hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Uusikatu
Uusikatu on Oulun keskustan alueella kulkeva katu ja yksi keskustan tärkeimmistä liikenneväylistä. Se johtaa Oulun ruutukaavakeskustan halki etelälounaasta pohjoiskoilliseen Heinäpäästä Myllytulliin. Katu on suurimmalta osaltaan nelikaistainen, ainoastaan Lävistäjän pohjoispuolinen osuus on kaksikaistainen. Nelikaistainen osuus on lähes kokonaan päällystetty noppakivin.
Uusikaduksi nimetty osuus alkaa Heinäpäästä Puistokadun ja Limingantien risteyksestä ja kulkee nelikaistaisena halki ruutukaavakeskustan. Nelikaistainen osuus muuttuu Lävistäjä-nimiseksi viistokaduksi Kajaaninkadun risteyksessä. Uusikadun loppupää on pihakatua välillä Linnankatu–Heikinkatu.
Aiemmin katu tunnettiin nimellä "Pikku Uusikatu". Nykyisen nimensä katu sai vuoden 1907 asemakaavan hyväksymisen yhteydessä, jolloin vanhoja pidempiä kadunnimiä muutettiin lyhyemmiksi.
Syksyllä 1963 Uusikadun ja Saaristonkadun risteykseen asennettiin Oulun ensimmäiset liikennevalot. Valot oli hankittu silloisesta Saksan liittotasavallasta.
Troitse-Sergijevin luostari
Troitse-Sergijevin luostari tai "Troitse-Sergijevin lavra" (, ) on luostarialue Venäjällä Sergijev Posadissa, 70 kilometriä Moskovasta koilliseen. Se on nykyisin Venäjän ortodoksisen kirkon tärkeimpiä keskuksia.
Luostarialue on UNESCOn maailmanperintöluetteloon kuuluva kulttuurikohde vuodesta 1993.
Ensimmäisen luostarin alueelle perusti Sergei Radonežilainen vuonna 1345. Hän rakensi puisen Pyhän Kolminaisuuden kirkon Makovetsin kukkulalle. Pääosa nykyisestä lavrasta rakennettiin 1400–1700-luvuilla, ajalle ominaiseen sotilaalliseen tyyliin, koska uskonnollisen merkityksen lisäksi luostarit toimivat tuolloin väestön suojapaikkoina levottomuuksien uhatessa. Linnoitusmuotoon sisältyvät aluetta ympäröivä muuri ja sen kolmetoista tornia. Tsaari Boris Godunov on haudattu luostarin pääkirkkoon, Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen katedraaliin, joka on kopio Kremlin katedraalista, ja symboloi valtiovaltaa. Kirkossa on kapeat, korkeat ikkunat kahdessa kerroksessa, paksut valkeat seinät ja siniset ja kultaiset, liekkien muotoiset kupolit, jotka symboloivat sitä että rukouksen on oltava palava kuin liekki.
Lavran aarteiden joukossa on Andrei Rubljovin kuuluisa ikoni ”Pyhä kolminaisuus”, joka siirrettiin myöhemmin Moskovaan Tretjakovin galleriaan.
Saaristonkatu
Saaristonkatu on yksi Oulun keskustan alueen liikenteellisesti merkittävistä kaduista. Se alkaa Oulun kauppatorin eteläreunalta ja johtaa itäkaakkoon halki kaupungin ruutukaavakeskustan ja Pohjanmaan radan alitse ja päättyy Raksilan urheilukeskuksen luona. Siitä alkaa valtatie 22. Katu yhdistää valtatien 4 kaupungin keskustaan.
Saaristonkadun liikennejärjestelyt muuttuivat 22. syyskuuta 2007 samassa yhteydessä, kun Torikatu muutettiin joukkoliikennekaduksi. Tällöin Uusikadun ja Torikadun välinen osuus muuttui muun kuin joukkoliikenteen osalta yksisuuntaiseksi siten, että katua saa ajaa vain Torinrantaan (länteen) päin ja itään päin kulkeva liikenne siirrettiin viereiselle Albertinkadulle. Torikadun ja Aleksanterinkadun välinen osuus muuttui kokonaan yksisuuntaiseksi.
Syksyllä 1963 Saaristonkadun ja Uusikadun risteykseen asennettiin Oulun ensimmäiset liikennevalot. Valot oli hankittu silloisesta Saksan liittotasavallasta.
St. Johannin benediktiiniluostari
St. Johannin benediktiiniluostari sijaitsee Müstairin laaksossa, Val Müstairin kunnassa, Graubündenin kantonissa, Sveitsissä. Sen perusti Churin arkkipiispa noin vuonna 780. 
Luostarissa on Sveitsin hienoimmiksi mainittuja varhaiskeskiaikaisia maalauksia 800-luvulta. Planta-torni vuodelta 957 on vanhin Alppien alueen säilynyt kirkollinen rakennus. 1800-luvun korjaustöissä luostarista löytyi uudempien maalikerrosten alta freskoja ja stukkotöitä 1160-luvulta. Siellä on myös Kaarle Suurta esittävä luonnollista kokoa suurempi värillinen korkokuva.
Luostari on UNESCOn maailmanperintökohde.
NS Otto Hahn
NS Otto Hahn on yksi neljästä koskaan rakennetusta ydinkäyttöisestä rahtilaivasta. Ydinkäyttöisen rahtilaivatyypin suunnittelu aloitettiin Saksassa vuonna 1960, ja Otto Hahnin kölinlasku oli 1963, vesillelasku suoritettiin 1964. Alus nimettiin Nobel-palkitun kemistin Otto Hahnin mukaan. Hahn onnistui ensimmäisenä halkaisemaan uraaniatomin, ja todisti ydinfission olevan mahdollista. NS Otto Hahn aloitti kaupallisen toiminnan lokakuussa 1968. GKSS-tutkimusinstituutin operoima alus toimi erityisesti testilaivana ydintekniikan siviilisovelluksille.
Aluksen kaupallinen käyttö ei ollut täysin ongelmatonta. Monet maat estivät ydinkäyttöisen laivan pääsyn satamiinsa tai vaativat Saksaa antamaan takeet laivan turvallisuudesta. Vuonna 1972 aluksen ydinreaktoriin vaihdettiin uudet uraanisauvat. Siihen mennessä alus oli purjehtinut 250 000 meripeninkulmaa (463 000 km). Ydinreaktorista luovuttiin lopulta 1979, koska aluksen rahoittajat eivät halunneet maksaa toista uraanisauvojen vaihtoa. Otto Hahn siirtyi telakalle, jossa sen reaktori poistettiin, ja alus varustettiin tavanomaisella dieselkoneistolla. Yhdeksän vuoden aikana alus ehti purjehtia 650 000 meripeninkulmaa (1 200 000 km) ja vierailla 33 satamassa 22 maassa.
Vuodesta 1983 alus on ollut käytössä dieselkäyttöisenä muun muassa nimillä "MS Trophy", "MS Norasia Susan, MS Norasia Helga, Hua Kang He" ja "MS Madre". Alus romutettiin vuonna 2009.
Ostoskanava
Ostoskanavat ovat mainosrahoitteisilla televisiokanavilla näkyviä ohjelmia, joissa markkinoidaan erilaisia tuotteita. Kyseiset tuotteet ovat uusia Suomen markkinoilla, ja ovat alun perin yleensä Yhdysvalloista, mutta myös suomalaisia tuotteita on markkinoitu, kuten Aromipesä.
Suomessa Kolmoskanava alkoi lähettää "Ostoskanava"-ohjelmaa 7. syyskuuta 1992. Ohjelma on jatkunut MTV3-kanavalla vuodesta 1993 alkaen. Nykyään MTV3, Sub ja Ava esittävät ohjelmaa nimellä "Ostoskanava Tvins.com". Myös TV5, Kutonen ja Frii esittävät ohjelmaa nimellä "TV Shop". Samaa konseptia noudattava ohjelma oli aikaisemmin myös Nelosen, Jimin, Livin ja Nelonen Plussan ohjelmistossa nimellä "Ostosruutu".
