Ace of Base
Ace of Base on Göteborgissa vuonna 1986 perustettu ruotsalainen popyhtye. Yhtyeen perustivat sisarukset Jonas ”Joker” Berggren, Jenny Berggren ja Linn ”Malin” Berggren ja heidän läheinen ystävänsä Ulf Ekberg.
Yhtye on julkaissut vuosina 1992–2010 24 singleä, neljä studioalbumia ja useita kokoelmia, jotka ovat myyneet maailmanlaajuisesti yhteensä yli 60 miljoonaa kappaletta, mikä tekee Ace of Basesta kaikkien aikojen kolmanneksi myydyimmän ruotsalaisen yhtyeen Abban ja Roxetten jälkeen. 1990-luvulla Ace of Base oli eniten myyty eurooppalainen yhtye koko maailmassa. Yhtye on ollut myös ehdolla Grammy-palkinnon saajaksi ja voittanut useita World Music Awards-, American Music Awards- ja Billboard Music Awards -palkintoja. Yhtyeen suurimpana kaupallisena hittinä voidaan pitää vuonna 1994 julkaistua ”The Sign” -kappaletta, joka pysyi Yhdysvaltojen Billboard Hot 100 -listan ykkösenä kuusi viikkoa ja myi pelkästään Yhdysvalloissa yli neljä miljoonaa kappaletta ollen vuoden myydyin single.
Yhtye aloitti toimintansa alun perin nimillä Kalin Prospecht ja Tech Noir, mutta muutti nimensä Ace of Baseksi vuonna 1990. Yhtye nauhoitti alkuaikoinaan useita demokappaleita ja lähetti niitä monille levymerkeille, mutta ei saanut minkäänlaista tunnustusta. Vuonna 1991 jäsenet huomasivat sanomalehdessä tuottaja John Ballardin ilmoituksen, jossa tämä haki uusia kykyjä. Ballard oli hieman epävarma yhtyeen potentiaalista, mutta päästi heidät studioon nauhoittamaan demon "Wheel of Fortune". Yksikään yhtiö Ruotsissa ei kiinnostunut tämänkään jälkeen Ace of Basesta. Vuonna 1992 tanskalainen levy-yhtiö Mega Records allekirjoitti sopimuksen yhtyeen kanssa. Kappale ei kuitenkaan noussut hitiksi kuin vasta kolmannella julkaisukerralla lokakuussa 1992, ja nousi viimein listoille Skandinaviassa.
Tämän onnistumisen jälkeen Ace of Base lähetti demokappaleen "Mr Ace" tuottaja Denniz Popille, joka innostui yhtyeestä. Kappaleen nimeksi vaihtui "All That She Wants" ja kappaleen reggaepohjainen pop-biitti muodostui Ace of Basen tavaramerkiksi. Se nousi ensin ykköseksi Tanskassa, edellisen singlen sinnitellessä kuukausien jälkeen edelleen toisella sijalla. Levy-yhtiö julkaisi joulumarkkinoille pikaisesti debyyttialbumin "Happy Nation".
Albumi oli välittömästi hitti Tanskassa, ja yhtye alkoi kiinnostaa myös muualla Euroopassa. Yhtye teki lisenssin levyn julkaisusta muualla Euroopassa Metronome/Polygram-yhtiön kanssa alkuvuodesta 1993. "All That She Wants" julkaistiin pian kaikkialla Euroopassa, ja se nousi ykköseksi muun muassa Sveitsissä, Italiassa, Espanjassa ja Saksassa, jossa se pysyi kärjessä kahdeksan viikkoa.
Toukokuussa 1993 "All That She Wants" oli kolme viikkoa listaykkösenä Isossa-Britanniassa ja myi yli 600 000 kappaletta. Tästäkään huolimatta yhdysvaltalaiset levy-yhtiöt eivät kiinnostuneet yhtyeestä. Vastaus oli aina sama: "Tämä yhtye ei koskaan toimi USA:ssa". Lopulta kuitenkin Arista Records -yhtiön perustaja Clive Davis kiinnostui yhtyeestä lomaillessaan Euroopassa ja kiinnitti nelikon levymerkilleen. Loppuvuodesta 1993 "All That She Wants" oli Yhdysvaltojen Billboard Hot 100 -listan sijalla 2 ja myi hetkessä platinaan oikeuttavan miljoona kappaletta.
Menestyksen ansiosta Clive Davis vaati, että yhtye kirjoittaisi uusia kappaleita "Happy Nation" -albumin Yhdysvaltain-julkaisua varten. Yksi näistä uusista kappaleista oli singlenäkin julkaistu ”The Sign”, joka menestyi Yhdysvalloissa loistavasti nousten kaikkien mahdollisten listojen ykköseksi. Tämän vuoksi albumi julkaistiin Yhdysvalloissa nimellä "The Sign".
Albumilta julkaistiin singleinä myös kappaleet "Happy Nation", "Don't Turn Around" ja "Living In Danger", jotka kaikki olivat valtavia radio-, lista- ja myyntihittejä niin Yhdysvalloissa kuin Euroopassa. Ace of Base pääsi myös Guinnessin ennätysten kirjaan, sillä "Happy Nationista / The Signista" muodostui kaikkien aikojen myydyin debyyttialbumi. Tämän ennätyksen kuitenkin rikkoi Alanis Morissette vuonna 1997 albumillaan "Jagged Little Pill".
Kahden vuoden yhtäjaksoisen menestyksen jälkeen Ace of Base ei saanut pitää taukoa musiikista, sillä levy-yhtiöt kiirehtivät yhtyettä julkaisemaan uutta musiikkia. Arista Records myös kannusti siskoksia Jennyä ja Malinia kirjoittamaan kappaleita albumille, jotta levy saataisiin nopeammin valmiiksi. Lopulta marraskuussa 1995 julkaistiin 17 kappaletta sisältävä kakkosalbumi "The Bridge".
Albumi edusti huomattavaa soundin muutosta. Yhtye jätti suurimmaksi osaksi tavaramerkiksi muodostuneen reggae-biittinsä suunnaten enemmän kokeelliseen ja akustiseen ilmaisuun.
Ensimmäinen single "Lucky Love" oli kuitenkin valtavirtainen popkappale ja saavutti jälleen menestystä Euroopassa. Single oli myös yhtyeen ensimmäinen ja ainoa listaykkönen kotimaassaan Ruotsissa. Huolimatta singlen menestyksestä Clive Davis päätti, että ensimmäinen Amerikassa julkaistava single on klubikappale "Beautiful Life". Se jatkoi yhtyeen menestystä Yhdysvalloissa.
"The Bridge" myi maailmanlaajuisesti seitsemän miljoonaa kappaletta, joista tuplaplatinaan oikeuttavan kaksi miljoonaa Yhdysvalloissa. Tästä huolimatta oli hyvin selvää, ettei Ace of Base voisi toistaa edellisen albumin ilmiömäistä menestystä ja hype yhtyeen ympärillä alkoi hiljentyä. Tämän jälkeen Ace of Base katosi parrasvaloista, ja vuonna 1997 se esiintyi ainoastaan prinsessa Victorian 20-vuotissyntymäpäivillä.
Levy-yhtiöt päättivät antaa yhtyeelle aikaa kolmannen albumin kirjoittamiselle niin paljon kuin Ace of Base itse halusi. Suurin osa kolmannesta albumista nauhoitettiin Jonaksen omassa Barn Studiossa. Kun yhtye viimein julkaisi albumin nimellä "Flowers" kesäkuussa 1998, he sanoivat sen olevan paras albumikokonaisuutensa. Fanit kuitenkin yllättyivät, koska aiemmin suurimman osan päävokaaleista esittänyt Malin oli jäänyt taka-alalle ja luovuttanut "keulahahmon" tittelin tummatukkaiselle siskolleen Jennylle. Osittain tämän on kerrottu johtuneen Malinin kurkkusyövän aiheuttamasta osittaisesta äänenmenestyksestä ja siitä, että hän ei pitänyt kuuluisuudesta. Malin on myös itse kertonut haastatteluissa, että hän on aina halunnut laulaa, mutta ei olla laulaja.
Radioviritteinen single "Life Is A Flower" julkaistiin albumilta ensin ja se saavutti suurta menestystä listoilla. Se oli myös vuoden 1998 soitetuin kappale Euroopan radioissa. Ace of Basen brittiläinen levy-yhtiö oli aiemmin ehdottanut nauhoitettavaksi Bananarama-yhtyeen 1980-luvun hittiä "Cruel Summer", ja se päätettiin julkaista toisena singlenä Euroopassa. Clive Davis päätti huolimatta "Life Is A Flower" -kappaleen menestyksestä julkaista "Cruel Summer" -kappaleen ensimmäisenä singlenä Amerikassa uudelta albumilta. Single saavutti kultaa Yhdysvalloissa kuukauden sisällä ja oli Ace of Basen viimeinen miljoonamyyjä Yhdysvalloissa. "Flowers"-albumi julkaistiin Yhdysvalloissa nimellä "Cruel Summer", ja se sisältää myös hieman poikkeavan kappalelistan Euroopan vastaavaan nähden.
Toisena singlenä albumilta julkaistiin Amerikassa "Whenever You're Near Me" ja Euroopassa puolestaan sinkut "Travel To Romantis" ja "Always Have, Always Will", jotka saavuttivat suosiota.
Marraskuussa 1999 Ace of Base julkaisi kokoelma-albumin "Singles of The 90's", joka sisälsi kolme uutta laulua. Niistä sinkkuina julkaistiin "Hallo Hallo" ja "C'est La Vie", joka hieman yllättäen nousi ykköseksi Espanjassa. Amerikassa kokoelma julkaistiin vuonna 2000 nimellä "Greatest Hits". Se myi ensimmäisellä viikolla vain 5 000 kappaletta eikä sijoittunut Yhdysvalloissa. Levyyn päättyi Ace of Basen sopimus Amerikassa.
Ace of Base julkaisi neljännen studioalbuminsa, "Da Capo", syyskuussa 2002. Sen julkaisu oli suunniteltu jo vuodelle 2000, mutta sitä oli toistuvasti lykätty. Vaikka se nousi albumilistalle useissa Euroopan maissa, se menestyi heikosti edeltäjiinsä verrattuna. Albumia ei julkaistu Australiassa, Yhdysvalloissa tai Isossa-Britanniassa, koska näissä maissa katsottiin, että yhtyeellä ei ollut enää mitään merkitystä niiden musiikkipiireissä.
Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet "Beautiful Morning, "Unspeakable" ja "The Juvenile", joka oli kirjoitettu alun perin jo vuonna 1995 nimellä Goldeneye. Sen oli tarkoitus olla "007 ja kultainen silmä" -elokuvan tunnuskappale, mutta koska Arista Records pelkäsi elokuvan olevan floppi, he vetivät Ace of Basen pois projektista eikä kappaleesta koskaan valmistunut kuin demo.
Vuonna 2007 Jenny Berggren antoi virallisen lausunnon, että Linn Berggren on jättänyt lopullisesti yhtyeen. Ace of Base julkaisi triona uuden kokoelmaboksin "Greatest Hits" Euroopassa ja teki kiertueen, joka kattoi muun muassa Tanskan, Venäjän ja Suomen.
Vuonna 2009 myös Jenny ilmoitti jäävänsä pois yhtyeestä julkaistakseen ensimmäisen sooloalbuminsa.
Kesäkuussa 2010 Ace of Base avasi Facebook- ja Twitter-tilit. Näissä tileissä ensi kerran julkistettiin yhtyeen kaksi uutta naisjäsentä, Clara Hagman ja Julia Williamson. Clara Hagman selvisi Ruotsin vuoden 2009 Idols-välieriin, joissa Ulf Ekberg oli tuomarina. Ensimmäinen single uudelta albumilta kantaa nimeä "All For You" ja se toimitettiin Euroopan radioihin heinäkuun lopussa. Uusi albumi "The Golden Ratio" julkaistiin syyskuussa 2010. Huhujen mukaan albumia oli ollut työstämässä muun muassa Red One ja Timbaland. Albumia nauhoitettiin New Yorkissa ja Göteborgissa.
Tammikuussa 2014 Julia ilmoitti virallisella Facebook-tilillään, että hän ja Clara ovat jääneet bändistä pois jo vuonna 2012.
Monet artistit ovat sanoneet Ace of Basen vaikuttaneen heidän musiikkiinsa. Lady Gaga on kertonut, että monet hänen "The Fame Monster" -albuminsa kappaleet, muun muassa "Alejandro", ovat saaneet vaikutteita "1990-luvun super pop -melodioista kuten Ace of Basesta". Myös Katy Perry on kertonut, että hänen toinen albuminsa "Teenage Dream" on ottanut vaikutteita yhtyeen musiikista.