hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Verismi
Verismi () tarkoittaa oopperamusiikin tyylisuuntaa, joka oli hyvin suosittua lyhyehkön aikaa 1900-luvun vaihteen molemmin puolin ja hallitsi Italian musiikkimaailmaa. Verismissä oopperoiden aiheet otettiin Richard Wagnerin sankaridraamojen vastapainoksi arkielämästä, jota kuvailtiin kaunistelematta. Huomattavimpia verismin edustajia olivat Ruggiero Leoncavallo, Giacomo Puccini ja Pietro Mascagni. Italian ulkopuolellakin eräät säveltäjät, mm. saksalainen Eugen d'Albert ja ranskalainen Gustave Charpentier, myöhemmin myös ruotsalainen Ture Rangström ja suomalainen Tauno Pylkkänen, saivat vaikutteita verismistä.
Verismi tarkoittaa myös uusasiallisuutta edustavien taiteilijoiden vallankumouksellista siipeä 1920-luvulla.
Emma-gaala
Emma-gaala on Musiikkituottajat ry:n järjestämä gaala, jossa palkitaan suomalaisen musiikkialan henkilöitä. Gaalassa valitaan muun muassa vuoden nais- ja miessolisti, vuoden yhtye ja vuoden yllättäjä. Palkintoa on jaettu vuodesta 1983 alkaen, ei kuitenkaan vuosina 1988–1990.
Saman palkinnon (Vuoden kotimainen artisti) viisi kertaa peräkkäin on saanut vain Lauri Tähkä & Elonkerjuu (vuosina 2006–2010). Chisu on ensimmäinen tuottaja-Emman saanut nainen. Vuoden vientituotteen esiintymiskieli on ollut aina englanti.
Hietakissa
Hietakissa eli hiekkakissa ("Felis margarita") on Pohjois-Afrikan ja Lounais-Aasian autiomaissa elävä pienikokoinen kissaeläin.
Hietakissan pituus on 45-57 cm ja sen häntä on noin 28-35 cm pitkä. Säkäkorkeudeltaan täysikasvuinen eläin on keskimäärin 26 senttiä ja se painaa 1,4-3,4 kiloa. Hietakissan turkki on vaalean hiekanvärinen, mutta selkäpuolelta turkki on muuta ruumista hieman tummempi. Lajin häntä on kärjestään musta.Hietakissa elää paikoin Pohjois-Afrikassa, erityisesti Algeriassa, sekä Arabian niemimaalla, Jordaniassa, Israelissa ja osassa Etelä- ja Keski Aasiaa, kuten Iranissa, Pakistanissa ja Turkmenistanissa.
Hietakissan kiima-aika ajoittuu Pakistanissa heinä-elokuulle ja Saharassa marras-helmikuulle. Kiima-aikana uros ääntelee haukkumalla karheasti. Koska kuivassa aavikkoilmassa sen ääni kuuluu pitkälle, naaraiden on mahdollista paikallistaa urokset. Noin kahden kuukauden kuluttua parittelusta naaras synnyttää 2–4 pentua maahan kaivettuun koloon. Vastasyntyneet pennut ovat 19 cm pitkiä ja painavat noin 40 g. Pentujen turkissa on tummia raitoja ja läikkiä, jotka kuitenkin haalistuvat melko nopeasti.
Pennut kasvavat nopeasti ja niiden silmät aukeavat 12–16 päivässä. Kolmen viikon kuluessa pennut oppivat kävelemään, ja viisiviikkoisina ne jo kaivautuvat hiekkaan vaistonsa ohjaamina. Pennut itsenäistyvät emostaan noin 6–8 kuukauden ikäisinä.
Hietakissa pyydystää jyrsijöitä, jäniksiä, lintuja, matelijoita ja selkärangattomia.
Z9 109
z9 109 on IBM:n heinäkuussa 2005 julkaisema, z9-suurtietokonesarjan ensimmäinen malli. z9 109 muistuttaa paljon edeltäjiään zSeries 990 ja zSeries 900. 54-prosessorisen koneen laskentateho on arviolta 18 660 000 000 (18,66 miljardia) peruslaskutoimitusta sekunnissa. Yksi tällainen kone voi tehdä yli miljardi tapahtumankäsittelyä päivässä, esimerkiksi palvella miljardia pankkiasiakasta.
Yksi kone maksaa tyypillisesti 3M€...6M€, jonka lisäksi asiakas joutuu maksamaan ohjelmistolisenssejä.
All That I Am
All That I Am on Santanan vuonna 2005 julkaisema studioalbumi. Se äänitettiin vuosina 2004-2005. Albumi julkaistiin Euroopassa 31. lokakuuta 2005 ja Yhdysvalloissa päivää myöhemmin. Albumin ensimmäisellä singlellä, "I'm Feeling You":lla ovat mukana myös Michelle Branch ja The Wreckers.
Patroklos
Patroklos () oli Akhilleuksen rakastaja, joka kuoli taistelussa Troijan prinssi Hektoria vastaan. Troijan piirityksen kymmenentenä vuonna kreikkalaisten johtaja Agamemnon otti Akhilleukselta tämän mieliorjattaren Briseiksen, minkä seurauksena vihastunut Akhilleus kieltäytyi joukkoineen jatkamasta taistelua. Tappion uhatessa kreikkalaisia Akhilleus heltyi nähdessään Patrokloksen murheissaan ja salli tämän pukeutua omiin varusteisiinsa ja johtaa myrmidonit taisteluun. Troijalaiset pakenivatkin tätä luullen häntä Akhilleukseksi, mutta lopulta Hektor surmasi Patrokloksen keihäällään. Akhilleus sopi riitansa Agamemnonin kanssa ja kiirehti kostamaan Patrokloksen kuoleman. Hän tappoi Hektorin kaksintaistelussa ja laahasi hänen ruumiinsa vaunujen perässä leiriin, mutta luovutti sen Priamokselle lunnaita vastaan.
Myös Herakleella oli saman niminen poika yhden Thespioksen tyttären kanssa.
Tohnisen Äijä
Tohnisen Äijä tai Tohnin äijä on legendan mukaan ollut iso voimamies. Hän on kantanut Isonkyrön vanhan kirkon rakentamiseen ison kiven Lapuan Simpsiöltä.
Töysässä valitaan vuosittain Tohnisen Äijä -arvonimellä, kuntaa tunnetuksi tekevä henkilö.
Seuraavat henkilöt on valittu Tohnisen äijäksi:
Z/OS
z/OS, aiemmin MVS (Multiple Virtual Storage) ja OS/390, on IBM:n käyttöjärjestelmä System z -sarjan suurtietokoneille. Ohjelma on 1964 julkaistun S/360-koneen käyttöjärjestelmän perillinen. Käyttöjärjestelmää kehitettiin nimellä MVS 1970-, 1980- ja 1990-luvuilla, kunnes se vaihtoi nimekseen OS/390 vuonna 1995. Vuonna 2001 ohjelman nimeksi tuli z/OS. z/OS on suoraan yhteensopiva vanhoille versioilleen tehdyille ohjelmille. Se tukee myös UNIX-ohjelmia ja sillä on virallinen Unix-sertifiointi.
IBM S/360 tullessa markkinoille vuonna 1964, sitä varten oli kehitetty useita käyttöjärjestelmiä, joista edistynein oli nimeltä OS/360. OS/360 jakaantui kahteen rinnakkaisversion OS/MFT ja OS/MVT. Näistä MFT oli yleinen Suomessa 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alussa. Vuonna 1972 tuli OS/VS1 ja OS/VS2, jotka korvasivat MFT:n ja MVT:n. OS/VS2 versio 1 tunnettiin myös nimellä SVS. OS/VS2 versio 2 eli MVS julkaistiin vuonna 1974.
Näitä seurasivat MVS/SE, MVS/SP, MVS/XA, MVS/ESA ja OS/390, jotka kaikki olivat yhteensopivia siten, että aiemmille tehdyt ohjelmat toimivat myös uudemmissa käyttöjärjestelmän versioissa ilman muutoksia.
