hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Mason Crosby
Mason Walker Crosby (s. 3. syyskuuta 1984 Lubbock, Texas) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan potkaisija.
Ennen ammattilaisuraansa Crosby pelasi neljä kautta Coloradon yliopiston Boulderin kampuksen amerikkalaisen jalkapallon joukkueessa. Hänen nimissään on monia Colorado Buffaloesin ennätyksiä. Hän on muun muassa joukkueen eniten pisteitä (307), kolmen pisteen potkumaaleja (66) ja touchdownin jälkeisiä lisäpisteitä (109) tehnyt pelaaja. Crosby opiskeli yliopistossa viestintää.
Crosby sai NFL-varauksen vuonna 2007, kun Green Bay Packers varasi hänet numerolla 193 NFL Draftin kuudennella kierroksella. Hän onnistui ja syrjäytti edellisellä kaudella Packersin potkaisijana pelanneen Dave Raynerin. Crosby pelasi ensimmäisen NFL:n runkosarjaottelunsa 9. syyskuuta 2007, jolloin Packers voitti Philadelphia Eaglesin 16–13. Hän teki ottelussa kymmenen pistettä, kolme kolmen pisteen potkumaalia ja yhden touchdownin jälkeisen lisäpisteen. Hän teki kaksi sekuntia ennen loppua ottelun voittomaalin.
Crosby teki runkosarjakaudella 2007 141 pistettä 16:ssa ottelussa, eniten kaikista NFL-pelaajista. Hän oli ensimmäinen NFL:n pistepörssin voittanut tulokaspelaaja sitten Kevin Butlerin ja jäi vain kolmen pisteen päähän Butlerin nimissä olevasta tulokaspelaajien piste-ennätyksestä, joka on kaudelta 1985. Pisteistä 93 tuli 31:stä kolmen pisteen potkumaalista (jakoi kauden 2007 potkumaalitilaston toisen sijan kahden muun pelaajan kanssa) ja loput 48 onnistuneista touchdownin jälkeisistä lisäpisteyrityksistä. Crosbyn 141 pistettä on Packersin potkaisijoiden yhden kauden piste-ennätys.
Crosby on ollut voittamassa NFL:n mestaruutta Super Bowlia yhden kerran, helmikuussa 2011. Green Bay Packers voitti kauden 2010 loppuottelussa (Super Bowl XLV) Pittsburgh Steelersin 31–25. Crosby teki ottelussa seitsemän pistettä, yhden kolmen pisteen potkumaalin ja neljä touchdownin jälkeistä lisäpistettä.
Crosby on ollut kesäkuusta 2008 naimisissa Molly Crosbyn (o.s. Ackerman) kanssa. Heillä on kaksi lasta, poika Nolan ja tytär Charlotte.
Martti Hirviniemi
Martti Hirviniemi (23. toukokuuta 1933 Helsinki – 2. tammikuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloerotuomari.
Hän oli aikanaan Suomen kokenein jalkapalloerotuomari. Hän tuomitsi yhteensä 200 pääsarjaottelua Suomessa, jonka jälkeen hän siirtyi erotuomarikouluttajaksi. Mikko Vuorela ohitti hänet vuonna 2007 pääsarjaotteluiden määrässä.
Hän tuomitsi urallaan yhteensä 16 A-maaottelua, 5 Euroopan Cupin, 4 Cup-voittajien Cupin ja 8 UEFA Cupin ottelua.
Carl Kaufmann
Carl ”Charly” Kaufmann (25. maaliskuuta 1936 New York, Yhdysvallat – 1. syyskuuta 2008 Karlsruhe) oli saksalainen yleisurheilija, oopperalaulaja ja teatterinjohtaja.
Yleisurheilussa Kaufmannin päälaji oli 400 metrin juoksu. Tukholman EM-kilpailuissa 1958 hän juoksi neljänneksi 400 metrillä ja oli mukana 4×400 metrin viestissä hopealle juosseessa Saksan joukkueessa. Rooman olympialaisissa 1960 hän juoksi hopealle sekä 400 metrillä että 4×400 metrin viestissä. 400 metrin kilpailussa hän hävisi niukasti Otis Davisille. Molemmat juoksivat ajan 44,9, joka alitti entisen maailmanennätyksen 45,2. Kaufmann juoksi 400 metrin Euroopan ennätyksen 45,8 vuonna 1959 ja paransi ennätystään kolmesti vuonna 1960.
Urheilu-uransa jälkeen Kaufmann toimi muun muassa oopperalaulajana ja teatterinjohtajana Karlsruhessa.
Kivikkotöyhtökiuru
Kivikkotöyhtökiuru ("Galerida theklae") on kiurujen heimoon kuuluva varpuslintu, joka elää Välimeren alueella.
Kivikkotöyhtökiurun pituus on 17 cm, siipien kärkiväli 28–32 cm ja paino noin 37 grammaa. Harmaanruskea, töyhtöpäinen lintu muistuttaa kiurua ja varsinkin töyhtökiurua, mutta kivikkotöyhtökiurulla on korkeampi töyhtö, pidemmät jalat ja hieman solakampi ulkomuoto. Myös höyhenpuvun värityksessä on pieniä eroja. Laji on äänekäs, äänet muistuttavat töyhtökiurun ääniä. Koiras ja naaras ovat samannäköisiä, koiras on hieman kookkaampi.
Kivikkotöyhtökiurun esiintymisalue kattaa Iberian niemimaan, Etelä-Ranskan, Baleaarien saariryhmän ja Luoteis-Afrikan. Erillispopulaatioita on Libyassa ja Somaliassa. Euroopan populaation koko on 2,9–4,2 miljoonaa yksilöä. Lajia ei ole tavattu Suomessa.
Kivikkotöyhtökiuru on avomaiden lintu, joka elää kivikkoisilla tai kallioisilla alueilla, joko matalakasvuisilla tai pensaikkoisilla kuivilla mailla. Myös karuilla laitumilla ja tienvarsilla.
Naaras rakentaa pesän maahan. Munia on 2–7, tavallisesti kolme tai neljä. Poikaset lähtevät pesästä ennen kuin ovat lentokykyisiä noin yhdeksän päivän ikäisinä, ja ne oppivat lentämään noin 15 päivää vanhoina. Kivikkotöyhtökiuru pesii yleisesti kaksi kertaa kesässä.
Kivikkotöyhtökiuru syö pääasiassa siemeniä, mutta jonkin verran myös hyönteisiä ja muita selkärangattomia. Töyhtökiurusta poiketen laji ei kaiva ruokaa maasta, mikä lienee sopeutuma kivikkoisempaan elinympäristöön.
Tony Kanaan
Antoine Rizkallah Kanaan Filho eli Tony Kanaan (s. 31. joulukuuta 1974 Salvador) on brasilialainen kilpa-ajaja. Hän ajaa voitti IndyCar Series -sarjassa, jonka mestaruuden hän voitti vuonna 2004. Kanaan toimi myös vuonna 2005 Hondan testikuljettajana Formula ykkösissä. Vuonna 2013 hän voitti Indianapolis 500 -kilpailun.
Kanaan aloitti uransa brasilialaisissa karting-sarjoissa, joissa hän voitti kuusi eri mestaruutta vuosina 1985–1990. Kartingista Kanaan siirtyi vuonna 1991 Brasilian Formula Ford -sarjaan, jossa sijoittui kuudenneksi. Seuraavaksi vuodeksi hän siirtyi paikalliseen Formula Chevrolet Championships -sarjaan, josta tuloksena oli viides sija. Tämän jälkeen Kanaan päätti alkaa rakentaa uraansa Euroopassa.
Kanaan pääsi osallistumaan eurooppalaiseen Formula Opel -sarjaan vasta kesken kauden vuonna 1993, mutta onnistui sijoittumaan sarjassa lopulta seitsemänneksi. Seuraavat kaksi vuotta Kanaan ajoi Italiassa ensin Formula Alfa-Boxer -sarjaa, jonka mestaruuden hän voitti heti, ja sitten maan Formula 3 -sarjaa, jossa saavutti yhdeksän paalupaikkaa ja sijoittui neljänneksi. Yhdysvaltalainen talli Tasman Motorsports kiinnostui 21-vuotiaasta ajajasta, ja palkkasi hänet.
