hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Lumen kaukokartoitus
Lumen kaukokartoitus on lumipeitteen ominaisuuksien havaitsemista laitteilla, jotka eivät ole kosketuksissa itse lumen kanssa; yleensä mittalaitteet kulkevat satelliittien mukana. Tieto lumen alueellisesta jakaumasta eli peitteestä ja lumipeitteen paksuudesta eli lumen syvyydestä on tärkeä meteorologisissa (kuten lämpötilan ennustaminen) ja hydrologisissa sovelluksissa (kuten tulvien tai vesivoiman tuotannon ennustaminen).
Lumi sekoittuu helposti pilviin, erityisesti alapilviin, jotka koostuvat vesipisaroista. Lumi on näkyvän valon alueella hyvin heijastavaa, kuten pilvetkin. Myös pitkäaaltoisen lämpösäteilyn alueella
lumen ja pilvien kontrasti on usein hyvin pieni. Vaikka yleensä paksut keski- ja yläpilvet ovat yleensä kylmempiä kuin pilvetön pinta, niin talvella tai yöllä alapilvien ja pinnan lämpötilaeroa ei
välttämättä ole lainkaan tai pilvet ovat lämpimämpiä kuin pinta.
Lumen erottaminen alapilvistä onnistuu kuitenkin käyttämällä lumen heijastusominaisuuksia lähi-infrapuna-alueella. Oheisessa kuvassa on sama alue Pohjois-Norjasta esitetty tosivärikuvana sekä 1,6 mikrometrin ja 3,8 mikrometrin yksivärikuvina. Pilvien ja lumen kontrasti on selvästi parempi lähi-infrapuna-alueella.
Auringon heijastuvaan valoon perustuvien menetelmien ongelmina on, että pilvet estävät pinnan havaitsemisen ja talvella, jolloin lunta on eniten, päivä on lyhyt ja auringon korkeuskulma on matala.
Lumen syvyyden tai yleensä lumen vesiarvon mittaaminen näkyvän valon tai lämpösäteilyn alueella on hyvin epätarkkaa. Parempiin tuloksiin päästään käyttämällä mikroaaltoaluetta mittaavilla instrumenteilla. Nämä näkevät pilvien lävitse, mutta niiden
paikkaerotuskyky on näkyvää valoa ja lähi-infrapunaa käyttäviä instrumentteja heikompi.
Elektroluminesenssinäyttö
Elektroluminesenssinäyttö tai EL-näyttö tai ELD (Electroluminescent Display) on litteä näyttö, jossa käytetään hyödyksi elektroluminesenssi-ilmiötä valon muodostamiseksi. Valo saadaan muodostumaan viemällä sähkövirta materiaaliin, joka sen voimasta alkaa emittoida valoa.
Elekroluminesessi-ilmiön piikarbidissa havaitsi ensimmäisenä Kapteeni Joseph Round vuonna 1907, mutta elektroluminesenssinäyttöjen kaupallinen valmistus alkoi vasta 1980-luvulla. EL-näyttöjä käytetään esimerkiksi sairaalalaitteissa, liikkuvissa työkoneissa ja autoissa, joissa näytöiltä vaaditaan erityistä ympäristön olosuhteiden kestoa. EL-näyttöjä käytetään myös nestekidenäyttöjen taustavalona. Suomessa Lohja Elektroniikka kehitti 80-luvulla ALD-tekniikkaa EL-näyttöjen valmistukseen. Espoon tehdas myytiin vuonna 1990 Amerikkalaiselle Planar Systems Inc:lle. Vuonna 2012 suomalainen Beneq Oy osti Planar Systemsin elektroluminesenssiliiketoiminnan ja jatkaa El-näyttöjen valmistusta Espoon tehtaassa Lumineq-tuotemerkillä.
EL-näytön etuna on sen kohtuullisen yksinkertainen rakenne. EL-näyttöjä tehdään lasille ohutkalvojenkasvatustekniikalla. Ensin lasille tehdään läpinäkyvä johderivistö. Läpinäkyvän johteen täytyy olla näytön katselusuunnassa. Tämän jälkeen tulee eristekerros ja sen jälkeen hohdemateriaalikerros, jonka päälle jälleen uusi eristekerros ja lopuksi vielä johdinrivistö, mutta nyt ristikkäiseen suuntaan kuin ensimmäinen johderivistö. Tuomalla yhdelle alimmalle johteelle ja yhdelle ylimmälle johteelle jännite (noin 150 V) saadaan näiden johteiden risteyskohdassa hohdemateriaali eli näytön yksi pikseli loistamaan. Ohjaamalla pikselien sytyttämistä tietokoneella saadaan muodostettua kuva.
Valo syntyy sähkökentän kiihdyttämän elektronin törmätessä ns. aktivaattoriatomiin, joita on seostettu sopiva määrä fosforikerrokseen. Eniten käytetyssä sinkkisulfidifosforissa (ZnS) tehokkain aktivaattori on mangaani (Mn), jota lisätään sinkkisulfidiin muutama atomiprosentti. Mangaanin emittoima valo on keltaista ja siitä saadaan suodattamalla vihreä ja punainen väri.
Eri hohdemateriaaleilla saadaan aikaan eri värejä. Värinäytön toteutuksen kannalta ongelmaksi on muodostunut se, että riittävän kirkasta sinistä hohdemateriaalia ei ole löydetty. Tämän vuoksi useimmat EL-näytöt ovat yksivärisiä ja useimmin keltaisia. Vaikka nestekidenäyttöön verrattuna EL-näyttö olisi hyvin yksinkertainen, niin juuri värien puute on estänyt tekniikan leviämisen. EL-näyttö kuluttaa suhteellisen paljon virtaa, mutta on toisaalta hyvin kirkas. EL-näyttö toimii myös hyvin alhaisissa lämpötiloissa.
FAPSI
FAPSI eli Federaation valtiollisen viestinnän ja informaation virasto () oli Venäjän signaalitiedustelupalvelu vuoteen 2003. Palvelu luotiin KGB:n signaalitiedusteluosista Neuvostoliiton hajotessa vuonna 1991. Vuonna 2003 palvelun nimi muutettiin Erikoisviestintä- ja -tiedotuspalveluksi (). Tämä puolestaan lakkautettiin vuonna 2005 ja sen osat yhdistettiin FSB:hen ja SVR:ään.
Nagele
Nagele on asutuskeskus Flevolandin provinssissa, Alankomaissa. Nagele on osa Noordoostpolderin kuntaa. Vuonna 2006 Nagelessa oli 2 000 asukasta, joista naisia oli 970 ja miehiä 1 030.
Nagele sijaitsee noin kymmenen kilometriä etelään kunnan keskuksesta, Emmeloordista. Linnuntietä Nagelesta on matkaa Middelbuurtiin 3,8 kilometriä, Tollebeekiin 5 kilometriä ja Ketelhaveniin 7,5 kilometriä.
Rakennettua aluetta Nagelessa oli 0,61 vuonna 2001 neliökilometriä ja alue sisälsi 481 asuntoa.
Some Enchanted Evening (Blue Öyster Cultin albumi)
Some Enchanted Evening on Blue Öyster Cultin livealbumi vuodelta 1978. Albumi on yhtyeen menestyneimpiä, se on myynyt platinalevyn arvoisesti (yli miljoona kappaletta) Yhdysvalloissa. Perinteisestä live-albumi-kaavasta poiketen alkuperäinen albumi sisältää vain yhden levyn normaalin tupla-albumin sijaan. Albumin kappaleet nauhoitettiin yhtyeen kiertueilla 1977-1978 Yhdysvalloissa ja Iso-Britanniassa.
BÖC oli tehnyt kaupallisen läpimurtonsa vuonna 1976 "(Don't Fear) The Reaper"-hitillä ja saman vuoden "Agents of Fortune"-albumilla. Myös seuraavana vuonna julkaistu "Spectres" möi kohtalaisesti vaikkakin jäi edellisen albumin varjoon. Yhtye oli suosittu live-esiintyjä ja teki isoja kiertueita albumien tiimoilta. Pitkien kiertueiden päätteeksi yhtye julkaisi live-albumin uutta materiaalia odotellessa.
