hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
M/S Trans Carrier
M/S Trans Carrier () on norjalaisen Valmue Shipping KS:n omistukseen rekisteröity ro-ro-rahtialus. Alus on rakennettu vuonna 1992 kahdella eri telakalla Kroatiassa: "3 Maj" Brodogradiliste d.d:n telakalla Rijekassa ja Nrodogradiliste "Kraljevica":n telakalla Kraljevicassa. Kuollutta painoa "Trans Carrierilla" on 5 866 tonnia. Alus on rekisteröity Bahaman lipun alle, ja sen kotisatama on Nassau.
"Trans Carrierin" sisaralus on M/S "Baltic Excellent".
Aluksen tilasi ruotsalainen Rederi Ab Sea Link, mutta sille alusta ei sodan vuoksi koskaan luovutettu. Vuonna 1994 alus luovutettiin Swan Marine Shipping Ltd:n omistukseen, joka rekisteröi aluksen Norjan lipun alle nimellä "Swan Hunter". Kotisatamaksi tuli Oslo. Luovutuksen jälkeen alus aikarahdattiin eli vuokrattiin Finncarriersin liikenteeseen reitille Suomi–Ruotsi–Norja.
Vuoden 1996 alkupuolella alus aikarahdattiin Gorthon Lines AB:n liikenteeseen linjalle Ruotsi–Belgia–Britannia. 4. kesäkuuta laiva aikarahdattiin saksalaisen DSR Euroseabridgen Travemünden ja Pietarin väliseen liikenteeseen nimellä "Parchim". 17. elokuuta alus aikarahdattiin kahdeksi kuukaudeksi Estlinen Tallinnan ja Tukholman väliseen liikenteeseen. 10. lokakuuta Parchim aikarahdattiin Euroseabridgen Travemünden ja Klaipėdan väliseen liikenteeseen. 17. tammikuuta 1997 rahtaus päättyi, ja 20. tammikuuta alus aikarahdattiin jälleen Finncarriersin liikenteeseen reitille Helsinki–Kotka–Gdynia–Szczecin nimellä "Swan Hunter". Elokuussa 1998 alus siirtyi reitille Helsinki–Århus–Travemünde.
Tammikuussa 1999 norjalainen Valmue Shipping KS osti aluksen ja rekisteröi sen Norjan lipun alle nimellä "Trans Carrier". Tämän jälkeen alus aloitti liikennöinnin reitillä Bergen–Håvik–Tananger–Immingham–Amsterdam. Vuonna 2001 "Trans Carrier" rekisteröitiin Bahaman lipun alle. Kotisatamaksi tuli Nassau.
Dragon Ball Z: Budokai Tenkaichi 2
Dragon Ball Z: Budokai Tenkaichi 2 on Spiken kehittämä ja Atarin julkaisema tappelupeli. Peli julkaistiin vuonna PlayStation 2:lle ja Wiille. Peli on seuraaja "lle" ja osa "Dragon Ball Z: Budokai Tenkaichi" -sarjaa.
Edelliseen osaan verrattuna peli ei ole juuri muuttunut: siihen on lisätty minipelejä, enemmän maita, hahmoja ja iskuja sekä kartta, jossa voi lentää. Pelissä on mahdollista muuttua supersaiyalaiseksi kesken ottelun. Peliin on lisätty yksi Dragonball GT:n saagoista, jossa Goku ja Vegeta fuusioituvat tuhotakseen Omega Shenronin.
Pelissä on mahdollista pelata ”Dragon Adventure” -pelimuotoa, jossa on päämääränä voittaa kaikki vastaantulevat viholliset. ”Dragon Adventuressa” voi pelata kaikkien saagojen läpi muokatulla hahmolla, ja saagoissa on nyt mukana myös "DBZ"-elokuvat ja "DBGT". Toinen pelimuoto on ”Dueling”, jossa on yksin- ja kaksinpelimahdollisuus. Dueling-muodossa on myös mahdollista muodostaa itselle ja vastustajalle tiimit, joilla taistellaan viidellä viittä vastaan.
Pelissä on 120 hahmoa "Dragon Ballista", "Dragon Ball Z:sta", "DragonBall GT":stä ja "Dragonball"-elokuvista. Hahmoina on muun muassa Baby Vegeta, Super 17, Omega Shenron, Dr.Gero sekä Mecha Frieza. Pelatessa Dueling-muotoa voi alussa valita hahmolle erilaisen vaatteen.
FC HutiVaara
FC Hutivaara on Boing-lehdessä ilmestyvä huumorisarjakuva, joka kertoo jalkapallojoukkueesta.Tavallisia albumeja on yhdeksän.
Lastenkirjainstituutti
Lastenkirjainstituutti (LKI) on vuonna 1978 perustettu Tampereella toimiva suomalainen asiantuntijaorganisaatio ja erikoiskirjasto. Sen tavoitteena on edistää lasten- ja nuortenkirjallisuuden sekä lastenkirjan kuvitustaiteen tuntemusta ja tutkimusta. Perustamisestaan vuoden 2010 loppupuolelle asti Lastenkirjainstituutti toimi nimellä Suomen Nuorisokirjallisuuden instituutti (SNI).
Lastenkirjainstituutti järjestää erilaisia kirjallisuusaiheisia tilaisuuksia, esimerkiksi vuosittaisen yleisölle avoimen Kirjakori-seminaarin, joka esittelee uusinta lasten- ja nuortenkirjallisuutta. Instituutti auttaa lasten- ja nuortenkirjallisuuskurssien järjestämisessä ja alan opinnäytetöiden ohjauksessa. Tiedon keräämisen ja välittämisen lisäksi Lastenkirjainstituutin toimintaan kuuluu yhteyksien luominen ja ylläpitäminen lasten- ja nuortenkirjallisuuden piirissä toimiviin henkilöihin ja yhteisöihin Suomessa ja ulkomailla.
Lastenkirjainstituutin kirjasto on valtakunnallinen lasten- ja nuortenkirjallisuutta ja sen tutkimusta tallentava erikoiskirjasto, joka sijaitsee Tampereella. Kirjastossa on noin 65 000–70 000 lasten- ja nuortenkirjaa ja 5 500 alan tutkimusta, hakuteosta tai opinnäytettä sekä merkittäviä erikoiskokoelmia. Instituutin kokoelmiin kuuluu kuvituskokoelma, joka sisältää muun muassa Camilla Mickwitzin, Maija Karman ja Riikka Juvosen alkuperäiskuvituksia. Kirjastoon tulee noin sata erilaista lasten- ja nuortenlehteä sekä yli 50 alaan liittyvää kotimaista tai kansainvälistä ammattilehteä. Kaikkiaan kokoelmissa on yli 700 lehtinimikettä vuodesta 1854 alkaen.
Lastenkirjainstituutti julkaisee neljä kertaa vuodessa ilmestyvää kulttuurilehti Onnimannia. Se jakaa Onnimanni-palkintoa yksilölle tai yhteisölle, joka on ansioitunut lasten- ja nuortenkirjallisuuden aseman edistäjänä. Lastenkirjainstituuttia ylläpitää Lastenkirjallisuuden kannatusyhdistys ry.
Vuonna 2015 Messusäätiö myönsi instituutille Rakkaudesta kirjaan -tunnustuspalkinnon pitkäjänteisestä työstä lasten ja nuorten lukemisen edistämiseksi.
Al Jean
Al Jean (s. 9. tammikuuta 1961 Farmington Hills, Michigan) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja ohjaaja, joka tunnetaan parhaiten animaatiosarjasta "Simpsonit". Hän on myös kirjoittanut National Lampoon -lehteen, "The Tonight Show" -ohjelmaan, "Alfiin" ja "The PJs" -sarjaan. Vuonna 1994 hän teki Mike Reissin kanssa sarjan "The Critic", joka laukkautettiin Foxilla ja ABC:llä ennen kuin ehti saada suosiota Comedy Centralilla.
