hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
ISM-taajuusalue
ISM-taajuusalue (Industrial, Scientific and Medical) on maailmanlaajuinen radiotaajuuskaista, jonka käyttö ei vaadi erillistä lupaa ja on alun perin tarkoitettu teolliseen, tieteelliseen ja lääketieteelliseen käyttöön.
ISM-kaistoja on kolme. UHF-alueella 902–928 MHz ja 2,4000–2,4835 GHz sekä SHF-alueella 5,725–5,850 GHz. Muutama maa ei salli kaikkia ISM-taajuuksia.
Terminä ISM tarkoittaa tieteen, teollisuuden ja lääketieteen käyttämiä laitteita, joilla ei välttämättä viestitetä mitään, vaan laitteita käytetään niiden aiheuttaman voimakkaan paikallisen, usein laitteen sisään suljetun suurtaajuuskentän vaikutuksen kuten kuumennusvaikutuksen vuoksi. Esimerkkejä ovat suurtaajuuskuumentimet, UKW- eli Diatermia-hoitolaitteet jne. Näissä sovelluksissa RF-lähettimen teho voi olla wateista kilowattehin tai ylikin. Käytännössä yleisin ISM-kaistalla tähän tapaan toimiva laite on kotikäytössäkin tavallinen mikroaaltouuni, joka toimii 2,4 GHz:n taajuudella.
Lisenssivapauden vuoksi ISM-alueita käytetään paljon myös langattomaan tietoliikennekäyttöön. Tällöin näiden laitteiden on selvittävä muiden samalla taajuudella toimivien laitteiden – myös suuritehoisten teollisuuslaitteiden – aiheuttamista häiriöistä. Yleisiä ISM-kaistalla toimivia lyhyen kantaman tietoliikennelaitteita ovat mm Bluetooth- ja WLAN-laitteet. Tässä käytössä teho ja antennin suuntaavuus on rajoitettu niin, että kantama on sadan metrin luokkaa. Nimestään huolimatta ISM-kaista on siis myös kodin elektroniikan ja tietoliikenteen käytössä.
Teollisuudessa ISM-kaistaa tietoliikenteeseen käyttävät mm. ZigBee-anturiverkot.
Tiedekäyttöä alueella ei juurikaan ole, koska heillä on omat häiriöttömät taajuutensa.
SRD-laitteet ovat milliwatti-teholuokan langattomia tietoliikennelaitteita, joille on allokoitu myös joitakin ISM-taajuuskaistoja ns. yhteiskäyttöön. ISM ja SRD eivät ole synonyymejä. ISM- ja SRD-kaistat ja niiden käyttötarkoitukset ja rajoitukset on luettavissa viestintäviraston sivuilta.
ITU-R:n määrittelemät ISM-kaistat ovat paikallisia poikkeuksia lukuun ottamatta seuraavat:
Göran Stubb
Göran Stubb (s. 10. maaliskuuta 1935 Käkisalmi) on suomenruotsalainen jääkiekkovaikuttaja.
Stubb oli merkittävä taustatekijä HIFK:n nousuun Suomen jääkiekkoilun huipulle 1960-luvulla. Häntä kutsutaankin HIFK:n suuruuden luojaksi. Stubb tuli HIFK:n jääkiekkojaoston johtoon 1960-luvun alussa helsinkiläiskiekkoilun alennustilassa. Stubb johti HIFK:n kolmeen mestaruuteen, ja hän hankki NHL-tähti Carl Brewerin Helsinkiin kaudeksi 1968–1969.
HIFK-uran jälkeen Stubb toimi Suomen Jääkiekkoliiton toimitusjohtajana 1977–1984. Stubb oli vuoden 1982 MM-kotikisojen pääsihteeri. Vuodesta 1984 lähtien hän on ollut NHL:n Euroopan-toimiston johtaja. Stubb on lisäksi toiminut NHL:n kykyjenetsijänä ja kirjoittaa kolumneja Hufvudstadsbladetiin.
Suomen Jääkiekkomuseo on aateloinut Stubbin Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 82 vuonna 1991 ja Kansainvälinen Jääkiekkoliitto on valinnut Stubbin Kansainvälisen kuuluisuuksien gallerian jäseneksi vuonna 2000.
Stubbin puoliso Christel Setälä, professori Kai Setälän tytär, kuoli vuonna 2008. Vuodesta 2015 hän on seurustellut entisen Miss Suomen, näyttelijä-laulaja Pirkko Mannolan kanssa. Kokoomuksen poliitikko Alexander Stubb on Göran Stubbin poika.
Usko Teromaa
Usko Teromaa (s. 4. kesäkuuta 1924 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja, -valmentaja ja -vaikuttaja.
Teromaa oli aloittamassa KooVeen eli silloisen TK-V:n jääkiekkotoimintaa vuonna 1945. Hän pelasi itse seurassa puolustajana ja SM-sarjassa hänen tililleen tuli kahdeksan ottelua. Myöhemmin Teromaa valmensi KooVeeta aina SM-hopealle asti.
Usko Teromaa toimi vuonna 1953 Suomen jääkiekkomaajoukkueen huoltajana ja vuonna 1959 "leijonien" joukkueenjohtajana.
Teromaa toimi Suomen Jääkiekkoliiton liittohallituksessa 1961–1962 ja 1965–1966. Hän oli vuonna 1979 perustamassa myös Suomen Jääkiekkomuseota yhdessä Aarne Honkavaaran, Kalervo Kummolan, Kimmo Leinosen, Harry Lindbladin ja Juhani Linkosuon kanssa.
Suomen Jääkiekkomuseo aateloi Teromaan Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 83.
Hälytys
Hälytys on asiaintilan tai tapahtuman johdosta annettu näkyvä tai kuuluva merkki. Hälytyksen tarkoitus on saada ihmiset kiinnittämään huomiota em. asiaintilaan tai tapahtumaan, ja ryhtymään varotoimiin asiaintilan tai tapahtuman estämiseksi tai korjaamiseksi, tai vaaran välttämiseksi.
Yksityisiä ihmisiä koskevia merkkejä ovat muun muassa palohälytys ja murtohälytys. Suurempia väestönryhmiä koskevat hälytykset annetaan useimmiten käyttämällä yleistä vaaramerkkiä. Näihin hälytyksiin kuuluvat esimerkiksi kemikaali- tai säteilyvaara ja sotatila.
Hälytyksen antamiseen liittyy ristiriita. Jos hälytys annetaan varhaisessa vaiheessa eikä uhkaava tilanne toteudukaan tai kyseessä on aiheeton hälytys, hälytysjärjestelmä saattaa nopeasti menettää luotettavuutensa (vrt. Poika, joka huusi "Susi!"). Toisaalta jos hälytys annetaan liian myöhäisessä vaiheessa, asiaintila tai tapahtuma saattaa edetä pitkälle, ennen kuin sen estämiseen tai vaaran välttämiseen ryhdytään.
Toinen riski, joka liittyy hälytyksen antamiseen, on se, että hälytysjärjestelmä pettää. Tässä tapauksessa hälytysjärjestelmään luottavat henkilöt saattavat myös aloittaa estämis- tai pelastautumistoimet liian myöhään, ja vahingot voivat kasvaa huomattavasti. Tämän vuoksi esimerkiksi paristoilla toimivat palohälyttimet tulisi tarkastaa säännöllisesti, jotta ne toimisivat hätätilanteessa oikealla tavalla.
Hälytys voidaan suorittaa paikallisesti tai välittää esimerkiksi keskusvalvomoon käyttäen ilmoituksensiirtotekniikkaa tai matkapuhelinverkkoa.
Zorro (vuoden 1990 televisiosarja)
Zorro on Family Channelin ja Rai Uno Italian vuosina 1990–1993 tuottama televisiosarja. Sarjaa kuvattiin neljän tuotantokauden verran, ja yhteensä 83 jaksoa. Sarja sijoittuu 1800-luvun lopulle, Espanjan hallinnoimaan Meksikoon, nykyiseen Kaliforniaan, ja pieneen Los Angelesin varuskunta- ja rannikkokylään.
Los Angelesin kylää hallitsee uusi ahne pormestari, "alcalde" Luis Ramone, joka on verojenkeruutoimillaan onnistunut suututtamaan seudun asukkaat. Don Alejandro de la Vegan poika Diego palaa kotikaupunkiinsa opintomatkaltaan Espanjasta, ja huomatessaan asioiden tilan hän päättää puuttua asioihin salaisen henkilöllisyyden turvin. Kukaan hänen kotikaupungissaan ei tiedä, että hän oli yksi kurssinsa parhaita miekkailijoita, ja kömpelöä taistelijaa ja arkajalkaa esittämällä don Diego onnistuu pitämään salaisuutensa turvassa. Ainoastaan mykkä tallipoika Felipe tuntee hänen salaisuutensa.
Genetti
Genetti eli kintsi ("Genetta genetta") on ainut Euroopassa tavattava sivettikissa. Lajin paino vaihtelee 1,2–2,3 kg:n ja pituus 40–55 cm:n välillä. Häntä on vartalon mittainen. Genetti on levinnyt Saharan pohjoispuoliselle alueelle, Arabian ja Pyreneitten niemimaille ja Ranskaan. Lisäksi sitä tavataan muutamilla Välimeren saarilla ja nykyisin myös Luoteis-Italiassa, Belgiassa, Sveitsissä ja Saksassa. Afrikan puolella genettejä tavataan kaikissa muissa elinympäristöissä paitsi autiomaissa. Espanjassa genetin levinneisyys käsittää jopa korkeat vuoristoalueet.
Genettien sukuun kuuluu kymmenkunta muuta lajia, jotka esiintyvät eritoten Afrikassa.
Myös "eurooppalaisen genetin" alalajeja tavataan Afrikassa. Ibizalla tavattava genetin alalaji ("G. genetta isabelae", nyk. "G. g. genetta") on uhanalainen ja kuuluu kansainvälisen luonnonsuojeluliiton (IUCN) punaiseen kirjaan.
Genetit ovat puissa kiipeileviä yöeläimiä, jotka kissamaiseen tapaan voivat vetää kyntensä sisään. Afrikassa genettien pääravintoa ovat pienet jyrsijät, kun taas Espanjassa niiden on todettu mieltyneen kesällä varpuslintuihin ja talvella hedelmiin. Myös liskoja pyydystetään runsaasti. Genetit lisääntyvät ympäri vuoden, mutta Euroopassa kiima-aika painottuu elo-syyskuulle. Pesä tehdään puuhun tai johonkin koloon
ja sisustetaan kuivilla ruohoilla. 70 vrk kestävän kantoajan jälkeen syntyy 1–4 sokeaa poikasta, joita imetetään puolivuotiaiksi asti. Genetit itsenäistyvät vuoden ikäisinä ja sukukypsyys saavutetaan parivuotiaina.
Juhani von Boehm
Juhani von Boehm (s. 20. joulukuuta 1943 Ruokolahti) on suomalainen taidemaalari ja fysiikan emeritusprofessori.
Juhani von Boehmin taideopinnot: itsenäisiä taideopintoja vuodesta 1970, vuodesta 1975 alkaen taideopinnot isänsä, taidemaalari Tuomas von Boehmin ohjauksessa – osittain myös taidemaalari Tapani Raittilan ohjauksessa. Hänellä on ollut yksityisnäyttelyitä Helsingissä, Turussa ja Imatralla sekä Vihdissä ja Varkaudessa säännöllisesti vuodesta 1991 alkaen. Hänen teoksensa ovat öljyvärimaalauksia ja pastellitöitä. Hänen taiteensa on saanut vaikutteita 1900-luvun modernistisista taidesuuntauksista. Hänen isoäitinsä Aino von Boehm ja hänen veljensä Eero von Boehm olivat taidemaalareita.
Fyysikkona Juhani von Boehm on perehtynyt muun muassa magneettisten puolijohteiden teoriaan sekä puolijohdefysiikkaan yleensä. Hänellä on 90 julkaisua kansainvälisissä referoiduissa tieteellisissä julkaisusarjoissa ja 120 muuta julkaisua. Hän on ollut vierailevana tutkijana Uppsalan yliopiston kvanttikemian instituutissa 1976–1977, Nordita-stipendiaattina Nils Bohr -instituutissa Kööpenhaminassa 1977–1979 ja Suomen Akatemian huippuyksikön COMP:n jäsenenä 2000–2008. Von Boehm jäi professuuristaan Teknillisessä korkeakoulussa eläkkeelle vuonna 2008.
Viinakortti
Viinakortti oli vuonna 1944 käyttöön otettu ja vuoden 1970 loppuun asti Suomessa käytössä ollut alkoholiliikkeen antama virallinen henkilötodistus, josta käytettiin alkuun nimitystä myymälätodistus ja myöhemmin henkilötodistus. Kortilla ostajat osoitettiin käyttämään heille nimettyä myymälää tarkoituksena estää alkoholin joutuminen salakauppaan sekä samalla estää alkoholin myynti mahdollisille väärinkäyttäjille.
Viinakortti perustui väkijuomalain toimeenpanoasetuksen muutokseen heinäkuussa 1943. Asiakkaan ostot voitiin rajoittaa yhteen myymälään sekä asiakkaat ja heidän ostonsa rekisteröidä.
Korttien käyttö alkoi Helsingistä ja Haagan kauppalasta 2. tammikuuta 1944 ja levisi saman vuoden aikana Turkuun, Naantaliin ja Tampereelle. Vuoteen 1947 mennessä kortti oli käytössä koko maassa. Kortti oli alkuun edellytys ostosten tekemiseksi Alkossa, mutta vuodesta 1949 oluen ja mietojen viinien ja vuodesta 1952 osin myös väkevien viinien myynti sallittiin myös kortittomille. Eniten myydyt väkevät viinit palautettiin kortille keväällä 1958. Väkevien alkoholijuomien myynti oli koko kortin käytössäoloajan sidoksissa korttiin. Vuonna 1960 viinakortteja oli eniten suhteessa väkilukuun Naantalissa, jossa niitä oli 23,8 prosentilla väestöstä.
Kortista maksettiin vuosittainen leimavero vuosina 1948–1969. Vuonna 1947 oli käytössä 1,2 miljoonaa korttia, mutta kortin tultua verolliseksi, oli kortteja vuonna 1949 käytössä enää 650 000. Vuosina 1948–1949 vero oli 300 markkaa ja tämän jälkeen sata markkaa sekä vuoden 1963 rahanuudistuksen jälkeen yksi markka vuodessa. Perinnässä käytettiin alkuun ALKO-lisäpainettuja leimamerkkejä, mutta vuodesta 1957 alkaen käytössä oli oma vuosiluvulla varustettu merkkimalli.
Käynnit alkoholiliikkeessä leimattiin korttiin vuosina 1944–1955. Myös tehdyt ostot merkittiin korttiin vuodesta 1947 alkaen kokonaisuudessaan, myöhemmin vain väkevien juomien osalta. Vuodesta 1957 ostot merkittiin vain väärinkäytöstä epäiltyjen kortteihin. Tästä eteenpäin kortti tuli esittää vain vaadittaessa. Mikäli ostoja tuli liian usein, henkilökunta saattoi ottaa kortin ”kuivumaan” tai asiakas joutui puhutteluun. Myyntikieltoja oli voimassa enimmillään 50 000 ja puhutteluita pidettiin erityisesti tähän tarkoitukseen varatuissa tiloissa jopa yli 100 000 vuodessa. Poliisi ilmoitti juopumuspidätykset Alkolle, ja tästä saattoi seurata henkilötodistuksen peruuttaminen kokonaan tai määräajaksi.
Kortti poistui käytöstä vuoden 1970 lopussa.
Ruotsissa oli koko maassa käytössä "Brattsystemet" eli "Motbok" 1919–1955. Esther Hjelt-Cajanus käsitteli Ruotsin järjestelmää teoksessaan "Brattsystemet i Sverige" (1931).
Vuoden 2007 syksyllä Alko alkoi tarjota vapaaehtoista sähköistä viinakorttia omien juomatottumusten tarkkailuun.
Nuuk Posse
Nuuk Posse on grönlantilainen hip hop -yhtye. Sen jäsenet ovat inuitteja ja esittävät musiikkiaan englannin, tanskan ja grönlannin kielillä.
Peter Motzfeldt, John Olsen ja Henrik Broberg perustivat Nuuk Possen vuonna 1985. Yhtye piti ensimmäisen konserttinsa vuonna 1989. Vuonna 1991 ilmestyi single "Sussa Apinnagu" ja vuonna 1995 albumi "NP". Vuonna 1996 Nuuk Posse julkaisi toisen albuminsa "Kataaq" ja samana vuonna yhtye sai kansallisen kulttuuripalkinnon.
Hannu Haapalainen
Hannu Wilhelm Haapalainen (28. helmikuuta 1951 Nokia – 5. marraskuuta 2011) oli suomalainen jääkiekkopuolustaja.
Haapalainen edusti Suomessa tamperelaisseuroja. Hän aloitti pääsarjauransa KooVeessä vuonna 1969. Kahden KooVeen kauden jälkeen pienikokoinen, vain 172 senttimetriä pitkä, Haapalainen siirtyi Tapparaan kahdeksaksi kaudeksi, jonka jälkeen hän jatkoi uraansa Saksan liittotasavallassa, kunnes palasi Tapparaan vielä kolmeksi kaudeksi vuonna 1983. Haapalainen voitti Tapparassa viisi Suomen mestaruutta ja sai yhteensä yhdeksän SM-mitalia. SM-sarjassa ja -liigan runkosarjassa Haapalainen pelasi 416 ottelua tehoin 53+86. Pudotuspeleissä hänen saldokseen muodostui 6+5 44 ottelussa.
Haapalainen pelasi maajoukkueessa 100 ottelua, joissa teki tehot 7+9. Hän edusti Suomea kolme kertaa MM-kisoissa ja kahdesti olympialaisissa.
Pertti Koivulahti
Pertti Antero Koivulahti (s. 7. kesäkuuta 1951 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkohyökkääjä.
Keskushyökkääjä Koivulahti pelasi lähes koko 16-vuotisen (1968-1984) uransa Tapparassa. Ainoaksi kaudeksi muualla jäi vuoden mittainen visiitti AC Klagenfurtissa Itävallassa. Hän voitti kymmenen SM-mitalia, joista puolet oli kultaisia. Lisäksi hän voitti Itävallassa maan mestaruuden. SM-sarjassa ja -liigassa Koivulahti pelasi 463 ottelua tehoin 199+204. Pudotuspeleissä hän oli mukana 64 ottelussa ja teki niissä pisteet 20+32.
Suomea Koivulahti edusti yhteensä viisissä MM-kisoissa ja kerran olympialaisissa. Maaotteluita hänelle kertyi 126 ja pisteitä niissä 23+49.
Varreltaan varsin lyhyt "Komu" Koivulahti tunnettiin yritteliäänä pelaajana. Hänen vakiolaitahyökkääjänsä niin Tapparassa kuin maajoukkueessakin oli Seppo Ahokainen.
Peliuransa jälkeen Koivulahti toimi Rauno Korven kakkosvalmentajana Tapparan huippuvuosina 1980-luvulla.
Helena Christensen
Helena Christensen (s. 25. joulukuuta 1968 Kööpenhamina, Tanska) on yksi 1990-luvun menestyneimmistä huippumalleista. Hänen isänsä on tanskalainen ja äiti perulainen. Christensen nousi julkisuuteen vuonna 1986 voittamalla Miss Tanska -kauneusmittelön 18-vuotiaana, jolloin hän pääsi edustamaan maataan Miss Universum -kisoihin, joka taasen tarjosi hänelle ponnahduslaudan kansainväliselle malliuralle. Hän lähtikin malliksi samana ikävuonnaan Pariisiin.
Christensen on toiminut muun muassa Victoria's Secretin mallina. Hänellä on myös antiikkituotteita myyvä putiikki New Yorkissa. 1999 hän synnytti pojan, Mingus Lucien Reedusin, jonka isä on näyttelijä/ohjaaja Norman Reedus (Boondock Saints, The Walking Dead). Reedus ja Christensen erosivat vuonna 2003. Helena tapaili muun muassa Heath Ledgeriä 2007 vuoden loppupuolella.
Tyra Banks
Tyra Lynne Banks (s. 4. joulukuuta 1973 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen malli, televisiokasvo, talk show -juontaja, laulaja ja näyttelijä. Banks on yksi maailman tunnetuimmista malleista. Hän tuottaa, ja on tuomaroinut ja juontanut "Huippumalli haussa" ("America's Next Top Model") -tosi-tv-sarjaa 22. kaudelle asti.
Banks on DNA-testin mukaan perimältään 79% afrikkalainen, 14% britti ja 6% intiaani.
Mallina työskentelyn Banks aloitti 15-vuotiaana ollessaan vielä high schoolissa. Hän teki mallisopimuksen L. A. Modelsin kanssa, kunnes vaihtoi Elite-mallitoimistoon ollessaan 16-vuotias. Banksin kyvyt huomattiin pian ja hän pääsi catwalkeille Pariisiin, Lontooseen, Milanoon ja Tokioon, Versacen ja Dolce & Gabbanan mallina. Muita tunnettuja mallisopimuksia Banks on solminut muun muassa Pepsin, CoverGirlin, Niken, Yves Saint Laurentin ja Tommy Hilfigerin kanssa ja poseerannut esimerkiksi "Ellen", "Cosmopolitanin" ja "Voguen" kansissa. Vuonna 1997 hän voitti VH1:n Vuoden huippumalli -tittelin.
"Huippumalli haussa" -sarjan toisella tuotantokaudella malliksi haluavia nuoria naisia tanssi hänen "Shake Ya Body" -musiikkivideollansa. Kappale on julkaistu singlenä. Aiemmin Banks on itse esiintynyt sivuosassa Michael Jacksonin "Black or White" -musiikkivideolla ja George Michaelin musiikkivideolla "Too Funky".
Vuonna 2005 Banks lopetti uransa catwalkilla, mutta ilmoitti vielä poseeraavansa lehtien kansikuvissa. Jouluna 2005 nähtiin ensimmäinen jakso "The Tyra Banks Show" -talk show’ta, jonka juontajana ja tuottajana Banks itse toimi. Ohjelman viimeinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa 28. toukokuuta 2010.
Tyra Banks on jakanut mielipiteitä painonsa takia, hän on rikkonut Hollywoodin kauneusihanteita olemalla normaalipainoinen, eikä nollakokoa. Banks on kertonut rakastavansa vartaloaan. Hän kuitenkin laihdutti noin 15 kiloa vuonna 2007 hänen painostaan nousseen kohun jälkeen.
Oli ennen onnimanni
Oli ennen onnimanni on suomalainen ja karjalainen kalevalamittainen lastenloru. Loru on luettelomainen, ja siksi helposti muistettava. Loru säilyi suullisena kansanperinteenä, kunnes siitä taltioitiin versioita kirjalliseen muotoon 1800-luvun ja vielä 1900-luvun alun kansanperinteen keruussa.
Lorussa luetellaan sanoja tai asioita, joista ensimmäinen on onnimanni, toinen onnimannista peräisin, kolmas taas toisesta peräisin, ja niin edelleen. Luetelluista sanoista osa tarkoittaa jotakin, ja osa joko ei tarkoita mitään tai niiden tarkoitusta ei enää tiedetä. Ei edes tiedetä, mikä on onnimanni. Jotkut ovat voineet ymmärtää onnimannin ihmisen ammatin nimitykseksi samaan tapaan kuin sanat pelimanni tai laamanni, mutta tästä on tuskin alun perin kyse. Germaanisten kielten miestä tarkoittavasta sanasta juontuva ”manni” on osa vain joitakin tunnettuja vierasperäisiä sanoja.
Lorujen avulla lapset ovat opetelleet puhumaan ja muistamaan. Onnimanni-lorulla kuitenkin arvellaan olleen muunkinlaista merkitystä, vaikka ei tiedetäkään mitä. Lorua on arveltu alun perin loitsuksi. Se muistuttaa syntyloitsuja, jotka selittävät asioiden alkuperiä. Lorun kantamuoto olisi jopa voinut kuvailla maailmankaikkeutta tai sen alkuperää. Monissa loruversioissa esiintyy esimerkiksi kirjokansi, joka on usein taivaankannen synonyymi.
Täydellisimmin säilyneissä vienalaisissa versioissa lorun loppuun kuuluu lyhyt kertomus, jossa viattomat nuoret punovat punaista köyttä, rautaköyttä, jolla meren sivut sidotaan, jotta meri pysyisi tyynenä ja Kantalahti kauniina. Kantalahti onkin vienalaisten asuinalueella. Kantalahden tilalla on toisissa versioissa jotakin muuta, mutta mukana on kuitenkin kanta-sana. Merkittävää maailmankuvallista ilmiötä, maailmanpylvään juurta, maailmanvuorta tai maanpintaa, on myös voitu kutsua sanalla kanta, joka juontuu sanasta kansi (katso myös: Virokannas, Kannus). Eräässä runossa mukana on myös maailmanpuu. Tutkija Timo Heikkilän hypoteesin mukaan loru olisi rappeutunut selostus muinaisesta käsityksestä maailman syntymästä tai rakenteesta.
Marjatta Kurenniemen satukirjassa "Oli ennen Onnimanni..." (1953) Onnimanni on pieni vihreänuttuinen mies.
Tämä loru on tallennettu vuonna 1911 Vuonnisen kylästä, Vienasta. Tätä pidetään yhtenä täydellisimmistä.
Toinen tunnettu versio menee:
Jälkimmäisessä runossa säkeissä vaihtelee nelitavuinen yhdyssana sekä kolmitavuinen sana vuorotellen niin, että parillisissa säkeissä ensimmäisenä on nelitavuinen ja toisena kolmitavuinen sana, ja parittomissa säkeissä päinvastoin. Mikäli säe alkaa kolmitavuisella sanalla, seuraava nelitavuinen sana alkaa kolmitavuisen sanan ensitavulla. Mikäli taas säe alkaa nelitavuisella yhdyssanalla, seuraava kolmitavuinen sana alkaa yhdyssanan toisen osan ensitavulla.
Eestinhevonen
Eestinhevonen ( tai "eesti tõugu hobune") on Virosta kotoisin oleva hevosrotu. Eestinhevonen on tyypiltään kylmäverinen maatiaisrotu, joka muistuttaa suomenhevosta. Eestinhevonen on viimeisiä säilyneitä rotuja, jotka polveutuvat suoraan pohjoisen tyypin hevosesta. Rotu on suhteellisen puhdas, sillä siihen ei ole risteytynyt paljoakaan muita rotuja.
Eestinhevonen oli sukupuuton partaalla teollistumisen aikaan, kun koneet korvasivat hevoset. Vaikka kanta on elpymässä Virossa, eestinhevonen kuuluu siellä edelleen suojeltaviin rotuihin. Puhtaita eestinhevosia on nykyään Virossa yli 600 ja uusia varsoja syntyy kymmeniä vuodessa. Eestinhevosia kasvatetaan lähinnä Viron saarissa, kuten Saarenmaalla. Suomessa eestinhevosia on noin 300 yksilöä.
Nykyään eestinhevosia käytetään lähinnä ratsuina ja työhevosina. Ne sopivat myös reen tai kärryjen eteen.Väriltään eestinhevonen on yleensä yksivärinen (vaikkakin sabinogeeniä esiintyy), ja yleisimpiä ovat perusvärit (ruunikko, rautias ja musta) sekä kimo ja hallakko. rodussa kuitenkin esiintyy melko runsaasti voikko- ja hopeavärejä. Säkäkorkeudeltaan eestinhevonen on noin 135–165 cm, minkä vuoksi sitä on toisinaan kutsuttu eestinponiksi.
Suomeen on tuotu suoraan Virosta melko runsaasti eestinhevosia varsinkin ratsastuskoulukäyttöön 1990-luvun alkupuolelta lähtien. Ne rekisteröidään Hippoksessa kuitenkin toistaiseksi vain yleisesti kylmäverirotuisiksi, eikä mainittavaa omaa kasvatusta meillä harrasteta.
Andalusianhevonen
Andalusianhevonen (, "puhdasrotuinen espanjalainen") on Espanjan Andalusiasta peräisin oleva hevosrotu, joka polveutuu muun muassa berberihevosesta ja arabianhevosesta. Andalusianhevosella on ollut suuri merkitys risteytysjalostuksessa, ja sen vaikutus näkyy hyvin monissa eri roduissa, esimerkiksi lipizzanhevosissa. Andalusianhevosesta polveutuvat myös monet Amerikan mantereen hevosroduista, koska rotua vietiin tutkimusretkeilijöiden mukana uuteen maailmaan.
Säkäkorkeudeltaan andalusianhevonen on noin 150–160 cm. Väriltään se on yleensä kimo, mutta myös ruunikoita ja mustia andalusianhevosia on. Andalusianhevosen luonne on säyseä, olemus arvokas ja askel korkea, ja se liikkuu ketterästi. Andalusianhevosia kasvatetaan Espanjan armeijan siittoloissa ja valtio valvoo myös yksityistä hevoskasvatusta. Rakenteeltaan andalusianhevonen on jalonmuotoinen ja sillä on usein kyömy pää. Jouhet ovat paksut ja pitkät, usein myös kiharat. Kaula on lyhyehkö, lihaksikas ja kaareva. Lavat ovat leveät ja vahvat, melko pystyt. Jalat hyväluiset ja kestävät, kaviot kovat ja hyvänmuotoiset.
Andalusianhevosia käytetään lähinnä ratsuina. Kotimaassaan Espanjassa andalusianhevosia käytetään muun muassa härkätaisteluhevosena ja ratsastusnäytöksissä. Muualla päin maailmaa rotu on saavuttanut suosiota niin yleis-, koulu- kuin esteratsunakin.
Budjonnyinhevonen
Budjonnyinhevonen on venäläinen kevyt lämminverinen hevosrotu.
Budjonnyinhevonen on rakenteeltaan sopusuhtainen. Pää on hienopiirteinen, kaula lihaksikas. Selkä on pitkä ja suora, lavat ja lautaset loivat, rinta syvä ja leveä. Jalat ovat tyypillisesti voimakkaat ja vahvaluiset. Joskus esiintyy takajalkojen liikasuoruutta ja etujalkojen alempien osien virheitä.
Väriltään budjonnyinhevonen on yleensä rautias, mutta voi olla myös ruunikko, musta, mustanruunikko tai kimo. Luonne on lempeä ja rauhallinen, tarvittaessa tarmokas ja eloisa. Rotu on hyvin kestävä. Liikkeet ja erityisesti laukka ovat hyvät. Säkäkorkeus on noin 163 senttimetriä.
Budjonnyinhevonen kehitettiin vuosina 1920–1949 Rostovin alueella Neuvostoliitossa. Jalostusohjelman oli määrä tuottaa korkealaatuisia ratsuväen hevosia ensimmäisessä maailmansodassa menetettyjen tilalle. Rotu nimettiin Venäjän sisällissodassa kuuluisaksi tulleen Neuvostoliiton marsalkka Semjon Budjonnyin mukaan.
Jalostustyö alkoi risteyttämällä valikoituja donin- ja tsernomorinhevosia englannintäysiveristen kanssa. Risteytysjälkeläisiä paritettiin keskenään tyypin vakiinnuttamiseksi, ja englannintäysiverisen käyttöä jatkettiin sen parantamiseksi. Rotu tunnustettiin vuonna 1949.
Aleksandr Patškov
Aleksandr Patškov (s. 28. elokuuta 1944 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen jääkiekkomaalivahti. Hän pelasi 11 ottelua Neuvostoliiton maajoukkueessa vuosina 1965–1978. Patškov pelasi 506 liigaottelua Neuvostoliiton mestaruussarjassa. Hän pelasi seuroissa Dynamo Moskova, Lokomotiv Moskova, Krylja Sovetov Moskova, Himik Voskresensk ja TsSKA Moskova. Patškov valittiin Neuvostoliiton ja Venäjän kunniagalleriaan vuonna 1978.
Paco de Lucía
Paco de Lucía (alun perin Francisco Sánchez Gómez; 21. joulukuuta 1947 Algeciras, Cádiz – 25. helmikuuta 2014 Cancún, Meksiko) oli kansainvälisesti tunnettu espanjalainen flamencokitaristi. De Lucía kehitti uuden flamencotyylin, jossa perinteiseen flamencoon liitetään muun muassa jazzvaikutteita. Hän otti flamencossa käyttöön uusia soittimia, kuten cajonin, huilun ja bassokitaran. Paco de Lucíaa pidetään eräänä kaikkien aikojen merkittävimmistä flamencomuusikoista, ja hän on esiintynyt muun muassa Al Di Meolan ja John McLaughlinin kanssa.
De Lucía syntyi Etelä-Espanjassa Algecirasin kaupungissa ja oli viidestä sisaruksesta nuorin. Taiteilijanimensä hän valitsi äitinsä Lucía Gómezin kunniaksi. Paco de Lucía oli merkittävää muusikkosukua: hänen isänsä Antonio Sánchez ja veljensä Ramón de Algeciras ovat flamencokitaristeja, ja veli Pepe de Lucía on flamencolaulaja. De Lucía esiintyi julkisesti ensimmäisen kerran 11-vuotiaana Radio Algecirasissa, ja seuraavana vuonna hän sai kunniamaininnan Jerezin flamencokilpailussa. Vuonna 1961 hän oli kiertueella tanssija José Grecon kanssa, ja vuosina 1968–1977 hän työskenteli merkittävän flamencon uudistajan Camarón de la Islan kanssa ja he äänittivät kymmenen albumia.
Flamencon lisäksi de Lucía on äänittänyt myös espanjalaista taidekitaramusiikkia, muun muassa Manuel de Fallan teoksia ja Joaquín Rodrigon "Aranjuez-konserton". Paco de Lucía oli poikkeuksellisen taitava kitaristi, ja hänet tunnetaan erityisesti rasgueadoistaan ja picadoistaan. De Lucía pystyy soittamaan nailonkielisellä kitaralla 16-osanuottitrioleja 180 bpm:n nopeudella.
Paco de Lucía kuoli 25. helmikuuta 2014 sydänkohtaukseen Meksikossa 66-vuotiaana.
Bill Goldberg
William Scott "Bill" Goldberg (s. 27. joulukuuta 1966 Tulsa, Oklahoma) on yhdysvaltalainen showpainija, näyttelijä ja entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän työskenteli World Championship Wrestlingille (WCW) vuosina 1997-2001 ja World Wrestling Entertainmentille vuosina 2003-2004. Hänet tunnetaan 173-0-voittoputkesta,jonka hän saavutti WCW-urallaan. Goldberg teki paluunsa WWE:iin vuonna 2016.
Goldberg on kaksinkertainen maailmanmestari ja oli yksi päätähdistä WCW:ssä ja WWE:ssä. Ennen showpainia hän oli amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän on myös näytellyt useissa elokuvissa kuten The Longest Yard, Santa's Slay ja Half Past Dead 2, ja juontanut muun muassa Bullrunia ja Garage Mahalia. Hänen tavaramerkkihuudahduksensa hänen painiaikoinaan oli "Who's next?".
Goldberg on etniseltä taustaltaan juutalainen ja on tuonut tätä usein esille osana painijaidentiteettiään. Hän myös harjoittaa juutalaista uskontoa, ja on kiitollinen siitä, että on saanut varttua lapsena juutalaisyhteisön osana.
Oleg Zaitsev
Oleg Zaitsev (4. elokuuta 1939 Moskova, Neuvostoliitto – 1. maaliskuuta 1993) oli venäläinen jääkiekkoilija, joka pelasi puolustajana. Zaitsev pelasi 73 maaottelua tehden 11 maalia Neuvostoliiton maajoukkueessa vuosina 1964–1968. Hän pelasi 320 liigaottelua tehden 42 maalia Neuvostoliiton mestaruussarjassa.
Another Side of Bob Dylan
Another Side of Bob Dylan on laulaja-lauluntekijä Bob Dylanin neljäs albumi, joka julkaistiin elokuussa 1964. Sen on sanottu olleen alkuun pettymys folk-piireille, jotka halusivat pitää Dylanin kantaa ottavan laulun eturivissä: albumin kappaleet olivat sävyltään aiempaa kevyemmällä ja romanttisemmalla otteella laadittuja.
Albumi nousi Yhdysvaltain listoilla sijalle 43 ja Britanniassa sijalle 8 (jälkimmäisessä vuoden 1965 puolella). Kultalevyraja rikkoutui Yhdysvalloissa 21. toukokuuta 1999.
Anatoli Ionov
Anatoli Ionov (s. 23. toukokuuta 1939 Noginsk, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän pelasi vuosina 1964–1969 51 maaottelua, joissa hän teki 14 maalia. Neuvostoliiton mestaruussarjassa Ionov pelasi 300 liigaottelua ja teki 139 maalia. Hän pelasi TsSKA Moskovassa.
Lockheed C-5 Galaxy
Lockheed C-5 Galaxy on yksi maailman suurimmista sotilaslentokoneista. Sitä käytetään suurikokoisen rahdin mannertenvälisiin kuljetuksiin. Maahenkilöstö voi lastata ja purkaa C-5:n lastia yhtaikaa koska rahtitila aukeaa sekä koneen edestä että takaa.
Yhdysvaltojen armeija pystyy kuljettamaan Galaxyillään taisteluvalmiita sotilasyksiköitä ja kalustoa, M1 Abrams -panssarivaunut mukaan lukien, mihin päin maailmaa hyvänsä lyhyellä varoitusajalla.
Vaikka Yhdysvaltain ilmavoimilla oli jo kehitteillä yliäänikuljetuskone, ilmavoimat järjesti siitä huolimatta CX-HLS-nimisen tarjouskilpailun strategisen kuljetuskoneen kehittämisestä. Koneen vaatimuksina oli pystyä kuljettamaan 750 sotilasta tai 56 700 kg rahtia vähintään kahdeksan tuhannen mailin eli 12 872 kilometrin kantamalla. Boeing, Douglas ja Lockheed jättivät tarjouksen. Lockheed voitti sopimuksen lokakuussa 1965. Ensimmäinen C-5A Galaxy (#66-8303) valmistui 2. maaliskuuta 1968 Lockheed-Georgia Companyn tehtaalta ja aloitti koelentonsa 30. kesäkuuta 1968.Kone pystyy kuljettamaan
Power Cup
Lentopallon Power Cup maailman suurin on lasten ja nuorten lentopalloturnaus. Tapahtuma järjestetään aina kesäkuun ensimmäisenä viikonloppuna koulujen päättymisen jälkeen. Ensimmäinen Power Cup pidettiin vuonna 1985 Jyväskylässä.
Vuonna 2005 Seinäjoella järjestetyssä Power Cupissa oli mukana 935 joukkuetta ja 7 743 henkilöä. Otteluja pelattiin yhteensä 5 221. Lahdessa pidetty Power Cup 2007 oli suurin tähän mennessä, sillä ilmoittautuneita joukkueita oli 954. Lahden Powerin järjestivät Salpis Hollolasta ja Kimmo Volley Lahdesta.
Power Cupin avajaisissa on aina esiintyjä. Vuonna 2007 Lahdessa esiintyivät Lovex ja Cheek. Vuonna 2008 Powerissa esiintyi Kristiina Brask. Muita Powerin esiintyjiä ovat olleet muun muassa Ilkka ja Heikki Jääskeläinen, The Rasmus, Antti Tuisku, Gimmel, Haloo Helsinki!, Christian Forss, Pulu, Tiktak, Aikakone (yhtye), Fintelligens, Pete Parkkonen, Aste, Kasmir ja Mikael Gabriel.
Power Cupin kesto on neljä päivää eli torstaista sunnuntaihin, aina viikko koulujen loppumisen jälkeen. Nuoremmat pelaavat koko tapahtuman ajan ja kaksi vanhinta ikäryhmää viikonlopun ajan.
Pelaajat ovat 7–22-vuotiaita. Lapset ja nuoret toimivat myös tuomareina oman ikäryhmänsä otteluissa lukuun ottamatta mitalipelejä. Pelejä pelataan kaikkiaan 32 eri sarjassa iän, sukupuolen sekä osaamisen tason mukaan. Power Cupissa Kaikki Pelaa –ideologia toteutuu neljän päivän ajan, sillä Power Cupin sarjajärjestelmä takaa sen, että otteluita tulee kaikille joukkueille saman verran torstaista sunnuntaihin riippumatta sijoituksesta.
Sarjat ovat:
Turnaus kiertää vuosittain 5 alueella, jotka ovat itä, etelä, keskilänsi, lounas ja pohjoinen.
NF-Board
NF-Board ("Nouvelle Fédération-Board") on jalkapallojärjestö sellaisille maa- ja etnisin perustein kootuille joukkueille, jotka eivät osallistu FIFAn tai sen maanosaliittojen kilpailuihin. Tämä johtuu suurimmalla osalla siitä, ettei NF-Boardiin kuuluvilla mailla tai kansoilla ei ole omaa itsenäistä valtiota. NF-Boardiin kuuluvat esimerkiksi Brittiläinen Intian valtameren alue, Tiibet ja saamelaiset. NF-Boardin pääsihteeri on Jean-Luc Kit.
NF-Board perustettiin 12. joulukuuta 2003. Se järjestää maaotteluita jäsenjoukkueidensa välillä ja VIVA World Cup -turnauksia. Turnauksia on järjestetty viisi kappaletta:
Riitta Salminen
Riitta Salminen (s. 11. maaliskuuta 1965 Pirkkala) on suomalainen näyttelijä. Hän on työskennellyt Turun kaupunginteatterissa vuodesta 1991 lähtien.
Salminen on naimisissa näyttelijä Mika Kujalan kanssa. Hänellä on kolme lasta.Lähde
Seppo
Seppo on suomalainen miehen etunimi. Nimi on alkujaan muunnos sanasta seppä, ja Kalevalassa Ilmarisesta käytetään säännöllisesti sanaparia "Seppo Ilmarinen". Varsinkin Pohjanmaalla Seppo saatetaan kuitenkin käsittää Sepeteus-nimen muunnokseksi. Suomen ortodoksinen kalenteri yhdistää Sepon Sebastianokseen, johon sillä ei kuitenkaan ole suoranaista yhteyttä. Sepon nimipäivä on 10. kesäkuuta. Seppo tuli Suomessa almanakkaan vuonna 1929, mutta Pietarin suomalaisessa kalenterissa se oli jo vuonna 1909. Seppojen lempinimiä ovat ainakin Sepe, Sedu, Sepi sekä Seppu. Sepoilla on Kotkan ympäristössä toimiva etunimiyhdistys, jonka nimi on Seppojen yhdistys.
Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan Suomessa on 1900-luvun alusta kesäkuuhun 2017 mennessä 47 905 miestä saanut nimekseen Seppo. Heistä yli puolet on syntynyt 1940- ja 1950-luvuilla.
Muinaispreussin kieli
Muinaispreussin kieli (tai vain preussin kieli) on 1600-luvulla kuollut balttilainen kieli, jota puhuivat Itämeren kaakkoisrannikolla eläneet muinaispreussilaiset. Sen lähimpiä sukukieliä ovat nykyisin latvia ja liettua. Uskonpuhdistuksen aikoihin muinaispreussinkielisille alueille turvaan hakeutuneiden pakolaisten vaikutuksen sekä saksan kielen leviämisen myötä muinaispreussia puhuneet omaksuivat vähitellen muita kieliä, ja 1700-luvun loppuun mennessä muinaispreussin kieli kuoli. Vanhin painettu muinaispreussinkielinen kirja on Martti Lutherin pienemmän katekismuksen käännös vuodelta 1545. Preussi on säilynyt aluenimenä käytössä kielen katoamisen jälkeenkin, ja preussilaisten nujertajat alkoivat käyttää preussilainen-nimitystä itsestään.
Muinaispreussi kuului länsibalttilaisiin kieliin, toisin kuin nykypäivään säilyneet muut balttialaiset kielet, jotka kuuluvat itäbalttilaisiin kieliin. Muinaispreussissa oli enemmän muinaisen balttilaisen kantakielen muotoja kuin itäbalttilaisissa kielissä. Kieltä on hiljattain ruvettu elvyttämään ja sillä on noin 50 aktiivista käyttäjää. Nykyisin yleisimmin käytettävä muinaispreussi perustuu samlandialaiseen murteeseen, mutta muitakin versioita on kehitetty.
Eero Vaara
Eero Tapio Vaara (s. 5. joulukuuta 1968 Ruokolahti) on suomalainen kansainvälisesti arvostettu liiketaloustieteilijä. Hän on kauppatieteiden tohtori ja hänellä on professuuri Svenska Handelshögskolanissa Helsingissä sekä virka Ranskassa École de Management de Lyonissa. Hän on perehtynyt yrityskauppoihin sekä organisaatioiden kehittämiseen.
Mikko Ilonen
Mikko Antero Ilonen (s. 18. joulukuuta 1979 Lahti) on suomalainen golfammattilainen. Ilonen on kansainvälisillä voitoilla ja ansiotuloilla mitattuna menestyksekkäin suomalainen miesgolfari. Hän on ainoana suomalaisena voittanut Brittien amatöörimestaruuden vuonna 2000 sekä ammattilaisena voittanut viidesti European Tourilla (ET).
Ilonen siirtyi ammattilaiseksi vuonna 2001. Hän on pelannut ET:llä vuodesta 2001 lähtien, lukuun ottamatta kautta 2006 jolloin hänellä ei ollut suoraa pelioikeutta ET:lle. Kauden 2006 kevään Ilonen pelasi Challenge Tourilla mutta palasi kesällä 2006 ET:lle hyvien peliesitystensä myötä. Ilosella on tilillään eräs European Tourin ennätys, 4 Eagle-tulosta yhden kierroksen aikana (Canarias Open de España 2003, kierros 2).
18. helmikuuta 2007 Ilonen saavutti ensimmäisenä suomalaisena miehenä ET:in osakilpailuvoiton Indonesian Jakartassa pelatussa Enjoy Jakarta Astro Indonesia Openissa. Voiton myötä hän varmisti pelioikeuden ET:lle vuoden 2009 loppuun asti. 19. elokuuta 2007 Ilonen voitti Euroopan kiertueeseen kuuluvan Scandinavian Masters -turnauksen Tukholmassa. Voittonsa myötä hän nousi 20. elokuuta julkistetulla maailmanrankingilla sadan parhaan joukkoon sijalle 71. Ilosen sijoittuminen 3. syyskuuta 2007 julkaistulla maailmanlistalla 68. sijalle varmisti Suomelle ensimmäistä kertaa suoran paikan golfin maailmancupiin.
Ilonen on pelannut useita kertoja golfin major-turnauksissa. Vuosina 2001, 2002 ja 2006 hän pääsi mukaan The Open Championship -turnaukseen jossa vuonna 2001 tuloksena oli jaettu 9. sija ja vuonna 2006 jaettu 16. sija. Ilonen on tämän lisäksi pelannut vuonna 2001 Augustassa järjestettävässä Masters-turnauksessa ja vuoden 2010 U.S. Openissa. Molemmissa oli tuloksena karsiutuminen kahdelta viimeiseltä kierrokselta.
Elokuussa 2014 Ilonen saavutti parhaan major-sijoituksensa ollessaan jaetulla seitsemännellä sijalla Yhdysvaltain PGA Championship-turnauksessa. Turnauksen jälkeen hänen sijoitus maailmanlistalla oli 46.
Lokakuussa 2014 Ilonen voitti Euroopan kiertueen reikäpelimestaruuden (Volvo World Match Play Championship) saaden uransa suurimman palkintosumman 650 000 euroa ja nousten maailmanlistalla sijalle 37., joka on suomalaispelaajan kaikkien aikojen korkein sijoitus maailmanlistalla. Samalla Ilonen varmisti paikkansa vuoden 2015 US Masters -turnauksessa.
Ilonen selvisi myös Rio de Janeiron olympialaisiin 2016.Vuoden 2007 verotietojen mukaan Ilonen oli Suomen eniten ansainnut urheilija. Hänen tulonsa olivat tuolloin 797 511,75 euroa.
Vuosina 2001–2012 Ilonen ansaitsi European Tourilla 3,284 miljoonaa euroa.
Keski-Pohjanmaan Kamariorkesteri
Keski-Pohjanmaan Kamariorkesteri () on Kokkolassa kotiansa pitävä 20 soittajan kamariorkesteri. Orkesterin taiteellinen johtaja on Sakari Oramo. Isommissa sinfoniakokoonpanoissa lähiseudun ammattimuusikoilla vahvistettuna orkesteri käyttää nimeä "Kokkolan Orkesteri".
Keski-Pohjanmaan Kamariorkesteri esiintyy säännöllisesti koti- ja ulkomaisilla musiikkijuhlilla. Ulkomaankiertueita on tehty Euroopan maihin, Japaniin ja New Yorkiin. Orkesterin ohjelmisto kattaa aikakaudet barokista nykyaikaan. Erityisesti aikamme suomalaisen musiikin lähettiläänä orkesteri on tehnyt tärkeää työtä. Monikymmenvuotinen yhteistyö orkesterin nimikkosäveltäjän Pehr Henrik Nordgrenin (1944–2008) kanssa oli poikkeuksellisen hedelmällistä. Yhteydet pohjoismaisiin ja Baltian maiden nykysäveltäjiin ovat olleet tiiviit. Orkesteri on kantaesittänyt lähes 150 teosta, joista suuri osa on omia tilauksia. Orkesterin levytuotanto kattaa yli 60 levytystä.
Syksyllä 2018 orkesteri aloittaa konserttisarjan, jossa esitetään kaikki Beethovenin yhdeksän sinfoniaa. Konserttisarja päättyy 2020, jolloin Kokkola täyttää 400 vuotta ja on kulunut 250 vuotta Beethovenin syntymästä. Sarjan päätökseksi esitettävässä yhdeksännessä sinfoniassa on mukana Tapiola Sinfonietta. Kapellimestareina toimivat Sakari Oramo, Klaus Mäkelä, John Storgårds ja Juha Kangas.
Keski-Pohjanmaan Kamariorkesteri sai alkunsa Juha Kankaan vuonna 1972 perustamasta Keski-Pohjanmaan musiikkiopiston oppilasorkesterista. Soittajisto kehittyi ja heräsi ajatus ammattimaisesta ja organisoidusta orkesterista. Vuonna 1989 kamariorkesterista tuli ammattiorkesteri.
Juha Kangas johti orkesteria vuoden 2008 loppuun saakka ja toimi vuosina 2009–2013 yhtenä orkesterin neljästä kapellimestarista, joista muut olivat Sakari Oramo, Tuomas Hannikainen ja Johannes Gustavsson. Syksyllä 2013 orkesterin taiteellisena johtajana aloitti Sakari Oramo. Konserttimestarina toimii Reijo Tunkkari.
Juha Kangas on orkesterin kunniakapellimestari.
Keski-Pohjanmaan Kamariorkesterille myönnettiin vuonna 1993 Pohjoismaiden neuvoston musiikkipalkinto. Vuonna 1995 orkesteri ja kapellimestari Juha Kangas vastaanottivat Teoston Luomus-palkinnon ja vuonna 1998 Suomen Säveltäjät ry:n Madetoja-palkinnon sekä Yleisradion Vuoden levy 1998 -palkinnon. Vuonna 1999 orkesteri sai Suomen Ääni- ja kuvatallennetuottajien Janne-palkinnon ja tammikuussa 2004 orkesterin ja Tampere Filharmonian yhteinen Vasks-levy sai kansainvälisen Cannes Classical Vuoden levy -palkinnon.
San Marinon jalkapallomaajoukkue
San Marinon jalkapallomaajoukkue edustaa San Marinoa jalkapallon miesten kansainvälisissä maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi San Marinon jalkapalloliitto.
33 000 asukkaan San Marino on FIFA Rankingin mukaan huonoin miesten maajoukkue (20.12.2018). Historiansa aikana miesten maajoukkue on saavuttanut ainoastaan yhden voiton, vuonna 2004 ystävyysottelussa toista Euroopan kääpiovaltion joukkuetta, Liechtensteinia vastaan Andy Selvan viidennen minuutin maalilla.
Heikosta menestyksestään huolimatta joukkue pitää yhä hallussaan nopeimmin syntyneen MM-karsintojen maalin ennätystä. MM-karsintaottelussa Englannin maajoukkuetta vastaan vuonna 1993 Davide Gualtieri teki maalin vain kahdeksan sekunnin pelin jälkeen.
Attribuutti (lauseenjäsen)
Vanhan formalistisen käsityksen mukaan attribuutti on lauseenjäsen, jonka tehtävä on toimia substantiivin välittömänä määritteenä. Attribuutti tarkentaa, millainen substantiivi on tai mitä ominaisuuksia siihen liittyy. Attribuutit voidaan jakaa adjektiiviattribuutteihin, appositioattribuutteihin ja attributiiveihin.
Iso suomen kielioppi ei nimeä enää lauseenjäsentä nimeltä attribuutti, vaan substantiivin täydennykset ja määritteet lasketaan kuuluviksi substantiivi- eli nominaalilausekkeeseen (NP = "nominal phrase").
Adjektiiviattribuutti on nimensä mukaisesti adjektiivi tai adjektiivisesti käytetty sana, jonka sija tai luku on yleensä sama kuin pääsanalla. Esimerkkeinä voidaan mainita seuraavia ilmauksia, joissa adjektiiviattribuutti lihavoituna:Appositioattribuutti on substantiivi tai substantiivinen pronomini, joka on pääsanansa yhteydessä taipumattomana tai sen kanssa samassa sijassa ja luvussa. Näitä ovat esimerkiksi nimen yhteydessä käytetyt arvonimet. Esimerkkejä:Genetiiviattribuutti on substantiivi tai substantiivinen sana, joka ei ole nominatiivissa eikä kongruoi pääsanansa kanssa.Esimerkkejä:
Louis Aragon
Louis Aragon (3. lokakuuta 1897 – 24. joulukuuta 1982) oli ranskalainen historioitsija, runoilija ja kirjailija.
Aragon oli mukana dada-liikkeessä vuosina 1919–1924, ja hänestä tuli yksi kirjallisuuden surrealismin perustajia yhdessä André Bretonin ja Philippe Soupaultin kanssa. Monien muiden surrealistien tavoin Aragonkin liittyi kommunistiseen puolueeseen ja kirjoitti poliittissävyisiä runoja koko uransa ajan. Hän kuitenkin myös arvosteli Neuvostoliittoa, varsinkin 1950-luvulla.
Boonie
Booniella tarkoitetaan yleensä mustaa, oliivinvihreää tai maastokuvioista lierihattua. Boonie kehitettiin toisen maailmansodan jälkeen sotilaskäyttöön. Sitä käytettiin ensimmäisen kerran Yhdysvaltojen erikoisjoukoilla Vietnamin sodassa ja siitä lähtien monet maat ovat omaksuneet boonien käytön armeijoilleen. Boonien tarkoituksena oli korvata joissain tilanteissa kömpelö ja painava kypärä. Se myös helpotti maastoutumista tiheässä viidakossa, jossa pyöreä kypärä oli helppo havaita. Eri maissa hatulle on eri nimityksiä, esimerkiksi australiassa lierihattuja kutsutaan ns. bush hateiksi eli "puskahatuiksi".
Boonien kangas on yleensä puuvillaa, mutta siihen on ommeltu nylonsäikeitä ruudukon muotoon. Tätä kangasta kutsutaan yleisnimellä Rip-Stop-kankaaksi.
Hjalmar Procopé
Hjalmar Procopé voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Carl Göran Aminoff
Albrecht Carl Göran Aminoff (28. toukokuuta 1916 Hanko – 30. maaliskuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja, poliitikko ja ministeri.
Carl Göran Aminoffin isä oli everstiluutnantti Torsten Aminoff. Aminoff valmistui lainopin kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1942. Hän osallistui Suomen jatkosotaan, jonka aikana hänet ylennettiin vuonna 1941 vänrikiksi ja myöhemmin vuonna 1943 luutnantiksi. Varatuomarin arvo hänelle myönnettiin 1945.
Aminoff oli 1949–1957 G. A. Serlachius Oy:n lakiosaston johtaja ja vuosina 1958–1979 vakuutusyhtiö Varman toimitusjohtaja.
Hän oli Miettusen III hallituksessa ensin ulkomaankauppa-asioista vastaava ministeri kauppa- ja teollisuusministeriössä ja ulkoministeriössä 1976–1977. Hän edusti Ruotsalaista kansanpuoluetta.
Aminoffilla oli lukuisia luottamustehtäviä muun muassa Hankenilla, Ruotsalaisessa kansanpuolueessa, Suomen Vakuutusyhtiöiden Keskusliitossa (nyk. Finanssialan keskusliitto) ja Svenska litteratursällskapet i Finlandissa.
Michael Apted
Michael Apted (s. 10. helmikuuta 1941 Aylesbury, Buckinghamshire, Iso-Britannia) on brittiläinen elokuvaohjaaja. Hän aloitti uransa dokumenttien parissa ja aloitti ohjaajana brittiläisessä "Coronation Street" -saippuasarjassa. Suomessa Apted kävi vuonna 1983 ohjaamassa vakoilujännityselokuvan "Gorkin puisto", jossa Helsinki esitti Moskovaa. Hän on ohjannut myös James Bond -elokuvan "Kun maailma ei riitä" (1999) ja fantasiaelokuvan "" (2010).
Kirnu
Kirnu on perinteisesti puinen astia, jossa kermasta tehdään voita. Mäntäkirnussa kerma saatetaan liikkeeseen puisella käsin edestakaisin liikuteltavalla männällä. Kampikirnussa kerman liike saadaan aikaan kammen liikkeen mukana pyörivällä lavalla. Kun suurin osa kerman rasvasta on muuttunut voiksi, jäljelle jää juomaksi kelpaava osa, jota kutsutaan kirnupiimäksi. 
Kirnuamiseen käytetty kerma erotettiin perinteisessä menetelmässä hapattamalla maidosta, jolloin voin erottamisen jälkeen jäljelle jäävä juomakin on hapatettua eli piimää. Rasvatonta ja käymätöntä maitoa sanotaan kurriksi eli kuorituksi maidoksi.
Karjatalouskulttuurissa kirnu on tärkeä työväline, jonka muoto ja toiminta ovat antaneet kuvaannollisia ilmauksia useisiin eri yhteyksiin: "Hiidenkirnuksi" kutsutaan geologista muotoa, patamaista syvennystä, joita virtaavan veden pyörittämä sora synnytti jääkaudella kalliouomiin.Tykkejä on kuvaannollisesti kutsuttu "tulikirnuiksi".
Louis Althusser
Louis Pierre Althusser (16. lokakuuta 1918 – 23. lokakuuta 1990) oli ranskalainen filosofi. Hän oli strukturalistinen marxisti ja kommunisti, joka tuli tunnetuksi filosofiassa myös teoreettisena antihumanistina. Hän syntyi Ranskan Algeriassa ja muutti sitten Pariisiin opiskelemaan huippukoulu École Normale Supérieuressa.
Althusser toimi aktiivisesti Ranskan kommunistisen puolueen parissa. Kuitenkin hänen suhteensa puolueeseen oli monesti ristiriitainen, eikä hän säästänyt edes sitä kritiikiltään.
Isänsä kuoleman jälkeen Althusserin perhe muutti Algeriasta Ranskaan. Toisen maailmansodan aikana Althusser palveli sotajoukoissa ja päätyi lopulta vankileirille, jonne hän jäi loppusodan ajaksi. Vankileirillä hän tutustui kommunistiseen toimintaan.
Vuonna 1946 Althusser tapasi Hélène Rytmanin, jonka kanssa hän avioitui ja pysyi naimisissa tämän kuolemaan asti.
Sotien jälkeen Althusser aktivoitui poliittisesti. Hän otti hyvin paljon vaikutteita Karl Marxilta seuraten tämän jalanjälkiä. Althusser kärsi pitkään niin fyysisistä kuin psyykkisistä terveysongelmista. Vuonna 1980 hän kuristi vaimonsa kuoliaaksi, ja vietti tämän jälkeen kolme vuotta psykiatrisessa sairaalassa.
Althusser kuoli sydänkohtaukseen 72-vuotiaana vuonna 1990.
Antihumanistiseen tapaan Althusserin mukaan ihmisellä ei ole vapaata tahtoa. Yhteiskunnan rakenteet määräävät tapahtumia, ja ideologia valtaa ihmiset allensa. Ideologian käsite oli Althusserille keskeinen: ideologiat ovat "mielteiden järjestelmiä, joilla on tietty yhteiskunnallinen funktio". Ideologiat saavat aikaan sen, että toimija luulee haluavansa toimia niiden mukaan.
"Valtiokoneistoja" on kahdenlaisia: sortavia ja ideologisia. Mitään "porvareiden salaliittoa" ei Althusserin mukaan ole, vaan porvaritkin ovat ideologiansa orjia. Koneisto koostuu yhteiskunnallisista rakenteista, eikä sitä hallitse kukaan. Althusser erittelee ideologiset valtiokoneistot muun muassa uskonnolliseen, koulutukselliseen, oikeudelliseen, poliittiseen ja tiedotukselliseen.
"Epistemologinen katkos" (ransk. "coupure épistémologique") oli eräs Althusserin keskeisiä käsitteitä, joka tarkoitti katkosta ideologian ja tieteen välillä.
Althusser sai mainetta ansiokkaana argumentoijana; toisaalta hänet tavattiin myös käyttämästä muun muassa Marxilta lainauksia, joita Marx ei tosiasiassa ollut lausunut.
Islannin sinfoniaorkesteri
Islannin sinfoniaorkesteri (islanniksi "Sinfóníuhljómsveit Íslands") on Islannissa toimiva sinfoniaorkesteri. Se perustettiin 9. maaliskuuta 1950. Orkesterin kapellimestarina ja taiteellisena johtajana toimii tällä hetkellä (huhtikuu 2006) Rumon Gamba. Hänen lisäkseen orkesteria on johtanut muun muassa suomalainen Osmo Vänskä.
Vuonna 2003 Islannin sinfoniaorkesteri esiintyi yhdessä Todmobile -yhtyeen kanssa. Esityksestä julkaistiin live-levy "Sinfónía".