Kanaan siirtyi uuden tallinsa mukana Pohjois-Amerikkaan, jossa se osallistui Indy Lights -sarjaan. Hänen tulokaskautensa 1996 sarjassa oli vakuuttava. Hän voitti kaksi osakilpailua ja sijoittui sarjassa toiseksi, minkä vuoksi hänet palkittuun vuoden tulokkaana. Kanaan jatkoi vielä toisen kauden sarjassa saadakseen lisää kokemusta ja voitti mestaruuden kyseisenä vuonna.
Tasman Motorsportsin omistaja Steve Horne palkkasi vuonna 1998 jatkoaan empivän Kanaanin ajamaan ainoata autoaan CART-sarjaan. Kanaan yllätti kaikki vahvoilla esityksillään ja hänet palkittiin sarjan vuoden tulokkaan.
Kaudeksi 1999 Kanaan siirtyi Forsythe Racing -talliin, sillä Tasman Motorsport kaatui taloudellisiin vaikeuksiin. Kaudella hän saavutti ensimmäisen CART-sarjan voittonsa, ja sijoittui sarjassa lopulta yhdenneksitoista. Seuraavaksi kaudeksi Kanaan vaihtoi taas tallia. Hän liittyi Mo Nunn Racingiin, muttei voinut ajaa koko kautta sillä hän loukkaantui Detroitin osakilpailun aika-ajoissa. Tämän jälkeen hän ajoi vielä kaksi kautta CART-sarjassa vailla voittoja, kunnes teki vuoden sopimuksen sarjan jättäneen Andretti Green Racingin kanssa.
Andretti Green Racing siirtyi kilpailevaan sarjaan IndyCar Seriesiin Kanaan mukanaan ja jo tulokaskaudella Kanaan sijoittui sarjassa neljänneksi. Kanaan teki viiden vuoden jatkosopimuksen lupaavan tallin kanssa, ja seuraavana vuonna 2004 hän voitti sarjan mestaruuden.
Kaudella 2005 Kanaan sijoittui toiseksi tallikaverin Dan Wheldonin viedessä mestaruuden. Kausi 2006 oli vaisumpi ja sijoitukseksi jäi kuudes sija. Seuraavana kahtena kautena Kanaan oli jälleen mukana mestaruustaistelussa, mutta päätyi molempina vuosina lopulta kolmanneksi.
Salem’s Lot – kauhujen kaupunki
Kauhujen kaupunki ("Salem’s Lot") on vuonna 1979 tehty tv-elokuva. Elokuva perustuu kirjailija Stephen Kingin kirjoittamaan kauhuromaaniin "Painajainen". Elokuvan on ohjannut Tobe Hooper, joka muistetaan parhaiten elokuvista "Texasin moottorisahamurhat" ja "Poltergeist".
"Kauhujen kaupunki" on alkujaan kolmetuntinen minisarja, joka esitettiin televisiossa kahdessa osassa. "Kauhujen kaupungista" tehtiin myös eurooppalaiseen levitykseen 112 minuuttinen elokuvateatterissa esitettävä elokuvaversio, joka markkinoitiin nimellä "Salem’s Lot: The Movie". Kyseinen lyhyempi versio laitettiin myös videolevitykseen.
"Kauhujen kaupunki" sai myös vain videolevitykseen tehdyn jatko-osan nimellä "Paluu kauhujen kaupunkiin" (1987).
Elokuva kertoo pienestä Salem’s Lot -kaupungista, jonne eräänä päivänä saapuu siellä lapsuutensa viettänyt kirjailija Ben Mears. Tarkoituksena olisi ollut kirjoittaa pahamaineisesta Marstenin talosta, joka on ollut vuosia tyhjillään sen edellisten asukkaiden tehtyään itsemurhan. Hänen oli tarkoitus yöpyä siellä, mutta hänen hämmästyksekseen taloon onkin muuttanut uusia asukkaita, joista yksi on antiikkikauppias Straker ja toinen tämän kumppani Barlow, jota ei kukaan ole tuntunut näkevän. Tämä kaikki käynnistää oudon tapahtumalinjan, kun Ralph Glick -niminen pikkupoika katoaa jäljettömiin, ja hänen isoveljensä Danny jouduttuaan tapahtuman myötä sairaalaan kuolee mystisesti. Myöhemmin ihmisiä alkaa katoilla ja kuolla samalla tavalla, mutta heti pimeyden laskeuduttua kaikki kadonneet ja keskuudesta poistuneet ovatkin taas palanneet saalistaakseen eläviä.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Kari Salminen kutsuu "Salem’s Lotia" ”modernin vampyrologian merkkipaaluksi” ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Melinin järjestelmä
Melinin järjestelmä on ruotsalaisen Olof Werling Melinin kehittämä pikakirjoitusjärjestelmä ruotsin kielelle. Melin julkaisi järjestelmänsä vuonna 1892, ja 1900-luvun alkupuoliskolla se syrjäytti muut Ruotsissa käytetyt järjestelmät.
Melin opiskeli nuorena upseerina vapaa-ajallaan pikakirjoitusta 1880-luvun alussa, käyttäen Gabelsbergerin järjestelmää. Hän oli aktiivinen Gabelsbergerin järjestelmän kannattaja ja julkaisi siitä oppikirjankin, mutta halusi kuitenkin kehittää vielä paremmin ruotsin kielelle sopivan järjestelmän.
Vuosina 1887–88 Melin kävi läpi esivalmisteluna 100 000 sanan aineiston, joka koostui Ruotsin valtiopäivien puheista. Hän kokosi tilastot sanojen lukumääristä ja alku- ja lopputavujen sekä eri äänteiden esiintymisistä. Melin julkaisi järjestelmänsä vuonna 1892 kirjassa "Lärobok i Förenklad snabbskrift".
Vuonna 1896 valittiin pikakirjoitus Melinin järjestelmällä pakolliseksi oppiaineeksi Tukholman ja Göteborgin kauppaopistoissa.
Ruotsin valtiopäivillä ensimmäinen Melinin järjestelmää käyttänyt pikakirjoittaja aloitti 1898. Vuonna 1935 Melinin järjestelmää käytti jo yli puolet valtiopäiväpikakirjoittajista.
Konsonanteilla ja vokaaleilla on kullakin oma merkkinsä, samoin tavallisimmilla konsonanttiyhdistelmillä.
Paul Kondas
Paul Kondas (1900–1985) oli virolainen naivisti. Ammatiltaan hän oli opettaja. Monipuolisesti lahjakkana Kondas toimi muun muassa koulun orkesterin johtajana, soitti useita eri instumentteja sekä ohjasi näytelmiä, kirjoitti runoja jne.
Varsinaisesti maalaamisen hän aloitti vasta eläkeiässä, ilmeisesti tekemisen puutteessa. Heti alkuunsa hänen omaperäiset teoksensa saivat osakseen huomiota.
Siviilisäädyltään Kondas oli naimaton.
Virossa Viljandin kaupungissa on hänen nimeänsä kantava museo, Kondase Keskus
Tymoliftaleiini
Tymoliftaleiini on väriaine, jota käytetään pH-indikaattorina . Tymoliftaleiini vaihtaa väriään värittömästä siniseksi pH:n ollessa välillä 9,4–10,6 . Ainetta käytetään yleensä liuotettuna etanolin ja veden seokseen .
Tymoliftaleiinia voidaan valmistaa kuumentamalla tymolia ja ftaalianhydridiä happamissa olosuhteissa.
Kotelo
Kotelo voi tarkoittaa seuraavia:
Lukas Jenni
Lukas Jenni (s. 6. kesäkuuta 1955 Basel) on sveitsiläinen lintutieteilijä.