Jean on kuulunut "Simpsonien" käsikirjoitustiimiin aivan alusta alkaen, tosin hän oli 1990-luvulla muutaman vuoden poissa sarjasta kehitellessään omia sarjojaan kuten "The Criticiä". Jean oli "Simpsonien" vastaava tuottaja eli "showrunner" yhdessä Mike Reissin kanssa 3.–4. tuotantokaudella vuosina 1991–1993 ja on ollut tehtävässä yksinään 13. tuotantokaudelta eli vuodesta 2001 alkaen. Hän on näin ollen sarjan ylivoimaisesti pitkäaikaisin "showrunner", koska vuoteen 2001 saakka henkilöä vaihdettiin muutaman tuotantokauden välein. Hän oli myös yksi "The Simpsons Movie" -elokuvan käsikirjoittajista ja tuottajista.
Jeanin vaimo Stephanie Gillis on myös käsikirjoittanut useita jaksoja "Simpsoneihin".
Jean on käsikirjoittanut seuraavat "Simpsonien" jaksot:
Kauppiaitten Kustannus
Kauppiaitten Kustannus Oy on entinen K-ryhmän kustannusyhtiö, joka on julkaissut K-ryhmän lehtiä sekä kirjoja. Kustantamon lehtiin ovat kuuluneet Pirkka, Birka, Maatilan Pirkka ja Åker Birka.
Yhtiö järjesti 1960-luvun lopulla nuorten kirjoituskilpailun, jonka pohjalta julkaistiin vuonna 1970 ensimmäiset Kontakti-sarjan kirjat.
Vuonna 2001 kustannustoiminta siirtyi Kynämies Oy:lle, joka on Yhtyneet Kuvalehdet Oy:n tytäryhtiö. Kauppa on jatkoa Keskon strategialle keskittyä ydinliiketoimintoihin. Kauppiaitten Kustannus Oy:n liikevaihto oli vuonna 2000 noin 70 miljoonaa markkaa.
Kultainen nuoruus
Kultainen nuoruus voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Mustaveitsikala
Mustaveitsikala ("Apteronotus albifrons") on musta, puikkomainen kala, joka voi luoda samantapaisen sähkökentän kun sukulaisensa veitsikala ja sähköankerias. Erikoisen näköisiä kaloja myydään akvaarioihin, mutta nopea ja suureksi kasvava kala tarvitsee ison altaan, ja valikoidut muut kalat seurakseen, sillä se syö useimmat pienet naapurinsa.
Mustaveitsikala kasvaa 60 cm pitkäksi, mutta jää akvaario-oloissa usein pienemmäksi. Se on muuten musta, mutta pyrstössä on kaksi valkoista rengasta. Myös selän ja pään poikki voi kulkea kapea valkoinen juova. Väritys on hyvin yksilöllinen. Kala ui lähinnä aaltoilevan, helmamaisen vatsaevänsä avulla.
Mustaveitsikalaa tavataan luonnossa Venezuelasta Paraguay- ja Paraná-joelle asti, sekä Perun puoleisessa osassa Amazonin vesistöä.
Mustaveitsikala on aktiivinen öisin, ja löytää saaliinsa pimeässä sähköaistinsa avulla. Akvaariossa tulee olla hieno hiekkapohja ja paljon piilopaikkoja. Suositeltava altaan koko aikuiselle kalalle on tuhat litraa.
Mustaveitsikala syö eläinpitoista ruokaa. Sopiva pH on 6.6 ja lämpötila 25-28 astetta. Veden pitää olla kirkasta ja puhdasta. (vertaa veitsikalaan, joka elää sameassa vedessä).
Päivi Junttila
Päivi Inkeri Junttila (s. 27. joulukuuta 1971, Kalajoki) on suomalainen kirjailija. Hän on myös äidinkielen lehtori ja copywriter. Koulutukseltaan hän on filosofian maisteri, pääaineenaan suomen kieli (1998).
Löytäjä saa pitää
Löytäjä saa pitää on Stella-yhtyeen kolmas albumi, joka julkaistiin 23. huhtikuuta 2008.
Ennen albumin julkaisua radioille lähetettiin single "Korkokengät", johon kuvattiin myös video. Toisena singlenä julkaistiin "Suden silmät", kolmantena albumin nimikkokappale "Löytäjä saa pitää" ja neljäntenä albumin avausraita "Säikyn aina kun puhelin soi". Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 2., ja on edeltäjiensä tavoin myynyt kultaa, eli yli 15 000 kappaletta.
Lene Kaaberbøl
Lene Kaaberbøl (s. 1960) on tanskalainen lasten- ja nuortenkirjailija sekä rikoskirjailija. Lene Kaaberbøl on kirjoittanut lapsesta asti. Hän julkaisi ensimmäisen kirjansa 15-vuotiaana, ja 17-vuotiaana hän oli jo kirjoittanut sarjan hevos­kirjoja. Hän siirtyi fantasia­kirjallisuuteen, mutta eläimet ovat olleet tärkeässä osassa hänen fantasiakirjoissaankin. Tanskassa häneltä on ilmestynyt myös aikuisten fantasiakirjoja. Hänellä on lukijoita monissa eri maissa.
Kaaberbøl on opiskellut englantia ja draamaa Aarhusin yliopistossa. Hän on itse kääntänyt Näkijä-sarjan kirjat englanniksi, ja kirjojen suomennokset on tehty kirjailijan omien englanninkielisten käännösten pohjalta. Ennen ryhtymistään päätoimiseksi kirjailijaksi Kaaberbøl työskenteli muun muassa englanninopettajana, kustannustoimittajana, mainostoimiston tekstitoimittajana ja ratsastuksenopettajana. Vapaa-aikanaan hän harrastaa petankin pelaamista ja on saavuttanut lajissa maailmanmestaruushopeaa.
Kaaberbøl tunnetaan parhaiten neliosaisesta "Näkijä"-sarjasta (2002–2003). Sarja kertoo harvinaisen Näkijän kyvyn äidiltään perineestä Dina-tytöstä ja hänen perheestään, jolla on tärkeä osa taistelussa julmaa hirmuhallitsijaa Drakania vastaan. Kaaberbøl on kirjoittanut myös useita W.i.t.c.h.-sarjan kirjoja. Hän kirjoitti myös kolmeosaisen "Katrionan tarinan", joka kertoo Katriona-nimisestä tytöstä, joka opiskelee bredinariksi.
Vuonna 2008 julkaistiin Kaaberbølin ensimmäinen rikosromaani, yhdessä Agnete Friisin kanssa kirjoitettu "Drengen i kufferte" (julkaistu suomeksi vuonna 2013 nimellä "Poika matkalaukussa"). Teos palkittiin Harald Mogensen -palkinnolla ja se oli ehdolla Lasiavain-palkinnon saajaksi.
Lene Kaaberbølin teoksia on suomentanut muun muassa Annika Eräpuro.
W.I.T.C.H.
W.I.T.C.H.: Ajan verkko
Näkijän kirja
Katrionan tarina
Nina Borg
Jarl Eklund
Jarl Eklund (20. helmikuuta 1876 Kirkkonummi – 30. elokuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Eklund valmistui arkkitehdiksi Suomen Polyteknillisestä opistosta vuonna 1899. Hän työskenteli ensin Gustaf Nyströmin ja Gesellius-Lindgren-Saarisen arkkitehtitoimistoissa sekä yleisten rakennusten ylihallituksessa kunnes vuonna 1905 perusti oman arkkitehtitoimiston.
Eklundin tuotanto käsittää pääasiassa teollisuusrakennuksia, kartanoita ja yksityisiä asuintaloja.
Morgan Tsvangirai
Morgan Tsvangirai (10. maaliskuuta 1952 Gutu, Etelä-Rhodesia – 14. helmikuuta 2018 Johannesburg, Etelä-Afrikka) oli zimbabwelainen poliitikko. Hän toimi maan pääministerinä 2008–2013 ja demokratialiike MDC:n johtajana 2005–2013. Tsvangirai oli myös ihmisoikeusaktivisti.
Tsvangirai oli presidenttiehdokas vuoden 2008 vaaleissa istuvaa presidenttiä Robert Mugabea vastaan. Hän sai maaliskuussa 2008 järjestetyllä presidentinvaalien ensimmäisellä kierroksella 47,9 % äänistä Mugaben saadessa 43,2 %. MDC sai myös enemmistön parlamenttipaikoista. Tsvangirai vetäytyi presidentinvaalien toiselta kierrokselta 22. kesäkuuta 2008 syyttäen Mugabea ja tämän hallintoa vaalien tekemisestä mahdottomaksi. Tsvangirai kuvaili maan tilannetta ”kansanmurhaksi”.
