hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ananaskasvit
Ananaskasvit (Bromeliaceae) on Poales-lahkoon kuuluva yksisirkkaisheimo, jossa on paljon puiden oksilla kasvavia päällyskasveja eli epifyyttejä.
Ananaskasvit ovat lehtiruusukkeellisia, tavallisesti ruohoja. Niiden lehdissä on vettä varastoivaa solukkoa ja kasvit ovat suomumaisten karvojen peittämiä. Lehtiasento on kierteinen ja lehdet ovat käyristyneitä, paksuja, kovia ja kannastaan laajentuneita, mutta selvä tuppi puuttuu. Lehtilaidat ovat usein piikkisiä. Varsipäätteisissä kukinnossa huomiota herättävin osa on sen usein värikkäät ylälehdet, joiden hangoissa yksittäiset kukat sijaitsevat. Niiden kehä koostuu erillisestä verhiöstä ja teriöstä, joka erilehtisyydestään huolimatta muodostaa pystyn putken. Sikiäimessä on mesiäisiä. Kutakin emilehteä kohden on ainakin kaksi siemenaihetta. Emin vartalo on pitkä, kärjestä vaihtelevissa määrin kolmejakoinen. Hedelmä on liiteluomainen kota, jossa verhiö säilyy pysyvänä. Siemen sisältää lieriömäisen alkion, joka sijaitsee usein siemenen yhdellä sivulla.
Ananaskasveihin kuuluu ruokakasvi ananaksen lisäksi kuitu- ja koristekasveja.
Ananaskasvit ovat yhtä länsiafrikkalaista lajia lukuun ottamatta rajoittuneet subtrooppiseen ja trooppiseen Amerikkaan. Niitä tunnetaan 1700 lajia, jotka yhdistetään 57 suvuksi. Sukulaisuussuhteittensa mukaan ne ovat järjestettävissä kahdeksaksi ryhmäksi.
Tyrmäysase
Tyrmäysaseet ovat yksi ei-tappavien aseiden ryhmä. Tyrmäysaseet perustuvat yleensä huumaavien aineiden tai lamaannuttavan sähkön vaikutukseen. Lamaannuttavat aseet ovat hyödyllisiä esimerkiksi poliisille, antaen mahdollisuuden torjua vastarinta vähemmän haitan periaatteen mukaisesti tilanteissa, joissa esimerkiksi sumuttimen käyttö on mahdotonta turvautumatta kuitenkaan ampuma-aseeseen. Vammojen syntyminen on yleensä myös vähäisempää kuin käytettäessä poliisikoiraa.
Suomen poliisilla on käytössä hyväksyttynä vähemmän vaarallisena voimankäyttövälineenä käytössä lamaannuttavan sähkön vaikutukseen perustuva Taser X26 -etälamautin koko maassa.
Idriss Déby
Idriss Déby Itno (s. 1952 Fada) on Tšadin presidentti ja Kansallisen pelastusliikkeen johtaja. 
Déby oli aluksi kenraalina Tšadin sisällissodassa. Toinen joulukuuta 1990 hänen joukkonsa marssivat vastarintaa kohtaamatta pääkaupunki N’Djamenaan. Väliaikaisen hallituksen kolmen kuukauden mittaisen hallituskauden jälkeen Débystä tuli presidentti. Déby uudelleenvalittiin presidentiksi viisi kertaa. Oppositio boikotoi vuosien 2006 ja 2011 vaaleja.
Déby syntyi paimenen poikana. Hän kävi upseerikoulua N’Djamenassa ja Ranskassa ja palasi Tšadiin 1976. Hän oli uskollinen kenraali ja presidentti Félix Malloumille aina vuoteen 1979 asti, jolloin maan keskusvalta mureni. Sen jälkeen hän ryhtyi Hissène Habrén liittolaiseksi. Kun Habrésta tuli presidentti 1982 hänen joukkojensa marssittua pääkaupunkiin, hän nimitti Débyn vastineeksi ja hänen uskollisuutensa turvaamiseksi asevoimien komentajaksi.
Déby kunnostautui tuhoamalla Libyan tukemat joukot Itä-Tšadissa 1984. Tämän jälkeen Habré lähetti hänet Ranskaan École de Guerreen. Palattuaan hän toimi presidentin sotilasneuvonantajana. Déby aiheutti Libyalle suuria tappioita myös vuoden 1987 taisteluissa. Habrén ja Débyn välit huononivat kuitenkin 1989 ja Habré syytti Débyä vallankaappauksen valmistelusta, jonka jälkeen Déby pakeni Libyaan. Hän siirtyi sieltä Sudaniin ja perusti Kansallisen pelastusliikkeen ja aloitti taistelun Habréa vastaan lokakuussa 1989. Ratkaiseva hyökkäys alkoi 10. marraskuuta 1990 ja Débyn joukot marssivat 2. joulukuuta pääkaupunkiin.
Kolmen kuukauden väliaikaishallituksen jälkeen Déby nimettiin maan presidentiksi.
Vuonna 1996 Déby voitti maan ensimmäiset monipuoluepresidentinvaalit. Hänet valittiin uudelleen myös 2001, 2006, 2011 ja 2016. Oppositio boikotoi vuosien 2006 ja 2011 vaaleja. Vuoden 2016 vaaleissa Deby sai 62%, tärkein vastaehdokas Saleh Kebzabo 13% annetuista äänistä. 
Toukokuun alussa 2018 maassa tehtiin perustuslain muutos, joka vahvisti presidentin asemaa. Sen jälkeen hän hallitsee yksin, ilman pääministeriä tai varapresidenttiä. Pääministeri Albert Pahimi Padacké ja hänen hallituksensa erosivat lain vahvistamisen jälkeen.
Déby on naimisissa vuodesta 2012 Amani Moussa Hilalin kanssa. Hänen vaimonsa isän sanotaan kuuluvan Sudanin janjaweedin johtohahmoihin.
Sekauinti
Sekauinnilla tarkoitetaan kilpailulajia, jossa uidaan joko sadan, kahdensadan tai neljänsadan metrin matka käyttäen perhos-, selkä-, rinta- ja vapaauinnin tekniikoita tässä järjestyksessä niin, että jokaisella tekniikalla uidaan yhtä pitkä matka. Sadan metrin sekauinnissa voidaan kilpailla vain lyhyemmällä eli 25:n metrin altaalla, koska uintitekniikkaa vaihdetaan käännöksen yhteydessä. Lisäksi sekauinnissa voidaan kilpailla viesteissä. Sekauintiviestissä uintijärjestys on selkäuinti, rintauinti, perhosuinti ja vapaauinti. Erilainen uintijärjestys voidaan perustella sillä, että selkäuinnin lähtö suoritetaan vedestä.
Usein maailman parhaat sekauimarit menestyvät hyvin myös muissa uintilajeissa. Esimerkiksi menestynein suomalainen sekauimari Jani Sievinen on voittanut Euroopan mestaruuksia myös vapaauinnissa ja selkäuinnissa.
Ukrainan Jana Klotškova on viime vuosina noussut yhdeksi historian merkittävimmistä sekauimareista. Hän on voittanut jo neljä olympiakultaa ja rikkonut maailmanennätyksen 400:n metrin sekauinnissa sekä lyhyellä että pitkällä (50 metrin) altaalla. Hanna-Maria Seppälä on menestyksekkäin suomalainen naissekauimari. Hän voitti sadan metrin sekauinnissa kultamitalin Euroopan lyhyen radan mestaruuskilpailuissa vuonna 2005 ja puolusti menestyksellä mestaruuttaan Helsingissä vuonna 2006 lyhyen radan Euroopan mestaruusuinneissa. Lisäksi hän on lyhyen radan MM-kisoista saavuttanut hopeaa Shanghaissa 2006 että Manchesterista 2008. Hänellä on hallussaan myös 100m sekauinnin Euroopan ennätys.
