hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Julius Saraste
Julius Bernhard Saraste (sukunimi vuoteen 1906 Sarlin; 22. lokakuuta 1857 Viitasaari – 28. joulukuuta 1914 Kajaani) oli senaattori, kihlakunnantuomari ja suomalaisen puolueen kansanedustaja.
Sarasteen vanhemmat olivat kanttori Konstantin Ferdinand Sarlin ja Amalia Gustava Kahelin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1878, suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1884 ja sai varatuomarin arvon 1887. Saraste toimi Juvan, Rantasalmen, Pielisjärven ja Kurkijoen tuomiokuntien vt. tuomarina vuosina 1888–1901. Hän oli Viipurin hovioikeuden apujäsenenä 1901–1902 ja Mäntyharjun tuomiokunnan tuomarina 1902–1903. Vuosina 1903–1906 Saraste oli Turun hovioikeuden hovioikeudenneuvoksena mutta hänet erotettiin tehtävästä poikkeuslain nojalla. Viimeksi Saraste toimi Iisalmen tuomiokunnan tuomarina vuosina 1907–1912 ja 1913–1914. Hän oli myös senaatin oikeusosaston jäsen 1912–1913.
Saraste oli kansanedustajana 1908–1909 edustaen Mikkelin läänin vaalipiiriä.
Saraste oli naimisissa vuodesta 1885 Selma Elisabeth Lachtelin kanssa.
Peter Abrahams
Peter Abrahams (19. maaliskuuta 1919 Vrededorp, Etelä-Afrikka – 18. tammikuuta 2017 Saint Andrew, Jamaika) oli Englannissa ja Jamaikalla asunut alun perin eteläafrikkalainen kirjailija ja toimittaja, jonka tunnetuin teos "Mine Boy" (1946) oli ensimmäisiä Etelä-Afrikan apartheid-järjestelmän kansainväliseen tietoisuuteen tuoneita teoksia. Abrahams julkaisi uransa aikana toistakymmentä romaania sekä lukuisia sanoma- ja aikakauslehtiartikkeleita. Abrahams pyrki työssään tuomaan esiin ”ei-valkoista” ja ”ei-länsimaista” näkökulmaa maailmaan.
Abrahams kirjoitti ensimmäiset kertomuksensa 11-vuotiaana. Jo kouluaikanaan hän julkaisi useita tarinoita ja runoja, ja jo vuonna 1938 brittiläinen sanomalehti kirjoitti hänestä artikkelin, jossa häneen viitattiin ”värillisenä poikarunoilijana”. Päätettyään koulunsa hän yritti huonolla menestyksellä saada töitä toimittajana ja päätti lopulta lähteä merille. Hän työskenteli kaksi vuotta merimiehenä ja muutti tämän jälkeen Britanniaan. Uudessa kotimaassaan hän kirjoitti säännöllisesti muun muassa "Daily Worker" -sanomalehteen. Vuonna 1956 Abrahams muutti Jamaikalle, jossa hän toimitti "West Indian Economist" -lehteä ja johti West Indian News -uutisradiota, kunnes keskittyi kirjoittamiseen vuonna 1964. Hänet palkittiin Musgrave Gold Medal -palkinnolla 1994.
Vuonna 1946 julkaistu romaani "Mine Boy" kuvasi maalta kaupunkeihin muuttaneiden mustien huonoja oloja. Abrahamsin myöhemmissä teoksissa käsiteltiin muun muassa roturyhmien välistä rakkautta.
Mark McCarroll
Mark Kevin McCarroll (s. 20. lokakuuta 1980 New York, New York) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka edusti kaudella 2009–2010 Korisliigassa pelaavaa UU-Korihaita. 208-senttinen McCarroll on pelipaikaltaan sentteri.
McCarroll aloitti yliopisto-opintonsa Pittsburghin yliopistossa vuonna 2000. McCarrollin ensimmäinen kausi yliopiston koripallojoukkueessa Pittsburgh Panthersissa päättyi yhden pelatun ottelun jälkeen polvivammaan. Kaudella 2001–2002 McCarroll teki pisteitä 2,8 keskiarvolla pelaamissaan 32 ottelussa. Kaudella 2002–2003 hänen pistekeskiarvokseen 19 ottelussa tuli 1,5. Kausi 2003–2004 oli tilastollisesti McCarrollin yliopistouran paras. Hän pelasi 36 ottelua ja teki niissä keskimäärin 5,5 pistettä ja otti 2,8 levypalloa. Viimeisellä yliopistokaudellaan 2004–2005 hänen pistekeskiarvonsa oli 2,4. Yliopiston jälkeen McCarroll pelasi 6 ottelua yhdysvaltalaista USBL-sarjaa Brooklyn Kingsin joukkueessa.
Kaudeksi 2007–2008 McCarroll teki sopimuksen Korisliigassa pelaanneeseen Porvoon Tarmoon. Hän voitti tuolloin runkosarjan levypallotilaston 12,4 levypallon ottelukohtaisella keskiarvolla. Tarmon jälkeen McCarroll on pelannut Dominikaanisessa tasavallassa sekä Ruotsissa.
Ray Ailus
Ray "Reiska" Ailus (s. 18. maaliskuuta 1973) on suomalainen koripallovalmentaja ja pääsarjauransa lopettanut koripalloilija. Vuodesta 2016 lähtien hän on toiminut KTP-Basketin päävalmentajana.
Pelaajaurallaan Ailus pelasi SM-koriksessa 297 runkosarja- ja 45 pudotuspeliottelua. Pelaajana hänen edustamiaan joukkueita pääsarjatasolla ovat olleet hänen kasvattajaseuransa Helsingin NMKY, Torpan Pojat, Espoon Honka, Pyrintö sekä UU-Korihait. Hän voitti Suomen mestaruuden Helsingin NMKY:n riveissä vuonna 1992. Nuorten maajoukkueessa hän pelasi 52 ottelua, joissa pisteitä kertyi 408.
Valmentajauransa Ailus aloitti kaudella 2002–2003 Turun Riennon A-tyttöjen päävalmentajana. Kausi päättyi joukkueen osalta Suomen mestaruuteen. Kaudeksi 2003–2004 Ailus siirtyi valmentamaan Turun Riennon naisten SM-sarjajoukkuetta, joka ensimmäisellä SM-sarjakaudellaan sijoittui Suomen cupissa toiseksi ja runkosarjassa viidenneksi.
Kaudeksi 2004–2005 Ailus siirtyi valmentamaan Sparliigaan noussutta Aura Basketia. Hän johdatti joukkueen historian ensimmäisellään SM-sarjakaudellaan runkosarjassa kolmanneksi. Ailus valittiin Sparliigan vuoden valmentajaksi heti debyyttikaudellaan. Kaudella 2005–2006 Ailus valmensi UU-Korihait runkosarjassa seitsemänneksi. Kaudeksi 2006–2007 Ailus siirtyi valmentamaan KTP-Basketia. Joukkue sijoittui tällöin runkosarjassa kolmanneksi. Ailus aloitti myös kauden 2007–2008 KTP-Basketin päävalmentajana, mutta hänet irtisanottiin 2007 tapaninpäivänä tehtävästä. Syytä irtisanomiselle ei kerrottu julkisuuteen.
Ailus palkattiin Joensuun Katajan päävalmentajaksi tammikuussa 2008. Kaudella 2008–2009 Ailus valmensi Katajan hopealle. Kaudeksi 2009–2010 Ailus siirtyi uudestaan KTP-Basketin valmentajaksi. Hän valmeksi seuraa myös seuraavalla kaudella, jolloin KTP saavutti SM-pronssia. Tämän jälkeen hän toimi Suomen nuorisomaajoukkueiden valmentajana. Kauden 2012–2013 Ailus vietti Turun NMKY:ssä, joka pelasi Divisioona B:ssä. Vuonna 2013 hän siirtyi ensimmäistä kertaa valmentamaan ulkomaille tehtyään sopimuksen Solna Vikingsin kanssa.
Solnassa Ailus vietti kaksi vuotta, eikä valmentanut missään kaudella 2015–2016. Hän teki paluun Korisliiga-valmentajaksi kaudeksi 2016–2017 tehtyään KTP-Basketin kanssa sopimuksen.
Kalle Viljakainen
Carl (Kalle, Kaarlo) Viljakainen (18. maaliskuuta 1853 Joroinen – 17. huhtikuuta 1913 Helsinki) oli sanomalehdentoimittaja ja nuorsuomalaisen puolueen kansanedustaja. Viljakainen oli yli 20 vuotta tamperelaisen Aamulehden päätoimittaja.
Viljakaisen vanhemmat olivat talollinen Peter Viljakainen ja Ulla Maria Pöyhönen. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion Lyseosta 1872, opiskeli jonkin aikaa kieliä Helsingin yliopistossa ja toimi sitten helsinkiläisten lehtien aputoimittajana. Viljakainen oli päätoimittajana Viipurissa ilmestyneessä "Ilmarinen"-lehdessä 1880–1884 ja tamperelaisessa "Aamulehdessä" 1884–1905.
Viljakainen kannatti raittiusaatetta ja perusti Tampereen Raittiusseuran, jonka puheenjohtajana hän toimi 1885-1899. Hänen asemansa Aamulehden päätoimittajana oli muutaman kerran vaarassa, kun Tampereen väkijuomakauppiaat yhdessä paikallisten ruotsalaisten kanssa yrittivät vaikuttaa "Aamulehden" kirjoitteluun. Viljakainen alkoi kallistua vähitellen nuorsuomalaisten kannattajaksi, ja hän oli myös mukana perustamassa Päivälehteä. Hän joutui tämän vuoksi riitoihin "Aamulehden" johtokuntaa hallitsevien vanhasuomalaisten kanssa. "Aamulehden" uutisointi kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikovin murhasta 1904 johti lehden lakkauttamiseen määräajaksi. Niinpä Viljakainen sai lehden johtokunnalta viimeisen varoituksen, ja lopulta hänet erotettiin päätoimittajan paikalta 1905. Samoihin aikoihin myös muita nuorsuomalaisten kannattajia erosi lehden johtokunnasta, ja "Aamulehdestä" tuli vanhasuomalaisuutta edustaneen Suomalaisen puolueen äänenkannattaja Tampereella. Viljakainen oli "Tampereen Sanomien" toimittajana 1905–1906 ja työskenteli sitten useiden nuorsuomalaisten lehtien toimittajana 1906–1913.
Viljakainen oli kansanedustajana 1907–1913 ja edusti Hämeen läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän kuoli kesken edustajakautensa ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli nuorsuomalaisten Eemil Linna. Viljakainen oli jo aiemmin ollut mukana säätyvaltiopäivillä porvarissäädyn jäsenenä vuosina 1894–1906. Hän oli myös Tampereen kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1895.
Viljakainen oli naimaton.
Robert Ruohtula
Robert Ruohtula (15. marraskuuta 1853 Kuhmoinen – 8. toukokuuta 1914 Luhanka) oli kauppias, maanviljelijä ja suomalaisen puolueen kansanedustaja.
Ruohtulan vanhemmat olivat maanviljelijä Jonas Jonaksenpoika ja Fredrika Jonaksentytär. Ruohtula viljeli omistamaansa Ruohtulan taloa Luhangassa ja hänellä oli siellä myös kauppaliike noin 20 vuoden ajan. Tämän ohella Ruohtula oli perustamassa Luhangan säästöpankkia ja toimi pankin kamreerina 1900–1914.
Ruohtula oli kansanedustajana 1911–1914 edustaen Mikkelin läänin vaalipiiriä. Hän oli myös Luhangan kuntakokouksen ja kunnallislautakunnan puheenjohtajana.
Ruohtula oli naimisissa vuodesta 1874 Amanda Antintyttären kanssa. Ruohtula tunnettiin Luhangassa harvapuheisena mutta huumorintajuisena miehenä ja hänestä on jäänyt muistiin sanonta "Sitä mieltä minäkin, sanoi Ruohtula valtiopäivillä".
Steve Smith (koripalloilija)
Steve Smith (s. 28. heinäkuuta 1981) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän edusti kaudella 2006–07 Korisliigassa pelaavaa Lappeenrannan NMKY:tä ja voitti joukkueen mukana Suomen cupin 2006. Kaudet 2007–08 sekä 2008–09 Smith edusti KTP-Basketia.
Saariston Lapset (yhtye)
Saariston Lapset on vuosina 1998-2002 toiminut yhtye Rovaniemeltä. Kokoonpano: Jukka Saaristo koskettimet ja rumpukoneen ohjelmointi, Mika Saaristo kitara ja rumpukoneen ohjelmointi, Tuomas Saaristo koskettimet.
Saksalaisen Tug Records:n alamerkki Humppa Records julkaisi Kaasuhellan Käyttöohje -albumin vuonna 1999. Musiikkia on kuvailtu psykedelian, pelimusiikin, humpan, punk-rockin, huumorin ja avantgarden sekoitukseksi.
Kalle Kustaa Pykälä
Karl Gustaf (Kalle Kustaa, K.K.) Pykälä (9. joulukuuta 1864 Nastola – 2. lokakuuta 1915 Muolaa) oli maanviljelijä ja Maalaisliiton kansanedustaja.
Pykälän vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Matinpoika ja Erika Sofia Heikintytär. Hän oli uitto- ja metsätöissä ja toimi työnjohtajana ja rakennuspuuseppänä Helsingissä 1881–1894. Vuodesta 1894 Pykälä oli ensin lampuotina ja sitten itsenäisenä maanviljelijänä Muolaassa. Hän toimi myös asioitsijana ja Vuosalmen yhteismetsän osakkaiden asiamiehenä sekä harjoitti mylly- ja sahaliikettä. Sotilasarvoltaan Pykälä oli jefreitteri.
Pykälä oli kansanedustajana 1907–1915 edustaen Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä. Hän edusti Maalaisliitossa populistista herravihaa korostanutta linjaa, joka arvosteli yhteiskunnan epäkohtia ja vallanpitäjiä. Pykälän usein toistama lause oli, että "Herroja pittää eppäillä...". Pykälä sai aikanaan kuuluisuutta tultuaan kerran paljain jaloin eduskunnan täysi-istuntoon. Hän saapui sinne Helsinkiin suuntautuneen saunareissun ja ravintola Königin pistäytymisen jälkeen. Eräissä eduskuntavaaleissa 1910-luvulla Pykälän vaalikampanjan tunnuslauseena oli "Valitkaa minut, niin lippalakit halpenevat".
Pykälä kuoli salamurhan uhrina 2. lokakuuta 1915 kun hänet ammuttiin ikkunan läpi kotitalonsa saunaan. Teosta syytettiin muolaalaisen valtiopäivämiehen Juho Aataminpoika Poutiaisen (1818–1904) poikaa Matti Poutiaista. Matti Poutiainen onnistui piileskelemään poliisia kotinsa lähellä olleessa metsässä niin että häntä ei saatu pidätettyä ja ensimmäisen maailmansodan jälkeen Poutiainen muutti Yhdysvaltoihin jossa hän myös kuoli. Pykälän murhan motiiviksi arveltiin Vuosalmen lahjoitusmaiden yhteismetsän jaosta syntynyttä riitaa. Pykälän murhan tutkimuksissa murhan motiiviksi osoittautui kosto siitä, että hän oli oikeudessa paljastanut väärän valan vannoneen todistajan.
Pykälä oli naimisissa vuodesta 1890 Karoliina Vanhalan kanssa. Heidän tyttärensä Bertta Leppälä (1891–1966) toimi myös jonkin aikaa Maalaisliiton kansanedustajana ja oli naimisissa Maalaisliiton kansanedustajan Juhani Leppälän kanssa.
Tahvo Riihelä
Tahvo Riihelä (11. toukokuuta 1865 Virolahti – 20. huhtikuuta 1914 Luumäki) oli maanviljelijä ja nuorsuomalaisen puolueen kansanedustaja.
Riihelän vanhemmat olivat maanviljelijä Rietu Riihelä ja Eva Tuomaantytär. Hän toimi maanviljelijänä Luumäellä vuodesta 1897 alkaen.
Riihelä oli kansanedustajana 1907–1914 edustaen Viipurin läänin läntistä vaalipiiriä. Hän oli jo aiemmin ollut mukana säätyvaltiopäivillä talonpoikaissäädyn jäsenenä vuosina 1904–1906. Riihelä toimi myös Luumäen kunnallislautakunnan esimiehenä.
Riihelä oli naimisissa vuodesta 1897 Eva Liisa Hytin kanssa.
Nazareth (albumi)
Nazareth on samannimisen yhtyeen ensialbumi vuodelta 1971. Tyyliltään se edustaa blues-vaikutteista hard rockia.
Albumi sai hyvän vastaanoton kriitikoilta, vaikka ei ollutkaan myynnillinen menestys Britanniassa. Singlenä julkaistut "Dear John" ja "Morning Dew" saivat jonkin verran listamenestystä mm. Ranskassa ja Saksassa, ja tämän ansiosta yhtye pääsi kiertämään Eurooppaa laajemmalti. Pohjois-Amerikassa Warner Bros julkaisi "Morning Dew"-kappaleen editoituna versiona, mutta ilman menestystä.
Albumin ovat julkaisseet remasteroituna muun muassa Castle (1999), Eagle Records (2002) ja Salvo (2009 yhdessä "Exercises"-albumin kanssa) . 
sekä:
Luettelo maista, joissa on vasemmanpuoleinen liikenne
Tämä on luettelo valtioista ja alueista, joissa on nykyisin vasemmanpuoleinen liikenne.
Exercises
Exercises on Nazareth-yhtyeen toinen albumi. Se julkaistiin kesäkuussa 1972.
Albumilla yhtye hylkäsi ensimmäiseltä levyltä ja live-esiintymisistään tutun hard rock-vaikutteisen soitannan ja keskittyi säveltämään pääasiassa akustisia ja progressiivis-vaikutteisia kappaleita. Kitaristi Manny Charltonin mukaan albumilla yhtye yritti säveltää ns. "todellisia" lauluja monimutkaisine sovituksineen hyläten yhtyeen perus-soundin. Albumin tuotti myöhemmin mm. Queen-yhtyettä menestyksekkäästi tuottanut Roy Thomas Baker.
"Exercises" ei menestynyt kaupallisesti ja seuraavalla levyllä "Razamanaz" (1973) yhtye palasi hard rock-juurilleen menestyksekkäästi.
sekä:
Toyi toyi
Toyi toyi on korkea-askelinen, sotaisa eteläafrikkalainen tanssi, jota tanssittiin erityisesti apartheidin vastaisissa mielenosoituksissa laulun ja huutojen säestämänä. Sanan etymologia on epäselvä, mutta tanssin Etelä-Afrikkaan toivat ANC:n sotilaskoulutuksesta Zimbabwesta tai Itä-Euroopasta Etelä-Afrikkaan palanneet aktivistit.
Toyi toyita käytetään edelleen eteläisessä Afrikassa poliittisen protestin välineenä. Maaliskuussa 2008 Zimbabwen poliisi kielsi maassa toyi toyin esittämisen vaalien alla vedoten sen synnyttämiin väkivaltaisuuksiin.
Carol Lindroos
Carol Oskar Eugen Lindroos (29. toukokuuta 1930 Pohja – 9. joulukuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen kiekonheittäjä. Hän voitti kiekon Suomen mestaruuden vuosina 1953, 1954, 1955, 1957, 1958 ja 1961. Hopealla hän oli vuosina 1962 ja 1964 sekä pronssilla 1959, 1960 ja 1963.
Lindroos heitti 6. lokakuuta 1954 Jugoslaviassa 51,58 m ja rikkoi Kalevi Kotkaksen 17 vuotta vanhan Suomen ennätyksen. Kaikkiaan Lindroos paransi Suomen ennätystä viidesti. Ennätyksensä 55,79 m hän heitti maaottelussa vuonna 1960. Hän edusti Suomea EM-kisoissa vuosina 1954, 1958 ja 1962. Tukholman kisoissa 1958 hän sijoittui seitsemänneksi.
Lindroos osallistui 36 maaotteluun, joista voitti 16. Seuratasolla hän edusti Karjaan Uraa, Turun Urheiluliittoa ja HIFK:ta.
Jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 2001
Vuoden 2001 jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut olivat kahdeksannet UEFA:n järjestämät naisten EM-kisat. Ne pelattiin Saksassa 23. kesäkuuta–7. heinäkuuta 2001. Ottelupaikkakuntina toimivat Jena, Erfurt, Aalen, Ulm ja Reutlingen.
3 maalia
2 maalia
Home Junior
Home Junior on palokkalainen vuonna 2005 perustettu rock-trio, joka voitti Ääni ja vimma -yhtyekilpailun keväällä 2008. Yhtye on julkaissut varhaisten demojen lisäksi "The Last Supper" -pitkäsoiton alkuvuodesta 2008 sekä "Lunatic Asylum" -EP:n loppuvuodesta 2006. Northern Swing- levy-yhtiön kanssa yhtye on julkaissut "Eternal Play" -EP:n syksyllä 2008 ja "Christine's Road" -pitkäsoiton alkuvuodesta 2009.
Vuonna 2004 Joona, Eetu ja Roope soittivat ensimmäisen kerran yhdessä, Joonan aloittaessa silloin rumpujen soiton. Yhtye toimi vielä silloin eri nimillä sekä ilman basistia, Roopen soittaessa kitaraa. Vuoden 2005 alkupuolella Roope vaihtoi kitaran bassoon ja yhtye sai nykyisen muotonsa. Home Junior nauhoitti itse omilla laitteillaan kesällä 2005 demopitkäsoiton, "Stanleyn".
Vuoden 2006 syksyllä yhtye astui ensimmäistä kertaa studioon, jossa he nauhoittivat "Lunatic Asylum" -EP:n. Melko tarkalleen vuoden kuluttua Home Junior nauhoitti "The Last Supper" -pitkäsoiton, joka julkaistiin virallisesti kuitenkin vuoden 2008 alussa. Keväällä 2008 Home Junior voitti Ääni ja Vimma- bändikisan. Keikkoja Home Junior on tehnyt koko historiansa ajan.
Kesällä 2008 Home Junior kirjoitti levytyssopimuksen Poko Rekordsin tuoreen Northern Swing levymerkin kanssa, mutta vaihtoi monien muiden bändien tavoin Poko Rekordsin perustajan Epe Heleniuksen uudelle Sound of Finland yhtiölle, jonka kautta julkaistiin yhtyeen kolmas albumi "Simians & Pies" helmikuussa 2011.
Tuomas Iisalo
Tuomas Iisalo (s. 29. heinäkuuta 1982 Helsinki) on suomalainen koripallovalmentaja ja aktiiviuransa lopettanut koripalloilija. Hän edusti pelaajana kausina 2012–2014 Korisliigassa pelannutta Tapiolan Honkaa jossa jatkoi kauden verran päävalmentajana Korisliigassa päätettyään peliuransa keväällä 2014. Hän on valmentanut myös Saksan pääsarjassa. Pelaajana Iisalo saavutti kolme SM-mitalia ja yhden Suomen cupin. Hän edusti myös Suomen maajoukkuetta saavuttaen Pohjoismaiden mestaruuden vuonna 2011.
Iisalon kasvattajaseura on loviisalainen Hokki Basket. Hän aloitti pääsarjauransa Kouvoissa, missä pelasi vuodet 2000–2003 saavuttaen Suomen cupin hopeaa vuonna 2001. Kaudella 2002–2003 Iisalo onnistui kolmen pisteen heitoissaan yli 40-prosenttisesti, mistä hän sai lempinimen "Loviisan pommittaja". Vuodet 2003–2006 Iisalo edusti Espoon Honkaa, joka sijoittui SM-pronssille vuonna 2006. Vuosiksi 2006–2009 Iisalo siirtyi takaisin Kouvoihin, joka saavutti kaudella 2007–2008 hopeaa sekä Korisliigasta että Suomen cupista. Vuosiksi 2009–2011 Iisalo siirtyi jälleen Espoon Honkaan jossa juhli Suomen cupin voittoa vuonna 2009. Kauden 2011–2012 Iisalo pelasi Torpan Pojissa, joka saavutti kauden päätteksi SM-pronssia. Pelaajauransa viimeisen kauden 2013–2014 Iisalo pelasi Tapiolan Hongassa. Kauden aikana Iisalo pelasi uransa suurimmalla peliajalla, yli 32 minuuttia ottelua kohden. Runkosarjassa hän teki uransa korkeimmat tilastolukemat levypalloissa (3,7 ottelua kohden) ja syötöissä (2,0).
Suomen koripallomaajoukkueeessa Iisalo pelasi 57 miesten maaottelua vuosina 2006–2011. Hän kuului Suomen kokoonpanoon sen voitettua vuonna 2011 ensimmäisen Pohjoismaiden mestaruutensa 28 vuoteen.
Päätettyään pelaajauransa keväällä 2014 Tapiolan Hongassa Iisalo siirtyi joukkueen päävalmentajaksi kaksivuotisella sopimuksella. Hän oli vastannut Hongan miesten edustusjoukkueen fysiikkavalmennuksesta kaksi edellistä kautta. Lisäksi Iisalo oli kerännyt valmennuskokemusta nuortenjoukkueista. Hongan kausi oli vaikea muun muassa joukkueelle erittäin tärkeän pelaajan Ronnie Clarken oltua pitkän aikaa loukkaantuneena. Kauden päätyttyä Hongan edustusjoukkueen taustayritys haettiin vielä konkurssiin.
Iisalo jatkoi Hongassa alkukauden 2015–2016 valmentaen seuran B-junioreita. Maaliskuussa hän siirtyi nopealla aikataululla Saksan pääsarjaan Crailsheim Merlinsin päävalmentajaksi. Tappioputkessa olleen Merlinsin tavoite oli sarjapaikan säilyttäminen Iisalon avustuksella. Jo huhtikuussa Merlins teki Iisalon kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Seura putosi pääsarjasta vuonna 2016 mutta palasi sinne Iisalon valmentamana vuonna 2018.Iisalon veli Joonas Iisalo on myös koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Iisalon isoisä Aulis Iisalo taisteli menestyksekkäästi talvisodassa ja jatkosodassa. Hänelle ehdotettiin ansioistaan Mannerheim-ristiä, mutta esitys ei mennyt läpi. Sen sijaan Aulis Iisalon veljet Pentti Iisalo ja Tauno Iisalo ovat Mannerheim-ristin ritareita.
Iisalo meni kesällä 2008 naimisiin pitkäaikaisen tyttöystävänsä Tiinan (o.s. Virtanen) kanssa. Heillä on kaksi lasta, tyttö ja poika. Perhe asuu Espoon Olarissa. Iisalo harrastaa pyöräilyä ja lukemista.
Niilo Hangasvaara
Niilo Eenokki Hangasvaara (12. syyskuuta 1936 Kittilä – 19. heinäkuuta 2016) oli suomalainen kiekonheittäjä. Hangasvaara voitti kiekon Suomen mestaruuden Porissa vuonna 1967 (tulos 55,56) ja Varkaudessa vuonna 1968 (55,60). Lisäksi hän oli hopealla vuosina 1963, 1965 ja 1966 sekä pronssilla vuonna 1962.
Ennätyksensä 57,80 Hangasvaara heitti Rovaniemellä elokuussa 1969. Tulos on edelleen Lapin piirin toiseksi paras kiekkotulos (Jouni Helppikangas rikkoi ennätyksen vuonna 2001). Seuratasolla Hangasvaara edusti Kittilän Urheilijoita ja Lapin Lukkoa.
Rukka
Rukka on suomalainen urheiluvaatemerkki. Rukka kuuluu Luhta Sportswear Company -konserniin, joka on yksi Pohjoismaiden suurimmista urheiluvaatevalmistajista.
Roger Störling perusti Rukan vuonna 1950 nimellä AB Sportsbeklädnad Urheiluvaatetus Oy. Ensimmäiset tuotteet, urheiluasut, valmistettiin kokkolalaisen maatalon keittiössä. Vuonna 1953 laitehankintojen myötä tuotevalikoima laajeni sadevaatteisiin. Kolme vuotta myöhemmin yritys muutti Kokkolan keskustaan, jossa aloitettiin varsinainen teollinen tuotanto. Toiminta jatkui kudottujen muovimattojen, ylipainehallien, tennis-, jää- ja uimahallien sekä perussadetakkien valmistuksella.
Vuonna 1966 yritys vaihtoi nimeään Rukka Productsiksi. Urheiluasujen valmistus käynnistyi 1970-luvulla veneily- ja moottoripyöräasuilla. Vuonna 1981 yrityksen nimi vaihtui jälleen, nyt Rukka Oy:ksi, perustaja Roger Störlingin lempinimen mukaan. Lenkkeily- ja golf-mallistot tulivat markkinoille 1980-luvun puolivälissä. Heti tämän jälkeen seurasivat lasketteluvaatteet. 1990-luvun puolella merkki keskittyi myös maastohiihto- ja moottorikelkka-asujen valmistukseen.
Vuodesta 1990 Rukka on kuulunut itsenäisenä yksikkönä Luhta Sportswear Company -konserniin. Rukan aikaisempiin omistajiin ovat kuuluneet muun muassa Finlayson ja Turo (osti Rukka Productsin 1980-luvun alussa Finlaysonilta).
Rukka-mallistojen päämarkkina-alueet kotimaan lisäksi ovat Pohjoismaat, Saksa, Itävalta, Ranska, Espanja, Englanti ja Alankomaat.
Vuonna 2003 Rukan SRO-moottoripyöräilyasu oli yksi Fennia Prize -muotoilukilpailussa palkituista tuotteista.
Jouko Montonen
Jouko Olavi Montonen () oli suomalainen kiekonheittäjä. Montonen voitti kiekonheiton Suomen mestaruuden Helsingissä 1969 tuloksella 57,74. SM-pronssia hän saavutti vuosina 1966 ja 1968. Montonen edusti Suomea Ateenan EM-kisoissa 1969. Hän sijoittui kolmanneksitoista.
Montosen ennätys oli kesäkuussa 1970 Turussa heitetty 59,05. Hän edusti urallaan Haminan Tarmoa, Tampereen Urheilijoita, Helsingin Poliisi-Voimailijoita ja Viipurin Urheilijoita.
Paavo Pekkonen
Paavo Pekkonen on tamperelainen kitaristi. Pekkosen on soittanut muiden muassa Bloodpit-, Jupiter- ja Egokills-yhtyeissä sekä toiminut keikkakitaristina useille yhtyeille. Nykyään hän soittaa punkyhtye Huorassa.
Pekkonen on muusikko Eero Pekkosen poika.
Jorma Rinne
Jorma Mattias Rinne (20. huhtikuuta 1936 Sauvo – 25. toukokuuta 2003) oli suomalainen kiekonheittäjä. Rinne voitti kiekonheiton Suomen mestaruuden Joensuussa 1972 tuloksella 57,88. SM-pronssia hän sai 1970 ja 1971. Ennätyksensä 63,50 hän heitti Hämeenlinnassa kesäkuussa 1973. Tuloksellaan hän on Suomen kaikkien aikojen kymmenenneksi paras kiekonheittäjä.
Rinne oli Helsingin EM-kisojen 1971 kiekonheitossa kahdeksas ja Münchenin olympialaisissa 1972 yhdestoista. Seuratasolla Rinne edusti Hämeenlinnan Tarmoa.
Steve Soper
Steve Soper (s. 27. syyskuuta 1952 Greenford, Surrey, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen eläkkeelle jäänyt kilpa-autoilija. Hän kilpaili urheilu- ja Touring car -autoilla huipputasolla yli 20 vuotta.
Soper olisi voittanut vuonna 1983 British Touring Car Championship -mestaruuden, mutta hänen Rover-autonsa todettiin sääntöjenvastaiseksi. Vuonna 1988 hän sijoittui sarjassa toiseksi Ford Sierralla. 1993 hän sijoittui taas toiseksi, tällä kertaa tallikaverinsa Joachim Winkelhockin taakse.
Vuonna 1997 Soper sijoittui yhdessä ajoparinsa Jyrki Järvilehdon kanssa jaetulle toiselle sijalle FIA GT Championship -sarjan loppupisteissä. Soper on kilpaillut myös Euroopan ja Japanin vakioautosarjoissa ja sijoittui kaudella 1987 World Touring Car Championshipissä viidenneksi. Hän ajoi myös Saksan vakioautosarjassa eli DTM:ssä.
Vuonna 1987 Soperin autokunta voitti Nürburgringin 24 tunnin ajon ja vuonna 1995 Span 24 tunnin ajon.
Kallioplanetaario
Kallioplanetaario on tähtitieteellinen oppimiskeskus Jyväskylän kaupungin Nyrölän kylässä noin 20 kilometrin päässä Jyväskylän keskustasta. Kallioluolaan louhittu 50-paikkainen planetaario avattiin 29. huhtikuuta 2008. Planetaariossa voidaan tallennettujen ohjelmien lisäksi esittää myös ensimmäisenä Suomessa reaaliaikaista kaukoputkikuvaa taivaalta.
Nyrölässä on myös Jyväskylän Sirius -yhdistyksen maaseutuobservatorio Nyrölän observatorio, jossa on kaksi tähtitornia. Kallioplanetaario on tähtitornien alapuolella.
Kallioplanetaarion tilat omisti ja niitä hallinnoi Nyrölän Tähtikeskus Oy, joka oli 300 piensijoittajan omistama, voittoa tavoittelematon yleishyödyllinen yhteisö. Sen pääomistajia olivat Nyrölän Kyläyhdistys ry, Tähtipolku Oy ja Jyväskylän Sirius ry. Planetaarion tontti oli Jyväskylän kaupungin omistuksessa. Yhtiö asetettiin konkurssiin kesäkuussa 2014. Syksyllä 2014 toiminta siirtyi uuden yrittäjän hoidettavaksi, mutta planetaario on ollut suljettuna sen jälkeen. Sen avaamista uudelleen yleisölle on pohdittu sillä planetaario on toiminut tilauspohjalta ryhmille.
Kallioplanetaario voitti Keskisuomalainen markkinointiteko 2008 -yleisöäänestyksen. Sanomalehti Keskisuomalaisen järjestämässä mobiiliäänestyksessä. Toiselle ja kolmannelle sijalle ylsivät kylpylähotelli Peurunka ja ravintola Shaker.
Suomen evankelis-luterilainen rukousveljestö
Suomen evankelis-luterilainen rukousveljestö on Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa toimiva pappien yhteisö, jonka jäsenet noudattavat hengellisessä elämässään veljestön yhteistä sääntöä.
Veljestö on perustettu vuonna 1989. Sitä johtaa konfessori, joka on jäsenten esimies veljestöä koskevissa asiossa. Konfessorina on toiminut vuoteen 2006 professori Jouko Martikainen ja vuodesta 2006 Halsuan kirkkoherra Jouko M.V. Heikkinen. Veljestön piispallisena visitaattorina on vuoteen 2006 toiminut Kuopion emerituspiispa Matti Sihvonen.
Veljestö kokoontuu yhteen kahdesti vuodessa, kesäkokoukseen ja talvikokoukseen. Veljestön spiritualiteetti nojaa pääasiassa Lutherin teologiaan ja katekismusmeditaatioon. Veljestö käyttää tunnuksenaan tuomaanristiä.
Luettelo Espanjan sarjoissa pelanneista suomalaisista jalkapalloilijoista
Tämä on luettelo Espanjan sarjoissa pelanneista suomalaisista jalkapalloilijoista. Luettelossa ovat pelaajat, jotka ovat pelanneet jollain Espanjan neljästä kansallisesta sarjatasosta, jotka ovat Primera División (1ª), Segunda División (2ª), Segunda División B (2ªB) ja Tercera División (3ª).
Luettelo oman keksintönsä seurauksena kuolleista keksijöistä
Tämä on luettelo keksijöistä, jotka ovat kuolleet oman keksintönsä seurauksena.
Reissuvihko
Reissuvihko on perinteinen koulun ja kodin tapa pitää yhteyttä ja on käytössä myös päiväkodeissa. Se on yleensä ruutupaperivihko, johon puolin ja toisin kirjataan tapahtumia ja viestejä.
Reissuvihkosta on myös tullut yleisnimi erilaisille sähköisille välineille, joita Suomessa on 2000-luvun alusta lähtien kehitetty samaan tarkoitukseen. Laajimmin käytettyjä vihkoja ovat Wilma, Helmi, Kivahko ja Oiva, jotka toimivat Internetin kautta.
Vaikka kaikki reissuvihot ovat selainkäyttöisiä, niiden tekninen toteutus vaihtelee. Keveimmillään vihko on sähköpostipohjainen viestisovellus. Perustana voi olla myös palvelun tarjoavan yrityksen palvelimella sijaitseva web-sivusto, esimerkiksi Helmi, jolloin selvästi laajemmat palvelut ovat mahdollisia. Vihkon toiminnoista voi huolehtia myös kouluhallinto-ohjelman web-osa, kuten Wilmassa. Tällöin reissuvihkoon saadaan tietoa reaaliaikaisesti myös kouluhallinnon tietokannasta.
Wall of Voodoo
Wall of Voodoo on yhdysvaltalainen musiikkiyhtye jonka tyylissä on paljon uuden aallon ja punk-rock vaikutteita. Yhtyeen kotipaikka on Kalifornian, Los Angelesistä. Wall of Voodoon suurin hitti on ollut kappale nimeltä Mexican Radio. Yhtye perustettiin 1977 ja hajosi 1988 kun useat sen soittajista lähtivät yhtyeestä soolouralle.
Stan Ridgway - solisti 1977-1983 ja kosketinsoittimet
Andy Prieboy - solisti 1983-1988 
Chas T. Gray - kosketinsoittimet 
Marc Moreland - kitara
Bruce Moreland - bassokitara 
Joe Nanini - 1977-1983rummut
Ned Lukhardt - rummut
Georges Gautschi
Georges Harold Roger Gautschi (6. huhtikuuta 1904 – 12. helmikuuta 1985) oli sveitsiläinen taitoluistelija, joka kilpaili yksinluistelussa.
Gautschin uran suurin saavutus on yksinluistelun olympiapronssi ensimmäisistä varsinaisista talviolympiakisoista Chamonix'sta 1924. Vuoden 1930 MM-kisoista Gautschi sai pronssia. EM-tasolta hän voitti pronssia 1926 ja hopeaa 1929. Hän voitti myös maansa mestaruuden vuosina 1925, 1926 ja 1931.
Ureaasi
Ureaasi on entsyymi, joka katalysoi urean hajoamista hiilidioksidiksi (CO) ja ammoniakiksi (NH) .
Ureaasia esiintyy lukuisissa bakteereissa, hiivoissa ja joissakin kasveissa. Vuonna 1926 James Sumner eristi ureaasin ja todisti sen olevan proteiini. Ureaasin entsyyminumero on EC 3.5.1.5 ja CAS-numero 9002-13-5.
Entsyymin monet ominaisuudet vaihtelevat hyvin voimakkaasti sen mukaan, minkä bakteerin entsyymistä on kyse. Molekyylin massa vaihtelee 125–160 kilodaltonin välillä. Parhaiten entsyymi toimii 40 °C–65 °C:n lämpötilassa ja optimaalinen pH on bakteerista riippuen 2–9. Entsyymin koentsyymi on Ni-ioni. Inhibiittoreina toimivat useat metalli-ionit, kuten Cd, Co-, Fe- ja Ca-ionit, boorihappo sekä useat orgaaniset molekyylit kuten EDTA ja fenantroliini .
Kun ureaasi katalysoi urean hajoamista, syntyvä ammoniakki nostaa veteen liuetessaan pH:n korkealle. Tähän perustuu urean käyttö kantojen suojaamisessa juurikääpää vastaan.
Useat bakteerit sisältävät ureaasientsyymiä ja ne voidaankin tunnistaa reaktiotuotteiden ammoniakin tai hiilidioksidin perusteella. Tällaisia bakteereja ovat muun muassa "Yersinia enterocolitica" ja "Helicobacter pylori" , joka muodostaa itselleen emäksisestä ammoniakista suojan hapanta vatsanympäristöä vastaan ja voidaan tunnistaa ammoniakin avulla . Reaktiossa syntyvän hiilidioksidin hiilen isotooppeja voidaan niin ikään käyttää bakteerin läsnäolon todistamiseen.
Jani Kärkkäinen
Jani ”Jantsa” Kärkkäinen (1969 – 11. toukokuuta 2008 Vaasa) oli suomalainen muusikko ja vaihtoehtolehti "Toisen vaihtoehdon" perustaja.
Kärkkäinen perusti "Toinen vaihtoehto" -pienlehden vuonna 1989 ja oli sen päätoimittajana syksyyn 2006 saakka, jolloin hän sai aivoverenvuodon. "Toisen vaihtoehdon" tekeminen oli Kärkkäisen elämäntyö ja hän panosti siihen todella. Lehden on sanottu yhdistäneen Suomen punkpiirejä enemmän kuin minkään muun. Lehden perustamisen aikoihin ei vielä ollut internetiä tai mitään muitakaan medioita, joista olisi löytynyt tietoa keikoista, levyistä, yhtyeistä ja muista punk-kulttuurin tapauksista. Kärkkäinen näki todella vaivaa lehden eteen, mutta vaikutti sen lisäksi muutenkin punk-piireissä: järjesti konsertteja ja soitti yhtyeissä.
Kärkkäinen soitti bassoa Treblinka-yhtyeessä ja myöhemmin Juggling Jugularsissa yli 17 vuoden ajan. Reilun 20 vuoden aikana hän toimi basistina myös muutamissa muissa punk-yhtyeissä.
Jantsa Kärkkäinen sai aivoverenvuodon syyskuun lopussa 2006. Hän halvaantui ja joutui pyörätuoliin. Kärkkäisen kuntoutukseen kerättiin varoja useilla tukikonserteilla. Kärkkäinen löytyi 11. toukokuuta 2008 hukkuneena Vaasassa.
Norbert Klaar
Norbert Klaar (s. 12. lokakuuta 1954) on itäsaksalainen pistooliampuja ja olympiavoittaja.
Norbert Klaar on saavuttanut urallaan olympiakullan 25 m olympiapistoolissa Montrealissa 1976.
Mansikka (pelikone)
Mansikka on alun perin RAY:n, nykyisin Veikkauksen automaattipeli. Peli on ollut pelattavissa vuodesta 2000. Vuonna 2007 RAY:llä oli käytössä 988 Mansikka-peliautomaattia. Pelin päävoitto on 50 euroa, jonka voittaa saadessaan ruutuun kolme mansikkaa 1 euron panoksella. Pelissä ei ole tuplausmahdollisuutta, mutta mahdollisuus lukita kiekkoja löytyy.
Pelissä on kahdeksan voittoyhdistelmää, yksi mansikka (panos kaksinkertaisena takaisin), lehdet tai apilat (panos kolminkertaisena takaisin), kaksi mansikkaa (panos kuusinkertaisena takaisin), kolmoismansikat tai mansikkatanko (panos kymmenkertaisena takaisin) ja kolme mansikkaa (panos 50-kertaisena takaisin) tai mansikkakorit (panos 30-kertaisena takaisin). Panos on 20, 40, 60, tai 80 senttiä tai yksi euro.
Mansikan palautusprosentti on 92,6479 %.
Juhani Aho (ampuja)
Juhani Aho (s. 18. syyskuuta 1983 Lapua) on suomalainen ampuja.
Juhani Aho voitti MM-kilpailuissa poikien sarjassa kaksi pronssia riistamaalilajeissa Lahdessa 2002. EM-kilpailuissa hän on ollut parhaimmillaan seitsemäs.
Aho ampui Lahdessa vuonna 2002 käydyissä MM-kilpailuissa poikien sarjassa henkilökohtaista pronssia 50 metrin villikarjusta ja joukkuepronssia 50 metrin villikarjun sekajuoksuista. Näiden lajien lisäksi hän ampui 10 metrin olympiakiväärissä.
Juan Carlos de la Ossa
Juan Carlos de la Ossa (s. 25. marraskuuta 1976 Cuenca, Cuencan maakunta, Espanja) on espanjalainen kestävyysjuoksija.
De la Ossa juoksi 5 000 metrillä yhdeksänneksi Pariisin MM-kilpailuissa 2003. Seuraavana vuonna hän saavutti maastojuoksun Euroopan-mestaruuskilpailuista pitkältä matkalta hopeaa ajalla 27.54. Vuonna 2005 hän sijoittui 10 000 metrillä kymmenenneksi Helsingin MM-kilpailuissa ajalla 27.33,42 ja voitti saman matkan Barakaldon Euroopan cupissa. Lisäksi hän voitti 5 000 metriä Euroopan cupissa Firenzessä. Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 De la Ossa saavutti uransa toistaiseksi ainoan arvokilpailumitalin voitettuaan pronssia 10 000 metrillä ajalla 28.13,73. Samana vuonna hän sijoittui Fukuokan maastojuoksun MM-kilpailuissa pitkälla matkalla seitsemänneksitoista. Vuonna 2008 De la Ossa sijoittui Euroopan cupissa viidenneksi 10 000 metrillä ja 24:nneksi Edinburghin maastojuoksun MM-kilpailuissa ajalla 36.15 ja voitti lisäksi maansa maastojuoksumestaruuden pitkällä matkalla. Hän on voittanut sen peräti viisi kertaa peräkkäin; lisäksi vuosina 2004, 2005, 2006 ja 2007.
ITC
ITC voi tarkoittaa seuraavia:
Nancy Lopez
Nancy Lopez (s. 6. tammikuuta 1957, Torrance, Kalifornia) on yhdysvaltalainen golfaaja. Hän on pelannut LPGA Tourilla vuodesta 1977 ja voittanut 3 major-turnausta sekä kaikkiaan 48 LPGA:n turnausta.
Lopez oli maailman paras naispelaaja 1970-luvun lopulla ja 1980-luvun alussa ja hänet valittiin Associated Pressin Vuoden naisurheilijaksi vuosina 1978 ja 1985. LPGA:n vuoden pelaajaksi hänet valittiin 1978, 1979, 1985 ja 1988. World Golf Hall of Fameen Lopez valittiin vuonna 1987. Hän lopetti turnauspelaamisen vuonna 2002, mutta palasi kentille vuonna 2007. Paluukaudellaan hän pelasi kuusi turnausta, mutta ei selvittänyt cuttia yhdessäkään.
Lopez on ainoa nainen, joka on valittu samana vuonna (1978) vuoden pelaajaksi, vuoden tulokkaaksi ja voittanut Vare Trophyn. Vuonna 2000 "Sports Illustrated" valitsi Lopezin vuosisadan 13. parhaaksi naisurheilijaksi.
Lopezin puoliso on entinen baseballpelaaja Ray Knight. Heillä on kolme tytärtä: Ashley (s. 1983), Erinn (s. 1986) ja Torri (s. 1991).
(Major-turnaukset lihavoitu)
Katarzyna Szymańska
Katarzyna Szymańska (s. 24. elokuuta 1983 Wrocław) on puolalainen pistooliampuja ja maailmanmestari.
Szymańska on saavuttanut MM-kilpailuissa tyttöjen sarjassa Lahdessa 2002 10 m ilmapistoolilla maailmanmestaruuden tuloksella 384 ja joukkuehopeaa. Hän kilpaili myös 25 m urheilupistoolissa, mutta sijoittui vasta 17. tuloksella 558.
FIA GT Championship
FIA GT Championship oli urheiluautosarja, jota organisoi kansainvälisen autoliiton, FIA:n, alainen Stéphane Ratel Organisation eli SRO. Sarja kehittyi BPR Global GT -sarjasta ja se käynnistyi vuonna 1997. Sarjan viimeinen kausi ajettiin 2009. Pääasiassa sarjan kilpailut ajetaan Euroopassa, mutta myös Aasian puolella on kilpailtu. Sarjassa ajettiin Gran Turismo -urheiluautoilla.
Kaudeksi 2010 sarja jakautui kahdeksi eri sarjaksi: FIA GT1 World Championshipiksi ja FIA GT2 European Championshipiksi. GT2-sarja kuitenkin kariutui vähäisen kiinnostuksen vuoksi.
Suomalaisista muun muassa Jyrki Järvilehto, Mika Salo, Toni Vilander,Markus Palttala ja Mikael Forstén ovat kilpailleet sarjassa.
Afganistanin sotahistoria
Afganistanin sotahistoria käsittää sekä valloitusyrityksiä, sisällissotia, että useita konflikteja, joissa muut ovat kiistelleet valtapiiriensä rajoista Afganistanin alueella.
Afganistanin alue on geopoliittisesti merkittävä, koska Khyberin solan hallinta on merkinnyt Intian maayhteyksien hallitsemista ja vahvaa asemaa koko eteläisen Aasian alueella. Alue on ollut valtapiirien rajavyöhykettä vuosituhansien ajan.
Afganistan pysyi varsinaisesti maailmansotien ulkopuolella, mutta ensimmäisellä maailmansodalla oli vaikutusta maan itsenäistymiseen
Arena Football League
Arena Football League (AFL) on yhdysvaltalainen urheilusarja, jossa pelataan amerikkalaisen jalkapallon sisätiloissa pelattavaa muotoa, arena footballia. Sarjan suosio on suuressa kasvussa Yhdysvalloissa.
Sarjassa pelaa kahdeksan joukkuetta, jotka on jaettu Kansalliseen konferenssiin ja Amerikan konferenssiin. Monen joukkueen kotiareena on jokin jääkiekkohalli. Sarjan mestaruuspalkinto on nimeltään ArenaBowl.
LA Without a Map
LA Without a Map on suomalaisen Mika Kaurismäen ohjaama pienen budjetin elokuva, jossa Johnny Depp oli mukana, vaikkakin miniroolissa. Elokuvan myötä Depp lupasi Kaurismäelle tulevansa jonain päivänä vierailemaan Suomeen.
Elokuva perustuu Richard Raynerin omaelämäkerralliseen romaaniin.
Se kertoo komedian keinoin elämän pinnallisuudesta Hollywoodissa . Keskeinen hahmo on skotlantilainen hautausurakoitsija (David Tennant), joka tulee Amerikkaan naisen (Vinessa Shaw) perässä.
Elokuvassa esiintyy myös Leningrad Cowboys.
Don Michael Paul
Don Michael Paul (s. 17. huhtikuuta 1963 Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja. Hän on muun muassa ohjannut ja käsikirjoittanut elokuvan "Kuoleman selli" (2002).
Palazzolo Acreide
Palazzolo Acreide on kunta Italiassa, Sisilian saarella. Se sjaitsee Syrakusan maakunnassa ja siellä on noin 9 000 asukasta. Pinta-alaltaan kunta on 88 neliökilometriä.
Palazzolo Acreiden naapurikunnat ovat Buscemi, Cassaro, Floridia, Giarratana, Noto, Syrakusa, Solarino, Sortino ja Canicattini Bagni
Palazzolo Acreiden paikalla on ollut asutusta jo pitkään. Sikulien kyliä on alueella ollut jo 1100-luvulta eaa. Antiikin ajalla paikalla sijaitsi Akrain kaupunki, joka oli Syrakusan siirtokunta ja perustettiin noin vuonna 664–663 eaa. Kaupungin kukoistuskausi oli Hieron II:n aikana 200-luvulla eaa. Roomalaisten vallattua Syrakusan vuonna 211 eaa. myös Akrai joutui roomalaisvallan alle. Kaupunki joutui maksamaan veroa Roomaan.
Saraseenit tuhosivat Akrain noin vuonna 827. Italialainen tutkija Tommaso Fazello löysi kaupungin jäännökset 1500-luvulla.
Nykyinen Palazzolo Acreiden kaupunki perustettiin Akrain alapuolelle kukkulan itäiselle rinteelle. Arabimaantieteilijä Abu Abdillah Muhammad al-Idrisi mainitsi uuden kaupungin ensimmäistä kertaa vuonna 1145 nimellä "Balansùl". Kylä oli läänitetty ja se alkoi laajeta 1200-luvulla normannilinnoituksen ympärille. Kylä tuhoutui vuoden 1693 maanjäristyksessä ja uudelleenrakennettiin barokkityylillä 1700-luvulla samalle paikalle.
Palazzolo Acreide rakennettiin lähes kokonaan uudelleen vuoden 1693 maanjäristyksessä, joten kaupunkikuvaa hallitsevat muiden Val di Noton alueen kaupunkien tavoin sisilialaista barokkia edustavat rakennukset.
Kaupungin pääkadut ovat "Corso Vittorio Emanuele" ja "Via Carlo Alberto", jotka yhdistyvät "Piazza del Popolo" -aukiolla. Aukiota hallitsee "Chiesa di San Sebastiano" -kirkko, joka kohoaa portaiden yläpäässä. Kolmilaivainen kirkko on uudelleenrakennettu vuonna 1703 ja se on tunnettu stukkokoristeluistaan, jotka ovat Vito D'Annan töitä.
Corso Vittorio Emanuelen toisessa päässä on kirkko "Chiesa dell'Immacolata", jossa on merkittävä Francesco Lauranan veistos, joka esittää Neitsyt Mariaa ja Jeesus-lasta. Via Carlo Albertolla on monia barokkipalatseja. Poikkikadulla "Via Machiavelli" on "Casa-museo di Antonino Uccello", joka esittelee historiallisia asumuksia.
Muita kaupungin nähtävyyksiä ovat mm. "Piazza Umberto I" -aukiolla sijaitseva kirkko "Chiesa di San Paolo", jonka todennäköisesti suunnitteli Notossa paljon työskennellyt Vincenzo Sinatra ja keskeneräiseksi jäänyt "Chiesa Madonna Annunziata" -kirkko. Jälkimmäisen huomiota herättävä yksityiskohta on julkisivun kierteiset pylväät. Kirkossa on myös Antonello Da Messinan kuuluisa maalaus "Marian ilmestys".
Antiikin Akrain arkeologinen alue sijaitsee nykyisen kaupungin lounaispuolella. Kaupungin akropoliilla sijaitsevat muun muassa kreikkalaisen teatterin ja buleuterionin rauniot. Teatterin vieressä on vanha kreikkalainen kivilouhos, joita kristityt käyttivät myöhemmin asumuksina ja katakombeina.
Vajaan kilometrin päästä arkeologiselta alueelta löytyy 12 kiveenhakattua hahmoa 200-luvulta eaa. Ne edustavat sisilialaista varhaista itämaista kulttia. Suurin veistoksista esittää Vähästä-Aasiasta peräisin olevaa Kybele-jumalatarta.
Kummersdorf
Kummersdorf on maatila noin 25 km Berliinistä etelään. Paikka tuli tunnetuksi Saksan armeijan salaisena rakettitutkimuskeskuksena vuosina 1932 - 1937 ennen keskuksen siirtoa Peenemündeen. Rakettitutkimuksia johtivat Saksan armeijan tykistön insinööriupseeri Walter Dornberger ja Wernher von Braun. Paikalla kehiteltiin V-2:n eli A-4:n edeltäjät A1, A2 ja A3.
16. heinäkuuta vuonna 1934 tohtori Kurt Wahmke ja kaksi hänen apulaistaan kuolivat maatilalla koerakettimoottorin räjähtäessä.
Takaisinoton estäjä
Takaisinoton estäjä voi olla:
Helsinki-Napoli – All Night Long
Helsinki-Napoli – All Night Long on Mika Kaurismäen ohjaama kansainvälinen yhteistyöelokuva vuodelta 1987. Siinä esiintyy monia kansainvälisiä elokuva-alan tähtiä pikkurooleissa: Samuel Fuller on gangsteripomo, Eddie Constantine vanha gangsteri ja Jim Jarmusch baarimikko. Elokuva tapahtuu, nimestään huolimatta, Berliinin alamaailmassa. Helsinki on päähenkilön, suomalaisen taksikuskin (Kari Väänänen), kotikaupunki; Napoli taas hänen vaimonsa (Roberta Manfredi) synnyinseutua.
Mika Kaurismäki palkittiin elokuvasta parhaan tuottajan Jussi-palkinnolla.
Kaurismäen mukaan Quentin Tarantino on sanonut, että elokuva "Pulp Fiction – Tarinoita väkivallasta" on saanut vaikutteita tästä elokuvasta.
Antijudaismi
Antijudaismi on juutalaisen uskonnon ja sen harjoittajien vastustusta. Antijudaismi on uskonnollisesti suuntautunutta, usein kristillistä, ja siten eroaa poliittisiin, rodullisiin ja kulttuurisiin ennakkoluuloihin perustuvasta antisemitismistä. Antijudaistisen ja antisemitistisen suhtautumistavan erottaminen käytännössä on kuitenkin hankalaa.
Kristityt ovat kohdistaneet antijudaistista arvostelua paitsi juutalaisiin, myös kristittyihin. Varhaiskristityt arvostelivat Jeesuksen torjujia ja Raamatun liian kirjaimellisia tulkitsijoita "judaisteiksi". Martti Luther syytti aikansa katolisen kirkon legalistista suhtautumistapaa "juutalaiseksi". Muslimeille "juutalaisuus" oli voima, joka korruptoi pyhiä kirjoituksia.
Ryan Early
Ryan Early (s. 2. toukokuuta 1979 Egham, Surrey, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen näyttelijä. Hän on esiintynyt sivurooleissa useissa brittiläisissä sarjoissa. Hänet tunnetaan Suomessa parhaiten roolistaan konstaapeliharjoittelija Tom Nicholsonina televisiosarjassa "Sydämen asialla".
Esko Miettinen
Esko Miettinen (s. 1947) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Koulutukseltaan hän on teologian maisteri ja humanististen tieteiden kandidaatti. Hän on kirjoittanut fantasiakirjallisuudesta ja uskonnosta teoksissa "Velhot, örkit, sankarit – Johdatus fantasian maailmaan" (2004) ja "Velhon uskontunnustus" (2008).
Marc Ribot
Marc Ribot (s. 21. toukokuuta 1954) on Yhdysvaltalainen New Jerseyn Newarkista kotoisin oleva muusikko, kitaristi, säveltäjä ja laulaja.
Marc Ribotin musiikillinen tyyli on moninaista ja sisältää muun muassa free jazzin. Ribot on työskennellyt lukuisten arvostettujen muusikoiden kuten Tom Waitsin, Elvis Costellon ja säveltäjä John Zornin kanssa.
Ribotin kitaransoiton opettajana toimi Ribotien perhetuttava, haitilainen säveltäjä ja kitaristi Frantz Casseus (1915–1993). Cassiuksen opissa Ribot soitti klassista akustista kitaraa. Vuonna 1978 Ribot muutti New Yorkiin ja vaihtoi sähkökitaran pääinstrumentikseen. New Yorkissa Ribot työskenteli jazz-, soul- ja rhythm 'n blues -projekteissa, kunnes liittyi vuonna 1984 Lounge Lizards -yhtyeeseen.
Vaikka Ribot on kysytty sessiomuusikko ja kuulunut pitkään Tom Waitsin, Elvis Costellon ja säveltäjä John Zornin musiikilliseen lähipiiriin, hänellä on myös oma yhtyeensä Shrek. Suomessa Ribot on esiintynyt useasti. Ensimmäisen kerran Ribot tutustui Suomeen vuonna 1982, jolloin hän oli mukana Wilson Pickettin yhtyeessä.. Vuonna 1991 Ribot esiintyi Ruisrockissa Elvis Costellon kiertueyhtyeessä. Ribotin yhtyeen esiintymistä Tampere Jazz Happeningissä 6. marraskuuta 1993 pidettiin "säkenöivänä". Viimeksi Ribot on esiintynyt suomessa Tampere Jazz Happeningissä 6. marraskuuta 2010 Marc Ribot Sunship -yhtyeensä kanssa.
Major League Lacrosse
Major League Lacrosse (MLL) on pohjoisamerikkalainen haavipallon ammattilaissarja. Sarjaa on pelattu kaudesta 2001 lähtien ja siinä on tällä hetkellä kahdeksan joukkuetta. Enimmillään joukkueita on ollut kymmenen.
Sarjan mestaruuspalkintoa kutsutaan Steinfeld Cupiksi sarjan perustajan mukaan.
Half Past Dead 2
Half Past Dead 2 on vuonna 2007 ilmestynyt yhdysvaltalainen toimintaelokuva, joka on jatkoa Don Michael Paulin ohjaukselle Kuoleman selli vuodelta 2002.
Ernst Mether-Borgström
Ernst Mether-Borgström (2. elokuuta 1917 Helsinki – 28. kesäkuuta 1996) oli suomalainen taidemaalari. Oman luomistyönsä lisäksi hän opetti Taideakatemian koulussa 1945–1947. Hän sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1965, ja hänelle myönnettiin taiteen akateemikon arvo vuonna 1991.
Mether-Borgström aloitti esittävän taiteen parissa, mutta kehittyi nonfiguratiiviseen ja lopulta konkreettiseen taidesuuntaan. Hän lähestyi konstruktivismia, mutta ei ollut ehdottoman puhdasoppinen, kuten Lars-Gunnar Nordström, vaan käytti tarvittaessa työnsä osana figuratiivisia elementtejä. 
__notoc__
Vesipallo kesäolympialaisissa 1972
Vesipallo oli XX kesäolympialaisissa Münchenissä ohjelmassa kuudettatoista kertaa.
Gottfried Wilhelm Leibniz -palkinto
Gottfried Wilhelm Leibniz -palkinto () on Saksan suurin tiedepalkinto. Se on nykyään arvoltaan 2,5 miljoonaa euroa, jotka on käytettävä tutkimusstipendinä seitsemän vuoden kuluessa. Palkinnon voi saada Saksassa työskentelevä tutkija, ja sen myöntää Saksan valtion tutkimusyhteisö Deutsche Forschungsgemeinschaft. Palkintoja on myönnetty vuodesta 1985 alkaen kymmenen kappaletta vuosittain. Palkinto on nimetty filosofi Gottfried Leibnizin mukaan.
Razamanaz
Razamanaz on Nazarethin läpimurtolevy vuodelta 1973.
Albumi sisältää muun muassa klassikoksi nousseen nimikappaleen sekä Britannian single-listalla korkealle nousseet kappaleet "Broken Down Angel" (UK 9.) ja "Bad Bad Boy" (UK 10.). Itse albumi nousi sijalle 11. Britannian listoilla.
Tuottajana toimi Deep Purplesta tuttu Roger Glover ja edellisen albumin kokeilevasta suuntauksesta oli palattu hänen johdollaan perus-hard rock-soundiin. Kitaristi Manny Charltonin mukaan myös Pete Townshendia ja Jimmy Pagea oli kysytty tuottamaan albumi, mutta Glover oli nähnyt yhtyeen livenä Purplen lämmittelijänä ja halusi tuottaa albumin.
Albumista on julkaistu useampi remasteroitu versio.
Loud ’N’ Proud
Loud ’N’ Proud on Nazarethin albumi vuodelta 1973. Se sisältää hitiksi nousseen Joni Mitchell-coverin ”This Flight Tonight” (UK 11.).
sekä:
Smedsbyn koulu
Smedsbyn ruotsinkielinen koulu () on Espoon Mankkaalla sijaitseva ruotsinkielinen peruskoulu (luokat 1–6). Koulu on pieni, ja siinä on noin 100 oppilasta.
Ennen vuoden 1977 peruskoulu-uudistusta koulu oli ruotsinkielinen Smedsby folkskola.
Home from Home
Home from Home on skate punk -yhtye Millencolinin viides studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2002. Kappaleista Man or Mouse, Kemp ja Battery Check on tehty myös singlet sekä musiikkivideot.
Kappaleesta Battery Check on tehty myös ruotsinkielinen versio "E20 Norr".