hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kaisa Korhonen
Kaisa Korhonen (s. 20. heinäkuuta 1941 Sotkamo) on suomalainen teatteriohjaaja, näyttelijä, laulaja ja dramaturgi.
Korhonen opiskeli Taideteollisen oppilaitoksen näyttely- ja lavastustaiteen osastolla 1961–1965. Hän oli Suomen teatterikoulun ensimmäinen ohjaajantyön lehtori 1972–1977, teatterityön professori Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitoksella 1984–1989, Teatterikorkeakoulun valo- ja äänisuunnittelun väliaikainen professori 1992–1993 ja ohjaajantyön professori 1995–2000.
Korhonen debytoi Ylioppilasteatterin ohjaajana vuonna 1965 ja toimi teatterin taiteellisena johtajana 1965–1967. Hän oli Svenska Teaternissa toimineen KOM-näyttämön ohjaaja ja taiteellinen johtaja 1969–1970 ja oli perustamassa suomenkielistä KOM-teatteria, jonka ohjaajana ja näyttelijänä hän toimi 1971–1972. Lilla Teaternin teatterinjohtajana Korhonen työskenteli vuodet 1981–1984.
Vuosina 1989–1992 Korhonen oli Tampereen Teatterin Musta Rakkaus -teatteriryhmän ohjaaja. Helsingin Kaupunginteatterissa hän toimi sisäisen ryhmän taiteellisena johtajana 1993–1995.
Taiteen keskustoimikunta nimesi Korhosen taiteilijaprofessoriksi kahdeksi ja puoleksi vuodeksi vuoden 2007 alusta. Hänet promovoitiin teatteritaiteen kunniatohtoriksi Teatterikorkeakoulun promootiossa vuonna 2009.
Korhonen oli keskeinen henkilö "Lapualaisoopperan" synnyssä 1966 ja toimi aktiivisesti poliittisessa laululiikkeessä. Hänen ensimmäinen oma albuminsa "Kaisa Korhonen" ilmestyi vuonna 1969 ja viimeisin albuminsa "Maamme lauluja" vuonna 1977. Korhonen on esiintynyt myös mm. KOM-Teatterin sekä Varaquen levyillä.
Korhosella on kaksi lasta Kaj Chydeniuksen kanssa: Kalle ja Jussi.
Lähde
Régis Loisel
Régis Loisel (s. 4. joulukuuta 1951 Saint-Maixent-l’École) on ranskalainen sarjakuvapiirtäjä ja käsikirjoittaja. Hän on piirtänyt fantasia-aiheisia sarjakuvia 1970-luvulta lähtien, ja hänen tunnetuimpia sarjojaan ovat 1980-luvulla tehty "La quête de l'oiseau du temps" sekä 1990–2000-luvuilla valmistunut "Peter Pan". Loisel on työskentellyt 2000-luvun alussa Disneyn studioilla elokuvien "Mulan" ja "Atlantis" parissa.
Frans Nielsen
Frans Nielsen (s. 24. huhtikuuta 1984 Herning, Tanska) on tanskalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Detroit Red Wingsia. Hän pelasi NHL:n työsulun 2012–2013 ajan SM-liigajoukkue Rauman Lukossa.
Frans Nielsen pelasi uransa alun Tanskan juniorisarjoissa Herningin joukkueessa. Nielsen pääsi jo kaudella 2000–2001 pelaamaan aikuisten tasolla ensimmäiset ottelunsa 16-vuotiaana. Herningissä hän pelasi aikuisten tasolla vain yhden kauden, kunnes siirtyi pelaamaan ammattilaisena Ruotsin Elitserieniin, Malmö IF:n riveihin syksyllä 2001. Nielsen pelasi ensimmäisen ottelunsa Elitserienissä 17-vuotiaana. Malmön riveissä hän pelasi vuoteen 2005 asti, jolloin hän siirtyi Timrå IK:n riveihin. Timråssa mies pelasi vain yhden kauden, jonka jälkeen siirtyi NHL-seura New York Islandersin riveihin.
Nielsen teki joukkueensa kanssa kahden vuoden sopimuksen 15. toukokuuta 2006. Hänestä tuli 6. tammikuuta 2007 ensimmäinen tanskalainen jääkiekkoilija NHL:n historiassa, kun hän debytoi Islandersin riveissä Carolina Hurricanesia vastaan. Ensimmäisen pelitilannemaalinsa hän viimeisteli 24. helmikuuta 2007 Montreal Canadiensin verkkoon. Jo aiemmin Nielsen oli onnistunut rangaistuslaukauskilpailussa 13. helmikuuta 2007, kun vastassa oli Toronto Maple Leafs. Kaudet 2006–2007 ja 2007–2008 Nielsen pelasi kaksisuuntaisella sopimuksella, mikä tarkoitti mahdollisuutta peluuttaa häntä myös farmijoukkue Bridgeport Sound Tigersin riveissä. Kaudelle 2008–2009 hän teki yksisuuntaisen sopimuksen ja onnistui vakiinnuttamaan paikkansa Islandersin aloituskokoonpanossa. Tuolloin hän pelasi 59 ottelussa keräten 33 pistettä. Kaudella 2009–2010 Nielsen pelasi 76 ottelua ja onnistui keräämään 38 pistettä. Urallaan hän on tehnyt kauden 2012–2013 jälkeen 196 pistettä 367 ottelussa. Nielsen ei ole kovin jäähyherkkä pelaaja ja niinpä hän on istunut jäähyllä ainoastaan 80 minuuttia seitsemän kauden aikana.
Nielsen teki kauden 2012–2013 kattavan sopimuksen Rauman Lukon kanssa, mutta sopimus sisälsi pykälän, jonka mukaan Nielsen siirtyi takaisin Islandersiin, kun työsulku päättyi. Nielsen on edustanut Tanskan maajoukkuetta kansainvälisissä jääkiekkoturnauksissa. Nielsenin veli Simon on jääkiekkomaalivahti. Simon pelaa tällä hetkellä Suomessa, SM-liigajoukkue Rauman Lukossa ja on edustanut myös Tanskaa kansainvälisellä tasolla. Veljesten isä Frits Nielsen on voittanut kaksi kertaa Tanskan liigan pistepörssin (1976–1977 ja 1977–1978).
New York Islanders varasi Nielsenin vuoden 2002 kolmannella kierroksella (87. varaus).
QR-hajotelma
QR-hajotelma on eräs matriisihajotelma, jolla siis pyritään ilmaisemaan annettu matriisi jollakin tavoin yksinkertaisempien matriisien tulona. QR-hajotelma voidaan muodostaa mille tahansa matriisille. Kompleksikertoimisen formula_1-matriisin formula_2 QR-hajotelma on tulo
missä formula_4 on formula_5 unitaarimatriisi ja formula_6 on formula_1 yläkolmiomatriisi. Erityisesti reaalikertoimisen matriisin "A" tapauksessa formula_4 on ortogonaalimatriisi. Koska kahden kolmiomatriisin tulo on myös kolmiomatriisi, QR-hajotelma voi sisältää myös useita yläkolmiomatriiseja, jolloin
Hajotelma voidaan teoreettisesti perustaa Gramin–Schmidtin ortonormeeraukseen, mutta käytännössä se muodostetaan kertomalla vasemmalta joko Householderin peilausmatriiseilla tai Givensin rotaatiomatriiseilla.
QR-hajotelma on erittäin käyttökelpoinen työkalu lineaariavaruuksien projektioiden käsittelyssä ja sitä käytetään yleisesti myös matriisien numeerisessa käsittelyssä. QR-hajotelmasta voidaan päätellä matriisin rangi eli kuva-avaruuden dimensio ja hajotelman matriisista formula_4 löytyy myös kuva-avaruuden kanta ortonormeerattuna.
Puuseppä Joosefin evankeliumi
Puuseppä Joosefin evankeliumi on Uuden testamentin apokryfisiin kirjoihin kuuluva lapsuusevankeliumi, joka kertoo Jeesuksen elämästä ennen tämän kahdettatoista ikävuotta.
