hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Olli Valtonen
Olli Valtonen (s. 16. helmikuuta 1950 Helsinki) on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon pappi, joka edustaa karismaattista liikettä. Hän toimi HelsinkiMission toiminnanjohtajana alkuvuoteen 2018 saakka. Aiemmin hän on toiminut Kansan Raamattuseurassa Sana-lehden päätoimittajana vuosina 1980–1983 sekä erikoistoimittajana Uudessa Suomessa, Iltalehdessä ja perustamassaan Askel-lehdessä. Hän myös juonsi "Sielun peili" -ohjelmaa Yle TV1:llä. Hän oli myös perustamassa Tuomasmessua vuonna 1988 ja toimii edelleen messun ympärille muodostuneissa Tuomasyhteisössä ja Cityseurakunnassa.
Eduskuntavaaleissa 2007 Valtonen pyrki eduskuntaan Helsingistä Kokoomuksen listalta sitoutumattomana ehdokkaana. Hän keräsi 3826 ääntä mutta ei tullut valituksi. Kunnallisvaaleissa 2008 hänet valittiin Helsingin kaupunginvaltuustoon 2192 äänellä. Hän ei asettunut ehdolle enää vuoden 2012 kunnallisvaaleissa.
Olli Valtonen on vaimonsa Leilan kanssa tehnyt persoonallisuusenneagrammia tunnetuksi Suomessa.
Valtosen kirjan "Tänään Kalevi Lehtinen" ensipainos oli suurin siihenastinen Suomessa otettu painos.
Viherneitokala
Viherneitokala ("Chromis viridis") on koralliahveniin kuuluva kala.
Viherneitokala kasvaa noin 8 cm pitkäksi. Sen vartalomuoto muistuttaa särkikaloja, väri on metallisen mintunvihreä.
Viherneitokala elää luonnossa Indopasifisella merialueella, Itä-Afrikasta Oseanian saaristoon.
Viherneitokaloja pitää pitää vähintään seitsemän yksilön parvessa. 
Ne eivät kiusaa pienempiään, mutta viihtyvät parhaiten jos samassa altaassa ei ole niitä isompia kaloja kilpailemassa ruoasta. Viherneitokalat kutevat hiekkapohjalle ja koiras jää vartioimaan kutua. Kutuvalmiin koiraan väri voi muuttua lähes keltaiseksi.
Viherneitokala syö sekaruokaa: lihaa ja levää. Akvaariossa sitä pitäisi ruokkia useita kertoja päivässä.
Ricardo Quaresma
Ricardo Andrade Quaresma Bernardo (s. 26. syyskuuta 1983 Lissabon) on portugalilainen jalkapalloilija, joka edustaa turkkilaista Beşiktaşia. Quaresman pelipaikka on oikea laitalinkki. Etniseltä taustaltaan hän on romani.
Quaresma aloitti ammattilaisuransa vuonna 2001 lissabonilaisen Sportingin riveissä. Vuonna 2003 espanjalainen suurseura Barcelona osti hänet kuuden miljoonan euron siirtosummalla. Quaresma ei kuitenkaan onnistunut tekemään läpimurtoa katalonialaisseurassa ja jo seuraavana vuonna hän palasi takaisin kotimaahansa, Porton riveihin. Vuonna 2008 Quaresma siirtyi italialaiseen Interiin. Sieltä hänet lainattiin englantilaiseen Chelseaan kevätkaudeksi 2009.
Quaresma siirtyi turkkilaiseen Beşiktaşiin 7,3 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2010. Tammikuussa 2013 hän siirtyi vapaalla siirrolla Yhdistyneiden arabiemiirikuntien sarjassa pelaavaan Al-Ahliin. Vuotta myöhemmin hän palasi ilmaissiirrolla Portoon. Kesällä 2015 hän siirtyi toistamiseen Beşiktaşiin, siirtosummana oli 1,2 niljoonaa euroa.
Portugalin A-maajoukkueessa Quaresma teki ensiesiintymisensä 10. kesäkuuta 2003 ystävyysottelussa Boliviaa vastaan. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuosien 2008, 2012 ja 2016 EM-kilpailuissa. Vuoden 2008 turnauksessa Quaresma pelasi kaksi ottelua, mutta vuoden 2012 kisoissa ei päässyt kentälle. Hän pelasi kaikissa seitsemässä ottelussa Portugalin voittaessa Euroopan-mestaruuden 2016. Hän teki voittomaalin neljännesvälieräottelussa Kroatiaa vastaan.
Quaresma on hyvin samantyylinen pelaaja kuin samaan aikaan Sportingissa pinnalle noussut maanmiehensä Cristiano Ronaldo. Quaresman vahvimpia ominaisuuksia ovat juoksunopeus ja tekniikka. Hänet tunnetaan erityisesti kierteisistä ulkosyrjäpotkuistaan eli tempuista nimeltä "trivela".
Sporting CP:
Porto:
Internazionale:
Chelsea:
Beşiktaş:
Al-Ahli:
Portugali:
EasyJet Switzerland
easyJet Switzerland (IATA: DS, ICAO: EZS, kutsukoodi: Topswiss) on sveitsiläinen halpalentoyhtiö, joka operoi kohteisiin Genevestä ja Basel-Mulhousen lentoasemalta.
Lentoyhtiö perustettiin 18. toukokuuta 1988 ja se aloitti toimintansa 23. maaliskuuta 1989 nimellä TEA Basle. Maaliskuussa 1998 easyJet osti yhtiöstä 40 %, ja toiminta aloitettiin easyJetin alaisuudessa 1. huhtikuuta 1999. Nykyisin easyJet Switzerlandin omistus jakautuu yksityisten (51 %) ja easyJetin (49 %) kesken.
Heinäkuussa 2015:
Picassokala
Picassokala ("Rhinecanthus aculeatus") on säppikaloihin kuuluva kala.
Picassokala kasvaa noin 30 cm pitkäksi. Sen vartalo on levymäinen, kyljessä huomiota herättäviä kuvioita, joiden vertailusta Pablo Picasson taiteeseen kala on saanut nimensä. Tämän kalan havaijinkielinen nimi on humuhumu-nukunuku-a-pua`a. Kiilasäppikalalla, joka on Havaijin kansalliskala, on sama havaijinkielinen nimi.
Picassokala elää luonnossa Indopasifisella merialueella.
Picassokala on lihansyöjä, jonka sanotaan puraisevan mitä vain. Siksi sitä ei voi akvaariossa pitää pienempien kalojen tai selkärangattomien seurassa. Myös akvaarion sisustus on tehtävä järeäksi. Sillä on erikoinen tapa nukkua kyljellään. Se pystyy uimaan sekä eteen- että taaksepäin liikuttamalla selkä- ja vatsaeviään aaltomaisesti. Jos kala nostetaan pois vedestä, se röhkii kuin sika.
Picassokala syö lihapitoista ravintoa: matoja, simpukoita, äyriäisiä, kaloja, koralleja ja jopa merisiilejä "puhaltamalla" ne ensin nurin niin, että pehmeä vatsapuoli on ylöspäin. Picassokala syö myös levää.
Sopiva suolapitoisuutta kuvaava meriveden ominaispaino on picassokalalle 1,025.
Anamneesi (lääketiede)
Anamneesi tarkoittaa lääketieteessä esitietoja, joita potilas antaa esimerkiksi sairauden kulusta. Anamneesi on tärkeä diagnoosia tehtäessä. Anamneesi syntyy, kun esimerkiksi sairas ihminen kertoo sairaudestaan ja antaa vastauksia lääkärin kysymyksiin.
Richard von Krafft-Ebing
Richard Fridolin Joseph Freiherr Krafft von Festenberg auf Frohnberg, genannt von Ebing (14. elokuuta 1840 Mannheim – 22. joulukuuta 1902 Graz) oli itävaltalais-saksalainen psykiatri ja seksologi. Hänet tunnetaan ennen kaikkea tutkimuksista, joissa hän tarkasteli seksuaalisia kohdehäiriöitä.
