Lentävä hollantilainen (ooppera)
Lentävä hollantilainen (saks. Der fliegende Holländer) on Richard Wagnerin kolminäytöksinen ooppera. Se esitetään kuitenkin tavallisesti ilman taukoja, yksinäytöksisen oopperan tapaan.
Wagner on todennäköisesti samaistunut voimakkaasti tämän oopperan päähenkilöön. Myös hän koki itsensä kodittomaksi vaeltajaksi, joka etsii epätoivoisesti pelastusta "puhtaan" naisen rakkaudesta.
Toinen tärkeä inspiraation lähde Wagnerille oli hänen vuonna 1839 tekemä merimatka, jonka aikana hän koki hurjan myrskyn Skagerrakin salmessa, lähellä Norjan rannikkoa.
Saksan verbi "fliegen" viittaa tämän hollantilaisen yhteydessä nopeaan siirtymiseen paikasta toiseen. Oopperan taustalla olevan tarun mukaan hollantilaisen komentama laiva oli jopa niin nopea, että se ilmestyi kuin tyhjästä muiden laivojen rinnalle.
Norjalaisia merimiehiä, norjalaisia tyttöjä, hollantilaisten merimiesten haamuja (kuoro)
Aika: 1700 luku
Paikka: Norja (I näytös - Kallioinen suojapaikka Norjan rannikolla, II näytös - Huone Dalandin kodissa, III näytös - Kallioiden suojaama lahti, Dalandin koti taustalla)
Kesto: n. 2h 25 min. (I näytös 55 min., II näytös 60 min., III näytös 30 min.)
Alkusoitto kokoaa kaikki oopperan johtoaiheet. Se on samalla musiikillinen kertomus oopperan sisällöstä. Musiikki alkaa myrskyävän meren motiivilla ja jatkuu Lentävän hollantilaisen ja vaellusmotiiveilla. Myrskyn jälkeen kuuluu pehmeä Sentan balladi eli lunastusmotiivi. Vuorottelevien hollantilaisen motiivin ja myrskyävän meren motiivin jälkeen seuraa kohtalon ja kuoleman kaipuun motiivit. Alkusoitto päättyy tunteelliseen lunastusmotiiviin.
Oopperan päähenkilö on hollantilainen merikapteeni, joka rangaistukseksi jumalanpilkasta on tuomittu ikuisesti harhailemaan maailman merillä. Tuomio ei ole kuitenkaan täysin ehdoton. Hollantilainen saa kerran seitsemässä vuodessa tilaisuuden astua maihin, ja mikäli hän onnistuu tuolloin löytämään vaimon, joka on uskollinen ja uhrautuvainen, päättyy rangaistus ja hollantilaisen piinattu sielu siirtyy tuonpuoleiseen rauhaan.
Oopperan alussa seitsemän vuotta on jälleen kulunut, ja hollantilainen purjehtii vuonoon Norjan rannikolla. Hänen mielialansa on synkkä, sillä hän tietää aiempien kokemustensa perusteella, että uskollisen vaimon löytäminen on lähes mahdotonta. Samaan vuonoon on aiemmin purjehtinut myrskyä pakoon norjalainen laiva, jota komentaa kapteeni Daland. Kun hollantilainen saa kuulla, että Dalandilla on naimaton tytär, hän esittelee Dalandille rikkauksiaan. Daland vakuuttuu siitä, että hollantilainen on hyvä sulhasehdokas hänen tyttärelleen.
Toisessa näytöksessä selviää, että Dalandin tytär Senta on jo pitkään haaveillut tutustuvansa hollantilaiseen. Hän on kuullut merimiesten tarinoita hollantilaisen onnettomasta kohtalosta ja tullut vakuuttuneeksi siitä, että juuri hän on tuo hollantilaisen etsimä uskollinen vaimo. Kun Daland sitten esittelee matkalla tapaamansa hollantilaisen Sentalle, on tunnelma dramaattinen. Hollantilainen ja Senta tuntevat välittömästi kuuluvansa toisilleen ikuisesti.
Kolmannessa näytöksessä on aluksi reipasta merimiestunnelmaa, kun Dalandin laivan miehistö juhlii kotiinpaluutaan. Juhliminen ja meluaminen herättävät hollantilaisen laivan miehistön, joka koostuu kammottavista haamuista. Seuraa laulukilpailu Dalandin merimiesten ja hollantilaisen haamujen välillä, jonka haamut voittavat. Sitten siirrytään seuraamaan Erikin ja Sentan välistä riitaa. Erik on mustasukkainen, sillä hän on pitänyt Sentaa morsiamenaan, ja nyt joku hollantilainen on vietellyt tämän. Hollantilainen kuulee Erikin puheet ja tekee niistä sellaisen äkillisen johtopäätöksen, että Senta on pettänyt häntä Erikin kanssa. Hän ryntää epätoivoisena laivalleen ja valmistautuu aloittamaan seuraavan seitsemän vuoden purjehduksen. Sentalle ei jää nyt muuta vaihtoehtoa kuin heittäytyä rantajyrkänteeltä alas, jotta hänen äärimmäinen uskollisuutensa hollantilaiselle tulisi todistetuksi.
Hollantilaisen rangaistus on päättynyt. Lopussa yleisö näkee, kuinka aavelaiva uppoaa ja miten hollantilaisen sekä Sentan toisiaan syleilevät sielut nousevat taivaaseen, kohti ikuista rauhaa ja autuutta.
Lentävä hollantilainen ooppera esitettiin Turussa merimuseo Forum Marinumin edessä kesällä elokuussa 2005. Näyttämönä toimivat museolaivat fregatti "Suomen Joutsen" ja kolmimasto puuparkki "Sigyn". Pääosassa esiintyi Turussa syntynyt oopperalaulaja, Suomen Wagner-seuran kunniajäsen, Matti Salminen. Esitys myös kuvattiin ja esitettiin myöhemmin televisiossa.