hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
MicroStation
MicroStation on CAD-piirtämiseen käytettävä tietokoneohjelmisto. Sillä voi piirtää vektorigrafiikkaa sekä kaksi- että kolmiulotteisesti. Ohjelmistoa kehittää ja myy Bentley Systems. Ensimmäiset versiot kehitettiin 1980-luvulla ja uusin versio (MicroStation V8i ) julkaistiin 2009. Ohjelman viimeisimmät versiot sopivat vain Microsoft Windows-käyttöjärjestelmille, mutta aikaisemmin MicroStation oli saatavilla myös Macintosh- ja Unix-ympäristöihin. Tiedostomuoto on nimeltään DGN eli DesiGN file, vaikka ohjelma osaa silti lukea myös muita CAD-muotoja, kuten AutoCADin DWG:tä ja DXF:tä. Ohjelmaan on mahdollisuus liittää esimerkiksi arkkitehtuuriin, yhdyskuntatekniikkaan ja kartografiaan liittyviä sovelluksia. Se voi toimia myös käyttöliittymänä erilaisiin tietokantoihin.
Microstationin huomattavimpia käyttäjiä ovat Suomessa eri kuntien teknisen toimen laitokset. Microstation on käytössä mm. Helsingin kaupungin rakennusvirastossa ja kiinteistövirastossa. Yhdysvalloissa Microstation on "de facto" standardi eri osavaltioiden tiehallinnosta vastaavien viranomaisten käytössä.
Claremont (Kalifornia)
Claremont on kaupunki Los Angelesin piirikunnassa, Kalifornian osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Se sijaitsee noin 45 kilometriä itään Los Angelesin keskustasta, San Gabrielin vuorten juurella Pomonan laaksossa. Kaupunki tunnetaan muun muassa akateemisista oppilaitoksistaan.
Claremontin pinta-ala on 34,8 neliökilometriä, josta 34,0 neliökilometriä on maa-alaa ja 0,7 neliökilometriä (2,08 %) vesi-alaa. Kaupunki sijaitsee Los Angelesin piirikunnan itäisellä laidalla, ja sitä rajaavat Uplandin, Pomonan, La Vernen ja Montclairin kaupungit sekä San Bernardinon piirikunta.
Lähijunaliikennettä Claremontiin harjoittaa Metrolink. Claremontin rautatieasema sijaitsee San Bernardinon radalla ja se on rakennettu vuonna 1927 espanjalaiseen siirtomaatyyliin. Asemalta on päivittäiset junayhteydet Los Angelesin ja San Bernardinon kaupunkeihin.
Vuoden väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli 33 988 ja asukastiheys 999 as./km². Kaupungin asukkaista 73,48 prosenttia oli valkoihoisia, 11,51 prosenttia aasialaisia ja 4,98 prosenttia afroamerikkalaisia.
Alessia Filippi
Alessia Filippi (s. 23. kesäkuuta 1987 Rooma) on italialainen uimari. Hän on erikoistunut selkäuintiin ja sekauintiin sekä keskipitkien matkojen (400–800 m) vapaauintiin. Hän on 185 senttimetriä pitkä ja painaa 65 kiloa.
Filippi oli ensimmäinen italialainen naisuimari, joka voitti kultaa kansainvälisessä kilpailussa. Hän voitti 400 metrin sekauinnin vuoden 2006 Euroopan-mestaruuskilpailuissa Budapestissa. Hän voitti myös pronssia samoissa kilpailuissa. Hänellä on myös yksi maailmanmestaruustason mitali. Filippi sijoittui toiseksi lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2006 Shanghaissa. Hän on voittanut 400 metrin sekauinnin lyhyiden ratojen Euroopan-mestaruuden sekä Helsingissä 2006 että Debrecenissä 2007.
Filippi oli mitaleilla myös Pekingin olympialaisissa, kun hän sijoittui hopealle 800 metrin vapaauinnissa.
PartyLite
PartyLite on amerikkalainen suoramyyntiyritys, jonka tuotteita ovat kynttilät, kodin tuoksutuotteet, kynttiläsomisteet ja ilmanraikastuksen tuotteet. Sen omistaa yhdysvaltalainen koriste-esineitä valmistava ja markkinoiva Blyth.
Alun peri opettajana työskennellyt Mabel Baker alkoi valmistaa myrtistä kynttilöitä Cape Codissa, Yhdysvalloissa 1900-luvun alussa. Vuonna 1909 toiminta kasvoi niin suureksi, että hän perusti yrityksen nimeltä Colonial Candle of Cape Cod. Tytäryhtiö PartyLite perustettiin vuonna 1973.
Yritys toimii Yhdysvalloissa, Kanadassa, Meksikossa ja Australiassa. Euroopassa PartyLite toimii 14 maassa. Tuotteita myyvät itsenäiset PartyLite-konsultit, joita on maailmassa noin 68 000. Tuotteita myydään kotikutsuilla, mutta niitä on nykyisin mahdollista ostaa myös verkkokaupan kautta.
Kynttilät valmistetaan Yhdysvalloissa ja Englannissa.
Torsti Spoof
Torsti Spoof on suomalainen säveltäjä, kitaristi ja musiikkituottaja. Hän säveltää musiikkia artisteille, trailereihin, peleihin ja mainoksiin.
Tällä hetkellä hänen merkittävin yhtyeensä on hard rock -kokoonpano Leverage.
Torsti Spoof lauluntekijänä - Fono.fi
José Luis Calva
José Luis Calva Zepeda () oli meksikolainen kauhukirjailija, jota epäiltiin murhasta ja kannibalismista.
José Calvan epäiltiin murhanneen tyttöystävänsä Alejandra Galeana Garaviton, 32. Galeana löytyi Calvan kotoa paloiteltuna ja lautasella oli Galeanan käsivarren paloja paistettuina. Calva sai lieviä vammoja yrittäessään paeta poliiseja hyppäämällä alas parvekkeeltaan.
Calvan epäiltiin tappaneen myös kaksi muuta naista, joiden ruumiit löytyivät Mexico Citystä vuosina 2004 ja 2007.
Calva hirttäytyi sellissään 11. joulukuuta 2007 ennen oikeudenkäynnin päätöstä.
José Luis Calva tunnettiin kauhukirjailijana, joka kirjoitti useita teoksia. Hänen uusimman kirjansa, nimeltään Kannibaalin vaisto, kannessa on kuva "Uhrilampaiden" Hannibal Lecteristä, jonka tilalle hän oli muokannut omat kasvonsa.
Kulttuuri- ja uskontofoorumi Fokus
Kulttuuri- ja uskontofoorumi Fokus (lyhyemmin Fokus, ja aiemmin Kristillinen kulttuuriliitto – KKL) on vuonna 1947 perustettu suomalainen kulttuurijärjestö.
Järjestön perustajajäseniin kuuluivat T. P. Virkkunen, V. A. Heiskanen ja Viljo Castrén.
Fokuksenn keskeisenä toimintamuotona on ollut tieteen ja uskonnon, kulttuurin ja uskonnon sekä tieteen ja kulttuurin välisen vuoropuhelun edistäminen. Vuoropuheluun ovat kuuluneet myös kulttuurin eri osa-alueiden välisen vuorovaikutuksen edistäminen ja yhteiskunnallinen vaikuttaminen. Fokus on poliittisesti sitoutumaton ja ekumeeninen kulttuurijärjestö. Liiton kotipaikka on Helsinki ja toimialueena koko Suomi. Liiton jäseniä ovat yksityiset henkilöt.
Suomen evankelis-luterilainen kirkko avustaa järjestöä. Vuonna 2014 kirkkohallituksen avustus oli 7000 euroa, joka oli noin 10 % järjestön budjetista.
