hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Sirpa Asko-Seljavaara
Sirpa-Liisa Asko-Seljavaara (s. 12. lokakuuta 1939 Helsinki) on suomalainen plastiikkakirurgiaan erikoistunut lääkäri ja poliitikko. Hän oli kokoomuksen kansanedustaja vuosina 2003–2011. Asko-Seljavaaralle myönnettiin professorin arvonimi vuonna 1995.
Asko-Seljavaara valmistui ylioppilaaksi Lahden tyttölyseosta vuonna 1959. Hän opiskeli lääketiedettä Helsingin yliopistossa ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1965. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli vuonna 1974. Kirurgiaan Asko-Seljavaara erikoistui vuonna 1976 ja plastiikkakirurgiaan vuonna 1978. Hän on ollut Helsingin yliopiston plastiikkakirurgian dosentti vuodesta 1983. Hän on julkaissut noin 300 tieteellistä artikkelia kansainvälisissä alan lehdissä.
Vuosina 1990–2003 Asko-Seljavaara toimi HYKSin plastiikkakirurgian ylilääkärinä. Sitä ennen hän työskenteli 20 vuotta lääkärinä ja kirurgina. Hän on ollut muun muassa European Association of Plastic Surgeons -yhdistyksen puheenjohtaja 1996–1997 ja Suomen Kirurgiyhdistyksen puheenjohtaja 2000–2002. Häntä arvostetaan etenkin rintasyövän jälkeisten korjausleikkausten tekijänä ja edistäjänä.
Asko-Seljavaara valittiin eduskuntaan vuoden 2003 vaaleissa. Hän istui kaksi kautta vuoteen 2011. Hän oli sosiaali- ja terveysvaliokunnan jäsen 2003–2011 ja varapuheenjohtaja 2007–2011. Lisäksi hän oli suuren valiokunnan jäsen vuosina 2007–2011.
Helsingin kaupunginvaltuustoon Asko-Seljavaara valittiin kunnallisvaaleissa 2004. Hän oli Helsingin terveyslautakunnan varapuheenjohtaja vuosina 2005–2009.
Vuonna 1968 Asko-Seljavaara avioitui Seppo Seljavaaran kanssa. Heillä on kaksi poikaa. Asko-Seljavaara asuu nykyään Helsingissä sijaitsevassa Lauttasaaren kaupunginosassa, Vattuniemessä.
Asko-Seljavaara on vuorineuvos Aukusti Asko-Avoniuksen ja ekonomi Viola Asko-Avoniuksen tytär.
Vuonna 2014 Asko-Seljavaara paheksui julkisesti euroviisuvoittaja Conchita Wurstia.
Sari Sarkomaa
Sari Johanna Sarkomaa (s. 24. syyskuuta 1965 Tampere) on helsinkiläinen Kokoomuksen kansanedustaja ja Vanhasen II hallituksen opetusministeri 19. joulukuuta 2008 saakka. Ensimmäisen kerran Sarkomaa valittiin kansanedustajaksi vuoden 1999 eduskuntavaaleissa 3 151 äänellä. Vuonna 2003 hänen äänimääränsä oli 5 355 ja vuonna 2007 9 155. Vuoden 2007 vaalien jälkeen Sarkomaa nousi opetusministeriksi, mutta ilmoitti 11. joulukuuta 2008 eroavansa tehtävästä perhesyiden vuoksi.
Sarkomaa on kirjoittanut ylioppilaaksi Lappeenrannan Lyseon lukiosta vuonna 1984 ja valmistunut röntgenhoitajaksi Helsingin IV terveydenhuolto-oppilaitoksesta 1988. Myöhemmin hän valmistui terveydenhuollon maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1996. Lukuvuoden 1990–1991 Sarkomaa vietti Edinburghin yliopistossa.
Ennen kansanedustajan työtään Sarkomaa on toiminut erilaisissa terveydenhuollon tehtävissä Suomen lisäksi myös Ruotsissa. Lukio- ja opiskeluaikojen kesätyökokemuksiin kuuluvat muun muassa työskentely kahvilatyöntekijänä, perushoitajana, toimistoapulaisena insinööritoimistossa sekä hevostenhoitajana ja valmentajana ravitallilla.
Yhteiskunnallisesta vaikuttamisesta Sarkomaa kiinnostui opiskeluaikoinaan yliopistossa. Hän toimi Kokoomuksen Opiskelijaliitto Tuhatkunnan puheenjohtajana 1994–1995, Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan hallituksessa 1992 sekä Suomen ylioppilaskuntien liiton hallituksessa 1993.
Politiikan korkeakoulunaan Sarkomaa pitää työskentelyä kokoomuksen eduskuntaryhmän poliittisena sihteerinä 1996–1999. Vuosina 2004–2008 Sarkomaa oli kokoomuksen puoluevaltuuston puheenjohtaja.
Sarkomaa oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1997–2012. Vuosina 1999–2007 hän oli kaupunginhallituksen varajäsen. Hän ei ollut ehdolla vuoden 2012 kunnallisvaaleissa. Hän toimi muun muassa ympäristölautakunnan puheenjohtajana (1997–1999). Vuosina 2005–2007 Sarkomaa oli YTV:n hallituksen jäsen.
Eduskunnassa Sarkomaa oli kaudella 1999–2003 sosiaali- ja terveysvaliokunnassa ja työasiainvaliokunnassa sekä ympäristövaliokunnan varajäsenenä. Kaudella 2003–2007 hän oli talous- ja valtiovarainvaliokunnissa sekä valtionvarainvaliokuntatyöskentelyyn olennaisesti kuuluvissa sosiaali- ja työjaostossa sekä asunto- ja ympäristöjaostossa. Hän oli myös sosiaali- ja terveysvaliokunnan varajäsen.
Vuonna 2007 hän aloitti opetusministerinä eikä siis ollut valiokunnissa. Sarkomaa erosi ministerin tehtävistä vuoden 2008 lopulla antaakseen aikaa perheelleen.
Sarkomaa on ollut naimisissa diplomi-insinööri Kim Ruokosen kanssa vuodesta 1998. Heillä on kolme lasta. Perhe asuu Helsingin Munkkiniemessä, ja perheen rakkaimmaksi yhteiseksi harrastukseksi Sarkomaa nimeää purjehtimisen merellisessä luonnossa. Muihin harrastuksiin kuuluu luonnossa liikkuminen, lukeminen ja lasten kanssa leipominen.
Sarkomaan isä on professori Pertti Sarkomaa.
Kielenvaihto
Kielenvaihto tarkoittaa tapahtumaa, jossa tietty puhujaryhmä vaihtaa pikkuhiljaa käyttämänsä kielen johonkin toiseen kieleen. Yleensä tällainen tapahtuu jossakin etnisessä vähemmistöryhmässä, joka vaihtaa kielensä enemmistökansallisuuden puhumaan kieleen. Tavallisesti kielenvaihdon eräässä vaiheessa ihmiset yleensä ovat kaksikielisiä, eli puhuvat sekä ryhmänsä alkuperäistä että enemmistöryhmän kieltä.
Yleensä kielenvaihdon kanssa samanaikaisesti myös vähemmistöryhmälle ominainen kulttuuri mukautuu tai vaihtuu valtaväestön kulttuurin mukaiseksi.
Tyypillinen esimerkki kielenvaihdosta tapahtuu parhaillaan Venäjän Karjalassa, jossa karjalaiset pikkuhiljaa uusien sukupolvien myötä mukautuvat venäläisten valtakulttuurin ja siirtyvät karjalan kielen sijaan käyttämään venäjän kieltä, jolloin karjalainen kulttuuri ja kieli katoavat.
Psykososiaalinen lyhytkasvuisuus
Psykososiaalinen lyhytkasvuisuus on harvinainen häiriötila, joka aiheuttaa lyhytkasvuisuutta, murrosiän viivästymistä, masennusta, omituisia käytöstapoja, kehitysvammaisuutta ja oppimisvaikeuksia. Sen katsotaan johtuvan aivolisäkkeen vajaatoiminnasta eli hypopituitarismista, mikä on seurausta julmasta kohtelusta tai heitteillejätöstä.