Lukas opiskeli biologiaa, geologiaa ja kemiaa Baselin yliopistossa. Opiskeluaikanaan hän aloitti vapaaehtoisena työskentelyn sveitsiläisellä Col de Bretolet’n lintuasemalla, missä hän tutustui Raffael Winkleriin. Hänen gradunsa käsitteli käpy- ja tammitikan morfologiaa ja ekologiaa. Vuonna 1984 hän väitteli tohtoriksi järripeippoa käsittelevällä tutkimuksellaan "Die Bedeutung der Masseneinflüge und Massenschlafplätze in der Winterökologie des Bergfinken: Fringilla montifringilla".
Vuonna 1979 Jennistä tuli Sveitsin ornitologisen instituutin alaisen rengastustoimiston johtaja. Hänen päätutkimusaiheensa ovat lintujen ekologia ja muuton fysiologia sekä sulkasadon biologia. Vuonna 1995 hän vastaanotti Saksan lintutieteellisen yhdistyksen kunniamerkin Stresemann-Preisin. Vuonna 1996 hän julkaisi tutkimuksen "Ecophysiology of energy storage and energy utilization in birds during migration" Zürichin yliopistossa, jonka yksityisdosenttina hän on toiminut vuodesta 1997 alkaen. Jenni on Kansainvälisen lintutieteellisen komitean jäsen.
Jenni asuu Sempachissa. Hän on naimisissa ornitologi Susanne Jenni-Eiermannin kanssa ja heillä on kaksi lasta.
D46
D46 on Lapuan 1930-luvulla kehittämä kartioperäinen kokovaippaluoti. D46-luodilla on ammuttu ennätyksiä 1930-luvulta asti.
Aasiankiuru
Aasiankiuru ("Alauda gulgula") on Aasiassa elävä kiurulaji.
Linnun pituus on 15,5–16,5 cm, siipien kärkiväli 26–30 cm ja paino 24–30 g. Aasiankiuru muistuttaa suuresti kiurua, ollen kuitenkin hieman pienempi. Habitukseltaan se muistutta enemmänkin kangaskiurua. Lento on hidasta ja lepattelevaa. Laulukin on hyvin samankaltaista kuin kiurun laulu. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Aasiankiuru elää pääosassa Aasiaa Afganistanista Etelä-Siperiaan, Kiinaan, Filippiineille ja Sri Lankaan. Lajin kanta on elinvoimainen. Pääosa kannasta on paikkalintuja, osa pohjoisemmasta kannasta muuttaa etelämmäksi. Lajia tavataan harvinaisena Israelissa talviaikana. Sitä ei ole tavattu Suomessa.
Aasiankiuru elää samanlaisissa elinympäristöissä kuin kiuru, jonka se korvaa Aasian eteläisemmissä osissa, kuten viljelysaukeilla, niityillä, laitumilla ja muilla avomailla.
Pesintä tunnetaan puutteellisesti mutta pääpiirteissään se lienee samanlainen kuin kiurun pesintä.
Siemensyöjä, joka syö myös hyönteisiä ja muita selkärangattomia.
Michael Freedman
Michael Freedman (s. 21. huhtikuuta 1951) on yhdysvaltalainen matemaatikko, jolle myönnettiin Fieldsin mitali vuonna 1986 työstään Poincarén otaksuman parissa. Hän valmistui filosofian tohtoriksi Princetonin yliopistosta vuonna 1973.
Freedman työskentelee nykyään Microsoftilla, jossa hänen tutkimusryhmänsä kehittää kvanttitietokonetta.
Lock Base
Lock Base on Lapuan patentoima kartioperäinen kokovaippaluoti, jonka rakenne mahdollistaa korkeapaineisten latausten käytön ja tavanomaisia luoteja suuremman lähtönopeuden luodin perää vahingoittamatta. Muotoilunsa ansiosta sillä on alhainen ilmanvastus ja suora lentorata. Lock Base-luoti on suunniteltu pitkille etäisyyksille.
James Franklin
James Franklin (noin 1783 – 31. elokuuta 1834) oli englantilainen sotilas ja lintutieteilijä.
Franklin astui Englannin Itä-Intian kauppakomppanian palvelukseen kadettina vuonna 1805. Hän palveli Intiassa erilaisissa tehtävissä. Hän toimi Ensimmäisessä Bengalin ratsuväkijoukossa geologina. Hän teki tutkimusretkiä Intian keskisissä provinsseissa, kuten Vindhyanin kukkuloilla, ja keräsi lintuja Asiatic Societylle. Hän keräsi noin 40 lajia ennen kuin saapui Benaresiin, ja Saugorissa hän keräsi vielä 160 lajia lisää. Keräämistään linnuista hän teetti maalauksia, jotka jäivät Kalkuttaan Asiatic Societyn huostaan. Linnunnahkakokoelma toimitettiin Lontooseen Zoological Societyn tiloihin.
Myöhemmin hänet valittiin Royal Societyn jäseneksi. Hänen veljensä oli tutkimusmatkailija John Franklin.
Franklin nimesi linnuista muun muassa aasiankiurun ("Alauda gulgula") ja brahmanpöllön ("Athene brama") alalajin "indica".
Kamariarkisto
Kamariarkisto on Ruotsissa oleva asiakirjojen säilytyspaikka, joka alkuaan toimi kamarikollegion alaosastona ja joka on ollut vuodesta 1922 lähtien Ruotsin valtionarkiston hoidossa. Kamariarkiston 14 000 hyllymetrin asiakirja-aineisto koostuu tilikirjoista ja muista asiakirjoista, jotka tulivat aluksi verokamariin, myöhemmin kamarikollegioon. Vanhimmat asiakirjat ovat 1500-luvun alkupuolelta. Kamariarkiston asiakirjat ovat keskeisiä lähteitä paikallis-, sosiaali- ja taloushistoriassa sekä sukututkimuksessa.
Haminan rauhassa sovittiin, että Ruotsi luovuttaa kamariarkiston Suomea koskevat tilikirjat Venäjän keisarille. Tilikirjat ovat nykyisin Suomen Kansallisarkistossa. Niin sanottu vanha voudintilien sarja kattaa vuodet 1539–1633 ja uusi eli läänintilien sarja vuodet 1634–1808. Ruotsiin jääneet Suomea koskevat asiakirjat ovat mikrokuvattuina Kansallisarkistossa.
Märäjälahti
Märäjälahti on kylä Lieksassa. Se sijaitsee noin 10 kilometrin päässä Lieksan keskustasta ja noin 90 kilometrin päässä Joensuusta Pielisen rannalla. Kylässä on kesähotelli Märäjälahti.
Akuutti myelooinen leukemia
Akuutti myelooinen leukemia (AML) on hematologinen syöpämuoto, jota tavataan erityisesti vanhemmalla väestöllä; suurin osa diagnooseista tehdään 60-70-vuotiaille henkilöille. AML:lle tunnusomaista on CD33-pinta-antigeeniä kantavien myeloidisten kantasolujen hallitsematon jakautuminen ja puutteellinen erilaistuminen.
AML:n ensisijainen hoito tapahtuu sytostaatti- eli solunsalpaajalääkityksen avulla. Useimmiten hoidossa yhdistellään eri vaikutusmekanismeilla toimivia sytostaatteja, ja AML:n ensimmäisenä syöpänään sairastavilla hoitotulokset ovat varsin hyviä, sillä remissio (paraneminen, oireiden katoaminen ja veriarvojen normalisoituminen) saavutetaan n. 85 %:lla potilaista.