Albumin alkuperäis-version kappaleet on otettu kolmesta eri konsertista. Live-albumiksi albumi on yllättävän lyhyt, sisältäen seitsemän kappaletta yhdellä vinyylillä. Tämä selittyy osin sillä, että mukana ei ole yhtään samaa kappaletta kuin kolme vuotta aiemmin julkaistulla live-albumilla "On Your Feet or on Your Knees".
Mukana on kaksi coveria, MC5:n "Kick Out the Jams" ja The Animalsin "We Gotta Get Out of This Place". Mukana on yhtyeen suurin hitti "(Don't Fear) The Reaper" ja myös suosikiksi noussut "Godzilla". "Astronomy"-kappaleen tulkintaa tällä albumilla on sanottu sen parhaaksi versioksi. Avauskappaleena toimii energinen versio "R.U. Ready 2 Rock"-kappaleesta ja sitä seuraava "E.T.I. (Extra-Terrestrial Intelligence)" sisältää yhtyeen jammailua.
Albumi julkaistiin syyskuussa 1978. Se nousi Yhdysvaltain listalla sijalle 45. ja möi lopulta platinalevyn arvoisesti. Myös Iso-Britanniassa albumi nousi top-20:neen. Myös kriitikot antoivat pääosin positiivista palautetta albumille, tosin osa kritisoi albumin lyhyyttä. Suomalaisen Soundi-lehden arvostelija totesi yhtyeen menettäneen alkukantaisen voimansa ja kritisoi yhtyeen siirtymistä "laimeaan jenkkirokkiin". Allmusic.com-sivuston kriitikko toteaa albumin olevan "hyväksyttävä, mutta toisaalta tarpeeton" julkaisu.
Albumista julkaistiin remasteroitu versio vuonna 2007, joka sisälsi seitsemän bonuskappaletta sekä DVD:n "Some OTHER Enchanted Evening", joka sisältää ennenjulkaisemattoman livetaltioinnin kesältä 1978. Albumin ensimmäinen CD-painos sisälsi eri version kappaleesta "We Gotta Get Out of This Place" verrattuna alkuperäiseen vinyyliversioon. Kyseessä oli ilmeisesti masteroinnissa tapahtunut virhe. Remasteroitu painos sisältää molemmat versiot. 
sekä:
Göran Josuæ Adelcrantz
Göran Josuæ Adelcrantz (ennen vuoden 1712 aatelointia Törnqvist, s. 15. marraskuuta 1668 - k. 26. helmikuuta 1739) oli ruotsalainen arkkitehti. Hän syntyi Tukholmassa, ja opiskeli rakennustaidetta Nicodemus Tessin nuoremman luona. Vuosina 1704-1707 Adelcrantz teki ekskursioita Saksaan, Ranskaan ja Italiaan. Myöhemmin hänet ylennettiin hoviarkkitehdiksi. Adelcrantzin arkkitehtuuria ei ole säilynyt juuri ollenkaan. Hänet tunnetaan parhaiten Tukholman Katariinan sekä Hedvig Eleonoran kirkkojen muutostöistä.
Adelcrantzin poika, Carl Fredrik, toimi myös arkkitehtina.
Antiope
Antiope () oli kreikkalaisessa mytologiassa Theban kuningas Nykteuksen tytär. Hänen kauneutensa sai Zeuksen ottamaan tämän väkisin satyyrin hahmossa. Antiope pakeni häpeäänsä kuningas Epopeuksen luo Sikyoniin, joka ei enää päästänyt häntä pois ennen kuin hänen setänsä Lykos haki hänet väkisin takaisin. Paluumatkan aikana Antiope synnytti kaksoispojat Amfionin Zeukselle ja Zethoksen Epopeukselle. Molemmat pojat jätettiin paikallisten paimenien huomaan. Takaisin Thebaan päästyään Lykos luovutti Antiopen vaimonsa Dirken huostaan, joka kohteli Antiopea varsin kaltoin. Antiope kuitenkin onnistui lopulta pakenemaan etsien suojaa samasta talosta, jossa hänen poikansa olivat hänen tietämättään paimenina.
Dirken lopulta löydettyä Antiopen hän määräsi nämä nuoret miehet sitomaan Antiopen härän sarviin, mutta juuri kun he olivat suostumaisillaan tähän, heidät kasvattanut vanha paimen paljasti heille salaisuuden, että kyseessä oli heidän oma äitinsä. Kostoksi äitinsä orjuuttamisesta ja huonosta kohtelusta Antiopen pojat sitoivatkin Dirken härän sarviin kiinni.
Verner Suomi
Verner Edward Suomi (6. joulukuuta 1915 Eveleth, Minnesota – 30. heinäkuuta 1995 Madison, Wisconsin) oli amerikansuomalainen meteorologi, professori ja sääsatelliittien kehittäjä.
Professori Suomen ruotsinkieliset vanhemmat John ja Anna Emilia Suomi muuttivat Yhdysvaltoihin vuonna 1902 Ahvenanmaalta Suomesta. Hän itse ei puhunut suomea eikä ruotsia. Minnesotassa varttunut Suomi valmistui insinööriksi Winonan korkeakoulusta vuonna 1938 ja työskenteli aluksi lukionopettajana Faribaultissa. Toisen maailmansodan puhjettua hän halusi välttää asepalveluksen ja haki siksi ilmavalvontaan liittyneeseen meteorologien koulutusohjelmaan, mistä hän löysi itselleen uuden intohimon. Hän aloitti sodan jälkeen meteorologian opinnot Chicagon yliopistossa ja väitteli tohtoriksi vuonna 1953 aiheenaan viljapellon lämpösäteilyn tase. Hän oivalsi laajentaa saman tutkimuksen globaaliksi, satelliiteilla tehtäväksi. Tätä kautta hänen tutkimusryhmänsä suunnitteli 1960-luvulla satelliittien instrumentteja ja hänet tunnettiin Yhdysvalloissa "sääsatelliittien isänä", mutta hän oli myös mukana muun muassa suunnittelemassa meteorologisen tiedon visualisointiohjelmistoa.
Suomen kehittämä ilmakehän säteilytasapainon mittauslaite oli mukana jo vuonna 1959 laukaistussa Explorer 7 -satelliitissa. Hänen laitteitaan oli myös 1970-luvulla Venukseen lähetetyissä luotaimissa. Hänen tärkein keksintönsä oli vuonna 1964 kehitetty satelliittiin kiinnitettävä spin scan -sääkamera. Satelliitti kiertää Maapalloa päiväntasaajan suuntaisella geostationaarisella kiertoradalla liikkuen Maan pyörimisnopeudella, jolloin kamera on jatkuvasti saman alueen kohdalla ja pystyy välittämään katkeamatonta kuvaa tietyn seudun ilmakehästä. Suomi oli vuonna 1964 Yhdysvaltain kansallisen sääpalvelun päätutkijana. Päätoimisesti Suomi työskenteli vuodesta 1948 Wisconsinin yliopistossa, jossa hän toimi myöhemmin ilmakehätieteen professorina. Vuonna 1965 hän oli mukana perustamassa yliopiston yhteydessä toimivaa avaruustutkimuskeskusta ("Space Science and Engineering Center", SSEC). Suomi ja saman yliopiston toinen säätieteilijä Reid A. Bryson olivat vuosikymmenten ajan kiistakumppaneita. Suomi jäi virallisesti eläkkeelle opetustyöstä vuonna 1986 ja SSEC:n johtokunnasta vuonna 1988, mutta jatkoi tutkimustyötään sen jälkeenkin. Hän kuoli sydämen vajaatoimintaan 79-vuotiaana vuonna 1995.
Suomi palkittiin muun muassa presidentti Jimmy Carterin myöntämällä National Medal of Science -palkinnolla vuonna 1977 ja Benjamin Franklin -mitalilla vuonna 1984. Lisäksi hänet kutsuttiin National Academy of Engineeringin jäseneksi vuonna 1966 ja American Meteorological Society myönsi hänelle vuonna 1980 Charles Franklin Brooks Award -palkinnon. Vuonna 1990 hänelle myönnettiin Suomen teknillistieteellisten akatemioiden ja Walter Ahlströmin säätiön kansainvälinen ympäristöpalkinto. Nasa nimesi 28. lokakuuta 2011 laukaistun NPP-satelliitin tammikuussa 2012 hänen mukaansa Suomi NPP -satelliitiksi. Satelliitti on ottanut kaikkien aikojen tarkimman kuvan maasta (ns. "Blue Marble 2012").
