hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
George de Hevesy
George Charles de Hevesy syntymänimeltään György Hevesy (tunnetaan myös nimellä Georg Karl von Hevesy) (1. elokuuta 1885, Budapest – 5. heinäkuuta 1966, Freiburg) oli unkarilainen fysikaalinen kemisti. Hänelle myönnettiin Nobelin kemianpalkinto vuonna 1943 keksimästään tavasta käyttää radioaktiivisia isotooppeja kemiallisten reaktioiden mm. eläinten aineenvaihdunnan tutkimisessa merkkinä reaktiosta.
Vuonna 1923 de Hevesy löysi alkuaine hafniumin yhdessä Dirk Costerin kanssa.
Kun Saksa miehitti toisessa maailmansodassa Tanskan, de Hevesy liuotti Max von Lauen ja James Franckin kultaiset Nobel-mitalit kuningasveteen estääkseen niitä joutumasta natsien varastamiksi. Hän piilotti liuoksen hyllyyn laboratorioonsa kööpenhaminalaiseen Niels Bohr-instituuttiin. Sodan jälkeen palatessaan laboratorioonsa hän huomasi liuoksen vahingoittumattomaksi ja saosti kullan liuoksesta. Nobel-säätiö valmisti uudet palkinnot uudelleen alkuperäisestä kullasta.
De Hevesy meni naimisiin Pia Riisin kanssa vuonna 1924. He saivat pojan ja kolme tytärtä.
Kashi
Kashi tai Kasi oli yksi kuudestatoista Intiassa 700-luvulla eaa. syntyneestä Mahajanapadasta eli "suuresta valtiosta". Kuningaskunta hallitsi pienehköä aluetta pääkaupunkinsa, nykyisen Benaresin ympäristössä (silloinen Kasi tai Varanasi). Kashi oli alueen voimakkain valtio 500-luvulle eaa. asti. Tuolloin sen naapurimaa ja perinteinen kilpailija Kosala valloitti sen. Varanasi säilyi yhdistyneenkin kuningaskunnan pääkaupunkina, kunnes 400-luvulla eaa. voimistuva Magadhan valtio liitti itseensä sekä Kosalan että Kashin.
Whale
Whale oli 1990-luvulla toiminut ruotsalainen rock-yhtye. Yhtyeen jäsenet olivat laulaja Cia Berg, kitaristi Henrik Schyffert ja basisti Gordon Cyrus. Whalen suurin hitti oli vuonna 1993 julkaistu "Hobo Humpin' Slobo-Babe". Yhtye julkaisi vuonna 1995 singlen sisältäneen Trickyn osittain tuottaman albumin "We Care".
Whalen kierrettyä Yhdysvaltoja yhdessä Blurin kanssa vuonna 1996 Gordon Cyrus erosi yhtyeestä. Hänen tilalleen tuli Heikki Kiviaho. Samoihin aikoihin yhtyeen kokoonpano vakiintui viisimiehiseksi uusien jäsenten rumpali Jörgen Wallin ja kitaristi Jon Klingbergin myötä. Tällä kokoonpanolla Whale levytti vuonna 1998 toisen albuminsa "All Disco Dance Must End In Broken Bones". Levyn vastaanotto jäi ensimmäistä albumia laimeammaksi ja yhtye hajosi pian Trickyn kanssa tehdyn Yhdysvaltain kiertueen jälkeen.
Garry’s Mod
Garry’s Mod on "Half-Life 2" -peliin tehty hiekkalaatikkomodaus. Peliin on julkaistu lukuisia päivityksiä.
Pelissä on mahdollista pelata yksin- tai moninpelinä. Pelissä on kaksi valmista ja suurta kenttää. Pelaajalla on käytössään valmiiksi "Half-Lifestäkin" tuttu painovoima-ase ja uutuutena "physgun" tai "physics gun" (), jolla pelaaja voi mm. siirtää lähes mitä tahansa luomaansa asiaa tai olentoa, sekä lukittaa ne paikoilleen. Tällä on myös työkaluase joka mahdollistaa lukuisten modin työkalujen käytön sekä kamera. Juonta ei pelissä ole, mutta pelaaja voi luoda sellaisen millaiseksi haluaa.
Pelaajalla on useita mahdollisuuksia käyttää modin työkaluja ja esineitä. Peliin on mahdollista ladata lisäosia Steam Workshopista. Monet pelaajat rakentavat esineiden ja erilaisten valmiiksi koodattujen asetuksien kanssa esimerkiksi autoja ja robotteja. Pelaajat voivat myös asetella räsynukkeina toimivia pelihahmoja erilaisiin asentoihin ja ilmeisiin. Modin avulla on tehty esimerkiksi sarjakuvia ja "machinima"-elokuvia. Itse "Garry’s Mod" sisältää vain työkalut, sisällön pelaaja saa omistamistaan Source-peleistä. Kun esimerkiksi pelaajalla on tietokoneella asennettuna "Team Fortress 2", hän saa kyseisestä pelistä kaikki kartat sekä hahmot sekä kosmeettiset esineet "Garry’s Modiin".
Garry’s Modissa on paljon erilaisia toimintoja ja työkaluja kuten Wheels (pyöriä ja pyöriviä esineitä), NPC Spawn (hahmojen luominen), Face Poser (kasvojen muokkaaminen), Balloons (ilmapallot). Pelissä voi myös säädellä painovoimaa ja rakentaa omia rakennuksia.
Uusin versio, Garry’s Mod 13, on ostettavissa Steam-palvelusta. Versio Garry's Mod 9.0.4, on ladattavissa ilmaiseksi ja se tarvitsee minkä tahansa toimivan Source-moottoriin perustuvan pelin.
Garry’s Modiin tuli 15. tammikuuta 2008 kattava päivitys, joka päivitti Garry’s Modin käyttämään Orange Boxin uutta grafiikkamoottoria ja lisäsi kaikille Orange Boxin omistajille Garry’s Modiin NPC-hahmot sekä kaikkien Orange Boxin pelien esineet ja kentät. Ennen tätä päivitystä Garry’s Modista oli käytössä säännöllisesti päivitetty 2008k.
Garry’s Mod 9 on valittu vuoden modiksi kolme kertaa:
Luettelo Pohjois-Irlannin joista
Luettelo Pohjois-Irlannin joista aakkosjärjestyksessä.
A
B
C
D
E
F
G
K
L
M
N
O
Q
R
S
T
U
Meet the Feebles
Meet the Feebles on vuonna 1989 ilmestynyt Peter Jacksonin ohjaama mustaa huumoria ja splatterin ominaisuuksia sisältävä komediaelokuva, jonka pääosassa on joukko Jim Hensonin muppetien kaltaisia nukkehahmoja, joilla on oma teatteriryhmänsä. Muppeteista poiketen Feebles-ryhmän jäsenet ovat kuitenkin toinen toistaan karkeampia karikatyyrejä huumeriippuvuuksineen, sotatraumoineen ja seksifetisseineen.
Elokuvan suunnittelu alkoi sillä aikaa, kun Jackson odotti tuotantoryhmineen vastavalmistuneen esikoiselokuvansa "Bad Tasten" ensiesitystä Cannesissa. Cannesin jälkeen he saattoivat toivoa saavansa rahoituksen seuraavaan projektiinsa, kunnianhimoisempaan "Aivokuollut"-zombisplatteriin. Alun perin "Meet the Feeblesistä" suunniteltiin puolen tunnin mittaista jaksoa televisiosarjaan, joka sisältäisi vastaavia tarinoita, mutta joita yhdistäisi vain kehystarinan kertoja, ”Uncle Herman”.