Morgan Tsvangirai oli naimisissa Susan Tsvangirain kanssa vuodesta 1978. Pari sai kolme tytärtä ja kolme poikaa. Susan Tsvangirai sai surmansa 6. maaliskuuta 2009 auto-onnettomuudessa, jossa Morgan Tsvangirai loukkaantui lievästi. Tsvangirai kuoli paksusuolen syöpään 65-vuotiaana Etelä-Afrikassa 14. helmikuuta 2018.
Curt Lundmark
Curt Lundmark (s. 9. syyskuuta 1944) on ruotsalainen jääkiekkovalmentaja. Lundmark on toiminut Ruotsissa Västerås IK:n, HV71:n ja Leksands IF:n valmentajana. Suomen SM-liigassa hän on valmentanut Helsingin Jokereita. Lundmark on valmentanut lisäksi Ruotsin maajoukkuetta kevään 1995 MM-kisoissa, joissa joukkue hävisi finaalissa Suomelle numeroin 4–1. Suomea valmensi Lundmarkin kaima Curt Lindström.
Emily Rodda
Emily Rodda (s. 1948) on australialainen kirjailija. Hän kirjoittaa sekä lapsille että aikuisille. Aikuisille hän kirjoittaa jännitysromaaneja nimellä Jennifer Rowe. Emily Rodda on voittanut lukuisia palkintoja lasten- ja nuortenkirjoistaan, muun muassa viisi kertaa Australian Lasten- ja nuortenkirjaneuvoston myöntämän vuoden kirja -palkinnon.
Hallonbergen
Hallonbergen on kaupunginosa ja Tunnelbanan asema Sundbybergin kunnassa Ruotsissa. Kaupunginosan nimi tarkoittaa suomeksi 'vadelmakukkulat'.
Se on pääosin 1970-luvulla Miljoonaohjelman puitteissa rakennettu Tukholman lähiö. Rakennuskanta muodostuu pelkästään betonisista kunnan omistamista vuokrakerrostaloista. Kaupunginosan suunnittelu ja rakentaminen aloitettiin 1960-luvun lopussa. Siitä suunniteltiin 4 000–5 000 asukkaan aluetta. Vuonna 1968 aloitettiin räjäytystyöt johtoja ja talojen perustuksia varten.
Vuonna 1975 avattu Hallonbergenin metroasema on osa Sinistä linjaa ja sijaitsee Näckrosenin ja Kistan asemien välissä.
Kaupunginosassa asuu pääosin maahanmuuttajia, ja jengit ja välivalta ovat yleisiä.
Eija Pokkinen
Eija Pokkinen (s. 6. joulukuuta 1939 Kirvu) on suomalainen näyttelijä, malli sekä elokuvien ja kirjojen suomentaja.
Pokkinen on esiintynyt pääosassa Risto Jarvan elokuvissa "Loma" ja "Jäniksen vuosi", Jaakko Pakkasvirran elokuvassa "Vihreä leski" sekä myöhemmin Joukon äitinä sarjassa "Rauta-aika". Näyttelemisen lisäksi hän on toiminut valokuvamallina ja mannekiinina muun muassa Pariisissa.
Pokkinen on suomentanut suuren määrän etenkin englannin-, italian- ja ranskankielisiä elokuvia sekä kirjallisuutta sarjakuvista ja lastenkirjoista tietokirjoihin ja aikuisten kaunokirjallisuuteen.
Etelä-Atlantin välähdys
Etelä-Atlantin välähdys oli amerikkalaisen Vela-satelliitin havaitsema kaksoisvälähdys Etelä-Afrikasta etelään Intian valtameren ja Etelä-Atlantin välisellä merialueella 22. syyskuuta 1979 kello 00:53 UTC. Välähdyksen on arveltu liittyneen Etelä-Afrikan tai Israelin ydinaseohjelmiin. Kyse saattoi olla myös suuren meteoriitin kaasuuntumisesta ja räjähdyksestä Maan ilmakehässä. Vela 6911 havaitsi ensin lyhyen, terävän, kirkkaan välähdyksen ja sitten pitempikestoisen ja himmeämmän välähdyksen. Velat olivat tunnistaneet oikein aiemmin 41 ydinkoetta. Räjähdyspaikka oli Crozetsaarten ja Prinssi Edwardin saarten välissä paikassa hydroakustisten tietojen perusteella. Räjähdyksen voima oli vain kolmen kilotonnin luokkaa.
Halvar Björk
Erik Halvar Bertil Björk (22. syyskuuta 1928 – 12. marraskuuta 2000) oli ruotsalainen näyttelijä. Hän esiintyi Malmön kaupunginteatterissa vakituisena tähtenä vuosina 1962–1986, mutta teki myös merkittäviä elokuvarooleja; hänet nähtiin esimerkiksi Ingmar Bergmanin "Syyssonaatissa" (1978).
Roolistaan Yngve Gamlinin elokuvassa "Badarna" (1968) Björk voitti parhaan miespääosan Guldbagge-palkinnon. Hän kuoli keuhkosyöpään.
Hannu Valtonen
Hannu Valtonen -nimisiä henkilöitä ovat:
HC Kuusankoski
HC Kuusankoski eli lyhennettynä HC KSNK on jääkiekkoseura Kouvolasta. Se pelasi aiemmin II-divisioonassa, mutta nousi kauden 2007–2008 päätteeksi Suomen kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolla eli Suomi-sarjaan. Vielä kaudella 2005–2006 seura pelasi Suomen viidenneksi korkeimmalla sarjatasolla III-divisioonassa. Tuolla kaudella se ei hävinnyt yhtään ottelua. Seura on perustettu 5. kesäkuuta vuonna 2005. Seura perustettiin, koska Kuusankosken Puhdin edustusjoukkueen johto sekä valmentajat päättivät perustaa oman seuran juuri, kun paikka Suomi-sarjassa varmistui. Vuonna 2011 HC Kuusankoski lopetti toimintansa koska järjesti KooKoon kanssa yhteisen seuran, KooKoo-65.
Brita Borg
Brita Kerstin Gunvor Borg (10. kesäkuuta 1926 – 4. toukokuuta 2010) oli ruotsalainen laulaja, näyttelijä ja revyytaiteilija. Hän loi muusikkona laajan levytys-, radio- ja showuran, jonka aikana hän teki huomattavaa yhteistyötä Povel Ramelin kanssa. Borg esiintyi useissa elokuvissa, monesti yhdessä Ramelin kanssa; hän työskenteli niin ikään teatterissa.
Borg oli Ruotsin euroviisuedustajana vuonna 1959. Hän sijoittui laulullaan ”Augustin” neljällä pisteellä jaetulle yhdeksännelle sijalle. Muita Brita Borgin laulamia tunnettuja kappaleita oli Ruotsin Svensktoppenissa monta viikkoa kesällä 1969 soinut Ljuva sextital.
Kaukaisen Maan laulut
Kaukaisen Maan laulut () on Arthur C. Clarken tieteisromaani, joka julkaistiin vuonna 1986. Romaani julkaistiin suomeksi vuonna 1987. Romaani pohjaa Clarken samannimiseen, vuonna 1958 julkaistuun novelliin. Vuonna 1994 Mike Oldfield julkaisi kirjasta innoituksensa saaneen albumin "The Songs of Distant Earth".
Romaani sijoittuu 3000-luvulle. Tiedemiehet olivat havainneet jo 1960-luvulla, että Aurinko tuottaa teoriaan nähden liian vähän neutriinoja ja ainoa selitys sille oli, että Aurinko on muuttumassa novaksi. Tämän johdosta ihmiskunta rupesi tutkimaan mahdollisuuksia perustaa avaruussiirtokuntia.
