hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Elektroninen tanssimusiikki
Elektroninen tanssimusiikki (myös dance, klubimusiikki) eli EDM ("Electronic Dance Music") on elektronista musiikkia, jota kuulee yleensä yökerhoissa, radioasemilla ja erilaisissa show-esityksissä. Termillä viitataan useimmiten 1970-luvun lopun disco- ja funk-musiikista kehittyneisiin genreihin. Elektroninen tanssimusiikki jaotellaan kahteen osaan: 4/4-tahtilajissa kulkevat genret (kuten house, tekno, trance ja hard dance) ja rikkobiitti-genret (kuten breakbeat, elektro, drum’n’bass ja dubstep)
Tunnettuja EDM-kappaleita ovat tehneet muun muassa deadmau5, Alan Walker, Martin Garrix, Calvin Harris, Axwell, Swedish House Mafia, Krewella, Avicii, Bob Sinclar, Lasgo, Ace of Base, Madonna, Pitbull, F(x), Rihanna ja David Guetta, Armin Van Buuren, Diplo, Skrillex ja R3hab.
Hard dance on ns. "raskasta" elektronista tanssimusiikkia. Hard dancen peruselementti on joka iskulla lyövä bassorumpu ja nopea tempo. Hard dance genrejä on mm. hardcore, hard techno, hard trance, hard house, hard NRG, hardstyle ja niistä kehittyneet tyylilajit ja suuntaukset.
Poronjäkälä
Poronjäkälä eli harmaaporonjäkälä ("Cladonia rangiferina", syn. "Cladina rangiferina") on poron tärkeintä ravintoa. Aikaisemmin katsottiin harmaaporonjäkälän ("Cladina rangiferina") olevan oma lajinsa, mutta nykyään ne katsotaan samaksi lajiksi.
Poronjäkälän korkeus on 5–10 cm. Poronjäkälä kasvaa parhaiten louhikkoisissa kuruissa, minne porot eivät pääse. Eniten poronjäkälää on Lapissa. Poronjäkälä on taantunut Uudellamaalla, Hämeessä ja järvi-Suomessa, mutta eniten se on taantunut Pohjois-Suomessa, syynä metsätalouden harjoittamat maanmuokkaukset, jotka tuhoavat jäkälältä kasvualustan. Myös porojen paikallinen, vuosia kestänyt ylilaiduntaminen on rasittanut jäkälän kasvua, ja varsinkin Ylä-Lapin tunturipaljakoilta poronjäkälä on käytännössä jo hävinnyt - tämä näkyy selvästi Norjaan ja Venäjään rajoittuvien poronhoitoalueiden satelliittikuvista. Poronjäkälä muodostaa myös karukkokankaiden yhtenäisen jäkäläkerroksen.
Aikaisemmin harmaaporonjäkäläksi nimetty muoto puolestaan on tuhkan- tai sinertävänharmaa ja se muodostaa laajoja kasvustoja mäntykankailla ja kallioilla. Se kasvaa pystyinä ja harvaan haarovina tasaisina tuppaina, joiden kasvukorkeus 5–12 cm.
Porin yliopistokeskus
Porin yliopistokeskus (, "UCPori") on Porissa toimiva yliopistokeskus, joka aloitti toimintansa nykyisessä muodossaan 1.1.2004. Porin yliopistokeskuksen juuret juontavat vuoteen 1983, jolloin Tampereen teknillinen korkeakoulu aloitti täydennyskoulutuksen Porin koulutus- ja tutkimuskeskuksessa.
Yliopistokeskukset täydentävät Suomen yliopistokenttää niillä alueilla, joilla ei ole omaa yliopistoa ja kokoavat alueillaan toimivan yliopistollisen toiminnan. Yliopistokeskuksia on Porin lisäksi Kajaanissa, Kokkolassa, Lahdessa, Mikkelissä ja Seinäjoella.
Yliopistokeskuksen toimitilat sijaitsevat arkkitehti August Krookin suunnittelemassa Porin Puuvillassa, entisen Porin puuvillatehtaan tiloissa Pohjoisrannassa Kokemäenjoen rannalla.
Porin yliopistokeskuksessa toimii yksiköitä neljästä yliopistosta: Pori Urban Platform of Aalto University (PUPA), Tampereen teknillisen yliopiston Porin laitos,Tampereen yliopiston Porin yksikkö sekä Turun yliopiston kauppakorkeakoulun Porin yksikkö, Turun yliopiston Kulttuurituotannon ja maisemantutkimuksen koulutusohjelma, Turun yliopiston Brahea-keskus / Merenkulkualan koulutus- ja tutkimuskeskus sekä Turun yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan opetusterveyskeskus. Aalto-yliopisto siirsi yliopistokeskuksessa toimineen taiteen ja median laitoksensa Helsinkiin vuonna 2014.
Porin yliopistokeskuksessa opiskelee noin 2800 opiskelijaa ja työskentelee 180 henkilöä. Vuosittain aloittaa yli 200 uutta tutkinto-opiskelijaa.
Porin yliopistokeskuksen ylin päättävä elin on rehtorikokous, jonka puheenjohtajana on koordinaatioyliopiston eli Tampereen teknillisen yliopiston rehtori. Porin yliopistokeskuksen johtaja toimii rehtorikokouksessa esittelijänä.
Porin yliopistokeskuksen johtajana toimi ajalla 1.8.2004 - 31.7.2008 HTT, dosentti, Martti Sinisalmi ja 1.8.2008-30.6.2014 YTM eMBA Harri Peltoniemi. TkTJari Multisilta toimi johtajana 1.11.2014 alkaen elokuuhun 2018 saakka.
Porissa voi opiskella tutkinnon seuraavissa koulutusohjelmissa:
Tutkintoon johtavan koulutuksen lisäksi Porin yliopistokeskuksessa on tarjolla avoimen yliopiston opetusta ja täydennyskoulutusta.
Susanna Roine
Susanna Roine (s. 8. tammikuuta 1971 Tampere) on suomalainen näyttelijä, joka on tuttu useista MTV3:n viihdesarjoista. Näkyvimmät roolinsa hän on tehnyt Elina Halttusen käsikirjoittamissa sarjoissa Parhaat vuodet ja Ihmeidentekijät. Susanna Roineen vanhemmat ovat näyttelijät Esko Roine ja Marjukka Halttunen. Hän esiintyi Suomen Kansallisteatterissa näytelmässä Poltettu oranssi yhdessä äitinsä kanssa. Susanna Roineella on kolme lasta, vuonna 1994 syntyneet kaksostytöt Hilda ja Wilhelmiina yhdessä näyttelijä Kari Väänäsen kanssa sekä vuonna 2003 syntynyt kuopus Helli. Susanna Roine on Epilepsialiiton lähettiläs.
Blücher (1937)
Blücher oli Saksan laivaston Admiral Hipper -luokan raskas risteilijä, joka valmistui 20. syyskuuta 1939 ja upposi Oslonvuonossa Norjan rannikkotykistön tulituksesta 9. huhtikuuta 1940. Alus oli nimetty preussilaisen kenraalin Gebhard Leberecht von Blücherin mukaan.
"Blücherin" valmistuminen viivästyi pahoin runsaiden suunnitelmiin tehtyjen muutosten vuoksi. Palvelukseen saamista viivästytti lisäksi vaikea talvi 1939-1940. Alus ei kerennyt varsinaisesti palvelukseen ennen Norjan taisteluita.
"Blücher" oli Osloa valtaamaan lähetetyn laivasto-osaston lippulaiva. Osastoon kuuluivat sen lisäksi raskas risteilijä "Lützow" ja kevyt risteilijä "Emden". Alus oli lähetetty tehtävään Adolf Hitlerin suorasta käskystä vastoin suuramiraali Erich Raederin kantaa. Aluksen viimeistely oli vielä käynnissä lähtökäskyn tullessa muun muassa päällikön hyttiä tapetoitiin matkalla.
