hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Lapinkylä (Kirkkonummi)
Lapinkylä () on Kirkkonummen pohjoisosassa Veikkolan eteläpuolella Tampaja-järven etelärannalla sijaitseva kylä. Vuonna 2011 kylässä oli 1109 asukasta.
Kylän läpi kulkevat Espoosta Siuntioon johtava Evitskogintie sekä Hämeenlinnasta Veikkolan kautta Espoonlahden pohjukkaan vievä, alkujaan keskiaikainen Lapinkyläntie. Kumpikin mainituista teistä on määritelty kulttuurihistoriallisesti arvokkaiksi.
Lapinkylän varsinainen keskus on kyläkauppa joka lopetti toimintansa v. 2016, mutta avautui uudelleen vuonna 2017. Palveluihin lukeutuvat myös parturi-kampaamo, ratsastustalli, leipomo-kahvila, vanhan tavaran liike ja puuseppä.
Lapinkylässä sijaitsee myös Alisgårdenin kotiseutumuseo. Alisgården on 1700-luvulta peräisin oleva kersantin puustelli, joka on siirretty Kirkkonummen Evitskogista museoksi Lapinkylään. Museossa voi tutustua talonpoikaisesineistöön. Museo on Kyrkslätt hembygdsföreningin ylläpitämä ja avoinna kesäisin.
Lapinkylässä sijaitseva Lapinkylänjärvi kuuluu valtakunnalliseen lintuvesien suojeluohjelmaan. Kylässä toimii vesiosuuskunta Lapvok. Saatavilla on myös valokuitu.
Säästö
Säästö määritellään taloustieteessä kuluttajan käytettävissä olevien tulojen ja kulutuksen erotukseksi. Se osa tuloista säästetään, jota ei välittömästi käytetä tavaroiden tai palvelujen ostamiseen. Myös yritysten tilinpidossa ja hallitusten budjeteissa voi tietty osuus olla säästöä.
Säästämisellä tarkoitetaan yleisesti yksityistalouksissa rahan laittamista ""sivuun"" eli talteen myöhempää käyttöä varten. Yleisiä säästämismuotoja ovat muun muassa talletustilit, obligaatiot, rahastot ja osakkeet.
Klassisen taloustieteen mukaan korko määräytyy siten, että kansantalouden säästäminen ja investoinnit ovat tasapainossa. Näin ollen säästämisen kasvu aiheuttaisi korkojen laskun, joka lisäisi investointeja. Keynesin mukaan kumpikaan, säästäminen tai investoinnit, ei paljoakaan reagoi korkojen muutoksiin. Näin ollen säästäminen voisi ylittää investoinnit pitkänkin aikaa, mikä taas voi aiheuttaa laskusuhdanteen.
Kukkaro
Kukkaro on usein kankainen tai nahkainen rahansäilytysväline. Pieni kukkaro soveltuu hyvin kolikoiden säilyttämiseen, mutta isommassa voi pitää myös ajokorttia, pankki- ja luottokortteja. Kukkaro on hyvin henkilökohtainen väline.
Iso härkä
Iso härkä on kalevalaisessa kansanrunoudessa esiintyvä jättikokoinen härkä. Härän liha tarvitaan pitoihin, ja tappajaa etsitään. Vironkannas yrittää, mutta kapsahtaa puuhun. Lopulta merestä nousee pieni, sormen kokoinen rautaan puettu mies, joka kasvaa jättiläiseksi ja tappaa härän. Härästä saadaan paljon lihaa ja verta, kuten toisissa runoissa tarvaasta.
Iso härkä on kiinnostanut tutkijoita, koska sillä on mahdollinen yhteys Etelä-Euroopan ja Lähi-idän mytologioihin. Häräntappomyytti tunnetaan muun muassa Kreikassa kertomuksina Minotauruksesta ja Kreetan muinaisena rituaalina, jossa nuoret hyppäävät puskevan härän yli ottaen kiinni sarvista. Sumerilaisessa Gilgameš-eepoksessa tapetaan jättikokoinen, taivaallinen härkä. Martti Haavion mukaan häräntappomyytti on tullut Karjalaan Mithran kultin välityksellä.
Gustav Björkstrand
Hilding Gustav Mattias Björkstrand (s. 25. lokakuuta 1941 Kaarlela) on teologian tohtori. Hän toimi Åbo Akademin virkaa tekevänä teologian professorina 1978-1983 ja käytännöllisen teologian professorina 1988–2005, ja rehtorina 1997–2005. Hän oli Porvoon piispana 2006–2009. Hän on ollut Suomen yliopistojen rehtorien neuvoston puheenjohtajana.
Björkstrand toimi RKP:n kulttuuri- ja tiedeministerinä Kalevi Sorsan neljännessä hallituksessa 1983–1987 ja kansanedustajana 1987–1991, Pohjoismaiden neuvoston jäsenenä 1987–1991 sekä useissa muissa luottamustehtävissä.
Björkstrand kirjoitti ylioppilaaksi 1964 (Gamlakarleby svenska samlyc.). Hän valmistui Åbo Akademista teologian kandidaatiksi 1964 (pappisvihkimys), filosofian kandidaatiksi 1968, teologian lisensiaatiksi 1969 ja teologian tohtoriksi 1976 aiheenaan åkerblomilaisuus. Hän teki opinto- ja tutkimusmatkoja muun muassa Israeliin, Tanskaan, Ruotsiin ja Saksan demokraattiseen tasavaltaan.
Björkstrand valittiin Porvoon piispaksi 4. lokakuuta 2006. Hän seurasi tehtävässä joulukuun alussa eläkkeelle jäänyttä Erik Vikströmiä, joka oli Porvoon piispana 23 vuotta. Björkstrand sai toisen valintakierroksen vaalissa 308 ääntä, kun vastaehdokas, Suomen teologisen instituutin pääsihteeri Henrik Perret sai 146 ääntä. Uusi piispa vihittiin virkaan 3. joulukuuta 2006. Hän jäi tehtävästä eläkkeelle lokakuun lopussa 2009.
Hänen puolisonsa on professori Eila Helander. Heillä on kaksi lasta.
Porirua
Porirua on kaupunki Uuden-Seelannin Pohjoissaarella. Se sijaitsee Wellingtonista noin 20 kilometriä pohjoiseen. Kaupungissa oli noin 55 500 asukasta vuonna 2018, ja se on väkiluvultaan maan kymmenenneksi suurin kaupunki. Porirua oli 1800-luvulla lähinnä maorien asuinaluetta. Sen lähiöitä ovat muun muassa Elsdon, Paremata ja Titahi Bay.
Loreno Dalla Valle
Loreno Dalla Valle (s. 1956 Caltrano, Veneto, Italia) on italialaissyntyinen liikemies ja entinen poliisiupseeri, joka asuu nykyisin perheensä kanssa Suomessa. Dalla Valle on yritystoimintansa perusteella saanut liikanimen "tattikeisari".
Viininviljelijäsukuun kuuluva Loreno Dalla Valle toimi Italiassa mafian vastaisessa työssä poliisiupseerina ja harrasti vapaa-ajallaan jalkapalloa. Poliisin työssään hänet palkittiin useilla kunniamerkeillä. Eräs näistä liittyy kansainvälistäkin huomiota saaneeseen tapaukseen, jossa pidätettiin muun muassa tuolloin Italiassa diplomaattina toiminut Libanonin presidentin veli Jan Michael Gemajel. Dalla Valle osallistui myös Aldo Moron murhan tutkimuksiin ja terroristijärjestö Punaisten prikaatien vastaiseen työhön.
Dalla Valle tapasi tulevan vaimonsa, suomalaisen lääkärin, Venetsiassa. Pariskunta vihittiin 1980-luvun alussa Suomessa. Dalla Vallen perhe asuu nykyään Kontiolahden Kulhossa. Aikaisemmin he ovat asuneet myös Joensuussa ja Sodankylässä. Perheen poika on Lauri Dalla Valle
Loreno Dalla Valle ryhtyi sienikonsultiksi huomattuaan Pohjois-Karjalan suuret tattisadot. 
Hänen yrityksensä Dalla Valle Oy ostaa lähinnä herkkutattia suoraan poimijoilta ja toimittaa niitä pääasiassa Italiaan. 
Dalla Valle on vaikuttanut myös italialaisten sientenpoimintamatkailun syntyyn Suomessa. Hän aloitti sieniliiketoiminnan 1997 ja vuonna 1999 hän välitti Italiaan 420 000 kiloa herkkutatteja. Vuonna 2003 yrityksen omien tietojen mukaan tatteja välitettiin 80 rekka-autollista.
Dalla Valle Oy on palkittu vuonna 2003 Pohjois-Karjalan liiton Maakunnan kehittäjä -palkinnolla sekä vuonna 2004 Kauppalehden ja Balance Consulting Oy:n Maakunnan menestyjä -palkinnolla.
Vuonna 2010 Dalla Valle Oy teki 189 000 euroa voittoa.
Vuonna 2011 Dalla Valle Oy teki 606 000 euroa tappiota.
Vuonna 2012 Dalla Valle Oy teki 15 000 euroa voittoa.
Vuonna 2013 Dalla Valle Oy teki 358 000 euroa tappiota.
Vuonna 2014 Dalla Valle Oy teki 30 000 euroa voittoa.
http://finder.fi/Vihanneksia,%20hedelmi%C3%A4%20ja%20marjoja/Dalla%20Valle%20Oy/KULHO/taloustiedot/411014
Uzbekit
Uzbekit ovat eräs pääasiassa Uzbekistanissa elävä turkinsukuinen etninen ryhmä. Uzbekit ovat pääasiassa muslimeja. Heidän kielensä, uzbekki, on turkkilainen kieli, joka on läheisintä sukua uiguurin, kazakin sekä turkmeenin kielille.
Afganistanissa, Tadžikistanissa, Kirgisiassa, Turkmenistanissa, Kazakstanissa, Venäjällä ja osassa Kiinaa elää merkittäviä uzbekkivähemmistöjä.
Uzbekkien nimen alkuperää ei varmuudella tiedetä. Erään teorian mukaan se tulee Kultaisen ordan Uzbek-kaanin (1282–1341) nimestä, vaikka uzbekit eivät varsinaisesti koskaan olleet kaanin alaisia. Muitakin teorioita on.
Krautrock
Krautrock on yleisnimi kokeellisten länsisaksalaisyhtyeiden 1960-luvun lopussa ja 1970-luvun alkupuolella esittämälle musiikille. Termiä alkoi käyttää brittiläinen musiikkilehdistö. Nimitys perustuu englannin kielessä saksalaisista käytettyyn haukkumanimitykseen "kraut", joka tulee saksan kielen sanasta "Sauerkraut" (). Briteissä syntynyt progressiivinen rock oli Krautrockin rinnakkaisilmiö.
Krautrock-nimeen yhdistettiin 1970-luvun alussa sellaisia yhtyeitä kuin Tangerine Dream, Faust, Can ja Amon Düül II sekä arvostetun kölniläistuottajan Conny Plankin kanssa työskennelleet Neu!, Kraftwerk ja Cluster.
Usein krautrock oli instrumentaalista musiikkia, jossa yhdistettiin rockmusiikin elementtejä käyttäen perinteisiä rocksoittimia (kitara, basso ja rummut) sekä elektronisia soittimia (syntetisaattorit). Ilmaisulla pyritään usein ambient-tunnelmaan.
1990-luvun lopulta lähtien krautrock-termiä on käytetty myös uusista yhtyeistä, jotka ovat ottaneet vaikutteita tyylin saksalaisyhtyeiden varhaisesta tuotannosta. Tällaisia tuoreempia artisteja ovat muun muassa Stereolab, Laika, Boredoms, Mouse on Mars ja Tortoise. Suomalaisista erityisesti Circleä ja Siniaaltoa pidetään krautrock-yhtyeinä tai ainakin tyylistä vaikutteita saaneina.
Kauppakeskus Jumbo
Kauppakeskus Jumbo sijaitsee Vantaalla, Kehä III:n eteläpuolella, Vantaanportin yritysalueella. Kauppakeskus valmistui lokakuussa 1999 Suomen toiseksi suurimmaksi kauppakeskukseksi, jonka kuitenkin ohittivat koossa myöhemmin Espoon uudet kauppakeskukset Iso Omena Matinkylässä ja Sello Leppävaarassa sekä Lempäälän Ideapark. Vuonna 2012 Jumbo nousi Suomen suurimmaksi kauppakeskukseksi myyntimäärällä mitattuna. Vuonna 2015 se pysyi myynnillä mitattuna (396 milj. €) yhä suurimpana kauppakeskuksena, joskin Sello ja Itis seurasivat sitä aivan tuntumassa (vuosimyynnit 388 ja 376 milj. €).
Jumbon laajennus avattiin 27. lokakuuta 2005, minkä jälkeen erikoistavarakauppojen määrä melkein kaksinkertaistui. Siitä tuli myynneissä mitattuna jälleen Suomen sekä Pohjoismaiden toiseksi suurin kauppakeskus Helsingin Itiksen jälkeen. Kokonsa puolesta se on Suomen neljänneksi suurin Ideaparkin rakentamisen jälkeen. Jumbon vuokrattava liikepinta-ala on 85 000 neliömetriä ja kauppakeskuksessa sijaitsee noin 120 erikoisliikettä. Suurimmat yksittäiset liikkeet (ankkuriliikkeet) ovat hypermarketit K-Citymarket ja Prisma (kumpikin noin 15 000 neliömetriä) sekä Stockmannin tavaratalo (noin 14 000 neliömetriä).Jumbon kylkeen avattiin 3. syyskuuta 2008 vapaa-aika-, viihde- ja hotellikeskus Flamingo, joka tunnettiin aiemmin työnimellä Jumbo Park tai Aviapoliksen viihtymiskeskus. Muun muassa vesipuiston, kuuden salin elokuvateatterin, keilahallin, Sokos-hotellin ja kuntosalin sisältävän keskuksen rakentaminen käynnistyi vuoden 2006 alkupuolella. Yhdessä Jumbo ja Flamingo muodostavat Viihde­kauppa­keskuksen.
Jumboon pääsee Tikkurilan rautatieasemalta busseilla numero 562(N) ja 571. Itä-Helsingistä ja Malmilta pääsee bussilla 561. Myyrmäen rautatieasemalta pääsee busseilla 571, 572(K) ja 574. Helsingin päärautatieasemalta pääsee busseilla 415(N), 614, 615 ja 616, tosin kävelymatkaa tulee vähän, noin 300–400 metriä. Myös esimerkiksi lentoasemalta pääsee sujuvasti bussilla kauppakeskuksen luo. Helsinki-Vantaan lentoasema sijaitsee parisen kilometriä kauppakeskuksesta pohjoiseen.
Uiguurin kieli
Uiguurin kieli (uiguuriksi ئۇيغۇرچە, уйғурчә, "uiğurčä" tai ئۇيغۇر تىلى, уйғур тили, "uiğur tili") on uiguurien puhuma turkkilainen kieli. Sillä on virallisen kielen asema Sinkiangin uiguurien autonomisella alueella Kiinassa.
Uiguuria puhutaan Sinkiangin lisäksi sen lähialueilla Kazakstanissa, Uzbekistanissa, Kirgisiassa ja Turkmenistanissa. Pieniä uiguurinkielisiä ryhmiä on myös Saudi-Arabiassa, Turkissa ja Afganistanissa. Kiinassa uiguureja oli vuoden 1990 väestönlaskennan mukaan 7,2 miljoonaa henkeä. Neuvostoliitossa uiguureja laskettiin vuonna 1989 olevan 262 600 henkeä, joista 227 400 piti uiguuria äidinkielenään. Neuvostoliiton uiguureista 185 300 asui Kazakstanissa, 36 800 Kirgisiassa ja 35 700 Uzbekistanissa.
Uiguurin kieli eli "uusuiguuri" kuuluu turkkilaisten kielten karlukkilaiseen ryhmän karlukkilais-horezmilaiseen alaryhmään. Sen lähin sukukieli on uzbekki. Karlukkilaisella ryhmällä on välittävä asema turkkilaisten kielten läntisen ja itäisen haaran välillä. Itä-Turkestanissa varhaisella keskiajalla kirjakielenä käytetty muinaisuiguuri kuuluu puolestaan itäisen haaran uiguurilais-oguusilaisen ryhmän uiguurilais-tukyilaiseen alaryhmään.
Nykyinen uiguurin kieli on seurausta uiguurilaisten, karlukkilaisten, kiptšakkilaisten ja oguusilaisten murteiden monimutkaisesta vuorovaikutuksesta, johon ovat osallistuneet myös tadžikki ja Keski-Aasian muut iranilaiset kielet. Muinais- ja uusuiguuria välittäviä kirjakieliä ovat karahanid-uiguuri, horezminturkki, tšagatai ja türki.
Kieli jakautuu kolmeen päämurteeseen. Luoteista eli keskimurretta puhuu suurin osa kansasta Sinkiangin pohjois- ja länsiosissa sekä Keski-Aasian valtioissa. Se jakautuu useisiin paikallismurteisiin. Hotanin eli etelämurretta puhutaan eteläisessä Sinkiangissa. Lobnorin eli itämurre on etelämurteen tavoin kielellisesti varsin yhdenmukainen.
Uiguureilla on rikas kirjallinen perintö, jota edellä mainitut kirjakielen vaiheet heijastavat. Kirjoitusjärjestelminä on käytetty turkkilaista riimukirjoitusta, aramealaista, uiguurilaista ja 1000-luvulta lähtien arabialaista kirjaimistoa. Kirjakieli alkoi lähentyä kohti puhuttua kansankieltä 1600-luvulta lähtien.
Kiinan alueella käytetään edelleen arabialaista kirjaimistoa. Entisessä Neuvostoliitossa siirrytiin vuonna 1930 latinalaiseen ja vuonna 1947 kyrilliseen aakkostoon, jota on täydennetty lisämerkeillä ә, ө, ү, ғ, җ, қ, ң ja һ. Kiinan ja entisen Neuvostoliiton kirjakielet perustuvat molemmat luoteiseen päämurteeseen, mutta niiden normit ovat muotoutuneet eri paikallismurteiden pohjalta.
Sinkiangissa uiguuri toimii alueen virallisena kielenä. Sitä käytetään koulujen, ammattioppilaitosten ja korkeakoulujen opetusvälineenä. Kiinassa ja Keski-Aasian valtioissa julkaistaan uiguurinkielistä kirjallisuutta, sanoma- ja aikakauslehtiä. Kieltä käytetään myös radiossa ja televisiossa.
Tšuvassi
Tšuvassi tarkoittaa seuraavia:Aihepiiriin liittyy läheisesti myös
Viking 2
Viking 2 avaruusluotain oli NASAn Mars-luotain ja osa Viking-ohjelmaa. Se oli lähes identtinen kolme viikkoa aikaisemmin laukaistun Viking 1-luotaimen kanssa.
Viking 2 laukaistiin 9. syyskuuta 1975. Viking 2 -luotaimessa oli kaksi pääosaa: Marsin kiertoradalle jäävä satelliittiosa ja erillinen laskeutujaosa. Ensin koko luotain kiersi Marsia 9. elokuuta – 3. syyskuuta 1976 ja lähetti kartoituskuvia maahan. Näiden, sekä Viking 1 -luotaimen lähettämien kuvien perusteella valittiin laskeutumispaikka.
Laskeutuja laskeutui Utopia Planitiaksi nimettyyn paikkaan 3. syyskuuta. Viime vaiheessa sen moottorit käynnistyivät vielä turhaan ja pöläyttivät suuren pölypilven ja rikkoivat Marsin pintaa. Luotain päätyi vinoon asentoon, yksi jalka kiven päälle. Sieltä se lähetti kuvia 1281 Marsin päivän ajan kunnes akut loppuivat 11. huhtikuuta 1980.
Kiertoradalle jäänyt osa kiersi Marsin 706 kertaa ja lähetti sieltä lähes 16 000 kuvaa.
Viking 1
Viking 1 on Viking-ohjelma kuuluva Mars-luotain, jonka laskeutuja-osa on ensimmäinen Marsiin onnistuneesti laskeutunut luotain. Sen lähes identtinen kaksonen Viking 2 laukaistiin kolme viikkoa myöhemmin. Molemmat luotaimet koostuivat kiertorata- ja laskeutujaosasta.
Laukaisu tapahtui 20. elokuuta 1975, minkä jälkeen Viking kulki 10 kuukautta kohti Marsia, ja alkoi lähettää sieltä kuvia noin viisi päivää ennen asettumistaan kiertoradalle. 21. kesäkuuta 1976 luotain asettui 1513 x 33 000 kilometrin ja 24,66 tunnin kiertoradalle. Sen oli suunniteltu laskeutuvan juhlistamaan Yhdysvaltain kansallispäivää 4. heinäkuuta 1976, mutta ennalta suunniteltu paikka osoittautui maastoltaan liian hankalaksi.
Lopulta aluksen laskeutujaosa laskeutui 20. heinäkuuta 1976 Chryse Planitia -nimiselle alueelle. Luotain alkoi lähettää kuvia 25 sekuntia laskeutumisensa jälkeen. Seismometri oli vahingoittunut laskeutumisessa, ja näytteitä ottava robottikäsi oli jumiutunut ja saatiin liikkumaan vasta 5 päivän kuluttua. Laskeutuja toimi 13. marraskuuta 1982 asti.
Galvestonin hurrikaani 1900
Vuoden 1900 Galvestonin hurrikaani saapui Meksikonlahdelta ja iski maihin Galvestonin kaupungissa Texasin osavaltiossa Yhdysvalloissa 8. syyskuuta 1900. Se oli Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikolla kategorian 4 hurrikaani iskiessään maihin tuulten puhaltaessa 60 m/s (216 km/h). Merkittävän osan tuhoista aiheutti pyörremyrskyn nostattama merenpinta tulvavesineen.
Hurrikaanilla ei ole virallista nimeä. Siihen viitataan erilaisin kuvaavin nimin kuten Suuri Galvestonin hurrikaani, Galvestonin hurrikaani (1900) ja vanhemmissa asiakirjoissa käytetään myös nimeä Galvestonin tulva. Galvestoniin on sittemmin osunut useita muitakin hurrikaaneja, joten vuosiluvun tai suuri-adjektiivin käyttäminen selkeyttää mihin niistä viitataan.
Hurrikaani surmasi paljon ihmisiä, ja arviot kuolleista liikkuvat 6 000 ja 12 000 välillä. Suuri Galvestonin hurrikaani on eniten ihmisiä Yhdysvalloissa surmannut luonnonkatastrofi koskaan. Useimmin kuolinlukuna käytetään 8 000:a, mikä tekee Galvestonin hurrikaanista kolmanneksi eniten ihmisiä surmanneen Atlantin hurrikaanin vuoden 1780 suuren hurrikaanin ja vuoden 1998 Hurrikaani Mitchin jälkeen.
Myrskyn noin 5 metriä korkeat aallot pyyhkäisivät Galvestonin matalalla sijainneen 36 000 asukkaan rantakaupungin alleen, jolloin yli 3 600 kotia tuhoutui. Vuonna 1839 perustetun Galvestonin kaupungin, lounaisen Yhdysvaltain satama- ja kauppakeskuksen kehitys pysähtyi, ja kehitys suuntautui hurrikaanin jälkeen pohjoisempaan Houstoniin. Keskeinen syy tähän oli, että tuhoutuneen Galvestonin kauppasataman, joka oli ennen tuhoaan Yhdysvaltain 2. suurin kauppasatama, korvaajaksi Houstoniin ruopattiin syväväylä ja Houstonin satama pääsi kasvamaan. Houstoniin johtava syväväylä avattiin 1914.
Myrskyn seurauksena rakennettiin kaupungin turvaksi 4,9 metriä (16 jalkaa) korkea merivalli ja 2 200 vallin suojaamaa rakennusta nostettiin keskimäärin 1,5 metriä ylemmäksi.
Kaarlo Maaninka
Kaarlo Hannes Maaninka (25. joulukuuta 1953 Posio) on suomalainen kestävyysjuoksija ja olympiamitalisti. Hänen asuinpaikkansa on Kauhajoella. Urheilu-uransa jälkeen Maaninka tuli uskoon ja paljasti vuonna 1981 käyttäneensä veritankkausta ennen Moskovan olympialaisia. 
Seuratasolla hän on edustanut Posion Pyrintöä, Saarijärven Pullistusta ja Kauhajoen Karhua. 
Maaninkaa valmensi Jouko Elevaara.
Lasse Virénin taktisen osaamisen ansiosta Kaarlo Maaninka pystyi kiilaamaan Moskovassa 10 000 metrin palkintokorokkeelle. Ilman Virénin väliintuloa etiopialaiset olisivat todennäköisesti taktikoineet kolmoisvoiton.
Kansallispäivä
Kansallispäivä on kansallinen juhlapäivä, jota vietetään vuosittain jonkin kansakunnalle merkittävän tapahtuman muistoksi. Valtioilla, joiden syntyhetki on päivän tarkkuudella määriteltävissä, kansallispäivä on yleensä tämä päivä. Suurta osaa tällaisista kansallispäivistä ei kutsuta kansallis- vaan itsenäisyyspäiviksi. Hitaasti syntyneillä valtioilla, jollaisia on varsinkin Euroopassa, kansallispäivä voi olla esimerkiksi jonkin valtion historian dramaattisen käännekohdan vuosipäivä kuten Ranskalla Bastiljin linnoituksen valtauspäivä 14. heinäkuuta tai jonkun merkittävän hallitsijan syntymäpäivä.
Kulttuuritutkimuksen näkökulmasta kansallispäivät ovat valtioiden välineitä kansalaistensa välisen yhteishengen luomiseen. Kansallispäivinä korostetaan yhteistä menneisyyttä. Vuotuiset juhlamenot luovat jatkuvuuden tunnetta.
Kuorittu maito
Kuorittu maito (myös esim. kurri, kurnaali, pluttana, joppi tai sintu) on maitoa, josta kerma on separoitu pois. Se on rasvatonta tai vähärasvaista sekä pastöroimatonta ja homogenoimatonta. Kuorittu maito on maitoteollisuuden tärkeä raaka-aine, ja sitä käytetään maitovalmisteiden rasvapitoisuuden säätelyyn. Kuorittua maitoa ja siitä tehtyjä rehuja käytetään kotieläinten ruokintaan.
Rasvaton maito on pastöroitua ja homogeenistettua kurria, jonka rasvapitoisuus on enintään 0,3 prosenttia. Sitä on saatavilla myös iskukuumennettuna, luomuna, kalsiumilla rikastettuna sekä rasvattomana maitojauheena.
D-vitamiini poistuu maidosta rasvaliukoisena maitorasvan mukana separoinnissa. Sen vuoksi sitä lisätään Suomessa rasvattomaan maitoon maissiöljyyn liuotettuna ennen homogenointia.
Gulfport
Gulfport on Mississippijoen suistossa Meksikonlahden rannalla sijaitseva satamakaupunki. Se on Mississippin osavaltion suurimpia kaupunkeja. Väkiluvuksi on vuoden 2010 väestönlaskennassa kirjattu 67 793, josta valkoihoisiksi on luokiteltu 59,2 % ja mustaihoisiksi 37,5 %. Lapsia väestöstä on 29 %. Erot elintasossa ovat huomattavat, ja laskennallisesti 17,7 % väestöstä elää Yhdysvaltojen virallisen köyhyysrajan alapuolella.
Kaupungin perustamisvuosi on 1887, ja tärkeä kauppasatama avattiin 1907. Kaupungin tärkeimpiä elinkeinoja ovat kalastus, matkailu ja kasino. Gulfportilla ja Biloxilla on yhteinen kansainvälinen lentokenttä.
29. elokuuta 2005 hurrikaani Katrina tuhosi kaupungin lähes kokonaan.
Harmonices Mundi
Harmonices Mundi on Johannes Keplerin vuonna 1619 julkaisema tähtitiedettä koskeva julkaisu, jonka merkittävin sisältö
on sen viidennessä kirjassa esitelty Keplerin III laki.
"Harmonices Mundi" kirjassa Johannes Kepler kehitteli ensimmäisen teoksensa, "Prodromus Dissertationum Mathematicarum Continens Mysterium", lukumystiikkaa. Hän muun muassa hahmotteli yhteyksiä planeettojen liikkeiden ja eri sävelkorkeuksien välille. Kirjan jälkikäteen katsottuna tärkein sisältö eli Keplerin III laki, joka kuvaa planeettojen kiertokulkua Auringon ympäri, esitellään kirjan loppupuolella vain muutamalla sivulla.
Aasáx
Aasáx on Tansaniassa puhuttava afroaasialainen kieli. Kieli on uhanalainen. Sillä on vielä noin 350 puhujaa Tansaniassa (1999) ja määrä on vähenemään päin. Aasáx kuuluu kuušilaisten kielten kieliryhmään.
Biloxi
Biloxi on yksi Mississippin osavaltion suurimmista kaupungeista. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan asukasluku on 44 054. Vuonna 2002 luku oli 50 672. Heistä ilmoitetaan 71,4 % valkoihoisiksi, 19,0 % mustaihoisiksi, 5,1 % aasialaisperäisiksi ja 3,7 % latinoiksi. Lapsia väestöstä on peräti 31 %. Virallisen köyhyysrajan alapuolella elää 14,6 % kaupungin väestöstä.
Kaupunki sijaitsee Meksikonlahden rannalla Mississippijoen suistoalueella. Paikalla tiedetään olleen asutusta jo noin vuonna 8000 eaa., miltä ajalta on löydetty metsästykseen liittyvää esineistöä. Vuonna 1699 ranskalaiset tutkimusmatkailija Sieur d'Ibervillen johdolla nousivat maihin ja ystävystyivät paikallisten "biloxi-intiaanien" kanssa. Biloxi nimettiin jopa "Ranskan Louisianan" pääkaupungiksi. Yhdysvaltojen sisällissodassa Biloxi oli Etelävaltioiden presidentin Jefferson Davisin viimeinen asuinpaikka, ja hänen asunnostaan on tehty museo.
Kaupungin edustalla on varsin merkittävät kalavedet ja alueella onkin huomattavan paljon urheilukalastusta. Biloxia sanotaan myös Yhdysvaltojen eteläosien suurimmaksi kasinoiden keskukseksi, ja matkailu on erittäin tärkeä elinkeino. Biloxilla ja Gulfportilla on yhteinen kansainvälinen lentoasema. Biloxin tuntumassa on myös Yhdysvaltojen ilmavoimien tukikohta.
Elokuussa 2005 hurrikaani Katrina yhdeksänmetrisine aaltoineen pyyhkäisi kaupungin lähes maan tasalle. Vuonna 2010 Meksikonlahden öljyonnettomuus uhkasi Biloxin rantoja.
Kaksikymmentä vuotta aikaisemmin hurrikaani Elena aiheutti vähäisempiä tuhoja.
Laskusiiveke
Laskusiiveke on lentokoneen siiven nostovoimaa lisäävistä laitteista merkittävin. Laskusiivekkeet sijaitsevat lentokoneen siiven jättöreunassa, yleensä siiven tyviosassa.
1930-luvulta lähtien lentokoneiden massan suureneminen ja niiden siipien suunnittelu suureneville matkalentonopeuksille johtivat lentokoneiden laskunopeuden kasvuun. Sotilasilmailussa ongelma voitiin osin ratkaista pitemmillä kiitoteillä ja jarruvarjoilla. Tukialuksilla laskeutuvan lentokoneen vaakanopeus jarrutetaan jarruvaijerilla. Sivuluisu oli sotilasilmailussa ja purjelennossa sovelias menetelmä koneen vauhdin hidastamiseen ja nopeuden vähentämiseen. Laskunopeuden kasvu kuitenkin lisäsi laskussa tapahtuvia onnettomuuksia. Siviili-ilmailussa suurten kaupunkien lähellä suuri laskunopeus olisi vaatinut useita kilometrejä pitkiä ja kalliita kiitoteitä. Ongelma vaikeutui suihkukoneen alkukaudella 1940- ja 1950-luvuilla.
1930-luvulla kehitettiin laskusiivekkeet ja etureunasolakot, joilla lentokoneen lähetysmis- ja laskunopeudet saatiin pysymään riittävän alhaisina koneen maksiminopeuden kärsimättä. Laskusiivekkeet myös parantavat näkyvyyttä ulos ohjaamosta lähestymisen aikana, koska ne mahdollistavat nokan alhaisemman asennon horisonttiin nähden hitaalla ilmanopeudella lennettäessä.
Laskusiiveketyyppejä ovat levysiiveke, taitesiiveke, solasiiveke, Fowler-siiveke ja kaksoissolasiiveke.
Laskusiivekkeet liittyvät oleellisesti koneen sakkausominaisuuksiin. Siivekkeiden ulosottaminen lisää nostovoimaa, lisää vastusta, pienentää sakkauskohtauskulmaa ja pienentää sakkausnopeutta.
Laskusiivekkeiden virtauksen irtoamista voidaan hidastaa tai estää puhaltamalla kaasuturbiinilta ilmaa laskusiivekkeen yli. Näin tehtiin mm MiG-21bis-hävittäjässä.
Abadi
Abadi on austronesialainen kieli, jonka puhujista pääosa elää Papua-Uudessa-Guineassa. Kieltä puhuu äidinkielenään hieman yli 2 100 henkilöä (2003). Abadin lähin sukulaiskieli on toura, jonka kanssa 53 % sanastosta on yhteistä. 
Abadin kieltä käytetään lasten alkeisopetuksessa. Monet, etenkin nuoremmat, abadin puhujat käyttävät myös tok pisiniä tai englantia.
Smilodon
Smilodon on 1 600 000 – 8 000 vuotta sitten elänyt sapelihammaskissasuku, johon kuuluu neljä lajia: "Smilodon californicus", "Smilodon fatalis", "Smilodon gracilis" ja "Smilodon populator". Näistä "S. fatalis" on tunnetuin, eteläamerikkalainen laji "S. populator" puolestaan suurin.
"Smilodonit" elivät Pohjois- ja Etelä-Amerikassa. "Smilodonien" nimi sapelihammaskissa juontuu niiden pitkistä, käyristä yläkulmahampaista. Täysikasvuinen "Smilodon" painoi 200 kiloa. Sillä oli lyhyt häntä, voimakkaat jalat ja suuri pää. Se pystyi avaamaan leukojaan 120 astetta ja sen sapelihampaat olivat 17 senttimetriä pitkät."Smilodonit" eivät olleet ainoita sapelihampaita, muita olivat muun muassa "Dinofelis" ja "Homotherium". "Dinofelis" ilmaantui jo ennen "Smilodoneja". "Homotheriumeja" ilmaantui maapallolle noin kolme miljoonaa vuotta sitten ja kuolivat sukupuuttoon 10 000 vuotta sitten, eli silloin kun jääkausi päättyi.
Etureunasolakko
Etureunasolakko on lentokoneen siiven johto- eli etureunassa oleva nostovoimaa lisäävä laite. Kun koneiden massojen suureneminen aiheutti lähtö- ja laskunopeuksien suurenemisen, kehitettiin laskusiivekkeet ja etureunasolakot, jotta kyseiset nopeudet saatiin pysymään alhaisina koneen lentonopeuden kärsimättä.
Etureunasolakoiden tyyppejä ovat "taitesiiveke", "solasiiveke" ja "Krüger-laippa".
Etureunasolakot liittyvät oleellisesti koneen sakkausominaisuuksiin. Solakoiden ulosottaminen lisää nostovoimaa, lisää hieman vastusta, suurentaa sakkauskohtauskulmaa ja pienentää sakkausnopeutta.
Toisen maailmansodan aikaisessa saksalaisessa Messerschmitt Bf 109 -hävittäjässä oli automaattisesti aukevat etureunasolakot. Jyrkässä kaarrossa ym. liikkeissä siiven etureunan alipaine sai solakot aukeamaan.
Helsingin lääni
Helsingin lääni oli lyhytaikainen hallintoalue Uudellamaalla 1500-luvun puolivälissä.
Vantaanjoen suulle perustettiin vuonna 1550 Helsingin kaupunki ja sen viereen Helsingin kuninkaankartano. Uutta asutusta hallitsi aluksi Porvoon kuninkaankartanon vouti Erik Spåre. Vuonna 1553 Spåre joutui jättämään virkansa ja Helsingin voudinvirkaan asettui Hans Larsson Björnram. Samana vuonna perustettiin kokonaan uusi voutikunta, Helsingfors län eli Helsingin lääni, jota johtava kuninkaan vouti asettui asumaan Helsingin kuninkaankartanoon. Tähän laajaan voutikuntaan (lääniin) kuului Raaseporin lääni (Espoo, Kirkkonummi, Siuntio, Karjaa) ja Porvoon läänistä Helsingin ja Sipoon pitäjät sekä Hämeen läänistä Loppi ja Vihti.
Joulukuussa 1555 voudiksi tuli Anders Korp. Hän sai hallintaansa Helsingin kuninkaankartanon sekä Sipoon, Espoon ja Helsingin (kirkko)pitäjät. Espoo irrotettiin hänen hallinnastaan ja samalla Helsingin läänistä vuonna 1557.
Hallintoalueen alamäki ja samalla alueen pieneneminen jatkui väliaikaisten johtajien kaudella. Erik Svensson tuli voudiksi 1559, mutta hän kuoli jo 1561. Alivouti Krister Söffringsson Jute alkoi hoitaa tehtävää hänen jälkeensä. Samana vuonna Sipoo irrotettiin Helsingin läänistä ja annettiin läänitykseksi Klaus Flemingille. Laajana hallintoalueena aloittaneesta läänistä oli jäljellä vain Helsingin pitäjä.
Vuonna 1562 Helsingin ja Porvoon läänit yhdistettiin ja johtoon asettui Porvoon vouti Jöns Månsson. Helsinki pysyi Porvoon voutikunnan alaisuudessa vuonna 1634 toteutettuun hallintouudistukseen saakka. Silloin se liitettiin Uudenmaan ja Hämeen lääniin maaherran alaisuuteen.
Frederick Wiseman
Frederick Wiseman (s. 1. tammikuuta 1930 Boston, Massachusetts) on yhdysvaltalainen dokumenttielokuvaohjaaja. Häntä pidetään yhtenä maansa tärkeimmistä dokumentaristeista.
Ennen elokuvien tekoa Wiseman opiskeli lakia Yalen yliopistossa, opetti sitä Bostonin yliopistossa ja toimi lakimiehenä Pariisissa. Tämä on vaikuttanut suuresti hänen elokuviensa aiheisiin ja niiden käsittelytapaan: suurin osa Wisemanin dokumenttielokuvista käsittelee yhdysvaltalaisia julkisia instituutioita, kuten kouluja tai sairaaloita, ja oikeuden toteutumista niiden sisällä. Sen lisäksi että Wiseman on työskennellyt jonkin verran tämän aihealueen ulkopuolella, hän on ohjannut myös muutaman näytelmäelokuvan, kuten "La dernière lettre" (2002). Wiseman tunnetaan ehkä parhaiten ensimmäisestä elokuvastaan "Siilipäiden revyy" ("Titicut Follies", 1967), joka käsittelee vankimielisairaalan oloja. Vaikka elokuva saikin aikaan julkista keskustelua julkisten mielisairaaloiden olojen parantamisesta, kiellettiin elokuvan näyttäminen Massachusettsin osavaltiossa ja Wisemania syytettiin vankien yksityisyyden häirinnästä. Wiseman on sittemmin puolustellut elokuvaa oikeudella valvoa julkista rahoitusta nauttivien instituutioiden toimintaa.
Wisemanin dokumenttielokuvissa ei ole musiikkia, juontoa tai haastatteluja, vaan hän antaa katsojan toimia tarkkailijana ja tehdä itse johtopäätöksensä. Tämän takia Frederick Wiseman luetaan yleensä cinéma vérité- ja direct cinema -koulukuntiin, vaikka Wiseman itse pitääkin elokuviaan "todellisuus-fiktioina": vaikka yksittäiset kohtaukset esitetään elokuvissa yleensä leikkaamattomina, annetaan elokuvalle jonkinlainen rakenne leikatessa, eikä sitä voi täten pitää täysin totuudellisena esityksenä. Cinéma véritéstä selvästi kauimpana ovat Wisemanin kaksi ensimmäistä dokumenttielokuvaa, joissa Wiseman yrittää selkeästi tuoda jotain esiin: "Siilipäiden revyyssä" vangin pakkoruokinta rinnastetaan nopeilla leikkauksilla kuolleen ruumiin balsamointiin, ja "High Schoolissa" (1968) Wiseman paljastaa koulun vanhoillisen kasvatuksen kaksinaismoraalisuuden näyttämällä kuvia piukasti pukeutuneista tytöistä urheilemassa liikuntatunnilla.
Wiseman on voittanut elokuvillaan useita arvostettuja palkintoja, muun muassa kolme Emmyä ja yhden Peabodyn. Vuonna 2016 Wiseman saa Oscar-kunniapalkinnon.
Yle TV2 esitti tammikuussa 1993 Wisemanin kuusituntisen sairaaladokumentin "Lähellä kuolemaa" (1989).
Jotuni
Jotuni voi tarkoittaa seuraavia:
Skandinaavista alkuperää oleva sana "jotuni" on tarkoittanut yleensä isokokoisia hirviöitä, jättiläisiä. Sana on johdos syömistä tarkoittavasta muinaisskandinaavisesta verbistä. ("vertaa: syöjätär, ahma")
Shulgin
Shulgin on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Ozzmosis
Ozzmosis on Ozzy Osbournen syksyllä 1995 julkaistu seitsemäs sooloalbumi. Levyn tunnetuimpia kappaleita ovat "Perry Mason" ja "I Just Want You". Albumi menestyi hyvin Pohjois-Amerikassa nousten Billboardin listalla sijalle 4. ja möi tuplaplatinaa. Albumin musiikkilinjaa on verrattu mm. Soundgardeniin ja tuohon aikaan muodissa olleeseen grunge-musiikkiin. Albumia on myös kritisoitu tämän johdosta. Kappaleiden teossa on käytetty paljon ulkopuolisia kirjoittajia ja tuottajana toimi Michael Beinhorn, joka oli toiminut monien alternative- ja grunge-yhtyeiden parissa.
Osbourne oli aikonut lopettaa musiikkiuransa vuoden 1992 "No More Tours" -kiertueen jälkeen, mutta tauko jäi kuitenkin lyhyeksi. Vuonna 1993 hän alkoi kirjoittaa uutta materiaalia kitaristi Steve Vain, basisti Bob Daisleyn ja rumpali Deen Castronovon kanssa. Tuottajana aloitti myös "No More Tears"-albumilla mukana ollut Michael Wagener, mutta linja päätettiin muuttaa modernimmaksi ja tuottajaksi vaihdettiin Michael Beinhorn. Myös yhtye koki muutoksia: kitaristiksi palasi Zakk Wylde ja basistiksi tuli Geezer Butler. Kosketinsoittimia albumilla soitti Yes-yhtyeestä tuttu Rick Wakeman.
Albumia seuranneen kiertueen nimi oli "Retirement Sucks" ja Wylden tilalle kitaristiksi tuli Joe Holmes.Vuoden 2002 versiossa on mukana seuraavat bonus-kappaleet:
Seututie 816
Seututie 816 on Kempeleen keskustaajamasta Hailuodon Marjaniemeen kulkeva seututie. Tien pituus on 56 kilometriä, johon sisältyy 6,9 kilometrin pituinen lauttamatka. Tie alkaa Kempeleen keskustan kiertoliittymästä, ja kulkee Oulun Oulunsalon kaupunginosan ohi Perämeren rannalle Riutunkarin lauttasatamaan, josta Merisilta- ja Meriluoto-lautat liikennöivät Hailuotoon Huikun lauttasatamaan. Huikusta tie jatkuu Ojakylän ja Hailuodon kirkonkylän läpi Marjaniemeen, saaren läntisimpään niemeen. Talvisin Riutunkarin ja Huikun välillä on käytössä myös jäätie. Tie on Hailuodon kunnan pääliikenneväylä.
Kempeleen ja Oulun kunnanrajalle tien nimi on "Kempeleentie", kunnanrajalta seututien 815 kiertoliittymään "Oulunsalontie," kiertoliittymästä Riutunkarin lauttasatamaan "Hailuodontie", sekä Hailuodossa välillä Huikku–Kirkonkylä "Luovontie" ja välillä Kirkonkylä–Marjaniemi "Marjaniementie".
Tieosuus Kempeleen kiertoliittymästä Sarkkirannan kiertoliittymään saakka on osa Vehmaan ja Tornion välistä Pohjanlahden rantatie-matkailutietä. Matkailutie jatkuu kiertoliittymästä Piriläntielle.
Alkujaan maantie 816 alkoi Oulunsalosta maantien 815 risteyksestä, nykyisten seututeiden 815 ja 816 kiertoliittymän kohdalla. Kempeleen ja Oulunsalon välinen tieosuus tunnettiin aiemmin maantienä numero 8152. Maantien 8152 lakkautettua seututien 816 lähtöpiste siirtyi Kempeleeseen.
Eritoten Hailuodossa tien liikenne on lauttaliikenteestä johtuen syklittäistä. Tien liikennemäärät vaihtelevat Hailuodossa välillä 325–1 100 ajoneuvoa vuorokaudessa, kun lautan käyttäjämäärät ovat noin 600 ajoneuvoa vuorokaudessa. Hailuodossa vilkkain osuus on Ojakylän ja Hailuodon kirkonkylän välinen osuus. Ojakylän ja lauttarannan välisen tieosuuden keskivertoliikenne on 584 ajoneuvoa vuorokaudessa. Kesäkaudella vuorokautisessa liikenteessä on noin 400 ajoneuvon lisäys.
Kiinteän tieyhteyden rakentamista Riutunkarin ja Huikun välille on suunniteltu vuosikymmeniä, ja siitä on riidelty yhtä kauan. Kiinteän yhteyden kannattajat puolustavat hanketta liikenteellisillä ja taloudellisilla seikoilla. Vastustajat taas pelkäävät saaren omaleimaisuuden katoavan ja rikollisuuden lisääntyvän. Lisäksi hankkeen vaikutuksista ympäristöön ollaan erimielisiä.
Kiinteä yhteys koostuisi 6,1 kilometrin pengertiestä sekä kahdesta sillasta: Huikun silta olisi 891 metriä pitkä, ja sen alikulkukorkeus olisi 18 metriä. Riutunkarin sillan pituus olisi 816 metriä ja alikulkukorkeus kymmenen metriä. Hankkeen alustava kustannusarvio on noin 50 miljoonaa euroa. Pienempien ylläpitokulujen vuoksi kiinteä yhteys olisi 30 vuoden tarkastelujaksolla kuitenkin 13 miljoonaa euroa lauttayhteyttä edullisempi. Rakennustyöt voisivat alkaa aikaisintaan vuonna 2015.
Itämerensuomalaiset kansat
Itämerensuomalaiset kansat ovat kansoja, jotka puhuvat muinaisesta kantakielestä eli kantasuomesta polveutuneita itämerensuomalaisia kieliä. Itämerensuomalaiset kansat asuvat nimensä mukaisesti lähellä Itämerta pääasiassa nykyisten Karjalan, Suomen, Viron, Inkerin, Pohjois-Norjan ja -Ruotsin sekä Luoteis-Venäjän alueella.
Etelästä vastapäivään lueteltuna itämerensuomalaisia kansoja ovatEri itämerensuomalaisten kansojen välinen läheinen kielisukulaisuus on ollut tiedossa jo satoja vuosia, mutta ennen kansallisuusaatteen aikaa ja 1800-lukua ei näiden kansojen keskuudessa ollut mitään erityistä yhteenkuuluvuuden tunnetta.
Kielitieteen kehittyessä itämerensuomalaisten huomattiin muodostavan erityisen ryhmän, johon saamelaiskielet eivät kuuluneet. 1800-luvulla ajatus itämerensuomalaisten erityisestä yhteenkuuluvuudesta muodostui ja alkoi levitä Suomessa ja Virossa niin sanotun kansallisen heräämisen myötä. Vähäisempää yhteenkuuluvuutta tunnettiin myös kaukaisempia suomalais-ugrilaisia kansoja kohtaan.
Heimoaate pyrki itämerensuomalaisten kansojen vapauttamiseen ja olojen parantamiseen. 1900-luvun alkupuolella joillakin oli käytännön tavoitteena luoda Suur-Suomeksi kutsuttu valtio, johon kuuluisivat kaikki itämerensuomalaiset kansat tai ainakin suomalaiset ja karjalaiset. Heimoaate ei poliittisissa muodoissaan juuri ulottunut saamelaisiin tai muihin ei-itämerensuomalaisiin suomalais-ugrilaisiin kansoihin.
Kylmän sodan aikana itämerensuomalaiset kansat jakoi rautaesirippu. Vain suomalaiset ja pieni osa karjalaisista olivat Neuvostoliiton rajojen ulkopuolella.
Virolainen kirjailija ja myöhemmin Viron presidentti Lennart Meri otti käyttöön itämerensuomalaisista kansoista nimityksen "vesilinnun kansa", sillä itämerensuomalaisten kansojen mytologiassa vesilinnuilla on erityisen tärkeä osuus ("katso esim": joutsen itämerensuomalaisten kulttuurissa, kalliopiirrokset, maailman synty).
Amelie
Amelie on naisen etunimi, alkuperältään Amalia-nimen muunnos. Ranskassa nimi esiintyy kirjoitettuna "Amélie".
Suomessa Amelie-nimisiä henkilöitä oli ennen vuotta 1980 alle 40. Vuoden 1980 alusta toukokuuhun 2014 mennessä nimi on Väestö­rekisteri­keskuksen tietojen mukaan annettu 818 henkilölle. Vuodesta 2015 lähtien Amelien nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 19. toukokuuta.
Saaristokunta
Saaristokunta on Suomen kunta, joka täyttää saaristolain mukaiset olosuhteet. Alueille kohdistetaan saaristopoliittisia toimenpiteitä, ja niille maksetaan muun muassa saaristolisiä. Saaristolaki ei koske Ahvenanmaata. Saaristokunnat ja saaristo-osakunnat sijoittuvat 13 maakuntaan.
Saaristokunta määriteltiin ensi kerran lainsäädännössä vuonna 1981, kun laki saariston kehityksen edistämisestä astui voimaan. Lailla haluttiin valtion ja kuntien toimin turvata saariston vakinainen asutus luomalla väestölle riittävät mahdollisuudet toimeentuloon ja peruspalveluihin. Laissa saaristoon katsottiin kuuluviksi sellaiset merialueen ja sisävesistöjen saaret, joihin ei ole kiinteää tieyhteyttä, sekä saaret ja alueet, joiden olosuhteet ovat saaristoon verrattavia. Valtioneuvoston tehtäväksi annettiin määrätä saaristokunniksi ne kunnat, joissa saaristo-olot ovat esteenä kunnan kehitykselle.Varsinaisten saaristokuntien lisäksi on nimetty erityisiä saaristo-osakuntia, jossa osa kunnan alueesta täyttää saaristolain mukaiset olosuhteet.
Saaristokuntien ja saaristo-osakuntien lisäksi on määritelty maa- ja puutarhatalouden kansallisissa tuissa saaristoksi luettavia kuntien osa-alueita.
Bernoullin laki
Bernoullin laki on fysiikan laki, joka liittyy nesteen ja kaasun virtauksiin. Lain mukaan virtauksessa nopeuden kasvaessa paine alenee.
Suljetussa putkessa virtauksen kokonaisenergia on vakio. Energia esiintyy potentiaalienergiana, joka riippuu staattisesta paineesta, ja kineettisenä energiana, joka riippuu aineen liikkeestä, dynaamisesta paineesta. Koska kokonaisenergia on vakio, kineettisen energian kasvua seuraa staattisen paineen lasku ja päinvastoin. "Virtauksen staattisen ja dynaamisen paineen summa on vakio".
Käytännön sovelluksia laille ovat esimerkiksi venturiputki tai kaasutin. Lain avulla voidaan myös selittää purjeen toiminta.
Oletettaessa virtaavan aineen tiheyden pysyvän vakiona paineesta riippumatta voidaan tilannetta yksinkertaistaa, jolloin saadaan kokoonpuristumattoman virtauksen Bernoullin laki. Kokoonpuristumattoman virtauksen Bernoullin laki voidaan ilmaista yhtälöllä
missä
Kokoonpuristumattomuusoletus on useimpiin tarkoituksiin melko hyvin voimassa virtausnopeuden ollessa pienempi kuin 0,3Ma (ks. Mach-luku). Tätä suuremmilla virtausnopeuksilla on syytä käyttää kokoonpuristuvan virtauksen Bernoullin yhtälöä.
Bernoullin laki on nimetty hollantilais-sveitsiläisen matemaatikko Daniel Bernoullin mukaan, vaikkakin periaatteen oli ymmärtänyt aiemmin muun muassa Leonhard Euler.
Taifuuni Tip
Taifuuni Tip oli kaikkien aikojen voimakkain ja suurin havaittu trooppinen hirmumyrsky. Se aiheutti laajoja tulvia suuressa osaa Japania lokakuussa 1979.
Sykloni muodostui Tyynellämerellä 5. lokakuuta 1979 trooppisesta matalapaineesta. Se voimistui trooppiseksi myrskyksi seuraavana päivänä ja taifuuniksi 9. lokakuuta. Liikuttuaan hyvin suotuisaan ympäristöön Tip voimistui "supertaifuuni Tipiksi" 11. lokakuuta ja sen keskustan ilmanpaine laski 996:sta 898 mb:iin. Tässä vaiheessa Tipin halkaisija oli 2 170 km ja trooppisen myrskyn tuulet ulottuivat 1 085 kilometrin päähän myrskyn keskuksesta. 12. lokakuuta Tip jatkoi voimistumistaan ja sen kovimmat yhtämittaiset tuulet puhalsivat 85 m/s (305 km/h) ja myrskyn keskuksen ilmanpaine laski 870 mb:iin. Molemmilla mittareilla Tip oli voimakkain havaittu trooppinen hirmumyrsky.
Tämän jälkeen Tip heikkeni hitaasti liikkuessaan kohti Japania. Se iski maihin Honshun saarella 19. lokakuuta heikkona taifuunina, mutta aiheutti kuitenkin merkittävää vahinkoa. Tip aiheutti 68 ihmisen kuoleman enimmäkseen tulvien johdosta sekä miljoonien dollarien vahingot Japanin maataloudelle ja kalastukselle.
Staattinen paine
Staattinen paine tarkoittaa ilmakehässä yläpuolella olevan ilmamassan painosta johtuvaa painetta. Nesteen yhteydessä puhutaan hydrostaattisesta paineesta. Ilmakehän paine vaihtelee sääilmiöiden mukaan noin välillä 950 hPa–1050 hPa ja standardi-ilmakehän paineeksi on sovittu 1013,25 hPa merenpinnan tasolla.
Craig Mottram
Craig Mottram (s. 18. kesäkuuta 1980 Frankston, Victoria, Australia) on australialainen keski- ja pitkien matkojen juoksija.
Juniorina Mottram harrasti triathlonia ja voitti lajissa Australian juniorimestaruuden. Hän kuitenkin halusi hoitaa myös opiskelunsa, eikä täyspainoinen harjoittelu ollut mahdollista, minkä johdosta hän päätti keskittyä pelkästään juoksuun ja otti yhteyttä valmentaja Bruce Scriveniin. Muutamassa kuukaudessa hänestä tuli Australian paras juniorijuoksija 3 000 metrillä ja helmikuussa 1999 hän juoksi alle 20-vuotiaiden maailmanennätyksen samaisella matkalla ajalla 8.02,77. Samana vuonna Mottram sai haavan jalkaansa, mikä pakotti hänet pitämään taukoa harjoittelusta, mutta seuraavana vuonna hän jo alitti 5 000 metrillä Sydneyn olympialaisten tulosrajan ja juoksi oman ennätyksensä. Mottramin kehitys eteni tehokkaasti. Vielä vuonna 2004 hän ei kyennyt haastamaan afrikkalaisjuoksijoita, ja oli Ateenan olympialaisissa 5 000 metrillä kahdeksas. Hän oli kuitenkin juossut samana kesänä 5 000 metrillä huippuajan 12.55,76 joka on kaikkien aikojen toiseksi paras ei-afrikkalaissyntyisen juoksijan juoksema tulos. Vuonna 2005 hän sai ajat putoamaan säännöllisesti alle 13 minuutin, ja Helsingin MM-kisoissa hän juoksi pronssille ajalla 13.32,96. Vuoden 2006 Kansainyhteisön kisoissa kevättalvella hän juoksi ajan 12.58,19 ja sijoittui hopealle. Osakan MM-kilpailuissa 2007 Mottram sijoittui 5 000 metrillä kolmanneksitoista. Valencian MM-hallikisoissa 2008 hän sijoittui 3 000 metrillä viidenneksi. Pekingin olympialaisissa samana vuonna hän karsiutui 5 000 metrin loppukilpailusta juostuaan alkuerässä ajan 13.44,39. Daegun MM-kilpailuissa 2011 Mottram karsiutui niin ikään 5 000 metrin loppukilpailusta. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän oli yhdestoista 3 000 metrillä ajalla 7.48,23.
Mottram on 188 senttimetriä pitkä ja painaa 71 kilogrammaa. Hän asuu Melbournessa.
Mestitsi
Mestitsi () on määritelmän mukaan europidin ja intiaanin tai kahden mestitsin jälkeläinen erityisesti Latinalaisessa Amerikassa. Nykyään sanalla tarkoitetaan yleisesti kaikkia ihmisiä, joilla on sekä valkoihoisen että intiaanin perimää. Aiemmin käytössä oli myös tarkentavia nimityksiä eri sekoitussuhteille.
Useissa Latinalaisen Amerikan maissa mestitsit muodostavat suurimman osan väestöstä, näitä maita ovat Kolumbia (58 %), Ecuador (65 %), El Salvador (90 %), Honduras (90 %), Meksiko (60 %), Nicaragua (69 %), Panama (70 %), Paraguay (95 %) sekä Venezuela (68 %).
Yhdysvaltain noin 40 miljoonasta latinalaisamerikkalaisesta puolet on mestitsejä. Näiden lisäksi eri ryhmäksi (”mixed-blood”) luokitellaan ei-latinalaisperäiset europidin ja intiaanin jälkeläiset. Kanadassa intiaanien ja eurooppalaisten jälkeläisistä polveutuvan väestön nimitys on "métis", ja heillä on virallinen alkuperäiskansan asema; métis-väestön määrä on noin 300 000.
Hondurasissa ja pienissä määrissä myös Meksikossa mestitsiväestöllä on perimässään myös negridisiä perintötekijöitä, ja yleisimmän luokituksen mukaan he ovat enemmänkin mulatteja (europidin ja negridin jälkeläinen) tai zamboja (intiaanin ja negridin jälkeläinen).
Filippiineillä nimitystä ”mestiso” käytetään perinteisesti malaijilaisen ja espanjalaisen jälkeläisestä, mutta käsite on myöhemmin laajentunut käsittämään kaikkia perimältään sekoittuneita, jotka muodostavat väestöstä noin kaksi prosenttia.
Da Vinci -koodi (elokuva)
Da Vinci -koodi ("The Da Vinci Code") on Dan Brownin vuonna 2003 julkaistuun samannimiseen menestysromaaniin pohjautuva elokuva, jonka ensi-ilta oli toukokuussa 2006 Cannesin elokuvajuhlilla. Virallisen maailman ensi-iltansa elokuva sai 19. toukokuuta. Elokuva sai kritiikkiä jo ennen ilmestymistään erityisesti katoliselta kirkolta.
Elokuva jakoi etenkin aluksi kriitikoiden mielipiteet, mutta tuotti silti ensimmäisenä viikonloppunaan maailmanlaajuisesti noin 224 miljoonaa dollaria, ja pelkästään Yhdysvalloissa noin 77 miljoonaa dollaria. Suomessa elokuvan näki ensimmäisenä viikonloppuna noin 60 000 ihmistä. Elokuva oli vuoden 2006 toiseksi katsotuin, ja sen kokonaistuotot olivat yli 756 miljoonaa dollaria. "Da Vinci -koodi" oli vuoden 2007 Golden Globe -ehdokkaana parhaasta musiikista, jonka sävelsi Hans Zimmer.
Elokuva julkaistiin DVD:nä 14. marraskuuta 2006 pidennettynä versiona. Teatteriversiota tuli myös myyntiin mutta harvana painoksena.
Öinen murha Louvressa, Pariisin taidemuseossa, vie professori Robert Langdonin tutkimaan Jacques Saunièren murhaa ja hänen kuolinpaikallensa jättämää viestiä. Viesti on monimutkainen ja salakirjoitettu, ja ainoastaan Langdon pystyy murtamaan koodin. Hänen avukseen saapuu Sophie Neveu, Ranskan poliisin kryptologi. Viestin salaisuus vie heidät vaaralliseen ajojahtiin Ranskassa ja Britanniassa. 
He yrittävät ratkaista koodin, joka sisältää yhden kristinuskon varjelluimmista salaisuuksista: salaisuuden paljastumisen estääkseen katolinen kirkko on valmis jopa murhaamaan.
Elokuvan oikeudet ostettiin kirjailija Dan Brownilta 6 miljoonalla dollarilla. Elokuvan kuvaukset aloitettiin kesäkuun 30. päivänä vuonna 2005, noin kuukauden alkuperäistä aikataulua myöhässä.
Louvre antoi luvan kuvata kirjan kuvaamilla paikoilla museossa, mutta elokuvassa nähtävä Mona Lisa on kopio, sillä maalauksen valaisemiseen ei annettu lupaa. Westminster Abbey ja Saint-Sulpice kielsivät kuvaamisen, joten niiden asemasta käytettiin Englannin kirkolle kuuluvia Lincolnin katedraalia ja Winchesterin katedraalia.
Lincolnin kerrottiin saaneen 100 000 puntaa kuvausoikeuksista. Kuvaaminen siellä tapahtui 15.–19. elokuuta 2005 välisenä aikana. Katedraalin kello "Great Tom", joka lyö tasatunnein, oli hiljaa ensimmäistä kertaa sitten ensimmäisen maailmansodan. Kuvausten aikana 61-vuotias katolinen nunna sisar Mary Michael protestoi katedraalin ulkopuolella rukoillen 12 tuntia polvillaan; hänen mielestään pyhän paikan käyttäminen kerettiläisenä pitämänsä kirjan kuvauksiin oli jumalanpilkkaa.
Winchester vastasi kritiikkiin, että se käyttää kuvauspalkkion näyttelyyn ja Da Vinci koodi -kirjan ja elokuvan vastaisen luentosarjan rahoitukseen. Paavin kesäasunnon Castel Gandolfon kuvaukset suoritettiin Leicestershiressä Belvoirin linnalla. Elokuvan muut kuvauspaikat olivat Isossa-Britanniassa (muun muassa Fairfield Hallsissa Croydonissa, Temple Churchissa ja Burghley Housessa), Ranskassa ja Saksassa.
Elokuvan kohtauksia kuvattiin myös Pinewoodin studioilla Buckinghamshiressa.