hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Notre-Dame de Montréal
Notre-Dame de Montréal tai Montrealin Notre-Damen basilika on suuri roomalais-katolinen basilika Montréalin vanhassakaupungissa, Kanadan Québecissä.
Uusgoottilaista arkkitehtuuria edustavan basilikan rakennustyöt aloitettiin vuonna 1824 ja kirkkorakennus valmistui rakenteellisesti vuonna 1829. Kirkkoa pidetään Montrealin kirkollisena helmenä. Sen suunnittelusta vastasi irlantilais-yhdysvaltalainen protestantti James O'Donnell ja sisustuksen koristelusta ja vivahteikkaista ornamenteista vastasi Victor Bourgeau. Hieman ennen kuolemaansa vuonna 1830 O'Donnell kääntyi katoliseksi, ja täten hänet voitiin haudata suunnittelemaan basilikaansa. O'Donnell on ainoa kirkon kryptaan haudattu henkilö.
Rakennuksen koristelujen ja kellotornien valmistuttua vuonna 1843 basilika oli Pohjois-Amerikan suurin kirkkorakennus. Sinne mahtuu 8 000–10 000 rukoilijaa; se on yhä mantereensa suurimpia kirkkoja.
Kirkon koristeluja jatkettiin vuodesta 1872 lähes kymmenen vuoden ajan montrealaisen arkkitehti Victor Bourgeaun johdolla. Hän käytti sisustukseen värityksen ja koristelun aiheiden pohjana Pariisin Sainte-Chapellen sisustusta. 1880-luvulla kirkkoon rakennettiin 14 metriä korkea, taiteilija Louis-Philippe Hébertin veistämä etuseinämä (pulpit) ja kirkkoon asennettiin ikoneita ja veistoksia sekä vaihdettiin kaikki penkit.
Vuosina 1889–1891 uusi kappeli, Notre-Dame du Sacré-Cœur, rakennettiin pääkirkon kylkeen pienempiä tilaisuuksia kuten vihkimisiä ja hautajaisia varten. Kappeli vaurioitui palossa 1978, mutta kunnostettiin 1980.
Basilikan akustiikan ja poikkeuksellisen hyvien urkujen johdosta siellä järjestetään lukuisia konsertteja ja monet kuuluisat orkesterit ovat esiintyneet siellä. Vuodesta 2004 lähtien kirkko on ollut kansainvälisen urkufestivaalin tapahtumapaikkana.
Montrealin Notre-Damen basilikaa pidetään yhtenä Montrealin merkittävimmistä nähtävyyksistä. Montrealin 375 juhlavuonna (2017) kirkkoon lahjoitettiin ja asennettiin näyttävä valoshow.
Volkswagen New Beetle
Volkswagen New Beetle on Volkswagenin valmistama, alkuperäisen Kuplan muotoiluun perustuva retroauto. Se pohjautuu tekniikaltaan neljännen sukupolven Golfiin ja sitä valmistetaan Meksikon Pueblassa.
Vuonna 1994 Volkswagen esitteli Detroitin autonäyttelyssä Concept Onen, eli modernin Kuplan konseptiversion. Se sai hyvän vastaanoton ja New Beetlen tuotantoversio esiteltiin samassa näyttelyssä vuoden 1998 alussa. Auton valmistus aloitettiin vuoden 1997 lopulla, jolloin ehdittiin valmistaa yhteensä 415 autoa. Vuonna 2010 valmistetaan vain Suomeen 60 kappaleen erikoiserä New Beetle Cabriolet autoja.
Vuonna 1999 esiteltiin myös turboahdettu malli. Vuonna 2001 moottorivalikoima uusittiin perusteellisemmin. Lokakuussa 2002 esiteltiin kovakattoisen rinnalle myös Cabrio. Detroitissa vuonna 2005 esiteltiin myös New Beetleen perustuva New Beetle Ragster -konseptiauto. Toukokuussa 2005 tehtiin pieni facelift. Myös moottorivalikoimaan tuli muutoksia.
Pohjois-Amerikassa auto esiteltiin Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 1998. Autosta tuli heti suosittu ja yhdeksän vuotta myöhemmin (vuonna 2007) Volkswagen of America ilmoitti, että 500 000 myydyn auton raja on rikkoutunut.
Vuonna 2011 esiteltiin uusi sukupolvi, jonka erosi edeltäjästään sekä muotoilun että yhtä sukupolvea uudemman pohjalevyn osalta.
3,2-litraisella V6-moottorilla varustettua mallia on valmistettu ainoastaan 250 kappaleen erä.
Christ Church Cathedral (Montreal)
Christ Church Cathedral on anglikaaninen katedraali Montrealin kaupungissa, Kanadan Quebecissä. Katedraali on Montrealin anglikaanisen hiippakunnan pääkirkko.
Katedraalin samanniminen edeltäjä sijaitsi eri paikassa, Montrealin vanhassa kaupungissa. Kun Montrealin anglikaaninen hiippakunta erotettiin omaksi hiippakunnakseen Quebecin hiippakunnasta, kirkosta tehtiin katedraali. Kirkko kuitenkin tuhoutui tulipalossa vuonna 1856. Nykyisen, englantilaista uusgotiikkaa edustavan katedraalin on suunnitellut arkkitehti Frank Willis. Katedraali valmistui vuonna 1859, ja se vihittiin käyttöön vuonna 1867.
Kobayashi Issa
Kobayashi Issa (, 1763–1827), myös Kobayashi Yataro, oli japanilainen runoilija. Hän on tunnettu erityisesti haikuistaan, mutta harjoitti myös haikai-runoutta. Elämänsä aikana Issa kirjoitti yli 20 000 runoa.
Issa syntyi maanviljelijän perheeseen "Kashiwabarassa", nykyisen Naganon prefektuurin alueella sijainneessa Shinanon provinssissa. Hän sai synnyinnimekseen "Kobayashi Nobuyki". Äitinsä kuoleman jälkeen Issa alkoi harjoittaa haiku-runoutta. Hän ei tullut toimeen uuden äitipuolensa kanssa. Issa muutti pois kotoaan kun hänet lähetettiin Edoon opiskelemaan 1777. Edossa Issan opettajina toimivat "Mizoguchi Sogan" ja "Norokuan Chikua". Issa runot alkoivat saavuttaa arvostusta ja lopulta "Seibi Natsume" ryhtyi hänen suosijakseen. Isänsä kuoltua ja Issan perittyä tämän omaisuuden Issa palasi kotikaupunkiinsa 1810-luvun alkupuolella. Hän eli elämänsä köyhänä ja myöhempinä vuosinaan hän menetti omaisuutensa tulipalossa. Issa oli naimisissa kolme kertaa. Hänen ensimmäinen vaimonsa ja lapsensa menehtyivät ja avioliitto toisen vaimon kanssa oli onneton ja lyhyt. Kolmannen avioliittonsa Issa solmi vuonna 1826.
Issan käytti runoissaan usein arkikieltä ja murretta. Hänen runoudessaan esiintyi usein teemana myötätunto heikompia kohtaan. Osa Issan runoistaan oli melankolisia kuvauksia hänen oman elämänsä vastoinkäymisistä.
Issan teoksessa "Oraga haru" (1819) julkaistu runo:
Pattadakal
Pattadakal () on kaupunki Intiassa, Karnatakan osavaltiossa. Se on kuuluisa ensimmäisistä "vesara"-tyylisistä hindutemppeleistä, jotka Chalukya-valtakunta rakensi 700-luvulla. Pattadakalista tekee ainutlaatuisen se, että siellä on käytetty samassa paikassa sekä eteläistä että pohjoista temppeliarkkitehtuuria.
Pattadakalissa on yhdeksän hindutemppeliä ja yksi jainapyhäkkö sekä useampia pienempiä pyhättöä. Pattadakal valittiin UNESCOn maailmanperintöluetteloon vuonna 1987.