Yllätysetu menetettiin, kun pieni norjalainen vartiovene "KNM Pol III" (komentajanaan kapteeniluutnantti Welding Olsen) havaitsi Osloa lähestyvän osaston ja ampui hälytysraketit. Vartiovene upotettiin, mutta liian myöhään. Norjan rannikkolinnakkeissa annettiin hälytys ja tykit miehitettiin. Rannikkolinnakkeiden tekninen huolto ja ammushuolto oli rauhan vuosina laiminlyöty ja esimerkiksi suurin 305 mm:n tykki oli ampumakyvytön ja 280 mm:n tykkeihin oli alle kymmenen kranaattia. Myös budjettileikkauksista aiheutunut miesten lukumäärä laski kriittisesti norjalaisten torjuntatehoa. Rahojen puutteen vuoksi myös miinasulut, joihin kuului maista ohjattavia tähysmiinoja, olivat laskematta.
Järeä rannikkopatteri avasi tulen kello 4.21 paikallista aikaa 1 400–1 800 metrin päästä "Blücherista". Kaksi 280 mm:n kranaattia osui alukseen, joka syttyi tuleen. Seuraavaksi avasi tulen Dröbakin 150 mm:n rannikkopatteri, joka sai monta osumaa saksalaisalukseen. "Blücher" kallistui rajusti ja menetti nyt lopunkin ohjauskykynsä ajautuen vuonna 1901 rakennetun Nessetin torpedopatterin kantamalle. Tämän jälkeen se sai torpedoista kaksi osumaa konehuoneeseensa. Välttääkseen ajautumista maihin "Blücher" laski ankkurin Askholmeniin, kuusi meripeninkulmaa Oslosta etelään. "Blücher" upposi klo 7.32 vieden mukanaan satoja miehiä laivalla olleista 2 202 miehestä. Eri lähteet antavat vaihtelevia tietoja kaatuneiden määrästä. Aluksen uppoamisen seurauksena Oslon valtaaminen viivästyi.
Hengissä selviytyneet rantautuivat molemmille puolille vuonoa. Merimiesten oli käsketty antaa pelastusliivinsä laivalla olleille sotilaille, mikä pelasti monien sotilaiden hengen.
Aluksen hylky on edelleen Oslovuonossa. 1980-luvulla aluksen öljysäiliöt tyhjennettiin suurtehopumppujen avulla, koska ne katsottiin ympäristöriskiksi.
Kauniit poliisit
Kauniit poliisit on suomalainen punkyhtye, joka aloitti toimintansa vuonna 2001 ja hajosi 2005. Aktiivisen toimintakautensa aikana kotimaan keikkailun lisäksi Kauniit Poliisit teki kaksi ulkomaankiertuetta. Ensimmäisen ”Vitun Saksa” -kiertueen Saksaan ja Itävaltaan. Toinen kiertue ”Bombs not food” ulottui Englantiin, Skotlantiin ja Saksaan. Kauniiden poliisien musiikki on 82-Hardcore-vaikutteista nopeaa punkrockia. Yhtyeen paikoin humoristiset sanoitukset kyseenalaistavat ja pilkkaavat valtamediaa, poliitikoita ja punkkareita itseään. Yhtye on myös tunnettu cover-valinnoistaan, joista kuuluisimmaksi on tullut PMMP:n alkuperäiskappale ”Rusketusraidat”.
Kauniit poliisit teki comebackin 30. huhtikuuta 2008 Tampereen Vastavirta-klubilla alkuperäisessä kokoonpanossaan.
Skandaali (artisti)
Skandaali (oikealta nimeltään Joonas Palmgren, s. 19. helmikuuta 1982) on helsinkiläinen rap-artisti ja kehonrakentaja. Hän on julkaissut albumit "Putkaradio" ja "Kultalevy". Skandaali kuului myös Royal Family ja Rockin da North -ryhmiin ja on vieraillut useiden eri artistien levyillä.
Skandaalin esikoisalbumin "Putkaradio" tuotannosta vastasi lähes kokonaan Jonny Bro. Levyltä julkaistiin kolme singleä. Skandaali julkaisi "Kultalevy"-nimisen albumin vuonna 2004. Molemmat albumit julkaisi levy-yhtiö Kingsize.
Vuonna 2005 Skandaali julkaisi yhdessä YOR123:n kanssa levyn "Round The World", jolla vieraili monia tunnettuja ulkomaisia rap-artisteja, muun muassa Royce da 5′9″, Jeru the Dajama, ruotsalainen Ken Ring sekä Wu-Tang Clanin Ghostface Killah.
Skandaalin levy-yhtiö on nykyään Löyly-Viihde, jonka muita artisteja ovat muun muassa Herrasmiesliiga ja Voittajafiilis. Skandaalin kappaleet "Mä voisin" (feat. Janina Frostell) sekä "One World" (feat. GZA & YOR123) olivat radiohittejä.
Vuonna 2006 Skandaali ilmoitti uudeksi taiteilija­nimekseen "Markiisi". Tätä nimeä hän käytti vuoteen 2010 asti, jolloin hän käytti Juan Muteniacin levyllä nimeä "Markiisi Skandaali", joka vuoden 2013 comebackin myötä lyhentyi pelkäksi "Skandaaliksi".
Skandaalin MySpace-sivulla on kuunneltavana kappale nimeltä "Puhu sitä 2007". Joulukuussa 2008 YouTubeen ladattiin vuonna 2006 valmistunut "Mä nään" -kappale ja siitä kuvattu musiikkivideo. Skandaalin kolmannen albumin oli tarkoitus ilmestyä syksyllä 2008, jonka jälkeen Löyly-Viihde ilmoitti sen ilmestyvän keväällä 2009. Pian kuitenkin Löyly-Viihde siirtyi levy-yhtiön hommista julkaisemaan pääasiassa videoita, eikä Skandaalin albumista enää tiedotettu.
Skandaali on myös harrastanut thainyrkkeilyä "King of the Ring" (KOTR) seurassa melko vaatimattomalla menestyksellä.
Vuoden 2011 lopulla Skandaali esiintyi kymmenien muiden suomalaisten räppäreiden tapaan Ruger Hauerin "Jokaiselle jotakin" -kappaleen musiikkivideolla. Tämä cameo-esiintyminen oli esimakua Skandaalin paluusta musiikkialalle. Hänen paluukeikkansa nähtiin vuoden 2013 Summer Up -festivaaleilla. Hän oli myös esiintymässä Summer Up -festivaaleilla vuonna 2014. Hän on tekemässä vuonna 2017 ilmestyvää TBA-nimistä kolmatta studioalbumiaan, jonka tuotannosta vastaa pääasiassa MGI.
Vuonna 2014 Skandaali julkisti videopalvelu YouTubessa kaksi uutta kappaletta. Alkuvuodesta ilmestyi kappale nimeltä "Salikissa" ja loppuvuodesta "Parasta räppii".
Skandaali voitti 10. elokuuta 2013 Jyväskylän kehonrakennuksen SM-karsintojen Men's physique -sarjan. Joonas myös kirjoittaa omaa treeniblogia fastin sivuilla.
Vuoden 2016 joulukuussa ilmestyi häneltä single "Panomies", joka on saanut innoituksensa "Kummelin" Panomies-sketseistä. Maaliskuussa 2017 kappaletta on kuunneltu Spotifyssa jo noin 2,2 miljoonaa kertaa.
Tihvinänkarjalaiset
Tihvinän Karjala on erillinen karjalaisalue Boksitogorskin piirissä Leningradin alueen kaakkoisosissa. Alueella asuvat tihvinänkarjalaiset. Tihvinän Karjalaan kuului parhaimmillaan 14 kylää. Karjalaiskylät sijaitsevat Tšagodajoen yläjuoksun varrella Klimovon kylähallinnon alaisuudessa. Tsaarinvallan aikana karjalaisten asuttama alue kuului Tihvinän kihlakuntaan ja sitä ennen nämä maat olivat Tihvinän luostarin omistuksessa. Tihvinän karjalaiset ovat säilyttäneet kielensä ja jopa alueen vähälukuinen nuoriso taitaa sitä. Tihvinän karjalaisia on myös muuttanut työn ja opiskelun perässä läheisiin Tihvinän ja Pikalevon kaupunkeihin ja Jefimovskin taajamaan. Kielentutkija Vladimir Rjagojevin arvioiden mukaan 1970–luvulla Tihvinän karjalaisia oli kaksi tuhatta henkeä.
