hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Cacaxtla
Cacaxtla oli muinainen intiaanien kaupunki Mesoamerikassa nykyisessä Meksikossa nykyisen Tlaxcalan osavaltion etelärajalla. Se sijaitsee lounaaseen Méxicosta. Arkeologisen tutkimuksen mukaan Cacaxtla oli vaikutusvaltaisin kaupunki Tlaxcalanin alueella vuosina 650-1100 olleen Texcalacin kulttuurin ensimmäisen puoliskon aikana eli noin vuosina 650-850. Silloin Teotihuacánin valta-asema oli alkanut heikentyä, jolloin pienemmät seuraajat, kuten Cacaxtla, saivat mahdollisuuden käydä vaihtokauppaa Meksikon laakson, rannikon ja Usumacintan laakson maya-alueiden välillä. Kaupunki rakennettiin hallitsijasuvun kaukaiseksi linnakkeeksi. Arkeologisia kaivauksia on suoritettu ainoastaan palatsissa.
Frédéric Beigbeder
Frédéric Beigbeder (s. 21. syyskuuta 1965) on ranskalainen kirjailija ja kriitikko. Hän on kirjoittanut mainosmiehen uransa jälkeen useita romaaneja, joista on suomennettu teokset "24,99 €" (2004) ja "Apua anteeksi" (2008).
Torsten Lesch
Torsten Ragnar Fredrik Lesch (21. heinäkuuta 1890 Turku – 8. huhtikuuta 1969) oli suomalainen jääkärieverstiluutnantti. Hänen vanhempansa olivat konttoristi Johan Fredrik Lesch ja Amanda Wilhelmina Andersson. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1922 Olga Ragnhild Finnbergin kanssa.
Hän kävi kuusi luokkaa Turun ruotsalaista reaalilyseota ja Rösiön maanviljelysopistoa Ruotsissa. Hän suoritti Tykistöupseerien täydennyskurssin vuonna 1920 ja komentajakurssin Suojeluskuntain päällystökoulussa vuonna 1926.
Hän liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 27. helmikuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 1. komppaniaan, josta hänet siirrettiin myöhemmin muodostettuun Jääkäripataljoona 27:ään ja sen 1. komppaniaan. Hän pyrki vapaaehtoisena perusteilla olevaan Jääkäripataljoonan tykistöön ja tulikin valituksi yhtenä niistä 26 miehestä, jotka Jääkäripataljoonan komentaja majuri Bayer valitsi haastattelunsa perusteella. Hänet siirrettiin virallisesti haupitsijaokseen 17. maaliskuuta 1916, minkä päivämäärän voidaan katsoa olevan jääkäritykistön virallinen perustamispäivä. Lesch toimi aluksi tykistöjaoksessa tulenjohtotehtävissä. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Ekkau-Kekkaussa sekä Aa-joella. Hän suoritti Libaussa vuonna 1917 sotakoulun A-kurssin.
Hän astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 kapteeniksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan patterin päälliköksi Jääkäritykistön 1. patteriin ja haavoittui pahasti Sorilassa 21. maaliskuuta 1918.
Sisällissodan jälkeen hänet määrättiin Jääkäritykistöprikaatin 1. kesäkuuta 1918 alkaen ja sijoitettiin 12. joulukuuta 1918 Kenttätykistörykmentti n:o 3:n esikuntapäälliköksi, kunnes 3. tammikuuta 1919 alkoi hänen komentaja-aika joukko-osastoissa, ensimmäisenä hän sai komentajuuden Vuoristotykistössä ja sen jälkeen 28. huhtikuuta 1919 alkaen Kenttätykistörykmentti numero kolmen 3. patteristossa. Armeijasta hän erosi 27. heinäkuuta 1920 ja liittyi Suojeluskuntajärjestöön ja hänet nimitettiin 15. elokuuta 1920 suojeluskuntain tykistöntarkastajaksi ja edelleen 1. joulukuuta 1920 hänet nimitettiin Yliesikunnan taisteluvälineosaston päälliköksi ja 1. syyskuuta 1921 alkaen tykistötoimiston päälliköksi. Koko tykistön tarkastajaksi hänet nimitettiin 1. tammikuuta 1924 ja sotilastarkastajaksi 13. lokakuuta 1931 sotilastarkastajaksi, mitä tointa hän oli käytännössä hoitanut jo vuodesta 1928 alkaen.
Talvisotaan hän osallistui toimisto- ja toimistoesiupseerina Kotijoukkojen esikunnan asetoimistossa. Jatkosotaan hän osallistui Kotijoukkojen esikunnan Taisteluvälineosastolla ja vuodesta 1943 alkaen Taisteluvälinehuollon tarkastajana.
Hän oli komennettuna valtiorikosoikeuden sotilasjäseneksi kesällä 1918 ja toimi Kauniaisten kauppalan verolautakunnan jäsenenä vuosina 1928–1932.
William Kemmler
William Kemmler (9. toukokuuta 1860 – 6. elokuuta 1890) oli ensimmäinen sähkötuolilla teloitettu henkilö. Hänet teloitettiin Auburnin kaupungissa New Yorkin osavaltiossa.
Kemmler murhasi aviovaimonsa kirveellä 29. maaliskuuta 1889. Hänet tuomittiin murhasta 10. toukokuuta ja kuolemantuomio annettiin kolme päivää myöhemmin. Kemmlerin lakimiehet vetosivat siihen, että sähkötuoli olisi liian julma ja epätavallinen rangaistus, mutta Yhdysvaltain korkein oikeus hylkäsi valituksen.
Teloitusaamuna 6. elokuuta 1890 Kemmlerin nähtyä tuolin hän sanoi: "Miehet, toivotan teille onnea. Olen varma, että saan hyvän paikan, ja olen valmis". Todistajien mukaan Kemmler ei huutanut, itkenyt tai vastustellut millään tavoin. Ensimmäinen sähköistys kesti 17 sekuntia, jolloin häneen johdettiin 1000 volttia, jonka uskottiin olevan riittävä määrä luomaan sydämenpysähdys. Tämän jälkeen Kemmlerin huomattiin vielä olevan elossa, ja häntä sähköistettiin uudestaan 2000 voltilla, joka tuhosi hänen verisuonensa. Koko teloitus kesti yhteensä noin kahdeksan minuuttia, jonka jälkeen todistajat kommentoivat tapahtumaa "kauheaksi näyksi" ja "paljon pahemmaksi kuin hirttäminen".
Ivar Lidström
Ivar Magnus Lidström (16. tammikuuta 1897 Haaparanta – 1. toukokuuta 1934) oli suomalainen jääkärieverstiluutnantti. Hänen vanhempansa olivat tehtailija Oscar Magnus Lidström ja Anna Cristina Bergman. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1922 Lyyli Koistisen kanssa. Lyyli Koistinen kuoli vuonna 1928.
Hän kävi seitsemän luokkaa Realläroverkets i Uleåborg fortsätiningsklasseria ja erosi sen kahdeksannelta luokalta vuonna 1915 liittyäkseen Saksaan lähteneisiin jääkäreihin. Hän suoritti Sotilashallinnollisien kurssien 1. jakso vuosina 1926–1927 ja 2. jakson vuosina 1927–1928.
Hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n pioneerikonekiväärikomppaniaan 16. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella.
Hän astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 luutnantiksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan muonitusupseeriksi 2. jääkärirykmenttiin, josta hänet siirrettiin maaliskuun alkupuolella 3. jääkäriprikaatin majoitusmestariksi ja edelleen 14. huhtikuuta 1918 alkaen 6. jääkärirykmentin 17. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan päälliköksi. Hän osallistui taisteluihin sisällissodassa Viipurissa.
