hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Saanajärvi
Saanajärvi () on Saana-tunturin itäpuolella sijaitseva pieni järvi Kilpisjärvellä. Järven rannalla on vilkkaassa käytössä oleva päivätupa, ja sen vastarannalla vapaassa käytössä oleva kota. Järvi ei näy aivan tunturin laelle. Järven lasku-uoma on Kilpisjärveen Saanan eteläpuolella laskeva Saanajoki.
Saanajärvi on 680 metriä merenpinnan yläpuolella ja noin 200 metriä Kilpisjärven yläpuolella.
Bahía Blanca
Bahía Blanca on satamakaupunki Buenos Airesin maakunnassa Argentiinan itäosassa. Sen nimi tarkoittaa valkoista rantaa, ja kaupunki sijaitsee samannimisen lahden pohjukassa, missä Naposta-joki laskee Atlantin valtamereen. Vuonna 2001 kaupungissa oli 274 509 asukasta.
Bahía Blanca on perustettu 1828 suojelemaan espanjalaisperäisten argentiinalaisten karjaa alkuasukkaiden hyökkäyksiltä, ja toisaalta suojelemaan rannikkoa Brasilian laivaston maihinnousulta. Alkuasukkaat hyökkäsivät linnoitukseen useita kertoja, kuuluisin on vuoden 1859 isku johon osallistui kolmetuhatta calfucura-taistelijaa. Kaupungin taloudellinen merkitys kasvoi 1885 kun rautatie yhdisti sen sisämaan viljanviljelyalueille.
Bahía Blanca on edelleen merkittävä rahtisatama, jonka kautta kulkee etenkin villaa, viljaa, öljyä ja hedelmiä.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1995
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1995 olivat järjestyksessään 59. maailmanmestaruuskilpailut ja ne pelattiin kahdeksatta kertaa Ruotsissa. Turnaukseen osallistui 12 joukkuetta, jotka oli jaettu kahteen lohkoon. Lohkoista pääsivät neljä parasta joukkuetta puolivälieriin, jossa lohkon voittaja kohtasi toisen lohkon neljännen ja niin edelleen. Yksikään NHL-pelaaja ei ollut mukana kisoissa, koska liigassa oli työsulku ja vajaa, 48 ottelun runkosarja käynnistyi tammikuussa ja loppui vasta toukokuun alussa, jolloin kisat olivat jo täydessä vauhdissa.
Turnauksen finaaliottelussa Suomi voitti kultaa ensimmäisen kerran maan historiassa kaatamalla Ruotsin Tukholman Globen-areenalla luvuin 4–1. Suomen maalit tekivät Timo Jutila ja Ville Peltonen, joka teki ottelussa kypärätempun. Yllätykseksi voidaan laskea Kanadan yliopistopelaajilla saatu pronssi.
Turnauksessa kävi katsojia paikan päällä keskimäärin 8 157 ihmistä ottelua kohden. Voittoa kisoista tuli noin 25 miljoonaa markkaa (noin 4,2 miljoonaa euroa).
Tapahtumasta on myös tehty suomalainen elokuva: 95
Lohko A
Lohko B
Itävalta säilyi A-sarjassa maalein 8-4, Sveitsi putosi B-sarjaan. Tilalle nousi Slovakia.
Pääsarja
B-sarja
C1-sarja
C2-sarja
5 viimeistä karsimaan sarjapaikoistaan.
A-sarjan turnauksen kahdeksan parasta ja Japani pääsivät karsintojen ohi mukaan olympiaturnaukseen 1998.
Vähintään kolme ottelua pelanneet maalivahdit.
Margaretha von Bahr
Maria Elisabeth Margaretha von Bahr (o.s. Wasenius, oik. von Bahr-Sorsa; 11. joulukuuta 1921 Helsinki – 21. helmikuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen tanssija ja koreografi. Hän oli Kansallisbaletin ensitanssijatar eli prima ballerina vuosina 1946–1964. Vuonna 1964 hän perusti oman balettikoulun, Balettistudion. Hän teki koreografioita useiden nykysäveltäjien baletteihin.
Von Bahr kiinnitettiin Suomalaisen oopperan balettiin solistisopimuksella 1938. Sota-aikana hän työskenteli Tukholman Dramatenissa, kunnes palasi Suomeen ja Kansallisbalettiin ensitanssijaksi 1946–1964. Vuonna 1955 hän sai ensimmäisenä suomalaisena balettitaiteilijana Yhdysvaltojen myöntämän stipendin, jonka turvin hän matkusti 5. syyskuuta 1955 Yhdysvaltoihin tutustumaan maan balettiin. Eläkkeelle jäätyään hän perusti balettikoulun ja teki koreografioita Kansallisbaletille ja Helsingin kaupunginteatterille.
Von Bahrille myönnettiin professorin arvonimi 1979.
Von Bahrin isä oli suomenruotsalainen sellisti-kapellimestari Carl Wasenius (1883–1943), äiti venäläinen. Hänen isoäitinsä oli laulaja ja isänisänsä Karl Fredrik Wasenius, ja suvussa oli paljon muusikoita. Hän oli naimisissa insinööri Lars von Bahrin kanssa vuosina 1942–1948 ja vuodesta 1952 toimitusjohtaja Esko Sorsan kanssa. Hän oli laulaja Riki Sorsan ja tuottaja Robert von Bahrin äiti.
Margaretha von Bahr-Sorsa kuoli syntymäkaupungissaan Helsingissä 94-vuotiaana helmikuussa 2016. Kolme kuukautta myöhemmin hänen poikansa Riki Sorsa menehtyi keuhkosyöpään.
Baia Mare
Baia Mare (, ) on kaupunki Pohjois-Romaniassa. Săsarjoen varressa sijaitseva Baia Mare on Maramureșin piirikunnan pääkaupunki. Vuoden 2002 väestönlaskennassa siellä oli 137 921 asukasta, joista 15 % etnisiä unkarilaisia. Vuoden 2012 arvioitu väkiluku on 144 780.
Baia Maren esihistoria alkaa traakialaisista. Kaupunki kuului Unkariin keskiajalta ensimmäisen maailmansodan päättymiseen, jolloin se liitettiin Romaniaan.
Kaupungin nimi tarkoittaa suurta kaivosta. Siellä on ollut kultakaivos jo 1300-luvulla, ja metalliteollisuus on yhä kaupungin suurimpia työllistäjiä. Alueella on myös omenaviljelmiä.
Tammikuussa 2000 kaupungissa sattui vakava ympäristökatastrofi, kun kultamalmin jalostuslaitoksen jätevesialtaan pato murtui. Murtuman seurauksena vähintään 100 000 m³ syanidipitoista myrkkylietettä pääsi ympäristöön. Jätevesi huuhtoutui Săsarjoen kautta Tiszaan ja Tonavaan aiheuttaen muun muassa runsaasti kalakuolemia. Kyseessä oli Itä-Euroopan laajamittaisin ympäristöonnettomuus sitten Tšernobylin ydinvoimalaturman 1986.
Gan Ying
Gan Ying () oli kiinalainen sotilaslähettiläs, jonka kenraali Ban Chao lähetti Roomaan vuonna 97. Hän oli osa Ban Chaon tutkimusmatkailijajoukkoja, joihin kuului 70 000 miestä, ja jotka etenivät Parthiaan (nykyisessä Iranissa) asti. Vaikka Gan Ying ei ilmeisestikään koskaan päässyt perille Roomaan, hän oli historiankirjojen mukaan se kiinalainen joka matkusti pisimmälle länteen antiikin aikana, ja toi tietoja länsimaista ja niiden elämästä.
Kissat
Kissat ("Felis") on kissaeläinten ("Felidae") heimoon kuuluva nisäkässuku. Nimitys "kissat" on nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus vuodelta 2008, ja sen on tarkoitus korvata vanha nimi "Felis".
Lajit "Mammal species of the World 3rd Edition" mukaan.
Luettelo televisiosarjan Seinfeld jaksoista
"Seinfeld" on Jerry Seinfeldin ja Larry Davidin luoma yhdysvaltalainen tilannekomediasarja.
