Halo 2
Halo 2 on yhdysvaltalaisen Bungie Studiosin kehittämä ensimmäisen persoonan ammuntapeli, jonka Microsoft Game Studios julkaisi vuonna 2004 Xbox-pelikonsolille. "Halo 2" julkaistiin myös Windows Vista -käyttöjärjestelmää käyttäville tietokoneille kesäkuussa 2007. Peli on jatko-osa "ille". Etenkin sen moninpeli oli suosittu ja säilytti pitkään asemansa Xbox Live -palvelun pelatuimpana pelinä vielä Xbox 360:n julkaisun jälkeenkin.
"Halo 2:ssa" ohjataan joko geneettisesti muunneltua supersotilas Master Chiefiä tai muukalaisrotuun kuuluvaa Arbiteria. Peli sijoittuu tulevaisuuteen 2500-luvulle. Ihmiskunta on käynyt vuosikymmeniä sotaa uskonnollista muukalaisliittouma Covenantia vastaan, joka on pelin alussa hyökännyt Maahan. Sodan tapahtumia seurataan kummankin osapuolen näkökulmasta.
Peli sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta ja sen valikoitujen arvosteluiden painotettu pistekeskiarvo 95 pistettä sadasta Metacritic-sivustolla. Xbox.com -sivuston mukaan pelillä on voittanut ainakin 34 palkintoa. PC-versio ei kuitenkaan saanut yhtä lämmintä vastaanottoa, sillä sen keskiarvo Metacriticissä on 72 pistettä sadasta.
"Halo 2" on ensimmäisen persoonan kuvakulmasta kuvattu ammuntapeli. Pelaajan tavoitteena on edetä suoraviivaisissa kentissä käyttäen hyväkseen niiltä löytyviä ajoneuvoja ja aseita, joita voi poimia myös kuolleilta vihollisilta. Pelissä taistellaan Covenant-muukalaisliittoumaa ja Flood-parasiittia vastaan. Pelattavia hahmoja on kaksi, geneettisesti muunneltu supersotilas Master Chief ja Elite-rotuun kuuluva Arbiter. Pelihahmoilla ei ole näkyvää terveyspalkkia, vaan sen tilalla on vahinkoa imevä energiakilpi. Tarpeeksi vahinkoa kerättyään kilpi sammuu ja pelaaja menettää sen jälkeen tulevista osumista terveyspisteitään. Lyhyen odottelun jälkeen sekä energiakilpi että terveyspisteet palautuvat ennalleen.
Pelaaja voi kantaa mukanaan kahta asetta ja kahdeksaa kranaattia, neljä kumpaakin kranaattityyppiä. Kranaattityyppejä ovat plasmakranaatit, jotka tarttuvat kiinni vihollisiin, sekä niitä tehokkaammat sirpalekranaatit. Myös mukana kannettavien ammusten määrää on rajattu. Joitakin aseita voi pitää samaan aikaan molemmissa käsissä. Tähtääminen on tällöin epätarkempaa ja pelaaja pudottaa toisen aseista lyödessään, heittäessään kranaatin tai vaihtaessaan asetta. Useimpiin Covenantin aseista ei voi poimia uusia ammuksia, vaan niiden loputtua ase on käyttökelvoton. Plasma-aseet ovat tehokkaita energiakilpiä vastaan, mutta voivat ylikuumentua jolloin niitä ei voi käyttää muutamaan sekuntiin. Ihmisten aseet eivät voi ylikuumentua ja niihin voi poimia lisää ammuksia, mutta ne täytyy ladata lippaan tyhjennyttyä.
Tekoälyhahmot osaavat ajaa ja ampua ajoneuvoilla. Useimmilla Covenantin kulkuneuvoilla on mahdollisuus käyttää työntöavustusta, jolloin nopeus kasvaa, mutta haittapuolena siloin ei voi ampua. Osa ajoneuvoista vaatii useamman henkilön yhteistyötä. Uutena ominaisuutena "Halo 2:ssa" voi kaapata lähellä olevan vihollisen ajoneuvon, jolloin edellinen kuljettaja menettää osan energiakilvestään. Myös tekoäly osaa kaapata ajoneuvoja.
Kampanjaa voi pelata yksin tai korkeintaan kahden pelaajan jaetulta ruudulta ja siinä on neljä vaikeustasoa. Vaikeimmalla "Legendary"-vaikeustasolla toisen pelaajan kuollessa peli palautuu edelliselle tarkistuspisteelle, muilla vaikeustasoilla pelaaja syntyy uudelleen toisen pelaajan ollessa turvallisessa paikassa. Pelin kenttiin on piilotettu runsaasti pääsiäismunia, salaisia viestejä, aseita, ajoneuvoja ja pääkalloja, joista jälkimmäiset ovat eräänlaisia huijauskoodeja. Valtaosa pääkalloista on kerättävissä vain vaikeimmalla vaikeustasolla. Ne voivat kytkeä päälle ominaisuuksia, jotka vaikeuttavat tai muuttavat pelikokemusta.
Pelin päähenkilöillä on erilaisia ominaisuuksia. Master Chiefillä on taskulamppu, Arbiterilla on sen sijaan lyhytkestoinen näkymättömyys, joka katoaa pelaajan vahingoittuessa. Toisin kuin "Combat Evolvedissa", "Halo 2:ssa" ei voi vahingoittua putoamalla liian korkealta.
"Halo 2:n" moninpelissä pelaajat keräävät pisteitä vihollispelaajia tappamalla ja suorittamalla erilaisia tavoitteita. "Combat Evolvedin" tapaan moninpeliä voi pelata korkeintaan neljän pelaajan jaetulta ruudulta tai lähiverkon kautta, joiden lisäksi peli tuki Xbox Liven kautta pelattavaa moninpeliä. PC-version moninpeli käytti Games for Windows – Liveä. Peli pysyi Xbox Liven pelatuimpana pelinä vielä Xbox 360:n julkaisun jälkeenkin. Moninpeli sisälsi alun perin 11 karttaa, mutta sai vielä julkaisunsa jälkeen toiset 11 karttaa lisää.
Moninpelissä on seitsemän pelimuotoa. "Slayer" on Halon versio deathmatchista, jossa ensimmäisenä vaadittavan tappomäärän saanut osapuoli voittaa. "Oddballissa" tarkoituksena on pitää kentälle sijoitettua palloa hallussaan vaadittavan ajan. "Capture the Flagissa" joukkueet yrittävät kuljettaa vastustajajoukkueen lipun omaan tukikohtaansa. "King of the Hillissä" taistellaan pelin määräämän alueen hallinnasta. "Assaultissa" tavoitteena on räjäyttää pommi vihollisjoukkueen tukikohdassa. "Territories"-pelimuodossa joukkueen täytyy hallita useita alueita samanaikaisesti voittaakseen. "Juggernautissa" yhdestä pelaajasta tehdään muita vahvempi ja hänet laitetaan muita pelaajia vastaan. Lisäksi pelaajat voivat isännöidä yksityisiä otteluita, joissa on useita muokkausvaihtoehtoja.
Pelaajat aloittavat ottelut samoilla varusteilla, mutta pelin edetessä kentiltä voi poimia parempia aseita ja varusteita. Kentälle ilmestyy uusia aseita vähän aikaa samalla paikalla olleen aseen häviämisen jälkeen. Kentillä on myös poimittavia erikoiskykyjä, kuten tehokkaampi energiakilpi ja lyhytaikainen näkymättömyys. Pelaajan kuollessa hän syntyy uudelleen muutaman sekunnin kuluttua mahdollisimman turvalliseen paikkaan. Uudelleensyntymisaika on yleensä lyhyempi "Slayerissa" ja pidempi tavoitteellisissa pelimuodoissa. Joukkueet ja pelaajat voivat ennakoida vastustajien uudelleensyntymispaikkoja hallitsemalla tiettyjä alueita kartasta.
"Halo 2" sisälsi uuden pelinhakusysteemin. Pelaaja pystyi valitsemaan haluamansa pelilistan (engl. "playlist"), jolloin peli pyrki etsimään ottelun pohjautuen muun muassa pelaajan taitotasoon, maantieteelliseen sijaintiin ja peliseurueen kokoon. Pelilistat olivat erilaisia karttojen ja pelimuotojen sekoituksia, joissa pelattava pelimuoto ja kartta valittiin satunnaisesti ennen pelin alkamista. Jotkut pelilistoista käyttivät ranking-järjestelmää, osa pelilistoista ei käyttänyt ranking-järjestelmää, jolloin niitä kutsuttiin sosiaalisiksi pelilistoiksi ("social"). Ranking-järjestelmässä oli 50 tasoa. Järjestelmä toimi hieman elo-luvun tavoin. Taso nousi voittaessa ja laski hävitessä, mutta ansaittujen tasopisteiden määrä riippui myös pelaajien välisestä tasoerosta.
Microsoft ilmoitti sulkevansa alkuperäisen Xboxin Live-palvelun huhtikuussa 2010, jonka myötä myös "Halo 2:n" moninpeli sulkeutui. Osa pelaajista kuitenkin jäi palvelimille niiden virallisesti sulkeuduttua, viimeisen poistuttua vasta 25 päivää myöhemmin. Myös Microsoft huomioi moninpelin viimeiset pelaajat tarjoamalla heille pääsyn "in" beetaan. PC-version palvelimien oli tarkoitus sulkeutua helmikuussa 2013 vähäisen pelaajamäärän vuoksi. Sulkemista kuitenkin lykättiin kesäkuuhun asti, mutta lopulta se suljettin lähes kaksi ja puoli vuotta myöhemmin, jonka jälkeen yhteisö on huolehtinut verkkomoninpelin toimivuudesta.
"Halo 2" sijoittuu 2500-luvulle ja sen tapahtumat alkavat pian "" -romaanin jälkeen. Ihmiskunta asuttaa useita planeettoja, jonka on mahdollistanut matkustaminen ylivalonnopeudella. Muukalaisliittouma Covenant on käynyt sotaa ihmiskuntaa vastaan vuosikymmeniä ja on voittamassa sotaa runsaslukuisempien joukkojensa ja kehittyneemmän teknologiansa ansiosta. Covenant palvoo muinaista Forerunner-rotua jumalinaan ja sillä on useita uskonnollisia johtajia, profeettoja. Päähenkilö Master Chief on geneettisesti muunneltu Spartan-II -supersotilas. Hänen mukanaan kulkee Cortana-niminen tekoäly.
Tärkeän Reach -planeetan tuhouduttua ihmiskunnan suurimman ryhmittymän United Nations Space Commandin (lyh. UNSC) "Pillar of Autumn" -avaruuslaiva tekee hyperavaruushypyn johdattaakseen Covenantin poispäin Maasta. Se löytää sattumalta Halo-rengasmaailman, jonka aktivoimalla Covenant uskoo pelastuvansa. Todellisuudessa Halo on valtava ase, joka hävittää Flood-parasiitin ravintonaan käyttämän älyllisen elämän 25 000 valovuoden säteeltä, näännyttäen Floodin lopulta nälkään. Halosta huolehtiva tekoäly 343 Guilty Spark yrittää saada Master Chiefin laukaisemaan Halon, mutta Master Chief onnistuu tuhoamaan renkaan. Master Chief ja Cortana palaavat Maahan.
Tarina alkaa High Charitylta, joka on Covenantin liikkuva pääkaupunki. Eliteihin kuuluva komentaja Thel ’Vadam saapuu oikeudenkäyntiinsä, jossa hänet tuomitaan syylliseksi Halo-renkaan tuhoutumiseen. ’Vadameelta otetaan pois hänen sotilasarvonsa ja hän joutuu Brute-päällikkö Tartaruksen kiduttamaksi. Maassa Master Chief ja kersantti Avery Johnson palkitaan toiminnastaan Halolla. Lordi Terrance Hood palkitsee sotilaat ja komentaja Miranda Keyesin, joka ottaa palkinnon vastaan ensimmäisellä Halolla kuolleen isänsä kapteeni Jacob Keyesin sijasta.
Kesken palkintoseremonian Covenantin laivue yrittää hyökkäystä Maahan. UNSC onnistuu torjumaan valtaosan hyökkäyksestä, mutta korkea-arvoista Katumuksen profeettaa kuljettava Covenantin risteilijä pääsee hyökkäämään New Mombasan kaupunkiin. Master Chief auttaa hyökkäyksen torjumisessa ja Katumuksen profeetta joutuu pakenemaan nopeasti hyperavaruushypyllä. Master Chief, Cortana, Johnson ja Keyes seuraavat risteilijää UNSC:n "In Amber Clad" -aluksella ja löytävät aiemmin tuntemattoman Halo-renkaan. Ymmärtäessään Halon aiheuttaman vaaran Keyes lähettää Master Chiefin tappamaan Katumuksen profeetan, Keyesin ja Johnsonin yrittäessä sillä välin löytää Halon aktivoimiseen vaadittavaa avainta, Indexiä.
Toisaalla Covenantin korkea-arvoiset profeetat toteavat Halon tuhoutumisen olleen Thel ’Vadameen vika, mutta tarjoavat ’Vadameelle Elitejen korkeinta mahdollista arvoa, Arbiteria. Matkallaan ensimmäiselle tehtävälleen tappamaan harhaoppista johtajaa hän kohtaa 343 Guilty Sparkin, jota Covenant kutsuu oraakkeliksi. Guilty Spark tuo Arbiterin takaisin High Charitylle. Katumuksen profeetan lähettää hätäkutsun, jolloin sekä High Charity että Covenantin laivue saapuvat uudelle Halolle juuri ennen kuin Master Chief tappaa profeetan. Joutuessaan avaruudesta tulevan pommituksen kohteeksi Master Chief hyppää järveen, josta hänet pelastaa Floodia johtava Gravemind.
Katumuksen profeetan kuolema aiheuttaa riitoja Covenantin rotujen välillä, kun profeetat antavat Bruteille Elitejen perinteisen tehtävän profeettojen puolustajina. Arbiter löytää Halon aktivoimiseen vaadittavan Indexin ja sieppaa sitä myös etsivät Keyesin ja Johnsonin. Arbiter kohtaa Tartaruksen, joka kertoo profeettojen määränneen Elitet tuhottaviksi ja pudottaa Arbiterin syvään kuiluun.
Gravemind pelastaa myös Arbiterin. Gravemind paljastaa Arbiterille Halon aktivoimisen johtavan Covenantin, ihmiskunnan ja Floodin tuhoutumiseen, ja lähettää Master Chiefin ja Arbiterin eri paikkoihin estämään Halon aktivoimisen. Gravemind teleportoi Master Chiefin High Charitylle, jossa Covenantin sisällä on syttynyt sisällissota. Floodin ohjaama "In Amber Clad" törmää kaupunkiin ja Cortana ymmärtää Gravemindin käyttäneen heitä harhautuksena levittääkseen Floodia Halon ulkopuolelle. Flood tartuttaa koko kaupungin ja tappaa samalla Armon profeetan. Totuuden profeetta käskee Tartaruksen ottaa Keyesin ja Johnsonin mukaansa Halon komentokeskukseen ja aktivoida renkaan. Master Chief seuraa Totuuden profeetaa tämän käyttämään avaruusalukseen Cortanan jäädessä tuhoamaan High Charityä.
Arbiterin Gravemind lähetetti Halon pinnalle. Johnsonin avustuksella hän pääsee komentokeskukseen, jossa Arbiter yrittää vakuuttaa Tartarukselle profeettojen valehdelleen heille. Tartarus uskoo kuitenkin yhä profeettoja ja aktivoi renkaan vihaisesti. Arbiter ja Johnson tappavat Tartaruksen, jolloin Keyes poistaa Indexin ja deaktivoi Halon. Sen sijasta, että rengas sammuisi kokonaan, kaikki Halo-systeemin renkaat menevät eräänlaiseen valmiustilaan, jolloin ne kaikki voidaan laukaista etäisestä kohteesta, jota Guilty Spark kutsuu Arkiksi (engl. "The Ark"). Totuuden profeetan alus saapuu Maassa käytävään taisteluun. Lordi Hood kysyy Master Chiefiltä mitä hän tekee aluksen sisällä, johon Master Chief vastaa lopettavansa taistelun.
Lopputekstien jälkeen tulevassa kohtauksessa Gravemind saapuu High Charitylle, jossa Cortana lupautuu vastaamaan Gravemindin kysymyksiin.
"Halo"-pelisarjan ei alun perin ollut tarkoitus olla trilogia, mutta "Combat Evolvedin" menestyttyä hyvin jatko-osa oli odotettavissa. Bungien käsikirjoittaja Joseph Staten kertoi Bungiella olleen "Combat Evolvedin" kehittämisen aikana ajatuksia tarinan ja pelikokemuksen laajentamisen suhteen, jotka eivät olisi mahtuneet yhteen peliin. Hänen mukaansa pelin julkaisseen Microsoftin tuki antoi studiolle mahdollisuuden palata "Combat Evolvedin" kehityksen aikana haudattuihin ideoihin.
Yksi "Halo 2:n" tärkeimmistä ominaisuuksista oli verkkomoninpeli. "Halo: Combat Evolvedin" moninpeli toimi lähiverkon kautta, joten monet pelaajista eivät koskaan pelanneet 16 pelaajalle tarkoitettuja isoja karttoja. Pelin kehittäjä Chris Butcher kertoi Bungien suunnitelleen aina pelin moninpelin ensin voidakseen hioa taistelua.
Pelin tarina syntyi elementeistä, joita ei nähty "Combat Evolvedissa". Käsikirjoittaja Jason Jones järjesteli ydinajatuksensa jatko-osan tarinan suhteen ja lähestyi niiden kanssa Statenia. Statenin mukaan yksi karsituista kohtauksista oli Miranda Keyesin petos, jossa Keyes kiinnittää Master Chiefin selkään pommin ja heittää tämän kuiluun. Staten arveli myöhemmin kohtauksen liittyneen vaikeaan eroon, jota Jones kävi läpi peliä kirjoittaessaan.
"Halo 2" julkistettiin virallisesti syyskuussa 2002 trailerin kera. Ensimmäisen kerran pelistä näytettiin pelikuvaa vuoden 2003 Electronic Entertainment Expo -videopelimessuilla. Se esitteli uusia ominaisuuksia kuten paranneltuja grafiikkoja ja kahden aseen samanaikaista käyttämistä. Monet asiat pelikuvatrailerissa eivät kuitenkaan olleet valmiita; koko grafiikkamoottori jouduttiin hylkäämään ja trailerin pelialue ei koskaan päässyt lopulliseen peliin alueiden koon rajoittamisen vuoksi. Muutoksien seurauksena "Halo 2:sta" ei ollut pelattavaa versiota lähes vuoteen.
Saadakseen pelin valmiiksi ajallaan Bungie joutui karsimaan yksin- ja moninpelin ominaisuuksia; jopa kolmasosa pelin ominaisuuksista karsittiin. Eräs karsituista ominaisuuksista oli mahdollisuus juosta. Chris Butcher kertoi studion asettaneen riman korkealle verkkopelin suhteen. Hänen mukaansa sen kehittäminen oli suuri haaste ja Bungie joutui jättämään useita asioita tekemättä pysyäkseen aikataulussa. Vuosi ennen julkaisua Bungie teki ”kaikkien aikojen puristuksen” viimeistelläkseen pelin; suunnittelija Jamie Griesemerin mielestä hienosäätövaiheen puute kehityksen lopussa oli suurin syy pelin vajavaisuuksiin. Butcher kutsui peliä vain varjoksi siitä mitä se olisi voinut olla. Bungien Frank O’Connorin mukaan myös kampanjan cliffhanger-lopetus johtui ajanpuutteesta.
Helmikuussa 2006 Microsoft kertoi "Halo 2:n" saapuvan Windows Vista -tietokoneille. Tarkoituksena oli kasvattaa Vistan myyntejä, mutta peli tuotiin pelattavaksi myös Windows XP -koneille kolmannen osapuolen toimesta. PC-käännöstyötä varten muodostettiin pieni Hired Gun -ryhmä, joka työskenteli läheisesti Bungien kanssa. "Halo 2" oli yksi Games for Windows – Liven julkaisunimekkeistä ja sisälsi Xbox-versiota enemmän ominaisuuksia, kuten tuen saavutuksille, kenttäeditorin ja kaksi uutta moninpelikarttaa.
Julkaisun oli alun perin tarkoitus tapahtua 8. toukokuuta 2007, mutta sitä lykättiin kesäkuun 6. päivään ”osittaisen alastomuuden” vuoksi. Pelin kenttäeditorin ”.ass” -virheilmoituksessa oli kuva kameralle takapuolta näyttävästä miehestä. Microsoft tarjosi korjauspäivityksen alastomuuden poistamiseen sekä joutui korjaamaan ikärajoituksen pelin kannessa. Toimenpiteet maksoivat Microsoftille noin puoli miljoonaa dollaria.
Bungie julkaisi "Halo 2:een" neljä karttapakettia. Kolme ensimmäistä karttapakettia julkaistiin vuoden 2005 aikana, joista ensimmäinen, "Bonus Map Pack", oli virvoitusjuomamerkki Mountain Dew’n sponsoroima ja julkaistiin ilmaiseksi. Se sisälsi kaksi karttaa, joista toinen oli uusioversio "Combat Evolvedin Wizard"-kartasta. "Killtacular Map Pack" sisälsi niin ikään kaksi uutta karttaa. "Maptacular Map Packissa" oli viisi karttaa, joista yksi oli uusi versio "Halo: Combat Evolvedin Longest"-kartasta. Kaikki vuoden 2005 aikana julkaistut lisäkartat koottiin "Halo 2 Multiplayer Map Pack" -DVD:lle. DVD sisälsi myös "Halo 2:n" aseiden tasapainoa muokanneet päivitykset, dokumentin karttapakettien kehittämisestä ja ylimääräisen "Another Day on the Beach" -välianimaation.
Maaliskuussa 2007 Bungien Frank O’Connor julkisti kaksi uutta karttaa moninpeliin ja kertoi julkaisuajankohdaksi huhtikuun. "Blastacular Map Packin" julkaisi kuitenkin viivästyi toukokuun puolelle karttojen jakelussa ilmettyä ongelmia. Molemmat uusista kartoista olivat tuttuja jo "Halo: Combat Evolvedista". Bungie nollasi myös pelaajien ranking-tasot päivityksen yhteydessä. 7. heinäkuuta "Blastacular Map Packista" tuli ilmainen ”Bungie-päivän” johdosta.
"Halo 2 Anniversary" on 343 Industriesin ja Saber Interactiven kehittämä uusioversio "Halo 2:sta". Se julkaistiin osana "ia" ja julkaistiin "Halo 2:n" kymmenvuotispäivänä. Uusia ominaisuuksia ovat muun muassa Forge-kenttäeditori ja mahdollisuus vaihtaa uusittujen ja vanhojen grafiikkojen väliltä. Pelin välinäytökset on uudistanut Blur Studios ja moninpelikartoista seitsemän on tehty uusiksi. "The Master Chief Collection" tuli tunnetuksi lukuisista sitä vaivanneista teknisistä ongelmista, joka vaikutti etenkin moninpelaamiseen.
"Halo 2:n" ääniraidan ovat säveltäneet pääasiassa Martin O’Donnell ja Michael Salvatori. Ääniraidalla esiintyy useita yhdysvaltalaisia rockyhtyeitä, kuten Breaking Benjamin, Incubus ja Hoobastank, sekä kitaristi Steve Vai. Sen on tuottanut Nile Rodgers. Ensimmäinen osa ääniraidasta julkaistiin 9. marraskuuta 2004 ja toinen sarjamuotoista musiikkia sisältänyt osa 25. huhtikuuta 2006. Toisen osan julkaisu myöhästyi oikeudellisten syiden vuoksi yli vuodella. "Volume 1" myi yli 100 000 kappaletta ollen ensimmäinen videopelin ääniraita, joka nousi Billboard 200 -listalle.
Kesällä 2004 tuottaja Rodgers ja O’Donnell päättivät julkaista ääniraidan kahdella erillisellä CD:llä; ensimmäinen sisältäisi pelin kaikki teemat ja ”pelistä inspiroituneen” musiikin; toinen sisältäisi lopun musiikin pelistä, joka oli vielä keskeneräistä ensimmäisen osan julkaisuhetkellä. Toisin kuin edeltejänsä, "Halo 2:n" ääniraita otti täyden hyödyn irti Dolby Digital 5.1 tilaäänestä. O’Donnell halusi varmistaa, ettei pelissä ole yhtäkään täysin hiljaista kohtaa. Hän totesi eräässä haastattelussa ambient-musiikin olevan yksi tärkeimmistä tekijöistä immersion kannalta.
"Halo 2" julkistettiin virallisesti syyskuussa 2002. Seuraavan vuoden E3-messuilla pelistä julkaistiin pelikuvaa ja uusia ominaisuuksia esitellyt traileri, jonka pelialue ei kuitenkaan päätynyt lopulliseen peliin. Bungie näytti moninpelidemosta pelikuvaa ensimmäisen kerran vuoden 2005 E3-messuilla, jota lehdistö pääsi pelaamaan. Lisäksi messuilla järjestettiin ennakkotapahtuma, johon kutsuttiin useita julkisuuden henkilöitä. Tapahtumapaikka sijaitsi yksityisessä kodissa Beverly Hillsissä, joka oli sisustettu "Halo"-teeman mukaisesti.
Piraattiversio "Halo 2:sta" vuosi ennen julkaisua erinäisille internetin sivustoille. Peliä pystyi pelaamaan vain modatuilla konsoleilla, eikä se toiminut Xbox Livessä. Microsoft lupasi selvittää vuodon lähteen, mutta vuotajia ei koskaan saatu kiinni. Piraattisivustoilta ladattavissa ollut peli oli PAL-versio ja sisälsi ranskankielisen tekstityksen.
Pelistä julkaistiin tavallisen version ohella myös rajattu keräilyversio, joka piti sisällään muun muassa "Halo 2:n" kehittämisestä kertovan dokumenttielokuvan ja taustatarinaa laajentavan "Conversations from the Universe" -vihkon. Keräilyversion ohjevihko on kirjoitettu Covenantin näkökulmasta UNSC:n sijasta. Alkuperäinen kotelo on korvattu alumiinisella kotelolla, jossa on "Halo 2:n" logo. Vuonna 2005 peli julkaistiin osana "Halo Triple Packia", joka sisälsi myös "Halo: Combat Evolvedin" ja "Halo 2 Multiplayer Map Pack" -DVD:n kartat. Ennen "Halo 3:n" julkaisua Japanin markkinoille tuotiin "Halo History Pack", joka piti sisällään "Halo 2:n" ja "Combat Evolvedin".
Peliä odotettiin innokkaasti ja se teki ennätyksen ennakkotilaajien määrässä yli puolellatoista miljoonalla ennakkotilaajallaan. Yöjulkaisupaikkojen eteen muodostui pitkiä jonoja jotka keräsivät myös median huomion. "Halo 2" menestyi hyvin myyden julkaisupäivänään noin 2,4 miljoonaa kopiota ja tuottaen yli 125 miljoonaa dollaria. Näin ollen "Halo 2" ohitti "Spider-Man – hämähäkkimies" -elokuvan kaikkien aikojen nopeiten tuottaneena viihdejulkaisuna. Peli myi Isossa-Britanniassa 260 000 kappaletta ensimmäisellä viikollaan, joka teki siitä maan kolmanneksi nopeimmin myyneen videopelin. Xbox.com raportoi kesäkuussa 2006, että "Halo 2:ssa" on pelattu yli puoli miljardia ottelua Xbox Livessä. "Halo 2:sta" tuli myös Xbox-konsolin eniten myynyt peli. Heinäkuuhun 2007 mennessä peli oli myynyt yli kahdeksan miljoonaa kappaletta ja oli samaan aikaan Yhdysvaltain kaikkien aikojen viidenneksi eniten myynyt peli.
"I love bees" (lyh. "ILB") on "Halo 2:n" markkinoinnissa käytetty pervasiivinen peli, jonka kehitti 42 Entertainment. Pelin oikeassa elämässä tapahtuvien tehtävien ratkomiseen osallistui jopa 9 000 ihmistä ja verkon välityksellä 600 000 ihmistä. Sen verkkosivuilla vieraili yli kolme miljoonaa ihmistä kolmen kuukauden aikana. Markkinoinnin kohderyhmänä olivat nuoret miehet, mutta kampanja houkutteli myös naisia ja keski-ikäisiä miehiä. "I love bees" palkittiin vuonna 2005 Game Developers Choice Awardsissa vuoden innovaationa ja asetettiin ehdolle Webby-palkinnon saajaksi. Markkinointikampanja sai huomiota myös valtavirtamedialta ja esimerkiksi "Wired"-lehti kirjoitti sen suosiosta ja kertoi pelin vievän huomiota pois saman vuoden Yhdysvaltain presidentivaaleilta.
Peli alkoi, kun aiemmin samantyyppisiin peleihin osallistuneille henkilöille lähetettiin hunajapurkkeja. Purkit sisälsivät kirjaimia, jotka yhdessä johdattivat "I love bees" -verkkosivustolle. Sivustolla oli ajastin huhtikuun 24. päivään. Samoihin aikoihin "Halo 2:n" elokuvateattereissa esitetyissä trailereissa vilkkui ilovebees.com -osoite, joka ohjasi näennäisesti hakkeroidulle mehiläishoitoon liittyvälle sivustolle. Itse pelaaminen koostui ympäri oikeaa maailmaa sijoitelluista tehtävistä, joita pelaajien tuli ratkoa lähes täysin ilman avustusta. Tehtävän suoritettuaan pelaajayhteisö palkittiin uudella kuunnelmalla, joka avasi ilovebees.com -sivustolla esiintyneiden toimintahäiriöiden syitä.
Bungie oli markkinointikampanjan aikana keskittynyt "Halo 2:een", jonka vuoksi studio ei ehtinyt avustaa 42 Entertainmentia "I love beesin" tarinan kirjoittamisessa. Sen seurauksena tarina sivuaa vain etäisesti "Halo"-sarjan tapahtumia. "Halo 2:n" käsikirjoittaja Joseph Staten kertoi vuonna 2004 antamassaan haastattelussa, ettei "I love bees" ei kuulu pelisarjan viralliseen kaanoniin. Myöhemmin "I love bees" -sarjassa esiteltyjä hahmoja on kuitenkin esiintynyt "Halo Graphic Novel" -sarjakuva-albumissa sekä "Halo Encyclopedia" -opaskirjassa. Frank O’Connor on myös kertonut pelisarjan uuden kehittäjän 343 Industriesin pitävän "I love beesiä" osana sarjan virallista kaanonia.
"Halo 2" sai hyvän vastaanoton kriitikoilta. Arvostelumenestystä mittaavan Game Rankings -sivuston laskema pistekeskiarvo pelille on 94.57% ja Metacriticin laskema valikoitujen arvostelujen painotettu pistekeskiarvo on 95 pistettä sadasta. "Halo 2" voitti lukuisia palkintoja, kuten parhaan konsolipelin palkinnon Game Critics Awardsissa sekä parhaan äänisuunnitelun Interactive Achievement Award -palkinnon. "Xbox.com" -sivuston mukaan peli on voittanut ainakin 34 palkintoa. "Halo 2" säilytti asemansa Xbox Liven pelatuimpana pelinä vielä Xbox 360:n julkaisun jälkeenkin.
Dome.fi -sivuston Thomas Puha kritisoi peliä uusien ratkaisujen puutteesta, mutta piti sitä toimivana kokonaisuutena. Puha kutsui moninpeliä ”fantastiseksi”. Livegamers antoi "Halo 2:lle" lähes täydet pisteet ja kehui moninpelin monipuolisuutta sekä pelinhakua. Sivusto nosti esiin ajoittaiset ruudunpäivitysnopeuden heilahtelut kampanjassa, mutta kehui juonta ja musiikkia. KonsoliFIN-sivuston arvostelija kutsui kenttäsuunnittelua paremmaksi kuin "issa", mutta totesi kenttien arkkitehtuurin olevan samanlaista. Yleisesti ottaen peli oli hänen mielestään audiovisuaalisesti komea. Pelinhakua hän kutsui hyvin suunnitelluksi.
"Game Informerin" Andy McNamara kehui pelattavuutta ja alkupuolella tapahtuvaa juonenkäännettä. Vaihtoehtoisen mielipiteen antanut Adam Biessener totesi uusien ominaisuuksien lisänneen pelin strategisuutta. Lisäksi hän ylisti kampanjaa ja sen uudelleenpeluuarvoa. IGN:n Hillary Golsteinin mielestä tarina oli hyvin kerrottu, vaikkakin välianimaatioissa oli ajoittain ongelmia. Toisaalta kampanja keräsi kritiikkiä; "Edge"-lehden Tony Mott kutsui tarinaa hämmentäväksi sekasotkuksi fanifiktiota ja "" tyylistä politikointia. GameSpot kritisoi pelin cliffhanger-lopetusta. "The Washington Postin" arvostelija kirjoitti pelin olevan lyhyt, mutta kehui fysiikanmallinnusta ja yksityiskohtia.
Moninpeli sai erittäin myönteisen vastaanoton. GameSpyn Will Tuttle julisti "Halo 2:n" olevan Xboxin visuaalisesti kaunein peli sekä paras moninpelikokemus. Hän olisi kuitenkin kaivannut Xbox Liven kautta pelattavaa yhteistyöpelitilaa. Thunderbolt-verkkosivuston Josh Kramer suositteli peliä jokaiselle, joka on koskaan pelannut videopelejä. IGN:n Glodstein kehui klaanijärjestälmän toteutusta ja tilastoseurannan monipuolisuutta Bungien verkkosivuilla. Eurogamer kuvaili karttoja tyydyttävän kokoisiksi ja pelinhakua reiluksi.
Vuonna 2007 julkaistu PC-versio sai ristiriitaisemman vastaanoton. Sen pistekeskiarvo Game Rankingsissa 72,67% ja Metacriticissä 72 pistettä sadasta. IGN:n Steve Butts kritisoi käännöksen teknisia ongelmia ja vanhentunutta ulkonäköä, ja antoi pelille arvosanaksi 7,5 pistettä kymmenestä. Hänen mielestään käännös ei sisältänyt tarpeeksi uusia ominaisuuksia oikeuttaakseen pelin uudelleen ostamisen, vaikkakin piti kenttäeditorista. Gamespotin Jeff Gerstmann antoi pelille arvosanan 7/10 ja kehui niin ikään kenttäeditoria, mutta pelkäsi peliohjaimella pelaavien saavan epäreilun edun tähtäysavustuksesta.
"Halo 2" tunnettiin laajasta yhteisöstään ja peli pysyi pitkään Xbox Liven pelatuimpien pelien listalla. Yhteisö kehitti useita yksityisissä otteluissa pelattavia pelimuotoja, joiden pelaaminen saattoi nojata herrasmiessopimuksiin muokkausvaihtoehtojen vähäisyydestä johtuen. Jotkut pelimuodoista nousivat suureen suosioon ja esimerkiksi "Infectionista" on myöhemmissä peleissä tullut virallinen pelimuoto. Pelaajat saattoivat myös halutessaan liittyä klaaniin, jonka kanssa saattoivat pelata.
Yhteisö löysi pelistä lukuisia ohjelmointivirheitä. Pelaajat saattoivat lisäksi käyttää huijausohjelmia ja verkkopelaamisen haavoittuvuuksia nostaakseen ranking-sijoituksiaan, minkä lisäksi näiden tekniikoiden oppimiseksi perustettiin jopa verkkosivustoja. Kehittäjä Bungie yritti jäljittää ja estää huijaamisesta kiinni jääneitä henkilöitä. Superhyppääminen () oli yksi tunnetummista ohjelmointivirheistä, joka mahdollisti huomattavasti tavallista korkeammalle hyppäämisen pelaajan osuessa reunaan tietyssä kulmassa ja kyykistyessä. Bungien työntekijät pitivät superhyppäämistä julkisissa otteluissa huijaamisena. Muita tunnettuja ohjelmointivirheitä olivat niin kutsutut näppäinyhdistelmät, jotka olivat erityisen suosittuja kilpailullisessa yhteisössä, sillä niiden nähtiin nostavan pelaajilta vaadittavaa taitoa. Tunnetuimpia näppäinyhdistelmiä olivat BXR ja BXB, jotka sallivat pelaajan lyödä, peruuttaa lyömisanimaation ja joko ampua tai lyödä heti uudestaan, joka mahdollisti vihollisen tappamisen hyvin nopeasti. Kaksoislaukaus ("double-shot") mahdollisti nopeamman ampumisen ja vaati tarkkaa ajoitusta. Bungie piti näppäinyhdistelmiäkin huijaamisena, eikä niitä nähty enää pelin jatko-osissa.
Erilaisten ohjelmointivirheiden vuoksi muodostui yhteisöjä, jotka keskittyivät kartoilta ulos pääsemiseen ja erilaisten niihin liittyvien haasteiden suorittamiseen. Nopeuspelaamiseen erikoistuneet yhteisöt ovat myös hyötyneet niistä ja niiden avulla peli on läpäisty vaikeimmallakin vaikeustasolla noin puolessatoista tunnissa. "Halo 2:n" pikapelaajia on myös kutsuttu satoja tuhansia katsojia keränneisiin Games Done Quick -hyväntekeväisyystapahtumiin.
"Halo 2:lla" oli aktiivinen machinima-yhteisö. Machinima-sarjoista kuuluisin lienee Rooster Teethin tuottama "Red vs. Blue", joka on kaikkien aikojen pisimpään jatkunut internetissä esitettävä sarja. Se sai alkunsa jo "in" aikana, ja osa kolmannesta kaudesta sekä neljäs ja viides kausi kokonaisuudessaan on kuvattu "Halo 2:ta" käyttämällä. "Red vs. Blue" kertoo kahden armeijan sodasta suljetussa kanjonissa ja sen kausia on julkaistu myös Netflixissä. Toinen "Halo 2:ssa" tehty tunnettu machinima-sarja on keskusteluohjelma "This Spartan Life", joka piti sisällään muun muassa haastatteluja ja komediaa. "This Spartan Life" voitti vuonna 2005 parhaan machinima-sarjan palkinnon Machinima Film Festivalilla. "The Codex" -sarja kertoo ihmiskunnan taistelusta Covenantin invaasiota vastaan. Sarja voitti Halo-machinimaan keskittyvässä Rockets on Prisoner Awardsissa kuusi palkintoa ja "Wired"-lehden päätoimittaja Chris Anderson on kutsunut sitä parhaaksi näkemäkseen machinima-sarjaksi.
Turnausjärjestäjä Major League Gaming järjesti valtaosan merkittävistä "Halo 2" -turnauksista. Peli oli myös osana elektronisen urheilun olympialaisiksikin tituuleerattua World Cyber Gamesia, jonka voittivat Ogre1 ja Ogre2 -nimimerkeillä tunnetut yhdysvaltalaiset kaksoset Dan ja Tom Ryan.
"Halo 2" oli ensimmäinen Yhdysvaltain televisiossa näytetty kilpapelinimeke, kun USA Network aloitti "Boost Mobile MLG Pro Circuit" -sarjan esittämisen vuonna 2006. Sponsoreina toimivat langattomaan tekniikkaan erikoistunut Boost Mobile ja automerkki Scion. Sarjassa saivat erityisesti näkyvyyttä kolme joukkuetta, Final Boss, Carbon ja Str8 Rippin, joista ainakin yksi esiintyi jokaisessa sarjan jaksoista. Sarjaa esitettiin kaksi kautta, jonka aikana Major League Gaming käytti siihen rahaa yli kuusi miljoonaa dollaria.
Suurin osa kilpailuista pelattiin neljällä neljää vastaan tai kaikki kaikkia vastaan, mutta esimerkiksi World Cyber Gamesin turnaus pelattiin kahdella kahta vastaan. Suurimmat turnaukset saattoivat kerätä jopa yli kaksisataa joukkuetta. Kilpailuissa pelattavissa pelimuodoissa oli joitakin eroavaisuuksia muuhun peliin verrattuna, kuten ajoneuvojen puuttuminen ja aseiden rajoitettu määrä. Myös karttojen ja pelimuotojen määrää oli supistettu. Turnauspelimuodoille oli oma pelilistansa, minkä lisäksi yhteisö järjesti yksityisiä kilpailullisia pelimuotoja käyttäviä otteluitaan.
"Halo 2:ta" hallitsi lähes koko sen elinkaaren ajan Final Boss, joka tunnettiin myös nimillä Shoot to Kill ja Team 3D. Joukkueen ydin koostui kolmesta pelaajasta; Dan ”Ogre1” Ryanista, Tom ”Ogre2” Ryanista ja Dave ”Walshy” Walshista. Joukkue voitti suurimman osan turnauksista, eikä sijoittunut kertaakaan koko "Halo 2:n" aikana kahden parhaan ulkopuolelle. Tiukoimman vastuksen Final Bossille tarjosi nuorista pelaajista koostunut Carbon, joka katkaisi Final Bossin yli vuoden mittaisen voittoputken otettuaan joukkueeseensa Eric ”Ghostayame” Hewittin. Carbon voitti vielä seuraavat kaksi turnausta, jonka jälkeen Final Boss hankki joukkueeseensa Michael ”Stronside” Cavanaughin. Strongsiden liityttyä joukkueeseen Final Boss hävisi vain kaksi turnausta ennen "Halo 3:een" siirtymistä, yhden Str8 Rippinille ja yhden vanhalle kilpakumppanille Carbonille.
Voittajajoukkueille maksetut palkinnot olivat tyypillisesti muutamien kymmenien tuhansien dollarien luokkaa, mutta esimerkiksi vuonna 2007 Las Vegasissa järjestetyn turnauksen voittajat tienasivat 100 000 dollaria, tehden siitä rahallisesti mitattuna suurimman "Halo 2" -turnauksen. Yhteensä palkintorahaa jaettiin pelin elinkaaren aikana noin puolentoista miljoonan dollarin edestä. Huippupelaajien tulot eivät kuitenkaan olleet pelkästään voittorahojen varassa, sillä Major League Gaming saattoi tehdä joukkueiden kanssa jopa miljoonan dollarin sopimuksia, jotka olivat yhtiön mukaan kaikkien aikojen suurimpia ammattilaispelaajien tekemiä sopimuksia. Pelaajilla saattoi olla myös henkilökohtaisia sponsorisopimuksia; esimerkiksi energiajuomayhtiö Red Bull toimi Final Bossin Waslhyn sponsorina. Myöhemmin joitakin "Halo 2:n" aikana läpimurtonsa tehneitä pelaajia on palkattu työskentelemään pelisarjan uusien osien parissa.