hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Pahan jälkeläinen
Pahan jälkeläinen on englantilaisen fantasiakirjailija Brian Jacquesin kahdeksas kirja Redwallin taru -kirjasarjassa. Se julkaistiin suomeksi vuonna 2002.
Swartt Kuusikynsi oli pelottava kuusikyntinen hilleri. Hän oli kuusikymmenpäisen sekalaisen tuholaisjoukon johtaja. Joukkoon kuului rottia, kärppiä, lumikoita ja hillereitä. Hillerityrannilla oli orjanaan urosmäyrä, jonka erikoisuutena oli leveä, kullankeltainen raita päälaella. Swartt Kuusikynsi kutsui häntä Rapamahaksi. Kun tyranni oli määrännyt mäyrän vartioimaan puuhun kiinni jäänyttä tornihaukkaa, mäyrä vapautti linnun ja haukka mäyrän.
Mäyrä hyökkäsi tuholaisten leiriin vahingoittaen myös Swartt Kuusikynttä. Sen jälkeen mäyrä pakeni mukanaan ystävänsä tornihaukka Tuulisiipi. Haavoittunut hilleripäällikkö vannoi kostoa mäyrälle, juuri niin kuin mäyrä hillerillekin. Tuholaisten sotajoukko lähti kohti itää hankkimaan lisäjoukkoja. Swartt murhasi sotavaltias Länkisäären ja sai tietämättään vaimokseen Länkisäären tyttären Sinimarjan. Tuulisiipi antoi ystävälleen uuden nimen Päivänsäde Nuijamäyrä. Parivaljakosta tuli sittemmin tuhoeläinten kauhu. Ystävykset vapauttivat siili- ja myyräperheen kettujen piirityksestä ja jäivät asumaan vähäksi aikaan kiitollisten perheiden luokse.
Myöhemmin Päivänsäde Nuijamäyrä lähti kohti Salamandastronia, Liekkiliskon vuorta. Salasmandastronia asuttavat maineikkaat kaukopartiojänikset. Vuorta hallitsevat mäyrävaltiaat. Entisen valtiaan kuoltua vuorelle saapuu hetken kuluttua uusi valtias - aivan kuten oli ennustettu. Päivänsäteestä tuli vuoren uusi valtias. Swartt Kuusikynnen vaimo Sinimarja synnytti keskitalvella pojan ja kuoli kohta synnytyksen jälkeen. Poikanen joutui Redwallin luostariin, jossa vanha mäyrä Bella ja abbedissa Meriam antoivat hänelle nimen Verho. Nuori hiirineito Muratti otti Verhon kasvatuksen tehtäväkseen. Verho ei kuitenkaan sopeutunut luostarielämään, vaan varasteli tavaroita. Hillerinuorukaisen yritettyä myrkyttää siili Myrtin, hänet karkotettiin luostarista. Muratti lähti seuraamaan myyräystävänsä Tonkelin kanssa Verhoa.
Swartt Kuusikynsi saapui tuholaisjoukkionsa Salamandastron-vuorelle, mutta ei onnistunut valtaamaan sitä. Ankaran taistelun jälkeen tuholaiset pakenivat. Verivihan valtaan joutunut Päivänsäde Nuijamäyrä lähti seuraamaan heitä yksin. Kettuparantaja ja ennustaja Belladonna surmasi tiedustelumatkalla olleen Tuulisiiven ja joutui sitten itse mäyrävaltiaan surmaamaksi. Verho löysi isänsä Swarttin ja tämän sotajoukon. Myöhemmin Verho joutui isänsä surmaamaksi estäessään tätä surmaamasta Murattia. Päivänsäde tappoi Swartt Kuusikynnen taistelussa. Muratti ja Tonkeli palasivat Redwallin mukanaan Päivänsäde. Mäyrävaltias tapasi luostarissa äitinsä Bellan ja asui siellä tämän kuolemaan saakka.
Rinna Paatso
Rinna Pauliina Paatso (s. 5. elokuuta 1969 Turku) on suomalainen näyttelijä ja radiojuontaja. Hän opiskeli Teatterikorkeakoulun näyttelijälinjalla vuosina 1988–1992. Hän työskentelee freelancenäyttelijänä pääkaupunkiseudun teattereissa. Radio Novalla Paatso on juontanut "Vapaalla ja viihteellä" -ohjelmaa.
Aikaisemmin Paatso on esiintynyt myös muualla Suomessa teattereissa, esimerkiksi Turun kaupunginteatterissa ja Tampereen Työväen Teatterissa sekä Oulussa Meri Oulun kulttuuriseuran kesäteatterissa Toppilan Möljällä. Lisäksi hänellä on useita vierailuja eri televisiosarjoissa ja hänen ääntään on kuultu monissa piirros- ja animaatioelokuvissa. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa "Kymmenen riivinrautaa" ja "V2 – Jäätynyt enkeli" sekä televisiosarjoissa "Salatut elämät" ja "Tappajan näköinen mies". Hänen äänensä on tuttu muun muassa "Toy Story" -elokuvista Andyn äidin roolissa.
Rinna Paatso on näyttelijöiden Liisa ja Ilari Paatson tytär. Myös hänen tyttärensä Sanni Paatso on näyttelijä, joka on esittänyt Risto Räppääjä -elokuvissa Nelli Nuudelipäätä vuodesta 2014 lähtien.
Xanatos
Xanatos on kuvitteellinen hahmo "Tähtien sodan" maailmassa.
Xanatos oli Qui-Gon Jinnin entinen oppilas, jonka Qui-Gon valitsi tämän lupaavuuden vuoksi. Qui-Gon suostutteli Xanatoksen isän, Crionin, luovuttamaan poikansa koulutettavaksi. Hän suostui ja Xanatos menetti kaksi eniten rakastamaansa asiaa: isänsä ja kotiplaneettansa Teloksen.
Nuori Xanatos oppi Coruscantin jeditemppelissä nopeasti. Hän oli nuorista oppilaista paras valosapelin käyttäjä, vaikkakin hänen aggressiivisuutensa huolestutti opettajia. Kun Xanatokselle tuli aika suorittaa jedikokeensa, hän selviytyi siitä erinomaisesti.
Yoda ei kuitenkaan vakuuttunut Xanatoksen valmiudesta tulla jediksi ja sanoi: ”Vielä yksi testi.” Viimeisessä testissä Xanatos vietiin takaisin Telokselle tutkimaan häiriöitä Qui-Gonin kanssa, mutta todellisuudessa hänen haluttiin näkevän mistä hän joutuisi luopumaan jos ryhtyisi jediksi.
Häiriöt osoittautuivat Crionin aiheuttamiksi, mikä oli saanut aikaan sisällissodan. Xanatoksen viimeinen tehtävä oli valita jedien ja isänsä välillä. Epäröidessään valinnassaan hän joutui todistamaan Qui-Gonin tappavan isänsä, Crionin käännyttyä pimeälle puolelle. Tämä sai Xanatoksen kääntymään jedejä vastaan, ja vannoen kostoa hän nosti isänsä sormuksen ja painoi sen poskeaan vasten. Puoliympyrän muotoisesta arvesta tulikin myöhemmin hänen kaivosyhtiönsä, Ulkomaailman, tunnus. Xanatos hyökkäsi Qui-Gonin kimppuun häviten lopulta tälle. Qui-Gon kuitenkin armahti entisen oppilaansa ja säästi tämän hengen.
Myöhemmin Xanatos järjesti useaan otteeseen ongelmia Qui-Gonille ja Obi-Wanille. Xanatos myös asetti kerran pommin jeditemppeliin, onnistuen melkein tappamaan useita jedejä, joihin kuuluivat Qui-Gon Jinn, Yoda, Ki-Adi-Mundi, Plo Koon, Adi Gallia, Saesee Tiin, Eeth Koth, Even Piell, Kit Fisto, Luminara Unduli, Aayla Secura, Shaak Ti, Stass Allie, Pablo-Jill, Coleman Trebor, Oppo Rancisis, Yarael Poof, Yaddle, ja Obi-Wan Kenobi. Hän myös turmeli Bruck Chunin, Obi-Wanin vihollisen, ja käänsi tämän pimeälle puolelle. Bruck auttoi Xanatosta tappamaan jedejä. Xanatos oli vähällä onnistua tappamaan useita lapsia pudottamalla turbohissin. Obi-Wan ja Qui-Gon kuitenkin onnistuivat pelastamaan kaikki. Loppujen lopuksi hyökkäys päättyi Bruckin kuolemaan ja Xanatoksen pakoon.
