hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Annie-gaala 1977
Annie-gaala 1977 oli viidettä kertaa järjestetty palkintogaala, jossa jaettiin vuotuiset Annie-palkinnot vuoden 1977 parhaille animaatioiden tekijöille. Gaalan aikana palkittu Mel Blanc oli ensimmäinen henkilö, joka palkittiin äänityöstään animaation parissa.
Voittajat lihavoituna:
Sinikka Linkomies-Pohjala
Sinikka Sorella Linkomies-Pohjala (o.s. Linkomies, ent. Karhuvaara; 13. marraskuuta 1929 Helsinki – 27. tammikuuta 2000 Pori) oli suomalainen Kokoomuksen kansanedustaja.
Linkomies-Pohjala valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1957 ja työskenteli ruotsin kielen vanhempana lehtorina Arkadian yhteislyseossa vuosina 1954–1969. Eduskuntaan hänet valittiin Kansallisen Kokoomuksen edustajana Helsingin vaalipiiristä vuonna 1970. Hänen kansanedustajauransa kesti vuoteen 1983 ja hän toimi erityisesti laki-, ulkoasiain- ja sivistysvaliokunnissa. Vuosina 1973–1980 hän oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen.
Sinikka Linkomies-Pohjalan isä oli pääministerinäkin toiminut Helsingin yliopiston rehtori ja kansleri Edwin Linkomies. Hän oli vuosina 1952–1979 naimisissa Kai Karhuvaaran kanssa. Perheen pojista Lauri ja Pekka Karhuvaara ovat tunnettuja toimittajia. Vuodesta 1983 kuolemaansa saakka Linkomies-Pohjala oli aviossa kansanedustaja Toivo T. Pohjalan kanssa.
Annie-gaala 1978
Annie-gaala 1978 oli seitsemättä kertaa järjestetty palkintogaala, jossa jaettiin vuotuiset Annie-palkinnot vuoden 1978 parhaille animaatioiden tekijöille.
Voittajat lihavoituna:
Francistown Stadium
Francistown Stadium on monikäyttöinen stadion Francistownissa Botswanassa. Se valmistui vuonna 2009, ja sitä käyttää TAFIC FC. Stadionilla on 27 000 katsomopaikkaa.
Annie-gaala 1979
Annie-gaala 1979 oli kahdeksatta kertaa järjestetty palkintogaala, jossa jaettiin vuotuiset Annie-palkinnot parhaille animaatioiden tekijöille heidän elämäntyöstään.
Voittajat lihavoituna:
Harald Tammer
Harald Tammer (9. tammikuuta 1899–6. kesäkuuta 1942) oli virolainen toimittaja, yleisurheilija ja painonnostaja.
Tammer, joka oli osallistunut vapaaehtoisena Viron vapaussotaan (1918–1920), kilpaili 1920 Antverpenin olympialaisissa kuulantyönnössä ja sijoittui kuudenneksi. Hän toimi myös Viron joukkueen lipunkantajana. Kaksi vuotta myöhemmin kotikaupungissaan Tallinnassa käydyissä painonnoston MM-kilpailuissa Tammer voitti raskaan sarjan (yli 82,5 kg) kultamitalin. 1924 Pariisin olympialaisissa hän saavutti painonnostosta pronssia raskaasta sarjasta ja sijoittui 12. sijalle kuulantyönnössä. Hän osallistui myös 1928 ja 1936 kesäolympialaisiin.
Välissä Tammer oli valmistunut pariisilaisesta "École libre des sciences politiques" -oppilaitoksesta, työskenteli toimittajana ja vuosina 1933–1940 Eesti Päevalehden päätoimittajana. Hän toimi myös Tallinnan Rotary-klubin puheenjohtajana. Helmikuussa 1941 Tammer joutui venäläisten vangiksi. Häntä syytettiin virolaisten vakoojaksi. Hänet karkotettiin Siperiaan kymmeneksi vuodeksi, mutta hän ei koskaan palannut takaisin. Tammer kuoli seuraavana vuonna vankileirillä Nižni Novgorodin alueella.
Damon Knight Memorial Grand Master Award
Damon Knight Memorial Grand Master Award on Science Fiction and Fantasy Writers of America -järjestön (SFWA) jakama palkinto. Se jaetaan elämäntyöstä elossa olevalle tieteis- tai fantasiakirjailijalle. Ehdotuksen palkinnon saajasta tekee järjestön puheenjohtaja. Palkinto ei ole varsinaisesti Nebula-palkinto, mutta se luovutetaan samassa palkintogaalassa.
Alun perin palkinto oli nimeltään Grand Master Award, mutta vuonna 2002 se nimettiin uudelleen samana vuonna edesmenneen SFWA:n perustajan ja ensimmäisen puheenjohtajan Damon Knightin mukaan.
Vuoteen 1995 saakka palkintojen määrä oli rajoitettu kuuteen per vuosikymmen.
Talvijuurekas
Talvijuurekas ("Flammulina velutipes") on lehtipuiden rungoilla kasvava sienilaji, joka kestää hyvin pakkasia. Talvijuurekas suosii raitaa ja muita pajuja ("Salix"), joskus myös lehmusta. Sieni esiintyy myöhäissyksystä kevääseen saakka. Sienen lakki on kellanruskea, n. 2-5 cm kokoinen, usein hyvin limainen, jalka 5–10 cm pitkä ja heltat kellanvalkoiset. Sieni on yleinen ja sukunsa ainoa laji Suomessa. Talvijuurekas on hyvä ruokasieni. Talvijuurekas kuuluu lahottajiin ja sen voi sekoittaa muihin lahopuulla kimppuina kasvaviin sieniin, kuten lahokoihin ("Hypholoma") ja helokoihin ("Pholiota").
Japanilaisessa keittiössä talvijuurekas tunnetaan nimellä "enokitake".
Pintavesi
Pintavesi on vesialueilla, kuten joissa ja järvissä, oleva maanpäällinen vesi. Pintaveden vastakohta on pohjavesi. Pintaveteen on liuennut ilmaa ja sen kovuus on yleensä alhainen. Pintaveden lämpötila vaihtelee runsaasti vuodenajan mukaan: kesällä pintavesi on lämmintä ja talvella kylmää.
Pintavesiä voidaan luokitella niiden ekologisen ja kemiallisen tilan mukaan. Ekologisessa luokittelussa vettä tarkastellaan ensisijaisesti sen biologisten laatutekijöiden kuten levien, kasvien ja eläinten valossa. Arvioinnissa otetaan tällöin huomioon myös veden laatutekijät kuten pH-arvo ja näkösyvyys. Kemiallista tilaa arvioidaan tutkimalla pintavedessä esiintyviä kemiallisten aineiden pitoisuuksia.
Marja-Leena Sukula
Marja-Leena Sukula (o.s. Tyllinen, 12. huhtikuuta 1946 Järvenpää – 25. tammikuuta 2000 Helsinki) oli suomalainen itseoppinut viihdetaiteilija.
Sukulan tunnetuin roolihahmo oli laitapuolen kulkija "Kassi-Alma", jota hän esitti kolmenkymmenen vuoden ajan ympäri Suomea ja lisäksi suomalaisyhteisöille Espanjassa ja Australiassa. Televisiossa Kassi-Alma tuli tutuksi 1990-luvulla TV2:n viihdesarjassa Kansan huvit. Televisiossa Sukula oli esiintynyt jo 1970-luvulla. Hänen muita roolihahmojaan olivat iskelmätähti "Mailis Sulka" ja mustalaisnainen "Miranda", jotka Kassi-Alman tavoin olivat hänen itsensä kehittelemiä.
Sukula voitti vuonna 1978 "Nuoret kyvyt" -kilpailun. Vuonna 1994 "Esiintyvät taiteilijat ry." valitsi hänet vuoden viihdetaiteilijaksi. Hän oli kokki Jyrki Sukulan äiti.
Bekzat Sattarhanov
Bekzat Sattarhanov (4. huhtikuuta 1980 Šymkent, Kazahstanin SNT, Neuvostoliitto – 31. joulukuuta 2000 Šymkent, Kazakstan) oli kazakstanilainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja.
