Temppeli (mormonismi)
Temppelit ovat olleet osa Myöhempien aikojen pyhien liikkeen uskonnonharjoitusta aina 1830-luvulta asti. Temppeleiden rakentaminen ja niissä suoritettavat toimitukset perustuvat liikkeen perustajan ja profeetan Joseph Smithin ajatuksiin ja hänen saamiinsa ilmoituksiin. Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkolla on huhtikuussa 2018 159 toiminnassa olevaa temppeliä, yksitoista on rakenteilla ja yhdeksäntoista rakentamisesta on ilmoitettu. Lisäksi kolme aikaisemmin vihittyä temppeliä on suljettu peruskorjausta varten. Viimeisin käyttöön vihitty temppeli sijaitsee Tucsonissa, Arizonassa, Yhdysvalloissa. Suomessa on temppeli Espoon Karakalliossa. MAP-kirkon temppelit ovat vihkimisensä jälkeen ulkopuolisilta suljettuja ja pyhinä pidettyjä rakennuksia. Kristuksen yhteisöllä on kaksi toiminnassa olevaa temppeliä, joista toinen sijaitsee Kirtlandissä, Ohiossa, ja toinen Independencessä, Missourissa. Nämä ovat yleisölle avoimia kokoontumispaikkoja, joissa pidetään jumalanpalveluksia ja esitelmätilaisuuksia. Muillakin mormonistisilla yhteisöillä on toiminnassa olevia temppeleitä, lisäksi on ollut olemassa joitakin temppeleitä, jotka eivät enää ole toiminnassa.
Myöhempien aikojen pyhien liike uskoo, että varhaiset kristityt suorittivat Jerusalemin temppelissä pyhiä toimituksia, jotka toivat heille Jumalan erityisiä siunauksia. Nämä kävivät kuitenkin mahdottomiksi temppelin tuhouduttua juutalaissodassa vuonna 70 jaa., ja kirkon luopumuksen myötä nämä pyhät toimitukset jäivät unohduksiin.
Joulukuun 27. päivänä 1832 kirkon ensimmäinen profeetta Joseph Smith kertoi saaneensa ilmoituksen, jossa Jumala kehotti häntä rakentamaan huoneen itselleen ja ennallistamaan temppelipalvonnan. Pyhiä, jotka asuivat Kirtlandissä, Ohiossa, kehotettiin rakentamaan "rukoushuone, paastohuone, uskon huone, opin huone, kirkkauden huone, järjestyksen huone, Jumalan huone" (Oppi ja liitot 88:119).
Smith päätti, että samaan aikaan Kirtlandin temppelin kanssa kirkolle rakennetaan temppeli myös sen toiseen keskuspaikkaan Jackson Countyyn Missourissa. Säilyneiden piirustusten mukaan kummastakin temppelistä oli tarkoitus tehdä suunnilleen yhtä suuri ja samankaltainen. Kummankin temppelin oli tarkoitus muodostaa Smithin suunnitteleman "Siionin kaupungin" keskus. Kirkon jäsenten ja paikallisen väestön välille syntynyt konflikti kuitenkin esti temppelin rakennustyön etenemisen Missourissa, ja lopulta mormonit karkotettiin koko Jacksonin piirikunnasta. Sitä vastoin rakennustyöt Kirtlandissa, Ohiossa jatkuivat, ja temppeli oli valmis alkuvuodesta 1836. Maaliskuun 17. päivänä temppeli vihittiin juhlallisessa vihkimisseremoniassa. Monet läsnäolijoista kertoivat kokeneensa Pyhän Hengen läsnäolon voimakkaana vihkimistilaisuudessa, ja monet kertoivat nähneensä näkyjä ja saaneensa profetioita. Joseph Smith kertoi nähneensä Isän Jumalan ja Jeesuksen Kristuksen ilmestyvän temppeliin. Myöhempien aikojen pyhien uskonnollinen traditio on verrannut tätä päivää ensimmäiseen helluntaihin. Kaikki myöhemmät temppelien vihkimisjuhlat on järjestetty Kirtlandin temppelin vihkimisjuhlan mallin mukaan.