Sisällissodan jälkeen hän palveli 3. komppanian päällikkönä 6. Jääkärirykmentistä muodostetussa jääkäripataljoona n:o 6:ssa, jonka nimi myöhemmin muuttui Jääkäripataljoona n:o 3:ksi. Hänet siirrettiin 1. joulukuuta 1918 joukkueenjohtajaksi Pioneerikoulutuspataljoonan 2. komppaniaan, josta hänet määrättiin huhtikuussa 1919 pataljoonan jakautuessa joukkueenjohtajaksi Pioneeripataljoona n:o 2:n ja sen 3. komppaniaan ja edelleen 19. elokuuta 1919 Pioneeripataljoona n:o l:n 1. komppanian päälliköksi, josta hänet siirrettiin 1. tammikuuta 1921 pataljoonan talouspäälliköksi ja 1. maaliskuuta 1921 pataljoonan väliaikaiseksi komentajaksi ja 1. kesäkuuta 1921 alkaen 1. komppanian päälliköksi ja 22. joulukuuta 1921 uudelleen pataljoonan talouspäälliköksi. Hänet siirrettiin 30. kesäkuuta 1925 alkaen 2. Divisioonan intendentiksi ja 5. syyskuuta 1925 alkaen Karjalan kaartin rykmentin talouspäälliköksi sekä 12. lokakuuta 1928 alkaen 1. Divisioonan intendentiksi. Viransijaisuuksia hänellä oli Pioneeripataljoonan komentajan tehtävät vuosina 1922–1925 sekä Karjalan kaartin rykmentin komentajan tehtäviä vuonna 1928.
Hän toimi opettajana ratsuväen pioneerikursseilla Haminassa vuonna 1919 ja upseerien pioneerikurssien johtajana Haminassa vuonna 1921.
Hän toimi Teknillisten joukkojen kunniatuomioistuimen jäsenenä vuosina 1921–1922 ja Pioneeripataljoona n:o l:n kunnianeuvoston jäsenenä vuosina 1921–1922 ja puheenjohtajana vuosina 1923–1924 sekä Perustanut Korian ampujat nimisen ampumaseuran vuonna1925 ja oli sen puheenjohtajana vuonna 1925 sekä valittiin kunniajäseneksi vuonna 1926.
Charles Edison
Charles Edison (3. elokuuta 1890 – 31. heinäkuuta 1969) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko ja liikemies. Hän oli keksijä Thomas Alva Edisonin poika.
Edison toimi New Jerseyn 42. kuvernöörinä (1941–1944) sekä maansa laivastoministerinä (1940).
Kivi-Sorsua
Kivi-Sorsua on Kiiminkijoen vesistöalueeseen kuuluva järvi Utajärven kunnan pohjoisosassa Juorkunassa Pohjois-Pohjanmaalla. Kivi-Sorsuan järvi sijaitsee Juorkunan ja Ylikiimingin välisen Hillatien varrella, noin viiden kilometrin päässä Hillatien ja Olvasjärventien risteyksestä länteen laajan Siiransuon pohjoislaidalla.
Kivi-Sorsuan eteläpuolisen Siiransuon, itäisen pienemmän Aronsuon ja Hillatien pohjoispuolella olevan Ison Särkisuon väliin jää kaistale kovempaa kangasta järven pohjoisrannalla. Myös järven kaakkois- ja etelälaidalla on muutamia kangasnyppylöitä. Ympäröivien soiden lisäksi järvi saa vetensä Levä-Sorsuasta, pienemmästä itäisestä lammesta. Kivi-Sorsua on alkulähde Yliojalle, joka laskee Saari-Sorsuan kautta Sorsuanojana pohjoiseen Nuorittajokeen Pudasjärvellä. Järvi on matala, humuspitoinen ja rannoilta rehevöitynyt.
Järven pohjoisrannalla on mökki ja sitä vastapäätä niemeke, jossa on toinen pieni eräkämppä. Hieman kauempana Kylkilammen ja Yliojan välisellä kannaksella on kolmas metsästysmaja. Koska vielä yhden, alinta hirsikertaa lukuun ottamatta jo kokonaan lahonneen, kalasaunan jäännökset ovat kangastöyräällä Yliojan suussa, voi ajatella järven ympäristöineen olleen jo pitkään kala- ja metsämiesten käymäpaikkana. Nytkin se tarjoaa urheilukalastajille saalista, ennen muuta haukia ja ahvenia.
Chuck Woolery
Charles Herbert "Chuck" Woolery (s. 16. maaliskuuta 1941) on yhdysvaltalainen televisiojuontaja, joka tuli tunnetuksi muiden muassa ohjelmista "Wheel of Fortune" ja "Love Connection". Vuonna 2002 hän alkoi juontaa "Lingoa".
Woolery oli vuonna 1978 Emmy-ehdokkaana. Hän on uskoontullut kristitty. Näyttelijä Jo Ann Pflug oli hänen vaimonsa vuosina 1971–1981.
Musai’id
Musai’id () oli yksi Qatarin entisistä 10 kunnasta maan itäosassa Persianlahden rannalla. Se lakkautettiin hallintoyksikkönä vuoden 2004 kuntaliitoksessa. Kunnan pinta-ala oli 176 km² ja asukasluku 9 870 (2004). Pääkaupunki on Umm Sa'id.
Jessica Barden
Jessica Barden (s. 21. heinäkuuta 1992) on brittiläinen näyttelijä. Hän on tunnettu muun muassa roolistaan Mortonien perheen tyttärenä Kayleighinä televisiosarjassa "Coronation Street" vuosina 2007-2008. Hän on myös näytellyt esimerkiksi elokuvissa "Tamara Drewe" (2010), "Hanna" (2011), "Kaukana maailman menosta" (2015) ja "The Lobster" (2015). Vuonna 2017 hän näytteli Netflixin alkuperäissarjassa "The End of the F***ing World".
Barden on kotoisin Wetherbystä, West Yorkshirestä.
Jérôme Pineau
Jérôme Pineau (s. 2. tammikuuta 1980 Mont-Saint-Aignan, Ranska) on ranskalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 2002–2015.
Mitzi Gaynor
Francesca Marlene de Czanyi von Gerber eli Mitzi Gaynor (s. 4. syyskuuta 1931 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja tanssija. Hän esiintyi useissa elokuvissa pääasiassa 1950-luvun aikana.
Gaynor oli ehdolla Golden Globen saajaksi työstään elokuvamusikaalissa "South Pacific" (1958). Lisäksi hän esiintyi muun muassa elokuvamusikaalissa "Rytmiä veressä" (1954).
Gaynorilla on tähti Hollywood Walk of Famella.
PH-indikaattori
pH-indikaattori on kemiallinen yhdiste, joka ilmaisee värillään tutkittavan liuoksen pH:n. Useat indikaattorit ovat orgaanisia heikkoja happoja tai emäksiä, joiden rakenne muuttuu niiden vastaanottaessa tai luovuttaessa protonin. Muuttunut rakenne absorboi valon eri aallonpituuksia ja tämä havaitaan liuoksen värin muuttumisena . pH-paperit koostuvat useista eri indikaattoreista.
Lukuisat punaiset ja siniset antosyaanit ovat kasveissa esiintyviä indikaattoreita . Antosyaaneja on muun muassa punakaalissa, mustikassa sekä kurjenpolvissa.
pH-indikaattoreita käytetään muun muassa titrauksessa ekvivalenttikohdan määrittämiseen. Indikaattori valitaan reaktion mukaan. Koska indikaattorin väri ilmaisee vain onko liuos hapan, neutraali tai emäksinen, käytetään tarkan pH-arvon määrittämiseen pH-mittaria.
Alla olevassa taulukossa on yleisesti käytettyjä indikaattoreita. Indikaattoreiden värinmuutosalue saattaa hieman vaihdella lämpötilasta ja indikaattorin konsentraatiosta riippuen.
Åke Mangström
Åke Berndt Mangström (6. toukokuuta 1896 Pornainen – 31. heinäkuuta 1937) oli suomalainen jääkärieverstiluutnantti. Hänen vanhempansa olivat tilanomistaja August Berndt Mangström ja Hilda Maria Kalkkinen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Isabelle Alexandrine Aurora Trummerin kanssa.