Richard Hughes
Richard David Hughes (s. 8. syyskuuta 1975 Gravesend, Kent, Englanti) on brittiyhtye Keanen rumpali.
Hän aloitti uransa 1995 Tim Rice-Oxleyn ja Dominic Scottin perustaman coveryhtyeen rumpalina. Hughesin vastustuksesta huolimatta Tom Chaplin kutsuttiin mukaan yhtyeeseen.
Hughes opiskeli maantiedettä University College Londonissa ja meni loppututkinnon suoritettuaan töihin BBC:n palvelukseen rahoittaakseen yhtyettä sen harjoitellessa. Hän toimi jonkin aikaa myös sijaisopettajana. Keanen kappale ”Put It Behind You” on tehty Hughesille siinä vaiheessa, kun hänen suhteensa tyttöystäväänsä katkesi.
Jäälihalli
Jäälihalli on Oulun Jäälinkylän kaupunginosan ostoskeskuksen välittömässä läheisyydessä sijaitseva vuonna 1987 valmistunut jäähalli, jota ylläpitää Jäälihalli Oy. Valmistuessaan Jäälihalli oli Pohjoismaiden ensimmäinen yksityisrahoitteinen jäähalli.
Hallissa on yksi jääkiekkokaukalo katsomoineen sekä grilli-kahvio. Hallissa on myös majoitustilat 85 hengelle, saunaosasto sekä kokoustiloja. Hallin katsomossa on 1 250 istumapaikkaa ja 300 seisomapaikkaa. Hallin välittömässä läheisyydessä on kunnan urheilualue, jossa sijaitsee yleisurheilukenttä ja jääkiekkokaukalo huoltorakennuksineen.
Jäähallin yhteydessä sijainneen grillin tiloissa toimii nykyään Kiimingin Kiekko-Pojat.
Kokkokangas
Kokkokangas voi tarkoittaa seuraavia maantieteellisiä kohteita:
Robert Garrett
Robert S. Garrett (24. toukokuuta 1875 Baltimore County, Maryland – 25. huhtikuuta 1961) oli yhdysvaltalainen urheilija. Hän oli ensimmäinen kiekonheiton ja kuulantyönnön olympiavoittaja nykyaikaisissa olympialaisissa.
Garrett tuli varakkaasta perheestä ja opiskeli Princetonin yliopistossa. Hän menestyi opiskelijavuosinaan hyvin yleisurheilussa ja oli yliopistonsa joukkueen kapteeni. Garrettin päälaji oli kuula, vaikka hän osallistui usein myös hyppylajeihin. Kun hän oli päättänyt osallistua vuoden 1896 kesäolympialaisiin, professori William Milligan Sloane suositteli Garrettia osallistumaan myös kiekonheittoon.
Antiikin kisojen tuntijoiden avulla he laativat piirustukset kiekosta ja Garrett palkkasi sepän tekemään kiekon. Se painoi melkein 14 kiloa ja sitä oli mahdotonta heittää. Niinpä Garrett päätti luopua kiekonheitosta. Garrett maksoi omansa ja kolmen opiskelukaverinsa matkan Ateenaan; Francis Lane oli kolmas 100 metrin juoksussa, Herbert Jamison oli toinen 400 metrin juoksussa ja Albert Tyler toinen seiväshypyssä. Kun Garrett sai tietää, että oikea kiekko painoi vain 2 kiloa, hän päätti osallistua kiekonheittoon huvin vuoksi. Koska kyseessä oli ensimmäinen kansainvälinen kiekkokisa, useimmat kilpailuun osallistuneet eivät olleet koskaan heittäneet kiekkoa, joten tyylejäkin oli erilaisia. Jotkut kilpailijat, kuten ennakkosuosikkeina olleet kreikkalaiset, nostivat heiton tyylikkäästi klassisesta diskobolos-asennosta. Jotkut, kuten Garrett, pyörähtivät nykyaikaiseen tyyliin pari kertaa ennen heittoa, sillä seurauksella, että katsojatkin olivat välillä vaarassa. Garrett voitti kilpailun tuloksella 29,15 m, kreikkalaisen Panagiotis Paraskevopuloksen jäädessä kakkoseksi 20 sentin erolla.
Garrett voitti myös kuulantyönnön 11,22 metrin työnnöllään, tuli toiseksi korkeushypyssä tasatuloksella 165 cm James Connollyn kanssa ja tuli toiseksi pituushypyssä tuloksella 600 senttimetriä. Vuoden 1900 olympialaisissa Garrett sijoittui kolmanneksi kuulantyönnössä tuloksella 12,37 ja vauhdittomassa kolmiloikassa tuloksella 9,50. Hän ei osallistunut kiekonheittoon, koska kisa oli sunnuntaina. Garrett oli myös köydenvetojoukkueen jäsen, joka ei kuitenkaan osallistunut kilpailuun, koska kolme kuudesta joukkueen jäsenestä oli heittämässä moukaria.
Garrettin Ateenan voittotulokset kuulantyönnössä ja kiekonheitossa olivat lajien ensimmäiset olympiaennätykset.
Myöhemmin Garettista tuli pankkiiri ja tieteiden tukija, erityisesti historian ja arkeologian. Hän auttoi organisoimaan ja rahoittamaan arkeologisen tutkimusmatkan Syyriaan, jonka johdossa oli tohtori John M. T. Finney. Hänen harrastuksenaan oli keski- ja renessanssinaikaisten kirjoitusten keräily. Vuonna 1942 hän lahjoitti yli 10 000 kirjoituksen kokoelmansa Princetonin yliopistolle.
Raskausarvet
Raskausarvet eli venytysjuovat (lat. "striae") ovat arpia, joiden syynä ovat ihon verinahan venyminen ja hormonaaliset tekijät. Yleensä ne ovat seurausta joko raskaudesta tai lihomisesta, mutta niitä voi syntyä myös murrosiässä ja lihasten kasvaessa nopeasti. Arvet ovat tavallisesti pitkittäisiä, ja ne sijaitsevat rinnakkain iholla. Raskausarvet ovat väriltään sinertävänpunaisia, mutta ne vaalenevat ajan mittaan. Kokonaan ne eivät kuitenkaan katoa.
Raskausarpia syntyy usein sellaisille ihoalueille, joihin kertyy paksu rasvakudos, kuten pakarat, alaselkä, lantio, reidet, alavatsa ja rinnat. Raskausarvet ovat melko tavallisia, ja niitä muodostuukin raskausaikana 75–90 prosentille naisista. Arpien ehkäisyyn käytetään erilaisia voiteita ja jo syntyneiden arpien hoitoon muun muassa voiteita ja laserhoitoa.
Korealaistutkimuksen mukaan murrosiässä syntyneitä arpia esiintyi vastaavasti 88,2 %:lla ja 77,1 %:lla tutkituista 15–17-vuotiaista mies- ja naisopiskelijoista, ja ne olivat ilmaantuneet keskimäärin 13,8 vuoden iässä.
Kraaseli (Oulunsalo)
Kraaseli on saari Oulun kaupungissa Perämerellä. Se sijaitsee länteen Kempeleenlahden suulta Varjakan ja Varjakansaaren pohjoispuolella. Muut läheiset saaret ovat Pikku-Kraaseli pohjoisessa, Kolmenkoivunkari lännessä sekä Pöllönkari ja Koivukari etelässä. Kraaselin länsikärki päättyy karikkojen ja luotojen muodostamaan ketjuun, Parmiineihin. Saarta ympäröivä vesialue syvenee muutaman sadan metrin matkalla noin 7–9 metrin syvyiseksi.
Kraaseli sekä Parmiinit ovat suojelualuetta.
Saaren avoin rantavyöhyke on kapea, joskin länsiosassa on laajahko järviruovikkoalue, lisäksi saaren ja Parmiinien välisellä kannaksella kasvaa luhtakastikka- ja tupassaraniittyä. Itäranta on hiekkapohjainen mutta ruovikkoinen, pohjois- ja etelärannat ovat kivikkopohjaista luhtakastikka–suolavihviläniittyä. Kaakkoinen niemenkäri on hietikkoinen. Saaren pohjoispää on melko korkeaa ja kivikkoista, ja viettää jyrkästi mereen.