Kirjoitus on todennäköisesti kirjoitettu tyydyttämään lukijakunnan uteliaisuutta koskien erityisesti Jeesuksen isäpuolen Joosefin elämää, koska Raamattu ei puhu siitä paljoakaan. Näin se on osa ensimmäisten vuosisatojen hurskasta kristillistä viihdekirjallisuutta. Kirjoitus on saattanut olla myös pyrkimys Joosefin ja hänen kulttinsa, joka vaikutti erityisesti Egyptissä, merkityksen nostamiseen. Kirjoituksen uskotaan olevan peräisin Egyptistä 300- tai 400-luvulta.
Kirjoituksesta on säilynyt kaksi versiota, toinen koptiksi ja toinen arabiaksi, koptinkielisen ollessa todennäköisesti alkuperäinen. Materiaaliltaan se perustuu laajalti Jaakobin protoevankeliumiin.
Kirjoitus on muodoltaan Jeesuksen isäpuolensa Joosefin elämästä Öljymäellä antama selvitys. Teksti on yhtenevä Marian ikuisen neitsyyden opin kanssa siinä, että sen mukaan Joosefilla oli neljä poikaa (Juudas, Justus, Jaakob ja Simon) ja kaksi tytärtä (Assia ja Lyydia) aiemmasta avioliitosta. Joosef meni 90-vuotiaana naimisiin 12-vuotiaan Marian kanssa ensimmäisen vaimonsa kuoltua.
Tämän alun jälkeen teksti on yhteneväinen Jaakobin protoevankeliumin kanssa, päättyen Jeesuksen syntymään. Tämän jälkeen kirjoitus kuvaa Joosefin viimeisiä vuosia ja kuolemaa. Sen mukaan Joosefia siunattiin ihmeellisesti henkisellä ja ruumiillisella nuoruudella. Kirjoituksen mukaan Joosefin vanhimmat pojat Justus ja Simon menivät naimisiin ja saivat lapsia.
Joosef kuoli 111-vuotiaana. Hän esittää ensin suuren rukouksen. Hänen viimeiset sanansa ovat joukko valituksia hänen ruumiillisista synneistään ja perisynnistään. Loppuosa, noin puolet kirjoituksesta, on kuolinosan jatkoa ja kuvaa enkelien, muun muassa arkkienkeli Mikaelin ja Gabrielin, vierailua kuolleen luona tämän sielun pelastamiseksi.
Saint-Maixent-l’École
Saint-Maixent-l’École on Ranskan kunta Uuden-Akvitanian alueella Deux-Sèvresin departementissa. Se sijaitsee Niortin koillispuolella Sèvre Niortaise -joen varrella. Kunnassa on arviolta 6 537 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 5,22 neliökilometriä.
Saint-Maixent-l’Écolen kaupunki on perustettu jo vuonna 459, ja sen alkuperäinen nimi oli Saint-Saturnin. Kaupungin perustaja oli oratoriaanimunkki Agapit, ja myöhemmin mukaan tuli munkki Adjutor, joka otti nimen Maixent.
Luettelo Disneyn animaatioelokuvista
Alle on listattu elokuvat, jotka kuuluvat Disneyn viralliseen kaanoniin (engl. "Disney Animated Canon"). Elokuvia kutsutaan myös Disneyn klassikkosarjaksi (engl. "Walt Disney Animated Classics series"). Elokuvat ovat pitkiä piirroselokuvia, jotka on tuottanut Walt Disney Animation Studios (ennen vuotta 1986 Walt Disney Productions ja vuosina 1986–2006 Walt Disney Feature Animation). Yhtiö on Disneyn animaatioiden päästudio. Studion tekemät elokuvat julkaistaan Walt Disney Pictures -nimikkeen alla.
Veljekset Walt Disney ja Roy O. Disney perustivat animaatiostudion vuonna 1923. Studio teki ensin lyhytelokuvia, kunnes vuonna 1937 sai ensi-iltansa yhtiön ensimmäinen kokoillan animaatioelokuva "Lumikki ja seitsemän kääpiötä".
Walt Disney Productionsin tosiasiallinen seitsemäs kokoillan animaatio, strategisia pommituksia käsitellyt opetuselokuva "Victory Through Air Power" (1943) on jätetty virallisen kaanonin ulkopuolelle.
Suomessa, muissa Pohjoismaissa ja esimerkiksi Britanniassa animaatioklassikot on numeroitu virallisen kaanonin mukaan numeroon 38 asti (elokuva "Fantasia 2000"). Sen jälkeen järjestys menee seuraavasti:Virallisen kaanonin ulkopuolelta klassikkosarjaan on otettu "Aivan villit" (2006), ja ulkopuolelle on jätetty "Dinosaurus" (2000) ja "Nalle Puhin elokuva" (2011).Pienemmällä budjetilla tehdyt elokuvat tuottaa DisneyToon Studios, joka on osa suurempaa Walt Disney Animation Studios -animaatiostudiota. Kyse on lähinnä Disneyn klassikkoelokuville tehdyistä jatko-osista, jotka yleensä julkaistaan suoraan videolle.
Arabialainen lapsuusevankeliumi
Arabialainen lapsuusevankeliumi on Uuden testamentin apokryfisiin kirjoihin kuuluva kirjoitus, joka käsittelee Jeesuksen lapsuutta. Se kuuluu siis lapsuusevankeliumeiden tyylilajiin.
Lapsuusevankeliumi on kirjoitettu 500-luvulla, ja se perustuu sisällöltään Tuomaan lapsuusevankeliumiin ja Jaakobin protoevankeliumiin. Kirjoituksesta tunnetaan vain arabiankielisiä kopioita. Tekstikritiikin avulla on päätelty, että kirjoitus on alun perin kirjoitettu syyriaksi mutta käännettiin arabiaksi todennäköisesti niihin aikoihin, kun kristinusko alkoi levitä Arabian niemimaalla.
Evankeliumi koostuu kolmesta osasta:
Evankeliumissa on runsaasti ihmeitä joita alkuperäisissä teksteissä ei ole, kuten parantava Jeesuksen vaippa, Jeesuksen hiki, joka muuttuu palsamiksi sekä vaatteiden värjääminen monenvärisiksi pelkällä indigovärillä. Kirjoitus myös esittää Jeesuksen tavanneen jo lapsena Juudas Iskariotin sekä ryövärit, joiden kanssa hänet ristiinnaulittiin.
Evankeliumin kertomuksia, erityisesti toisen osan ihmeitä Egyptissä, on myös Koraanissa. Kriittisen tutkimuksen mukaan se, että nämä kertomukset sisältyvät Koraaniin, johtuu evankeliumin suuresta vaikutuksesta arabien keskuudessa.
Normaali avaruus
Normaali avaruus on topologinen avaruus, joka toteuttaa seuraavat ehdot:Avaruus on siis normaali, jos se on sekä T- että T-avaruus. Normaalin avaruuden määritelmä on esimerkki separaatioaksioomista.
Jokainen normaali avaruus on samalla säännöllinen ja Hausdorff-avaruus. Toisaalta on kuitenkin olemassa myös avaruuksia, jotka ovat Hausdorff-avaruuksia tai säännöllisiä, mutta eivät normaaleja.
Leni Katajakoski
Leni Irmeli Katajakoski (ent. Kuningas, nyk. Lartio; s. ) on suomalainen näyttelijä.
Leni Katajakoski ponkaisi suuren yleisön tietoisuuteen vuoden 1954 Miss Suomi -kilpailuissa sijoituttuaan kilpailun voittajan Yvonne de Bruynin perintöprinsessaksi tittelillä ”Elokuvatyttö”. Siitä alkoi Katajakosken ura elokuvissa.
Katajakoski esitti suomalaisissa elokuvissa usein sekä tyhjäpäisiä että nokkelia vaaleaverikköjä. Hänen ensimmäinen elokuvatyönsä oli pieni rooli vuoden 1954 "Putkinotkossa". Parissa seuraavassa elokuvassa hänellä oli näkyvämpi sivurooli. Vuonna 1957 Ville Salmisen ohjaamassa elokuvassa "Taas tyttö kadoksissa!" Katajakoski esiintyi jo yhtenä pääosanesittäjistä. Sen jälkeen alkoi Katajakosken ja Aarne Tarkaksen yhteistyö useissa komedioissa.
Vuonna 1959 Katajakoski nähtiin vuoden suosikkielokuvan "Yks’ tavallinen Virtanen" sekä Maunu Kurkvaaran "Patarouvan" romanttisena sankarittarena. Seuraavana vuonna olivat vuorossa Ville Salmisen komedia "Oho, sanoi Eemeli" ja "Kaks’ tavallista Lahtista" sekä vielä Tarkaksen komedia "Opettajatar seikkailee". Elokuvassa Katajakoski esittää lyseon opettajatarta, joka joutuu vaikeuksiin Tommi Rinteen näyttelemän taidemaalarin maalattua hänestä alastonkuvan.
Vuoden 1961 elokuvia olivat Tarkaksen "Minkkiturkki" ja Veikko Itkosen "Mullin mallin", jossa Katajakoski oli ainoa naisnäyttelijä. Suomalaisen elokuvateollisuuden hiipuessa 1960-luvun puolivälissä Katajakoski siirtyi näyttelemään televisioelokuvissa ja -sarjoissa.
Katajakosken tunnetuin ja kiitetyin roolisuoritus oli vuoden 1975 televisioelokuvassa "Simpauttaja", jossa hän näytteli Juuli Taivaista. Sen jälkeen hän esiintyi elokuvissa "Luottamus", "Viimeinen savotta" ja "Jäniksen vuosi". Vielä 1990-luvulla hänet nähtiin elokuvissa "Isältä pojalle" ja "Liian paksu perhoseksi".
Ansiokkaan ja monipuolisen elokuvauran lisäksi Katajakoski teki pitkän päivätyön maakuntateattereissa ja vieraili muun muassa Teatteri Jurkassa ja Pyynikin kesäteatterissa. Vuodesta 1978 hän oli kiinnitettynä Seinäjoen Kaupunginteatteriin, ja kiinnitys jatkui 1990-luvulle asti.
Leni Katajakoski on ollut kahdesti naimisissa: näyttelijä Martti Kuninkaan ja ekonomi Esko Lartion kanssa. Katajakosken tytär on näyttelijä Kristiina Kuningas, ja hänen tyttärentyttärensä puolestaan on näyttelijä Iida Kuningas (s. 1987).
Lähde:
Arokotka
Arokotka ("Aquila nipalensis") on suurikokoinen päiväpetolintu; Suomessa suurharvinaisuus.
Pituus 62–74 cm, siipien kärkiväli 165–190 cm
Muistuttaa pikkukiljukotkaa ja kiljukotkaa, savannikotkaa ja muitakin kotkalajeja ja on erittäin vaikea erottaa näistä. Suuri, rotiskomainen leveäsiipinen ja lyhytpyrstöinen petolintu.
Nuorilla siiven alapeitinhöyhenillä vaalea vyö, muuten väritys vaihtelee. Vanhat linnut tumman harmaanruskeita, joskus lähes mustia. Siipisulilla karkeata poikkijuovitusta.
Arokotka on muuttolintu, joka talvehtii Afrikassa. Se pesii Romanian itäosissa ja siitä itään Mongoliaan asti. Pesimättömät linnut haahuilevat pohjoiseen pesimäalueista, näitä harhautuu säännöllisesti Länsi- ja Pohjois-Eurooppaan. Suomessa arokotka on lähes jokavuotinen suurharvinaisuus pääasiassa kesäisin.
Arokotka pyöräyttää 1–3 munaa puussa olevaan pesään.
Ravintonaan arokotka käyttää jäniksiä, pieniä nisäkkäitä sekä lintujen poikasia.
Heprealaisevankeliumi
Heprealaisevankeliumi on kadonnut Uuden testamentin apokryfisiin kirjoihin lukeutuva juutalais-kristillinen evankeliumi, josta on säilynyt vain joitakin katkelmia 300-luvulla kirjoittaneen Epifanioksen teoksessa "Panarion". Evankeliumi on kuitenkin huomattavasti vanhempi. Irenaeus kirjoitti 100-luvun lopulla, että ebioniitit olivat käyttäneet omaa versiotaan Matteuksen evankeliumista, nimeltään Ebioniittien evankeliumi. Irenaus lainasi Papiasta sanoen, että Matteus oli kirjoittanut evankeliuminsa "heprealaisilla kirjaimilla". Tämä todennäköisesti arameankielinen Matteuksen evankeliumin versio, Heprealaisevankeliumi, ei ollut tunnettu apostoli Paavalin perustamissa seurakunnissa, koska edes Paavalin lukutaitoisimmat seuraajat eivät osanneet arameaa, jota kirjoitettiin samoilla kirjaimilla kuin hepreaa.
Villi Pohjola (sarjakuva-albumi)
Villi Pohjola on Suomessa toukokuussa 2006 ilmestynyt sarjakuva-albumi, jossa on sarjakuvia Disneyn eläinmaailmasta. Albumin tarkoituksena on esitellä pohjoismaalaisten Disney-taiteilijoiden tarinoita, mutta joidenkin tekoon on osallistunut myös muunmaalaisia taiteilijoita.
Lauri Jauhiainen
Lauri Kustaa Jauhiainen (13. heinäkuuta 1925 Pielavesi – 14. lokakuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä, sanoittaja ja elokuvakäsikirjoittaja.
Jauhiaisen sanoittamia kappaleita ovat muun muassa Olavi Virran ”Punatukkaiselle tytölleni” ja Erkki Junkkarisen ”Ruusuja hopeamaljassa” (yhdessä Dagmar Parmas-Saarnion kanssa). Jauhiainen teki myös musiikkia kuoroille, hengellistä musiikkia ja elokuvamusiikkia ("Kaksi hauskaa vekkulia", 1952).
Jauhiainen ansioitui myös Matti Kassilan elokuvien "Meiltähän tämä käy" (1973) ja "Natalia" (1979) yhtenä käsikirjoittajana. Yhdessä Olavi Karun kanssa hän laati käsikirjoitukset Åke Lindmanin ensimmäisiin kuuluviin elokuviin "Kertokaa se hänelle..." (1961), "Kun tuomi kukkii" (1962) ja "Jengi" (1963).
Jauhiaisen päätyö oli Helsingin yliopistollisessa keskussairaalassa, jonka palveluksessa hän oli konehoitajana ja tiedottajana 37 vuotta, kunnes jäi vuonna 1988 eläkkeelle. Jauhiainen käytti myös salanimiä Jauhis, K. Laurick, L. Peltonen, Poika Peltonen ja Tarmo Ponsi.
Berane
Berane (Беране) on kaupunki ja kunta Montenegron koillisosassa. Berane rajoittuu pohjoisessa Serbiaan ja idässä Kosovoon.
Vuonna 2003 Beranen alueella oli 61 885 asukasta, joista asui kaupungissa 21 000 ja kunnassa 40 885. Kunnan asukkaista oli samana vuonna serbejä 41,43 prosenttia, montenegrolaisia 22,70 prosenttia, bosniakkeja 22,00 prosenttia ja muslimeja 7,23 prosenttia.
Uskonnoltaan suurin osa kaupungin asukkaista on ortodokseja, mutta kaupungissa on myös merkittävä muslimivähemmistö.
Berane perustettiin vuonna 1862 ja aluksi se kuului osana Novi Pazar -nimiseen Ottomaanien valtakunnan hallintoalueeseen. Heinäkuussa 1949 kaupungin nimeksi vaihdettiin "Ivangrad", mutta maaliskuussa 1992 kaupungin alkuperäinen nimi otettiin uudelleen käyttöön.
Jan-Eric Nyström
Jan-Eric Nyström (s. 24. heinäkuuta 1951 Helsinki) on suomalainen animaattori ja trikkikuvaaja. 1970-luvulta alkaen hän on animoinut useita palkittuja lastenelokuvia (mm. "The Kidnapping", 1974) ja satoja piirrosanimaatioita mainoksiin, kuten "Biolan Kanankakka", "Lasol" ja "Masinol".
Trikkikuvaajana hän on toteuttanut lukuisten kotimaisten dokumentti- ja kokoillanelokuvien alku- ja lopputekstijaksot.
Aromerikotka
Aromerikotka ("Haliaeetus leucoryphus") on aasialainen päiväpetolintu, joka harvoin harhailee Suomeen asti. Se on suojelun tarpeessa, jäljellä on eri arvioiden mukaan 2 500–10 000 yksilöä, IUCN:n mukaan alle 10 000 yksilöä.
Suuri, ruskeahko merikotkaa muistuttava petolintu. Pituus 76-84 cm, siipien kärkiväli 200–250 cm ja paino keskimäärin 3 088 g (naaras) ja 2 527 g (koiras). Kooltaan se on hieman merikotkaa pienempi, maakotkan kokoinen. Aikuisen linnun pää, kurkku ja niska ovat valkoiset tai kellahtavat, ja valkoisen pyrstön kärjessä on leveä musta vyö. Nuori lintu on lähes kauttaaltaan ruskea ja vaikea erottaa nuoresta merikotkasta. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Aromerikotkaa tavataan lähinnä Keski-Aasiassa Kaspianmereltä Mongoliaan, Himalajalle ja Pohjois-Intiaan. Se on tavattu Suomessa kahdesti 1900-luvun alkupuolella.
Laji elää pääasiassa sisämaan suurilla järvillä ja jokien varsilla, mutta toisinaan myös pikkujärvillä, lammilla ja kosteikoilla.
Naaras munii kaksi tai kolme munaa, joita haudotaan noin 40 päivää. Poikaset ovat lentokykyisiä noin 70 päivän ikäisinä.
Aromerikotka syö pääasiassa suurikokoisia makeanveden kaloja. Ruokavalioon kuuluu myös lintuja, nisäkkäitä ja matelijoita sekä haaskoja.
Hanhikorppikotka
Hanhikorppikotka ("Gyps fulvus") Aasiassa ja Etelä-Euroopassa pesivä korppikotkalaji, joka on eksynyt joitakin kertoja myös Suomeen.
Hanhikorppikotkan pituus on 93–110 cm ja siipien kärkiväli 234–269 cm. Aikuinen hanhikorppikotka painaa 6,2–11,3 kg (ääritapauksissa 4,25–15 kg), 15 eteläeurooppalaisen yksilön keskipaino oli 7,436 kg.
Hanhikorppikotkia elää Etelä-Euroopassa, Pohjois-Afrikassa ja Aasiassa. Suomessa laji on tavattu 14 kertaa, ensi kertaa noin vuonna 1910 Kuusamossa ja viimeksi 22. huhtikuuta – 1. toukokuuta 2007 Kymenlaaksossa, Uudellamaalla ja Etelä-Hämeessä.
Hanhikorppikotka viihtyy auringossa ja on aktiivisimmillaan auringon paistaessa. Alpit ja muut korkeat vuoristot ovat hanhikorppikotkien eniten suosimaa elinaluetta.
Hanhikorppikotka munii kerrallaan vain yhden munan. Haudonta-aika on 48–58 ja pesäpoikasaika 120–132 vuorokautta.
Hanhikorppikotka syö pääasiassa haaskoja.
Isometria
Isometria on metristen avaruuksien välinen kuvaus, jossa pisteiden kuvat ovat aina yhtä etäällä toisistaan kuin itse pisteet.
Olkoon formula_1 ja formula_2 metrisiä avaruuksia. Kuvaus formula_3 on isometria jos ja vain jos kaikilla formula_4 pätee formula_5
Tason formula_6 ja kolmi­ulotteisen avaruuden formula_7 isometrioita itselleen ovat yhtenevyyskuvaukset.
Berliinin olympiastadion
Olympiastadion on Berliinin vuoden 1936 olympialaisia varten valmistunut jalkapallo- ja yleisurheilustadion. Se rakennettiin vuoden 1916 olympialaisia varten valmistuneen Deutsches Stadionin paikalle. Vaikkakin stadionin arkkitehti Werner March valittiin jo ennen kansallissosialistien valtaannousua, vaikutti Adolf Hitler suuresti sen suunnitteluun. Lopulta valmistui vahvasti antiikin arkkitehtuurista vaikutteita saanut suurstadion jopa 110 000 katsojaa varten suuremman olympiakompleksin osaksi. Propagandantäyteiset olympialaiset olivat natsihallinnolle suuri menestys, kisoja seurasi noin neljä miljoonaa maksanutta katsojaa.
Stadion selvisi toisesta maailmansodasta suurelta osin tuhoutuneessa kaupungissa lähes vahingoittumattomana, vaikkakin myös siitä käytiin tuhansia kuolonuhreja vaatinut taistelu Neuvostoliiton puna-armeijan ja kansallissosialistien Hitler Jugend -joukkojen välillä. Sodan jälkeen stadionkompleksi oli brittiarmeijan alaisuudessa niin sotilas- kuin siviiliurheilukäytössäkin. Jalkapallon Bundesliigan syntyessä vuonna 1963 muutti myös Hertha BSC stadionille, ja joukkue pelaa sillä kotiottelunsa edelleen. Vuoden 1974 jalkapallon MM-kisoissa oli stadion alkulohko A:ssa Chilen kaikkien otteluiden pelipaikka maan kohdatessa Australian lisäksi sekä DDR:n että isäntä Saksan liittotasavallan. Vuodesta 1985 lähtien Saksan cupin loppuottelu on pelattu vuosien 1937 ja 1939–1943 tapaan stadionilla.
Berliinin muurin murtuessa ja Saksan yhdistyessä stadion nousi vuosikymmenten hiljaiselosta jälleen myös poliittisen keskustelun kohteeksi. Joidenkin mielestä Olympiastadion muodosti historiallisen painolastin, ja se olisi tullut raivata kokonaan uuden stadionin tieltä, toiset taas ehdottivat stadionin jättämistä rappeutumaan Rooman Colosseumin tapaan. Lopulta stadion päätettiin kuitenkin kunnostaa 242 miljoonan euron suurremontilla kansainväliset vaatimukset täyttäväksi, ja sille päätettiin antaa keskeinen rooli myös 2006 jalkapallon MM-kisoissa, joissa se oli neljän alkulohko-ottelun, puolivälierän ja finaalin pitopaikka. Uudistusten jälkeen stadionille mahtuu jalkapallo-otteluun 74 220 katsojaa. Stadionilla pelattiin myös naisten MM-kisojen 2011 virallinen avausottelu Saksa–Kanada, jossa kapasiteettia oli 73 680.
Vuoden 2009 yleisurheilun MM-kilpailut järjestettiin Berliinin Olympiastadionilla. Myös yleisurheilun EM-kilpailut vuonna 2018 järjestettiin stadionilla.
Mainio
Mainio on suomalaisen henkilönnimi, joka esiintyy sekä sukunimenä että miehen etunimenä. Mainion nimipäivä on 5. syyskuuta. Väestörekisterikeskuksen mukaan Mainio on Suomessa ollut kesäkuuhun 2016 mennessä etunimenä 863 miehellä ja alle kymmenellä naisella. Sukunimenä Mainio on 133 henkilöllä.
Ebioniittien evankeliumi
Ebioniittien evankeliumi tai Ebionievankeliumi on Uuden testamentin apokryfisiin kirjoihin lukeutuva juutalais-kristillinen evankeliumi, joka on hyvin samankaltainen Heprealaisten evankeliumin ja Nasarealaisten evankeliumin kanssa. Hieronymuksen mukaan kyseessä oli sama kirjoitus kuin Heprealaisten evankeliumi, mikä lisää sekaannusta. Kuten nämä kaksi muuta evankeliumia, myös Ebioniittien evankeliumista on säilynyt vain katkelmia kirkkoisien lainauksissa. Näin on vaikea päätellä, kuinka itsenäinen teksti on kyseessä, vai onko kyseessä pelkästään näiden kahden evankeliumin vähäinen muunnelma.
Epifanios, jonka kirjoitukset ovat päälähde evankeliumin katkelmille, painottaa sen ja Nasarealaisten evankeliumin välistä eroa. Hänen mukaansa nasarealaiset luettiin oikeaoppisten kristittyjen joukkoon, kun taas ebioniitit katsottiin harhaoppisiksi. Näin on selvää, että näiden kahden evankeliumin välillä on täytynyt olla opillisia eroja.
Evankeliumi vaikuttaa olevan, niin paljon kuin siitä voidaan päätellä, yritys muodostaa yksi harmonisoitu kertomus synoptisista evankeliumeista. Siinä on kuitenkin vähäisiä ebioniittien opetuksiin sopivia muutoksia. Niiden mukaan Jeesus oli muun muassa kasvissyöjä. Jeesus myös esitettiin adoptionistisessa valossa, toisin sanoen hänen katsottiin olleen alun perin ihminen, joka tuli jumalalliseksi kasteen yhteydessä. Suurin osa näistä muutoksista on saatu aikaan pienillä mutta ovelilla kreikan kielen sanojen muunnoksilla, kuten muuttamalla "akris"-ateria ("heinäsirkka") "egkris"-ateriaksi ("kakku", "leipä").
Epifanioksen mukaan Ebioniittien evankeliumista puuttui myös Matteuksen evankeliumin kertomus Jeesuksen syntymästä. Tämä voi tarkoittaa joko sitä, että ebioniitit jättivät sen pois, tai sitä, että Matteuksen evankeliumista on alun perin ollut olemassa varhaisempi versio, jossa ei ole ollut kyseistä kertomusta, ja johon Ebioniittien evankeliumi on perustunut.
Oikeaoppinen kirkko katsoi nämä muutokset harhaoppisiksi, mikä johti syytöksiin tekstin väärentämisestä ja runtelemisesta. Lopulta evankeliumi kärsi saman kohtalon kuin ebioniitit itse ja joutui unholaan.
Riemannin monisto
Riemannin monisto on matemaattinen rakenne, jolla kuvataan avaruutta tavalla, joka mahdollistaa differentiaali- ja integraalilaskennan menetelmien käytön ilman, että sitoudutaan yhteen tiettyyn koordinaatistoon. Riemannin monisto on luonteva rakenne fysiikan ilmiöiden esittämiseen koordinaateista riippumattomalla tavalla. Se on myös yleisesti variaatiolaskennassa käytetty rakenne.
Teknisesti Riemannin monisto on differentioituva monisto (usein sileä), jonka jokaiseen tangenttiavaruuteen on liitetty positiivisesti definiitti bilineaarikuvaus tangenttivektorien pareilta reaaliluvuille – siis eräänlainen sisätulo, jonka täytyy muuttua riittävän säännöllisesti tangenttiavaruudesta toiseen, kun siirrytään pisteestä toiseen. Nimeltään tämä bilineaarikuvaus on Riemannin metrinen tensori.
Riemannin monistojen topologiaa tutkiva matematiikan osa-alue on nimeltään differentiaalitopologia.
Kropsu
Kropsu on saari Perämerellä Kellon kaupunginosassa Oulussa. Se sijaitsee noin kolmen kilometrin päässä Virpiniemen merivartioaseman luoteispuolella, noin 20 kilometriä Oulun keskustasta. Saari on Metsähallituksen hallinnassa.
Saarella sijaitsee Kropsun retkisatama vieraslaitureineen. Saari on asumaton, ja se on suosittu retkikohde. Saarella on kolme nuotiopaikkaa joissa on ruokailukatokset, ja sopivia telttailupaikkoja on runsaasti. Retkisataman edustalla sijaitsee vanha käytöstä poistettu betoninen sektoriloistotorni.
Saarelle on haudattu "Nännä-Liisana" tunnettu pahamaineinen nainen. Alun perin hänet oli haudattu Annanmäkeen, mutta ruumis on myöhemmin siirretty Kropsuun. Hautauksen ajankohta ei ole tiedossa.
Nimi Kropsu esiintyy Haukiputaalla myös talonnimenä ja sukunimenä.
Hannes Kulvik
Hannes Gustav Kulvik (s. 26. kesäkuuta 1948 Oulussa) toimi Helsingin pörssissä listatun Sponsor Oy:n toimitusjohtajana vuosina 1981–1991. Kulvik tuli tunnetuksi niin kutsutuista Kouri-kaupoista, joissa hän toimi Pentti Kourin yhteistyökumppanina sekä Kansallis-Osake-Pankin pääjohtajan Jaakko Lassilan neuvonantajana. Koulutukseltaan Kulvik on tekniikan tohtori.
Suomalainen verottaja katsoi Kulvikin hyötyneen Kouri-kaupoista ja peri häneltä yli 250 miljoonan markan jälkiveroja. Verottaja ulosmittasi oikeusprosessin ajan hallintoalamaisesti kaikki Kulvikin tulot sekä omaisuuden koko oikeusprosessin ajan. Tämän seurauksena Kulvik joutui myös eroamaan Sponsor Oy:n toimitusjohtajan tehtävästään vuonna 1991.
Kulvik muutti perheineen Sveitsiin, mistä käsin hän kävi oikeusprosessia verottajaa vastaan. Oikeusprosessi kesti kahdeksan vuotta. Kulvik vapautettiin kaikista syytteistä ensin Uudenmaan Lääninoikeuden päätöksellä kesäkuussa 1998. Myös Korkein Hallinto-oikeus hylkäsi lopullisesti vuonna 1998 kaikki verottajan vaatimukset sekä vapautti Kulvikin kaikista syytteistä, sekä määräsi Kulvikille maksettavaksi korvauksia 100 000 markkaa hänelle syntyneistä oikeudenkäyntikuluista.
Kulvik on asunut vuodesta 1992 Genevessä, jossa hänen yrityksensä tarjoaa omaisuudenhoitopalveluja.
Huhtikuussa 2016 Yle toi Spotlight-ohjelmassaan Panama-papereista paljastuneiden tietojen perusteella esille, että Kulvik olisi perustanut 2000-luvulla yrityksiä veroparatiiseihin Mossack Fonseca-lakitoimiston kautta. Vielä ohjelman julkaisun aikaan osa yrityksistä on mahdollisesti ollut toiminnassa, mutta osa ilmeisesti lakkautettu tai vaihtaneet nimeään. Tiedot käyvät ilmi ohjelman tutkimasta kirjeenvaihdosta, jota Kulvikin Sveitsissä toimiva yritys on käynyt Mossack Fonsecan kanssa .
Täysi-ikäisyys
Täysi-ikäisyys on käsite, jolla tarkoitetaan ikää, jolloin ihmisyksilöstä tulee täysivaltainen yhteisön jäsen.
Täysi-ikäisyyden ikäraja on vaihdellut paljon monissa yhteiskunnissa. Monissa muinaisissa kulttuureissa ja keskiajan Euroopassa se on ollut nykyistä matalampi: miehillä 14–16 vuotta ja naisilla 12–15 vuotta. Joissakin kulttuureissa täysi-ikäisyyden saavuttamiseen on liittynyt varsinkin miesten kohdalla aikuistumisriittejä.
Suomessa täysi-ikäisyyden raja on nykyään 18 vuotta.
Ikäraja oli 15 vuotta vuoteen 1721 saakka, jolloin se nostettiin 21 vuoteen.