Elokuva kertoo teatteriryhmä Feeblesistä ( ’heikko, voimaton’), joka sisältää mitä oudointa porukkaa. Johtajana toimii Bletch, joka on mursu ja sivutoimenaan tekee huumekauppoja sekä tapailee samalla salaa Samantha-kissaa. Yksi show’n päätähdistä on Bletchin vaimo, laulava virtahepo Heidi. Heidin ongelmana on ylensyönti ja hän syö murheellisena suruunsa. Robert taas on siili, uusi ryhmän jäsen. Wynyard on sammakko, joka kärsii Vietnamin sodan traumoista ja sotasairaalassa alkaneesta heroiiniriippuvuudesta. Harry on kiimainen jänis, joka saa kuulla tohtorilta sairastavansa AIDSia. Feeblesien vessassa asustaa törkyjournalismia harrastava kärpänen, joka iloitsee kuullessaan Harryn taudista. Trevor on ilkeä rotta, joka toimii Bletchin apulaisena hänen huumebisneksissä sekä kuvaa sadistisia pornoelokuvia, joiden päänäyttelijänä on Daisy-lehmä. Sid on norsu, joka välttelee vaimoaan Sandyä, joka sattuu olemaan kana. Sid ei suostu myöntämään isyyttään ja tämän takia Sandy painostaa Sidiä kertomaan totuuden julkisuudessa. Sebastian taas on kettu ja teatterin ohjaaja, joka haaveilee sodomiasta. Dennis on perverssi muurahaiskarhu, jonka lempiharrastuksia on käytettyjen alushousujen nuuhkiminen.
Pellon raja-asema
Pellon raja-asema sijaitsee Tornionjokilaaksossa Pellon kunnassa ja on yksi Suomen rajanylityspaikoista Ruotsiin. Rajanylityspaikka eli käytännössä silta Tornionjoen yli sijaitsee Pellon taajamassa, n. 3 km keskustasta pohjoiseen valtatie 21 varrella. Rajanylityspaikkaa hoitaa Suomen Pohjoisen tullipiirin Pellon tulliasema. Tullipalveluja Pellossa järjestetään nykyisin rajoitetusti vain tiettyinä päivinä viikossa. Muiden länsirajan rajanylityspaikkojen tapaan rajavartiolaitos ei valvo rajanylityksiä, vaan joen saa ylittää vapaasti eikä mitään muodollisuuksia tarvita.
Jussarön majakka
Jussarön majakka on majakka Tammisaaren edustalla sijaitsevalla Sundharunin saarella noin neljä kilometriä etelään Jussaarelta.
Jussaaren ensimmäinen valomajakka oli rakennettu vuonna 1881. Sen sijoituspaikaksi oli valittu saariryhmän suurin saari, jotta majakanvartijoiden asuinrakennukset voitaisiin rakentaa samalle saarelle itse majakkatornin kanssa. Tämän majakan sijainti todettiin kuitenkin huonoksi, sillä sen lähistöllä sijaitsi merenkulkua vaarantava magneettinen häiriöalue, joka häiritsi laivojen kompasseja. Tuolloin pidettiin mahdottomana rakentaa majakkaa saariston eteläisille luodoille.
Vuonna 1922 vanha majakka kuitenkin korvattiin uudella, ja sen sijoituspaikaksi valittiin saariston eteläosassa sijaitseva Sundharun. Uuden majakan valo sytytettiin ensi kerran 20. marraskuuta 1922 ja vanha majakka sammutettiin lopullisesti 25. joulukuuta 1922. Majakasta tuli myös Suomen ensimmäinen majakka, joka jo rakennusvaiheessa suunniteltiin miehittämättömäksi.
Majakka rakennettiin raudoitetusta betonista ja sen valolaitteeksi valittiin asetyleenikäyttöinen AGAn valmistama vilkkulaitteisto. Uusi laitteisto oli itsetoiminen, joten majakanvartijan tarvitsi vierailla majakalla vain kerran kuussa.
Mike Middleton
Michael "Mike" Middleton (s. 15. helmikuuta 1968) on yhdysvaltalainen raskaansarjan nyrkkeilijä.
Middletonin nyrkkeilyura alkoi ottelulla Nelson Belenoa vastaan. Middleton hävisi ottelun toisessa erässä tyrmäyksellä. Seuraavassa ottelussaan hän voitti Robert Millerin ensimmäisen erän tyrmäyksellä. Viimeisessä ottelussaan Middleton hävisi Francesco Pianetalle tyrmäyksellä.
Middleton on otellut urallaan toistaiseksi 35 ottelua. Näistä hän on voittanut 13 (5 KO). Hän on hävinnyt 20 ottelua, joista 15 tyrmäyksellä. Yksi ottelu on päättynyt tuloksettomaan.
Filosofinen antropologia
Filosofinen antropologia on filosofian osa-alue, joka tutkii ihmistä ja ihmisluontoa. Se pyrkii yhdistämään ihmisyyttä koskevat empiiriset ja fenomenologiset tutkimustulokset, pyrkimyksenään ymmärtää ihmisiä sekä oman sosiaalisen ympäristönsä tuotteina että omien arvojensa tuottajana.
Vaikka useilla filosofeilla filosofian historiassa voidaan katsoa olleen oman filosofiansa taustalla omat ”antropologiset” näkemyksensä, erillisenä filosofian osa-alueena filosofinen antropologia kehittyi 1800-luvulla fenomenologian ja eksistentialismin synnyn myötä. Ensin mainittuun kuuluu inhimillisen kokemuksen reflektoiminen filosofin omista kokemuksista, ja näin se on vaikuttanut ihmisyyden ja ihmisenä olemisen filosofisessa tutkimuksessa.
Keskeisessä roolissa filosofisessa antropologiassa on henkilöiden välisten suhteiden ja niissä vaikuttavien ontologioiden tutkiminen. Keskeinen teema on intersubjektiivisuus, eli sen tutkiminen, kuinka kaksi yksilöä eli subjektia, joiden kokemukset ja tulkinnat maailmasta ovat erilaiset, ymmärtävät toinen toisensa ja suhtautuvat toisiinsa. Myös kielen tutkimisesta on tullut yhä keskeisempää sekä filosofiassa että sosiologiassa, koska kielellä on läheiset yhteydet intersubjektiivisuuden kysymykseen.
Muun muassa Michael Jackson on tutkinut intersubjektiivisuutta ja interpersonaalisia suhteita, kuten hallintaa ("Existential Anthropology", 2005). Hänen mukaansa ihmiset antropomorfisoivat eli ihmisenkaltaistavat elottomia kappaleita ympärillään muodostaakseen niiden kanssa interpersonaalisen suhteen. Näin ihmiset voivat tuntea olevansa hallinnassa sellaisissa tilanteissa, joita he eivät voi hallita, koska kohtelevat kappaletta niin kuin se olisi järkevä ja kykenisi ymmärtämään heidän tuntemuksensa ja kieltään. Eräs esimerkki on kiroilu seonneelle tietokoneelle.
Ihmiskeskeisyyden arvostelijoiden mielestä ihmistä koskevalla pohdiskelulla on se vaara, että ihmisen merkitystä kaikkeuden osana liioitellaan tai ihminen käsitetään suorastaan kaikkeuden keskukseksi tai lopulliseksi tavoitteeksi. Myös luontokeskeisessä todellisuuskäsityksessä ihmisen ongelmaa voidaan pitää yhtä merkityksellisenä. Keskeisiä kysymyksiä ovat esimerkiksi ihmisen suhde luontoon, ihmisen kulttuurin ja historian merkitys sekä yksilön suhde yhteisöön.
Max Scheler, saksalainen fenomenologi, tunnetaan filosofisesta antropologiastaan, joka ei määrittele ihmisolentoa perinteisesti ”rationaalisena eläimenä” (kuten on tehty Aristoteleesta lähtien) vaan enemmänkin ”rakastavana olentona”. Scheler hylkäsi perinteisen hylemorfisen (yleensä esimerkiksi ruumis ja sielu) käsityksen ihmisen persoonasta, ja kuvasi ihmisen kolmiosaisena ruumiin, sielun ja hengen muodostamana kokonaisuutena. Rakkaus ja viha eivät olleet psykologisia tunteita, vaan persoonan henkisiä intentionaalisia akteja, jotka hän luokitteli ”intentionaalisiksi tuntemuksiksi”.