Miesten puolella menestyneinen sekauimari kautta aikojen on Unkarin Tamás Darnyi. Darnyi voitti sekauinnissa neljä olympiakultaa ja jäi historiaan ensimmäisenä uimarina, joka alitti pitkällä altaalla 200 metrin sekauinnissa kahden minuutin rajan. Jani Sievinen rikkoi Darnyin tekemän maailmanennätyksen vuonna 1994 uimalla ajan 1.58,16. Ennätystä pidettiin syntyhetkenään yhtenä maailman kovatasoisimmista. Myöhemmin Yhdysvaltain Michael Phelps on alittanut Sievisen ajan useita kertoja ja parantanut maailmanennätystä yli kolmella sekunnilla. Muista suomalaisista Petteri Lehtinen saavutti muun muassa lyhyen radan MM-pronssin 400 metrin sekauinnissa vuonna 1993.
Thurniaceae
Thurniaceae on Poales-lahkoon kuuluva yksisirkkaisheimo.
Heimon kasveilla on pönkkäjuuristo. Varret ovat pystyjä ja särmikkäitä. Lehdet ovat sahalaitaiset. Kukinto on mykerömäinen ja suojuksellinen tai hyvin runsashaarainen röyhy. Kukissa on viisi kukkalehtikiehkuraa, lyhyt, nahkea ja torvimainen kehä. Sikiäimessä on kolme tai useampia siemenaiheita ja vartalot ovat erillisiä ja pitkähaaraisia. Siemenissä on siemenvaippa eli arillus.
Heimon levinneisyysaluetta ovat Etelä-Afrikka ja Etelä-Amerikan Guayanan alue ja Amazonia. Lajeja on vain neljä kahdessa eri suvussa: "Thurnia" ja "Prionium".
Metsänhoitoyhdistys
Metsänhoitoyhdistys (mhy.) on metsänomistajien rahoittama ja hallinnoima yhteenliittymä, joka edistää ja valvoo alueellaan yksityismetsätaloutta.
Metsänhoitoyhdistysten tarkoituksena on edistää metsänomistajien harjoittaman metsätalouden kannattavuutta ja tuottaa metsänomistajien tarvitsemia palveluita. Yhdistys voi muun muassa selvittää avustusvarojen saatavuuden ja hakea mahdolliset valtion avustukset metsänomistajan puolesta. Yhdistys edistää metsien kestävää hoitoa; tyypillisimpiä metsänhoitotöitä ovat metsänuudistamiseen ja taimikonhoitoon liittyvät tehtävät. Metsänhoitoyhdistykset rahoittavat toimintansa jäsenmaksuilla ja palveluliiketoiminnan tuotoilla.
Vuoden 2019 alussa Suomessa oli 65 metsänhoitoyhdistystä, joiden toimialue kattoi koko maan. Metsänhoitoyhdistyksiä on ainoastaan Suomessa.
Metsänhoitoyhdistyksien pakkojäsenyys poistui vuoden 2014 alussa ja metsänhoitomaksun kerääminen veromuotoisena poistui vuoden 2015 alusta. Samalla vuodesta 2015 lähtien metsänhoitoyhdistysten jäsenet saavat käyttöönsä myös MTK ry:n jäsenedut, kun metsänhoitoyhdistykset ovat liittyneet MTK:n jäseniksi.
Metsänhoitoyhdistys Tapio perustettiin 2. joulukuuta 1907. Metsäosuuskuntia perustettiin järkiperäistämään metsänhoitoa ja myymään "metsäntuotteita jalostettuna ja jalostamattomana". Tapio valisti metsänhoidosta metsänhoitokursseilla ja kilpailuissa, arvioi metsiä, leimasi ja myi puita, välitti siemeniä ja tuotti taimia metsänviljelyyn. Toiminta hiipui sodan aikana ja päättyi vuonna 1920.
1930-luvulla metsänhoidon yhdistystoiminta elpyi metsänomistajien yhdistyksinä ja levisi koko maahan. Vuonna 1950 säädettiin metsänhoitoyhdistyslaki. Lakisääteisen metsänhoitomaksun avulla metsänhoitoyhdistysten merkitys kasvoi entisestään 1960- ja 1970-luvuilla. Nykyisin voimassa oleva laki ja asetus metsänhoitoyhdistyksistä on vuodelta 1998 (534/1998). Vuoden 2015 alussa voimaan tuli muutos, jolla metsänhoitoyhdistysten oikeus saada lakisääteisiä metsänhoitomaksuja kumottiin. (1090/2013).
Tšeboksary
Tšeboksary (, , mariksi Шаравар, "Šaravar") on Tšuvassian pääkaupunki Volgan varrella, Tšuvassian pohjoisosassa Venäjällä Itä-Euroopassa.
Tšeboksaryn asukasluku on noin 453 721 (2010). Lisäksi noin 6,5 kilometriä kaupungista itään sijaitsee satelliittikaupunki Novotšeboksarsk, jossa on 124 097 asukasta (2010).
Hallinnollisesti Tšeboksaryn kaupunkipiirikunta jaetaan kolmeen kaupunkipiiriin (kaupunki) ja yhteen maaseutualueeseen (10 487 as.).
GNUnet
GNUnet keskukseton runkojärjestelmä vertaisverkkolle. Runkojärjestelmä tarjoaa linkkitason salauksen, sekä palvelut muiden verkon solmujen löytämiseen ja resurssien jakoon. GNUnet julkistettiin ensi kerran 6. marraskuuta vuonna 2001.
Pääasiallinen koodikanta on kirjoitettu C-ohjelmointikielellä. Lisäksi yritetään tehdä yhteensopivaa Freeway-nimistä Java-toteutusta Java-kielellä. Joulukuussa 2005 GNUnetin C-toteutus toimi GNU(/Linux), BSD, OS X, Solaris, sekä Windows –alustoilla.
GNUnet on GNU käyttöjärjestelmän virallinen osa.
Ensimmäinen pääasiallinen toteutettava palvelu on anonymisoiva, sensuuria ehkäisevä tiedostonjakopalvelu, jonka käyttäjät voivat anonyymisti julkaista ja hakea kaiken tyyppistä informaatiota. Pyyntöjen ja vastausten reititykseen käytetään GAP-protokollaa.
GNUnet käyttää (epävirallisia) URI-osoitteita moniin asioihin viittaamiseen. Ne ovat epävirallisia siinä mielessä ettei gnunet URI Schemeä ole rekisteröity IANAn kanssa, toisin kuin esimerkiksi HTTP ja FTP.
Seuraavat ovat GNUnet 0.7-versioperheen URI-osoitteita.
Tietyn tyyppinen tiedostonjako-uri, joka osoittaa tiettyyn kopioon GNU GPL-lisenssitekstistä:
Toisen tyyppinen tiedostonjako-uri, joka osoittaa avainsanalla "gpl" tehtävän haun hakutuloksiin.
Solomon Asch
Solomon E. Asch (14. syyskuuta 1907 - 20. helmikuuta 1996) oli yhdysvaltalainen psykologi ja sosiaalipsykologian pioneeri.
Hän syntyi Varsovassa Puolassa. 1920 hän muutti Yhdysvaltoihin, missä hän suoritti New Yorkin yliopistossa alemman korkeakoulututkinnon. Ylemmän tutkinnon hän suoritti Columbian yliopistossa 1930 ja tohtorin tutkinnon 1932. Asch toimi psykologian professorina Swarthmoren yliopistossa 19 vuotta. Siellä hän työskenteli muun muassa Wolfgang Köhlerin kanssa.
Asch tuli kuuluisaksi 1950-luvulla kokeista, jotka osoittivat, miten sosiaalinen paine saa ihmisen uskomaan selvästi väärän näkemyksen oikeaksi.
Asch innoitti kiistanalaista psykologia Stanley Milgramia ja valvoi hänen tohtorinväitöstään Harvardin yliopistossa.
Vihviläkasvit
Vihviläkasvit ("Juncaceae") on "Poales"-lahkoon kuuluva yksisirkkaisheimo.
