hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ghana International Airlines
Ghana International Airlines oli ghanalainen lentoyhtiö, joka perustettiin vuonna 2005 korvaamaan toimintansa lopettanut Ghana Airways. Ghana International Airlines käytti lennoillaan Boeing 757- ja 767-koneita.
Ghana International Airlinesin päälentokenttä oli Kotokan kansainvälinen lentoasema Ghanan pääkaupungissa Accrassa. Lentoyhtiön palveluihin kuuluivat myös rahtipalvelut. Suurimman osan lentoyhtiöstä omisti Ghanan hallitus.
Yhtiö lopetti toimintansa vuonna 2010.
Ghana International Airlines käytti toimintansa aikana seuraavia konetyyppejä:
Puhelinluettelo
Puhelinluettelo on aakkosellinen luettelo jonkin alueen tai yhteisön puhelinten haltijoista ja heidän puhelinnumeroistaan. Puhelinluettelo sisältää puhelinliittymän haltijan nimen ja ei-salaisten puhelinnumeroiden lisäksi usein myös haltijan osoitteen ja ammattinimikkeen. Puhelinluettelossa on sekä yksityishenkilöiden että yrityksien ja yhteisöjen puhelinnumeroita. Suomessa sisältö on pääasiassa ryhmitelty hakemistoihin aiemman verkkoryhmäjaon mukaisesti.
Suomessa julkaistaan 16 alueellista puhelinluetteloa, jotka yhdessä muodostavat valtakunnallisen puhelinluettelosarjan. Julkaisijana toimii Fonecta. Suomessa matkapuhelinten yleistyminen ja lankapuhelinten harvinaistuminen on huonontanut puhelinluetteloiden käyttömahdollisuuksia, sillä niissä on melko harvoja matkapuhelinnumeroita. Matkapuhelinnumeron lisääminen puhelinluetteloon on maksullista. Suomessa viimeiset paperiset puhelinluettelot julkaistaan vuoden 2016 aikana, ja viimeiset luettelot ovat jakelussa alkuvuodesta 2017.
Suomessa puhelinluettelossa on myös yritysten mainoksia ja alennuskuponkeja, kaupunkien ja taajamien opaskarttoja sekä niin sanotut keltaiset sivut (aik. "ammatti­hakemisto"), jotka sisältävät yritysten ja yksityisten ammatin­harjoittajien maksullisia ilmoituksia luokiteltuina toimialojen ja ammattien mukaan.
Yleensä yksityishenkilöiden puhelinnumerot on mainittu puhelinluettelossa sukunimen mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Joissakin maissa kuten Islannissa numerot on kuitenkin järjestetty ensisijaisesti etunimen mukaisesti.
Heidenreich
John Heidenreich, (s. 28. kesäkuuta 1972), parhaiten tunnettu sukunimellään Heidenreich, on yhdysvaltalainen showpainija. Hän on pituudeltaan 207 cm ja painoltaan 140 kg.
Heidenreichilla on kokemusta joistain taistelulajeista, ja ensimmäisen mustan vyönsä hän sai 12-vuotiaana. Heidenreich pelasi myös amerikkalaista jalkapalloa. Painijaksi Heidenreich koulutettiin Ultimate Pro Wrestlingissä.
Heidenreich solmi vuonna 2001 koulutussopimuksen WWE'n kanssa, joten hän joutui treenaamaan Ohio Valley Wrestlingissä.
16. lokakuuta 2003 Heidenreich tuotiin ruutuun. Heidenreich esiintyi SmackDown!-ohjelmassa, ja antoi Matt Hardylle nauhan, jonka Heidenreich toivoi Hardyn kautta päätyvän SmackDownin! siloiselle toimitusjohtajalle, Stephanie McMahonille. Hardy kuitenkin hävitti nauhan, eikä toimittanut sitä eteenpäin.
No Mercy-PPV'ssä Heidenreich esiintyi jälleen. Hän kyseli Hardylta antamastaan nauhasta, ja päätyi lopulta kuristamaan Hardyn siloista sidekickiä, Shannon Moorea.
27. lokakuuta 2003 Heidenreich esiintyi RAW-ohjelmassa, yrittäen RAW'hon painimaan.
Heidenreich lähetettiin myöhemmin takaisin OVW'hen treenaamaan.
Heidenreich palasi syksyllä 2004 WWE'n Smackdown!-ohjelmaan, ja hänen managerinaan toimi Paul Heyman. Heidenreich feudasi The Undertakerin kanssa. Heidenreich ja The Undertaker kohtasivat toisensa Survivor Series-PPV'ssä, jossa Undertaker myös tämän selätti.
Kun Undertaker osallistui vuoden viimeisessä PPV'ssä, Armaggeddonissa, 4 miehen mestaruusotteluun, johon ottivat Undertakerin lisäksi osaa Booker T, Eddie Guerrero ja silloinen hallitseva mestari John Bradshaw Layfield, Heidenreich sekaantui otteluun ja pilasi Undertakerin mahdollisuudet mestaruuteen.
Heidenreich kohtasi Undertaker vuoden 2005 tammikuussa pidetyn Royal Rumble-PPV'ssä casket-ottelussa, jossa voittaakseen täytyi pistää vastustaja arkkuun. Undertaker voitti ottelun "veljensä" Kanen avustuksella. Heidenreich ei halunnut ensin tapella Undertakeria vastaan koska pelkäsi arkkuja.
Heidenreich kääntyi myöhemmin faceksi, alkaen etsimään itselleen ystävää.
Kun Heidenreichilla oli ongelmia MNM'n poikien, Johnny Nitron ja Joey Mercuryn kanssa, saapui hätiin hetki Road Warriors-dvd'n julkaisun jälkeen Road Warrior Animal. Animalin pelastettua Heidenreich, Heidenreich tarjoutui Animalin pariksi Great American Bash-PPV'hen kohtaamaan MNM WWE Tag Team mestaruuksista, ja Great American Bashissa Heidenreich ja Animal voittivatkin joukkuemestaruudet, ja Animal omisti mestaruusvoiton edesmenneelle partnerilleen Road Warrior Hawkille.
Heidenreichista tehtiin seuraavien viikkojen aikana Legion of Doomin virallinen jäsen. Heidenreich ja Animal osallistuivat aktiivisesti tag team divisioonan otteluihin, senkin jälkeen, kun he hävisivät joukkuemestaruudet takaisin MNM'le.
Myöhemmin samana vuonna Heidenreich vapautettiin WWE-sopimuksestaan, kun tämä oli ilmoittanut väsyneensä jatkuvaan matkustamiseen.
Four Color
Four Color (käytetään myös nimeä Four Color Comics) oli amerikkalainen, Dell Comicsin julkaisema sarjakuvalehti, joka ilmestyi vuosina 1939–1962. Lehteä ilmestyi peräti 1375 numeroa. 25 numeron jälkeen numerointi alettiin alusta, ja loppuvaiheessa osa numeroista jäi jostain syystä käyttämättä. Lehteä julkaistiin parhaimmillaan kymmeniä eri numeroita kuukaudessa.
Four Colorissa seikkaili sarjakuvasankareita, joiden oman lehden aloittaminen katsottiin riskialttiiksi. Uuden lehden aloittamisesta kustantaja näet joutui maksamaan kovan maksun postilaitokselle. Muutenkin monessa tapauksessa uuden lehden aloittaessa jatkettiin mieluummin jonkun heikosti menestyneen numerointia kuin aloitettiin numerosta 1. Myös muilla yhtiöillä oli vielä 1970-luvulle asti vastaavia "kokeilusarjoja" uusille sarjakuville. Nykyinen käytäntö on ollut päinvastainen jo pari vuosikymmentä. Heikosti menevä sarja saatetaan lopettaa ja aloittaa kolmen kuukauden päästä numero ykkösestä.
Kun FC-sarjassa oltiin julkaistu hyvin kaupaksi käyvää sarjakuvaa, aloitettiin oma lehti johon FC-sarjassa jo julkaistut laskettiin mukaan. Esimerkiksi Roope-setää tuli FC-sarjassa kolme numeroa, ja Uncle Scrooge-lehti alkoi numerosta 4. Tämä on ollut hämäävää suomalaisillekin sarjakuvaharrastajille, kun alkuperäisnumeroita on selvitetty. Moni muu suomalaisillekin tuttu hahmo ehti saamaan paljon useampia FC-sarjan numeroita.