Suurin osa saaresta on koivikkoa. Eteläisessä osassa koivumetsät ovat karua ja kivikkopohjaista, pohjoisessa enemmän lehtomaisia tai karumpia. Myös katajaa kasvaa runsaasti. Kenttäkerroksen kasveista paikoin vallitseva on metsäalvejuuri. Saaren pohjoisosien korkeimmilla kohdilla esiintyy kangasmetsälajeja sekä haapaa. Metsiä reunustaa kapea, muutaman metrin levyinen kiiltopaju- ja harmaaleppäpensaikko. Saaren etelä- ja pohjoisosaa erottaa toisistaan noin sadan metrin levyinen kosteikko, jossa kasvaa ruohoa ja heinää. Kosteikon itälaidalla on saaren kaakkoiskärjestä alkava ympäristöään korkeampi hiekkapohjainen kannas, jolla kasvaa pihlajaa.
Saaren lehtimetsissä kasvilajisto on kohtalaisen vaatimaton, ja muodostuu lähinnä Perämeren saarten tavanomaisesta lajistosta. Lajistoon kuuluvat heinistä ja ruohoista mesiangervo, puna-ailakki, tesma, karhunputki, oravanmarja, lehtonurmikka, lillukka ja lehtovirmajuuri. Pensaista saarella tavataan punaherukkaa ja vadelmaa. Katajakedoissa esiintyy tuoksusimaketta, ahomansikkaa sekä aho-orvokkia. Katajan ja metsäavejuuren runsaus viittaa siihen, että saarta on joskus saatettu käyttää laitumena.
Asumaton saari on ollut omatoimisessa virkistyskäytössä. Saaren eteläkärjessä on jäänteitä kalakellarista tai vastaavasta rakennuksesta, koillisrannalla on laavu.
Levi Eshkol
Levi Eshkol ( alkuaan Levi Školnik) (25. lokakuuta 1895 – 26. helmikuuta 1969) toimi Israelin pääministerinä 1963–1969.
Eshkol valittiin knessetiin 1951 ja hänet nimitettiin maatalousministeriksi. Seuraavana vuonna hänet nimitettiin valtiovarainministeriksi. Ben-Gurionin erottua 1963 hänet valittiin laajalla ääntenenemmistöllä puolueen puheenjohtajaksi ja nimitettiin pääministeriksi. Kaudellaan hän loi diplomaattisuhteet Länsi-Saksaan ja varmisti Yhdysvaltojen tuen kuuden päivän sotaa edeltäneelle valmistautumiselle. Eshkol kuoli virassa ollessaan helmikuussa 1969.
Jump in the Fire
Jump in the fire on Metallican debyyttialbumi Kill ’Em Allin neljäs kappale ja yhtyeen toinen ja viimeinen single. Kappaleen säveltäjät ja sovittajat ovat yhtyeen rumpali Lars Ulrich, kitaristi-laulaja James Hetfield sekä entinen kitaristi Dave Mustaine.
Kappale julkaistiin ensimmäisen kerran huhtikuussa 1982 "Powermetal"-demokasetilla ja myöhemmin "Metal up your ass" -bootlegilla. Kappale on tyyliltään melko hidastempoista thrash metalia.
Kankari
Kankari voi tarkoittaa seuraavia:
Alberobello
Alberobello on kaupunki Italiassa, Apulian alueella Barin metropolikaupungissa.
Kaupunki on tunnettu Unescon maailmanperintöluetteloon päässeistä tornimaisesti katetuista, pyöreistä rakennuksistaan, joita kutsutaan nimellä "trulli" (yks. "trullo"). Ne on rakennettu ilman laastia latomalla kalkkikiven kappaleita kivimuurien tapaan. Tämä rakennustapa on tunnettu esihistorialliselta ajalta asti, ja Alberobellon seudulla sitä käytetään edelleen.
Markus Rühl
Markus Rühl (s. 22. helmikuuta 1972 Darmstadt, Saksan liittotasavalta) on saksalainen kehonrakentaja. Hän on lajissaan Saksan mestari ja monikertainen Mr. Olympia -finalisti. Rühl on myös tehnyt useita treenauselokuvia.
Rühl aloitti harjoittelun 19-vuotiaana. Neljän vuoden harjoittelun jälkeen ensimmäinen yritys kilpailuun 1994 jäi kuitenkin olkapäävamman vuoksi yritykseksi. Hänen paras sijoituksensa Mr. Olympiassa on viides sija vuonna 2005.
Tim Rice-Oxley
Timothy James "Tim" Rice-Oxley (s. 2. kesäkuuta 1976 Oxford, Englanti) on brittiläisen rockyhtye Keanen pianisti. Hän soittaa pianoa ja bassokitaraa. Hän kirjoittaa myös kappaleiden sanat. Vuonna 2004 hän voitti Ivor Novello-palkinnon Vuoden Parhaana Säveltäjänä.
Rice-Oxley otti pianotunteja teini-ikäisenä, mutta ei pitänyt niistä, koska harjoiteltavat kappaleet olivat klassista musiikkia, jota hän piti tylsänä. Myöhemmin hän opiskeli itse pianonsoittoa. Vuonna 1995 hänen ystävänsä Dominic Scott ehdotti, että he perustaisivat yhtyeen. Yhtyettä kutsuttiin ”The Lotus Eatersiksi”. He pyysivät Richard Hughesia soittamaan rumpuja. Tom Chaplin soitti bassoa. Rice-Oxley ja Chaplin olivat kavereita lapsesta asti. Vuonna 1997 Rice-Oxley pyysi Chaplinia laulamaan. Yhtyeen nimi muutettiin ”Keaneksi”. Kun Scott lähti yhtyeestä vuonna 2001, Rice-Oxley alkoi soittaa pianoa ja bassoa erikseen. Hän tekee tätä edelleen. Rice-Oxley avioitui helmikuussa 2005.
Kankarin seisake
Kankarin seisake () oli rautatieliikennepaikka Kankarin kylässä Vaalan kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsi Vaalan ja Kivesjärven asemien välisellä rataosuudella, noin kahdeksan kilometrin päässä Vaalan asemalta itään. Liikennepaikka lakkautettiin lättähattuliikenteen päättyessä 1980-luvulla. Thure Hellströmin laatimien tyyppipiirustusten mukaisesti rakennettu asemarakennus on nykyisin yksityiskäytössä.
Liikennepaikka sijaitsi liikenteellisesti hankalassa paikassa notkelman pohjalla, jolloin asemalle pysähtyvien junien oli aina lähdettävä ylämäkeen. Liikennepaikan länsipuolella oli aiemmin myös pistoraiteita hiekkakuopille, näistä on edelleen nähtävillä paikalleen jätetty pölkytys, vaikka kiskotus on purettu pois.
Demarkaatio-ongelma
Demarkaatio-ongelma eli rajanveto-ongelma tarkoittaa tieteenfilosofiassa kysymystä siitä, miten ja minne tieteen rajat on asetettava. Yleisiä rajanvetotapauksia ovat kysymykset tieteen ja ei-tieteen, tieteen ja näennäistieteen, tieteen ja uskonnon sekä tieteen ja politiikan välisistä rajoista. Kaikkien näiden kysymysten käsittely tunnetaan "yleisenä demarkaatio-ongelmana".
Tieteenfilosofien ja monien tieteenharjoittajien jo toistasataa vuotta kestäneestä keskustelusta ja tieteellisen menetelmän perusteita koskevasta laajasta yksimielisyydestä huolimatta tieteen ja ei-tieteen välisen rajanvedon ongelmaa ei ole saatu ratkaistuksi vaan aiheesta kiistellään edelleen. Tieteen ja ei-tieteen välillä voidaan nähdä pysyvästi olevan demarkaatiolinja (alue, jolla jako on väistämättä sumea), jonka sijainti ja koko tosin muuttuu tieteen kehittyessä.