Vihviläkasvit ovat tavallisesti karvattomia ja mättäitä muodostavia ruohoja, joiden varret ovat liereät. Lehdet ovat usein yksipintaisia ja liereitä. Niiden lehtitupet ovat avonaisia ja joskus kielekkeellisiä ja korvakkeellisia. Kukat ovat harvoin 2-lukuisia, yleensä yksisirkkaisille tyypilliseen tapaan 3-lukuisia. Kukkalehdet sijaitsevat viidessä kiehkurassa ja kehälehdet ovat nahkeat. Sikiäimessä on kutakin emilehteä kohden yksi pohjaistukallinen tai monta keski-istukallista siemenaihetta. Vartaloita on tavallisesti yksi, mutta se on haaroittunut.
Vihviläkasveja kasvaa kaikkialla maapallolla, erityisesti kuitenkin Andeilla, joiden alueelta on tavattu kolme endeemistä eli kotoperäistä sukua. Eteläisestä Etelä-Amerikasta ja Uudesta-Seelannista on löytynyt kaksi kotoperäistä sukua. Yhteensä sukuja on kahdeksan ja niissä noin 400 lajia.Lajilla vaskipiipponen ("Luzula elegans", syn. "Ebingeria elegans") on synonyyminimi piipposten ("Ebingeria") suvussa.
Vihviläkasvit kuuluvat myös Suomen kasvistoon, jossa niitä edustaa kaksi sukua ja 30 lajia.
Max Bruch
Max Christian Friedrich Bruch (6. tammikuuta 1838 Köln – 20. lokakuuta 1920 Berliini) oli saksalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hänen tuotantonsa käsittää yli kaksisataa teosta.
Bruch syntyi Kölnissä vuonna 1838. Hänen vanhempansa olivat lakimies August Bruch ja sopraano Wilhelmine Bruch. Max Bruch opiskeli vuosina 1853-1857 Frankfurt am Mainissa ja Leipzigissä. Häntä opetti muun muassa säveltäjä Ferdinand Hiller. Vuosina 1864-1867 Bruch sävelsi ensimmäisen viulukonserttonsa, joka nykyään kuuluu hänen soitetuimpiin teoksiinsa. Konsertto oli omistettu viulisti Joseph Joachimille. Muita Bruchin sävellyksiä ovat muiden muassa "Skottilainen fantasia" viululle ja orkesterille sekä "Kol Nidrei" sellolle ja orkesterille.
Bruch kuoli Berliinissä vuonna 1920.
Rockall
Rockall on pieni asumaton graniittiluoto Atlantin valtameressä noin 400 km Hebrideistä länteen. Sen ympärysmitta on vain 90 m ja korkein kohta 21 m merenpinnan yläpuolella.
Rockall on vuodesta 1955 kuulunut virallisesti Isoon-Britanniaan, mutta sen omistuksesta on kiistaa Ison-Britannian, Färsaarten, Islannin ja Irlannin välillä.
Tyhjä (ohjelmointi)
Ohjelmoinnissa tyhjä () on osoittimen (tai muun viittauksen) arvo, joka kertoo, että viittausta ei ole mihinkään. Useasti, varsinkin C-sukuisissa ohjelmointikielissä, osoittimen arvona käytetään binäärinollaa, jonka suurin osa käyttöjärjestelmistä tulkitsee virheelliseksi viittaukseksi.
Joissakin ohjelmointikielissä kuten LISP, Pascal ja tämän sukulaiskielet käytetään tyhjää ("null") muuttujatyyppinä.
ISO-646 (jota käytetään muun muassa ASCII- ja Unicode-merkistöissä) määrittelee koodin "nolla" (0) tyhjäksi merkiksi.
Mayo (Irlanti)
Mayo, tunnetaan myös nimellä Mayo Abbey (iiriksi Maigh Eó), on pikkukylä irlannin Mayon kreivikunnassa. Se sijaitsee noin 16 km etelään kreivikunnan pääkaupungista Castlebarista ja noin 10 km länteen Claremorrisesta. Kylässä asuu noin 426 asukasta.
Faidros (dialogi)
Faidros (; ) on Platonin kirjoittama dialogi. Sen toinen nimi Thrasylloksen jaottelussa on "Rakkaudesta" (, "Peri erōtos"). Dialogissa keskustelevat Sokrates ja Faidros. Dialogi sisältää Platonin käsityksen puhetaidosta. Sen lisäksi se käsittelee sielun ja rakkauden filosofiaa.
Platonin teosten joukossa "Faidros" kuuluu tämän keskivaiheen dialogeihin, siirtymävaiheeseen kohti myöhäisvaiheen dialogeja. Näin se on kirjoitettu siihen aikaan, jolloin Platon oli perustanut oman Akatemiansa.
Diogenes Laertioksen esittämässä, Thrasylloksen tekemässä Platonin teosten jaottelussa dialogi kuuluu III tetralogiaan yhdessä dialogien "Parmenides", "Filebos" ja "Pidot" kanssa. Aiheensa puolesta Thrasyllos luki dialogin Platonin eettisten teosten joukkoon.
Sokrates ja Faidros kohtaavat toisensa kävellessään Ateenan maaseudulla. Lyhyen keskustelun jälkeen Faidros lukee ääneen Lysiaan kirjoittaman puheen rakkaudesta. Lysias kirjoittaa, että pojalla tulisi olla suhde mieheen, joka ei ole rakastunut häneen, eikä sellaiseen, joka on rakastunut. Sokrates ylistää puhetta sarkastisesti ja tekee sen jälkeen oman puheen samasta aiheesta. Faidros myöntää sen olevan selvästi parempi. Sokrates julistaa sen kuitenkin pilkkaavan jumalia, sillä rakkaus on jumalista.
Tämän jälkeen Sokrates pitää puheen siitä, miksi rakkaus on hyvää. Sen ydin on siinä, että rakkaus on välttämätöntä ihmisten sieluille, jotta ne voisivat palata taivaaseen. Samalla Platon esittää tunnetun valjakkovertauksen, joka kuvaa hänen näkemystään ihmissielusta ja esittää, kuinka sielu voi vierailla ideoiden valtakunnassa. Faidros ylistää puhetta ja kysyy Sokrateelta, kuinka tehdään hyvä puhe. Loppuosa dialogista käsittelee retoriikan taitoa.
Argumentti
Argumentti (, väittää, osoittaa) on perusteltu väite tai mielipide jonkin asian puolesta tai sitä vastaan.
Argumentti voi olla:Argumentteja kohtaamme usein jokapäiväisessä elämässämme; väittelyissä, mainoksissa ja keskinäisissä kanssakäymisissämme.
Suur-Manchester
Suur-Manchester () on vuonna 1974 perustettu metropolikreivikunta Englannissa, Manchesterin kaupungin ympärillä. Kreivikunta sisältää Manchesterin kaupungin ja suurimman osan sitä ympäröivästä metropolialueesta. Kreivikunnan pinta-ala on 1 276 km² ja sen väkiluku 2 542 831 (2006, arvio).
1986 Thatcherin hallitus lakkautti kreivikuntien valtuustot, n entinen metropolikreivikunta toimii yhteistoimintaelimenä samaan tapaan kuin Suomen kuntien kuntainliitot. Sillä on esimerkiksi yhteinen poliisipiiri ja joukkoliikenneportaali
Gustave Le Bon
Gustave Le Bon (7. toukokuuta 1841 Nogent-le-Rotrou – 13. joulukuuta 1931 Marnes-la-Coquette) oli ranskalainen sosiaalipsykologi ja sosiologi.
Le Bon esitti teorioita kansallisista piirteistä, rodullisesta ylivertaisuudesta, ihmisten laumakäyttäytymisestä ja joukkopsykologiasta. Le Bonin työ joukkopsykologiassa tuli merkittäväksi 1900-luvun ensimmäisellä puoliskolla, kun mediatutkijat hyödynsivät sitä. Kriittisesti sitä ovat tarkastelleet mm. Sigmund Freud ja Elias Canetti.
Le Bon opiskeli lääketiedettä ja kiersi Eurooppaa, Aasiaa ja Pohjois-Afrikkaa, kirjoitti artikkeleita arkeologiasta ja antropologiasta ja laati kuuluisia tutkielmia psykologiasta. Näistä töistä huomattavimmat ovat ihmisen psykologiaa käsittelevä "Les Lois psychologiques de l'évolution des peuples" vuodelta 1894 ja ihmisjoukkoja käsittelevä "Joukkosielu" ("La psychologie des foules") vuodelta 1895.
