hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Virtuaalilähiverkko
Virtuaalilähiverkko (), eli "VLAN" on tekniikka, jolla fyysinen tietoliikenneverkko voidaan jakaa loogisiin osiin. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että yrityksessä voidaan jakaa eri osastot omiin verkkoihin riippumatta siitä miten osastot on jaoteltu rakennukseen. Virtuaalilähiverkkojen käyttöönotto vaatii tuen kytkimiltä ja reitittimiltä.
Virtuaalilähiverkkoja tukevat laitteet liittävät lähettämiinsä IP-paketteihin tunnuksia, joiden avulla vastaanottava laite tietää mihin verkkoon vastaanotettu paketti kuuluu. Kun paketti lähetetään eteenpäin laitteelle, joka ei tue virtuaalilähiverkkoja, poistetaan siitä tunnus.
Laitteiden porttien määrityksissä käytetään termejä "tagged" ja "untagged" riippuen siitä tukeeko vastaanottava laite virtuaalilähiverkkoja vai ei. Tagged-porttiin lähetettävään pakettiin liitetään virtuaalilähiverkkotunnus ja untagged-porttiin lähetettävästä paketista poistetaan mahdolliset tunnukset. Laitteen portti voi olla vain yhden virtuaalilähiverkon untagged-jäsen, mutta useamman virtuaalilähiverkon tagged-jäsen.
Virtuaalilähiverkkoja hyödyntävät laitteet noudattavat määrättyjä protokollia valmistajien välisen yhteensopivuuden saavuttamiseksi. Virtuaalilähiverkkoprotokollista yleisin on IEEE 802.1Q. Toinen paljon käytetty standardi on Ciscon oma ISL-protokolla.
Midatsolaami
Midatsolaami on bentsodiatsepiineihin kuuluva lääkeaine. Suomessa midatsolaamia myydään Dormicum-, Buccolam- ja Midazolam-tuotenimillä. Midatsolaamia saa myös suoraan laskimoon tai lihakseen annettavana ruiskeena, mutta sitä käytetään pääasiassa vain sairaaloissa – reseptejä on kuitenkin mahdollista saada erittäin harvinaisissa tapauksissa (lähinnä mikäli joudutaan lääkeaineen rektaaliseen annosteluun), ja suurien apteekkien on pidettävä varastossa midatsolaamia myös ampullimuodossa.
Tablettimuodossa midatsolaamia käytetään nopeavaikutteisena unilääkkeenä lyhytkestoiseen, lähinnä nukahtamisvaikeuksia sisältävään unettomuuteen. Suuonteloon annosteltavaa midatsolaamia käytetään epilepsian kohtaushoidossa ja se kuuluu epilepsian erityskorvattaviin lääkkeisiin.
Midatsolaami voi aiheuttaa muiden bentsodiatsepiinien tapaan usein voimakasta riippuvuutta, joka ilmenee muun muassa lääkkeen vähentämisen tai lopettamisen yhteydessä ilmaantuvina vieroitusoireina. Lisäksi eräät sivuvaikutukset ovat samanlaisia kuin oireet, joihin lääkitys on aloitettu. Oireiden vaikeutuessa bentsodiatsepiinihoidon aikana onkin aina epäiltävä sivuvaikutusten ilmaantumista, ennen kuin päätellään perustaudin pahentuneen.
Jos bentsodiatsepiinia sisältävää lääkevalmistetta käytetään raskauden aikana, on vaarana, että vastasyntyneellä ilmenee voimakkaita vieroitusoireita.
Dormicumin saatavuutta on kontrolloitu siten, että apteekit voivat kerrallaan toimittaa vain 20 tablettia. Uusi toimitus isomman määrän reseptistä on apteekin vastuulla, ja farmaseutin tulee varmistaa, että reseptin mukainen määrä päiviä on kulunut edellisestä toimituskerrasta ennen seuraavaa toimitusta. Muutoin Dormicum on normaalilla PKV-t-reseptistatuksella, ja sitä voidaan toimittaa (maksimissaan 10 kpl) myös puhelinreseptillä.
Yhdysvalloissa midatsolaamia on käytetty kuolemanrangaistuksissa teloitusruiskeen rauhoittavana lääkkeenä ainakin Alabaman, Arizonan, Floridan, Louisianan, Oklahoman ja Virginian osavaltioissa. Lääkkeestä nostettiin kanne Yhdysvaltain korkeimpaan oikeuteen sen pitkitettyä kolmen kuolemaantuomitun teloituksia 26:een, 43:een ja 117:ään minuuttiin vuonna 2014. Kymmentä minuuttia pidetään maassa kohtuullisena teloitusaikana. Korkeimman oikeuden kesäkuussa 2015 äänin 5-4 antaman päätöksen mukaan kanteen tehneet eivät kuitenkaan kyenneet osoittamaan lääkkeen aiheuttavan huomattavaa riskiä kovasta kivusta ja hylkäsivät kanteen. Yhdysvaltain perustuslaki kieltää julman ja epätavallisen rangaistuksen käytön.
Arkansas ryhtyi panemaan täytäntöön kuolemanrangaistuksia huhtikuussa 2017 midatsolaamivarastojen vanhenemisvaaran takia. Alun perin osavaltio aikoi tehdä kahdeksan teloitusta nopeassa tahdissa, mutta niistä puolet lykkääntyi, ja osavaltio teloitti neljä tuomittua kahdeksan päivän sisällä.
The Song Remains the Same
The Song Remains the Same on rockyhtye Led Zeppelinin "Laulu jää pystyyn" -konserttielokuvan soundtrack, joka julkaistiin syyskuussa 1976. Kappalelista eroaa kuitenkin hienokseltaan elokuvan kappalelistasta. Materiaali nauhoitettiin konserteissa New Yorkin Madison Square Gardenissa elokuussa 1973.
Vuonna 2007 julkaistiin uudistettu versio, joka sisältää samoissa konserteissa äänitettyjä kappaleita, jotka eivät sisältyneet alkuperäiselle albumille.
A-puoli
B-puoli
A-puoli
B-puoli
Housurooli
Housurooli eli travesti on oopperassa miesrooli, jonka esittää nainen. Tunnettuja housurooleja ovat muun muassa "Cherubino" Wolfgang Amadeus Mozartin oopperassa Figaron häät ja Richard Straussin Ruusuritari-oopperan "Octavian".
Gorgias (dialogi)
Gorgias (; ) on Platonin kirjoittama dialogi. Sen toinen nimi Thrasylloksen jaottelussa on "Puhetaidosta" (, "Peri rhētorikēs"). Dialogissa Sokrates ja Gorgias keskustelevat retoriikasta eli puhetaidosta.
Platonin teosten joukossa "Gorgias" kuuluu tämän varhaisvaiheen dialogeihin, toisin sanoen se on kirjoitettu suhteellisen pian Sokrateen kuoleman jälkeen. Dialogi on viimeinen, jonka Platon kirjoitti ennen lähtöään Ateenasta Sisiliaan.
Diogenes Laertioksen esittämässä, Thrasylloksen tekemässä Platonin teosten jaottelussa dialogi kuuluu VI tetralogiaan yhdessä dialogien "Euthydemos", "Protagoras" ja "Menon" kanssa. Aiheensa puolesta Thrasyllos luki dialogin Platonin kumoavien ("anatreptikos") teosten joukkoon.
Sokrates ja Gorgias käyvät filosofin ja sofistin välisen väittelyn, joka vastaa pienemmässä mittakaavassa tuon ajan Ateenassa käytyjä väittelyitä näiden kahden ryhmän välillä. Sofistit olivat relativisteja, jotka katsoivat, että retoriikka oli hyödyllinen työkalu, joka kykeni paikkaamaan inhimillisen tiedon aukkoja, Platon ja muut filosofit puolestaan uskoivat ylimaallisen, täydellisen tiedon olemassaoloon. Tämän tiedon löytämiseksi filosofit käyttivät dialektiikkaa. Platonin mukaan retoriikka oli dialektiikan kieroutuma, joka vahingoitti sielua luomalla vääriä uskomuksia.
