. Kaupungissa Liisa kohta ihmisiä, joiden elämä hetken sivuaa hänen kohtaloaan, kuten torimyyjän, kulkukauppiaan ja ilotytön. Elokuvaan saadaan jännitystä uhkaavan namusedän muodossa. Elokuvassa on kuitenkin onnellinen loppu, kun Liisa saa turvallisen kodin.
Moraliteetiksi luonnehdittu elokuva onnistuu karttamaan imelyyksiä. Liisan kerätessä vastaantulijoita elokuva ikään kuin esittelee Raamatun kymmenen käskyä.
Elokuvassa nähtävä koira oli Särkän omistama saksanpaimenkoira Lida. Elokuvan ensi-ilta oli Helsingissä 7. marraskuuta 1958 Rexissä ja Tuulensuussa.
Neitsyt Marian perisynnittömän sikiämisen katedraali
Neitsyt Marian perisynnittömän sikiämisen katedraali () on kirkkorakennus Seychellien pääkaupungissa Victoriassa. Katedraali on Seychellien katolisen hiippakunnan pääkirkko, ja se valmistui vuonna 1874. Se on rakennettu ranskalaiseen siirtomaatyyliin.
Vuosina 1993–1994 kirkkorakennuksen sisätilat rakennettiin kokonaan uusiksi, ja 1995 seychelliläinen kuvanveistäjä Egbert Marday uusi ehtoollispöydän ja korkokuvin koristellut ovet.
Gumpert Apollo
Gumpert Apollo on saksalaisen Gumpertin ensimmäinen automalli, katulaillinen superauto. Se on monien muiden superautojen tapaisesti kaksipaikkainen, takavetoinen ja keskimoottorinen. Auton runko on tehty Cro-mo-putkista ja koripaneelit ovat hiili- ja lasikuitua. Auton kehitysprojektin aloitti Audin entinen työntekijä Roland Gumpert, joka aikoi valmistaa autoa 150 kappaletta vuoteen 2008 mennessä.
Auto on suunniteltu lähes yksinomaan kilpailukäyttöä varten, ja se on varusteltu paljolti tätä varten. Tavaratilaa on erittäin vähän, ja se on sijoitettu lähelle moottoria.
Valmistaja väittää auton rakenteen olevan niin optimoitu ja tasapainoinen, että tarpeeksi suurella nopeudella sillä pystyisi ajamaan tunnelissa ylösalaisin. Tätä ei kuitenkaan ole testattu.
Apollon voimanlähteenä on Audin valmistama 4,2 litrainen V8-moottori, joka tuottaa kahden turboahtimen avulla 641 hevosvoiman teho. Moottori on lähes neliö, sillä kunkin sylinterin poraus on 91 % sen iskunpituudesta.
Autossa on kuusiportainen sekventiaalivaihteisto ja kuivasumppuvoitelu.
Canon PowerShot A610
Canon PowerShot A610 on Canonin Powershot-tuoteperheen vuonna 2006 julkaistu malli. PowerShot A610 ja PowerShot A620-merkit ovat maineikkaan PowerShot A95:den seuraajia. A610-malli on varustettu muun muassa viiden megapikselin CCD-kennolla, 4-kertaisella optisella zoomilla, kääntyvällä kahden tuuman TFT-näytöllä, 1 cm makrokuvauksella ja 20 kuvausohjelmalla. Kamera toimii AA-alkaliparistoilla tai AA-kokoisilla akuilla. Kamera tukee SD- tai MultiMediaCard-muistikortteja. Kamera painaa ilman paristoja (tai akkuja) ja muistikorttia noin 235 grammaa.
Salaneuvos
Salaneuvos on aiemmin Venäjällä, Saksassa ja Itävallassa käytössä ollut arvonimi.
Venäjän keisarikunnassa arvonimi salaneuvos oli käytössä vuosina 1722–1917 osana Pietari Suuren käyttöön ottamaa rankijärjestelmää, joka rinnasti hovin ja siviilihallinnon virkamiesten arvoasteikon sotilasarvoihin. Arvonimi oli käytössä myös Suomen suuriruhtinaskunnassa.
Saksassa salaneuvos ("Geheimrat") oli alkujaan hallitsijan neuvonantajana toimineen salaneuvoston jäsen. Tunnetuimpia saksalaisia salaneuvoksia oli kuuluisa kirurgi, keisarien ja kuninkaiden henkilääkäri Ferdinand Sauerbruch (1875–1951).
