hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Pekka Sutela
Pekka Sutela (s. 15. helmikuuta 1951 Tornio) on suomalainen taloustieteilijä, joka on toiminut muun muassa Suomen Pankin siirtymätalouksien tutkimuslaitoksen (BOFIT) päällikkönä vuosina 1998–2009. Hän aloitti vuoden 2014 alussa Lappeenrannan teknillisen yliopiston Professor of Practice -tehtävässä.
Sutelan tutkimus on kohdistunut venäläisen ja neuvostoliittolaisen taloustieteen historiaan, suunnitelmatalouksien toimintaan sekä talouksien, ennen kaikkea Venäjän ja Baltian maiden sekä Kiinan, siirtymiseen keskusjohtoisuudesta markkinatalouteen. Hän on julkaissut alalta useita teoksia sekä merkittävän määrän artikkeleita. Sutela on kirjoittanut Jukka Pekkarisen ja sittemmin Matti Pohjolan kanssa taloustieteen perusoppikirjan, jonka eri versioita on käytetty suomalaisissa korkeakouluissa ja yliopistoissa 1980-luvun alusta alkaen.
Sutela opiskeli kansantaloustiedettä, sosiologiaa, filosofiaa, tilastotiedettä ja matematiikkaa Helsingin yliopistossa. Hän suoritti valtiotieteen kandidaatin tutkinnon vuonna 1973 pääaineenaan kansantaloustiede ja väitteli valtiotieteen tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1984.
Sutela on toiminut Kansantaloudellisen yhdistyksen ja European Association for Comparative Economic Studies -seuran johtokuntien jäsenenä. Hänet valittiin Association for Comparative Economic Studies -yhdistyksen puheenjohtajaksi vuodelle 2012. Hän on ollut Deutsches Institut für Wirtschaftsforschung -instituutin tutkimusprofessori, ja toimii kevätlukukaudella 2011 vierailevana professorina Sciences Po -yliopistossa Pariisissa.
Vuosina 1973–1990 Sutela toimi kansantaloustieteen lehtorina Helsingin yliopistossa sekä tutkijana Suomen Akatemiassa vuosina 1981–1984 ja 1987–1989. Hän toimi kansantaloustieteen dosenttina Helsingin yliopistossa vuosina 1988–1999. Vuosina 1995–1997 hän toimi Helsingin yliopistossa siirtymävaiheen talouksien tutkimuksen professorina. Sutela on ollut Helsingin kauppakorkeakoulun dosentti vuodesta 2000 lähtien.
Sutela oli vierailevana tutkijana Birminghamin yliopistossa vuonna 1989 ja Bundesinstitut für ostwissenschaftliche und internationale Studien -tutkimuslaitoksessa Kölnissä vuosina 1989–1990. Vuodesta 1990 Sutela työskenteli Suomen Pankin siirtymätalouksien tutkimuslaitoksessa (entiseltä nimeltään idäntalouksien yksikkö), ensin erityisasiantuntijana ja sittemmin johtokunnan neuvonantajana ja yksikön vastaavana päällikkönä. Vuosina 1998–2009 Sutela toimi siirtymätalouksien tutkimuslaitoksen (BOFIT) päällikkönä. Vuosina 2009–2011 Sutela toimi johtavana neuvonantajana Suomen Pankissa.
Aarre Nojonen
Aarre Anton Nojonen (21. elokuuta 1926 Ruovesi – 25. syyskuuta 1977 Moskova, Neuvostoliitto) oli suomalainen toimittaja, joka muistetaan parhaiten Yleisradion Moskovan-kirjeenvaihtajana 1960-luvulta.
Nojonen kävi Sirola-opiston ja opiskeli 1950-luvulla myös Pekingin yliopistossa, jossa oppi kiinan kielen. Hän aloitti työskentelynsä sanomalehden toimittajana Tampereella vasemmistolaisessa Hämeen Yhteistyö -lehdessä 1949–53. Vuonna 1960 hänestä tuli Yleisradion Moskovan-kirjeenvaihtaja, aluksi freelancerina ja 1965–69 vakituisena. Sittemmin hän toimi radion uutistoimituksen ulkomaantoimittajana.
Hän oli toimittajana arvostettu muun muassa sujuvan kiinantaitonsa ansiosta. Hän teki jopa kiinan kielen alkeiskirjan, jonka Suomi–Kiina-Seura julkaisi 1957. Puoluekannaltaan Nojonen oli kommunisti.
Hänet on haudattu Maunulan uurnalehtoon.
Mohammad Hassan Mirza II
Mohammad Hassan Mirza II (s. 18. heinäkuuta 1949 Lontoo) on iranilainen prinssi.
Hassan Mirza II on Hamid Mirzan poika ja Iranin Qajar-dynastian kruununprinssi Mohammad Hassan Mirzan lapsenlapsi. Hän on Iranin kruununtavoittelija. Nykyään hän asuu Dallasissa, Yhdysvalloissa.
Pohjoismainen kansanopisto
Pohjoismainen kansanopisto () on Ruotsin Kungälvissä sijaitseva pohjoismainen kansanopisto, jossa on opetusta pääosin skandinaavisilla kielillä kuten ruotsiksi, tanskaksi ja norjaksi, mutta myös kursseja suomeksi. Oppilaita on kaikkialta Pohjoismaista.
Asko Sahlbergin useana kesänä vetämä luovan kirjoittamisen kurssi on kerännyt kymmeniä osanottajia ja kypsyttänyt useita uusia ruotsinsuomalaisia kirjailijoita. Kurssin vierailevina opettajina ovat olleet monet Suomen kirjallisuuden kärkinimet.
Jussi Henriksson
Jussi Henriksson (s. 23. kesäkuuta 1987 Turku) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kolmosessa pelaavaa Maskun Palloseuraa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Ville Nikkari
Ville Nikkari (s. 5. marraskuuta 1988 Turku) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.
Ensimmäisen Veikkausliiga-ottelunsa Nikkari pelasi toukokuussa 2006. Ainoan maalinsa Veikkausliigassa hän teki FC Lahtea vastaan vierasottelussa heinäkuussa 2012.
Nikkari on pelannut 13 nuorten ja 30 poikien maaottelua.
Siniara
Siniara ("Cyanopsitta spixii") on yksi maailman harvinaisimmista lintulajeista ja papukaijojen heimoon kuuluvan sukunsa "Cyanopsitta" ainoa edustaja.
Siniara kasvaa vartaloltaan 55–57 cm pitkäksi ja sen pyrstö on 26–38 cm pitkä. Sillä on vaaleansininen pää, siniset vatsa ja selkä, tummansiniset siivet ja pyrstö. Siipien ja pyrstön alaosat ovat mustat. Nokka on aikuisella yksilöllä kokonaan musta, nuorempana siinä on valkoinen juova ja jalat ovat samoin mustat (vaaleanharmaat nuorilla). Nuorten yksilöiden silmät ovat tummat, mutta muuttuvat valkoisiksi linnun varttuessa.
Siniarat elävät luonnossa noin 20–30-vuotiaiksi ja vankeudessa 20–40-vuotiaiksi. Viimeinen tunnettu luonnonvarainen yksilö oli ainakin 20 vuotta vanha kadotessaan. Kaksi vankeudessa elävää siniarayksilöä on kuoriutunut vuonna 1976, joten ne ovat vanhimmat rekisteröidyt lajinsa edustajat.
Siniaraa tavataan vain pienellä alueella Brasiliassa, koska sen pesiminen on ilmeisesti riippuvaista Tabebuia aurea -puusta. Alue käsittää Pernambucon ja Bahian osavaltiot. Vuonna 2000 tunnettiin vain yksi luonnossa elävä siniarayksilö, vuonna 2004 sitä ei ollut tavattu vuoden 2000 lopun jälkeen.
Vankeudessa elää noin 120 yksilöä. 78 niistä osallistuu kansainväliseen lisääntymisohjelmaan, jota johtaa the Institute Chico Mendes of Biodiversity Conservation (ICMBio), the Natural Heritage Branch of the Brazilian Government.
Vankeudessa elävien yksilöiden sijainnit marraskuussa 2007:
Viimeisen kolmen vuoden aikana Al Wabra Wildlife Preservationissa on syntynyt 16 siniaraa, Loro Parquessa neljä ja ACTP:ssa kaksi.
Kaikki AWWP:ssa syntyneet poikaset on kasvattanut henkilökunta, koska sitä on pidetty turvallisempana tapana kuin sitä, että lintupariskunta olisi kasvattanut ne itse. Kun vankeudessa elävää lintukantaa pidetään tarpeeksi vahvana, lisääntyville pareille annetaan mahdollisuus itse kasvattaa joitakin poikasiaan.
Kaikki syntyneet poikaset rengastetaan ja ensimmäisen terveystarkastuksen yhteydessä ne merkitään mikrosirulla.
Siniara on riippuvainen "Tabebuia caraiba" -puumetsistä, sillä se tarvitsee caraiba-puuta pesiäkseen.
Blue Sky Studios -animaatiostudion vuonna 2011 ilmestyneen elokuvan "Rio" pääosassa on kaksi siniaraa, Blu ja Jewel. Elokuvassa nämä kaksi yksilöä ovat lajinsa viimeiset. Elokuva sijoituu Brasilian Rio de Janeiroon.
Harstad
Harstad on saaristokunta ja kaupunki Tromssan läänin lounaisosassa Norjassa.
Harstadin alueella oli ihmisiä jo rautakauden aikana, sillä sieltä on löydetty useita pronssisia esineitä vuosilta 3000–2600 eaa.
Harstadista tuli erillinen kunta vuonna 1904, kun se erosi Trondenesista. 
Harstad sijaitsee Pohjois-Norjassa Atlantin rannikolla. Harstadiin kuuluu monia pieniä saaria, joista suurimpia ovat muun muassa Arnøya ja Gressholman. Harstadin ”mannerosakin” on osa Jäämeressä sijaitsevaa Hinnøyan saarta.
Harstadissa asuu 24 291 ihmistä, ja ennen vuoden 2013 kuntaliitosta se oli väkiluvussa mitattuna Norjan 21. suurin kunta. Harstad on kuitenkin pinta-alaltaan pieni, ja vuonna 2012 se oli vasta Norjan 249. suurin kunta.
Harstadin kaupungissa näkyy keskiyön aurinko toukokuun 22. päivästä heinäkuun 18. päivään asti. Lämpötila Harstadissa on kesäisin yleensä noin 12–24 astetta, mutta talvella pakkasta voi olla jopa 27 astetta.
Harstadilla on neljä ystävyyskaupunkia:
Godfrey Khotso Mokoena
Godfrey Khotso Mokoena (s. 6. maaliskuuta 1985 Heidelberg) on eteläafrikkalainen yleisurheilija, jonka päälajit ovat pituushyppy ja kolmiloikka.
Mokoena sijoittui 2001 Debrecenin alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa korkeushypyssä viidenneksi tuloksella 210. Seuraavana vuonna hän hyppäsi Kingstonin nuorten MM-kisoissa pituudessa kahdenneksitoista tuloksella 708. Hän sai Abujan Afrikan kisoissa 2003 hopeaa kolmiloikassa tuloksella 16,28 ja pronssia pituushypyssä tuloksella 783. Hän voitti 2004 Etelä-Afrikan mestaruuden kolmiloikassa ja voitti Grosseton nuorten MM-kisoissa kultaa kolmiloikassa tuloksella 16,77 ja hopeaa pituushypyssä tuloksella 809. Ateenan olympialaisissa hän karsiutui kolmiloikassa. Seuraavana vuonna Mokoena voitti Etelä-Afrikan mestaruuden pituushypyssä ja kolmiloikassa sekä sijoittui pituushypyssä seitsemänneksi Helsingin MM-kisoissa tuloksella 811.
Mokoena hyppäsi Moskovan sisäratojen MM-kisoissa 2006 pituushypyssä viidenneksi. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Melbournen Kansainyhteisön kisoissa hopeaa kolmiloikassa tuloksella 16,95 ja sijoittui pituushypyssä neljänneksi. Afrikan-mestaruuskilpailuissa Bambousissa hän sai hopeaa pituushypyssä ja kolmiloikassa tuulituloksilla 845 ja 16,67. Hän voitti samana vuonna Etelä-Afrikan mestaruudet sekä pituudessa että kolmiloikassa. Seuraavana vuonna Mokoena oli pituudessa viides Osakan MM-kisoissa hypättyään 819 ja kolmas , sai pronssia Algerin Afrikan kisoissa tuloksella 799 ja voitti Etelä-Afrikan pituusmestaruuden. Hän voitti Valencian sisäratojen MM-kisoissa 2008 MM-kultaa pituushypyssä tuloksella 808. Pekingissä 2008 Mokoena voitti olympiahopeaa pituushypyssä tuloksella 824.
4. heinäkuuta 2009 Mokoena hyppäsi Madridissa ennätyksekseen 850 cm ja paransi senegalilaisen Cheikh Tourén vuonna 1997 hyppäämää Afrikan ennätystä neljällä senttimetrillä. Mokoena pitää hallussaan myös Etelä-Afrikan-ennätyksiä sekä pituushypyssä että kolmiloikassa.
Berliinin MM-kilpailuissa 2009 Mokoena saavutti hopeaa tuloksella 847 cm. Hän voitti samana vuonna myös Etelä-Afrikan pituushyppymestaruuden ja oli kolmas . Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän sai pituushypyssä hopeaa tuloksella 808 ja myöhemmin samana vuonna Nairobin Afrikan-mestaruuskilpailuissa kultaa tuloksella 823. Hän voitti Etelä-Afrikan pituushyppymestaruuden 2010 ja 2011. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän karsiutui loppukilpailusta. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui kahdeksanneksi tuloksella 793 ja Moskovan MM-kilpailuissa 2013 seitsemänneksi tuloksella 810.
Mokoena voitti 2014 Etelä-Afrikan kolmiloikkamestaruuden. Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa hän voitti kolmiloikan tuloksella 17,20. Saman vuoden Afrikan-mestaruuskilpailuissa Marrakechissa hän saavutti kultaa kolmiloikassa tuloksella 17,03 ja hopeaa pituushypyssä tuloksella 802. Pekingin MM-kisoissa 2015 hän karsiutui pituushypyssä. Kolmiloikassa hän eteni loppukilpailuun.Lähteet
Rafinha (jalkapalloilija, 1985)
Márcio Rafael Ferreira de Souza, joka tunnetaan paremmin nimellä Rafinha, (s. 7. syyskuuta 1985 Londrina, Paranán osavaltio, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Saksan pääsarjassa Bundesliigassa pelaavaa Bayern Münchenia. 172 senttimetriä pitkän Rafinhan pelipaikka on oikea laitapuolustaja.
Rafinha löysi tiensä Brasilian U-20 jalkapallomaajoukkueeseen ja pelasi siellä 2005 FIFA World Youth Championship turnauksessa Alankomaissa. Turnauksen aikana Rafinha teki kaksi maalia ja pelasi loistavasti läpi turnauksen Brasilian saatua pronssia.
Rafinhan esitys turnauksessa herätti mielenkiintoa ympäri Eurooppaa ja monet joukkueet olivat kiinnostuneet Rafinhasta.
Lopulta Rafinha päätyi Schalkeen 5 miljoonan euron siirtokorvauksella, sopimuksen kesto on neljä vuotta.
Rafinha laittoi nimensä uuteen jatkosopimukseen, joka kestää vuoteen 2011. Siitä huolimatta Liverpool on kiinnostunut Rafinhasta.
Borgit
Borgit ovat "Star Trek" -sarjan kuvitteellinen avaruusolentolaji. Ne ovat kyberneettisiä olioita ja alun perin lähtöisin Delta-kvandrantista. Borgit ovat puoliksi humanoideja, puoliksi koneita ja valloittavat maailmoja sulauttamalla ne itseensä. Niiden alukset ovat kuutioiden ja pallojen muotoisia. Ensimmäisen kerran borgit esiintyivät sarjan "Star Trek – uusi sukupolvi" jaksossa "Borgien armoilla" ("Q Who?"), jossa Q-niminen avaruusolento heitti Enterprise-D:n miehistöineen borgien kuution tielle tuhansien valovuosien päähän J-25-tähtijärjestelmään. Seuraavan kerran ne kohdattiin jaksossa "Maailmoista paras" ("The Best of Both Worlds"), jossa kapteeni Jean-Luc Picard siepattiin borgien kuutioon, ja hänestä tuli borgien Locutus. Ne olivat merkittävässä roolissa myös elokuvassa "Star Trek – ensimmäinen yhteys", jossa borgit kuningattarensa johtamina matkustivat ajassa estämään ensimmäisen yhteyden ihmisten ja vulkaanien välillä. Myöhemmin borgeja on nähty muissakin "Star Trek" -sarjoissa. "" niitä nähtiin usein, ja tulipa naispuolisesta borgista Seven of Ninesta jopa Voyagerin miehistön jäsen.
Hal McKusick
Hal McKusick (1. kesäkuuta 1924 – 11. huhtikuuta 2012) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko. Hänen pääsoittimensa oli alttosaksofoni, mutta hän oli myös klarinetisti.
McKusick työskenteli yhteistyössä lukuisten aikansa jazzin merkkinimien kanssa, mutta hän levytti myös oman yhtyeensä johdossa. Hän soitti vakituisena jäsenenä muiden muassa Boyd Raeburnin ja Claude Thornhillin kokoonpanoissa 1940-luvulla.
Markov-prosessi
Markovin prosessi on stokastinen prosessi, jossa on oleellista ainoastaan muuttujan nykyarvo. Nykyarvo riippuu vain yhdestä edellisestä arvosta (ja kohinaprosessin nykyarvosta) ja voidaan ennustaa käyttämällä vain sitä. Muuttujaan liittyvällä historiatiedolla ei ole tällöin merkitystä: prosessi on "historiaton".
Markov-prosessi on saanut nimensä kehittäjänsä, venäläisen matemaatikon Andrei Andrejevitš Markovin mukaan.
Aihetta on Suomessa tutkinut professori Lauri Saretsalo.
Cardassit
Cardassit ovat fiktiivinen "Star Trek" -sarjan avaruusolentorotu. Niiden ensiesiintyminen tapahtui televisiosarjassa Star Trek – uusi sukupolvi ja myöhemmin niillä oli merkittävä osa "ssa". Ne polveutuvat ilmeisen matelijamaisista esi-isistä, ja kävivät sodan bajoraaneja vastaan, ja poistuivat Bajorin planeetalta ja Deep Space Ninelta sarjan alussa. Merkittävimpiä cardasseja sarjassa olivat Deep Space Ninen avaruusaseman vaatekauppias ja vakooja Garak, sekä cardassipäällikkö Gul Dukat, joka oli yksi sarjan pääroistoista. Cardassien kotimaailma, Cardassia Prime sijaitsee "Star Trek" -universumin Alfa-kvandrantissa. Niiden iho on harmaa ja hiukset mustat. Cardassien tiedustelupalvelu Obsidiaanimuodostelma mainitaan usein "Deep Space Ninessa".
Arne Melchior
Arne Melchior (22. lokakuuta 1924 – 24. syyskuuta 2016) oli tanskalainen poliitikko. Hän istui keskustademokraattina maansa eduskunnassa (Folketing) vuosina 1973–1975 ja 1977–2001.
Melchior syntyi merkittävään juutalaiseen sukuun päärabbi Marcus Melchiorin poikana.
Melchior toimi Tanskan liikenneministerinä vuosina 1982–1986 sekä kommunikaation ja turismin ministerinä 1993–1994.
Remaanit
Remaanit ovat kuvitteellinen avaruusolentorotu "Star Trekissä". Ne esiintyivä ensimmäisen kerran "" -elokuvassa. Ne asustavat romuluslaisten naapuriplaneetalla, ja ovat olleet jatkuvissa kiistoissa romulaanien kanssa. Ne on alistettu työvoimaksi kaivoksiin, mutta elokuvassa kukistavat johtajansa Shinzonin avulla romulaanit, ja tekevät aloitteen rauhantarjouksesta Liiton kanssa. Remaanit ovat kaljuja, karvattomia ja pitkäkyntisiä otuksia. Ne esiintyvät myös sarjassa Enterprise. Ensimmäisen kerran niiden kotimaailma Remus mainitaan kuitenkin jo alkuperäisessä "Star Trek" -sarjassa, vaikka niitä ei vielä nähdäkään.
Lars Peldan
Lars Johan Peldan (11. elokuuta 1827 Pietarsaaren pitäjä – 20. marraskuuta 1873 Pietarsaari) oli alkujaan merimies ja sittemmin valokuvaaja. Häntä on pidetty ensimmäisenä suomalaisena ammattivalokuvaajana.
Lars Peldan tuli tunnetuksi yhtenä varhaisimmista Oulussa toimineista valokuvaajista. Hän kiinnostui valokuvaamisesta matkoillaan Englannissa ja ryhtyi sittemmin ammattimaiseksi kierteleväksi valokuvaajaksi lähinnä Pohjanlahden rannikolla Krimin sotaa seuranneina vuosina. Hän oli oman aikansa ahkerimpia valokuvaajia koko Suomessa, esimerkiksi Oulussa kesällä 1860 hän otti noin kahdessa kuukaudessa 700 valokuvaa. Peldan valmisti erityisesti muotokuvia ateljeetyönä, liikemerkillä ”L.J. Peldan Fotograf”.
Ralph Regula
Ralph Straus Regula (3. joulukuuta 1924 Beach City, Ohio – 19. heinäkuuta 2017 Bethlehem Township, Ohio) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän istui liittovaltion edustajainhuoneen jäsenenä Ohiosta vuodesta 1973 vuoteen 2009. Vaalipiirinä oli aina kuudestoista.
Regulaa edelsi puoluetoveri Frank T. Bow (1901–1972).
Ikääntynyt, mutta itseään yhä hyväkuntoisena pitänyt Regula ilmoitti lokakuussa 2007 aikeistaan jättää kongressi kauden päätyttyä tammikuussa 2009.
Johan Björkman
Johan Björkman, alun perin Juho Niilonpoika Pirttimaa, (19. syyskuuta 1833 Tornio – 18. helmikuuta 1892 Tornio) oli Oulussa toiminut puuseppä ja valokuvaaja.
Johan Björkman muutti Ouluun puusepän kisällinä vuonna 1856 ja meni siellä naimisiin 1859. Puuseppämestarin ja samalla porvarin oikeudet hän sai vuonna 1860, josta alkaen toimi Kirkkokadun varrella sijainneessa talossaan paitsi nikkarina, myös kauppiaana. Valokuvaajana hän oli itseoppinut, mahdollisesti hän kuitenkin sai neuvoja Lars Peldanilta. Ensimmäisen kerran hän kertoi sanomalehti-ilmoituksella ottavansa valokuvia syyskuussa 1866.
Björkman otti paljon henkilökuvia, jotka hän merkitsi ensin leimalla ja sittemmin kahdellakin eri liikemerkillä, erityisesti käyntikorttikuvia silmällä pitäen. Henkilökuvien ohella hän oli varhaisimpia Oulun kaupungin kuvaajia ja myös myi näitä kuvia. Yksi syy lienee ollut 1860-luvulla meneillään ollut Oulujoen sillanrakennustyö. Björkmanin voikin lukea ensimmäisten reportaasivalokuvien ottajien joukkoon Oulussa. Tunnetuin tällainen hänen kuvistaan lienee Frans Mikael Franzénin patsaan paljastustilaisuudessa 30. kesäkuuta 1881 otettu valokuva. Vuodesta 1883 vuoteen 1886 Björkman toimi Oulun kansakoulun poikien käsityönopettajana, mikä vähensi hänen valokuvaustoimintaansa. Vuosikymmenen lopulla hän muutti takaisin Tornioon, jossa kuoli vuonna 1892.
Andrew Latimer
Andrew Latimer (s. 17. toukokuuta 1947) on brittiläinen rockmuusikko. Lähinnä hän laulaa ja soittaa kitaraa mutta soittaa tarvittaessa myös huilua ja kosketinsoittimia.
Latimer oli yksi Camel-yhtyeen perustajajäsenistä vuonna 1971. Hän on ollut ainoa alkuperäisjäsen siitä pitäen, kun hän perusti yhtyeen uudelleen seitsemän vuoden tauon jälkeen 1990-luvun alussa.
Latimer on kärsinyt vuodesta 1992 polysytemia vera -nimisestä veritaudista. Sairauden todettiin edenneen myelofibroosiksi 2007. Hän selviytyi siitä kemoterapiahoidon sekä luuydinsiirron avulla. Hän palautti soittokuntonsa ankaralla harjoittelulla, ja Camel teki paluun 2013. Yhtye toimii kuitenkin muiden jäsenten aikataulujen sekä Latimerin terveydentilan ja sävellystyön ehdoilla.
Hjalmar Sjöman
Sven Gustaf Hjalmar Sjöman, (5. toukokuuta 1857 Tukholma – 7. marraskuuta 1934 Tukholma) oli Oulussa ja Vaasassa toiminut valokuvaaja.
Hjalmar Sjöman oli merikapteenin poika, joka kiinnostui valokuvauksesta, koska hänen äitinsä oli valokuvaaja. Sjöman kouluttautui Tallinnassa ja asettui sitten Ouluun vuonna 1881, avaten siellä valokuvausateljeen. Avioiduttuaan hän muutti Vaasaan, jonne perusti myös valokuvaamon. Sjöman kierteli kuvausmatkoilla Pohjanlahden rannikolla Kristiinankaupungista Tornioon asti. Hän otti muotokuvien ohella maisemakuvia, Oulussa mm. Kaupunginojan ja Rantakadun varrelta sekä ennen Oulun paloa 1882 että heti sen jälkeen, kun rauniot vielä savusivat. Viimeiset tunnistetut kaupunkikuvat Oulusta hän otti vuonna 1887.
Rahti
Rahti on kuljetettavaksi tarkoitettua tavaraa. Rahtia kuljetetaan rautateitse, maanteitse, vesiteitse ja ilmateitse. Rahtikulut vaikuttavat osaltaan tuotteen hinnassa ja laskutuksessa. Kuljetustapa valitaan kustannusten, käytettävissä olevan ajan ja yhä useammin myös hiilidioksidipäästöjen perusteella. Rahtivapaus tarkoittaa, että tuotteen saa ilmoitetulla hinnalla ilman siihen lisättäviä rahtimaksuja.
Zenon Pylyshyn
Zenon Pylyshyn (s. 1937) on kanadalainen kognitiotieteilijä ja filosofi. Filosofiassa hän lukeutuu analyyttiseen koulukuntaan, ja mielenfilosofiassa hänen kantansa on ollut funktionalistinen. Pylyshyn on saanut vaikutteita mm. Jerry Fodorilta.
Pylyshyn opiskeli Saskatchewanin yliopistossa. Hänen väitöskirjansa käsitteli informaatioteorian soveltamista ihmisen lähimuistin tutkimiseen. Pylyshyn toimi psykologian ja tietojenkäsittelytieteen professorina Länsi-Ontarion yliopistossa (UWO) vuosina 1964–1994. Hän toimi myös yliopiston UWO Center for Cognitive Science -tutkimuskeskuksen johtajana. Vuodesta 1994 Pylyshyn on toiminut Rutgersin yliopiston kognitiotieteen professorina (Board of Governors Professor of Cognitive Science) sekä yliopiston Center for Cognitive Science -tutkimuskeskuksen johtajana.
Pylyshyn on tutkinut muun muassa inhimillisen havaitsemisen, mielikuvituksen ja päättelyn taustalla olevien kognitiivisten järjestelmien luonnetta. Tähän liittyen hän on kehittänyt omaa "Visual Indexing Theory" (joskus kutsuttu nimellä "FINST theory") -nimellä tunnettua teoriaansa.
Julkis- ja yksityisalojen toimihenkilöliitto
Julkis- ja yksityisalojen toimihenkilöliitto (Jyty) on suomalainen STTK:hon kuuluva ammattiliitto. Jyty edustaa kuntien, kuntayhtymien ja seurakuntien ja yksityisten palveluksessa olevia viran- ja toimenhaltijoita. 87 prosenttia jäsenistä on naisia.
Järjestö perustettiin vuonna 1918 nimellä Suomen Kunnallisvirkamiesyhdistysten Keskusliitto. Vuoteen 2004 asti nimi oli Kunnallisvirkamiesliitto (lyhenne KVL).
Jytyn nuorten liitto on Jytynuoret.
Kurt Ingvall
Kurt-Erik Ingvall (30. maaliskuuta 1925 Helsinki – 8. marraskuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Roolitulkinnoissaan häntä kiitettiin taidostaan yhdistää älyllinen analyyttisuus vimmaiseen, jopa raivoisaan alkuvoimaan. Äidinkieleltään ruotsinkielinen Ingvall hallitsi täysin myös suomenkielisen näyttämötyöskentelyn. Elokuvayleisölle hän tuli tutuksi muun muassa Valentin Vaalan komedioista. Hänelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1975.
Kurt Ingvallin vanhemmat olivat yli-insinööri Erik Zacharias Ingvall ja Karin Krohnberg. Vuonna 1946 hän avioitui kirjeenvaihtaja ja laulaja Margit Maria Ahlforsin kanssa. Pariskunnalle syntyi poika Klas-Olof (1947) sekä tytär Karin Maria (1948).
Peruskoulutuksen jälkeiset opintonsa Ingvall aloitti Helsingin yliopiston maatalous-metsätieteellisessä tiedekunnassa. Elämänura alkoi kuitenkin avautua teatteritaiteen suuntaan, kun kriitikko Eric Olsoni näki Ingvallin näyttelevän Bragen näyttämön 40-vuotisjuhlanäytännössä. Olsoni oli yhteydessä Ruotsalaisen teatterin johtajaan Nicken Rönngreniin, joka taivutteli Ingvallin kääntämään kurssinsa kohti näyttämötaiteita.
Vuonna 1946 Kurt Ingvall aloitti opinnot Ruotsalaisen teatterin oppilaskoulussa, valmistuttuaan 1948 hänet kiinnitettiin samaisen teatterin näyttelijäkaartiin. 1950- ja 1960-luvulla hän toimi joitakin kausia suomenkielisessä Intimiteatterissa sekä ruotsinkielisissä Lilla Teaternissa ja Åbo Svenska Teaterissa. Keväällä 1967 Ingvall toimi Åbo Svenska Teaterin vt. teatterinjohtajana ja edelleen vuosina 1968–1971 Ruotsalaisen teatterin apulaisjohtajana Helsingissä. Vuodesta 1975 alkaen hän toimi myös Sibelius-Akatemian puheilmaisun opettajana. Ingvall jäi sairauseläkkeelle teatterista 1979.
Ingvallin taiteellisiin voittoihin luetaan erityisesti roolityöt August Strindbergin psykologisissa draamoissa. Myös hänen "Hamlet"-tulkintansa vuonna 1964 jäi aikakirjoihin. Henrik Ibsenin näytelmässä "En folkfiende" joulukuussa 1978 hän tulkitsi Peter Stockmannin osan. Musikaalissa "Oklahoma" Ingvall taasen esiintyi soolotanssijana. Hänen jäähyväisroolinsa oli George näytelmässä "Kuka pelkää Virginia Wolfia".
Elokuvissa Ingvall näytteli ainoastaan suomeksi. Hänen ensimmäinen valkokangasroolinsa oli sivuosa lääkärinä Teuvo Tulion ja Regina Linnanheimon draamassa "Rikollinen nainen". Vuonna 1954 hänellä oli miespääosa Valentin Vaalan komediassa "Huhtikuu tulee" ja seuraavana vuonna hän tulkitsi Tarmo Perttulaa niin ikään Vaalan komediassa "Minä ja mieheni morsian". Vuonna 1968 hän näytteli lehtoria televisioelokuvassa "Kuuma kissa?". Värielokuvassa Ingvall näyttäytyi ensi kerran 1973 pankinjohtajana Matti Kassilan komediassa "Meiltähän tämä käy".
Yle TV2:n dokumentaarisessa näytelmäsarjassa "Sodan ja rauhan miehet" (1978) Ingvallin roolina oli Erik Heinrichs. Viimeiseksi televisiotyöksi jäi varatuomari Kalevi Kaukosen rooli sarjassa Vihreän kullan maa (1987). Ingvall kuoli kesken sarjan teon. Hänen roolihahmonsa oli mukana sarjan 14 ensimmäisessä jaksossa. Jaksosta 16 lähtien Kaukosen roolin näytteli Martti Katajisto.
Ingvall teki uraa myös Radioteatterissa.
William Lycan
William G. Lycan (s. 26. syyskuuta 1945 Milwaukee, Wisconsin) on yhdysvaltalainen filosofi, joka toimii William Rand Kenan Jr. -oppituolin professorina Pohjois-Carolinan yliopistossa vuodesta 1990. Lycan lukeutuu analyyttiseen koulukuntaan, ja hänen erikoisalojaan ovat kielifilosofia, mielenfilosofia, tietoteoria, metafysiikka ja kielitiede.
Lycan opiskeli Amherst Collegessa ja Chicagon yliopistossa. Ennen siirtymistään Pohjois-Carolinaan vuonna 1982 hän opetti Ohion yliopistossa.
Mielenfilosofiassa Lycan on kannattanut Daniel Dennettin versiota funktionalismista, "homunkulaarista funktionalismia". Tietoteoriassa Lycan on ollut episteemisen minimalismin kriitikko. Lycan on hylännyt David Kellogg Lewisin ajatuksen mahdollisista maailmoista metafyysisesti liioiteltuna, ja on ehdottanut tilalle aktualistista tulkintaa mahdollisista maailmoista johdonmukaisina, maksimaalisesti täydellisinä maailmaa koskevien kuvausten tai väitteiden joukkona, niin että mahdollinen maailma käsitetään täydellisenä kuvauksena siitä millainen maailma voisi olla, ei maailmana joka on kuvauksen kaltainen.
Markku Jalonen
Markku Iisakki Jalonen (s. 2. syyskuuta 1960 Seinäjoki) on suomalainen työmarkkinajohtaja. Hän on toiminut Kunnallisen työmarkkinalaitoksen (KT) työmarkkinajohtajana vuodesta 2007 lähtien.
Jalonen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1979, yhteiskuntatieteiden maisteriksi 1986 ja lisensiaatiksi vuonna 1996 Tampereen yliopistosta. Hänen pääaineensa oli valtio-oppi. Vuosina 1985–1989 Jalonen työskenteli assistentin viransijaisena projektitutkijana Tampereen yliopistossa.
Vuosina 1989–1995 Jalonen oli Kunnallisvirkamiesliiton tutkimusvastaava. Vuosina 1995–2000 hän oli Tehyn sopimusosaston asiamies. Jalonen oli Kunnallisvirkamiesliiton ja sitä seuranneen Julkis- ja yksityisalojen toimihenkilöliitto Jytyn puheenjohtaja vuosina 2001–2006. 1. syyskuuta 2006 hän siirtyi KT:n apulaisjohtajaksi ja 1. helmikuuta 2007 työmarkkinajohtajaksi.
Vuosina 2011–2012 Jalonen oli mukana laatimassa työ- ja elinkeinoministeriön laatimaa työelämän kehitysstrategiaa. Vuonna 2013 hän kuului ministeriön "Työelämä 2020" -hankkeen johtoryhmään.
Jalonen on ollut jäsen muun muassa vakuutusyhtiö Kalevan (2001–2006), VVO-yhtymän (2001–2005) ja Koulutusrahaston hallintoneuvostoissa (2007–) sekä Työttömyysvakuutusrahaston hallituksessa (2007–).
Jalonen on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Puoluekannaltaan hän edustaa kokoomusta.
Ilkka Pentti
Ilkka Tapani Pentti on (12. helmikuuta 1968 Kuopio) on suomalainen näyttelijä, joka työskentelee Kuopion kaupunginteatterissa. Hänen isänsä on näyttelijä Leo Pentti. Kirjoitettuaan ylioppilaaksi Pentti opiskeli Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitoksella, josta hän valmistui teatteritaiteen maisteriksi.
Pentti on työskennellyt näyttelijänä Kajaanin kaupunginteatterissa sekä Kuopion kaupunginteatterissa. Hänen näyttämötaiteellisiin saavutuksiinsa kuuluvat mm. hovineuvos Podkolesin näytelmässä "Naimahankkeet", Chris ("Killer Joe"), Kauniin Jomppa ("Simpauttaja"), Bobby Child ("Crazy for You") sekä toimittaja Torvela komediassa "Vaimoke".
Pentti on näytellyt televisiosarjassa "Häräntappoase", jossa hänellä oli sivuosa maalaispoika Toukona. Hän on näyttellyt myös nuorten seikkailusarjassa "Kuka uskoo haikaraa".
Musette
Musette voi tarkoittaa
Pitch
Pitch voi tarkoittaa seuraavia:
Jonne Kemppinen
Jonne Kemppinen (s. 25. elokuuta 1981 Lahti) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Katajamäki
Katajamäki tarkoittaa seuraavia:
Rivoli
Rivoli on kaupunki Italiassa Torinon metropolikaupungissa Piemonten alueella. Rivoli on pinta-alaltaan 29,5 neliökilometriä, ja siellä on vajaat 50 000 vakinaista asukasta.
Rivolin kuuluisimmat nähtävyydet ovat keskiaikainen kaupungin keskusta ja Rivolin linna. Linna rakennettiin alkujaan 1000-luvulla, mutta se muutettiin 1500-luvulla Savoijin kuningashuoneen maaseutuasunnoksi.
Rivolin alueelta on löydetty arkeologisia todisteita ihmisasutuksesta neoliittiselta kaudelta. Myöhemmin alueella asuttui liguurit. Ensimmäisellä vuosisadalla eaa. se liitettiin Rooman valtakuntaan. Rooman tuhon jälkeen alueella oli langobardien asutuskeskus. Frankit löivät langobardit vuonna 773. Frankit antoivat Rivolin Ardunicin suvulle.
Vuonna 1247 Rivoli siirtyi Savoijin kuningassuvulle, joka kehitti kaupunkia ympäröivää maaseutua ja rakennutti kaupunginmuurit. Rivoli kärsi 1500- ja 1600-lukujen aikana Ranskan armeijan valtauksesta, kahdesta ruttoepidemiasta ja Espanjan perimyssodan taisteluissa.
Ricoli yhdistettiin 1700-luvulla Torinon Via di Francia tiellä ja vuonna 1871 kaupunkiin saapui junarata. Kaupungin asukasluku on kasvanut selvästi 1900-luvulla muualta Italiasta tulleiden maassamuuttajien ansiosta.
Frankofonia
Frankofonialla tarkoitetaan niin ranskankielistä maailmaa yleensä kuin ranskan kieltä ja kulttuuria edistävää toimintaa.
Ranskankieliseen eli frankofoniseen maailmaan kuuluu, pääasiassa Ranskan siirtomaa-ajan seurauksena, maita ja alueita lähes jokaisessa maanosassa. Joissakin maissa ranska on osan väestöä äidinkieli (Kanada, Sveitsi, Belgia), joissakin virallinen kieli tai ainakin yksi niistä (Gabon, Senegal, Togo), joissakin sillä on muuten vahva asema (Egypti, Romania, Vietnam). Ranskaa puhuvia ihmisiä arvioidaan olevan tänä päivänä noin 220 miljoonaa.
Frankofonia-termiä alettiin käyttää 1800-luvun lopulla. Varsinaisesti frankofonia-aatteen leviäminen alkoi kuitenkin vasta toisen maailmansodan jälkeen, kun ranskankielinen maailma alkoi kokea englanninkielisen populaarikulttuurin leviämisen uhkana. Frankofoniaa ajatuksena levitti esimerkiksi Senegalin entinen presidentti Léopold Sédar Senghor. Hänen mukaansa frankofoniassa kyse on ennen kaikkea siitä, että ranskaa puhuvat tiedostavat, että heillä on yhteinen kieli ja paljon myös yhteistä kulttuuria.
Ranskassa frankofonia-asiat ovat nykyään ulkoministeriön alaisuudessa. Frankofoniaa ajavat muun muassa Ranskan ympäri maailmaa perustamat ranskalaiset kulttuurikeskukset ja kaapelin kautta näkyvä ranskankielinen TV5MONDE-televisiokanava.
Ranskankielistä maailmaa yhdistämään on perustettu myös monenlaisia järjestöjä, joista tunnetuin on Organisation Internationale de la Francophonie. Kansainvälistä frankofonia-päivää vietetään 20. maaliskuuta, Suomessa sitä juhlii näkyvästi Helsingin Ranskan kulttuurikeskus.
Avain (kirjankustantamo)
Avain on vuonna 2003 perustettu helsinkiläinen yleiskustantamo, joka kustantaa laadukasta kauno- ja tietokirjallisuutta.
Kustannusyhtiön omistaja Anna-Riikka Carlson myi yhtiön huhtikuussa 2010 BTJ Finland -kustantamolle ja siirtyi itse kaupan mukana BTJ:n palvelukseen kustannuspäälliköksi. Vuonna 2012 Carlson siirtyi WSOY:n kotimaisen kaunokirjallisuuden kustannuspäälliköksi. Elokuusta 2012 alkaen Avaimen kustannuspäällikkönä on toiminut YTM Tiina Aalto.
Avaimen julkaisuohjelmassa on kirjallisuutta ja kirjastoalaa käsitteleviä tietokirjoja.
Nicklas Bärkroth
Nicklas Robert Bärkroth (s. 19. tammikuuta 1992 Göteborg) on ruotsalainen jalkapalloilija. Hän edustaa pelaavaa Lech Poznańiä.
Bärkrothin kasvattajaseura on Balltorps FF. Vuonna 2006 hän siirtyi IFK Göteborgiin. Bärkroth debytoi IFK Göteborgin edustusjoukkueessa Allsvenskanissa 2. syyskuuta 2007 ottelussa IF Brommapojkarnaa vastaan. Näin hänestä tuli kaikkien aikojen nuorin Allsvenskanissa pelannut pelaaja.
Bärkrothin isä Robert Bengtsson Bärkroth on entinen jalkapalloilija ja nykyinen jalkapallovalmentaja.
Laurence Rochat
Laurence Rochat (s. 1. elokuuta 1979) on sveitsiläinen entinen maastohiihtäjä ja olympiamitalisti.
Rochat kuului Sveitsin joukkueeseen, joka voitti hieman yllättäen olympiapronssia Salt Lake Citystä 2002. Joukkueessa hiihtivät hänen lisäkseen Andrea Huber, Brigitte Albrecht-Loretan ja Natascia Leonardi-Cortesi. Hänen paras henkilökohtainen arvokisasijoituksensa on Oberstdorfin 2005 MM-kilpailujen kahdestoista sija 30 kilometriltä. Maailmancupissa Rochatin paras sijoitus on Vernonin sprintissä 11. joulukuuta 2005 saavutettu kahdeksas sija. Hän lopetti uransa vuonna 2010.
Harold Kroto
Harold Walter Kroto (7. lokakuuta 1939 Wisbech, Cambridgeshire – 30. huhtikuuta 2016) oli brittiläinen kemisti. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1996 fullereenin löytämisestä. Kroto jakoi palkinnon Robert Curlin ja Richard Smalleyn kanssa.
Kroton alkuperäinen sukunimi oli Krotoschiner, joka oli sleesialaista alkuperää. Kroton isä oli kotoisin Puolasta ja äiti oli saksalainen. Hänen vanhempansa muuttivat Isoon-Britanniaan 1930-luvulla pakoon natseja, koska Kroton isä oli juutalainen. Vuonna 1955 perheen nimi lyhennettiin muotoon Kroto.
Kroto opiskeli kemiaa Sheffieldin yliopistossa ja hän suoritti alemman korkeakoulututkinnon vuonna 1961. Filosofian tohtorin arvon hän sai vuonna 1964 samasta yliopistosta. Hänen tohtorintyönsä käsitteli vapaiden radikaalien elektronispektriä.
Kroton tohtorintyö sisälsi myös julkaisemattomia tutkimuksia muun muassa hiilisuboksidista. Nämä tutkimukset loivat Kroton kiinnostuksen molekyyleihin, jotka sisältävät useita hiiliä, joiden välillä on kaksois- tai kolmoissidoksia.
Väitöksensä jälkeen Kroto teki muutaman vuoden ajan tohtorintutkinnon jälkeisiä tutkimuksia Kanadassa ja Yhdysvalloissa Bell Labsin laboratorioissa. Hän muutti perheineen takaisin Britanniaan ja aloitti opetus- ja tutkimustyöt Sussexin yliopistossa vuonna 1967.
1970-luvulla Kroto tutki avaruudessa esiintyviä suuriketjuisia molekyylejä ja onnistui löytämään niistä lukuisia todisteita tähtien spektreistä. Tällaisia molekyylejä olivat muun muassa polyynit syanobutydiyyni (H-C≡C-C≡C-C≡N) ja syanoheksatriyyni (H-C≡C-C≡C-C≡C-C≡N). Näiden molekyylien rakenteen selittäminen johti hänet C-molekyylin löytämiseen.
Kroto kuuli Ricen yliopistossa Curlin ja Smalleyn suorittamista laserspektroskopiatutkimuksista. Kroto ehdotti, että he käyttäisivät Ricen yliopiston laitteistoja tähdissä esiintyvien ketjumaisten hiiliyhdisteiden simuloimiseen.
Kroto, Curl ja Smalley osoittivat, että näitä yhdisteitä ei pelkästään esiintynyt tähdissä, vaan tähdet myös kykenivät tuottamaan niitä. Lisäksi he onnistuivat löytämään buckminsterfullereenin olemassaolon. Fullereenin ainutlaatuisen rakenteen selvittäminen aloitti kokonaan uuden kemian osa-alueen tutkimuksen. Nämä kolme kemistiä suorittivat tutkimukset yhdessä Jim Heathin, Sean O'Brienin ja Yuan Liun kanssa.
Vuoden 1990 jälkeen Kroton tutkimukset käsittelivät nanotiedettä ja -teknologiaa.
Teriö
Teriö on kukan osa, tarkemmin kehälehtien osa, joka muodostuu terälehdistä. Terälehdet ovat ohuita kukkalehtiä. Teriö on useimmiten kukan näkyvin osa ja monilla kasveilla kirkasvärinen. Näkyvän teriön tarkoituksena on houkutella kukkaan pölyttäjiä, tyypillisimmin hyönteisiä, ja tavallisesti teriö kuihtuu pian pölytyksen jälkeen. Useimpien yksisirkkaisten kasvien kukissa on kolme tai kuusi terälehteä, kaksisirkkaisilla tavallisimmin viisi. Tästä on kuitenkin joukko poikkeuksia; esimerkiksi ristikukkaiskasveilla on neljä terälehteä ja useilta tuulipölytteisiltä kasveilta, esimerkiksi heinäkasveilta ne puuttuvat kokonaan.
Teriön muoto vaihtelee eri kasveilla suuresti, ja se on usein kasviheimon tärkeä tuntomerkki. Tavallisimmin terälehdet haarautuvat kukan keskuksesta säteittäisesti eri suuntiin. Yhdislehtisiin kuuluvilla kasveilla terälehdet ovat ainakin tyvestä kasvaneet yhteen. Teriö voi olla myös erillislehtinen.
About.com
About.com oli vuonna 1999 perustettu Internet-sivusto, joka tarjosi kuluttajille tietoja ja ohjeita laajalta alueelta. Sillä oli palveluksessaan yli 600 toimittajaa, jotka saivat peruspalkkansa lisäksi palkkioita sivuston käyttäjämäärien mukaan.
Vuoden 2012 elokuusta lähtien About.com –sivuston omistaja on ollut IAC. Heidän omistuksessa on paljon muitakin verkkosivustoja, kuten esimerkiksi Ask.com.
About.com sivusto suljettiin 2. toukokuuta 2017. Samassa kuussa IAC uudisti brändin ilmettä ja se uudelleenjulkaistiin nimellä Dotdash.com.
Sivuston perustaminen aloitettiin vuonna 1996 nimellä "The Mining Company". Scott Kurnit avasi verkkosivuston maailmalle 21. huhtikuuta 1997. Alkuperäinen "miningco.com" osoite muuttui nykyiseen "about.com" muotoon toukokuussa 1999.
Vuonna 2000 About.comin osti Primedia 690 miljoonan dollarin osakekaupoilla. Kaupan jälkeen yrityksen nimeksi tuli Primedia ja Kurnit sai jäädä toimitusjohtajan tuolille.
2005 helmikuussa The New York Times Company ("Times Co.") ilmoitti ostaneensa About.comin 410 miljoonalla dollarilla. Yrityskaupan jälkeen About.comin puheenjohtajana oli hetken aikaa Peter C. Horan, kunnes Scott Meyer korvasi hänet toikokuussa 2005.
Darline Jean nimettiin yrityksen puheenjohtajaksi heinäkuussa 2011.
IAC kertoi elokuussa 2012 ostaneensa About.comin 300 miljoonan dollarin kokonaishintaan. Huhtikuussa 2013 Neil Vogel nousi yrityksen uudeksi toimitusjohtajaksi.
Vuonna 2014 about.com sai suuren kasvojenkohotuksen joka tehtiin käyttäjien ja mainostajien toivomuksien mukaan.
Huhtikuussa 2017 about.comin toimitusjohtaja Neil Vogel kertoi Business Insiderin haastattelussa sivuston lopettamisesta seuraavan kuukauden aikana.
IAC:n toukokuusta 2017 sulkema about.com sai uuden ilmeen ja se uudelleenjulkaistiin nimellä dotdash.com.
Maaliskuussa 2014 About.com –sivustolla kävi yhteensä 61 428 000 vierailijaa comScore-vierailulaskurin mukaan, joten sivusto oli maaliskuun 16:nneksi eniten käytetty sivusto.
About.comin Alexa-sijoitus oli 388 syyskuussa 2016. Hieman ennen sivuston lopettamista sen Alexia sijoitus oli 1 936.
Matthias Mollenius
Matthias Mollenius (k.1679) toimi Säämingin kirkkoherran viran ohella Savonlinnan kaupunkiseurakunnan kappalaisena ja Olavinlinnan kappelin saarnaajana. . Molleniuksen mielenkiinto seurakunnan henkisen kaitsemisen lisäksi maanviljelyksen ja maanpuolustuksen järjestämiseen.
Mollenius aloitti uransa appensa kirkkoherra Samuel Krogeruksen apulaisena. 1668 appi tuomittiin 3 markan sakkoihin ja kun oikeus samalla näyttää kyllästyneen tämän poikien tapaan periä saataviaan, valtuutti syyskäräjät kirkkoherran apulaisen Matthias Molleniuksen perimään kirkkoherran saatavia. . Mollenius hoiti tehtävän hyvin ja tuli appensa 1674 kuoltua valituksi kirkkoherraksi. Luottamusta ei edes kaventanut edes edellisvuoden oikeudenkäynti väkivaltaisesta käytöksestä.
Mollenius hoiti kolmen seurakunnan papin tehtäviä. tämä aiheutti erityisjärjestelyjä muun muassa jumalanpalvelujen järjestämisessä: Pyhäisin Mollenius aloitti ensin Savonlinnassa ja kiiruhti jumalanpalveluksen päätyttyä julistamaan sanaa talonpojille Säämingin kirkolle. joko kiivas luonto tai kaksien perättäisten jumalanpalvelusten aiheuttama rasitus vei hänet 1673 käräjille. Mollenius oli näet joulupäivän jumalanpalvelusta pitäessään ollut alttarilla selin seurakuntaan, ja kuultuaan sääminkäläisten puheellaan häiritsevän alttaritoimitusta, viskannut taakseen katsomatta ehtoollisleipäastian kannen, mikä iski verihaavan itseään viattomana pitäneen kuulijan päähän. Oikeus vapautti Molleniuksen syytteistä, koska ei voitu näyttää toteen hänen aikoneen vahingoittaa viatonta uhriaan.
Kirkkoherra-aikanaan Mollenius varusti ylimääräisen ratsumiehen leskensä Maria Krogeran sanoin "maanpuolustuksen avustamiseen näinä sotaisina aikoina". Tukeakseen maanviljelystä Mollenius rakennutti 1674 myllyn Pullinlahteen.
Matthias Molleniuksen ja Maria Krogeran lapsia olivat:
Chemins de fer de Paris à Lyon et à la Méditerranée
The Compagnie des chemins de fer de Paris à Lyon et à la Méditerranée (PLM) oli yksityinen ranskalainen rautatieyhtiö, joka myöhemmin kansallistettiin.
PLM perustettiin vuosina 1858–1862 Paris-Lyonin ja Lyon-Méditerranée Companyn johdolla Etelä-Ranskassa lähinnä reitille Pariisi–Dijon–Lyon–Marseille. Yhtiö omisti rautatielinjoja myös Ranskan Algeriassa.–
PLM sulatettiin vuonna 1938 Ranskan valtion omistamaan SNCF:ään ja hoiti SNCF:n Etelä-Ranskan liikennettä.
Luettelo Pekka Myllykoski ja Jytäjemmarien kappaleista
Tämä on luettelo Pekka Myllykoski ja Jytäjemmarit -yhtyeen levyttämistä kappaleista aakkosjärjestyksessä.
Listassa on kaikkiaan 74 kappaletta.
Routing Information Protocol
RIP (Routing Information Protocol) on yleinen verkkojen sisäinen reititysprotokolla, joka käyttää reitin laskemiseen hyppymäärää (hop count). Tyypiltään se on etäisyysvektorireititysprotokolla. RIP ei skaalaudu suuriin verkkoihin, mutta on erittäin kevyt käyttää pienemmissä verkoissa. Lisäksi tuki sille löytyy lähes kaikista reititinlaitteista.
RIP kehitettiin alun perin BSD:n verkkokoodin komponentiksi ja helpon konfiguroitavuuden sekä ohjelmoitavuuden ansiosta se levisi nopeasti.
Charles Hedrick dokumentoi RIP versio 1:n RFC 1058:ssa kesällä 1988.
Luettelo Suomen eronneista ministereistä
Tämä on luettelo Suomen hallituksista kesken toimikauden tapahtuneista ministereiden eroista. Luettelossa ei ole ministerikierrätyksiä tai sellaisia tapauksia, joissa koko hallitus on eronnut. Luettelossa ei ole tasavallan presidentiksi tai eduskunnan puhemieheksi valittuja ministereitä, sillä heidän on automaattisesti erottava virasta kun heidät on valittu kyseisiin tehtäviin
Ohjaskelkkailun maailmanmestaruuskilpailut 2004
Ohjaskelkkailun maailmanmestaruuskilpailut 2004 olivat järjestyksessään 35. lajin maailmanmestaruuskilpailut. Ne järjestettiin Naganossa, Japanissa 13.–15. helmikuuta.
Patrik Lörtscher
Patrik Lörtscher (s. 19. maaliskuuta 1960) on sveitsiläinen curlingpelaaja ja olympiavoittaja.
Lörtscherin suurin saavutus on olympiakulta Naganosta 1998. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuonna 1981, hopeaa vuosina 1982 ja 1989 sekä pronssia vuosina 1980, 1996 ja 1999. Euroopan-mestaruuskisoista Lörtscherillä on kaksi mestaruutta Aviemoresta 1978 ja Grindelwaldista 1981.
Höyhensaaret
Höyhensaaret ovat kuvitteellinen paikka, jonne ihmisten sanotaan matkustavan nukkuessaan. Höyhensaaret ovat kauniiden unien ja kuvitelmien paikka. Ilmaus "mennä höyhensaarille" tarkoittaa nukahtamista. Nukkumatin ajatellaan olevan Höyhensaarten asukas.
Höyhensaari esiintyy muun muassa seuraavissa yhteyksissä.
Multiaista Satoa
Multiaista Satoa on kulttuuri- ja viihdetapahtuma Multialla Keski-Suomessa. Kesäfestivaali järjestettiin ensi kerran 1998. Järjestäjänä on Multiaista Satoa ry , jonka puheenjohtajana on multialainen filosofian maisteri ja draamakasvatuksen opettaja Satu Olkkonen. Hän valmistelee Teatterikorkeakoulun esittävien taiteiden tutkimusyksikössä väitöskirjaa äänenkäytön opettamisesta. Olkkonen on toiminut harrastajateatterissa 23 vuotta näyttelijänä, 15 vuotta Työväen Näyttämöiden Liiton luottamushenkilönä ja 12 vuotta yliopisto-opettajana. Multiaista Satoa ry:n ensimmäinen puheenjohtaja oli Teatterikorkeakoulun teatteritaiteen laitoksen johtaja ja lausuntataiteilija Marja-Liisa Kuuranne-Autelo. Kuuranne-Autelo on sukujuuriltaan multialainen. Kesätapahtuman johtoajatuksena on elvyttää ja kehittää paikallista kulttuuri- ja viihde-elämään kokoamalla joka kesä yhteen multialaisia taiteilijoita ja taitajia välittämään omaa osaamistaan ja luovan työnsä tuloksia multialaisille, Multian kesävieraille ja muille suomalaisille. Kesällä 2007 kävijämäärä oli noin 10 000. Asukkaita Multialla on vajaa 2 000.
Multiaista Satoa -tapahtuma on erilainen verrattuna muihin kesäfestivaaleihin. Multiaisen Sadon taiteilijoiksi ja taitajiksi hyväksytään vain syntyperäiset multialaiset eli multiaiset ja Multialla asuvat tai heidän jälkeläisensä sekä Multialle naidut tai sukujuurensa Multialla omaavat. Kesätapahtuman kymmenvuotisen historian aikana on mukana ollut puolisentuhatta esiintyjää muun muassa musiikin, näyttämötaiteen ja kuvataiteen alueelta.
Vuonna 1998 tapahtuma oli yhdeksänpäiväinen, sen jälkeen vuosittain yleensä 4–5-päiväinen. Kunakin festivaalipäivänä on useita eri tapahtumia. Laajat taidenäyttelyt kestävät parisen viikkoa. Tapahtuman anti sisältää lisäksi muun muassa klassisen ja kevyen musiikin konsertteja, nuoriso- ja lastenkonsertteja, runoiltoja, teatteriesityksiä, elokuva- ja videonäytöksiä, toritapahtumia, yhteislaulutuokioita, jameja, tansseja ja multitaidetapahtumia. Joka kesä yksi Multian kylistä vuorollaan saa järjestettäväkseen Multiaiseen Satoon liittyvän kylätapahtuman. Multiaista Satoa toteutetaan miltei kokonaan talkootyönä. Keskeisin yhteistyökumppani ja avustaja on ollut Multian kunta, jolta festivaali on saanut taloudellista tukea ja jonkin verran työvoimaa.
Multiaisen Sadon kesätapahtumista on tehty kaksi myyntivideota. Ensimmäinen kertoo festivaalin viidestä ensimmäisestä vuodesta nimellä "Viisi Satoisaa Vuotta". Toisessa on mukana seuraavat kymmenen vuotta otsikolla "Hyvän Sadon Vuodet 2003–2012". Videot on valmistanut tuotantoyhtiö Sunny Notes Oy ja ohjannut Erkki Pohjanheimo.
Fate
Fate on tanskalainen vuonna 1985 perustettu metalliyhtye.
"Fate"n perusti vuonna 1985 kitaristi Hank Shermann, joka aiemmin oli soittanut Mercyful Fate -yhtyeessä. Shermann oli kuitenkin alkanut vierastaa yhtyeen kauhu- ja okkultismiteemaista musiikkia, ja päätti perustaa oman yhtyeen joka tekisi Mötley Crüen kaltaista musiikkia. Faten menestys jäi vaatimattomaksi ja Shermann erosi vasta kahden vuoden päästä yhtyeen perustamisesta. Cruisin' for a Bruisin' -albumin julkaisemisen jälkeen monet alkuperäisjäsenistä erosivat: tilalle tulivat Mattias "IA" Eklundh ja Per Henriksen ,joiden myötä yhtyeen musiikki vaihtui heavy metaliksi. Scratch 'N' Sniff -albumin jälkeen Eklundh erosi yhtyeestä ja Fate hajosi 1993. Yhtye piti hiljaiseloa yli kymmenen vuotta, mutta yhdistyi keikkailua varten vuonna 2004. Fate julkaisi vuonna 2006 uuden albumin V.
Akira Kuroiwa
Akira Kuroiwa (s. 6. syyskuuta 1961) on entinen japanilainen pikaluistelija, joka oli keskittynyt pääasiassa 500 metrille.
Kuroiwa voitti olympiapronssia 500 metrillä Calgaryssa 1988 ja sijoittui edellisissä olympialaisissa kymmenenneksi. Hän on voittanut myös kaksi sprinttimaailmanmestaruutta (1983, 1987) ja ollut kerran MM-pronssilla (1986).
Kuroiwa on urheilu-uransa jälkeen ryhtynyt valmentajaksi; hän toimi Japanin joukkueen päävalmentajana muun muassa 1998 Naganon olympialaisissa.