NSJAP
NSJAP eli Japanin kansallissosialistinen työväenpuolue on japanilainen puolue, joka perustaa aatteensa kansallissosialismiin.
Puolue perustettiin vuonna 1982 ja tunnetaan japaniksi nimellä " 国家社会主義日本労働者党 Kokka Shakaishugi Nippon Rōdōsha-Tō" tai saksaksi "Nationalsozialistische Japanische Arbeiterpartei".
Se on mahdollisesti suoraa perua 1940-luvulla vaikuttaneesta kansallissosialistisesta Kokka Shakai Shugi Gakumei -järjestöstä. Aatteelliset juurensa ovat myös toisen maailmansodan tärkeimmissä japanilaisissa fasistisen aatteen ideologeissa, kuten Kita Ikki, Nakano Seigo, Sadao Araki ja Kodoha-puolue. NSJAP ylistää Japanin imperiumia ja sen liittolaisuutta natsi-Saksan kanssa.
Puolue kannattaa korporatiivisen järjestelmän valtiota ja palaamista Shōgun-järjestelmään, joka johtajaperiaatteiltaan muistuttaa kansallissosialismia. Se ajaa antisemitismiä ja uskoo maailmanlaajuiseen juutalaiseen salaliittoon, joka muun muassa vapaamuuraritoiminnan avulla kontrolloi Japania. Puolue uskoo myös turanismiin, jonka ajatuksena on yhtenäisyys muiden turaanisesta juuresta haarautuvien ryhmien kesken (esimerkiksi suomalaiset, virolaiset ja unkarilaiset).
Puolue on ilmaissut tukensa muille aasialaisille valtioille kommunistista Kiinaa vastaan. ”Geopoliittinen suunnitelmamme Itä-Aasiaan vapauttamiseksi pohjautuu liittoumaan Mantšuriaan, Tiibetin, uiguurien, Taiwanin, Mongolian ja Japanin välillä”, ovat he ilmoittaneet.
Kuten uusnatsit lännessä kyseenalaistavat holokaustin, pitää NSJAP Nanjingin verilöylyä valheena.
Puolue on hyvin pieni tekijä Japanin poliittisessa mittakaavassa.
Savonia-ammattikorkeakoulu
Savonia-ammattikorkeakoulu on Pohjois-Savon alueella toimiva, opiskelijamäärältään Suomen suurimpiin kuuluva ammattikorkeakoulu. Opiskelijoita on kolmella paikkakunnalla yhteensä lähes 6 000 (2014), ja henkilökuntaa 500 (2014). Yksiköitä koululla on Kuopiossa, Iisalmessa ja Varkaudessa.
Savonian koulutus sekä tutkimus- ja kehittämistoiminta fokusoituvat valituille painoaloille. Ne kuvastavat Savonian työelämäläheisen oppimisen sekä tutkimus-, kehittämis- ja innovaatiotoiminnan (TKI) välistä yhteyttä. Savonia pyrkii painoaloillaan vastaamaan myös globaaleihin haasteisiin sekä uudistamaan osaamista soveltavan tutkimus- ja kehittämistiedon avulla. Savonia toimii verkostoituneena eri korkeakoulujen, yritysten ja tutkimuslaitosten kanssa.
Painoaloja ovat alkutuotanto ja elintarvikkeet, energia, ympäristö ja turvallisuus, integroitu tuotekehitys sekä käyttäjälähtöiset hyvinvointipalvelut.
Savonian kampukset
Savonian koulutustarjontaan lukeutuu yli neljäkymmentä erilaista koulutusta. Tutkintatavoitteisen päiväopiskelun lisäksi voi Savoniassa opiskella joustavasti Avoimessa ammattikorkeakoulussa. Työelämään siirtymisen jälkeen voi Savoniassa täydentää tutkintoa suorittamalla ylemmän ammattikorkeakoulututkinnon (YAMK) tai erikoistumiskoulutuksia. Monipuolisen koulutustarjonnan asioista tutkinnon voi suorittaa joko päivätoteutuksena tai monimuotototeutuksena työn ohessa. Lisäksi Savonia tarjoaa eri toimialoille lisä- ja täydennyskoulutusta sekä palvelutoimintaa.Savonia järjestää ylempiä ammattikorkeakoulututkintoja, jotka vaihtuvat vuosittain. Vuoden 2015 keväällä haussa ovat seuraavat koulutukset:
Savonia on uudistanut koulutustaan OIS-ajattelulla (Open Innovation Space). Se tarkoittaa, että opiskelu ja oppiminen on Savoniassa työelämälähteistä. Opetuksessa keskeisellä sijalla ovat yritysten kanssa yhteistyössä ratkaistavat käytännön tehtävät. Työelämäyhteistyö koskettaa Savoniassa kaikkia, vaikka siihen osallistuvat erityisesti erityisesti opiskelijat ja opettajat. Työelämäläheiset toimintatavat varmistavat, että Savonian opetuksessa yhdistyvät parhaalla tavalla teoria ja käytäntö.
Savonian yhteistyö alueen työ- ja elinkeinoelämän kanssa on tiivistä sekä koulutuksessa että TKI-toiminnassa. Savonia on vahva alueellinen toimija. Tutkimus- ja kehittämistoiminnan volyymi on ammattikorkeakoulukentässä vahvimpia.
Savonia seuraa säännöllisesti opiskelijapalautetta ja kehittää toimintojaan siihen pohjautuen. Opiskelijakunta Savotta toimii tiiviissä yhteydessä Savonian toimijoiden kanssa.
Solmu Mäkelä
Solmu Mäkelä (18. kesäkuuta 1922 Viipuri – 25. heinäkuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen taikuri. Hän kirjoitti taikatempuista useita kirjoja ja lehtipalstoja sekä toimi Suomen Taikapiiri ry:n äänenkannattajan Simsalabim-lehden päätoimittajana. Sota-aikana Solmu Mäkelä esiintyi rintamalla viihdytyskiertueilla sekä aseveli-illoissa. Lisäksi Mäkelä esiintyi televisiossa ja elokuvissa, muun muassa "Pekka ja Pätkä neekereinä" sekä Aki Kaurismäen "Kauas pilvet karkaavat".
Solmu Mäkelä esiintyi Linnanmäen huvipuistossa sen perustamisesta alkaen ja veti siellä nuorten taikatemppukoulua, josta kehittyi myöhemmin Linnanmäen Sirkuskoulu. Hän toimi myös Suomen Taikapiiri ry:n puheenjohtajana. Mäkelä oli myös Suomen Taikapiiri ry:n kunniapuheenjohtaja, Viihdetaikurit ry:n kunniajäsen ja Taikaritarit ry:n kunniajäsen.
Mäkelä kuoli 96-vuotiaana 25. heinäkuuta 2018.
Metropolikreivikunta
Metropolikreivikunta () on Englannissa kokonaan kaupungeista ja kaupunkiseuduista muodostuva tiheään asuttu kreivikunta. Näissä kreivikunnissa suuri osa päätäntävallasta on delegoitu alaspäin kaupungeille sen jälkeen kun Margaret Thatcherin hallitus lakkautti kreivikuntien valtuustot vuonna 1986.
Unitary authority
Unitary authority (englantia; suomennoksia "yhtenäiskunta" ja "yksitasoinen kunnallinen neuvosto") on Englannissa kreivikuntaa vastaava hallintoyksikkö, jossa on vain yksi paikallishallinnon taso. Näihin kreivikuntiin kuuluu vain yksi kunta eikä niillä ole kreivikunnanvaltuustoja, vaan päätöksenteko tapahtuu kunnan tasolla (paitsi Isle of Wightillä, jossa on vain kreivikunnanvaltuusto, ei kunnanvaltuustoja). Suurin osa näistä kreivikunnista on pieniä ja keskisuuria kaupunkeja.
Myös Skotlannissa on tällaisia yhden tason hallintoyksikköjä, mutta niitä kutsutaan "unitary authority" -nimekkeen sijaan yleensä "councileiksi". Ks Skotlanti:Aluejako.