Vuonna 2003 päivitetyssä artikkelissa Andrew P. Sirotnak jakoi oireiston kolmeen päätyyppiin. Näistä ensimmäiselle, vauvaiän ryhmälle, ominaista on korkea ennenaikaisen kuoleman vaara ja masentuneisuus. Toisessa ryhmässä oireet, joita ovat masentuneisuus, käytöksen häiriöt ja kasvuhormonin erityksen vajaatoiminta, puhkeavat kolmannen ikävuoden paikkeilla. Kolmannessa ryhmässä oireiden puhkeamisaika on myöhemmässä lapsuusiässä, eivätkä ne ole niin voimakkaita kuin kahdessa muussa päätyypissä.
Psykososiaalinen lyhytkasvuisuus on esiintyvyydeltään varsin harvinainen, eikä sen esiintyvyydestä ole esitetty tietoja. Andrew P. Sirotnakin "Skusen Feral.com" -katsauksessa vuodelta 1995 sen sanotaan kuitenkin olevan yleisintä europidisten ihmisten keskuudessa.
Psykososiaalisen lyhytkasvuisuuden hoidossa ei kasvuhormonihoidoista ole ollut apua, mutta huoltajien vaihtaminen on nopeuttanut henkilön pituuskasvua. On esitetty, että julmasta kasvuympäristöstä vapautuminen olisi nostanut lapsen älykkyysosamäärää kymmenillä pisteillä.
Peter Pan -kirjojen kirjoittajan J. M. Barrien on yleisesti uskottu kärsineen psykososiaalisesta lyhytkasvuisuudesta.
Juri Krimarenko
Juri Krimarenko (, s. 11. elokuuta 1983) on ukrainalainen korkeushyppääjä, maailmanmestari 2005 Helsingistä.
Ennen Helsingin MM-kisoja oli Krіmarenko kesäkuussa hypännyt oman ulkoratojen ennätyksensä 233. Hän ei kuitenkaan lukeutunut edes mitalisuosikkeihin Helsingissä, ja hänen ainoat arvokilpailujen mitalinsa olivat sotilaiden maailmanmestaruus vuodelta 2003, mikä tuli tuloksella 218, ja alle 23-vuotiaiden EM-pronssi 2005 tuloksella 227.
Helsingin kilpailu oli luonteeltaan varsin erikoinen. Ruotsalainen ennakkosuosikki, olympiavoittaja Stefan Holm jäi tulokseen 229. Tasaisessa kilpailussa kahdeksan miestä pudotti toistamiseen korkeudesta 232, peräti 23 kertaa peräkkäin. Viimeisenä hyppyvuorossa ollut Krimarenko, kilpailun tuntemattomin hyppääjä, kuitenkin ainoana pääsi yli kolmannella yrittämällään ja voitti näin maailmanmestaruuden.
Myöhemmin vuonna 2005 İzmirissä järjestetyissä kesäuniversiadeissa Krimarenko sijoittui kuudenneksi tuloksella 220. hän myös ylitti 220, mikä riitti kahdeksanteen sijaan. Hän hyppäsi ennätyksensä 234 Bydgoszczin hallikilpailussa helmikuussa 2007. Osakan MM-kilpailuissa 2007, Pekingin olympialaisissa 2008, Berliinin MM-kilpailuissa 2009, Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010, Göteborgin EM-hallikilpailuissa 2013 ja Moskovan MM-kisoissa 2013 Krimarenko jäi karsintaan.
Krimarenko voitti 2009 Euroopan joukkuemestaruuskilpailujen korkeushyppykilpailun tuloksella 231. Hän on voittanut Ukrainan-mestaruuden ulkoradoilla 2005, 2008 ja 2013 sekä sisäradoilla 2013.
RS-virus
RS-virus () on paramyksoviruksiin kuuluva RNA-virus. Se eristettiin ensimmäisen kerran simpanssista vuonna 1956. RS-virus on kooltaan ja muodoltaan vaihteleva, halkaisijaltaan keskimäärin 120–300 nanometriä. RS-virus säilyy tartuntakykyisenä elimistön ulkopuolella vain muutamia tunteja, ja se voidaan helposti inaktivoida saippuoilla ja desinfektioaineilla. Suomessa THL:n tartuntatautirekisteriin ilmoitettiin 3 834 RSV-tapausta vuonna 2017.
RS-viruksen aiheuttama hengitystieinfektio oireilee influenssan tavoin. Tauti alkaa yleensä nuhana, jonka jälkeen on mahdollista, että kuume nousee 38–39 celsiusasteeseen. Kuume häviää yleensä noin viikossa, mutta yskänoireita voi esiintyä kahdesta kolmeen viikkoon. RS-virus on yleisin keuhkoputkentulehduksen ja keuhkokuumeen aiheuttaja alle yksivuotiailla lapsilla. Tartuntaa ei voi parantaa lääkkeillä, eikä sitä vastaan ole olemassa rokotetta. Virus on erittäin helposti tarttuva, eikä siltä voi suojautua juuri muuten kuin välttämällä julkisilla paikoilla liikkumista epidemian aikana. Koska virus leviää hengitysteitse, ei käsien pesusta ole välttämättä hyötyä tartunnan ehkäisemiseksi.
Rick Parfitt
Richard John "Rick" Parfitt OBE (12. lokakuuta 1948 Woking, Surrey, Iso-Britannia – 24. joulukuuta 2016 Marbella, Espanja) oli rytmikitaristi ja laulaja rockyhtyeessä Status Quo.
Parfitt tapasi Status Quon perustajajäsenen, Francis Rossin ensimmäistä kertaa vuonna 1965. Parfitt liittyi Status Quon jäseneksi kaksi vuotta myöhemmin ja esiintyi yhtyeessä kuolemaansa saakka. Vuonna 1985 Parfitt teki sooloalbumia, mutta sitä ei ole koskaan julkaistu.
Parfitt on kirjoittanut useita Status Quon hittejä, kuten "Whatever You Want", "Again and Again" ja "Rain". Vuonna 2005 Parfittilla epäiltiin kurkkusyöpää, mutta kasvain osoittautui hyvänlaatuiseksi, ja se poistettiin.
Vuonna 2015 hän meni mukaan yhdessä vaimonsa Lyndsay Parfittin kanssa Julian Hallin vuonna 1999 perustamaan "Status Homes" -nimisen kiinteistöalan yritykseen Marbellaan Costa del Solille Espanjaan.
Parfitt jätti Status Quon 29. lokakuuta 2016 saatuaan aiemmin samana vuonna jälleen yhden sydänkohtauksen. Hänen tilalleen rytmikitaristiksi tuli "The Last of the Electrics Tour"in lopuille keikoille Richie Malone.
Parfitt kuoli espanjalaisessa sairaalassa lounasaikaan jouluaattona 2016 verenmyrkytykseen, jonka oli aiheuttanut aikaisemmin saatu olkapäävamma.
Francis Rossi
Francis Rossi OBE (s. 29. toukokuuta 1949 Forest Hill, Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) on yksi Status Quo -yhtyeen perustajajäsenistä. Hän on yhtyeen laulaja ja kitaristi.
Rossi on toiminut koko muusikon uransa ajan Status Quossa, mutta hän on myös esiintynyt muiden artistien albumeilla. Vuonna 1985 Rossi julkaisi kaksi soolosingleä ja vuonna 1996 häneltä ilmestyi sooloalbumi "King Of The Doghouse", johon sisältyi TOP 50-hitti "Give Myself To Love".
Saunakallio
Saunakallio on Järvenpään 3. kaupunginosa. Vuoden 2014 lopussa kaupunginosassa asui 1 400 ihmistä.
Saunakallio sijaitsee keskustasta luoteeseen rautatiehen rajautuen sen länsipuolella ja luetaan kuuluvaksi kaupungin läntisiin kaupunginosiin. Saunakallion nykyinen asutus rajautuu etelässä Loutin kaupunginosaan ja lännessä Eriksnäsinojaan ja peltoihin ja Tuusulan kunnanrajaan. Pohjoisessa alueen asutus päättyy noin 300 metriä Saunakallion aseman pohjoispuolella ns. Hiihtomajan metsään. Naapurikaupunginosia pääradan itäpuolella ovat Sorto ja Jamppa.