Suuttumuksesta
Suuttumuksesta () on Senecan veljelleen Novatukselle kirjoittama stoalaista tunneteoriaa käsittelevä teos. Novatus oli ylhäisessä virassa oleva roomalainen, joka oli omaksunut perinteiset roomalaiset arvot kunniasta, miehuudesta ja voimasta. Seneca puolestaan suostuttelee häntä omaksumaan stoalaisen ajatuksen tunteiden, tässä tapauksessa ennen kaikkea suuttumuksen, välttämisestä. Teos on kirjoitettu joskus vuosien 39-52 välillä.
"Suuttumuksesta" jakautuu kolmeen kirjaan. Ensimmäinen kirja käsittelee ennen kaikkea aristoteelisen ja stoalaisen näkemyksen välisiä eroja. Perinteinen aristoteelinen näkemys, jonka mukaan hillityt tunteet ovat hyvästä (kultainen keskitie), on lähellä Novatuksen omia näkemyksiä. Stoalaisuus, joka näkee kaikki intohimot (haitalliset tunteet) pahana, on kuitenkin eri mieltä: sen mukaan suuttumus on pientä pahaa, eikä edes sellaiselle tule antaa sijaa.
Toisessa kirjassa Seneca siirtyy yksityiskohtaisempaan tunneteorian käsittelyyn ja vähitellen myös ohjeisiin suuttumuksen välttämiseksi ja kitkemiseksi. Novatus on edennyt siihen vaiheeseen, että hän on alkanut omaksua stoalaisen näkemyksen, ja on kiinnostunut suuttumuksen poistamisesta. Kolmas kirja antaa esimerkkejä, jotka osoittavat kontrolloimattoman suuttumuksen pahuuden, ja jatkaa sen poistamisen mahdollisuuden käsittelyllä.
Teoksessa Seneca osoittaa ennen kaikkea, että suuttumus on luonnotonta ja tarpeetonta, ettei suuttumuksesta ole missään määrin hyötyä ihmisille, ei edes esimerkiksi sotilaille, ja että suuttumus johtaa helposti väkivaltaan ja julmuuksiin. Seneca vertaa suuttumusta sairauteen, ja näkee sen ominaisena juuri ihmisille. Hän katsoo ihmisten olevan luonnostaan hyviä, ja suuttumuksen olevan seurausta lähinnä olosuhteista, elämän kovuudesta, joka vieraannuttaa meidät ihmisyydestämme.
Kuusamon Pallo-Karhut
Kuusamon Pallo-Karhut (PaKa) on kuusamolainen urheiluseura. Lajeihin kuuluvat jääkiekko, jalkapallo, lentopallo ja salibandy. Kuusamon Pallo-Karhut ry perustettiin vuonna 1966.
Pallo-Karhujen jääkiekon edustusjoukkue kiekkoilee III-divisioonassa. Edustusjoukkueen lisäksi seuralla on B-G-junioreiden sekä naisten joukkueet. Pallo-Karhut pelaavat kotiottelunsa Kuusamon jäähallissa. Edustusjoukkue on kiekkoillut myös Suomen kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla, Suomi-sarjassa yhteensä 3 kautta.
PaKa kuitenkin joutui tiputtautumaan II-divisioonaan, koska rahapula oli todellinen. Pelaajat lähtivät, eikä ollut enää mahdollisuutta menestyä korkeammalla sarjatasolla. Kaudella 2010–2011 tammikuussa Pallo-Karhut teki ottelukohtaiset sopimukset nimekkäiden pelaajien Marko Kiprusoffin, Kai Nurmisen, Mikko Elorannan, Niko Mikkolan ja Kimmo Erosen kanssa. Myös Mikko Rautee pelasi Pallo-Karhuissa kaudella 2009–2010.Pallo-Karhujen lentopallojaostosta löytyy naisten edustusjoukkue, naisten 2-joukkue sekä juniorijoukkueet F–D-pojille sekä F–A-tytöille. Keväällä 2014 naiset karsivat paikasta Lentopallon Mestaruusliigaan, ja nousikin sinne tiputtamalla LiigaEuran pois liigasta. Kesällä 2014 mestaruusliigajoukkueen nimeksi vaihdettiin Pölkky Kuusamo. Kaudella 2014-2015 Pölkky Kuusamo sijoittui Mestaruusliigassa seitsemänneksi. Pallo-Karhujen A-tytöt voittivat keväällä 2015 SM-hopeaa.
Pallo-Karhujen salibandytoiminta käynnistyi vuonna 1997. Ensimmäisenä vuonna toiminta oli kerhotyylistä ja virallisiin sarjoihin eivät joukkueet ottaneet osaa. Vuonna 1998 ensimmäiset joukkueet osallistuivat harrastesarjaan, jota pelattiin Oulun Heinäpään palloiluhallissa. Vuonna 1999 miesten joukkue aloitti V-divisioonassa.
Ying Yang Twins
Ying Yang Twins on yhdysvaltalainen rap-duo. Duoon kuuluu Kaine (oik. Eric Jackson s. 16. joulukuuta 1978) ja D-Roc (vas. DeAngelo Holmes s. 23. helmikuuta 1979).
Heidän ensimmäinen kappaleensa oli "Whistle While You Twurk", joka nousi 16. sijalle US R&B/Hip-Hop-listalla. Heidän esikoisalbumi "Thug Walkin'" julkaistiin vuosi myöhemmin. Heidän seuraava albuminsa oli "" epäonnistui ja sitä myytiin vain 500 000 kappaletta. He vierailivat Lil Jon & The East Side Boyzin kappaleella "Get Low". Kappaleesta tuli menestys ja sen seurauksena Ying Yang Twins sai levytyssopimuksen TVT Recordsilta. Ensimmäinen albumi TVT Recordsin alaisena oli "Me & My Brother", joka myi platinaa 12. huhtikuuta 2005. Samana vuonna he vierailivat Britney Spearsin albumilla "In The Zone". 2004 vuonna TVT Records julkaisi Ying Yang Twinsin uuden levyn nimeltään "My Brother & Me". Albumi oli suurimmaksi osaksi remixejä. Duon neljäs albumi oli "U.S.A. (United State of Atlanta)". Ying Yang Twinsin viides albumi oli nimeltään "Chemically Imbalanced", joka julkaistiin marraskuussa 2006. Duon kuudes studioalbumi "Ying Yang Forever "julkaistiin 2009. Kummallakin jäsenistä on myös oma levytysyhtiö. D-Rocin yhtiö on nimeltään Punnn!!! Entertainment ja Kainen on GrownFolks Ent.
Arcandor
Arcandor AG (vuoteen 2007 KarstadtQuelle AG) oli saksalainen tavaratalo-, postimyynti- ja matkailualan yritys, joka oli alallaan Euroopan suurin. Se perustettiin vuonna 1999 yhdistämällä vuonna 1920 perustettu tavarataloyritys "Karstadt Warenhaus AG" ja 1927 perustettu postimyyntiyritys "Quelle Schickedanz AG & Co". Yritys ajautui konkurssiin vuonna 2009.
Vuonna 2007 yrityksellä oli 70 637 työntekijää ja sen liikevaihto oli 14,28 miljardia euroa. Yhtiön suurin yksittäinen myymälä oli Kaufhaus des Westens (KaDeWe) Berliinissä. Suurin "Karstadt"-niminen myymälä sijaitsi Frankfurtissa.
