hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Man-sivut
Manuaalisivut ovat Unix-käyttöjärjestelmien sähköisessä muodossa oleva manuaali. Manuaalisivuja luetaan man-komennolla tekstipäätteessä komentoriviltä.
Manuaalisivut sisältävät paitsi käyttäjän komentojen dokumentoinnin, myös manuaalit järjestelmäkutsuista (sektio 2), aliohjelmakutsuista (sektio 3), konfiguraatiotiedostoista (sektio 5), standardeista (sektio 7) ja ylläpitokomennoista (sektio 8). Esimerkiksi /etc/resolf.conf-tiedostolla manuaalisivunsa, joka luetaan komennolla man resolv.conf.
Unixin lisäksi Linux-käyttöjärjestelmät käyttävät manuaalisivuja.
Manuaalisivut on itse asiassa nroff-taitto-ohjelman dokumentteja, jotka man-komento muotoilee näytöllä esitettäväksi. Esim. Solariksessa on kuitenkin siirrytty käyttämään SGML-muotoa käyttöjärjestelmän dokumentaatiossa, vaikka man-ohjelma osaakin näyttää myös vanhanmalliset nroff-sivut.
Man-ohjelma käynnistää taitto-ohjelman, joka muotoilee sivun, ja man näyttää sen käyttäjälle jollain sivutusohjelmalla (kuten more tai less). Dokumentin muotoilun raskauden vuoksi valmiiksi muotoillut dokumentin tallennetaan yleensä välimuistiin.
Manuaalisivuja hyödyntävät myös komennot apropos ja whatis.
Man-ohjelma osaa näyttää oikean sivun vain jos käyttäjä tietää komennon nimen. Johonkin tiettyyn käyttötarkoitukseen oikean käskyn hakeminen ei voi olla ongelmallista. Jos käyttäjä ei tiedä, miltä man-sivulta aloittaisi halutun tiedon etsimisen, manuaalisivujen kuvauksista voi etsiä komennolla apropos:
Manuaalisivuja voi hyödyntää selvittämään eri komentojen ja ohjelmien tehtäviä. Näin voidaan tehdä komennolla whatis "ohjelma".
Manuaalisivut on muotoiltu kaikki samalla tavoin ja ne koostuvat kahdeksasta kappaleesta:
Nämä voivat esiintyä eri nimillä ja osa niistä voi puuttuakin. Kuitenkin ym. rakenne on standardi.
Sisältää yleiset komennot ja ohjelman lyhyen kuvauksen.
Kertoo, mitä vipuja eli parametrejä () komennolle voi antaa. Hakasulkujen sisällä olevat osat ovat valinnaisia, kun taas kulmasuluissa olevat ollessa ja ilman sulkuja olevat osat ovat pakollisia. Pienillä ja isoilla kirjaimilla on merkitystä. Yleiset ohjeet ovat nämä:
Attribuutit annetaan erityisellä syntaksilla, joka voi näyttää jotakuinkin tältä:
 man [-c|-w|-tZ] [-H[browser]] [-T[device]] [-adhu7V] [-i|-I] [-m system[...]] [-L locale] [-p string] [-C file]
Jos ei muista komennon nimeä mutta tietää mitä se tekee, on useimmissa man versioissa valitsin -k, jonka avulla löytää asiasanoja komennoista: esimerkiksi man -k crypt antaa tuloksen kaikista komennoista yms., joilla on tekemistä kryptaamisen kanssa.
Kertoo tarkennetun kuvauksen ohjelmasta syventyen sen toimintaan, ominaisuuksiin ja erityispiirteisiin.
Unix-käyttöjärjestelmien konfiguraatiotiedostot ovat usein tekstimuodossa ja niitä pitää muokata tekstieditorilla.
Näyttää muut man-sivut, joita voidaan hyödyntää komennon kanssa ja ovat samankaltaisia tai välttämättömiä komennon toiminnan kannalta sekä man-sivut, jotka ovat esiintyneet kyseisillä man-sivuilla.
Sisältää tietoa järjestelmänhallinnollisista komennoista ja taustalla toimivista prosesseista, daemoneista.
Ian Van Dahl
Ian Van Dahl oli belgialainen elektronista musiikkia tekevä yhtye, joka muodostui viidestä jäsenestä. Vuoden 2008 alussa yhtye ilmoitti hajoavansa, josta oli ollut runsaasti puhetta fanien keskuudessa jo pidempään. Yhtyeen hajoamisen tuloksena vokalisti Annemie Coenen ryhtyi soolouralle ja yhtyeen kolmannen albumin valmistuttua heinäkuussa 2007, se päätettiin julkaista Annemie Coenen debyyttialbumina, jonka tuottajana toimii yhtyeen jäsen Peter Luts.
Yhtyeen jäsenet ovat Annemie Coenen, Peter Luts ja David Vervoort, sekä tuottajat Christophe Chantzis ja Erik Vanspauwen. Luts ja Vervoort ovat myös työskennelleet Lasgo-nimisen house/trance-ryhmän kanssa.
Ian Van Dahl tunnetaan parhaiten kesähitistään ""Castles In The Sky"" (2001), joka sijoittui myyntilistoilla eri puolilla Eurooppaa erinomaisesti. Alkuperäinen versio kyseisestä kappaleesta sisälsi laulaja Martine Theeuwenin vokaalit, mutta Coenen korvasi hänet myöhemmin yhtyeessä, koska levy-yhtiö halusi enemmän ulkonäköä omaavan laulajan.
Muita Ian Van Dahlin menestyneitä tuotoksia ovat muun muassa kappaleet ""Try"", ""Reason"", ""Will I?"", ""Believe"", ""I Can't Let You Go"", ""Secret Love"" sekä ""Inspiration"".
The Legend of Zelda -pelisarjan olennot
The Legend of Zelda -pelisarjan olennoista kertovia artikkeleita ovat
Alpenglühen
Alpenglühen (”alppihohto”) on optinen ilmiö, jossa auringon laskiessa tai jo laskettua länteen on vastakkaisella suunnalla idässä hohtava punainen valo. Vuoristoalueilla tämän aiheuttaa vuorista heijastuva auringonvalo. Katsojaa korkeammalla olevat vuoret voivat vielä vastaanottaa suoraa auringonvaloa, vaikka aurinko olisikin katsojasta nähden jo laskenut.
Vaikka vuoria ei olisikaan lähettyvillä, voi itäinen taivaskin hohtaa samaan tapaan, kun aurinko heijastuu ilman hiukkasista. Hohtavan punaisen nauhan alla näkyy pimeämpi, melko selvärajainen vyöhyke, joka on maan oma varjo. Auringon laskiessa yhä alemmas maan varjo kohoaa, ja peittää lopulta hohtavan vyöhykkeen.
Ketjumurtoluku
Äärellinen ketjumurtoluku on muotoa
oleva lauseke, jossa "a" on kokonaisluku ja "a", "a", …, "a" ovat positiivisia kokonaislukuja.
Ääretön ketjumurtoluku taas on muotoa
oleva lauseke, jossa luvuille "a" pätevät samat rajoitukset kuin äärellisessä tapauksessakin. Ketjumurtolukua, jonka osoittajat poikkeavat ykkösestä kutsutaan yleiseksi ketjumurtoluvuksi. Tapausta, jossa osoittajat ovat ykkösiä voidaan selkeyden vuoksi kutsua vastaavasti yksinkertaiseksi ketjumurtolukuvuksi. Oppikirjoissa kuitenkin yleensä pitäydytään yksinkertaisissa ketjumurtoluvuissa, ja puhuttaessa ketjumurtoluvuista tarkoitetaan lähes aina yksinkertaisia ketjumurtolukuja, ellei toisin mainita.
Luvun "x" ketjumurtolukuesityksessä esiintyvät luvut formula_3 voivat joissakin tapauksissa muodostaa jaksollisen jonon vaikka "x" olisi irrationaaliluku jonka desimaalikehitelmä ei ole jaksollinen. Esimerkiksi tapauksessa formula_4
Toisaalta esim. luvun formula_6 ketjumurtolukuesitys ei noudata mitään ilmiselvää säännönmukaisuutta.