Osalla potilaista AML kuitenkin uusiutuu, eli myeloidisten prekursorisolujen hallitsematon jakautuminen ja sen aiheuttamat oireet alkavat myöhemmässä elämänvaiheessa uudelleen. Tällaisen ns. relapsoituneen AML:n hoitotulokset ovat olennaisesti heikompia kuin ensimmäisen vaiheen AML:n, ja etenkin vanhusväestössä remissio saavutetaan vain 20-40 %:lla sytostaattihoidetuista. Nuoremmilla henkilöillä relapsoituneen AML:n hoitotulokset ovat parempia mutta jäävät joka tapauksessa heikommiksi kuin ensimmäisellä hoitokerralla. Relapsoituneen AML:n hoidossa voidaan käyttää sytostaattien ohella biologisiin lääkkeisiin lukeutuvaa gemtutsumabi otsogamisiinia (kauppanimi Myelotarg), joka muodostuu CD33-pintaproteiiniin kohdennetusta vasta-aineesta ja siihen liitetystä kalikeamisiini-toksiinista. Kalikeamisiini olisi yksinään annosteltuna liian myrkyllinen elimistön muille soluille, mutta sen kiinnittäminen vasta-aineeseen kohdentaa vaikutuksen vain AML-soluille tunnusomaiseen CD33-proteiiniin, mikä vähentää olennaisesti hoidon haittavaikutuksia.
Kelvä
Kelvä on Lieksan eteläisin kylä. Matkaa Lieksan keskustaan on 36 kilometriä. Asukkaita on noin 100.
Koulu toimi kylässä vielä 1980-luvun lopulla ja kauppa 1990-luvun lopulla. PikkuKilin kotieläin ja elämyspiha ja matkailutila Isäntärenki ovat kylän matkailullisia vetonauloja.
Kelvään kuuluvat pienemmät kylät Läpikäytävä ja Salonkylä.
Arvo Airamo
Arvo Heikki Airamo (8. heinäkuuta 1897 Helsinki – 4. marraskuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen näytelmäkirjailija.
Naturalis
Naturalis on Lapuan kehittämä metsästysluoti. Naturalis-luoti on 99% kuparia. Sen erikoisuus on painetta säätelevä venttiili, joka kontrolloi luodin laajentumista. Luoti sienettyy osumassa välittömästi vähintään kaksinkertaiseksi. Naturalis toimii täydellisesti 500-1 000 m/s lähtönopeuksissa ja sen jäämäpaino on jopa 100%. Naturaliksen energiavaikutus on voimakas, haavat ovat puhtaita ja lihahävikki minimaalinen.
Sequitur-algoritmi
Sequitur-algoritmi on rekursiivinen ja ahne algoritmi, joka päättelee sille annetun syötteen suhteellisen optimaalisesti pakkaavan kontekstivapaan kieliopin. 
Algoritmin kompleksisuus on luokkaa formula_1, missä n on syötteenä annetun symbolijonon pituus. 
Algoritmi käy sille annetun syötteen läpi aloittaen syötteen alusta ja lopettaen syötteen loppuun. Tästä seuraa, että:
Algoritmista on muutamia muunnelmia, jotka pystyvät takaisinkytkennän avulla päättelemään kontekstivapaita kielioppeja, joissa:
Mega (Lapua)
Mega on Lapuan kehittelemä pehmeäkärkinen osavaippaluoti, jonka kuparivaippa ja lyijy-ydin ovat mekaanisesti toisiinsa lukittuja. Luoti pysyy suunnassaan ja ehjänä peitteisessäkin maastossa ja sienettyy osumassa kaksinkertaiseksi, joka takaa erinomaisen shokkivaikutuksen. Se myös pysyy yhtenä kappaleena, joten jäämäpaino on jopa 97 %. Mega sopii hyvin suurriistan metsästykseen.
This Old Man
This Old Man on lastenlaulu, jonka alkuperä on tuntematon. Laulusta on tehty erilaisia versioita ja parodioita. Pete Seeger on levyttänyt sen, kuten myös Bob Dylan, jonka versio on vuonna 1991 julkaistulla Disneyn hyväntekeväisyysalbumilla "For Our Children". This Old Man esiintyy useaan otteeseen televisiosarjassa Columbo, jossa komisario Columbo usein viheltelee tai hyräilee laulua.
Erkki Poroila
Erkki Eugen Poroila (1. heinäkuuta 1921 Helsinki – 26. huhtikuuta 2012) oli suomalainen upseeri ja pitkän linjan vaikuttaja sekä kotimaisessa että kansainvälisessä jalkapalloilussa.
Erkki Poroila toimi Suomen Palloliiton pääsihteerinä sekä projektien vetäjänä vuosina 1966–1983. Hän oli myös jäsenenä lukuisissa UEFA:n ja FIFA:n valiokunnissa 1968 ja 1989 välisenä aikana, ja hän on toiminut molempien liittojen tarkkailijatehtävissä. Poroila on ollut mukana useiden kansainvälisten jalkapalloturnausten järjestelyissä. Hän on osallistunut muun muassa vuoden 1982 alle 18-vuotiaiden EM-lopputurnauksen, vuoden 1985 alle 19-vuotiaiden MM-kisojen, vuoden 1984 Euroopan-mestaruuskilpailujen ja Soulin olympialaisten järjestelytehtäviin. Meksikon MM-kisoissa 1986 Poroila toimi lehdistöpäällikkönä Guadalajarassa. Poroila nimettiin pitkällisen jalkapalloilun parissa tehdyn työn ansiosta Suomalaisen jalkapalloilun Hall of Fameen.
Poroila valmistui Kadettikoulusta ja on käynyt Sotakorkeakoulun. Ennen Palloliiton toimintaan siirtymistään hän toimi apulaissotilasasiamiehenä Lontoossa 1954–1955 ja sotilasasiamiehenä Varsovassa 1962–1965 sekä Etelä-Uudenmaan sotilaspiirin ja Pääesikunnan tiedotusosaston päällikkönä. Erotessaan vakinaisesta palveluksesta 1967 hän oli sotilasarvoltaan eversti.
Sarvikiuru
Sarvikiuru ("Eremophila bilopha") on tunturikiurun eteläinen vastinlaji.
Linnun pituus on 13–14 cm, siipien kärkiväli 26–31 cm ja paino noin 38 g (vain 2 punnitusta). Sarvikiuru muistuttaa pienikokoista tunturikiurua, mutta naaman vaaleat osat valkoiset, kun ne tunturikiurulla ovat keltaiset. Yläpuolen väritys on ruosteenruskeampi kuin tunturikiurun. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Sarvikiurun esiintymisalue ulottuu kapeahkona vyönä Pohjois-Afrikan Mauritaniasta Arabian niemimaan itäosaan. Laji on paikkalintu, joka voi syksyisin suorittaa lyhyitä vaelluksia. Lajin kanta on elinvoimainen. Sitä ei ole tavattu Suomessa.
Sarvikiuru elää matalammalla kuin vuoristossa viihtyvä tunturikiuru. Se suosii savikka- ja pujokasvustojen peittämiä kuivia ja kivikkoisia avomaita. Pesimäajan ulkopuolella laji liikkuu pienissä parvissa, joissa enimmillään voi olla noin sata yksilöä.
Pesintä tunnetaan puutteellisesti. Pesä on maassa kasvillisuuden suojassa. Munia on 2–4, tavallisesti 3.
Sarvikiurut syövät pääasiassa siemeniä, mutta myös hyönteisiä, etenkin kovakuoriaisia ja heinäsirkkoja. Ne etsivät ravintoa muun muassa kääntelemällä itseään monta kertaa painavampia kiviä.
Yöliitohaukka
Yöliitohaukka ("Elanus scriptus") on australialainen haukkalaji, jonka kannan kooksi arvioidaan 1 000–10 000 yksilöä. Se on uhanalaisuudeltaan silmälläpidettävä laji. Se munii kerralla yleensä 2–7 munaa ja niiden hautominen kestää noin kuukauden ajan.
Ode to J. Smith
Ode to J. Smith on skotlantilaisen vaihtoehtorock-yhtye Travisin kuudes studioalbumi. Se julkaistiin 29. syyskuuta 2008 Britanniassa ja Yhdysvalloissa 4. marraskuuta 2008. Albumin ensimmäinen single "Something Anything" julkaistiin 15. syyskuuta 2008.
Albumi nousi Iso-Britanniassa virallisen albumilistan sijalle 20. Yhdysvalloissa se ylsi Billboard 200 -listan sijalle 122.
Witmer Stone
Witmer Stone (22. syyskuuta 1866 Philadelphia – 23. toukokuuta 1939) oli yhdysvaltalainen lintu-, kasvi- ja nisäkästieteilijä.