Järjestön perustamiskokouksessa tehtäväksi määriteltiin "edistää kristilliseen maailmankatsomukseen perustuvaa suomalaista kulttuuria ja yhteiskuntaelämää yhteisymmärryksessä kansankirkon ja sen työelimien kanssa."
Fokus osallistuu kulttuuri- ja yhteiskunnalliseen keskusteluun järjestämällä seminaareja, näyttelyitä ja tapahtumia ympäri maata. Tavoitteena on käsitellä avoimesti arvoja, eettisiä kysymyksiä ja kulttuurin ilmiöitä sekä rohkaista kristittyjä mukaan kulttuurikeskusteluun.
Fokuksen (silloisen Kristillisen kulttuuriliiton) taide- ja tiedeklubit aloittivat toimintansa 1980-luvulla. Ne ovat keskeinen osa yhdistyksen toimintaa. Niiden tarkoituksena on tutustuttaa liiton jäsenet ja muut kiinnostuneet ajankohtaisiin taiteen ja tieteen kysymyksiin. Lähestymistapa on maailmankatsomuksellis-eettinen. 2000-luvulla on käynnistetty myös Kuvataideklubin ja Musiikkiklubin toiminta.
Viimeisimpinä aiheina ovat monikulttuurisuuteen liittyvät kysymykset, joita käsiteltiin järjestön järjestämässä kansainvälisessä kulttuurifoorumissa Espoossa syksyllä 2006. Järjestyksessä se oli 12. kulttuurifoorumi, joita Fokus (aiemmin KKL) on järjestänyt vuodesta 1981 alkaen.
Fokus on valmistellut Helsingin suurmoskeijaa ja kuuluu hanketta ajamaan perustettuun Oasis-säätiöön yhdessä Suomen Muslimiliitto ry:n ja Suomen Musliminaiset ry:n kanssa.
Sid &amp; Nancy
Sid & Nancy on draamaelokuva vuodelta 1986. Sen ikäraja on K-18 ja kesto tunti ja 49 minuuttia. Alex Coxin ohjaama elokuva kertoo Sex Pistolsin basistin Sid Viciousin ja hänen tyttöystävänsä Nancy Spungenin tarinan. Elokuva kertoo heidän suhteensa alkuvaiheista Lontoossa, ajasta ennen vuotta 1978, jolloin Nancy puukotettiin kuoliaaksi, tai vuotta 1979, jolloin Sid kuoli heroiinin yliannostukseen.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Sid & Nancyn" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Asko Alanen pitää sitä keinotekoisena ja liioiteltuna ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Luettelo tuhat ottelua pelanneista NHL-pelaajista
Tämä on luettelo yli tuhat runkosarjaottelua National Hockey Leaguessa pelanneista jääkiekkoilijoista. Tilasto on päivitetty runkosarjakauden jälkeen, ja senhetkiset aktiivipelaajat ovat lihavoituna.
Sadan eniten otteluita pelanneiden joukossa on 77 kanadalaista, 12 yhdysvaltalaista, 4 tšekkiä, 3 suomalaista, 2 ruotsalaista ja 2 venäläistä.
G. D. Spradlin
Gervais Duan Spradlin (31. elokuuta 1920 – 24. heinäkuuta 2011) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Syntyjään oklahomalainen Spradlin esiintyi muun muassa Francis Ford Coppolan "Kummisetä osa II" -elokuvassa (1974) senaattori Pat Gearyn osassa sekä vuonna 1979 ilmestyneessä elokuvassa "Ilmestyskirja. Nyt". Muiden elokuvien joukkoon kuuluvat "Vaikene ja kuole" (1983), "Tankki" (1984) ja "The Long Kiss Goodnight" (1996).
Spradlin esiintyi myös televisiossa ja teatterissa. Hänen viimeinen elokuvansa "Pressan tytöt" on vuodelta 1999. Hän oli vuodesta 1944 vuoteen 2000 naimisissa Nelle Hulsizerin kanssa, ja hänellä on kaksi lasta.
Illallinen
Illallinen on ateria, joka syödään nimensä mukaan illalla, yleensä iltakahdeksan jälkeen. Se on vakioaterioista juhlallisin. Tyypillinen illallinen sisältää neljästä kuuteen ruokalajia, jotka ovat arvokkaista raaka-aineista valmistettuja ja kevyitä. Illallisen ohjelmanumerona voi olla salissa tapahtuva ruoanvalmistus. Illallinen on usein johonkin tapahtumaan liittyvän tai muuten juhlallisen iltaruokailun nimi. Sana voi tarkoittaa myös koko tapahtumaa, ei vain ateriaa.
Päivällinen
Päivällinen on ateria, joka syödään iltapäivällä tai alkuillasta. Päivällinen on lounaan ohella toinen päivän pääaterioista. Yleensä päivälliseksi syödään jotakin lämmintä ruokaa.
Päivällisen koostumus ja syömisaika vaihtelevat kulttuurista riippuen. Historiallisesti sillä on tarkoitettu päiväsaikaan syötyä päivän ensimmäistä ateriaa. Läntisessä maailmassa päivällinen syödään usein illalla, eikä erillistä illallista välttämättä syödä ollenkaan.
Raitakoirahai
Raitakoirahai ("Mustelus fasciatus") on koirahaiden heimoon kuuluva laji. Se elää Brasilian ja Argentiinan alueella.
Raitakoirahai voi kasvaa noin puolitoista metriä pitkäksi. Se on äärimmäisen uhanalainen.
Etelä-Afrikan Grand Prix 1984
Etelä-Afrikan Grand Prix 1984 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 7. huhtikuuta 1984 Kyalamin radalla Etelä-Afrikassa. Kilpailun voitti McLarenilla ajanut Niki Lauda, jolle voitto oli hänen uransa 20:s ja kauden ensimmäinen.
Aika-ajojen nopein oli Nelson Piquet. Hän kiersi 4 104 metrin pituisen radan ajassa 1.04,871. Hänen keskinopeutensa 227,694 km/h oli rataennätys. Keijo Rosberg starttasi toisesta lähtöruudusta ja Nigel Mansell kolmannesta.
Ennen kilpailua kauden alussa voimaan tullut polttoainesääntö puhutti kuljettajia. Auton tankissa sai olla lähtöhetkellä vain 220 litraa polttoainetta ja tankkaaminen kilpailun kuluessa oli kielletty. Tallien oli otettava autoistaan mahdollisimman suuri teho ja varottava samalla käyttämästä liikaa polttoainetta, jotta se riittäisi maaliin saakka. Patrick Tambaysta tuli ensimmäinen uuden polttoainesäännön uhri, sillä hänen autostaan loppui polttoaine yhdeksän kierrosta ennen maalia. Kilpailussa ajettiin kaikkiaan 75 kierrosta.
Nyree näkkäri
Nyree näkkäri on lastenmusiikkiyhtye Herra Heinämäen Lato-orkesterin toinen albumi. Se julkaistiin marraskuussa 2007.
Kaikki kappaleet sanoittanut Heikki Salo, ellei toisin mainittu.
Trumpettijoutsen
Trumpettijoutsen ("Cygnus buccinator") on yksi maailman suurimmista vesilinnuista, se kasvaa hiukan pitemmäksi kuin kyhmyjoutsen. Se on eurooppalaisen laulujoutsenen lähisukulainen ja elintavoiltaan lähes täysin samankaltainen.
Trumpettijoutsenkoiras voi painaa lähes 12 kiloa ja naaraskin noin kymmenen kiloa. Koiras voi olla 150 cm pitkä, naaras tyypillisesti kymmenkunta senttiä lyhyempi. Siipien kärkiväli on 190–250 cm.. Trumpettijoutsenen höyhenpeite on valkoinen ja sen nokka on kokonaan musta.