Kaarasjoki (joki)
Kaarasjoki ( ja ) on toinen Tenojoen suurista latvajoista. Kaarasjoki virtaa Norjassa samannimisen kunnan alueella ja johtaa suuren osan Finnmarksviddalle satavasta vedestä alas Tenojoen laaksoon. Kaarasjoki ja Inarijoki yhtyvät ja näin muodostavat Tenojoen Suomen rajan pinnassa, Utsjoen kunnan Karigasniemen kylän liepeillä.
Kantatie 92
Kantatie 92 on kantatie, joka yhdistää Inarin kunnan Näätämön ja Utsjoen kunnan Karigasniemen kylät. Tien pituus on 192 kilometriä ja se kulkee edellä mainittujen kuntien alueella.
Kantatie 92 alkaa Karigasniemeltä Suomen ja Norjan väliseltä rajalta ja kulkee lähes asumattoman erämaan halki Näätämöön Kaamasen ja Sevettijärven kylien kautta, jossa se päättyy taas Suomen ja Norjan rajalle. Tie jatkuu Norjan puolella valtatienä 92 sekä Karigasniemeltä Kaarasjoelle että Näätämöstä Neideniin. Osuus Karigasniemeltä Kaamaseen on varsin kapea ja mäkinen, mutta sen liikennemäärä on hyvin pieni, keskimäärin alle 400 ajoneuvoa vuorokaudessa. Osuus Kaamanen–Näätämö on entistä seututietä 971, joka muutettiin kantatieksi vuonna 2016. Näiden välissä Kaamasen ympäristössä tie kulkee kuuden kilometrin pätkän yhdessä nelostien ja E75:n kanssa. Uusi muodostettu tieosuus on laadultaan parempi kuin kantaosa.
Tien rakentaminen aloitettiin 1930-luvulta Kaamasesta kohti Karigasniemeä. Toinen maailmansota keskeytti rakennustyöt. Jatkosodan aikana saksalaiset sotilaat rakennuttivat tien valmiiksi pakkotyönä neuvostoliittolaisilla sotavangeilla ja saksalaisilla rangaistusvangeilla, ja tie valmistui vuonna 1943.
Sodan jälkeen aiemmin Petsamoon päättynyt valtatie 4 siirrettiin kulkemaan Kaamasen kautta Karigasniemeen, jonne se päättyi. Saamen sillan valmistumisen ja tienumerouudistuksen myötä valtatie 4 linjattiin 1990-luvulla kulkemaan Kaamasesta Utsjoen keskustaajamaan. Kaamasen ja Karigasniemen välinen tie numeroitiin uudelleen kantatieksi 92.
Muinoin Kaamasen ja Neidenin välillä oli polku- ja vesireitti, joka toimi kauppatienä Inarin Lapin ja Varangin Ruijan välillä. Jatkosodan päätyttyä menetetyn Petsamon alueella asuneet kolttasaamelaiset asutettiin Sevettijärvelle, jossa yhteyksiä hoidettiin kesäisin kävellen ja veneellä, talvella reellä ja telaketjuvetoisilla lumikiitäjillä.
Vuonna 1969 valmistui ensimmäinen autolla ajettava polkutie, joka oli ympärivuorokautinen, Kaamasen ja Sevettijärven välille. Työt kesti n. 20 vuotta. 1970-luvulla tietä jatkettiin pätkittäin Näätämöön saakka. Tie parannettiin vuosina 1979–1985 monelta osin uudelleen rakentamalla. 1990-luvun alkupuolella tien päällyste ulottui Sevettijärvelle. Tie on ollut kokonaan päällystetty vuodesta 1993 lähtien. Tie muutettiin seututieksi vuonna 1971 ja edelleen kantatieksi vuonna 2016. Samalla Näätämön ja Neidenin välinen Norjan valtatie 893 sai numeron 92.
Borneonoranki
Borneonoranki ("Pongo pygmaeus") on Borneon sademetsissä elävä orankilaji. Aiemmin orankeja katsottiin olevan vain yksi laji, oranki "Pongo pygmaeus", mutta nykykäsityksen mukaan sumatranorankia pidetään omana lajinaan "Pongo abelii".
Borneonoranki on kahdesta orankilajista vähän vähemmän uhanalainen: sumatranorankeja arvioidaan olevan enää 7500, borneonorankien määräksi arvioitiin vuonna 2012 noin 104 700 yksiöä. Lajin kokonaismäärä on kuitenkin tutkimusten mukaan pienentynyt 1970-luvun alun jälkeen yli 50 prosenttia, ja laji luokitellaankin äärimmäisen uhanalaiseksi. Borneonorankeja elää Keski- ja Länsi-Kalimantanissa alueella joka oli aikaisemmin yhtenäisen sademetsän peittämää vuoristoseutua, mutta nykyisin metsät ovat pahasti pirstaloituneet.
Muun muassa San Diegon eläintarhassa on borneonorankeja.
Borneonorankiuros painaa 60–90 kiloa, naaras 30–50 kiloa. Ne ovat noin puolitoista metriä pitkiä ja elävät 35–45 vuotta.
Borneonoranki syö enimmäkseen kasvisruokaa: rambutania ja muita hedelmiä, ruohoa ja puiden versoja. Orangit voivat tehdä pahaa tuhoa öljypalmuviljelmällä syömällä kaikki nuoret versot, ja siksi maanviljelijät vihaavat niitä.
Kelly Rutherford
Kelly Deane Melissa Rutherford (s. 6. marraskuuta 1968 Elizabethtown, Kentucky) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Rutherford on esiintynyt urallaan pääasiassa televisiosarjoissa. Hänet on nähty muun muassa 1990-luvulla tehdyissä sarjoissa "Melrose Place" ja "Veijari nimeltä Brisco". Hänellä oli myös pieni rooli Wes Cravenin ohjaamassa kauhuelokuvassa "Scream 3" vuodelta 2000. Vuosina 2007–2012 hän näytteli Lily van der Woodsenia televisiosarjassa "Gossip Girl".
Rutherford oli naimisissa Carlos Tarajanon kanssa vuosina 2001–2002. Rutherford avioitui Daniel Gierschin kanssa elokuussa 2006. Heillä on kaksi yhteistä lasta, lokakuussa 2006 syntynyt poika ja kesäkuussa 2009 syntynyt tytär. Rutherford ja Giersch hakivat avioeroa keväällä 2009.
20 metrin kerho
20 metrin kerho on suomalainen rekisteröity yhdistys, jonka jäseneksi pääsee jokainen Suomen kansalainen joka virallisessa kilpailussa työntää kuulaa vähintään 20 metriä.
20 metrin kerho perustettiin 28. huhtikuuta 1983 Eerikkilän urheiluopistolla. Tuolloin kerhoon pääsi kuusi jäsentä. Kerhon yhtenä tarkoituksena on edistää kuulantyöntöä Suomessa.
Kerho ottaa uusia jäseniä syyskokouksessaan. Miesten on työnnettävä jäseneksi vaadittava 20,00 metrin tulos 7,26 kilogramman ja naisten 4 kilogramman kuulalla. Vuoden 2015 lopulla kerhossa on 21 jäsentä, joista kolme jo edesmennyttä.
Kerho rekisteröitiin yhdistysrekisteriin maaliskuussa 2017 nimellä "20-metrin kerho ry".
Ernst vom Rath
Ernst Eduard vom Rath (3. heinäkuuta 1909 Frankfurt am Main – 9. marraskuuta 1938 Pariisi) oli saksalainen diplomaatti, joka toimi viimeksi Saksan lähetystöneuvoksena Pariisissa. Kun juutalainen Herschel Grynszpan ampui vom Rathia kuolettavasti 7. marraskuuta, Saksan kansallissosialistinen hallitus käynnisti teon varjolla valtakunnanlaajuisen juutalaisvastaisen toimenpiteen, niin kutsutun kristalliyön.
Vom Rath kävi oppikoulun ja lukion Breslaussa. Hän opiskeli lakia Bonnissa, Münchenissä ja Königsbergissä. Vuonna 1932 hän liittyi Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen jäseneksi. Vuodesta 1934 hän oli Saksan ulkoministeriön palveluksessa. Vom Rath toimi lähetystöattaseana Bukarestissa, Pariisissa ja Kalkutassa. Heinäkuusta 1938 hän toimi lähetystöneuvoksena Pariisissa. Siellä Grynszpan surmasi hänet 7. marraskuuta samana vuonna.
