hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Timorinluri
Timorinluri ("Trichoglossus euteles") eli aiemmalta nimeltään keltapääluri on sateenkaarilurien sukuun kuuluva kaija.
Linnun pituus on noin 25 cm. Aikuisen linnun höyhenpuku on pääosin vihreä. Pää on oliivinkeltainen, kaulassa on vaaleanvihreä kaulus, rinta ja ylävatsa kellanvihreät, siipisulkien alapinnalla on keltainen vyö, pyrstön alapeitinhöyhenet vihreät keltaisin raidoin, pyrstö yläpuolelta vihreä ja himmeän keltainen alapuolelta. Nokka on oranssinpunainen, iiris punainen ja koivet harmaat. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuoret linnut muistuttavat aikuista mutta pää on vihreämpi ja nokka ruskehtava.
Timorinluri esiintyy Timorissa ja Pienten Sundasaarten Lomblenista Nilaan ja Babariin.
Timorinlurin esiintymisalueen laajuus on 20 000–50 000 neliökilometriä ja sen kanta on elinvoimainen.
Timorinlurit elävät metsissä noin 2,3 kilometrin korkeudelle saakka.
Laji on ilmeisesti yksiavioinen. Pesintä tunnetaan vankeudessa eläneen parin pesinnästä. Naaras muni 3 ovaalinmuotoista munaa, joita se hautoi 23 päivää.
Timorinlurit liikkuvat yleensä parvissa ja ruokailevat enimmäkseen puiden latvuksissa. Ne syövät pääasiassa siitepölyä, mettä, kukkia, siemeniä ja hedelmiä. Niiden nokka ja kieli ovat erilaistuneet siten, että nokka on kapea ja kielen päässä on eräänlainen harja siitepölyn nuolemista varten.
Toshihiko Seko
Toshihiko Seko () (s. 15. heinäkuuta 1956 Kuwana, Mie) on japanilainen entinen kestävyysjuoksija. Hän oli 1980-luvulla maailman parhaita maratoonareita. Seko edusti maataan maratonilla kesäolympialaisissa vuosina 1984 Los Angelesissa ja 1988 Soulissa.
Seko voitti urallaan muiden muassa Fukuokan maratonin vuosina 1978–1980 ja 1983), Bostonin maratonin 1981 ja 1987, Lontoon maratonin 1986 sekä Chicagon maratonin 1986.
22. maaliskuuta 1981 Seko teki maailmanennätyksen 25 000:n (1.13.55,8) ja 30 000 metrin (1.29.18,8) ratajuoksussa. Moses Mosop rikkoi molemmat ennätykset kesäkuussa 2011.
Myöhemmin Seko on toiminut muun muassa juoksuvalmentajana ja jäsenenä hakukomiteassa, joka pyrki saamaan vuoden 2016 kesäolympialaiset Tokion järjestettäviksi.
Seko on todennut: "Maraton on ainoa tyttöystäväni. Annan hänelle kaiken mitä minulla on".
Miksaus
Miksaus on äänitteen tekoon liittyvä prosessi, jossa eri ääniraitojen voimakkuudet ja sävyt säädetään mikserillä niin, että ne soivat toistensa suhteen halutulla tavalla ja eri äänet, esim. kitara, rummut, basso ja lauluraidat voi erottaa toisistaan. Mikrofonien ja muiden signaalin lähteiden yhteyteen ja mikserin väliin voi kytkeä erilaisia efektilaitteita kuten kaikulaitteen tai flangerin. Miksaaja voi myös päättää sen soiko jokin ääni missä määrin oikealla tai vasemmalla kanavalla vai onko ääni jaettu molemmille kanaville tasan.
Miksauksella voidaan viitata myös konsertin aikana tapahtuvaan sähköisesti vahvistetun esityksen äänentasojen säätöön tai julkaistun musiikkikappaleen rinnakkaisversioon, remixiin.
Guillaume Lemay-Thivierge
Guillaume Lemay-Thivierge (s. 28. helmikuuta 1976) on kanadalainen näyttelijä ja elokuvatuottaja. Hänet tunnetaan parhaiten toimintaelokuvasta "Nitro" (2007), jossa hän esittää tähtiroolin Maxin osassa.
Lemay-Thivierge on kotoisin Québecistä. Hän esiintyi jo 6-vuotiaana mainoksissa, hieman myöhemmin myös televisiossa ja elokuvissa.
Danny Pintauro
Daniel John "Danny" Pintauro (s. 6. tammikuuta 1976) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa televisiosarjasta "Who's the Boss?" (1984–1992) ja Lewis Teaguen elokuvasta "Cujo – kauhun silmät" (1983).
New Jerseyssä vanhempiensa ainoana lapsena syntynyt Pintauro opiskeli Middlesex County Collegessa ja Stanfordin yliopistossa. Hän on jatkanut esiintymistä aikuisiälleen, mutta saavutti suurimmat menestyksensä nimenomaan lapsinäyttelijänä.
Pintauro on avoimesti homoseksuaali; ensimmäistä kertaa hän kertoi asiasta julkisesti heinäkuussa 1997 ilmestyneessä haastattelussa.
Snookerin yli 100 pisteen lyöntisarjat
Ammattilaisten snookerissa yli 100 pisteen lyöntisarjoista () kerätään ammattilaispiireissä tilastoa. Tämän suuruinen lyöntisarja on harrastelijapelaajille melko harvinainen ja tällaisen suorittajaa voidaan pitää jo todella hyvänä pelaajana.
Suuret lyöntisarjat ja niiden merkitys ovat pelin muuttuessa hyökkäävämmäksi korostuneet viime aikoina. Ammattilaispelaajat hyökkäävät entistä herkemmin pitkänkin välimatkan päässä oleviin vaikeammin pussitettavissa oleviin punaisiin palloihin pöydän toisesta päästä. Tämä näkyy myös siinä, että 147 pisteen "maksimibreikkejä" alkoi 1990-luvulla ilmaantua yhä useammin ja useammin, ja 2000-luvulla on ammattilaisten kilpailutasolla tehty yli puolet näistä lyöntisarjoista .
Yksi selkeästi aggressiivisemman pelityylin edelläkävijöitä on ehdottomasti seitsenkertainen maailmanmestari Stephen Hendry , joka tunnetaan erittäin hyökkäävänä pelaajana pienenkin tilaisuuden tullen. Hendry on myös kaikkien aikojen eniten ammattilaisturnaustasolla "yli sadan pisteen breikkejä" suorittanut pelaaja huikealla yli 750 ennätyksellään . Hendryä nuorempi, ja myös erittäin hyökkäävä viisinkertainen maailmanmestari Ronnie O'Sullivan, jota monet asiantuntijat pitävät kaikkien aikojen lahjakkaimpana pelaajana , on myös saavuttanut jo yli 900 sadan pisteen ylittävää lyöntisarjaa. Yli 700 on yltänyt kolminkertainen maailmanmestari John Higgins, ja yli 350 1980-lukua hallinnut kuusinkertainen maailmanmestari Steve Davis.
Ammattilaiskiertueen turnauksissa maksetaan turnauksen suurimman lyöntisarjan suorittajalle ylimääräinen palkinto, jonka suuruus vaihtelee turnauskohtaisesti. Mikäli pelaaja suorittaa "maksimibreikin" saa hän suurimman lyöntisarjan palkkion lisäksi vielä bonus-palkkion. Maailmanmestaruusturnauksessa tästä saa huikean 147 000 punnan lisäpalkinnon. O'Sullivan on saavuttanut tämä palkinnon jo kolme kertaa.
Ammattilaisten turnaustasolla suoritetut yli 100 pisteen lyöntisarjat. Listalta löytyy myös Suomen ykköspelaaja Robin Hull.
Sitruunaluri
Sitruunaluri ("Trichoglossus flavoviridis") on sateenkaarilurien sukuun kuuluva kaija.