Four Colorin sankareita olivat piirrettyjen filmien hahmot (mm. Aku Ankka, Väiski Vemmelsääri, Nakke Nakuttaja), elokuvacowboyt (mm. Yksinäinen ratsastaja, Roy Rogers, Gene Autry) ja sanomalehdistä tutut sankarit (mm. Kippari Kalle, Masi, Dick Tracy). 1950-luvun lopulla mukaan tulivat tietysti televisio-ohjelmista tutut hahmot. Myös tuolloisten elokuvien sarjakuvaversioita ilmestyi tuohon aikaan tässä sarjassa.
Air Comores International
Air Comores International (IATA: GG, ICAO: HAH) on komorilainen lentoyhtiö. Sen omistaa Komorien hallitus (60 %) ja Air Bourbon (40 %).
Air Comores International perustettiin vuonna 2004. Tammikuussa 2005:
Gil de Ferran
Gil de Ferran (s. 11. marraskuuta 1967 Pariisi, Ranska) on brasilialainen rata-autoilija, jonka suurimpiin saavutuksiin lukeutuvat Champ Car -sarjan mestaruus vuosina 2000 ja 2001 sekä Indianapoliksen 500 mailin ajon voitto vuonna 2003.
1980-luvun alussa de Ferran aloitti mikroautoilun maanmiehensä Emerson Fittipaldin otteiden innoittamana. Vuonna 1987 hän siirtyi Formula Fordeihin ja 1991 Formula 3 -sarjaan. Vuonna 1992 hän voitti Formula 3 -sarjan Britannian-mestaruuden saavutettuaan kauden aikana seitsemän voittoa. Vuosina 1993–1994 de Ferran ajoi Formula 3000 -sarjassa Paul Stewartin tallissa, sijoituksinaan kokonaispisteissä neljäs ja kolmas.
Vuoden 1994 loppupuolella Jim Hallin talli kutsui de Ferranin testaamaan IndyCar-autoa ja hän sai ajopaikan seuraavaksi kaudeksi. Hyvät otteet jatkuivat kauden mittaan ja hänet valittiin vuoden tulokkaaksi loppupistesijoituksenaan 14. sija. Kauden viimeisessä kisassa Laguna Secassa hän saavutti osakilpailuvoiton. Vuonna 1996 de Ferran saavutti voiton Clevelandissa, mutta kauden päätyttyä Jim Hall vetäytyi tallinsa kanssa kilpa-autoilun parista ja de Ferran siirtyi kaudeksi 1997 Derrick Walker/Valvoline-tallin kuljettajaksi. Kauden loppupisteissä hän sijoittui toiseksi Alex Zanardin takana, vaikkei saavuttanut kauden aikana yhtään voittoa. Seuraavaksi kaudeksi de Ferranista povattiin mestaria, mutta kausi meni pilalle Goodyearin huonojen renkaiden takia ja hän oli loppupisteissä vasta kahdestoista. Vuonna 1999 de Ferran saavutti pitkän tauon jälkeen voiton Portlandissa, mutta jälleen hän jäi kauden päätteeksi ilman tallia, kun Valvoline ja Goodyear vetäytyivät sarjasta. Kaudeksi 2000 hän siirtyi Penskelle Hélio Castronevesin, joka oli saanut paikan Greg Mooren kuoltua edelliskauden päätöskilpailussa, tallitoveriksi.
Penskellä de Ferran voitti heti kaksi Champ Car -mestaruutta (2000 ja 2001), joiden jälkeen talli siirtyi Indy Racing Leagueen. IRL:ssä de Ferran voitti legendaarisen Indianapolisin 500 mailin ajon vuonna 2003 ja päätti kauden päätteeksi lopettaa kilpa-autoilijan uransa. Sittemmin hän on työskennellyt Hondan tallissa Formula 1 -sarjassa urheilullisena johtajana.
De Ferran asui Floridan Fort Lauderdalessa englantilaisen vaimonsa ja kahden lapsensa kanssa. Siirryttyään Hondan F1 -tallin palvelukseen hän muutti Englantiin.
De Ferran teki paluun kilpa-auton rattiin ALMS-sarjassa, jossa ajoi kausilla 2008 ja 2009. Vuonna 2011 de Ferran kilpaili vielä kahdessa Australian V8 Supercars -luokan kisassa ja vetäytyi sen jälkeen radoilta.
Air Madagascar
Air Madagascar (IATA: MD, ICAO: MDG) on madagaskarilainen lentoyhtiö, jonka kotikenttänä toimii Ivaton kansainvälinen lentoasema Antananarivossa.
Air Madagascar perustettiin vuonna 1962. Madagaskarin hallitus omistaa siitä 89,56 %.Lokakuussa 2016:
Kemi-Tornion lentoasema
Kemi-Tornion lentoasema on Finavian ylläpitämä lentoasema Kemissä. Lentoasema sijaitsee Paattion kaupunginosassa ja osittain myös Keminmaan kunnan puolella kuusi kilometriä Kemin keskustasta pohjoiseen ja 18 kilometriä Tornion keskustasta itään. Vuonna 2016 lentoaseman kautta kulki noin 61 314 matkustajaa.
Lentoasemalta on kulkuyhteydet lähinnä taksilla. Lähimmät linja-autot Kemiin, Tornioon ja muualle Lappiin kulkevat 700 metrin päässä sijaitsevalta pysäkiltä.
Lentoasemalla on yksi kiitotie, 18/36, jonka pituus on 2 503 metriä. Aiemmin lentoasemalla oli myös toinen kiitotie (09/27), mutta se poistettiin käytöstä vähäisen käytön vuoksi.
Vuonna 2010 Kemi-Tornion lentoasema sai Finavian myöntämän kannustuspalkinnon kulujen hallinnasta sekä peruslentoasemakonseptin tuloksellisesta ja esimerkillisestä toteuttamisesta.
Kesäkuussa 2017 Norwegian Air Shuttle ja Finnair lensivät Kemi-Tornion lentoasemalle, kun Oulun lentoaseman kiitotie päälystettiin.
Lentoaseman rakentaminen aloitettiin 1937. Syksyllä 1938 lentokenttä täytti II luokan lentokentän vaatimukset, mutta lopullisesti kenttä valmistui vasta 1939. Asemalla oli tuolloin vain väliaikainen puurakennus toimisto- ja odotustiloina sekä vaatimaton lennonjohtotorni. Jatkosodan aikana lentokenttä oli saksalaisten joukkojen hallinnassa. Lähtiessään Kemistä Lapin sodan alettua saksalaiset tuhosivat lentokentän kiitoradan, konehallin ja turvallisuuslaitteet. Nykyinen asemarakennus valmistui sodan jälkeen 1953. Sitä on myöhemmin laajennettu 1960- ja 1980-luvuilla.
Valde Sorsa
Valde Matias Sorsa (29. joulukuuta 1920, Kontiolahti – 15. kesäkuuta 1942, Vuottaa, Kivennapa) oli suomalainen sotilas ja Mannerheim-ristin ritari.
Korpraali Sorsa oli ryhmänjohtajana Jalkaväkirykmentti 7:n toisessa pataljoonassa. Hänet nimitettiin 1. syyskuuta 1941 Mannerheim-ristin ritariksi numero 8 erikoisesta urheudesta ja useasta hyökkäyksiä edistäneestä toiminnasta taistelupartion johtajana. Hänet ylennettiin alikersantiksi 26. elokuuta 1941.
Alikersantti Sorsa haavoittui 15. kesäkuuta 1942 Ohdassa ja kuoli samana päivänä 23. kenttäsairaalassa Kivennavan Vuottaalla. Juuri lomalta palannut Sorsa oli ryhmänsä kanssa naamioimassa taisteluhaudan etureunaa, kun venäläisen tarkka-ampujan luoti osui Sorsaa selkään ja lävisti hänen keuhkonsa.