Monet z/OS:n ominaisuuksista periytyvät aiemmilta vuosikymmeniltä. Alaspäin yhteensopivuudesta tullaan IBM:n mukaan pitämään huolta jatkossakin. Tämä tarkoittaa sitä, että aiemmin (jopa 1960-luvulla) käännetyt ohjelmat toimivat edelleen.
Tämän vuosikymmenen uutuuksia on muun muassa Java-tuki. Unix-tuki z/OS:ssä on ollut jo pitkään.
z/OS parantaa Z9-sarjan koneen resurssienjakohallintaa tekniikalla, joka yhdistää koneeseen sisäänrakennetun resurssienjako-ohjelman ja osioinnin ja klusterien hallinnan. z/OS voi siis mitoittaa prosessorin ja kanavien käytön yhdessä muiden, samassa koneessa tai samassa klusterissa olevien käyttöjärjestelmien kanssa.
Vuodesta 2001 z/OS on tukenut 64-bittistä muistiavaruutta. Yhteensopivuuden takaamiseksi myös 31- ja 24-bittiset muistiavaruudet voidaan osoittaa. Käyttöjärjestelmän ydin sijaitsee aina 24-bittisessä muistiavaruudessa, jolloin sitä voivat käyttää kaikissa muistitiloissa toimivat sovellukset. IBM otti muistinsivutustoiminnon käyttöön 1970-luvulla. Nykyisellään z/OS voi osoittaa 16 eksatavua muistia. Usean käyttöjärjestelmän ympäristöissä z/OS pitää muistiavaruuden suojattuna, jolloin muut, samoja resursseja käyttävät käyttöjärjestelmät eivät voi lukea vieraan järjestelmän muistia.
Z/OS:n tiedostojärjestelmä on nimeltään zFS. zFS voidaan käyttää HFS-tiedostojärjestelmän ohella.
Sami Garam
Sami Karolus Garam (s. 31. lokakuuta 1967 Helsinki) on suomalainen kokki ja kirjailija. Hän asuu Helsingissä.
Garam on tunnettu televisio- ja radiokanavilla esitetyistä ruokaohjelmista, joissa hän esiintyy, sekä useista ”stadinnoksista” eli Helsingin puhekielelle (stadin slangille) käännetyistä kirjoista. Stadintajan ura alkoi Aku Ankan käännöskilpailun voitosta. Hän on ollut ääninäyttelijänä Disneyn ja Pixarin "Rottatouille"-elokuvan suomenkielisessä versiossa. Vuosina 2001–2002 Garam juonsi lapsille suunnattua sarjakuvatietovisailua "Suuri kupla".
Sami Garam on Károly Garamin ja Sirkka Garamin (o.s. Saarikoski) vanhin poika. Sami Garamin äiti Sirkka Garam on kirjailija Pentti Saarikosken sisar. Sami Garamin isä Károly Garam on unkarilaissyntyinen sellisti, jonka isä on pappi ja opettaja Lajos Garam vanhempi. Károly Garamin veli on myös nimeltään Lajos Garam, hän on viulisti. Sami Garam oli naimisissa tekstiiliartesaani Päivi Garamin kanssa. He hakivat avioeroa joulukuussa 2017. Heillä on kolme lasta: Julia, Petra ja Kasper. Garamilla on uusi terveydenhoitoalalla työskentelevä Nina-etuniminen naisystävä, jonka hän esitteli julkisesti ensimmäistä kertaa tammikuussa 2018.
Biomolekyyli
Biomolekyylejä ovat eliöissä esiintyvät molekyylit, joiden konsentraatioita ja sijoittumista eliön soluissa ja niiden ulkopuolella säätelevät eliön perintötekijät eli geenit. Lähes kaikki, elleivät kaikki (poikkeuksena esimerkiksi korallien tukirangan jotkut osat), biomolekyylit ovat hiilen yhdisteitä ja siten biokemian lisäksi myös orgaanisen kemian tutkimuskohteita.
Pieniä biomolekyylejä ovat esimerkiksi lipidit ja vitamiinit ja suuria proteiinit, DNA, ja selluloosa. Suuria biomolekyylejä kutsutaan "biopolymeereiksi" tai "biomakromolekyyleiksi".
Nigella Lawson
Nigella Lucy Lawson (s. 6. tammikuuta 1960) on brittiläinen journalisti ja ruokaohjelmistaan ja kirjoistaan tunnettu kokki.
Nigella Lawson syntyi juutalaistaustaiseen perheeseen. Hänen isänsä on poliitikko Nigel Lawson. Hän valmistui Oxfordin yliopiston Lady Margaret Hallista vuonna 1979. Hän kirjoitti ravintolapalstaa "The Spectatoriin" ja oli vuodesta 1986 "The Sunday Timesin" varakirjallisuustoimittajana. Hänellä on kaksi kokkausohjelmaa Britanniassa Channel 4 -kanavalla: "Nigella Bites" (2001) ja "Forever Summer with Nigella" (2002), joihin kuului myös reseptikirja. Hänen ohjelmiaan on esitetty Suomessa nimellä "Nigellan hivelevät herkut." ja "Nigella".
Lawson oli naimisissa journalisti John Diamondin kanssa 1992 ja jäi leskeksi 2001. Myöhemmin hän oli naimisissa Saatchi & Saatchi -mainostoimiston omistajan ja taidemesenaatti Charles Saatchin kanssa 2003-2013.
Markku Impiö
Markku Impiö (s. 21. maaliskuuta 1965 Tornio) on suomalainen säveltäjä ja sanoittaja. Hänet tunnetaan säveltäjänä, sanoittajana ja Kaija Koon entisenä aviomiehenä. Heidän yhteistyönään syntyneet albumit ovat myyneet yhteensä jo yli puoli miljoonaa kappaletta, ja heillä on useita platina- ja kultalevyjä. Yhteistyö alkoi vuonna 1993 "Tuulten viemää" -albumilla, josta alkoi valtava menestys levyn ollessa Suomen virallisella albumilistalla ennätyksellisesti yli vuoden. Impiön lauluilla Kaija Koo myi ensimmäisenä naislaulajana Suomessa triplaplatinaa (tämän päivän rajoilla viisinkertaista platinaa), ja pari palkittiin viidellä Emma-patsaalla. Myös seuraava levy, "Tuulikello" jatkoi samaa linjaa; sen ansiosta parille myönnettiin Emma-patsas ja levy oli Suomen virallisella albumilistalla viikkoja ollen vuoden myydyin suomalainen levy. Impiö erosi Kaija Koosta vuonna 2006, mutta he ovat jatkaneet yhdessä musiikintekoa.
Markku Impiö on kansanedustaja Lauri Impiön ja virsirunoilija Leena Impiön poika.
Seppo Arina
Seppo Yrjö Arina (vuoteen 1942 Granqvist, 1. kesäkuuta 1922 Helsinki - 10. huhtikuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen surrealistinen taidemaalari ja graafikko.
Seppo Arina opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa 1945-47. Hänen surrealististen maalauksiensa yleisimpiä aiheita ovat ”oudot” kadut, meriaiheet ja asetelmat. Hän maalasi useita muotokuvia, teki näyttämölavastuksia muun muassa rintamalla, ja freelance-mainostöitä.
Arina toimi lisäksi sanomalehtipiirtäjänä, sekä taittajana ja kuvittajana. Hän piirsi pilapiirroksia ja päivänkuvia vuosina 1941-1943 Helsingin Sanomiin ja Maaseudun Tulevaisuuteen ja toimi Raul Roineen satujen, satusarjojen ja kirjojen kuvittajana 1940 ja 1950-luvulla, muun muassa satusarjassa ”Kissalan Prinsessa”, joka ilmestyi Kansan Kuvalehdessä. Omia sarjakuvia olivat muun muassa ”Uuno-sarja”, 1939 ja ”Sanaton Santeri ”Iltasanomissa 1948 ja Seurassa 1954-60.
Trio Tetris
Trio Tetris on yhtye Helsingistä. Yhtyeeseen kuuluu Pelle Huuhtanen (syntetisaattori), Joonas Kuittinen (basso ja syntetisaattori) sekä Toni Tarvainen (rummut). Yhteinen musiikillinen taival alkoi vuonna 1999. Sitä ennen yhtyeen jäsenet ovat soittaneet lukuisissa eri kokoonpanoissa. Toni Tarvainen soittaa myös yhtyeessä Tukkanuotta taiteilijanimellä Fla-Fla-Mone.
