hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ryou Bakura
Ryou Bakura () on kuvitteellinen hahmo manga- ja animesarjassa "Yu-Gi-Oh!". 
Ryou Bakura saapuu Domino High Schooliin uutena oppilaana, koska edellisessä koulussa hänellä oli ollut ongelmia. Hänestä tulee nopeasti Yugin ja muiden ystävä. Ryou Bakura omistaa Millenium-kehän (), jonka hän oli saanut isältään, tämän ollessa Egyptissä.
Millenium-kehän sisällä asustaa muinainen henki, Varjo-Bakura. Varjo-Bakura on sadistinen ja häikäilemätön, ja tämä ottaa toisinaan Ryoun väkisin valtaansa, toisin kuin Varjo-Yugi, ja havittelee itselleen muita Millennium-esineitä. Yugi ja muut kohtasivat Varjo-Bakuran ensi kertaa tämän yrittäessä voittaa heidät roolilautapelissä "Monster World". Häviön jälkeen oikea Bakura yritti olla enää koskaan laittamatta Millennium-kehää kaulaansa, kunnes joutuu tekemään niin ollessaan Yugin ja tämän ystävien mukana Ottelijoiden valtakunnassa (mangassa Taistelijoiden valtakulta). Yugin kukistettua itse Pegasus J. Crawford, Otteluhirviöt () -korttipelin keksijä, Varjo-Bakura haastaa Pegasuksen toiseen Varjopeliin ja voitettuaan ottaa tältä Millennium-silmän.
Ottelu Cityn (mangassa Battle City) turnauksessa Malik Ishtarin toinen persoonallisuus, Varjo-Malik, kukisti Varjo-Bakuran ja yritti tuhota tämän sielun. Varjo-Bakuran sanoi kuitenkin olevansa "itse pimeys" ja Varjo-Malikin hävittyä Ottelu Cityn loppuottelussa Varjo-Yugille, Yugin Millennium-arvoitukseen piiloutunut Varjo-Bakura palasi. Kun Yugi ystävineen alkoi selvittää Varjo-Yugin ja Millennium-esineiden menneisyyttä Varjo-Bakuraa vastaan käydyn viimeisen Varjopelin kautta, ilmeni, että Varjo-Bakura oli yhdistelmä muinaisen haudanryöstäjän Varaskuningas Bakura sekä äärimmäisen pahan olennon Zorc Necrohades sieluista. Varjo-Bakuran päätehtävä oli muuttaa viimeisen Varjopelin kautta menneisyyttä niin, että Zorc onnistuisi tuhoamaan menneisyyden Egyptin, minkä seurauksena nykyhetken ihmiskunta lakkaisi olemasta.
The Odyssey
The Odyssey on Symphony X:n kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 5. marraskuuta 2002. Neljäs kappale "Accolade II" on jatkoa yhtyeen hitille "The Accolade" levyltä "The Divine Wings of Tragedy". Viides kappale "King of Terrors" perustuu Edgar Allan Poen novelliin "Kuilu ja heiluri." Kahdeksas kappale, yli 24 minuuttia pitkä ja moniosainen nimikkokappale kertoo Homeroksen Odysseiasta.
Opolen voivodikunta
Opolen voivodikunta (, ) on yksi Puolan 16 voivodikunnasta. Se muodostettiin 1. tammikuuta vuonna 1999 entisistä Opolen ja Częstochowan voivodikunnista. Voivodikunta on nimetty alueen suurimman kaupungin Opolen mukaan, joka toimii myös alueen pääkaupunkina.
Voivodikunta sijaitsee Puolan lounaisosassa. Suurin osa siitä sijaitsee Sleesian alangon alueella ja sitä halkoo Oderjoki. Pinta-alaltaan ja väkiluvultaan voivodikunta on Puolan voivodikunnista pienin. Siellä on arviolta 996 011 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 9 411,87 neliökilometriä.
Saksalaisia voivodikunnan asukkaista on hieman yli kymmenen prosenttia. Voivodikunnan saksalaisväestö muodostaa noin 70 prosenttia koko Puolan saksalaisvähemmistöstä.
Koomikon kyyneleet
20 suosikkia – Koomikon kyyneleet on Joel Hallikaisen & Timo Koivusalon yhteinen kokoelma-albumi vuodelta 1998. Levy on osa "20 suosikkia" -kokoelmalevysarjaa.
Lassi Alhorinne
Lassi Oskari Alhorinne (s. 26. heinäkuuta 1971 Toijala) on suomalainen freelance-näyttelijä ja teatteriopettaja. Hän on valmistunut teatteritaiteen maisteriksi teatterikorkeakoulusta 1997.
Alhorinne on näytellyt sekä televisiossa, elokuvissa että teatterissa. Hän on ollut kiinnitettynä muun muassa Ahaa Teatterissa ja Kajaanin kaupunginteatterissa ja Hän tehnyt vierailuja muun muassa KOM-teatteriin ja Espoon kaupunginteatteriin. Alhorinne on dubannut ja tehnyt paljon lastenohjelmia televisioon. Hänen tunnetuin elokuvaroolinsa on nuoren ilmailuharrastajan rooli Ere Kokkosen elokuvassa "Hurmaava joukkoitsemurha" (2000).
Siviilipalveluksen suorittanut Alhorinne on ollut mukana myös kehitysvammatyössä ja pitänyt luentoja vuorovaikutuksesta.
Alhorinne on opettanut ja ohjannut teatteria mm. Niittylahden ja Lahden kansanopistoissa.
Viime vuodet Alhorinne on opiskellut Rosen-terapeutiksi.
Pentti Auer
Pentti Uolevi Auer (21. maaliskuuta 1931 Lammi – 3. helmikuuta 2004 Espoo) oli suomalainen näyttelijä ja elokuvaaja.
Auer teki useita pieniä rooleja Aki Kaurismäen ja Mika Kaurismäen elokuvissa, kuten "Arvottomat" (1982), "Rikos ja rangaistus" (1983) ja "Kauas pilvet karkaavat" (1996). Auer aloitti elokuva-alalla 1940-luvulla, ja 1950-luvulta alkaen hän työskenteli kuvaajana useissa elokuvissa.
Poing poing poing
Poing poing poing on Irwin Goodmanin vuonna 1971 julkaistu albumi. Se sisältää hitit ”Lievestuoreen Liisa” sekä albumin nimikappaleen ”Poing poing poing”, jolla Goodman voitti Syksyn sävel -laulukilpailun aiemmin samana vuonna. Myös itse albumi oli suuri menestys myyden kultaa.
Albumin CD-version kansilehtisessä Vexi Salmi (Emil von Retee) pitää "Poing poing poingia" mahdollisesti jopa Irwinin parhaana albumina. Levyn kansikuva otettiin Hietaniemen uimarannalla Helsingissä.
Levynkannen maastoauto on Willys Jeep, jonka Irwin oli ostanut Yhdysvaltain armeijan ylijäämähuutokaupasta. Auton on myöhemmin entisöinyt Mika Sundqvist. Kannen kuvat ovat Hannu Männynoksan käsialaa.MuusikotTuotanto
Cinema 4D
Cinema 4D on kaupallinen 3D-mallinnukseen sekä animointiin tarkoitettu ohjelma. Sen on kehittänyt MAXON Computer GmbH Friedrichsdorfin kaupungista Saksasta. Ohjelmalla pystyy toteuttamaan helposti kolmiulotteisia visualisointeja. Tyypillisiä käyttökohteita ovat mm. arkkitehtisuunnitelmien visualisointi, tuoteosien visualisointi ja simulointi sekä animaatiot televisioon tai WWW-sivuille.
Ohjelmaa voidaan käyttää proseduraaliseen ja polygoniseen subd-mallinnukseen, animointiin, valaistukseen, teksturointiin ja renderöintiin.
Ohjelma kehitettiin Amigalle 1990-luvun alussa ja on myöhemmin julkaistu myös Mac OS X:lle, Windowsille. Production Bundlen myötä ohjelma on julkaistu myös Linuxille.