Karjalaiset ovat eläneet alueellaan jo 400 vuotta. He muuttivat nykyisille asuinalueilleen 1600-luvun alussa Karjalankannakselta Stolbovan rauhan jälkeen. Kannaksen jouduttua luterilaisen Ruotsin vallan alle, alueelta lähti ortodoksista karjalaisväestöä pakoon keski-Venäjälle. Suurin osa muutti Tverin alueelle, mutta myös Tihvinään ja Novgorodin seuduille muutti karjalaista väkeä. Tihvinän karjalaiset löysivät uuden kotinsa ilmeisesti jo ennestään tutulta vanhalta kauppatieltä. Tšagodajoki nimittäin laskee Tšagodoštšaan, Tšagodoštša Mologaan, joka taas on Volgan sivujoki. Mologan ja Volgan risteyksessä sijaitsi keskiajalla Holopii gorodok -kauppapaikka, jossa kävi myös karjalaisia kauppiaita.
Perimätiedon mukaan tihvinänkarjalaiset asettuivat ensiksi Opokan kylään, josta he sitten levittäytyivät muualle. Nykyisin Opokan kylää ei ole.Miän Karjalua on äijä - Tihvinän Karjalassa
Pohjois-Karjalan prikaati
Pohjois-Karjalan prikaati (lyhenne PKarPr, myös P-KPR) oli vuoteen 2013 puolustusvoimien joukko-osasto Kontiolahden Kontiorannassa 19 kilometrin päässä Joensuusta. Prikaati koulutti joukkoja, jotka olivat erikoistuneet toimimaan itäsuomalaisissa olosuhteissa. Prikaati lakkautettiin vuoden 2013 lopussa.
Prikaati koulutti vuosittain n. 1400 varusmiestä sekä järjesti kertausharjoituksia reserviläisille. Prikaatin viimeinen saapumiserä astui palvelukseen tammikuussa 2013.
Prikaatiin kuului myös Karjalan sotilassoittokunta.
Pohjois-Karjalan prikaatin kunniamarssi oli Karjalan jääkärien marssi.
Varuskunnassa toimi myös Pohjois-Karjalan Aluetoimisto, joka vastasi mm. asevelvollisten valvonnasta Pohjois-Karjalan alueella.
Prikaatin rauhan ajan kokoonpanoon kuuluivat joukkoyksikkönä Karjalan Jääkäripataljoona (KarJP) ja siihen kuuluva Aliupseerikoulu (AuK/PKarPr). Prikaatin viimeisin komentaja oli eversti Jari Kytölä (s. 1958).
Karjalan Jääkäripataljoonan komentajia:
Karjalan Sotilassoittokunnan päällikkönä eli kapellimestarina on vuodesta 2009 toiminut musiikkimajuri Petri Junna.Joukko-osasto soittokuntineen lakkautettiin vuoden 2013 lopussa osana puolustusvoimien helmikuussa 2012 julkistamia säästösuunnitelmia.
Perinteiden jatkamisesta huolehtivat Karjalan Poikien Kilta ja Pohjois-Karjalan Prikaatin perinnekilta. Prikaatin kymmenvuotishistoriikki julkaistiin Matti Turusen laatimana 2000. Perinnejoukkona oli mm. Jalkaväkirykmentti 9.
Lisäksi kaikissa perusyksiköissä palveli sotilaskuljettajia, lääkintämiehiä sekä sotilaskeittäjiä (ei sissikomppania).
Northport
Northport Oy oli Finnairin ja useiden muiden lentoyhtiöiden matkustajapalveluista sekä matkatavaroiden, rahdin ja postin kuormauksesta huolehtiva yhtiö. Toimintavuosinaan yhtiö palveli vuodessa noin 100 000 lentoa ja 8 miljoonaa matkustajaa. Se syntyi Finnair Ground Handling -liiketoimintayksikön toimintojen yhtiöittämisen tuloksena 1. toukokuuta 2004. Sen liikevaihto Suomessa oli tilikautena 2008 64 miljoonaa euroa ja sen palveluksessa oli Helsingissä noin 800 henkeä. Toimitusjohtajana toimi Jukka Hämäläinen 13.8.2007 alkaen. Northport oli Finnairin alakonserni ja sen kokonaan omistama. Northportin toiminta tuotti vuonna 2006 tappiota.
Northport toimi joko itse tai yhteistyökumppaneiden kanssa kaikilla niillä Suomen lentoasemilla, joille Finnair-konsernin lentoyhtiöt lensivät. Lisäksi Northportin tytäryhtiö FinnHandling toimitti maapalveluja Arlandan lentokentällä Tukholmassa ja Northport Norway AS Gardemoenin lentokentällä Oslossa.
Maaliskuussa 2007 Northport Oy myi operoimansa lentoasemien maapalvelutoiminnot Suomessa RTG Ground Handling Oy:lle. Marraskuussa 2007 Northport Oy myi loputkin toimintonsa skotlantilaiselle Menzies Aviationille.
PEACH-PIT
PEACH-PIT on japanilainen naismangaka-duo, johon kuuluvat Banri Sendō () ja Shibuko Ebara (). Heidän kuuluisimmista töistään, Rozen Maidenistä ja DearSistä, on tehty myös animeversiot.
Sahara (vuoden 2005 elokuva)
Sahara on vuonna 2005 valmistunut seikkailuelokuva, joka perustuu Clive Cusslerin kirjoittamaan saman nimiseen Dirk Pitt -romaaniin.
Elokuva sai keskinkertaiset arvostelut, mutta keräsi katsojia ympäri maailmaa. Ensi-iltaviikonloppunaan elokuva tuotti Yhdysvalloissa 18 miljoonaa dollaria. 130 miljoonan dollarin budjetilla valmistunut elokuva keräsi Yhdysvalloissa 69 miljoonan ja maailmalla 119 miljoonan lipputulot. Elokuva on kerännyt myös vuokraus- sekä DVD-myyntituloja tarpeeksi kattaakseen budjettinsa.
Meritutkija ja tutkimusmatkailija Dirk Pitt (Matthew McConaughey) matkustaa Maliin etsimään paikallisten "Kuoleman laivaksi" kutsuman Yhdysvaltain sisällissodan aikaisen taistelualus "CSS Texasin" hylkyä. Yhdessä ystävänsä Al Giordinon (Steve Zahn) kanssa Pitt onnistuu tekemään tyhjäksi tohtori Eva Rojasiin (Penélope Cruz) kohdistuvan salamurhayrityksen. Rojas kertoo tutkivansa alueella raivoavaa tappavaa tautia. Taudin aiheuttajaksi paljastuu myrkky, joka uhkaa aiheuttaa globaalin katastrofin. Pitt yhdessä National Underwater and Marine Agencyssa työskentelevien ystäviensä kanssa saa tehtäväkseen etsiä myrkkypäästöjen lähteen ja sulkea sen.
Kai Nieminen (kirjailija)
Kai Tapani Nieminen (s. 11. toukokuuta 1950 Helsinki) on runoilija ja japanilaisen kirjallisuuden suomentaja. Esikoisrunokokoelma "Joki vie ajatukseni" ilmestyi 1971. Kai Niemiselle on myönnetty useita kirjallisuuspalkintoja sekä käännöstöistä että runoista.
Työ japanilaisen runouden parissa on heijastunut varsinkin hänen omaan alkuvaiheen tuotantoonsa.
Nieminen toimi kirjailijoiden sananvapausjärjestö Suomen PENin puheenjohtajana vuosina 1991–1994.
Niemisen isä on runoilija ja kiinalaisen kirjallisuuden suomentaja Pertti Nieminen.