Hän kävi kolme luokkaa Porvoon ruotsalaista lyseota ja suoritti yksityisesti seitsemännen luokan Vaasan ruotsalaisessa yhteiskoulussa vuonna 1922. Hän suoritti Sotilashallinnollisen kurssin vuosina 1926–1928.
Tämä isänsä liikeyrityksessä toiminut nuorimies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 19. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella. Rintamakomennuksensa jälkeen hänet siirrettiin 22. marraskuuta 1917 pataljoonan 1. konekiväärikomppaniaan. 
Hän osallistui vuonna 1917 Polangenissa järjestetyille erikoiskursseille (pommarikurssi).
Hän astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 luutnantiksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 1. jääkärirykmentin 2. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan, jossa hän toimi myös komppanianpäällikkönä 21. – 27. huhtikuuta 1918 välisen ajan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Lempäälässä, Vuohiniemellä, Kämärän asemalla ja Viipurissa. Hän haavoittui Kämärän asemalla 24. huhtikuuta 1918 ja Viipurin edustalla 28. huhtikuuta 1918.
Sisällissodan jälkeen hän palveli komppanianpäällikkönä, pataljoonan adjutanttina, aliupseerikoulun johtajana ja talouspäällikkönä Kaartin jääkaripataljoonassa, mistä hänet siirrettiin 16. toukokuuta 1924 Savon jääkärirykmentin talouspäälliköksi ja edelleen 17. syyskuuta 1924 alkaen Jääkäriprikaatin intendentiksi sekä 6. joulukuuta 1928 alkaen 3. Divisioonan intendentiksi. Hänet haudattiin Vaasaan.
Hän toimi Kaartin jääkäripataljoonan kunnianeuvoston jäsenenä ja puheenjohtajana sekä Jääkäriprikaatin kunniatuomioistuimen jäsenenä vuosina 1919–1925. Suomen upseeriliiton Vaasan alaosaston puheenjohtajana hän toimi vuosina 1924–1928 ja Mikkelin alaosaston puheenjohtajana vuosina 19291937 sekä Upseerien ampumayhdistyksen Mikkelin alaosaston puheenjohtajana vuosina 1929–1937. Mikkelin upseerikerhon puheenjohtajana hän toimi vuosina 1929–1932 ja 1934–1937.
Dukkha
Dukkha (; , ) on eräs keskeinen buddhalaisuuden käsite, jota Buddha käytti ensimmäisen jalon totuuden yhteydessä. Sana suomennetaan usein kärsimykseksi. Dukkhan merkitys on kuitenkin paljon laajempi – sillä tarkoitetaan kaikkia kielteisiä tunnetiloja aina lievästä tyhjyyden tunteesta fyysiseen ja henkiseen kipuun. Termille ei ole yhtä ainoaa sopivaa suomennosta. Se voidaan kääntää esimerkiksi epätyydyttäväksi, epätäydelliseksi, turhauttavaksi tai pysymättömäksi.
Buddhalaiset eivät usko, että elämä olisi silkkaa kärsimystä, vaan onnellisuus (sukkha) on yhtä hyväksytty osa elämää. Kaikki hyväkin on kuitenkin pysymättömänä dukkhaa. Sanan etymologiseksi alkuperäksi selitetään usein kärrynpyörä, joka on huonosti kiinni. Sen takia se tärisee ja hyppelehtii ja tekee matkanteosta epämiellyttävää.
Buddha käytti sanaa dukkha ensimmäisessä jalossa totuudessa: elämä on dukkha. Elämä on epätyydyttävää. Asiat voisivat aina olla jossakin suhteessa paremmin. Ensimmäinen jalo totuus pyrkii opettamaan, että kärsimys on väistämätön osa elämää ja kaikki joutuvat kokemaan sitä. Neljä jaloa totuutta käsittelevät dukkhan alkuperää ja sen sammumista.
Buddhan mukaan dukkhaa on syntymä, sairaus, vanhuus ja kuolema, kipu, ero siitä mistä pitää, kosketus siihen mistä ei pidä ja se ettei saa mitä haluaa. Lyhyesti kaikki viisi takertumisen kohdetta (skandhat) ovat dukkha. Buddhalaisuuden mukaan dukkha kytkeytyy jollakin tavoin kaikkiin asioihin ja tekoihin. Esimerkiksi lihansyöntiin kärsimys liittyy siinä muodossa, että lihan vuoksi on täytynyt tappaa jokin eläin.
Buddha jaotteli dukkhan kolmeen päätyyppiin. Niitä ovat:
Dukkha on myös yksi olemassaolon tuntomerkeistä pysymättömyyden ( tai ) ja itsettömyyden ( tai ) ohella. Koska olemassa olevat asiat ovat pysymättömiä, ne ovat dukkhaa eli kykenemättömiä tuomaan lopullista onnea.
Kalle Achté
Karl Aimo (Kalle) Achté (s. 11. syyskuuta 1928 Mikkeli) on suomalainen psykiatri, psykoanalyytikko, Helsingin yliopiston psykiatrian professori ja HYKSin psykiatrian klinikan ylilääkäri 1969–1991. Hän on julkaissut runsaasti alansa kirjallisuutta.
Achté valmistui lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1954 ja hän suuntautui mielenterveysongelmista kärsiviin potilaisiin. Hänestä tuli lääketieteen ja kirurgian tohtori vuonna 1961, hermo- ja mielitautien erikoislääkäri vuonna 1960 ja psykiatrian erikoislääkäri vuonna 1966. Achté aloitti työuransa Siikaisten kunnanlääkärinä vuosina 1955–1956. Helsingin yliopiston professorina ja Lapinlahden sairaalan ylilääkärinä 1968–1992, Lääketieteen historian laitoksen ja museon esimiehenä 1982–1992. Achtélla oli myös yksityispraktiikka. Achté on ollut Saksan kansallisen Leopoldina-tiedeakatemian jäsen vuodesta 1973 ja Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1982.
Lapinlahden sairaalassa Achté aloitti potilashaastattelujen nauhoittamisen televisionauhalle. Yhdessä tohtori Leo Jarhon kanssa hän vaikutti sotilasvammalain muuttamiseen vastaamaan paremmin sodassa vammautuneiden tarpeita. Vakuutuspsykiatriassa hän kehitti post-traumaattisen neuroosin käsitteen. Laajassa tieteellisessä tutkimustyössään hän tutki erityisesti skitsofreniaa, mutta myös itsemurhia ja niiden ehkäisyä. Achtén aloitteesta alettiin psykiatrisessa hoidossa käyttämään hypnoosia.
Achté osallistui myös kansainväliseen toimintaan pitäen yhteyttä muun muassa neuvostoliittolaisiin psykiatreihin. Tämä aiheutti kritiikkiä, sillä Neuvostoliitossa psykiatrisia sairaaloita käytettiin myös toisinajattelijoiden rangaistuslaitoksina. Achté kuitenkin käytti yhteyksiään psykiatrian uusien hoitomuotojen levittämiseksi esimerkiksi Viroon.
Achté on tullut tunnetuksi myös erilaisten seksuaalisten suuntautumisten psykopatologisoinnista. Achtén mukaan esimerkiksi lesbous johtuu yksinkertaisesti siitä, että nainen ”toivoo olevansa mies, jolla on penis”.
Achtén mukaan on nimetty Psykiatrian Tutkimussäätiön Kalle Achté -palkinto.
Kalle Achtén vanhemmat olivat metsänhoitaja Aimo Karl Achté ja Hilma Elina Mustonen. Hänen vaimonsa oli vuodesta 1950 hammaslääkäri Hilkka Terttu Tellervo Toiviala (1928–2016). Heillä on kolme tytärtä.
Schillerinajokoira
Schillerinajokoira () on Ruotsista kotoisin oleva koirarotu, joka kuuluu FCI:n roturyhmään 6.
__notoc__
Ulkonäöltään schillerinajokoira on jalo ja sen runko on hieman suorakaiteen muotoinen. Rodun väri on ruskea, jossa on musta mantteli. Pää ja kuono ovat pitkät. Rodulle tyypillistä on pitkä kaula, joka liittyy runkoon kauniisti. Schillerinajokoiran peitinkarva on karheaa ja rungonmyötäistä.
Liike on yhdensuuntaista ja tehokasta.
Luonteeltaan schillerinajokoira on eloisa ja valpas. Rotua käytetään ketun ja jäniksen metsästykseen. Schillerinajokoira sopii myös hyvin perhekoiraksi hyvän luonteensa ansiosta.
Schillerinajokoira on saanut nimensä maanviljelijä Per Schillerin mukaan. Per Schiller asui Ruotsin länsirannikolla Bohuslänissa Stenungsundin pitäjässä. Nykyiset tämän rodun edustajat ovat Per Schillerin kantakoirien Tamburini 1 ja Ralla 1 jälkeläisiä. Tukholmassa vuonna 1886, Ruotsin ensimmäisessä virallisessa koiranäyttelyssä nämä kyseiset koirat voittivat.
Saukkokoira
Saukkokoira ("Otterhound") on Isosta-Britanniasta kotoisin oleva koirarotu, joka kuuluu FCI:n roturyhmään 6.
Ulkonäöltään saukkokoira on suuri, vahva ja suoraraajainen. Pää on majesteettinen ja puhdaspiirteinen. Rodun silmien tulisi näyttää älykkäiltä ja sijaita kohtuullisen syvällä päässä. Keltaiset silmät eivät ole toivotut saukkokoiralla. Karvapeite on pitkää (noin 4-8 cm), karheaa ja vedenkestävää.
Saukkokoiran kävelyn tulisi olla irtonaista, ravin vapaata ja laukan sulavaa.
Luonteeltaan saukkokoirat ovat tasaisia ja hyvin rakastettavia. Rotu on luotu kestämään vesityöskentelyä, mutta on myös kykenevä työskentelemään maalla.
Sarplaninac
Sarplaninac on koirarotu, joka on kotoisin entisen Jugoslavian alueelta ja se kuuluu FCI:n roturyhmään 2. Rotu on saanut nimensä Šar-vuoristosta, joka sijaitsee Serbian ja Makedonian rajalla.
Ulkonäöltään sarplaninac on roteva, suuri ja vahvaluustoinen laumanvartija. Rotu on hieman korkeuttaan pidempi. Silmien tulisi olla mantelinmuotoiset, mutta eivät liian suuret eivätkä ne saa sijaita liian syvällä päässä. Katseen pitäisi olla rauhallinen, mutta se ei saa koskaan ilmaista pelkoa. Sarplaninacin korvat ovat V-muotoiset ja riippuvat. Rodun karvapeite on erittäin säänkestävä, koska turkki on aika pitkä ja pohjavilla erittäin tiheä. Kaikki värit valkeasta lähes mustaan hyväksytään, mutta toivotuin sävy on tumma raudanharmaa.
Sarplaninac on luonteeltaan itsenäinen, joten se viihtyy hyvin omissa oloissaan. Luonteenpiirteisiin kuuluvat myös hyväluontoisuus, rauhallisuus ja suojelevaisuus. Rotu omistaa voimakkaan vartioimis- ja puolustusvietin. Omistajan täytyy olla kokenut ja osaava, koska joskus sarplaninac saattaa olla yllättävän aggressiivinen vieraita kohtaan. Perhelleen se on hyvin uskollinen.
Rodun kasvattaminen Tanskassa on ollut kiellettyä vuodesta 2010.
Sarplaninac on hyvin vanha koirarotu. Voidaan väittää, että tämä rotu olisi paimentanut lampaita Balkanin niemimaalla jo 1000-luvulla eaa. Nykyisellä nimellään rotu on tunnettu vuodesta 1957. Suomeen ensimmäinen sarplaninac saapui vuonna 1989 ja ensimmäinen pentue syntyi vuonna 1992.
Nikon D100
Nikon D100 on japanilaisen kameravalmistajan Nikonin valmistama ja suunnittelema digitaalinen ammattilaisjärjestelmäkamera. Se julkistettiin 21. helmikuuta 2002 kilpailemaan Canon EOS D60 -kameran kanssa.
Vaikka Nikon D100:n numero on sama kuin Nikon F100:ssa, sen ominaisuudet viittaavat lähinnä Nikon F80:een.
Pavlo Šylko
Pavlo Šylko (myös DJ Pasha) on ukrainalainen TV -ja radiohenkilö. Hän juonsi vuoden 2005 euroviisut Kiovassa Marija Jefrosininan kanssa. Hänen uransa DJ:nä alkoi radiossa 1996.
Šylko puhuu äidinkielensä ukrainan lisäksi venäjää, englantia, espanjaa ja ranskaa.
Šylko on kirjoittanut Ukrainan edustuskappaleen vuoden 2006 euroviisuihin, jonka esitti Tina Karol.
Antonio López Nieto
Antonio Jesús López Nieto (s. 25. tammikuuta 1958 Málaga, Espanja) on entinen espanjalainen jalkapalloerotuomari. Hän tuomitsi Espanjan pääsarjan sekä Mestareiden liigan otteluita. López Nieto tuomitsi myös vuoden 2002 maailmanmestaruuskilpailuiden otteluita. Hän on saanut viidesti Espanjan parhaan tuomarin palkinnon.
Vuonna 1995 Dynamo Kiova yritti lahjoa López Nieton ennen Mestareiden liigan ottelua kreikkalaista Panathinaikosia vastaan. UEFA rankaisi Dynamoa ja sulki tämän kahdeksi vuodeksi pois järjestämistään kilpailuista.
Vuonna 2000 López Nieto pääsi tuomitsemaan UEFA Cupin loppuottelun Galatasarayn ja Arsenalin välillä. Vuoden 2002 maailmanmestaruuskilpailuissa hän jakoi ennätysmäärän keltaisia kortteja Saksa–Kamerun-ottelussa, jopa 16 kappaletta. Myöhemmin vuoden 2006 turnauksessa Valentin Ivanov antoi myös saman määrän kortteja.
Barbara Kendall
Barbara Kendall, MBE (s. 30. elokuuta 1967 Papakura) on entinen uusiseelantilainen purjelautailija. Hän on osallistunut viidesti olympiakisoihin, joista kolmessa hän on voittanut mitalin.
Vuosina 2005–2008 Barbara Kendall oli Kansainvälisen olympiakomitean urheilijajäsen. Hänen veljensä Bruce Kendall on myös purjelautailija.
Hän lopetti uransa uransa vuonna 2010.
Benthesikyme
Benthesikyme oli kreikkalaisessa mytologiassa Poseidonin ja tämän puolison Amfitriten tytär.
Benthesikyme oli Tritonin ja Rhodeen sisar. Vaikka hän oli kuolematon, meni hän naimisiin kuolevaisen Etiopian kuninkaan kanssa.
Kun Khione seurauksena suhteesta Poseidoniin synnytti Eumolpoksen, hän isänsä reaktiota peläten heitti vastasyntyneen lapsensa mereen. Täältä Poseidon kuitenkin pelasti tämän, ja antoi tämän tyttärelleen Benthesikymelle kasvatettavaksi Etiopiassa. Benthesikyme synnytti itse kaksi tytärtä, joista toisen hänen miehensä antoi varttuneelle Eumolpokselle puolisoksi.
Brasilianvarpuskyyhky
Brasilianvarpuskyyhky ("Columbina cyanopis") on äärimmäisen uhanalainen Brasiliassa Mato Grosson osavaltiossa elävä kyyhkyslintu .
Kooltaan brasilianvarpuskyyhky on noin 16 cm. Lajin pää, niska, kaula, selkä, siivet ja perä ovat väritykseltään ruosteen ruskeat. Siivissä on lisäksi tummansinisiä täpliä. Linnun vatsa on vaaleamman punertava. Brasilianvarpuskyyhky muistuttaa ulkonäöltään kastanjavarpuskyyhkyä (Columbina talpacoti) ja harmaavarpuskyyhkyä ("Columbina minuta"). .
Brasilianvarpuskyyhkyn elinympäristöä ovat avoimet ruohomaat. Laji liikkuu yleensä yksikseen tai pareittain. Brasilianvarpuskyyhkykannan kooksi arvioidaan 50–250 yksilöä . Suurin lajiin kohdistuva uhka on ruohomaiden rakentaminen sekä niiden ottaminen eukalyptuspuuplantaasien käyttöön .
Pallada
Pallada () on ollut ainakin kolmen Keisarillisen Venäjän laivaston aluksen ja yhden Venäjän laivaston koululaivan nimenä.
Jāzeps Vītols
Jāzeps Vītols (, 26. heinäkuuta 1863, Valmiera – 24. huhtikuuta 1948, Lyypekki) oli latvialainen säveltäjä ja pianisti.
Opettajaperheen poika aloitti opiskelun Pietarin konservatoriossa 17-vuotiaana, jossa hänen pääasiallisena opettajanaan toimi Nikolai Rimski-Korsakov. Hän valmistui vuonna 1886, ja jatkoi konservatoriossa opettajana. Päätoimisena professorina hän oli vuodesta 1901 vuoteen 1918. Häneen oppilaisiinsa kuuluivat tuolloin muun muassa Nikolai Mjaskovski ja Sergei Prokofjev.
Vuonna 1918 Vītols palasi vastaitsenäistyneeseen Latviaan toimiakseen kansallisoopperan kapellimestarina Riiassa. Seuraavana vuonna hän perusti Latvian ensimmäisen konservatorion, joka myöhemmin ristittiin hänen mukaansa "Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmija"ksi. Vuodesta 1919 vuoteen 1944 hän opetti säveltämistä ja toimi konservatorion rehtorina. Opettamisen ja säveltämisen lisäksi Vītols toimi usein sekä kapellimestarina että konserttipianistina. Hänet tunnettiin myös ahkerana musiikkikriitikkona.
Vuonna 1944 hän muutti Lyypekkiin, Saksaan, jossa asui kuolemaansa saakka. Kuollessan hän oli saanut valmiiksi muistelmateoksensa, joka näki päivänvalon vasta vuonna 1963. Kokonaisuudessaan teos julkaistiin vuonna 1988.
Indikaattori (kemia)
Indikaattori on kemiassa yhdiste, joka värinmuutoksellaan ilmaisee tapahtuneen reaktion. Kemiassa käytettäviä indikaatoreita ovat muun muassa:
Mark Grimmette
Mark Grimmette (s. 23. tammikuuta 1971) on yhdysvaltalainen ohjaskelkkailija. Grimmette aloitti uransa vuonna 1990 ja on voittanut kaksi mitalia olympialaisissa. Vuoden 2002 talviolympialaisissa Salt Lake Cityssä hän voitti hopeaa parikelkkailussa ja vuonna 1998 Naganossa hän voitti pronssia niin ikään parikelkkailussa. Kelkkailun maailmanmestaruuskilpailuissa Grimmette on voittanut yhteensä 8 mitalia.
Eduard Scherrer
Eduard Scherrer (15. huhtikuuta 1890 − 4. heinäkuuta 1972) oli sveitsiläinen rattikelkkailija, joka kilpaili 1920-luvun alkupuolella.
Vuoden 1924 talviolympialaisissa Scherrer voitti kultaa nelimiehiskelkkailussa ajalla 5.45,54.
Jens Müller
Jens Müller (s. 6. heinäkuuta 1965 Torgau) on entinen itäsaksalainen ohjaskelkkailija. Hän voitti urallaan kaksi olympiamitalia. Vuonna 1988 Calgaryssä hän voitti henkilökohtaisen kilpailun kultaa ja vuonna 1998 Naganossa pronssia.
Hän voitti urallaan 15 mitalia ohjaskelkkailun maailmanmestaruuskilpailuissa: neljä kultaa, seitsemän hopeaa ja kolme pronssia. Ohjaskelkkailun Europpan-mestaruuskilpailuissa hän voitti 7 mitalia.
Vuodesta 1988 Müller on asunut Ilmenaussa, Thüringenissä ja toimii kelkkailuvalmentajana.
Sami Nyman
Sami Nyman (s. 5. elokuuta 1981) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Nyman on pelannut Salibandyliigassa Classicissa, Gunnersissa ja Nokian KrP:ssa. Kaudella 2008–2009 hän pelasi Sveitsissä SML-liigan UHC Usterissa.
25. lokakuuta 2010 Nyman teki 300. liigamaaliinsa. Häntä ennen 300 maalia Salibandyliigassa olivat tehneet Tero Karppanen ja Santtu Manner. 10. lokakuuta 2011 hän nousi Tero Karppasen ohi Salibandyliigan maalintekijätilaston kärkeen.
Suomen maajoukkueessa Nyman on 30.9.2010 mennessä pelannut 28 ottelua, joissa hän on tehnyt 19 maalia ja antanut 10 maalisyöttöä.
Compaq Portable
Compaq Portable on ensimmäinen kannettava IBM PC-klooni eli IBM-yhteensopiva tietokone.
Se kuuluu sarjaan nimeltä Compaq portable series.
Kone julkaistettiin marraskuussa 1982, myynti alkoi seuraavassa maaliskuussa ja jo vuoden 1983 aikana sitä myytiin 53 000 kappaletta. Se painoi lähes 13 kiloa. Prosessorina oli 4,77 MHz:n Intel 8088.
Tänään (televisio-ohjelma)
Tänään oli Peter Nymanin juontama, Kolmoskanavalla vuosina 1989–1990 esitetty ajankohtaisohjelma. Ohjelma oli "Tänään, tässä ja nyt" -ohjelman seuraaja.
Ohjelma lähetettiin joka arkipäivä kello 17.30–18.00. Ennen varsinaista lähetystä esitettiin kello 16.45 ennakkotietoja ohjelman aiheista. Ohjelmassa käsiteltiin päivän ajankohtaisia aiheita. Sen lopussa oli säätiedotus ja Kolmoskanavan illan ohjelmakaavio.
Kalevala Sport
Kalevala Sport on kajaanilainen lentopalloseura. Sen miesten edustusjoukkue pelaa Suomen toiseksi ylimmällä sarjatasolla 1-sarjassa.
Kalevala Sportin edeltäjä oli Kajaanin NMKY, joka lopetti toimintansa huippulentopallon puolella kauden 2005–2006 päätteeksi. Lentopallon 1-sarjaan joukkue nousi takaisin kaudeksi 2008–2009, kun se haki sarjapaikkaa Suomen Lentopalloliitolta, saaden lopulta sarjapaikan. Joukkue luopui sarjapaikasta raha- ja pelaajapulan takia keväällä 2010 ja sen toiminta lakkasi.
Jimmy Fontana
Enrico Sbriccoli eli Jimmy Fontana (13. marraskuuta 1934 ‒ 11. syyskuuta 2013) oli italialainen laulaja ja näyttelijä. Hän nousi laulujensa myötä laajaan maineeseen 1960-luvulla. Yksi tunnetuista hiteistä, ”La nostra favola”, oli cover Tom Jonesin ”Delilah’sta”.
Fontana oli ajoittain esillä myöhemminkin. Hänellä oli 1960-luvulla myös roolit muutamassa italialaisessa elokuvassa.
Kloorinitraatti
Kloorinitraatti (molekyylikaava ClNO) on tärkeä kaasu stratosfäärissä, sillä se osallistuu otsonin ehdyttämiseen. Kloorinitraatti on myrkyllinen ja syövyttävä. Kloorinitraatin moolimassa on 97,46 g/mol ja CAS-numero 14545-72-3.
L’Aquila
L’Aquila on Italian Abruzzon alueen ja L’Aquilan maakunnan pääkaupunki. Se sijaitsee Keski-Italiassa Gran Sasso d’Italian lounaispuolella Atarnojoen varrella 90 kilometriä Roomasta koilliseen. L’Aquilassa on arviolta 69 753 asukasta (vuonna 2015).
L’Aquilan perusti keisari Fredrik II vuonna 1240. Ankara maanjäristys tuhosi kaupunkia 1703. Uuden suuren maanjäristyksen (6,3 Richterin asteikolla) kaupunki kohtasi aamuyöllä 6. huhtikuuta 2009. Järistys surmasi lukuisia ihmisiä ja tuhosi kaupungin historiallisia rakennuksia. Pääjäristystä seurasi useita jälkijäristyksiä.
L’Aquila on vilkas turistikeskus ja ympäröivän keinokastelualueen markkinakeskus, jossa on muun muassa tekstiili-, elintarvike- (pasta-), kone- ja tiiliteollisuutta. Kaupungin lukuisista kirkoista yleisesti tunnetuimpiin kuuluvat Santa Maria di Collemaggio (1288) ja San Bernardino (1454–1472, renessanssijulkisuvu 1527). Kaupunkia ympäröi keskiaikainen muuri. Nähtävyyksiin kuuluu myös valtava suihkulähde (99 suihkua) 1200-luvulta.
Kaupungin antiikinaikainen edeltäjä oli nimeltään Amiternum, jonka väestö ja piispanistuin siirrettiin L’Aquilan kaupunkiin tämän perustamisen yhteydessä. Amiternumin rauniot sijaitsevat nykyisen L’Aquilan laidalla.
Israelinlevykielisammakko
Israelinlevykielisammakko ("Latonia nigriventer") on Lähi-idässä elävä pienikokoinen sammakkolaji ja ainoa elossa oleva laji suvussa "Latonia". Sen oli luultu kuolleen sukupuuttoon, mutta syksyllä 2011 Israelista löytyi kaksi lajin yksilöä.
Israelinlevykielisammakko on täysikasvuisena noin 4 sentin pituinen. Selän väritys vaihtelee ja voi olla okrankeltainen, ruosteenruskea tai oliivinvihreä. Vatsa on mustanharmaa ja valkoisten täplien kirjoma. Pää on litteä. Korvantausrauhaset puuttuvat ja korvan tärykalvo on vaikeasti erotettava. Eturaajojen varpaissa ei ole ihopoimua, mutta takaraajojen varpaiden tyveä yhdistää poimu.
Israelinlevykielisammakkoa on tavattu varmuudella vain Pohjois-Israelin Huleh-järven itäosista Hulehlaaksosta. Mahdollisesti myös Syyrian puolelta on tehty havaintoja lajista.
Laji viihtyy parhaiten vedessä. Sen elinympäristöä olivat makeanveden kosteikot, joihin muodostui lammikoita. Se poistui niistä vain erittäin kosteina aikoina kuten sadepäivinä.
Israelinlevykielisammakon elintavoista ei ole lainkaan varmaa tietoa. Naaraan uskotaan munivan kotilampensa pohjaan muiden sukunsa lajien tapaan. Nuijapäät elävät vedessä ja niiden pyrstön kärkiosa on tylppä ja pyöristynyt.
Heinz Steinitzin vuonna 1955 löytämää yksilöä pidettiin viimeisenä varmana havaintona lajista, jonka uskottiin kadonneen sukupuuttoon, kun sen asuinalue Hula-järven kuivatettiin 1950-luvulla maatalouden tarpeisiin ja malarian hävittämiseksi. Lajia kuitenkin etsittiin alueelta säännöllisesti keväisin. Kuivatuksen jälkeen alkuperäisestä 60 km² kosteikosta jäi jäljelle vain 3,2 km². Siitä tehtiin luonnonsuojelualue vuonna 1964; israelinlevykielisammakko oli lajina rauhoitettu jo vuonna 1940. Lajin säilymistä myös Syyrian puolella on pidetty mahdollisena. Mahdollisena elinpaikkana pidetään myös Aammiq-kosteikkoa Bekaan laaksossa Libanonissa. Siellä tehdyt etsinnät vuoden 2004 huhtikuusta huhtikuuhun 2005 päättyivät kuitenkin tuloksettomina.
IUCN luokitteli israelinlevykielisammakon sukupuuttoon kuolleeksi vuonna 1996. Hulan luonnonsuojelualueelta Israelista löytyi loppuvuodesta 2011 kaksi israelinlevykielisammakkoa: ensin naaras, sitten kahden viikon kuluttua uros.
Broadsword and the Beast
Broadsword and the Beast on Jethro Tullin albumi vuodelta 1982. Tyyliltään se yhdistää 1980-luvun syntetisaattori-rockin ja yhtyeen perinteisen folk rock-soundin. Albumilla oli aiemmasta poiketen ulkopuolinen tuottaja, The Yardbirds-yhtyeestä tuttu Paul Samwell-Smith. Ian Anderson on sanonut osan albumista sisältävän yhtyeen parasta koskaan tekemää musiikkia.
Uusiksi jäseniksi yhtyeeseen olivat liittyneet rumpali Gerry Conway ja kosketinsoittaja Peter-John Vettese. Vuoden 2005 remasteroitu versio sisältää kahdeksan bonus-kappaletta albumin sessioista, antaen ymmärtää tarkoituksena olleen alun perin tupla-albumin tekeminen.
Ronald Ottewill
Ronald Harry Ottewill, OBE, FRS (8. helmikuuta 1927 Southall, Britannia – 4. kesäkuuta 2008) oli brittiläinen fysikaalisen kemian professori. Hän työskenteli Cavendish-laboratoriossa tutkijana ja apulaisjohtajana 1955–1963, ja vuodesta 1964 Bristolin yliopistossa. Professoriksi Ottewill nimitettiin 1982, ja samana vuonna 18. maaliskuuta hänet valittiin arvostetun Royal Societyn jäseneksi. Hän jatkoi professorin virassa eläkkeelle lähtöönsä asti, vuoteen 1992.
Ottewillin tutkimusalana olivat kolloidit ja niiden keskinäiset vuorovaikutukset. Hän julkaisi uransa aikana yli 300 tieteellistä julkaisua.
Teppo Velin
Teppo Juhani ”Kake” Velin (s. 17. joulukuuta 1980 Lappeenranta) on suomalainen rumpali. Hänet tunnetaan parhaiten Stam1na-yhtyeen rumpalina. Velin kuuluu Stam1nan alkuperäisjäseniin. Hän toimii usein myös Stam1nan keikkabussin kuljettajana.
Velin tunnetaan Stam1nan fanien keskuudessa yleensä hauskana henkilönä. Hän ei usein anna haastatteluita eikä kommentoi keikoilla mitään välispiikkeihin, eikä myöskään vastaile fanikysymyksiin yhtyeen nettisivulla, yhtyeen muut jäsenet yleensä sanovat humoristisesti, että jos Kakelta kysytään suosikkibiisiään Stam1nalta, niin hän ei osaa vastata koska ei tiedä minkä nimisiä Stam1nan kappaleet ovat.
Velin käyttää Tama Starclassic Maple -rumpuja, Meinlin symbaaleita ja Balbexin kapuloita.
Lane Smith
Lane Smith (29. huhtikuuta 1936 – 13. kesäkuuta 2005) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi Perry Whiten roolissa televisiosarjassa "Teräsmieheni".
Smithillä oli osia myös elokuvissa ja näyttämöllä. Hän oli vuonna 1990 ehdolla Golden Globen saajaksi, ja hän voitti Drama Desk -palkinnon.
Smith kuoli 69-vuotiaana ALS-tautia sairastettuaan.
John Shea
John Victor Shea III (s. 14. huhtikuuta 1949) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa Lex Luthorin roolista televisiosarjassa "Teräsmieheni". Hän voitti vuonna 1988 Emmy-palkinnon.
New Hampshiressa syntynyt Shea on ollut aktiivinen elokuvissa, televisiossa ja teatterissa.
Ausra Fridrikas
Ausra Fridrikas (s. 30. huhtikuuta 1967 Liettuan SNT) on käsipalloilija, joka edusti uransa alkuvaiheissa Neuvostoliittoa, mutta siirtyi Itävallan joukkueeseen. Neuvostoliittoa edustaessaan hän voitti MM-kultaa vuonna 1990 ja Itävaltaa edustaessaan pronssia sekä MM-kilpailuista (1999) että EM-kilpailuista (1996). Vuonna 1999 hänet valittiin vuoden parhaaksi käsipalloilijaksi.
Emma Samms
Emma Elizabeth Wylie Samuelson, MBE (s. 28. elokuuta 1960 Lontoo) eli Emma Samms on brittiläinen näyttelijä.
Samms opiskeli alun alkaen balettia Royal Ballet Schoolissa Lontoossa, mutta joutui keskeyttämään opinnot 15-vuotiaana loukkaantumisen vuoksi. Hän kokeili jonkin aikaa mallin töitä, kunnes sai ensimmäisen roolinsa elokuvasta "Prinssi Hassanin seikkailut" (1979). Samms muutti Los Angelesiin ja alkoi näytellä vuonna 1983 saippuasarjassa "General Hospital". Myöhemmin 1980-luvulla hän siirtyi "Dynastiaan" ja sen sisarsarjaan "Colbyt", joissa hän esitti Fallon Carrington Colbya. Hahmoa oli aiemmin näytellyt Pamela Sue Martin.
Samms on ollut mukana myös televisiosarjoissa "Dynastia – viimeinen luku", "Huippumallit", "Holby Cityn sairaala", "Tohtorit" ja "Casualty". Vuonna 2014 hän osallistui BBC One -kanavan tositelevisio-ohjelmaan "Tumble".
Samms ja hänen serkkunsa Peter Samuelson perustivat vuonna 1986 Starlight Children’s Foundation -järjestön, joka auttaa sairaita lapsia ja näiden perheitä. Sammsin oma pikkuveli Jamie kuoli 9-vuotiaana aplastiseen anemiaan.
Vuonna 2016 Samms palkittiin hyväntekeväisyystyöstään arvonimellä brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsen (MBE).
Sammsilla on ollut kolme aviopuolisoa: Bansi Nagji, Tim Dillon ja John Holloway. Hollowayn kanssa hänellä on kaksi lasta.
Lääkintäaliupseeri
Lääkintäaliupseeri tarkoittaa armeijassa lääkintähuoltoon erikoistunutta aliupseeria, jonka sodanajan tehtäviin kuuluu muun muassa sidontapaikan johtaminen, joukkosidontapaikalla ryhmän johtaminen ja toimiminen esimiesasemassa muissa lääkintähuollon portaissa. Suomessa lääkintä-au:n koulutusta antaa Sotilaslääketieteen keskuksen johtama Lääkintäkoulu, joka sijaitsi itsenäisenä yksikkönä toimiessaan Lahdessa nyttemmin lakkautetulla Hennalan varuskunta-alueella. 
Lääkintäaliupseerikurssi suoritetaan AUK1-vaiheen jälkeen, jolloin oppilas on saanut valmiuden perusryhmän johtamiseen ja jääkäritoimintaan. Lääkintäkoulussa opetus painottuu hätäensiapukoulutukseen (mm. kanylointi, potilaan tutkiminen, sitominen, lastoitus). Koulutuksissa on opetettu usein myös, että lääkintäaliupseeri saa ensiapukursseja 1-3 vastaavat taidot, mutta ei virallisia SPR kurssipätevyyksiä. Aliupseerikoulun jälkeen uusia ryhmänjohtajia koulutetaan omissa joukko-osastoissa sen erityispiirteet huomioon ottaen (esimerkiksi sissilääkintä rajajääkäritoiminnassa tai rannikon olosuhteet meripuolustusalueella).
GameStop
GameStop (lyh. GameStop Corporationista) on Dallasissa, Texasissa Yhdysvalloissa perustettu ja liikevaihdoltaan maailman suurin tietokone- ja konsolipelien myyntiin keskittyvä maailmanlaajuinen kauppaketju.
Yhtiön liikevaihto oli vuonna 2007 7,093 miljardia Yhdysvaltain dollaria, ja se on noteerattu New Yorkin pörssissä. Yhtiöllä on toimintaa myös Suomessa.
GameTrust on yhtiön videopelien julkaisua tekevä nimike.
Manchester Unitedin kausi 2006–2007
Kausi 2007–2008 on Manchester Unitedille sen 115. kausi ja 32. pääsarjatasolla. Kauden aikana ManU juhli muutaman kuivan kauden jälkeen taas Englannin Valioliigan mestaruutta, voittaen toiseksi tulleen Chelsean kuudella pisteellä. Manchesterilaiset pääsivät FA Cupissa loppuotteluun ja Mestarien liigassa aina välieriin saakka. FA Cupissa tuloksena oli tappio Chelsealle ja Mestarien liigassa tuleva mestari AC Milan pudotti Unitedin välierävaiheessa.
Manchester Unitedin Cristiano Ronaldo valittiin kuaden päätteeksi parhaaksi pelaajaksi. Manageri Sir Alex Ferguson valittiin parhaaksi manageriksi.
Anthemios Tralleislainen
Anthemios Tralleislainen (; noin 474 – ennen vuotta 558) oli bysanttilainen matemaatikko, fyysikko ja arkkitehti. Hänet muistetaan kaikista parhaiten Isidoros Miletoslaisen kanssa suunnittelemastaan Hagia Sofia -kirkosta. Kirkossa käytettiin aivan uudenlaista arkkitehtuuria, joka osaltaan on tehnyt kirkosta tavattoman epävakaan, minkä vuoksi kirkkoa on jouduttu muutamaan otteeseen korjailemaan. Matematiikassa hän esitteli keinon, jolla voidaan ellipsi voidaan konstruktoida: asettamalla neulat ellipsin polttopisteisiin ja sitomalla nauha (pituus isoakselin verran) näihin kiinni. Pitämällä nauhaa koko ajan kireällä kynän avulla ja siirtämällä kynää eteenpäin saadaan ellipsi. Fysiikassa hän tutki valon heijastumista peileistä.
Anthemios syntyi mahdollisesti Tralleiksessa lounaisessa Vähässä-Aasiassa. Hänen isänsä Stefanos oli ammatiltaan lääkäri ja Anthemioksen lisäksi hänellä oli neljä oppinutta poikaa: Dioskoros seurasi isänsä jalanjälkiä kotiseudullaan, Aleksandroksesta tuli yksi aikansa suurimmista lääketieteen ammattilaisista, Olympioksesta tuli roomalainen juristi ja Metrodoros siirtyi Konstantinopoliin kieliopintutkijaksi.
Anthemios muutti asumaan Konstantinopoliin, jolta ajalta hänen elämästäänsä on kirjattu muutamia anekdootteja. Erään mukaan Anthemios joutui riitaan kaunopuheisen naapurinsa Zenonin kanssa. Tästä kimpaantuneena Anthemios meni Zenonin kellariin ja rakesi sinne höyrykoneen, jolla hän ravisutti talon rakenteita niin että Zenon luuli sitä maanjäristykseksi. Härnäämistä hän jatkoi vielä peileillä ja sai naapurinsa uskottuneeksi ukonilman iskeneen hänen taloonsa.
Prokopioksen mukaan Anthemios oli kaikista siihenastisista arkkitehdeista kaikkein etevin. Hänen ja Isidoroksen suunnittelemaa Hagia Sofiaa on myös jälkeenpäin pidetty yhtenä kauneimmista rakennuksista bysanttilaisen arkkitehtuurin ajalta. Kirkossa käytetty arkkitehtuuri oli uudenlaista, mikä innoitti myöhempiä arkkitehteja vielä usean vuosisadan ajan. Edistyneestä arkkitehtuurista kertoo esimerkiksi siinä käytetty pendentiivi. Toisaalta jotkut nykyajan kirjoittajat ovat väittäneet, ettei Anthemios ollut todellisuudessa ammattiarkkitehti vaan jonkinlainen amatööri. On ehdotettu, että Anthemios suunnitteli myös joitakin muita Konstantinopolin rakennuksia.
Anthemios kuoli ennen vuotta 558. Kuolinpaikkaa ei tiedetä, mutta mahdollisesti se oli Konstantinopolissa.
Venäläis-amerikkalainen kauppakomppania
Venäläis-amerikkalainen kauppakomppania () oli venäläinen kauppakomppania, jolla oli yksinoikeus kauppaan Venäjän Amerikassa, joka käsitti Alaskan, Aleutit ja Pohjois-Amerikan luoteisrannikkoa leveyspiirille 54°40'. Kauppakomppania perustettiin tsaari Paavali I:n antamalla peruskirjalla vuonna 1799 aiemman Šelihovin-Golikovin kauppakomppanian pohjalle. Se oli valtion tukema ja Venäjän kauppaministeriön alainen osakeyhtiömuotoinen yritys, jonka tuotosta kolmannes oli määrätty keisarille. Kauppakomppanian toiminta päättyi vuonna 1867, kun komppania, sen mukana koko Alaska, myytiin Yhdysvalloille.
Kauppakompanina laivat purjehtivat Venäjän kaukoidästä Alaskaan sekä Pietariin. Vuonna 1850 kauppakomppanialla oli käytössään kymmenkunta alusta. Lisäksi komppanialla oli aikarahdattuna kolme turkulaista "maailmanympäripurjehtijaa"
El Tajín
El Tajín on muinainen, jo raunioitunut intiaanien rakentama kaupunki Meksikonlahden rannalla. Se oli luoteisen Mesoamerikan tärkein keskus Teotihuacanin valtakunnan romahduksen jälkeen. Siellä kehittyi totonaakkien kulttuuri.
Aiemmin luultiin, että kaupunki olisi ollut asutettuna kolmessa vaiheessa vuosina 100 eaa. – 1200, mutta nykytiedon mukaan vain yhden vaiheen ajan vuosina 800 – 1200. Toisten tutkimusten mukaan kaupunki olisi kuitenkin perustettu jo vuonna 200. Kaupunki hylättiin ja osittain myös tuhottiin vuoden 1200 jälkeen, kun alue tuli Meksiko-Tenochtitlánin kuningaskunnan hallintaan.
São miguelinfila
São miguelinfila () on koirarotu, joka on kotoisin Azoreihin kuuluvalta Sao Miguelin saarelta. Tämä rotu on todistettavasti ollut olemassa jo 1800-luvun alussa. Se kuuluu FCI:n roturyhmään 2.
São miguelinfila on vankkarakenteinen ja hieman korkeuttaan pidempi rotu. Runko on vahva ja lihaksikas. Pää on voimakas ja muodoltaan neliömäinen. Silmien tulisi olla ilmeikkäät ja soikeat - väriltään tummanruskeat. Karva on lyhyttä, tiheää ja laadultaan karheaa. São miguelinfila on aina juovikas. Pohjaväri on kellanruskea, keltainen, jonka sävy voi vaihdella vaaleasta tummaan tai hiekanruskea mustin karvakärjin.
São miguelinfila on sitkeä karjakoira, mutta se toimii hyvin myös kodinvahtina. Rotuna se on älykäs, vahvaluontoinen ja helposti koulutettava.
Saksipotku
Saksipotku eli polkupyöräpotku on tapa potkaista jalkapalloa. Siinä pelaaja ponnistaa ilmaan, taivuttaa itsensä selkä maahan päin ja ponnistavalla jalalla potkaisee pallon päänsä yli tehden jaloilla saksia muistuttavan liikkeen. Potkua käytetään jalkapallon lisäksi myös potkulentopallossa ja australialaisessa jalkapallossa.
Potku tunnetaan maailmalla eri nimillä. Englanninkielinen on "bicycle kick" eli 'polkupyöräpotku', jolla potku tunnetaan Suomessakin. Saksassa nimi on "Fallrückzieher" eli 'selälleenputoamispotku'. Monissa Latinalaisen Amerikan maissa se tunnetaan nimellä "Chilena", norjassa taas "brassespark" eli 'brassipotku'.
Potkun keksijästä on useita eri näkemyksiä. Yleensä sen keksijäksi on mainittu jalkapalloilija, joka on onnistuneesti käyttänyt sitä kansainvälisessä turnauksessa. Heitä ovat muun muassa Ramón Unzaga Asla, espanjalaisbaskisyntyinen Chilen keskikenttäpelaaja 1910- ja 1920-luvulla sekä brasilialainen Leônidas da Silva, joka teki vuonna 1938 voittomaalin 6–5 Puolaa vastaan saksipotkulla. Leonidas itse antaa kunnian keksinnöstä toiselle brasilialaiselle, Petronilho de Britolle. Italiassa keksijäksi mainitaan monesti Carlo Parola. Entinen Aston Villan puheenjohtaja Doug Ellis mainitsee omaelämäkerrassaan itsensä potkun keksijäksi. Omassa elämäkerrassan saksipotkutaiturina tunnettu Pele taas antaa kunnian keksimisestä toiselle pelaajalle.
Bias (Lot-et-Garonne)
Bias on kunta Lot-et-Garonnen departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 2 955 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Biasin pinta-ala on 12 neliökilometriä.
Boé
Boé on kunta Lot-et-Garonnen departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 4 503 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Boén pinta-ala on 17 neliökilometriä.
Boén ystävyyskunta on Pyreneillä sijaitseva Espanjan kunta Llívia.
Casteljaloux
Casteljaloux on kunta Lot-et-Garonnen departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 4 755 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Casteljalouxin pinta-ala on 31 neliökilometriä.
Kansainvälinen maahockeyliitto
Kansainvälinen maahockeyliitto () (FIH), on maahockeyn kansainvälinen kattojärjestö, joka vastaa lajin kansainvälisten arvokilpailujen järjestämisestä. Merkittävin kansainvälinen arvoturnaus on lajin maailmanmestaruuskilpailut, sekä olympiaturnaus.
FIH perustettiin 7. tammikuuta 1924 Pariisissa. Paul Léauteyn perustaman järjestön taustalla oli maahockeyn pudottaminen vuoden 1924 olympialaisista, sillä lajilta puuttui kansainvälinen organisaatio. Liiton perustajajäsenet olivat Itävalta, Belgia, Espanja, Ranska, Sveitsi, Tšekkoslovakia ja Unkari. Vuonna 1982 FIH yhdistyi naisten maahockeyn kansainvälisen liiton IFWHA:n kanssa.
Liitto toimii yhteistyössä alueellisten järjestöjen kanssa. FIH:iin kuuluu nykyään 132 jäsenvaltiota ja sen päämaja toimii Lausannessa.
Foulayronnes
Foulayronnes on kunta Lot-et-Garonnen departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 4 597 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Foulayronnesin pinta-ala on 29 neliökilometriä.
Fumel
Fumel on kunta Lot-et-Garonnen departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 5 423 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Fumelin pinta-ala on 23 neliökilometriä.
Marmande
Marmande on kunta Lot-et-Garonnen departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 17 199 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Marmanden pinta-ala on 61 neliökilometriä.