Everstiluutnantti Arvo Ahola, joka oli esittänyt alaiselleen Sorsalle Mannerheim-ristiä ja joka itsekin joulukuussa 1944 nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi, muisteli myöhemmin: ""Jo heti sodan alkupäivinä huomioni kiinnittyi terhakkaan korpraali Sorsaan. Hän oli asevelvollinen, ei katsellut maailmaa kovin korkealta, erittäin vaatimaton maalaisnuorukainen, joka heti sodan ensimmäisinä päivinä ansaitsi korpraalin natsat olkapäilleen. Hänellä oli veressään sotilaallisen toiminnan korkein teho. Juuri siksi hän venyi loistaviin taistelusuorituksiin yli tavanomaisten mittojen. Hänen veroisiaan taistelijoita oli harvassa. Sorsa antoi taisteluyksikölleen oman tärkeän panoksensa, eikä ritarinimityksestä huolimatta koskaan tuonut itseään esiin. Taistelussa hän kuitenkin näytti esimerkkiä ollen aina ensimmäisenä ja kaikista tehokkaimpana. Koskaan kukaan ei kuullut hänen pröystäilevän saavutuksillaan, hän teki enemmän kuin puhui.""
Tiedotuskomppaniassa palvellut pilapiirtäjä Kari Suomalainen oli kesäkuussa 1942 saanut määräyksen tehdä muotokuvan eräästä Mannerheim-ristin ritarista, jonka nimeä hän ei tiennyt. Saavuttuaan perille Suomalainen sai yllätyksekseen kuulla kyseisen ritarin juuri haavoittuneen ja viedyn kenttäsairaalaan, jossa Suomalainen sitten piirsi muotokuvan leikkauspöydällä tajuttomana makaavasta nuoresta sotilaasta. Myöhemmin osoittautui, että kyseessä oli juuri alikersantti Valde Sorsa, Suomalaisen ikätoveri. Kuusinkertainen jalkapallon Suomen mestari ja maajoukkuemies Sebastian Sorsa on Valde Sorsan sukulainen.
Demis Roussos
Artémios ”Ntémis” Ventourís-Roússos (, kansainvälisesti usein Demis Roussos, 15. kesäkuuta 1946 Aleksandria, Egypti – 25. tammikuuta 2015 Ateena, Kreikka) oli kreikkalainen laulaja. Hän oli äänialaltaan tenori.
Roússoksen ura alkoi 17-vuotiaana vaihtuvissa kokoonpanoissa, sen jälkeen kun perhe oli muuttanut Suezin kriisin aikaan Egyptistä Kreikkaan. Vuonna 1968 perustettu progressiivisen rockin yhtye Aphrodite’s Child toi hänelle julkisuutta yhtyeen laulajana. Yhtye saavutti myös kansainvälistä huomiota, eikä vähiten Roússoksen vokaaliosuuksien ansiosta. Yhtyeen viimeisestä albumista "666" on sanottu muodostuneen jopa eräänlainen kulttiklassikko. Yhtyeen lopetettua Roússos teki vielä satunnaisia levytyksiä entisen yhtyekaverinsa Vangeliksen kanssa.
Aphrodite’s Childin jälkeen Roússos siirtyi soolouralle. Hänen tunnetuin kappaleensa ”Forever and Ever” nousi useissa maissa myyntilistojen kärkisijoille vuonna 1973. Muita kappaleita ovat muun muassa ”My Friend The Wind”, ”My Only Fascination”, ”My Reason”, ”Velvet Mornings”, ”Goodbye, My Love, Goodbye”, ”Someday” ja ”Lovely Lady of Arcadia”. Roússoksen suosio oli 1970-luvulla yhtä vankkaa ympäri Eurooppaa kuin latinalaisen Amerikan maissakin.
Roússos konsertoi Suomessa 23. ja 24. lokakuuta 1974 Helsingin Kulttuuritalossa, 14. ja 15. maaliskuuta 1975 Finlandia-talossa sekä 16. maaliskuuta 1975 lla.
Roússos kuoli 25. tammikuuta 2015 Hygeia Hospitalissa Ateenassa ollessaan hoidettavana vatsa-, maksa- ja haimasyöpien takia. Hänet haudattiin Ateenan ensimmäiselle hautausmaalle, jonne on haudattu monia kreikkalaisia poliitikkoja ja kulttuurihenkilöitä.
Haggard: The Movie
CKY Haggard: The Movie on Ryan Dunnin, Bam Margeran ja Brandon DiCamillon tähdittämä elokuva. Siinä nähdään myös muita tuttuja henkilöitä ohjelmasta "Viva La Bam", kuten Rake Yohn, Bam Margeran entinen tyttöystävä Jenn Rivell, joka esittää elokuvassa Ryan Dunnin entistä tyttöystävää, Bamin setä, Don Vito ja Bamin vanhemmat April ja Phil Margera kuten myös CKY-yhtyeestä tuttu Bamin isoveli Jess Margera.
Elokuva kertoo rakkaudesta, mustasukkaisuudesta, masennuksesta ja ystävydestä. Elokuvan kesto on noin tunti ja 36 minuuttia. Musiikkina elokuvassa kuullaan muun muassa yhtyeitä kuten: Amorphis, Bomfunk MC’s, Clutch, Dead or Alive, Faithless, HIM, Iggy Pop, In Flames, New Order, Orbital ja Shantalla.
Air Malawi
Air Malawi oli vuonna 1967 perustettu malawilainen lentoyhtiö. Sen kotipaikka oli Chilekan kansainvälinen lentoasema Blantyressä. Se lopetti toimintansa helmikuussa 2013.Heinäkuussa 2005:
Air Mauritanie
Air Mauritanie oli mauritanialainen lentoyhtiö. Se perustettiin vuonna 1962, ja se lopetti toimintansa lokakuussa 2007.Heinäkuussa 2006:
Angela Gossow
Angela Nathalie Gossow (s. 5. marraskuuta 1974 Köln, Saksa) on saksalainen death metal -vokalisti, joka tunnettiin erityisesti ruotsalaisen Arch Enemyn laulajana.
Hän on yksi harvoista naislaulajista, jotka käyttävät pääasiallisena laulutyylinä raskaalle metallimusiikille ominaista aggressiivista murinalaulua. Angela Gossow on uransa aikana toiminut laulajana myös yhtyeissä Asmodina ja Mistress.
Gossow liittyi Arch Enemyyn vuonna 2000 entisen laulaja Johan Liivan jäätyä pois yhtyeestä. Arch Enemy on julkaissut kaksi DVD:tä ja kuusi studioalbumia, joilla Gossow on laulajana. 17. maaliskuuta 2014 ilmoitettiin, että Gossow lopettaa Arch Enemyn laulajan tehtävät. Hän kuitenkin jatkaa bändin kanssa yhteistyötä business managerin roolissa.
Angela Gossow on vegaani, ateisti ja anarkisti.
Tunisair
Tunisair (, IATA: TU, ICAO: TAR) on tunisialainen lentoyhtiö, jonka päälentokenttänä toimii Tunis-Karthagon kansainvälinen lentoasema Tunisissa. Yhtiö perustettiin vuonna 1948.
Tunisair on Arab Air Carriers Organizationin jäsen.
Heinäkuussa 2016:
Air Tahiti
Air Tahiti on ranskanpolynesialainen lentoyhtiö, jonka päälentokenttä on Faa'an kansainvälinen lentoasema Tahitin saarella.
Air Tahiti perustettiin vuonna 1953. Nykyinen nimi otettiin käyttöön tammikuussa 1987. Vuonna 2003 yhtiö palveli lähes 729 000 matkustajaa. Heinäkuussa 2015:
Seiti
Seiti eli sei ("Pollachius virens") on Atlantin pohjoisosissa elävä turskakala, joka on turskan ja koljan ohella alueen tärkeimpiä saaliskaloja.
Seiti elää Pohjois-Atlantin molemmin puolin, Euroopassa Biskajanlahdelta Kuolan rannikolle, Huippuvuorille ja Islantiin, Pohjois-Amerikassa Pohjois-Carolinasta Hudsoninsalmeen ja Etelä-Grönlantiin.
