Ayutthaya
Ayutthaya, Ajuttaja tai Ayudha (Phra Nakhon Si Ayutthaya, Krung Kao, ) on samannimisen provinssin pääkaupunki Thaimaassa Chao Phraya -joen saarella noin 70 kilometriä Bangkokista pohjoiseen. Kaupungin perusti kuningas Ramathibodi I vuonna 1350, ja siitä tuli Ayutthayan kuningaskunnan pääkaupunki aina vuoteen 1767 asti, jolloin burmalaiset hyökkäsivät maahan ja tuhosivat sen. Nimensä kaupunki lainasi muinaisesta Ayodhyan kaupungista Intiassa, jossa oli syntynyt Ramajana-eepoksen päähenkilö Rama (Ramakian). Sana on sanskritin kieltä ja tarkoittaa voittamatonta. Kaupunki hylättiin burmalaisten hyökkäyksen jälkeen ja uusi pääkaupunki perustettiin Thonburiin, sittemmin Bangkokiin.
Ayutthayan rauniot muodostavat nykyään "Ayutthayan historiallisen puiston" (Ayutthaya Historical Park) ja se on vuodesta 1991 alkaen ollut osa UNESCOn maailmanperintöluetteloa. Moderni Ayutthayan kaupunki (139 603 asukasta vuonna 2002) on kasvanut myöhemmin raunioiden kupeeseen saaren itäiseen osaan. Kaupunki on muinaismuistojensa ohella myös merkittävä teollisuuden keskittymä.
Ayutthayan kaupungin perusti kuningas Ramathibodi I (tunnetaan myös nimellä U-Thong, hallitsi 1350–1369) 3. huhtikuuta 1350 ja siitä tuli Ayutthayan valtakunnan pääkaupunki seuraavaksi 417 vuodeksi. Kaupunki perustettiin, koska sen edeltäjässä, Lopburin kaupungissa, oli puhjennut paha isorokkoepidemia. Kaupunkia ja valtakuntaa hallitsi tänä aikana 33 monarkkia. Muita merkittäviä kuninkaita olivat Boromtrailokant (1448–1488), Naresuan (1590–1605) ja Narai (1656–1688).
Ayutthaya oli ennen tuhoaan 1767 yksi maailman suurimmista ja hienoimmista kaupungeista, ja se kävi kauppaa myös lännen kanssa. Erityisesti portugalilaiset ja ranskalaiset pitivät yhteyksiä yllä Ayutthayan kuningaskunnan kanssa. Simon de La Loubèren 1691 julkaisema matkakuvaus "Du Royaume de Siam" ikuisti jälkipolville kaupungin loistonpäivät. Kaupungissa oli suuri pysyvä länsimaalaisten siirtokunta ja katolinen kirkko. Kaupungin yläluokan parissa sai 1600-luvulla merkittävän aseman kreikkalainen seikkailija Konstantin Faulkon (1647–1688). Hän toimi hovissa tulkkina thaiden ja ranskalaisten kauppaneuvotteluissa. Hänelle myönnettiin korkein mahdollinen arvonimi "mahatthai", joka sinetöi hänen kohtalonsa. Faulkonin vaikuttimia alettiin epäillä laajasti virkamiesten keskuudessa, koska hän oli kiivas katolinen ja kannatti jesuiittoja – hänen pelättiin vehkeilevän ulkovaltojen kanssa Siamin alistamiseksi. Myös Faulkonin ilmeinen vaikutusvalta kuningas Naraihin aiheutti kateutta hovissa. Kuninkaan kuoltua hänet pidätettiin maanpetossyytteiden nojalla ja teloitettiin 5. kesäkuuta 1688.
Vanhasta Ayutthayasta kertovat enää uskonnolliset rakennukset, jotka tehtiin kivestä kestämään ajan hammasta. Tavalliset asumukset, jopa kuninkaan palatsi, tehtiin puusta, ja ne ovat hävinneet. Burmalaiset tekivät hyvin perusteellista hävitystyötä etsiessään arvometalleja: koko kaupunki sytytettiin tuleen ja se paloi useita päiviä. Myöhemmin kenraali Taksinin voitettua burmalaiset joukot kaupungin jälleenrakennusta pidettiin liian suurena urakkana, ja sen sijaintia liian haavoittuvana. Se, mitä oli pelastettavissa, siirrettiin Bangkokiin seuraavan vuosisadan kuluessa ja rauniot jäivät oman onnensa nojaan. Myös aarteenetsijät ja ryöstelijät ovat vahingoittaneet raunioita meidän aikanamme.
Kaupungin nähtävyyksistä mainittakoon Wat Rachaburana (rakennettu 1434), jonka "prang" (torni) on erityisen hyvin säilynyt. Wat Phra Ram (1368), joka sijaitsee laajan keskuspuiston laidalla, on kaupungin vanhimpia. Aikoinaan kaupungin hienoin temppeli, Wat Mahathat, on nykyään melkein maan tasalla. Kuninkaallinen temppeli Wat Sri Sanphet oli Ayutthayan vastine Bangkokin Wat Phra Kaeolle. Temppelin ceylonilaista tyyliä edustavat chedit ovat edelleen kunnioitettuja pyhäinjäännöksiä. Vihan Phra Mongkhol Bophit, jossa on samanniminen Thaimaan suurin pronssinen istuva Buddhan patsas 1500-luvulta, korjattiin perusteellisesti vuonna 1956. Burmalaisten pahoin polttama, mustunut Buddhan kuva kullattiin uudelleen 1990-luvulla. Vallihaudan ulkopuolella sijaitseva khmer-tyylinen Wat Chai Watthanaram (1630) joen länsirannalla on aivan kuin pienoiskokoinen Angkor Wat. Kaupungin eteläpuolella on viehättävä Bang Pa-Inin kesäpalatsi, joka on peräisin jo Ayutthayan valtakunnan ajoilta, mutta jonka kuningas Rama IV korjautti kesäasunnokseen 1800-luvun puolivälissä. Portugalilaisten rakentaman San Pedron kirkon rauniot sijaitsevat kaupungin eteläpuolella joen länsirannalla. Kaupungissa on edelleen toimiva St. Josephin kirkko.
Useimpiin raunioihin peritään pääsymaksu – turisteilta noin 20 bahtia, thailta viisi bahtia. Raunioihin on kuitenkin mahdollista päästä tutustumaan omatoimisesti illalla, kun vartijat ovat jo lähteneet. Ayutthayassa on myös merkittävä museo, "Chao Sam Phraya National Museum", jonka kuningas Rama IX perusti vuonna 1961. Museo sijaitsee Thanon Rochanalla lähellä Vihan Phra Mongkhol Bophitia.
Vaikka moderni Ayutthaya onkin pieni, ovat rauniot levittäytyneet hyvin laajalle alueelle, ja niiden tutkimiseen on hyvä varata aikaa. Vuokrapolkupyörä on mainio väline liikkua alueella, koska korkeuseroja ei ole ja liikenne on hyvin vähäistä.
Ayutthayan kaupunkiin pääsee parhaiten jokiveneellä Bangkokista tai junalla, sillä kaupunki on pohjoisen rautatien varrella.