hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Suuri Kantōn maanjäristys
Suuri Kantōn maanjäristys () tapahtui 1. syyskuuta 1923 Japanissa, Tokion ja Jokohaman alueella. Järistyksen jälkeen puhkesi levottomuuksia, joissa väkijoukot tappoivat alueella olleita korealaisia. Myös Japanin hallitus käytti tilaisuutta hyväkseen ja surmasi useita poliittisia vastustajiaan.
Maanjäristys tuhosi merkittävän osan Tokiosta ja Jokohamasta, ja noin 140 000 ihmistä menetti henkensä. Järistyksen voimakkuus oli 8,3 Richterin asteikolla. Järistys kesti neljästä kymmeneen minuuttia. Se tapahtui puolenpäivän aikaan, ja koska monet ihmiset olivat kotona valmistamassa lounasta, kaatuneista liesistä alkaneet tulipalot lisäsivät tuhon määrää. Järistyksen tuho sen kohteeksi joutuneilla aulueilla oli niin perusteellinen, että se vaikutti alueen elinkeinorakenteeseen.
Maanjäristyksen jälkeen alkoi leviämään perättömiä huhuja tuhoalueella asuvien korealaisten tekemistä raiskauksista, ryöstöistä ja tuhopoltoista, joissakin huhuissa väitettiin heidän jopa myrkyttävän kaivoja. Niitä levittivät tavallisten kansalaisten lisäksi myös jotkut sanomalehdet. Huhujen taustalla oli Korean itsenäisyysliikkeen toiminta, maa oli vuonna 1910 liitetty osaksi Japania, jonka jälkeen itsenäisyysaktivistit olivat muun muassa murhanneet lukuisia japanilaisia upseereita ja viranomaisia. Hallituksen virallisten lukujen mukaan väkijoukot surmasivat maanjäristyksen jälkeen Tokion ja Jokohaman alueella noin 200 korealaista, mutta riippumattomien lähteiden mukaan lukumäärä on paljon suurempi, puhutaan jopa 6 000–8 000 kuolonuhrista. Korealaisten lisäksi surmattiin myös kiinalaisia sekä harvinaisempia murteita puhuvia japanilaisia, kuten Okinawan prefektuurista muuttaneita.
Japanin viranomaiset puolestaan käyttivät levottomuuksia päästäkseen eroon poliittisista vastustajistaan ja vallankumouksellisista aineksista. Heidän joukossaan oli lähinnä vasemmistolaisia ja työväenliikkeen aktiiveja. Tunnetuin on niin sanottu Amukasun tapaus, jossa keisarillisen armeijan luutnantti Masahiko Amakasu pidätti kaksi anarkistia sekä kuusivuotiaan pikkupojan. Heidän ruumiinsa löydettiin myöhemmin erääseen kaivoon heitettynä. Surmatuista Sakae Ōsugi oli yksi maan näkyvimmistä poliittisista aktivisteista ja Noe Itō puolestaan tunnettiin myös kirjailijana ja feministinä. Heidän lisäkseen poliisi ja armeija murhasi ainakin kymmenkunta ay-aktiivia. Vangittujen joukossa olivat myös anarkisti Fumiko Kaneko ja hänen kumppaninsa korealainen itsenäisyysaktivisti Park Yol.
Äänieriste
Äänieriste on äänen eristämiseksi tai vaimentamiseksi tarkoitettu ainekerros. Äänen eristäminen perustuu massaan, ilmatiiviyteen ja rakenteiden resonanssiin. Massivinen, painava rakenne eristää hyvin ääntä. Tähän perustuvat esimerkiksi ääntä eristävät rakennusten betoni-, harkko- ja tiilirakenteet. Kevyt rakenne voidaan rakentaa värähteleväksi, jolloin tuo rakenteen pienoinen muutos absorboi äänen energian. Tyypillisiä ovat erilaiset kevyet mineraalivillaeristeiset levyrakenteet.
Pinnoista heijastuvan jälkikaiunnan vähentäminen on yksi ääneneristyksen muoto. Tyypillisesti tähän käytetään pintoihin kiinnitettäviä eristeitä, yleensä mineraalivilla- tai lastuhakelevyjä. Pintaan voidaan myös ruiskuttaa kuitumassaa. Jälkikaiunta-aikaa voidaan myös lyhentää rikkomalla pinnan muoto, jolloin heijastukset tapahtuvat epätasaisemmin, esimerkiksi asentamalla pintaan rei'itetty rakennuslevy.
Äänen taajuus vaikuttaa melko paljon siihen, kuinka paljon sitä pystytään vaimentamaan. Matalat taajuudet ovat hankalammin vaimennettavissa, koska ne voivat siirtyä kulmienkin taakse samoin kuin bassokaiutin säteilee ääntä ympäriinsä.
Betonirakenteet. Betonirakenteiden suuri pintamassa toimii erinomaisesti laajalla taajuusalueella äänieristeenä. Raskailla rakenteilla saavutetaan massalain alueella huomattavaa etua kevyisiin rakenteisiin nähden. Käytännössä betonirakenteet ovat erinomaisia vaimentamaan myös matalia taajuuksia.
Puu. Puun ääneneristävyys on yleisesti ottaen heikko. Puun koinsidenssin rajataajuus on ääneneristyksen kannalta hankalalla alueella. Puuta ei tämän vuoksi käytetä yleisesti ääntä eristävänä materiaalina.
Kipsilevy. Alle 15 mm kipsilevyjen ainevahvuuden käyttö perustuu osin ääniteknisiin ominaisuuksiin. Kipsilevyjä toisiinsa liitettäessä on huomioitava ääniteknisten ominaisuuksien muutokset. Levyjen liimaaminen toisiinsa muuttaa kipsilevyjen ääniteknistä käyttäytymistä. Koinsidenssin rajataajuuden muutos lähemmäksi korvan herkkyysaluetta, puheen alueelle, tuottaa ääneneristävyydeltään huonomman lopputuloksen, mikäli levyjen liittämisessä käytetään liimausta. Liimaaminen muuttaa koinsidenssin rajataajuuden 1200 Hz:n alueelle.
Teräs. Erityisesti rakennepaksuudeltaan rajoitettuihin tiloihin voidaan harkita <4 mm ainevahvuisia teräslevyjä. Rakenteen pintamassaa saadaan helposti kasvatettua ja ääneneristävyyden parannusta matalien äänien taajuusalueella.
Lasi. Koinsidenssitaajuuden pitämiseksi < 2000 Hz alueella ääntä eristävää lasia ei tehdä 6 mm ainevahvuutta paksummaksi. Laminoinnilla voidaan ääneneristävyyttä edelleen parantaa. Parvekelasituksella ja parvekkeen kalustamisella (absorboivat pinnat) saadaan alennettua äänitasoa < 10 dB.
Sähköeriste
Sähköneriste on aine, jossa elektronit pääsevät kulkemaan huonosti, eli sillä on suuri resistiivisyys ja vastaavaasti pieni sähkönjohtavuus. Sähköeriste tarkoittaa myös sähköteknistä komponenttia tai rakennetta, jolla virtapiirejä erotetaan galvaanisesti toisistaan tai ympäristöstä. Tunnetuimpia eristemateriaaleja ovat erilaiset muovit (muoviteipit), posliini, lasi, mica-kiille, lakat (käyttö sähkömoottori- ja muuntajakäämeissä), öljyt (käyttö muuntajissa) ja kaasu sähkökytkimissä. Lähes kaikki epämetallit ovat eristeitä, lukuun ottamatta esimerkiksi grafiittia.
Aineen sähköä eristävä ominaisuus johtuu liikkuvien varauksenkuljettajien puutteesta. Tyhjiössä tai ionisoitumattomassa kaasussa ei ole varattuja hiukkasia. Kiinteässä eristeaineessa ionit ovat sidottuja kidehilaan, jossa elektronirakenne on sellainen, ettei liikkuvia varauksenkuljettajia ole. Tämä tarkoittaa että elektronien valenssivyö on täynnä ja johtavuusvyö on energeettisesti niin korkealla, etteivät elektronit pysty nousemaan sinne. Jos jokin mekanismi synnyttää eristeeseen liikkuvia varauksenkuljettajia, niin eriste alkaa johtaa sähköä ja syntyy vuotovirta.