Sattarhanov voitti kultamitalin höyhensarjassa (alle 57 kg) vuoden 2000 Sydneyn olympialaisissa voitettuaan loppuottelussa amerikkalaisen Ricardo Juarezin.
Sattarhanov kuoli uudenvuoden aattona 2000 auto-onnettomuudessa.
Puistoherkkusieni
Puistoherkkusieni ("Agaricus bitorquis") on valkoinen tienvarsilla, puistoalueilla, nurmikoilla ja puutarhoissa viihtyvä herkkusienilaji. Sen heltat ovat ensin punaiset, sitten tummanruskeat. Jalka on valkoinen. Sieni on hyvä ruokasieni, mutta saattaa kerätä raskasmetalleja. Jalka on valkoinen ja siinä on kaksi rengasta. Sienen lakki on usein hiekkainen, koska se on kehittynyt jo maassa.
Viljelyherkkusieni on herkkusienistä eniten myyty laji maailmassa, puistoherkkusientäkin on kokeiltu viljellä. Kaupassa myytävissä valkoisissa herkkusienissä ei ole tummia helttoja koska ne myydään keskenkasvuisina kun ihmiset eivät halua ostaa sieniä joissa on tummat heltat ja itiöt.
Estádio ADC Parahyba
Estádio ADC Parahyba on monikäyttöinen stadion São José dos Camposissa Brasiliassa. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa Clube Atlético Joseensen kotikenttänä. Stadionille mahtuu 4 000 ihmistä.
Nurmiherkkusieni
Nurmiherkkusieni ("Agaricus campestris") on valkoinen ruohikoissa, nurmikoilla ja niityillä viihtyvä valkoinen herkkusienilaji. Sen heltat ovat nuorilla sienillä punertavat, vanhemmilla tummanruskeat. Sieni on hyvä ruokasieni, mutta sitä ei pidä poimia teollisuuslaitosten tai liikenneväylien varrelta, koska sieni saattaa kerätä itseensä raskasmetalleja. Sieniä voi kerätä kesäkuusta lokakuuhun.
Kuusenherkkusieni
Kuusenherkkusieni eli kuusiherkkusieni ("Agaricus essettei") on valkoinen kuusen seurassa viihtyvä herkkusienilaji. Sienen lakki on silkinvalkoinen, ja kosketettaessa siihen muodostuu keltaisia täpliä. Sienen jalka on valkoinen. Heltat ovat aluksi punertavat, myöhemmin tummanruskeat. Se kasvaa melko yleisenä koko Suomessa kuusimetsissä.
Sieni on hyvä ruokasieni, mutta se kerää itseensä niin paljon ympäristömyrkkyjä, esimerkiksi elohopeaa, ettei säännöllistä pitkäaikaista käyttöä suositella, eikä sitä pidä kerätä alueilta, joilla liikenne ja teollisuus päästävät paljon raskasmetalleita.
Kokemattoman sienestäjän ei tule kerätä tätä sientä, koska se muistuttaa tappavan myrkyllistä valkokärpässientä. Nämä sienet voi erottaa siitä, että valkokärpässienen heltat ovat pysyvän valkoiset, kuusiherkkusienellä ne tummuvat myöhemmällä iällä tumman itiöpölynsä vuoksi. Valkokärpässienen itiöpöly on valkoista. Ne voi kokenut erottaa myös hajusta: valkokärpässieni tuoksuu raa'alta perunalta, kuusenherkkusieni anikselta.
Anisherkkusieni
Anisherkkusieni ("Agaricus silvicola") on valkoinen tai kellertyvä herkkusienilaji. Sen jalka on iso ja renkaallinen, heltat ovat aluksi punertavat ja myöhemmin ruskeat. Sieni viihtyy melko yleisenä seka- ja havumetsissä koko Suomessa. Anisherkkusieni on hyvän makuinen ja siten herkullinen ruokasieni.
Tapionherkkusieni
Tapionherkkusieni ("Agaricus silvaticus") on ruskeasuomuinen, vaalealakkinen herkkusienilaji. Sen heltat ovat aluksi vaaleanharmaat, vanhemmilla sienillä tummanruskeat. Jalka on harmaanpunertava ja siinä on rengas. Lakki on valkoinen ja ruskeiden suomujen peittämä. Sieni kasvaa kuusikoissa kautta Suomen. Se on hyvä ruokasieni.
Estádio Alberto Víctolo
Estádio Alberto Víctolo on monikäyttöinen stadion Tanabissa Brasiliassa. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa Tanabi Esporte Cluben kotikenttänä. Stadionille mahtuu 11 617 ihmistä.
Parhaan ohjauksen Annie-palkinto
Parhaan ohjauksen Annie-palkinto on Los Angelesin kansainvälisen animaatiofilmiyhdistyksen vuodesta 1996 lähtien vuosittain jakama palkinto edellisvuoden parhaalle animaatio-ohjaajalle. Poikkeuksellisesti vuonna 2002 Annie-palkintoja ei jaettu ollenkaan. Vuodesta 1997 lähtien palkintoa on jaettu kahdessa osassa, parhaasta elokuva- ja televisio-ohjauksesta.
Piennarherkkusieni
Piennarherkkusieni ("Agaricus subperonatus" syn. "A. vaporarius") on likaisenruskea, suomulakkinen herkkusienilaji. Se viihtyy puutarhoissa ja yleisillä puistoalueilla. Jalka on valkoinen ja siinä on rengas. Heltat ovat aluksi lihanpunaiset, myöhemmin ruskehtavat. Sieni on hyvä ruokasieni, mutta saattaa kerätä toisten herkkusienten tapaan itseensä raskasmetalleja, joten sitä ei tulisi poimia esimerkiksi liikenneväylien varrelta. Sieni on harvinainen koko Suomessa.
Veriherkkusieni
Veriherkkusieni ("Agaricus langei") on tummanpunertava, suomulakkinen herkkusienilaji. Sienen heltat ovat aluksi punertavia, vanhemmalla sienellä ruskeat. Jalka on valkoinen ja siinä on rengas. Sieni on hyvä ruokasieni, mutta sitä ei tule kerätä alueilta, joissa on raskasmetalleja. Sieni kasvaa kuusikoissa, puistoissa ja nurmikoilla kohtalaisen harvinaisena koko Suomessa.
Lego Batman: The Video Game
Lego Batman: The Videogame on Traveller’s Talesin kehittämä ja Warner Bros. Interactiven vuonna 2008 julkaisema toimintaseikkailupeli. Peli perustuu DC Comics -sarjakuvakustantajan "Batman"-sarjakuvaan – hahmoina ovat Lego-minihahmot. Pelin juoni ei perustu elokuviin, ja se onkin Traveller’s Talesin ensimmäinen Lego-peli, jossa on aivan oma, uusi juonensa, ellei "Bionicle Heroesia" oteta lukuun. Pelille julkaistiin jatko-osa "" vuonna 2012.
"Lego Batman" idealtaan on samankaltainen kuin "" ja "". Pelaaja liikkuu pelissä eteenpäin tasohyppelytyyliin ja ratkoo erilaisia pulmanratkaisutehtäviä, joissa yleensä yritetään saada ovi tai silta auki. Uutta pelissä on erilaiset puvut, joita voi käyttää pulmanratkaisuissa: Batmanin pukuja ovat liito- ("Glide"), räjäytys- ("Demolition"), sooninen- ("Sonic") ja kuumuudensuojauspuvut (Heat Protection), Robinin taas teknologia- ("Technology"), magneetti- ("Magnet"), vesi- (Water) ja imurointipuvut ("Attract"). Pelaaja pääsee sankareiden lisäksi pelaamaan myös vihollisilla, joilla on erilaisia yksilöllisiä erikoiskykyjä: Arvuuttaja, Hullu Hatuntekijä ja Linnunpelätin voivat ohjata ihmisten mieltä, Bane ja Killer Croc voivat nostaa suuria esineitä, Pakkasherra voi jäädyttää esineitä ja vihollisia, Kaksinaama ja Myrkkymuratti voivat kävellä myrkkyvuodon päällä jne. Kenttiä pelissä on yhteensä 30 (viisi kenttää yhdessä episodissa) ja hahmoja 50. Kulkuneuvotasot ovat uudistuneet; nyt pelaaja voi taistella myös maalla ja merellä.