James Baldwin (kirjailija)
James Baldwin (2. elokuuta 1924 – 1. joulukuuta 1987) oli yhdysvaltalainen kirjailija, jonka teokset käsittelevät mustien, homojen ja muiden vähemmistöjen asemaa 1950-luvun Yhdysvalloissa. Hänen tunnetuin teoksensa on "Mene ja kerro se vuorilla".
Hän kasvoi Harlemissa yhdeksänlapsisessa perheessä. Richard Wright oli alkuvaiheessa hänen idolinsa ja tärkeä tukijansa, mutta Wright loukkaantui, kun Baldwin totesi vuonna 1949 esseessään, että Wrightin ylistetyssä teoksessa "Native son" ei ollut uskottavia henkilöhahmoja.
Gaussin laki magneettikentille
Gaussin laki magneettikentille kertoo, että magneettivuo suljetun pinnan "P" läpi saadaan laskemalla pinnan sisäänsä sulkemien magneettisten napojen voimakkuuksien formula_1 summa. Integraalimuodossa tämä voidaan kirjoittaa siis
missä B on magneettivuon tiheys. Koska yksittäisiä magneettisia monopoleja ei vielä koskaan ole havaittu luonnossa, kumoavat magneettisten napojen voimakkuudet pareittain toisensa. Tällöin Gaussin divergenssilausetta käyttäen laki voidaan kirjoittaa muotoon 
missä integroidaan pinnan "P" sisäänsä sulkeman tilavuuden "V" yli. Koska tämä pätee "kaikille" suljetuille pinnoille, voidaan Gaussin laki magneettikentille kirjoittaa differentiaalimuodossa
Koska magneettikentän divergenssi on nolla, on kenttä lähteetön, mikä on suora seuraus yksittäisten magneettisten monopolien löytämisen vaikeudesta. Magneettiset kenttäviivat muodostavat aina suljettuja silmukoita. Gaussin laki magneettikentille on magneettinen analogia Gaussin laille sähkökentille, ja molemmat kuuluvat Maxwellin yhtälöihin.
Luettelo olympialajeista
Tämä on luettelo urheilulajeista, jotka kuuluvat tai ovat joskus kuuluneet kesäolympialaisten ja/tai talviolympialaisten kisaohjelmaan.
Amélie Lundahl
Helga Amélie Lundahl () oli suomalainen taidemaalari.
Amélie Lundahl oli perheensä yhdestoista ja nuorin lapsi. Hänen äitinsä Katarina Charlotta o.s. Cajanus kuoli vain kolme kuukautta Amélien syntymän jälkeen. Lundahlin isä kaupunginviskaali Abraham Lundahl kuoli, kun Amélie oli kahdeksanvuotias. Vuosina 1860–1862 Amélie Lundahl kävi kaksi luokkaa Svenska fruntimmersskolan i Uleåborg-koulua. Perhe ja Lundahlien suku yleisemminkin tunnettiin taideharrastuksestaan. Amélien veli oli näyttelijä Arthur Lundahl, ja sisaren Cecilian poika oli Ilmari Kianto.Vuonna 1870 Lundahl muutti Helsinkiin ja aloitti opinnot Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa. Piirustuskoulussa hänen opettajinaan toimivat Carl Eneas Sjöstrand, Arvid Liljelund ja Hjalmar Munsterhjelm. Heti seuraavana vuonna saadun matka-apurahan turvin hän pystyi opiskelemaan vuodet 1872–1873 Tukholmassa Taideteollisessa veistokoulussa. Ilmeisesti Lundahlin tavoitteena oli ollut hankkia koulutus, joka varmistaisi hänelle turvatumman ammatin kuin vapaa taiteilija. Tukholman opintojen jälkeen Lundahl jatkoi opintojaan Helsingissä ja toimi opintojen ohessa kuvataiteiden apuopettajana Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1874–1876. Lundahl oli koulun ensimmäinen naisopettaja toimiessaan Arvid Liljelundin viransijaisena yhdessä toisen nuoren taiteilijan S. A. Keinäsen kanssa.
Valtion matkastipendin saatuaan Lundahl matkusti Ranskaan vuonna 1877, missä hän asui 12 vuotta. Lundahlin tunnetuimmat työt ovat Ranskan ajalta ja erityisesti Bretagnesta. Lundahl palasi kotimaahan vuonna 1889. Hän vietti myös jonkin aikaa Victor Westerholmin perustamassa Önningebyn taiteilijasiirtokunnassa Ahvenanmaalla.
Hän kuoli todennäköisesti leukemiaan Helsingissä elokuussa 1914.
Lundahlin teos "Tyttöjä" vuodelta 1887 myytiin marraskuussa 1997 Hagelstamin huutokaupassa eli noin .
Ratamelonta
Ratamelonta on melonnan kilpalaji, jossa on tarkoituksena edetä kajakeilla tai kanadalaiskanooteilla selkeästi merkityn esteettömän melontaradan läpi mahdollisimman lyhyessä ajassa.
Ratamelontaa pidetään yhtenä fyysisesti raskaimpana kestävyyslajina. Laji vaatii kovaa voimakestävyyttä, nopeutta sekä aerobista ja anaerobista kestävyyttä. Laji vaatii myös hyvää koordinaatio- ja tasapainokykyä erittäin kapeiden ja kiikkerien kilpakajakkien ja avokanoottien takia. Ratamelonnassa kilpaillaan 200, 500, 1000, 2500 ja 5000 metrin matkoilla.
Ensimmäinen ratamelontayhdistys perustettiin vuonna 1924 Kööpenhaminassa ja lajin ensimmäiset maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1933 Prahassa. Jo kolme vuotta myöhemmin laji otettiin mukaan olympialaisiin Berliinissä. Olympialajeina ovat miehillä 500 ja 1000 metriä sekä naisilla 500 metriä. MM-kisoissa kilpaillaan lisäksi 200 metrillä, joka tuli ratamelonnan kilpailuohjelmaan 1990-luvulla. Lajin kattojärjestönä toimii nykyisin Kansainvälinen Kanoottiliitto (ICF).
Ratamelonnassa ylivoimaisesti eniten menestystä on saanut kahdeksankertainen olympiavoittaja Birgit Fischer. Maailmanmestaruuksia hänellä on yhteensä 27.
Kansainvälisen Kanoottiliiton hyväksymät alusluokat ovat miehillä kajakkiyksikkö, -kaksikko ja -nelikkö (K-1, K-2 ja K-4) ja kanoottiyksikkö, -kaksikko ja -nelikkö (C-1, C-2 ja C-4) sekä naisilla K-1, K-2 ja K-4.
Aikaisempi kajakin vähimmäisleveyssääntö on poistettu kokonaan. Kaikki elektroniset välineet, esimerkiksi sähköllä toimivat vedenpoistolaitteet sekä nopeus-, voima- ja sykemittarit, ovat kiellettyjä kilpailuissa. Kajakkia saa meloa ainoastaan kaksilapaisella melalla ja kanadalaiskanoottia vain yksilapaisella melalla.
Kilpailuradan maaliviiva on vähintään 45 metriä pitkä ja kahdella lipulla merkitty. 1000 metrillä ja sitä lyhyemmillä kilpailumatkoilla radan on oltava suora ja yhdensuuntainen. Suoran matkan kilpailut järjestetään yleensä poijutetulla radalla, jossa on yhdeksän erillistä rataa, joiden väli on yhdeksän metriä. Yli 1000 metrin kilpailuissa vastapäivään melottavat käänteet ovat kuitenkin sallittuja.
Suomessa ratamelonnan keskusjärjestönä toimii Suomen melonta- ja soutuliitto.
Suomessa järjestetään avoimia ratamelontakilpailuja seuraavissa sarjoissa:
Suomessa järjestetään mestaruuskilpailut seuraavissa sarjoissa:
Lisäksi järjestetään nuorisomestaruuskilpailut (NMK) 12, 14 ja 16-vuotiaille. Nuorisomestaruuskilpailuissa kilpaillaan 200, 500 ja 2500 metrin kilpailuissa. Vain pojat 16 vuotta kilpailevat myös kanooteilla.
Raphe-tumake
Raphe-tumakkeet eli keskiviivatumakkeet aivorungossa ovat yksi valvetta ylläpitävistä tumakkeista. Muut tumakkeet ovat locus caeruleus eli sinertävä aivotäplä, hypotalamuksen takaosan histamiinisolut sekä ventraalinen tegmentumin alue (VTA). Raphe-tumakkeiden neuronit käyttävät välittäjäaineenaan serotoniinia. Raphe-tumakkeet ovat aktiivisimmillaan valveilla ja REM-unen aikana ne ovat lähes täysin sammuneita. Serotoniini estää valvetilassa sekä NREM-unen aikana yhdessä sinertävän aivotäplän noradrenaliinin kanssa REM-unta käynnistäviä tumakkeita. REM-uni pääseekin alkamaan vasta, kun serotoniinin ja noradrenaliinin eritys aivorungon tumakkeissa on vähentynyt lähes kokonaan. Lisäksi serotoniini hillitsee hypotalamuksen histamiinisolujen erittämän histamiinin vireyttävää vaikutusta.
Vombatiformes
Vombatiformes (vompattimaiset) on yksi harvaetuhampaisten pussieläinten alalahkoista. Siihen kuuluu enää vain kaksi heimoa: vompatit ja koalat. Viisi muuta tunnettua heimoa on jo kuollut sukupuuttoon; niihin kuuluu mm. Diprotodontidae, jonka tunnetuin edustaja oli kaikkien aikojen suurin pussieläin "Diprotodon".
Vompatit ja koalat ovat läheistä sukua keskenään ja monet biologit pitävätkin luultavana, että niillä oli yhteinen esi-isä. Kehityslinjat erosivat ilmeisesti kenotsooisella maailmankaudella.
Niilin suisto
Niilin suisto eli Niilin delta on 240 kilometriä leveä ja 160 kilometriä pitkä viuhkanmuotoinen suistoalue Egyptissä Välimeren rannalla, paikassa jossa Niili laskee mereen. Suistoalue alkaa hieman Kairosta pohjoiseen. Alueella on paksu kerros joen tuomaa maata, hiekkaa ja savea. Joki tulvi suistoalueella herkästi tuhoisin seurauksin ennen Assuanin padon rakentamista.
Muutamia mietteitä kasvatuksesta
Muutamia mietteitä kasvatuksesta ("Some Thoughts Concerning Education") on englantilaisen empiristifilosofin John Locken vuonna 1693 julkaisema koulutusta käsittelevä teos. Se käsittelee kaikkia sen julkaisuajalle tyypillisiä lapsen kasvatuksen aiheita.
Locken teosta on pidetty eräänä kehityspsykologisen tutkimuksen alkuunpanijana. Teos antoi vanhemmille ja muille kasvattajille konkreettisia ohjeita lapsen fyysisestä hoidosta, siisteyskasvatuksesta ja luonteen kasvatuksesta. Locken mukaan yksilön varhaisilla kokemuksilla oli pitkäkestoinen vaikutus. Vanhemmilla oli vastuu lasten luonteen kasvatuksesta. Lapsien yksilölliset erot tuli huomioida ja ajatteluntaitojen kehittämistä tukea. Aikuisten antamalla mallilla oli vaikutuksensa. Lasta tuli rohkaista oman toiminnan itsesäätelyssä. Kotikasvatuksen ohella Locke antoi ohjeita myös koulukasvatukselle.
Lapsen mieli oli Locken mukaan alkujaan "tabula rasa", tyhjä taulu, jota yksilön elämänpiiriin osuvat ympäristön tapahtumien erilaiset yhdistelmät muuttavat.
Teos arvosteli muun muassa ruumiillisia rangaistuksia.
Jason Alexander
Jason Alexander (s. 23. syyskuuta 1959) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esitti "Seinfeld"-sarjassa Jerryn parasta ystävää Georgea. Jason Alexander syntyi juutalaiseen perheeseen ja kävi juutalaisen koulun. Hän aloitti näyttelemisen jo lukioaikoina ja sai rooleja lähinnä pienistä televisiosarjoista. Samoihin aikoihin hän vaihtoi nimensä Greenspanista Alexanderiksi. Alexander oli hänen isänsä etunimi ja se myös auttoi näyttelemisessä. Koelukijoille soitettiin takaisin aakkosjärjestyksessä, jolloin A:lla alkavat saavat tietää heti, saivatko roolin.
Seinfeldiin siirtyminen oli Jasonille helppoa. Vuonna 1989 hän voitti Tony-palkinnon kertojan-roolistaan musikaalissa "Jerome Robbins' Broadway", Tony-palkintoa voidaan kutsua teatterimaailman Oscariksi. Näin ollen hän etsi uusia haasteita ja Seinfeld tarjosi niitä. Seinfeldin aikana hän oli Emmy-ehdokas kahdeksan kertaa, mutta ei voittanut kertaakaan.
Seinfeldin jälkeen Jason on näytellyt kymmenissä elokuvissa, televisiosarjoissa ja antanut äänensä animaatiohahmoille. Hänellä onkin ollut eniten rooleja Seinfeldin näyttelijöistä. Jason on ollut naimisissa vuodesta 1982 Daena E. Titlen kanssa ja heillä on kaksi lasta.
Pussiunikeot
Pussiunikeot ("Burramyidae") on pussikiipijämäisten pussieläinten heimo, johon kuuluu kaksi sukua ja viisi lajia. Ne elävät lähinnä Australiassa, mutta yhtä lajia tavataan myös Uudessa-Guineassa.
Pussiunikeot ovat pieniä pussieläimiä, joilla on ruskea tai harmaa turkki. Ne ovat pituudeltaan 50–120 millimetriä ja painavat 10–50 grammaa.
Nämä kaikkiruokaiset nisäkkäät ovat muiden pussikiipijämäisten eläinten tavoin yöeläimiä. Ne piileksivät ontossa puussa sijaitsevassa pesässään päivät ja lähtevät yöllä etsimään syötävää. Pussiunikeot ovat loistavia kiipeilijöitä osin tarttumahäntänsä ansiosta.
Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut, että heimon suomenkieliseksi nimeksi vaihdettaisiin "burrat".
Ylä-Enonvesi
Ylä-Enonvesi on Vuoksen vesistöalueeseen kuuluva järvi Enonkoskella, Etelä-Savossa. Järven pinta-ala on 11,86 neliökilometriä, ja se on pinta-alaltaan Suomen 268. suurin järvi. Ylä-Enonveden järvinumero on 04.291.1.001. Ylä-Enonvesi on noin yhdeksän kilometrin pituinen ja enimmillään noin kaksi kilometriä leveä. Siihen laskee etelästä useiden järvien muodostama reitti ja koillisesta Hanhijärvi. Ylä-Enonvesi laskee luoteispäästään Enonkosken kautta Saimaan Ala-Enonveteen. Enonkosken kirkonkylä sijaitsee järven luoteispäässä.
Ylä-Enonvedestä otetaan vettä Saimaan kalantutkimus- ja vesiviljelylaitoksen tarpeisiin 750 l/s. Järven vedenkorkeutta säännöstellään padolla kalanviljelyn tarpeisiin, ja vesi johdetaan laitokselle tätä tarkoitusta varten rakennettua tunnelia pitkin.
Järvirekisteri
Järvirekisteri on ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertan osa, johon on järvikortteihin kirjattu perustiedot jokaisesta Suomessa sijaitsevasta pinta-alaltaan yli yhden hehtaarin kokoisesta järvestä. Rekisterissä on järvista sellaisia perustietoja kuten sijaintikunta, vesipinta-ala, rantaviivan pituus ja järvinumero, joka määräytyy valuma-aluejaon mukaan. Joistakin järvistä on olemassa myös yksityiskohtaisempia tietoja, kuten keskisyvyys tai syvin kohta.
Vuodesta 2011 Järvirekisterin tietoja on saatavilla myös osana Suomen ympäristökeskuksen ylläpitämää Järviwikiä. Järviwikin tiedot jakautuvat toisaalta Järvirekisteristä peräisin oleviin järvien perustietoihin, joita saavat muokata vain Suomen ympäristökeskuksen viranomaiskäyttäjät, ja toisaalta vapaasti muokattaviin järvikohtaisiin tietoihin, joita saa muokata kuka tahansa. Lisäksi järviwikiin sisältyy tilastolistauksia ja kyselymahdollisuuksia Suomen järvistä esimerkiksi vesistöalueittain, kunnittain ja maakunnittain.
Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta
Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta on suomalainen ympäristöhallinnon tietojärjestelmä.
Se koostuu Hydrologian ja vesienkäytön tietojärjestelmästä, Järvirekisteristä, Pintavesien tilan tietojärjestelmästä, Pohjavesitietojärjestelmästä, Eliölajit–tietojärjestelmästä, Ilmanpäästötietojärjestelmästä, Elinympäristön seurannan tietojärjestelmästä, Kaavoituksen seurantajärjestelmästä, Asemakaavan seurantalomakkeesta ja Karttapalvelusta. Hertta on vapaasti kaikkien valtion ympäristöhallinnon työntekijöiden käytettävissä.
Hertan käyttöoikeuden Internetin kautta voivat saada kunnat, maakuntien liitot, Hertta-tiedontuottajat ja tahot, joilla on tietoyhteistyösopimus ympäristöhallinnon kanssa. Käyttöoikeus voidaan myöntää myös muille kuin edellä mainittuihin ryhmiin kuuluville. Tällöin hakemukset käyttötarveperusteluineen käsitellään ja ratkaistaan tapauskohtaisesti ympäristöhallinnon sisällä.
Aasi vai Apina
Aasi vai Apina oli vuonna 1993 Yle TV2 -kanavalla esitetty lastenohjelma. Se oli luonteeltaan teatterileikki, joka toimi improvisaatioperiaatteella.
Ohjelma toteutettiin yhdessä Teatteri 2000:n kanssa. Ohjelmaa juonsi Pikku Kakkosen juontajana kauan toiminut Olli Mononen.
Karvakuonot
Karvakuonot on Yleisradion Yle TV2-kanavan "Pikku Kakkosessa" ja muissa kanavan lastenohjelmissa esiintyvä käsinukkekoirista Ransusta, Eno-Elmeristä ja Rikusta koostuva kolmikko. Kolmikko on tehnyt useita yhtenäisiä ohjelmia 1970-luvun lopulta lähtien. Kolmikosta Ransu on esiintynyt monissa Pikku Kakkosen ohjelmaosuuksissa myös yksinään ja myös juontanut ohjelmaa.
Ransulle ihmisäänen on antanut Pertti Nättilä, Eno-Elmerille Pekka Salo ja Rikulle alun perin Kalevi Honkanen, mutta Honkasen kuoltua Rikun haukun on puheeksi kääntänyt näyttelijä Matti Viironen sekä Pikku Kakkosen juontajanakin toiminut Olli Mononen.
Karvakuonot ovat julkaiseet myös kaksi pitkäsoittolevyä Luusoppaa ja Karvakuonot joulutuulella.
Eno-Elmeri on Karvakuonoista vanhin ja tietäväisin. Hän kertoo jaksoissa esimerkiksi jääkaudesta ja linnavuorista. Karvakuonojen päähenkilö Ransu on eloisa ja rohkea persoonallisuus. Karvakuonoista nuorimman eli Rikun tekee yleensä mieli ruokaa ja hän on kovin arka. "Puskii" on Karvakuonojen höyrylaiva, jonka purjeessa on Karvakuonojen tunnus eli tassunkuva. Rikun sekä Ransun nuket muuttuivat 1980-luvulla.
Hyrkkälä
Hyrkkälä on Hämeenkosken kylä Hollolan ja Asikkalan rajalla. Se muodostaa yhdessä Järvenpään ja Putulan kanssa Putulankulman, mistä tuli Päijät-Hämeen vuoden kylä 2003. Hyrkkälän väestö muodostaa yli puolet Putunkulman väestöstä.
Hyrkkälä sijaitsee Putulasta Koskelle johtavan paikallistie 3171 varrella, missä sijaitsee kiinnostuneille esiteltävä biisonitarha. Myös biisoninlihaa on saatavissa. Paikallistie päättyy Asikkalasta Lammille johtavaan seututie 317:hen.
Hyrkkälän, Järvenpään ja Putulan yhdessä muodostamalla Putulankulmalla järjestetään heinäkuun kolmella ensimmäisellä viikolla kulttuuritapahtuma. Sen järjestää Putulan kirjasto- ja kotiseutuyhdistys, joka pitää yhdistyksen yksityistä kirjastoa entisen kestikievarin talousrakennuksessa Putulassa. Toukokuun viimeisenä viikonloppuna järjestetään kirjaston kirjamyyjäiset seututie 317:n ja Järvenpään tien risteyksen kohdalta pohjoiseen päin entisellä kestikievarilla päin.
Järvenpää (Hämeenkoski)
Järvenpää on Hämeenkosken kylä Hollolan ja Asikkalan rajalla. Se muodostaa yhdessä Hyrkkälän ja Putulan kanssa Putulankulman, josta tuli Päijät-Hämeen vuoden kylä 2003.
Hyrkkälän, Järvenpään ja Putulan yhdessä muodostamalla Putulankulmalla järjestetään heinäkuun kolmella ensimmäisellä viikolla kulttuuritapahtuma. Sen järjestää Putulan kirjasto- ja kotiseutuyhdistys, joka pitää yhdistyksen yksityistä kirjastoa entisen kestikievarin talousrakennuksessa Putulassa. Toukokuun viimeisenä viikonloppuna järjestetään kirjaston kirjamyyjäiset seututie 317:n ja Järvenpään tien risteyksen kohdalta pohjoiseen päin entisellä kestikievarilla päin.
Putula
Putula on Hämeenkosken kylä Hollolan ja Asikkalan rajalla. Se muodostaa yhdessä Hyrkkälän ja Järvenpään kanssa Putunkulman, josta tuli Päijät-Hämeen vuoden kylä 2003.
Putula sijaitsee Asikkalasta Lammille tulevan seututie 317:n varrella ja sen länsipuolella virtaa Arrajoki, joka saa alkunsa Luhtsuolta. Putulasta lähtee myös paikallistie 3172 Koskelle Hämeenkosken kirkonkylään.
Heinäkuun kolmella ensimmäisellä viikolla järjestetään lisäksi Putulan Taide- ja kulttuuriviikot. Tapahtuman järjestää Putulan kirjasto- ja kotiseutuyhdistys, joka pitää yhdistyksen yksityistä kirjastoa entisen kestikievarin talousrakennuksessa Putulassa. Toukokuun viimeisenä viikonloppuna järjestetään kirjaston kaksipäiväiset kirjamyyjäiset seututie 317:n ja Järvenpään tien risteyksen kohdalta pohjoiseen päin entisellä kestikievarilla.
Pepe Jürgens
Peter "Pepe" Jürgens on suomalainen urheilutoimittaja ja -selostaja. Hän on tehnyt erilaisia juontotöitä yli 20 vuotta. Hän on työskennellyt Sport FM -radiokanavalle sekä Radio Suomi Popilla ja sittemmin juontanut televisiokanava Nelosella Urheiluaamu-ohjelmaa ja selostanut myös Mestarien liigan jalkapallo-otteluita. Urheilukanavalla hän selostaa muun muassa tenniksen ATP-turnauksia. Jürgens on freelancer. Vuosien saatossa hän on juontanut useita missikisoja, kuten Miss Hot Rod -kisaa. Päätoimenaan Pepe tekee juontotöitä. Hän on entinen jalkapalloilija ja edustanut Suomea myös luutapallon arvoturnauksissa. Jürgens on myös osallistunut NHL-pelisarjan tekemiseen arvioimalla SM-Liigan pelaajia. Jürgens selostaa kaudella 2018 Circuit eMotorsportin tietokonekilpa-ajon SM-sarjaa.
Jani Uotila
Jani Uotila (s. 1974) on suomalainen urheilutoimittaja ja -selostaja sekä käsikirjoittaja. Hän selosti vuosina 2003–2018 MTV:n kanavilla mäkihypyn maailmancupin osakilpailuita yhdessä olympiavoittaja Toni Niemisen kanssa. Aikaisemmin hän työskenteli Sport FM -radiokanavalla ja YLEn TV-urheilussa. Nykyään hän työskentelee MTV3-televisiokanavalla, missä muun muassa tekee juttuja Tulosruutu-urheilu-uutisohjelmaan sekä toimii Tulosruudun tuottajana. Uotila toimii myös Rabbit Films -tuotantoyhtiössä käsikirjoittajana.
Hilla Blomberg
Hilla Blomberg (s. 1959 Kankaanpää) on suomalainen toimittaja, koulutukseltaan liikuntatieteiden maisteri. Blomberg työskentelee Yleisradiossa ja toimittaa sunnuntaiaamun "Aamusydämellä" -ohjelmaa Yle TV1:ssä. Aiemmin hän juonsi ikäihmisille suunnattua "Vierivät kivet" -ohjelmaa sekä "Ylen aamu-tv:tä". Hilla Blomberg toimi pitkään myös Ylen urheilutoimittajana selostaen esimerkiksi Jukolan viestiä. Hän osallistui vuonna 1979 Venlojen viestin kolmannelle osuudelle Kankaanpään Suunnistajien joukkueessa.
Putulan kirjasto- ja kotiseutuyhdistys
Putulan kirjasto- ja kotiseutuyhdistys ry on yhdistys, joka kehittää ja ylläpitää Putulankulman kylätoimintaa. Osoitukseksi aktiivisuudesta Putulankulma valittiin 2003 Päijät-Hämeen vuoden kyläksi.
Hämeen läänin Kosken kunnan lakkautettua kunnallisen sivukirjastonsa 1980-luvun lopulla perustettiin Putulan kirjasto- ja kotiseutuyhdistys ry jatkamaan kirjaston toimintaa. Kunnallisen sivukirjaston toiminta oli perustunut 1800-luvun viimeisinä vuosina kyläläisten perustamaan lukutupaan, missä oli ollut aluksi 32 kirjaa. Myöhemmin lukutuvasta tuli nuorisoseuran kirjasto ja lopulta kunnallinen sivukirjasto. Sivukirjaston tultua lakkautetuksi joulukuun 1988 lopussa päätettiin helmikuussa 1989 perustaa kylän yksityinen kirjasto. Perustettu Putulan kirjasto- ja kotiseutuyhdistys avasi kirjaston saman vuoden elokuussa 200 kirjalla. Nykyään kirjojen määrä on jo yli 11 000 (2009). Käsikirjastossa on vuosisadan vaihteen kirjoja, myös lukutuvan aikaisia vuosisadan vaihteen kirjoja ja oppaita sekä vuosisadan alun kirjoja. Kievarikirjaston lisäksi yhdistys tekee kotiseututyötä keräten kirjallista ja historiallista aineistoa kylistä. Aineiston perusteella on mahdollista toimittaa myöhemmin kylähistoriikki.
Kirjasto on sijainnut entisessä kestikievarissa Putulassa. Kirjastolle on myönnettu EU-tukea, minkä vuoksi sille on kunnostettu uudet tilat pihalla sijaitsevan talousrakennuksen toiseen kerrokseen. Aineistonsa kirjasto saa lahjoituksia yksityishenkilöiltä sekä perikunnilta.
Helsingin kirjamessuilla vuonna 2001 Putulan kyläkirjastolle myönnettiin ensimmäinen Suomen Messusäätiön jakama Rakkaudesta kirjaan -palkinto.
Ø
Ø (ø) on tanskassa, norjassa ja fäärissä käytetty latinalaista aakkostoa täydentävä kirjain, jolla merkitään vokaaleja [ø], [œ] ja joskus myös [ɘ]. Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa [ø] merkitsee pyöreää puolisuppeaa etuvokaalia, jota suomessa merkitään ö-kirjaimella (tosin suomen ö ääntyy hieman väljempänä ja pitäisi täsmällisesti merkitä [ø̞], mutta [ø]:tä käytetään yleisesti, sillä vain harvassa kielessä tehdään eroa näiden äänteiden välille).
Matematiikassa samankaltaiset merkit voivat tarkoittaa halkaisijaa ⌀ tai tyhjää joukkoa ∅ (joka puolestaan kielitieteessä voi viitata myös puuttuvaan muotoainekseen). Kummallekin käsitteelle on Unicode-merkistössä aivan oma merkki, joista halkaisijan merkki muistuttaa enemmän pientä ø-kirjainta ja tyhjän joukon merkki puolestaan isoa Ø-kirjainta. Typografisia yksityiskohtia tarkasteltaessa matemaattisten merkkien pyöreä osa muodostuu ympyrästä, jonka kaari on tasapaksu, kun taas ø-kirjaimen pyöreä osa on yleensä soikeahko ja kaari saattaa (fontista riippuen) olla kylkien kohdalla paksumpi kuin ylhäällä ja alhaalla. Käytännössä erot ovat kuitenkin pieniä, ja kun aitoja matemaattisia merkkejä on hankalaa tuottaa tavallisella näppäimistöllä eivätkä ne edes sisälly kaikkiin fontteihin, ø-kirjain on usein helppo ja turvallinen korvike.
Fifteen-leiri
Fifteen-leiri on helluntaiherätyksen leiri, jonka pyrkimyksenä on kasvattaa 15-vuotiaista nuorista itsenäisiä kristittyjä. Fifteen-leiri on vaihtoehto luterilaiselle rippileirille ja uskonnottomalle Prometheus-leirille.
Fifteen-leirejä järjestetään kesäisin Keuruulla, Luodossa, Tampereella, Turun Helluntaiseurakunta Sauvon Kupiluodossa. Keuruulla fifteen-leirejä on kaksi, joista heinäkuussa järjestettävä on suuri, ja kesäkuussa valtava. Seinäjoen helluntaiseurakunta järjestää Fifteen-leirejä Espanjan Fuengirolassa. Fuengirolassa käydään vesipuistossa, eläintarhassa, shoppailemassa ja ollaan yhdessä. Lisäksi seurakunnat järjestävät pienemmän mittakaavan paikallisleirejä, esimerkiksi Kuopiossa sekä Pälkäneellä Kukkolassa.
Fifteen-leirin aikana käsitellään ajankohtaisia kysymyksiä ja kristinuskon peruskäsityksiä. 
Leirin sisältöön kuuluu olennaisesti vapaa-ajan oleskelu ja yhdessäolo. Leiri ei edellytä helluntaiseurakuntaan kuulumista, vaan se on avoin kaikille sukupuolesta, uskonnosta, rodusta ja opiskeluaktiivisuudesta riippumatta.
Slummi
Slummi on kaupungin, erityisesti suurkaupungin, köyhälistökortteli tai laajempi köyhien asuinalue. Sanaa voidaan myös käyttää lähiöstä, joka on rakennettu asumisviihtyvyyden kannalta liian tiheäksi.
YK:n määritelmien mukaan ihminen elää slummissa, jos häneltä puuttuu yksi tai useampi seuraavista:
Vesijohtovettä on keskimäärin 62 %:lla kaikista maailman kaupunkilaisista. Aasiassa ja Etelä-Amerikassa päästään 70 % tienoille, mutta Afrikan kaupunkilaisista vain 38 %:lla on saatavilla vesijohtovettä.
Slummit ovat levottomia paikkoja, joissa tyypillisesti köyhyys, rikollisuus ja päihderiippuvuus ovat laajamittaisia ongelmia. Epähygieenisyys on slummeissa ongelmana ja alueet saattavat toimia kulkutautien sekä sairauksien kasvualustoina. Slummeissa asuvat lapset eivät välttämättä pääse kouluihin.
Viime vuosina slummien määrä on kasvanut rajusti kehitysmaissa väestön määrän kasvettua voimakkaasti. Vuonna 2030 Afrikan kaupungeissa tulee asumaan ihmisiä enemmän kuin koko Euroopassa. Monet hallinnot ovat yrittäneet korjata tilannetta purkamalla väkisin alueita ja rakentamalla tilalle nykyaikaisia asuinrakennuksia. Köyhemmissä maissa slummialueiden tyhjennyksissä ei useinkaan ole riittävästi kiinnitetty huomiota itse slummiutumisen ja köyhyyden perimmäisiin syihin ja ennaltaehkäisemiseen. Kehitysapua suunnataan edelleen useimmiten maaseudulle.
Kehitysmaissa oli vuonna 2005 slummeissa asuvia ihmisiä 933 miljoonaa eli 41,4 prosenttia niiden kaupungeissa asuvista ihmisistä. Muissa maissa puolestaan slummeissa asui vain 47 miljoonaa ihmistä, 6 prosenttia kaupunkilaisista.
Varjoihmiset
Varjoihmiset ovat harhanäkyjä, jotka ovat joillekin uskomusolentoja. Jotkut näkevät toisinaan näkökenttänsä laidoilla, sivusilmällä, ihmisen kaltaisia yleensä tummia tai mustia hahmoja, jotka kuitenkin katoavat, kun niihin kohdistaa katseensa. Toiset ovat paljon herkempiä näkemään varjoihmisiä kuin toiset. Valtaosa ihmisistä on kuitenkin joskus nähnyt tällaisen näyn.
Taipumus nähdä varjoihmisiä selittyy silmien toiminnalla ja psykologialla. Näkökentän reunoilla silmien erotuskyky on erittäin huono. Jokin kohde tai alue näkökentän reunalla voidaan helposti tulkita muuksi kuin mitä se on. Ihminen etsii luonnostaan ihmishahmoja ympäristöstään, ja on taipuvainen näkemään niitä satunnaisuuden joukossa. Tätä ilmiötä kutsutaan pareidoliaksi. Toisinaan epäselvä havainto tulkitaan ihmishahmoksi. Kun katse tarkentuu kohteeseen, aikaisempi tulkinta kumoutuu, jolloin tuntuu, että ihmishahmo katosi. Kyseessä voi myös olla suoranainen aistiharha. Esimerkiksi heroiinin käyttäjät saattavat nähdä tällaisia näkyjä, ja myös eräät mielisairaudet (kuten skitsofrenia) aikaansaavat harhanäkyjä. Valtaosa varjoihmisiä näkevistä ei kuitenkaan käytä huumeita tai ole mielisairaita.
Usein varjoihmiset kuvitellaan aaveiksi. Joidenkin mukaan varjoihmiset ovat ihmisenkaltaisia olentoja tai henkiä, jotka jostain syystä eivät voi tai halua tulla nähdyiksi.
Hämeenkoski (taajama)
Hämeenkoski on entisen Hämeenkosken kunnan (aiemmin "Koski Hl") keskustaajama ja kirkonkylä. Aivan kylän eteläpuolella kulkee valtatie 12 ja sen ydinosaa ympäröi paikallistie 3172, johon päättyy Putulasta tuleva paikallistie 3171. Hämeenkosken taajamassa oli vuoden 2011 lopussa 1 089 asukasta. Nimensä taajama on saanut sen läpi virtaavan Teuronjoen koskista.
Pelti
Pelti on ohut, korkeintaan muutaman millimetrin paksuinen teräs- tai muu metallilevy. Pelti on erittäin monikäyttöinen materiaali, ja sitä voi käyttää sopivasti pinnoitettuna ja muotoiltuna lukemattomiin eri tarkoituksiin. Yleisiä pellin käyttökohteita ovat rakennusten katot, seinät ja sadevesijärjestelmät, ajoneuvojen korit sekä erilaisten kojeiden kuoret ja rungot. Peltiä voidaan jäykistää taivuttamalla sitä erilaisiin profiileihin, esimerkiksi aaltopelliksi.
"Läkkipelti" eli "pläkkipelti" on 0,1–2,5 mm paksu tina-lyijyseoksella päällystetty peltilevy. Päällysteessä on tavallisesti noin 40–50 % lyijyä.
Pelti eli savupelti on savuhormissa tai tulisijassa oleva suljin eli eräänlainen venttiili, jolla estetään lämpimän ilman sekä varaavan tulisijan lämmön karkaaminen savuhormin kautta ulos rakennuksesta.
Perusryhmä
Perusryhmä on kreationistisessa kirjallisuudessa esiintyvä taksonominen käsite. Käsitteen avulla nuoren Maan kreationistit perustelevat näkemystään Raamatun mukaisesta luomiskertomuksesta ja että kaikkien nykyisten maalla elävien eläinten esi-isät olisivat olleet mukana Nooan arkissa Raamatussa kerrotun vedenpaisumuksen aikaan. Tiedeyhteisöissä käsitettä perusryhmä ja yleensäkin kaikkia Raamatun luomiskertomusta tukevia tieteellisinä esitettyjä väitteitä pidetään näennäistieteenä.
Perusryhmä ja biologinen lajikäsite määritellään sitä kautta, voivatko kaksi populaatiota lisääntyä keskenään. Keskenään lisääntymiskelpoiset populaatiot kuuluvat samaan lajiin. Samaan perusryhmään kuuluvat ne populaatiot, jotka voivat suoraan lisääntyä keskenään sekä ne populaatiot, joilla on epäsuora lisääntymislinkki toiseen populaatioon. Jos esimerkiksi lajit A ja B lisääntyvät keskenään ja samanaikaisesti B lisääntyy C:n kanssa, kuuluvat A, B ja C samaa perusryhmään vaikka A ei lisääntyisi C:n kanssa – koska epäsuora risteymä B+C yhdistää ne toisiinsa. Käsitteen on tehnyt tunnetuksi professori Siegfried Scherer:
Perusryhmän esitetään tukevan sitä, että mikroevoluutio ei kasaudu makroevoluutioksi, koska
Eliöiden kuuluvuus samaan biologiseen lajikäsitteeseen tai perusryhmään on periaatteessa empiirisesti kokeiltavissa. Risteytysanalyysin avulla on toistaiseksi voitu määrittää kasveille ja eläimille noin 20 perusryhmää. Kehitystä perusryhmästä toiseen ei ole havaittu suoraan. Kreationistien näkemyksen mukaan perusryhmät eivät sulaudu yhteen eivätkä ne vaihda jäseniä keskenään toisen olemassa olevan perusryhmän kanssa. Sen sijaan olemassa olevien perusryhmien lukumäärän kasvamista pidetään mahdollisena muun muassa sukupuuton sekä lajiutumisen pohjalta. Jos edellä mainitussa tilanteessa A ja B tai B ja C lajiutuvat, eli eivät enää saa keskenään jälkeläisiä tai jos B kuolee sukupuuttoon, syntyy tilanne jossa ei ole havaittavissa epäsuoraa risteymää A:n ja C:n välille, jolloin A ja C kuuluisivat eri perusryhmiin.
Schreher myös kiistää makroevoluution todistamisen mahdollisuudenkin.
Tältä pohjalta hän päätyy lopputulokseen siitä, että risteymän rajat todistavat sukulaisuudesta, eikä niiden ulkopuolella sukulaisuutta voida perustellusti olevan.
Hän kuitenkin myöntää että 
Älykkään suunnittelun kannattajat eivät ole yleensä ottaneet kantaa perusryhmien olemassaoloon, muun muassa Michael Behe on hyväksynyt yhteisen kantamuodon teorian. Kuitenkin Discovery Institute julkaisi vuonna 2006 Jonathan Wittin ja Benjamin Wikerin kirjoittaman kirjan "”How the Arts and Sciences Reveal the Genius of Nature”", jossa epäsuorasti ollaan ”erikseen luotujen lajien” kannalla.
Kun suvullisesti lisääntyvien eliöiden perusryhmät määritellään populaatioiksi, jotka vaihtavat geenejä risteytyksen kautta, voidaan bakteerien perusryhmät määritellä geenien vaihdon avulla analogisesti:
Bakteerikromosomien analyysituloksista saadun tiedon perusteella voidaan perusryhmän määritelmää laajentaa seuraavasti:
Kahluupaikka
Kahluupaikka (kahluu, kahlaamo) on matala kohta vesireitillä, joessa, purossa tai kapeassa salmessa, jota pitkin kuljettaessa kyseisen vesialueen toiselle puolelle pystytään siirtymään varmemmin ja turvallisemmin kuin muualla lähialueella. Kahluu voi olla luonnonmuovaama tai rakennettu. Teillä olevien kahluupaikkojen pohjat ovat lähes aina paranneltuja, jotta sillä käytetyt ajoneuvot eivät juuttuisi veteen. Toisinaan pohjaan rakennetaan betonilaatta tai kaksoislaatta ajorampiksi ja laatan reunat korotetaan, jotta levän ja muun aineksen liukkaus ei suistaisi ajoneuvoja alavirran suuntaan. Kahluupaikkaa on tiettävästi kutsuttu myös vieskaksi.
Pasadena (Kalifornia)
Pasadena on kaupunki Los Angelesin piirikunnassa Kalifornian osavaltiossa Yhdysvaltain länsirannikolla. Pasadenassa on 133 936 () asukasta ja se on Los Angelesin piirikunnan kahdeksanneksi suurin kaupunki.
Tunnettu hard rock -yhtye Van Halen on lähtöisin Pasadenasta. Siellä sijaitsee Rose Bowl -urheilustadion. Suositun yhdysvaltalaisen komediasarjan Rillit huurussa tapahtumat sijoittuvat Pasadenaan.
Yhdysvaltojen Census Bureaun mukaan Pasadenan pinta-ala on 60,0 km² josta 59,8 km² maata ja 0,2 km² vettä. Veden osuus on 0,30%.
Kaupunki sijaitsee 16 kilometrin päässä Los Angelesin keskustasta.
Stefan Petrescu
Stefan Petrescu (s. 3. syyskuuta 1983 Jyväskylä) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kolmosessa pelaavaa FC Blackbirdiä. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Petrescun isä on alkujaan romanialainen, sittemmin Jyväskylään muuttanut muusikko ja jalkapallovalmentaja Nellu Petrescu.
Stefan Petrescu on alkujaan JJK:n pelaajia. Vuonna 2004 hän lähti kokeilemaan siipiään Veikkausliigaan FC Jazziin, jossa hän pelasi yhdessä Veikkausliiga-ottelussa. Kaudeksi 2005 Petrescu siirtyi FC Inter Turun organisaatioon, jonne myös hänen pikkuveljensä Tomi oli siirtynyt Leicesteristä. Toisin kuin avauskokoonpanon miehenä säännöllisesti Interissä ollut Tomi, Stefan Petrescu ei Veikkausliiga-otteluita pelannut, vaan kuului reservijoukkue VG-62:n miehistöön. Kaudeksi 2007 pikkuveli Tomi siirtyi Tampere Unitediin, jonne myös Stefan sai kuukauden koesopimuksen. Sopimusta Unitediin ei kuitenkaan syntynyt, joten Petrescu siirtyi PP-70:n riveihin. Hän ei kuitenkaan pelannut koko kautta PP-70:ssä vaan siirtyi syyskuussa jyväskyläläiseen FC Blackbirdiin. Joukkuetta manageroi hänen isänsä, Nellu Petrescu.
Edmund Tudor
Edmund Tudor (n. 1430 – 1. lokakuuta 1456), ensimmäinen Richmondin jaarli, oli Englannin kuninkaan Henrik VII:n isä.
Edmund oli Owen Tudorin ja Valois'n Katariinan, Henrik V:n entisen puolison, poika. Hänen äitinsä kuoli vuonna 1437 ja hänen velipuolensa, kuningas Henrik VI, tunnusti hänet sukulaisekseen ja nimittiritariksi vuonna 1449 Richmondin jaarliksi vuonna 1452.
Vuonna 1455 Edmund avioitui Somersetin ensimmäisen herttuan Juhana Beaufortin tyttären, Margaret Beaufortin kanssa. Margaret oli tuolloin vasta 12-vuotias ja tuli raskaaksi seuraavana vuonna. Samaan aikaan alkoi ruusujen sota, jolloin yorkilaiset valtasivat Richmondin ja vangitsivat Edmundin Carmarthenin linnaan, Walesiin. Siellä hän sairastui ruttoon ja kuoli. Edmundin ainoa lapsi, Henrik, syntyi kaksi kuukautta hänen kuolemansa jälkeen ja nousi myöhemmin valtaistuimelle.
Taifuuni Chanchu
Hirmumyrsky Chanchu (Filippiineillä tunnettu nimellä Caloy) oli vuoden 2006 Tyynenmeren taifuunikauden toinen trooppinen myrsky, ensimmäinen taifuuni ja ensimmäinen supertaifuuni. Tämä trooppinen hirmumyrsky luokiteltiin 11. toukokuuta 2006 1. kategorian taifuuniksi, ja 12. toukokuuta se iski Keski-Filippiineille. Se on toinen voimakas taifuuni, niin sanottu supertaifuuni, joka on havaittu Etelä-Kiinan merellä: edellinen kerta oli vuonna 1995. Chanchu kaartoi Hongkongin läheltä Etelä-Kiinan yli itään ja palasi merelle 17. toukokuuta 2006.
Chanchu muodostui 8. toukokuuta läntisellä Tyynellämerellä noin 800 km Mindanaolta itään. Se saavutti trooppisen hirmumyrskyn voimakkuuden 11. toukokuuta.
Chanchu hajosi 18. toukokuuta ehtien aiheuttaa 1,9 miljoonan dollarin aineelliset vahingot ja tappaen yhteensä 55 ihmistä. Suurin osa, 41 ihmistä, oli Masbaten edustalla uponneen laivan matkustajia.
Nimi Chanchu tarkoittaa helmeä, ja se on macaolaisen sääkeskuksen antama. Philippine Atmospheric, Geophysical and Astronomical Services Administration (PAGASA) nimitti hirmumyrskyä Caloyksi.
Libertiinit
Libertiinit olivat erilaisia oppineiden henkilöiden poliittisia ja sosiaalisia ryhmiä, jotka vaikuttivat Euroopassa 1600-luvulla. Libertinismi oli eräänlaista tuon ajan filosofista vapaa-ajattelua, mutta tuolloin termiin ei liittynyt nykyisenkaltaista ajatusta ateismista. Ensimmäisenä termiä käytti Jean Calvin eräästä 1500-luvulla vaikuttaneesta alankomaalaisesta anabaptistilahkosta, joka hylkäsi monet yhteiskunnan vakiintuneet arvot.
1600-luvun "oppineet libertiinit" () olivat eräänlaisia 1700-luvun valistuksen edelläkävijöitä. Libertiinit eivät kuitenkaan pyrkineet muuttamaan yhteiskuntaa ja toimimaan julkisesti — päinvastoin heidän aikanaan ja heidän ajatuksillaan sellainen olisi ollut usein jopa vaarallista. He arvostelivat vakiintuneita instituutioita, auktoriteetteja ja uskontoja teoksissaan peitellysti. Uskontokritiikki suuntautui ennen kaikkea taikauskoa ja salatieteitä vastaan. Se loi kuitenkin pohjaa kristinuskon yhä voimakkaammalle arvostelulle.
Tunnetuimpia libertiinejä olivat:
Sana "libertiini" on tullut merkitsemään henkilöä joka on vapaa kahleista ja yhteisöllisistä säännöistä. Ajattelutapa sai uusia kannattajia 1700- ja 1800-luvulla erityisesti Ranskassa ja Englannissa. Sen kannattajiin kuuluivat muun muassa Markiisi de Sade ja Aleister Crowley.
Ríon–Antírrion silta
Ríon–Antírrion silta () on Kreikassa sijaitseva silta, joka ylittää Korintinlahden sen etelärannalla sijaitsevan Ríon kaupungin ja pohjoisrannalla sijaitsevan Antírrion kylän välillä. Näin se yhdistää läntisen Keski-Kreikan Peloponnesoksen niemimaahan. Silta on maantieteellisesti merkittävä koko Euroopassa.
Ríon–Antírrion silta on vinoköysisilta ja lajissaan maailman pisin. Sillan kannen vinolöysien kannattaman osan pituus on 2 252 metriä ja sillan kokonaispituus 2 882 metriä. Silta on viisiaukkoinen ja siinä on neljä pylonia. Sillalla on kaksi ajokaistaa molempiin suuntiin, lisäkaistat hätätilanteita varten sekä jalkakäytävät molemmin puolin.
Silta valmistui vuonna 2004. Siihen saakka ainoa maata pitkin kulkeva liikenneyhteys Peloponnesokselta Kreikan mantereelle kulki Korintin kannasta pitkin. Sillan rakensi ranskalais–kreikkalainen yhtymä ranskalaisen insinööritoimisto Vincin johtamana. Ruoppaus ja alueen valmistelu alkoivat vuonna 1998 ja pylonien rakentaminen vuonna 2000. Sillan rakentaminen kesti alle viisi vuotta ja se valmistui neljä kuukautta etuajassa. Ensimmäisenä sillan virallisen avaamisen jälkeen sen ylittivät Ateenan vuoden 2004 olympialaisten soihdunkantajat.
Rakennuspaikka vaati sillalta useita erikoisratkaisuja. Salmen syvyys, seisminen aktiivisuus, maanjäristysten ja tsunamien mahdollisuus sekä salmen vähittäinen laajeneminen tektonisten voimien johdosta vaativat huomattavia muutoksia tämänkaltaisten siltojen perusrakenteisiin. Silta on tehty rakenteensa puolesta vastustuskykyiseksi maanjäristyksille.
Teräksiset vinoköydet, joita on yli 180, on ripustettu 168 metriä merenpinnan yläpuolelle ulottuvien neljän pyramidin mallisen teräsbetonipylonin varaan. Kunkin pylonin pyöreä perustuskiekko painaa 68 000 tonnia ja ne kuljetettiin rannalla olleelta kuivatelakalta uittamalla niiden rakenteeseen tehtyjen ilmataskujen avulla. Tämän jälkeen perustuskiekko painui kohti teräspaalutettua merenpohjaa sitä mukaa kuin sitä rakennettiin mereen ankkuroidun lautan avulla. Ontot pylonit täytettiin tilapäisesti rakennusvaiheessa merivedellä jälkipainuman estämiseksi ja ne lepäävät 63 metriä merenpinnan alapuolella 3 metriä paksun murskekerroksen päällä.
Masbate
Masbate on yksi Filippiinien provinsseista. Se sijaitsee Bicolin alueella. Tämän saariprovinssin suurimmat saaret ovat Masbate, Ticao ja Burias. Provinssin asukasluku on 892 393 ja pääkaupunki Masbate City.
Provinssi on jaettu 20 kuntaan ja yhteen kaupunkiin.
Hämeenkosken vaakuna
Hämeenkosken vaakuna on Hämeenkosken (vuoteen 1995 asti Koski Hl) kunnan tunnus. Vaakunan aihe kuvaa koskia ja niiden valjastamisella saatua vesivoimaa sekä maataloutta.
Vaakunan selitys on ”punaisessa kilvessä kaksi hopeapalkkia, joissa kummassakin kaksi mustaa kaateista polviortta; palkkien välissä kolme hopeista palkeittaista apilanlehteä.” Vaakunan on suunnitellut Antti Salmenlinna, ja Kosken Hl. kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 26. marraskuuta 1951. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 1. huhtikuuta 1952.
Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2016, kun Hämeenkoski liittyi Hollolan kuntaan.
Antti Salmenlinna
Antti Emil Salmenlinna (ent. Sallmén, 28. maaliskuuta 1897 Koski Hl. – 8. toukokuuta 1968) oli suomalainen kuvataiteilija ja sisustusarkkitehti, joka suunnitteli myös kuntien vaakunoita. Hän on suunnitellut lukuisten kirkkojen sisustuksen ja tehnyt koriste- ja lasimaalauksia, muun muassa Helsingin Paavalinkirkkoon. Hän suunnitteli myös lasiesineitä, huonekaluja, valaisimia ja tunnuskuvia. Tunnetuin hänen suunnittelemansa tunnus on Suomen poliisin tunnuskuva.
Suur-Bolgaria
Suur-Bolgaria oli bolgaarialaiskansoien valtiomuodostelma 600-luvulla Kaspianmeren ja Azovanmeren välissä Etelä-Venäjällä.
570-luvulla kasaarit, suvaarit ja bolgaarit olivat joutuneet läntisen turkkilaisen kaanikunnan alaisuuteen, kun turkkilaisen kaanikunnan läntisen osa oli valloittanut alueita Pohjois-Kaukasiasta ja Mustanmeren itäpuolelta. Alistetut kansat koettivat kuitenkin saada vapautensa takaisin, ja vuonna 619 bolgaarit lähestyivät avun pyynnöin myös Bysantin valtakuntaa. Bolgaarit ottivat vastaan kristinuskon, mutta käytännössä uusi uskonto ei saanut jalansijaa.
Kun Kubrat tuli bolgaarien johtajaksi, hän kokosi turkinsukuiset bolgaarit, kasaarit, suvaarit sekä alaanit yhteen. Tämä heimoliitto onnistui karistamaan turkkilaisen kaanikunnan vallan. Suur-Bolgaria muodostui 630- ja 640-luvulla, kun nämä heimot valloittivat suuria alueita Azovanmeren ja Kaspianmeren väliltä.
Suur-Bolgarian pääkaupungiksi tuli Fanagorian muinainen kaupunki, jonka hunnit olivat tuhonneet 300-luvulla. Kun Kubrat kuoli 660, Suur-Bolgaria jakaantui kahtia. Kubratin pojista Batbai sai itäisen osan ja Asparuk läntisen osan.
Myös kasaarit olivat muodostaneet oman kaanikunnan, joka oli alistanut myös suvaarit. Kohteena olivat myös bolgaarit, jotka ratkaisivat ongelman siirtymällä muualle. Batbai johti itäisen bolgaariryhmän pohjoiseen, johon myöhemmin muodostui Volgan Bolgaria. Asparuh sen sijaan johti läntisen ryhmän länteen ja saapui 675 Tonavan alajuoksulle. Siellä Asparuh muodosti valtion, joka on nykyisen Bulgarian alku.
Pussiliito-oravat
Pussiliito-oravat ("Petauridae") on 11 lajia käsittävä pussieläinheimo, joka jaetaan kolmeen sukuun.
Kaikilla pussiliito-oravilla selvät kasvomerkit ja selkäraita, isot alaetuhampaat ja nelikärkiset poskihampaat. Ne ovat selvistä omainaispiirteistään huolimatta kuitenkin läheistä sukua pussioraville, joiden kanssa ne kuuluvat samaan "Petauroidea"-yläheimoon.
Sukujen "Petaurus" ja "Gymnobelideus" edustajat ovat kasvinsyöjiä, jotka ovat erikoistuneet mahlaan, meteen ja muihin kasvinesteisiin. Sen sijaan pussisormieläimet ("Dactylopsila") syövät pääasiassa hyönteisiä, joita ne sormieläimen tavoin kaivavat puiden rungoista huomattavan pitkän neljännen sormensa avulla. Kaikki lajit elävät pääasiassa puissa ja liikkuvat öisin. Näillä pussieläimillä on kehittynyt liitopoimu, joka auttaa niitä liikkumaan tilanteissa, joissa metsän lehväkatos on vajaa. Useimmilla lajeilla on pitkä ja tuuheakarvainen häntä, jonka avulla ne vakauttavat ja ohjaavat liitoaan.
Pussiliito-oravia elää Tasmaniassa, manner-Australiassa ja Uudessa-Guineassa sekä muutamilla näiden alueiden pienillä lähisaarilla. Heimoon kuuluvaa sokerioravaa pidetään toisinaan Suomessakin lemmikkieläimenä.
Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut, että pussiliito-oravien suomenkieliseksi nimeksi vaihdettaisiin "liitopussikkaat". Nämä nisäkkäät eivät kuitenkaan ole sukua pussikkaille, jotka ovat perhosia.