Kai Nieminen (muusikko)
Kai Nieminen (s. 17. maaliskuuta 1953) on suomalainen kitaristi, säveltäjä ja musiikkipedagogi. Hän on opiskellut Jyväskylän yliopistossa, Keski-Suomen konservatoriossa ja Sibelius-Akatemiassa sekä erilaisilla kesä- ja mestarikursseilla opettajinaan muun muassa Štěpán Rak, Leo Brouwer ja Julian Bream. Nieminen on kuulunut Roomassa pidettävän Fernando Sor -kitarakilpailun tuomaristoon jo vuodesta 1981 ja toiminut mestarikurssiopettajana Karjaan kansainvälisillä kitarafestivaaleilla.
Hän on säveltänyt musiikkia kitaran lisäksi erilaisille kamarimusiikkikokoonpanoille sekä sinfonia- ja kamariorkesterille. Hänet tunnetaan erityisesti lyyristen konserttojen säveltäjänä (mm. huilukonsertto "Palomar", klarinettikonsertto "Through Shadows I Can Hear Ancient Voices" ja alttoviulukonsertto "La Serenissima"). Niemisen teosluetteloon kuuluu myös lukuisia sooloteoksia. Kai Niemisen musiikkia on levytetty Pilfink- ja Naxos -levymerkeille.
Aladár Paasonen
Aladár Antero Zoltán Béla Gyula Árpád Paasonen (11. joulukuuta 1898, Budapest, Itävalta-Unkari – 6. heinäkuuta 1974 Flourtown, Pennsylvania, Yhdysvallat) oli suomalainen eversti, joka toimi Päämajan tiedustelujaoston päällikkönä jatkosodan aikana. Ollessaan sodan jälkeen Sveitsissä marsalkka Mannerheimin sihteerinä hän käytti nimeä Herra Bartha.
Hänen vanhempansa olivat professori Heikki Paasonen ja Mariska Paskay de Palásth, joten hän oli puoliksi unkarilainen. Paasonen osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten puolella yleten aliluutnantiksi. Kadettikoulun jälkeen hänet ylennettiin luutnantiksi joulukuussa 1920.
Kielitaitoinen Paasonen lähetettiin Ranskaan opiskelemaan École Spéciale Militaire -oppilaitokseen vuosiksi 1921–22 ja sen jälkeen hän opiskeli vuosina 1922–24 Ranskan sotakorkeakoulussa École Supérieure de Guerressa, jossa samalla kurssilla opiskeli majuri Charles de Gaulle.
Paasonen ylennettiin kapteeniksi vuonna 1923, majuriksi vuonna 1926 ja everstiluutnantiksi vuonna 1929. Paasonen toimi sotilasasiamiehenä Moskovassa vuosina 1931–33 ja Berliinissä vuonna 1933.
Vuonna 1937 hänet nimitettiin presidentti Kyösti Kallion vanhemmaksi adjutantiksi ja ylennettiin everstiksi.
Paasonen oli Suomen valtuuskunnan jäsenenä talvisotaa edeltäneissä Moskovan neuvotteluissa loka-marraskuussa 1939 yhdessä mm. Paasikiven ja Nykoppin kanssa. Talvisodan aikana Paasonen oli komennettuna Pariisiin, jossa hänen tehtävänsä oli yrittää hankkia aseita ja muuta sotavarustusta puolustusvoimille. Jatkosodan aikana Paasonen oli aluksi Jalkaväkirykmentti 5:n (JR 5) komentajana Karjalankannaksella ja Itä-Karjalassa vuosina 1941–42. Hänestä tuli marsalkka Mannerheimin luotettu apulainen toimiessaan Päämajan tiedustelujaoston päällikkönä vuosina 1942–44. Kun marsalkka presidentin tehtävästä luovuttuaan keväällä 1946 vetäytyi Lausanneen, Sveitsiin eläkkeelle, juuri Paasonen oli hänen uskollisin seuralaisensa siellä.
Sodan jälkeen Paasonen lähti Suomesta vapaaehtoiseen maanpakoon yhdessä lähimmän miehensä eversti Reino Hallamaan kanssa keväällä 1945, koska pelkäsi joutuvansa Valpon pidättämäksi mm. Stella Polaris- ja asekätkentäjuttujen takia.
Paasonen oli jonkin aikaa Ruotsissa, sen jälkeen Ranskan tiedustelun palveluksessa Saksassa 1945–47 ja Espanjassa 1947–1948, Mannerheimin muistelmien toimitustyössä Sveitsissä 1948–1952, Yhdysvalloissa 1952–1955, CIA:n palveluksessa Länsi-Saksassa 1955–1963 ja vietti viimeiset vuotensa 1963–1974 eläkkeellä Yhdysvalloissa, jossa kuoli luusyöpään vuonna 1974.
Paasosen tuhkauurna on haudattu sukuhautaan Hietaniemen hautausmaalla.
Vuonna 2012 vihittiin Paasosen patsas Unkarissa, Nagykőrösin kaupungissa, josta hänen vaimonsa, Flóra Berta oli kotoisin.
Moneca Stori
Moneca Stori (s. Vancouver, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan Kagome Higurashina "Inuyashan" englanninkielisessä versiossa. Hän käyttää joskus myös nimeä Monica Gemmer.
Sekä "Inuyashassa" että "Hamtarossa" Storin roolihahmona on Cathy Weseluckin roolihahmon tytär.
Sankki
Sankkipannu on suustaladattavissa tuliaseissa, musketeissa, pistooleissa sekä suustaladattavissa tykeissä piipun peräosan sivuun tai päälle tehty pieni, laakea syvennys. Siihen annosteltu sankkiruuti sytytetään lunttu-, ratas- tai piilukon antamalla kipinällä ja sankkiruudin leimahdus sytyttää sankkireiän välityksellä panoskammioon mitatun ruutipanoksen, jonka palokaasut työntävät ammuksen liikkeelle.
Sankkipannu sijaitsee aseen perässä iskurin ja liipaisimen läheisyydessä. Se täytettiin joko ruutisarvesta lataamisen jälkeen tai paperipatruunasta sen jälkeen, kun suurin osa sisällöstä oli kaadettu piippuun. Sankkipannun idea oli suhteellisen sama kaikissa aseissa, joissa se oli käytössä, mutta sankkiruudin sytytystekniikka vaihteli. Varhaisimmassa suustaladattavassa käsiaseessa, 1400-1500-luvuilla käytössä olleessa muskettityyppisessä hakapyssyssä, ruuti sytytettiin köydenpätkällä eli "luntulla", jonka kytevä pää työntyi iskurin heilahduksesta tai käsin työntämällä sankkipannuun. Rataslukkoaseissa oli iskurina metallinen pieni ratas ja vastakappaleena rikkikiisun palanen. Liipaisimen painalluksesta ratas pyörähti iskien rikkikiisusta kipinäsuihkun, joka lennähti sankkipannuun sytyttäen sankkiruudin. Rataslukkoaseet olivat suhteellisen kalliita ja piilukko syrjäyttikin tämän asetyypin halvempana ratkaisuna 1600-luvulla. Piilukossa iskurissa oli pieni piikivi joka iskeytyessään metalliseen vastakappaleeseen, tulirautaan, iski kipinän sankkipannuun.
1800-luvun alussa kehitetyn nallin johdosta sytyttimenä toimi ensi kertaa aseesta erillään oleva osa. Nalli räjähti iskurin osuessa siihen sytyttäen näin sankkiruudin. Nallilukko itse asiassa syrjäytti sankkipannun nallitapilla, josta johti tulikanava suoraan ruutikammioon, ilman että sankkiruutia tarvittiin sytyttimenä, mutta todennäköisesti se säilyi ainakin joissain nallikäyttöisiksi modifioiduissa piilukoissa. Sankkipannu oli nykyaikaiseen aseteknologiaan verrattuna kömpelö ratkaisu. Siinä oleva ruuti kastui helposti ja ase oli käyttäjälleen usein vaarallinen mm. ruudin liiallisten määrien takia. Sankkipannu siirtyi pois käytöstä kun nallilukolliset aseet, siis mm. kivääri ja revolveri, korvasivat epätarkat ja kömpelöt, rihlattomat musketit ja pistoolit
Venykekirjoitus
Venykekirjoitus on Wolmar Schildtin kehittämä kirjoitusjärjestelmä. Siinä suomen kielen pitkiä vokaaleita ei merkitä kahdella kirjaimella vaan yhdellä kirjaimella, jonka päällä on venykemerkki (^) eli sirkumfleksi, myös nimellä "pujo".
