Anna Lindh
Ylva Anna Maria Lindh (19. kesäkuuta 1957 Tukholma – 11. syyskuuta 2003 Solna) oli ruotsalainen poliitikko, joka toimi Ruotsin ympäristöministerinä 1994–1998 ja ulkoministerinä vuodesta 1998 kunnes hänet murhattiin syyskuussa 2003. Lindh oli naimisissa Bo Holmbergin kanssa, jonka kanssa hänellä oli kaksi poikaa, David ja Filip.
Anna Lindhin kimppuun hyökättiin tukholmalaisessa NK-tavaratalossa 10. syyskuuta 2003. Lindh ja hänen ystävänsä olivat etsimässä vaatteita tulevaan tv-esiintymiseen. Samoihin aikoihin murhaaja Mijailo Mijailović kuljeskeli tavaratalossa katsellen pintapuolisesti vaatteita. Tullessaan liukuportaista hän tunnisti Anna Lindhin. Kohtaaminen oli täysin sattumanvarainen, eikä suunniteltu. Teolla ei katsota olleen poliittisia syitä. Tekijä ei ollut kovin kiinnostunut politiikasta. Murhaajalla oli puukko usein mukanaan, koska tunsi olonsa vainotuksi ja turvattomaksi. Liukuportaista tullessaan hän kertoi sisäisen äänen (hänen omalla äidinkielellään serbokroatialla) käskeneen hyökätä Anna Lindhin kimppuun toistuvasti.
Lindhin ystävä joutui seuraamaan avuttomana vieressä, kun murhaaja puukotti Lindhiä vatsan seutuville, osuen muun muassa maksaan. Paikalle hälytettiin nopeasti apua ja alkoi puukottajan ajojahti.
Puukotuksen jälkeen Lindh pyysi ystävätärtään soittamaan hänen perheelleen. Paikalla olleet muut ihmiset yrittävät tyrehdyttää verenvuodon. Lindh vastaili paikalle tulleiden ensihoitajien kysymyksiin ja oli ambulanssiin kannettaessa tajuissaan. Sairaalassa kuitenkin todettiin, että hänen mahdollisuutensa jäädä henkiin olivat pienet. Yhdeksän tuntia kestäneen leikkauksen jälkeen annettiin tieto, että Lindhin tila on hieman kohentunut. Tunti leikkauksen jälkeen hänen tilansa heikkeni ja hänet vietiin uuteen leikkaukseen. Aamulla 11. syyskuuta kello 5.29 ilmoitettiin, että Anna Lindh oli kuollut saamiinsa vammoihin.
Murhan jälkeen murhaaja heitti verisen puukon liukuportaisiin, josta asiakas nosti sen ja toimitti puukon vartijalle. Myöhemmin murhaaja heitti lippalakkinsa ja puukon punaisen tupen roskikseen. Välittömästi tämän jälkeen hän pyrki leikkauttamaan hiuksensa parturiin, siinä kuitenkaan onnistumatta jonojen vuoksi. Hän jatkoi matkaansa taksilla aikeenaan polttaa vaatteensa metsässä. Vaatteiden polttaminen kuitenkin epäonnistui. Tämän jälkeen hän oli pakoillut kaverinsa luona muutamia päiviä. Poliisi teki myöhemmin kotietsinnän asuntoon, löytäen murhaajan leikattuja hiuksia. Myöhemmin myös murhaajaa kuljettanut taksikuski ilmoittautui poliisille.
Murhaa arveltiin aluksi poliittiseksi ja sen liittyvän muutaman päivän kuluttua järjestettävään kansanäänestykseen euron käyttöönotosta.
Politiikassa Lindh vastasi myös mm. EU:n rahoituksesta Palestiinaan. Israelin siirtokuntien rakentamista Palestiinalaisalueille Lindh oli vastustamassa vaatien EU:n boikottia isrealilaisille tuotteille. EU:n ollessa Israelin suurin kauppakumppani, boikotti olisi pakottanut Israelin muuttamaan siirtokuntapolitiikkaansa.
Poliisi otti 15. syyskuuta kiinni murhasta 35-vuotiaan miehen todennäköisenä epäiltynä. Mies vangittiin 19. syyskuuta, mutta päästettiin vapaaksi 25. syyskuuta vapautettuna kaikista syytteistä. Poliisi pidätti Mijailo Mijailovićin 24. syyskuuta todennäköisin syin epäiltynä murhasta. Mijailović tunnusti murhan 6. tammikuuta 2004. Tukholman käräjäoikeus tuomitsi Mijailovićin 23. maaliskuuta elinkautiseen vankeuteen.
Mijailović valitti tuomiostaan Svean hovioikeuteen, joka tuomitsi hänet 8. heinäkuuta oikeuspsykiatriseen hoitoon. Päätöksestä valitettiin korkeimpaan oikeuteen, joka tuomitsi Mijailovićin murhasta elinkautiseen.