hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Vorarlberg
Vorarlberg on osavaltio aivan läntisimmässä Itävallassa Bodenjärven rannalla. Sekä asukasluvultaan (378 592 asukasta vuonna 2015) että pinta-alaltaan (2 601 km²) se on Itävallan toiseksi pienin osavaltio. Osavaltion pääkaupunki on Bregenz.
Vorarlberg rajoittuu idässä Tiroliin, pohjoisessa Saksan Baijerin osavaltioon, lännessä Liechtensteiniin ja Sveitsin Sankt Gallenin kantoniin sekä etelässä Sveitsin Graubündenin kantoniin.
Osavaltio on jaettu neljään piiriin: Bregenz, Dornbirn, Feldkirch ja Bludenz. Siellä on viisi kaupunkia: Bregenzin lisäksi Dornbirn, Hohenems, Feldkirch ja Bludenz.
Suurimmat joet ovat Ill ja Rein, joka muodostaa rajan Sveitsin kanssa. Bodenseen lisäksi Vorarlbergissa on useita tekojärviä, joita käytetään vesivoiman tuottoon. Sähköstä suuri osa viedään Saksaan. Vorarlbergissa on useita vuorijonoja, joista merkittävimmät ovat Silvretta, Rätikon, Verwall ja Arlberg. Korkein huippu on 3312 metrin Piz Buin.
Vorarlbergissa puhuttava saksan kielen murre poikkeaa muun Itävallan murteista, ja muistuttaa enemmän Sveitsin ja Ranskan Alsacen alueen saksaa.
Vorarlbergin osavaltiolaulu on ’s Ländle, meine Heimat.
Vorarlberg yhdistettiin vuonna 1782 Tiroliin, jonka mukana se kuului vuosina 1801–1814 Baijeriin. Vuonna 1851 alue julistettiin Itävalta-Unkarin kruununmaaksi, ja vuonna 1918 siitä tuli Itävallan osavaltio.
Osavaltio on jaettu neljään piiriin: Bregenz, Dornbirn, Feldkirch ja Bludenz. Siellä on viisi kaupunkia: Bregenzin lisäksi Dornbirn, Hohenems, Feldkirch ja Bludenz.
Vorarlberg on suosittu matkailukohde. Etenkin Reinin laaksossa on kello-, lääke- ja tekstiiliteollisuutta. Bregenzerwaldissa harjoitetaan maanviljelyä ja karjanhoitoa.
Hallituspuolueena on ÖVP ja kuvernöörinä Markus Wallner.
Vuoden 2001 tietojen mukaan Vorarlbergissa asui 351 095 asukasta. Heistä alle 15-vuotiaita oli 19,4 %, 15–59-vuotiaita 63,1 % ja yli 60-vuotiaita 17,5 %. Suurin osa asukkaista oli Itävallan kansalaisia, mutta osavaltiossa asui myös 46 700 ulkomaan kansalaista. Heistä suurimmat ryhmät olivat turkkilaiset (18 838), jugoslaavit (6 462), saksalaiset (5 880) ja bosniakit (5 662). Uskontoryhmistä suurin ovat katolilaiset (78 %), muslimit (8,4 %) ja protestantit (2,2 %). Muhin ryhmiin kuului 3,9 %, uskonnottomia oli 6 % ja 1,6 % uskontoa ei saatu selville.
Kärnten
Kärnten () on osavaltio Itävallassa Dravajoen ympäristössä. Sen pinta-ala on 9 538 km² ja siellä on arviolta 557 641 asukasta (2015). Osavaltion pääkaupunki on Klagenfurt (sloveeniksi "Celovec"). Kärnten on suosittu kesälomapaikka suurten järviensä takia. Monet lomanviettäjät vuokraavat pariksi viikoksi järvenrannalta mökin.
Kärnten rajoittuu etelässä Italiaan ja Sloveniaan. Naapuriosavaltiot ovat idässä ja pohjoisessa Steiermark, luoteessa Salzburg ja lännessä Itä-Tiroli.
Kärnten käsittää suuren osan Itä-Alppeja ja Klagenfurtin laakion. Pääelinkeinoina ovat maanviljely (viljaa ja viiniä) ja karjanhoito, mutta alueella on myös merkittävää vuorityötä (hiiltä, rautaa, lyijyä, sinkkiä). Osavaltiossa on kahdeksan piiriä, Spittal an der Drau, Hermagor, Villach-Land, Feldkirchen, St. Veit an der Glan, Klagenfurt-Land, Völkermarkt ja Wolfsberg, ja kaksi itsehallinnollista kaupunkia Klagenfurt ja Villach.
Asukkaat ovat enimmäkseen saksankielisiä ja Kärntenissa puhutaan omaa, helposti tunnistettavaa murrettaan. 14 000 hengen slovenialaisvähemmistö on keskittynyt kaakkoisosaan.
Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Otto II päätti tehdä Kärntenistä itsenäisen herttuakunnan vuonna 976 heikentääkseen Baijerin valtiota. Kärnten on siten nykyisen Itävallan vanhin osavaltio. Siihen kuului perustamisaikana myös naapurimaakuntia kuten Krain ja Marchia Carantana, joka myöhemmin sai nimen Steiermark. 1000-luvun alussa ne kuitenkin erosivat Kärntenistä. Alueen valtioita hallitsivat monet kilpailevat aatelissuvut, esimerkiksi Luitpold, Salier, Ludolf, Eppenstein, Sponheim ja Meinhard. Vuonna 1335 Kärnten siirtyi Habsburg-suvun haltuun.
Kärten kärsi 1330- ja 1340-luvulla useista luonnonkatastrofeista, kuten heinäsirkoista, maanjäristyksestä, maanvyörymästä ja rutosta. Myös 1400-luvun loppupuoli oli Kärntenille vaikea. Osmanien hyökkäys toistui vuosien 1473 ja 1483 välillä viisi kertaa. 1480-luvulla unkarilaisten armeija miehitti maan lyhyeksi aikaa. Miehitysajat nostattivat talonpoikien tyytymättömyyttä ja kapinoita. Myöhemmin arkkiherttuatar Maria Teresian aikana Kärnten menetti itsenäisyytensä, kun se vuonna 1782 liitettiin Steiermarkiin. Itävalta-Unkarin osana se oli mukana ensimmäisessä maailmansodassa, ja Alpeilla käytiin hankalissa oloissa sotaa Italiaa vastaan. Sodan jälkeen Kärntenin pohjoisosa liitettiin uuteen Itävaltaan, mutta eteläosa Jugoslaviaan. Kärnten kävi sitä vastaan lyhyen rajasodan. Asia ratkaistiin vuoden 1920 kansanäänestyksellä, jossa valtaosa eteläisen Kärntenin asukkaista äänesti Itävaltaan kuulumisen puolesta.
2000-luvun alussa Kärntenin osavaltion kuvernöörinä (Landeshauptmann) oli oikeistopopulistisen FPÖ-puolueen johtaja Jörg Haider, joka menehtyi auto-onnettomuudessa lokakuussa 2008. 2000-luvulla Kärnteniä kuohutti "Ortstafelkonflikt". Itävallan lain mukaan paikkakunnilla, joilla on vähintään 10 %:n sloveeni- tai kroaattivähemmistö, tulee paikkakunnan tienviittojen olla kaksikielisiä. Haider ei noudattanut lakia, vaan kielsi tienviittojen muuttamisen kaksikielisiksi.
Lincoln (Englanti)
Lincoln on Lincolnshiren kreivikunnan pääkaupunki Isossa-Britanniassa. Vuonna 2011 kaupungissa oli 93 100 asukasta, rakennetulla kaupunkialueella ("Lincoln Urban Area") 130 200 asukasta. Siellä on rauta-, kone- ja myllyteollisuutta.
Lincoln on myös Englannin vanhimpia kaupunkeja ja siellä on monia muistomerkkejä roomalais- ja keskiajalta. Lincolnin katedraali ja Lincolnin linna rakennettiin 1000-luvun alussa Vilhelm Valloittajan määräyksestä.
Drew Barrymore
Drew Blyth Barrymore (s. 22. helmikuuta 1975 Culver City, Kalifornia) on yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä ja -tuottaja. Hän omistaa elokuvatuotantoyhtiö Flower Filmsin.