Saunakallion rautatieasema sijaitsee Jäppilänkadun ja Wärtsilänkadun risteyksen vieressä, 2 kilometriä Järvenpään rautatieasemasta pohjoiseen, 39 kilometrin päässä Helsingistä. Saunakallion asemalla pysähtyvät R- ja T-junat. Asemalla on neljä raidetta. Asema oli vuosina 2007–2011 liikennöineen G-junan pääteasema.
Saunakallio on pientalovaltainen kaupunginosa. Myös Järvenpään yleiskaavassa 2020 se on säilytetty pientaloalueena. Alueen kasvureserviksi on osoitettu nykyisen alueen länsipuoliset osat Eriknäsinojasta alkaen.
Veneto
Veneto on Italian koillisosassa sijaitseva hallinnollinen alue, jonka pääkaupunki on Venetsia.
Alueeseen kuuluu 580 kuntaa, jotka muodostavat seitsemän maakuntatason hallintoaluetta: kuusi maakuntaa ja yhden metropolikaupungin. Ne ovat Belluno, Padova, Rovigo, Treviso, Verona ja Vicenza sekä Venetsian metropolikaupunki.
Alueen pinta-ala on 18 381 km² ja asukasluku vajaat viisi miljoonaa. Pinta-alaltaan alue on Italian kahdeksanneksi suurin ja väkiluvultaan viidenneksi suurin.
Veneton alueen bruttokansantuote on Italian alueista kolmanneksi suurin (156 mrd. € vuonna 2016), noin 10 prosenttia koko maan kansantaloudesta.
Kristillisdemokraatit
Kristillisdemokraatti tarkoittaa kristillisdemokratian kannattajaa.
Kristillisdemokraattisia puolueita ovat muun muassa:
Wäinö Korhonen
Wäinö Kalevi Korhonen (21. joulukuuta 1926 Jääski – 13. joulukuuta 2018 Lohja) oli suomalainen nykyaikainen viisiottelija ja olympiamitalisti.
Korhonen aloitti viisiottelun vuonna 1949 ja saavutti ensimmäisen SM-mitalinsa kaksi vuotta myöhemmin. Hän osallistui lajissa olympialaisiin Melbournessa 1956, kuusiin MM-kilpailuihin sekä 16 kertaa SM-kilpailuihin. Hän voitti Melbournessa pronssia sekä henkilökohtaisesta että joukkuekilpailusta. MM-kilpailuissa Korhonen sijoittui henkilökohtaisissa kilpailuissa parhaimmillaan neljänneksi ja voitti joukkuekilpailussa kahdesti hopeaa ja kerran pronssia. SM-mitaleita hän voitti kymmenen, viimeisen vuonna 1967. Uransa jälkeen Korhonen toimi aktiivisesti lajin parissa muun muassa valmentamalla Veikko Salmista.
Korhonen edusti Suomea Melbournen olympialaisissa myös miekkailussa kalvassa. Hän voitti SM-mitaleita viisiottelun ja miekkailun lisäksi uinnissa ja vesipallossa. Lisäksi hän kilpaili jääpallossa, keilailussa, koripallossa, pesäpallossa sekä ralliautoilussa.
Korhonen toimi myös elokuva- ja panimoaloilla, kaupan eri alueilla, metsurina ja pesuloitsijana. Hän toimi miekkailuliiton hallituksessa, autourheilujärjestö AKK:n pääsihteerinä 1960–1964 ja Trans-Meri Oy:n myyntijohtajana 1973–1990, minkä jälkeen jäi eläkkeelle. Hän oli aktiivinen myös elokuvamaailmassa ja oli mukana kuudessa elokuvassa ja yli 50 radiokuunnelmassa.
Wäinö Korhonen sai Pro Urheilu -tunnustuspalkinnon vuonna 2008.
Adrian Goldsworthy
Adrian Keith Goldsworthy (s. 1969) on brittiläinen historioitsija ja sotakirjailija. Hän opiskeli Oxfordin yliopistossa ja on kirjoittanut useita teoksia antiikin Rooman sotahistoriasta.
Berndt Katter
Berndt Leopold Katter (15. lokakuuta 1932 Helsinki – 20. heinäkuuta 2014 Turku) oli suomalainen nykyaikainen viisiottelija ja olympiamitalisti. Hän menestyi kansallisella tasolla myös vesipallossa, uinnissa ja kalpamiekkailussa, joissa saavutti Suomen mestaruuksia.
Siviiliuransa Katter teki muun muassa SOK:n, Turun Lampun, OPA Oy:n, Humppilan Lasin ja Sylvi Salonen Oy:n palveluksessa. Hänellä on kolme lasta, joista tunnetuin lienee muusikko Thomas Katter.
Katter kuului Odd Fellows -järjestöön ja oli vapaamuurari.
Katter kuoli Turussa 20. heinäkuuta 2014, 82-vuotiaana aivoinfarktin aiheuttamiin komplikaatioihin.
Kiintokunta
Olkoon N kunta ja G N:n automorfismeista muodostuva ryhmä. Tällöin
formula_1
on N:n alikunta, jota sanotaan G:n kiintokunnaksi.
Kiintokunnille on voimassa seuraava
Artinin lause:
Olkoon N kunta, G äärellinen ryhmä N:n automorfismeja ja formula_2 sen kiintokunta. Tällöin
Monarkki
Monarkki on eräs valtionpäämiestyyppi. Monarkit yleensä perivät asemansa ja hallitsevat kruunauspäivästään alkaen koko elinikänsä. Historiallisesti monarkit ovat monasti olleet enemmän tai vähemmän yksinvaltaisia. Nykyisin monet monarkit ovat ennen kaikkea keulakuvia, joilla on vain vähän tai ei ole lainkaan poliittista valtaa. Edelleen on kuitenkin myös monarkkeja, joilla on suuri tai lähes absoluuttinen valta. Monarkki edustaa yleensä laajempaa monarkistista järjestelmää, joka määrittää säännöt ja käytännöt koskien seuraajaa, velvollisuuksia ja valtaa. Tämä erottaa monarkkisuvun diktaattoriperheistä, joiden valta ei perustu pitkäaikaiseen traditioon ja kestää yleensä vain kahden sukupolven ajan. Monarkin hallitsemaa valtiota kutsutaan monarkiaksi.
Sana monarkki tulee kreikan kielen ilmaisusta "monos archein", joka tarkoittaa yhtä hallitsijaa, ja viittaa antiikin Kreikan yksinvaltaisiin hallitsijoihin. Ajan myötä yksinvaltiaan käsite on korvautunut esimerkiksi diktaattorilla, ja monarkki viittaa nykyisin lähes aina traditionaalisesti määrittyvään asemaan, johon yleensä, mutta ei aina, liittyy vallanperimys. Monarkkien perinteisesti käyttämiä nimityksiä ovat muun muassa kuningas, kuningatar, keisari, keisarinna, ruhtinas, ruhtinatar, sulttaani, emiiri, maharadža ja maharani.
Legio I Germanica
Legio I Germanica oli roomalainen legioona. Julius Caesar perusti sen vuonna 48 eaa. Pompeiusta vastaan käymäänsä kansalaissotaa varten. Bataavien kapinan jälkeen vuonna 80 jaa. legioonan joukot liitettiin Legio VII Geminaan.
Legioona taisteli Caesarin alaisena muun muassa Farsaloksen taistelussa. Caesarin murhan jälkeen se pysyi uskollisena Augustukselle. Vuosina 30 eaa. - 16 eaa. legioona oli sijoitettu Hispania Tarraconensisiin. Tämän jälkeen heidät siirrettiin puolustamaan rajaa Reinin varrella. Neljän keisarin vuotena (68) legioona valitsi Vitelliuksen keisariksi. Vespasianus voitti kuitenkin seuranneen sisällissodan.
William Murdoch (perämies)
William McMaster Murdoch (28. helmikuuta 1873 Dumfries and Galloway, Skotlanti – 15. huhtikuuta 1912, Pohjois-Atlantti) oli Kuninkaallisen laivaston luutnantti ja "RMS Titanicin" ensimmäinen perämies ja yksi 1 500:sta laivan upotessa hukkuneesta. Murdoch oli aiemmin toiminut muun muassa "RMS Olympicin" perämiehenä.
