hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Jaroslav I Viisas
Jaroslav I Viisas () (978–1054) oli Rostovin ja Novgorodin ruhtinas ja Kiovan suuriruhtinas vuodesta 1019. Hän oli Vladimir Suuren poika, joka nousi valtaan syrjäyttämällä kaikki veljensä.
Jaroslav laajensi Kiovan Venäjän ulottumaan Laatokasta ja Itämerestä Kaukasukselle ja Mustaanmereen sekä perusti Tarton. Jaroslavin tekojen seurauksena Kiovasta tuli lopullisesti kristitty valtio. Hän yhdisti Venäjän ruhtinaskunnat veljiensä kustannuksella. Kiovaan syntyi Jaroslavin hallitusaikana n. 400 kirkkoa, ja se oli merkittävä talouden keskus.
Jaroslav pyrki sivistystason nostamiseen. Hän laaditutti myös kirkkolakeja ja Venäjän ensimmäisen lakikokoelman: Russkaja Pravda. Koska hän rauhan­omaisesti kehitti varsin merkittävästi valta­kuntansa kulttuuria ja hallintoa, kronikoitsijat antoivat hänelle kunnia­nimen "Uusi Salomon."
Jaroslav Viisaan aikana Venäjän ulkopolitiikka oli aktiivista: hän muodosti suhteita Bysanttiin ja avioliittopolitiikkansa kautta myös Länsi-Eurooppaan. Pojat menivät naimisiin Saksan ja Puolan prinsessojen kanssa ja tyttärensä hän naittoi eri maiden kuninkaallisille.Avioliitot kertoivat lännen tuntemasta arvostuksesta ruhtinasta kohtaan, ja lopulta Kiovan Venäjä tunnustettiinkin eurooppalaiseksi valtioksi.
Jaroslav perusti Jurjevin (nykyään Tartto) vuonna 1030, jonka valloitti virolaisilta, Jaroslavlin Volgan varrelle, Bila Tserkvan ja Novhorod-Siverskyin Ukrainaan sekä Jarosławin Puolaan.
Merseburgin piispa Thietmar av Merseburgin mielestä Kiova oli mahtava kaupunki, jossa oli lähes 400 kirkkoa ja 8 toria. Toinen läntinen historioitsija, Adam Bremeniläinen, nimitti Kiovaa Konstantinopolin kilpailijaksi, "kiiltäväksi koruksi".
Jaroslavin aikana perustettiin ensimmäiset luostarit Kiovan Venäjälle. Vuonna 1030 hän perusti Pyhän suurmarttyyri Georgios Voittajan kunniaksi eri luostareita: Novgorodiin Jurjevin luostarin, Kiovan luolaluostarin sekä otti käyttöön uuden ortodoksisen pyhäpäivän Jurjevin päivän, 26.11. (9.12 gregoriaaninen kalenteri). Jaroslav painatti kirkkojärjestyksen, jossa määriteltiin kirkon ja valtion suhde toisiinsa sekä "Russkaja Pravda", joka oli muinaisvenäläinen feodaalioikeus. Vuonna 1051 hän kokosi arkkipiispat yhteen ja nimitti itse metropoliitaksi Ilarionin. Kokous suoritettiin ensimmäistä kertaa ilman Konstantinopolin patriarkkaa. Ilarionista tuli ensimmäinen venäläinen metropoliitta. Hän aloitti suuren työn bysanttilaisten ja muiden kirkkoslaavilla kirjoitettujen kirjojen kääntämiseksi muinaisvenäjän kielelle. Vuonna 1028 Novgorodiin perustettiin ensimmäinen iso koulu, jonne tuli lähes 300 pappien ja kyläpäälliköiden lasta opiskelemaan.. Siihen aikaan ilmestyivät myös ensimmäiset kolikot tekstillä "Jaroslavin hopea". Kolikon toisella puolella oli Jeesus Kristus ja toisella puolella Pyhä Yrjö, Jaroslavin suojeluspyhimys.
Pohjoisten alueiden rauhan ylläpitoa varten Jaroslav lähetti vuosittain varjageille 300 grivnaa hopeaa. Tämä oli pieni ja symbolinen maksu rauhan ylläpidosta varjagien kanssa sekä pohjoisten alueiden suojelusta.
Éamon Ó Cuív
Éamon Ó Cuív, (s. 23. kesäkuuta 1950) on irlantilainen poliitikko. Ó Cuív edustaa Fianna Fáil-puoluetta Dáil Éireannissa, Irlannin parlamentissa vuodesta 1992.
Éamon Ó Cuív on Irlannin entisen presidentin ja taoiseachin, Eamon de Valeran lapsenlapsi.
Hannu Siitonen
Hannu Juhani Siitonen (s. 18. maaliskuuta 1949 Parikkala) on suomalainen keihäänheittäjä ja luontokuvaaja. Siitonen oli 1970-luvulla menestyneimpiä suomalaisia keihäänheittäjiä. Hän voitti Euroopan mestaruuden Roomassa vuonna 1974 ja sai hopeamitalin Montrealin olympiakisoissa vuonna 1976.
Urheilu-uransa jälkeen Siitonen on saanut tunnustusta valokuvaajana. Hänet tunnetaan etenkin kuukkelista kertovista kuvistaan. Hän sai Kaakkois-Suomen ympäristökeskuksen vuoden 2004 ympäristöpalkinnon ponnisteluistaan kuukkelin ja sen elinympäristön suojelemiseksi.
Kesällä 1973 hurjakuntoinen Siitonen heitti kuudessa kisassa yli 90 metriä. Hän heitti kesäkuussa Suomen ennätyksen 93,90 metriä ja sivusi tulostaan heinäkuussa. Tulos säilyi Suomen ennätyksenä kunnes keihäsmallia vaihdettiin vuonna 1986.
Siitonen on harrastanut luonnossa liikkumista pienestä pitäen. Isänsä mukana metsätöissä kulkiessaan hän tarkkaili kuukkeleita, jotka myöhemmin katosivat Siitosen kotiseudun Parikkalan metsistä kolmeksikymmeneksi vuodeksi. Vuonna 1994 Siitonen havaitsi metsässä pesivän kuukkelipariskunnan ja alkoi tarkkailla ja kuvata lajia. Vuonna 2003 ilmestyi hänen kuukkelikuvistaan kirja "Kuukkeli – sielulintu", johon tekstit on kirjoittanut Heikki Willamo. WWF valitsi kirjan vuoden 2003 luontokirjaksi.
Siitonen on toiminut pääkuvaajana teoksessa "Kotka ja tuhat joutsenta" (2003), jossa suomalainen tutkijaryhmä esittelee Karjalankannaksella sijaitsevan, rikkaana lintuparatiisina tunnetun Äyräpäänjärven luonnon nykytilaa. Hän on pitänyt useita valokuvanäyttelyitä. Näyttelyistä "Kuukkelin metsä" on ollut esillä muun muassa Merenkurkun luontokeskus Terranovassa, Seitsemisen luontokeskuksessa ja Hämeen luontokeskuksessa ja "Kuukkelin vuosi" Tampereen pääkirjastossa ja metsämuseo Lustossa. Siitosen ja Tapani Räsäsen kutsunäyttely "Kaunis Karjalamme" oli esillä Helsingissä Sanomatalossa vuonna 2006.
Pohjoismaiset hiihtolajit talviolympialaisissa 1960
Vuoden 1960 talviolympialaiset järjestettiin Squaw Valleyssä, Yhdysvalloissa. Pohjoismaisissa hiihtolajeissa (maastohiihto, yhdistetty, mäkihyppy) kilpailtiin kaikkiaan kahdeksassa lajissa. Kilpailut toimivat myös kyseisen vuoden maailmanmestaruuskilpailuina.
Matti Melkonen
Matti Melkonen oli suomalainen Asmo Alhon piirtämä sarjakuva, joka ilmestyi Suomen Kuvalehdessä vuosina 1940-1975.