Witmer Stonen vanhemmat olivat Anne Eveline Witmer ja Frederick Dawson Stone. Hän valmistui Germantown Academysta vuonna 1883, minkä jälkeen hän opiskeli Pennsylvanian yliopistossa. Vuonna 1888 Stone liittyi Philadelphian luonnontieteelliseen akatemiaan ja sai opintonsa päätökseen vuonna 1891. Pennsylvanian yliopisto myönsi hänelle kunniatohtorin arvon vuonna 1913 ja palkitsi hänet Alumni Award of Merit -maininnalla vuonna 1937. Stone osallistui akatemian rahoittamiin tutkimusretkiin Bermudalle vuonna 1888 ja Meksikoon vuonna 1890.
Stone oli American Ornithologists’ Unionin (AOU) puheenjohtaja vuosina 1920–1923 ja yhdistyksen lehden "The Aukin" toimittaja 1912–1936. Stone työskenteli yli 50 vuotta Philadelphian luonnontieteellisen akatemian lintutieteellisellä osastolla, toimien myös laitoksen johtajana. Akatemian lintukokoelma viisinkertaistui 26 000 näytteestä 143 000:een Stonen virkauran aikana. Stone oli perustamassa Delaware Valley Ornithological Clubia (DVOC) vuonna 1890 ja toimi kerhossa aktiivisesti koko loppuelämänsä ajan. Hän toimi puheenjohtajana myös American Society of Mammalogists -seurassa.
Vuonna 1911 Stone julkaisi New Jerseyn kasvistoa käsittelevän uraauurtavan teoksensa "The Plants of Southern New Jersey". Hän vietti useita kesiä New Jerseyn kuuluisalla lintujen havaintopaikalla Cape Mayssa ja laati Cape Mayn linnuista kaksiosaisen, vaimolleen omistamansa teoksen "Bird Studies at Old Cape May" (1937). Stone julkaisi satoja tieteellisiä kirjoituksia, etupäässä "The Aukissa".
Stone avioitui Lillie Mae Laffertyn kanssa 1. elokuuta 1904. Heille ei syntynyt lapsia.
Stone nimesi linnuista muun muassa kolumbianruohokolibrin ("Lepidopyga lilliae") vaimonsa kunniaksi.
Oikeistopopulismi
Oikeistopopulismi on poliittinen suuntaus, joka yhdistää nationalismia ja populistista retoriikkaa. Ulkomaalais- ja maahanmuuttokysymys on ollut keskeinen tekijä nykyisen oikeistopopulismin nousussa.
Oikeistopopulismia edustavat muun muassa Donald Trump, Hollannin vapauspuolue, Itävallan vapauspuolue ja perussuomalaiset.
Cutting Edge
Cutting Edge on Lapuan patentoima luoti, jonka vaipan terävä reunus leikkaa maalitauluun siistin reiän. Cutting Edge -luoti on tarkoitettu harjoittelu- ja kilpa-ammuntaan. Luotia valmistetaan reikäpää- ja kokovaippaluotina.
Emilio Joaquim da Silva Maia
Emilio Joaquim da Silva Maia (1808–1859) oli brasilialainen fyysikko ja luonnontieteilijä.
Da Silva Maia nimesi linnuista ainakin viherkultakolibrin ("Polytmus theresiae").
Uusoikeisto
Uusoikeisto tarkoittaa 1900-luvun puolivälin jälkeen nousseita konservatiivisia puolueita, jotka vastustavat perinteistä oikeistoa. He hyökkäsivät 1970-1980-luvuilla Itä-Euroopassa vallinnutta sosialismia ja länsieurooppalaista sosiaalidemokratiaa vastaan. Uusoikeistossa yhdistetään libertarismin ja traditionaalisen konservatismin tavoitteet hyvinvointivaltion hajottamisesta. Esimerkiksi Australian uusoikeisto on taloudellisesti liberaali, mutta sosiaalisesti konservatiivi.
Twila Paris
Twila Inez Paris Wright (s. 28. joulukuuta 1958 Fort Worth, Teksas) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja pianisti. Hän on paitsi levyttänyt useita gospelhittejä, myös julkaissut kirjoja.
Paris syntyi uskonnolliseen perheeseen Teksasissa, mutta varttui Arkansasissa. Hän on ollut kosketuksessa musiikkiin pienestä lapsesta pitäen. Ensimmäinen albumi, "Knowin' Your Around", ilmestyi vuonna 1981. Kymmenet hitit ovat nousseet gospellistojen kärkeen. Palkintoja laulaja on saanut useita, niiden joukossa GMA:n Dove-palkintoja.
Paris suuntaa musiikkinsa kaikille kristityille kirkkokuntaan katsomatta. Hän on miehensä Jack Wrightin kanssa työskennellyt mm. Youth With a Missionin ja World Visionin parissa. Hän asuu Arkansasin Fayettevillessä.
Viherkultakolibri
Viherkultakolibri ("Polytmus theresiae") on eteläamerikkalainen kolibri.
Viherkultakolibrin höyhenpuku on pääosin vihreä. Nokka on pitkä, hieman alaspäin käyrä ja punertava.
Viherkultakolibrin laaja esiintymisalue, noin 1,9 miljoonaa neliökilometriä, on Etelä-Amerikan pohjoisosassa. Laji kanta on elinvoimainen.
Viherkultakolibrit elävät trooppisissa metsissä ja tulvaniityillä.
Kukkien mesi.
Juan Lembeye
Juan Lembeye (1816 Ferrol, Galicia – 1889 Culleredo, Galicia) oli espanjalainen luonnontieteilijä.
Lembeyen vanhemmat olivat tulleet Ranskasta. Hän asui Kuubassa 1830-luvulta alkaen ja palasi Culleredoon 1863. Kuubassa hän kiinnostui linnuista. Hän julkaisi teoksen "Aves de la Isla de Cuba" vuonna 1850. Teoksessa olleet 38 piirrosta oli kopioitu John James Audubonin teoksesta. Tässä teoksessa hän ensi kertaa esitteli ja nimesi kimalaiskolibrin "(Mellisuga helenae"), maailman pienimmän linnun.
Lembey nimesi myös kuubanrastulin ("Myadestes elisabeth") ja kuubankerttulin ("Teretistris fernandinae"). Hänen kunniakseen on nimetty kuubansääskikerttu ("Polioptila lembeyei").
Tulppaanimania
Tulppaanimania oli Alankomaissa vuosina 1634–1637 tapahtunut sijoituskupla, jossa vastikään markkinoille tulleiden tulppaanisipuleiden hinnat kohosivat ennätyslukemiin ja lopulta romahtivat. Korkeimmillaan tulppaanien hinnat olivat vuonna 1637. Tulppaanimaniaa pidetään yhtenä ensimmäisistä taloudellisista hintakuplista.
Uudet kukat olivat aluksi statussymboleita. Manian suurin aiheuttaja oli kuitenkin virus, joka aiheutti kukissa erilaisia värimuunnoksia. Eri muotivärien oikea arvaaminen kiinnosti sijoittajia. Virus levisi vain kukkasipulien kautta siementen sijasta, joten todellisilla sipuleilla voitiin käydä kauppaa vain kesäkuusta syyskuuhun. Muuna aikana ostettiin ja myytiin useiden eri kaupunkien pörsseissä ostosopimuksia eli käytännössä futuureita.
Kauppaa luonnehdittiin "maniaksi", koska lähes kaikki yhteiskuntaryhmät varallisuudesta riippumatta osallistuivat kauppaan.
Rosario + Vampire
Rosario + Vampire () on japanilainen mangasarja, jota julkaistiin alun perin Monthly Shōnen Jumpissa vuosina 2004-2007. Lisäksi yksi sen erikoiskappaleista julkaistiin Weekly Shōnen Jumpissa syyskuussa 2007. Saman vuoden marraskuussa manga jatkui Jump Squaressa, missä sitä julkaistaan yhä.