CINEMA 4D käytetään 3D-sovelluksena ja se soveltuu esimerkiksi matte maalaukseen elokuvissa BodyPaint 3D:n kanssa. Sitä on käytetty elokuvissa, kuten Napapiirin pikajuna, Karvakamut ja Monsteritalo.
Sovellus luottaa yleisesti käytettyyn 3D-grafiikka -teknologiaan joka luo ryhmän "pisteitä" (tunnetaan myös verteksinä) joka muodostaa yhteenliitetyistä pinnoista. Illuusio kolmannesta ulottuvuudesta luodaan objekteilla monista pinnoista. Still kuvat, elokuvat ja peliympäristöt (muiden joukossa) voidaan luoda tällä tekniikalla.
Ystävät, toverit
Ystävät, toverit on suomalainen elokuva vuodelta 1990. Sen on ohjannut ja tuottanut Rauni Mollberg.
Elokuva on julma tarina ahneudesta ja vallasta. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat toisen maailmansodan aikaiseen Petsamoon. Pääosassa on Arno Jurmala -niminen nikkelitehtailija, joka nöyristelee aina sitä puolta, joka vuorollaan on sodassa voitolla, eli aluksi natseja, sitten puna-armeijaa. Elokuvassa puhutaan viittä eri kieltä, suomea, englantia, ruotsia, saksaa ja venäjää. Valmistuttuaan elokuva oli siihen asti kallein suomalainen elokuva 18,5 miljoonan markan budjetillaan. Arvostelijat kuitenkin suhtautuivat elokuvaan karsaasti ja myös katsojia oli vähän.
Elokuvan käsikirjoittaja kirjailija Joni Skiftesvik on voimakkaasti arvostellut tuottaja-ohjaaja Mollbergia siitä, että tämä ”käveli hänen ylitseen” elokuvan toteutusvaiheessa. Skiftesvikin mukaan osa Suomen Elokuvasäätiön hyväksymästä käsikirjoituksesta jätettiin kuvaamatta, kokonaisia elokuvan tasoja poistettiin, tematiikkaa muutettiin ja Mollberg tuottajavaltaansa käyttäen sisällytti elokuvaan omia teemojaan neuvottelematta käsikirjoittajan kanssa.
Nightflight to Venus
Nightflight to Venus on saksalaisen diskoyhtye Boney M:n vuonna 1978 julkaistu kolmas albumi. Se sisältää singlehitit ”Rasputin”, ”Rivers of Babylon” ja ”Brown Girl in the Ring”. Mukana on myös covereita, kuten päätösraita ”Heart of Gold”, joka on alun perin Neil Youngin esittämä.
Albumia myytiin muun muassa Suomessa platinalevyyn oikeuttava määrä. Se oli listaykkönen ainakin Britanniassa, Länsi-Saksassa, Itävallassa, Ruotsissa ja Norjassa.
A-puoli
B-puoli
Canon EOS 400D
Canon EOS 400D on japanilaisyhtiö Canonin aktiivisille valokuvausharrastajille suunnattu digitaalinen järjestelmäkamera. Kamera tunnetaan Pohjois-Amerikassa nimellä Digital Rebel XTi ja Japanissa sen nimi on EOS Kiss Digital X. Se julkaistiin 24. elokuuta 2006.
Suurimmat erot 400D:n edeltäjään, Canon EOS 350D:hen verrattuna ovat kennon korkeampi erottelukyky ja automaattinen puhdistusjärjestelmä, suurempi nestekidenäyttö ja tehokkaampi 9 tarkennuspisteen automaattitarkennusjärjestelmä.
Mitä kansa haluaa
Mitä kansa haluaa on iskelmälaulaja Jukka Kuoppamäen esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1966.
A-puoli
B-puoli
Eduard von Grützner
Eduard Theodor Ritter von Grützner (26. toukokuuta 1846 - 2. huhtikuuta 1925) oli saksalainen taidemaalari ja professori, joka on tunnettu munkkiaiheisista maalauksistaan.
Grützner syntyi Groß-Karlowitzissa Sleesiassa. Kylän kirkkoherra tunnisti ensimmäisenä hänen kykynsä ja rohkaisi Grützneria jatkamaan taiteen parissa. Kirkkoherra lähetti hänet Müncheniin opiskelemaan piirustusta Hermann Dyckin yksityiskoulussa.
Vuonna 1865 hän siirtyi Münchenin taideakatemiaan opiskelemaan maalaamista. Akatemiassa häntä neuvoi Piloty, joka hyväksyi hänet luokalleen 1867. Jo opiskeluaikanaan Grützner suosi usein humoristisia munkeista ja luostarielämästä kertovia aiheita ja jatkoi niiden maalaamista myös valmistumisensa 1870 jälkeen. Poikkeuksena munkkiteemaan hän maalasi myös sarjan Falstaff-aiheisia teoksia sekä iloisia ryyppäjäiskuvauksia. Hän teki myös karikatyyreja ja grafiikkaa.
Grützner kuoli Münchenissä 1925.
Korisliigan vuoden pelaaja
Vuoden pelaajan valitsevat vuosittain SM-joukkueiden päävalmentajat ja kapteenit.
Vanhaa viiniä
Vanhaa viiniä on Jukka Kuoppamäen vuonna 2002 julkaistu albumi.
Korisliigan vuoden tulokas
Vuoden tulokkaan valitsevat vuosittain SM-joukkueiden päävalmentajat ja kapteenit.
Romanssi (albumi)
Romanssi on iskelmälaulaja Jukka Kuoppamäen vuonna 2003 julkaistu albumi, jossa hän tulkitsee pääasiassa muiden artistien ja säveltäjien teoksia.
Kill ’Em and Eat ’Em
Kill 'Em and Eat 'Em on Pink Fairiesin comeback-albumi vuodelta 1987. Tuolloin yhtyeen ex-jäsenet kokoontuivat uudelleen ja tekivät keikkoja Hawkwindin Acid Daze -konserteissa.
Elsa Karppinen
Elsa Dagmar Karppinen (21. toukokuuta 1901 Kemi – 30. huhtikuuta 1957 Kuopio) oli suomalainen vasemmistopoliitikko. Suomen kommunistiseen puolueeseen kuulunut Karppinen vietti noin 12 vuotta vangittuna poliittisista syistä ennen vapautumistaan jatkosodan päätyttyä. Hän nousi kansanedustajaksi Suomen kansan demokraattisen liiton ryhmään heinäkuussa 1945.
Lapin läänin vaalipiiristä valittu Karppinen kuului myös Kemin kaupunginvaltuustoon. Vaaleissa 1950 Karppinen valittiin presidentin valitsijamieheksi.
Karppinen työskenteli kotikaupungissaan Kemissä myymälänhoitajana, konttoristina, puoluetoimitsijana, Suomi–Neuvostoliitto-seuran palveluksessa sekä toimittajana Kansan Tahto ja Kansan Sana -lehdissä.
Elsa avioitui vuonna 1938 Heikki Karppisen kanssa. Aviomies oli tuohon aikaan SKP:n Kemin alueen organisaattori.
R&amp;G (Rhythm &amp; Gangsta): The Masterpiece
R&G (Rhythm & Gangsta): The Masterpiece on rap-artisti Snoop Doggin seitsemäs albumi. Se julkaistiin 16. marraskuuta 2004. Osa levystä tuotettiin The Neptunesin studiolla. Albumi myi noin 225 000 kappaletta ensimmäisellä listaviikollaan ja sijoittui kuudenneksi Billboard-listalla. Se on myynyt noin 1,7 miljoonaa kappaletta Yhdysvalloissa.
Yōichi Wada
Yōichi Wada (, s. 28. toukokuuta 1959) on videopeliyritys Square Enixin nykyinen pääjohtaja ja Computer Entertainment Supplier's Associationin puheenjohtaja. Hän toimi Squaren pääjohtajana jo ennen yhtiön fuusioitumista Enixin kanssa vuonna 2003.