Melkonen seikkaili samalla sivulla kuin aikaisempi samantyylinen sarjakuva, Herra Kerhonen. Tosin siinä missä maaseudulla viihtyvä Kerhonen oli raidallista liitupukua käyttävä osin kaljuuntunut, ikääntynyt porvarisherra, Melkonen oli keski-ikäinen, nykyaikaiseen pukuun sonnustautunut huopahattua käyttävä kaupunkilaisherra. Tukkakin oli Melkosella tuuhea, tosin aina hyvin siististi kammattu. Aikakausi siis vaihtui, kun Kerhonen väistyi ja nykyaikaisempi Melkonen astui hänen tilalleen.
Matti Melkonen oli kohtalaisen tanakka, johtavassa asemassa oleva herra, joka usein kotimatkallaan joutui kiusaukseen poiketa oluella. Hänellä oli myös taipumusta pikku kepposiin, kunhan silmä vältti. Kotonaan hän oli tomeran rouvansa tossun alla, kuten tapana tällaisissa sarjoissa on. Sukupuolten välinen taisto tosin kuumeni aina välillä.
Sarjakuvan huumori oli sanatonta ja perustui kuvalliseen kerrontaan. Vasta loppuaikoina Matti Melkonen puhutteli lukijaa myös kuvien alla olevin tekstein.
Herra Melkosen tunnusmerkki oli neliön muotoinen nenä.
Otava julkaisi vuonna 1946 Matti Melkonen -albumin. Sarjakuva oli hyvin pitkäikäinen ja se ilmestyi peräti 35 vuotta.
Pohjoismaiset hiihtolajit talviolympialaisissa 1956
Vuoden 1956 talviolympialaiset järjestettiin Cortina d'Ampezzossa, Italiassa. Pohjoismaisissa hiihtolajeissa (maastohiihto, yhdistetty, mäkihyppy) kilpailtiin kaikkiaan kahdeksassa lajissa.
Ensimmäistä kertaa mukana oli naisten viesti. Aikaisemmista kisoista poiketen miesten 18 kilometrin hiihtoa ei hiihdetty, vaan tilalla olivat 15 ja 30 kilometrin kilpailut. Kilpailut toimivat myös kyseisen vuoden maailmanmestaruuskilpailuina.
Penelope
Penelope () on kreikkalaisessa mytologiassa Odysseuksen vaimo ja Telemakhoksen äiti. Penelope joutui olemaan monta vuotta erossa miehestään, joka viipyi ensin Troijan sodassa ja sen jälkeen vaivalloisella paluumatkallaan, "Odysseiallaan". Tänä aikana monet kosijat tavoittelivat Penelopea, joka kuitenkin pysyi uskollisena miehelleen. Palattuaan kotiinsa Odysseus tappoi kaikki Penelopen kosiskelijat.
Dean Butterworth
Dean Butterworth (s. 26. syyskuuta 1976) on nykyään Good Charlotte -yhtyeen rumpali, Chris Wilsonin jätettyä yhtyeen. Hän syntyi Rochdalessa, Englannissa, mutta hän muutti perheensä kanssa Yhdysvaltoihin 10-vuotiaana ja alkoi soittaa rumpuja 13 vuoden ikäisenä. Deanin tunnetaan myös nimellä "Deano".
Chris Wilson
Christopher John Wilson (1956 – 16. tammikuuta 2019) oli australialainen blues-muusikko. Hän soitti monilla festivaaleilla ympäri maailman. Hän myös soitti muun muassa Bob Dylanin ja Paul Kellyn kanssa. Tuoreempaa oli yhteistyö Jimmy Littlen kanssa, mikä tuotti vanhan afroamerikkalaisen työlaulun Cottonfields australialaisversion.
Dusty Brill
Dusty Brill on ammattilaisrumpali, joka ennen soitti pop-rock-yhtye Good Charlottessa. Brill otettiin yhtyeeseen Aaron Escolopion seuraajaksi. Hänen oli tarkoitus viipyä yhtyeessä pidempäänkin, mutta päätti erota siitä syyskuussa 2001. Dusty Brillin muita yhtyeitä ovat olleet Jesus Eater, The Misery, Power on Hold, Choke 66, Smatch ja Kids on Coffee.
Aaron Escolopio
Aaron Escolopio on rumpali, joka soitti ennen Good Charlotte -yhtyeessä. Hän jätti sen liittyäkseen veljensä yhtyeeseen, Wakefieldiin. Hän oli Good Charlottessa 5 vuotta, mutta erosi tästä hieman ennen kuin se teki toisen albuminsa nimeltä The Young and the Hopeless.
Cortina d’Ampezzo
Cortina d’Ampezzo on lomailu- ja talviurheilukeskus Venetossa, Italian pohjoisosassa. Cortina sijaitsee 1 200 metrin korkeudella merenpinnasta, ja asukkaita siellä on noin 8 000. Kaupunkia ympäröivät vuoret, Ampezzon Dolomiitit, joihin kuuluvat muun muassa Tofane (3 244 m), Monte Cristallo (3 221 m), Pomagagnon (2 450 m), Sorapiss (3 205 m) ja Monte Antelao (3 264 m).
Cortinassa pidettiin vuoden 1956 talviolympialaiset. Olympialaiset oli määrä pitää jo vuonna 1944, mutta kisat peruttiin toisen maailmansodan vuoksi.
Alppihiihdon maailmancupin osakilpailuja järjestetään Cortina d’Ampezzossa. Kaupungista lähti myös maastohiihdon Tour de Skin ohjelmassa aikaisemmin ollut miesten 35 km etappi Dobbiaco/Toblachiin.
Alueen alppimaisemissa on kuvattu myös monia elokuvia, muun muassa "Cliffhanger – kuilun partaalla", "Vaaleanpunainen pantteri" sekä James Bond -elokuva "Erittäin salainen".
Suomen oikeusministeri
Suomen oikeusministeri on valtioneuvoston jäsen, joka johtaa Suomen oikeusministeriötä.
Ennen vuoden 2000 perustuslakia oikeusministeriltä vaadittiin oikeustieteellistä korkeakoulututkintoa, mutta tämä vaatimus poistui uuden perustuslain myötä vuonna 2000.
Oikeusministereinä on ollut uuden perustuslain aikana kaksi henkilöä, joilla ei ole oikeustieteellistä yliopistotutkintoa: Leena Luhtanen (2005–2007), joka on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri, ja Jari Lindström (2015–2017), joka on koulutukseltaan laborantti.
Utumno
Utumno on kuvitteellinen linnoitus J.R.R. Tolkienin Silmarillion-kirjassa. Se oli Melkorin pohjoinen linnoitus esiajoilla, jolloin maan muoto oli juuri saatu järjestettyä ja "valar" olivat pystyttäneen valtakuntansa Keski-Maahan Almarenin saarelle ja nuori maailma kylpi kahden lampun Illuinin ja Ormalin valossa. Melkorin linnoitus oli kuitenkin kaukana pohjoisessa, eikä lamppujen valo sinne yltänyt. Utumno tuhoutui, kun haltiat heräsivät ja heitä suojellakseen "valar" kävivät sotaan Melkoria vastaan.
Tuhannen dollarin nousukas
Tuhannen dollarin nousukas ("Safety Last", suomeksi myös Turvallisuus viimeiseksi ja Harold iskukunnossa) on Harold Lloydin tunnetuin mykkäelokuva, joka valmistui vuonna 1923. Elokuva sai ilmestyessään hyvän vastaanoton ja vakiinnutti Lloydin paikan tärkeimpien henkilöiden joukossa varhaisen mykkäelokuvan ajalla. Elokuva huipentuu jaksoon, jossa Lloydin esittämä päähenkilö joutuu kiipeämään kerrostalon seinää ylös erilaisia koomisia vaaratilanteita kohdaten.
Pienen kaupungin poika lähtee suurkaupunkiin paremman elämän toivossa. Kotikaupunkiin jää tyttöystävä, jonka kanssa poika on luvannut mennä naimisiin kunhan ensin on rikastunut. Suurkaupungissa poika ei saavuta haluamaansa mainetta ja kunniaa vaan päätyy työskentelemään apulaiseksi tavaratalon liinavaateosastolle. Hän kuitenkin lähettelee tyttöystävälleen mahtipontisia kirjeitä menestyksestään ja upottaa vähäiset rahansa kirjeiden mukana lähettämiinsä kalliisiin lahjoihin. Menestyksestä vakuuttunut tyttö päättää tulla tapaamaan poikaa varoittamatta etukäteen. Pojalle tulee kiire yrittää peittää valheidensa jäljet.