Shire-kreivikunta
Shire-kreivikunta on epävirallinen nimitys Englannin kreivikunnalle, joka muodostuu useammista kunnista mutta ei kuitenkaan ole metropolikreivikunta. Shire-nimitys tulee siitä, että näistä kreivikunnista suurimman osan nimi päättyy "-shire". Nämä kreivikunnat ovat harvemmin asuttuja kuin metropolikreivikunnat ja useimmat yhden tason hallintoyksiköt. Kaikissa shire-kreivikunnissa, ainoana poikkeuksena Berkshire, paikallishallinnolla on kaksi tasoa: kreivikunta ja kunta.
Pohjois-Tapiola
Pohjois-Tapiola () on Espoon kaupunginosa, joka sijaitsee Tapiolan pohjoispuolella. Pohjois-Tapiolan itäpuolella sijaitsee Otaniemi, pohjoisessa Laajalahti ja lännessä Mankkaa.
Pohjois-Tapiolan keskus on Louhentiellä sijaitseva Louhentori. Tätä suurempi ostoskeskus on Pohjantori Kalevalantien ja Pohjantien kulmassa. Pohjois-Tapiolaa rajaa etelässä Kalevalantie, jonka eteläpuolelta vielä Tuohimäki urheilupuiston reunalla kuuluu alueeseen. Lännessä aluetta rajaa Koivumankkaan-Mankkaanlaaksontiet ja niistä erkaneva Turveradantie, joka johtaa Sinimäen-Turvesuontielle. Pohjoinen rajalinja kulkee suunnilleen Kyyrölänkujan linjaa.
1960-luvulla rakennetut kerrostalovaltaiset alueet Pohjantorin ympärillä (Ukonvaaja ym), Keijumäki ja Sepontien ympäristö liittyvät historialtaan alkuperäiseen Tapiolaan, ja ne on rakennuttanut Asuntosäätiö. Keijumäen pohjoispuolinen omakotitaloalue Valkjärventiestä Kyyrölänkujalle on Etelä-Laajalahtea.
Tämän alueen historiallinen tausta on sama kuin Laajalahden. Valkjärventien pohjoispuolinen Laakakiven alue on tiiviisti rakennettua pientaloaluetta. Tämän pohjoispuolisella Pyhäristi-nimisellä alueella sijaitsee suurempi yhtenäinen metsä, jota Laajalahteen menevä ajorata ja bussilinja kiertävät.
Visamäki on 1980-luvulla rakennettu alue Pohjois-Tapiolan länsiosassa, jonne kulkuyhteydet ovat Koivuviidantien (Mankkaan puolelta Vanhan Mankkaantien) kautta. Aiemmin (nimistön mukaisesti) Visamäkeä ja Koivumankkaatakin pidettiin Mankkaaseen kuuluvana. Lukuun ottamatta Visamäen kerrostaloja Pohjois-Tapiolan länsiosa on pientaloaluetta.
Pohjois-Tapiolan itäosassa on paljon Otaniemen ympärille laajentunutta tietotekniikkateollisuutta, kuten Kehä I:n varrella sijaitsevassa toimistokiinteistö Spektrissä toimivat yritykset. Keijumäen ja Kalevalantien välissä Pohjantien itäpuolella on asukaspuisto ja laaja ruohokenttä, joka on joskus ollut yhteydessä Silkkiniittyyn ja ulottunut Tapiolan keskukseen asti, mutta nykyään niityt erottaa Kalevalantie, jossa on alikulkutunneli ja sen jälkeen pieni metsäkaistale ennen silkkiniittyä. Pohjois-Tapiolassa sijaitsevia koulurakennuksia ovat Sepon koulun ala-aste sekä Pohjois-Tapiolan yläaste ja lukio. Pohjois-Tapiolan, Laajalahden ja Mankkaan välisellä entisen kaatopaikan alueella sijaitsee Tapiola Golf -niminen golfkenttä.
Pohjois-Tapiolan asunnoista suurin osa on rakennettu 1960- ja 1990-lukujen välillä. Alueen asunnot ovat jakautuneet melko tasaisesti eri talotyyppien välille, yleisimmän tyypin ollessa asuinkerrostalot.
YLE:n tulokoneen mukaan vuoden 2013 verotietojen perusteella Pohjois-Tapiolassa asuu suomen korkeimmin koulutettu väestö. Tutkijakoulutuksen on suorittanut 5.6% väestöstä.
Länsimetron aloitettua liikennöinnin Pohjois-Tapiolan liikenneyhteydet muuttuivat (tilanne tammikuu 2019):
Kehä I:tä pitkin kulkevat bussit kuten runkolinja 550 palvelevat myös Pohjois-Tapiolan itäreunan asukkaita.
Baikalin–Amurin rautatie
Baikalin–Amurin rautatie (, BAM) oli Neuvostoliiton uudelleen vuonna 1966 käynnistämä rautatiehanke, jonka tarkoitus oli rakentaa uutta rautatietä Neuvostoliiton Aasian puoleiseen osaan Siperiassa.
Radan pituus on 4 234 kilometriä ja se kulkee Siperian radan suunnassa sen pohjoispuolella. Olemassaolollaan se turvaa kuljetukset itä–länsi-suunnassa Moskovasta Siperian radan joutuessa toimintakyvyttömäksi, minkä vuoksi rataosa on myös strategisesti merkityksellinen.
Radan ensimmäinen osuus Bratskista Taišetiin rakennettiin jo 1930-luvulla ja suuri osa Kaukoidän osuutta rakennettiin pääasiassa vankityövoimalla 1944–1946 käyttäen japanilaisia ja saksalaisia sotavankeja. Noin 150 000 radanrakentajan arvellaan kuolleen. Stalinin kuoltua vuonna 1953 hanke pysähtyi.
Neuvostoliiton kommunistisen puolueen pääsihteeri Leonid Brežnev julisti ratahankkeen poliittiseksi hankkeeksi vuonna 1974. Radasta oli tullut merkityksellinen uudestaan 1960-luvun lopussa, kun Neuvostoliiton ja Kiinan välit huononivat siihen pisteeseen, että maat kävivät keveillä aseilla rajasotaa Ussuri-joella. Mikäli Siperian rata olisi tullut toimintakyvyttömäksi itäosistaan, olisi Baikalin–Amurin radalla ollut suuri merkitys.
Yhteiskunnallisesti hankkeen tuli olla Komsomolin nuorisoliittolaisten voimannäyte, mutta radan pohja oli suunniteltu alustaltaan niin pehmeälle maalle, ettei se onnistunut. Radan itä- ja länsiosat yhdistettiin 29. syyskuuta 1984, jolloin radasta vain kolmasosa oli täysin liikennöimiskunnossa. Radan julistettiin olevan täysin valmis 1991. Joulukuussa 2003 valmistui 30 vuotta rakenteilla ollut 15,7 kilometrin pituinen Severomuiskin tunneli, joka yltää 1,5 kilometrin syvyyteen. Tunneli lyhensi matkaa puolella ja poisti lisävetureiden käyttötarpeen.
Esbjerg
Esbjerg on Tanskassa Etelä-Tanskan alueella sijaitsevan Esbjergin kunnan keskustaajama. Vuoden 2017 alussa taajamassa oli 72 261 asukasta.
Esbjerg on myös entinen kaupunki, mutta vuoden 1970 kuntauudistuksessa kaupunkikäsitteestä luovuttiin. Esbjerg sijaitsee Jyllannin lounaisosassa. Vuonna 2007 Esbjergin kunnassa asui 114 148 ihmistä (2007), josta Esbjergin kaupungissa asuu noin 82 000 ihmistä ja se on Tanskan viidenneksi suurin kaupunki. Esbjergin motto on ""Rask må det gå"".