Yksi tällainen siirtokunta – yksi harvoista, joiden onnistuneesta perustamisesta Maan asukkaat saivat varman tiedon – perustettiin planeetalle nimeltä Thalassa, joka on suurimmaksi osaksi valtamerten peitossa. Koska ihmiset eivät voi selvitä hengissä satojen vuosien tähtimatkoista, tämän planeetan asuttamisessa käytettiin hyväksi geenipankkeja ja keinotekoisia kohtuja: Thalassalaisten ensimmäinen sukupolvi oli kokonaan koneiden kasvattama. Thalassan siirtokunta kuitenkin menetti yhteyden Maahan tulivuorenpurkauksen tuhottua suuren radioantennin.
Romaanin tapahtuvat käynnistyvät, kun thalassalaiset huomaavat epätavallisen avaruusaluksen saapuneen. Magellan-nimisen avaruusaluksen matkustajina ovat viimeiset jäljellä olevat Maan asukkaat; viimeisinä vuosisatoina teknologia oli kehittynyt huomattavasti, mikä mahdollisti paitsi syväjäädytyksen käytön ja elävien matkustajien kuljettamisen, myös kvanttienergioita käyttävän moottorin. Magellan on matkalla planeetalle nimeltä Sagan 2, joka on mahdollista muuttaa asumakelpoiseksi, jos sen kiertorataa muutetaan aluksen kvanttimoottorien avulla. Magellan pysähtyy Thalassaan tutkimaan, mitä siirtokunnalle tapahtui, ja samalla rakentamaan uudelleen loppuun kuluneen, jäästä tehdyn etukilven, joka suojelee alusta avaruuspölyltä. Maan asukkaat kohtaavat thalassalaiset ystävinä, mutta ongelmiakin syntyy: Osa aluksen miehistöstä haluaa jäädä Thalassaan, ja rupeavat salaiseen kapinaan. Lisäksi Magellanin miehistö ystävystyy thalassalaisten kanssa, mikä vaikeuttaa lähtöä.
Toni Jerrmanin ("Tähtivaeltaja" 4/1987) mukaan Clarke yrittää osin keskittyä ihmissuhteisiin saadakseen tarinasta kirjan mittaisen, mutta kyvyt eivät riitä. Tärkeintä tuntuu olleen taustan tieteellisyys, mutta pyrkimykset sen varmistamiseen johtavat Jerrmanin mukaan aina vain kirjan nopeaan vanhenemiseen. Aikuisten tieteiskirjallisuuden sijaan kyse on enemmän lapsille suunnatusta helposta scifistä.
Derek Bickerton
Derek Bickerton (s. 25. maaliskuuta 1926) on yhdysvaltalainen kielitieteilijä. Hän valmistui Cambridgen yliopistosta ja on työskennellyt useilla yliopistoilla Leedsin ja Havaijin lisäksi aina Ghanassa ja Guyanassa asti.
Bickerton on erikoistunut kreoleihin ja kielen kehittymiseen. Hän on julkaissut useita kirjoja, joiden joukossa on näitä asioita pohdiskeleva "Roots of Language" (1981).
Lari Lehtonen
Lari Lehtonen (s. 21. kesäkuuta 1987 Imatra) on suomalainen maastohiihtäjä, ja lajin suomenmestari.
Lehtonen sijoittui alle 23-vuotiaiden MM-kisoissa vuonna 2008 yhdeksänneksi 15 kilometrin hiihdossa . Samana talvena hän otti viidennen sijan Vantaan SM-kisojen 15 kilometrin yhdistelmäkisassa . Vuonna 2005 hän voitti nuorten olympiafestivaaleilla Sveitsissä kultaa 7,5 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa ja hopeaa 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kisassa. Vuoden 2014 SM-kisoissa Vaajakoskella Lehtonen sai uransa ensimmäisen SM-mitalin voittamalla 30 kilometrin perinteisen kisan. Hän voitti 30 kilometrin perinteisen Suomen-mestaruuden myös 2015.
Lehtonen osallistui ensimmäistä kertaa maastohiihdon maailmancupiin maaliskuussa 2008 Lahdessa, jossa hän sijoittui 15 kilometrin perinteisellä 39:nneksi. Hän on ollut maailmancupissa parhaimmillaan neljästoista Tour de Skin 2013–2014 kokonaiskilpailussa. Yksittäisissä maailmancupin kilpailussa hänen paras sijoituksensa on 15. sija Lahdessa 15 km:n vapaan hiihtotavan kilpailussa maaliskuussa 2014 ja 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa helmikuussa 2016 sekä La Clusaz'ssa 15 kilometrin vapaan yhteislähtökilpailussa joulukuussa 2016. Hän oli viidestoista myös Lillehammerin "Nordic Opening" -tapahtumassa joulukuussa 2016.
Lehtonen valittiin Suomen maastohiihtojoukkueeseen Vancouverin talviolympialaisiin, joissa hän oli 33:s 15+15 kilometrin yhdistelmähiihdossa ja 43:s 50 kilometrillä. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui yhdistelmäkilpailussa yhdeksänneksi
Lehtonen edustaa Imatran Urheilijoita ja hänen valmentajanaan toimii Teemu Pasanen. Vuoteen 2015 asti yhdentoista vuoden ajan häntä valmensi Ilkka Jarva. Lehtonen harrasti toisena lajinaan pesäpalloa IPVssä D-juniori-ikäiseksi saakka.
Brändinhallinta
Brändinhallinta () tarkoittaa markkinointitekniikoiden soveltamista johonkin tiettyyn tuotteeseen tai brändiin. Sillä halutaan nostaa tuotteen arvoa asiakkaan silmissä ja siten lisätä myyntiä ja nostaa itse brändin arvoa. Brändin arvo määritellään sillä, miten paljon se tuottaa voittoa yritykselle lisääntyneen kysynnän (markkinaosuus) tai nousseen hinnan kautta (voittomarginaali).
Brändinhallintaa esiintyi johdonmukaisesti ensi kertaa, kun Neil McElroy vuonna 1931 laati Procter & Gamblelle tunnetun muistion, jossa hän esitti brändinhallinnasta vastaavan työntekijän palkkaamista yritykseen.
Brändinhallinnan neljä suurinta tehtävää ovat seuraavat:
Brändijohtaminen () on brändikonsultti David A. Aakerin mukaan kehittyneempi ja nykyaikaisempi versio brändinhallinnasta. Brändijohtamisessa näkökulma on enemmän strateginen kun brändinhallinnassa se on taktinen. Tällöin myös päätökset tehdään ylempänä organisaatiossa kuin brändinhallinnassa perinteisesti ja näkökulma on globaali. Brändijohtamisen kantava voima on myynnin lisäämisen sijaan brändin identiteetin rakentaminen.
Teräkala
Teräkala ("Xenomystus nigri") on pitkulainen kala, joka elää Afrikan sisävesissä. Se muistuttaa ulkonäöltään veitsikalaa, mutta on läheisempää sukua arapaimalle. Joskus se sekoitetaan akvaariokaupassa mustaveitsikalaan.
Teräkala on litteän puikkomainen, harmahtava kala joka kasvaa noin 30 cm pitkäksi. Sen suomut ovat hyvin pienet niin että kala näyttää sametinsileältä. Teräkalan selkä- ja peräevät ovat sulautuneet yhdeksi pitkäksi eväksi, jonka ansiosta se voi uida eteen- ja taaksepäin muuttaen suuntaa nopeasti. Se liikkuu usein pää alaspäin ja etsii pohjasta ruokaa tarkkojen silmiensä ja pienten viiksiensä avulla. Teräkala on yöaktiivinen ja sillä on hyvä hämäränäkö.
Teräkala esiintyy laajalla alueella Tšadin, Niilin, Kongon ja Nigerin vesistöalueilla, ja myös Länsi-Afrikan jokien alajuoksulla Sierra Leonessa, Liberiassa, Togossa, Beninissa ja Kamerunissa.
Teräkala elää nuorena parvessa, mutta erakoituu vanhemmiten. Se voi syödä samaan akvaarioon joutuneet pienemmät kalat. Nuoret yksilöt ovat päivälläkin aktiivisia, vanhemmiten ne viettävät päivän koloissa.
Teräkala syö lihapitoista ruokaa. Sille sopii pehmeä, humuspitoinen vesi, jonka lämpötila on 22-28 astetta.