Schildt esitteli venykekirjoitusjärjestelmän ensimmäisen kerran 1840-luvulla. Hän puolusti uutta merkintätapaa sillä, että venykkeillä eli lyhikkeillä kirjoittaminen on nopeampaa kuin kahdella vokaalilla. Schildt piti venykekirjoitusta esteettisesti kauniimpana ja vetosi myös unkarin kielen samantapaiseen käytäntöön.
Schildt haki tukea uudelle käytännölle tanskalaisen kielentutkijan Rasmus Raskin samantapaisista ajatuksista, vaikka Raskin menetelmässä käytettiin venykkeenä merkkiä ´. Schildt piti omaa venykettään parempana, koska erottui kokonsa vuoksi selvemmin eikä sekoittunut korkomerkkiin.
Vakiintuneen kirjoituksen muuttamista vastustaville Schildt huomautti, että muidenkin kielten kirjoitustavat ovat muuttuneet aikojen kuluessa, kuten ruotsin vanha "book" muotoon "bok". Saman ilmiön hän nosti esiin suomen kielessäkin, koska Mikael Agricola kirjoitti aikoinaan eri tavalla kuin mitä kirjoitettiin 1800-luvulla.
Schildtin venykekirjoituksessa pitkät vokaalit "aa", "ee", "ii", "oo", "uu", ja "yy" kirjoitetaan muodossa "â", "ê", "î", "ô", "û" ja "ŷ". Vokaalit "ä" ja "ö" Schildt suositteli kirjoitettavaksi latinan mallin mukaan "æ" ja "œ" sekä pitkinä vokaaleina "âe" ja "ôe", koska kahden merkin kirjoittaminen kirjaimen yläpuolelle saattaisi vaikuttaa rumalta. Myöhemmin hän otti œ:n tilalle ø:n. Esimerkkikatkelmaksi hän tarjosi "Isä meidän" -rukousta:
Schildt pyrki edistämään venykekirjoitusta mm. tarjoamalla Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kirjoituskilpailuun rahapalkinnon, jonka saamisen ehtona oli, että palkittu kirja on painettava venykekirjaimilla. Kilpailun voitti K. Kiljanderin laatima J. L. Runebergin "Nadeschda"-teoksen suomennos. Teos ilmestyi venykekirjoituspainoksena 1860, mutta 1881 julkaistu toinen painos oli jo vakiintuneen kirjoitustavan mukainen.
Schildtin ohella innokkaimpia venykekirjoituksen puolustajia oli Erik Alexander Ingman. Hän julkaisi kreikkalaisen Anakreonin runosuomennoksia venykekirjoituksella painettuina.
Venykekirjoitus jäi vain lyhyeksi marginaali-ilmiöksi 1800-luvun suomen kielen kehityksessä. Osmo Ikola on arvellut, että venykekirjoituksen käyttöönotto ei sinänsä ollut huono ehdotus, mutta tehtiin aivan liian myöhään, että suomen ortografia oli jo 1800-luvun puolivälissä sikäli vakiintunut, ettei näin suuri ja syvällekäypä muutos ollut enää mahdollinen. Vaikka Schildt artikkelissaan ”Sananen Suomen kielen ulko-muodosta ja venytys-merkistä” kehuu, että ”jo moni sivistynyt henkilö” pitää hyvänä ”ûtta kirjotus-lâtua”, todellisuudessa venykekirjoitusta käyttivät Schildtin ohella vain harvat kirjoittajat. Schildtin ennustus, että venykekirjoitus ”kerran on oleva yleinen Suomen kielessä”, ei toteutunut. Kuitenkin Schildtin ja hänen vaimonsa hautakiven teksti Jyväskylän vanhalla hautausmaalla on kirjoitettu venykekirjoituksella ja läheisen Puistokadusta haarautuvan pienen kadun nimi on "Venykekuja".
Trump Tower
Trump Tower on New Yorkin Manhattanilla osoitteessa 725 Fifth Avenue sijaitseva, Donald Trumpin rakennuttama 58-kerroksinen pilvenpiirtäjä. Rakennus on 202 metriä korkea. Pilvenpiirtäjä toimii Trumpin yrityksen, Trump Organizationin, pääkonttorina. Rakennuksen omistaa Yhdysvaltain presidentti Donald Trump. Sen kattohuoneisto on hänen henkilökohtaisessa käytössään.
Rakentaminen aloitettiin vuonna 1979 ja avajaisia vietettiin marraskuussa 1983. Avajaisten aikaan rakennus oli Manhattanin korkein asuinrakennus. Rakennuksen ensimmäisissä kerroksissa on vesiputous ja kauppakeskus. Ylemmissä kerroksissa on toimistotiloja sekä asuntoja. Rakennuksesta on tullut yksi New Yorkin käydyimmistä turistikohteista.
Ihmiskoe
Ihmiskoe on ihmisen käyttöä tieteellis-teknisessä kokeessa kohdistamalle ihmiseen ärsykkeitä (kemikaaleja, ääniä, informaatiota, lääkkeitä tai muita olosuhteita) ja tarkkailemalla ärsykkeen vaikutuksia.
Ihmiskokeilla testataan esimerkiksi lääkkeitä ja ravintoaineita. Näitä kokeita säännellään muun muassa lääketieteellistä tutkimusta koskevan lain perusteella.
Ihmiskokeiden suorittamista säädellään Suomessa muun muassa tutkimuslain ja kudoslain avulla. Ihmisellä tehtävää lääketieteellistä tutkimusta ei saa aloittaa ilman eettisen toimikunnan puoltavaa lausuntoa.
Andrea Montermini
Andrea Montermini (s. 30. toukokuuta 1964 Sassuolo, Italia) on italialainen entinen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui 28 Formula 1 -sarjan osakilpailuun. Hän aloitti uransa korvaten juuri menehtynyttä Roland Ratzenbergeriä. Kuitenkin ensimmäisen kilpailun harjoituksissa hän ajoi kolarin ja loukkasi vasemman jalan kantapäänsä ja oikean jalkansa. Hän palasi formuloihin seuraavalla kaudella ajaen Pacific-tallissa. Vuonna 1996 hän ajoi Forti-tallissa maanmiehensä Luca Badoerin tallikaverina kunnes Forti lopetti formuloissa Ison-Britannian kilpailuun vuonna 1996. Koko uransa aikana hän ei saavuttanut yhtään pistettä, mutta toisaalta ei myöskään koskaan päässyt ajamaan kärkipään talleihin. Montermini osallistui CART-sarjaan vuosina 1994 ja 1999.
VTEC
VTEC (lyhenne sanoista "Variable Valve Timing and Lift Electronic Control") on Hondan patentoima venttiilien ohjausjärjestelmä. SOHC VTEC -systeemissä imuventtiilien, sekä DOHC VTEC -systeemissä imu- sekä pakoventtiilien aukioloaikaa ja nousua muutetaan erityisellä suuremman venttiilinnoston ja aukiolon aikaansaavalla nokka-akselin nokalla. Hondan VTEC-järjestelmästä on olemassa vastaavanlaisia versioita eri autovalmistajilla, kuten BMW:n Vanos/Valvetronic, Nissanin VVL ja Toyotan VVT-i.
Suuremmilla venttiilienaukioloilla ja -nostoilla saavutetaan moottorin korkeammilla kierrosnopeuksilla parempi sylinterien täytösaste, mikä parantaa moottorista saatavaa tehoa/vääntömomenttia. Toisaalta VTEC-järjestelmä mahdollistaa tasaisemman tyhjäkäynnin ja paremman ala-alueen toiminnan käyttämällä siihen soveltuvia pienemmän venttiilienaukiolon sekä -noston aikaansaavia nokkia matalammilla moottorin kierrosnopeuksilla.
