hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Taizé-yhteisö
Taizé-yhteisö on kansainvälinen, ekumeeninen yhteisö, jonka kotipaikka on Etelä-Burgundissa Ranskassa. Sen perusti Roger Louis Schutz-Marsauche eli "veli Roger" vuonna 1940. Yhteisöön kuuluu nykyisin yli 100 veljeä, jotka ovat sitoutuneet askeettisuuteen, naimattomuuteen ja hengellisten asioiden jakamiseen. Lisäksi Taizéssa järjestetään viikon kestäviä tapahtumia, joihin tuhannet nuoret aikuiset tulevat eri puolilta maailmaa. Lisäksi järjestetään tapaamisia muualla Euroopassa, Aasiassa, Afrikassa sekä Pohjois- ja Etelä-Amerikassa. Yhteisö on tullut tunnetuksi musiikistaan, jossa lauluja esitetään kaanonina ja joka tuo esiin yhteisön mietiskelevän luonteen.
Suomessa Taizé-yhteisöstä alettiin puhua 1970-luvun lopulla. Muun muassa Anna-Maija Raittila teki taizé-liikettä tunnetuksi. Taizé-laulut ovat nykyisin merkittävässä asemassa myös Suomessa laulettavassa hengellisessä musiikissa ja muun muassa Tuomas-messuissa. Taizeläisyyden yhdyssiteenä on Sinapinsiemen ry. 
Taizén alueellinen, Pohjoismaat, Venäjän ja Baltian käsittävä tapaaminen järjestettiin ensimmäistä kertaa Suomessa 28.-30.9.2012.
Romanialainen mielenterveysongelmista kärsivä 36-vuotias nainen puukotti 90-vuotiaan veli Rogerin kuoliaaksi 16. elokuuta 2005 rukoushetken aikana 2 500 vierailijan läsnä ollessa. Veli Rogerin seuraajaksi nimitettiin saksalainen katolilainen veli Alois, jonka Roger oli valinnut seuraajakseen jo 8 vuotta aiemmin.
Aleksei II
Aleksei II, maalliselta nimeltään Aleksei Mihailovitš Ridiger (, alun perin Aleksei Mihailovitš von Rüdiger) (23. helmikuuta 1929 Tallinna, Viro – 5. joulukuuta 2008 Peredelkino, Venäjä) oli Moskovan ja koko Venäjän patriarkka. Aleksei II johti Venäjän ortodoksisen kirkon sosiaalisen ja poliittisen vaikutusvallan uudelleenrakentamista Neuvostoliiton kaatumisen jälkeisenä aikana.
Hänen isänsä oli baltiansaksalaista sukua oleva lakia opiskellut pappi Mihail Aleksandrovitš von Rüdiger (Pietari 1902–1964) ja äitinsä Jelena Josifovna Pisareva (1902–1959). Nuoruudessaan hän kävi usein Virosta Suomessa Valamon luostarissa. Aleksein isä vihittiin papiksi Viron saksalaismiehityksen aikana 1942.
Vuonna 1947 Aleksei lähti opiskelemaan Leningradin hengelliseen seminaariin ja akatemiaan, missä hän valmistui teologian kandidaatiksi 1950. 3. syyskuuta 1961 hänet vihittiin Tallinnan piispaksi. Marraskuussa 1961 hänestä tuli kirkon ulkomaanosaston varajohtaja. Kesäkuussa 1964 hänet nimitettiin arkkipiispaksi ja joulukuussa Moskovan patriarkaatin kansliapäälliköksi sekä pyhän synodin jäseneksi.
Helmikuussa 1968 Alekseista tuli metropoliitta ja kesäkuussa hänen valvontaansa kuului jo aikaisemman Tallinnan hiippakunnan lisäksi myös Leningradin ja Novgorodin hiippakunnat. patriarkka Pimenin kuoltua kirkolliskokous valitsi toukokuussa 1990 Aleksein Moskovan ja koko Venäjän patriarkaksi.
Hänen huomattavimpia diplomaattisia saavutuksiaan oli Karlovcin synodin kanssa neuvoteltu onnistunut yhtymissopimus.
Uskonnonvapauden toteutumista entisissä kommunistisissa maissa seuraava brittiläinen Keston Institute on esittänyt, että KGB olisi tukenut Aleksei II:n uraa tämän ollessa nuori pappi Tallinnassa. Venäjän ortodoksisen kirkon edustajat ovat jyrkästi kieltäneet väitteet.
Aleksei II otti usein vahvasti kantaa ei-kirkollisiin kysymyksiin, muun muassa vastustamalla Martti Ahtisaaren Nobel-ehdokkuutta. Sitä vastoin hänet tunnettiin Vladimir Putinin uskollisena tukijana.
Arantxa Sánchez Vicario
Arantxa Sánchez Vicario (s. 18. joulukuuta 1971 Barcelona) on espanjalainen (katalaani) tennispelaaja. Hän on voittanut ammattilaisurallaan neljä Grand Slam -turnausta kaksinpelissä ja kuusi nelinpelissä.
Sánchez Vicario aloitti tenniksen peluun jo neljävuotiaana seuraten näin vanhempien veljiensä Emilio Sánchezin ja Javier Sánchezin esimerkkiä. Hän murtautui tennismaailman tietoisuuteen vuonna 1989 voitettuaan 17-vuotiaana maailmanlistan ykkösnaisen Steffi Grafin Ranskan avointen loppuottelussa. Hänestä tuli näin kautta aikain nuorin Ranskan avointen kaksinpelin voittanut pelaaja (16-vuotias Monica Seles rikkoi ennätyksen seuraavana vuonna).
Sánchez Vicarion suurin menestysvuosi oli vuosi 1994, jolloin hän voitti sekä Ranskan avointen että Yhdysvaltain avointen kaksinpelin mestaruuden. Hän voitti vuoden aikana yhteensä kahdeksan kaksinpeliturnausta. Hän otti neljännen ja viimeisen Grand Slam -voittonsa kaksinpelissä Ranskan avoimissa vuonna 1998. Hän on pelannut kaikkien neljän Grand Slam -turnauksen loppuottelussa vähintään kahdesti.
Sánchez Vicario nousi naisten kaksinpelin maailmanlistan kärkeen vuonna 1995 ja piti sijaa hallussaan kaksitoista viikkoa. Hän oli ensimmäinen nainen sitten Martina Navrátilován, joka on pitänyt samanaikaisesti hallussaan ykkösijaa sekä kaksinpelin että nelinpelin maailmanlistalla.
Sánchez Vicario voitti urallaan kuusi Grand Slam -turnausta nelinpelissä, kolmesti Australian avoimet (1992 parinaan Helena Suková, 1995 parinaan Jana Novotná ja 1996 parinaan Chanda Rubin), kahdesti Yhdysvaltain avoimet (1993 parinaan Helena Suková ja 1994 parinaan Jana Novotná) ja kerran Wimbledonin (1995 parinaan Jana Novotná). Hän voitti myös neljä Grand Slam -turnausta sekanelinpelissä.
Vuonna 1991 Sánchez Vicario auttoi maansa sen kautta aikain ensimmäiseen Fed Cupin, naistenniksen arvostetuimman joukkuekilpailun voittoon. Hän oli voittamassa Espanjan joukkueessa myös neljää muuta Fed Cupin voittoa, vuosina 1993, 1994, 1995 ja 1998.
Sánchez Vicario toi Espanjalla Hopman Cupin voiton vuonna 1990 veljensä Emilio Sánchezin kanssa ja vuonna 2002 Tommy Robredon kanssa. Hän on myös osallistunut viisiin olympiakisoihin, joissa hän on tuonut maalleen neljä mitalia (pronssia Barcelonan olympialaisten kaksinpelissä 1992, hopeaa Barcelonan nelinpelissä parinaan Conchita Martínez, hopeaa Atlantan olympialaisten kaksinpelissä 1996 ja pronssia Atlantan nelinpelissä parinaan Conchita Martínez).