Trio Tetris soittaa elektronista tanssimusiikkia, jossa on runsaasti vaikutteita myös muista musiikkityyleistä.
Yhtyeen musiikkivideo "Tattarmosshen" (ohjannut Anu Liikkanen) voitti vuonna 2005 Oulun musiikkivideofestivaaleilla Teinipumpeli-palkinnon.
Acura
Acura on japanilaisen autovalmistaja Hondan Yhdysvaltain markkinoille suunnattu automerkki, jolla myydään etenkin Hondan ylellisempiä malleja. Ennen Acura-merkin markkinoilletuloa japanilaisten autojen luoma mielikuva varsinkin Yhdysvalloissa oli vain luotettavuuteen ja taloudellisuuteen perustuva. Acuran lanseerauksen vuonna 1986 jälkeen myös muutkin japanilaiset autonvalmistajat ovat tuoneet luksusmallistojaan eri kauppanimellä myyntiin: Toyotalla on Lexus ja Nissanilla Infiniti. Nykyään Acuraa myydään myös Kanadassa, Meksikossa, Hongkongissa ja Kiinassa. Vuonna 2008 merkkiä alettiin myydä myös Japanin kotimarkkinoilla.
Holden
Holden, virallisesti General Motors-Holden, on australialainen automerkki ja entinen autonvalmistaja, joka kuuluu yhdysvaltalaiseen General Motors -konserniin. Holden sulki viimeisen tehtaansa Elizabethissa Etelä-Australiassa syksyllä 2017, jonka jälkeen kaikki Holden-mallit on tuotu ulkomailta muilta General Motorsin tehtailta. Kaikki nykyiset Holdenin myymät autot ovat uudelleennimettyjä Opel-, Chevrolet- ja GMC-malleja.
James Alexander Holden muutti Englannista Etelä-Australiaan vuonna 1852 ja perusti satuloita valmistavan J.A Holden & Co:n vuonna 1856. Saksalaissyntyinen liikemies H. A. Frost liittyi vuonna 1885 yhteistyökumppaniksi, jolloin yrityksen nimeksi vaihtui Holden & Frost Ltd. Jamesin autoista kiinnostunut pojanpoika Edward Holden tuli yritykseen vuonna 1905, ja monien yhteistyövaiheiden kautta se aloitti autojen sisustojen korjauksen. Vuonna 1913 yhtiö alkoi valmistaa moottoripyörien sivuvaunuja, ja vuonna 1917 se aloitti autojen korien valmistuksen. Vuonna 1919 Holden’s Motor Body Builders Ltd aloitti tekemään koreja eri valmistajien rungoille, pääasiassa kuitenkin Chevroletille. General Motors osti toiminnan vuonna 1931 ja perusti General Motors Holden’s Ltd:n, joka nimettiin Holden Ltd:ksi vuonna 1998 ja toukokuussa 2005 sen nimeksi tuli General Motors-Holden.
Lokakuussa 2017 General Motors lopetti massatuotannolla valmistettujen Holdenien valmistuksen Australiassa (viimeinen viritettyjen autojen luokkaan kuuluva valmistui tehtaalta tammikuussa 2018).
Holdenin myydyin malli on Commodore, jonka ensimmäinen sukupolvi esiteltiin vuonna 1978. Se perustui aluksi Opel Rekordiin, tämän jälkeen Omegaan. Vuonna 2006 esitelty neljännen sukupolven Commodore ei enää tekniikaltaan perustunut mihinkään Opel-malliin, koska Omegan tuotannon päätyttyä valmistaja oli luopunut takavetoisuudesta henkilöautomalleissa. Kuitenkin esimerkiksi monet sisustuksen komponentit olivat edelleen Opel-malleista lainattuja. Commodoren uusin, vuonna 2017 esitelty sukupolvi on sama auto kuin Opel Insignia, ja siten se on ensimmäistä kertaa mallin historiassa etuvetoinen. 1980- ja 1990-luvuilla Holden teki yhteistyötä japanilaisten autonvalmistajien Nissanin ja Toyotan kanssa ja valmisti niiden malleja omalla merkillään. Vastaavasti Toyota sai oikeuden myydä Holdenin Commodore-mallia Toyota Lexcen -nimellä.
Agaavet
Agaavet ("Agave") ovat mehikasveja, jotka kuuluvat laajan parsakasvien ("Asparagaceae") heimon alaheimoon "Agavoideae". Enimmäkseen ne kasvavat Meksikossa, mutta myös Yhdysvaltojen etelä- ja länsiosissa sekä Väli-Amerikassa ja Etelä-Amerikan trooppisilla alueilla. Sukuun kuuluu yli sata lajia. Joitakin kasvatetaan koristekasveina myös Euroopassa kuivilla ja kuumilla alueilla.
Kasvien suuri lehtiruusuke on tukevan ja yleensä hyvin lyhyen varren päässä, jolloin saattaa näyttää siltä kuin lehdet kasvaisivat suoraan maasta. Kukin ruusuke kukkii melko vanhana - yleensä ainakin kahdeksanvuotiaana. Kasvi käyttää kaiken energiansa kukintaan ja siementen tuottamiseen, ja kukkinut lehtiruusuke kuihtuu pois. Joskus kukkavarsista syntyy uusia pikkutaimia.
Lehdet ovat suuria, sitkeitä, meheviä, vahapintaisia, ja niiden kärjessä on vahva ja terävä piikki. Kooltaan ne voivat olla yli metrinkin mittaisia. Kukat ovat valkoisia, kellertäviä tai vihertäviä ja sijaitsevat runsaskukkaisissa, jättiläismäisissä kerrannaistertuissa tai tähkissä pitkien vanojen (jopa 7 m) latvoissa.
Meksikossa useista agaavelajeista valmistetaan väkevää mezcal-viinaa. Laji "Agave tequilana" (siniagaave) on tequilan pääraaka-aine. Lajia "Agave sisalana" eli sisalagaavea käytetään kuituna naruihin ja köysiin, muun muassa riippumattoihin ja hattuihin. Agaaven mehusta keitetään myös makeutukseen tarkoitettua agave-/agaavesiirappia, jota myydään Suomessa pääasiassa luomukaupoissa.
Enguri
Enguri (, , myös Inguri) on joki Georgian länsiosassa Samegrelo ja Zemo Svanetin hallintoalueella. Se on 213 kilometrin pituinen ja virtaa osin Abhasian rajalla. Joki saa alkunsa Suurelta Kaukasukselta Svanetian koillisosasta läheltä Ratšan aluetta ja Georgian korkeinta vuorta Škharaa ja laskee Mustaanmereen Anakliassa.
Joella on merkittävä rooli vesivoiman tuottajana. Vuonna 1980 valmistunut Engurin pato on 272 metriä korkea ja maailman korkein holvipato.
Paravani
Paravani (, ) on Georgian suurin järvi. Se sijaitsee maan eteläosassa Samtskhe-Džavakhetin hallintoalueella Džavakhetin ylängöllä yli 2 000 metrin korkeudessa. Paravani on 37,5 neliökilometrin laajuinen ja sen syvin kohta on 3,3 metriä. Järven keskisyvyys on vain 2,4 metriä ja sen tilavuus yhteensä 90,8 miljoonaa kuutiometriä. Valuma-alue on 234 neliökilometrin suuruinen. Järven laskujoki on Paravani, joka virtaa Mtkvariin ja sitä kautta edelleen Kaspianmereen. Tbilisin ja Akhalkalakin välinen rautatie kulkee järven itärannalla.
Vihellys
Vihellys tai viheltäminen on äänen muodostamista hengittämällä ilmaa sisään tai puhaltamalla ilmaa ulos suusta. Ilmaa muokataan kielellä, huulilla, hampailla tai sormilla, jotta saadaan aikaan turbulenssi. Suu muodostaa äänelle kaikukammion. Viheltämiseksi kutsutaan myös sellaista apuvälinein tehtyä äänen tuottamista, jossa ääni muodostuu samalla periaatteella, esimerkiksi pilliin puhaltaminen tai höyrypillin vihellys. Myös jotkut eläimet voivat viheltää ja voimakasta tuulta voidaan kuvata viheltäväksi.