Seiti on pelaginen parvikala joka elää rannikoiden lähellä ja avovedessä 200 metrin syvyyteen asti. Se kasvaa nopeasti, 5 vuodessa yli 60 cm:n mittaiseksi. Nuoret kalat viipyvät rannan läheisyydessä ja syövät planktonia, krillejä ja katkoja, vanhemmat siirtyvät syvemmälle ja pyydystävät kalaa. Seiti tulee sukukypsäksi 5-10-vuotiaana, Amerikassa ilmeisesti aiemmin. Se lisääntyy talvella. Pyyntikokoinen seiti on yleensä 30-110 cm:n mittaista.
Seitiä pyydetään erilaisilla nuotilla, troolaamalla sekä koukkukalastuksella. Kokonaissaalismäärät ovat olleet suhteellisen vakaat vuosikymmenten ajan, noin 400 000 tonnia vuodessa, josta valtaosa Euroopasta. Tärkein pyyntimaa on Norja. Suuri seiti on suosittu urheilukalastuskohde. Seitiä kaupataan tuoreena, fileinä ja pakastettuna.
Fiji Airways
Fiji Airways on fidžiläinen lentoyhtiö. Sen päälentokenttä on Nadissa, Viti Levun saarella sijaitseva Nadin kansainvälinen lentoasema.
Fiji Airways perustettiin vuonna 1951. Vuodesta 1958 yhtiö toimi nimellä Air Pacific, mutta vanha nimi päätettiin ottaa uudelleen käyttöön vuonna 2012. Yhtiö palveli vuonna 2004 yli 500 000 matkustajaa. Yhtiön omistavat Fidžin hallitus (51 %), Qantas (46,3 %) sekä Kiribatin, Tongan, Naurun ja Samoan hallitukset (1 %). Entiset kohteet:
Heinäkuussa 2015:
Peto (radioverkko)
PETO oli Suomen palo- ja pelastustoimen vanha analoginen radioverkko, joka toimi 160 MHz taajuusalueella. Viranomaisradioverkko VIRVE korvasi vanhan radiojärjestelmän. Peto-verkon tukiasemat ajettiin virallisesti alas joulukuussa 2004, mutta paikoin vanhan radiojärjestelmän laitteita on vieläkin aktiivikäytössä. Elektro-Arola -niminen yritys valmistaa TIU-5 -nimistä yksikköä, jonka avulla vanhan järjestelmän tukiasema ja nykyisin käytössä oleva Virve-radioverkko voidaan liittää keskenään yhteen. Kyseistä yksikköä käytetään ainakin seuraaviin käyttötarkoituksiin:
Lyyraturska
Lyyraturska ("Pollachius pollachius") on Luoteis-Euroopan vesien turskakala.
Muiden turskaheimon kalojen tapaan lyyraturskalla on kolme selkäevää ja kaksi peräevää. Lajin tunnistaa eteen työntyvästä alaleuasta. Lyyraturska kuuluu samaan sukuun kuin seiti, josta sen erottaa leuan viiksisäikeen puuttuminen ja jyrkemmin kaartuva kylkiviiva. Lyyraturskan pituus täysikasvuisena on noin 60-75 cm.
Lyyraturskan esiintymisalue ulottuu Islannista ja Pohjois-Norjasta Biskajanlahdelle, mutta keskittyy Pohjanmereen ja Britteinsaarten ympäristöön. Paikoitellen lajia esiintyy myös Itämeren läntisissä osissa, ja sitä on tavattu satunnaisesti myös Viron rannikolta.
Nuoret kalat ovat pelagisia ja elävät lähellä rantaa, vanhemmat vaeltavat ulommas, mutta elävät kuitenkin alle 200 metrin syvyydessä kalliopohjilla. Lyyraturskat ovat petoja, jotka saalistavat kaloja, lähinnä kilohailia, silliä, makrillia ja tuulenkalaa sekä äyriäisiä.
Lyyraturska on talouskala, muttei vanhastaan ole kuulunut kaupallisesti keskeisiin pyyntikohteisiin. Sitä saadaan sekasaaliina muun kalastuksen yhteydessä. Pyytämiseen käytetään lähinnä seisovia pyydyksiä kuten verkkoja ja pitkääsiimaa.
Vuonna 1987 FAO:n ilmoittama kokonaissaalis oli suurimmillaan, 17 900 tonnia, vuonna 2005 noin 11 000 tonnia. Tärkeimmät pyyntimaat ovat Norja ja Ranska. Lajin kannan kestävyyttä ei ole arvioitu, mutta varovaisuusperiaatteella vuoden 2008 ohjeelliseksi saaliskiintiöksi oli sovittu noin 18 000 tonnia.
Lyyraturskaa käytetään Englannissa fish'n'chips -annoksiin, ja sitä suositellaan ekologisena vaihtoehtona, koska se ei ole uhanalainen.
Valkoturska
Valkoturska ("Merlangius merlangus") on Euroopan rannikkovesissä elävä turskakala.
Valkoturska on yleensä 30−40 cm:n pituinen, korkeintaan 70 cm, ja voi kasvaa kolmikiloiseksi. Mustanmeren valkoturskat ovat pienempiä, alle 20 cm. Väritys on vaihteleva; päältä kala on kellanruskea, vihertävän tai sinertävän sävyinen, kyljet ovat vaaleammat, kellanharmaat, vatsa taas puhtaan valkoinen tai hopeanvärinen.
Valkoturska on rannikkovesien kala, joka elää alle 200 m:n syvyydessä lähes koko Euroopan rannikolla. Levinneisyys ulottuu Pohjois-Norjasta Välimerelle ja Mustallemerelle, ja kattaa myös Islannin ja Färsaarten rannikot ja ulottuu Itämeren länsiosaan.
Valkoturska tulee sukukypsäksi 2−3 vuoden iässä. Kutu ajoittuu pitkälle jaksolle tammi-heinäkuussa. Naaraalla voi olla satojatuhansia mätimunia, mutta se laskee ne pieninä muutaman munan ryhminä ulappaveteen. Myös kuoriutuvat poikaset elävät pelagisina rannan läheisissä, 20−30 m:n syvyisissä vesissä, yleensä meduusoiden lähituntumassa ja niiden lonkeroiden suojassa. Vanhemmat yksilöt hakeutuvat syvempään veteen ja elävät pohjan tuntumassa. Valkoturskan ravintoa ovat pienet kalat, äyriäiset, kotilot, mustekalat ja monisukasmadot.
Valkoturska on erityisen runsas Pohjanmerellä ja etenkin siellä taloudellisesti tärkeä troolikalastuksen kohde. Sitä pyydetään myös pitkälläsiimalla. Kokonaissaaliit ovat olleet laskussa. Huippusaaliit 1970-luvulla olivat 200 000 vuositonnin luokkaa, mutta nykyisin enää 40 000 tonnia. Englanti ja Ranska ovat suurimmat kalastajat.
Air Seychelles
Air Seychelles on seychelliläinen lentoyhtiö, jonka solmukohtana toimii Seychellien kansainvälinen lentoasema Mahén saarella.
15. syyskuuta 1977 perustettu Air Seychelles toimi alun perin nimellä Seychelles Airlines. Se sai nykyisen nimensä maaliskuussa 1979. Heinäkuussa 2015:
Nummiriekko
Nummiriekko ("Lagopus lagopus scoticus") on pohjoismaisen riekon ("Lagopus lagopus") alalaji, joka elää Britteinsaarten nummilla, lähinnä Skotlannissa, Walesissa, Cornwallissa ja Irlannissa. Linnun pituus on noin 33–38 senttimetriä.
Nummiriekon koko, muoto ja elintavat ovat kuten riekolla, mutta ero nimialalajiin on erityisen huomattava talvella, sillä nummiriekon höyhenpuku pysyy kirjavan punaruskeana ympäri vuoden; valkoinen talvipuku puuttuu kokonaan. Koiras on tummempi, tasavärisempi ja hieman kookkaampi kuin naaras. Naaraan höyhenten kärjet ja poikkiraidat ovat kellanruskeat. Sukupuolet on helppo määrittää, jos parin näkee yhdessä. Nummiriekon ääntely on samankaltainen kuin riekolla.