Virupakshan temppeli on parhaiten tunnettu Pattadakalin temppeleistä. Sen rakennutti kuningatar Lokamahadevi juhliakseen miehensä Vikramaditya II:sen voittoa Pallavasta Kanchipuramissa. Temppeli muistuttaa huomattavasti Kanchipuramim Kailashnathan temppeliä, joka toimikin Virupakshan esikuvana. Rashtrakuta-dynastia käytti puolestaan Ellorassa Virupakshaa mallina. Temppelissä on huomattava määrä veistoksia. Mallikarjunan temppeli on pienempi varsio Virupakshasta ja sen rakennutti Vikramatidyan toinen kuningatar.
Hieman muista temppeleistä erossa ovat jainalainen temppeli ja Papanathan temppeli.
AC Arles
AC Arles on ranskalainen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1913 kolmen seuran yhdistyessä. Taustalla olleet seurat olivat "La Pédale Joyeuse", "Arles Auto-vélo" ja "Arles Sports". Seura on kotoisin Arlesin kaupungista, jossa sen harjoituskeskus sijaitsee. Kotiottelunsa seura pelaa läheisessä Avignonin kaupungissa.
Kaudeksi 2010–2011 seura nousi ensimmäistä kertaa historiassaan pääsarjatasolle. Visiitti jäi kuitenkin lyhyeksi Arlesin voitettua vain kolme ottelua kauden aikana. Tuloksena oli liigan jumbosija ja pikainen paluu Ligue 2:een.
Chalukya
Chalukya ( oli valtakunta, joka hallitsi suurta osaa keskistä ja eteläistä Intiaa 500-luvulta 1100-luvulle. Tuona aikana chalukyat hallitsivat kolmen erillisen, mutta läheisen, dynastian voimin.
Varhaisin tiedetty dynastia tunnetaan heidän pääkaupunkinsa Badamin mukaan. Heidän valtakautensa alkoi 500-luvulla, kun Kadamba-valtakunta vaipui rappioon. Badami Chalukyan asema nousi hiljalleen, kunnes se saavutti suurimman mahtinsa kuningas Pulakesi II:sen aikana. Tämän kuoleman jälkeen vuonna 642 Itä-Chalukyasta tuli itsenäinen kuningaskunta itäisellä Dekkanilla. Itä-Chalukya hallitsi aluettaan 1000-luvulle asti. Deccanin länsiosissa chalukyat korvasi 700-luvun puolivälissä Rashtrakuta-dynastia. Chalukyaoiden jälkeläiset ottivat kuitenkin uudelleen vallan alueella 900-luvun lopulla. Länsi-Chalukya oli hallinnassa 1100-luvun loppuun saakka.
Chalukyan valta merkitsi merkkipaalua Etelä-Intian historiassa ja loistoaikaa Karnatakalle. Etelä-Intian poliittinen ilmapiiri vaihtui pienemmistä kuningaskunnista laajempiin valtakuntiin. Ensimmäistä kertaa historian aikana yksi valtakunta hallitsi alueita Kaveri- ja Narmada-jokien välillä. Chalukyan nousu tarkoitti myös tehokkaamman hallinnon syntyä, mertentakaisen kaupan ja talouden kehittymistä sekä "vesara"-arkkitehtuurin loistoa. Chalukyan aikana myös kannadan kieli nousi kukoistukseen kirjallisuudessa 800-luvulla.
Kalwaria Zebrzydowska
Kalwaria Zebrzydowska on kaupunki Etelä-Puolassa. Se on perustettu vuonna 1617. Kaupungin pinta-ala on 5,5 neliökilometriä ja asukasluku on noin 4 400 asukasta (1998).
Kalwaria Zebrzydowskassa on Kristuksen kärsimystietä kuvaava kalvaario eli maisemapuisto, jossa on kirkkoja ja pieniä kappeleita. Puisto on ollut pyhiinvaelluskohde vuosisatojen ajan.
Kaupungissa esitetään vuosittain Pääsiäisnäytelmä, jota saapuu seuraamaan lukuisia pyhiinvaeltajia. Toinen tärkeä kirkollinen pyhä on Neitsyt Marian taivaaseenottamisen muistopäivä elokuussa.
Kaupunki on kuulunut Unescon maailmanperintöluetteloon vuodesta 1999 lähtien.
Le Livre noir du capitalisme
Le Livre noir du capitalisme ('Kapitalismin musta kirja', ei suom.) on vuonna 1998 ilmestynyt ranskalaisten tutkijoiden Gilles Perrault'n johdolla tekemä teos, joka käsittelee kapitalistisen politiikan ja talouden yhteydessä tehtyjä kansanmurhia ja muita ihmisoikeusrikoksia 1500-luvulta 1990-luvulle. Kirja on vastaveto Kommunismin mustalle kirjalle, joka käsittelee samanlaisia ilmiöitä kommunistisissa maissa lyhyemmällä aikavälillä. Kapitalismin mustassa kirjassa kapitalismin uhrimääräksi arvioidaan noin 147 miljoonaa. Teosta ei ole käännetty suomeksi.
Miehitys
Miehitys on toimenpide, jossa valtion armeija valloittaa toisen valtion alueen ja ottaa sen hallintaansa. Miehitys tehdään usein osana sodankäyntiä, toisinaan se myös aloittaa tai päättää sodan. Miehityksen ei kuitenkaan tarvitse tapahtua osana sodankäyntiä, vaan historia tuntee myös tapauksia, joissa valtio on miehittänyt toisen valtion alueita ilman sotaa (esimerkiksi Turkin vallattua osan Kyproksesta.)
Miehitystä on säännelty useilla kansainvälisillä sopimuksilla, mutta sopimuksia rikotaan käytännössä usein ja niiden soveltuvuus saatetaan kiistää. Tärkeimmät sopimukset ovat sodankäyntiä koskeva Haagin yleissopimus (1907) ja Geneven sopimus siviilien suojelemisesta sodan aikana (1949).
Miehitys on väliaikainen toimi, jonka aikana alueen asukkaat säilyttävät aiemman kansalaisuutensa ja oikeusasemansa. Miehittävällä valtiolla ei ole oikeutta liittää miehitettyä aluetta omaan alueeseensa ainakaan ennen rauhan solmimista. Miehittäjän on pyrittävä palauttamaan ja säilyttämään järjestys ja turvallisuus miehitetyllä alueella. Se voi korvata alueen hallintoviranomaiset miehitysviranomaisilla, mutta tuomioistuimet saavat jatkaa toimintaansa.
Miehityshallinto on miehittävän osapuolen miehitetylle alueelle muodostamaa hallintoa, jota miehittävä osapuoli hyödyntää alueen hallitsemisessa.
Miehitetyn alueen hallinto nimitetään aluksi sotilashallinnoksi, esimerkiksi Itä-Karjalan sotilashallinto.
Sotilashallinto on hallintoa, missä yleensä miehittävän valtion armeija ryhtyy hallitsemaan valloittamaansa aluetta vetäytyvän valtion aluehallinnon väistyttyä. Sotilashallinnossa päätöksenteko kuuluu aluetta miehittävien sotilasosastojen komentajalle, joka voi valtuuttaa toisen toimimaan hallintoasioissa puolestaan. Sotilashallintoa voi seurata rintaman edetessä miehittäjän siviilihallinto.
Syksyllä 1941 perustettiin suomalaisten joukkojen etenemisen johdosta Itä-Karjalan sotilashallinto. Myös monia Suomen Moskovan rauhassa Neuvostoliitolle luovuttamia, mutta kesällä 1941 takaisin vallattuja alueita jäi hallitsemaan ylipäällikön alaisuudessa päämajan sotilashallinto-osasto kesä-heinakuuhun 1944 siihen saakka, kun suomalaiset joukot olivat vetäytyneet.
Toisessa maailmansodassa liikkuvaa rintamaa lähellä oli Wehrmachtin sotilashallinto, mikä vähitellen luovutti joukkojen edetessä yhä syvemmälle Neuvostoliittoon hallintoa Alfred Rosenbergin johtaman itäministeriön alaisille valtakunnankuvernementeille, joista muodostui miehityssiviilihallinto.
Siviilihallinto tarkoittaa sotilashallinnon, joskus myös kirkkohallinnon vastakohtaa. Toisen määritelmän mukaan siviilihallintoon kuuluvat ne hallinnon alat, jotka eivät kuulu sotilashallintoon tai kirkolliseen hallintoon.
