hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Virtsarakontulehdus
Virtsarakontulehdus eli kystiitti on yleinen infektiotauti, joka paikantuu virtsarakkoon.
Virtsatieinfektiot jaetaan pyelonefriittiin ja kystiittiin. Kystiitti tarkoittaa virtsarakon tai virtsaputken infektiota. Se on yleisempi naisilla kuin miehillä. Kystiitti hoidetaan antibiooteilla, eikä se yleensä vaadi sen laajempia tutkimuksia. Kystiitin tavallisimpia oireita ovat tihentynyt virtsaamisen tarve, kipu virtsatessa, kuume ja huonovointisuus. Samanlaisia oireita voi aiheuttaa eturauhasen tulehdus.
Naisilla kystiitti on paljon yleisempi kuin miehillä. Tämä johtuu siitä, että naisen virtsaputki (n. 3–5 cm) on paljon lyhyempi kuin miehen (n. 20–25 cm). Bakteerit pääsevät helposti kulkeutumaan virtsateihin. Tavallisin taudinaiheuttaja on "Escherichia coli" -bakteeri. Sairaus on kivulias mutta paranee lääkityksellä yleensä ilman lisätauteja. Mahdollista on kuitenkin sen leviäminen ylös virtsanjohtimiin ja munuaisiin. Munuaistason (virtsajohtimien, munuaisaltaan tai munuaisten) virtsatieinfektiota kutsutaan pyelonefriitiksi. Itse munuaiskudoksen tulehdusta kutsutaan nimellä glomerulonefriitti.
Kolmasosa naisista sairastaa virtsarakontulehduksen jossakin elämänsä vaiheessa. Tautia esiintyy tavallisimmin 25–54-vuotiailla, vaikkakin sairautta esiintyy myös lapsilla ja ikääntyneillä. Sairautta tavataan myös miehillä, tosin harvinaisempana. Vanhuksilla virtsarakontulehdus on yleinen sekavuuden aiheuttaja.
Spinaakkeri
Spinaakkeri (spinnu) eli pallopurje on purjehduksessa käytettävä purjetyyppi.
Spinaakkeri on kolmiomainen, keskeltä "puolipallon" muotoon leikattu, yhdestä kulmasta maston huippuun kiinnittyvä ja kahdesta muusta kulmasta veneen juoksevalla köysistöllä hallittava purje. Spinaakkeri nostetaan mastoon spinaakkerin nostimella (fallilla) ja alakulmia säädellään spinaakkerin jaluksilla (skuuteilla). Tuulen puolella alakulmaa pitää paikallaan myös spinaakkeripuomi.
Purje soveltuu käytettäväksi purjehdittaessa sivutuuleen tai myötäiseen.
Useimmat spinaakkerit ovat muodoltaan symmetrisiä (molemmat alakulmat samanlaisia). Kilpaveneissä käytetään myös epäsymmetrisiä spinaakkereita, jotka ovat tehokkaampia sivutuulessa, mutta eivät sovellu hyvin myötätuuleen purjehtimiseen, joten veneessä täytyy olla useampi spinaakkeri.
Purjepinta-alaltaan spinaakkeri on useimmissa venetyypeissä suurin purje.
Spinaakkeri on usein värikäs.
Raakapurje
Raakapurje on vanhimpia edelleen purjealuksissa käytettäviä purjeen tyyppejä. Se on muodoltaan joko suorakulmaisen suorakaiteen muotoinen, alaspäin levenevä tai kapeneva viistosuunnikkaan muotoinen tai kolmikulmainen purje. Kolmikulmaista purjetta on toisinaan käytetty monipurjeisissa mastoissa alimpana purjeena. Käsitteet "raakapuu" ja "raakapurje" kulkevat käsi kädessä: raakapuu on mastoon keskikohdaltaan kiinnitetty vaakasuora, aluksen kölilinjaan nähden poikittain oleva puomi. Raakapurje on yläreunastaan kiinnitetty raakapuuhun.
Raakapurjeet sopivat hyvin avotuuliin, joilla ne ovat vakaampia ja tehokkaampia kuin pitkittäispurjeet ja spinaakkerit. Raakapurje on teoreettisesti kaikkein tehokkain myötätuulipurje. Raakapurjetakila on myös helppo jakaa useisiin kohtuukokoisiin purjeisiin, joista jokainen on hallittavissa pienellä miehistöllä. Näin raakapurjeet sopivat kauppalaivoilla pitkiin merimatkoihin, joissa yleensä seurataan merivirtoja ja vallitsevia tuulia.
Korkealle tuuleen purjehdittaessa raakapurjeet eivät alhaisen sivusuhteensa vuoksi ole kovin tehokkaita ja varsinkin vastakäännöksen teko on hankalaa; raakapurjealuksilla pyritään kääntymään myötäisen kautta. Vastatuulessa purjeen koko voima jarruttaa etenemistä ja laivan kaikki raakapurjeet on käännöksen yhteydessä käännettävä uudelle halssille, toisin kuin kahveli- tai bermudapurjeet, jotka vaihtavat puolta itsestään.
Avomerelle tarkoitetut laivat takiloitiin purjelaivojen aikakaudella yleensä aina pääasiassa raakapurjein, mutta myös haruspurjein ja kahvelipurjein (tai ennen näitä latinalaispurjein). Sen sijaan saaristoon ja rannikkopurjehdukseen tarkoitetut laivat takiloitiin, varsinkin ajanjakson loppua kohden, pääasiassa pitkittäispurjein ja vain toissijaisesti raakapurjein.
Eräänlainen sovelma raakapurjeesta on pallokolmion muotoinen spinaakkeri, joka on raakapurjeen tavoin myötätuulipurje.
Numerot viittaavat oikealla olevan kuvan numeroihin.
Kuvassa ei näy pulinoita. Niillä kiristetään purjeen tuulenpuoleinen etuliesma eteenpän hankavastaiseen purjehdittaessa. Ne kiinnitetään purjeen tuulenpuoleiseen liesmaan ja alukseen runkoon edessäpän.
Fokka
Fokka on purjehduksessa käytettävä purjetyyppi.
Fokkaa kutsutaan usein myös "etupurjeeksi", vaikkakin se on vain yksi etupurjetyypeistä. Purje on käytössä käytännössä kaikissa purjeveneissä, ja sitä käytetään yleensä aina yhdessä isopurjeen kanssa. Purjepinta-alaltaan fokka on usein veneen pienin purje, jos ei oteta lukuun myrskypurjeita. Fokasta suurempaa etupurjetta, joka ulottuu maston takapuolelle, kutsutaan genuaksi.
Bermudatakiloidussa veneessä fokka on kolmiomainen, etuliesmastaan veneen keulaharukseen kiinnittyvä ja alaliesmasta korkeintaan maston kohdalle ulottuva purje. Fokan etupuolelle keulapuuhun tai erilliseen puomiin kiinnitettävää kolmionmuotoista pitkittäispurjetta kutsutaan nimellä klyyvari tai halkaisija, sillä se "halkaisee" keulanpuoleisen tuulen ja saa fokan kanssa aikaan solailmiön.
Nikifóros Diamantoúros
Nikifóros Diamantoúros (joskus "Diamandoúros", , s. 25. kesäkuuta 1942, Ateena) on kreikkalainen politiikan- ja historiantutkija, joka toimi Euroopan oikeusasiamiehenä 2003–2013. Ennen valintaansa nykyiseen tehtäväänsä Diamantoúros toimi Kreikan ensimmäisenä kansallisena oikeusasiamiehenä vuodesta 1998.
Diamantoúros opiskeli Yhdysvalloissa valmistuen tohtoriksi Columbian yliopistosta vuonna 1972. Opintojensa jälkeen Diamantoúros toimi akateemisissa tehtävissä ensin Yhdysvalloissa ja sittemmin Kreikassa. Vuodesta 1993 Diamantoúros on toiminut Ateenan yliopiston politiikan tutkimuksen professorina.
Diamantoúros on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Lauri Ylönen
Lauri Johannes Ylönen (s. 23. huhtikuuta 1979 Helsinki) on The Rasmus -yhtyeen laulaja. Hän on tehnyt yhden sooloalbumin ja soolokappaleita.
Lauri Ylönen aloitti pianon soiton harjoittelun viisivuotiaana ja on soittanut kitaraa 12-vuotiaasta asti. Rasmuksen noustessa pinnalle Ylönen oli vasta 16-vuotias Sibelius-lukion oppilas. Hän keskeytti pian koulunsa ehtiäkseen tehdä enemmän musiikkia.
Ensimmäinen yhtye, johon Ylönen kuului, oli hänen ja Eero Heinosen yhteinen yhtye, jossa Ylönen soitti rumpuja ja Heinonen bassoa. Aikaiseen Rasmukseen mukaan tuli myös Pauli Rantasalmi. Rantasalmi on yhä mukana The Rasmuksessa, mutta tuolloinen rumpali Janne Heiskanen erosi yhtyeestä vuonna 1999. Heiskasen tilalle rumpuja tuli soittamaan Aki Hakala. Yhtyeen nimen eteen tuli sekaannusten välttämiseksi artikkeli The, koska eräs DJ käytti musiikkihankkeessaan Rasmus-nimeä..
Vuonna 2006 Ylönen ansaitsi eniten suomalaisista kulttuurihenkilöistä: 770 000 euroa ansiotuloa ja 3 800 euroa pääomatuloa. Ylönen oli kovatuloisin kulttuuri-ihmisistä myös vuonna 2005, jolloin hänen tulonsa olivat 919 000 euroa. Veroja hän maksoi niistä yli puolet. Lauri Ylönen on myös Boneless-Skeletor Oy:n toimitusjohtaja sekä hallituksen jäsen.
Ylönen esiintyy Kwanin kappaleella ”Chillin’ At The Grotto” yhdessä Siiri Nordinin (Killer) kanssa. Hän esiintyy myös Apocalyptican kappaleissa ”Life Burns” ja ”Bittersweet”, joista jälkimmäisessä esiintyy myös HIM:n laulaja Ville Valo.
Ylönen on ryhtynyt myös asuintalojen suunnittelijaksi. Hän suunnittelee MTV:n kanavilla vuonna 2017 nähtävissä ohjelmissa "Laurin talot" design-taloja suomalaisille julkkiksille. Ylönen suunnittelee asuintaloja Alvardag-yrityksensä kautta. Lisäksi hän on suunnitellut kuoseja Vallilalle ja sohvan Iskulle.
Ylönen julkaisi maaliskuussa 2011 ensimmäisen sooloalbuminsa, "New Worldin". Hän soitti ensimmäisen kerran soolokappaleensa ”Heavyn” Emma-gaalassa helmikuussa 2011. Saman vuoden kesäkuussa julkaistiin toinen single, ”In The Cityn”.
Vuonna 2014 Ylönen julkaisi toisen sooloalbuminsa nimeltään Amanda. Albumin ensimmäinen single ”She’s a Bomb” julkaistiin maaliskuussa. Toinen single "My Favorite Drug" julkaistiin toukokuussa.
Syksyllä 2018 Ylönen nähdään Vain elämää -televisiosarjan yhdeksännellä tuotantokaudella.
Lauri Ylönen alkoi vuonna 2004 seurustella PMMP-yhtyeen Paula Vesalan kanssa. Heillä on vuonna 2008 syntynyt Julius-poika. Vuonna 2014 Ylönen ja Vesala muuttivat poikansa kanssa Kalifornian Los Angelesiin. Saman vuoden marraskuussa Ylönen ja Vesala menivät naimisiin Las Vegasissa. Syyskuussa 2016 pariskunta ilmoitti eroavansa.
Nykyisin Ylönen asuu yhä Yhdysvalloissa, ja hän on avoliitossa Katriina Mikkolan kanssa. Parille syntyi poika joulukuussa 2017.
Ylönen harrastaa skeittausta, veneilyä ja BMX-pyöräilyä.
Märklin
Märklin on saksalainen leluja valmistava, vuonna 1859 perustettu yritys, joka tunnetaan erityisesti pienoisrautateiden valmistajana. Yhtiön alkuperäisiä tuotteita olivat nukkekotien tarvikkeet, ja lisäksi se on valmistanut mekaanisia rakennuspalikkasarjoja, jotka muistuttavat Meccano- ja Erector-sarjoja, vuosina 1919-1999. Märklin ajautui konkurssiin vuonna 2009 150-vuotis -juhlavuotenaan, mutta aloitti toimintansa uudestaan 5. helmikuuta 2010.
Ensimmäisen vedettävän pienoisjunamallinsa Märklin toi markkinoille vuonna 1891, ja on sittemmin keskittynyt yhä enemmän niiden sekä oheistarvikkeiden valmistukseen.
Märklinin H0-mittakaavaiset pienoisrautatiet erottaa kilpailijoistaan niiden kolmikiskojärjestelmä, jossa syötetään vaihtovirtaa vetureille käyttäen kiskoja yhtenä ja kiskojen väliin asetettua nastariviä toisena napana. Poikkeavan virroitusjärjestelmän takia Märklin-vetureilla ei voi ajaa muiden valmistajien tasavirtaradoilla, tai päinvastoin. Tämä on ollut omiaan kannustamaan merkkiuskollisuuteen harrastajien keskuudessa. Märklinin hallitsevasta markkina-asemasta johtuen muut valmistajat (kuten Fleischmann ja Roco) ovat tehneet omista tuotteistaan myös Märklin-yhteensopivia vaihtovirtaversioita. Muissa, kuin H0-mittakaavassa, Märklin ei käytä keskinastallista virroitustapaa, vaan kahta erinapaista kiskoa.
Märklinillä on harrasteseuroja (mm:1Fc märklin lapsille ja 2 seuraa aikuisille).
H0-mittakaavan (1:87) tuoteperheensä lisäksi Märklin valmistaa pienoisrautatiekalustoa myös kahdessa muussa mittakaavassa, Z- ja 1-mittakaavassa.
Z-mittakaava (1:220) on pienin yleisessä käytössä oleva pienoisrautatiemittakaava jonka Märklin lanseerasi vuonna 1972 Nürnbergin leikkikalumessuilla. Koska Z-skaalan junat vievät äärimmäisen vähän tilaa, voidaan kokonainen rautatie toteuttaa vaikkapa sohvapöydän sisään tai matkalaukkuun.
1-mittakaava (1:32) puolestaan on yksi vanhimmista, se standardisoitiin jo vuonna 1909. Märklin tuottaa mittakaavaan runsaasti erilaista liikkuvaa kalustoa, sekä raide- ja maisemointitarvikkeita.
Märklinin yleisin mittakaava on H0.
Juhani Känkänen
Juhani Känkänen (s. 19. tammikuuta 1966 Forssa) on suomalainen kirjailija. Hänen vuonna 2005 ilmestynyt esikoisteoksensa "Toivon mukaan" voitti samana vuonna Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon. Se oli myös Akateemisen kirjakaupan vuoden 2005 suosituin esikoisteos.
Känkänen valmistui ylioppilaaksi Forssan Linikkalan lukiosta vuonna 1985 ja on opiskellut Taideteollisessa korkeakoulussa. Hän on työskentellyt muun muassa kuvaamataidon opettajana, graafisena suunnittelijana ja kuvittajana.
Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinto
Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinto on Helsingin Sanomien vuodesta 1995 vuosittain jakama palkinto vuoden parhaalle suomenkieliselle esikoisteokselle. Vuonna 2018 palkinnon arvo oli 15 000 euroa.
Palkinto jatkaa aikaisemman, vuosina 1964–1994 jaetun J. H. Erkon palkinnon perinnettä. Esikoisten esikoinen palkittiin vuonna 1999, ja palkinnon sai Tomi Kontio teoksellaan "Tanssisalitaivaan alla" (1993).
Lähde
Generation Swine
Generation Swine on Mötley Crüen vuonna 1997 ilmestynyt albumi. Laulaja Vince Neil teki albumin myötä paluun yhtyeeseen korvaten edellisessä albumilla (Mötley Crüe) solistina toimineen John Corabin. Corabin piti toimia solistina levyllä, mutta levy-yhtiön painostuksen takia Vince Neil tuli takaisin. Albumista on myös myönnetty yhtyeelle kultalevy, vaikka se on yksi yhtyeen huonoiten myydyimpiä levyjä. Yhtyeen aiemmat listatykit ovat läpimurtolevy Shout at the Devil (1983), Theatre of Pain (1985), Girls, Girls, Girls (1987) ja yhtyeen kaikkien aikojen myydyin levy Dr. Feelgood (1989).
Reidar Palmgren
Reidar Palmgren (s. 24. kesäkuuta 1966 Helsinki) on suomalainen kirjailija ja näyttelijä, jonka esikoiskirja "Jalat edellä" sai sekä Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon että Akateemisen kirjakaupan esikoiskirjapalkinnon 2001.
Palmgren kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin normaalilyseosta 1985 ja valmistui teatteritaiteen maisteriksi Tampereen yliopistosta 1993. Tampereella asuva Palmgren toimii nykyisin freelance-näyttelijänä ja on uransa aikana näytellyt muun muassa Jyväskylän, Tampereen ja Hämeenlinnan teattereissa, Pyynikin kesäteatterissa ja Helsingin kaupunginteatterissa.
Palmgrenin toinen teos, vuonna 2004 ilmestynyt "Lentämisen alkeet", oli ehdolla Olvi-säätiön kirjallisuuspalkinnon saajaksi.
Palmgren tunnetaan myös televisiokanava Yle Teeman kirjallisuusohjelma "Kirjamaan" juontajana yhdessä toimittaja Anna Tuluston kanssa.
Reidar Palmgren on kirjailija Raoul Palmgrenin lapsenlapsi.
Maaliskuussa 2010 Palmgrenin kerrottiin seurustelevan näyttelijä Satu Silvon kanssa. He kihlautuivat alkusyksystä 2010.
Hyväntekeväisyysranneke
Hyväntekeväisyysranneke eli rannelenkki on silikonikumista valmistettu ohut rannerengas, jossa on lyhyt teksti, iskulause tai tunnussana. Rannekkeita myydään halvalla hinnalla, tyypillisesti noin euron kappale, ja tuotto menee jonkun avustussäätiön hyväksi.
Ensimmäisenä rannekkeita alkoi myydä kilpapyöräilijä Lance Armstrongin nimeä kantava säätiö, joka tukee syöpäpotilaita. Ranneketta käyttämällä voi näyttää myötätuntonsa sekä muistuttaa lähimmäisiä sekä vapaaehtoistyön että omasta terveydestä huolehtimisen tärkeydestä. Armstrongin säätiön rannekkeet ovat keltaisia - väri muistuttaa Ranskan ympäriajon johtoasemaa osoittamaan käytetystä liivistä - ja niissä lukee "Livestrong". Näillä rannekkeilla on kerätty yli 70 miljoonaa dollaria vuosina 2004 alkaen.
Muita kansainvälisesti tunnettuja rannekkeita ovat rintasyöpäjärjestöjen vaaleanpunainen sekä tsunamin uhreja tukeva tummansininen.
Suomessa rannekkeita ovat julkaisseet Suomen lastenklinikoiden kummit ry, Invalidiliitto, Ronald McDonald lastentalosäätiö ja Syöpäjärjestöt.
Olvi-säätiön kirjallisuuspalkinto
Olvi-säätiön kirjallisuuspalkinto on Olvi-säätiön vuosittain vuosina 1996–2005 jakama kirjallisuuspalkinto. Palkintoa jaettaessa on otettu huomioon kaikki kirjallisuuden lajit ja palkinto on ensisijaisesti tarkoitettu nuorille ja lahjakkaille sanataitureille. Palkinnon suuruus on ollut 12 600 euroa. Säätiön hallitus päätti 17. maaliskuuta 2006, ettei palkintoa enää jaeta.
Palkinto on jaettu seuraaville kirjailijoille:
Intiaani (tähdistö)
Intiaani (latinaksi "Indus", genetiivi "Indi", lyhenne "Ind") on eteläisellä taivaanpallolla sijaitseva Suomessa näkymätön keskisuuri melko himmeätähtinen tähdistö. Se nimettiin 1500-luvulla intiaaniksi, sanalla voitiin siihen viitata keneen tahansa Aasian tai Amerikan alkuperäisväestön edustajaan. Petrius Plancius löysi sen Jodocus Hondiuksen kanssa vuonna 1597 (tai 1598) Amsterdamissa. Plancius kuvaili tähdistön muotoa alastomaksi mieheksi, jolla on molemmissa käsissään nuolia mutta ei jousta.
Intiaanin tähtikuviossa sijaitsee lähitähti Epsilon Indi, joka on Aurinkoa hieman pienempi oranssi pääsarjan tähti ja 11,82 valovuoden päässä. Tätä tähteä kiertää melko kaukana oleva ruskeiden kääpiöiden pari
Sulatusuuni
Sulatusuuni ("Fornax, Fornacis, For") on eteläisellä tähtitaivaalla sijaitseva pieni himmeätähtinen tähdistö. Tähdistö tunnetaan Sulatusuunin kääpiögalaksista, joka sijaitsee Linnunradan lähellä.
Sulatusuunin tähdistössä sijaitsee myös Sulatusuunin galaksijoukko eli Fornax-galaksijoukko.
Tähdistön nimesi ranskalainen Nicolas Louis de Lacaille vuonna 1763. Tästä tähdistöstä on löydetty ultrapieniä, alle 120 valovuoden läpimittaisia galakseja.
Tähdistössä sijaitsee myös galaksi UDFy-38135539, joka on kaukaisin ja näin vanhin tunnettu galaksi. Sen valo on peräisin yli 13 miljardin vuoden takaa, noin 600 miljoonan vuoden ikäisestä maailmankaikkeudesta.
Tähtiä nimineen
Tähtiä Bayerin nimineen:
Tärpätti
Tärpätti ("mäntyöljytärpätti, pineenitärpätti") on väritön tai kellertävä, haihtuva ja tulenarka neste, jota saadaan havupuiden pihkasta. Selluloosateollisuuden sivutuotteena syntyy raakatärpättiä, joka on CH-terpeeni-isomeerien seos. Tärpätti valmistetaan tislaamalla raakatärpätistä ja saatu tisle koostuu lähinnä alfa-pineenistä ja delta-3-kareenista. Tärpätti-nimellä myydään myös mineraalitärpättiä eli lakkabensiiniä, joka ei ole tärpättiä vaan maaöljystä tislattua bensiiniä.
Varsinaista tärpättiä käytetään maaliteollisuudessa liuottimena ja maalien ohenteena. Tärpätti ei liukene veteen, mutta se liukenee alkoholiin, bentseeniin, eetteriin ja kloroformiin. Kotikäytössä tärpätti sopii liuottimia kestävien pintojen puhdistusaineeksi. Tärpätti ärsyttää ihoa ja voi aiheuttaa allergista ihottumaa, joten sitä käsitellessä on syytä käyttää asiallisia suojavarusteita. Myös hyvästä tuuletuksesta on huolehdittava, sillä tärpätti ärsyttää silmiä ja hengitysteitä ja tärpättihöyry on hengitettynä myrkyllistä. Tärpätti voi syttyä itsestään imeydyttyään huokoiseen orgaaniseen aineeseen ja se reagoi voimakkaasti hapettavien aineiden kanssa. Tärpätin leimahduspiste on 35 °C ja itsesyttymislämpötila 247 °C. Tärpätti on yhteensopimatonta happojen, alumiinikloridin ja booritrifluoridin kanssa.
Kolmossivun tyttö
Kolmossivun tytöksi kutsutaan sanomalehdessä vakiopalstalla olevaa valokuvaa, joka esittää vähäpukeista naista. Usein nainen esiintyy yläosattomissa. Kolmossivun tyttö on ilmiönä sukua aiempien vuosikymmenien pin-up -tytölle.
Ilmiön kehitti englantilainen sanomalehti "The Sun" vuonna 1969. Alkujaan kolmossivun tyttö esiintyi palstalla rinnat peitettyinä. Nimitys palstalle tuli siitä, että sen vakiopaikka "The Sunissa" on sivulla 3. Miespuolisen henkilön kuvaakin kokeiltiin, huonolla menestyksellä. Palstaa on vastustettu, ja "The Sun" lopetti palstan muutamaksi päiväksi tammikuussa 2015.
Ensimmäinen paljasrintainen kolmossivun tyttö oli 20-vuotias saksalainen Stephanie Rahn marraskuussa 1970. Tämän jälkeen palstalla on poseerannut kohta 10 000 naista. Ensimmäisen yläosattoman vuoden aikana "The Sunin" levikki kohosi 40 prosenttia.
Suomessa kolmossivun tyttöä vastaavaa valokuvapalstaa ovat pitäneet "Iltalehti" ja "Kauppalehti". Iltalehdessä palstan nimenä on "Iltatyttö" ja se aloitettiin vuonna 1986 tamperelaisen Tanja Taipaleen kuvien buumin jälkeen. "Kauppalehti" on korvannut valokuvan piirroksella, jota – kuten valokuvaa ennen – seuraa lyhyt kommentti ajankohtaisesta asiasta. "Iltalehdessä" iltatytön rinnat saattoivat takavuosina olla kuvassa täysin esillä, mutta myöhemmin ne on peitetty siten, että mallin nännit peittyvät. Lisäksi mallit ovat nykyään suomalaisia, kun ennen käytettiin kuvatoimistojen kuvia. Iltalehti päätti lopettaa Iltatyttö-palstansa vuonna 2015.
Mikko Löytty
Mikko Löytty (s. 1961 Tampere) on suomalainen basisti. Hän on vaikuttanut muun muassa veljiensä Jaakko Löytyn ja Sakari Löytyn orkestereissa sekä yhtyeissä Pepe Ahlqvist & The Rolling Tumbleweed, Hurriganes, Herra Heinämäen Lato-orkesteri, Q.Stone ja SF-Blues. Hän on tehnyt yhteistyötä muun muassa Mikko Kuustosen, Heikki Salon, Dave Lindholmin, Jukka Tolosen, Pepe Ahlqvistin, Heikki Silvennoisen, Eero Raittisen, Janne Louhivuoren, Remu Aaltosen, Veli-Matti Järvenpään, Jarkka Rissasen ja Minna Kettusen kanssa.
Nykyisiin bändikuvioihin kuuluu niin ikään Open Eye Band, joka julkaisi elokuussa 2008 proge-vaikutteisen "Screaming Baby" -debyyttialbuminsa. Hän toimii myös bassonsoitonopettajana. 2000-luvulla Mikko Löytty on julkaissut kolme omaa sooloalbumia, "Tänä iltana", "Minkäs sille voi" ja "Koivu ja tähtiniitti". Mikko Löytty on säveltänyt soololevyjen kappaleet itse.
Hänen musisointinsa alkoi veljesporukassa ja on jatkunut siinä tänne saakka. Mikon, Jaakon, Heikin ja Sakarin lisäksi veljessarjaan kuuluu myös tietokirjailija Olli Löytty.
Pelle Miljoona &amp; N.U.S.
Pelle Miljoona & N.U.S. oli suomalainen vuosina 1977–1978 toiminut punk-yhtye ja johtohahmonsa Pelle Miljoonan ensimmäinen levyttänyt kokoonpano. Yhtye perustettiin kesällä 1977 Pelle Miljoonan opiskelupaikkakunnalla Savonlinnassa. N.U.S.:ää edelsi Jasmine-niminen kokoonpano.
Yhtye antoi musiikkiaan sisältäneen nauhan Dave Lindholmille tämän ollessa keikalla Savonlinnassa. Lindholm toimitti nauhan Love Recordsin johtajalle Atte Blomille. Blom kävi kuuntelemassa N.U.S.:ää ensimmäisellä keikalla, ja sen jälkeen yhtye pääsi levyttämään Love Recordsille.
Ensimmäinen julkaistu levy oli single "Olen työtön", B-puolella "Mä vain pogoon", ja sitä seurasi vuodenvaihteessa 1977/1978 Pekka Nurmikallion Microvox-studiossa Lahdessa äänitetty albumi "Pelle Miljoona & N.U.S.". Albumin tunnetuin laulu lienee "Olen työtön".
1978 julkaistiin kokoelmalevy Pohjalla, jossa N.U.S.:ltä ovat kappaleet "Rocktähti", "Häpeän olla valkoinen", "Mä en jumaloi Amerikkaa" sekä "Väkivalta ja päihdeongelma", jota pidetään yhtenä 1970-luvun lopun Suomi-punkin suurista klassikoista. Samoihin aikoihin ilmestyi single "Lähdetään kiitämään" (B-puolella "Meidän on tulevaisuus", joka oli tehty jo nimellä Pelle Miljoona). Pohjalla-levyn jälkeen tehdyllä Pohjalla-kiertueella Pelle Miljoonan bändinä ei ollut enää N.U.S. vaan 1978, joka myöhemmin oli nimeltään Pelle Miljoona & 1980.Vuonna 2005 julkaistulla remasteroidulla CD-versiolla ovat bonuskappaleet:Albumin jälkeen yhtyeen basistiksi tuli Jussi Paasikallio.
Kärpänen (tähdistö)
Kärpänen () on eteläisellä tähtitaivaalla sijaitseva pieni tähdistö, joka ei näy Suomessa.
Lähellä ovat Kölin ja Kentaurin tähtikuviot.
Tähdistö on nimetty aivan 1500-luvun lopussa jo ennen William Bayeria. Tämä tähdistö on Etelän rististä etelään ja Hiilisäkki, pimeä sumu ulottuu sen alueelle samoin kuin Linnunratakin osittain.
Alfa Muscaen kirkkaus on 2,69 eli se on melko kirkas. Tässä tähdistössä on havaittu pehmeäröntgensädenova "Nova Muscae 1991".
Kärpänen on ennen nykyistä nimeään kantanut useita muitakin nimiä. Se on ollut muun muassa Mehiläinen ("Apis") ja Etelän kärpänen ("Musca Australis"). Jälkimmäinen Lacaillen erotuksena Pohjoisen kärpäsestä, joka istui Oinaan päällä. Pohjoisen kärpäsen poistuttua käytöstä Kärpänen sai nykyisen nimensä.
Hannu Raittila
Hannu Matti Raittila (s. 23. marraskuuta 1956 Helsinki) on suomalainen kirjailija. Hänen tuotantoonsa kuuluu novelleja, romaaneja, kolumneja, TV-käsikirjoituksia, kuunnelmia ja radionovelleja.
Raittila voitti vuonna 2001 Finlandia-palkinnon teoksellaan "Canal Grande" ja Runeberg-palkinnon vuonna 2014 teoksella "Terminaali".
Paraisilla nykyisin asuva Raittila vietti lapsuutensa Helsingin Katajanokalla, vankilan ja sataman vaikutuspiirissä. Seurakuntanuoresta tuli 1970-luvulla taistolaisnuori. Hän on opiskellut Helsingin yliopistossa vuosina 1986–1990 poliittista historiaa, sosiologiaa, valtio-oppia ja käytännöllistä filosofiaa.
Raittilan isä oli taidemaalari Tapani Raittila. Raittila on ollut vuodesta 2008 naimisissa kirjailija Leena Landerin kanssa. Hänellä on kaksi lasta aiemmasta avioliitostaan.
Ennen ryhtymistään vapaaksi kirjailijaksi vuonna 1990 Raittila toimi muun muassa oikolukijana "Suomenmaa"-sanomalehdessä (1981–1982) ja "Aamulehden" radio- ja televisiokriitikkona (1982–1986) sekä kolumnistina (1988–1992). Hän on työskennellyt kolumnistina myös "Turun Sanomissa" (1995–1996) ja "Helsingin Sanomissa" (2003–2005). Raittila toimi jäsenenä YLE Radio 1 Seija Walliuksen toimittamassa "Herraseurassa"-radio-ohjelmassa.
Raittila on saanut teoksillaan useita kirjallisuuspalkintoja. Vuonna 2001 hän voitti Finlandia-palkinnon teoksesta "Canal Grande". Myös hänen teoksensa "Terminaali" nimettiin Finlandia-palkintoehdokkaaksi vuonna 2013. "Terminaali" voitti vuoden 2014 Runeberg-palkinnon. Teos on ehdolla myös vuoden 2015 Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon saajaksi.
Raittilan tyylille on ominaista eri henkilöiden subjektiivisten näkökulmien limittäminen kerrontaan. Kokonaisuus hahmottuu vasta, kun lukija tekee synteesin erilaisten henkilöiden kautta kuvatuista yksittäisistä näkymistä. Mukana on usein henkilö, jolla on hyvin teknokraattinen asenne, sekä hänen vastapainonaan tunneperäisemmin asioihin suhtautuvia henkilöitä. Raittilaa on nimitetty tyylinsä vuoksi insinöörikirjailijaksi yhdessä Antti Tuurin ja Kari Hotakaisen kanssa.
Raittila purki maaliskuussa 2010 Ajatus Kirjojen kanssa tekemänsä sopimuksen koskien Mannerheim-aiheista romaania, jonka piti ilmestyä rinnakkaisteoksena Solar Filmsin "Mannerheim"-elokuvalle. Toukokuun alussa 2010 Raittila kertoi yllättäen julkaisevansa romaanin marsalkka C. G. Mannerheimista kustannusosakeyhtiö Siltalan kustantamana. Samana vuonna ilmestynyt "Marsalkka" käsittelee Mannerheimin viimeisiä vuosia Sveitsissä. Romaanin muita päähenkilöitä ovat amerikkalainen journalisti Martha Gellhorn, kirjailija Ernest Hemingway sekä suomalainen eversti Aladár Paasonen.
Oktantti
Oktantti (latinaksi "Octans, Octantis, Oct") on eteläisen tähtitaivaan eteläisin tähdistö. Tämä tähtikuvio on keskisuuri ja himmeätähtinen. Taivaan etelänapa, deklinaatio −90° sijaitsee juuri Oktantin tähtikuviossa. Etelässä ei ole Pohjantähteen verrattavaa napatähteä, vaan ainoastaan hyvin himmeä
Sigma Octantis (lyhenne σ Oct) on melko lähellä etelänapaa. Sen deklinaatio on
−88° 57′ eli se sijaitsee hieman yli asteen päässä navasta. Sigma Octantiksen ("Polaris Australis, eteläinen napatähti") näennäinen kirkkaus on vain 5,42.
Sigma Octantiksen spektriluokka on F0III ja etäisyys 270 valovuotta. Se on siis kohtalaisen kaukana oleva kellanvalkea jättiläistähti, jonka kirkkaus vaihtelee.
Etelän risti osoittaa kohti taivaan etelänapaa ja on etelänavan paikannin eteläisellä pallonpuoliskolla.Nimetty eteläinen napatähti:
Tähtiä bayerin nimillä:
Pertti
Pertti on suomalainen miehen etunimi. Se perustuu useiden germaanisten miesten etunimien loppuun -"bert" (näitä nimiä ovat ainakin Albert, Dagobert, Engelbert, Herbert, Hubert ja Robert). Tavallisimmin Pertti liitetään Albertiin, ja siksi Pertin nimipäivä on 24. huhtikuuta, sama kuin Albertilla. Pertistä käytettyjä puhuttelunimiä ovat Pera, Pertsa, Perttu, Pete, Petu ja Pepe.
Väestörekisterikeskuksen mukaan Pertti-nimen on saanut vuoden 2015 loppuun mennessä 30 141 henkilöä. Pertti otettiin almanakkaan vuonna 1929 ja oli suosittu nimi ainakin 1940–1950-luvulla, mutta sittemmin nimen suosio on vähentynyt selvästi: vuosina 1940–1959 nimi annettiin Suomessa 17 768 henkilölle ja vielä vuosina 1960–1979 5 020 henkilölle, mutta vuosina 1980–1999 enää 969 henkilölle ja uudella vuosituhannella 20. heinäkuuta 2015 mennessä nimi on annettu vasta 256 henkilölle. Vuonna 1950 Perttejä nimettiin Suomessa yli 1 000 mutta vuonna 2000 enää noin 20.
Jimmy Floyd Hasselbaink
Jerrel "Jimmy Floyd" Hasselbaink (s. 27. maaliskuuta 1972 Paramaribo, Suriname) on alankomaalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Hasselbainkin ensimmäinen ammattilaisseura oli alankomaalainen Stormvogels Telstar, jossa hän pelasi vuoteen 1990 ennen siirtymistään AZ Alkmaariin. Seuraavaksi hän siirtyi Portugaliin Campomaiorenseen. 24 vuoden ikäisenä Hasselbaink siirtyi mahtiseura Boavistaan, jossa teki lopullisen läpimurtonsa. Hän teki 29 ottelussa 20 maalia. Heinäkuussa 1997 Hasselbaink myytiin kahdella miljoonalla punnalla kaudeksi 1997–1998 englantilaiseen Valioliiga-seura Leeds Unitediin, jossa hän jatkoi vakuuttavaa maalien takomistaan tehden 36 ottelussa 18 maalia, mikä oikeutti sarjan jaettuun maalikuninkuuteen. Hasselbainkin seuraava seura oli Espanjan Primera Divisiónin Atlético Madrid. 34:ssä Espanjan liigan ottelussa hän teki 24 maalia.
Kaudeksi 2000–2001 seurasi paluu Valioliigaan, tällä kertaa Chelseaan seuran silloisella ennätyssummalla, 15 miljoonalla punnalla. Ensimmäisellä Chelsea-kaudellaan hän teki 35 ottelussa 23 maalia ja voitti jälleen Valioliigan maalikuninkuuden. Kaudella 2001–2002 Hasselbaink teki jälleen 23 maalia. Kahden viimeisen Chelsea-kautensa aikana hänen maalintekovireensä alkoi hiipua, eikä kaudella 2002–2003 merkitty Hasselbainkin sarakkeeseen kuin 11 osumaa 36 pelissä, ja 2003–2004 maaleja tuli 30 pelatussa ottelussa yhteensä 13. 32-vuotiaana hän siirtyi seuraavaksi kaudeksi vapaalla siirrolla Middlesbrough'n, jossa teki kahden kauden aikana 58 ottelussa 23 maalia. Charltoniin Hasselbaink siirtyi vapaalla siirrolla 11. heinäkuuta 2006. 25 ottelun jälkeen hollantilainen siirtyi Cardiff Cityyn, missä lopetti uransa vuonna 2008.
Alankomaiden maajoukkueessa Hasselbaink pelasi 23 ottelua, joissa hän teki yhdeksän maalia.
Kustaa Hiekka
Kustaa Hiekka (aik. "Gustaf Lindell"; 12. lokakuuta 1855 Laitila – 1. toukokuuta 1937) oli suomalainen kultaseppä ja kunnallispoliitikko.
Kustaa Hiekan vanhemmat olivat maanviljelijä Wilhelm Hiekka (Porkola) ja Fredrika Hiekka. Hiekka kävi sunnuntai- ja iltakoulua ja opiskeli kultasepäksi Uudessakaupungissa vuosina 1870–1875. Saatuaan kisällinkirjansa vuonna 1875 hän työskenteli Viipurissa ja Pietarissa, kunnes perusti oman verstaan Poriin vuonna 1878. Saatuaan kultaseppämestarin arvon Hiekka siirtyi 1879 Tampereelle työskentelemään mestarina kultasepän lesken Henrika Karolina Areniuksen liikkeessä. Hiekka meni naimisiin Areniuksen kanssa ja piti liikettä seuraavat parikymmentä vuotta omana yksityisenä liikkeenään. Vuonna 1899 Hiekka perusti yhdessä helsinkiläisen kultasepän Karl Hägglundin ja turkulaisen kultasepän Vilhelm Pettersonin kanssa Suomen Kultaseppä Oy:n, joka alkoi ensimmäisenä Suomessa valmistaa kulta- ja hopeatavaroita teollisesti, kun niitä aiemmin oli tehty puhtaasti käsityönä.
Menestyksellinen liiketoiminta antoi Hiekalle taloudelliset mahdollisuudet aloittaa mittavan esine- ja taidekokoelman keräämisen. Hiekka oli innokas matkailija, joka jo heti kultasepäksi valmistuttuaan teki useita ulkomaanmatkoja ja toi matkoilla hankkimiaan esineitä kokoelmaansa. Ensimmäisen ulkomaanmatkansa Hiekka teki Pariisin vuoden 1878 maailmannäyttelyyn ja kävi myöhemmin muissakin maailmannäyttelyissä. Hän teki vuosien 1880–1914 välillä vähintään yhden ulkomaanmatkan joka vuosi. Euroopan ohella hän kävi Lähi-idän maissa, Havaijilla, Japanissa ja Hongkongissa. Vuosina 1907–1908 Hiekka teki maailmanympärimatkan, joka kesti puoli vuotta. Maalis-toukokuussa 1911 Hiekka ja Aatu Vasama (1890-1944) tekivät matkan Egyptiin ja matkan aikana Vasama piti päiväkirjaa matkan tapahtumista. Päiväkirjan tekstejä on julkaistu 2011 ilmestyneessä kirjassa "Hiekka aavikolla : matka Egyptiin 1911".
Vuonna 1931 Hiekka lahjoitti kokoelmansa Kustaa Hiekan Säätiön ylläpitämälle museolle ja luovutti museota varten Tampereen Pirkankadun varrella olevan klassistyylisen vuonna 1928 valmistuneen rakennuksen. Tässä rakennuksessa toimii edelleen Hiekan taidemuseo. Kustaa Hiekka harrasti myös kansatiedettä ja lahjoitti keräämänsä kansatieteellisen aineiston Tampereella sijaitsevalle Hämeen museolle. Hiekan synnyinkunnan Laitilan kirjasto toimi vuosina 1938–2006 Hiekan lahjoittamassa Kustaa Hiekan Lukutupa -nimisessä rakennuksessa.
Hiekka sai teollisuusneuvoksen arvon vuonna 1935. Hän kuoli vuonna 1937 81-vuotiaana.
Kustaa Hiekka toimi myös 32 vuotta (1886–1918) Tampereen kaupunginvaltuuston jäsenenä sekä kaupungin rahatoimikamarin (myöhempi kaupunginhallitus) puheenjohtajana vuonna 1901.
Kuvanveistäjä Yrjö Liipolan vuonna 1939 tekemä Kustaa Hiekan pronssinen rintakuva on pystytetty Hiekan taidemuseon eteen Tampereelle. Samanlainen rintakuva on myös Laitilassa Kustaa Hiekan Lukutuvan edustalla.
Kustaa Hiekka on haudattu Kalevankankaan hautausmaalle Tampereelle.
Savielly Tartakower
Savielly Tartakower (22. tammikuuta 1887 Rostov-na-Donu – 4. tammikuuta 1956 Pariisi) oli puolanjuutalainen shakin suurmestari. Hänet tunnetaan englanniksi etunimellä "Saviely" tai "Savielly" ja ranskaksi "Xavier Tartacover" tai "Xavier Tartakover",
Tartakowerin ollessa 12-vuotias hän muutti yhdessä perheensä kanssa Venäjältä Itävalta-Unkariin, missä he asettuivat Wieniin. Tartakower opiskeli lakia Wienin ja Geneven yliopistoissa ja kiinnostui opiskeluaikanaan shakista tutustuen pelaajiin Wienin kahviloissa. Hän tapasi merkittäviä tuon ajan mestareita: Carl Schlechterin, Geza Maroczyn, Milan Vidmarin ja Richard Rétin.
Tartakowerin ensimmäinen saavutus oli voitto Nürnbergissä 1906, sitten Hastingsissä 1927 ja 1928 sekä Liègessä 1930. Vierailtuaan New Yorkin eläintarhassa Tartakower keksi orankiavauksen 1. b4. Hän oli avausekspertti muun muassa kuningatargambiitissa, jossa hän keksi uusia muunnelmia ja ideoita.
Tartakower oli kuulu sanonnoistaan ja pani muiden muassa suomalaisen Eero Böökin matalaksi hänen ehdotettuaan antautumista Tartakowerin ollessa häviöasemassa: "ajatelkaa sentään käytöstänne". "Virheet vain odottavat tekijäänsä" sekä "on parempi uhrata vastustajan nappuloita" olivat muita tunnettuja aforismeja.
Hän kirjoitti muun muassa kirjat: "The Hypermodern Games of Chess" ja "My Best Games of Chess 1905–1954".
Läjä Äijälä
Veli-Matti ”Läjä” Äijälä (s. 29. syyskuuta 1958 Tornio) on suomalainen muusikko ja sarjakuvapiirtäjä. Hänet tunnetaan etenkin hardcore punk -yhtyeensä Terveiden Käsien (TK) laulajana ja ainoana jäsenenä, joka oli yhtyeessä koko sen olemassaolon ajan. Terveet Kädet aloitti uransa alkumuodossaan 1978 ja virallisesti vuonna 1980 ja hajosi 2016.
Terveiden Käsien lisäksi Äijälän yhtyeitä ovat Aavikon kone ja moottori, Billy Boys, Death Trip, The Leo Bugariloves, The Sultans, The Kolmas, Sakset! ja Lapin Helvetti. Näistä Aavikon kone ja moottori, The Kolmas, Sakset! ja Billy Boys soittavat kokeellista elektronista musiikkia, joskin Billy Boys on soittanut myös rockabilly-musiikkia.
Äijälän underground-sarjakuvia on julkaistu muun muassa kokoelmassa "X" (Huuda huuda, 2010).
Äijälä on julkaissut myös yhden elektronisen kappaleen nimellä Veli-Matti Äijälä "Passions of Läjä Äijälä" -kokoelmalla. Äijälän oma levy-yhtiö on Torniossa vuonna 1979 perustettu IKBAL eli Ismon Karkean Brutaalit Aavikkolevyt.
Musiikin tekemisen lisäksi Äijälä on piirtänyt underground-sarjakuvia. Kemin valtakunnallisessa sarjakuvakilpailussa 1985 Äijälä sijoittui sarjallaan "Slemmy" jaetulle toiselle sijalle. Äijälän sarjakuvia ovat julkaisseet muun muassa lehdet "Kupla" (1982–83), "Kannus" (Seinäjoen sarjakuvaseura, 1986–88) ja "Sarjari" (Tampereen sarjakuvaseura, 1986–2017). Äijälä on tehnyt myös kuvituksia levynkansiin (muun muassa Terveet Kädet, Billy Boys, CMX, Raygun, Death Trip, Sorto).
Vuosina 1990–94 Äijälä toimitti ja osin piirsi viisi "X"-sarjakuvalehteä, jotka julkaisi hänen oma IKBAL-kustantamonsa. Lehti julkaistiin ensimmäistä numeroa lukuun ottamatta englanninkielisenä, Kari Heikosen käännöksinä. Äijälän lehteen tekemät sarjakuvat on koottu suomenkielisinä albumiin "X" (Huuda Huuda, 2010), jossa mukana ovat myös englanninkieliset käännökset.
Äijälä on sanoittanut kappaleita myös Apulannalle ja julkaissut punk-runokokoelman "Runojen kevät" vuonna 2007 yhdessä Pupu Lihaviston ja Astro Lihjamon kanssa.
Mineraalitärpätti
Mineraalitärpätti eli "lakkabensiini" on maaöljystä jalostettu liuotin, jota käytetään samaan tapaan kuin mäntyöljystä valmistettavaa aitoa tärpättiä. Mineraalitärpätti on huoneenlämmössä kirkas ja väritön neste, joka haihtuu nopeasti. Höyry on syttyvää, eikä mineraalitärpättiin sotkeutuneita riepuja pidä jättää avoimeen astiaan, mikäli lähellä on avotuli. Mineraalitärpättiä ei pidä käyttää pellavaöljymaalien ohentamiseen pellavaöljyn itsesyttymistaipumuksen ja mineraalitärpätin alhaisen leimahduspisteen vuoksi.
Mineraalitärpättiä käytetään alkydiöljymaalien ja lakkojen ohenteena, liuottimena ja puhdistusaineena.
Mikroskooppi (tähdistö)
Mikroskooppi (latinaksi "Microscopium, Microscopii, Mic") on eteläisellä taivaalla sijaitseva pieni himmeätähtinen tähdistö, joka ei näy Suomessa. Tähdistö sijaitsee Kauriin ja Jousimiehen tähtikuvioista etelään.
Tähdistön nimesi ranskalainen Lacaille.
Kirkkaimman tähden kirkkaus on vain 4,7.Tähtiä Bayerin nimillä:
Muita huomattavia tähtiä:
Tällä tähdellä on pölykiekko,kirkkaudeltaan muuttuva tähti, lähitähti
kirkkaudeltaan muuttuva tähti, lähitähti
Jon Lee Anderson
Jon Lee Anderson (s. 15. tammikuuta 1957) on yhdysvaltalainen tietokirjailija ja "The New Yorker" -lehden toimittaja. Hänen tunnetuin kirjansa on Che Guevara -elämäkerta "Che" (1997, suom. 1998 Otava).
Anderson on saanut koulutuksensa eri puolilla maailmaa: Etelä-Koreassa, Kolumbiassa, Taiwanissa, Liberiassa ja Englannissa. Hän aloitti toimittajan työt Perussa. Myöhemmin hän toimi sotakirjeenvaihtajana maailman kriisipesäkkeissä ja kirjoitti Etelä-Amerikan sosiaalisista ongelmista. Hänen juttujaan on julkaistu monissa lehdissä. Vuodesta 1998 alkaen Anderson on kuulunut New Yorkerin henkilökuntaan.
Kaukoputki (tähdistö)
Kaukoputki (latinaksi "Telescopium", genetiivi "Telescopii", lyhenne "Tel") on pieni ja himmeätähtinen tähdistö eteläisellä tähtitaivaalla, niin etelässä ettei se näy Suomessa. Tähdistön nimesi vuonna 1763 ranskalainen tähtitieteilijä Nicolas Louis de Lacaille, joka tutki eteläisen tähtitaivaan tähtiä. Tähdistö sijaitsee Jousimiehestä hieman etelään.
Kirkkaimman tähden Alfa Telescopiin kirkkaus on 3,49 eli tähti on melko himmeä.
Vanhoissa tähtiatlaksissa Kaukoputki kuvataan sen aikaisena pitkänä, puisen telineen kannattelemana laitteena. Lacaillen alkuperäisessä ehdotuksessa tämä tähtikuvio oli huomattavasti suurempi; se ulottui yli Jousimiehen tähtikuvion. IAU ei hyväksy päällekkäin meneviä kuvioita, joten IAU:n vahvistama kuvio on selkeästi Lacaillen ehdotusta pienempi.
Mr. Spock
Mr. Spock on pääasiassa Leonard Nimoyn esittämä U.S.S. Enterprisen tiedeupseeri ja yliperämies televisiosarja "Star Trekissä". Hän on toiminut myös Tähtiliiton kadettien kouluttajana. Spockin tunnetuimpia piirteitä lienevät hänen suippokorvansa. Spock luottaa aina ensisijaisesti logiikkaan ja on oppinut hallitsemaan tunteitaan. Tosin joskus (todella harvoin kuitenkin), Spock on käynyt tunteelliseksi, ja osoittanut vihaa ja surua. Näissä tapauksissa on todennäköistä että hänen ihmispuolensa tulee esiin. Vuoden 2009 "Star Trek", vuoden 2013 Star Trek Into Darkness ja vuoden 2016 Star Trek Beyond -elokuvissa nuorta Spockia näytteli Zachary Quinto.
Hän on puoliksi vulkanuslainen ja puoliksi ihminen, tosin fyysisesti hän on lähes täysin vulkanuslainen. Jakson "This Side of Paradise" mukaan Spockilla on etunimi, mutta se on mahdoton lausua Federaation standardikieltä puhuvalle. Spockin isä on Vulkanuksen suurlähettiläs Sarek, äiti Amanda Grayson. Spockilla on puoliveli Sybok, joka kohdataan ainoan kerran .
Spock on naimisissa, koska kapteeni Jean-Luc Picard on sanonut tavanneensa Sarekin tämän pojan häissä, ja koska Sybok on kuollut jo ennen kapteeni Picardin syntymää, hän ilmeisesti tarkoitti Spockia. Ei-kaanonin "Vulcan’s Heart" -romaanin mukaan Spock on naimisissa Enterpriselläkin palvelleen luutnantti Saavikin kanssa.
Spock liittyi tähtilaivastoon isänsä tahdon vastaisesti ja palveli lähes yksitoista vuotta kapteeni Christopher Piken alaisuudessa U.S.S. Enterprisella. Sittemmin hän palveli myöhemmin samalla aluksella kapteeni James T. Kirkin alaisuudessa. Spock sai surmansa Genesis-kriisin aikana palvellessaan amiraali James T. Kirkin alaisuudessa taistelussa Khan Noonien Singhia vastaan. Myöhemmin saatiin selville hänen siirtäneen kuollessaan katransa aluksen lääkäriin, Leonard McCoyhin. Genesis-aalto palautti Spockin ruumiin henkiin Genesis-planeetalla, ja kolmannen elokuvan lopussa Spock sai mielensä ja ruumiinsa jälleen yhdistettyä.
Noin 70–75 vuoden kuluttua tästä, 2370-luvun alussa, Spock toimi Federaation lähettiläänä romuluslaisten kotiplaneetalla Romuluksessa.
Joe Hisaishi
, taiteilijanimeltään Joe Hisaishi (), (s. 6. joulukuuta 1950) on japanilainen säveltäjä, joka tunnetaan erityisesti pitkäaikaisesta yhteistyöstään elokuvaohjaaja Hayao Miyazakin kanssa. Hän on säveltänyt musiikkia Studio Ghiblin suosituimpiin elokuviin, kuten "Henkien kätkemään", "Naapurini Totoroon" ja "Prinsessa Mononokeen".
Hisaishi on säveltänyt musiikin peliin "", joka on voittanut sävellyksestä IFMCA-palkinnon "Best Score for a Video Game or Interactive Media" kategoriassa vuonna 2011.
Maalari (tähdistö)
Maalari (lat "Pictor, Pictoris, Pic") on Suomessa näkymätön pieni tähdistö, joka sijaitsee eteläisellä tähtitaivaalla. Tässä tähdistössä sijaitsee valkea nuori Beta Pictoris, jolta löydettiin pölykiekko vuonna 1984. Vuonna 2008 ilmoitettiin, että Beta Pictoriksen läheltä kuvattiin valopiste, joka saattaa olla tähteä kiertävä suuri enimmäkseen kaasusta koostuva jättiläisplaneetta.
Tähtiä nimineen:
Tähtiä Bayerin nimineen:
Tähtiä Flamsteedin nimineen:
Kvadit
Kvadit tai quadit () olivat kansainvaellusajan germaaniheimo, jonka katsottiin lukeutuvan sveebeihin, joskin arkeologisten löytöjen perusteella he olivat lähempänä langobardeja. Kvadit asuivat Mainin keski- ja alajuoksun pohjoisrannalla. Kvadit liittoutuivat markomannien kanssa Roomaa vastaan vuosina 166–180. Heimo muutti 400-luvun alussa vandaalien mukana Espanjaan, jonne he perustivat kuningaskunnan. Visigootit valloittivat kvadien kuningaskunnan 585.
USS Enterprise (Star Trek)
U.S.S. Enterprise on useiden kuvitteellisten avaruusalusten nimi "Star Trek" -televisiosarjoissa ja -elokuvissa, joiden tapahtumat yleensä myös sijoittuvat pääosin jollekin kyseisistä tähtialuksista.
Ensimmäisessä "Star Trek" -sarjassa kuvatun Enterprisen onnistuneen tehtävän kunniaksi myöhemmät Enterprise-alukset ovat käyttäneet samaa Tähtilaivaston rekisterinumeroa, vain loppuun lisätyllä kirjaimella erotettuna. Aluksen nimeä edeltävät kirjaimet U.S.S. tarkoittavat "United Federation of Planets Star Ship".
Eri Enterprise-nimisiä aluksia on nähty useissa "Star Trek" -maailmaan perustuvissa sarjoissa ja elokuvissa:
Näiden lisäksi "Star Trek – sukupolvet" -elokuvassa esiintyy "HMS Enterprize" -niminen purjealus, joka oli tosiasiassa vain tietokoneen luomus holokannella.
Lentokala (tähdistö)
Lentokala (lat. "Volans, Volantis, Vol") on eteläisellä tähtitaivaalla sijaitseva Suomessa näkymätön pieni tähdistö. Tämä tähdistö löydettiin ennen Bayeria 1500-luvun lopuilla ja on jo Bayerin Uranometriassa 1600-luvun alussa.
Luonteri Surf
Luonteri Surf on erityisesti 1990-luvulla suosiota saavuttanut juvalainen punkpop-yhtye. Yhtyeen musiikki on niin sanottua ramopunkkia eli Ramones-tyylistä popahtavaa punk-musiikkia. Nimensä 1984 perustettu yhtye on saanut Etelä-Savossa sijaitsevan Saimaan selän Luonterin mukaan. Nimessä yhdistyy savolainen maaseutuhenkisyys ja California Sun.
Luonteri Surf tunnettiin siitä, että yhtyeen soittajat olivat ammatiltaan maanviljelijöitä, Martti Ripaojaa lukuun ottamatta. Luonteri Surf teki Radio Mafialle radio-ohjelmia nimeltä "Aamu maalla" sekä "Tonni tuorerehua".
Luonteri Surf julkaisi tuotoksensa "Ayshire Records" -levymerkillä vuoteen 1997 asti, kunnes yhtyeen kitaristi Pekka Kerminen ja ex-rumpali Pekka Liimatainen perustivat 1997 levy-yhtiön nimeltä Ayshire Levyt, joka on julkaissut Luonteri Surfin lisäksi mm. Poikia, Ypö-Viittä, Natsipaskaa (nyk.Ruoska), Seireeniä (nyk. Iiwana Julma), Tumppi Varonen & Problemsia?, Tolpat-yhtyettä, Vanhan piianpoikia ja Pahoja Agentteja, sekä Retkibanaania yhteistyössä Woimasoinnun kanssa.
Nykyään Liimatainen omistaa Ayshire Levyt yksinään.
Kameleontti (tähdistö)
Kameleontti (lat. "Chamaeleon, Chameleontis, Cha") on eteläisellä tähtitaivaalla oleva pieni himmeätähtinen tähdistö, joka ei näy Suomessa, koska sijaitsee taivaanpallolla hyvin etelässä.
Tähdistöä ei saa sekoittaa pohjoisella tähtitaivaalla olevaan Kirahviin, jonka nimi on Camelopardalis ja lyhenne Cam.
Tähdistö rajoittuu napatähdistö Oktanttiin ja kirkastähtiseen Köliin. Tämä tähdistö on nimetty 1500-luvun loppupuolella ilmestyneessä taivaanpallon kartastossa, ja kuvattu 
Bayerin Uranometriassa vuonna 1603. Tähdistön kirkkain tähti on Alfa Chameleontis jonka kirkkaus on 4,05.
Painoväri
Painoväri on painotuotteiden painamiseen käytetty väri. Painoväri on yleensä tahnamainen neste ja se sisältää pigmenttejä ja/tai musteita. Painoväriä pinnalle levittämällä saadaan aikaiseksi tekstiä tai kuvia. Pinta on yleensä paperia tai kartonkia, mutta myös erilaisille kankaille voidaan painaa.
Kirjapainossa käytetään yleensä pigmenttivärejä, sillä ne kiinnittyvät painomateriaalin pintaan (adheesio). Tällöin vähemmällä painovärin määrällä saadaan aikaiseksi intensiivisempi väri. Kiinnittymistä edistävät lisäaineet kuten erilaiset hartsit. Muste puolestaan imeytyy painettavan pinnan sisään, mikä aiheuttaa helposti suttuisemman jäljen.
Pigmentin hiukkaskoko vaikuttaa olennaisesti siihen, miten painoväri hajottaa valoa. Painojäljen värisävy, värikylläisyys ja kirkkaus seuraavat suoraan käytetystä pigmentistä.
Useimmat värikuvat painetaan neljällä värillä: musta (englanninkielinen painotekninen nimitys "key"), syaani ("cyan", vaaleansininen), "magenta" (sinipunainen) ja keltainen ("yellow"). Tästä tulee nimitys CMYK-värit (vertaa RGB-väreihin).
Kuriositeettina voi mainita, että jopa sienistä saatavia värejä on kokeiltu painoväreinä.
Pyttipannu
Pyttipannu on suomalaisessa ja ruotsalaisessa ruokaperinteessä esiintyvä ruokalaji. Siihen kuuluu yleensä kuutioitua perunaa, sipulia sekä lihaa tai makkaraa, jotka paistetaan runsaassa rasvassa. Lopuksi saatetaan lisätä kermaa tai paistettu kananmuna annoksen päälle. Paistetun kananmunan tilalla voi olla myös raaka munankeltuainen aseteltuna kuoren puolikkaaseen. Yleisesti tarjottu lisäke on etikkapunajuuret tai -kurkut.
Kermassa haudutettua pyttipannua voidaan sanoa Bellmannin pannuksi. Pyttipannusta on myös erilaisia versioita, joissa makkara korvataan lihapullilla tai kebabilla.
Pyttipannu-nimi tulee sen ruotsinkielisestä vastikkeesta "pytt i panna", joka tarkoittaa pieniä paloja pannussa.
Vaikka pyttipannu on tyypillistä edullista tähderuokaa, siitä on tullut lounaaksi tai oluen kanssa nautittava ravintola-annos. Esimerkiksi tamperelainen ravintola Tillikka on tunnettu erityisesti runsaasta pyttipannustaan, joka on ravintolan suosituin annos.
Pöytävuori (tähdistö)
Pöytävuori (lat. "Mensa", genetiivi "Mensae", lyhenne "Men")
on Suomessa näkymätön pieni hyvin himmeä tähdistö eteläisellä tähtitaivaalla.
α Mensae (Alfa Mensaen), tähdistön kirkkaimman tähden, näennäinen kirkkaus on vain 5,09 mikä tekee tähdistöstä todella himmeän. Tämä tähdistö sijaitsee hyvin lähellä eteläistä taivaannapaa ja rajoittuu napatähdistö Oktanttiin. Osa Suuresta Magellanin pilvestä on Pöytävuoressa, suurin osa Kultakalassa.
Tähdistön aikaisempi tieteellinen nimi oli Mons Mensae, josta suomenkielinen nimi on käännös. Se viittaa Etelä-Afrikan Pöytävuoreen.
Paisunta
Paisunta tarkoittaa ilmiötä, jossa höyrykoneissa ja polttomoottoreissa määrätyn paineisen höyry- tai kaasumäärän tilavuus suurenee ja paine alenee.
Paisunnalla on varsinaisesti merkitystä höyrykoneissa, joissa sen avulla säästetään höyryä ja sen myötä polttoainetta. Höyryä lasketaan vain osalla männän iskua (täytösmäärä) ja lopun männän matkaa höyry paisuu. Paine alenee paisuessa mahdollisimman alas: lauhduttimellisissa koneissa 50–80 kilopascaliin ja lauhduttimettomissa noin 120 kilopascaliin.
Veistotaltta
Veistotaltta (lat. "Caelum, Caeli, Cae") on eteläisellä tähtitaivaalla sijaitseva Suomessa näkymätön pieni himmeätähtinen tähdistö.
Tämän tähdistön nimesi ranskalainen tähtitieteilijä Nicolas Louis de Lacaille 1763, jonka mukaan tähdistössä näkyy kaksi talttaa sidottuna toisiinsa nauhalla.
Seikkailujen linnake
Seikkailujen linnake ("Fort Boyard") on ranskalainen televisio-ohjelma, jossa joukko kilpailijoita kilpailee Fort Boyardin linnakkeessa kultaraha-aarteesta suorittamalla erilaisia ruumiillisia suorituksia tai päättelykykyä vaativia tehtäviä. Ohjelman keskeisiä hahmoja ovat muun muassa pitkäpartainen vanha mies ja kaksi lyhytkasvuista miestä sekä kilpailijoita vastaan ottelevat erilaisin teemoittain pukeutuneet hahmot.
Ohjelmaa on tuotettu Ranskassa vuodesta 1990 lähtien, ja sitä on esitetty myös Suomen televisiossa. Suomessa viihdesarjaa esitettiin Yle TV1:ssä yhden tuotantokauden verran, 11 osaa vuonna 1993. Ranskassa ohjelmaa esittää France 2. Ohjelmaa tehdään tai on tehty samalla formaatilla myös Ruotsissa (Fångarna på fortet, juontajana Gunde Svan), Alankomaissa, Kanadassa, Yhdysvalloissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Argentiinassa, Saksassa, Belgiassa, Unkarissa ja Venäjällä.
Suomalaisversiota ohjelmasta nimillä "Fort Boyard – Linnake" ja "Fort Boyard Suomi" on esitetty vuosina 2010, 2012 ja 2018 SuomiTV:llä, Nelosella ja MTV3-kanavalla. SuomiTV on lähettänyt myös alkuperäistä "Seikkailujen linnake" -ohjelmaa.