Eräitä ehdotettuja rajanvetoja ovat esimerkiksi Karl Popperin esittämä falsifioitavuus (tieteellinen tieto on ainakin periaatteessa osoitettavissa vääräksi) tai W. V. O. Quinen esittämä naturalismi (asioita tulee selittää vain syillä, joista on todisteita, ja tietoaan pitää aina olla valmis muuttamaan uusien todisteiden valossa).
Tieteen tehtävä on totuudellisen tiedon etsintä. Silloin se ei voi väittää aina tietävänsä totuutta, mutta saattaa esittää ehdotuksia jonkin ilmiön selitykselle. Tieteen tulee olla useimpien näkemysten mukaan eksaktia, eli sen väitteiden olla vahvistettavissa tai kumottavissa. Jotkut filosofit, muun muassa skeptikot, haluavat vetää selvän rajan tieteelle ja ei-tieteelle. Koska tieteen ja ei-tieteen määritelmät ovat jossain määrin joustavia, tämä on joskus liukuvaa. Tieteen on oltava riippumatonta, ei esimerkiksi jonkin poliittisen puolueen tai uskonnon ohjattavissa. Tämä ei silti estä poliittista vaikuttajaa tai uskovaista tekemästä hyvää tiedettä. Ei-tiedettä esimerkiksi poliittinen ajattelija tekee silloin, jos tuottaa tahallaan vääriä tuloksia. Eräänä esimerkkinä poliittisessa ohjauksessa ei-tieteellisesti toimineesta valetieteilijästä oli neuvostoliittolainen Trofim Lysenko. Tiede ei käytännössä voi olla koskaan vapaa ennakko-oletuksista, mutta niitä on kyettävä muuttamaan uusien todisteiden ilmaantuessa.
Tieteen tulee olla muun muassa Raimo Tuomelan esittämien ajatusten mukaan
Esitieteessä on joitain tieteen piirteitä, mutta sen teoriapohja ei ole yhtenäinen. Silti se voi olla itsekriittistä ja kehittyvää.
Kovaksi tieteeksi sanotaan matemaattisella pohjalla olevia tieteitä, jotka täyttävät ankarienkin kriteerien mukaan kaikki tieteellisyyden edellytykset. Näitä ovat suurelta osin esimerkiksi fysiikka ja matematiikka. Esimerkiksi fysiikan lait ovat testattavissa. Useat humanistiset tieteet, kuten psykologia, historia ynnä muut, toimivat toisella pohjalla, vaikka niissä usein käytetäänkin tilastollisia menetelmiä. Humanistiset tieteet eivät ole testattavissa, koska esimerkiksi historian tapahtumia ei voida toistaa jälkikäteen. Sama pätee kuitenkin myös kosmologiaan: maailmankaikkeuden alkuhetkiä ei voida toistaa jälkikäteen.
Rovaniemen rautatieasema
Rovaniemen rautatieasema (, ) on rautatieliikennepaikka Rovaniemen kaupungissa Lapin maakunnassa. Liikennepaikka sijaitsee Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla , ja se oli ennen vuotta 2014 Suomen rataverkon sähköistetyn osuuden pohjoisin liikennepaikka. Rataosan Rovaniemi-Kemijärvi sähköistys valmistui alkuvuonna 2014. Nykyisin käytössä oleva rautatieasemarakennus on järjestyksessään viides. Lähes kaikki matkustajajunat käyttävät asemalla raidetta 1, mutta kello 12.28 Kuopioon lähtevä juna käyttää raidetta 2.
Rovaniemen ratapihalla sijaitsi viimeinen Suomen rataverkolla käytössä ollut kankiasetinlaite. Tämä mekaaninen asetinlaite poistettiin käytöstä ja purettiin 21. toukokuuta 2006, ja se korvattiin tietokoneasetinlaitteella.
Rovaniemen nykyinen rautatieasematalo ravintoloineen avattiin yleisölle ja liikenteelle helmikuussa 1954. Silloin ensimmäisessä kerroksessa sijaitsivat aseman toimisto, asemaravintola sekä keittiö ja tavaraliikenneosasto. Toisessa kerroksessa olivat virkailijoiden toimistot ja asemakassa. Kellarikerrokseen oli sijoitettu mm. varastotilat.
Nykyisin asemaravintolan ohessa toimii levydivari.
Roi
Roi ja ROI voivat tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Ferapontovin luostari
Ferapontovin luostari () on nykyisin museona toimiva pohjoisvenäläinen luostari, jossa on säilynyt keskiaikaista venäläistä taidetta. 
Luostari sijaitsee Vologdan alueella Pohjois-Venäjällä. Se on perustettu 1398. Pääkirkko on rostovilaisten mestarien tiilistä rakentama 1490-luvulta. Sen sisäseinät ovat Venäjän tunnetuimman keskiaikaisen taidemaalarin Dionisiuksen maalaamien freskojen peitossa. 1530-luvulla Iivana Julma teki luostariin useita pyhiinvaellusmatkoja, ja antoi sille erivapauksia.
Venäjän kirkkoa uudistaa yrittänyt mutta omaan vallanhimoonsa kukistunut patriarkka Nikon eli luostarissa ankarimman lajin munkiksi pakotettuna viimeiset elinvuotensa sen jälkeen kun tsaari Aleksei Mihailovitš oli näin määrännyt - saatuaan tarpeekseen itsepäisen papin tahallisesta vaikeuksien aiheuttamisesta.
Luostari on UNESCOn maailmanperintökohde vuodesta 2000.
Loukusa
Loukusa eli Loukuskylä on kylä Taivalkosken kunnassa. Se sijaitsee noin 30 kilometrin päässä kunnan keskustaajamasta Posioon päin seututien 863 varrella.
Kylän tärkeimpänä elinkeinona on ollut maatalous, mutta se on vähentynyt nykypäivänä.
Kylällä ei ole esimerkiksi omaa postia tai kauppaa. Kylällä on ollut toiminnassa myös koulu, joka lakkautettiin vuonna 1998. Nykyisin koulurakennus on yksityiskäytössä.
Taika-uudistukset
Taika-uudistukset () olivat Japanissa vuoden 645 vallankaappauksen jälkeen toteutettuja uudistuksia, joissa maahan luotiin Tang-dynastian Kiinaa mukaillen järjestelmällinen, keisarin johtama hallinto. Uudistuksia johtivat vaikutusvaltaisen Soga-klaanin syrjäyttäneet kruununprinssi Naka no Ōe, joka nousi myöhemmin valtaan keisari Tenjinä, ja Nakatomi no Kamatari. Niissä otettiin käyttöön myös Kiinan mallin mukaiset aikakausinimet ("nengō"). Ensimmäinen, keisari Kōtokun valitsema aikakausinimi olikin "Taika" eli kirjaimellisesti ’suuri muutos’.
Ennen uudistuksia Japanin politiikkaa oli hallinnut omavaltainen Soga-klaani, jonka juonittelujen ja vallanhimon kohteeksi joutui esimerkiksi vuonna 643 murhattu prinssi Yamashiro no Ōe. Naka no Ōe ja Nakatomi no Kamatari onnistuivat kuitenkin surmaamaan klaanin johtajan Soga no Irukan, ja valtaan nostettiin uusi keisari Kōtoku. Naka no Ōesta tehtiin kruununprinssi ja Nakatomi no Kamatarista sisäministeri, mikä mahdollisti laajamittaiset uudistukset. Suuria muutoksia hallintoon tehtiin lähes välittömästi: yksityinen maanomistus kiellettiin, päätettiin uudesta verojärjestelmästä, joka perustui maankäytön sijaan väestötietoihin, aloitettiin väestönlaskenta ja perustettiin uusia, keisarille vastaavia hallintoelimiä sekä pääkaupunkiin että provinsseihin. Maassa aloitettiin myös uuden tieverkoston rakentaminen. Monet vastaperustettuihin valtion elimiin palkatut virkamiehet olivat saaneet koulutuksensa Tang-dynastian Kiinassa.