Obi-Wan ja Qui-Gon jahtasivat Xanatosta Telokselle missä he taistelivat. Xanatos tappoi lopulta itsensä kävelemällä happoaltaaseen sanoen Qui-Gonille: ”Olen suurin virheesi. Elä sen kanssa. Ja elä tämän kanssa.” Xanatoksella oli myös lapsi, Granta Omega, joka myöhemmin piinasi Obi-Wania ja Anakin Skywalkeria kostona isänsä kuolemasta.
Yayi Boni
Yayi Boni (s. 1952 Tchaourou) on beniniläinen pankkiiri ja poliitikko. Hänestä tuli 6. huhtikuuta 2006 maansa presidentti.
Boni syntyi Tchaouroussa, pohjoisessa Beninissä. Hän aloitti opintonsa Parakoussa ja opiskeli myöhemmin muun muassa taloustieteitä Beninin kansallisessa yliopistossa. Vuosina 1980–1988 hän työskenteli Länsi-Afrikan valtioiden keskuspankissa Dakarissa. Vuonna 1994 hänet nimitettiin Länsi-Afrikan kehityspankin puheenjohtajaksi.
Boni seurasi Mathieu Kérékouta maansa presidenttinä vuonna 2006. Boni nähtiin muutoksen symbolina mutta hän on kuitenkin ryvettynyt korruptioskandaaleissa. Boni voitti vuoden 2011 presidentinvaalit saaden 53,2 prosenttia äänistä. Päähaastaja Adrien Houngbédjin sai 35,7 prosenttia äänistä. Opposition kannattajat yrittivät estää tulosten julkistamisen, koska heidän mukaansa ne olivat kyseenalaiset.
Sokodé
Sokodé on kaupunki Togossa, Länsi-Afrikassa. Kaupungin asukasluku on 86 500 (2004), joka tekee siitä maansa toiseksi suurimman kaupungin Lomén jälkeen. Sokodé on Centralen alueen ja Tchaoudjon prefektuurin pääkaupunki sekä alueen kaupankäynnin keskus.
Sokodé sijaitsee 339 kilometriä Lomésta pohjoiseen, maan keskiosassa Mo- ja Mono-jokien välissä. Etnisesti suurin osa väestöstä edustaa lossoja. Sokodéssa on Togon kaupungista prosentuaalisesti eniten islamin kannattajia (70 %), mutta väestö on etnisesti ja uskonnollisesti moninainen. Toiseksi suurin uskonnollinen ryhmä ovat kristityt, pääasiassa katolilaiset (30 %).
Sokodé on kahden Togon pääsarjassa pelaavan jalkapallojoukkueen, AC Semassi F.C.:n ja Tchaoudjo Athlétic Clubin, kotikaupunki. Joukkueiden kotistadion on Stade Municipal.
Jari Niemi
Jari Niemi (s. 2. helmikuuta 1977 Nokia) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä tai oikea laitahyökkääjä.
Niemi pelasi ulkomailla Belgiassa K. Sint-Truidense V.V.:ssä, R.A.E.C. Mons:ssa ja Standard Liègessä. Suomessa pääsarjatasolla hän on edustanut Tampereen Pallo-Veikkoja, Valkeakosken Hakaa ja Tampere Unitedia ja voittanut kuudesti Suomen mestaruuden. Niistä kolme TamU:ssa 2001, 2006 ja 2007. Niemi oli tärkeässä roolissa, kun Tampere United voitti kauden 2006 viimeisessä ottelussa Helsingin Jalkapalloklubin 3-0 ja varmisti mestaruuden. Hän oli joukkueen avainhahmoja myös, kun TamU pääsi Mestarien liigan kolmannelle karsintakierrokselle 2007. Niemi teki neljässä ensimmäisessä karsintaottelussa neljä maalia. Liigassa hän oli joukkueensa paras maalintekijä 7 maalilla, vaikka oli ensimmäiset ottelut sivussa leikkauksen takia. Elokuussa 2011 Niemi siirtyi Tampereen Ilvekseen 1,5-vuotisella sopimuksella.
Niemellä on takana 23 A-maaottelua, joissa hän on viimeistellyt kolme maalia.
Nicci French
Nicci French on kahden lontoolaisen journalistin, Nicci Gerrardin ja Sean Frenchin, yhteinen kirjailijanimi. He kirjoittavat yhdessä psykologisia jännityskirjoja. Gerrard ja French menivät naimisiin vuonna 1990 ja vuodesta 1999 lähtien he ovat asuneet Suffolkissa.
Nicci Gerrard (s. 10. kesäkuuta 1958) varttui Worcestershiressä. Hän opiskeli englannin kielen kirjallisuutta Oxfordin yliopistossa ja opetti sitten kirjallisuutta Los Angelesissa ja Lontoossa. Hän perusti naistenlehden ennen freelance-journalistiksi ryhtymistään. Tänä aikana Gerrard meni naimisiin ja sai kaksi lasta. Liitto oli jo epäonnistunut ennen kuin hän tapasi Sean Frenchin. He kohtasivat Gerrardin työskennellessä toimittajana New Statesman -lehdessä, johon French kirjoitti viikkokolumneja. Gerrard vaihtoi kuitenkin työpaikkaa, kun The Observer -lehti tarjosi hänelle töitä.
Sean French (s. 28. toukokuuta 1959) on kotoisin Bristolista. Hän opiskeli William Ellisin lukiossa pohjois-Lontoossa ennen kuin aloitti englanninkielisen kirjallisuuden opiskelun Oxfordin yliopistossa. French ja Gerrard eivät kuitenkaan kohdanneet Oxfordissa yliopistovuosinaan. Oxfordin-aikanaan French voitti Vogue-aikakauslehden järjestämän kirjoituskilpailun, ja hänestä tuli journalisti.
Frenchin ensimmäinen kolumni julkaistiin vuonna 1987. Hän kirjoitti kolumneja New Statesman -lehteen vuoden 2000 loppuun saakka.
Kadonneet lapset
Kadonneet lapset on Hectorin albumi vuodelta 1978. Hectorille myönnettiin albumista kultalevy heti sen ilmestymisvuotena.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Hector, ellei toisin mainita.
Lennart Pinomaa
Lennart Bernhard Pinomaa (vuoteen 1933 Gulin; 13. huhtikuuta 1901 Mikkeli – 13. tammikuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen teologi ja Helsingin yliopiston systemaattisen teologian ylimääräinen professori vuosina 1948–1968. Hän sai kansainvälistä tunnustusta Martti Luther -tutkimuksistaan ja kirjoitti Luther-aiheisia tutkielmia, kuten "Voittava usko: Lutherin aatemaailman peruspiirteet" ja "Kuka Luther todella oli".
Pinomaan veljiä olivat eversti Lauri Gulin ja professori, piispa Eelis Gulin. Hänen tyttärensä on professori Mirja Saari.
Fita Bayisa
Fita Bayisa (s. 15. joulukuuta 1972 Ambo, Etiopia) on etiopialainen entinen kestävyys- ja maastojuoksija.
Bayisan ensimmäiset saavutukset olivat kaksi pronssia maastojuoksun nuorten MM-kilpailuissa vuosina 1990 ja 1991 sekä niiden välissä kulta nuorten MM-kilpailuissa 1990. Vuonna 1991 hän voitti hopeaa Tokion MM-kilpailujen 5 000 metrin juoksussa. Aika 13.16,64 oli nuorten maailmanennätys. 1991 hän voitti Afrikan mestaruuskilpailuissa 5 000 metrin kilpailun. Seuraavana vuonna hän saavutti pronssia maastojuoksun MM-kilpailuista. Myöhemmin samana vuonna hän juoksi Oslossa Bislett Gamesissa 10 000 metrin juoksussa ajan 27.14,26, joka jäi hänen ennätyksekseen. Aika teki hänestä ennakkosuosikin Barcelonan olympialaisissa, mutta olympiakisoissa hän ei menestynyt 10 000 metrillä. 5 000 metrillä hän sai kuitenkin pronssia. Myöhemmin samana vuonna hän voitti 5 000 metrillä yleisurheilun maailmancupin.