Viheltämistä voidaan käyttää musiikin tuottamiseen. Tunnettu levyttävä viheltäjä on esimerkiksi Roger Whittaker. Suomalaisista muusikoista viheltämisestään tunnetaan Erkki Junkkarinen esimerkiksi levytyksessä "Kappale kauneinta Suomea". Muita tunnettuja suomalaisia kappaleita, joissa kuullaan vihellystä, ovat muun muassa Pate Mustajärven soolotuotannon hitti "Jukeboxin luona" ja Stigin "Viheltelen".
Yksittäisistä musiikkikappaleista viheltämisestä tunnetuimpia ovat "Kwai-joen silta" -elokuvan tunnussävelmä (alun perin marssilaulu "Colonel Bogey March"), Pat Boonen "Love Letters in the Sand", Bobby McFerrinin "Don't Worry, Be Happy" ja Otis Reddingin ""(Sittin' On) The Dock of the Bay"" . Suomalaisen kokkiohjelman "Patakakkosen" tunnussävelmä oli Roger Whittakerin viheltämä "Finnish Whistler". Alivaltiosihteeri -radio-ohjelman viikkovisan tunnus- ja taustamusiikkina soi Whittakerin Swaggy (Whistling Swagman). Kuuluisien pop- ja rockyhtyeiden biiseissä vihellystä kuullaan muun muassa Scorpionsin kappaleessa "Wind of Change" ja Guns N' Rosesin vuonna 1988 julkaistun "GN'R Lies" -albumin kappaleissa "Patience" ja "One in a Million" ja bändin Use Your Illusion II -albumin avaavassa kappaleessa "Civil War", The Lovin' Spoonfulin kappaleessa "Daydream", Kentin kappaleessa "Dom Andra" ja Roxetten kappaleessa Joyride.
Carroll O’Connor
John Carroll O’Connor (2. elokuuta 1924 Manhattan, New York – 21. kesäkuuta 2001 Culver City, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka muistetaan parhaiten roolistaan "Perhe on pahin" -televisiosarjan Archie Bunkerina. O’Connor näytteli Bunkeria 12 vuotta yhteensä 307 jaksossa.
O’Connor oli opiskellut englannin kielen opettajaksi, hänellä oli maisterin tutkinto sekä draamasta että englannin kielestä, ja hän oli poliittisesti liberaali. Läskipäätä näytellyt ja myöhemmin menestyväksi ohjaajaksi siirtynyt Rob Reiner mainitsi O’Connorin olleen poliittisesti vasemmistolaisempi kuin hänen oma roolihahmonsa "Perhe on pahin" -sarjassa.
Suomessa O’Connor nähtiin 1980-luvulla myös televisiosarjassa "Yön kuumuudessa", jonka jaksoista neljä hän myös ohjasi. Hänen viimeiseksi roolisuorituksekseen jäi Marty O’Reillyn rooli Bonnie Huntin ohjaamassa romanttisessa komediassa "Return to Me".
O’Connor menehtyi 21. kesäkuuta 2001 diabeteksen komplikaatioiden aiheuttamaan sydänkohtaukseen. Hautajaisiin osallistuivat myös Perhe on pahin -näyttelijät, ja hautajaispuheen piti Larry Hagman, joka oli ollut Carroll O’Connorin läheinen ystävä vuodesta 1959.
Rustavi 2
Rustavi 2 (რუსთავი 2) on georgialainen valtion hallitsema oleva televisiokanava, joka lähettää Tbilisistä. Vuonna 1994 perustettu kanava on Georgian suurin, ja tavoittaa noin 84 % maan väestöstä. Rustavi 2 esittää muun muassa Georgian ainoata aamu-TV:tä, georgialaisversiota tietokilpailusta "Haluatko miljonääriksi?" ja David Lettermanin tyylistä keskustelushow'ta. Yksi suosituimmista ohjelmista on "60 minuuttia".
Mediamoguli Erosi Kitsmarishvilin omistamalla kanavalla oli merkittävä rooli ruusujen vallankumouksessa. Kanava oli kriittinen Eduard Ševardnadzen hallitusta kohtaan, mikä tuli esiin 25. heinäkuuta 2001, kun kanavan uutisankkuri Georgi Sanaia murhattiin kotiinsa.
Zurab Zhvanian ja Mikheil Saakašvilin johtaman vallankumouksen jälkeen Kitsmarishvili asettui myös Zhvaniaa vastaan, ja kanava siirtyi siirtyi valtion haltuun pian vallankumouksen jälkeen. Sittemmin kanava on lähettänyt hallitusta tukevaa materiaalia, kuten Saakašvilin poliittisen vastustajan Irakli Okruašvilin tunnustuksen televisiossa.
Tyros
Tyros (, foinikiaksi "Ṣur", , ) oli muinaisen Foinikian tärkeimpiä kaupunkeja, ja on nykyään Libanonin valtion hallitsema.
Se sijaitsi 37 km Akkosta pohjoiseen ja 32 km Sidonista etelään. Nykyisin kaupungissa asuu noin 117 000 ihmistä Kaupungin nimi tarkoittaa "vuorta". Tyros lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1979 Tyroksessa sijaitsevan roomalainen hippodromin vuoksi. Niin sanottu Vanha Tyros sijaitsi mantereella, mutta kaupunki siirrettiin myöhemmin saarelle, joka sijaitsi parin sadan metrin päässä rannasta. Saarella kaupunki oli suojassa vihollisten hyökkäyksiltä.
Kaupunki mainitaan ensimmäisen kerran lähteissä 1500-luvulla eaa. Herodotoksen mukaan kaupunki perustettiin noin vuoden 2750 eaa. tienoilla, ja varhaisimmat monumentit ovat vuoden 1300 eaa. ajoilta. Sankhuniathon, Eusebiuksen kirjallinen teoksen sanotaan osoitetun "Berytuksen Abilaluksen kuninkaalle". Mahdollisesti Abibaal oli siis Tyroksen kuningas. Eusebios Kesarealainen mainitsee teoksessa Sankhuniathon, että Tyros oli Hypsuraniuksen ensimmäinen valtaus. Amarna-kirjeissä vuodelta 1350 eaa. Tyros on mainittu kirjeessä, jossa kaupungin johtomies Abi-Milku kirjoittaa faarao Akhenatenille.
Antiikin maailman kauppa oli keskittynyt Tyroksen kauppakaupunkiin. Tyroslaiset kauppiaat olivat ensimmäiset jotka pystyvät navigoimaan Välimeren vesillä. He perustivat siirtokuntia muun muassa Aigeianmeren saarille, Kreikkaan, Afrikan pohjoisrannikolle, Karthagoon ja muihin paikkoihin Sisiliassa, Korsikassa, Espanjassa Tartessosiin, ja Herakleen pylväitten luona Cadizissa". Kuningas Daavidin ajalla n. 1000 eaa. ystävyysliitto tuli voimaan Juudeaan, Israelin ja Tyroksen kuninkaan Hiram I:n välillä.
Tyros oli usein Egyptin hyökkäyksen kohde. Salmanassar V, hyökkäsi Foinikiaa vastaan viisi vuotta ja Nebukadressar II (586-573eaa) 13 vuotta ilman menestystä, vaikkakin oli tehty kompromissirauha, jossa Tyros joutui maksamaan veroja babylonialaisille. Myöhemmin Tyros joutui Persian hallintaan.
Vuonna 332 eaa., kaupungin valtasi Aleksanteri Suuri, joka rakensi maakannaksen seitsemän kuukauden saarron jälkeen mantereelta saareen.
Vuonna 315 eaa. Aleksanterin kenraali Antigonus aloitti Tyroksen saarron ja valtasi kaupungin vuotta myöhemmin.
Vuonna 126 eaa. Tyros hankki itsenäisyytensä seleukeilta ja säilytti sen vuoteen 64 eaa., jolloin Tyros joutui Rooman valtakunnan vallan alle.