Trumpettijoutsen elää Pohjois-Amerikassa. Laji ei ole uhanalainen; kannan arvioidaan olevan noin 18 000 yksilöä. Ennen eurooppalaisten tuloa lajin levinneisyysalue ja yksilömäärät olivat huomattavasti suurempia. Trumpettijoutsenen levinneisyysalue ulottui Alaskasta ja Pohjois-Kanadasta aina Indianan ja Montanaan asti. Mittava metsästys tuhosi kuitenkin joutsenkannan niin täydellisesti, että vuonna 1932 trumpettijoutsenia oli tiettävästi jäljellä vain 69 yksilöä.
Montanaan ja Yellowstonen kansallispuistoon perustetut lajin suojelualueet pelastivat kuitenkin linnun sukupuutolta. Vaikka laji ei enää olekaan uhanalainen, seuraavat Yhdysvaltain luonnonsuojelujärjestöt silti tarkasti trumpettijoutsenen kannan muutoksia.
Trumpettijoutsen pesii ensimmäisen kerran joskus jo kolmevuotiaana, mutta yleensä vasta 4-6 -vuotiaana. Pari pysyy yhdessä loppuelämänsä ajan ja laji voi elää 20-30-vuotiaaksi. Jos puoliso kuolee, leski avioituu uudestaan. Pari palaa yleensä pesimään samaan paikkaan vuodesta toiseen, jos ensi pesintä siinä on ollut tuloksellinen. Pari saapuu pesäpaikalleen heti jäiden sulettua. Kihlaparit eivät tavallisesti rakenna pesää ensimmäisen seurustelukevään ja -kesän aikana.
Pesänrakennus alkaa huhtikuun puolimaissa ja kestää kaksi viikkoa. Pesän halkaisija voi olla yli 2 metriä. Naaras munii joka toinen päivä suuren valkeahkon munan, kunnes pesue on täysilukuinen eli 5-9 munainen. Ensikertalaisnaaras munii vähemmän munia kuin kokenut. Haudonta kestää 33-34 päivää ja vain naaras hautoo. Naaraan poistuessa pesältä syömään tai peseytymään se peittää munat pesäaineksilla. Koiras vartioi pesää naaraan poissa ollessa. Poikaset pysyttelevät pesässä 1-2 päivää ja lähtevät sitten uimaan ja etsimään itselleen ruokaa. Emot eivät ruoki niitä, vaan kuljettavat poikuetta eri puolilla reviirinsä vesialuetta. Poikasten ravintona ovat pääasiassa vesihyönteiset ja muut pienet selkärangattomat. 4-6 viikon ikäisinä poikaset alkavat syödä myös vesikasveja. Näihin aikoihin alkaa emolintujen sulkasato, jonka aktiivinen vaihe kestää noin kuukauden. 9 tai 10 viikon ikäisinä poikasten höyhenpuku on valmis ja lentokykyisiä ne ovat noin 15 viikon ikäisinä syyskuun loppupuolella. Joutsenperhe muuttaa yhdessä talvehtimisalueelle vähän ennen vesistöjen jäätymistä.
Mustakaulajoutsen
Mustakaulajoutsen ("Cygnus melancoryphus ") on Etelä-Amerikan ainoa joutsenlaji. Se on myös suosittu puistojen koristelintu.
Mustakaulajoutsen painaa keskimäärin viitisen kiloa ja on 110 cm pitkä. Sen siipien kärkiväli on noin 170 cm. Vartalon höyhenpeite on valkoinen, ja kaula on musta. Mustakaulajoutsenen silmän poikki kulkee valkoinen viiru, ja sen nokan päällä on punainen kyhmy.
Mustakaulajoutsenia elää pelkästään Etelä-Amerikassa, jossa niitä arvellaan olevan 26 000–100 000 yksilöä. Sen elinalueita ovat maanosan kuivahkot vuorenrinteet ja tasangot, joilla se pesii suurina parvina. Aikaisemmin levinneisyys oli huomattavasti laajempi, mutta ihmisasutuksen leviäminen on kutistanut niiden elinaluetta huomattavasti.
Belgian Grand Prix 1984
Belgian Grand Prix 1984 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 29. huhtikuuta 1984 viimeistä kertaa Zolderin radalla Belgiassa. Edellisellä kaudella Belgian GP ajettiin Spassa, mutta vielä tässä kilpailussa palattiin Zolderiin. Kilpailun voitti Ferrarilla ajanut Michele Alboreto, jolle voitto oli kauden ensimmäinen.
Ferrarin Michele Alboreto sai F1-uransa ensimmäisen paalupaikan ajamalla Zolderin 4 262-metrisen radan aikaan 1.14,846, jolloin keskinopeudeksi muodostui 204,996 km/h. Toisesta lähtöruudusta lähti toinen Ferrari eli René Arnoux. Keijo Rosberg lähti kolmannesta ruudusta. Paalupaikalta lähtenyt Alboreto johti kilpailua koko ajan, eikä hän menettänyt johtoaan edes renkaidenvaihdon aikana.
Salme Laaksonen
Salme Laaksonen (s. 21. marraskuuta 1936 Suojärvi) on suomalainen näyttelijä.
Laaksonen on yksi Tampereen työväen teatterin pitkäaikaisimmista näyttelijöistä. Siellä hän on työskennellyt kymmeniä vuosia, eli suurimman osan työurastaan. Tämän lisäksi hän on näytellyt pieniä rooleja useissa TV2:n tuottamissa tv-sarjoissa 1960-luvulta aina 1990-luvulle saakka, etupäässä Jussi Niilekselän ohjauksessa ("Kotirappu" 1987, "Saastamoisen poika" 1989, "Elämän suola" 1996–1998).
Laaksosen ainoaksi elokuvarooliksi on jäänyt pieni parin minuutin näyttäytyminen Matti Kassilan niin ikään Tampereella kuvatussa trillerissä "Jäähyväiset presidentille" (1987). Valtion taiteilijaeläke Laaksoselle myönnettiin keväällä 2007.
Marko Niskala
Marko Niskala on suomalainen kosketinsoittaja. Hän soittaa hard rock -yhtye Leveragessa.
Shawn Harrison
Shawn Harrison (s. 28. joulukuuta 1973 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi televisiosarjasta Family Matters.
Harrison aloitti näyttelemisen televiosiossa jo 13-vuotiaana esiintyen aluksi elokuvissa, jonka jälkeen hän siirtyi televisiosarjojen pariin. 1990-luvulla Harrison tuli tunnetuksi näyteltyään Waldo Geraldo Faldoa televisiosarjassa Family Matters. Sarjan aikana hän sai yhden Young Artist-ehdokkuuden vuonna 1993. Harrison esiintyi viimeisen kerran sarjassa vuonna 1996, jonka jälkeen hän teki lähinnä vieras esiintymisiä eri televisiosarjoissa, kuten Moesha, Eve ja Girlfriends. Vuonna 2006 Harrison sai ensimmäisen ääniroolin animaatiosarjasta Legion of Super Heroes, jossa hän toimii Timber Wolfin äänenä.
Valtteri Revonkorpi
Valtteri Revonkorpi on suomalainen rumpali. Nykyisin hän soittaa hard rock -yhtye Leveragessa. Revonkorpi on soittanut rumpuja myös Purity-yhtyeessä sekä toiminut Timo Rautiainen & Trio Niskalaukauksen kosketinsoittajana vuosina 1997–1999.
Pekka Lampinen
Pekka Lampinen on (s. 25. tammikuuta 1965) suomalainen basisti, joka aloitti basson soiton 12-vuotiaana. Ensimmäiset basistivaikuttajat olivat Gary Thain, Pave Maijanen, Cisse Häkkinen ja Martti Metsäketo. 80- ja 90-luvuilla hän soitti useissa jyväskyläläisissä rock-yhtyeissä sekä ravintola- ja tanssiyhtyeissä säestäen toistasataa koti- ja ulkomaalaista artistia mm. Irwin Goodmania, Matti Eskoa, Eino Gröniä, Kari Tapiota, Topi Sorsakoskea, Vesa-Matti Loiria, Delta Rhythm Boysia, Henry Theeliä jne. Hän opiskeli bassonsoittoa Jyväskylän Musiikkikoulussa Pekka Törmäsen johdolla ja toimi sessiomuusikkona lukuisissa äänityssessioissa. Vuonna 2005 Lampinen soitti Kontrassa. Vuosina 2005-2009 hän soitti hard rock -yhtye Leveragessa.