Sodankäynnissä siviilihallinto on miehityshallinto, joka perustetaan kun alueelle on ensin perustettu sotilashallinto ja sotajoukot ovat siirtyneet eteenpäin.
Esimerkiksi Puolan kenraalikuvernementti (1939-1945) oli tällaista hallintoa.
Jämsän kaupunginvaltuusto
Jämsän kaupunginvaltuusto on Jämsän kaupungin ylin päättävä elin. Kunnanvaltuusto koostuu 43 kunnallisvaaleilla valittavasta jäsenestä.
Valters Ramma
Valters Ramma (s. 1985) on latvialainen lentopalloilija, joka pelaa Espanjan pääsarjassa Arona Tenerifen joukkueessa.
Ramma pelasi Suomessa 2005 ja 2006 kauden Mutalan Riennon riveissä. Monet muistavat hänet hurjista lyönneistään. Ramma on erittäin fyysisesti vahva pelaaja. Hän on pelannut myös beach volleyta nuorena. Paras saavutus hänellä on beach volleyssa nuorten maailmanmestaruus. Ramma voitti 2007 vuonna SM-liigan ässäsyöttötilaston niukasti ennen Olli-Pekka Ojansivua.
Izjaslav
Izjaslav I (1024–lokakuu 1078) oli Kiovan Venäjän ruhtinas. Lisäksi hänellä oli hallinnassaan pieniä ruhtinaskuntia. Izjaslav nousi valtaan vuonna 1054 isänsä Jaroslav I Viisaan jälkeen. Hän hallitsi Kiovaa 19 vuotta, kunnes vuonna 1073 luopui vallasta. Izjaslav nousi uudelleen valtaan kolme vuotta myöhemmin ja hallitsi maata vuoteen 1078, jolloin kuoli sodassa. Vuosina 1068–1069 Izjaslavin kanssahallitsijana oli Vseslav.
Jämsänkosken kaupunginvaltuusto
Jämsänkosken kaupunginvaltuusto oli lakkautetun Jämsänkosken kunnan ylin päättävä elin. Se koostui 27 kunnallisvaaleissa valitusta jäsenestä.
Jussi Aamuvuori
Jussi Aamuvuori (12. kesäkuuta 1980) on suomalainen lentopalloilija, joka pelaa kaudella 2009 Keski-Savon Paterin joukkueessa, Lentopallon SM-liigassa. Ilveksessä hän pelasi koko kauden ajan ykkös- ja kakkosketjuissa sekä sai paljon ylivoima-aikaa. Tammikuussa 2012 Ilves ilmoitti, että Lee ei jatka joukkueessa. Myöhemmin Ässät kertoi tehneensä hänen kanssaan sopimuksen. Suomenmestaruuden Aamuvuori on voittanut kertaalleen Perungan Poikien väreissä kaudella 2002-2003.
Ensimmäisen SM-liigaottelunsa Aamuvuori pelasi kaudella 1996, Kuopion KuPS-Volleyn väreissä. Tuolloin 16-vuotiaan Aamuvuoren kausi päättyi finaalisarjaan, jossa KuPS-Volleyn hävisi Raision Loimulle. Pelattuaan vuoden KuPS-Volleyssa, Aamuvuori lähti pelaamaan Lentopallon 1-sarjaan Tornion Lentikseen, sekä samalla opiskelemaan lentopallolukioon. Kaudella 1998-1999 Aamuvuori palasi KuPS-Volleyn joukkueeseen ja voitti SM-hopeaa sekä Suomen cupin.
Perungan Poikien noustua SM-liigaan Aamuvuori alkoi pelata Rovaniemellä, jossa voitti joukkueen kanssa kaudella 2002 hopeaa ja kaudella 2003 suomenmestaruuden. Perungan Poikien jälkeen Aamuvuori lähti Mutalan Rientoon pelaamaan, ja nosti joukkueen 1-sarjasta SM-liigaan. Lopulta Aamuvuori jatkoi Joensuussa nousun jälkeen, ja varmisti joukkueen kanssa sarjapaikan säilyttämisen suoraan ilman karsintoja. Tämän jälkeen hän siirtyi Pielaveden Sampoon vuodeksi, josta hän siirtyi Hollantiin seuraavaksi kaudeksi. Loppukaudesta hän pelasi muutaman ottelun Ranskan pääsarjassa, kun Avingon suomalaisvahvistus Tuomas Tihinen loukkaantui, ja joukkue tarvitsi uutta yleispelaajaa. Kauden jälkeen hän palasi Suomeen, Pielaveden Sampoon.
Pielaveden Sampossa Aamuvuori voitti kauden 2008 aikana SM-hopeaa sekä Suomen Cupin mestaruuden. Lisäksi joukkue raivasi tiensä kahdeksan parhaan joukkoon Euroopan Cupissa.
Aamuvuori on edellisen kerran edustanut Sampoa 2005–2006 kaudella. Kaudella hän pelasi Hollannin pääsarjaa Groningenin joukkueessa, sekä loppukaudesta hän kävi pelaamassa muutaman pelin Ranskan pääsarjassa, Avignonin joukkueessa. Aamuvuori korvasi Avignon joukkueessa loukkaantuneen Tuomas Tihisen.
Svjatoslav II
Svjatoslav II (1027 – 27. joulukuuta 1076, Kiova) oli Kiovan Venäjän ruhtinas vuosina 1073–1076. Hän nousi valtaan vuonna 1073 Izjaslavin luovuttua vallasta. Svjatoslav II hallitsi Kiovaa vuoteen 1076, jolloin hän kuoli. Svjatoslavin kuoltua nousi hänen edeltäjänsä Izjaslav valtaan uudelleen.
Vsevolod I
Vsevolod I (ven. Всеволод I Ярославич ) (1030–13. huhtikuuta 1093) oli Kiovan Venäjän ruhtinas vuosina 1078–1093. Vsevolod hallitsi ensin Smolenskin ruhtinaana. Hän nousi Kiovan suurruhtinaaksi Izjaslav I:n kuoltua sodassa. Vsevolod hallitsi Kiovaa vuoteen 1093, jolloin hän menehtyi. Hallitsijana häntä luonnehditaan rauhaa rakastavaksi mutta heikoksi..
Vesvolodin poika oli Vladimir Monomah.
Svjatopolk II
Svjatopolk II (ven. Святополк II Ізяславич ) (1050 – 16. huhtikuuta 1113) oli Kiovan Venäjän ruhtinas 20 vuoden ajan vuosina 1093 – 1113. Hän nousi valtaan Vsevolodin kuoltua vuonna 1093. Hänen valtakautensa päättyi vuoteen 1113, jolloin hän kuoli 63 vuoden iässä.
Luettelo Neuvostoliiton sodista
Tämä on luettelo Neuvostoliiton käymistä sodista ja muista merkittävistä konflikteista.
Tatu Säisä
Tatu Säisä (s. 7. maaliskuuta 1983) on suomalainen kilpauransa lopettanut lentopalloilija, joka pelasi Pielaveden Sammon riveissä, Lentopallon SM-liigassa. Hän on myös LEKA Volleyn perustajäseniä. Hän on kolminkertainen Suomen-mestari ja pelannut SM-liigassa yli 300 ottelua. Pelipaikaltaan hän on keskitorjuja. Pituutta Säisällä on 197 cm.
Oman peliuransa ohella Säisä toimi LEKA Volleyn managerina, kunnes siirtyi Leppävirta Areena Oy:n toimitusjohtajaksi vuonna 2014.
Tatu Säisä aloitti pääsarjauransa KuPS-Volleyn riveissä 17-vuotiaana syksyllä 2000. Seura oli tuolloin taloudellisissa vaikeuksissa, putosi SM-liigasta vain kahdella pisteen erolla ja lopetti konkurssin myötä toimintansa.
