hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Luonnonuskonto
Luonnonuskonto on luonnonpalvontaan perustuva uskonto. Luonnonuskontojen kannattajat katsovat edustavansa henkilökohtaiseen kokemukseen perustuvia uskontoja ja elämäntapoja. Suurimpana yhteisenä tekijänä eri luonnonuskontojen välillä pidetään kunnioitusta luontoa ja sen kiertokulkua kohtaan. Ihminen nähdään osana tätä kiertokulkua: ihminen ei ole luonnosta erillinen eikä sitä ylempänä tai alempana.
Suurin osa luonnonuskonnoista perustuu vanhoihin, kristinuskoa edeltäviin uskontoihin kansanperinteen tai ennallistamisen kautta. Luonnonuskonnoiksi luetaan esimerkiksi aasainusko, wicca, uussamanismi, druidismi ja perinteisen suomalaisen uskonnon harjoittaminen. Luonnonuskovaisten keskuudessa on yleistä panteismi eli kaikkeuden pitäminen pyhänä tai animismi eli käsitys kaiken sielullisuudesta. Kolmas näkemys on polyteismi, usko että jumalalla on useita ilmenemismuotoja tai että on useita eri jumalia, jotka edustavat luonnon ja elämän eri puolia, kuten miehisiä ja naisellisia.
Luonnonuskonnon käsite ei ole yksiselitteinen, eivätkä kaikki uuspakanalliset uskonnot ole luontokeskeisiä. Esimerkiksi germaanisiin ja skandinaavisiin perinteisiin pohjautuvissa suuntauksissa uskonnon muut merkitykset saattavat olla ulkoista
luontoa keskeisempiä.
Baltian ja Venäjän luonnonuskontojen edustajat saattavat kutsua uskontojaan omauskoksi tai maauskoksi. Viron väestöstä yksitoista prosenttia on valtion teettämässä kyselyssä kertonut harjoittavansa maavaldia. Valtio on rauhoittanut useita satoja pyhiä luonnonkohteita, jotka ovat yleensä puita tai lähteitä. Maavalla Kodan edustamassa maauskossa keskeisiä juhlapäiviä ovat auringonkiertoon liittyvät tasaus- ja seisauspäivät.
Suomessa toimii vuonna 1998 perustettu Lehto – Suomen Luonnonuskontojen yhdistys ry, joka on tarkoitettu luonnonuskovaisille ja luonnonuskonnoista kiinnostuneille. Yhdistyksen tarkoituksena on toimia yhdistävänä tekijänä luonnonuskontojen harjoittajien välillä sekä parantaa luonnonuskontojen tuntemusta ja yhteiskunnallista asemaa Suomessa. Yhdistys haluaa myös tukea luontoa kunnioittavaa elämäntapaa.
Vuonna 2007 perustettu Taivaannaula ry on suomalais-karjalaista luonnonuskoista kansanperinnettä ja elämäntapaa jatkava ja edistävä järjestö. Taivaannaulan tavoitteena on luonnonuskoisten tapojen, juhlien ja perinnetaitojen elvyttäminen eläväksi osaksi suomalaista yhteiskuntaa sekä tietouden lisääminen kansanperinteestä. Yhdistys tekee läheistä yhteistyötä suomalaisten perinnejärjestöjen sekä suomensukuisia etnisiä uskontoja edustavien järjestöjen kanssa.
Noradrenaliini
Noradrenaliini eli norepinefriini on katekoliamiineihin kuuluva säätelijäaine, jota erittyy hormonina lisämunuaisytimestä ja välittäjäaineena hermopäätteistä sekä keskushermostossa että sympaattisessa ääreishermostossa. Dopamiinin ja serotoniinin ohella se on tärkein monoamiinityyppinen välittäjäaine keskushermostossa. Noradrenaliini lisää sympaattista tonusta yhdessä adrenaliinin kanssa.
Vireyttä lisäävää noradrenaliinia pidetään mielihyvähormonina ja yhtenä niistä aineista, joilla liikunnan katsotaan saavan aikaan hyvän olon tunteen.
Arvo Turtiainen
Arvo Albin Turtiainen () oli suomalainen vasemmistolainen runoilija ja suomentaja.
Turtiaisen vanhemmat olivat räätäli Ernst Turtiainen ja Ida Lovisa Väätäinen. Ernst Turtiainen oli nuoruudessaan laulanut kuoroissa, osallistunut näytelmäkerhojen toimintaan ja kirjoitellut runoja. Isältään Arvo peri taiteellisten taipumusten ohella vasemmistolaisen maailmankatsomuksen. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli Aino Helena Vormula ja toinen Brita Polttila, jonka kanssa Turtiainen meni naimisiin 1953. Heidän tyttärensä on entinen uutisankkuri Eva Polttila (s. 1946). Turtiainen kävi viisi luokkaa Helsingin suomalaista reaalilyseota ja valmistui hammasteknikoksi. Vuosina 1932−1933 hän opiskeli Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa ja toimi sen jälkeen sanomalehtimiehenä, kunnes ryhtyi vapaaksi kirjailijaksi 1934.
Talvisodassa Turtiainen oli toiminut komppanianpäällikkönä, mutta vakaumuksellisista syistä hän kieltäytyi osallistumasta jatkosotaan ja painui ”maan alle” 1941. Hänet pidätettiin maaliskuun alussa 1942 yhdessä Raoul Palmgrenin ja tämän vaimon Irja Palmgrenin kanssa. Hänet tuomittiin sotilaskarkuruudesta ja valtiopetoksen valmistelusta neljäksi ja puoleksi vuodeksi kuritushuoneeseen sekä menettämään upseerinarvonsa. Turtiainen vapautettiin 1944. 
Turtiainen kuului kirjailija- ja taiteilijaryhmä Kiilaan sekä Suomen komministiseen puolueeseen ja toimi myös aikakauslehti "40-luvun" päätoimittajana 1945–1947. 1960-luvun alkupuolella Turtiainen osti Päijänteen rannalta Kuhmoisista tontin kesämökilleen Unnastuvalle. Turtiaisen muistomerkin Matti Heleniuksen puistossa Helsingin Kalliossa on tehnyt Raimo Utriainen. Veistoksen materiaalina on Utriaiselle tyypillinen eloksoitu alumiini, ja teos valmistui 1990.
Turtiainen kirjoitti alkujaan muun muassa Tulenkantajien lehteen, seuran johtokunnan jäsen hän oli 1937–1939. Esikoisteos "Muutos" ilmestyi 1936 ja ainoaksi jäänyt romaani "Rautakourat" 1938. Vankilakokemuksistaan hän kirjoitti teokset "Ihminen n:o 503/42" ja "Laulu kiven ja raudan ympyrässä". Hän ilmaisi pettymyksensä vuoden 1968 Prahan kevään tapahtumiin julkaisemalla teoksen "Puheita Porthaninrinteellä". Turtiainen oli vahvasti helsinkiläinen ja hänet tunnettiin lempinimellä Stadin Arska, etenkin helsinkiläisen työväen tuntemusten kuvaajana. Turtiaisen helsinkiläisyydestä johtuu myös, että hän kirjoitti useita runoja stadin slangilla. Kääntäjänä Turtiainen suomensi muun muassa Edgar Lee Mastersin, Graham Greenen, Vladimir Majakovskin ja Walt Whitmanin teoksia.
Mary-Kate Olsen
Mary-Kate Olsen (s. 13. kesäkuuta, 1986, Sherman Oaks, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja muotisuunnittelija.
Mary-Kate tuli tunnetuksi ilman Ashleytä, kun Mary-Kate esiintyi pienessä sivuroolissa Factory Girlissä Molly Spencenä. Elokuva julkaistiin joulukuussa 2006. Olsenin rooli leikattiin pois teatteriversiosta, mutta DVD-versiolla se sisältyy elokuvaan. Lisäksi Mary-Katella on toistuva rooli TV-sarjassa "Weeds", jossa hän esittää roolia Tara Lindman. Mary-Kate esiintyi vuonna 2008 elokuvassa "The Wackness", jossa hän esittää roolia Union.