Wada opiskeli Tokion yliopistossa, jossa hän suoritti oikeustieteen kandidaattitutkinto. Squarelle hän siirtyi huhtikuussa 2000 lähdettyään Nomura Securities -välitysyhtiöstä, jossa hän oli työskennellyt vuodesta 1984 lähtien. Nykyisen yhtiönsä pääjohtajaksi hän ryhtyi vuonna 2001; sitä ennen hän oli toiminut muun muassa talous- ja toimitusjohtajana. Squaren ostettua Taiton itselleen vuonna 2005 Wadasta tuli Taiton puheenjohtaja ja ohjaaja vuoden 2006 helmikuussa sekä lopulta pääjohtaja saman vuoden toukokuussa.
Wadan toimikuvaan on kuulunut usean toisiinsa yhteydessä olevan tuotteen julkaiseminen osana laajempaa kokoelmaa. Esimerkkejä tästä ovat "Fabula Nova Crystallis Final Fantasy XIII" ja "Compilation of Final Fantasy VII". Lisäksi hän on korostanut, ettei Square Enixin menestys nojaa pelkästään yhtiön pelisarjoista parhaiten tunnettuihin "Final Fantasyyn" ja "Dragon Questiin", vaan myös uudempiin nimikkeisiin, jotka muodostavat 40 % yhtiön voitosta.
Álvaro Colom
Álvaro Colom Caballeros (s. 15. kesäkuuta 1951 Ciudad de Guatemala) on guatemalalainen poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä vuosina 2008–2012. Hän edustaa keskustavasemmistolaista Unidad Nacional de la Esperanza -puoluetta (UNE).
Colom on Antonio Colom Arguetan ja Yolanda Caballeros Ferratén poika. Hänen setänsä Manuel Colom Argueta oli Guatemalan kaupungin pormestari, jonka sotilaat surmasivat 1979. Colomilla on poika Antonio Colom Szarata, joka soitta bassoa guatemalalaisessa rock-yhtyeessä Viento en Contra.
Colom opiskeli Universidad de San Carlos de Guatemalassa (USAC) insinööriksi. Hän työskenteli yrittäjänä ja virkamiehenä. Hän johti järjestöä Fondo Nacional para la Paz ja toimi vuodesta 1991 varatalousministerinä. Hän omistaa tekstiilitehtaan.
Hän oli UNE:n ehdokkaana vuoden 2003 presidentinvaaleissa, joissa pääsi toiselle kierrokselle, mutta hävisi sillä Óscar Bergerille. Colom sai vuoden 2007 vaalien ensimmäiselle kierroksella 9. syyskuuta 27 prosenttia äänistä. Häntä oli vastassa oikeistolaisen Partido Patriotan ehdokas kenraali Otto Pérez Molina. Guatemalan vuoden 2007 vaalit olivat verisimmät vuosikymmeniin; jo ennen ensimmäistä kierrosta tapettiin 50 ehdokasta ja heidän kannattajaansa. Tulosten julkistusten jälkeen ainakin viidessä kunnassa turvauduttiin kyynelkaasuun.
10. toukokuuta 2009 Guatemalan pääkaupungissa ammuttiin asianajaja Rodrigo Rosenberg Marzano kesken pyöräilylenkin. Rosenberg oli jättänyt jälkeensä videoviestin, jossa hän sanoi: ”jos katsotte tätä viestiä, se johtuu siitä että presidentti Álvaro Colom murhasi minut, apunaan Gustavo Alejos.” Alejos oli presidentin yksityissihteeri. Rosenberg oli edustanut maaliskuussa 2009 murhattua liikemiestä Khali Musaa, jota presidentin hallinto oli pyytänyt Banrural-pankin johtokuntaan. Skandaali laajeni, kun syyttäjä Amílcar Velásquez nähtiin poistumassa presidentin asunnosta ja hän joutui eroamaan. Colom kiisti syytökset ja pyysi YK:lta ja FBI:lta apua tapauksen tutkimisessa. Sekä Colomia vastaa että hänen puolestaan esiintyi mielenosoituksia. Espanjalaisen tuomari Carlos Castresanan johtama kansainvälinen tutkijaryhmä tuli tammikuussa 2010 siihen lopputulokseen, että Rosenberg suunnitteli oman murhansa menetettyään ystävänsä ja tyttärensä ja päätyi syyttämään siitä presidentti Colomia ja salaliittoa.
Höyryjyrä
Höyryjyrä on höyryvoimalla toimiva tiekone. Omalla koneella liikkuvat tiejyrät ovat nykyisin miltei yksinomaan dieselkäyttöisiä.
Suomessa on höyryjyriä säilynyt useita. Ajokunnossa on vuonna 2012 vain yksi entinen Helsingin kaupungille kuulunut joka on yksityisomistuksessa Jokioisilla. Sen hiukan pienempi sisarkone on tieliikennemuseo Mobiliassa Kangasalla ja Lemminkäinen Oyj:n omistama kolmas jyrä on sijoitettu lasikaappiin Helsingin Salmisaaressa. Koneen kaapissa ei ole varsinaista selityskilpeä. 
Höyryjyrät ovat myös pienoismalleina kohtalaisen suosittuja; ainakin Wilesco tekee niitä pienoishöyrykoneella varustettuna sekä valmiina että rakennussarjana. Mallit voi varustaa radio-ohjauksella.
Nuffield Universal
Nuffield Universal on englantilaisvalmisteinen Nuffield -traktorimalli, jota valmistettiin vuosina 1948-1961.
Valkealan reitti
Valkealan reitti (myös Väliväylä, Kivijärven reitti tai Lakanvirta) on vesistöreitti Kymijoen vesistössä ensimmäisen ja toisen Salpausselän välissä. Reitti saa alkunsa Lemin ja Luumäen kuntien alueen pienistä lammista ja järvistä ja virtaa sieltä länteenpäin. Kymijokeen se yhtyy Kouvolassa Harjunjokena Pyhäjärven alapuolella. Reitin suurin järvi on Kivijärvi. Saimaasta reitin erottaa vain kapea kannas Lappeenrannan Rutolassa sijaitsevien Valkealan reittiin virtaavan Kärjenlammen ja Saimaaseen virtaavan Myllylammen välillä. Ennen Vuoksen syntymistä tämä oli toinen Saimaan lasku-uomista, joita pitkin Saimaan vedet virtasivat Kymijokeen. Väliväylän keskijuoksulla on runsaasti esihistoriallisia kalliomaalauksia.
Valkealan reitillä on pituutta Rutolaan 113 km ja putouskorkeutta noin 19 metriä Kivijärvestä Kymijokeen. Reitin valuma-alue on pinta-alaltaan 1 250 km² ja järvien vesipinta-ala yli 130 km².
Uitossa väylää käytettiin ennen hyväksi yhdistämään Saimaan alue Kymijokeen. Väliväylän käyttö uittoon päättyi 1960-luvun alussa. Nykyisin se on suosittu melontareitti.
Annette Messager
Annette Messager (s. 1943 Beck-sur-Mer, Ranska) on ranskalainen taiteilija. Hänen tunnetaan erityisesti installaatioistaan, joihin hän liittää usein valokuvia ja erilaisia aineksia. Messager on pitänyt useita näyttelyitä. Hän on naimisissa taiteilija Christian Boltanskin kanssa, joka oli Helsingin juhlaviikkojen vuoden 1998 taiteilija. He asuvat Malakoffissa lähellä Pariisia.
Messager piti ensimmäisen näyttelynsä 1970. Hänen ensimmäinen merkittävänä pidetty työnsä on "Les Pensionnaires" (Hoidokit, 1971–1972), jossa on täytettyjä pikkulintuja lasivitriineissä. Vuonna 2005 hänen teoksensa "Casino" oli esillä Venetsian biennaalissa Ranskan paviljongissa. Teos palkittiin Kultaisella leijonalla. Messagerilla oli retrospektiivinen yksityisnäyttely Pariisin Pompidou-keskuksessa vuonna 2007. Se oli esillä Suomessa Espoon modernin taiteen museossa marraskuusta 2007 tammikuuhun 2008.
Fabian Stech, J'ai parlé avec Lavier, Annette Messager, Sylvie Fleury, Hirschhorn, Pierre Huyghe, Delvoye, D.F.-G. Hou Hanru, Sophie Calle, Ming, Sans et Bourriaud. Presses du réel Dijon, 2007.
Christian Boltanski
Christian Boltanski (s. 6. syyskuuta 1944 Pariisi) on ranskalainen taiteilija.
Boltanskin taiteen lähtökohta on tila. Hän rakentaa siihen kokonaistaideteoksen, tarinan. Kuolema on hänen keskeisiä aiheitaan, ja taustalla on todellisuutta, lapsuuden kokemuksia, sillä Boltanskin isä on juutalainen. Lähipiiri kuitenkin pääasiassa pelastui tuholta. Syyllisyys on toinen hänen keskeisiä teemojaan.
Boltanski aloitti uransa taidemaalarina, minimalistina, mutta hylkäsi maalaamisen 1960-luvulla. Boltanskin 1980-luvun tuotannossa sarja "Monumentit" on tärkein teossarja. Hän on usein pitänyt näyttelyitä museoiden ja gallerioiden ulkopuolella, kuten kirkoissa ja rautatieasemilla.
Boltanski on naimisissa taiteilija Annette Messagerin kanssa. Boltanskin isä on ukrainalaistaustainen juutalainen, äiti on korsikalainen.
Taiteilijan työnsä ohella Boltanski on toiminut opettajana Pariisin École nationale supérieure des Beaux-Artsissa ja suomalaisista kuvataiteilijoista ainakin Tiina Ketara on opiskellut hänen johdollaan ja nimennyt Boltanskin vaikuttajakseen.
Boltanski osallistui Ars 74 -näyttelyyn, ja hän oli Helsingin juhlaviikkojen vuoden 1998 taiteilija, jolloin hänellä oli näyttely "Elokuun yö" Helsingin Taidehallissa. Boltanskin teos "Sydänarkisto" toteutettiin Helsingissä, Joensuussa, Rovaniemellä ja Vaasassa vuonna 2012 osana Ihme-nykytaidefestivaalia.
Korisliigan SM-finaalien paras pelaaja
SM-finaalien parhaan pelaajan valitsee vuosittain Suomen Koripalloliitto.
Korisliigan vuoden puolustuspelaaja
Korisliigan vuoden puolustuspelaajan valitsevat vuosittain SM-joukkueiden päävalmentajat ja kapteenit.
Matti Mäkelä
Matti Samuel Mäkelä (s. 16. heinäkuuta 1951 Ilmajoki) on suomalainen esseisti ja kirjailija.
Mäkelä pääsi ylioppilaaksi Marttilan yhteislyseosta 1972. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1980 ja lisensiaatiksi 1988 Helsingin yliopistosta ja väitteli tohtoriksi vuonna 2016 Itä-Suomen yliopistossa.
Mäkelä on työskennellyt Helsingin yliopistossa kirjastoamanuenssina ja tuntiopettajana sekä Haminan kaupungin koululaitoksessa erityisopettajana. Myöhemmin hän toimi Kymen läänin taidetoimikunnan ohjaavana kirjallisuuden läänintaiteilijana sekä Pekkas-akatemian rehtorina Kotkassa. Nykyisin Mäkelä asuu Pohjois-Karjalassa Pyhäselän Nivan kylällä. Hän on naimisissa kulttuurintutkija, professori Helmi Järviluoma-Mäkelän kanssa.
Vapaaksi kirjailijaksi Mäkelä ryhtyi vuonna 1994. Mäkelä on ollut "Aamulehden" kirjallisuuskriitikkona vuodesta 1998 ja jäsenenä Valtion kirjallisuustoimikunnassa vuodesta 2004.
Mäkelä tuli julkisuuteen vuonna 1981 "Parnasso"-lehdessä ilmestyneellä esseellään "Tarkkailuluokka", joka perustui hänen omiin kokemuksiinsa peruskoulun tarkkailuluokan opettajana. Esseen pohjalta tehtiin myös televisionäytelmä. Pitkälle 1990-luvun loppuun Mäkelä tunnettiin nimenomaan esseistinä. Hänen esikoisromaaninsa, sadomasokistisia piirteitä sisältävä "Rakkausromaani", ilmestyi 2006.
Mäkelä toimi jäsenenä YLE Radio 1 Seija Walliuksen toimittamassa "Herraseurassa"-radio-ohjelmassa.
Korisliigan vuoden ulkomaalaisvahvistus
Vuoden ulkomaalaisvahvistuksen valitsevat vuosittain SM-joukkueiden päävalmentajat ja kapteenit.
Janne Virkkunen
Janne Virkkunen (s. 8. joulukuuta 1948 Helsinki) on suomalainen toimittaja. Hän oli Kansainvälisen lehdistöinstituutin (IPI) puheenjohtaja vuosina 2008–2010. Hän toimi Helsingin Sanomien päätoimittajana vuodesta 1991 huhtikuuhun 2010, jolloin hänet korvasi vastaavana päätoimittajana Mikael Pentikäinen. Virkkunen jäi eläkkeelle Helsingin Sanomista saman vuoden lopussa.
1980-luvun alussa Virkkunen oli mukana kirjoittamassa poliittista paljastuskirjaa "Tamminiemen pesänjakajat" (1981). Osallistumisesta kirjan kirjoittamiseen hän sai HS:n tuolloiselta päätoimittajalta Heikki Tikkaselta vakavan varoituksen. Virkkunen oli Poliittiset toimittajat ry:n puheenjohtajana vuosina 1981–1983.
Virkkunen on Jean Sibeliuksen tyttären Ruthin pojan Erkin poika.
Janne Virkkunen sai vuonna 2010 Suomen Kuvalehden tunnustuspalkinnon ”pitkäaikaisesta ja tinkimättömästä sananvapauden puolustamisesta”.
Janne Virkkunen on toiminut Historioitsija ilman rajoja ry:n hallituksen varapuheenjohtajana vuodesta 2016.
Korisliigan vuoden kehittynein pelaaja
Vuoden kehittyneimmän pelaajan valitsevat vuosittain SM-joukkueiden päävalmentajat ja kapteenit.
Korisliigan paras kuudes pelaaja
Vuoden parhaan kuudennen pelaajan valitsevat vuosittain SM-joukkueiden päävalmentajat ja kapteenit.
Kuudenneksi pelaajaksi kutsutaan pelaajaa, joka ei kuulu aloitusviisikkoon, mutta tulee kentälle vaihdoissa muita useammin.
Korisliigan vuoden erotuomari
Vuoden erotuomarin valitsevat vuosittain SM-joukkueiden päävalmentajat ja kapteenit.
Telesat Canada
Telesat Canada on kanadalainen satelliittitietoliikenneyhtiö, joka perustettiin 2. toukokuuta 1969. Yhtiön pääkonttori on Ottawassa.
Nykyisin Telesat levittää yli 200 televisiokanavaa Kanadaan ja sen linkkikapasiteettia käyttävät muiden muassa Bell TV- ja Shaw Direct-tietoliikenneyhtiöt.
Telesat laukaisi Anik A1-tietoliikennesatelliitin vuonna 1972. Se oli INTELSATin ja Neuvostoliiton tietoliikennsatelliittien jälkeen avaus satelliittitietoliikenteen laajenemisessa. Kanadalaiset ovat luoneet siitä oman "ensimmäinen maailmassa"-luokan: Anik oli ensimmäinen kansallinen GEO-radan satelliitti, jota operoi liikeyritys. Kanadan valtion subvention tasosta ei yleensä tässä yhteydessä puhuta, Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton kohdalla valtion suuri tuki oli ilmiselvää. Anik A1:n toiminta päättyi vuonna 1981.
Sen omisti pitkään BCE Inc. (eli entinen Bell Canada Enterprises), joka myi vuonna 2007 omituksensa Loralille ja kanadalaiselle eläkekassalle 2,5 miljardin dollarin hintaan.
Pitkään konkurssisaneerauksessa ollut yhdysvaltalainen Loral-satelliittitietoliikenneyhtiö ja Kanadan julkisen sektorin työntekijöiden eläkekassa PSP Investments päättivät vuoden 2006 lopussa ostaa Telesatin osakkeet noin 2,5 miljardin Yhdysvaltain dollarin hintaan. Kauppa toteutui vuoden 2007 lopussa. Marraskuussa 2010 Telesat Canada aikoi myydä osakkeitaan pörssissä. Kanadan hallitus on sallinut sen, että yritys voisi siirtyä kokonaankin ulkomaalaisomistukseen. Helmikuussa 2011 kuitenkin sekä Eutelsat että SES totesivat julkisesti, ettei kumpikaan niistä aio maksa kuutta miljardia dollaria Telesatin osakkeista. Yhtiö osti maaliskuun alussa pääomistajansa Loralin omistamaa satelliittikapasitteettia 60 miljoonalla dollarilla.
Naamijoki (kylä)
Naamijoki on kylä Pellon kunnassa Lapin läänissä. Kylä sijaitsee noin 18 kilometrin päässä Pellon keskustaajamasta pohjoiseen Väylänvarrentie-nimisen yhdystien 9381 ja Kolarin radan varrella paikassa, jossa saman niminen joki laskee Tornionjokeen. Kylässä on aiemmin ollut oma rautatieasema. Naamijoelta johtaa Orankitie-niminen paikallistie Orajärven kylään, joka sijaitsee Pellosta Kolariin johtavan valtatien 21 varrella.
Vuonna 1885 perustettu Rantakankaan kruununtila oli kylän ensimmäinen talo. Tila autioitui vuoden 1900 tienoilla. 1930-luvun alussa perustettiin Naamijoen ja Orangin kylien alueille asutustiloja, joista kaksi sijaitsi Naamijoella. Kylän asutus laajeni sodan jälkeen 1940-luvun lopulla, kun kylälle perustettiin neljä uutta ns. rintamamiestilaa.
Naamijokisuulla toimi aikanaan myös tulliasema. Vanhan tulliaseman tilat ovat nykyisin Metsähallituksen palveluyrityksen käytössä vapaa-ajankohteena nimellä Joppikämppä. Kylällä toimii myös muita majoitus- ja palvelutoimintaa harjoittavia yrityksiä. Kylällä on lisäksi maataloutta harjoittavia tiloja ja kalankasvatus- ja jalostusyritys.
Naamijoen seudun aktiivisuuden ansiosta saatiin valtuuston vastustuksesta huolimatta vuonna 1953 aikaan Orangin koulu, kun oppilaita oli ilmaantunut 30. Koulu kuitenkin lopetettiin 1962 koulukuljetusten alkaessa.
Kolmastoista kerta
Kolmastoista kerta on vuonna 1977 julkaistu Irwin Goodmanin albumi. Levyn suurin hitti oli "Manu, vippaa muutama markka".
Cha cha cha
Cha cha cha on Irwin Goodmanin albumi. Se julkaistiin levy-yhtiö Fazerin viivyttelyjen jälkeen talvella 1978, vaikka materiaali oli saatu valmiiksi jo kauan ennen sitä. Tyylillisesti albumi edustaa pääasiassa iskelmämusiikkia.
Albumilta julkaistiin kaksi singleä, "Silirimpsis / Kun kantti kestää" sekä "Cha cha cha / Tää elämä on lyhyt". Ne molemmat ilmestyivät jo vuoden 1977 puolella. Molempien singlejen A-puolet jäivät varsin vaatimattomalle huomiolle, muiden kappaleiden jäädessä täysin pimentoon. Albumin nimikappaleella Goodman pyrki Syksyn sävel -kilpailuun, mutta ei yltänyt loppukilpailuun asti.
Goodmanin kappaleiden sanoittajan, Vexi Salmen, mukaan Goodmanin albumien työstäminen oli "Cha cha chan" aikoihin muuttunut ”tehtailuksi”, sillä niiden päätarkoituksena oli levy-yhtiön kanssa tehdyn sopimuksen edellyttämien julkaisujen nopeasti valmiiksi saaminen, ja sitä kautta sopimuksesta vapautuminen. "Cha cha cha" olikin viimeinen Fazer Finnlevyn julkaisema Irwin-levy.
Nuortenlehti Help käsitteli albumia toukokuun 1978 numerossaan:
"Irwin Goodman – Kehdosta hautaan" -kirjan kirjoittaja Juha Rantala on sitä mieltä, että Goodmanin levyjen taso oli vuoden 1976 "Häiriköstä" "Cha cha chahan" tultaessa laskenut jyrkästi.
Kulkurin kulta
Kulkurin kulta on Irwin Goodmanin ja Hannen vuonna 1979 julkaistu albumi. Levyn julkaisi Levytuottajat. Albumi sisältää sekä Hannen ja Irwinin yhteislevytyksiä että molempien artistien soololevytyksiä. Rocket Records on julkaissut vuonna 2012 levystä ensimmäisen cd-painoksen.
Naamijoen rautatieasema
Naamijoen rautatieasema () oli rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsi Pellon kunnassa Naamijoen kylässä Naamijoen etelärannalla Haapasuvannon kohdalla noin 16 kilometriä Pellon rautatieasemalta pohjoiseen. Liikennepaikka otettiin käyttöön vuonna 1965, kun Pellon ja Sieppijärven välinen rataosuus valmistui. Liikennepaikalla kuormattiin pääasiassa puuta, mutta se lakkautettiin liikenteen vähyyden vuoksi. Ratapiha on purettu.
Love for Sale
Love for Sale on saksalaisen diskoyhtye Boney M:n vuonna 1977 julkaistu toinen albumi. Se sisältää singlehitit ”Ma Baker” ja ”Belfast”. Albumi nousi listaykköseksi Länsi-Saksan lisäksi ainakin Ranskassa, Suomessa (19 viikkoa), Ruotsissa (5 viikkoa) ja Itävallassa (2 viikkoa).
A-puoli
B-puoli
Dirly dirly dee
Dirly dirly dee on vuonna 1985 julkaistu Irwin Goodmanin albumi. Albumin suurin hitti oli nimikkokappale "Dirly dirly dee". Irwin osallistui kappaleella "Sepalus auki" Syksyn säveleen ja voitti lehdistön suosikki -palkinnon, mutta jäi itse kisassa viimeiseksi.
Viestiaselaji
Viestiaselaji on eri puolustushaaroissa esiintyvä aselaji, jonka tehtävänä on suunnitella, perustaa ja ylläpitää viestiverkkoja sotilastoiminnan johtamisen mahdollistamiseksi. Viestiaselaji luetaan ilmatorjunta-aselajin, tykistöaselajin, pioneeriaselajin jne. tapaan taistelua tukeviin aselajeihin. Maavoimien lisäksi myös merivoimilla ja ilmavoimilla on omat viestiaselajinsa toimintansa tarpeiden mukaan. Ilmavoimien viestiaselaji kehittyi voimakkaasti toisen maailmansodan aikana käsittäen jopa oman radiotiedustelun.
Merkinanto on ollut sotilaallisessa mielessä sotilasviestitoimintaa, johon on tarvittu siihen erikoistunut sotilas. Yhdysvalloissa lääkintämajuri Albert James Myer kehitti lippujen heiluttamiseen () tavaksi kenttäviestiä. Yhdysvaltain armeija, maavoimat, nimitti 1858 johtokunnan tutkimaan asiaa: "the principles and plans of the signalling, mode of use in the field, and course to be pursued in introducing to the army". Huktikuussa 1859 New Yorkin satamassa kokeiltuun Myerin järjetelmään oltiin tyytyväisiä ja Yhdysvaltain sotaministeri John Buchanan Floyd ehdotti kongressille, että se otetaan käyttöön. Albert James Myerista tuli Yhdysvaltain armeijan viestitoiminnan pääviestiupseeri (). Myerin järjestelmä otettiin palveluskäyttöön 21. kesäkuuta 1860. Albert Myer oli perustetun viestiaselajin johtava ja samalla ainut upseeri. Ensimmäisen kerran Myerin järjestelmää käytettiin sodassa navajoja vastaan alkuvuodesta 1860.
Meyerin järjestelmässä heiluteltiin päivisin valoisaan aikaan lippua ja öisin lyhtyjä. Ensimmäistä kertaa järjestelmää käytettiin tulenjohtamiseen sodassa Yhdysvaltain sisällissodassa Fort Woolissa Fort Monroeen ampumiseksi.
Varsinaisesti Yhdysvaltain viestiaselajin viestijoukot perustettiin vasta Yhdysvaltain sisällissodan jatkuttua 3. maaliskuuta 1863.
Jo tätä ennen oli monilla erilaisilla lipuilla annettu lippumerkkejä toisille aluksille merenkulussa, mutta Meyerin järjestelmä oli erilainen.
Euroopassa Saksassa viestiaselaji muodostui toisen teknisen aselajin, pioneeriaselajin yhteyteen, kun 25. maaliskuuta 1899 perustettiin Preussin Neupreußische Pionierbataillonen yhteyteen Telegraphentruppe eli sähkötysjoukot.
Jääkäripataljoona 27:ään perustettiin suomalaisille oma tiedonanto-osasto.
Tiedonantamista varten perustettiin tiedonantokomppanioita ja merkinantoa varten kipinälennätinlaitos. Käsitteenä viesti suomen kielessä on muodostunut vasta 1926, vaikka tiedonantaminen, kenttäviestitoiminnan puhelintoiminta ja merkinantaminen, kenttäviestitoiminnan radiotoiminta, pidettiin Suomen puolustusvoimissa erillään vielä vuoteen 1930 saakka, jolloin merkintannon kenttälennätinpataljoona ja radiopataljoona muutettiin viestipataljoona 1:ksi ja viestipataljoona 2:ksi, joissa kummassakin annettiin aikaisempien tiedonantokomppanioiden tapaan sotilaspuhelinopetusta yksissä joukko-osastoissa. Yhdeksi joukko-osastoksi joukkoyksiköt yhdistettiin 1934.
Suomessa viestiaselaji muodostui toisesta teknisestä aselajista, pioneeriaselajista riippumattomaksi aselajiksi vasta lokakuussa 1939.
Naamijoki (joki)
Naamijoki on yksi Tornionjokeen laskevista joista.
Naamijoki on aiemmin ollut yksi merkittävimmistä meritaimenen lisääntymisaluista Tornion- ja Muonionjokien Suomen puoleisella alueella. Meritaimenen lisääntyminen Naamijoella on kuitenkin lähes loppunut emokalojen vähäisen määrän sekä alueella tehtyjen perkauksien ja ojituksien vuoksi. Valuma-alueella suoritetut koneelliset toimet ovat heikentäneet muun muassa kalakannan ravinnon saantia.
Hongkongin filharmoninen orkesteri
Hongkongin filharmoninen orkesteri (kiinaksi: 香港管弦樂團, pinyin: Xiānggǎng Guǎnxián Yuètuán, ) on Hongkongin suurin sinfoniaorkesteri. Sen edeltäjä Sino-British Orchestra aloitti vuonna 1895, Hongkongin filharmoninen orkesteri perustettiin vuonna 1974.
Orkesterin nykyinen taiteellinen johtaja on vuodesta 2004 ollut alankomaalainen Edo de Waart. Englantilainen David Atherton, joka oli Hongkongin filharmoninen orkesterin taiteellinen johtaja vuosina 1989–2000, valittiin vuonna 2000 orkesterin kunniakapellimestariksi ("Conductor Laureate").
Anita Moen
Anita Moen (s. 31. elokuuta 1967 Elverum, Norja, käyttänyt myös sukunimeä "Moen-Guidon") on norjalainen entinen hiihtäjä ja moninkertainen arvokisamitalisti.
Suurin osa Moenin arvokisamitaleista tuli viestihiihdosta. Olympialaisista hän saavutti viestihopeaa kolmesti peräkkäin: 1994 Lillehammerista, 1998 Naganosta ja 2002 Salt Lake Citystä. Lisäksi hän saavutti kaksi henkilökohtaista olympiapronssia: 1998 Naganosta 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailusta ja 2002 Salt Lake Citystä sprinttihiihdosta.
MM-kisoissa Moen saavutti Norjan viestijoukkueessa kolme hopeaa (1995 Thunder Bay, 2001 Lahti ja 2003 Val di Fiemme) sekä yhden pronssin (1993 Falun). MM-kisoissa hänen parhaaksi henkilökohtaisen kilpailun sijoituksekseen jäi vuoden 1997 Trondheimin MM-kisojen 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailun viides sija.
Maailmancupin kisoista Moen saavutti kolme henkilökohtaista osakilpailuvoittoa, joista kaksi sprinttikisoista. Sprintin kokonaismaailmancupissa hän oli toinen kausina 1999/00 ja 2001/02. Lisäksi hän oli kaksi kertaa mukana voittamassa maailmancupin osakilpailua viestijoukkueessa.
Catherine Cusack
Catherine Cusack (s. 21. joulukuuta 1968, Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläis-irlantilainen näyttelijä. Hän on edesmenneen näyttelijä Cyril Cusackin neljäs tytär sekä näyttelijöiden Sinéad, Sorcha ja Niamh Cusackin sisarpuoli.
Cusack hyväksyttiin Royal Holloway and Bedford New Collegeen, mutta hän siirtyi työskentelemään lontoolaiseen Tricycle Theatreen. Cusackin ensimmäinen varsinainen näyttelijän rooli oli Brendan Behanin näytelmässä "The Hostage", ennen kuin hän siirtyi näyttelemään BBC:n tuottamaan televisiosarjaan "Sophia and Constance". Hän on myös näytellyt televisiosarjoissa "Doctor Who", "Coronation Street" ja "Elämää Ballykissangelissa" sekä elokuvissa "The Lonely Passion of Judith Hearne" ja "Finding Neverland – tarinan lähteillä".
Saint Vincent ja Grenadiinien maantiede
Saint Vincentin ja Grenadiinien saarivaltio koostuu Saint Vincentin pääsaaresta ja Pohjois-Grenadiinien saaristosta. Saaret kuuluvat Karibian Pieniin Antilleihin ja ovat suurimmaksi osaksi tuliperäisiä.
Valtion kokonaispinta-ala on 389 km², josta peräti 344 km² on Saint Vincentin saarta.
Saint Vincent on vuoristoinen saari, jonka maisemaa hallitsee pohjois-eteläsuunnassa oleva vuorijono. Sen - ja valtion - korkein huippu on tulivuori La Soufrière (1234 m), joka on edelleen aktiivinen. Se aiheutti suurta tuhoa 1891, vuonna 1902 sen purkaus tappoi 2000 ihmistä, ja vuoden 1979 purkaus vahingoitti saaren maataloutta ja turismia. Vuorten rinteitä saaren itäpuolella peittävät tiheät metsät, joita halkovat useat joet ja purot.
Saarella sijaitsee Saint Vincentin ja Grenadiinien pääkaupunki Kingstown. Muita isoja asutuskeskuksia saarella ovat Georgetown ja Chateaubelair.
Saint Vincentiin ja Grenadiineihin kuuluu Grenadiinien saariryhmästä Pohjois-Grenadiinit. Suurin osa niistä on korallisaaria. Joitakin saaria kutsutaan osuvasti nimellä "All Awash Island" (), koska välillä ne jäävät kokonaan veden alle. Grenadiinit muodostavat oman kuntansa ("parish"), jonka pääkaupunki on Port Elizabeth Bequian saarella.
Pohjois-Grenadiinien saaret pohjoisesta etelään:
Vakaat pasaatituulet leudontavat muutoin saarella vallitsevaa trooppista ilmastoa. Saaristossa on sadekausi touko-marraskuussa. Hurrikaanit voivat yltää Saint Vincentille ja Grenadiineille; viimeisin hurrikkaani iski vuonna 1980.
Fredrik Lång
Fredrik Lång (s. 9. maaliskuuta 1947 Närpiö) on suomenruotsalainen kirjailija ja filosofian tohtori. Lång on naimisissa Sunniva Draken kanssa. Heillä on kolme lasta: Fredrika ja Markus Drake sekä Andreas Lång.
Volksgrenadier
Volksgrenadier-divisioonat oli nimitys, joka annettiin toisessa maailmansodassa syksyllä 1944 useille saksalaisille jalkaväkidivisioonille lähinnä psykologisista ja moraalisista syistä. Uudetkin jalkaväkidivisioonat saivat nimityksen ”Volksgrenadier” eli kansankrenatööri. Volksgrenadier-divisioona oli käytännössä jalkaväkidivisioona. Volksgrenadier-divisioonia käytettiin Ardennien taistelussa loppuvuonna 1944.
Termi sekoitetaan usein termiin ”Volkssturm”.
Cyril Norman Hinshelwood
Sir Cyril Norman Hilshelwood (19. kesäkuuta 1897 Lontoo – 9. lokakuuta 1967) oli brittiläinen fysikaalinen kemisti. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1956 muutamien ketjureaktioihin liittyvien ongelmien ratkaisemisesta sekä palamisteoriasta. Hinshelwood jakoi palkinnon neuvostoliittolaisen Nikolai Semjonovin kanssa.
Koulunkäyntinsä Hinshelwood aloitti Kanadassa. Hänen isänsä kuoltua vuonna 1905 perhe muutti Chelseaan, missä Hinshelwood eli lopun elämänsä. Hilshelwood opiskeli Westminsterissä ja Oxfordin yliopistossa.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Hinshelwood työskenteli kemistinä räjähdysainetehtaassa. 1921–1937 hän toimi tuutorina Oxfordissa Trinity Collegessa. Kemianprofessorina hän toimi vuodesta 1937 alkaen. Hinshelwood toimi useissa Britannian hallituksen neuvoa-antavissa tieteellisissä toimikunnissa. Hän oli Royal Societyn jäsen vuodesta 1927 ja hän toimi sen puheenjohtajana vuosina 1955–1960. Hinshelwood aateloitiin vuonna 1948 ja vuodesta 1960 hän kuului ansioritarikuntaan.
Hinshelwood julkaisi useita kirjoja muun muun muassa molekyylien termodynamiikasta. Yhdessä Harold Warris Thompsonin kanssa hän tutki vedyn ja hapen välistä räjähdysreaktiota ja kuvaili ketjureaktiomekanismin. Myöhemmin hän tutki kemiallisia muutoksia bakteerisoluissa. Nämä tutkimukset olivat tärkeitä myöhemmille bakteereja ja antibiootteja koskeville töille.
Salmivaaran rautatieasema
Salmivaaran rautatieasema on lakkautettu rautatieliikennepaikka Sallan kunnassa Lapin läänissä Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsi Salmivaaran kylässä, noin 55 kilometriä itään Kemijärveltä. Liikennepaikka on avattu liikenteelle vuonna 1941 niin kutsutun Sallan radan valmistuessa. Liikennepaikka oli viime vuosinaan miehittämätön ja se luokiteltiin linjavaihteeksi. Henkilöliikennettä tai vakinaista tavaraliikennettä ei ollut. Ratapiha käsittää pääraiteen lisäksi kaksi kuormausraidetta.
Liikennepaikka avattiin liikenteelle 17. maaliskuuta 1947. Henkilöliikenne Salmivaarassa lakkautettiin 28. toukokuuta 1967. Liikennepaikka lakkautettiin Isokylä–Kelloselkä-rataosuuden liikenteeltä sulkemisen yhteydessä joulukuussa 2012.
Kursun rautatieasema
Kursun rautatieasema () on entinen rautatieliikennepaikka Kursun kylässä Sallan kunnassa Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsee noin 39 kilometrin päässä Kemijärveltä itään. Se on avattu liikenteelle 17. maaliskuuta 1947.
Liikennepaikalla on ollut kolme kuormausraidetta sekä tavaranosturi ja vaununsiirtolaite. Tavaranosturi ja monia muita rakennelmia on purettu.
Henkilöliikenne lakkautettiin 25. toukokuuta 1967, ja tavaraliikenne 1. tammikuuta 2001. Asemalla oli liikenteenohjauksellista käyttöä varsinaisen liikenteen jälkeen, mutta se lakkautettiin 2012 muiden Isokylä-Kelloselkä rataosuuden asemien tapaan.
Radioasema Q
Radioasema Q oli oululaisen Kaimax Media Oy:n harjoittama paikallisradiokanava. Radion ohjelmistoon kuului suurimmaksi osaksi suomalainen iskelmämusiikin soittaminen. Lisäksi kanava esitti muun muassa suorana urheiluotteluita.
Kanavan taajuusalue oli 89,4 "MHz" Oulun seudulla. Radioasema Q toimi 2000-luvun alkupuolella osana itsenäisten paikallisradioiden muodostamaa "Iskelmä-Suomi"-ketjua. Lopulta se kuitenkin muuttui Iskelmä Ouluksi. Ennen Radioasema Q:ta samalla kuuluvuusalueella lähetti Radio Alex
Kanavan RDS-koodi oli: ___Q____
Svea torn
Svea torn on 17-kerroksinen ja 50 metriä korkea asuintalo Tukholman Ladugårdsgärdetin kaupunginosassa. Se sijaitsee 1990-luvun alussa rakennetun Starrbäcksängenin asuinalueen reunalla, entisten Svean tykistörykmentin kasarmien vieressä. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehtitoimisto ÅWL Arkitekter ja se rakennettiin 2006–2007. Ensimmäiset asukkaat muuttivat taloon joulukuussa 2007. Sylinterinmuotoisessa kerrostalossa on 70 asumisoikeusasuntoa. Muita vastaavia korkeita asuinrakennuksia Tukholmassa on muun muassa 24-kerroksinen ja 86-metrinen Söder Torn.
Elina Rintala
Elina Rintala (ent. Salovaara, s. 28. huhtikuuta 1970 Vaasa) on suomalainen näyttelijä.
Rintala on koulutukseltaan teatteritaiteen maisteri, valmistunut vuonna 1997. Hän on ollut siitä lähtien kiinnitettynä Tampereen teatterissa, jossa hän on esiintynyt muun muassa näytelmissä "Rent", "Papin perhe", "Hedda Gabler", "Paskateoria" ja "Täydelliset häät". Televisiossa Rintala on nähty myös televisiosarjoissa kuten "Muodollisesti pätevä", "Hovimäki", "Hiljaista on", "Tehdas" ja "Pirunpelto", sekä kesäteatterissa mm. Pirunpelto-näytelmässä. Rintala toimi 1990-luvulla myös Yle TV2:n kuuluttajana.
Rintala oli naimisissa kansanedustaja Pertti Salovaaran kanssa ja heillä on kaksi tytärtä, jotka ovat syntyneet vuosina 2000 ja 2005. Pariskunta erosi vuonna 2010.
Joutsijärven rautatieasema
Joutsijärven rautatieasema () on entinen rautatieliikennepaikka Joutsijärven kylässä Kemijärven kaupungissa Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsee noin 27 kilometriä itään Kemijärveltä. Se avattiin liikenteelle 4. maaliskuuta 1947.
Joutsijärvellä ei ole lainkaan henkilöliikennettä, se lakkautettiin 28. toukokuuta 1967. Satunnainen raakapuunkuormaus loppui, kun rata suljettiin liikenteeltä joulukuussa 2012. Samalla Joutsijärven liikennepaikka lakkautettiin
Joutsijärven asemarakennus on Jarl Ungernin suunnittelema lautavuorattu hirsirunkoinen rakennus. Sen itäpuolella sijaitsee punatiilinen vesitorni.
Hanhikosken rautatieasema
Hanhikosken rautatieasema () on rautatieliikennepaikka Kemijärven kaupungissa Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Nykyisin liikennepaikka on miehittämätön linjavaihde, eikä siellä ole henkilöliikennettä.
Hanhikosken ratapiha käsittää pääraiteen lisäksi yhden lyhyen kuormausraiteen, jonka pituus on noin 160 metriä. Ratapihalla on aiemmin ollut lisäksi pitkä sivuraide, joka on purettu.
Stadsgårdshissen
Stadsgårdshissen (tunnettu myös nimellä Sofiahissen) on Tukholmassa Södermalmissa sijaitseva henkilöhissi. Hissi sijaitsee tunnetummalta Katarinahisseniltä itäänpäin ja kulkee Stadsgårdenin ja Katarinavägenin yläosan välillä. Hissin vihittiin käyttöön 22. joulukuuta 1907. Rakentamista ehdotti tukkukauppias E. W. Djurling, hän myös vastasi sen 64 000 kruunun rakentamiskustannuksista. Hissiä käyttivät pääasiallisesti satamatyöläiset ja se oli käytössä kello 6.30–17.00 välisenä aikana. Vuodesta 1967 lähtien vuosittaiset käyttäjämäärät laskivat noin 29 000:een. Hissi suljettiin lokakuussa 1971. Nykyään se on Carl Anton Axelssonin ateljeen käytössä.
Kuusivaaran seisake
Kuusivaaran seisake () oli rautatieliikennepaikka Kemijärven kaupungissa, Lapissa, Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsee Kuusivaaran kylässä. Virallisesti liikennepaikka on oli loppuaikoinaan seisake. Kuusivaaran ratapiha on purettu, jäljellä oli liikenteen loppuvaiheessa enää pääraide matkustajalaitureineen.
Rautatievirasto kielsi matkustajajunien pysähtymisen Kuusivaaran seisakkeella asemainfrastruktuurin puutteiden vuoksi 5. joulukuuta 2007 alkaen. Ratahallintokeskus lakkautti liikennepaikan 30. kesäkuuta 2008.
Minä Aku Ankka
Minä Aku Ankka on vuonna 1972 julkaistu 280-sivuinen Aku Ankka -jättikirja.
Aku Ankan jättikirjat saivat arvostelijoilta kielteisen vastaanoton, koska kirjojen sivutaitto ja väritys olivat epäonnistuneita.
Enonkosken Pyrintö
Enonkosken Pyrintö (EnPy) on lentopalloseura Enonkoskelta Etelä-Savosta. Seuran miesten edustusjoukkue nousi kaudeksi 2007–2008 Suomen toiseksi korkeimmalle sarjasolle 1-sarjaan. Seuralla on myös menestyksekästä junioritoimintaa.
Aikaisemmin seura toimi urheilun yleisseurana. Tunnetuin Pyrinnön urheilija on juoksija Antti Loikkanen.
Kaudella 2009/2010 Pyrintö toimi 1-sarjassa Keski-Savon Paterin ja East Volleyn muodostaman uuden eteläsavolaisen SM-liigajoukkueen Saimaa Volleyn farmijoukkueena.
SNCC
SNCC (Société nationale des chemins de fer du Congo) on Kongon demokraattisen tasavallan kansallinen rautatieyhtiö. Sisällissodan vuoksi maan rautatiet eivät olleet toiminnassa vuoden 1998 ja 29. kesäkuuta 2004 välisenä aikana. Sodan aikana tuhottiin 500 kilometriä rautateitä Manieman ja Katangan maakunnissa. Yhdysvallat on rahoittanut radan korjaustöitä. Avustusjärjestöt käyttävät usein rautateitä ruoan ja tarvikkeiden jakelussa.
Numenios
Numenios Apameialainen (100-luvun loppupuoli) oli antiikin kreikkalainen keskiplatonilainen ja uuspythagoralainen filosofi. Hän vaikutti Apameiassa Syyriassa ja toimi uusplatonismin edelläkävijänä.
Numenios vaikuttaa pitäneen Pythagorasta korkeimpana auktoriteettinaan, mutta samaan aikaan hän seurasi pääkohdissa Platonia, jota kutsui ”Attikan Moosekseksi”. Professori Michael Wagnerin mukaan Numenios osoitti gnostilaista taipumusta.
Merkittävin ero Numenioksen ja Platonin ajattelun välillä oli hänen tekemänsä ero ”ensimmäisen jumalan” ja demiurgin välillä. Tämä johtuu todennäköisesti juutalais-aleksandrialaisten filosofien, erityisesi Filonin ja hänen "logos"-teoriansa, vaikutuksesta. Prokloksen mukaan Numenios katsoi, että oli olemassa eräänlainen jumalien kolminaisuus, jonka jäseniä hän nimitti ”isäksi”, ”tekijäksi” ja ”siksi mikä on tehty”. Ensin mainittu oli ylin jumaluus tai puhdas järki, toinen maailman luoja, kolmas maailma itse. Numenios piti ruumista sielun vankilana.
Numenioksen tutkielmista on säilynyt katkelmia Eusebioksen teoksessa "Praeparatio Evangelica". Näihin kuuluvat tutkielma "Hyvästä", tutkielmat jotka käsittelivät seikkoja joissa akatemialaiset poikkesivat Platonista, sekä tutkielma Platonin mystisistä sanonnoista. Origeneen mukaan ensin mainittu sisälsi viittauksen Jeesukseen.
Numenioksen teokset olivat arvossaan uusplatonilaisten keskuudessa, ja Plotinoksen oppilaan Amelioksen sanotaan kirjoittaneen lähes kaksi kirjaa kommentaareja niihin.
Christoph Bieler
Christoph Bieler (s. 28. lokakuuta 1977 Hall in Tirol) on itävaltalainen yhdistetyn hiihtäjä ja olympiavoittaja.
Bielerin uran parhaimmat saavutukset ovat joukkuekilpailusta. Torinossa 2006 hän kuului Itävallan olympiakultaa voittaneeseen joukkueeseen ja Salt Lake Cityssä 2002 sekä Sotšissa 2014 pronssijoukkueeseen. Maailmanmestaruuskilpailuissa Bieler on maailmanmestari joukkuekilpailusta Val di Fiemmestä 2003 ja pronssimitalisti Oberstdorfista 2005.
Bielerin paras henkilökohtainen arvokisasaavutus on normaalimatkan neljäs tila Sapporon MM-kisoissa 2007. Lisäksi hän on ollut kuudes normaalimatkalla Val di Fiemmessä 2003 ja yhteislähtökilpailussa Liberecissä 2009 sekä kahdeksas normaalimäen Gundersen-kilpailussa Liberecissä 2009 ja Val di Fiemmessä 2013. Olympiakisoissa hän on ollut kolmastoista Torinon 2006 normaalimatkan kilpailussa, kymmenes Vancouverin 2010 suurmäen ja yhdestoista Sotšin 2014 normaalimäen Gundersen-kilpailussa.
Bieler saavutti ensimmäisen palkintosijansa maailmancupissa oltuaan kolmas yhteislähtökilpailussa Sapporossa 25. tammikuuta 2004. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti sprinttikilpailussa Lillehammerissa 3. joulukuuta 2006. Yhdistetyn maailmancupissa hän on voittanut yhteensä kuusi osakilpailua ja ollut palkintokorokkeella 17 kertaa (23.2.2013 mennessä). Kaudella 2006–2007 hän sijoittui neljänneksi niin maailmancupin kokonaiskilpailussa kuin sprintticupissakin. Seuraavalla kaudella hän oli neljäs sprintticupissa ja kuudes kokonaiskilpailussa.
Bielerin seura on HSV Absam-Bergisel.
Liina Aunola
Liina Aunola (s. 1978) on suomalainen ilma-akrobaatti. Hän on esiintynyt Sirkus Finlandiassa ja ulkomailla Englannissa, Hollannissa, Ruotsissa ja Japanissa. Hänellä on ollut myös kiinnitys yhdysvaltalaisessa Ringling Brothers -sirkuksessa.
Aunola on valmistunut Turun ammattikorkeakoulusta sirkustaiteen ohjaajaksi. Esiintyvät Taiteilijat ry. valitsi hänet vuoden 2008 viihdetaiteilijaksi.
Liian vähän aikaa
20 suosikkia – Liian vähän aikaa on Irmeli Mäkelän kokoelma-albumi vuodelta 2001. Levy on osa "20 suosikkia" -kokoelmalevysarjaa.