hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Amerikannakkeli
Amerikannakkeli ("Sitta carolinensis") on pohjoisamerikkalainen varpuslintu. Lajin kuvaili ja nimesi John Latham 1790.
Linnun pituus on 14–15,5 cm ja paino keskimäärin 20 g. Habitukseltaan se muistuttaa meikäläistä pähkinänakkelia. Alapuoli on valkoinen, selkä harmaa, siivet ja pyrstö tummat sekä päälaki ja niska mustat. Alaperä on punertava. Nokka on pitkähkö ja suora. Sukupuolet ovat muuten samanvärisiä mutta naaraan päälaki on tummanharmaa. Kiipeilee ketterästi puunrungoilla ja oksistossa, yhtä hyvin nokka ylös- kuin alaspäin.
Lajista tunnetaan 8 alalajia. Vanhin tavattu yksilö on ollut lähes 10 vuotta vanha.
Yhdysvallat, pääosa Meksikoa ja Kanadan eteläosat. Lajin kanta on elinvoimainen ja runsastumassa. Maailman populaation kooksi arvioidaan noin 10 miljoonaa yksilöä. Laji on paikkalintu. Talvisin se lyöttäytyy sekaparviksi paikallisten tiaisten kanssa.
Lehti- ja sekametsät.
Reviirin laajuus on 10–20 hehtaaria. Pesii vain kerran vuodessa. Pesä on puunkolossa tai tikankolossa. Munia on 3–10, keskimäärin 7. Haudonta-aika on 12–14 päivää, vain naaras hautoo. Molemmat emot huolehtivat poikasista, jotka ovat lentokykyisiä keskimäärin 26 päivän ikäisinä mutta saattavat lähteä pesästä jo pariviikkoisina. Sukukypsä 1-vuotiaana.
Pähkinät ja siemenet sekä varsinkin kesällä pienet selkärangattomat. Käy mielellään lintulaudoilla hakemassa auringonkukansiemeniä. Varastoi ruokaa kaarnanrakoihin.
Julia Gutiérrez Caba
Julia Gutiérrez Caba (s. 20. lokakuuta 1934 Madrid) on espanjalainen näyttelijä, joka on työskennellyt sekä elokuva-, televisio- että teatteriproduktioissa. Hänen äitinsä Irene Caba Alba, veljensä Emilio Gutiérrez Caba ja siskonsa Irene Gutiérrez Caba ovat myös tunnettuja näyttelijöitä.
Gutiérrez Caba palkittiin vuonna 2001 parhaan naissivuosan Goyalla roolistaan elokuvassa "You're the One (Una historia de entonces)" (2000) ja vuonna 1998 hän oli ehdolla parhaan naispääosan kategoriassa roolistaan elokuvassa "El color de las nubes" (1997). Televisiosta Gutiérrez Caba tunnetaan parhaiten "Serranon perheen" Carmenina.
Parketti
Parketti on yleinen puusta tehty lattiamateriaali. Yleisin parketti on lautaparketti, jota käytetään eniten koska se on helppo asentaa. Lautaparketti koostuu noin 4 mm paksusta pintakerroksesta, jonka alla on pohjakerros, joka on yleensä halvempaa puuta. Pintakerros voi olla vaikkapa tammea, koivua tai jotakin muuta puulajia. Lautaparketin voi yleensä hioa yhden kerran, kun se on kulunut.
Mosaiikkiparketit poikkeavat lautaparketista siten että ne ovat yleensä noin 8 mm paksuja ja ne liimataan suoraan lattiapintaan kiinni. Mosaiikkiparketin pohjassa voidaan käyttää korkkia äänieristeenä silloin kun se liimataan betonipintaan kiinni. Parketin asennuksen jälkeen lattia hiotaan ja lakataan. Mosaiikkiparketti on mahdollista hioa ja lakata useaan kertaan.
Luettelo Dingon kappaleista
Tämä on luettelo rock-yhtye Dingon kappaleista. Kappaleita voi järjestää raidan, kappaleen nimen, kappaleen keston, albumin, julkaisuvuoden tai levy-yhtiön mukaan.
Al Mulock
Al Mulock (Alfred Mulock Rogers, 30. kesäkuuta 1925 Toronto, Ontario, Kanada – toukokuuta 1968 Guadix, Espanja) oli näyttelijä, joka tunnettiin parhaiten rooleistaan Sergio Leonen spagettiwesterneissä. Hän teki itsemurhan vuonna 1968.
Hyvät, pahat ja rumat elokuvassa hän esitti palkkionmetsästäjää, joka menetti kätensä (hahmo: Elam yksikätinen) Tuco (Eli Wallach) nimisen roiston haavoittamana elokuvan alussa. Etsittyään Tucoa kahdeksan kuukautta hän löysi tämän kylpyammeesta autiokaupungista ja alkoi ennen Tucon teloittamista purkaa katkeruuttaan. Tuco ampui hänet kuitenkin kylpyvaahdon seasta ja totesi: "When you have to shoot, shoot! Don´t talk".
Elokuvan Huuliharppukostaja alussa hän oli yksi kolmesta palkkatappajasta näytellen yhdessä Woody Stroden ja Jack Elamin kanssa. He odottelivat saapuvaa junaa kärpäsen häiritsemänä elokuvan 13 minuuttia pitkässä, klassisessa alkukohtauksessa. Heidät on värvätty tappamaan elokuvan nimetön päähenkilö "Harmonica" (Charles Bronson), joka saapuu asemalle ja ampuu kolmikon. Kuvausten jälkeen Mulock hyppäsi hotellin ikkunasta rooliasu päällään ja kuoli. Myöhemmin kävi ilmi hänen olleen huumeidenkäyttäjä ja koska hän ei saanut mistään annostaan, hän teki epätoivoisen tekonsa. Kuvaukset tapahtuivat Guadixissa, Espanjassa.
The House Without a Name
The House Without a Name on Dingon englanninkielinen singlejulkaisu vuodelta 1986. Single sisälsi kappaleet "The House Without a Name" ja "Tell Me Now", jotka olivat Joe Meiklen sanoittamat englanninkieliset versiot Dingon kappaleista "Autiotalo" ja "Kirjoitan". Lisäksi kappaleet oli sovitettu raskaammiksi kuin alkuperäiset suomenkieliset versiot.
Sonet julkaisi "The House Without a Name" -singlen muun muassa Isossa-Britanniassa, Ruotsissa ja Tanskassa. Singleä ei ole julkaistu Suomessa. Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo.
Singlen kappaleet olivat Suomessa pitkään harvinaisia, kunnes ne julkaistiin vuonna 2004 "Dingomania" -kokoelmalevyllä. Kappaleet ovat mukana myös "Kunnian päivät 1983–1986" -kokoelmalevyllä (2006). 
Vuonna 2008 Lordi levytti kappaleesta cover-version "Melkein vieraissa – Nimemme on Dingo" -tribuuttilevylle. Kappaleen sanoituksia on muutettu Lordille sopivimmiksi ja kappaleen nimeksi on muutettu ”The House”.
Kierikkikeskus
Kierikkikeskus on Oulussa, Yli-Iin kaupunginosassa Kierikin kylässä Iijoen varrella sijaitseva arkeologinen esihistoria- ja kulttuurimatkailukeskus. Se sijaitsee yhdystien 8540 varrella, noin kymmenen kilometrin päästä Yli-Iin keskuksesta Pudasjärvelle päin. Oulun kaupungin keskustasta on matkaa noin 60 kilometriä.
Matkailukeskus on aloittanut toimintansa vuonna 2001. Päärakennus on maailman suurimpia hirsirakennuksia. Rakennuksen suunnittelusta järjestettiin yleinen arkkitehtuurikilpailu vuonna 1999. Kilpailun voittaja professori arkkitehti Reijo Jallinoja on suunnitellut rakennuksen. Päärakennuksen sisällä toimii arkeologinen näyttely. Keskuksen lähistöllä sijaitsee kivikautinen kylä, jossa on nähtävillä kylässä sijainneita kymmeniä talonpohjia 6000 vuoden takaa sekä ansapolku.
Päärakennuksessa on ravintola, lahjatavaraliike, kokoustilat ja auditorio. Noin 50 metrin päässä päärakennusta vastapäätä sijaitsee Kierikki Hotelli.
Kierikkikeskus on saanut Europa Nostran palkinnon 2002.
Kittilän kirkko
Kittilän kirkko on Kittilän seurakunnan kirkko Kittilän kirkonkylässä.
Kirkko on valmistunut vuonna 1831 ja sen on suunnitellut C. L. Engel. Istumapaikkoja on noin 550. Kirkko rakennettiin alkujaan pitkäkirkoksi, mutta sitä laajennettiin ristikirkoksi Julius Basilierin suunnitelmien mukaan 1886–1887, jolloin myös torni korotettiin. Kirkon sisäilme on vuodelta 1986.
Kirkko on niitä harvoja kylän rakennuksia, jotka selvisivät perääntyvien saksalaisten tuhopoltolta Lapin sodassa 1944–1945, ja se on Kittilän vanhin säilynyt rakennus. Kirkon rakennusmestarina toimi lähes sen valmistumiseen saakka Aatami Lantto, ja hänen kuolemansa jälkeen työn jatkoi loppuun Johan Jäneslampi.
Kirkossa on Johan Gustav Hedmanin 1831 maalaama alttaritaulu "Jeesus ristillä" (267 × 205 cm öljymaalaus kankaalle). Sen lahjoitti Oulun läänin maaherra Johan Abraham Stjernschantz, mistä kertova teksti "År 1831 är denna tafla förärat till Kittilä kyrka af Landshöfdingen och Riddaren i Uleåborg Herr A. Stjernscantz" on merkitty tauluun.
Tiheikkölaulaja
Tiheikkölaulaja, aikaisemmalta nimeltään rusotiheikkölintu ("Atrichornis rufescens") on harvinainen australialainen varpuslintu. Lajin nimesi Edward Pierson Ramsay 1867.
Linnun pituus on noin 16–19 senttiä, koiras on hiukan suurempi. Höyhenpuku on pääosin ruskea suomumaisin täplin, koiraan kurkku on valkoinen ja mahassa on musta laikku. Suuri silmä on ruskea, pyrstö on pitkä ja jalat ovat voimakkaat. Laji on erittäin arka ja piiloutuu vähäisestäkin syystä. Laulaa piilossa voimakasta, noin 12-tavuista "tshiip, tshiip..." ääntä.
Tiheikkölaulaja on kotoperäinen australialainen laji, joka elää pienellä alueella (noin 1500 neliökilometriä) kaakkoisessa Queenslandissa ja Uuden Etelä-Walesin koillisosassa. Lajin kanta on vaarantunut elinympäristön tuhoutumisen takia. Pääosa linnuista elää suojelualueilla tarkkailun alaisena.
Subtrooppiset sademetsät lähellä eukalyptusmetsiköitä yli 600 metrin korkeudella merenpinnasta. Viihtyy kosteissa, hämärissä tiheiköissä, joissa on runsaasti karisseita lehtiä ja oksia, joiden seassa laji viettää pääosan ajastaan.
Tiheikkölaulajan pesimäaika on syys-marraskuussa. Sen pesä ja sen kaksi munaa ovat samankaltaiset, mutta pienemmät, kuin isotiheikkölaulajalla. Pesä on kupolimainen rakennelma lähellä maanpintaa. Munista usein toinen jää kehittymättä. Naaras hautoo ja hoitaa poikaset yksin, poikaset oppivat lentämään noin kuukauden ikäisinä.
Maassa karikkeen alla tai seassa elävät selkärangattomat, lähinnä hyönteiset.
Tulikääpiöahven
Tulikääpiöahven ("Apistogramma hongsloi") on pieni, värikäs kääpiökirjoahven.
Tulikääpiöahven jää noin seitsemän senttiä pitkäksi, naaras vielä pienemmäksi.
Tulikääpiöahvenet ovat kotoisin Kolumbian itäosista.
Tulikääpiöahven ei perusta haaremeita. Vanhemmat kasvattavat poikaset yhdessä.
Tulikääpiöahvenen värit pysyvät hyvinä, kun se syö monipuolista lihapitoista ruokaa johon kuuluu vesikirppuja. Sopiva pH on 5,5–6.
Sallan kirkko
Sallan kirkko on Sallan seurakunnan kirkko. Vuonna 1950 valmistuneen kirkon ovat suunnitelleet Eero Eerikäinen ja Osmo Sipari. Kirkon rakentamiseksi järjestettiin vuonna 1947 arkkitehtikilpailu, jonka voitaneet arkkitehtiylioppilaat Eerikäinen ja Sipari pitivät suunnittelussaan esikuvana perinteisen suomalaisen kivikirkon ja erillisten kellotapuleiden muotoa. Rakennusmateriaalit ovat moderneja: kirkkosalin katto on valettu betonista betonisten kaarien varaan. Jyrkässä katossa on paanukate. Kirkko edustaa Lapin jälleenrakennusta ja se kuuluu kansainvälisen modernin arkkitehtuurin suojelu- ja tutkimusjärjestön Docomomon merkittävien arkkitehtuuri- ja ympäristökohteiden valikoimaan. Kirkko kuuluu myös Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Sallan ensimmäinen kirkko, Kuolajärvellä sijainnut, vuonna 1838 valmistunut Carl Ludvig Engelin suunnittelema kirkko tuhoutui talvisodassa. Koska Kuolajärven kylä jäi Pariisin rauhassa luovutetulle alueelle, uusi kirkko rakennettiin Sallan uudeksi kuntakeskukseksi muodostuneelle entiselle Märkäjärvelle.
Tanskan luterilaiset seurakunnat kustansivat uuden kirkon rakentamisen: tanskalaiset halusivat osoittaa kiitollisuuttaan siitä, että heidän kirkkonsa eivät tuhoutuneet sodassa ja panivat pystyyn rahankeräyksen. Keräysvaroilla ostetut ruokatarvikkeet myytiin Suomessa voitolla niin, että keräyssumma yli kymmenkertaistui.
Alttarilla on Aimo Tukiaisen tekemä pronssinen korkokuva, joka kuvaa Matteuksen evankeliumin kohtaa ”Tulkaa minun tyköni kaikki työtätekeväiset ja raskautetut, niin minä annan teille levon”. Tukiainen on tehnyt myös kirkkopihan graniittisen sankarimuistomerkin "Hauta Etulinjassa".
Kirkossa on tilaa 600 henkilölle. Kirkon vieressä olevan siereisen seurakuntatalon on suunnitellut Matti Leiber. Se valmistui 1980.
Checks Thugs and Rock n Roll
Checks Thugs and Rock N Roll on D.M.C:n ensimmäinen sooloalbumi.
Paulo Evaristo Arns
Paulo Evaristo Arns (14. syyskuuta 1921 Forquilhinha – 14. joulukuuta 2016 São Paulo) oli brasilialainen katolilainen kirkonmies. Hän toimi vuosina 1970–1998 São Paulon arkkipiispana ja oli yksi kardinaaleista.
Arns oli saksalaisen maahanmuuttajapariskunta Gabriel ja Helana Arnsin kolmestatoista lapsesta viides. Neljästä hänen siskoistaan tuli nunnia, ja yksi veljistä on fransiskaani. Arns opiskeli vuosina 1941–1943 filosofiaa Curitibassa ja 1944–1947 teologiaa Petrópolisissa. 1950 hän pääsi Pariisin yliopistoon, jossa hän luki kirjallisuutta, latinaa, kreikkaa ja esihistoriaa.
Arns liittyi fransiskaaneihin 10. joulukuuta 1943 ja sai pappisvihkimyksensä 30. marraskuuta 1945. Hänestä tehtiin 2. toukokuuta 1966 Respettan titulaaripiispa ja sitten 22. lokakuuta 1970 São Paulon arkkipiispa. Kardinaali hän on ollut 5. maaliskuuta 1973 alkaen. Hän tuli kotimaassaan tunnetuksi vapautusteologina.
Arns jäi eläkkeelle São Paulon arkkipiispan virasta 15. huhtikuuta 1998. Hän ei voinut osallistua uuden paavin valintaan keväällä 2005, sillä oli ennättänyt jo ylittää 80 vuoden iän. Hän oli vuonna 2010 Haitin maanjäristyksessä kuolleen brasilialaisen lastenlääkärin Zilda Arnsin (1934–2010) veli.
Nøgne Ø
Nøgne Ø on Norjan Grimstadissa sijaitseva pienpanimo. 
Niistä useita on saatavilla myös Suomessa Alkoissa ja ravintoloissa (vientiä Ruotsiin, Tanskaan, Suomeen, Englantiin ja Yhdysvaltoihin).
Nøgne Ø on Norjan suurin pullokäyviä, pastöroimattomia ja suodattamattomia oluita valmistava panimo.
Sen perustivat vuonna 2002 Gunnar Wiig ja Kjetil Jikiun. Wiig ja Jikiun ovat innokkaita kotioluidenpanijoita. Heidän mielestään Norjasta ei saanut kunnon olutta, mikä johti oman panimon perustamiseen. Nøgne Ø:n omistaa kuusi yksityishenkilöä. Vuosituotanto on 3500 hehtolitraa (2010).
Panimon tuotteet tunnistaa tavaramerkinomaisesta, hyvin tummanruskeasta 0,5 litran pullosta, jonka etiketissä on suuri Ø-logo.
Oluet ovat yleensä vahvoja humaloinniltaan sekä alkoholipitoisuudeltaan.Panimon nimi pohjautuu Henrik Ibsenin runoon "Terje Vigen". Runon taustana on Britannian suorittama Norjan laivastosaarto 1809 ja sen aiheuttama nälänhätä. Runo alkaa säkeellä, jossa kerrotaan harmaasta miehestä nimellä Terje Vigen, joka asui mitä hedelmättömimmällä ja paljaalla saarella. Vigen päätti soutaa Tanskaan salakuljettaakseen ruokaa kotiin. Runo on kirjoitettu vanhahtavalla norjankielellä, jossa ilmaisu paljas saari on ilmaistu sanoilla "nøgne ø".
Henrik Ibsen asui Grimstadissa runoa kirjoittaessaan ja paikalliselta hautausmaalta löytyy myös Terje Vigenin hautakivi. Vigenin itsepäisyys kohdata myrskyävä meri symboloi panimon asennetta mennä markkinoille sen perustamisvaiheessa vähemmän tunnettujen oluttyyppien kera.
George Chapman
George Chapman (synt. Seweryn Antonowicz Kłosowski; 14. joulukuuta 1865 – 7. huhtikuuta 1903) oli puolalaissyntyinen sarjamurhaaja, joka myrkytti Englannissa ainakin kolme naista.
Kłosowski syntyi Nagórnan kylässä, kouluttautui kirurgiksi ja saapui Lontooseen noin vuonna 1887. Hän alkoi tehdä parturintöitä ja meni vuonna 1889 naimisiin Lucy Baderskin kanssa. Hänellä oli Puolassa jo ennestään vaimo, jonka painostuksesta huolimatta hän jatkoi suhdettaan Baderskin kanssa. Hän sai uuden morsiamensa kanssa vauvan, joka kuoli varhaislapsuudessa. Pari asui jonkin aikaa New Jerseyssä, mutta palasi noin 1892.
Chapmanin uhrit olivat hänen omia rakastajattariaan: Mary Spink (k. 25. joulukuuta 1897), Elizabeth "Bessie" Taylor (k. 14. helmikuuta 1901) ja Maud Marsh (k. 22. lokakuuta 1902). Motiivi jäi hämäräksi, eikä Chapman koskaan solminut avioliittoa yhdenkään surmaamansa naisen kanssa. Chapman tuomittiin 20. maaliskuuta 1903 kuolemaan Maud Marshin murhasta, ja hänet hirtettiin Wandsworthissa huhtikuun seitsemäs.
Chapmanin kiinnijäämisen jälkeen on syntynyt sitkeä huhu, että hän olisi ollut myös Viiltäjä-Jack, mutta väittämää ei ole voitu osoittaa paikkansapitäväksi.
James Cromwell
James Oliver Cromwell (s. 27. tammikuuta 1940 Los Angeles) on yhdysvaltalainen televisio- ja elokuvanäyttelijä.
Cromwell on syntynyt Los Angelesissa ja viettänyt lapsuutensa Manhattanilla. Hänen äitinsä on näyttelijä Kay Johnson ja isänsä oli näyttelijä, ohjaaja ja tuottaja John Cromwell, joka joutui edustajainhuoneen epäamerikkalaista toimintaa tutkivan komitean (House Un-American Activities Committee, HUAC) mustalle listalle. Koulun jälkeen hän aloitti arkkitehtuuriopinnot Carnegie Mellon -yliopistossa, mutta ajautui kuitenkin näyttämöuralle.
Statue (yhtye)
Statue oli rockin Suomen-mestaruuden vuonna 1989 voittanut thrash- ja power metal -yhtye. Yhtye hajosi vuonna 1991. Aktiivivuosina (1989-1991) yhtyen kotipaikka oli Kerava. Marko Moisio oli Murderaim-yhtyeessä 2002 - n. 2007. Jari Vanhanen vaikuttaa nykyään helsinkiläisessä The Lidocaine -yhtyeessä.
Edward Pierson Ramsay
Edward Pierson Ramsay (3. joulukuuta 1842 Dobroyd Estate, Long Cove, Sydney – 16. joulukuuta 1916 Sydney) oli australialainen eläintieteilijä ja lintutieteilijä.
Hänen isänsä oli tohtori David Ramsay, äitinsä Sarah Ann Lord. Hän opiskeli St Mark's Collegiate Schoolissa, The King's Schoolissa, Parramattassa. Hän opiskeli lääketiedettä Sydneyn yliopistossa 1863–1865, mutta ei suorittanut loppuun opintojaan. Vaikka hän ei koskaan suorittanut oppiarvoa eläintieteissä, hän oli hyvin perillä luonnonhistoriasta ja julkaisi useita tutkielmia.
1863 hän oli "Entomological Society of New South Wales"in taloudenhoitaja. 1865 hän toimitti tutkielman "Oology of Australia" "Philosophical Society"lle, ja kun em. seura yhdistettiin "Royal Society of New South Wales"iin, hän sai vapaajäsenyyden seuran hyväksi tekemästään työstä.
1868 Ramsay perusti veljiensä kanssa sokeriruokoplantaasin Queenslandiin, mutta se ei ollut menestys. Hän oli yksi "Linnean Society of New South Wales"in perustajista 1874 ja sen neuvoston jäsen vuoteen 1892 saakka. Hänestä tuli ensimmäinen Australiassa syntynyt "Australian Museum"in intendentti ja hän keräsi laajan kokoelman kansallisia aseita, pukuja, aterimia ja koruja kuvaamaan Polynesian ja Australian etnologiaa. Hän lisäsi kokoelmiin 17 600 lintua. Hän julkaisi yli 30 kaloja käsittelevää kirjoitusta. 1876–1894 hän julkaisi neliosaisen "Catalogue of the Australian Birds". Terveydellisistä syistä johtuen hän joutui luopumaan virastaan 1894.
1883 Ramsay matkusti Lontooseen Kansainvälisille kalavesimessuille. Siellä hän tapasi Francis Dayn, joka oli kerännyt kaloja useita vuosikymmeniä Etelä-Aasiassa. Ramsay hankki osan Dayn kokoelmasta, muun muassa 150 Dayn nimeämää lajia.
Eläkkeelle jäätyään hän palveli Australian museota konsultoivana ornitologina vuoteen 1909.
7. marraskuuta 1876 hän meni naimisiin Ellen Eliza Foxin kanssa. Heille syntyi 4 tytärtä ja 2 poikaa, joista John Simeon Piersonista tuli kuuluisa lintuvalokuvaaja.
Ramsay nimesi linnuista muun muassa tiheikkölaulajan ja punakurkkulurikin.
Grandmaster Flash
Grandmaster Flash, oikealta nimeltään Joseph Saddler (s. 1. tammikuuta 1958 Bridgetown, Barbados), on yhdysvaltalainen hip hop -muusikko ja DJ. Häntä pidetään yhtenä hip hopin pioneereista. Grandmaster Flash ja hänen yhtyeensä The Furious Five pääsivät ensimmäisinä hip hop -artisteina Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 2007.
Saddlerin perhe muutti Yhdysvaltoihin, ja hän kasvoi Bronxissa. Hän asuu nykyään Morrisaniassa Etelä-Bronxissa. Saddler oli New Yorkin ensimmäisiä DJ:tä. Taitonsa hän oppi muun muassa Pete Jonesilta ja DJ Kool Hercilta.
Harlekiini-klubi
Harlekiini-klubi (vuosina 1990–1992 Harlekiini) oli vuosina 1990–1994 Kolmoskanavalla ja myöhemmin MTV3-kanavalla esitetty lastenohjelma.
Ohjelmassa keskusteltiin lapsille suunnatuista aiheista. Studiossa saatettiin pelata erilaisia pelejä ja esitellä katsojien lähettämiä kirjeitä. Ohjelmaa juonsivat vuosina 1990–1992 Pedro Hietanen ja Eeva-Leena Pokela, ja ohjelman siirryttyä MTV3-kanavalle vuoden 1993 alussa juontajaksi vaihtui Essi Wuorela. Sarjaa esitettiin kerran viikossa, lauantaiaamuisin.
Ohjelmasta tuli kansalle tutuksi lastenlauluistaan tunnettu yhtye Fröbelin Palikat.
Rumpusoolo
Rumpusoolo on rummuilla soitettava instrumentaaliosuus. Se voi olla improvisoitu, minkä pituinen tahansa, tai se voi muodostaa jopa oman teoksensa.
Rockmusiikissa rumpusooloja ei yleensä säestetä muilla soittimilla, kun taas muiden instrumenttien sooloja säestetään useammin. Soolot eivät välttämättä myöskään seuraa tempoa, tyyliä tai muutoinkaan kyseisen kappaleen rakennetta. Jazzissa rumpusoolot yleensä pitävät tempon ja noudattavat kappaleen muotoa. Muut instrumentit voivat säestää sooloa ajoittain. Marssi- ja sotilassoittokuntamusiikissa rumpuosuudet yleensä mahdollistavat soittajien marssimuodostelmien muuttamisen ilman, että heidän täytyy samalla soittaa instrumenttejaan.
Ensimmäisenä merkittävänä rumpusooloilijana pidetään jazzrumpali Gene Krupaa, joka toi pitkän rumpusoolon jazzmusiikkiin ja käytti rumpusooloa myös muiden muusikkojen kanssa tapahtuvan vuorovaikutuksen välineenä. Krupa esitti aikojen ensimmäisenä pidetyn pitkän rumpusoolon kappaleessa "Sing Sing Sing" Benny Goodmanin orkesterin esiintyessä New Yorkissa Carnegie Hallissa 16. tammikuuta 1938 .
Elliot Goldenthal
Elliot Goldenthal (2. toukokuuta 1954 New York) on yhdysvaltalainen elokuvamusiikkiin erikoistunut säveltäjä. Hän opiskeli sävellystä Aaron Coplandin ja John Coriglianon johdolla. Hän on tehnyt musiikin muun muassa elokuviin "Alien³", "Batman Forever", "Heat – ajojahti", "Batman & Robin", "Michael Collins" sekä "Veren vangit". Goldenthalin musiikkia on kiitelty eri vaikutteiden ja tekniikoiden runsaasta ja omaperäisestä käytöstä. Vuonna 2006 Goldenthalin ensimmäinen ooppera sai kantaesityksensä Los Angelesissa.
Luuta
Luuta on siivousväline, jossa on yhteen kiinnitettyjä jäykkiä harjaksia, sekä lieriömäinen luudanvarsi. Pientä luutaa tai harjaa saatetaan joskus kutsua pölyhuiskaksi.
Ajan kuluessa luudan valmistustavat ovat muuttuneet. Alun perin luuta oli oksista (varvuista) tai muista sopivista luonnonmateriaaleista kuten havuista koottu nippu. Alun perin luudan harjakset olivat pyöreässä muodossa, koska muoto oli helppo tehdä ja sillä oli parhaat lakaisuominaisuudet. Luudan harjasosassa saattoi olla kiinni lyhyt kädensija tai pitkä varsi eri käyttötilanteista riippuvia työskentelyasentoja varten. Pitkävartista varpuluutaa käytettiin lattian lakaisuun tai havuluutaa katon tai ylänurkkien ripsimiseen ja uuniluutana tulipesän puhdistukseen.
Nykyisin varpuluutaa käytetään pihan lakaisuun.
Englannin kielen luutaa merkitsevä sana "besom" ja "broom" viittasivat alun perin jänönvihmaan ("Cytisus scoparius"), josta luudat yleensä valmistettiin. Nykyaikaiset luudat on valmistettu viljahirssistä ("Panicum miliaceum"). Materiaali on pitkää, suoraa, kestävää ja harjakset ovat kiinni toisissaan jo kasvissa. 1800-luvulla eräs kristillinen yhteisö, vapisijat, kehitti nykyaikaisia lattiaharjoja vastaavan, lyhyistä ja tasamittaisista harjaksista koostuvan luudan, joka oli vanhoihin luutiin verrattuna paljon leveämpi ja tehokkaampi lian siirtämiseen. Pyöreät luudat ovat nykyään hävinneet lähes kokonaan käytöstä.
Luudat ovat kirjallisuudessa pitkään liitetty noituuteen. Useimmiten tarinoissa naispuolinen noita käyttää keskiaikaistyylistä pyöreää luutaa lentämiseen. Noidat saattavat lentää myös muilla luudan tapaisilla esineillä. Taikoja osaava henkilö on myös saattanut taikoa taikasauvan luudaksi, ettei häntä epäiltäisi noituudesta. Luutaan on myös saatettu säilöä tilapäisesti henkiä.
Fiktiossa luudat ovat yleisesti noitien lentovälineitä. Noita istuu luudan varrella hajareisiin siten, että harjasosa jää hänen taakseen. Luudanvarrella on lisäksi usein musta kissa ja kahvipannu.
Nykyaikaisissa pakanuuden oppikirjoissa luuta on merkitty rituaalivälineeksi. Ilman elementtinä luuta puhdistaa alueita, ja siksi rituaaleissa saatetaan lakaista luudalla pois negatiivista energiaa.
Simo Hannula
Simo Pertti Hannula (12. maaliskuuta 1932 Konginkangas – 2. elokuuta 2016 Lohja) oli suomalainen taidemaalari, kuvataiteilija ja taidegraafikko. Hän opiskeli Turun taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1950–1951. Tärkeimmät vaikutteensa Hannula sanoi saaneensa siellä Otto Mäkilältä ja Harry Henrikssonilta. 
Suomen Taideakatemian koulussa 1951–1955 tärkeitä opettajia olivat Aukusti Tuhka, Sam Vanni ja Erkki Koponen.
Simo Hannula tuli tunnetuksi 1960-luvulta alkaen eräänä kansainvälisesti tunnetuimpana ja palkituimpana
suomalaisena taidegraafikkona. Hänelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1969 ja professorin arvonimi 1993.
Hannula työskenteli käsityöläisen hartaudella ja hallitsi metalligrafiikan eri tekniikat ja litografian. Varhaistuotannossaan hän yhdisti etsaukseen pehmeäpohja- tai akvatintatekniikan. Vähitellen hän siirtyi pelkkään etsaukseen.
Teoksissaan hän kuvasi usein luontoa sen monimuotoisuudessa. Hannulan surrealistisena kautena 1960-luvulla syntyi komeita avaruusfantasioita. 1970-luvun alussa Hannulan taiteeseen tuli kantaa ottava sävy. Hän halusi puhua luonnon ja ihmisyyden puolesta teknologian voittokulkua vastaan.
Simo Hannula teki jossain määrin exlibriksiä. Hän sai palkintoja eräissä kansainvälisisissä exlibris-kilpailuissa, muun muassa Grand Prix -palkinnon François Rabelais’n kunniaksi järjestyssä kilpailussa 1994. Jyväskylän yliopiston kirjaston exlibris-kilpailussa 1996 Hannula sai kaksi kunniamainintaa.
Hannula asui Sammatissa. Myös Simo Hannulan poika Pekka Hannula (s. 1961) on kuvataiteilija.
Cree Summer
Cree Summer Francks (s. 7. heinäkuuta 1969 Los Angeles, Kalifornia) on kanadalainen ääninäyttelijä ja laulaja. Hänet tunnetaan myös uuspakanallisesta elämäntavastaan. Summer on saanut Daytime Emmy -ehdokkuuden Cleon ääniroolista animaatiosarjassa "Clifford the Big Red Dog".
Hänen isänsä on näyttelijä-muusikko Don Francks.
Cree Summer aloitti näyttelijänuransa 1980-luvulla, ja hänen ainutlaatuinen äänensä herätti ääniroolittajien kiinnostuksen. Summer on esittänyt äänirooleja useissa animaatioissa ja elokuvissa sekä videopeleissä, kuten "Final Fantasy X-2:ssa" ja "Fallout 2:ssa". Ääniroolien lisäksi Summer on esiintynyt 1990-luvulla vierailurooleissa muutamissa televisiosarjoissa. Lisäksi hän on levyttänyt kolme musiikkialbumia vuodesta 1993 alkaen.
Summer päätyi musiikin pariin 1990-luvun alussa ja toimi aluksi taustalaulajana muutamall levyllä. Vuonna 1993 hän julkaisi oman albumin yhtyeensä Subject to Change kanssa. Se ei kuitenkaan päässyt maailmanlaajuiseen levitykseen, vaan jäi keräilijäharvinaisuudeksi. Summerin yhtye soitti aggressiivista rockin ja soulin yhdistelmää, joka usein keskittyi poliittisiin aiheisiin. Myöhemmin vuonna 1999 hän julkaisi oman sooloalbuminsa "Street Faërie", jonka tuotti Lenny Kravitz. Kravitz esiintyi myös samalla levyllä, mutta se ei saavuttanut suurta menestystä.
Elsa Sylvestersson
Elsa Maria Sylvestersson (11. elokuuta 1924 Turku – 9. marraskuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen balettitanssija ja koreografi.
Sylvestersson tanssi Suomalaisen Oopperan (Kansallisooppera) päärooleja 1931–1959. Hänen suurimpia menestyksiään olivat "Joutsenlammen" Odette–Odile ja "Tulilinnun" nimirooli.
Sylvestersson aloitti koreografina 1951. Hänestä tuli Suomen tuon ajan merkittävin ja tuotteliain balettikoreografi. Hän teki koreografioita myös televisioon ja suomalaisten kansantanssien pohjalta.
Sylvestersson toimi myös muun muassa Kuopion balettikoulun johtajana 1960-luvun lopulta lähtien ja oli kehittämässä Kuopio Tanssii ja Soi -tapahtumaa yhdessä Kuopion kaupungin silloisen orkesterinjohtaja Lauri Siimeksen, kaupunginjohtaja Eino Luukkosen ja teatterinjohtaja Aimo Hiltusen kanssa. Lisäksi hän oli monessa kansainvälisessä balettikilpailussa tuomariston jäsenenä.
Kansallisoopperassa Sylvestersson oli ensitanssijatar 1947–1955, balettikoulun johtaja ja balettimestari-koreografi 1969–1972 ja koreografi vuodesta 1972. Hän teki merkittäviä klassisia rooleja ja ansioitui modernin tanssin koreografioiden suunnittelijana.
Le Palais des Thés
Le Palais des Thés on ranskalainen teefirma, jolla on useita myymälöitä Ranskassa ja jonkin verran myös sen ulkopuolella, mm. Tokiossa ja Oslossa. Lisäksi yritys harjoittaa postimyyntiä.
Le Palais des Thés’n teevalikoima on tavanomaista laajempi, käsittäen teetä myös harvinaisemmista teen tuottajamaista sekä erittäin korkealaatuisia ja vaikeasti saatavia teelaatuja.
Briseis
Briseis () oli kreikkalaisessa mytologiassa troijalainen leski, jonka Akhilleus sieppasi surmattuaan ensin taistelussa tämän puolison, Lyrnessoksen kuninkaan Myneksen, ja tämän kolme veljeä. Sen jälkeen kun oraakkeli oli kertonut kuningas Agamemnonille, että päästäkseen rutosta eroon tämän tulisi luovuttaa kaappaamansa Khryseis takaisin tämän isälle, kuningas käski sanansaattajansa Talthybioksen ja Eurybateen hakemaan Briseiksen itselleen Akhilleukselta kompensaationa menetyksestään. Akhilleus tuohtui tästä siinä määrin, ettei palannut enää taisteluihin ennen kuin Hektor oli surmannut hänen ystävänsä Patrokloksen.
Akhilleuksen vetäytyminen telttaansa on Homeroksen Iliaan ensimmäinen tapahtuma. Tämän seurauksena troijalaiset nauttivat menestyksestä jonkin aikaa. Akhilleuksen palattua taisteluihin Agamemnon palautti Briseiksen takaisin tälle.
Iliaassa Briseis oli Akhilleuksen vanki, jonka kreikkalaisten armeija oli antanut hänelle palkkioksi. Hän kuitenkin myös rakasti tätä verraten heidän suhdettaan mieheen ja vaimoon, ja oli suuttunut ajatuksesta, että Agamemnon makaisi tämän kanssa. Kun riita oli selvitetty, Agamemnon vannoi, ettei ollut koskenutkaan Briseikseen.
Minneapolisin siltaturma
Minneapolisin siltaturmassa Mississippijoen ylittävä I-35W-moottoritiesilta (tunnetaan myös siltana 9340) romahti iltapäiväruuhkassa 1. elokuuta 2007 kello 18.01 paikallista aikaa alla olevaan jokeen ja sen törmille.
11. elokuuta mennessä yhdeksän kuolonuhria oli vahvistettu. Ainakin neljä ihmistä oli kateissa ja kahdeksan joutunut sairaalahoitoon. Aikaisemmin, 3. elokuuta, ilmoitettiin viidestä kuolonuhrista ja ainakin 79:stä turmassa loukkaantuneesta.
Minnesotan liikennelaitos (Mn/DOT) rakensi sillan vuonna 1967. Se oli 8-kaistainen ja 597 metriä pitkä ristikkosilta. Valtatie 35W kulki sillan kautta. 
Silta sijaitsi Minneapolis–Saint Paul-kaksoiskaupungin alueella Hennepinin piirikunnassa. Se yhdisti Downtown East ja Marcy-Holmesin lähiöt toisiinsa. Se oli Minnesotan osavaltion ruuhkaisin silta, jonka kautta kulki päivittäin yli 141 000 ajoneuvoa.
Silta oli onnettomuushetkellä remontissa. Kyseessä oli kuitenkin lähinnä päällystystyö, eikä se kohdistunut kantaviin rakenteisiin. Sillan kuntoa pidettiin yleisesti tyydyttävänä, vaikka sen rakenteissa olikin selviä ruostevaurioita. 
Minnesotan viranomaisia oli varoitettu jo 1990-luvulla, että silta oli "rakenteellisesti vajavainen", viitaten löydettyihin rasitusmurtumiin ja ruostevaurioihin palkkien yhtymäkohdissa. Ongelmat korjattiin, ja osavaltion viranomaisten mukaan vuodesta 1993 lähtien silta tarkistettiin joka toinen vuosi.
Vuonna 2005 liittovaltion tutkimus arvioi sillan jälleen rakenteellisesti vajavaiseksi ja antoi sille pisteytyksen 50/100 rakenteellisesta vakaudesta.
Alcatel-Lucent
Alcatel-Lucent S.A. oli ranskalais-yhdysvaltalainen yhtiö, joka tuotti tietoteknisiä laitteita ja ohjelmistoja sekä palveluita tietoliikenneoperaattoreille ympäri maailmaa 132 eri maassa. Yhtiön pääkonttori oli Pariisissa ja sen Pohjois-Amerikan toimintoja johdettiin Murray Hillissä New Jerseyssä.
Alcatel-Lucent muodostui kun ranskalainen Alcatel ja yhdysvaltalainen Lucent Technologies yhdistyivät vuonna 2006. Yhtiön nettotulos pysyi tappiolla yhtäjaksoisesti aina vuoden 2009 viimeiselle vuosineljännekselle saakka, kun se raportoi noin 46 miljoonan euron tuloksesta.
Nokia ilmoitti 15. huhtikuuta 2015 solmineensa aiesopimuksen Alcatel-Lucentin ostamisesta 15,6 miljardin euron arvoisella osakevaihtokaupalla.
Yhtiö omisti Bell-laboratoriot, jolla on yli 29 000 patenttia. Bell Labsin siirryttyä Nokian omistukseen yksiköstä käytetään myös nimeä "Nokia Bell Labs".
Svetlana Kriveljova
Svetlana Vladimirovna Kriveljova (, s. 13. kesäkuuta 1969 Brjansk, Neuvostoliitto) on venäläinen kuulantyöntäjä, joka voitti olympiakultaa vuonna 1992 ja maailmanmestaruuden vuonna 2003.
Kriveljova työnsi 1987 Birminghamin nuorten EM-kisoissa kuulassa kolmanneksi tuloksella 16,64 ja 1988 Sudburyn nuorten MM-kisoissa neljänneksi tuloksella 16,91. Kolme vuotta myöhemmin hän sijoittui Sevillan sisäratojen MM-kisoissa kahdeksanneksi työnnettyään 18,58, voitti Universiadit sekä MM-pronssia Tokion ulkoratojen MM-kisoissa tuloksella 20,16. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän voitti olympiakultaa tuloksella 21,06. Seuraavana vuonna hän voitti maailmanmestaruuden Toronton sisäratojen MM-kisoissa, MM-hopeaa Stuttgartin ulkoratojen MM-kisoissa sekä voitti kauden lopussa GP-finaalin.
Kriveljova karsiutui Atlantan olympialaisissa 1996, työnsi kolmanneksi samana vuonna Euroopan cupissa ja sijoittui seuraavana vuonna Ateenan MM-kisoissa kymmenenneksi. Budapestin EM-kisoissa 1998 hän oli neljäs. Maebashin sisäratojen MM-kisoissa 1999 Kriveljova voitti kultaa. Samana vuonna hän oli kolmas Euroopan cupissa sekä Sevillan ulkoratojen MM-kisoissa. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän työnsi neljänneksi. Vuonna 2001 hän voitti pronssia Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa, sijoittui yhdeksänneksi Edmontonin ulkoratojen MM-kisoissa ja kolmanneksi GP-finaalissa.
Kriveljova voitti vuonna 2002 Euroopan cupin ja EM-pronssia Münchenin EM-kisoissa. Seuraavana vuonna hän voitti Venäjän sisä- ja ulkoratojen mestaruudet. Samana vuonna hän sijoittui viidenneksi Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa, toiseksi Euroopan cupissa ja voitti MM-kultaa Pariisin ulkoratojen MM-kisoissa. Kauden lopussa hän oli toinen. Kriveljova voitti Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 2004 kultaa. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Ateenan kesäolympialaisissa olympiapronssia ja sijoittui kuudenneksi. Vuonna 2005 hän oli Helsingin MM-kisoissa neljäs ja kahdeksas.
Vuonna 2012 Kriveljovan Ateenan kesäolympialaisissa antama dopingnäyte osoittautui positiiviseksi, ja hän menetti olympiapronssinsa. Hän sai kahden vuoden kilpailukiellon, joka päättyy 1. huhtikuuta 2015 ja hänen tuloksensa aikaväliltä 18.8.2004–17.8.2006 hylättiin takautuvasti.
Nori
Nori on Japanissa käytetty yleisnimi useista syötävistä merilevälajeista, yleisimmin "Porphyra yezoensis" ja "Porphyra tenera". Levää kuivatetaan paperinvalmistusta muistuttavassa prosessissa arkeiksi ja myydään käytettäväksi muun muassa sushin valmistukseen.
Sitä myydään myös hiutaleina.
Morbihan
Morbihan (, ääntäminen IPA: ) on Ranskan departementti numero 56, joka on saanut nimensä Morbihanin lahden mukaan. Morbihan sijaitsee Länsi-Ranskassa Bretagnessa. Departementti on pinta-alaltaan 6 823 neliökilometriä ja siellä on 694 818 (2006) asukasta. Morbihanin pääkaupunki on Vannes. Morbihan on jaettu edelleen kolmeen arrondissementtiin, 42 kantoniin ja 261 kuntaan.
Morbihan oli yksi 83 departementista, jotka muodostettiin Ranskan vallankumouksen yhteydessä 4. maaliskuuta 1790. Morbihan muodostettiin osasta Bretagnen provinssia.
Lauren Montgomery
Lauren Montgomery (s. toukokuu 1980) on yhdysvaltalainen animaattori ja animaatio-ohjaaja. Hän aloitteli uraansa tekemällä storyboardeja "Justice League Unlimitediin" ja myöhemmin ohjaamalla "Legion of Super Heroes" -animaatiosarjan ensimmäisen kauden jaksoja. Montgomery ohjasi myös animaatioelokuvan "" yhdessä Brandon Viettin ja Bruce Timmin kanssa. Hänet valittiin myös ohjaamaan Ihmenaiseen perustuvaa animaatioelokuvaa "Wonder Woman".
Montgomery aloitteli animaattorina 2000-luvun alussa tekemällä storyboardeja "Justice League Unlimitediin". Sittemmin hän on toiminut myös ohjaajana "Legion of Super Heroesin" myötä vuosina 2006–2007. Ensimmäisen elokuvansa "" Montgomery ohjasi yhdessä Brandon Viettin ja Bruce Timmin kanssa. Elokuvan jälkeen hän on tehnyt storyboardeja animaatioelokuviin "", "" ja "Hulk vs Thor".
Erityisesti Montgomery oli vaikuttamassa Ihmenaiseen perustuvassa animaatioelokuvassa "Wonder Woman". Hän muun muassa toimi pääsuunnittelijana elokuvan nimikkohahmolle ja viimeisteli kuvasuunnitelmia. Elokuvan tuotannon aikana elokuvan tuottaja Bruce Timm oli vaikuttunut Montgomeryn kyvystä ohjata, sekä toiminta että draama tilanteita, kun useimmiten moni ohjaaja kykenee ohjaamaan hyvin vain jommankumman.
Russian Roulette (Acceptin albumi)
Russian Roulette on saksalaisen heavy metal -yhtye Acceptin vuonna 1986 julkaistu seitsemäs studioalbumi.
Nuoraa
Nuoraa eli Sokolinskoje () on maaseututaajama ja rautatiepysäkki (ennen asema) Viipuri–Koivisto-radalla Johanneksen kunnassa Viipurin eteläpuolella, nykyisin Venäjälle kuuluvalla Karjalankannaksella. Suomelle kuuluessaan Nuoraa oli Viipurin maalaiskunnan kylä, joka sijaitsi kunnan eteläosassa Viipurin kaupungin etelärajalla Viipurinlahden rannalla.
Viipurin maalaiskunnassa Nuoraan naapurikyliä olivat Alasommee, Tirhilä, Järvelä ja Korpela-Autio. Nuoraan kautta kulki ja kulkee rauta- ja maantie Viipurista (Suomen aikana kantatie 64) Koivistolle.
Vuonna 1937 Nuoraalla oli 301 asukasta. Nuoraalla oli Samolan osuuskaupan myymälä ja joitakin yksityiskauppoja. Teollisuutta edusti Karjalan Peruna Oy:n perunajauhotehdas, jossa oli 56 työntekijää vuonna 1937. Vuonna 1937 Nuoraalla oli 279 ha peltoa, seitsemän ha niittyä ja 265 ha metsää. Nuoraa kuului Alasommeen koulupiiriin, jonka koulu sijaitsi Alasommeen kylässä. Nuoraalla toimi nuorisoseura "Tähti".
Talvisodan aikana Nuoraan väestö evakuoitiin Keski-Suomeen. Sodan loppuvaiheessa taistelut ulottuivat Nuoraalle asti. Moskovan rauhassa Nuoraa muun Viipurin maalaiskunnan kanssa luovutettiin Neuvostoliitolle. Jatkosodassa alue vallattiin takaisin 1941 ja väestö pääsi palaamaan koteihinsa, mutta uusi evakuointi oli edessä 1944. 
Neuvostoliitossa Nuoraasta tuli entisen Viipurin maalaiskunnan eteläosat ja entisen Johanneksen kunnan pohjoisosat käsittäneen kyläneuvoston keskuskylä. Venäjän kunnallishallintouudistuksessa Nuoraasta tuli osa Johanneksen kaupunkikuntaa.
Syvyys
Syvyys on ulottuvuus jonkin yläpinnasta tai yläosasta alaspäin taikka etupinnasta tai etuosasta taaksepäin. Sanoilla syvyys ja syvä on yleiskielessä myös monia muita merkityksiä. Maapallon suhteen syvyydellä tarkoitetaan yleensä etäisyyttä maanpinnasta tai merenpinnasta alaspäin.
Kolmiulotteisessa karteesisessa koordinaatistossa syvyyttä merkitään z-kirjaimella (z-akseli).
Laukku
Laukku on tavallisesti kädessä tai olalla pidettävä (suljettava) kantoväline. Laukkuja valmistetaan erilaisista raaka-aineista, esimerkiksi nahasta tai kankaasta.
Laukkuja valmistetaan moneen eri tarkoitukseen. Kankaasta valmistetuissa laukuissa on usein painatteita tai kuvio-ompeleita. Kangaslaukun voi pestä laukun likaantuessa. Kangaslakkuja käytetään esimerkiksi kauppakasseina.
Nahkaa käytetään usein asiakirjasalkkujen, iltapukulaukkujen ja pienten pussien valmistukseen. Nahasta valmistettuja laukkuja on kahdenlaisia. Muovinen laukku on helppohoitoinen. Muovin voi pestä ja muovisen matkalaukun mahdolliset renkaat voi tarvittaessa öljytä. Muovista laukkua on kuitenkin kuljetettava varovasti, sillä muovi lohkeaa helposti pudotessaan.
Klassikko (elokuva)
Klassikko on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut suomalainen elokuva, joka perustuu Kari Hotakaisen samannimiseen romaaniin. Elokuvan on ohjannut Kari Väänänen.
Pertti Sveholm voitti elokuvasta vuoden 2002 parhaan miessivuosan Jussi-palkinnon.
Elokuvan päähenkilönä on melko tuntematon kirjailija Kari Hotakainen (Martti Suosalo), jolta tämän kustantaja (Pirkka-Pekka Petelius) tilaa omaelämäkerran julkisuuden toivossa. Kirjoittaminen vaatisi inspiraation lähteeksi käytetyn Alfa Romeon johon Hotakainen on ihastunut, mutta siihen tarvitaan rahaa. Autokauppias (Matti Onnismaa) varaa auton Hotakaiselle, mutta ongelmia ja vaarallisia tilanteita aiheuttaa kaahari Pertti Kiilapää (Janne Hyytiäinen). Ennen pitkään Hotakainen joutuu autokauppiaan hampaisiin.
Joe Abercrombie
Joe Abercrombie (s. 31. joulukuuta 1974 Lancaster, Englanti) on brittiläinen fantasiakirjailija. Hän on kirjoittanut muun muassa "Ensimmäinen laki" -trilogian, jonka ensimmäinen osa "Ase itse" ilmestyi suomeksi Kirjavan kustantamana vuonna 2009.
Luettelo Lentolaivue 28:n ilmavoitoista ja sotatoimitappioista
Luettelo erittelee Suomen ilmavoimien Lentolaivue 28:n talvi- ja jatkosodassa saavuttamat ilmavoitot sekä sotatoimitappiot.
One Vision
One Vision on brittiläisen Queen-yhtyeen vuonna 1985 tekemä kappale. Kappale julkaistiin myös singlenä 7- ja 12-tuumaisilla vinyylilevyillä. "One Vision" on A Kind of Magic -albumin ensimmäinen raita. Singlen B-puolen kappaleena oli "Blurred Vision" joka pohjautuu "One Vision"-kappaleeseen mutta poikkeaa siitä kuitenkin huomattavasti. "One Vision" esiintyy myös elokuvassa Iron Eagle sekä pelissä Grand Theft Auto IV.
7" single
12" single
Singlen kappaleet löytyvät myös samana vuonna julkaistulta "The Complete Works" -kokoelmaboksin "Complete Vision" -levyltä. "The Complete Works" sisälsi yhtyeen kaikki siihenastiset albumit, sekä lisälevyn "Complete Vision", joka koostuu aiemmin ainoastaan singleinä julkaistuista kappaleista.
Seuraavat artistit/yhtyeet ovat levyttäneet cover-versiot kappaleesta One Vision:
Iryna Jattšanka
Iryna Vasiljeuna Jattšanka (, , s. 31. lokakuuta 1965 Homel, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen kiekonheittäjä.
Jattšanka heitti Splitin EM-kisoissa 1990 viidenneksi. Seuraavana vuonna hän sijoittui Tokion MM-kisoissa seitsemänneksi tuloksella 64,92 ja 1992 GP-finaalissa toiseksi. Barcelonan olympialaisissa hän oli seitsemäs. Vuonna 1995 hän oli Euroopan cupissa kolmas ja Göteborgin MM-kisoissa yhdeksäs. Seuraavana vuonna hän oli jälleen Euroopan cupissa kolmas. Atlantan olympialaisissa hän sijoittui 12:nneksi. 1997 hän heitti viidenneksi Ateenan MM-kisoissa ja 1998 viidenneksi GP-finaalissa. Sevillan MM-kisoissa 1999 hän sijoittui yhdeksänneksi, mutta voitti seuraavana vuonna Sydneyn olympialaisissa olympiapronssia tuloksella 65,20.
Jattšanka sijoittui Edmontonin MM-kisoissa 2001 yhdeksänneksi. Seuraavana vuonna hän oli viides GP-finaalissa. Pariisin MM-kisoissa 2003 hän voitti maailmanmestaruuden tuloksella 67,32. Kauden lopussa hän heitti kahdeksanneksi. Ateenan olympialaisissa 2004 Jattšanka voitti toistamiseen olympiapronssia. Myöhemmin samana vuonna hän sijoittui kolmanneksi. Göteborgin EM-kisoissa 2006 hän oli kymmenes. Osakan MM-kilpailuissa 2007 hän sijoittui yhdeksänneksi ja Pekingin olympialaisissa 2008 yhdenneksitoista.
Vuonna 2012 Jattšankan Ateenan kesäolympialaisissa antama dopingnäyte osoittautui uusintatestissä positiiviseksi, ja hän menetti Ateenan olympiamitalinsa. Hän sai kahden vuoden kilpailukiellon, joka päättyy 1. huhtikuuta 2015 ja hänen tuloksensa aikaväliltä 21.8.2004–20.8.2006 hylättiin takautuvasti.
Jattšanka on naimisissa valkovenäläisen moukarinheittäjä Ihar Astapkovitšin kanssa.
Maija Könkkölä
Eeva Maija Könkkölä (o.s. Elomaa, 4. elokuuta 1947 Vaasa – 26. maaliskuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, joka tunnetaan erityisesti vammaisjärjestöjen vaikuttajana. Hän toimi Invalidiliitossa Vammaisten yhdyskuntasuunnittelupalvelussa (VYP) vuodesta 1982. Hän kiinnitti erityisesti huomiota vammaisten huomioimiseen rakennusten ja ympäristön suunnittelussa ja julkaisi aihepiiristä kirjoja ja kirjoituksia.
Könkkölä sokeutui diabeteksen vuoksi noin 20-vuotiaana, ja oma sokeutuminen sai hänet kiinnostumaan esteettömään liikkumiseen tähtäävästä suunnittelusta. Hän kertoi löytäneensä leipäpuunsa pudottuaan kolmannen kerran ojaan. ”Miksi yhteiskunta ei helpota vammaisten elämää tekemällä kaiteita tai käyttämällä erilaisia pintamateriaaleja, kun se kerran on mahdollista. Miksi kuoppiin on aina pudottava, miksei niitä voisi merkitä. Siinä, kaikessa lyhykäisyydessään, oli minun kutsumukseni.” Könkkölä valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1975.
Könkkölä oli Vihreän liiton varapuheenjohtaja 1988–1989 ja Helsingin kaupunginvaltuustossa vihreiden ryhmässä 1984–1992. Hän oli rakennuslautakunnan jäsen 1984–1992 ja sen puheenjohtaja 1993–1996. Hän oli valtion liikuntaneuvoston jäsen 1995–1997 ja ICTA Europen puheenjohtaja vuodesta 1998.
Maija Könkkölä oli avioliitossa Kalle Könkkölän kanssa. He esiintyivät julkisuudessa yhdessä vammaisasioissa.
Agnes Ayres
Agnes Ayres (4. huhtikuuta 1898 – 25. joulukuuta 1940) oli yhdysvaltalainen mykkäelokuvatähti. Hän aloitti uransa 1910-luvulla ja oli aktiivisimmillaan mykkäelokuvien suosioon hiipumiseen saakka 1920-luvun lopulla.
Ayres syntyi Carbondalessa, Illinois'ssa, mutta muutti uransa perässä New Yorkiin. Hän sai sopimuksen Paramount Picturesilta vuonna 1920. Hän oli mennyt ensimmäisen maailmansodan aikana naimisiin kapteeni Frank P. Schukerin kanssa, mutta avioliitto tuli päätökseensä kesällä 1921.
Ayresin kenties tunnetuin rooli oli elokuvassa "Sheikki" (1921). Hän esiintyi George Melfordin ohjaamassa elokuvassa päätähtenä Rudolph Valentinon vastanäyttelijänä. 13. heinäkuuta 1924 hän solmi avioliiton meksikolaisen diplomaatti S. Manuel Reachin kanssa. Parin tytär Maria Eugenia syntyi Los Angelesissa 25. maaliskuuta 1926. Liitto kuitenkin päättyi avioeroon 10. kesäkuuta 1927. Ayres ei koskaan mennyt uusiin naimisiin.
Ayresilla oli myöhempiä rooleja muiden muassa elokuvissa "Kymmenet käskyt" (1923) ja "Sheikin poika" (1926). Hän kuoli aivoverenvuotoon vain 42 vuoden iässä. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Phyllis Thaxter
Phyllis St. Felix Thaxter (20. marraskuuta 1921 Portland, Maine – 14. elokuuta 2012) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Thaxter aloitti Broadway-näyttelijänä 1930-luvulla ja sai vuonna 1944 sopimuksen MGM:ltä. Hänen elokuviaan ovat muiden muassa "30 sekuntia Tokion yllä" ("Thirty Seconds over Tokyo", 1944), "Kenen on kosto" ("Act of Violence", 1948) ja "Verinen kuu" ("Blood on the Moon", 1948).
Thaxter sairastui polioon vuonna 1952. Hän teki kuitenkin hitaan comebackin ja sai muun muassa yhdessä Glenn Fordin kanssa roolin elokuvassa "Teräsmies" vuonna 1978. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Thaxter oli vuosina 1944–1962 naimisissa James T. Aubreyn kanssa ja sai kaksi lasta. Avioeron jälkeen hän meni vuonna 1962 uusiin naimisiin Gilbert Lean kanssa. Thaxter kuoli elokuussa 2012 sairastettuaan pitkään Alzheimerin tautia.
Kurseong
Kurseong (, , ) on kaupunki Länsi-Bengalin osavaltiossa Intiassa. Siellä on 40 057 asukasta ja kaupunki sijaitsee 51 kilometrin päässä Siligurista ja 30 kilometriä Darjeelingistä. Kurseong on suosittu turistikohde, sillä sen lämpötilä on ympäri vuoden miellyttävä, eikä talvisin yhtä kylmä kuin hieman pohjoisemmassa sijaitsevassa Darjeelingissä.
Kurseoungin ympäristö on tunnettu monipuolisesta kasvillisuudestaan ja kaupunkia onkin kutsuttu "kasvitieteilijän paratiisiksi". Kaupungin nimi tarkoittaakin "Valkoisten orkideoiden paikkaa".
Kurseong oli vain pieni kylä, kun Sikkimin kuningas luovutti sen brittiläisille vuonna 1835. Vuonna 1880 Kurseoung nousi huomattavaan asemaan, kun Darjeelingin rautatie ylettyi kaupunkiin ja siitä tuli rautatiehallinnon osaosaston päämaja. Samalla vuosikymmenellä Kurseongista tuli suosittu siirtomaaviranomaisten turistikohde ja ilmastonsa ansiosta sinne perustettiin myös parantola sairaille ja vanhoille .
Kurseongin huomattavin maamerkki on Eagle's Crag -kallio lähellä rautatieasemaa. Kallion päällä on, televisiomasto ja sieltä on loistavat näkymät kaupungin ympäristöön. Eagle's Cragissa on myös kahvila, vartiotorni ja kukkapuutarha sekä vesisäiliö, josta koko kaupunki saa vetensä .
Nuria González
Nuria González (s. 16. toukokuuta 1962 Málaga, Málagan maakunta, Espanja) on espanjalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa roolistaan "Serranon perhe" -televisiosarjan Candela Blancona. __notoc__ Hän on myös juontanut "Heikoin lenkki" -tietovisailun espanjalaista versiota.
Rica Erickson
Frederica "Rica" Lucy Erickson, o. s. Sandilands (10. elokuuta 1908 – 8. syyskuuta 2009) oli australialainen botanisti sekä historioitsija ja aiheisiin erikoistunut kirjailija. Hän syntyi Boulderissa, Länsi-Australiassa Phoebe Cooken ja Christopher Sandilandsin kahdeksasta lapsesta vanhimmaksi. Cooke ja Sandilands olivat tulleet Länsi-Australiaan Victoriasta vuonna 1906.
Vuonna 1980 Länsi-Australian yliopisto myönsi Ericksonille kunniatohtorin arvon hänen työstään kasvitieteen alalla. Hänet nimitettiin myös ”Vuoden länsiaustralialaiseksi”, ja vuonna 1987 hänestä tehtiin Australian ritarikunnan jäsen.
Erickson kokosi 1960-luvulta vuoteen 1988 teosta "Dictionary of Western Australians". Toukokuussa 2007 "Heritage Council of Western Australia" myönsi hänelle palkinnon elämäntyöstä länsiaustralialaisen kulttuuriperinnön hyväksi.
Musei Capitolini
Musei Capitolini on joukko arkeologisia museoita Piazza del Campidogliolla Rooman Capitolium-kukkulalla. Museot sijaitsevat kolmessa palatsissa, jotka perustuvat 
Michelangelo Buonarrotin suunnitelmaan vuodelta 1536, ja joita on laajennettu neljänsadan vuoden ajan. Museon historia ulottuu vuoteen 1471, jolloin paavi Sixtus IV lahjoitti kokoelman antiikin aikaisia pronssipatsaita kansalle ja sijoitti ne Capitoliumille. Siitä lähtien museon kokoelmat ovat laajentuneet kattamaan suuren joukon antiikin Rooman aikaisia patsaita ja kirjoituksia, keskiaikaista ja renessanssiaikaista taidetta, sekä jalokiviä, kolikoita ja muita esineitä.