Kääpiöherkkusieni
Kääpiöherkkusieni ("Agaricus comtulus") on valkoinen tai kellertävä pieni herkkusienilaji. Sienen heltat ovat aluksi punaiset, ja muuttuvat myöhemmin ruskeiksi. Sienen jalka on n. 4 cm:n pituinen, valkoinen ja siinä on rengas. Sieni kasvaa melko yleisenä laitumilla ja nurmikoilla koko Suomessa. Se on syötävä ruokasieni.
Siroherkkusieni
Siroherkkusieni ("Agaricus semotus") on valkoinen tai viininpunanvärinen, pienten violettien suomujen peittämä herkkusienilaji. Sen heltat ovat ensin vaaleat, myöhemmin lihanpunaiset ja lopulta mustat. Jalka on valkoinen ja siinä on kaksinkertainen rengas. Sieni kasvaa havu- ja lehtipuiden seurassa metsissä ja metsänreunoissa kohtalaisen harvinaisena koko Suomessa. Se on hyvä ruokasieni.
Estádio Antônio Accioly
Estádio Antônio Accioly on monikäyttöinen stadion Goiâniassa Brasiliassa. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa Atlético Clube Goianiensen kotikenttänä. Stadionille mahtuu 8 000 ihmistä.
Haisuherkkusieni
Haisuherkkusieni eli meriherkkusieni ("Agaricus bernardii", syn. "A. maleolens") on Suomessa kasvava myrkyllinen herkkusienilaji. Haisu- ja meriherkkusientä pidettiin aiemmin eri lajeina, mutta nykykäsityksen mukaan on kyse yhdestä lajista. Se muistuttaa syötäviä herkkusieniä, mutta sienen tunnistaa tympeästä hajustaan. Sen lakki on valkoinen tai vaaleanruskea. Jalka on vaalea ja heltat ovat aluksi lihanpunaiset ja myöhemmin tummanruskeat. Sieni on lievästi myrkyllinen ja saattaa aiheuttaa vatsanväänteitä. Sieni myös maistuu pahalta.
Ennen meriherkkusienenä tunnettu muoto kasvaa merenrantojen niityillä ja sisämaan tienvarsilla. Sieni on kohtalaisen harvinainen koko Suomessa.
Punainen kirja
Punainen kirja on kirja, johon on koottu tieto eliölajien uhanalaisuustilanteesta ja niiden uhanalaisuusluokituksesta.
Kansainvälistä Punaista listaa eli Punaista kirjaa julkaisee Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN. Sitä on julkaistu vuodesta 1994 alkaen. Vuoden 2012 versiossa on käsitelty yli 60 000 lajin uhanalaisuustilanne.
Suomessa kansallisia Punaisia kirjoja on julkaistu neljä. Aikaisemmat arvioinnit vuosina 1986, 1992 ja 2000, sekä sarjan neljäs kirja, johon on koottu uusimman kansallisen uhanalaisarvioinnin tulokset, joulukuussa 2010.
Shaun Cashman
Shaun Cashman on yhdysvaltalainen animaattori ja Annie-palkittu ohjaaja, joka aloitteli uraansa ääntennauhoittajana ennen kuin pääsi 1990-luvun alussa Simpsoneihin hahmojen sommittelijaksi. Sarjan jälkeen Cashman on toiminut enimmäkseen ohjaajana muun muassa Kukkulan kuninkaassa ja The Grim Adventures of Billy & Mandyssa.
Phil Cummings
Phil Cummings on yhdysvaltalainen Emmy-palkittu animaattori, joka on toiminut satunnaisesti ohjaajana, josta hänet palkittiin Anniella vuonna 2005.
Pyhän Laurin kirkon rauniot
Pyhän Laurin kirkko Hämeenkoskella oli suomalainen keskiaikainen harmaakivikirkko. Kirkko on todennäköisesti rakennettu vuosien 1510 ja 1560 välisenä aikana. ja se rakennettiin palvelemaan vuonna 1410 perustettua Kosken seurakuntaa. Seurakunta liittyi kuitenkin jo 1540 kappeliseurakunnaksi Lammin seurakuntaan. Kirkko jäi pois käytöstä 1600-luvulla ja raunioitui. Uusi Hämeenkosken kirkko on noin puolen kilometrin päässä idässä.
Poikkeuksellista kirkossa oli sen kahdeksankulmainen pohjakaava, toinen vastaavanlainen tunnetaan Rengosta. Tiedossa ei ole, onko kirkossa ollut kivistä sakaristoa, asehuonetta tai muita runkohuoneessa ulkonevia osia. Runkohuoneen on päätelty olleen pitkänomainen.
Kirkon tuhoutumisen syytä ei tarkkaan tiedetä. Vuonna 1705 tehtyyn kartaan kirkko oli merkitty vanhaksi. Turun yliopiston vuosien 1996–1997 tutkimusten raportissa todettiin, että kirkko ei tuhoutunut tulipalossa. Kirkon hylkäämisen yhtenä syynä pidetään uskonpuhdistusta ja toisaalta maaperää kirkon ympärillä. Keskiajan lopulla kirkko on ollut länsisivua lukuun ottamatta veden ympäröimä ja maaperä on ollut syvältä routaantuvaa. Kirkon kahdeksankulmainen muoto on edesauttanut vaurioiden syntymistä muureihin – nelikulmainen rakennus olisi kestänyt perustusten liikkumisen aiheuttaman rasituksen paremmin. Kirkon raunioituminen ja hylkääminen on todennäköisesti tapahtunut 1500-luvun lopun ja noin vuoden 1650 välisenä aikana.
Kirkon raunion havaitsi ensimmäiseksi arkeologi Hjalmar Appelgren 1890-luvulla. Raunioilla tehtiin vuodesta 1962 arkeologisia kaivauksia Henrik Liliuksen ja myöhemmin Jussi-Pekka Taavitsaisen johdolla.
Matkamuistoja – kaikki singlet 1978–2003
Matkamuistoja – kaikki singlet 1978–2003 on suomalaisen Leevi and the Leavings -yhtyeen kokoelma-boxi, joka julkaistiin 22. lokakuuta 2008. Kokoelma sisältää 5 CD:tä ja 98 kappaletta sekä yhden DVD-levyn.
Julkaisu debytoi Suomen virallisen listan sijalla 15, ja se pysyi listalla yhteensä 13 viikkoa.
Levy 1
Levy 3
Levy 5
Levy 2
Levy 4
Levy 6 DVD
Frank Caliendo
Franklin ”Frank” Caliendo (s. 19. tammikuuta 1974) on yhdysvaltalainen koomikko, joka tunnetaan parhaiten imitaatioistaan ohjelmassa Mad Tv. Hän esiintyi myös ohjelmassa FOX NFL Sunday. Nykyään Caliendolla on oma sarja Frank Tv, jota esitetään Yhdysvalloissa PBS-kanavalla. Tunnetuimmat hänen imitaatioistaan ovat George W. Bush ja John Madden.
Frank Caliendo syntyi Chicagossa, Illinoississa ja kasvoi Waukeshassa, Wisconsinssa. Caliendo aloitti esiintymisensä stand-up-koomikkona paikallisella komediaklubilla. Hänen tv-debyyttinsä oli vuosina 2000–2001 sketsikomedia-sarjassa Hype. Sen jälkeen hän on tehnyt monia stand-up -esiintymisiä televisio-ohjelmissa, esimerkiksi Late Show with David Lettermanissa ja Late Night with Conan O'Brienissa.
Caliendo liittyi Mad Tv:n näyttelijäjoukkoon vuonna 2001, ohjelman seitsemännen tuotantokauden alkaessa. Ennen lähtöään Mad Tv:stä vuonna 2006, Caliendo ehti olemaan mukana kaikkiaan 117:n jakson kuvauksissa. Tunnetuin Caliendon ohjelmassa esittämistä imitaatioista on John Madden.