10. marraskuuta 2008 Mary-Kate esiintyi yhdessä jaksossa TV-komedian toisella tuotantokaudella "Samantha Who?". Mary-Kate esitti Natalie-nimistä tyttöä viidennessä jaksossa. Samatha yrittää auttaa Natalieta tämän yrittäessä tuhota itsensä ja on muutenkin luonteeltaan paha nainen.
Vuonna 2004 Olsen haki hoitoa syömishäiriöön.
Olsen oli vuonna 2008 kuolleen Heath Ledgerin läheinen ystävä.
Olsen alkoi seurustelemaan ranskalaisen pankkiirin Olivier Sarkozyn kanssa vuonna 2012. Sarkozy on Ranskan entisen presidentin Nicolas Sarkozyn velipuoli. Olsen ja Sarkozy menivät naimisiin 27. marraskuuta 2015 yksityisasunnossa New Yorkissa.
Potenssijoukko
Potenssijoukko on joukon kaikkien osajoukkojen joukko. Joukon formula_1 potenssijoukkoa merkitään tyypillisesti symboleilla formula_2 tai formula_3 tai formula_4.
Tarkastellaan ensin nelialkioista äärellistä joukkoa formula_5. Joukko-opin mukaan tyhjä joukko formula_6 on yksi osajoukko. Myös yksialkioiset osajoukot 
ovat joukon formula_8 osajoukkoja. Sitten voidaan muodostaa kuusi kaksialkioista osajoukkoa 
ja neljä kolmialkioista osajoukkoa 
Viimeinen osajoukko on joukko formula_5 itse, sillä joukko-opin mukaan joukko on aina itsensä osajoukko.
Helposti nähdään, että neljän alkion joukosta voidaan muodostaa formula_12 osajoukkoa. Muodostettu osajoukkojen joukko koostuu näistä 16 luetelluista osajoukoista ja sitä kutsutaan joukon formula_8 potenssijoukoksi. Potenssijoukon koko eli mahtavuus on 16.
Muodollinen määritelmä: jos formula_1 on mielivaltainen joukko, niin on 
formula_15.
Joukon formula_8 mahtavuus voidaan merkitä formula_17 tai formula_18.
Äärellisen joukon potenssijoukon mahtavuus voidaan laskea seuraavasti. Yleisesti voidaan merkitä, montako formula_19 jäsenistä osajoukkoa voidaan ottaa mahtavuudeltaan formula_20 olevasta joukosta:
Kun lasketaan yhteen tyhjän joukon, kaikki yksialkioiset osajoukot, kaksialkioiset, ..., (n-1)-alkioiset ja joukko itse, saadaan
Jos äärellisen joukon mahtavuus on formula_23, niin sen potenssijoukon mahtavuus on kahden potenssi eli formula_24 .
Tyhjän joukon potenssijoukko sisältää määritelmän mukaan tyhjän joukon, mutta myös itsensä. Koska tyhjiä joukkoja on olemassa vain yksi, ei sitä voi esiintyä osajoukkojen joukossa kahdesti. Tyhjässä joukossa ei ole alkioita, joista voidaan muodostaa osajoukkoja. Tällöin on formula_25. Tyhjän joukon mahtavuus on formula_26, niin sen potenssijoukon mahtavuus on formula_27.
Numeroituvasti äärettömän joukon potenssijoukon mahtavuus on siten formula_28, jos numeroituvasti äärettömän joukon mahtavuus on formula_29. Voidaan osoittaa, että formula_30 eli sama kuin reaalilukujen mahtavuus. Se on suurempi kuin luonnollisten lukujen mahtavuus ja se merkitään formula_31. Tällaisen potenssijoukon mahtavuus on ylinumeroituvasti ääretön.
Voidaan todistaa, ettei joukon formula_8 ja sen potenssijoukon välillä ei ole bijektiota. Silloin ei joukon formula_8 numeroituvuudesta voida päätellä potenssijoukon numeroituvuutta.
Ylinumeroituvien joukkojen potenssijoukot ovat entistä mahtavampia, jolloin esimerkiksi formula_34. Potenssijoukosta muodostettu potenssijoukko on edellisiä mahtavampi. Niiden mahtavuutta on ollut tapana merkitä kardinaaleilla formula_35. Niilläkin on suuruusjärjestys
Turun romantiikka
Turun romantiikka oli Turun akatemian piirissä 1800-luvun alkupuolella syntynyt poliittis-kirjallinen liike, jossa yhtyivät eurooppalaisen romantiikan vaikutteet ja Henrik Gabriel Porthanin aateperintö. Sen ohjelmana oli suomalaisen kansallistunteen herättäminen ja suomenkielisen kulttuurin kehittäminen. Tätä kutsuttiin fennomaniaksi.
Liikkeen johtohahmoihin kuuluneen Adolf Ivar Arwidssonin erottaminen yliopistosta 1822 heikensi Turun romantiikan vaikutusta. Kun yliopisto siirtyi Turun palon myötä Helsinkiin vuonna 1827, toiminta jatkui siellä Lauantaiseuran piirissä.
Lauantaiseura
Lauantaiseura () oli Helsingin yliopiston opiskelijoiden ja nuorten opettajien keväällä 1830 perustama seura, joka kokoontui lauantai-iltaisin jonkun jäsenensä luo. Yhteisillä varoilla ostettiin kirjallisuutta ja innokkaat keskustelut niistä venyivät usein myöhäiseen yöhön. Aluksi keskustelut koskivat kirjallisuutta ja filosofiaa, mutta myöhemmin pyrkimykseksi tuli kansallisen Suomen luominen.
Topelius kuvaa "Päiväkirjoissaan", kuinka Lauantaiseuran iltojen aikana pääsi tutustumaan "Runebergin tyyneen huumoriin, Snellmanin säälimättömään logiikkaan, Nervanderin purevaan ivaan ja Nordströmin kompapuheisiin, jotka olivat teräviä kuin silmäneulat."
Pikku Jättiläinen ilmoittaa seuran perustajiksi kuusi nuorukaista, jotka olivat  J. L. Runeberg,  J. J. Nervander, A. A. Laurell ja tämän veli G. Laurell, Bengt Olof Lille, ja J. J. Nordström.
Seuran johtohahmona toimi aluksi Johan Jakob Nervander ja myöhemmin Johan Ludvig Runeberg. Lauantaiseuran loppuaikoina Johan Vilhelm Snellman oli piirin johtava, keskustelun kulkuun ratkaisevasti vaikuttava henkilö. Runebergistä tuli kuitenkin vähitellen seuran kantava voima ja hänen muuttonsa Porvooseen vuonna 1837 aiheutti seuran säännöllisen toiminnan loppumisen.
Lauantaiseuran edeltäjiä olivat 1800-luvun alussa kokoontunut Aura-seura ja 1700-luvun loppupuoliskolla Suomen kulttuurielämään vaikuttanut Aurora-seura.
Lauantaiseuran merkitys suomenkielisen sivistyksen ja kulttuurin kehittymiselle oli merkittävä. Sen vaikutuksesta syntyi Suomalaisen Kirjallisuuden Seura ja ensimmäinen uudenaikainen yksityisoppikoulu Helsingfors lyceum () vuonna 1831 sekä seura alkoi julkaista omaa "Helsingfors Morgonblad" -sanomalehteä.
Lauantaiseuran epävirallisena äänenkannattajana voidaan pitää Runebergin vuonna 1832 perustamaa sanomalehteä, "Helsingfors Morgonbladia", sillä useat seuran jäsenet avustivat sitä. Lehti oli kirjallis-filosofinen ja elitistinen ja se keräsi ympärilleen noin 400-päisen lukijakunnan.
Salaliitto
Salaliitto eli "salahanke" on kahden tai useamman henkilön salainen sopimus jonkin rikollisen tavoitteen saavuttamiseksi. Tyypillisiä salaliittoja ovat poliittiset rikokset.
Huonekalu
Huonekalu eli kaluste on kodin tai muun tilan sisustukseen kuuluva sisustamisväline, kuten vuode, sohva, pöytä, kirjahylly, tuoli ja lipasto.
Huonekalut voidaan jakaa ryhmiin sen mukaan millaisessa tilassa ja millaiseen tarpeeseen niitä käytetään:
Dynamiikka (musiikki)
Musiikissa dynamiikalla tarkoitetaan äänenvoimakkuutta ja erityisesti sen eri vaihteluita.
Nuottikirjoituksessa käytetään yleisesti seuraavia merkkejä:
Merkit fff ja ppp ovat yleisiä nuottikirjoituksessa, mutta merkit, joissa on näitä enemmän f tai p -merkkejä ovat melko harvinaisia.
Lisäksi on olemassa merkkejä, jotka ilmoittavat voimakkuuden tasaista nousua tai laskua. Yleisimmät sellaiset ovat "crescendo" (lyhennys cresc.) ja "decrescendo" (lyhennys decresc.), jonka synonyymi on "diminuendo" (lyhennys dim.). "Crescendo" tarkoittaa äänenvoimakkuuden tasaista nousua ja "decrescendo" äänenvoimakkuuden tasaista laskua.
Keisarinviitta
Keisarinviitta ("Argynnis paphia") on täpläperhosiin ("Nymphalidae") kuuluva päiväperhoslaji.
Keisarinviitan siipien kärkiväli on noin 5–7 cm. Keisarinviitan siipien yläpinta on kullankeltainen ja mustien täplien kirjoma. Naaras on yleensä hiukan tummempi pohjaväriltään kuin koiras ja siltä puuttuu koiraalle tyypilliset pitkät mustat viirut. Muista hopeatäplistä poiketen keisarinviitan takasiipien alapinnassa ei ole hopeanhohtoisia täpliä, vaan pitkiä helmiäisviiruja kuparinvihreällä pohjalla. Välillä keisarinviitan naaraissa tavataan erittäin harvinaista värimuotoa, f. "valesinaa" (ks. kuva). Sen yläpinnan pohjaväri ei ole kullanvärinen, vaan metallisen siniharmaa.
Keisarinviitta on pääsääntöisesti Etelä-Suomen laji, kannan painottuessa voimakkaimmin Kaakkois-Suomeen. Vielä kymmenen vuotta sitten laji oli paikallinen ja harvinainen, mutta se on viime aikoina laajentanut elinpiiriään ja myös yksilömäärät ovat kasvaneet.
Keisarinviitan lentoaika on heinäkuun lopulta elokuun loppupuolelle.
Keisarinviitta elää joutomailla ja metsän reunojen niityillä. Keisarinviitta on nopea ja voimakas lentäjä ja pystyy periaatteessa liikkumaan pitkiäkin matkoja. Lajille on kuitenkin tyypillistä reviirikäyttäytyminen. On todettu, että f. "valesina" suosii hieman pimeämpiä alueita kuin keisarinviitat keskimäärin. Laji talvehtii toukkana.
Keisarinviitan toukat ovat oligofageja mutta keskittyvät syömään orvokkeja ("Viola"). Aikuinen yksilö syö kukkien mettä, esimerkiksi pietaryrtin ja ohdakkeiden kukat vetävät niitä puoleensa.
Luettelo Suomen rautatieliikennepaikoista
Tämä on luettelo Suomen rautateillä, sekä valtion että yksityisten omistamilla, sijaitsevista liikennepaikoista.
Kunnallisvaalit 2004
Vuoden 2004 kunnallisvaalit järjestettiin sunnuntaina 24. lokakuuta 2004. Ennakkoäänestys järjestettiin Suomessa 13.–19. lokakuuta ja ulkomailla 13.–16. lokakuuta.
Kunnallisvaaleissa oli 39 906 ehdokasta 416 kunnassa. Ehdokkaista 8 668 oli entisiä valtuutettuja. Yli 700 ehdokasta oli eri listalla kuin edellisvaaleissa. Naisia oli 39,9 prosenttia ehdokkaista. Vihreillä, VSL:llä ja KA:lla oli enemmän nais- kuin miesehdokkaita. Nuoria ehdokkaista oli 11,3 prosenttia, mikä on lähes prosenttiyksikön enemmän kuin edellisissä vaaleissa. Ehdokkaiden keski-ikä oli 46,7 vuotta.
Vaalikamppailu pääsi kunnolla vauhtiin vasta vaalipäivää edeltäneen viikon aikana. Väittelyn keskeiseksi aiheeksi muodostuivat kunnalliset palvelut. SDP:n puheenjohtaja, silloinen eduskunnan puhemies Paavo Lipponen arvosteli Kokoomusta palvelujen liiasta yksityistämisestä. Kokoomuksen puheenjohtaja Jyrki Katainen vastasi, ettei Lipponen tuntenut kuntien tilannetta ja huomautti, että palveluja oli yksityistetty myös sellaisissa kunnissa, joissa SDP oli suurin puolue.
Äänioikeutettuja oli 4 099 864, joista EU:n, Islannin tai Norjan kansalaisia 29 634 sekä muista maista 45 410. Kunnallisvaaleissa saa äänestää kunnassa kaksi vuotta asunut kansallisuudesta riippumatta.
Vuoden 2005 alussa astui voimaan kymmenen kuntaliitosta (liitettyjen/lakkautettujen kuntien nimet ovat suluissa), ja valtuustot uusiin yhdistyviin kuntiin valittiin Joensuussa (Kiihtelysvaara ja Tuupovaara), Kangasalla (Sahalahti), Kuopiossa (Vehmersalmi), Loimaalla (Loimaan kunta), Parikkalassa (Saari ja Uukuniemi), Pöytyällä (Karinainen), Seinäjoella (Peräseinäjoki), Tohmajärvellä (Värtsilä), Ulvilassa (Kullaa) ja Varkaudessa (Kangaslampi).
Vaalien koko maan äänestysprosenttien keskiarvo oli 58,6, ja aktiivisuus nousi edellisvaaleista 2,7 prosenttiyksikköä. Kunnista korkein äänestysprosentti oli Iniössä (89,5 %) ja matalin Vantaalla (50,8 %).
Ennakkoon äänesti 940 743 eli 22,9 prosenttia äänioikeutetuista. Lestijärven kunnassa ennakkoäänestys oli innokkainta (49,4 %). Vaalipäivänä äänensä antoi 35,6 prosenttia äänioikeutetuista.
Valtuustoon valittujen naisten osuus kasvoi 2 prosenttiyksikköä vuoden 2000 vaaleista ja oli nyt 36,4 prosenttia.
Hollywood
Hollywood on kaupunginosa Los Angelesissa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Vuonna 2008 alueella asui arviolta 85 489 ihmistä. Hollywood tunnetaan erityisesti elokuvastudioistaan ja monista tähtinäyttelijöistään. Sanaa pidetään usein synonyymina yhdysvaltalaiselle elokuvateollisuudelle.
1900-luvun alussa elokuvateollisuus oli uusi ala ja se alkoi keskittyä Hollywood Boulevardin ympärille, jonne nousi studioita sekä asuintaloja elokuvissa työskenteleville. Nykyään elokuvateollisuuden keskus ei kuitenkaan enää sijaitse Hollywoodissa, vaan studiot ovat muuttaneet läheisiin pikkukaupunkeihin.
Hollywood Boulevardin loiston päivistä muistuttaa yhä 1920-luvulla rakennettu elokuvateatteri Grauman’s Chinese Theatre. Bulevardilla on myös Hollywood Walk of Fame, jonka jalkakäytävällä viihde-alan entisillä ja nykyisillä vaikuttajilla on omat tähtensä.
Pyhä ehtoollinen
Viimeinen ehtoollinen tai Pyhä ehtoollinen ("Il Cenacolo" tai "La Ultima Cena") on Leonardo da Vincin seinämaalaus suojelijalleen herttua Ludovico Sforzalle. Maalaus perustuu Raamatun kaikissa evankeliumeissa kuvattuun kohtaukseen, jossa Jeesus ilmoittaa yhden opetuslapsistaan pettävän hänet. Maalauksessa on kuvattu ilmoituksen aiheuttamaa kiihkeää mielentilaa. Maalaus on maailman arvostetuimpia, ja se sijaitsee Santa Maria delle Grazien kirkon ruokasalissa Milanossa. Leonardo aloitti teoksen maalaamisen 1495 ja sai sen valmiiksi 1498. Välillä työskentelyssä oli kuitenkin pitkiäkin taukoja. Maalaus on kooltaan 460 × 880 cm. Koska se on maalattu valmiiseen seinään eikä märkään sementtiin, se ei ole fresko.
Käytettyä maalaustekniikkaa ei hallittu hyvin, ja maalaus alkoi rapautua jo 20 vuoden kuluttua valmistumisestaan. Vuonna 1556 maalausta kuvattiin jo pilalle menneeksi, ja sen läpi puhkaistiin myöhemmin oviaukko. Rakennus toimi Napoleonin sotien aikana vankilana, ja toisen maailmansodan aikana siihen osui pommi. Maalauksen restaurointiyritykset alkoivat jo 1700-luvulla. Tuoreimmat ovat Mauro Pellicciolin korjaukset vuosilta 1951–1954 ja restaurointi vuosilta 1979–1999 Pinin Brambilla Barcilonin johtamana.
Restauroinnissa on käytetty apuna Leonardon oppilaan 1500-luvun alussa maalaamaa kopiota, joka on yhä hyvässä kunnossa. Koska aiempien vuosisatojen restaurointiyritykset tarkoittivat lähinnä uusien maalikerrosten maalaamista aukkokohtien päälle, viimeisimmän restauroinnin yhteydessä jouduttiin poistamaan paljon näitä päällekkäinmaalauksia. Esimerkiksi opetuslasten jalkojen alue oli maalattu aikojen saatossa tukkoon, ja ne tulivat esille kunnolla vasta restauroinnin jälkeen.
22-vuotinen restaurointi aiheutti melkoisen näkemyskiistan, sillä teoksen sävyt, värit ja jopa henkilöiden kasvonpiirteet muuttuivat merkittävästi korjattaessa edellisten vuosisatojen virheellisiä pelastusyrityksiä. Aukkokohtiin lisätty uusi väri on jakanut asiantuntijoiden mielipiteitä.
Nykyaikana maalaus on noussut uudestaan tutkimuksen kohteeksi, kun on herännyt keskustelua kahdesta yksityiskohdasta: Jeesuksen vasemmalla puolella näyttäisi istuvan nainen, jonka on arveltu viittaavan Magdalan Mariaan, ja toiseksi naishahmon vasemmalla puolella näkyy käsi, jossa on tikari, joka ei näyttäisi kuuluvan kenellekään. Perinteisen näkemyksen mukaan Jeesuksen vasemmalla puolella oleva henkilö olisi apostoli Johannes.
Välivainio
Välivainio on Oulun kaupunginosa lähellä kaupungin keskustaa. Alueella on paljon vanhoja omakotitaloja sekä Castrenin urheilukeskus. Välivainiolla sijaitsee myös Koskilinjat Oy:n varikko. Kaupunginosassa asuu noin 2 700 asukasta.
Välivainio sijaitsee Tuiran pohjoispuolella, rajoittuen etelässä Oulun–Tornion rautatiehen, pohjoisessa Nelostiehen ja lännessä Kemintiehen (yhdystie 8156). Kaupunginosan yleisilme on lähiömäinen: alueella on runsaasti vanhoja puurakenteisia omakotitaloja, uudempaa kerrostaloasutusta on pääasiassa alueen länsiosassa.
David Eddings
David Carroll Eddings () oli yhdysvaltalainen kirjailija, joka kirjoitti useita suosittuja fantasiakirjoja. Useimpien hänen kirjojensa kirjoittamiseen osallistui myös hänen vaimonsa Leigh Eddings (1937 – 28. helmikuuta 2007), mutta vain uusimmissa teoksissa hänetkin on merkitty tekijäksi.
Eddings syntyi Washingtonin osavaltion Spokanessa ja kasvoi Seattlen seudulla. Hän valmistui Reed College -koulusta vuonna 1954 ja Washingtonin yliopistosta vuonna 1961. Ennen kirjailijanuraansa Eddings työskenteli Yhdysvaltain maavoimissa ja Boeingillä. Hän palveli Yhdysvaltain armeijassa vuosina 1954–1956 yhteensä kahden vuoden ajan. Eddings on työskennellyt myös yliopiston äidinkielen opettajana.
Vuonna 1962 Eddings avioitui Leigh Schallin kanssa. Hän julkaisi ensimmäisen kirjansa nimeltä "High Hunt" vuonna 1973. Jännityskirjallisuudessa Eddings ei kuitenkaan menestynyt, joten hän päätti siirtyä kirjoittamaan fantasiaa. David Eddings on antanut ymmärtää, että hänen kirjansa ovat olleet alun alkaen hänen ja vaimo Leighin yhteistyötä. Vuodesta 1995 lähtien Eddingsin kirjojen tekijöiksi onkin merkitty myös Leigh. Leigh Eddings kuoli 28. helmikuuta vuonna 2007. David Eddings asui Seattlessa.
Aasainusko
Aasainusko (ásatrú, asatro) on uuspakanallinen uskonto, joka perustuu muinaisgermaaniseen tai muinaispohjoismaalaiseen perinteeseen. Sen nimessä "aasa" viittaa vanhaan skandinaavisen jumalsukuun, aasoihin. Aasainusko perustuu ennen kaikkea muinaisnorjankielisten Edda-runojen kuvaamaan skandinaaviseen mytologiaan. Aasainusko on suosittua erityisesti Islannissa.
Aasainusko on melko joustava ja avoin uskonto. Aasainuskoiset ottavat vanhoista skandinaavisista kirjoituksista itselleen tietynlaisia elämänarvoja. Erityisen tärkeää heille on kunnia, kuten suoraselkäisyys, rehellisyys, viisaus, kohtuullisuus ja omatoimisuus.
Hyvän ja pahan käsitettä dualistisessa mielessä tai synnin käsitettä ei aasainuskossa ole.
Islantilaiset aasainuskoiset sanovat tulkitsevansa tarinat vanhoista jumalista runollisiksi metaforiksi sekä luonnonvoimien ja ihmisen psyyken ilmentymiksi, eivätkä he ota niitä kirjaimellisesti.
Blót on aasaiuskoisten seremonia, jossa uhrataan ja juhlitaan yhdessä.
1800-luvulla syntyi liike, joka pyrki herättämään germaanisen muinaisuskon henkiin. Nykyaikainen aasainusko on saanut alkunsa Islannissa. Lampaankasvattaja Sveinbjörn Beinteinsson perusti muinaispohjoismaiseen pakanuuteen perustuvan yhteisön, joka sai nimen Ásatrúarfélagið. Yhteisö hyväksyttiin vuonna 1973 Islannissa rekisteröidyksi uskonnolliseksi yhteisöksi. Yhteisöllä on vuonna 2016 yli 3000 jäsentä. Se on rakentamassa Islantiin omaa temppeliään.
Islannin jälkeen aasaisuskoisten yhteisöjä alkoi muodostua myös muissa Pohjoismaissa, Englannissa, Yhdysvalloissa ja Saksassa sekä myöhemmin myös muissa maissa.
Saksalainen uskontotieteilijä S. von Schnurbein väitti vuonna 2003 julkaistussa artikkelissaan, että suurin osa saksalaisten ja pohjoismaisten ásatrú-ryhmien jäsenistä on aatemaailmaltaan äärikansallisia, rasistisia, äärioikeistolaisia tai kansallissosialistisia. Schnurbeinin mukaan šamanismia harjoittavat ásatrú-ryhmät pitävät kuitenkin usein etäisyyttä maahanmuuttajavastaisiin ryhmiin.
Islantilaisen Ásatrúarfélagiðin johtajan Hilmar Örn Hilmarssonin mukaan Islannin aasainuskoisten yhteisö kannattaa suvaitsevaisuutta, ja se on esimerkiksi vihkinyt ihmisiä homoavioliittoihin jo kauan. Hänen mukaansa rasisteja on muunmaalaisten uuspakanaliikkeiden jäsenissä, ja islantilaiset ovat siksi katkaisseet heihin yhteydet.
INTP
INTP on yksi Myers–Briggsin tyyppi-indikaattorin määrittelemistä 16:sta persoonallisuustyypistä, joka on indikaattorin mukaan introvertti (I), intuitiivinen (N), ajatteleva (T) ja spontaani (P). INTP-luonteen omaavaa henkilöä kuvaillaan usein 'ajattelijaksi' tai tiedonjanoiseksi analysoijaksi.
INTP Centralin mukaan INTP on yksi harvinaisimmista Myers-Briggs-indikaattorin määrittelemistä tyypeistä; sitä edustaa noin 1 % populaatiosta. Center for Applications of Psychological Type -säätiön mukaan noin 3–5 % amerikkalaisista edustaa INTP-tyyppiä.
INTP:t ovat usein varautuneita, loogisia ja tiedonhaluisia yksilöitä. He ovat kiinnostuneita ajatuksista ja teorioista itsessään, ja heidän päämääränään on ymmärtää kuinka asiat toimivat. He ovat taitavia keskustelijoita ja väittelijöitä, ja heillä on kyky keskittyä tarkasti niihin asioihin, mistä he ovat kiinnostuneita. Toisissa ihmisissä INTP:t arvostavat erityisesti älykkyyttä.
INTP on ennen kaikkea ajattelija ja hänen sisäinen maailmansa on paikka, jossa kaikki tieto on jäsennelty tarkkoihin loogisiin rakenteisiin. INTP:n mieli analysoi kaikki uudet kokemukset ja niistä kertynyt tieto sijoitetaan osaksi loogisesti jäsenneltyä kokonaisuutta.
INTP:llä on erityinen kyky uusien teorioiden ja ideoiden kehittelyyn ja analysointiin. He ovat luovia ajattelijoita, joilla on usein loistava oivalluskyky ja he pystyvät nopeasti ymmärtämään monimutkaisetkin abstraktit ideat. Heillä on myös usein poikkeuksellisen hyvä looginen ja rationaalinen päättelykyky minkä avulla he voivat analysoida teoriat läpikotaisin ja löytää niihin liittyvät 'totuudet'.
Onnellisimpia INTP:t ovat usein työtehtävissä, joissa he ovat suhteellisen riippumattomia ja voivat työskennellä yksin, kehitellen ja analysoiden monimutkaisia teorioita ja abstraktioita tarkoituksenaan löytää niiden taustalla oleva 'totuus'.
INTP:n suurin heikkous on taipumus yksityiskohtien sivuuttamiseen tai niihin kyllästymiseen. Yksityiskohdat ovat INTP:lle 'todellisen' maailman epätäydellisyydestä seuraavia häiriötekijöitä, jotka vaikeuttavat älyllisesti rakennettavan ideaalisen maailman hahmottamista.
Vaara
Vaara on lähinnä Pohjois-Karjalan, Pohjois-Savon ja Oulun läänin mäkisten itäosien eli Vaara-Suomen alueen kivisistä mäistä käytetty nimitys. Vaarat ovat kivisyydestään huolimatta alueidensa parhaita viljelyseutuja ja vaara-asutuksen sijoittumiselle otollisia, sillä jääkauden jäätiköiden sulamisvesi on valtavina virtoina huuhtonut laaksoista ja matalilta alueilta ravinteet ja hiekan, kun taas moreenipeitteiset vaarat ovat saattaneet jäätikön väistyttyä jääkauden jälkeen jäädä vedenkoskemattomiksi eli supra-akvaattisiksi alueiksi. Myös laaksoja vähäisempi hallanvaara on parantanut viljelyedellytyksiä.
Etelä-Suomen mäet ovat olleet useimmiten ensin veden peitossa eli subakvaattista aluetta jäätikön väistyessä, ja tämän jälkeen tavallisesti saarina, jolloin rantavoimat kuten aallot ovat huuhtoneet mäkien la’ilta ja rinteiltä irtaimen aineksen, kun taas niiden väliset laaksot ovat olleet merenpohjaa, johon liete ja hiekka ovat kerääntyneet. Siksi Etelä-Suomessa on viljelty perinteisesti laaksoissa, mutta Vaara-Suomessa vaaroilla. Vaara-Suomen viljely on ollut perinteisesti kaskiviljelyä, mutta nykyisin perinne on lähes lakannut.
Lapissa puurajan yläpuolelle ulottuvia paljaslakisia maastonkohoumia kutsutaan tuntureiksi ja sitä matalampia, metsän peittämiä kohoumia taas vaaroiksi. Esimerkiksi Rovaniemen seudulla tunnetuimpia vaaroja ovat Ounasvaara, Korkalonvaara, Syväsenvaara, Pöyliönvaara ja Häki(n)vaara.
Sana "vaara" (maaston kohouman merkityksessä) kuuluu vanhastaan suomen kielen itäisiin murteisiin, ja sitä muistuttaa läheisesti karjalan kielen sana "voara". Sana on sukua, joskaan ei välitöntä, (länsi)suomalaiselle sanalle "vuori". "Vaara" on ilmeisesti lainaa saamelaiskielistä siinä, missä "vuori" on suomessa omaperäinen. Molemmat sanat kuitenkin pohjautuvat samaan kantasanaan, joka on omaperäinen suomensukuisissa kielissä.
Kharon (kuu)
Kharon on kääpiöplaneetta Pluton kuu. Sitä voidaan toisaalta pitää kaksoiskääpiöplaneettana Pluton kanssa. Kharon tunnetaan myös nimellä (134340) Pluto I. Kharonin löysi tähtitieteilijä James Christy 22. kesäkuuta 1978 tutkiessaan muutamaa kuukautta aiemmin otettuja valokuvia Plutosta ja huomatessaan pienen pullistuman ilmestyvän siihen säännöllisesti. Myöhemmin pullistuma vahvistettiin 29. huhtikuuta 1965 otetuista kuvista erilliseksi taivaankappaleeksi. Kharonin pinnalla arvellaan olevan jäätynyttä vettä. Aluksi Kharonille annettiin tilapäinen nimi 1978 P 1.
Kuu sai nimensä kreikkalaisen mytologian hahmon mukaan: Kharon oli tuonelan jumalan Haadeen lautturi. Haades puolestaan tunnettiin myöhemmin roomalaisessa mytologiassa nimellä Pluto. Kansainvälinen tähtitieteellinen unioni (IAU) vahvisti nimen vuonna 1985.
Vuorovesivoimat pitävät Pluton ja Kharonin aina sama puoli toisiinsa kääntyneinä. Kharon kiertää Pluton samassa ajassa kuin tämä kierähtää akselinsa ympäri eli 6,387 vuorokaudessa (6 vrk 9 h 18 min). Kharonin halkaisija 1192 km on runsas puolet (53 prosenttia) Pluton halkaisijasta. Kharonin massa on seitsemäsosa Pluton massasta ja pinta-ala on 4 400 000 km². Toisin kuin Pluto, joka on jäätyneen metaanin peittämä, Kharon näyttäisi olevan vesijään peitossa.
Vuonna 2005 löydetyt kiertolaiset Nix ja Hydra ovat myös Pluton kuita. Tämä pätee myös vuonna 2011 löydettyyn Kerberosiin (aikaisemmin: S/2011 (134340) 1), joka kiertää Nixin ja Hydran välillä, sekä vuonna 2012 löytyneeseen Styxiin (aikaisemmin: S/2012 (134340) 1) jonka kiertorata on lähimpäna Kharonia ja Plutoa.
Kesällä 2005 sattuneen tähdenpeiton aikana tehdyistä havainnoista ESOssa on mitattu Kharonin säteeksi 604 km ja tiheydeksi 1,71 g/cm. Lisäksi voitiin päätellä, että Kharonilla ei ole kaasukehää, tai että sen paine voi olla korkeintaan miljoonasosan Maan ilmakehän paineesta.
Hajautettu tieto
Hajautettu tieto on taloustieteissä käytettävä käsite, jonka mukaan yhdelläkään markkinoilla toimivalla henkilöllä ei ole täydellistä tietoa, vaan tieto on hajautettu kaikille markkinoilla toimijoille. Kaikilla on ainoastaan epätäydellistä tietoa, mutta myös yksi erittäin hyvä indikaattori muiden ihmisten tiedosta ja aikeista: hinta.
Hinta sekä kertoo tietoa henkilölle että antaa henkilölle mahdollisuuden jakaa omaa tietoaan vaikuttamalla hintaan ostamalla, myymällä tai pidättäytymällä tekemästä mitään. Tieto on yleensä luonteeltaan hiljaista tietoa. Usein tiedon vastaanottaminen muilta henkilöiltä tai tiedon jakaminen heille ei tapahdu kovin tiedostavalla tasolla.
Hintasignaalit ovat yksi ratkaisu taloudellisten resurssien laskentaongelmaan. Tällainen näkemys on suosittu itävaltalaisella koulukunnalla ja eritoten Friedrich Hayekilla.
Lämpökamera
Lämpökamera on laite, joka muodostaa kuvan esineen tai olennon pintalämpötilasta sen lähettämän infrapunasäteilyn perusteella samaan tapaan kuin tavallinen kamera muodostaa kuvan näkyvän valon perusteella.
Lämpökuvasta voidaan määrittää kohteen pintalämpötila asteina, jos pinnan emissioarvo tunnetaan, sillä kappaleen lähettämä infrapunasäteily riippuu sen pintalämpötilasta. Koska eri materiaalit emittoivat lämpösäteilyä eri tavoin, lämpökameran kuvaan vaikuttaa lämpötilan lisäksi se, mitä ainetta kohteen pinta on.
Lämpökameralla ei voi mitata kaasujen lähettämää lämpösäteilyä. Lämpökamerat eivät mittaa ilman lämpötilaa vaan ainoastaan kiinteiden aineiden lähettämää lämpösäteilyä.
Lämpökameroita käytetään muun muassa ihmisten jäljittämiseen, rakennusten lämpöeristyksen tarkastamiseen, pelastuslaitosten savusukellus- ja sammutustehtäviin, panssarivaunuissa helpottamassa vihollisten löytämistä kasvillisuuden seasta ja teollisuuden prosessien ja koneiden huollon tarpeen seuraamiseen.
Lämpökamerat voidaan jakaa säteilyn ilmaisimen perusteella useisiin luokkiin, joiden pääluokat ovat ne, joissa infrapunailmaisinta jäähdytetään esimerkiksi nestemäisellä typellä, sekä ne, joissa ilmaisinta ei jäähdytetä. Edelliset ovat tyypiltään "BST-ilmaisimia" ja jälkimmäiset "mikrobolometri-ilmaisimia".
Hanami
Hanami (, ”kukkien katseleminen”) kuuluu Japanin merkittävimpiin vuotuisiin kansanjuhliin. Hanami ajoittuu kirsikkapuiden kukintaan, joten sen ajankohta vaihtelee sekä vuoden sääolojen että paikan mukaan. Pääsaarten eteläosissa keskimääräinen kukinta-aika on maaliskuun viimeiset päivät. Tokiossa hanami on parhaimmillaan viimeinen päivä maaliskuuta. Hokkaidōn hanamin huippu saavuttaa luonnollisesti viimeiseksi, ollen siellä toukokuun alussa. Kullakin paikalla täysi kukinta ("mankai") kestää yleensä vain muutaman päivän.
Hanamin keskeinen sisältö on kirsikkapuun kukkien katseleminen. Hanamin tarkkaa ajankohtaa kullakin paikkakunnalla ennakoidaan television sääennusteiden kaltaisissa kukintatiedotuksissa, joissa seurataan kukintarintaman vähittäistä etenemistä etelästä pohjoiseen. Kukinnan ollessa huipussaan japanilaiset kokoontuvat yleisesti kirsikkapuiden alle syömään, juomaan sakea ja viettämään aikaa yhdessä.
Hanami-eväsretket näkyvät myös japanilaisilla työpaikoilla. On hyvin tyypillistä lähettää työpaikan nuorin tai nuorimpia työntekijöitä varaamaan piknikpaikka vanhemmalle väelle päiväksi. Puku päällä puistossa istuva nuori salaryman on Yoyogi-kōen-puistossa tyypillinen näky maalis-huhtikuussa. Kun ilta pimenee, vanhemmat työntekijät saapuvat paikalle ja juhlat käynnistyvät.
Hienoimmat kirsikkapuiden katselupaikat ovat Japanissa laajalti tunnettuja. Yleisimpiä ovat temppelit, joiden puutarhoissa voi olla jopa tuhansia kukkivia kirsikkapuita. Myös monissa yleisissä puistoissa ja joillakin hautausmailla on laajoja kirsikkapuistikoita.
Keväisen hanamin tapaan vietetään syksyllä värikkäiden lehtien juhlaa ("kōyō" tai "momijigari"), mutta sen juhlinta ei ole yhtä laajamittaista kuin hanamin.
I, Robot (elokuva)
I, Robot on Isaac Asimovin "Robotit"-kirjakokoelman maailmaa ja henkilöitä mukaileva tieteiselokuva, joka on kuvattu Vancouverissa, Brittiläisessä Kolumbiassa, mutta sijoittuu Chicagoon. Elokuva käsittelee robotiikan eettisyyttä sekä ihmisen ja tietokoneen eroa. Elokuva julkaistiin Yhdysvalloissa 16. heinäkuuta 2004.
Elokuva sijoittuu vuoteen 2035, jolloin robotit ovat ihmisten apulaisia ja työntekijöitä. Elokuvan päähenkilö Del Spooner (Will Smith) on Chicagon murharyhmän rikosetsivä, joka kokemansa auto-onnettomuuden seurauksena kammoaa robotteja. Hän alkaa ratkoa ystävänsä, robotiikan erikoislaitoksen U.S.R:n tiedemiehen tohtori Alfred Lanningin murhaa. Spooner epäilee Lanningin uusinta projektia, robotti Sonnya murhasta. U.S.R:n robotteja ohjaavat robotiikan kolme pääsääntöä, jotka estävät robottia vahingoittamasta ihmistä. Tohtori Lanning on kuitenkin muokannut Sonnya siten että se voi itse päättää noudattaako sääntöjä vai ei, jonka takia Sonnysta tuli inhimillinen.
Celsius
Celsius viittaa seuraaviinCelsius on ollut seuraavien ruotsalaisten ja suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Kvestori
Kvestori () oli antiikin roomalainen virkamies. Kvestorit valittiin äänestämällä. Vuoden 420 eaa. tienoilla kvestoreita oli neljä, myöhemmin heidän määräänsä lisättiin kymmeneen. Vuonna 81 eaa. kvestoreita oli jo 20. Jotkut kvestorit toimivat Rooman kaupungissa virkamiehinä ja toiset provinsseissa kuvernöörien apulaisina.
Kvestoriksi haluavan patriisin täytyi olla 28-vuotias, plebeijin taas 30-vuotias. Valitseminen kvestoriksi teki henkilöstä automaattisesti senaatin jäsenen.
Kvestori oli ensimmäinen askel roomalaisella virkamiesuralla, jota kutsuttiin nimellä cursus honorum.
Euroopan parlamentissa kvestorit ovat puhemiehistön neuvoa-antavia jäseniä. Heidän vastuullaan on Euroopan parlamentin jäseniä koskevia hallinnollisia ja taloudellisia asioita.
Latinankielen sanasta quaestor johdettu taloushallinnon virkanimike. Kvestori toimii kvestuurin osastopäällikkönä ja vastaa muun muassa taloussuunnittelusta ja tilinpäätöksistä. Virkaan vaaditaan ylempi korkeakoulututkinto.
Kvestorin virkanimike on käytössä pääasiassa Helsingin yliopistossa.
Ositus
Ositus on kokoelma joukon erillisiä epätyhjiä osajoukkoja, jotka yhdessä sisältävät kaikki joukon alkiot.
Täsmällinen määritelmä: Olkoon formula_1 epätyhjä joukko. formula_2 on formula_1:n "äärellinen ositus", jos formula_4 kaikilla formula_5 ja
formula_6.
formula_7 on formula_1:n "ääretön ositus", jos formula_4 kaikilla formula_10 ja
formula_11.
M/S Silja Serenade
M/S Silja Serenade on virolaisen Tallinkin omistama autolautta. Se liikennöi säännöllisesti Helsinki–Maarianhamina–Tukholma-reittiä Silja Line -brändin alaisena. Helsingin ja Tukholman välisen liikenteen lisäksi se on liikennöinyt myös reitillä Turku–Maarianhamina–Tukholma vuosina 1993–1995. Pysähdys Maarianhaminassa lisättiin Helsinki–Tukholma-reitille vuonna 1999 tax-free-oikeuden säilyttämiseksi.
Laivan tilasi vuonna 1987 Effoa-Suomen Höyrylaiva Oy. Laiva valmistui vuonna 1990 myöhässä Wärtsilä Meriteollisuuden konkurssin vuoksi, joka myöhästytti kaikkien telakalla rakenteilla olevien laivojen valmistumista. Lopulta rakennustöitä jatkettiin pikavauhtia perustetun Masa-Yardsin telakalla. Nykyisin laivan omistaa Tallink Silja Oy.
"Silja Serenade" uudistettiin vuoden 2006 alussa Turun korjaustelakalla Naantalissa. Laiva uudistettiin toistamiseen alkuvuodesta 2014. Alus liikennöi Suomen lipun alla, ja sen kotisatama on Maarianhamina.
"Silja Serenaden" sisaralus on M/S "Silja Symphony".
"Silja Serenade" lähtee sisarlaivansa M/S "Silja Symphonyn" ja Viking Linen M/S "Gabriellan" ja M/S "Mariellan" tapaan joka toinen ilta Helsingin Eteläsatamasta ja jatkaa Maarianhaminan kautta Tukholmaan. Laiva on Tukholmassa päivän, ja illalla se lähtee taas takaisin kohti Helsinkiä. Tukholmassa satama on Värtahamnen, Maarianhaminassa Maarianhaminan satama ja Helsingissä Olympiaterminaali.
"Silja Serenaden" toiminnallinen keskus on 143 metriä pitkä, avara kävelykatu Promenade. Promenaden lattia on tiikkipäällysteinen, ja sen ympärille rakentuvat molemmin puolin ravintolat, baarit, myymälät ja muut palvelut. Näiden palveluiden yläpuolella ovat hyttiosastot. Promenade-, DeLuxe Promenade- ja Family Promenade -luokkien hyteistä on näkymä Promenadelle. Sekä Promenaden peräpäässä että katossa on suuret ikkunat. Promenaden kattoikkunat ovat samalla Moonlight Promenaden ikkunoita, joista voi katsella Promenadea ylhäältäpäin. Promenadella järjestetään matkan aikana viihde-esityksiä, ja sisäänkäynti alukselle tapahtuu sen kautta. "Silja Serenade" oli valmistuessaan maailman ensimmäinen laiva, jossa on kävelykatu."Silja Serenaden" kaikissa hyteissä on puhelin, WC ja suihku.
Lisäksi:
Numero
Numerot (latinan sanasta "numerus" ’lukumäärä, joukko’) ovat merkistön merkkejä, joita voidaan käyttää joko lukujen tai numerosarjojen "ilmaisemiseen". Jos numeroita käytetään yhdessä muiden merkkien, kuten kirjaimien, kanssa, on tuloksena merkkijono.
Länsimaissa käytetään yleisesti arabialaisia numeroita kymmenkantaisessa lukujärjestelmässä. Tässä järjestelmässä on seuraavat numerot (pienimmästä suurimpaan):
Numeroiden sijainti luvussa määrittää niiden suuruuden.
Myös muita numeroita on ollut käytössä, esimerkiksi roomalaisessa numerojärjestelmässä.
Sanaa numero käytetään kymmentä suuremmistakin luvuista silloin, kun ne eivät niinkään ilmaise lukumäärää, vaan ovat jollekin asialle käytettyjä tunnuksia. Esimerkkejä tällaisesta numero-sanan käytöstä ovat muun muassa lottonumerot, osoitenumerot ja julkisen liikenteen linjojen numerot.
Noin 2000 eaa. babylonialaiset kehittivät yhden ensimmäisistä lukujen kirjoitustavoista ja esittivät kirjallisesti useita laskutoimituksia. He tekivät laskelmansa pienelle savitaululle pienellä tikulla, joka jätti nuolenpäätä muistuttavan jäljen. Tapaa kutsutaan nuolenpääkirjoitukseksi.
Noin 2 500 vuotta babylonialaisten jälkeen eli noin 500 eaa. kreikkalaiset käyttivät lukujen merkitsemiseen aakkostensa kirjaimia sen sijaan, että olisivat luoneet erityiset merkit luvuille.
Ajanlaskumme alussa Intian hindulaiset käyttivät lukumerkkejä, joista meidän nykyään käyttämämme numerot ovat kehittyneet.
Mayat olivat ainoa yksityiskohtaisen kirjoitustavan kehittänyt Amerikan alkuperäiskansa. Heidän lukujärjestelmänsä kantaluku oli 20.
Puolitushaku
Puolitushaku eli binäärihaku on tietojenkäsittelytieteessä tehokas ja yleisesti käytetty hakualgoritmi tiedon etsimiseen järjestetystä taulukosta.
Puolitushaun ideana on etsiä etsittävää alkiota taulukon keskeltä, ja mikäli alkiota ei löytynyt, voidaan alkion etsimistä jatkaa alkuperäisen taulukon alku- tai loppupään puolivälistä riippuen siitä onko haettava arvo pienempi vai suurempi kuin taulukon keskellä oleva alkio. Koska jokainen hakuaskel puolittaa taulukon josta alkiota haetaan, on algoritmin asymptoottinen suoritusaika "O"(log "n"), missä "n" on alkioiden lukumäärä. Voidaan osoittaa, että tätä asymptoottisesti nopeampaa vertailuihin perustuvaa algoritmia etsiä alkio taulukosta ei ole.
Seuraava puolitushaun pseudokoodi palauttaa indeksin josta alkio löytyy:
Koska yllä oleva algoritmi ei käytä rekursiota, on muistivaatimus yllä olevassa toteutuksessa "O"(1) eli algoritmi vaatii vain vakiomäärän muistia.
Käytännössä moni ohjelmoija tekee virheen kirjoittaessaan (vasen + oikea) / 2, sillä useimmissa ohjelmointikielissä kokonaislukuarvo vasen + oikea voi pyörähtää tällöin ympäri. Oikea ratkaisu on kirjoittaa esimerkiksi vasen + ((oikea – vasen) / 2).
Vapaala
Vapaala (), alkuperäiseltä nimeltään "Friherrs", on 1930-luvulla alkunsa saanut pientaloalue ja 1970-luvulta myös kaupunginosa Länsi-Vantaalla. Vapaalan pientaloalue sijaitsee Vihdintien itäpuolella Variston ja Myyrmäen ja Rajatorpan kerrostaloalueen rajaamalla alueella. Vapaalan kaupunginosaan kuuluu myös 1960- ja 1970-luvuilla rakennettu Rajatorpan, ruotsiksi Råtorp, kerrostaloalue.
Vapaala on yksi Vantaan vanhimmista omakotitaloalueista, ja sen historia juontaa juurensa 1930-luvun loppupuolelle aikaan, jolloin alue kuului silloiseen Helsingin maalaiskuntaan ja jolloin alueelle syntyi pääasiassa helsinkiläisen keskiluokan rakennuttama asuin- ja huvila-alue kauas silloisen kaupungin vaikutuspiiristä. Ensimmäiset asukkaat muuttivat alueelle vuoden 1936 paikkeilla, ja alue sai nopeasti huvilakaupunginosamaisia piirteitä omien kauppojen ja v. 1938 perustetun VPK:n myötä. Friherrsin asukasluvun kasvaessa ja lapsiperheiden myötä heräsi myös ajatus omasta koulusta, mutta sotavuodet viivästyttivät kehitystä ja nykyisenä Rajatorpan kouluna (alakoulu) tunnettu Ilpolan koulu avasi ovensa vasta lokakuussa 1948. Suomalaisen nimensä Vapaala sai 1960-luvulla.
Rajatorpan kerrostalot ovat valmistuneet Helsingin Saton kanssa tehdyn aluerakentamissopimuksen (1967) pohjalta vuosina 1968–1974.
Nykypäivän Vapaala on yleisilmeeltään hyvin samankaltainen kuin vanha huvila-alue on ollut, talokanta on tosin uusiutunut ja suuremmat huvilatontit on lohkottu ja rakennettu tiiviimmiksi, mutta vanha Frisun mäen rinteille syntynyt yhteisö eroaa edukseen pelloille rakennetuista omakotitaloaluekeskittymistä. Vapaalaan on kaavoitteilla myös uusia omakotitontteja Vapaalantien, Vanhan Hämeenkyläntien ja Kierretien varsille (2012).
Vapaalan kaupunginosa kuuluu Myyrmäen suuralueeseen. Vapaala on kävelyetäisyyden päässä Myyrmäen palveluista, kuten terveysasemasta, kauppakeskus Myyrmannista, kirjastosta, urheilutalosta, urheilupuistosta sekä Petikon vapaa-ajan- ja sisustusliikkeistä. Rajatorpassa on ostoskeskus.
Apollo 5
Apollo 5 oli Apollo-avaruusohjelman miehittämätön testilento. Kyseessä oli kuumoduulin ensimmäinen lento.
Alun perin lento oli suunniteltu tapahtuvaksi huhtikuussa 1967, mutta kuumoduulia ei saatu valmiiksi ajoissa. Apollo 5 laukaistiin 22. tammikuuta 1968 kello 22:48,09 UTC Kennedy Space Centeristä Maan kiertoradalle.
Kiertoradalla muiden muassa testattiin moduulin kuuhunlaskeutumismoottoria, joka oli ensimmäinen säädettävä rakettimoottori avaruudessa. Lennon lopuksi simuloitiin laskeutumisen keskeytystä irrottamalla kuumoduulin laskeutumis- ja nousuosa toisistaan.
11 tunnin 10 minuutin testien jälkeen kuumoduulin vaiheet jätettiin kiertämään Maata ja ne tipahtivat muutama sata kilometriä lounaaseen Guamista Tyyneen valtamereen 24. tammikuuta ja 12. helmikuuta 1969.
Laukaisu tapahtui Saturn IB -kantoraketilla, joka oli pienempi kuin Saturn V, mutta riittävä viedäkseen Apollon Maan kiertoradalle. Tätä Saturn IB:tä oli alun perin tarkoitus käyttää epäonnistuneella Apollo 1 -lennolla, joka päättyi miehistön kuolemaan tulipalossa harjoituksen yhteydessä.
Aliryhmä
Ryhmän formula_1 alkioiden ei-tyhjä osajoukko formula_2 muodostaa aliryhmän, mikäli
Aliryhmärelaatiota merkitään tavallisesti formula_7
Aliryhmän käsite voidaan määritellä myös yhtäpitävästi seuraavalla tavalla. Olkoon formula_2 ryhmän formula_1 alkioiden osajoukko. Tällöin joukko formula_2 on ryhmän formula_1 aliryhmä, mikäli
Toisin sanoen aliryhmä on itsessään ryhmä alkuperäisen ryhmäoperaation rajoittuman suhteen. Ryhmäteoriaa käsittelevässä kirjallisuudessa käytetään molempia määritelmiä.
Joukot formula_17 ja formula_18 ovat aina ryhmän formula_18 aliryhmiä. Aliryhmää formula_17 kutsutaan triviaaliksi aliryhmäksi. Mikäli formula_21 ja formula_22, niin aliryhmää formula_2 sanotan aidoksi ja merkitään formula_24
Olkoon seuraavassa formula_25 formula_26 ja formula_27
Apollo 6
Apollo 6 oli viimeinen miehittämätön lento Apollo-avaruusohjelmassa. Se oli viimeinen Saturn V -kantoraketin testilento ennen sillä tehtyä miehitettyä Apollo 8 -lentoa.
Laukaisu tapahtui 4. huhtikuuta 1968 kello 12:00,01 UTC Kennedy Space Centerin laukaisualustalta.
Lento ei ollut ongelmaton. Kaksi minuuttia lähdön jälkeen raketti värähteli hyppykepin tapaan noin 30 sekuntia. Kaksi moottoria viidestä vioittui ja lennon rata oli suunnitelmista hieman poikkeava. Apollo 6 laskeutui mereen kello 21:57,21 UTC 9 tunnin, 57 minuutin ja 20 sekunnin lennon jälkeen.
EDonkey2000
eDonkey2000 on palvelinpohjainen vertaisverkko. Asiakasohjelmalla on lista palvelimista, joihin se yrittää ottaa yhteyttä yksitellen. Kun sopiva palvelin on löytynyt, asiakasohjelmalla voidaan suorittaa hakuja jaossa olevista tiedostoista ja siirtää niitä omalle koneelle.
Overnet on eDonkeystä edelleen kehitetty ilman palvelimia toimiva vertaisverkko. Siinä jokainen tietokone on yhteydessä muutamaan muuhun tietokoneeseen. Jotkut koneista toimivat verkon 'solmukohtina' ja pitävät yllä normaalia isompaa tiedostolistaa hakutoimintojen nopeuttamiseksi.
eDonkey2000:n uusimmat versiot osaavat käyttää molempia vertaisverkkoja yhtä aikaa tai erikseen eikä Overnet-ohjelmaa enää kehitetä erikseen. eDonkey2000 myös varoittaa, jos ladattavan tiedoston nimi vaihtelee suuresti eri käyttäjien välillä. Tällöin ko. tiedoston sisältö on todennäköisesti aivan jotain muuta kuin mitä nimestä voisi päätellä.
Vaihtoehtoinen tapa tiedostojen etsimiselle on etsiä sivusto, jolla on listattu ed2k-linkkejä. Esimerkiksi "ed2k://|file|readme.txt|88|e2d984359c3b368ded6e0a9b5d746ed2|". Linkit muodostuvat:eDonkey- ja Overnet-vertaisverkot soveltuvat parhaiten 10-200 Mt kokoisten tiedostojen siirtoon. Aivan pienien tiedostojen siirto kestää kauemmin kuin FTP:llä ja suurten tiedostojen siirtoa haittaa puolestaan hyvinkin paljon vaihteleva latausnopeus. eDonkey-verkolla arvioidaan olevan noin 4 miljoonaa yhtäaikaista käyttäjää, tosin tarkkaa arviota on vaikea saada koska osa ed2k-palvelimista on anti-P2P-yhtiöiden ylläpitämiä, jotka usein valehtelevat käyttäjämääränsä todellista suuremmaksi saadakseen enemmän käyttäjiä.
Syyskuun 11. 2006 "MetaMachine", eDonkey-asiakasohjelman ja koko ed2k-verkon kehittäjäyhtiö, ilmoitti maksavansa tekijänoikeusjärjestöille 30 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria välttyäkseen oikeudenkäynneiltä. eDonkey.com ilmoittaa enää sivuillaan että verkko on suljettu (vaikka Metamachine ei sitä voi sulkea koska se ei ylläpidä ed2k-palvelimia) ja että tekijänoikeuksien loukkaaminen on rangaistava rikos.