Linnun pituus on noin 21 cm. Aikuisen linnun höyhenpuku on pääosin vihreä. Päälaki on oliivinkeltainen, kurkku, rinta ja vatsan yläosa ovat keltaiset ja kaikkien höyhenten reunat ovat tummanvihreät tehden ne raidallisiksi, alaperä ja pyrstön alapeitinhöyhenet ovat kellanvihreät ja tummaraitaiset, siipien alapeitinhöyhenet kellanvihreät ja pyrstö päältä vihreä ja alapuolelta himmeän keltainen. Nokka on oranssi, iiris oranssinkeltainen ja koivet harmaat. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Lentoääni on karkea 'dra-dra-dra'.
Nuorella linnulla keltaiset höyhenalueet ovat ennemminkin vihreitä ja pyrstö on hienokseltaan raidallinen.
Sitruunaluri esiintyy Indonesian Sulawesissa puuttuen ilmeisesti saaren itäosista.
Sitruunalurin esiintymisalueen laajuus on 20 000–50 000 neliökilometriä ja sen kanta on elinvoimainen.
Sitruunalurit elävät vuorenrinteiden tiheissä metsissä 500–2 000 metrin korkeudella. Alavilla mailla vaihtuu koruluri niiden tilalle. Nämä 2 lajia voivat ruokailla yhdessä metsänreunojen puissa.
Laji on ilmeisesti yksiavioinen. Pesintä tunnetaan puutteellisesti.
Sitruunalurit liikkuvat yleensä parvissa ja ruokailevat enimmäkseen puiden latvuksissa. Ne syövät pääasiassa siitepölyä, mettä, kukkia, siemeniä ja hedelmiä. Niiden nokka ja kieli ovat erilaistuneet siten, että nokka on kapea ja kielen päässä on eräänlainen harja siitepölyn nuolemista varten.
Lewis Teague
Lewis Teague (s. 8. maaliskuuta 1938) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hän syntyi Brooklynissä, New Yorkissa, ja voitti vuonna 1987 elokuvallaan "Cujo – kauhun silmät" (1983) palkinnon Fantasportossa.
Teaguen muiden töiden joukossa ovat "Alligaattori" (1980) ja "Paholaisen silmät" (1985).
Dick Groat
Richard Morrow "Dick" Groat (s. 4. marraskuuta 1930 Wilkinsburg, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja ja koripalloilija. Hän pääsi pitemmälle baseballissa ja tuli vuonna 1960 valituksi National Leaguen "Most Valuable Playeriksi".
Groat oli NL:n viisinkertainen All-Star-pelaaja vuosina 1959–1960 ja 1962–1964. Vuonna 1960 hän oli Lou Gehrigin muistopalkinnon saaja ja NL:n lyöntimestari.
Groatin ammattilaisjoukkueina olivat viisitoistavuotisen uran aikana:Koripalloa Groat pelasi ensin Duken yliopistolla, sitten kauden NBA:n Fort Wayne Pistonsissa.
Teiden kansallispuisto
Teiden kansallispuisto () on kansallispuisto Teneriffan saarella Kanariansaarilla Espanjassa. Unesco lisäsi kansallispuiston maailmanperintöluetteloon vuonna 2007.
Kansallispuiston korkein kohta on tulivuori Teide, 3 718 metriä merenpinnan yläpuolella. Pico Viejo, 3 134 m, sijaitsee Teiden lounaispuolella.
Puisto perustettiin vuonna 1954 ja sen pinta-ala on noin 190 neliökilometriä.
Bobby Richardson
Robert Clinton ”Bobby” Richardson (s. 19. elokuuta 1935) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja (toinen pesämies). Hän otteli ensimmäisen kerran Major League -tasolla 5. elokuuta 1955 ja viimeisen kerran 2. lokakuuta 1966.
Richardsonin joukkue oli New York Yankees. Hän oli American Leaguen seitsenkertainen All-Star-pelaaja, World Seriesin "Most Valuable Player" 1963 ja viisinkertainen Gold Glove -voittaja. Lisäksi hänelle myönnettiin vuonna 1963 Lou Gehrigin muistopalkinto.
Richardson jatkoi uraansa valmentajana ja oli vuonna 1976 epäonnistuneesti republikaanien ehdokkaana Yhdysvaltain kongressin jäseneksi Etelä-Carolinasta. Hän on protestanttinen kristitty ja tunnettu kristillinen puhuja.
Luettelo televisiosarjan Ben 10 jaksoista
Luettelo Ben 10 -jaksoista. Jaksot ovat tuotantokausikohtaisessa luettelossa Yhdysvaltain alkuperäisessä esitysjärjestyksessä.
Sarja alkoi Yhdysvalloissa 27. joulukuuta 2005, jolloin sarjan kaksi ensimmäistä jaksoa esitettiin samana päivänä. Ensimmäinen tuotantokausi päättyi 25. maaliskuuta 2006 jaksoon "Secrets", joka oli samalla 13. jakso. Toinen tuotantokausi käsitti myös yhteensä 13. jaksoa ja sitä esitettiin Yhdysvalloissa vuonna 2006 toukokuusta lokakuuhun asti. Kuukauden jälkeen sarja aloitti kolmannen tuotantokautensa marraskuussa jaksolla "Ben 10,000". Viimeinen jakso "The Visitor" esitettiin 21. huhtikuuta 2007. Sarjan neljäs ja viimeinen tuotantokausi alkoi 14. heinäkuuta 2007 jaksolla "Perfect Day". Samalla 4. tuotantokauden jakson "Big Fat Alien Wedding"in jälkeen esitettiin ensimmäinen TV-elokuva nimeltä , jonka ensi-ilta oli 10. elokuuta 2007. Sarja päättyi kaksiosaiseen jaksoon "Ben 10 vs. the Negative 10" 9. maaliskuuta 2008.
Prince of Central Park
(The) Prince of Central Park on yhdysvaltalainen draamaelokuva, joka valmistui vuonna 2000. Elokuva jäi Seagal/Nasso Productionsin viimeiseksi tuottamaksi elokuvaksi, sillä tuotantoyhtiö hajosi pian elokuvan valmistumisen jälkeen.
Falchion
Falchion on perinteinen jalkaväen yksiteräinen, viiltoihin ja raskaisiin lyönteihin soveltuva yhden- tai kahdenkäden miekka. Se on juuresta kapeampi ja levenee terän kärkeä kohti. Kärjessä saattoi myös olla pieni ohut pistin. Ylellisimmissä malleissa oli myös väistin ja ponsi, mutta alempiluokkaisten miekassa ei välttämättä ollut kumpaakaan. Tätä miekkatyyppiä käytettiin eniten Skotlannissa ja Irlannissa, mutta sitä on myös esiintynyt muuallakin Euroopassa, kuten Ranskassa. Sitä käytettiin erityisesti 1000–1200-luvuilla. Aseen nimi tulee latinankielen sanasta "faux", ’sirppi’. Pituudeltaan falchion on vajaan metrin mittainen ja paino noin kaksi kiloa.
Kyläneidonkieli
Kyläneidonkieli eli piennarneidonkieli, joskus myös pelkkä neidonkieli ("Echium vulgare") on näyttäväkukkainen lemmikkikasvi.
Kaksivuotinen kyläneidonkieli kasvaa 30–90 cm korkeaksi. Varsi on tanakka, haaraton tai tyveltä haarova ja karkeakarvainen. Juuri on sinipunainen ja värjäävä. Yksisuoniset lehdet ovat kierteisesti ja vaihtelevat muodoltaan suikeista tasasoukkiin. Kukinto on yksihaarainen, toispuolinen viuhko eli kiemura, ja muistuttaa hieman lupiinia. Kukkien nuput ovat punertavan violetit. Kukan verhiö on lähes tyveen asti liuskainen. Teriö on 10–18 mm pitkä, suppilomainen ja vastakohtainen. Nuppuvaiheen jälkeen teriö muuttuu sinisiksi. Heteitä on 4 tai 5 ja ne ovat teriötä pidempiä. Palhot ovat eripituisia. Luotteja on kaksi kappaletta. Kyläneidonkieli kukkii Suomessa heinä-elokuussa. Hedelmykset ovat pähkylämäisiä ja kurttupintaisia.