Nummiriekkoa ei ole tavattu Suomessa.
Keila (kala)
Keila ("Brosme brosme") on turskakalalaji, jota elää Pohjois-Atlantissa sen molemmin puolin. Se pysyttelee jonkin matkan päässä rannikosta 18-550 metrin syvyydessä.
Keila voi kasvaa 120 cm pitkäksi ja painaa jopa 30 kiloa, tosin tavallisesti saaliskoko jää alle 10 kg:n, keskikoon ollessa yleensä muutaman kilon paikkeilla. Sen nahka on erittäin sitkeä. Kala on lähes kaikkiruokainen. Se on myös hyvä, joskaan ei herkullinen ruokakala, eikä siinä ole paljon ruotoja. Norjassa se on yleinen syvissä vuonoissa ja mannerjalustalla. Sitä kalastetaan trooleilla ja pitkälläsiimalla.
Väestöhälytin
Väestöhälytin on laitteisto, jota käytetään väestön varoittamiseen uhkaavasta välittömästä vaarasta, jolta tulisi suojautua nopeasti. Tällainen vaara saattaa olla esimerkiksi vaarallisten aineiden pääsy ympäristöön, ydinonnettomuus, sotatila tai muu vastaava tilanne, jossa edellytetään välitöntä suojautumista. Väestöhälyttiminä käytetään ulkotiloissa olevia sireenejä, joilla saadaan varoitettua ulkona liikkuvaa väestöä, sekä erilaisiin rakennuksiin (esimerkiksi tehtaat) sijoitettuja valo- ja äänihälyttimiä jotka on tarkoitettu rakennuksessa olevien ihmisten varoittamiseen. Ulkosireeneiden kuuluvuudesta on Suomessa olemassa määräyksiä, sireenien äänen on muun muassa kuuluttava taajamissa ja kahden kilometrin säteellä rautatiestä sekä 20 kilometrin säteellä ydinvoimalasta.Väestöhälyttimiä voidaan ohjata joko hätäkeskuksesta, paloasemilta tai paikan päältä. Ohjaukseen käytetään nykyisin pääasiassa viranomaisten VIRVE-radioverkkoa, mutta myös Peto-radioverkkoa hyödynnetään edelleen.
Väestöhälyttimillä annettavista äänimerkeistä on sisäasiainministeriö antanut määräykset.
Yleisen vaaramerkin kuullessaan on välittömästi suojauduttava sisätiloihin. Ovet, ikkunat ja ilmanvaihto on syytä sulkea. Tämän lisäksi on avattava radio ja kuunneltava ja noudatettava annettuja ohjeita. Ohjeita kannattaa odotella kaikessa rauhassa, sillä niiden tulo saattaa tilanteesta riippuen kestää jonkin aikaa. Puhelinta on syytä käyttää vain todellisessa hätätilanteessa, sillä puhelinlinjat saattavat tukkeutua ja silloin pelastustoimien kannalta välttämättömien puhelujen kulku voi häiriintyä. Ulos ei saa mennä eikä alueelta poistua ilman viranomaisten erikseen antamaa määräystä tai ohjetta, jottei saata itseään vaaraan.
Väestöhälyttimellä annettua hälytystä (yleinen vaaramerkki) seuraa aina television ja radion kautta annettu vaaratiedote hälytyksen aiheuttajasta.
Berliinin televisiotorni
Berliinin televisiotorni () sijaitsee Alexanderplatzilla Saksan pääkaupungissa Berliinissä. Se on Euroopan neljänneksi korkein rakennus (368,03 m). Tornin vuonna 1965 käynnistyneet rakennustyöt valmistuivat vuonna 1969. Suunnittelijoina toimivat arkkitehdit Fritz Dieter ja Günter Franke sekä insinööri Werner Ahrend.
Tornin pallon keskiosassa on näköalatasanne ja ravintola. Näköalatasanne on 204 metrin korkeudessa maanpinnasta, ja sieltä voi hyvällä säällä nähdä jopa 42 kilometrin päähän. Täyden kierroksen 30 minuutissa kiertävä ravintola on näkoalatasanteen yläpuolella.
Saksassa vuonna 2006 pidettyjen jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen ajaksi tornin pallo koristeltiin jalkapalloksi magentan värisillä viisikulmioilla.
Auringon heijastuessa televisiotornin teräspallosta muodostuu yleensä ristiä muistuttava heijastus. Tätä epähaluttua ilmiötä eivät suunnittelijat osanneet odottaa. Näpäytyksenä Itä-Saksan kommunistisen hallinnon ateistista perustusta ja kirkon tukahduttamista vastaan berliiniläiset antoivat kirkkaalle ristille nimen Rache des Papstes eli Paavin kosto. Samoista syistä rakennusta kutsutaan myös Walter Ulbrichtin mukaan nimellä St. Walter.
Ristin muotoista heijastusta on yritetty tuloksetta vähentää erilaisilla maaleilla ja pinnoitteilla.
Portugália
Portugália (IATA: NI, ICAO: PGA) on portugalilainen lentoyhtiö. Se perustettiin 25. heinäkuuta 1988. Yhtiön päälentoasema on Portelan lentoasema Lissabonissa.
Portugálian ensimmäinen lento oli 7. heinäkuuta 1990, jolloin maan sisäinen lentoliikenne vapautettiin. Yhtiö lensi ensimmäisen ulkomaanlentonsa 1992. Yhtiöllä code share-sopimuksia mm. Air Francen ja Air Europan kanssa.
TAP Portugal osti yhtiön lokakuussa 2006. Yhtiö säilytti kaupasta huolimatta erillisen identiteettinsä maaliskuuhun 2016 asti, jolloin se alkoi operoida lentoja nimellä TAP Express.Heinäkuussa 2016:
Kummeliturska
Kummeliturska ("Merluccius merluccius") on Atlantin itäosissa elävä turskakala. Pyydystetyt kummeliturskat ovat tyypillisesti noin 45 sentin mittaisia, mutta kala voi kasvaa yli metrin pituiseksi ja painaa jopa 15 kiloa.
Kummeliturskaa tavataan Norjasta ja Islannista aina Mauritaniaan ja Kanariansaarille asti. Sitä on myös Välimeressä ja Mustanmeren etelärannikolla.
Yleisimmin kummeliturska liikkuu 70–370 metrin syvyydessä. Aikuiset kalat pysyttelevät päiväsaikaan pohjan tuntumassa mutta nousevat uimaan öisin. Ne syövät pienempiä kaloja, myös omaa lajiaan, sekä kalmareita. Nuoret yksilöt elävät lähinnä krilleillä ja katkoilla.
Tuomas Nurmela
Tuomas Nurmela (s. 21. huhtikuuta 1981, Oulu) on tuotantotalouden diplomi-insinööri, joka toimii vanhempana konsulttina Rud Pedersen Public Affairs Company Oy:ssä. Aiemmin Nurmela on toiminut mm. Lääketeollisuus ry:n viestinnästä ja yhteiskuntasuhteista vastaavana johtajana sekä toiminnanjohtajana Terveydenhuollon palveluntuottajat ry:ssä. Nurmela toimii myös Helsingin kaupungin luottamustehtävissä ja Nuorisoasuntoliiton puheenjohtajana.
Kokoomuksen Nuorten Liiton puheenjohtajana ja Kansallisen Kokoomuksen puoluehallituksen jäsenenä hän toimi vuodesta 2004 vuoden 2007 loppuun.
Molva
Molva ("Molva molva") on Pohjois-Atlantissa elävä, mateiden heimoon kuuluva turskakala.
Molva on päältä punaruskea, alta vaalea ja kyljistään kirjailtu pitkänomainen pohjakala. Sillä on kaksi selkäevää ja pitkähkö leukasäie. Kalan pituus on yleensä alle metrin, mutta suurimmillaan se voi kasvaa 2 m:n ja 45 kg:n mittoihin.