14. toukokuuta 1881 Rudolph Karstadt perusti ensimmäisen myymälänsä nimeltään "Tuch-, Manufactur- und Confectionsgeschäft Karstadt" Wismariin. Vuonna 1884 toinen myymälä avattiin Lyypekkiin. Pian 24 myymälää oli avattu ympäri pohjoista Saksaa. Vuonna 1920 yhtiöstä tuli pörssiyhtiö. Vuonna 1984 se osti postimyyntiyhtiö Neckermann Versandin. Vuonna 1994 se osti vähittäismyymäläketju Hertien johon KaDeWe kuului. Vuonna 1999 se viimein yhdistettiin Quelle AG:n kanssa yhtiöksi KarstadtQuelle AG. Vuonna 2007 yhtiön uudeksi nimeksi tuli Arcandor AG.
Arcandor hakeutui konkurssiin 9.6.2009. Osana konkurssiprosessia Arcandorin lainanantajat myivät niille pantiksi annetut, Arcandorin omistamat matkatoimistoyritys Thomas Cook Group plc:n osakkeet.
Doonagoren linna
Doonagoren linna on 1500-luvulta peräisin oleva puolittain muurin ympäröimä tornimainen rakennus. Rakennus sijaitsee noin kilometrin päässä Doolinin rannikkokylästä Claren kreivikunnassa Irlannin tasavallassa. Sen nimi tarkoittaa mahdollisesti pyöreiden kukkuloiden linnoitusta tai vuohien linnoitusta. Linna sijaitsee kukkulalla Doolinin niemen lähellä. Sitä ja lähellä olevaa vähän korkeampaa radiomastoa alukset käyttävät kiintopisteenä saapuessaan Doolinin laituriin. Doonagoren linna on nykyään yksityinen loma-asunto, eikä yleisöllä ole sinne pääsyä.
Linnan rakensi alkujaan Tadgh MacTurlough MacCon O'Connor kivistä, jotka tuotiin Trá Leachain louhimolta 1300-luvun paikkeilla, mutta nykyinen rakennus on todennäköisesti 1500-luvuilta. Se annettiin Doolinin naapurikaupungista Ennistymonista kotoisin olleelle Sir Turlough O'Brienille vuonna 1582. Kun espanjalainen laivasto perääntyi vuonna 1588 epäonnistuttuaan valtaamaan Englannin, County Claren poliisimestari Boetius MacClancy vangitsi 170 haaksirikkoutunutta espanjalaista. Espanjalaiset hirtettiin Doonagoren linnan luona ja haudattiin Doolinin lähelle hautakiviröykkiöön nimeltä Cnocán an Crochaire.
Doonagoren linnaa kunnostettiin 1800-luvun alussa, mutta vuosisadan puolivälissä se oli rappeutunut entisestään Naglen perheen omistuksessa. Sitä restauroi jälleen 1970-luvulla amerikkalainen O'Gorman, jonka suku omistaa linnan edelleen.
Mälarhöjden
Mälarhöjden on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee eteläisen Tukholman alueella ("Söderort"), Mälaren-järven rannalla, ja kuuluu Hägersten-Liljeholmenin kaupunginosa-alueeseen. Kaupunginosaa rajaavat Hägerstenin, Västertorpin, Fruängenin ja Bredängin kaupunginosat. Lisäksi sillä on vesirajaa Ekerön kunnan kanssa. Mälarhöjdenin kaupunginosa muodostettiin vuonna 1926. Nykyisin siellä on asukkaita noin 4 000, ja se on pinta-alaltaan 1,42 neliökilometrin suuruinen.
Kaupunginosassa sijaitsee Mälarhöjdenin metroasema.
Erkki Kauppila
Erkki Eemeli Kauppila (2. heinäkuuta 1928 Kiiminki – 16. helmikuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen poliitikko ja toimittaja. Kauppila toimi Suomen kansan demokraattisen liiton ja Suomen kommunistisen puolueen pää-äänenkannattaja Kansan Uutisten päätoimittajana vuosina 1974–1988. Hän kuului myös SKP:n keskuskomiteaan vuodesta 1972 ja poliittisen toimikuntaan vuodesta 1974.
Erkki Kauppila syntyi Kiimingissä köyhien mökkiläisten perheeseen. Hänen isänsä oli aktiivinen Suomen sosialistisessa työväenpuolueessa. Äiti oli harras lestadiolainen. Erkki aloitti työnteon jatkosodan aikana 14-vuotiaana. Hän oli ensin metsä- ja uittohommissa, sitten sahalla ja sodan jälkeen Kemi-yhtiön paperitehtaalla. Vuonna 1947 Kauppila liittyi SKP:hen. Uran suunta muuttui vuonna 1949, jolloin hän suoritti Sirola-opiston. Kurssin jälkeen Kauppila työskenteli kansandemokraattisen liikkeen toimitsijana Oulussa ja Helsingissä vuoteen 1954, jolloin hän siirtyi puoleksitoista vuodeksi Moskovaan opiskelemaan. Opintojen jälkeen marraskuussa 1956 Kauppila palkattiin Vapaan Sanan toimittajaksi ja vuodenvaihteessa 1957, lehden yhdistyttyä uuteen Kansan Uutiset -julkaisuun, hän aloitti eduskuntatoimittajana.
Vuonna 1964 Kauppila siirtyi Kansan Uutisten Moskovan-kirjeenvaihtajaksi. Hän aloitti juuri ennen Nikita Hruštšovin syrjäyttämistä ja raportoi tapahtuneesta avomielisesti. Tämä johti neuvostoliittolaisten moitteisiin. Kansan Uutiset oli ainoana kommunistisena lehtenä paljastanut syrjäyttämisen takana olleet poliittiset syyt.
Kauppila palasi Moskovasta SKP:n poliittisen toimikunnan sihteeriksi vuonna 1967. Hän osallistui puolueen uusien ohjelmien laadintaan ja oli tärkeässä roolissa esimerkiksi Tšekkoslovakian miehityksen tuominneen lausunnon laatimisessa syksyllä 1968. Kauppila kuului SKP:n maltillisiin uudistajiin ja siis enemmistöön. Vuonna 1974 hänet valittiin Kansan Uutisten päätoimittajaksi ja SKP:n poliittisen toimikunnan jäseneksi. Päätoimittajana Kauppila puolusti 1960-luvulla valittua, ja puolueopposition kyseenalaistamaa, uudistusmielistä poliittista linjaa. Hän korosti Suomen omaa demokraattista tietä sosialismiin ja vastusti Neuvostoliiton esimerkin sekä ohjeiden liiallista seuraamista. Kauppilan Kansan Uutiset sai usein kritiikkiä neuvostoliittolaisilta. Vuonna 1983 Kauppila oli SKP:n enemmistön ykkösehdokas Suomi-Neuvostoliitto-Seuran pääsihteeriksi, mutta NKP esti nimityksen tuomalla esiin kielteisen asenteensa.
Kauppila jäi eläkkeelle keväällä 1988. Hän jatkoi Kansan Uutisten kolumnistina, ja viimeiseksi jäänyt kirjoitus julkaistiin vajaat kaksi viikkoa ennen hänen kuolemaansa. Kauppilan puoliso oli Eine Kauppila, ja heillä oli tyttäriä.
Peter Mansfield
Peter Mansfield (9. lokakuuta 1933 Lontoo – 8. helmikuuta 2017) oli brittiläinen fyysikko ja Nottinghamin yliopiston professori, joka sai Nobelin lääketieteen palkinnon vuonna 2003 Paul Lauterburin kanssa. Lauterburin ja Mansfieldin työ mahdollisti magneettikuvauksen (MRI:n) kehittämisen.
Erkki Mäkinen
Erkki Antero Mäkinen (19. lokakuuta 1949 Tyrvää – 25. joulukuuta 2003 Lieto) oli suomalainen näytelmäkirjailija joka kirjoitti myös televisiolle. Hänet tunnettiin myös lauluntekijänä.
Erkki Mäkinen tuli ylioppilaaksi 1971 Porin lyseosta ja opiskeli jonkin aikaa Turun yliopistossa. Hän kirjoitti esikoisromaaninsa "Heräämisen maku" vielä käydessään lukiota Porin lyseossa. Hänen kirjallisia esikuviaan olivat Antti Hyry, Paavo Haavikko, Vasili Aksjonov ja lauluteksteillään Bob Dylan.