Muita merkittäviä filosofisia antropologeja ovat Pierre Bourdieu, Jaques Derrida, Hans-Georg Gadamer, Rene Girard, Arnold Gehlen, Martin Heidegger, Hans-Eduard Hengstenberg, Paul Häberlin, Maurice Merleau-Ponty, Friedrich Nietzsche, Helmuth Plessner, Paul Ricoeur ja Jean-Paul Sartre.
Snakecharm
Snakecharm on suomalaisen kitaristin Pekka "Rekku" Rechardtin ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa sooloalbumi. Rechardt alkoi tehdä "Snakecharm"-albumia jo vuonna 2000 samannimisen kokoonpanon kanssa. Levyn äänitykset tehtiin huhtikuun ja joulukuun välillä 2006, ja se julkaistiin alkuvuonna 2007.
Rechardtin soololevystä oli ollut puhetta jo 1970-luvulta lähtien.
Ammunta kesäolympialaisissa 1924
Pariisin kesäolympialaisissa 1924 ammunnassa kilpailtiin seitsemässä henkilökohtaisessa lajissa ja neljässä joukkuelajissa.
Kasvatusfilosofia
Kasvatusfilosofia eli kasvatusajattelu‎ on filosofian osa-alue, joka tutkii kasvatuksen tarkoitusta, luonnetta, menetelmiä ja ihanteita sekä kasvatuksen etiikkaa. Tämä voi tapahtua joko jonkin kasvatuksellisen laitoksen yhteydessä tai yleisemmin sen tutkimisena, kuinka ihmisen ymmärrys todellisuudesta muuttuu.
Modernissa kasvatusfilosofiassa voidaan erottaa ainakin analyyttinen kasvatusfilosofia, hermeneuttinen kasvatusfilosofia, kriittinen kasvatusfilosofia sekä postmoderni kasvatusajattelu. 1900-luvun alussa oli olemassa hyvin vaikutusvaltainen pragmatistinen kasvatusfilosofia, mutta se on sulautunut analyyttisen kasvatusfilosofian laajaan perinteeseen. 1800-luvulla syntyneet uuskantilaisuudesta vaikuttunut uushumanistinen kasvatusfilosofia sekä herbartilaisuus sulautuivat Saksassa 1900-luvulla henkitieteellis-hermeneuttiseen kasvatusajatteluun. Tämä taas on vaikuttanut sekä kriittisen kasvatusfilosofiaan (esim. Klaus Mollenhauer) ja sekä moderniin hermenuttiseen kasvatusfilosofiaan.
Ammunta kesäolympialaisissa 1964
Tokiossa kesäolympialaisissa 1964 ammunnassa kilpailtiin kuudessa lajissa.
EuroEyes Cyclassics
EuroEyes Cyclassics (vuoteen 2015 "Vattenfall Cyclassics", aiemmin "HEW Cyclassics") on UCI World Tour-sarjaan kuuluva yhden päivän maantiepyöräilykilpailu, joka ajetaan heinä- tai elokuussa Hampurissa. Kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1996, jolloin se oli vielä varsin merkityksetön, mutta pyöräilyn suosion kasvaessa Saksassa siitä tuli maailmancupin osakilpailu jo vuonna 1998.
Kilpailun reitti vaihtelee vuosittain, mutta matkan pituus on runsaat 200 km. Wasebergin nousu ajetaan useaan otteeseen ja reitti on kaikkiaan melko haastava. Kilpailu on kuitenkin päättynyt useana vuonna massakiriin.
HEW Cyclassics
Vattenfall Cyclassics
EuroEyes Cyclassics
Factor 5
Factor 5 oli videopelejä kehittävä pelitalo, jonka viimeiseksi peliksi jäi Lair, joka ilmestyi syyskuussa 2007. Yhtiö perustettiin alun perin viiden ihmisen voimin vuonna 1987, Saksassa. Tämä viiden ihmisen porukka näkyykin yhtiön nimessä, "Factor 5". Vuonna 1994 yhtiö siirtyi Kaliforniaan ja näin tämä on vieläkin voimassa oleva yhtiön kotipaikka. Nykyisin yhtiön puheenjohtajana toimii Julian Eggebrecht.
Rovasti Huuskosen petomainen miespalvelija
Rovasti Huuskosen petomainen miespalvelija on Arto Paasilinnan kirjoittama humoristinen kirja, jonka on julkaissut WSOY vuonna 1995. Teos on julkaistu myös Kauko Helovirran lukemana äänikirjana.
Kirja kertoo rovasti Oskari Huuskosesta, joka saa 50-vuotislahjaksi seurakuntalaisilta orvoksi jääneen karhunpennun. Pennun emo kuoli ajatettuaan kylän pitokokin korkeajännitepylvääseen, jolloin molemmat käristyivät sähkön vaikutuksesta. Oskari Huuskonen ristii karhunsa Perhanaksi ja myöhemmin Perkeleeksi. Tästä alkaa miehen ja karhun välinen ystävyys, jossa seikkaillaan muun muassa Muurmanskissa, Välimerellä ja lopulta Suomen Kälmitunturilla. Paasilinna käyttää kirjassa ronskia huumoria ja kirjassa korostuu mm. vapauden teema ja ihmisen ja eläimen välisen suhteen kehittyminen.
Kirjasta on julkaistu vuonna 2006 sarjakuvateos nimeltä Karvainen kamaripalvelija
Taloustieteen filosofia
Taloustieteen filosofia tai talousfilosofia on filosofian osa-alue, joka tutkii taloustieteeseen ja talouteen liittyviä filosofisia ongelmia, kuten käsitteellisiä, menetelmällisiä ja eettisiä ongelmia. Sitä voidaan pitää myös taloustieteen osa-alueena, joka tutkii sen itsensä perusteita ja moraalia.
Joitakin talousfilosofisia kysymyksiä ovat:
Hennig-Olsen
Hennig-Olsen on jäätelötehdas Kristiansandissa Norjassa. Tehtaan päätuote on jäätelö, jota valmistetaan 20 eri tyyppiä. Lisäksi tehtaassa valmistetaan muun muassa mehujäätä ja sorbettia.
Hennig-Olsenin jäätelön historia ulottuu vuoteen 1924. Kristiansandista kotoisin oleva Sven Hennig-Olsen opetteli jäätelönvalmistusta Chicagossa Yhdysvalloissa. Sieltä hän palasi kotikaupunkiinsa mukanaan tuotantovälineet ja jäätelöreseptit. Jäätelönvalmistus oli aluksi sivuliiketoimena tupakkakioskissa, jonka Sven Hennig-Olsen avasi Kristiansandiin. Varsinainen jäätelötehdas avattiin 1960. Silloin hänen poikansa Otto Johan Hennig-Olsen otti yrityksen johtoonsa.
Vuonna 2005 tehtaassa tehtiin töitä yli 300 henkilötyövuoden edestä, liikevaihto on noin 553 miljoonaa norjan kruunua, ja yrityksellä on Norjassa noin 46 prosentin markkinaosuus.
Kinkomaan sairaala
Kinkomaan sairaala oli Muuramen kunnan Kinkomaan kylässä sijaitseva 1930-luvulla Keski-Suomen tuberkuloosipiirin keskusparantolaksi rakennettu sairaala vuoteen 2008 saakka. Sairaala toimi myös sodassa haavoittuneiden keuhkoparantolana, mistä johtuen kylä on usein merkitty sodassa kaatuneiden kuolinpaikaksi. Sairaala oli aikoinaan Muuramen kunnan suurin työllistäjä.
Myöhemmin sairaala kuului Keski-Suomen sairaanhoitopiirin kuntayhtymälle, ja sen tiloissa toimi useita sairaanhoitopiirin yksiköitä, kuten keuhkosairauksien ja allergologian yksikkö, poliklinikka, ihotautien osasto sekä laboratorioyksiköitä.
Sairaalan etupihalla on kuvanveistäjä Kauko Räsäsen vuonna 1991 tekemä Marjatta-pronssiveistos.
