Johnny Cash
John R. "Johnny" Cash (26. helmikuuta 1932 Kingsland, Arkansas – 12. syyskuuta 2003 Nashville, Tennessee) oli suosittu yhdysvaltalainen countrylaulaja ja lauluntekijä. Hänen suurimpiin hitteihinsä kuuluvat ”"I Walk the Line"”, ”"Ring of Fire"”, ”"Folsom Prison Blues"”, ”"Ghost Riders in the Sky"”, ”"Sunday Morning Coming Down"”, ”"Big River"” ja Nine Inch Nails -cover ”"Hurt"”. Hän levytti myös humoristisia kappaleita, joista tunnetuimpia lienevät ""One Piece at a Time"", ""A Boy Named Sue"" sekä vaimonsa June Carterin kanssa tehty ""Jackson"". Cashin albumeita on myyty yli 90 miljoonaa kappaletta. Hän kuuluu kantrin Hall of Fameen, rock 'n' rollin Hall of Fameen ja laulunkirjoittajien Hall of Fameen.
Cash tunnettiin myös nimellä "The Man in Black" (), mikä viittaa hänen tummaan pukeutumistyyliinsä. Konserttinsa hän aloitti tavallisesti sanomalla ”Hello, I'm Johnny Cash” ().
Cash oli naimisissa kahdesti: vuosina 1955–1966 Vivian Liberton ja vuodesta 1968 June Carterin kanssa.
Cashin ystävän ja yhtyekaverin Marshall Grantin mukaan Cashin kasvoja ei tarvinnut nähdä hänen tunnistamisekseen, sillä hänet tunnisti jo pelkästä varjokuvasta.
Cash esiintyi ensimmäistä kertaa Suomessa 28. lokakuuta 1983 Lahden suurhallissa.
Cash syntyi 26. helmikuuta 1932 Kingslandissa Arkansasissa Ray ja Carrie Cashin lapseksi. Hänet kastettiin J. R. Cash -nimiseksi. Lapsuutensa hän vietti Dyessissä Arkansasissa. Erikoisen nimensä ”J. R.” hän sai, koska hänen vanhempansa eivät päässeet yksimielisyyteen nimestä. He päättivät antaa nimeksi pelkät nimikirjaimet. Yhdysvaltain ilmavoimissa palvellessaan Cash kuitenkin muutti lailliseksi nimekseen John R. Cashin, koska armeija ei hyväksynyt pelkkiä nimikirjaimia nimeksi. Myöhemmin hän vaihtoi taiteilijanimekseen Johnny Cash, mutta ystävät kutsuivat häntä nimellä John ja sukulaiset J. R. -nimellä.
Cashillä oli kuusi sisarusta: Reba Hancock, Jack, Joanne Cash-Yates, Tommy, Roy, ja Louise Cash Garrett. Viisivuotiaana J. R. lauleskeli muun perheensä kanssa puuvillapellolla samalla, kun he tekivät töitä (tästä muistosta Cash teki aikuisena kappaleen "Daddy Sang Bass"). Erityisen läheinen Cash oli kaksi vuotta vanhemman Jack-veljensä kanssa. Jack kuitenkin kuoli jo vuonna 1944 sirkkelionnettomuudessa saamiinsa vammoihin. Cashin pikkuveljestä Tommy Cashistä tuli myöhemmin menestyksekäs countrylaulaja.
Cashin perhe oli varsinkin laman aikana köyhä. Tilannetta ei parantanut heidän tilansa tulviminen. Taloudelliset ja henkilökohtaiset vaikeudet vaikuttivat monella tavalla häneen ja inspiroivat häntä myöhemmin kappaleita kirjoittaessa. Lapsuudessaan Cash kuuli paljon gospel-musiikkia, jota hänen äitinsä usein kitaran säestyksellä lauloi. Hän alkoi opetella soittamaan kitaraa ja kirjoittikin pian omia lauluja. Lisäksi hän kuuli paljon musiikkia radiosta.
Myöhemmin Cash värväytyi Yhdysvaltain ilmavoimiin. San Antoniossa järjestettyjen koulutuksien jälkeen hänet määrättiin turvallisuusjoukkoihin Landsbergiin Saksaan. Hän kotiutui kersanttina.
Cash tapasi Vivian Liberton vuonna 1950 ollessaan vielä ilmavoimissa. Kuukausi ilmavoimista lähdettyään, 7. elokuuta 1954, hän meni Liberton kanssa naimisiin. Heille syntyi neljä tytärtä: Rosanne (1955), Kathleen (1956), Cindy (1959) ja Tara (1961). Avioliitto kuitenkin joutui koetukselle Cashin jatkuvien kiertueiden ja huumeiden käytön takia. He erosivat vuonna 1966.
Vuonna 1954 Cash muutti Liberton kanssa Memphisiin Tennesseehen, jossa Cash myi ovelta ovelle erilaisia laitteita. Vapaa-aikanaan hän soitti yhdessä basisti Marshall Grantin ja kitaristi Luther Perkinsin kanssa. Grant ja Perkins tunnettiin nimellä Tennessee Two.
Cash ystävineen pääsi koe-esiintymään Sun Records -levy-yhtiön Sam Phillipsille, ja he esittivät gospel-kappaleita. Phillips ei esityksestä kuitenkaan pitänyt, vaan halusi jotain parempaa. Esitettyään Phillipsille Cashin kirjoittaman kappaleen yhtye sai levytyssopimuksen. Ensimmäiset levytetyt kappaleet olivat ”Hey Porter” ja ”Cry Cry Cry”, jotka julkaistiin vuonna 1955. Kappaleet menestyivät melko hyvin.
Seuraavat levytykset olivat ”Folsom Prison Blues” ja ”I Walk the Line”, joista jälkimmäinen ylsi kantrilistojen ykköseksi.
Cash oli mukana niin sanotussa "Miljoonan dollarin kvartetissa", johon kuuluivat lisäksi Carl Perkins, Elvis Presley ja Jerry Lee Lewis.Myöhemmin Cash kuitenkin myönsi olleensa vaimonsa kanssa jouluostoksilla varsinaisten nauhoituksen aikana vaikka olikin paikalla valokuvien ottamisen aikana.
Cashin ura oli 1960-luvun alussa nousussa, mutta hän alkoi juoda paljon ja käyttää muun muassa amfetamiinia. Vakavin ja tunnetuin kiinnijääminen aineiden hallussapidosta tapahtui El Pasossa Texasissa vuonna 1965, kun huumeryhmä löysi hänen kitaralaukustaan aineita, joita epäiltiin huumeiksi. Aineet olivat kuitenkin reseptilääkkeitä, eivätkä laittomia huumeita. Aineiden hallussapidon vuoksi ilman reseptiä hän sai vain pienen rangaistuksen.
Hänet pidätettiin myös 11. toukokuuta 1965 Starkvillessa Mississippissä, kun hän myöhään yöllä käveli luvatta yksityiselle alueelle poimimaan kukkia. Cash joutui elämässään seitsemän kertaa yöksi putkaan, mutta hän ei saanut koskaan vankilatuomiota.
Johnny Cash teki vuosina 1968 ja 1969 kaksi merkittävää konserttitaltiointia, "At Folsom Prison" ja "At San Quentin", jotka äänitettiin kalifornialaisissa vankiloissa. Levytykset jäivät musiikin historiaan sekä erityislaatuisen yleisön että Cashin yleisöön tehoavan esiintymisen vuoksi. Yleisön Cash sai San Quentinin konsertissa vuonna 1969 puolelleen ja sai suuret aplodit, kun hän haukkui kappaleessaan San Quentinin vankilaa. Cash oli jo ennen kyseisiä levytyksiä esiintynyt paljon vankiloissa jo 1950-luvun lopulta lähtien. Vankiloissa jotkut pitkäaikaisvangit eivät joskus tunteneet häntä. Kolmannen vankilakonserttialbuminsa "På Österåker" Cash teki 1973 Österåkerin vankilassa, Ruotsissa.
David Allan Coe ja Merle Haggard lähtivät muusikon uralle Cashin vankilakonserttien innoittamana.
Cash meni naimisiin June Carterin kanssa vuonna 1968. Carter oli tunnetun Carter Family -yhtyeen jäsen. Heille syntyi yksi poika, John Carter Cash, vuonna 1970. Cash ja Carter tekivät useita duettoja, myös ennen avioliittoa. Tunnetuimpia heidän yhdessä esittämiään kappaleita ovat muun muassa Jackson ja Darlin' Companion.
Cash myös näytteli jonkin verran, muun muassa tv-sarjoissa Pieni talo preerialla ja Columbo. Jälkimmäisessä hän esitti murhaajaa jaksossa "Joutsenlaulu" ("Swang Song"). Läpi jakson kuullaan hänen esittämänsä Hank Williamsin kappale ""I Saw the Light"", jota Cash ei kuitenkaan itse koskaan levyttänyt, vaan kyseessä on livetaltiointi.
Johnny Cash kuului myös The Highwaymen -yhtyeeseen yhdessä Willie Nelsonin, Kris Kristoffersonin ja Waylon Jenningsin kanssa. Yhtye teki kolme studioalbumia: "Highwayman" (1985), "Highwayman 2" (1990) ja "The Road Goes on Forever" (1995).
1990-luvulla Cashin ura heräsi uuteen eloon. Hän sai uusia faneja country-musiikkipiirien ulkopuolelta, kun indie-rockin ja hip-hopin ystävät innostuivat Cashistä. Cash lauloi U2:n Zooropa-levyllä 1993 kappaleen "The Wanderer". Vuonna 1994 hän aloitti yhteistyönsä tuottaja Rick Rubinin kanssa, American Recordings -merkille. Yhteistyö poiki neljä albumia Cashin elinaikana. "American Recordings" -sarjana tunnetuilla levyillä Cash tulkitsi eri musiikkityylejä edustavia lauluja. Muun muassa Nine Inch Nails -coverista "Hurt" muodostui hitti samoin kuin Depeche Mode -lainasta "Personal Jesus". Näillä levyillä Cash ylitti musiikillisia raja-aitoja. Cashin tulkinnat saivat sekä kriitikoiden että suuren yleisön suosion.
Cash kuoli 12. syyskuuta 2003 vain muutama kuukausi vaimonsa kuoleman jälkeen diabetekseen liittyviin komplikaatioihin.
Johnny Cashin elämästä kertova elokuva "Walk the Line" (2005) sai ensi-iltansa Suomessa 3. helmikuuta 2006. Cashia ja June Carteria näyttelevät elokuvan pääosissa Joaquin Phoenix ja Reese Witherspoon. Elokuvan ohjasi James Mangold. Elokuva voitti Golden Globe -palkinnon ja parhaan naispääosan Oscarin.
Cashin kuoleman jälkeen vuonna 2005 julkaistiin levy "", joka ei kuoleman jälkeisestä julkaisusta huolimatta ole kokoelma löydetyistä nauhoista, vaan tavallinen albumi. American-sarjan kuudes osa, "American VI", julkaistiin 26. helmikuuta 2010. Keväällä 2006 Cashin poika löysi kotinsa ullakkoa siivotessaan isänsä vanhoja kappaleita, joita ei ollut vielä julkaistu missään. Näistä ennen kuulemattomista kappaleista julkaistiin "Personal File" -nimeä kantanut albumi.