hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Rudolf Harbig
Rudolf Harbig (8. marraskuuta 1913 Dresden – 5. maaliskuuta 1944) oli saksalainen juoksija, joka teki vuonna 1939 pitkään kestäneet maailmanennätykset 400:n ja 800 metrin juoksuissa.
Rudolf Harbig alitti 800 metrillä kahden minuutin rajan 1934 ja voitti ensimmäisen Saksan mestaruutensa 1936. Berliinin olympialaisissa hän ei päässyt päämatkallaan finaaliin, mutta 4 × 400 metrin viestissä hän juoksi ankkuriosuuden ja sai pronssia. Pariisin EM-kisoissa 1938 Harbig juoksi 800 metrillä Saksan ennätyksen 1.50,6 ja voitti kultaa. Toisen kultamitalin hän sai 4 × 400 metrin viestistä.
174-senttinen ja 64-kiloinen, Woldemar Gerschlerin valmentama Harbig juoksi Italian ja Saksan välisessä maaottelussa 15. heinäkuuta 1939 Milanon 500 metrin mittaisella radalla 800 metrin maailmanennätyksen 1.46,6, joka rikottiin vasta 16 vuotta myöhemmin. Mario Lanzin johtaessa Harbig sai puolimatkassa väliajakseen 52,8, ja toiseen puoliskoon kului aikaa 53,8 sekuntia. Vanha maailmanennätys parani ennätykselliset 1,8 sekuntia. Frankfurt am Mainissa 12. elokuuta 1939 Harbig juoksi 400 metrin maailmanennätyksen 46,0. Se kesti ennätyksenä lähes yhdeksän vuotta. Harbigin väliajat 100 metrin välein olivat 11,3, 22,0 ja 33,6.
Elokuun 1938 ja syyskuun 1940 välillä Harbig voitti 55 peräkkäistä kilpailuaan matkojen vaihdellessa 50 metristä 1 000 metriin. Vuonna 1940 hän juoksi 800 metrillä uransa toiseksi parhaan ajan 1.47,8 ja vuonna 1941 400 metrillä ajan 46,7, joka sivusi hänen uransa toiseksi parasta aikaa. Vuonna 1941 hän juoksi 1 000 metrin maailmanennätyksen 2.21,5. Viimeisen kilpailunsa hän juoksi Ruotsissa 1942.
Toisessa maailmansodassa Harbig palveli laskuvarjojoukoissa. Hän kaatui Ukrainassa maaliskuussa 1944 ja haudattiin Kirovogradin kaupungin lähelle. Dresdenissä kilpaillaan vuosittain Rudolf Harbigin muistokilpailut ja siellä oli aikaisemmin hänen nimeään kantava stadion. Rudolf Harbigin nimeä kantava muistopalkinto annetaan vuosittain menestyneelle saksalaiselle yleisurheilijalle.
Etniset uskonnot
Etniset uskonnot tarkoittavat eri yhteisöjen ja kansojen alkuperäisiä uskontoja. Termi korvaa aikaisemmin käytetyt termit kirjoituksettomien kulttuurien uskonnot, primitiiviset uskonnot ja varhaiskantaiset uskonnot.
Etniset uskonnot eroavat universaaleista uskonnoista siten, että etniset uskonnot rajoittuvat tietyn kansan tai kulttuurin keskuuteen, kun taas universaalit uskonnot ovat avoimia syntyperästä ja kulttuurista riippumatta.
Nykyajan maailmanuskonnoista esimerkiksi šintolaisuus on etninen kirjoitukseton uskonto. Kirjauskonnoista hindulaisuus ja juutalaisuus ovat myös etnisiä uskontoja. Samoin esimerkiksi suomalainen muinaisusko oli etninen uskonto. Waaqa on varhainen monoteistinen etninen uskonto ja perinteinen nimi Jumalalle Afrikan Sarvessa asuvien kuusilaisia kieliä puhuvien kansojen keskuudessa. Jesidit vaikuttavat niin ikään harjoittavan omaa etnistä uskontoaan, johon ei voi edes teoriassa kääntyä, vaan siihen on synnyttävä.
Greg Berg
Greg Berg on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka oli muun muassa Hakki-koiran äänenä Jogi-karhu-piirrossarjassa 1990-luvun alussa.
Hän aloitti uransa 1980-luvulla tehden aluksi sivuääniä animaatiosarjoihin. Berg teki muun muassa Simpsoneihin sivuääniä vuosien 1990–1997 aikana. Hänen ensimmäinen merkittävä äänirooli oli vuosina 1984–1990 animaatiosarjassa "Pikkumuppetit", joka on myös Bergin pitkäaikaisin rooli. Hän oli vuonna 1989 kuuden jakson verran Donatellon roolissa "Turtles – mutanttikilpikonnat" -animaatiossa, sekä 1990-luvulla "Jogi-karhussa" Hakki-koiran äänenä. Lisäksi Berg on tehnyt äänirooleja videopeleihin. Vuonna 2011 hänellä oli rooli Igorin äänenä elokuvassa "".
Mynäjoki
Mynäjoki on Mynäjoen vesistössä Mynämäen (aiemmin myös Mietoisten) ja Pöytyän (aiemmin Yläneen) kuntien alueella kulkeva joki, joka virtaa Mynämäen keskustan ja Mietoisten laajojen peltoaukeiden halki Mietoistenlahteen. Se saa alkunsa Kurjenrahkan kansallispuiston laidalla sijaitsevasta Mynäjärvestä. Joen toinen päähaara alkaa nimillä Raasinoja ja Raasinjoki Yläneeltä Raasin suoalueilta. Mynäjokeen tuovat vettä myös monet muut alueen soilta alkavat pienet joet ja purot, joten joen vesi on ruskeaa ja humuspitoista. Koska valuma-alueen järvisyys on vain 0,3 prosenttia, ovat virtaaman vaihtelut suuria. Niitä ovat lisänneet myös viime vuosikymmenten tehokkaat ojitukset joen alkuosien metsä- ja suoalueilla. Lähes kaikkiin Mynäjoen alajuoksun pieniin koskiin on joskus rakennettu saha tai mylly.
Maatalous on Mynäjoen suurin ravinnekuormittaja, fosforista lähes 70 prosenttia ja typestä yli 60 prosenttia on peräisin maataloudesta. Peltojen osuus valuma-alueesta on suuri etenkin Mynäjoen alajuoksulla. Pistemäistä ravinnekuormitusta jokeen tulee Mietoisten jätevedenpuhdistamolta, Yläneen ja Mynämäen jätevedet johdetaan nykyään puolestaan Säkylän ja Raision puhdistamoihin. Mynäjoen veden laatu on välttävää ja sitä heikentävät valumavesien runsasravinteisuus ja savisuus. Keskimäärin joen fosforikuormitus oli vuosina 2000–2005 arviolta 4 tonnia ja typpikuormitus 88 tonnia vuodessa. Nykyisellään Mynäjoki, Laajoki ja Hirvijoki kuljettavat mukanaan kymmenen prosenttia Saaristomereen tulevasta vuotuisesta typpi- ja fosforikuormasta.
Mynäjokeen on istutettu aikaisempina vuosina jokirapuja, mutta ne kuolivat rapuruttoon ja liian happamaan veteen. Vuonna 2008 jokeen istutettiin täplärapua, jonka odotetaan menestyvän paremmin. Jokeen nousee Mynälahdelta jonkin verran taimenia, siikaa ja lohia. Paikallinen kalastusalue ja kalatalouskeskus ovat suunnitelleet myös lohi-istutuksia jokeen.
James H. Magill
James ”Shamus” Henry Magill (lempinimi Suomessa "Janne Mäkelä"; 18. syyskuuta 1911 Knole Park, Sevenoaks, Kent – 27. elokuuta 2000 Cambridge) oli Suomessa toiminut brittiläinen liikemies, diplomaatti ja valvontakomission jäsen. Hän julkaisi muistelmansa yhteistyössä Jukka Tarkan kanssa käsitellen erityisesti Britannian suhtautumista Suomeen toisen maailmansodan aikana ja välittömästi sen jälkeen.
Sukujuuriltaan irlantilainen Magill kävi koulua Eton Collegessa. Hän tuli Suomeen töihin vuonna 1931 metsäteollisuuden palvelukseen Tainionkosken tehtaille, jolloin hän opetteli suomen kielen. Suomalaiset metsätyömiehet alkoivat tuolloin puhutella häntä Janne Mäkeläksi, mikä nimi seurasi häntä suomalaisessa tuttavapiirissä koko hänen uransa ajan.
1. syyskuuta 1939 Magill avioitui suomalaisen Gunvor Enckellin (o.s. Hjelt) kanssa. Heillä oli kaksi tytärtä ja poika. Talvisodassa hän toimi Britannian sotilasasiamiesten, kenraali C. G. Lingin ja eversti R. B. Gooddenin, alaisuudessa sotilasedustajana ja tiedustelu-upseerina, vaikka hänellä ei ollut varsinaista sotilaskoulutusta. Hän osallistui muun muassa neuvotteluihin presidentti Rytin ja Mannerheimin kanssa brittiläisten apujoukkojen lähettämisestä Suomen tueksi. Jatkosodan sytyttyä Britannian suurlähetystö evakuoitiin Suomesta heinäkuun lopulla 1941, jolloin myös Magill matkusti Englantiin. Erikoista oli, että matka tapahtui brittien kanssa sodassa olleen Saksan läpi. Sodan loppuajan hän toimi koulutusupseerina ja Englannin sotaministeriössä.
18. lokakuuta 1944 Magill komennettiin takaisin Suomeen jatkosodan päätyttyä Britannian edustajaksi Liittoutuneiden valvontakomissioon. Muistelmissaan hän kertoo kannattaneensa tuntuvia rangaistuksia sotasyyllisyysoikeudenkäyntiin liittyen, jotta reaalipolitiikan vaatimukset Neuvostoliiton arvovallan osoittamisen suhteen täyttyisivät. Valvontakomission toiminnan loputtua syksyllä 1947 Magill jäi Suomeen Britannian sotilasasiamieheksi pitäen läheistä yhteyttä useisiin suomalaisiin politiikan ja talouselämän merkkihenkilöihin Hänen komennuksensa Suomessa päättyi 28. heinäkuuta 1950, jolloin hänet nimitettiin Triesten sotilashallintoon. Sotilasuran jälkeen hän siirtyi liike-elämän palvelukseen 1956. Sotilasarvoltaan hän oli tuolloin eversti.
Magill ystävystyi valvontakomission-vuosinaan Urho Kekkosen kanssa. Kekkosen presidenttikautena Britannia lähetti useasti Magillin Suomeen neuvottelemaan Kekkosen kanssa korkean tason kysymyksistä kuten ydinvoimala- ja hävittäjäkaupoista. Vielä 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alussa Magill järjesti korkean tason liikemiesvaltuuskuntien vierailuja ja tapaamisia Englannin ja Suomen välillä, muun muassa korkean tason englantilaisten vaikuttajien, kuten Harold Macmillanin ja prinssi Philipin, sekä presidentti Kekkosen toimiessa tapaamisten keulakuvina. Magill tapasi Kekkosen viimeisen kerran elokuun 1981 lopussa luovuttaessaan tälle henkilökohtaisesti vastajulkaistun muistelmakirjansa "Tasavalta tulikokeessa".
Janne Mäkelä
Janne Mäkelä voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Sam Öhman
Sam Öhman on suomalainen kilpapurjehtija ja purjeentekijä. Hänellä on useita Suomen mestaruuksia eri luokista.
Hän osallistui 12. joulukuuta 2017 Kanariansaarilta alkavaksi suunniteltuun 5000 kilometrin pituiseen Talisker Whiskey Atlantic Challenge -yksinsoutukilpailuun yli Atlantin. Kisa pääsi sääolosuhteista johtuen alkamaan vasta 14. joulukuuta ja Öhman joutui keskeyttämään kilpailun 18. joulukuuta sää- ja terveyssyistä.Kaudella 2009 Jouni Romppanen ja Sam Öhman toteuttivat ensimmäisen suomalaisen Class 40 -projektin. Veneeksi he hankkivat Akilaria 40:n, joka on nimetty tukijan mukaan Tieto Passioniksi. Ensimmäinen kilpailukausi, 2009, huipentui lokakuussa La Solidaire du Chocolad -kaksinpurjehduskilpailuun yli Atlantin. Kaksikko joutui jättämään kilpailun kesken seitsemänneltä sijalta reilun 2000 purjehdusmailin jälkeen. Keskeytyksen syy oli veneen rakenteellinen vaurio. Kaudelle 2010 veneen tärkein kansainvälinen tavoite on Route du Rhum -yksinpurjehduskilpailu yli Atlantin.
Mark Arm
Mark Arm (syntymänimeltään Mark Thomas McLaughlin) on grunge-yhtye Mudhoneyn vokalisti. Hänen myös sanotaan keksineen termin grunge kuvatakseen oman (ja muiden Seattlen rock-yhtyeiden) rock-musiikkityyliä. Hänen entistä yhtyettään, Green Riveriä, on usein kutsuttu ensimmäiseksi grunge-yhtyeeksi.
Arm astui Seattlen musiikkikuvioihin ensimmäisen kerran vuonna 1980 yhtyeellä Mr. Epp & the Calculations, joka perustettiin hänen vielä opiskellessaan Bellevue Christian High Schoolissa. Yhtye soitti ensimmäisen keikkansa vasta vuonna 1981, lämmitellen bändiä Student Nurse. Yhtyettä mainostettiin sanomalla sen olevan "huonoin bändi maailmassa". Vuonna 1982 yhtye julkaisi 7" EP:n. Seuraavana vuonna he ottivat mukaan toisen kitaristin, Steve Turnerin ja julkaisivat kasetin. Mr. Epp & the Calculations saapui tiensä päähän seuraavan vuoden lopussa. Viimeisen keikkansa hei soittivat Malfunkshunin kanssa helmikuussa 1984.
Mr. Eppin erottua Arm ja Turner (joista oli tullut läheiset ystävät) liittyivät yhtyeeseen Limp Richerds muutaman viikon ajaksi. Myöhemmin vuonna 1983 Arm ja Turner yhdistivät voimansa tulevien Pearl Jamin jäsenten Jeff Amentin ja Stone Gossardin, sekä Alex Vincentin kanssa, ja perustivat Green Riverin. Green River julkaisi kaksi EP:tä ja yhden kokopitkän albumin ennen hajoamistaan. Steve Turner jätti yhtyeen suorittaakseen loppuun collegen, ja Armin täytyi etsiä jälleen uusi yhtye. Kun Turner palasi opiskelemasta, he aloittivat Green River -sivuprojektin, The Thrown Upsin.
Arm ja Turner ottivat mukaansa rumpali Dan Petersin ja basisti Matt Lukinin, joka oli soittanut aiemmin The Melvinsissä. Yhtye nimesi itsensä uudelleen Mudhoneyksi. Vuonna 1988 Sub Pop julkaisi Mudhoneyn ensimmäisen singlen, "Touch Me I'm Sick"in. Laajan kertueen ja EP-albumin jälkeen Mudhoney julkaisi bändin nimeä kantaneen albumin vuonna 1989. Heidän seuraava albuminsa, "Every Good Boy Deserves Fudge" ilmestyi pian sen jälkeen, juuri ennen grungen räjähdystä, jota johti Nirvanan vuoden 1991 albumi "Nevermind". Vuonna 1992 Mudhoney allekirjoitti sopimuksen suuren levy-yhtiön, Reprise Recordsin, kanssa ja julkaisi "Piece of Caken" Albumi ei myynyt hyvin, yhtyeen taipumattoman soundin ja genren ylitarjonnan vuoksi.
Vaikka he eivät koskaan saavuttaneet joidenkin aikalaistensa mainetta, Mudhoney on yksi harvoista grunge-yhtyeistä, jotka yhä jatkavat albumien julkaisemista. Vuonna 2002 he julkaisivat "Since We've Become Translucentin". Heidän uusin albuminsa, "The Lucky Ones", julkaistiin toukokuussa 2008 Sub Popilla. Armin ja Mudhoneyn vaikutus grunge-musiikkiin on ollut hyvin merkittävää.
Arm julkaisi soolosinglen "The Freewheelin' Mar Armin" vuonna 1990.
Hän oli yhtyeen Bloodloss laulaja ja kitaristi, sekä seattlelaisen superyhtyeen The Monkeywrenchin laulaja. Hän on myös vieraillut useilla albumeilla, tunnetuimmin Alice In Chainsin EP:llä "Sap" vuonna 1992.
Vuonna 1998 hän esiintyi elokuvan "Velvet Goldmine" soundtrackilla Ron Ashetonin, Mike Wattin, Thurston Mooren ja Steve Shelleyn kanssa Wylde Ratttz -nimellä.
Vuonna 2004 hän kiersi MC5:n kanssa paikaten edesmennyttä Rob Tyneria laulussa.
Anga
Anga oli valtio nykyisen Intian alueella noin 700–500-luvuilla eaa. Se sijaitsi nykyisen Biharin osavaltion itäosassa ja oli yksi kuudestatoista Mahajanapadasta. Naapurivaltio Magadhan kuningas Bimbisara valloitti Angan 500-luvun lopulla eaa. Anga mainitaan monissa vanhoissa teksteissä, kuten "Mahabharatassa" ja "Ramayanassa".
Angan pääkaupunkina oli Champa tai Champa Malini lähellä nykyistä Bhagalpuria. Se oli aikansa mittapuulla suurkaupunki, jolla oli hyvät kauppayhteydet Gangesia pitkin. Angan uskotaankin käyneen kauppaa jopa nykyisen Vietnamin alueella sijainneiden valtioiden kanssa.
Townsend Coleman
Townsend Coleman (s. 28. toukokuuta 1954 New York, New York) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Michelangelon ääniroolista 1980-luvun Turtles – mutanttikilpikonnat -animaatiosta.
Coleman syntyi New Yorkissa, mutta vietti nuoruutensa Coloradossa ja Ohiossa. Opiskeltuaan Coloradon yliopistossa arkkitehtuuria ja teatteria, Coleman palasi takaisin Ohioon pyrkiäkseen radion pariin. Lopulta hän työskenteli 1970-luvun lopulla Clevelandin radioaseman WGCL DJ:nä ennen siirtymistään ääninäyttelijäksi.
Täytettyään 30 vuotta Coleman kertoi saaneensa tarpeeksi radiossa työskentelystä ja pyrki näyttelijäksi. Hän muutti perheineen Hollywoodiin vuonna 1984 ja käytti hyväksi kokemustaan radion parissa ja sai noin viikon sisällä agentin joka oli erikoistunut ääninäyttelemiseen mainoksissa ja animaatioissa. Sittemmin Coleman koe-esiintyi 1980-luvun suosituun animaatiosarjaan Tarkastaja Gadgetiin, jossa hän ääninäytteli sarjan toisella tuotantokaudella. Vuotta myöhemmin Coleman sai kuitenkin pidempi aikaisen ääniroolinsa Turtles – mutanttikilpikonnat -animaatiosta, jossa hän oli yhdeksän vuoden ajan. Sarjaan Coleman päätyi näyttelemässään Fragglit animaatiosarjassa, jossa sarjan ääniohjaajan oli saanut tehtäväkseen olla mukana tulevassa Turtles-sarjassa. Hän suostutteli Colemania koe-esiintymään sarjaan. Coleman koe-esiintyi Raphaelin, Leonardon ja Michelangelon rooleihin. Pian sen jälkeen Coleman kutsuttiin takaisin saatuaan roolin sarjasta, mutta vasta viime hetkillä he päättivät Colemanin äänittävän Michelangeloa Leonardon sijasta, joka puolestaan meni Cam Clarkelle. Aluksi animaatiosarjat olivat vain väliaikaisia Colemanille, joka etsi samaan aikaan teatteriagenttia ja esiintyi muun muassa televisiomainoksissa. Ääninäytteleminen kuitenkin vei voiton huomattuaan ihmisten olleen koe-esiintymistilaisuuksissa huomattavasti ystävällisempiä, kuin teatterin parissa.
Samaan aikaan 1990-luvun alusta lähtien Coleman teki myös kuulutuksia The Tonight Show with Jay Leno, Saturday Night Live ja Late Night with Conan O'Brien ohjelmiin ja mainosjuontoja NBC:lle.
1990-luvulla hän sai Annie-ehdokkuuden The Tick -animaatiosarjasta, jonka jälkeen Coleman on toiminut enemmän vierailevissa äänirooleissa animaatiosarjoissa, kuten Hämähäkkimies, Animaaniset, Äly ja Väläys, Teräsmies, Batman of the Future ja .
Aleksandra
Aleksandra ja Alexandra ovat kansainvälisiä naisen etunimiä, joita käytetään myös Suomessa. Nimet ovat feminiinimuotoja miehen nimestä Alexander
(suomalaisittain Aleksanteri), jonka alkuperä puolestaan on muinaiskreikan ”miesten puolustajaa”, ”sotilasta” merkitsevässä nimessä Alexandros.
Väestörekisterikeskuksen mukaan Suomessa on syyskuuhun 2017 mennessä ollut kirjoilla 30 736 Aleksandra-nimistä naista ja alle 15 miestä. Vastaavasti Alexandra-nimisiä naisia on ollut rekisterissä 15 983 ja miehiä alle 20.
Steve Turner
Steve Turner on yhdysvaltalainen kitaristi, joka tunnetaan parhaiten työstään grunge-yhtyeessä Mudhoneyssa.
Turnerin ensimmäinen yhtye oli autotallibändi The Ducky Boys. Yhtyeen kokoonpanoon kuului myös tuleva Pearl Jamin jäsen, Stone Gossard. Yhtye erosi vuoden 1983 paikkeilla.
Turner tapasi Mark Armin liittyessään seuraavaan yhtyeeseensä, Mr. Epp & the Calculationsiin. Yhtyettä kuvattiin useaan otteeseen "maailman huonoimmaksi bändiksi". Yhtye julkaisi kasetin "Live as All Get Out" vuonna 1983. Mr. Epp soitti viimeisen keikkansa helmikuussa 1984.
Vuonna 1981 Arm ja Turner, joista oli nopeasti tullut läheiset ystävät, perustivat vitsi-punk-bändin Limp Richerds, joka myös hajosi vuonna 1984.
Edellä mainittujen yhtyeiden lisäksi Turner on soittanut myös muun muassa yhtyeissä Spluii Numa, The Fall Outs ja Doggs With Dreddloxx. Hän on myös julkaissut neljä sooloalbumia.
Green River perustettiin alkuvuonna 1984. Se nimettiin samannimisen sarjamurhaajan ja Creedence Clearwater Revivalin samannimisen albumin mukaan. Yhtyeen alkuperäisjäsenet olivat Mark Arm (laulu), Turner (kitara), Jeff Ament (basso) ja Alex Vincent (rummut). Myöhemmin mukaan otettiin toinen kitaristi, Stone Gossard, Mark Armin halutessa keskittyä pelkästään laulamiseen (hän siis soitti myös kitaraa yhtyeen alkuaikoina).
Turner lähti yhtyeestä vuoden 1985 alussa, koska ei pitänyt Amentin ja Gossardin "progressiivisista" vaikutteista. Turnerin tilalle otettiin Green Riveriin Bruce Fairweather. Green River hajosi vuonna 1987.
Välittömästi Green Riverin hajottua, Mark Arm otti yhteyttä Turneriin. He yhdessä värväsivät basisti Matt Lukinin (soitti aiemmin The Melvinsissä) ja rumpali Dan Petersin (Bundle of Hiss and Feastista) perustaakseen Mudhoneyn vuonna 1988.
Mudhoneyta alettiin pian pitää yhtenä Seattle-kuvion lupaavimpana yhtyeenä singlellään "Touch Me I'm Sick" sekä debyytti-EP:llään Superfuzz Bigmuff saaden maasta taivaaseen ylistäviä arvosteluja musiikkilehdistössä. Kahden muun Sub Popilla julkaistulla julkaistun hyvin vastaanotetun levyn jälkeen Mudhoney ja Turner allekirjoittivat sopimuksen suuren levy-yhtiön Reprise Recordsin kanssa 1992, julkaisten Piece of Caken myöhemmin samana vuonna. Arm ja Turner ovat myös myöhemmin soittaneet yhdessä sivuprojektissa The Monkeywrenchissä.
Ainutkertainen Green River -yhdistyminen tapahtui marraskuun 30, 1993 Pearl Jamin kiertueen aikana Aladdin Theatressa Las Vegasissa. Yhdistymiseen osallistuivat Mark Arm, Steve Turner, Stone Gossard, Jeff Ament ja Underdogin Chuck Treece, joka paikkasi Alex Vincentiä rummuissa. Vincent asui tuolloin Japanissa, eikä ollut paikalla. Bändi soitti vain kaksi kappaletta, "Swallow My Pride" ja "Ain't Nothing to Do", ennen kuin lähti lavalta.
Mudhoney jatkaa edelleen keikkailua ja albumien tekoa. Heidän uusin albuminsa, Under a Billion Suns, ilmestyi vuonna 2006.
Dollari
Dollari (symbolina usein $) on rahayksikön nimi, jota käytetään useissa maissa käytössä olevista valuutoista.
Dollari-nimitys tulee taalerista, saksalaisesta rahasta, jota käytettiin keski- ja uudella ajalla nykyisen Saksan ja Itävallan alueella. Sanan taustalla on saksankielinen ”laaksoa” merkitsevä sana "Thal", ja tässä yhteydessä se viittaa ilmeisesti Böömin Sankt Joachimsthalin (nykyisen Jáchymovin) hopeakaivoksiin, joiden tuottamasta hopeasta lyötiin rahaa. Samanjohteisia rahayksiköitä oli käytössä myös Hollannissa (daalder) ja Ruotsissa (daler).
Yhdysvallat otti dollarin valuuttansa nimeksi vuonna 1792. Nykyään nimeä "dollari" käytetään yleisesti, kun tarkoitetaan nimenomaan Yhdysvaltojen dollaria.
Come on Down
Come on Down on grunge-yhtye Green Riverin debyytti-EP. Se julkaistiin Homestead Recordsilla vuonna 1985. Monet kutsuvat sitä ensimmäiseksi grungealbumiksi. Tämä on ainoa Green Riverin albumi, jolla soittaa yhtyeen alkuperäinen, myöhemmin Mudhoneyyn siirtynyt kitaristi Steve Turner.
Gorgofone
Gorgofone (, 'gorgon surmaaja') oli kreikkalaisessa mytologiassa Perseuksen ja Andromedan tytär, joka oli nimetty isänsä sankariteon mukaan. Perseus oli aiemmin surmannut Medusan, gorgon. Hän oli naimisissa kahden eri kuninkaan kanssa. Ensimmäinen aviomies oli Messenian kuningas Perieres, Aioloksen poika, jonka kanssa hänellä oli lapset Leukippos ja Afareus. Apollodoroksen mukaan Perieres oli kuitenkin Kynorteksen poika, ja heidän lapsensa olivat Leukippos, Afareus, Tyndareus ja Ikarios.
Periereksen kuoltua hän meni uudelleen naimisiin Spartan kuninkaan Oibaloksen kanssa, jonka kanssa hän sai lapset Arene ja Tyndareus. Tämä oli ennen kuulumatonta, ja hänen sanottiinkin olevan ensimmäinen nainen, joka koskaan on mennyt uudelleen naimisiin sen sijaan että olisi jäänyt leskeksi.
Gorgofone oli myös yksi Danaoksen viidestäkymmenestä tyttärestä, danaidista, jonka äidiksi mainitaan Elefantis.
Carpark North
Carpark North on tanskalainen alternative/electropop-yhtye. Sen jäsenet ovat Lau Højen (laulu, kitara), Søren Balsner (laulu, basso) ja Morten Thorhauge (rummut).
Carpark North julkaisi ensimmäisen demonsa, "Carstereon", vuonna 2001 ja siitä tuli Tanskan kautta aikojen eniten myyty demo. Debyyttialbumillaan "Carpark North" (2003) yhtye antoi uuden elämän tanskalaiselle electropopmusiikille. Albumia myytiin yli 50 000 kappaletta. Kyseisen albumin tuotti Jon Schumann, joka on tuottanut levyjä muun muassa Kashmirille ja Mewille. Albumi sisälsi singlenäkin julkaistun kappaleen ”Transparent and Glasslike”, josta tuli hitti ja joka soi elokuvassa "Midsommer".
Carpark Northin toinen albumi "All Things to All People" (2005) myi Tanskassa kultalevyrajan rikki. Samana vuonna yhtye esiintyi ensimmäistä kertaa Suomessa.
Dry As a Bone
Dry As a Bone on grunge-yhtye Green Riverin toinen EP. Se nauhoitettiin 1986 ja julkaistiin seuraavana vuonna Sub Pop Recordsilla. Siitä tehtiin uusintapainos vuonna 1990 yhdistämällä se yhtyeen albumiin "Rehab Doll" ja lisäämällä bonuskappaleita, jolloin se julkaistiin nimellä "Rehab Doll/Dry As a Bone".
Kaikki kappaleet kirjoittanut Green River, ellei toisin mainittu.
Soi-tin-me-not
Soi-tin-me-not on televisiosarjaan "Soitinmenot" perustuva albumi, joka sisältää sarjassa esitettyjä kappaleita. Albumin on julkaissut MTV Oy levymerkillä MTVLP 007 vuonna 1986. Albumi on julkaistu LP-levynä ja c-kasettina. Kaikki laulut sävelsi Aarno Raninen salanimellä George Romain ja sanoitti Pertsa Reponen salanimellä "Alan Dorkin". "Soitinmenot" -sarjan lauluja julkaistiin lisää albumeilla Uffaffaa! ja Hui-Hai.
A-puoli
B-puoli
Rehab Doll
Rehab Doll on grunge-yhtye Green Riverin viimeinen studioalbumi. Se julkaistiin kesäkuussa 1988 Sub Pop Recordsilla, vähän yhtyeen hajoamisen jälkeen. Albumi painettiin uudestaan yhdistettynä "Dry As a Bone"-EP:seen vuonna 1990 (mukana oli myös bonuskappaleita).
Vaikka yhtye käytännössä hajosi 1987, yhtyeen jäsenet päättivät tehdä albumin valmiiksi. Tuotanto oli valmis tammikuussa 1988.
Kaikki kappaleet kirjoitti Green River, ellei toisin mainittu.
Uffaffaa!
Uffaffaa! on toinen studioalbumi televisiosarjassa "Soitinmenot" esitetyistä lauluista. Albumi on julkaistu Polarvox levymerkillä AMX 1057 vuonna 1986. Albumi on julkaistu LP-levynä ja C-kasettina. Albumin laulut sävelsi paria lukuun ottamatta Aarno Raninen salanimellä George Romain ja sanoitti Pertsa Reponen salanimellä "Alan Dorkin". "Soitinmenot" -sarjan lauluja julkaistiin vielä kolmannella albumilla Hui-Hai, aiemmin on julkaistu albumi Soi-tin-me-not.
A-puoli
B-puoli
Rehab Doll/Dry As a Bone
Rehab Doll/Dry As a Bone on seattlelaisen grungeyhtye Green Riverin kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 1990 levymerkillä Sub Pop Records, ja se yhdistää yhtyeen kaksi julkaisua, "Dry As a Bonen" (1987) sekä "Rehab Dollin" (1988). Albumilla on myös bonuskappaleet "Ain't Nothing to Do" (nauhoitettu 1985), "Searchin' (nauhoitettu 1986) sekä "Queen Bitch" (nauhoitettu 1987).
Kaikki kappaleet kirjoitti Green River, ellei toisin mainittu.
Pikku Sunijärvi
Pikku Sunijärvi on järvi Hailuodon kunnassa. Se sijaitsee kunnan retkeilyreittien varrella Ison Sunijärven koillispuolella Hailuodon saaren luoteisosassa, noin kuuden kilometrin päässä Marjaniemestä koilliseen. Järvi kuuluu Hailuodon luonnonsuojelualueisiin.
Järven rannat ovat pääosiltaan suomaastoa, ja avosuot ja hetteiköt yhdistävät sen Isoon Sunijärveen. Järvellä ei ole lainkaan laskuojaa, ja siihen laskee ainoastaan yksi suoperäinen puro.
Electrolux
AB Electrolux on vuonna 1919 perustettu ruotsalainen kodinkoneita valmistava yritys, joka on maailman suurimpia yrityksiä alallaan myyden vuosittain yli 40 miljoonaa tuotetta yli 150 maahan. Electroluxin tuotevalikoimaan kuuluvat jääkaapit, astianpesukoneet, pyykinpesukoneet, pölynimurit ja liedet. Konsernin tuotemerkkejä ovat muun muassa Electrolux, Elektro-Helios, Eureka, AEG, Frigidaire, Husqvarna, Rosenlew, Volta ja Zanussi.
Electroluxin pääomistaja on ruotsalainen Investor-sijoitusyhtiö, jolla oli vuoden 2017 lopussa omistuksessaan noin 15,5 prosenttia Electroluxin osakemäärästä ja 29,9 prosenttia äänimäärästä.
"AB Lux" perustettiin valmistamaan kerosiinilamppuja. Yhtiö laajensi tuotevalikoimaansa ja aloitti muun muassa Lux-pölynimurien valmistuksen 1912. Lux oli yhdistynyt 1910-luvun loppuun mennessä "Svenska Elektronin" kanssa. Yhtiön nimeksi tuli nyt "Elektrolux" (myöh. Electrolux).
Electrolux tiedotti syyskuussa 2014 ostavansa yhdysvaltalaisen General Electric -konsernin (GE) kodinkoneyksikön noin 2,6 miljardin euron kauppahinnalla. Kaupan myötä Electrolux tavoitteli vahvempaa asemaa Pohjois-Amerikan markkinoilla ja arvioiden mukaan se olisi nostanut yhtiön markkinaosuuden noin 40 prosenttiin. Electroluxin suunnitelmat kuitenkin kariutuivat vuoden 2015 lopulla General Electricin peruttua kaupan. Yhdysvaltain oikeusministeriö oli halunnut estää kaupan kilpailusäännöksiin vedoten.
Together We’ll Never
Together We’ll Never on grunge-yhtye Green Riverin single. Se julkaistiin marraskuussa 1986, ja se esiintyi myös yhtyeen 1988 julkaisemalla albumilla "Rehab Doll".
Singlen B-puoli on the The Dead Boys -cover ”Ain’t Nothing to Do”. Se julkaistiin Green Riverin kokoelmalevyllä "Rehab Doll/Dry As a Bone" vuonna 1990.
Haukkavuoren näkötorni
Haukkavuoren näkötorni on Kotkan keskustassa Kotkansaarella sijaitseva näköalatorni. Tornin huippu on noin 72 metriä merenpinnan yläpuolella (toisten lähteiden mukaan 75 metriä). Näkötornista näkee selkeällä säällä hyvin pohjoiseen Kouvolan keskustaan (noin 47 km) ja etelään Suomenlahdelle Suursaareen (noin 40 km) asti. Rakennuksen arkkitehtuurityylit ovat jugend ja klassismi.
Haukkavuoren näkötorni on rakennettu alun perin vesitorniksi. Arkkitehti Jussi Paatelan suunnitteleman tornin rakennustyöt aloitettiin vuonna 1914, mutta torni valmistui vasta 1920. Toisen maailmansodan aikana tornista valvottiin ilmatilaa. Se muunnettiin näkötorniksi 1960-luvulla, kun Metsolaan valmistui uusi vesitorni.
Haukkavuoren näkötorni on avoinna kesäkuukausina. Alatasanteella on ravintola. Tornissa on Kotkan kulttuuriasiainkeskuksen ylläpitämä taidenäyttelytila, joka on rakennettu entiseen vesisäiliöön. Näyttelytila on halkaisijaltaan 7,5 metriä ja korkeudeltaan 12 metriä.
Cliffs of Moher
Cliffs of Moherin (iiriksi Aillte an Mhothair) rantakalliot sijaitsevat Liscannorin kunnassa Lounais-Burrenissa Doolinin lähettyvillä, Claren kreivikunnassa Irlannissa.
Jyrkänteet ovat Hag's Headin kohdalla 120 metriä korkeita ja O'Brienin tornin pohjoispuolella jopa 214 metriä korkeita. Jyrkänteiltä aukeaa yksi Irlannin vaikuttavimmista näkymistä, ja sateettomana päivänä sieltä saattaa nähdä aina Aransaarille saakka kuten myös Connemaran laaksot ja kukkulat.
O'Brienin torni on pyöreä kivitorni suurin piirtein kallioiden keskiosassa. Tornin rakennutti vuonna 1835 Sir Cornellius O'Brien, joka oli Irlannin kuninkaan Brian Borun jälkeläinen. Torni toimi jo tuolloin näköalatornina sadoille turisteille. Moherin torni, joka sijaitsee Hag's Headilla on neliönmuotoinen kiviraunio. Sen oletetaan olevan vartiotorni Napoleonin ajoilta.
Jyrkänteet muodostuvat pääasiassa namurialaisesta savi- ja hiekkakivestä; vanhimmat kivet on löydetty jyrkänteiden alta. Kalliolla voi nähdä 300 miljoonaa vuotta vanhoja joenuomia.
Jyrkänteillä elää useita eläinlajeja – valtaosa niistä lintuja, joita on arviolta noin 29 eri lajia ja yhteensä 30 000 yksilöä. Kenties mielenkiintoisin lintulajeista on lunni, joita elää suurissa yhdyskunnissa jyrkänteiden eristäytyneissä osissa ja läheisellä Goat Islandilla. Alueella esiintyy myös haukkoja, lokkeja, karimetsoja, korppeja sekä alppivariksia.
Cliffs of Moher on yksi Irlannin suosituimmista turistikohteista. Kalliot mielletään usein Irlannin tärkeimmäksi ja hienoimmaksi turistinähtävyydeksi: siellä vieraili vuonna 2006 noin miljoona turistia.
Claren kreivikunnan neuvosto on kehittänyt kohdetta, jotta vierailijat voisivat kokea nähtävyyden ilman, että itse kohteelle aiheutuisi kohtuutonta vahinkoa. Linjauksen mukaisesti Cliffs of Moherin vierailijakeskus on rakennettu mahdollisimman huomaamattomasti mäen sisälle. Keskus on myös ympäristöystävällinen: se käyttää uusiutuvaa energiaa kuten maalämpöä ja -viilennystä sekä aurinkopaneeleita. Vierailijakeskus avattiin virallisesti helmikuussa 2007 seitsemäntoista vuoden tarmokkaan rakentamisen sekä 32 miljoonan euron jälkeen.
IMAX-tyyppinen mediashow esittelee aluetta vierailijoille lintuperspektiivistä sekä vedenalaisia luolastoja jyrkänteiden juuressa. Cliffs of Moherin viralliset internetsivustot takaavat vierailijoille hämmästyttäviä kuvia sekä informaatiota kierroksista ja koulumatkoista.
Cliffs of Moher on esiintynyt elokuvissa muutamia kertoja. Tunnetuimpana varmastikin Harry Potter ja puoliverinen prinssi (2009) sekä Karkausvuosi (Leap Year) (2010).
Lisäksi Cliffs of Moher kuvattiin "Cliffs of Insanitynä" vuoden 1987 elokuvassa Prinsessan ryöstö (The Princess Bride). Samoin Cliffs of Moher näkyy David Leanin elokuvassa Ryan's Daughter (1970).
Hurrikaani Dean
Hurrikaani Dean oli neljäs nimetty myrsky, kolmas hurrikaani ja ensimmäinen 5. luokan hurrikaani vuoden 2007 Atlantin hurrikaanikaudella. Dean oli Kap Verde -tyypin hurrikaani ja voimakkain hurrikaani sitten vuonna 2005 iskeneen hurrikaani Wilman.
Dean kulki länsiluoteista reittiä Karibianmeren yli ohittaen Jamaikan eteläpuolitse 4. luokan hurrikaanina 20. elokuuta. Se iski maihin Jukatanin niemimaalle Meksikossa 21. elokuuta 5. luokan hurrikaanina tuulten puhaltaessa 75 m/s (270 km/h). Ylitettyään Jukatanin Dean iski Veracruzin osavaltioon Meksikossa 2. luokan hurrikaanina tuulten puhaltaessa 45 m/s (160 km/h). Dean surmasi yhteensä ainakin 42 ihmistä ja aiheutti arviolta n. 3,8 miljardin Yhdysvaltain dollarin vahingot.
Dean oli ensimmäinen maihin iskenyt 5. luokan hurrikaani sitten vuonna 1992 iskeneen hurrikaani Andrew'n. Vaikka Dean oli paljon Andrew'ta suurempi myrsky, aiheutti se paljon vähemmän vahinkoja, koska se iski paljon harvemmin asutulle alueelle.
Yhdysvaltain avaruushallinto NASA lyhensi lähestyvän hurrikaani Deanin takia STS-118 -tehtävää. NASA määräsi Endeavourin miehistöineen palaamaan Maahan päivää suunniteltua aikaisemmin. Endeavour-avaruussukkula laskeutui Floridaan tiistaina 21. elokuuta kello 19.32 Suomen aikaa.
(UTC).
Öljyfutuurien hinnat nousivat äkkinäisesti 15. elokuuta, kun tutkijat uskoivat hurrikaanin osuvan öljynporauslauttoihin Karibianmerellä. 20. elokuuta futuurit jälleen laskivat, kun ennustettiin, että Dean ohittaa öljynjalostuslautat.
Laikon lentokenttä
Laikon lentokenttä oli Rautjärvellä talvisodan aikana käytössä ollut lentokenttä. Kentältä operoi Lentolaivue 14.
Laikon sotalentotukikohta saatiin käyttöön juuri talvisodan alkuun mennessä, kun Lentolaivue 14 sai siirtokäskyn Suur-Merijoelta Laikkoon 10. lokakuuta 1939. Toiminta alkoi kymmenellä koneella, ja miehistöä reserveineen oli yhteensä 140.
Lentolaivue 14 teki pääasiallisesti tiedustelulentoja sekä osittain myös tiedustelukoneiden suojaus-lentoja omalla vaatimattomalla hävittäjäkalustollaan. Koneet joutuivat lentämään pääasiassa öisin, sillä lentäminen päivänvalossa vihollisalueella oli äärimmäisen vaarallista ja tappiot olisivat olleet suuret. Onnistuneen naamiointinsa vuoksi Laikon lentokenttä oli yksi harvoja tukikohtia, joka ei koskaan paljastunut viholliselle.
Sodan loputtua 13.3.1940 lentokenttä jouduttiin rauhanehtojen mukaan tuhoamaan.
Laikon sotalentotukikohdan muistomerkki paljastettiin 16.9.2001.
Pienet Antillit
Pienet Antillit (, myös "Caribbees") ovat osa Antillien saariryhmää, ja yhdessä Bahamasaarten ja Isojen Antillien kanssa muodostavat Länsi-Intian saariston.
Pienten Antillien saariryhmä käsittää useita tuliperäisiä saaria, jotka muodostavat ketjun Karibianmeren itäosaan. Saaristo sijaitseen Karibian laatan reunamilla.
Pienet Antillit jaetaan paikallisesti eteläisiin tuulenpuolen ja pohjoisiin suojanpuolen saariin. Vallitseva tuulensuunta on etelästä pohjoiseen, joten tuulenpuolen saaret joutuvat ensimmäisenä myrskyjen armoille suojanpuolen saarten ollessa suojaisemmalla alueella.
Pienten Antillien saaret pohjoisesta etelään ja länteen ovat:
Leewardantillit, saaret Venezuelan rannikon pohjoispuolella lännestä itään
Deep Six (albumi)
Deep Six -kokoelma julkaistiin maaliskuussa 1986. Se oli C/Z Recordsin ensimmäinen julkaisu, muutama kuukausi ennen Sub Pop Recordsin "Sub Pop 100":n julkaisua. Se oli myös monien mielestä ensimmäinen "Seattle-soundin", joka myöhemmin tunnettiin maailmanlaajuisesti nimellä grunge, tallenne. Albumi painettiin uudestaan C/Z Recordsin ja A&M Recordsin yhteisjulkaisuna 6. huhtikuuta 1994.
Soundgardenin "Heretic"-kappaleen vaihtoehtoinen version on saatavilla vuoden 1990 elokuvan "Pump Up the Volume" soundtrackilla.
Pyrocumulus
Pyrocumulus on täsmentävä nimitys tulipalon tai teollisen polttotapahtuman seurauksena syntyvälle, nousevaan ilmavirtaukseen kehittyneelle kumpupilvelle ().
Metsä- tai ruohikkopalojen, petrokemiallisen teollisuuden liekityksen ja muun teollisuuspolton ohella nousevan ilmavirtauksen synnyttävä palotapahtuma voi aiheutua tulivuorenpurkauksesta.
Pyrocumulus on monesti harmahtava tai ruskea, koska siinä on muitakin aineita kuin vesipisaroita, muun muassa tuhkaa tai savihiukkasia. Pilvi on tavallisesti voimakkaan pyörteinen, koska sen tuottanut lämmittävä voima on hyvin suuri, monesti suurempi kuin tavallisiin kumpupilviin liittyvä. Suuren nosteen johdosta pilvi pyrkii kasvamaan nopeasti.
Palotapahtuman mukana nousevien epäpuhtauksien johdosta pyrocumuluksen kemiallinen ja fysikaalinen koostumus poikkeaa tavallisen kumpupilven ominaisuuksista, ja turbulenssi pilvessä on voimakasta. Suuressa pyrocumuluksessa voi olla jäätäviä alueita ja ukkosen synnylle välttämättömiä rakeita. Nimenomaan tulivuorenpurkauksiin liittyvä pyrocumulus salamoi herkästi. Pyrocumulus voi kasvaa kuuro- ja ukkospilveksi, cumulonimbukseksi.
Liscannor
Liscannor () on rannikkokylä Claren kreivikunnassa, Irlannin tasavallassa. Se sijaitsee Irlannin länsirannikolla, Liscannorinlahdessa R478-tien varrella Lahinchin ja Doolinin välissä. Cliffs of Moherille on matkaa kylästä noin viisi kilometriä länteen. Sen asukasluku vuonna 2002 oli 2 000.
Liscannor on monen kuuluisuuden koti joihin lukeutuu muun muassa Johnnie Considine ja Noel Kilmartin jotka ovat molemmat kuuluisia jalkapalloilijoita. Liscannon on myös kuuluisan insinöörin ja sukellusveneasiantuntijan John Philip Hollandin synnyinpaikka.
Diasetyyli
Diasetyyli eli 2,3-butaanidioni on orgaaninen yhdiste (ketoni) ja se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan vihreää - keltaista herkkäliikkeistä nestettä, jolla on tunnusomainen haju.
Diasetyylin taitekerroin 20 °C on 1.3951 ja leimahduspiste 6 °C. Se on helposti syttyvää ja sen höyry on ilmaa raskaampaa.
Diasetyyli on yksinkertaisin diketonien aineryhmään kuuluvista aineista.
Diasetyyli on voin ja hapanmaitotuotteiden kuten piimän, smetanan, maitorahkan ja ranskankerman keskeinen aromiaine, jota syntyy hyötymikrobien (maitohappobakteerit) vaikutuksesta. Diasetyyliä syntyy myös käymisen sivutuotteena vähäisissä määrin ja se antaa voin kaltaista makua esim. oluille ja viineille.
Diasetyyliä käytetään myös lisäaineena. Sitä käytetään joissakin mikropopcorneissa voin aromina. Diasetyyliä saatetaan myös käyttää joissakin sähkösavukkeiden nikotiininesteissä ja tämä on herättänyt huolta diasetyylin keuhkoihin kohdistuvan vaurioittavan vaikutuksen vuoksi. Samalla tavalla haitallisia ja joissain nikotiininesteissä olevia aineita ovat mm. 3-hydroksibutanoni (asetoiini) ja 2,3-pentaanidioni (asetyylipropionyyli). Vastaavanlaiset ketonien johdannaiset voivat aiheuttaa keuhkovaurioita.
Tervan höyryssä oleva diasetyyli oli 1930-luvulla sen ajan voimakkaimpia tuberkuloosibakteereja tappavista aineista.
Pidempiaikainen tai toistuva ihokosketus voi aiheuttaa ihon herkistymisen.
Diasetyylin pitkäaikainen hengittäminen voi suurella todennäköisyydellä aiheuttaa parantumattoman keuhkosairauden, jota kutsutaan nimellä "bronchiolitis obliterans" tai epävirallisemmin englanniksi "popcorn-lung", eli popcorn-keuhko. Jälkimmäinen nimitys johtuu diasetyylin lisäyksestä joihinkin popcorneihin.
Yksittäisessä soluviljelmillä tehdyssä tutkimuksessa on havaittu diasetyyli altistuksen ja Alzheimerin taudin välillä mahdollisesti olevan yhteys.
Liscannorinlahti
Liscannorinlahti () on lahti Claren kreivikunnassa Irlannin tasavallan länsirannikolla. Hag's Head toimii pohjoisena rajana pohjoisessa ja Cream Point etelässä. Liscannorin kylä sijaitsee lahden pohjoispuolella, kun taas Lahinch sijaitsee itäisessä päässä.
Joet Derry ja Inagh yhdistyvät Lahinchin golfklubin itäpuolella ja laskevat sitä kautta itse lahteen. Tiet N67 ja R478 myötäilevät lahtea. Cliffs of Moher alkaa Hag's Headilta ja jatkuu pohjoiseen rannikkoa pitkin.
Atte Laitila
Atte Laitila, oik. August Laitila (13. joulukuuta 1893 Leppävirta – 5. maaliskuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari.
Atte Laitilan vanhemmat olivat maanviljelijä Aapeli Laitila ja Gustava Hoffren. Hänen puolisonsa oli Ingeborg Anna Margareeta o.s. Hackzell, josta hän erosi. Laitila kävi kauppakoulun, ennen kuin harjoitti taideopintoja. Hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1915–1918, minkä jälkeen hän lähti jatkamaan opintojaan ulkomaille: Dresden, Saksa 1919–1920, Académie André Lhote, Pariisi, Ranska 1923 ja 1927–1929, Academia Espanola de Bellas Artes, Rooma, Italia 1924–1925.
Alkujaan taiteilijana moderni ja kubismivoittoinen Laitila, jonka teoksia oli ensi kerran esillä näyttelyssä 1916, maalasi useita satoja muotokuvia. Niitä ovat muun muassa kirjastoneuvos Helle Kannilan (1946) muotokuva, joka on Suomen kirjastomuseossa, ja soveltavan fysiikan professori Jarl A. Wasastjernan muotokuva (1947), joka on Helsingin yliopiston museon kokoelmissa.
Derry (joki)
Derry () on joki Irlannissa. Se saa alkunsa Hacketstownin eteläpuolelta, Wicklow’n kreivikunnasta, ja virtaa kaakkoon Tinahelyyn R747-tien rinnalla.
Tinahelyn eteläpuolella Derry kääntyy jyrkästi ja virtaa lounaaseen Shillelaghin läpi muodostaen ensin Wicklow’n ja Wexfordin kreivikuntien ja myöhemmin Wexfordin ja Carlow’n kreivikuntien rajan.
Muutamaa kilometriä myöhemmin se laskee Slaneyjokeen.
Massive Luxury Overdose
Massive Luxury Overdose on Army of Lovers-yhtyeen toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1991 Euroopassa ja Yhdysvalloissa alkuvuodesta 1992. Se on yhtyeen kaikkien aikojen myydyin studioalbumi ja yksi kitch-musiikin peruspilareista. Albumia on myyty Suomessa yli 24.000 kappaletta.
Anchor (saari)
Anchor (maorikielellä "Pukenui") on saari Uudessa-Seelannissa. Saari sijaitsee noin 2,5 kilometrin päässä Eteläsaaren länsirannasta ja se on osa Fiordlandin kansallispuistoa. Saaren korkein kohta on 417 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella ja sen pinta-ala on 1380 hehtaaria. Saarta käytetään nykyisin suojapaikkana uhanalaisille linnuille, kuten kakapoille, kalliovilistäjille sekä pikkuviherkaijoille.
Slaney
Slaney (iiriksi "Abhainn na Sláine") on joki Kaakkois-Irlannissa. Se nousee läntiseltä Wicklow Mountainsilta ja virtaa etelään ja sen jälkeen itään Wicklown, Carlow'n ja Wexfordin kreivikuntien läpi ennen yhtymistä Pyhän Yrjön kanaaliin Irlanninmeressä Wexfordin edustalla. Slaneyn estuaari laaja ja matala ja se tunnetaan Wexfordin luonnonsatamana.
Slaneyn varrella sijaitsee muun muassa Stratford-on-Slaney, Baltinglass, Tullow, Bunclody, Enniscorthy sekä Wexford.
Ilta Leiviskä
Ilta Leiviskä (12. marraskuuta 1907 Helsinki – 5. elokuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen tanssitaiteilija, koreografi ja musiikkipedagogi.
Leiviskä opiskeli vuosina 1923–1932 Helsingin musiikkiopistossa (myöhempi Sibelius-Akatemia) tanssia Maggie Gripenbergin johdolla sekä pianonsoittoa. Leiviskä oli sittemmin tanssijana ja koreografina Gripenbergin tanssiesityksissä. Hän valmistui 1920-luvulla Ebeneser-Seminaarista lastentarhanopettajaksi ja työskenteli tässä ammatissa vuoteen 1949, jolloin hänestä tuli Gripenbergin apuopettaja Sibelius-Akatemiassa. Vuodesta 1953 Leiviskä oli itsenäinen musiikkiliikunnan opettaja Akatemiassa sekä omassa tanssikoulussaan. Hän oli myös kuorolausunnan liikunnanohjaaja Helsingin Työväenopistossa vuosina 1941–1951 sekä liikunnan ja teatteritanssin opettaja Lappeenrannan kesäyliopiston teatteriseminaarissa vuosina 1962–1966.
Leiviskän oppitunneilla toimi tavallisesti säestäjänä pianisti Inkeri Simola-Isaksson. Leiviskän opetus sisälsi muun muassa rytmiikkaa, kehon harjoitusta ja koreografioiden harjoittelua usein improvisoidun säestyksen tuella. Simola-Isaksson jatkoi myöhemmin Leiviskän työtä ja myös hänestä tuli arvostettu musiikkipedagogi ja Leiviskän jälkeen yksi suomalaisen musiikkiliikunnan uranuurtajia. Näyttämötanssimisen ja opetuksen lisäksi Leiviskä oli luova koreografi.
Leiviskälle myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1976.
Foyle
Foyle () on joki luoteisessa Pohjois-Irlannissa. Se saa alkunsa Finn- ja Mourne-jokien yhtyessä Strabanessa Tyronen kreivikunnassa. Sieltä se virtaa kohti Derryn kaupunkia jossa se laskee Lough Foyleen ja lopulta Atlanttiin.
Koska joen yli kulkee kaksi siltaa Derryssä, siellä tehdään paljon itsemurhayrityksiä. Foyle Search and Rescue perustettiin hyväntekeväisyyden ansiosta heinäkuussa 1993 estämään yrityksiä Craigavonin ja Foylen siltojen välillä ja huolehtimaan jälkihoidosta.
Foyle tunnetaan myös Euroopan nopeimmin virtaavana jokena.
Arney
Arney on pieni joki Fermanaghin kreivikunnassa Pohjois-Irlannissa. Se virtaa Alemmasta Lough Macneanista Ylempään Lough Erneen. Joen ylittää kuusi siltaa, viisi niistä on kelvollisia autoliikenteelle kun taas yksi sijaitsee yksityisillä mailla joen lähteen kupeessa.
Jokea käyttää usein amatöörikalastajat jotka pyytävät lohta ja taimenta, joessa elää myös runsaasti ahvenia.
Rudolf von Laban
Rudolf von Laban (15. joulukuuta 1879 Pressburg, Itävalta-Unkari – 1. heinäkuuta 1958, Weybridge, Englanti) oli unkarilaissyntyinen tanssitaiteilija, koreografi, pedagogi ja tanssintutkija. Hän oli yksi modernin tanssin pioneereja Euroopassa.
Paikoilleen pysähtyneen perinteisen baletin vaihtoehdoksi Laban kehitti idean uudenlaisesta näyttämötanssista, jossa tanssija oli ajatteleva, tunteva, ja esiintyvä olento. Uuden vapaan tanssin ajattelun taustalla oli muun muassa François Delsarten hahmottelema teoria kaikkien liikkeiden tunnesisällöstä ja periaatteista, joiden mukaan se voitaisiin kartoittaa. Niinpä luonnollisena kehityssuuntana oli tanssin teatterillisten tavoitteiden korostaminen.
Laban ohjasi sekä baletteja että tanssinäytelmiä, joihin hän yleensä myös sävelsi itse musiikin. Hän perusti oman tanssiryhmän "Die Tanzbuhne Laban", jonka kanssa hän alkoi tuottaa uutta tanssia edustavia pienimuotoisia kokeilevia tanssiteoksia. Hän suunnitteli myös tanssiliikkeitä ilman säestystä, mikä oli hänen aikanaan uutta.
Laban kehitteli ensimmäisem maailmansodan jälkeisinä vuosina tanssikasvatuksen ja ihmisliikkeiden ilmaisullisten lainalaisuuksien teoriaa. Hän tutki liikkeen ja psykologian riippuvuutta ja sovelsi teorioitaan ns. liikeanalyysiin. Sen mukaan liikunnalla on omat itsenäiset lakinsa, jotka kuitenkin usein sivuavat musiikin lakeja. Laban loi myös tanssinotaatiojärjestelmän, "labanotaation", jota käytetään edelleen muistiinmerkitsemissysteeminä kaikenlaisten tanssiliikkeiden kirjaamiseen videotallenteiden rinnalla. Laban jatkoi koko elämänsä ajan uusien tanssin ja musiikkiliikunnan alueiden tutkimista. Monet hänen oppilaansa ja seuraajansa veivät hänen liiketutkimuksiaan eteenpäin ja sovelsivat niitä käytäntöön näyttämötyössä. Yksi heistä oli Kurt Jooss, jota pidetään modernin eurooppalaisen tanssiteatterin perustajahahmona.
Kehittäessään modernia tanssia Laban koki baletin voimakkaasti vihollisekseen. 1920–1930-lukujen Saksassa tanssitaiteen kentällä käytiinkin voimakasta taistelua. Natsien tultua valtaan Laban liittyi Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen, joka koki modernin tanssin tuovan esille germaanisen hengen ja maailmankatsomuksen ja asettui tukemaan Labania. Laban vaati myös tanssikoulut arjalaistettaviksi eli juutalaiset ja muut toisarvoisiksi katsotut tuli poistaa niistä. Hän ajoi myös balettikoulujen lakkauttamista maassa. Vuonna 1934 Laban liittyi Joseph Goebbelsin alaiseen kansanvalistus- ja propagandaministeriöön ja pian hänestä tuli natsi-Saksan tanssitaiteen johtava hahmo. Hän tuki myös Führer-periaatetta ja vaati täydellistä uskollisuutta yhdelle johtajalle.
Laban suunnitteli ryhmäesityksen Berliinin olympialaisiin 1936, mutta sairastui. Hänellä oli myös talousvaikeuksia ja häntä vastaan juoniteltiin. Hän ajautui pois kansallissosialistien suosiosta ja muutti Englantiin 1937.
Rapperswil-Jona Lakers
Rapperswil-Jona Lakers (entinen SC Rapperswil-Jona) on sveitsiläinen jääkiekkoseura, joka on perustettu vuonna 1945. Se pelaa Sveitsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla National League B:ssa.
Raimo Summanen valmensi joukkuetta puolitoista kautta, saaden potkut joulukuussa 2009.
Bann
Bann (, ulsterinskotiksi "Bann Wattèr") on pisin joki Pohjois-Irlannissa kokonaispituudella 129 km. Joki virtaa provinssin kaakkoisosasta luoteisrannikolle pysähtyen matkalla valtavaan Lough Neaghiin.
Joki on ollut merkittävässä asemassa Pohjois-Irlannin teollistumisessa, erityisesti koskien puuteollisuutta. Nykyään lohi-ja ankeriaskalastamot ovat joen taloudellisesti tärkeimmät laitokset. Jokea käytetään usein itäisen ja läntisen Pohjois-Irlannin rajana ja se kantaa nimeä "Bann Divine" (Jumalainen Bann). Kaupungit, piirit ja liiketoiminta Bannin länsipuolella nähdään usein köyhempänä kuin sen itäpuolella. Ennen se nähtiin myös poliittisena ja uskonnollisena rajana, katolisten ja nationalistien asuessa enemmän lännessä ja protestanttien sekä unionistien enemmän idässä.
Ylempi Bann saa alkunsa Mournen vuoristosta Downin kreivikunnasta ja virtaa Lough Neaghiin Banngootin edustalla Armaghin kreivikunnassa. Pätkä on yksi suosituimmista kalastusalueista Euroopassa. Portadownin lähellä se yhtyy Newry Canaliin, joka ennen mahdollisti pääsyn Irlanninmeren eteläosiin.
Alempi Bann virtaa virtaa Lough Neaghista Toomen kohdalta ja virtaa sieltä Atlanttiin johon se yhtyy Portstewartissa. Joki on kanalisoitu vesitie viiden sulun kera 51 kilometrin matkalla. Joki on suosittu vesiurheilujen sekä kalastuksen parissa jonka mahdollistaa vähäinen kauppaliikenne. Se myötäilee pääosin Antrimin ja Londonderryn kreivikuntien rajaa. Sen ainoa kaupallinen satama on Coleraine. Laivat Londonderryn ja Belfastin satamasta siirtävät hiiltä ja romumetallia sitä pitkin.
Ophir Pines-Paz
Ophir Pines-Paz (, s. 11. heinäkuuta 1961 Rishon LeZion, Israel) on israelilainen työväenpuoluetta edustanut poliitikko. Hän oli vuonna 2005 sisäministeri ja sen jälkeen vuoteen 2006 tiede-, kulttuuri- ja urheiluministeri. Hän jätti politiikan vuonna 2010.
Pines-Paz oli knessetin jäsen 1996–2010. Hän oli lyhyen aikaa tiede- ja kulttuuriministerinä Ehud Olmertin hallituksessa, mutta erosi vastalauseena Yisrael Beytenu -puolueen ottamiselle hallitukseen, koska pitää kyseistä puoluetta rasistisena. Hän tuli neljänneksi työväenpuolueen puheenjohtajavaaleissa toukokuussa 2007.
Blackwater
Blackwater () on joki Irlannissa, jonka lähde sijaitsee Tyronen kreivikunnassa. Se yhtyy matkalla Lough Neaghiin Derrywarraghin saaren länsipuolella ja se on purjehduskelpoinen aina Magherystä Blackwatertowniin.
Joki jakaa Armaghin ja Tyronen kreivikunnan kuten myös Tyronen ja Monaghanin kreivikunnat. Se virtaa useiden kylien läpi joihin lukeutuu muun muassa Aughnacloy.