Tyros on mainittu useita kertoja Raamatussa sekä vanhassa että uudessa testamentissa
Ensimmäisen, vuonna 1111 järjestetyn epäonnistuneen saarron jälkeen ristiretkeläiset valtasivat Tyroksen vuonna 1128, jolloin siitä tuli yksi tärkeimmistä kaupungeista Jerusalemin kuningaskunnassa. Vuonna 1291 Mamelukien valtakuntaa seurasivat ottomaanit, jotka hallitsivat Tyrosta vuoteen 1920 asti.
Tyros vahingoittui pahoin 1978 operaatio Litanissa ja 1982 Libanonin sodassa Israelin ja PLO:n välillä. PLO on käyttänyt Tyrosta tukikohtana, ja Israel melkein tuhosi sen tykistöllä. Vuonna 2006 Hizbollah käytti Tyrosta tukikohtana rakettihyökkäyksille Israelia vastaan.
ESPN
ESPN, aiemmin lyhenne sanoista "Entertainment and Sports Programming Network", on yhdysvaltalainen urheiluun keskittyvä kaapelitelevisioasema. Kanavan perustivat Scott Rasmussen ja hänen isänsä Bill Rasmussen Donny Stanleyn ja hänen poikansa Cardellin kanssa, ja kanava aloitti toimintansa 7. syyskuuta 1979. ESPN näkyy yli 90 miljoonassa taloudessa Yhdysvalloissa. Nykyään kanavan omistaa The Walt Disney Company.
23. kesäkuuta 2009 uutisoitiin ESPN:n ostaneen Englannin valioliigan tv-oikeudet talousvaikeuksiin ajautuneelta Setantalta 106 miljoonan euron kauppasummalla.
Radio France internationale
Radio France internationale eli RFI on ranskalainen yleishyödyllinen kansainväliseen lähetykseen tarkoitettu radioasema. Se lähettää ohjelmaa ranskaksi ja useilla muilla kielillä yhteensä 74 maassa. Kanavalla on 35,6 miljoonaa vakituista kuuntelijaa. Sen pääkonttori sijaitsee Pariisissa, mutta sillä on myös kymmenen vakituista toimipistettä ulkomailla.
Kanavan historia voidaan jäljittää vuonna 1931 toimintansa aloittaneeseen, Ranskan siirtomaihin suunnattuun Poste colonial -radioasemaan. Nykyinen RFI perustettiin vuoden 1975 tammikuussa, ja siitä tuli Radio Francen viides radiokanava. Se suuntasi toimintansa voimakkaasti Afrikkaan. RFI:stä tehtiin Radio Francen tytäryhtiö vuonna 1982, ja täysin itsenäinen radioasema siitä päätettiin tehdä vuonna 1986.
Radio Free Europe
Radio Free Europe/Radio Liberty eli RFE/RL on Yhdysvaltain kongressin rahoittama radio- ja viestintäorganisaatio. Se lähettää ohjelmaa Itä- ja Kaakkois-Euroopassa, Venäjällä, Kaukasiassa, Lähi-idässä sekä Keski- ja Lounais-Aasiassa yhteensä 28 kielellä, ja sillä on yli 30 miljoonaa kuulijaa (radio, internet ja televisio). RFE/RL:n tavoite on ”edistää demokraattisia arvoja ja instituutioita kertomalla uutisia maissa, joissa vapaa lehdistö on hallinnon tukahduttama tai vasta kehitysasteella”.
National Committee for a Free Europe perustettiin vuonna 1949 New Yorkissa, ja RFE oli tämän organisaation viestintäosasto. Päämaja perustettiin vuonna 1950 Müncheniin, ja ensimmäinen lyhytaaltolähetys suunnattiin 4. heinäkuuta 1950 Tšekkoslovakiaan. Kanava oli pitkään osa CIA:n psykologisen sodankäynnin kampanjaa rautaesiripun taakse. Radio Libertyn perusti American Committee for the Liberation of the Peoples of Russia -niminen antikommunistinen organisaatio vuonna 1951. RFE ja RL fuusioitiin vuosina 1973–1976, ja nykyisin organisaation päämaja sijaitsee Václavské náměstílla Prahassa.
Radio Liberty suuntasi ohjelmansa Neuvostoliiton alueelle, ja lähetyskielinä olivat venäjän lisäksi muutkin maassa puhutut kielet. Radio Free Europe suuntasi ohjelmansa Neuvostoliiton satelliittivaltioihin Itä-Euroopassa ja vuodesta 1985 myös Baltian maihin, ja ohjelmat olivat kohdemaan kielellä. Lähetyksiä varten oli rakennettu voimakkaita lähettimiä Länsi-Eurooppaan Saksaan, Portugaliin ja Espanjaan sekä myös Taiwanille. Neuvostoliitto ja sen satelliittivaltiot suorittivat laajamittaista radiohäirintää estääkseen läntisten radioasemien kuuntelun. Radiohäirintä lopetettiin 1986.
Neuvostoliiton hajottua kanavien toiminta on supistunut ja levittäytynyt Lähi-itään ja Keski-Aasiaan sekä Venäjälle että Lounais-Aasiaan. Vuoden 2008 aikana kanava joutui supistamaan toimintaansa edelleen, tällä kertaa Yhdysvaltain dollarin heikkenemisen vuoksi, mikä leikkasi voimakkaasti sen budjettia.
René Lacoste
Lacoste kuului niin sanottuihin "Neljään musketööriin", joka oli ranskalaisten tennispelaajien muodostama ryhmä. Ryhmän muut jäsenet olivat Henri Cochet, Jean Borotra ja Jacques Brugnon. "Neljä musketööriä" dominoivat lajia 1920- ja 1930-luvuilla. He voittivat muun muassa kuusi perättäistä Wimbledonin tennisturnausta (Cochet 2, Lacoste 2, Borotra 2) ja kahdeksan perättäistä Ranskan avointen turnausta (Cochet 4, Lacoste 3, Borotra 1). Nelikko myös voitti Davis Cupin vuonna 1927 Yhdysvaltain maaperällä, mikä oli USA:n tennisväelle šokki. Seuraavana vuonna Davis Cup pelattiin Ranskassa. Mestaruuden puolustamiselle kotimaassa haluttiin arvoisensa puitteet ja niin rakennettiin Roland Garros’n tenniskeskus.
Lacoste saavutti kymmenen Grand Slam -turnausvoiton lisäksi olympiapronssia nelinpelissä Pariisissa 1924.
Pan European Game Information
Pan European Game Information, joka tunnetaan yleisemmin lyhenteenä PEGI, on yleiseurooppalainen ikäluokitusjärjestelmä videopeleille ja muille ohjelmistoille. Järjestelmä on maksullinen. Järjestelmän kehittäjä ja nykyinen ylläpitäjä on ISFE (Interactive Software Federation of Europe). Järjestelmä on ollut käytössä 2003 huhtikuusta lähtien ja se on käytössä 30 Euroopan maassa.
Pelien luokittelusta ja siihen liittyvästä hallinnosta vastaa hollantilainen NICAM (Netherlands Institute for the Classification of Audiovisual Media). Järjestelmä ottaa huomioon jäsenmaan lainsäädännöt ja erilaiset kulttuuriin liittyvät normit ja vaatimukset.
Pelikehittäjän kannalta pelin PEGI-luokittelun hankkiminen on vapaaehtoista. Useimmissa maissa PEGI-järjestelmä on kuluttajan kannalta vapaaehtoinen ja neuvoa-antava. Suomessa PEGI-luokittelulla, mikäli pelillä sellainen on, on sama lainvoima kuin KAVI:n ikärajalla. Peli pitää kuitenkin ilmoittaa KAVI:in.
Nana Džordžadze
Nana Džordžadze (, s. 24. elokuuta 1948 Tbilisi) on georgialainen käsikirjoittaja, elokuvaohjaaja ja näyttelijä.