Vuodesta 1975 lähtien Mäkinen keskittyi historiasta ja kansanperinteestä aiheensa saaneiden näytelmien kirjoittamiseen. 1970-luvun lopulta lähtien hän kirjoitti myös televisiolle Suomen historiaan liittyviä dokumentteja ja televisionovelleja.
1980-luvun lopulla keskushermostoa rappeuttava sairaus alkoi heikentää Mäkisen työkykyä eikä hän saanut enää valmiiksi kunnianhimoista hankettaan suomalais-ugrilaisesta romaanista.
Erkki Mäkinen oli myös lauluntekijä. Tunnetuimmat hänen sanoittamansa laulut ovat Liehuva liekinvarsi ja Neidonryöstö jotka hän teki yhteistyössä säveltäjä Jukka Siikavireen kanssa. Molemmat olivat myös euroviisuehdokkaina, "Neidonryöstö" Kirkan esittämänä vuonna 1976 ja "Liehuva liekinvarsi" Markku Blomqvistin esittämänä vuotta myöhemmin.
Baltika
Baltika () () on venäläinen panimoyritys, joka aloitti toimintansa marraskuussa 1990. Baltika on Itä-Euroopan suurin ja Euroopan toiseksi suurin panimo Heinekenin jälkeen. Vuonna 1992 yritys yksityistettiin osakeyhtiöksi ja omistajiksi tuli 28 organisaatiota ja 2 000 yksityishenkilöä. Yrityksen suurin osakkeenomistaja on nykyään 85 %:n omistusosuudella Baltic Beverages Holding -yhtiö, joka on Carlsbergin tytäryhtiö.
Baltic Beverages Holding oli alun perin suomalaisen Hartwallin ja norjalaisen Orklan yhteisyritys. Orklan osuus siirtyi sittemmin Carlsbergille ja Hartwall myytiin vuonna 2002 skotlantilaiselle Scottish & Newcastle -panimoyritykselle. Heineken ja Carlsberg ostivat yhdessä Scottish & Newcastlen vuonna 2008 ja jakoivat sen tytäryhtiöt keskenään. Tällöin Baltic Beverages Holding siirtyi kokonaan Carlsbergin omistukseen.
Baltika-oluita on saatavana ainakin seuraavina vahvuuksina:
Stephen Ireland
Stephen Ireland (s. 22. elokuuta 1986 Cobh, Irlanti) on irlantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Stoke Cityä. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
14-vuotiaana Manchester Cityyn liittynyt Ireland pelasi ensi kerran edustusjoukkueessa 18. syyskuuta 2005 ottelussa Bolton Wanderersia vastaan. Hänestä tuli nopeasti joukkueen yksi avainpelaajista. Hän pelasi Cityn edustusjoukkueessa viisi kautta. Kaudella 2008–2009 hän teki yhdeksän valioliigamaalia ja hänet valittiin Cityn kauden pelaajaksi.
Ireland siirtyi elokuussa 2010 Aston Villaan 9,7 miljoonan euron siirtosummalla. Tammikuussa 2011 hän siirtyi lainalle Newcastleen, mutta oli keväällä kolme kuukautta sivussa reisilihasvamman vuoksi. Useat muutkin loukkaantumiset ovat varjostaneet hänen uraansa vuodesta 2010 alkaen. Syyskuussa 2013 hän siirtyi lainasopimuksella Stoke Cityyn, ja siirto vakinaistettiin tammikuussa 2014.
Ireland valittiin Steve Stauntonin valmentamaan Irlannin maajoukkueessa helmikuussa 2006. Ensimmäisen maalinsa hän teki 7. lokakuuta 2006 2–5 tappio-ottelussa Kyprosta vastaan. Irelandin 24. maaliskuuta 2007 EM-karsintaottelussa Walesia vastaan tekemä maali oli jo hänen kolmas neljässä maaottelussa.
Syyskuussa 2007 Ireland väitti Irlannin valmentaja Steve Stauntonille, että hänen isoäitinsä on kuollut, voidakseen jättää väliin Irlannin EM-karsintaottelun Tšekkiä vastaan. Kun Staunton sai selville, että isoäiti on elossa, Ireland väitti kyseessä olleen hänen toisen isoäitinsä. Tämäkin oli kuitenkin elossa. Todellisuudessa Ireland halusi viettää aikaa tyttöystävänsä kanssa, joka oli juuri saanut keskenmenon. Ireland ei ole tämän jälkeen pelannut Irlannin maajoukkueessa.
Rukoushuone
Rukoushuone on hengellisiä tilaisuuksia varten tarkoitettu rakennus.
Evankelisluterilaisessa kirkossa rukoushuone on kirkkoa ja myös kappelia vaatimattomampi rakennus, jota ei ole vihitty kirkoksi ja jolla ei ole omaa pappia tai kappalaista. Myös herätysliikkeiden kokoontumistiloista käytetään usein nimitystä rukoushuone. Ortodoksisesta rukoushuoneesta käytetään nimitystä tsasouna tai kappeli. Nimitys on lähinnä tunteenomainen: tsasouna mielletään useimmiten klassiseksi puurakenteiseksi, lähinnä karjalaistyyppiseksi rukoushuoneeksi kun kappeli taas on lähinnä kivirakennus. Esimerkiksi Helsingin ortodoksisen seurakunnan hautausmaan vanhempaa pyhäkköä ei koskaan sanota tsasounaksi vaan aina kappeliksi.
Lapintakka
Lapintakka on alkeellinen takka, jollaisia on rakennettu mm. Lapissa. Lapintakan tulisija on rakennettu pystyyn nostetuista laakakivistä ja siinä on korkea tulipesä, josta savu nousee suoraa savupiippua ulos. Takka on rakennettu hirsisen aluskehikon päälle, samoin kuin kotanuotiossakin. 
Lapintakka muistuttaa kantoa, jonka juuressa on poltettu nuotiota.
Turun biotekniikan keskus
Turun biotekniikan keskus (, ) on Turun yliopiston ja Åbo Akademin yhteinen erillislaitos. Se on perustettu vuonna 1992 ja sen palveluksessa työskentelee tai opiskelee noin 40 työntekijää ja 150 tutkijaa.
Tutkimusaiheet Turun biotekniikan keskuksen tutkimusryhmissä painottuvat etenkin soluviestintään.
Laitoksen mukaan sillä on kolme tärkeää tehtävää:
Turun biotekniikan keskuksen johtajana toimii professori Riitta Lahesmaa Turun yliopistosta.
Nõmme
Nõmme on omakotitalovaltainen kaupunginosa Tallinnan eteläosassa. Asukkaita siellä on noin 38 351 (1.12.2010). Mustamäe ja Nõmme muodostavat Viron riigikogun vaalien vaalipiirin numero kolme, josta valitaan yhteensä kahdeksan kansanedustajaa Viron 101-jäseniseen parlamenttiin.
Nõmme jakautuu 10 asuinalueeseen, jotka ovat Hiiu, Kivimäe, Laagri, Liiva, Männiku, Nõmme, Pääsküla, Rahumäe, Raudalu ja Vana-Mustamäe.
Asukasluvun kehitys vuosina 2003–2015:
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Nõmmessä oli , joista () oli virolaisia, () venäläisiä ja () muita kansallisuuksia.
Toisen maailmansodan aikana Nõmmessä oli Suomen Ilmavalvontapataljoona 1:n (IvP 1) 19. joulukuuta 1942 perustama 44. Radio- ja ilmavalvontakomppania (44. Rad- ja IvK), jonka tehtävänä oli toimia osana Suomen ilmavalvontaa tarkkaillen neuvostolentokoneiden Suomeen suuntautuvia lentoja. Yksikön nimi on ollut pelkistetysti myös pelkkä ”44”. Sen kenttäpostin peiteluku oli 9199 ja posti kulki kenttäpostikonttori 7:n kautta. Suomen tehtyä aselevon Neuvostoliiton kanssa komppania palasi Suomeen 5. syyskuuta 1944.
Komppanialla oli Nõmmessä saksalaisten kanssa viesti- ja yhteysesikunta. Komppania, joka todennäköisesti oli kirjavahvuudeltaan komppaniaa vähäisempi, ylläpiti valvonta-asemia Pranglissa, Jumindassa, Lehtipea/Kurgalovossa, Naissaaressa, Kuunapuussa, Kiviõlissä, Vaindlo/Loksassa sekä Aegnassa, joka lakkautettiin 1943.