Krafft-Ebing julkaisi vuonna 1886 kuuluisan teoksensa "Psychopathia sexualis". Hän otti käyttöön sekä termin sadismi että masokismi, jotka yleensä yhdistyvät sadomasokismiksi. Homoseksuaaleja haastateltuaan Krafft-Ebing tuli siihen tulokseen, ettei heidän seksuaalinen suuntautumisensa ollut perversio eikä mielisairaus.
Krafft-Ebingin elinaikana hänen tunnetuimmasta teoksestaan "Psychopathia sexualis" julkaistiin kaksitoista painosta. Hän kirjoitti seksuaalisuuden lisäksi mm. masennuksesta.
Krafft-Ebing oli aatelisarvoltaan vapaaherra. Hän kuoli Grazissa 62-vuotiaana.
Anamneesi (teologia)
Anamneesi tarkoittaa kristillisessä teologiassa pelastustapahtuman nykyistymistä jumalanpalveluksessa.
Katolisessa opissa anamneesi on myös muuttumista seuraava osa messussa. Ortodoksisessa jumalanpalveluksessa anamneesi on anaforan kolmas osa.
Forcit
Oy Forcit Ab on suomalainen kemian sektorilla toimiva yritys. Forcit kehittää, valmistaa ja myy räjähdysaineita pääasiassa Pohjoismaisille markkinoille. Erikoistuotteita viedään myös Pohjoismaiden ulkopuolisille markkinoille. Forcit harjoittaa myös konsultointi- ja koulutustoimintaa.
Konsernin emoyhtiö on Oy Forcit Ab. Toiminta on jaettu kolmeen liiketoiminta-alaan: Forcit Explosives, Forcit Defence ja Forcit Consulting. Forcit Explosives palvelee räjähdealan siviilipuolta ja Forcit Defence palvelee puolustusvoimia ja valmistaa puolustustuotteita. Forcit Consulting palvelee räjähteitä käyttäviä tahoja tarjoamalla heille mittaus-, valvonta-, suunnittelu- ja koulutuspalveluita. Konserniin kuuluvat tytäryhtiöt Oy Finnrock Ab, Räjäytyskonsultit Oy, BergUtbildarna AB, Bergcon AS, Forcit Sweden AB, Forcit Norway AS ja Forcit International Oy. Konserniin kuuluvat myös osakkuusyhtiöt Suomen Tärinämittaus Oy ja Vipnordic AB.
Liikevaihto vuonna 2014 oli noin 85 miljoonaa euroa.
Suomen räjähteiden käyttötarve kasvoi 1800-luvulla lopussa rajusti infrastruktuurin voimakkaan rakentamisen, räjähteiden kehittymisen, sekä luonnonvarojen hyödyntämisvolyymin kasvun myötä. 1800-luvun lopussa käytettiin yksistään louhintaan jo niin paljon räjähteitä, että suuren kysynnän vuoksi perustettiin vuonna 1893 Hankoniemelle Hankoon räjähdysainetehdas.
Forcitin tehdasalue kuuluu Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Rannikolla sijaitseva tehdas sai nimekseen aluksi Finska Forcit-Dynamit Aktiebolaget, joka johtui todennäköisesti yhteistyöstä belgialaisen "Compagnie de la Forcite-Dynamite":n kanssa. Yrityksen nimi suomalaistettiin hiukan myöhemmin, jolloin siitä tuli "Suomen Forsiitti-Dynamiitti Osakeyhtiö – Finska Forcit-Dynamit Aktiebolaget".
1970-luvulla yhtiö katsoi tarpeelliseksi nimen lyhentämisen ja nykyaikaistamisen. Asiakkaiden käyttämä "Forsiitti"-nimi, sekä yhtiön logossa vuosikymmeniä ollut "Forsit"-sana helpotti nimivalintaa, jonka seurauksena yhtiöstä tuli Oy Forcit Ab vuonna 1981.
Yhtiö toimi Hangossa maaliskuuhun 1940 saakka, jolloin sen oli pakko muuttaa pois Moskovan rauhansopimuksen mukaan Neuvostoliiton sotilastukikohdaksi vuokratusta Hangosta. Dynamiittiosasto siirrettiin evakkoon Vaasaan ja varmuusräjähdysaine-, sekä tulilankaosasto Kokkolaan. 30 vuodeksi vuokrattu Hanko vapautui vuokraajalta kuitenkin jo Hangon taistelussa joulukuussa 1941. Kokkolassa evakossa olleet tehtaan osastot palasivat takaisin vuonna 1942 ja Vaasan osastot vuonna 1946.
Oy Forcit Ab:lla oli Hangossa vuosina 1901–1937 oma 600 mm raidelevyinen kapearaiteinen rata, jolla kuljetettiin raaka-aineita ja valmiita tuotteita tehtaan alueella, sekä Valtion Rautateiden operoiman Hangon radan varteen.
Forcit on nykyisin merkittävä räjähdevalmistaja ja louhinta-alan toimija sekä Suomessa että Skandinaviassa. Sillä on tuotantolaitokset Hangossa ja Vihtavuoressa. Yhtiö on ollut pitkään mukana ympäristötyössä toimimalla muun muassa vuodesta 1992 lähtien Responsible Care eli Vastuu Huomisesta -ohjelmassa. Yhtiön ympäristöjärjestelmä on auditoitu ja se on saanut ISO-14001 ympäristösertifikaatin.
Roksolaanit
Roksolaanit (myös "ruskalaiset, rusit, varjagirusit") olivat sarmaatteihin lukeutuva kansa, jonka uskotaan olevan läheisimmin sukua alaaneille. Varhaisimmissa lähteissä heidän mainitaan asuvan Donin ja Dneprin välisellä alueella. Ensimmäisellä vuosisadalla eaa. he muuttivat kohti Tonavaa Bărăganin tasangolle nykyisen Romanian alueelle.
Ajanlaskun alun tienoilla vaikuttanut kreikkalainen historioitsija Strabon sanoo heidän asuvan vaunuissa, olleen siis nomadeja.
Noin vuonna 100 eaa. he hyökkäsivät skyyttalaisen sotapäällikkö Palakuksen tukena Krimille kuninkaansa Tasiuksen johdolla, mutta hyökkäyksen torjui Pontoksen kuningas Mithridates VI:n kenraali Diofantos.
Ensimmäisen vuosisadan jaa. puolivälissä roksolaanit hyökkäilivät Tonavan yli Rooman alueelle. Vuosina 68–69 Rooman kolmas legioona tuhosi 9 000 eräälle tällaiselle ryöstöretkelle osallistunutta runsaalla tavaramäärällä kuormitettua roksolaaniratsumiestä. Tacituksen mukaan "ruhtinaiden ja merkittävimpien henkilöiden" käyttämä haarniska oli niin painava, että "vihollisrynnäkössä kaatuneen sotilaan oli vaikeaa päästä taas jaloilleen". Kaksin käsin käytettävästä pitkästä "kontos"-peitsestä, sarmaattien pääasiallisesta lähitaisteluaseesta, ei juurikaan ollut hyötyä näissä oloissa. Roksolaanit saivat hyvityksen 92, kun he tuhosivat yhdessa daakialaisten kanssa Rooman XXI legioonan.
Keisari Trajanuksen Daakian valloituksen aikana roksolaanit asettuivat aluksi daakialaisten puolelle, missä he muodostivat valtaosan ratsuväestä, mutta heidät lyötiin ensimmäisellä sotaretkellä vuosina 101–102. Daakian valtakunnan täydelliseen tuhoon johtaneen Trajanuksen toisen sotaretken aikana 105–106 roksolaanit ilmeisesti pysyttelivät puolueettomina. Daakian provinssin liittäminen Rooman valtakuntaan toi Rooman vallan aivan roksolaanien naapuriin. Keisari Hadrianus vahvistutti ja rakennutti Tonavan varrella useita linnoituksia roksolaanien uhan torjumiseksi.
Myös myöhempi keisari Marcus Aurelius taisteli roksolaaneja vastaan Tonavan rantamilla. Vuonna 260 roksolaanit hyökkäsivät roomalaiseen Pannonian provinssiin. Pian tämän jälkeen roksolaaneja alettiin ottaa Rooman armeijan palvelukseen.
Muiden sarmaattiheimojen tapaan roksolaanit jäivät hunnien jalkoihin ja katosivat historiasta.
Kiilakylki
Kiilakylki ("Trigonostigma heteromorpha") on pieni Kaakkois-Aasiasta kotoisin oleva, rasboroihin kuuluva särkikalalaji. Se on suosittu akvaarioharrastuksen parvikala.
Luonnonvaraisia kiilakylkiä tavataan Thaimaassa, Malakan niemimaalla, Singaporessa ja Sumatralla. Laji viihtyy vesistöissä joissa on paljon kasvillisuutta. Näin ollen akvaariokin tulisi sisustaa sen mukaisesti.
Kiilakylki on noin 4,5 sentin pituinen. Sen tunnistaa helposti kyljessään olevasta mustasta kiilakuviosta. Sukupuolet erottaa siitä että naaraan kiilakuvion etureunan alaosa on pyöristynyt, koiraan taas terävä. Naaras on myös selvästi pulskempi kuin koiras.
Kiilakylki on yksi suosituimmista akvaariokaloista, sillä se on melko halpa, helppohoitoinen, pienen kokonsa takia vähän tilaa vaativa ja kauniin värinen. Siitä on kehitetty myös sinimusta muunnos.
Kiilakylkiä ruokitaan hiutaleilla ja pelleteillä, mieluusti myös elävillä tai pakastetuilla hyönteisillä, sillä ne ovat luonnonvaraisten kiilakylkien pääravintoa.
Kiilakylki on hyvin sävyisä kala joka sopii hyvin myös aloittelijalle. Se liikkuu luonnossa jopa satojenkin yksilöiden parvissa, joten akvaarioon tulisi hankkia vähintään 6–10 kalaa, sillä kiilakylki on ehdoton parvikala. Tällaiselle 6–10 kpl:n pikkuparvelle riittää jo 60-litrainen allas, mutta näyttävämmän kokoisen parven saa mahtumaan vasta yli 100-litraiseen akvaarioon. Kutupaikaksi sopii noin 15 litran akvaario, joka täytetään vedellä 15-20 cm:n korkeuteen. Veden tulee olla pehmeää, hapahkoa ja puhdasta sekä 25-28 asteen lämpöistä. Pohjalla voi olla puhdasta soraa tai kuturitilä ja jaavansammalta. Lisäksi olisi hyvä olla myös jokunen leveä kasvinlehti, esim. melalehtiä, jotka kiinnitetään pohjaan. Veden ilmastus ei ole tarpeen, ennen kuin poikaset lähtevät uimaan. Kutuakvaarioon pannaan vain yksi kutupari. Kutuaikana kiilakyljet kiinnittävät munansa (joita voi olla jopa 300 kappaletta) vesikasvien lehdille ja varsille. Kutupari on poistettava heti kudun jälkeen ja akvaario peitetään mädin hautumisen ajaksi. Poikaset kuoriutuvat vuorokauden kuluttua. Ne syövät aluksi planktonia ennen kuin siirtyvät hyönteisravintoon.
Kiilakylki viihtyy pehmeässä ja happamassa vedessä, jonka ph:n tulisi olla alle 7. Lämpötilaltaan vesi saisi olla 25–28 astetta, kiilakylki onkin lämpimän veden kala. Viihtyy parhaiten humuspitoisessa vedessä, mutta se ei ole niin välttämätön, kuin esimerkiksi kiilakyljen kääpiömäisellä sukulaisella kääpiörasboralla. Kärsii äkillisistä veden laadun muutoksista. Viljelylaitoksissa kasvatetut yksilöt sopeutuvat paremmin, kuin suoraan luonnosta pyydetyt.
Georgia Byng
Georgia Byng (s. 1966) on brittiläinen kirjailija, joka on kirjoittanut muun muassa Molly Moon -kirjat. Hänen esikoisteoksensa on "Molly Moon ja Hervoton hypnoosiseikkailu". Byng on asunut lapsuutensa Hampshiressä. Hän asuu Lontoossa miehensä taiteilija Marc Quinnin ja kolmen lapsensa Tiger Rosen, Lucasin ja Skyn kanssa.
Positiivinen ja negatiivinen ateismi
Positiivinen ateismi eli vahva ateismi on tietoteoreettinen käsitys, jonka mukaan on vahvoja todisteita jumalien olemassaoloa vastaan eikä mitään todisteita puolesta. Negatiivinen ateismi eli heikko ateismi on käsitys, jonka mukaan ei ole mitään yleisiä tai erityisiä perusteita tai todisteita jumalien olemassaolon puolesta, jolloin jumalia ei tule olettaa olevan olemassa.
Ateismista on kaksi määritelmää. Perinteisesti ateismi on ulkoista todellisuutta koskeva eli ontologinen väite, joka koskee jumalan olemassaoloa. Ateismi on siis väitelause ”jumalaa ei ole olemassa.” Ateismi ja sen vastakohta teismi ovat tällöin ainoat mahdolliset kannat: jumala on olemassa tai jumalaa ei ole olemassa. Toisessa määritelmässä ateismi on jonkin yksilön tietoa koskeva käsitys. Koska inhimillinen tieto on eriasteista, voidaan periaatteessa erottaa positiiviset ateistit, jotka kieltävät jumalan olemassaolon, ja negatiiviset ateistit, joilta puuttuu usko jumalan olemassaoloon.
Filosofi Michael Scriven on muotoillut taulukossa olevan tunnetun ateismin tietoteoreettiseen määritelmän, jossa käsitys tiedosta jumalien olemassaolosta määritellään asteikkona. Filosofi Michael Martin on muotoillut tietoteoreettisen jaottelun positiiviseen ateismiin ja negatiivisen ateismiin.
Negatiivisten ateistien mukaan jumalan olemassaolon puolesta ei ole esitetty mitään todisteita. Positiivisten ateistien mukaan jumalan olemassaoloa voidaan pitää todistettavasti epätotena.
Tunnettu teos ateismin perusteista on filosofi Michael Martinin kirja "" (1990). Teoksessa Martin käy läpi perinteisiä perusteluja jumalan olemassaolosta. Ensiksi Martin pyrkii osoittamaan, että usko jumalaan on vailla perusteita. Martinin mukaan kaikki esitetyt perinteiset jumalatodistukset ovat kestämättömiä. Martinin mukaan negatiivinen ateismi on perusteltua. Toiseksi Martin pyrkii osoittamaan, että on perustellumpaa olla uskomatta jumalaan kuin uskoa.
Ateismin puolustajien mukaan edes positiivinen ateismi ei vaadi täydellistä tietoa jumalan olemassaolosta. Heidän mukaansa ateismissa väitetään vain, että perustelut sille, ettei jumalaa ole olemassa, ovat vahvemmat kuin perustelut sille, että jumala on olemassa. Heidän mukaansa positiivisessa ateismissa esitetään, että todisteet jumalan olemassaoloa vastaan ovat riittävät sille, että on oikeutettua olla uskomatta jumalaan.
Blessed Are the Sick
Blessed Are the Sick on amerikkalaisen Morbid Angel -yhtyeen toinen täyspitkä albumi. Se julkaistiin vuonna 1991 Earache Recordsin kautta. Levyltä on yksi video kappaleesta "Blessed Are the Sick".
Jiří Pauer
Jiří Pauer (22. helmikuuta 1919 – 21. joulukuuta 2007) oli tšekkiläinen säveltäjä ja kulttuurivaikuttaja, joka toimi Tšekin filharmonisen orkesterin johtajana 1958–1980, Tšekkoslovakian kansallisteatterin oopperan johdossa 1953–1955 ja 1965–1967 sekä eläkeiässä vielä kymmenisen vuotta koko kansallisteatterin johtajana.
Pauer opiskeli aluksi luokanopettajaksi ja toimi ammatissa samalla kun opiskeli musiikkia Otakar Šínin ja Alois Hában johdolla Prahan konservatoriossa 1943–1946. Lisäksi hän sai opetusta Pavel Bořkovecilta. Hän ihaili Bohuslav Martinůa ja Benjamin Britteniä ja oli kirjeenvaihdossa Dmitri Šostakovitšin kanssa.
Pauer toimi monessa tehtävässä kulttuurihallinnossa. Heti toisen maailmansodan jälkeen hän perusti Prahaan musiikkiopiston ja työskenteli siinä neljä vuotta. Alois Hában vaikutuksesta Jiří Pauer oli jäsenenä uuteen musiikkin keskittyvän Přítomnost-yhdistyksen hallituksessa. Myöhemmin hänestä tuli vasta perustetun Tšekkoslovakian säveltäjäyhdistyksen keulahahmo pitkäksi aikaa. 1950-luvulla hänellä oli tehtäviä maan kulttuuriministeriössä ja yleisradioyhtiössä. Tämän ohella hän myös opetti sävellystä Prahan esittävän taiteen akatemiassa (AMU) vuosina 1965–1990.
Pauer sävelsi oopperoita, sinfonioita, konserttoja sekä kamarimusiikkiteoksia.
Konemestari
Konemestari on määrätyn ammattitutkinnon suorittanut laivojen, voimaloiden ja korjauspajojen työnjohtaja. Konemestari on yleisnimike.
Konemestarien pätevyys on kolmivaiheinen. Ensimmäinen vaihe on "vahtikonemestari", toinen vaihe on "konemestari" ja kolmas vaihe on "ylikonemestari". Koulutuksen jälkeen vahtikonemestarin pätevyys saavutetaan 24 kuukauden hyväksytyn työkokemuksen kautta. Konemestarin pätevyys saavutetaan koulutuksen ja 12 kuukauden määrätyn työkokemuksen vahtikonemestarina kautta. Ylikonemestarin pätevyys saavutetaan koulutuksen ja 12 kuukauden työkokemuksen konemestarina kautta.
Laivoilla konemestarit johtavat konepuolen toimintaa vahtien aikana; isommilla laivoilla heillä on esimiehenään konepäällikkö. Konepäälliköt käyttävät matkustajalaivoilla ja merenkulkuhallinnon aluksilla virkapukua. Heillä on kavaijitakin hihoissa tai messitakin olkaimissa neljä kultanauhaa kuten kapteenillakin, erotuksena on yläpuolelle sijoitettu potkuri. Samoin konemestareilla voi olla vastaava virkapuku, joskin yleensä he käyttävät sellaista vain sisävesilaivoilla. Heidän nauhamääränsä vaihtelee yhdestä kolmeen. Höyrylaivoissa konepäällikkö on höyrykattiloiden käytönvalvoja.
Yleensä konemestarit ajavat vahtia. Isoimmissa aluksissa on myös päivämestari. Konepäällikkö johtaa aluksen koneosaston toimintaa. Usein konepäällikkö on myös aluksen palopäällikkö.
Merenkulkualan insinöörin (AMK) opinnoissa keskitytään laivan kone-, sähkö- ja automaatiotekniikkaan sekä koneiden, laitteistojen ja laivan rakenteiden hallintaan. Taitoja syventävät aluksen huolto- ja kunnossapitomenetelmät, merimiestaidot sekä turvallisuus-, ensiapu- ja hätätilannevalmiudet. Koulutuksessa painotetaan johtamistason osaamista. Opiskelijalla on mahdollisuus hankkia myös maavoimalaitoksen käytönvalvojan pätevyys valitsemalla vapaavalintaiset opinnot energiatekniikasta.
Zdenko Mikula
Zdenko Mikula (27. marraskuuta 1916 Vyhne – 31. lokakuuta 2012 Bratislava) oli slovakialainen säveltäjä. Hän opiskeli Bratislavan konservatoriossa.
Mikulan tuotantoon kuuluu ooppera "Žena". Lisäksi hän kirjoitti muun muassa laulu- ja kamarimusiikkia sekä kansanmusiikkisovituksia.
Houkutusten kiihottava maku
Houkutusten kiihottava maku on Ultra Bra -yhtyeen ensimmäinen julkaisu. Levynteko oli palkinto Suomen Demokraattisen Nuorisoliiton poliittisten laulujen kilpailun voitosta. Levy julkaistiin CD-EP-muodossa. EP:stä on otettu kaksi painosta, joista ensimmäisen levy on väriltään vihreä ja toisen oranssi. Levityksestä vastasi Megamania.
Kaikki EP:n kappaleet on sisällytetty vuonna 2001 julkaistulle "Sinä päivänä kun synnyin" -kokoelmalevylle.
Viertotie
Viertotie () on kivi- tai sepelipäällysteisen (valta)tien vanha nimitys.
Viertoteitä tehtiin vilkkaan liikenteen tai raskaiden kuormien vuoksi. Kantava aluskerros oli kiviä tai karkeaa soraa ja 0,3–0,5 metriä paksu. Päällyste tehtiin pienistä luonnonkivistä tai sepelistä ja tiivistettiin raskaalla jyrällä.
Helsinkiin johtaneet suuret valtatiet ovat olleet nimiltään "Läntinen viertotie" (nyk. Mannerheimintie) ja "Itäinen viertotie" (nyk. Hämeentie), ruotsinkielisiltä nimiltään "Västra Chaussén" ja "Östra Chaussén". Ne kivettiin 1860-luvulla. Helsingissä on edelleen Etelä-Haagassa katu nimeltä Vanha viertotie.
15 (luku)
15 (viisitoista) on luonnollinen luku, joka tulee neljäntoista jälkeen ja ennen kuuttatoista.
Luku 15 on viides kolmioluku, sillä se on kokonaislukujen 1...5 summa. Lisäksi se on kolmas kuusikulmioluku.
Fosforin järjestysluku alkuaineiden jaksollisessa järjestelmässä on 15.
15-pelissä on 15 numeroitua laattaa.
Irma Grese
Irma Grese (7. lokakuuta 1923 Wrechen, Saksa – 13. joulukuuta 1945 Hameln, Saksa) toimi keskitysleirivartijana Ravensbrückissä, Auschwitzissa ja Bergen-Belsenissä toisen maailmansodan aikana, vuosina 1942–1945.
Grese tunnettiin poikkeuksellisen julmasta ja perverssistä käytöksestään, minkä takia hän on jäänyt historiaan natsi-Saksan pahamaineisimpiin kuuluvana naispuolisena sotarikollisena. Kerrotaan, että Grese ei ollut juurikaan kiinnostunut miehistä, mutta hän pakotti vankileirillä naispuoliset vangit tekemään toisilleen sadomasokistisia rituaaleja, joita hän itse katsoi vierestä.
Irma Grese teloitettiin hirttämällä Hamelnissa yhdessä Bergen-Belsenin komendantin Josef Kramerin kanssa. Hänen pyövelinään toimi Albert Pierrepoint. Hänen viimeinen sanansa oli "Schnell!" (”Vauhtia!”) Grese oli kuollessaan 22-vuotias ja koko 1900-luvun nuorin Ison-Britannian lakien mukaan teloitettu nainen.
Irma Grese syntyi Mecklenburgin osavaltiossa lähellä Pasewalkia. Hän oli perheen viidestä lapsesta kolmas, ja hänellä oli kaksi sisarta ja kaksi veljeä. Isä Alfred Grese oli maitomies ja Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen jäsen vuodesta 1937. Äiti Berta Grese ajautui itsemurhaan vuonna 1936 saatuaan tietää, että hänen miehensä oli pettänyt häntä paikallisen pubinomistajan tyttären kanssa. Historioitsija Peter Vronskyn arvelujen mukaan Alfred Grese meni uusiin naimisiin vuonna 1939.
Gresen sisko, Helene Grese, kertoi siskonsa oikeudenkäynnissä, että Irma ei koskaan koulussa uskaltanut liittyä tyttöjen välisiin tappeluihin vaan sen sijaan karkasi. Irma Grese keskeytti koulun vuonna 1938 ollessaan 14-vuotias. Päätökseen vaikutti luultavasti tytön sopimattomuus kouluun, kiusaaminen ja Gresen fanaattinen kiinnostus Saksan tyttöliittoon, jota hänen isänsä ei kuitenkaan hyväksynyt. Grese työskenteli muiden töiden ohella kaksi vuotta apulaissairaanhoitajana SS:n parantolassa ja etsi sairaanhoitajan harjoittelupaikkaa, siinä kuitenkaan onnistumatta.
Corleone
Corleone (sisiliaksi Cunigghiuni) on noin 11 000 asukkaan kaupunki Sisiliassa Palermon metropolikaupungissa.
Kaupunki on peräisin jo arabien valtakaudelta ennen 1000-lukua. Kaupungin nimi tunnetaan muodossa Qurliyūn arabiankielisissä 900-luvun lähteissä. Kaupungin tunnetuin nähtävyys on Chiesa Madre -kirkko, jonka rakentaminen aloitettiin 1300-luvulla. Corleonessa on myös 1000- ja 1100-lukujen välillä rakennettu vartiotorni.
Corleone on 1960-luvulta lähtien tullut tunnetuksi mafian vuoksi. Eräät corleonalaiset mafiaperheet nousivat 1980-luvun alun ns. toisessa mafiasodassa palermolaisten perheiden tilalle mafian vaikutusvaltaisimmiksi perheiksi. Tunnettuja corleonelaisia mafiosoja ovat muiden muassa Salvatore Riina ja Bernardo Provenzano. Mafiamaineen vuoksi on ehdotettu, että kaupunki ottaisi takaisin vuosisatoja sitten käytetyn nimen ”Cuor di Leone” (Leijonan sydän).
Corleone esiintyy "Kummisetä"-elokuvissa ja -romaaneissa mafiaperheen nimenä ja alkuperäkaupunkina. Elokuvassa mafiaperheen päämies Vito Corleone saa sekaannuksen vuoksi nimensä kotikylänsä mukaan. Mario Puzon "Kummisetä"-romaanin mukaan kyse on tietoisesta kotiseutumuiston vaalimisesta: ”Uudessa kotimaassaan hän muutti nimensä Corleoneksi säilyttääkseen edes jonkin siteen kotikyläänsä. Tämä oli yksi niistä harvoista tunteellisista eleistä, joita hän milloinkaan harrasti.”
Ooststellingwerf
Ooststellingwerf on kunta Friisinmaan provinssissa, Alankomaissa. Pinta-alaa kunnalla on 226,08 neliökilometriä, josta vettä on 1,7 km². Asukkaita kunnassa on 26 355 (1.2.2008).
Kunta on yksi niistä Friisinmaan kunnista, joissa ei puhuta friisiä; sen sijaan siellä puhutaan stellingwerfsia.
Asukasluvut 1. tammikuuta 2008:
Vermillionin piirikunta
Vermillionin piirikunta on piirikunta Indianan osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Vuonna 2000 sen väkiluku oli 16 788. Piirikunnan hallinnollinen keskus on Newport. Se kuuluu Terre Hauten metropolialueeseen.
Vermillionin piirikunta perustettiin 1. helmikuuta 1824. Se sai nimensä läheisestä Vermilion River -joesta. Piirikunnan nimeen lisättiin toinen l-kirjain, jotta se erottuisi naapuripiirikunnasta, Illinoisin osavaltiossa sijaitsevasta Vermilionin piirikunnasta.
Piirikunnan pinta-ala on 673 km², josta maata on 665 km² ja vesistöjä 8 km².
Vuonna 2000 Vermillionin piirikunnassa oli 16 788 asukasta, 6 762 taloutta ja 4 713 perhettä. Väestötiheys oli 25/km². Piirikunnan 7 405 asumisyksikön keskimääräinen tiheys oli 11/km². Asukkaista 98,39 prosenttia oli valkoihoisia, 0,26 prosenttia mustia tai afroamerikkalaisia, 0,24 prosenttia alkuperäiskansoja, 0,12 prosenttia aasialaisperäisiä, 0,02 prosenttia Tyynenmeren saarilta ja 0,16 prosenttia muita rotuja sekä 0,80 prosenttia näistä kahteen tai useampaan ryhmään kuuluvia. Lisäksi 0,64 prosenttia oli mihin hyvänsä rotuun kuuluvia espanjalais- tai latinalaissyntyisiä.
Piirikunnan 6 762 taloudesta 30,80 prosentilla oli kotona asuvia alle 18-vuotiaita lapsia. 57,30 prosenttia oli yhdessä asuvia aviopareja, 9,00 prosentilla perheenpää oli ilman aviomiestä asuva nainen ja 30,30 prosenttia oli perheettömiä. Kaikista talouksista 26,60 prosenttia oli yksin asujia ja 12,90 prosenttia yksin asuvia 65 vuotta täyttäneitä. Talouksien keskimääräinen asukasluku oli 2,44 ja perheiden 2,94.
Piirikunnan väestöstä alle 18-vuotiaita oli 23,80 prosenttia, 18–24-vuotiaita 8,10 prosenttia, 25–44-vuotiaita 27,50 prosenttia, 45–64-vuotiaita 24,90 prosenttia ja yli 65-vuotiaita 15,80 prosenttia. Keski-ikä oli 39 vuotta. Jokaista 100 naista kohti oli 95,00 miestä. Jokaista sataa yli 18-vuotiasta naista kohti oli 92,00 miestä.
Piirikunnan talouksien mediaanitulo oli 34 837 dollaria ja perheiden 41 809 dollaria. Miesten mediaanitulo oli 32 279 dollaria ja naisten 22 647 dollaria. Tulot henkilöä kohden olivat 18 579 dollaria. Noin 6,30 prosenttia perheistä ja 9,50 prosenttia koko väestöstä, 10,40 prosenttia alle 18-vuotiaista ja 12,60 prosenttia yli 65-vuotiaista eli köyhyysrajan alapuolella.
Pirkan Hölkkä
Pirkan Hölkkä on vuotuinen syksyisin Valkeakoskelta Tampereelle juostava tai käveltävä kaikille avoin tapahtuma. Hölkän järjestää Tampereen Taivaltajat ja Valkeakosken Retkeilijät. Lähtö tapahtuu joka vuosi lokakuun ensimmäisenä sunnuntaina yhteislähtönä klo 9.00 Valkeakosken Tehtaan kentältä. Maali on Tampereen aikuiskoulutuskeskuksen pihassa Nirvan kaupunginosassa. Matkan pituus on 33 km. Reitti on vaihtelevasti katuosuutta, pururatoja, metsäteitä ja -polkuja. Asfaltin osuus reitillä on vain noin viisi kilometriä. Järjestäjien tavoitteena on ollut sisällyttää reitille mahdollisimman paljon metsäpolkuja ja pikkuteitä, jotta syksyinen luonto tulisi lähelle hölkkään osallistujia.
Vuoden 2007 Pirkan Hölkkä oli sen historian 38. Hölkkä on juostu joka vuosi vuodesta 1970, joten Pirkan Hölkkä on Suomen vanhimpia kaikelle kansalle suunnattuja juoksutapahtumia. Vuonna 2007 osallistujia oli 1 901.
Pirkan Hölkässä on seitsemän sarjaa: naiset (N), miehet (M), ikämiehet (M40), veteraanit (M50), kävelijät ja sauvakävelijät, naiset (N45) ja superveteraanit (M60). Vuoden 2007 Hölkässä oli mukana 18 hölkkääjää, jotka ovat osallistuneet kaikkiin Hölkän historian hölkkiin. Kilpasarjojen voittajille luovutetaan pokaalit. Lisäksi on muita pienempiä palkintoja.
Pirkan Hölkkä on osa Pirkan Kierrosta. Pirkan Kierroksen muut osatapahtumat ovat Pirkan Hiihto (90 km), Pirkan Pyöräily (220 km, 134 km) ja Pirkan Soutu (33 km, 17,5 km).
Julia Bell (kirjailija)
Julia Bell (s. 1971 Bristol) on brittiläinen kirjailija. Hän varttui Walesissa ja opiskeli englannin kieltä Birminghamin yliopistossa.
Bellin esikoisromaani oli vuonna 2002 julkaistu bulimiaa käsittelevä nuortenkirja "Ahmatti" (), joka ilmestyi seuraavana vuonna suomeksi Sirpa Kähkösen käännöksenä Otavalta. Teos on käännetty myös muun muassa ranskaksi ja thaiksi.
"Ahmatin" jälkeen Bellin seuraava romaani oli ihmiskauppaa käsittelevä "Dirty Work" (2007).
Julia Bell
Julia Bell voi tarkoittaa seuraavia:
Paikkoi ja pleisei
Paikkoi ja pleisei on suomalaisen Freud Marx Engels & Jung -yhtyeen yhdeksäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2002.
""Nurkkapöytä"" -kappaleessa vierailivat näyttelijät Jussi Lampi, Tapio Liinoja ja Puntti Valtonen.
Huulirihmakala
Huulirihmakala ("Colisa labiosa" vanh. "C. labiosus" ja " Trichogaster labiosus") on rihmakaloihin kuuluva aasialainen kala. Se on helppohoitoinen ja komean värinen akvaariokala.
Huulirihmakalaa tavataan luonnonvaraisena Myanmarin alueelta jokivedestä.
Huulirihmakala kasvaa noin 10 cm:n pituiseksi. Koiras on sinertävien ja punertavien raitojen kirjavoima, naaras himmeämpi. Koiraan rinta tummuu kutuaikana. Kalasta on jalostettu myös oranssinsävyinen muoto, jota kutsutaan appelsiinirihmakalaksi.
Huulirihmakalaa voidaan ruokkia akvaariossa hiutaleilla ja pelleteillä. Myös elävää tai pakastettua hyönteisravintoa olisi hyvä tarjota, sillä se syö luonnossa pääasiassa pinnalla kelluvia hyönteisiä sekä vesihyönteisten toukkia.
Huulirihmakala on reviirikala ja varsinkin koiraat voivat olla aggressiivisia lajitovereilleen, mutta eivät muille kaloille. Huulirihmakala viihtyy yksin mutta jos tilaa riittää, sopiva yhdistelmä on koiras ja kaksi naarasta. Kahdelle tai useammalle yksilölle pitää varata tilaa ainakin 150 litraa, mutta yhtä yksilöä voi jo pitää 100-litraisessa akvaariossa.
Kutuaikana koiras rakentaa pinnalle vesikasvien lomaan vaahtopesän johon munat lasketaan. Koiras vahtii pesää poikasten kuoriutumiseen asti ja käy jopa puolisonsa kimppuun armotta jos tämä tulee lähelle. Siksi kudetusta varten tarvitaan erityinen viljelyakvaario. Vastakuoriutuneet poikaset syövät planktonia ja akvaariossa niitä voi ruokkia likoeläimillä.
Pallivahan koulu
Pallivahan koulu on Turussa sijaitseva alakoulu, jossa on luokat kolmannesta luokasta kuudenteen luokkaan. Se sijaitsee Pallivahassa, lähellä Kaerlaa ja Runosmäkeä, Paltankadulla. Koulun rehtorina toimii Leif Grönroos. Kärsämäen koulu yhdistettiin Pallivahan koulun kanssa hallinnollisesti vuoden 2007 syyslukukauden alussa.
Koulu toimi aluksi Kärsämäen koulun lisärakennuksena. Koska Kärsämäen koulun tontti oli liian ahdas suunnitteilla olleelle uudisrakennukselle, ehdotettiin koulurakennuksen rakentamista Pallivahan mäelle. Koulun rakentaminen aloitettiin vuonna 1958, ja se valmistui syyskuussa 1959. Sen ovat suunnitelleet kaupunginarkkitehti Abel Sandelin ja piirtäjä-suunnittelija Raija Lundsten.
Koulussa oli syyslukukauden 2007 alkaessa 239 oppilasta (joista Kärsämäessä 44) ja 13 opettajaa (joista Kärsämäessä 2).
Koulurakennuksessa toimi ennen hammaslääkäri, mutta kun Runosmäkeen rakennettiin Sosiaali- ja terveyskeskus, poistui hammaslääkäri koulun yhteydestä.
Virgin Galactic
Virgin Galactic on Richard Bransonin Virgin Groupin osa, jonka tarkoituksena on tarjota kaupallisia suborbitaaleja avaruuslentoja yksityishenkilöille. Yritys suunnittelee lennättävänsä vuosittain viisisataa avaruusturistia runsaan sadan kilometrin korkeuteen. Koelennolla ollut kone Space Ship Two tuhoutui lokakuun lopussa 2014, ja osat levisivät Mojaven autiomaahan.
13. joulukuuta 2018 Virgin Galacticin VSS Unity -alus saavutti 82,7 kilometrin korkeuden.
Ensimmäisten lentojen oli tarkoitus lähteä vuonna 2009 New Mexicosta Yhdysvalloista. New Mexicoon on rakenteilla Spaceport America -avaruuskeskus. Sen Governor Bill Richardson Spaceway -kiitotie valmistui vuonna 2010. Lisäksi yhtiö on tehnyt aiesopimuksen lentojen aloittamisesta Kiirunassa vuonna 2012. Näiden lentojen erikoisuutena olisi mahdollisuus matkustaa revontulien läpi. Vuoden 2009 lopulla yhtiö on julkistanut tiedon, jonka mukaan vuonna 2010 tehdään koelentoja ja kaupallinen lentotoiminta alkaisi aikaisintaan 2012 tai 2013. SpaceShipTwo-avaruusalus sai 30.5.2012 FAAlta luvan moottoroituun koelentoon, josta yhtiö ilmoitti nettisivujensa kautta. Yhtiö ilmoitti myös, että aikoo suorittaa ensimmäisen moottoroidun lennon vuoden 2012 lopulla. Virgin Galactic on myös mainostanut skenaariota, jossa avaruuslentokoneella voisi lentää esimerkiksi Kiinasta Englantiin kolmessa tunnissa. Kuuden minuutin painottomuuden sisältävä avaruuslento maksaisi arvion mukaan noin 200 000 Yhdysvaltain dollaria.
Lokakuun 2014 lopussa Mojaven autiomaassa tehdyn koelennon aikana tapahtuneessa onnettomuudessa kone hajosi ja sen osat levisivät autiomaahan. Toinen lentäjä kuoli, toinen loukkaantui vakavasti.
Yritystä oli varoitettu vuonna 2007 sattuneen onnettomuuden jälkeen useita kertoja turvallisuusuhista. Muun muassa Kansainvälisen avaruusturvallisuusyhdistyksen asiantuntija Carolynne Cambell kertoo yhdistyksen lähettäneen useita varoituksia.
Onnettomuuden vuoksi kaupallisten lentojen aloittaminen lykkääntyy. Aiempi onnettomuus vuonna 2007 sattui maanpinnalla tehdyissä rakettitesteissä, ja silloin sattui kolmen ihmisen hengen vaatinut räjähdys.
Kertomus sokeudesta
Kertomus sokeudesta (alkuteos: "Ensaio sobre a cegueira") on Nobel-palkitun portugalilaisen kirjailija José Saramagon (1922–2010) kuuluisimpia romaaneja.
"Kertomus sokeudesta" ilmestyi portugaliksi nimellä "Ensaio sobre a cegueira" ("Essee sokeudesta") vuonna 1995. Suomeksi teos ilmestyi Erkki Kirjalaisen kääntämänä vuonna 1997. Teoksessa esiintyvä sokeus nähdään yleensä allegoriana, minkä myös kirjailija itse on myöntänyt. Fernando Meirelles on ohjannut kirjan pohjalta elokuvan "Blindness" vuonna 2008.
Romaani käsittelee nimeämätöntä aluetta, jonka asukkaiden keskuuteen leviää sokeus. Sokeutuneilla ei ole silmissään mitään näkyviä vaurioita, mutta he näkevät vain pelkkää valkoista. Hallitus alkaa nimittää syyltään tuntematonta sairautta ”valkotaudiksi” tai ”valkosokeudeksi”. Omituinen ilmiö saa näkevät paniikkiin, ja he ryhtyvät taistelemaan epidemiaa vastaan. Sokeat ja tartunnankantajiksi epäillyt eristetään epäinhimillisiin oloihin vanhan mielisairaalan tiloihin.
Kirjassa jätetään epäselväksi, koskettaako epidemia vain tiettyä kaupunkia tai valtiota vai onko se koko maailmaan leviävä pandemia.
Kirjan henkilöt ovat nimettömiä. Heihin viitataan lähinnä kuvailevilla ilmaisuilla, kuten ”tummalasinen tyttö”, ”lääkärin vaimo”, ”ensimmäinen sokea”, ”kierosilmäinen pikkupoika”, ”mustalappuinen vanha mies” ja ”autovaras”. Sokeus ei tuntemattomaksi jätetystä syystä tartu silmälääkärin vaimoon alun alkaenkaan. Hän on ainoa, joka joutuu näkemään maailmassa epidemian seurauksena kehittyneet epämiellyttävät muutokset. Kirjan tapahtumat kuitenkin päättyvät parhain päin: näkökykynsä palaamisen huomaa ensimmäiseksi ensimmäinen sokea, myöhemmin yöllä tummalasinen tyttö, aamun valjetessa silmälääkäri ja lopulta myös muut kansalaiset.
Kielipeli
Kielipeli () on Ludwig Wittgensteinin myöhäisfilosofiassaan kehittämä käsite, joka viittaa kielen yksinkertaisiin käyttöesimerkkeihin ja toimintoihin, joihin kieli on nivoutunut mukaan. Kielipelejä voidaan käyttää kielen toimintatavan kuvaamisessa ja tutkimisessa. Käsite on peräisin Wittgensteinin teoksesta "Filosofisia tutkimuksia" (1953).
Esimerkiksi rukoilulla, anteeksi pyytämisellä, kiroilulla, tieteellisillä väittämillä ja muilla kielen käyttötavoilla on omat kielipelinsä. Kielipelit voivat olla toisillen läheistä tai kaukaista sukua. Wittgenstein katsoi, että filosofiset ongelmat johtuivat kielen väärinkäytöstä, ja myöhäisfilosofiassaan tulkitsi kielen väärinkäytöksi kahden tai useamman kielipelin sekoittamisen.
Wittgenstein käytti termiä "kielipeli" kuvaamaan yksinkertaisia kielen muotoja, sekä "kielen ja niiden toimintojen kokonaisuutta, johon kieli nivoituu mukaan", ja joita yhdistää perheyhtäläisyys. Käsitteen oli "määrä tähdentää sitä, että kielen puhuminen on osa toimintaa tai elämänmuotoa".
Termillä "kielipeli" viitataan:
Näitä merkityksiä eivät erota tiukat rajat, vaan ne limittyvät toisiinsa. Käsite perustuu seuraavaan analogiaan: Kielen säännöt (kielioppi) vertautuvat pelien sääntöihin, ja jonkin merkityksen esittäminen kielellä vertautuu pelissä tehtyyn siirtoon. Analogia kielen ja pelin välillä tuo esille sen tosiasian, että sanoilla on merkityksensä ainoastaan ihmiselämän erilaisissa ja moninaisissa arkisissa toimissa. Käsitteen tarkoituksena ei ole ehdottaa, että kielessä olisi mitään vähäpätöistä, tai että kieli olisi "vain" peli.
Klassinen esimerkki kielipelistä on niin kutsuttu "rakentajan kieli", jonka Wittgenstein esitteli "Filosofisissa tutkimuksissaan":
Myöhemmin kieleen lisätään sanat "tämä" ja "tuonne" (samalla käyttötarkoituksella kuin mitä näillä sanoilla on luonnollisessa kielessä), sekä numeraalit "a, b, c, d". Tätä kieltä käytetään esimerkiksi seuraavasti: rakentaja A sanoo "d – palkki – tuonne" ja osoittaa, ja rakentaja B laskee neljä palkkia, "a, b, c, d..." ja siirtää ne A:n osoittamaan paikkaan. Rakentajan kieli on toimintaa, johon on kudottu osia, jotka tunnistaisimme kieleksi, mutta yksinkertaisemmassa muodossa. Tämä kielipeli muistuttaa lapsille opetettuja yksinkertaisia kielen muotoja, ja Wittgenstein kehottaa käsittämään kielen rakentajien heimon täydelliseksi alkeelliseksi kieleksi.
Jean-François Lyotard on laajentanut ja uudistanut Wittgensteinin kielipelin käsitettä muun muassa teoksessaan "Tieto postmodernissa yhteiskunnassa" ("La condition postmoderne: rapport sur le savoir", 1979). Hän soveltaa sitä auktoriteetin, voiman ja legitimoinnin tapauksiin.
Konjunktio (kielitiede)
Konjunktiot, eli sidesanat, ovat partikkelien sanaluokkaan kuuluvia sanoja, joilla yhdistetään virkkeen eri lauseita toisiinsa. Niillä yhdistetään myös samanlaisia lauseenjäseniä.
Suomen kielen konjunktiot jaetaan neljään ryhmään niiden lauseopillisen funktion mukaan:
Sattuipa hassusti matkalla Forumiin...
Sattuipa hassusti matkalla Forumiin... on suomalaisen Freud Marx Engels & Jung -yhtyeen akustinen live-albumi vuodelta 2004. Albumin kappaleet on äänitetty kahdelta yhtyeen keikalta Semifinalissa 5.–6. elokuuta 2003. Äänittäjinä toimivat Janne Haavisto ja JP Mönkkönen, miksaajana Olli Haavisto.
Free-Will
Free-Will on itsenäinen japanilainen levy-yhtiö, joka on perustettu vuonna 1986. Levy-yhtiön alaisuudessa on useita visual kei -teemaisia yhtyeitä.
Free-Will hallitsee useita osastoja, joista jotkin ovat pelkästään yhtä yhtyettä tai tarkoitusta varten. Esimerkiksi Firewall Div. pelkästään käsittelee tuotantoa, joka on julkaistu yhteistyössä Sony Musicin kanssa.
James Phelps
James Andrew Eric Phelps (s. 25. helmikuuta 1986, Birmingham) on englantilainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan Harry Potter -elokuvien Fred Weasleynä. Hän on vain 13 minuuttia nuorempi kuin identtinen kaksoisveljensä Oliver Phelps, joka niin ikään näyttelee Fred Weasleyn kaksoisveljeä George Weasleyä. Usein heidät tunnetaankin yksinkertaisesti Phelpsin veljeksinä.
James Phelps syntyi Sutton Coldfieldissä, Birminghamin kaupungissa Ländi-Midlandsin alueella Englannissa. Hän ja kaksoisveli Oliver ovat Susan (o.s. Spare) ja Martyn Phelpsin ainoat lapset. James kävi ala-asteensa Little Sutton Schoolissa ja yläasteensa The Arthur Terry Schoolissa. Koulunkäynnin hän lopetti vuonna 2004. Nuorempana hänellä ja Oliverilla oli tapana vaihtaa nimiään kiusatakseen opettajia ja koulutovereita, aivan kuten heidän näyttelemillään Weasleyn veljeksilläkin. Myös perhe, ystävät ja elokuvahenkilökunta tuntee heidät pilailijoina, jotka toisinaan vaihtoivat nimiä jopa harjoitusten aikana.
James oli osoittanut kiinnostusta näyttelemiseen jo hyvin varhaisella iällä esiintyessään koulujensa draamaproduktioissa. Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli kuitenkin Fred Weasley elokuvassa Harry Potter ja viisasten kivi vuonna 2000. Hän oli tuolloin 14-vuotias. Phelpsin veljekset ovat kertoneet, että kun heidät valinnut roolittaja oli soittanut heidän kotiinsa ja kysynyt leikillään Weasleyn veljeksiä, heidän äitinsä oli vahingossa sanonut soittajan vain valinneen väärän numeron. Kun he lisäksi ilmoittivat saaduista rooleista ystävilleen, kukaan ei uskonut heitä ennen kuin he joutuivat värjäämään hiuksensa punaisiksi elokuvaa varten.
Harry Potter -ryhmästä parhaisiksi ystävikseen veljekset ovat nimenneet Devon Murrayn, Rupert Grintin ja Matthew Lewisin. Lisäksi James on työskennellyt juoksupoikana paitsi Harry Potter -elokuvissa, myös muun muassa Da Vinci -koodissa.
Veljensä tavoin James harrastaa golfia. Hän myös kuuntelee rockmusiikkia, pelaa videopelejä ja näyttelee. Veljekset tukevat kilpailevia Birminghamin jalkapalloseuroja; Oliver Aston Villaa edesmenneen isoisänsä jalanjäljissä ja James Birmingham Cityä isänsä rinnalla. Veljekset tunnettaankin innokkaina musiikin ja urheilun ystävinä, ja heitä näkee usein erilaisissa tapahtumissa tukemassa suosikkejaan.
James ja Oliver ovat myös istuttaneet puita Leicestershiren kansallismetsään. He halusivat istuttaa uudelleen puut, joista valmistettiin luudanvarsia Harry Potter -elokuvien kuvauksiin.
Oliver Phelps
Oliver Martyn John Phelps (s. 25. helmikuuta 1986, Birmingham) on englantilainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan Harry Potter -elokuvien George Weasleynä. Hän on vain 13 minuuttia vanhempi kuin identtinen kaksoisveljensä James Phelps, joka niin ikään näyttelee George Weasleyn kaksoisveljeä Fred Weasleyä. Usein heidät tunnetaankin yksinkertaisesti Phelpsin veljeksinä.
Oliver Phelps syntyi Sutton Coldfieldissä, Birminghamin kaupungissa Länsi-Midlandsin alueella Englannissa. Hän ja kaksoisveli James ovat Susan (o.s. Spare) ja Martyn Phelpsin ainoat lapset. Oliver kävi ala-asteensa Little Sutton Schoolissa ja yläasteensa The Arthur Terry Schoolissa. Koulunkäynnin hän lopetti vuonna 2004. Nuorempana hänellä ja Jamesilla oli tapana vaihtaa nimiään kiusatakseen opettajia ja koulutovereita, aivan kuten heidän näyttelemillään Weasleyn veljeksilläkin. Myös perhe, ystävät ja elokuvahenkilökunta tuntee heidät pilailijoina, jotka toisinaan vaihtoivat nimiä jopa harjoitusten aikana.
Oliver oli osoittanut kiinnostusta näyttelemiseen jo hyvin varhaisella iällä esiintyessään koulujensa draamaproduktioissa. Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli kuitenkin George Weasley elokuvassa Harry Potter ja viisasten kivi vuonna 2000. Hän oli tuolloin 14-vuotias. Phelpsin veljekset ovat kertoneet, että kun roolittaja oli soittanut heidän kotiinsa ja kysynyt Weasleyn veljeksiä, heidän äitinsä oli vahingossa sanonut soittajan vain valinneen väärän numeron. Kun he lisäksi ilmoittivat saaduista rooleista ystävilleen, kukaan ei uskonut heitä ennen kuin he joutuivat värjäämään hiuksensa punaisiksi elokuvaa varten.
Harry Potter -ryhmästä parhaisiksi ystävikseen veljekset ovat nimenneet Devon Murrayn, Rupert Grintin ja Matthew Lewisin.
Veljensä tavoin Oliver harrastaa golfia ja haluaisikin kehittyä siinä ammattilaiseksi. Hän myös kuuntelee rockmusiikkia, pelaa videopelejä ja näyttelee. Veljekset tukevat kilpailevia Birminghamin jalkapalloseuroja; Oliver Aston Villaa edesmenneen isoisänsä jalanjäljissä ja James Birmingham Cityä isänsä rinnalla. Veljekset tunnettaankin innokkaina musiikin ja urheilun ystävinä, ja heitä näkee usein erilaisissa tapahtumissa tukemassa suosikkejaan.
James ja Oliver ovat myös istuttaneet puita Leicestershiren kansallismetsään. He halusivat istuttaa uudelleen puut, joista valmistettiin luudanvarsia Harry Potter -elokuvien kuvauksiin.
Ehrensvärdin hauta
Ehrensvärdin hauta on Suomenlinnan perustajan Augustin Ehrensvärdin viimeinen leposija ja hautamuistomerkki Suomenlinnan Susisaaren Linnanpihalla. Ehrensvärd haudattiin linnanpihalle vuonna 1783, mutta muistomerkki sai nykyisen asunsa vasta vuoden 1805 tienoilla.
Ehrensvärdin kuoltua vuonna 1772 kuningas Kustaa III määräsi, että tämä on haudattava Viaporin linnanpihalle luomansa linnoituksen sydämeen. Hautaholvin rakennustyöt veivät yksitoista vuotta, jona aikana Ehrensvärd lepäsi tilapäishaudassa Ulrika Eleonoran kirkon hautausmaalla Helsingissä. Ehrensvärdin arkku siirrettiin Suomenlinnaan ja laskettiin linnanpihan hautaholviin 5. heinäkuuta 1783 juhlallisessa tilaisuudessa kuninkaan läsnä ollessa.
Kustaa III luonnosteli omakätisesti Ehrensvärdin hautamuistomerkin. Luonnoksen viimeisteli Ehrensvärdin poika Carl August Ehrensvärd ja sen toteutti Ruotsin kuuluisin kuvanveistäjä Johan Tobias Sergel. Muistomerkin rautakoristeisiin käytetty metalli sulatettiin Ruotsinsalmen toisessa meritaistelussa 1790 saaliiksi saaduista venäläisistä kanuunoista. Lopullisesti muistomerkki valmistui vasta vuoden 1805 tienoilla.
Ehrensvärdin hautamuistomerkin jalusta on tehty graniitista. Muistomerkki koostuu pitkästä, suorakaiteen muotoisesta graniittipaadesta, jonka molemmissa päissä on raudasta valettu laivankeula. Paaden päällä lepäävät niin ikään raudasta valetut kilpi, miekka, kypärä ja serafiimiritarikunnan ketju. Muistomerkin etelä- ja pohjoissivuilla on kaiverretut muistokirjoitukset:
Vaikka muistomerkissä ei ole henkilökuvaa, sen klassismi muistuttaa kuitenkin aikansa eurooppalaisten sotasankarien muistomerkkien konventioita.
Prototaksiitit
Prototaksiitit ("Prototaxites") olivat suurikokoisten sienten suku, joka eli siluuri- ja devonikaudella noin 420–387 miljoonaa vuotta sitten. Sienten pylväsmäiset rungot saattoivat olla jopa metrin levyisiä ja 8 metrin pituisia.
Ensimmäiset prototaksiittifossiilit löysi kanadalainen geologi John William Dawson vuonna 1859. Fossiilien luokittelusta keskusteltiin lähes 150 vuotta, ja niiden arveltiin olevan havupuita, jäkäliä, sieniä tai leviä. Suvun ehdotettiin ensimmäisen kerran kuuluvan sieniin vuonna 1919. Vuonna 2001 Smithsonian-instituutin luonnonhistoriallisen museon tutkija Francis Hueber julkaisi 20 vuoden tutkimuksen jälkeen artikkelin, jossa hän päätyi siihen tulokseen, että "Prototaxites" oli morfologiansa perusteella sieni. Chicagon yliopiston C. Kevin Boycen ja hänen tutkijaryhmänsä isotooppianalyysit vahvistivat vuonna 2007, että prototaksiitit olivat jättiläissieniä.
Oded Fehr
Oded Fehr (s. 23. marraskuuta 1970 Tel Aviv, Israel) on israelilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa Ardeth Bayn roolista elokuvissa "Muumio" ja "Muumion paluu" sekä Carlos Oliveran roolista "Resident Evil" -elokuvissa. Oded on myös esittänyt demoni Zankouta televisiosarjan "Siskoni on noita" seitsemännellä tuotantokaudella ja esiintynyt "V"-televisiosarjan toisella tuotantokaudella.
Fehr on ollut vuodesta 2000 naimisissa Rhonda Tollefsonin kanssa ja parilla on kaksi lasta Atticus (s. 2003) ja Finley (s. 2006). Odedilla on kaksi vanhempaa sisarusta, veli ja sisko, sekä nuorempi sisarpuoli.