Taika-uudistukset olivat huolella toteutettuja. Laajuudessaan niitä on verrattu 1 200 vuoden päästä toteutettuun Meiji-restauraatioon.
Bengalinkorppikotka
Bengalinkorppikotka ("Gyps bengalensis") on äärimmäisen uhanalainen korppikotkalaji haukkojen heimosta. Se on läheistä sukua Euroopassakin asuvalle hanhikorppikotkalle.
Bengalinkorppikotka pesii kivikoissa tai puissa Pohjois- ja Keski-Intiassa, Pakistanissa ja Kaakkois-Aasiassa. Naaras munii yhden munan. Linnut voivat muodostaa löyhiä yhteiskuntia ja populaatiot ovat pääsääntöisesti paikallisia.
Kuten muutkin korppikotkat, bengalinkorppikotka on haaskaeläin. Se syö pääasiassa kuolleiden eläinten raatoja, joita se löytää savannilta tai ihmisasutuksen läheisyydestä.
Bengalinkorppikotka on tyypillinen korppikotka, sillä sillä on kalju pää, leveät siivet ja lyhyt pyrstö. Se on paljon pienempi kuin hanhikorppikotka. Bengalinkorppikotkalla on valkoinen kaularöyhelö. Aikuisen yksilön pääasiassa tummassa höyhenpeitteessä on kuitenkin valkoista selässä, peräpäässä ja siipien alapuolella. Nuoret eläimet ovat lähes kokonaan tummia.
Bengalinkorppikotkat, intiankorppikotkat ja gangesinkorppikotkat ovat vähentyneet yli 95 prosentilla runsaassa vuosikymmenessä 1990-luvun alusta Intiassa, Pakistanissa ja Nepalissa . Tämä tarkoittaa kymmeniä miljoonia kuolleita korppikotkia kymmenessä vuodessa .
Vasta 2000-luvulla tutkijat onnistuivat löytämään kuolinsyyn korppikotkille. Ne kuolivat munuaisongelmiin syötyään nautoja, joita oli hoidettu Diklofenaakki-tulehduskipulääkkeellä. Intian maanviljelijät alkoivat hoitaa nautaeläimiään ja vesipuhveleitaan diklofenaakilla 1990-luvun puolivälissä. Tämä osoittautuikin tuhoisaksi korppikotkien kanssa ja vaikka lääkkeen käyttö on sittemmin kielletty, niin korvaavan tuotteen puutteen takia sitä on käytetty myös kiellon jälkeen. Hiljattain on kuitenkin löydetty lääke nimeltä meloksikaami, joka ei aiheuta korppikotkille munuaisongelmia.
Hellroad Caravan
Hellroad Caravan on helsinkiläisen stoner rock -yhtye Mannhain neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 15. helmikuuta 2006. Albumi esitteli varsin suoraviivaista stoner rockia ja groovia heavyä soittavan kokoonpanon. Kosketinsoitinten rooli jäi pieneksi, psykedeliaa oli vain mausteena ja jyrisevä basso- ja kitarasoundi korostui.
Suuri muutos edellisiin levyihin verrattuna oli laulaja Joãnitor Muurisen korvautuminen Pasi Koskisella (Ajattara, ex-Amorphis). Mukana ei myöskään ole edellisellä "The Exploder" -levyllä koskettimia soittanutta Kasper Mårtensonia.
Levy muodostaa varsin tasapainoisen kokonaisuuden, jolla yhtye palaa selkeästi stoner-juurilleen. Pasi Koskisella on vankka osuus levyllä, sillä hän on sanoittanut levyn kappaleet lukuun ottamatta ”Back in the Red” -raitaa, jonka on sanoittanut Oppu Laine.
Levyn kolmas kappale ”Spaceball” julkaisiin siglenä, ja se kävi Suomen singlelistan ykkösenä. Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo, jonka on ohjannut Jari Koskela.
Evil Under the Sun (albumi)
Evil Under the Sun on helsinkiläisen stoner rock -yhtye Mannhain toinen albumi, joka julkaistiin marraskuussa 2002. Levy sisältää myös Elvis-aiheisen videon "Spiritraiser", jonka on ohjannut Tuukka Temonen.
The Exploder
The Exploder on helsinkiläisen stoner rock -yhtye Mannhai-yhtyeen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 1. huhtikuuta 2004. Albumi on edeltäjiään kokeellisempi ja samalla hajanaisempi. Sillä on enemmän vaikutteita progressiivisesta metallista, 1970-luvun heavy metalista ja psykedeelisestä rockista. Levyllä soittaa myös aiemmin Amorphiksessa vaikuttanut kosketinsoittaja Kasper Mårtenson.
Muutaman nopeatempoisen ja tiukan kappaleen (kuten aloitusraita ”Mr. Out of Sight” ja ”Rock to the Top”) lisäksi levyllä on niistä tyyliltään paljon poikkeavia kappaleita. Esimerkiksi ”TNT Mountain” on hidas, blues-vaikutteinen kappale. Myös taustoja muutamilla raidolla laulava Maria Hänninen tuo levylle sekä blues-tunnelmaa että raskautta. Pari kappaletta on hajanaisempia, harhaillen kosketinvoittoisen psykedelian yrttitarhassa.
Kappaleesta ”Rock to the Top” on kuvattu musiikkivideo, jonka on ohjannut Teemu Nikki. Video julkaistiin myös Spinefarm Recordsin "Hard Covers Special Edition" -julkaisun DVD-levyllä. Video on eräänlainen pastissi, joka mukailee Horace McCoyn romaaniin perustuvaa, Sydney Pollackin vuonna 1969 ohjaamaa elokuvaa "Ammutaanhan hevosiakin". Mannhain maratontanssien palkintona ei kuitenkaan ole dollareita – vaan hedelmäkori.
Kosmologian aikajana
Kosmologian aikajanalla luetellaan kosmologian merkittävimmät teoriat ja havainnot kronologisesti.
Jämsänjoki
Jämsänjoki laskee Kankarisvedestä Päijänteeseen Jämsänkosken ja Jämsän kautta. Joella on pituutta noin 15 kilometriä. Joen valuma-alue on 1448,3 km²; valuma-alueen soista peräisin oleva humus värjää joen veden ruskeaksi.
Jämsänjoen varrelle 1950-luvulta alkaen rakentunut paperiteollisuuden tuotanto kuormitti jokea huomattavissa määrin. Vasta 1980-luvulla alettiin ongelmaan kiinnittää huomiota, ja veden laatu alkoi hiljalleen palautua. Nykyään Jämsänjoki on virkistyskalastuksen kannalta melko merkittävä joki. Vaelluskala ei kuitenkaan pääse nousemaan jokea ylös, sillä Jämsänkoskella ja Koskenpäällä joki on padottu. Jämsänjoki ja sen latvavedet muodostavat tunnetun Wanhan Witosen melontareitin.
Joen varrella on ollut asutusta jo esihistoriallisella ajalla. Muun muassa Virmapyhän uhri- ja palvontapaikka sijaitsee Jämsänjoen varrella.
The Sons of Yesterday’s Black Grouse
The Sons of Yesterday’s Black Grouse on helsinkiläisen stoner rock -yhtye Mannhain esikoisalbumi, joka julkaistiin 9. heinäkuuta 2001.
Levyn päättävä ”100 000 Years” on cover-versio alun perin Kissin esikoislevyllä "Kiss" ilmestyneestä kappaleesta.
Anna Ternheim
Anna Alexandra Ternheim (s. 31. toukokuuta 1978 Sollentuna, Ruotsi) on ruotsalainen laulaja-lauluntekijä, joka esittää laulunsa englanniksi. Ternheimiltä on ilmestynyt kaksi pitkäsoittoa. Molemmista on julkaistu myös kahden CD:n versiot, joissa jälkimmäisellä levyllä on akustisia versioita kappaleista. Ternheim on palkittu Ruotsin Grammis-gaalassa vuoden 2004 tulokasartistina ja vuoden 2006 parhaana naispuolisena pop-artistina sekä sanoittajana.