Ilmavalvonnan lisäksi komppanian sotapäiväkirjassa on merkintöjä luutnantti Vilho Helanen-nimisen Karjala-aktivistin vierailuista, mikä antaa viitteitä siitä, että komppania olisi voinut liittyä jotenkin myös inkerinsuomalaisten evakuointiin Suomeen. Komppanialla oli vuokrattuna myös Tallinnasta kaupungilta asuntoja, mikä on saattanut liittyä saksalaisten kanssa hankaluuksiin joutuneiden virolaisten Suomeen auttamiseen. Komppanian päällikkönä ja yhteysupseerina oli 17. helmikuuta 1944 – 20. kesäkuuta 1944 viroa osaava lentäjävänrikki Pentti Taavitsainen. Hänen isoäitinsä oli Konstantin Pätsin lähisukulainen. Sotapäiväkirjan mukaan jo 1. maaliskuuta 1944 saksalaiset upseerit olivat pelänneet Suomen tekevän erillisrauhan Neuvostoliiton kanssa. Taavitsainen järjesti lentomestari Oiva Tuomisen paluun Suomeen lentokoneineen 8. maaliskuuta 1944 Laxbergin lentokentälle tapahtuneen pakkolaskun jäljiltä.
Taavitsainen raportoi Neuvostoliiton ilmavoimien suorittamat suurpommitukset 9. maaliskuuta – 10. maaliskuuta 1944 Suomeen. Tuhot olivat valtaisat verrattuna Helsingin samana vuonna kokemiin vahinkoihin, koska Helsingillä oli vahva ilmapuolustus. Taavitsainen jatkoi palvelusta Täydennyslentolaivue 35:ssä 24. marraskuuta 1944 saakka. Hänet tuomittiin Etelä-Pohjanmaan sotilaspiirin kenttäoikeudessa 21. marraskuuta 1944 kahden kuukauden vankeuteen yksin teoin tehdystä avunannosta Suomen rajojen ylisulkemisesta annettujen määräysten rikkomisesta ja tahallisesta palvelusvelvollisuuden rikkomisesta. Valtiollinen poliisi kiinnostui myös Taavitsaisen mahdollisesta muusta toiminnasta ja hän siirtyi perheineen Sveitsiin 1947. 4. kesäkuuta 1973 Taavitsainen ylennettiin reservissä luutnantiksi ja hän kuoli 1. tammikuuta 2004.
David Hewlett
David Ian Hewlett (s. 18. huhtikuuta 1968, Redhill, Iso-Britannia) on kanadalainen näyttelijä ja internetyrittäjä.
Hewlettin näyttelijänura alkoi hänen high school -aikoinaan Torontossa, kun hän näytteli opiskelijoiden filmiprojekteissa. Hän jätti high schoolin kesken keskittyäkseen näyttelemiseen ja tietokoneiden parissa työskentelyyn. Hän esiintyi monissa pienen budjetin elokuvissa ja näyttäytyi myös useissa televisiosarjoissa. Vuonna 1996 Hewlett sai ensimmäisen isomman roolinsa suositussa kanadalaissarjassa "Traders". Vuonna 1997 Hewlett näytteli kauhu-/sci-fielokuvassa "Kuutio". Vuonna 2001 hän muutti vaimonsa Soo Garayn kanssa Los Angelesiin edistääkseen molempien näyttelijänuraa. Hewlett ja Garay erosivat vuonna 2004.
Hewlett on kuvaillut itseään tietokonenörtiksi ja scifi-faniksi. Doctor Who -sarja sytytti aikoinaan hänessä kiinnostuksenkipinän scifiä kohtaan, ja asuessaan nuoruudessaan Englannissa hän kuvasi ystäviensä kanssa scifi-tarinoita filminauhalle. Niinpä vieraileva rooli tohtori Rodney McKayna scifi-sarjassa "Tähtiportti" ja tästä kehittynyt pysyvä rooli sisarsarjassa "Stargate Atlantis" ovat olleet mieluisia.
Hewlett asui kihlattunsa Jane Loughmanin kanssa Washingtonin osavaltiossa lähellä Kanadan rajaa, josta hänen oli helppo matkata "Atlantiksen" kuvauksiin Vancouveriin. Pariskunnalla on myös koira Mars, joka näytteli pääosaa heidän vuonna 2006 ohjaamassaan mustan huumorin elokuvassa "A Dog's Breakfast". Jane synnytti pariskunnan ensimmäisen lapsen, Sebastian Flynn Loughman Hewlettin, 6. lokakuuta 2007. 21. kesäkuuta 2008 David ja Jane Warwick avioituivat Warwick Castlessa, Warwickissa, Englannissa.
Hewlettilla on kolme nuorempaa sisarta, joista yksi työskenteli aikoinaan hänen internetyrityksessään ja toinen, Kate Hewlett, esiintyi vierailevana tähtenä "Atlantiksessa" esittäen Rodney McKayn sisarta.
Merenkulkualan koulutus- ja tutkimuskeskus
Merenkulkualan koulutus- ja tutkimuskeskus on Turun yliopiston erillislaitos. Laitos perustettiin vuonna 1980 ja liitettiin Turun yliopistoon erillislaitokseksi vuonna 1984. Keskuksen tehtävänä on tuottaa tutkimus- ja kehittämispalveluja ja ylläpitää merenkulkualan erikoiskirjastoa.
Merenkulkualan koulutus- ja tutkimuskeskuksen toimitilat sijaitsevat Turun World Trade Centerissä. Lisäksi laitoksella on kaksi alueellista yksikköä, jotka sijaitsevat Porissa ja Raumalla.
Jaakko Ruha
Jaakko Ruha (s. 17. kesäkuuta 1982 Sodankylä) on suomalainen entinen lumilautailija.
Jaakko Ruha aloitti lumilautailun 9-vuotiaana Luostolla Sodankylässä. Jaakko Ruha on menestynyt big airin maailmancupissa sijoittuen lukuisille mitalisijoille, mutta parhaimmiksi saavutuksiksi voidaan laskea ensimmäinen sija Stonehamissa, Kanadassa vuonna 2004 sekä Tandådalenissa, Ruotsissa vuonna 2005. Maailmancupin lopulliset sijoitukset olivat kolmas sija 2004, kolmas sija 2005, neljäs sija 2006 ja kolmas sija 2007.
Jaakko Ruha vietti lapsuutensa ja varhaisnuoruutensa Alakitisessä Sodankylässä, kunnes muutti 16-vuotiaana Sodankylän kirkonkylään. Nykyään hän asuu Rovaniemellä.
Harri Nousiainen
Harri Nousiainen (s. 1974 Hanko) on suomalainen näyttelijä. Hän opiskeli Teatterikorkeakoulussa teatteritaiteen maisteriksi 1999–2003, missä hänen lopputyönsä nimi oli "Siedä". Nousiainen on kiinnitettynä näyttelijänä Suomen Kansallisteatterissa ja vieraillut mm. Hämeenlinnan kesäteatterissa ja Lahden kaupunginteatterissa.
Nousiainen on Suomen Kansallisteaatterin vakituinen näyttelijä ja näytellyt mm. seuraavissa näytelmissä ja rooleissa
Jukka Mäkelä
Jukka Mäkelä -nimisiä tunnettuja henkilöitä:
Päivi Istala
Päivi Kaarina Istala (ent. Istala-Vilpponen; s. 31. maaliskuuta 1947 Imatra) toimi toimittajana Yleisradiossa vuodesta 1967 vuoteen 2011. Hän valmistui dramaturgiksi Teatterikoulun korkeakouluosastosta vuonna 1971 ja on toiminut Kemin kaupunginteatterin ohjaajana vuosina 1975–1981. Hänelle on myönnetty muun muassa tiedonjulkistamisen valtionpalkinto, Hella-palkinto, Zonta-järjestön Naisen teko-kunniamaininta ja Suomen Valkoisen Ruusun ansioristi. Istala jäi eläkkeelle tammikuun 2011 lopussa ja julkaisi muistelmansa "Ristivetoa ja muita kertomuksia elämästä."Kahden ensimmäisen ohjelman tunnussävelenä käytettiin perulaisen Los Incas -yhtyeen sävelmää ”Munahuanqui”, joka herätti erityistä ihastusta ja sai monet kuuntelemaan ohjelmia.
