hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
CSX Transportation
CSX Transportation on yhdysvaltalainen "Class I" -rautatieyhtiö, jonka omistaa CSX Corporation. Se on Norfolk Southern Railwayn ohella toinen Yhdysvaltain itärannikkoa palveleva "Class I" -rautatieyhtiö. CSXT on myös Pohjois-Amerikan vanhin rautatieyhtiö: sen historia ulottuu aina vuoteen 1827, jolloin sen edeltäjä Baltimore and Ohio Railroad aloitti rautatieliikenteen.
CSX Transportation muodostettiin 1. kesäkuuta 1986, kun sen edeltäjä Seaboard System Railroad fuusioitui Atlantic Coast Line Railroadin, Louisville and Nashville Railroadin ja Seaboard Air Line Railroadin sekä useiden pienien yhtiöiden kanssa. 31. elokuuta 1987 Chesapeake and Ohio Railway fuusioitiin CSX Transportationin kanssa: C&O oli fuusioitunut saman vuoden huhtikuussa Baltimore and Ohio Railroadin kanssa.
23. kesäkuuta 1997 CSX Transportation sekä Norfolk Southern hakivat yhdessä Surface Transportation Boardilta lupaa ostaa, jakaa ja operoida 17 700 ratakilometrin laajuinen Consolidated Rail Corporation (Conrail). Valtion omistama Conrail oli ollut toiminnassa vuodesta 1976 alkaen, ja se oli yhdistänyt useita pienempiä rautatieyhtiöitä valtiolliseksi rautatieyhtiöksi. Hakemus hyväksyttiin 6. kesäkuuta 1998 ja omistussuhteiden siirron takarajaksi asetettiin 22. elokuuta. CSX hankki omistukseensa 42% ja Norfolk Southern sai loput 58% Conrailin omistuksesta. Kaupan myötä CSX:n rataverkon laajuus kasvoi noin 6 100 ratakilometrillä: valtaosa tästä oli entisen New York Central Railroadin rataa. CSX aloitti liikenteen entisellä Conrailin rataverkolla 1. kesäkuuta 1999.
Yhtiön nimi syntyi, kun Chessie System, Inc. ja Seaboard System Railroad (yleisesti "Chessie" ja "Seaboard") aloittivat fuusioitumisneuvottelut. Tuolloin puheenjohtaja oli sitä mieltä, että muodostettavan uuden yhtiön nimessä ei olisi kummankaan aiemman yhtiön nimeä yhteistyön vuoksi. Ehdotuksia nimeksi kysyttiin molempien yhtiöiden työntekijöiltä, ja suurin osa niistä oli alkukirjainten yhdistelmiä. Samaan aikaan Interstate Commerece Commissionille annettiin väliaikainen nimilyhenne CSC ("Chessie-Seaboard Company"), joka kuului virginialaiselle rekkafirmalle. Myös CSM ("Chessie-Seaboard Merger") oli jo varattu, joten lakimiehet päättivät ottaa käyttöön lyhenteen CSX, joka jäi pysyvästi käyttöön.
Julkisessa tiedonannossa sanottiin: ”CSX on sopiva, sillä C voi tarkoittaa Chessietä ja S Seaboardia, ja X, kertomerkki, voi tarkoittaa että yhdessä olemme enemmän”. Perään liitettiin myöhemmin T-kirjain, muodostaen lyhenteen CSXT. Tämä tehtiin sen vuoksi, että X-kirjaimeen päättyvät lyhenteet oli varattu rautatiekalustoa omistaville yhtiöille, jotka eivät olleet rautatieoperaattoreita.
Justin Wilson
Justin Wilson (31. heinäkuuta 1978 Sheffield, Englanti, Iso-Britannia – 24. elokuuta 2015 Allentown, Pennsylvania, Yhdysvallat) oli englantilainen autourheilija. Hän kilpaili kaudella 2003 Formula 1 -sarjassa, jonka jälkeen hän siirtyi Champ Car (nyk. IndyCar) -sarjaan Yhdysvaltoihin, jossa hän ajoi kuolemaansa saakka. Hän ajoi myös yhden kilpailun Formula E -sarjassa.
Wilsonin nuorempi veli Stefan on myös autourheilija ja kilpaili Indy Lights-sarjassa.
Wilson aloitti uransa kartingilla Ison-Britannian sarjoissa vuonna 1987 ja siirtyi niistä aina suurempiin luokkiin. Ensimmäiseen merkittävään luokkaan hän osallistui vuonna 1998, jolloin hän voitti Formula Palmer Audi -sarjan mestaruuden. Vuonna 2001 Wilson voitti International Formula 3000 -sarjan mestaruuden. Formula 1 -sarjaan hän osallistui kaudella 2003. Wilson on kaikkien aikojen pisin F1-kuljettaja, 1,93 metriä pitkä. Aluksi hän ajoi Minardilla, mutta vaihtoi kauden kuluessa Jaguarille. Hän saavutti yhden pisteen ajettuaan kahdeksanneksi Yhdysvaltain GP:ssä. F1-uransa jälkeen hän siirtyi Champ Car -sarjaan. Hän oli parhaimmillaan sarjan toinen vuosina 2006 ja 2007. Samoina vuosina Wilson voitti Greg Moore Legacy Awardin. Vuodesta 2008 lähtien Wilson kilpaili IndyCar-sarjoissa. Hän ehti voittaa kolme kilpailua.
Vuonna 2015 Wilson teki debyytin Formula E -sähköautosarjassa osallistuessaan Andrettin riveissä.
Wilson menehtyi 24. elokuuta 2015 Poconon osakilpailussa päivää aikaisemmin saamiinsa vammoihin. Hänen edellään ulosajaneen Sage Karamin autosta irtosi keulapala, joka sinkoutui suoraan Wilsonin kypärään aiheuttaen vakavan päävamman. Hänet vietiin tajuttomana lääkärihelikopterilla sairaalaan Pensylvaniaan, jossa hän kuoli vammoihinsa vain päivää myöhemmin.
Paul Tracy
Paul Tracy (s. 17. joulukuuta 1968 Scarborough, Kanada) on kanadalainen Champ Car -kuljettaja.
Tracy aloitti mikroautoissa jo nuorena. Vuonna 1985 Tracy 16-vuotiaana voitti nuorimpana kilpailijana Canadian Formula Ford -sarjan. Viisi vuotta myöhemmin hän voitti Indy Lights -mestaruuden.
Vuonna 1991 Tracy ajoi ensimmäisen Champ Car -kilpailunsa ja kaksi vuotta myöhemmin hän ajoi ensimmäisen täyden kautensa ja sijoittui kolmanneksi voittaen viisi osakilpailua. Tracyllä on eniten osakilpailuvoittoja Champ Car -sarjan aktiivikuskeista. Vuonna 2003 hän voitti koko sarjan ja seitsemän osakilpailua.
Indianapolis 500 -kilpailussa Tracy on ollut mukana viidesti. Hänen paras sijoituksensa on vuoden 2002 toinen sija.
Fritz-X
Ruhrstahl FX-1400 Fritz-X oli saksalainen toisen maailmansodan aikainen liitopommi.
Fritz-X painoi 1 400 kg. Se oli panssaria läpäisevä pommi, jota ohjattiin radiokomennoilla. Pommi pudotettiin Dornier Do 217 ja Heinkel He 177 pommikoneista 5–6 km:n korkeudesta kohteen ilmatorjunnan kantaman ulottumattomista. Se oli ensimmäinen ohjattava liitopommi. Se kiihtyi pudotuksen aikana liki äänen nopeuteen. Prototyyppikokeissa pommit osuivat 5 metrin halkaisijan sisään.
III/KG 100, joka muodostettiin Lehr und Erprobungskommano 21:stä, oli ensimmäinen Fritz-X:n käyttäjä. Pommittajiksi siis valittiin erityisen kouliintuneita lentäjiä jne., opettajien opettajia. Do 217K-2-koneissa oli kussakin kaksi pommia. 
Pommeilla upotettiin 9. syyskuuta 1943 italialainen taistelulaiva "Roma" ja taistelulaiva "Italia" vaurioitui pahoin. Englantilainen taistelulaiva "HMS Warspite" vaurioitui ja sen korjaus kesti vuoden. 