Anna Ternheimin musiikkiharrastus alkoi klassisen kitaran soitosta. Häntä ei kuitenkaan kiinnostunut valmiista nuoteista soittaminen, vaan hän jo ensimmäisen oppitunnin jälkeen aloitti itse säveltämisen. Ternheim perusti ensimmäisen yhtyeensä 17-vuotiaana Yhdysvalloissa viettämänsä vuoden aikana. Tämän jälkeen hän kirjoitteli pitkään lauluja lähinnä vapaa-ajallaan.
Monet esikoislevy "Somebody Outsiden" lauluista Ternheim oli tehnyt jo nuorena – esimerkiksi levyn nimikkoraidan hän kirjoitti jo 15-vuotiaana. Levyn julkaisun jälkeen Ternheim on keikkaillut runsaasti ja käynyt mm. Helsingissä esiintymässä Kentin lämmittelijänä vuonna 2005. Toinen pitkäsoitto "Separation Road" julkaistiin Ruotsissa syksyllä 2006 ja alkuvuodesta 2007 suuressa osassa manner-Eurooppaa.
Fallen Sword
Fallen Sword on fantasia-aiheinen massiivinen nettiroolipeli. Peliä pelataan selaimella, ja se on englanninkielinen. Pelissä ei ole lajityypille tavanomaisesti mitään lopullista tavoitetta tai loppua, mutta pelissä on pieniä tehtäviä, joita pelaaja voi suorittaa.
Pelissä pelaajalle näkyy ruudulla kartta, joka näyttää lähiruudut ja sen, missä ruudussa pelaaja on parhaillaan. Kartan yläpuolella on alueen nimi, joka kertoo, millä alueella pelaaja on. Kartan vieressä on sarakkeita, joissa näkyy, mitkä hirviöt ja muut kanssapelaajat ovat samassa ruudussa. Pelissä voi liikkua ylös, alas, vasemmalle tai oikealle menettäen kuntoansa yhdellä. Vinoittain liikuttaessa menettää taas kaksi pistettä kuntoaan. Kuntoa menettää myös taisteluissa hirviöiden tai muiden pelaajien kanssa. Kun kunto on lopussa, pelaaja ei voi enää liikkua eikä hyökätä kenenkään kimppuun.
Pelissä voi saada hahmolleen lisää tasoja tappamalla pelissä olevia hirviöitä. Jokaisesta hirviön taposta saa enemmän kokemuspisteitä, kun taas häviämällä menettää kokemuspisteitä. Kun kokemuspistetä on tarpeeksi, pelaajan taidot kehittyvät.
Mamenchisaurus
Mamenchisaurus (nimen merkitys: "Mamenchin lisko") oli suurikokoinen ja pitkäkaulainen, kasveja syönyt sauropodi. Se eli 155–145 miljoonaa vuotta sitten myöhäisjurakaudella. "Mamenchisauruksen" fossiileja on löydetty Kiinasta.
"Mamenchisaurus" tarkoittaa "Mamenchin liskoa". Dinosaurus sai nimensä kiinalaisen kylän mukaan, josta sen fossiileja löydettiin.
"Mamenchisauruksen" pituus vaihteli lajeittain. Suurin laji oli "M. sinocanadorum", jonka pituus oli 35 metriä. Muut lajit olivat pienempiä, pituudeltaan 13–26 metriä.
"Mamenchisauruksella" oli erittäin pitkä kaula. Se oli yksi pisimmistä kaikista koskaan eläneistä eläimistä. Kaula saavutti pituutta jopa 11 metriä, joten se vei melkein puolet koko eläimen pituudesta. Kaulaa tuki 19 pitkää luuta, joten kaula pystyi liikkumaan vapaasti puolelta toiselle. Sen ansiosta eläimen oli helpompi kurotella kaulaansa. Näin pitkän kaulan on ajateltu mahdollistaneen "Mamenchisauruksen" lakaista kaulaansa laajan, kasvillisuutta sisältäneen alueen halki, minkä ansiosta sen ei tarvinnut kävellä jatkuvasti uusien alueiden etsimistä varten. Tämä tarkoittaa sitä, että kun "Mamenchisaurus" kerran saapui sopivalle alueelle, se saattoi varsin mahdollisesti syödä siellä usean tunnin ajan, ilman että sen täytyi tuhlata tarpeetonta energiaa.
"Mamenchisauruksen" kallo oli vähemmän suippo kuin "Brachiosauruksella", ja sen hartiat olivat matalammat ja pienemmät. Kaikki "Mamenchisauruksen" kaulan, ruumiin ja hännän nikamat olivat onttoja ja kevyitä. Jalat olivat melko tukevat. Tämä piti sen painopisteen matalana, mikä auttoi eläintä säilyttämään tasapainonsa.
"Mamenchisauruksen" fossiileja on löydetty Kiinasta. Löydettyihin fossiileihin lukeutuu useiden yksilöiden jäänteitä, jotka ovat tosin yleensä osittaisia.
Erään toisen "Mamenchisauruksen" löytäminen vuonna 2001 salli tarkempien rekonstruktioiden tekemisen dinosauruksesta. Yksi oli hännänpää, jossa nikamat olivat lujatekoisempia ja niissä oli pidemmät neuraalihaarakkeet. Tästä ajatellaan, että hännänpää oli muokkautunut aseeksi, niin kuin joillakin muilla aasialaisilla sauropodeilla, kuten "Shunosauruksella". Asetta saatettiin käyttää kahden koiraan välisessä hallitsemiskilpailussa, mutta myös hyökkäävän saalistajan torjumiseen.
Kuten muut sauropodit, "Mamenchisaurus" oli kasvinsyöjä. Sen lusikan muotoiset hampaat eivät olleet ruuan pureskelua varten, mutta niitä käytettiin haravan tapaan lehtien riipimiseen kasveista. "Mamenchisaurus" nieli ne sen valtavaan, kammionkaltaiseen mahaansa. Kuten kaikkien kasvinsyöjien, "Mamenchisauruksen" oli syötävä jatkuvasti saadakseen tarpeeksi ravintoa massiivisen ruumiinsa ravitsemiseen.
Venezuelan jalkapallomaajoukkue
Venezuelan jalkapallomaajoukkue edustaa Venezuelaa jalkapallon maajoukkuekilpailuissa. Se on maanosansa Etelä-Amerikan ainoa joukkue, joka ei ole koskaan selviytynyt jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin eikä ole voittanut Copa Américaa. Venezuelan parhaat sijoitukset Copa Américassa ovat viides sija vuodelta 1967 ja neljäs sija vuodelta 2011. Se jäi 12 kertaa peräkkäin alkulohkoihin. Isännöimässään vuoden 2007 turnauksessa se pääsi lohkovoittajana puolivälieriin, joissa se hävisi Uruguaylle maalein 1–4.
Taluskylä
Taluskylä on noin 350 asukkaan kylä Alavieskan kunnassa. Kylä sijaitsee noin yhdeksän kilometrin päästä kunnan keskustaajamasta pohjoiseen yhdystien 7840 varressa.
Kylällä toimii 1970-luvun puolivälissä perustettu kyläyhdistys ja muutamia yrityksiä. Taluskylässä toimi oma peruskoulu kevääseen 2009 asti. Linnakallion matkailuyrityksessä on kaksi kirkkoa.
Allan Hendry
Allan Hendry (s. 1950) on yhdysvaltalainen tähtitieteilijä ja ufotutkija. Ufohistorioitsija Jerome Clark pitää häntä yhtenä taitavimmista ufotutkijoista. Allan Hendryn vaimo Elaine Hendry on fyysikko ja ufotutkija. Vuonna 1972 tähtitieteilijäksi valmistunut Hendry liittyi Hynekin ufotutkimusryhmään CUFOS:iin, joka etsi avomielistä ufotutkijaa, joka ei ollut ufouskovainen tai ufojen vastustaja, "debunker". Hendry tutki 1970-luvulla 1000 ufotapausta. Hendry ei halunnut spekuloida tunnistamattomien tapausten alkuperästä, ja sen takia jotkut ufotutkijat pitivät häntä "kaappiskeptikkona".
Mutta samaan aikaan skeptikot jotka arvostivat Hendryn tieteellistä kurinalaisuutta, arvostelivat Hendryn väitettä jonka mukaan muutamat ufotapaukset jäisivät tunnistamattomiksi. Hendryn pääteos oli "The UFO Handbook" joka oli tarkoitettu opaskirjaksi ufotutkijoille. Kirjaa ylisti ufojen kiivas vastustaja, ankara skeptikko Philip J. Klass, yhdeksi parhaimmista ufokirjoista. 1980-luvulla CUFOS:n ajauduttua rahavaikeuksiin Hendry jätti järjestön.
Parmiinit
Parmiinit on kahden asumattoman saaren, luotojen ja karikkojen muodostama ketju Kraaselin saaren länsikärjen edustalla Oulun kaupungissa Perämerellä. Karikkojen ja luotojen ketjun pituus on noin 1,2 kilometriä. Ketju alkaa Kraaselin etelärannalta ja jatkuu sen länsikärjen ohitse kohti länsilounasta.
Parmiinit sekä Kraaseli ovat suojelualuetta. Parmiinit ovat rauhoitusaluetta, ja sellaisena maihinnousukiellossa lintujen pesimäaikaan 15. toukokuuta – 31. heinäkuuta välisenä aikana.
Parmiinien suurin saari sijaitsee Kraaselin länsikärjen länsipuolella. Se on pääasiassa lehtimetsän ja -pensaikon peittämä, eikä siellä ole rakennuksia. Sen länsipuolella sijaitsee ketjun toinen varsinainen saari, joka myös on lehtimetsän peittämä. Parmiinien länsipäässä sijaitsee puolen kilometrin mittainen karikko, jota ympäröi pitkulainen matalikko. Matalikon pohjois- ja eteläreunalla merenpohja putoaa nopeasti yli seitsemän metrin syvyyteen.
Pysyvän tilan teoria
Pysyvän tilan teoria on epästandardi kosmologinen teoria, jonka mukaan kaikkeus laajenee, mutta sen tiheys, säilyy vakiona sillä tyhjästä syntyy jatkuvasti uutta ainetta. Tämä malli pyrki yhdistämään havainnot ja ikuisen kaikkeuden, jolla ei ole alkua eikä loppua.
Teorian esittivät 1950-luvulla Hermann Bondi, Fred Hoyle ja Thomas Gold.
Teoria ei pysty kunnolla selittämään havaintoja, joten siitä on nykyisin luovuttu. Pysyvän tilan teorian kaikkeuden pitäisi näyttää samanlaiselta kaikilla etäisyyksillä. Hyvin suurilla etäisyyksillä näyttää kuitenkin esiintyvän kohteita, joita ei ole lähiavaruudessa. Alkuräjähdysmallissa tämä ero selittyy luonnollisella tavalla kohteiden ajallisen kehityksen avulla. Teoria ei selitä myöskään kosmista taustasäteilyä.
Akio
Akio on saari Oulun kaupungin Varjakassa Perämerellä Kempeleenlahden suulta länteen. Saari sijaitsee lähes kiinni mantereessa Akionlahden suulla. Mannermaasta saarta erottavat sen itä- ja länsipuolella kapeat salmet, joita pitkin Akionlahti on yhteydessä Perämereen. Saaren rannat pohjoisrantaa lukuun ottamatta kuuluvat Akionlahden luonnonsuojelualueeseen.
Saarella on lintutorni, ja sinne johtaa tie Varjakan satamasta.
Akionlahti
Akionlahti on lahti Perämerellä ja luonnonsuojelualue Oulun Varjakassa. Maannousun myötä lahti on lähes kokonaan kuroutunut erilleen Perämerestä. Lahti on yhteydessä Perämereen Akion saaren molemmin puolin sijaitsevien kapeiden salmien kautta.
Akionlahden luonnonsuojelualue perustettiin syksyllä 2003. Suojelualueen pinta-ala on 256 hehtaaria, ja siihen kuuluu myös lahtea ympäröiviä rantoja. 1. elokuuta 2005 alkaen lahdella on ollut voimassa myös vesilintujen metsästyskielto.
Sauropelta
Sauropelta (nimen merkitys: "kilpilisko") oli panssariselkiin kuulunut, kasveja syönyt nodosauri. Sen fossiileja on löydetty Wyomingista ja Montanasta, Yhdysvalloista. "Sauropelta" on yksi parhaiten tunnettuja nodosaureja. "Sauropelta" eli 120–110 miljoonaa vuotta sitten varhaisliitukaudella.
"Sauropeltan" pituus oli noin viisi metriä.
"Sauropeltan" panssari koostui suuresta määrästä luulevyjä, joiden koko vaihteli suuresti kehon eri osissa. Suurimmat olivat kaulasta työntyneet valtavat piikit. Aikaisemmissa rekonstruktioissa piikkien ajateltiin kuuluneen yhdelle riville kaulan molemmilla puolilla. Uusissa tulkinnoissa piikit muodostavat kaksi yhdensuuntaista riviä kaulan molemmilla puolilla. Ylempi piikkirivi osoitti ylös- ja taaksepäin, kun taas alempi piikkirivi osoitti sivulle ja taaksepäin. Piikit muodostivat kaulalle poikkeuksellisen suojauksen.
"Sauropelta" oli suhteellisen hidas dinosaurus, jolloin panssari oli sille paras keino suojautua petojen hyökkäyksiltä. "Sauropeltan" kanssa saattoi elää "Deinonychus"-niminen saalistaja. Kaulasta ja osittain olkapäistä nousseet suuret piikit saattoivat tehdä "Deinonychukselle" uskomattoman vaikeaksi hypätä "Sauropeltan" selkään ja puukottaa sen kaulaa. Tämän taktiikan on ajateltu olleen dromaeosaurien suosiossa, ja se saattaa olla syy siihen, että "Sauropeltalle" kehittyi kaulan ympärille tällainen piikikäs suojaus.
"Sauropeltalla" oli poikkeuksellisen pitkä häntä, joka vei itse asiassa puolet koko dinosauruksen pituudesta. Häntää tuki jänteiden muodostama verkko, joka piti sen irrallaan maasta. On epävarmaa, pystyikö "Sauropelta" käyttämään häntäänsä hyökkäävien petojen iskemiseen.
Kuten muilla nodosaureilla, "Sauropeltan" etujalat olivat takajalkoja lyhyemmät. Tämä antoi sille asennon, jossa sen suu oli lähempänä maanpintaa. Tämä auttoi sitä elämään lyhyen kasvillisuuden laiduntajana.
"Sauropeltan" fossiileja on löydetty Cloverlyn muodostelmasta, Wyomingin ja Montanan osavaltioista, Yhdysvalloista. Löydettyihin jäänteisiin kuuluu monia yksilöitä.
"Sauropeltan" fossiilien löytöpaikkojen tutkiminen on osoittanut, että nämä osat Wyomingista ja Montanasta olivat matalalla ollutta kosteikkoa, joka oli väärällään jokia ja tulvatasankoja. "Sauropeltan" kapea suu ja lehden muotoiset hampaat viittaavat siihen, että se laidunsi valikoivasti matalakasvuisessa, pehmeässä kasvillisuudessa, jota alueella oli. Muita samasta muodostelmasta löydettyjä kasvinsyöjiä, joiden kanssa "Sauropelta" jakoi elinympäristön, olivat ornithopodit "Tenontosaurus" ja "Zephyrosaurus".
Reba McEntire
Reba Nell McEntire (s. 28. maaliskuuta 1955 McAlester, Oklahoma) on yhdysvaltalainen Grammy-palkittu kantrilaulaja ja näyttelijä.
Hän on julkaissut urallaan kolmisenkymmentä albumia, joita on myyty yli 80 miljoonaa kappaletta. Tämä tekee hänestä yhden kaikkien aikojen menestyneimmistä kantrilaulajista. Reba aloitti laulajanuransa 1970-luvun puolivälissä.
Laulamisen lisäksi McEntire on myös näytellyt. Vuonna 2001 hän näytteli Broadwaylla Irving Berlinin musikaalissa "Annie Get Your Gun". Vuosina 2001–2007 hän näytteli omassa, myös Suomessa esitetyssä tilannekomediasarjassa "Reba", jossa hän näytteli eronnutta yksinhuoltajaäitiä Reba Hartia. Se sai niin Emmy- kuin Golden Globe -ehdokkuuksia. Hän on saanut laulajanurastaan tähden Hollywood Walk of Famelle.
McEntire on ollut kaksi kertaa naimisissa, mutta kummatkin avioliitot ovat päättyneet eroon. Hänellä on yksi lapsi, poika nimeltään Shelby.
Karkkilan rautatieasema
Karkkilan rautatieasema (, aiemmin paikkakunnan ruotsinkielisen kirjoitusasun mukaisesti Högforsin rautatieasema, lyh. Hgf, ) oli vuosina 1911–1967 käytössä ollut kapearaiteisen Hyvinkään–Karkkilan rautatien liikennepaikka Karkkilan keskustassa. Karkkila oli rautatien pääteliikennepaikka, matkaa Hyvinkäälle oli rautateitse 45 kilometriä.
Asema-alueen rakennukset rakennettiin alun perin Högforsin omistamalle Takkon tilan sekä Närön ja Anttilan tilojen maille. Asemalta erkani myös pistoraide Högforsin tehtaille.
Liikennepaikalla oli matkustajaliikennettä vuoteen 1961, jolloin rautatieyhtiö lakkautti kaiken henkilöliikenteen. Tavaraliikenne jatkui aina syksyyn 1967 saakka, jonka jälkeen yhtiö lakkautettiin ja rautatie purettiin. Myös Karkkilan asema-alueen kaikki rautatierakennukset purettiin. Nykyisin rautatiestä jäljellä ovat vain Högforsin tehtaille johtaneen pistoraiteen ylittäneen valtatien sillan pilarit.
Burnout Revenge
Burnout Revenge on Criterion Gamesin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema vuonna 2005 tehty ajopeli PlayStation 2:lle, Xboxille ja Xbox 360:lle. Se on Burnout-pelisarjan neljäs osa: itse pelaaminen on samankaltaista kuin edellisessä osassa, , muutamalla erolla; samaan suuntaan kulkevaan liikenteeseen (pakettiautoista pieniin henkilöautoihin) voi törmätä täysin huoletta sekä myöhemmin yksinpelissä pelaajalla on mahdollisuus räjäyttää autonsa ja saada sen avulla ns. kostettua vastustajille pelin nimensä mukaisesti. Samana vuonna ilmestyi kahdelle käsikonsolille suunnattu spinoff-versio nimellä "Burnout Legends". Pelisarjan toinen spinoff-osa, Burnout Dominator, julkaistiin PlayStation 2:lle ja PlayStation Portablelle vuonna 2007. Pelisarjan seuraava virallinen osa, Burnout Paradise, julkaistiin PlayStation 3:lle, Xbox 360:lle sekä ensimmäistä kertaa Microsoft Windowsille vuonna 2008.
Kotakari (Oulunsalo)
Kotakari on saari Perämereen kuuluvalla Liminganlahdella. Saari sijaitsee rantamatalikolla lähellä Liminganlahden pohjoisrantaa Oulun kaupungissa. Lähin toinen saari on kaakossa sijaitseva Kammonkari.
Saaren kasvillisuutta hoidetaan niittämällä, ja tämän vuoksi kasvillisuudessa on nähtävillä selvä raja. Saarella kasvaa pääosin korkeaa pensaikkoa. Aiemmin saarta on käytetty myös lampaiden laitumena, mutta laiduntaminen on lopetettu, sillä lampaat pääsivät karkuun rantamatalikkoa pitkin mantereelle.
Kotakari on tärkeä lintujen pesimäalue, ja se on maihinnousukiellossa lintujen pesimäaikana 1. toukokuuta – 31. heinäkuuta välisenä aikana.
Aki Ryynänen
Aki Ryynänen (s. 27. toukokuuta 1983 Lieksa) on suomalainen televisio- ja näytelmäkäsikirjoittaja. Ryynänen aloitti kirjoittajan uransa Lieksan nuorisoteatterissa, jolle hän kirjoitti kolme näytelmää. Hän käsikirjoittaa "Salatut elämät" -televisiosarjaa MTV3:lle. Aki Ryynänen on käsikirjoittanut myös "Salatut elämät" -sarjasta irrotetun rinnakkaissarjan "Romeo & Rafael Desperados" yhdessä "Salattujen elämien" tuottajan Marko Rauhalan kanssa. "Romeo & Rafael Desperados" on ensimmäinen Suomessa nähtävä kokonaan pelkästään internetiin tuotettu sisarsarja. Ryynänen on myös kirjoittanut "Salatut elämät" -kirjan "Teinistä tähdeksi – Kuinka Sarasta tuli Peppi".
Suuri väittely
Suuri väittely (myös "Shapley–Curtis-debatti") oli merkittävä kierteistähtisumuiksi aikanaan luultujen kierteisgalaksien luonnetta ja havaittavan kaikkeuden kokoa koskeva väittely tähtitieteilijöiden Harlow Shapleyn ja Heber Curtisin välillä. Väittely käytiin 26. huhtikuuta 1920 Baird-auditoriossa Smithsonian-instituutin National Museum of Natural Historyssa.
Väittelyä voidaan pitää jatkona maakeskisen ja aurinkokeskisen maailmankuvan välillä käytyihin väittelyihin, sillä se siirsi Auringon ja lopulta koko Linnunradan pois kaikkeuden keskipisteestä.
Väittelyn keskeisin kysymys oli, olivatko kaukaiset tähtisumut verrattain pieniä ja osa omaa galaksiamme vai kokonaan erillisiä galakseja. Kumpikin tutkija esitti ensin teknisen esitelmän aiheesta "Kaikkeuden mittakaava", minkä jälkeen molemmat osallistuivat keskusteluun. Väittelyn jälkeen toukokuussa 1921 julkaistiin tulokset.
Shapleyn mukaan Linnunrata on koko kaikkeus. Hän uskoi, että Andromeda ja muut galaksit ovat vain Linnunradan osia. Hän saattoi perustaa väitteensä siihen, että jos Andromeda ei olisi osa Linnunrataa, silloin sen etäisyys Maasta tulisi olla luokkaa 10 valovuotta, jota useimmat tähtitieteilijät eivät hyväksyneet. Tunnustettu tähtitieteilijä Adriaan van Maanen esitti Shapleyn väitteitä tukevia todisteita, joiden mukaan hän oli havainnoinut Tuulimyllygalaksin pyörivän. Mikäli kyseessä todella oli kaukainen galaksi ja silti sen pyöriminen pystyttiin havaitsemaan, se ylitti selvästi universaalin nopeusrajoituksen eli valonnopeuden.
Curtisin mukaan Andromeda ja muut galaksit ovat erillisiä Linnunradan ulkopuolisia galakseja. Hän osoitti, että Andromedassa on enemmän supernovia kuin Linnunradassa. Jos Andromeda olisi vain Linnunradan osa, miksi siihen olisi keskittynyt muita alueita enemmän supernovia. Andromedan avaruudellinen ja ajallinen erillisyys Linnunradasta ratkaisi ongelman, sillä Andromeda voisi olla Linnunrataa supernovapitoisemmassa vaiheessa.
Myöhemmin selvisi, että van Maanenin havainnot olivat virheelliset. Tuulimyllygalaksin pyörimistä ei voi havaita ihmisen tavallisen eliniän aikana. Nykyisin tiedetään, että Linnunrata on vain yksi tuhansista miljardeista havaittavan kaikkeuden galakseista, joten Curtis oli pääväittämän suhteen oikeassa. Toisaalta Curtis sijoitti Auringon Linnunradan keskustaan, kun taas Shapley sijoitti sen oikein galaksin ulkolaidalle.