Molvan levinneisyys ulottuu Välimerestä Barentsinmerelle ja Islantiin ja sitä on tavattu Atlantin toiselta puolen Etelä-Grönlannissa ja Newfoundlandissa. Ruotsin länsirannikkoa molva tunkeutuu Juutinrauman eteläosaan. Se elää kovilla kivi- ja hiekkapohjilla yleisimmin 100-400 metrin syvyyksissä. Lisääntymään se tulee matalampiin vesiin.
Molva on petokala, joka saalistaa mm. turskaa, silliä, kampeloita sekä äyriäisiä, mustekaloja ja meritähtiä.
Molva on arvostettu ruokakala. Sitä pyydetään koukuilla, verkoilla ja pohjatrooleilla; se on myös urheilukalastuksen kohde. Kokonaisvuosisaaliit 2000-luvulla ovat olleet 35 000–40 000 tonnin välillä. Suurin pyytäjä on Norja.
Molvan liha on vaaleampaa kuin turskan, mutta niiden maku ja muut ominaisuudet ovat muuten hyvin samankaltaiset. Molvaa kaupataan tuoreena, kuivattuna, suolattuna ja pakastettuna. Nykyisin lähes kaikki Suomessa kaupattava lipeäkala on molvaa, espanjassa puolestaan molvan savustettu mäti on arvostettu herkku, "huevas de maruca".
Nadin kansainvälinen lentoasema
Nadin kansainvälinen lentoasema (IATA: NAN, ICAO: NFFN) on lentoasema Nadissa, Viti Levun saarella, Fidžillä. Se palvelee vuosittain noin 1 200 000 asiakasta ja toimii Air Pacificin kotikenttänä. Kentällä on kaksi kiitotietä. 2/20 joka on 3 273 metriä pitkä ja 9/27 2 136 metriä pitkä. Kummatkin ovat päällystetty asfaltilla.
Vuonna 2008 Qantasin Airbus A380 joutui tekemään hätälaskun kentälle. Muuten kentälle suurin operoiva lentokone on Boeing 747. Nadin lentokenttä valvoo Tongan Fua'amotun kenttää silloin, kun sen lennonjohto on pois käytöstä. Siksi Nadin kenttä on maailman suurin Flight Information Service-kenttä (Vastaa suomalaista AFIS-kenttää)
Anu Pentik
Anu Pentik, oik. Eeva Anneli Pentikäinen, o.s. Pasi (s. 1942 Kuusankoski) on suomalainen muotoilija. Hän on nimeään kantavan Pentik Oy -taidekeramiikkayrityksen perustaja ja suunnittelija (taiteellinen johtaja). Anu Pentik -taiteilijanimessä yhdistyy hänen lempinimensä ja mieheltä saadun sukunimen lyhennös.
Taidekeraamikko Anu Pentik on luonut yhdessä yrittäjäpuolisonsa Topi Pentikäisen kanssa taide- ja käyttöesineitä valmistavan Pentik Oy:n.
Pentikin tuotanto on jokapäiväiseen käyttöön tarkoitettua keramiikkaa, jonka taiteelliset vaikutteet löytyvät luonnosta. Pentikin muotoilusta vastaavat Lasse Kovanen ja Minna Niskakangas. Keramiikkaesineet tuotetaan Posiolla, mutta muuta tuotteistoa valmistutetaan monissa maissa muun muassa Aasiassa. Keramiikan ohella yrityksen myymälöiden tuotevalikoima sisältää kodinsisustukseen liittyviä tuotteita. Myymälöitä on Suomen ohella Ruotsissa, Norjassa ja Venäjällä.
Anu Pasi toimi askarteluohjaana Siilinjärven Tarinaharjun parantolassa 1960- ja 1970-lukujen taitteessa. Siilinjärveltä kesätansseista löytyi myös aviomies, liikunnanopettaja Topi Pentikäinen. Pariskunnan lapset, Raisa ja Pasi, syntyivät Kuopiossa.
Pentikäisten haave asua Lapissa luonnon keskellä toteutui, kun Topille tarjoutui Posiolta paikka liikunnanopettajana. Anu jatkoi uudella paikkakunnalla taidekäsitöiden parissa. Hän valmisti saviesineitä ja nahkatöitä kotonaan sekä toimi kuvaamataidon tuntiopettajana koulussa ja kansalaisopistossa.
Ensimmäiset käsityötuotteet, omakotitalon kellarissa tehdyt kynttilänjalat, myytiin Posion Essolla. Pian syntyi oma keramiikkayritys. Pentik Oy aloitti toimintansa Posiolla vuonna 1971. Keramiikkapaja ja keramiikkatehdas valmistuivat 1972. Nykyään Pentik Oy työllistää kaikkiaan yli 300 henkilöä, joista noin sata työskentelee Posiolla.
Anu Pentikin saamia huomionosoituksia ovat muiden muassa Lapin yliopiston kunniatohtorin arvo (2012) ja Pro Finlandia -mitali (2014).
Syksyllä 2006 julkaistiin Otavan kustantama ja kirjailija Marja-Leena Parkkisen kirjoittama Anu Pentikin henkilökuva "Anu Pentik – saven sytyttämä".
Aiemmin on ilmestynyt Arktis Oy:n vuonna 1987 kustantama ja Pentti Sainion kirjoittama "Pentik – Satumainen tarina".
Komentopuhelin
Komentopuhelin on järjestelmä, jota käytetään esimerkiksi vapaaehtoisten tai muuten kotona päivystävien palokuntien koollekutsuun hälytystilanteissa. Komentopuhelin soittaa hälytettävään puhelinnumeroon, ja antaa vastattaessa puheluun puheviestin, joka voidaan tehdä esimerkiksi puhesyntetisaattorilla. Komentopuhelimen hälytykset kulkevat verkossa etuoikeutettuna, eli ne ohittavat tärkeysjärjestyksessä sekä hälytettävän puhelimen että myös muunkin verkon vähemmän tärkeät puhelut. Nykyisin vastaanottavana puhelimena toimii pääasiassa GSM-puhelin, sillä se on käyttäjällä lähes aina mukana. Nykyisissä puhelinmalleissa komentopuhelimen tekemälle soitolle voidaan asettaa erillinen soittoääni, jolloin hälytys- ja muut puhelut pystyy paremmin erottamaan toisistaan.
"Tämä on Soneran tavoittamispalvelun automaattinen puhelu, jos olet N.N., paina ruutu", ruutu-näppäimen painamisen jälkeen: "Soneran tavoittamispalvelun ilmoitus: A402, rakennu, ...katu 8, rappukäytävässä savua A-P3, A11, A13, A16, A31, A37, A51, A53"
Edellisen esimerkin "kapulakielisyys" johtuu siitä, että puhesyntetisaattori generoi puheviestin tekstiviestissä olevasta tekstistä, ja 160 merkkiin ei mahdu koko hälytyslitania. Viestissä A402 on tehtävän koodi (rakennuspalo, keskisuuri), ja perässä olevat koodit ovat hälytettävien yksiköiden numeroita.
Nykyisin voidaan palokunnan hälytys antaa matkapuhelimiin myös tekstiviestillä. Nämä tekstiviestit ovat huomattavasti kalliimpia kuin normaalit tekstiviestit. Viestit ovat hyvä lisä, mutta eivät sovi ainoaksi hälytysvälineeksi: Viestit eivät ole etuoikeutettuja tai mitenkään varmennettuja, eli ne voivat juuttua vaikka jouluna viestiruuhkaan.
Naurun kansainvälinen lentoasema
Naurun kansainvälinen lentoasema (IATA: INU, ICAO: ANYN, ennen ANAU) on Naurun ainoa lentoasema. Se sijaitsee Yarenissa.
Naurun kansainvälinen lentoasema rakennettiin tammikuussa 1943. Se palveli vuonna 2000 noin 161 000 matkustajaa.
Fritz-kissa
Fritz-kissa (alkuperäiseltä nimeltä "Fritz the Cat") on Robert Crumbin luoma, 1960-luvulla tunnetuksi tullut sarjakuvahahmo.