Vuonna 1868 Tanskan kansankäräjät () päätti perustaa sataman Esbjergin seudulle, joka siihen asti oli ollut hyvin eristynyttä syrjäseutua. Kaupungin kehittymisen katsotaan alkaneen tästä. Alueen väkiluku kasvoi 1870- ja 1880-luvuilla, aluksi kalastuselinkeinon ansiosta, mutta vuosisadan vaihteesta alkaen myös vilkastuva maataloustuotteiden (voin, kananmunien ja sianlihan) vienti tarjosi alueella työmahdollisuuksia. Viennin ansiosta vakiintui myös lauttaliikenne Englantiin. Toisen maailmansodan jälkeen Esbergiin syntyi offshore-teollisuutta ja useat öljynporausyhtiöt perustivat kaupunkiin tukikohtansa.
Esbjerg on yliopisto- ja korkeakoulukaupunki, jossa toimivat Etelä-Tanskan yliopisto (Syddansk Universitet), Aalborgin yliopiston Esbjergin toimipiste, CVU Vest -korkeakoulu, Ehrvervs Akademi Vest -korkeakoulu sekä VMK.DK-konservatorio.
Mäntytorni
Mäntytorni (As Oy Mäntytorni) on vuonna 1954 valmistunut 11-kerroksinen ja 31 metriä korkea kerrostalo Tapiolan kaupunginosassa Itäkartanon alueella Espoossa. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Aarne Ervi. Tapiolan alue on valtakunnallisesti merkittävä rakennettu kulttuuriympäristö ja rakennuskannan joukosta muun muassa Mäntytorni on yksi alueen maamerkeistä, ja osoittaa Itäisen lähiön keskuksen paikan.
Taloon rakennettiin 54 asuntoa, jotka kaikki ovat yksiöitä, sisältäen keittokomeron ja ranskalaisen parvekkeen. Talossa on kaksi hissiä. Pohjakerroksessa oli liiketiloja, joissa toimi alun perin kirjakauppa ja asustemyymälä, sekä sauna ja koneellinen pesula. Kattokerroksessa oli alun perin näköalakahvila ja kokoustiloja. Mäntytornin viereen rakennettiin Ervin suunnittelema Tapiolan elokuvateatteri ja myymälärakennus, jotka yhdessä Mäntytornin kanssa muodostavat Itäisen lähiön keskuksen. Mäntytornin vieressä on aukiomainen jalankulkuväylä ja elokuvateatteri oli yhdistetty Mäntytorniin pergolalla.
Mäntytornin betonirunko valettiin vain 10 vuorokaudessa liukuvalumenetelmällä syyskuussa 1953. Liukuvalua oli aiemmin käytetty Suomessa vain teollisuusrakennuksissa, Mäntytorni oli ensimmäinen asuinrakennus. Rakennus oli valmis keväällä 1954. Rakennuksen kerrosala on 3 250 neliömetriä ja kerros pinta-ala 295 m². Rakennus sijaitsee tontilla, jonka pinta-ala on 1 198 m².
Vuonna 2013 Mäntytorni oli Tapiolan kerros- ja tornitaloista kolmanneksi korkein. Rakennus peruskorjattiin osittain vuosina 2008–2009.
Sukkahousut
Sukkahousut ovat vaate, joka ulottuu tiukasti vartaloa myötäillen vyötäröltä varpaisiin. Niitä käyttävät useimmiten naiset. Ne tehdään tavallisesti nailonista. Yhtenä kappaleena tehtävät sukkahousut keksittiin 1960-luvulla, ja ne korvasivat pian erilliset pitkät sukat ja sukkanauhaliivit.
Perussukkahousuissa on paksumpaa materiaalia varpaiden kohdalla, joskus myös jalkapohjassa ja kantapäässä (kärki-, pohja- ja kantavahvike) sekä yläosassa. Haarakiila voi olla puuvillasekoitetta ettei se hiosta. Hoikat naiset käyttävät likimain symmetrisiä sukkahousuja, joissa on sauma edessä ja takana. Ns. madame-mallissa on kaksi takasaumaa.
Sukkahousujen paksuusyksikkö on denier. Se kuvaa, montako grammaa painaa 9 000 metriä sukkahousujen valmistuksessa käytettyä lankaa. Juhlasukkahousut ovat usein ohuita, kesällä jopa alle 10 denieriä. 20 denierin sukkahousut peittävät mahdolliset suonikohjut tai värilliset läikät säärissä. 30–40 denieriä likimain estää ihon näkemisen sukkahousujen läpi.
Lasten sukkahousut tehdään usein puuvillasta, johon on sekoitettu pieni määrä polyamidia ja elastaania, joskus myös akryylistä tai villasta.
Sukkahousujen varhaisia muotoja käytettiin jo renessanssin aikana. Silloin niitä käyttivät yksinomaan miehet, naisten säärien näkyminen oli siveetöntä.
Modernien sukkahousujen edeltäjä olivat nailonsukat. Ne tulivat markkinoille vuonna 1940. Nailon ei jousta, joten sukkia tehtiin monta kokoa, ja säären takaosaa koristi käsin ommeltu sauma. 1950-luvulla keksittiin että kun nailonia käsiteltiin kuumentamalla, sen joustavuus parani, ja vuonna 1959 DuPont rekisteröi lycran. 1960-luvulla minihameen myötä sukkahousut ohittivat sukat suosiossa. Pyörökutomakoneiden ansiosta sääriosan saumat jäivät historiaan.
Arkisten perussukkahousujen rinnalle tuli 2000-luvulla "funktionaalisia sukkahousuja", joiden luvattiin elvyttävän verenkiertoa tai torjuvan bakteereita.
Euroopassa sukkahousujen markkinajohtaja on kansainvälinen DIM. Suomessa Amar on markkinajohtaja erikoisliikkeissä ja tavarataloissa. Lisäksi on monia muita sukkahousuvalmistajia, kuten itävaltalainen Wolford.
Suomessa johtavia sukkahousujen valmistajia olivat Norlyn Torniossa vuoteen 1976 ja Kymen Sukkakin Kuusankoskella päätyi konkurssiin vuonna 1999, mutta valmistus on pääosin siirretty muun tekstiiliteollisuuden ohella halvan työvoiman maihin.
Pirkka-lehdessä julkaistavien niksien suurin osajoukko ovat sukkahousuniksit: erilaisia tapoja käyttää rikkoutuneita sukkahousuja vielä hyödyksi. Tämä voi kuvastaa säästäväisten ihmisten turhautumista: sukkahousuihin tulee helposti silmäpako, ja silloin muutaman millin vian takia pitää heittää roskiin iso ja kallis vaatekappale, jota ei ole välttämättä käytetty kertaakaan. Nykyään markkinoilla on jo silmäpaottomia sukkahousuja, joiden kutomatekniikka estää yhden katkenneen langan aiheuttamasta silmäpakoa sen laajemmalti.
Magistral
Magistral tarkoittaa venäjän kielessä päärataa tai valtatietä. Esimerkiksi Neuvostoliiton tai Venäjän kannalta valtakunnallisesti merkittävät rautatie- ja maantieyhteydet on ovat nimeltään magistraleja. Tavanomaisempi maantie on avtodoroga ja rautatie yleensä železnaja doroga.
Moskovasta lähtevät magistralin tasoiset valtatiet Moskovan uloimmalta kehätieltä (MKAD) liittymittäin vastapäivään lueteltuina:
Numerointi ei vastaa liittymäjärjestystä ja numerointia on muutettu 1990-luvulla siitä, mikä se oli Neuvostoliiton aikana. Miltei yhtä suuria Moskovasta muualle Venäjälle vieviä teitä on nimetty maanteiksi, kuten A-104 Dubnaan.Rautateilla kuuluisia magistraleja ovat mm. Transsibirskaja magistral (Siperian rata) ja Baikalo-Amurskaja magistral (Baikalin–Amurin rautatie).
Ua Huka
Ua Huka on yksi pohjoisista Marquesassaarista, noin 40 km itään Nuku Hivasta. Siellä on 571 asukasta kolmessa kylässä: Vaipaee, Hane ja Hokatu.
Saari on puolikaaren muotoinen ja aukeaa etelään. Maa-ala on noin 83 neliökilometriä. Saaren keskiosa on ylänköä, johon tunkeutuvat syvät jokilaaksot. Korkein huippu Hitikau ulottuu 855 m:n korkeuteen. Saaren alkuperäinen kasvillisuus on suurelta osin tuhoutunut villiintyneiden vuohien ja hevosten laiduntamisen takia.