Menno Meyjes
Menno Meyjes (s. 1954) on alankomaalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja, joka on työskennellyt muiden muassa elokuvissa "Häivähdys purppuraa" (1985), "Indiana Jones ja viimeinen ristiretki" (1989), "Poikkeustila" (1998) ja "Max" (2002).
Meyjes syntyi Eindhovenissa, mutta muutti vuonna 1972 Yhdysvaltoihin ja opiskeli siellä. Hän on ollut Oscar- sekä Bafta-ehdokkaana ja voittanut Goyan.
Mathias Nygård
Mathias "Warlord" Nygård on metallimusiikkiyhtye Turisaan perustaja. Hän on yhtyeen laulaja, mutta studiossa hän myös soittaa pianoa, nokkahuilua ja lyömäsoittimia.
Nygård on suureksi osaksi säveltänyt ja sanoittanut yhtyeen musiikin. Hän on syntyisin Hämeenlinnasta ja nykyään hän asuu Helsingissä.
Gemini 8
Gemini 8 -avaruuslento toteutui 16.–17. maaliskuuta 1966. Avaruuslennon tavoitteina oli suorittaa ensimmäinen telakoituminen sekä avaruuskävely. Ensimmäinen tavoitteista onnistui kun komentaja Neil Armstrong telakoitui Agena target vehicle:n kanssa 16. maaliskuuta 1966 klo 22:14 UTC. Pian telakoitumisen jälkeen avaruusalukset alkoivat pyöriä ympäri hallitsemattomasti. Tilanne oli hengenvaarallinen, koska nopea pyörimisliike saattaa aiheuttaa tajuttomuuden. Astronautit irroittivat alukset toisistaan ja saivat pyörimisen loppumaan. Tehtävä päättyi pakkolaskuun ja astronautti David Scottin suunniteltu avaruuskävely jäi toteuttamatta. Lento kesti 10 tuntia 42 minuuttia.
Pohjois-Virginian armeija
Pohjois-Virginian armeija oli Konfederaation armeijan yhtymä Yhdysvaltain sisällissodassa. Sen komentajana toimi ensin prikaatikenraali P. G. T. Beauregard, sitten kenraali Joseph E. Johnston, kenraalimajuri G.W Smith ja viimein etelävaltioiden kuuluisin sotilaskomentaja Robert E. Lee. Armeija juonsi juurensa konfederaation Potomacin armeijasta, joka oli perustettu kesäkuussa 1861. Pohjois-Virginian armeijaksi nimi vaihdettiin 14. maaliskuuta 1862. Armeijaan kuului rykmenttejä kaikkialta konfederaatiosta, Teksasista ja Arkansasista saakka, vaikka se oli muodostettu Virginiassa. Merkittävin Pohjois-Virginian armeijan käymä taistelu oli Gettysburgin taistelu (1.–3. heinäkuuta 1863), jonka se kuitenkin hävisi.
Armeija käsitti seuraavat armeijakunnat Robert E. Leen komennossa:
Åke Grandell
Rolf Åke Grandell (18. maaliskuuta 1938 Lapinjärvi – 21. helmikuuta 2015 Kauniainen) oli suomenruotsalainen Kauniaisissa asunut toimittaja, säveltäjä ja sanoittaja, joka voitti vuonna 1986 Pispalan Sottiisin sävellyskilpailun ensimmäisen palkinnon. Grandell vaikutti myös kokoonpanossa Halsbrytarna.
Grandell pääsi ylioppilaaksi 1957 Loviisan ruotsalaisesta yhteislyseosta ja valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi Åbo Akademista 1964. Hän oli englanninkielen opettajana 1965–1966 ja sen jälkeen Yleisradion ruotsinkielisen radiotoimituksen viihdetoimittajana vuodesta 1967 aina eläkkeelle siirtymiseen saakka vuonna 2001. Hän jatkoi vielä tämän jälkeenkin freelance-toimittajana. Grandell oli Tondiktarna- järjestön perustajajäsen ja pitkäaikainen puheenjohtaja. Grandell sävelsi laulu- ja laulelmatekstejä, toimi levytuottajana ja kirjoitti runoja joita julkaistiin kolmena kokoelmana.
Albert Londres
Albert Londres (1884–1932) oli ranskalainen journalisti ja kirjailija. Häntä pidetään yhtenä merkittävimmistä tutkivan journalismin edelläkävijöistä. Londres matkusti Etelä-Amerikassa, Neuvostoliitossa, Afrikassa ja Aasiassa. Omiin havaintoihinsa pohjautuvissa kirjoituksissaan hän kritisoi pakkotyötä ja kolonialismia.
Ranskalaisen kielialueen merkittävin vuosittain jaettava journalistipalkinto on nimetty hänen mukaansa. Albert Londres -palkintoa on jaettu alkaen vuodesta 1933.
Londresin kuuluisin sitaatti on: ""Lehtimiehen ei pidä kirjoittaa miellyttääkseen tai tehdäkseen vääryyttä, hänen tehtäväänsä on kastaa kynäänsä veriseen haavaan"".
Juhannussalko
Juhannussalko kuuluu Ruotsin, Ahvenanmaan ja Suomen ruotsinkielisten rannikkoseutujen juhannusperinteisiin. Koristesalon pitkään, lipputankoa muistuttavaan varteen asetetaan poikkipuita, jotka koristellaan kukkasin ja lehväköynnöksin. Usein kylät kilpailevat siitä, missä on kauneimmin koristeltu salko.
Juhannussalkoa muistuttavia rakennelmia ja niihin liittyviä perinteitä esiintyy myös Saksassa, Itävallassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Tšekissä, Slovakiassa, Sloveniassa ja Unkarissa.
M/S Daewoo Frontier
M/S Daewoo Frontier () on italialaisen Grimaldi Linesin omistukseen rekisteröity ro-ro/konttialus. Alus on rakennettu vuonna 1988 Italiassa. Alus on rekisteröity Italian lipun alle, ja sen kotisatama on Napoli.
"Daewoo Frontierin" sisaralus on M/S "Repubblica Di Amalfi".
18. joulukuuta 1985 alus tilattiin. 27. helmikuuta 1986 tapahtui kölinlasku, ja seuraavan vuoden elokuussa alus luovutettiin Grimaldi Linesin omistukseen, joka rekisteröi aluksen Italian lipun alle nimellä "Repubblica Di Genova". Kotisatamaksi tuli Napoli.
8. maaliskuuta 2007 "Repubblica Di Genova" oli Antwerpenin satamassa, kun se sai kallistuman ja kaatui alle puolessa tunnissa. Kukaan aluksen 42 hengen miehistöstä ei loukkaantunut, mutta he menettivät muun muassa kaikki rahansa ja vaatteensa. Miehistö oli kotoisin Italiasta ja Romaniasta. Lastina aluksella oli kontteja ja Fiatteja.
31. elokuuta alus saatiin käännettyä oikein päin, ja 18. marraskuuta se hinattiin antwerpenilaiselle telakalle korjattavaksi. Helmikuussa 2008 alus sai nimen "Daewoo Frontier," ja se hinattiin Etelä-Koreaan mahdollisesti jälleenrakennettavaksi.
Onni Veijonen
Onni Nestor Veijonen (30. huhtikuuta 1898 – 25. elokuuta 1944) oli suomalainen näyttelijä. Veijonen näytteli muun muassa Viipurin, Tampereen ja Helsingin teattereissa. Hänellä oli 20 elokuvaroolia vuosina 1920–1942. Veijosen aktiivisin elokuvakausi käsitti vuodet 1938–1942, jolloin hän näytteli 14 elokuvassa. Hänen pojanpoikansa on näyttelijä Juha Veijonen..
Jean-Marie Gustave Le Clézio
Jean-Marie Gustave Le Clézio (s. 13. huhtikuuta 1940 Nizza, Ranska) on ranskalainen kirjailija, joka on julkaissut kolmisenkymmentä kirjaa, romaaneja, novelleja, satuja ja esseitä. Hän sai Nobelin kirjallisuuspalkinnon vuonna 2008.
