Douglas Sirk
Hans Detlef Sierck eli Douglas Sirk (26. huhtikuuta 1897 Hampuri, Saksa – 14. tammikuuta 1987 Lugano, Ticino, Sveitsi) oli saksalaissyntyinen elokuvaohjaaja, joka teki uransa pääasiassa Hollywoodissa. Sirk tunnetaan erityisesti melodraamojen ohjaajana.
Douglas Sirk opiskeli draamaa ja taidehistoriaa ja aloitti uransa teatteriohjaajana Saksassa. Hän siirtyi elokuvaohjaajaksi 1934 Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen noustua valtaan. Sirkin ensimmäinen elokuva oli "Zwei genies" (1934). Vuonna 1934–1937 hän ohjasi melodraamoja, musikaalielokuvia ja monia Zarah Leanderin elokuvia. "Loppusointu"-musikaali ("Schlußakkord", 1936) toi Sirkille voiton Venetsian elokuvajuhlilla. Vuonna 1939 hän oli ehdolla Cannesin elokuvajuhlien Kultaisen palmun saajaksi elokuvasta "Boefje".
Vasemmistolainen Sirk ja hänen juutalainen vaimonsa lähtivät natsi-Saksasta Yhdysvaltoihin vuonna 1937.
Hollywoodissa Sirkiltä kuitenkin kesti useita vuosia ennen kuin hän sai ensimmäisen ohjaustyön, joka oli propagandaelokuva "Hitler’s Madman" (1943). 1940-luvulla Sirk ohjasi sekalaisen joukon elokuvia kuten musikaalikomedian "Valeranskatar" (1949) ja film noir -elokuvat "Pisara myrkkyä" (1948) ja "Polttomerkitty" (1949).
Vuonna 1950 Sirk solmi sopimuksen Universalin kanssa. Universalilla Sirkin ohjaajan ura jatkui komedia- ja musikaalielokuvien parissa. Lännenelokuva "Punainen kotka" (1954) julkaistiin 3D-elokuvana ja sen pääosaa esittää Rock Hudson. Sirkin uran käännekohdaksi muodostui vuonna 1954 valmistunut melodraama "Lääkärin omatunto". Elokuva oli välitön menestys ja nosti Rock Hudsonin tähdeksi. "Lääkärin omatunnosta" alkoi myös Sirkin, Hudsonin, tuottaja Ross Hunterin ja elokuvaaja Russell Mettyn menestyksekäs yhteistyö. Yhteistyö jatkui melodraamassa "Kaikki minkä taivas sallii" (1955). Sirkin uran parhaimpana elokuvana pidetään usein "Tuuleen kirjoitettu" -elokuvaa (1956), joka poikkeuksellisesti sai myös aikalaiskriitikoiden hyväksynnän.
Vaikka Sirk tunnetaan ennen muuta melodraamoistaan, hän ohjasi 1950-luvulla myös muita elokuvia kuten sotaelokuvan "Taisteluhymni" (1956) ja seikkailuelokuvan "Kaikki puolestasi" (1955), joissa kummassakin pääosassa oli Rock Hudson. Sirkin viimeiseksi Hollywood-elokuvaksi jäi melodraama "Suurinta elämässä" (1959), joka oli tuolloin Universalin historian suurin menestyselokuva.
Tämän jälkeen Sirk muutti takaisin Saksaan, jossa teki kolme lyhytelokuvaa ennen uran päättymistä. Vuonna 1978 hänet palkittiin Saksassa elämäntyöstään.
Douglas Sirkin melodraamojen arvon löysivät ensimmäisenä Cahiers du cinéman auteur-kriitikot 1950-luvun loppupuolella. 1970-luvulla feministinen ja psykoanalyyttinen elokuvatutkimus löysivät Sirkin uudelleen. Sirk on ollut myös monien yhdysvaltalaisten ohjaajien suosikki (muun muassa Martin Scorsese, Jonathan Demme, Quentin Tarantino ja Todd Haynes). Euroopassa Sirkillä on ollut suuri vaikutus muun muassa Rainer Werner Fassbinderiin ja Pedro Almodóvariin.
Sirkillä on ollut myös erittäin suuri vaikutus yhdysvaltalaiseen saippuaoopperaan. Roger Ebert kirjoitti "Tuuleen kirjoitettu" -elokuvan arvostelussa, että siinä on idullaan niin "Dallas", "Dynastia" kuin kaikki muutkin pääkatseluaikaan lähetyt saippuasarjat. Ebertin mukaan Sirkiltä on lähtöisin näiden sarjojen tyyli, jossa järkyttävään käyttäytymiseen suhtaudutaan intohimoisen vakavamielisesti.