Täysi-ikäisyyden rajana oli vuosisatojen ajan 21 vuotta, kunnes 1.7.1969 alkaen jo 20-vuotiaat tulivat täysi-ikäisiksi. Toisaalta tätä ikää nuorempana avioliiton solmineet katsottiin myös täysi-ikäisiksi.
Heinäkuun 1. päivästä 1976 alkaen ikäraja on ollut 18 vuotta. Säädös 18 vuoden ikärajasta sisältyy nykyään muun muassa lakiin holhoustoimesta, äänioikeuden osalta vaalilakiin, ja avioliiton osalta avioliittolakiin.
Bijelo Polje
Bijelo Polje (Бијело Поље) on kaupunki ja kunta Montenegron pohjoisosassa Serbian vastaisella rajalla. Nimi Bijelo Polje tarkoittaa "valkoista peltoa".
Vuonna 2003 Bijelo Poljen alueella oli 89 124 asukasta, joista asui kaupungissa 32 000 ja kunnassa 57 124. Kunnan asukkaista oli samana vuonna serbejä 36,31 prosenttia, bosniakkeja 25,22 prosenttia, slaavi-muslimeita 17,18 prosenttia ja montenegrolaisia 16,13 prosenttia.
Kaupungin asukkaista on noin 55 prosenttia ortodokseja ja noin 45 prosenttia sunnimuslimeja.
Bijelo Polje kuului Ottomaanien valtakunnan alaisuuteen vuoteen 1912, jolloin se Balkanin sotien yhteydessä liitettiin Montenegroon. Ottomaanien vallan aikana kaupunki tunnettiin nimellä "Akovo".
Kaupungin tunnetuin rakennus on keskiaikainen Pyhän Pietarin kirkko (Crkva Svetog Petra).
Bijelo Poljen alueelta on kotoisin monia kuuluisia kirjailijoita, kuten Avdo Medjedović, Ćamil Sijarić ja Miodrag Bulatović sekä Risto Ratković, joka kirjoitti ensimmäisen montenegrolaisen novellin "Nevidbog", jonka tapahtumat sijoittuvat Bijelo Poljen alueelle. Kaupunki on myös tunnettu mineraalivedestään, jota kutsutaan nimellä "Rada".
Philadelphian orkesteri
Philadelphian orkesteri () on Yhdysvaltain tunnetuimpia sinfoniaorkestereita. Se on yksi niin sanotuista suuri viisikko- eli "Big Five" -orkestereista. Orkesterin kotipaikka on Pennsylvanian osavaltiossa Philadelphiassa. Orkesterin kotisali on ollut vuodesta 2001 Verizon Hall Kimmel Center for the Performing Arts lähellä Philadelphian Musiikkiakatemiaa, orkesterin entistä esiintymisareenaa, jossa se oli soittanut perustamisestaan lähtien.
Orkesterin perusti vuonna 1900 Fritz Scheel, joka toimi myös sen ensimmäisenä kapellimestarina. Vuonna 1907 Karl Pohlig siirtyi kapellimestarin paikalle, mutta ensimmäinen varsinainen pääkapellimestari oli Leopold Stokowski, joka aloitti toimen vuonna 1912. Stokowskia loi toimillaan orkesterille maineen taituriorkesterina. Stokowskin johdolla orkesteri soitti muun muassa Walt Disneyn piirroselokuvassa "Fantasia" (1940).
Vuonna 1936 Eugene Ormandy liittyi organisatioon ja toimi Stokowskin ohella ylikapellimestarina vuoteen 1938 asti, jolloin hän alkoi hoitaa virkaa päätoimisesti. Hän johti orkesteria 44 vuotta, ja monet orkesterin kuuluisimmista levyistä on tehty Ormandyn kapellimestarikaudella. Hänen johdollaan orkesteri teki historiallisen Kiinan-vierailunsa. Philadelphian orkesteri oli ensimmäinen länsimainen orkesteri, joka vieraili maassa moneen vuosikymmeneen. Matka oli menestyksekäs, ja orkesteri on tämän jälkeen tehnyt kolme muuta Kiinan-kiertuetta.
Ormandyn kauden jälkeen kapellimestariksi tuli Riccardo Muti (1980–1992) ja Wolfgang Sawallisch (1993–2002). Orkesterin nykyisenä kapellimestarina toimii Christoph Eschenbach.
Philadelphian orkesterin nykyinen konserttimestari on David Kim.Yhdysvalloissa Music Director tarkoittaa taiteellista johtajaa sekä ylikapellimestaria.
Nasarealaisten evankeliumi
Nasarealaisten evankeliumi eli Nasaretilaisevankeliumi on Uuden testamentin apokryfisiin kirjoihin lukeutuva juutalais-kristillinen evankeliumi, joka tunnetaan ainoastaan kirkkoisien kirjoituksissa olevista katkelmista. Se saattaa olla sama kuin Heprealaisevankeliumi, siitä johdettu, tai kokonaan erillinen kirjoitus. Koska kummatkin tunnetaan ainoastaan hyvin katkelmallisina, näiden kahden evankeliumin välisestä suhteesta ei ole täyttä varmuutta, mutta niiden välillä on suuria yhtäläisyyksiä. Kirjoitusta käyttivät muiden muassa Aleppon nasarealaiset.
Kirjoitus itsessään on kadonnut kokonaisuudessaan. Siitä on säilynyt lainauksia Klemensin, Origeneen, Hieronymuksen ja Kyrillos Jerusalemilaisen kirjoituksissa, yhteensä noin kaksikymmentä katkelmaa.
Sarah Wayne Callies
Sarah Wayne Callies (s. 1. kesäkuuta 1977 La Grange, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan tohtori Sara Tancredina televisiosarjassa "Pako" ja Lori Grimesina sarjassa "The Walking Dead".
Sarah Anne Calliesin perhe muutti Honoluluun, Havaijille kun Sarah oli yksivuotias. Hänen molemmat vanhempansa ovat yliopistoprofessoreita. Sarah valmistui Dartmouthin korkeakoulusta ja suoritti kuvataiteiden maisterin tutkinnon Denverin kansallisessa teatterikonservatoriossa Dallasissa.
Calliesin ensimmäinen televisiorooli oli "Queens Supreme" -nimisessä televisiosarjassa, jossa hän esitti Kate O’Malley -nimistä tyttöä. Hän esitti myös etsivä Jane Porteria televisiosarjassa "Tarzan".
Callies teki monia vierailuja televisiosarjoissa "", "Dragnet", "House" ja "Num3rot". Pienien rooliensa jälkeen Callies sai pääroolin televisiosarjassa "Pako", jossa hän esittää Sara Tancredia. Hänen roolinsa Tancredina kesti vuodesta 2005 aina vuoteen 2008 saakka.
Sarah Wayne Callies on naimisissa Josh Winterhaltin kanssa. Naimisiin mennessään hän otti äitinsä tyttönimen. Calliesilla ja Winterhaltilla on yksi lapsi, heinäkuussa 2007 syntynyt Keala-tytär.
Kaunotar ja hirviö
Kaunotar ja hirviö on perinteinen kansansatu. Sen ensimmäisen julkaistun version teki ranskalainen Gabrielle-Suzanne Barbot de Villeneuve vuonna 1740 ().
Kaunottaren isä etsii myrskyn vuoksi suojaa hirviön linnasta. Hirviö on pelottava ja karvainen. Kaunotar haluaa ruusun isältään. Lähtiessään isä nappaa ruusun tyttärelleen, mikä vihastuttaa linnan hirviön, joka uhkaa tappaa hänet. Isä anoo pelastusta ja pääsee vapaaksi ehdolla, että kaunotar tulee vangiksi linnaan. Hirviö pyytää kaunotarta vaimokseen, jotta pääsisi vapaaksi,mutta kaunotar ei suostu. Hän jää kuitenkin linnaan sisäköksi. Kun isä on kuolemaisillaan, kaunotar saa lähteä viikoksi hyvästelemään häntä. Siskot houkuttelevat kaunottaren pysymään kauemmin, ja palatessaan myöhässä kaunotar löytää hirviön kuolemaisillaan hädästä. Kaunotar anoo hirviötä pysymään elossa ja lupaa mennä naimisiin tämän kanssa. Tällöin hirviö muuttuu komeaksi kreiviksi. Kaunottaren perhe muuttaa asumaan hänen kanssaan palatsiin.
Cocktail (elokuva)
Cocktail on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elokuva. Elokuvassa pääosassa nähdään Tom Cruise. Elokuvaa on sanottu Cruisen uran pohjanoteeraukseksi. Elokuva voittikin kaksi Golden Raspberry -palkintoa, huonoin elokuva ja huonoin käsikirjoitus. Cruise sai huonoimman miespääosan ehdokkuuden ja Roger Donaldson huonoimman ohjaajan ehdokkuuden.
Elokuvassa Cruise esittää nuorta, kunnian- ja rahanhimoista Brian Flannagania. Brian on juuri päässyt armeijasta ja ottaa suuntansa New Yorkiin jossa toivoo rikastuvansa bisnesmaailmassa. Brian ajautuu työskentelemään baarimikoksi rahoittaakseen opintojaan. Hän kuitenkin huomaa, että ravintola-alalla voi ansaita huikeita summia. Tässä työssä hän tutustuu Bryan Brownin esittämään Douglas "Doug" Coughliniin, joka opettaa hänelle alan niksit. Doug ja Brian työskentelevätkin jonkun aikaa yhdessä New Yorkin ykkös baarimikkoina. Heille kuitenkin tulee riitaa ja Brian päättää lähteä vähäksi aikaa pois Yhdysvalloista. Hän ottaa suunnan Jamaikalle jonne hän menee työskentelemään merenrantabaariin, joka kuhisee yhdysvaltalaisia turisteja. Jamaikalla kuvioihin astuu Elisabeth Shuen esittämä Jordan Mooney. Jordan ja Brian rakastuvat. Vähän ajan päästä kuvoihin kuitenkin astuu vanha tuttu Doug, joka on ehtinyt mennä jo naimisiin. Vaikka Brian seurustelee Jordanin kanssa hän lyö vetoa Dougin kanssa, että saa iskettyä erään rikkaan yhdysvaltalaisen naisturistin. Jordan näkeekin salaa Brianin pettämässä häntä ja lähtee takaisin USA:han sydän särkyneenä. Myös Brian ja hänen uusi puoliskonsa, jonka avulla Brian luulee pääsevänsä mukaan New Yorkin bisnesmaailmaan, palaavat USA:han. Asiat eivät kuitenkaan mene aivan kuten Brian suunnittele ja hän eroaa naisesta. Silloin Brian etsii Jordanin uudestaan käsiinsä ja saa tietää, että Jordan odottaa hänelle lasta. Jordan ei kuitenkaan halua Briania enää elämäänsä. Brian on kuitenkin taas väleissä Dougin kanssa ja meneekin eräänä iltana Dougin järjestämiin juhliin. Illan päätteeksi Doug kuitenkin tekee itsemurhan. Sitten Brian rupeaa tosissaan taistelemaan Jordanin rakkaudesta ja saakin tämän itselleen Jordanin rikkaan isän vastusteluista huolimatta. Lopussa Brian ja Jordan menevät naimisiin, Brian perustaa oman baarin ja Jordan odottaakin kaksosia.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano moittii "Cocktailia" lähes juonettomaksi ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Tšekin jalkapallomaajoukkue
Tšekin jalkapallomaajoukkue edustaa Tšekin tasavaltaa kansainvälisissä miesten jalkapallon maajoukkuekilpailuissa. Joukkue toimii Tšekin jalkapalloliiton alaisuudessa.
Ennen ensimmäistä maailmansotaa Böömi, joka tuolloin oli osa Itävalta-Unkaria, pelasi omalla maajoukkeellaan vuosina 1903—1908 seitsemän maaottelua, joista kuusi Unkaria ja yhden Englantia vastaan.
Niinä aikoina, kun Tšekki oli osa Tšekkoslovakiaa, selviytyi Tšekkoslovakian maajoukkue kahdesti MM-kisoissa hopealle (1934 ja 1962). Maan jakauduttua Tšekin ja Slovakian tasavaltoihin molemmat maat ryhtyivät pelaamaan omilla maajoukkueillaan.
Tšekin paras arvokisasaavutus on EM-hopea 1996 Englannin kisoista. Kukistettuaan välierässä Ranskan rangaistuspotkukilpailussa se hävisi loppuottelussa Saksalle jatkoajalla maalein 1–2. Portugalin EM-kilpailuissa 2004 Tšekki eteni välieräotteluun, jonka se hävisi Kreikalle jatkoajalla 0–1. Tšekki on selviytynyt kaikkiin EM-lopputurnauksiin 1996–2016, mutta MM-kilpailuihin ainoastaan 2006.
Tärkeimmät ottelunsa Tšekin maajoukkue pelaa Prahan Toyota Arenalla, joka on Sparta Prahan kotistadion. Muita tavallisia ottelupaikkakuntia ovat Teplice, Olomouc ja Liberec.
Tšekki on ollut FIFA-rankingissa parhaimmillaan toisena vuosina 1999, 2000, 2005 ja 2006.
Deathstars
Deathstars on ruotsalainen industrial metal -yhtye. Se perustettiin vuonna 2000 "Swordmaster"-yhtyeen rippeistä. Silloinen tyyli oli raaempi death metal/black metal. Musiikkityylinvaihdon jälkeen vuonna 2000 syntyi Deathstars.
Yhtyeen imago perustuu goottityyliseen ulkoasuun, joka lainaa vivahteita glam rockista, ja synkkiin sanoituksiin. Ja vaikka yhtyeen pääsääntöinen genre on industrial metal, sillä on pieniä vaikutteita black metallista, joka ilmenee käheässä lauluäänessä.
Vuonna 2006 ilmestyneen albumin "Termination Bliss" myötä ulkoasu vaihtui militaristisempaan tyyliin. Deathstarsin soundi pohjautuu industrialkoskettimiin, joita täydentävät raskaat komppikitarat ja rummut. Whiplasherin lauluääni on matala ja kumea, kun taas taustoja keikoilla laulavan Skinnyn ääni on korkeampi ja käheä. Skinny ei laula levyllä ollenkaan taustoja, vaikka jotkut näin luulevat, vaan Whiplasher laulaa kaiken. Deathstarsin uusin albumi Night Electric Night ilmestyi vuoden 2009 tammikuussa.
Studioalbumit
Singlet
Kaikista singlekappaleista on tehty musiikkivideo.
Kokoelmat
Roy Goodman
Roy Goodman (s. 21. tammikuuta 1951) on englantilainen kapellimestari, viulisti ja urkuri. Hän tuli kuuluisaksi 12-vuotiaana laulaessaan maaliskuussa 1963 Allegrin "Misereren" sopraanosoolot Cambridgen yliopiston King's Collegen kuorossa Sir David Willcocksin johtaessa.
Goodman opiskeli Royal College of Musicissa ja hänestä tuli Royal College of Organistsin jäsen ja Royal College of Musicin assistentti. Hän on myös toiminut musiikkipuolen johtajana (Director of Music) Kentin yliopistossa Canterburyssä ja vanhan musiikin osaston johtajana Royal Academy of Musicissa.
Kenttä (matematiikka)
Matematiikassa kenttä on kuvaus, joka liittää jokaiseen määrittelyjoukon alkioon ko. alkioon liittyvän vektoriavaruuden alkion.
Algebralliselta kannalta kentille on ominaista se, että niitä voidaan kertoa skalaareilla ja laskea yhteen, koska ne perivät kerroinkunnan ja yhteenlaskun maaliavaruudelta.
Niliaitta
Niliaitta, nili eli patsasaitta () on korkean pylvään päähän rakennettu pienehkö varastorakennus. Niitä on käytetty ruuan ja varusteiden säilyttämiseen. Poikkeuksellinen rakenne ja toteutustapa ovat seurausta halusta estää eläimiä pääsemästä käsiksi varastoituun ruokaan. Ruokavarojen joutuminen eläinten suihin olisi aikoinaan johtanut kohtalokkaisiin seurauksiin. Monet eläimet ovat taitavia kiipeämään, mutta ylös aitalle asti päästyään ne eivät silti päässeet enää eteenpäin. Ihminen käytti tikkaita aitassa käydessään.
Bertrand Cantat
Bertrand Cantat (s. 5. maaliskuuta 1964 Pau) on ranskalainen laulaja ja lauluntekijä. Hän on vuonna 1985 perustetun Noir Désir -yhtyeen perustajajäseniä.
Cantat löi naisystävänsä näyttelijä Marie Trintignantia alkoholin vaikutuksen alaisena heinäkuussa 2003 hotellihuoneessaan Vilnassa riidan seurauksena. Trintignant kaatui ja löi päänsä lämpöpatteriin ja meni tajuttomaksi. Cantat laittoi Trintignantin sänkyyn ja soitti hänen veljelleen joka oli lähistöllä. Trintignantin veli saapui paikalle, ja luuli että hänen siskonsa nukkui koska hän makasi sängyssä. Tämän vuoksi hän neuvoi Cantatia odottamaan aamuun. Aamulla Trintignant löydettii koomassa ja hän kuoli myöhemmin aivoödeemaan. Cantat tuomittiin seuraavana vuonna kahdeksaksi vuodeksi vankeuteen taposta. Sekä Cantat että Trintignantin omaiset valittivat tuomiosta, jota ei kuitenkaan muutettu. Cantat kärsi rangaistuksensa Ranskassa, vankilassa lähellä Muretia. Cantat pääsi ehdonalaiseen lokakuussa 2007 suoritettuaan puolet hänelle määrätystä rangaistuksesta.
Hänen talonsa poltettiin syyskuussa 2003, ja monien epäilyjen mukaan tapahtuma on yhteydessä Trintignantin tappoon.
Noir Désir -yhtye hajosi ja Cantat palasi esiintymislavoille vuonna 2013 uuden yhtyeensä kanssa.
Nikolai Lobatševski
Nikolai Ivanovitš Lobatševski (, 1. joulukuuta 1792 Nižni Novgorod – 24. helmikuuta 1856 Kazan) oli venäläinen matemaatikko.
Lobatševskin suurin saavutus on epäeuklidisen geometrian kehittäminen. Hän kehitti geometrian, jossa euklidisen geometrian viides postulaatti ei pitänyt paikkaansa. Ajatus julkaistiin ensimmäisen kerran 23. helmikuuta 1826.
Trompe l’œil
Trompe l’œil on maalaustaiteen keino, jolla pyritään harhauttamaan katsojaa illuusion keinoin. Ranskankielinen termi merkitsee "silmää harhauttavaa". Trompe l’œil kehittyi varhaisrenessanssin maalauksissa esiintyneistä yksityiskohdista suuriksi, arkkitehtuuriin liittyviksi elementeiksi.
Suuntaus kukoisti myös 1800-luvulla naturalismin ja realismin aikana. Nykyisin trompe l’œil on yleisesti käytetty tehokeino muun muassa seinämaalauksissa ja museoiden dioraamoissa. Esimerkiksi tunnettu katutaiteilija Banksy käyttää tekniikkaa osassa teoksistaan.
Vastaava käsite on italiankielinen "sotto in su" eli "di sotto in su" (). Se tarkoittaa illusionistista maalaustekniikkaa, jolla alhaalta käsin katsottavaksi tarkoitettujen kattomaalausten perspektiiviä tehostettiin. Sitä käytettiin Italian barokin freskojen kausina. Sen ensimmäisenä käyttäjänä pidetään Andrea Mantegnaa "Camera degli Sposissa", Mantovassa. Sen muita huomattavia käyttäjiä olivat Antonio da Correggio Parman tuomiokirkossa, Pietro da Cortona Palazzo Barberinissa ja Andrea Pozzo Sant’Ignazion kirkossa, Roomassa.
Vaikka trompe l’oeil nimityksenä saikin alkunsa barokkiajalla, itse tekniikkaa käytettiin jo antiikin Kreikan ja Rooman seinämaalauksiin. Tyypillinen trompe l’oeil -seinämaalaus on ikkuna, ovi tai eteinen, joka luo optisen vaikutelman todellista laajemmasta tilasta.
Usein kerrottu kreikkalainen tarina kertoo kahden tunnustetun maalarin kilpailusta. Zeuksis kykeni tekemään niin vakuuttavan asetelman, että linnut tulivat nokkimaan siihen maalattuja viinirypäleitä. Hän pyysi sitten kilpakumppaniaan Parrhasiusta vetämään verhot maalauksensa edestä ja näin paljastamaan sen. Parrhasius voitti kilpailun, koska hänen maalauksensa oli itse verhot.
Selous
Selous on yksi maailman suurimmista riistansuojelualueista Tansanian kaakkoisosassa: alueen pinta-ala on 43 600 neliökilometriä. Alueella elää leijonia, leopardeja, sarvikuonoja ja seeproja ja monia muita villieläimiä. Suuria eläimiä on yli 300 000, johon kuuluu muun muassa yli 40 000 norsua, 100 000 kafferipuhvelia ja 3 000–4 000 leijonaa ja maailman suurin hyeenakoirapopulaatio, jonka koko on yli 800 yksilöä.
Puisto on nimetty Britannian armeijan kapteenin Frederick Selousin mukaan, joka kaatui alueella ensimmäisessä maailmansodassa vuonna 1917 taistelussa Saksan Itä-Afrikan siirtomaajoukkoja vastaan. Hän oli suurriistanmetsästäjä ja varhaisia luonnonsuojelijoita.
Selousin riistansuojelualue perustettiin vuonna 1922 yhdistämällä jo Saksan siirtomaahallinnon aikana perustettuja suojelualueita, ja se on kuulunut vuodesta 1982 Unescon maailmanperintöluetteloon. Kesäkuussa 2014 Unesco luokitteli Selousin vaarantuneeksi runsaan salametsästyksen vuoksi. Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton (IUCN) luokituksessa Selous on luokassa 4, joka vastaa Suomessa lähinnä nimikettä suojelualue.
Puiston pohjoisosassa käy matkailijoita katsomassa eläimiä, kun taas eteläosassa harjoitetaan metsästystä.
Bernard Haitink
Bernard Johan Herman Haitink (s. 4. maaliskuuta 1929 Amsterdam) on alankomaalainen kapellimestari.
Haitink opiskeli Amsterdamin konservatoriossa. Hän soitti viulua orkestereissa, kunnes alkoi ottaa kapellimestaritunteja Ferdinand Leitnerin johdolla vuosina 1954 ja 1955. Hän toimi Lontoon filharmonikkojen pääkapellimestarina vuodet 1967–1979, ja Amsterdamissa toimivan Concertgebouw-orkesterin johtajana 1961–1988 (yhdessä Eugen Jochumin kanssa vuoteen 1964 saakka). Taiteellisena johtajana hän on toiminut Glyndebournessa vuodet 1978–1988 ja Royal Opera Housessa vuodet 1987–1998. Vuodesta 2002 hän on toiminut Dresden Staatskapellen musiikillisena johtajana. Huhtikuussa 2006 Chicagon sinfoniaorkesteri ilmoitti, että Haitinkista tulee orkesterin uusi kapellimestari aloittaen syyskuussa 2006 kauden 2006–2007.
Vuonna 1977 Brittiläisen imperiumin ritarikunta myönsi hänelle ritarikomentajan arvon ("Knight Commander of the British Empire, KBE").
Haitinkilla on laaja ohjelmistorepertuaari, ja hän on levyttänyt Anton Brucknerin, Gustav Mahlerin ja Dmitri Šostakovitšin sinfoniasyklit muiden merkittävien levytystensä ohessa.