Le Clézio on saanut myös muun muassa Renaudot-palkinnon. Se myönnettiin hänelle vuonna 1963 ensimmäisestä kirjastaan "Raportti Aatamista". Ranskan akatemian myöntämän Paul Morand -palkinnon hän sai vuonna 1980 teoksestaan "Autiomaa". Vuonna 1994 hänet valittiin elävistä ranskalaisista kirjailijoista merkittävimmäksi. Vaikka Le Clézion nimi tunnetaan, hän ei ole suuren yleisön kirjailija eivätkä ”hänen herkkävireiset romaaninsa ole koskaan nousseet myyntitilastojen kärkeen”.
Hänen tuotantonsa on kaksivaiheinen. Alkuun hän käsitteli kieltä, kirjoittamista ja mielenterveyden ongelmia, myöhemmin 1970-luvulta lähtien tyylin muuttuessa teemoiksi tulivat lapsuus, nuoruus ja matkustaminen. Teos "Alkusoitto" (2008) käsittelee sodan aiheuttamaa syyllisyyttä.
Rubicon (yhtye)
Rubicon, on vuonna 1991, Fields of the Nephilim-yhtyeen pohjalta muodostunut brittiläinen goottirockyhtye. Fields of the Nephilim solistin Carl McCoyn lähtiessä yhtyeestä muut yhtyeen jäsenet halusivat jatkaa yhdessä korvaten McCoyn uudella solistilla Andy Delaneyllä. Uusi kokoonpano otti samalla itselleen uuden Rubicon-nimen McCoyn perustaessa sooloprojektinsa nimelle The Nefilim.
Rubicon on julkaissut kaksi albumia. "What Starts, Ends" julkaistiin sekä Atlantic Recordsilla että Beggars Banquetillä vuonna 1992 (BBQ CD 128). Levyn tuottajana oli Mark Freegard, ja siltä julkaistiin myös kaksi singleä; "Crazed" (BBQ 4CD) ja "Before My Eyes" (BBQ 10CD).
"Room 101" albuni julkaistiin Beggars Banquet levy-yhtiölle vuonna 1995. Sen tuotti ja miksasi Richard James Burgess taiteilijanimella Caleb Kadesh. Albumista julkaistiin myös single, "Insatiable" (BBQ47CD).
William Hope Hodgson
William Hope Hodgson (15. marraskuuta 1877 – huhtikuu 1918) oli englantilainen kirjailija. Hänen laajaan tuotantoonsa kuuluu esseitä, novelleja ja romaaneja. Nykyisin hänet muistetaan erityisesti romaaneistaan, joissa yhdistyvät kauhun, fantasian ja tieteiskirjallisuuden piirteet.
René Caillié
René Caillié (19. marraskuuta 1799 – 17. toukokuuta 1838) oli ranskalainen tutkimusmatkailija ja tiettävästi ensimmäinen eurooppalainen, joka saavutti myyttisen Timbuktun kaupungin Malissa.
René Caillié oli lähtöisin vaatimattomista olosuhteista ja jäi orvoksi jo lapsena. Hänellä oli kova kaukokaipuu ja hän lähti maailmalle 16 vuoden ikäisenä. Vuosina 1824–1825 hän vietti aikaa Pohjois-Afrikassa maurien parissa ja perehtyi heidän tapoihinsa, arabian kieleen ja islaminuskoon.
Saatuaan kuulla Ranskan maantieteellisen seuran ensimmäiselle eurooppalaiselle Timbuktun-kävijälle lupaamasta palkinnosta Caillié päätti matkata sinne. Timbuktua oli pidetty myyttisenä kaupunkina jo keskiajan arabialaisten tarinankertojien ajoista lähtien. Caillié pukeutui pohjoisafrikkalaisiin vaatteisiin ja lähti kulkemaan jalan, aseitta ja lähes rahatta halki Saharan. Hän uskoi, että tekeytymällä vaatimattomaksi islaminuskoiseksi oppineeksi hän voisi välttää monet hankaluudet. Matka oli silti vaikea ja vaarallinen. Caillié sairastui ja joutui viettämään viisi kuukautta Timén kaupungissa. 20. huhtikuuta 1828 hän kuitenkin löysi Timbuktuun, mutta kohtasi vain kovin raunioituneen kaupungin, jonka menneestä loistosta ei ollut enää kovin paljon nähtävissä.
Kun Caillié palasi vuonna 1830 Ranskaan 16 vuoden poissaolon jälkeen, vastaanotto oli yllättynyt. Hänen ei ollut uskottu enää palaavan. Maantieteellinen seura kuitenkin palkitsi hänet lupaamillaan 10 000 frangilla.
Vuonna 1830 Caillié julkaisi matkastaan kertomuksen "Journal d’un voyage à Temboctou et à Jenné dans l’Afrique centrale".
Risto Astikainen
Risto Astikainen (s. 1945 tai 1946) on historiasta kiinnostunut suomalainen dokumenttitoimittaja ja televisiosarjojen käsikirjoittaja. Koulutuksensa Astikainen sai Tampereen yliopistossa. Hän on urallaan tehnyt yli 300 itsenäisesti otsikoitua ohjelmaa. Lisäksi hän on ollut tuottajana suuressa osassa tuotoksiaan. Hänen ohjelmilleen on tyypillistä huumori, monikerroksisuus sekä tarttuminen sivuutettuihin näkökulmiin. Astikaisen tunnetuimmat tv-sarjat ovat Suomen historiaa käsittelevät "Nuijasota - 1500-luvun tarinoita" (1993) sekä "Veijareita ja leijona".
Astikainen työskenteli Yleisradiossa, mutta joutui irtisanotuksi arvosteltuaan yhtiön politiikkaa. Myöhemmin Yle kuitenkin perui irtisanomisen ja teki sopimuksen Astikaisen kanssa. Sopimuksen mukaan Astikainen jatkoi YLE:ssä vuoteen 2008, jolloin jäi eläkkeelle.
Vuonna 2011 Astikaiselle myönnettiin opetusministeriön ylimääräinen sanomalehtimieseläke.
Tauno Aho
Tauno Aukusti Aho (10. heinäkuuta 1914 Hibbing, Minnesota, Yhdysvallat – 1996 Kuortane, Suomi) oli suomalainen harmonikansoittaja ja mestaripelimanni. Häntä pidetään eräänä 1900-luvun merkittävimmistä suomalaisista kaksirivisen harmonikan taitajista.
Tauno Aho syntyi Kusti Ahon ja Hilja (os.) Mustapään esikoiseksi Minnesotassa. Jo pienenä hän kuuli isänsä ja serkkunsa "Kaarangan Jaakkoon" kaksirivisen soittoa. Hän alkoi soittaa, aluksi isältään salaa, isänsä kaksirivistä jo 5–6-vuotiaana. Perhe muutti Suomeen Taunon käytyä kaksi vuotta koulua. Aluksi lomamatkaksi aiottu matka muuttuikin muuttomatkaksi ja isä-Kusti lähti yksin takaisin Amerikkaan.
Tauno Aho alkoi soittaa tansseja jo 13–14-vuotiaana ja rippikoulun jälkeen hän hankki viisirivisenkin. Jatkosodan loppuaikoina Aho osallistui myös viihdytyskiertueille muun muassa yhdessä Viljo Vesterisen kanssa.
Soitettuaan pitkään viisirivistä, Ahon kiinnostus takaisin kaksiriviseen elpyi 1950-luvulla.
Lauteet
Lauteet ovat saunan kiinteitä istuimia.
Laudemateriaalina on Suomessa käytetty perinteisesti haapa- ja kuusipuuta. Nykyisin käytetään myös usein apachia, tervaleppää, lämpöhaapaa, lämpöleppää ja tuijaa. Runkomateriaalina voidaan käyttää puun lisäksi myös terästä tai alumiinia.
Lauteet voidaan tukea lattiasta, seinästä tai molemmista ja rungon rakenne riippuu valitusta tukemistavasta. Suorat, lyhyet lauteet (I-malli) voidaan tukea pelkästään seinästä. kulman (L-malli) tai kaaren (U-malli) muotoiset lauteet on tuettava ainakin osittain myös lattian varaan, jotta niistä tulee vakaat ja kestävät.
Perinteisten lauteiden istuinosa on vaakasuora, tasainen pinta. Istumamukavuuden parantamiseksi kehitettyjä laudemalleja ovat muotolauteet, sekä istujan mukaan muotoutuvat riippulauteet.
