Sirkka-Liisa Anttila
Sirkka-Liisa Anttila (o.s. "Ojala", s. 20. joulukuuta 1943 Marttila) on suomalainen hallintonotaari ja poliitikko. Hän on ollut keskustan kansanedustaja vuosina 1983–1996 ja uudelleen vuodesta 1999. Anttila toimi vuosina 2007–2011 maa- ja metsätalousministerinä Matti Vanhasen II hallituksessa ja Mari Kiviniemen hallituksessa.
Vuodet 1996–1999 Anttila oli Euroopan parlamentin jäsen. Hän on ollut myös eduskunnan ensimmäinen varapuhemies 1995–1996, 1999–2003 ja 2006–2007. Forssan kaupunginvaltuustossa Anttila on ollut vuodesta 1977. Vuosina 1994–2000 hän oli keskustan varapuheenjohtaja.
Anttila valmistui ylioppilaaksi vuonna 1963. Hän suoritti hallintonotaarin tutkinnon Tampereen yliopistossa vuonna 1967 ja terveydenhuoltohallinnon kurssin vuonna 1969.
Vuosina 1963–1964 Anttila työskenteli opettajan sijaisena Marttilan kirkonkylän kansakoulussa ja vuonna 1965 Loimaan verotoimistossa toimistoapulaisena. Vuosina 1969–1972 hän oli Lounais-Hämeen B-mielisairaalan ylilääkärin sihteeri ja varastonhoitaja. Ennen politiikkaan siirtymistä hän työskenteli myös Kankaanpään ammatillisen kurssikeskuksen talouspäällikkönä (1972–1973), Urjalan kunnan toimistosihteerinä (1973–1974) ja Forssan terveyskeskuksen apulaisosastopäällikkönä (1974–1982).
Anttila valittiin eduskuntaan ensimmäisen kerran vuoden 1983 vaaleissa. Hän oli kansanedustaja yhtäjaksoisesti vuoteen 1996 saakka, jolloin hänet valittiin Euroopan parlamenttiin. Hänen paikkansa kansanedustajana sai Juha Rehula.
Anttila toimi Euroopan parlamentin jäsenenä vuodet 1996–1999. Hän kuului Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmään (ELDR). Hän oli jäsenenä maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevässä valiokunnassa sekä varajäsenenä muun muassa talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevässä valiokunnassa ja naisten oikeuksien valiokunnassa.
Anttila valittiin eduskuntaan jälleen vuoden 1999 vaaleissa. Hän on ollut eduskunnan ensimmäinen varapuhemies vuosina 1995–1996, 1999–2003 ja 2006–2007.
Eduskunnassa Anttila on kuulunut muun muassa maa- ja metsätalousvaliokuntaan (puheenjohtaja 1991–1995 ja 2003–2006), perustuslakivaliokuntaaan ja suureen valiokuntaan ja ulkoasiainvaliokuntaaan. Vuodesta 2017 hän on ollut Yleisradion hallintoneuvoston jäsen.
Anttila ei asetu enää ehdokkaaksi vuoden 2019 eduskuntavaaleissa.
Anttila toimi Vanhasen II hallituksen maa- ja metsätalousministerinä vuosina 2007–2010. Hän jatkoi tehtävässä Kiviniemen hallituksessa 2010–2011.
Maa- ja metsätalousministerinä Anttila teetätti vuonna 2008 selvityksen siitä, miten maanviljelijöiden tukihakemusten monimutkaisuutta voitaisiin yksinkertaistaa.
Vuonna 2006 Anttila perusti työryhmän selvittämään, kuka hyötyy ruoan hinnan muita EU-maita nopeammasta noususta Suomessa, eli onko ruoan hinnannousu siirtynyt tuottajille, teollisuudelle, kaupalle vai kuluttajille. Selvitys valmistui vuonna 2009, mutta sen tuloksia ei Anttilan vaatimuksesta julkaistu.
Vuonna 2009 Anttila otti kantaa saimaannorpan suojeluun ja vastusti lajin uhanalaisuudesta huolimatta verkkokalastuksen kieltämistä Saimaalla. Anttilan mukaan kieltojen noudattamista on vaikeaa valvoa ja suojelun tulisi perustua vapaaehtoisiin sopimuspohjaisiin rajoituksiin.
Anttila on toiminut vuosina 2007-2015 Naisjärjestöjen Keskusliiton puheenjohtajana. Hän on toiminut myös Naisjärjestöt Yhteistyössä – Nytkis -järjestön puheenjohtajana vuosina 1999–2009 sekä Keskustanaisten puheenjohtajana vuosina 1994–2003. Tasa-arvoasiain neuvottelukunnan puheenjohtajana Anttila toimi vuodet 2003–2007.
Vuonna 1986 Anttila oli yksi allekirjoittajista kirkolliskokouksen käsittelyyn tulleessa aloitteessa, joka käsitteli naispappeutta, jonka kirkolliskokous kyseisenä vuonna hyväksyi.
Anttilan puoliso on vuodesta 1967 maanviljelijä Risto Anttila. Heillä on kaksi tytärtä. Anttilan tyttären Hanna-Maija Anttilan sikatila oli yksi niistä, joilla Oikeutta eläimille -järjestö kuvasi vuonna 2007 salaa videoita tuotantoeläinten kohtelusta.
Vuonna 1965 Anttila tuomittiin perättömästä lausumasta veljensä oikeudenkäynnin yhteydessä. Hän sai puolen vuoden ehdollisen vankeusrangaistuksen.