Murdoch oli työvuorossa komentosillalla, kun Titanic törmäsi jäävuoreen 14. huhtikuuta 1912. Hän huusi tuhoisaksi osoittautuneen käskyn: ”Stop engines, full astern together, hard a-starboard”. Törmäyksen jälkeen Murdoch avusti tyyrpuurin puoleisten pelastusveneiden laskemisessa. Jotkut matkustajat ovat kertoneet Murdochin ampuneen itsensä ennen uppoamista. Sitä ei ole kuitenkaan voitu todistaa, koska Murdochin ruumista ei ole löydetty. Osa selviytyneistä miehistön jäsenistä, muun muassa lamppumies Samuel Hemming ja toinen perämies Charles Lightoller, kertoi nähneensä Murdochin pelastuslautta A:n liepeillä ennen kuin venekansi peittyi veteen ja suuri aalto vei Murdochin mennessään. Harold Bride kertoi myöhemmin nähneensä Murdochin elottoman ruumiin pelastuslautta B:n lähistöllä.
Elokuvassa "Titanic" (1997) Ewan Stewartin esittämä Murdoch ampuu kaksi miestä ja lopulta itsensä. Murdochin ei ole voitu todistaa ampuneen ketään laivalla olijoista, ja tästä elokuvan osuudesta Murdochin sukulaiset esittivät voimakkaita vastalauseita.
Tuula Valkama
Tuula Orvokki Valkama (s. 1937, k. 31. joulukuuta 2018) oli suomalainen iskelmäsanoittaja. Hänen tunnetuimpia sanoituksiaan tai käännöksiään ovat "Yölintu", "Kissankultaa", "Muuttuvat laulut", "Perhonen", "Erehdyin kerran", "Painan vain pääni" ja "Äideistä parhain". Valkama on käyttänyt osassa sanoituksiaan salanimeä Nepis.
Valkama työskenteli pääasiassa Musiikki-Fazerin (Finnlevyn) palveluksessa. Hänen sanoituksiaan ovat tulkinneet muun muassa Matti ja Teppo, Paula Koivuniemi sekä useat muut tunnetut iskelmälaulajat. Kultalevyrajan on hänen sanoituksistaan ylittänyt ainakin Tapio Rautavaaran tulkitsema "Häävalssi". Hänen sanoituksiinsa ovat säveltäneet musiikkia monet tunnetut säveltäjät kuten Toivo Kärki ja Rauno Lehtinen, toisaalta hän teki sanoitukset usein myös valmiiseen musiikkiin. Hänen työtovereitaan oli aikoinaan muun muassa Juha Vainio. Yleisradion äänilevystön tietokannassa on 189 hänen sanoitustaan useiden eri esittäjien tulkitsemina. Soitetuin niistä oli vuonna 2004 Yölintu (sija 39.), joka on ollut viime vuosina Suomen 40 soitetuimman kappaleen joukossa.
Tuula Valkaman sanoittama ja Tapio Rautavaaran esittämä Häävalssi on Suomen kaikkien aikojen 15. eniten myyty singleäänite ja piti aikoinaan listalla kärkitilaa 13 kuukautta. Hänen sanoituksistaan myös Kissankultaa (es. Matti & Teppo, säv. M. Ruohonen) on singlemyynnin TOP100:ssa.
Rauno Lehtisen sävelmään tehty sanoitus "Muuttuvat laulut" (äänitys 1969) käsittelee kylmää sotaa ja ydinvaltojen valtaa, jonka käsissä koko maailman kohtalo on.
Atsuriitti
Atsuriitti, Cu(CO)(OH), on kuparimalmimineraali ja on väriltään keskisininen. Väri voi kuitenkin vaihdella vaaleansinisestä tummansiniseen. Viiru on sininen. Atsuriitin kiilto on lasimainen, joskus himmeä.
Atsuriitin kovuus on 3,5–4 Mohsin asteikolla ja on kidejärjestelmältään monokliininen.
Atsuriitilta puuttuu fluoresenssi.
Atsuriittia esiintyy kuparimuodostumien hapettumisvyöhykkeillä.
Atsuriitti on saanut nimensä taivaansinisen värinsä vuoksi. Sitä käytettiin jo muinaisessa Egyptissä ja sitä on arvostettu maalin sinisenä pigmenttinä tuhansien vuosien ajan. Tästä mineraalista on otettu talteen kuparia, mutta se ei ole teollisesti yhtä tärkeä kuin kalkopyriitti tai borniitti.
Atsuriitista tehtiin keskiajan lopulle saakka jauhetta, jota käytettiin ”vuorensiniseksi” tai ”armenian kiveksi” kutsutun pigmentin valmistuksessa. Keskiajan taidemaalarit käyttivät yleisesti näitä pigmenttejä, kunnes havaittiin, että näin muodostuva väri ei ole vakaata. Atsuriittijauhe imee itseensä kosteutta ilmasta ja muuttuu ajan kuluessa malakiitiksi, joka on vihreää.
Massiivista koristekivissä käytettyä atsuriittia kutsutaan chessyliitiksi, sillä sitä löytyy Chessystä Lyonin läheltä Ranskasta. Atsuriittia löytyy myös Italiasta, Kreikasta, Australiasta, Namibiasta ja Marokosta.
Kun atsuriittia laitetaan suola- tai typpihappoon, se reagoi poreillen. Jos sitä pidetään liekin yllä, se muuttuu mustaksi ja syttyy helposti.
Atsuriitti on melko painava mineraali. Se painaa neljä kertaa enemmän kuin vastaava määrä vettä huoneenlämpötilassa.
Amadeus I
Amadeus I ("Amedeo Ferdinando Maria di Savoia", 30. toukokuuta 1845 Torino, Italia – 18. tammikuuta 1890 Torino, Italia) oli Espanjan kuningas (1870–1873) ja Aostan ensimmäinen herttua. Hänen vanhempansa olivat yhdistyneen Italian ensimmäinen kuningas Viktor Emanuel II ja Itävallan arkkiherttuatar Maria Adelhaide.
Vuonna 1867 hän nai Cisternan ruhtinatar Maria Vittoria dal Pozzon (s. elokuussa 1847 – k. marraskuussa 1876), jonka kanssa sai kolme lasta:Vuotta myöhemmin sen jälkeen kun vallankumous ("La Gloriosa") oli syrjäyttänyt kuningatar Isabella II:n, Espanjan uusi parlamentti päätti palauttaa monarkian ja ryhtyi etsimään uutta hallitsijaa ulkomailta. Savoijilainen Amadeus valittiin kuninkaaksi 16. marraskuuta 1870 ja kruunattiin Madridissa 2. tammikuuta 1871.
Kuninkaan valinta sattui samaan ajankohtaan kuin hänen suurimman tukijansa kenraali Joan Primin salamurha. Tätä seurasivat useat ongelmat: Espanjan epävakaa poliittinen tilanne, tasavaltalaisten salaliittot, karlistien kansannousu, Kuuban separatismi, puolueidensisäiset ristiriidat, kapinoivat hallitukset ja salamurhayritykset.
Amadeus saattoi luottaa vain edistyspuolueen tukeen, jonka johtajat pystyivät enemmistön turvin ohjailemaan parlamentin toimintaa. Edistykselliset jakautuivat monarkisteihin ja perustuslaillisiin, joka pahensi epävakaisuutta. Vuonna 1872 puolueidenväliset erimielisyydet leimahtivat, kun karlistit nousivat kapinaan baski- ja katalaanialueilla, ja pian tasavaltalaisten kansannousuja alkoi ilmetä kaupungeissa ympäri maata. Asevoimien tykistöjoukot menivät lakkoon, ja hallitus kehotti kuningasta rankaisemaan niitä.
Nähdessään mahdollisuuden joutua hallitsemaan ilman kansan tukea, Amadeus antoi määräyksen rangaista tykistöä ja sen jälkeen luopui välittömästi kruunusta 11. helmikuuta 1873. Kello kymmenen samana iltana Espanja julistettiin tasavallaksi ja Amadeus esiintyi parlamentin edessä julistaen espanjalaisten olevan mahdottomia hallita.
