Desmond Tutu
Desmond Mpilo Tutu (s. 7. lokakuuta 1931 Klerksdorp, Transvaalin provinssi, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen anglikaanisen kirkon Kapkaupungin arkkipiispa, joka tuli 1980-luvulla tunnetuksi apartheidin vastustajana ja on sittemmin jatkanut toimintaansa ihmisoikeuksien puolustajana ja toiminut muun muassa Etelä-Afrikan totuuskomission puheenjohtajana. Tutulle myönnettiin Nobelin rauhanpalkinto vuonna 1984. Tutu on tehnyt runsaasti työtä rotuerottelun ehkäisemiseksi.
Tutu syntyi Klerksdorpissa, Transvaalin provinssissa 7. lokakuuta 1931. Perhe muutti Johannesburgiin Tutun ollessa 12-vuotias. Hän olisi halunnut opiskella lääkäriksi, mutta koska perheellä ei ollut varaa siihen, hän seurasi isänsä jalanjäljissä opettajaksi. Tutu opiskeli 1951–1953 Pretorian Bantu Normal Collegessa ja opetti sen jälkeen vuoteen 1957 Johannesburgin Bantu High Schoolissa. Hän kuitenkin erosi vastalauseena eteläafrikkalaiselle kasvatus- ja koulutuslaille, joka vahvasti tuki rotuerottelua ja epätasa-arvoa. Se muun muassa kielsi eri rotujen opiskelun samoissa ryhmissä ja heikensi siten Etelä-Afrikan mustan väestön opiskelumahdollisuuksia. Tutu jatkoi opintojaan teologian saralla, ja vuonna 1960 hänet vihittiin anglikaanipapiksi. Hän siirtyi työskentelemään pappina keskustelua herättäneessä Fort Haren yliopistossa, joka oli yksi harvoja eteläisen Afrikan laatukouluja mustille opiskelijoille. Tutu meni 1955 naimisiin Leah Nomalizon kanssa. Heillä on neljä lasta: Trevor, Theresa, Naomi ja Mpho.
Tutu suoritti 1962–1966 teologian kandidaatin ja maisterin tutkinnot Lontoon King's Collegessa. Opintojen jälkeen hän palasi Etelä-Afrikkaan, missä jatkoi mustaihoisen papiston kouluttamista vuosina 1967–1972. Hän kirjoitti pääministeri Vorsterille kirjeen, jossa hän kuvasi tilannetta Etelä-Afrikassa ”ruutitynnyriksi, joka voi räjähtää milloin tahansa”. Hän ei koskaan saanut vastausta kirjeeseensä. Ruutitynnyri räjähti, kun 1975 bantujen kouluissa määrättiin pakolliseksi opetuskieleksi afrikaans, jota harvat opettajat tai oppilaat osasivat. Koululaisten mielenosoitus johti väkivaltaisuuksiin, joissa kuoli ainakin kaksi lasta.
Vuonna 1972 Tutu palasi Isoon-Britanniaan, jossa hänet nimitettiin kirkkojen maailmaneuvoston teologisen kasvatusrahaston varajohtajaksi. Hän palasi Etelä-Afrikkaan jälleen vuonna 1975, ja hänet nimitettiin Johannesburgissa sijaitsevan St. Maryn tuomiokirkon rovastiksi ja oli siten ensimmäinen musta henkilö kyseisessä virassa. Tutu on nimitetty useiden yliopistojen kunniatohtoriksi sekä Yhdysvalloissa että Britanniassa.
Vuonna 1976 syttyivät Soweton mellakat, kun hallitus suunnitteli lisäävänsä afrikaansin käyttöä mustissa kouluissa. Tapahtuma kehittyi massiiviseksi kapinaksi rotuerottelua vastaan. Siitä lähtien Tutu tuki maansa taloudellista boikotointia. Hän oli Lesothon piispa vuodesta 1976 vuoteen 1978, jolloin hänestä tuli Etelä-Afrikan kirkkojen neuvoston pääsihteeri. Tässä asemassa hän pystyi jatkamaan työtään rotuerottelua vastaan lähes kaikkien kirkkojen luvalla. Tutu puolusti johdonmukaisesti sovintoa kaikkien asianosaisten välillä kaikissa kirjoituksissaan ja luennoissansa kotimaassa ja ulkomailla. Tutu sai 1984 Nobelin rauhapalkinnon. Nobel-komitea mainitsi hänen roolinsa ”yhdistävänä johtohahmona kampanjassa apartheid-ongelman ratkaisemiseksi Etelä-Afrikassa”. Tutusta tuli 7. syyskuuta 1986 ensimmäinen Etelä-Afrikassa anglikaanikirkkoa johtanut musta henkilö.
Vuonna 1995 presidentti Nelson Mandela nimitti Tutun johtamaan totuuskomissiota, jonka tehtävänä oli tutkia apartheidin ajan mahdollisia ihmisoikeusrikkomuksia. Tämän työn johdosta hän sai 1999 Sydneyn rauhanpalkinnon.
Tutu palasi 2004 Isoon-Britanniaan King's College Londonin vierailevaksi professoriksi ja piti luentosarjan, jolla juhlistettiin Collegen 175. vuosipäivän merkkivuotta. 78-vuotias Tutu ilmoitti kesällä 2010 vetäytyvänsä julkisuudesta ja julkisista tehtävistään voidakseen viettää eläkepäiviään perheensä parissa.
Tutu uskoo Israelin valtion palestiinalaisiin suuntaaman kohtelun olevan yksi apartheidin muoto. Hän on toistuvasti pyytänyt Israelin hallitusta kunnioittamaan palestiinalaisten ihmisarvoa, olipa hän muslimi tai kristitty.
Nobelisti on myös ilmaissut tukensa Länsi-Papuan itsenäisyysliikkeelle ja arvostellut YK:n roolia Indonesian Länsi-Papuan valtauksessa. Tutu sanoi: ”Useita vuosia Etelä-Afrikan ihmiset kärsivät sorron ja rotuerottelun ikeen alla. Monet ihmiset kärsivät yhä raa’asta sorrosta ja heidän ihmisarvonsa kielletään. Yksi tällainen ihmisjoukko on Länsi-Papuan kansa.”
Tutu on myös arvostellut ihmisoikeuksien loukkauksia Zimbabwessa. Hän on kutsunut Zimbabwen presidentti Robert Mugabea ”afrikkalaisen diktaattorin irvikuvaksi” ja arvostellut Etelä-Afrikan hallituksen diplomatiaa Zimbabwea kohtaan.
Vuonna 2012 Tutu jättäytyi pois Etelä-Afrikassa pidetystä seminaarista, jonne oli kutsuttu puhumaan myös Tony Blair. Tutun edustajan mukaan tämän mielestä Blairin päätöstä tukea USA:n hyökkäystä Irakiin oli "moraalisesti mahdotonta puolustaa" ja arkkipiispan olisi "sopimatonta ja kestämätöntä" esiintyä Blairin kanssa samassa tilaisuudessa. Pian tämän jälkeen Tutu vaati The Observerin julkaisemassa kirjoituksessaan Blairin ja George W. Bushin tuomista Haagin kansainväliseen rikostuomioistuimeen Irakin sodan takia.