Liittoutuneet alkoivat käyttää radiohäirintää pommien torjuntaan.
Kaikkiaan 1 386 Fritz--pommia valmistettiin ja 602 käytettiin testaukseen. Sotakäyttöön päätyi vähäinen määrä.
Jussi Sydänmäki
Jussi Sydänmäki eli J. Hearthill eli J. Hel-Gator (s. 1967 Helsinki) on helsinkiläinen muusikko, taiteilija ja kirjailija.
1986 Sydänmäki perusti Kontulassa Hearthill-yhtyeen. Yhtye levytti Pyramid levy-yhtiölle kuusi albumia: 1988-1995. 1994 hän julkaisi suomenkielisen soololevyn nimeltä "Hurja Jussi "(Pyramid). 1996 aloittaneessa J. Hearthill Trinity:ssä Sydänmäki laulaa ja soittaa kitaraa. Vuodesta 2000 triossa on toiminut J:n luottobasistina Marko "Maine" Mainelakeus. 1999 Sydänmäki lanseerasi oman levymerkin Pyros Records:in.
2001 julkaistu esikoisromaani "Lucky Dan" (Like) oli Helsingin Sanomain kirjallisuuspalkinto ehdokas. Ja samaisen vuoden sooloalbumi "Devil's Car" (Pyros/Töölön Musiikkitukku) Radio Mafian viikon levy. Seuraava romaani oli "Yön Pojat", 2004 (Like).
2004 elokuussa Sydänmäki palkittiin Kontula -palkinnolla.
2004 perustetussa trashbilly-yhtyeessä The Hel-Gators Sydänmäki palasi juurilleen laulavana rumpalina. Bändin ensialbumi "Voodoo" (Pyros/Töölön Musiikkitukku) sinkosi yhtyeen 50 esiintymistä kattaneelle Suomen kiertueelle.
2005 Sydänmäki julkaisi Janne Louhivuoren kanssa albumin "Varjonyrkkeilijä "(Bonnier-Amigo), jonka kappaleita hän esittää Janne Louhivuoren Yin & Twang -yhtyeen kera.
2003 Sydänmäki perusti Samuli Laihon kanssa Soul Tattoo -yhtyeen, jossa Sydänmäki sanoitti ja lauloi. Yhtye levytti kolme albumia (2. ekaa Plastinka) ja lopetti toimintansa vuonna 2009.
2011 julkaistu J.Hearthill Trinityn kolmas albumi: "From Here To Trinity" (Pyros/Playground) oli Helsingin Sanomien vuoden levyjä.
2012 näki valon Hel-Gatorsin kolmas albumi "Monster Suite ("Pyros/Playground).
Elokuussa 2013 Hearthill juhlisti taivaltaan "25-vuotta ensialbumista" -klubikonserteilla Helsingissä.
2014 Pyros Records julkaisi Sydänmäen viiden cd:n, demoja ja ennen julkaisemattomia -äänityksiä sisältäneen: "Pyros Mystery Box":in.
2016 helmikuussa julkaistu J. Hearthill Trinity:n "Skeleton Stomp" -cd -albumi (Pyros/Playground) sisälsi Jussin, vuodesta 2011 Austinin "House of Songs" -stipendiaattina, säveltämiä lauluja.Romaanit ja käsikirjoitukset:
Muu kirjallinen toiminta:
Kirjalliset opinnot ja kunniamaininnat:
Tove Idström, Esko Salervo ja Jukka Asikainen
Kuvataide näyttelyt:
2014 Austin -sarja, Kallio Kukkii -ikkunanäyttely (UralTonen -ikkuna) 
2004 Voodoo Outlaw, Kontulan kirjasto
2003 Urbaani primitiivi, STOA, Itä-Helsingin kulttuuritalo
Bändivideot:
Nintendo Adventure Books
Nintendo Adventure Books on Archway Booksin vuosina 1991 ja 1992 julkaisema seikkailukirjasarja. Kirjan idea perustuu Choose Your Own Adventure -kirjasarjan formaattiin, jossa lukija valitsee vaihtoehdoista seikkailun kulun. Kirjoissa on monta loppua ja seikkailun eteneminen rajoitetaan lukemalla vain lukijan valinnan mukaiset sivut. Nintendo Adventure Books -kirjoja julkaistiin kaksitoista, joista kymmenen on Mario-aiheisia ja kaksi The Legend of Zelda -aiheisia. Jokaisessa kirjassa on 121 sivua.
Kirjoissa lukija asettuu kirjan päähenkilön asemaan ja joutuu tekemään valintoja tämän puolesta. Tarinan edetessä lukija saa haltuunsa esineitä ja kolikoita ja kirjat sisältävät taulukon, josta pelaaja voi jälkeenpäin tarkastaa menestymisensä tavaroiden hankkimisessa. Kirjoissa on monta loppua, joista yksi on voittoisa ja loput päättyvät tekstiin "Game Over".
Englanninkielisiä alkuteoksia käännettiin hollanniksi ("Nintendo - Kies je eigen avontuur", Tijgerboek), unkariksi ja ruotsiksi.
Englanniksi
HollanniksiUnkariksiRuotsiksi
Filipe de Magalhães
Filipe de Magalhães (n. 1571, Azeitão – 1652, Lissabon) oli portugalilainen säveltäjä. Hän toimi Évoran tuomiokirkon "mestre de capelana" vuodesta 1594 kuolemaansa saakka.
Magalhães sävelsi muun muassa polyfonista vokaalimusiikkia.
Jazzcore
Jazzcore on termi kulmikkaalle ja usein tekniselle punk-musiikin muodolle. Joskus termiä Jazzcore käytetään myös metallimusiikin ala-lajina.
Jazzcorelle tunnusomaista ovat punkista lähtöisin oleva energia ja asenne yhdistettynä teknisesti haastavaan soittoon ja kappalerakenteisiin. Musiikillisesti jazzcore ei välttämättä ole niinkään jazzmaista vaan ilmaisu tulee musiikin teknisyyden ja haasteellisuuden kautta. Usein jazzcoreyhtyeet ovat pieniä kokoonpanoja, kolmen tai jopa kahden hengen yhtyeitä.
Musiikissa käytettyjen vähien soittimien takia rytmi, riffit, dynamiikka ja äänen tekstuuri ovat sävellyksellisessä mielessä usein selvästi melodisia seikkoja tärkeämmässä osassa, mutta silti ei voi puhua täysin melodiattomasta musiikista.
Usein käytetty synonyymi jazzcorelle on progepunk, jolloin progressiivista rockmusiikkia tarkoittavalla termillä vihjataan musiikin monimutkaisuuteen ja vaikeuteen.
Punk-musiikin tärkeimpiä piirteitä on ollut aina ollut "kuka tahansa saa soittaa" -henkinen ulosanti. Amatöörimäisyys soittotaidossa ja lo-fi-estetiikka ovat vahvasti läsnä olevia elementtejä.
Kuitenkin punkin alkuajoiltä lähtien 1970-luvun lopulta on mukana ollut myös yhtyeitä joiden soittotaito on antanut mahdollisuuden joko yhdistellä musiikkiinsa vaikutteita muista tyylilajeista tai hitsata oman musiikkinsa tiukemmin yhteen, hyvinä esimerkkeinä The Clash Britanniasta ja varsinkin Dead Kennedys Yhdysvalloista.
Dead Kennedys teki pesäeron perinteiseen punk-ilmaisuun jo ensilevyllään "Fresh Fruit for Rotting Vegetables", missä yhtyeen kappaleet sisälsivät huomattavan paljon enemmän riffi- ja sointuvaihdoksia kuin punkyhtyeille oli ominaista. Yhtyeen soittotaito oli teknisesti harvinaisen korkeatasoista ja yhteensoitto tiukasti yhteen sulautunutta, mutta ilmaisu silti raakaa, energistä ja kaoottista.
Jazzcore ei ole koskaan ole ollut suuri punk-musiikin alalaji mutta muutamia huomionarvoisia yhtyeitä löytyy.
Myös suomalaiset tunnetut yhtyeet CMX ja YUP ovat soittaneet progepunkin tai jazzcoren kaltaista musiikkia.