Caliendo aloitti oman sketsikomedia-sarjansa marraskuussa 2007. Frank juontaa ohjelman ja esiintyy sketseissä meikattuna.
Brunssum-vaihe
Brunssum-vaihe oli plioseenikautinen stratigrafinen vaihe Luoteis-Euroopassa. Se on saanut nimensä hollantilaisen kivihiilikaivospaikkakunnan Brunssumin mukaan. Se vastasi osapuilleen laajemmin käytettyä alaplioseenin Zancla-vaihetta. Vaihe oli noin 5,6–3,4 miljoonaa vuotta sitten tai toisen arvion mukaan noin 5–3,2 miljoonaa vuotta sitten.
Brunssum oli ilmastoltaan vaihteleva. Kausi oli hyvin lämmin pariin otteeseen, joiden välissä viileni huomattavasti. "Sequoia" oli kauden alussa ja lopussa hyvin yleinen, ja varsinkin alkulämpöhuippu oli hyvin lämmin. Lämpimimpinä vaiheina myös suosypressi ("Taxodium") ja "Nyssa" olivat yleisiä.
Aivan kauden lopussa lämmin lajisto harvinaistui romahdusmaisesti, "Sequoia" hävisi ja "Taxodium" kävi hyvin harvinaiseksi. Samoihin aikoihin lepät yleistyivät ja männyt harvinaistuivat.. Kanervat ("Ericaceae") ja tuulipölytteiset ruohokasvit yleistyivät.
Brunssum-vaihetta edelsi ainakin lopultaan yleensä viileämpi Suster-vaihe , jota taas edelsi ylämioseeni . Brunssumia seurasi Luoteis-Euroopan Reuver-vaihe (yleisemmin Piacenza-vaihe).
Suomen keskiaika
Suomen keskiaika alkaa määritelmästä riippuen 1100- ja 1200-lukujen kuluessa sitä mukaa, kun Suomi siirtyy hitaasti esihistoriasta historialliseen aikaan. Usein keskiajan alku Länsi-Suomessa liitetään tarunomaiseen ensimmäiseen Suomeen tehtyyn ristiretkeen, jonka on arvioitu tapahtuneen 1150-luvulla. Tapahtumasta kertovat lähteet ovat kuitenkin peräisin vasta 1200-luvun lopulta. Vanhin tunnettu Suomea koskeva asiakirjalähde on "Gravis admodum" -nimellä kutsuttu paavi Aleksanteri III:n kirje Uppsalan arkkipiispalle vuodelta 1171 tai 1172. Karjalassa keskiajan alku sijoitetaan noin vuoteen 1300, kolmannen ristiretken yhteyteen. Suomen keskiajan katsotaan päättyvän 1500-luvun kuluessa. Käytettyjä takarajoja ovat esimerkiksi vuosi 1523 tai 1570-luku. Suomen Lapissa kirjallisten lähteiden valaisemaa keskiaikaa ei varsinaisesti ole, vaan siellä historiallinen aika alkaa kunnolla vasta 1500-luvulla.
Manner-Euroopassa keskiajan määritellään alkavan jo noin vuodesta 400, mutta Suomessa aika vuodesta 400 aina 1100- tai 1200-luvulle lasketaan vielä esihistoriaksi, tarkemmin sanottuna keski- ja myöhäisrautakaudeksi.
Suomen keskiaikaa pidetään historiallisen ajan periodina, mutta kirjallisia lähteitä on säilynyt vain vähän. Esimerkiksi Turun tuomiokapitulin, luostareiden ja keskiaikaisten kaupunkien arkistot ovat valtaosaltaan tuhoutuneet vuosisatojen mittaan. Säilyneitä lähteitä on vain noin 300, kun vertailun vuoksi Ruotsissa keskiaikaisia lähteitä on tallella noin 20 000. Tästä syystä Suomen keskiajan tutkimus on esihistorian tavoin suureksi osaksi arkeologian tutkimusalaa. Säilynyt kirjallinen lähdeaineisto on julkaistu "Finlands medeltidsurkunder" -sarjana. Kirjallisten ja arkeologisten lähteiden ohella myös paikannimistö on ollut tärkeää lähdeaineistoa Suomen keskiajan tutkijoille.
Keskiajan näkyviä muistoja ovat Turun tuomiokirkko ja Suomen 72 muuta säilynyttä keskiaikaista kirkkoa, Turun linna, Hämeen linna, Olavinlinna, Kastelholman linna, Raaseporin linna ja Kuusiston linnanraunio sekä lukuisat pikkulinnojen jäännökset. Suomen kaupungeista Turulla, Porvoolla, Raumalla, Ulvilalla ja Naantalilla on keskiaikaiset juuret. Myös Viipurin keskiaikainen historia katsotaan osaksi Suomen keskiaikaa.
Estádio Antônio R. Guimarães
Estádio Antônio R. Guimarães on monikäyttöinen stadion Santa Bárbara d'Oestessa Brasiliassa. Stadion avattiin vuonna 1921. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa União Agrícola Barbarense Futebol Cluben kotikenttänä. Stadionille mahtuu 15 000 ihmistä.
Scott Glenn
Theodore "Scott" Glenn (s. 26. tammikuuta 1941 Pittsburgh, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Glenn on näytellyt niin elokuvissa kuin televisiossakin aina 1960-luvulta lähtien, mutta suuren yleisön tietoisuuteen hän tuli vuonna 1991, kun kansainvälisesti erittäin hyvin menestynyt, Jonathan Demmen ohjaama elokuva "Uhrilampaat" ilmestyi. Siinä hänellä on merkittävä rooli FBI:n johtaja Jack Crawfordina. Lisäksi hänet muistetaan muun muassa elokuvista "Ilmestyskirja. Nyt" (1979), "Punaisen lokakuun metsästys" (1990), "Rajaton valta" (1997), "Vertical Limit" (2000), "Training Day" (2001) ja "Medusan sinetti" (2007) "Medusan perintö" (2012), sekä Stickinä Marvel Televisionin Netflix-sarjoissa "Daredevil" (2015–2016) ja "The Defenders" (2017).
Glenn oli arvostetun japanilaisen näyttelijän, Toshirō Mifunen, läheinen ystävä.
John W. Campbell -palkinto
John W. Campbell -palkinto voi tarkoittaa kahta merkittävää eri tahon jakamaa science fiction -palkintoa:
Barueri Arena
Barueri Arena on sisäareena Baruerissa Brasiliassa. Areenalle mahtuu 5 000 katsojaa. Sitä käytettiin mm. lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailuissa 2006.
Kulju (täsmennyssivu)
Kulju tarkoittaa seuraavia asioita:
Elias Magnus Fries
Elias Magnus Fries (1794−1878) oli ruotsalainen kasvi- ja sienitieteilijä ja ruotsalaisen sienitieteen isä.
Fries opiskeli ja toimi myöhemmin professorina Lundin yliopistossa. Friesiä pidetään yhtenä modernin sienten luokittelun isänä yhdessä Christian Hendrik Persoonin kanssa. Hän käytti itiöiden väriä ja myöhemmin urallaan myös mikroskoopin avulla näkyvää itiöiden kiinnittymisen rakennetta perustana sienten taksonomian määrittämisessä.
Friesin kirja "Systema mycologicum" (1821–1822) on sienten nimistön perusteos. Nimien antoperiaatteita säätelee International Code of Botanical Nomenclature.
Sienten tai kasvien tieteellisen nimen jälkeen käytettävä määrittäjän lyhenne Fr. tai Fries tarkoittaa Friesiä. Friesin määrittämiä lajeja ovat muun muassa korvasieni, kantarelli, suppilovahvero ja koivunpunikkitatti, jonka toinen auktori, yhdysvaltalainen Walter Snell siirsi kivitateista punikkitatteihin
Arena Zagallo
Arena Zagallo tulee olemaan stadion Maceióssa Brasiliassa. Sitä rakennetaan vuoden 2014 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuja varten. Stadionille tulee 45 337 paikkaa.
Stadion ollaan nimetty Mário Zagallon, brasilialaisen entisen jalkapalloilijan mukaan.
