Halogeenilamppu
Halogeenilamppu on hehkulamppua muistuttava valaistusteknologia, jossa hyödynnetään halogeenikaasuja. Ne ovat tavallisiin hehkulamppuihin nähden pitkäikäisempiä, energiatehokkaampia ja siten valaisuteholtaan parempia. Halogeenilampun suojakupu on täytetty tavanomaisen hehkulampun tavoin inerteillä kaasuilla, joita on täydennetty halogeeneilla, tavallisimmin jodi- tai bromikaasulla. Halogeenilamppujen hyötysuhdetta kuvattiin vuonna 1988 ilmestyneessä "Helsingin Sanomien" sisustusjutussa näin: ”100 watin hehkulampussa vain viisi prosenttia tehosta muuttuu valoksi, muu lämmöksi. 20 watin halogeenilampussa 75 prosenttia muuttuu valoksi, 25 prosenttia lämmöksi.”
Halogeenilamppuihin perustuva valaistus yleistyi 1980-luvulla ja vaikutti merkittävästi aikakauden teräviä ja ohuita muotoja suosivaan sisustustyyliin. Ne mahdollistivat aivan uudenlaisia valaisintyyppejä, kuten seinästä seinään vedettyjen vaijerien varassa riippuvat säädettävät kohdevalot tai ylöspäin epäsuoraa valoa tuottavat jalkavalaisimet.
Kuumasta hehkulangasta haihtunut volframi reagoi kaasuuntuneen halogeenin kanssa ja kiinnittyy takaisin langan kuumimpiin osiin. Tämä mahdollistaa hehkulangan lämpötilan nostamisen korkeammaksi kuin tavallisella hehkulampulla. Kuumempi hehkulanka lisää hyötysuhdetta ja nostaa valon värilämpötilaa. Halogeenilampun lasikupu ei siten myöskään tummu yhtä nopeasti hehkulangasta haihtuvan volframin vaikutuksesta. Volframin kiertokulku edellyttää, että lampun - mukaan lukien lasikuvun - lämpötila on käytön aikana riittävän korkea. Tästä syystä halogeenilamppujen kuvut ovat pienikokoisia ja lampun himmentäminen - päinvastoin kuin tavallisissa hehkulampuissa - lyhentää sen elinikää. Halogeenilamppujen kupu on kvartsilasia, joka läpäisee ultraviolettisäteilyä. Osassa halogeenilampuista kupu sisältää ultraviolettisuodattimen, mutta useissa halogeenilamppua käyttävässä valaisimessa on erityinen suodinlasi. Valotehokkuudeltaan parhaissa halogeenilampuissa lasikuvun pinta on päällystetty infrapunasäteilyä heijastavalla pinnoitteella. Pinnoite heijastaa lämpösäteilyä takaisin hehkulankaan ja näin mahdollistaa hehkulangan lämmittämisen pienemmällä sähköteholla.
Markkinoilla on sekä muuntajan vaativia, pienoisjännitteellä toimivia, että verkkojännitteellä toimivia halogeenilamppuja. Halogeenilamppu syttyy yhtä nopeasti kuin hehkulamppu ja se on täysin kirkas heti syttymisen jälkeen - myös kylmässä (toisin kuin tavallisimmat energiansäästölamput). Halogeenilampun käyttöikä saattaa olla jopa viisinkertainen hehkulamppuun verrattuna ja energiankulutus 30 prosenttia alhaisempi kuin vastaavan valon tuottavalla hehkulampulla.
Yhtenä halogeenilamppujen haittapuolena voi pitää mahdollista rikkoutumista lampun tärähtäessä päällä ollessaan. Esimerkiksi työmaavalaisimina käytettävät halogeenilamput pitäisi aina sammuttaa ennen siirtämistä.
Verkkojännitteellä toimivat halogeenilamput on sallittu vuoteen 2016 asti, jonka jälkeen osa halogeenilampuista poistuu markkinoilta Euroopan Unionin komission hehkulamput kieltävän asetuksen takia. Mattapintaiset halogeenilamput poistettiin markkinoilta jo syyskuussa 2006 mattapintaisten hehkulamppujen kanssa. Halogeenilampun voi korvata useimmissa käyttötarkoituksissa loistelampulla tai LED-lampulla. Halogeenilamppu on toistaiseksi paras lamppuvaihtoehto käytettäväksi saunassa.