Džordžadze syntyi Tbilisissä ja valmistui ensin paikallisesta musiikkikoulusta vuonna 1966 ja myöhemmin Tbilisin kuvataiteiden valtionakatemian arkkitehtiosastolta vuonna 1972. Työskenneltyään arkkitehtina vuosina 1968–1974 hän pääsi Tbilisin valtion teatteri-instituuttiin, josta hän valmistui vuonna 1980. Hän teki debyyttinsä näyttelijänä elokuvassa "Neskolko intervju po litšnim voprosam" () vuonna 1977 ja ohjaajana elokuvassa "Mogzauroba Sopotši" () vuonna 1979. Hänen vuoden 1986 teoksensa "Robinzoniada, anu tšemi ingliseli papa" () oli kansainvälinen läpimurto, josta hän sai Caméra d'Or -palkinnon Cannesin elokuvajuhlilla sekä kriitikkojen ja yleisön suosion. Hän muutti Ranskaan 1990-luvun alussa ja ohjasi useita elokuvia, kuten "Šeqvarebuli kulinaris 1001 retsepti" (), josta tuli ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa georgialainen elokuva, joka on saanut Oscar-ehdokkuuden.
Kirkkovuosi
Kirkkovuosi tarkoittaa kirkollisten pyhä- ja juhlapäivien sijoittumista vuoden aikajaksoon. Kristillinen kirkkovuosi muodostui 300-luvulla. Juhlapäivät saivat omat tekstinsä ja rukouksensa.
Useissa länsimaisissa kirkkokunnissa kuten katolisessa, luterilaisessa ja anglikaanisessa kirkossa kirkkovuosi alkaa ensimmäisestä adventtisunnuntaista ja päättyy tuomiosunnuntaihin. Se jaetaan tavallisesti joulu-, pääsiäis- ja helluntaipiiriin. Jokaiseen kirkkovuoden pyhäpäivään liittyy tietyt kohdat Raamatusta, jotka kirkoissa silloin luetaan ja joihin myös saarna periytyy.Näihin piireihin varsinaisesti kuulumattomia juhlapäiviä ovat:
Muut kuin edellä mainitut sunnuntait nimetään kirkkovuodessa sen mukaan, kuinka mones sunnuntai joulun, loppiaisen, pääsiäisen tai helluntain (aikaisemmin kolminaisuudenpäivän) jälkeen kyseessä on. Poikkeuksena ovat kuitenkin kaksi laskiaissunnuntaita edeltävää sunnuntaita, jotka ovat 3. ja 2. sunnuntai ennen paastonaikaa. (Aikaisemmin niistä käytettiin latinalaisiin lukusanoihin perustuvia nimityksiä septuagesima ja seksagesima, jotka viittaavat siihen, että ne ovat suunnilleen 70 ja 60, tarkemmin kuitenkin 63 ja 56 päivää ennen pääsiäistä.).
Ortodoksisessa kirkossa kirkkovuosi alkaa 1. päivä syyskuuta ja se päättyy 31. päivä elokuuta. Kirkkovuoden aloittaminen tuosta ajankohdasta (1.9.) on peräisin muinaisesta Bysantin valtakunnasta.
Ansku
Ansku (aik. "Anskuu", ) on kylä entisen Pohjan kunnan alueella Raaseporin kaupungissa läntisellä Uudellamaalla. Kylässä sijaitseva vanha Antskogin ruukkialue on Suomen vanhimpia. Ruukkialue on kooltaan entisen Pohjan kunnan ruukkiyhteisöistä pienin.
Turkulainen Jacob Wolle perusti alueelle rautaruukin noin vuonna 1630 Seljänalan järven rannalle jokisuuhun kolmen kosken ääreen. Paikalle rakennettiin mm. masuuni, kankivasarapaja ja valimo. Ruukissa valmistettiin rautaa ja kuparia vuoteen 1880 saakka.
Turkulainen apteekkari John Jacob Julin (myöhemmin von Julin) osti vuonna 1822 Antskogin sekä Fiskarsin, Kosken ja Kärkelän ruukit. Vuonna 1839 hän sai luvan luvan perustaa Antskogiin verkatehtaan sekä vanutus- ja värjäyslaitoksen. Antskogin nykyiset punatiiliset tehdasrakennukset keskimmäisen putouksen äärellä liittyvät verkatehdaskauteen. Verkaa valmistettiin vuoteen 1959 saakka.
Anskussa on sijainnut myös Mako Oy:n pumppu-, jauhe- ja vaahtosammutintehdas. Ylimpään koskeen rakennettiin vuonna 1824 Suomen ensimmäinen sulku. Sulkukanavapaikan lähellä on nyt uimaranta.
Kehityshistoriaa: "Anteskogh" 1549, "Anskuu" 1919, "Ansku" 1976. Suomenkielinen nimi on laina ruotsinkielisestä nimestä "Antskog", joka paikallisella suomenruotsin murteella äännetään ""ansku"". Nimen alussa on Anders-nimen kansanomainen muoto "Ant" tai "Ante". Sana "skog" (metsä) on alueelle tyypillinen ja viittaa ruotsalaiseen uudiskylään.
Viaporin pommitus
Viaporin pommitus oli englantilais-ranskalaisen laivaston Krimin sodan aikana suorittama Viaporin linnoituksen (nyk. Suomenlinna) 46 tuntia kestänyt pommitus vuonna 1855. Pommituksen tarkoituksena oli tuhota linnoituksen laivastotarvikkeet.
Maanantaina 6. elokuuta 1855 Melkin, Pihlajasaaren ja Katajaluodon välille kaarevaksi muodostelmaksi kokoontui kymmenen linjalaivaa, seitsemän fregattia, kaksi korvettia, kuusitoista bombardia, kaksikymmentäviisi tykkivenettä, neljä uivaa patteria, kaksi jahtia, viisi kuljetuslaivaa ja priki noin 4½–5½ kilometrin päähän Suomenlinnasta, jota silloin kutsuttiin Sveaborgista muunnetulla nimellä "Viapori".
Suurin alus oli amiraali Dundasin HMS "Duke of Wellington".
Torstaina 9. elokuuta laivoilta kuului Helsinkiin virrenveisuuta, jonka jälkeen noin kello 7 Britannian kuninkaallisen laivaston ja Ranskan laivaston alukset alkoivat ampua tykeillään kohti Viaporia.
Torstaina noin kello 12 räjähti pommikellari suurella paukkeella.
Ammuntaa kesti noin 46 tuntia.
Viaporin tykkien kantama ei riittänyt ulottumaan brittiläis-ranskalaiseen laivasto-osastoon. Osaston järeimmät alukset, linjalaivat, eivät ampuneet Viaporiin tulituksen aikana, koska nekin olivat tykinkantamaltaan Viaporin ulkopuolella. Toisaalta linjalaivoja ei haluttu ajaa lähemmäs Viaporia tulittamisen mahdollistamiseksi, koska Viaporista olisi voitu ampua linjalaivoja ja suuren syväyksen aluksina niiden pelättiin juuttuvan karilla lähempänä Viaporia. Toisen vuorokauden iltana ampuminen heikkeni, mutta sitä jatkui joissain muodoissaan 11. elokuuta 1855 kello 5:een saakka.
Pommituksesta tuli 55 kuolonuhria ja 204 haavoittunutta. Puurakennukset olivat palaneet ja jotkin kivirakennukset hajonneet. Itse muurit ja vallit olivat rikkoutuneet vain vähän.
Helsinkiläiset kokoontuivat katsomaan Viaporin pommitusta Ulrikaporin vuorelle (nykyisin Tähtitorninmäki), josta on olemassa taiteellisia kuvateoksiakin.
Vanhankaupungin seutuvilla satojen muuttokärryjen jono ajoi yöllä ulos kaupungista varmuuden vuoksi. Suuri joukko ihmisiä oli vetäytynyt Kaisaniemen puistoon suojaan huonekaluineen ja tavaroineen.
Nykyisen Maanpuolustuskorkeakoulun päärakennuksen ja auditorion välissä on pyramidin muotoinen muistomerkki, joka pystytettiin Viaporin pommituksen venäläisten sotilasuhrien muistoksi. Muistomerkissä on venäjäksi teksti: "63 matruusin ja sotamiehen, muistoksi, jotka saivat surmansa englantilais-ranskalaisen laivaston pommittaessa Sveaborgia 10.8.1855"..
...There and Then
...There and Then on brittiläisen rock-yhtye Oasiksen livetaltiointi, ja se on julkaistu 14. lokakuuta, 1996 DVD- ja VHS-formaatissa. Julkaisu on kasattu konserteista Manchesterissa Maine Road Stadionilla ja Earls Courtissa Lontoossa. "I Am The Walrus" kappaleella vierailee The Bootleg Beatles.
+ Uudemmissa DVD julkaisuissa on myös "Acquiesce" ja Roll With It kappaleiden videot sekä Wonderwall ja Champagne Supernova kappaleiden musiikkiraidat.
Oulun satama
Oulun satama (LOCODE: FI OUL) sijaitsee Oulujoen suistoalueella. Satamakompleksi muodostuu kolmesta eri satama-alueesta: Vihreäsaaren öljysatamasta sekä Oritkarin ja Nuottasaaren satamista. Myös Toppilassa on ollut satama, ennen alueen ottamista asumiskäyttöön. Oulun satamissa vierailee vuosittain noin 500 alusta, ja satamien läpi kulkee rahtia vuosittain noin kolme miljoonaa tonnia. Oulun satama on Oulun kaupungin liikelaitos.
Vihreäsaaren öljysatama Oulujoen pohjoisrannalla on kaupungin tärkein öljysatama. Sataman syväys on 10,0 metriä. Laitureita on kaksi: öljy- sekä bulk-laiturit. Bulk-laiturilla on kuuden ja kahdeksan tonnin satamanosturit. Satama on avattu liikenteelle vuonna 1963.
Nuottasaaren satamassa Stora Enson paperitehtaan luona joen etelärannalla on kolme laituria: päälaituri sekä kaksi kemikaalilaituria. Laitureiden pienin syväys on 6,4 metriä. Sataman toiminta alkoi 1953, kun Oulu Oy rakennutti Nuottasaareen vientisataman ja Otanmäki Oy malmisataman. Sataman nimenä oli aluksi Oulun Eteläsatama.
Oritkarin satamassa on kaksi 50 tonnin satamanosturia, joista toinen konttinosturi. Oritkari on pääasiassa kappaletavara- ja roro-satama, jossa on kolme laituria: päälaituri (pituus 345 m, syvyys 9 m), peräporttirampilla varustettu pohjoislaituri (pituus 170 m, syvyys 9 m), sekä marraskuussa 2014 käyttön otettu länsilaituri (pituus 330 m, syvyys 10 m). Sataman ensimmäinen rakennusvaihe valmistui 1972, toinen vaihe 1984.
Toppilan sataman toiminta lakkasi lopullisesti keväällä 2012. Kiinteä satamanosturi ja muu varustus satamasta purettiin jo aikaisemmin. Toiminta oli vähäistä koko 2000-luvun ja viimeisinä vuosina Toppilaan tuotiin enää sementtiä ja siellä vieraili säännöllisesti sementinkuljetusalus "Envik" vuoden 2011 jouluun saakka. Sataman suurin syvyys oli 5,8 metriä, ja laituripituus 450 metriä. Koko alue on jo aikaisemmin kaavoitettu Toppilansalmi-nimiseksi asuinalueeksi.
Oritkarin ja Nuottasaaren satamiin on rautatieyhteys. Toppilaan ja Vihreäsaareen johtaneet raiteet purettiin vuonna 2010.
Oulun sataman tavaraliikenne oli vuonna 2011 suuruudeltaan vajaa 3,6 miljoonaa tonnia. Ulkomaan tavaraliikenteessä tuonnin osuus oli 1,440 ja viennin 1,348 miljoonaa tonnia. Ulkomaanliikenteessä tuonnin suurimmat tavararyhmät olivat kemikaalit (0,722 milj.t) sekä sellu ja puuhioke (0,331 milj.t.); viennin suurin tavararyhmä oli paperi ja kartonki (0,790 milj.t). Ulkomaan liikenteen ohella sataman tavaratilastoja kasvatti 2011 erityisesti rannikkoliikenteenä Ouluun tuotu öljy (0,583 milj.t).
Oulun sataman vuosittainen rahtiliikenne:(*) Alkuvuoden 2012 rahtitilastossa on vain ulkomaanliikenne. Kotimaan rahti tulee tämän lisäksi.
Åminnefors
Åminnefors on teollisuustaajama Raaseporin kaupungissa Länsi-Uudellamaalla entisen Pohjan kunnan alueella. Se sijaitsee samannimisen Mustionjoen kosken varrella. Koskeen on 1912 perustettu vesivoimala, jonka on omistanut vuodesta 2012 alkaen Koskienergia Oy. Kylässä on asukkaita 300 (2000). Kosken partaalle 1875 perustettu rautaruukki toimi pienin keskeytyksin vuoteen 1996 asti. Åminneforsissa sijaitsee Dalsbruk Oy Ab:n valssaamo, Påminnen laskettelukeskus ja Åminnen kartano, jossa toimii golfkeskus Nordcenter.
Åminneforsin tehtaiden yhteydessä toimi myös sähkörautatie: Åminneforsin sataman ja Martintehtaan välillä liikennöitiin kapearaiteisella 750 mm:n raideleveydelle rakennetulla radalla vuosina 1906–1927. Radan kokonaispituus oli 1 300 metriä. Rata jäi tarpeettomaksi, kun Fiskarsin–Pohjankurun rautatien kapearaiteinen rata jatkettiin Pohjankurun satamaan vuonna 1928.
Radalla oli yksi sähköveturi, Asea 17/1905 (0-4-0sm) ja muutamia vaunuja. Rataan kuuluvan jyrkän mäen vuoksi veturin takaosassa oli erillinen laatikko, johon voitiin sijoittaa ylimääräisiä rautapainoja hankauspainoa lisäämään. Veturi makasi parikymmentä vuotta toimettomana ja romutettiin sodan jälkeen tehtaan uudisrakennusten yhteydessä. Se tarkastettiin yhtaikaa muun kapearaidekaluston mukana vuonna 1944 sotakorvauksena käytettäväksi, mutta se ei kelvannut venäläisille.
Åminneforsissa vaikuttaa myös monta aktiivista seuraa ja yhdistystä, esimerkiksi Åminneforsin Moottorivenekerho, Åminneforsin kalastusseura ja Åminneforsin Shakkikerho.
Tapio Tammilehto
Yrjö Johannes "Ylli" Tammilehto, taiteilijanimeltään Tapio Tammilehto (15. helmikuuta 1929 − 26. huhtikuuta 1978) oli suomalainen muusikko, pääasiassa tangolaulaja. Hän soitti useissa kotimaisissa tango-, humppa- ja iskelmäyhtyeissä. Tapio Tammilehto oli mukana 1960-luvulla Danny Show -kiertueella, jolla hän lauloi muutamia kappaleita.
Tammilehto oli aluksi sivutoiminen muusikko, hänen varsinainen työnsä oli autokorjaamon pitäminen. Hän saavutti paikallista kuuluisuutta esiintyessään viikonloppuisin Etelä-Pohjanmaalla. Myöhemmin kun korjaamon pitäminen kävi kannattamattomaksi, hän ryhtyi kokopäiväiseksi muusikoksi. Hänen orkestereistaan tunnetuin oli 1960-luvulla toiminut Tammilehdon Tangoyhtye. Siinä soittivat Tammilehdon lisäksi muun muassa Alpo Pellinen (kitara ja puhaltimet), Olavi Haakana (hanuri) ja Pertti ”Kikke” Latvala (rummut). Vuonna 1975 levytettiin ainoa albumi Naurava kulkuri.
Tapio Tammilehto oli Pekka Tammilehdon eli Topi Sorsakosken ja Antti Tammilehdon isä sekä Seppo Tammilehdon eno.
Tammilehto menehtyi aivokasvaimeen.
Halifaxin räjähdysonnettomuus
Halifaxin räjähdysonnettomuus tapahtui 6. joulukuuta 1917 kanadalaisessa Halifaxin kaupungissa Nova Scotian provinssissa. Onnettomuus sai alkunsa, kun ranskalainen ammuksia kuljettanut laiva SS "Mont Blanc" törmäsi yhteen norjalaisen "Imo-"nimisen laivan kanssa Halifaxin satamassa. "Mont Blanc" syttyi tuleen, minkä jälkeen sen ammuslasti räjähti. Räjähdys aiheutti hyökyaallon, maanjäristyksen sekä paineaallon, joka oli niin voimakas, että se katkoi puita, taivutti rautatiekiskoja ja tuhosi rakennuksia. Paineaalto myös lennätti raskaita kappaleita useiden satojen metrien päähän. Onnettomuudessa menehtyi noin 2 000 ihmistä.
Halifaxin räjähdys oli suurin ihmisen aikaansaama räjähdys aina vuoteen 1945 saakka, jolloin ensimmäinen atomipommi räjäytettiin. Räjähdys on edelleen suurin ihmisen aikaansaama ei-ydinräjähdys. Mitattuna kuolonuhrien määrällä yhden päivän aikana Halifaxin räjähdysonnettomuus on Pohjois-Amerikan mantereella kolmanneksi vakavin tapahtuma: sen edelle menevät vain vuoden 2001 syyskuun 11. päivän terrori-iskut (noin 3 000 kuolonuhria) sekä Yhdysvaltain sisällissodan Antietamin taistelu (3 600–4 800 kuolonuhria).
"SS Mont Blancin" lastina oli mm.
Räjähdystä seuraavana päivänä kaupunkiin iski lumimyrsky, joka rampautti kaikki pelastusyritykset. Apua virtasi New Brunswickistä, Prinssi Edwardin saarelta ja Newfoundlandistä. Seuraavalla viikolla apua virtasi runsaasti muualta Pohjois-Amerikasta, ja lahjoituksia saapui ympäri maailmaa. Suurimman avustuserän lähetti Bostonin Punainen Risti yhdessä Massachusettsin julkisen turvallisuuden komitean kanssa. Vielä nykyään halifaxilaiset lähettävät jouluna Bostoniin suuren joulukuusen, ja osittain sen vuoksi suuri osa novascotialaisista on nykyään jääkiekkojoukkue Boston Bruinsin sekä baseball-joukkue Boston Red Soxin kannattajia.
Runsaasti legendoja ja sankaritarinoita syntyi ja tuli ilmi onnettomuuden selvittelyiden yhteydessä. Eräs onnettomuuden sankareista on Intercolonial Railwayn junasuorittaja Vince Coleman: hän palasi takaisin asemalle ja sähkötti seuraaville asemille viestin pysäyttää Halifaxiin North Streetin asemalle matkalla olleet kaksi matkustajajunaa räjähdysvaaran vuoksi. Coleman menehtyi räjähdyksessä, joka tapahtui välittömästi sen jälkeen kun hän oli ehtinyt lähettää hätäviestin. Junat pysäytettiin Rockinghamiin kaupungin laidalle ennen räjähdystä.
Räjähdysonnettomuus jälkiselvittelyineen on ollut inspiraation lähteenä Hugh MacLennanin romaanille "Barometer Rising" sekä Robert MacNeilin romaanille "Burden of Desire".
Nevele Pride
Nevele Pride (28. toukokuuta 1965 – huhtikuu 1993) oli kuuluisa amerikanravuri ja oman aikansa nopein ravihevonen.
Nevele Priden isä oli Star's Pride ja emä Thankful, emänisä Hoot Mon. Ori oli väriltään ruunikko ja alkuperäiseltä nimeltään Thankful's Major. Sen ohjastaja ja valmentaja oli Stanley Dancer. Oriin omistivat Nevele Acres Ellenvillestä, New Yorkin osavaltiosta, ja Louis Resnick Monticellosta, New Yorkin osavaltiosta.
Nevele Pride voitti muiden muassa ravikilpailut Hambletonian Stakes, Kentucky Futurity, Dexter Cup ja The Colonial Stakes. Elokuussa 1969 se ravasi Indianapolisin raviradalla silloisen uuden maailmanennätyksen 1.11,3. Nykyisen maailmanennätyksen 1.07,7a juoksi Sebastian K vuonna 2014.
Nevele Pride ei ollut mikään helppo käsiteltävä. Se oli pahamaineisen vihainen hevonen, eikä sitä voinut hoitaa ilman suojakäsineitä ja suurta varovaisuutta. Kerrotaan, että vain yksi Nevele Priden hoitajista selvisi vammoitta urakastaan — paksujen käsineiden ansiosta. Viimeiset vuotensa Nevele Pride vietti omassa pihattoaitauksessaan, jonka aidassa pidettiin varoituskylttiä ""Nevele Pride will bite"" ("Nevele Pride puree varmasti"). Huhtikuussa 1993 ori sairastui suolisolmuun kotonaan Kentuckyssa. Se kuoli 28-vuotiaana pian leikkauksen jälkeen.
Nevele Pride astui Stoner Creek -siittolassa Kentuckyssa ja jätti lukuisia jälkeläisiä, muiden muassa Suomessa vuosikaudet isäoriiden tilastoissa ykkössijaa pitänyt Barbeque sekä Pershing, Flying Irishman, Madison Avenue, Zoot Suit, Evita Broline, Messerschmitt, Snack Bar, My Nevele ja Bonefish. Monet varsat perivät isältään myös vihaisen luonteen. Kaikkiaan Nevele Pride jätti yli kahdeksansataa jälkeläistä, joista yli sata "haamumaileria" (ennätys parempi kuin 1.14,6).
Stefan Hammarén
Stefan Hammarén on suomenruotsalainen helsinkiläissyntyinen surrealistinen kirjailija, runoilija sekä kääntäjä. Hänen romaaneissaan paisuu sanaleikkejä, joissa ei näytä olevan ollenkaan osastoitua uloskäytävää, vaan absurdinomaiset sanaselitykset ja omaperäinen etymologia jatkuvat kirjasta toiseen ja koostuvat osittain äänimaailman suggestiivisesta voimasta, missä poeettinen ääni ja rakenne jatkuvasti sabotoivat selkeää realistista tavoitetta ymmärrykseen. Hänen arvomaailmansa on kirjoittaa tekstiä tekstin itsensä takia Théophile Gautierin L'art-pour-l'art-periaatteen mukaisesti. Huomattava on myös hänellä vaikutteet dadaismin ideamaailmasta, ja yhteiskunnan normien rikkominen. Kirjoittaminen sinänsä on toistuva aihe hänellä, kirjasta toiseen, ja ohessa on kuvattu havaitseva ja unelmoitu road-movie-mentaliteetti. Hammarénin kielenkäyttö on lähes paradoksi, jatkuvasti pahoinpidelty, ylirasitettu ja pahasti revitty, mutta pysyy samalla myös hyvin lyyrisesti ilmaisten ja melodisesti sointuvan.
Ruotsinkielisessä lehdistössä häntä on pidetty pohjoismaiden kaikkein äärimmäisenä surrealistina, ja myös vaikeimmin tulkittavana. Hänen tekstejään on pidetty myös fyysisesti rankkana, välimerkkien käyttö on omituista ja teksti tiiviisti lakkaamatonta juoksua dekandenssin ja seksuaalisten viittausten maastossa. Hammarénia on pidetty helpompana kirjailijana runoissaan kuin romaaneissa. Hänen uusintatulkintansa Guy de Maupassantin teoksesta Horla on herättänyt huomiota Ruotsissa, koska se rikkoo originaalia, jopa parantaa ja antaa rinnakkaisen tuskan tapahtumiin.
Vuonna 2015 ruotsalainen Längmanin kulttuurirahaston säätiö myönsi vuosittain jakamat kirjallisuuspalkinnot suomenruotsalaisille kirjailijoille Stefan Hammarén ja Merete Mazzarella. Vastaanottajille oli seremonia Ruotsin Helsingin-suurlähetystössä maanantaina 1. kesäkuuta järjestetyssä tilaisuudessa.Hammarén talar (ruotsinkielinen teksti)
Hammarén esittäytyy (ruotsinkielinen teksti)