Stuttgartin MM-kisoissa 1993 Bayisa sijoittui kolmanneksi 5 000 metrillä ja voitti Afrikan mestaruuskilpailuissa hopeaa 10 000 metrillä. Stuttgartin aika 13.05,40 jäi hänen ennätyksekseen. Bayisa osallistui tämän jälkeen ahkerasti arvokisoihin, mutta ei kerännyt enää mitaleja. Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 hän oli 5 000 metrillä kahdeksas, Ateenan MM-kilpailuissa 1997 samalla matkalla kymmenes ja Sevillan MM-kilpailuissa 1999 kuudes. Bayisa osallistui vielä Sydneyn olympialaisiin 2000, jossa oli neljäs 5 000 metrin kilpailussa.
Romain Duris
Romain Duris (s. 28. toukokuuta 1974 Pariisissa) on ranskalainen näyttelijä. Tähän mennessä hänen tunnetuimpia roolejaan ovat olleet ujo Xavier elokuvassa "Espanjalainen kimppakämppä" ("L'Auberge espagnole") vuonna 2002 sekä Arsène Lupin elokuvassa "Arsène Lupin" vuonna 2004. Jälkimmäistä varten Duris'n oli harjoiteltava viehätysvoiman ja sorminäppäryyden lisäksi muun muassa valssia, ratsastusta ja nyrkkeilyä.
Etelä-Tyynenmeren yliopisto
Etelä-Tyynenmeren yliopisto (, USP) on eteläisellä Tyynellämerellä toimiva yliopisto. Se perustettiin vuonna 1968. Vuonna 2003 siellä oli noin 11 000 opiskelijaa.
Etelä-Tyynenmeren yliopiston omistavat Cookinsaarten, Fidžin, Kiribatin, Marshallinsaarten, Naurun, Niuen, Samoan, Salomonsaarten, Tokelaun, Tongan, Tuvalun ja Vanuatun valtiot. Yliopistolla on kampukset kaikissa kahdessatoista maassa. Pääkampus sijaitsee Fidžillä.
Yliopiston toimialueen pinta-ala on merialueet huomioiden 33 miljoonaa neliökilometriä eli yli kolme kertaa suurempi kuin Euroopan pinta-ala.
Yliopistolla on kolme tiedekuntaa: taiteen, lain ja kasvatustieteen tiedekunta, taloustieteen tiedekunta ja luonnontieteen, teknologian ja ympäristötieteen tiedekunta. Lisäksi yliopistoon kuuluu monitieteellisiä keskuksia.
Taiteen, lain ja kasvatustieteen tiedekunta:
Luonnontieteen, teknologian ja ympäristön tiedekunta:
Blink-182 (albumi)
Yhtyeen Blink-182 viides albumi julkaistiin nimettömänä 18. marraskuuta 2003. Levyltä julkaistiin neljä singleä: "Down", "Always", "Feeling This" ja "I Miss you". Kappale "Feeling This" myös lisättiin peliin Madden NFL 2004. Albumin kappaleet ovat vakavampia ja "aikuistuneita" edellisiin albumeihin verrattuna.
Albumi
Singlet
Ainejärjestö
Ainejärjestö on yleensä yliopiston tai korkeakoulun opiskelijakunnan piirissä toimiva yhdistys, jonka tarkoituksena on yhdistää saman oppiaineen tai alan opiskelijoita, ajaa näiden etuja ja järjestää toimintaa. Teknillisissä yliopistoissa ainejärjestöjä kutsutaan yleensä killoiksi.
Ainejärjestöt ovat ylioppilaskunnassa nuorempia toimijoita kuin poikkitieteelliset ja perinteiset osakunnat, joiden historia juontaa juurensa 1600-luvulle ja Turun Akatemian aikaan asti. Esimerkiksi Helsingin yliopiston vanhin ainejärjestö, Teologian Ylioppilaiden Tiedekuntayhdistys eli TYT, on perustettu vuonna 1853. Tampereen yliopiston vanhin ainejärjestö, luokanopettajaopiskelijoiden OKA ry, on perustettu vuonna 1919. Ainejärjestöt yleistyivätkin varsinaisesti vasta toisen maailmansodan jälkeen. Nykyään lähes jokaisen alan opiskelijoilla on oma ainejärjestönsä, ja uusia syntyy edelleen lisää sitä mukaa kun yliopistoissa käynnistetään uusia maisteriohjelmia.
Ainejärjestöjen koko vaihtelee suurista, kokonaisen tiedekunnan kattavista pieniin, muutaman kymmenen jäsenen yhdistyksiin. Helsingin yliopistossa pienissä ja homogeenisissä tiedekunnissa, kuten teologian, farmasian tai eläinlääketieteen tiedekunnissa, on vain yksi ainejärjestö. Suuremmissa ja monitieteellisemmissä tiedekunnissa on useita ainejärjestöjä, joiden yhteistyöelimenä toimii koko tiedekunnan laajuinen kattojärjestö. Esimerkiksi valtiotieteellisessä tiedekunnassa toimii kuusitoista ainejärjestöä ja kattojärjestö Kannunvalajat, suurimmassa eli humanistisessa tiedekunnassa 34 ainejärjestöä ja kattojärjestö Humanisticum. Kaikkiaan Helsingin yliopistossa toimii vuoden 2005 Ylioppilaskalenterin mukaan 107 aine- tai kattojärjestöä.
Jotkin ainejärjestöt hyväksyvät myös sivuaineopiskelijoita jäsenikseen.
Phil Rudd
Phillip Hugh Norman Rudd (syntyjään Phillip Hugh Norman Witschke Rudzevecuis, s. 19. toukokuuta 1954, Melbourne, Australia) on australialainen rumpali, joka soitti hard rock -yhtyeessä AC/DC.
Rudd erosi aikoinaan yhtyeestä vuoden 1983 "Flick of the Switch" -albumin jälkeen riitojen ja päihdeongelman vuoksi, mutta palasi takaisin vuoden 1995 albumille "Ballbreaker". Vuonna 2015 Ruddin korvasi yhtyeen entinen rumpalisti Chris Slade, Ruddin jouduttua syytteisiin tappouhkauksesta ja huumeiden hallussapidosta.
Rudd käyttää Sonorin designer-sarjan rumpuja ja Paisteen 2002 symbaaleja.
Black Ice World Tour Setup. Sonor Designer eSries: 13x13 tom, 16x16 & 18x16 floor tom. 22x18 bass drum. Sonor Phil Rudd Signature 14x5 (prototyyppi). Symbaalit: Paiste 2002; 19" crash cymbal (4x). 20" crash cymbal (3x). 602 Sound Formula 14" Medium hi-hats.
Rudd on syntynyt Australiassa ja nykyisin hän asuu Uudessa-Seelannissa.
Vuonna 2015 Phil Rudd tuomittiin kahdeksan kuukauden kotiarestiin, koska oli uhannut tappaa erään työntekijänsä.
Olibaanit
Olibaanit ("Boswellia") on tohtorinpuukasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Se on ryhmä lajeja joilla on farmakologisia, erityisesti tulehduksia estäviä, ominaisuuksia. Raamatullinen suitsuke on todennäköisesti sukuun kuuluvan temppeliolibaanin ("Boswellia sacra") pihkaa eli olibaanihartsia.
Suku sisältää neljä tarkeää lajia, joiden pihkasta valmistetaan erilaatuisia suitsukkeita. "Boswellia"-lajeja on pitkään käytetty Ayurvedisessä lääkinnässä ja niistä on havaittu olevan apua astman ja erilaisten tulehduksien hoidossa (Gupta I et al. 1998)
Kandi (Benin)
Kandi on kunta, kaupunki ja Aliborin departementin keskus Beninissä. Se sijaitsee maan pohjoisosassa 523 kilometriä maan pääkaupungista Porto-Novosta pohjoiseen. Kunnassa on 95 200 asukasta (vuonna 2002).
Kandin kunnan pinta-ala on 3 421 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Aliborin departementin Malanvillen, idässä Ségbanan, etelässä Gogounoun ja lännessä Banikoaran kuntiin.
Seudulla virtaavat Nigerin sivujoet Alibori ja Sota. Pinnanmuodostukseltaan se on jokilaaksojen halkomaa tasankoa. Ilmasto on tyypiltään sudanilainen. Vuotuinen sademäärä vaihtelee 800 ja 1 300 millimetrin välillä. Kasvillisuus on etupäässä metsä- ja pensassavannia.
Kuntaan kuuluu kymmenen arrondissementtiä: Kandi I, Kandi II, Kandi III, Angaradébou, Bensékou, Donwari, Kassakou, Saah, Sam ja Sonsoro. Ne käsittävät yhteensä 39 kylää ja 9 kaupunginosaa. Kaupunkiväestön osuus on 42 %.
Suurimmat etniset ryhmät ovat barbat, fulbet, dendit, mokolet ja bokot. Uskonnoltaan 72,5 % asukkaista on muslimeja, 12,2 % katolisia, 4,6 % perinteisten uskontojen harjoittajia ja 1,3 % protestantteja.
Ennen siirtomaa-aikaa Kandi oli yksi baribavaltioista, joka itsenäistyi Nikkistä 1800-luvun lopussa. Sen kautta kulki tärkeä kauppareitti Kanosta Ašantiiin.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät tuotantokasvit ovat vilja, maapähkinä ja puuvilla. Kotieläimiä ovat naudat ja pienkarja. Teollisuutta edustaa kaksi puuvillankäsittelylaitosta.
Kandin kautta kulkee etelästä Nigerin rajalle johtava päällystetty maantie. Kaupungin lähistöllä on lentokenttä. Palveluihin kuuluu 55 alakoulua, viisi yläkoulua, aluesairaala ja kahdeksan terveyskeskusta. Matkailupalvelut ovat vähäisiä.
Cliff Williams
Clifford ”Cliff” Williams (s. 14. joulukuuta 1949, Romford, Essex, Iso-Britannia) on brittiläinen basisti, joka soitti vuosina 1977–2016 australialaisessa hard rock -yhtye AC/DC:ssä. Hänet tunnettiin yhtyeen hiljaisena jäsenenä, joka piti yllä matalaa profiilia ja vältteli keskipisteenä olemista.
Williams muutti Romfordista Liverpooliin yhdeksänvuotiaana ja ehti työskennellä insinöörinä kaksi vuotta ennen liittymistä ensimmäiseen yhtyeeseensä, jonka nimi oli Home.
Vuonna 1977 Williams sai puhelinsoiton AC/DC:n edustajalta. Mark Evans oli lähtenyt AC/DC:stä ja yhtye tarvitsi uutta basistia. Williams otti pestin vastaan ja oli mukana "Poweragen" nauhoituksissa vielä samana vuonna.
Cliff Williams soittaa nelikielistä Music Man Stingray -bassoa enimmäkseen plektralla, mutta joskus myös sormin.
Williams erosi AC/DC:sta Rock or Bust -kiertueen päätyttyä. Haastattelussa hän kertoi osasyyksi laulusolisti Brian Johnsonin lähdön, ja lisäksi hän kertoi haluavansa viettää aikaa perheensä kanssa.
Joonas
Joonas on useissa kielissä eri muodoissa esiintyvä, Raamattuun perustuva miehen etunimi. Sen suomenkielinen muoto tulee heprean sanasta יוֹנָה (jonah, Joona), joka tarkoittaa kyyhkystä. Nimen toinen suomenkielinen muoto muunnelma ja raamatunsuomennoksissa esiintyvä muoto on Joona. Suomalaisen nimipäiväkalenterin mukaan Joonaksen nimipäivä on 29. maaliskuuta. Suomessa nimi Joonas on maaliskuuhun 2018 mennessä annettu 19 858 miehelle, joista yli puolet on 1980- ja 1990-luvuilla syntyneitä.
Nimen muissa kielissä käytössä olevia muotoja ovat muiden muassa ruotsin, saksan ja eräissä muissa kielten "Jonas" ja englannin kielen "Jonah".
Könnin kuokkamies
Könnin kuokkamies on Suomen tunnetuimpia kansantarinoita mekaanisesta ”robotista”, jonka avulla Könnin mestari raivasi maata viljelyyn. Tarinan mukaan kuokkamies kuokki maata ja työnsi kärryjä pellolla. Ohikulkijat nostivat tälle kättä ja tervehtivät, mutta Kuokkamies pysyi vaiti, sillä ei mestari puhumaan sitä ollut pannut vaan töitä tekemään. Kuokkamiehen kurja kohtalo oli hukkuminen Laivanpäänmutkaan, kun huolimaton renki nukahti, eikä kääntänyt sitä pellon päässä. Jotkut tutkijat ovat väittäneet tämän olleen suunniteltu teko, koska kuokkamiestä pidettiin hiljaisuutensa vuoksi ylimielisenä.
Joissain tarinoissa Könneillä on useita tuulen voimalla toimivia kuokkamiehiä, toisissa puolestaan vieterillä ("fietrillä") tai punnuksilla toimivia. Toisissa tarinoissa taas kuokkamiehet ryhtyvät väkivaltaisiksi saamatta jääneiden ansioiden vuoksi. Könnit matkustivat paljon, ja höyrykone teki tuloaan. Tuskin se oli aivan outo, sillä Tampellan perustaja ja osakas G. A. Wasastjerna valmistutti kehruutehtaansa konepajalla jokilaivaansa höyrykoneen. Kone kuitenkin rikkoutui koeajossa, ja se korjattiin kuntoon Könnin pajalla.
Säkäkorkeus
Säkäkorkeus on yksi neljällä jalalla seisovien eläinten kokoa kuvaamaan käytetyistä mitoista. Säkäkorkeus mitataan maasta tasajaloin seisovan eläimen lapaluihin kaulan ja selän yhtymäkohtaan eli säkään. Yleisimmin säkäkorkeudesta puhutaan hevosten ja koirien yhteydessä.
Varsinkaan hevosen säkäkorkeus ei ole kovinkaan absoluuttinen mitta, koska muun muassa hevosen ryhdikkyyden ja kavioiden vuolemisen aste voi nostaa tai madaltaa säkäkorkeutta useilla senttimetreillä. Asiaan vaikuttavat myös kengät, joiden korkeus vähennetään mitatusta säkäkorkeudesta. Suurin merkitys hevosen tarkalla säkäkorkeudella on silloin, kun ratkaistaan onko eläin säkäkorkeudeltaan yli vai alle 148 cm eli voiko sillä osallistua ponikilpailuihin. Useimpien koira- ja hevosrotujen rotumääritelmät antavat rodun jalostukseen hyväksyttäville eläimille tarkat korkeusrajat, joita eläimen ei tule ylittää eikä alittaa. Kilpailuihin ja jalostukseen liittyvissä tapauksissa säkäkorkeus ratkaistaan virallisella mittauksella, joka hevosilla tehdään vuosittain kunnes poni on täyttänyt kahdeksan vuotta ja katsotaan täysikasvuiseksi.
Reijo
Reijo on suomalainen miehen etunimi. Se on muunnelma latinan "Gregorius" ja edelleen kreikan "Gregorios"-nimestä, jonka merkitys on "valpas". Reijon nimipäivä on 12. maaliskuuta, paavi Gregorius I:n muistopäivänä.
Nimi Reijo muokattiin harkiten Gregoriuksen muodosta Reko, joka koettiin hankalaksi taivuttaa. Se oli suosittu nimi 1930-luvulta 1950-luvulle ja vielä vuonna 1975 se oli 44. sijalla alle 15-vuotiaiden poikien nimistä lasketussa tilastossa.
Vuoden 2009 loppuun mennessä "Väestörekisterikeskuksen" mukaan 27 107 miestä on saanut nimekseen Reijo. Yli puolet heistä on syntynyt 1940–1950-luvulla.