"Gorgiaassa" Platon esittää yhden kuuluisimmista retoriikan vastaisista kritiikeistä. Hän vertaa retoriikkaa ruoanlaittoon. Näin hän tekee analogian ihmisruumiista huolehtimisen ja yhteiskunnan politiikan välillä. Aivan kuten lääkäri käyttää lääkkeitä ruumiin suojelemiseksi ja parantamiseksi, filosofit voivat käyttää dialektista päättelyä tullakseen niihin päätöksiin, jotka hyödyttävät koko kaupunkivaltiota, "polista". Aivan kuten hyvänmakuinen mutta epäterveellinen ruoka, retoriikka antaa mielihyvää kansalle heidän tavoitellessaan lyhyen tähtäimen nautintoja pitkän tähtäimen oikeudenmukaisuuden kustannuksella.
Koska politiikan tarkoituksena oli saada aikaan oikeudenmukaisuutta ja hyvettä koko yhteiskuntaan, Platon katsoi, että retoriikka oli kaiken pahan alku ja juuri ateenalaisessa yhteiskunnassa luodessaan valheellisuuksia. Hänen näkemyksensä retoriikasta oli looginen seuraus hänen näkemyksestään, että tavallisilla ihmisillä ei ollut kykyjä hallita viisaasti. Tämä sama ajatus loi pohjan myös Platonin tunnetuimmalle teokselle "Valtiolle".
Burt Bacharach
Burt Bacharach (s. 12. toukokuuta 1928 Kansas City, Missouri, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pianisti sekä populaari- ja elokuvamusiikin säveltäjä.
Bacharachin musiikkia ovat levyttäneet muun muassa The Carpenters, Perry Como, Aretha Franklin, Tom Jones, Dusty Springfield ja Dionne Warwick. Bacharachin ensimmäinen Ison-Britannian listaykköseksi noussut kappale oli vuonna 1957 Perry Comon levyttämä ”Magic Moments”. Vuosien 1963–1973 yhteistyö, jossa Bacharach sävelsi ja Hal David sanoitti Dionne Warwickin levyttämät kappaleet, oli kaikkien osapuolten kannalta menestyksekkäintä aikaa ja synnytti yhteensä 39 listoille noussutta kappaletta.
Bacharach opiskeli sellon, rumpujen ja pianon soittoa jo nuoresta sekä musiikin teoriaa ja säveltämistä New Yorkissa, Montrealissa ja Santa Barbarassa. Hän mainitsee tärkeimmäksi opettajakseen Darius Milhaud’n, joka kannusti viihdemusiikistakin kiinnostunutta Bacharachia sanomalla, ettei ole mitään hävettävää, jos osaa säveltää melodioita joita voi viheltää. Bacharach oli armeijassa Saksassa, ja teki armeija-aikanaan pianosovituksia ja soitteli klubeissa.
Bacharach toimi Marlene Dietrichin orkesterinjohtajana vuosina 1958–1961. Jo vuonna 1957 hän alkoi tehdä yhteistyötä sanoittaja Hal Davidin kanssa Jazz-muusikoista muun muassa Stan Getz ja Stanley Turrentine ovat soittaneet runsaasti Bacharachin sävellyksiä omina versioinaan. Vuonna 1998 Bacharach levytti yhdessä Elvis Costellon kanssa albumin "Painted from Memory". Kaiken kaikkiaan Bacharach on säveltänyt 52 Yhdysvaltojen Top 40 -poplistalle noussutta kappaletta.
Bacharach on esiintynyt cameoroolissa kaikissa kolmessa Austin Powers -elokuvassa.
Status Quon albumilla "Heavy Traffic" kappale on nimeltä ”Diggin’ Burt Bacharach”. Oasis-yhtyeen "Definitely Maybe" -albumin kansikuvassa sohvaan vasten nojaa Burt Bacharach -juliste. Yhtyeen kitaristi-lauluntekijä Noel Gallagher onkin kertonut ihailevansa Bacharachia.
Bacharach oli vuosina 1965–1982 naimisissa näyttelijä Angie Dickinsonin kanssa. Heidän ainoa yhteinen lapsensa, AS-oireinen tytär Nikki Bacharach (s. 1966), teki itsemurhan tammikuussa 2007.
Protagoras (dialogi)
Protagoras (; ) on Platonin kirjoittama dialogi. Sen toinen nimi Thrasylloksen ryhmittelyssä on "Sofistit" (, "Sofistai"). Dialogissa Sokrates ja Protagoras keskustelevat siitä, voiko hyvettä opettaa.
Platonin teosten joukossa "Protagoras" kuuluu tämän varhaisvaiheen dialogeihin, toisin sanoen se on kirjoitettu suhteellisen pian Sokrateen kuoleman jälkeen.
Dialogin nimi viittaa päähenkilöön Protagoraaseen, sofisteihin lukeutuneeseen filosofiin. Dialogissa Platon sijoittaa itsensä vastustamaan sofisteja ja heidän filosofiansa tyyliä vastaan. Hän katsoi sofistien käyttämän tyylin suosivan sanoilla pelaamista vakavahenkisen ajattelun sijaan.
Diogenes Laertioksen esittämässä, Thrasylloksen tekemässä Platonin teosten jaottelussa dialogi kuuluu VI tetralogiaan yhdessä dialogien "Euthydemos", "Gorgias" ja "Menon" kanssa. Aiheensa puolesta Thrasyllos luki dialogin Platonin todistavien ("endeiktikos") teosten joukkoon.
Dialogi koostuu keskustelusta Sokrateen ja Protagoraan välillä. Se käsittelee ensisijaisesti sitä, voidaanko hyvettä opettaa toisille. Protagoras väittää, että yhteiskunta kykenee asettamaan ihmisyksilöihin oikeudenmukaisuuden tunteen. Tämä saavutetaan joko opetuksen (kuten koulu) tai rangaistusten (kuten vankila) kautta. Hän jatkaa sanomalla, että jos ihminen tietää mikä on hyvää ja mikä pahaa, hän ei koskaan tee pahaa.
Platon pyrkii Sokrateen suulla esittämään, että tämä on liian yksinkertaistettu käsitys, ensinnäkin koska hyve on vaikea määritellä ja eristää samankaltaisista muista asioista kuten ”rohkeus” ja ”viisaus”, ja toisekseen saamalla Protagoraan myöntämään, että ihmiset tekevät joskus tahtoen pahaa vaikka tietävät tekevänsä väärin. Hän esittää myös ajatuksen, jonka mukaan todellinen viisaus on kykyä määritellä oikein, mitkä teot tuottavat suurimman nautinnon ja pienimmän kivun, ja toimintaa tämän mukaisesti. Platon tekee johtopäätöksen, että ihmiset tekevät pahoja tekoja, koska heiltä puuttuu viisaus arvioida seuraukset oikein.
Lopulta Sokrates ja Protagoras ovat samaa mieltä, että hyve on tiedon tai viisauden muoto ja että sitä voidaan siksi myös opettaa, vaikkakin he ovat eri mieltä siitä, kuinka sitä opetettaisiin.
Dialogissa esitetty sokraattinen keskustelu tuo esille joitakin mielenkiintoisia seikkoja sekä Protagoraan että Sokrateen ajattelusta. Protagoras vaikuttaa poikkeavan monista muista sofisteista siinä, että hän ei kokenut tunnonvaivoja myöntää avoimesti olevansa sofisti, vaikka sofisteja pilkattiin usein. Hänen Sokrateelle antamansa vastaukset osoittavat, että hän uskoi että jumalia ei ole, että oligarkia on paras hallitusmuoto ja että Sokrates olisi näissä asioissa samaa mieltä. Sokrates oli eri mieltä ja sanoi, että heidän kahden välillä oli huomattavia eroja. Sokrateen huomautukset herättävät kysymyksiä hänen poliittisista ajatuksistaan ja antavat ymmärtää, että hän vastusti Ateenan senhetkistä hallitusmuotoa, suoraa demokratiaa.
