Brigitte Bardot
Brigitte Anne-Marie Bardot (s. 28. syyskuuta 1934 Pariisi) on ranskalainen näyttelijä ja eläinaktivisti. Hänen läpimurtoelokuvansa oli "...ja Jumala loi naisen" (1956), joka teki hänestä yhden 1950- ja 60-lukujen tunnetuimmista seksisymboleista. Hän lopetti näyttelijänuransa 1973 ja on sen jälkeen kampanjoinut julkisuudessa eläinten oikeuksien puolesta.
Brigitte Anne-Marie Bardot syntyi 28. syyskuuta 1934 Pariisissa. Perhe oli varakas ja asui Pariisin 16. kaupunginosassa lähellä Eiffel-tornia. Bardot opiskeli teini-ikäisenä balettia. Hänestä tuli myös suosittu valokuvamalli, ja hän sai kuvansa Ranskan "Ellen" kanteen 15-vuotiaana. Hän tapasi elokuvantekijä Roger Vadimin, ja heistä tuli rakastavaisia. Naimisiin he pääsivät vasta joulukuussa 1952, kun Bardot oli täysi-ikäinen.
Bardot esiintyi ensimmäisessä elokuvassaan "Ei kiltti tyttö" vuonna 1952. Hänen ensimmäiset elokuvaroolinsa olivat pieniä ja pohjasivat hänen kauneuteensa ja seksikkyyteensä. Bardot'n läpimurtoelokuva oli hänen aviomiehensä Roger Vadimin ohjaama "...ja Jumala loi naisen" (1956), jossa Bardot esitti seksuaalisesti vapaamielistä eteläranskalaista nuorta naista. Rohkean elokuvan myötä Bardot'sta tuli kansainvälinen elokuvatähti ja Euroopan tunnetuin naisnäyttelijä. Hänestä tuli vapaan ja luonnollisen sensuaalisuuden symboli niin elokuvissaan kuin yksityiselämässäänkin. Bardot ja Vadim erosivat 1957, mutta he tekivät senkin jälkeen elokuvia yhdessä.
Bardot näytteli 1950-luvun lopussa ja 1960-luvulla kymmenissä elokuvissa, mukaan lukien mestariohjaajien Jean-Luc Godardin ja Louis Mallen elokuvissa. Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat "...ja Jumala loi naisen" (1956), "Sen täytyi tapahtua" (1963) ja "Viva Maria!" (1965).
Bardot oli myös laulaja, ja hän äänitti 1960-luvulla joitain musiikkialbumeita, kuten "Brigitte Bardot Sings" (1960) ja "Special Bardot" (1968). Hän nauhoitti hittikappaleita myös Serge Gainsbourgin kanssa. Bardot oli ranskalaisuuden symboli Mariannen rintakuvan mallina 1970.
Bardot lopetti näyttelemisen 39-vuotiaana 1973 ja muutti Saint-Tropeziin.
Bardot on ollut aktiivinen eläinten oikeuksien puolustaja näyttelijänuransa jälkeen. Hän perusti eläinten pelastusjärjestön ja alkoi kampanjoida eläinten oikeuksien puolesta. Hän on vuodesta 1977 alkaen kampanjoinut esimerkiksi hylkeenpyyntiä, Japanin valaanpyyntiä, hevosten kuljetuksia ja teurastusta, eläinkokeita, härkätaistelua, teollisia eläintiloja, metsästystä sekä turkiksia vastaan. Toimintaansa hän on rahoittanut muun muassa myymällä omaisuuttaan. Bardot on saanut useaan kertaan sakkoja rotuvihan lietsomisesta arvosteltuaan maan muslimiväestöä ja etenkin heidän harjoittamaansa eläinten rituaalista massateurastusta Id al-Adha-juhlan aikana tapana, joka ei kuulu Ranskaan.
Bardot on ollut neljä kertaa naimisissa. Hänen aviomiehiään ovat olleet Roger Vadim (1952–1957), Jacques Charrier (n. 1959–1962), Gunter Sachs (1966–1969) ja Bernard d'Ormale (1992–). Bardot'lla on ollut useita rakastajia niin avioliittojensa aikana kuin niiden välissäkin.
Bardot'n ainoa lapsi on poika liitosta Charrierin kanssa. Bardot ei ollut kiinnostunut äitiydestä, joten Charrier sai lapsen huoltajuuden.
Bardot kärsi elokuvauransa aikana kuuluisuudestaan ja imagopaineista, ja hän teki jo 26-vuotissyntymäpäivänään itsemurhayrityksen. Hänen tiedetään yrittäneen itsemurhaa yhteensä neljä kertaa.
Politiikassa Bardot tukee Ranskan Kansallista rintamaa ja sen johtajaa Marine Le Penia.
Bardot on kirjoittanut omaelämäkerran "BB", joka ilmestyi suomeksi 1997.