Leppärousku
Leppärousku tarkoittaa seuraavia sienilajeja:
Alfred Ter-Mkrtchyan
Alfred Ter-Mkrtchyan (s. 19. maaliskuuta 1971) on armenialainen, sittemmin Saksaa edustanut entinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija.
Neuvostoliiton edustajana 19-vuotias Ter-Mkrtchyan voitti ikäluokkansa Euroopan-mestaruuden 52-kiloisissa vuonna 1990. Seuraavana vuonna aikuisten sarjassa Aschaffenburgin EM-kisoissa hän sijoittui pronssille. Vuonna 1992 Ter-Mkrtchyan voitti kultaa Kööpenhaminan EM-kisoissa kukistettuaan loppuottelussa bulgarialaisen Bratan Tsenovin. Samana vuonna Barcelonan olympialaisissa hän jäi hopealle kultamitalin mentyä norjalaiselle Jon Rønningenille.
Kaudeksi 1993 Ter-Mkrtchyan siirtyi edustamaan Saksan liittotasavaltaa ja saavutti MM-pronssia Tukholman kisoista. Seuraavana vuonna hän saavutti pronssia Ateenan EM-kisoista ja voitti ensimmäisen maailmanmestaruutensa Tampereen MM-kisoissa, loppuotteluvastustajana azerbaidžanilainen Natik Aivazov. Vuonna 1995 Ter-Mkrtchyan saavutti hopeaa Besanconin EM-kisoita hävittyään loppuottelussa Armen Nazarjanille, ja pronssia Prahan MM-kisoista. Seuraavana vuonna hän saavutti jälleen EM-pronssia Budapestin kisoista, mutta Atlantan olympialaisissa sijoitus oli vasta yhdeksäs.
1997 Wrocławin MM-kisoissa Ter-Mkrtchyan sijoittui uudessa 54 kilogramman painoluokassa pronssille, minkä jälkeen siirtyi painoluokkaa ylemmäs 58-kiloisiin. Hän ei kuitenkaan sijoittunut EM-kisoissa mitaleille ja palasi jo seuraavalle kaudelle 54-kiloisiin. EM-kisoissa sijoitus jäi mitalisijojen ulkopuolelle, mutta 1999 Ateenan MM-kisoissa hän nousi pronssipallille kevyimmässä, 54 kilon painoluokassa. Pronssimitalin hän saavutti myös seuraavana keväänä Moskovan EM-kisoissa. Sydneyn olympialaisissa sijoitus oli viides. Seuraavana vuonna Ter-Mkrtchyan voitti sotilaiden MM-kultaa 58-kiloisten sarjassa, mutta jäi samassa painoluokassa Patraksen MM-kisoissa todella kauas kärkisijoista. Ter-Mkrtchyan yritti vielä päästä 2004 Ateenan olympiakisoihin, mutta lopetti uransa epäonnistuttuaan yrityksessä.
Wisła Krakova
Wisła Kraków on puolalainen, vuonna 1906 perustettu jalkapalloseura, jonka kotipaikka on Krakovan kaupunki. Se pelaa maansa pääsarjassa Ekstraklasassa.
Seura on voittanut maansa mestaruuden 14 kertaa, viimeksi vuonna 2011. Kaudella 1978–1979 se pelasi Euroopan cupin puolivälierissä häviten Malmö FF:lle.
Siegfried Müller
Siegfried Friedrich Heinrich Müller (26. lokakuuta 1920 – 17. huhtikuuta 1983) oli saksalainen palkkasoturi, joka tuli Kongon kriisin 1960–1965 aikana tunnetuksi nimellä "Kongo-Müller".
Siegfried Müller syntyi Crossenissa itäisessä Saksassa (nyk. Krosno Odrzańskie, Puola) vuonna 1920. Vuosina 1939–1945 Müller osallistui Wehrmachtin riveissä taisteluihin enimmäkseen Itärintamalla, yleni luutnantiksi ja sai rautaristin. Sodan lopussa Müller haavoittui ja joutui amerikkalaisten vangiksi. Vapauduttuaan vankeudesta vuonna 1947 Müller liittyi Yhdysvaltain armeijan työpalvelujoukkoihin miehitetyssä Saksassa. Yritettyään turhaan värväytyä Bundeswehriin vuonna 1956, Müller sai töitä British Petroleum -yhtiöltä Afrika Korpsin Saharaan kylvämien miinojen raivaajana.
Vuonna 1962 Müller muutti Etelä-Afrikkaan ja värväytyi vuonna 1964 kongolaisen poliitikon Moise Tšomben avuksi koottuihin palkkasoturijoukkoihin. Kongossa Müller johti Kommando 52 -nimellä tunnettua palkkasoturiosastoa. Hän nousi julkisuuteen, kun Time ja Der Spiegel kirjoittivat Kongossa taistelevasta saksalaisesta palkkasoturista, joka oli entinen Wehrmachtin sotilas.
Vuonna 1966 Müller antoi DDR:stä kotoisin oleville elokuvantekijöille Walter Heynowskille ja Gerhard Scheumannille haastattelun, josta syntyi dokumenttielokuvaklassikko "Der lachende Mann" (Hymyilevä mies). Müller esiintyi myös Gualtiero Jacopettin dokumenttielokuvassa "Africa Addio" (Hyvästi Afrikka, 1966) sekä Heynowskin ja Scheumannin dokumenttielokuvassa "Kommando 52" (1965).
Sotilasuransa jälkeen Müller toimi Etelä-Afrikassa erään kultakaivoksen poliisipäällikkönä, jonka tehtävänä oli tutkia kaikki mustat työläiset siltä varalta että he kuljettaisivat kaivoksesta jotakin mukanaan. Hän kuoli Boksburgissa Johannesburgin esikaupunkialueella Gautengissa Etelä-Afrikassa huhtikuussa vuonna 1983.
Rasvaliukoiset myrkyt
Rasvaliukoiset myrkyt myrkkyjä, jotka liukenevat rasvoihin. Rasvaliukoiset myrkyt ovat erityisen vaarallisia, koska ne kertyvät rasvakudoksiin, eivätkä poistu elimistöstä itsestään. Rasvaliukoisia myrkkyjä ovat esimerkiksi DDT, dioksiinit ja PCB.
Ren Xuecheng
Ren Xuecheng (s. 21. toukokuuta 1985 Hebei) on kiinalainen naispainija ja maailmanmestari.
Ensimmäisissä kansainvälisissä kilpailuissaan, maailmancupissa Tokiossa vuonna 2003 Ren sijoittui sarjassaan 51-kiloisissa kolmanneksi. Vuonna 2005 hän voitti 48-kiloisten Aasian-mestaruuden ja voitti kultamitalin myös samana vuonna Budapestin MM-kisoissa voitettuaan loppuottelussa ukrainalaisen Ateenan olympiavoittajan, Iryna Merleni-Melnykin. Vuonna 2006 Ren voitti 51-kiloisten sarjan maailmancupissa, mutta jäi kotimaassaan Guangzhoun kaupungissa painituissa MM-kisoissa hopealle 48 kilogramman painoluokassa hävittyään finaalissa japanilaiselle Chiharu Ichōlle.
Vuonna 2007 Ren sijoittui maailmancupissa 48-kiloisten sarjassa neljänneksi. Bakun MM-kisoissa hän paini 51-kiloisissa, mutta jäi jälleen hopealle kultamitalin mentyä Japaniin Hitomi Sakamotolle. Vuoden 2008 Aasian-mestaruuskisoista Ren saavutti niin ikään hopeaa.
Jussi Tarvainen
Jussi Tarvainen (s. 31. toukokuuta 1976 Lahti, Suomi) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi kaudella 2010–2011 LeKissä. Hän on pelannut 591 SM-liigaottelua KalPassa, JYPissä, Tapparassa ja SaiPassa. Pelejä on myös Itävallan, Ruotsin ja Sveitsin pääsarjoista sekä Tšekin toiseksi korkeimmalta sarjatasolta.