Tämä niin sanottu VTEC-nokka kytkeytyy toimintaan moottorin saavuttaessa tietyn kierrosnopeuden ja myös muiden kriteerien täyttyessä samalla (moottorin riittävä lämpötila ja kuormitustaso). Nokkien toimintaa ohjataan solenoidiventtiilillä, joka säätää öljynpaineen pääsyä venttiilikoneistolle suorittaen VTEC-nokkien kytkeytymistä päälle/pois päältä.
Marko Tervaportti
Marko Sakari Tervaportti (s. 12. heinäkuuta 1969 Helsinki) on Suomen Katolisen tiedotuskeskuksen johtaja ja "Fides"-lehden päätoimittaja.
Hän kirjoitti ylioppilaaksi Lauttasaaren yhteiskoulusta 1988 ja opiskeli sen jälkeen matematiikkaa, germanistiikkaa ja filosofiaa Helsingin yliopistossa sekä Paavillisessa Angelicum-yliopistossa Roomassa. Hän on työskennellyt muun muassa Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan koulutuspoliittisena sihteerinä sekä suunnittelijana opetusministeriön rahoittamassa Opetusaineistot verkossa -projektissa Helsingin yliopiston opiskelijakirjastossa. Hänen luottamustoimiinsa ovat kuuluneet muun muassa Helsingin yliopiston konsistorin jäsenyys, Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan hallituksen jäsenyys (kansainväliset asiat), Kokoomuksen opiskelijaliitto Tuhatkunnan liittohallituksen jäsenyys ja eurooppalaisen Erasmus Student Network -lehden päätoimittajan virka.
Tervaportti on toiminut vuoden 2001 elokuusta alkaen Helsingin katolisen hiippakunnan "Fides"-lehden päätoimittaja sekä Katolisen tiedotuskeskuksen tiedottajana. Vuodesta 2004 alkaen Tervaportti on toiminut myös Katolisen tiedotuskeskuksen johtajana.
"Fides"-lehden toukokuun 2006 artikkelissa ”Usko koetuksella?” Tervaportti tuomitsee "Da Vinci -koodi" -kirjan siteeraten uskonopin kongregaation sihteerin, arkkipiispa Angelo Amaton lausuntoa, joka vaati elokuvaa boikottiin ja sanoo että kristittyjen pitäisi olla aktiivisempia ”vihaa ja loukkauksia” vastaan. Tervaportti pitää myös suomeksi käännetyn Juudaksen evankeliumin markkinointia sensaatiohakuisena ja arvostelee saksalaisella musiikkikanavalla esitettyä "Popetown"-sarjaa.
Helsingin julistus
Maailman lääkäriliiton Helsingin julistus on yksi keskeisiä lääketieteen etiikan perusteita erityisesti ihmisillä tehtävän lääketieteellisen tutkimuksen osalta. Julistus on alun perin hyväksytty Maailman lääkäriliitossa kesäkuussa 1964 ja sitä on muutettu useita kertoja hyväksymisen jälkeen.
Yksi Helsingin julistuksen keskeinen periaate on, että lääketieteelliseen tutkimukseen osallistuvalta koehenkilöltä täytyy olla hankittuna tietoon perustuva suostumus ennen kuin tutkimukseen voidaan ryhtyä. Lisäksi tutkimukselle tulee laatia ennakkosuunnitelma, joka tulee toimittaa riippumattomalle eettiselle toimikunnalle. Helsingin julistus asettaa yksityiskohtaisia vaatimuksia sille, mitä tietoinen suostumus tarkoittaa - esimerkiksi tutkimuksen rahoitus ja tutkijan mahdolliset eturistiriidat tulee kertoa koehenkilölle.
Ferdinand Fabra
Ferdinand Fabra (8. lokakuuta 1906 Geseke, Preussi, Saksa – 22. joulukuuta 2007 Hampuri, Saksa) oli saksalainen jalkapallovalmentaja, joka toimi Suomen maajoukkueen ensimmäisenä kokopäiväisenä päävalmentajana. Hänet pestattiin tehtävään Berliinin olympialaisia (1936) varten. Fabra valmensi Suomea kahdeksassa ottelussa, joista Suomen ainoaksi voitoksi jäi 2–0 Norjaa vastaan Oslossa 6. syyskuuta 1936. Olympialaisissa Suomi pelasi vain yhden ottelun, häviten siinä 3–7 Perulle. Myöhemmin Fabra valmensi vuosina 1946–1948 Borussia Dortmundia voittaen Länsi-Saksan mestaruuden. Valmentajauransa jälkeen Fabra toimi vuosina 1957–1978 lukion lehtorina Lippstadtin kaupungissa. Viimeiset vuotensa 101-vuotiaaksi elänyt Fabra asui Hampurissa poikansa luona.
"1 voitto, 1 tasapeli, 7 tappiota. Maaliero 9–30."
Rocky Balboa
Rocky Balboa on Sylvester Stallonen luoma kuvitteellinen hahmo, joka esiintyy elokuvissa "Rocky", "Rockyn uusintaottelu", "Tiikerinsilmä – Rocky III", "Rocky IV", "Rocky V", "Rocky Balboa", "" ja "Creed II".
Rocky Balboa -hahmo on ottanut vaikutteita monista oikeista raskaansarjan nyrkkeilijöistä. Alun perin Chuck Wepnerin ottelu Muhammad Alia vastaan vuonna 1975 inspiroi Stallonea käsikirjoittamaan ensimmäisen "Rocky"-elokuvan. Altavastaajana kamppailuun lähtenyt Wepner löi Alin kanveesiin yhdeksännessä erässä ja kesti maailmanmestaria vastaan aina 15. erään asti, ennen kuin hävisi tyrmäyksellä. Stallone soitti Wepnerille kaksi viikkoa ottelun jälkeen ja kertoi elokuvaideastaan, jolle Wepner antoi siunauksen. Kohtaukset, joissa Rocky Balboa juoksee Philadelphian museon portaita ylös ja hakkaa naudanruhoja teurastamolla, saivat inspiraationsa raskaansarjan maailmanmestari Joe Frazierista, joka oli harjoitellut otteluitaan varten samoin. Porras-kohtauksen käyttämisestä maksettiin Frazierille jopa korvaus.
Balboa on italialaista syntyperää, josta juontuu hänen lempinimensä "Italian Stallion" (Italialainen Ori). Ensimmäiseen elokuvaan asti hänen nenänsä oli murtumaton, mikä hänen mukaansa on harvinaista nyrkkeilijälle. Rocky on myös vasenkätinen (nyrkkeilytermein "southpaw"), mikä tekee hänestä arvaamattoman ottelijan joillekin vastustajilleen. Balboaa ovat valmentaneet Mickey Goldmill, joka omistaa Philadelphiassa nyrkkeilysalin, nimeltään Mighty-Mick’s, sekä Apollo Creedin entinen valmentaja Tony ”Duke” Evers.
Ensimmäisen elokuvan tullessa Rocky on jo melkein 30-vuotias, eli vanha nyrkkeilijäksi, joka ei ole vielä tehnyt läpimurtoaan.
Rockyn persoona muuttuu kahden ensimmäisen elokuvan jälkeen kolmannessa renttumaisesta, mutta sinnikkäästä, rujosta nyrkkeilijästä vastuulliseksi ja tyylikkääksi perheenisäksi. Hän alkaa myös puheliaammaksi ja pitää taiteista. Stallone lisäsi edellisten osien tavoin hahmoon omia kokemuksiaan julkisuudesta ja ihmisenä kasvamisesta. Rockyn nyrkkeilytilastot ovat 57 voittoa (51 tyrmäyksellä), 23 tappiota sekä yksi ratkaisematon.
The Alice Cooper Show
The Alice Cooper Show on Alice Cooperin albumi vuodelta 1977. Se on nauhoitettu Las Vegasissa Alice Cooperin vuoden 1977 "King of the Silver Screen" -kiertueen aikana ja julkaistu joulukuussa 1977.