Kuningas jätti Espanjan ja palasi Italiaan, jossa otti Aostan herttuan arvonimen. Ensimmäisen vaimonsa kuoleman jälkeen hän nai ranskalaisen prinsessa Marie Laetitia Napoleonin (s. 20. marraskuuta 1866 – k. 25. lokakuuta 1926), jonka kanssa sai yhden pojan. Amadeus eli lopun elämäänsä Torinossa, jossa kuoli 18. tammikuuta 1890.
Espanjan ensimmäinen tasavalta kesti lopulta vain alle kaksi vuotta, ja joulukuussa 1874 Isabella II:n poika Alfonso XII julistettiin kuninkaaksi.
Viisikymmentä vuotta Amadeuksen kuoleman jälkeen hänen pojanpojastaan tuli Tomislav II, itsenäisen Kroatian valtion ensimmäinen ja ainoa kuningas. Valtionhoitajana toimi kuitenkin Ante Pavelić, eikä kuninkaalla ollut käytännössä mitään valtaa ja hän luopui kruunusta 29 kuukautta nimittämisensä jälkeen.
Katri Ylander
Katri Marianne Ylander (s. 17. joulukuuta 1985 Harjavalta) on suomalainen laulaja. Hän sijoittui vuonna 2005 "Suomen Idols" -kykyjenetsintäkilpailun toisella tuotantokaudella toiseksi, kymmenen prosenttiyksikön äänierolla voittaja Ilkka Jääskeläiseen. Jääskeläinen sai 55 % ja Ylander 45 % äänistä.
Idolsin semifinaalissa Ylander lauloi Stellan kappaleen ”Piste.” Suurelle yleisölle tuntemattoman kappaleen esitys Idols-ohjelmassa aiheutti aluksi jättiryntäyksen bändin kotisivuille. Nopeasti tämän jälkeen kyseinen laulu nousi digitaalisten myyntilistojen kärkeen.
Ylander solmi pian Idols-kisan päättymisen jälkeen levytyssopimuksen Sony BMG:n kanssa ja hänen debyyttialbuminsa julkaistiin 14. kesäkuuta 2006. "Katri Ylander" -niminen albumi ylitti kultalevyrajan lokakuussa 2006. Tällä hetkellä albumia on myyty yli 19 000 kappaletta. Ylanderin toinen albumi ilmestyi 31. lokakuuta 2007. Albumi oli nimeltään "Kaikki nämä sanat", joka on myynyt kultalevyyn oikeuttavan määrän. Albumin ensimmäinen single ”Valehdellaan” sai ensisoittonsa YleX Aamussa 21. elokuuta 2007.
Vuonna 2008 Ylander oli mukana Pariisin kevään esittämällä Kesäkumi-kappaleella ”Mä haluun sua enemmän ku muut haluu” yhdessä Super Jannen kanssa. Ylander julkaisi kolmannen albuminsa "Valvojat" 2. syyskuuta 2009. Albumin ensimmäinen single ”Maailman ihanin” oli ensisoitossa YleX:llä 18. toukokuuta 2009.
Levy-yhtiö Sony Music kokosi Ylanderin siihen astisen uran julkaisemalla 8. kesäkuuta 2011 "Maailman ihanimmat" -nimisen kokoelman, joka sisälsi huhtikuussa 2011 singlenä julkaistun ”Irrallaan” -nimisen kappaleen.
Ylander jäi keikkatauolle kevättalvella 2010 miettiäkseen uransa seuraavaa siirtoa. Ylander ja hänen silloinen muusikkomiehensä Matti Salovaara alkoivat yhdessä työstämään uutta muusiikkia, jonka he päättivät julkaista "Katri Ylander & Yksinäinen yhtye" -nimellä erottaakseen projektin Ylanderin soolourasta. Ylander solmi uuden levytyssopimuksen Suomen Musiikki -yhtiön kanssa, joka julkaisi yhtyeen albumin "Uusi maa" 13. syyskuuta 2013. Albumin ensimmäinen single ”Naamiot” julkaistiin 19. huhtikuuta.
Yhtye keikkali muutaman vuoden ajan. Yhtyeen toiminta kuitenkin hiipui, ja Ylander ja Salovaara erosivat. Yhtyeen toiminnan hiivuttua Ylander keikkaili satunnaisesti yksin sekä vieraillen muiden artistien, erityisesti Kimmo Härmän konserteissa.
Ylander ilmoitti lokakuussa 2018 julkaisevansa 30. marraskuuta uuden singlen ”Sinä pärjäät” Suomen Musiikilla. Hän kertoi myöhemmin aloitteen uudelle musiikille tulleen levy-yhtiön Kari Hynniseltä.
Ylander unelmoi jo pienenä laulajan urasta. Hän on osallistunut erilaisiin kykyjenetsintäkilpailuihin, muun muassa "Golden Starsiin" (pääsi 12 parhaan joukkoon) ja Ponnahdus Pinnalle -kisaan (Sanna-Kaisa Heinosen kanssa muodostamansa duon, "Predatorin", voimin kolmossijalle).
Helsingissä asuvalla Ylanderilla on ravintola- ja palvelualan koulutus tarjoilijana. Aiemmin hän on työskennellyt tarjoilijana ravintolassa ja kahvilassa.
Frans Myyryläinen
Frans Johan ”Janne” Myyryläinen (käytti vuoden 1918 jälkeen nimeä Juuso Matero; 30. joulukuuta 1881 Viipuri – 8. toukokuuta 1938 Petroskoi) oli Suomen sisällissodassa punakaartin organisoijia Kainuussa sekä toimi upseerina Venäjällä. Hänet muistetaan parhaiten niin sanotun läskikapinan johtajana. Kapinan yhteydessä hän käytti salanimeä Jahvetti Moilanen.
Materoa pidettiin rahjalaisena, ja hän oli Eino Rahjan luottomies.
Myyryläisen isä kuoli keuhkotautiin pojan ollessa kolmivuotias. Myyryläinen oli isäpuolensa apuna 13-vuotiaasta lähtien oja- ja sekatöissä. Hän kävi Vuohimäen käsityökoulun 1897-1898 ja teki sen jälkeen saha- ja uittotöitä lähinnä Viipurin läänissä ja Kainuussa vuosina 1898–1910. Vuoden 1905 suurlakon aikana Myyryläinen oli työssä Kemin sahoilla ja hän oli mukana Laitakarin työväenyhdistyksessä sekä punakaartissa.
Myyryläinen oli mittamiehenä ja työnjohtajana Kainuun savotoilla vuodesta 1908 alkaen ja meni naimisiin Eeva Stiina Karjalaisen kanssa 1910. Kajaanin Teppanassa Hinnin talossa asuneeseen perheeseen syntyi kolme poikaa.
Myyryläinen toimi 1915 Kainuun Osuusliikkeen Mieslahden myymälänhoitajana ja vuonna 1917 kiertävänä tarkastajana. Hän osallistui Kainuun punakaartien perustamiseen organisaattorina ja värvärinä. Vastapuoli eli sikäläiset suojeluskuntalaiset pitivät häntä erityisen vaarallisena.
Sisällissodan aikana helmikuussa 1918 hänet pidätettiin ja tuomittiin kahdeksaksi vuodeksi kuritushuoneeseen sekä menettämään kansalaisluottamuksensa 12 vuodeksi. Matkalla Lahden vankileirille hän pakeni mutta joutui kiinni. Toisella yrityksellä hän onnistui pakenemaan Kainuun kautta Venäjälle. Siellä Myyryläinen kävi punaupseerikoulun, jonka jälkeen hän osallistui maanalaiseen toimintaan Kainuussa.
Myyryläinen osallistui 1920-luvun alussa maanalaiseen toimintaan Kainuussa. Erityisesti hänet tunnetaan Pohjolan punaisen sissipataljoonan vuonna 1922 tekemästä retkestä Sallaan ja Savukoskelle. Tapausta kutsutaan yleisesti läskikapinaksi. Myyryläinen johti pataljoonaa käyttäen nimeä Jahvetti Moilanen. Sen jälkeen Myyryläinen jatkoi toimintaa puna-armeijan kouluttajana ja organisaattorina Venäjän puoleisessa Karjalassa. Olojen rauhoituttua hän toimi opettajana ja lehtimiehenä Petroskoissa. Tällöin hän esiintyi nimellä Juuso Matero.