Päivi Istala toimitti 1960- ja 1970-lukujen taitteessa myöhäisiltaan sijoitettua, yhteiskunnallisiin ongelmiin kantaa ottavaa Ristivetoa-ohjelmaa. Ensimmäisenä ohjelmaan puuttui keväällä 1970 RKP:n kansanedustaja Georg C. Ehrnrooth, joka oli pahastunut ohjelmassa esitetystä, itäsaksalaisen ja sittemmin länteen karkotetun lauluntekijän Wolf Biermannin laulusta "Kolme luotia Rudi Dutschkeen", jonka oli suomentanut Pentti Saaritsa; Rudi Dutschke oli länsisaksalainen opiskelijajohtaja, joka haavoittui vakavasti vuonna 1968 tehdyssä murhayrityksessä. Laulun kertosäkeessä viitattiin natsimenneisyyteen ja natsismin jatkumiseen Länsi-Saksassa. Ehrnrooth paheksui kyseisen sävyisen laulun esittämistä Saksaan ystävällisissä suhteissa olevan valtion radiossa ja toivoi, ettei tällainen jatkuisi. Kun Iranin šaahi Mohammad Reza Pahlavi vieraili Suomessa kesällä 1970 ja poliisi otti vierailun aikana kiinni useita šaahia vastustaneita, lähinnä uusvasemmistolaisia mielenosoittajia, Istala katsoi ohjelmassaan poliisivaltion olevan Suomessa hyvällä alulla.
Viimeisenä pisarana oli 5. lokakuuta 1970 esitetty asuntokysymyksiä käsitellyt ohjelma, jossa esitettiin vuokranantajat kiskureina sekä asunnonmyyjät ja tontinvälittäjät keinottelijoina; samaa teemaa oli käsitelty vastaavaan sävyyn jo aiemmin Sirkus Pasila -ohjelmassa. Yleisradion hallintoneuvoston keskustalainen jäsen, kansanedustaja Lea Sutinen sanoi Ristivetoa-ohjelman viimeisen jakson olevan "yksipuolisuudessaan niin pöyristyttävä, että ellei toimittajaa saada aisoihin, olisi ehkä lopetettava ohjelma joksikin aikaa". Radion ohjelmaneuvosto päätti 19. lokakuuta 1970 äänin 7–5 lopettaa Ristivetoa-ohjelman yksipuolisena ja asenteellisena. Ohjelman lakkauttamista vastustivat neuvoston vasemmistojäsenet. Lopullinen päätös Ristivedon kohtalosta siirtyi Yleisradion hallintoneuvostolle, joka vahvisti ohjelmaneuvoston päätöksen 29. lokakuuta 1970. Kuuntelijoiden mielipiteitä voimakkaasti jakaneen ohjelman lopettaminen herätti suurta huomiota, ja presidentti Urho Kekkonen lähetti Päivi Istalalle lohduttavan kirjeen.
Jukka Mäkelä (poliitikko)
Jukka Tapio Mäkelä (s. 7. heinäkuuta 1960 Espoo) on Espoon kaupunginjohtaja (2011–) ja entinen kokoomuksen kansanedustaja (2007–2010).
Mäkelä valmistui ylioppilaaksi Etelä-Tapiolan lukiosta vuonna 1980 ja diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1992. Hän oli vuonna 1988 Teknillisen korkeakoulun ylioppilaskunnan puheenjohtaja.
Ennen valintaansa eduskuntaan Mäkelä työskenteli vuosina 1993–2007 Tekniikan Akateemisten Liitto TEK:ssa projekti- ja osastopäällikkönä sekä yksikönjohtajana. Hänen vastuualueenaan olivat koulutukseen ja työllisyyteen liittyvät asiat.
Mäkelä oli teknillisen korkeakoulutuksen kansallisen yhteistyöryhmän puheenjohtaja vuosina 2007–2009 sekä Aalto-yliopistoa valmistelleen johtoryhmän jäsen 2007–2008.
Mäkelä valittiin Espoon kaupunginvaltuuston jäseneksi vuoden 1996 kunnallisvaaleissa. Vuosina 2001–2002 hän oli kapunginhallituksen jäsen ja vuosina 2005–2008 puheenjohtaja. Vuosina 2009–2010 Mäkelä toimi valtuuston puheenjohtajana.
Vuoden 2007 eduskuntavaaleissa Mäkelä valittiin kokoomuksen kansanedustajaksi Uudenmaan vaalipiiristä. Eduskunnassa hän työskenteli sivistysvaliokunnassa, sosiaali- ja terveysvaliokunnassa ja Pohjoismaiden neuvoston Suomen valtuuskunnassa. Kesäkuussa 2010 Mäkelä valittiin Espoon kaupunginjohtajaksi vuoden 2011 alusta alkaen. Lokakuussa 2010 Mäkelän paikalle eduskuntaan nousi Lasse Virén.
Kokoomuksessa Mäkelä oli vuosina 2005–2008 Uudenmaan piirin puheenjohtaja sekä puoluehallituksen jäsen ja vuosina 2008–2010 puoluevaltuuston puheenjohtaja.
Espoon, Helsingin, Kauniaisten, Sipoon ja Vantaan Suur-Helsingiksi yhdistämisestä valmistunutta selvitystä Mäkelä kommentoi vuoden 2014 lopulla, että syntyy ""kallis, hierarkkinen ja jäykkä Byroslavia"".
Mäkelä on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. Sotilasarvoltaan Mäkelä on reservin yliluutnantti.
Mammoth Caven kansallispuisto
Mammoth Caven kansallispuisto () on yhdysvaltalainen, 1. heinäkuuta vuonna 1941 perustettu kansallispuisto. Se sijaitsee suurimmaksi osaksi Yhdysvaltain Kentuckyn osavaltion Edmonsonin piirikunnassa, mutta ulottuu osittain myös Hartin ja Barrenin piirikuntien alueelle. Puisto on alaltaan 214 km². Kansallispuistoa hallinnoi National Park Service. Mammoth Cave on tunnettu laajasta luolastostaan, ja se on kuulunut vuodesta 1981 lähtien UNESCOn maailmanperintöluetteloon. Luolasto on syntynyt kun kallioperän kalkkikivi on liuennut veden vaikutuksesta aikojen saatossa. Samankaltaisia kalkkikiviluolia sijaitsee Floridan keskiosassa, jossa monet luolat ovat romahtaneet ja synnyttäneet maanpintaan painaumia ja painaumiin on syntynyt järviä.
Lassi Hiekkala
Lassi Hiekkala (vuoteen 1907 Lauri Hoffrén; 23. marraskuuta 1888 Kuopion maalaiskunta – 5. lokakuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja kansanedustaja.
Hiekkalan vanhemmat olivat maanviljelijä Pekka Hoffrén ja Johanna Väänänen. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi Kajaanin seminaarista 1913. Hän toimi maalaisliittolaisen Savon Sanomien toimittajana 1913–1918 ja päätoimittajana 1918–1929. Hiekkala edusti mielipiteiltään poliittisen keskustan vasenta laitaa ja hänen kielteinen suhtautumisensa suojeluskuntiin ja maanpuolustukseen kariuttivat hänen poliittisen uransa Maalaisliitossa, jossa hän jäi oudoksi linnuksi. Puoluesihteerinä hän ehti olla vuoden 1925. Helsinkiin siirryttyään Hiekkala oli 1929–1931 vastaavana toimittajana Suomenmaa-lehdessä, josta kuitenkin joutui lähtemään poliittisten erimielisyyksien vuoksi, ja siirtyi artikkelitoimittajaksi Helsingin Sanomiin. Vaihtaessaan lehteä hän siirtyi myös maalaisliitosta edistyspuolueeseen. Hiekkala tuli kummassakin puolueessa tunnetuksi tiukkana Lapuan liikkeen ja sittemmin IKL:n sekä muunkin äärioikeistolaisuuden kriitikkona. Hän kuului lapualaisia vastustavien keskustapoliitikkojen salaisen Isänmaan ja Lain Puolesta -järjestön keskeisiin henkilöihin. Edistyksessäkin hän jäi puolueen vasemmalle laidalle.