Samuli Laiho
Samuli Laiho (s. 1969 Tampere) on suomalainen säveltäjä, sanoittaja, tuottaja ja kitaristi.
Laiho on valmistunut 1998 teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulun musiikkiteatterikoulutusohjelman muusikkolinjalta. Hän on säveltänyt ja sanoittanut kymmeniä kotimaisia poplauluja. Samuli Edelmannille ja Sakari Kuosmaselle hän on tehnyt useita lauluja, Edelmannille esimerkiksi "Kaikki tahtoo" ja Kuosmaselle "Pieni sydän". Lisäksi hän on kirjoittanut lauluja elokuviin (muun muassa "Levottomat" ja "Rölli ja metsänhenki"). Hän työskennellyt tuottajana muun muassa yhtyeelle Kelpo Pojat sekä Wax real time orchestralle. Laiho on säveltänyt musiikkia muun muassa musikaaleihin, elokuviin, näytelmiin, esimerkiksi Astrid Lindgrenin kirjasta "Veljeni Leijonamieli" kertovaan näytelmään ja Dostojevskin teoksen "Riivaajat" sovitukseen Kansallisteatteriin. Muita muistettavia sävellyksiä syntyi näytelmään "Myrsky", jota esitti Ryhmäteatteri Suomenlinnassa.
Laiho perusti vuonna 17-vuotiaana 1987 Jussi Sydänmäen kanssa Hearthill-yhtyeen, ja sinä aikana hän teki viisi levyä ja satoja esiintymisiä. Orkesteri esiintyi kotimaan lisäksi esimerkiksi Yhdysvalloissa, Ruotsissa, Englannissa, Tanskassa ja Saksassa. Vuonna 1992 Laiho aloitti musiikin opiskelun ja jättäytyi muutamaksi vuodeksi pois rockmaailmasta. Hän teki vuonna 1994 omaa nimeään kantavan soololevyn. Myöhemmin hän liittyi Ismo Alanko Säätiöön, jossa hän toimi kitaristina vuosina 1997–2002. Hän on soittanut myös monen muun orkesterin ja artistin, kuten esimerkiksi The Spirit of Hurriganesin, Palefacen ja DJ Slow'n levyillä. Laiho soittaa kitaraa Soul Tattoossa ja on tuottanut sekä säveltänyt yhtyeen esikoisalbumin. Hanke kesti kaksi vuotta. Marraskuussa 2011 Japanin listaykköseksi nousi kappale "With you", jonka toinen tekijä Laiho on. Toinen tekijä on japanilaisen lauluntekijä Daich, ja kappaleen esitää japanilainen Sexy Zone -poikabändi.
Samuli Laiho julkaisi toisen sooloalbumin Aamut kesällä 2014. Idea toisen sooloalbumin tekemiseen tuli Japanin matkoilta vuonna 2011 jolloin Japanissa oli tuhoisa maanjäristys. Aamut-albumin laulut käsittelevät keski-ikää ja vanhenemista, kaiken katoavaisuutta. Samuli Laiho on tällä hetkellä tekemässä kolmatta sooloalbumia josta tulee kitaravetoinen.
Laihon ensimmäinen romaani ”Topliner” julkaistaan helmikuussa 2018. Romaanissa Laiho sukeltaa musiikkibisneksen kovaan maailmaan ja kuvaa tarkkanäköisesti koneistoa, joka synnyttää kappaleita poptaivaan tähdille. Teos syväluotaa myös parisuhteen kipupisteitä ja sitä, kuinka ihminen voi huomaamatta kadottaa itsensä.
Laihon vanhemmat ovat näyttelijä Pekka Laiho ja tanssija Eeva Laiho (k.). Hän on naimisissa ja hänellä on tytär ja poika.
Jukka Kiviniemi
Jukka ”Jukkis” Kiviniemi (s. 1968) on suomalainen basisti. Hän on soittanut muun muassa kokoonpanoissa nimeltä Aki Sirkesalo ja Lemmen jättiläiset, Sami Saari & Cosmosonic, Hearthill, Ismo Alanko & yhtye, Soul Tattoo, RePekka, Jukka Poika ja Jenkkarekka, Nuspirit Helsinki, Tekniikan ihmelapset.
Tätä nykyä Kiviniemi asuu perheensä kanssa Hollannissa.
Myrkkypilleri (kauppaoikeuslauseke)
Myrkkypillerillä viitataan osakeyhtiön yhtiöjärjestyksessä olevaan lausekkeeseen, joka estää vihamielisiä yritysostotarjouksia menestymästä.
Myrkkypillerilausekkeessa vihamielinen ostotarjous (ostotarjous jota kohdeyhtiön johto ei hyväksy) estetään siten, että yritys tekee ostotarjouksen vastapainoksi suunnatun osakeannin. Tämä suunnattu osakeanti kohdistetaan luonnollisesti tahoille, jotka suhtautuvat vihamielisesti ostotarjoukseen. Näin estetään ostotarjouksen tavoitteleman äänienemmistön saavuttaminen yhtiössä.
Lauseke ei estä yrityksen valtaamista, mutta tekee siitä huomattavasti normaalia kalliimman toimenpiteen. Näin yritysjohdon ei tarvitse pelätä, että se sivuutettaisiin uuden omistajan valinnoilla. Näin siirretään käytännössä yrityksen päätösvaltaa osakkeenomistajilta yritysjohdon suuntaan.
Pomfretti
Pomfretti eli merilahna ("Brama brama") on ahvenkala. Kala elää Atlantissa, Intian valtameressä ja Tyynessämeressä. Vaikkalajia kutsutaan joskus merilahnaksi, se ei ole sukua esimerkiksi Itämeressä tavattavalle lahnalle ("Abramis brama").
Pomfretti voi kasvaa metrin pituiseksi ja painaa jopa kuusi kiloa.
Piikkimakrilli
Piikkimakrilli ("Trachurus trachurus") on ahvenkaloihin kuuluva merikala, joka kasvaa tyypillisesti 22-senttiseksi ja voi suurimmillaan painaa jopa kaksi kiloa.
Piikkimakrilli on itäisen Atlantin rannikoiden lajia, jonka levinneisyys ulottuu Norjasta Etelä-Afrikkaan ja vähän Intian valtamerenkin puolelle. Se elää myös Välimeressä ja sitä tavataan Tanskan salmissa Juutinraumaan asti.
Aikuiset piikkimakrillit liikkuvat suurina parvina rannikonläheisillä hiekkapohjaisilla vesillä. Ne syövät kalaa, äyriäisiä ja mustekalaa. Länsi-Euroopassa on kaksi erillistä kutukantaa. Läntinen kanta lisääntyy keväällä Biskajanlahden ja Irlannin vesillä ja vaeltaa sitten pohjoiseen Norjan rannikolle ja Pohjanmeren pohjoisosaan. Pohjanmeren kanta taas kutee Pohjanmeren eteläosassa kesällä jä liikkuu Skagerrakin ja Kattegatin vesillä.
Kala on kaupallisesti merkittävä, sitä kaupataan tuoreena, savustettuna, pakastettuna ja purkitettuna. Piikkimakrillin kalastusta on harjoitettu etenkin Pohjois-Afrikan Atlantin rannikolla kuten Senegalissa. Välimerellä saaliit ovat pienentyneet ylikalastuksen takia, ja nuorten kalojen osuus saalista on huolestuttava.
Évoran tuomiokirkko
Évoran tuomiokirkko () on tuomiokirkko Évoran kaupungissa Portugalissa. Se kuuluu osana kaupungin historiallista keskustaa UNESCO:n maailmanperintöluetteloon.
Évoran tuomiokirkko on Portugalin suurin keskiaikainen katedraali.
Évoran tuomiokirkko rakennettiin vuosien 1184 ja 1204 välisenä aikana. Sitä muokattiin vuosina 1280–1340 goottilaiseen tyyliin. Pääkappeli rakennettiin kokonaan uudelleen 1700-luvulla.
Netta
Netta on Anetta-nimestä johdettu naisen etunimi. Nettaa käytetään myös Agnesin lempinimenä. Netan nimipäivä on ollut suomalaisessa kalenterissa Aunen nimipäivänä, 21. tammikuuta vuodesta 2005.