Poika saa sattumalta kuulla, että tavaratalon johtaja tarjoaa tuhannen dollarin palkkiota hyvän mainostempun keksijälle. Hänen rakennustyöläisenä työskentelevä ystävänsä on taitava kiipeilijä, joten hän ehdottaa tavaratalolle julkisuustempausta, jossa salaperäinen mies kiipeää kerrostalon seinää ylös. Tapahtuman alkaessa paikalle kuitenkin osuu poliisi, jolla on vanhoja kaunoja mainitun ystävän kanssa, eikä tämä siksi uskalla näyttäytyä. Poika lupautuu itse kiipeämään ensimmäisen kerroksen, minkä jälkeen hänen on tarkoitus vaihtaa paikkoja ystävänsä kanssa kadulla olevan yleisön huomaamatta. Ystävä ei kuitenkaan onnistu karistamaan sitkeää poliisia kannoiltaan, joten poika joutuu kiipeämään seinää pitkin kerroksen toisensa jälkeen aina katolle saakka kehnoista kiipeilytaidoistaan huolimatta. Matkan varrelle osuvat kaikki mahdolliset vaaratilanteet. Kun hän lopulta selviää katon harjalle, tyttöystävä ottaa hänet siellä vastaan hääpuvussa.
Elokuvan kohtaukset on luotu ilman erikoistehosteita ja osa kuvattiin korkeissa rakennuksissa. Vaikka Lloyd suoritti yleensä omat stunttinsa, kuitenkin kohtauksessa, jossa Lloydin esittämä hahmo kiipeää pitkin rakennuksen seinää, toimi kiipeilijänä Lloydin sijaan elokuvan tekoon innoittanut "ihmiskärpänen" Bill Strother. Elokuvan kuuluisin kohtaus, jossa Lloyd roikkuu kellon viisarista, kuvattiin erään Los Angelesin rakennuksen katolta. Vaikka kohtauksessa käytettiin hyväksi eri kamerakulmia, oli kohtaus hyvin vaarallinen ja vaativa Lloydin käsiproteesin takia. Kohtaus (kuva) on mykkäelokuvien kuuluisimpia.
Browning M1919
Browning M1919 .30 Cal on Yhdysvaltain käyttämä rekyylitoiminen, vyösyöttöinen, ilmajäähdytteinen konekivääri, joka hyväksyttiin palvelukseen vuonna 1919. Konekivääri on kehitetty John M. Browningin ensimmäisen maailmansodan aikaisesta M1917-mallista. Asetta käytettiin toisessa maailmansodassa, Korean sodassa ja vielä Vietnamin sodassa, sekä 7,62×51 mm NATO -patruunalle muutettuna Yhdysvalloissa 1990-luvulle ja muualla nykyäänkin.
Se painaa 14 kiloa ja sen tulinopeus on 400–600 laukausta minuutissa.
Aseen kuumenemisen vuoksi suurin käytännön tulinopeus on noin 60 laukausta minuutissa puolen tunnin ajan.
Eliöyhteisö
Eliöyhteisö on samalla alueella elävien eri lajien populaatioiden muodostama kokonaisuus. Eliöyhteisö puolestaan muodostaa yhdessä alueen elottoman luonnon kanssa ekosysteemin.
Erilaiset eliöyhteisöt edustavat enemmän tai vähemmän jompaakumpaa päätyyppiä: suljettua yhteisöä, jossa yhdenkin lajin poistolla on suuri vaikutus muihin lajeihin, tai avointa yhteisöä, jossa lajien esiintyminen on toisistaan riippumatonta. Eliöyhteisön luonteeseen vaikuttaa muun muassa alueen sateisuus ja ravinteisuus, sekä lajien evolutiivinen kehitys.
Eliöyhteisöjä tutkiva tiede on ekologiaa, tarkemmin sanottuna yhteisöekologiaa. Yhteisöekologia tutkii eliöyhteisöjen rakennetta, biodiversiteettiä, kehitystä ja vakautta. Eliöyhteisöjä kuvailevia muuttujia ovat esimerkiksi niiden lajimäärät, ekologiset lokerot ja ravintoverkot. Myös lajien välisen kilpailun tutkiminen on olennainen osa yhteisöekologiaa. Esimerkkeinä yhteisöekologisesta tutkimuksesta voisivat olla eri tiaislajien muodostamien parvien ravintokäyttäytyminen talvella tai hankajalkaislajien jakautuminen eri syvyyksiin järvessä. Yhteisöekologia saattaa tutkia osittain päällekkäisiä aiheita populaatio- tai ekosysteemiekologian kanssa.
Yhteisöekologisella tutkimuksella voidaan selvittää muun muassa ihmisen vaikutusta luontoon. Ihminenhän voi muuttaa eliöyhteisön rakennetta radikaalisti esimerkiksi istuttamalla eliöyhteisöön uusia lajeja.
Eliöyhteisöt saattavat olla muutoksen tilassa, jota kutsutaan sukkessioksi. Sukkessiota on esimerkiksi nuoren sekametsän kehittyminen ajan kuluessa vanhaksi kuusimetsäksi. Muutosta tapahtuu, koska eliöt muuttavat ympäristöään (esimerkiksi kasvava kuusi alkaa varjostaa maata oksiensa alla), jolloin lajeja saattaa hävitä yhteisön alueelta ja vastaavasti uusille lajeille tarjoutuu sopivia elinpaikkoja. Sukkessio päättyy, kun eliöyhteisö on saavuttanut vakaan tilan. Sukkessio on kliimaksissaan esimerkiksi ikimetsissä. Uusi sukkessiokehitys alkaa esimerkiksi metsäpalon jälkeen.
Eliöiden ravintoketjut saavat alkunsa yhteyttävästä eliöstä eli useimmiten kasveista sekä niiden käyttämistä ravinteista. Yhteyttävät eliöt ovat tuottajia. Niitä sanotaan omavaraisiksi eli autotrofeiksi. Toisenvaraiset eliöt eli heterotrofit käyttävät tuottajia hyödykseen. Esimerkiksi autotrofista heinää syövä lehmä on toisenvarainen.
Toisenvaraiset eliöt voidaan jakaa kuluttajiin ja hajottajiin. Kuluttajia ovat eläimet, jotka ovat kasvinsyöjiä, saalistajia tai loisia. Ne käyttävät muita eliöitä ravinnonlähteenään. Hajottajia ovat eliöt (muun muassa sienet ja bakteerit), jotka käyttävät ravintonaan kuolleita eliöitä. Eliöiden ravintoketjut liittyvät toisiinsa ja muodostavat yhtenäisiä ravintoverkkoja.
Max ja Moritz
Max ja Moritz on ilmeisesti opettavaiseksi tarkoitettu saksalainen kuvakertomus vuodelta 1865, jonka laati Wilhelm Busch. Se kertoo kahdesta kurittomasta pojasta, jotka eivät lakkaa tekemästä kepposia ja jotka jauhetaan lopulta jyviksi. Suomeksi kertomuksen riimitteli Kalle Väänänen.
Kertomus alkaa näin:
Max ja Moritz edustaa eurooppalaista 1800-luvun kuvakertomusta, jota on pidetty modernin sarjakuvan eräänä edeltäjänä. Max ja Moritz itse oli vanhimman edelleen jatkuvan sarjakuvastripin, Rudolph Dirksin Kissalan poikien ("Katzenjammer Kids"), esikuva.
Mikko Huhtala
Mikko Kustaa Huhtala (s. 30. maaliskuuta 1952 Lapua) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut painija ja olympiamitalisti. Parhaina vuosinaan hän paini alle 74:n ja alle 82 kilon sarjoissa.
Huhtala voitti olympiapronssia Moskovassa 1980 ja sijoittui neljänneksi Montréalissa 1976. MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa Oslossa 1981 ja EM-kisoissa hopeaa Prievidzassa 1980. Muissa MM-kilpailuissa hän sijoittui seitsemänneksi vuonna 1975 ja 11:nneksi vuonna 1974. EM-kilpailuissa hän oli neljäs vuonna 1976, viides vuosina 1978 ja 1981 sekä kuudes vuosina 1976 ja 1979. Hän voitti Pohjoismaiden mestaruuden vuonna 1982 ja sotilaiden maailmanmestaruuden vuonna 1974.
Seuratasolla Huhtala edusti Lapuan Virkiää. Hän voitti viisi Suomen mestaruutta, 74 kilon sarjassa vuosina 1976, 1977, 1978 ja 1980 sekä 82 kilon sarjassa vuonna 1979. SM-hopeaa hän sai vuosina 1974 ja 1982 sekä pronssia vuosina 1975 ja 1981.
Mikko Huhtalan serkku Ilmari Huhtala voitti kreikkalais-roomalaisen painin Suomen mestaruuden 52-kiloisten sarjassa vuonna 1972.
Maria Andersson
Maria Eufrosyne Andersson (väitetään syntyneen 24. joulukuuta 1828 Viipuri – 24. elokuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen palvelijatar, jonka on väitetty saavuttaneen peräti 117 vuoden iän. Tällä saavutuksella hän olisi pitkäikäisin tunnettu suomalainen. Anderssonin syntymäajasta ja poikkeuksellisen korkeasta iästä ei kuitenkaan ole esitetty luotettavia todisteita.
Maria Anderssonin isä oli sotilassoittaja ja myöhemmin vahtimestari. Andersson aloitti työnteon jo lapsena ja työskenteli palvelijattarena herrasväen perheissä. Hänen on sanottu matkustaneen isäntäväkien mukana ulkomaita myöten ja puhuneen suomea, ruotsia sekä venäjää. Myöhemmällä iällä hän myi kukkia kadulla Helsingin keskustassa. Andersson oli naimaton ja lapseton. Kun hän täytti (tiettävästi) 110 vuotta, häntä muistettiin juhlatervehdyksin ja Helsingin kaupunki myönsi hänelle kunnianosoituksena 500 markan kuukausieläkkeen. Anderssonin on väitetty asuneen Helsingissä 110 vuotta, viimeiset vuotensa Kivelän sairaalassa. Hänen kuoltuaan kaupunki järjesti hänelle juhlavat hautajaiset. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaan vanhalle alueelle. Hautakivessä lukee ”"Helsingin vanhimman asukkaan muistolle Helsingin kaupunginhallitus pystytti"”. Nykyään Anderssonin ennätysikää pidetään kuitenkin kiistanalaisena.
Mikäli Anderssonin kuolinikä pitäisi paikkansa, hän kuuluisi maailman kaikkien aikojen vanhimpien ihmisten joukkoon. 117 vuoden iän ovat tiettävästi saavuttaneet ainoastaan Jeanne Calment (122), Sarah Knauss (119), Violet Brown (117), Lucy Hannah (117), Marie-Louise Meilleur (117), Emma Morano (117), Misao Ōkawa (117), Nabi Tajima (117) ja Chiyo Miyako (117).
Minea Blomqvist-Kakko
Minea ”Minni” Cecilia Blomqvist-Kakko (s. 12. maaliskuuta 1985 Espoo) on suomalainen golf-pelaaja. Hän on pelannut ammattilaisena loppuvuodesta 2003 alkaen.
Blomqvist-Kakko valittiin vuoden 2004 tulokkaaksi ("Rookie of the Year") Ladies European Tourilla. Hän on myös ensimmäinen suomalainen golfaaja, joka on voittanut jollakin päätourilla. Voitto tuli Unkarissa vuoden 2004 Ladies Central European Open -kilpailussa. Samana vuonna, heti ensimmäisessä pelaamassaan major-kilpailussa, Women’s British Openissa, hän teki kautta aikojen alhaisimman kierrostuloksen 62 (-10) sekä miesten että naisten major-kilpailut huomioon ottaen. Kaudelle 2006 Blomqvist sai ensimmäisenä suomalaisena pelioikeuden LPGA-kiertueelle.
Blomqvist-Kakko pelaa Callaway-mailoilla ja Titleist Pro V1x -palloilla. Kauden 2007 alusta alkaen hänen valmentajinaan ovat toimineet Timo Rauhala, Pia Nilsson sekä Lynn Marriott. Hänen managerinsa on Hjallis Harkimo. Blomqvist edustaa kotikenttänsä Kullo Golf -seuraa ja hänen pääyhteistyökumppaneitaan ovat Finnair, Mercedes-Benz, Pohjola ja Silmäasema.
Minea Blomqvist-Kakko on naimisissa golfaaja Roope Kakon kanssa ja heille syntyi poikalapsi maaliskuussa 2010. Pari avioitui 31. joulukuuta 2011. Sekä Roope että Roopen veli Karri ovat toimineet Blomqvistin "caddienä".
Paul Huge
Paul Huge (oikealta nimeltään Paul Tobias) on yhdysvaltalainen kitaristi, joka on Axl Rosen lapsuudenystävä ja pitkäaikainen yhteistyökumppani. Hän liittyi uuteen Guns N’ Rosesiin jo 1990-luvun puolella – vielä kun Slash ja Duff McKagan olivat yhtyeessä.
Huge ei pidä keikkailusta vaan viihtyy paremmin studiossa. Hän suostui kuitenkin uuden Guns N’ Rosesin keikkailevaan miehistöön ja teki kaikki yhtyeen vuosien 2000–2001 keikat, joiden jälkeen Richard Fortus kuitenkin korvasi hänet. Axl kertoi syyksi Hugen paremman sopivuuden studioympäristöön.
Georg Tallberg
Georg Bertil Tallberg (s. 6. huhtikuuta 1961 Helsinki) on entinen suomalainen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti.
Tallberg saavutti olympiapronssia Moskovan 1980 kisoissa purjehduksen 470-luokassa yhdessä Jouko Lindgrenin kanssa. Saman vuoden EM-kilpailuissa he sijoittuivat kahdeksansiksi. H-veneellä Tallberg saavutti MM-pronssia vuonna 1987.
Tallberg toimi Suomen purjehdusjoukkueen valmentajana muun muassa kolmissa olympiakisoissa. Hänen valmennettaviaan ovat olleet olympiavoittaja Thomas Johanson ja vaimo Anna Slunga-Tallberg. Hänen isänsä Carl Johan Tallberg sekä serkkunsa Peter Tallberg, Johan Tallberg, Henrik Tallberg ja Claes Henrik Tallberg ovat myös menestyneet kilpapurjehtijoina.
Monopolistinen kilpailu
Monopolistinen kilpailu on yleinen markkinamuoto. Se poikkeaa täydellisestä kilpailusta siten, että valmistajat pyrkivät tekemään tuotteensa kilpailijoiden tuotteista poikkeaviksi. Esimerkiksi muotivaatteiden ja autojen markkinoiden voidaan ajatella olevan monopolistisia.
Monopolistisella markkinoilla on seuraavat ominaisuudet:Monopolistiset markkinat poikkeavat siis täydellisen kilpailun markkinoista ainoastaan heterogeenisyyden kohdalla. Tämä antaa yrityksille markkinavoimaa: ne voivat nostaa hintaa luottaen kuluttajien uskollisuuteen tuotemerkkiä kohtaan.
Monopolistiset markkinat ovat tehottomia, mutta markkinoiden sääntely on yleensä niin vaikeaa, että monopolistisen kilpailun tehottomuus on pienempää kuin sääntelyn kustannukset. Hallinnon pitäisi valvoa kaikkia yrityksiä, jotka myyvät heterogeenisiä tuotteita. Monopolistisen kilpailun voidaan katsoa kannustavan tuotemerkkien luomiseen ja markkinointiin.
Kioski
Kioski on perinteisesti pieni myymälä, jossa asiakas asioi luukun kautta. Suomen aukioloaikalaissa kioskiksi katsotaan kaikki alle 100 m² myymälät, joihin myös pienimmät päivittäistavarakaupat lukeutuvat.
Kioskit ovat perinteisesti myyneet juomia, jäätelöä, makeisia, arpoja, lehtiä, tupakkaa, postimerkkejä ja muuta pientä ja hyvin säilyvää tavaraa. Pikaruokaa myyviä kioskeja kutsutaan grillikioskeiksi. Nykyään kioskit ovat ryhtyneet myymään myös tuoretavaraa ja rahalainoja. Vuodesta 1995 on myös keskiolutta saanut myydä kioskeissa, joissa ostokset tehdään sisätiloissa (ns. luukuttomat sisäkioskit).
Välimeren ja Lähi-idän alueella "kioski" (; ; ) on pieni puutarhapaviljonki, jonka yksi tai useampi seinä on avoin. Suomalainen vastaava on huvimaja. Sana on persialaista alkuperää.
Jouko Lindgren
Jouko Rainer Lindgren (s. 15. huhtikuuta 1955 Helsinki) on suomalainen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti.
Lindgren voitti Moskovan kesäolympialaisissa 1980 pronssia 470-luokassa yhdessä Georg Tallbergin kanssa. Saman vuoden EM-kilpailuissa he sijoittuivat kahdeksansiksi.
Suomen mestaruuden Lindgren voitti Windmill-luokassa 1973 sekä 470-luokassa 1976, 1977 ja 1980. Lindgren jatkoi purjehtimista ensiksi Star-luokassa ja purjehtii edelleen Louhi-luokassa, kansainvälisissä kilpailuissa mn. Välimerellä. Lindgren on myös kysytty taktikko/miehistönjäsen kölivenekilpailuissa itämerellä. Hän oli mm. tärkeä osa Condoleezza-nimisen Swan 43:sen kolmosijassa Oras-Swan-regattassa 2016.
Jouko Lindgrenin pojat Niklas ja Joonas Lindgren ovat myös purjehduksen olympiaedustajia.
Pohjoismaiset hiihtolajit talviolympialaisissa 1928
Vuoden 1928 talviolympialaiset järjestettiin Sankt Moritzissa, Sveitsissä. Pohjoismaisissa hiihtolajeissa (maastohiihto, yhdistetty, mäkihyppy) järjestettiin neljä kilpailua. Kilpailut toimivat myös saman vuoden maailmanmestaruuskilpailuina.
Paraboloidi
Paraboloidi on kolmiulotteinen kappale matemaattisessa avaruudessa. Paraboloideja on kahta tyyppiä, elliptinen paraboloidi ja hyperbolinen paraboloidi. Elliptistä paraboloidia kuvaa yhtälö:
Hyperbolista paraboloidia kuvaa yhtälö:
Paraboloidin voidaan ajatella muodostuvan niin, että paraabeli liikkuu samansuuntaisena avaruudessa siten, että sen huippu pysyy toisella paraabelilla, joka on kiinteä ja sijaitsee liikkuvan paraabelin tasoa vastaan kohtisuorassa tasossa. Jos molemmat paraabelit aukeavat samaan suuntaan, saadaan elliptinen paraabeli; jos ne aukeavat vastakkaisiin suuntiin, saadaan hyperbolinen paraboloidi
Elliptinen paraboloidi on muodoltaan kuppimainen. Sen tasoleikkaukset ovat paraabeleja tai ellipsejä, erikoistapauksessa ympyröitä. Jos elliptisen paraboloidin yhtälössä a = b, kappale on ympyräpohjainen ja sitä kutsutaan pyörähdysparaboloidiksi. Tällainen kappale syntyy, kun paraabeli pyörähtää akselinsa ympäri. Pyörähdysparaboloidia voidaan käyttää peilinä, koska siinä ei esiinny pallopeileille ominaista pallopoikkeamaa.
Hyperbolista paraboloidia kutsutaan sen muodon vuoksi joskus myös satulapinnaksi. Sen tasoleikkaukset ovat paraabeleja tai hyperbelejä.
Pohjoismaiset hiihtolajit talviolympialaisissa 1952
Vuoden 1952 talviolympialaiset järjestettiin Oslossa, Norjassa. Pohjoismaisissa hiihtolajeissa (maastohiihto, yhdistetty, mäkihyppy) kilpailtiin kaikkiaan kuudessa lajissa. Ensimmäistä kertaa mukana oli naisten maastohiihtokilpailu. Kilpailut toimivat myös kyseisen vuoden maailmanmestaruuskilpailuina.
Central Station
Central Station (, ) on vuonna 1998 valmistunut ranskalais-brasilialainen elokuva, joka sai kaksi Oscar-ehdokkuutta. Elokuvan menestys niin kotimaassaan kuin ulkomailla oli käännekohta brasilialaiselle elokuvateollisuudelle. Aikaansa nähden elokuva on realistinen ja yhteiskunnallinen kuvaus Brasilian arjesta. Piittaamattomuus ja elokuvan karheus saattavat kuitenkin hätkähdyttää länsimaalaista katsojaa.
Elokuvan nimi Central do Brasil on sekä Rio de Janeiron kaupunginosan että kaupungin tärkeimmän rautatieaseman nimi. Suoraan käännettynä nimi tarkoittaa Brasilian keskusta. Nimi on syntynyt siitä, että asemalta lähti yksi Brasilian tärkeimmistä rautatieväylistä, tosin vain São Pauloon ja Minas Geraisiin asti. Keskus oli siksi aiheellinen nimi, että siirtomaa-aikana linjattu rautatie kuljetti ihmisiä Brasilian liike-elämän ja teollisuuden kannalta tärkeisiin paikkoihin. Köyhempiin osiin saa yhä edelleen matkustaa linja-autoilla.
Elokuva alkaa Rio de Janeiron rautatieasemalta, jossa entinen opettaja Dora (Fernanda Montenegro) elättää itsensä kirjoittamalla lukutaidottomille köyhille kirjeitä. Kyyninen ja elämään kyllästynyt Dora postittaa kirjeistä vain muutaman, loput päätyvät roskiin tai pöytälaatikkoon. Mutta kun yksi hänen asiakkaistaan kuolee auto-onnettomuudessa rautatieaseman edessä, ottaa Dora vastahankoisesti tämän kodittomaksi jääneen yhdeksänvuotiaan pikkupojan Josuén (Vinicius de Oliveira) hoiviinsa. Yhdessä he lähtevät etsimään pojan isää Koillis-Brasiliasta.
Ellen Jokikunnas
Ellen Mariia Jokikunnas (s. 18. marraskuuta 1976 Janakkala) on suomalainen malli, pr-emäntä, televisiojuontaja ja radiotoimittaja. Parhaiten hänet tunnetaan televisiosarjoista Suuri kupla, Idols ja Ellen Express. Hän juontaa Helmiradiossa yhdessä Ari Hurstin kanssa Helmiradion aamu -nimistä ohjelmaa.
Ellen Jokikunnas osallistui vuoden 1998 Miss Suomi -kisoihin.
Jokikunnas on asunut muun muassa Turussa, mutta muutti myöhemmin Helsinkiin. Nykyään hän asuu Nurmijärvellä yhdessä miesystävänsä kanssa ja he kihlautuivat heinäkuussa 2017. Jokikunnaksella on kolme sisarusta: Emil, Anton ja Ida.
Jokikunnas tunnetaan aktiivisena matkailijana. Hän koki tsunamin Sri Lankassa vuonna 2004. Jokikunnas oli kihloissa Jone Nikulan kanssa, mutta ilmoitti huhtikuussa 2010 suhteen päättyneen. Jokikunnas avioitui 9. syyskuuta 2017 myyntijohtajana työskentelevän miehen kanssa.
Mihail Glinka
Mihail Ivanovitš Glinka (; 1. kesäkuuta 1804 Novospasskoje – 15. helmikuuta 1857 Berliini) oli venäläinen säveltäjä. Hänen isänsä oli kauppias. Glinka opiskeli nuorena useissa Euroopan maissa. Musiikin teoriassa hän sai opetusta kuitenkin vain vähän. Glinka kuului varhaisimpiin venäläisiin säveltäjiin, jotka saivat suosiota myös oman kotimaansa ulkopuolella. Häneen viitataankin usein venäläisen taidemusiikin isänä. Glinka matkusteli paljon etenkin viimeisinä vuosinaan. Hän kuoli äkilliseen sairauskohtaukseen helmikuussa 1857.
Glinka sävelsi muun muassa kaksi oopperaa: "Elämä tsaarin puolesta" (alkuper. "Ivan Susanin") (1836) ja "Ruslan ja Ljudmila" (1842). "Elämä tsaarin puolesta " on vanhin tunnettu venäjänkielinen oopperateos.
Glinkan sävellystä "Patrioottinen laulu" käytettiin Venäjän kansallislauluna vuosina 1991–2000.
Joseph Parry
Joseph Parry (1841 – 17. helmikuuta 1903) oli walesiläinen säveltäjä. Hän muutti vuonna 1854 Yhdysvaltoihin, mutta palasi myöhemmin Britanniaan opiskelemaan musiikkia. Säveltäjä vietti viimeiset vuotensa Penarthin kaupungissa, Walesissa.
Parryn sävellyksiin kuuluu muun muassa kymrinkielinen ooppera "Blodwen".
George Enescu
George Enescu (19. elokuuta 1881 Liveni – 4. toukokuuta 1955) oli romanialainen säveltäjä, pianisti, viulisti, kapellimestari ja opettaja.
Enescu aloitti opiskelunsa säveltäjä Eduard Caudellan johdolla. 7-vuotiaana hän jatkoi opintojaan Wienin konservatoriossa. Vuonna 1895 hän siirtyi Pariisiin, jossa häntä opettivat muun muassa Jules Massenet ja Gabriel Fauré. Enescu esiintyi ensimmäistä kertaa kapellimestarina vuonna 1923 New Yorkissa. Hän myös johti New Yorkin filharmonikkoja vuosina 1937–1938. Vuonna 1939 Enescu meni naimisiin Marie Cantacuzino-Rosettin kanssa. Säveltäjä asui vuodesta 1947 kuolemaansa saakka Pariisissa.
Enescu toimi elämänsä aikana myös viulunsoiton opettajana. Hänen oppilaitaan oli muun muassa Yehudi Menuhin.
Enescun sävellyksiä ovat muun muassa "Romanialaiset rapsodiat" (1901–1902), ooppera "Œdipe" (1936), viisi sinfoniaa ja sinfoninen runoelma "Vox maris".
Eduard Caudella
Eduard Caudella (3. kesäkuuta 1841 – 15. huhtikuuta 1924) oli romanialainen säveltäjä, viulisti, kapellimestari, opettaja ja kriitikko. Hän opiskeli Henri Vieuxtempsin johdolla. Hän syntyi ja kuoli Iașissa, Romaniassa. Caudella keskittyi lähinnä oopperoiden säveltämiseen, mutta hän sävelsi myös muun muassa viulukonserton.
Rise Against
Rise Against on vuonna 1999 perustettu punk rock -yhtye Chicagosta, Illinois'sta, Yhdysvalloista. Rise Against on tunnettu vahvoista sosiaalisista ja poliittisista kannanotoistaan, joita on käytetty monissa heidän kappaleissaan. He esiintyvät elokuvassa "Lords of Dogtown", jossa he soittavat coverin varhaisesta hardcore punk -yhtye Black Flagista.
Vuonna 1999, 88 Fingers Louien hajottua Joe Principe ja Mr. Precision perustivat Rise Againstin. Yhtyeen alkuaikoina he esiintyivät nimellä Transistor Revolt ja julkaisivat vuonna 2000 samaa nimeä kantavan demon. Tämä tapahtui vuotta ennen kuin he liittyivät Fat Wreck Chordsiin julkaistakseen kaksi ensimmäistä albumiaan. The Unraveling ja Revolutions Per Minute julkaistiin vuosina 2001 ja 2003. Myöhemmin he siirtyivät Dreamworks Recordsille ja nauhoittivat albuminsa Siren Song Of The Counter Culture.
Dreamworks Records kuitenkin liittyi Universal Music Groupiin ja lopulta Rise Against kuului Geffen Recordsiin, joka oli Universal Music Groupin alaryhmä. Samalla he julkaisivat Siren Song Of The Counter Culturen elokuussa 2004. Fat Wreck Chords julkaisi uusintajulkaisun The Unravelingista 23. elokuuta vuonna 2005. Heidän neljäs albuminsa The Sufferer & The Witness julkaistiin 4. kesäkuuta, saavuttaen sijan 10 Billboard 200 listalla. Rise Against julkaisi 5. joulukuuta 2006 Generation Lostiksi nimetyn DVD:n, joka sisältää dokumentaatiota yhtyeen jäsenistä ja myös livemateriaalia.
Rise Againstin alkuperäiseen kokoonpanoon kuului Tim McIlrath (laulu ja kitara), Joe Principe (basso ja laulu), Brandon Barnes (rummut), ja Mr. Precision (kitara ja laulu). He nauhoittivat debyyttialbuminsa vannoutuneen punk-tuottaja Mass Giorginin kanssa. Mr. Precision jätti yhtyeen vuonna 2001 ja hänet korvasi Todd Mohney. Hieman sen jälkeen kun yhtye liittyi Geffeniin, Mohney jätti yhtyeen ja hänet korvasi Chris Chasse. Siirtyminen Fat Wreckiltä suureen yhtiöön aiheutti närää heidän entisen ei-kaupallisen hardcore punk -fanijoukkonsa keskuudessa. Revolutions Per Minuten raaka punktyyli vaihdettiin enemmän mahdollisuuksia antavaan, melodiseen ja teknisesti laadukkaampaan tyyliin Siren Song of the Counter Culturella, mikä myös vahvisti yhtyeen tavoitetta olla kaupallisesti menestyvä eikä vain ”underground-sankareita”.
Rise Against on esiintynyt Suomessa viisi kertaa, 27. lokakuuta 2009 Kaapelitehtaalla, 9. heinäkuuta 2010 Ruisrockissa, 9. ja 10. maaliskuuta 2012 The Circuksessa. Yhtye esiintyi kesällä 2012 Provinssirockissa Seinäjoella ja Helsingin jäähallissa 16. lokakuuta 2015.
Rise Against on ottanut musiikillaan vahvasti kantaa muun muassa pakolaisten (Prayer of the Refugee), ja eläinten oikeuksiin (Ready to Fall), luonnonsuojeluun (Collapse (Post-Amerika)) ja koulukiusaamiseen (Make it Stop (September's Children)). Rise Against on tehnyt aktiivisesti yhteistyötä muun muassa eläinten oikeuksia ajavan PETAn ja ihmisoikeusjärjestö Amnesty Internationalin kanssa.
Anu
Anu on karjalainen versio etunimestä Anna. Suomessa nimeä teki tunnetuksi Kersti Bergrothin näytelmä "Anu ja Mikko" vuodelta 1932, ja nimi lisättiin suomalaiseen almanakkaan vuonna 1950. Anun nimipäivä on 9. joulukuuta yhdessä Annan, Annen, Annin, Annelin, Annikin, Annikan ja Annukan kanssa.
Vuoden 2009 loppuun mennessä Suomessa oli rekisteröity 14 111 Anu-nimen saanutta naista ja muutama mies.
Luettelon henkilöt ovat suomalaisia, ellei toisin mainita.
Xaver Unsinn
Xaver Unsinn (29. marraskuuta 1929 Füssen, Saksa – 4. tammikuuta 2012 Füssen, Baijeri, Saksa) oli saksalainen jääkiekkoilija. Myöhemmin hän toimi Saksan liittotasavallan jääkiekkomaajoukkueen valmentajana vuosina 1975–1977 ja 1982–1990 sekä olympialaisissa vuonna 1964 Innsbruckissa ja samoin 1976 Innsbruckissa, missä hän valmensi joukkueensa pronssille.
Xaver Unsinn pelasi Ev Fussen -seurassa vuosina 1946–1960. Unsinn oli pelaajavalmentajana ESV Kaufbeurenissa vuosina 1960–1962. Unsinn pelasi 72 maaottelua, joissa teki 24 maalia. Hän pelasi talviolympiakisoissa 1952 ja 1960 sekä maailmanmestaruuskisojen A-sarjassa vuosina 1953, 1954 ja 1959. Talviolympialaisten jääkiekkoturnauskset vuosina 1952 ja 1960 olivat samalla myös jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut.
Seuravalmentajana:
Maajoukkuevalmentajana:
Bodø
Bodø on kaupunki ja kunta Norjassa juuri napapiirin pohjoispuolella. Bodøssä oli 49 203 asukasta 1. tammikuuta 2013. Samaisen väestönlaskennan mukaan Bodø oli Norjan 15. suurin kaupunki asukasluvulla mitattuna.
Bodø sai kaupunkioikeudet vuonna 1816. Vuosina 1860-1880 sillin kalastus alueella oli hyvin tuottoisaa ja tämä satamakaupunki kasvoi nopeasti. Vuonna 1940 silloinen kuudentuhannen asukkaan kaupunki vaurioitui pahoin saksalaisten hyökkäyksessä: 3500 menetti kotinsa.
Bodøssä vallitsee meri-ilmasto: vuoden keskilämpötila on siellä +4,5 °C, kun samalla leveysasteella sijaitsevalla Rovaniemellä se on +0,2 °C. Tammikuun keskilämpötila on –2,2 °C, heinäkuun +12,5 °C (vuorokauden keskilämpötila, ei keskimääräinen päivälämpötila). Bodøssä mitataan myös Norjan kovimmat tuulet.
Norjan eteläosista tuleva rautatieverkko päättyy Bodøhön. Hurtigruten-laivareitti käy kaupungissa, ja sieltä on säännöllinen lauttayhteys Lofooteille. Siellä on myös lentokenttä. Bodøssä sijaitsee suuri NATO:n lentotukikohta. Norjan valtion ylläpitämä, kooltaan merkittävä Norjan ilmailumuseo sijaitsee sekin Bodøssä.
Ari Taskinen
Ari Olavi Taskinen (s. 12. heinäkuuta 1959 Helsinki) on suomalainen muusikko, säveltäjä ja sanoittaja. Hän vaikutti sekä punkyhtyeessä Problems? että Pelle Miljoonan eri kokoonpanoissa 1970-80-lukujen taitteessa ja vuosina 1979-1982, jolloin hän sävelsi suuren osan Pelle Miljoonan levyttämistä lauluista. Taskisen tunnetuimpia töitä ovat hänen säveltämänsä ja sanoittamansa, Tumppi Varosen laulama "Tahdon rakastella sinua" ja Pelle Miljoonan sanoittama ja Taskisen säveltämä "Moottoritie on kuuma", joka voitti 2007 Helsingin Sanomien äänestyksen "Rakkaimmat Rockit".
1980-luvun alun jälkeen Taskinen on työskennellyt kokeellisemman musiikin parissa säveltäen muun muassa elektroakustista musiikkia ja teatterimusiikkia. Vuosina 1983-1989 hän vaikutti performanceryhmissä Jack Helen Brut ja Transistors. Performanceryhmä Homo $:n kanssa syntyi musiikkiprojekti "Joan Bennet Museum" vuonna 1985.
1990-luvulla Taskinen teki paljon elokuvamusiikkia, ja vuosituhannen vaihteen tienoilla hän sävelsi muun muassa musiikit Teatteri Hevosenkengän näytelmiin "Robottipoika Ville Voltti" (1998) sekä "Kolmen nakin komedia" (2000). Kokeellisia ääniteoksia Taskinen teki Yleisradiolle useita vuosina 1985-2005: näitä on julkaistu levyllä "Aavamaa" (2006). Äänisuunnittelua Taskinen on opettanut Teatterikorkeakoulussa, Kuvataideakatemiassa ja Taideteollisessa korkeakoulussa.
Vuonna 1985 Taskinen sävelsi rockoopperan "Toikkanen", jota esitettiin Vanhalla Ylioppilastalolla Helsingissä. Se perustui runoilija Teemu Hirvilammin librettoon. Yhteistyö Hirvilammin kanssa on tuottanut myös kaksi runomusiikkilevyä: "Asfalttia ja ruohoa" vuonna 2001 ja "Teemu Hirvilammi & Ari Taskinen II -runomusiikkia" vuonna 2012.
Vuonna 2006 ilmestyi Taskisen oma runokokoelma "Susien taivas" Nastamuumio-kustantamon kautta.
Gustavo Becerra-Schmidt
Gustavo Becerra-Schmidt (26. elokuuta 1925 Temuco, Chile – 3. tammikuuta 2010) oli chileläinen säveltäjä. Hän muutti Saksaan vuonna 1973 ja alkoi opettaa Oldenburgin yliopistossa vuonna 1974. Vuonna 1993 Becerra-Schmidt siirtyi opettamaan Santiagoon. Becerra-Schmidt on säveltänyt muun muassa neljä jousikvartettoa.
Becerra-Schmidt kuoli 3. tammikuuta 2010 kotonaan Oldenburgissa.
Hurtigruten
Hurtigruten () on Norjan rannikkopaikkakuntia yhdistävä säännöllinen lauttareitti. Se perustettiin jo 1893 viikoittaisena höyrylaivayhteytenä Trondheimin ja Hammerfestin välille. Sitä laajennettiin valtion tuella 11 päivää kestäväksi matkaksi Bergenistä pohjoiseen Kirkkoniemeen ja takaisin. Mukaan tuli silloin myös uusia välietappeja.
Nykyään reitillä on 35 pysähdyspaikkaa päätesatamat mukaan lukien. Hurtigruten on ollut monelle norjalaiselle rannikkopaikkakunnalle elintärkeä tavaroiden ja ihmisten kuljetustapa. Hurtigrutenin laivat liikennöivät jatkuvasti yli 2 000 kilometriä pitkää reittiä ympäri vuoden. Vuosittain reittiä käyttää lähes puoli miljoonaa matkustajaa: 440 000 matkustajaa vuonna 2000. Tavaraa kuljetetaan vuosittain satoja tuhansia tonneja. Nykyisin reitillä liikkuu myös paljon ulkomaisia turisteja.
Laivat liikennöivät lähes poikkeuksetta, sääoloista riippumatta. Sään vaihtelut itse asiassa lisäävät retken eksotiikkaa. Peruutuksia kuitenkin tapahtuu, lähinnä syksy- ja talviaikana. Tällöin laiva saattaa myrskyssä jättää Vesisaaren ja Kirkkoniemen välisen osuuden ajamatta. Myös Stamsundin ja Svolværin osuus peruuntuu useamman kerran vuodessa. Silloin Hurtigruten ajaa Länsivuonon kaakkoisreunaa pitkin Bodøn ja Stokmarknesin välin ja jättää poikkeamatta Lofooteilla. Stokmarknesissa sijaitsee Hurtigruten-museo.
Hurtigruten-laivat sekä niiden rakennusvuodet ja -paikat:
Jaroslav Sakala
Jaroslav Sakala (s. 14. heinäkuuta 1969 Krnov, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen mäkihyppääjä.
Sakalan paras saavutus arvokisoista on lentomäen maailmanmestaruus Planicasta vuodelta 1994. Falunin MM-hiihdoista 1993 hän voitti henkilökohtaisissa kilpailuissa hopeaa ja pronssia sekä joukkuekilpailussa hopeaa. Albertvillen olympialaisissa 1992 hän sai pronssia Tšekkoslovakian joukkueessa.
Mäkihypyn maailmancupissa Sakala saavutti neljä osakilpailuvoittoa. Hänen paras saavutuksensa kokonaiskilpailussa oli toinen sija kaudella 1992–1993. Samalla kaudella hän sijoittui Keski-Euroopan mäkiviikon yhteispisteissä kolmanneksi.
Sakala lopetti hyppyuransa 33-vuotiaana vuoden 2002 kevääseen jäätyään Tšekin olympiamiehistön ulkopuolelle. Seuratasolla hän edusti MEZ Fenstatia.
Silli
Silli ("Clupea harengus") on Pohjois-Atlantissa elävä parvikala. Itämeren itä- ja pohjoisosissa elävää silliä kutsutaan silakaksi, ja sitä on pidetty erillisenä alalajina ("Clupea harengus membras") erotukseksi silliksi yleensä kutsutusta varsinaisesta atlantinsillistä ("Clupea harengus harengus"), joka on silakkaa suurempi ja rasvaisempi.
Silli elää Atlantissa suurina parvina. Parvessa voi olla jopa neljä miljardia yksilöä. Silli voi kasvaa 45 cm pitkäksi ja painaa suurimmillaan kilon.
Silli on taloudellisesti tärkeä ruokakala. Sen tilastoitu vuotuinen saalis 2010-luvulla on noin kaksi miljoonaa tonnia. Islanti, Norja ja Yhdistynyt kuningaskunta (Englanti) ovat perinteisiä sillinkalastusmaita. Yhdysvalloissa Uuden Englannin rannikolla kalastetaan myös paljon silliä. Silli on arvostettu saaliskala ja sen pyynti tapahtuu pääsääntöisesti troolilla eli laahusnuotalla ja parvet etsitään kaikuluotaimella.
Maissa silliä on yleensä tarjolla vain suolasillinä tai muuten säilöttynä. Aikoinaan sotien jälkeen on ollut kaupoista saatavana myös pakastettua eli "jääsilliä", ja myös tuoreena savustettuna, kuten kotoisempaa silakkaakin.
Sillin ensikäsittely tapahtuu jo pyyntialuksilla suolaamalla sillit tynnyreihin. Suolan lisäksi käytetään jonkin verran sokeria. Monenlainen sillien purkitus tehdään vasta maissa, mereltä tynnyreissä tuoduista suolasilleistä. Ennen sillit suolattiin tynnyreihin sellaisenaan, aivan kokonaisina. Nykyään tynnyrisillin saa päättömänä ja pyrstöttömänä, mutta ei suolistettuna. Päätöntä ja pyrstötöntä silliä, samoin kuin ruodotonta sillifilettä, myydään myös yksittäin tyhjiöpakattuna.
Suomessa ja Ruotsissa on tapana marinoida suolasillin filepaloja etikkaa, sokeria, suolaa ja mausteita sisältävissä mausteliemissä (matjessilli, perhesilli, sipulisilli, sinappisilli).
Nykyisin tuoreen atlantinsillin syönti on harvinaista herkuttelua, mutta Suomeen tuotiin silliä 1940-luvulta alkaen 25 vuotta suomalaisella sillilaivastolla, "Saukko-laivastolla", jonka kotisatama oli Rymättylän Röölässä. Rymättylän Säilykkeen Saukko-laivasto oli keväisin kolme kuukautta Atlantilla Islannin vesillä sillinpyynnissä, ja laivasto saapuminen heinäkuussa uusien perunoiden aikaan oli aina tapaus, josta kerrottiin laajasti lehdistössä. Laivaston alukset kilpailivat, kuka on ensin perillä. Viimeisen Saukon kapteeni oli Unto Laine (s. n. 1927/1928).
Suomalaisten harjoittama sillinpyynti loppui vuonna 1975 sillikantojen romahdettua. Silloin pyyntikiintiöitä alettiin jakaa kalavesien lähivaltioille.
Suomalaiset kuluttavat silliä kesäaikaan puolet koko vuoden kulutuksesta. Uusien perunoiden kanssa se on edelleen suosittu herkku. Rymättylään on kesäkuussa 2010 avattu Silliperinnekeskus Dikseli (dikseli=sillitynnyrin kannen kiristämiseen käytetty työväline).
Antonio Lauro
Antonio Lauro (3. elokuuta 1917 – 18. huhtikuuta 1986) oli venezuelalainen säveltäjä ja kitaristi. Kitaralla on keskeinen osa suurimmassa osassa hänen tuotantoaan.
Lauro syntyi Ciudad Bolivarissa vuonna 1917. Hänen isänsä oli parturi, joka lauloi ja soitti kitaraa harrastuksenaan. Isä kuitenkin kuoli pojan ollessa 5-vuotias. Isän kuoleman jälkeen muu perhe muutti Caracasiin, jossa Lauro alkoi opiskella musiikkia Vicente Emilio Sojon johdolla. Vuosina 1951-1952 sotilasjuntta vangitsi Lauron hänen näkemystensä vuoksi. Lauro jatkoi sävellystä vankeutensakin aikana. Hän sävelsi vankilassa muun muassa "Suite Venezolanan" pianolle ja sonaatin kitaralle. Lauro kuoli Caracasissa huhtikuussa 1986.
Getafe
Getafe on kaupunki Madridin itsehallintoalueella Espanjassa. Se sijaitsee metropolialueella 14 kilometriä itsehallintoalueen ja maan pääkaupungista Madridista etelään. Kaupungin pinta-ala on noin 79 neliökilometriä. Vuonna 2015 kaupungissa oli 174 921 asukasta. Kaupungin itäosan läpi virtaa pieni Manzanaresjoki.
Getafe on teollisuus- ja liikekeskus, ja siellä sijaitsee suuri sotilaslentokenttä (ICAO: LEGT). Kaupungin suurimpia teollisuuslaitoksia ja työnantajia on EADS:n tehdas, jossa valmistetaan osia Airbusin matkustajalentokoneisiin.
Getafen itäosassa sijaitsee Espanjan maantieteellisenä keskipisteenä pidetty Cerro de Los Ángeles, jossa seisoo kuningas Alfonso XIII:n vuonna 1919 rakennuttama Monumento al Sagrado Corazón de Jesús, lähes 12 metriä korkea Jeesusta kuvaava patsas.
Getafessa toimii vuonna 1989 perustetun Kaarle III:n yliopiston (Universidad Carlos III de Madrid) pääkampus, joka pitää majaansa tarkoitusta varten täysin uudistetuilla asevoimien vanhoilla kasarmeilla. Kaarle III:n yliopisto on yksi itsehallintoalueen seitsemästä julkisesta yliopistosta, ja sillä on yksiköitä myös Leganésissa ja Colmenarejossa. Kaupungin jalkapalloseura Getafe Club de Fútbol on pelannut kaudesta 2004–2005 lähtien Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa.
Getafesta on hyvät liikenneyhteydet Madridiin. Kaupungit yhdistää toisiinsa useat moottoritiet, Cercanías-lähiliikennejunat sekä Madridin metron MetroSur-linja.
Hamar
Hamar on kaupunki Norjassa lähellä Lillehammeria. Se sijaitsee Norjan suurimman järven Mjøsan rannalla. Alueella on ollut asutusta ja valtakeskittymä jo vuosina 500–1000, ja kristinuskon Norjaan tuomisen myötä sinne perustettiin piispanistuin. Nykyinen Hamarin keskusta on kilometrin verran keskiaikaisen kaupungin eteläpuolella. Se on merkittävä rautateiden risteyskohta ja kauppapaikka. Se on myös Hedmarkin läänin hallinnollinen keskus. Hamar sai kaupunkioikeudet vuonna 1849, jonka jälkeen siitä alkoi kehittyä kulttuurin, kaupan ja teollisuuden keskus.
Hamar tunnetaan Norjan luistelukeskuksena; sieltä on kotoisin merkittäviä luistelijoita, ja Hamarin pikaluisteluradalla kisattiin vuoden 1994 talviolympialaisten pikaluistelut. Vuonna 2007 Hamarissa järjestettiin agilityn MM-kilpailut.
Hamarilainen jalkapalloseura Hamarkameratene pelaa Norjan toiseksi ylimmällä sarjatasolla Adeccoligaenissa.
Hamar on Porvoon ystävyyskaupunki. Viking-Lotto arvotaan Hamarissa.
Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Hamarin kunnassa oli 29 353 asukasta.
Allan Pettersson
Allan Pettersson (19. syyskuuta 1911 – 20. kesäkuuta 1980) oli ruotsalainen säveltäjä.
Pettersson syntyi Västra Rydissä vuonna 1911, mutta muutti lapsena perheineen Tukholmaan. Pettersson hankki ensimmäisen viulunsa ollessaan 12-vuotias. Hän itseopiskeli viulunsoittoa useita vuosia ennen kuin hän vuonna 1930 pääsi konservatorioon opiskelemaan. Pettersson aloitti säveltämisen samoihin aikoihin. Hänen varhaisimpia teoksiaan ovat muun muassa kaksi elegiaa viululle ja pianolle (1934) ja fantasia alttoviululle (1936). Vuonna 1939 Pettersson siirtyi Pariisiin opiskelemaan alttoviulun soittoa. Hän sävelsi ensimmäisen sinfoniansa Pariisissa vuonna 1951. Pettersson sairastui vuonna 1953 artriittiin, josta hän ei koskaan parantunut. Vuonna 1970 säveltäjä joutui sairaalaan munuaistaudin vuoksi. Hän jatkoi säveltämistään sairaalassa ja hänen viimeiseksi teoksekseen jäivät 16. sinfonia ja alttoviulukonsertto. Pettersson kuoli kesäkuussa 1980.
Safka
Safka tarkoittaa seuraavia:Safka on seuraavien henkilöiden nimi: