hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Warhawk (vuoden 2007 videopeli)
Warhawk on PlayStation 3:n yksinoikeuspeli. Siitä on niin levy, kuin Storesta ladattavakin versiokin. Kaupan versio sisältää Jabra Bluetooth headsetin sekä videoita ja muuta ekstraa, jotka ladattavasta versiosta puuttuvat. Vastapainoksi Store-versio on puolet halvempi (30€).
Warhawk käyttää samaa nimeä, kuin PlayStationille julkaistu kaimansa. Peli on kolmannen persoonan nettitoimintapeli. Pelissä on useita ajoneuvoja lentokoneista tankkeihin ja jeeppeihin. Pääpaino on kuitenkin juuri ilmataistelussa, joissa hävittäjiä voi ohjata ohjainta kallistelemalla. Tämä lentotapa on saanut paljon kiitosta...
Warhawk- peli on myös saatavilla nyt suomenkielisenä versiona.
Vaikka peli ei sisälläkään yksinpelikampanjaa, siinä on silti neljän pelaajan co-op moninpelitila. Sitä voi pelata joko samalla konsolilla, verkossa tai LANin kautta jolloin tarvitaan vain yksi levy. Verkossa maksimi pelaajamäärä on 32.
Kehittäjät ovat vahvistaneet, että palkintoja ja mitaleja saa kun suorittaa tiettyjä tavoitteita. Kehitystiimi uskoo myös vahvasti siihen, että pelistä saadut mitalit ja palkinnot tulevat näkymään Sonyn PlayStation Home-palvelussa, joka ilmestyy ensi vuonna. Pelaajilla on myös mahdollisuus muokata heidän hahmojaan esimerkiksi uusilla suojilla, Warhawk-logoilla (Taistelukotka) ja muilla tavaroilla, minkä vuoksi jokainen voi tehdä hahmostaan oman mielensä mukaisen.
Pelissä voi muokata muun muassa oman lentokoneensa väritystä, maalipintaa ja kuviontia. Myös omia hahmojansa voi muokata. Esimerkiksi niiden asuja, merkkejä ja varustuksia voi muokata. Asetuksista voi valita myös joukkueen johon automaattisesti kuuluu (Tappomatsin oletus). Samalla kun pelissä etenee, myös uusia maalipintoja, kuvionteja ja värityksiä tulee saataville.
Warhawk sisältää viisi kenttää, joista voi valita mitkä ovat avoinna peleissä. Archipelago koostuu monista saarista, jotka kelluvat ilmassa. Niiden keskellä on valtava linna. Badlands on aavikko-alue, jossa on vähän sivilisaatiota ja valtavia linnoituksia. Destroyed Capitol-kenttä on pilvenpiirtäjien yläpuolella, Eucadian-kaupungin vuoristossa. Island Outpost on puolestaan sotilasasema, jossa on monta tukikohtaa ja sitä koittavat valloittaa kummatkin joukot. Ja viidentenä kenttänä on Eucadia, joka on vuoristoi"nen maaperä, jossa on hajanaisia kyliä.
Karttoja tulee lisää kun ostaa lisä-osan Operation Omega Down, Operation Broken Mirror tai Operation Falling Star.
Peli pyörii normaalilla 480p resoluutiolla, mutta peliä voi katsoa myös HD-kuvana 720p-resoluutiossa. Kuva on mahdollista skaalata ylöspäin myös 1080i-resoluutioon.
Warhawkista löytyy neljä (4) moninpelimoodia; Deathmatch, Team Deathmatch, Capture the Flag ja Zones.Koska pelissä ei ole yksinpelikampanjaa, niin ei juontakaan kovin paljon pelissä ole. Lähtökohta on kuitenkin se, että "Chernovan"-joukot ovat vallanneet "Eucadian"-kansan alueet, ja nyt "Eucadianit" yrittävät ottaa alueensa takaisin. Chernovanien sotilaat taistelevat tiukoissa mustissa asuissa, kun taas Eucadianien joukot ovat sinisissä puvuissa.
Pelin ikäraja on +12 vuotta uudemman pegi.infon mukaan
Blind Boy Fuller
Fulton Allen eli Blind Boy Fuller (10. heinäkuuta 1907 – 13. helmikuuta 1941) oli yhdysvaltalainen blues-laulaja ja -kitaristi. Hän onnistui luomaan elämänsä kuuden viimeisen vuoden aikana lyhyen, mutta menestyksekkään uran, johon mahtuivat muiden muassa hitit "Rag Mama Rag", "Trucking My Blues Away" ja "Step It Up and Go". Usein häntä säesti huuliharpulla Sonny Terry.
Blind Boy Fuller syntyi ja kuoli Pohjois-Carolinassa. Hän oli yksi vanhempiensa Calvin Allenin ja Mary Jane Walkerin kymmenestä lapsesta Wadesborossa. Hänen elämästään on melko vähän varmaa tietoa (jopa syntymävuodesta on ollut eriäviä väittämiä), mutta poikana hänen tiedetään muuttaneen perheineen Rockinghamiin.
Blind Boy Fuller kärsi taiteilijanimensä mukaisesti näkövammasta. Hän ei tiettävästi ollut kuitenkaan synnynnäisesti sokea. Usein esitetään, että hänen näkökykynsä olisi alkanut heiketä vuonna 1926 silmään kohdistuneen vamman seurauksena, ja että parin vuoden kuluttua hän olisi ollut käytännössä täysin sokea; eräs legenda väittää, että kateellinen nainen – mahdollinen tyttöystävä tai entinen tyttöystävä – olisi aiheuttanut hänen sokeutensa myrkyllisillä kemikaaleilla.
Fuller työskenteli pitkään muusikkona siellä, mistä sai töitä, ja sai arvostusta levyttävänä artistina vasta 1930-luvun puolestavälistä. Hänen terveydentilansa oli kuitenkin huono, ja vuonna 1940 hänelle suoritettiin munuaisleikkaus. Hän kuoli vain 33 vuoden ikäisenä Durhamissa ilmeisesti joko verenmyrkytykseen tai keuhkokuumeeseen. Hänet on haudattu Pohjois-Carolinan Grove Hill Cemeteryyn.
Fuller sai vuonna 2004 postuumisti paikan Blues Hall of Famessa.
Sam Riegel
Samuel Brent Oscar Riegel (s. 9. lokakuuta 1976 Washington D.C., Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, käsikirjoittaja ja tuottaja. Hän voitti tuottamastaan lyhytelokuvasta Semmelweis Bronze Award-palkinnon vuonna 2001.
Riegelin nuorempi sisko Eden Riegel on Daytime Emmy -palkittu näyttelijä.
Riegel aloitti uransa jo lapsena esiintyen Virginian teattereissa. Myöhemmin hän muutti New Yorkiin esiintymään Broadway ja off-Broadway näytelmiin. Riegle kuitenkin palasi takaisin Virginiaan, Charlottesvilleen opiskelemaan Collegeen, josta hän matkasi uudelleen New Yorkiin aloittaakseen ääninäyttelijän uransa.
Ennen animaatioissa ääninäyttelemistä Riegel äänitti äänikirjoja erityisesti kiinalaisille lapsille, jotka opettelevat englannin kieltä. Sittemmin erään ystävän kautta häntä suositeltiin kokeilemaan ääninäyttelemistä animaatioissa. Myöhemmin Riegelille järjestettiin koe-esiintyminen "Yu-Gi-Oh! Duel Monsters" .animeen, josta hän myös sai ensimmäisen ääniroolinsa animaatiossa. Siitä lähtien Riegel on toiminut enimmäkseen englanniksi dubatuissa animesarjoissa, sekä videopeleissä. Hän on ollut myös vuosina 2003–2009 Donatellon äänenä "Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat" -animaatiosarjassa, sekä sarjaan liittyvissä videopeleissä.
Vuonna 2010 Riegel oli Starscreamin äänenä "" videopelissä. Kaksi vuotta myöhemmin Riegel oli Hämähäkkimiehen äänenä "The Amazing Spider-Man" -elokuvaan perustuvassa videopelissä.
Riegel asuu Los Angelesissa, Kaliforniassa, jossa hän pyrkii saamaan menestystä käsikirjoittajana.
Pallas (titaani)
Pallas () oli kreikkalaisessa mytologiassa titaani, joka liitettiin sodankäyntiin. Useimmiten hänen vanhemmikseen mainitaan Krios ja Eurybia, jotka saivat kolme poikaa; kaksi muuta olivat Astraios ja Perses. Vaimonsa Styksin kanssa hänellä oli lapset Zelos, Nike, Kratos ja Bia.
Homeerisissa hymneissä kerrotaan vaihtoehtoinen versio, jonka mukaan Pallas oli Megamedeksen poika ja Selenen isä. Pallas mainitaan myös Eoksen isänä.
Stridsvagn 103
Stridsvagn 103 (Strv 103 tai S-Tank) oli ruotsalainen Kylmän sodan aikainen taistelupanssarivaunu.
Stridsvagn 103 tunnetaan erikoisesta muotoilustaan: siinä ei ole tykkitornia, minkä vuoksi koko vaunua piti liikutella tykillä tähdättäessä. Tornittomuuden ansiosta vaunu on erittäin matala ja vaikeasti havaittava. Muotoilunsa johdosta Stridsvagn 103 muistuttaa enemmän rynnäkkötykkiä kuin taistelupanssarivaunua. Stridsvagn 103:ssa on kaasuhydraulinen jousitus, joka mahdollistaa tykin korkeuskulman ja koko vaunun korkeuden säätämisen. Vaunun keulassa on esiinkäännettävä puskulevy, jolla voitiin kaivaa tuliasema. Stridsvagn 103 kykeni liikkumaan nopeasti eteen ja taakse. Vaunun miehistön kolmesta jäsenestä kaikki pystyivät toimimaan ajajina ja kaksi ampujina. Yksi miehistön jäsenistä oli vaunussa katse taaksepäin, mikä mahdollisti sujuvan ajamisen taaksepäin.
Ruotsin puolustusvoimat ryhtyivät 1950-luvun puolivälissä valmistelemaan vanhan Centurion-vaunun korvaamista uudella. Landsverkin, Volvon ja Boforsin muodostama yhteenliittymä aloitti uuden panssarivaunun suunnittelun 1956. Se tunnettiin koodinimellä KRV. Siihen suunniteltiin 155 millimetrin sileäputkista tykkiä, mutta tämä olisi ollut kallis vaihtoehto. Strindsvagn 103:n ensimmäiset prototyypit valmistuivat 1961.
Stridsvagn 103 oli Ruotsin armeijan käytössä vuodesta 1967 vuoteen 1997 asti. Bofors valmisti näitä vaunuja 300 kappaletta vuosina 1966-1971. Stridsvagn 103:n vanhennuttua 1990-luvulla Ruotsissa harkittiin käyttöiän pidentämistä vaunua modernisoimalla. Hankkeesta kuitenkin luovuttiin, ja Stridsvagn 103 -vaunut korvattiin Leopard 2 taistelupanssarivaunuilla.
Stridsvagn 103:a ei koskaan käytetty taistelukentällä, joten sen taistelukyky on jäänyt osoittamatta. Asian tekee mielenkiintoiseksi se, että kyseessä on ainut taistelupanssarivaunu, jossa ei ole kääntyvää tykkitornia. Vuonna 1967 norjalaiset vertailivat Stridsvagnia kahden viikon ajan saksalaiseen Leopard 1:een. Kävi ilmi, että Stridsvagnin miehistö havaitsi luukut suljettuina enemmän maaleja ja kykeni avaamaan tulen nopeammin kuin Leopardissa. Vuonna 1968 britit testasivat vaunua panssarikoulussaan Bovingtonissa ja totesivat tykkitornittomalla Stridsvagnilla olevan etumatka tornillisiin vaunuihin nähden.
Dead By Gun
Dead By Gun on alkujaan paraislainen punkrock-yhtye. Nelijäsenisen, vuonna 2001 perustetun yhtyeen ensimmäinen pitkäsoittoalbumi "Big Waves" julkaistiin alkuvuodesta 2007. Yhtyeen toinen albumi, "Pulse", tuli kauppoihin 24. syyskuuta 2008.
Matthew McConaughey
Matthew David McConaughey (s. 4. marraskuuta 1969 Uvalde, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvissa "On aika tappaa", "Ensimmäinen yhteys", "Amistad", "Häät mielessä", "Kuinka hukata kundi 10 päivässä", "Sahara", "Muuttohaluton poikamies", "Magic Mike", "The Wolf of Wall Street", "Dallas Buyers Club" ja "Interstellar". Hänet tunnetaan myös Rustin Cohlen roolistaan televisiosarjassa "True Detective". McConaughey palkittiin parhaan miespääosan Oscarilla, Golden Globella ja SAG-palkinnolla roolistaan elokuvassa "Dallas Buyers Club".
McConaughey on seurustellut muun muassa Penélope Cruzin kanssa. Nykyään McConaughey on naimisissa brasilialaissyntyisen mallin Camila Alvesin kanssa. Heillä on kolme yhteistä lasta: heinäkuussa 2008 syntynyt poika, tammikuussa 2010 syntynyt tytär ja 2012 syntynyt poika.
Vuonna 2005 People-lehti nimesi McConaugheyn seksikkäimmäksi elossa olevaksi mieheksi.
Tekken 6
Tekken 6 () on Namco Bandai Gamesin kehittämä ja julkaisema "Tekken"-pelisarjaan kuuluva tappelupeli, joka on "Tekken"-sarjan kuudes osa. Peli julkaistiin kolikkopelinä Japanissa marraskuussa 2007. Siitä hieman päivitetty konsoliversio julkaistiin vuonna 2009 PlayStation 3:lle ja PlayStation Portablelle sekä ensimmäistä kertaa sarjan historiassa Xbox 360:lle.
Syksyllä 2009 pelille julkaistiin "" -niminen päivitys.
Ohjaaja Katsuhiro Harada (joka ohjasi myös "Tekken 5":n) on kertonut, että "Tekken 6" sisältää kaikki "Tekken 5":n ja "" ominaisuudet joista sarjan fanit pitivät. Hän sanoi myös, että kentät ovat isompia (määrä on tosin vähäisempi), ne ovat enemmän interaktiivisia ja jotkin kentät ovat myös yhteydessä toisiinsa. Lisäksi hahmon muokkaaminen on enemmän tekemisissä pelattavuuden kanssa.
Harada on sanonut, että "Tekken 6":ssa on 41 hahmoa eli eniten mitä on koskaan nähty "Tekken"-peleissä. Lähes kaikkien "Tekken 5: Dark Resurrectionin" hahmojen lisäksi pelissä tulee olemaan muutama uusi hahmo. Seitsemän uutta hahmoa on vahvistettu, mukaan lukien kaksi vastustajaa, joiden pelattavuudesta ei vielä ole tietoa. Ensimmäinen on Zafina, intialainen nainen, jonka liikkeitä Harada kuvaili hämähäkkimäisiksi. Zafina osallistuu turnaukseen estääkseen ”kahden pahan tähden” törmäyksen. Toinen hahmo, Leo, soveltuu niin aloitteleville pelaajille kuin kokeneimmillekin pelaajille. Leon sukupuoli jää pelissä epäselväksi, hahmo esiintyy sukupuoleltaan neutraalisti, eikä sukupuoli selviä edes hahmon asuvalikoimasta. Kolmas vahvistettu uusi hahmo on espanjalainen mies nimeltä Miguel. Hänellä on suuri intohimo taistelemiseen. Neljäs hahmo Bob on mies, joka on tunnettu taistelumaailman nerona. Koska Bob ei pystynyt voittamaan isompikokoisia vastustajia, hän vetäytyi taistelemisesta hetkeksi keräämään itsellensä massaa, mutta silti ylläpitämään nopeutta. Bob osallistuu turnaukseen testatakseen uudelleen taitojansa. Pelin päävihollinen on Azazel, jonka tarinan on sanottu olevan kytköksissä Zafinan ja Julia Changin juonikuvioihin, sekä Jin Kazaman ja hänen isänsä Kazuya Mishiman välisessä torailussa. NANCY-MI847J on piilotettu välivihollinen, jonka tarina on hämärän peitossa.
Patricia Heaton
Patricia Helen Heaton (s. 4. maaliskuuta 1958 Bay Village, Ohio) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Heaton muistetaan parhaiten Debra Baronen roolista tilannekomediasarjassa "Kaikki rakastavat Raymondia", jota tuotettiin vuosina 1996–2005. Sarja oli huippusuosittu ja toi Heatonille kaksi kertaa komediasarjan naispääosan Emmy-palkinnon.
Heaton on ollut naimisissa näyttelijä David Huntin kanssa vuodesta 1990 lähtien. Se on hänen toinen avioliittonsa. Pariskunnalla on neljä poikaa.
Pro Evolution Soccer 2008
Pro Evolution Soccer 2008 on videopeli, joka kuuluu Pro Evolution Soccer -pelisarjaan. Pelin julkaisijana ja kehittäjänä toimii Konami. Peli julkistettiin virallisesti 18. kesäkuuta 2007 ja se ilmestyi PS3:lle, Xbox 360:lle, PSP:lle, PS2:lle, PC:lle, Wii:lle ja Nintendo DS:lle.
Pelisarjassa on myös tällä kertaa mukana historian ensimmäisen kerran yksi joukkue myös suomalaisesta Veikkausliigasta. Tämä joukkue on vahvistettu ja se on HJK.Seuraavat sarjat ovat mukana pelissä täysin lisenssoiduin joukkuein:Seuraavat sarjat ovat mukana pelissä lisensoimattomin joukkuein:Lisensoidut joukkueet:
Seuraavat maajoukkueet ovat mukana pelissä (täysin lisensoidut joukkueet merkitty ¹:llä):
SiN
SiN on Ritual Entertainmentin kehittämä ja Activisionin vuonna 1998 julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. "SiN" on kehitetty modifioidun "Quake II" -pelimoottorin päälle. "SiN" oli tunnettu ohjelmointivirheistään, ja siihen jouduttiin tekemään useita päivityksiä. Suurin näistä oli 31.23 MB (yleinen koko oli tuolloin 5 MB) .
Pelin pystyi myöhemmin ostamaan Valven Steam-palvelusta 5. huhtikuuta 2006 joko ”Standalone”-versiona tai "SiN Episodes" -pelin mukana.
Peli sijoittuu vuoteen 2037, jolloin kaikki poliisivoimat on lakkautettu, koska ne olivat tehottomia taistelussa rikollisuutta vastaan. Tämä oli tapahtunut kymmenen vuotta aiemmin. Poliisin tilalle oli tullut yksityisiä vartiointiliikkeitä, joista jotkut suojelivat jotain tiettyä kohdetta.
Yksi näistä turvallisuusalan yritykisitä on SiNTek, suuri monikansallinen biotekniikkayritys, jonka omistaa kaunis ja karismaattinen Elexis Sinclaire. Yrityksen perusti Elexisin isä tohtori Thrall Sinclaire vuonna 2005. Elexis otti firman haltuun isänsä kadottua.
Pelin päähenkilö on eversti John Blade, HardCorpsin komentaja Freeport-kaupungissa. Pelin alussa John työskentelee päästäkseen eroon uudesta suositusta huumeesta, U4:sta. Huumeen alkuperä on vielä tuntematon, eikä sen vaikutuksia ei ole vielä tutkittu kunnolla. Pelin alussa John Blade johtaa suuren pankkiryöstön ja panttivankitilanteen selvittämistä. Ryöstön takana on tunnettu rikollinen Mancini. Sillä aikaa kun pelaaja jahtaa ryöstäjiä, herää uusia kysymyksiä: kuka on järjestänyt rikoksen ja liittyvätkö kaupungille ilmestyneet mutantit ryöstöön jotenkin?
Tehtävien aikana Bladea auttaa HardCorpsin taitava hakkeri, JC. JC pystyy murtautumaan hyvinkin suojattuihin verkkoihin Blade löysi JCn tutkiessaan HardCorpsin tietosuojamurtoa. Blade ymmärsi JCn taidot ja pidättämisen sijaan tarjosi tälle töitä HardCorpsissa.
Mai Zetterling
Mai Elizabeth Zetterling (24. toukokuuta 1925 Västerås, Ruotsi – 17. maaliskuuta 1994 Lontoo) oli ruotsalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja elokuvaohjaaja.
Zetterling esiintyi näyttämöllä ensi kerran 15-vuotiaana. Hän opiskeli Dramatenin oppilaskoulussa 1942–1945, ja hänet kiinnitettiin Dramateniin vuoteen 1947. Ensimmäinen elokuvarooli hänellä oli vuonna 1941 Gunnar Olssonin elokuvassa "Lasse-Maja", ja läpilyöntinsä hän teki Alf Sjöbergin elokuvassa "Hets" vuonna 1944. 1948 hän siirtyi Lontooseen, jossa hän oli mukana yli 20 elokuvatuotannossa. Sitten hän meni Hollywoodiin, teki muutamia elokuvia mutta ei viihtynyt siellä. 35-vuotiaana hän palasi Ruotsiin.
Zetterling teki yhteistyössä BBC:n kanssa neljä lyhytelokuvaa, muun muassa elokuvan, joka käsitteli saamelaisia.
Vuonna 1964 Zetterling teki ensimmäisen pitkän elokuvan ohjauksensa "Rakastavia pareja" ("Älskande par"), joka sai hyvän vastaanoton. Elokuva valittiin seuraavana vuonna Cannesin elokuvajuhlien Kultaisen palmun saajaehdokkaaksi. "Rakastavia pareja" on Agnes von Krusenstjernan romaanisarjan "Fröknarna von Pahlen" filmatisointi. Ruotsissa elokuva sai ylitsevuotavan myönteisen vastaanoton.
1986 Mai Zetterling teki elokuvan "Amorosa" Agnes von Krusenstjernan elämästä.
Zetterlingin toinen pitkä elokuva, "Öiset leikit" ("Nattlek", 1966), kuvattiin Penningbyn linnassa Roslagenissa. Elokuva kuvaa miehen yritystä päästä eroon muistikuvista neuroottisesta äidistään. "Öiset leikit" oli Ruotsin virallinen edustaja Venetsian biennaalissa 1966. Se herätti suurta huomiota elokuvajulisteessa olleen yhdyntää esittävän Leonardo da Vincin piirustuksen ansiosta. Elokuvan ainoa julkinen esitys peruutettiin, vain yksi näytös arvostelijoille tuomareille ja toimittajille sallittiin. Elokuvan esittäminen sallittiin Italiassa ja Ranskassa vasta sensuurin toimenpiteiden jälkeen.
David Thomson kirjoittaa teoksessaan "The New Biographical Dictionary of Film", että ""Rakastavia pareja" ja "Öiset leikit" ovat "voimakkaita, väkivaltaisia ja aitoja strindbergiläisiä kuvia seksuaalisesta tekopyhyydestä".
Zetterlingin feministinen "Näyttelijättäret" ("Flickorna", 1968), jossa näyttelivät Bibi Andersson, Harriet Andersson ja Gunnel Lindblom, sai kielteiset arvostelut ja katosi Tukholman elokuvateattereista 3,5 viikon jälkeen. Elokuva kertoo teatteriseurueesta, joka harjoittelee Aristofaneen näytelmää Lysistrate, jossa Ateenan naiset nousevat kapinaan pakottaakseen miehet lopettamaan sotimisen.
1980-luvulla Zetterling julkaisi omaelämäkerran "Osminkat".
Lintharjun koulu
Lintharjun koulu on Suonenjoen yläkoulu. Lintharjun koulun rakennuksessa toimi aiemmin ammattikoulu, mutta rakennus on sittemmin remontoitu perinpohjaisesti.
Suonenjoen yläasteena toimiva Lintharjun koulu toimii Suonenjoen keskustassa, Kaatron koulun vieressä. Koulut tekevät paljon yhteistyötä ja muodostavat yhdessä Kaatronlammen koulukeskuksen. Lintharjun koulu vihittiin käyttöön virallisesti viimeinen päivä syyskuuta vuonna 2005.
Entisen ammattioppilaitoksen tiloihin on saneerattu uudelle koululle mainiot ja toimivat tilat.
Toiminnot siirtyivät sinne maaliskuussa 2005.
Lintharjun koulussa opettajia on töissä noin 30 ja oppilaita tällä hetkellä noin 280. 
Sisä-Savon kansalaisopisto käyttää Lintharjun koulun tiloja kursseissa sekä muussa toiminnassa.
Koulussa on tukioppilastoimintaa sekä oppilaskunnan hallitus. Molempiin valitaan oppilaiden 
keskuudesta säännöllisesti uudet jäsenet, oppilaiden itsensä äänestäminä. Oppilaskunnan hallitus 
pitää yllä myös koulussa toimivaa kioskia sekä järjestää erilaisia tapahtumia koululaisille.
Kang Kek Ieu
Kang Kek Ieu (), sissinimeltään ”Duch”, (s. 17. marraskuuta 1942) kuului punaisten khmerien johtajiin puolueen hallitessa Kambodžaa 1975–1979. Hän komensi pahamaineista Tuol Slengin kidutuskeskusta (S-21) Phnom Penhissä, jossa kuulusteltiin tai surmattiin arviolta 17 000 vankia.
Kang Kek Ieu on koulutukseltaan matematiikanopettaja. Pol Potin hallinnon kumoamisen jälkeen hän palasi siviiliammattiinsa ja katosi julkisuudesta. Hänen epäiltiin jo kuolleen, kunnes irlantilainen valokuvaaja-lehtimies Nic Dunlop löysi kristinuskoon kääntyneen entisen vankilanjohtajan 1999.
Kang oli entisistä punakhmerijohtajista ensimmäinen, joka vangittiin ja asetettiin YK:n tukeman tuomioistuimen eteen rikoksista ihmisyyttä vastaan.
Oikeudenkäynti Kangia vastaan alkoi Phnom Phenissä 17. helmikuuta 2009. Heinäkuussa 2010 Duch tuomittiin 35 vuoden vapausrangaistukseen, josta hän joutuu kärsimään 19 vuotta, koska tutkintavankeuden lisäksi jäljelläolevasta vankeusrangaistuksesta vähennettiin viisi vuotta laittoman pidätyksen vuoksi. Syyttäjät olivat vaatineet 40 vuoden rangaistusta. Helmikuussa 2012 Duch tuomittiin vetoomustuomioistuimessa elinkautiseen vankeuteen rikoksista ihmisyyttä vastaan.
Salvatore Lo Piccolo
Salvatore Lo Piccolo (s. 20. heinäkuuta 1942 Palermo) on sisilialainen mafioso ja yksi Palermon vaikutusvaltaisimmista rikollispäälliköistä. Hän on johtanut Cardillo-Tommaso Natalen mafiaperhettä 1970-luvulta lähtien ja San Lorenzon mandamentoa (aluetta) 1990-luvun alusta, jolloin Salvatore Biondino joutui vankilaan. Lo Piccolo pakoili oikeutta vuodesta 1981 vuoteen 2007, jolloin hänet pidätettiin. .
Italialaisen Direzione Investigativa Antimafian mukaan Salvatore Lo Piccolo ja hänen poikansa Sandro Lo Piccolo isännöivät suurinta osaa Palermon kaupunkialueesta. Heidän vaikutusalueensa käsittää San Lorenzon ”mandamenton”, Gangin, Passo di Riganon sekä osan Messinan alueesta.
11. huhtikuuta 2006 tapahtuneen Bernardo Provenzanon pidätyksen jälkeen Salvatore Lo Piccolon ja Matteo Messina Denaron uskotaan toimineen Cosa Nostran uusina johtajina.
Provenzanon piilopaikasta löytyneessä pizzinissä (pieni paperiliuska, jollaisia käytetään mafiosojen välisessä viestinnässä puhelinkeskustelujen välttämiseksi) olleen tekstin perusteella Provenzanon varamiehet Palermossa olisivat kuitenkin olleet Salvatore Lo Piccolo ja Antonio Rotolo, Pagliarellin alueen johtaja, joka kannatti corleonelaisia Totò Riinan päivinä. Cosa Nostran kannalta tärkeään päätökseen liittyvässä viestissä Provenzano kertoi Rotololle: ”Tämän asian ratkaiseminen on sinun, minun ja Lo Piccolon vastuulla.”
Mafianvastaisen syyttäjän Antonio Ingroian mukaan olisi epätodennäköistä, että Provenzanon paikan täyttämisestä syttyisi täysimittainen sota. Seuraajaehdokkaista Ingroia piti Lo Piccoloa todennäköisempänä vaihtoehtona mafian seuraavaksi johtajaksi. ”Hän on Palermosta, ja se on edelleen mafian vahvinta tukialuetta”, Ingroia totesi.
Marraskuussa 2007 Salvatore Lo Piccolo, hänen poikansa sekä kaksi muuta korkea-arvoista mafiajohtajaa pidätettiin. Italian poliisi teki pidätykset Palermon lähettyvillä.
Konstsamfundet
Föreningen Konstsamfundet on vuonna 1940 perustettu yhdistys. Sen toimintaan kuuluu Suomen ruotsinkielisen kulttuurin eri alueiden tukeminen ja edistäminen. Keskeinen yhdistyksen perustaja oli vuorineuvos Amos Anderson, joka myös määräsi testamentissaan yhdistyksen ainoaksi perijäkseen.
Yhdistyksen toiminnan tarkoituksena on 1) tukea kuvallista ja esittävää taidetta Suomessa sekä edistää ja herättää syvällistä kiinnostusta taiteisiin; 2) tukea suomenruotsalaista kulttuuria sekä ruotsinkielisten asemaa Suomessa kiinnittämällä erityisesti erityisesti huomiota tiedon levittämiseen ruotsiksi ja 3) nuorten ammatillisen koulutuksen edistäminen.
Yhdistys jakaa myös apurahoja sekä yhteisöille että yksityisille henkilöille. Tämän lisäksi yhdistyksen tehtävänä on tukea opetusta ja ammattikasvatusta sekä julkaisutoimintaa.
Föreningen Konstsamfundetin keskeinen tehtävä on ylläpitää Helsingin keskustassa sijaitsevaa Amos Andersonin taidemuseota, joka sijaitsee Andersonin entisessä kaupunkikodissa sekä Taalintehtaalla sijaitsevaa Söderlångvikin kartanomuseota, joka oli Andersonin kesäasunto.
Föreningen Konstsamfundet ehdotti syyskuussa 2013 Helsingin kaupungille uuden taidemuseon rakentamista Lasipalatsiin ja Lasipalatsin aukiolle. Toukokuussa 2014 Helsingin kaupunginvaltuusto päätti yksimielisesti hyväksyä hankkeen edellyttämän uuden kiinteistöyhtiön perustamisen ja Lasipalatsin rakennuksen siirron kiinteistöyhtiölle. Amos Rexin rakennustyöt alkoivat tammikuussa 2016.
Tuen ja sijoitustoiminnan rajalla on yhdistyksen toiminta lehtien julkaisijana. Osittain ne tuottavat taloudellista tulosta, mutta osa lehdistä toimii enemmän tai vähemmän tappiollisesti. Yhdistys omistaa täysin KSF Media-konsernin, jonka piiriin kuuluvat mm. sanomalehdet "Hangötidningen", "Hufvudstadsbladet", "Loviisan Sanomat", "Västra Nyland" ja "Östnyland."
Yhdistys toimii kustannustoiminnassa julkaisemalla ruotsinkielistä talouslehti Forumia. Tämän lisäksi yhdistys omistaa kustantamo Schildts & Söderströmsin.
Yhdistyksen talous on pitkään perustunut Helsingin keskustassa sijaitsevan Kauppakeskus Forumin toimintaan. Samassa korttelissa sijaitsevat myös Amos Andersonin taidemuseo, "Hufvudstadsbladetin" toimitus ja yhdistyksen muunkin toiminnan keskus. Vuoden 2016 alussa Konstsamfundet ja Forum Fastighets ilmoittivat myyvänsä Forumin kauppakeskuksen Sponda Oyj:lle 576 miljoonalla eurolla.
Investointiyhtiö "Insulanova" hallinnoi yhdistyksen lukuisia lomakiinteistöjä, joista jokaisella on oma rantaosuutensa. Yhdistyksellä on merkittäviä osakeomistuksia myös Stockmannissa, Aktia-pankissa ja kustannusyhtiö Schildts & Söderströmsissä.Yhdistyksen hallituksen työryhmäjäseniä vuonna 2018 ovat:
Yhdistyksen hallituksen jäseniä ovat:
Yhdistyksen toimitusjohtajana toimii (2018) Kaj-Gustaf Bergh.
Matthew Garber
Matthew Garber (25. maaliskuuta 1956 – 13. kesäkuuta 1977) oli brittiläinen näyttelijä. Hänen muistetaan parhaiten "Mikko Pankin" roolistaan Walt Disneyn "Maija Poppasessa" (1964).
Garber syntyi Lontoossa vanhemmille, joilla molemmilla oli takanaan näyttelijänuraa, ja opiskeli St Paul's Schoolissa (Winchmore Hill) ja Highgate Schoolissa. Hän teki debyyttinsä elokuvanäyttelijänä 7-vuotiaana, mutta ehti esittää elämänsä aikana Disneylle ainoastaan kolme roolia.
Garber kuoli 21-vuotiaana Lontoon Royal Free Hospitalissa vaikeaan pankreatiittiin. 24. lokakuuta 2004 Garberin kahdeksan vuotta nuorempi pikkuveli Fergus ilmoitti "Mail on Sundayn" haastattelussa Matthew'n saaneen hepatiitin Intiassa vuonna 1976. Väitteeseen mahdollisesta huumausaineidenkäytöstä hän ei uskonut.
Garber on polttohaudattu. Hänet kelpuutettiin vuonna 2004 postuumisti "Disney-legendaksi".
Perses (titaani)
Perses (, "tuho, hävitys") oli titaani, joka liitettiin sotaa seuraavaan hävitykseen. Hänen oli yksi kolmesta Krioksen ja Eurybian pojasta; kaksi muuta olivat Astraios ja Pallas.
Hekaten kerrotaan useimmissa lähteissä olevan Perseksen ja hänen vaimonsa Asterian, joka myös oli titaani, tytär
Helvi Koskinen
Helvi Koskinen (7. tammikuuta 1930 Vahviala – 7. tammikuuta 1990 lomamatkalla syntymäpäivänään Espanja Marbella) oli suomalainen liikkeenharjoittaja ja kansanedustaja. Koskinen toimi Suomen Maaseudun Puolueen kansanedustajana vuosina 1983–1987 Uudenmaan vaalipiiristä.
Doris McCarthy
Doris McCarthy CM, O.Ont (7. heinäkuuta 1910, Calgary – 25. marraskuuta 2010) oli kanadalainen kuvataiteilija. Hän tuli tunnetuksi maisemamaalauksestaan. Vaikka hän asui ja työskenteli pääasiassa Ontariossa, hän kiersi maalaamassa muun muassa Costa Ricassa, Espanjassa, Italiassa, Japanissa, Intiassa, Englannissa ja Irlannissa. Parhaiten hänet tunnetaan kanadalaisten maisemien kuvauksista.
McCarthy opiskeli vuosina 1926–1930 Ontario College of Artissa. Vuodesta 1932 hän toimi opettajana Toronton Central Technical Schoolissa. Jäätyään eläkkeelle 1972 hän teki myös ensimmäisen matkansa arktiseen ympäristöön. Myöhemmän uransa aikana hän piti muun muassa kursseja kirjallisuudesta Toronton yliopistossa.
McCarthy julkaisi omaelämäkerralliset kirjat "A Fool in Paradise" (1990), "The Good Wine" (1991) ja "Ninety Years Wise" (2004). Hän oli Kanadan ja Ontarion ritarikuntien jäsen, voitti useita palkintoja ja kunnianosoituksia sekä lisäksi sai muun muassa mukaansa nimetyn gallerian Toronton yliopiston Scarboroughin-kampukselle.
Jean-Michel Charlier
Jean-Michel Charlier (30. lokakuuta 1924 Liège – 10. kesäkuuta 1989) oli belgialainen sarjakuvien käsikirjoittaja. Hän oli myös perustamassa maineikasta eurooppalaista sarjakuvalehteä "Pilote".
Charlier aloitti vuonna 1945 World Pressin piirtäjänä ja pääsi tekemään töitä "Spirou"-sarjakuvalehteen. Seuraavana vuonna hän ja piirtäjä Victor Hubinon loivat sarjakuvan "L'Agonie du Bismarck". Charlier teki käsikirjoitukset mutta myös osallistui piirtämiseen varsinkin laivojen ja lentokoneiden osalta. Vuonna 1947 hän ja Hubinon aloittivat pitkäikäisen lentoseikkailusarjakuvan "Buck Danny". Muutaman vuoden sisällä Charlier siirtyi kokonaan käsikirjoittajaksi Jijén suosituksesta.
Koska kustantaja Dupuis keskittyi tuolloin lähes kokonaan lehtien julkaisuun ja albumeja julkaistiin vain harvakseltaan, Charlier hankki lentolupakirjan vuonna 1949 ja oli hetken SABENA-lentoyhtiön leivissä.
Seuraavana vuonna Charlier palasi kuitenkin sarjakuvien pariin. Jälleen yhteistyössä Hubinon kanssa hän loi sarjakuvasankari Tiger Joen "La Libre Juniorille", joka oli viikoittainen sarjakuvaliite lehdessä "La Libre Belgique". Charlie jatkoi käsikirjoitusten tekoa yhä myös "Spiroulle" tehden yhteistyötä Eddy Paapen ("Valhardi") ja Albert Uderzon kanssa ("Belloy").
Charlier, Hubinon, Uderzo ja sarjakuvakäsikirjoittaja René Goscinny perustivat liiketoiminnallisen sarjakuvastudion Edifrancen ja "Pistolin"-lehden vuonna 1955 sekä merkittäväksi muodostuvan "Pilote"-lehden vuonna 1959. Charlier toimi päätoimittajana ja kirjoitti lisäksi kahta tarinaa ensimmäiseen numeroon: "Punapartaa" Hubinonin ja "Haikaralaivuetta" ("Tanguy ja Laverdure") Uderzon kanssa. "Haikaralaivueesta" tehtiin myöhemmin televisiosarja (1967–69), jonka nimi ranskaksi oli "Les Chevaliers du Ciel" ja jota englanniksi dubattuna esitettiin nimellä "The Aeronauts".
Charlier vieraili Yhdysvalloissa vuonna 1963. Se innoitti häntä luomaan villiin länteen sijoittuvan sarjakuvan "Fort Navajo", joka alkoi ilmestyä "Pilotessa". "Fort Navajon" nimi muuttui muotoon "Blueberry" sen päähenkilön mukaan. "Blueberryn" piirtäjäksi Charlier valitsi Jean Giraudin.
Toimitukselliset erimielisyydet pakottivat Charlierin luopumaan asemastaan "Pilote"-lehdessä ja hän siirtyi Ranskan television palvelukseen vuoteen 1976 saakka. Sen jälkeen hän oli kaksi vuotta päätoimittajana "Tintin"-lehdessä. Hän jatkoi "Blueberryn" ja "Buck Dannyn" kirjoittamista.
Jean-Michel Charlier kuoli Ranskassa Saint-Cloudissa vuonna 1989. Muut käsikirjoittajat, usein Charlierin jo aikaisemmin itsensä valitsemat, jatkoivat hänen sarjakuviensa kirjoittamista.
Kuorajärvi
Kuorajärvi on Lieksaan kuuluva kylä, joka sijaitsee noin 38 kilometriä Lieksan keskustasta etelään. Kylä rajautuu pohjoisessa Jaakonvaran kylään, etelässä ja idässä Ilomantsin kuntaan sekä lännessä Vuonislahden kylään. Lisäksi kylän alueella sijaitsee kolmen kunnan (Lieksan, Ilomantsin ja Enon) yhteinen rajapyykki.
Kylä on saanut nimensä karjalan kielen kalaa tarkoittavasta sanasta "kuore".
Kylä perustettiin 1670-luvulla jolloin se kuului vielä Vuonislahteen. Vuonna 1683 Kuorajärvi on kuitenkin jo esiintynyt omana kylänään. Talvisodan aikana koko kylä evakuoitiin läheisen itärajan vuoksi. Pääosa evakoista siirrettiin Keski-Suomeen ja Pohjois-Savoon. Jatkosodan aikana kylää ravisteli neuvostopartisaanien terrori: mm. Sormivaarassa ammuttiin 13 siviiliä, mukana naisia ja lapsia. Myös pienempiä kahakoita ja väijytyksiä tapahtui kylän alueella. Sormivaarassa on siviiliuhrien kunniaksi pystytetty muistomerkki.
Elinkeinoihin kuului ennen maatalouden ohella metsästys, kalastus ja keräilytalous. Riistaisat vaaramaisemat, järvi ja useat lammet takasivat toimeentulon. Myös puun uittaminen Kuorajokea pitkin Koitereeseen työllisti paikallista ja vierailevaa väestöä. Nykyään kylällä toimii yksi lypsykarjatila. Järven ympäristössä on useita kesämökkejä.
Kupletti- ja iskelmälaulajien kuninkuuskilpailut
Kupletti- ja iskelmälaulajien kuninkuuskilpailut olivat 1950-luvulla järjestetyt laulukilpailut. Ensimmäiset kilpailut järjestettiin vuonna 1950 Helsingin työväentalossa.
Himalajankivikkorastas
Himalajankivikkorastas ("Monticola cinclorhyncha") on Himalajan rinteillä pesivä varpuslintu. Suomenkielisestä nimestään huolimatta laji kuuluu sieppojen ei rastaiden heimoon. Lajin nimesi ja kuvaili Nicholas Aylward Vigors 1832.
Koiraan pää, kurkku, niska ja yläselkä ovat kirkkaansiniset ja muu yläosa musta, alapuolelta se on ruosteenpunainen. Siivellä on valkoinen laikku. Naaras on tumman oliivinruskea ja alapuolelta tummaviiruinen. Nuori lintu on kokonaan tumma valkoisin täplin.
Laji pesii Himalajan rinteillä noin 50 000–100 000 neliökilometrin alalla ja talvehtii Intiassa ja Pakistanissa. Lajin kanta on elinvoimainen.
Pesimäaikana mäntymetsissä ja kukkuloiden rinteillä, talvella tiheissä sulkeutuneissa metsissä.
Syö selkärangattomia sekä marjoja ja hedelmiä.
Donald Bragg
Donald Bragg (s. 15. toukokuuta 1935, Penns Grove, New Jersey) on entinen yhdysvaltalainen seiväshyppääjä ja olympiavoittaja.
Don "Tarzan" Bragg voitti Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa 1960 seiväshypyn ME-tuloksella 480, joka jäi viimeiseksi metalliseipäällä tehdyksi maailmanennätykseksi. Seuraavana vuonna hänen ennätyksensä ylitettiin lasikuituseipäällä. Rooman 1960 olympiakisoissa Bragg voitti kultaa tuloksella 470.
Philadelphiassa 13. helmikuuta 1959 190-senttinen ja 90-kiloinen Bragg hyppäsi epävirallisen halli-ME:n 481. Hän ei uskonut lasikuituseipäisiin ja lupasi suuria rahasummia sille, joka ylittäisi viisi metriä vanhalla terässeipäällä, mutta kukaan ei ole rahoja noutanut.
Paper Lace
Paper Lace on brittiläinen popyhtye. Se perustettiin alun perin vuonna 1967 nimellä Music Box, mutta nimi Paper Lace otettiin käyttöön vasta Phil Wrightin liityttyä yhtyeeseen rumpaliksi ja päävokalistiksi. Yhtye on kotoisin Nottinghamista.
Paper Lace sai 1970-luvun puolessavälissä muutaman suuren hitin: Yhtyeen maine rakentuu pitkälti näiden laulujen varaan. Sen ainoat studioalbumit ovat "Paper Lace and Other Bits of Material" (1974) ja "First Edition" (1975). Tästä huolimatta se on jatkanut ajoittaisia esiintymisiään vuosikymmenen jälkeen.http://www.carlopaulsantanna.com/
Alicia Rhett
Alicia Rhett (1. helmikuuta 1915 Savannah, Georgia – 3. tammikuuta 2014 Charleston, Etelä-Carolina) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja muotokuvamaalari, joka muistetaan parhaiten India Wilkesin roolista elokuvassa "Tuulen viemää" (1939).
Rhett syntyi Savannah’ssa, Georgian osavaltiossa. Hänen äitinsä oli liverpoolilainen maahanmuuttaja Isabelle Murdoch ja isänsä armeijan työntekijä ja insinööri Edmund M. Rhett. Isä kuoli tyttärensä varhaislapsuudessa, ja Alicia muutti äitinsä kanssa Charlestoniin, Etelä-Carolinaan, jossa hän ajan mittaan sai töitä teatterista.
Rhettin maine perustuu pitkälti yhteen elokuvaan. Hän sai roolinsa Hollywood-ohjaaja George Cukorin löydettyä hänet vuonna 1936. Pian Rhett kuitenkin palasi Etelä-Carolinaan ja vetäytyi elokuvamaailmasta 1941 ”sopivien roolien” vähyyden vuoksi.
Rhett harrasti kuvataidetta jo lyhyen näyttelijänuransa aikana. Hän piirsi kuvausten välissä muotokuvia ja sketsejä kanssanäyttelijöistä; myöhemmin hän maalasi muotokuvat mm. amiraali Louis Emil Denfeldistä sekä Estellene P. Walkerista, jonka kuva on Etelä-Carolinan osavaltiollisessa kirjastossa. Hän myös kuvitti kirjoja, kuten "South Carolina Indians" -teoksen vuonna 1965.
Luettelo moottoriradoista
Tämä on luettelo maailman moottoriradoista maittain. Luettelo on epätäydellinen.
Lihavoidut radat ovat yhä käytössä.
Fred Hansen
Fred Hansen (29. joulukuuta 1940, Cuero, Texas) on entinen yhdysvaltalainen seiväshyppääjä ja olympiavoittaja.
Fred Hansen ylitti vuonna 1961 terässeipäällä tuloksen 457. Vuonna 1963 hän hyppäsi lasikuituseipäällä tuloksen 490, jolla hän oli sen vuoden maailmantilastossa jaetulla kymmenennellä sijalla. Kesällä 1964 hän paransi kahdesti maailmanennätystä. Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton maaottelussa 25. heinäkuuta hän hyppäsi lähes kaksi vuotta kestävän ennätyksen 528. Tokion 1964 olympialaisten yhdeksän tuntia kestäneessä kisassa Hansen ylitti 510 ja voitti kultamitalin ensimmäisenä lasikuituaikakauden seiväshyppääjänä. Hän päätti seiväshyppyuransa siihen.
Ammatiltaan Fred Hansen on hammaslääkäri.
Matteo Brighi
Matteo Brighi (s. 14. helmikuuta 1981 Rimini, Italia) on italialainen jalkapalloilija. Hän pelaa AS Romassa.
Brighi on pelannut yhden maaottelun, vuonna 2002 Sloveniaa vastaan. Nuorten maajoukkueessa hän oli vakiopelaajia.
Vuoritalekana
Vuoritalekana ("Talegalla jobiensis") on kanalintujen lahkoon kuuluva lintulaji. Sen nimesi ja kuvaili Adolf Bernard Meyer vuonna 1874.
Lajista tunnetaan kaksi alalajia, nimialalaji "T. j. jobiensis" ja "T. j. longicaudus".
Vuoritalekana elää Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin maailmanpopulaation koko on noin 10 000–1 000 000 yksilöä. Lajin kanta on elinvoimainen.
Vuoritalekanan elinympäristöä ovat trooppiset ja subtrooppiset alavat metsät ja vuoristometsät.
Vuoritalekana rakentaa korkean pesäkummun kasveista ja naaras munii munansa tämän kummun sisään. Munat hautuvat lahoavien kasvien lämmössä. Laji käyttää myös helttatalekanan ("Aepypodius arfakianus") pesäkumpua tämän päätettyä pesimisensä.
Runebergin lähde
Runebergin lähde on Ruovedellä sijaitseva lähde, joka sijaitsee luonnonsuojelualueella. Alueella kasvaa monta harvinaista kasvia. J. L. Runeberg asui Ruovedellä kotiopettajana ja istuskeli joskus lähteen reunalla haaveilemassa. Siellä hän kirjoitti "Lähteellä"-laulun alkuperäiset ruotsinkieliset sanat Lähteen kautta kulkee Runeberginpolku laivarannasta Haapasaaren Lomakylään. Ruovedentieltä lähteelle pääsee Runebergintietä.
Jeff Madsen
Jeff Madsen (s. 7. kesäkuuta 1985, Santa Monica) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen.
Madsen kasvoi Los Angelesissa. Hän asui kotona kunnes pääsi Kalifornian yliopistoon opiskelemaan elokuvatutkimusta. Collegessa Madsen pääsi pelaamaan ensi kerran no limit texas hold'emia. Hän oli tosin muutama vuosi aiemmin pelannut pokeria Chumash Casinolla.
Vuonna 2006 Madsen pääsi osallistumaan myös ensi kertaa World Series of Pokeriin täytettyään 21 vuotta. WSOP:sta muodostui Madsenille menestyksekäs hänen voitettuaan kaksi turnausta. 21-vuotiaana ja viisi viikkoa vanhana hänestä tuli kaikkien aikojen nuorin WSOP-rannekkeen voittanut pelaaja (ennätyksen rikkoi seuraavana vuonna Steve Billirakis). Madsen valittiin myös WSOP:n vuoden pelaajaksi.
Keväällä 2007 Madsen oli kahdeksas WPT:n Bay 101 Shooting Stars -turnauksessa. Saman vuoden WSOP:ssa hän saavutti kaksi rahasijaa.
Madsen edustaa Full Tilt Poker -nettipokerihuonetta.
Elokuussa 2007 Madsenin pokeriuran turnauspalkkiot ylittivät 1,6 miljoonaa dollaria..
Oulun matkakeskus
Oulun matkakeskus on Ouluun rautatieaseman alueelle suunniteltu matka- ja kauppakeskus. Keskuksen rakentamisen piti alkaa vuosina 2008–2009, mutta rakentamisen aloitus on viivästynyt.
Uutta asemakaavaa 3,2 hehtaarin kokoiselle alueelle haki maanomistaja VR-kiinteistöt. Kaupunki kaavoitti alueelle kaikkiaan runsaat 20 000 kerrosneliötä, joista varsinaista liikennepalvelujen tilaa on noin kahdeksan prosenttia, loput yrityksille myytävää liike- ja toimistotilaa. Kerroksia kauppakeskukseen tulee kahdesta kuuteen. Alue oli Oulussa ensimmäinen kaavoitushanke jossa kaavan suunnitteluvaiheessa käytettiin hyväksi 3D-virtuaalimallia.
Ympäristöministeriö, VR-Yhtymä Oy, Museovirasto, Ratahallintokeskus, Valtion kiinteistölaitos ja Metsäntutkimuslaitos olivat vuonna 1998 tehneet menettelytapasopimuksen valtakunnallisesti merkittävien rautatie- ja asema-alueiden suojelusta, jossa Oulun asemanseudulta säilytettävän arvoisiksi listattiin ainoastaan asemarakennus ja entinen asemaravintolarakennus. Kaava noudatti tätä sopimusta, vaikka asemakaavaa varten laaditun rakennushistoria selvityksessä lähes kaikki alueen rakennukset todettiin yhtä arvokkaiksi. Oulun asema-alueella on kymmenkunta rakennusta, joista vanhimmat ovat 1800-luvulta.
Kaavaluonnos sai aikaan runsaasti keskustelua oululaisessa mediassa. Keskustelussa nousi päällimmäisiksi asioiksi vanhojen rakennusten suojelu ja kaavamuutos alueen suppea tarkastelu. Purettavien rakennusten, erityisesti sodanaikaisen sirpalesuojatun vara-aseman, kivikukon, ja punatiilisen VR:n entisen toimistorakennuksen säilytystarpeesta keskusteltiin vilkkaasti. Lisäksi keskustelussa nousi esille rautatie- linja-autoasemien välisen yhteyden parantaminen: hanke ei toteuta pitkään vireillä ollutta ajatusta yhdistää rautatieaseman ja viereisen linja-autoaseman toimintoja saman katon alle.. Laajentamalla kaavamuutosaluetta radan toiselle puolelle oltaisiin voitu samalla ratkaista sekä joukkoliikenteen ongelmia että säilyttää aseman vanhat rakennukset.
Kaupunginvaltuusto vahvisti asemakaavan elokuussa 2005. Korkein hallinto-oikeus hylkäsi kaavasta tehdyt valitukset kesäkuussa 2007. Muotovirheen vuoksi Pohjois-Pohjanmaan ympäristökeskus joutuu kuitenkin käsittelemään asemanseudun suojeluesityksen uudestaan: mikäli lausunto on suojelulle kielteinen hanke toteutuu, mikäli kielteinen, on koko asemakaava suunniteltava uudestaan.
Kauppakeskukseen sijoitetaan VR:n henkilöliikennepalveluiden lisäksi runsaasti kaupallista tilaa: erikoistavarakaupan liiketilaa, päivittäistavarakauppa, ravintoloita, hotelli ja toimistotilaa. Hanke on suunnitteluasteella ainakin vuoteen 2008. Hankkeesta on teetetty erilaisia visualisointeja ja virtuaalimalleja.
Adolf Bernard Meyer
Adolf Bernard Meyer (11. lokakuuta 1840 Hampuri – 5. helmikuuta 1911 Berliini) oli saksalainen antropologi ja lintutieteilijä.
Meyer oli Dresdenin antropologian ja kansatieteen museon professori. Hän matkusteli Indonesiassa, Filippiineillä ja Papua-Uudessa-Guineassa, ja kuvaili tieteelle useita uusia lintulajeja, kuten vuoritalekanan. Hän tutki myös kädellisiä. Hänen kunniakseen on nimetty ruskosirppinokka ("Epimachus meyeri").
Minamitori-shima
Minamitori-shima (, ) on Japanille kuuluva korallisaari luoteisella Tyynellämerellä. Saaren pinta-ala on 1,2 neliökilometriä ja se kuuluu Ogasawara-saariin. Hallinnollisesti saari on osa Tokioa.
The Zeta Project
The Zeta Project on yhdysvaltalainen Warner Bros. Animationin tuottama animaatiosarja, joka on Batman of the Futuresta tehty spin-off sarja. Sen loi Robert Goodman ja pääosissa esiintyivät Diedrich Bader ja Julie Nathanson. Sarja palkittiin vuosina 2001 ja 2002 WIN-palkinnolla ja se sai myös kaksi Daytime Emmy ehdokkuutta vuosina 2002 ja 2003.
Sarja kertoo päähahmosta nimeltä Infiltration Unit Zeta, joka on hallituksen suunnittelema robotti, jonka tehtävänä on tuhota kohteensa ja myös esittää sitä hologrammisen projektorin avulla. Erään tehtävän aikana Zeta koki kriisin itsensä kanssa hyvyydestä ja elämän tärkeydestä, jonka myötä se ei enää halunnut tappaa ketään. Samalla Zeta karkasi hallituksen palveluksesta, jolloin se sai peräänsä NSA agentteja. Heitä johtaa agentti Bennett, mukanaan agentit Lee, West ja Rush. Karkumatkallaan Zeta kohtaa 15-vuotiaan karkulaistytön, Ro Rowenin, jonka kanssa Zeta etsii luojaansa tohtori Seligiä, todistaakseen olevansa muuttunut hyväksi ja toivoen saavansa vapauden.
1. tuotantokausi (2001)
2. tuotantokausi (2002)
Wizard Magazine listasi vuonna 2001 The Zeta Projectin sijalle 73 laatimassaan kautta aikain sadan parhaan animaatiosarjan listalla.
Blemmyit
Blemmyit (, ) olivat nubialainen paimentolaisheimo, joka mainitaan useaan otteeseen roomalaisten historioitsijoiden kirjoituksissa. Keisariajalla blemmyit tekivät usein ryöstöretkiä Rooman hallitsemaan Aegyptuksen provinssiin.
Joissakin kuvitteellisissa kirjoituksissa blemmyitä kuvataan afrikkalaiseksi tai intialaiseksi ihmisheimoksi, jonka jäsenillä ei ollut päätä, vaan heidän kasvonsa olivat heidän rinnassaan. Roomalainen maantieteilijä Plinius vanhempi kertoo heimon olemassaolosta "Naturalis historia" -teoksessa. Ennen Pliniusta Herodotos kertoo itäisessä Libyassa elävän paimentolaisia alavalla ja hiekkaisella alueella. Tämän alueen länsipuoli taas on vuoristoista ja metsien peittämää aluetta, jossa asuu villipetoja. Herodotoksen mukaan alueella elää päättömiä miehiä ("akefaloi"). Keskiajalla ihmisiä peloteltiin väittämällä, että tällaisia heimoja asuu tuntemattomilla mailla, Heimoja käytettiin myös verukkeena huonolle valloitusmenestyksille tuntemattomilla mailla.
Sastamala (pitäjä)
Sastamalan pitäjä eli Saastamala oli suuri Satakunnan historialliseen maakuntaan kuulunut pitäjä. Se lienee muodostunut jo 1200-luvulla. Sastamala-nimi esiintyi ensimmäisen kerran muodossa "Sastamall" eräässä kuningas Birger Maununpojan kirjeessä vuodelta 1300 tai 1303. Piispa Pentti Gregoriuksenpoika mainitsi Sastamalan itsenäisenä seurakuntana vuonna 1328.
Ennen Sastamalan kirkkopitäjää oli arkeologi Unto Salon mukaan olemassa kaksi rautakautista muinaispitäjää, Karkku ja "Tyrvää" (jälkimmäisen alkuperäisestä nimestä ei ole tietoa).
Keskiajalta lähtien Sastamala kuului 1300-luvulla syntyneeseen Kokemäenkartanon linnalääniin ja myöhemmin vuonna 1634 perustettuun Turun ja Porin lääniin. Vuonna 1412 Kokemäenkartanon lääni jaettiin kahteen kihlakuntaan, Ylä- ja Ala-Satakuntaan. Sastamala kuului Ylä-Satakuntaan.
Sastamalan kirkkopitäjän seurakuntakirkkoon nykyisen Sastamalan kirkon paikalle vaelsi seurakuntaa Pohjanmaalta asti. Kirkkopitäjän keskuskirkot lienevät olleet erilaisia puisia kirkkoja ennen Sastamalassa vielä tänäkin päivänä seisovan harmaakivisen Sastamalan kirkon rakentamista 1500-luvulla. Kirkkopitäjä ulottui ""Näsijärvestä Pohjanlahteen ja nykyisen Vammalan seuduilta Pohjanmaan lakeuksien rajoille asti"". Siihen kuului myös koko pohjoinen Satakunta.
Tästä kirkkopitäjästä muodostuivat alueen myöhemmät seurakunnat. Muistona Sastamalan pitäjän vanhoista eräomistuksista on myös Pohjanlahden rannalla sijaitsevan Merikarvian ruotsinkielinen nimi Sastmola.
Myöhemmin Sastamala hajosi kahteen osaan. Sastamalasta irtaantui ensimmäisenä Kyrön pitäjä (Hämeenkyröstä-Kankaanpäästä Kyröjoen suistoon Pohjanlahdelle ulottuva alue), keskuksenaan Hämeenkyrö. Ala-Sastamalan alueesta kehittyivät Tyrvää, Vammala, Kiikoinen ja Kiikka.
Pietari Brahen aikoina 1600-luvun alkupuolella, jolloin seurakuntia pilkottiin yleisemminkin, Sastamalasta irtautui Ylä-Sastamala eli Mouhijärvi, joka oli jo jonkin aikaa ennen irtautumista ollut kappeliseurakuntana. Ylä-Sastamalasta muodostuivat sittemmin Mouhijärvi, Suodenniemi ja Lavia. Viimeisenä itsenäistyi Suoniemi vuonna 1908. Tyrväätä eli Kallialaa nimitettiin Ala-Sastamalaksi.
Vammala erosi itsenäiseksi kauppalaksi Tyrväästä vuonna 1915, mutta jäi seurakunnallisesti osaksi Tyrväätä. Karkku ja Tyrvää liitettiin Vammalaan (kaupunki vuoden 1965 alusta lukien) sekä Suoniemi silloiseen Nokian kauppalaan vuoden 1973 alussa. Vuonna 1993 Vammala ja muun muassa Mouhijärvi sekä Kiikasta ja Keikyästä muodostettu Äetsä siirtyivät Turun ja Porin läänistä ja Satakunnan maakunnasta Pirkanmaalle ja Hämeen lääniin.
Uusi Sastamalan kaupunki syntyi vuoden 2009 alussa, kun Vammala, Mouhijärvi ja Äetsä yhdistyivät; Suodenniemi oli liitetty Vammalaan jo vuoden 2007 alussa. Lisäksi Kiikoinen yhdistettiin Sastamalaan vuoden 2013 alussa.
Otto Finsch
Friedrich Hermann Otto Finsch (8. elokuuta 1839 Warmbrunn, Sleesia – 31. tammikuuta 1917 Braunschweig) oli saksalainen kansatieteilijä, luonnontutkija ja tutkimusretkeilijä.
19-vuotiaana Finsch matkusti Bulgariaan yksityisopettajaksi. Vapaa-ajallaan hän opiskeli luonnonhistoriaa ja julkaisi Bulgarian linnustoa käsittelevän kirjoituksen "Journal fur Ornithologie"-sarjassa. Hän sai apulaishoitajan viran Hollannin kansallisesta luonnonhistoriallisesta museosta Leidenissa. Vuonna 1864 hänestä tuli museonhoitaja Bremeniin. 1876 hän tutki yhdessä Alfred Edmund Brehmin kanssa Turkestania ja Luoteis-Kiinaa. Näihin aikoihin hän toimi myös Hermann Schlegelin apulaisena.
Finsch luopui virastaan 1878 voidakseen matkustella. Vaimonsa Josephinen kanssa hän vieraili Australiassa, Uudessa-Seelannissa, Polynesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. 1882 hän palasi Saksaan. 1884 hän matkusti takaisin Uuteen-Guineaan Otto von Bismarckin Keisarillisena komissaarina ja neuvotteli alueen koillisosasta Saksan protektoraatin, johon kuuluivat myös Uusi-Britannia ja Uusi-Irlanti. Alue nimettiin Keisari Wilhelmin maaksi ja Bismarckinmereksi. Alueen pääkaupunki nimettiin Finschhafeniksi hänen kunniakseen. Finsch purjehti ensimmäisenä eurooppalaisena Sepikjokea, noin 50 kilometriä suistosta sisämaahan, ja hän nimesi joen "Kaiserin Augustaksi".
Palattuaan Berliiniin Finsch toimi kaksi vuotta Uuden-Guinean komppanian neuvonantajana. 1898 hänet valittiin Leidenin valtionmuseon lintukokoelmien hoitajaksi. 1904 hän sai viran Braunschweigin kunnallisen museon kansatieteellisen osaston johtajana.
Finsch nimesi useita lintulajeja, kuten ruskosirppinokan ("Epimachus meyeri") Adolf Bernard Meyerin kunniaksi. Finschin kunniaksi on nimetty muutama papukaijalaji: lila-amatsoni ("Amazona finschi") ja harmaapääkaija ("Psittacula finschii").
Agadirin maanjäristys
Agadirin maanjäristys sattui Marokossa 29. helmikuuta 1960 kello 23:40 paikallista aikaa. Maanjäristys sattui eteläistä Marokkoa ja Agadirin kaupunki tuhoutui. Agadirin maanjäristys oli Marokon tuhoisin järistys koskaan. Maanjäristyksen tarkkoja uhrimääriä ei tiedeä, mutta arviolta siinä kuoli noin 12 000 ihmistä ja 12 000 loukkaantui.