Vuoden 2016 loppuun mennessä nimi Netta on annettu Suomessa noin 2500 henkilölle.
Jésus Iglesias
Jésus Ricardo Iglesias (22. helmikuuta 1922 – 11. heinäkuuta 2005) oli argentiinalainen Formula 1 -kuljettaja.
Iglesias aloitti uransa ajamalla Etelä-Amerikassa Fuerza Libre ja Fuerza Limitada -sarjoja vuosina 1949-1959. Hän ajoi sarjoissa ennen Formula 1:iä Plymouthin autoilla ja paluunsa jälkeen Chevroletilla. Hän menestyi sarjoissa ja voitti Limitadan mestaruuden vuonna 1951 ja Libren vuosina 1952,1956 sekä 1958-59.
Jésus Iglesias osallistui Gordini-tallin autolla yhteen Formula 1 -osakilpailuun, kotikisaansa Argentiinan GP:hen. Kilpailu päättyi kuitenkin vaihteiston hajoamiseen eikä Iglesias saavuttanut urallaan yhtään pistettä.
Harmaakoirahai
Harmaakoirahai tai harmaahai ("Galeorhinus galeus") on koirahai, joka kasvaa jopa kaksimetriseksi. Sitä tavataan 50-100 metrin syvyydessä mantereiden länsirannikoilla sekä Välimeressä. Se on melko yleinen Tanskan salmissa. Sitä kalastetaan ruoaksi ja urheilukalastuksen takia - harmaahain evästä tehdään haineväkeittoa. Harmaahaita pidetään myös monissa yleisöakvaarioissa.
Harmaahai syö kaikenlaisia eläimiä. Sille kelpaavat esimerkiksi pikkukalat, mustekalat ja raadot.
Piikkihai
Piikkihai ("Squalus acanthias") on piikkihaiden heimoon kuuluva rustokalalaji, joka voi kasvaa metrin mittaiseksi. Se on saanut nimensä selkäevissä olevista piikeistä. Väriltään se on harmahtavan ruskea, vatsapuolelta vaalea. Piikkihai syö kalaa ja selkärangattomia, ja saalistaa suurissa parvissa. Se onkin yksi harvoista hailajeista, joka elää parvissa, jonka vuoksi sitä on helppo pyydystää suuria määriä. Kalanviljelylaitokseen osuessaan piikkihaiparvi voi tehdä pahaa jälkeä. Piikkihaita pyydystetään ihmisruoaksi ja syödään niin Euroopassa kuin Kiinassakin, jossa siitä tehdään haineväkeittoa. Haihyytelö on Länsi-Euroopassa arvostettu herkku, samoin erilaiset mädistä valmistetut hyytelöt. Trooppisilla alueilla piikkihain lihaa kuivataan tai savustetaan, jolloin sitä on helppo säilyttää ja myydä. Sen pientä päätä (15-30 cm) myydään matkamuistoksi. Piikkihai ei ole ihmiselle vaarallinen.
Piikkihai on yleinen Skandinavian rannikolla. Lisäksi sitä tavataan Välimeressä sekä Pohjois- ja Etelä-Amerikan, Japanin ja Australian rannikolla. Ne viihtyvät mutapohjaisissa vesissä. Sillihain ohella piikkihai on toinen hailalaji, jota on tavattu myös Suomen merialueelta.
Itämereen se tulee nimenomaan suolapulssien mukana.
Hot in the Shade
Hot in the Shade on yhdysvaltalaisen rockyhtye Kissin viidestoista studioalbumi. Albumin tuottivat yhtyeen laulaja ja rytmikitaristi Paul Stanley sekä laulaja ja basisti Gene Simmons. Albumi on nauhoitettu Hollywoodissa, Kaliforniassa The Fortress-äänitysstudiolla heinä-elokuussa vuonna 1989, ja albumi miksattiin Los Angelesin Cheerokee-äänitysstudiolla vuoden 1989 elokuussa, kunnes se lopulta julkaistiin 17. lokakuuta 1989.
"Hot in the Shade" jäi vuonna 1980 yhtyeeseen liittyneen rumpali Eric Carrin viimeiseksi studioalbumiksi yhtyeen riveissä, sillä hän menehtyi sydänsyövän aiheuttamiin komplikaatioihin New York Cityssä 24. marraskuuta 1991. Hän ei syövän heikentämän kuntonsa vuoksi pystynyt enää osallistumaan vuonna 1992 ilmestyneen "Revengen" nauhoittamiseen, mutta esiintyi tästä huolimatta vielä "God Gave Rock 'N' Roll To You II:n" musiikkivideolla ja toimi albumilla taustalaulajana. "Hot in the Shade" päätti Kissin glam metal-aikakauden, sillä "Revengen" myötä yhtyeen musiikki laajeni lähemmäs heavy metalia ja yhtyeelle ominaisempaa puhdaspiirteistä hard rockia.
Albumin kappaleista "Hide Your Heart", "Forever" ja "Rise to It" julkaistiin singlet. Näistä kolmesta ylivoimaisesti suurin menestys oli hitiksi noussut balladi "Forever", joka nousi Yhdysvaltain singlelistalla parhaimmillaan kahdeksanneksi. Näitä singlekappaleita esitettiin ahkerasti albumia seuranneella Hot in the Shade Tour-kiertueella, mutta ne ovat käytännössä häipyneet Kissin ohjelmistossa kiertueen päätyttyä. "Foreveria" yhtye esitti aktiivisesti koko maskittoman aikakautensa loppuun eli vuoteen 1996 asti, jonka jälkeen kappaletta on esitetty satunnaisesti. Paul Stanley sen sijaan on esittänyt "Hide Your Heartia" ahkerasti vuosien 1989 ja 2006-2007 kiertueillaan sooloartistina. Albumi itse sijoittui Yhdysvalloissa Billboardin listalla parhaimmillaan sijalle 29. Pienehköä suosiota saavutti myös rumpali Eric Carrin tulkitsema kappale "Little Caesar", joka on ainoa Kissin studioalbumille päätynyt kappale, jossa päälauluvastuun kantaa Carr. Kyseisellä kappaleella Carr soittaa rumpujen ohella myös bassoa, ja Bruce Kulick soittaa sekä soolo- että rytmikitaraa Paul Stanleyn ja Gene Simmonsin laulaessa taustalaulua.
"Hot in the Shade" ylitti kultalevyrajan Yhdysvalloissa 20. joulukuuta 1989, mutta se jäi ainoaksi maskittoman Kissin 1980-luvulla julkaistuksi studioalbumiksi, joka ei ylittänyt platinalevymyyntiä.
Kravattisolmu
Kravattisolmu on kravattiin tehtävä kiristyvä solmu. Kravattisolmuja on lukuisia erilaisia. Kravatin ohuemman pään on tarkoitus liukua solmun sisällä ja siten mahdollistaa kravatin kiristämisen ja löysäämisen.
Kaksi yleisimmin käytettyä solmua ovat "englantilainen solmu" (four in hand) ja "ranskalainen solmu" (puoli-Windsor). Englantilainen kravattisolmu on muodoltaan toispuoleinen, suipompi ja kapeampi kuin ranskalainen kravattisolmu. Solmun valinta riippuu kauluksen muodosta sekä solmion leveydestä ja materiaalista, englantilainen solmu sopii yleensä paremmin kauluksiin, joiden kielien väliin jää kapeampi rako. Yksinkertaisempana solmuna englantilainen solmu on myös parempi vaihtoehto, jos solmion materiaali on hyvin paksua. Ranskalainen solmu on symmetrisempi ja sopii kaulukseen, jonka aukko on leveämpi.
Englantilaisen solmun solmiminen:
Yleinen virhe on solmia kravatin solmu liian tiukaksi. Useimmissa tilanteissa solmu näyttää paremmalta, jos se on löyhä, eli solmu kiedotaan muotoonsa löysästi ja kiristetään vasta lopuksi. Jos solmion materiaali on ohutta, solmua voidaan kasvattaa kietomalla kravatin pääosaa solmun ympärille kerran tai kaksi ennen kuin leveä pää kiertää ylös ja itsensä alle.