Ua Hukan pääelinkeinot ovat koprantuotanto ja turismi.
Luis Moya
Luis Rodríguez Moya (s. 23. syyskuuta 1960 A Coruña, A Coruñan maakunta, Espanja) on espanjalainen entinen rallin kartanlukija, joka voitti 24 maailmanmestaruussarjan osakilpailua ja kaksi maailmanmestaruutta (1990, 1992) Carlos Sainzin kanssa. Moya aloitti ralliuransa vuonna 1983 keskeytettyään lääketieteen opintonsa. Hänestä tuli ammattilainen vuonna 1987. Moya oli Sainzin kartturi vuodet 1988–2002.
Kilpauransa jälkeen Moya toimi Subarun rallitallin urheilujohtajana vuoteen 2006 asti.
Makaroni
Makaroni on koneellisesti valmistettu pastalaji. Makaroni on muodoltaan lyhyt, ohut ja ontto putki. Suomessa makaronia on syöty jo 1800-luvulla mutta mahdollisesti jo kauemminkin. Makaroni oli 1800-luvulla ulkomailta tuotua ja vain harvojen saatavilla. Makaroni yleistyi 1900-luvulla, kun vehnän viljely Suomessa kasvoi ja kotimaiset tuottajat alkoivat valmistaa makaronia. Sota-aikana syötiin makaronia kun elintarvikkeista oli pulaa. Vielä 1970-luvun alussa Suomessa oli kahta makaronilajia: kaarevaa sarvimakaronia ja suoraa, hiukan pitempää putkimakaronia, jota käytettiin etenkin hämäläisen makaronilaatikon (ilman lihaa) valmistamiseen. Tavallista sarvimakaronia käytetään esimerkiksi laatikoissa, paistoksissa, padoissa, keitoissa ja sellaisenaan kastikkeen kanssa.
Makaroni on ensimmäisenä Suomeen levinnyt pasta, ja sitä käytetään raaka-aineena useissa ruokalajeissa, kuten makaronilaatikossa ja makaronivellissä. Sana on muunnos italian sanasta "maccheroni", joka muualla tarkoittaa tiettyä pastalajia mutta Calabriassa mitä tahansa pastaa.
Michelle Yeoh
Michelle Yeoh (s. 6. elokuuta 1962 Malesia) on malesiankiinalainen näyttelijä ja entinen Miss Malesia. Yeohin ensimmäinen näyttelijän työ oli TV-mainos yhdessä Jackie Chanin kanssa. People lehti valitsi Yeohin maailman 50 kauneimman ihmisen joukkoon vuonna 1997.
Yeoh avioitui elokuvatuottaja Dickson Poonin kanssa helmikuussa 1988. Liitto päättyi eroon vuonna 1992. Nykyisin Yeoh on kihloissa Ferrarin Formula 1 -tallin entisen tallipäällikön, nykyisen autoliitto FIA:n puheenjohtajan, Jean Todtin kanssa.
Ekmanin spiraali
Ekmanin spiraali viittaa virtausten tai tuulten rakenteeseen rajakerroksessa eli nesteen tai kaasun rajapinnan lähellä. Siinä virtauksen suunta muuttuu spiraalinomaisesti, kun liikutaan rajapinnasta poispäin. Ilmiö on nimetty ruotsalaisen oseanografin Vagn Walfrid Ekmanin mukaan. Pintavirtausten poikkeamat huomasi ensimmäisen kerran norjalainen oseanografi Fridtjof Nansen 1890-luvulla havaitessaan, että ajelehtiva vene kulki tuulen suunnasta oikealle.
Ekmanin spiraali on seurausta kitkasta ja Coriolis-ilmiöstä, joka kääntää pohjoisella pallonpuoliskolla virtauksia liikesuuntansa nähden oikealle ja eteläisellä vasemmalle. Kun siis tuuli puhaltaa valtameren pinnalle pohjoisella pallonpuoliskolla, pinnan virtaus kääntyy tuulen suunnasta noin 45 astetta oikealle (todellisuudessa vain 20–30 astetta). Kitkan vuoksi pintavesi saa myös alemmat vesikerrokset liikkeelle, ja alapuolella oleva vesi kääntyy aina yläpuolella olevaa enemmän oikealle. Pintavirtauksenkin nopeus on vain muutamia prosentteja tuulen nopeudesta, ja syvemmälle mentäessä virtauksen nopeus edelleen pienenee.
Klassinen Ekmanin spiraali on havaittu merijään alla, mutta sitä ei ole löydetty avomeriolosuhteissa. Tämä johtuu pinta-aaltojen häiritsevästä vaikutuksesta ja valtameren pintakerroksen turbulenttisesta sekoittumisesta. Jonkinasteista kiertymistä havaitaan usein. Ilmakehän rajakerroksessa Ekmanin spiraali on tyypillinen, ja sen voimakkuus riippuu stabiilisuudesta ja alustan rosoisuudesta.
Niin sanotulla Ekman-syvyydellä virtauksen suunta on kiertynyt 180 astetta eli virtaus on pintavirtauksen kanssa vastakkaissuuntainen. Tyypillinen Ekman-syvyys meressä on muutamia kymmeniä metrejä.
Ekmanin teorian tärkeimpänä oletuksena oli syvä, rannaton meri, joka on horisontaalisesti homogeeninen. Tällöin advektiota ei lähtökohtaisesti tapahdu eikä painegradienttia ole, jolloin veden virtausyhtälöt, ns. Navierin–Stokesin yhtälöt tiivistyvät "x"- ja "y"-suunnissa muotoon
missä formula_3 on virtausnopeus, formula_4 on Coriolis-parametri, formula_5 veden kinemaattinen viskositeetti ja "z" syvyys.
Lisäksi Ekman oletti, että vallitseva etelätuuli kohdistaa +"y"-suuntaisen leikkausjännityksen formula_6 veteen. Näistä lähtökohdista hän johti edelliselle yhtälöparille ratkaisun
missä on merkitty "V":lla tuulen ajovirran voimakkuutta, asetettu "z" > 0 sekä määritelty Ekman-syvyys (alun perin "Depth of Wind-current")
Koska virtausprofiiliin ja veden pystysuuntaiseen sekoittumiseen vaikuttavat muutkin tekijät kuin ne, jotka oletukseen sisältyvät (esimerkiksi stabiilisuus ja pyörteiden koko ja muoto), kirjoitetaan tavallisemmin formula_5:n paikalle turbulenttinen viskositeetti, jonka suuruusluokka voi olla formula_10.
Karjalan tasavallan hallinnollinen jako
Tämä artikkeli käsittelee Karjalan tasavallan hallinnollista jakoa. Karjalan tasavalta jakautuu kunnallishallinnollisesti 16 piiriin ja kahteen kaupunkipiirikuntaan, jotka ovat Petroskoi ja Kostamus. Piirit jakautuvat edelleen maalaiskuntiin ja kaupunkikuntiin. Karjalan tasavallassa on 87 maalaiskuntaa ja 22 kaupunkikuntaa. Asuttuja paikkoja on yhteensä 818, joista 13 on kaupunkeja, 11 kaupunkityyppisiä taajamia ja 794 taajamia tai kyliä.
Kolmella piirillä, joissa vähemmistökansallisuuksilla (karjalaiset) on merkittävä asema, on "kansallisen piirin" status. Lisäksi kolmella Äänisenrannan piirin kunnalla on "vepsäläisen maalaiskunnan" status.