Barrymore syntyi näyttelijäsukuun. Hänen isänsä on näyttelijä John Drew Barrymore ja äitinsä Saksassa syntynyt unkarilainen Ildikó Jaid Barrymore. Drew'n kummisetä on ohjaaja Steven Spielberg.
Barrymore aloitti uransa esiintymällä ainoastaan 11 kuukauden ikäisenä koiranruokamainoksessa. Barrymoren läpimurto oli Steven Spielbergin elokuvassa "E.T." vuonna 1982. Elokuva teki Barrymoresta suositun lapsitähden, ja hänestä tuli myös komediashow "Saturday Night Liven" nuorin juontaja vuonna 1982. Barrymore on kuitenkin onnistunut jatkamaan uraansa menestyneesti Hollywoodissa vielä aikuisiässä. Barrymore tunnetaan nykyään ehkä parhaiten roolistaan Dylan Sandersina suositun televisiosarja "Charlien enkeleiden" elokuvaversiossa. Barrymore sai tähden Hollywood Walk of Famelle 3. helmikuuta 2004.
Barrymore tutustui jo nuorena päihteisiin ja joutui katkaisuhoitoon kokaiiniriippuvuudesta 13-vuotiaana. Barrymore on ollut naimisissa kaksi kertaa: alle vuoden kestäneessä avioliitossa walesilaisen ravintoloitsija Jeremy Thomasin kanssa vuonna 1994 ja koomikko Tom Greenin kanssa vuosina 2001–2002. Barrymore seurusteli vuosina 2002–2007 The Strokesin rumpali Fabrizio Morettin kanssa. Hän on myös Kurt Cobainin ja Courtney Loven tyttären Frances Bean Cobainin kummitäti.
Barrymore avioitui Will Kopelmanin kanssa kesäkuussa 2012 ja he saivat kaksi yhteistä tytärtä. Liitto päätyi kuitenkin avioeroon vuonna 2016.
Forssan ohjelma
Forssan ohjelma on Suomen Työväenpuolueen, sittemmin Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen puolueohjelma, joka oli voimassa 49 vuotta eli vuosina 1903–1952. Se hyväksyttiin Forssassa 17.–20.8.1903 järjestetyssä puoluekokouksessa.
Ohjelmaan kuului muun muassa 8 tunnin työpäivä, vähimmäispalkka ja yleinen kouluvelvollisuus sekä yleinen alkoholin kieltolaki. Forssan ohjelma on miltei suoraan peräisin Saksan sosiaalidemokraattisen puolueen vuonna 1891 hyväksymästä Erfurtin ohjelmasta. Ohjelman välittömät vaatimukset ovat toteutuneet lukuun ottamatta kirkon ja valtion eroa, suoraa demokratiaa ja koulujen uskonnonopetuksen lakkauttamista; lisäksi 1919 voimaan tulleesta alkoholin kieltolaistakin on sittemmin luovuttu.
Filippos IV
Filippos IV (k. 297 eaa.) oli Makedonian kuningas lyhyen ajan vuonna 297 eaa. Hänen isänsä oli Kassandros, yksi Aleksanteri Suuren seuraajista, joka oli kaapannut vallan Makedoniassa. Filippos ei ehtinyt hallita kuin lyhyen ajan isänsä kuoleman jälkeen.
BNC-liitin
BNC-liitin on kehitetty 1940-luvun loppupuolella pienoisversioksi C-tyypin liittimestä. BNC on lyhenne sanoista Bayonet Neill-Concelman. Tässä viimeinen sana tarkoittaa Amphenolin insinööriä nimeltä Carl Concelman. (Eri lähteissä esiintyy myös merkityksiä Bayonet Nut Connector, British Naval Connector ja Bayonet Navy Connector.) BNC-liitin on tarkoitettu suurtaajuisten signaalien siirtoon käytettävien koaksiaalikaapelien nopeaan liittämiseen eri laitteisiin.
Pääasiassa kevytmetallista valmistetun liittimen naaraspuolisen, laiterunkoon asennettavan osan hylsymäisen osuuden ulkopuolella on kaksi bayonet-tappia. Näitä vastaavat hahlot ovat kaapelin päähän asennetun, urospuolisen liittimen kierrettävässä osassa.
Liittämiseen riittää, kun urospuolinen liitin työnnetään naarasliittimeen asennossa, jossa edellisen hahlot osuvat jälkimmäisen tappien kanssa samalle linjalle. Sen jälkeen kierrettävää osaa käännetään neljänneskierros myötäpäivään. Tällöin kierreosan hahlojen muotoillut päät lukittuvat tappien osuessa niihin. Kierrettävän osan sisällä oleva jousi vetää liitinosat toisiaan vasten estäen samalla itsestään takaisin kiertymisen. Irrottaminen tapahtuu painamalla kierreosaa kevyesti runkoa vasten ja kiertämällä neljänneskierros vastapäivään. BNC-liitin soveltuu erittäin hyvin ohuiden koaksiaalikaapeleiden liittämiseen (RG-58, RG-59, RG-179, RG-316, jne.) mm. mittauslaitteissa ja videosovelluksissa.
Aleksanteri V
Aleksanteri V (kuoli 294 eaa.) oli Makedonian kuningas 297–294 eaa. veljensä Antipatros II:n kanssa. Hän oli Kassandroksen poika ja edeltäjänsä Filippos V:n veli. Kuninkaiden äiti Thessalonike suosi Aleksanteria. Lopulta Antipatros murhasi äitinsä ja syrjäytti veljensä. Aleksanteri liittoutui Antigonos I:n pojan Demetrioksen kanssa ja tämän avulla hän saikin Antipatroksen syrjäytettyä. Mutta Demetrios kääntyikin Aleksanteria vastaan ja antoi murhata hänet. Demetrioksesta tuli nyt Makedonian kuningas ja uuden Antigonidi-dynastian perustaja.
Tequila-agaave
Tequila-agaave ("Agave tequilana", ) kuuluu agaavejen ("Agave") sukuun. Siitä valmistetaan Meksikon kansallisjuomaa tequilaa.
Tequila-agaave kasvaa hiekkaisessa maaperässä korkeilla paikoilla (yli 1 500 metrissä). Lepakoihin kuuluva meksikonkuonoleikko ("Leptonycteris nivalis") pölyttää sen keltaiset kukat.
Tourula
Tourula on Jyväskylän kaupunginosa. Kaupunginosassa sijaitsivat aiemmin muun muassa Kankaan paperitehdas ja Valtion Kivääritehdas, joka tunnettiin nimellä Tourulan tehdas. Tourulan erottaa kaupungin keskustasta Tourujoki, joka oli aiemmin Jyväskylän kaupungin ja maalaiskunnan raja Tourulan kuuluessa Jyväskylän maalaiskuntaan.
Tourula on myös Jyväskylän tilastoalue, jonka rajat ovat lähes identtiset Tourulan kaupunginosan kanssa.
Jyväskylän ensimmäisessä maakirjassa vuodelta 1539 on mainittu 5 kantatilaa. Yksi näistä taloista oli nimeltään Taavettila. Tämä jaettiin vuonna 1560 kahden veljeksen kesken ja toinen puoli sai nimen Tourujoen mukaan nimen Tourula.
Tilan isäntänä vuoteen 1947 asti ollut Oskari Tourula myi valtiolle tilastaan tontin, johon rakennettiin vuonna 1926 Valtion Kivääritehdas), joka valmisti ennen sotaa ja sodan aikana kivääreitä. Sodan jälkeen tehdas muutti nimensä Valmetin Tourulan tehtaaksi ja tuotantonsa traktoreiksi, haulikoiksi ja rynnäkkökivääreiksi.
Tourula koostui aiemmin pienistä puutaloista, joissa omistajat asuivat itse. Talojen omistajat olivat usein rautatieläisiä ja läheisten tehtaiden työläisiä. Kun Tourula liitettiin Jyväskylän kaupunkiin 1941, sille asetettiin rakennuskielto. Talojen kunnostaminen, juoksevan lämpimän veden hankkiminen ja viemäröinti tehtiin mahdottomaksi. Vuonna 1968 hyväksyttiin asemakaava, jossa vanhasta Tourulasta ei jäisi mitään jäljelle. Vielä silloin Tourulan taloja asuttivat pääasiassa omistajat, mutta vähitellen alue muuttui slummimaiseksi. Taloja päätyi kaupungin omistukseen, ja kaupunki vuokrasi taloja usein syrjäytyneille, joille huonokuntoiset vuokra-asunnot kelpasivat.
Tourulankadun oikaisu ja uusi silta Tourujoen yli 1970-luvulla aiheuttivat useiden puutalojen purkamisen. 1980-luvun alussa alettiin puutaloja purkaa laajemmin ja tilalle kohosi korkeita punatiilisiä asuintaloja sekä erilaisten kauppojen liikerakennuksia. 2000-luvun alussa jäljellä oli enää kaksi puutaloa. Tehdaskortteli on nykyään asuin- ja toimistotiloina. Kivääritehtaan vieressä sijaitsee viisi Museoviraston suojelemaa funkkistyylistä tehtaan työntekijöiden asuintaloa, jotka on kunnostettu vuokra-asunnoiksi. Tehdasalueen viereen on kohonnut myös lisää kerrostaloja.
Kankaan alueen asuinrakentaminen aloitettiin 2010-luvun loppupuolella ja alueen ensimmäiset asuintalot valmistuivat vuonna 2017.
Wheatstonen silta
Wheatstonen silta on sähkötekniikassa menetelmä vastuksen resistanssin määrittämiseksi. Menetelmän keksi Samuel Hunter Christien vuonna 1833. Menetelmän parannetun version teki myöhemmin tunnetuksi Charles Wheatstone vuonna 1843.
Wheatstonen siltakytkennässä on tutkittava komponentti, sekä kolme muuta vastusta joiden resistanssit tunnetaan, galvanometri ja virtalähde. Yksi tunnetuista resistansseista voidaan säätää siten, että galvanometri näyttää nollaa.
Kuvassa formula_1 on tuntematon resistanssi, joka halutaan määrittää. Resistanssit formula_2, formula_3 ja formula_4 ovat tunnettuja sekä lisäksi resistanssia formula_3 voidaan säätää. Tämän arvoa säädetään, kunnes kuvan pisteiden D ja B välillä ei ole enää jännite-eroa ja näin niiden välillä ei kulje virtaa.
Kun pisteiden B ja D välillä ei kulje virtaa, niin Kirchhoffin lain mukaisesti voidaan päätellä, että sama virta formula_6 kulkee sekä vastuksen formula_2 että vastuksen formula_3 kautta. Samoin virta formula_9 kulkee sekä vastuksen formula_4 että vastuksen formula_1 kautta.
Koska tiedetään, että jännitelähteen positiivisen navan ja pisteen D välinen jännite-ero formula_12 on sama kuin positiivisen navan ja pisteen B jännite-ero formula_13, niin voidaan merkitä
formula_14.
Vastaavasti jännitelähteen negatiivisen navan ja pisteen D jännite-ero formula_15 on sama kuin negatiivisen navan ja pisteen B välinen jännite-ero formula_16, joten merkitään
formula_17.
Tällöin tuntemattoman vastuksen arvo on:
formula_18.
Piirin haarojen välinen nollavirta voidaan todeta käyttämällä herkkää galvanometriä.
Hans-Georg Gadamer
Hans-Georg Gadamer (11. helmikuuta 1900 Marburg – 13. maaliskuuta 2002 Heidelberg), oli saksalainen filosofi, jonka filosofia edusti hermeneuttista suuntausta.
Gadamerin isä, kemian professori Johannes Gadamer (1867–1928) oli Marburgin yliopiston rehtori. Vastoin isänsä toiveita nuori Gadamer ei lähtenyt luonnontieteelliselle vaan humanistiselle uralle. Hän aloitti opintonsa Breslaussa, missä hän opiskeli filosofiaa ja klassillista filologiaa. Gadamer palasi Marburgiin, jossa tutustui uuskantilaisiin ajattelijoihin Paul Natorpiin ja Nicolai Hartmanniin. Hän asui myös Freiburgissa, jossa hän opiskeli Martin Heideggerin johdolla. Heidegger sai sittemmin professuurin Marburgista, ja Gadamer seurasi häntä Marburgiin. Heideggerin vaikutuksesta Gadamer irtautui uuskantilaisuudesta. Toisin kuin Heidegger, Gadamer ei koskaan ryhtynyt myötäilemään kansallissosialismia, eikä hän liittynyt kansallissosialistiseen puolueeseen.
Sodan jälkeen Gadamer sai viran Leipzigin yliopistosta, jossa hän toimi myös yliopiston rehtorina. Hän ei kuitenkaan pitänyt kommunistisesta Saksan demokraattisesta tasavallasta juuri enempää kuin kolmannesta valtakunnastakaan, vaan siirtyi länteen, aluksi Frankfurt am Mainiin ja vuonna 1949 Heidelbergiin, jossa hänellä oli professuuri kuolemaansa asti.
Gadamerin pääteos on "Wahrheit und Methode" (Totuus ja metodi) vuodelta 1960. Tunnettuja ovat myös hänen väittelynsä Jürgen Habermasin ja Jacques Derridan kanssa.
"Wahrheit und Methode" on filosofisen hermeneutiikan merkkiteos. Gadamer esittää siinä kattavan kritiikin aiemmasta hermeneutiikasta ja muotoilee teorian tulkinnasta ja ymmärtämisestä. Hänet tunnetaan myös antiikin kreikan filosofian tutkimuksestaan.
Kolmekymmentä tyrannia
Kolmekymmentä tyrannia (, "hoi triákonta týrannoi") oli spartalaismielinen oligarkia, joka hallitsi Ateenaa peloponnesolaissodassa kärsityn tappion jälkeen huhtikuusta 404 eaa. alkaen. Tyrannien johtohahmot olivat Theramenes ja Kritias, joka oli Sokrateen ystävä.
Tyrannit rajoittivat ateenalaisten oikeuksia huomattavasti. Sen sijaan, että kaikki ateenalaiset vapaat miehet olisivat voineet osallistua oikeuden toimintoihin, oikeus suotiin ainoastaan viidellesadalle valitulle. Ainoastaan kolmellatuhannella oli oikeus kantaa asetta tai saada oikeuden päätös asioilleen. Tyrannian aikana satoja ateenalaisia tuomittiin kuolemaan myrkyllä ja tuhansia tuomittiin maanpakoon.
Thrasybulos syöksi tyrannit vallasta Theban avustuksella vuonna 403 eaa.
Žytomyr
Žytomyr (, , ) on noin 272 000 asukkaan kaupunki Teterivjoen varrella Ukrainan pohjoisosissa. Žytomyr on samannimisen alueen pääkaupunki.
Se on maanviljelyalueen keskus; siellä on myös puu- ja elintarviketeollisuutta.
Žytomyr sijaitsee Ukrainan päärataverkon varrella. Kaupunki on risteyspaikkakunta: päärata jatkaa sieltä etelään ja pohjoiseen (Korosten) ja sivurata itään (Fastiviin) ja länteen (Novohrad-Volynskyi). Satelliittikuvan mukaan kaupungissa on kaksi lentokenttää: itäosissa muun muassa pienilmailuun käytetty siviililentokenttä ja eteläpuolella sotilaslentokenttä.
Liikenteellisesti kaupunki sijaitsee Euroopan tärkeimpiin kuuluvan poikittaisen eurooppatien, koko Ukrainan läpi kulkevan :n varrella (muun muassa Bryssel– Köln– Krakova– Lviv– Žytomyr– Kiova– Harkova– Volgograd– Astrahan– Samarkand– Almaty). Žytomyrin lähistöllä tämä liikennekäytävä muodostuu Ukrainan valtatiestä M06. Muita Žytomyriin johtavia pääväyliä ovat etelään Romanian Iașiin vievä eurooppatie ja lounaaseen Tšernivtsiin vievä H03 maantie (aiempi M20). Myös pohjoiseen Valko-Venäjän rajalle vievä maantie P28 on merkittävä esimerkiksi tavaraliikenteen kannalta.