17. marraskuuta 1938 Ernst vom Rath haudattiin valtiollisin juhlamenoin Düsseldorfiin. Itse Adolf Hitler kunnioitti tilaisuutta läsnäolollaan. Puolueen propaganda ylisti vom Rathia ”veritodistajana” ja kansainvälisen juutalaisuuden Kolmatta valtakuntaa vastaan käymän taistelun ”ensimmäisenä veriuhrina”.
Ranskalaisen kirjailijan André Giden päiväkirjamerkintöjen mukaan Ernst vom Rath oli tunnettu hahmo Pariisin homoseksuaalipiireissä. Siellä hän oli Giden mukaan oppinut tuntemaan myös Grynspanin. Kirjassaan "Herschel Feibel Grynszpan" (Psychosozial-Verlag, 2005) kirjailija Andreas Friedrich Bareiß on selvittänyt vom Rathin murhan taustat osittain aikaisemmin tuntemattomien asiakirjojen avulla. Hänen mukaansa Grynszpan toimi Pariisissa miespuolisena prostituoituna, jonka palveluksia Ernst vom Rath oli ostanut. Hän oli luvannut Grynszpanille käyttää vaikutusvaltaansa ja auttaa tämän perhettä, jottei sitä karkotettaisi Saksasta. Kun perhe kuitenkin karkotettiin, Grynspan ampui lähetystöneuvoksen kostoksi.
Kymppikerho
Kymppikerho ("10 000 metrin kerho", Yhdysvalloissa tunnetaan myös nimillä "Mile High Club") on slangi-ilmaisu, jolla viitataan ihmisiin, jotka ovat harrastaneet seksiä lentokoneessa lennon aikana.
Nykyaikana tämä termi tulee siitä, että useimmat matkustajalentokoneiden reittilennot lennetään yli 10 000 metrin korkeudessa merenpinnasta. Yli mailin kerho viittaa termin alkuperäiseen tuloon mediaan eli liikelentokoneiden jetset-väen matkustamiseen muutaman kilometrin lentokorkeudessa.
Niin sanotun kerhon jäsenet määrittelevät jäsenyytensä itse, joten mitään virallista listaa ei ole, eikä todisteita tarvitse esittää. Jotkut väittävät matalamman ilmanpaineen vaikuttavan myönteisesti orgasmin laatuun. Useimmiten kuitenkin syynä harrastaa seksiä korkeuksissa on kiinnijäämisen pelko, ja sen tuoma lisäjännitys.
Ensimmäisenä kerhoon liittyneenä ja sen perustaneena pidetään autopilotin keksijä Lawrence Sperryä. Sperry kertoi harrastaneensa seksiä naisen kanssa vuonna 1916, kun hänen lentoveneensä syöksyi veteen New Yorkin lähistöllä. Lento-onnettomuudessa ei käynyt kenellekään huonosti, ja lentokone lensi vain 500 jalan (noin 150 metrin) korkeudessa.
Barbarella
Barbarella on sarjakuvataiteilija Jean-Claude Forestin luoma fiktiivinen hahmo. Forest loi Barbarellan alun perin V-Magazine-lehteä varten vuonna 1962. Sci-fi-lajityyppiin luokiteltavissa seikkailuissaan Barbarella vierailee muun muassa planeetta Lythionilla, pelastaa ihmishenkiä ja avioituu.
Vuonna 1968 Roger Vadim ohjasi sarjakuvaan perustuvan elokuvan "Barbarella", jossa nimiroolia esittää Jane Fonda.
Homopommi
Homopommi () on nimitys kemialliselle aseelle, jollaisen tuottamista Yhdysvaltain ilmavoimat on pohtinut.
Ilmavoimien tukikohdan laboratorio Ohion Daytonissa tuotti vuonna 1994 kolmisivuisen ehdotelman uusista kemiallisista aseista, jotka eivät olisi kuolettavan vaarallisia. Eräs näistä oli aine, joka aiheuttaisi vihollissotilaissa homoseksuaalista käytöstä, heikentäen siten vihollisen taistelutahtoa. Ehdotuksessa tunnustettiin, ettei tällaista ainetta vielä tunneta. Ohjelmalle anottua 7,5 miljoonan dollarin määrärahaa ei myönnetty, ja Yhdysvallat allekirjoitti vuonna 1997 kemialliset aseet kieltävän Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimuksen, joten aseen kehitystyön aktiivinen jatkaminen on epätodennäköistä.
Asetta ehdottaneelle laboratoriolle myönnettiin vuonna 2007 rauhan Ig Nobel -palkinto.
Markus Huitsi
Jaakko Markus Huitsi (s. 22. lokakuuta 1974 Loppi) on suomalainen iskelmälaulaja ja valmistunut lähihoitajaksi 1996. Hän toimi pitkään ammattimuusikkona ja voitti lukuisia iskelmäkilpailuja. Sittemmin hän kuitenkin murhasi hoidettavansa ja hänet tuomittiin elinkautiseen vankeuteen.
Huitsi osallistui vuonna 1990 ensimmäiseen laulukilpailuunsa, Tähtisolisti-kilpailuun, jossa hän selviytyi loppukilpailuun asti. Vuonna 1999 hän osallistui Arkkiviisut-laulukilpailuihin ja iskelmän Suomen-mestaruuskilpailuihin, joissa hän sijoittui loppukilpailussa toiselle sijalle. Vuonna 2000 Huitsi kruunattiin Lavatähtiprinssi-kilpailun voittajaksi, ja hän teki ensimmäisen levytyssopimuksensa Burning Floor -yhtiön kanssa.
Vuonna 2001 Huitsi voitti iskelmän SM-kilpailuissa yleisönsuosikki-äänestyksen ja sai Iskelmäprinssin tittelin. Syyskuussa 2002 julkaistu promo-single ”On kaipuu mulla” nousi paikallisradioiden top 20 -listalla kuudenneksi ja "Tätä Suomi tanssii" -listalla kymmenen parhaan joukkoon. Monilla radiokanavilla kappale nousi myös vuoden soitetuimmaksi iskelmäksi. Hän pääsi esittämään singlen nimikappaleen myös TV2:n "Saanko luvan" -ohjelmassa syyskuussa 2002. Huitsin taakse kerättiin pian oma tanssiorkesteri Nevada, jonka kanssa hän esiintyi vuodesta 2003 lähtien.
Huitsin esikoisalbumi "Markus Huitsi" julkaistiin helmikuussa 2005. Albumilta nousivat listoille kappaleet ”Kertoisinko”, ”Onko elämää jälkeen rakkauden” ja ”Vapaa”. ”Kertoisinko” oli myös vuoden soitetuin kappale joidenkin paikallisradioiden listoilla.
Huitsi tuomittiin Päijät-Hämeen käräjäoikeudessa lokakuussa 2017 faninsa murhasta elinkautiseen vankeuteen. Hän toimi monisairaan uhrinsa lähihoitajana ja henkilökohtaisena avustajana. Hän löi tätä vuoden 2017 maaliskuussa 66 kertaa veitsellä.
Space Oddity
Space Oddity on David Bowien vuonna 1969 julkaistu albumi. Se ei juurikaan menestynyt kaupallisesti ilmestyessään, vaan nousi listoille vasta muutamaa vuotta myöhemmin, Bowien tehtyä kaupallisen läpimurtonsa. Albumin tunnetuin kappale on sen nimikappale, josta tuli Bowien ensimmäinen hitti. Se oli korkeimmillaan brittilistan sijalla 5 syyskuussa 1969.
Albumi julkaistiin alun perin Britanniassa nimellä "David Bowie", mutta sekaannusten välttämiseksi levy nimettiin vuonna 1972 uudelleen, koska Bowielta oli jo aiemmin ilmestynyt "nimikkolevy". Yhdysvalloissa albumi julkaistiin alun perin nimellä "Man of Words/Man of Music".
Albumin alkuperäisen version kannessa on lähikuva David Bowien kasvoista. "Space Odditystä" on markkinoilla ainakin kolmella erilaisella kansikuvalla varustettua versiota.A-puoli
B-puoli
Vuoden 1990 CD-version bonuskappaleet:
Family Guy
Family Guy on Seth MacFarlanen luoma yhdysvaltalainen Emmy-palkittu piirrossarja. Sarjaa on esitetty Yhdysvalloissa FOX-kanavalla vuodesta 1999 lähtien. Sarjan ensimmäinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa 31. tammikuuta 1999. Sarjan tuotanto lopetettiin 14. helmikuuta 2002. Sitä kuitenkin jatkettiin 2005. "Family Guy" on ensimmäinen sarja, jonka tuotantoa on jatkettu keskeyttämisen jälkeen DVD-myyntien perusteella.
Suomessa sarjaa on esitetty yhden tuontokauden verran MTV3- ja Sub-kanavilla. Nykyään sarjaa esittää FOX.
"Family Guyn" juoni on rakennettu periamerikkalaisen, Rhode Islandin kuvitteellisessa Quahog'ssa asuvan Griffinien perheen ympärille. Komiikka perustuu suurilta osin pieniin klippeihin (), joissa yleensä parodioidaan amerikkalaista kulttuuria. Ohjelman komiikkaa verrataan usein "Simpsoneihin". Sarjasta on myös tehty suoraan DVD:lle julkaistu elokuva "".Äänenä Mila Kunis, mutta ensimmäisten jaksojen aikana Lacey Chabert. Wizard Magazine listasi vuonna 2008 "Family Guyn" sijalle 31 laatimassaan kautta aikain sadan parhaan animaatiosarjan listalla. Se listattiin tammikuussa 2009 IGN-sivuston laatiman sadan parhaan animaatiosarjan listalle sijalle 7.
Baari (täsmennyssivu)
Baari tarkoittaa seuraavia:
Nox (yhtye)
NOX on unkarilainen yhtye, joka sekoittaa unkarilaista kansanmusiikkia modernimpaan poppiin. Yhtyeessä on kaksi pysyvää jäsentä, Szilvia Péter Szabó ja Tamás Nagy. Yhtye perustettiin vuonna 2002, ja se on julkaissut kaikkiaan viisi albumia ja yhden DVD:n.
Vuonna 2005 NOX edusti Unkaria Eurovision laulukilpailussa Kiovassa ja sijoittui finaalissa sijalle 12. kappaleella "Forogj, világ!".
Teddy Lučić
Teddy Mark Sime Lučić (s. 15. huhtikuuta 1973 Biskopsgården, Göteborg) on ruotsalainen jalkapallopuolustaja.
Maajoukkueurallaan Lučić pelasi 86 A-maaottelua Hän edusti Ruotsia MM-kisoissa 1994, 2002 ja 2006 sekä EM-kisoissa 2000 ja 2004. Saksan MM-kisoihin 2006 maajoukkueuransa lopettaneen Lučićin suurin saavutus sinikeltaisissa oli MM-pronssin voittaminen 1994.
Seuratasolla Lučić on pelannut Ruotsissa, Italiassa, Englannissa ja Saksassa. Ura ulkomailla ei auennut Lučićille ja hänen yrityksensä jäivät puolitiehen. Parhaimmillaan hän pelasi 17 Valioliiga-ottelua Leeds Unitedissa 2002–2003.
Ruotsin mestaruuden Lučić on voittanut kaudella 1996 IFK Göteborgin paidassa. Kausina 2005–2007 Lučić pelasi Superettanissa BK Häckenin paidassa ollen joukkueen avainhahmoja, kun joukkue oli lähellä nousua Allsvenskaniin kaudella 2007. Lučić palasi Allsvenskaniin kaudeksi 2008 tehtyään sopimuksen IF Elfsborgin kanssa.
Lučićin isä on kroaatti ja äiti suomalainen, kotoisin Lappeenrannasta. Lučić puhuu suomea sekä kroatiaa.
Diffa
Diffa on kaupunki Nigerin kaakkoisosassa. Sen asukasluku on 23 409 (vuonna 2001). Diffa toimii myös Diffan alueen pääkaupunkina.
Varsinaiset siilit
Varsinaiset siilit, joskus myös yksinkertaisemmin siilit ("Erinaceinae") on alaheimo siilien heimossa. Varsinaisia siilejä on 16 lajia viidessä suvussa ja ne ovat levittäytyneet Eurooppaan, Aasiaan, Afrikkaan ja Uuteen-Seelantiin. Amerikasta ja Australiasta puuttuvat siilit kokonaan.
Varsinaisten siilien alaheimon lajit tunnistaa helposti piikeistään, jotka ovat onttoa karvaa vahvistettuna keratiinilla. Siilien piikit eivät ole myrkyllisiä, eikä niissä ole väkäsiä, eivätkä ne lähde helposti irti niin kuin piikkisioilla. Siilit kuitenkin tiputtavat piikkinsä noin vuoden iässä ja kasvattavat uudet aikuisen yksilön piikit.
Kaikki alaheimon lajit ovat pääasiassa yöeläimiä, tosin osaa lajeista voi nähdä päivälläkin. Päivisin siilit nukkuvat yleensä pensaan, ruohon tai kiven suojassa tai maankolossa. Varsinaiset siilit käyttävät ravinnokseen pieniä selkärangattomia, käärmeitä, linnunmunia, haaskaa, sieniä, ruohonjuuria, marjoja ja meloneita. Kaikki villit siilit pystyvät viettämään talvihorrosta, vaikka kaikki eivät niin teekään.
Shōhei Imamura
Shōhei Imamura (, 15. syyskuuta 1926, Tokio – 30. toukokuuta 2006, Tokio) oli japanilainen elokuvaohjaaja. Imamura oli ensimmäinen japanilaisohjaaja, joka sai Cannesin elokuvajuhlilla Kultaisen palmun (Palme d'Or) kahdesti ("Narajaman balladi" - jap. "Narayama bushiko" - vuonna 1983 ja "Ankerias" - jap. "Unagi" - vuonna 1997).
Myös Imamuran vanhin poika, Dengan Daisuke, on käsikirjoittaja ja ohjaaja. Daisuke on käsikirjoittanut joitakin Imamuran elokuvista.
Franco Columbu
Franco Columbu (s. 7. elokuuta 1941 Ollolai, Sardinia) on italialais-yhdysvaltalainen kehonrakentaja ja näyttelijä. Hän on noin 165 sentin pituinen ja painaa noin 90 kiloa.
Franco Columbu aloitti urheilu-uransa nyrkkeilijänä ja siirtyi myöhemmin voimanostajaksi ja kehonrakentajaksi, minä aikana hän ystävystyi Arnold Schwarzeneggerin kanssa. Columbu voitti Mr. Olympia-tittelin vuosina 1976 ja 1981. Hän oli myös aikansa vahvimpia miehiä ja piti hallussaan useita voimanoston maailmanennätyksiä. Koulutukseltaan hän on kiropraktiikan tohtori. Hän toimi myös näyttelijä Sylvester Stallonen valmentajana tämän valmistautuessa Rambo-elokuvien rooliinsa.
Columbu esitti cameoroolin tulevaisuudessa toimivana tuhoojarobottina elokuvassa Terminator.
Rottasiilit
Rottasiilit ("Galericinae", aiemmin "Hylomyinae") ovat siilien heimoon kuuluvia nisäkkäitä. Alaheimoon kuuluu kahdeksan lajia, jotka jaetaan viiteen sukuun. Nämä yö- tai hämäräeläimet asuttavat Kaakkois-Aasian sademetsiä.
Varsinaisista siileistä poiketen rottasiileillä ei ole ollenkaan piikkejä ja ne muistuttavatkin enemmän alkeellisia jyrsijöitä tai päästäisiä. Rottasiileillä on pitkä kuono ja hyvin kehittyneet silmät ja korvat. Niiden pehmeä turkki on harmaanruskea tai musta. Pää on jopa kolmasosa eläinten koko pituudesta ja häntä on karvaton.
Mezcal
Mezcal on tislaamalla agaavesta valmistettavaa väkiviinaa. Mezcaliksi voidaan kutsua eri puolilla Meksikoa valmistettuja agaaveviinoja, mutta arvostetuimmat laadut tulevat Oaxacan osavaltiosta. Mezcal-sanaa ei pidä sekoittaa myös meksikolaisista kasveista eristettyyn meskaliini-huumeeseen.
Eri agaavelaadut antavat mezcaleille oman tyypillisen makuvivahteensa. Myös tequilaa voidaan pitää mezcalina, mutta toisaalta tequilaksi voidaan kutsua vain Jaliscon ja neljän muun osavaltion alueelta tulevia tequila-agaavepohjaisia viinoja.
Mezcal valmistetaan parsakasveihin kuuluvan agaaven ytimestä ("piña", ’käpy’). Agaave kypsyy 6-8 vuotta, minkä jälkeen sato kerätään ja miekkamaiset lehdet hakataan irti. Ytimiä on perinteisesti paistettu usean päivän ajan suurissa maakuopissa, jolloin ne saavat makua myös maa-aineksesta ja polttopuiden savusta. Nykyisin "piñat" paistetaan ennen murskaamista ja mehun puristamista suurissa uuneissa.
Raakaan agaavemehuun lisätään 5-10 prosenttia vettä ennen saavin peittämistä agaaven kuiduista valmistetulla matolla. Seos saa käydä omien mikrobiensa ja hiivojensa avulla neljästä päivästä kuukauteen. Tämän jälkeen seokseen voidaan lisätä sokeria tai hiivaa. Lain mukaan vähintään 51 prosenttia mezcalseoksesta tulee ennen tislaamista olla agaavemehua. Seos saa käydä vielä pari päivää ruostumattomasta teräksestä valmistetussa sammiossa.
Seuraavaksi mehu tislataan kahdesti. Ensimmäisellä kerralla saadaan vähän alkoholia sisältävää seosta, josta ennen toista tislauskertaa poistetaan agaaven kuidut. Seosta voidaan laimentaa vielä ennen pullottamista tai kypsyttämistä.
Mezcal kypsyy puutynnyreissä suhteellisen nopeasti ja saa puusta myös sävyä makuunsa. Viinan kypsyessään kahdesta kuukaudesta seitsemään vuoteen sen väri tummuu kirkkaasta kultaiseksi tai meripihkanväriseksi.Mezcalpulloon joskus laitettava toukka ei tarinoista huolimatta palvele mitään erityistä tarkoitusta, vaan kyseessä on 1940-luvulla keksitty markkinointikikka. Mezcalin valmistukseen ei yleensä käytetä "Hypopta agavis" -toukkien vaivaamia agaaveja, mutta Jacobo Lozano Páez keksi, että toukka muuttaa viinan makua. "Gusanon" pullottamista perusteltiin myöhemmin juoman laadun ja alkoholiprosenttien takaamisella: toukka säilyy alkoholissa mutta mätänee vedellä laimennetussa mezcalissa.
Nykyään agaaven loisia kasvatetaan pullottamista varten niille varatuissa kasveissa. Toukan voi halutessaan syödä. Madoista valmistetaan myös limellä ja chilillä maustettua suolasekoitusta, jota nautitaan samaan tapaan kuin suolahyppysellinen tequilashotin kanssa. Toukan sisältäviä mezcaltyyppejä ovat muun muassa 'Oro de Oaxaca', 'Gusano de Oro', 'Gusano Rojo', 'Monte Alban' ja 'Dos Gusanos'.
Myöhemmin pulloihin on keksitty laittaa myös skorpioneja. Skorpioni ei muuta viinan makua, joskin alkoholista löytyy jäämiä pistimen myrkystä.
Vapaa-ajan akku
Vapaa-ajan akku on akku, joka on tarkoitettu käytettäväksi paikallisesti heikkovirtasähköjärjestelmässä, esimerkiksi vapaa-ajan asunnolla, veneessä tai asuntovaunussa. Sen tarkoituksena on tuottaa pienelle sähköjärjestelmälle tarvittaessa virtaa. Kyseisen käytön toinen nimi on syklinen käyttö.
Vapaa-ajan akut ovat yleensä rakenteeltaan suljettuja lyijyakkuja. Niiden tyypilliset kapasiteetit ovat alkaen 60 Ah:sta aina 300 Ah:n.
Katariina (Kotka)
Katariina on kaupunginosa Kotkassa. Se sijaitsee Kotkansaarella varsinaisen ydinkeskustan eteläpuolella. Katariina tunnettiin välillä nimellä Puistola, kunnes sille palautettiin vanha suuriruhtinaskunnan aikainen nimi. Kaupunginosan pohjoisraja kulkee Sapokanlahden ja Sapokan vesipuiston kautta.
Katariina on puutalovoittoista omakoti- ja paritaloaluetta. Kaupunginosan alueella sijaitsee Arto Tolsa -areena, Uimala Katariina ja Puistolan urheilukenttä. Pookinmäellä kaupunginosan itäosassa sijaitsevat Etelä-Kymenlaakson ammattiopiston Katariinan kampus, Kotkan merivartioasema ja sen lähistöllä Ruotsinsalmen merilinnoituksen tähystystorni. Osittain raunioituneeseen tähystystorniin on rakennettu moderni näköalatorni.
Katariinan länsiosassa on Ruotsinsalmen merilinnoituksen päälinnoituksen Fort Katarinan rauniot. Pitkään teollisuusalueena ollutta Katariinanniemen länsiosaa on kaavoitettu asunto- ja puistoalueeksi sen jälkeen, kun alueella ollut öljysatama siirrettiin Mussaloon. Öljysataman paikalla on nykyisin Katariinan meripuisto.
Choyleefut
Choyleefut (蔡李佛, pinyin: càilǐfó) on kiinalainen lähikamppailulaji. Sen juuret juontuvat Shaolin-temppeliin. Chan Heung (陳享, pinyin: Chén Xiǎng) nimesi lajin opettajiensa Choy Fookin (蔡褔, pinyin: Cài Fú) ja Lee Yau Shanin (李友山, pinyin: Lǐ Yǒushān) mukaan kunnioittaaksensa heitä. Fut-ga 佛家, pinyin: fójiā) on kolmas lajin kehitykseen vaikuttanut oppi, Buddha-perhe(en nyrkki eli buddhalainen tyyli). Laji on levinnyt laajalti eri puolille maailmaa ja on suosituimmillaan Hongkongissa, Yhdysvalloissa sekä Kanadassa. Nykyinen suurmestari lajissa on Chan Young Fa.
Choyleefutissa on viiden ja kymmenen eläimen tekniikoita. Siinä on myös erittäin paljon aseita, sillä Chan Heungin opettajat olivat pohjoisesta ja idästä. Choyleefutin harjoituksessa käytetään pitkiä lyontejä ja kehoa yritetään kehittää mahdollisimman liikkuvilla harjoituksilla, mutta lajin mestarit käyttävät lyhyitä iskuja. Tämä harjoitustapa antaa voimaa ja nopeutta. Taistelu on todella suuri osa choyleefutin harjoittelua ja siinä käytetään 16 unssin hanskoja. Myöhemmin lajissa tulee vastaan myös leijonatanssi ja Qi gong.
Suomessa choyleefutia voi harrastaa mm. Turussa, Helsingissä, Hämeenlinnassa, Forssassa, Salossa ja Tampereella. Suomeen lajin ovat tuoneet sifut Markku ja Martti Sipilä.
choyleefut.fi
Karhumakaki
Karhumakaki ("Macaca arctoides") kuuluu marakattiapinoiden alaheimoon, jonka lajeista useimmat elävät Aasiassa tai Afrikassa. Puissa eläviin apinoihin verrattuna niiden raajat ovat lyhyemmät ja muutamissa tapauksissa myös häntä on surkastunut. Niiden ravinto on monipuolista, eivätkä ne koskaan syö ensisijaisesti lehtiä.
Karhumakaki on tummanruskea, sen päälaen turkissa on pyörtyäinen ja turkki harvenee otsan ympärillä muodostaen kaljun ja paljastaen ryppyisen otsan. Karvattomat kasvot ovat punaiset ja niissä on usein tummia täpliä. Ruumis on noin 50cm pitkä, ja häntä puuttuu kokonaan.
Karhumakakia tavataan Assamista (Intiasta) Burman yli Etelä-Kiinaan asti sekä lisäksi Vietnamissa ja Thaimaassa.
Se syö kasvi- ja eläinravintoa.
Hanka-antilooppi
Hanka-antilooppi ("Antilocapra americana") on hanka-antilooppien ("Antilocapridae") heimon viimeinen elossa oleva laji. Muinoin Amerikassa eli useita lajeja, mutta jo tertiäärikaudella ja sitä seuraavalla kvartäärikaudella hanka-antilooppilajit alkoivat kuolla sukupuuttoon. Ne eivät ilmeisesti onnistuneet sopeutumaan ilmastonmuutoksiin tai ne eivät kestäneet kilpailua kehityskykyisten onttosarvisten kanssa.
Hanka-antiloopit eivät nimestään huolimatta ole läheistä sukua onttosarvisten ("Bovidae") heimoon kuuluville antiloopeille, vaan niiden lähimpiä sukulaisia ovat kirahvit ja hirvieläimet. Hanka-antiloopit luokiteltiin aiemmin onttosarvisten heimon alaheimoksi "Antilocaprinae", mutta nykyisin ne yleensä erotetaan omaksi heimokseen.
Hanka-antilooppi on Pohjois-Amerikan nopein maaeläin. Se pystyy juoksemaan jopa yli 80 km/h, joten se pääse helposti pakoon esimerkiksi susia. Hanka-antiloopit ovat myös hyviä uimareita.
Nykyään hanka-antilooppia pidetään elävänä fossiilina. Menneinä aikoina, eli ennen valkoihoisten saapumista Amerikkaan, nämä eläimet elivät laajalla alueella Pohjois-Amerikan länsiosista ja Etelä-Kanadasta Keski-Meksikoon. Pohjois-Amerikan länsiosan asuttamisen yhteydessä lajin kanta on pudonnut huomattavasti ja sen elinalue on kaventunut. Suojelutoimien ansiosta hanka-antiloopin tilanne on hieman parantunut. Nykyään hanka-antiloopin elinalue käsittää Saskatchewanin eteläosan ja Albertan Kanadassa sekä Yhdysvaltain länsiosissa Preeriatasankojen alueen (Great Plains) ja etelään Meksikon Hidalgoon, Kalifornian niemimaalle ja Länsi-Sonoraan.
Hanka-antiloopin uhanalaisia alalajeja ovat kalifornianhanka-antilooppi ("A. americana peninsularis") Kalifornian eteläosissa ja Kalifornian niemimaalla sekä sonoranhanka-antilooppi ("A. americana sonoriensis") Arizonan eteläosissa ja Sonoran keski- ja länsiosissa. Molemmat alalajit ovat IUCN:n Punaisessa kirjassa.
Vuonna 1959 hanka-antilooppeja siirtoistutettiin Lanain saarelle Havaijille. 1960-luvun puoliväliin mennessä tämän saaren hanka-antilooppikanta oli kasvanut noin 250 yksilöön. 1980-luvun alussa yksilöitä oli kuitenkin jäljellä enää kymmenkunta, ja nykyisin lajin otaksutaan hävinneen saarelta kokonaan.
Hanka-antilooppi muistuttaa jossakin määrin antilooppia, joskin sillä on aivan erilaiset aivot. Hanka-antilooppi painaa noin 40–70 kilogrammaa. Pää ja ruumis ovat yhteensä 100–150 senttimetrin pituiset. Häntä on 8–15 senttimetriä pitkä ja säkäkorkeus on 80–100 senttimetriä. Pukit ovat hieman kookkaampia kuin naaraat.
Sekä naaraalla että uroksella on sarvet. Uroksilla ne kasvavat korvien yli ja ovat noin 40 cm:n pituiset. Sarvissa on litteä ydinosa ja vuosittain kiima-ajan jälkeen vaihtuva sarveistuppi. Sarveistupen kasvu kestää suunnilleen neljä kuukautta.
Eläimet viestivät nostamalla peräpään valkoiset karvat pystyyn, jolloin syntyy kauaksi näkyvä merkki.
Linna (Pori)
Linna (ruots. Slottet) on yksi Porin kaupunginosista, ja se sijaitsee aivan kaupungin keskustassa. Yhdessä Teljän, Malminpään ja Karhunpään kaupunginosan kanssa se muodostaa Porin ydinkeskustan. Järjestysnumeroltaan Linna on ensimmäinen kaupunginosa. Sen alueen rajaavat Pohjoispuisto, Itäpuisto, Isolinnankatu ja pohjoisessa Kokemäenjoki. Linnan postinumero on 28100.
Linnassa sijaitsee suuri osa Porin aktiviteeteista ja tunnetuimmista nähtävyyksistä. Muun muassa kauppatori, raatihuone, kaupungintalo ja Keski-Porin kirkko sijaitsevat Linnan alueella.
Teljä (Pori)
Teljä () on yksi Porin kaupunginosista, järjestysnumeroltaan toinen. Se sijaitsee kaupungin keskustassa.Yhdessä Linnan kaupunginosan kanssa se muodostaa Porin ydinkeskustan. Teljän alue rajoittuu Pohjois- ja Länsipuistoon, Vapaudenkatuun ja pohjoisessa Kokemäenjokeen.
Kaupunginosan asukasluku on vuoden 2005 tietojen mukaan 1 263. Postinumero on 28100.
Alueen rakennuskanta koostuu suurimmaksi osaksi 1960–1980-luvuilla rakennetuista kerrostaloista. Teljässä myös sijaitsee Porin vanhin koulu, Porin Lyseo.
Journalismi
Journalismi on toimintaa, jonka tehtävänä on kerätä, varmentaa ja eritellä tietoa ja esittää se joukkoviestimien avulla esimerkiksi uutisten muodossa. Sen kohteena ovat erityisesti yhteiskunnallisesti tärkeät, ajankohtaiset ja kiinnostavat asiat ja ihmiset. Sana journalismi tulee ranskan sanasta "jour", joka merkitsee päivää. Journalismia harjoittavat journalistit eli toimittajat.
Journalismia julkaistaan sanomalehdissä, televisiossa, radiossa, internetissä ja kirjoissa. Journalismi itsessään on julkaisumuodosta riippumatonta, mutta nykyisin tehdään usein jako printtijournalismin ja verkkojournalismin välillä. Verkkomedia miellettiin aluksi sanomalehtien sähköiseksi versioksi, mutta siitä on kehittynyt ympäristönä pikemminkin radion, television ja printtimedian fuusio, joka perustuu tekstiin enemmän kuin televisiojournalismi mutta vähemmän kuin printtijournalismi. Verkkojournalismille on muodostuneet omat viestinnälliset ja sosiaaliset käytännöt.
Journalismilla on useita alalajeja, kuten kuvajournalismi, tutkiva journalismi, tiedejournalismi, talousjournalismi, viihdejournalismi ja kulttuurijournalismi.
Montesquieun 1700-luvulla kehittämän vallan kolmijako-opin mukaan lainsäädäntövalta, tuomiovalta ja toimeenpanovalta on pidettävä erossa toisistaan ja näiden pitää vahtia toisiaan. Lehdistöstä alettiin puhua neljäntenä valtiomahtina, joka valvoi kaikkia kolmea ja kirjoitti niiden väärinkäytöksistä.
Lehdistönvapautta pidetään demokraattisissa yhteiskunnissa perusoikeutena. Toimittajat myös pitävät itseään lehdistönvapauden puolustajina. Toimittajat ilman rajoja -järjestö listaa vuosittain eri maiden lehdistönvapausasteen (World Press Freedom Index).
Suomessa joukkoviestinnän julkaisijoiden ja toimittajien vapaaehtoinen itsesääntelyelin Julkisen sanan neuvosto on julkaissut Journalistin ohjeet ja valvoo niiden noudattamista.
Humble Pie
Humble Pie oli brittiläinen rock-yhtye. Se aloitti toimintansa Essexissä 1960-luvun viimeisinä vuosina.
Humble Pie koostui alun perin Steve Marriottista, Peter Framptonista, Greg Ridleystä ja Jerry Shirleystä. Yhtye solmi pian levytyssopimuksen Immediate Recordsin kanssa. Ensimmäinen single oli "Natural Born Boogie" (1969), jota seurasi samana vuonna albumi "As Safe As Yesterday Is". Vuonna 1970 yhtye siirtyi A&M Recordsille. Yhtye hajosi jäähyväiskiertueen jälkeen vuonna 1975.
Marriott ja Shirley perustivat Humble Pien uudelleen vuonna 1980. Kokoonpanoon lisättiin kitaristi Bob Tench ja basisti Anthony "Sooty" Jones. Yhtye julkaisi kaksi albumia, jonka jälkeen se hajosi. Humble Pie yritti paluuta vielä vuonna 1991, mutta Marriott kuoli ennen kuin uutta materiaalia ehdittiin tehdä.
Mr. Olympia
Mr. Olympia on kansainvälinen vuosittain järjestettävä kehonrakennuskilpailu, jonka järjestää International Federation of Bodybuilding and Fitness (IFBB). Mr. Olympia -titteli on arvostetuin kehonrakennuksesta saatava palkinto. Ensimmäinen Mr. Olympia -tapahtuma järjestettiin 18. syyskuuta 1965 New Yorkissa.
Itävaltalais-yhdysvaltalainen Arnold Schwarzenegger voitti 1970-luvulla kilpailun kuusi kertaa perätysten, lopetti kilpailemisen, mutta palasi viiden vuoden päästä voittamaan seitsemännen tittelinsä. Tosin spekulaatioiden mukaan Arnold voitti viimeisimmän tittelinsä osittain maineensa ansiosta, sillä hän ei ollut enää yhtä näyttävässä kunnossa kuin aiemmin.
Viime vuosikymmeninä kilpailua ovat hallinneet todelliset ”yksinvaltiaat”. Yhdysvaltalaiset Lee Haney ja Ronnie Coleman ovat kumpikin voittaneet Mr. Olympia -tittelin kahdeksan kertaa peräkkäin. Heidän mestaruuskausiensa välissä englantilainen Dorian Yates otti kuusi perättäistä mestaruutta. Valta vaihtui vain edellisen mestarin lopetettua kilpailemisen. Näillä kolmella miehellä on siis yhteensä 22 voittoa (1984–2005). Se on enemmän kuin puolet kaikista mestaruuksista. Kun mukaan otetaan Arnold Schwarzenegger (1970–1975, 1980) seitsemällä voitollaan, niin nämä neljä miestä on voittanut 2/3 kaikista mestaruuksista.
Mestareiden varjoon ovat viime vuosikymmeninä jääneet jatkuvasti sijoille 2–4 sijoittuneet Rich Gaspari (3 hopeaa, 1 pronssi 1985–1989), kuubalaistaustainen Lee Labrada (2 hopeaa, 2 pronssia 1987–1993) ja Flex Wheeler (2 hopeaa, 1 pronssi 1993, 1995–1996, 1998–2000). Yli kymmenen perättäistä kertaa viiden parhaan joukossa ovat olleet italialaistaustainen Kevin Levrone (4 hopeaa, 3 pronssia 1992–2002) ja Shawn Ray (2 hopeaa, 3 pronssia 1990–2001). Viime vuosina Colemanin voittokulkua sai läheltä seurata Jay Cutler, joka oli toinen vuosina 2001 ja 2003–2005. Vihdoin vuonna 2006 Cutler voitti ja jätti Colemanin toiseksi ja esti tätä pääsemästä yksin peräkkäisten voittojen listan kärkeen. Cutler myös uusi voittonsa seuraavana vuonna, sekä voitti Mr. Olympian 2009 ja 2010.
Mr. Olympia tapahtumassa on myös Ms. Olympia -kilpailu naiskehonrakentajille. Ms. Olympia on järjestetty Mr. Olympia -kilpailun yhteydessä vuodesta 1980 lähtien. Tapahtumassa järjestetään lisäksi myös Fitness Olympia ja Figure Olympia -kilpailut.
Chris Pitman
Chris Pitman (s. 16. marraskuuta 1961 Kansas City, Missouri) on kosketinsoittaja ja säveltäjä. Hän soitti koskettimia ja toimi taustalaulajana hard rock -yhtye Guns N' Rosesissa vuosina 1998–2016. Chris loi myös joissain kappaleissa tietokonesoundeja Guns N' Rosesille. Melissa Reese korvasi hänet vuonna 2016. Hän on tehnyt yhteistyötä muun muassa Toolin kanssa.
Ron Thal
Ronald Jay Blumenthal eli Ron Thal (s. 25. syyskuuta 1969), tunnetaan myös nimellä myös Bumblefoot, on yhdysvaltalainen kitaristi ja säveltäjä. Hänet on tunnettu sekä sooloartistina että Guns N' Roses -yhtyeen entisenä jäsenenä. Thal liittyi Guns N' Rosesiin vuonna 2006 Bucketheadin lähdettyä yhtyeestä. Guns N' Rosesissa hän on yhtyeen soolo- ja rytmikitaristi vuoteen 2014, jolloin hän erosi yhtyeestä. Ron Thal on julkaissut kitarapainotteisia sooloalbumeita. Hän käyttää pääsääntöisesti Hermitin kaappeja, Line 6 Vetta2 -vahvistinta, Engl:in Invader 100 vahvistinta ja Vigierin hänelle tekemää kaksikaulaista kitaraa. Hänellä on myös omia kitaramallejaan.
Ron Thal syntyi syyskuussa 1969. Nuoruusvuotensa hän vietti normaalisti koulua käyden. Noin 12-vuotiaana hänen kitaransoittotaitonsa huomattiin, jolloin hän alkoi käydä kitaratunneilla. 26-vuotiaana hän teki ensimmäisen sooloalbuminsa The Adventures of Bumblefootin, ja sen jälkeen säännöllisesti lisää albumeita. Albumit eivät kaupallisesti menestyneet kovin hyvin, mutta niistä huomasi selvästi Ronin ilmiömäiset soittotaidot ja niistä nousi myös muutama pienoinen hitti.
Vuonna 2004 Guns N'Roses ilmoitti että bändin soolokitaristi Buckethead on jättänyt yhtyeen. Sen jälkeen liikkui joitain huhuja siitä että Bumblefoot oltaisiin valittu uudeksi kitaristiksi. Vähän ajan kuluttua Axl Rose vahvistikin huhun todeksi, ja samalla kertoi Chinese Democracy -kiertueen alkavan vuonna 2006. Bumblefoot oli tietenkin mukana kiertueella ja nousi sen kautta myös suuremman kansan tietoisuuteen. Ronilla oli Chinese Democracy World Tourin aikana myös oma soolo-osuus, jossa hän soitti The Pink Pantherin teemakappaletta.
Heinäkuussa 2015 ilmoitettiin Thalin jättäneen Guns N' Rosesin kesällä 2014 Appetite For Democracy-kiertueen päätyttyä. Huhuja erosta oli liikkunut siitä asti, mutta vasta nyt tieto julkistettiin. Thal julkaisi vuoden 2015 alussa uusimman sooloalbuminsa ja tulee jatkamaan sooloartistina.
Raamattuvyöhyke
Raamattuvyöhyke () on kutsumanimi alueille, joilla evankelisprotestanttinen kristillisyys vallitsee kulttuuria . Monesti alueen nimitys johtuu alueen kirkkokuntien fundamentalistisesta suhtautumistavasta Raamattuun .
Parhaiten tunnettu on Yhdysvaltain kaakkois- ja eteläosissa sekä Keskilännessä oleva laaja vyöhyke, jossa erityisen vahvana on baptistinen kirkko. Raamattuvyöhykkeiksi kutsuttuja alueita löytyy myös muista maista, muun muassa Kanadasta, Australiasta ja osista Eurooppaa (kuten Alankomaista, Ruotsista ja Norjasta) . Suomessa osia Pohjanmaasta kutsutaan joskus raamattuvyöhykkeeksi.
Herman Li
Herman "Shred" Li (s. 1976 Hongkong) soittaa sähkökitaraa brittiläisessä power metal -yhtyeessä DragonForce. Herman on vasenkätinen, mutta opetteli soittamaan kitaraa oikeakätisesti, koska ei tahtonut millään oppia soittamaan sitä vasenkätisesti. Hän voitti vuonna 2005 Metal Hammer Golden Gods -palkintogaalassa vuoden kitaristin palkinnon.
Herman Li aloitti kitaran soiton marraskuussa 16-vuotiaana vuonna 1992. Kitaristina hän on itseoppinut. Soitettuaan lukuisissa rock- ja metalliyhtyeissä Lontoossa Herman tajusi, että ainoa tapa, jolla hän voisi edetä edemmäs kitaristina, oli perustaa oma bändi. Hän ajatteli bändin perustamisen olevan parempi ratkaisu kuin sellaiseen liittyminen. Näin syntyi DragonHeart, jonka nimi myöhemmin muovautui DragonForceksi.
DragonForce on erittäin nopeaa metallia soittava yhtye, joka on tunnettu esimerkiksi kappaleiden erittäin nopeasta temposta sekä kitarasooloista, jotka saattavat kestää jopa yli kolme minuuttia. Yhtyeen kitaristit Herman Li sekä Sam Totman tuovat lisää mielenkiintoa kappaleisiin tekemällä epätavallisia ääniä, jotka lähtevät kaikki kitarasta. Näistä äänistä tunnettu on esimerkiksi Pac-Man ääni, jonka hän soittaa Through the Fire and Flames kappaleessa juuri ennen soolo-osuuksia.
Herman on sanonut musiikilliseksi vaikutteikseen kaiken tyylisen musiikin, rockin ja metallin, uuden ja vanhan. Myös videopelien musiikit 80- ja 90-lukujen vaihteessa ovat tuoneet omat tyylinsä Hermanin soittoon. Herman on kertonut kitaralehti Total Guitarin haastattelussa Megadethin vaikuttaneen hänen soittoonsa ja omistavansa vieläkin heidän sointukirjansa.
Li pystyy matkimaan kitarallaan muun muassa elefantin äännähdystä sekä moottoripyörää käyttäen vibrakampea. Herman on tunnettu persoonallisista soittotyyleistään, joihin kuuluvat esimerkiksi kitaran nostaminen ilmaan vibrakammesta. Hän on myös tunnettu äärimmäisen nopeista kitarasooloista.
Li on kiinnostunut musiikin lisäksi muun muassa tietokoneteknologiasta ja kamppailulajeista. Hän harrastaa brasilialaista jiu-jitsua vapaa-ajallaan viisi kertaa viikossa ja puhuu sujuvasti kolmea kieltä.
Li on saanut vuoden kitaristin palkinnon lisäksi muitakin palkintoja. Yhdessä Sam Totmanin kanssa Li on saanut palkinnot neljässä sarjassa Guitar Worldin lukijoiden äänestyksessä vuonna 2007. Neljään sarjaan lukeutuivat "Best New Talent" (voitto 70 prosentilla), "Best Metal", "Best Riff" ja "Best Shredders". He voittivat myös "Best Guitar Solo" kohdan Total Guitarin lukijoiden äänestyksessä kappaleellaan "Through the Fire and Flames".
Ernst Bloch
Ernst Bloch (8. heinäkuuta 1885 – 4. elokuuta 1977) oli saksalainen marxilainen filosofi, joka toimi professorina Leipzigissa vuosina 1948–1957. Blochin tuotanto oli keskeinen vaikuttaja vuoden 1968 opiskelijaliikehdinnässä ja vapautuksen teologiassa. Häntä pidetään Jürgen Moltmannin "Toivon teologia" -teoksen keskeisenä innoittajana. Hän vieraili vuonna 1966 Jyväskylän kesä -tapahtumassa Kalevi Kivistön kutsusta.
Bloch ajatteli, että tekniikan kehityksen myötä taide voi vapautua monista menneisyyden jäänteistä ja tavoista. Taide voi muuttua sisäisen vapauden itseilmaisuksi ei-esittävän, abstraktin taiteen kautta.
Joshua Rifkin
Joshua Rifkin (s. 22. huhtikuuta 1944 New Yorkissa) on yhdysvaltalainen kapellimestari, kosketinsoittaja ja musikologi. Hänet tunnetaan Bach-asiantuntijana, jonka johdolla on tehty monia Bach-levytyksiä.
Rifkin opiskeli 1960-luvun aikana useissa oppilaitoksissa, kuten Juilliard Schoolissa. MFA-tutkinnon hän suoritti lopulta Princetonin yliopistossa vuonna 1969. 1960-luvun alkupuolella Rifkin työskenteli myös Karlheinz Stockhausenin kanssa.
Valmistuttuaan Rifkin opetti monissa yhdysvaltalaisissa yliopistoissa, kuten Brandeisissa, Harvardissa ja Yalessa. Tällä hetkellä hän opettaa Bostonin yliopistossa.
1970-luvun alussa Rifkin levytti Scott Joplinin musiikkia, ja hänen katsotaan olleen vähintäänkin osittain vastuussa ragtime-musiikkia kohtaan tuolloin heränneestä uudesta kiinnostuksesta. Jo aiemmin hän oli herättänyt huomiota julkaisemalla levytyksen, jossa The Beatlesin musiikkia oli sovitettu ja esitetty 1700-luvun musiikin tyyliin ("Baroque Beatles Book").
Rifkin tunnetaan musiikkimaailmassa runsaasti huomiota herättäneen näkemyksen edustajana, jonka mukaan Bach käytti teoksissaan vain yhtä laulajaa äänialaa kohden. Eli varsinaisen kuoron sijasta kantaattien ja muiden teosten kuoro-osuuksissa olisi usein vain neljä laulajaa, jotka kukin laulaisivat omaa säveltä. Rifkinin mukaan on historiallisten lähteiden pohjalta varmaa, että Bach reaalisesti käytti usein vain yksittäisiä laulajia äänialaa kohden. Hän ei kuitenkaan väitä, että tämä olisi ollut varmuudella Bachin ihanne teosten esittämisen kannalta. Rifkinin mukaan emme voi lähteiden perusteella varmuudella tietää, kuinka monta laulajaa Bach olisi halunnut käyttää.
Rifkin on johtanut oman argumenttinsa periaatetta noudattavia, alkuperäissoittimin tehtyjä levytyksiä esimerkiksi Bachin h-mollimessusta sekä kantaateista. Levytyksillä on ollut kriitikoiden parissa hyvä vastaanotto, vaikka monet kuulijat ovat myös kritisoineet niitä rajusti.
Maurice Chevalier
Maurice Auguste Chevalier (12. syyskuuta 1888 Pariisi – 1. tammikuuta 1972) oli ranskalainen näyttelijä ja esiintyjä. Hän oli mukana myös yhdysvaltalaisissa laulu- ja operettielokuvissa vuodesta 1929 lähtien.
Chevalierin ura alkoi kahvilasta hänen ollessaan 13-vuotias. Hän lauloi siellä ilmaiseksi ja kerran eräs teatteriseurueen jäsen pyysi häntä mukaan paikalliseen musikaaliin. Chevalier suostui ja sai osan.
Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Chang ja Eng Bunker
Chang ja Eng Bunker (11. toukokuuta 1811 – 17. tammikuuta 1874) olivat siamilaiset kaksoset, joiden mukaan termi nimettiin. He syntyivät Meklondissa Siamissa (nykyinen Thaimaa). Heitä yhdisti vain rintalastan kärjen kohdalta rustoinen kudosmuodostuma, mistä syystä nykytekniikalla heidät olisi voitu erottaa toisistaan. Heidän isänsä oli hankiinalainen ja äiti malaiji.
Veljekset esiintyivät P.T. Barnumin sirkuksessa ja saivat Yhdysvaltain kansalaisuuden. Huhtikuussa 1843 he menivät naimisiin yhdysvaltalaisten Sallie Anne ja Adelaide Yatesin kanssa. Chang sai kymmenen lasta, Eng yksitoista. Kaksoset kuolivat 62 vuoden 251 päivän iässä vuonna 1874 kolmen tunnin sisällä toisistaan.