Karjalan tasavallan piirit on numeroitu seuraavasti oikealla olevassa kartassa:
Seuraavassa Karjalan tasavallan kunnat on lueteltu piireittäin. Luettelon oikeassa reunassa on kartat kunkin piirin kuntarajoista. Kostamuksen kaupunkipiiri on mukana Kalevalan piirin kartalla ja Petroskoin kaupunkipiiri näkyy Äänisenrannan piirin kartalla.Karjalan työkansan kommuuni perustettiin 8. kesäkuuta 1920. Siihen liitettiin osia Aunuksen kuvernementtiin kuuluneista Aunuksen, Petroskoin ja Poventsan kihlakunnista ja Arkangelin kuvernementtiin kuuluneesta Kemin kihlakunnasta.Karjalan ASNT:n hallinnollinen jako 1. tammikuuta 1926:
Liisi Oterma
Liisi Vilhelmiina Oterma (ent. "Österman", 6. tammikuuta 1915 Turku – 4. huhtikuuta 2001 Turku) oli suomalainen tähtitieteilijä. Hän oli ensimmäinen suomalainen tähtitieteestä väitellyt nainen.
Oterma valmistui ylioppilaaksi Turun Suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1933. Hän opiskeli matematiikkaa ja tähtitiedettä Turun yliopistossa, ja pääsi pian Yrjö Väisälän assistentiksi. Oterma valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1938 ja lisensiaatiksi sekä tohtoriksi vuonna 1955. Väitöskirjansa (1955) Oterma teki kaukoputkien optiikasta ranskan kielellä. Väitöskirja sai korkeimman mahdollisen arvosanan ja Otermasta tuli Turun yliopiston promootion priimustohtori.
Vuosina 1941–1965 Oterma työskenteli yliopiston tähtitornin observaattorina osallistuen pikkuplaneettojen etsimiseen. Uransa aikana hän löysi yhteensä noin 200 pikkuplaneettaa ja kolme komeettaa, joista yksi nimettiin hänen mukaansa (1942 VII). Vuonna 1959 Otermasta tuli tähtitieteen dosentti ja vuosina 1962–1965 hän oli Turun yliopiston tähtitieteen vt. professori ja vuosina 1965–1978 varsinainen professori. Vuonna 1971 hänestä tuli Väisälän seuraaja Tuorlan observatorion johtajana.
Oterma harrasti kieltenopiskelua ja osasi muun muassa saksaa, ranskaa, italiaa, espanjaa, esperantoa, unkaria, englantia ja harrasti myös esimerkiksi arabian kieltä. Hän hoiti aikanaan esimerkiksi Tuorlan observatorion kirjeenvaihdon ulkomaille. Oterman alkuperäisiin suunnitelmiin kuului opiskella sanskriittia, jota ei Turun yliopistossa kuitenkaan opetettu ja valinta kohdistui lopulta tähtitieteeseen.
Oterma oli luonteeltaan hiljainen, vaatimaton sekä julkisuutta karttava, ja muun muassa Kööpenhaminan observatorion professori Anders Reiz sanoi Oterman "vaikenevan yhdellätoista kielellä". Oterma vältteli myös valokuvissa esiintymistä, ja hänestä on olemassa vain kourallinen kuvia.
Haamuhenkilö
Haamuhenkilö tai valehenkilö () on erityisesti tietoverkkojen yhteisöissä käytetty termi, joka tarkoittaa yhteisön jäsenen ylimääräistä tai valheellista identiteettiä.
Haamuhenkilöitä pidetään monissa yhteisöissä erittäin vahingollisena yhteisön toiminnan kannalta. Joissakin yhteisöissä, kuten eBay-sivustolla ja Wikipediassa, ne ovat kokonaan kielletty.
Internetin verkkoyhteisöissä, kuten esimerkiksi keskustelupalstoilla, uutisryhmissä, IRC:ssa tai wikeissä haamuhenkilö on yhteisöön aikaisemmin liittyneen jäsenen luoma ylimääräinen käyttäjätunnus tai tiettyä tarkoitusta varten luotu valheellinen käyttäjätunnus. Tämän tunnuksen avulla käyttäjä voi esiintyä täysin toisena käyttäjänä, mikä tarjoaa mahdollisuuden hämätä muita yhteisön jäseniä erilaisin keinoin:
Haamuhenkilöihin rinnastetaan myös todellinen henkilö, joka pyynnöstä liittyy yhteisön jäseneksi vaikuttaakseen yhteisöön samalla tavalla kuin haamuhenkilö.
Rennes-le-Château
Rennes-le-Château on kunta Etelä-Ranskassa. Kylässä oli 91 asukasta vuonna 2008, ja kylän asuintiheys oli 6,1 asukasta/km². Kylän pormestari on Alexandre Painco.
Rennes-le-Châteaun Magdalan Marialle omistettu kirkko on peräisin vuodelta 1059. Kirkon pappi Bérenger Saunière kunnostutti kirkkoa 1800-luvun lopulla. Huhujen mukaan hän sai remonttirahat löydettyään aarteen tai salaisuuden, jonka salassapidosta katolinen kirkko olisi maksanut hänelle. Toisaalta tiedetään, että hän myi valtavan määrän messuja, joita ei mitenkään ehtinyt pitää. Kylä nousi aarrehuhujen ansiosta maailmanmaineeseen. Paikallinen ravintoloitsija levitti huhuja 1950-luvulla houkutellakseen asiakkaita.
Legendasta kertoo brittitoimittajien teos "Pyhä veri, pyhä Graal", ja aihetta sivuaa jännitysromaani Dan Brownin "Da Vinci -koodi". Legendaan liittyy muun muassa väite, että Magdalan Maria olisi haudattu kylän lähellä sijaitsevaan luolaan.
Kyseisen aarteen etsinnästä 1950-luvulla kertoo Lucie Durbianon sarjakuva-albumi "Aarre" (suom. WSOY 2011), ja kirjan loppupuolen tapahtumat sijoittuvat Rennes-le Chäteauhun.
Kirkossa on 1800-luvun kunnostuksen jäljiltä uusia taideteoksia, kuten demoni Asmodeusta esittävä patsas ja 14-osainen Ristin tie -kuvasarja.
Châteauroux
Châteauroux on kaupunki Ranskan keskiosassa Centre-Val de Loiren hallintoalueella Indren departementissa. Se on departementin pääkaupunki. Châteauroux’ssa on arviolta 45 209 asukasta (vuonna 2013) ja kaupungin pinta-ala on 25,54 neliökilometriä.Kuuluisia châteauroux'laisia (ransk. "Castelroussines/Castelroussins")
Josep Borrell
Josep Borrell Fontelles (s. 24. huhtikuuta 1947 La Pobla de Segur) on espanjalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän on Pedro Sánchezin hallituksen ulkoministeri kesäkuusta 2018 alkaen.
Borrell oli Euroopan parlamentin jäsen 2004–2009 ja Euroopan parlamentin puhemies 2004–2007. Hän toimi Felipe Gonzálezin hallituksen julkisten töiden ministerinä 1990-luvulla.
Borrell on valmistunut ilmailualan insinööriksi 1969 Madridin teknillisestä yliopistosta ja kauppatieteiden tohtoriksi Universidad Complutense de Madridista. Hän on opiskellut myös Stanfordin yliopistossa ja Instituto Francés del Petróleo de París'ssa.
Borrell liittyi 1975 Francon aikana vielä laittomaan sosialistipuolueeseen (PSOE). Hänet valittiin Majadahondan valtuustoon 1979 Espanjan ensimmäisissä demokraattisissa paikallisvaaleissa. Vuonna 1984 pääministeri Felipe González nimitti hänet valtiovarainministeriksi. Vuonna 1991 hänestä tuli julkisten töiden, kuljetusten ja ympäristöministeri.
Syyskuussa 2006 Borrell väitti tanskalaisen uutistoimisto Ritzaun mukaan, etteivät Pohjoismaat kokeneet sotaa, minkä tulkittiin tarkoittaneen toista maailmansotaa. Tällä hän viittasi Pohjoismaissa ja Alankomaissa paljon nimiä keränneeseen Oneseat-kampanjaan ja siihen, että Strasbourgin asema Euroopan parlamentin virallisena kotipaikkana on Ranskan ja Saksan sovinnon symboli. Borrell pyysi Pohjoismaita koskenutta lausuntoaan anteeksi 29. syyskuuta sanoen tarkoittaneensa vain Ruotsia.
Josep Borrellille on myönnetty Kaarle III:n ritarikunnan suurristi (1996) ja Isabella Katolilaisen ritarikunnan suurristi (2000).