Singaporenkaviokuonoyökkö
Singaporenkaviokuonoyökkö ("Hipposideros ridleyi") on harvinainen lepakkolaji, jota tavataan Kaakkois-Aasiassa.
Singaporenkaviokuonoyökkö on korkeintaan vain 4,9 senttimetrin pituinen 10 gramman painoinen. Siipiväli on noin 10 senttimetriä. Sillä on kokoonsa nähden suuret, noin 2 senttimetrin pituiset leveät ja kulmikkaat korvat, jotka ovat tyveltään karvaiset. Kuonossa on suuri vatimainen nenälehti, joka peittää kuonon melkein kokonaan ja on haarautunut kolmeksi erilaiseksi liuskaksi, joista keskimmäisin on paksuin. Urosten nenälehden takana on pieni rauhanen, josta erittyy vahamaista ainetta. Nenälehden tehtävänä on lähettää ultraääniä, joiden avulla se mm. paikanta saalista. Turkki on tummanruskea ja siivet noenharmaasta mustia.
Ensimmäinen singaporenkaviokuonoyökkö löydettiin vuonna 1911 Singaporen kasvitieteellisestä puutarhasta, ja jäi pitkään ainoaksi. Seuraavan kerran niitä löydettiin vasta vuonna 1975 Selangorista, Malesiasta eräästä suometsästä, jossa tavattiin 50 yksilön yhdyskunta, joka vietti päivänsä tierummun sisällä. Havaintoja on raportoitu myös Sabahista ja Sarawakista Pohjois-Borneosta, lisäksi myös Malakan niemimaalta, Sumatralta, ja Laosista. Singaporenkaviokuonoyökkö elää etupäässä turpesissa suometsissä, lisäksi sitä tavataan vanhoissa Dipterocarpus-puuheimon metsissä. Yöllä lepakot roikkuvat yleensä luolissa ja lähtevät yöllä etsimään ruokaa metsään.
Singaporenkaviokuonoyökön elintavat tunnetaan huonosti. Se käyttää ultraääniä hyönteisten ja itsensä paikannukseen. Ultraäänten taajuus on 65–67 kHz. Lepakoiden on havaittu imettävän poikasiaan elokuun alusta toukokuun lopulle.
Singaporenkaviokuonoyökkö on vaarantunut laji ja sitä uhkaa elinalueiden häviäminen.
Aukusti
Aukusti on suomalainen asu latinan Augustus-nimen lyhentymästä August. Augustus ("kunnianarvoisa") oli alkujaan Rooman ensimmäiselle keisarille, Octavianukselle myönnetty kunnianimi.
Vuoden 2016 loppuun mennessä nimen Aukusti on Väestörekisterikeskuksen mukaan saanut 20 083 miestä ja muutama nainen.
Vispipuuro
Vispipuuro, joka tunnetaan myös muun muassa nimillä lappapuuro (sana "lappa" tulee ruotsin kielen sanasta "klappa") ja marjapuuro on kuohkeaksi vatkattua puuroa. Se valmistetaan useimmiten mannasuurimoista ja marjoista, yleensä puolukoista ja viinimarjoista. Yleensä sitä tarjotaan sokerin ja maidon kanssa. Useimmiten puuro syödään jäähdytettynä, mutta sitä voidaan tarjota myös lämpimänä.
Lagus
Lagus on suomalainen pappissuku, josta on tullut myös sivistyselämän vaikuttajia. Suvun yksi haara on aateloitu 1800-luvulla.
Suvun kantaisänä pidetään Georgius Martini Lepusta, joka toimi pappina Tammelassa vuodesta 1581 ainakin vuoteen 1621. Perimätiedon mukaan hän oli lähtöisin Maarian Hirvensalosta ja otti latinankielisen sukunimen "Lepus" (’jänis’) kotitalonsa mukaan. Hänen synnyintaloaan ei ole kuitenkaan kyetty varmuudella osoittamaan. Suvun kaksi pääharaa polveutuvat Georgius Martinin kahdesta pojasta, Henrik ja Josef Lepuksesta. Heidän jälkeläisensä muuttivat sukunimen kreikasta johdettuun muotoon "Lagus". Myöhemmissä polvissa suvussa oli runsaasti pappeja. Helsingin yliopiston rehtori, valtioneuvos Wilhelm Lagus aateloitiin vuonna 1880 ja hänen sukunsa merkittiin 1882 Suomen aateliin aatelisena sukuna numero 256. Aatelissuvun tunnuslause on "Vigili labore" (”työskentele valppaasti”).
Vuoden 1906 suuren nimenmuutoksen jälkeen useat suvun jäsenet ovat omaksuneet nimen "Hirvensalo" suvun oletetun alkukodin mukaan. 1900-luvun alussa suvun iisalmelaisesta haarasta tuli useita kansanedustajia.
Af Ursin
Af Ursin on suomalainen aatelissuku. Suku on lähtöisin Jääsken pitäjän Karhulan talosta, jossa se voidaan jäljittää 1600-luvun alkuun asti. Ensimmäiset kyseisestä talosta opin tielle lähteneet johtivat talon nimestä itselleen ruotsinkielisen nimen Björn, myöhemmät latinankielisen nimen Ursinus (lat. "ursus" = karhu). Iitin kirkkoherran Jakob Johan Ursinuksen poika Nils Abraham lyhensi opiskeluaikanaan nimensä muotoon Ursin. Kohottuaan Helsingin yliopiston rehtoriksi hänet aateloitiin vuonna 1845 nimellä af Ursin. Suku introdusoitiin Suomen ritarihuoneelle seuraavana vuonna aatelissukuna numero 211.
Temmeksen suojeluskunta
Temmeksen suojeluskunta perustettiin 17. helmikuuta 1918. Temmesläiset perustivat sen Oulun suojeluskunnan kehotuksesta pian Oulun valtauksen jälkeen. Samana päivänä perustettiin myös kutsuntalautakunta yhdessä Temmeksen kunnallislautakunnan kanssa. Suojeluskunta päätti asettaa tehtäväkseen myös paikallispäällikön valinnan.
Helmikuun 26. päivä 1918 suojeluskunta järjestyi saaden päällikökseen tehtävään lupautuneen maanviljelijä Eero Junttilan. Pian pidettiin myös ensimmäiset kutsunnat ja vapaussotaan saatiin noin 30 miestä. Sotilaalliset harjoituksetkin käynnistyivät. Niihin osallistuminen oli ollut sangen säännöllistä, vaikka harjoitukset tehtiin ilman kivääreitä. Suojeluskunnan ensimmäisenä harjoituspaikkana oli toiminut kirkonkylän nuorisoseurantalo. Vapaussodan aikana Temmeksen suojeluskunnan tehtäviin oli kuulunut esimerkiksi myös kuljetusvelvollisuus.
Kesän 1918 aikana suojeluskunnan toiminta hiljentyi. Uudelleen se elpyi syksyllä vuonna 1918 säädetyn suojeluskunta - asetuksen suomin edellytyksin. Temmeksen uuden suojeluskunnan järjestäytymiskokous pidettiin 18. syyskuuta 1918. Lokakuun lopussa 1918 sai Temmeksen suojeluskunnan paikallispäälliköksi valittu kirkkoherra Hannes Mustakallio valtakirjansa. Eräs uuden suojeluskunnan jäsenistä oli ollut entinen paikallispäällikkö Eero Junttila.
Jatkosodan lopputuloksen seurauksena suojeluskunnat lakkautettiin. Temmeksen suojeluskunta oli talvisodan jälkeen siirretty Raahen suojeluskuntapiiriin. Lakkautetun Temmeksen suojeluskunnan pesänselvittelijänä toimivat Raahen sotilaspiirin selvitysmiehet. Kun Temmeksen suojeluskunta lakkasi toimimasta 6.11.1944, se lahjoitti Temmeksen sankaripatsasrahastoon 70 000 markkaa ja Suomen Punaiselle Ristille 5 000 markkaa. Urheilukenttä ja ampumarata siirtyivät kunnalle. Entinen suojeluskuntatalo Väinölä siirtyi temmesläisille näytelmäharrastajille.
Palmén
Palmén on suomalainen vapaaherrallinen aatelissuku.
Sukunimi Palmén on ollut myös seuraavilla Palmén-suvun jäsenten puolisoilla:
Kivekäs
Kivekäs on suomalainen sukunimi, jota esiintyy useassa suvussa.
Espoon Palloseura (jääkiekko)
Espoon Palloseura (EPS, virallisesti Espoon Palloseuran Jääkiekko ry) on vuonna 1970 perustettu espoolainen jääkiekkoseura. Jääkiekkojaostosta muodostettiin EPS Jääkiekko ry vuonna 1980. Jalkapalloa pelaa Espoon Palloseuran Jalkapallo. Toiminta on keskittynyt Espoonlahteen, missä sijaitsee kaksi jäähallia, kolme tekonurmikenttää, Espoon kaupungin omistama Forum-halli ja EPS:n hallinnoima harjoitushalli jääkiekkojunioreille.
EPS oli yksi kolmesta Espoo Bluesin kasvattajaseurasta. EPS:n edustusjoukkue on pelannut kaksi kautta kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla eli Suomi-sarjassa, mutta nykyään seuralla ei enää ole edustusjoukkuetta. EPS saavutti Suomi-sarjan hopeaa kaudella 2000–2001. Kauden 2000–2001 päätteeksi EPS:n Suomi-sarjan lisenssi siirtyi Kirkkonummen Salamoille.
EPS voitti kaudella 1988 C-nuorten SM-kullan.runkosarja
play-off
Von Hellens
Von Hellens on suomalainen vapaaherrallinen aatelissuku. Professori Carl Niclas Hellenius aateloitiin vuonna 1816 ja otti käyttöön nimen "von Hellens". Suku introdusoitiin Ritarihuoneeseen sukuna numero 173. Hänen pojanpoikansa Lars Theodor von Hellens korotettiin vuonna 1895 vapaaherraksi ja introdusoitiin numerolla 61. Suvun aatelinen haara sammui vuonna 1901, jonka jälkeen vain vapaaherrallinen jäi jäljelle.
Suku hallitsi Kuusiston kartanoa Piikkiössä. Myös af Enehielm -aatelissuku on lähtöisin porvarillisesta Hellenius-suvusta.
Avioliiton kautta sukunimen on saanut Turun kauppakorkeakoulun professori Liisa von Hellens o.s. Valtakari (s. 1948), joka on myös Petra von Hellensin äiti.
Lindelöf (suku)
Lindelöf on alkuaan ruotsalainen sukunimi tai suku, jonka useat sukuhaarat on aateloitu. "Lindelöf"-suku on introdusoitu Ruotsin ritarihuoneeseen numeroilla 143 ja 1098. Suomessa on elänyt ainakin kolme aatelista "Lindelöf"-sukua. Tunnetuin näistä on vuonna 1883 aateloidun Lorenz Leonard Lindelöfin sukuhaara. "Lindelöf"-nimi esiintyy kuitenkin kaikissa yhteiskuntaluokissa, mm. vuonna 1939 Turun Crichton-Vulcanin telakalla oli lakossa kaksi "Lindelöf"-nimistä metallityöläistä.
Running Scared (vuoden 2006 elokuva)
Running Scared on vuonna 2006 julkaistu toimintatrilleri. Elokuvan ohjasi sekä käsikirjoitti Wayne Kramer ja pääosassa on Paul Walker.
Elokuva kertoo pikkurikollisesta Joey Gazellesta joka saa tehtäväkseen piilottaa erään aseen, epäonnistuneen huumekeikan jälkeen. Joey päättää piilottaa aseen kotiinsa, sillä hän ajattalee että sillä voi olla jatkossa vielä jotakin käyttöä. Joeyn kymmenvuotias poika Nicky löytää aseen ystävänsä Olegin kanssa. Olegin isä hakkaa häntä ja hänen äitiään jatkuvasti ja katkera poika ottaa aseen mukaansa ja ampuu isänsä ja pakenee pimeään yöhön. Joey lähtee henkensä kaupalla taakaa-ajoon saadakseen aseen ennen kuin se joutuu virkavallan käsiin.
Shaft – kivikova dekkari
Shaft – kivikova dekkari ("Shaft") on vuonna 1971 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva. Elokuvan ohjasi Gordon Parks ja pääosassa on Richard Roundtree. Musiikin teki Isaac Hayes.
"Shaftia" pidetään yhtenä ensimmäisistä blaxploitaatio-elokuvista. Menestykseksi muodostunut elokuva sai jatko-osat "Shaft – kylmä hymy" (1972) sekä "Shaft ja orjakauppa" (1973) ja aihetta jatkettiin myös televisiosarjana.
Elokuva kertoo kovaotteisesta poliisista John Shaftista joka saa kuulla, että mafia on kaapannut mustan gangsteripomon tyttären. Vaikutusvaltainen gangesteripomo palkkaa Shaftin pelastamaan hänen tyttärensä hinnalla millä hyvänsä.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Ilkka Jauhiainen antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Vuonna 2000 "Shaft" hyväksyttiin mukaan Yhdysvaltojen National Film Registryyn, johon valikoidaan esteettisesti, kulttuurisesti tai historiallisesti tärkeitä elokuvia. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Shaftin" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Jaakoppi
Jaakoppi on miehen etunimi, Jaakob-nimen suomalainen asu.
Vuoden 2009 loppuun mennessä Väestörekisterikeskuksen mukaan nimi on annettu 992 suomalaiselle miehelle. Jaakopin nimipäivää vietetään 25. heinäkuuta. Toinen suomalainen muoto Jaakobista on Jaakko.
Revolver (elokuva)
Revolver on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut rikoselokuva. Elokuvan ohjasi ja käsikirjoitti Guy Ritchie, ja pääosissa ovat Jason Statham ja Ray Liotta.
Elokuva kertoo Jake Greenistä, joka vapautuu vankilasta seitsemän vuoden jälkeen. Jake poikkeaa Machan omistamalla kasinolla, jossa Jake putsaa rahat Machan pelipöydästä. Tästä suivaantuneena Macha lisää Jaken tappolistalle ja lähettää Sorterin, palkkatappajan, joka ei ole koskaan ampunut ohi, ja Paulin, Machan henkivartijan tappamaan kaikki Jaken läheiset.
Edutech
Edutech on Tampereen teknillisen yliopiston täydennyskoulutuskeskus. 
Edutech auttaa tunnistamaan yksilöiden ja koko organisaation kehitystarpeet ja suunnittelee koulutusohjelmia, jotka tuottavat osallistujille kestävää osaamista ja konkreettisia oppeja. Edutechista saa koulutusratkaisuja liiketoimintaosaamisen kehittämiseen, asiantuntijuuden syventämiseen ja uuden teknologian hyödyntämiseen.
Halidi
Halidi on halogeenin yhdiste, jossa halogeeni on elektronegatiivisempana osapuolena. Yleensä halogeeni on negatiivisena ionina, jolloin kyseessä on halidin suola. Kaikki alkalimetallit muodostavat halideja, jotka ovat valkoisia kiintoaineita, esimerkiksi natriumkloridi eli pöytäsuola. Halideja ja halidi-ioneja ovat fluoridi, kloridi, bromidi, jodidi ja astatidi.
Alkyylihalidit ovat aineita, joissa on kovalentti hiili-halogeeni -sidos, esimerkiksi teflon.
Metallihalideja käytetään monimetallilampuissa, jotka ovat samankaltaisia kuin elohopeahöyrylamput, mutta niiden tuottama valo on puhtaamman valkeaa ja värientoistokyky parempi.
Eiríkur Hauksson
Eiríkur Hauksson (s. 4. heinäkuuta 1959 Reykjavík) on islantilaissyntyinen, Norjassa asuva rock-laulaja. Hän aloitti laulajan uransa jo 15-vuotiaana. Vaihtoehtoisena uravalintana oli ammattijalkapalloilu, mutta rock-musiikki vei voiton. Eiríkur Hauksson hankki itselleen kuitenkin myös opettajan koulutuksen.
Eiríkurin ensimmäinen vakavasti otettava yhtye oli nimeltään Start. Yhtyeestä tuli suosittu, kun Eiríkurin sävellys "Sekur" (Syyllinen) valittiin Islannissa vuoden lauluksi 1981. Startin hajotessa 1983 Eiríkur kokosi hard rock -yhtyeen Drýsill. Yhtye julkaisi albumin "Welcome to the show", jota tehtiin 1000 kappaletta - kohtuullinen määrä yhtyeeltä, jonka musiikki erosi valtavirrasta ja joka kustansi itse oman albuminsa. Drýsill kuitenkin hajosi jo vuonna 1985.
Vuonna 1985 Eiríkur äänitti kappaleet "Gaggó-Vest" and "Gull", joista tuli välittömästi suosikkeja Islannissa ja jotka tekivät Eiríkurista kotimaassaan huippusuositun artistin.
Vuonna 1986 Eiríkur oli jäsenenä Icy-triossa, joka edusti Islantia sen osallistuessa ensimmäistä kertaa Eurovision laulukilpailuun.
Pari seuraavaa vuotta Eiríkur jatkoi työtään opettajana, vaikkakin esiintyikin eri pop-yhtyeiden kanssa lähes joka ilta.
Eiríkurin ensimmäinen sooloalbumi "Skot í myrkri" (Laukaus pimeässä) oli vielä kesken vuonna 1988, kun hän ilmoitti muuttavansa Norjaan. Tuohon aikaan hän oli jo liittynyt rock-yhtyeeseen nimeltä "Artch", joka julkaisi kansainvälistäkin menestystä saaneen esikoisalbuminsa "Another Return To Church Hill" vielä samana vuonna. Kun yhtyeen toinen albumi "For The Sake Of Mankind" ei saavuttanutkaan odotettua menestystä, yhtye hajosi vuoden 1993 lopussa. Se kuitenkin kokoontui esiintymään yhdessä vielä 1999.
Artch-vaiheen jälkeen Eiríkur työskenteli vapaana laulajana ja esiintyi satunnaisesti eri rock-yhtyeiden kanssa. Hän myös edusti Norjaa vuoden 1991 Eurovision laulukilpailussa Just 4 Fun -yhtyeen kanssa.
Vuodesta 2005 lähtien Eiríkur on kiertänyt Euroopan konserttilavoja kosketinsoittaja-kitaristi Ken Hensleyn kanssa. Hensley on tunnettu 70-luvulla esiintyneestä Uriah Heep -yhtyeestä.
Suostuttelun jälkeen Eiríkur osallistui Islannin Euroviisuedustajan karsintoihin ja hänet valittiinkin Islannin edustajaksi Eurovision laulukilpailuun Helsingissä keväällä 2007. Kappale "Valentine Lost" – alun perin islanninkielinen ja nimeltään "Ég les í lófa þínum" – ei kuitenkaan päässyt loppukilpailuun saakka.
Ríkisútvarpið, Islanti
Hatra
Hatra () on muinainen raunioitunut kaupunki, jossa eli parhaimmillaan 50 000–60 000 asukasta, Ninawan maakunnassa, Irakissa. Hatra on osa Unescon maailmanperintöluetteloa.
Hatra sijaitsee pienessä notkossa Eufratin ja Tigrisin välisellä puoliaavikolla. Tämän linnoitetun kaupungin perustamisajasta ei ole varmuutta. 200-luvulla eaa. pienestä assyrialaisesta kylästä kehittyi linnoituskaupunki ja kauppakeskus ja seuraavalla vuosisadalla se oli jo kukoistava pysähdyspaikka kuuluisalla silkkitiellä. Hatra oli vahvasti linnoitettu ja roomalaiset keisarit yrittivät kahteen otteeseen valloittaa sitä. Trajanus epäonnistui valtausyrityksessään vuonna 116 ja Septimus Severus vuonna 198. On kuitenkin olemassa todisteita, että Hatra oli myöhemmin Rooman liittolainen. Tämä tapahtui luultavasti Gordianus III:nnen aikana 230-luvun lopulla.
Hatraan oli noussut noin vuonna 156 arabihallinto Parthian valtakunnan sisälle. Kaupunkia hallitsivat useat arabikuninkaat, jotka myös rakensivat temppeleitä. Sassanidien dynastia valtasi Hatran noin vuonna 240 joko Ardašir I:n tai Sapor I:n aikana.
Saksalaisten johdolla Hatrassa on tehty kaivauksia 1900-luvun alusta saakka. Irakilaiset aloittivat omat kaivaukset 1950-luvulla. Hatra on ympyränmuotoon rakennettu kaupunki, jota ympäröi kaksi muuria, joiden välissä on syvä oja. Ulommainen muuri on maavalli ja sisempi rakennettu kivestä ja siinä on neljä porttia. Ulompi muuri on 8 kilometriä ja sisempi 6 kilometriä pitkä.
Kaupungin keskuksessa on temppelikeskittymä, joka on myös ympäröity muurilla. Merkittävimmät rakennukset ovat Šamašin temppeli ja Šahiron pyhäkkö. Tämä keskusosa kaupungista on suorakulmainen ja on läpimitaltaan kaksi kilometriä. Pyhätön merkitys oli sekä uskonnollinen että myös kaupallinen.
7. maaliskuuta 2015 kerrottiin ääri-islamistisen Isis-järjestön tuhonneen Hatran raunioita. Tuhojen laajuutta ei vielä tiedetä. Isis pitää islamia edeltävää kulttuuriperintöä epäjumalanpalvontana. Isis tuhosi aiemmin samalla viikolla Nimrudin rauniokaupunkia.
Morbid
Morbid oli ruotsalainen, Mayhemissä toimineen Deadin perustama death metal -yhtye. Yhtye julkaisi kaksi demoa. Morbid hajosi Deadin tehtyä itsemurhan. Yhtye ei koskaan saavuttanut suurta suosiota, mutta underground-piireissä yhtye on arvostettu. Deadin kuoleman jälkeen yhtye kuitenkin julkaisi aiemmin äänitetyt live-levyt.
Frankie &amp; Johnny
Frankie & Johnny on vuonna 1991 ensi-iltansa saanut draamaelokuva. Elokuvan ohjasi Garry Marshall ja pääosissa ovat Al Pacino ja Michelle Pfeiffer.