Pikkuhai
Pikkuhai ("Etmopterus spinax") on alle puolimetrinen piikkihaikala. Sitä tavataan Atlantin itäosassa Islannista ja Norjasta Azoreiden kautta Etelä-Afrikkaan asti. Se on yleinen pieni hai mutta pysyttelee lähellä pohjaa, yleensä 200 ja 500 metrin syvyyksien välillä. Pikkuhai syö pieniä kaloja, simpukoita ja äyriäisiä.
Sillihai
Sillihai ("Lamna nasus") on suurikokoinen hailaji ja yksi nopeimmista haista. Sillihai on piikkihain ohella ainoa Suomessa tavattu hailaji.
Sillihain liha on arvostettu ruoka-aine, ja laji on taloudellisesti tärkeä kalateollisuudelle. Varsinkin keitoksi laitettavista evistä maksetaan paljon.
Itämerellä sillihaita tavataan satunnaisesti; yksi yksilö on tavattu 40-luvulla raahelaisen kalastajan verkosta kuolleena; Itämerelle kaloja tulee 
suolapulssien mukana
Sillihain kannat ovat monin paikoin vähentyneet ylikalastuksen takia. Siksi sitä on ehdotettu suojeltavaksi. YK:n CITES-kokouksessa vuonna 2007 se jätettiin suojelun ulkopuolelle muun muassa suurten kalastusmaiden Norjan, Japanin ja Kiinan vastustuksen vuoksi. Vuonna 2013 sillihai pääsi CITES-suojelun piiriin.
Sillihai on sukkulanmuotoinen hai jolla on suuret tummat silmät ja pienet hampaat. Sen selkäpuoli on tummanharmaa, vatsapuoli valkoinen. Se kasvaa tyypillisesti noin 175 cm pitkäksi.
Loimaan kotiseutumuseo
Loimaan kotiseutumuseo on vuonna 1855 rakennetussa viljamakasiinissa sijaitseva museo, jonka toiminta käynnistyi talkoovoimin kerätystä ja lahjoituksina saadusta esineistöstä. Museo avattiin vuonna 1962. Esineistöä on noin viisi tuhatta kappaletta. Museo sijaitsee Kanta-Loimaan kirkonmäellä, ja sitä ylläpitää Loimaa-Seura ry. Museorakennuksena toimivan luonnonkivistä rakennetun viljamakasiinin lahjoitti yhdistyksen käyttöön paikallinen manttaalikunta.
Rengashai
Rengashai ("Galeus melastomus") on alle metrin pituinen kissahai. Sen selkä ja kyljet ovat harmahtavan punaiset, ja niissä on tummia läikkiä joiden ympärillä vaaleampi rengas. Rengashaita esiintyy Euroopassa Atlantin rannikolla ja Välimerellä, Afrikan länsirannikolla Angolaan asti sekä Madeiran lähivesillä.
Antichrist Superstar
Antichrist Superstar on Marilyn Mansonin studioalbumi vuodelta 1996. Levyllä vierailevat Dave Ogilvie ja Nine Inch Nailsin Trent Reznor.Albumi
Singlet
Sinihai
Sinihai ("Prionace glauca") on suurikokoinen tiikerihaiden heimon kala, joka painaa täysikasvuisena 60–80 kiloa. Sitä tavataan syvissä vesissä lauhkeilla ja trooppisilla merialueilla aina Norjasta Etelä-Afrikkaan. Sinihai viihtyy viileähkössä vedessä, ja siksi se lämpimämmillä alueilla pysyy varsin syvällä, kun taas viileämmillä alueilla se on lähempänä pintaa. Sinihaita ei myöskään tavata matalissa lämpimissä merissä kuten Punaisella merellä tai Meksikon lahdella.
Sinihai voi muuttaa pitkiä matkoja, esimerkiksi Uuden Englannin edustalta Etelä-Amerikkaan.
Sinihain jälkeläiset kehittyvät emon ruumiin sisällä; poikasia on kerralla 25-100 kappaletta.
Sinihait syövät enimmäkseen kalaa ja mustekaloja, vaikka ne kykenevät tarvittaessa nappaamaan suurempiakin saaliseläimiä.
Vaeltaja (romaani)
Vaeltaja () on Fritz Leiberin vuonna 1964 ilmestynyt yhdysvaltalainen tieteisromaani. Kirja sai Hugo-palkinnon. Suomennos ilmestyi vuonna 1993 Book Studion Galaxy-scifi-sarjassa.
Romaani kuvaa tuhoa, jonka aiheuttaa ulkoavaruudesta saapuva lähes planeetan kokoinen avaruusalus asettuessaan Maata kiertävälle radalle. Teoksessa on paljon sisäpiirin viitteitä scifi-fandomiin, ja sitä voi pitää 1960- ja 1970-luvulla syntyneen katastrofiromaanin varhaisena edustajana.
Itävallan Bundesliiga
Itävallan Bundesliiga () on Itävallan jalkapallosarjojen korkein sarjataso. Sarjassa pelaavat 12 joukkuetta kohtaavat toisensa neljästi kauden aikana. Viisi viimeisintä mestaruutta vuosina 2014–2018 on voittanut Red Bull Salzburg.
Malmivaara (Jällivaara)
Malmivaara (, ) on taajama Jällivaaran kunnassa Norrbottenin läänissä Pohjois-Ruotsissa. Malmivaaran asukasluku on noin 5 600, ja sen sijainti on 67°10′N 20°40′E.
Malmivaara on tunnettu LKAB-kaivosyhtiön omistamista rautamalmikaivoksista, joista kaivettua malmia kuljetetaan Malmbanan-rataa pitkin Luulajaan laivattavaksi. Vitåforsin rata yhdistää malmikaivokset Malmbanan-rataan Jällivaaran rautatieasemalla. Kylän keskustassa eräs rautakaivoksen kuiluista on puhkaissut maankuoren, jonka seurauksena on muodostunut suuri kuoppa, joka on saanut nimekseen "Gropen". Reikä laajenee etelää kohti sitä mukaa kun malmin kaivaminen edistyy, ja se on jo jakanut kylän kahteen osaan. Rakennuksia on siirretty turvallisempaan paikkaan kaivutöiden edistyessä.
Malmivaaran suurin urheilujoukkue on Malmbergets Allmänna IdrottsFörening (MAIF).
Stefanus IX
Paavi Stefanus IX (k. 29. maaliskuuta 1058) oli paavina 2. elokuuta 1057 – 29. maaliskuuta 1058. Hänen oikea nimensä oli Frederick Lorrainelainen. Frederickin vanhempi veli oli Ylä-Lothringenin herttua ja Toscanan markiisi ja hänellä oli merkittävä rooli tuon ajan politiikassa.
Paavi Leo IX teki Frederickistä kardinaalin. Frederick toimi jonkin aikaa paavin lähettiläänä Konstantinopolissa. Hän oli myös paavi Leon mukana tämän epäonnistuneella sotaretkellä normanneja vastaan. Hänen asemansa oli sidoksissa hänen veljensä menestykseen, ja siksi hänen oli välttämätöntä paeta keisari Henrik II:ta Monte Cassinoon. Viisi päivää paavi Victor II:n (joka oli tehnyt Frederickistä kardinaalin ja Monte Cassinon apotin) kuoleman jälkeen hänet valittiin Victorin seuraajaksi.
Stefanus osoitti suurta tarmoa gregoriaanisen reformin toteuttamisessa selibaattilupauksen suhteen ja loi suurimittaisia suunnitelmia normannien häätämiseksi Italiasta ja veljensä nostamiseksi keisariksi. Tämä suunnitelma jäi toteutumatta, kun hän sairastui vakavasti eikä täysin toipunut sairaudesta. Hän kuoli Firenzessä 29. maaliskuuta 1058. Hänen jälkeensä paaviksi tuli Benedictus X, joka julistettiin vastapaaviksi ja jonka Nikolaus II pian syrjäytti.
COSS
Suomen avoimien tietojärjestelmien keskus - COSS ry (Centre for Open Systems and Solutions) eli Suomen open source -keskus on avointa lähdekoodia hyödyntävän ja tukevan liiketoiminnan kehittämisorganisaatio.