Pinto
Pinto (espanjan sanasta "pinto" ’kirjava’) on yhdysvaltalainen hevosten värirotu, johon rekisteröidään (lehmän)kirjavia hevosia riippumatta näiden suku- ja rotutaustasta. Koska "pinto" on amerikanenglannissa yleistermi kirjaville hevosille, tällaiset hevoset erotetaan toisistaan yleensä alkukirjaimen kirjoitustavan avulla: "pinto" on mikä tahansa kirjava hevonen, "Pinto" puolestaan pinto-värirekisteriin kuuluva yksilö. Suomen kielessä rotunimi kirjoitetaan pienellä alkukirjaimella. Pinto voi sekoittua samoin aina kirjavaan paint-rotuun, mutta paint on erillinen, todellinen rotu.
Yhdysvalloissa on useita pintorekistereitä, ja niiden rekisteröintivaatimukset vaihtelevat. Pinto Horse Association of America pitää rekisterinsä hevosia aitona rotuna ja hyväksyy kirjavista vanhemmista syntyneet yksiväriset (mahdollisesti erittäin pienimerkkiset kirjavat) jälkeläiset rekisteriinsä ”jalostushevosiksi”, joskin tällaisten hevosten rekisteröintivaatimukset ovat tiukat. Pienimmät rekisteröintivaatimukset sallivat eläimelle minkä tahansa rotu- tai roturisteytystaustan, ja vaativat ainoastaan kolmen neliötuuman (noin 20 cm²) suuruisen valkoisen alueen etupolven tai kintereen yläpuolella, muualla kuin päässä. Osa pintorekistereistä hyväksyy esimerkiksi muulit ja kylmäveriset hevoset, osa ei. Yksikään rekisteri ei kuitenkaan hyväksy tiikerinkirjavia hevosia, eikä appaloosarekisteri puolestaan hyväksy lehmänkirjavia hevosia.
Zeke
Zeke on yhdysvaltalainen hardcore punkkia soittava yhtye Tacomasta, Washingtonista. Yhtye tunnetaan voimakkaasta, nopeasta kitarasoundista yhdistettynä blues rock -vaikutteisiin. Näin ollen heidät on yhdistetty välillä Motörheadiin. Zeke julkaisi ensimmäisen sinkkunsa "West Seattle Acid Partyn" vuonna 1993. Muutaman Scooch Pooch Recordsille tehdyn albumin jälkeen he vaihtoivat Epitaph Recordsille vuonna 1998, mikä johti maailmanlaajuiseen julkisuuten punk rock -piireissä. Nykyään he ovat Relapse Recordsilla.
Yhtyeen kappaleista ”Death Alley” soi Tony Hawk's Pro Skater 4:ssa, ”Long Train Runnin’” Tony Hawk's Underground 2:ssa ja ”Kill the King” Tony Hawk's Project 8:ssa.
Zeke julkaisi digitaalisen EP:n "Kings of The Highway" vuonna 2007. Se sisältää kappaleet ”Lords of the Highway”, ”Kings and Queens” ja ”Hay Bailer” sekä GG Allin -coverin ”Die When You Die”.
International New York Times
International New York Times (vuoteen 2013 saakka nimeltään International Herald Tribune eli "IHT") on englanninkielinen kansainvälinen päivittäin ilmestyvä sanomalehti. Se toimii yhteistyössä The New York Times -sanomalehden kanssa julkaisten muun muassa samoja artikkeleita. Lehti perustettiin 4. lokakuuta 1887, ja sen pääkonttori sijaitsee Pariisissa, Ranskassa. Se ilmestyy yli 180 eri maassa, broadsheet-koossa. Lehden kokovuotinen levikki vuonna 2005 oli noin 242 000, ja se työllistää noin 340 työntekijää.
Vuodesta 2003 lähtien lehti on ollut täysin New York Times Companyn omistuksessa. Lehti on myös maailman ensimmäinen lehti, jota on levitetty lentokoneen avulla.
Lehden perusti vuonna 1887 "The New York Heraldin" Euroopan-painokseksi emolehden omistaja James Gordon Bennett nuorempi.
Richard Chelimo
Richard Chelimo (21. huhtikuuta 1973 Merakwet, Kenia – 15. elokuuta 2001) oli kenialainen kestävyys- ja maastojuoksija.
Kalenjin-heimoon kuulunut Chelimo kasvoi urheilullisessa perheessä. Hänen veljensä Ismael Kirui on kaksinkertainen maailmanmestari 5 000 metrin juoksussa ja hänen serkkunsa Moses Kiptanui voitti 3 000 metrin estejuoksun maailmanmestaruuden kolme kertaa.
Chelimo saavutti ensimmäisen kerran menestystä kansainvälisessä kilpailussa sijoittuessaan toiseksi vuoden 1990 maastojuoksun nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa. Myöhemmin samana vuonna hän voitti nuorten maailmanmestaruuden 10 000 metrin juoksussa. Hän voitti toiseksi tulleen 15-vuotiaan veljensä Ismael Kiruin juoksussa kahdellatoista sekunnilla. Chelimo valittiin Kenian joukkueeseen 1991 Tokion MM-kilpailuihin, jossa hänen tehtävänsä oli toimia jäniksenä Moses Tanuille. Chelimo onnistui tehtävässään ja kenialaiset jättivät pahimman kilpailijansa, Marokon Khalid Skah’n kolmanneksi. Viimeisellä kierroksella Tanui ohitti Chelimon ja juoksi maailmanmestaruuteen.
Seuraavana vuonna Barcelonan olympialaisissa Chelimo ja Skah kamppailivat juoksun voitosta. Kolme kierrosta ennen maalia parivaljakko ohitti kierroksella Marokon Hammou Boytayebin. Boytayeb jäi juoksemaan kaksikon kanssa ja esti kahdesti Chelimoa ohittamasta häntä. Espanjalaisyleisö raivostui tempusta ja kenttätuomari, ruotsalainen Carl-Gustav Tollemar, yritti poistaa Boytayebin kilpailusta siinä kuitenkaan onnistumatta. 150 metriä ennen maalia Skah aloitti loppukirinsä ja voitti kilpailun. Kilpailun jälkeen Skah julistettiin hylätyksi, mutta Marokon joukkue jätti hylkäyksestä protestin. Protesti hyväksyttiin, sillä sääntöä ei määritelty sääntökirjassa riittävän tarkasti. Palkintojenjaossa yleisö antoi raikuvat aplodit Chelimolle, kun taas Skah’n saadessa mitalin stadionilla buuattiin.
Vuonna 1993 Chelimo rikkoi nuorten ja yleisen sarjan maailmanennätyksen 10 000 metrillä ajallaan 27.07,91. Aika oli yleisen sarjan maailmanennätys vain viisi päivää, kunnes Yobes Ondieki rikkoi sen. Nuorten maailmanennätyksenä aika säilyi yli 11 vuotta. Samana vuonna pidetyissä Stuttgartin MM-kilpailuissa Chelimo saavutti pronssia 10 000 metrillä.
Chelimo lopetti urheilu-uransa vuonna 1996, koska ei onnistunut nousemaan kestävyysjuoksun huipulle. Hän palasi vanhaan työhönsä Kenian armeijassa alkaen lihoa ja juopotella, mutta hänen ystävänsä saivat hänet aloittamaan harjoittelun uudelleen. Chelimo kuitenkin kuoli vuonna 2001 aivokasvaimeen vain 29-vuotiaana.
Funafutin kansainvälinen lentoasema
Funafutin kansainvälinen lentoasema on lentoasema Funafutilla, Tuvalulla. Se on maan ainoa lentoasema ja ainoa sinne säännöllisesti lentävä lentoyhtiö on Fiji Airways. Kiitotien rakensivat yhdysvaltalaiset toisen maailmansodan aikana.
Khalid Skah
Khalid Skah (s. 29. tammikuuta 1967 Midelt, Marokko) on entinen marokkolainen kestävyysjuoksija.
Skah saavutti aluksi menestystä maastojuoksussa. Hän voitti maastojuoksun maailmanmestaruudet vuosina 1990 ja 1991. Tokion MM-kilpailuissa 1991 ennakkosuosikkina kilpaillut Skah voitti pronssia 10 000 metrin juoksussa ja sijoittui 5 000 metrin juoksussa kuudenneksi. 10 000 metrin loppukilpailuissa kultaa ja hopeaa voittaneet Kenian Moses Tanui ja Richard Chelimo juoksivat yhteistyössä, joten Skah ei mahtanut heille mitään.
Seuraavana vuonna Barcelonan olympialaisissa Skah ja Chelimo taistelivat 10 000 metrin olympiakullasta. Kun he ohittivat kierroksella Marokon Hammou Boutayebin, Boutayeb esti kahdesti Chelimoa ohittamasta häntä ja Skah karkasi näin olympiakultaan. Kilpailun jälkeen Skah hylättiin, mutta Marokon joukkueen jättämän protestin ansiosta hän sai myöhemmin olympiakultansa takaisin, sillä estämisen kieltävää sääntöä ei ollut määritelty säännöissä riittävän tarkasti. Palkintojenjaossa yleisö buuasi Skah'lle voimakkaasti.
1993 Skah teki ainoan maailmanennätyksensä kahden mailin juoksussa ajalla 8.12,17. Samana vuonna hän sijoittui Stuttgartin MM-kilpailuissa viidenneksi 5 000 metrillä. 1994 hän voitti puolimaratonin maailmanmestaruuden. Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 hän voitti hopeaa 10 000 metrillä. Atlantan olympialaisissa 1996 hän oli kuudes 10 000 metrillä. Vielä 1998 hän saavutti pronssia puolimaratonin MM-kisoista.
Skah'n vaimo on norjalainen ja tämän vuoksi hänellä on ollut myös Norjan kansalaisuus vuodesta 1995 lähtien, mutta hän jatkoi Marokon edustamista tämän jälkeenkin. Skah'n sisko on naimisissa suomalaisen kestävyysjuoksijan Janne Holménin kanssa.
Mikael Niemi
Per Mikael Niemi (s. 13. elokuuta 1959 Pajala, Ruotsi) on ruotsalainen kirjailija.
Niemi syntyi Norrbottenin läänissä, Pajalassa, jonne myös hänen vuonna 2000 julkaistu hittiromaaninsa "Populäärimusiikkia Vittulajänkältä" ("Populärmusik från Vittula") sijoittuu. Suomeksi se ilmestyi vuonna 2001. Hänen muita kirjojaan ovat "Kirkon piru" ("Kyrkdjävulen"), sen itsenäinen jatko-osa "Verenimijät" ("Blodsugarna"), vuonna 2004 ilmestynyt "Nahkakolo" ("Svålhålet"), 2006 ilmestynyt "Mies joka kuoli kuin lohi" ("Mannen som dog som en lax") sekä 2013 ilmestynyt "Veden viemää" ("Fallvatten"). Vuonna 2017 julkaistussa romaanissa "Koka björn" Lars Levi Laestadius selvittää murhaa.
Niemi on kotoisin Pajalan kansanomaisesti "Vittulaksi" kutsutusta osasta. Hänen isänsä oli meänkieltä puhuva poliisi ja äiti ruotsia puhuva opettaja; hänen äidinäitinsä oli saamelainen. Niemen äidinkieli on ruotsi, mutta hän sanoo ymmärtävänsä jonkin verran meänkieltä. Nykyisin Niemellä on hollantilaissyntyinen vaimo ja kaksi lasta.
Niemi alkoi 15-vuotiaana kirjoittaa runoja ja novelleja sekä haaveilla kirjailijanurasta. Niemi kävi nelivuotisen elektroniikka-alan koulun, jonka vuoksi hän muutti Luulajaan.
Avovankila
Avovankila on vapausrangaistuksen täytäntöönpanopaikka. Se eroaa tavallisesta vankilasta siten, että vankien asuinolosuhteet ovat vapaammat. Rangaistusaika kuluu avovankilassa samalla tavoin kuin tavallisessakin, nk. suljetussa vankilassa.
Nykyisin kaikissa vankiloissa vangit saavat käyttää omia vaatteita; avovankiloissa ja työsiirtoloissa ei ole edes tarjolla laitosvaatetusta. Avovankiloissa maksetaan avolaitospalkkaa, joka on veronalaista tuloa. Siitä peritään valtiolle ylläpitokorvaus sekä mahdolliset, oikeuden vangille määräämät korvaukset ja ulosotot.
Jokainen vanki ei avovankilassa ole välittömässä valvonnassa; määrättäessä tuomittua avovankilaan arvioidaan ensin hänen kykyään sopeutua avovankilaolosuhteisiin. Piakkoin voimaan astuva vankeuslaki määrää, että vangin sijoittamisen tekee aluevankilan yhteydessä oleva nk. sijoittajayksikkö. Tämän oletetaan johtavan paremmin vankien yhdenvertaiseen kohteluun ja heidän todellisten tarpeidensa huomioon ottamiseen kuin vanhan järjestelmän.
Avovankilaan saapuva vanki sitoutuu päihteettömyyteen. Hänen on allekirjoitettava lomake, jossa hän sitoutuu olemaan käyttämättä ja tuomatta laitokseen päihteitä tai huumeita. Päihteettömyyttä valvotaan satunnaisin väliajoin otettavin virtsatestein.
Avovankila on itsenäinen laitos, joka ei ole minkään toisen vankilan alainen. Avovankilaosasto on hallinnollisesti jonkun toisen vankilan alainen. Työsiirtola on vielä avovankilaakin väljemmin vartioitu vapausrangaistuksen täytäntöönpanopaikka.
Ville Laihiala
Villepetteri Laihiala (s. 13. kesäkuuta 1973 Oulu) on suomalainen muusikko. Hänet tunnetaan metalliyhtyeistä Sentenced, Poisonblack sekä S-TOOL
Laihiala toimi Sentencedin laulajana "Down"-albumista (1996) yhtyeen uran päättäneeseen "The Funeral Albumiin" (2005). Ennen Sentencediä Laihiala lauloi kaksi demoa tehneessä Breed-yhtyeessä, jonka kokoonpanoon kuului myös myöhemmin Sentencedissä vaikuttanut basisti Sami Kukkohovi. Sentencedissä Laihiala on säveltänyt ja sanoittanut kokonaan itse ainoastaan muutaman kappaleen levyä kohden. Sanoitukset voi tunnistaa Laihialan tekemiksi siitä, että ne käsittelevät melko usein menetettyä rakkautta, toisin kuin Sentencedin useimmissa kappaleissa, joissa teemana on itsemurha.
Toinen Laihialan projekti on hänen itsensä vuoden 2000 lopulla perustama Poisonblack-yhtye. Laihiala toimii yhtyeen kitaristina sekä nykyään myös laulajana Juha-Pekka Leppäluodon jätettyä yhtyeen debyyttialbumi "Escapexstacyn" (2003) jälkeen keskittyääkseen Charon-yhtyeeseensä. Lisäksi Ville on toiminut Poisonblackissa sanoittajana ja suurimman osan Poisonblackin kappaleista hän on myös säveltänyt itse.
Poisonblackin toinen albumi "Lust Stained Despair" julkaistiin 28. elokuuta 2006. Vuonna 2004 Laihiala vieraili myös Negative-yhtyeen "Sweet & Deceitful" -albumilla kappaleessa ”Until You're Mine” sekä Ghost Machineryn "Haunting Remains" -albumin Gary Moore -coverissa ”Out in the Fields”. Vuonna 2010 hän vieraili Catamenian albumilla "Cavalcade" kappaleessa ”Blood Trails”.
Vuodelta 2002 löytyy Laihialan tulkinta Freemanin kappaleesta ”Ajetaan tandemilla” Professori Heikkerön albumilla "Alkoholistit Areenalla".
Helmikuussa 2010 Laihiala tuomittiin 80 päivän ehdolliseen vankeuteen törkeästä rattijuopumuksesta ja kulkuneuvon kuljettamisesta oikeudetta. Hän on tapauksen jälkeen raitistunut.
2016 Ville Laihiala ilmoitti perustaneensa  S-TOOL yhtyeen Aksu Hantun (Entwine), Sami Leppikankaan (Lullacry) ja Kimmo Hiltusen (Lullacry) kanssa.
Iroha
Iroha (, myös 伊呂波 tai 色葉) on japaninkielinen runo, jota on käytetty kana-tavuaakkosten järjestämiseen. Kaikki 47 tavuaakkosta esiintyvät siinä kerran, joten se on täydellinen pangrammi. "Iroha" on peräisin Heian-kauden alkupuolelta ja se on kirjoitettu viimeistään vuonna 1079, vaikka se lienee todellisuudessa vanhempi. Samalta aikakaudelta tunnetaan myös kaksi muuta muistiapua: "Ametsuchi no uta" ja "Taini-uta", mutta "Ametsuchi no uta" on käytännössä vain sanaluettelo eikä koherentti runo, toisin kuin "Iroha" ja "Taini-uta". Tutkijat eivät ole yksimielisiä runojen alkuperäisestä tarkoituksesta, mutta niitä käytettiin laajalti muistiapuna kana-aakkoston opettelussa. "Irohan" korvasi lopulta nykyisin käytössä oleva gojūon-järjestelmä Meiji-kauden keskivaiheilla.
Varhaisin tunnettu versio "Iroha"-runosta oli kirjoitettu "man’yōgana"-aakkosilla, joissa käytetään vain kanji-merkkejä. Seuraavassa taulukossa on viisi muotoa runosta: alkuperäinen, arkaainen muoto hiragana-tavuaakkosilla, sen romanisaatio, runo nykymuotoisella japanin kielellä ja sen romanisaatio sekä suurpiirteinen käännös.
"Irohan" laatijaa ei tunneta. Perinteisesti sen kirjoittajana on pidetty munkki Kūkaita (k. 835), jonka nimiin on laitettu myös hiragana-aakkoston kehittäminen, mutta "Irohan" edustama fonologinen järjestelmä on paljon myöhemmältä ajalta, noin 150 vuotta Kūkain kuoleman jälkeen: koska runossa ei ole erillisiä merkkejä tavuille ”e” ja ”ye”, se lienee laadittu noin vuoden 950 jälkeen; myös imayō-runomuodon käyttö on osoitus myöhemmästä alkuperästä. "Irohan" on myös sanottu olevan mukaelma buddhalaisen "Daihatsu nehangyō" -sūtran jakeesta. Ensimmäinen tunnettu maininta "Irohasta" on teoksessa "Konkōmyō saishōō kyō ongi" vuodelta 1079. "Iroha" korvasi nopeasti muut muistirunot ja sitä käytettin yleisesti kana-aakkosten opetteluun Heian-kauden loppupuolelta lähtien. Koska saman tavun kirjoittamiseen saatettiin useinkin käyttää monia erityyppisiä kanamerkkejä, "Irohan" kaltaisille akkostoille oli tarvetta. Samalla "Iroha" edisti japanin kielen ortografian selkiytymistä.
"Irohan" ja sen käytön yleistymisen merkitys japanin kielen ja kirjoituksen kehitykselle oli ratkaiseva. Sillä oli huomattava rooli lukutaidon leviämisessä, sillä se oli muuttumattomana ja pienenä kirjainluettelona suurien ihmisjoukkojen opittavissa. Se määritteli vielä nykyäänkin käytössä olevat 47 kirjaintyyppiä, lukuun ottamatta myöhemmin lisättyä kirjainta ”n”, ja se myös varmisti periaatteen, jonka mukaan "seion"- ja "dakuon"-äänteille ei ole erillisiä kirjaimia (esimerkiksi ”ka” vs. ”ga”) . Sillä oli joitakin huonoja puolia: koska "Iroha"-äännejärjestelmä säilyi muuttumattomana, se ei pysynyt puhutun kielen äännemuutosten tahdissa ja ajan kuluessa kirjoitettu ja puhuttu kieli loittonivat toisistaan.
"Irohaa" käytettiin myös länsimaisten aakkosten tavoin. Sitä hyödynnettiin esimerkiksi luetteloissa ja sanakirjoissa sisällön järjestämiseksi. Varhaisimmat "Irohaa" käyttävät sanakirjat laadittiin jo Heian-kauden loppuvaiheilla: niistä ensimmäinen on "Iroha jiruishō", joka kirjoitettiin vuosien 1144–1181 välillä.
Nauru Airlines
Nauru Airlines (tunnettu aikaisemmin nimillä Air Nauru sekä Our Airlines; IATA: ON, ICAO: RON, kutsukoodi: AIR NAURU) on naurulainen lentoyhtiö. Se tekee lentoja muille Tyynenmeren saarille ja Australiaan. Yhtiön kotikenttä on Naurun kansainvälinen lentoasema.
Kokonaan valtion omistuksessa oleva Air Nauru perustettiin vuonna 14. helmikuuta 1970. Joulukuussa 2005 lentoyhtiön ainoa kone ulosmitattiin velkojen vuoksi. Seuraavana vuonna yhtiö hankki uuden Boeing 737-300:n ja aloitti lokakuussa uudelleen toimintansa nimellä Our Airline. 15. heinäkuuta 2014 yhtiö ilmoitti uudesta nimenvaihdoksesta uudelleenbrändäyksen vuoksi. Uusi nimi Nauru Airlines otettiin käyttöön 1. elokuuta 2014.
Laivasto koostuu seitsemästä koneesta, jotka kaikki ovat Boeing 737-300 -tyyppisiä.
Yhtiö lentää yhteensä yhdeksään kohteeseen. Osa lennoista on ”saarihyppelylentoja”, kuten lentoreitti Nauru–Tarawa–Majuro–Kosrae–Pohnpei–Chuuk.
Nestori
Nestori on suomalainen miehen etunimi.
Nestori on suomalainen muunnos kreikkalaisperäisestä nimestä "Nestor", joka merkitsee 'kotiin palannutta'. Kreikkalaisessa mytologiassa Nestor oli sankari, joka vielä vanhoilla päivillään osallistui Troijan sotaan ja antoi neuvoja nuoremmille sotureille. Tähän liittyen Nestor tai Nestori merkitsee kuvaannollisesti jonkin ammattikunnan piirissä olevaa kunniavanhusta.
Suomen almanakassa nimi oli 1706–1927 muodossa Nestor ja vuodesta 1929 lähtien se on ollut kirjoitusasussa Nestori. Nestorin nimipäivä on 26. helmikuuta. Ennen vuotta 2000 se oli kuitenkin karkausvuosina 27. helmikuuta, koska karkauspäivä oli 24. helmikuuta ja sen jälkeiset nimipäivät helmikuun lopussa siirtyivät karkausvuosina seuraavaan päivään.
Väestö­rekisteri­keskuksen tietojen mukaan Nestori-nimen on Suomessa 1900-luvun alusta vuoden 2009 loppuun mennessä saanut 3741 henkilöä.
Vincent Lecavalier
Vincent Lecavalier (s. 21. huhtikuuta 1980 L'Île-Bizard, Quebec) on ammattilaisuransa lopettanut kanadalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi 17 kautta NHL-liigassa, ja hänet muistetaan etenkin Tampa Bay Lightningin ykkösvarauksena ja pitkäaikaisena kapteenina.
Lecavalier oli Tampa Bay Lightningin . Hän pelasi Tampa Bayssa kaudet 1998–2013 lukuun ottamatta , jolloin hän pelasi Ak Bars Kazanissa.
Toisen NHL-kautensa päätteeksi 11. maaliskuuta 2000 Lecavalier nimettiin seuransa kapteeniksi NHL-historian nuorimpana pelaajana, 19 vuoden ja 324 päivän ikäisenä. Aiemmin titteliä piti hallussaan Detroit Red Wingsin Steve Yzerman, josta tuli kapteeni 21 vuoden ja 5 kuukauden ikäisenä. Sittemmin ennätystä ovat pitäneet hallussaan Sidney Crosby sekä Gabriel Landeskog, josta tuli joukkueensa kapteeni 11 päivää Crosbya nuorempana.
Kaudella Lecavalier voitti Tampa Bayssa Stanley Cup -mestaruuden. Syksyllä 2004 Kanadan joukkue voitti jääkiekon maailmancupin ja Lecavalier palkittiin turnauksen arvokkaimpana pelaajana. Hän teki turnauksessa tehot 2+5=7. Lecavalier edusti Kanadaa myös Torinon talviolympialaisissa 2006 tehden turnauksessa kolme syöttöpistettä.
Kaudella Lecavalier voitti Maurice ”Rocket” Richard Trophyn voitettuaan runkosarjan maalipörssin 52 maalilla.
Heinäkuussa 2008 Lecavalier solmi 11-vuotisen 85 miljoonan dollarin jatkosopimuksen Tampa Bayn kanssa. Sopimuksen oli määrä päättyä kauteen 2019–2020. Kesällä 2013 Tampa Bay kuitenkin osti Lecavalierin ulos sopimuksesta ja hän siirtyi viisivuotisella 22,5 miljoonan dollarin sopimuksella Philadelphia Flyersiin.
Tammikuussa 2016 Lecavalier ja Luke Schenn kaupattiin Los Angeles Kingsin. Vaihdossa Flyers sai hyökkääjä Jordan Wealin sekä kolmannen kierroksen varausvuoron kesän 2016 varaustilaisuuteen.
Niklas
Niklas on miehen etunimi. Nimi esiintyy myös kirjoitettuna Niclas tai Nicklas.
Niklas on friisiläis-saksalainen muunnos nimestä "Nikolaus", mutta nimeä on käytetty myös Nikodemuksen puhuttelunimenä.
Suomessa nimi alkoi yleistyä 1970-luvulla, ja Suomen almanakkaan Niklas tuli 1995 samalle päivälle, 6. joulukuuta, kuin ruotsinkielisessä almanakassa.
Elokuuhun 2018 mennessä Väestörekisterikeskuksen mukaan 10 324 miestä on saanut nimekseen Niklas, noin 1150 nimen Niclas ja noin 640 nimen Nicklas.
Saudi-Araabia
Saudi-Araabia oli punk-yhtye Koplista, Tallinnasta. Vuonna 1980 perustettu Saudi-Araabia oli neuvosto-Viron ensimmäinen naisten muodostama punk-yhtye.
Adam Laxman
Adam Erikovitš Laxman (1766-1806?) oli ensimmäinen Venäjän Japaniin lähettämä tutkimusmatkailija. Hän yritti avata venäläisille kauppatien Japaniin ja sai tätä koskevan sopimuksen kolmantena kansakuntana hollantilaisten ja kiinalaisten jälkeen, mutta käytännössä myöhemmin kauppaa yritettäessä Japani kieltäytyi.
Adam Laxmanin isä Eric Laxmann oli suomalaissyntyinen tutkimusmatkailija, tiedemies ja Venäjän tiedeakatemian jäsen.
Honiaran kansainvälinen lentoasema
Honiaran kansainvälinen lentokenttä on Salomonsaarten ainoa kansainvälinen lentoasema. Se sijaitsee kahdeksan kilometrin päässä Honiarasta. Marraskuuhun 2003 asti lentokentän nimi oli Lofton Hendersonin mukaan Henderson Field.
Kentän rakensivat alun perin japanilaiset sotilaat vuonna 1942. Amerikkalaiset tiedustelulentäjät havaitsivat sen kentän ollessa juuri valmistumassa. Koska kenttä olisi lisännyt huomattavasti japanilaisten mahdollisuuksia toimia Salomonsaarten alueella päättivät amerikkalaiset yrittää ottaa kentän haltuunsa.
7. elokuuta 1942 Yhdysvaltain merijalkaväki nousi maihin täysin yllättäen ja onnistui valtaamaan lentokentän. Taistelut jatkuivat pitkään kiivaina, mutta amerikkalaiset pitivät kentän hallussaan. Pian maihinnousun jälkeen kentälle annettiin nimi "Henderson Field" Midwayn taistelussa kaatuneen merijalkaväen lentäjämajuri Lofton R. Hendersonin mukaan.
Pertti Virtaranta
Erkki Pertti Ilmari Virtaranta (20. toukokuuta 1918 Karkku – 9. heinäkuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen kielitieteilijä, merkittävä itämerensuomalaisen kulttuurin tutkija ja tallentaja ja Helsingin yliopiston suomen kielen professori. Hän liikkui paljon muun muassa lyydiläisten, karjalaisten (mukaan lukien tverinkarjalaisten), vepsäläisten sekä amerikansuomalaisten parissa. Virtaranta oli Suomen Akatemian jäsen. Virtaranta oli myös vuosina 1968–2005 ilmestyneen kuusiosaisen "Karjalan kielen sanakirjan" ensimmäinen päätoimittaja.
Virtarannan vanhemmat olivat kansakoulunopettajat Vihtori Arvid Virtaranta (1879–1959) ja Sigrid Josefiina Hietaranta (1881–1983). Pertti Virtarannan kotipitäjä oli Karkku, joka on merkitty myös hänen viralliseksi syntymäpaikakseen, vaikka tosiasiassa hän syntyi Raumalla. Virtaranta tuli ylioppilaaksi Tyrvään yhteiskoulusta vuonna 1936 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi vuonna 1943 ja väitteli tohtoriksi vuonna 1946 sekä osallistui tohtoripromootioon vuonna 1950. Hän toimi suomen kielen lehtorina Lundin yliopistossa Ruotsissa vuosina 1948−1955, Helsingin yliopistossa suomen kielen dosenttina vuosina 1956−1959. Hän oli professori vuosina 1959−1981 ja historiallis-kielitieteellisen osaston dekaani 1969−1975. Hän sai akateemikon arvonimen vuonna 1990.
Nuoruudessaan Virtaranta perehtyi erityisesti satakuntalaisiin murteisiin, joiden historiasta kirjoitti väitöskirjansa "Länsiyläsatakuntalaisten murteiden äännehistoria". Suurelle yleisölle hän tuli tutuksi lukuisista toimittamistaan teoksista, joissa suomen murteiden ja karjalan puhujat kertovat värikkäästi menneisyydestä ja talonpoikaiselämän kiinnostavista tapahtumista. Monet teoksistaan hän toimitti yhdessä vaimonsa, filosofian maisteri Helmi Virtarannan kanssa, joka myös oli kielen- ja kansanperinteen tuntija. Helmi Virtaranta antoi nimen hyvin monille miehensä teoksille. Toimiessaan Lundin yliopiston lehtorina Virtaranta kävi usein haastattelemassa Ruotsiin paenneita inkeriläisiä.
Virtarannan keskeisiin tutkimushankkeisiin kuuluu myös kuuluu "Karjalan kielen sanakirja", jonka päätoimittajana hän työskenteli lähes kolmekymmentä vuotta, 1955–1983.
Virtaranta oli yksi Sastamalassa vuosittain järjestettävien Vanhan kirjallisuuden päivien aloitteentekijöistä vuonna 1985.
Timo
Timo on Suomessa hyvin yleinen, jonkin verran myös mm. Ruotsissa ja Saksassa esiintyvä miehen etunimi. Timo on lyhentymä kreikkalaisesta nimestä "Timotheus" ("timao" "kunnioittaa" "theos" "jumala"), joka merkitsee 'Jumalaa kunnioittavaa'. Nimestä esiintyy Suomessa myös muunnos Timi.
Suomessa nimi esiintyi Kansanvalistusseuran kalenterissa 1882–1883. Suomen almanakassa nimi on ollut vuodesta 1908, Timi vuodesta 2010. Molempien nimipäivä on 9. toukokuuta.
Timo on Suomen yleisimpiä miesten nimiä. Se on Suomen toiseksi yleisin kutsumanimi (yleisin on Matti), ja Timo Virtanen on Suomen yleisin kutsumanimen ja sukunimen yhdistelmä. Seitsemän veljeksen Timo on voinut edistää nimen käyttöä, joskin Timosta tuli muotinimi vasta noin 70 vuotta Seitsemän veljeksen ilmestymisen jälkeen. Timo oli suosittu nimi viime sota-ajasta lähtien 1970-luvun lopulle. Suosituimmillaan nimi oli 1950- ja 1960-luvulla. 1970-luvun jälkeen Timo ei ole ollut enää muotinimi, mutta vielä 2000-luvun alkuvuosina Timoksi nimettiin noin sata poikaa vuodessa. Vuoden 2009 loppuun mennessä Väestörekisterikeskuksen mukaan Timo-nimen on saanut Suomessa 58 836 miestä. Timon lempinimi on usein Timppa.