Sarjan animeversio kantaa myös samaa nimeä ja sen ensimmäistä tuotantokautta esitettiin Japanissa vuoden 2008 tammikuusta maaliskuuhun. Sarjan toinen tuotantokausi sai puolestaan nimekseen "Rosario + Vampire Capu2" ja sen ensimmäinen jakso esitettiin 2. lokakuuta 2008 ja viimeinen jakso taas esitettiin 24. joulukuuta 2008.
Aono Tsukune on keskinkertainen oppilas, joka ei pääse yksityiskouluun arvosanojensa takia. Ainoa koulu mihin hänet lopulta hyväksytään ilmeneekin salaiseksi yliluonnollisten olioiden (yōkai) oppilaitokseksi, joka on piilossa ihmisiltä. Ensimmäinen Tsukunen tapaama oppilas on Akashiya Moka, jonka kanssa hän ystävystyy, sillä Moka on vampyyri ja pitää Tsukunen veren mausta. Tsukune saakin pian tietää, että hänet oli hyväksytty kouluun vahingossa ja on tiettävästi sen ainoa ihmisoppilas. Hänelle myös valkenee etteivät useimmat hirviöt ole kovinkaan ystävämielisiä ihmisiä kohtaan, joten hän päättää salata todellisen luontonsa muilta.
Huolimatta Mokan vampyyrin olemuksesta, hän on ystävällinen tyttö ja Tsukune pian ihastuu häneen. Tsukune päättää pysyä koulussa ollakseen ihastuksensa lähellä, vaikka joutuukin kohtaamaan useita vaaroja. Hän myös oppii pian, että kun hän poistaa Mokan kaulalla olevan ristin, tämä muuttuu supervampyyriksi, yhdeksi koulun vahvimmista olennoista. Tällöin myös Mokan persoonallisuus muuttuu täysin ja hänestä tulee kylmä ja armoton. Moka ei kuitenkaan voi itse poistaa tätä ristiä vaan Tsukune on ainoa henkilö joka voi tehdä niin ja hänkin ainoastaan hätätilanteessa. Ajan myötä Tsukune ja Moka saavat useita uusia ystäviä ja vihollisia eläessään akatemiassa.Alkumusiikki:
Nana Mizuki – ""COSMIC LOVE"" (jaksot 2-12)
Loppumusiikki:
Nana Mizuki – ""COSMIC LOVE"" (jaksot 1 ja 13)
Nana Mizuki – ""Dancing in the Velvet Moon"" (jaksot 2-12)
Hahmokohtaiset kappaleet:
Nana Mizuki – ""Akai Jounetsu (Red Passion)""
Nana Mizuki – ""Akai SWEET PEA (Red Sweet Pea)""
Misato Fukuen – ""Nagisa no Deka MELON (Big Melons on the Beach)""
Misato Fukuen – ""Toki ni Ai wa" (Time Will be as Love)""
Kimiko Koyama – ""MAGICAL ROMANCE"" 
Kimiko Koyama – ""DELICATE ni Suki Shite""
Alkumusiikki:
Nana Mizuki – "DISCOTHEQUE"
Loppumusiikki:
Nana Mizuki – "Trinity Cross"
Molukkienkakadu
Molukkienkakadu ("Cacatua moluccensis") on Indonesiassa elävä kakadulaji.
Molukkienkakadu kasvaa 46-52 senttimetriä pitkäksi ja se painaa 775–935 g. Sen höyhenpuku on vaalean lohenpunainen, tummemman punertavia kohtia on töyhdössä sekä siipien ja pyrstön alapeitinhöyhenissä. Silmää ympäröivä paljas alue on sinertävän valkoinen. Nokka on harmaanmusta, iiris tummanruskea ja koivet harmaat.
Molukkienkakadu elää Seramin, Saparuan ja Harukun saarilla Indonesian itäosassa. Laji on siirretty Amboinaan ja myös muualle Molukkien eteläisille saarille. Sen kannan nykyiseksi kooksi arvioidaan 62 400 yksilöä. Niitä elää 18 300 neliökilometrin alueella. 1980- ja 1990-lukujen paikkeilla niiden määräksi raportoitiin Indonesiassa noin 75 000 yksilöä. Nykyään niiden määrä on vähentynyt yli kymmenellätuhannella yksilöllä. Laji on häkkilintuna melko harvinainen.
Molukkienkakadut asuvat alavien maiden metsissä kilometrin korkeudelle saakka.
Pesä on korkealla puunkolossa. Pesintä tunnetaan vankeudessa eläneiden lintujen osalta. Munia on tavallisesti kaksi. Muna on kooltaan 50 mm x 33,4 mm. Haudonta-aika on noin neljä viikkoa.
Molukkienkakadut syövät siemeniä, pähkinöitä, hedelmiä ja marjoja sekä mahdollisesti hyönteisiä ja niiden toukkia. Paikoin niitä pidetään kookospalmuviljelmien tuholaisina.
Goldschmidt
Goldschmidt on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
GISTDA
Paikkatiedon ja avaruuteknologian kehityskeskus () eli GISTDA on Thaimaan tiede- ja teknologiaministeriön alainen avaruusjärjestö. Se kehittää Thaimaan avaruusteknologiaa ja avaruustoimintaa.
Sen rahoitus tulee Thaimaan Tiede- ja teknologiaministeriöltä, jota johtaa vuonna 2008 Wutthipong Chaisaeng, Executive Chairman Vichit Satharanond. Organisaatiota johtaa Thongchai Charuppat. Sen pääkonttori on Bangkokissa.
GISTDA on rahoittanut ja omistaa THEOS-kaukokartoitussatelliitin, joka laukaistiin 1. lokakuuta 2008.
Mike Bell
Michael Patrick Bell on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja animaattori, sekä satunnainen tuottaja, animaatio-ohjaaja ja ääninäyttelijä, joka palkittiin Anniella Paavo Pesusienen jaksosta "Fear of a Krabby Patty". Hän sai myös Emmy-ehdokkuuden samasta jaksosta. Paavo Pesusienen lisäksi Bell on työskennellyt elokuvan Tiikerin oma elokuva parissa, sekä animaatiosarjoissa My Life as a Teenage Robot, Tehotytöt, Foster's Home for Imaginary Friends ja Chowder. Äänirooleja hän on tehnyt muun muassa Paavo Pesusieneen, Tehotyttöihin ja Samurai Jackiin.
Le Veurdre
Le Veurdre on kunta Allierin departementissa Ranskassa. Vuonna 2013 siellä oli arviolta 476 asukasta. Kunnan pinta-ala on 21,16 neliökilometriä.
Juho Härmänen
Juho Aarne Vilhelm Härmänen (12. maaliskuuta 1898 Alahärmä – 14. toukokuuta 1955) oli suomalainen jääkäriluutnantti.
Hänen vanhempansa olivat kauppias Juho Emil Härmänen ja Sanna Maija Mäki. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Hilma Susanna Niemelän kanssa, joka kuoli vuonna 1935. Härmänen kävi kansakoulun.
Härmänen työskenteli liikeapulaisena ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 15. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.
Härmänen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 1. Jääkärirykmentin 2. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Lempäälässä (muun muassa Vuohiniemellä), missä hän haavoittui 4. huhtikuuta 1918.
Sisällissodan jälkeen Härmänen siirrettiin Kaartin jääkäripataljoonaan, missä hän toimi 3. komppanian vääpelinä. Hänet siirrettiin edelleen 15. tammikuuta 1919 vääpeliksi Keski-Suomen rykmentin 2. komppaniaan, josta hän erosi 11. helmikuuta 1919 ja siirtyi liikealalle ollen muun muassa vuodet 1924–1928 Australiassa. Suomeen palattuaan hän jatkoi liikemiehenä Alahärmässä. 
Härmänen osallistui talvisotaan Panssarikoulutuskeskuksessa Hämeenlinnassa ja jatkosodan puhjettua hänet komennettiin joukkueenjohtajaksi Panssaripataljoonaan ja osallistui taisteluihin Itä-Karjalassa. Vuonna 1942 hänet siirrettiin 7. Armeijakunnan Ampumatarvikekenttämakasiinille ja edelleen Henkilötäydennyskeskus 5:een, josta hänet kotiutettiin vielä samana vuonna ja hän jatkoi toimiaan liikemiehenä Alahärmässä. Hänet haudattiin Alahärmään.