Hahmosta tehtiin vuonna 1971 animaatioelokuva Fritz - kova kolli, johon Crumb ei kuitenkaan ollut tyytyväinen. Tämän seurauksena hän päätyi lopulta tappamaan hahmonsa. Viimeinen tarina kuvaa kuuluisaa ja rikastunutta Fritziä, joka selvittyään veroista ja uutta elokuvaa suunnittelevista agenteista, kohtaa psykoottisen entisen tyttöystävänsä, Saara Strutsin. Saara raivostuu tämän käytöksestä ja sarja päättyy kun hän iskee Fritziä päähän jääpiikillä. Tämä sarja, kuten monta muutakin Fritziä, on julkaistu suomeksi underground-sarjakuvalehti Jymyssä 1970-luvulla. Vuonna 1974 Fritzistä tehtiin toinen elokuva, joka julkaistiin Suomessa nimellä "Fritz-kollin pornoretket".
Ruhovaara
Ruhovaara on kylä Joensuun kaupungin itäosassa Pohjois-Karjalassa valtakunnan rajan tuntumassa noin 70 kilometriä Joensuun keskustasta ja noin 25 kilometriä Tuupovaaran kirkonkylästä kaakkoon. Osa kylästä luovutettiin Neuvostoliitolle 1944. Aikaisemmin Ruhovaara kuului Korpiselän kuntaan vuoteen 1946 asti ja sitten Tuupovaaran kuntaan vuoteen 2005 asti. Ruhovaaran naapurikyliä ovat muun muassa Mannervaara ja Syrjävaara.
Ruhovaaraan johtaa maantie Mannervaarasta seututie 500:lta. Tie johtaa valtakunnan rajalle ja sieltä edelleen Korpiselän tyhjillään olevaan kirkonkylään Venäjän puolelle. Nykyisin Ruhovaarassa toimii tilapäinen rajanylityspaikka, lähinnä puutavaraliikennettä varten.
Fuad Siniora
Fuad Siniora (; s. 14. huhtikuuta 1943) on libanonilainen poliitikko, joka toimi Libanonin pääministerinä vuosina 2005–2009 Émile Lahoudin ja Michel Suleimanin alaisuudessa. Siniora edustaa Saad Haririn al-Mustaqbal-puoluetta.
Hän on kotoisin Sidonista ja sunnimuslimi. Siniora kävi Beirutin amerikkalainen yliopisto, josta sai MBA-tutkinnon. Hän työskenteli pankkialalla ja oli Libanonin keskuspankin johdossa 1977–1982. Myöhemmin hän johti Rafiq al-Haririn omistaman neljän pankin muodostamaa Groupe Mediterranee'a.
Hän oli kahdesti Libanonin talousministeri, molemmilla kerroilla pääministerinä toimineen Rafiq al-Haririn alaisuudessa. Pääministeri hänestä tuli Haririn murhan jälkeen 2005, kun Maaliskuun 14. päivän ryhmittymä otti vaalivoiton.
Siniora esitteli Roomassa 27. heinäkuuta 2006 aseleposuunnitelman Israelin vuoden 2006 Libanonin sodan aselevosta. 8. elokuuta arabiliitto esitteli siihen pohjautuvan suunnitelman YK:ssa, jonka Hizbollah hyväksyi 12. elokuuta ja Israel seuraavana päivänä.
Marraskuussa 2006, muutaman kuukauden Hizbollahin ja Israelin sodan jälkeen Hizbollah-Amal ja kenraali Michel Aounin Vapaa patrioottinen liike -ryhmittymä vaati Sinioran eroa. Oppositio syytti Sinioraa epäonnistumisesta avun tuomisessa Israelin pommitusalueille. Sinioran hallitus oli tämän jälkeen käytännössä halvaantunut. Oppositio aloitti katumellakat joulukuun alussa pyrkiessään kaatamaan hallituksen.
Sinioran ensimmäinen pääministerikausi päättyi kun parlamentti sai valittua uudeksi presidentiksi Michel Suleimanin, kun äänestystä oli lykätty 19 kertaa. Suleiman nimitti Sinioran myös uuden hallituksen muodostajaksi.
Chester Brown
Chester Brown (s. 16. toukokuuta 1960) on kanadalainen sarjakuvapiirtäjä. Hänen tunnetuimpia teoksiaan on "Ed, iloinen klovni" (Ed the Happy Clown), joka on julkaistu myös suomeksi. Se on mustaa huumoria ja omituisia tapahtumia täynnä oleva albumi, jossa muun muassa nähdään ihmissyöjäpygmejä ja näiden metsästäjiä, mies joka ei voinut lopettaa ulostamista, sekä toisesta ulottuvuudesta maailmaamme ilmestyvä Yhdysvaltain presidentin pää, joka on kiinnittynyt sarjan päähenkilön penikseen. Häneltä on myös suomennettu albumi "Playboy-tarinoita", jossa hän kertoo omaelämäkerrallisesti kokemuksistaan miestenlehdistä. Brownia julkaisee Pohjois-Amerikassa Drawn and Quarterly.
Gustav Ernesaks
Gustav Ernesaks (12. joulukuuta 1908 Harjumaa – 24. tammikuuta 1993) oli virolainen säveltäjä ja kuorojohtaja sekä Viron laulujuhlien organisoija.
Ernesaks perusti Eestin valtion akateemisen mieskuoron ja tuli tunnetuksi mieskuoronsa johtajana. Hän sävelsi muun muassa Lydia Koidulan isänmaallisen runon "Mu isamaa on minu arm" vuonna 1944. Kersti Merilaas on tehnyt libreton kolmeen hänen oopperaansa.
Ruhnama
Ruhnama, joka suomeksi tarkoittaa "sielun kirjaa", on Turkmenistanin entisen presidentin Saparmurat Nijazovin kirjoittama kaksiosainen teos, joka yhdistää omaelämäkertaa, historiallista fiktiota ja hengellisiä ohjeita. Ensimmäinen osa ilmestyi vuonna 2001 ja toinen osa vuonna 2004. "Ruhnamaa" pidetään Turkmenistanissa myös "Koraanin jatko-osana", ja se onkin määrätty asetettavaksi kunniapaikalle Koraanin viereen paikallisiin moskeijoihin.
Nijazov lupasi kansalleen, että se, joka lukee "Ruhnaman" kolme kertaa, muuttuu älykkäämmäksi ja pääsee esteettömästi taivaaseen. Turkmenistanissa ei saa ajokorttia eikä työpaikkaa, jos ei ole lukenut "Ruhnamaa", sillä se on pyhä kirja ja virallinen ohjenuora lähes kaikilla elämänaloilla. Monet ulkomaiset yritykset ovat käännättäneet "Ruhnaman" omalle kielelleen liehitelläkseen presidentti Nijazovia ja päästäkseen näin Turkmenistanin markkinoille.
Arto Halosen ohjaama dokumenttielokuva "Pyhän kirjan varjo" arvostelee suuryrityksiä, jotka ovat käännättäneet "Ruhnama"-kirjan. Elokuva sai ensi-iltansa Suomessa 29. helmikuuta 2008.
Ruhnama poistettiin vuonna 2011 Turkmenistanissa peruskoulun päättökokeista, mutta edelleen se kuuluu yliopistojen pääsyvaatimuksiin. Vuodesta 2008 alkaen kirja on menettänyt yleisesti asemaansa, ja se on useissa tapauksissa korvattu uuden presidentin, Gurbanguly Berdimuhamedowin, kirjoituksilla.
FN Browning High Power
FN Browning High Power (alkujaan "Fabrique Nationale Modele 1935 pistole automatique, Grande Puissance", myös FN GP, FN M/35, FN Hi Power, FN HP, P35) on belgialaisen Fabrique Nationale de Herstalin (FN) vuodesta 1935 valmistama yksitoiminen itselataava pistooli. Pistooli on tai on ollut palveluskäytössä lukuisien maitten armeijoissa ja/tai poliisivoimissa, sitä on lisenssivalmistettu Argentiinassa ja Kanadassa, ja lisenssittä useissa muissakin maissa, muun muassa Indonesiassa.
Aseen prototyyppimallit 1922 ja 1923 suunnitteli yhdysvaltalainen asesuunnittelija John Moses Browning ja hänen kuoltuaan vuonna 1926 belgialainen Dieudonne J. Saive viimeisteli pistoolin "Modele 1928" -prototyypin pohjalta tuotantovalmiiksi vuonna 1929. Yleismaailmallinen talouslama kuitenkin lykkäsi aseen sarjavalmistuksen aloittamista kuudella vuodella vuoteen 1935, jolloin se valittiin Belgian armeijan palveluspistooliksi.
Saive oli suunnitellut jo malli 1923:n kaksirivisen, aikaisekseen suuritilavuuksisen lippaan, josta pistoolin alkuperäisen ranskankielisen nimen ”Grande Puissance”, englanniksi ”High Power” eli ”Suuri Teho” oletetaan olevan peräisin. Toinen teoria nimen alkuperästä on, että sillä viitataan FN:n lataamien patruunoiden vastaavia saksalaispatruunoita kovempaan lataukseen.
FN HP toimii lyhytrekyyliperiaatteella ja sen lukitusmekanismi on tavanomainen Browning-tyyppinen; piippu lukittuu luistiin kahdella hylsynpoistoaukon edessä olevalla lukitusolakkeella. Piipun ohjaus tapahtuu Browningin aiemmin suunnittelemista pistooleista poiketen erillisen akseloidun linkun sijaan piipun alla olevaan kiinteään ulokkeeseen tehdyllä, piipun akseliin nähden viistolla leikkauksella, joka vastaa aseen rungossa olevaan ohjauskappaleeseen. Piipun lukituksen akselina toimii luistinsalvan akseli. Suurin osa nykyisistä suurikaliiperisista itselataavista pistooleista perustuu tähän samaan mekanismiin, tai johonkin sen muunnelmaan.
Aseen alkuperäinen kaliiperi on 9×19 mm Parabellum/Luger ja sen lipaskapasiteetti on 13 patruunaa. Asetta valmistetaan nykyisin myös .40 S&W- ja .357 SIG -kaliipereissa, joiden lipaskapasiteetti on 10 patruunaa.
Suomen puolustusvoimat on käyttänyt asetta palveluspistoolinaan nimikkeillä ”9,00 pist/FN” ja ”900 PIST FN”. Suomi osti vuonna 1939 2 400 kappaletta etäisyyssäädöllisellä tangenttitähtäimellä varustettua High Power -mallia, joista 900 saapui maahan vuoden 1940 helmikuussa ja loput 1 500 maaliskuussa 1940. Osa aseista jaettiin maavoimien etulinjakäyttöön, mutta suurin osa meni ilmavoimille.
Sodasta selvinneet aseet, joita vuonna 1951 oli jäljellä enää 1 378 kappaletta, jäivät puolustusvoimien käyttöön vuosiin 1985–1986 asti.
Greg Moore
Greg Moore (22. huhtikuuta 1975 New Westminster, Brittiläinen Kolumbia, Kanada – 31. lokakuuta 1999 Fontana, Kalifornia, Yhdysvallat) oli kanadalainen kilpa-autoilija.
Nuoruutensa Moore vietti Vancouverin esikaupungissa Maple Ridgessä. Nuoruudessaan hän kilpaili mikroautoissa, mistä siirtyi Formula Ford ja myöhemmin Formula 2000 -luokkiin. 1993 hän aloitti CARTin Indy Lights sarjassa. Kaudella 1994 hän saavutti sarjassa kolme voittoa ja seuraavalla kaudella hallitsi sarjaa suvereenisti vieden kymmenen voittoa kaikkiaan 12 kilpailusta.
20-vuotiaana vuonna 1996 Moore siirtyi CART-sarjaan (nyk. "Champ Car") Player's-Forsythe-talliin. Tulokaskaudellaan hän sijoittui loppupisteissä yhdeksänneksi. Ensimmäisen osakilpailuvoittonsa hän saavutti kesäkuussa 1997 Milwaukeen ovaalilla ja toisen heti perään viikkoa myöhemmin Detroitissa, kun sekä Mauricio Gugelminilta ja Mark Blundellilta loppui hänen edellään polttoaine viimeisellä kierroksella. Seuraavaan kauteen Moore lähti yhtenä ennakkosuosikeista tallikaveriinaan Patrick Carpentier. Moore saavutti kauden aikana kaksi voittoa: Jacarepaguassa, Rio de Janeirossa, missä hän ohitti Alex Zanardin ulkokautta ja ajoi voittoon, Michiganin ovaalilla hän ohitti viimeisellä kierroksella Zanardin ja Jimmy Vasserin viimeisellä kierroksella. Kokonaisuutena kausi oli kuitenkin pettymys ja keskeytysten sävyttämä. Moore sijoittui lopulta pisteissä viidenneksi.
Kauden 1999 Moore aloitti ajamalla voittoon Homesteadissa, mutta Mercedes-Benz-moottori oli muutoin kilpailukyvytön ja hän teki kesken kauden sopimuksen siirtymisestä seuraavaksi kaudeksi Penske Racingin riveihin. Fontanan California Speedwayllä Moore joutui skootterilla onnettomuuteen ja loukkasi kätensä, mutta pääsi kilpailuun mukaan viimeisestä ruudusta jouduttuaan jättämään aika-ajot väliin. Kilpailun yhdeksännellä kierroksella hän menetti autonsa hallinnan 200 mailin tuntinopeudessa ja auto sinkoutui ruohikon yli betoniseinään mennen moneen osaan, minkä jälkeen auton osat kimposivat takaisin ruohikolle ja pyöri monta kierrosta ympäri. Moore sai surmansa onnettomuudessa.
Mooren hautajaisiin hänen kotikaupungissaan Maple Ridgessä osallistui 300 ihmistä. Hänen isänsä on perustanut hyväntekeväisyyssäätiö Greg Moore Foundationin. Maple Ridgen vuonna 2003 perustettu nuorisokeskus on nimetty Greg Mooren mukaan.
Luettelo Formula 1 -sarjan kuolemantapauksista
Tämä luettelo sisältää Formula 1 -ajossa tai -testissä tapahtuneet kuljettajien kuolemantapaukset. Kaikkiaan sarjan historian aikana on saanut surmansa 45 kuljettajaa. Heistä 24 on kuollut MM-sarjan viikonlopun aikana, kahdeksan Indianapolis 500:ssa, joka kuului F1-sarjaan 1950–1960, yhdeksän testeissä ja neljä MM-sarjan ulkopuolisessa kilpailussa. Myös erinäisissä onnettomuuksissa henkensä ovat menettäneet jotkut katsojat sekä toimitsijat. Esimerkiksi kauden 2013 Kanadan GP:ssä ratavirkailija kuoli jäätyään meksikolaiskuljettaja Esteban Gutiérrezin autoa siirtävän nostotraktorin alle.
Pleasant Dreams
Pleasant Dreams on yhdysvaltalaisen punk-yhtye Ramonesin heinäkuussa 1981 julkaistu kuudes studioalbumi. Albumi sisältää muun muassa tunnetun hitin "The KKK Took My Baby Away".
Albumi julkaistiin remasteroituna Rhino Records yhtiön kautta vuonna 2002. Albumi myi kultaa Argentiinassa vuonna 1993 (yli 30 000 myytyä kappaletta).
Subterranean Jungle
Subterranean Jungle on yhdysvaltalaisen punk-yhtye Ramonesin huhtikuussa 1983 julkaistu seitsemäs studioalbumi. Albumi äänitettiin Long Islandilla sijaitsevassa Kingdom Sound -studiossa lokakuussa 1982. Rumpali Marky Ramone erotettiin yhtyeestä kesken albumin äänitysten. Albumin viimeisen kappaleen, "Everytime I Eat Vegetables It Makes Me Think Of You", soitti Johnny Thundersin yhtyeen rumpali Billy Rogers. Albumin tunnetuin kappale on "Psycho Therapy".
Kappale "Time Bomb" on ensimmäinen jossa Dee Dee Ramone laulaa. Kappaleen "Outsider" on coveroinut punk yhtye Green Day, joka julkaistiin vuonna 2003 Ramones-tribuuttialbumilla "We’re a Happy Family - A Tribute to Ramones". Heavy metal -yhtye Skid Row coveroi kappaleen "Psycho Therapy" albumillaan "B-Side Ourselves".