Stalinin puhdistusten aikana Myyryläistä vastaan nostettiin tekaistuja syytteitä joiden perusteella hänet vangittiin yöllä 5. huhtikuuta 1938 ja teloitettiin luultavasti Petroskoissa 8. toukokuuta 1938. Sotilastribunaali palautti 21. toukokuuta 1957 hänen kunniansa ja vapautti kaikista syytteistä. Omaisille tieto hänen kunniansa palautuksesta Venäjällä tuli 30. toukokuuta 1957.
Ennen teloitusta Matero oli arvostellut työleireille joutuneilta metsätyössä vaadittavaa työmäärää liialliseksi. Häntä syytettiin uudistuksia vastustavaksi "antimekanisaattoriksi", ja syytteisiin sisältyi myös se seikka, ettei hän hallinnut "Leninin ja Stalinin kieltä".
Myyryläinen oli kahdesti naimisissa, toinen vaimo oli Hilja Matero. Hänellä oli kolme lasta ensimmäisestä avioliitosta. Hänen hautapaikkansa on tuntematon.
Nikolai Gerard
Nikolai Nikolajevitš Gerard tai "Gerhard" (; 3. syyskuuta 1838 Homelin piirikunta, Mogiljovin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 9. joulukuuta 1929 Uusikirkko, Suomi) oli venäläinen todellinen salaneuvos.
Gerardin vanhemmat olivat kaartinupseeri Nikolai Gerard ja Helena Piramidov. Hän valmistui lakimieheksi ja eteni varsin nopeasti virkauralla. Hän sai salaneuvoksen arvon, tuli 1876 senaatin ja 1898 valtakunnanneuvoston jäseneksi sekä 1901 neuvoston siviili- ja ja kirkollisasian osaston päälliköksi. Suomen kenraalikuvernöörinä hän toimi 6. joulukuuta 1905 – 2. helmikuuta 1908. Hän oli ensimmäinen tätä virkaa hoitanut siviili. Gerard oli liberaali ja erosi kenraalikuvernöörin virastaan duuman konservatiivien painostuksesta. Myös Voimaliiton asia heikensi osaltaan hänen asemaansa.
Eronsa jälkeen Gerard syrjäytettiin kaikesta muustakin julkisesta toiminnasta. Venäjän vallankumouksessa hän menetti omaisuutensa ja muutti bolševikkeja pakoon takaisin Suomeen 1922. Suomen hallituksen vieraana hän sai paikan Halilan parantolasta Uudeltakirkolta.
Gerardin puoliso vuodesta 1878 oli Zinaida Afanasjeva (k. 1934).
Platon Rokassovski
Paroni Platon Ivanovitš Rokassovski (, k. 18. maaliskuuta 1869) oli venäläinen jalkaväenkenraali ja suomalainen vapaaherra. Hän toimi Suomen kenraalikuvernöörinä vuosina 1861–1866. Aiemmin hän oli toiminut virkaatekevänä kuvernöörinä vuosina 1854–1855. Rokassovskin ollessa kenraalikuvernöörinä virkaatekevänä kenraalikuvernöörinä vuosina 1861, 1864, 1868, 1870, 1872–1873 toimi Johan Mauritz Nordenstam. Toimiessaan Suomen kenraalikuvernöörinä hänet naturalisoitiin Suomen aateliin ja introdusoitiin Suomen ritarihuoneeseen vapaaherrallisena sukuna numero 37, nimellä Rokassowskij.
Rokassovski taisteli Turkin sodassa 1828–1829 sekä Kaukasiassa.
Exciter
Exciter on kanadalainen speed metal -yhtye. Se perustettiin vuonna 1978 Ottawassa nimellä Hell Razor. Yhtyeen perustajajäsenet olivat laulaja-rumpali Dan Beehler, kitaristi John Ricci ja basisti Allan Johnson. Vuonna -80 nimeksi vaihdettiin Exciter ja yhtye nauhoitti ensimmäisen demonsa. Demo lähetettiin Mike Varneylle Shapnel recordsiin ja kappale World War 3 päätyi yhtiön julkaisemalle kokoelmalle US Metal Volume 2:lle. Yhtye teki pian levytyssopimuksen Shrapnel Recordsin kanssa ja julkaisi ensimmäinen albuminsa, "Heavy Metal Maniacin" (1983). Myöhemmin samana vuonna bändi vaihtoi Mega Force Recordsille kolmen levyn sopimuksella ja julkaisi kakkosalbuminsa Violence & Force 1984 Vuotta myöhemmin Exciter vaihtoi levy-yhtiötä tehden levytyssopimuksen Music for Nationsin kanssa ja lensi Lontooseen nauhoittamaan "Long Live the Loud" -täyspitkäänsä. Ennen vuoden loppua julkaistiin myös kolmen kappaleen EP, "Feel the Knife", joka jäi viimeiseksi alkuperäiskokoonpanolla. Pian John Ricci lähti yhtyeestä ja hänet korvattiin Brian McPheellä. Vuoden 1986 täyspitkän, "Unveiling the Wickedin" jälkeen Beehler siirtyi laulaja-rumpalin tehtävistä pelkäksi rumpaliksi, hoitaen vain osan taustalauluista. Yhtye julkaisi ensimmäisen ja ainoan levynsä uuden laulajan, Rob Manaltin kanssa vuonna 1988. Levy oli nimetty bändin mukaan "Exciteriksi". Sen julkaisi kanadalainen Maze Music - yhtiö. Seuraavaksi yhtye julkaisi levyn "Kill After Kill" minkä ajaksi Beehler palasi laulajaksi. Tämän levyn julkaisi saksalainen Noise Records. Vuonna 1993 julkaistu livealbumi "Better Live than Dead" oli viimeinen Exciter-julkaisu missä Beehler oli mukana. Se on nauhoitettu Kanadassa -91. Vuonna -96 Riccin rinnalle astuivat laulaja Jacques Belanger sekä Mark ja Rik Charron. Bändi julkaisi -97 levyn The Dark Command ja -00 Blood of the Tyrants - niminen levy näki päivänvalon. 2004 bändi nauhoitti levyn The New Testament, joka tarjoili vanhoja klassikoita uudelleen soitettuna. John Ricci soittaa myös bassot levyllä. Bändin levy-yhtiö on ollut viime levyt Osmose Records. 22.2.2008 Exciter julkaisi levyn "Thrash, Speed, Burn" Massacren kautta joka esittelee Kenny "Metalmouth" Winterin laulussa. Lokakuussa 2010 bändi julkaisi kymmenennen albuminsa Death Machine joka on huomattavasti edeltäjäänsä raaempi varsinkin laulullisesti. Levyn tiimoilta bändi on kiertänyt ahkerasti lähinnä Pohjois-Amerikkaa. 2014 alkuperäisjäsenet Dan Beeler ja Allan Jonsson palasivat yhtyeeseen.
Killinkosken kirkko
Killinkosken kirkko sijaitsee Virroilla Killinkosken kylässä. Rukoushuoneyhdistyksen rakennuttama kirkko valmistui vuonna 1928 ja se luovutettiin Virtain seurakunnalle 1977. Kirkon on suunnitellut tuottelias kirkkoarkkitehti Josef Stenbäck. Kirkko jäi hänen viimeiseksi toteutetuksi työkseen. Kyseessä on myös hänen kirkoistaan pienin: istumapaikkoja on 150. Kirkon 6-äänikertaiset urut ovat Kangasalan urkutehtaan vuonna 1963 rakentamat.
Killinkosken Rukoushuone-Yhdistys oli perustettu 1920-luvun alkupuolella. Yhdistys rakennutti rukoushuoneen lahjoitusten ja talkootyön voimin. Arkkitehti Stenbäck oli Killinkosken Nauhatehtaan perustajan P. G. Holmin lanko. Myös kirkon sisustus alttaritaulua myöten tuli lahjoituksena. Rukoushuoneen vihkiäiset olivat uudenvuodenaatonaattona 1928.