1920-luvulla Keski-Suomen havaittiin olevan yksi Suomen pahimmista tuberkuloosin ja muiden keuhkosairauksien esiintymisalueista. Uuden keskusparantolan paikasta käytiin kilpailua Laukaan ja Muuramen välillä, joista jälkimmäinen valittiin tulevan sairaala-alueen omistaneen Salosen tilan tarjouduttua myymään maa-alueen alennetulla hinnalla. Paikan valinnassa keskeisenä kriteerinä oli paitsi läheinen Päijänne myös mäntyvaltainen metsä, joiden tuottamalla raittiilla ilmalla ja otsonilla uskottiin olevan keuhkojen parantumista edistävä vaikutus. Parantolaa varten pyydettiin suunnitelmat Alvar Aallolta, W.G. Palmqvistiltä sekä Jussi ja Toivo Paatelalta, joista Paateloiden suunnitelma valittiin. Arkkitehdit Jussi Paatela ja Toivo Paatela suunnittelivat ensimmäisen kolmikerroksisen rakennuksen, joka valmistui vuonna 1930. Vuosina 1938–39 rakennusta laajettiin kahdella kerroksella samalla kun aluetta muutenkin kehitettiin. Tästä suunnittelusta vastasi Jussi Paatela. Parantolan päärakennus edustaa tyylillisesti siirtymävaihetta klassismista funktionalismiin.
Käyttötarkoitus
Kinkomaan vanha sairaala-alue rakennuksineen siirtyi vuonna 2008 Kiinteistö Oy Kinkomaan Vitapoliksen omistukseen ja on tunnettu nykyään Vitapolis nimellä. Kiinteistöyhtiön omistavat Jykes Kiinteistöt Oy (40 %), Keski-Suomen sairaanhoitopiiri (40 %) ja Muuramen kunta (20 %). Samassa yhteydessä osa Keski-Suomen Sairaanhoitopiirin toiminnoista siirtyi Keskussairaalaan. Päärakennus on museoviraston suojelema, ja Kinkomaan sairaala-alue on valtakunnallisesti merkittävä rakennettu kulttuuriympäristö.
Nykyisiin toimintoihin kuuluvat kuntoutus- ja apuvälinepalvelut, hoitokoti- ja hoivapalvelut, tutkimus- ja kehitystoiminta, sekä laboratoriopalvelut. Vitapoliksen alueella on kolme hoivakotia, joissa yhteensä noin 150 asukaspaikkaa. Päärakennuksessa toimii myös Vitapoliksen asiakaspalvelupiste, päiväkoti ja lounasravintola.
Jyväskylän seudun joukkoliikenteen lähimmät pysäkit ovat Kinkomaantiellä noin kahdeksansadan metrin päässä Vitapoliksesta. Siellä liikennöivät linjat 16, 16M ja 21. Kinkomaan sairaalan (Vitapolis) pysäkillä käynti loppui 6. kesäkuuta 2016.
Saharanturturikyyhky
Saharanturturikyyhky ("Streptopelia roseogrisea") on afrikkalainen kyyhky. Lajin nimesi Karl Jakob Sundevall 1857.
Linnun pituus on noin 29–30 cm, siipien kärkiväli 45–50 cm ja paino noin 150 g, eli se on kyyhkyksi pieni. Ulkonäöltään se muistuttaa suuresti turkinkyyhkyä. Sukupuolet ovat samannäköisiä.
Lajista tunnetaan 2 varsinaista alalajia, "S. r. roseogrisea" ja "S. r. arabica". Häkkilintuina kasvatetut "naurukyyhkyt" erotetaan toisinaan omaksi alalajiksi "S. r. r." var. "domestica", tai "S. 'risoria"'.
Laji elää melko kapealla vyöhykkeellä Afrikassa Saharan eteläpuolella ja Sahelissa sekä Arabian niemimaan eteläosassa. Sen kanta elinvoimainen. Laji on pääasiassa paikkalintu, mutta jotkut populaatiot muuttavat sadekausien mukaan.
Kuivat akasiasavannit ja pensaikot, Somaliassa myös puutarhat ja kastelualtaat, joissa tamariskipuita.
Hatara risupesä on puussa tai pensaassa 4–5 metriä korkealla. Valkoisia munia on 2. Haudonta-aika on noin 2 viikkoa. Poikaset ovat lentokykyisiä noin 15 päivän ikäisinä.
Ruohojen ja muiden kasvien siemenet, joskus myös vilja.
Psykologian filosofia
Psykologian filosofia on filosofian osa-alue, joka tutkii nykyaikaisen psykologian teoreettisia perusteita.
Psykologian filosofia on suhteellisen nuori ala. Siihen läheisesti liittyvä mielenfilosofia sen sijaan on syntynyt jo ennen kuin nykyaikainen psykologia syntyi erityistieteenä. Se käsittelee mielen luonnetta, kokemusten ominaisuuksia sekä erityisiä mieleen liittyviä ongelmia, kuten dualismi ja materialismi.
Psykologian filosofia liittyy läheisesti myös neurobiologian, tekoälytutkimuksen ja muiden vastaavien tutkimusalojen kehitykseen.
Psykologian filosofisiin ongelmiin kuuluu muun muassa psykologisessa tutkimuksessa käytettyihin menetelmiin liittyviä tietoteoreettisia ongelmia. Näitä ovat esimerkiksi:Muita psykologianfilosofia ongelmia ovat filosofiset kysymykset mielen, aivojen ja tietoisuuden luonteesta, kuten:Nämä ongelmat luetaan joskus kognitiotieteen tai mielenfilosofian alaisuuteen.
Jean-Delphin Alard
Jean-Delphin Alard (8. toukokuuta 1815 – 22. helmikuuta 1888) oli ranskalainen viulisti ja säveltäjä.
Alard syntyi Bayonnessa harrastelijaviulistin pojaksi. Hän opiskeli vuodesta 1827 François Antoine Habeneckin johdolla Pariisin konservatoriossa ja toimi itse sen professorina vuosina 1843–1875.
Alard oli myös François-Joseph Fétisin oppilas ja seurasi vuonna 1840 Pierre Baillotia kuninkaan ensimmäisenä viulistina. Hän kuoli Pariisissa 72-vuotiaana.
Alard'n sävellystuotantoon kuuluu runsaasti viulumusiikkia, kuten nokturneja, etydejä ja duettoja. Hän myös laati Pariisin konservatorion käyttöön ottaman "École du violon" -oppikirjan ja kokosi "Les Maîtres classiques du violon" -kokoelman. Hän oli aikanaan arvostettu pedagogi ja opetti muiden muassa Pablo de Sarasatea.
Austromarxismi
Austromarxismi eli uusmarxilaisuus on sosialistinen suuntaus, joka 1800-luvun lopulta lähtien kehittyi Karl Kautskyn toisessa internationaalissa edustamaa kantaa seuraten. Se suhtautui kriittisesti sekä bolševismiin että sosiaalidemokratiaan ja vaikutti erityisesti Itävallassa ensimmäisen maailmansodan jälkeen, kun Itävallan sosiaalidemokraattinen puolue hyväksyi sen toimintansa pohjaksi vuonna 1926.
Austromarxismin johtava teoreetikko oli Otto Bauer sekä hänen rinnallaan Friedrich Adler ja Julius Deutsch. He yhtyivät pääosiltaan Marxin käsitykseen taloudellisen kehityksen kulusta, mutta kehittivät siitä poiketen opin ns. "demokratian itsepuolustuksesta", minkä mukaan vain aseellisen kaappausyrityksen tukahduttaminen tai järjestelmällinen sabotaasi oikeuttavat sosiaalidemokraatit turvautumaan voimakeinoihin.
Austromarxismiin perustuva Itävallan työväenliike sotilaallisine suojajoukkoineen kehittyi järjestöllisesti voimakkaaksi, mutta 1930-luvun taitteessa se joutui sisäpoliittisiin vaikeuksiin, jotka fasismin voimistuessa johtivat aseellisiin yhteenottoihin. Vuonna 1934 Engelbert Dollfussin johtama hallitus julisti sosiaalidemokraattisen puolueen laittomaksi.
Austromarxismista muodostuneilla vasemmistososialistisilla suuntauksilla on ollut poliittista vaikutusta myös muissa maissa, myös Suomen työväenliikkeen piirissä.
Georges Prêtre
Georges Prêtre (14. elokuuta 1924 – 4. tammikuuta 2017 Navès) oli ranskalainen kapellimestari. Hän opiskeli muiden muassa Maurice Duruflén ja André Cluytensin johdolla Pariisin konservatoriossa.
Tehtyään debyyttinsä Pariisissa Prêtre pääsi esiintymään myös kansainvälisiin merkittäviin oopperataloihin, kuten New Yorkin Metropolitan-oopperaan ja Milanon La Scalaan. Hän toimi uransa aikana mm. Pariisin oopperan musiikillisena johtajana sekä vuosina 1986–1991 Wienin sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina.
Prêtre sai jo varhain arvostusta oopperatulkinnoillaan. Hän johti runsain mitoin myös ranskalaisten säveltäjien, kuten Francis Poulencin teoksia. Hän johti Poulencin "La Voix humaine" -oopperan kantaesityksen 1959 ja piti vuonna 1999 konserttisarjan edesmenneen säveltäjän 100-vuotispäivän kunniaksi.
Marcel Landowski omisti neljännen sinfoniansa vuonna 1988 juuri Georges Prêtrelle.
Georges Prêtre johti myös Uudenvuoden konsertin Wienistä vuosina 2008 ja 2010.
Valkotäpläimikkä
Valkotäpläimikkä ("Pulmonaria saccharata") on koristekasvina viljeltävä lemmikkikasvien (Boraginaceae) heimoon kuuluva kasvi.
Valkotäpläimikkä kasvaa 30 cm korkeaksi. Sen kukat ovat sinipunaiset. Lehdissä on valkoisia pilkkuja, jotka ovat antaneet lajille sen nimen.
Valkotäpläimikkä ei pärjää auringonpaahteessa, vaan viihtyy varjossa tai puolivarjossa. Kasvualustan pitää läpäistä hyvin vettä. Tarvittaessa multaan sekoitetaan hiekkaa tai soraa.
Alan Watts
Alan Wilson Watts (6. tammikuuta 1915 – 16. marraskuuta 1973) oli filosofi, kirjailija, luennoitsija, ja vertailevan uskontotieteen asiantuntija. Kymmenissä kirjoissaan ja lukuisissa artikkeleissaan hän tulkitsi tieteellisen tiedon, psykologian ja maailman uskontojen avulla erinäisiä aiheita, kuten henkilökohtainen identiteetti, todellisuuden todellinen luonne, korkeampi tietoisuus, ja onnellisuuden tavoittelu.
Muodolliselta koulutukseltaan Watts oli teologian maisteri. Hänen oppilaitoksensa oli Seabury-Western Theological Seminary, josta valmistuttuaan vuonna 1945 hän toimi Yhdysvaltain episkopaalisen kirkon pappina, kunnes erosi tehtävästä vuonna 1950. Wattsin kirjoitukset ja luennot auttoivat tuomaan itämaisia filosofioita ja itämaista ajatusmaailmaa länsimaalaisten tietoisuuteen, mutta ne toivat myös hänet kosketuksiin monien akateemikkojen ja vastakulttuurin vaikuttajien kanssa 50-70 –luvuilla, hänen tavatessa mm. Carl Jungin, Aldous Huxleyn, John Cagen, Joseph Campbellin, Robert Anton Wilsonin, joka mainitsee Wattsin "Valona Tiensä varrella", ja runoilija Gary Snyderin, jonka kanssa ystävystyttyään Watts antoi "filosofisen tukensa" luonnonsuojeluliikkelle.
Prusa
Prusa ( tai "Prousa") tai Prusias ( tai "Prousias") voi viitata seuraaviin paikkoihin:
Undulatus
Undulatus (un) on aaltomainen pilven laji. Usein aaltojärjestelmiä on vain yksi, mutta niitä voi olla myös kaksi tai useampia.
Aaltomaisia undulatus-pilviä voivat olla Cirrocumulus, Cirrostratus, Altocumulus, Altostratus, Stratocumulus ja Stratus.
Scandia Years 1977–1984
Scandia Years 1977–1984 on Hurriganesin kokoelma-albumi vuodelta 2007.
Leena Rapola
Leena Rapola (s. 6. joulukuuta 1958 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Leena Rapolan ja näyttelijä Petri Johanssonin poika on myös näyttelijänä työskennellyt Olli Johansson.
Azmi Bishara
Azmi Bishara (, , s. 22. heinäkuuta 1956) on israelilainen arabikansanedustaja, joka oli knessetin jäsen ja Balad-puolueen puheenjohtaja vuodesta 1996, kunnes erosi huhtikuussa 2007. Shin Bet syytti häntä maanpetoksesta ja vakoilusta Hizbollahin hyväksi. Erottuaan knessetistä, Bishara on oleskellut ulkomailla.
Bishara opiskeli Jerusalemin heprealaisessa yliopistossa ja oli aktiivinen arabiopiskelijoiden unionissa. Hän oli myös Israelin kommunistipuolue Rakahin jäsen.
Bishara on ollut knessetin jäsen vuodesta 1996. Hän oli Israelin ensimmäinen arabikansalainen, joka oli ehdolla pääministeriksi, mutta luopui ehdokkuudestaan ennen lopullista vaalipäivää. Valtiovierailulla Syyriaan 2001 hän piti puheen presidentti Hafiz al-Asadin muistotilaisuudessa, jossa hän antoi tukensa Hizbollahille. Palattuaan Israeliin hänet asetettiin syytteeseen terrorismin tukemisesta. Hän kävi Syyriassa uudelleen syyskuussa 2006. Hän vieraili puoluetovereidensa kanssa myös Libanonissa, jossa hän väitti Libanonin pääministerille, että Hizbollahin vastarinta Israelia vastaan oli "nostanut arabien henkeä". Bishara jätti eroilmoituksensa Israelin Kairon suurlähetystössä, sen jälkeen kun häntä vastaan oli aloitettu rikostutkinta tietojen luovuttamisesta viholliselle sota-aikana ja rahanpesusta.
Pamela Stephenson
Pamela Helen Stephenson (s. 4. marraskuuta 1949) on uusiseelantilaissyntyinen näyttelijä ja koomikko.
Stephenson opiskeli Uuden Etelä-Walesin yliopistossa, valmistui vuonna 1971 Australian kansallisesta näyttämötaiteen instituutista ja loi sen jälkeen menestyksekkään uran Australiassa. Hän muutti vuonna 1976 Lontooseen ja sai 1980-luvun alussa maailmanlaajuista menestystä rooleillaan sketsishow "Ei yhdeksän uutisissa".
Stephenson esiintyi myöhemmin yhdysvaltalaisessa "Saturday Night Livessä", ja hänellä on lisäksi ollut rooleja useissa elokuvissa. Hän meni 20. joulukuuta 1989 naimisiin skottikoomikko Billy Connollyn kanssa Fidžillä. Parilla on kolme yhteistä lasta.
Stephenson sai vuonna 1996 tohtorinarvon kliinisestä psykologiasta California Graduate Institutesta. Hän on tullut tunnetuksi varsinkin ansioistaan ihmisen seksuaalisen käyttäytymisen tutkimuksessa. Vuonna 2002 hän voitti teoksellaan "Billy" "Vuoden brittiläisen kirjan" palkinnon.
Stephenson on buddhalainen ja asustaa nykyisin Skotlannin Aberdeenshiressä.
Jatkosodan suomalainen ilmatorjunta
Jatkosodan suomalainen ilmatorjunta oli huomattavasti runsaslukuisempi ja paremmin aseistettu kuin Suomen jouduttua talvisotaan marraskuun lopussa 1939.
Jatkosodan alkaessa oli ilmatorjuntajoukoilla käytössään yhteensä 675 ilmatorjunta-asetta. Osa aseista oli jo talvisodassa palvellutta kalustoa ja osa taas välirauhan aikana muun muassa Saksan sotasaalisvarastoista ja teollisuudelta hankittua.
Jatkosodan alettua suurimmalle osalle perustamistehtäviin kuuluneille ilmatorjuntayksiköille riitti aseet, joskin käyttöön oli otettava muun muassa jo kertaalleen poistettuja aseita ja talvisodassa saadut sotasaalisaseet. Armeijakunnat ja divisioonat saivat lähes määrävahvuisen aseistuksen, mutta alueellinen ilmatorjunta joutui jättämään osan yksiköistään varustamatta.
Lisäkalustoa puolustusvoimat saivat jatkosodan aikana muun muassa sotasaaliina (esimerkiksi 37 mm:n it-kanuunoita ja 7,62 mm:n it-konekiväärejä), kotimaan teollisuudelta (esimerkiksi 40 mm:n Bofors-kanuunoita lisenssivalmistuksena koko sodan ajan sekä 20 mm:n kaksois-it-tykkejä vuodesta 1942 alkaen) ja Saksasta ostamalla (merkittävimpänä 88 ItK 37 vuodesta 1943 lähtien).
Ilmatorjunnan tuloksellisuutta on lähes mahdotonta arvioida yksiselitteisesti. Pelkkien pudotettujen viholliskoneiden määrä ei kerro ilmatorjunnan tuloksista koko totuutta. Ilmatorjunnan vaikutuksesta jopa suurin osa on sillä, että jo pelkällä olemassaolollaan se pakottaa hyökkääjän muun muassa nostamaan lentokorkeuttaan ja näin pommitusten tarkkuus alkaa heiketä eritoten ns. pistemaaleja kohtaan. Lisäksi ilmatorjunnalla on merkittävä vaikutus hyökkäävän lentokoneen miehistöön; ympäristössä tapahtuvat räjähdykset tai kohti kiitävät valojuova-ammukset häiritsevät merkittävästi pommikoneen miehistöä vaikeuttaen näin kohteeseen osumista.
Ilmasodankäynnissä on perinteisesti keskitytty pudotettujen viholliskoneiden lukumäärään, joita tässäkin esitetään. Osa ilmatorjunnan lukuun lasketuista pudotuksista on varmasti sellaisia vihollisen lentokoneita, jotka olisivat pudonneet ilman ilmatorjuntatultakin suomalaisten hävittäjälentokoneiden niitä jo tulitettua aiemmin.
Ilmatorjuntajoukkojen laskettiin pudottaneen koko sodan aikana yhteensä 1031 vihollisen lentokonetta, joista oli
Lisäksi Merivoimien lasketaan pudottaneen ilmatorjunta-aseillaan yhteensä 75 lentokonetta, joista oli
Lentojoukkoihin kuuluneiden ilmatorjuntayksiköiden mahdollisista tuloksista ei ole käytettävissä omaa tilastoa ja oletettavasti ne on laskettu ilmatorjuntajoukkojen pudotusmääriin. Varsinaisten lentojoukkojen (lentolaivueet) laskettiin vastaavasti pudottaneen tai tuhonneen maahan 1 612 lentokonetta.
Päämajassa laaditun tilaston mukaan Neuvostoliiton ilma-ase menetti siis Suomen kanssa käydyssä sodassa (syöksyneet mukaan lukien) yhteensä 2674 lentokonetta, jonka laskettiin edustavan noin 4 %:a Neuvostoliiton ilma-aseesta.
Avtandil Koridze
Avtandil Koridze (15. huhtikuuta 1935 – 12. huhtikuuta 1966) oli neuvostoliittolainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja olympiavoittaja
Koridze voitti kultaa kreikkalais-roomalaisen painin 67 kilon sarjassa Rooman 1960 olympialaisissa. Viidennen kierroksen ottelussaan hän paini Bulgarian Dimiter Jantsevin kanssa tehottomasti 11 minuuttia. Minuutti ennen ottelun päättymistä Koridze, joka tarvitsi tuosta ottelusta selkävoiton säilyttääkseen mahdollisuutensa kultamitaliin, sanoi jotain Jantseville, minkä jälkeen hän selätti bulgarialaisen helposti. Jantsev, joka olisi sijoittunut kisoissa viidenneksi, hylättiin tahallisen häviön vuoksi, mutta Koridze pääsi ottelemaan kultamitalista Jugoslavian Branislav Martinovicia vastaan ja voitti tuon ottelun.
Koridze voitti maailmanmestaruuden Jokohamassa 1961. Hän kuoli auto-onnettomuudessa 1966.
Carlos María Abascal Carranza
Carlos María Abascal Carranza (14. kesäkuuta 1949 – 2. joulukuuta 2008) oli meksikolainen lakimies ja konservatiivisen "Partido Acción Nacional" -puolueen poliitikko. Hän toimi vuosina 2000–2005 maansa työministerinä ja vuosina 2005–2006 sisäministerinä. Myös hänen isänsä Salvador Abascal oli tunnettu poliitikko.
Ivan Bogdan
Ivan Bogdan (s. 29. helmikuuta 1928) on entinen neuvostoliittolainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja olympiavoittaja
Bogdan voitti kultaa kreikkalais-roomalaisen painin raskaassa sarjassa Rooman 1960 olympialaisissa. Maailmanmestaruuden hän voitti Budapestissa 1958 ja Jokohamassa 1961.
Binyamin Ben-Eliezer
Binyamin Ben-Eliezer (, ; 12. helmikuuta 1936 – 28. elokuuta 2016) oli israelilainen työväenpuoluetta edustanut poliitikko. Hän oli ministeri Ehud Olmertin hallituksessa ja vuonna 2009 muodostetussa hallituksessa kauppa- ja teollisuusministeri. Sotilasarvoltaan hän oli prikaatikenraali.
Ben-Eliezer valittiin knessetiin ensimmäisen kerran 1984. Hän oli työväenpuolueen puheenjohtaja ja puolustusministeri 2001–2002. Hän oli ehdolla uudelleen puoluejohtajaksi vaaleissa 2005 ja tuli kolmanneksi.
Riojasaurus
Riojasaurus ("La Riojan lisko") oli suurimpia prosauropodeihin kuuluneita kasvinsyöjiä. Riojasauruksella oli pituutta 10 metriä ja painoa 1 tonni. 
Argentiinasta löydetty Riojasaurus eli 219 miljoonaa vuotta sitten myöhäisellä triaskaudella. Argentiinalainen paleontologi José Bonaparte nimesi Riojasauruksen 1969 löytöpaikkansa La Riojan mukaan.
Melanorosauridae-heimoon kuulunut Riojasaurus söi ravinnokseen puiden lehtiä, joihin monet samaan aikaan eläneistä matelijoista, kuten dicynodontit eivät ylettyneet. 
Riojasaurusta luultiin aiemmin lihansyöjäksi, koska sen kalloa ei löydetty. Lähistöltä löytyneiden terävien hampaiden uskottiin kuuluneen Riojasaurukselle. Terävät hampaat olivat todennäköisesti peräisin raadonsyöjiltä, jotka söivät eläimen ruumista. Nykyään Riojasaurusta on löydetty yli 20 osittaista tai kokonaista tukirankaa.
Pää oli pieni, mutta kaula ja häntä olivat pitkiä. Riojasaurus oli raskastekoisempi kuin pienemmät prosauropodit, joten se ei kenties pystynyt liikkumaan kahdella raajalla. Etu- ja takaraajat olivat lähes yhtä pitkät. Muihin prosauropodeihin verrattuna tämän dinosauruksen raajat olivat pidemmät ja vahvemmat. 
Riojasauruksen raajat olivat suhteessa pidemmät kuin sauropodeilla. Se muistuttikin ruumiinrakenteeltaan pientä sauropodia.
Oleg Karavajev
Oleg Karavajev (20. toukokuuta 1936 – 23. elokuuta 1978) oli neuvostoliittolainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja olympiavoittaja.
Karavajev voitti kultaa kreikkalais-roomalaisen painin 57 kilon sarjassa Rooman 1960 olympialaisissa. Maailmanmestaruuden hän voitti Budapestissa 1958 ja Jokohamassa 1961.
Peruspiste
Peruspiste (‱) (, lyh. bp) eli korkopiste, joskus ammattikielellä puheessa vain lyhyesti "piste", on yksikkö, joka on suuruudeltaan sadasosan yhdestä prosenttiyksiköstä. Toisin sanoen kuinka monta kymmenestuhannesosaa (1/10 000) joku on jostakin. Sitä käytetään yleensä ilmaisemaan muutoksia rahoitusinstrumenteissa tai kahden koron eroa.
Kuten prosenttiyksikkö, peruspiste ilmaisee aina absoluuttista muutosta prosentista. Näin ollen käyttämällä termiä peruspiste vältetään prosentteihin liittyvä mahdollinen sekaannus suhteellisten ja absoluuttisten muutosten välillä esim. tarkoittaako 1 %:n kasvu 10 %:n korossa nousua 10,1 %:iin vai 11 %:iin? Oikea vastaus on 10,1 %:iin. Esimerkiksi 100 peruspisteen kasvu 10 %:n korossa vastaa yhden prosenttiyksikön kasvua, jolloin korko on nousun jälkeen 11 %.
25 Golden Greats
25 Golden Greats on Hurriganesin kokoelma-albumi vuodelta 1997. Se julkaistiin sekä CD:nä että C-kasettina. Se sisältää yhtyeen suurimmat hitit. Se julkaistiin uutena 24-bittisenä uudelleen digitaalisesti korjattuna versiona.
Kokoelmalevy on sama kuin vuonna 1977 Love Recordsin julkaisema ensimmäinen "virallinen kokoelma" "Sixteen Golden Greats" yhdeksällä lisäraidalla täydennettynä. Koska alkuperäinen "Sixteen Golden Greats" ei noudattanut minkäänlaista kronologista järjestystä, on tälläkin "25 Golden Greats" -kokoelmalla sama kappalejärjestys ja lisäraidat on lisätty levyn loppupuolelle.
The Philosophical Review
The Philosophical Review on neljästi vuodessa ilmestyvä englanninkielinen filosofinen tiedejulkaisu, jota toimittaa Cornellin yliopiston Sage School of Philosophyn opettajakunta ja jota julkaisee Duke University Press.
Pohjoinen hallintoalue (Israel)
Pohjoinen hallintoalue (), on yksi Israelin kuudesta hallintoalueesta. Sen pinta-ala on 4478 km², josta Golanin kukkulat ovat 1154 km², ja väestötiheys 265/km². Alueen hallintokeskus ja suurin kaupunki on Nasaret. Israelin tilastokeskuksen mukaan alueen asukkaista 52,5 % on arabeja, 44,2 % juutalaisia ja 3,3 % luokittelemattomia.
Viktor Klimenko (voimistelija)
Viktor Jakovlevitš Klimenko (; s. 25. helmikuuta 1949 Moskova) on entinen neuvostoliittolainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja.
Méxicon 1968 olympialaisten voimistelukilpailuissa Viktor Klimenko sai hopeaa joukkuekilpailussa ja pronssia nojapuilla. Münchenin 1972 olympialaisissa hän voitti kultaa hevosella ja saavutti hopeaa joukkuekilpailussa ja hypyssä.
Ljubljanan MM-kisoissa 1970 Klimenko sai kolme mitalia. Euroopan mestaruuksia hän voitti kuusi vuosina 1969–1973. Hän osallistui vielä Bernin EM-kisoihin 1975 mutta ei enää seuraavan vuoden olympialaisiin.
The Journal of Philosophy
The Journal of Philosophy on filosofinen tiedejulkaisu, jota julkaisee Columbian yliopisto. Se ilmoittaa tarkoituksekseen ”julkaista ajankohtaisia filosofisia artikkeleita ja rohkaista ajatusten vaihtoon, ja erityisesti filosofian ja muiden alojen raja-alueen tutkimiseen”.
Julkaisu perustettiin vuonna 1904 nimellä "The Journal of Philosophy, Psychology, and Scientific Methods". Sitä on julkaistu nykyisellä nimellä vuodesta 1923 lähtien. Aiemmin julkaisu ilmestyi kahdesti kuussa, nykyään kerran kuussa.
Idas
Idas () oli kreikkalaisessa mytologiassa Afareuksen ja Arenen poika ja Lynkeuksen veli. Hänen mainitaan olleen yksi argonauteista ja osallistuneen myös Kalydonin metsästykseen.
Idas myös sieppasi Marpessan, Euenoksen tyttären, jota Apollon oli houkutellut rakkaakseen. Idas vei tämä siivekkäillä vaunuilla, jotka hän oli saanut Poseidonilta, ja Evenos lähti ajamaan tätä takaa saamatta häntä kuitenkaan kiinni. Messenessä Apollon yritti ryöstää Marpessan Idaalta, joka johti taisteluun tämän kädestä kunnes Zeus erotti heidät ja antoi Marpessan itse valita puolisonsa. Tämä valitsi Idaan, koska pelkäsi Apollonin hylkäävän hänet vanhana. Liiton hedelmänä syntyi tytär Kleopatra.
Idas ja Lynkeus joutuivat taisteluun serkkujensa dioskuurien kanssa. Lähteestä riippuen syynä oli joko dioskuurien suorittama karjavarkaus, tai sitten dioskuurit olivat siepanneet serkkujensa morsiamet häätilaisuudesta. Yleisesti eri lähteet päätyvät siihen, että Idas tappaa Kastorin ja Polydeukes Lynkeuksen. Idaksen kuolema mainitaan välillä Polydeukeksen aiheuttamaksi, mutta suosituin versio on se, jossa Zeus tappaa tämän salamallaan. Hyginus puolestaan kertoo Telefoksen kukistaneen Idaan tämän tavoiteltua Myysian kuninkuutta Teuthraalta.
Suomalaisen ilmatorjunnan kalustomäärän kehitys vuosina 1941–1944
Suomalaisen ilmatorjunnan kalustomäärä jatkosodan aikana vv. 1941–44 kehittyi seuraavasti.
Vuonna 1941 (tilanne 29. kesäkuuta) käytettävissä oli yhteensä 675 asetta, jotka jakautuivat eri puolustushaaroille ja eri asetyyppeihin seuraavasti:
Vuoden 1942 alussa (tilanne 4. tammikuuta) käytössä oli yhteensä 812 asetta, jotka jakautuivat eri asetyyppeihin ja puolustushaaroihin seuraavasti:
Kaluston sijoittamisessa merkittävimpinä muutoksina lienee pidettävä sitä, että kevyitä aseita (7,62 - 20 mm) oli siirretty merivoimilta ja kotialueelta kenttäarmeijan alueelle sekä raskaampia aseita (40-76 mm) kenttäarmeijalta kotiseudulle.
Vuoden 1942 aikana asemäärä kasvoi merkittävästi (n. 700 kappaletta) mm. 40 mm:n Bofors-tykkien lisenssivalmistuksen ja valtion kivääritehtaan aloitettua 20 mm:n kaksois-ilmatorjuntatykkien valmistuksen.
Aseiden kokonaismäärän kasvu mahdollisti mm. kotialueen, merivoimien ja ilmavoimien kevyiden aseiden määrän merkittävän kasvattamisen. Kenttäarmeijan asekaluston määrässä ei tapahtunut oleellisia muutoksia. Vuoden aikana aseita siirrettiin myös varikoihin noin 90 kappaletta.
Vuoden 1943 (tilanne 3. tammikuuta) alussa ilmatorjuntaan oli käytettävissä yhteensä 1514 asetta, joista oli
Aseiden sijoittamisessa muutoksina edelliseen vuoteen verrattuna oli merkittävää se, että varikoihin oli siirretty jo melkoisen suuri määrä aseita (lukumäärä nousi edellisen vuoden 14:stä 107:ään). Kyseessä olivat ilmeisesti jo osin vanhentuneina pidetyt aseet ja osin loppuun kuluneet aseet.
Vuoden aikana merkittävimpiä muutoksia ilmatorjunnan kalustotilanteessa oli Saksasta aloitetut 88 mm:n kaluston hankinnat, 20 mm:n kaluston lisähankinnat kotimaasta ja 7,62 mm:n kaluston alkaneet poistot. Viimeksi mainittuja (tavanomaisista konekivääreistä tehtyjä it-aseita) pidettiin jo vanhentuneina ja tehottomina uudenaikaisten neuvostohävittäjien ja rynnäkkökoneiden torjuntaan.
Vuoden 1944 alussa (tilanne 1. tammikuuta) ilmatorjuntaan oli käytettävissä 1719 asetta, joista oli
Kevään 1944 aikana poistettiin suuri määrä 7,62 mm:n aseita ja hankittiin merkittävä määrä 88 mm:n kalustoa.
Kannaksen suurhyökkäyksen alla (4. kesäkuuta) oli käytettävissä 1582 asetta, joista oli
Aiemmin lentojoukoille merkityt aseet kuuluvat viimeisessä taulukossa kenttäarmeijan ja kotiseudun asemääriin.
Lähteiden perusteella jatkosodan aikana ei Neuvostoliitolta saatuja sotasaalisaseita jaettu joukkojen käyttöön.
Keveiden aseluokkien (7,62 - 20 mm) vaikuttaa kahdesta eri lähteestä kerätyt tiedot olevan ristiriidassa keskenään, mutta todennäköisin selitys sille, että molempiin aseluokkiin on tullut "ylimääräistä" kalustoa johtuu siitä, että :
Eli aseita ei siis varsinaisesti hankittu mistään vaan ne olivat olemassa olevia aseita, joiden käyttötarkoitus vaihteli.
Georgi Boos
Georgi Valentinovitš Boos (, s. 22. tammikuuta 1963 Moskova) on venäläinen liikemies ja poliitikko. Boos toimi 2005–2010 Kaliningradin alueen kuvernöörinä. Venäjän duumassa hän oli 1996–1998 ja 2000–2005 edustaen Kotimme on Venäjä ja Yhtenäinen Venäjä -puolueita. Hän oli myös veroministerinä Jevgeni Primakovin hallituksessa.
Boos suoritti loppututkinnon Moskovan energiainstituutissa 1986, jonka jälkeen hän suoritti asepalveluksensa Kaukoidässä. 
Boosin suku luettiin kriminsaksalaisiin, vaikka hänen sukunimensä on hollantilainen. Lisäksi suvussa on venäläisiä, armenialaisia ja juutalaisia.
Vuonna 1991 Boos perusti isänsä kanssa Svetoservis-yhtiön, joka kehitti ja valmisti valaistusjärjestelmiä.
Joulukuusta 1995 alkaen hän toimi Venäjän duumassa aluksi Kotimme on Venäjä -puolueessa, josta siirtyi lopulta Jevgeni Primakovin johtamaan Yhtenäinen Venäjä -puolueeseen. Hän toimi Venäjän hallituksessa veroasioita hoitavana ministerinä.
Boos on aviossa ja hänellä on viisi tytärtä.
Live in Dublin
Live in Dublin on amerikkalaisen laulaja-lauluntekijä Bruce Springsteenin live-albumi vuodelta 2007. Se on kaikkiaan "Pomon" 20. albumi. Levystä on olemassa sekä CD- että DVD-versio.
Luettelo Suomen ilmatorjunnan jatkosodassa pudottamien viholliskoneiden lukumääristä vuosittain
Suomalaiset ilmatorjuntajoukot ampuivat alas jatkosodassa Neuvostoliiton ilma-aseen lentokoneita seuraavasti vuosittain jaoteltuna.
Ilmatorjuntajoukkojen laskettiin pudottaneen koko sodan aikana yhteensä 1031 vihollisen lentokonetta, joista oli
Lisäksi Merivoimien lasketaan pudottaneen ilmatorjunta-aseillaan yhteensä 75 lentokonetta, joista oli
Lentojoukkoihin kuuluneiden ilmatorjuntayksiköiden mahdollisista tuloksista ei ole käytettävissä omaa tilastoa ja oletettavasti ne on laskettu ilmatorjuntajoukkojen pudotusmääriin.
Varsinaisten lentojoukkojen (lentolaivueet) laskettiin vastaavasti pudottaneen tai tuhonneen maahan 1612 lentokonetta.
Päämajassa laaditun tilaston mukaan Neuvostoliiton ilma-ase menetti siis Suomen kanssa käydyssä sodassa (syöksyneet mukaan lukien) yhteensä 2674 lentokonetta, jonka laskettiin edustavan noin 4 %:a NL:n ilma-aseesta.
Ilmatorjuntajoukkojen lasketaan pudottaneen vuonna 1941
Lisäksi merivoimien osalle lasketaan
Eli yhteensä 376 lentokonetta.
Ilmatorjuntajoukkojen lasketaan pudottaneen vuonna 1942
Lisäksi merivoimien osalle lasketaan
Eli yhteensä 105 lentokonetta.
Ilmatorjuntajoukkojen lasketaan pudottaneen vuonna 1943
Lisäksi merivoimien osalle lasketaan
Eli yhteensä 28 lentokonetta.
Ilmatorjuntajoukkojen lasketaan pudottaneen vuonna 1944
Lisäksi merivoimien osalle lasketaan
Eli yhteensä 598 lentokonetta.
The Slade Live Anthology
The Slade Live Anthology on Sladen kolme livealbumia ("Slade Alive!", "Slade Alive Vol II" ja "Slade on Stage") sekä kaksi Readingin festivaaleilla taltioitua EP:tä sisältävä kokoelma. Se julkaistiin vuonna 2006 ja kuuluu Salvo-yhtiön Slade-remasterointisarjaan.
Levy I:
Levy 2:
Mithat Bayrak
Mithat Bayrak (3. maaliskuuta 1929 Adapazarı – 20. huhtikuuta 2014) oli turkkilainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja olympiavoittaja.
Bayrak voitti kultaa kreikkalais-roomalaisen painin 73 kilon sarjassa Melbournen kesäolympialaisissa 1956. Toisen kultamitalinsa hän sai neljä vuotta myöhemmin Rooman olympialaisissa. Hopeamitalisti Günter Maritschnigg hävisi hänelle selätyksellä ajassa 1.47. Bayrak kilpaili myös kolmansissa olympiakisoissaan Tokiossa 1964, missä ei sijoittunut. Välimeren kisoista Bayrak saavutti hopeaa vuonna 1959 sarjasta 78 kg.
Bayrak muutti Saksaan, jossa kuoli 85-vuotiaana 20. huhtikuuta 2014.
2023
2023 (MMXXIII) on tuleva normaalivuosi (ei karkausvuosi), joka alkaa sunnuntaista.
2022
2022 (MMXXII) on tuleva normaalivuosi (ei karkausvuosi), joka alkaa lauantaista.
Tevfik Kış
Tevfik Kış (s. 10. elokuuta 1934) on entinen turkkilainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja olympiavoittaja
Kış voitti kultaa kreikkalais-roomalaisen painin 87 kilon sarjassa Rooman 1960 olympialaisissa. Hän oli tasapisteissä Bulgarian Krali Bimbalovin kanssa mutta painoi vähemmän kuin bulgarialainen ja voitti näin vaa'alla kultaa.
Maailmanmestaruuden Kış voitti kahdesti. Hän voitti myös Euroopan mestaruuden 1966, kun kisat vuosien tauon jälkeen alkoivat uudelleen.