Elbasan
Elbasan (albaniaksi "Elbasan" tai "Elbasani") on kaupunki Keski-Albaniassa. Se sijaitsee Skhumbin-joen varrella Elbasanin alueella. Sen asukasluku on 87 797 (vuonna 2001) ja pinta-ala 1290 neliökilometriä, joten se on Albanian suurimpia kaupunkeja.
Elbasan oli toiseen maailmansotaan asti yksi Albanian turmeltumattomimmista ottomaanien kaupungeista. Siellä oli sekaisin itämaisia ja keskiaikaisia rakennuksia, kapeita mukulakivikatuja ja iso basaari. Kaupungissa oli kristillinen asutuskeskus linnan muurien siisällä, vlachien asuinalue kaupungin ulkopuolella ja useita moskeijoita ja islamilaisia rakennuksia. Kaupungissa oli tällöin 15 000 asukasta.
Elbasan, joka silloin tunnettiin nimellä Masio Scampa, nousi merkittävään asemaan Rooman ajanjaksolla. Roomalaiset rakensivat kaupunkiin merkittävän linnoituksen. 200- ja 300-luvuilla sitä alettiin kutsua nimellä Hiskampis.Siitä oli kehittynyt merkittävä kauppa- ja liikennekeskus lähellä Via Egnatian kahden haaran, toinen Apolloniasta ja toinen Dyrrachiumista, risteystä.
Ptolemaios kirjoitti, että se oli Eordaei-heimo, joka myöhemmin muutti Makedoniaan, kaupunki. Se joutui osalliseksi kristinuskon leviämiseen Viaa pitkin, ja sillä oli piispa, katedraali ja basilikoja jo 400-luvulla. Mutta koska se sijaitsi leveässä jokilaaksossa se oli haavoittuvainen barbaarien hyökkäyksille kun legioonat vetäytyivät ja huolimatta keisari Justinianin ponnistuksista parantaa linnoituksia bulgaarit ja itägootit tuhosivat Hiskampiksen Slaavien Balkanille tunkeutumisen aikaan.
Paikka vaikuttaa olleen hylätty siihen asti kunnes ottomaanivaltaajat rakensivat sinne sotilasleirin, ja sen jälkeen rakensivat kaupungin uudelleen 1467. He rakensivat sinne suuren linnan vallihaudalla ja kolmella portilla. Sen nimeksi tuli Ilibasan, 'vahva paikka' turkiksi. Siitä tuli ottomaanien asutuksen keskus seuraavan 400 vuoden ajaksi. 1600-luvun lopussa siellä asui 2 000 ihmistä.
Kaupunki oli tunnettu sen julkisista rakennuksista, edistyneistä koulutusjärjestelyistä, julkisista puutarhoista ja puisista liikkeistä. Kaupunki oli kärsinyt paljon vahinkoa sodan aikana. Kommunistiajalla kaupungin teollistuminen kasvatti kaupungin asukasluvun noin 75 tuhanteen. Prosessin huipennus oli valtavan 'Puolueen teräs' -metallitehdaskompleksin rakentaminen kiinalaisten avulla kaupungin ulkopuolelle Skhumbinin laaksoon 1960- ja 1970 -luvuilla. Enver Hoxha kutsui sitä "Albanian toiseksi kansalliseksi vapautukseksi" Balkanin korkeimpine savupiippuineen saatutti vaarallisia aineita, joka aiheutti kukoistavan maatalouden tuhoutumisen laaksossa.
Elbasanin ovat valloittaneet monet kansat, mukaan lukien serbit, makedonialaiset, bulgarialaiset, itävaltalaiset ja italialaiset. Elbasan säilyi islamin keskuksena Albaniassa vielä ottomaanien miehityksen jälkeen. Vuonna 1909 Elbasanissa pidettiin Albanian kansallinen kongressi, joka käsitteli oppi- ja kulttuurikysymyksiä. Elbasaniin perustettiin Albanian ensimmäinen opettajien harjoittelukoulu. Kokouksessä päätettiin, että Albaniassa käytetään latinalaisia aakkosia arabialaisten sijaan.
Elbasanin keskellä sijaitsee serbialainen kirkko, jossa on haudattun monia muinaisia serbialaisia hallitsijoita - huomattavin Johan Vladimir 1000-luvulta.
Teollinen kehitys alkoi Zogun aikaan tupakan ja alkoholijuomien tuotannolla ja huipentui kommunistihallinnon aikaan. Kaupunki sai tärkeän aseman kun kiinalaiset rakensivat terästehtaan 1974. Kommunistiaikaan kaupungissa oli myös muuta teollisuutta, jonka seurauksena kaupunki kärsii nyt saasteista.