Suomessa tavataan harvinaisena puutarhakarkulaisena kyläneidonkielen lähisukulaista piiankieltä eli ratamoneidonkieltä ("Echium plantagineum").
Kyläneidonkielta tavataan villinä koko Euroopassa lukuun ottamatta Espanjan ja Portugalin eteläisimpiä osia sekä pohjoisinta havumetsä- ja tundravyöhykettä. Yhtenäinen levinneisyysalue ulottuu Etelä-Euroopasta Isoon-Britanniaan, Etelä-Skadinaviaan, Etelä-Suomeen, Baltiaan, Länsi-Venäjälle ja Kaukasukselle. Levinneisyysalue jatkuu hajanaisena itään päin Keski-Aasiaan saakka. Laji on levinnyt tulokkaana laajalle Pohjois-Amerikan itäosiin ja muun muassa Uuteen-Seelantiin. Suomessa kyläneidonkieltä tavataan Etelä-Lappia ja Kainuuta myöten. Etelä-Suomessa laji on vakiintunut uustulokas, pohjoisempana se on satunnainen uustulokas. Levinneisyysalue on kuitenkin koko Suomessa laikukkainen.
Kyläneidonkieli viihtyy kuivahkoilla kasvupaikoilla, kuten kivikkoisilla ja soraisilla tienvarsilla, kyläkedoilla ja lastauspaikoilla. Sitä kasvatetaan myös koristekasvina ja esiintyy toisinaan viljelykarkulaisena.
David Maust
David Edward "Crazy-Dave" Maust (5. huhtikuuta 1954 – 20. tammikuuta 2006) oli amerikkalainen sarjamurhaaja ja pedofiili jonka kaikki uhrit olivat nuoria poikia. Maustia on uhriensa ja tekotapojensa perusteella verrattu John Wayne Gacyyn.
Maust joutui äitinsä hylkäämänä Chicagon valtion mielisairaalaan 9-vuotiaana, jossa hän vietti neljä vuotta ja joutui seksuaalisen hyväksikäytön uhriksi. Myöhemmin istuessaan vankilassa Maust raiskattiin uudelleen.
David Maust syntyi Connellsvillessä, Pennsylvaniassa vuonna 1954. Hänen vanhempansa olivat George ja Eva Maust. Isä otti avioeron äidistä Davidin ollessa 7-vuotias, ja hän jäi äitinsä hoitoon. George Maust kasvoi sijaiskodissa, koska hänen vanhempansa olivat kuolleet ennen kuin hän täytti 12 vuotta.
David Maust joutui äitinsä pakottamana mielisairaalaan 9-vuotiaana. Äiti väitti että David oli sytyttänyt tuleen veljensä sängyn, ja myöhemmin myös yrittänyt hukuttaa tämän. Davidin äiti kertoi hoitohenkilökunnalle tämän olevan häiriintynyt, psykoottinen, marginaalisesti käyttäytyvä, paljon huomiota kaipaava ja narsistinen. Äiti oli itse viettänyt kuukauden mielisairaalassa Pennsylvaniassa. David Maust itse kertoi myöhemmin että mielisairaala oli täynnä lapsia joiden vanhemmat olivat itse sairaita, eivätkä joko pystyneet tai halunneet huolehtia lapsistaan. David itse tunsi että äitinsä vain jätti hänet sinne.
Äidin mukaan hoitohenkilökunta ei ottanut huomioon sitä mitä hän oli kertonut pojastaan: tämä varasteli, valehteli ja oli muutenkin käytökseltään täysin kontrolloimaton. Äidiltä kysyttiin tarkemmin Davidin huonosta käytöksestä kotilomilla, mutta tämä ei kertonut – sanoi vaan ettei halua poikaansa kotiinsa.
Tosiasiassa Davidilla oli menneisyydessään väkivaltaista käytöstä, hän oli esimerkiksi kuristanut (muttei tappanut) kahta ystäväänsä ilman syytä, ja veljensä muistaa tämän hakanneen oravan pesäpallomailalla kuoliaaksi "huvin vuoksi".
Maustin epäillään syyllistyneen vähintään yhdeksään murhaan (joista viisi on voitu varmistaa), mukaan lukien yksi Saksassa hänen suorittaessaan asepalvelusta; kaksi Texasissa 1980-luvun alkupuolella; kolme Illinoisissa vapauduttuaan vankilasta vuonna 1999; ja kolme Hammondissa, Indianassa missä uhrien ruumiit löydettiin betonilattian alta Maustin asunnosta.
Maust todettiin kyvyttömäksi vastaamaan teoistaan oikeudessa vedoten useisiin mielenterveydellisiin syihin.
Maust kuoli St. Anthony Medical Center –sairaalassa Crown Pointissa, Indianassa 20. tammikuuta 2006. Maust oli yrittänyt sellissään itsemurhaa hirttäytymällä lakanaan. Hän kuoli 27 tuntia myöhemmin.
Vern Law
Vernon Sanders ”Vern” Law (s. 12. maaliskuuta 1930) on yhdysvaltalainen baseballsyöttäjä. Hän pelasi MLB:ssä vuosina 1950–1967 joukkueenaan koko tuon ajan Pittsburgh Pirates.
Law kuului vuoden 1960 All-Star-joukkueeseen. Hän voitti saman vuoden Cy Young -palkinnon sekä vuoden 1965 Lou Gehrigin muistopalkinnon, ja hänet valittiin kuukauden pelaajaksi kahdesti: elokuussa 1959 ja kesäkuussa 1965.
Law on mormoni ja baseballtähti Vance Lawin isä.
YLE TV1+
YLE TV1+ oli Yleisradion 1. tammikuuta 2008 YLE Extran tilalla aloittanut YLE TV1:n rinnakkaiskanava, joka lähetti TV1:n ohjelmat samanaikaisesti, mutta siten, että vieraskielisten ohjelmien teksti oli "”poltettu”" kuvaan kiinni TV1:n käyttämästä DVB-tekstityksestä poiketen. YLE TV1+:n lähetykset päättyivät 4. elokuuta 2008, jotta vapautuva lähetyskapasiteetti saataisiin Pekingin kesäolympialaislähetyksiin. Myöhemmin kanavapaikalla aloitti uusi televisiokanava Liv.
Harmon Killebrew
Harmon Clayton Killebrew (29. kesäkuuta 1936 – 17. toukokuuta 2011) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän loi huomattavan pitkän MLB-uran vuosina 1954–1975 ja sai vuonna 1984 paikan Baseball Hall of Famessa.
Killebrew pelasi kahdenkymmenen vuoden ajan Minnesota Twinsissä, mutta yhden kauden myös Kansas City Royalsissa. Hän oli American Leaguen "Most Valuable Player" (1969) ja voitti vuoden 1971 Lou Gehrigin muistopalkinnon.
Killebrew tuli tunnetuksi kunnareistaan, joita hän saavutti ammattilaisuransa aikana 573. Niistä viidessadas tapahtui 10. elokuuta 1971, jolloin hän sai pääsyn niin kutsuttuun "500 kunnarin klubiin" muiden muassa Babe Ruthin seuraksi.
Cenote
Cenote (lausutaan espanjaksi ) on osaksi veden täyttämä doliini eli karstialueelle syöpymällä syntynyt sylinteri- tai maljamainen kuoppa.
Cenotet ovat yleisiä muinaisella mayaintiaanien asuinalueella, nykyisellä Jukatanin niemimaalla. Nimi "cenote" tulee Yacatecin mayankielen sanasta "dzonot", joka tarkoittaa pyhää kaivoa. Alueella on noin 3000 cenotea, joista osa on sadeveden, osa meriveden täyttämiä. Makeavetiset cenotet olivat mayoille tärkeitä, sillä karstialueella ei ole muita järviä tai jokia.
Muinaiset mayaintiaanit heittivät uhriesineitä ja ihmisiä cenoteihin lepyttääkseen jumaliaan. Tunnetuin cenote lienee Chichen Itzán lähellä oleva Pyhä cenote eli Uhrikaivo, jossa uhrattiin ihmisiä kuivuuden vallitessa.
Jukatanin niemimaalla on monia cenoteja ympyrän kehän osaa muistuttavalla alueella, joka on muinaisen maahan hautautuneen asteroiditörmäyksen aiheuttaman kraatterin reuna. Kyse on liitukauden lopulla syntyneestä Chicxulub-kraatterista, jonka syntyessä dinosaurukset kuolivat sukupuuttoon koko maailmasta. Kraatterin päälle on kasautunut valtavat kerrostumat kalkkikiveä, ja se näkyy vain painovoimamittauksissa hyvin. Täällä kraatterin reunalla cenotet ovat keskimäärin suurempia kuin muualla Jukatanilla. Tämä johtuu siitä, että ne kehittyvät meren pinnan laskettua jääkaudella, jolloin veden pinta cenoteissa laski ja kalkkikivi pääsi rapautumaan. Kun merenpinta taas jääkauden loputtua nousi, cenotet täyttyivät vedellä. Tämä toistui jääkausien toistuessa.
Veden täyttämissä cenoteissa harrastetaan luolasukellusta kirkkaan veden ja tippukivimuodostelmien vuoksi. Luolastoissa elää myös pieniä sokeita kaloja ja onkaloiden vedenpinnan yläpuolisissa osissa asuu lepakoita.
Reggie Jackson
Reginald Martinez ”Reggie” Jackson (s. 18. toukokuuta 1946) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän pelasi Major League -tasolla kahdenkymmenen vuoden ajan (1967–1987).
Jackson sai 17. syyskuuta 1984 500. kunnarinsa; kaikkiaan niitä kertyi 563. Hän on kuulunut Baseball Hall of Fameen vuodesta 1993.
Frank Robinson
Frank Robinson (s. 31. elokuuta 1935) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän pelasi MLB-tasolla kahdenkymmenen vuoden ajan (1956–1976) ja pääsi vuonna 1982 Baseball Hall of Fameen.
Robinson ylsi 586 kunnariin. Lopetettuaan pelaamisen hän toimi vielä pitkään valmennus- ja joukkueenjohtotöissä, ja hänelle myönnettiin 9. marraskuuta 2005 Presidential Medal of Freedom.
Metyyli-isosyanaatti
Metyyli-isosyanaatti on orgaaninen yhdiste, jonka molekyylikaava on CHNO, ja rakennekaava HC-N=C=O. Se on normaaliolosuhteissa erittäin helposti syttyvää, haihtuvaa, väritöntä nestettä, jolla on pistävä haju. Metyyli-isosyanaatista käytetään myös nimityksiä "isosyanaattimetaani" ja "MIC". Aine keksittiin vuonna 1888. Sitä valmisteaan isosyaanihapon esterinä ja käytetään hyönteismyrkkyjen valmistukseen, aiemmin myös kumin ja liimojen raaka-aineena. Metyyli-isosyanaatti on erittäin myrkyllistä. Se oli tappava aine Bhopalin onnettomuudessa vuonna 1984.
Metyyli-isosyanaattin moolimassa on 57,1 g/mol, sulamispiste −80 °C, kiehumispiste 39 °C, suhteellinen tiheys 0,96 g/cm (vesi = 1,0 g/cm), leimahduspiste −7 °C (c.c.), itsesyttymislämpötila 535 °C ja CAS-numero 624-83-9. Aine liukenee hiilivetyihin, mutta reagoi veden kanssa muodostaen metyyliamiinia (CHN) ja dimetyyliureaa (CHNO). Metyyli-isosyanaatin höyry on ilmaa raskaampaa ja voi siten kulkeutua maata pitkin syttyen etäällä vuotokohdasta, sillä aineen suhteellinen höyry-ilma-seoksen tiheys 20 °C:ssa (ilma = 1) on 1.44.
Metyyli-isosyanaattia käytetään torjunta-aineiden, kuten karbaryylin (CHNO, CAS-numero 63-25-2) ja aldikarbin (CHNOS, CAS-numero 116-06-3) valmistukseen. Sitä saattaa muodostua myös polyuretaanin ja joidenkin muidenkin muovien lämpöhajoamisen yhteydessä.
Lyhytaikainen altistus ärsyttää voimakkaasti silmiä, ihoa ja hengitysteitä. Nieltynä aine on syövyttävää ja se imeytyy elimistöön myös ihon kautta. Suuret höyry­pitoisuudet voivat aiheuttaa sokeutta, keuhkovaurioita, kuten keuhkopöhöä, fibroosia, emfyseemaa ja keuhkoputkentulehdusta. Aine on vahingollista ihmisen lisääntymiselle ja kehitykselle.
Yhdisteen myrkyllisyys oli ilmeinen vuonna 1984 tapahtuneessa Bhopalin onnettomuudessa, jossa arviolta 42 000 kg metyyli-isosyanaattia ja muita kaasuja pääsi ilmaan Union Carbide India Limitedin omistamalta hyönteismyrkkytehtaalta. Aine tappoi heti 3 000 ja vammautti yli 400 000 ihmistä.
Al Rosen
Albert Leonard ”Al” Rosen (29. helmikuuta 1924 Spartanburg, Etelä-Carolina – 13. maaliskuuta 2015 Rancho Mirage, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja, joka pelasi koko yhdeksänvuotisen ammattilaisuransa (1947–1956) Cleveland Indians -joukkueessa. Hän oli All-Star-pelaaja joka vuosi 1952–1955 ja American Leaguen ”Most Valuable Player” 1953.
Rosen syntyi Spartanburgissa, Etelä-Carolinassa, mutta muutti perheensä mukana puolitoistavuotiaana Miamiin. Hän palveli toisen maailmansodan aikana Yhdysvaltain laivastossa, josta palattuaan hän saattoi tehdä MLB-debyyttinsä 10. syyskuuta 1947. Hänen uraansa mahtui 192 kunnaria ja 717 lyötyä juoksua (RBI).
Rosen oli American Leaguen kunnarimestari (1950, 1953) ja lyötyjen juoksujen mestari (1952, 1953). Juutalaisena hän pääsi vuonna 1980 Israelin International Jewish Sports Hall of Fameen.
Roy Sievers
Roy Edward Sievers (18. marraskuuta 1926 St. Louis, Missouri – 3. huhtikuuta 2017 Spanish Lake, Missouri) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja, joka vaikutti Major League -tasolla kuudentoista vuoden ajan (1949–1965).
St. Louisissa, Missourissa syntynyt Sievers oli American Leaguen ”Rookie of the Year” (1949) sekä kunnari- ja lyötyjen juoksujen mestari (molemmat 1957). Hänelle kertyi ammattilaisuran aikana 1 147 lyötyä juoksua ja 318 kunnaria.
Sievers oli nelinkertainen All-Star-pelaaja. Hän jatkoi pelaamisen lopetettuaan uraansa valmennus- ja joukkueenjohtotöissä.
Maria Holaus
Maria Holaus (s. 19. joulukuuta 1983 Brixen im Thale) on itävaltalainen alppihiihtäjä.
Holaus saavutti hopeaa junioreiden MM-kilpailujen syöksylaskussa helmikuussa 2001 Sveitsin Verbierissä. Maaliskuussa 2006 hän voitti Itävallan syöksylaskumestaruuden.
Maailmancupissa Holaus sijoittui ensimmäisen kerran kolmen parhaan joukkoon 27. tammikuuta 2007 oltuaan kolmas syöksylaskukilpailussa San Sicariossa. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti supersuurpujottelussa Cortina d'Ampezzossa 20. tammikuuta 2008. St. Moritzin syöksykilpailussa 2. helmikuuta 2008 hän laski toiseksi.
Holaus osallistui ensimmäisen kerran aikuisten arvokilpailuihin Åren MM-kisoissa 2007, jossa hän sijoittui syöksylaskussa 21:nneksi.
Walt Dropo
Walter ”Walt” Dropo (30. tammikuuta 1923 – 17. joulukuuta 2010) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja (ensimmäinen pesämies). Hän syntyi Connecticutissa Mostarista, nykyisestä Bosnia ja Hertsegovinasta tulleiden vanhempien poikana.
Dropo oli vuonna 1950 American Leaguen ”Rookie of the Year”, All-Star-pelaaja ja lyötyjen juoksujen mestari. Hän aloitti Major League -uransa 19. huhtikuuta 1949 ja päätti sen 17. toukokuuta 1961 saavutettuaan otteluissaan kaikkiaan 152 kunnaria ja 704 lyötyä juoksua.
Dropon ammattilaisjoukkueet olivat:
Gus Zernial
Gus Edward Zernial (27. kesäkuuta 1923 – 20. tammikuuta 2011) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän pelasi ensimmäisen Major League -tason ottelunsa 19. huhtikuuta 1949 ja viimeisensä 25. syyskuuta 1959.
Zernial oli kunnarien ja lyötyjen juoksujen mestari (molemmat 1951) sekä All-Star-pelaaja (1953). Hän saavutti uransa aikana kaikkiaan 237 kunnaria ja 776 lyötyä juoksua.
Sammy Sosa
Samuel ”Sammy” Peralta Sosa (s. 12. marraskuuta 1968) on Dominikaanisessa tasavallassa syntynyt baseballpelaaja. Hän aloitti Major League -uransa 16. kesäkuuta 1989.
Sosa on tehnyt pitkän uransa aikana yli kuusisataa kunnaria. Hän on ollut National Leaguen kuukauden pelaaja useaan otteeseen, kunnarimestari (2000, 2002), lyötyjen juoksujen mestari (1998, 2001) ja arvokkain pelaaja (1998). Hänelle myönnettiin vuonna 1999 Hank Aaron -palkinto.
Sosan joukkueina ovat olleet Texas Rangers, Chicago White Sox, Chicago Cubs ja Baltimore Orioles.
Jimmy Rollins
James Calvin ”Jimmy” Rollins (s. 27. marraskuuta 1978) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja (shortti). Hän pelasi ensimmäisen Major League -tason ottelunsa 17. syyskuuta 2000 Philadelphia Phillies -joukkueessa, johon hän kuuluu yhä.
Rollins on kolminkertainen All-Star-pelaaja (2001–2002, 2005) ja vuoden 2007 National Leaguen "Most Valuable Player".
Ryan Howard
Ryan James Howard (s. 19. marraskuuta 1979) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän debytoi MLB:ssä 1. syyskuuta 2004 ja on kuulunut Philadelphia Philliesiin siitä lähtien.
Howard oli vuonna 2006 National Leaguen "Most Valuable Player".
Bruno Kernen
Bruno Kernen (s. 1. heinäkuuta 1972 Thun, Sveitsi) on uransa lopettanut sveitsiläinen alppihiihtäjä.
Kernen voitti syöksylaskun maailmanmestaruuden vuonna 1997, Italian Sestrieressä. Samoissa MM-kilpailuissa hän oli vielä alppiyhdistetyssä toinen. 1999 Vailin MM-kilpailuissa hän ei selviytynyt mitaleille, mutta St. Moritzin maailmanmestaruuskilpailuissa 2003, hän saavutti pronssimitalin syöksylaskussa ja sijoittui supersuurpujottelussa 8:ksi. Bormion MM-kilpailuista 2005 tulivat syöksyn 5:s sija, ja super-G:n 8:s sija. Uransa viimeisissä arvokisoissa, Åren MM-kilpailuissa 2007, Kernen sijoittui super-G:ssä pronssille.
Kernen saavutti uransa ainoan olympiamitalin Torinon kisojen syöksylaskusta, jossa hän sijoittui pronssille. Samoissa olympialaisissa hän osallistui vielä supersuurpujotteluun, jossa sijoittui 18:ksi. Naganon olympialaisissa Kernen keskeytti syöksylaskussa ja sijoittui super-G:ssä 11:ksi.
Junioreiden MM-kilpailuissa 1991, Kernen voitti alppiyhdistetyn mestaruuden ja saavutti super-G:ssä pronssia.
Urallaan Kernen pystyi kolmeen maailmancupin osakilpailuvoittoon ja oli palkintokorokkeella yhteensä seitsemän kertaa. Hän kärsi urallaan paljon loukkaantumisista ja ilmoitti kesällä 2007 lopettavansa polvivaivan takia.
Joe Dumars
Joe Dumars (s. 24. toukokuuta 1963 Shreveport, Louisiana) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hänet otettiin vuonna 1985 Detroit Pistonsiin, josta hän vetäytyi 1999.
Dumars pelasi Yhdysvaltain maajoukkueessa, joka voitti kultaa vuoden 1994 koripallon maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän on kuulunut Basketball Hall of Fameen vuodesta 2006.
Dumars oli vuonna 1989 NBA:n finaalien "Most Valuable Player".
Paul Lansky
Paul Lansky (s. 18. kesäkuuta 1944 New Yorkissa) on elektronisen musiikin säveltäjä, joka on tehnyt musiikkia 1970-luvulta saakka. Hän on George Perlen oppilas, ja itse on nykyään musiikin säveltämisen professori Princetonin yliopistossa, ja häntä pidetään yhtenä elektronisen musiikin pioneerinä.
Radioheadin kappaleessa "Idioteque," yhtyeen vuoden 2000 albumilta "Kid A", on huomattava sample Lanskyn nauhalta "Mild und Leise" (1973), joka taas "sämplää" Richard Wagnerin "Tristan und Isoldea". Lansky on kirjoittanut esseen Radioheadista, ja essee löytyy kirjasta "The Music and Art of Radiohead", ja myös internetistä .
Lansky on pahamaineisen gangsterin Meyer Lanskyn veljenpoika.
Willis Reed
Willis Reed Jr. (s. 25. kesäkuuta 1942) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka pelasi New York Knicksissä vuosina 1964–1974. Hänet otettiin Basketball Hall of Fameen vuonna 1982.
Reed oli vuonna 1970 NBA:n "Most Valuable Player". Pelaamisen lopetettuaan hän jatkoi uraansa valmentajana.
Vuonna 1996 NBA valitsi Reedin yhdeksi historiansa viidestäkymmenestä suurimmasta pelaajasta.
Siikajoen taistelu
Siikajoen taistelu oli yksi Suomen sodan maineikkaimmista taisteluista. Taistelu käytiin Siikajoen kirkonmäen läheisyydessä 18. huhtikuuta 1808.
Sota Ruotsin ja Venäjän välillä oli alkanut suomalaisten nopealla vetäytymisellä, eikä taisteluja ollut ennen Siikajokea juuri käyty. Yppärissä Pyhäjoella oli käyty lyhyt kahakka venäläisten ja perääntyvien suomalaisten välillä 16. huhtikuuta. Venäläiset tavoittivat perääntyvät suomalaiset joukot ennen kuin nämä ehtivät ylittää Siikajokea. Suomalaisten joukkojen päällikkö Carl Johan Adlercreutz päätti aloittaa viivytystaistelun ja suomalaiset kävivät asemiin Siikajoen vanhan uoman rantaan. Jacob Petrovitš Kulnevin johtamat venäläiset hyökkäsivät suomalaisten asemiin, mutta suomalaiset pitivät asemansa. Lopulta venäläisten saatua lisäjoukkoja oli suomalaisten peräännyttävä Siikajoen yli.
Venäläiset yrittivät saartaa suomalaiset, mutta samalla venäläisten keskusta heikkeni ja kun Adlercreutz havaitsi tämän päätti hän puolestaan hyökätä. Suomalaiset valtasivat kirkonmäen ja pappilan, ja venäläisten oli peräännyttävä. Suomalaiset ajoivat takaa heikentyneitä venäläisjoukkoja viiden kilometrin päähän kirkonmäeltä. Sota sai Siikajoen ja myöhemmin Revonlahden taistelun jälkeen uuden käänteen, kun suomalaiset aloittivat hyökkäyksen. Kesän 1808 aikana suomalaiset etenivät syvälle Savoon ja Etelä-Pohjanmaalle.
Taistelupaikalla Siikajoen kirkon läheisyydessä on vuonna 1934 paljastettu muistomerkki, jonka on suunnitellut Matti Visanti. Uudenmaan Prikaati, joidenkin taisteluun osallistuneitten yksiköiden nykyinen joukko-osasto, juhlistaa vuosipäiväänsä taistelun muistopäivänä.
Remain in Light
Remain in Light on Talking Headsin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin lokakuussa 1980. Albumi on päässyt monille "kaikkien aikojen paras albumi" -listoille, kuten Rolling Stone -lehden listalle "500 Greatest Albums of All Time".
Albumin kansitaiteen on tehnyt graafinen suunnittelija Tibor Kalman. 
Kaikki kappaleet kirjoittaneet David Byrne, Brian Eno, Chris Frantz, Jerry Harrison ja Tina Weymouth.
Albumi
Singlet
Kiko Loureiro
Kiko Loureiro (16. kesäkuuta 1972 Rio de Janeiro, Brasilia) on brasilialainen kitaristi, joka on soittanut muun muassa Angrassa, Silent Moonissa sekä Blezqi Zatzasissa. Loureiro soittaa myös Tarja Turusen yhtyeessä kitaraa.
Loureiro aloitti akustisen kitaran soiton 11-vuotiaana ja siirtyi sähkökitaraan 13-vuotiaana. 16-vuotiaana hän oli jo parissa yhtyeessä ja soitti yökerhoissa São Paulossa. 19-vuotiaana Loureiro oli perustamassa Angraa, jossa hän vielä tänäpäivänäkin soittaa.
Loureirosta on tullut erittäin suosittu ja menestyvä, sekä Angran kanssa että hänen soolourallaan.
Loureiro siirtyi Megadethin kitaristiksi vuonna 2015 Chris Broderickin jätettyä yhtyeen.
Loureiro osaa puhua englantia, ranskaa, suomea ja japania hänen äidinkielensä lisäksi, joka on portugali.
Loureiro on myös suunnitellut japanilaiselle kitarapedaalivalmistaja Zoomille soundeiltaan personoidut signaturemallit G1 ja G2.1-multiefektipedaalista.
Loureirolla on suomalainen vaimo. Heille syntyi kaksoset marraskuussa 2016.
Tunnearvo
Tunnearvo on elämyksellinen kokemus, mielihyvän tai mielipahan sävyinen psyykkinen tila asiasta, jolle asetetaan esimerkiksi määritteitä hyvä/paha, kaunis/ruma, kallis/halpa tai paljon/vähän. ’Arvo’ käsitteenä on moraalifilosofiaan kuuluva asia, jota pidetään (yleensä) hyvänä; vertaa käsitettä "”olla arvokas”". Siten arvo ja arvottaminen liittyvät kaikkeen ihmisten harjoittamaan sosiaaliseen toimintaan: voidaan väittää, että kaikki perusteet, joille esitetään arvoväittämiä, sisältävät tunnearvoon liittyvä määreitä; arvot sisältävät tunteen, ovat osa tunnetta. Toisaalta arvoja, kuten tunnearvojakin voidaan määritellä eri tavoin:
Tunnearvot käsitteenä on liitetty nk. arvosubjektivismiin, jonka mukaan arvoja ei voida loogisesti johtaa tosiasioista eikä arvoilla ole siten mitään objektiivista perustaa (Humen giljotiini) erotuksena arvo-objektivismista. Edelleen tunnearvoja voidaan käsitellä arvorelativismista käsin, joka korostaa erityisesti sitä, miten arvot vaihtelevat eri kulttuureissa ja eri aikoina; se mikä arvo (omalle) tunteelle asetetaan, riippuu ajasta ja kulttuurista.
Ongelmallista on ollut suhteuttaa tunnearvo ja tieto, asiat joita pidämme totena. Kognitiivisen kannan mukaan arvot ovat eräänlaista tietoa, tai meillä voi olla tietoa arvoista, kun taas ei-kognitiivisen kannan mukaan arvot eivät perustu lainkaan tietoon eikä niillä ole tiedollista sisältöä, vaan arvoja koskevat kannanotot kuvaavat lähinnä esittäjänsä tunteita tai mielipiteitä.
Kansantajuisesti tunnearvo käsite on yhdistetty usein ekonomiaan kuluvaksi siten, että asiat joilla on ollut tunnearvoa, eivät ole olleet rahallisen mittaamisen tapana. Esimerkiksi tuomioistuimissa on jouduttu määrittelemään rahallinen hinta tunteelle (tunnearvolle).
Guido Cappellini
Guido Cappellini (s. 7. syyskuuta 1959) on entinen italialainen F1-veneilijä. Hän on menestynein F1-veneilijä kautta aikojen kymmenellä maailmanmestaruudellaan.
Capellini oli pikkupojasta asti kiinnostunut vauhdista ja moottoreista, jalkapallo tai koulunkäynti eivät häntä pahemmin kiinnostaneet. Isä Luciano osti pojalleen lahjaksi mikroauton tämän täyttäessä kolme vuotta. Siitä lähtien vauhdista tuli keskeinen asia Guido Cappellinin elämässä. Ensimmäisen moottoriveneensä hän sai viisivuotiaana, mutta kilpaili rata-autojen parissa ja voitti muun muassa kartingin Italian ja Euroopan-mestaruuden 1980-luvun alussa.
Kilpaveneilyn pariin Cappellini siirtyi 1980-luvun puolivälissä. Ensin hän kilpaili F3-luokassa, mutta siirtyi nopeasti kilpaveneilyn kuninkuusluokkaan, F1:een. Menestys ei osunut kohdalle heti, vaan ensimmäisen mestaruutensa Cappellini voitti vasta kahdeksannella F1-kaudellaan, vuonna 1993. Cappellini on voittanut kymmenen mestaruutta, sekä kolme MM-hopeaa ja kaksi MM-pronssia. Cappellini pitää myös hallussaan F1-veneiden nopeusennätystä, joka on 256,2 km/h.
Cappellini lopetti kilpaveneuransa vuoden 2009 jälkeen.
Capellini on menestyksensä myötä noussut suureen suosioon Italiassa ja nauttii supertähden asemastaan täysin siemauksin. Asuinpaikaksi hän on valinnut monien moottoriurheilutähtien tapaan Monacon, mutta Italian verohallinnon mukaan hänen on maksettava veronsa kotimaahan. Capellini on myös veneilyalan liiketoiminnassa mukana. Hän on osakkaana italialaisessa DAC-yrityksessä, joka valmistaa kilpaveneitä ja käyttää maailmanmestarin kokemusta hyväkseen tehdessään veneistään yhä nopeampia.
Thomas Voeckler
Thomas Voeckler (s. 22. kesäkuuta 1979 Schiltigheim) on ranskalainen maantiepyöräilijä.
Alsacen seudulla syntynyt Voeckler muutti vanhempiensa mukana aikanaan Martinique'lle. Hän palasi sittemmin Ranskaan ja aloitti ammattilaisuransa vuonna 2001. Hän edusti koko ammattilaisuransa ajan, vuoteen 2017 saakka, samaa joukkuetta, nimeltään viimeksi Direct Énergie.
Voeckler voitti Luxemburgin ympäriajon kokonaiskilpailun 2003 ja Ranskan maantiepyöräilymestaruuden vuonna 2004. Saman vuoden Ranskan ympäriajossa hän kuului viidennellä etapilla muutaman ajajan ryhmään, joka saapui maaliin huomattavasti ennen pääjoukkoa. Hän sijoittui etapilla neljänneksi, siirtyi kokonaiskilpailun johtoon ja puolusti maillot jaune -paitaa sinnikkäästi kymmenen päivän ajan suuren mediahuomion loisteessa. Hän selvitti Pyreneet kilpailun johdossa, mutta Alpeilla ajetun 15. etapin jälkeen Lance Armstrong siirtyi kilpailun kärkeen. Lopulta Voeckler menetti myös parhaan nuoren ajajan maillot blanc -paidan Vladimir Karpetsille ja sijoittui kokonaistuloksissa 18:nneksi.
Voeckler voitti vuonna 2006 Pariisi–Bourges -kilpailun ja viidennen etapin Baskimaan ympäriajossa. Seuraavana vuonna hän voitti ProTour-sarjaan kuuluneen GP Ouest-France-kilpailun sekä mäkikilpailun Pariisi–Nizza-ajossa. Ranskan ympäriajossa 2009 hän voitti viidennen etapin karattuaan muutama kilometri ennen maalia kuuden ajajan kärkiryhmästä. Vuonna 2010 hän voitti toistamiseen maantieajon Ranskan mestaruuden. Ranskan ympäriajossa hän voitti 15. etapin karattuaan irtiottoryhmästä viimeisessä Port de Balès'n nousussa. Vuonna 2011 hän voitti Dunkerquen neljän päivän ajon. Saman vuoden Ranskan ympäriajossa hän sai jälleen maillot jaune -paidan haltuunsa oltuaan yhdeksännellä etapilla mukana irtiottoryhmässä, ja sijoituttuaan etapilla lopulta toiseksi. Hän piti paidan hallussaan kymmenen päivää, kunnes menetti sen Alpeilla ajetulla 19. etapilla. Lopputuloksissa hän oli neljäs. Vuoden 2012 Ranskan ympäriajossa hän voitti Alpeilla ajetun 10. ja Pyreneillä ajetun 16. etapin sekä mäkikirikilpailun.
Original Soundtracks 1
Original Soundtracks 1 (myös Original Soundtracks) on vuoden 1995 albumi, jonka on nauhoittanut U2 ja Brian Eno, sivuprojektinaan, nimellä Passengers. Sen kappaleet ovat pääosin kirjoitettu kuvitteellisille elokuville.
Albumi väittää olevansa kokoelma elokuvamusiikkikappaleista, ja siitä johtuu nimi "Original Soundtracks". Albumin lehtinen sisältää elokuvat, joille kappaleet kirjoitettiin. Pääasiassa nämä elokuvat ovat kuvitteellisia, niitä ei ole olemassa, mutta kolme 13 listatusta elokuvasta on todellisia: "Beyond the Clouds", "Miss Sarajevo", ja "Ghost in the Shell".
Koska albumi on erittäin kokeellinen, osoittaen Brian Enon vaikutuksen yhtyeeseen, Island Records oli haluton julkaisemaan albumia U2:n nimellä, joten käytettiin nimeä "Passengers". Joskus albumi kuitenkin liitetään U2:n diskografiaan, vaikka tämä ei olekaan U2:n albumi.
Koska albumi julkaistiin eri nimellä, ja sen "vaikeuden" takia se on helposti yhtyeen vähiten tunnettu ja huonoimmin myynyt albumi.
Noin puolet albumista on instrumentaalia, ja laulukappaleissakaan ei ole mitään selkeää melodiaa tai kertosäettä. Kappaleessa "Miss Sarajevo", laulaa italialainen tenori Luciano Pavarotti.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Passengers."Miss Sarajevo" julkaistiin singlenä, ja se löytyy myös U2:n kokoelmalta "The Best of 1990–2000".
"Your Blue Roomin" piti olla toinen single albumilta, mutta se peruttiin surkean myynnin takia. Kappale julkaistiin myöhemmin vuoden 1997 singlen "Staring at the Sun" b-puolena, ja kokoelman "The Best of 1990–2000" b-levyllä.
Ulf Kirsten
Ulf Kirsten (s. 4. joulukuuta 1965 Riesa, Itä-Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, joka oli pelipaikaltaan hyökkääjä. Kirsten oli ensimmäinen pelaaja, joka pelasi sata maaottelua edustaen kahta eri maajoukkuetta. Hän pelasi Itä-Saksan maajoukkueessa 49 ottelua ja Saksan maajoukkueessa 51 ottelua. Hänen suurin saavutuksensa oli Saksan cupin voitto vuonna 1993.
Kirsten edusti Saksaa vuosien 1994 ja 1998 MM-kisoissa ja vuoden 2000 EM-kisoissa.
Teemu Jääskeläinen
Teemu Matias Eemeli Jääskeläinen (s. 7. kesäkuuta 1983 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on Tampereen Ilveksen kasvatti ja pelasi seuran edustusjoukkueessa seitsemän kautta (2001–2008) ennen kuin siirtyi kaudeksi 2008–2009 Tanskaan Herning Blue Foxiin.
Nuorena Jääskeläistä pidettiin lahjakkaana; NHL-seura Chicago Blackhawks varasi hänet vuonna numerolla 205. Sittemmin Jääskeläinen ei kuitenkaan ole täyttänyt kaikkia häneen asetettuja odotuksia, vaikka kausi 2006–07 sujuikin hyvin tehoin 6+13=19. Jääskeläisen harjoittelumotivaatiota on moitittu, ja kiekkoanalyytikko Juha Hiitelän mukaan voimakastahtoisempana Teemu Jääskeläinen pelaisi NHL:ssä.
Jääskeläistä pidetään monipuolisena puolustajana, joka hallitsee niin puolustus- kuin hyökkäystehtävätkin. Hän on fyysisesti vahva, mutta toimii pelitilanteissa aika ajoin flegmaattisesti.
Helsingin Juniorijouset
Helsingin Juniorijouset (The Helsinki Strings) on Csaba ja Géza Szilvayn vuonna 1972 perustama jousiorkesteri. Orkesterin viitisenkymmentä soittajaa ovat 10–20 -vuotiaita ja he opiskelevat musiikkia Itä-Helsingin musiikkiopistossa ja Sibelius-Akatemiassa.
Orkesteri teki ensimmäisen pitkä­soittonsa Scandia-levy­merkille vuonna 1978. Sen jälkeen on yhtyeeltä ilmestynyt useita pitkä­soittoija, niin että niiden yhteis­määrä on nykyisin 40 kappaletta.
Juniorijousten yli 70 televisio-ohjelmasta ”Viuluviikarit Musiikkimaassa” -sarja on vaikuttanut Suomen musiikkikasvatukseen. Helsingin Juniorijousten jäsenistä on kasvanut satoja ammattimuusikoita – kansainvälisen tason solisteja, kamari- ja orkesterimuusikoita, konserttimestareita, kapellimestareita, jousisoiton opettajia ja muita musiikkialan ammattilaisia. Orkesteri on tehnyt noin 50 ulkomaan kiertuetta konsertteineen, muun muassa vuonna 2013 se soitti Wienin filharmonikkojen kultaisessa salissa.
Juniorijousten perustajat (1972) ja pitkäaikaiset johtajat Csaba ja Géza Szilvay siirtyivät eläkkeelle vuonna 2010. Lukuvuoden 2010–2011 Juniorijousia johti Pirkko Simojoki. Syksystä 2011 lähtien orkesteria on johtanut viulutaiteilija ja konserttimestari Jukka Rantamäki.
Kuuban kommunistinen puolue
Kuuban kommunistinen puolue (), lyh. PCC on Kuubaa hallitseva puolue. Se on perustettu 1961. Puolue on ideologialtaan martilainen ja marxilais-leniniläinen. Puolueen ensimmäinen sihteeri on Raúl Castro. Puolue julkaisee lehteä "Granma".
Puolue perustettiin heinäkuussa 1961, kaksi vuotta sen jälkeen kun Fidel Castro oli valittu maan pääministeriksi. Se perustettiin nimellä Organizaciones Revolucionarias Integradas (ORI) yhdistämällä Castron johtama Movimiento Revolucionario 26 de Julio, Partido Socialista Popular (PSP) ja Directorio Revolucionario 13 de Marzo.
Maaliskuussa 1962 se sai nimen "Kuuban sosialistisen vallankumouksen yhdistynyt puolue" (), lyh. "PURSC". Lokakuussa 1965 nimeksi tuli "Kuuban kommunistinen puolue", jolloin myös keskuskomitea muodostettiin.
Puolueen ensimmäinen varsinainen kokous järjestettiin Havannassa joulukuussa 1975 ja sen johtava asema kirjattiin helmikuussa 1976 hyväksyttyyn uuteen perustuslakiin. Seuraavat puoluekokoukset on järjestetty 1980, 1986, 1991 ja 1997.
Puoluekokous valitsee keskuskomitean, jossa on viidennen kokouksen jälkeen 150 jäsentä. Puolueen pysyvät johtoelimet ovat politbyroo ja sihteeristö. Vuonna 1991 sihteeristöstä luovuttiin ja laajennettuun politbyrooseen nimitettiin parikymmentä jäsentä. Sihteeristö perustettiin kuitenkin uudelleen 2006.
Puolueella on nuorisojärjestö "Nuorten kommunistien liitto" ().
Kunnallisvaalit 1945
Kunnallisvaalit järjestettiin joulukuussa 1945 Suomessa. Äänioikeuttaan käyttäneiden naisten määrä oli ensimmäistä kertaa suurempi kuin miesten. Sosialidemokraatit ja kommunistijohtoiset kansandemokraatit olivat pääsääntöisesti – ensimmäisen ja ainoan kerran – vaaliliitoissa kautta maan. Kunnanvaltuutettujen toimikausi oli säädetty normaalia lyhyemmäksi eli kahdeksi vuodeksi, koska edellisten valtuustojen toimikausi oli toisen maailmansodan seurauksena kestänyt yhdeksän vuotta. Seuraavan vuoden alussa tapahtui seitsemän kuntaliitosta, mm. Helsingin suuri alueliitos. Näissä kunnissa vaalit toimitettiin uuden kuntajaon mukaisesti.
Sergei Karjakin
Sergei Karjakin (, , s. 12. tammikuuta 1990 Simferopol) on venäläinen (alkujaan ukrainalainen) shakinpelaaja. 
Karjakinista tuli nuorin shakin suurmestari 12 vuoden ja 7 kuukauden ikäisenä 20. elokuuta 2002. Samana vuonna hän toimi silloisen FIDE:n maailmanmestari Ruslan Ponomarovin avustajana.
Vuonna 2004 Bilbaossa pelattiin kolmen tietokoneen ja kolmen suurmestarin otteluturnaus. Karjakin oli ainoa, joka onnistui voittamaan pelin tietokonetta vastaan. Hänen kukistamansa ohjelma oli nimeltään Deep Junior.
Vuonna 2007 Karjakin pääsi semifinaaleihin FIDE:n maailman cupissa Hanti-Mansijskissa.
Karjakin voitti vuonna 2009 arvostetun Corus-turnauksen Wijk aan Zeessa useiden huippupelaajien edellä.
Kesäkuussa 2014 Karjakin voitti toistamiseen superturnauksen Norjassa.
Marraskuussa 2016 Karjakin pelasi maailmanmestaruudesta Magnus Carlsenia vastaan, mutta hävisi sen niukasti.
Vuonna 2009 Karjakin muutti Venäjälle ja otti Venäjän kansalaisuuden. Samana vuonna hän meni naimisiin naisten kansaivälisen mestarin Kateryna Dolžikovan kanssa. Avioliitto kesti vajaat kolme vuotta ja 2014 Karjakin avioitui Galia Kamalovan kanssa.
Veikko Suominen
Veikko Suominen (5. toukokuuta 1948 Rauma – 28. joulukuuta 1978 Tampere) oli suomalainen jääkiekkoilija. Suominen pelasi Tampereen Ilveksessä kausilla 1971-1978. Hän teki urallaan Ilveksessä yhteensä 256 tehopistettä (165+91) ja toimi Ilveksen kapteenina kolmella kaudella. Kaudella 1971-1972 Suominen saavutti Ilveksessä jääkiekon Suomen Mestaruuden. Lisäksi hän sai pronssia eli saavutti 3. sijan kausilla 1973-1974 ja 1974-1975.
Suomisen elämä päättyi traagisesti kesken kauden 1978–1979, kun hän teki itsemurhan ampumalla. Tampereen Ilves otti Suomisen pelinumeron 24 välittömästi pois käytöstä, eikä sitä Ilveksessä ole käyttänyt kukaan Suomisen jälkeen. Numeroa ei ole kuitenkaan virallisesti jäädytetty, sillä sitä ei haluta pitää esillä muistuttamassa Suomisen traagisesta kohtalosta.
Ammatiltaan Veikko Suominen oli linja-autonkuljettaja, jonka työnantajana toimi Koiviston Auto. Koiviston Auton erotti Suomisen vuoden 1975 kesällä. Erottamisen syynä oli väitetty matkustajien epäasiallinen kohtelu. Suominen kävi oikeustaistelun entistä työnantajaansa vastaan työtuomioistuimessa ja voitti sen. Työtuomioistuimen antaman päätöksen mukaan oli Suomisen irtisanominen ollut perusteeton. Suominen pääsi välittömästi töihin toiselle toimeksiantajalle erottamisensa jälkeen ja myöhemmin sai 3 500 markan verran korvausta. Päätös astui voimaan 19. tammikuuta 1978.
Dmitri Jazov
Dmitri Timofejevitš Jazov (, s. 8. marraskuuta 1923) on viimeinen Neuvostoliiton marsalkka, joksi hänet nimitettiin huhtikuussa 1990. Hän oli Neuvostoliiton puolustusministeri 1987–1991 ja osallistui vuoden 1991 vallankaappausyritykseen.
Jazov liittyi vapaaehtoisena puna-armeijaan 1941 ja taisteli suuressa isänmaallisessa sodassa. Hän opiskeli Frunzen sotilasakatemiassa 1956–1958 ja oli sijoitettuna Neuvostoliiton joukkojen ryhmään Saksassa, Leningradin sotilaspiirissä sekä Kuubassa ohjuskriisin aikaan. Jazov jatkoi opintojaan Vorošilovin pääesikunnan akatemiassa.
Hän komensi 34. armeijakuntaa ja 4. armeijaa. 1980-luvulla hän oli Kauko-idän sotilaspiirin varakomentaja ja komensi Keskistä rintamaa sekä Keski-idän sotilaspiiriä. Vuonna 1987 Mathias Rustin tapauksen jälkeen hän korvasi puolustusministerinä marsalkka Sokolovin. Jazov oli vastuussa Afganistanin joukkojen vetäytymisestä sekä kotimaisista kriisipesäkkeistä Kaukasiassa, Keski-Aasiassa sekä Baltian tasavalloissa.
Vuonna 1991 hän liittyi Valtion hätätilakomiteaan tavoitteena syrjäyttää Gorbatšov. Jazov vastasi joukkojen liikuttelusta kolmipäiväisen kaappausyrityksen aikana. Hän jätti ryhmän kuitenkin jo 20. elokuuta pääministeri Valentin Pavlovin kanssa Moskovan ja Leningradin suurten mielenosoitusten jälkeen. Juntta hajosi seuraavana päivänä. Jazov pidätettiin ja tuomittiin osuudestaan, mutta parlamentti armahti hänet helmikuussa 1994. Vielä 1998 Jazov nimitettiin puolustusministeriön kansainvälisen yhteistyön neuvonantajaksi.
Marokon jalkapallomaajoukkue
Marokon jalkapallomaajoukkue on Marokon kuninkaallisen jalkapalloliiton hallinnoima joukkue, joka edustaa Marokkoa kansainvälisissä otteluissa.
Marokko on selviytynyt viisi kertaa jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen lopputurnaukseen, mutta vain kerran, Meksikossa 1986 se on selviytynyt ensimmäiseltä kierrokselta jatkoon. Se on voittanut Afrikan-mestaruuden kerran, vuonna 1976.