Sadi Carnot
Nicolas Léonard Sadi Carnot (1. kesäkuuta 1796 – 24. elokuuta 1832) oli ranskalainen fyysikko, joka ensimmäisenä selitti lämpökoneen eli termodynaamisen koneen toiminnan, joka on termodynamiikan toisen pääsäännön perusta.
Sadi Carnot oli myös matemaatikkona tunnetun kenraali Lazare Carnot'n poika. Hän opiskeli École polytechniquessa yhdessä mm. Claude-Louis Navierin ja Gaspard-Gustave Coriolisin kanssa opettajinaan muiden muassa Joseph Louis Gay-Lussac, Siméon Denis Poisson ja André-Marie Ampère. Suoritettuaan tutkintonsa siellä hän kouluttautui upseeriksi ennen kuin omistautui tieteelliselle uralle.
Insinöörit osasivat rakentaa höyrykoneita, mutta niiden toimintaperiaate ymmärrettiin huonosti. Esimerkiksi lämpö käsitettiin erikoiseksi aineeksi nimeltä kalorikki. Kirjassaan "Réflexions sur la puissance motrice du feu" vuodelta 1823 Carnot osoitti että fysiikan lait asettavat rajan minkä tahansa lämpökoneen hyötysuhteelle. Carnot’n kierto on idealisaatio lämpövoimakoneesta, jonka hyötysuhde on mahdollisimman suuri.
Carnot kuoli koleraepidemiaan jo 36-vuotiaana. Hänen jälkeensä saksalainen Rudolf Clausius muotoili ja kehitti lämpöopin täsmälliseen matemaattiseen muotoon.
Pataruoka
Pataruoka on padassa kypsennettyä ruokaa. Pataruuat vaativat usein pitkää valmistusaikaa.
Pataruoassa raaka-aineet ovat melko suurina palasina, joten sitä syödään veitsellä ja haarukalla eikä pelkällä lusikalla kuten keittoa. Useimmat raaka-ainepalaset ovat kuitenkin erotettavissa toisistaan: laatikkoruoka (esimerkiksi silakkalaatikko tai makaronilaatikko) on tasa-aineisempaa. Palasten välissä on nestettä mutta vähemmän kuin keitossa. Muhennoksesta pata eroaa suuremmalla raekoollaan.
John E. Sununu
John Edward Sununu (s. 10. syyskuuta 1964 Boston, Massachusetts) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko.
Sununu syntyi Bostonissa, Massachusettsissa, yhdeksi kahdeksasta sisaruksesta. Hänen äitinsä oli Nancy Hayes ja isänsä poliitikko John Henry Sununu. Sununulla on libanonilaisia, irlantilaisia, skotlantilaisia ja englantilaisia sukujuuria.
Sununu valmistui MIT:stä 1987 ja Harvardin yliopistosta 1991. Hän tuli valituksi Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen ensimmäistä kertaa tammikuussa 1997 alkaneelle kaudelle ja sai kaksi kahden vuoden jatkokautta ennen kuin voitti paikan Yhdysvaltain senaatissa vuoden 2002 vaaleissa. Hän aloitti New Hampshiren edustajana 3. tammikuuta 2003.
Sununu oli nuorin Yhdysvaltain senaattori, kuten myös ainoa senaattori, jolla on arabisukujuuria. Hänellä on vaimonsa Catherinen eli "Kittyn" kanssa kolme lasta. Sununu pyrki toiselle kaudelle senaattiin vuoden 2008 vaaleissa, mutta hävisi demokraattien Jeanne Shaheenille.
John Sununu
John Sununu voi viitata kahteen yhdysvaltalaiseen poliitikkoon:
Salam Fayyad
Salam Fayyad (, s. 1952 Dir al-Rasoun) on palestiinalainen taloustieteilijä ja poliitikko, jonka presidentti Mahmud Abbas nimitti 14. kesäkuuta 2007 palestiinalaishallinnon pääministeriksi. Sitä ennen Fayyad oli valtiovarainministerinä 2002–2005.
Fayyad syntyi Dir al-Rasounissa lähellä Tul Karmia. Monista muista poiketen hän ei omakohtaisesti kokenut vuoden 1948 Nakbaa. Hän opiskeli Beirutin Amerikkalaisessa yliopistossa sekä ylemmän tutkinnon ja tohtorintutkinnon University of Texasissa. Hän aloitti uransa opettajana Yarmukin yliopistossa Jordaniassa ja meni 1987 Maailmanpankin (IMF) palvelukseen Washingtoniin. Palestiinalaishallinnon perustamisen jälkeen hän palasi 1995 IMF:n edustajana sen hallitsemille alueille. Vuonna 2001 hän siirtyi yksityissektorille ja meni 2001 Arabipankin, Lähi-idän suurimman pankin palvelukseen.
Fayyadilla on hyvät suhteet Israeliin ja Yhdysvaltoihin. Liberaali israelilainen Haaretz-lehti nimitti häntä "kaikkien suosikkipalestiinalaiseksi."
Ennen vuoden 2006 vaaleja Abbasin Fatah lupasi Fayyadille pääministerin paikan, jos hän liittyisi puolueeseen. Hän ei kuitenkaan uskonut Fatahin voittoon, vaan muodosti kolmannen tien listan yhdessä Hanan Ashrawin ja Yasser Abed Rabbonin kanssa, joka sai vain kaksi paikkaa parlamenttiin.
Maaliskuussa 2009 Fayyad jätti eroanomuksensa presidentti Abbasille mutta jatkoi lopulta pääministerinä. Huhtikuussa 2013 hän erosi pääministerin tehtävästä.
Bob Menendez
Robert ”Bob” Menendez (s. 1. tammikuuta 1954 New York) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko. Hän istui vuodesta 1993 Yhdysvaltain edustajainhuoneessa ja sai 18. tammikuuta 2006 paikan New Jerseyn edustajana Yhdysvaltain senaatista. Menendez tuli valituksi uudelleen vuonna 2012 ja hänen nykyiten kautensa senaatissa päättyy tammikuussa 2019. Hän on ilmoittanut hakevansa jatkokaudelle.
Menendeziä vastaan nostettiin vuonna 2015 useita korruptiosyytteitä. Syyttäjän mukaan Menendez olisi saanut floridalaiselta silmälääkäri Salomon Melgenilta arvokkaita lahjoja ja kampanjarahoitusta vastineeksi poliittisista vastapalveluksista. Pitkän oikeusprosessin päätteeksi Menendezin vastaisista syytteistä kuitenkin luovuttiin vuonna 2018. Syytteistä luopumisesta huolimatta senaatin eettisyysasioita käsittelevä komitea antoi Menendezille nuhtelut siitä, että hän oli lahjoja ottaessaan rikkonut senaatin sisäisiä ohjeita.
Santa Margarita (hylky)
Santa Margarita on espanjalainen vuonna 1622 hurrikaanissa uponnut purjealus. Aluksen hylky lepää Floridan Key Westin edustalla. Hylky löydettiin vuonna 1980. Oikeudet alukseen ja sen lastiin omistaa Mel Fisher. Aluksesta nostettua esineistöä on näytteillä Mel Fisher Maritime Heritage Museumissa Key Westissä.
Kesäkuussa 2007 hylystä löydettiin tuhansia helmiä, joista suurimmat olivat halkaisijaltaan 15 millimetriä. Helmet olivat löydettäessä pienessä lyijystä valmistetussa rasiassa ja ne olivat säilyneet hyväkuntoisina. Löytö on harvinainen, sillä helmi ei yleensä kestä suolavettä ilman osterin suojaa. Löydön arvon uskotaan olevan noin miljoona Yhdysvaltain dollaria. Hylystä nostettiin myös kultaharkko, kahdeksan kultaista ketjua sekä sadoittain muuta esineistöä.
Santa Margarita
Santa Margarita voi tarkoittaa seuraavia:
Lahoren linnoitus
Lahoren linnoitus muodostaa suuren osan Lahoren vanhasta kaupungista Pakistanissa.
Sen alkuperäisestä rakentajasta tai muodosta ei ole tietoa; arkeologisten löytöjen perusteella se on ollut olemassa ainakin kauan ennen vuotta 1025. Vuosisatojen varrella mongolit ja muut valloittajat ovat vuoroin hajottaneet, vuoroin kohentaneet sitä. Nykyinen muoto on pitkälti Suurmogulien valtakunnan ajoilta. Linnoitus muistuttaa samanikäistä Agran linnoitusta, mutta on pienempi, noin 350 metriä pitkä ja 300 metriä leveä.
Mahtavin Intian suurmogulihallitsijoista, Akbar, piti Lahorea imperiuminsa pääkaupunkina 1584–1598. Hän rakensi nykyisen linnoituksen pääosat samalla paikalla sijainneen vaatimattomamman linnoituksen päälle. Akbarin poika ja pojanpoika Shah Jahan jatkoivat rakennustyötä.
Shah Jahan tunnetaan Taj Mahalin rakennuttajana, ja hän teetti upeita marmorirakenteita ja mosaiikkeja myös Lahoren linnoitukseen.
Linnoitus on UNESCOn maailmanperintökohde vuodesta 1981 yhdessä Shalamarin puutarhan kanssa.
Erkkolan silta
Erkkolan silta on Oulussa sijaitseva ajoneuvo- ja kevyen liikenteen käyttöön tarkoitettu Oulujoen ylittävä silta. Silta yhdistää joen pohjoisrannalla sijaitsevan Myllyojan suuralueen etelärannalla sijaitsevaan Oulunsuun suuralueeseen. Silta avattiin syyskuussa 1988, ja sen keskivertovuorokausiliikenne on noin 17 500 ajoneuvoa. Aiemmin Oulujoen saattoi ylittää lossilla, joka sijaitsi nykyisestä siltapaikasta ylävirtaan nykyisen Poikkimaantien sillan lähellä.
Sillan vapaa alituskorkeus on 3,3 metriä.
Sangin silta
Sangin silta, joskus myös Madekosken silta, on Oulussa sijaitseva ajoneuvo- ja kevyen liikenteen käyttöön tarkoitettu Oulujoen ylittävä silta. Silta yhdistää Sanginsuun kaupunginosan Madekosken kaupunginosaan. Silta on valmistunut vuonna 1992, ja se korvasi paikalla aiemmin liikennöineen lossin.
Sillan vapaa alituskorkeus on 4,7 metriä.
East Clubbers
East Clubbers on puolalainen dance/trance- yhtye. Se muodostuu kahdesta henkilöstä (DJ Silver ja Leo Major). He ovat tehneet dance tyylistä musiikkia noin 5 vuotta. Useimmissa heidän kappaleissaan laulajana toimii Kate Lesing.
Rohtasin linnoitus
Rohtasin linnoitus (urduksi قلعہ روہتاس Qila Rohtas) on linnoitus nykyisessä Pohjois-Pakistanissa. Sen rakennutti pataanihallitsija Sher Shah Suri (1486 – 1545) puolustautuakseen moguleita vastaan. Linnoitusta ei koskaan valloitettu, joten se on säilynyt poikkeuksellisen hyvin.
Se on esimerkki pataani- ja hindukulttuurin yhdistymisestä alueella. Linnoitus koostuu neljäkilometrisesta muurista, 68 tornista ja kahdestatoista linnoitetusta portista joista jokainen on erilainen. Linnoituksessa pystyi puolustautumaan 30 000 miehen armeija.
Linnoitus on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1997.
Synkkä yksinpuhelu
Synkkä yksinpuhelu on Olavi Paavolaisen vuonna 1946 kahtena osana julkaistu lähes tuhatsivuinen kirja. Se on kooste Paavolaisen päiväkirjoista lähinnä jatkosodan ajalta. Paavolainen oli sodissa tiedotustehtävissä ja oleskeli enimmäkseen päämajassa Mikkelissä ja erityisesti viestikeskus Lokissa, jossa hän pääsi seuraamaan kansainvälistä lehdistöä normaalin sotasensuurin ohi. Kirjassa kuvataan myös Paavolaisen käyntejä rintamalla ja Itä-Karjalassa. Kirja alkaa talvisotaa edeltävästä kesästä jatkuen jatkosodan päättymiseen ja rauhantekoon Neuvostoliiton kanssa. Paavolainen asettuu usein vastakkain virallisen sotapropagandan kanssa, vaikka hän toimi Suomen sotavoimien tiedotusosastolla.
Ilmestyessään kirja sai ristiriitaisen ja osittain jopa jyrkän kielteisen vastaanoton. Toisaalta sitä pidettiin, varsinkin vasemmiston keskuudessa, todenmukaisuuteen pyrkivänä yksityisen ihmisen tilityksenä jatkosodan vuosista. Toisaalta monet pitivät sitä liian pessimistisenä, jälkiviisaana ja isänmaan etujen vastaisena. Kirjaa epäiltiin myös suureksi osaksi jälkikäteen sepitetyksi. Varmuutta asiasta ei ole voitu saada, koska Paavolaisen alkuperäiset päiväkirjamerkinnät, joihin teos hänen mukaansa perustuu, eivät ole säilyneet. Paavolainen hävitti aineistoa itse, mutta toisaalta kaikki ei ehkä ole tullut perikunnalta esille. WSOY julkaisi paavolaisen Synkän yksinpuhelun alun perin kahtena melkein 500 sivuisena niteenä, mutta 60-luvulla julkaistuissa Valituissa teoksissa kirja oli lyhennetty 599 sivuiseen yhteen niteeseen. Kansanedustaja Erkki Tuomioja arvelee, että Paavolainen on itse lyhentänyt teostaan uusintajulkaisussa pehmentääkseen alkuperäisen version ilmaisua ja näkökulmia
Jaakko Pakkasvirta ohjasi kirjan pohjalta elokuvan "Pedon merkki" (1981). Vesa-Matti Loiri sai elokuvasta parhaan miessivuosan Jussi-palkinnon vuonna 1982.
Oona Chaplin
Oona Chaplin, o.s. O’Neill, (14. toukokuuta 1925 Bermuda – 27. syyskuuta 1991 Corsier-sur-Vevey, Sveitsi) oli Nobel- ja Pulitzer-palkitun näytelmäkirjailijan Eugene O’Neillin tytär ja elokuvalegenda Charles Chaplinin neljäs ja viimeinen vaimo.
O’Neill oli isänsä toinen lapsi tämän avioliitosta kirjailija Agnes Boultonin kanssa. Hänellä oli myös vanhempi veli Shane (1918–1977) sekä kaksi vanhempaa sisarusta vanhempiensa edellisistä avioliitoista. Vanhemmat erosivat vuonna 1929, minkä jälkeen O’Neill tapasi isäänsä enää harvoin. Hän asui lapsuutensa Point Pleasantissa, New Jerseyn osavaltiossa äitinsä ja isoveljensä kanssa. Kesät perhe vietti Bermudalla.
O’Neill kävi Brearleyn lukiota New Yorkissa, mistä hän valmistui vuonna 1942. Hän pääsi opiskelemaan Vassar Collegeen, mutta kieltäytyi paikasta tavoitellakseen uraa näyttelijänä. Hänet valittiin New Yorkin vuoden 1942 debytantiksi, minkä tuoma julkisuus johti työtarjouksiin eri elokuvastudioilta. Isänsä vastustuksen takia hän ei kuitenkaan pystynyt ottamaan tarjouksia vastaan. O’Neill sai kuitenkin pienen osan kesällä 1942 New Jerseyssä esitetystä näytelmästä "Pal Joey", joka ei kuitenkaan menestynyt. Myöhemmin samana kesänä hän lähti Hollywoodiin, missä toivoi voivansa aloittaa uran elokuvanäyttelijänä. Hän esiintyi pienessä osassa ystävänsä aviomiehen, kirjailija William Saroyanin, näytelmässä "The Time of Your Life" San Franciscossa ja sai Hollywoodissa ainoan koekuvauksensa Eugene Frenken elokuvaan "The Girl from Leningrad".
Vuoden 1942 lopussa O’Neill tutustui Charles Chapliniin, joka alkoi opettaa hänelle näyttelemistä. He aloittivat myös suhteen, ja avioituivat kesällä 1943 O’Neillin täysi-ikäistyttyä. Avioliitto herätti paljon kohua parin 36 vuoden ikäeron takia ja koska Chaplinin entinen naisystävä Joan Barry oli juuri nostanut häntä vastaan isyyssyytteen. Eugene O’Neill katkaisi välit tyttäreensä lopullisesti avioliiton jälkeen ja teki hänet perinnöttömäksi.
Liitto oli onnellinen ja kesti aina Chaplinin kuolemaan vuonna 1977 asti. Heille syntyi kahdeksan lasta: Geraldine (s. 1944), Michael (s. 1946), Josephine (s. 1949), Victoria (s. 1951), Eugene (s. 1953), Jane (s. 1957), Annette (s. 1959) ja Christopher (s. 1962). O’Neill jätti avioiduttuaan urahaaveensa ja keskittyi vaimon rooliin. Perheen muutettua Yhdysvalloista Sveitsiin vuonna 1953 hän luopui Yhdysvaltain kansalaisuudestaan ja otti aviomiehensä Britannian kansalaisuuden.
Chaplinin kuoltua O’Neill asui vuorotellen Sveitsissä ja New Yorkissa, mistä oli ostanut asunnon. Hän kärsi vakavasta alkoholiongelmasta ja kuoli vuonna 1991 haimasyöpään.
Introspective
Introspective on Pet Shop Boysin vuonna 1988 julkaisema pop-albumi. Se poikkesi kahdesta aiemmasta albumista sillä, että se sisälsi ainoastaan kuusi kappaletta, joista jokainen on niin sanottua "extended"-versiota eli on huomattavasti pidempi kuin radio edit -versio.
Huolimatta uskaliaasta kokeilusta albumi myi hyvin maailmanlaajuisesti, platinaa sekä Britanniassa että Yhdysvalloissa. Myös Suomessa albumi myi platinaa (yli 40 000 kappaletta) ja nousi julkaisuviikollaan Suomen albumilistan 1. sijalle.
Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin suuriin Pet Shop Boys -klassikoihin kuuluva "Domino dancing", joka ylsi brittilistalla 7. sijalle ja Yhdysvalloissa 18. sijalle. Kappaleen musiikkivideo herätti aikanaan suuren kohun "homoeroottiseksi" epäillyllä rantakohtauksella, jossa kaksi lihaksikasta miestä painivat toisiaan vastaan aaltojen iskiessä vasten heidän vartaloitaan. Toisena singlenä julkaistiin "Left to my own devices", joka oli Trevor Hornin tuottama kappale. Se saavutti Britanniassa sijan 4, mutta ylsi yllättäen Yhdysvalloissa vain sijalle 72. Viimeisenä singlenä albumilta julkaistiin "It's alright", jonka musiikkivideo on yksi duon muistettavimmista. Single nousi heti Britanniassa singlelistan viidenneksi. Kaikki albumilta singleiksi irrotetut kappaleet julkaistiin levyltä poiketen lyhyempinä versioina.
Vuonna 2001 albumi julkaistiin uudestaan remasteroituna kahden CD:n versiona.
Burt Kwouk
Burt Kwouk () oli kiinalais-englantilainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi Blake Edwardsin "Vaaleanpunainen pantteri" -elokuvista. Kwouk näytteli yhteensä seitsemässä "Vaaleanpunainen pantteri" -elokuvassa ja hänen roolinaan oli Peter Sellersin näyttelemän komisario Jacques Clouseaun kiinalainen miespalvelija Cato Fong. Koska Clouseau oli käskenyt Fongin hyökätä hänen kimppuunsa aina kun mahdollista itsepuolustustaitojensa ylläpitämiseksi, Kwouk ja Sellers ottivat elokuvan merkeissä yhteen jokaisessa elokuvassa.
Kwouk syntyi Manchesterissä, mutta hänen juurensa olivat Shanghaissa ja hänen äitinsä on kiinalainen.
Kwouk näytteli James Bond -elokuvissa "007 ja Kultasormi" ja "Elät vain kahdesti". Hänet nähtiin myös "Vielä virtaa -sarjassa", jossa hän näytteli Entwistleä.
Lähde:
Dunaliella salina
Dunaliella salina on yksisoluinen viherlevä, joka menestyy erittäin suolapitoisessa ympäristössä, eli se on halofiili. Sitä esiintyy paikoissa, joissa suolapitoisuus on hyvin suuri, kuten suolajärvissä ja suola-altaissa.
Soluseinämätön "Dunaliella salina" -solu sisältää suuren määrän glyserolia, joka suojaa sitä ympäristön suolan aiheuttamalta osmoottiselta paineelta. Suojautuakseen ultraviolettisäteilyltä levä kehittää karotenoideja, jotka värjäävät sen vaaleanpunaiseksi tai oranssiksi. Suola-altaiden voimakkaankin punaiset värit johtuvat "Dunaliella salinan" ja muiden halofiilisten mikrobien väriaineista. Solulla on kaksi siimaa, joiden avulla se liikkuu.
Antioksidanttisten ominaisuuksiensa vuoksi sitä käytetään kosmetiikkateollisuudessa ja ravintolisävalmisteissa. Suolankukka saa värinsä ja arominsa muun muassa "Dunaliella salina" -levästä.