Rukoushuoneyhdistys hankki Killinkoskelle myös hautausmaan ja sinne siunauskappelin. Aika ajoin oman seurakunnan perustamista oli suunniteltu, mutta ajatus raukesi, kun Killinkoskelle saatiin kappalainen.
Kirkkoon hankittiin urut vuonna 1963, seurakunta avusti hankkeessa. Rukoushuoneyhdistys lahjoitti kirkon ja hautausmaan kappeleineen Virtain seurakunnalle 1977.
Kirkko on rakennettu puusta Stenbäckin yleistä käytäntöä vastaan. Hän oli sitä mieltä, että kirkot piti rakentaa ainoastaan kivestä, ennen kaikkea graniitista. Kirkko rakennettiin hirsistä ja kirkkosalin sisäosat ovat peittämätöntä hirsipintaa. Kirkko maalattiin ulkoa vuonna 1978.
Kirkon tyyli yhdistelee Stenbäckille ominaisia tyylisuuntia jugendia, kansallisromantiikkaa ja uusgotiikkaa. Kirkon torni on jugendilaistyyppinen, toisaalta sen historistinen viittaus Suomen vanhaan kellotapuliarkkitehtuuriin ja epäsymmetrinen pohjakaava viittaavat kansallisromantiikkaan, kuten kirkon laivan päädyn assosisaatiot keskiaikaisiin kivikirkkoihin. Kirkkosalin kolmioruutuihin päättyvät ikkunat ovat puolestaan uusgoottista perintöä.
Josef Stenbäck on suunnitellut Killinkosken kylään myös nauhatehtaan.
Colorado Rapids
Colorado Rapids on yhdysvaltalainen jalkapalloseura, joka pelaa Major League Soccer -liigassa (MLS). Seura pelaa nykyään kotiottelunsa vuonna 2007 avatulla Dick's Sporting Goods Park -stadionilla Commerce Cityssä Coloradossa. Kausina 1996–2001 seuran kotikenttänä toimi sittemmin purettu Mile High Stadium, joka sijaitsi Denverissä, ja kausina 2002–2006 niin ikään Denverissä sijainnut Invesco Field at Mile High.
Colorado Rapids on perustettu vuonna 1995 ja se oli yksi MLS:n kymmenestä perustajaseurasta. Seura on kuulunut koko historiansa ajan liigan läntiseen konferenssiin. Rapids on pelannut kerran liigan mestaruuden ratkaisevassa MLS Cupin loppuottelussa, vuonna 1997, jolloin seuran päävalmentajana toimi Glenn Myernick. Seura hävisi loppuottelun D.C. Unitedia vastaan maalein 2–1. MLS:n pudotuspeleihin Rapids on edennyt yhdeksänä kautena, yhden finaalikerran lisäksi seura on edennyt kolmesti MLS:n semifinaaleihin, vuosina 2002, 2005 ja 2006. Vuonna 1999 Rapids oli häviävänä osapuolena Lamar Hunt U.S. Open Cupin loppuottelussa A-Leaguessa (nykyään USL First Division) pelannutta Rochester Raging Rhinosia vastaan.
Rapidsin on omistanut vuodesta 2004 E. Stanley Kroenken Kroenke Sports Enterprise -yritys, joka osti Rapidsin sen alkuperäisomistajalta Anschutz Entertainment Groupilta. Muita urheiluseuroja, joiden pääomistaja Kroenke on, ovat NBA-seura Denver Nuggets, NHL-seura Colorado Avalanche ja NLL-seura Colorado Mammoth. NFL-seura St. Louis Ramsin Kroenke omistaa yhdessä Georgia Frontieren kanssa ja Arena Football Leaguen Colorado Crushin yhdessä John Elwayn ja Pat Bowlenin kanssa. Helmikuussa 2007 Rapids ja Englannin Valioliigassa pelaava Arsenal FC ilmoittivat tulevasta yhteistyöstään. Samassa yhteydessä Rapids julkisti uuden logonsa ja uudet värinsä. Seuran nykyinen pääväri on burgundyn punainen, kun kausina 1996–2002 pääväri oli vihreä ja kausina 2003–2006 pääväreinä olivat sininen ja musta.
Rapidsin päävalmentajana on kaudesta 2005 alkaen toiminut Uruguayssa syntynyt, Yhdysvaltain kansalaisuuden sittemmin saanut ja maata maajoukkuetasollakin edustanut entinen jalkapallopuolustaja Fernando Clavijo. Seuran pelaajista kapteeni on sekä puolustajana että keskikenttäpelaajana pelaava Pablo Mastroeni.
Polska
Polska on puolalaista alkuperää oleva tanssi. Vanhimmat tiedot Puolasta ovat 1500-luvulta. Se on ollut suosittu 1700-luvulta lähtien erityisesti Ruotsissa, valtatanssina tai muotitanssina se oli 1730–1830. Suomessa sana "polska" kyseisen tanssin valtakautena tarkoitti tanssimista yleensä. Sitä on tanssittu sekä piiri- että paritanssina, ketjuissa ja laulaen, laulupolskina. Polskan askelikot ja askeleet ovat kohtuullisen yksinkertaisia, esimerkiksi kävelyä, hyppyä, vaihtoaskelta ja kisa-askelta. Tämä mahdollistaa rohkean improvisoinnin ja tuo tanssin kaikkien tanssittavaksi.
Polska on ollut osa hääjuhlaa eri puolilla Suomea, erityisesti Pohjanmaalla. Myös pennihäitä on vietetty. Rahallisen avustuksen tarpeessa olevat ovat järjestäneet tanssitilaisuuden, johon on valittu "morsian", jota on tanssitettu. Jokaisesta tanssista maksettiin. Näitä tansseja kutsuttiin rahapolskiksi. Tapa on ollut käytössä vielä 1930-luvulla.
Polska on yleinen pari menuetille. Menuetin jälkeen tanssittiin reipas polska.
Joutsenon kirkko
Joutsenon kirkko on Josef Stenbäckin suunnittelema vuonna 1921 rakennettu kirkko Joutsenossa. Kirkko on korjattu vuonna 1965 ja toisen kerran 1996. Istumapaikkoja kirkossa on 600. Tyyliltään kirkko edustaa kansallisromantiikkaa ja on rakennettu betonista. 26-äänikertaiset urut ovat Kangasalan urkutehtaan valmistamat. Kirkko vihittiin alkujaan Johanneksen kirkoksi.
Nykyinen kirkko on kolmas Joutsenossa, pitäjän seurakunta perustettiin jo 1600-luvulla. Edellinen kirkko paloi sisällissodan aikana 1918 ja sitä edellinen purettiin huonon kuntonsa takia 1758.
Transsendenssi
Transsendenssi eli transsendentaalisuus on filosofiassa käsite, jolla tarkoitetaan yleensä havaintokokemuksen ulkopuolelle jääviä ilmiöitä, joista ei voida saada järkitietoa. Tällainen ilmiö on transsendentti eli transsendentaali: käsityskyvyn ylittävä mysteeri.
Immanuel Kantin kehittelemä transsendentaalinen idealismi tekee eron yksilön kokemuksen ja olioiden sinänsä välille. Sen mukaan voimme tietää vain millainen on oma kokemuksemme jostakin asiasta. Tietämyksen ulkopuolelle jää millainen tuo asia todellisuudessa on.
Transendenssi on myös aistien tehostumista jota kutsutaan yliaistillisuudeksi.
Jomalan kirkko
Jomalan kirkko sijaitsee Jomalan kunnassa Ahvenanmaalla ja on omistettu Ahvenanmaan suojeluspyhimykselle, Pyhälle Olaville. Kirkko on rakennettu todennäköisesti vuosien 1270 ja 1290 välillä. Näin ollen se on Suomen vanhin kivinen pitäjänkirkko ja vanhin muurattu kivirakennus. Se on tyyliltään Suomen ainoa "aito" romaaninen kivikirkko, mutta siinä on myös goottilaisia yksityiskohtia. Kaivauksista on löydetty Suomen vanhimmat tunnetut lasimaalaukset.