Vicq
Vicq voi tarkoittaa seuraavia:
Brand failure
Brand failure (suom., brändin epäonnistuminen) on tuotteen brändin rakentamisessa tai ylläpitämisessä tapahtuva virhe, jonka seurauksena brändin sisältö vaurioituu ja arvo pienenee tai tilanne, jossa brändille ei muodostu suunniteltua arvoa. Brändi voi vaurioitua muun muassa unohtumisensa, liioittelevuutensa, kaikkivoipaisuutensa, valhellisuutensa, tylsyytensä, epäolennaisuutensa tai liiallisen herkkänahkaisuutensa vuoksi.
Brand failuren taustalla on yleensä brändimyytti (), joka on brändiin kohdistuva pätemätön oletus. Brändimyytti voi olla muun muassa ”hyvä tuote tulee menestymään”, ”on todennäköisempää, että brändi menestyy kuin että se ei menesty”, ”suuren yrityksen brändi menestyy automaattisesti”, ”brändi on suoraan verrattavissa markkinoinnin määrään”, ”uusi tuote valtaa markkinat automaattisesti” ja ”vahva brändi takaa tuotteen menestyksen markkinoilla”.
Brand failure voi olla tyypiltään
Fellmanin kartano
Fellmanin kartano on valtiopäivämies kapteeni August Fellmanin 1898 rakennuttama ja arkkitehti Hjalmar Åbergin suunnittelema alankomaalaistyyppinen kartano, joka sijaitsee Lahden keskustan ja Pikku-Vesijärven välissä Lahden linja-autoaseman pohjoispuolella. Kartanon itäpuolella on suihkulähde, jossa on kuvanveistäjä Emil Wikströmin suunnittelema Aino-veistos vuodelta 1909. Veistos oli alun perin Helsingissä, mutta se siirrettiin Lahteen 1949.
Fellmanin kartanolla järjestettiin perustuslaillisten lakimiesten kokous 13. huhtikuuta 1903, jossa protokollasihteeri K. J. Ståhlberg, valtiopäivämies August Fellman ja P. E. Svinhufvud kymmenien muiden perustuslaillisten lakimiesten kanssa kokoontuivat päättämään, miten helmikuun manifestin toimeenpanoa Suomen suuriruhtinaskunnassa vastustettaisiin. Kokouksen muistoksi on Fellmanin kartanon sisäänkäynnin vasemmanpuoleisessa seinässä tapahtumasta muistolaatta.
1918 Fellmanin kartanon alue ulottui nykyisen Fellmaninpuiston alueelle. Niin sanotulle Fellmanin pellolle eristettiin yli 20 000 Suomen sisällissodan jälkeistä Suomen kansanvaltuuskunnan antautunutta sotilasta, kannattajaa ja siviiliä, jotka olivat yrittäneet paeta itään kohti Neuvosto-Venäjää, mutta joiden tien oli katkaissut osasto Brandenstein. Fellmanin pellon lisäksi toinen vuoden 1918 tapahtumiin voimakkaasti historiallisena kokemuksena liittynyt paikka on Lahden varuskunnan alueella toiminut Hennalan vankileiri, jossa toimeenpantiin teloituksia.
1912 kuolleen August Fellmanin perikunta omisti kartanon vuoteen 1919, jolloin se ostivat maineen Kansallis-Osake-Pankin rahoituksella J. Ranta-Knuuttila ja E. Sirkkunen. Teollisuusalueiksi sopivat alueet he pitivät itsellään, mutta itse kartanon lähialueineen he myivät 3 900 000 markalla Lahden kaupungille. Fellmanin kartanon alue kuului Hollolan kuntaan, mutta 1924 kun Lahden kaupunkiin liitettiin toisen kerran Hollolan kunnan alueita, laajeni Lahden kaupunki pinta-alaltaan 15,5 neliökilometriä ja myös Fellmanin kartanon alue lähialueineen siirtyivät osaksi Lahden kaupunkia.
Fellmanin kartanon entisille maille on sittemmin rakennettu Lahden ammattikoulu, nykyinen Lahden ammattikorkeakoulu, Lahden uimahalli ja Lahden urheilutalo. Ståhlberginkadun, Kallionkadun ja Svinhufvudinkadun rajoittamassa kolmiossa olevassa puistossa on runsaasti jaloja lehtipuita ja Punavankien muistomerkki toukokuussa 1918 Fellmanin puistoon vangiksi joutuneiden Suomen kansanvaltuuskunnan sotilaiden ja siviilien muistoksi.
Kartanoa on maalattu ja kunnostettu viimeksi talvella 2011-2012. Nykyisin siellä toimii Lahden kaupunginmuseon Lahden historiallinen museo, joka on Lahden kaupungin museoiden päätoimipaikka.
Ammunta kesäolympialaisissa 2008 – naisten 50 metrin pienoiskiväärin moniasentokilpailu
Naisten 50 m pienoiskiväärin asentokilpailu ammuttiin 14. elokuuta Pekingin ampumaradalla. Kilpailun voitti Kiinan Du Li tuloksella 690.3 (589+101.3).
Finaaliin selvyityi peräti viisi 10 m ilmakiväärin finalistia. Peruskilpailun jälkeen kärjessä oli Du OE:tä sivuavalla tuloksella 589. Kuuban Eglis Yaima Cruz ja Kazakstanin Olga Dovgun olivat hänestä pisteen päässä. Ilmakiväärin kultamitalisti Kateřina Emmons oli Du'sta kolmen pisteen päässä kuudentena.
Finaalin alussa näytti siltä ettei Du kestäisi kotiyleisön paineta, sillä hän ampui ensimmäisellä laukauksella 8,7 ja putosi heti kolmanneksi. Du kuitenkin paransi finaalin edetessä, ja ampui kaksi kertaa 10,8. Lopulta hän vei kullan reilulla 2,3 erolla ennen Emmonsia. Yaima Cruzista tuli pronssimitalistina ensimmäinen kuubalainen olympiamitalin voittanut naisampuja.
Voimassa olleet maailman- ja olympiaennätysket ennen olympialaisten alkua.
Michael Johnson (jalkapalloilija)
Michael Johnson (s. 24. helmikuuta 1988 Urmston, Manchester) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Manchester Cityä sekä Englannin alle 21-vuotiaiden maajoukkuetta. Hänen kasvattajaseuransa on Everton FC. Johnsonin pelipaikka on keskikenttä ja hän pelaa numerolla 6.
Eugène Simon
Eugène Simon (30. huhtikuuta 1848 Pariisi – 17. marraskuuta 1924 Pariisi) oli ranskalainen hämähäkkitutkija ja lintutieteilijä.
Simon opiskeli Sorbonnen yliopistossa muun muassa Henry Milne-Edwardsin johdolla. Valmistuttuaan hän sai työpöydän Pariisin luonnonhistoriallisesta museosta (Muséum National d'Histoire Naturelle).
Simon luokitteli ja järjesteli hämähäkkien taksonomiaa. Hän myös kuvaili ja nimesi uusia sukuja, kuten "Anelosimus", "Psellocoptus" ja "Phlogius".
Hän matkusteli laajalti käyden muun muassa Venezuelassa (1888–1889), Egyptissä Suezilla ja Adenissa (1889–1890), Filippiineillä (1890–1891), Ceylonissa (1892) ja Etelä-Afrikassa (1893). Venezuelassa Simon tutustui kolibreihin ja nimesi muun muassa harmaasäämiskäkolibrin ("Leucippus baeri").
Albert Häsä
Albert Häsä (21. elokuuta 1896 Pyhäjärvi – 5. lokakuuta 1952) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hänen vanhempansa olivat työmies Heikki Häsä ja Anna Sofia Hämäläinen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1944 Elli Aleksandra Ahteen kanssa, joka kuoli vuonna 1959.