Elokuva kertoo vankilasta vapautuvasta pikkurikollisesta Johnnystä (Pacino), joka toimi siellä kokkina. Monet vangit myös pitivät hänen ruoistaan. Ensitöikseen Johnny etsii töitä ja lopulta päätyy kokiksi pieneen kuppilaan. Työtoverinaan Johnnyllä kaunis tarjoilijatar Frankie (Pfeiffer), johon Johnny myös pian rakastuu. Frankie ei kuitenkaan lämpene Johnnyn iskuyrityksille sillä hänen edelliset miessuhteensa ovat epäonnistuneet, mutta vähitellen heidän välilleen syntyy romanssi.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Olavi Similä pitää "Frankie & Johnnya" onnistuneena yhdistelmänä realisia, romantiikkaa ja huumoria. Hän antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Ninawa
Ninawa tai Nineve (, , , "Nīnwē") on maakunta (kuvernoraatti) Irakin pohjoisosassa. Maakunnan pinta-ala on 37 323 neliökilometriä eli kuvernoraatti kattaa 8,6 prosenttia Irakista. Maakunta rajoittuu lännessä Syyrian koillisosiin, pohjoisessa Dahukin, idässä Erbilin, etelässä Saladinin (Salah al-Din) ja Anbarin maakuntiin.
Vuoden 1997 väestönlaskennan aikaan siellä asui 2 042 852 henkeä. Vuonna 2013 väkiluvuksi arvioitiin 3 041 940 (9,6 % Irakin väestöstä). Kaupunkilaisia on 60,1 % ja maaseudulla asuu 39,9 prosenttia väestöstä. Pääosa maakunnan asukkaista on sunnimuslimeita tai kurdeja.
Jihadistijärjestö Isisin vallattua suuria osia maakunnan etelä- ja keskiosista, pelkästään vuoden 2014 aikana, syyskuun alkuun mennessä noin 500 000 eri uskontokuntiin kuuluvan irakilaisen arvioitiin muuttaneen maakunnasta turvallisemmille alueille, suojaan väkivallalta ja terroristijärjestön toimilta. Evakkoon lähteneet muuttivat erityisesti Irakin Kurdistanin puolelle.
Kuvernoraatti jakautuu paikallishallintoa varten yhdeksään piirikuntaan, joista osa kuuluu Kurdistanin autonimiseen alueeseen (esimerkiksi piirikuntakartan koillisosan "Aqra"). Kuvernoraatilla on ollut kiistoja joidenkin piirikuntien (mm. Sinjar, Telafar, Tilkaif) hallinnasta Irakin Kurdistanin Dahukin kuvernoraatin kanssa.Ninawan pääkaupunki ja suurin kaupunki on Mosul. Muita kaupunkeja ovat esimerkiksi Tal Afar (Telafar) ja Sinjar (Sindžar).
Vuoteen 1976 saakka Ninawa oli osa Mosulin provinssia, johon kuului myös nykyinen Dahukin maakunta.
Morgan Walter Philips
Morgan Phillips (s. 18. kesäkuuta 1902 – 15. tammikuuta 1963) oli brittiläinen työväenpuolueen pääsihteeri, johti puolueen kahteen vaalivoittoon.
Phillips toimi Sosialistisen internationaalin presidenttinä vuosina 1951-1957.
Vincent du Vigneaud
Vincent du Vigneaud (18. toukokuuta 1901 Chicago, Yhdysvallat – 11. joulukuuta 1978 White Plans, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen biokemisti. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1955 biokemiallisesti tärkeiden rikkiyhdisteiden tutkimisesta ja erityisesti syklisen peptidin oksitosiinin eristämisestä, sen kemiallisen rakenteen selvittämisestä ja sen täydellisestä synteesistä.
Du Vigneaud työskenteli Illinois'n ja Cornellin yliopistoissa. Hän oli kiinnostunut rikin yhdisteistä, proteiineista ja erityisesti peptideistä. Jo ennen kuuluisimpia töitään oksitosiinin ja vasopressiinin syntetisoimista oli du Vigneaud saanut mainetta insuliinia, biotiinia, penisilliiniä sekä transmetylaatiota koskevista töistä.
Vuonna 1974 du Vigneaud sai sydänkohtauksen, mikä lopetti hänen akateemisen uransa ja hän kuoli vuonna 1978.
Annastiina Tahkola
Annastiina Tahkola on suomalainen laulaja, äänialaltaan mezzosopraano. Hän on toiminut vuodesta 2000 Sibelius-Akatemian Kuopion osaston laulunopettajana. Vuosina 2009-2012 hän toimi vs. laulun lehtorina Savonia Ammattikorkeakoulussa. Tällä hetkellä hän toimii freelancerina.
Suuren yleisön tietoisuuteen hän nousi voitettuaan ensimmäisen kansainvälisen Sibelius-laulukilpailun vuonna 2007. Tahkola valmistui musiikin maisteriksi 1995 Sibelius-Akatemiasta Kuopion osastosta pääaineenaan kirkkomusiikki ja on suorittanut laulun A-tutkinnon vuonna 1997. Opintojaan hän on täydentänyt lisäksi prof. Peter Lindroosin oppilaana, sekä lukuisilla mestarikursseilla. Musiikkipedagogin tutkinnon hän on suorittanut 2007.
Annastiina Tahkolan monipuolinen ohjelmisto ulottuu vanhasta musiikista aina uuden musiikin kantaesityksiin saakka. Tahkola on kysytty kirkkoteosten solisti. Hän on laulanut alttosolistina lukuisissa kirkkoteoksissa, ohjelmistossaan mm. J. S. Bachin Johannes- ja Matteus-passio, H-mollimessu, Magnificat, Jouluoratorio, Luterilainen messu, Pääsiäisoratorio, alttokantaatit BWV 35 ja 170, W. A. Mozartin Requiem, Charpentier´n Te Deum, F. Mendelssohnin Elias, Lobgesang, Lauda Sion A. Vivaldin Gloria, Pergolesin Stabat Mater, Saent-Säensin Jouluoratorio, Szymanovskin Stabat Mater sekä Eero Väätäisen kantaatti. Uudemmasta musiikista mainittakoon mm. Kirkko Soikoon -festivaaleilla Kaartin soittokunnan solistina esitetty T. Traschelin 2. sinfonia, jossa hän lauloi mezzosopraano-osan "Äidin valituslaulun" sekä Jyväskylä Sinfonian solistina kantesitetty Pekka Kostiaisen Requiem ja Jyrki Linjaman Stabat Mater. Tahkola on esiintynyt runsaasti eri puolella Suomea festivaaleilla omin liedresitaalein, ohjelmassaan suomalaista, saksalaista, espanjalaista sekä venäläistä laulukirjallisuutta, kirkkokonsertein sekä mm. Jyväskylän, Kemin, Kuopion, Lappeenrannan, Oulun, Turun kaupunginorkesterien, Kymi - ja Pori sinfonietan solistina, kuorojen solistina, radio- ja televisiotallenteilla sekä 5 omakustanteella. Vuonna 2013 häneltä ilmestyi Nova Recordsille levy "Sineä ja kultaa", joka sisältää mm. Toivo Kuulan yksinlauluja sekä Tauno Pylkkäsen Kuoleman joutsen -laulusarjan Nova Ensemblen kanssa. Tammikuussa 2015 ilmestyneellä Jean Sibelius 150 -kamarimusiikkilevyllä Annastiina Tahkola laulaa Sibeliuksen yksinlauluja. Suomen lisäksi hän on esiintynyt Virossa ja Italiassa. Tahkolan instrumentteja ovat myös huilu ja piano.
Suomen Kansallisoopperassa hän debytoi vuonna 2010 Brittenin Albert Herring oopperassa Mrs. Herringin roolissa, jota on esitetty myöhemmin myös maakunnissa. Tahkolaa kuultiin myös Kokkolan Oopperakesän 2017 tuotannossa, G. Meyerbeerin Oopperassa L'etoile Du Nord Sakari Oramon johdolla, jossa hän lauloi Ekimonnan roolin sekä Kaisan roolissa Aulis Sallisen Punaisessa Viivassa Kemissä maaliskuussa 2018.
Esikuvinaan Tahkola pitää Anne Sofie von Otteria ja Olga Borodinaa.
Tahkola voitti ensimmäisen kansainvälisen Sibelius-laulukilpailun Järvenpäässä 2007, ja sai samana vuonna Heinäveden kulttuuripalkinnon.
Erich Ollenhauer
Erich Ollenhauer (27. maaliskuuta 1901 – 14. joulukuuta 1963) oli Saksan liittotasavallan Sosiaalidemokraattisen puolueen SPD:n johtaja 1952–1963.
Ollenhauer oli syntynyt Magdeburgissa ja liittyi SPD:hen 1920. Uranssa alussa hän toimi sanomalehdentoimittajana synnyinkaupungissaan, vuosina 1921–1928 sosialistisen Arbeiterjugend-lehden toimittajana ja 1928–1933 sosialistisen työläisnuorisoliikkeen puheenjohtajana.
Natsien valtaantulon jälkeen hän muutti Saksasta Prahaan 1933. Toisen maailmansodan alkamisen jälkeen hän oli perustamassa vastarintaliikkeitä ympäri Eurooppaa, Tanskassa, Ranskassa, Espanjassa, Portugalissa ja lopulta Lontoossa, jossa hän oli sodan loppuun asti.
Tammikuussa 1946 palattuaan Saksaan hänet valittiin aluksi SPD:n varapuheenjohtajaksi ja 1952 puheenjohtajaksi Kurt Schumacherin jälkeen. Ollenhauer valittiin Saksan liittopäiville liittovaltioiden vaaleissa 1949. Ollenhauer valittiin SPD:n puoluejohtajaksi 1952. Hän oli SPD:n ehdokkaana Saksan hallituksen johtoon vuosien 1953 ja 1957 vaaleissa, mutta molemmilla kerroilla hävisi CDU:n Konrad Adenauerille, koska hänessä ei nähty samanlaista vetovoimaa kuin edeltäjässään Schumacherissa.
Vuonna 1957 Ollenhauer kutsui koolle yleiseurooppalaisen turvallisuusliiton, jossa yhdistynyt Saksa voisi olla tasa-arvoinen jäsen. Suunnitelma oli radikaali, se auttoi Brandtin Idänpolitiikkaa kehittymään Euroopan Unionin kanssa, mutta ei tarkoittanut Saksan yhdistymistä. Ollenhauerin ajatus tunnetaan myös Ollenhauerin suunnitelmana.
Hän kieltäytyi liittokansleriehdokkuudesta kolmannella kerralla ja antoi tukensa Berliinin pormestari Willy Brandtille 1961. 
Ollenhauer toimi Sosialistisen Internationaalin presidenttinä 1963.
Sallan rautatieasema
Sallan rautatieasema (, ratakm 1121+400) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsee Sallan kunnan keskustaajamassa 65 kilometrin päässä Kemijärven rautatieasemalta itään. Se avattiin matkustaja- ja tavaraliikenteelle vuonna 1947 Märkäjärven nimellä. Vuonna 1956 aseman nimi vaihdettiin Sallaksi. Liikennepaikka lakkautettiin vuonna 2012.
Sallaan oli henkilöliikennettä 1940-luvulla ja vuosina 1961–1967. Sallaan ajettiin vielä 1990-luvulla kokeiluluontoisia hiihtojunia, mutta ne lopetettiin kannattamottomina. Sallan aseman miehitys loppui 1994.
Martonvaara
Martonvaaran kylä sijaitsee Pohjois-Karjalassa, Polvijärven kunnan pohjoisimmassa osassa, Höytiäisen rannalla, rajanaapurina Juuan kunnan kanssa.
Polvijärvelle Martonvaarasta on matkaa 25 km,
Juukaan 30 km, Nunnanlahteen 20 km ja Kolille 18 km. Lähin kaupunki, Joensuu, on 65 km:n päässä. Joensuussa sijaitsee lähin lentokenttä ja rautatieasema.
PKO lakkautti myymälänsä Martonvaarassa vuonna 1985. Kylän kaksi viimeistä kyläkauppaa lakkautettiin 1990-luvun lopulla (K-kauppa) ja vuonna 2000 (T-kauppa Jari Oksman).
Alsing Andersen
Alsing Emanuel Andersen (5. helmikuuta 1893 – 5. joulukuuta 1962)) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Andersen toimi Tanskan puolustusministerinä 1935–1940 ja Sosialistisen internationaalin presidenttinä 1957–1962. Tanskan sosiaalidemokraattisen puolueen varapuheenjohtajana ja puheenjohtajana 3. toukokuuta 1942 Thorvald Staunigin kuoleman jälkeen Tanskan natsimiehityksen päättymiseen saakka 1945. Andersen palasi hetkeksi kansalliseen politiikkaan opetus- ja terveysministerinä 13. marraskuuta–23. marraskuuta 1947.
Riksgränsenin seisake
Riksgränsenin seisake (, ) on rautatieliikennepaikka Ruotsin rataverkkoon kuuluvalla Malmbanan-radalla. Liikennepaikka sijaitsee Riksgränsenin laskettelukeskuksen välittömässä läheisyydessä Kiirunan kunnassa aivan Norjan rajan tuntumassa. Liikennepaikalla pysähtyvät kaikki rataosalla liikennöivät henkilöjunat.
Seisake käsittää yhden laituriraiteen. Sekä laituri että raide on kauttaaltaan katettu kunnossapidon helpottamiseksi.
Utele-teoria
Utele-teoria ("Universal Theory of the Energies in Life on the Earth") on Jorma Saarnin näennäistieteellinen kosmologinen teoria. Saarni väittää Utelen mahdollistavan täysin uudenlaisen tavan tuottaa halpaa energiaa. Utele yhdistää suhteellisuusteorian kvanttimekaniikkaan ja ratkaisee lisäksi ilmastonmuutoksen aiheuttamat ongelmat.
Vuonna 2002 Saarni julkaisi kirjan "Elämme mustassa aukossa", jossa Saarni väitti että Aurinko on Linnunradan keskellä ja että tähdet ovat luonteeltaan täysin erilaisia kuin Aurinko. Auringon valo on "gravitaatiovaloa", tähtien valo taas "energiavaloa".
Saarni oli ajatellut julkistaa kehittämänsä atomimallin väitöskirjana vuonna 1999, mutta Oulun yliopisto ei kuitenkaan innostunut asiasta, joten suunnitelma UTELE-teorian edistämiseksi ja esittelemiseksi avoimena ja julkisena hankkeena muuttui yksityiseksi hankkeeksi. Saarni perusti kolmen yrityksen konsernin tutkimaan Utele-teoriaa. Utele-yhtiöillä oli toimitilat Oulunsalossa. Talouselämä kertoi syyskuussa 2006, että Utelen hallitukseen ovat tulleet Keskon hallintoneuvoston entinen puheenjohtaja, kauppaneuvos Matti Kallio, sekä entinen Soneran ja kuwaitilaisen Wataniya-teleoperaattorin toimitusjohtaja Harri Koponen. Lehden mukaan he uskovat lujasti yritykseen ja ovat sijoittaneet rahaa sen toimintaan.
Saarni perusti Utele-yhtiöiden rinnalle muita osakeyhtiöitä:
Saarni teki vuonna 2001 patenttihakemuksen otsikolla "”Menetelmä auton sähkölaitteiden toiminnan konstruoimiseksi”", mutta ei lunastanut ko. patenttia.
Utele ilmoitti osakkeenomistajille julkaisevansa "evidenssilaitteen" vuoden 2007 kuluessa. Laitteen oli tarkoitus todistaa teorian keskeisiä sisältöjä, mutta toistaiseksi laitteesta ei ole uutisoitu.
Tammikuussa 2011 sanomalehti Kaleva uutisoi, että Utele olisi kuoppaamassa teoriaansa ja Utelen ympärille perustetut yhtiöt ovat sulautumassa yhdeksi. Kaupparekisteritietojen perusteella yhtiön varat alkavat myös loppua.