Hiekkala kirjoitti pakinoita nimimerkillä "Eero" ja sillä nimellä poliittiset vastustajatkin hänet tunsivat. 1930-luvulla hän oli Suomen Sosialidemokraatin "Sasu Punasen" (Yrjö Räisänen) jälkeen äärioikeiston ykköskriitikko ja -silmätikku, minkä vuoksi kansanedustaja Elias Simojokikin toivoi kuuluisassa kirjeessään sekä Eeron että Sasun päätyvän keskitysleirille Petsamoon.
Sodan jälkeen Hiekkala oli edistyspuolueen ja Suomen Kansanpuolueen kansanedustajana 1945–1951, kuolemaansa asti. Hänen vasemmistoporvarillinen linjansa sopi sotien jälkeiseen poliittiseen todellisuuteen, joskin hän jäi yhä puolueessaan yksin kannattaessaan sotasyyllisyyslakia ja YYA-sopimusta. Hiekkala otti osaa myös Yleisradion Pienoisparlamentti-ohjelman väittelyihin.
Hiekkala esitti myös vanhoillisia näkemyksiä puhuessaan eduskunnassa lapsilisälain käsittelyn yhteydessä kesäkuussa 1948. Hän mm. sanoi, että ”kansan kvaliteetin kannalta ei ole samantekevää, millaiset yksilöt sukua jatkavat” ja että luonnonjärjestyksen mukaan ”voimakkain yksilö” ja ”parhain aines” lisääntyy.
Hiekkalan pitämää Eeron pakinapalstaa seurasi uskollisesti lehdestä toiseen kuvittaja Oki Räisänen. Hänen kuoltuaan vuonna 1950 Helsingin Sanomat kiinnitti Eeron pakinoiden uudeksi kuvittajaksi Kari Suomalaisen, joka Hiekkalankin pian kuoltua loi itsenäisen ja maineikkaan uran pilapiirtäjänä.
Lassi Hiekkalan veli oli niin ikään Savon Sanomien päätoimittajana toiminut Eero Hiekkala.
La favorite
La favorite () on italialaisen oopperasäveltäjä Gaetano Donizettin nelinäytöksinen ooppera, jonka ranskankielisen libreton kirjoittivat "Alphonse Royer" sekä "Gustave Vaëz". Libreton perustana on ollut "Baculard d’Arnaudin" näytelmä "Le comte de Comminges".
Italiankielinen versio oopperasta sai esityksensä Padovassa ja teoksen nimenä oli tällöin Leonora di Guzman. Esitys tapahtui vuonna 1842. Seuraavana vuonna eli 1843 esitettiin ooppera Milanon Teatro alla Scalassa ja nyt sen nimenä oli Elda.
Donizetti ei ollut itse osallisena näihin esityksiin. Kuitenkin nykyisin oopperaa esitetään huomattavasti useammin italiankielisenä kuin ranskankielisenä versiona, ja siitä käytetään lähes yksinomaan nimitystä "La favorita".
Jarmo Laivoranta
Jarmo Juhani Laivoranta (s. 16. maaliskuuta 1943 Lokalahti) on keskustalainen poliitikko Varsinais-Suomesta. Hän toimi kansanedustajana vuosina 1991–1995.
Laivoranta oli kunnanvaltuutettu Lokalahdella vuosina 1969–1970 ja Maskussa 1977–2004. Maskussa hän oli valtuuston puheenjohtaja 1991–2000 ja hallituksen puheenjohtaja 1985–1988. Vuonna 2004 Laivoranta jätti Maskun kunnallispolitiikan ja muutti Turkuun. Hänet valittiin Turun kaupunginvaltuustoon vuoden 2008 kunnallisvaaleissa. Hän on ehdolla myös vuoden 2017 vaaleissa.
Ammatiltaan Laivoranta on yrittäjä ja rakennustoimisto Lainio & Laivoranta Oy:n hallituksen puheenjohtaja.
Alberto Gonzales
Alberto R. Gonzales (s. 4. elokuuta 1955 San Antonio, Texas) on yhdysvaltalainen lakimies. Hän oli Yhdysvaltain 80. oikeusministeri 2005–2007. Hän toimi aiemmin Valkoisen talon neuvonantajana presidentti George W. Bushille ja sitä ennen Texasin korkeimmassa oikeudessa.
Gonzales syntyi San Antoniossa, Texasissa. Hänen isovanhempansa olivat saapuneet Yhdysvaltoihin siirtolaisina Meksikosta. Hän opiskeli juristiksi Harvardissa. Hän toimi asianajajana vuosina 1982–1994. Vuonna 1994 hän nousi silloisen Texasin kuvernöörin George W. Bushin neuvonantajaksi ja edelleen 1997 osavaltion sisäministeriksi ja vuonna 1999 Texasin korkeimpaan oikeuteen.
10. marraskuuta 2004 ilmoitettiin, että Gonzales seuraisi John Ashcroftia oikeusministerinä Bushin toisella kaudella. Gonzalesin nimitys vahvistettiin senaatissa seuraavan vuoden helmikuussa. Gonzalesista tuli näin korkeimpaan valtion virkaan siihen mennessä nimetty latinalaisamerikkalaisen taustan omannut henkilö.
Gonzalesin näkemykset liittyen niin sanottuun terrorisminvastaiseen sotaan ovat olleet kiistanalaisia. Gonzales on haastanut Geneven sopimusten pätevyyden tietyissä tapauksissa. Gonzales on myös puolustanut Patriot Act -lakia, jonka on väitetty loukkaavan kansalaisoikeuksia. Tammikuussa 2007 Gonzales totesi senaatin komitealle, ettei Yhdysvaltain perustuslaki takaa habeas corpus -oikeutta. Republikaanisenaattori Arlen Specter ihmetteli tulkintaa, sillä Yhdysvaltain perustuslaissa kielletään nimenomaan ottamasta habeas corpus -oikeutta pois paitsi kapinassa ja maahanhyökkäyksessä. Gonzales vastasi, että perustuslaki ei anna tai takaa jokaiselle habeas corpus -oikeutta, vaan vain kieltää poistaa sen kokonaan paitsi kapinassa ja maahanhyökkäyksessä. Hän siis ilmeisesti tarkoitti kieltoa jättää oikeus antamatta kokonaan kaikille ja samalla mahdollisuutta päättää kuka sitä oikeutta saa. Kuitenkin Yhdysvaltain perustuslaki takaa myös monet muut perusoikeudet kielteisessä sanamuodossa ja perustuslain toisessa kuin Gonzalesin siteeraamassa kohdassa monet habeas corpus -oikeuden ominaisuudet luetellaan myönteisessä sanamuodossa.
Joulukuussa 2006 Bushin hallinto päätti erottaa kahdeksan liittovaltion syyttäjää.
Kriitikkojen mukaan erottamisten syyt olivat poliittisia. Yhdysvalloissa järjestettiin asian tiimoilta tutkimuksia ja kuulemistilaisuuksia alkuvuodesta 2007, mutta Gonzalesin roolista erottamisissa liikkui ristiriitaisia tietoja. Myös hänen lausuntojensa todenperäisyys asetettiin kyseenalaiseksi.
Useat demokraattisen puolueen senaattorit vaativat Gonzalesin eroa. Näihin lukeutuvat muun muassa presidenttiehdokkaat Barack Obama ja Hillary Clinton. Myös republikaanit ovat arvostelleet Gonzalesin toimia, mutta vain harvat vaativat suoraan hänen eroaan.
27. elokuuta 2007 Gonzales ilmoitti eroavansa oikeusministerin toimesta. Hän ei antanut mitään selitystään erolleen. Gonzales jätti virkansa 17. syyskuuta 2007.
Kotiteollisuus (täsmennyssivu)
Kotiteollisuus tarkoittaa seuraavia asioita: