hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Jari Heinonen
Jari Heinonen (s. 1953 Anjalankoski) on suomalainen yhteiskuntatietielijä. Hän toimi ennen eläkkeelle jäämistään sosiaalityön professorina Jyväskylän yliopistossa. Henonen on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden tohtori. Heinosen tutkimusintressejä ovat muun muassa sosiaalipolitiikan ja sosiaalityön historia, syrjäytyminen, kolmas sektori sekä eri sukupolvien työväenluokkaiset miehet rakennemuutosten Suomessa.
Heinonen toimii myös aktiivisesti politiikassa ja hän on ollut Suomen kommunistisen puolueen kaupunginvaltuutettu Tampereella. Vuonna 2017 Heinonen ja perussuomalaista irtautunut Aarne Raevaara perustivat VaihtoehtoTampere -nimisen (VaTa) valtuustoryhmän.
Caetano Veloso
Caetano Veloso (s. 7. elokuuta 1942 Santo Amaro, Bahia) on brasilialainen säveltäjä ja laulaja.
Jay Leno
Jay Leno (syntyjään James Douglas Muir-Leno, s. 28. huhtikuuta 1950, New Rochelle, New York) on yhdysvaltalainen koomikko ja juontaja.
Leno tunnetaan parhaiten hänen isännöimästään "The Tonight Show" -ohjelmasta. Leno aloitti show’n juontajana 1992 ja lopetti vuonna 2009 tarkoituksenaan jättää ohjelma Conan O'Brienin juontamaksi. Leno itse siirtyi juontamaan uutta "The Jay Leno Show" -talk show’ta. Kumpikaan ohjelmista ei kuitenkaan menestynyt syksyllä 2009 ja Leno palasi juontamaan Tonight Show’ta maaliskuun 2010 alusta. Hän jäi eläkkeelle tehtävästä helmikuussa 2014.
Hän oli mukana vuoden 1978 musiikkielokuvassa "Kuumaa vahaa" ("American Hot Wax").
Vuodesta 1954 saakka esitetyn The Tonight Show’n pitkäaikaisen juontajan Johnny Carsonin jäätyä eläkkeelle vuonna 1992 alkoi valtataistelu David Lettermanin ja Jay Lenon välillä The Tonight Show’n juontajan paikasta. NBC ilmoitti vuonna 1993, että Jay Lenosta tulee uusi juontaja. Lettermanin lähdettyä kilpailevalle CBS-kanavalle, heidän välilleen muodostui kilpailu katsojista. Kilpailua johti muutaman vuoden ajan Letterman, minkä jälkeen Leno on voittanut kaikki kilpailijansa. "The Tonight Show with Jay Lenoa" esitetään Yhdysvalloissa samaan aikaan Late Show with David Lettermanin kanssa, eli puoli kahdeltatoista illalla.
Leno avioitui Mavis Nicholsonin kanssa vuonna 1980.
Lenolla on yli sadan auton kokoelma, joka ulottuu 1900-luvun alun antiikkiautoista (Bugatti, Duesenberg, Packard) 2000-luvun urheiluautoihin.
Lake Charles
Lake Charles () on viidenneksi suurin kaupunki Yhdysvaltain osavaltioissa Louisianassa. Kaupungissa on asukkaita 71,757. Kaupunki on tunnettu petrokemikaalistaan. Pinta-ala on 110,2 neliökilometriä ja veden pinta-ala on 6.1 neliökilometriä. Väestötiheys on 689,7 ihmistä per neliökilometri. Aikavyöhyke on UTC-6. Bordeaux'laiset herra ja rouva LeBleu ovat ensimmäiset tunnetut eurooppalaiset, jotka asuttivat alueen 1781. Alue, jolle he asettuivat, tunnetaan nykyään nimellä LeBleu Settlement.
Kauniaisten rautatieasema
Kauniaisten rautatieasema (, ) on rautatieliikennepaikka rantaradalla Kauniaisten keskustassa noin 16 kilometrin päässä Helsingin päärautatieasemalta.
Kauniaisten (tuolloin vielä Grankulla) asema avattiin seisakkeena elokuussa 1904, kun läheisen Glimsin tilan omistaja Johan Lönnberg anoi rautatiehallitukselta pysähdyspaikkaa tyttäriensä koulumatkaa varten. Alun perin junat pysähtyivät seisakkeella vain pyydettäessä. Puinen laituri korvattiin Bruno Granholmin suunnittelemalla vuonna 1908 valmistuneella asemarakennuksella, kun liikennepaikan käyttäjämäärät nousivat aseman seudulla olleen huvilayhdyskunnan kasvun myötä. Tavaraliikenne alkoi lokakuussa 1907.
Aseman suomenkielinen nimi tuli käyttöön toukokuussa 1928, kun Grankullan kauppalan (muuttui vuonna 1972 kaupungiksi sitä ympäröivän Espoon kanssa) suomenkieliseksi nimeksi tuli Kauniainen.
Aseman länsipuolella ollut tasoristeys korvattiin asemapuiston kohdalle rakennetulla alikulkutunnelilla vuonna 1965.
Lipunmyynti Kauniaisissa lopetettiin vuonna 2004, mutta asemarakennus on yhä VR-Yhtymän omistuksessa. Kauniaisten tavaraliikenne on nykyisin lähinnä satunnaista ja se suuntautuu Keran teollisuusalueelle.
Asemarakennus vaurioitui pahoin 30. elokuuta 2008 sattuneessa tulipalossa. Rakennuksen länsipääty tuhoutui palossa lähes kokonaan. Laajoista vaurioista huolimatta historiallisesti arvokas rakennus on kunnostettu ja maalattu uudelleen. Työ maksoi kaikkinensa arviolta pari miljoonaa euroa, ja se on tehty pääasiassa käsityönä. Asemalle suunnitellaan ravintolaa. Asema-alue on Museoviraston luokituksen mukaan valtakunnallisesti merkittävä suojelukohde.Asemalla on VR:n automaatti.Asemalla on kolme numeroitua raidetta, joista raiteet 1 sekä 2 ovat matkustajajunien käytössä. Kirkkonummen suuntaan liikennöidään raiteelta 1 ja Helsinkiin raiteelta 2.
Kyrillos Aleksandrialainen
Kyrillos Aleksandrialainen (, n. 376-444) oli Aleksandrian arkkipiispa ja patriarkka sekä merkittävä varhaiskristillinen teologi. Hän vastusti nestoriolaisuutta. Hänet on luettu pyhien joukkoon ortodoksisessa ja katolisessa kirkossa. Katolinen kirkko on julistanut hänet kirkonopettajaksi.
Kyrillos syntyi kristittyyn perheeseen Theodosiopoliissa, nykyisen Al-Mahalla al-Kubran lähellä Egyptissä. Hän sai klassisen hellenistisen koulutuksen, johon kuului kieliopin, retoriikan ja filosofian opiskelu. Tämän lisäksi hän opiskeli Raamattua ja teologiaa. Kyrillos kilvoitteli munkkina Makarioksen luostarissa Nitriassa kuuden vuoden ajan. Kyrilloksen vihki lukijaksi sekä myöhemmin diakoniksi ja papiksi setänsä, arkkipiispa Theofilos.
Kyrillos valittiin arkkipiispaksi edeltäjänsä Teofiloksen kuoltua vuonna 412.
Hän toimi kolmannen ekumeenisen kirkolliskokouksen puheenjohtajana vuonna 431. Tämä kokous johti Konstantinopolin arkkipiispa Nestorioksen erottamiseen.
Kyrillos johti Aleksandrian kirkkoa 32 vuotta. Hän kuoli vuonna 444 sairasteltuaan ja heikennyttyään terveydellisesti.
Pyhän Kyrillos Aleksandrialaisen muistopäivä on katolisen kirkon pyhimyskalenterissa 27. kesäkuuta, ortodoksisessa kirkossa 9. kesäkuuta ja 18. tammikuuta.
Kyrillos opetti, että Jeesuksen Kristuksen inkarnaation kautta koko ihmiskunta voi olla osallinen alkuperäisestä ihmisyydestä, joka menetettiin syntiinlankeemuksessa. Jeesuksen kirkastuminen () vaikutti myös uskovaisiin.
Kyrillos on kirkkohistoriassa kuuluisa Neitsyt Marian nimityksen "Jumalansynnyttäjä" puolustamisesta. Nestorioksen mukaan Kristus ei ollut täysin Jumala, joten Mariaa ei voi sanoa Jumalansynnyttäjäksi. Kyrillos osoitti, että vaikka Poika oli syntynyt Isästä ajan ulkopuolella, hän oli syntynyt ajallisesti Neitsyt Mariasta ajassa. Tämän vuoksi Mariaa voidaan Kyrilloksen mukaan sanoa Jumalansynnyttäjäksi.
Kyrillos oli merkittävä kirjailija, jonka useat teokset ovat säilyneet.
Patrologia Graecassa on niteissä 68-77 säilyneitä Kyrilloksen kirjoituksia.
Tropari:
Ylistäkäämme nyt hartaasti maailman valistajaa ja puheentaitajien johtajaa, / ainaisen Neitseen
Mariaan puolustajaa ja puolesta taistelijaa, / joka tulisin opein totisesti poltti inhottavan
Nestorioksen hirveän harhaopin jumalattomat ja Kristuksen vastaiset sanat, // ja lausukaamme: Oi
jumalallinen Kyrillos, rukoile, että Kristus lujittaisi oikean uskon.
Kontakki:
Vapahtajan lähteistä Sinä, autuas, / selvästi vuodatit meille Jumalan tuntemisen oppien syvyyden, /
joka hukuttaa harhaopit, mutta varjelee lauman aaltojen vahingolta. // Sinä, pyhittäjä, olet maan
äärien opettaja, joka jumalallisia salaisuuksia ilmoitat.
Kyrilloksen perintöä on myös kyseenalaistettu, koska hänet on liitetty novatiolaisten (novatiolaisia olivat vastapaavi Novatianuksen kannattajat, jotka vastustivat luopioiden ottamista takaisin kirkkoon ja kuolemansyntien anteeksiantamista kirkon pyhyyden tähden) ja juutalaisten karkoittamiseen Aleksandriasta, naisfilosofi Hypatian erittäin raakaan murhaan sekä Aleksandrian kirjaston tuhoamiseen.
Steningen linna
Steningen linna on Ruotsissa, Sigtunan kunnassa ja Uplannin historiallisessa maakunnassa sijaitseva pienehkö linna. Linna on noin 30 kilometrin päässä Tukholmasta pohjoiseen ja sijaitsee Mälarenjärven läheisyydessä. Se rakennettiin vuosina 1694–1698.
Vaikutteita ranskalaisista ja italialaisista tyylisuunnista saaneen linnan suunnitteli ruotsalainen arkkitehti Nicodemus Tessin nuorempi. Nykyisin se on yksityisessä omistuksessa, ja siinä toimii kulttuurikeskus.
Siuntion rautatieasema
Siuntion rautatieasema (, ) on rautatieasema Rantaradalla. Asema on maaliskuusta 2016 lähtien pääkaupunkiseudun lähiliikenteen Y-junien pääteasema.
Nykyisin yksityisasuntona toimiva asemarakennus on rakennettu 1898–1899 arkkitehti Bruno Granholmin piirustusten mukaan. Asema-alueelle rakennettiin myös vesitorni ja ratapihalta johdettiin teollisuusraide lounaaseen tiilitehtaalle. Siuntion asemanseutu oli radan alkuaikoina harvaan asuttua aluetta ja sijaitsi viiden kilometrin päässä Siuntion kirkonkylästä etelään, kirkolta Pikkalaan ja Helsingin ja Tammisaaren väliselle maantielle johtaneen kylätien varrella.
Siuntion asema jäi lokakuussa 1944 Porkkalan vuokra-alueelle. Vuokra-ajan päätyttyä asema avattiin jälleen normaalille liikenteelle toukokuussa 1956. 1960-luvulla Siuntion asemanseutu alkoi kasvaa kunnan tärkeimmäksi taajamaksi ohi kirkonkylän. Seuraavalla vuosikymmenellä asemakylä oli jo selvästi kirkonkylää suurempi asutuskeskittymä, ja myös pääosa kunnallisista ja kaupallisista palveluista oli siirtynyt sinne.
Tavaraliikenne Siuntion asemalla lopetettiin vuonna 1990 ja lipunmyynti suljettiin 1991. Aseman itäpuolinen tasoristeys poistettiin käytöstä alikulun valmistuttua syksyllä 1992. Junasuoritus toimi pari vuotta uudessa laiterakennuksessa, kunnes rataosan kauko-ohjaus otettiin käyttöön vuonna 1993. Vanha asemarakennus ja tavarasuoja siirtyivät Ratahallintokeskukselta Senaatti-kiinteistöille ja edelleen myyntiin vuonna 2007.
Inkoon rautatieasema
Inkoon rautatieasema (, ) on rautatieliikennepaikka Rantaradalla, noin viiden kilometrin päässä Inkoon keskustasta.
Asema avattiin vuonna 1903 lähelle Mustiolle vievää tietä, ja se on rakennettu Bruno Granholmin laatimien IV luokan aseman tyyppipiirustusten mukaan. Myöhemmin asema-alueelle rakennettiin myös makasiini sekä vesitorni.
Inkoon ratapihaa siirrettiin 1990-luvulla aseman edestä sen länsipuolelle, jolloin rakennettiin myös alikulkutunneli etelänpuoleiselle laiturille. Tavaraliikenne lopetettiin vuonna 1991, ja miehitys kaksi vuotta myöhemmin. Henkilöliikenne asemalla lopetettiin 27. maaliskuuta 2016, kun lähiliikenteen Y-juna lakkasi liikennöimästä Siuntion ja Karjaan välillä. Inkoon asemalla pysähtyy kuitenkin edelleen VR:n järjestämä liityntäbussiyhteys, joka kulkee Kirkkonummen ja Karjaan rautatieasemien välillä. Bussivuoroja on arkisin kolme päivässä kumpaankin suuntaan.
Skoklosterin linna
Skoklosterin linna () on Ruotsissa, Mälaren-järven läheisyydessä Uppsalan ja Tukholman kaupunkien välissä Håbon kunnassa sijaitseva linna. Se on Ruotsin kaikkien aikojen suurin yksityinen linna ja yksi maailman tärkeimmistä barokkimuseoista.
Linnan rakennutti vuosina 1654–1668 ruotsalainen Carl Gustaf Wrangel. Nelikerroksinen rakennus on tehty tiilestä ja siinä on 77 huonetta. Linnan suunnittelusta vastasi saksalainen arkkitehti Caspar Vogel. Carl Gustaf Wrangel kuoli vuonna 1676, jolloin linna ei ollut vielä kokonaan valmis. Jean de la Valléen linnaan rannan puolelle suunniteltu rakennus ja barokkipuutarhat jäivät toteuttamatta. Wrangelin kuoleman jälkeen linnan peri hänen tyttärensä Margareta Juliana, joka oli avioitunut Nils Brahen kanssa. Nils Brahen kuoleman jälkeen 1699 hänen leskensä perusti sääntöperintötilan pojalleen kenraalimajuri Abraham Brahelle (1699-1728). Skoklosterin linna oli sen jälkeen Brahe-suvun omistuksessa, kunnes suvun viimeinen edustaja kuoli 1930, jolloin linna siirtyi perintönä von Essenin perheelle. Von Essenit olivat viimeiset yksityiset linnan omistajat ja heitä varten rakennettiin 1940-luvulla asuinhuoneistot linnan pohjakerrokseen.
Omistajasuvut ovat vuosisatojen kuluessa keränneet taidetta, tekstiilejä, taide-käsitöitä, kirjoja sekä keramiikkaa ajalta 1550-1850. Linnan juhlasali, josta piti tulla yksi Pohjois-Euroopan suurimmista, ei valmistunut koskaan, vaan se on säilynyt siinä asussa, mihin työntekijät sen jättivät kesällä 1676. Työkalut ja rakennustelineet ovat yhä paikoillaan. Kun Ruotsin valtio otti linnan haltuunsa 1967, aloitettiin laaja restaurointityö arkkitehti Ove Hidemarkin johdolla. Työ suoritettiin vanhoja työmenetelmiä ja materiaaleja käyttäen. Apuna olivat Wrangelin kirjastoon jättämät käsikirjat. Linna on nykyään rakennusmuistomerkki.
Linna irtaimistoineen siirtyi 1967 Ruotsin valtiolle ja on siitä lähtien toiminut museona. Skokloster kuuluu samaan organisaatioon kuin Kuninkaallinen varuskamari (Livrustkammaren) ja Hallwylin museo. Skoklosterissa on kolme asekokoelmaa: Wrangelin, Brahen sekä Bielken kokoelmat.
Linnan kokoelmista varastettiin 1990-luvulla esineistöä, ja ainakin osan varkauksista tunnusti linnan kirjastonhoitaja. Varastettu astrolabi palautettiin museoon, kun italialainen keräilijä totesi kokoelmissaan olevan esineen varastetuksi.
Pohjankurun rautatieasema
Pohjankurun rautatieasema (, , ratakm 94+907) on rautatieasema Pohjankurussa Raaseporin kaupungissa rataosalla . Rautatieasemaa ei enää käytetä henkilöliikenteessä, mutta Pohjankurun satamasta kulkee tavaraliikennettä.
Asema avattiin vuonna 1899. Ratapihan länsipään matala ylikulkusilta rajoitti rantaradan tavaraliikennettä, kunnes se purettiin vuonna 1990. Alueella oli jo ennen rantaradan rakentamista kapearaiteinen yksityisrata.
Hangon rataa suunniteltiin 1860- ja 1870-luvuilla linjattavaksi Mustion, Antskogin ja Pohjankurun kautta ja edelleen Pohjanpitäjänlahden länsirantaa kohti Hankoa. Rata rakennettiin kuitenkin Karjaan ja Tammisaaren kautta. Ensimmäinen rautatie Pohjankuruun valmistui vuonna 1891, ja tätä kapearaiteista rataa pitkin hoidettiin raaka-aineiden ja valmiiden tuotteiden kuljetukset Fiskarsin ruukin ja Pohjankurun sataman välillä.
Valtion rautateiden piiriin Pohjankuru pääsi vuonna 1899, kun Karjaan ja Turun välinen rataosa avattiin liikenteelle. Pohjankurun asemarakennus valmistui Bruno Granholmin piirustusten mukaan samana vuonna, mutta maaperän suuren painumisen vuoksi rakennus siirrettiin jo vuonna 1901 lännemmäksi paalutetuille perustuksille. Rakennusta laajennettiin alkuperäistä rakennustapaa noudattaen vuonna 1913. Samoin piirustuksin rakennettiin myös Perniön, Paimion ja Piikkiön asemarakennukset samalla rataosalla.
Rautatieasema sijoittui Pohjankurun satamaan, joka oli tärkeä lastauspaikka ja höyrylaivalaituri Pohjanpitäjänlahden perukassa. Pohjan kirkonkylä jäi asemalta noin puolentoista kilometrin päähän, mutta vähitellen kirkonkylä ja Pohjankuru kasvoivat yhtenäiseksi taajamaksi. Rantaradan valmistumisen myötä liikenne Fiskarsin radalla vilkastui ja muuttui ympärivuotiseksi; aiemmin sillä oli liikennöity vain Pohjankurun sataman ollessa jäistä vapaa. Kapearaiteista rataa jatkettiin Fiskarsin omistamalle Åminneforsin terästehtaalle vuonna 1928. Liikenne Fiskarsiin jatkui vuoteen 1952 ja Åminneforsiin vuoteen 1958 saakka.
Paikallisjunaliikenne Pohjankuruun lakkautettiin vuonna 1977 ja henkilöliikenne kokonaisuudessaan vuonna 1979. Liikennepaikka jäi tavaraliikenteen käyttöön ja junakohtauspaikaksi. Rataosan kauko-ohjauksen valmistuttua vuonna 1993 liikennepaikka muutettiin miehittämättömäksi. Asemarakennus on edelleen Ratahallintokeskuksen omistuksessa, koska sinne on sijoitettu asetinlaite. Museovirasto on luokitellut Pohjankurun rautatieaseman valtakunnallisesti merkittäväksi suojelukohteeksi.
Pohjankurussa on Suomen ensimmäinen rautatietunneli, 156 metrin pituinen ja rakennettu vuosien 1896–1897 aikana ja on teollisuusradan käytössä. Toinen tunneli on 1964 rakennettu tunneli, josta kiskot on nyttemmin purettu. Niiden välissä on 1990 valmistunut rantaradan nykyinen Högbackan tunneli..
Porfyrios Kalliopas
Porfyrios Kalliopas oli 500-luvun tunnetuimpia valjakkoajajia Bysantin valtakunnassa. Hän oli kotoisin Libyasta ja aloitti ajouransa noin kaksikymmenvuotiaana. Porfyrios dominoi kilpa-ajoja Bysantissa yhteensä noin neljänkymmenen vuoden ajan. Hänet palkittiin menestyksestään arvonimellä "faktionarios" (tai latinalaisittain "factionarius"). Hänelle pystytettiin patsas noin vuonna 500 Konstantinopolin hippodromille ja toinen noin vuonna 545. Patsaat ilmeisesti tuhottiin vuonna 1204, kun neljännellä ristiretkellä Konstantinopoliin harhautuneet ristiretkeläiset hävittivät kaupunkia. Patsaista on säilynyt nykypäivään vain jalustat.
Historioitsija Johannes Malalas viittaa kerran Porfyriokseen. Hänet tunnetaan myös Maksimos Planudeksen "Antologian" epigrammeista. Niistä 32 on omistettu hänelle, mutta vain 22 muille ajajille. Porfyrios kilpaili sekä sinisessä että vihreässä sirkuspuolueessa. Kilpa-ajot olivat erittäin suosittuja Bysantissa ja voittajia kohdeltiin sankareina.
Virtuaalilemmikki
Virtuaalilemmikki on elektroninen peli, jossa jäljitellään lemmikin hoitamista. Älypuhelimiin on tehty virtuaalilemmikkipelejä kuten Pou. Poun saa iOs-laitteille ja Androidille. Tamagotchi on virtuaalilemmikkilaite.
Six Degrees of Inner Turbulence
Six Degrees of Inner Turbulence (SDOIT tai 6DOIT) on Dream Theaterin kuudes studioalbumi. Sen julkaisi Elektra Entertainment 29. tammikuuta 2002. Albumi koostuu kahdesta levystä: ensimmäinen levy sisältää viisi kappaletta ja toinen levy kahdeksanosaisen, 42-minuuttisen nimikappaleen.
Albumin ensimmäinen kappale, "The Glass Prison", kertoo rumpali Mike Portnoyn taistelusta alkoholiongelmaansa vastaan. Kappale jakautuu kolmeen osaan, ja siinä käydään läpi AA-liikkeen 12 askeleen toipumisohjelman kolme ensimmäistä askelta. Kappale on omistettu "Bill W:lle ja kaikille hänen ystävilleen" eli AA-liikkeen perustajalle Bill Wilsonille ja alkoholiongelmansa voittaneille ihmisille. Kappale on selkeästi yksi Dream Theaterin aggressiivisimmista. Tarina jatkuu askelien 4–12 osalta albumeilla "Train of Thought", "Octavarium", "Systematic Chaos" ja "Black Clouds & Silver Linings". Muut ykköslevyn kappaleet käsittelevät muun muassa uskontoa ("Misunderstood") ja kantasolututkimusta ("The Great Debate"). Kakkoslevyn kattava nimikappale kertoo nimensä mukaisesti kuudesta henkilöstä, jotka kaikki kärsivät erityyppisistä mielenterveyden häiriöistä (kaksisuuntainen mielialahäiriö, posttraumaattinen stressioireyhtymä, skitsofrenia, synnytysmasennus, autismi, dissosiatiivinen identiteettihäiriö). Kappale on kestoltaan Dream Theaterin historian pisin.
"Six Degrees of Inner Turbulence" sijoittui Billboard 200 -listalla parhaimmillaan sijalle #46. Albumilta ei ole julkaistu singlejä tai musiikkivideoita, mutta Mike Portnoy on julkaissut omalla nimellään DVD:n "Ten Degrees of Turbulent Drumming".
Albumin julkaisua seurasi "World Tourbulence" -kiertue, joka vei Dream Theaterin Pohjois-Amerikan lisäksi Eurooppaan ja Aasiaan. Kiertueen aikana yhtye esiintyi yhdessä muun muassa Pain of Salvationin, King’s X:n ja Joe Satrianin kanssa. Kiertueella yhtye soitti entistä pidempiä konsertteja, jotka koostuivat kahdesta väliajan erottamasta osiosta. Yhtye esitti muun muassa albumin nimikappaletta kokonaisuudessaan sekä "Instrumedley"-sikermää, joka koostui yhtyeen levyttämistä instrumentaalikappaleista, sekä muiden kappaleiden instrumentaaliosuuksista. Dream Theater aloitti kiertueella myös uuden perinteen, jossa se konsertoidessaan peräkkäisinä iltoina samassa kaupungissa esittää kokonaisuudessaan cover-version jostain klassikkoalbumista. "World Tourbulence" -kiertueella tähän käsittelyyn pääsivät Pink Floydin Dark Side of the Moon, Metallican "Master of Puppets" ja Iron Maidenin "The Number of the Beast".
Factio
Factiones (lat. mon.; yks. "factio", yhteisö, puolue) olivat Rooman valtakunnassa vaunukilpa-ajojen järjestelyistä, kuten hevosten hankinnasta ja kilpailijoiden valmennuksesta vastanneita ryhmittymiä. Aluksi vuoden 70 eaa. tienoilla ryhmittymiä oli kaksi, valkoinen ja punainen. Keisariajalla ryhmittymien määrä kasvoi neljään, kun mukaan tulivat sininen ja vihreä puolue. Myöhäisantiikissa factioiden kannattajat muodostivat sirkuspuolueita (tai circuspuolueita, ajopuolueita).
Factiot maksoivat huippuajajille huomattavia palkkioita ja kilpailu parhaista ajajista oli tallien välillä kiivasta. Juvenalis kertoo, että huippuajajat saattoivat ansaita satakertaisesti asianajajaan verrattuna. Keisari Theodosius II kannatti vihreitä, Anastasios I punaisia ja Justinianus I sekä puolisonsa Theodora sinisiä.
400-luvun puolivälin jälkeen Konstantinopolissa yleistyivät sirkusmellakat, joissa sirkuspuolueiden väliset erimielisyydet kärjistyivät mellakoinniksi. Mellakoita oli yhteensä useita kymmeniä. Vuonna 390 oli Thessalonikassa kuuluisa mellakka. Mellakat johtivat lopulta vuonna 532 Nika-kapinaan, kun katsojien tyytymättömyys eräiden sinisten ja vihreiden kannattajien saamiin hirttotuomioihin kanavoitui lopulta vallankumousyritykseksi. Rähinöinnissä arvioidaan kuolleen 30 000–50 000 henkilöä. Mellakoita rauhoittamaan jouduttiin kutsumaan armeijayksiköitä, minkä arvioidaan olleen syy niiden poikkeukselliselle verisyydelle. Nika-kapinan jälkeen seuraava mellakka sattui vasta vuonna 547 ja uudestaan kahtena seuraavana vuonna.
Sirkuspuolueiden erimielisyyksiä on yritetty selittää sekä niiden kannattajien oletetuilla poliittisilla että uskonnollisilla erimielisyyksillä. Toisen varteenotettavan tulkinnan mukaan kyseessä oli tavallinen huliganismi. Riippumatta siitä oliko sirkuspuolueilla poliittista agendaa, niillä varmasti oli poliittista merkitystä. Puolueet tarjosivat tavan kanavoida yhteiskunnan epäkohtia, esimerkiksi ruoan puutetta, koskenutta tyytymättömyyttä.
Factioiden merkitys väheni valjakkoajojen menettäessä suosiotaan 500-luvun loppupuolelta lähtien.
Factio tarkoitti Roomassa myös poliittisia ryhmittymiä, kuten optimaatit ja populaarit. Toisaalta sirkuspuolueetkin omaksuivat poliittisia mielipiteitä. Niinpä Bysantin vihreän puolueen johtajat olivat maanomistajaluokkaa ja sinisen puolueen johto taas kauppa- ja teollisuuspiirejä, ja puolueiden välillä oli näkemyseroja. Vahvin osoitus sirkuspuolueiden poliittisesta voimasta oli kuitenkin vuoden 532 Nika-kapina, joka oli vähällä tuhota keisari Justinianuksen uran, kun molemmat sirkuspuolueet aloittivat kapinan keisaria vastaan.
Anastasius I
Anastasius I voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Live-CD
Live-CD:iksi kutsutaan CD/DVD-levyltä keskusmuistiin käynnistyviä ohjelmia, kuten käyttöjärjestelmiä tai palomuureja. Live-CD:itä on mahdollista käyttää esimerkiksi käyttöjärjestelmän kokeiluun, tai kiintolevyn osiointiin tai verkon selaamiseen siten, ettei tietokoneelle jää tietoja käytöstä.
Live-CD:ltä käynnistynyt käyttöjärjestelmä ei tee muutoksia tietokoneen kiintolevyyn ilman erillistä toimenpidettä. Jotkut Live-CD:t tarjoavat mahdollisuuden tallentaa asetukset esimerkiksi USB-muistitikulle, jolta ne voidaan palauttaa seuraavia käyttökertoja varten. Osa Live-CD:ltä pyörivistä käyttöjärjestelmistä on mahdollista asentaa tietokoneen kiintolevylle kuten tavanomainen käyttöjärjestelmä.
Suosituimpia Live-CD:itä ovat Linux-jakelut. Live-Linux on Linux, joka on suunniteltu toimimaan täysin siirrettävältä medialta, kuten CD- tai DVD-levyltä tai USB-muistitikulta. Valtaosa Live-CD:istä on ilmaisia ja ladattavissa julkaisijan verkkosivuilta. Ilmaisia Live-CD:itä ovat muun muassa Knoppix, Ubuntu, Damn Small Linux ja Puppy Linux. Live-Linuxit käynnistyvät suoraan medialtaan eivätkä vaadi minkäänlaista asennusta kiintolevylle toimiakseen, joten ne ovat oivallinen ja turvallinen tapa tutustua Linuxiin ja sen eri jakeluversioihin.
Anastasius II
Anastasius II voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Mark González
Mark Dennis González Hoffman (s. 10. heinäkuuta 1984 Durban, Etelä-Afrikka) on chileläinen jalkapalloilija, joka edustaa Venäjän valioliigassa pelaavaa TsSKA Moskovaa. González on tunnettu nopeudestaan, josta tulee myös hänen lempinimensä "Speedy".
Mark aloitti ammattilaisuransa vuonna 2002 chileläisessä Universidad Católicassa, jossa hän pelasi vuoteen 2004 saakka ennen kuin siirtyi Espanjan Primera Divisiónin Albaceteen. Albacetessä González ehti pelata vain yhden kauden ennen kuin englantilainen Liverpool hankki keskikenttäpelaajan joukkueeseensa. Loukkaantumisen ja työlupaepäselvyyksien vuoksi González ei kuitenkaan kaudella 2005–2006 päässyt pelaamaan Liverpoolissa otteluakaan. Kevään 2006 hän vietti lainalla Real Sociedadissa, jossa hän teki viisi maalia pelaamassaan 16 ottelussa.
Kaudella 2006–2007 González debytoi Liverpoolissa Mestarien liigan karsintaottelussa Maccabi Haifaa vastaan. 85. peliminuutilla vaihdosta tullut González teki Liverpoolin 2–1-voittomaalin. Kaudeksi 2007–2008 González palasi Espanjaan, tällä kertaa Real Betisin joukkueeseen.
Chilen maajoukkueessa González on pelannut vuodesta 2003.
Under Pressure
Under Pressure on Queenin ja David Bowien vuonna 1981 julkaisema rock-kappale. Se oli ensimmäinen Queenin julkaisema yhteistyö toisen artistin kanssa. Kappale nousi listaykköseksi Britannian ja Alankomaiden virallisilla singlelistoilla.
Queenin ja David Bowien yhteistyö alkoi, kun Bowien oli tarkoitus laulaa taustalaulut kappaleella ”Cool Cat”. Under Pressure kirjoitettiin Queenin studioilla Sveitsin Montreux'ssa. Kappale ilmoitettiin kaikkien Queenin jäsenten ja Bowien yhteistyössä kirjoittamaksi, mutta basisti John Deacon kertoi vuonna 1984 Freddie Mercuryn olleen pääasiallinen lauluntekijä. ”Under Pressuren” bassokuvion tekijästä ei ole täyttä selvyyttä. Deacon kertoi lehdistölle, että sen sävelsi Bowie, mutta kitaristi Brian May ja rumpali Roger Taylor ovat ilmoittaneet sen tekijäksi Deaconin. Bowie on kertonut, että bassokuvio oli jo valmis ennen hänen tuloaan mukaan.
Under Pressure julkaistiin singlenä 26. lokakuuta 1981 ja albumin "Hot Space" yhdentenätoista kappaleena 25. toukokuuta 1982. Singlen toisena puolena oli kappale ”Soul Brother”. EMI julkaisi vuonna 1988 singlestä uuden version, johon sisältyi myös kappale ”Body Language”. Lisäksi kappale on myöhemmin julkaistu sekä Queenin että David Bowien kokoelmalevyillä.
David Bowie ei esittänyt ”Under Pressurea” konserteissa ennen vuotta 1992, jolloin hän lauloi sen Freddie Mercuryn muistokonsertissa duettona Annie Lennoxin kanssa.
Kappaleen bassokuviota on käytetty (samplatty) Vanilla Icen hittikappaleessa "Ice Ice Baby".
Hiilidisulfidi
Hiilidisulfidin kemiallinen kaava on CS ja rakennekaava S=C=S. Se on hiilen ja rikin yhdiste, jota kutsutaan myös nimillä "rikkihiili", "hiilibisulfidi" tai "hiilisulfidi".
Hiilidisulfidi on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön neste, jolla on tunnusomainen haju. Sen moolimassa on 76,1 g/mol, sulamispiste −111 °C, kiehumispiste 46 °C, suhteellinen tiheys 1,26 g/cm (vesi = 1,0 g/cm), liukoisuus veteen 0,2 g/100 ml 20 °C:n lämpötilassa, leimahduspiste -30 °C c.c., itsesyttymislämpötila 90 °C ja CAS-numero 75-15-0.
Hiilidisulfidi muodostaa ksantaatteja alkoksideista tai alkoholeista emäksen avulla. Reaktiolla valmistetaan viskoosikuitua selluloosasta. Toisin kuin selluloosa, selluloosaksantaatti ((CHO-O-C(=S)-SNa)) voidaan saada liukenemaan natriumhydroksidiliuokseen. Väkevä liuos, ns. viskoosi, vedetään kuiduksi ja edelleen kelataan happokylpyyn, jossa selluloosaksantaatti hajoaa takaisin selluloosaksi. Vesipesun jälkeen kuitu on valmis. Samalla menetelmällä valmistetaan myös keinotekoisia makkarankuoria, joita voidaan vahvistaa muista kuiduista tehdyllä paperilla.
Cuanza
Cuanza on Angolan joki, joka laskee Atlantin valtamereen juuri maan pääkaupungin Luandan eteläpuolella. Siitä on saanut nimensä kaksi angolalaista maakuntaa, Cuanza Norte ja Cuanza Sul.
Cuanzan alkulähde sijaitsee 1 450 metrin korkeudessa Keski-Angolassa. Joki on 965 kilometriä pitkä, ja sen sivujokia ovat Kuiva, Luando ja Lucala.
Fat Family
Fat Family on brasilialainen 1990-luvulla perustettu yhtye, jonka ensimmäinen levy "Jeito sexy" julkaistiin vuonna 1998. Levyä on myyty yhteensä 1,8 miljoonaa kappaletta.
Sheryl Crow
Sheryl Suzanne Crow (s. 11. helmikuuta 1962) on yhdeksän Grammya voittanut yhdysvaltalainen blues-rockin laulaja-lauluntekijä, kitaristi ja basisti.
Crow on kotoisin Kennettistä Missourista ja hänen perheensä on hyvin musikaalinen. Hän valmistui 1984 Missourin yliopistosta ja oli muutamia vuosia musiikinopettajana St. Louisin lähiön koulussa ennen muuttamistaan Los Angelesiin 1986. Hän sai töitä taustalaulajana ja lauloi muun muassa Michael Jacksonin "Bad"-kiertueella. Hän lauloi Saturday Night Livessa 1990 ja sai samana vuonna levytyssopimuksen A&M Recordsilta.
Hänen ensilevytyksensä "Tuesday Night Music Club" ilmestyi elokuussa 1993. Crow sai 1994 Grammyt: paras naisartisti kappaleesta "All I Wanna Do", vuoden levy: "All I Wanna Do" ja paras uusi artisti. Vuonna 1996 hän julkaisi omanimisensä albumin "Sheryl Crow" ja vuonna 1996 "The Globe Sessionsin".
James Bond -elokuvan "Huominen ei koskaan kuole" soundtrackille Crow lauloi nimikappaleen "Tomorrow Never Dies".
Vuonna 2002 julkaistiin hänen neljäs pitkäsoittonsa "C'mon, C'mon" ja seuraavana vuonna kokoelmalevy "The Very Best of Sheryl Crow", joka sisälsi monia singleista ja muutamia uusia kappaleita. Viimeisin levy on syyskuussa 2005 julkaistu "Wildflower", jolla hän mm. laulaa duettona Stingin kanssa kappaleen "Always on Your Side".
Crow alkoi seurustella kilpapyöräilijä Lance Armstrongin kanssa loppuvuodesta 2003. Syyskuussa 2005 he kihlautuivat, mutta päätyivät jo viiden kuukauden jälkeen eroon.
Crow'lla todettiin helmikuussa 2006 rintasyöpä, joka hoidettiin rinnan säästävällä leikkauksella ja sädehoidolla.
Hänellä on tähti Hollywoodin Walk of Fame -kävelykadulla.
Crow adoptoi toukokuussa 2007 Wyatt Steven-nimisen poikalapsen, joka on syntynyt huhtikuussa 2007.
Pascoal Ranieri Mazzilli
Pascoal Ranieri Mazzilli (27. huhtikuuta 1910 – 21. huhtikuuta 1975) oli brasilialainen poliitikko. Hän toimi maansa presidenttinä kaksi viikkoa elokuussa 1961 Jânio Quadrosin erottua tehtävästä varapresidentti João Goulartin ollessa virallisella valtiovierailulla Kiinassa. Armeija esti Goulartia nousemasta presidentiksi, mutta myöhemmin parlamentaarinen hallitus nimitti hänet tehtävään. 1. huhtikuuta 1964, Goulartin vallasta syrjäyttämisen jälkeen, Mazzilli toimi uudelleen presidenttinä, marsalkka Humberto de Alencar Castelo Brancon valintaan saakka.
Carmen Miranda
Maria do Carmo Miranda da Cunha, joka tunnetaan paremmin nimellä Carmen Miranda (9. helmikuuta 1909 – 5. elokuuta 1955), oli portugalilaissyntyinen brasilialainen laulaja ja näyttelijä. Häntä pidetään viihteen ikonina ja Brasilian kansainvälisenä symbolina.
Miranda nousi suosioon vuonna 1930 ja hän oli 1930-luvun ehkä suosituin brasilialainen laulaja.
Miranda syntyi pienessä Marco de Canavesesin kaupungissa Portugalin pohjoisosassa. Perhe muutti Brasiliaan hänen ollessaan vuoden ikäinen. Hän kävi Saint Teresinhan luostarikoulua. Hänen katolilaiset vanhempansa eivät hyväksyneet ajatusta viihdeurasta, joten hän piti unelmansa salaisuutena vuosikausia. Vapaa-aikanaan hän lauloi usein juhlissa ja festivaaleilla.
Lopulta hän pääsi esiintymään paikalliselle radioasemalle. Hän oli yksi Brasilian ensimmäisistä samban supertähdistä ja näytteli Brasiliassa myös kuudessa elokuvassa. Kymmenen vuoden kuluttua hänet kutsuttiin esiintymään Broadwaylle New Yorkiin. Miranda saapui yhtyeensä (Bando da Lua) kanssa Yhdysvaltoihin 1939, ja hänestä tuli tähti 1940-luvun alussa. Yhdysvaltojen hallitus edisti hänen uraansa osana presidentti Franklin Rooseveltin ”Hyvä naapuri” -politiikkaa. Hän oli maan parhaiten ansaitseva taiteilija usean vuoden ajan 1940-luvulla, ja vuonna 1945 hän oli parhaiten ansaitseva nainen Yhdysvalloissa.
Miranda teki vuosin 1940–1953 yhteensä 14 Hollywood-elokuvaa. Helsingin olympialaisten tietämillä hän vieraili Suomessakin. Taiteilija Kari Suomalainen ikuisti vierailun piirroksellaan Helsingin Sanomien sivulle.
Mirandan albumeja myytiin yli kymmenen miljoonaa. 1940-luvulla hänen vieraillessaan Brasiliassa häntä arvosteltiin ankarasti amerikkalaiselle kaupallisuudelle antautumisesta sekä vääristyneen Brasilia-kuvan esittämisestä. Hän vastasi laululla ”Disseram Que Eu Voltei Americanizada” (”Sanotaan, että palasin amerikkaistuneena”). Arvostelujen vuoksi hän pysytteli poissa Brasiliasta 14 vuotta.
Miranda oli hyvin pienikokoinen nainen. Hän pyrki kätkemään tämän käyttämällä korkeita korkoja ja valtavan kokoisia hedelmäkasoin tai liioitellun kokoisin yksittäisin hedelmin koristettuja hattuja. Kun muuan toimittaja kysyi Mirandalta, mistä hän hankkii nämä erikoiset hattunsa, hän vastasi tekevänsä ne itse.
Miranda ei ennen 1930-luvun loppua käyttänyt alkoholia eikä tupakoinut. Tuolloin alkaneen alkoholismin lisäksi hän käytti säännöllisesti amfetamiinia, ja samalla hänen sydämensä heikkeni. Hän kuoli sydänkohtaukseen "The Jimmy Durante Show’ssa" esiintymisen jälkeen. A&E Networkin biografiajaksossa on surullista filmimateriaalia Mirandan esiintymisestä 4. elokuuta. Tanssiohjelman jälkeen Miranda sai tietämättään pienen sydänkohtauksen ja oli kaatumaisillaan. Durante oli hänen vieressään ja auttoi häntä pysymään jaloillaan. Miranda hymyili, heilutti kättään yleisölle ja käveli viimeisen kerran lavan taakse. Hän menehtyi seuraavaan aamuun mennessä 46-vuotiaana. Hänen ruumiinsa lennätettiin pian Brasiliaan, jossa julistettiin maansuru. Hänet haudattiin São João Batistan hautausmaalle Rio de Janeirooon.
Frank Hopkins
Frank Hopkins (Frank T. Hopkins), (1865–1951) oli yhdysvaltalainen ammattiratsastaja ja mustangihevosten suojelua edistänyt cowboy. Hänen väitetään voittaneen yli neljäsataa pitkän matkan ratsastuskilpailua. Hän jatkoi tätä harrastustaan yli 60-vuotiaaksi. Hopkinsilla itselläänkin oli mustangi, nimeltä Hidalgo. Hopkinsista ei tiedetä paljoa, mutta sanotaan että hänen äitinsä oli intiaani, johon Frank Hopkinsin isä rakastui saapuessaan Amerikkaan.
Japanin ralli
Japanin ralli (Rally Japan) on Japanissa ajettava rallin MM-sarjan osakilpailu. Kilpailu on kuulunut MM-sarjaan vuodesta 2004 lähtien. Ralli ajetaan Japanin pääsaarista pohjoisimmalla eli Hokkaidolla. Japanin ralli on soraralli, joka ajetaan varsin kapeilla metsäteillä. Kuljettajille kilpailu on haastava juuri kapeiden teiden vuoksi. Vuonna 2004 rallin voittoon ajoi norjalainen Subaru-kuljettaja Petter Solberg. Solberg johti kilpailua myös vuonna 2005, mutta ajoi ulos ja keskeytti. Kilpailun voitti Suomen Marcus Grönholm. Ranskalainen Sébastien Loeb varmisti kakkossijallaan uransa toisen rallin maailmanmestaruuden. Loeb voitti kilpailun seuraavana vuonna ja rikkoi samassa kilpailussa Carlos Sainzin voittoennätyksen ottamalla uransa ennätyksellisen 27 voiton.
Tiivistelmä
Tiivistelmä () kokoaa yhteen opinnäytetyön, artikkelin tai raportin pääsisällön.
Tiivistelmän tarkoitus on antaa kuva siitä mitä kirjoituksessa kuvattu työ sisältää, millaisia menetelmiä työn tekemisessä on käytetty ja millaisia tuloksia on saatu, ilman että lukijan tarvitsee tutustua koko tekstiin. Hyvin kirjoitettu tiivistelmä innostaa lukijaa tutkimaan kirjoitusta tarkemmin. Tiivistelmä kirjoitetaan vasta sitten kun työn kirjallinen osuus on kokonaan valmis. 
Tiivistelmästä tulee yleensä ilmetä ainakin:
Tiivistelmät voidaan joskus koota varsinaisista teksteistä erillisiin tiivistelmäjulkaisuihin. Tavallisimmin tiivistelmä liitetään kuitenkin kirjoituksen alkuun, heti otsikko-osion jälkeen. Tiivistelmä on muuhun tekstiin verrattuna lyhyt, esimerkiksi artikkelissa yksi tai kaksi tekstikappaletta tai opinnäytteessä korkeintaan yksi sivu. Se kuvaa tehtyä työtä eikä ole siksi aiheen yleiskuvaus tai johdanto. Siinä ei myöskään esitetä varsinaisia määritelmiä tai käsitteitä eikä yleensä viitata muihin kirjoituksiin. Yksi pääperiaatteista on, ettei tiivistelmässä ole asiaa, jota ei ole varsinaisessa tekstissä. Toisaalta tiivistelmä on voitava ymmärtää lukematta tekstiä, josta se on laadittu.
"Informatiivinen tiivistelmä" ennen muuta selostaa tehdyn työn tulokset. Jos varsinainen kirjoitus on katsaus tai esimerkiksi oppikirja, sen yhteyteen voidaan laatia "indikatiivinen tiivistelmä". Sellainen on usein sisällysluettelon laajennus, joka kokoaa yhteen kirjoituksessa käsitellyt asiat. Indikatiivisen tiivistelmän tunnistaa indikatiivisista verbeistä kuten kertoa, esitellä, kuvata ja tarkastella. Informatiivisessa tiivistelmässä sellaisia ei puolestaan käytetä.
Koska tiivistelmän tärkein tavoite on kertoa tehdyn työn päätulokset ja johtopäätökset, erilaiset johdattelut ja todistelut asiaan jätetään varsinaiseen tekstiin. Sama koskee myös laajempaa lähtökohtien ja vaihtoehtojen pohdintaa. Tiivistelmä sisältää kuitenkin usein lyhyen yhteenvedon työn tekemisestä ja se kirjoitetaan kuten muukin teksti eli kokonaisia virkkeitä käyttäen. Tiivistelmää edeltää varsinkin opinnäytteissä usein määrämuotoinen teksti julkaisun bibliografisista tiedoista ja sen jälkeen on lista työn asiasanoista. Joskus sama tiivistelmä esitetään useammalla eri kielellä. Monissa julkaisuissa on myös erillinen lomakemuotoinen tiivistelmäsivu, usein vasta tekstin jälkeen tai liitteenä, johon julkaisutiedot ja tiivistelmäteksti kootaan. Tiivistelmän merkitystä ja laatimista käsitellään erilaisissa opinnäytteiden ja muiden julkaisujen laatimisohjeissa ja -oppaissa sekä tutkimusmenetelmäkirjallisuudessa, kuten seuraavat:
Hiilitetrabromidi
Hiilitetrabromidin on hiilen ja bromin yhdiste, jota kutsutaan myös nimellä "tetrabromimetaani". Sen kemiallinen kaava on CBr. 
Hiilitetrabromidi on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön kiteinen aine, joka ei juurikaan liukene veteen (0,024 g/100 ml, 30 °C). Yhdiste liukenee etanoliin, kloroformiin ja dietyylieetteriin. Sen moolimassa on 331,6 g/mol, sulamispiste 90 °C, kiehumispiste 190 °C, suhteellinen tiheys 3,42 g/cm (vesi = 1,0 g/cm) ja CAS-numero 558-13-4.
Tarujen Saari
Tarujen Saari on suomalainen folkrock-yhtye. Yhtye esittää melodisia kappaleita, joista osa on vuosisatoja vanhoja. Yhtye perustettiin vuonna 1996 ja se on esiintynyt Kaustisen kansanmusiikkitapahtumassa sekä lukuisissa pienemmissä tapahtumissa ja erityisesti erilaisissa keskiaikatapahtumissa. Esiintymisasuinaan Tarujen Saaren jäsenet käyttävät keskiaikatyylistä puvustusta. Yhtye käyttää sähkökitaroita, mutta esiintyy pyynnöstä akustisesti.
Yhtyeen viides, vuonna 2006 julkaistu albumi sisältää aikaisempaa enemmän heavy metal -elementtejä.
Perustajajäsen Tapio Mattlar (kampiliira, akustinen kitara) jätti yhtyeen alkuvuodesta 2006.
Nevis
Nevis [ˈniːvɪs] on Pieniin Antilleihin kuuluva saari Karibianmerellä. Se muodostaa yhdessä Saint Kittsin kanssa Saint Kitts ja Nevisin liittovaltion. Saari sijaitsee 350 kilometriä Puerto Ricosta kaakkoon ja 80 kilometriä Antiguasta länteen.
Nevisillä oli ihmisasutusta Kristoffer Kolumbuksen saavuttua sinne vuonna 1493. Karibit kutsuivat saarta nimellä "Oualie" ja britit nimellä "Dulcina". Saaren nykyinen nimi tulee espanjankielisestä alkuperäisnimestä ("Nuestra Señora de las Nieves"), jonka Kolumbus antoi sille löydettyään sen ja todettuaan saaren pilvien verhoamien vuorenhuippujen muistuttavan Espanjan lumihuippuisia vuoria ( = lumet).
Nevis itsenäistyi yhdessä Saint Kittsin kanssa vuonna 1983. Ehdotus irtautua Saint Kittsistä ei mennyt läpi vuonna 1998.
Nevisin pinta-ala on 93 km² ja väkiluku 12 106 (2006). Sen pääkaupunki on Charlestown. Lukutaitoisuus on 98 %. Ainoa virallinen kieli on englanti. Suurin osa saaren asukkaista on afrikkalaisperäistä.
Nevisin pohjoiskärjessä lähellä Newcastlen kylää sijaitsee Vance W. Amoryn kansainvälinen lentoasema.
Nevisin saaren vanhoille sokeriplantaaseille perustetut siirtomaatyyliset hotellit ovat pitkään olleet vauraiden brittiläisten suosiossa, ja uudemmat loistohotellit ovat tuoneet saarelle paljon amerikkalaisia golfturisteja. Saaren parhaat hiekkarannat ovat länsirannalla, kun taas Atlantin puoleiset rannat ovat kivikkoisempia.
Nevis jakautuu viiteen hallinnolliseen alueeseen, kuntaan:Gingerland on nimensä mukaisesti tunnettu inkiväärin, muskotin ja kanelin kasvatuksesta sekä erikoisesta kahdeksankulmion muotoisesta metodistikirkostaan vuodelta 1830.
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1992
Vuoden 1992 jalkapallon EM-kisat ("Euro 92") järjestettiin Ruotsissa 10. - 26. kesäkuuta 1992. Kisoihin osallistui 8 maata. Isäntämaana Ruotsi pääsi automaattisesti mukaan kisoihin. 7 muuta osanottajaa selvisi kisoihin karsintojen kautta. Poliittiset mullistukset näkyivät osanottajalistassa. Neuvostoliitto oli selviytynyt karsinnoista EM-lopputurnaukseen, mutta valtiona Neuvostoliitto oli jo hajonnut ennen kisoja. Niinpä Neuvostoliiton paikan EM-kisoissa peri IVY. Myös Jugoslavia oli selvittänyt karsinnat, mutta Jugoslavian sotien puhkeamisen takia joukkue suljettiin kisoista, ja sen paikan peri Jugoslavian voittamassa lohkossa kakkoseksi sijoittunut Tanska. Tanska etenikin kaikkien yllätykseksi Euroopan mestaruuteen asti. Loppuottelussa se kaatoi Saksan 2-0. Ruotsin EM-lopputurnaus oli ensimmäinen merkittävä jalkapalloturnaus, jossa pelaajien paitoihin oli numeroiden lisäksi painettu myös nimet.Jatkoon Ruotsi ja Tanska.
29. Karl-Heinz Riedle 0-1, 47. Stefan Effenberg 0-2
Jatkoon Alankomaat ja Saksa.
Taskulamppu
Taskulamppu on pienehkö lamppu joka tuottaa useimmiten melko kirkkaan ja kapean valokeilan. Se on suunniteltu mukana kannettavaksi, jotta sillä voisi valaista kohteita myös siellä, mistä kiinteä valaistus ja sähköverkko puuttuu.
Perinteisessä taskulampussa on polttimena pieni hehkulamppu ja voimanlähteenä paristo. Polttimen takana on parabloidinen heijastin, jonka etäisyyttä valonlähteestä voi merkistä ja mallista riippuen säätää ja niin muokata valokeilan muotoa.
2000-luvulla ovat yleistyneet LED-teknologiaa käyttävät taskulamput. Ledien etuna perinteisiin polttimoihin on pienempi sähkönkulutus, mikä mahdollistaa pidemmän toiminta-ajan. Ne kestävät myös iskuja hehkulamppuja paremmin sekä kuumenevat vähemmän. Nykyään on käytössä myös erilaisia vaihtoehtoisia energianlähteitä (kuten veivattava dynamo tai sähkömagneettinen induktio), jolloin varsinaisia paristoja ei tarvita ollenkaan.
Mašhadin kansainvälinen lentoasema
Mašhadin kansainvälinen lentoasema () on Mašhadissa Iranissa sijaitseva lentoasema. Lentoasemalla on kaksi asfalttipäällysteistä kiitotietä ja sitä käyttää sekä Iranin armeija että julkiset lentoyhtiöt. Lentoasema on rakennettu 995 metriä merenpinnan yläpuolelle.
Vade retro, satana
Vade retro, satana ("Mene takaisin, Saatana", "Väisty tieltäni, Saatana" tai "Peräänny, Saatana") on keskiaikainen katolinen manausformula. Se on säilynyt vuodelta 1415 olevassa baijerilaisessa käsikirjoituksessa.
Lause on todennäköisesti saanut alkunsa Vulgatasta, jossa Jeesus sanoo Pietarille "vade retro me, satana" ("Väisty tieltäni, Saatana!", Mark. 8:33). Katolisessa traditiossa lausetta on käytetty kaikenlaisen pahan karkottamiseen ja sen alkukirjaimet on usein kaiverrettu krusifikseihin.
Latinaksi:
Vapaamuotoinen käännös:
Wen Tianxiang
Wen Tianxiang (文天祥, Wade-Giles: Wen T'ien-hsiang, 1236–1283) oli Eteläinen Song-dynastian oppinut ja ministeri. Häntä pidetään Kiinassa isänmaallisuuden ja uskollisuuden suurimpana symbolina ja hänen kirjoituksiaan opiskellaan edelleen kouluissa.
Wen syntyi 1236 Lulingissa (nyk. Ji’an), Jiangxissa. Vuonna 1256 hän oli keisarillisen virkatutkinnon ylin valvoja, rangaistusten ministeri, hallitsi Hunania ja Jiangxia ja saavutti viimein pääministerin aseman.
Vuonna 1278 hän lähti neuvottelemaan rauhaa etenevien Kublai-kaanin joukkojen kanssa, jotka vangitsivat hänet ja tarjosivat hänelle uudelleen pääministerin asemaa alaisuudessaan. Wen kieltäytyi ja pakeni Wenzhouhin, missä kokosi Song-dynastian joukot taisteluun. Hänet vangittiin kuitenkin Haifengin taistelun tappion jälkeen, ja määrättiin määräämään Song-dynastian joukot antautumaan, mistä Wen myös kieltäytyi ja kirjoitti runon joka päättyi sanoihin: "Onko kukaan kuolemalta turvassa / Jättäkää uskollinen sydämeni loistamaan historian lehdille."
Hän kärsi neljä vuotta mongolien vankilassa Dadussa ennen teloitustaan 1282. Vankeudessa hän kirjoitti kuuluisat teoksensa "Oikeamielisen hengen ylistys" (正气歌; Zhengqige) ja "Lingdingyangin ylitys." (过零丁洋).
Konni Zilliacus (nuorempi)
Konni Zilliacus (13. syyskuuta 1894 – 6. heinäkuuta 1967) oli suomenruotsalaista sukujuurta ollut brittipoliitikko. Hän oli Englannin Labour-puolueen parlamenttiedustajana alahuoneessa 1945–1950 ja 1955–1967 edustaen puolueen vasemmistosiipeä.
Zilliacus syntyi Japanissa jossa hänen vanhempansa, aktivisti Konrad Viktor (Konni) Zilliacus (1855–1924) ja amerikkalaissyntyinen Lilian McLaurin Grafe (1873–1938) tuolloin asuivat. Hänen nuorempi veljensä Laurin Zilliacus syntyi myös Japanissa. Nuorempi Konni Zilliacus asui eri maissa vanhempiensa kanssa, kunnes meni Bedales Schoolin sisäoppilaitokseen Hampshiressa 1909. Hän jatkoi opintojaan Yhdysvalloissa Yalessa äitinsä mentyä uusiin naimisiin, ja ennen värväytymistään ensimmäiseen maailmansotaan brittiarmeijaan.
Zilliacus liittyi Britanniassa Union of Democratic Controliin, joka painosti Britannian hallitusta sotavoimien vaikutusvallan vähentämiseksi. Zilliacus olisi halunnut lentäjäksi, mutta joutui Josiah Wedgwoodin kanssa brittien sotilasedustustoon Vladivostokiin Venäjälle, jossa lokakuun vallankumous keräsi hänen sympatiansa.
Sodan jälkeen Britanniaan palattuaan hän liittyi Labour Partyyn ja työskenteli Kansainliitossa ja rakensi Labourin ulkopoliittista linjaa ja kirjoitti nimimerkillä "Vigilantes" Manchester Guardianiin. Natsi-Saksan miehitettyä Tšekkoslovakian hän erosi protestina Kansainliiton sihteeristöstä.
Toisen maailmansodan aikana Zilliacus työskenteli tiedotusministeriössä ja liittyi 1941-komiteaan. Hänet valittiin parlamenttiin 1945 ja hän tuli tunnetuksi hallituksen linjan vasemmistokriitikkona. Hän äänesti 1949 NATO-jäsenyyttä vastaan ja tuli erotetuksi puolueesta. Hän oli perustamassa Labour Independent Groupia, mutta erosi siitä kun se tuki Stalinia Titon sijaan. Vuoden 1950 vaaleissa hän menetti paikkansa, mutta valittiin uudelleen 1955 taas Labourin edustajana. Hän oli perustamassa Campaign for Nuclear Disarmamentia ja erotettiin 1961 puolueesta muutamaksi kuukaudeksi kirjoitettuaan artikkelin tšekkoslovakialaiseen lehteen. Parlamentissa hän oli kuolemaansa saakka.
Puoltaja
Puoltaja oli suomalaisen tietäjän apuri. Puoltaja osallistui tietäjän taikamenoihin ja yliluonnollisiin suorituksiin. Käsitykset puoltajista ovat jokseenkin epävarmoja, ja osa niistä perustuu muiden kansojen šamanismiin.
Tiedetään, että puoltajan tehtävänä oli säestää tai laulaa perässä, kun tietäjä lauloi. Kansanperinteen mukaan puoltaja oli läsnä tietäjän loveen lankeamisen aikana, ja hän saattoi yrittää arvata, missä tietäjä (tai hänen henkensä) oli. Loveenlankeaminen on usein tulkittu transsitilaksi, matkaksi tuonpuoleiseen. Joidenkin muiden pohjoisten kansojen šamaaneilla tiedetään olleen puoltajia vastaavia henkilöitä, joiden eräs tehtävä oli vartioida šamaanin ruumiista kun tämä oli vajonnut transsiin.