COSS edistää avointen ohjelmistojen hallittua käyttöä eri toimialoilla ja tuottaa palveluja jäsentensä liiketoiminnan kehittämiseksi. COSS palvelee sekä OSS (Open Source Software) -tuotteita ja -palveluja tarjoavia yrityksiä että OSS-ratkaisujen käyttäjiä: yrityksiä, yhteisöjä ja julkishallinnon organisaatioita.
COSS:n tavoitteena on
COSSin jäseniksi voivat liittyä yritykset, yhteisöt, julkishallinnon organisaatiot ja yksityishenkilöt.
COSS on edustaa Suomea Euroopan open source -liiketoiminnan yhteisjärjestössä OBOOE:ssa.
Vasarahai
Vasarahai ("Sphyrna zygaena") on suurikokoinen hailaji, jota tavataan maailman kaikilla lauhkeilla rannikkoalueilla.
Kalan väri vaihtelee ruskeanharmaasta tummaan oliivinvihreään; vatsapuoli on aina vaaleampi. Aikuinen yksilö voi olla neljä metriä pitkä ja painaa jopa 400 kiloa. Lajin luonteenomainen tuntomerkki on vasaramainen leveä pää. Erikoinen päänmuoto auttaa lajia ravinnonhankinnassa sen suoman laajan näkökentän ansiosta.
Vasarahai synnyttää eläviä poikasia. Yhdessä poikueessa on 20-40 poikasta, jotka syntyessään ovat 50-61 cm pitkiä.
Isovasarahai
Isovasarahai ("Sphyrna mokarran") on suurikokoinen hai, joka kasvaa jopa kuusimetriseksi. Isovasarahaita esiintyy rannikkoalueilla trooppisilla vesillä aina 80 metrin syvyyteen asti.
Isovasarahait syövät pieniä haita, rauskuja, mustekaloja ja kaloja. Ne ovat immuuneja rauskujen myrkylle.
Kohdatessaan sukeltajan isovasarahai on yleensä arka ja väistää. Isovasarahai luokitellaankin yhdeksi vähiten vaarallisista haista. Tunnetaan vain yksi dokumentoitu tapaus, jossa laji on ärsytettynä käynyt ihmisen kimppuun, mutta joukko hyökkäyksiä on kirjattu tarkemmin määrittämättömän vasarahailajin nimiin.
Modern Times
Modern Times on Bob Dylanin elokuussa 2006 julkaistu 31. studioalbumi. Albumi julkaistiin kahdessa eri muodossa: standardimuodossa sekä erikoispainoksena, joka sisältää CD:n lisäksi DVD:n. Syyskuussa 2006 se nousi Yhdysvaltain listaykköseksi ensimmäisenä Dylan-levynä 30 vuoteen. Näin Dylanista tuli vanhin elinaikanaan ykköspaikalle noussut artisti. Suomessa albumi nousi virallisen albumilistan sijalle 4.
"Modern Times" nauhoitettiin Dylanin tämänhetkisen kiertueyhtyeen kanssa, johon kuuluvat basisti Tony Garnier, rumpali George G Receli, kitaristit Stu Kimball ja Denny Freeman sekä multi-instrumentalisti Donnie Herron.
Dylanin asema populaarimusiikin historiassa sekä hänen kaksi edellistä albumiaan, suuren menestyksen saavuttaneet "Time out of Mind" (1997) ja "Love and Theft" (2001), tekivät "Modern Timesista" odotetun julkaisun.
"Modern Times" vuosi Internetiin lukuisten BitTorrent-sivustojen kautta 21. elokuuta 2006, kahdeksan päivää ennen albumin julkaisua.
Elokuussa 2006 musiikkilehdet alkoivat julkaista arvioitaan albumista. Sekä "Rolling Stone" ja UNCUT antoivat albumille viisi tähteä. "Rolling Stone" -lehden kriitikko Joe Levy sanoi albumia Dylanin "kolmanneksi perättäiseksi mestariteokseksi". Myös kriitikko Robert Christgaun arvio "Blender"-lehdessä oli myönteinen.
Jon Pareles kirjoitti The New York Timesissa, että ”"Modern Times" kuulostaa kokeellisemmalta kuin yksikään sen edeltäjistä”. "The Chicago Tribunen" Greg Kot oli samoilla linjoilla Parelesin kanssa todetessaan, että ”liian usein yhtye kuulostaa siltä, kuin se olisi opetellut kappaleet nauhoittaessaan niitä -- (Modern Times -albumilta) Dylanin lavaesiintymisten sähköistävät aallot puuttuvat.” Tästä kritiikistä huolimatta sekä Pareles että Kot olivat yleisesti ottaen varsin myönteisiä albumia kohtaan.
"The Guardian" -lehden Alexis Petridis pilkkasi muuten positiivisessa arvostelussaan albumin julkaisua edeltänyttä hehkutusta.
"The Chicago Sun-Times" -lehden Jim DeRogatis kehui albumin kappaleiden sanoituksia, mutta ihmetteli laimeaa musiikkia. Erityisen kriittinen hän oli albumin balladeja kohtaan.
Albumin kansikuva on Ted Cronerin valokuva ”Taxi, New York at Night”.
Bae Ki-tae
Bae Ki-tae (s. 3. toukokuuta 1965 Daegu) on eteläkorealainen entinen pikaluistelija. Hän keskittyi pääasiassa 500 ja 1 000 metrin matkoille.
Vuonna 1990 Baesta tuli ensimmäinen korealainen pikaluistelun arvokisavoittaja, kun hän Tromssassa sprintterien MM-kisoissa voitti kultamitalin ennakkosuosikkien epäonnistuttua toinen toisensa perään. Vaikka Bae saavutti parhaan menestyksensä sprinttimatkoilla, hän aloitti uransa yleisluistelijana. Yleisluistelijoiden MM-kisoissa hän sijoittui 500 metrillä kolme kertaa ensimmäiseksi (1987, 1988 ja 1990).
Maailmancupissa Bae voitti urallaan kuusi osakilpailua ja oli kaikkiaan 25 kertaa palkintokorokkeella.
Holy Wood (In the Shadow of the Valley of Death)
Holy Wood (In the Shadow of the Valley of Death) on Marilyn Mansonin neljäs studioalbumi, jonka on julkaissut Nothing Recordsin 14. joulukuuta vuonna 2000. Albumi on julkaistu niin CD:nä, vinyylinä kuin kasettinakin.
Albumi koostuu neljästä osiosta:
Ensimmäisessä osiossa on neljä kappaletta, muissa viisi.
Men in Black – miehet mustissa
Men in Black – miehet mustissa () on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut Barry Sonnenfeldin ohjaama yhdysvaltalainen tieteiselokuva. Elokuvan pääosissa ovat Tommy Lee Jones, Will Smith ja Vincent D’Onofrio. Elokuva perustuu Lowell Cunninghamin samannimiseen sarjakuvaan. Epilogissa tarjotaan elokuvan katsojalle lohduttava maailmankatsomuksellinen tietoisku.
Elokuva oli menestys: Yhdysvalloissa se tuotti 250 miljoonaa ja kansainvälisesti 326 miljoonaa dollaria. Elokuvalle tehtiin myös kaksi jatko-osaa, "MIB II – miehet mustissa 2" ja "Men in Black III".
Gáldar
Gáldar on Gran Canarian pohjoisosassa sijaitseva kunta, jonka pinta-ala on 61,59 km².
Gáldarin väkiluku on noin 22 763 (ISTAC, 2003) ja väestötiheys 369,59 as./km².
Ingenio
Ingenio on Gran Canarian itäosassa sijaitseva kunta, jonka pinta-ala on 38,15 km².
Ingenion väkiluku on noin 26 857 (ISTAC, 2004) ja väestötiheys 692,87/km².
Men in Black
Men in Black (MIB) voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Mogán
Mogán on Gran Canarian lounaisosassa sijaitseva kunta, jonka pinta-ala on 172 km². Kunnan pääelinkeinot ovat matkailu, maatalous ja kalastus. Tärkein liikenneyhteys on saaren pääkaupunkiin Las Palmasiin ja lentoasemalle johtava GC-1-moottoritie. Mogánin keskusta sijaitsee noin 12 kilometriä rannikolta, jossa sijaitsevat sitä huomattavasti suuremmat matkailukeskukset kuten Puerto Rico.Mogánin väkiluku on noin 15 176 (ISTAC, 2004) ja väestötiheys 88,17 as./km².
