hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Nathaniel Bar-Jonah
David Paul Brown eli vuodesta 1991 Nathaniel Benjamin Levi Bar-Jonah (15. helmikuuta 1957 – 13. huhtikuuta 2008) oli yhdysvaltalainen rikollinen, joka syntyi Worcesterissa, Massachusettsissa, ja oli kuollessaan istumassa Montanan osavaltiossa 130 vuoden tuomiotaan.
Bar-Jonahin rikoshistoria alkaa jo 1970-luvulta. Vuonna 1974 hän esiintyi poliisina 8-vuotiaalle pojalle ja hyväksikäytti tämän. Hän on maansa pahamaineisimpia lasten hyväksikäyttäjiä ja kohdistanut äärimmäisen väkivaltaisia seksuaalirikoksia sekä tyttöihin että poikiin.
Bar-Jonahin uuden pidätyksen yhteydessä vuonna 1999 hänen kotoaan löytyi varsin raskauttavana pidettyä aineistoa, kuten pienten lasten kuvia. Poliisi epäili häntä 6. helmikuuta 1996 kadonneen 10-vuotiaan Zachary Ramsayn murhasta, mutta syytteistä luovuttiin, sillä äiti uskoi vakaavasti poikansa olevan yhä elossa.
Bar-Jonah väitettiin myös paloitelleen ruumiin; hänen väitettiin lisäksi olleen ihmissyöjä, sillä hänen hallustaan löytyi hänen kirjoittamiaan reseptejä ihmislihasta tehtäville ruoille. Hänelle oli alun perin tarkoitus hakea kuolemantuomiota, mutta rangaistusta lievensi syytteiden muuttaminen hieman vähemmän raskaiksi. Hänet osoitettiin lopulta syylliseksi vapaudenriistoihin, törkeisiin pahoinpitelyihin ja seksuaalisiin hyväksikäyttöihin, ja hänen 130-vuotinen tuomionsa pysyi muuttumattomana valituksen yhteydessä vuonna 2004.
51-vuotiaan Bar-Jonahin kuolemasta ilmoitettiin huhtikuussa 2008.
Banksin niemimaa
Banksin niemimaa on Uuden-Seelannin Eteläsaaren itärannikolla Tyynenmereen työntyvä, pallomaisen muotoinen maa-alue. Sen pinta-ala on hieman yli 1 000 km².
Vuodesta 1989 aina 6. marraskuuta 2006 Banksin niemimaa muodosti oman Banksin niemimaan hallinnollisen alueen, joka 2006 yhdistettiin Christchurchin kaupungin hallinnolliseen alueeseen.
Banksin niemimaata ympäröi pohjoisessa, idässä ja etelässä Tyyni valtameri.
Geologisesti Banksin niemimaa koostuu kahden kilpitulivuoren, Lytteltonin ja Akaroan, jäänteistä. Tuliperäisen toiminnan seurauksena nämä kaksi tulivuorta nostivat mereen erillisen saareen n. 8 miljoona vuotta sitten, mioseenikaudella. Vuortenhuiput kohosivat jopa 1500m korkeuteen. Entisten tulivuorten suurimmista kraattereista muodostuivat nykyiset Lytteltonin ja Akaroan lahdet. Etelä-Alppien eroosio puolestaan synnytti Canterburyn tasangon, joka yhdistää Banksin niemimaan Etelä-Saareen.
Löytöretkeilijä James Cook sai ensimmäisenä eurooppalaisena niemimaan näköpiiriinsä vuonna 1769 ensimmäisellä maailmanympäripurjehduksellaan ja nimesi sen "Endeavour-"aluksellaan matkustaneen luonnontutkijan Joseph Banksin mukaan. Cook luuli tuolloin maa-aluetta virheellisesti saareksi, koska ei pystynyt näkemään matalaa Canterburyn tasankoa, joka liittää sen osaksi Eteläsaarta.
1830-luvulla tultaessa Banksin niemimaasta oli muodostunut eurooppalaisten valaanpyynnin keskus. Eurooppalaisten vaikutusvallan kasvaessa maoriväestön määrä romahti. Syinä tähän olivat eurooppalaisten mukanaan tuomat sairaudet sekä tuliaseet, joiden käyttöönotto kasvatti heimojen välisissä sodissa kaatuneiden määrää.
Maria Wetterstrand
Ingrid Maria Wetterstrand (s. 2. lokakuuta 1973 Eskilstuna, Ruotsi) on ruotsalainen poliitikko. Hän oli Ruotsin vihreiden (Miljöpartiet de Gröna) kansanedustaja vuosina 2001–2011 ja toinen puheenjohtaja yhdessä Peter Erikssonin kanssa vuosina 2002–2011.
Wetterstrand liittyi puolueeseen vuoden 1988 eduskuntavaalien jälkeen, ja perusti vihreiden nuorten paikallisjärjestön kotipaikkakunnalleen Eskilstunaan. Vuosina 1996–1999 hän toimi valtakunnallisen Grön Ungdomin puheenjohtajana. Wetterstrand on valmistunut biologiksi Göteborgin yliopistosta.
Maria Wetterstrand oli naimisissa Suomen vihreiden puheenjohtajan, kansanedustaja Ville Niinistön kanssa 2004–2012. Heillä on kaksi lasta: vuonna 2004 syntynyt poika ja vuonna 2007 syntynyt tyttö.
Clive Donner
Clive Donner (21. tammikuuta 1926 Lontoo – 6. syyskuuta 2010) oli brittiläinen televisio- ja elokuvaohjaaja.
Donnerin ura elokuvien parissa alkoi leikkaajan apulaisena ja sitten leikkaajana. 1950-luvulla hän ohjasi joitakin televisiosarjojen jaksoja sekä pienen budjetin elokuvia Pinewood-studioilla. Innovatiivisen ohjaajan maineen Donner sai 1960-luvun alkupuolen elokuvillaan "Caretaker – Kuokkavieras" (1963) ja "Ainoastaan parasta" (1964). "Caretaker – kuokkavieraasta" hänet palkittiin Berliinin elokuvajuhlien Hopeisella karhulla, ja elokuva oli ehdolla myös Kultaisen karhun saajaksi.
Donnerin ensimmäinen Hollywood-tuotanto, komediaelokuva "Hei Pussycat" (1965), oli kaupallinen menestys. Vuoden 1969 historiallista draamaa "Veriset kilvet" pidettiin kuitenkin katastrofaalisen huonona, ja Donnerin elokuvaura hiipui. 1970–1980-luvuilla hän työskenteli mainoselokuvien, teatterin ja erityisesti television parissa. Hänen televisiouransa parhaiksi tuotoksiksi elokuvakriitikko Pertti Avola mainitsee Dickens-filmatisoinnit "Oliver Twist" (1982) ja "A Christmas Carol" (1984) sekä trillerin "Rogue Male" (1976).
Donner oli naimisissa Jocelyn Rickardsin kanssa vuodesta 1968 tämän kuolemaan 7. heinäkuuta 2005.
Grigori Kriss
Grigori Jakovlevitš Kriss (, s. 24. joulukuuta 1940 Kiova) on entinen Neuvostoliittoa edustanut miekkailija ja olympiavoittaja. Hänen aseenaan oli kalpa.
Grigori Kriss voitti kalpamiekkailussa olympiakultaa Tokiossa 1964. Joukkuekilpailussa Neuvostoliitto jäi seitsemänneksi. Méxicon 1968 olympialaisissa Kriss sai hopeaa niin henkilökohtaisessa kilpailussa kuin joukkuekilpailussakin. Münchenin 1972 olympialaisissa hän sai pronssia joukkuekilpailussa.
Henkilökohtaisen maailmanmestaruuden Kriss voitti vuonna 1971 Wienin MM-kilpailuissa.
Got Talent
Got Talent on tositelevisioformaatti, jota on esitetty useassa eri maassa, muun muassa Yhdysvalloissa, Ranskassa, Britanniassa, Portugalissa, Kreikassa, Belgiassa, Suomessa, Venäjällä ja Ruotsissa. Ohjelman ideana on etsiä lahjakkainta ja lupaavinta viihdekykyä. Ohjelmaan hakee niin akrobaatteja, taikureita, muusikkoja, stand up -koomikkoja kuin tanssijoitakin. Talent toimii kuten muutkin samantyyppiset kilpailuohjelmat, esimerkiksi "Idols" ja "Tanssi jos osaat". Esikarsinnan läpäisevät jatkavat eteenpäin kohti finaalia ja voittoa. Esikarsinnassa raatina toimii puolueeton tuomaristo, ja loppupeleissä katsojilla on mahdollisuus äänestää oma suosikkinsa.
Bruno Habarovs
Bruno Habarovs (30. huhtikuuta 1939 Riika – 29. elokuuta 1994 Riika) oli latvialainen, Neuvostoliittoa edustanut miekkailija ja olympiamitalisti. Hänen aseenaan oli kalpa.
Bruno Habarovs voitti kalpamiekkailun henkilökohtaisen maailmanmestaruuden Budapestissa 1959. Seuraavana vuonna Rooman olympialaisissa hän saavutti pronssia niin henkilökohtaisessa kilpailussa kuin joukkuekilpailussakin. Hän osallistui vielä Tokion 1964 olympialaisiin mutta ilman suurempaa menestystä.
Troff
Troff on tekstinmuotoiluohjelmisto, joka on alun perin kehitetty AT&T:llä Unix-käyttöjärjestelmään.
Troffin syöttökieli on täysin ohjelmoitavissa. Taulukoiden, kaavioiden ja matemaattisten kaavojen tuottamisen helpottamista varten on erillisiä esikääntäjiä. Troffin ohjaukseen käytetään tekstitiedostoa, jota voi muokata, käsitellä ja säilyttää käyttäjän valitsemilla työkaluilla.
Eri käyttötarkoituksia varten on kehitetty erilaisia laajoja makropaketteja. Tyypillinen troff-toteutus sisältää me-makrot tieteellisten tutkimusjulkaisujen tuottamista varten, man-makrot Unixin manuaalisivujen tuottamiseen sekä ms- ja mm-makrot kirjeitä, kirjoja, muistioita ja raportteja varten.
Troffin kehittyessä todettiin, ettei kaikkea voida tehdä helposti pelkällä troff-kielellä. Tämän takia alettiin kehittää esikääntäjiä. Ne muuttavat tietyntyyppisiä osia dokumentista troff-syötteeksi kelpaavaan muotoon. Esikääntäjät toimivat Unix-maailman filosofian mukaisesti, eli yksittäisen tehtävän hyvin suorittavan ohjelman tuloste sopii toisen ohjelman syötteeksi. Esikääntäjiä ovat mm.
Chameleon
Chameleon on saksalaisen metallimusiikkia esittävän Helloween-yhtyeen viides studioalbumi.
"Chameleon" on eittämättä Helloweenin uran musiikillisesti kokeellisin studioalbumi. Se eroaa huomattavasti yhtyeelle ominaisesta, raskaammasta power metal-musiikista, ja se lähentelee musiikillisesti lähinä progressiivista rockia ja lähentelee ajoittain jopa popmusiikkia. Vaikka yhtyeen musiikki oli kehittynyt kevyempään suuntaan jo vuoden 1991 studioalbumilla "Pink Bubbles Go Ape", "Chameleonilla" esiteltiin täysin uudenlainen Helloween. Musiikillisen tyylisuunnan jopa radikaali muutos vieraannutti monia yhtyeen faneja, minkä vuoksi "Chameleonin" myynti jäi varsin suppeaksi. Se on myyntiluvuiltaan kaikkien aikojen kehnoimmin menestynyt Helloweenin studioalbumi, ja samalla myös viimeinen studioalbumi jolla laulaja Michael Kiske sekä rumpali Ingo Schwichtenberg esiintyvät.
"Chameleon" esitteli musiikillisesti sekä poikkeuksellista Helloweenia että poikkeuksellista metallimusiikkia. Albumin materiaali sisältää esimerkiksi syntetisaattoreita, viuluja, urkuja, puhallinsoittimia, akustisia kitaroita ja jopa lapsikuoron laulua yhdistettynä swingin, kantrin, grungen, progressiivisen rockin ja popin elementteihin.
"Chameleonia" seuranneen kiertueen lipunmyynti kärsi albumin uuden tyylisuunnan vuoksi enemmän kuin kertaakaan Helloweenin historiassa. Yhtye konsertoi albumin tiimoilta myös Suomessa esiintyen Helsingin Kulttuuritalolla 14. syyskuuta vuonna 1993. Kiertueen päätyttyä sekä Kiske että Schwichtenberg saivat lähteä yhtyeestä, ja heidät korvattiin Andi Derisillä ja Uli Kuschilla, ja vuonna 1994 ilmestyneellä "Master of the Rings"-studioalbumilla Helloween teki paluun raskaaseen musiikkiin.
Albumilta julkaistiin vuoden 1993 aikana neljä singleä; "When the Sinner", "Step Out of Hell", "Windmill" ja "I Don't Wanna Cry No More", joista "Step Out of Hell" julkaistiin ainoastaan Japanissa.
Kutsutut
Viktor Krovopuskov
Viktor Aleksejevitš Krovopuskov (, s. 29. syyskuuta 1948) on entinen Neuvostoliittoa edustanut miekkailija ja olympiavoittaja. Hänen aseenaan oli säilä.
Viktor Krovopuskov voitti säilämiekkailussa neljä olympiakultaa. Hän voitti sekä henkilökohtaisen kilpailun että joukkuekilpailun kultaa Montrealissa 1976 ja Moskovassa 1980.
Henkilökohtaisen maailmanmestaruuden Krovopuskov voitti kahdesti ja joukkuemaailmanmestaruuden viidesti.
Color Climax
Color Climax on tanskalainen pornotuotantoyhtiö. Sen pääkonttori sijaitsee Kööpenhaminassa. Yhtiö oli määrällisesti johtava eurooppalainen pornotuottaja aina 1990-luvulle asti. Sittemmin sen tuotanto on taantunut mutta johtuen sen aikoinaan tuottaman "klassisen" 1970-luvun pornon kysynnästä yritys toimii yhä käyttäen internetiä jakelukanavana.
Color Climax levitti 1970-luvulla pornoelokuvia 8 mm kaitafilmeinä. Tultaessa 1980-luvulle video syrjäytti filmin ja jotakin vanhoja elokuvia julkaistiin uudelleen videolla. Yhtiön elokuvissa kuvattiin laaja-alaisesti kaikenlaista seksiä, mutta myös eläinseksiä, transseksuaaleja ja muita harvemmin nähtyjä erikoisuuksia. Myös virtsaaminen kuvattiin tavanomaisena sukupuolisena aktina.
Color Climax on myös tunnettu pornolehdistään Color Climax ja Rodox. Lehdissä julkaistut kuvat ovat yhä nähtävillä yhtiön pitämillä websivuilla ja laajasti tekijänoikeuksia rikkoen kaikkialla internetissä.
Peter Agre
Peter Agre (s. 30. tammikuuta 1949) on yhdysvaltalainen lääkäri ja tiedemies. Hänelle myönnettiin vuonna 2003 Roderick MacKinnonin kanssa jaettu Nobelin kemianpalkinto ensimmäisen akvaporiinin löydöstä 1992. Hän on Johns Hopkinsin yliopiston professori ja työskentelee myös Duke Universityssä.
Agre syntyi Northfieldissä, Minnesotassa. Hän valmistui "Bachelor of Arts" -arvolla Augsburg Collegesta Minneapolisissa ja lopulta vuonna 1974 lääketieteen tohtoriksi Johns Hopkinsin yliopiston lääketieteellisestä Baltimoressa. Hänet valittiin Kansalliseen tiedeakatemiaan vuonna 2000 ja Yhdysvaltain taiteiden ja tieteiden akatemiaan vuonna 2003. Hänellä on ruotsalaisia ja norjalaisia sukujuuria.
Agre, partiolainen, on "Eagle Scout" ja voittanut "Distinguished Eagle Scout Awardin". Hän kannattaa tieteen vahvempaa edustusta hallituksessa ja harkitsi itse osallistumista Yhdysvaltain senaatinvaaleihin 2008. Elokuun lopussa 2007 hän kuitenkin ilmoitti päätöksenään, ettei tule asettumaan ehdolle. Yhdysvaltain senaatissa ei ole koskaan istunut Nobel-palkittua tutkijaa.
Agre meni 29. maaliskuuta 1975 naimisiin Mary Macgillin kanssa. Parilla on lapsia; tytär Lydia kuoli joulukuussa 1983 ollessaan vasta vauvaikäinen.
Embeth Davidtz
Embeth Jean Davidtz (s. 11. elokuuta 1965 Lafayette, Yhdysvallat) on yhdysvaltalaissyntyinen eteläafrikkalainen näyttelijä.
Davidtz syntyi Indianan osavaltion Lafayettessa, kun hänen eteläafrikkalainen isänsä oli opiskelemassa kemiantekniikkaa Purduen yliopistossa. Hänen vanhempansa, John ja Jean Davidtz, muuttivat myöhemmin Trentoniin New Jerseyhin ja lopulta takaisin Etelä-Afrikkaan, jolloin Davidtz oli yhdeksänvuotias. Davidtz valmistui Pretorian Glen High Schoolista vuonna 1983.
Davidtz näytteli Etelä-Afrikassa afrikaansin- ja englanninkielisissä elokuvissa sekä teatterissa ennen kuin muutti Hollywood-uran perässä Los Angelesiin vuonna 1992.
Onkologia
Onkologia (kasvainoppi ) on syöpäsairauksia käsittelevä lääketieteen osa-alue. Potilasta hoitava onkologi voi koordinoida syöpään liittyviä asioita myös lääketieteen ulkopuolelta: mahdollisesti fysioterapiaa tai muuta kuntoutusta, tai vaikkapa syöpäsairauksiin liittyviä perinnöllisyysselvityksiä.
Onkologian tutkimus- ja työskentelykohteita ovat
Egon Franke
Egon Franke (s. 23. lokakuuta 1935) on entinen puolalainen miekkailija ja olympiavoittaja. Hänen aseenaan oli floretti.
Franke sijoittui Rooman 1960 olympialaisten florettimiekkailun joukkuekilpailussa viidenneksi. Tokion 1964 olympialaisissa hän voitti henkilökohtaisessa kilpailussa kultaa ja joukkuekilpailussa hopeaa. Méxicon 1968 olympialaisissa hän sai joukkuekilpailussa pronssia.
Maailmanmestaruuskilpailuissa Franke sai henkilökohtaisen kilpailun pronssia 1963 ja lisäksi useita joukkuemitaleja.
NoTV
NoTV (ohjelmatiedoissa usein "NO TV") oli Kolmoskanavalla vuosina 1990–1991 esitetty, Broadcastersin tuottama nuorten aikuisten ajankohtainen makasiiniohjelma. Maanantaista perjantaihin lähetettyä ohjelmaa juonsivat vuoropäivin Baba Lybeck ja Jussi Ratsula. Ohjelma nähtiin ensimmäisen kerran 3. syyskuuta 1990 ja viimeisen 24. toukokuuta 1991. Vuonna 1991 tuotettiin Kolmoskanavalle myös "NoTV music show".
Alle 30-vuotiaille kaupunkilaisnuorille suunnatussa ohjelmassa esitettiin musiikkivideoita, studiohaastatteluita, katugalluppeja sekä kolmen minuutin uutislähetys lähetyksen alussa sekä lopussa. Heimo Holopaisen huumorintajuisesti tulkitsema, subjektiivisesti uutisaiheita kommentoinut uutisankkuri Frank Pappa oli niin suosittu, että hän sai syksyllä 1991 oman nimikko-show’nsa Frank Pappa Show. Ulkomaiset musiikkivideot ja haastattelut koostettiin pääasiassa englantilaisen "Vivid"-musiikkiohjelman materiaalista.
NoTV:n rakenne oli tarkkaan mietitty, korostaen viihteen lisäksi ajankohtaisuutta. Ohjelma käsitteli päiväkohtaisia aiheita samaan tapaan kun Iltapäivälehdet, mutta sensaatioita ei kuitenkaan haettu. NoTV:n ohjelmablokki sisälsi myös ulkomaisia sarjoja. Maanantaisin näytettiin amerikkalaisen Me hirviöt (The Munsters) -komediasarjan jaksoja ja perjantain ohjelmistoon kuului amerikkalais-englantilainen "avantgardistinen kollaasiohjelma" "Buzz". Ensimmäisenä vuotenaan ohjelman kesto oli 90 minuuttia, mutta seuraavana vuonna ohjelma-aika laski tuntiin.
NoTV:tä voidaan pitää MTV3-kanavalla vuosina 1995–2001 lähetetyn Jyrki-ohjelman eräänlaisena esikuvana ja ohjelman parissa työskenteli monta nykyistä mediapersoonaa. Tuottaja Juha Tynkkysen rooli helsinkiläisen radioasema Radio Cityn perustajajäsenenä ja toisena päätoimittajana toi NoTV:n toimitukseen monta Radio Cityn silloista toimittajaa. Yhteistyötä tehtiin myös ilmaisjakelulehti Cityn, Headline Oy:n ja tuotantoyhtiö VipVisionin kanssa. NoTV oli myös tuotantoyhtiö Broadcastersin ensimmäinen oma televisio-ohjelma. Sarjasta jäi elämään sananparsi "NoTV News, Frank Pappa, kosketelkaa toisianne", joka toistui lähetyksen lopussa.
Jorge Donn
Jorge Donn (25. helmikuuta 1947 San Juan, Argentiina – 30. marraskuuta 1992 Lausanne, Sveitsi) oli argentiinalainen balettitanssija, jonka ura oli lähes kokonaisuudessaan sidoksissa Maurice Béjart’n tuottamiin baletteihin. Häntä on luonnehditty yhdeksi nykyajan huomattavimmista tanssijapersoonallisuuksista.
Suoritettuaan perustavat balettiopintonsa Buenos Airesin Teatro Colónin balettikoulussa Jorge Donn liittyi vain 16-vuotiaana vuonna 1963 Brysselissä toimivan Maurice Béjart’n XX. vuosisadan Balettiin. Hänestä tuli nopeasti seurueen keskeisiä solistitanssijoita ja hän sai suorittaakseen useita päärooleja muun muassa baleteissa "Yhdeksäs sinfonia" ("Neuvième symphonie") 1964, "Romeo ja Julia" 1966, "Messe pour le temps présent" 1967, "Nijinsky, clown de Dieu" 1971, "Notre Faust" 1975, "Boléro" 1979.
VUonna 1980 Jorge Donn sai XX. vuosisadan Baletin taiteellisen johtajan tehtävät, ja Bèjartin jätettyä riitojen vuoksi Brysselin ja lähdettyä Lausanneen Donn perusti oman balettiseurueensa Europe Balletin, joka toimi kuitenkin vain muutaman kuukauden ajan. Hän päätti seurata Béjart’n toimintaa ja muutti myös Lausanneen. SIellä hän loi vuonna 1990 uudelleen suuren menestyksensä "Nijinsky"-baletin, joka kertoo balettitanssija Vatslav Nižinskistä. Pari vuotta tämän suurtyön jälkeen Donn kuoli AIDS:iin.
Jorge Donn on ollut luomassa Rudolf Nurejevin henkilöä balettielokuvassa "Les Uns et les Autres", jonka ohjasi Claude Lelouche. Elokuvassa hän tanssiin Maurice Ravelin kuuluisan "Boleron".
Viktor Ždanovitš
Viktor Ždanovitš (s. 27. tammikuuta 1938) on entinen Neuvostoliittoa edustanut miekkailija ja olympiavoittaja. Hänen aseenaan oli floretti.
Ždanovitš voitti florettimiekkailussa olympiakultaa Roomassa 1960 sekä henkilökohtaisessa kilpailussa että joukkuekilpailussa. Hänestä tuli tuolloin Neuvostoliiton ensimmäinen miekkailun olympiavoittaja. Toisen kerran hän voitti joukkuekilpailun olympiakultaa Tokiossa 1964.
Maailmanmestaruuskilpailuissa hän voitti joukkuemestaruuksia mutta ei saavuttanut henkilökohtaisia mitaleja.
Communiqué
Communiqué on brittiläisen rockyhtye Dire Straitsin vuonna 1979 julkaistu toinen studioalbumi, jolla on yksi Dire Straitsin tunnetuimmista hiteistä, "Lady Writer".
A-puoli
B-puoli
Juri Sisikin
Juri Sisikin (s. 15. toukokuuta 1937) on entinen Neuvostoliittoa edustanut miekkailija ja olympiavoittaja. Hänen aseenaan oli floretti.
Sisikin voitti florettimiekkailun joukkuekilpailussa olympiakultaa Roomassa 1960 ja Tokiossa 1964. Rooman kisojen henkilökohtaisessa kilpailussa hän sai hopeaa maanmiehensä Viktor Ždanovitšin jälkeen. Méxicon 1968 olympialaisissa Sisikin sai joukkuekilpailussa hopeaa.
Maailmanmestaruuskilpailuissa Sisikin voitti kuusi peräkkäistä joukkuemestaruutta vuosina 1959–1966.
IPod Touch
iPod Touch (tyyliteltynä iPod touch) on Applen suunnittelema ja markkinoima musiikkisoitin, jonka ensimmäinen versio julkaistiin 5. syyskuuta 2007. Tavanomaisten iPod-ominaisuuksien lisäksi laitteessa on muun muassa WLAN-tuki sekä Internet-selain Safari.
Laitteen käyttöliittymässä ei ole perinteisiä fyysisiä painikkeita kolmea lukuun ottamatta, vaan soitinta käytetään pääasiassa 3,5" kosketusnäytön avulla. Samanlainen käyttöliittymä on myös Applen iPhone-puhelimissa, mutta puheominaisuuksilla varustettuna. Laitteessa on 8, 16, 32 tai 64 gigatavua flash-muistia.
iPod Touchia käytetään Applen alun perin iPhoneen kehittämän multi-touch-käyttöliittymän avulla liikuttamalla yhtä tai useampaa sormea kosketusnäytöllä. iPodin kotinäkymään pääsee painamalla toista laitteen fyysisistä painikkeista, joka sijaitsee alalaidassa. Kotinäkymässä on useita eri ikoneita, joita sormella napsauttamalla pääsee laitteen eri toimintoihin.
iPod Touchin musiikkia ja muita tietoja hallitaan Applen iTunes-ohjelmistolla.
Lykos (Pandionin poika)
Lykos (), Pandion II:n ja Pylian poika, oli kreikkalaisessa mytologiassa Aigeuksen, Nisoksen ja Pallaan veli.
Pandion II:n ollessa Ateenan kuninkaana Metionin pojat nostivat kansanmellakan. Pandion karkotettiin maasta ja hän pakeni Megaraan, jossa hän nai Pylian. Myöhemmin heidän poikansa hyökkäsivät Ateenaan ja valloittivat kuninkuuden takaisin itselleen.; Aigeuksesta tuli Ateenan kuningas, kun taas Lykos sai Euboian. Lykoksen karkotti täältä kuitenkin Aigeus, josta tämä pakeni Andaniaan Messeniaan. Lykos toi mukanaan Ateenasta Demeter-kultin, jotta Andaniassa harjoitettiin tammilehdossa.
Tämän jälkeen Lykos saapui Sarpedonin luokse liittyäkseen tähän termilaiden maassa, jonka jälkeen maata alettiin kutsua Lyykiaksi ja sen asukkaita lyykialaisiksi.
Lykos arvostettiin Ateenassa heeroksena, ja Apollonin temppeliä sai nimen "Apollon Lykeios" hänen mukaansa. Lykoksen kerrotaan myös itse toimineen oraakkelina ja antaneen ennustuksia.
German Svešnikov
German Aleksandrovitš Svešnikov (, 11. toukokuuta 1937 – 9. kesäkuuta 2003) oli Neuvostoliittoa edustanut miekkailija ja olympiavoittaja. Hänen aseenaan oli floretti.
Svešnikov voitti florettimiekkailun joukkuekilpailussa olympiakultaa Roomassa 1960. Se oli Neuvostoliiton kaikkien aikojen ensimmäinen miekkailun joukkuekultamitali. Tokion 1964 olympialaisissa Svešnikov voitti toisen kultamitalinsa. Méxicon 1968 olympialaisissa hän sai joukkuekilpailussa hopeaa ja sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa seitsemänneksi.
Henkilökohtaisen maailmanmestaruuden Svešnikov voitti 1962 ja 1966. Joukkuemestaruuden hän voitti kuudesti.
Jenő Fuchs
Jenő Fuchs (29. lokakuuta 1882 Budapest, Itävalta-Unkari – 30. maaliskuuta 1954 Budapest, Unkari) oli unkarilainen miekkailija ja olympiavoittaja. Hänen aseenaan oli säilä.
Fuchs voitti säilämiekkailussa sekä henkilökohtaisessa kilpailussa että joukkuekilpailussa olympiakultaa Lontoossa 1908 ja Tukholmassa 1912. Hän oli maansa ensimmäinen miekkailun olympiavoittaja, ja hänen jälkeensä Unkari on ollut säilämiekkailun selvästi menestynein maa.
Siilinpää
Siilinpää on asuinalue aivan Siilinjärven keskustan tuntumassa. Se sijaitsee keskustan itäpuolella. Alueen asuinrakennuskanta on suhteellisen vanhaa ja monipuolista. Kerrostaloasuminen ovat kuitenkin yleisintä alueella.
Siilinjärven suurin alakoulu Siilinlahden koulu sijaitsee alueella. Koulussa opiskelee noin 500 oppilasta. Alueella sijaitsee myös kesäteatteri, päiväkoti, vierasvenesatama, urheilualue ja kunnan suosituin uimaranta.
Siilinpäätä rajaavat pohjoisessa Kantatie 75, idässä Siilinjoki, etelässä Siilinlahti ja lännessä Savon rata.
Gustavo Marzi
Gustavo Marzi (25. marraskuuta 1908 – 14. marraskuuta 1966) oli italialainen miekkailija ja olympiavoittaja.
Marzi menestyi kahdella erilaisella miekalla, floretilla ja säilällä. Olympiakultaa hän voitti floretilla Los Angelesin 1932 kisojen henkilökohtaisessa kilpailussa ja Berliinin 1936 kisojen joukkuekilpailussa. Hopeamitaleja hän sai olympialaisista viisi kappaletta, ensimmäisen jo Amsterdamista 1928.
Euroopan mestaruuskilpailuissa Marzi oli monta kertaa mitaleilla mutta ei voittanut yhtään mestaruutta. Lausannen kisoissa 1935 hän ja hänen maanmiehensä Giorgio Bocchino sekä Ranskan André Gardère ja René Lemoine ottelivat tasan eikä mestaruutta jaettu kellekään. Vuonna 1937 kisojen arvo oli korotettu maailmanmestaruuskilpailuiksi, ja Pariisissa Marzi voitti kultaa floretin henkilökohtaisessa kilpailussa.
Sinornithosaurus
Sinornithosaurus ("kiinalainen lintulisko") oli pieni, höyhenpeitteinen lihansyöjäteropodi. Xing Xu, Xiao-Lin Wang ja Xiao-Chun Wu löysivät "Sinornithosauruksen" Liaoningin maakunnasta Pohjois-Kiinasta Yixianin muodostumasta 1999. He myös nimesivät eläimen samana vuonna. Tämä vain 1,3 metriä pitkä dinosaurus eli 124 miljoonaa vuotta sitten varhaisliitukaudella. "Sinornithosaurus" luetaan heimoon Dromaeosauridae, johon kuului muun muassa "Deinonychus" ja "Jurassic Park"-elokuvista tuttu "Velociraptor".
"Sinornithosaurus" oli pääpiirteiltään samantapainen kuin muutkin heimon jäsenet. Sen pää oli pitkä ja kapea. "Sinornithosauruksen" kolmisormisten eturaajojen pituus oli neljä viidesosaa takaraajojen pituudesta. Sen olkapäiden kuopat osoittivat sivuille, joten eturaajojen liikerata oli suuri. Takaraajoissaan sillä oli neljä varvasta ja isot sirppikynnet. "Sinornithosauruksen" häntä oli limittäisten luisten puikkojen jäykistämä. Se oli "Microraptorin" ohella yksi heimonsa varhaisimmista ja primitiivisimmistä jäsenistä.
Suurinta osaa "Sinornithosauruksen" ruumiista peitti tiheä untuvainen kuitupeite, joka tosin oli alkeellisempi kuin liskolintu "Archaeopteryxin" höyhenet. "Protohöyheniä" oli mahdollisesti monilla muillakin lintumaisilla dinosauruksilla, mutta ne säilyvät vain erityislaatuisissa geologisissa olosuhteissa. Samankaltaisia jälkiä on löydetty usealta pieneltä teropodilta Kiinan Liaoningin maakunnasta, esimerkiksi "Sinosauropteryxilta".
Vaikka "Sinornithosaurus" oli pieni, se oli kokoonsa nähden tehokas saalistaja. Yksinään "Sinornithosaurus" saalisti pieniä saaliseläimiä, kuten hyönteisiä, liskoja, pieniä nisäkkäitä ja varhaisia lintuja. "Sinornithosaurukset" saattoivat myös metsästää laumoissa, jolloin ne saivat kaadettua itseään suurempia saaliita.
Empu Gongin johtama kiinalainen tutkijaryhmä löysi vuonna 2009 "Sinornithosauruksen" kallosta piirteitä jotka viittasivat sen myrkyllisyyteen. Sen keskihampaat olivat epätavallisen pitkät ja torahammasmaiset ja niiden pinnassa oli uurteet, jotka ovat tyypillisiä myrkyllisille pedoille. Hampaiden juuressa oli pienet syvennykset joiden he uskoivat olleen mahdolliset myrkkyrauhaset.
Vuotta myöhemmin toinen tutkimus kyseenalaisti tämän teorian. Heidän mukaan uurteiset hampaat olivat yleisiä teropodien keskuudessa, eikä ollenkaan merkkejä myrkyn kuljetuksesta. He selittivät myöskin että pidentyneet hampaat olivat yksinkertaisesti tavallisen kokoiset hampaat jotka olivat osittain pudonneet. Myrkkyrauhasille ei ollut mitään todisteita eikä niille olisi ollut tilaa.
Giancarlo Cornaggia-Medici
Giancarlo Cornaggia-Medici (16. joulukuuta 1904 – 23. marraskuuta 1970) oli italialainen miekkailija ja olympiavoittaja. Hänen aseenaan oli kalpa.
Cornaggia-Medici voitti kultaa kolmissa olympiakisoissa. Amsterdamissa 1928 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa, Los Angelesissa 1932 henkilökohtaisessa kilpailussa ja Berliinissä 1936 joukkuekilpailussa. Lisäksi hän sai urallaan yhden hopea- ja yhden pronssimitalin. Hän oli ensimmäinen italialainen kalpamiekkailun henkilökohtainen olympiavoittaja.
Armand Massard
Armand Massard (1. joulukuuta 1884– 8. huhtikuuta 1971) oli ranskalainen miekkailun olympiavoittaja, urheilujohtaja ja kirjailija.
Massard voitti kalpamiekkailussa olympiakultaa henkilökohtaisessa kilpailussa ja pronssia joukkuekilpailussa Antwerpenin 1920 olympialaisissa. Kolmannen olympiamitalinsa hän saavutti Amsterdamin 1928 kisojen joukkuekilpailussa.
Urheilu-uransa jälkeen Massard toimi Kansainvälisen olympiakomitean varapuheenjohtajana 1952–1968. Hän oli myös kotimaassaan arvostettu kirjailija.
Aldo Nadi
Aldo Nadi (29. huhtikuuta 1899 Livorno – 13. marraskuuta 1965 Los Angeles) oli italialainen miekkailija ja olympiavoittaja.
Aldo Nadi voitti Antwerpenin 1920 olympialaisissa joukkuekultaa kaikilla kolmella miekalla: floretilla, kalvalla ja säilällä. Kaikissa voittajajoukkueissa oli mukana myös hänen isoveljensä Nedo Nadi. Säilän henkilökohtaisessa kilpailussa veljekset ottivat kaksoisvoiton: Nedo sai kultaa ja Aldo hopeaa.
Aldo Nadi muutti 1930-luvulla Yhdysvaltoihin ja eli siellä loppuelämänsä.
Jamestown Foundation
Jamestown Foundation on yhdysvaltalainen Washington DC:ssä sijaitseva yhdysvaltalainen säätiö, jonka tehtävänä on tuottaa näkemyksiä Yhdysvalloille tärkeistä asioista päättäjien ja vaikuttajien tietoon.
Säätiön hallituksen jäseniä ovat:
Šime Đodan
Šime Đodan (27. joulukuuta 1927 – 2. lokakuuta 2007) oli kroatialainen Demokraattisen liiton poliitikko.
Đodan syntyi Rodaljcen kylässä lähellä Benkovacia. Hän valmistui lakitiedekunnasta Zagrebissa vuonna 1960 ja sai vuonna 1965 tohtorinarvon taloustieteellisestä tiedekunnasta. Hän kuului Matica Hrvatskan johtoon vuosina 1967–1971.
Đodan vietti kuusi kuukautta jugoslavialaisessa vankilassa osallistuttuaan Kroatian kevät -liikkeeseen, joka ajoi kroatialaisen väestönosan oikeuksia silloisessa Jugoslaviassa, sekä yhteiskunnallisia uudistuksia. Hänestä tuli vuonna 1991 lain professori Zagrebissa.
Đodan, joka ennätti uransa aikana julkaista lukuisia kirjoja, istui parlamentissa kaksi kautta: 1990–1992 ja 1992–1995. Hän toimi Kroatian puolustusministerinä vuonna 1991. Hän kuoli 79-vuotiaana sairaalassa Dubrovnikissa pitkäaikaisen sairauden runtelemana.
Harry Reems
Herbert Streicher eli Harry Reems (27. elokuuta 1947 – 19. maaliskuuta 2013) oli yhdysvaltalainen entinen pornonäyttelijä, joka muistetaan pääasiassa hänen esiintymisestään Gerard Damianon "Syvä kurkku" -elokuvassa vuonna 1972. Hänen vastanäyttelijänään oli Linda Lovelace.
Reems syntyi Bronxissa, New Yorkissa juutalaiseen perheeseen. Palveltuaan Yhdysvaltain merijalkaväessä hän aloitti uransa Broadwayn ulkopuolisessa teatterissa; muita elokuvia "Syvän kurkun" ohella on muun muassa "The Devil in Miss Jones" (1973). Reemsin muistelmateos "Here Comes Harry Reems" julkaistiin vuonna 1975.
Reems sai jopa tuomion siveellisyyttä loukkaaviin elokuviin osallistumisesta, mutta tuomio kumottiin Alan Dershowitzin käsittelemän onnistuneen valituksen jälkeen. Hän kärsi aiemmin alkoholismista, mutta raitistui sittemmin ja kääntyi uskoon. Alkoholiriippuvuus ehti aiheuttaa hänelle kroonisen haimatulehduksen, vatsahaavoja ja maksasairauden. Reems kuoli haimasyöpään maaliskuussa 2013.
Reems, joka oli ollut pitkään vetäytyneenä pornonäyttelijän uraltaan, oli haastateltavana vuoden 2005 "Inside Deep Throat" -dokumentissa. Hänet oli nimetty XRCO Hall of Fameen. Hän oli kääntynyt kristinuskoon ja ollut vuodesta 1990 naimisissa Jeanne Sterretin kanssa.
A-Rühm
A-Rühm on virolainen hip hop -yhtye. Yhtye perustettiin vuonna 1998 ja se on julkaissut kaksi albumia "Laulmata jäänud laulud" (1999) ja "Leegion" (2006) sekä yhden promootioalbumin "Tugitooli Gängster" (2007). Albumista "Laulmata jäänud laulud" on myös tehty uusi versio. Vuonna 2004 ilmestyi Maxi-single "Kõige Suurem Diktatuur". Heidän musiikkiaan tuottaa Red Records -tuontayhtiö.
A-Rühmiin kuuluu viisi artistia: "G-Enka", "Cool D", "Kozy" ja "DJ Critikal". Yhtyeeseen kuului myös rap-artisti "Revo".
Yhtyyen suurin hitti on Rockin da Northin ja Royal Familyn kanssa tehty "Supercool". He ovat myös mukana suomalaisilla levyillä, kuten Rockin da Northin "Star Warz" sekä kokoelmalevyllä "Suomihiphoppia Vol. 2".
Royal Opera House
Royal Opera House on Lontoossa sijaitseva oopperatalo ja taiteiden yleinen kohtauspaikka, jota kutsutaan yleisesti myös nimellä Covent Garden rakennuksen sijaintikorttelin mukaisesti. Rakennuksessa toimivat Royal Opera, Royal Ballet ja Royal Opera Housen orkesteri.
Nykyinen oopperarakennus on kolmas samalle paikalle rakennettu oopperaesityksiin tarkoitettu rakennus. Rakennuksen julkisivu, oleskelutilat ja auditorio ovat peräisin vuodelta 1858, mutta lähes kaikki muut tilat on rakennettu uudelleen laajassa, monia vuosia kestäneessä peruskorjauksessa 1990-luvun loppupuoliskon aikana.
Royal Opera Housen saliin mahtuu permannolle ja neljälle parvekkeelle yhteensä 2 268 katselijaa ja kuuntelijaa. Näyttämö on leveydeltään 12,20 metriä ja korkeudeltaan 14,80 metriä.
Simo Zitting
Simo Johannes Zitting (14. helmikuuta 1915 Muuruvesi – 6. helmikuuta 2012 Espoo) oli suomalainen juristi, joka toimi virkaa tekevänä ja varsinaisena Helsingin yliopiston siviilioikeuden professorina vuosina 1957–1978.
Zittingin vanhemmat olivat maanviljelijä, kunnallisneuvos Olli Pekka Zitting ja Erika Raatikainen. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopiossa 1935 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1941. Zitting osallistui molempiin sotiin, yleten kapteeniksi. Sotien jälkeen hän tuli assistentiksi Helsingin yliopistoon, jonka palveluksessa hän oli sittemmin koko työuransa aina vuoteen 1978 saakka. Hän väitteli tohtoriksi 1951 omistajavaihdosta koskeneella tutkimuksellaan.
Zitting toimi useiden komiteoiden jäsenenä ja hoiti monia luottamustehtäviä. Vielä 2000-luvulla häntä pidetään oikeustieteellisen tuotantonsa vuoksi yhtenä vuosisadan merkittävimmistä uranuurtajista ja etenkin niin sanotun dynaamisen omistusoikeuskäsityksen edelläkävijänä. Hän lähestyi lainoppia analyyttisen oikeusteorian kautta. Aikaisemmasta suuresti poikennut ja sodanjälkeisiä oloja realistisesti heijastava käsitys sivullis- ja vaihdantasuojineen omaksuttiin nopeasti myös lainsäädännössä. Zitting sai Suomen Kulttuurirahaston tunnustuspalkinnon vuonna 1985.
Zittingin puoliso vuodesta 1945 oli Gunborg Linnea Hellman (s. 1921).
Kuortaneen urheilulukio
Kuortaneen urheilulukio on urheilulukio, joka toimii Kuortaneen urheiluopiston läheisyyteen valmistuneessa koulurakennuksessa. Lukio sijaitsee urheiluopistoalueella Kuortane-hallin eteläpuolella.
Kuortaneen urheilulukiota käydään luokattomana lukiona. Kuortaneen urheilulukiossa valmennetaan seuraavia urheilulajeja: yleisurheilun hypyt, heitot, kestävyys- ja pikajuoksu sekä ammunta, paini, jääkiekko, golf ja keilailu sekä lentopallo. Urheiluvalmennus perustuu kiinteään yhteistyöhön Kuortaneen urheiluopiston valmennuskeskuksen ja ko. lajiliittojen kanssa.
Urheilulukiolaiset muodostavat oman ryhmänsä vain valmennustunneilla. Kaikkia muita aineita he opiskelevat samoissa ryhmissä muiden lukiolaisten kanssa.
Urheilulukiolaiset asuvat opiskelija-asuntolassa.
Kuortaneen lukion ja urheilulukioon hakevat opiskelijat käsitellään valinnassa omina ryhminä. Urheilulukioon haetaan peruskoulun opintomenestyksen perusteella.
Syyskuuhun 2013 mennessä Kuortaneen urheilukiossa oli opiskellut yhteensä 35 arvokisamitalin (EM-, MM- ja olympiamitalistit) saanutta urheilijaa.
Kustaa Lillbäck
Kustaa (myöh. Vasili) Lillbäck (1700–1721) oli suomalainen sotarosvo, joka toimi venäläisten kasakkajoukojen apuna isonvihan aikana Pohjois-Pohjanmaalla vuosina 1716–1717.
Kustaa Lillbäck oli Kustaa Gabrielinpoika Lillbäckin, Iin ja Pudasjärven nimismiehen poika, joka venäläisten miehittäessä Pohjanmaan vuonna 1715 otettiin kotoaan Iin Hiivalan talosta venäläisten orjaksi ja vietiin Viipuriin. Täällä Lillbäck liitettiin ortodoksiseen kirkkoon mirhavoitelun sakramentin kautta. Lillbäck mukautui asemaansa kasakkakorpraali Fjodor Fjodorovitšin renkinä, ja häntä alettiin melkein pitää tämän omana poikana. Lillbäck vaihtoi myös nimensä "Vasiliksi"
Vuonna 1716 Lillbäck palasi Pohjanmaalle kasakoitten mukana. Täällä hän tuli tunnetuksi julmuudestaan ryöstäjänä ja kiduttajana. Myöhemmin hänen syykseen laskettiin useita murhia, joista osa oli tehty kiduttamalla. Kustaa Lillbäck tappoi mm. Jaakko Mällisen roikottamalla tätä taakse sidotuista käsivarsista ja tunkemalla tämän sitten kuumaan uuniin, jonne Mällinen menehtyi.
Lillbäck ei ollut naimisissa, mutta piti jalkavaimonaan oulunsalolaista Liisa Ervastia. Vuonna 1717 venäläiset sotajoukot vetäytyivät tyhjäksi poltetulta Pohjanmaalta. Tällöin Lillbäck loikkasi Ruotsin puolelle, missä hänet pidätettiin ja asetettiin oikeuden eteen. Kahden ja puolen vuoden oikeudenkäynnin jälkeen Svean hovioikeus tuomitsi Lillbäckin menettämään kunniansa, omaisuutensa, oikean kätensä ja henkensä. Kuningas piti tuomion voimassa ja Lillbäck mestattiin ja teilattiin Tukholmassa vuonna 1721.
Kustaa Lillbäckin serkku Kristoffer Toppelius joutui samoihin aikoihin venäläisten vangiksi. Hänestä tuli myöhemmin myöhempi Oulun kaupungin tullikirjuri ja kirkkomaalari Mikael Toppeliuksen isä ja kirjailija Zacharias Topeliuksen isoisoisä.
Lillbäck nousi uudelleen julkisuuteen vuonna 2006, kun Kustaa H. J. Vilkuna julkaisi häntä käsittelevän teoksen "Paholaisen sota".
José Antonio Hermida
José Antonio Hermida Ramos (s. 24. elokuuta 1978 Puigcerdà, Gironan maakunta, Espanja) on espanjalainen maastopyöräilijä. Hän voitti hopeaa vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa. Vuoden 2000 kesäolympialaisissa Sydneyssä hän sijoittui neljänneksi ja Pekingissä 2008 kymmenenneksi. Hän voitti maailmanmestaruuden Mont Sainte Annessa 2010 ja sai pronssia Livignossa 2005. Euroopan-mestaruuden hän on voittanut 2002, 2004 ja 2007 sekä saanut EM-hopeaa 2001.
SCOTT Sports
Scott USA on sveitsiläinen yritys, joka valmistaa muun muassa polkupyöriä, motocross-tarvikkeita, lumilautoja ja vaatteita. Insinööri ja entinen alppihiihtäjä Ed Scott perusti yrityksen vuonna 1958 ja ensimmäinen tuote oli alumiinista valmistettu hiihtosauva, joka korvasi aiemmin käytössä olleet bambusta ja teräksestä valmistetut sauvat. Vuonna 1970 yritys laajensi toimintaansa motocross-tarvikkeisiin ja valmisti ensimmäiset suojalasinsa. 1978 yritys perusti toimiston Eurooppaan laajentaakseen markkinoitaan. Ensimmäisen maastopyörän Scott valmisti vuonna 1986. Ensimmäisen etujousitetun maastopyörän Scott toi markkinoille vuonna 1991 ja heti seuraavana vuonna yritys valmisti myös täysjousitetun maastopyörän.
Vuonna 1993 Scott ryhtyi valmistamaan lumilautoja. Laskettelusukset tulivat yrityksen valikoimiin vuonna 1998. Ensimmäisen talviurheiluun takoitetun vaatemallistonsa Scott julkisti vuonna 1997. Tätä aiemmin yritys oli valmistanut jo käsineitä ja muita tarvikkeita.
Ensimmäisen hiilikuidusta valmistetun maastopyörän Scott toi markkinoille vuonna 1995 nimellä Endorphin. Malli oli menestys ja pyörällä voitettiin useita maailmancupin osakilpailuja. Tästä eteenpäin Scott on pyrkinyt valmistamaan yhä kevyempiä runkoja.
Vuonna 2004 Scott osti suomalaiset urheiluvaatevalmistajat Yokon ja Reiman.
Gerard Damiano
Gerard Rocco Damiano (4. elokuuta 1928 Bronx, New York − 25. lokakuuta 2008 Fort Myers, Florida) oli yhdysvaltalainen pornoelokuvien ohjaaja ja käsikirjoittaja. Hänen tunnetuin teoksensa on aikansa kohuelokuva ja yhä maailman tunnetuimpiin lukeutuva pornoelokuva "Syvä kurkku", jossa esiintyivät Harry Reems ja Linda Lovelace.
Damianon muita elokuvia ovat muiden muassa "The Devil in Miss Jones" (1973) ja "The Story of Joanna" (1975). Mestariteoksessaan "Syvässä kurkussa" hän käytti peitenimeä Jerry Gerard.
Damiano meni vuonna 1975 naimisiin Paula Riesenwitzin kanssa. Hän kuului XRCO Hall of Fameen vuodesta 1985.
Suomen Partiomuseo
Suomen Partiomuseo () on Turussa sijaitseva valtakunnallinen partioliikkeen historiaa ja toimintaa esittelevä museo.
Suomen Partiomuseo perustettiin 21. helmikuuta 1962. Museo toimi aluksi Turussa Vähä-Heikkilän kartanon kellarituvassa. Vuonna 1979 museolle perustettiin kannatusyhdistys Partiomuseoyhdistys – Scoutmuseiförening ry, ja vuonna 1980 museo siirtyi laajempiin tiloihin Pyhän Katariinan kirkon lähistölle. Vuodesta 1996 lähtien Suomen Partiomuseo toimi entisessä Barkerin kutomotehtaan johtajan asuinrakennuksessa. Nykyisin se toimii Turun Partiokeskuksessa (Läntinen Pitkäkatu 13).
Museon kokoelmat koostuvat partiotoimintaan liittyvästä esineistöstä sekä kuva- ja asiakirja-aineistosta. Kokoelmiin kuuluu kymmeniätuhansia yksittäisiä esineitä, sekä muun muassa lähes kaikki Suomessa yhdeksänkymmenen vuoden aikana ilmestyneet partiolehdet ja tuhansia partioaiheisia valokuvia ja partiomerkkejä.
Lisa De Leeuw
Lisa De Leeuw (3. heinäkuuta 1958 Moline, Illinois) oli yhdysvaltalainen pornotähti. Hänen tuotantoonsa kuuluu kaikkiaan pitkälti toistasataa elokuvaa; hänet on otettu sekä XRCO Hall of Fameen että AVN Hall of Fameen.
Tim McCord
Tim McCord (s. 28. kesäkuuta 1979 Sacramento, Kalifornia) liittyi Evanescenceen basistina elokuussa 2006 korvaten Will Boydin, joka oli jättänyt yhtyeen samana vuonna. Aikaisemmin Tim McCord tunnettiin parhaiten The Revolution Smile -yhtyeen kitaristina (2000–2004).
Herman (ravintola)
Ravintola Herman oli Turussa Aurajoen rannalla toiminut panimoravintola. Ravintola perustettiin Pehr Johan Gylichin suunnittelemaan empiretyyliseen rakennukseen vuonna 1996. Suomen gastronomien seura valitsi Ravintola Hermanin vuonna 2003 Vuoden ravintolaksi. Panimotoiminta loppui Hermannissa panimomestarin jäätyä eläkkeelle, minkä jälkeen Hermanni sai panimotuotteensa porilaiselta Karhupanimolta. Myöhemmin myös ravintolatoiminta loppui vuokrasopimuksen päätyttyä. Sen jälkeen tiloissa toimi Stefan Richterin ja Restamax Oyj:n Stefan’s Steakhouse, joka suljettiin vuonna 2016.
Ravintola Herman tuotti muun muassa Helles-, Märzen- ja Dunkles-merkkisiä oluita. Tumma kausiolut Dunkles palkittiin Helsinki Beer Festivalissa, pienpanimo-oluiden kilpailussa ja Tummien oluiden torilla Tampereella.
Alan Dershowitz
Alan Morton Dershowitz (s. 1. syyskuuta 1938) on yhdysvaltalainen lakimies, jonka nimi on yhdistetty lukuisiin korkean profiilin oikeustapauksiin. Hän on julkaissut myös useita lakia ja oikeutta käsitteleviä kirjoja. Hän on tunnettu Arabien-Israelin konfliktin kommentoija.
Dershowitz syntyi Brooklynissä, New Yorkissa, ortodoksijuutalaiseen perheeseen. Päästyään "yeshiva" -high schoolista hän lähti Brooklyn Collegeen, jossa hän suoritti "Bachelor of Arts" -tutkinnon vuonna 1959. Vuonna 1962 hän suoritti "Bachelor of Laws" -tutkinnon Yalen yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa. Hän osaa sujuvasti hepreaa.
Dershowitz käsitteli vuonna 1976 pornotähti Harry Reemsin ”siveettömyystuomion” valitusta ja hänen ansiostaan Reems vapautettiin syytteistä. Hän on ilmaissut vastustavansa vahvasti pornon sensurointia. Dershowitz on lisäksi puolustanut muun muassa puolisonsa murhayrityksestä syytettyä Claus von Bülowia, joka jätettiin lopulta tuomitsematta. Hän oli myös yksi O. J. Simpsonin puolustusasianajajista.
Dershowitz on myös William M. Bulgerin näkyvimpiä kritisoijia. Hänestä tuli Harvardin yliopiston oikeustieteen apulaisprofessori vuonna 1964 ja professori jo 28-vuotiaana (1967). Vuonna 1993 hänestä tehtiin niin sanottu Felix Frankfurter -professori.
Dershowitz on tunnettu Israelin ja sen politiikan puolustaja ja kiistellyt näkyvästi mediassa muun muassa Noam Chomskyn, Norman Finkelsteinin ja Jimmy Carterin kanssa.
Dardanos
Dardanos () oli kreikkalaisessa mytologiassa Zeuksen ja Elektran, Atlaksen tyttären, poika. Häntä pidetään myyttisenä dardaanien, troijalaisten ja Aineiaan kautta myös roomalaisten esi-isänä. Hän oli alun perin kotoisin Arkadiasta, missä hän sai ensimmäisen vaimonsa, Khrysen, kanssa Deimaan ja Idaioksen.
Dardanos oli Deukalionin ja Ogygoksen lisäksi yksi sankareista, joka selvisi Dekalionin vedenpaisumuksesta. Siitä selvinneet ihmiset, jotka asuivat nyt saariksi muuttuneilla vuorilla, jakaantuivat kahteen ryhmään: toinen jäi niille sijoilleen, kun taas toinen purjehti Samothrakiaan mukanaan veljekset Iasion ja Dardanos. Täällä veljeksistä vanhempi Iasion iski silmänsä Demeteriin ja makasi tämän kanssa, josta rangaistuksen hänen isänsä Zeus tappoi hänet salamallaan. Lisäksi maaperä oli hyvin köyhää, jolloin ruoan ja veden puutteessa loput päättivät syvästi suruissaan jatkaa matkaansa Troaan Aasian puolelle. Siellä kuningas Teukros otti heidät vieraanvaraisesti vastaan, jolta Dardanos sai maata Ida-vuoren juurelta, johon hän perusti Dardanian kaupungin. Lisäksi Dardanos sai vaimoksi Teukroksen tyttären Batieian hänen ensimmäisen vaimonsa kuoltua, ja he saivat lapset Zakynthos, Erikhthonios ja Ilos.
Soe Win
Kenraali Soe Win (burmaksi စုိးဝင္‌း; 1948 – 12. lokakuuta 2007) oli myanmarilainen poliitikko. Than Shwe nimitti hänet pääministeriksi 19. lokakuuta 2004.
Soe Win joutui maaliskuussa 2007 singaporelaiseen yksityissairaalaan. Hallitus ei antanut sairauden laadusta tarkempaa tietoa, mutta tiedotusvälineet puhuivat leukemiasta. Hän palasi kotimaahansa 3. toukokuuta, mutta joutui vielä saman kuukauden aikana takaisin Singaporeen.
Varakuvernööri Thein Sein nimitettiin 18. toukokuuta 2007 tilapäiseksi pääministeriksi Soe Winin sairauden johdosta.
Soe Win palasi Myanmariin 1. lokakuuta keskellä rajuja mielenosoituksia. Hän oli hyvin sairas ja joutuikin sotilassairaalaan Yangôniin. "Mizzima News" väitti hänen kuolleen 2. lokakuuta, ja tieto levisi useisiin tiedotusvälineisiin. Alun perin asiaa epäiltiin huhuksi, mutta sotilaslähteet vahvistivat kuoleman 12. lokakuuta.
Sauli Lehtonen &amp; Hopeinen Q
Sauli Lehtonen & Hopeinen Q oli vuoden 1994 tangokuninkaan Sauli Lehtosen esikoisalbumi, jonka Edel Records Finland Oy julkaisi vuonna 1994. Hänen taustayhtyeenään toimii Hopeinen Q. Albumi sisältää 12 kappaletta.
Albumi julkaistiin CD-levynä sekä c-kasettina. Sitä on myyty yli 65 000 kappaletta, platinalevyyn oikeuttava määrä, ja se nousi Suomen virallisen listan sijalle 30.
Adrian R’Mante
Adrian R'Mante (s. 3. helmikuuta 1978, Tampa) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esittää Esteban Ramírezin osan Disneyn tilannekomediassa "Zackin ja Codyn viiden tähden elämää".
R'Mante on valmistunut University of Central Floridasta ja asuu nykyisin Los Angelesin metropolialueella.
Nick Hornby
Nick Hornby (s. 4. huhtikuuta 1957 Redhill, Surrey, Britannia) on englantilainen kirjailija ja käsikirjoittaja.
Hornby valmistui Cambridgen yliopistosta. Hän asuu nykyisin Maidenheadissa. Hän työskenteli alun perin englanninopettajana ja toimittajana. Hänen esikoisteoksensa, omaelämäkerrallinen "Hornankattila" ilmestyi 1992. Sitä seurasi romaani "Uskollinen äänentoisto" (1995), jossa hän kertoo, että keski-ikäisten miesten arjen armotonta pyöritystä helpottaa ja mielenterveyttä ylläpitää listojen laatiminen ja lukeminen. 1998 ilmestyi "Poika". Kaikista kolmesta on tehty elokuvaversiot.
Hornbyn myöhempään tuotantoon kuuluvat muun muassa novellikokoelma "Speaking with the Angel" (2001) sekä romaanit "Hyvät ihmiset" (2001) ja "Alas on pitkä matka" (2005). Hän on julkaissut myös esseitä lauluista nimellä "31 biisiä" (2003). Kirjailija osallistuu hyväntekeväisyysjärjestö TreeHousen toimintaan, ja hänellä itsellään on autistinen poika. Vuonna 2009 Hornby julkaisi ensimmäisen nuortenromaaninsa, "Skeittari".
Hornby on innokas jalkapallon kannattaja, ja "Hornankattila" kertookin paljon jalkapallosta. Hornbyn suosikkijoukkue on Arsenal FC, joka on suuressa osassa hänen ensimmäisessä kirjassaan. Myös muissa Hornbyn kirjoissa on jalkapalloa, enemmän tai vähemmän.
Gianni Amelio
Gianni Amelio (s. 20. tammikuuta 1945 San Pietro di Magisano) on italialainen elokuvaohjaaja.
Amelio syntyi Calabriassa, mutta isä muutti Argentiinaan jo pian; poika vietti lapsuutensa lähinnä äitinsä ja isoäitinsä kasvattamana. Hän muutti Roomaan vuonna 1965 ja sai kriitikkojen suosion 1970-luvulla. Venetsian elokuvajuhlilla vuonna 1982 esitetty "Suoraan sydämeen" oli kansainvälinen menestys.
Amelion myöhempiä elokuvia ovat "Avoimet ovet" (1990), "Varastetut lapset" (1991) ja "Lamerica" (1994). Hän kuului Cannesin elokuvajuhlien tuomaristoon vuonna 1995. Hän voitti vuonna 1998 teoksellaan "Così ridevano" (1998) Venetsian Kultaisen leijonan. Lisäksi hän on voittanut muun muassa useita Nastro d'Argento -palkintoja, kolme European Film Awardsia ja David di Donatellon, sekä ollut ehdolla Kultaisen palmun saajaksi.
Helena Ylänen luonnehti "Helsingin Sanomissa" vuonna 1994 Gianni Ameliota kertojaääneltään teeskentelemättömäksi arkisten aiheiden kuvaajaksi, joka tyylinsä ja italialaisuutensa takia helposti leimataan neorealistiksi mutta on omasta mielestään vain realisti. Yläsen mielestä Amelio on demokraattinen ja antielitistinen elokuvantekijä, joka välttää tarinoissaan helppoja ratkaisuja.
Esmée Denters
Esmée Denters (28. syyskuuta 1988 Westervoort, Alankomaat) on hollantilainen laulaja. Denters tuli tunnetuksi internetin videosivusto YouTuben kautta.
Denters laittoi YouTubeen siskonsa web-kameralla kuvaamiaan laulupätkiä, joilla hän esittää tunnettujen artistien kappaleita, kuten Justin Timberlaken "What Goes Around" ja Natasha Bedingfieldin "Unwritten". Justin Timberlaken perustama levy-yhtiö Tennman Records huomasi Dentersin kyvyt ja hänen saamansa suosion, ja Dentersista tuli yhtiön ensimmäinen kiinnitys.
Esmée Denters syntyi ja kasvoi Oosterbeekin kaupungissa, jossa hän opiskeli sosiaalityöntekijäksi. Denters on julkaissut myös omia sävellyksiään ja julkaissut singlen "Crazy Place", jonka tuotto menee kokonaisuudessaan hyväntekeväisyyteen.
Denters lähti Euroopan kiertueelle yhdessä Enrique Iglesiasin kanssa huhtikuussa 2010. Hän vieraili kiertueella myös Suomessa.
Luigi Magni
Luigi Magni (21. maaliskuuta 1928 Rooma – 27. lokakuuta 2013 Rooma) oli italialainen elokuvakäsikirjoittaja ja -ohjaaja. Hän voitti kaksi parhaan käsikirjoittajan David di Donatello -palkintoa vuosina 1978 ja 1995.
Magnin teoksia ovat muiden muassa "Lemmenjuoma" (1965) ja "Siveysvyö" (1967).