I-malli
Suora laudemalli tulee saunan yhdelle seinälle ja yleensä kiuasta vastapäätä.
L-malli
L-malli tulee saunan yhteen kulmaan yleensä siten, että lauteen pitkä sivu tulee saunan pidemmälle seinälle ja lyhyt sivu lyhyemmälle seinälle.
U-malli
Malli kiertää saunaa kahden kulman kautta.
Rakuunasoittokunta
Rakuunasoittokunta on puhallinorkesteri ja Puolustusvoimien sotilassoittokunta, jonka kotipaikka on Lappeenranta. Se toimii Maasotakoulun alaisuudessa ja esiintyy pääasiassa entisen Itä-Suomen sotilasläänin alueella.
Soittokunnan päällikkö on musiikkimajuri Riku Huhtasalo ja kapellimestari musiikkikapteeni Aino Koskela ja siihen kuuluu 34 puu- ja vaskipuhallin sekä lyömäsoittajaa. Se esiintyy myös pienemmissä kokoonpanoissa kuten vaskikvintetti ja vaskiseitsikko. Soittokuntaan kuuluu myös varusmiesyhtye, jonka ohjelmisto koostuu muun muassa kevyemmästä musiikista
Aino Koskela on Suomen puolustusvoimien soittokuntien ensimmäinen naiskapellimestari.
Rakuunasoittokunta ylläpitää 1600-luvulle ulottuvia ratsuväen musiikkiperinteitä. Lappeenrantaan perustettiin vuonna 1890 Suomen Rakuunarykmentin soittokunta, joka lakkautettiin kuitenkin jo vuonna 1901 muun rykmentin mukana ensimmäisen sortokauden venäläistämispyrkimysten vuoksi. Itsenäisen Suomen ratsuväki keskitettiin Lappeenrantaan vuonna 1921 yhdistämällä Uudenmaan Rakuunarykmentti ja Hämeen Ratsurykmentti Ratsuväkiprikaatiksi, ja samalla rykmenttien soittokunnat yhdistettiin Ratsuväkiprikaatin soittokunnaksi. Soittokunnan myöhempiä nimiä ovat Uudenmaan Rakuunarykmentin soittokunta (vuodesta 1944 alkaen), Lappeenrannan varuskuntasoittokunta (1952) ja Rakuunasoittokunta (1990).
Rakuunasoittokunta oli yksi vuosien 2012–2015 puolustusvoimauudistuksessa jäljelle jääneistä ja vahvistuneista soittokunnista. Sen vahvuus nousi 34-henkiseksi vuonna 2014.
Lanainrastuli
Lanainrastuli ("Myadestes lanaiensis") on äärimmäisen uhanalainen, mahdollisesti jo hävinnyt, Havaijilla Lanain, Mauin ja Molokain saarella elävä varpuslintu. Lajista ei ole varmistettuja havaintoja vuoden 1980 jälkeen .
Kooltaan lanainrastuli on noin 18 cm. Lajin alapuoli on vaalea, selkä, pää ja siivet ovat väriltään harmaat. Lanainrastulia muistuttavat saarille levinneet naurutimali ("Garrulax canorus"), joka on väritykseltään ruskeampi, sekä huomattavasti pienempi idänsilkkikerttunen ("Cettia diphone"). Lanainrastulin laulu on rastasmainen katkonainen melodia. Kutsuääni muistuttaa kissan naukaisua .
Lanainrastuli elää metsien latvuskerroksissa. Ravintonaan linnut käyttävät pääasiassa hedelmiä. Lanainrastulikannan kooksi arvioidaan alle 50 yksilöä . Suurimmat uhkat ovat metsien tuhoutuminen sekä malarialoista levittävien hyttysten leviäminen alangoilta korkeammille alueille. Lisäksi metsien kasvisto muuttuu saarille tuotujen sikojen takia. Myös saarelle tuotuja aksishirviä pidetään yhtenä syynä lanainrastulien vähentymiseen.
Taça da Liga
Taça da Liga on Portugalin jalkapallon liigacup, joka perustettiin 2008. Ensimmäisenä mestaruuden voitti Vitória FC kun se voitti loppuottelussa Sporting Lissabonin.
Lucullus
Lucius Licinius Lucullus (noin 118 eaa.-56 eaa.) oli roomalainen sotilas ja poliitikko. Hän oli Sullan kannattaja ja nousi tämän suojattina preettoriksi ja myöhemmin konsuliksi.
Lucullus palveli Sullaa liittolaissodassa sotilastribuunina. Vuonna 88 eaa. hän oli kvestori. Hän palveli taas Sullaa ensimmäisen Mithridateen sodan aikana. Lucullus kokosi laivaston, joka auttoi Sullan joukkoja Ateenan piirityksessä. Kerrotaan, että hän ei merelle lähtiessään ollut kovinkaan perehtynyt sodankäyntiin, mutta sai merimatkalla opastusta centurioiltaan ja osoitti taistelussa oppineensa tarpeeksi. Tämän jälkeen Lucullus löi Mithridateen sotapäällikön Neoptolemoksen Tenedoksen taistelussa, jonka jälkeen Sulla sai siirrettyä armeijansa Kreikasta Aasiaan.
Vuonna 79 eaa. Lucullus valittiin kuruuliseksi ediiliksi yhdessä veljensä Marcus Terentius Varro Luculluksen kanssa. Kuollessaan Sulla teki Luculluksesta poikansa Faustus Cornelius Sullan holhoojan. Vuonna 74 eaa. Lucullus valittiin konsuliksi. Konsulikautensa jälkeen Lucullus sai provinssikseen Kilikian.
Kolmannessa Mithridateen sodassa Lucullus kukisti Mithridateen ja valtasi Pontoksen. Tämän jälkeen hän hyökkäsi Armenian Tigranes II:n kimppuun, jonka luokse Mithridates oli paennut. Lucullus kukisti Tigraneen ja Mithridateen Artaxatan taistelussa, mutta joutui palaamaan Roomaan vuonna 66 eaa. Lucullus oli johtajana kankea, koska hän vaati alaisiltaan ehdotonta kuuliaisuutta, jolloin hän ei voinut pohtia eri vaihtoehtoja heidän kanssaan. Luculluksen vastustajien ansiosta hän sai pitää triumfin vasta vuonna 63 eaa. Paluunsa jälkeen Lucullus vetäytyi syrjään politiikasta, johon hänellä ei ollut riittävän pitkäaikaista kunianhimoa. Hän herätti huomiota ylellisellä elämällään, mutta tarjosi toisaalta kirjastonsa kaikkien halukkaiden käyttöön. Hän kuoli mielisairaana.
Edwin Hawkins
Edwin Hawkins (18. elokuuta 1943 – 15. tammikuuta 2018) oli yhdysvaltalainen gospelmuusikko. Hän tuli tunnetuksi vuonna 1967 tekemästään "Oh Happy Day" -sovituksesta; hänen Edwin Hawkins Singers -kuoronsa esittämänä siitä tuli kansainvälinen gospelhitti.
Hawkinsin "Oh Happy Daysta" levytti vuonna 1970 coverversionsa The Four Seasons. Hän säesti kokoonpanoineen myös Melanie Safkaa.
Hawkins on voittanut uransa aikana useamman Grammy-palkinnon.
Warren Hawksley
Philip Warren Hawksley (10. maaliskuuta 1943 – 15. maaliskuuta 2018) oli brittiläinen Konservatiivipuolueen poliitikko. Hän istui parlamentin jäsenenä alun perin The Wrekinin vaalipiiristä vuosina 1979–1987. Hän edusti parlamentaarikkona vielä vuosina 1992–1997 Halesowen and Stourbridgen vaalipiiriä, mutta ei ole saanut paikkaa sen koommin.
Sandra Haynie
Sandra Jane Haynie (s. 4. kesäkuuta 1943) on yhdysvaltalainen golfaaja. Hän syntyi Fort Worthissa, Teksasissa, ja voitti uransa aikana kaikkiaan 42 LPGA Tour -turnausta.
Haynien saavutusten joukossa olivat mestaruudet LPGA-mestaruuskilpailuissa 1965 ja 1974, Yhdysvaltain naisten avoimilla 1974 ja Kanadan naisten avoimilla 1982.
Haynie kuuluu World Golf Hall of Fameen, joka tätä nykyä on yhteinen sekä nais- että miespelaajille.
John Heddle
Bentley John Heddle (15. syyskuuta 1943 – 19. joulukuuta 1989) oli brittiläinen Konservatiivipuolueen poliitikko. Hän istui parlamentin jäsenenä Lichfield and Tamworthista vuosina 1979–1983 ja sen jälkeen Mid Staffordshiresta aina elämänsä loppuun saakka.
Heddlen kuolema 46 vuoden iässä oli itsemurha. Hänen parlamenttikautensa jäi kesken, ja seuraajaksi tuli Sylvia Heal.
Elizabeth Kay
Elizabeth Kay (s. 9. heinäkuuta 1949) on brittiläinen kirjailija. Kay on opiskellut taidetta ja luovaa kirjoittamista.
Mickwitz
Mickwitz on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Ellen Favorin
Ellen Favorin (31. joulukuuta 1853 Kuorevesi – 27. marraskuuta 1919 Lohja) oli suomalainen taidemaalari. Hän harjoitti pääasiassa maisemamaalausta.
Favorinin vanhemmat olivat Ruokolahden kappalainen Anders Abraham Favorin ja Lovisa o.s. Ingman. Hän syntyi Kiuruvedellä, mutta perhe muutti isän työn vuoksi usein, kunnes asettui vuonna 1868 Etelä-Karjalaan Ruokolahdelle, josta tuli Favorinin todellinen kotiseutu. Vanhemmat panostivat myös tyttöjen koulutukseen, ja Ellen Favorinin sisaresta Hanna Favorinista tuli tunnettu pedagogi ja oppikirjojen tekijä.
Favorin opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Helsingissä talven 1871–1872 ja myöhemmin 1873–1874. Lukuvuoden 1872–1873 hän opiskeli Tukholman taideteollisuuskoulussa yhdessä Amélie Lundahlin kanssa. Vuosina 1875–1876 Favorin opiskeli Münchenissä norjalaisen Eilif Petersenin johdolla, minkä jälkeen hän matkusti Italiaan. Sieltä hän palasi Saksaan ja opiskeli Düsseldorfissa saksalaisen A. Normannin johdolla vuodet 1878–1879. Lisäksi Favorin suoritti opintoja Pariisissa vuosina 1880–1882. Hän palasi Saksaan vielä vuosina 1884, 1885 ja 1890 ja kävi myös Sveitsissä (1885) ja Tanskassa (1890), muttei matkustanut enää Ranskaan.
Favorin tunnetaan etenkin miniatyyrimaisista suomalaisaiheisista maisemamaalauksistaan. Omana aikanaan hänen tyyliään ei kuitenkaan juuri arvostettu. Eräs poikkeus oli taidemaalarin uransa jo lopettanut Fanny Churberg, joka samastui Favoriniin. Maalauksen ohella Favorin harjoitti myös erityisesti maisemien valokuvausta. Hänen maisema-aiheisia miniatyyrivalokuviaan oli esillä Pariisin maailmannäyttelyn Suomen osastolla vuonna 1889. Favorin osallistui Suomen Taiteilijan näyttelyihin vuosina 1892, 1896, 1897 ja 1899.
Elämänsä viime vuodet naimaton Favorin asui niin ikään naimattomien sisarustensa Hannan ja Alfredin kanssa Lohjalla ja maalasi Lohjanjärven rantamaisemia. Vuonna 1919 heidän talossaan syntyi tulipalo, jossa Ellen ja Hanna Favorin menehtyivät.
Meriuposkuoriainen
Meriuposkuoriainen ("Macroplea pubipennis") on uhanalainen, vedessä elävä kuoriaislaji. Se kuuluu EU:n luontodirektiivin liitteen II lajeihin.
Meriuposkuoriainen on 7 millimetriä pitkä ja pitkäraajainen kuoriaislaji. Naaras on hiukan koirasta suurempikokoinen. Meriuposkuoriaisen väritys on kauttaaltaan oljenkeltainen, selkäosassa esiintyen tummia raitoja. Lenninsiivet ovat edelleen lajilla olemassa. Meriuposkuoriainen ei pysty kuitenkaan enää lentämään, sillä veden alla eläminen surkastuttaa niiden lihakset.
Meriuposkuoriainen elää vedessä matalissa merenlahdissa murtovesialueella. Lajin esiintymiä löytyy Suomesta Itämeren piiristä Uudeltamaan rannikolta Perämeren rannikolle asti. Yksi elinvoimaisimmista esiintymistä löytyy Espoonlahden pohjukasta. Espoonlahden meriuposkuoriaisesiintymien alue on rajatusti Natura-suojeltu. Mikäli rakentamista ulotetaan laajalti alueiden piiriin, voi uhanalainen laji olla vaarassa. Vastaavia meriuposkuoriaisesiintymiä on Kiinassa.
Meriuposkuoriainen on muiden lehtikuoriaisten ("Chrysomelidae") heimon hyönteisten tavoin kasvinsyöjä. Sen ravintokasveja ovat vidat ("Potamogeton"), ärviät ("Myriophyllum") ja myös haurat ("Zannichellia"). Toukat ja aikuiset käyttävät ravinnokseen samoja kasvilajeja.
Pranayama
Pranayama on joogafilosofiassa elämänenergian eli "pranan" tietoista ohjausta eli hengityksen säätelyä ja pitkittämistä. Hengitystä tahdonalaisesti ohjaamalla rauhoitetaan kehoa ja mieltä, mikä avaa tukkeumat ja energia pääsee virtaamaan esteettömästi. Pranayama on Patanjalin "Joogasutran" kuvaaman kahdeksanosaisen joogamenetelmän neljäs osa. Myös hathajoogassa pranayamaa pidetään joogan harjoittamisen keskeisenä osana.
Juri Repin
Juri Repin (1877–1954) oli Suomessa asunut venäläinen taidemaalari. Hänen isänsä oli taidemaalari Ilja Repin.
Juri Repin asui 1920- ja 1930-luvuilla perheineen Karjalankannaksella Terijoen Kuokkalassa isänsä Penaty-huvilan pihapiirissä olleessa talossaan. Sotavuosien jälkeen hän asui 1940-luvulla Mäntsälässä ja 1950-luvulla Helsingissä. Juri Repin kuoli pudottuaan pelastusarmeijan yömajan neljännen kerroksen ikkunasta kadulle. Hänet on haudattu Helsingin ortodoksiseen haustausmaalle.
Timothy Raison
Sir Timothy Hugh Francis Raison (3. marraskuuta 1929 – 3. marraskuuta 2011) oli brittiläinen Konservatiivipuolueen poliitikko. Hän aloitti uransa journalistina; hän työskenteli ennen politiikkaan siirtymistään useissa lehdissä.
Raison istui parlamentin jäsenenä Aylesburysta vuosina 1970–1992 ja toimi ulkomaankehityksen (nyk. "kansainvälisen kehityksen") ministerinä vuosina 1983–1986. Hän kuului Privy Counciliin.
Marlene Hagge
Marlene Hagge (s. 16. helmikuuta 1934) on yhdysvaltalainen golfaaja. Hän kuului Ladies Professional Golf Associationin (LPGA) perustajiin ja voitti vuoden 1956 LPGA Championshipin.
Hagge syntyi Eurekassa, Etelä-Dakotassa, aloitti golfauksen kolmen ikäisenä ja pääsi World Golf Hall of Fameen vuonna 2002.
Barry Hughart
Barry Hughart (s. 13. maaliskuuta 1934) on yhdysvaltalainen fantasiakirjailija. Hän syntyi Peoriassa, Illinoisissa, ja julkaisi kuviteltuun muinaiseen Kiinaan sijoittuvan ensimmäisen romaaninsa "Bridge of Birdsin" vuonna 1984.
Hughart voitti ensimmäisellä romaanillaan Mythopoeic Fantasy Awardin ja jaetun World Fantasy Awardin.
Kaikkiaan Hughart julkaisi kolme romaania; "Bridge of Birdsiä" seurasivat "The Story of the Stone" (1988) ja "Eight Skilled Gentlemen" (1990).