Häsä kävi kansakoulun ja suoritti yksityisesti viidennen luokan Helsingin suomalaisessa lyseossa vuonna 1922 sekä Reserviupseerikoulun samana vuonna.
Häsä työskenteli harjoittelijana puutavara-alalla ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 24. elokuuta 1916, josta hänet lähetettiin Altonan työosastoon 15. marraskuuta 1916 ja laskettiin siviilitöihin 4. elokuuta 1917.
Häsä palasi takaisin Suomeen 24. maaliskuuta 1918 ja astui Valkoisen armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä ja komennettiin ensin 2. ja myöhemmin 5. Jääkärirykmentin täydennyspataljoonan 1. komppaniaan.
Häsä siirrettiin sisällissodan jälkeen 24. heinäkuuta 1918 alkaen 2. Jääkärirykmenttiin, joka tunnettiin myöhemmin nimillä Porin jalkaväkirykmentti n:o 2 ja Savon jääkärirykmentti. Hän toimi rykmentissä eri komppanioissa koulutusaliupseerina ja komppanian vääpelinä. Hänet komennettiin 5. marraskuuta 1920 alkaen Käkisalmen läänin rykmenttiin, josta hän erosi 1. tammikuuta 1921 ja liittyi Suojeluskuntajärjestöön ja hänet sijoitettiin Kymenlaakson suojeluskuntapiiriin, josta hänet komennettiin edelleen 1. elokuuta 1921 Helsingin komennuskomppaniaan, missä hän toimi Sotaväen esikunnan joukkueen vääpelinä sekä talousosaston kirjurina. Suojeluskunnasta hän erosi ja astui armeijan palvelukseen 3. tammikuuta 1923 nuoremmaksi upseeriksi Suomen valkoisen kaartin 3. konekiväärikomppaniaan, josta hänet siirrettiin edelleen 9. maaliskuuta 1926 Ilmavoimien alokaskomppaniaan ja 7. huhtikuuta 1928 alkaen Helsingin komennuskomppaniaan. Vakinaisesta palveluksesta Häsä erosi 28. elokuuta 1931 ja siirtyi puolustusministeriön palkkiotoimeen sota-asiainosastolle 1. lokakuuta 1931 ja työskenteli toimessa 30. elokuuta 1933 saakka, jonka jälkeen hän jatkoi puolustusministeriön rakennusosaston palveluksessa varastonhoitajana kesään 1937 saakka, jonka jälkeen hän toimi liikemiehenä.
Talvisotaan Häsä osallistui talousupseerina Osasto Heikinheimossa ja Osasto Perksalossa, kunnes hänet välirauhan aikana siirrettiin 4. Talouskomppanian päälliköksi. Hänet lomautettiin lopulta välirauhan aikana, mutta jatkosodan puhjettua hänet kutsuttiin takaisin palvelukseen ja hänet komennettiin varikkojoukkueenjohtajaksi ja talousupseeriksi 24. Eläinlääkintäkomppaniaan, josta hänet siirrettiin vuonna 1942 talousupseeriksi 16. Kenttähevossairaalaan ja edelleen Henkilötäydennyskeskus 5:een komppanianpäälliköksi. Hän osallistui talvi- ja jatkosodassa taisteluihin Vuokkiniemellä, Uhtualla ja Karhumäellä. Hänet kotiutettiin vuonna 1942. Hänet haudattiin Helsingin Hietaniemen hautausmaalle uurnalehtoon.
Radio Islam
Radio Islam on ruotsalainen entinen radiokanava ja nykyinen internet-sivusto, joka on tullut tunnetuksi erityisesti antisemitistisestä sisällöstään. Sivustoa on kutsuttu ”kaikkien juutalaisvastaisten sivujen äidiksi”. Radio perusti vuonna 1987 ruotsalais-marokkolainen Ahmed Rami.
Tuoksuorvokki
Tuoksuorvokki ("Viola odorata") on perinteinen monivuotinen orvokkilaji.
Tuoksuorvokki on vain noin 5-10 senttimetriä pitkä. Sillä on lyhyt maavarsi, josta lähtevät lehdet, kukkavanat sekä rönsyt. Kukat ovat pieniä ja niissä on lyhyet kannukset.
Kasvi on lähtöisin Välimeren alueelta. Kuitenkin sitä tavataan nykyään lähes kaikkialla Euroopassa luonnonvaraisena. Suomessakin koristekasveista villiintyneenä. Suomessa sitä kasvatetaan myös yleisesti puutarhoissa. Se aloittaa kukintansa toukokuussa, mutta uusii sen vielä elo-syyskuussa.
Tuoksuorvokille kelpaa alustaksi parhaiten kostea, humuspitoinen ja huokoinen maa. Se kasvaa puolivarjoisalla paikalla.
Pablo de La Llave
Pablo de La Llave (1773 Córdoba, Uusi-Espanja – heinäkuu 1833 Córdoba, Meksiko) oli meksikolainen poliitikko, luonnontieteilijä ja katolinen pappi.
Llave syntyi varakkaaseen perheeseen Córdobassa, missä hän myös varttui aikuiseksi. Loisteliaan yliopistouran jälkeen hän meni opettajaksi Colegio Nacional de San Juan Lateranoon. Hän väitteli teologian tohtoriksi Meksikon yliopistossa.
Llave oli kuuluisa saarnamies ja käänsi myös tekstejä hepreasta. Joksikin aikaa hän muutti asumaan Pariisiin, kunnes hän sai apulaisjohtajan viran Madridin luonnonhistoriallisessa museosta. Vuosien 1811 ja 1812 aikana Llave ja José Mariano Mociño tutkivat ja järjestivät Uuden-Espanjan tutkimusmatkan aineistoa. Vuosina 1820–1821 Llave edusti Veracruzin osavaltiota Espanjan parlamentissä liberaalipuolueen edustajana.
Llave palasi Meksikoon sen annettua itsenäisyysjulistuksen. Vuonna 1823 hän toimi oikeusministerinä ja kirkollisasioiden hoitajana Agustín de Iturbiden hallinnossa. Vuonna 1824 Meksikon ensimmäinen presidentti Guadalupe Victoria nimitti Llaven kabinettiinsa. Hän toimi myös Veracruzin senaattorina. Poliittisesti Llavea on pidetty liberaalina, republikaanisen papin ja poliitikon Miguel Ramos Arizpen seuraajana.
Llave ja Juan José Martínez de Lejarza tutkivat ensimmäisinä Meksikon orkideoita. Vuonna 1824 he julkaisivat teoksen, jossa he kuvailivat noin 50 lajia.
Vuonna 1831 Llave sai johdettavakseen Meksikon luonnonhistoriallisen museon (Museo Nacional de Historia Natural de México). Vuosina 1832 ja 1833 hän julkaisi lintutieteellisiä kirjoituksia lyhyen aikaa ilmestyneessä meksikolaisessa aikakauslehdessä. Llave kuvaili ja nimesi kirjoituksissaan useita lintulajeja, joista ruostepyrstökolibri ("Amazilia tzacatl") ja mayaketsaali ("Pharomachrus mocinno") olivat tieteelle uusia.
Heerde
Heerde on kunta Alankomaissa, Gelderlandin provinssissa. Asukkaita kunnassa on 18 259 (30.6.2008) ja väestötiheys on 232 as./km². Kunnan pinta-ala on 80,39 neliökilometriä, josta vettä on 1,66 km². Heerden pormestarina toimii Inez Pijnenburg. Heerden keskuspaikka on samanniminen kuin kuntakin.
Heerden naapurikunnat ovat Hattem pohjoisessa, Zwolle koillisessa (Overijsselin provinssissa), Olst-Wijhe kaakossa (Overijsselin provinssissa), Epe lounaassa ja Oldebroek luoteessa.
Heerden ystävyyskunnat ovat Balve Saksassa (vuodesta 1978) ja Bolków Puolassa (vuodesta 1991).
Haarden kunta muodostuu seuraavista osista ():
Heerde, Hoorn, Veessen, Vorchten ja Wapenveld.