Kirtlandin temppeli erosi monin tavoin MAP-kirkon nykyisistä temppeleistä. Siinä oli kahdessa kerroksessa kokoushuone, joista alemmassa järjestettiin erityisiä jumalanpalveluksia ja ylemmässä annettiin korkeampaa hengellistä opetusta "profeettojen koulussa". Nykyinen MAP-kirkon historiankirjoitus korostaa Kirtlandin temppelin merkitystä pelastushistorian tuossa vaiheessa; siellä pyhien sanotaan oppineen monia uskontotuuksia. Sitä vastoin Kirtlandin temppelissä ei toimitettu samanlaisia pyhiä toimituksia kuin MAP-kirkon temppeleissä nykyään.
Kirkon ympärille syntynyt konflikti pakotti kirkon ensimmäisen presidenttikunnan pakenemaan Kirtlandista Far Westiin, Missouriin. Smith sanoi saaneensa ilmoituksen siitä, että Far Westiin tulisi rakentaa Siionin kaupunki pyhien kokoamista varten. Kaupungin keskustaan tulisi rakentaa temppeli. 1838 temppelin rakennuspaikka pyhitettiin, ja perustusten kaivaminen aloitettiin. Kirkon johto lienee myös pyhittänyt temppelin paikan läheisessä Adam-ondi-Ahmanin laaksossa. Samana vuonna kirkon jäsenet kuitenkin karkotettiin Missourista, ja temppelien rakennustyöt pysähtyivät.
1839 myöhempien aikojen pyhät alkoivat rakentaa "uutta Siionin kaupunkia" Illinoisin Nauvoohon. Kaupunkiin rakennettavasta temppelistä oli määrä tulla entistäkin laajempi ja suurenmoisempi rakennus. Rakennuksen peruskivi muurattiin 6. huhtikuuta 1841. Tämä temppeli oli määrä varustaa tällä välin kehitettyjä pyhiä toimituksia, kuten endaumenttia ja sijaiskasteita varten. Temppelin rakennustyöt jatkuivat, vaikka vaino kirkon jäseniä kohtaan kiihtyikin. Edes profeetta Joseph Smithin murha 27. kesäkuuta 1844 ei pysäyttänyt rakennustöitä. Temppelin valmistuneessa kellarikerroksessa alettiin suorittaa kasteita kuolleiden puolesta kesällä 1845, ja talvella 1845–1846 temppelin valmistuneissa osissa toimitettiin ensimmäiset endaumentit. Vaikka suurin osa mormoneista oli paennut Illinoisista, temppeli vihittiin käyttöön 30. huhtikuuta ja 1. toukokuuta 1846 pidetyissä toimituksissa. Pian tämän jälkeen mormonit karkotettiin Illinoisista, ja kiihtynyt väkijoukko häpäisi temppelin ja turmeli sitä. Osittain tuhoutuneeseen rakennukseen aiottiin perustaa koulu, mutta 1848 tuhopolttaja sytytti rakennuksen tuleen, ja myöhemmin tornado tuhosi rakennuksen perin pohjin. 1999 MAP-kirkko ilmoitti rakentavansa Nauvoon temppelin uudelleen, ja 27. kesäkuuta 2002 MAP-kirkon presidentti Gordon B. Hinckley vihki käyttöön entiselle paikalleen uudelleen rakennetun Nauvoon temppelin. Temppeli on ulkoisesti edellisen kopio, mutta sen sisätilat on osittain järjestetty uudelleen.
Suuri osa Joseph Smithin seuraajista vaelsi tämän seuraajaksi valitun Brigham Youngin johdolla länteen, nykyisen Utahin alueelle. Täällä kirkon jäsenet aloittivat uusien temppelien rakentamisen. Myös useat muut Smithin perustamasta liikkeestä syntyneet yhteisöt säilyttivät ajatuksen temppeleistä Jumalalle pyhitettyinä huoneina. Ensimmäinen rakennettu eli Kirtlandin temppeli jäi Joseph Smithin pojan Joseph Smithin III:n johtaman Reorganisoidun myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon haltuun (nykyään Kristuksen yhteisö) haltuun. Se on edelleen yhteisön jumalanpalveluskäytössä. Lisäksi Kristuksen yhteisöllä on vuonna 1994 käyttöön vihitty toinen temppeli Independencessä, Missourissa.
Brigham Youngin johtamien myöhempien aikojen pyhien saavuttua Suuren Suolajärven laaksoon alkoivat kirkon jäsenet suunnitella uusien temppelien rakentamista. Young vihki paikat neljälle temppelille: Salt Lake City (1847), St. George (1871), Manti (1875) ja Logan (1877). Ennen näiden valmistumista kasteita kuolleiden puolesta suoritettiin joissa ja järvissä, ja Salt Lake Cityyn rakennetussa endaumenttitalossa ("Endowment House") suoritettiin endaumenttitoimituksia ja sinetöintejä. St. Georgen temppeli vihittiin käyttöön 1877, Loganin 1884 ja Mantin 1888. Salt Lake Cityn temppelin valmistuminen kesti 40 vuotta, se vihittiin käyttöön 1893.
Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko on viime vuosina profiloitunut voimakkaan temppelien rakentamisohjelman toimeenpanijana. Pitkään kirkko rakennutti vain muutamia temppeleitä. Vielä vuonna 1980 temppeleitä oli vain 19, joista kuusi sijaitsi kirkon keskuspaikkana tunnetussa Utahissa. MAP-kirkon teologia korosti ennen muuta temppelien ja niissä suoritettavien rituaalien pyhyyttä. Katsottiin, että temppelien pyhyys korostuu siten, että niitä on maailmassa vain muutama, ja että niihin pääseminen ei ole helppoa. Temppelimatkat olivat usein kalliita, ja ne kestivät pitkään. Tämän takia ne saivat eräänlaisen pyhiinvaelluksen leiman, ja niihin valmistauduttiin pitkään sekä hengellisesti että taloudellisesti. Temppelissä käynti oli monelle ainutkertainen tilaisuus elämässä.
Profeetta Gordon B. Hinckleyn aikana temppelien merkitystä alettiin osittain arvioida uudelleen. Entisen, temppelien erityistä pyhyyttä korostavan ajatuksen rinnalle on noussut ajatus temppeleistä MAP-kirkon jäsenten hengellisen uudistuksen tyyssijana, evankeliumin ymmärryksen syventäjänä ja voimanlähteenä. Samalla on alettu korostaa sitä, että temppeliin pääsy on jokaisen arvollisen kirkon jäsenen erityinen oikeus, johon hänellä tulisi olla oikeus ja mahdollisuus toistuvasti, ei vain kerran pari elämässään. Tämän mahdollistamiseksi MAP-kirkko on aloittanut presidentti Hinckleyn aikana ennennäkemättömän temppelien rakennusohjelman. Huhtikuussa 2017 kirkolla on 155 toiminnassa olevaa temppeliä, neljätoista on rakenteilla ja kolmentoista rakentamisesta on ilmoitettu. Samalla temppelit ovat muuttuneet aikaisempaa pienemmiksi ja vaatimattomammiksi.
Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkossa kunkin temppelin etusivuun on kaiverrettu maan omalla kielellä sanat "Herran huone" ja "Pyhitetty Herralle". Kyseessä on siis erityinen pyhä ja Herralle omistettu eli pyhitetty huone. Kirkon teologian mukaan temppelit ovat paikkoja, joissa Jumalan läsnäolo aivan erityisesti voidaan kokea maan päällä. Kirkon jäseniä kehotetaan pitämään temppeleitä "pyhimpien liittojensa solmimisen taivaallisena tyyssijana". Toisin kuin kirkon kappelit, joissa pidettävät sakramenttikokoukset ja muut jumalanpalvelukset ovat kaikille avoimia, temppelit ovat vihkimisensä jälkeen suurelta yleisöltä suljettuja rakennuksia. Niihin pääsevät vain kirkon uskolliset jäsenet, jotka uskovat Jumalaan ja kirkon pelastavaan evankeliumiin sekä viettävät kirkon opetuksen mukaista puhdasta ja siveellisesti korkeatasoista elämää.
MAP-kirkon temppelit ovat rakennuksina korkeatasoisia ja Herran huoneen arvolle sopivia. Lähes kaikissa niistä on korkea torni, jonka tarkoituksena on julistaa evankeliumia maailmalle. Tornin huipussa on usein kuvattuna trumpettia pitävä enkeli Moroni. Mormonien käsityksen mukaan juuri hän ilmoitti Mormonin kirjan Joseph Smithille. Mormoniteologia samaistaa enkeli Moronin sen Ilmestyskirjan enkelin kanssa, joka lentää viimeisinä päivinä taivaan laella ja jonka tehtävänä on ilmoittaa iankaikkinen "evankeliumi maailman asukkaille, kaikille kansoille ja heimoille ja kielille ja maille" (Ilm. 14:6). Temppelin arkkitehtuuri sisältää useita vertauskuvallisia piirteitä.
Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkossa temppeleillä on kolmenlainen merkitys. Ensiksikin temppeleissä voidaan suorittaa ne korkeimmat pyhät toimitukset, jotka mahdollistavat ihmisen pääsyn Jumalan välittömään läheisyyteen eli "korotukseen". Tämä puolestaan mahdollistaa ihmisen jumalallistumisen eli hänen kehittymisensä jumalaksi. Pelastukselle välttämättömät toimitukset eli kaste ja konfirmaatio voidaan suorittaa temppeleiden ulkopuolellakin, mutta vain temppeleissä voidaan suorittaa mormonismin korkeimmat pyhät toimitukset, jotka asettavat ihmisen aivan erityiseen, kasteen liittoa syvempään liittosuhteeseen Jumalan kanssa. Nämä liitot vaativat ihmiseltä kasteen liittoa enemmän, mutta niihin sisältyvät myös suuremmat siunaukset ja lupaukset.
Temppeleissä suoritetaan nykyään seitsemän toimitusta: kaste ja konfirmointi kuolleiden puolesta, pesu ja voitelu, endaumentti, avioparien sinetöinti toisiinsa ja lasten sinetöinti vanhempiinsa sekä toinen voitelu. Sinetöinnissä aviopuolisot, jotka ovat solmineet avioliiton "täksi ajaksi", voidaan sinetöidä toisiinsa "täksi ajaksi ja iankaikkisuudeksi". Tämä tarkoittaa, että heidän avioliittonsa jatkuu myös tämän elämän jälkeen, iankaikkisuudessa. Tämä on mormoniteologian mukaan välttämätöntä korotukseen pääsemiselle. Myös ennen sinetöimistä syntyneet lapset voidaan sinetöidä vanhempiinsa perheyhteyden säilyttämiseksi myös ajan rajan tuolle puolen. Täten temppeleissä solmittavat liitot luovat iankaikkisia perheitä.
Endaumentti on eräänlainen audiovisuaalinen draama, jossa osanottajat saavat korkeampaa opetusta maailman luomisesta, Eedenin puutarhan tapahtumista, syntiinlankeemuksesta ja ihmisen vaelluksesta synkässä ja kolkossa maailmassa pahan kiusattavana. Ennen muuta seremonia opettaa Jeesuksen Kristuksen lunastustyötä sekä ihmisen osaa Jumalan iankaikkisessa suunnitelmassa. Seremonia kuvaa myös, miten Jumala vähä vähältä antaa ihmiselle korkeampaa opetusta, joka mahdollistaa hänen pääsynsä takaisin taivaallisen Isän luo. Endaumenttiseremonian yhteydessä osanottajat solmivat Jumalan kanssa liittoja ja antavat hänelle pyhiä lupauksia. Heille myös välitetään vertauskuvallisia merkkejä, jotka liittyvät Jumalan pelastussuunnitelmaan. Endaumenttitoimituksen katsotaan välittävän korkeampaa tietoa ja samalla saattavan ihmisen osalliseksi luomisen ja lunastuksen mysteereistä. Draama, joka alkaa kuvauksella maailman luomisesta ja Aadamin ja Eevan kohtalosta paratiisissa, päätyy jokaisen osanottajan osallisuuteen Aadam ja Eevan kohtalosta sekä heille luvatusta pelastuksesta.
Temppeleiden toinen merkitys on, että niissä suoritetaan pyhiä toimituksia sijaistoimituksina kuolleiden puolesta. Mormonien käsityksen mukaan Kristus ja edesmenneet apostolit saarnaavat kuolleille tuonelassa, joten heidän on mahdollista kuulla siellä pelastuksen sanoma, nöyrtyä parannukseen ja uskoa evankeliumi. Koska kaste ja konfirmaatio ovat mormoniteologian mukaan pelastukseen ehdottomasti välttämättömiä, ei ilman pätevää kastetta ja konfirmaatiota kuolleilla kuitenkaan ole pelastuksen toivoa, ellei heitä kasteta ja konfirmoida. Jumala jakaa heillekin siunauksiaan siten, että elävät voivat suorittaa temppeleissä nämä toimitukset kuolleiden puolesta sijaistoimituksina. Tällöin elossa oleva kastetaan ikään kuin kuolleen sijasta. Myös temppeleissä suoritettavat korkeammat toimitukset, sinetöinti ja endaumentti, voidaan suorittaa sijaistoimituksina. Miehet voidaan myös asettaa pappeuteen edesmenneiden sijasta. Nykyään mormonit suorittavat näitä sijaistoimituksia lähes yksinomaan omien edesmenneiden sukulaistensa puolesta, kirkon alkuaikoina niitä toimitettiin laajemminkin vainajien puolesta. Mormoniteologian mukaan sijaistoimitukset eivät vaikuta ihmisen iäisyyskohtaloon, ellei hän ota niitä vastaan. Kirkon käsityksen mukaan temppelit ja niissä suoritettavat sijaistoimitukset ovat Jumalan rakkauden ja oikeudenmukaisuuden suuria ilmentymiä.
Kolmanneksi temppelit ovat erityisiä Jumalan läsnäolon ja kohtaamisen paikkoja. Niissä ihminen voi oppia oman osansa maailmankaikkeudessa, kohdata Jumalansa hiljaisuudessa ja rukouksessa sekä miettiä elämäänsä.
Mormonikirkon jäsenet eivät yleensä puhu temppelin ulkopuolella niissä suoritettavista toimituksista. Virallisesti selitetään, että toimitukset eivät ole salaisia ("secret"), mutta kylläkin niin pyhiä ("sacred"), ettei niistä voi puhua kirkkoon kuulumattomien kanssa. Käytännössä rituaalit ovat kuitenkin juuri niiden pyhyyden takia salaisia. Tämä yhteinen pyhiin toimituksiin osallistuminen on kirkon jäsenille tärkeä yhteenkuuluvuutta muokkaava tekijä ja täten tärkeä sosiaalinen tekijä kirkon jäsenten elämässä.
Temppelin vihkimisen jälkeen sinne pääsevät vain arvolliset kirkon jäsenet. Pääsy edellyttää kirkon jäseneltä vähintään vuoden kestänyttä jäsenyyttä, uskoa kirkon julistamaan evankeliumiin sekä kirkon opetuksen mukaista elämää. Temppeliin astuvalta edellytetään niin kutsuttua temppelisuositusta. Tämä on asiakirja, jonka allekirjoittavat sekä temppeliin haluavan jäsenen seurakunnan piispa että hänen vaarnanjohtajansa. Kumpaakin allekirjoitusta edeltää haastattelu, jossa temppeliin pyrkivän kelvollisuus arvioidaan. Lopuksi myös temppeliin pyrkivä itse allekirjoittaa temppelisuosituksen vakuutukseksi siitä, että hän pitää itseään arvollisena. Temppelisuositus on voimassa kaksi vuotta.
Alle 18-vuotiaan kirkon jäsenen on mahdollista hankkia niin kutsuttu rajoitettu temppelisuositus. Sen avulla hän pääsee temppeliin suorittamaan sijaistoimituksia (kasteita ja konfirmaatioita) kuolleiden puolesta. Hän ei kuitenkaan saa osallistua endaumenttiseremoniaan. Tämän luvan saamisen edellytyksenä on 12 vuoden ikä ja pojilla myös pappeus.
Temppeliin pyrkivältä kysytään haastattelussa:
Ennen temppelin vihkimistä käyttöön sinne pääsevät sen sijaan kaikki halukkaat. Kirkolla on tapana järjestää temppelin valmistuttua ja ennen sen vihkimistä avoimien ovien päivät, jolloin kiinnostuneet saavat tutustua temppeliin opastetuilla kiertokäynneillä. Samalla heille kerrotaan temppelistä ja kirkon toiminnasta. Helsingin temppelin avoimien ovien päivien aikana rakennukseen tutustui noin 56 000 ihmistä. Samanlaiset avoimet ovet järjestään myös, mikäli temppelissä on suoritettu peruskorjaus. Tämän jälkeen temppeli vihitään uudelleen käyttöönsä.
Vaikka myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko on onkin erityisesti profiloitunut temppeleiden rakentajana, ovat useat muutkin myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuuluvat kirkot ja yhteisöt rakentaneet omia temppeleitään tai ainakin yrittäneet temppeleiden rakentamista.
Kristuksen yhteisöllä on tällä hetkellä kaksi toiminnassa olevaa temppeliä. Vanhin myöhempien aikojen pyhien rakentama temppeli Kirtlandissä, Ohiossa, kuuluu Kristuksen yhteisölle. Lisäksi yhteisöllä on vuonna 1994 käyttöön vihitty temppeli Independecessä, Missourissa. Toisin kuin MAP-kirkon temppelit, Kristuksen yhteisön temppelit ovat avoinna yleisölle. Niissä pidetään kaikille avoimia jumalanpalveluksia sunnuntaisin ja suurina juhlapyhinä, Independencen temppelissä järjestetään myös rukoushetki maailmanrauhan puolesta joka päivä puolelta päivin.
Profeetta Joseph Smith pyhitti elinaikanaan temppelin paikan Independecessä. Hänen mukaansa sinne pystytettävä temppeli tulisi olemaan Uuden Jerusalemin keskus. Temppeliä ei kuitenkaan koskaan rakennettu. Smithin kuoleman jälkeen eräs hänen johtamastaan liikkeestä eronnut ryhmä, Church of Christ (Temple Lot), ("Kristuksen kirkko (temppelin paikka)"), hankki temppelialueen haltuunsa. Kirkko yritti rakentaa paikalle temppelin, ja temppelin paikalle luotiin perustukset. 1929 alkaneen suuren laman takia rakennustyöt jouduttiin kuitenkin keskeyttämään, eikä niitä ole sen jälkeen jatkettu. Church of Christ (Temple Lot) ei tällä hetkellä suunnittele rakennustöiden uudelleen aloittamista. Se ei liioin ole suostunut myymään temppelin paikkaa MAP-kirkolle, joka useaan otteeseen on tarjoutunut ostamaan sen. Kirkko katsoo olevansa temppelin paikan suojelija ja varjelija aina siihen asti, kunnes myöhempien aikojen pyhät yhdistyvät yhdeksi kirkoksi ennen Jeesuksen paluuta takaisin ja asettumista temppeliinsä.
Church of Jesus Christ of Latter Day Saints (strangiitit), jotka erosivat Smithin kuoleman jälkeen myöhempien aikojen pyhien liikkeestä James E. Strangin johtamana, alkoivat rakentaa omaan temppeliään keskuspaikkaansa Voreehen Wisconsinissa 1840-luvulla. Rakennustyöt keskeytyivät kuitenkin pian varojen puutteessa. Tiettävästi toista temppeliä alettiin rakentaa liikkeen myöhempään keskuspaikkaan Beaver Islandille Michigan-järvellä. Kirkko ei ole yrittänyt rakentaa uusia temppeleitä profeetta James E. Strangin kuoltua.
Apostolic United Brethren-nimisellä yhteisöllä on ollut oma temppelinsä Ozumbassa, Meksikossa.
Moniavioisuutta harjoittava Fundamentalistinen myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko (FMAP-kirkko) on rakentanut oman temppelinsä eräälle yhteisön kommuuneista lähellä Eldoradoa Texasissa. Rakennus vihittiin käyttöön 2004.
Mantissa, Utahissa toimiva Tosi ja elävä myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko uskoo, että viimeisinä päivinä yhteisö ottaa haltuunsa nykyään MAP-kirkolle kuuluvan Mantin temppelin. Tämän jälkeen Jumalan viha pyyhkäisee pois kaikki jumalattomat, jotka eivät ole temppelin muurien suojassa. Vain temppelistä turvaa etsivät vanhurskaat selviävät hengissä.