Sánchez Vicario on voittanut yhteensä 29 WTA-tason turnausta kaksinpelissä ja 67 nelinpelissä. Hän meni naimisiin vuonna 2002 ja ilmoitti lopettavansa uransa pian sen jälkeen. Hän on pelannut muutamissa turnauksissa kuitenkin vielä ammattilaisuransa päättymisen jälkeenkin, vuonna 2004 hän pelasi esimerkiksi Ateenan olympialaisissa ja otti samana vuonna Palermossa viimeisimmän turnausvoittonsa parinaan Anabel Medina Garrigues.
Hän on International Tennis Federationin maailmanmestari vuodelta 1994.
Fernando Morientes
Fernando Morientes Sánchez (s. 5. huhtikuuta 1976 Cáceres, Cáceresin maakunta, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapalloilija, joka pelasi hyökkääjänä. Hän saavutti menestystä erityisesti Real Madridissa, jota hän edusti vuosina 1997–2005, ja kuului Espanjan maajoukkueen kokoonpanoon kolmissa arvokilpailuissa.
Morientes aloitti ammattilaisuransa Albacetessä vuonna 1993 ja siirtyi Real Zaragozaan kaksi vuotta myöhemmin. Kesällä 1997 hän liittyi Real Madridin miehistöön, jossa vietti seuraavat kahdeksan vuotta lukuun ottamatta vuoden lainaa Monacossa kaudella 2003–2004. Real Madridissa Morientes voitti muun muassa Espanjan-mestaruuden kahdesti ja Mestarien liigan kolmesti.
Tammikuussa 2005 Morientes siirtyi Liverpooliin 6,3 miljoonalla punnalla, ja teki ensiesiintymisensä joukkueen paidassa Manchester Unitedia vastaan. Ensimmäinen maali uudessa seurassa syntyi 1. helmikuuta 2005 Charltonia vastaan. Liverpoolin Mestarien liiga -voitossa hän ei kuitenkaan ollut mukana, sillä hän oli jo aiemmin samalla kaudella pelannut Mestarien liigaa Real Madridin paidassa. Toukokuussa 2006 Morientes palasi kotimaahansa, Valencian riveihin, ja heinäkuussa 2009 matka jatkui ranskalaisseura Marseilleen. Hän päätti uransa elokuussa 2010.
Morientes pelasi Espanjan maajoukkueessa vuosina 1998–2007. Ensimmäisessä ottelussaan Ruotsia vastaan hän teki kaksi maalia ensimmäisen viiden minuutin aikana. Hän otti osaa vuosien 1998 ja 2002 MM- ja vuoden 2004 EM-kilpailuihin.
Aitoon kirkastusjuhlat
Aitoon kirkastusjuhlat on rockfestivaali, jota vietetään Pirkanmaalla Pälkäneen kunnassa (ent. Luopioinen) Aitoon kylässä. Juhla on paikallisen VPK:n vuosijuhla, ja sitä vietettiin ensimmäisen kerran vuonna 1882. Nimi "kirkastusjuhla" tulee siitä, että juhlaa vietettiin alun perin aina kirkastussunnuntaina, joka on Luopioisten kirkkopyhä. Nykyisin juhlaa vietetään yleensä heinäkuun toisena viikonloppuna, koska vielä silloin yöt ovat valoisia, mikä helpottaa järjestyksenpitoa. 1960-luvulla juhlista tuli kansallisesti huomattava tapahtuma, jossa esiintyvät eturivin rock- ja iskelmämusiikin artistit. Yleisöennätys on vuodelta 2005, jolloin juhlilla kävi yhteensä noin 15 000 henkeä. Suurimmat yksittäiset tapaukset juhlien historiassa ovat The Renegades -yhtyeen esiintyminen vuonna 1965 ja Dingon esiintyminen vuonna 1985.
SF-studio
SF-studio oli Simo Frangénin juontama tietovisa, jossa testattiin neljän henkilön tiedot kuluneen viikon uutistapahtumista. Sitä esitettiin syyskuusta 2004 toukokuuhun 2006 Yle TV1:ssä perjantaisin kello 19.45 alkaen eli saman viikonpäivän samaan kellonaikaan kuin vuosina 2000–2004 oli tullut Frangénin juontama maantietoaiheinen tietovisa "Maailman ympäri". "SF-studio" muistutti monessa suhteessa "Maailman ympäri" -ohjelmaa, joskaan se ei saanut läheskään yhtä paljon suosiota kuin "Maailman ympäri". SF on lyhenne sanoista Simo Frangén.
Kolmen välierän jälkeen oli viiden kysymyksen finaali, jossa päivän paras kilpailija sai matkan johonkin sattumanvaraiseen matkakohteeseen, jossa oli yleensä jokin tapahtuma. Matkan sai, jos vastasi oikein finaalin kaikkiin viiteen kysymykseen. Neljän ensimmäisen kysymyksen vastaamiseen oli aikaa 60 sekuntia ja vastattuaan näihin kysymyksiin kilpailija vastasi viimeiseen kysymykseen kerrasta poikki -periaatteella. Jos hän vastasi viimeiseen kysymykseen oikein, hän voitti kaukomatkan. Jos hän vastasi väärin, hän sai lohdutuspalkinnoksi matkan johonkin Suomessa järjestettävään tapahtumaan. Myös visasta vuorollaan karsiutuneet saivat varsin omalaatuisia palkintoja, jotka liittyivät yleensä löyhästi käsiteltyihin uutistapahtumiin.
Ohjelman osioiden jälkeen Frangén luki uutisia, jotka eivät olleet totta. Frangén vitsaili usein monilla todellisilla ja ajankohtaisilla aiheilla, esimerkiksi paperiteollisuuden työsululla ja George W. Bushin valtiovierailulla Suomessa.
Ensimmäisellä esityskaudella ohjelman aikana arvottiin rivit Veikkaus Oy:n peliin nimeltä Simon sää, jossa piti arvata viikonlopun sää kymmenelle suomalaiselle paikkakunnalle (joista yksi oli Simo). Pelin pääpalkintona oli 50 000 euroa.
Oulun musiikkivideofestivaalit
Oulun musiikkivideofestivaalit on Oulussa vuosittain järjestettävä kaupunkifestivaali, jonka yhteydessä ovat myös Ilmakitaransoiton MM-kisat ja elektronisen musiikin tapahtuma Time Tunnel. Musiikkivideoiden parhaimmisto palkitaan soivilla Pumpelipatsailla Pumpeligaalassa ja lisäksi festivaaleilla näytetään musiikkielokuvia ja -dokumentteja.
Festivaalin perustivat Oulun käsi- ja taideteollisuusoppilaitoksen (nykyisin Oulun seudun ammattiopisto, Pikisaaren yksikkö) videolinjan opiskelijat vuonna 1994. Festivaaleja järjestää OMVF ry.Palkinto on saanut nimensä Jorma "Pumpeli" Suorsalta (1955–2017), joka oli oululainen mieshenkilö, 1980-luvulla kaupungin keskustassa kuljeskellut omintakeinen persoona. Sympaattisena tunnettu "Pumpeli" kierteli Oulun keskustaa ja lauleskeli. Iloisena tunnettu nuhraantunut kulkija sai joskus ohikulkijoilta muutaman lantin; korvauksena persoonallista iskelmätulkinnoistaan. Höyhtyällä asunut Pumpeli kuljeskeli yleensä jalan, ja useimmiten kantoi mukanaan ainakin jotain keppimäistä esinettä, kuten katkennutta jääkiekkomailaa. Pumpeli oli innokas Kärppien kannattaja ja pääsi seuraamaan otteluita ilmaiseksi. Hänestä muodostui katukuvassa tunnettu henkilö.
