hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Billy Ocean
Billy Ocean (s. Leslie Sebastian Charles 21. tammikuuta 1950 Fyzabad, Trinidad) on brittiläinen pop-laulaja, joka teki kansainvälisiä menestyksiä 1970- ja 1980-luvuilla.
Leslie Charles syntyi Fyzabadissa Grenadassa ja muutti perheensä mukana Englantiin 8-vuotiaana. Teini-iässä Charles lauloi usein Lontoon klubeilla. Hän julkaisi ensimmäisen singlensä vuonna 1972 Spark Recordsilla nimellä Les Charles.
Vuonna 1976 Leslie Charles oli jo omaksunut nimen Billy Ocean ja levytti ensimmäisen albuminsa "Billy Ocean", jonka ensimmäinen single "Love Really Hurts Without You" nousi kakkoseksi Britanniassa ja sijalle 22 Yhdysvalloissa. Muita tuon ajan hittejä oli muun muassa "L.O.D. (Love On Delivery)". Hän myös kirjoitti lauluja muille artisteille, kuten LaToya Jacksonille. Vuonna 1982 Billy Ocean nousi Yhdysvaltain R&B-listalle kappaleella "Nights (Feel Like Getting Down)".
Billy Oceanin uran paras aika alkoi albumilla "Suddenly" vuonna 1984 ja sen pääsinglellä "Caribbean Queen" Laulun nimeä ja sanoja muutettiin eri alueita varten niin, että kappale tunnetaan myös nimillä "African Queen" ja "European Queen". Nimikappaleesta tuli myös menestys. Vuoden 1986 albumi "Love Zone" myi myös todella hyvin. Siltä nousi myyntimenestyksiä kuten "When the Going Gets Tough, The Tough Get Going" (elokuvasta "Niilin jalokivi") ja "There'll Be Sad Songs (To Make You Cry)".
Vuoden 1988 albumillaan "Tear Down These Walls" Billy Ocean sai vielä yhden ykköshitin "Get Outta My Dreams, Get Into My Car", mutta seuraavat albumit "Time to Move On", "L.I.F.E." ja "Showdown" eivät tuottaneet hittejä. Siitä huolimatta vuoden 1989 "Greatest Hits" -kokoelma on myynyt tasaisesti vuosien mittaan. Billy Oceanin viimeinen studioalbumi Jive Recordsille oli "Time to Move On", jonka hän levytti Chicagossa R&B-tähti R. Kellyn kanssa. Ocean kuitenkin kiertää edelleen Eurooppaa ja levyttää.
Vuonna 2002 Westminsterin yliopisto palkitsi Oceanin tohtorinarvolla musiikista. Ocean asuu Milton Keynesissa.
Strawberry Alarm Clock
Strawberry Alarm Clock (SAC) oli yhdysvaltalainen, 1960-luvun lopulla toiminnassa ollut psykedeelistä rockia soittanut yhtye.
Yhtye tunnetaan lähinnä hitistään ”Incense and Peppermints”, joka on oman alansa klassikkokappale. Kappale, joka oli myös yhtyeen ensimmäinen single, nousi vuonna 1967 "Billboardin" pop-listan ykköspaikalle. Toiseksi korkein listasijoitus oli seuraavana vuonna julkaistu ”Tomorrow”, joka nousi pop-listalla sijalle 23. Yhtye lopetti vuonna 1971.
Yhtyeen alkuperäinen kokoonpano oli Ed King (kitara), Mark Weitz (koskettimet), Lee Freeman (komppikitara), Gary Lovetro (basso) ja Randy Seol (rummut). Näistä Ed King liittyi myöhemmin Lynyrd Skynyrd -yhtyeeseen.
Tietojenkäsittelytieteen filosofia
Tietojenkäsittelytieteen filosofia on filosofian osa-alue, joka tutkii tietoon (tietoteoria), olemassaoloon (ontologia) ja arvoihin (etiikka) liittyviä kysymyksiä tietojenkäsittelytieteen yhteydessä. Sen suhde tietojenkäsittelytieteeseen on näin samantapainen kuin esimerkiksi matematiikan filosofian suhde matematiikkaan.
Joitakin tietojenkäsittelytieteen filosofian kysymyksenasetteluja ovat:
Alfred Milner
Varakreivi Alfred Milner () oli brittiläinen valtiomies ja siirtomaavirkamies. Hän toimi siirtomaahallinnossa muun muassa Egyptissä ja Etelä-Afrikan kuvernöörinä muun muassa buurisotien aikana vuosina 1897–1906. Ensimmäisen maailmansodan aikana Milner kuului 1916–1918 Lloyd Georgen hallituksen sotakabinettiin ja oli 1918–1919 sotaministerinä sekä 1919–1921 siirtomaaministerinä.
Milner kuoli 71-vuotiaana Etelä-Afrikassa saamaansa unitautiin.
Tuglas-seura
Tuglas-seura (aik. Friedebert Tuglas -seura, ) on suomalaisten ja virolaisten välinen ystävyysseura. Tuglas-seura perustettiin 3. toukokuuta 1982 vahvistamaan suomalaisten ja virolaisten keskinäisiä kulttuurisiteitä. Yhdistyksen nimi juontuu tunnetun virolaisen kirjailijan Friedebert Tuglasin nimestä.
Seuran toiminta on epäpoliittista. Siksi vastaavanlainen toiminta Suomi–Neuvostoliitto-Seuran Eesti-jaoston alaisuudessa ei käynyt päinsä. Laulavan vallankumouksen myötä yhdistyksen jäsenmäärä kasvoi voimakkaasti.
Yhdistys järjestää erilaisia kulttuuriaiheisia luentoja, tekee ryhmämatkoja ja järjestää suomen ja viron kielen kursseja virolaisille ja suomalaisille sekä ylläpitää keskusteluryhmää "Jututuba" viron kielen vahvistamiseksi ja ylläpitämiseksi.
Tuglas-seuran tapahtumista tunnetuin on marraskuun lopulle perinteeksi muodostunut "Martin markkinat". Suomen suurin Viro-tapahtuma järjestetään Helsingin Kaapelitehtaalla.
Yhdistys julkaisee "Elo"-jäsenlehteä, joka ilmestyy viisi kertaa vuodessa. Lehteä on julkaistu vuodesta 2009. Sitä ennen lehden nimi oli "Tuglas-seura". Tuota lehteä julkaistiin ainakin vuodesta 1991. Seuran toimipaikka on Helsingin Suvilahdessa, Baltia-keskuksessa.
Toiminnanjohtaja on Jaana Vasama ja johtokunnan puheenjohtaja Seppo Zetterberg.
Biologian filosofia
Biologian filosofia (joskus myös "biofilosofia") on tieteenfilosofian osa-alue, joka käsittelee tietoteoreettisia, metafyysisiä ja eettisiä kysymyksiä biologisissa ja biomedikaalisissa tieteissä.
Vaikka filosofit ovat kauan olleet kiinnostuneet biologiasta (esimerkiksi Aristoteles, Descartes ja jopa Kant), biologian filosofia on noussut itsenäisenä filosofian osa-alueena vasta 1960- ja 1970-luvuilla. Tällöin tieteenfilosofit alkoivat kiinnittää entistä enemmän huomiota biologiassa tapahtuneeseen kehitykseen, kuten uusdarwinismiin (1920- ja 1930-luvut), DNA:n keksimiseen (1953) ja myöhemmin geenitekniikan kehitykseen, ja niiden filosofisiin seurauksiin. Näiden lisäksi biologian filosofiaan ovat vaikuttaneet muun muassa kaiken elämän redusoiminen biokemiallisiksi prosesseiksi sekä biologisten ja psykologisten menetelmien yhdistäminen neurotieteiksi.
Alien vs. Predator (elokuva)
Alien vs. Predator () on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut Paul W. S. Andersonin ohjaama toimintaelokuva.
Elokuva perustuu "Alien"- ja "Predator"-sarjojen elokuviin sekä niiden pohjalta tehtyihin sarjakuviin. Elokuva ei nimestä huolimatta pohjaudu samannimiseen videopeliin. Nimensä mukaisesti elokuvassa Alien ja Predator ottavat mittaa toisistaan.
Idea sarjojen risteytyksestä kehittyi sarjakuvassa "Aliens versus Predator". Elokuva sai alun perin nyrpeän vastaanoton niin faneilta kuin kriitikoilta, mutta oli taloudellinen menestys. Elokuvaa osattiin odottaa jo elokuvan "Predator 2" ilmestyttyä, sillä edellä mainitussa elokuvassa vilahtaa Alienin pääkallo.
Elokuvan jatko-osa "Aliens vs. Predator 2" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 28. joulukuuta 2007 ja Suomessa 4. tammikuuta 2008.
Vuonna 2004 Weyland Industriesin (Weyland-Yutanin edeltäjän) satelliitit havaitsevat oudon lämmönlähteen Etelänapamantereen lähellä sijaitsevalla jäisellä saarella, jota yhtiön rahoittama arkeologiryhmä matkaa tutkimaan.
Lämmönlähde on jäänalainen, ansoitettu, muinainen pyramidi. Sen ovat alun perin rakentaneet asteekit ja mayat Predatorien ohjeiden mukaan. Pyramidi on todellisuudessa Predatorien houkutin ihmisille, sillä Alienit tarvitsevat ihmisruumiita syntyäkseen. Sen jälkeen Predatoreilla olisi metsästettävää. He merkitsevät itsensä Alienien verellä, mikä tuo heille kunniaa ja luottamusta taistelussa ja muiden Predatorien keskuudessa.
Ryhmän jäsenet löytävät ruumiita, jotka viittaavat uhrimenoihin, mutta ulospäin katkenneet kylkiluut eivät täsmää oletukseen. Ryhmä löytää myös sarkofagin, joka sisältää Predatorien aseita Alieneiden metsästystä varten ja jotka tutkimusryhmä ottaa matkaansa. Tällä välin predatorit ”Scar”, ”Chopper” ja ”Celtic” saapuvat metsästämään Alieneita, mutta pian Predatorit kuitenkin huomaavat, etteivät pysty pitämään puoliaan ilman aseitaan.
Tutkimusryhmän viimeinen eloonjäänyt ihminen Alexa Woods (Sanaa Lathan) palauttaa aseet Scarille ja liittoutuu tämän kanssa Alieneita vastaan. Alexa ja Scar tuhoavat kuningatar-Alienin, mutta Scar kuolee saamiinsa vammoihin. Predatorit hakevat Scarin ruumiin avaruusaluksella. Ruumiin sisältä kuitenkin syntyy Alienin ja Predatorin risteymä, Predalien.
Friedebert Tuglas
Friedebert Tuglas (vuoteen 1923 Mihkelson; 2. maaliskuuta 1886 Ahja – 15. huhtikuuta 1971 Tallinna) oli virolainen kirjailija ja kirjallisuustieteilijä.
Friedebert Tuglas kävi Tarton kaupunkikoulua (1901–1903) ja Hugo Treffnerin kymnaasia (1904–1905). Hän osallistui vuoden Venäjän vallankumousyritykseen 1905 ja vietti puoli vuotta Toompean vankilassa. Hän asui vuosina 1906–1917 pitkiä aikoja poliittisena pakolaisena Suomessa, Pariisissa, Saksassa ja muualla, ja hän puhui sujuvasti suomea. Hän vironsi huomattavan määrän suomalaista ja venäläistä kaunokirjallisuutta (mm. Aleksis Kivi, Juhani Aho, Anton Tšehov, Maksim Gorki).
Tuglas asui Suomeen muutettuaan Helsingissä Oulunkylän Veräjämäessä Ålanderin taiteilijaperheessä. Siellä vietetty aika oli hyvin tuotteliasta, mutta Ålanderin talon palossa hänen kirjoituksensa tuhoutuivat.
Tuglas palasi Viroon vuonna 1917 ja asettui aluksi Tarttoon ja muutti vuonna 1944 Tallinnaan. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1918 Elo Tuglas (1896–1970). Tuglas valittiin viidesti Viron kirjailijaliiton puheenjohtajaksi (1922–1939), ja hän toimi myös Virolaisen Kirjallisuuden Seuran puheenjohtajana vuodet 1929–1940. Josif Stalinin kulttuuripolitiikan aikana hän joutui epäsuosioon ja julkaisukieltoon ja hänet erotettiin kirjailijaliitosta vuosiksi 1950–1955.
Kirjallisuustieteilijänä Tuglas tutki Juhan Liiviä, A. H. Tammsaarea ja Mait Metsanurkia ja laati kirjallisuusarvosteluja. Häneen omaan kirjalliseen tuotantoonsa vaikutti tanskalainen kirjailija Georg Brandes. Hänen kirjailijantyössään yhdistyvät omintakeisella tavalla realismi ja romantiikka. Myöhäistuotannossa voidaan erottaa psykologista realismia (mm. romaani "Pikku Illimar" 1937). Tuglas aloitti kirjallisten matkakertomusten suuntauksen teoksellaan "Teekond Põhja-Aafrikas" (1928–1930). Hänen teoksiaan on käännetty useille kielille.
Tuglaksen mukaa on nimetty vuonna 1982 Suomessa perustettu Tuglas-seura, joka on Suomen ja Viron kulttuurisuhteita edistämään tarkoitettu ystävyysseura.
Tuglas kuului kirjailijaryhmä Siuruun.
The Sims 2: Lemmikkielämää
The Sims 2: Lemmikkielämää () on 17. lokakuuta 2006 julkaistu The Sims 2 -pelin neljäs lisäosa. Euroopassa se julkaistiin 19. lokakuuta 2006. Lisäosaa myytiin Suomessa 26 040 kappaletta ja se oli Suomen myydyin peli vuonna 2006.
Lisäosan avulla simeille voi hankkia lemmikkejä. Lemmikiksi voi hankkia kissan, koiran, mamsterin (marsun ja hamsterin sekoitus) tai linnun. Lemmikeistä on paljon iloa, mutta tuovat ne mukanaan harmejakin. Ennen pitkää kissa teroittaa kynsiään simin lempisohvaan ja koiranpennut sotkevat kaikki paikat. Koirat ja kissat voivat myös käydä töissä ja hankkia lisätuloja perheelle. Jos lemmikistä ei pidä huolta säännöllisesti, se voi karata. Hätää ei ole jos lemmikillä on kaulapanta. Karanneet koirat ja kissat, joilla ei ole pantaa, muuttuvat kulkukoiriksi ja -kissoiksi. Karannutta lemmikkiä voi yrittää jäljittää puhelimitse.
Pargalı Ibrahim pašša
Pargalı Ibrahim pašša eli Frenk İbrahim pašša (noin 1493 – 1536) oli sulttaani Suleiman Suuren ensimmäinen suurvisiiri.
Ibrahim syntyi Kreikassa Pargan kaupungissa, ja hänet myytiin lapsena ottomaanien orjaksi. Tuolloin hän tutustui samanikäiseen Suleimaniin, ja pojat vannoivat ikuista ystävyyttä ja etteivät koskaan surmaisi toisiaan. Noustuaan valtaan Suleiman ei unohtanut lapsuudenystäväänsä vaan antoi hänelle erilaisia tehtäviä, aluksi palatsin haukkojen kasvattajana. Ibrahim joutui jopa hillitsemään sulttaania tämän huomionosoituksissa, koska pelkäsi kateellisten kostoa.
Ibrahim meni naimisiin Suleimanin sisaren kanssa mutta ei saanut silti kuninkaallista titteliä. Erotuksena muista Ibrahimeista häntä kutsuttiin Ibrahim pašša Pargalaiseksi (Pargalı İbrahim paşa) tai Ibrahim pašša eurooppalaiseksi (Frenk İbrahim paşa). Hän osasi monia kieliä ja hoiti Osmanien valtakunnan suhteita länteen. Hän kohosi lopulta armeijan ylipäälliköksi ja sai lähes sulttaanin veroiset oikeudet. Voitettuaan persialaiset hän alkoi kutsua itseään tittelillä, johon sisältyi sana sulttaani. Suleiman koki, että hänen on pakko surmauttaa Ibrahim, mutta hän yritti antaa ystävälleen mahdollisuuden paeta maasta, mitä Ibrahim ei käyttänyt. Niinpä hänet teloitettiin vuonna 1536.
Kaikkia kuolemantuomion takana olleita syitä ei tunneta. Erään version mukaan Ibrahimin surmauttaminen oli sulttaanin vaimon Roxanan juoni, jolla koetettiin taata kruununperijän asema Roxanan pojalle Ibrahimin suosikin sijaan.
Suleiman suri vuosia äkillistä päätöstään ja ystävänsä menetystä, ja kirjoitti tunteellisia runoja tämän muistoksi.
Ibrahimin palatsissa on nykyisin Istanbulin Turkkilaisen ja islamilaisen taiteen museo.
Ibrahim on keskeinen sivuhenkilö Mika Waltarin historiallisessa romaanissa "Mikael Hakim", jossa hänen nimensä esiintyy muodossa Ibdrahim.
Portugalilaiset
Portugalilaiset ovat Portugalista peräisin oleva etninen ryhmä. Useimmat puhuvat äidinkielenään portugalia ja ovat katolilaisia.
Portugalilaiset ovat etniseltä alkuperältään pääosin Roomaa edeltäneiden keltti- ja iberiväestöjen jälkeläisiä. Heidän kielensä on kuitenkin kehittynyt roomalaisten alueelle tuomasta latinasta. Portugalissa asuu noin kymmenen miljoonaa portugalilaista. Lisäksi Brasilian asukkaista noin 35 miljoonaa on portugalilaisten jälkeläisiä. Tämän selittää jo 1500-luvulla alkanut portugalilaisten maahanmuutto alueelle. Merkittäviä portugalilaisvähemmistöjä on muun muassa Ranskassa, Luxemburgissa, Kanadassa ja useissa Portugalin entisissä siirtomaissa.
Hiiriopossumi
Hiiriopossumi ("Marmosa murina") on Etelä-Amerikan pohjoisosissa elävä opossumilaji ("Didelphidae"). Häntä mukaan luettuna se on noin 45 cm mittainen.
Ibagué
Ibagué on Toliman departementin pääkaupunki Kolumbiassa. Vuoden 2005 väestönlaskennassa siellä oli 468 647 asukasta, arvio vuodelle 2012 oli 513 671.
Ibagué sijaitsee vuoristoisella alueella 1 285 metriä merenpinnan yläpuolella Armeniasta Bogotáan johtavan valtatien varrella lähellä Cauca-laaksoon johtavaa solaa. Se on perustettu vuonna 1550. Keskeinen sijainti on tehnyt siitä merkittävän kauppapaikan. Ympäröivällä maaseudulla tuotetaan kahvia, kaakaota, sokeriruokoa, tupakkaa ja riisiä, jotka tuodaan Ibagueen myytäviksi.
FN FAL
FN FAL (, kevyt automaattikivääri) on belgialaisen Fabrique Nationale de Herstal -asetehtaan valmistama 7,62×51 mm NATO -kaliiperinen, kaasumäntätoiminen, kerta- tai kerta- ja sarjatulta ampuva kivääri.
Kiväärin suunnitteli belgialainen asesuunnittelija Dieudonne J. Saive ja sen prototyyppi valmistui vuonna 1951. Ase otettiin tuotantoon vuonna 1953 ja se on ollut noin 70 maan palveluskiväärinä 2000-luvulle asti. Sitä on myös lisenssivalmistettu 10 maassa ja sen yhteenlasketun valmistusmäärän arvioidaan olevan yli miljoona kappaletta.
FAL:sta valmistettiin Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Australiassa nimikkeellä L1A1, Etelä-Afrikan tasavallassa R1/R2/R3 mallinimillä ja Kanadassa nimikkeellä C1 niin sanottua tuumamitoitettua lisenssiversiota. Intialainen "Ordnance Factory Board of India" (OFB) valmistaa Intian puolustusvoimille L1A1-mallin kopiota nimikkeellä 1A1.
Taiteilijakirja
Taiteilijakirja (artists’ books, livres d’artistes) on itsenäinen taideteos, yleensä käsintehtyä kirjaa muistuttava esine. Taiteilijakirjat eivät ole varsinaisesti kirjallisuutta, vaikka ne sangen usein ovat kirjan muotoisia, tai joskus myös laatikoita. Ne eivät myöskään ole taiteesta kertovia kuvateoksia. Usein puhutaan myös kirjataiteesta tai kirjaesineestä ("book art, book object").
Marcel Duchampin määrittelee taiteilijakirjan ("livre d’artiste") seuraavasti: ”Taiteilijakirja on sellainen, jonka taiteilija on tehnyt tai sellainen, jota taiteilija sanoo taiteilijakirjaksi.” Se on kirjan ja taideteoksen yhdistelmä, joka on yleensä uniikkikappale tai pienpainate. Toisinaan taiteilijakirjat ovat käsitetaidetta siinä mielessä, että niissä saatetaan pohtia kirjan ideaa tai korostaa kirjan materiaalisuutta ja esineluonnetta.
Taiteilijakirjan edelläkävijöinä voidaan pitää dadaistien ja surrealistien kokeilevaa taidetta sekä Apollinairen ja Mallarmén typografisia runoja, joissa korostetaan runojen visuaalisuutta.
Nykyisessä muodossaan tunnetun taiteilijakirjan kukoistuskausi alkoi 1960-luvulla varsinkin Fluxus-liikkeen myötä, johon kuuluivat muun muassa Dick Higgins, Robert Filliou, Claes Oldenburg ja George Brecht. Taiteilijakirja oli vastareaktio kalliita taidekirjoja ja taidekaupan elitismiä vastaan.
Useissa maissa toimii taiteilijakirjoihin erikoistuneita kustannusyhtiöitä, kirjakauppoja ja kirjastoja.
Helsingin Rikhardinkadun kirjastoon on koottu yli 300 teosta käsittävä taiteilijakirjakokoelma, ja siellä järjestetään myös vaihtuvia näyttelyjä.
Gimnàstic de Tarragona
Gimnàstic de Tarragona on espanjalainen jalkapalloseura, jonka edustusjoukkue pelaa maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. Se on perustettu vuonna 1914 ja sen kotipaikka on Tarragonan kaupunki Kataloniassa.
Gimnàstic de Tarragona perustettiin jo vuonna 1886 voimisteluseuraksi, mutta jalkapallotoiminnan se aloitti 1914. Gimnàstic ei kuitenkaan aloittanut kilpailutoimintaa ennen vuotta 1917, jolloin se ryhtyi pelaamaan Katalonian mestaruussarjaa.
Gimnàstic saavutti paikan Espanjan valtakunnallisissa sarjoissa kaudeksi 1943–1944, jolloin se nousi kolmannelle sarjatasolle Tercera Divisióniin. 1940-luvulla Gimnàstic nousi nopeasti aina pääsarjaan saakka, jossa se pelasi vuosina 1947–1950. Seura nousi debyyttikaudellaan seitsemänneksi pääsarjassa, ja muistetaan Real Madridista ottamansa vierasvoiton ansiosta. Näin Gimnàstic oli ensimmäinen joukkue, joka otti vierasvoiton madridilaisseuran Santiago Bernabéu -stadionilta. Vuonna 1950 joukkue kuitenkin putosi pääsarjasta, ja vietti kymmeniä vuosia alemmilla sarjatasoilla, kunnes kauden 2005–2006 päätteeksi onnistui palaamaan Primeraan. Vierailu pääsarjassa jäi kuitenkin vain yhden kauden mittaiseksi.
Melotte 111
Melotte 111 eli Coman tähtijoukko on laaja-alainen avoin tähtijoukko Bereniken hiusten tähdistössä. Se koostuu noin 40 tähdestä joiden kirkkaus on pääosin +5 - +10. Joukon etäisyys Maasta satelliitti Hipparcoksen datan mukaan on vain 288 valovuotta eli se on yhtä lähellä kuin Härän Hyadien tähtijoukko ja leviääkin taivaalla noin viiden asteen kokoiseksi. Joukon kirkkaimmat tähdet muodostavat helposti tunnistettavan V-kuvion.
Jo Ptolemaios oli luetteloinut joukon vuonna 138. Joukkoa ei kuitenkaan lisätty Messierin luetteloon tai New General Catalogueen, koska ei voitu todistaa että tähdet kuuluivat samaan joukkoon ennen kuin vasta 1938. Joukon tähdet eivät liiku meihin päin tai meistä poispäin, vaan sivuttaisesti, taivaalla liike on noin 0,02 kaarisekuntia vuodessa.
Daveigh Chase
Daveigh Elizabeth Chase (synt. Schwallier, s. 24. heinäkuuta 1990 Las Vegas, Nevada, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, jonka tunnetuimpia rooleja on Samara Morgan "Ring"-elokuvassa ja Rhonda Volmer "Big Love" -televisiosarjassa.
Daveigh Chase syntyi Las Vegasissa ja kasvoi Albanyssa Oregonissa yksinhuoltajaäitinsä Cathy Chasen luona. Hänelle annettiin syntyessään isänsä sukunimi Schwallier, mutta se vaihdettiin Chaseksi vanhempien erotessa. Chase piti esiintymisestä jo lapsena ja voitti Little Miss America -missikisan laulukilpailun. Vuonna 1998 hän esitti mormonia lasta musikaalissa "Utah". Seitsemänvuotiaana hän esiintyi Campbell's Soupin mainoksessa.
Vuonna 2001 Chase ääninäytteli japanilaista kymmenvuotiasta tyttöä "Henkien kätkemä" -elokuvassa, joka dubattiin japanista englanniksi.
Chasen läpimurto tapahtui vuonna 2002, kun hän ääninäytteli Lilo Pelekaita Disneyn animaatioelokuvassa "Lilo ja Stitch". Chase teki ehkä tunnetuimman roolinsa esittäen kaltoin kohdeltua, ihmisiä tappamaan ryhtynyttä pikkutyttöä Samara Morgania kauhuelokuvassa "Ring" (2002). Hän voitti roolisuorituksestaan ”parhaan vihollisen” palkinnon MTV Movie Awards -gaalassa. Chase ei kuitenkaan enää saanut roolia elokuvan jatko-osasta, "Ring 2" (2005), koska hän oli kasvanut liian isoksi esittämään kahdeksanvuotiasta. Hänet korvasi Kelly Stables. Hänellä oli rooli elokuvassa "Beethovenin viides" vuonna 2003.
Chasella oli sivurooli vuoden 2001 elokuvassa "Donnie Darko", jossa hän näytteli päähenkilön sisarta. Hän uusi roolinsa elokuvan jatko-osassa "S. Darko" vuonna 2009. Tilannekomediasarjassa "Oliver Beene" Chase esitti päähenkilön tyttöystävää. Hän on lisäksi vieraillut useissa tv-sarjoissa, kuten "Enkelin kosketuksessa" ja "Teho-osastossa".
Chase esiintyi sivuroolissa HBO-kanavan sarjassa "Big Love" vuosina 2006–2011. Hän myös ääninäytteli elokuvan "Leroy & Stitch", joka on jatkoa elokuvalle "Lilo & Stitch".
Steven Spielberg huomasi Chasen laululahjakkuuden ja valitsi hänet laulamaan kappaleen ”God Bless America” elokuvassa "A.I. – Tekoäly". Hän on lisäksi tehnyt laulukohtauksia televisiosarjoissa "Big Love" ja "Oliver Beene".
Liikkuvat lapset
Liikkuvat lapset on suomalainen rockyhtye, joka julkaisi 1980-luvulla kolme LP-levyä ja muutaman singlen. Yhtye teki paluun vuosituhannen vaihteessa ja julkaisi albumin vuonna 2011.
1983 Emppu Records (omakustanne)
Kokoonpano: Tuula Amberla (laulu), Kai Amberla (kitara), Harri Siivonen (basso), Jari Kauppinen (kitara), Tapio Mäkinen (saksofoni) ja Pekka Eskelinen (rummut).1985 EMI
Kokoonpano: Tuula Amberla (laulu), Pekka Eskelinen (lyömäsoittimet), Olli Kauniskangas (kitara), Harri Siivonen (basso), Heikki Kylä-Utsuri (koskettimet), Tapio Mäkinen (saksofoni) ja T. T. Oksala (Fairlight).
Tuotantopäällikkö: Pedro Hietanen. Tuottaja: T. T. Oksala.1986 EMI
Kokoonpano: Tuula Amberla (laulu), Pekka Eskelinen (lyömäsoittimet ja hanuri), Olli Kauniskangas (kitarat), Harri Siivonen (basso), Tapio Mäkinen (saksofoni) ja T. T. Oksala (koskettimet). 2010 EMI
Kokoelma. Kaikki julkaistut kappaleet vuoteen 1999 asti.
2011 Stupido Records
Tuottaja: Jani Lankinen & Liikkuvat Lapset
2013 Stupido Records
Tuottaja: Jani Lankinen
Heckler &amp; Koch G3
Heckler & Koch G3 (, Kivääri 3) on saksalaisen Heckler & Koch GmbH asetehtaan valmistama 7,62 x 51 mm NATO-kaliiperinen, hidastetun rullasulun periaatteella toimiva, kerta- ja sarjatulta ampuva kivääri. Selkeäksi erotukseksi urheiluun tai metsästykseen käytettävistä aseista käytetään myös nimitystä taistelukivääri Niin ikään käsite erottaa aseen rynnäkkökivääristä.
G3 valittiin vuonna 1959 Saksan Bundeswehrin palveluskivääriksi korvaamaan aiempi G1-kivääri, mutta nyt se on enimmäkseen korvattu H&K G36:lla. G3 on ollut yli 50 maan palveluskiväärinä 2000-luvulle asti ja sitä on myös lisenssivalmistettu useissa maissa useina eri malleina.
Osakan prefektuuri
Osakan prefektuuri () on yksi Japanin 47 prefektuurista. Se sijaitsee Kansain seudulla, Honshūlla. Prefektuurin pääkaupunki Osaka on Japanin kolmanneksi suurin kaupunki.
Osakan prefektuuri sijaitsee keskellä Japania. Prefektuuria reunustavat komelta suunnalta vuoristot ja lännessä alue rajautuu Osakanlahteen. Naapuriprefektuurit ovat Hyōgon prefektuuri lännessä, Kioto pohjoisessa, Nara idässä ja Wakayama etelässä. Osaka on samaan aikaan sekä Japanin pinta-alaltaan toiseksi pienin että väestöluvultaan toiseksi suurin prefektuuri. Se on myös Japanin ainoa rannikolla sijaitseva prefektuuri jonka alueeseen ei kuulu ainoatakaan saarta.
Prefektuuri kuuluu lauhkeaan ilmastovyöhykkeeseen ja sen vuoden keskilämpötila vuonna 2006 oli 17 °C.
600-luvulla perustettu Japanin ensimmäinen pääkaupunki sijaitsi Osakassa. Myöhemmin pääkaupunki siirrettiin muualle, mutta Osaka jatkoi kasvuaan. Vuonna 1583 Osaka sai takaisin asemansa Japanin poliittisena ja taloudellisena keskuksena kun Japanin yhdistänyt Toyotomi Hideyoshi valitsi sen asuinpaikakseen ja rakennutti Osakan linnan.
Sengoku-kaudella Osaka vaurastui kansainvälisen satamansa ansiosta. Kehitys jatkui edelleen Edo-kaudella jolloin Osakaa kutsuttiin "valtion keittiöksi", merkkinä sen asemasta tuotannon ja talouden keskuksena.
Nykyisin monet suurista yrityksistä ovat siirtäneet toimistonsa Tokioon, mutta jotkut, kuten Matsushita (Panasonic), Takashimaya ja Capcom, sijaitsevat edelleen Osakassa. 65% Osakan yrityksistä ovat kuitenkin kooltaan joko pieniä tai keskisuuria.
Osakan prefektuurissa on kolme lentoasemaa. Kansain kansainvälinen lentoasema sijaitsee Osakanlahdessa keinotekoisella saarella. Sen kautta kulkee sekä kansainvälisiä että kotimaanlentoja. Ennen Kansain lentoaseman rakentamista Osaka oli Japanin pienin prefektuuri. Keinotekoinen saari kuitenkin kasvatti prefektuurin pinta-alan Kanagawan prefektuuria suuremmaksi. Toinen huomattava lentoasema on Osakan kansainvälinen lentoasema. Nimestään huolimatta Osakan lentoasema lennot ovat pääasiassa kotimaanlentoja ja suurin osa asemasta sijaitsee Itamin kaupungissa Hyōgon prefektuurissa. Yaossa sijaitseva Yaon lentoasema hoitaa yleisilmailua ja toimii myös Japanin itsepuolustusvoimien lentotukikohtana.
Sakain kaupungissa sijaitseva, Yamato-kaudella hallinneen keisari Nintokun mausoleumi, on maailman suurimpia hautakukkula. Prefektuurissa sijaitsee myös Japanin vanhimmaksi julkiseksi temppeliksi kuvattu Shitennō-ji. Prinssi Shōtoku Taishin rakennutti sen Osakan kaupunkiin vuonna 593.
Gall
Gall (heimonimeltään Pizi eli Kiivas, n. 1840 – 5. joulukuuta 1894) oli lakotaintiaanien sotapäällikkö ja yksi niistä päälliköistä, jotka johtivat intiaanien joukkoja Little Bighornin taistelussa vuonna 1876.
Gall syntyi nykyisen Etelä-Dakotan alueella vuoden 1840 tienoilla. Hän oli huomattava soturi jo teini-iässä, ja hänestä tuli nuorena heimopäällikkö. Little Bighornin taistelussa hän oli Istuvan Härän alipäällikkö. Taistelun jälkeen Gall pakeni Kanadaan Istuvan Härän mukana. Vuonna 1881 Gall palasi Dakotaan ja eli elämänsä loppuvuodet viljelijänä Standing Rockin reservaatissa. Hän ystävystyi myöhemmin paikallisten siirtolaisten kanssa. 1890-luvulla hän kääntyi Henkitanssi-liikkeeseen liittynyttä Istuvaa Härkää vastaan syyttäen tätä pelkuriksi ja petturiksi. Gall kuoli 5. joulukuuta 1894.
Gall-nimi on englantia ja tarkoittaa suomeksi sappea. Nimen kerrotaan syntyneen siten, että lapsena Gall näki nälkää ja söi naapurinsa teurastaman eläimen sappirakon.
FN FNC
FN FNC ("Fabrique Nationale Carabine") on belgialaisen Fabrique Nationale de Herstal -asetehtaan vuonna 1976 suunnittelema, 5.56 x 45 mm NATO -kaliiperinen, kaasumäntätoiminen rynnäkkökivääri.
FNC on Belgian puolustusvoimien lisäksi käytössä lisenssivalmisteisena Ruotsissa Bofors Ak 5 - ja Indonesiassa Pindad SS-1 -nimikkeellä.
Väliletto
Väliletto on saari Perämeressä Kellon kaupunginosassa Oulun edustalla noin kymmenen kilometrin päässä mantereelta. Lähimmät saaret ovat Kattilankalla ja Kintasletto.
Kasvistoltaan Väliletto on monipuolinen saari. Sen lakiosia peittää pihlajia kasvava keto, länsipäässä on katajikkoa ja joitakin mäntyjä. Saarella esiintyviin harvinaisiin kasveihin kuuluvat poimuhierakka, suomenhierakka ja nelilehtikuusi. Linnusto on runsas, käsittäen harvinaisempia lintulajeja kuten lapasotka, pilkkasiipi, sirrit, tyllit, vesipääsky, ristisorsa, sekä runsaasti esiintyviä lintulajeja naurulokki, lapintiira, selkälokki ja kalatiira.
Saari on merkittävä uhanalaisten lintujen ja lintuyhdyskuntien pesimäpaikka sekä Perämeren merkittävimpiä linnustokohteita.
Trainspotting
Trainspotting on Danny Boylen ohjaama, Irvine Welshin samannimiseen kirjaan perustuva elokuva, jossa Ewan McGregorin näyttelemä Mark Renton yrittää päästä eroon heroiiniriippuvuudestaan. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat Edinburghiin, joskin kaikki sisäkohtaukset ja osa ulkokohtauksista on todellisuudessa kuvattu Glasgow'n kaupungissa.
"Trainspotting" voitti BAFTA-palkinnon parhaasta käsikirjoituksesta ja oli Oscar-ehdokas parhaasta toisen tekstiin perustuvasta käsikirjoituksesta. Elokuvan on käsikirjoittanut John Hodge.
Vuonna 1999 British Film Instituten kyselyssä "Trainspotting" äänestettiin kaikkien aikojen kymmenenneksi parhaaksi brittielokuvaksi. Vastaajina oli tuhat Ison-Britannian elokuva- ja televisioammattilaista.
Elokuvalle tehtiin "T2 Trainspotting" -niminen jatko-osa, joka sai ensi-iltansa Isossa-Britanniassa 27. tammikuuta ja Suomessa 17. helmikuuta 2017.
Kintasletto
Kintasletto on saari Perämerellä Oulun edustalla noin kymmenen kilometrin päässä mantereesta. Lähimmät saaret ovat Kattilankalla ja Väliletto.
Kintasletto on melko korkea kivikko- ja hietikkosaari. Saaren lakiosa on puuton ja hietikkoinen, muualla kasvaa pihlajia ja mäntyjä. Yleisimpänä kasveina esiintyvät suola-arho sekä rannoilla kasvava järviruoko.
Saari on merkittävä uhanalaisten lintujen ja lintuyhdyskuntien pesimäpaikka sekä Perämeren merkittävimpiä linnustokohteita. Linnusto on runsas, ja lintulajeihin kuuluvat harmaalokki, selkälokki ja merihanhi sekä harvinaisena lajina alli.
Perttu Lindgren
Perttu Lindgren (s. 26. elokuuta 1987 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija, joka on pelannut kaudesta 2013–2014 lähtien NLA:n HC Davosin joukkueessa.
Lindgren teki SM-liiga-debyyttinsä kaudella 2004–2005, jolloin pääsi pelaamaan kaksi peliä. Samana kautena Lindgren johdatti Ilveksen A-nuorten SM-kultaan tehden pudotuspeleissä uuden piste-ennätyksen sivuttaen Hermanni Vidmanin ennätyksen kaudelta 1999–2000. Dallas Stars varasi Lindgrenin NHL:ään varaustilaisuuden kolmannella kierroksella (numerolla 75) kesällä 2005.
Kaudella 2005–2006 Lindgren teki läpimurtonsa junioritasolta aikuisten sarjaan. Hän oli runkosarjan päätteeksi tulokkaiden pistepörssin ykkönen saldolla 13+24 ja voitti Jarmo Wasama -muistopalkinnon vuoden tulokkaana. Kesällä 2006 Lindgren teki kolmen vuoden tulokassopimuksen Starsin kanssa ja kävikin jo seuraavan kauden alussa Dallasin harjoitusleirillä, mutta palasi Ilvekseen vielä kaudeksi.
Kauden 2006–2007 Lindgren pelasi vielä Ilveksessä tehden yhteensä 26 pistettä 43 ottelussa. Pisteistä 4 oli maaleja. Vaikka tahti hiipuikin hieman, Lindgren siirtyi Dallas Starsin farmijoukkueeseen Iowa Stars kehittymään NHL:ää varten. Hän pelasi samassa seurassa kaudella 2007–2008.
30.9.2008 julkistettiin kauden 2008–2009 kattava sopimus Rauman Lukon kanssa. Lukko-kauden jälkeen Lindgren palasi Dallas Starsin organisaatioon kaudeksi 2009–2010. Hän pelasi suurimman osan kaudesta Dallasin farmijoukkueessa Texas Starsissa, mutta debytoi Starsin NHL-joukkueessa 19. lokakuuta 2009 ja sai jääaikaa 8,33 minuuttia. Kaudeksi 2010–2011 Lindgren palasi jälleen Lukkoon ja voitti runkosarjan pistepörssin tehoilla 23+43=66 pistettä. Lukko voitti keväällä myös SM-pronssia. Seuraavalla kaudella Lindgren teki 51 runkosarja- ja pudotuspeliottelussa 40 pistettä.
Toukokuussa 2012 hän solmi kaksivuotisen sopimuksen KHL-joukkue Atlantin kanssa, kauden etetessä Lindgren sai potkut Atlantista ja siirtyi sen jälkeen Amur Habarovskiin. 
Seuransa ei selviytynyt pudotuspelikieroksille saakka joten seuran johto purki Lindgren sopimuksen. 
Tämän jälkeen Lindgren on pelannut kaudesta 2013–2014 lähtien Sveitsin liigan HC Davosissa.. Lindgrenin sopimus Davosin kanssa päättyy tällä erää keväällä 2021.
Maajoukkueessa Lindgren debytoi Karjalaturnauksessa marraskuussa 2010. Sitä ennen Lindgren on esiintynyt jokaisessa ikävuosimaajoukkueessa. Tammikuussa 2006 hän oli voittamassa alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa pronssia.
Kenneth Hite
Kenneth Hite (s. 15. syyskuuta 1965) on yhdysvaltalainen kirjailija, kolumnisti ja roolipelisuunnittelija. Hän on työskennellyt pitkään roolipelialalla ja salaliittoteorioiden asiantuntija.
Kenneth Hite syntyi Tulsan kaupungissa, Oklahomassa, ja kävi koulua vuosina 1979–1983 Bishop McGuinness High Schoolissa, Oklahoma Cityssä. Vuonna 1983 hän aloitti opinnot East Central Universityssa ja vuodesta 1988 Chicagon yliopistossa. Hite valmistui kandidaatiksi pääaineenaan kartografiaa ja maisteriksi 1990 pääaineenaan kansainvälinen politiikka. Hän asuu Chicagossa.
Vuodesta 1981 lähtien Hite on kirjoittanut pelejä ja tehnyt sitä työkseen vuodesta 1995 asti. Hän ollut kirjoittamassa ja toimittamassa lukuisia roolipelikirjoja. Merkittävimpiä ovat "GURPS"-lähdekirjat, "in" lisäosat, Last Unicorn Gamesin "Star Trek RPG", "Unknown Armies" ja Mongoose Publishingin "RuneQuest" (2006). Hite oli Ropeconin kunniavieraana 2006.
Hite kirjoittaa ”Suppressed Transmission” -kolumnia "Pyramid"-lehteen. Hänen aikaisempia kolumnejaan on koottu yhteen kokoelmiksi "Suppressed Transmission: The First Broadcast" ja "Suppressed Transmission 2: The Second Broadcast", mikä on osoitus hänen kolumniensa arvostuksesta. Lisäksi Hiten kirjoittama ”Out of the Box” -kolumni on ilmestynyt "GamingReport"-sivustolla.
Isonkivenletto
Isonkivenletto on saari Oulun edustalla Haukiputaan ja Kellon kaupunginosien rajalla, Perämerellä, noin kahdeksan kilometrin päässä mantereelta. Merikarttaan ja vanhaan peruskarttaan saari on merkitty nimellä "Itäpohjanletto".
Isonkivenletto on korkea, vähäpuustoinen lohkareikkoluoto. Saaren lakiosia peittävät vadelmapensaat sekä harmaaleppäpensaikko, pihlajat ja mäntymetsä; pohjoispää on niittyä. Kasvilajisto on niukka. Lintulajeja ovat selkälokki ja tiirat. Aiemmin saarella pesi myös riskilöitä ("Cepphus grylle"), mutta sittemmin laji on hävinnyt Oulun edustan merialueelta.
Martin Kariya
Martin Kariya (s. 5. lokakuuta 1981 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän pelasi viimeksi kaudella 2011–2012 NLA-joukkue HC Ambrì-Piottassa.
Kariya pelasi kaudet 1999–2003 NCAA-yliopistosarjan Mainen yliopiston joukkueessa. Keväällä 2003 hän edusti myös muutaman pudotuspeliottelun ajan AHL:n Portland Piratesia. Kariya tuli Suomeen Bluesiin testiin kesällä 2003. Hän pelasi kuitenkin kauden 2003–2004 AHL:ssa Bridgeport Sound Tigersissa. Kariya ei saanut seuraavalla kaudella NHL-paikkaa, eikä hän halunnut jäädä AHL:ään, joten hän lähti pelaamaan Aasian jääkiekkoliigan japanilaisjoukkueeseen Nikkō Ice Bucksiin. Aasiasta hän siirtyi kaudeksi 2005–2006 Norjan pääsarjan Stjerneniin, jossa hän pelasi tehokkaasti.
Norjasta Kariya siirtyi SM-liigan Bluesiin, jossa oli jo aiemmin ollut kokeella. Kausi 2006–2007 Bluesissa sujui Kariyalta loistavasti, sillä hän voitti liigan pistepörssin, minkä ansiosta hänet palkittiin kauden päätteeksi Veli-Pekka Ketola -palkinnolla. Martin Kariyan veli Steve voitti SM-liigan pistepörssin kaudella 2004–2005 ja he ovatkin ainoa veljespari, joka on voittanut SM-liigan pistepörssin.
Kariya allekirjoitti SM-liigakauden jälkeen sopimuksen Sveitsin pääsarjassa pelaavan Zürich Lionsin kanssa. Hän ei pelannut Sveitsissä peliäkään, sillä hän teki ennen kauden alkua NHL-sopimuksen St. Louis Bluesin kanssa. Kariya pelasi koko kauden 2007–2008 St. Louisin farmijoukkueessa Peoria Rivermenissä, jossa teki 71 ottelussa 53 pistettä. Kaudeksi 2008–2009 Kariya siirtyi Sveitsiin Langnaun joukkueeseen ja kaudeksi 2009–2010 hän siirtyi KHL-joukkue Dynamo Riikaan. Kaudeksi 2010–2011 Kariya siirtyi NLA-joukkue HC Ambrì-Piottaan.
Myös Martin Kariyan isoveljet Paul ja Steve ovat pelanneet ammatikseen jääkiekkoa. Heidän siskonsa Noriko Kariya on ammattilaisnyrkkeilijä.
Bestseller
Bestseller (; suomalaisia vastineita "menekkiteos", "menestyskirja", "myyntimenestys") on kirja, jota voidaan pitää hyvin suosittuna erilaisten myyntilistojen perusteella. Suomessa tällainen on kuukausittainen "Mitä Suomi lukee" -lista, joka perustuu valittujen kirjakauppojen ja marketketjujen kirjamyyntiosastojen myyntiin. Lisäksi Suomen Kustannusyhdistys on vuodesta 2000 alkaen julkaissut luettelon vuoden eniten myydyistä kirjoista kirjallisuuslajeittain. Pohjois-Amerikan tunnetuinta bestseller-listaa pitää "The New York Times".
Ensimmäisen bestsellerinä pidetään Goethen "Nuoren Wertherin kärsimyksiä" ("Die Leiden des jungen Werther)", joka julkaistiin vuonna 1774. Jotta kirjasta saattoi tulla bestseller, tarvittiin välineet niiden painamiseen massatuotantona ja luotettavat levityskanavat.
Kirjojen myyntiuvut ovat vain suuntaa antavia, kirja voi olla bestseller myös myynnin määrän suhteessa muihin kirjoihin.
Bestsellerit jaetaan tavallisesti kahteen pääluokkaan, kaunokirjallisuuteen ja tietokirjallisuuteen. Harry Potterin suosion myötä on myös alettu pitää listaa eniten myydyistä lasten ja nuorten kirjoista.
Suomalaisen kaunokirjallisuuden painetuimmat teokset vuoteen 2001 mennessä olivat:
Maameren tarinat
Maameren tarinat () on yhdysvaltalaisen kirjailijan Ursula K. Le Guinin luoma fantasiakirjasarja. Alun perin Le Guin kirjoitti sarjaa kolmen osan verran, mutta myöhemmin laajensi sarjaa vielä kaksi osaa. Sarjan ensimmäinen osa "Maameren velho" julkaistiin alkuperäiskielellä vuonna 1968 ja toistaiseksi viimeisen osa "Toinen tuuli" vuonna 2001. Le Guin on kirjoittanut myös useita novelleja, jotka sijoittuvat Maameren maailmaan. Sarjan pohjalta on tehty minisarja "Maameren tarinat" ("Legend of Earthsea", 2004) ja japanilainen animaatioelokuva "Maameren tarinat" ("Gedo senki", 2006), joka sai Suomen ensi-iltansa 28. syyskuuta vuonna 2007. "Maameren tarinat" on julkaistu suomeksi Kristiina Rikmanin kääntämänä ja WSOY:n kustantamana.
Maameren maailma esiintyi ensimmäisen kerran Ursula K. Le Guinin novellissa "The Word of Unbinding" vuodelta 1964, mutta sen teki kuuluisaksi neljä vuotta myöhemmin 1968 alkuperäiskielellä julkaistu romaani "Maameren velho". Se oli alun perin trilogiaksi tarkoitetun "Maameren tarinoiden" ensimmäinen osa. Kaksi vuotta myöhemmin 1971 julkaistiin sarjan toinen osa "Atuanin holvihaudat", ja kolmas osa "Kaukaisin ranta" seurasi vuonna 1972. Neljättä osaa saatiin odottaa lähes kaksikymmentä vuotta; "Tehanu: Maameren tarinoiden päätösosa" julkaistiin vuonna 1990. Viimeinen osa "Toinen tuuli" julkaistiin vuonna 2001. Le Guin on romaanien lisäksi kirjoittanut useita Maamerelle sijoittuvia novelleja, jotka on koottu vuoden 2001 teokseen "Kertomuksia Maamereltä" ja vuoden 1975 teokseen "Pimeälipas ja muita kertomuksia". Suomeksi "Maameri"-kirjoja on käännetty 1970-luvun loppupuolelta alkaen. Kaikki osat on kääntänyt Kristiina Rikman.
Maameri on merialue, jossa on lukuisia saaria. Meri jakautuu Pohjoisiin, Itäisiin, Eteläisiin ja Läntisiin rajavesiin, joiden keskelle jäävät suurimmat saaret sekä Ean meri, Sisin meri ja Pelnishin meri. Koillisessa sijaitsevat Kargien maat. Keskeisiä tapahtumapaikkoja ovat Havnor (suurin saari), Roke ja Gont sekä kargien hallitsema Atuan. Maameren asukkaiden tekniset taidot vastaavat kutakuinkin rautakautta.
Taikuudella on merkittävä osa tarinoissa ja sitä käytetään jokapäiväisessä elämässä. Taikuus on sisäsyntyinen lahja, joka esiintyy sekä miehillä että naisilla. Miehet voivat tulla velhoiksi, joita koulutetaan Roken saarella. Naiset toimivat noitina, joita yleensä halveksitaan. Taiat toimivat vanhalla kielellä, käyttämällä asioista niiden oikeita nimiä. Suojatakseen itseään loitsuilta ihmisillä on käytössä kaksi nimeä. Toinen on heidän todellinen nimensä, jonka vain perhe ja läheiset ystävät tuntevat, ja toinen on kutsumanimi, jolla heitä useimmiten puhutellaan. Koska taikominen on täysin sidoksissa puheeseen, vanhalla kielellä ei voi valehdella vaan sanottu muuttuu todeksi. Vanha kieli on myös lohikäärmeiden kieli.
Asshole
Asshole on KISS-basisti Gene Simmonsin vuonna 2004 julkaisema sooloalbumi.
Pierre Vidal-Naquet
Pierre Vidal-Naquet () oli ranskalainen historioitsija, joka tunnetaan useiden epäkohtien vastustajana: Vidal-Naquet vastusti Algerian sodan kidutuksia, Kreikan sotilasjunttaa ja holokaustin kiistämistä.
Vuoden 1944 toukokuussa Gestapo pidätti Pierre Vidal-Naquet’n vanhemmat Marseillessa ja heidät kuljetettiin Auschwitziin. Tältä matkaltaan he eivät koskaan palanneet.
Pierre Vidal-Naquet opiskeli historiaa ja väitteli filosofian tohtoriksi sekä suoritti agrégation-tutkinnon. Hän keskitti tutkimustyönsä antiikin Kreikkaan, juutalaisten historiaan sekä nykyhistoriaan. Vidal-Naquet erikoistui juuri antiikin Kreikan historiaan, joka oli hänen erityismieltymyksensä. Kuitenkin hän työskenteli myös nykyhistorian historian parissa ja julkaisi teoksia Algerian sodasta sekä holokaustista.
Pierre Vidal-Naquet oli intellektuelli, joka sitoutui voimakkaasti ihmisoikeuksien puolustamiseen ja toimi voimakkaasti Algerian sodassa käytettyä kidutusta vastaan. Hän oli perustamassa sodan aikana Audin-komiteaa. Vidal-Naquet toimi elämänsä loppuun saakkaa holokaustin kiistämistä vastaan.
Pierre Vidal-Naquet oli myös anti-stalinistinen marxilainen ja oli lyhyen aikaa Michel Rocardin johtamassa Yhdistyneessä sosialistipuolueessa (PSU). Hän suosi myös kannanotoillaan ja kirjoituksillaan Socialisme ou barbarie -lehteä.
Pierre Vidal-Naquet julkaisi yhdessä Michel Foucaultin ja Jean-Marie Comenachin kanssa 8. helmikuuta 1971 manifestin vankiloiden olosuhteista ja tarpeellisuudesta. Hän toi myös Yhdistyneiden kansakuntien julistaman rauhankulttuurin ja väkivallattoman vuosikymmenen ranskalaisessa toimintaryhmässä.
Heinäkuussa vuonna 2003 Pierre Vidal-Naquet julkaisi yhdessä useiden juutalaisten kanssa julistuksen ”Toisenlainen juutalainen ääni”, jossa selkeästi tuettiin palestiinalaisia.
Pierre Vidal-Naquet oli professori École des hautes études en sciences sociales -korkeakoulussa (EHESS) ja toimi myös sen johtajana.
Betoniporsas (yhtye)
Betoniporsas on vuonna 1993 perustettu suomalainen yhtye, joka soittaa humoristista lastenmusiikkia. Yhtyeen kappale ”Mörön karkotus” valittiin Salon Lasten laulukaupunki -festivaaleilla vuoden lastenlauluksi 1993.
Yhtyeen esikoisalbumi "Rämpätirää" ilmestyi vuonna 1998. Albumin kansikuvan ja kansivihon kuvituksen laati yhdysvaltalainen Aku Ankka -piirtäjä Don Rosa. Albumin kaikki kappaleet on säveltänyt ja yhden myös sanoittanut laulaja-kitaristi Timo Luukkanen. Muut sanoitukset ovat yhtyeen muusikoihin kuulumattoman Pertti Pänkäläisen tuotoksia tai Luukkasen ja Pänkäläisen yhteistyötä. Vuonna 2011 yhtye julkaisi albumin "Betoniporsas" samalla Don Rosan kansikuvalla.
Pokémon Colosseum
Pokémon Colosseum on ensimmäinen "Pokémon"-peli Nintendo GameCubelle. Se noudattaa Nintendo 64:n "Pokémon Stadiumin" pelijärjestelmää. "Colosseum" julkaistiin Japanissa 2003 ja muualla maailmassa 2004. Pelin tarkoituksena on ottaa kiinni kaikki varjo-pokémonit, jotka kylvävät tuhoa ympäri Orrea. Varjo-pokémonit pitää puhdistaa Celebin pyhäköllä, että niistä tulisi taas hyviä. Varjo-pokémonien takana on Team Snagem, Orren pahamaineinen rikollisjoukko. Pelin tarkoituksena on puhdistaa varjo-pokémonit ja voittaa Team Snagem.
Pelin päähenkilönä on poika, joka on ennen ollut Team Snagemin jäsen. Hän kuitenkin lopetti työt siellä ja varasti salaperäisen koneen, jolla tavallisista poké-palloista voi tehdä snagem-palloja, joilla voi pyydystää toisen kouluttajan pokémonin. Pelin päähenkilö käyttää tätä hyväkseen. Hän nappaa kaikki varjo-pokémonit snagem-pallojen avulla. Päähenkilö tapaa tytön, jolla on erikoiskyky nähdä nämä varjo-pokémonit. Pelaaja aloittaa pelaamisen tästä kohdasta.
Pelissä on kaksi pelimuotoa, "Story Mode" ja "Battle Mode".
Story Modessa pelaaja ohjaa pelihahmoa ympäri Orrea ja pyydystää ja puhdistaa varjo-pokemoneja. Taistelut käydään samaan tyyliin kuin GBA-peleissä, paitsi että pelin kaikki taistelut ovat 2vs.2 -muodossa pelattuja. Kun Story Moden on läpäissyt, pelaaja pääsee vaihtamaan pyydystämiään varjo-pokemoneja GBA:n pokémon-peleihin, kunhan pokémonit on ensin puhdistettu.
Battle Modessa pelaaja pääsee taistelemaan Pokémon Stadiumin tyyliin. Pelaaja taistelee vastustajia vastaan joko Story Modessa tai Game Boy Advance-pelissä kiinnisaaduilla pokemoneilla. GBA kytketään Nintendo GameCubeen Nintendo GameCube–Game Boy Advance -kaapelilla. Pelaaja voi taistella joko tietokonetta tai kolmea muuta ihmispelaajaa vastaan.
Lelle–Viljandi-rata
Lelle–Viljandi-rata () on Viron rataverkkoon kuuluva rataosuus. Se kulkee Lellestä Türin kautta Viljandiin.
Marius (täsmennyssivu)
Marius voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Saapaskari (Oulu)
Saapaskari on saari Saapaskarinselällä Perämerellä Oulun edustalla. Se sijaitsee noin kuusi kilometriä Oulunsalon Riutunkarista pohjoiseen ja noin 13 kilometriä luoteeseen Oritkarin satamasta ja Oulujoen suulta. Läheiset saaret ovat Laitakari, Äijänkumpele ja Korkiakari. Saarella on vanha kalastajamaja, joka toimii Oulun Työväen Pursiseura ry:n sauna- ja retkipaikkana. Saapaskari on metsästyskieltoaluetta.
Saari on pääosin koivumetsän ja harmaaleppäpensaikon peitossa, rannoilla kasvaa ruoikkoa. Saaren koillispuolella on pieni kivikkosaareke.
Hiihtohissi
Hiihtohissi on moottorilla toimiva kuljetin, jolla laskettelijat saadaan vedettyä ylös mäkeä.
Hissi koostuu ilmassa kulkevasta teräsvaijerista, joka kulkee rullastojen varassa. Vaijeria kuljettaa hissin päässä oleva moottori. Ankkurihissin vaijerissa on kiinni tasaisin välimatkoin ankkurin muotoisia vetolaitteita, joihin laskettelijat nojaavat nousten ylös. Suksilla laskevat nojaavat hissiin ankkurin molemmin puolin, kun taas lumilautailijat asettavat ankkurin sarven jalkojensa väliin ja pitävät varresta kiinni. Tuolihississä on vaijerissa kiinni leveitä tuoleja, joihin istutaan matkan ajaksi, ja turvakaari lasketaan eteen. Silloin sukset/lumilauta roikkuvat ilmassa, ellei hississä ole jalansijoja. Joissain tuolihisseissä saattaa olla päälle laskettava kuomu tuulensuojana.
Suomessa yleisin hissityyppi on ankkurihissi. Gondolihissejä Suomessa on nykyään kolme (Levillä 2, Ylläksellä 1, Ruka 1). Tuolihissejä muutama kymmenen.
Tartto–Petseri-rata
Tartto–Petseri-rata () oli Tartosta Oravan kautta Venäjän Petseriin kulkeva rautatie. Se kuului pääosin Viron rataverkkoon lukuun ottamatta valtakunnan rajan ja Petserin noin kilometrin välistä osuutta, joka kuuluu Venäjän rataverkkoon.
Rautatie rakennettiin alun perin vuosina 1929–1931. Valmistuttuaan se vähensi Valga–Petseri-radan liikenteellistä merkitystä.
Radan loppuosa rakennettiin uusiksi vuonna 2011 niin, että rata liittyy uudella Koidulan raja-asemalla Riika–Pihkova-rataan. Näin ollen rata on ollut vuodesta 2011 alkaen kokonaan Viron alueella ja on nykyisin Tartto–Koidula-rata.
Roslagen
Roslagen on saaristo ja siihen rajautuva rannikkoalue Ruotsin itärannikolla Uplannin edustalla. Sen katsotaan alkavan etelässä Danderydistä ja ulottuvan pohjoisessa Östhammariin. Tukholman saariston pohjoisosa kuuluu Roslageniin, samoin kuin osia Norrtäljen, Vaxholmin, Österåkerin ja Östhammarin kunnista. Sen suurimpia saaria ovat Gräsö, Singö ja Väddö.
Historiallisesti nimeä käytettiin Ruotsissa koko Itämeren rannikosta kuin myös Mälarenin rannoista. Nimi juontuu erään teorian mukaan sanasta "Roden," jolla tarkoitettiin eräänlaista rannikon ruotulaitosta. Tämä merkitsi sitä, että jokainen tällainen "skeppslag" eli laivakunta oli velvollinen asettamaan tietyn määrän aluksia rannikon puolustamiseen vihollisen uhatessa mereltä. Nimessä Roslagen on siis yhdistetty sanat "Roden" ja "skeppslag". Monet historiantutkijat ovat kuitenkin sitä mieltä että nimi Roslagen juontuu suomen- ja viron kielen Ruotsia tarkoittavista sanoista, tosin on myös väitetty suomen ja viron Ruotsia tarkoittaneiden sanojen juontuneen roslagen-sanasta. Myös muita selityksiä nimen synnylle on esitetty, mutta asiaan ei ole saatu varmuutta.
Ruotsalaiset kutsuvat Norrtäljeä joskus Roslagenin ”pääkaupungiksi”.
Jaavalaiset
Jaavalaiset ovat Jaavan saarelta lähtöisin oleva etninen ryhmä. He muodostavat Indonesian suurimman kansan.
Jaavalaisia asuu Indonesiassa 83,2 miljoonaa ja ulkomailla joitakin miljoonia. Useimpien jaavalaisten äidinkieli on jaava, mutta monet puhuvat myös indonesiaa. Enemmistö jaavalaisista on muslimeja. Merkittäviä jaavalaisvähemmistöjä on muun muassa Malesiassa, Surinamessa ja Uudessa-Kaledoniassa.
Suihkulähde
Suihkulähde on keinotekoisesti vettä vesiputouksen tai vesisuihkun omaisesti lennättävä monumentti, joka on usein itsessään taideteos, kuten patsas tai allas, jonka keskellä on ylöspäin suuntautuva vesisuihku. Vesisuihku luodaan yleensä sähkövesipumpulla.
Maailman korkein suihkulähde on Kuningas Fahdin suihkulähde Jeddassa, Saudi-Arabiassa. Se suihkuttaa vettä 260 metrin korkeudelle Punaisenmeren ylle.