Vaikka Tarvainen on syntynyt Lahdessa, on hänen kasvattajaseuransa KalPa. Tapparassa hän voitti mestaruuden kaudella 2002–2003. Tarvainen on Edmonton Oilersin kolmannen kierroksen varaus vuodelta 1994. Hänet varattiin numerolla 95.
Aikaisemmin Tarvainen pelasi keskushyökkääjän paikalla, mutta siirtyi laitahyökkääjäksi. Tarvainen oli tehokas maalintekijä, mutta myös hyvä syöttäjä. Laukaus oli kova ja tarkka. Tarvainen tunnettiin myös tehokkaana karvaajana, mikä usein toi hänelle jäähyjä.
Arena da Floresta
Arena da Floresta on monikäyttöinen stadion Rio Brancossa Brasiliassa. Se avattiin vuonna 2006. Nykyään stadionia käytetään enimmäkseen jalkapallossa Rio Branco Football Clubin kotikenttänä. Stadionille mahtuu 20 000 ihmistä.
Arena da Florestan yleisöennätys on 12 088. Se tehtiin 14. helmikuuta 2007, kun Fluminense voitti ADESG:n.
Rauhoitettu laji
Rauhoitettu laji on eliölaji, jota suojellaan lajiin kohdistuvalta häirinnältä lailla. Kasveja voidaan suojella esimerkiksi poimimiselta ja eläimiä pyydystämiseltä. Monet uhanalaiset lajit on rauhoitettu, paitsi jos ne ovat vielä suhteellisen yleisiä tai niitä pidetään vahingollisina. Toisaalta kaikki rauhoitetut lajit eivät ole uhanalaisia vaan rauhoituksella pyritään ennalta ehkäisemään lajin harvinaistumista tai suotuisan suojelutason säilymistä. Myös kansainväliset sopimukset (esimerkiksi Euroopan unionin luontodirektiivi) voivat velvoittaa lajin rauhoittamiseen valtion kansallisessa lainsäädännössä.
Rauhoitettuja eläimiä ei saa ottaa elätiksi, tappaa tai pyydystää. Myöskään niiden lisääntymistä ei saa häiritä. Rauhoitettuja kasveja tai sieniä ei saa leikata, poimia, siirtää juurineen tai tuhota. Rauhoitetulla lajilla käytävä kauppa on yleensä luvanvaraista.
Suomen luonnonsuojelulaki määrää Suomessa eliölajien rauhoittamisen periaatteet, joskin niin kutsutuista riistalajeista määrätään erikseen metsästyslaissa. Luonnonsuojeluasetuksen liitteet sisältävät rauhoitettujen lajien luettelot. Lajiluetteloita päivitetään tarvittaessa, viimeksi päivitys tehtiin syyskuussa 2009.
Lajirauhoituksen rikkomisesta säädetään Suomen rikoslain 48. luvun 5 pykälässä. Lisäksi osalle rauhoitetuista lajeista on erikseen määritelty erityinen korvaushinta lain rikkomisen varalta. Eläimillä ohjeelliset arvot vaihtelevat 17 eurosta 9755 euroon. Suurin korvattava arvo on saimaannorpalla. Rikoslain 48. luvun 9§ perusteella korvaushinta tulee maksettavaksi rauhoituksen rikkomisesta tuomittavan sakkorangaistuksen päälle.
Luonnonsuojelulain 6. luvun 40§ perusteella rauhoitus koskee myös rauhoitetun lajin kuolleena tavattuja yksilöitä.
Nisäkkäiden ja lintujen rauhoittamisesta säädetään metsästyslaissa (615/1993). Sen mukaan kaikki linnut ja nisäkkäät, joita ei ole määritelty erikseen riistaeläimiksi, on rauhoitettu. Lisäksi laissa luetellaan joukko vahingollisina pidettyjä lajeja, jotka ovat rauhoittamattomia. Näitä ovat nisäkkäistä metsämyyrä, vesimyyrä, kenttämyyrä, peltomyyrä, lapinmyyrä, isometsähiiri, isorotta ja kotihiiri sekä villiintyneet kissat. Linnuista rauhoittamattomia ovat varis, harakka, harmaalokki, merilokki, kesykyyhky, räkättirastas sekä korppi poronhoitoalueella.
Muut rauhoitetut eläinlajit kuin nisäkkäät ja linnut on lueteltu luonnonsuojeluasetuksen (160/1997) liitteessä 2, rauhoitetut kasvilajit liitteessä 3.
Luonnonsuojelulain 6. luvun 39§ perusteella myös suurten petolintujen pesäpuina toimivat puuyksilöt ovat rauhoitettuja lintulajin rauhoituksen perusteella.
Stéfanos Christópoulos
Stéfanos Christópoulos (, 1876 Patras – ?) oli kreikkalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija.
Christópoulos saavutti painista pronssia ensimmäisissä nykyaikaisissa olympiakisoissa 1896 Ateenassa. Hän voitti ensimmäisessä ottelussaan unkarilaisen Momčilo Tapavican, mutta kärsi välierässä tappion maanmiehelleen Geórgios Tsítakselle.
Bargteheide
Bargteheide () on kaupunki Saksassa Schleswig-Holsteinin osavaltion Stormarnin piirikunnassa. Asukkaita Bargteheidessa oli 31. joulukuuta 2008 14 882, joista naisia oli 7 745 ja miehiä 7 137. Kaupungin pinta-ala on 15,83 km² ja väestötiheys 940 as./km² (31.12.2008). Bargteheiden pormestari on Henning Görtz.
Bargteheidesta on matkaa etelässä sijaitsevaan Ahrensburgiin kuusi kilometriä, koillisessa sijaitsevaan Bad Oldesloeen 14 km ja koillisessa sijaitsevaan Lyypekkiin 35 km. Kaupunki sijaitsee Bundesautobahn 1- (A1) ja Bundesautobahn 21 (A21) -moottoriteiden risteämäkohdassa.
Bargteheiden ystävyyskaupunkeja ovat Déville-lès-Rouen Ranskassa (vuodesta 1969) ja Żmigród Puolassa (vuodesta 2001).
KKS Lech Poznań
KKS Lech Poznań on puolalainen, 19 maaliskuuta vuonna 1922 perustettu jalkapalloseura, jonka kotipaikka on Poznańin kaupunki. Se pelaa kaudella 2018–2019 maansa pääsarjassa Ekstraklasassa. Joukkueen päävalmentajana toimii serbialainen Ivan Đurđević. Seura on voittanut maansa mestaruuden seitsemän kertaa, viimeksi vuosina 2010 ja 2015.
Vuodesta 1933 vuoteen 1994 seura oli Puolan rautatieyhtiö PKP:n tukema, ja seuran nimilyhenne KKS tarkoittaakin "rautatieläistä urheiluseuraa" ("Kolejowy Klub Sportowy", "Lech" puolestaan on Puolan legendaarinen perustaja). Vuonna 2006 Lech Poznań sai tukijakseen kodinkoneita valmistavan Amica-tehtaan ja yhdistyi samalla tehtaan oman "Amica Wronki" -pääsarjaseuran kanssa. Uusi joukkue koostettiin molempien seurojen parhaista pelaajista ja Amica Wronki siirtyi Lechin reservijoukkueeksi alasarjoihin. Lech pelasi kotiottelunsa Wronkissa stadionremontin aikana vuonna 2009.
Emilia Bottas
Emilia Fanni Vivian Bottas (os. Pikkarainen, s. 11. lokakuuta 1992 Vantaa) on entinen suomalainen kilpauimari ja nykyinen esteratsastaja. Hän edusti uinnissa Simmis Wandaa, ja häntä valmensi Jukka Pikkarainen.
