Pierre Clostermann
Pierre Henri Clostermann (28. helmikuuta 1921 Curitiba, Brasilia – 22. maaliskuuta 2006 Montesquieu-des-Albères, Ranska) oli ranskalainen toisen maailmansodan hävittäjälentäjä ja hävittäjä-ässä.
Clostermann opiskeli Yhdysvalloissa Ranskan ja Saksan konfliktin puhjetessa, ja Ranskan antauduttua hän suuntasi Englantiin tarkoituksenaan liittyä RAF:iin. Koulutuksen päätyttyä vuonna 1942 hänet sijoitettiin ranskalaisista vapaaehtoisista koottuun "Elsass" -laivueeseen.
Elsass -laivueessa hän saavutti ensimmäiset voittonsa, kun hän ampui alas kaksi Focke-Wulf Fw 190 -hävittäjää. Hän toimi Biggin Hillissä aina vuoden 1943 syksyyn, jolloin hänet siirrettiin "City of Glasgow" -nimeä kantavaan 602. laivueeseen. Clostermann toimi seuraavan vuoden aikana mitä erilaisimmissa tehtävissä. Hänen laivueensa saattoi Lentäviä linnoituksia Saksaan, rynnäköi V-1:n laukaisuasemia vastaan ja otti lopulta osaa Normandian maihinnousuun. Clostermann oli kerännyt jo tuolloin suuren pudotustilin, mutta varsinainen ilmavoittojen aika oli vasta koittamassa hänelle.
Esimakua tulevasta antoi komennus Typhoonilla suoritettuihin koulutuslentoihin kesällä 1944. Pahamaineisen Hawker Typhoonin ohjaimissa karaistunut määrättiin pian tämän jälkeen lentueenjohtajaksi 122. rykmenttiin, joka oli vastikään varustettu liittoutuneiden uudenaikaisimmilla hävittäjillä - Hawker Tempesteillä. 122. rykmentti oli valiojoukko, jonka harteille annettiin vaarallisimmat tehtävät. Rykmentin pudotussaldot olivat korkeat, Tempestit olivat liittoutuneiden ainoita koneita, jotka kykenivät torjumaan jopa saksalaisten uudet Me 262:t. Tämä "rottajahdiksi" kutsuttu taktiikka oli menestyksekäs, mutta myös riskialtis ja 122. Laivue kärsi kovia tappioita menestyksensä vastapainoksi. Ehkä kuuluisin näiden miesten alas ampuma saksalainen Me 262-lentäjä oli everstiluutnantti Walter Nowotny. Clostermann mainitsee muistelmissaan että Nowotnyn olisi ampunut alas Bob Clark -niminen RAF:n lentäjä joka oli hänen johtamansa partion neloskoneen ohjaaja.
Clostermann mainitsee kohdanneensa eräällä lennolla myös saksalaisten koetyyppisen Dornier Do 335 -hävittäjäkoneen, mutta muutamat kaukaa otetut konekiväärikameran kuvat jäivät ainoaksi tulokseksi, koska saksalaiskone oli liian nopea alas ammuttavaksi.
Huhtikuussa 1945 Clostermann ylennettiin 122. rykmentin komentajaksi.
Sodan päättyessä Euroopassa Clostermanin henkilökohtaisen Tempestin "Le grande Charlesin" kylkeä koristi 32 voitonmerkkiä. Elokuussa 1945 Clostermann pyysi eroa RAF:n palveluksesta ja hänet kotiutettiin.
Monin kunniamerkein palkittu hävittäjä-ässä siirtyi rauhanomaisemmille rintamille ja otti osaa mm. Ranskan sisäpolitiikkaan. Pierre Clostermann kirjoitti myös kaksi omakohtaisiin kokemuksiinsa perustuvaa kirjaa: "Suuri sirkus" ("Le Grande Cirque" 1948, suom. Otava 1953) ja "Taivaalla palaa" ("Feux du ciel" 1951, suom. Otava 1954).
Sen sijaan hänen suuri suunnitelmansa ilmasodan historian kirjoittamisesta - josta hän mainitsee kirjansa "Taivaalla palaa" esipuheessa - ei ole ilmestynyt suomeksi.
Myöhemmin Clostermannilla oli tilaisuus koelentää kuuluisa saksalainen Me 262 -suihkuhävittäjä. Clostermannin näkemyksen mukaan kone oli liian vaikeasti hallittava, jotta sillä olisi ollut merkitystä.