Kun ainetta käytetään sähköisenä eristeenä, tärkeitä ominaisuuksia ovat vuotovirran suuruus ja jännitteen kestävyys. Läpilyöntijännite on jännitearvo, jota eristekomponentti ei kestä vaadittua aikaa. Paksuilla eristeillä läpilyöntijännite on suunnilleen verrannollinen eristeen paksuuden logaritmiin.
Teoreettisessa mielessä eristeen tärkein ominaisuus on kyky polarisoitua sähköisesti: jos dielektrisestä aineesta koostuvan eristeen yli kytketään sähkökenttä, eristeeseen syntyy sähköinen polarisaatio. Tällöin eristeen molekyylien elektronit pyrkivät molekyylin ytimen toiselle puolelle siten, että ne vastustavat ulkoista sähkökenttää ja synnyttävät eristeen pinnoille sähkövarauksen. Tätä polarisaatiokykyä kuvataan aineen permittiivisyydellä.
Ellipsi (täsmennyssivu)
Ellipsi voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Monacon Grand Prix 1993
Monacon Grand Prix 1993 oli Formula 1 -sarjan historian 538. osakilpailu ja 40. Monacon GP. Se ajettiin 23. toukokuuta Monacon ahtaalla katuradalla.
Ayrton Senna taisteli itsensä jo kuudetta kertaa urallaan Monacon GP:n voittajaksi ja otti samalla haltuunsa kilpailun voittoennätyksen.
Museokeskus Vapriikki
Museokeskus Vapriikki on Tampereella Tampellan kaupunginosassa Tammerkosken rannassa sijaitseva museokeskus, joka avattiin yleisölle syksyllä 1996. Vapriikin näyttelyt käsittelevät muun muassa Tampereen ja Pirkanmaan historiaa, luonnontieteitä, taidetta, teollisuutta ja tekniikkaa sekä arkeologiaa ja vieraita kulttuureita.
Vapriikki on saanut nimensä ruotsinkielisestä tehdasta tarkoittavasta "fabrik"-sanasta. Museokeskus toimii Tampellan tehtaan entisessä verstaassa, jonka vanhimmat osat on rakennettu 1880-luvulla. Vapriikin noin 14 000 neliömetrin pinta-alasta puolet on varattu näyttelyille ja yleisötiloille. Loput tiloista on tarkoitettu keskuksen muulle toiminnalle, kuten tutkimukselle ja arkeologiselle työskentelylle.
Vapriikki valittiin vuosisadan museoksi lokakuussa 2017 pidetyssä Vuosisadan Kulttuurigaalassa, joka oli osa Suomi 100 -juhlavuoden ohjelmistoa.
Vapriikin yhteydessä sijaitsevat Kivimuseo, Mediamuseo Rupriikki, Nukkemuseo, Pirkanmaan maakuntamuseo, Postimuseo, Suomen Jääkiekkomuseo, Suomen pelimuseo ja Tampereen luonnontieteellinen museo.
Aiemmin Vapriikissa ovat toimineet myös Tampereen nykytaiteen museo ja Kenkämuseo.
Vapriikissa on aina yli kymmenen samanaikaista näyttelyä. Kivimuseon, Rupriikin, Nukkemuseon, Postimuseon, Jääkiekkomuseon, Pelimuseon ja Luonnontieteellisen museon perusnäyttelyt ovat jatkuvasti esillä; muita pysyväisluonteisia näyttelyitä ovat "Tammerkoski ja kosken kaupunki" sekä sisällissotaa käsittelevä "Tampere 1918". Museokeskuksessa järjestetään lisäksi vaihtuvia näyttelyitä, joista osa on kansainvälisiä.
Hadan
Hadan ( ja ) on maalaiskunta (nasleg) Suntarin piirin eteläosassa Sahan tasavallassa Venäjällä. Hadanin keskuskylä on Agdary, joka sijaitsee Viljuin varrella, 25 kilometriä piirikeskuksesta Suntarista etelään. Muut Hadanin kunnassa sijainneet kylät Tolon ja Ejikjar olivat lähes autioita jo vuonna 2000. Hadanissa harjoitetaan nautakarjan ja hevosten kasvatusta.
Hadanin keskuskylässä Agdaryssä on kulttuuritalo, yhtenäiskoulu, terveyskeskus ja kauppa. Kylässä oli 600 asukasta vuonna 1989 ja 533 asukasta vuonna 2001. Se on perustettu vuonna 1931.
Maja Ivarsson
Maja Ivarsson (s. 2. lokakuuta 1979 Åhus, Skåne, Ruotsi) on ruotsalaisen indie-elektro-yhtye The Soundsin laulaja ja sanoittaja. Hän on tunnettu omaperäisestä äänestään ja näyttävästä live-esiintymisestään.
Noin kahdeksanvuotiaana Ivarsson aloitti karaten, thainyrkkeilyn ja potkunyrkkeilyn harrastamisen. Hän on soittanut käyrätorvea 8-vuotiaasta ja kitaraa 14-vuotiaasta. Hänellä on kolme tatuointia. Yksi niistä on muisto hänen isästään, joka oli merimies. Maja Ivarsson on biseksuaali
Hepokatit
Hepokatit ("Tettigoniidae") on suorasiipisten heimo, johon kuuluu keskikokoisia tai suurehkoja hyppiviä hyönteisiä. Hepokattien heimoon kuuluu yli 6 400 lajia. Hepokatit eivät samankaltaisesta ulkonäöstään huolimatta ole kovin läheistä sukua heinäsirkkojen kanssa, vaan polveutuvat varhaisemmasta yhteisestä kantamuodosta oikeiden sirkkojen kanssa. Käsiteltäessä ne voivat purra varsin kipeästi.
Hepokatit ovat yleensä vihreitä. Lajien tuntosarvet ovat yleensä vartaloa pidemmät, millä perusteella ne on helppoa erottaa heinäsirkoista, joiden tuntosarvet ovat aina lyhyet. Hepokatin pitkät takajalat ovat tavallisesti reiden ja säären muodostamassa kolmiomaisessa asennossa; heinäsirkat taas pitävät takajalkojaan supussa siten, että reisi ja sääri ovat tiukasti yhdessä. Monet hepokattilajit muistuttavat ulkonäöltään kasvien lehtiä.
Voimakkailla takaraajoillaan hepokatit voivat tehdä pitkiä hyppyjä. Myös hyppylihasten kiinnittymiseltään hepokatit poikkeavat heinäsirkoista.
Hepokateilla on sekä lennin- että peitinsiivet.
Hepokatit ovat levinneet laajalle maapallolla. Eniten niitä löytyy tropiikista, mutta myös lauhkealta vyöhykkeeltä voi tavata joitain lajeja.
Hepokattinaaraiden takaruumiin kärjessä on tavallisesti suurikokoinen munanasetin. Naaraat munivat yleensä kasvien varsien ja lehtien sisälle tai pinnalle, joskus myös maahan. Hepokatit eivät muni koskaan munakotelon sisään, toisin kuin heinäsirkat.
Nuoret hepokatit ovat siivettömiä, mutta muutoin aikuisten yksilöiden kaltaisia. Hepokatit aikuistuvat luotuaan nahkansa 5–10 kertaa, mihin kuluu aikaa parista viikosta useaan kuukauteen.
Hepokateista useimmat ovat kokonaan tai osittain yöeläjiä.
Lähes kaikkien lajien koiraat pystyvät ääntelemään hankaamalla oikean etusiiven takareunaa vasemmassa etusiivessä olevaa hammasriviä vasten. Hepokattien ääntely on erittäin korkeaa ja koostuu pääasiassa ultraäänistä. Joidenkin lajien ääntely on kokonaan ihmisten kuuloalueella, toisten kokonaan sen yläpuolella. Eräiden lajien yksilöt pystyvät synkronoimaan laulunsa, joten syntyy huomattavia "laulukuoroja".
Hepokatit syövät ravinnokseen kasveja tai pieniä eläimiä. Useimmat lajit kumpiakin. Eläimistä hepokatit voivat syödä toisia hyönteisiä, etanoita tai jopa selkärankaisia, kuten pieniä liskoja tai käärmeitä.
Suomessa tavattuja "Tettigoniidae" -heimon lajeja:
Mandy Smith
Mandy Smith (oik. Amanda Louise Smith, s. 17. heinäkuuta 1970) on brittiläinen poptähti, entinen malli ja näyttelijä.
Mandy alkoi seurustella vuonna 1983 The Rolling Stones -basisti Bill Wymanin kanssa, vaikka tuolloin hänellä oli ikää vain 13 vuotta.
Myöhemmin vuonna 1989 pari astui avioon, mutta liitto ajautui karille jo vuonna 1991.
Samaan aikaan Wymanin poika oli kihloissa Mandyn äidin kanssa, joka oli tuolloin 46-vuotias, mutta heidän suhteensa ei kestänyt pitkään.
Mandy allekirjoitti vuonna 1987 levytyssopimuksen Pete Watermanin omistaman PWL Recordsin kanssa, josta tuloksena syntyi debyyttilevy "Mandy". Singleinä albumilta julkaistiin kappaleet "I Just Can’t Wait", "Victim of Pleasure", "Positive Reaction", "Boys and Girls" sekä "Say It’s Love (Love House)". Parhaiten näistä singleistä menestyi Victim of Pleasure sekä Boys and Girls.
Mandy Smith myös levytti alkuperäisen version "Got to Be Certain" -kappaleesta, jonka Kylie Minogue myöhemmin levytti debyyttialbumilleen "Kylie". 80-ja 90-luvulla Mandy esiintyi erinäisissä brittiläisissä TV-sarjoissa sekä muutamassa elokuvapätkässäkin, mutta valkokankaalla hän ei menestystä saavuttanut.
Vuonna 1993 Mandy meni naimisiin jalkapalloilija Pat van den Hauwen kanssa, mutta tämäkin liitto päättyi kahden vuoden jälkeen.
Vuonna 2001 hän kihlautui lyhytaikaisesti Ian Mosbyn kanssa, jolle myös synnytti pojan Max Harrison Mosbyn.
Mandy julkaisi vuonna 2003 "Greatest Hits" -albumin, jolla oli lähes kaikki debyyttilevyn raidat, muutaman julkaisemattoman Stock Aitken Waterman -raidan sekä kaksi uutta kappaletta. Mandyn musikaalinen ura ei ole näyttänyt noususuuntaa keskinkertaisesti menestyneen debyytin jälkeen.
Vuonna 2009 Pete Watermanin omistama PWL Records julkaisi Mandyn debyyttialbumin maailmanlaajuisesti uudestaan remasteroituna versiona, jossa on mukana sinkkujen B-puolia, muita harvinaisuuksia ja remixejä vuosilta 1987–1989.
Jukka Pitkänen
Jukka Tapani Pitkänen (s. 13. kesäkuuta 1960 Toijala) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt useissa televisiosarjoissa, muun muassa Pekka Halosta sarjassa "Venny" sekä Ahti Kiiskeä Maalaiskomedia-sarjoissa. Maaliskuussa 2010 hän esitti "Salatuissa elämissä" yksityisetsivää, jonka sukunimi oli Hirvonen. Pitkänen on koulutukseltaan teatteritaiteen maisteri, hän valmistui vuonna 1985. Pitkäsellä on myös opintoja Actor's Centressä vuodelta 1995.
Jukka Pitkänen on naimisissa Katarina McAlesterin kanssa. Heillä on kaksi lasta.
Hedeby
Hedeby (, ) oli viikinkiaikainen tanskalainen kaupunki. Se oli aikoinaan huomattava Euroopan, Lähi-Idän ja Aasian välisen kaupan risteyspaikka.
Hedeby sijaitsi Itämeren lahden, Schlein, pohjukassa Jyllannin niemimaan eteläosassa. Nykyisin paikka sijaitsee Saksan pohjoisimman osavaltion, Schleswig-Holsteinin alueella Tanskan menetettyä Schleswigin alue ja näin myös Hedebyn seutu toisessa Schleswigin sodassa Preussille vuonna 1864.
Hedeby mainitaan ensimmäisen kerran frankkilaisessa Einhardin kronikassa vuonna 804. Se lienee kuitenkin perustettu jo 700-luvulla . Kukoistusaikanaan se oli merkittävä kauppapaikka ja Pohjoismaiden suurin kaupunki. Hedebyssä käytiin kauppaa muun muassa orjilla, turkiksilla, tekstiileillä, raudalla ja aseilla. Kaupungissa oli myös kehittynyttä käsityötuotantoa..
Tanskan kuningas Godfred otti Hedebyn 800-luvulla tukikohdakseen vastustaessaan pohjoiseen työntyviä frankkeja. Hedebyn asema vahvistui, kun Godfred poltti kaupungin kilpailijan Rericin – sittemmin Lyypekki – sataman, koska siellä asuneet sorbit olivat tukeneet frankkeja. Godfred myös kunnosti Jyllannin halki rakennetun puolustusvallin, Danevirken.
Ruotsalainen viikinkipäällikkö Olav valloitti Hedebyn noin vuonna 900 ja perusti sen ympärille Etelä-Jyllantiin oman valtakuntansa. Vuonna 934 Saksan kuningas Henrik I Linnustaja valloitti Hedebyn ja alisti Olavin pojan Gnupan vasallikseen. Henrik myös pakkokäännytti tämän kristityksi. Gorm Vanha valloitti kuitenkin muutaman vuoden jälkeen Hedebyn viikinkivaltion. Saksan kuningas Otto II puolestaan valloitti koko Etelä-Jyllannin vuonna 974. Harald Sinihammas onnistui vielä valloittamaan Hedebyn takaisin Tanskalle vuonna 983, mutta kaupunki liitettiin lopulta Schleswigiin vuonna 1050.
Vendit tuhosivat Hedebyn vuonna 1066. Samana vuonna käytiin myös Stamfordin sillan taistelu, jota joskus pidetään viikinkiajan päätepisteenä.
Alueelta löydettiin vuonna 1908 viikinkiaikainen venehauta. Hedebyn alueelle, nykyiseen Busdorfiin, on rakennettu viikinkimuseo
Ei voi olla totta
Ei voi olla totta () on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut komediaelokuva. Elokuvan on ohjannut James B. Rogers, ja sen pääosissa ovat Chris Klein ja Heather Graham.
Elokuva kertoo Gillystä, joka ei tunne vanhempiaan. Niinpä hän on palkannut etsivän etsimään oikeat vanhempansa. Samoihin aikoihin Gilly tutustuu kauniiseen Josephineen eikä mene kauankaan, kun he rakastuvat. Pian Gilly saa tietää vanhemmistaan ja saa selville, että hänen vanhempansa ovat Josephinen vanhemmat ja että Josephine on siten Gillyn sisko. Seksiä harrastaneen sisarusten huhu leviää nopeasti, ja Josephine muuttaa häpeissään pois. Gilly taas jää asumaan vanhempiensa luokse. Pian oven taakse ilmestyy mies, joka väittää olevansa Gillyn vanhempien lapsi. Vanhemmat uskovat häntä ja ajavat Gillyn pois. Silloin Gilly tajuaa, ettei Josephine olekaan hänen siskonsa ja lähtee kertomaan sitä Josephinelle, joka on menossa jo uusiin naimisiin.
Raitotie
Raitotie on Oulun kaupungin alueella kulkeva liikenteellisesti merkittävä tie. Se johtaa itä-länsisuunnassa Hiukkavaarasta Ruskon, Kuivasjärven ja Ritaharjun kautta Pateniemeen yhdistäen toisiinsa valtatien 20, valtatien 4, Ruskon teollisuusalueet sekä seututien 847. Tie palvelee Pateniemen, Kaijonharjun sekä Korvensuoran suuralueiden liikennettä. Tien pituus on noin 13 kilometriä.
Tieluokitukseltaan Raitotie on osaksi valtion omistamaa paikallistietä ja osaksi Oulun kaupungin omistamaa katua.
Vuonna 1993 Raitotiellä Pateniemessä sijainnut Oulun–Tornion rautatien tasoristeys muutettiin alikuluksi. Samalla tien linjausta muutettiin siirtämällä tie alkuperäistä etelämmäksi, jolloin molemmin puolin rataa tasoristeyksen kohdalla olleet kaksoismutkat poistuivat. Nykyinen rautatiealueen rajalle päättyvä Eeralantie on osa Raitotien alkuperäistä linjausta.
Vuosina 2017–2018 Raitotietä jatkettiin Hiukkavaaran kautta Poikkimaantielle, jolloin Oululle muodostui yhtenäinen kehätie. Rakennustyöt alkoivat marraskuussa 2017, ja uusi tie avattiin liikenteelle 10. syyskuuta 2018.
Flight of the Phoenix
Flight of the Phoenix (televisioesityksessä "Flight of the Phoenix – Aavikkolento") on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva. Elokuvan on ohjannut John Moore ja pääosissa ovat Dennis Quaid sekä Tyrese Gibson. Elokuva on uudelleenfilmatisointi vuoden 1965 elokuvasta "Aavikkolento".
Elokuva kertoo Frank Townsista, rahtikoneen kuljettajasta, joka on hakemassa epäonnisia öljynporaajia Mongoliasta. Kone törmää yllättäen turbulenssimyrskyyn, ja porukan täytyy tehdä pakkolasku keskelle autiomaata. Niinpä epäonninen porukka alkaa korjata konetta ja yrittää saada sen lentokuntoon.
Salonpää
Salonpää voi tarkoittaa ainakin seuraavia maantieteellisiä kohteita:
Salonpää (Oulu)
Salonpää on Oulun kaupunginosa kaupungin lounaisosassa entisen Oulunsalon kunnan alueella. Kaupunginosa käsittää Oulunsalon niemen luoteisosat, ja meri ympäröi sitä kolmesta suunnasta: lounaassa on Liminganlahti, luoteessa Oulunsalon ja Hailuodon välinen salmi ja koillisessa Kempeleenlahti.
Kaupunginosa on saanut nimensä samannimisestä kylästä, joka sijaitsee Liminganlahden pohjoisrannalla. Se sijaitsee Oulunsalon kirkonkylän länsipuolella Varjakan ja Riutunkarin eteläpuolella, ja on kauimpana kirkonkylältä sijaitseva kylä. Asukkaista valtaosa on syntyperäisiä oulunsalolaisia. Kylällä on oma koulu sekä baari
Killing Zoe
Killing Zoe on vuonna 1994 rikoselokuva. Elokuvan on ohjannut Roger Avary ja pääosissa ovat Eric Stoltz ja Julie Delpy.
Elokuva kertoo Zedistä, joka matkustaa Yhdysvalloista Pariisiin tapaamaan vanhaa ystäväänsä Ericiä, heidän pitäisi ryöstää pankki ja Ericin "iskuryhmän" kanssa. Ericin iskuryhmä koostuu narkomaaneista ja sekopäistä joiden mukaan Zed myös lähtee. Ryöstöstä ei minkäänlaisia suunnittelmia, sillä Ericin mukaan homma on niin yksinkertaista ettei siihen sellaista tarvita. Porukka viettää illan huumeita ja alkoholia reilusti käyttäen ja heti aamutuimaan lähtevät ryöstämään pankkia. Huumehöyryissä sisään astuva porukkaa ei paljoakaan aseitaan säästele ja homma riistäytyy heti käsistä...
Aschwin Wildeboer
Aschwin Wildeboer Faber (s. 14. helmikuuta 1986 Sabadell, Espanja) on espanjalainen uimari, jonka vanhemmat ovat alankomaalaisia, mutta he muuttivat Espanjaan vuonna 1978. Hänen veljensä Olaf on myös uimari, joka on edustanut Espanjan lisäksi myös Alankomaita.
Ateenan olympialaisissa 2004 Wildeboer sijoittui 35:nneksi 100 metrin selkäuinnissa ja 29:nneksi 200 metrin selkäuinnissa. Pekingissä 2008 hän oli 100 metrin selkäuinnissa seitsemäs ajalla 53,51. Rooman MM-kilpailuissa 2009 hän sai pronssia 100 metrin selkäuinnissa ajalla 52,38. Lisäksi hän sijoittui neljänneksi 50 metrin ja viidenneksi 200 metrin selkäuinnissa. Dubain lyhyen radan MM-kilpailuissa 2010 hän sai hopeaa 50 metrin ja pronssia 100 metrin selkäuinnissa.
Lyhyiden ratojen EM-kilpailuissa Debrecenissä 2007 Wildeboer sai pronssia 50 ja 200 metrin selkäuinnissa. Rijekassa 2008 hän sai kultaa 200 metrin selkäuinnissa sekä hopeaa 50 ja 100 metrin selkäuinnissa. Istanbulin EM-kilpailuissa 2009 hän oli kolmas 50 ja 100 metrin selkäuinnissa. Szczecinissä 2011 hän voitti 50 metrin selkäuinnin sekä oli toinen 100 ja 200 metrin selkäuinneissa.
Wildeboer teki Välimeren kisoissa 2009 100 metrin selkäuinnin maailmanennätyksen 52,38. Ennätys on sittemmin rikottu.
Voltin rautatieasema
Voltin rautatieasema () sijaitsee Pohjanmaan radan varrella Kauhavan Alahärmässä Voltin kylässä Etelä-Pohjanmaalla. Matkustajaliikenne asemalla päättyi 1980-luvun puolivälissä.
Voltin kylä oli jo ennen rautatien rakentamista merkittävä liikenteen solmukohta; siellä yhtyivät Kortesjärven ja Vöyrin välinen maantie sekä Alahärmästä Uuteenkaarlepyyhyn kulkenut, Lapuanjoen suuntainen maantie. Voltin asemarakennus tehtiin arkkitehti Knut Nylanderin piirustusten mukaan saman kaltaiseksi kuin läheiset Härmän ja Jepuan asemat. Rakennukseen lisättiin poikkipääty vuonna 1908. Aseman ympärille muodostui 600 asukkaan taajama, josta taaja-asutus jatkuu nauhamaisena Alahärmän kirkonkylään saakka. Vielä 1960-luvulla Voltti oli kaupallisten palvelujen osalta monipuolisempi kuin kirkonkylä, mutta seuraavina vuosikymmeninä kirkonkylä kasvoi selkeästi Voltin ohi. Voltin asema muutettiin miehittämättömäksi rautatieliikennepaikaksi vuonna 1988, henkilöliikenne lopetettiin vuonna 1990 ja matkustajalaiturit purettiin vuonna 2008. Voltin asemarakennus on säilynyt ulkoasultaan varsin hyvin.
Dragon Ball Z – Maailman vahvin
Dragon Ball Z – Maailman vahvin on Dragon Ball Z -elokuva.
Gohan ja Oolong ovat pohjoisilla jäätiköillä keräämässä kristallipalloja, seitsemää Dragon Ballia. Se, joka onnistuu löytämään kaikki seitsemän kristallipalloa, saa toiveensa toteutumaan. Joku kuitenkin ehtii ennen heitä. Yhdellä kristallipalloille tehdyllä toivomuksella syntyy uudelleen 50 vuotta sitten tuhottu tri Wheelo, joka on suuret aivot koneen sisällä. Tri Wheelon tarkoituksena on etsiä maailman vahvin mies ja ottaa hänen ruumiinsa itselleen.
Jamnagar
Jāmnagar () on kaupunki Intiassa Gujaratin osavaltiossa, vuonomaisen Kutchinlahden etelärannikolla. Vuonna 2001 sen väkiluvuksi laskettiin 447 734; vuoteen 2007 mennessä kaupungin arvioitiin kasvaneen 515 224 asukkaan kaupungiksi. Kaupungissa on tärkeitä öljynjalostamoja ja suuri satama.
Jamnagar oli aikoinaan oma ruhtinaskuntansa, jonka perusti Jam Rawal vuonna 1535. Kaupungin nimi oli aluksi Nawanagar, mutta sen nimeksi muutettiin Jamnagar sitä hallinneen Jam-suvun mukaan.
Jamnagarin tunnetuimpia nähtävyyksiä ovat marmoriset jainalaistemppelit, jotka on rakennettu vuosina 1574–1622. Lähistöllä on myös Intian ainoa merellä sijaitseva luonnonsuojelualue Pirotan saarta ympäröivillä koralliriutoilla.
Bhisho
Bhisho (aikaisemmin Bisho, xhosaa, ) on Etelä-Afrikan Itä-Kap -provinssin pääkaupunki. Apartheidin aikana se toimi nimellisesti itsenäisen Ciskein bantustanin pääkaupunkina. Se on saanut nimensä kaupungin läpi virtaavalta samannimiseltä joelta.
Kaupunki tuli tunnetuksi siellä 7. syyskuuta 1992 tapahtuneesta Bishon verilöylystä. Tuolloin 70 000 ANC:n kannattajaa marssi kohti kaupunkia vaatien alueen johtajan Oupa Gqozon eroa. Joukon lähestyessä Gqozan joukot avasivat tulen väkijoukkoon tappaen 29 ja haavoittaen yli kahtasataa ihmistä.
B. Alvin Drew
Benjamin Alvin Drew (s. 5. marraskuuta 1962) on yhdysvaltalainen ilmavoimien upseeri ja astronautti. Hän on syntynyt Washington DC:ssä. Hän on naimaton.
Vuonna 1984 Drew suoritti kaksi alemman tason korkeakoulututkintoa Yhdysvaltain ilmavoimien akatemiassa (United States Air Force Academy) pääaineinaan fysiikka ja avaruustekniikka sekä ylemmän tutkinnon Embryn—Riddlen ilmailuyliopistossa pääaineenaan ilmailutiede.
Drew valmistui Yhdysvaltain ilmavoimien akatemiasta vänrikiksi vuonna 1984. Hänen koulutettiin helikopterilentäjäksi, ja hän on lentänyt muun muassa Black Hawk -helikopteria Persianlahden sodassa. Hän valmistui testilentäjäksi vuonna 1994 ja on lentänyt 3000 lentotuntia 30 eri konetyypillä. Nykyiseltä sotilasarvoltaan Drew on ilmavoimien eversti. Hänelle on myönnetty useita kunniamerkkejä ansioistaan muun muassa Persianlahden sodassa.
Drew valittiin astronauttikoulutukseen vuonna 2000. Hän on työskennellyt erilaisissa teknillisissä tehtävissä. Ensilentonsa Drew suoritti Endeavour-avaruussukkulalla (STS-118) tehtäväspesialistina (päälentäjä). Alun perin miehistöön sijoitettu Clayton Anderson määrättiin edellisellä lennolla korvaamaan Kansainvälisellä avaruusasemalla Maahan palannut astronautti Sunita Williams. Drew osallistui myös lennolle STS-133.
Voltti (kylä)
Voltti on kylä Kauhavan kaupungissa Etelä-Pohjanmaalla, entisen Alahärmän kunnan alueella. Kylä sijaitsee Lapuanjoen ja valtatie 19:n varrella.
Kylässä toimii dementiakoti, koulu, grillikioski, kattopeltitehdas Voltin Peltikeskus Oy sekä elintarviketehdas Härmä Food Oy entisessä meijerin päärakennuksessa. Jepuan Perunan yksi tuotantolaitos sijaitsee myös Voltissa. Kylällä järjestetään perinteiset kesämarkkinat heinäkuun loppupuolella.
Voltissa on maankuulun Antti Isotalon kotitalo sekä toinen kulttuurinähtävyys Knuuttilanraitti, joka on tien varteen rakennettu lähes eheä rivi pohjalaisia "kaksifooninkisia" (eli kaksikerroksisia) taloja. Knuuttilassa sijaitsee myös Juhani Palmun Galleria Palmu, joka on auki kesäisin.
Voltissa sijaitsee Voltin rautatieasema, jolla ei pysähdy enää matkustaja- eikä tavarajunia.
Lapuanjoen ylittävä Mattilan silta meijerin vieressä rakennettiin aikoinaan palvelemaan suunniteltua rautatielinjausta Vaasa–Kuopio, jolloin Voltista olisi tullut lähes Seinäjoen veroinen rautatieliikenteen risteyspaikka. Ratasuunnitelma jäi ensimmäisen maailmansodan jalkoihin ja jo rakennettu silta toimii kapeana maantiesiltana.
Bishon verilöyly
Bishon verilöyly on Etelä-Afrikassa 7. syyskuuta 1992 nimellisesti itsenäisen Ciskein pääkaupungin Bishon edustalla tapahtunut verilöyly, jossa Ciskein johtajan prikaatikenraali Oupa Gqozon joukot avasivat tulen 70 000 ANC:n kannattajan mielenosoitusmarssia kohti. Tulituksessa kuoli 29 ja haavoittui yli kaksisataa ihmistä.
Yksi ANC:n suurimmista ongelmista 1990-luvun alkupuolella oli sen kykenemättömyys pitää poliittisia tilaisuuksia nimellisesti itsehallinnollisissa bantustaneissa. 23. elokuuta ANC päätti kohdistaa painostuskampanjansa erityisesti KwaZulun, Ciskein ja Bophuthatswanan hallituksiin. Syyskuussa 70 000 ANC:n kannattajaa marssi kohti Ciskein pääkaupunkia Bishoa. Joukon lähestyessä kaupunkia prikaatikenraali Oupa Gqozan joukot avasivat tulen väkijoukkoon.
Tragediasta kritisoitiin myös ANC:n johtoa, jonka katsottiin toimineen harkitsemattomasti. Kritiikki johti ANC:n ja hallituksen välisten neuvottelujen uudelleenalkamiseen, jotka olivat katkenneet CODESA:n epäonnistuttua. 26. syyskuuta Mandela ja de Klerk tapasivat huippukokouksessa, jossa allekirjoitettiin ”yhteisymmärryksen pöytäkirja”. Siinä osapuolet sitoutuivat jatkamaan monipuolueneuvotteluja.
Liiketoimintasuunnitelma
Liiketoimintasuunnitelma on etenkin perustettavan yrityksen kaavailtua kaupallista toimintaa kuvaava dokumentti.
Liiketoimintasuunnitelman tarkoituksena on kiteyttää yrityksen koko liiketoiminta sekä jäsentää ja selventää aiotun yritystoiminnan kannattavuutta ja menestymisen mahdollisuuksia. Liiketoimintasuunnitelma on tarpeellinen yrittäjälle itselleen sekä usein edellytyksenä käytettäessä asiantuntijoita apuna toiminnan arvioinnissa. Mahdolliset liiketoiminnan rahoittajat edellyttävät sitä Suomessa lähes poikkeuksetta. Liiketoimintasuunnitelma helpottaa liiketoiminnan aloittamista ja sen kehittämistä, se myös auttaa hallitsemaan varsinaista liiketoimintaa ja työstämään ideoita toteuttamiskelpoisiksi ja tuottaviksi toimenpiteiksi.
Ilman liiketoimintasuunnitelmaa on ulkopuolisen hankala arvioida liikeidean kannattavuutta, koska ei ole tiedossa kuinka liikeidea on suunniteltu toteutettavaksi ja millaisista lähtökohdista. (tutkimukset, kokemus, alan tuntemus jne.) liikeidea on laadittu.
Yrityksen liiketoimintasuunnitelmaan on sisällytettävä laskelma siitä, millaisia investointikustannuksia ja muita kuluja yritystoiminnan käynnistäminen edellyttää. Lisäksi yrittäjän on tehtävä laskelmia siitä, millaisia menoja yrityksestä säännöllisesti koituu: palkat, vuokrat, markkinointikustannukset, puhelinlaskut, toimistotarpeet, vakuutukset, tuotteiden tuotantokustannukset ynnä muut ovat merkittäviä kustannuseriä, jotka pitäisi kattaa yhtä säännöllisillä tuloilla. Suunnitelman tulee siis kertoa lukijalleen kaikki tärkeimmät yritystä ja yritystoimintaa koskevat tiedot ja esiteltävä yrittäjän osaamista sekä tulevaisuuden suuntaviivoja.
Suunnitelmaan kannattaa sisällyttää selkeä laskelma niistä investointikustannuksista ja muista juoksevista kuluista, joita yritystoiminnan käynnistäminen edellyttää.
Liiketoimintasuunnitelmassa on myös otettava huomioon kannattavuuslaskelmat siitä, millaisella tuotteiden tai palvelujen hinnoittelumallilla menot voidaan kattaa
Liiketoimintasuunnitelman laatimista varten on olemassa sähköisiä suunnittelupohjia. Julkisten yrityspalveluorganisaatioiden ja rahoittajien yhteinen Oma Yritys-Suomi -palvelu sisältää myös liiketoimintasuunnitelman ja siihen liittyvät laskelmatyökalut.
Virka-aika
Virka-aika on se aika, jolloin liiketoiminta ja valtion virastot ovat auki.
Esimerkiksi englanniksi käytetään termiä "business hours", joka tarkoittaa nimenomaan liike-elämän työtunteja maanantaista perjantaihin. Nämä tunnitkin vaihtelevat eri maissa, ja monissa maissa virka-aika katkeaa päivän siestojen ja rukoushetkien rytmissä. Jossain määrin tauot ovat syntyneet myös paikallisten kuumuusolojen ja työmaaruokailun puuttumisen vuoksi.
Suomessa virka-ajalla tarkoitetaan yleensä viranomaisen toimipaikan aukioloaikaa. Suomessa monet ovat tyypillisesti avoinna maanantaista perjantaihin kello 8.00—16.15 lukuun ottamatta pyhäpäiviä ja muita yleisiä vapaapäiviä. Vielä 1960-luvulla Suomen virastoissa lauantaikin oli työpäivä, tosin lyhennetty.
Oupa Gqozo
Joshua Oupa Gqozo (s. 10. maaliskuuta 1952 Kroonstad) oli entisen nimellisesti itsenäisen Ciskein bantustanin sotilasjohtaja.
Gqozo työskenteli nuorena Etelä-Afrikan vankeinhoitolaitoksessa vartijana ja liittyi myöhemmin maan puolustusvoimiin (South Africa Defence Force, SADF), missä toimi rivisotilaana 21. pataljoonassa lähellä Johannesburgia. Kun Ciskein puolustusvoimat (Ciskei Defence Force, CDF) perustettiin maaliskuussa 1981 SADF:n 141. pataljoonasta siirtyi Gqozo CDF:n upseeristoon. Ciskei julistettiin itsenäiseksi valtioksi 4. joulukuuta 1981 ja sen presidentiksi nousi Lennox Sebe. Everstiksi ylennetty Gqozo toimi CDF:ssä muun muassa sotilasattaseana Pretoriassa ja hänet ylennettiin prikaatinkenraaliksi 1988. Joulukuussa 1989 hänestä tuli Ciskein sotilastiedustelun komentaja.
4. maaliskuuta Gqozo toteutti maassa sotilasvallankaappauksen syrjäyttäen presidentti Lennox Seben tämän ollessa valtiovierailulla Hongkongissa. Vuoden 1991 aikana Gqozo perusti Ciskeihin "African Democratic Movement" -puolueen pyrkien vähentämään ANC:n vaikutusvaltaa ja osallistui puolueen nimissä delegaattina CODESAan. Gqozo syytti ANC:tä pyrkimyksestä syöstä hänet vallasta.
Yksi ANC:n suurimmista ongelmista 1990-luvun alkupuolella oli sen kykenemättömyys pitää poliittisia tilaisuuksia nimellisesti itsehallinnollisissa bantustaneissa. 23. elokuuta ANC päätti kohdistaa painostuskampanjansa erityisesti KwaZulun, Ciskein ja Bophuthatswanan hallituksiin. Syyskuussa 70 000 ANC:n kannattajaa marssi kohti Ciskein pääkaupunkia Bishoa. Joukon lähestyessä kaupunkia prikaatikenraali Oupa Gqozan joukot avasivat tulen väkijoukkoon. 7. syyskuuta 1992 Gqozon joukot avasivat tulen 70 000 ANC:n kannattajan mielenosoitusmarssia kohti Bishon edustalla. Tulituksessa kuoli 29 ja haavoittui yli kahtasataa ihmistä. Ciskein korkein oikeus vapautti myöhemmin Gqozon ja ylikersantti Thozamile Velitin verilöylystä nostetusta murhasyyttestä.
22. maaliskuuta 1994 Gqozo ilmoitti Etelä-Afrikan ulkoministeri Pik Bothalle eroavansa Ciskein johtajan tehtävistä. Maahan muodostettiin väliaikainen hallitus, joka hallinnoi maata saman vuoden vaaleihin asti.
Luento
Luento on suullinen esitys jonkin asian opettamiseksi. Pääasiassa luentoja käytetään korkeakoulussa tai muussa aikuisopetuksessa. Tavallisesti luento-opetus koostuu sarjasta esitelmiä. Luento-opetus voi sisältää keskusteluluentoja, haastatteluluentoja, vuoropuheluluentoja ja korokekeskusteluja. Luennon pitäjä eli luennoija tai luennoitsija seisoo yleensä opetustilan eli luentosalin etuosassa. Luento onkin tyyppiesimerkki frontaaliopetuksesta. Luentoja käytetään silloin, kun opetus täytyy suunnata suurelle yleisölle kerralla. Luennot kestävät vajaasta tunnista useampaan tuntiin.
Yliopistoissa luentojen alkamisaikaan liittyy perinteisesti akateemisen vartin käytäntö, jossa esim. "klo 14" alkavaksi ilmoitettu luento alkaa klo 14.15.
Nalbert
Nalbert Tavares Bitencourt eli ”Nalbert” (9. maaliskuuta 1974) on brasilialainen lentopalloilija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Nalbert lopetti lentopallon hetkellisesti vuonna 2005. Hän päätti keskittyä lentopallon sisaruslaji rantalentopalloon. Rantalentopallossa hän menestyi myös kohtuullisesti, mutta ei kuitenkaan niin hyvin että hän olisi pystynyt elättämään itsensä. Hän päätti pelata lentopallokentille, ja teki sopimuksen Italian A1-liigaan Cimone Modenan kanssa kaudeksi 2007. Modenassa Nalbert löysi taas peli-ilonsa lentopalloon, ja päätti myös sarjakauden jälkeen jatkaa Brasilian maajoukkueen mukana ja sen kapteenina. Brasilia voitti kesän aikana Maailmanliigan, Etelä-Amerikan mestaruuden, Pan-American mestaruuden ja kauden kruunasi vielä Maailmancupin voitto, ja pääsy olympialaisiin. Nalbert teki kauden päätteeksi myös sopimuksen kotimaahansa Brasiliaan, Minasin joukkueen kanssa.
McCarthy
McCarthy-nimisiä henkilöitä ovat muun muassa:
Ekola
Ekola on kylä Kauhavan kaupungissa Etelä-Pohjanmaalla, entisen Alahärmän kunnan alueella. Kylä sijaitsee valtatie 19:n varressa. Ekolan elinkeinotoiminta on maa- ja metsätaloutta. Kylällä harjoitetaan myös turkistarhausta. Kylällä sijaitsee muun muassa koulu, grilli-kahvio, autoliike sekä kyläseura.
Nykybaletti
Nykybaletiksi ("contemporary ballet") kutsutaan klassisen baletin liikekieleen ja tekniikkaan perustuvia nykykoreografien teoksia erotukseksi vanhoista perinteisistä klassisista teoksista. Se ottaa vaikutteita nykytanssista ja jazzista, mutta hyödyntää usein esimerkiksi baletin varvastossutekniikkaa. Nykybaletissa liikesanastoa laajennetaan muun muassa luopumalla jalkojen aukikierrosta ja käyttämällä nykytanssista lainattua lattiatasossa tapahtuvaa tanssia tai esimerkiksi jazztanssin lantionliikkeitä. Raja sen välillä, mikä voidaan katsotaan baletin uudistamiseksi ja mikä nykybaletiksi, on häilyvä. Toisaalta päällekkäisyyttä on myös nykytanssin kanssa, silloin kun koreografit nojautuvat liikekielessään balettitekniikkaan ja esiintyjätkin ovat ehkä balettitanssijoiksi koulutettuja. Onko esimerkiksi nykytanssia edustavan koreografin teos balettiryhmälle nykybalettia vai nykytanssia? Vastaus riippuu täysin näkökulmasta. Useimmat balettiseurueet esittävät nykyään klassisen ohjelmiston lisäksi modernimpaa tyyliä edustavia teoksia ja nykykoreografit tekevät teoksiaan sekä nyky- että balettitanssijoille.
George Balanchine mainitaan usein nykybaletin isäksi. Hänen 1900-luvun alkupuolella kehittämänsä koreografinen tyyli kantaa nimeä "neoklassinen" baletti ja on perinteisen klassisen baletin ja nykypäivän nykybaletin välimuoto. Balanchinen koreografioissa on muun muassa koukistettuja nilkkoja ja käsiä, epätasapainoisia ("off-balance") asentoja ja perinteisistä tutuistä poikkeavia esiintymisasuja.
Muita nykybalettia edustavia koreografeja ovat muun muassa Maurice Bejart, William Forsythe ja John Neumeier.
Aristokles
Aristokles oli seuraavien antiikin aikaisten henkilöiden nimi:
Salwar kameez
Salwar kamiz (myös shalwar kamiz tai shalwar qamiz) on perinteinen housupuku, joka on käytössä Pohjois-Intiassa, Pakistanissa, Bangladeshissa ja Afganistanissa. Se tunnetaan Britanniassa ja Kanadassa myös punjabilaisena pukuna, koska vaate on ollut erityisen suosittu tuosta osavaltiosta saapuneiden maahanmuuttajien keskuudessa. Alun perin se on ollut muslimiväestön vaate, joka on yleistynyt myös hindujen keskuudessa. Afganistanissa ja Pakistanissa pukua käyttävät sekä miehet että naiset. Intiassa, Bangladeshissa, Nepalissa ja Sri Lankassa vaate on pääasiassa naisten käytössä. Salwar kamiz mielletään usein nykynaisen virka-asuksi.
Salwar tarkoittaa löysiä, pyjamaa muistuttavia housuja. Kamiz on pitkä paita tai tunika, jossa on yleensä halkiot molemmilla sivuilla liikkumisen helpottamiseksi. Toisinaan siitä käytetään myös nimeä kurta vastaavan miesten asun mukaan. Moderneissa muotiasuissa tunika voi olla lyhyempi ja housut voivat olla tiukat. Bollywood-musikaalien tanssijoilla voi nähdä tästä asusta hyvinkin niukkoja muunnoksia.
Naisen asuun kuuluu lähes aina myös pitkä huivi tai shaali (dupatta), joka usein joko kiedotaan pään ympärille (usein muslimeilla) tai rypytetään rinnuksille (monesti hinduilla), niin että huivin päät roikkuvat selässä.
Asun nimitys tulee joko suoraan tai persian kautta arabiasta. Se vakiintui alueelle muslimivalloittajien myötä 1400-luvulta lähtien.
"Salwar" eli "shalwar", ; , myös "sirwal" (), "šarvāl"/"sharvaal" (; ; ; ) tai salwar/salowar () on eräänlainen pussihoisujen kaltainen vaate, joita käytetään erityisesti muslimimaissa.
"Kameez" eli "qamis" (; ; ) on eräänlainen tunika.
Shalwar kamizeja on käytetty ainakin 2 000 vuotta. Pohjois-Afganistanissa sijaitsevilta Tillya Tepen kaivauksilta on löydetty ensimmäiselle vuosisadalle ajoittuvia kuninkaallisia hautoja, joissa on ollut shalwar kamiziin puettuja naisia.
Hakola
Hakola on kylä entisen Alahärmän kunnan alueella Kauhavalla Etelä-Pohjanmaalla. Kylä on Lapuanjoen varrella lähellä valtatie 19:ää ja muutaman kilometrin koilliseen Ylihärmän kirkonkylästä. Hakolassa on noin 400 asukasta ja siellä on muun muassa entisen Härmän sairaalan tiloissa toimiva terveyskeskuksen vuodeosasto, päiväkoti sekä 80 oppilaan Hakolan koulu.
Kirkonrakentaja Antti Hakola asui Hakolan kylässä.
Hanhila
Hanhila on kylä Kauhavan kaupungissa Etelä-Pohjanmaalla, entisen Alahärmän kunnan alueella.
Avolouhos
Avolouhos on kaivos, josta louhinta tapahtuu maan pinnalla. Avolouhoksessa louhitaan malmia eli metalleja tai arvomineraaleja, mutta myös sivukiviä. Sivukiveä joudutaan yleensä louhimaan enemmän kuin malmia. Sivukivilouhinnan määrän määrää kaivossuunnittelu: mitä syvemmältä malmia aiotaan hakea, sen isommaksi kasvaa sivukiven louhintamäärä. Avolouhoksen maksimisyvyyden määrää toiminnan kannattavuus: tietyn rajan jälkeen on edullisempaa louhia malmi maanalaisesti kuin avolouhintana.
Esimoderni
Esimodernin käsitteellä verrataan kulttuurintutkimuksessa modernia ja sitä edeltävää yhteiskuntaa.
Esimodernilla aikakaudella totuus johdettiin auktoriteeteista (tavallisesti jumalasta tai jumalista) ja se otettiin vastaan henkisten välittäjien kautta uskonnollisten viranomaisten muodossa. Tavallisella henkilöllä ei ollut pääsyä ylhäisön maailmaan muuten kuin välittäjien avulla, jotka olivat usein valta-asemissa. Traditio oli järkkymätön ja pyhä. Asiat nähtiin tavallisesti muuttumattomina ja sosiaalista järjestystä pidettiin tiukasti yllä. Ihmisillä oli vain vähän keinoja ymmärtää maailmaa, joten he selostivat maailmaa pääasiassa myyttien avulla, joiden kautta tuntemattomat asiat tulivat tunnetuksi.
Länsimainen yhteiskunta siirtyi vähitellen esimodernisuudesta modernisuuteen, kun tieteelliset menetelmät kehittyivät ja saivat monet uskomaan, että tieteen käyttö johtaisi tien kaikkeen tietoon. Totuus nähtiin empiirisen tarkkailun kautta löydettävänä ja uskottiin että kaikki maailman ongelmat voitaisiin ratkaista soveltamalla oikeita välineitä.
Whigfield
Whigfield (oikealta nimeltään Sannie Charlotte Carlson, s. 11. huhtikuuta 1970 Skælskør, Tanska) on tanskalainen laulaja, näyttelijä ja musiikkituottaja. Yksi hänen tunnetuimmista musiikkikappaleistaan on vuonna 1994 julkaistu ”Saturday Night”.
Koponen
Koponen on savolainen sukunimi. Nimen katsotaan yleisesti juontuvan ortodoksisesta pyhimysnimestä Prokopios. Suvun kanta-aluetta on vanha Leppävirran suurpitäjä ja erityisesti Varistaipaleen kylä (nykyistä Heinävettä). Suku haarautui useisiin sukuhaaroihin jo 1500-luvun kuluessa.
Tunnettuja Koposia:
Maanalainen kaivos
Maanalainen kaivos on paikka, jossa malmia louhitaan tunneleista käsin. Maanalaisessa kaivoksessa joudutaan malmin ja sivukiven irrotuksen ja poiston lisäksi rakentamaan runsaasti infrastruktuuria: tunneleita, sähköverkostoa, tuuletuskanavia ja vesijohtoja. Tunnelit joudutaan usein myös tukemaan joko pultein, verkotuksin tai betonoimalla.
Louhinnan valmistelu vaatii maanalaisissa kaivoksissa runsaasti aikaa. Tunneleista käsin malmi louhitaan maanalaisista louhoksista eri menetelmillä, jotka riippuvat malmin ja sen isäntäkiven luonteesta, rakenteesta ja asennosta. Yksittäinen louhos saattaa valmisteluvaiheessaan vaatia runsaasti erillisiä tunneleita muun muassa porausta ja räjäytystä sekä lastausta ja malmin kuljetusta varten. Malmi voidaan kuljettaa ylös kaivoksesta joko kuorma-autoilla, vinokuljettimilla, tai kaivoshissin avulla. Isommissa maanalaisissa kaivoksissa on usein myös maanalaiset murskaamot, huolto- ja korjaamotiloja, sosiaalitiloja ja esimerkiksi Pyhäsalmen kaivoksessa maailman syvin sauna.
Maanalaiset kaivokset ovat riskialttiita työpaikkoja. Vaaroja ovat muun muassa sortumat, tulvat, tulipalot ja myrkylliset kaasut. Mitä syvemmällä kaivostoimintaa harjoitetaan, sen suurempi on kallioperässä vallitseva paine. Tämä vaikeuttaa toimintaa ja lisää kallion tukemisen tarvetta. Tämän vuoksi työturvallisuudesta huolehtiminen ja kulunvalvonta on oleellinen osa maanalaista kaivostoimintaa.
Länsimaissa kaivostoiminta on nykyisin yleensä pitkälle koneistettua ja osin automatisoitua. Kehitysmaissa kaivostoiminta on työvoimaintensiivisempää toimintaa, jossa käsityöllä on edelleen merkittävä osuus. Sama näkyy myös työturvallisuudessa. Vaarallisimpia kaivoksia ovat hiilikaivokset, joissa muun muassa Kiinassa kuolee vuosittain tuhansia ihmisiä kaasuräjähdysten ja niiden aiheuttamien sortumien seurauksena.
Suomessa on useita maanalaisia kaivoksia. Näistä vuonna 2007 toiminnassa olivat muun muassa
Valtion turvallisuusneuvosto
Valtion turvallisuusneuvosto () oli Etelä-Afrikan hallituksen vuonna 1972 perustama turvallisuuselin. Se oli alun perin yksi kahdestakymmenestä komiteasta, joiden tehtävänä oli toimia neuvoa-antavana elimenä maan hallitukselle, mutta vuonna 1979 siitä tuli vaikutusvaltaisin neljästä jäljelle jääneestä komiteasta. Sen puheenjohtajana toimi presidentti P.W. Botha ja muina jäseninä olivat puolustus-, ulko-, oikeus- sekä lain ja järjestyksen ministerit, maan puolustusvoimien (SADF) komentaja sekä turvallisuuspoliisin ja sotilastiedustelun komentajat.SSC toimi kansallisena komentokeskuksena, jossa käsiteltiin tuoretta tiedustelutietoa ja muodostettiin turvallisuuspoliittisia linjauksia. Sen toimintaa tuki noin 90 hengen sihteeristö, joka koostui pääasiassa sotilas- ja tiedusteluhenkilöistä.
Valtion turvallisuusneuvoston päätöksiä toimenpanemaan luotiin yhdistettyjä hallintokeskuksia (), jotka pääsääntöisesti vastasivat maan sotilaspiirejä. Vuonna 1986 maassa toimi kaksitoista hallintokeskusta, joiden johtajina toimi armeijan tai poliisin prikaatinkenraaleja. Prikaatinkenraalien alaisuudessa oli 50–55 armeijan ja turvallisuuspoliisin upseeria. Yhdistetyt hallintokeskukset ohjasivat niin sanottujen alikeskusten toimintaa alueellaan, jotka muodostuivat kaupunkien virkamiehistä sekä poliisin ja armeijan yksiköistä. Alimman tason turvallisuusjärjestelmässä muodostivat "minikeskukset", jotka olivat palo- ja postipäälliköitä ja paikallisia turvallisuusvirkamiehiä.
Aelius Aristides
Publius Aelius Aristides () (117–181) oli kreikkalais-roomalainen reettori, jota pidetään toisen sofistiikan keskeisimpänä edustajana.
Aelius Aristides osoitti puhujankykynsä jo nuorena, ja omisti itsensä retoriikan opiskelulle. Retoriikka oli hänelle kaikkein korkein ammatti. Sen ohella hän harrasti runoutta. Hänen opettajiaan olivat Herodes Atticus, jota hän kuunteli Ateenassa, sekä Aristokles Pergamonlainen, Polemon Smyrnalainen ja grammaatikko Aleksandros Kottyaionlainen.
Aristideelta on säilynyt 55 puhetta ja kaksi tutkielmaa retorisista aiheista. Puheisiin kuuluu mm. eri jumaluuksien ja kaupunkien ylistyspuheita. "Pyhät kertomukset" ("Hieroi logoi") on Aristideen kirjoittama omaelämäkerrallinen teos, joka kertoo erityisesti tekijänsä sairauden ja parantumisten vaiheista.
Allan Wells
Allan Wipper Wells (s. 3. toukokuuta 1952 Edinburgh) on entinen skotlantilainen pikajuoksija, joka voitti Britannian edustajana olympiakultaa 100 metrin juoksussa Moskovan 1980 olympialaisissa. Hän kukisti tiukassa kilpailussa Kuuban Silvio Leonardin; molemmat saivat saman ajan 10,25. Wells saavutti hopeaa 200 metrillä ajalla 20,21 häviten 0,02 sekunnilla Italian Pietro Mennealle. Ison-Britannian pikaviestijoukkueen jäsenenä hän saavutti neljännen tilan. Wells on yhä viimeisin valkoihoinen, joka on voittanut miesten 100 metrin juoksumatkan olympialaisissa.
Helsingin MM-kilpailuissa 1983 Wells sijoittui neljänneksi sekä 100 metrillä (10,27) että 200 metrillä (20,52).
Kansainyhteisön kisoissa Wells saavutti kultaa 200 metrillä ja 4 × 100 metrillä sekä hopeaa 100 metrillä Edmontonissa 1978. Neljä vuotta myöhemmin Brisbanessa hän voitti kultaa sekä 100 että 200 metrillä.
Vuoden 1986 EM-kilpailuissa hän sijoittui viidenneksi niin 100:lla kuin 200 metrilläkin.
Wells ei käyttänyt lähtötelineitä ennen kuin sääntömuutos pakotti hänet siihen Moskovan olympiavuonna-
Wellsillä on oma liikesarja.
Aelius
Aelius tai Aelia oli seuraavien antiikin roomalaisten henkilöiden nimi:
Livio Berruti
Livio Berruti (s. 19. toukokuuta 1939 Torino, Italia) on italialainen entinen pikajuoksija ja olympiavoittaja. Hänestä tuli yllättäen 200 metrin kultamitalisti Rooman olympiakisoissa 1960.
Rooman olympialaisissa Berruti sivusi 200 metrin maailmanennätystä 20,5 niin välierissä kuin loppukilpailussakin. Hän ankkuroi samoissa kisoissa Italian 4 × 100 metrin viestijoukkueen neljänneksi. Tokion olympialaisissa 1964 Berruti sijoittui 200 metrillä viidenneksi ajalla 20,8. Hän juoksi lisäksi avausosuuden Italian seitsemänneksi sijoittuneessa pikaviestijoukkueessa. Budapestin EM-kisoissa 1966 Berruti oli 200 metrillä seitsemäs. Méxicon olympialaisissa 1968 hän juoksi viimeisen osuuden Italian seitsemänneksi sijoittuneessa 4 × 100 metrin viestijoukkueessa.
Berruti voitti Universiadeissa kultaa 100:lla ja 200 metrillä Torinossa 1959.
Hän saavutti Välimeren kilpailujen kultaa 200 metrin juoksussa ja hopeaa 100 metrin juoksussa vuonna 1963.
Berrutin tavaramerkkinä oli juosta mustissa laseissa ja valkoisissa sukissa.