Kirkko sijaitsee Prästgårdenin kylässä. Torni on 52 metriä korkea. Kirkon hautausmaalle on haudattu muun muassa ahvenanmaalainen poliitikko, toimittaja ja Tidningen Åland -lehden perustaja Julius Sundblom.
Jomalan kirkon 27-äänikertaiset urut on rakentanut Veikko Virtanen vuonna 1964. Hyvän akustiikkansa ansiosta Jomalan kirkko on suosittu konserttien pitopaikka.
Savitaipaleen kirkko
Savitaipaleen kirkko on kirkkorakennus Savitaipaleella. Se on rakennettu 1921–1924 rapakivigraniitista ja on arkkitehti Josef Stenbäckin suunnittelema.
Edellinen kirkko tuhoutui tulipalossa 24. huhtikuuta 1918 sisällissodan aikana. Jo tätä kirkkoa ennen seurakunnalla on ollut viisi kirkkoa, toisin sanoen nykyinen on järjestyksessään seitsemäs. Tyyliltään kirkko edustaa kansallisromantiikkaa ja sille ovat ominaisia korkeat holvikaaret. Rakennusmateriaalina käytetyt kivet on louhittu pitäjän Kaskeinkylän Viuhovuoresta. Kirkon nykyisissä uruissa on 33 äänikertaa ja ne ovat Hans Heinrichin rakentamat. Ne ovat olleet kirkossa vuodesta 1979.
Savitaipaleen kirkko on Josef Stenbäckin suunnittelemista kirkoista viimeisiä. Sen jälkeen rakennettiin enää Kauhavan (1925) ja Killinkosken (1928) kirkot.
Kirkko sijaitsee Savitaipaleen keskustassa mäen päällä, josta on näköalat kirkonkylään.
Kirkon sankarihautausmaan muistomerkin on tehnyt kuvanveistäjä Viljo Savikurki vuonna 1961.
Irja Tulonen
Irja Marjatta Tulonen (o.s. Saikkonen, s. 6. tammikuuta 1943 Lumivaara) on tamperelainen sairaanhoitaja ja entinen Kokoomuksen kansanedustaja. Hänet valittiin eduskuntaan ensimmäisen kerran vuoden 1995 vaaleissa. Tulonen on istunut Tampereen kaupunginvaltuutettuna vuodesta 1982 ja oli sen hallituksen puheenjohtaja 1992–1995. Hän oli Karjalan liiton varapuheenjohtaja 2002–2005. Tulosella on kaksi lasta miehensä Rauno Tulosen kanssa.
Tulonen sai julkisuutta keväällä 2005, kun hän teki kirjallisen kysymyksen kulttuuriministeri Tanja Karpelalle jääkiekon väkivaltaisuudesta.
Hän ei asettunut enää ehdokkaaksi vuoden 2007 eduskuntavaaleissa.
Irja Tulonen sai vuonna 2011 kunnallisneuvoksen arvonimen.
Luettelo muusikoista soittimen mukaan
Tämä on luettelo soittajista heidän soittimensa mukaan.
Määräaikainen reserviupseeri
Määräaikaiseksi reserviupseeriksi (lyh. MARU) nimitetään sellaista virkaan nimitettyä sotilasta, joka on suorittanut vuoden kestävät upseerin perusopinnot Maa-, Meri- tai Ilmasotakoulussa. Koulutuksesta on käytetty myös nimeä reserviupseerin jatkokoulutus. Tutkinto antaa kelpoisuuden reserviupseerin määräaikaiseen virkaan. Määräaikaisuus voi kestää enimmillään 5+5 vuotta, mikäli henkilö ei saa lisäkoulutusta tehtäviinsä.
Määräaikainen reserviupseeri saattoi ennen jatkaa opintojaan ja kouluttautua sotatieteen kandidaatiksi tai maisteriksi Maanpuolustuskorkeakoulussa, mutta koulutus on sittemmin lopetettu. Ns. Bolognan prosessin yhteydessä myös Puolustusvoimien koulutusta muutettiin yhteiseurooppalaiseen suuntaan. Tämä tarkoitti myös MARU-koulutuksen loppua, kun Maanpuolustuskorkeakoulu siirtyi kaksivaiheiseen koulutusjärjestelmään.
Valtaosa määräaikaisista reserviupseereista on sittemmin siirtynyt vakinaiseen aliupseerivirkaan tai siviilityönantajan palvelukseen.
Malmbanan
Malmirata () on Ruotsin ja Norjan rataverkkoon kuuluva 500 kilometrin mittainen rataosuus, joka alkaa Perämeren rannikolta Luulajan kaupungista Ruotsissa ja päättyy Atlantin valtameren rantaan Narvikissa Norjassa. Norjan puoleinen osuus on nimeltään Ofotbanen.
Rataosan suurin käyttäjä on kaivosyhtiö LKAB:n tytäryhtiö MTAB, joka kuljettaa Kiirunan ja Malmbergetin kaivoksista louhittua rautamalmin Luulajan ja Narvikin satamiin, joissa malmi kuormataan laivoihin vientiä varten. Malmirata ei ole Ruotsin ainoa malminkuljetusta varten rakennettu rautatie, mutta Luulaja–Narvik-osuus on niistä tunnetuin.
Rataosuus Jällivaaran ja Luulajan välillä valmistui 1888, ja viimeinen osuus Kiirunasta Narvikiin valmistui 14. heinäkuuta 1903. Rataosuuden vihki käyttöön kuningas Oskar II. Kiirunan ja valtakunnanrajan välinen osuus oli yksi Ruotsin ensimmäisiä pidempiä sähköistettyjä rataosia. Sähköistys valmistui vuonna 1915.
Raskaan malmiliikenteen hoitoa varten radalle hankittiin Ruotsin vahvimmat höyryveturit, jotka myöhemmin korvattiin vahvemmilla sähkövetureilla. Malmiradan sähkövetureista tunnetuimpia olivat lähes 40 vuotta vanhat kolmiyksikköiset Dm3-kiertokankisähköveturit, joiden korvaaminen saksalaisvalmisteisilla kaksiosaisilla IORE-sähkövetureilla alkoi vasta vuosituhannen vaihteessa.
Malmirata on rautatieharrastajien suosima nähtävyys, eritoten Dm3-vetureiden käytön jatkuvasti vähentyessä ja uuden IORE-vetokaluston lisääntyessä.
Vuodesta 2009 lähtien Malmiradan kunnossapidosta on vastannut suomalainen VR Track.
Juhani Sjöblom
Touko Juhani Sjöblom (s. 4. syyskuuta 1949 Tuusula) on tuusulalainen yrittäjä ja entinen kokoomuksen kansanedustaja. Hän nousi eduskuntaan 4. huhtikuuta 1997, kun kansanedustaja Tuula Linnainmaa jätti paikkansa.
Juhani Sjöblom on vaikuttanut Tuusulan Sulan alueen kehitykseen yhdessä veljiensä kanssa 1970-luvulta lähtien, toiminut rakennuttajana, ja on yrittäjänä perheyrityksessä, Seepsula Oy:ssä, jonka toimiala on kiviainesten jalostus ja myynti. Juhani Sjöblom on tunnettu aktiivisesta läsnäolostaan luottamistoimissa.
Mineraalivilla
Mineraalivilla on lämpö- ja äänieristeenä käytettävä rakennusmateriaali. Mineraalivillalla voidaan tarkoittaa sekä lasivillaa että kivivillaa.
Mineraalivilla on lahoamatonta. Mineraalivillan sisältämä sideaine, bakeliittiliima on palavaa, mutta yli 50 kg/m painava mineraalivilla, tai tyyppihyväksytty kevyempi mineraalivilla hyväksytään Suomessa palamattomaksi rakennustarvikkeeksi. Bakeliittiliima aiheuttaa lasivillan keltaisen värin. Kivivillassa bakeliittiliiman väri peittyy kiviaineksen värillä.
Mineraalivillan valmistuksessa raaka-aine puhalletaan ohuiksi kuiduiksi, jotka voidaan muovata eristelevyiksi tai -matoiksi, tai puristaa erilaisiin muotoihin.
Mineraalivillasta valmistetaan eri tuotetyyppejä: