hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Verikosto
Verikosto () on loukkausten kostamista loukkaajan koko suvulle. Keskitetyn oikeusjärjestelmän kehittyminen poisti verikoston, mutta sitä esiintyy edelleen.
Verikosto hylättiin jo noin 700-luvulla eaa. arkaaisen ajan Kreikassa. Sen tilalle otetiin kaupunkivaltion asukkaiden yhdessä organisoimat vastatoimet murhaajaa vastaan: murhaajasta tehtiin saastunut eli henkipatto. Verikosto oli tosin Kreikassa koskenut vain aatelissukujen keskinäisiä suhteita (surmatun suvun velvollisuutena oli surmata verityön tekijä), mutta tästä seurasi helposti tuhoisa veritöiden kierre. Murhaa tarkoittavan "authentēs"-sanan merkityksen muuttuminen osoittaa muutoksen: alun alkaen se tarkoitti oman sukulaisensa murhannutta ja vähitellen myös suvun ulkopuolista, jonka teon vastenmielisyyttä korostettiin tällä tunnepitoisella sanalla. Lopulta sana tarkoitti kenet tahansa murhannutta. Murhaa alettiin pitää rikoksena koko yhteisöä vastaan, ei pelkästään uhrin sukulaisille kuuluvana asiana. Solonin aikana säädettiin kirjoitettu laki, johon rikokset ja rangaistukset oli kirjattu.
Risto Kaskilahti
Risto Pekka Kaskilahti (s. 29. tammikuuta 1963 Viitasaari) on suomalainen näyttelijä.
Helsingin Kaupunginteatterissa vuodesta 2001 työskennellyt Kaskilahti on suuren yleisön tuttu "Se on siinä" -urheilutietovisailun vakiokilpailijana (Jäsen R), ja hän on myös käsikirjoittanut ohjelmaa. Hän on esiintynyt lisäksi elokuvissa ja televisiosarjoissa.
Vuonna 2005 Kaskilahti sai toisen Telvis-palkintonsa. Hän on harjoitellut hiihtoa maajoukkueen mukana osana "Elixir"-televisio-ohjelmaa. Hän on ollut Nelosen sääpoika. Kaskilahti on esiintynyt lukuisissa näytelmissä, muun muassa "Viivi ja Wagner" (Helsingin Kaupunginteatteri), "Viulunsoittaja katolla" (Samppalinnan kesäteatteri), "Kaunotar ja Hirviö" (Helsingin Kaupunginteatteri), "Väärennetty morsian" (Helsingin Kaupunginteatteri).
Kaskilahti osallistui "Tanssii tähtien kanssa" -ohjelman 7. tuotantokaudelle syksyllä 2012 tanssiparinaan tanssinopettaja Susa Matson. He putosivat 6. pudotuksessa 11. marraskuuta 2012.
Risto Kaskilahti on naimisissa näyttelijä Sari Puumalaisen kanssa. Heillä on kaksi tytärtä, Saara ja Siiri.
Tuomio &amp; Kone
Tuomio & Kone on espoolainen hiphop-duo Olarista. Miehet tunnetaan myös nimillä Legis ja Konan, sekä "Melaveikot" -yhtyeen singlellä muun muassa nimillä Burt Pakarat ja Antti Deodor.
Ensi kerran duoa kuultiin vuonna 2000 ilmestyneellä "", jossa Tuomio ja Kone vierailivat useammalla kappaleella. Vuonna 2003 ilmestyi kaksikon ensimmäinen omakustannelevy, nimeltään yksinkertaisesti "Tuomio & Kone". Nyttemmin jo loppuunmyyty julkaisu nousi varsinaiseksi underground -klassikoksi ja sen nykyinen myyntihinta on usein moninkertainen alkuperäiseen nähden.
Samana vuonna ilmestyi Kehäketun kanssa "Melaveikot"-nimellä tehty single "Vehkeet levällään/ Pepputemppu". Kaksikko on myös tehnyt paljon vierailuja muiden artistien levyillä.
Nykyisin Tuomio ja Kone muodostavat yhdessä Setä Koposen kanssa Reilukerho-nimisen kokoonpanon. Reilukerhon esikoisalbumi ilmestyi kesällä 2007.
Kaksikolta ilmestyi uusi albumi syksyllä 2015 nimellä "Tuomio & Kone Rokkaa", 3rd Rail Musicin julkaisemana.
Albacete
Albacete on samannimisen maakunnan pääkaupunki Kastilia-La Manchan itsehallintoalueella kaakkoisessa Espanjassa. Vuonna 2015 kaupungissa oli noin 170 000 asukasta, ja se on täten väkiluvultaan itsehallintoalueen suurin kaupunki.
Kaupungin nykyinen nimi tulee sen vanhasta arabiankielisestä, tasankoa tarkoittavasta nimestä "al-Basit", jonka sille antoivat maurit. Espanjan sisällissodan aikana Albacetessä sijaitsi niin sanottujen Kansainvälisten prikaatien tukikohta.
Albaceten nähtävyyksiin kuuluu muun muassa 1500-luvun alun barokkityylinen San Juan Bautistan katedraali. Katedraalissa on tehty muutostöitä, jotka on saatettu loppuun viime vuosina. Albaceten maakuntamuseossa (Museo de Albacete tai Museo Arqueológico de Albacete) on kolme osastoa: arkeologinen, taide ja etnologinen. Kaupunki on tunnettu myös teräaseteollisuudestaan. Albacetessa valmistetaan Airbus-helikoptereita.
Kaupungista on kotoisin vuonna 1940 perustettu jalkapalloseura Albacete Balompié, joka pelaa Espanjan toiseksi korkeimmalla tasolla Segunda Divisiónissa. Seuran kotistadionina toimii 17 300-paikkainen Estadio Carlos Belmonte.
Kitosaani
Kitosaani on biopolymeeri, jota tuotetaan deasetyloimalla äyriäisten kuoresta saatavaa kitiiniä. Kitosaani liukenee happamiin vesiliuoksiin. Kitosaanista ja sen johdoksista on kehitteillä apuaineita lääke- ja elintarviketeollisuuteen. Kitosaanin merkittävä biologinen ominaisuus on myös sen antimikrobinen vaikutus. Kitosaania käytetään kotiviinin kirkastusaineena.
Kitosaanin väitetään toimivan suolistossa rasvasiepparina, joka sitoo itseensä rasvaa.
Vaikutus painoon on kuitenkin tutkimusten mukaan lumelääkkeen luokkaa.
Kitosaanin avulla uskotaan voitavan korjata myös autojen naarmuja.
Kitosaanin kemiallinen kaava on (CHON) ja CAS-numero 9012-76-4.
Valeri Minkenen
Valeri Minkenen (s. 9. huhtikuuta 1989 Leningrad, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kakkosessa pelaavaa Klubi 04:sta. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Minkenen on syntyjään inkeriläisten jälkeläisiä, joille 1990-luvun alussa annettiin mahdollisuus muuttaa Suomeen ja saada Suomen kansalaisuus.
Suomen pääsarjatasolla Minkenen on edustanut AC Oulua, jossa hän oli lainasopimuksella kasvattajaseurastaan Helsingin Jalkapalloklubista kaudella 2007, sekä kahdella seuraavalla kaudella, 2008 ja 2009, Valkeakosken Hakaa.
Kaudeksi 2010 Minkenen siirtyi Viroon pääsarjajoukkue FC Floraan, jossa voitti Viron mestaruuden 2010 ja 2011 sekä pronssia 2012., Kaikkiaan hän pelasi Viron pääsarjassa, Meisterliigassa, 96 ottelua ja teki 25 maalia. Minkenenin lähtöön oli syynä Floran talousvaikeudet. Vahvana vaihtoehtona syksyllä 2012 oli Itävallan toiseksi korkein sarjataso.
Suomeen palattuaan keväällä 2013 Minkenen siirtyi Ykkösessä pelanneen FC KooTeePeen riveihin. Seuraavalla kaudella hän jatkoi Veikkausliigassa, kun siirtyi Myllykosken Pallon riveihin. Syksyllä 2014 hän siirtyi edelleen talousvaikeuksiin ajatuneesta MyPasta Ykkösessä nousua tavoittelevaan FC KTP:hen. FC KTP onnistuikin nousussa, ja näin Minkenen pelasi Veikkausliigaa kaudella 2015 FC KTPssä ja edelleen sen pudottua Ykköseen. Kaikkiaan Minkenen on pelannut Veikkausliigassa yhteensä 77 ottelua ja tehnyt viisi maalia. Kaudella 2017 Minkenen palasi takaisin kasvattajaseuraansa eli HJK:n Kakkosessa pelanneeseen farmijoukkueeseen Klubi 04:een. Kausi oli onnistunut, sillä seura nousi Ykköseen, ja Minkenenillä oli merkittävä rooli joukkueen menestyksessä.
Hän on pelannut Suomen nuorten maajoukkueissa ja on toiminut alle 17-vuotiaiden maajoukkueen kapteenina.
Françoise Mbango Etone
Françoise Mbango Etone (s. 14. huhtikuuta 1976 Yaounde) on kamerunilaissyntyinen kolmiloikkaaja ja pituushyppääjä sekä kaksinkertainen olympiavoittaja. Urallaan hän on edustanut Kamerunia ja vuodesta 2010 lähtien Ranskaa.
Mbango voitti kolmiloikan olympiakultaa Ateenassa 2004 hyppäämällä toisella kierroksella uuden Afrikan ennätyksen 15,30 parantaen samalla omaa ennätystään 25 sentillä. Hän hyppäsi saman tuloksen viimeisellä kierroksella ja kaikkiaan viisi kertaa yli 15 metrin.
Ennen Ateenaa Françoise Mbango Etone oli voittanut kultaa Afrikan kisojen kolmiloikassa 1999 sekä Afrikan-mestaruuden pituushypyssä ja kolmiloikassa Radésissa 2002. Afrikan-mestaruuskilpailuissa hän oli saanut kolmiloikassa lisäksi pronssia 1996 sekä hopeaa 1998 ja 2000. Hän oli saavuttanut useita muitakin arvokisahopeamitaleja: kolmiloikassa vuosina 1998 ja 2002 Kansainyhteisön kisoissa, 2001 MM-kisoissa, 2003 MM-kisoissa ja 2003 yleisurheilun sisäratojen MM-kilpailuissa sekä pituushypyssä Afrikan kisoissa 1999. Lisäksi hän voitti kolmiloikkakilpailun maailmancupissa 2002 ja oli kolmas GP-finaalissa 2001. vuonna 2003 hän oli kolmas, mutta voitti . Sydneyn olympialaisissa 2000 hän oli kolmiloikassa kymmenes ja Budapestin sisäratojen MM-kilpailuissa 2004 kuudes.
Françoise Mbango Etone on ensimmäinen kamerunilainen yleisurheilija, joka on voittanut mitalin Kansainyhteisön kisoissa, MM-kisoissa ja olympialaisissa.
Syyskuussa 2007 Kamerunin yleisurheiluliitto asetti Mbango Etonen määräämättömäksi ajaksi kilpailukieltoon, koska hän ei osallistunut Afrikan mestaruuskilpailuihin heinäkuussa 2007. Hän palasi kilpakentille vuonna 2008 ja voitti Afrikan-mestaruuden kolmiloikassa. Hän pääsi myös puolustamaan olympiakultaansa Pekingiin. Mbango Etone voittikin kultaa uudella olympiaennätystuloksella 15,39. Hopeamitalisti Tatjana Lebedeva hävisi kamerunilaiselle seitsemän senttimetriä.
Vuonna 2010 Mbango Etone sai Ranskan kansalaisuuden. Huhtikuusta 2012 lähtien hän on saanut edustaa Ranskaa arvokilpailuissa.
Salcomp
Salcomp Oyj on suomalainen elektroniikkayritys ja maailman suurin matkapuhelinten laturien valmistaja. Yhtiön pääkonttori ja osa tuotekehitystoiminnoista sijaitsevat Salossa, mutta tuotanto sijaitsee kokonaisuudessaan Kiinassa, Brasiliassa ja Intiassa. Salcompilla on lisäksi tuotekehitystä ja toimistoja Yhdysvalloissa, Brasiliassa, Taiwanissa, Etelä-Koreassa, Hongkongissa sekä Japanissa. Yhtiön liikevaihto oli tilivuonna 2017 noin 620 miljoonaa euroa ja henkilöstöä sillä oli noin 16 000. Yrityksen omistaa kokonaisuudessaan ruotsalainen sijoitusyhtiö Nordstjernan sekä ruotsalainen eläkerahasto AP6.
Salcompin juuret ovat Uuteenkaupunkiin vuonna 1973 perustetussa tv-komponenttitehtaassa, Salcomp Oy:ssä. Salcomp oli perustettaessa Saloran tytäryhtiö.
Yhtiön varsinaisen liiketoiminnan historian katsotaan alkaneen aluepoliittisten tukien vuoksi vuonna 1975 Kemijärvelle perustetusta televisio-viritintehtaasta.
Virtalähteiden valmistuksen Salcomp aloitti vuonna 1982. Nokian ostettua Saloran virtalähteiden merkitys yrityksessä kasvoi, kunnes vuonna 1995 Salcomp alkoi keskittyä vain latureiden valmistukseen. Nokia omisti Salcompin vuodesta 1983 vuoteen 1999.
Yritys oli maailman johtavia hakkuriteholähteiden valmistajia. Matkapuhelinten virrankulutuksen pienetessä puhelinten latureissa siirryttiin halvempiin rautasydänmuuntajiin, jonka seurauksena Salcompkin joutui sopeutumaan muutoksiin markkinoilla.
Yritys tuli laajemmin tunnetuksi irtisanomisuutisointien myötä sen lopetettua vuonna 2004 Kemijärven tehtaansa ja siirrettyään tuotantonsa Kiinaan. Vuoden 2006 maaliskuussa yhtiö listautui Helsingin Pörssiin ja kotipaikaksi tuli Salo.
Vuoden 2011 maaliskuussa ruotsalaisen sijoitusyhtiö Nordstjernanin omistusosuus nousi yli 90 prosentin ja Nordstjernan ilmoitti vetävänsä Salcompin pois Helsingin pörssistä.
Nevan piiri
Nevan piiri () on yksi Pietarin 18 hallintopiiristä. Se sijaitsee kaupungin ydinkeskustan kaakkoispuolella. Neva virtaa piirin läpi kaakosta luoteeseen.
Piirin pinta-ala on noin 62 neliökilometriä ja asukasluku 440 000.
Nevan piirissä Jaroslavlin alueelta Koiviston öljyterminaaliin saapuva Itämeren öljyputki (BPS-1) alittaa Nevan, ja piirissä on yksi putken pumppausasemista.
Nevan piiri jakautuu yhdeksään kunnallishallintoalueeseen, jotka ovat asemaltaan Pietarin keskustan kaupunginosia. Kunnallishallintoalueet ovat
Yhdistetyn maailmancup 2005–2006
Yhdistetyn maailmancupin kaudella 2005–2006
järjestettiin 21 osakilpailua. Hannu Manninen voitti cupin kolmatta kertaa peräkkäin näytöstyyliin. Hän voitti kauden aikana 12 osakilpailua. Kauden aikana hän myös 7 peräkkäistä kilpailua. Molemmat näistä ovat edelleen voimassa olevia ennätyksiä.
New York Rangers
New York Rangers on yhdysvaltalainen NHL:ssä pelaava jääkiekkoseura, joka on kotoisin New Yorkin kaupungista. Joukkue liittyi NHL-liigaan kaudella 1926–1927 ja se on yksi niin sanotuista Original Six -joukkueista. Joukkue on voittanut Stanley Cupin neljä kertaa: vuosina 1928, 1933, 1940 ja 1994.
New York Rangers pelaa kotiottelunsa Madison Square Gardenissa.
Tex Rickard perusti New York Rangersin vuonna 1926. Joukkueen nimi tuli newyorkilaisen lehdistön joukkueelle antamasta lempinimestä "Tex's Rangers", joka oli Tex Rickardin nimestä ja Texas Rangersista johdettu sanaleikki. Joukkueen ensimmäinen kotiareena oli Madison Square Garden, jolla ei nimestään huolimatta ollut mitään tekemistä nykyisen Madison Square Gardenin kanssa.
New York Rangers voitti ensimmäisen Stanley Cupin jo toisella kaudellaan (1927–28) voitettuaan finaaliotteluissa Montreal Maroonsin. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun yhdysvaltalainen joukkue onnistui voittamaan Stanley Cupin. New York Rangers voitti Stanley Cupin uudelleen vuosina 1933 ja 1940.
New York Rangersin otteet huononivat 1940-luvulla ja joukkue jäi useina vuosina koko liigan viimeiseksi. Se kuitenkin pääsi Stanley Cup - finaaleihin vuonna 1950, jossa se kuitenkin hävisi sarjan Detroit Red Wingsille. Rangers alkoi pärjäämään paremmin taas 1960-luvun lopulla. Vuonna 1968 joukkue otti käyttöön uuden Madison Square Gardenin, joka on yhä käytössä. Kausilla 1971–72 ja 1978–79 Rangers pääsi Stanley Cup -finaaleihin asti, mutta hävisi finaalit ensin Boston Bruinsille ja sitten Montreal Canadiensille.
New York Rangers voitti historiansa toistaiseksi viimeisen Stanley Cupin kaudella 1993–94, kun se löi Vancouver Canucksin finaalisarjassa otteluvoitoin 4–3. Joukkueen tähtiin kuuluivat tuolloin muun muassa hyökkääjät Mark Messier ja Adam Graves, puolustaja Brian Leetch ja maalivahti Mike Richter. Seuraavina kausina Rangers hankki riveihinsä useita huippunimiä (muun muassa Wayne Gretzkyn), mutta tästä huolimatta joukkue ei kyennyt enää toistamaan kauden 1993–94 menestystä.
Yli kahdenkymmenen vuoden tauon jälkeen New York Rangers pääsi Stanley Cup -finaaleihin jälleen kaudella 2013–14. Rangers kuitenkin hävisi finaalisarjan Los Angeles Kingsille.
"(Tilanne 16. marraskuuta 2018)"
Lähde
Lähde
Lasse Oksanen
Lasse Kalevi Oksanen (s. 7. joulukuuta 1942 Tampere) on suomalainen uransa päättänyt jääkiekkohyökkääjä. Hän on nykyään Tampereen puolesta ry:n kaupunginvaltuutettuna Tampereella.
Oksanen oli yksi Suomen parhaista jääkiekkoilijoista 1960-luvun loppu- ja 1970-luvun alkupuoliskolla. Hänen uransa kesti vuodesta 1960 vuoteen 1982. Tampereen Ilvestä Suomessa edustanut Oksanen on valittu muun muassa ennätykselliset yhdeksän kertaa SM-sarjan All Stars -kentälliseen. Oksanen muodosti yhdessä Reijo Hakasen ja Jorma Peltosen kanssa Ilveksen maineikkaimman ketjun. Oksanen voitti Ilveksessä yhteensä kolme Suomen-mestaruutta ja 12 mitalia. Pisteitä hän teki pelaamissaan 477 ottelussa 498 (268+230).
Oksanen pelasi urallaan myös Italiassa HC Val Gardenan ja Asiagon joukkueessa. Sieltä jäi muistoksi yksi Italian-mestaruus ja yksi hopea.
Maajoukkueessa Oksanen pitää ja piti pitkään monia kansallisia ennätyksiä hallussaan, vaikka pelasi viimeisen maaottelunsa vuonna 1977. Hän on edelleen kaikkien aikojen eniten maaottelumaaleja tehnyt suomalaiskiekkoilija (101 maalia). Hänen hallussaan oli pitkään maaotteluennätys (282 peliä), kunnes niin ikään Ilveksen ikoni Raimo Helminen nousi ohi. Maaotteluiden pistetilastoissa Oksasen ohi ovat menneet Helmisen lisäksi Mika Nieminen ja Ville Peltonen. Oksanen pelasi MM-kisoissa 117 peliä, mikä oikeuttaa maailmantilastossakin jaetulle toiselle sijalle Jiří Holíkin jälkeen. Yhteensä Oksanen teki 282 maaottelussaan tehot 101+58. Hän edusti Suomea 11 kertaa MM-kisoissa ja kolme kertaa olympialaisissa.
IIHF on valinnut Oksasen kansainväliseen kuuluisuuksien International Hockey Hall of Fame galleriaan. Ilves on jäädyttänyt hänen pelinumeronsa 14. SM-liiga jakaa vuosittain Lasse Oksanen -palkintoa, joka myönnetään runkosarjan parhaalle pelaajalle.
Mara Mäntyniemi
Martti "Mara" Mäntyniemi on Kuusamossa syntynyt, nykyisin Oulussa asuva suomalaisen hard rock -yhtye Zero Ninen kitaristi. Hän on soittanut Zero Ninessa koko yhtyeen uran ajan.
Mäntyniemi on tehnyt myös omaa nimeään kantavan sooloalbumin, joka on julkaistu ainakin vinyylinä. Hän opettaa myös kitaransoittoa Oulun seudulla.
Kappaleet:
Selkäydin
Selkäydin () on keskushermostoon kuuluva osa, joka sijaitsee selkäydinkanavassa. Sen tehtävänä on ohjata aivoista saapuvia hermoimpulsseja kohti kohde-elimiä ja päinvastoin. Selkäydin on selkärangan sisällä kuin suojatussa putkessa. Jokaisen nikamaparin välistä lähtee hermoja selkäytimestä eri puolille kehoa.
Selkäytimen poikkileikkauksessa harmaa aine muistuttaa perhosen siipiä. Perhosensiipikuvion etu- ja takakärkiä kutsutaan ”etusarveksi” ja ”takasarveksi”; kyseessä on pitkulaisen harmaan aineen etupylvään ja takapylvään poikkileikkaus. Harmaan aineen ympärille on järjestynyt nousevia (aistiradat) ja laskevia (liikeradat) hermoratoja valkeaksi aineeksi.
Selkäytimen alaosassa on ulostamisen, virtsaamisen ja seksuaalitoimintojen säätelyalueet.
Selkäytimen etupylväässä on motoristen eli liikettä tuottavien neuronien soomat. Takapylväs on muodostunut sensoristen eli aistimuksia välittävien neuronien soomista, jotka ovat synaptisessa yhteydessä selkäytimen ulkopuolella sijaitseviin takajuuren tuntohermosyihin. Näiden tuntohermosyiden sooma sijaitsee puolestaan takajuuren hermosolmussa eli spinaaligangliossa.
Valkean aineen hermojuosteet (radat, ) oheisessa poikkileikkauskuvassa:
Maija-Riitta Ollila
Maija-Riitta Ollila on suomalainen filosofi ja valtiotieteen tohtori. Hän on toiminut filosofian opettajana muun muassa Helsingin yliopistossa, Turun kauppakorkeakoulussa ja Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulussa.
Ollila väitteli vuonna 1993 aiheesta "The ethics of rendezvous: morality, virtues and love" (julk. Philosophical Society of Finland).
Kouluttajana sekä luennoitsijana toimiva Ollila on herättänyt huomiota näkemyksillään työelämästä sekä ihmisten arjesta. Ollila on perehtynyt Spinozan etiikkaan ja on julkaissut useita yhteiskuntaa käsitteleviä filosofisia teoksia.
Ollila työskentelee omassa yrityksessään Pro Sophia Oy Espoossa ja on julkaissut neljä yhteiskunnallista teosta. Hänet valittiin Speakersforumin Vuoden Puhujaksi 2009.
Ollila on naimisissa kansantaloustieteen professori Matti Tuomalan kanssa.Kirjoittajana teoksessa:
Vetluga (joki)
Vetluga (, mariksi Вӱтла, "Vütla") on Volgan sivujoki Venäjällä. Se laskee pohjoisesta Volgaan (Tšeboksaryn tekojärveen). Sen pituus on sen 889 kilometriä, ja se kulkee Marin tasavallassa, Novgorodin, Kirovin ja Kostroman alueilla.
Vetluga on purjehduskelpoinen 700 kilometrin matkalla, ja lähellä sen suuta sijaitsee Kozmodemjanskin kaupunki.
Raimo Sepponen
Raimo Sepponen (s. 1. tammikuuta 1936 Kuopion mlk) on suomalainen entinen jääkiekkomaalivahti ja -erotuomari.
Sepponen pelasi SM-sarjassa maalivahtina 87 ottelua kausina 1957–64 edustaen KalPaa, HIFK:ta ja Warkauden Urheilijoita. Hän pääsi edustamaan myös maajoukkuetta 11 kertaa.
Suuremmat saavutukset Sepposella on kuitenkin erotuomarina. Hän on tuominnut 360 SM-sarjan ja -liigan peliä. Sepponen on viheltänyt myös 89 A-maaottelua. Hän on toiminut Suomen Jääkiekkoliiton tuomarikouluttajana ja otteluvalvojana.
Sepponen on valittu Suomen Jääkiekkoleijonaksi numero 54.
Kansainvälinen erotuomari 1971-1982. Erotuomarina viidet A-MM-kisat,1976 Innsbruckin Ol.,Kanada-cup 1976, B-D-sarjan ja juniorien MM-kisoja,IIHF:n ertuomarikomitean jäsen kaksi kautta. IIHF:n erotuomaritarkkailija 1990 -luvulle asti.
Rakennus
Rakennus on erillinen, kiinteä, omalla sisäänkäynnillä varustettu rakennelma, joka sisältää katettua, yleensä seinien erottamaa tilaa.
Rakennusta vähäisempää rakentamisen tulosta nimitetään yleensä rakennelmaksi. Oikeudellisessa merkityksessä myös rakennelmat voidaan rinnastaa rakennuksiin.
Vanhimmat rakennukset Suomessa olivat ilmeisesti kotia. Kuitenkin jo kivikaudella Suomessa on tehty myös isokokoisia rakennuksia hirsisalvostekniikan avulla. Seinät oli osittain tuettu maa-aineksella, tai osittain kaivettu maan sisään. Yleensä rakennus oli pieni, mutta ne saattoivat olla jopa kymmeniä metrejä pitkiä, rivitalomaisia usean perheen, tai yhden sukuklaanin asumuksia. Hirsisalvostekniikan perinne on väliin kuitenkin katkennut, jonka vuoksi siirryttiin käyttämään kotaa, ja myös uutta tulokasta "majaa". Uudelleen hirsitalot tulivat käyttöön metallikausilla. Talon uuden tulemisen jälkeen majaa on käytetty enää tilapäisasumuksena, ja kotaa puolestaan keittopaikkana, jossa on tehty ruokaa erityisesti kesällä.
Rakennukset olivat pitkään maalattiaisia. Seinät ovat voineet olla esimerkiksi hirttä, lautaa, turvetta tai savea. Vanhimmissa taloissa on ollut joko nuotiopaikka keskellä lattiaa, tai ruoka on valmistettu erillisessä keittokodassa. Uunit ja savupiiput yleistyivät vasta keskiajalla.
Maankäyttö- ja rakennuslain 113 pykälän mukaan
Rakennuksen määritelmä MRL:ssa ei ole tekninen määritelmä, vaan oikeudellinen määritelmä ja se on sellaisena lähinnä viranomaisvalvonnan apuväline.
Oikeudellisessa määrittelyssä rakennuksen käsitteeseen liittyy oleellisesti viranomaisvalvonnan tarve. Ympäristövaikutustensa vuoksi rakennelmaakin voidaan pitää rakennuksena ja rakennuksen tekemiseen tarvitaan aina rakennuslupa. Muutoin rakennelmien ja pienehköjen laitosten pystyttämiseen tai sijoittamiseen riittää toimenpidelupa.
Rakennuksen oikeudellinen määritelmä on eri asia kuin rakennuksen tekninen ja yleiskielinen määritelmä, ja yksittäistapauksissa rakennuksen määrittelee lain soveltaja. Oikeuskäytännössä rakennuksena on pidetty muun muassa 60 metrin korkuista linkkitornia, 56 m² majoitustelttaa, 145 m² ruokailutelttaa, kesäasunnoksi rakennettua proomua, asunnoksi sisustettua rautatievaunua, sekä maanalaista käymälä- ja varastorakennusta.
Luvanvaraisessa rakentamisessa on noudatettava Suomen rakentamismääräyskokoelman määräyksiä, joskin kunta voi sallia niihin vähäisiä poikkeuksia kunhan keskeisiä vaatimuksia ei syrjäytetä. Lain, asetuksen ja määräysten avulla rakentamiselle asetetaan vähimmäistaso.
Rakennuksilta ja muilta rakennuskohteilta edellytetään muun muassa:
Rakennukset voidaan jaotella käyttötavan ja rakennusmuodon perusteella seuraavasti:
Dirty Diamonds
Dirty Diamonds on Alice Cooperin studioalbumi vuodelta 2005. Levy on jälleen samantyylistä rockia kuin se, mitä yhtye teki uransa alkuaikoina. Levyn viimeisessä kappaleessa "Stand" on mukana rap-muusikko Xzibit.
Koolaus
Koolaus on rakennuksessa seinän, katon tai lattian pintarakenteen kantava ja kiinnittävä rakenneosa. Tyypillisesti koolaus on harva runkoon kiinnitetty puulaudoitus, jossa lautojen väliin jätetään määrämitat. Koolaus voi olla tehty myös muista materiaaleista, esimerkiksi teräksisten julkisivukasettien alla käytetään teräsprofiileista tehtyä koolausta. Koolaus ei ole kantava rungon osa, vaan pintarakenteen alusta.
Koolauksen avulla rakenteeseen saadaan lisää vahvuutta, sekä tilaa esimerkiksi ilmarakoa tai johdotuksia varten. Esimerkiksi julkisivuverhouksen tai saunan seinän puuverhouksen alla koolaus varmistaa ilman kierron rungon ja pintaverhouksen välissä. Koolauksella voidaan myös suoristaa ja tasoittaa vino tai epätasainen pohja esimerkiksi peruskorjauksen yhteydessä. Joissakin rakenteissa koolaus toimii rungon jäykisteenä.
Koolaus merkitään esimerkiksi codice_1, tarkoittaen että 20x125 mm lautoja kiinnitetään "keskeltä keskelle" mitattuna 600 mm määrävälein. 600 mm on yleinen koolausväli, sillä se on rakentamisessa käytettävän moduulimitan kerrannainen ja sen vuoksi yhtenevä rakennustuotteiden valmistusleveyksien kanssa.
Teleste
Teleste Oyj on vuonna 1954 perustettu suomalainen teknologiakonserni, joka kehittää ja tarjoaa video- ja laajakaistateknologioita sekä niihin liittyviä palveluita. Telesten kotipaikka on Turussa.
Vuonna 2017 Telesten liikevaihto oli noin 235 miljoonaa euroa ja konsernin palveluksessa oli keskimäärin noin 1 500 henkilöä. Telestellä on koko maailman kattava toimipisteverkosto ja sen liikevaihdosta yli 90 % kertyy ulkomailta. Yhtiön osakkeet on vuodesta 1999 noteerattu Helsingin pörssissä.
Telesten liiketoiminnan ydin on videokuva – kuvan ja datan käsittely, siirto ja hallinta. Yhtiön asiakaskunta koostuu kaapeli- ja teleoperaattoreista sekä julkisen sektorin organisaatioista ja sen toiminta on jaettu kahteen liiketoiminta-alueeseen, jotka ovat "Video and Broadband Solutions" ja "Network Services". Video and Broadband Solutions keskittyy tilaajaverkkojen ja videovalvontasovellusten tuoteratkaisuihin. Network Services tarjoaa palveluita verkkojen suunnitteluun, rakentamiseen ja ylläpitoon.
Radiomekaanikko Olavi Ahonen perusti Telesten elättääkseen itsensä ULA-radioiden ja televisioiden yhteisantennien valmistuksella. Teleste laajensi toimintaansa 1960-luvulla keskusradiojärjestelmiin ja muihin julkisten tilojen äänentoistolaitteistoihin sekä sairaaloiden potilaspuhelinjärjestelmiin. 1970-luvulla pääomasijoitusyhtiö Sponsorin omistuksessa Teleste suuntautui satelliittivastaanottoon, kaapelitelevisiojärjestelmiin sekä koulujen kielistudioihin, joiden valmistajana siitä tuli maailman suurin hankittuaan omistukseensa kielistudioalan yrityksen Auditekin ja norjalaisen äänentoistolaitteiden valmistajan Tandbergin kielenopetusteknologian.
Vuonna 2001 Telesten kielistudiotoiminta eriytettiin omaksi yhtiökseen, joka on vuodesta 2003 toiminut nimellä Sanako. Nykyään Teleste on eräs maailman johtavista tilaajaverkkojen ja videovalvontasovellusten tuoteratkaisuja sekä niihin liittyviä palveluja tarjoavista yrityksistä.
Adirondack
Adirondack () on vuoristo New Yorkin osavaltion pohjoisosissa Yhdysvalloissa. Se on maantieteellisesti näennäisesti Appalakkien jatke, mutta geologisesti se liittyy pikemminkin Laurentideihin Kanadassa. Vuoristossa on suuri luonnonsuojelualue, Adirondack State Park. Adirondackin tunnetuin talviurheilukeskus on Lake Placid, jossa on pidetty talviolympialaiset kaksi kertaa.
Toisin kuin Appalakit, Adirondack ei muodosta yhtenäistä harjannetta, vaan koostuu erillisistä huipuista, joita on kaikkiaan yli sata, korkeudeltaan 370 –1 600 metriä. Korkein niistä on Mount Marcy, 1 628 metriä.
Alueen intiaaniheimot, algonkinit ja mohawkit, pitivät Adirondackia metsästysmaanaan, mutta eivät pystyttäneet alueelle pysyvää asutusta.
Renki
Renki on tilallisen maanviljelijän apumies. Koneistuneessa maataloudessa rengit eli maataloustyöntekijät ovat harvinaisia, mutta perinteisessä tilanpidossa entisaikoina he olivat hyvinkin tavallisia. Erityisesti maatalouksissa, joissa ei ole koneita, mutta tuotanto on selvästi yli omavarantarpeen, rengit olivat varsin välttämättömiä. Heidän lisäkseen tilat työllistivät lukuisia torppareita, jotka tekivät päivätöitä sekä mäkitupalaisia, jotka luontaistuotteina tai rahana maksettua palkkaa vastaan tekivät talon töitä.
Palvelusväki palkattiin kerran vuodessa tavallisesti syyskuun ensimmäisenä tai toisena sunnuntaina järjestetyillä "pestuumarkkinoilla", joita pidettiin suurimmissa kirkonkylissä ja kaupungeissa. Työ alkoi seuraavan marraskuun alkupuolella ja kesti vuoden siitä eteenpäin. Osan palkasta saattoi jo saada etukäteen niin sanottuna "pestuurahana". Rahan lisäksi renkien palkkaan kuuluivat ns. "parseelit" : villakankainen puku, 2 paria saappaita, 2 paria villasukkia, 2 paitaa ja 2 paria alushousuja.
Pestuumarkkinoiden jälkeen rengit ja piiat olivat vielä entisessä palveluspaikassaan marraskuun alkuun saakka. Heille maksettiin palkka 1. marraskuuta ja sen jälkeen alkoi 1-2 viikon mittainen vapaa- eli kissaviikko. Kissaviikon ajalle palvelijat saivat vielä ruoan entisestä palvelustalostaan. Kissaviikot päättyivät tansseihin ja sen jälkeen alkoi palvelusvuosi uudessa paikassa.
Tavallisesti renki asui talon mailla ja he olivat talon ruoassa ja vaatteessa eli ylöspidossa. Renki saattoi olla kausirenki eli hänet palkattiin vain esimerkiksi heinänteon tai viljankorjuun ajaksi. Renkien naispuolisia vastineita olivat piiat. Lähes aina kun piika ja renki avioituivat, he muuttivat pois talon ruoasta ja muusta ylöspidosta ja menivät joko torppareiksi, lampuodeiksi tai mäkitupalaisiksi.
Kuitenkin maaseudulla on useita esimerkkejä, jotka kertovat myös säästeliään ja uurastavan rengin sosiaalisesta noususta. Hän saattoi naida talon tyttären tai leskiemännän, tai hän saattoi omilla säästöillään ostaa talonpoikaisen talon.
Yhteiskunnissa, joista rengit ovat kadonneet, renki on saanut halventavan määräysvallattoman henkilön merkityksen. Lisäksi renki esiintyy useissa sananlaskuissa palvelijan synonyymina, esimerkiksi "Tuli on hyvä renki mutta huono isäntä".
Eräs maailman tunnetuimmista rengeistä lienee Hella Wuolijoen ja Bertolt Brechtin yhdessä kirjoittaman näytelmän "Herra Puntila ja hänen renkinsä Matti" toisen pääosan esittäjä Matti.
Renki on nykyisin lempinimi muun muassa taksinkuljettajalle, joka ei itse ole taksiauton omistaja eli isäntä.
Algonkin-kielet
Algonkin-kielet on suuri Pohjois-Amerikan alkuperäiskansojen kieliryhmä. Se kattaa suurimman osan algilaisen kielikunnan kielistä (kielikunnan muut kuin algonkin-kielet ovat wiyot ja yurok). Algonkin-kielten puhujia on itärannikolta Kalliovuorille asti.
Kaikkien algonkin-kielten edeltäjä, kantakieli, josta kaikki ne polveutuvat, oli kanta-algonkin, jota puhuttiin ainakin 3 000 vuotta sitten. Tieteilijät eivät kuitenkaan ole saavuttaneet yksimielisyyttä siitä, missä tätä kieltä puhuttiin.
Algonkin-kielelle on tunnusomaista monimutkainen polysynteettinen morfologia ja mutkikas verbijärjestelmä. Monet ilmaisut, joista englannin kielessä käytetään useita sanoja, voidaan sanoa yhdellä "sanalla". Esimerkiksi menomineen "enae:ni:hae:w", "korkeammat voimat kuulevat häntä" tai tasankojen creen "kāstāhikoyahk" "se pelottaa meitä".
Ryhmään kuuluvat kielet voidaan jakaa karkeasti kolmeen ryhmään: tasankojen algonkin-kieliin, keskiosien algonkin-kieliin ja itäisiin algonkin-kieliin. Nämä jakautuvat edelleen kieliin ja murteisiin. Goddard (1996) ja Mithun (1999) jaottelevat nämä 27 kieleen, SIL Internationalin luokituksessa on 42 algonkin-kieltä.
Tässä jaossa on lueteltu kielet Goddardin ja Mithun mukaan. Monet kielistä ovat kuolleita.
Vain itäiset kielet ovat todellinen geneettinen alaryhmä. Tasankojen ja keskiosien kielet ovat ainoastaan alueellisia ryhmiä. Tämä tarkoittaa esimerkiksi sitä, että mustajalka ei ole lähempää sukua cheyennelle kuin se on vaikkapa menomineelle. Viime aikoina tosin Paul Proulx on esittänyt toisenlaisiakin näkemyksiä. Hänen mukaansa keskiosien algonkin-kielet (joihin kuuluvat myös tasankojen kielet) ovat geneettinen alaryhmä ja itäinen ryhmä jakautuu useiksi alaryhmiksi.
The New Yorker
The New Yorker on yhdysvaltalainen viikoittain ilmestyvä aikakauslehti, joka julkaisee reportaaseja, arvosteluja, esseitä, sarjakuvia, runoutta ja kaunokirjallisuutta. Lehteä ilmestyy vuodessa 47 numeroa, joista viisi on kaksoisnumeroita.
Vaikka "The New Yorkerin" arvostelut ja tapahtumaluettelot keskittyvät New Yorkin kulttuurielämään, on sillä laaja levikki myös kaupungin ulkopuolella.
Lehden perusti toimittaja Harold Ross yhdessä vaimonsa Jane Grantin kanssa tarkoituksenaan luoda älykäs ja huumoripitoinen aikakauslehti. Sen ensimmäinen numero ilmestyi 21. helmikuuta 1925.
The Banner of Freedom
The Banner of Freedom ("Vapauden viiri") on Samoan kansallislaulu, joka ylistää maan lippua. Laulun on säveltänyt ja sanoittanut Sauni Iiga Kuresa. Samoa otti kansallislaulun käyttöön itsenäistyttyään Uudesta-Seelannista vuonna 1962.
Mägo de Oz
Mägo de Oz on espanjalainen folk metal -yhtye. Nimi on otettu "Ihmemaa Oz" -kirjan espanjankielisestä nimestä, niin sanotulla heavy metal -umlautilla höystettynä. Yhtye on hyvin suosittu kotimaassaan.
Rumpali Txus perusti Mägo de Ozin toukokuussa 1989. Yksi kerrallaan hän rekrytoi soittajia yhtyeeseensä, kunnes ensimmäinen pysyvä kokoonpano oli saatu kokoon: "Txus" (rummut, taustalaulu), "Mohamed" (viulu), "Charlie" (soolokitara), "Chema" (rytmikitara), "Salva" (basso) ja "Juanma" (laulu). Tämä kokoonpano pysyi muuttumattomana vuoteen 1995 saakka.
Aksiniitti
Aksiniitti on silikaattimineraali. Aksiniitit jaetaan kahteen ryhmään sen mukaan, onko se pääasiassa rauta- vai mangaanipitoista (ferroaksiniitti ja mangaaniaksiniitti). Valtaosa löydetyistä aksiniittiesiintymistä ovat olleet ferroaksiniittia.
Venäjältä, Uralilta löytyy suurikiteistä aksiniittia. Tätä mineraalia löytyy myös Ranskasta, Englnnista, Sveitsistä, Italiasta, Japanista ja Yhdysvalloista. Mineraalia löytyy Suomestakin, mutta kiteet ovat vaatimattomia. Aksiniitti kitetytyy nuolenkärjen muotoisiksi kärjiksi ja siitä sen nimikin tulee. Se on läpikuultavaa, punertavaa, ruskehtavaa tai mustaa.
High We Exalt Thee, Realm of the Free
High We Exalt Thee, Realm of the Free () on Sierra Leonen kansallislaulu. Laulun on sanoittanut Clifford Nelson Fyle ja säveltänyt John Joseph Akar. Laulu otettiin käyttöön 1961, vuonna, jolloin Sierra Leone itsenäistyi Britanniasta.
High we exalt thee, realm of the free;
Great is the love we have for thee;
Firmly united ever we stand,
Singing thy praise, O native land.
We raise up our hearts and our voices on high,
The hills and the valleys re-echo our cry;
Blessing and peace be ever thine own,
Land that we love, our Sierra Leone.
One with a faith that wisdom inspires,
One with a zeal that never tires;
Ever we seek to honour thy name,
Ours is the labour, thine the fame.
We pray that no harm on thy children may fall,
That blessing and peace may descend on us all;
So may we serve thee ever alone,
Land that we love, our Sierra Leone.
Knowledge and truth our forefathers spread,
Mighty the nations whom they led;
Mighty they made thee, so too may we
Show forth the good that is ever in thee.
We pledge our devotion, our strength and our might,
Thy cause to defend and to stand for thy right;
All that we have be ever thine own,
Land that we love, our Sierra Leone.
Suuresti sinua ylistämme, vapaiden maa,
suuri on rakkautemme sinua kohtaan.
Pysymme aina lujassa liitossa,
Laulaen ylistystäsi, oi syntymämaa.
Kohotamme äänemme ja sydämemme,
kukkulat ja laaksot kaiuttavat huutoamme;
Siunaus ja rauha olkoon aina osanasi,
maa, jota rakastamme, meidän Sierra Leonemme.
Sen uskon yhdistäminä, joka ammentaa viisaudesta,
koskaan laantumattoman innon yhdistäminä;
haluamme aina korottaa nimeäsi,
meidän on työ ja sinun kunnia.
Pyydämme, ettei lapsiasi kohtaa mikään onnettomuus,
että siunaus ja rauha olisivat alati meidänkin päällämme;
niin että alati saisimme palvella vain sinua,
maata, jota rakastamme, meidän Sierra Leoneamme.
Tieto ja totuus, jota esi-isämme levittivät,
mahtavia ne kansakunnat, joita he johtivat;
he tekivät sinusta suuren, niinpä siis mekin
saamma antaa parastamme sinulle.
Uhraamme itsemme, voimamme ja väkevyytemme,
puolustaaksemme sinua ja varjellaksemme oikeuksiasi;
Kaikki, mitä meillä on, olkoon sinun,
maan, jota rakastamme, meidän Sierra Leonemme.
Sittwe
Sittwe (aiemmin Akyab) on kaupunki Myanmarissa. Sen asukasluku vuonna 2011 oli noin 152 500. Alun perin pieni kalastajakylä nousi merkittäväksi riisinvientisatamaksi kun Iso-Britannia miehitti aluetta ensimmäisen Burman sodan jälkeen. Vuonna 1826 se sai Rakhinen osavaltion (silloinen Arakan) pääkaupungin aseman.
Siirtomaa-aikoina Sittwellä oli huono maine malarian ja koleran pesänä, vaikka tilastot osoittavat, ettei se ollut sen vaarallisempi kuin monet siirtomaakaupungit Intian rannikolla. Huhut saivat uutta pontta vuonna 2006, kun kolera tartutti 12 vankia Sittwen vankilassa.
God Save Our Solomon Islands
God Save Our Solomon Islands ("Jumala varjelkoon Salomoninsaariamme") on Salomonsaarten kansallislaulu aina maan itsenäistymisestä vuonna 1978. Laulun ovat sanoittaneet Matila Balekana ja Panapasa Balekana, joka on myös säveltänyt hymnin.
Seppo Ahti
Seppo Esko Juhani Ahti (s. 19. elokuuta 1944 Tampere) eli nimimerkki Bisquit on suomalainen pakinoitsija, kirjailija ja käsikirjoittaja. Hän on pakinoinut viikoittain "Ilta-Sanomissa" vuodesta 1968 lähtien.
Ensimmäisen pakinansa Bisquit-nimimerkillä Ahti kirjoitti "Ylioppilaslehteen" tammikuussa 1967 opiskellessaan Helsingin yliopistossa. Hän on muistellut keksineensä Bisquit-nimen kyproslaisesta konjakista. Bisquitin pakinoille on tyypillistä sanojen vääntely ja joskus mustakin huumori. Esimerkiksi ystävästään Jukka Virtasesta hän on todennut, että ”Virtanen antoi syövälle ja juovalle kasvot”.
Ahti on toiminut käsikirjoittajana televisiossa, muun muassa viihdeohjelmissa "Katapultti" (1971), "Parempi myöhään…" (1979), "Ollaan kuin kotonanne" (1982) ja "Hymyhuulet" (1987–1988). Lisäksi hän juonsi Ilkka Kylävaaran kanssa viihdeohjelmaa "Enkelten keittiö" (1989) ja toimi ajankohtaisia asioita kommentoivana lautamiehenä Lasse Lehtisen juontamassa viihdeohjelmassa "Anteeksi kuinka?" (1993).
Ahti on ollut myös mukana käsikirjoittamassa Uuden Iloisen Teatterin (UIT) revyitä teatterin perustamisvuodesta 1979 lähtien.
Vuonna 1978 Ahti sai valtion kirjallisuuspalkinnon, vuonna 1987 Suuren Suomalaisen Kirjakerhon tunnustuspalkinnon, vuonna 1989 Suomen Kuvalehden journalistipalkinnon, vuonna 1996 Koskenkorva-palkinnon ja vuonna 1998 WSOY:n kirjallisuussäätiön tunnustuspalkinnon.
Ahdin puoliso on toimittaja Ilse Rautio. Heillä on kaksi lasta.
Matti Ali-Melkkilä
Matti Samuli Ali-Melkkilä (3. tammikuuta 1930 Perniö – 13. joulukuuta 1989) oli suomalainen pankinjohtaja, koulutukseltaan varatuomari. Hän toimi SKOP:in toimitusjohtajana 1983–1984 ja pääjohtajana 1985–1989, itsemurhaansa saakka. Ennen SKOP:ia Ali-Melkkilä oli Suomen Säästöpankkiliiton toimitusjohtaja 1971–1984.
Ali-Melkkilä muokkasi yhdessä Christopher Wegeliuksen ja Juhani Riikosen kanssa SKOP:ia aikaisempaa aggressiivisempaan suuntaan pankkien luotonannon vapautuessa 1980-luvun puolivälissä. SKOP:in johdon toimien katsotaan olevan eräs pääsyy 1990-luvun alun pankkikriisin syvyyteen.
Vuonna 1989 Ali-Melkkilä pelkäsi SKOP:n romahdusta. Hän oli pääjohtajana ohjannut SKOP:in laajenemaan rajusti ja ottamaan huomattavia riskejä sijoituksissa ja luotoissa. Nyt SKOP oli tulossa ongelmiin pörssikurssien ja kiinteistöjen hintojen laskettua. Pankin velalliset alkoivat romahtaa. Ali-Melkkilä yritti taivutella SKOP:n johtokuntaa oivaltamaan, että pankki oli tuhon partaalla, mutta häntä ei kuunneltu. Ali-Melkkilän puheita pidettiin sairaalloisina houreina. Hän oli niin väsynyt ja sekaisin, että pankin johtokunta pelkäsi, että hän tekisi jotain harkitsematonta pääjohtajan ominaisuudessa. Lopulta hänet määrättiin sairauslomalle. Ali-Melkkilä ampui itsensä kesämökillään 13.12.1989. Hän olisi päässyt eläkkeelle vuoden 1990 alusta.
Oh God, Bestower of the Blessings of the Swazi
Nkulunkulu Mnikati wetibusiso temaSwati on Swazimaan kansallislaulu. Laulu otettiin käyttöön maan itsenäistyessä vuonna 1968. Laulun on sanoittanut Andrease Enoke Fanyana Simelane ja säveltänyt David Kenneth Rycroft. Laulun sävelmä on yhdistelmä vanhaa afrikkalaista ja länsimaista musiikkia.
Manche
Manche on Ranskan departementti Normandiassa. Se on saanut nimensä Englannin kanaalin () mukaan, ja sen pääosan muodostaa Cotentinin niemimaa. Manche on yksi alkuperäisistä, 1790 perustetuista Ranskan departementeista. Departementin pääkaupunkina oli Coutances vuoteen 1796, sitten Saint-Lô, ja tämän tuhouduttua lähes täysin Normandian maihinnousussa jälleen tilapäisesti Coutances.
Vuonna 2006 departementissa oli 492 565 asukasta ja sen väestöntiheys oli 83,0 asukasta neliökilometrillä.
Makkaraperunat
Makkaraperunat on Suomessa ja muualla maailmassa suosittu grilliruoka. Ateria koostuu ranskalaisista perunoista ja makkaranpalasista, jotka voi joko paistetaa upporasvassa tai vaihtoehtoisesti uunissa pellillä ja tarjoillaan mausteiden kanssa.
Mausteiden määrä annoksessa ja sen laatu riippuu itse grillin laadusta. Grillissä makkaraperunoihin lisätään perinteisesti muun muassa seuraavia mausteita: sinappi, ketsuppi, sipuli, valkosipuli, kurkkusalaatti ja majoneesi.
Makkaraperunat tunnetaan Jyväskylän seudulla nimellä "taksari" eli taksimiehen erikoinen, ja rovaniemeläiset syövät makkaraherkkua. Kuopiossa ateriasta käytetään nimitystä "sitä sun tätä".
Calvados (departementti)
Calvados on Ranskan departementti Normandiassa, joka kuuluu Ala-Normandian hallinnolliseen alueeseen. Vuonna 2005 siellä oli 664 000 asukasta.
Calvados on yksi Ranskan alkuperäisistä, vuonna 1790 perustetuista departementeista. Se tunnetaan joskus ”Normandian Sveitsinä”, sillä alueelle ovat tyypillisiä suuret korkeuserot, jylhät mäet ja rotkot. Departementin pääkaupunki on Caen.
Normandian maihinnousun ensimmäinen vaihe operaatio Neptunus suoritettiin pääasiassa Calvadosiin kuuluviin rannikkokuntiin, mutta myös selustaan päin pääasiassa brittiläisin ja kanadalaisin maahanlaskujoukoin yhdysvaltalaisten laskeuduttua maahan lännempänä Cherbourgin ja niemimaan valtaamiseksi.
Luettelo Pietarin historiallisista kaupunginosista
Pietarin historialliset kaupunginosat ovat Pietarin asuttuja paikkoja (kyliä, asutuskeskuksia ja maatiloja), jotka olivat 1700-1900 -luvuilla Pietarin alueita ja sulautuivat myöhemmin varsinaiseen kaupunkiin. Monet näistä paikoista olivat alkujaan inkeriläisten asuttamia. Siksi myös monilla kaupunginosilla on säilynyt oma inkerinsuomalainen nimi venäläisen nimen rinnalla.
Achelóos
Achelóos (, myös "Aspropótamos", Ασπροπόταμος), antiikin Akheloos (), on joki, joka virtaa Epeiroksessa ja läntisessä Keski-Kreikassa. Se on Kreikan toiseksi pisin joki ja sen pituus on 220 kilometriä. Joki saa alkunsa pohjoiseen Píndosvuoristoon kuuluvalta Lákmosvuorelta 2 300 metrin korkeudesta. Se toimii ensin Epeiroksen ja Thessalian rajajokena, sitten Länsi-Kreikan ja Keski-Kreikan rajajokena. Lopun matkasta se virtaa Länsi-Kreikan alueella ja laskee Joonianmereen Mesolóngin kunnassa.
Antiikin aikana joki samaistettiin joenjumala Akhelookseen. Joki toimi Aitolian ja Akarnanian välisenä rajajokena.
Nykyisin joki on padottu sähköntuotannon tarpeisiin. Patoja on kolme, Kremastá Sykiáksessa, Kastrákissa ja Strátoksessa. Ne muodostavat Kremastán, Kastrákin ja Strátoksen tekojärvet. Neljäs pato on rakenteilla. Patoja on syytetty Evrytanían alueen tulvimisesta ja eroosiosta. Argithéan kunnan osa Achelóoksen kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on saanut nimensä joesta.
Níkos Kazantzákis
Níkos Kazantzákis (, suomeksi etunimestä käytössä myös muoto Níko; 18. helmikuuta 1883 Iraklion, Kreeta, Kreikka – 26. lokakuuta 1957 Freiburg, Länsi-Saksa) oli kreikkalainen kirjailija, runoilija, näytelmäkirjailija ja filosofi.
Kazantzákis valmistui oikeustieteen tohtoriksi 1906 Ateenassa, mutta jo ennen sitä hän oli luonut uraa kirjailijana ja filosofina. Hän oli myös poliittinen aktiivi, jonka kiinnostus oli aluksi kohdistunut kreikan kansankielen eli "dimotikín" saamiseen virallisen kielen asemaan. Hänen pääteoksenaan pidetään vuonna vuonna 1938 ilmestynyttä "Odýsseia" ("Οδύσσεια") -runoteosta. Romaanit saavuttivat kuitenkin suuremman kansansuosion. Niissä yhdistyvät ihmistutkiskelu, mystiikka, kristillisyys ja raju aistillisuus.
Kazantzákiksen kuuluisin teos on romaani "Kerro minulle, Zorbas" (1946), josta Michális Kakogiánnis teki samannimisen elokuvasovituksen vuonna 1964. Muita tunnettuja romaaneja ovat "Vapaus tai kuolema" (1950) ja "Viimeinen kiusaus" (1951), jonka pohjalta Martin Scorsese ohjasi elokuvan "Kristuksen viimeinen kiusaus" vuonna 1988.
Kazantzákiksen mukaan on nimetty Iraklionin kansainvälinen lentoasema sekä Níkos Kazantzákiksen kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta.
Patrick M’Boma
Henri Patrick M’Boma Dem (s. 15. marraskuuta 1970 Douala, Kamerun) on kamerunilainen entinen jalkapallohyökkääjä ja olympiavoittaja. Hän on kaikkien aikojen toiseksi paras maalintekijä Kamerunin maajoukkueessa.
M’Boman kansainvälinen ura alkoi vuonna 1993. Hän edusti urallaan Châteaurouxia, Paris Saint-Germainia, FC Metzia, Gamba Osakaa, Cagliaria, Parmaa, Sunderlandia, Al-Ittihadia, Tokyo Verdy 1969:ää ja Vissel Kobea. M’Boma päätti uransa 16. toukokuuta 2005.
M’Boma teki Kamerunin maajoukkueessa 33 maalia 56 ottelussa. Hän oli mukana vuosien 1998 ja 2002 MM-kilpailuissa sekä voittamassa olympiakultaa Sydneyssä 2000. Samaten hän pelasi joukkueessa Kamerunin voittaessa Afrikan-mestaruuden 2000 ja 2002. Vuonna 2000 hänet valittiin Afrikan parhaaksi jalkapalloilijaksi.
Luonnotar
Luonnottaret (myös luonnokkaat) ovat kalevalaisen kansanrunouden tuntemia taruolentoja ja mahdollisesti henkiolentoja. Luonnottarilla ei ole mitään erityistä tehtävää, vaan ne näyttäytyvät milloin missäkin toimissa. Myös tiedot luonnotarten ulkonäöstä ja luonteesta vaihtelevat.
Pohjois-Karjalassa Ilomantsin ja Kiteen seuduilla Luonnottaren on laulettu olleen lihava akka, joka synnyttää tauteja ja vaivoja, kuten Loveatar.
Toisaalta luonnottaret yhdistetään usein kapeisiin, jotka ovat taivaallisia henkiolentoja. Kesälahdella muistiinmerkityissä runoissa Luonnotar on hyvä ja korea kave-eukko, joka kutoo kultaista kangasta. Eräissä kiteeläisissä runoissa luonnotarten kerrotaan kutoneen nuotan tulikipunan kalastusta varten.
Luonnottaret luovat raudan valuttamalla sen nisistään.
Luonnottaret kieltävät joskus pahoja tai tyhmiä tekoja. Luonnottaret kieltävät muun muassa lappalaista (kalevalassa Joukahainen) ampumasta Väinämöistä ja Lemminkäistä lähtemästä Päivölän pitoihin.
Termiset vuodenajat
Termiset vuodenajat on meteorologiassa käytetty tapa määritellä vuodenajat lämpötilojen mukaan. Vuodenaika vaihtuu, kun vuorokauden keskilämpötila pysyväisluonteisesti ylittää sovitun raja-arvon: yksittäistä kylmää päivää ei lasketa talveksi. Joskus vuodenajan vaihtuminen voidaan todeta vasta jälkeenpäin. Muun muassa Etelärannikolla etenkin talvisin vuodenaikojen vaihtumisen määritteleminen on toisinaan hankalaa sillä sää voi vaihdella rajustikin syksyn ja talven välillä jopa helmikuun puolelle.
Vuodenaikojen järkevä määrä riippuu alueen ilmastosta: esimerkiksi Suomessa on käytössä neljä termistä vuodenaikaa (talvi, kevät, kesä ja syksy), Puolassa kuusi (edellä mainittujen lisäksi alkukevät ja alkutalvi). Ruotsissa on samat lämpötilarajat, mutta jokaiselle vaihtumiselle on määritelty rajat, kuinka pitkään on "pysyvästi" (kevät tulee, kun lämpötila on ainakin 7 päivää nollan ja 10 asteen välillä, ja kesän tuloon tarvitaan 5 peräkkäistä päivää yli 10 asteen keskilämpötilassa).
René Barrientos
René Barrientos Ortuño (30. toukokuuta 1919 Tarata – 27. huhtikuuta 1969 Arque) oli Bolivian presidentti sotilasdiktatuurin aikaan 1964–1965 ja 1966–1969.
Barrientos otti osaa 1952 Bolivian kansalliseen vallankumoukseen, joka toi valtaan Movimiento Nacionalista Revolucionarion. Vuonna 1957 Barrientos nimitettiin maan ilmavoimien komentajaksi. Vuonna 1964 MNR:n valta alkoi murentua, mutta Víctor Paz Estenssoro valittiin vielä uudelleen presidentiksi, Barrientos varapresidenttinään. Elokuussa 1964 Barrientos yhdessä armeijan komentaja Alfredo Ovandon kanssa kaatoi Pazin ja nimitti itsensä juntan toiseksi puheenjohtajaksi Ovandon kanssa.
Barrientos Ortuño oli aluksi suosittu karismansa ansiosta. Hän tuki ammattijärjestöjä, kirkkoa ja oli kiivas antikommunisti. Hän jätti juntan 1966 ja asettui presidenttiehdokkaaksi ja voitti vaalit helposti siviilipoliitikkojen ollessa maanpaossa.
Hänen ehkä älykkäin temppunsa oli pilkkoa suurmaatilat pieniksi parin hehtaarin tiloiksi, jotka jaettiin ilmaiseksi köyhille intiaanitalonpojille. Näin heistä tehtiin maanomistajia - jotka kaikkein viimeksi halusivat kommunistien kollektivisointia: se olisi ollut vanhaa maaorjuutta uudella nimellä! Sillä ei tuntunut olleen merkitystä, että tilojen elinkelpoisuus oli heikko ja viljelijät elivät kädestä suuhun; kuitenkin he ilmiantoivat kuubalaiset Che Guevaran sissit aina heitä tavatessaan, ja ylväin puhein alkanut vallankumous muuttui pelkäksi maantierosvoukseksi.
Barrientos esitti itsensä kristinuskon puolustajana ja valitsi varapresidentikseen kristillisdemokraatti Luis Adolfo Siles Salinasin. Kristinuskon korostaminen oli osa kampanjaa vasemmistolaisuutta vastaan. Barrientos oli Yhdysvaltain-mielinen ja vastusti järjestäytynyttä työvoimaa. Hän otti sotilasapua Yhdysvalloista Alliance for Progress -ohjelman puitteissa vastustamaan mahdollisia kommunistikapinallisia.
Hän leikkasi kaivosmiesten palkkoja ja pani toimeen verilöylyn Catavin Siglo XX -kaivoksella San Juanin (Johannes Kastaja) päivänä 24. kesäkuuta 1967. Che Guevaran johtamat sissit aloittivat sodan maan hallitusta vastaan. Guevara saatiin kiinni lokakuussa 1967 ja teloitettiin. Barrientosin sisäministeri ja luotettu Antonio Arguedas Mendieta katosi Che Guevaran päiväkirjan kanssa, joka julkaistiin pian eri puolilla maailmaa. Hän syytti myös Barrientosia CIA:n palkkalistoilla olemisesta.
Barrientos kuoli helikopteriturmassa lähellä Arquen kylää.
Alfredo Ovando
Alfredo Ovando Candía (6. huhtikuuta 1918 – 24. tammikuuta 1982) oli bolivialainen kenraali ja diktaattori. Hän kaappasi vallan Víctor Paz Estenssorolta vuonna 1964, mikä aloitti kovaotteisten sotilashallitusten jakson. Ovando Candía ei kuitenkaan asettunut heti maan johtoon, vaan presidentiksi tuli suositumpi René Barrientos. Ovando Candía asettui maan johtoon 1969 Barrientosin kuoleman jälkeen, mutta Juan José Torres syrjäytti hänet seuraavana vuonna.