Simferopol
Simferopol (, , ) on Krimin tasavallan pääkaupunki ja siihen kuuluva kaupunkipiiri kiistellyn Krimin niemimaan eteläosassa.
Nykyisen kaupungin paikalla on ollut antiikin skyyttien asuinpaikka nimellä "Neapolis". Skyytit asuivat alueella kolmannelta vuosisadalta eaa. 300-luvulle jaa. Alueella tehdään nykyisin arkeologisia kaivauksia, mutta osa kaivausalueesta on avoinna turisteille. Sittemmin paikkakunta tunnetaan Krimin tataarien linnoituspaikkana (Kermentšik) ja kaupunkina nimellä Aqmescit (suom. valkea moskeija). Turkin ja Venäjän välisen sodan (1768–1774) aikana venäläiset tekivät ryöstöretkiä kaupunkiin. Venäjän Katariina Suuren liitettyä seudun keisarikunnan alueisiin vuonna 1783, kaupunki nimettiin vuonna 1784 uudelleen. Tuolloin ajan hengen mukaan annettu uusi pseudokreikkalainen nimi pohjautuu kahdesta osasta muodostettuun kreikankieliseen kaupunkinimeen (Συμφερόπολις, Simferopolis), jossa yhdistyvät kreikan keräämistä tai kokoamista tarkoittava sana kaupunki-sanaan.
Venäjän keisarikunnassa Simferopol toimi Taurian kuvernementin (1802 (1783)–1917) hallintokeskuksena, kuvernementtikaupunkina.
Vuoden 2001 väestönlaskennan aikaan kaupunkipiirissä oli 363 600 asukasta (2001). Vuonna 2013 kaupunkipiirissä arvioitiin olevan 362 075 asukasta ja itse Simferopolin kaupungissa 337 295 asukasta. Kaupunkipiiriin kuuluu lisäksi neljä kaupunkityyppistä taajamaa (näistä suurin on 11 391 asukkaan Hresivskyi) ja vajaa 200 maaseutuasukasta. Simferopolia ympäröi 158 375 asukkaan Simferopolin piiri.
Vuoden 2001 väestönlaskennassa Simferopolin asukkaista 67 % oli kansallisuudeltaan venäläisiä, 21 % ukrainalaisia ja 7 % krimin tataareita.
Simferopol on viinin- ja hedelmäviljelyalueen keskus ja siellä on elintarviketeollisuutta.
Simferopoliin johtaa useita valtatieyhteyksiä. Valtatie M24 saapuu Krimille pohjoisluoteesta ja M26 (eurooppatie E105) Ukrainan itäosista. M26 jatkaa lounaassa Sevastopoliin. M17 vie puolestaan Krimin niemimaan itäosiin Kertšiin ja aluksi kaakkoon suuntaava M18 muodostaa maisemallisen eteläreitin Jaltan kautta Sevastopoliin.. Ukrainan päärataverkon varrella sijaitsevalta Simferopolin rautatieasemalta on hyvät rautatieyhteydet. Kaupungissa on kansainvälinen lentoasema. Joidenkin lähteiden mukaan kaupungista lähtee maailman pisin johdinautolinja Jaltaan.
Kaupungissa sijaitsee Taurian kansallinen Vernadski-yliopisto, lääketieteellinen yliopisto ja monia muita oppilaitoksia.
Toulon
Toulon on linnoitettu satamakaupunki Välimeren rannikolla Etelä-Ranskassa. Kaupungin väkiluku oli vuonna 2006 yhteensä 167 816. Siellä on suuri vienti-ja tuontisatama, myös aseteollisuutta ja laivatelakoita. Kaupungissa on lisäksi Ranskan Välimeren-laivaston päätukikohta.
Roomalaiset perustivat laivastotukikohdan Toulonin rannikolle sen suotuisan sijainnin takia. He perustivat paikalle myös purppuravärjäämöjä. Toulonin nimi Rooman valtakaudella oli todennäköisesti Telo Martius. Saraseenit hyökkäsivät kaupunkiin vuosina 718–1197 useaan otteeseen. Keskiajalla kaupunki kuului Marseillen varakreiveille, jotka luovuttivat kaupungin Kaarle Anjoulaiselle. Toulon siirtyi Ranskalle muun Provencen mukana vuonna 1481. Keskiajalla kaupungin muurit ulottuivat ilmeisesti merelle saakka, ja sittemmin vallien paikalle rakennettiin katuja. Ludvig XII aloitti kunnollisen sataman rakentamisen, ja satamaa vartioimaan pystytettiin vuonna 1514 torni "Grosse Tour de la Mitre". Puolustus osoittautui kuitenkin riittämättömäksi, kun Ranska kävi vuonna 1524 sotaa Kaarle V:ttä vastaan. Henrik IV:n aikana Provencen kuvernööri rakennutti linnoitetun aallonmurtajan.
Ludvig XIV:n aikana satamaa laajennettiin jälleen laivastoa varten. Kardinaali Richelieun valvonnassa perustettiin myös sotalaivojen korjaus- ja rakennustelakka. Espanjan perimyssodan aikana kaupunkia piiritettiin tuloksetta sekä mereltä että maalta käsin. 1700- ja 1800-luvuilla kaupungin muureja vahvistettiin ja Cap Le Mourilloniin rakennettiin Fort La Malguen linnake. Kaupunkiin rakennettiin myös uusia kuivatelakoita ja satama-altaita. Keskiaikainen vanhakaupunki kärsi tuhoja toisessa maailmansodassa.
Nykyisin satamasta viedään Ranskan rauta-, teräs- ja kemianteollisuuden tuotteita.
Tšeljabinsk
Tšeljabinsk on kaupunki Itä-Uralilla Venäjällä. Se on myös samannimisen alueen hallinnollinen keskus. Vuonna 2012 kaupungin asukasluku oli 1 149 829. Tšeljabinsk on tärkeä teollisuuskeskus, josta on hyvät kulkuyhteydet Keski-Venäjälle, Siperiaan ja Kazakstaniin. Alkuperäinen Siperian rata rakennettiin Tšeljabinskistä itäänpäin lähtien. Kaupungissa on monipuolista metalliteollisuuden tuotantoa ja siellä sijaitsee muun muassa teknillinen korkeakoulu.
15. helmikuuta 2013 Tšeljabinskin taivaalla tapahtui meteoriräjähdys.
Oheinen taulukko kuvaa Tšeljabinskin väkiluvun kehitystä väestönlaskentojen kautta. Vuoden 1840 arvo on kuitenkin Venäjän imperiumin kaupunkitilastosta. Ensimmäinen koko Venäjän kattanut väestönlaskenta tehtiin vuonna 1897. (Vuosien 1926 ja 1939 arvot puuttuvat tässä vaiheessa.)
Suomesta Neuvostoliittoon 1930-luvulla loikanneista noin 15 000 suomalaisesta vajaa 2 000 kuljetettiin Uralille. Heistä noin 800:n tiedetään joutuneen Stalinin käskystä toimeenpantujen systemaattisten teloitusten uhreiksi. Suurin yksittäinen surmatyö tapahtui Tšeljabinskissä maaliskuussa 1938, jolloin kahden päivän aikana surmattiin 252 suomalaista. Suomalaisten joukkohauta sijaitsee Zolonyi Goran entisen kultakaivoksen alueella, jossa on 1950-luvulta saakka sijainnut myös kaupungin kaatopaikka. Paikalle pystytettiin 1990-luvulla muistokivi kertomaan joukkotuhosta.
Tšeljabinsk on alueensa liikenteellinen keskus. Merkittävä Tšeljabinskin päärautatieasema on Jekaterinburgin rautatieaseman rinnalla toinen keskeinen Uralin federaatiopiirin eteläosien rataverkon solmupiste. Alkujaan Siperian rataakin rakennettiin lähtien tästä kaupungista itään. Valtatie M5 (eurooppatie E30) saapuu sinne Moskovasta Ufan kautta, ja jatkaa idemmäs Siperiaan. Kaupungista johtavat valtatiet myös esimerkiksi pohjoiseen Jekaterinburgiin (M36, 202 km) ja Kazakstanin Astanaan (M36, E123). Kaupungin koillispuolella on Venäjän keskisuurten lentoasemien joukkoon kuuluva kansainvälinen Tšeljabinskin lentoasema.
TGK-10 sijaitsee oleellisimmilta osiltaan Tšeljabinskissa. Fortum on hankkimassa enemmistöosuutta yhtiöstä.
Venäjän- ja Itä-Euroopan KHL-liigan jääkiekkoseura Traktor Tšeljabinsk on kotoisin Tšeljabinskista. Seuran kotihalli on 7 500 katsojaa vetävä Traktor-Arena.
Vuonna 2018 kaupungissa järjestettiin Jääkiekon U-18-nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2018.
Mäkihypyn maailmancup 2001–2002
Mäkihypyn maailmancup 2001–2002 käsitti 23 osakilpailua, joista yksi peruttiin. Ensimmäinen osakilpailu pidettiin Kuopiossa Suomessa 23. marraskuuta 2001 ja viimeinen osakilpailu Oslossa Norjassa 17. maaliskuuta 2002.
Białystok
Białystok ([bʲjaˈwɨstɔk]) (, Bilostok, valkovenäjäksi Беласток, Belastok) on Koillis-Puolassa sijaitseva kaupunki ja Podlasien voivodikunnan pääkaupunki. Kaupunki sijaitsee lähellä Valko-Venäjän rajaa. Siellä on tekstiili- ja kemianteollisuutta.
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2003
Vuoden 2003 hiihdon MM-kilpailut järjestettiin Val di Fiemmessä 18. helmikuuta - 1. maaliskuuta. Ensimmäistä kertaa mukana oli uudenlainen takaa-ajokilpailu, jossa sukset ja hiihtotyyli vaihdetaan matkan puolivälissä.
Päivämäärä: 26. helmikuuta
Päivämäärä: 21. helmikuuta
Päivämäärä: 19. helmikuuta
Päivämäärä: 1. maaliskuuta
Päivämäärä: 23. helmikuuta
Päivämäärä: 25. helmikuuta
Päivämäärä: 26. helmikuuta
Päivämäärä: 20. helmikuuta
Päivämäärä: 18. helmikuuta
Päivämäärä: 28. helmikuuta
Päivämäärä: 22. helmikuuta
Päivämäärä: 24. helmikuuta
Suomen joukkue tuli maaliin toisena, mutta hopeamitali hylättin Kaisa Variksen doping-rikkeen takia. Joukkueessa hiihtivät lisäksi Riikka Sirviö, Virpi Kuitunen ja Pirjo Manninen.
Päivämäärä: 28. helmikuuta
Päivämäärä: 21. helmikuuta
Päivämäärä: 24. helmikuuta
Päivämäärä: 28. helmikuuta
Päivämäärä: 22. helmikuuta
'Päivämäärä: 23. helmikuuta
Pekko Aikamiespojan poikamiesaika
Pekko Aikamiespojan poikamiesaika on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut Timo Koivusalon ensimmäinen Pekko Aikamiespoika -elokuva. Elokuvan kahden miljoonan markan tuotantobudjetti kerättiin kokoon Koivusalon omalla riskillä – hän kiinnitti jopa perheensä asuttaman omakotitalon elokuvan pantiksi – sekä vakuutusyhtiöiltä. 
Elokuvasta tehtiin myös kahdeksanosainen televisiosarja, jonka osat 1–2 ja 7–8 eivät sisälly itse elokuvaan. Nuo osat ovat kaiken lisäksi kuvattu aivan eri aikaan kuin itse elokuva.
Olavi Similä kuvaa tämän ensimmäisen Pekko-elokuvan saamia arvosteluja ”odotetun murhaaviksi”, mutta toteaa elokuvan päässeen kannattavuusrajan vaatimaan 50 000 katsojan määrään.
Pekko ja poika
Pekko ja poika on vuonna 1994 ensi-iltansa saanut Timo Koivusalon toinen Pekko Aikamiespoika -elokuva. Elokuvan tuotti Spede Pasanen.
"Pekko ja poika" oli vuoden 1994 katsotuin elokuva Suomessa 70 000 katsojalla. Myös kriitikot kohtelivat sitä maltillisemmin äänenpainoin kuin sen edeltäjää "Pekko Aikamiespojan poikamiesaika".
Pekko ja massahurmaaja
Pekko ja massahurmaaja on vuonna 1995 ensi-iltansa saanut Timo Koivusalon kolmas Pekko Aikamiespoika -elokuva. Elokuva keräsi 90 000 katsojaa ja sai edeltäjiään suopeampia arvioita myös kriitikoilta. Elokuva oli ensimmäinen Koivusalon oman elokuvayhtiön Artista Filmin tuotantoa.
Elokuvassa Pekon viattoman rakkauden kohdetta Pipsaa liehittelee kavala Markku. Sivujuonena on kylän poliisin ja kauneussalongin omistajan kesähäiden suunnittelu.
Ylivertaiset
Ylivertaiset () on Marvelin luoma fiktiivinen ryhmä, jonka ovat luoneet kirjoittaja Mark Millar ja taiteilija Bryan Hitch. Ylivertaiset, kuten muut Ultimate-aikalinjan lehdet, ovat alkuperäisen Marvel-universumin sankareiden uusioversioita. Tässä tapauksessa uudistus on kohdistettu Kostajiin.
Ultimates-ryhmään kuuluvat suurin piirtein kaikki alkuperäisen Kostajien vakiokaarti vahvistettuna Nick Furylla, joka toimii ryhmän johtajana.
Ylivertaisten maailma on paljon raadollisempi kuin normaalijatkumon Kostajat-sarja. Lisäksi kuvitukseen ja hahmojen ulkonäköön on otettu vaikutteita oikeilta julkisuuden henkilöitä. Esimerkiksi Nick Fury näyttää paljon näyttelijä Samuel L. Jacksonilta. Ylivertaiset ovat korostetusti julkisuuden henkilöitä ja valtio rahoittaa heidän toimintansa kokonaan, kun taas alkuperäisissä Kostajissa Rautamiehen perustama säätiö rahoittaa ryhmää.
Ylivertaiset sai suuren suosion Yhdysvaltain sarjakuvamarkkinoilla. Suomessa Ylivertaiset esiintyi ensimmäistä kertaa "Mega"-lehden numerossa 5/2003.
Jäsenet
Ultimate-Marvel-jatkumossa Ylivertaiset kohtasivat monia superroistoja, mukaan lukien:
Pekko ja muukalainen
Pekko ja muukalainen on vuonna 1996 ensi-iltansa saanut Timo Koivusalon neljäs Pekko Aikamiespoika -elokuva.
Elokuvan kävi elokuvateattereissa katsomassa 87 925 katsojaa. 
Elokuvan tuotantokustannukset olivat 2 620 084 markkaa ja se sai Suomen elokuvasäätiöltä tukea 1 200 000 markkaa. Elokuva on julkaistu VHS:nä vuonna 1997 ja DVD:nä 2005. Televisiossa elokuva on esitetty 1999 ja 2005 sekä neliosaisena sarjana vuosina 1998, 2003, 2008 ja 2012.
Kaisa Kuovi on viimeisillään raskaana. Hän synnyttää pojan, joka katoaa lastenvaunuista. Katoamisesta epäillään kylälle saapunutta tummaihoista miestä. Lapsen katoaminen onnistutaan salaamaan Kaisalta, joka lähtee ystävänsä Tuikun kanssa mökille rentoutumaan. Meeri Aavasuo haluaa adoptoida lapsen ja kadonnut pienokainen päätyy hänen haltuunsa sosiaalitoimiston kautta. Pekko saa asian selville ja onnistuu saamaan lapsen takaisin.
Ilta-Sanomien Timo Malmin mukaan Koivusalo ei saa rasismin teemanpoikasesta mitään irti.
Elokuva sai valtion laatupalkinnon ja Viitasaaren elokuvaviikon Humanismin käsi -palkinnon.
Pekko ja unissakävelijä
Pekko ja unissakävelijä on vuonna 1997 julkaistu Timo Koivusalon viides ja toistaiseksi viimeinen Pekko Aikamiespoika -elokuva. Elokuvan kävi elokuvateattereissa katsomassa 80 711 katsojaa. 
Elokuvan tuotantokustannukset olivat 3 345 000 markkaa ja se sai Suomen elokuvasäätiöltä tukea 1 614 220 markkaa. Elokuva on julkaistu VHS:nä vuonna 1998 ja DVD:nä 2005. Elokuvan musiikki julkaistiin CD-levyllä ""Musiikki elokuvasta Pekko ja unissakävelijä"".
Tämä elokuva on ainoa Pekko Aikamiespoika -sarjan elokuva, jossa Joel Hallikainen ei ole ollenkaan mukana. Noihin aikoihin hän oli tekemässä soololevyään Yksin. Vaikka tosin edellisessäkin elokuvassa Pekko ja muukalainen Hallikainen oli enää vain yhdessä pienessä roolissa.
Mäkihypyn maailmancup 2002–2003
Mäkihypyn maailmancupissa 2002–2003 oli 28 osakilpailua, joista yksi peruttiin. Ensimmäinen osakilpailu pidettiin Kuusamossa Suomessa 29. marraskuuta 2002 ja viimeinen osakilpailu Planicassa Sloveniassa 22. maaliskuuta 2003.
Rahoitus
Rahoitus on varojen hankkimista jonkin hankkeen toteuttamiseksi. Yritystoiminnassa se on osa-alue, jonka tehtävänä on omaisuuden tuoton maksimointi ja rahoituksen kustannusten minimointi. Tieteenalana rahoitus tutkii menetelmiä, joilla yksilöt, yritykset sekä organisaatiot järjestävät ja käyttävät rahallisia resurssejaan ottamalla huomioon toimintaansa liittyvät riskit. Termillä rahoitus voidaan tarkoittaa seuraavia toimintoja: Akateemisesti tarkasteltuna rahoituksen tieteellinen tutkimus voidaan karkeasti jakaa kahteen pääluokkaan: 1) markkinoiden tehokkuuteen ja 2) behavioristiseen koulukuntaan. Ensimmäistä koulukuntaa voidaan pitää yleisesti hyväksyttynä normatiivisena rahoitusteorian tieteellisenä valtavirtanäkemyksenä; joka perustuu odotetun hyödyn matemaattisten aksioomien laskemiselle, markkinoiden tehokkuudelle sekä rationaaliselle päätöksenteolle. Tätä asetelmaa pyrkii haastamaan rahoitusteorian deskriptiivinen behavioristinen suuntaus; joka tiedostaa sen etteivät inhimilliset taloudelliset toimijat ole johdonmukaisen rationaalisia päätöksissään, tai ainakin tämä järjen käyttö ja tunteiden sivuuttaminen on rajallista. Lisäksi erilaisten anomalioiden olemassaoloa rahoitusmarkkinoilla on ollut vaikea perustella odotetun hyödyn maksimoinnilla tai sijoittajien rationaalisella päätöksenteolla.
Yleisemmällä tasolla rahoitusteorian mukaan sijoituksen tuotto ja riski kulkevat niin sanotusti "käsi kädessä". Epävarmuuden kasvaessa myös rahan kustannuksen on noustava, sillä rahoittaja haluaa kohtuullista kompensaatiota kantamalleen riskille. Toisin sanoen, mitä riskialttiimpi sijoituskohde on, sitä suurempi on tuoton odotusarvon oltava. Esimerkiksi osakesijoituksia voidaan pääsääntöisesti pitää riskialttiimpina kuin korkosijoituksia, joten niistä voidaan myös odottaa keskimäärin korkeampaa tuottoa. Vastaavasti pitkäaikaiset sijoitukset ovat lyhytaikaisia sijoituksia riskialttiimpia ja siten niiden voidaan myös odottaa tuottavan paremmin. On kuitenkin huomioitava, että korkeampi tuoton odotusarvo ei sinänsä takaa parempaa tuottoa, sillä riskialttiimmissa kohteissa volatiliteetti eli keskihajonta on suurempi, joten on mahdollista saada sekä suuria tuottoja, että myös suuria tappioita. Tuottopotentiaalin kasvaessa tappioiden riski kasvaa myös.
Rahoitusta voi opiskella pää- tai sivuaineena kauppatieteiden kandidaatin ja maisterin tutkintoa suoritettaessa. Rahoituksen opetus ja tutkimus jakaantuu pääosin yritysrahoitukseen keskittyvään ja rahoitusmarkkinoihin keskittyvään opetukseen ja tutkimukseen. Kauppatieteiden ylioppilaille rahoitus on yksi suosituimmista pääaineista. Helsingin kauppakorkeakoulussa, Vaasan yliopistossa, sekä Lappeenrannan teknillisessä yliopistossa se on perinteisesti ollut suosituin pääaine. Rahoitusta voi opiskella pääaineena seuraavissa yliopistoissa:
Mäkihypyn maailmancup 2003–2004
Mäkihypyn maailmancup 2003–2004 käsitti 28 osakilpailua, joista viisi peruttiin. Ensimmäinen osakilpailu pidettiin Kuusamossa Suomessa 28. marraskuuta 2003 ja viimeinen osakilpailu Oslossa Norjassa 14. maaliskuuta 2004.
Pahat pojat (vuoden 1995 elokuva)
Pahat pojat (, televisioesityksessä "Bad Boys – pahat pojat") on Michael Bayn ohjaama toimintakomediaelokuva vuodelta 1995. Elokuvan pääosissa on suulas poliisikaksikko, jota näyttelevät Will Smith ja Martin Lawrence. Elokuvan jatko-osa "Bad Boys II" julkaistiin vuonna 2003.
"Pahat pojat" oli huikea kassamenestys. Elokuvan budjetti oli 19 miljoonaa dollaria, mutta elokuva tuotti lippuluukuilla maailmanlaajuisesti peräti 141 miljoonaa dollaria. Elokuva oli myös Will Smithin, Martin Lawrencen ja ohjaaja Michael Bayn läpimurto muihin suuriin tuotantoihin.
Novamainen muuttuja
Novamainen muuttuja (lyhenne NL) on räjähtävää tähteä, novaa muistuttava muuttuva tähti, jossa ei havaita novapurkauksia. Novamaiset muuttujat eivät ole novia tai kääpiönovia, mutta niiden spektreissä on näiden piirteitä.
Silti novamaiset muuttujat luetaan purkautuviin eli kataklysmisiin muuttujiin. Tunnetuimmat novamaiset muuttujat ovat symbioottisia kaksoistähtiä (esimerkiksi Z Andromedae) ja magneettisia kataklysmisiä muuttujia (esimerkiksi polarit AM Herculis). Näissä tähdissä on kylmä tähti ja kuuma tähti, joka voi olla valkea kääpiö, alikääpiö ja pääsarjan tähti.
Kylmästä ("punaisesta") tähdestä virtaava kaasu muodostaa kertymäkiekon kuumemman tähden ympärille. Kiekossa tapahtuu kirkastumisia ja himmentymisiä. Myös valkeaan kääpiöön valuva massavirta, joka kuumenee hehkuvaksi kaasuksi törmätessään valtavassa painovoimassa tähteen suurella nopeudella, säteilee eri voimalla eri aikoina.
Mäkihypyn maailmancup 2004–2005
Mäkihypyn maailmancup 2004–2005 käsitti 28 osakilpailua. Ensimmäinen osakilpailu pidettiin Kuusamossa Suomessa 27. marraskuuta 2004 ja viimeinen osakilpailu Planicassa Sloveniassa 20. maaliskuuta 2005. Kautta hallitsi Janne Ahonen, joka voitti peräti 12 osakilpailua ja voitti kokonaiskilpailun 275 pisteen erolla Norjan Roar Ljøkelsøyhin.
Santa Claus
Santa Claus on kaupunki Georgian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kaupunki kuuluu Toombsin piirikuntaan. Vuonna 2000 tehdyn väestölaskennan mukaan kaupungissa asui 237 ihmistä. Väestötiheys oli 474 as./km². Pinta-alaa Santa Clausilla on 0,5 neliökilometriä.
Vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan Santa Clausissa asui 237 ihmistä, joista miehiä oli 129 ja naisia 108. Kaupungissa oli 79 kotitaloutta ja 53 perhettä. Kaupungin väestöstä 82,3 prosenttia oli valkoisia, 1,7 % mustia tai afroamerikkalaisia ja 16 % muiden rotujen edustajia. Hispaanoja ja latinoja oli 24,9 % väestöstä.
Väestön keski-ikä on 30,4 vuotta. Alle viisivuotiaita oli vuonna 2000 17, 18 vuotta täyttäneitä 184 ja yli 65-vuotiaita 15.
R Coronae Borealis -tähti
R Coronae Borealis -tähti (R CrB -muuttuja) on kirkkaudeltaan muuttuva tähti, jossa tapahtuu melko nopeita himmenemisiä ja kirkkauden palautumista normaaliksi pitemmän ajan kuluessa. Näiden tähtien spektrityyppi on F-K ja R, ja ne ovat jättiläistähtiä. Tähdessä voi tapahtua himmenemistä epäsäännöllisin väliajoin jopa 8—10 magnitudia muutamissa viikoissa. Suurin himmeneminen tapahtuu ehkä 10 päivässä. Sen jälkeen tähden valo saattaa vaihdella epäsäännöllisesti muutaman kuukauden, kunnes tähti palaa tavalliseen kirkkauteen useiden kuukausien tai jopa vuoden aikana. Nämä tähdet sisältävät vähän vetyä ja runsaasti hiiltä, mikä viittaa siihen, että ne ovat kehittyneet pitkälle.
Tähdessä tapahtuu aika-ajoin purkauksia, jotka puhaltavat avaruuteen hiiltä tai muuta tiivistyvää ainetta sisältävää kaasua. Hiilipitoinen pilvi himmentää tähden valon ja hajaantuu aikojen mukana tähdestä tulevan säteilyn ja hiukkasvirran takia. R Coronae Borealiksen spektriluokka on F8—G0 Ib, ja siinä tapahtuu kefeidinkaltaista sykkimistä 20—100 päivän jaksossa. Koska R Coronae Borealis -tähtiä tunnetaan vain 50, arvellaan niiden olevan lyhyt, vain tuhansien vuosien pituinen vaihe tähden kehityksessä. Teoreetikot sanovat näiden tähtien olevan valkeita kääpiöitä, jotka ovat juuri laajenneet punaiseksi jättiläiseksi (harvinainen ilmiö) joko kahden valkean kääpiön törmättyä tai muuten vain.
Himmenemiselle on monesti ominaista joko korkea tai matala kirkkauden sahaaminen minimissä, aivan kuin olisi useita minimejä peräperää. Näiden ja suurten minimien välillä olevan pienemmät minimit noudattavat seuraavaa kaavaa: nopeampi himmeneminen, hitaampi palautuminen. Palautuminen suuresta minimistä hidastuu loppua kohti. Mitä syvempi minimi on, sen kauemmin se kestää. 7 m minimi voi kestää 200 päivää ja palautuminen 200 päivää.
Sijaissota
Sijaissota eli proxy-sota tarkoittaa sisällissotaa tai paikallista sotaa, johon ulkopuoliset valtiot ovat sekaantuneet tukien sodan vastakkaisia osapuolia. Tämä tarkoittaa, että ulkopuoliset valtiot käytännössä ovat epäsuorassa keskinäisessä sodassa sijaissodan yhteydessä, mutta enemmän tai vähemmän rauhanomaisissa suhteissa sen ulkopuolella. Ulkopuoliset valtiot voivat lähettää sijaissotaan omia taistelujoukkojaan, mutta ne myös saattavat tyytyä antamaan kalusto-, koulutus- ja tiedusteluapua sijaissodan paikallisille osapuolille.
Esimerkkejä sijaissodista ovat monet kylmän sodan aikaiset konfliktit: Yhdysvallat ja Neuvostoliitto olivat epäsuorasti vastakkain muun muassa Korean sodassa, Vietnamin sodassa ja Afganistanin sodassa. Kongon kriisi oli myös osittain Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton sijaissotaa.
Aikaisemmassa historiassa tällaista sotaa muistutti 1930-luvulla käyty Espanjan sisällissota, jossa fasistinen Italia ja natsi-Saksa tukivat nationalisteja ja kommunistinen Neuvostoliitto tasavaltalaisia.
Kioton prefektuuri
Kioton prefektuuri () on osa Kansain aluetta Honshūn saarella, Japanissa. Sen pääkaupunki on Kioto.
Kioton prefektuuri sijaitsee melkein Japanin keskellä, ja sen pinta-ala on noin 4612,71 km². Kioton pohjoispuolella sijaitsee Japaninmeri ja Fukuin prefektuuri, eteläpuolella Osakan sekä Naran prefektuurit. Idässä on Mien ja Shigan prefektuurit ja lännessä Hyōgon prefektuuri. Keskiosassa oleva Tamban ylänkö jakaa prefektuurin kahtia, minkä seurauksena sen eteläosan ja pohjoisosan ilmastot poikkeavat toisistaan huomattavasti. Eteläosassa on laaja laakso, joka avautuu kohti Osakan suurkaupunkia.
Suurimman osan historiastaan Kioto on ollut Japanin keisarillinen pääkaupunki. Kioton historia voidaan jäljittää alkaneeksi jo 500-luvulla, jolloin Aoi matsuri järjestettiin siellä ensimmäistä kertaa hyvän sadon ja sään rukoilemista varten.
Kioto ei syntynyt Japanin pääkaupungiksi. Ensimmäinen pääkaupunki oli Nara, josta se siirrettiin vuonna 741 Naran ja Kioton välissä sijaitsevaan paikkaan nimeltä Kuni-kyō. Vuonna 784 pääkaupunki siirrettiin Nagaoka-kyōhon ja vuonna 794 lopulta Heian-kyōhon eli nykyiseen Kiotoon. Kaupungin ulkomuoto on säilynyt samana tuolta ajalta asti; temppelit, kaupat sekä pyhäköt sijaitsevat samoissa paikoissa.
Vuonna 1192 Kamakura-šogunaatin perustamisen seurauksena todellinen valta siirtyi Kamakuraan. Pääkaupunkina toimi kuitenkin Kioto, vaikka siellä sijaitsevalla hallitsijalla tai hänen hallinnollaan ei ollut enää valtaa. Keisarillinen valta palautettiin hetkeksi vuonna 1333 mutta menetettiin nopeasti Ashikaga-šogunaatin perustamisen jälkeen.
Vuonna 1467 Japanin sisällissodan, Onin no ranin, seurauksena suurin osa Kiotosta paloi maan tasalle. Uusi šogunaatti perustettiin Edoon, nykyiseen Tokioon vuonna 1603.
Vallankumouksellisesta tilanteesta johtuen keisarillinen valta palautettiin jälleen vuonna 1868. Keisari Mutsuhito, joka nyt oli täydessä vallassaan, siirtyi seuraavana vuonna Tokioon, eikä keisarillinen hallinto enää palannut Kiotoon.
Vaikka toisessa maailmansodassa suuret kaupungit joutuivat pommituksen alaiseksi, säästyi Kioto tuhoavalta pommitukselta. Amerikan kuudennen armeijan päämaja sijaitsi miehityksen aikana Kiotossa.
Buddhalaisista ja šintolaisista temppeleistään ja muista historiallisista rakennuksistaan kuuluisa prefektuurin pääkaupunki on kenties Japanin suosituin kulttuurinähtävyys. Kuuluisimpia buddhalaistemppeleitä ovat Kiyomizu-dera (Puhtaan veden temppeli), Kinkaku-ji (Kultainen paviljonki) ja Ginkaku-ji (Hopeinen paviljonki). Šintolaistemppeleistä merkittävimpiä ovat Heian-jingū, joka rakennettiin vuonna 1895 keisarillisen perheen kunniaksi, sekä Yasaka jinja.
Prefektuurin pohjoisosassa Miyazussa sijaitsee kuuluisa luonnonnähtävyys Amano-Hashidate. Se on Japanin oloissa ainutlaatuinen harjukannas, joka ylittää meren lahden. Paikan nimi, "Silta taivaaseen", on peräisin siihen liittyvästä legendasta, jonka mukaan taivaansilta on kaatunut mereen. Sillan voi kertomuksen mukaan nähdä alkuperäisenä läheiseltä vuorelta, kumartumalla katsomaan omien polviensa välistä. Tämän sanotaan myös tuottavan onnea.
Espanjan pääministeri
Espanjan pääministeri on Espanjan hallituksen puheenjohtaja. Nykyinen virka muodostettiin vuoden 1978 perustuslaissa, ja sitä on 1. kesäkuuta 2018 lähtien pitänyt hallussaan Pedro Sánchez. Pääministerin virka-asuntona toimii Moncloan palatsi Madridissa.
Espanjan pääministeri tunnetaan espanjaksi nimellä "Presidente del Gobierno". Suoraan käännettynä titteli olisi ”hallituksen puheenjohtaja”, mutta suomen kielessä viranhaltijaan viitattaessa puhutaan pääministeristä.
Espanjalaiset käyttävät pääministeristä yleensä vain nimitystä "Presidente", joka muunkielisissä yhteyksissä kääntyy usein tasavallan valtionpäämiestä tarkoittavaksi presidentiksi. Tämä on joskus aiheuttanut noloja tilanteita ulkomaisten virkamiesten keskuudessa, esimerkiksi Jeb Bushin (Floridan kuvernööri ja Yhdysvaltain presidentti George W. Bushin veli) viitatessa pääministeriin tittelillä ”Espanjan tasavallan presidentti”.
Pääministeri ei ole suoraan kansan valitsema. Neljän vuoden välein pidettävien parlamenttivaalien jälkeen Espanjan kuningas ehdottaa useimmiten suurimman kannatuksen saaneen puolueen tai koalition puheenjohtajaa pääministeriksi ja edustajainhuone (parlamentin alahuone) suorittaa valinnan. Varapääministerin valitsee kuningas pääministerin ehdotuksesta.
Tämä luettelo sisältää vain Espanjan nykyisen valtiomuodon aikaiset pääministerit. Täydellinen luettelo artikkelissa luettelo Espanjan pääministereistä.
MRP Matila Röhr Productions
MRP Matila Röhr Productions Oy (toiminut myös nimellä "Matila Röhr Nordisk Oy") on suomalainen audiovisuaalisen alan tuotantoyhtiö. Sen omistavat tuottajat Marko Röhr, Ilkka Matila ja Lasse Laaksonen.
MRP on erikoistunut erityisesti pitkien elokuvien tekemiseen. Pitkien elokuvien lisäksi yhtiö tuottaa muun muassa dokumenttielokuvia. Vuonna 2018 MRP aloitti uudestaan myös draamasarjojen tuotannon. 
Yritys perustettiin 1990 nimellä Marko Röhr Productions. Vuonna 1997 yritys yhdistyi Ilkka Matilan saksalaisen tuotantoyhtiön kanssa ja nimeksi vaihdettiin MRP Matila Röhr Productions Oy.
MRP Matila Röhr Productions ja Fantasiafilmi fuusioituivat keväällä 2006, minkä jälkeen yrityksen kaikki elokuvat on tuotettu nimellä MRP Matila Röhr Productions. Yrityksen tv-toiminnot siirtyivät vuonna 2013 Eyeworks Finlandille.
Clannad
Clannad on irlantilainen folk- ja folkrock-yhtye, jonka musiikissa on vahvoja vaikutteita irlantilaisesta kansanmusiikista. Yhtye on levyttänyt sekä iirin että englannin kielellä. Tunnetuimpia kappaleita ovat "Theme from Harry's Game", "Robin (The Hooded Man) sekä "In The Lifetime".
Clannad (alun perin "Clann as Dobhar", merkitykseltään "perhe Dobhairista") on nimensä mukaisesti perheyhtye, kolme Brennania ovat sisaruksia ja kaksi Duggania heidän kaksoisenonsa. Brennanin muusikkoperheeseen kuuluu myös Enya, joka oli Clannadin jäsen vuosina 1979–1982.
Hot Lips
Hot Lips on suomalainen seksikauppaketju, -brändi ja verkkokauppa. Brändin alla toimivia seksikauppoja on yli kaksikymmentä kappaletta eri puolilla Suomea. Suurin liikkeistä sijaitsee Helsingin Itäkeskuksessa. Ketjulla on lisäksi Virossa seitsemän liikettä, joiden toiminnasta vastaa Relika Oü.
Ketjun taustalla Suomessa on vuonna 1998 perustettu HL-Property Oy. Ketjun myymälöistä Suomessa kolme on HL-Property Oy:n omistuksessa ja muut osallistuvat omina itsenäisinä yrityksinään yhteismainontaan ja ostavat tuotteita HL-Property Oy:n Tallinnassa sijaitsevan seksi- ja tukkuliikkeen kautta. Ne eivät ole HL-Property Oy:n tytäryhtiöitä eivätkä liioin franchising-sopimuksin siihen sidottuja.
Piitahna
Piitahna tai lämpötahna on elektroniikassa ja tietotekniikassa käytettävä termistä kontaktia parantava aine.
Yleisimmin käytetty aine on silikonipolymeeriä, ja sen oikea nimitys olisikin silikonitahna.
Piitahnaa käytetään esimerkiksi tietokoneen mikroprosessorin ja sen jäähdytysrivan välissä tasoittamaan metallista valmistetun rivan epätasaisuudet, toisin sanoen parantamaan mikroprosessorin ja jäähdytysrivan välistä lämmönjohtokykyä. Myös muiden runsaasti lämpöä tuottavien puolijohdekomponenttien kuten tehotransistorien ja jänniteregulaattorien kanssa käytetään piitahnaa. Piitahnasta on kehitetty myös vaativampaan käyttöön soveltuvia aineita, joissa pii on korvattu metallilla, kuten hopealla, tai keraamisilla yhdisteillä.
Louis Kahn
Louis Kahn (syntyjään "Itze-Leib Schmuilowsky", 20. helmikuuta 1901 Kuressaare, Saarenmaa, Viro – 17. maaliskuuta 1974 New York, Yhdysvallat) oli virolaissyntyinen yhdysvaltalainen arkkitehti ja Pennsylvanian yliopiston professori vuodesta 1955. Hän kehitti oman arkkitehtuurifilosofiansa, jota ilmentävät "Trentonin kylpylä" (1956) ja "Richard Laboratories" (Richards Medical Research Building) Philadelphiassa, jossa on myös hänen asemakaavoihinsa pohjautuvia alueita.
Kahn oli modernistisen arkkitehtuurin ihailluimpia ja kiistellyimpiä arkkitehteja. Hän käytti töissään kubistisia muotoja, tetraedrejä, neliöitä ja pyramideja. Hänen töitään ovat muun muassa tiili- ja lasirakentamista edustava "Yale Art Gallery" New Havenissa ja betoninen Bristolin kaupungintalo.
Gamma Cassiopeiae -muuttuja
Gamma Cassiopeiae -muuttuja (lyhenne GCAS) on kirkkaudeltaan epäsäännöllisesti muuttuva tähti. Tällaisen kirkkaus vaihtelee jopa 1,5 magnitudia tähdestä tulevan kaasun ulosvirtauksen takia. Ulosvirtaus aiheutuu tähden nopeasta pyörimisestä. Näiden tähtien spektriluokka on BeIII -- BeIV, ja ne ovat pääsarjan tähtiä tai jättiläistähtiä.
Prototyyppi on Gamma Cassiopeiae, mutta Pleijadien Pleione on myös tämän tyypin edustaja. Nämä tähdet ovat joko muuttuvia Be-tähtiä, joiden spektrissä on kirkkaita viivoja (emissioviiva-B -tähdet) ja joiden päiväntasaajan ympärillä on tähdestä sinkoutunut kaasurengas, tai kuoritähtiä, joissa keskustähdestä sinkoutunut kaasu muodostaa vaipan koko tähden ympärille.
Spede-Tuotanto
Spede-Tuotanto Oy on Spede Pasasen vuonna 1993 perustama tuotantoyhtiö. Pasanen myi yhtiön viikkoa ennen kuolemaansa helsinkiläiselle pankkiiriliike Sofi Oy:lle 3,9 miljoonan euron hintaan .