Helsingin Diakonissalaitos
Helsingin Diakonissalaitos (HDL) on yleishyödyllinen säätiö, joka toimii Suomessa ja laajemman Euroopan alueella. Säätiö on keskittynyt auttamaan ihmisiä, jotka ovat vaarassa syrjäytyä. Helsingin Diakonissalaitos tekee töitä esimerkiksi nuorten, perheiden, lasten, paperittomien, Itä-Euroopan romanien ja ikäihmisten parissa. Säätiö täytti 150 vuotta vuonna 2017.
Helsingin Diakonissalaitoksen konsernin muodostavat säätiö ja sen omistama Diakonissalaitoksen Hoiva Oy. Vuonna 2017 konsernin toiminnan tuotot olivat 99,3 miljoonaa euroa.
Diakonissalaitoksen säätiö tytäryhtiöineen työllistää noin 1000 ihmistä, joista noin puolet työskentelee säätiön eri toimipisteissä. Konserniyhtiöiden toiminnasta ja säätiön omaisuudesta syntyvä taloudellinen tulos käytetään terveyden ja hyvinvoinnin edistämiseen sekä oikeudenmukaisemman yhteiskunnan rakentamiseen.
Aluksi Diakonissalaitos toimi keskikaupungilla, myöhemmin Katajanokalla, mutta 1800-luvun lopussa sille rakennettiin uudet toimitilat Eläintarhan alueelle. Nykyisin alue on osa Kallion kaupunginosaa. Diakonissalaitoksen rakennusryhmä käsittää kokonaisen korttelin, jota rajoittavat Helsinginkatu, Kolmas linja ja Alppikatu sekä korttelin ja Linnunlaulun huvila-alueen välitse kulkeva jalankulku- ja pyörätie.
Diakonissalaitos on toiminut nykyisellä paikallaan Alppikadulla vuodesta 1897 alkaen. Laaja kortteli on mahdollistanut lisärakentamisen.
Helsingin Diakonissalaitos on perustettu vuonna 1867. Everstinna Aurora Karamzinin (1808–1902) aloitteellisuus ja taloudellinen tuki olivat merkityksellisiä Diakonissalaitoksen toiminnalle sen alkuvuosina. Aurora Karamzin oli hyväntekijä ja yhteiskunnallinen vaikuttaja Suomessa ja Venäjällä. Monet nykyisistä sosiaali- ja terveysalan palveluista ovat saaneet alkusysäyksen Karamzinin hyväntekeväisyystyöstä.
Diakonissalaitoksen toiminnan esikuva saatiin Saksasta, jonne oli perustettu ensimmäinen evankelinen diakonissalaitos Kaiserswerthin kaupunkiin 1836. Saksalaisen mallin mukaan myös Helsingin Diakonissalaitoksessa hoidettiin sairaita, huolehdittiin kodittomista lapsista sekä autettiin köyhiä. Lisäksi annettiin sairaanhoidon ammatillista koulutusta.
Helsingin Diakonissalaitos perustettiin katovuosina, jolloin nälkä ja kulkutaudit haastoivat suomalaisen yhteiskunnan auttamisjärjestelmää. Yhteiskunta on muuttunut Diakonissalaitoksen lähes 150-vuotisen toiminnan aikana: nykyisiä haasteita ovat esimerkiksi syrjäytyminen, lisääntynyt alkoholinkulutus ja huumeidenkäytön mukana tulleet ongelmat.
Helsingin Diakonissalaitos on kolmannen sektorin toimija, ja sen tarjoamat palvelut täydentävät kuntien toimintoja sekä hyvinvointiyhteiskunnan palveluja. Diakonissalaitos toimii yhteistyössä esimerkiksi valtion, kuntien ja yritysten kanssa. Lisäksi Diakonissalaitos järjestää kansalaistoimintaa sekä toteuttaa monenlaisia kehittämishankkeita. Diakonissalaitos on erikoistunut vaativien erityisryhmien palveluihin, joita kehitetään yhdessä asiakkaiden ja yhteistyökumppaneiden kanssa.
Diakonissalaitos ilmoittaa profiloituneensa vaikeiden yhteiskunnallisten ongelmien asiantuntijana. Diakonissalaitos on esiintynyt mediassa esimerkiksi silloin, kun käydään keskustelua syrjäytymisestä, romanikerjäläisistä ja asunnottomuudesta, päihteiden käytöstä koituvista ongelmista ja niiden ratkaisemisesta.
Diakonia-sana tulee kreikasta ja tarkoittaa palvelua. Kristillisen kirkon Diakonian perustana ovat Jeesuksen opetukset ja esimerkki lähimmäisenrakkaudesta sekä alkuseurakunnan vakiintunut tapa pitää huolta vähäosaisista. Eri kirkkokunnissa ja eri aikakausina on diakoniatyö ymmärretty ja järjestetty eri tavoin.
Nykyaikaisen diakonian pioneerina voidaan pitää saksalaista Theodor Fliedneriä, joka perusti ensimmäisen diakonissalaitoksen vuonna 1839. Muutama vuosikymmen myöhemmin Helsingin Diakonissalaitos perustettiin fliedneriläisen mallin mukaisesti.
Käsitykset diakoniasta ovat eläneet ajan mukana. Diakonissalaitoksen nykyinen käsitys diakoniasta on tiivistetty kolmeen kohtaan:
Helsingin Diakonissalaitoksen museo Diamus on pieni erikoismuseo, joka sijaitsee säätiön päärakennuksen aulatiloissa. Museon näyttely kuvaa Helsingin Diakonissalaitoksen vuonna 1867 alkaneen kehityskaaren pienestä kulkutautisairaalasta ja diakonissojen kasvatuspaikasta yhteiskunnalliseksi konserniksi.
Diamus on mukana Seinätön museo -hankkeessa, joka tuottaa erilaisia ohjelmia verkkosovellutuksella. Ohjelmat on optimoitu älypuhelimelle, mutta toimivat myös verkkosivuna. Verkkosivuilla voi tutustua lyhyisiin äänitarinoihin 1870-luvulta 2000-luvulle. Ne kertovat Diakonissalaitoksen toiminnasta ja historiasta. Lisäksi Alppikatu 2 -ohjelmassa esitellään korttelin kaikki nykyiset rakennukset vuodesta 1897 alkaen sekä henkilöt, joiden mukaan rakennuksia on nimetty. Ohjelman painopiste on rakennusten historiassa ja korttelin rakentumisessa sellaiseksi kuin se nyt on. Mukana on myös joitakin tuokio- ja tunnelmakuvia. Vanhat postikortit kertovat korttelin muutoksesta runsaan sadan vuoden kuluessa.