Keskeneräisten tarujen kirja
Keskeneräisten tarujen kirja () on vuonna 1980 julkaistu kokoelma J. R. R. Tolkienin kirjoittamia tarinoita ja esseitä. Sen kokosi ja julkaisi hänen poikansa Christopher Tolkien, joka myös kirjoitti kirjan selittävät johdannot ja loppuviitteet. "Keskeneräisten tarujen kirja" sisältää nimensä mukaisesti enemmän tai vähemmän keskeneräisiksi jääneitä tarinoita Keski-Maasta ja Númenorista. Tarinat eivät liity juuri toisiinsa, joten ne eivät muodosta Christopher Tolkienin aiemmin koostamasta "Silmarillionista" poiketen yhtenäistä kokonaisuutta. Kirja sisältää myös paljon materiaalia, jota missään muualla ei kerrota.
Teos voitti vuoden 1981 Mythopoeic-palkinnon.
Viuhkasalama
Viuhkasalama () on harvinainen yläsalamatyyppi. Viuhkasalama tunnettiin aikaisemmin mm. lentäjien kertomuksista, mutta sen olemassaolo varmistui avaruussukkulasta 21. lokakuuta 1989 kuvatulta videofilmiltä. Viuhkasalama iskee tyypillisesti ukkospilven aktiivisesta keskiosasta, eikä sen iskuilla näytä olevan yhteyttä pilvestä maahan tapahtuvaan salamointiin.
Viuhkasalaman muodostaa pilvestä ylöspäin, yleensä noin 15 asteen levyisenä kartiona nouseva suihkumainen, sininen valoilmiö. Viuhkasalama etenee noin 100 km/s ja sen isku kestää alle sekunnin. Tänä aikana salama etenee tyypillisesti 40 – 50 kilometrin korkeuteen maan pinnasta. Vuonna 2002 Etelä-Kiinan meren yläpuolella havaittiin valtavia, yli viidenkymmenen kilometrin korkeuteen nousevia puumaisesti haarautuvia jättiläisviuhkasalamoita. Tyypillisessä viuhkasalamaniskussa arvellaan olevan energiaa noin 30 miljoonaa joulea. Viuhkasalaman syntymekanismi on toistaiseksi täysin tuntematon.
Suomessa viuhkasalama kuvattiin ensimmäisen kerran 23.8.2010 Mikkelissä.
Viuhkasalama on hitautensa vuoksi helpoimmin paljain silmin nähtävä yläsalamatyyppi, joskin sen havaitsemista vaikeuttaa esiintyminen pilvien keskiosien yläpuolella.
Esgaroth
Esgaroth on fiktiivinen kaupunki J. R. R. Tolkienin kirjoissa.
Esgaroth on rakennettu paalujen päälle Pitkäjärveen Yksinäisen Vuoren Ereborin lähelle. Lohikäärme Smaugin vallattua Ereborin kääpiöiltä Esgarothin asukkaat ovat asuneet jatkuvasti pelon vallassa. Thorinin, Bilbo Reppulin ja kahdentoista muun kääpiön tullessa Ereborille Smaug hyökkää Esgarothiin ja tuhoaa sen. Bard Jousimies tappoi Smaugin ampumalla nuolen ainoaan paljaaseen kohtaan sen iholla. Tämän jälkeen Esgarothin kansalaiset, jotka selvisivät Smaugin hyökkäyksestä, suuntasivat kohti Ereboria, koska he ajattelivat, että kääpiöt olivat lähettäneet Smaugin niiden kylään. He kokosivat myös Synkmetsän metsänhaltiat ja lähtivät taisteluun kääpiöitä vastaan. Myöhemmin kävikin niin, että hiidet olivat kuulleet Smaugin kuolemasta ja olivat tulossa hakemaan kaikki aarteet, jolloin kääpiöt, haltiat ja ihmiset taistelivat niitä vastaan. Kun taisto oli ohi, kääpiöt antoivat aarteista suuren osan Esgarothin kansalle, jotta he pystyisivät rakentamaan kaupunkinsa uudelleen.
Comedy Central
Comedy Central on yhdysvaltalainen kaapelitelevision maksullinen kanava. Comedy Centralin omistaa MTV Networks Entertainment Group, joka on osa Viacom-konsernia. Nimensä mukaisesti kanava keskittyy komedia- ja huumoriohjelmistoon. Kanava sekä ostaa ohjelmia että tuottaa niitä itse. Comedy Central on vuoden 2006 lopusta alkaen laajentunut eri puolille maailmaa paikallisten kanavien voimin. Comedy Central aloittaa lähetykset Suomessa vuonna 2017. Tarkasta aloituspäivästä ei ole tietoa.
Comedy Central teki läpimurron Yhdysvalloissa vuoden 1997 aikana South Park -animaatiosarjan alettua kanavalla. South Parkista tuli kanavan siihen asti kaikkien aikojen katsotuin ohjelma. South Park ei sopinut lapsille ja sarja houkutteli Comedy Centralille mainostajia sekä lisää tilaajia.
Comedy Central on kasvanut viime vuosina pienestä kanavasta yhdeksi suosituimmista kaapelikanavista. Esimerkkeinä ohjelmistosta mainittakoon South Park, Chappelle's Show ja "Roast of N.N." -ohjelmat, joissa ohjelman keskipisteenä on julkisuuden henkilö N.N. (esimerkiksi näyttelijä), jota ohjelman muut vierailijat pilkkaavat mitä erilaisin vitsein ja usein lapsille sopimattomalla kielenkäytöllä.Suomen valtioneuvosto myönsi 5. tammikuuta 2017 toimiluvat 6 uudelle kanavalle, ja Comedy Central oli yksi ilmaiskanavista listalla. Lupaehtojen mukaisesti Comedy Centralilla oli toukokuusta lähtien puoli vuotta (6 kuukautta) aikaa aloittaa lähetyksensä, mutta koska lähetyksiä ei 17.11.2017 mennessä ollut aloitettu, kanavan toimilupa raukesi.
Tänään (Anita Hirvosen albumi)
Tänään on Anita Hirvosen esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1976. Albumin on äänittänyt Pekka Nurmikallio.
Kaikki kappaleet sovittanut Jörgen Petersen.
Myōga
Myōga () on hahmo manga- ja animesarja Inuyashassa.
Myōga on kirpunhahmoinen yōkai, joka esiintyy satunnaisesti ja antaa Inuyashalle neuvoja tapahtumista, vihollisista ynnä muuta sellaista. Hän on Inuyashan isän vanha ystävä ja hänen alkuperäinen tehtävänsä oli vahtia Inuyashan isän hautaa. Sesshōmarun saavuttua etsimään Tessaigaa Myōga kuitenkin pakeni ja tapasi Inuyashan ja Kagomen. Kun Myōga ei ole joukon mukana, hän on tavallisesti etsimässä hyödyllistä tietoa tai on Tōtōsain kanssa. Myōga pakenee usein taistelun aikana, mikä ärsyttää Inuyashaa ja muita.
Ammoniumnitraatti
Ammoniumnitraatti on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritöntä, hygroskooppista (ilmasta kosteutta helposti imevää), valkoista kiinteää ainetta. Sen kemiallinen kaava on NHNO. Se on typpihapon (HNO) ammoniumsuola.
Ammoniumnitraatin moolimassa on 80,1 g/mol, sulamispiste 170 °C, hajoaa alle kiehumislämpötilansa noin 210 °C, suhteellinen tiheys 1,7 g/cm (vesi = 1,0 g/cm), liukenee veteen 20 °C lämpötilassa 190 g/100 ml ja CAS-numero 6484-52-2. Ammoniumnitraattia käytetään kylmäpusseissa, sillä se reagoi veden kanssa endotermisesti, lämpöä sitoen, jolloin sen lämpötila laskee.
Ammoniumnitraatin massasta on 34 % typpeä. Suuren typpipitoisuutensa vuoksi se on erityisen hyvä typpilannoite, ja sitä käytetään erityisesti sellaisilla mailla, joissa on jo entuudestaan fosforia riittävästi tai johon sitä saadaan karjanlantaa levittämällä. Pelkästään lannoitteena sitä käytetään maailmanlaajuisesti
noin 20 miljoonaa tonnia vuodessa.
Kuumennettaessa ammoniumnitraatti hajoaa kaasumaisiksi aineiksi, jolloin vapautuu myös happea ja typpioksiduulia. Se onkin voimakas hapetin, ja jos se joutuu kosketuksiin palavan orgaanisen aineen kanssa, seurauksena voi olla räjähdys.
Räjähdysvaaran vuoksi lannoitteena käytettävää ammoniumnitraattia usein laimennetaan sekoittamalla siihen muita aineita, jolloin typpipitoisuus vähenee 28 %:iin. Puhtaalle ammoniumnitraatille Tukes on antanut ankaria varastointimääräyksiä.
Kuuluisia onnettomuuksia on mm. 1947 tapahtunut Texas Cityn onnettomuus, jossa ammoniumnitraattilastissa ollut laiva räjähti.
Monotypia
Monotypia on teknisesti yksinkertaisin taidegrafiikan muoto, jossa tasaiselle laatalle tai lasilevylle maalatusta tai telatusta kuvasta saadaan painettua ainoastaan yksi ainutkertainen vedos.
Tummapohjaisella menetelmällä saadaan aikaan kuva telaamalla väripinta suoraan laatalle, ja poistamalla siitä ylimääräinen väri esimerkiksi rättiä, sivellintä tai puutikkua avuksi käyttäen. Vaaleapohjaisella menetelmällä kuva maalataan suoraan laatalle. Molemmat menetelmät vedostetaan joko prässillä tai käsien hiertäen.
Muun muassa William Blake, Paul Gauguin ja Pablo Picasso tekivät monotypioita. Suomalaisista taiteilijoista monotypioita ovat tehneet Ellen Thesleff, Alvar Cawén ja 
Visa Norros.
Cowper-uuni
Cowper-uuni /ˈkuː.pər/- on laite, jolla masuunin huipulta kerättävä runsaasti hiilimonoksidia sisältävä masuunikaasu poltetaan hiilidioksidiksi. Reaktio on eksoterminen, ja samalla vapautuu lämpöä.
Cowper-uuniin syötettävä masuunikaasu on noin 500 °C:n lämpötilassa. Kaasu kerätään masuunin huipulta ja johdetaan ensin pölynpoistimeen (sykloniin) ja puhdistimeen; tämän jälkeen poltetaan Cowper-uunissa. Tuotteena saadaan kaasua, jonka lämpötila on noin 1000 °C. Se puhalletaan kompressoreilla masuuniin. Kuuma puhallusilma sytyttää koksin. Tällöin kehittyy hiilidioksidia, joka kulkiessaan koksikerroksen jälkeen pelkistyy hiilimonoksidiksi. Koska Cowper-uunista tulevassa kaasussa itsessäänkin on runsaasti hiilidioksidia, tästä saadaan masuuniin lisää hiilidioksidia, joka masuunissa vallitsevassa lämpötilassa pelkistyy "Boudouardin tasapainoreaktio"n mukaisesti hiilimonoksidiksi.
Näin masuunin koksinkulutus pienenee huomattavasti ja energiatalous paranee merkittävästi.
Cowper-uuni toimii siis sekä masuunikaasun jälkikäsittelimenä että puhallusilman esilämmittimenä.
Nimensä Cowper-uuni on saanut keksijänsä Edward Alfred Cowperin (1865) mukaan. Cowper-uunissa on lämpöä varaavia keraamisia harkkoja järjestettyinä shakkilaudan tavoin kerroksittain niin, että harkkojen välinen ilmatila on yhtä suuri kuin harkon tilavuus. Masuunikaasu ja palamisilma syötetään uuniin alapäästä, ja masuunikaasun hiilimonoksidi palaa hiilidioksidiksi. Syntyvä kuuma kaasu palaessaan luovuttaa Cowper-uunin läpi kulkiessaan lämpöenergiaa keraamisiin harkkoihin, ja jäähtyy. Kun masuunia aletaan reaktiokierron alussa puhaltaa, puhallusilma johdetaan Cowper-uuniin, jolloin palokaasujen lämmittämät keraamiset harkot luovuttavat lämpöenergiansa ja kuumentavat kompressoreista tulevan puhallusilman noin 1000 °C:een. Periaate on sama kuin Siemens-Martin -uunin regeneraattorikammiossa.
Masuuneissa käytetään Cowper-uuneja aina kolmittain niin, että kun yksi on käytössä masuunin puhallukseen, toista lämmitetään ja kolmas on varalla.
Eutektinen seos
Eutektinen seos tarkoittaa kahden tai useamman metallin tai muun aineen seosta, jonka mooliosuudet ovat sellaiset, että seoksen sulamispiste on mahdollisimman alhainen. Kuvan faasidiagrammissa aineiden "a" ja "b" eutektista seosta vastaa kohta 5.
Eutektisia seoksia käytetään silloin, kun metallin halutaan sulavan mahdollisimman alhaisessa lämpötilassa. Sprinklerisammuttimissa käytettävä Woodin metalli on esimerkki eutektisesta seoksesta. Samoin kahden metallin sulatuksessa alempana sulava metalli erottuu ensin eutektisena seoksena, kun lämpötilaa nostetaan.
Taiteen keskustoimikunta
Taiteen keskustoimikunta oli opetus- ja kulttuuriministeriön hallinnonalaan kuuluva asiantuntijaelin, jonka tehtävänä oli koordinoida valtion taidetoimikuntien taiteen edistämistyötä ja jakaa se valtion harkinnanvarainen taidetuki, jota ei ole osoitettu valtion taidetoimikuntien jaettavaksi. Taiteen keskustoimikunnan ja valtion taidetoimikuntien jäsenet nimitettiin kolmen vuoden määräajaksi taidealan järjestöjen ja taidelaitosten esityksistä.
Vuoden 2013 alussa aloitti toimintansa taiteen edistämiskeskus ja syyskuun alussa 2013 taideneuvosto.
Valeri Tokarev
Valeri Ivanovitš Tokarev (, s. 29. lokakuuta 1952 Kapustin Jarissa, Astrahanin alueella, Venäjän SFNT:ssä, Neuvostoliitossa) on venäläinen kosmonautti.
Tokarev valmistui hävittäjälentäjäksi vuonna 1973 Stavropolin sotilaskoulusta. Vuonna 1982 hän suoritti koelentäjän tutkinnon Akhtubinskissa sijaitsevassa koelentokoulussa. Hän on koelentänyt sekä Neuvostoliiton ilmavoimien että Neuvostoliiton laivaston tukialusten lentokoneita.
25.1.1989 hänestä tuli kosmonautti tarkoituksena osallistua Buran-avaruussukkulan koelentoihin. Koulutus kesti maaliskuusta 1989 huhtikuuhun 1991. Hän suoritti tutkinnon Gagarinin nimeä kantavasta ilmavoimien akatemiasta vuonna 1993. Tokarevin ensimmäinen avaruuslento tapahtui NASAn Avaruussukkulalla 6. kesäkuuta 1999. Lento oli ISS-avaruusaseman . Hän lensi Sojuz TMA-7 -lennolla ISS-avaruusasemalle 3. lokakuuta 2005. Tällä lennolla hän suoritti kaksi avaruuskävelyä. Kaikkiaan hänellä on avaruuslentoaikaa 199 vuorokautta. Siirtyi eläkkeelle 10. kesäkuuta 2008.
Tokarev Venäjän ilmavoimien eversti (evp). Hän suoritti vuonna 1997 valtiotieteen maisterin tutkinnon.
Tokarev asuu Tähtikaupungissa, Moskovan lähellä. Hän on naimisissa Irina Nikolajevnan kanssa. Perheessä on kaksi lasta, Olja ja Ivan. Harrastuksia autot, lentokoneet ja metsästys. 23.3.2008 hänet valittiin vaaleilla poliittiseen virkaan Rostovissa.