Kaudella 2001–2002 Säisä pelasi Kuopion Puijo-Volleyn joukkueessa 1-sarjaa ja palasi vuonna 2002 pääsarjaan, tällä kertaa Pielaveden Sammon riveihin. Sammon joukkueessa hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 2004 ja 2005. Kauden 2005–2006 Säisä pelasi Ranskan Pro A-liigass ammattilaisena mutta palasi vuonna 2006 Pielavedelle. Kaudella 2006–2007 hän saavutti hopeaa SM-liigassa ja Suomen cupin mestaruuden sekä Euroopan cupissa puolivälieräpaikan. Kaudella 2007–2008 edelliskauden saavutukset toistuivat, ja keväällä 2009 Säisä voitti kolmannen Suomen-mestaruutensa. Kauden 2009–2010 hän pelasi Saksassa Bottropin joukkueessa mutta palasi yhden kauden jälkeen Sampoon.
Tatun veli Jani Säisä on myös lentopalloilija, joka oli Tatun kanssa voittamassa Sammolle Suomen-mestaruutta 2005. Tatu ja Jani ovat myös pelannet beach volleyta yhdessä. Tatun ensimmäinen kausi beach volleyn SM-kiertueella oli 2005.
Lentopallossa: Beach volleyssa:
Aki Riihimäki
Aki Riihimäki (11. tammikuuta 1977) on peliuransa kauteen 2013–2014 päättänyt suomalainen lentopalloilija. Riihimäki on Korpilahden Martin kasvatteja. Seura on myös jäädyttänyt hänen pelinumeronsa. Riihimäen pelipaita jäädytettiin myös Pielaveden Sammon toimesta kaudella 2015–2016.
Riihimäki voitti pitkällä pelaajaurallaan 11 mitalia Mestaruusliigassa (3–7–1). Uransa kolmesta SM-kullasta hän voitti KuPS-Volleyssa kaksi vuosina 1998 ja 2000 ja yhden Pielaveden Sammossa vuonna 2009. ”Ako” pelasi urallaan Suomen lisäksi Saksan Bundesliigassa yhden kauden.
Ensimmäisen SM-liigaottelunsa Riihimäki pelasi 2. lokakuuta 1993. Tuolloin vasta 16-vuotias nuorukainen passasi avauskuusikossa Metso-Lentiksen väreissä pääsarjassa. Huippulahjakkuus huomattiin pian ympäri Suomen, ja seura olikin pian suurjoukkue KuPS-Volley. SM-kullasta hän pääsikin pian nauttimaan, kun KuPS-Volley valtasi ykköspaikan kaudella 1997–1998. Seuraavan kerran hän pääsi nostamaan suomenmestaruuden kunniaksi pokaalia kaudella 1999–2000 jälleen KuPS-Volleyn väreissä. Vuonna 2001 Riihimäki päätti siirtyä ammattilaiseksi ulkomaille Saksan kovatasoiseen Bundesliigaan. Uusi seura löytyi Leipzigin kaupungista. Vuoden Saksassa oltuaan Riihimäki palasi Suomeen Salon Piivolleyhin, jonka riveissä hän voitti kaksi peräkkäistä SM-hopeaa kausilla 2004, ja 2005.
Tämän jälkeen hän siirtyi pelaamaan vuodeksi Lentopallon 1-sarjaan Kempeleen Lentopallon riveihin, jonka hän nosti vuodessa SM-liigaan yhdessä Timo Tolvasen kanssa. Kauden jälkeen hän ei kuitenkaan jatkanut Kempeleessä vaan siirtyi takaisin Kuopion lähettyville, Pielaveden Sampoon pelaamaan. Sampon joukkueessa hän otti kaudella 2006–2007 SM-hopeaa, sekä Suomen cupin voiton.
Sammossa Riihimäki pelasi yhtämittaisesti kaudet 2006–2014 ja puki tuona aikana leijonapaidan ylleen 296 kertaa, johdattaen joukkueen kahdeksan kauden aikana seitsemän kertaa mitalipeleihin ja toimien ison osan ajasta myös joukkueen kapteenina. Tuolta ajalta on palkintokaapissa neljä SM-mitalia ja viisi Suomen Cupin mitalia, Mestaruusliigan tähdistössä neljänä vuotena ja valinta kauden parhaaksi miespelaajaksi 2010.
Riihimäki päätti historiallisen uransa pääsarjatasolla keväällä 2014 Sammon päätettyä kautensa nelostilaan. Liigauralle tuli mittaa näin 20 ja puoli vuotta.
Riihimäki esiintyi myös lentopallomaajoukkueessa. A-maaotteluita hän pelasi 80 vuosina 1998–2004.
SM-liigan tähtikuusikkoon Riihimäki valittiin viisi kertaa, vuonna 2000 ja vuosien 2007–2010 aikana. Kauden parhaaksi miesliigapelaajaksi hänet valittiin 2010.
Henkilökohtaiset:
Joukkueessa:
Jetix
Jetix oli Disneyn omistama televisiokanava, joka korvasi Fox Kids-kanavan vuonna 2000. Kanavalla esitettiin sekä piirrettyjä että filmattuja sarjoja, jotka olivat suunnattuja 6–14-vuotiaille lapsille. Kanavalla esitettäviä ohjelmia olivat muun muassa Sonic X, Hämähäkkimies, Spies-tytöt ja Pokémon. Kanavan korvasi 12. syyskuuta 2009 Disney XD-niminen lastenkanava, joka on erityisesti suunnattu 6-14 vuotiaille pojille.
Suomessa esitettyjä ohjelmia.
Täydellisyysaksiooma
Matematiikassa täydellisyysaksiooma on reaalilukujen joukon luonnetta kuvaava aksiooma. Sen mukaan jokaisella epätyhjällä reaalilukujen joukon osajoukolla, joka on ylhäältä rajoitettu (ts. sillä on olemassa yläraja), on olemassa supremum eli pienin yläraja.
Täydellisyysaksioomasta seuraa että jokaisella alhaalta rajoitetulla reaalilukujen osajoukolla on olemassa infimum eli suurin alaraja. Täydellisyysaksioomaa vaaditaan mm. reaalilukujen joukossa määrittämään irrationaaliluvut. Rationaalilukujen joukko ei toteuta täydellisyysaksioomaa.
Morgan De Sanctis
Morgan De Sanctis (s. 26. maaliskuuta 1977 Guardiagrele, Chietin maakunta, Italia) on italialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa .
De Sanctis aloitti uransa Serie B -joukkueen Pescaran juniorijoukkueessa, josta hänet myöhemmin nostettiin ykkösjoukkueeseen. Hän vietti kolme kautta Serie B:ssä, kunnes Juventus osti nuorukaisen riveihinsä varamaalivahdiksi vuonna 1997. Peliaikaa ei kuitenkaan kertynyt kahden kauden aikana kuin kolmen ottelun verran ja De Sanctisin uusi osoite oli Udinese Calcio. Joukkue oli kuitenkin hankkinut jo edellisellä kaudella kokeneen maalivahdin Luigi Turcin ja näin De Sanctis tyytyi kakkosvahdin rooliin kolmen kauden verran. Udinesen myytyä Turcin Sampdoriaan De Sanctisista tuli joukkueen uusi ykkösmaalivahti ja pelasikin seuraavat viisi kautta joukkueensa kaikki ottelut.
Kauden 2006–2007 jälkeen hän oli valmis siirtymään uuteen seuraan ja vaihtoehtoina olivat muun muassa Lazio, Palermo ja Sunderland AFC, mutta heinäkuussa 2007 juuri Uefa Cupin voittanut Sevilla FC olikin De Sanctisin uusi seura. Vähäisen peliajan vuoksi hänet lainattiin turkkilaisseuraan Galatasarayhin kaudeksi 2008–2009.
Heinäkuussa 2009 De Sanctis siirtyi Sevillasta takaisin Italiaan Napoliin neljän vuoden sopimuksella.
Peloton
Peloton on ranskankielinen käsite, jolla tarkoitetaan urheilussa yleensä kilpailijaryhmää, mutta kilpapyöräilyssä erityisesti Ranskan ympäriajon pääjoukkoa. Mikäli kilpailussa muodostuu useita ryhmiä, kärkiryhmää nimitetään ilmaisulla peloton de tête. Suoraan suomennettuna sana "peloton" tarkoittaa pientä kerää, mutta ranskassa sitä voidaan käyttää urheilun lisäksi sotilaallisessa yhteydessä tarkoittamaan joukkuetta tai ryhmää. Sen pohjana on "une pelote" ’kerä, pallo’.
