Triathlon
Triathlon on uinnin, pyöräilyn ja juoksun yhdistelmälaji. Lajiin kuuluu eripituisia matkoja, mutta niin sanottuun Ironman- eli täysmatkaan kuuluu 3,8 kilometriä uintia, 180 kilometriä pyöräilyä ja maratonjuoksu. Olympialaisissa kilpaillaan matkalla, joka on noin neljäsosan täysmatkasta. Triathlonin kehitti San Diego Track Club 1970-luvun alussa. Havaijilla järjestettiin 1978 ensimmäinen Ironman-kilpailu, jonka näkyvyys on nostanut laji suosiota. Olympialaisissa laji oli mukana ensimmäisen kerran Sydneyssä 2000 ja paralympialaisissa Rio de Janeirossa 2016. Triathlon suoritetaan tavanomaisesti seuraavassa järjestyksessä: ensin uintiosuus, sen jälkeen pyöräilyosuus ja lopuksi juoksuosuus.
Triathlonissa järjestetään erimittaisia kilpailuja. Niin sanottuna kuninkuusmatkana pidetään täys- eli Ironman-matkaa. Siihen kuuluu 3,8 kilometriä uintia, 180 kilometriä pyöräilyä ja maratonjuoksu. Suurin osa kilpailuista on selvästi lyhyempiä, ja esimerkiksi olympialaisissa kilpaillaan niin sanotussa varttimatkassa, joka on noin neljäsosa täysmatkan pituudesta.
Tärkeimmät triathlon-matkat ovat:
Näitä pitemmät kilpailumatkat ovat ultratriathloneja. Ne ovat normaalimatkaa kaksi, kolme, neljä, viisi, kymmenen, kaksikymmentä tai kolmekymmentä kertaa pidempiä.
Nykyaikainen triathlon sai alkunsa Kaliforniassa 1970-luvun alussa. Sitäkin ennen aina 1900-luvun alusta alkaen oli kolmen kestävyyslajin kilpailuja järjestetty silloin tällöin ainakin Ranskassa, joskin lajit ja niiden suoritusjärjestys vaihtelivat.
Ensimmäinen nykyaikainen triathlon-kilpailun järjesti San Diego Track Club 25. syyskuuta 1974 San Diegon Mission Bayssa. Kerhon aktiivit Jack Johnstone ja Don Shanahan lisäsivät jo parin vuoden ajan järjestämäänsä uinnista ja juoksusta koostuneeseen kilpailuun kolmanneksi lajiksi pyöräilyn. Kilpailuun osallistui 46 kilpailijaa. Se koostui 10 kilometrin juoksusta, 8 kilometrin pyöräilystä ja 500 metrin uinnista.
Havaijin tunnettu Ironman- eli Teräsmies-kisa sai alkunsa vuonna 1977, kun havaijilainen uimaseura ja juoksuseura halusivat selvittää, kumman lajin urheilijat olivat kovakuntoisempia. Haastekilpailuun saatiin mukaan myös pyöräilijät. Ensimmäinen Ironman-kisa käytiin 18. helmikuuta 1978, ja matkat olivat samat kuin nykyisinkin täysmatkalla: 3,8 kilometriä uintia, 180 kilometriä pyöräilyä ja 42,2 kilometrin maratonjuoksu. Ensimmäiseen kilpailuun osallistui 12 kilpailijaa, ja voittaja Gordon Hallerin aika oli 11.46.58. Tapahtuma vakiintui jokavuotiseksi, ja vuonna 1982 televisioyhtiö ABC otti sen ohjelmistoonsa, mikä lisäsi huomattavasti lajin näkyvyyttä. Triathlonista kiinnostuttiin Euroopassakin, ja Euroopan ensimmäinen triathlon-kilpailu järjestettiin Nizzassa 1980-luvulla.
Kansainvälisen olympiakomitean puheenjohtaja Juan Antonio Samaranch kiinnostui triathlonista vuonna 1984 ja ryhtyi ajamaan sitä olympialajiksi. Kanadalainen Les McDonald perusti Samaranchin ehdotuksesta kansainvälisen triathlonliiton ITU:n vuonna 1989, ja maailmanmestaruuksista alettiin kilpailla samana vuonna. Aluksi MM-tittelit ratkaistiin lyhyellä matkalla.
Triathlon hyväksyttiin olympialiikkeeseen vuonna 1994, ja se oli ensimmäistä kertaa mukana Sydneyssä 2000. Ensimmäiset kultamitalistit olivat Kanadan Simon Whitfield ja Sveitsin Brigitte McMahon. Olympialaisissa kilpaillaan neljäsosamatkoilla.
Yksi triathlonin menestyneimpiä kilpailijoita on ollut yhdysvaltalainen Mark Allen, joka on voittanut Havaijilla kuusi kertaa.
Suomen ensimmäinen ”teräsmieskilpailu” järjestettiin vuonna 1983 Joroisissa. Miesten SM-mitaleista alettiin kilpailla 1985 ja naisten mitaleista seuraavana vuonna. Suomen tunnetuimpia triathlonisteja ovat olleet Magnus Lönnqvist ja Pauli Kiuru. Näkyvyyttä lajille Suomessa toi myös sitä harrastanut poliitikko Alexander Stubb. Tällä hetkellä tunnetuin suomalainen triathlonisti on Kaisa Sali (o.s. Lehtonen).