Likinäköisyys
Likinäköisyys tai likitaittoisuus eli myopia on silmässä esiintyvä taittovika, joka korjataan koverilla linsseillä eli käyttämällä miinuslaseja. Likinäköinen henkilö ei näe kauas terävästi ilman laseja. Likitaittoisen silmän taittovoima on liian suuri suhteessa sen pituuteen. Syynä voi olla sarveiskalvon tai mykiön liiallinen kuperuus tai silmän liiallinen pituus. Murrosikäisen likitaittoisuus useimmin johtuu siitä, että silmä kasvaa pitemmäksi kuin sen polttoväli edellyttäisi. Keski-iän jälkeen ilmaantuva likitaittoisuus johtuu tavallisesti alkavan harmaakaihen aiheuttamasta mykiön taittovoiman lisääntymisestä. Äkillisen tai aaltoilevan likitaittoisuuden voivat aiheuttaa osmoottiseen tasapainoon vaikuttavat sairaudet, kuten diabetes ja myyräkuume. Sarveiskalvon kartiopullistuma aiheuttaa likitaittoisuutta suhteellisen nuorella iällä.
Kimmoisan mykiön taittovoiman täytyy lisääntyä, kun silmä mukautuu (akkommodaatio) katsomaan lähietäisyydelle. Iän myötä mykiön muovautuvuus vähenee. Ikänäköisyyden (presbyopia) vuoksi lukeminen ilman silmälaseja käy työlääksi ja lopulta mahdottomaksi. Ikänäköisyyden oireet – silmien väsyminen ja kirveleminen sekä näön sumeneminen lähityössä – ilmaantuvat 45 vuoden iässä. Lukuetäisyyden pidentäminen vähentää oireita. Ikänäköisyyden oireet lisääntyvät ja lähilisän voimakkuus kasvaa noin 65 vuoden ikään asti. Sopivasti likitaittoinen voi lukea ilman silmälaseja minkä hyvänsä ikäisenä. Taittovika voidaan korjata useimmin silmälaseilla, piilolinsseillä tai laserleikkauksella. Jos henkilö on likinäköinen, hän tarvitsee silmälasit, joissa on koverat linssit, kun taas kaukotaittoiset tarvitsevat kuperat linssit. Likinäköisillä ihmisillä kuva muodostuu verkkokalvon eteen, pitkänäköisillä taas verkkokalvon taakse.
Likinäköisten määrä vaihtelee alueittain, mutta se on maailmanlaajuisesti kasvussa. Esimerkiksi itäaasialaisista lapsista 70–90 prosenttia on likinäköisiä. Australialaisen tutkimuksen mukaan ulkonaolo kuitenkin vähentää lasten likinäköisyyttä. Aiemmin on oletettu, että likinäköisyyden lisääntyminen johtuu ahkerammasta opiskelusta ja enemmästä lukemisesta, sillä lukemisen myötä lapset keskittävät katseensa lähietäisyydelle. Uusi tutkimus kuitenkin tyrmää aiemman teorian. Tutkimukseen osallistui lähes 2 400 12-vuotiasta lasta. Tutkijat vertailivat likinäköisyyttä lukemiseen, tietokoneen käyttöön, urheiluun ja ulkona oleskeluun. Vain ulkoilulla oli tilastollisesti merkitystä. Enemmän ulkoilleet lapset olivat vähemmän likinäköisiä riippumatta siitä, kuinka pitkään he lukivat tai istuivat tietokoneen ääressä. Sisällä tapahtuva urheilu vaatii silmältä saman työmäärän kuin ulkonakin. Tästä huolimatta vain ulkona urheilleiden likinäköisyys väheni. Tästä tehtiin johtopäätös, että vahvalla päivänvalolla on merkitystä näkökykyyn. Valon tiedetään vaikuttavan verkkokalvoon kehittämällä aineita, joilla on merkitystä vuorokausirytmille. Tutkijat uskovat näiden aineiden vaikuttavan myös likinäköisyyteen.
Likinäköisellä on ongelmia nähdä tiettyä etäisyyttä kauemmas tarkasti. Tätä etäisyyttä kutsutaan kaukopisteeksi (eng. "far point"). Terve silmä puolestaan näkee äärettömän kauas. Näiden tietojen avulla ja ohuen linssin yhtälöä (katso Gaussin kuvauslaki) käyttämällä saadaan likinäköisyyden korjaavalle linssille taittovoimakkuus dioptereina (käänteismetreinä) seuraavanlaisella kaavalla
formula_1
Äärettömän arvon vuoksi 1/s supistuu pois ja kaava muuntuu muotoon
formula_2
Likinäköisen silmien kaukopiste on 2 m. Minkä taittovoiman linssit korjaavat likinäön?
formula_3
-0,5 diopterin (D) koverat linssit, eli 0,5 miinuslasit korjaavat likinäön.