EIGRP
Enhanced Interior Gateway Routing Protocol (EIGRP) on Ciscon suljettu, kaupallinen reititysprotokolla joka perustuu saman valmistajan protokollaan IGRP. EIGRP on IP-reititysprotokolla, joka on optimoitu vakaaksi topologian, kaistanleveyden ja reitittimen prosessointitehon muuttuessa
Osa reititysoptimoinnista perustuu DUAL:n toimintaan, joka varmistaa, ettei reitityksessä synny silmukoita. EIGRP-reititettyjen pakettien maksimihyppymäärä on 255.
EIGRP:n data tallennetaan kolmeen tauluun:
EIGRP käyttää viittä eri tapaa mitata reittiä
Reittien vertailemiseksi näistä mittausluvuista muodostetaan painotettu luku kaavalla::
jossa muuttujat K1-K5 ovat ylläpitäjän määriteltävissä erilaisten käyttäytymismallien aikaansaamiseksi. Jos K5 asetetaan nollaksi, K4/K5 saa arvon yksi ja sitä ei oteta kaavassa huomioon. Oletusarvoisesti K1 ja K3 ovat arvoltaan yksi ja muut nollia, joten kaavan todellinen muoto silloin on
Jotta reititykseen ei synny pysyviä silmukoita, on jokaiseen EIGRP-järjestelmää verkossa käyttävään reitittimeen asetettava muuttujille samat arvot.
Ignaz Semmelweis
Ignaz Philipp Semmelweis [zemelvais] (; 1. heinäkuuta 1818 Buda, Itävalta-Unkari – 13. lokakuuta 1865 Oberdöbling, Wienin läh.) oli itävaltaunkarilainen lääkäri. Työskennellessään Wienin kätilösairaalan johtajana Semmelweis havaitsi vuonna 1847, että lääketieteen ylioppilaiden ja kätilöiden hoitamien synnytysten jälkeisessä äitiyskuolleisuudessa (lapsivuodekuolleisuus) oli erittäin suuri ero. Lääkärien ja alan ylioppilaiden osastolla kuolleisuus oli huomattavasti korkeampi (13–18 %) kuin koulutettujen kätilöjen tai kätilöharjoittelijen osastolla (2 %).
Professori ja lääkäri Kolletchka sai haavan käteensä ruumiinavausta tehdessään ja kuoli siitä aiheutuneeseen myrkytykseen – ja hänen ruumiistaan löytyi täsmälleen samoja tulehduksia, märkäpesäkkeitä ja hyytyneen veren täyttämiä suonia kuin lapsivuodekuolleiden naisten ruumiista.
Tästä Semmelweis päätteli, että lääkärit ja lääkäriopiskelijat toivat ruumiinavauksista mukanaan ”kuoleman partikkeleita”. Hän halusi estää niiden kulkeutumisen synnytyssaliin pakottamalla lääkärit ja ylioppilaat desinfioimaan kätensä klooriliuoksella ennen ruumishuoneesta synnytyssaliin siirtymistä. Hän naulasi esimieheltään Kleinilta lupaa kysymättä kyltin, jossa luki: "Tästä päivästä lähtien jokaisen ruumishuoneesta tulevan lääkärin tai ylioppilaan ennen synnytysosastolle menoa pestävä kätensä huolellisesti oven edessä olevassa kloorivesiastiassa. Tämä määräys koskee kaikkia. Samoin kynnet oli puhdistettava erillisellä kynsiharjalla tarkasti – ja johtaja valvoi määräyksen toteuttamista tiukasti. Kun joku luisti tästä, Semmelweis raivostui. Tämä tehosi ja lapsivuodekuolleisuus pieneni vuodessa yhdeksästä prosentista kolmeen prosenttiin.
Bakteereista Semmelweis ei tiennyt vielä mitään, mutta hän ymmärsi, että lapsivuodekuume ylioppilaiden osastolla johtui lähes aina pesemättömillä käsillä tehdyistä sisätutkimuksista. Kerran kun eräs synnyttäjä oli saanut lapsivuodekuumeen Semmelweisin toiminnasta huolimatta, tarttui lapsivuodekuume muihinkin synnyttäjiin. Heille oli tehty sisätutkimuksia pesemättömillä käsillä sen jälkeen, kun oli tehty sisätutkimus ensin lapsivuodekuumeeseen sairastuneelle synnyttäjälle. Tämä sai Semmelweisin ymmärtämään, että lapsivuodekuume tarttui paitsi kalmosta elävään, myös elävästä toiseen elävään.
Virkaveljet kokivat moisen nöyryytyksenä – ja vaikka äitien ja lasten henget pelastuivatkin havainnon ja desinfiointimääräyksen johdosta, sittemmin ”äitien ja lasten pelastaja” kunnioitettua Semmelweisia nöyryytettiin niin, että hän kuoli lopulta mielisairaalassa.
Budapestin yliopistossa on nykyään hänen nimeään kantava Semmelweis-instituutti, joka tutkii lääketieteen historiaa.
Semmelweisin uranuurtajatyö antoi lähtökohdan englantilaiselle kirurgi Joseph Listerille, joka kehitti antiseptiikan perusteet: hän käytti karbolihappoon kastettuja siteitä ja myöhemmin sumutinta, joka levitti karbolisumua leikkaussalin ilmaan.
Mikio Oda
Mikio Oda (, 30. maaliskuuta 1905 Hiroshima – 2. joulukuuta 1998) oli japanilainen yleisurheilija. Hän on kaikkien aikojen ensimmäinen aasialainen yksilölajien olympiavoittaja ja Japanin ensimmäinen olympiavoittaja kaikki lajit mukaan lukien.
Odan päälaji oli kolmiloikka, jossa hän voitti olympiakultaa Amsterdamin kisoissa 1928 tuloksella 15,21 m. Hän hyppäsi myös opiskellessaan Yhdysvalloissa Wasedan yliopistossa lokakuussa 1931 Tokiossa uuden lajin maailmanennätyksen 15,58 m. Hän osallistui olympialaisiin kolme kertaa vuosina 1924–1932 ja kilpaili niissä myös pituus- ja korkeushypyssä. Kolmiloikassa hän sijoittui Pariisin olympialaisissa 1924 kuudenneksi ja Los Angelesin olympialaisissa 1932 sijalle 12..
Tokion kisoissa 1964 olympialippu nostettiin tarkalleen 15,21 metrin korkeuteen. Tällä kunnioitettiin Odan voittoa 36 vuotta aiemmin. Vuonna 2000 hänet äänestettiin vuosisadan parhaaksi aasialaiseksi miesurheilijaksi.
SDDS
SDDS eli Sony Dynamic Digital Sound on japanilaisen Sonyn kehittämä ääniformaatti, joka mahdollistaa enimmillään kahdeksan erillisen diskreetin äänikanavan käytön. SDDS:ää voi tekniikaltaan kuitenkin verrata Dolby Digitaliin, eli projektorissa on asennettuna erillinen ääniraidanlukija, ja filmissä on koodattuna äänidata. SDDS-purkaja muuntaa tämän filmin äänidatan analogiseksi signaaliksi, ja se syötetään elokuvateatterin päätevahvistimille.
DTS ja Dolby Digital ovat yleistyneet elokuvateattereista yksityisiin kotiteattereihin, joista Dolby Digital on nykyisin hallitseva ääniformaatti, mutta SDDS on vielä nykyisin vain tiettyjen elokuvateattereiden yksinoikeus, johtuen SDDS-laitteiston korkeasta hinnasta. SDDS:ää hyödyntäviä elokuvia voi etsiä IMDb:n kautta.
Battles in the North
Battles in the North on norjalaisen black metal -yhtye Immortalin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1995. Levy on yhtyeen viimeinen, jolla Abbath ja Demonaz soittavat duona. ”Grim And Frostbitten Kingdoms” -kappaleen musiikkivideolla rumpuja soittaa kuitenkin Jan Axel Blomberg.
Ripsipiirakka
Ripsipiirakka oli suomalainen, alatyylin lyriikoistaan tunnettu punkrockyhtye. Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat "Sanni" sekä cover-versiot Pekka Ruuskan "Rafaelin enkelistä" ja Pelle Miljoonan "Tahdon rakastella sinua" -kappaleesta.
EP:t
Georg Hackl
Georg Hackl (s. 9. syyskuuta 1966 Berchtesgadenissa, Saksassa) on entinen saksalainen ohjaskelkkailija ja kolminkertainen olympiavoittaja.
Hackl voitti ensimmäisen olympiamitalinsa 1988 Calgaryssä, jossa hän sijoittui toiseksi yksikkölaskussa. Kaksikoissa hän joutui tyytymään neljänteen sijaan. Neljä vuotta myöhemmin Albertvillen kisoissa Hackl voitti kultaa. Hän toisti saavutuksensa myös 1994 Lillehammerissa ja 1998 Naganossa, jossa hän ensimmäisenä olympiahistoriassa kellotti nopeimman ajan jokaisella neljällä laskulla. Vuonna 2002 Salt Lake Cityssä Hackl otti viidennen perättäisen olympiamitalin ensimmäisenä kelkkailijana. Tällä kertaa hän sijoittui hopealle.
Viimeisissä olympialaisissaan Torinossa 2006 Hackl jäi mitalien ulkopuolelle seitsemänneksi.
Petra Kronberger
Petra Kronberger (s. 21. helmikuuta 1969 Pfarrwerfen, Itävalta) on itävaltalainen alppihiihtäjä ja kaksinkertainen olympiavoittaja.
Kronberger tunnettiin monipuolisena laskijana, sillä hän osallistui jokaiseen alppilajiin, ja on yksi niistä harvoista, joka on voittanut jokaisen lajin osakilpailun maailmancupissa. Kaudella 1989–1990 Kronberger voitti maailmancupin kokonaiskilpailun ensimmäisenä itävaltalaisena sitten Annemarie Pröllin (1978–1979). Hän toisti voittonsa kahtena seuraavana kautena. Lisäksi hän voitti pujottelucupin 1990–1991.
Vuoden 1991 MM-kisoissa Kronberger voitti ainoaksi jääneen MM-mitalinsa, kun hän voitti kultaa syöksylaskussa. Hän olisi saattanut voittaa enemmänkin, mutta hän loukkaantui kaaduttuaan supersuurpujottelussa eikä siksi pystynyt osallistumaan pujotteluun, suurpujotteluun eikä alppiyhdistettyyn. Seuraavana vuonna Albertvillen talviolympialaisissa Kronberger voitti kaksi kultamitalia. Hän onnistui nousemaan ykkössijalle loistavalla toisella laskullaan sekä alppiyhdistetyssä että pujottelussa. Tämän lisäksi Kronberger sijoittui supersuurpujottelussa neljänneksi ja syöksylaskussa viidenneksi.
Kronberger lopetti kilpauransa joulukuussa 1992 vain 23-vuotiaana. Syyksi hän ilmoitti motivaation puutteen.
Yhteensä 16 voittoa (6 syöksylaskussa, 2 supersuurpujottelussa, 3 suurpujottelussa, 3 pujottelussa ja 2 alppiyhdistetyssä).
IRCAM
IRCAM () on Pierre Boulezin 1970-luvulla Pariisiin perustama instituutti, joka on keskittynyt musiikkitieteeseen ja avant-garde elektro-akustiseen taidemusiikkiin. Instituutti sijaitsee Pompidou-keskuksen vieressä ja myös kuuluu siihen hallinnollisesti.
Frank-Peter Roetsch
Frank-Peter Roetsch (s. 19. huhtikuuta 1964 Güstrow, Itä-Saksa) on saksalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä ja kaksinkertainen olympiavoittaja.
Roetsch on voittanut urallaan kolme olympiamitalia, joista kaksi on kultaista, ja kymmenen maailmanmestaruusmitalia, joista viisi on kultaista. Calgaryssä 1988 Roetsch voitti sekä 20 että 10 kilometrin matkan olympiakullan. Hän oli ensimmäinen ampumahiihtäjä, joka voittaa yksissä olympialaisissa kaksi kultamitalia. Vuoden 1987 maailmanmestaruuskisoissa Roetsch voitti kolme kultaa. Hänellä on myös tilillään kolme maailmancupin voittoa.
Roetsch asuu nykyään Dresdenissä vaimonsa ja kahden lapsensa kanssa.
Jens Filbrich
Jens "Fibs" Filbrich (s. 13. maaliskuuta 1979 Suhl, Thüringen) on saksalainen entinen maastohiihtäjä.
Filbrich saavutti pronssia 50 kilometrillä Sapporon MM-kilpailuissa 2007. Lisäksi hän on saanut kahdeksan arvokisamitalia Saksan viesti- ja sprinttiviestijoukkueissa. Henkilökohtaisilla matkoilla hän on sijoittunut MM-kisoissa Sapporon pronssin lisäksi viisi kertaa kymmenen parhaan joukkoon: Val di Fiemmessä 2003 hän oli 30 kilometrin matkalla kuudes, Oberstdorfissa 2005 15 kilometrillä kahdeksas, Sapporossa yhdistelmäkilpailussa neljäs, Liberecissä 2009 yhdistelmäkilpailussa kymmenes ja Val di Fiemmessä 2013 50 kilometrillä yhdeksäs. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli yhdistelmäkilpailussa kuudes.
Maailmancupin henkilökohtaisissa kilpailuissa Filbrich on sijoittunut kaksi kertaa toiseksi ja kolme kertaa kolmanneksi. Lisäksi hän on ollut voittamassa useita maailmancup-viestejä.
Tällä hetkellä Filbrich asuu Saksan Gosselissa ja edustaa SV Eintracht Frankenheinin hiihtoseuraa. Filbrichin äiti on entinen maastohiihtäjä Sigrun Krause.
Yleislähetys
Yleislähetys (broadcast) viittaa tietotekniikassa yleensä datavirtaan, jota lähetetään ennalta määräämättömälle vastaanottajamäärälle. Yleislähetystä käytetään esimerkiksi kun halutaan saada tietoa kaikista verkossa olevista laitteista. Tällöin kyselijä lähettää yhden yleislähetys-paketin, johon jokainen samassa aliverkossa oleva laite vastaa, olettaen että laite osaa tulkita kyselyn. Yleislähetys ei saisi koskaan saapua aliverkon ulkopuolelta, eivätkä aliverkon yleislähetykset saisi levitä aliverkon ulkopuolelle.
Tietokoneverkkojen yhteydessä "broadcast-osoite" on IP-osoite jonka kautta IP-paketti voidaan lähettää jokaiselle samassa aliverkossa olevalle laitteelle. Osoitteen tarkka määrittely on esityksessä RFC 919.
Tiettyä aliverkkoa vastaava broadcast-osoite saadaan kun tiedossa on laitteelle määritelty IP-osoite sekä aliverkon peite (englanniksi "subnet mask" tai "netmask"). IP-osoitteen ja aliverkon peitteen komplementin kesken tehdään looginen tai (OR) -bittioperaatio jonka tuloksena saadaan broadcast-osoite.
Esimerkki tämän selventämiseksi: Laite haluaa tehdä broadcast-lähetyksen omaan aliverkkoonsa. Laite tietää IP-osoitteensa 130.230.10.30 sekä aliverkon peitteen 255.255.255.0. Verkon peitteen komplementti on 0.0.0.255. Tällöin broadcast-osoitteeksi saadaan 130.230.10.30 || 0.0.0.255 = 130.230.10.255. Tähän osoitteeseen lähetetty paketti tavoittaa kaikki saman aliverkon laitteet.
Broadcast-osoite ethernet-verkossa on muotoa FF:FF:FF:FF:FF:FF. Se leviää koko aliverkon alueelle, koska ethernet-kytkimet ja -toistimet kopioivat ethernet-broadcast-osoitteella varustetut paketit jokaiseen porttiin. ARP-paketti on tyypillinen ethernet-broadcast-paketti.
Radiotekniikassa broadcast-termillä tarkoitetaan tv- ja radiolähetyksiä (sekä analogi- että digitaalilähetykset).
Andreas Schlütter
Andreas Schlütter (s. 17. elokuuta 1972 Suhl, Thüringen, Saksa) on saksalainen entinen hiihtäjä. Hän on saavuttanut neljä arvokisamitalia, kaikki Saksan viestijoukkueissa.
Schlütter on sijoittunut arvokisoissa henkilökohtaisilla matkoilla viisi kertaa kymmenen parhaan joukkoon, paras saavutus on neljäs sija 2002 olympialaisten 50 kilometrin matkalla.
Urheilu-uransa jälkeen Schlütter on valmentanut saksalaisia hiihtäjiä.
Breaking the Law
Breaking the Law on brittiläisen heavy metal -yhtye Judas Priestin kappale. Se on julkaistu vuonna 1980 yhtyeen albumilla "British Steel". Kappalen teemana on esivallan kyseenalaistaminen ja (nuoruuden) kapina. Kappaleesta on olemassa monta cover-versiota, muun muassa suomalaisen Sturm und Drangin tekemä.
Sergei Iljušin
Sergei Vladimirovitš Iljušin (, 30. maaliskuuta 1894 Diljalevo – 9. helmikuuta 1977 Moskova) oli neuvostoliittolainen lentokonesuunnittelija.
Sergei Iljušin syntyi Keski-Venäjän maaseudulla köyhään perheeseen. Siksi Sergei joutui aloittamaan työnteon jo lapsena. 16-vuotiaana hän joutui Pietarissa lentokentän puhdistus- ja korjaustyöhön. Siellä hän sai ensikosketuksen ilmailuun, lisäksi kentällä järjestettiin Venäjän ensimmäinen ilmailuviikko-tapahtuma, jossa Sergei näki Venäjän kuuluisimmat lentäjät ja heidän koneensa. 
Sergei ilmoittautui lentokouluun, joten hänen oma taloutensa oli ilmeisesti kohentunut. Kun bolševikkien vallankumoukselliset olivat ottaneet Venäjällä vallan, Sergei Iljušin liittyi Puna-armeijaan ja taisteli sisällissodassa. Kerran hänen piti purkaa englantilainen sotasaaliskone ja viedä se Moskovaan. Sergei haaveili tässä vaiheessa joskus itsekin suunnittelevansa lentokoneita.
Sergei Iljušin pääsi opiskelemaan ilmavoimien akatemiaan ja valmistui noin 30-vuotiaana. Tällöin hänet komennettiin lentokoneiden valmistuksen tarkastajaksi, joka esti omien suunnitelmien teon. Pian toinen maailmansota muodostui todelliseksi uhkaksi ja Iljušin katsoi velvollisuudekseen alkaa itse suunnitella lentokoneita. Hän lähetti esimiehilleen toistuvia pyyntöjä saada siirto suunnittelutehtäviin ja lopulta siihen myönnyttiin. Hän sai suunnittelutoimiston johtajuuden.
Iljušinin ensimmäinen lentokone oli pitkän kantaman pommikone, jonka prototyyppi sai kutsumanimen "Moskva". "Moskva" saavutti matkalennon maailmanennätyksen vuonna 1938 lennollaan Moskovasta Vladivostokiin. Seuraavana vuonna se lensi Atlantin yli Pohjois-Amerikkaan. Sodassa Iljušin Il-4 pommikone oli käytössä pitkän kantaman, muun muassa Berliinin, pommituksissa. 
Tämän jälkeen Iljušin suunnitteli Iljušin Il-2 rynnäkkökoneen eli Sturmovikin. Puna-armeijassa se tunnettiin Lentävänä panssarivaununa ja saksalaiset kutsuivat sitä Mustaksi kuolemaksi. Kone oli voimakkaasti panssaroitu ja hankala tuhota IT-konekivääreillä. Koneita valmistettiin yli 40 000 kappaletta.
Sodan loputtua Iljušin suunnitteli Il-12, Il-14 ja Il-18-matkustajakoneet. Vuonna 1962 Iljušin toi Aeroflotin käyttöön Il-62 matkustajakoneen, joka oli nelimoottorinen 200-paikkainen suihkukone mannertenvälisille etäisyyksille. Esimerkiksi Douglas DC-8 tuli käyttöön vasta muutamaa vuotta myöhemmin.
Sergei Iljušin voitti monia palkintoja, muun muassa Sosialistisen työn sankari -mitalin.
Harold Osborn
Harold Marion Osborn (13. huhtikuuta 1899 Butler, Illinois – 5. huhtikuuta 1975) oli yhdysvaltalainen korkeushyppääjä ja kymmenottelija.
Osborn rikkoi 27. toukokuuta 1924 Edward Beesonin kymmenen vuotta vanhan korkeushypyn maailmanennätyksen kahdella sentillä hyppäämällä tuloksen 203. Saman kesän Pariisin olympialaisissa hän voitti korkeushypyn tuloksella 198. Se oli uusi olympiaennätys, joka kesti 12 vuotta. Neljä päivää myöhemmin alkoi kymmenottelu, jonka toisena päivänä hän ohitti maanmiehensä Emerson Nortonin kahdessa viimeisessä lajissa ja voitti tämän 360 pisteellä. Osbornin tulos 7711 pistettä paransi vanhaa maailmanennätystä 229 pisteellä. Hän on ainoa urheilija, joka on pystynyt voittamaan olympiakultaa sekä korkeushypyssä että kymmenottelussa. Amsterdamin olympialaisissa 1928 Osborn sijoittui korkeushypyssä viidenneksi.
Osborn voitti urallaan 17 kansallista mestaruutta korkeushypyssä, kymmenottelussa, aitajuoksussa ja vauhdittomissa hypyissä. Vielä 37-vuotiaana vuonna 1936 Osborn teki vauhdittoman korkeushypyn maailmanennätyksen (5 jalkaa, 6 tuumaa).
Epinomis
Epinomis (; ) on Platonin nimiin pantu dialogi. Sen toinen nimi Thrasylloksen jaottelussa on "Yöllinen kokous" tai "Filosofi" (, "Nykterinos syllogos ē filosofos"). Dialogissa keskustelevat Kleinias Kreetalainen, Megillos Lakedaimonialainen ja ateenalainen vieras. Dialogia pidetään yleisesti epäperäisenä.
Dialogi on luettu Platonin teosten joukkoon antiikin ajalta lähtien. Nykyisen näkemyksen mukaan se ei kuitenkaan ole Platonin kirjoittama, vaan todennäköisesti Akatemian myöhempää tuotantoa. Dialogin nimi "epinomis" tarkoittaa ”lakien jälkeen”, koska se on julkaistu alun perin ja usein yhä edelleenkin Platonin teoksen "Lait" jälkeen. Dialogin on mahdollisesti kirjoittanut Filippos Opuslainen, joka toimitti "Lait" Platonin kuoleman jälkeen.
Diogenes Laertioksen esittämässä, Thrasylloksen tekemässä Platonin teosten jaottelussa dialogi kuuluu IX tetralogiaan yhdessä "Lakien", dialogin "Minos" sekä Platonin kirjeiden kanssa. Aiheensa puolesta Thrasyllos luki dialogin Platonin poliittinen teosten joukkoon. Aristofanes Byzantionlaisen jaottelussa dialogi kuuluu puolestaan II trilogiaan yhdessä "Lakien" ja "Minoksen" kanssa.
Dialogissa esiintyvät tuntemattomaksi jäävä ateenalainen, Kleinias Kreetalainen sekä Megillos Lakedaimonialainen. Se aloittaa käsittelemällä samoja asioita kuin "Lait", sekä sitä, miten ihminen tulee kouluttaa viisaaksi. Ateenalainen painottaa, että tässä on tärkeää suuntautua kohti jumalallista, mukaan lukien tähtitiede ja matematiikka. Näin teos päätyy pidemmälle erilaisiin tähtitieteellisiin, kosmologisiin ja matemaattisiin spekulaatioihin. Tähtitieteilijän todetaan olevan viisaista kaikkein etevin.
THX
THX on Lucasfilmin kehittämä elokuvateatterien ja äänentoistolaitteiden laatuluokitus. THX ei ole Dolby Digitalin, SDDS:n tai DTS:n tapaan äänijärjestelmä.
THX-luokitus käsittää niin kuvan kuin äänenkin, ja siihen kuuluu myös monia muita teknisiä vaatimuksia, kuten ilmastointilaitteiden äänitasot. THX-teatterin tulee täyttää kaikki sille asetut vaatimukset, kuten oikeanlainen akustiikka ja kaiutinasettelu sekä ulkoa kuuluvien äänien poistaminen. Lucasfilm perii THX-lisenssistä vuosittaisen korvauksen. Suomessa monella elokuvateatterilla oli aikaisemmin THX-luokitus, mutta sen korkean hinnan vuoksi Suomessa ei nykyään ole yhtään virallista THX-teatteria.
Elokuvateatterien lisäksi THX-luokituksen voivat saada muun muassa yksityishenkilöille tarkoitetut viritin-vahvistimet. Niissä THX tarkoittaa useimmiten sitä, että valmistaja on maksanut lisenssin käyttöoikeudesta ja vahvistimeen on lisätty niin sanottu THX DSP -moodi, jonka aktivoimalla voi käyttää THX-suosituksen mukaisia ääniasetuksia. Yksityisessä käytössä THX:llä ei kuitenkaan ole suurta merkitystä.
THX:n kehitti Tomlinson Holman, ja se tulee sanoista "T"omlinson "H"olman's e"X"periment. George Lucasin ensimmäinen kokoillan elokuva oli THX 1138.
Perdikkas II
Perdikkas II oli Makedonian kuningas noin 454–413 eaa. Hänen isänsä oli Aleksanteri I. Perdikkas oli kuningas peloponnesolaissodan aikana. Sodan eri vaiheiden aikana hän oli liitossa niin Ateenan kun Spartankin kanssa. Perdikkaan tärkein tavoite oli kuitenkin Makedonian olojen vakiinnuttaminen.
Aleksanterin kuoltua vuonna 452 eaa. alkoi sekasortoinen kausi, jonka aikana Makedonian eri alueet olivat miltei itsenäisiä. Vuonna 434 eaa. Perdikkaan veli Filippos yritti kaapata vallan veljeltään Ateenan avustuksella. Perdikkas yllytti kapinamielialaa Ateenalle veroa maksavien kaupunkien joukossa. Ateenalaiset pelkäsivät etupäässä Poteidaian kapinoivat heitä vastaan ja lähettivät armeijan kukistamaan Perdikkasta. Ateenalainen armeija valtasi Thermen ja aloitti piirittämään Pydnaa, mutta joutui lopettamaan piirityksen, kun ateenalaiset saivat tietää Korintin lähettäneen armeijan Poteidaian avuksi. Ateenalaiset sopivat nopeasti rauhasta Perdikkaan kanssa. Perdikkas rikkoi kuitenkin pian rauhansopimuksen.
Vuonna 431 eaa. Ateena solmi liiton Makedonian naapurin Traakian kuninkaan Sitalkeen kanssa. Sitalkes välitti uuden rauhan Ateenan ja Perdikkaan välillä. Perdikkas sai takaisin Thermen ja ateenalaiset luopuivat Filippoksen auttamisesta. Perdikkas rikkoi myös tätä rauhansopimusta vastaan vuonna 429 eaa., kun hän lähetti armeijan Spartan avuksi Akarnaniaan. Ateena lupasi auttaa Sitalkesta, jos tämä hyökkäisi Perdikkasta vastaan. Rutosta kärsivästä Ateenasta ei kuitenkaan tullut minkäänlaista apua, kun Sitalkes hyökkäsi Makedoniaan. Perdikkas sai pelastettua oman nahkansa antamalla siskonsa Sitalkeelle vaimoksi.
Tämän jälkeen Perdikkas oli Spartan liittolainen ja hän auttoi Brasidasta valtaamaan Amfipoliin. Spartalaiset vuorostaan auttoivat Perdikkasta kukistamaan Makedonian sisäistä vastarintaa. Tämä liitto ei kuitenkaan kestänyt pitkään, kun eräässä taistelussa makedonialaiset pakenivat taistelukentältä ja jättivät spartalaiset yksin vihollista vastaan. Spartalaiset ryöstivät kostoksi makedonialaisten leirin. Vuonna 423 eaa. Perdikkas liittoutui taas Ateenan kanssa.
Noin vuonna 413 eaa. Perdikkas kuoli ja jätti Makedonina pojalleen Arkhelaiokselle.
Boris Hurtta
Boris Hurtta (s. 8. joulukuuta 1945 Turku) on suomalainen kirjailija. Salanimen takana on turkulainen eläkkeellä oleva ylikonstaapeli Tarmo Tapio Talvio. Hän on käyttänyt myös nimimerkkiä Boris Lindström.
Boris Hurtta on julkaissut runsaasti novelleja pienlehdissä. Hurtta on yksi suomalaisen kauhukirjallisuuden harvoista edustajista. Hän on julkaissut kaksi kauhuromaania, "Elävien ja kuolleitten kesä" (1990) ja "Lumen tuloa ei voi estää" (1991). Edellinen on vampyyrikertomus ja taas jälkimmäinen kevyesti Cthulhu-vaikutteinen tarina syrjäisestä kylästä, jonka asukkaat palvovat muinaista jumaluutta. Sittemmin Hurtta kirjoitti muun muassa Pohjois-Afrikkaan sijoittuneet veijari- ja seikkailuromaanit "Rommelin kulta" (1994) ja "Tangerin isokala" (2000). Vuonna 2003 Hurtta palasi taas kauhuun romaanilla "Käärmeet ja tikapuut".
Hurtta on pitänyt Portti-lehdessä palstaa, jossa hän esittelee etenkin vanhempaa ja tuntemattomampaa suomalaista fantasiaan tai seikkailuun vivahtavaa kirjallisuutta. Hän on kirjoittanut myös muun muassa matkakertomuksen ja historiikin "Meteoran kadonneet luostarit" (1998) sekä käsikirjoittanut live-roolipelin "Seitsemän hunnun tanssi" (2001). Hurtta on innokas bibliofiili, ja hänen pääasiallisena keräilykohteenaan ovat Tulenkantajat-kirjailijaryhmän aikalaiset.
Novellikokoelmat:Mukana valikoimissa ja kokoomateoksissa:Muu tuotanto:Johanna Sinisalon brittiläiselle Dedalus-kustantamolle toimittamassa kokoomateoksessa "The Dedalus Book of Finnish Fantasy" (2006) on mukana käännös Hurtan novellista ”Tautimies”.
Leon Štukelj
Leon Štukelj (12. marraskuuta 1898 Novo Mesto – 8. marraskuuta 1999 Maribor) oli slovenialainen telinevoimistelija ja kolminkertainen olympiavoittaja.
Štukelj syntyi Novo Mestossa, joka silloin oli osa Itävalta-Unkaria, nykyisin Sloveniaa. Arvokilpailu-urallaan Štukelj edusti Jugoslaviaa.
Štukelj on Slovenian urheilun tärkeimpiä nimiä, yksi harvoista slovenialaisista, joka on noussut lajinsa terävimmälle huipulle. Sinne hän nousi vuoden 1922 MM-kisoissa Ljubljanassa ja pysyi siellä vuoden 1936 Berliinin olympialaisiin asti.
Štukelj kilpaili seitsemissä arvokisoissa voittaen 20 mitalia. Olympialaisissa hän saavutti kuusi mitalia: kaksi kultaa Pariisissa 1924 (rekki ja moniottelu), yhden kullan (renkaat) ja kaksi pronssia (moniottelu ja joukkuekilpailu) Amsterdamissa 1928 sekä hopeaa (renkaat) Berliinissä 1936.
Vuonna 1927 hän sai valmiiksi lakiopintonsa ja työskenteli urheilu-uransa jälkeen tuomarina: aluksi synnyinkaupungissaan Novo Mestossa, sitten Lenartissa ja viimeksi Mariborissa, jossa hän asui kuolemaansa saakka. Štukelj kuoli vain neljä päivää ennen 101-vuotissyntymäpäiväänsä.
Suunnilleen vuosikymmenen ajan Štukelj oli vanhin elossa ollut ja viimeinen 1800-luvulla syntynyt olympiavoittaja. Hän osallistui katsojana vuoden 1992 kesäolympialaisten avajaisiin Barcelonassa, jossa Slovenian urheilijat marssivat kentälle ensimmäistä kertaa oman lipun alla. Vuonna 1996 Atlantan kisojen avajaisissa hänet esiteltiin maailman vanhimpana elossa olevana olympiaurheilijana. Hän myös osallistui voimistelun joukkuekilpailun palkintojenjakoon.
Jan Heintze
Jan Heintze (s. 17. elokuuta 1963, Tårnby, Tanska) on tanskalainen entinen jalkapalloilija. Heintzen pelipaikka oli vasen laitapuolustaja.
Heintze aloitti ammattilaisuransa Alankomaissa PSV Eindhovenissa vuonna 1982. Hänen debyyttiottelunsa oli 4. joulukuuta 1982 pelattu ottelu Roda JC:tä vastaan. Heintze edusti PSV:tä kaksitoista vuotta. Vuonna 1994 hän siirtyi sieltä pois, saksalaiseen Bayer 05 Uerdingeniin. Hän edusti Saksassa myös Bayer Leverkusenia kunnes palasi PSV:n riveihin vuonna 1999. Heintzen viimeiseksi otteluksi jäi PSV Eindhoven - FC Utrecht, joka pelattiin 25. toukokuuta vuonna 2003. Yhteensä hän pelasi 535 ammattilaisottelua.
Tanskan maajoukkueessa Heintze pelasi 86 ottelua, joissa hän teki neljä maalia. Maajoukkuedebyyttinsä hän teki 29. huhtikuuta 1987 Suomea vastaan ja viimeisen maaottelunsa hän pelasi 6. kesäkuuta 2002 Senegalia vastaan MM-kisoissa 2002.
Markus Hohti
Markus Hohti (s. 1976) on suomalainen sellisti. Hohti on aktiivinen kamarimuusikko, joka on toiminut erityisesti Uusinta-kamariyhtyeessä. Hän on esiintynyt kotimaan lisäksi laajasti myös ulkomailla sekä osallistunut useisiin levytyksiin.
Henri Gagnebin
Henri Gagnebin (12. maaliskuuta 1886 Liège – 2. kesäkuuta 1977 Geneve) oli belgialaissyntyinen sveitsiläinen säveltäjä.
Gagnebin syntyi Liègessä vuonna 1886. Hän aloitti opiskelunsa Biennessä ja Lausannessa. Vuonna 1905 hän asui ja opiskeli kahdeksan kuukauden ajan Berliinissä. Vuodesta 1908 alkaen hän opiskeli urkujensoittoa ja sävellystä Pariisissa. Vuosina 1925–1961 Gagnebin toimi geneveläisessä konservatoriossa. Hän kuoli Genevessä vuonna 1977.
Gagnebin sävelsi muun muassa sinfonioita ja kaksi balettia.
Millonarios FC
Millonarios Fútbol Club on jalkapalloseura Bogotasta Kolumbiasta. Seura perustettiin nimellä Club Deportivo Los Millonarios vuonna 1946, ja se on 14 liiga- ja neljällä cup-mestaruudellaan Kolumbian menestynein seura.
Jean Daetwyler
Jean Hans August Daetwyler (24. tammikuuta 1907 Basel – 4. kesäkuuta 1994 Sierre) oli sveitsiläinen säveltäjä. Hän opiskeli muun muassa Pariisin konservatoriossa Vincent d'Indyn johdolla. Vuodesta 1933 lähtien Daetwyler toimi Sveitsissä musiikinopettajana. Daetwyler tunnetaan muun muassa alppitorven käytöstä joissakin teoksissaan.
Ebro
Ebro (, , ) on Espanjan pisin sekä vesimäärältään suurin joki. Se alkaa Kantabrian vuorilta 1980 metrin korkeudessa ja laskee Välimereen Kataloniassa. Se on 910 kilometriä pitkä. Joen valuma-alue 85 500 neliökilometriä on Iberian niemimaan jokien toiseksi suurin Douro-joen jälkeen. Joen keskimääräinen virtaama on 426 m³/s.
Iberian niemimaa on melko varmasti saanut nimensä Ebro-joesta. Se on niemimaan toiseksi pisin joki Tajo-joen jälkeen.
Ebron sivujokia ovat Aragón, Gállego, Segre, Valira, Noguera, Noguera Pallaresa, Noguera Ribagorçana, Cinca, Isábena, Ésera ja Matarraña.
Marek Heinz
Marek Heinz (s. 4. elokuuta 1977 Olomouc, Tšekkoslovakia, nykyinen Tšekin alue) on tšekkiläinen jalkapalloilija, joka edustaa Turkin pääsarjan Galatasarayta. 187 senttimetriä pitkän Heinzin pelipaikka on hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Ennen Galatasarayta Heinz on edustanut Sigma Olomoucia, Hamburger SV:tä, DSC Arminia Bielefeldiä, Banik Ostravaa ja Borussia Mönchengladbachia.
Tšekin maajoukkueessa hän on pelannut 21 ottelua edustaen maataan muun muassa EM-kisoissa 2004. Hänet valittiin maajoukkueeseen myös Saksan MM-kisoihin 2006.
Last Order: Final Fantasy VII
Last Order: Final Fantasy VII () on Square Enixin tuottama ja vuonna 2005 julkaistu OVA, joka perustuu konsoliroolipeliin "Final Fantasy VII". Lyhytelokuva kuuluu "Compilation of Final Fantasy VII" -kokoelmaan. Se julkaistiin Japanissa "in" "Advent Pieces: Limited" -erikoispakkauksessa ja Pohjois-Amerikassa saman elokuvan keräilyversiossa.
"Last Order" käsittelee kahta eri ajankohtana tapahtuvaa "Final Fantasy VII":n takaumaa. Näistä toinen kertoo Cloud Strifen ja Zack Fairin paosta Shinran suuryhtiöstä, toinen puolestaan Nibelheim-kaupungin reaktorilla tapahtuneesta välikohtauksesta, jossa kaksikko haastaa kaupungin tuhonneen Sephirothin. Suurin osa "Last Order"in tapahtumista nähdään myös "" -pelissä.
Guadiana
Guadiana (, , , tai "Odiana") on Iberian niemimaan suurimpia jokia. Se alkaa Espanjan keskusylängöltä ja laskee Atlantin valtamereen Portugalin rannikolla Cadizinlahdella. Se kulkee osittain Espanjan ja Portugalin välisellä rajalla. Guadiana on 830 kilometriä pitkä.
Suurin kaupunki Guadianan varrella on Badajoz.
Anthony Obodai
Anthony Obodai (s. 6. elokuuta 1982, Accra, Ghana) on ghanalainen jalkapalloilija, joka edustaa Alankomaiden pääsarjassa, Eredivisiessä, pelaavaa Amsterdamin Ajaxia. Obodain pelipaikka on keskikentällä.
Obodai aloitti uransa kotimaansa Liberty Professionalsissa, josta hän siirtyi ensimmäiseen ammattilaisseuraansa, Germinal Beerschotiin, vuonna 2002. Debyyttinsä hän teki 10. elokuuta Sint-Truidenia vastaan pelatussa ottelussa. Ajaxiin Obodai siirtyi vuonna 2003. Kauden 2005/2006 hän pelaa lainasopimuksella Sparta Rotterdamissa.
António José de Almeida
António José de Almeida (27. heinäkuuta 1866, Vale da Vinha, Penacova – 31. lokakuuta 1929, Lissabon) oli portugalilainen poliitikko.
De Almeida opiskeli lääketiedettä Coimbran yliopistossa ja perusti yliopistot Portoon ja Lissaboniin. Hän toimi maansa pääministerinä vuosina 1916–1917 ja presidenttinä 1919–1923.
Casimir Ehrnrooth
Göran Albert Casimir Ehrnrooth (6. huhtikuuta 1931 Helsinki – 8. heinäkuuta 2015 Mallorca, Espanja) oli suomalainen liike-elämän vaikuttaja ja vuorineuvos. Työuransa aikana Ehrnrooth toimi useissa liike-elämän johtotehtävissä, kuten Nokian hallituksen puheenjohtajana ja UPM-Kymmenen sekä sitä edeltäneiden metsäyhtiöiden, ja Nordean (Merita-Nordbanken) edeltäjien hallituksissa.
Casimir Ehrnrooth on Pohjoismaiden Yhdyspankin (myöhemmin Suomen Yhdyspankki Oy) entisen pääjohtajan Göran Ehrnroothin poika ja kuuluu siten Ehrnroothin aatelissukuun. Koulutukseltaan hän on lainopin kandidaatti.
Valmistuttuaan Ehrnrooth toimi ensin asianajajana, mutta vuonna 1958 hänestä tuli Oy Petko Ab:n toimitusjohtaja. Petko oli Ehrnroothin suvun hallinnoima öljy-yhtiö.
Hän pääsi myös ensimmäisen pörssiyhtiön hallitukseen jo 1950-luvulla, mutta vuonna 1962 hän siirtyi Helsingistä Lauritsalan kauppalaan Kaukaan paperitehtaan johtajaksi. Hän nousi vähitellen Kaukaan toimitusjohtajaksi seuraten tehtävässä enoaan Jacob von Julinia.
Kaukas ja Kymi-Strömberg yhdistyivät vuonna 1985 Kymmene Oy:ksi, josta tuli Suomen suurin metsäteollisuusyhtiö. Ehrnrooth toimi fuusioiden kautta muodostuneen UPM-Kymmenen hallituksessa aina vuoteen 1999 saakka. Kuitenkin hänen ehkä vaikutusvaltaisin hallituspaikkansa oli matkapuhelinyhtiö Nokian hallituksen puheenjohtajuus 1989–1999. Hän kuului Jorma Ollilan tukimiehiin.
Vuonna 1991 Ehrnrooth erosi protestina Teollisuuden keskusliiton TKL:n hallituksen puheenjohtajan paikalta, koska vastusti Ahon ja Holkerin hallituksen kovan markan politiikkaa. Pian tämän jälkeen markka päästettiin kellumaan.
Ehrnrooth oli jäsenenä myös European Round Table of Industrialists -ryhmässä vuosina 1993–1997.
Vuonna 2013 paljastui, että Ehrnroothilla oli ollut tili EU:n veroparatiisissa liechtensteinilaisessa LGT-pankissa, jolle oli talletettu yli kymmenen miljoonaa euroa. Hän sai Suomen verottajalta vaatimuksen jälkiverotuksesta, mutta kiisti omistaneensa tämän rahasumman.
Ehrnrooth kuoli äkilliseen sairauskohtaukseen Mallorcan-kodissaan 84-vuotiaana heinäkuussa 2015.
Ehrnrooth haudattiin Pyhän Laurin kirkon hautausmaalle Janakkalassa 31. heinäkuuta vuonna 2015. Ehrnrooth oli itse anonut hautapaikkaa Janakkalan hautausmaalta sillä hänen omistamansa Vanantaan kartanon edellisetkin omistajatkin on haudattu kyseiselle hautausmaalle.
Mulhacén
Mulhacén on Manner-Espanjan korkein vuori. Se kohoaa 3 479 metriin ja kuuluu Andalusiassa sijaitsevaan Sierra Nevadan vuorijonoon. Se valloitettiin ensimmäisen kerran vuonna 1910.
Hammaslahti
Hammaslahti on kylä Joensuussa Pohjois-Karjalassa. Se on entisen Pyhäselän kunnan keskustaajama. Vuoden 2011 lopussa taajamassa oli 1 608 asukasta. Nimensä taajama on saanut läheisen samannimisen lahden mukaan. Hammaslahden postinumero on 82200.
Pyhäselän alueen keskeiset yhteiskunnalliset palvelut kuten terveyskeskus, kirjasto, ala-aste, asemankoulu, yläaste ja lukio sijaitsevat Hammaslahden taajamassa. 
Pyhäselän kirkko sijaitsee Joensuuhun johtavan tien varressa. Taajaman liikekeskusta sijaitsee Joensuuhun, Rääkkylään ja Kiihtelysvaaraan johtavien teiden risteyksessä. Yksityisten palvelujen osalta taajamassa on kaksi ruokakauppaa, yksi pankkikonttori, kolme parturia, hautaustoimisto, kioski, lounaskahvila, kebab-pizzeria, huoltoasema ja käteisautomaatti.
Hammaslahden halki kulkeva rautatieyhteys on osa Karjalan rataa. VR:n henkilöliikenne Hammaslahden rautatieasemalle on lakkautettu, mutta taajamasta on päivittäin useita linja-autovuoroja muun muassa Joensuun keskustaan, jonne on matkaa 25 kilometriä.
Vuosina 1973–1986 Hammaslahdessa toimi kupari- ja sinkkikaivos. Nykyään taajamassa sijaitsee 85-paikkainen Pyhäselän vankila, joka aloitti toimintansa 1990.
Kylällä toimii useita yhdistyksiä mm. Hammaslahden seudun kyläyhdistys, Hammaslahden Nuorisoseura, Pyhäselän 4H-yhdistys ja Pyhäselän Hammaslahden Marttayhdistys.
Onnenkivi
Onnenkivi on astrologiassa jalo- tai korukivi, jonka uskotaan tuottavan onnea kantajalleen. Jokaiselle horoskooppimerkille on nimetty 1–2 onnenkiveä, jotka vaihtelevat. Eri horoskooppimerkeille voi olla myös samoja onnenkiviä. Alla on yksi tällainen jaottelu.
Sarjallisuus
Sarjallisuus eli serialismi on modernin taidemusiikin menetelmä teosten säveltämiseen ja analysointiin, jossa eri musiikin osat, kuten äänenkorkeus, dynamiikka, instrumentointi, rytmi ja nuottien pituus järjestetään sarjaksi, jossa jokaiselle parametrin eri arvolle annetaan numeerinen arvo. Tiukan sarjallisessa musiikissa annettuja osia tulee käyttää vain sarjan mukaisessa järjestyksessä ja mitään arvoa ei saa käyttää uudelleen ennen kuin kaikki sarjan arvot on käytetty. "Täydellinen sarjallisuus" tai "moninkertainen sarjallisuus" kuvaa musiikkia, jossa useampi kuin yksi parametri on sarjallistettu. Kaksitoistasäveljärjestelmä on käytännössä sarjallisen musiikin alalaji, jossa vain sävelkorkeus on sarjallistettu. Erityisesti Olivier Messiaen ja tämän oppilaat kehittivät rytmin, dynamiikan ja muiden musiikin ominaisuuksien parametrisoinnin toisen maailmansodan jälkeen Pariisissa. Esikuvananaan he käyttivät Arnold Schönbergin ja muiden Wienin toisen koulukunnan säveltäjien dodekafonisia teoksia.
Keskeisiä sarjallisuutta hyödyntäneitä säveltäjiä ovat Karlheinz Stockhausen, Pierre Boulez, Jean Barraqué ja Milton Babbitt. Monet säveltäjät ovat käyttäneet sarjallisia piirteitä ja kaksitoistasäveljärjestelmää musiikissaan, vaikka eivät täydellisesti olekaan sitä omaksuneet. Tällaisia säveltäjiä ovat muun muassa Igor Stravinsky, Benjamin Britten, Aaron Copland, Arvo Pärt, Alfred Schnittke ja Dmitri Šostakovitš.
Jälkisarjallisuus eli postserialismi syntyi sarjallisuuden seurauksena nykyaikaisessa taidemusiikissa. Jälkisarjallisuuden lähtökohtana on saada musiikki kuulostamaan sarjalliselta, mutta musiikkia ei tehdä samojen sääntöjen mukaan kuin sarjallisuutta.
Aneto
Aneto ("Pico de Aneto") on Pyreneiden vuoriston korkein huippu. Se sijaitsee Huescan maakunnassa, Espanjassa. Aneton valloitti ensimmäisen kerran 20. heinäkuuta vuonna 1842 ryhmä, johon kuuluivat Albert de Franqueville, Platon de Tchihatcheff, Pierre Sanio, Pierre Redonnet, Jean Sors sekä Bernard Arrazau. Aneton jäätikkö on Espanjan suurin, vaikka se onkin nykyään nopeasti sulamassa.