hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Piia Pantsu
Piia Anneli Pantsu (s. 29. maaliskuuta 1971 Varkaus) on suomalainen kenttä- ja esteratsastaja.
Piia Pantsu aloitti ratsastamisen kahdeksanvuotiaana ja pääsi ratsastuskoululla kenttäratsastuksesta innostuneen Erja Saartian valmennukseen.
Pantsu valmistui ratsastuksenopettajaksi Ypäjältä vuonna 1992 ja ratsastuksen ammattivalmentajaksi Ruotsissa vuonna 1996. Lisäksi Pantsu on opiskellut Lundin yliopistossa urheilupsykologiaa. Pantsun kotiseura on Kotkan ratsastajat ry.
Vuonna 1993 hän siirtyi Ruotsiin ja on asunut siellä siitä lähtien. Pantsu sijoittui vuonna 1994 MM-kilpailussa viidenneksi pienikokoisella Cyna-tammallaan , jota kanssakilpailijat aluksi luulivat maskottihevoseksi, ja on siitä lähtien menestynyt useilla eri hevosilla (Cyna, Uppercut ja Ypäjä Karuso) niin EM- kuin MM-tasollakin. Pantsun tähän mennessä korkein saavutus on vuoden 2002 MM-kisoissa Espanjassa hevosella Ypäjä Karuso saatu pronssimitali.
Olympialaisten suhteen Pantsulla on ollut epäonnea, eikä hän esimerkiksi päässyt lähtemään Ateenan olympialaisiin 2004 hevosen loukkaannuttua viime hetkellä . Myös vuoden 2006 MM-kilpailu Aachenissa keskeytyi hänen osaltaan, kun Ypäjä Karuso kolhi jalkaansa esteeseen kestävyyskokeen aikana.
Pantsu valmentautuu, kouluttaa nuoria hevosia ja valmentaa ratsukoita Flyingessa, Ruotsissa ja toimii myös Suomen nuorten kenttäratsastajien maajoukkuevalmentajana. Kenttäratsastuksen lisäksi hän kilpailee menestyksekkäästi myös esteratsastuksessa muun muassa hevosella Oazis , jolla Pantsu voitti Finnderbyn vuonna 2005. Pantsun muihin hevosiin lukeutuu Ypajä Kolombia , jolla hän voitti Mannerheim-kenttäratsastuskilpailun Ypäjällä 2005.
Pantsun arvokisaratsu oli vuoden 2007 loppuun asti 1993 syntynyt ruotsinpuoliveriruuna Ypäjä Karuso . Karuso on myös ollut hänen menestyksekkäin hevosensa: se on muun muassa ollut maailman menestynein kenttäratsu lokakuussa 2005 FEI:n rankinglistan mukaan ja elokuussa 2006 kansainvälisen hevosjalostusjärjestön WBFSH:n mukaan . Lisäksi hän kilpailee monilla muilla varsinkin nuorilla hevosilla niin kenttä- kuin esteratsastuksessakin. Pantsu sai vuodelle 2006 opetusministeriön suuren urheilija-apurahan sekä Suomen olympiakomitean valmennustuen. Pantsu päätti kuitenkin jäädä pois Pekingin olympialaisista vuonna 2008 ja panostaa esteratsastukseen.
Pantsu asuu avoliitossa esteratsastajamiehensä Fredrik Jönssonin kanssa. Heillä on vuonna 2007 syntynyt poika.
Hevoslehti "Horse & Hound" teki Pantsusta Badmintonin kilpailun sijoituksen jälkeen vuonna 2003 artikkelin, jossa lehti suitsutti Pantsua lentäväksi suomalaiseksi.
MM-pronssimitalivoiton jälkeen vuonna 2002 Pantsu sai kutsun ja osallistui Linnan juhliin.
Pantsulla on Pollux-kerhon hevosharrastajille suunnatussa lehdessä oma palsta nimeltä "Piian palsta" ja hän piti myös "Hippos"-lehdessä omaa kolumnia "Piian Päiväkirja" kevääseen 2008. Vuonna 2006 Pantsulta ilmestyi "Hevoselämää"-DVD, joka kertoo Pantsun arkielämästä, hevosista ja valmentamisesta.
Arvokilpailujen lisäksi Pantsu tuli toiseksi maailman arvostetuimmassa kenttäkilpailussa Badmintonissa vuonna 2003. Pantsu on myös ainoana ratsastajana voittanut kolme kertaa Luhmühlenin kenttäkilpailun.
Frans II (Ranska)
Frans II (19. tammikuuta, 1544 – 5. joulukuuta, 1560) toimi Ranskan kuninkaana vuosina 1559–1560. Hän oli edellisen kuninkaan Henrik II:n poika. Hän oli naimisissa Skotlannin kuningattaren Maria Stuartin kanssa. Avioliitto oli Henrik II:n järjestämä ja suunnittelema Frans II:n ollessa vasta pikkulapsi, ja se toimeenpantiin Fransin ollessa 14-vuotias. Tarkoituksena oli saattaa Skotlannin ja myöhemmin kenties Englanninkin kruunut Ranskan kuninkaan alaisuuteen. Frans II kuitenkin kuoli jo 16-vuotiaana vaikeaan korvainfektioon. Häntä seurasi hänen veljensä Kaarle IX
Kaarle IX (Ranska)
Kaarle IX () oli Ranskan kuningas vuosina 1560–1574. Hän oli edellisen kuninkaan Frans II:n veli, ja Henrik II:n ja Katariina de’ Medicin poika. Kaarle IX tuli valtaistuimelle alaikäisenä, ja hänen politiikkansa oli paljolti hänen voimakkaan ja kunnianhimoisen äitinsä ohjaamaa. Kaarle IX:llä oli ongelmia kapinoivien hugenottien ja heidän johtajansa Gaspard de Colignyn kanssa. Tämä johti Katariina de Medicin ja vaikutusvaltaisen "Guise-suvun" masinoimaan hugenottien joukkomurhaan, ns. pärttylinyön verilöylyyn, jossa Coligny ja tuhansia muita surmattiin. Kaarle IX kuoli 1574, ja häntä seurasi hänen veljensä Henrik III.
Glam rock
Glam rock on rockmusiikin tyylisuunta, joka nousi suosioon 1970-luvun alussa. Glam rockin tunnistettavimmat piirteet liittyvät musiikin esittäjien ulkonäköön. Esiintyjät suosivat huomiota herättävää ja usein androgyynistä pukeutumista. Glam rockin olemukseen kuuluvat myös melodramaattisuus, ironia ja identiteeteillä leikittely. Englannin sanasta "glamour" johdettu glam-käsite viittaa rockmusiikin loistokkuuden, eleganssin ja esteettisyyden korostamiseen. Glam saattaa sisältää yhtä lailla makaabereja ja dekadentteja kuin elämänmyönteisiä ja iloisia piirteitä. Usein glam rockissa on mukana runsas annos campia. Musiikillisesti glam-yhtyeet ovat edustaneet monia eri tyylejä aina purkkapopista punk rockiin ja hard rockiin.
Glam rockin edelläkävijäksi on joskus mainittu The Kinks, joka omaksui jo 1960-luvun puolivälissä imagoonsa vaikutteita homoseksuaalisesta alakulttuurista. Varsinaisesti glam rock syntyi 1970-luvun alussa. Tyylisuunnan kehittäjänä pidetään usein brittiläistä Marc Bolania. Muita tämän ajan arvostettuja glam rock -esiintyjiä olivat esimerkiksi David Bowie ja Lou Reed sekä sellaiset yhtyeet kuin Sweet, Mott the Hoople ja Slade. Parodisemmalla otteella glamia edusti myös yhdysvaltalainen New York Dolls. Glam-yhtyeiden musiikki kallistui usein protopunkin, heavy metalin tai hard rockin suuntaan. Varsinaisista hard rock -yhtyeistä glam-vaikutteita omaksuivat muun muassa camp-henkinen Queen ja sarjakuvamainen Kiss. Unohtaa ei sovi myöskään kauhuromanttiseen glamiin jo 1960-luvulla suuntautunutta Alice Cooperia, jota pidetään ensimmäisenä yhdysvaltalaisena glam rock -artistina, sekä yhtenä tyylilajin tunnetuimmista edelläkävijöistä. Muun muassa David Bowie muutti tyylinsä normaalin näköisestä folk-laulajasta meikkiä käyttäväksi ja androgyyniksi glam rock -artistiksi Alice Cooperin innoittamana. Bowien Ziggy Stardust -hahmoa syytettiin 1970-luvulla jopa kopioksi Alice Cooperista.
Vaikka glam rock korosti pintaa ja ulkoista eleganssia, se ei välttämättä ollut sisällötöntä musiikkia. Monet 1970-luvun alkupuolen arvostetuimmista rocklevyistä ovat glam-yhtyeiden ja -artistien tekemiä. 1970-luvun lopulla punk- ja goottityylit kehittyivät glam-tyylin pohjalta.
1980-luvulla glam rock tuli uudestaan muotiin glam metalin muodossa. Sitä edustivat muun muassa Whitesnake, Mötley Crue, Poison, Def Leppard ja Ratt. Tätä 1980-luvun glam-tyyliä, jossa oli myös punk-vaikutteita, on kutsuttu myös sleaze-tyyliksi tai glam and sleazeksi. Suomalainen Hanoi Rocks oli yksi tärkeimmistä vaikuttajista 1980-luvun glam metalin synnyssä.
Suomalaisia glam/sleaze-tyyliä 2000-luvulla edustaneita yhtyeitä ovat muun muassa Negative, Private Line, Jann Wilde, Naked ja Reckless Love.
Ostoskeskus
Ostoskeskus on kauppojen keskittymä, jossa kaikki kaupat ovat lähellä toisiaan. Ostoskeskuksessa on yleensä alle 15 liikettä. Ostoskeskuksiksi kutsutaan etupäässä 1960–1980-luvuilla rakennettuja, yhdessä kerroksessa olevia keskittymiä etenkin tuohon aikaan rakennetuissa lähiöissä. Monikerroksista ja kokoluokkaa suurempaa kutsutaan yleensä kauppakeskukseksi. Kauppakeskukset edellyttävät suurempia liikennemääriä riittävien asiakasmäärien varmistamiseksi, ja sijaitsevat siten parempien liikenneyhteyksien varrella. Ostoskeskus eroaa myös ostoskaduista, joissa liikkeet ovat yleisessä käytössä olevan kadun molemmin puolin.
Blue Brain
Blue Brain on vuonna 2005 alkanut sveitsiläisen yliopiston École polytechnique fédérale de Lausannen ja IBM:n yhteishanke, jonka päämäärä on mallintaa ihmisaivot tietokoneella.
Käenpesä
Käenpesä oli alun perin MTV3-kanavalla esitetty, helsinkiläisen kimppakämpän elämää kuvannut draama-komediasarja. Sarjassa oli pääjuoni, joka kehittyi jaksojen aikana, mutta silti jokainen sarjan jaksoista oli oma tarinansa. Erityisesti sarjan alussa kuvattiin Jussi Venäläisen ja Kaisa Hämäläisen suhdetta. Muita sarjassa kuvattuja aiheita oli mm. Traianin ja Kaisan salasuhde, jonka seurauksena Kaisa tuli raskaaksi.
Käenpesä kuvattiin Helsingin Konalassa 15. syyskuuta 2003 – 13. toukokuuta 2005.
Sarjan tunnusmusiikkina käytettiin Freemanin esittämää klassikkoa ”Kaksi lensi yli käenpesän”.
Kaisa Hämäläisen elämä muuttuu täysin, kun hänen isänsä kuolee, poikaystävänsä jättää ja työpaikka vakinaistuu. Jussi Venäläinen puolestaan mokaa täysin jääkiekko-ottelussaan. Kohtalo ajaa Kaisan ja Jussin samalle risteilylle, jossa Kaisa horjahtaa laidan yli ja Jussi syöksyy häntä pelastamaan. He lupaavat toisilleen, että he alkavat elää sellaista elämää, kuin itse haluavat. Jussi purkaa kihlauksensa ja muuttaa Kaisan luokse asumaan ja ostaa samalle toisen puoliskon Kaisan upeasta asunnosta. Rahahuolien vuoksi pariskunnan täytyy kuitenkin ottaa alivuokralaisia: serbialaisen psykiatrin ja Jussin ystävän Traianin, Kaisan ystävän Pirjon ja Peten. Pian Käenpesään muuttaa myös 25-vuotias tyttö Julia, joka paljastuu myöhemmin vain 17-vuotiaaksi. Kimppakämpässä eläminen tuottaa Kaisalle suuria vaikeuksia. Seinän toisella puolella asuu utelias rouva Elina Perä.
Käenpesää esitettiin maanantaidraamana (yksittäisiä poikkeuksia ja kesätaukoja lukuun ottamatta) joka maanantai kello 20. MTV3-kanava aloitti 23. kesäkuuta 2008 sarjan uusinnat alusta alkaen siten, että joka arkipäivä esitettiin yksi jakso kello 18–19. Uusintoja esitettiin elokuun loppuun saakka, kunnes kanava palasi normaali ohjelmistoonsa kesätauolta. Uusinnat jatkuivat kesällä 2009, joilloin uusintoja esitettiin jokaisena arkiaamuna kello 10.10 alkaen.
Liv-kanava alkoi esittää "Käenpesää" 26. marraskuuta 2012 alkaen. Jaksoja esitettiin maanantaista torstaihin kello 20.00. Viikolla esitetyt jaksot esitettiin vielä uusintana lauantaina ja sunnuntaina kello 19–21. Uusintakierros päättyi 12. kesäkuuta 2013.
Aleksi Bardy, Pekko Pesonen, John Lundsten, Johanna Sinisalo, Sirpa Hyttinen, Kaisa Pylkkänen, Petja Peltomaa, Minna Mirha, Hanna Tiusanen, Miira Karhula, Risto Karhula, Antero Arjatsalo, Vesa Virtanen, Petri Repo, Eeva Tikka, Susanna Laaksonen, Outi Ikonen, Juuso Kalliala, Mikko Pöllä, Katja Jönsas, Vilja Roihu ja Tia Jaakkola.
JP Siili, Toni Laine, Elina Kivihalme, Matti Kinnunen, Maarit Lalli, Joona Tena, Lenka Hellstedt, Taavi Vartia ja Aleksi Mäkelä.
Paavali Jumppanen
Antti Paavali Jumppanen (s. 17. heinäkuuta 1974 Espoo) on pianisti ja Maj Lind -pianokilpailun voittaja 1994 sekä Young Concert Artists' International Auditions -kilpailun voittaja New Yorkissa 2000. Hän toimi pianon ja kamarimusiikin lehtorina Espoon musiikkiopistossa vuosina 2003-2012.
Jumppanen opiskeli Sibelius-Akatemiassa ja 1997–2000 Krystian Zimermanin johdolla Baselin musiikkiakatemiassa, jossa suoritti solistidiplomin. Jumppanen esiintyy säännöllisesti soolokonsertein orkestereiden solistina Euroopassa, Pohjois-Amerikassa, Japanissa ja Australiassa. Hän teki ensilevynsä Deutsche Grammophonille vuonna 2005 säveltäjä Pierre Boulezin kutsumana. Jumppasen ja viulisti Corey Cerovsekin levytys Beethovenin sonaateista pianolle ja viululle sai Midem-palkinnon vuoden parhaana kamarimusiikkilevynä 2008. Jumppanen on esittänyt Beethovenin ja Mozartin pianosonaatit useissa konserttisarjoissa Yhdysvalloissa ja Suomessa. Vuonna 2010 "The Boston Globe" valitsi hänen esityksensä Olivier Messiaenin pianosarjasta "20 katsahdusta Jeesus-lapseen" vuoden 10 parhaan konsertin listalle. Jumppanen on tilannut ja kantaesittänyt useita pianosävellyksiä suomalaisilta säveltäjiltä.
Lukuvuonna 2011–12 Jumppanen toimi vierailijana Harvardin yliopiston musiikin laitoksessa. Vuodesta 2015 alkaen Jumppanen on toiminut Piano-Espoo-festivaalin taiteellisena johtajana.
Vuoden 2000 kesäolympialaisten mitalitaulukko
Vuoden 2000 kesäolympialaisissa oli ohjelmassa 300 kilpailutapahtumaa. Mitalitaulukon ensimmäinen oli Yhdysvallat.
Formula 3000
Formula 3000 oli formula-autojen luokka, joka perustettiin Formula 2 -luokan tilalle vuonna 1984.
Euroopassa F3000 oli vuosina 1984–2004 nuorten kuljettajien paras ponnahduslauta Formula 1 -luokkaan pääsemiseen. F3000-sarja kiersi F1-sarjan kanssa kaikki Euroopan GP-kilpailut, ja näin kuljettajat olivat koko ajan valvovien tallipäälliköiden silmien alla. Useat nuoret kuljettajat nousivat Formula 3000:n kautta F1-talleihin. F3000 alkoi 2000-luvulla hiipua. Viimeisellä kaudella oli vaikeuksia saada riittävästi autoja lähtöruutuihin. Kauden 2004 päätteeksi F3000-sarja lopetettiin, ja tilalle tuli uusi GP2-sarja, joka kiertää pääosan sarjasta F1-sarjan matkassa Euroopan kisoissa.
Japanissa F3000-luokassa kilpaillaan Formula Nippon -sarjassa.
Yksikään Euroopan Formula 3000 -mestari ei ole voittanut Formula 1 -luokan maailmanmestaruutta. Osakilpailuvoittoja heillä on yhdeksän (Montoya 7, Alesi 1, Panis 1). Sarjan mestareista Jörg Müller, Bruno Junqueira ja Björn Wirdheim eivät nousseet koskaan Formula 1:siin kilpakuljettajaksi.
Alkmaion
Alkmaion Krotonlainen (, 400-luku eaa.) oli pythagoralainen esisokraatikkoihin kuulunut lääkäri ja filosofi. Hän oli kotoisin Suur-Kreikan Krotonista.
Alkmaion oli Pythagoraan oppilas. Hänen kirjoituksistaan on säilynyt joitakin katkelmia. Niissä hän käsitteli ensisijaisesti lääketiedettä, mutta jonkin verran myös luonnonfilosofiaa, astrologiaa ja meteorologiaa. Alkmaion oli ensimmäinen, joka toi kokeelliset menetelmät lääketieteeseen ja anatomiaan. Hän oli anatomisten leikkelyiden uranuurtaja ja hänen sanotaan olleen ensimmäinen, joka löysi Eustachiuksen käytävän eli korvatorven. Hän leikkeli ainakin eläinten ruumiita.
Alkmaion oli ensimmäinen, joka tutki sairauksien sisäisiä syitä. Sairauksien hän sanoi johtuvan voimien epätasapainosta ihmisen elimistössä. Elimistössä vaikuttivat kosteus ja kuivuus, lämpö ja kylmyys, sekä karvaus ja makeus. Kun nämä voimat olivat tasapainossa, ihminen oli terve, ja jos jokin niistä sai yliotteen, ihminen sairastui. Epätasapaino saattoi johtua ympäristöstä, ravinnosta tai elämäntavoista.
Alkmaion uskoi, että sielu on kuolematon ja ikuisesti liikkeessä taivaankappaleiden tavoin. Häntä pidetään ensimmäisenä, joka piti aivoja sielun sijaintipaikkana. Tämä johtui siitä, että hän todennäköisesti havaitsi anatomisten kokeidensa seurauksena, että silmät ovat suoraan yhteyksissä aivopuoliskoihin. Hän katsoi, että muisti, ajattelu ja ymmärrys sekä sitä kautta kaikki tieto syntyvät näkö- ja muista aistimuksista. Tämän seurauksena hän alkoi pitää aivoja myös henkisten toimintojen sijaintipaikkana.
Oireachtas na Gaeilge
Oireachtas na Gaeilge tarkoittaa iirin kielen edistämisliiton Irlannissa vuosittain järjestämiä festivaaleja, joilla kilpaillaan mm. iirinkielisen musiikin ja iirinkielisen kirjallisuuden kaltaisissa lajeissa. Esikuvana on toiminut walesilainen "Eisteddfod"-perinne. Skotlannin gaelinkieliset kutsuvat omaa vastaavaa juhlaansa nimellä "Mòd".
Sana "Oireachtas" (tai "Oireachtas Éireann") tarkoittaa myös Irlannin parlamentin molempien kamarien, senaatin ("Seanad Éireann") ja edustajainhuoneen ("Dáil Éireann") yhteistä kokoontumista.
Pyhä istuin
Pyhä istuin () tarkoittaa paavin virkaa ja myös katolisen kirkon ylintä hallintoa. Vastaavasti kuninkaiden virkoja nimitetään valtaistuimiksi. Yleensä paavi on pyhällä istuimella eli virassaan valinnastaan kuolemaansa asti. Sitten pyhälle istuimelle nousee uusi valittu paavi. On myös olemassa erityinen fyysinen paavin istuin.
Käsite "Pyhä Istuin" on lähes kaksituhatta vuotta vanha.
Pyhä Istuin on toiminut Vatikaanivaltiossa vuodesta 1929. Vaikka se on läheisessä yhteydessä Vatikaanivaltioon – Pyhän istuimen hallitsemaan itsenäiseen, riippumattomaan valtioon – nämä kaksi kokonaisuutta ovat itse asiassa erillisiä. Pyhä istuin hallinnoi Vatikaania, mukaan lukien kaikki diplomaattiset tehtävät; ulkomaalaiset suurlähetystöt akkreditoi Pyhä istuin eikä Vatikaanivaltio, ja Pyhä istuin solmii konkordaatit riippumattomien valtioiden kanssa itsensä ja Vatikaanivaltion puolesta.
Pyhällä istuimella on ollut vuodesta 1964 pysyvän tarkkailijajäsenen asema Yhdistyneissä kansakunnissa.
Pyhän istuimen diplomaattiedustustoja kutsutaan historiallisesti apostolisiksi nuntiatuureiksi.
Kasvi (täsmennyssivu)
Kasvi voi tarkoittaa seuraavia:
Elvingin torni
Elvingin torni on Kouvolassa entisen Valkealan kunnan alueella sijaitseva näkötorni. Vuorineuvos Rudolf Bernhard Elving rakennutti sen Kirjokiven kartanon maille vuosina 1905–1907. Tornin tarkoituksena oli alun perin auttaa ympäröivän alueen palovartioinnissa ja muussa valvonnassa. Toisen maailmansodan aikana se palveli ilmavalvontapaikkana mutta rapistui sittemmin huonoon kuntoon. Vuonna 1994 Kymiyhtiö ja Valkeala/Vekaran ja Valkealan Lionsklubit päättivät kunnostaa Museoviraston kulttuurihistoriallisesti arvokkaaksi rakennukseksi määrittelemän tornin, ja se avattiin yleisölle kesällä vuonna 1995.
Mikko Peltola (juontaja)
Mikko ”Peltsi” Peltola (s. 16. maaliskuuta 1974 Helsinki) on suomalainen juontaja ja toimittaja. Peltola tuli alun perin tunnetuksi televisiossa juontaessaan Yleisradion Summeria. Hän vakiinnutti paikkansa yhtenä Suomen kuunnelluimmista radiojuontajista tehdessään Radiomafian aamuohjelmaa yhdessä Juuso Myllyrinteen kanssa. Radiojuontajan tehtäviensä ohella Peltola on toiminut lisäksi lukuisissa TV-ohjelmissa, kuten Summeri-, Tiikeri- ja Sohva -nuortenohjelmissa. Peltola on toiminut myös muissa suuremmissa televisiotuotannoissa (Emma-gaala 2004–2008, Halosenniemen Joulu) ja hyväntekeväisyyskampanjoissa. Myllyrinteen siirryttyä muihin tehtäviin Peltola jatkoi radiotoimittajan työssä YleX:n aamuohjelman juontamista yhdessä ensin Juha ”Juhalahti” Lahden ja myöhemmin Marja Hintikan ja Ari Auran (nyk. Hursti) sekä Ilkka ”Ile” Uusivuoren kanssa. Vuoden 2008 alussa Peltola siirtyi juontamaan YleX Iltapäivää yhdessä Uusivuoren ja Jussi "Insinööri" Putkosen kanssa. Peltola oli Ylen Hyvän Nenäpäivä-varainkeruu- ja -tiedotuskampanjan kasvo vuonna 2007 ja 2009. Peltola juonsi viimeisen lähetyksensä YleX:ssä 31. joulukuuta 2009.
Hänet on palkittu Telvis-gaalassa suosituimpana radiojuontajana vuosina 2004, 2005 ja 2006. Lisäksi yhdessä Juuso Myllyrinteen kanssa Peltola valittiin "Vuoden radiotoimittaja" -palkinnon saajaksi Musiikki ja Median Industry Awards -tapahtumassa vuonna 2003.
Aktiivisena pyöräilijänä tunnettu Peltola valittiin vuonna 2007 vuoden pyöräilijäksi sekä hänet palkittiin Liikenneturvan Tiedotuspalkinnolla työstään pyöräilykypärän käytön edistäjänä. Hän on työssään aktiivisesti puhunut pyöräilykypärän käytön edistämisen puolesta.
Vuosina 2008 ja 2009 Peltola on juontanut Suomen euroviisukarsinnan ja toiminut euroviisujen kommentaattorina Jaana Pelkosen kanssa. Vuonna 2010 Peltola juonsi vielä Pelkosen kanssa viisukarsinnat, mutta ei ollut enää kommentaattorina Oslon kansainvälisissä viisulähetyksissä. Peltola on toiminut myös Seinäjoen Tangomarkkinoiden, "Erätulilla"- ja "Peltsin Lappi" -televisio-ohjelmien juontajana.
Vuonna 2017-2018 Peltolalla on käynnissä "Peltsin kova vuosi". jossa hänellä on suoritettavanaan kuusi pitkää kastävyysurheiluhaastetta luonnossa. Ensimmäinen haaste oli merimelonta Helsingistä Hankoon ja toinen polkujuoksu 140 km pitkä Karhunpolku-vaellusreitti Pohjois-Karjalassa. Sarjan loput jaksot kuvataan vuoden 2018 aikana.
Mikko Peltola meni naimisiin 2009 sairaanhoitaja-avovaimonsa Anun kanssa. Vuonna 2010 he saivat tyttären ja vuonna 2012 heille syntyi poika, jolla on Downin oireyhtymä.
Peltola harrastaa kalastusta ja hän suoritti kalastusoppaan ammattitutkinnon vuonna 2012. Syksyllä 2013 Peltola julkaisi yhdessä Mika Wickströmin kanssa kirjan "Peltsin kala-apajat".Peltsin matkassa: Järvi-Suomen kiehtovat ottipaikat, Mikko Peltola, Mika Wickström, Tammi 2016
Peltsin Lapissa, Mikko Peltola, Mika Wickström, Tammi 2017
Juha Lahti
Juha ”Juhalahti” Lahti on suomalainen juontaja ja tv-persoona.
Lahti tuli tunnetuksi YleX:n radiojuontajana juontaessaan yhdessä Mikko ”Peltsi” Peltolan kanssa suosittua aamuohjelmaa YleX Aamua. Lahti korvasi Peltolan juontajaparina aiemmin toimineen Juuso Myllyrinteen. Lahti kuului YleX:n aamutiimiin myös Myllyrinteen aikana, mutta oli silloin pienemmässä roolissa.
Lahti siirtyi 31. heinäkuuta 2006 YleX Aamusta Yle Viihteeseen ja hänen tilalleen tuli Ilkka ”Ile” Uusivuori.
Lahti esiintyi YleX:llä ja TV2:lla pyörivässä Radio Millennium -ohjelmassa radiojuontaja Johnnynä. Hän on juontanut myös muun muassa Emma-gaalaa, Muuvi-musiikkivideopalkintogaalaa sekä Internetissä pyörivää Yle Extrat -mokaohjelmaa. Lahti nähtiin juontajana myös yhdessä Tammerkosken sillalla jaksossa.
Juha Lahti on tuottanut ja säveltänyt YleX:n joulukappaleita vuodesta 2003 asti. Kappaleissa laulaa YleX:n juontajia.
Lahti työskentelee tällä hetkellä Ylellä tuottajana. Hän tuotti Ylen ensimmäisen elektronisen urheilun lähetyksen Assembly Summer 2014 -tapahtumasta. Muita projekteja ovat mm. Noin viikon uutiset ja Radio Millennium.
Charles Stross
Charles David George Stross (s. 18. lokakuuta 1964 Leeds) on brittiläinen tieteiskirjailija.
Charles Stross kuuluu uusiin kovaa tieteiskirjallisuutta kirjoittaviin brittiläisiin kirjailijoihin muun muassa Alastair Reynoldsin ja Ken MacLeodin ohella. Strossin ensimmäinen novelli "The Boys" julkaistiin Interzone-lehdessä vuonna 1987. Hänen ensimmäinen romaaninsa "Singularity Sky" julkaistiin vuonna 2003 ja se oli yksi Hugo-ehdokkaista. Stross asuu nykyään Edinburghissa, Skotlannissa.
Strossin novelli "The Concrete Jungle" palkittiin vuonna 2005 Hugo-palkinnolla. Vuonna 2006 Strossin kirja "Accelerando" voitti Locus-palkinnon parhaasta tieteisromaanista.
Vuonna 2006 World Transhumanist Association myönsi Charles Strossille "H.G. Wells award for Outstanding Contributions to Transhumanism" -palkinnon.
Vuoden 1996 kesäolympialaisten mitalitaulukko
Vuoden 1996 kesäolympialaisissa oli ohjelmassa 271 kilpailutapahtumaa. Mitalitaulukon ensimmäinen oli isäntämaa Yhdysvallat.
Vuoden 1998 talviolympialaisten mitalitaulukko
Vuoden 1998 talviolympialaisissa oli mukana urheilijoita 72 eri maasta, jotka kilpailivat 68 olympiatapahtumassa. Mitalitaulukon ykkössijan saavutti Saksa.
Talviolympialaiset 1998
XVIII talviolympialaiset pidettiin Naganossa Japanissa. Kilpailut avattiin 7. helmikuuta ja päätettiin 22. helmikuuta vuonna 1998.
Kisojen valintaprosessi pidettiin 15. kesäkuuta 1991 Birminghamissa, Britanniassa.
Kisojen avajaisten luonne oli hillitty, mutta vastoin japanilaisten toiveita seremoniat vietiin läpi päivänvalossa. Tapahtuma aloitettiin jo kello 11 aamupäivällä, jolloin Yhdysvalloissa oli perjantai-ilta, New Yorkissa kello yhdeksän.
Pääosaan avajaisissa nousivat isäntämaassa huippusuositut sumopainijat, joille annettiin koko tilaisuuden suurimmat aplodit. Aluksi 36 japanilaisen kansallisurheilun harjoittajaa suorittivat shiko-rituaalin, minkä jälkeen avajaisten päätähti, suurmestari () Akebono nousi sumopainin ottelukenttää "dohyota" muistuttaneelle lavalle ja esitti yokozuna dohyo-iri -rituaalin. Jalkojen nostamisella ja tarmokkaalla maahan laskemisella (shiko) oli tarkoitus ajaa pahat henget tiehensä ja viestittää, että kilpailut pidettäisiin reilun urheiluhengen nimissä. Sumopainijoiden lisäksi avajaisten teema noudatteli muiltakin osin Japanin satu- ja tarinakulttuuria, muun muassa balettitanssin muodossa.
Avajaisten kisojen rauhaan vedonneen kappaleen oli säveltänyt britti Andrew Lloyd Webber ja sen lauloi Ryoko Moriyama. Avajaiset lopetettiin Ludwig van Beethovenin sävelmään, jonka kuoro-osuuteen yhtyivät eri puolilla maapalloa, New Yorkissa, Pekingissä, Berliinissä, Hyväntoivonniemellä ja Sydneyssä sijainneet orkesterit.
Suurkisojen avajaisille tyypillisesti avajaisissa puheen pitivät maan keulahahmo, keisari Akihito, olympiatoimikunnan puheenjohtaja Eishiro Sato sekä Kansainvälisen olympiakomitean puheenjohtaja Juan Antonio Samaranch.
Olympiaohjelmassa oli 72 tapahtumaa 14 eri urheilulajissa.
Kisoihin osallistui 2 180 urheilijaa 72 maasta.
Vuoden 1998 talviolympialaisten mitalitaulukon ykkössijan saavutti Saksa.
Lyijyatsidi
Lyijyatsidi Pb(N) on nalleissa käytetty herkästi räjähtävä kiteinen aloiteräjähde.
Aine räjähtää 150 mm pudotuksesta tai 7 millijoulen staattisesta varauksesta. Lyijyatsidin räjähdysnopeus (palonopeus) on 5180 m/s. Valkoisten kiteiden tiheys on 4,71 grammaa/cm³. Atomipaino on 291,24 grammaa/mooli. Lyijyatsidi reagoi kuparin, sinkin ja muiden metallien sekä metalliseosten kanssa muodostaen muita, huomattavasti herkemmin räjähtäviä atsideja.
Kun lyijyatsidia säilytetään vedessä, on muistettava, ettei vesi ole bakteerista. Bakteerit tuottavat yhdisteitä, jotka reagoivat lyijyatsidin kanssa kaasua muodostaen. Lyijyatsidi on vähemmän särkevä ja herkempää iskulle, lämmölle ja muille voimille, kuin räjähdyselohopea (elohopeafulminaatti).
Lyijyatsidia käytettiin muun muassa toisen maailmansodan aikaisissa pommien ja syvyyspommien räjäyttimissä. Jos sellaisia säilytetään kauan veden alla, lyijyatsidi kiteytyy ja herkistyy muuttuen äärimmäisen räjähdysherkäksi. 
Tämän vuoksi mm. sotavuosina alusten mukana uponneet syvyyspommit, joiden räjäyttimissä on juuri lyijyatsidia, ovat erityisen vaarallisia raivattavia.
Frederik Pohl
Frederik Pohl (26. marraskuuta 1919 New York, Yhdysvallat – 2. syyskuuta 2013 Palatine, Illinois, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen tieteiskirjailija ja toimittaja. Hänet on nimetty yhdeksi tieteiskirjallisuuden suurmestareista.
Nuorena Pohl asui New Yorkissa, jossa hän kuului tieteiskirjallisuusfaneista koostuvaan "Futurians"-ryhmään. Ryhmän muihin jäseniin kuuluivat Donald Wollheim, John Michel, Cyril M. Kornbluth, Isaac Asimov, Damon Knight, James Blish ja Judith Merrill. Futurians-ryhmän jäsenten kantavana aatteena oli käsitys, että tieteiskirjallisuus voi toimia poliittisen muutoksen ja yhteiskunnallisen kritiikin välineenä.
1950-luvulla Pohl kirjoitti ystävänsä C. M. Kornbluthin kanssa useita novelleja ja romaaneja, joista kuuluisin on satiirinen "Avaruuden kauppamiehet" ("The Space Merchants"), joka kertoo suurten mainostoimistojen hallitsemasta maailmasta.
Vuosina 1959–1969 Pohl työskenteli "Galaxy"-lehden ja sen sisarlehden "Ifin" toimittajana.
Pohl palasi tieteiskirjallisuuden pariin 1970-luvulla "Heechee"-sarjallaan ja "Plusmies"-romaanillaan.
"Avaruuden portti" on saanut Nebula-, Hugo-, Locus- ja Campbell-palkinnot.
"Plusmies" on saanut Nebula-palkinnon.
Sitruunahappo
Sitruunahappo on kolmearvoinen orgaaninen happo. Sen kemiallinen kaava on CHO tai vaihtoehtoisesti 
CH(COOH)•COH(COOH)•CH(COOH). Sitä esiintyy luonnossa muun muassa sitrushedelmissä. Elintarvikkeista sitruunahapon tunnistaa E-koodista E330. Sitruunahapon muita nimiä ovat "2-hydroksi-1,2,3-propaanitrikarboksyylihappo" ja Acidum Citricum.
Sitruunahapon CAS-numero on 77-92-9. Sitruunahappoa vastaava anioni on sitraatti-ioni. Carl Wilhelm Scheele eristi sitruunahappoa sitruunamehusta ensimmäisen kerran 1784.
Sitruunahappo on yksi sitruunahappokierron välivaiheista. Se osallistuu täten lähes kaikkien organismien aineenvaihduntaan.
Sitruunahapolla on myös kidevedellinen muoto eli sitruunahappomonohydraatti CHO•HO, jonka CAS-numero on 5949-29-1.
Sitruunahappoa käytetään muun muassa elintarvikkeiden säilöntään, kalkkisaostumien poistamiseen pyykin- ja astianpesukoneista, kahvin- ja vedenkeittimistä, sikojen ripulilääkkeenä, ruosteenpoistoon autojen entisöinnissä, tahranpoistoon vaatteista, ja lisäaineena virvoitusjuomissa. Sitruunahappo on nautittuna haitallista hampaiden kiilteelle. Sitruunahappoa myydään muun muassa apteekeissa, etnisissä kaupoissa ja maataloustuotteita myyvissä liikkeissä.
Sitruunahappoa valmistetaan ravintoliuoksessa "Aspergillus niger"- ja "Candida guilliermondii" –sienten avulla.
Poul Nyrup Rasmussen
Poul Nyrup Rasmussen (s. 15. kesäkuuta 1943) on tanskalainen poliitikko. Hän oli Tanskan pääministeri vuosina 1993–2001. Vuosina 2004–2011 Rasmussen toimi Euroopan sosialidemokraattisen puolueen puheenjohtajana.
Rasmussen syntyi köyhään työläisperheeseen ja aloitti työnteon jo seitsemänvuotiaana. 15-vuotiaana hän oli mukana ensimmäisen oppikoululaisille tarkoitetun sosiaalidemokraattisen järjestön perustamisessa. Rasmussen opiskeli Kööpenhaminan yliopistossa taloustiedettä ja valmistui maisteriksi vuonna 1971. Opintojen päätyttyä hän työskenteli ekonomistina ay-keskusjärjestön talousosastolla.
Rasmussen valittiin kansankäräjille vuonna 1988, ja hänestä tuli Tanskan sosiaalidemokraattisen puolueen puheenjohtaja 1992. Pääministeriksi Rasmussen valittiin vuonna 1993 sen jälkeen, kun Poul Schlüterin johtama porvarihallitus oli joutunut eroamaan tamilipakolaisten kohteluun liittyneen kohun vuoksi. Pääministerinä Rasmussen toimi vuoteen 2001 saakka, minkä jälkeen hän siirtyi pois puolueen johtotehtävistä 2002.
Rasmussenin pääministerikaudella oli käytössä niin sanottu Tanskan malli, jonka ansiosta työttömyys saatiin laskettua 4,5 prosenttiin vuoden 2001 loppuun tultaessa. Vuonna 1993 työttömyysprosentti oli ollut 12 prosenttia. Koulutukseen liittyvät toimenpiteet ja tuntuvat työttömyyskorvaukset olivat eräitä mallin ominaispiirteitä.
Pääministerikautensa jälkeen Rasmussen valittiin Euroopan parlamenttiin vuoden 2004 vaaleissa. Parlamentissa hän istui yhden kauden. Rasmussen toimi myös Euroopan sosialidemokraattisen puolueen puheenjohtajana vuosina 2004–2011.
Stylofoni
Stylofoni (myyty tuotenimellä "Dübreq Stylophone") oli pienikokoinen elektroninen soitin, jonka keksi Brian Jarvis vuonna 1967. Se koostui metallisesta koskettimistosta, jota soitettiin koskettamalla koskettimia eräänlaisella kynällä ("stylus"). Jokainen kosketin on kytketty halpaan jänniteohjattuun oskillaattoriin erisuuruisen vastuksen kautta, jolloin kynällä koskettaessa virtapiiri sulkeutuu ja syntyy ääni, jota voi lähinnä kuvata adjektiiveilla "suriseva", "raaka" tai "ärsyttävä". Äänenlaadusta huolimatta stylofoneja on myyty noin kolme miljoonaa kappaletta, lähinnä lasten leluiksi. Isossa-Britanniassa stylofonin mainosmiehenä on toiminut erityisesti Rolf Harris.
Stylofoni on harvinaisuus kaupallisilla äänitteillä, mutta sellaisiakin löytyy, esimerkiksi David Bowien "Space Oddity" (jossa tosin on vain pari stylofonilla soitettua säveltä). Stylofonin on joskus mainittu olevan "kenties karsein koskaan kehitetty syntetisaattori".
Lokakuussa 2007 lelufirma Re:creation toi yhdessä uudelleenperustetun Dubreq Ltd:n kanssa markkinoille uuden version stylofonista. Uudessa stylofonissa on alkuperäismallista puuttunut äänenvoimakkuuden säätö sekä MP3-sisääntulo.
Fuuga
Fuuga (< , 'pako', 'paeta') on perinteisesti kontrapunktia käyttäen sävelletty polyfoninen musiikkikappale tai kappaleen osa, joka koostuu useasta itsenäisestä äänestä. Fuugan aloittaa yhdellä äänellä esitetty teema, jonka jälkeen toinen ääni toistaa teeman ja alkuperäinen ääni säestää kontrapunktisesti. Tämän jälkeen mahdolliset muut äänet tulevat mukaan yksitellen samaan tapaan, enimmillään jopa kymmenen. Myöhemmin teema esiintyy fuugassa eri äänissä eri transpositioissa, jolloin sen ilmenemismuoto voi olla alkuperäisestä poikkeava.
Musiikinhistorian tunnetuimmat fuugat sävelsi Johann Sebastian Bach. Muun muassa hänen säveltämänsä Das wohltemperierte Klavierin molemmat osat koostuvat 24 preludista ja fuugasta. Bachin Die Kunst der Fuge () on puolestaan hänen polyfonisen työskentelynsä huipentuma, ja se koostuu neljästätoista fuugasta ja neljästä kaanonista, joista kaikki ovat erittäin hienovaraisesti ja monimutkaisesti sävellettyjä ja esittelevät mitä moninaisimpia fuugatyyppejä.
Klassismin aikaan fuugamuotoa käytettiin vielä jonkin verran. W. A. Mozartin requiemin Kyrie-osassa voi kuulla esimerkin "kaksoisfuugasta", fuugasta, jossa on kaksi teemaa (kyseisessä kappaleessa nämä teemat aloittavat peräkkäin). Myös esimerkiksi Joseph Haydnin jousikvartettojen ja Ludwig van Beethovenin pianosonaattien osissa on fuugia. Romantiikanaikaisissa sävellyksissä fuugia on melko vähän; urkumusiikin säveltäjät ovat kuitenkin yleensä jossain määrin pitäneet yllä fuugasäveltämisen perinnettä, esimerkiksi myöhäisromantiikan aikana erityisesti Max Reger. Sen sijaan eräät 1900-luvun musiikin säveltäjät käyttivät fuugamuotoa runsaasti: Béla Bartók, Paul Hindemith ja Dmitri Šostakovitš (esimerkiksi 24 preludia ja fuugaa op. 87 sekä 15. jousikvarteton alku) sävelsivät useisiin kappaleisiinsa fuugia.
Spin-off
Spin-off ( ’pyöriä’ + "off" ’irti, eroon’) tarkoittaa menestyksekkään kirjan, elokuvan, televisiosarjan, videopelin tai muun kerronnallisen teoksen pohjalta tehtyä oheis- eli sivutuotetta, kylkiäistä eli uutta teosta tai sarjaa.
"Spin-off"-sarjoille on tyypillistä, että ne ottavat alkuperäisestä teoksesta jotakin, mikä uudessa teoksessa nostetaan pääasiaksi. Esimerkiksi hahmo, joka alkuperäisessä TV-sarjassa oli vain sivuhahmo, voi nousta omassa sarjassaan päähenkilöksi.
"Spin-off"-teokset sisältävät usein alkuperäisen teoksen hahmoja tai sijoittuvat siitä tuttuun miljööseen mutta pysyvät silti omana kokonaisuutenaan, erillään alkuperäisestä teoksesta. "Spin-offin" rooli alkuperäisteoksen juonijatkumossa voi joissain tapauksissa olla vaikea määritellä. Jotkut "spin-offit" voivat esim. sijoittua juonellisesti aikaan ennen alkuperäisen teoksen tapahtumia tai suoraan alkuperäisen teoksen jälkeen. "Spin-off" voi tapahtua myös rinnakkain alkuperäisen teoksen kanssa, jolloin se voi vaikkapa näyttää, mitä tapahtui jossain muualla samaan aikaan kun päätarina tapahtui. Jotkut "spin-offit" taas voivat luoda rinnakkaisen universumin, jossa on samankaltaisia piirteitä ja hahmoja kuin alkuperäisessä tarinassa mutta silti eivät ole missään tekemisissä sen kanssa.
Historian ensimmäisenä "spin-off"-sarjana pidetään vuonna 1941 aloittanutta "The Great Gildersleeve" -radiosarjaa, joka erkani "Fibber McGee and Molly" -sarjasta.
"Spin-off"-termiä käytetään myös liike-elämässä muun muassa kuvaamaan vanhasta yrityksestä irrotettua uutta yritystä eli "oheisyritystä"'
Kolmanneksi termillä tarkoitetaan oheistuotetta, sivutuotetta, esimerkiksi tutkimuksen oheistulosta. Termillä kuvataan tekniikan siirtymistä sovellutuksesta toiseen; esimerkiksi NASA kertoo, miten avaruustekniikkaa on siirtynyt maanpäälliseen käyttöön. Tässä mielessä on kerrottu paljon virheellisiä tarinoita, esimerkiksi Teflon-muovin on väitetty olleen avaruustekniikan tulos.
Battery (energiajuoma)
Battery on energiajuoma, jonka virkistävä vaikutus perustuu kahvi- ja guarana-uutteisiin sekä tauriiniin. Juoma on keltaista, kuplivaa ja makeahkoa.
Batteryn omistaja ja valmistaja on Oy Sinebrychoff Ab, joka on osa kansainvälistä Carlsberg-panimokonsernia. Battery tuotiin markkinoille vuonna 1997, ja sitä on parhaimmillaan myyty 40 maassa. Suomessa Battery oli vuonna 2007 eniten myyty energiajuoma.
Batteryn brändin perusajatus on energiaa sisältävä "paristo" (). Pakkauksessa pyritään jäljittelemään pariston ulkonäköä. Batteryn slogan on "Keeps You Going".
Battery-konsepti kehitettiin vuonna 1996 yhteistyössä mainostoimisto Hasan & Partnersin kanssa, joka vuonna 2016 sai Batteryn ja muut Sinebrychoffin juomabrändit jälleen asiakkaikseen. Batteryn kansainvälisessä mainonnassa avustaa Hasanin ruotsalainen tytäryhtiö Perfect Fools. Välillä Batteryn markkinointiviestintää tekivät muun muassa Lowe Partners ja Contra.
Alkuperäisen Battery Energy Drinkin lisäksi juomasta on johdettu erilaisia variaatioita:Eri makuvaihtoehtojen saatavuus vaihtelee maittain ja markkinoittain.
Suomen markkinoilla ovat aiemmin olleet saatavilla:Battery-juomia myydään pääasiassa 40 cl:n muovipulloissa sekä 33 cl:n ja 25 cl:n tölkeissä. Elokuussa 2010 Suomessa tuli myyntiin rajoitettu erä pinttitölkkejä (0,568 litraa), joka tunnettiin nimellä "Battery Limited edition 0,568 l". Suuren suosionsa ansiosta tuotetta on alettu myymään "Big Edition" -nimellä, eli sen myyntiä ei ole enää rajoitettu. Vuonna 2014 Battery lanseerasi uuden 25 cl:n tölkin.
Suomessa kehitettyä ja tammikuussa 1997 markkinoille tuotua Batteryä on alusta asti viety muihinkin maihin. Vuoden 1997 kesällä Batteryä alettiin myydä Virossa, Latviassa ja Liettuassa ja seuraavana vuonna muualla Norjassa ja Ruotsissa.
Vuonna 2016 Battery-juomia vietiin 20 maahan, mikä teki siitä Sinebrychoffin kansainvälisimmän tuotemerkin. Enimmillään Batterya on myyty yli 40 maassa. Yksi vahvimpia Battery-markkinoita on Chile sen jälkeen, kun pari chileläistä maailmanympärimatkaajaa oli Helsingissä keksinyt alkaa tuoda sitä kotimaahansa.
Vuonna 2011 avattiin Battery-verkkokauppa, joka toimii yhteistyössä Amazon.com- ja Suomikauppa.fi-sivustojen kanssa. Kaupan kautta voi kuka tahansa tilata Batteryn tuotteita mihin maahan tahansa.
Tuoteominaisuuksissa ja -promootioissa voi olla paikallisia erikoisuuksia: esimerkiksi Jemenissä tölkin ulkoasua on mukautettu arabikulttuuriin siten, että plus-merkin tilalla on salama.
Suurennuslasi
Suurennuslasi on kupera linssi, jonka läpi katsottaessa esineet näkyvät suurentuneina.
Suurennuslasissa nähdään esineen suurennettu valekuva, kun esine on linssin ja polttopisteen välillä. Yksinkertaisen kaksoiskuperan linssin sijaan käytetään myös tasokuperia, kovera-kuperia linssejä ja näiden yhdistelmiä virheettömämmän kuvan aikaansaamiseksi. Kun polttopiste on erittäin kirkkaan ja lämpimän lähteen kuten auringon aikaansaama, suurennuslasilla voi sytyttää tulen.
"Luppi" eli "luuppi" on pieni (kellosepän) suurennuslasi.
Vasa nation
Vasa nation (VN) on vuonna 1908 perustettu Helsingin yliopiston ruotsinkielinen osakunta, jonka juuret ovat Pohjalaisessa osakunnassa. Osakunnan värit ovat punainen, keltainen ja musta. Nimestään poiketen Vasa nationin kanta-alueena on sääntöjen mukaan Pohjanmaan historiallinen maakunta, käytännössä lähinnä Rannikko-Pohjanmaa ja Kokkola Keski-Pohjanmaalta.
(myös Etelä-Pohjalaisen Osakunnan inspehtori 1907)
Happy hardcore
Happy hardcore perustuu nopeaan musiikkiin (yleensä n. 160-180 BPM), johon liittyy iloisia soitinkuvioita ja usein myös laulua. Se kehittyi reiveissä 1990-luvun alkuvuosina. Nopeus on hardcoren peruja. Tunnetuimpia happy hardcore -artisteja on saksalainen Blümchen.
Happy hardcore (joka on hardcore teknon alalajeja) on usein myös musiikkia, jota on muokattu alkuperäisestä kappaleesta, esimerkiksi muuttamalla ääntä ns. tyttömäiseksi/kimeäksi ja nopeuttamalla tempoa, jolloin kappale saattaa olla huomattavastikin lyhyempi verrattuna alkuperäiseen.
Goa
Goa on osavaltio Intiassa. Goa on Intian pienin osavaltio maa-alueeltaan ja neljänneksi pienin asukasmäärältään. Se on myös Intian vaurain osavaltio BKT:lla mitattuna. Goa on Portugalin entinen siirtokunta. Portugali hallitsi Goan alueita vuodesta 1510 vuoteen 1961. Useat goalaiset ovat katolisia. Goa tuli kuuluisaksi hippiliikkeen ja sen myötä myöhemmin syntyneen elektronisen Goa trance -musiikin vuoksi.
Goan historiaa on kyetty tutkimaan 2300 vuoden taakse. Nimen alkuperä on tuntematon, mutta se esiintyy hindujen ja buddhalaisten pyhissä kirjoituksissa. Ensimmäinen eurooppalainen, jonka tiedetään vierailleen Goassa, on portugalilainen Vasco da Gama, joka löysi meritien Intiaan.
Intia vaati Portugalia palauttamaan Goan alueen 6. helmikuuta 1950.
Goa on jaettu kahteen piirikuntaan: Pohjois-Goaan ja Etelä-Goaan. Piirikunnat jakautuvat edelleen yhteentoista talukaan, jotka ovat Bardez, Bicholim, Pernem, Ponda, Sattari, Tiswadi pohjoisessa ja Canacona, Mormugao, Quepem, Salcete ja Sanguem etelässä.
Arambol beach
Anjuna Beach
Arossim beach
Agonda Beach
Baga beach
Bambolim beach
Baina beach
Bogmalo beach
Betalbatim beach
Benaulim beach
Betul beach
Butterfly beach
Chapora beach
Calancute beach
Candolim beach
Coco beach
Caranzalem beach
Cansaulim beach
Conaua beach
Colva beach
Cavelossim beach
Canaiguimin beach
Cabo de rama beach
Cola beach
Dona paula beach
Dharvalrm beach
Galgibag beach
Kalacha beach
Kakolem beach
Kegdole beach
Morjim beach
Miramar beach
Majorda beach
Mobor beach
Palolem beach
Patnem beach
Polem beach
Vagator beach
Goan ainoa lentokenttä Dabolim Airport sijaitsee osavaltion suurimmassa kaupungissa Vasco da Gamassa. Kentälle lentää suuri määrä tilauslentoja Lähi-idästä ja Euroopasta turistisesonkina.
1900-luvun lopulta alkaen Goa on ollut suosittu matkailukohde, ja se on kansainvälisesti tunnettu trooppisista rannoistaan ja arkkitehtuuristaan. Goan kirkot ja luostarit ovat UNESCOn maailmanperintökohteita.
Elohopeafulminaatti
Räjähdyselohopea eli elohopeafulminaatti Hg(ONC) on tunnettu aloiteräjähdysaine, joka on lyijyatsidia enemmän särkevä ja siten nykyään harvemmin käytetty.
Räjähdyselohopea on puhtaana valkoista kiteistä ainetta, mutta yleensä heikon ruskehtavan keltaista tai harmaata. Aine on raskasta ja kiteistä, eikä ime vettä. Yhdiste kuitenkin liukenee kuumaan veteen ja ammoniakkiliuokseen. Aine on hyvin räjähdysherkkää, onnettomuudet valmistettaessa ovat tavallisia.
Elohopeafulminaattia valmistetaan happaman elohopeanitraatin vesiliuoksen ja etanolin välisellä reaktiolla. Reaktiota katalysoi kupari(I)kloridi.
Räjähdyselohopea reagoi märkänä ja kuivana alumiinin, magnesiumin, sinkin, kuparin ja pronssin kanssa.
Kansainvälinen säteilysuojelukomissio
Kansainvälinen säteilysuojelukomissio (ICRP, "International Commission on Radiological Protection") on vuonna 1928 perustettu riippumaton, tieteellinen säteilyturvallisuuden asiantuntijajärjestö. Sen tehtävänä on edistää yleistä säteilyturvallisuutta, alan tieteellistä tutkimusta ja etenkin määrittää kansainvälisesti, lähes universaalisti noudatettuja säteilyturvallisuuden suosituksia ja normeja. ICRP toimii yhteistyössä alan muiden tieteellisten organisaatioiden kuten YK:n alaisten IAEA:n ja UNSCEAR:n sekä OECD:n ydinenergiajärjestö NEA:n kanssa, sekä kansallisten säteilyturvallisuusviranomaisten kuten suomen Säteilyturvakeskuksen kanssa.
ICRP:n muodostavat sitä johtava 12-jäseninen komissio, tieteellinen sihteeristö ja neljä pysyvää komiteaa, jotka ovat:
ICRP:n suositukset summaavat alan tieteellistä tietoa ja ne ovat lähes universaalisti hyväksyttyjä. Lähes kaikkien maiden säteilylainsäädäntö perustuu ICRP:n suosituksille.
Amfitrite
Merenjumalatar Amfitrite () oli kreikkalaisessa mytologiassa merenjumala Poseidonin vaimo ja Tritonin äiti. Roomalaisessa mytologiassa hänet korvasi Salacia, Neptunuksen vaimo. Hän oli yksi nereideistä, viidestäkymmenestä merenneidosta, jotka joidenkin tarujen mukaan olivat Nereuksen ja Doriksen tyttäriä. Toisaalla hänen mainitaan olevan Okeanoksen ja Tethyksen tytär ja siten okeanidi.
Kuvataiteessa Amfitrite kuvataan Poseidonin rinnalla, joko istumassa valtaistuimella tai merihevosten vetämissä vaunuissa. Hän on pukeutuneena ylvääseen viittaan ja koristaa hiuksensa kalaverkoilla. Toisinaan hiuslaitteen kruunaa ohimolle kiinnitetty hummerin saksi.
Ionisoivan säteilyn vaikutusten tieteellinen komitea
Ionisoivan säteilyn vaikutusten tieteellinen komitea (UNSCEAR, engl. "United Nations Scientific Commitee on the Effects of Atomic Radiation") on Yhdistyneiden kansakuntien ionisoivan säteilyn vaikutusten tieteellinen komitea. Sen on perustanut YK:n yleiskokous vuonna 1955 tutkimaan säteilyn vaikutuksia ihmiseen ja ympäristöön. Nykyään UNSCEAR:ia pidetään alansa johtavana asiantuntijajärjestönä. Komitea koostuu tiedemiehistä 21 maasta: Argentiinasta, Australiasta, Belgiasta, Brasiliasta, Britanniasta, Egyptistä, Indonesiasta, Intiasta, Japanista, Kanadasta, Kiinasta, Meksikosta, Perusta, Puolasta, Ranskasta, Ruotsista, Saksasta, Slovakiasta, Sudanista, Venäjältä sekä Yhdysvalloista. UNSCEAR:n komitean toimintaa tukee sihteeristö, joka sijaitsee Wienissä.
Komitean työ keskittyy lähinnä säteilyturvallisuusalan tieteellistä tutkimusta summaavien YK:n yleiskokoukselle osoitettujen raporttien tuottamiseen. UNSCEAR:n raportteja pidetään yleisesti alan tutkijoiden konsensusjulkaisuina.
Haarusanikkaiset
Haarusanikkaiset ("Psilophytina", "Psilotophytina") on yksi sanikkaisten neljästä alakaaresta ja samalla niistä kaikkein pienin ja alkeellisin. Haarusanikkaisiin kuuluu kaksi sukua, joista "Psilotum" käsittää kaksi ruohomaista kuivien trooppisten seutujen lajia ja "Tmesipteris" 12–13 Australiassa, Uudessa-Seelannissa ja Uudessa-Kaledoniassa esiintyvää epifyyttistä lajia.
Monet kasvitieteilijät pitävät haarusanikkaisia alkeellisimpina nykyään elävinä putkilokasveina, sillä niillä ei ole lainkaan juuria tai lehtiä. Lehtien sijaan niillä on pienet lehtimäiset ulokkeet, joiden sisällä ei ole johtojänteitä, kuten oikeilla lehdillä. Juurien sijaan niillä on maavarsi, joka on yhteydessä mykorritsaan eli sienijuureen. Kolme itiöpesäkettä ovat yhdistyneet pienen varsimaisen ulokkeen päähän. Haarusanikkaisille on ominaista sukupolvenvuorottelu ja pientä maavarren palasta muistuttava suvullisen polven alkeisvarsikko on korkeintaan kahden millimetrin kokoinen.
Haarusanikkaisten luokittelu on yhä ristiriitainen, eikä ryhmältä ole löytynyt fossiileja. Ryhmä on ollut tapana erottaa muista sanikkaisryhmistä, mutta DNA-tutkimukset ovat osoittaneet, että haarusanikkaiset saattavat myös olla hyvin yksinkertaisia saniaisia. Eräät lähteet sisällyttävät haarusanikkaisiin myös käärmeenkielikasvit ("Ophioglossaceae").
Kronos
Kronos () oli kreikkalaisessa mytologiassa vahvin titaaneista. Kukistettuaan isänsä Uranoksen leikkaamalla irti tämän peniksen Kronos nousi maailman valtiaaksi.
Kronos nai sisarensa Rhean ja heidän lapsiaan olivat Hestia, Demeter, Hera, Haades, Poseidon ja Zeus. Tietäen kohtalon määränneen, että yksi hänen lapsistaan tulee kukistamaan hänet, Kronos nieli lapsensa, mutta Rhea toimitti Zeuksen turvaan. Myöhemmin Rhea petkutti Kronoksen oksentamaan nielemänsä lapset. Zeuksen johdolla lapset lopulta kukistivat Kronoksen ja sulkivat hänet sekä muut titaanit Tartarokseen. Siellä fuuriat eli raivottaret kiduttavat häntä ikuisesti Kreikan mytologian mukaan.
Kronos tunnettiin Roomassa Saturnuksena.
Luettelo Suomen kauppaloista
Tämä on luettelo Suomen kauppaloista. Kauppalat lakkautettiin kuntamuotona vuonna 1977 ja kauppalat muutettiin kaupungeiksi.
Kulosaaren huvilakaupunki oli nimestään huolimatta maalaiskunta.Kunnallislaki, Suomen asetuskokoelma 953/1976 (aiempi 642/1948).
Seuraavassa on kutakin kauppalaa koskevat säädökset Suomen asetuskokoelmassa:
NEA
NEA () on OECD:n ydinenergiajärjestö. Se palvelee OECD:n jäsenmaita tieteellisenä ja alan kehitystä tukevana asiantuntijajärjestönä yhteistyössä OECD:n energiajärjestö IEA:n kanssa. NEA keskittyy yksinomaan ydinvoiman rauhanomaiseen käyttöön. NEA:n pääasiallisina tehtävinä on edistää ydinalan kansainvälistä yhteistyötä, ydinturvallisuutta, säteilyturvallisuutta, turvallista ydinjätehuoltoa, ydintekniikan tieteellistä tutkimusta, ydinalan lainsäädännön kehitystä ja kestävää kehitystä sekä koota ja julkaista alaa koskevaa tieteellistä tietoa. NEA:n johtajana toimii William D. Magwood, IV.
NEA perustettiin 1958 nimellä European Nuclear Energy Agency (ENEA), mutta nimi muutettiin 1972 nykyiseksi koska suuri osa jäsenistöä oli Euroopan ulkopuolella. NEA:a ei tule sekoittaa Euroopan unionin atomienergiajärjestöön EURATOMiin. NEA:n ensimmäisiä tehtäviä oli luoda perusteita kansainväliselle yhteistyölle ydintekniikan rauhanomaisen käytön alalla, johon kuului laajaa tutkimusta uusiin reaktorityyppeihin ja ydinpolttoaineen jälleenkäsittelyyn liittyen. 70-luvulta lähtien järjestö on keskittynyt enemmän tieteelliseen ja hallitustenväliseen yhteistyöhön jättäen spesifimmän teknisen tutkimuksen muille.