Bottas edusti Suomea Pekingin olympialaisissa 2008. Hän sijoittui 100 metrin perhosuinnissa 46:nneksi. Nuorten EM-kilpailuissa Belgradissa 2008 hän oli kuudes 50 metrin perhosuinnissa sekä kahdeksas 100 metrin perhosuinnissa ja 50 metrin vapaauinnissa. Aikuisten arvokilpailufinaaliin hän selviytyi ensimmäisen kerran Rijekan lyhyen radan EM-kilpailuissa 2008 oltuaan 4 × 50 metrin vapaauintiviestissä kuudes ja 4 × 50 metrin sekauintiviestissä seitsemäs. Henkilökohtaisella matkalla hän selviytyi aikuisten arvokisafinaaliin ensimmäisen kerran Istanbulin lyhyen radan EM-kilpailuissa 2009 oltuaan 200 metrin perhosuinnissa yhdeksäs. Alkuerässä hän oli tehnyt Suomen ennätyksen 2.08,11. 4 × 50 metrin vapaauintiviestissä Suomi oli viides.
Marraskuussa 2010 hän oli Suomen pronssia voittaneessa 4 × 50 metrin vapaauinnin viestijoukkueessa uinnin lyhyen radan EM-kilpailuissa Eindhovenissa. Marraskuussa 2012 hän oli Suomen hopeaa voittaneessa 4 × 50 metrin vapaauinnin viestijoukkueessa uinnin lyhyen radan EM-kilpailuissa Chartresissa. 100 metrin sekauinnissa hän sijoittui neljänneksi.
Vuoden 2016 pitkän radan EM-kilpailuissa Bottas ui Suomen kolmannen eli perhosuintiosuuden 4 × 100 metrin sekauintiviestissä joukkueen voittaessa EM-pronssia uudella SE-ajalla.
Bottas saavutti ensimmäiset aikuisten sarjan 50 metrin altaan SM-mitalinsa Espoonlahdessa 2008. Hän voitti kultaa 100 ja 200 metrin perhosuinnissa sekä pronssia 50 metrin vapaa- ja perhosuinnissa. 
Toukokuussa 2009 hän teki pitkän altaan naisten Suomen ennätyksen kaikilla perhosuintimatkoilla: 50 metrillä 26,90, 100 metrillä 59,48 ja 200 metrillä 2.12,94. Osan ennätyksistä hän on sittemmin rikkonut.
Lisäksi hänellä on nimissään 200 metrin sekauinnin Suomen ennätys 2.14,23.
Bottas osallistui vuoden 2017 Helsinki Horse Show´ssa esteratsastuksessa kansallisen luokan kilpailuun. Hän omistaa kolme hevosta, jotka asuvat Tuusulassa.
Bottas on harrastanut uinnin ja esteratsastuksen lisäksi triathlonia ja balettia. Hänen veljensä Ville Pikkarainen on nuorten maajoukkuetason uimari. Bottas kihlautui formula 1 -kuljettajan Valtteri Bottaksen kanssa helmikuussa 2015 ja he avioituivat syyskuussa 2016.
The Roosters
The Roosters on vuonna 1964 perustettu suomalainen rock-yhtye, jossa tapahtui vuosina 1964-1968 jatkuvia kokoonpanovaihdoksia. Se teki vuonna 1965 kaksi singleä "Dona Dona / Hold Me" sekä "Bella / What Have I Got of My Own?"
Ensimmäinen (The Punks)ToinenKolmasNeljäsViidesKuudesSeitsemäsKahdeksasYhdeksäsKymmenesYhdestoistaKahdestoistaKolmastoista
New Joys
New Joys oli vuosina 1965 – 1973 toiminut suomalainen popyhtye. Helsinkiläisen yhtyeen managerina toimi Ykä Reinikainen ja ensilevynsä tekemisen aikoina 1967 yhtyeen jäsenet olivat vielä koululaisia. Yhtyeessä lauloivat Benno (Nils Blumme) ja Tarro (Tapio Mäkinen) sekä soittivat Jori Auvinen (kitara), Hannu Peltonen (basso) ja Haraldo Bergqvist (rummut). Yhtyeen ensilevy oli käännös The Turtlesin hitistä "Happy Together" eli "Mikset mua huomaa", josta tuli varsin suosittu. Singlen B–puolen "Kevät" oli yhtyeen omaa tuotantoa.
Toinen single "Kuuluthan mulle Windy" menestyi niin ikään hyvin. Vuonna 1968 yhtye levytti vielä The Lemon Pipersin kappaleesta "Green Tambourine" hittikäännöksen "Tamburiinin soittaja", mutta suuntautuivat sitten soul–musiikkiin päin ja saman vuoden syyskuussa mukaan tulivat entinen Soulset-jäsen Matti Bergström (basso), Juha Rislakki (kitara), Kaj (Sakke) Nuorivaara (saksofoni) ja Julius Heikkilä (saksofoni).
Kesällä 1969 yhtye teki kiertueen Soul 69, jolla olivat mukana myös saksofonisti Stanley Lindroos sekä laulaja Sirkka Keiski ja Risto Kurrosen tanssiryhmä Villikissat.
Soulmusiikin mentyä pois muodista yhtye siirtyi suoraviivaiseen rock & rolliin, mutta hajosi vuodenvaihteessa 1972 – 1973.
Alkuperäinen 1965 – 1968ToinenKokoonpano kesällä 1969 (Soul 69 konsertti)
Estádio Asa Delta
Estádio Asa Delta on monikäyttöinen stadion Primavera do Lestessä Brasiliassa. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa Sociedade Esportiva e Recreativa Juventuden kotikenttänä. Stadionille mahtuu 5 000 ihmistä.
Koivumittari
Koivumittari ("Biston betularius" tai "Biston betularia") on mittareiden heimoon (Geometridae) ja lovimittareiden alaheimoon (Ennominae) kuuluva yöperhonen, joka on Suomessa yleinen maan etelä- ja keskiosissa. Se lentelee pääosin kesäkuun alusta heinäkuun loppuun. Koivumittareita on vaaleita, harmaita ja tummia.
Isokokoinen, suipposiipinen ja varsin tukevarakenteinen mittariperhonen, jonka siipiväli vaihtelee 41–61 mm. Perusmuodolla sekä etu- että takasiivet ovat valkoiset ja niitä kirjovat pienet mustat pisteet. Etusiiven etureunassa on yhtenäisemmin mustaa väriä ja poikkiviirut erottuvat yleensä heikosti, joskus yhtenäisempinä. Ruumis on saman värinen ja samalla tavalla kuvioitu kuin siivet, mikä on yöperhosilla harvinaista. Lajista on myös tummempi muoto "f. insularia" sekä lähes täysin musta "f. carbonaria".
Holarktinen laji, jonka levinneisyys kattaa lähes koko Euroopan aivan pohjoisimpia osia lukuun ottamatta. Idässä sitä tavataan Uralin ja Keski-Aasian kautta Koreaan, Kiinaan ja Japaniin. Elinalue jatkuu Pohjois-Amerikassa Kanadasta Meksikon pohjoisosiin. Suomessa koivumittari elää yleisenä Oulu-Kajaani-linjan eteläpuolella. Perhoset ovat lennossa kesäkuun alkupuolelta heinäkuun lopulle tai elokuun alkuun.
Koivumittari elää valoisissa metsissä ja pensaikoissa. Se viihtyy myös kulttuurivaikutteisilla paikoilla kuten puistoissa ja puutarhoissa. Se on melko yleinen, mutta esiintyy tavallisesti yksitellen. Koiraat tulevat valolle, mutta naaraat hyvin harvoin ja ovat tällöin yleensä parittelemattomia. Vastoin yleistä uskomusta koivumittarit eivät lepää puiden rungoilla vaan oksilla pitäen ruumistaan oksaan nähden poikkisuunnassa ja siipiä oksan suuntaisesti.
Toukka kehittyy poikkeuksellisen hitaasti, mutta niiden kasvattaminen on helppoa. Runsaana esiintyessään toukat voivat aiheuttaa vahinkoa puutarhoissa. Kotelo talvehtii maan alla.
Koivumittari on tullut tunnetuksi siitä, että Englannissa tämän perhoslajin väri on vaihtunut laajalla alueilla asteittain valkoisesta mustaksi.
1800-luvun alussa suurin osa Englannin koivumittareista oli valkoisia, koska puiden rungoissa oli valkoista jäkälää. Siipien valkea väri antoi koivumittareille suojan saalistavia lintuja vastaan. Jos syntyi mustia koivumittereita, ne hävisivät nopeasti saalistavian lintujen suihin.
Mutta 1850-luvulla valkea jäkälä alkoi kadota Englannin teollisuusalueiden puista saasteiden takia ja puun rungot peittyivät hiilipölyyn. Tällöin mustat koivumittarit alkoivat yleistyä, ja olivat teollistuneimmilla alueilla hyvin yleisiä jo 1900-luvun alussa. Mustien koivumittarien yleistymistä sanotaan teollisuusmelanismiksi.
1970-luvulle tultaessa teollisuuden saasteet vähenivät, jäkälä yleistyi ja puiden rungot vaalenivat. Tällöin koivumittareiden värityksessä tapahtui vastakkaista vaalentumista.
Toukka on erittäin monilla eri kasveilla elävä polyfagi.
Suomen Keittiömestarit
Suomen Keittiömestarit ry (SKM; , ) on Suomen alueellisten keittiömestariyhdistysten kattojärjestö. Yhdistyksen tehtävänä on edistää suomalaista ruokakulttuuria ja korkealaatuista keittotaitoa Suomessa ja ulkomailla. Yhdistys on perustettu vuonna 1950, ja se on Pohjoismaiden keittiömestareiden (NKF) ja Keittiömestareiden maailmanliiton (WACS) jäsen. Yhdistyksellä on yhteensä 14 alueyhdistystä ja yli tuhat henkilöjäsentä eri puolilla Suomea. Yhdistyksen puheenjohtaja on Ulla Liukkonen.
Yhdistys järjestää valtakunnallisia alan ammattitaitokilpailuja, ja se johtaa Suomen Kokkimaajoukkueen toimintaa. Se on mukana alan valtakunnallisen Mestarit-lehden toimittamisessa, joka on lakkautettu. Ja vastaa keittiöalan ammattitaitokilpailujen tuomarikoulutuksesta.
Kymmenjäseninen Suomen kokkimaajoukkue harjoittelee yhdessä kerran kuussa ja osallistuu vuosittain Keittiömestareiden maailmanliiton (WACS) kilpailuihin. Kunkin joukkueen toimintakausi on neljä vuotta, ja se huipentuu joka neljäs vuosi järjestettäviin kokkiolympialaisiin ().
Arena Fonte Nova
Bahia Arena on stadion Salvadorissa Brasiliassa. Se rakennettiin vuoden 2014 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuja varten. Stadionilla on 44 100 paikkaa.
Josh Pais
Josh Pais (s. 21. kesäkuuta 1964 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on uransa aikana esiintynyt enimmäkseen elokuvissa. Kenties tunnetuimmaksi rooliksi on jäänyt vuoden 1990 Turtles-elokuva, jossa Pais toimi sekä hahmonsa äänenä että näytellen sitä hahmon asussa.
Publius Cornelius Scipio Nasica
Publius Cornelius Scipio Nasica (s. 227 eaa.) oli Rooman tasavallan konsuli vuonna 191 eaa. Hän oli roomalaisen kenraalin ja toisen puunilaissodan veteraanin Gnaeus Cornelius Scipio Calvuksen poika. Nasica oli myös kuuluisimman Scipion, Publius Cornelius Scipio Africanuksen, serkku ja Publius Cornelius Scipio Nasica Corculumin isä.
Hän toimi Ediilinä vuonna 197 eaa. ja Hispania Ulteriorin preettorina 194 eaa., jolloin hän kukisti lusitanialaiset Ilipassa. Konsulina vuonna 191 eaa. hän mm. alisti boijit, kelttiläisen heimon joka oli taistellut roomalaisia vastaan edellisellä vuosisadalla.
Hugh Bonneville
Hugh Richard Bonneville Williams (s. 10. marraskuuta 1963) on brittiläinen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Robert Crawleyn roolista televisiosarjassa "Downton Abbey" (2010–2015). Bonneville on esiintynyt muiden muassa elokuvissa "Notting Hill" (1999), "Iris" (2001) ja "The Monuments Men" (2013).
Hän on näytellyt myös komediasarjoissa "" (2011–2012) sekä "Kyllä BBC hoitaa" (2014–).
Bonneville opiskeli paitsi teatterialaa Lontoon Webber Douglas Academy of Dramatic Artissa, myös teologiaa Cambridgen yliopistossa. Hän sai sivuroolistaan "Iris"-elokuvassa Bafta-ehdokkuuden.
Zimbabwen provinssit
Zimbabwe on jaettu kahdeksaan provinssiin ja kahteen kaupunkialueeseen, joilla on provinssin status:
Tim Kelleher (näyttelijä)
Tim Kelleher (s. 9. tammikuuta Bronx, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka teatterin lisäksi on esiintynyt useissa elokuvissa ja televisiosarjoissa, kuten Malcolm X, Teinimutanttininjakilpikonnat 3, Kunnian miehet, Independence Day – Maailmojen sota, Amyn lailla ja . Useimmiten hänen roolit ovat olleet varsin pieniä lukuun ottamatta elokuvassa Teinimutanttininjakilpikonnat 3, jossa Kelleher toimi Rafaellon äänenä.
Pyörätuolirugby
Pyörätuolirugby on vammaisurheilulaji, jota pelaavat pyörätuolia käyttävät henkilöt, joilla on neliraajahalvaus tai muu sekä ylä- että alaraajoihin vaikuttava vamma.
Pyörätuolirugbya pelataan koripallokentällä, ja pelivälineenä on lentopallo. Kenttäpelaajia on neljä per joukkue. Pyrkimyksenä on saada maali koskettamalla tai ylittämällä vastustajan maaliviiva pitäen samalla palloa hallussaan. Maalista saa yhden pisteen. Enemmän pisteitä saanut joukkue on voittaja. Pallon liikuttelu on sallittua ojentamalla, heittämällä, lyömällä, vierittämällä, pompottamalla tai kantamalla mihin suuntaan tahansa. Peliaika on 4 × 8 minuuttia, ensimmäinen ja kolmas tauko ovat yhden, ja keskimmäinen tauko viiden minuutin mittaisia. Joukkueessa saa olla yhteensä 12 pelaajaa.
Pyörätuolirugby kehitettiin 1970-luvun lopulla Kanadassa lajiksi neliraajahalvauspotilaille, jotka eivät kyenneet pelaamaan varsin suosittua, mutta taitavia ja tarkkoja käsien liikkeitä vaativaa pyörätuolikoripalloa. Alun perin pyörätuolirugbya kutsuttiin nimellä "murderball" (murhapallo), koska se on luonteeltaan varsin raju ja aggressiivinen. Nimi muutettiin pyörätuolirugbyksi 1980-luvun lopulla, jolloin järjestettiin myös ensimmäiset kansainväliset kilpailut Torontossa.
Kansainvälinen lajiliitto IWRF ("International Wheelchair Rugby Federation") perustettiin vuonna 1993 ja ensimmäiset maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin 1995 Zürichissä. Laji oli paralympialaisissa näytöslajina Atlantassa 1996 ja kuului ensimmäistä kertaa viralliseen ohjelmaan seuraavissa paralympialaisissa Sydneyssä 2000. Nykyisin kansainvälisellä lajiliitolla on 23 jäsenmaata.
Richard Eyre
Sir Richard Charles Hastings Eyre CBE (s. 28. maaliskuuta 1943) on brittiläinen elokuva-, teatteri- ja televisio-ohjaaja. Hän on saanut useita palkintoja, kuten useamman Laurence Olivier Awardin. Hän oli ehdolla myös Berliinin elokuvajuhlien Kultaisen karhun saajaksi. Hän on ohjannut myös oopperaa.
Eyre tunnetaan kansainvälisesti muun muassa Iris Murdochia käsittelevästä elokuvasta "Iris" (2001).
Emma Chambers
Emma G. Chambers (11. maaliskuuta 1964 – 21. helmikuuta 2018) oli brittiläinen näyttelijä. Hän esiintyi muun muassa elokuvassa "Notting Hill" (1999) ja tilannekomediasarjassa "Dibleyn kirkkoherra" (1994–2007).
Chambers opiskeli Lontoon Webber Douglas Academy of Dramatic Artissa.