Moya
Moya on Gran Canarian pohjoisosassa sijaitseva kunta, jonka pinta-ala on 31,87 km².
Moyan väkiluku on noin 8 307 (ISTAC, 2004) ja väestötiheys 250,63 as./km².
Association of American Railroads
Association on Americal Railroads (AAR) on teollisuuden ja kaupan ryhmittymä, joka edustaa Pohjois-Amerikan (Kanada, Meksiko ja Yhdysvallat) tavaraliikenteen rautatieyhtiöitä. AAR:n jäseniä ovat myös Amtrak sekä jotkin paikalliset lähiliikenneyhtiöt.
AAR muun muassa määrittelee Pohjois-Amerikassa käytettävät rautateiden nimilyhenteet sekä valvoo yleistä raideliikenneturvallisuutta kehittämällä turvallisuusstandardeja ja yhtenäistämällä käytäntöjä.
Association of American Railroads perustettiin 12. lokakuuta 1934, kun viisi teollisuusryhmittymää fuusioitui:
San Bartolomé de Tirajana
San Bartolomé de Tirajana on Gran Canarian eteläosassa sijaitseva kunta, jonka pinta-ala on 333,13 km². Kunnan pinnanmuodostus on monipuolinen vaihtuen Atlantin valtameren huuhtomasta kuivasta ja aurinkoisesta rannikosta vuoriston reheväkasvuisiin rinteisiin. Matkailu ja sen oheistoiminnot ovat kunnan ylivoimaisesti merkittävin elinkeino, kunnan alueella sijaitsee muun muassa tunnettu turistikohde Playa del Inglés. Kunnassa on myös lukuisia suuria ostoskeskuksia sekä etenkin matkailijoille suunnattuja teemapuistoja, kuten Palmitos Park ja Sioux City. Tärkein liikenneväylä on saaren pääkaupunkiin Las Palmasiin ja lentokentälle johtava GC-1-moottoritie.
Alueen maantieteellisestä asemasta ja ilmastosta johtuen ilman lämpötila kunnan alueella on aina hieman korkeampi kuin Gran Canarian pohjoisosissa.San Bartolomé de Tirajanan väkiluku on noin 45 559 (ISTAC, 2004) ja väestötiheys 136,76/km².
Siikalahti (Parikkala)
Siikalahti on Parikkalan Simpelejärven umpeenkasvanut lahti Kaukolan kylässä. Se on laajuudeltaan noin 445 hehtaaria ja viitisen kilometriä pitkä, mutta leveimmillään vain puolitoista kilometriä. Lahti otettiin lintuvesien suojeluohjelmaan vuonna 1982. Valtiolle se hankittiin 1980-luvun puolivälissä. Siikalahtea hoitaa Metsähallitus.
Siikalahti muovautui nykyiseen asuunsa Simpelejärven laskussa 1930-luvun lopussa. Järven veden pinnan laskemisen yhteydessä suunniteltiin lahden kuivattamista kokonaan kanavan avulla, mutta aie peruuntui sota-ajan takia. Kuivattaminen tuli esille uudestaan 1950-luvulla: lahden pengertämistä suunniteltiin kesäkuussa 1954. Siikalahden ja Tetrisuon kuivattamisella laskettiin saatavan 589 hehtaaria lisämaata, mitä pidettiin erittäin tarpeellisena maatalouden kehittämisen kannalta. Kuivattamisajatuksia pohdittiin vielä 1970-luvullakin, jolloin lahden alueelta laskettiin saatavan 517 hehtaaria peltoa. Lahden eteläosan kuivatusehdotuskin kaatui vastustukseen, kun Siikalahden suojelemiseksi kerättiin yli 6 000 nimen adressi. Siikalahden Suojeluhdistys perustettiin 1976 Pauli Kantosen ja Veijo Vilskan johdolla, seuraavana vuonna säätiö osti kaksi tilaa lahden ympäristöstä: Honkasaaren ja Kasiniemen, joille rakennettiin alueella nykyisinkin olevat rakennelmat - lintutorni tosin Ripekesaarelta vuokratulle maalle. Itä-Suomen vesioikeus antoi lahden kuivatukselle lopullisen kielteisen päätöksen vuonna 1980, sen sijaan sitä käytiin kunnostamaan arvokkaana kosteikkona ja lintuvetenä. Valtio lunasti Siikalahden omistukseensa vuosina 1985 ja 1986, ja metsästys lahdella kiellettiin 1987.
Siikalahti on kuuluisa arvokkaasta lajistostaan. Alueella on tavattu noin 250 erilaista lintulajia, 900 perhoslajia ja 25 eri sudenkorentolajia. Alueen harvinaisimpiin kasveihin kuuluu hentonäkinruoho ("Najas tenuissima") ja sahalehti ("Stratiotes aloides"), sen linnuista ovat kuuluisia muun muassa satakieli ja erilaiset kertut. Siikalahti on myös tärkeä levähdysetappi muuttolinnuille.
Siikalahti on kansainvälisesti tärkeä lintualue IBA-numerolla 070 sekä osa kansallisesti tärkeää lintualuetta (FINIBA) 320098 (Parikkalan seudun lintuvedet).
Siikalahdelle pääsee lyhintä reittiä valtatie 6:lta risteävää Kaukolan kylätietä (tie 14941) myöten vajaan kolmen kilometrin verran, tai etelämpää Kirjolan kohdalta Kannaksen ja Kaukolan kautta kiertäen. Polku lahdelle lähtee Kaukolan tien varrelta pysäköintipaikalta, jossa on opastetaulu. Polku ylittää lahdenpohjukan pitkospuina. Pysäköintipaikasta hieman Kaukolaan päin on myös pyörätuolille sopiva matala lintujen tarkkailulava.
Siikalahdelle on rakennettu kaksi lintutornia, yksi korkeampi Ripekesaarten päähän, josta on näkymä etelään, ja toinen hieman matalampi Kasinniemen eteläkärkeen. Lisäksi alueella on piilokoju lintujen tarkkailua varten Kaukolan puolella, lähellä Ripekesaarten lintutornia. Kasinniemessä, jossa on vanha talonpaikka, on myös opastuskeskus ja nuotiopaikka.
Bamingui-Bangoran
Bamingui-Bangoran on yksi Keski-Afrikan tasavallan prefektuureista. Sen pinta-ala on 58 200 neliökilometriä ja siellä on vuoden 2003 väestönlaskennan mukaan 43 229 asukasta. Alueen asukastiheys on maan pienin: 0,7 as./km². Prefektuurin pääkaupunki on Ndélé.
Bamingui-Bangoranin naapuriprefektuurit ovat Haute-Kotto, Ouaka, Nana-Grébizi ja Vakaga.
Sabu
Terry Michael Brunk (s. 12. joulukuuta 1964) on yhdysvaltalainen showpainija, joka on nykyisin independent circuitin painija. Hän esiintyi World Wrestling Entertainmentin ECW-brändissä. Parhaiten hänet muistetaan esiintymisistään ECW-painipromootiossa 1990-luvulla.
Sabua mainostetaan "eläimellisimpänä ottelijana lajin historiassa", eikä Sabun painityyli ole kovin perinteistä, sillä hänen liikesettinsä koostuu lähinnä hypyistä, jotka tehdään pöytien tai tuolien avustuksella - tai niiden päälle. Sabu on ollut otteluissaan hyvin itsetuhoinen kuten WWE:n Mick Foley (Mankind). Hän on saavuttanut paljon urallaan, sillä hän on ollut muun muassa ECW:n ja NWA:n maailmanmestari, ECW:n joukkuemestari ja XPW:n maailmanmestari. Nimensä Sabu on mukaillut vanhasta intialaisesta kenraalista, jonka nimi oli Sabu.
Sabu on tunnettu myös siitä, että hän on jatkanut otteluitaan kärsittyään vakavia loukkaantumisia, jotka olisivat tarvinneet välitöntä hoitoa. Esimerkiksi ottelussa Sandmania vastaan Sabu mursi leukansa osuessaan kaiteeseen, mutta ottelun lopettamisen sijaan Sabu teippasi leukansa ja jatkoi ottelua ennaltasovittuun lopetukseen asti. Piikkilankaottelussa Terry Funkia vastaan Sabu aukaisi hauiksensa piikkilankaan, ja jatkaakseen ottelua hän teippasi haavan umpeen. Lopulta sairaalassa haavan sulkemiseen meni yli 100 tikkiä. Myös TNA:ssa paininut Sabu on ollut 1990-luvulla suuri osa ECW:tä.
Hänen opettajansa oli The Original Sheik, joka oli hänen setänsä.
Derek Parra
Derek Parra (s. 15. maaliskuuta 1970 San Bernardino, Kalifornia, Yhdysvallat) on 2000-luvun alussa menestynyt yhdysvaltalainen pikaluistelija.
Parra aloitti uransa rullaluistelijana. Rullaluistelussa hän voitti kolme kertaa Yhdysvaltain mestaruuden ja kahdesti yleiskilpailun maailmanmestaruuden. Hän vaihtoi lajia vuonna 1996, kun rullaluistelua ei hyväksytty kesäolympialaisten ohjelmaan. Parra kuului Yhdysvaltain joukkueeseen jo 1998 Naganon olympialaisissa, vaikkakaan ei kilpaillut yhdelläkään matkalla.
Ensimmäisen aikuisten pikaluistelun arvokisamitalinsa, väriltään hopeisen, Parra voitti maaliskuussa 2001 Salt Lake Cityssä matkakohtaisten MM-kisojen 1 500 metriltä. Samassa kaupungissa pidetyissä vuoden 2002 talviolympialaisissa Parra oli elämänsä kunnossa ja saalisti kultaisen ja hopeisen mitalin. Kultamitali tuli 1 500 metriltä maailmanennätysajalla 1.43,95. 5 000 metrin kilpailussa hän luisteli maailmanennätysajan 6.17,98, mutta piti ennätystä hallussaan vain 20 minuutin ajan, sillä alankomaalainen Jochem Uytdehaage luisteli vielä kovempaa ja pudotti Parran hopealle. Samana keväänä yleisluistelijoiden MM-kisoissa Heerenveenissä Parra saavutti pronssia, mikä jäi hänen viimeiseksi arvokisamitalikseen.
Maailmancupissa Parra on saavuttanut kuusi osakilpailuvoittoa ja kaikkiaan 17 palkintosijoitusta.
Brummerin talo
Brummerin talo on Helsingin Kruununhaassa, Elefantin korttelissa osoitteessa Aleksanterinkatu 14 sijaitseva rakennus, joka toimii Helsingin pormestarin ja vuoteen 2017 asti Helsingin kaupunginjohtajan virka-asuntona. Brummerin talo sijaitsee Remanderin talon ja Balderin talon välissä. Talon rakennutti alun perin merikapteeni Kåhlman vuonna 1823 Jean Wiikin suunnitelmien mukaan.Helsingin kaupunki osti rakennuksen itselleen vuonna 1959, entisöi talon ja remontoi sen virka-asunnoksi vuosina 1961–1962.
Brummerin talon tontti on ollut olemassa jo 1600-luvulla, ja talon kellari on osittain tältä ajalta. Kåhlmanin jälkeen talon omisti taiteenharrastaja H. J. Falkman, joka perusti siihen viinatehtaan. Nimensä rakennus on saanut hovineuvos Carl Brummerin mukaan. Hänen omistuskaudellaan Falkmanin poika, taidemaalari Severin Falkman, rakennutti pihan puolelle ateljeen vuonna 1887. Piharakennuksen suunnitteli Theodor Höijer. Talossa on myös kokoontunut aikoinaan muun muassa Lauantaiseura, ja marsalkka Carl Gustaf Emil Mannerheim asui siellä lyhyen aikaa valtionhoitajakautensa päätyttyä. Tasavallan presidentti Sauli Niinistöllä oli väliaikaiset työtilat Brummerin talossa Presidentinlinnan remontin ajan vuosina 2013–2014.
Rautjärvi (täsmennyssivu)
Rautjärvi tarkoittaa seuraavia:Huomaa myös
Valas-luokan kuljetusalus
Valas-luokan kuljetusalukset ovat Suomen merivoimien vuosina 1979–1981 Hollming Osakeyhtiön Rauman telakalla valmistuneita kuljetusaluksia. Aluksia valmistui viisi: "Vaarlahti" (722), "Vahakari" (121), "Valas" (897), "Vänö" (723) sekä sukeltajien tukialus "Mursu" (98).
Alusten uppouma on 300 tonnia ja niiden pituus 30, leveys 8 ja syväys 3 metriä. Niiden voimanlähteenä on 1070 kilowatin moottori, joka mahdollistaa 12 solmun nopeuden. Alusten miehistö koostuu yhteensä 11 henkilöstä. Alukset kykenevät kulkemaan jäissä, ja "Mursun" varustukseen kuuluu myös siirrettävä painekammio. Muut luokan alukset paitsi "Mursu" pystyvät kuljettamaan peräkannellaan yhden 20 tonnin kolmiakselisen kuorma-auton tai vastaavan määrän muuta ajoneuvokalustoa. Aluksissa on tätä varten hydraulisesti ohjattava peräramppi. Emälaiva "Mursussa" on tämän kannen paikalla sukeltajien erityistiloja.
Merivoimat on luopumassa "Vahakarista" aluksen huonon kunnon takia. "Mursu" myytiin kesällä 2013 kaupalliselle merirosvouksen vastaiselle yhtiölle ja lähti 8. elokuuta Turusta siniseksi maalattuna ja uudella nimellä "Muru" kohti uutta toiminta-aluettaan. Myös "Valas" myytiin samaan aikaan. Sen osti kotimainen Rederi Ab Fakir -varustamo.
Seppo Murto
Seppo Toivo Ilmari Murto (s. 13. tammikuuta 1955) on suomalainen kuoronjohtaja, kapellimestari ja Helsingin tuomiokirkkoseurakunnan kanttori–urkuri.
Seppo Murto suoritti urkujensoiton diplomin Sibelius-Akatemiassa 1980 ja piti ensikonserttinsa Helsingissä seuraavana vuonna. Kuoronjohdon diplomin hän suoritti vuonna 1983. Murto on ollut Sulasolin sekakuoroliiton taiteellinen johtaja vuosina 1985–1991 ja toiminut Suomen kuoronjohtajat ry:n puheenjohtajana sen perustamisesta 1989 vuoteen 1996 asti.
Murto on ollut Dominante-kuoron taiteellinen johtaja vuodesta 1981. Hän on toiminut myös Suomen Laulun (1984–1988) Akateemisen Laulun (1994–2000) ja Viva Voxin (1995 alkaen) taiteellisena johtajana. Vuoden 2003 alussa Seppo Murto oli mukana perustamassa uutta kuoroa, joka sai nimekseen Kamarikuoro Murtosointu. Murto työskenteli turkulaisen Chorus Cathedralis Aboensiksen taiteellisena johtajana 2006–2008.
Murto on vieraillut Tapiola Sinfoniettan sekä Lahden, Kuopion ja Vantaan kaupunginorkesterien kapellimestarina sekä Pohjois-Saksan radiokuoron johtajana. Hän toimi KuoroEspoo-festivaalin taiteellisena johtajana vuosina 1992–2004. Varsinaisena työnään Murto on toiminut Helsingin tuomiokirkkoseurakunnan kanttori–urkurina vuodesta 1985.
Hän myös opettaa kuoronjohtoa, urkujensoittoa ja liturgista soittoa Sibelius-Akatemiassa.
Seppo Murrolle on myönnetty seuraavat huomionosoitukset: Director musices -arvonimi 1986, Teknillisen Korkeakoulun Ylioppilaskunnan myöntämä Teekkari h. c. -arvonimi teekkarilakin käyttöoikeuden kera 1990, Suomen kuoronjohtajayhdistyksen valitsema vuoden kuoronjohtaja 2001, Espoon kaupungin myöntämä Espoo-mitali 2004 sekä Teknillisen korkeakoulun mitali 2007. Vuonna 2013 Murto valittiin vuoden kanttoriksi