Kilpailijat ajavat ryhmässä hyvin lähellä toisiaan säästääkseen energiaa. "Peloton" kulkee eteenpäin yhtenäisenä joukkona, kuin linnut muodostelmassa kilpailijoiden liikkuessa hieman sen sisällä.
Aivan edessä ajavat vetävät joukkoa ja ovat suojattomia vastatuulelta; he suojaavat tuulenvastukselta keskellä ajavia, joiden ei siis tarvitse kuluttaa yhtä paljoa energiaa kuin edessä ajavien. Koska joukkoa vetää usein vain yksi joukkue kerrallaan, on yleensä hyödyllisempää ajaa lähellä kärkeä, jotta mahdollisiin irtiottoihin pystyy reagoimaan helpommin. Edessä ajamisella voi välttää myös mahdolliset törmäykset takana.
"Pelotonin" muoto vaihtelee tilanteesta riippuen. Usein joukon muoto on tiivis, mutta se voi myös venyä erittäin kovassa vauhdissa ja hajota jyrkillä vuoristo-osuuksilla.
Tero Liukkonen
Tero Liukkonen (s. 16. lokakuuta 1960 Helsinki) on porvoolainen kirjailija. Hän on julkaissut kuusi romaania, kolme runokokoelmaa ja yhden novellikokoelman. Hän hyödyntää kerronnassaan huumoria ja satiiria sekä toisaalta psykologisia jännitteitä. Hänen runonsa käsittelevät rakkautta ja mystiikkaa. Kirjallisuudentutkijana hän on kirjoittanut Tuomas Anhavasta ja Veikko Huovisesta. Hän on työskennellyt myös kustannustoimittajana, kirjallisuusarvostelijana ja kirjoittamisen ohjaajana.
Yläraja
Yläraja on joukko-opissa käsite, joka määritellään siten että olio M on joukon E yläraja, jos jokaisella joukon E alkiolla x pätee x ≤ M. Vastaavasti määritellään joukon alaraja.
Supremumin määritelmä: pienin joukon E ylärajoista. Jokaisella joukon E ylärajoista M pätee sup E ≤ M.
G on joukon E supremum eli G =: sup E ⇔
1) x ≤ G, kaikilla joukon E alkioilla x (eli G on joukon E eräs yläraja)
2) G ≤ M, kaikilla joukon E ylärajoilla M
Pätee myös
G =: sup E ⇔
1) G on joukon E yläraja
2) kaikkia lukuja e > 0 pätee: on olemassa joukon E alkio x siten että x > G - e.
Todistus:
Koska kohta 1 seuraa supremumin määritelmästä, riittää todistaa vain kohta 2. Tehdään vastaoletus eli kaikilla joukon E alkioilla pätee x ≤ G - e (jollakin e > 0) joten tällöin myös G - e olisi joukon yläraja, mikä taasen on ristiriita (G - e < G), joten alkuperäinen väite on totta.
Määritelmä: suurin alaraja. Merkitään inf E eli joukon E suurin alaraja.
I = inf E ⇔
1) x ≥ I kaikilla x joukossa E
2) I ≥ M kaikilla joukon E alarajoilla <=>
On olemassa joukon E alkio x siten että x < I + e kaikilla e > 0. Jos kaikilla x ≥ I + e niin I + e olisi joukon alaraja, mikä olisi ristiriita.
Jos joukolla E on olemassa maksimi eli suurin arvo, on se joukon supremum.
Todistus:
Olkoon a joukon E maksimi eli max E. Tällöin a on joukon E yläraja, koska kaikilla x joukossa E pätee x ≤ a. Koska a kuuluu joukkoon E, niin pätee a ≤ sup E. Koska a on joukon yläraja pätee myös: a ≥ sup E. Näin ollen vain a = sup E käy kyseeseen.
Palazzo Strozzi
Palazzo Strozzi on renessanssipalatsi italialaisessa Firenzen kaupungissa. Se on rakennettu varakkaalle pankkiirille, Medici-suvun kilpailijalle Filippo Strozzi vanhemmalle. Benetto de Maianon suunnitteleman palatsin rakennustyöt käynnistettiin vuonna 1489, ja ne saatiin valmiiksi vuonna 1538. Strozzi ei koskaan ehtinyt nähdä palatsiaan valmiina, sillä hän kuoli jo vuonna 1491.
Mugai-ryū
Gettan opiskeli nuorena miehenä Kiotossa "Yamaguchi-ryū" kenjutsua Yamaguchi Bokushinsei-sensein johdolla. Päätettyään opintonsa perusti Edoon 1676 (nykyiseen Tokioon) oman dōjōn, jossa opetti Yamaguchi-ryūta harvoille oppilaille. Gettan opiskeli kuitenkin oman opetuksensa ohella zeniä ja klassista kiinalaista filosofiaa zen-buddhalaisen munkin, Sekita Zenshin, johdolla. Saavutettuaan pitkällisen opiskelun jälkeen valaistumisen, Gettan perusti oman kenjutsu-tyylinsä Mugai-ryūn.
Mugai-ryūn opetuksessa Gettan painotti zenin olennaista osuutta miekkataitojen opetuksessa. Kuuluisuutta Gettan sai sivistyksestään ja klassikoksi muodostuneesta kirjastaan "Mugai Shinden kenpō". Kasvaneen kuuluisuuden myötä Gettan sai paljon lisää oppilaita, joista osa tuli hyvin korkea-arvoisten samuraiden joukosta. Gettanin oppilaana oli kaikkiaan yli 1000 miekkamiestä, joiden joukossa oli useita daimiota. Mugai-ryūn iaijutsu on peräisin Gettanin kouluun liittyneeltä Jigyō-ryūn päämieheltä Taga Jigyōsailta.
Koulukunnan nimi, Mugai, tulee seuraavasta runosta:
Tunnettu japanilainen näyttelijä Tatsuya Nakadai esittää "Tsuji Gettan Sukemochi"a elokuvassa Sateen jälkeen.
Aika tappaa
Aika tappaa on vuonna 2005 valmistunut suomalainen independent-elokuva, findie-elokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Timo Sakari Puustinen.
Julmat murhat piinaavat Jyväskylän yötä. Tapauksilla ei näytä olevan muuta yhteistä kuin salaperäinen viiltojälki, joka löytyy joka ruumiista. Jälki johdattaa etsivä Aki Kallion (Hannu Lintukoski) vuoteen 1935, jolloin tapahtui samanlaisia murhia.
Helen Jacobs
Helen Hull Jacobs (6. elokuuta 1908 Globe, Arizona – 2. kesäkuuta 1997 East Hampton, New York) oli yhdysvaltalainen naistennispelaaja, joka voitti uransa aikana kymmenen Grand Slam -mestaruutta.
Jacobsilla oli voimakas syöttö ja iskulyönti sekä kelpo rysty, mutta hän ei koskaan oppinut tekemään kämmenlyöntiä tyydyttävällä tavalla .
Jacobs voitti kaksinpelissä viisi Grand Slam -mestaruutta ja oli yksitoista kertaa loppuottelussa häviävänä osapuolena. Finaalitappioista kuudessa vastustajana oli Helen Wills Moody. Jacobsin ainoa voitto Moodysta tuli Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa 1933. Moody keskeytti ottelun selkävamman takia ollessaan kolmannessa erässä häviöllä 3–0, minkä seurauksena yleisö ryhtyi buuaamaan, sillä se uskoi Moodyn keskeyttäneen vain riistääkseen Jacobsilta voiton viimeistelyn tuoman tyydytyksen. Vuosia myöhemmin Moody vahvisti kyseessä olleen onnettomuus. Hän sanoi: ”Selkäni on hieman omituinen. Nikama neljännen ja viidennen välilevyn välissä on ohut. Kun välilevy kierähtää ympäri, on kipu sietämätön. Ennen tuota finaalia satoi koko viikon ajan. Makasin sängyssä, mikä ei ollut hyväksi, koska selkäni jäykistyi entistä pahemmin. En yksinkertaisesti voinut enää pelata pidempään, mutta en sanonut mitään, sillä se olisi näyttänyt tekosyyltä.”
Jacobs oli jälleen lähellä voittoa Moodysta 1935 Wimbledonin loppuottelussa, jossa hänellä oli ottelupallo tilanteessa 6–3, 3–6, 5–4. Hän kuitenkin hävisi ottelun. Moodya vastaan 1938 käydyssä Wimbledonin finaalissa Jacobs nyrjäytti nilkkansa ensimmäisessä erässä tilanteessa 4–4 ja nilkutti ympäri kenttää loput ottelusta. Moody voitti viimeiset kahdeksan peliä toisen erän kestäessä ainoastaan kahdeksan minuuttia. Kun Jacobsilta kysyttiin, miksei hän keskeyttänyt ottelua loukkaantumisensa jälkeen, sanoi hän jatkamisen olleen urheilullisesti oikea ratkaisu, sillä Moody saattoi siten nauttia voitosta täysin siemauksin. Uransa aikana Jacobs hävisi kymmenen Moodya vastaan pelaamistaan yhdestätoista kaksinpeliottelusta .
Naisten nelinpelissä Jacobs voitti neljä Grand Slamia ja sekanelinpelissä yhden. Lisäksi hän oli loppuottelussa kuudessa muussa Grand Slam -nelinpeliturnauksessa sekä yhdessä sekanelinpeliturnauksessa. Vuoden lopussa julkaistulla maailmanlistalla Jacobs oli kymmenen parhaan joukossa 1928–1939. Hän oli ykköseksi sijoitettu yhdysvaltalaispelaaja 1932–1935. Hän oli mukana maansa Wightman Cup -joukkueessa 1927–1937 ja jälleen 1939. Vuonna 1933 hänestä tuli ensimmäinen Wimbledonissa sortseihin pukeutunut naispelaaja.
Jo aktiiviuransa aikana Jacobs alkoi kirjoittaa kirjoja. Hänen ensimmäiset teoksensa olivat "Modern Tennis" (1933) sekä "Improve Your Tennis" (1936). Hän kirjoitti myös fiktiivisiä kirjoja kuten "Storm Against the Wind" (1944). Hänen omaelämäkertansa "Beyond the Game" ilmestyi 1936.
Associated Press nimesi 1933 Jacobsin vuoden naisurheilijaksi. International Tennis Hall of Famen jäseneksi hänet otettiin 1962.
Toisen maailmansodan aikana Jacobs palveli komentajana Yhdysvaltain laivaston tiedustelussa. Hän kuoli sydänhalvaukseen New Yorkin East Hamptonissa 2. kesäkuuta 1997.
Anna Tulusto
Anna Tulusto (s. 1973 Helsinki) on suomalainen toimittaja. Häntä on kuultu muun muassa Yleisradion radiokanavilla ja hän on kirjoittanut kolumneja "Metro"-lehteen. Tulusto oli yksi Ultra Bra -yhtyeen laulajista 1994–1998.
Tulusto kirjoitti ylioppilaaksi Kallion lukiosta vuonna 1992 samaan aikaan muun muassa Anni Sinnemäen ja Maija Vilkkumaan kanssa. Sen jälkeen hän on opiskellut Helsingin yliopistossa venäjän kieltä.
Ultra Bran jäsen Tulusto oli alusta alkaen, vuodesta 1994 vuoteen 1998, jolloin hän jäi yhtyeestä pois aluksi äitiyslomalle, mutta ei sittemmin enää palannut.
Tulusto oli Vasemmistoliiton ehdokkaana eduskuntavaaleissa 1999. Syyskuusta 2011 lokakuuhun 2012 hän työskenteli kulttuuri- ja urheiluministeri Paavo Arhinmäen viestintä- ja kulttuuriasioista vastaavana erityisavustajana.
Tammikuusta 2018 alkaen Tulusto on toiminut Ylen aamu-tv:n Aamun kirjan toimittajana.
Tulustolla on kaksi poikaa ex-puolisonsa Aleksi Bardyn kanssa. Hänen isänsä on aikakauslehti "Hymyn" entinen päätoimittaja Esko Tulusto.
Söder Torn
Söder Torn on asuinkäytössä oleva tornitalo Tukholman Södermalmilla. Se on 86-metrisenä ja 24-kerroksisena Tukholman korkein asuinrakennus.
Söder Torn (”Etelä-torni”) liittyy uudisrakennusten kokonaisuuteen, joka rakennettiin 1980- ja 1990-luvuilla Tukholman eteläisen rautatieaseman eli niin sanotun "Stockholms södran" ympärille. Söder Tornin suunnitteli tanskalainen arkkitehti Henning Larsen, ja se rakennettiin 1992–1997. Rakennus tunnetaan myös nimellä Haglunds Pinne (”Haglundin puikko”). Nimi viittaa Tukholman rakennusneuvos Sune Haglundiin, joka myötävaikutti tornin rakentamiseen.
Military Cross
Military Cross on vuonna 1914 luotu brittiläinen kunniamerkki. Sota-ansiosta ja taistelussa osoitetusta urhoollisuudesta myönnettävä Military Cross on arvostettu kunniamerkki, joka alun perin oli tarkoitettu täyttämään Viktorian ristin ja Distinguished Service Order -kunniamerkin väliin jäänyt tyhjiö. Se voitiin myöntää vain kapteeneille ja alemmille upseereille, mutta vuonna 1931 se ulotettiin koskemaan majureita, ja vuodesta 1993 lähtien sen saattoivat saada myös aliupseerit ja rivimiehet. Ristin saattoi ansaita moneen kertaan, jolloin kunniamerkin valkopurppuraiseen nauhaan asetettiin suorituksen merkiksi pieni hopeinen tanko.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Military Cross myönnettiin noin 37 000 miehelle. Noin 3000 miestä ansaitsi sen kahdesti, noin 170 kolmesti ja neljä – everstiluutnantti Humphrey Arthur Gilkes, kapteeni Francis Victor Wallington, kapteeni Percy Bentley ja lääkintäluutnantti Charles Gordon Timms – neljästi. Alun perin Military Crossilla palkittiin myös ilmavoimien edustajat, koska ilmavoimilla ei tuolloin vielä ollut omaa kunniamerkkiä. Puute paikattiin Distinguished Flying Cross -merkillä, joka oli ansioristin ilmavoimille räätälöity versio.
Toisessa maailmansodassa Military Crosseja myönnettiin 11 000 sotilaalle, joista 500 ansaitsi sen kahteen kertaan.
Military Crossin virallinen lyhenne on MC, ja sen saavuttanut henkilö on brittiläiseen tapaan oikeutettu käyttämään kyseistä lyhennetä nimensä perässä.
Villers-Cotterêts
Villers-Cotterêts on ranskalainen kaupunkikunta, joka sijaitsee Rezin metsäalueen sydämessä. Kunta sijaitsee Aisnen (02) departementissä ja se kuuluu myös Picardien alueeseen.
Kaupunki on saanut nimensä juuri tuosta ympäröivästä metsästä, sillä se merkitsee Rezissä olevaa pientä asumusta (). Kaupunki sijaitsee noin 80 kilometriä koilliseen Pariisista, valtatie 2:n varrella.
Kaupungin historia alkaa jo historian hämäristä, kuten lähes kaikkien Ranskan kaupunkien. Kuitenkin ensimmäisen tuhatluvun lopulla alue oli keskeistä Ranskan herttuoiden hallinta-aluetta ja kuului siten Frankkien hallitsijaksi nousseiden Kapetingi-sukuisten kuninkaiden omiin läänityksiin. Filip III:n aikana hän antoi Valois'n nuorimman poikansa läänitykseksi, mutta jo seuraavan sukupolven aikana alue palasi takaisin kruunun omistukseen kuninkaaksi nousseen Filip VI:n aikana.
Frans I:n allekirjoitti Villers-Cotterêts'ssa kuuluisan kielilain, joka teki ranskan kielestä maan virallisen kielen latinan sijaan ja jonka perusteella aloitettiin myös väestön siviilirekisterien (syntymät ja avioliitot) pitäminen.
Villers-Cotterêts oli kaupunki "kuninkaalliseksi tieksi" kutsutulla reitillä, joka johti Pariisista Reimsiin. Tätä tietä kuninkaat käyttivät mennessään pääkaupungistaan voideltaviksi Reimsin katedraaliin.
Kaupungin suurin merkkihenkilö on eittämättä Alexandre Dumas vanhempi, joka syntyi kaupungissa 24. heinäkuuta 1902. Hänen synnyinkotinsa on nykyisin museona.
Yhdystie 6018
Yhdystie 6018 on Jyväskylässä sijaitseva yhdystie, joka alkaa Rantaväylän ja Vaajakosken moottoritien risteyksessä, kulkee Jyväskylän keskustan läpi ja päättyy valtatien 9 risteyksessä Keljossa. Vuonna 1966 tie rakennettiin moottoritieksi Keljon ja keskussairaalan välisellä osuudella, mutta moottoritie lakkautettiin 1980-luvulla tie jäi osaksi yhdystietä 6018. Tie on pääosin nelikaistainen.
Toni Collette
Antonia ”Toni” Collette (s. 1. marraskuuta 1972 Sydney, Australia) on australialainen näyttelijä ja laulaja. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvissa "Kuudes aisti", "Tahdon naimisiin", "Lainakengissä", "The Way Way Back" ja "Little Miss Sunshine". Vuosina 2009–2011 hän näytteli pääosaa draamasarjassa "Taran monta elämää".
Collette meni naimisiin Dave Galafassin kanssa 11. tammikuuta 2003. Heillä on kaksi lasta, 9. tammikuuta 2008 syntynyt tytär ja 22. huhtikuuta 2011 syntynyt poika. He asuvat Potts Pointissa, Sydneyssä.
Jukka Tervamäki
Jukka Tervamäki (s. 9. helmikuuta 1945 Punkalaidun) on suomalainen lentokonesuunnittelija, joka tunnetaan autogiron kehittäjänä.
Tervamäki opiskeli lentotekniikan diplomi-insinööriksi 1960-luvulla. Hän on suunnitellut autogirot JT-1, JT-2, ATE-3 ja JT-6. Tämän lisäksi hän kuului PIK-19- ja PIK-20E-lentokoneiden keskeisiin suunnittelijoihin. Hänen harrastuksiinsa kuuluu muun muassa lentäminen.
Hapankirsikka
Hapankirsikka ("Prunus cerasus") on kesävihanta puu, joka kuuluu kirsikoiden ("Cerasus") alasukuun ja jakaantuu kahteen päätyyppiin, "amarelleihin" eli "kuulasmarjoihin" ja "morelleihin". Hapankirsikka ei kasva luonnonvaraisena Euroopassa. Se on kuitenkin yleinen hedelmäpuu, viljelyjäänne ja karkulainen ja menestyy hyvin myös Etelä-Suomessa.
Hapankirsikka kasvaa enintään 8 metriä korkeaksi ja kukkii huhti–kesäkuussa. Runkoa peittää ruskea kuori, joka ei kesi päinvastoin kuin imeläkirsikalla ("Prunus avium"). Lehdet ovat yläpinnaltaan kiiltävät ja alapinnaltaan vaaleanvihreät ja kaljut. Lehtiruoti on nystytön. Hapankirsikan luumarjat eli kirsikat kypsyvät jo elokuussa. Lajinimestä huolimatta hedelmät ovat kypsinä enemmän tai vähemmän makeita lajikkeesta riippuen: herkkulajikkeet syödään sellaisinaan, mutta maultaan kirpeämmät talouslajikkeet sopivat paremmin säilöntään.
Hapankirsikat jaotellaan perinteisesti kahteen tyyppiin: amarellit ja morellit. Amarellin marjat ovat ovat kirkkaan värisiä ja niiden mehu on kirkasta tai hyvin vaalean punaista. Marjat ovat hapankirsikalle epätyypillisen makeita. Amarellit vaativat yleensä ristipölytyksen ja sen vuoksi niiden sato vaihtelee. Tätä tyyppiä edustavat "Kuulasmarja" -nimiset lajikkeet.
Morellikirsikan marjat ovat tavallisesti tumman punaisia ja niiden mehu on voimakkaan tumman punaista. Morellit tuottavat hyvin siitepölyä ja ne ovat itsepölytteisiä. Ne myös pölyttävät hyvin amarellikirsikoita. Morellien sato onkin säännöllisempi ja runsaampi, mutta maku on karvaampi.
Suuri osa Suomessa villeinä kasvavista kirsikoista on tyypiltään amarelleja. Kaikkia nykylajikkeita ei kuitenkaan voida erottaa tarkasti perinteisiin luokkiin, sillä risteymät ovat yleisiä.
Suomessa hapankirsikoita on viljelty noin 500 vuoden ajan; se menestyy meillä imeläkirsikkaa paremmin. Kuten muitakin uutuuskasveja, hapankirsikoita viljeltiin ensin kartanoissa, joista ne levisivät myöhemmin tavallisiin pihapiireihin. Alkuperäisistä lajikkeista ei ole tietoa, mutta niistä on Suomessa kehittynyt vähitellen sekä siemenistä lisäämällä tai juurivesoja vaihtaen sekalainen maatiaislajisto. Parhaimpia ja satoisimpia kantoja on nimetty ja niitä otettu taimistoihin viljeltäviksi.
Kirsikan yleisimpiä tuholaisia Suomessa ovat kirsikkakirva ("Myzus cerasi"), kirsikkakoi ("Argyresthia pruniella") ja kirsikkaetanainen ("Caliroa cerasi").
Lahden Uutiset
Lahden Viikkouutiset oli Suomen Lehtiyhtymän omistama ilmaisjakelulehti, joka alkoi ilmestyä Lahdessa vuonna 2005. Lehti saapui kilpailijaksi alueelle, missä Esa-konsernilla on selvä valta-asema. Lahden Viikkouutiset saavutti kuitenkin suuren suosion. Vuonna 2006 nimi muuttui Päijät-Hämeen Viikkouutisiksi, ja levikki oli yli 100 000 kattaen maakunnan lähes kokonaan. Parhaimpina aikoina lehti ilmestyi kaksi kertaa viikossa.
Lehden toimittajakunnassa ja strategiassa tapahtui kuitenkin paljon muutoksia, ja lehden suosio kääntyi jyrkkään laskuun. Ilmestymistä jouduttiin harventamaan ja levikkialuetta pienentämään. Kohtalokkaana voitiin pitää myös nimen vaihtumista vaiheessa, kun lehden jalansija oli juuri alkanut vakiintumaan. Päijät-Hämeen Viikkouutisista tuli Lahden Uutiset.
Vuonna 2009 Suomen Lehtiyhtymä lopetti lehden julkaisun kannattamattomana.
Lahden Uutiset kilpaili Päijät-Hämeen ydinalueella Lahdessa ja Hollolassa lähinnä Uusi Lahti -ilmaisjakelulehden kanssa.
Timo Tolvanen
Timo Tolvanen (s. 8. marraskuuta 1977) on uransa kauteen 2015–16 lopettanut suomalainen lentopalloilija. Tolvanen pelasi urallaan ennätykselliset 706 ottelua kotimaisessa lentopalloliigassa voittaen viidesti Suomen mestaruuden. Hän edusti lentopalloliigassa Kuopion KuPS-Volleyta, Salon Piivolleyta, Pielaveden Sampoa ja Kuopion LEKA Volleyta. Ura päättyi Sammossa, jossa Tolvanen pelasi eniten kausia urallaan. Liberona pelanut Tolvanen valittiin neljästi lentopalloliigan tähdistökentälliseen.
Tolvanen valmensi kaudella 2016–17 lentopallon naisten 1-sarjassa Puijo Wolleyta. Kaudella 2017-18 hän on Sampo Volleyn päävalmentaja miesten Mestaruusliigassa.
Tolvanen aloitti pääsarjauransa Keski-Savon Paterin riveissä kaudella 1996–97. Paterista hänen tiensä vei Kuopion KuPS-Volleyhin, jonka riveissä Tolvanen juhli kahdesti mestaruutta vuosina 1998 ja 2000. KuPS-Volleyn ajauduttua konkurssiin Tolvanen siirtyi salolaisen Piivolleyn riveihin ja saavutti Suomen Cupin hopean.
Salon Piivolleysta Tolvasen tie vei Pielaveden Sampoon, josta muodostui hänelle pitkäaikainen luottoseura. Ensimmäisellä Sampo-kaudellaan Tolvanen juhli SM-pronssia. Sittemmin pronssi kirkastui kahdeksi Suomen mestaruudeksi vuosina 2004 ja 2005. Kolmivuotisen taipaleen jälkeen Tolvanen haki uralleen uusia haasteita siirtyen silloin 1-sarjassa pelanneeseen Kempeleen Lentopalloon yhdessä Sampon passarin Aki Riihimäen kanssa. Kempeleläisseura nousi kauden päätteeksi lentopalloliigaan, minkä jälkeen Tolvanen palasi takaisin Sampoon, jossa hän voitti vielä useita SM-mitaleja. Kaudella 2008-09 Tolvanen voitti uransa viidennen Suomen mestaruuden.
Lokakuussa 2013 Tolvasesta tuli kolmas pelaaja, joka saavutti lentopallon Mestaruusliigassa 600 ottelua Aki Riihimäen ja Sami Juvosen jälkeen. Reilut kolme vuotta myöhemmin Tolvasesta tuli eniten (694) mestaruusliiga otteluja pelannut pelaaja. Huhtikuussa 2016 Tolvanen ilmoitti lopettavansa 706 ottelua lentopalloliigassa käsittäneen uransa. Tästä päivää myöhemmin naisten 1-sarjassa pelaava kuopiolainen Puijo Wolley uutisoi tehneensä Tolvasen kanssa 1+1-vuotisen sopimuksen.
Vuosien 2000–2005 aikana Tolvanen pelasi Suomen A-maajoukkueessa yhteensä 68 A-maaottelua. Tolvanen palasi maajoukkueryhmään kesäksi 2014 ja oli mukana Suomen vuoden 2014 MM-kisajoukkueessa.
Pekka Sairanen
Pekka Sairanen (21. helmikuuta 1981) on suomalainen lentopalloilija, joka päätti peliuransa kauteen 2009-10. Pelipaikaltaan hän oli yleispelaaja, mutta Sairanen esiintyi myös liberona tarvittaessa. Sairanen pelasi uransa viimeiset vuodet Rovaniemen Santasportin riveissä.
Sairanen sai lentopallo-oppinsa kotikaupungissaan Savonlinnassa aina 15-vuotiaaksi asti. Lukioikäisenä hän siirtyi Tampereelle, Varalan urheilulukioon, joka toimi tuolloin poikien valtakunnallisena valmennuskeskuksena. Varalassa hän sai opiskella ja harjoitella hyvissä olosuhteissa. Samalla harjoituksissa vaatimustaso oli koko ajan korkea, sillä hänen kanssaan harjoittelivat maan parhaat lukioikäiset poikajuniorit.
Kolmen vuoden Tampereella olon jälkeen Sairanen palasi takaisin Savonlinnaan suorittamaan lukion loppuun ja samalla pelaamaan kotikaupungin silloisessa liigajoukkueessa East Volleyssa. Armeijan hän kävi Lahden Urheilukoulussa.
Kesällä 2004 East-Volley putosi SM-liigasta, ja Sairanen siirtyi tuolloin Rovaniemelle, silloin SM-liigassa pelaavan Napapiirin Pallokettujen vahvuuteen. Tuolloin hän myös aloitti opiskelemaan Rovaniemen ammattikorkeakoulussa rakennustekniikkaa, tavoitteena tulla insinööriksi.
Napan riveissä Sairanen sai juhlia Suomen Cupin voittoa 2005, mutta myös todeta raskaan häviön niin ikään rovaniemeläiselle Perungan Pojille samana vuonna pronssikamppailuissa. Kauden 2006 päätteeksi Rovaniemellä saman kaupungin liigajoukkueet päättivät yhdistyä samaksi yhtenäiseksi joukkueeksi, Rovaniemen Santasportiksi. Sairanen jatkoi tutussa kaupungissa liigauraansa ja samalla myös opiskelut saivat rauhassa jatkua.
Heti ensimmäisellä Santasportin SM-liiga kaudella Suomen mestaruus tuli Rovaniemelle, ensimmäistä kertaa sitten 2003, silloin Perungan Pojat voittivat Tampereen Isku-Volleyn värikkäässä finaalisarjassa. Värikkäämpi ja varmasti tasollisesti kovempi finaalisarja oli kuitenkin Santasportin ja Pielaveden Sammon välinen sarja. Mestaruus ratkaistiin viidennessä pelissä jossa Santasport oli vahvempi erin 3–2. Sairanen oli koko finaalisarjan ajan tärkeässä roolissa syöttöjen nostajana.
Sairanen jatkoi myös seuraavalla kaudella Rovaniemellä, vaikka Napapiirin Pallokettujen organisaatio irtisanoikin sopimuksen Perungan Poikien kanssa. Hän voitti uransa toisen Suomen mestaruuden kauden 2007-08 päätteeksi.
Pekka Sairasen suku on ollut vahvasti vaikuttamassa savonlinnanlaiseen lentopalloiluun. East Volleyn organisaatiossa toimii tällä hetkelläkin monta Sairanen-nimistä henkilöä. Hänen veljensä pelaavat myös East Volleyn riveissä.
Vuonna 2009 kolme veljestä pelasi samassa miesten SM-liigan ottelussa.
Antti Ahokumpu
Antti Ahokumpu on suomalainen lentopalloilija, joka pelasi kaudella 2008–2009 Rovaniemen Santasportin riveissä, Lentopallon SM-liigassa. Pelipaikaltaan hän on yleispelaaja.
Lentopallo kaupunki Pudasjärveltä kotoisin oleva Ahokumpu aloitti lentopallon 6-vuotiaana, kun hänen isänsä vei hänet kuuluisalle ”Pudasjärven tehtaalle”, mistä on tuotu suuren maailman kuuluisuuteen monia tähtiä, kuten veljekset Tuomas Sammelvuo ja Ilkka Sammelvuo.
16-vuotiaana Ahokumpu lähti opiskelemaan Kuortaneen urheilulukioon maan parhaiden lukioikäisten poikajunioreiden kanssa. Kuortaneella on vuodesta 2000 toiminut poikien valtakunnallinen valmennuskeskus. Kahden Kuortaneelle vietetyn vuoden jälkeen Ahokumpu hommattiin Rovaniemelle pelaamaan. Viime kaudella Ahokumpu sai juhlia uransa ensimmäistä Suomen mestaruutta Santasportin riveissä, vasta 21-vuotiaana. Seuraavalla kaudella Ahokumpu juhli uudestaan mestaruutta kun Santasport uusi mestaruutensa.
Ahokumpu on tunnettu monipuolisesta lyöntivalikoimastaan, jota yleisö sai ihailla etenkin finaalisarjassa Pielaveden Sampoa vastaan 2007.
Arsenio Iglesias
Arsenio Iglesias Pardo (s. 24. joulukuuta 1930 Arteixo, A Coruñan maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija.
Iglesias tunnetaan sekä pelaajana että valmentajana parhaiten ajastaan Deportivo La Coruñasta. Hän aloitti pelaajauransa seuran edustusjoukkueessa vuonna 1951, ja edusti Espanjan pääsarjassa myös Sevillaa, Granadaa ja Real Oviedoa.
Pelaajauransa jälkeen hän valmensi Deportivoa neljään eri otteeseen 1970-, 1980- ja 1990-luvuilla. Vuonna 1996 hän korvasi kesken kauden Jorge Valdanon Real Madridin valmentajana. Vuodesta 2005 Iglesias on valmentanut Galician maajoukkuetta yhdessä Fernando Vázquezin kanssa.