Vuonna 2000 Acid Cinema -videoryhmä julkaisi Pumpelin legendaan nojautuvan, The Blair Witch Project -henkisen "The Pumpeli Project" -lyhytelokuvan.
Capella
Capella, α Aurigae, on Ajomiehen kirkkain ja koko taivaan kuudenneksi kirkkain tähti. Se on saanut nimensä latinankielisestä kuttua (naaraspuolista vuohta) tarkoittavasta sanasta. Ajomiehen on nähty kantavan vuohta olallaan, ja roomalaisessa mytologiassa tähti edusti Amalthea-vuohta, jonka Juppiterin vahingossa rikkomasta sarvesta tuli runsaudensarvi. Capella on todellisuudessa nelinkertainen tähti, jonka komponentit muodostuvat kahden jättiläistähden ja kahden punaisen kääpiön muodostamista kaksoistähdistä.
Capella A (vaihtoehtoisesti Aa) ja B (vaihtoehtoisesti Ab tai P) muodostavat lähekkäisen spektroskooppisen kaksoistähden, joka löydettiin vuonna 1897. Kummatkin tähdet ovat G-luokan keltaoransseja jättiläistähtiä, ja ne kiertävät toisiaan 0,730 AU:n etäisyydellä kerran 104,02 vuorokaudessa. Kiertoradan inklinaatio Maan suhteen on 137,2°. A-komponentti on hieman B:tä massiivisempi, valovoimaisempi, viileämpi ja kehittyneempi. Sen iäksi on arvioitu 525 miljoonaa vuotta. A-komponentti on jo todennäköisesti aloittanut heliumin fuusioitumisen hiileksi, kun taas B-komponentti on yhä matkalla pääsarjasta jättiläisvaiheeseen. Parin yhteinen valovoima on yli 150 kertaa Aurinkoa suurempi, ja tähdet lähettävät lisäksi runsaasti röntgensäteilyä, joka on todennäköisesti peräisin jommankumman komponentin pinnalla tapahtuvasta magneettisesta aktiivisuudesta.
Capella C (vaihtoehtoisesti H) ja D (vaihtoehtoisesti L) ovat punaisia kääpiötähtiä, joiden massat ovat huomattavasti Aurinkoa pienempiä. Niiden sijainti taivaankoordinaatistossa epookin 2000.0 mukaisesti on RA 5 h 17 m 23,7 s, δ +45° 50' 23", ja ne kiertävät toisiaan 48,1 AU:n etäisyydellä kerran 388 vuodessa. Pari sijaitsee 11 000 AU:n (0,17 valovuoden) päässä Capella A:n ja B:n muodostamasta kaksoistähdestä.
Ilmakitaransoiton MM-kisat
Ilmakitaransoiton MM-kisat on vuosittain Oulun musiikkivideofestivaaleilla järjestettävä tapahtuma, jossa osallistujat kilpailevat ilmakitaran soittamisen taidossa. Kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1996. Nykyään kansallisia osakilpailuja järjestetään ympäri maailmaa.
Tapahtuman ideologian mukaan "sodat loppuisivat ja kaikki pahat asiat kaikkoaisivat, jos kaikki maailman ihmiset soittaisivat ilmakitaraa".
Mieskuoro Huutajat
Mieskuoro Huutajat on Petri Sirviön johtama huutava mieskuoro, jonka kotipaikka on Oulussa.
Kuoro perustettiin vuonna 1987 Oulussa. Idea oli pukea noin 20 miehen joukko mustiin pukuihin, valkoisiin kauluspaitoihin ja mustiin kumisiin kravatteihin. Kuoro alkoi harjoitella tunnetuimpia suomalaisia lauluja ja hymnejä. Kuoron ensiesiintyminen oli itsenäisyyspäivänä 1987, jolloin isänmaallisia lauluja ja marsseja sisältänyt lyhyeksi ja intensiiviseksi kuvailtu esitys huipentui Maamme-lauluun. Kuoron vahvuus kohosi pian noin 30 henkeen.
Huutajat on esiintynyt usein ulkomailla esimerkiksi erilaisissa taidetapahtumissa ja muun muassa vuoden 1994 yleisurheilun EM-kisojen avajaisissa Karita Mattilan kanssa.Mika Ronkainen ohjasi kuorosta dokumenttielokuvan "Huutajat – Screaming Men" (2003), josta tuli yksi kaikkien aikojen laajimmin levinneistä suomalaisdokumenteista. Elokuva esitettiin yli sadalla kansainvälisellä elokuvafestivaalilla, muun muassa ensimmäisenä suomalaiselokuvana Sundance-elokuvafestivaaleilla Yhdysvalloissa. Elokuva oli teatterilevityksessä Suomen lisäksi Britanniassa ja Puolassa, ja se on esitetty useiden Euroopan maiden lisäksi Yhdysvaltain televisiossa.
Salmentaan lava
Salmentaan lava on Suomen vanhin edelleen toiminnassa oleva tanssilava, joka sijaitsee Pälkäneellä Salmentaan kylässä. Lava aloitti toimintansa v. 1949, ja sen omistaa Salmentaan VPK. Nykyisin tanssikausi kestää juhannuksesta elokuun alkupuolelle.
Koyaanisqatsi
Koyaanisqatsi: Life Out of Balance on Godfrey Reggion dokumentaarinen elokuva vuodelta 1982. Se koostuu enimmäkseen hidastetuista ja ajastetun kuvauksen menetelmällä nopeutetuista otoksista ympäri Yhdysvaltoja. Elokuvassa nähdään otoksia muun muassa Canyonlandsin kansallispuistosta, Navajon hiilivoimalasta, ruuhkasta Los Angelesin moottoritiellä, New Yorkin pilvenpiirtäjistä ja Pruitt-Igoen epäonnistuneesta asuntoprojektista Saint Louisissa. Elokuva ei sisällä lainkaan dialogia, ainoastaan laulua hopi-intiaanien kielellä. Elokuvan nimi "Koyaanisqatsi" tarkoittaa ”tasapainotonta elämää”. Musiikin on säveltänyt Philip Glass.
Elokuvalle on tehty kaksi jatko-osaa, "Powaqqatsi" (1988) ja "Naqoyqatsi" (2002). Koyaanisqatsin kuvaaja Ron Fricke on ohjannut elokuvan "Baraka" (1992), joka on hyvin samankaltainen kuin ”Qatsi-trilogia”.
Kuume (romaani)
Kuume on () Robin Cookin vuonna 1982 julkaistu romaani. Teos julkaistiin suomeksi Weilin+Göösin kustantamana, Marja Heinosen kääntämänä 1983.
Se käsittelee, muiden Cookin teoksien tavoin, lääketiedettä ja sen ongelmia. Kirjan päähenkilön, Charles Martelin, vaimo kuoli vuosia sitten leukemian harvinaiseen tyyppiin. Kirjan alussa Martelin tyttärellä todetaan myös samainen harvinainen leukemian tyyppi. Martel tutkii sairauden mahdollisia syitä, ja päätyy talon vieressä virtaavan joen yläjuoksulle, kierrätyslaitokselle.
Samalla kun Martel selvittää tyttärensä sairauden syitä, hän koettaa epätoivoisesti löytää parannuskeinoa. Martelin työpaikan johto ei kuitenkaan katso hyvällä työajan haaskausta ja työtehtävien laiminlyöntiä, jonka takia Martel lopulta ajautuu kyseenalaisiin menetelmiin löytääkseen tavan sairauden hoitoon.
Ԋ
Ԋ on kyrillinen kirjain. Se sisältyy Molodtsovin aakkosiin, joita käytettiin virallisesti komin kirjoittamiseen 1919–1931. Kirjain on muodostettu kyrillisestä н-kirjaimesta, johon on lisätty oikealle suuntautuva koukku.
Ԋ ääntyy komissa liudentuneena alveolaarisena nasaalina /ɲ/. Saman äänteen merkkinä käytetään makedoniassa ja serbiassa kirjainta њ.
Ԍ
Ԍ on kyrillinen kirjain. Se sisältyy Molodtsovin aakkosiin, joita käytettiin virallisesti komin kirjoittamiseen 1919–1931.
Ԍ ääntyy komissa liudentuneena soinnittomana alveolaarisena frikatiivina /sʲ/.
Halla
Halla tarkoittaa tilannetta, jossa lämpötila laskee maan kasvillisuuskerroksessa kasvukauden aikana niin alas, että kasvit, etenkin viljelyskasvit tai sato, vaurioituvat tai tuhoutuvat. Suomen olosuhteissa tämä tarkoittaa pakkasta. Jos tavanomaisella sääaseman lämpötilanmittauskorkeudella eli kahdessa metrissä on myös pakkasta, puhutaan yöpakkasista.
Mikäli lämpötila laskee maanpinnan läheisyydessä alle −4 °C:n, on kysymyksessä "ankara halla". Tällöin kasvillisuus ja marjasato kärsivät pahoin.
Muualla maailmassa, esimerkiksi kahvinviljelyalueilla, vahinkoa sadolle saattaa tulla myös lämpötiloissa, jotka eivät mene nollan alapuolelle. Brasiliassa puhutaan kahdenlaisesta hallasta, valkoisesta ("geadas brancas") ja mustasta ("geadas negras"). Lievät hallat ("brancas") vahingoittavat ainoastaan kahvipuiden ylimpiä oksia, kun taas ankarat hallat ("negras") saattavat tappaa koko puun. Ankarakin halla tosin voi tappaa kahvipuun ainoastaan, mikäli se seuraa sateista säätä ja puunrungot ovat vielä märkiä hallan sattuessa. Tuolloin puun solut jäätyvät ja halkeavat, ja lopulta itse puukin halkeaa. Mustia halloja sattui Brasiliassa muun muassa vuosina 1870, 1902, 1918, 1943, 1955, 1963 ja 1969.
Kylmä ilma painuu lämmintä ilmaa raskaampana alaspäin, ja erityisesti hallanarkoja paikkoja ovat laaksot, joihin kylmä ilma laskeutuu. Vähiten hallanarkoja ovat kukkulat, koska kylmä ilma ei pääse nousemaan kukkulan päälle vaan ympäröi sen. Halla johtuu poikkeuksetta ilman alhaisesta lämpötilasta, koska kylvöä ei suoriteta ennen roudan sulamista. Erityisesti yöaikaan keväällä voi olla hallanvaara, koska tavallisesti vuorokauden alhaisin lämpötila koetaan yöaikaan. Suomessa hallaa aiheuttavat pohjoissuunnasta puhaltavat tuulet, jotka tuovat pohjoisia kylmiä ilmamassoja, mutta myös pilvettömät yöt, jolloin maaperän ja ilmakehän varastoima lämpösäteily karkaa avaruuteen ja alentaa maanpinnan lämpötilaa.
Turvemaalla esiintyy hallaa herkemmin kuin mineraalimaalla, sillä turve johtaa lämpöä huonosti varsinkin kuivana. Hallaa voidaan torjua vesisadettimilla (hallantorjuntakastelu) ja viljelmien ylle levitettävillä harsokankailla. Hallalle vähemmän alttiita paikkoja ovat kukkulat ja vesistöjen ja merien rannat - sen sijaan laaksot ovat hallalle kaikista alttiimpia.
Poppelit
Poppelit eli haavat ("Populus") on pajukasveihin ("Salicaceae") kuuluva puusuku. Se sisältää kesävihantia puita, jotka muodostavat runsaasti juurivesoja. Kukinnot ovat norkkoja ja tuulipölytteisiä.
Suomen suurin poppeli on Heinolan kaupungin rantapuistossa kasvava tsaarinpoppeli ("Populus nigra" 'Petrowskiana').
Zachary Hietala
Sakari "Zachary" Harri Pekka Hietala (s. 10. elokuuta 1962 Tervo) on kuopiolaisen Tarot-yhtyeen kitaristi. Zachary Hietala perusti Tarot-yhtyeen veljensä Marco Hietalan kanssa. Sakari Hietala asuu Kuopiossa ja toimii nuoriso-ohjaajana sekä musiikinopettajana yhdeksäs- ja kymppiluokkalaisille. Hietala on myös aktiivisesti mukana Tarotin toiminnassa muutenkin kuin soitannollisesti: hän on esimerkiksi yksi Tarotin virallisen foorumin ylläpitäjistä. Hietalan taitoja kitaristina voi arvioida Tarot-yhtyeen kappaleiden kitarasooloista, esimerkiksi kappaleista Pyre of Gods, Wings of Darkness ja I Don't Care Anymore. Hietala harjoitteli nuorena kitaransoittoa joskus kahdeksankin tuntia päivässä.
Zachary käyttää Kramer- ja Charvel-merkkisiä kitaroita. Monissa hänen kitaroissaan otelaudan nauhavälit on koverrettu. Idean tähän hän sai nähtyään brittikitaristi Ritchie Blackmoren kitarakalustoa. Vahvistinosasto koostuu Marshallin JCM800-kitaravahvistimesta ja Marshallin 1960-sarjan kaiutinkaapeista sekä Boss-efekteistä.
Ylivuotto
Ylivuotto (myös "Yli-Vuotto") on kylä entisen Ylikiimingin kunnan alueella Vuoton kaupunginosassa Oulussa. Kylä sijaitsee noin 28 kilometriä Ylikiimingin taajamasta itään seututien 836 varrella lähellä Utajärven kunnanrajaa.
Ylivuoton kylä on muodostunut Iso-Vuotunkijärven ja Kiiminkijoen väliselle kapealle harjulle, Vähä-Vuotungin järvi taas sijaitsee kylän länsipuolella. Lännessä kylä rajoittuu Vepsään, idässä rajana on taas Sanginkylän laitimmaisin osa Tervolankylä. Koska lähin silta Kiiminkijoen yli on vasta Alavuotolla, joen takana oleviin muutamiin asumuksiin pääsee kylän kohdalta kesäisin vain veneellä. Pääosin Ylivuoton alue Kiiminkijoen takana on asumatonta sydänmaata luoteessa Pudasjärven Hetekylään, pohjoisessa Puolangan Palovaaraan ja koillisessa Utajärven Juorkunan Olvasjärvelle päin.
Kylä käsittää Yli- ja Vähävuoton kulmakunnat, joiden yhteenlaskettu asukasluku on vain noin 40 henkilöä. Vakinaisten asukkaiden ohella Ylivuotolla on kuitenkin kesäasukkaita. Yhdessä järven itärannalla sijaitsevan noin kymmenen asukkaan Vähävuoton kanssa se muodostaa suppean yhteisön, jonka pääelinkeinona on maatalous ja matkailu.
Ylivuoton koulu lakkautettiin 1977, jonka jälkeen oppilaat on kuljetettu linja-autoilla muihin kouluihin, pääasiassa Vepsän koululle. Nykyisin oppilat kuljetetaan Ylikiimingin taajamaan entiseen kunnan keskuskoululle. Nykyisin koulurakennuksessa toimii retkimelonta- ja kalastuskeskus "Vuoton Joutsen". Nykyisin Ylivuotto on pääasiassa muuttotappioaluetta. Autioituneita rakennuksia kylässä on useita eikä uusia rakennuksia juurikaan rakenneta.
Ylivuoton hautausmaa sijaitsee noin puolitoista kilometriä kyläkeskuksesta kaakkoon, seututien varrella.
Jokela (Oulu)
Jokela tai "Jokelankylä" on kylä Vepsän kaupunginosassa Oulussa, entisen Ylikiimingin kunnan alueella Pohjois-Pohjanmaalla. Kylä sijaitsee noin seitsemän kilometrin päässä Ylikiimingin taajamasta kaakkoon seututien 836 ja Vepsänjoen risteyskohdassa. Matkaa Ouluun on noin 45 kilometriä.
Kylä sijaitsee mänty- ja jäkälävaltaisilla hiekkakankailla, jotka ovat pohjavesialuetta. Niitä ympäröivät laajat suoalueet Jakosuo ja Kurkisuo. Alue on suosittua marjastusmaastoa: puolukkaa ja mustikkaa saadaan kankailta sekä lakkaa soilta.
Jokelan hiekkakankailla risteilee useita vanhoja teitä ja polkuja, joita pitkin voi liikkua kävellen tai pyöräillen. Vepsänjoen Jyrkkäkoskelle johtaa kylältä patikkapolku. Kosken voi ylittää riippusiltaa pitkin. Talvisin Pylkönahon hiihtokeskuksesta lanataan latu Jokelankylälle. Vanhan koulun jääkiekkokaukalo jäädytetään talvisin.
Kylän laitamilta Vepsänkankaalta on soranottopaikalta löydetty kivikautinen asuinpaikka. Kohde löytyi maastotarkistuksessa 1989, ja siellä on tehty kaivauksia vuosina 1992 ja 1996. Muinaisesineitä, kuten talttoja ja kirveitä, löydettiin 1940- ja 50-luvuilla Suutarin tilalta ns. "aarrepellosta". Museovirasto sai 1997 määrärahan Vepsänkankaan kohteen tutkimiseen. Tutkimusalueen koko on noin 360 m × 100 m. Tutkimusten tarkoitus on tutkia eroosiolle erittäin alttiin ja jatkuvasti tuhoutuvan muinaismuistokohteen uhanalaisimmat osat, sekä määrittää asuinpaikan koko ja säilymisaste.
Nuijamiesten lava
Nuijamiesten lava on tanssilava, joka sijaitsee Ylikiimingin taajaman tuntumassa Oulussa. Lavan toiminnasta vastaa urheiluseura Ylikiimingin Nuijamiehet, joka ylläpitää paikkaa talkoovoimin.
Tanssilava ja disco sijaitsevat Kiiminkijoen Juopulinkosken partaalla noin puolen tunnin ajomatkan päässä Oulusta. Lava perustettiin 1950-luvulla kyläyhteisön ajanviettopaikaksi.
Vaiheita vuosien varrelta:Lavalla järjestetään tanssit kesälauantaisin. Tanssi-iltoina naisille on varattu tunnin naistenhaku.
Vuoden 2005 tanssikaudella Nuijamiesten lavalla vieraili keskimäärin hieman alle 700 kävijää illassa. Parhaimmillaan artistia käy kuulemassa yli 1 600 kävijää illassa.
Tanssilavan katon uusimisen yhteydessä ehostettiin myös sisustusta. Hirsisen lipunmyynti-kioskirakennuksen siirto etelämmäs niin, että pihalle avautuu koskinäkymä, on saanut kiitosta kävijöiltä. Tanssilavan, ravintolan ja nuorisodiskon lisäksi huvialueella on myös karaoke.
Nuorgam
Nuorgam () on Suomen pohjoisin kylä (70° 5′ pohjoista leveyttä). Se sijaitsee Utsjoen kunnassa Tenojoen rannalla.
Nuorgamissa on Suomen ja Norjan välinen raja-asema. Utsjoelta Nuorgamiin on matkaa 47 kilometriä Tenon rantaa kulkevaa seututietä 970. Tenon toisella puolella kulkee Norjan valtatie E6. Nuorgamin kylässä on noin 130 asukasta. Etäisyys Lapin maakuntakeskukseen Rovaniemelle on noin 510 kilometriä ja Ivaloon, missä sijaitsee lähin Suomen puolella sijaitseva lentoasema, matkaa on 210 kilometriä. Nuorgamista on päivittäinen linja-autoyhteys Rovaniemelle. Kylässä on myös huoltoasema, Matkahuollon piste, lääkekaappi, kaksi rautakauppaa, vaatekauppa, parturi, kaksi ruokakauppaa, asiamiesposti, ala-aste, päiväkoti ja kappeli. Vuonna 2010 koulussa oli 14 oppilasta ja kolme opettajaa, joista yksi opettaa saamenkielisiä.
Nuorgamin lähistöllä Tenon rannassa noin viisi kilometriä Utsjoen keskustan suuntaan on Nivajoki–Alajalve-museotie. Kylässä puhutaan suomen lisäksi saamea ja norjaa. Jäämeren rannalle on matkaa vain noin 30 kilometriä. Brysseliin matkaa kertyy 2 655 kilometriä.
Nuorgam on Norjan läheisyytensä vuoksi haasteellinen alue myös radio- ja televisioyhteyksien järjestämiselle. Koska Inarin yleisradiolähetysasema ei ole kyennyt kattamaan Nuorgamia ja sen lähialueita, on Nuorgamissa oma lähetin.
Kyläläiset saavat elantonsa hyvin pitkälti Norjan rajakaupasta ja matkailusta. Kun Alko perusti Nuorgamiin myymälänsä, se sai suurimmat asiakasmääränsä Norjan puolelta, koska siellä on Norjan Vinmonopoletin hintatasoon verrattuna halpoja alkoholijuomia. Nuorgamin Alkon vuosimyynti oli 2002 noin 3,4 miljoonaa euroa, mikä on noin kolmannes Alkon suurimman myymälän myynnistä. Nuorgamissa on EU:n pohjoisin elintarvikeliike, K-Market Auralan Säästö, jonka asiakkaista suurin osa tulee Norjan puolelta, ja pohjoisin pikaruokala, Scanburger.
Joka kesä paikalle saapuu paljon ihmisiä paitsi ihailemaan yötöntä yötä myös kalastamaan lohia Tenojoesta, jonka kuuluisin kalastusalue on Alaköngäs. Tunturijärvillä voi kalastusonneaan kokeilla talvisin vaikkapa rautupilkillä.
Kaldoaivin erämaa-alue on kylän eteläpuolella. Ympäristö on sopivaa retkeilymaastoa. Nuorgamin ja Sevettijärven välillä kulkevat retkeily-, hiihto-, vaellus- ja talvisin on tarjolla 300 kilometriä merkittyä moottorikelkkareittiä. Hiljaisuutta ja Lapin aitoa luontoa riittää. Talvella on mahdollisuus lähteä jopa noin 60 kilometrin mittaiselle Nuorgamin ja Sevettijärven väliselle hiihtoreitille. Kesäreitti on 60–70 kilometriä pitkä. Vaellusreiteillä on autiotupia kymmenen kilometrin välein. Reitit kulkevat Pulmankijärven ohi, joka on jokilaaksoineen vanhaa Jäämeren vuonoa. Nuorgamista on myös hyvät mahdollisuudet tehdä päiväretkiä Norjaan ja Jäämeren rannalle noin 30 kilometrin päähän. Iijärveltä lähtee erämaa-alueen läpi melontareitti pitkin Näätämöjokea aina Barentsinmereen saakka.
Kesällä Nuorgamiin saapuu matkailijoita runsaasti, minkä vuoksi paikalliset yritykset tarvitsevat kesäisin myös kausityöntekijöitä.
Dana Elcar
Ibson Dana Elcar (10. lokakuuta 1927 Ferndale, Michigan – 6. kesäkuuta 2005 Ventura, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Elcar esiintyi yli 40 elokuvassa, mutta hänet tunnetaan parhaiten 1980-luvun televisiosarjasta Ihmemies MacGyver, jossa hän näytteli Phoenix-säätiön johtoportaassa työskentelevää Pete Thorntonia. Elokuvarooleista yksi merkittävimpiä on Puhallus vuodelta 1973.
Elcar syntyi Michiganin Ferndalessa. Hän opiskeli Michiganin yliopistossa, jossa hän kuului Alpha Tau Omega -veljeskuntaan. Hän opiskeli näyttelijäksi näyttelijävalmentaja Sanford Meisnerin johdolla. Vuonna 1986 Elcar perusti yhdessä kollegansa William Luckingin kanssa Santa Paula Theater Centerin, jonka taiteellisena ohjaajana Elcar toimi kuuden vuoden ajan. Elcar esiintyi sivurooleissa useissa elokuvissa ja televisiosarjoissa, ja häntä luultiin usein Don S. Davisiksi, joka toimi hänen sijaisnäyttelijänään.
Elcarilla todettiin glaukooma jo 1970-luvulla mutta sairauden pahennettua se huomioitiin Ihmemies MacGyverin käsikirjoituksessa, jossa hänen esittämällään henkilöllä Pete Thorntonilla todettiin myös sama sairaus. Ihmemies MacGyverin tuotannon päätyttyä Elcar näytteli sokeaa miestä vierailevissa rooleissa useissa televisiosarjoissa, muun muassa sarjoissa Kova laki ja Teho-osasto.
Sokeuduttuaan kokonaan Elcar näytteli vielä näytelmässä "Huomenna hän tulee", jossa hän näytteli sokeaa Vladimiria. Se jäi hänen viimeiseksi vakituiseksi roolikseen, ja hän jäi eläkkeelle vuonna 2002.
Elcar kuoli 77 vuoden ikäisenä Community Memorial -sairaalassa Venturassa, Kaliforniassa keuhkokuumeen aiheuttamiin komplikaatioihin.
Gregor Gysi
Gregor Gysi (s. 16. tammikuuta 1948 Berliini) on saksalainen asianajaja, poliitikko ja Vasemmisto ("Die Linke") -puolueen merkittävä jäsen. Hän toimi vuosina 1989–1993 Linkeä edeltäneen PDS:n puheenjohtajana ja on ollut vuodesta 2002 alkaen talous-, työ- ja naisasiain senaattorina Berliinissä.
Gysi kuului 1970-luvun alusta alkaen DDR:ää hallineen Sosialistisen yhtenäisyyspuolueen (SED) sisäiseen oppositioon ja puolusti tunnettuja toisinajattelijoita. Kommunistisen järjestelmän kukistuttua Gysi valittiin joulukuussa 1989 SED:n pääsihteeriksi eroamaan joutuneen Egon Krenzin tilalle. SED oli hieman aiemmin luopunut yksinvallastaan ja Gysin johdolla se muutettiin Demokraattisen sosialismin puolueeksi (PDS), joka irtisanoutui edeltäjäpuolueen politiikasta. Vuonna 1990 Gysi valittiin kansanedustajaksi DDR:n ensimmäisissä vapaissa vaaleissa. Vuosina 1990–2002 hän toimi kansanedustajana Saksan liittotasavallan liittopäivillä.
Vuonna 2005 Gysi oli vaaleissa puolueensa liittokansleriehdokas ("Der Spitzenkandidat").
Gysi valittiin joulukuussa 2016 Euroopan vasemmistopuolueen puheenjohtajaksi.
Saartjie Baartman
Saartjie (Sarah) Baartman (1789 Etelä-Afrikka - 29. joulukuuta 1816 Pariisi, Ranska) oli eteläafrikkalaisperäinen khoi-nainen, joka tuotiin Eurooppaan näytteille vuonna 1810. Saartjie Baartman oli naisen hollantilainen nimi, hänen oikea nimensä ei ole tiedossa. Saartjie oli eurooppalaisten mielestä hyvin erikoisen näköinen. Lyhyyden ja tumman ihon lisäksi hänellä oli voimakas steatopygia eli rasvapakaraisuus. Baartmania on pidetty esimerkkinä siirtomaiden hyväksikäytöstä, rasismista ja mustien halventamisesta.
Baartman syntyi Etelä-Afrikan Itä-Kapin alueella vuonna 1789. Etniseltä taustaltaan Baartman oli quena, joita kutsuttiin useiden muiden ryhmien tapaan khoiksi tai hottentoteiksi. Hänen äitinsä kuoli Baartmanin ollessa kaksivuotias ja hänen isänsä kuoli Baartmanin ollessa jonkin verran vanhempi. Myöhemmin Baartmanilla oli suhde erään miehen kanssa ja sai lapsen, joka kuitenkin kuoli. Myös hänen miehensä kuoli hollantilaisen siirtolaisen surmaamana. Perheenjäsentensä kuoleman jälkeen Baartman matkusti töihin kotiapulaiseksi Kapkaupunkiin. Baartman oli lukutaidoton, mutta hänen väitetään allekirjoittaneen sopimuksen englantilaisen laivakirurgin William Dunlopin ja yrittäjä Hendrik Cesarsin kanssa näytöksistä Englannissa. Näytöksiin Baartman haluttiin hänen kärsimänsä steatopygian eli rasvapakaraisuuden takia, mikä teki hänen pakaroistaan epätavallisen suuret.
Baartmanin ensiesiintyminen Englannissa tapahtui Lontoon Piccadilly Circuksella. Näytöksissä Baartman pukeutui usein kireisiin vaatteisiin, koristautui höyhenillä ja helminauhoilla ja poltti piippua. Näytöksiin liittyi usein myös tanssi ja soittimien soittaminen. Rikkaat asiakkaat saattoivat myös kutsua hänet yksityisiin näytöksiin koteihinsa, jossa vieraat saattoivat myös koskea Baartmaniin. Hänen väitetty eläimellinen sukupuolisuutensa herätti ihmettelyä ja kauhistusta, mutta myös ihannointia. Häntä kutsuttiin hottentotti-Venukseksi Suuret pakarat olivat tuolloin muotia ja niitä pidettiin haluttavina. Baartman saapui myös aikaan, jolloin William Wyndham Grenvillen Whig-puolueen spekuloitiin yrittävän ottaa haltuunsa maan parlamentin. Whig-puolue tunnettiin myös nimellä ""broad bottoms"" (vapaasti käänettynä leveätakamukset) Grenvillen oman suuren takamuksen takia. Baartmania käytettiin tästä syystä usein poliittisissa piirroksissa.
Vuonna 1814 Baarman muutti yhdessä Cesarsin kanssa Pariisiin, jossa hän saavutti taas julkisuutta ja esiintyi Cafe de Parisissa. Pariisissa hän tapasi myös erään miehen, joka tunnettiin taiteilijanimellä Reaux ja joutui todennäköisesti tämän parittamaksi. Baartman myös joi ja poltti raskaasti. Hän kuoli muutamassa vuodessa – mahdollisesti kuppaan ja tuberkuloosiin. Ranskalainen Georges Cuvier säilöi Baartmanin ruumiin, sukuelimet ja aivot, jotka asetettiin näytille Pariisin Musé de L'Hommeen, jossa ne olivat esillä aina vuoteen 1974 saakka. Nelson Mandela valittiin Etelä-Afrikan presidentiksi vuonna 1994 ja hän pyysi Ranskaa palauttamaan Baartmanin ruumiin Etelä-Afrikkaan. Ruumis palautettiinkin lopulta maaliskuussa vuonna 2002. Saman vuoden elokuussa hänet haudattiin Hankeyhyn, Itä-Kapiin.
Eero
Eero on yleinen suomalainen miehen etunimi. Se on jokseenkin koko Suomessa vanhastaan tunnettu muunnos skandinaavisesta nimestä Erik, jonka merkitys on ’yksin hallitseva’ tai 'hallintoalue'. Kansanvalistusseuran kalenterissa Eero esiintyi vuonna 1883, ja Suomen almanakassa nimi on ollut vuodesta 1929 lähtien. Väestörekisterikeskuksen mukaan Eero-nimen on 12. kesäkuuta 2017 mennessä saanut 44 939 miestä.
Friedrich Wilhelm von Buxhoevden
Kreivi Friedrich Wilhelm von Buxhoevden, (, "Fjodor Fjodorovitš Buksgevden" (14. syyskuuta 1750 Muhu – 23. elokuuta 1811 Lukkolinna) oli venäläinen sotapäällikkö.
Buxhoevden syntyi nykyisen Viron alueella baltiansaksalaiseen perheeseen. Buxhoevden aloitti vuonna 1764, vain 14 -vuotiaana, sotilaspalveluksen. Buxhoevden-suvun mukaan Friedrich Wilhelm oli naimisissa Katariina Suuren ja Grigori Grigorjevitš Orlovin tyttären Nathalia Aleksejevan kanssa, ja sai tämän kanssa kahdeksan lasta.
Hän otti vuonna 1789 osaa Ruotsinsalmen taisteluun ja toimi Varsovan kenraalikuvernöörinä vuodesta 1795. Buxhoevden osallistui Napoleonia vastaan käytävään sotaan ja toimi Venäjän armeijan ylipäällikkönä Suomen sodassa. Ylipäällikkönä hän huolehti siviilihallinnosta sekä tutkitutti sotilaiden tekemät väärinkäytökset. Epäonnistuneen Lohtajan aseleposopimuksen vuoksi hän anoi eroa ja vetäytyi viettämään eläkepäiviään tiluksilleen.
Veli-Matti Syrjö: Buxhoevden, Friedrich Wilhelm von (1750–1811). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu 6.9.2001. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Wienin yliopisto
Wienin yliopisto () on Itävallan pääkaupungissa Wienissä sijaitseva yliopisto. Se on saksankielisen maailman suurin ja vanhin yliopisto. Erotukseksi muista Wienin yliopistoista sitä kutsutaan usein nimellä "Hauptuni" eli "pääyliopisto". Wienin yliopisto perustettiin vuonna 1365. Perustaja oli Rudolf IV, ja yliopistoa kutsutaan hänen mukaansa latinaksi nimellä ”Alma Mater Rudolphina Vindobonensis”.
Wienin yliopisto (kuten kaikki yliopistot ja akatemiat Itävallassa) noudatti demokraattista hallintovallan tasajakoa kolmen eri ryhmittymän kesken: opiskelijat (suurin), opetushenkilökunta ja professorit. Kaikilla ryhmillä oli oikeus lähettää edustajia hallintoelimiin ja äänioikeus lähes kaikissa asioissa. Vaikka järjestelmä takasi, että kaikilla ryhmillä oli tasa-arvoinen mahdollisuus vaikuttaa yliopiston hallintoon, niin systeemin arvostelijat väittivät sen johtavan korruptioon erityisesti nimitysasioissa.
Wolfgang Schüsselin hallitus toteutti Itävallan yliopistojärjestelmän uudistamisen, jossa hallintovalta keskitettiin professorikunnalle ja samalla muodostettiin johtokunta, johon hallitus saa valita enemmistön. Opiskelijoille tuli lisäksi maksettavaksi lukukausimaksu (387 € lukukaudessa vuonna 2007). Toinen kritisoitu muutos oli erottaa lääketiede erillisiksi lääketieteellisiksi yliopistoikseen, jolloin arvostelijoiden mielestä Wienin yliopisto menetti täyden yliopistostatuksensa.
Wienin yliopistossa opettaneita Nobel-palkinnon saajia ovat Robert Bárány, Julius Wagner-Jauregg, Hans Fischer, Karl Landsteiner, Erwin Schrödinger, Victor Franz Hess, Otto Loewi, Konrad Lorenz ja Friedrich Hayek.
Wienin yliopisto oli myös itävaltalaisen taloustieteen kehto. Tämän koulukunnan perustajista yliopistossa opiskelivat Carl Menger, Eugen von Böhm-Bawerk, Friedrich von Wieser, Joseph Schumpeter, Ludwig von Mises ja Friedrich Hayek.
Tunnettuja yliopiston opiskelijoita ovat olleet muiden muassa
Heikinlaakso
Heikinlaakso () on Suurmetsän kaupunginosaan kuuluva osa-alue Helsingin pohjoisrajalla. Siellä asui tammikuussa 2012 kaikkiaan 2 959 asukasta. Heikinlaakso on Puistolan peruspiirin osa-alueista pinta-alaltaan pienin, 1,18 neliökilometriä. Työpaikkoja Heikinlaakso tarjosi joulukuussa 2010 yhteensä 973 henkilölle.
Heikinlaakson osa-aluetta rajaavat lännessä Puistolaan päin Nummitie ja Nummisuutarin puisto, pohjoisessa Kehä III:n eteläpuolinen Vantaan kaupungin viheraluekaistale. Idässä alue rajautuu Lahdenväylään. Heikinlaakson etelänaapurina on Suurmetsäntien toisella puolella sijaitseva Tattarisuon teollisuusalue.
Heikinlaakson läpi kulkee Vanha Porvoontie, joka on osa vanhaa Helsinki–Viipuri-maantietä. Heikinlaaksossa toimi 1800-luvulla kestikievari, jonka toiminta loppui vuonna 1884. Kestikievarin muistoksi on Vanhan Porvoontien varteen pystytetty muistopylväs.
Heikinlaaksossa on omakoti- ja rivitaloasutusta, sekä jonkin verran pienteollisuutta Vanhan Porvoontien ja Lahdenväylän välisellä alueella.
Heikinlaakson joukkoliikenneyhteydet perustuvat linja-autoihin. Heikinlaaksontietä lähimmälle rautatieasemalle Puistolaan kulkevat linjat 74 ja 75. Helsingin keskustaan pääsee linjalla 75 joka kulkee Jakomäen kautta. Malmin ja Hakunilan suuntiin kulkee linja 553.
Lentokonehalli
Lentokonehalli on isokokoinen rakennus, joka suojaa pysäköityä lentokonetta säältä. Lentokonehallissa lentokoneita voidaan huoltaa ja säilyttää. Se vastaa lentokoneille samaa kuin autotalli autoille. Lentokonehalli sijaitsee yleensä lentokentällä. Myös lentokoneiden valmistukseen käytettyä rakennusta voidaan kutsua lentokonehalliksi. Lentotukialuksilla kannen alapuoliset lentokonehallit, joita voi olla yksi tai useampia, ovat tilat, joissa aluksen koneita säilytetään ja huolletaan.
Lentokonehallista käytetään myös englannista lainattua nimitystä hangaari. Hangaarilla tarkoitetaan joskus myös muunlaisia isoja hallirakennuksia ja suojia erilaisille aluksille ja kulkuvälineille, kuten autoille ja panssarivaunuille. Tieteiselokuvissa ja -kirjallisuudessa hangaari voi olla myös avaruusaluksella tai avaruusasemalla oleva avaruushävittäjien halli.
Klorella
Klorella ("Chlorella") on yksisoluisten levien suku. Klorella-levät ovat halkaisijaltaan noin 2-10 μm ympyränmuotoisia leviä. Sen solussa on lehtivihreää, ja se näyttää vihreältä kerättäessä. Se on erittäin hyvä yhteyttämään ja lisääntyy nopeasti hiilidioksidin, veden, auringonvalon ja joidenkin mineraalien avulla. Kerralla muodostuu yhdessä solussa 4-16 autospooria, joista kustakin kehittyy emolevän kaltainen yksilö. Tämä voi toistua useita kertoja päivässä, niin että yhdestä yksilöstä voi suotuisissa oloissa kehittyä vuorokaudessa jopa sata.
Klorellan nimi tulee kreikan sanasta chloros, joka tarkoittaa vihreää, ja latinan suffiksista -ella, joka tarkoittaa pientä. Nimen antoi hollantilainen biologi. Melvin Calvin sai vuoden 1961 Nobelin kemian palkinnon kasvien hiilidioksidinkäyttöä koskevasta tutkimuksestaan, jossa hän käytti klorellaa.
Klorellaa käytetään ruoka-aineena. Kuivatussa klorellassa on noin 60 prosenttia proteiinia, ja se sisältää runsaasti B6-vitamiinia, magnesiumia, A-vitamiinia, tiamiinia, riboflaviineja, niasiinia, rautaa, fosforia ja sinkkiä..
Ada (nimi)
Ada heprealaisperäinen naisen etunimi.
Ada merkitsee heprean kielessä ’jalokivikorua’. Adan maintaan Raamatun Ensimmäisessä Mooseksen kirjassa Lemekin vaimon nimenä. Toisaalta nimi voi olla myös saksalainen lyhentymä "Adal"- ja "Adel"-alkuisista ("jalosukuinen") nimistä (Adalberta, Adelheid). Suomessa nimi voidaan yhdistää myös nimiin Adalmiina, Aadolfiina ja Agda, nämä ovat kuitenkin harvinaisia
Suomessa nimi esiintyy yleisesti myös muodossa Aada. Vuoden 2015 loppuun mennessä nimi Ada on annettu Suomessa 4 439 naiselle ja alle 15 miehelle. Muodossa Aada nimi on annettu 8 527 naiselle.
Robert Silverberg
Robert Silverberg (s. 15. tammikuuta 1935) on yhdysvaltalainen tieteiskirjailija. Hän on voittanut useita Hugo- ja Nebula-palkintoja. Hänet on nimetty yhdeksi tieteiskirjallisuuden Grand Mastereista.
Silverberg alkoi kirjoittaa jo opiskellessaan Columbian yliopistossa. Hän aloitti julkaista omaa science fiction -fanzineen vuonna 1949, ja ensimmäinen novelli ylitti julkaisukynnyksen englantilaisessa scifilehdessä 1954.
Silverberg kirjoitti 1950-luvulla suuren määrän pian unohdettua tieteisfiktiota sekä omalla nimellään että lukemattomilla salanimillä. Vuonna 1959 hän lopetti science fictionin kirjoittamisen lähes kymmeneksi vuodeksi ja kirjoitti sen sijaan kaikenlaista muuta, muun muassa tietokirjoja. 1960-luvun lopulla hän palasi tieteiskirjallisuuden pariin, nyt kioskikirjatason tekijästä merkittäväksi kirjailijaksi kehittyneenä.
New Wave -kirjoittajasukupolven mukana myös Silverberg alkoi uudistaa science fictionia. Uudet kirjoittajat suuntasivat mielenkiintonsa avaruuden valloituksen sijasta sisäavaruuteen, ihmisen sisäisiin mielenliikkeisiin ja ongelmiin. Aikaisemmin ihmissuhteet ja ihmiskuvaus olivat jääneet tieteiskirjallisuudessa sivuun, mutta nyt tulivat lajityypin tärkeiksi osiksi. Scifi alkoi lähestyä tavallista kaunokirjallisuutta.
Silverberg toimi Science Fiction Writers of American puheenjohtajana vuosina 1967–1968.
Cory Doctorow
Cory Doctorow (s. 17. heinäkuuta 1971 Toronto Kanada) on journalisti ja tieteiskirjailija. Hän on muun muassa yksi Boing Boing -blogin toimittajista. Hän puolustaa tekijänoikeuslakien liberalisointia ja on Creative Commons -järjestön kannattaja. Monet hänen töistään onkin julkaistu ilmaiseksi verkossa Creative Commons -lisenssin alla. Yleisiä teemoja hänen töissään ovat käyttöestojen hallinta, tiedostojen jakaminen, Disney ja puutteenjälkeiset yhteiskunnat ("eng. post-scarcity economics").
Doctorowin vanhemmat olivat trotskilaisia opettajia. Doctorow kasvoi aktivistiperheessä ja oli lapsena mukana ydinaseriisuntaa kannattaneessa liikkeessä ja Greenpeacessa kampanjoitsijana. Myöhemmin hän oli Grindstone Island Co-operativen johtokunnassa Big Rideau Laken alueella Ontariossa, jolloin hän auttoi pyörittämään konferenssikeskusta, joka oli omistautunut rauhan ja sosiaalisen oikeuden kasvatukselle ja aktivistivalmennukseen. Hän valmistui high schoolista nimeltä SEED School, joka on demokraattinen koulu Torontossa. Tämän jälkeen hän on jättänyt opinnot kesken neljässä yliopistossa.
Kesällä 2006 Doctorow muutti Lontoosta Los Angelesiin. Lontoossa hän työskenteli neljän vuoden ajan Euroopan toimien koordinaattorina (eng. European Affairs Coordinator) Electronic Frontier Foundation -säätiöllä. Tällöin hän oli perustamassa Open Rights Group -ryhmän, joka pyrkii säilyttämään digitaaliset oikeudet ja vapaudet. Lopettaessaan työnsä EFF:llä Doctorow sai kunnianimen Fellow of the Electronic Frontier Foundation. Tammikuussa 2006 hän alkoi kokopäivätoimiseksi kirjailijaksi. Hän myös käy pitämässä puheita tekijänoikeusasioista ja opettaa talvella 2006–2007 University of Southern Californiassa.
Tammikuussa 2007 Doctorow'ta kritisoitiin, koska hän oli kehottanut tuhoamaan Chicagossa olevan Anish Kapoorin julkisen taideteoksen Cloud Gate.
Ruusu (sairaus)
Ruusu (lat. "erysipelas") on ihon syvä bakteeri-infektio. Sen aiheuttaa A-ryhmän (joskus C- tai G-ryhmän) beetahemolyyttinen streptokokki, ja se hoidetaan antibiooteilla. Ruusu on vakava, septinen infektio, joka saattaa hoitamattomana johtaa merkittävään kudostuhoon ja hengenvaarallisiin komplikaatioihin. Vesirokkoviruksen aiheuttama vyöruusu ja bakteerin aiheuttama ruusu ovat eri sairauksia.
Bakteeri pääsee harvoin ehjän ihon läpi. Tavallisimmin ruusuun sairastuneella on lähialueen ihorikko, esimerkiksi varvasvälin sieni-infektio. Myös alaraajan heikentynyt verenkierto altistaa haavaumille, ja diabeettinen neuropatia heikentäessään jalkaterän tuntoa vaikeuttaa haavaumien havaitsemista. Ruusuinfektio onkin diabeetikoilla keskimääräistä yleisempi.
Ruusun tyypillinen esiintymispaikka on jalkaterän, nilkan tai säären alueella, mutta toisinaan se on yläraajassa tai kasvoissa. Tarkkarajainen ja nopeasti leviävä ihon punoitus, kuumotus ja särky ovat tyypilliset oireet. Ihomuutokseen saattaa kehittyä myös voimakas turvotus. Usein potilaalla on korkea kuume.
Kliininen kuva on yleensä selkeä. Keskeinen laboratoriotutkimus on tulehdusarvon eli CRP:n mittaaminen, sillä tulehdusarvo on ruusussa aina suurentunut, mikäli oireet ovat kestäneet riittävän pitkään. Ennen antibioottihoidon aloitusta otetaan veriviljelyt.
Suonensisäinen antibioottihoito G-penisilliinillä on ensilinjan vaihtoehto. 3-5:n vuorokauden kuluttua voidaan yleensä siirtyä suun kautta otettavaan antibioottiin, mutta erityisen pahoissa tapauksissa suonensisäinen hoito saattaa kestää 10-14 vuorokautta annostelutiheyden ollessa neljäkin suurehkoa annosta vuorokaudessa. Joissakin kaupungeissa potilaalla on mahdollisuus tehostettuun kotihoitoon. Penisilliinille yliherkkiä hoidetaan kefalosporiineilla tai – allergian ollessa vakava – klindamysiinillä. Immuunipuutteisilla, kuten diabeetikoilla, käytetään todennäköisen sekainfektion vuoksi penisilliiniä laajakirjoisempia antibiootteja. Pahoissa tapauksissa suun kautta otettava antibioottikaan ei vielä riitä infektion taltuttamiseen.