Malawi
Malawin tasavalta eli Malawi (entinen Njassamaa) on lähes 17 miljoonan asukkaan sisämaavaltio eteläisessä Afrikassa. Sen rajanaapureita ovat Sambia, Tansania ja Mosambik. Idässä sitä rajoittaa myös yli 500 kilometriä pitkä Njassajärvi. Maa itsenäistyi brittien siirtomaavallasta vuonna 1964. Se oli 30 vuotta yhden puolueen hallitsema, kunnes maassa järjestettiin vuonna 1994 ensimmäiset monipuoluevaalit.
Malawin väestöstä 90 prosenttia elää kotitarveviljelystä, ja maatalous tuottaa tärkeimmät vientituotteet, ennen kaikkea tupakkaa, teetä ja sokeria. Kaivannaisista esimerkiksi uraani kuuluu keskeisiin vientituotteisiin. Kuivuus on aiheuttanut siellä suuria ongelmia. Maa lukeutuu Yhdistyneiden kansakuntien vähiten kehittyneiden maiden listalle. Huomattava enemmistö väestöstä kärsii äärimmäisestä köyhyydestä. Maailmanpankin vuoden 2014 tilaston mukaan reaalinen bruttokansantulo (BKTL, Atlaksen metodi) oli keskimäärin vain 250 dollaria vuodessa henkeä kohden, mikä oli tilastossa maailman alhaisin maakohtainen lukema (sija 213/213). Ostovoimakorjattu (PPP) lukema oli 780 USD vuodessa henkeä kohden (maailman 3. alhaisin lukema, maakohtainen sijoitus 211/213).
Malawi on kapea itä–länsi-suunnassa ja pitkä pohjois–etelä-suunnassa. Valtion halki kulkee Itä-Afrikan hautavajoama, ja sen pohjalla on Malawi- eli Njassajärvi, joka on tunnettu endeemisistä kirjoahvenlajeistaan. Njassajärvestä etelään laskee Shirejoki, joka yhtyy myöhemmin Sambesiin. Hautavajoaman molemmin puolin kohoavat ylänköalueet, samoin järven eteläpuolella.
Malawin ilmasto on vaihteleva suurten korkeuserojen takia. Shiren laakso on vain noin 180 metrin korkeudella merenpinnasta, ja siellä vallitsee kuuma trooppinen ilmasto. Vuoristoalueet ovat Afrikan sateisimpia, siellä sataa vuosittain 1 500–2 000 millimetriä.
Malawissa on kaksi Unescon maailmanperintökohdetta: Chongoni-vuoren kalliomaalausalue ja Malawijärven kansallispuisto. Kaikkiaan maassa on yhdeksän kansallispuistoa.
Malawissa on tavattu yli 170 nisäkäslajia, joiden joukossa ovat viisi suurta eli puhveli, norsu, leijona, leopardi ja sarvikuono. Lintulajeja on nähty lähes 650. Njassajärvessä elää yli tuhat kalalajia, joista viittäsataa ei tavata missään muualla. Kämmeköitä on yli neljäsataa lajia.
Ennen bantuekspansiota nykyisen Malawin alueen arvellaan olleen harvaan asuttua seutua, jossa kulki metsästäjä-keräilijöitä. Bantuja alkoi asettua alueelle noin 900-luvulla. Mahtava Maravin bantuvaltio hallitsi Malawia ja lähiseutuja 1400-luvun lopulta 1800-luvulle asti.
David Livingstone kävi Malawijärvellä vuonna 1859 ja antoi sille nimeksi Njassajärvi, minkä mukaan myös nykyinen Malawi tunnettiin Britannian siirtomaana nimellä Njassamaa. Pastori John Chilembwe johti vuonna 1915 väkivaltaista kansannousua maan hedelmällisessä eteläosassa, jossa afrikkalaiset olivat menettäneet paljon maata valkoisille uudisasukkaille. Tohtori Hastings Banda johti maan oppositioliikettä, joka vastusti valtioliittoa valkoisten hallitsemaan Keski-Afrikan liittovaltion kanssa. Malawi oli Britannian protektoraatti vuosina 1891–1953 ja sen jälkeen osa Rhodesian ja Njassamaan liittovaltiota, kunnes se itsenäistyi vuonna 1964 Commonwealth realmina, valtiona, jonka valtionpäämiehenä oli vielä Yhdistyneen kuningaskunnan monarkki Elisabet II. Itsenäistymisen aikainen pääministeri Hastings Banda nimitettiin presidentiksi vuonna 1971 ja hänen virkansa muutettiin pian elinikäiseksi. Maassa oli yksipuoluejärjestelmä 30 vuotta.
Malawi on kärsinyt kuivuuden ja huonon hallinnon takia nälänhädästä vuosina 2002 ja 2005.
Malawi on presidentiaalinen tasavalta ja siirtyi monipuoluejärjestelmään vuonna 1994. Presidentti valitaan joka viides vuosi, ja hän johtaa sekä maata että hallitusta. Pääministerin virkaa ei ole. Parlamentissa on 193 jäsentä, ja se valitaan viiden vuoden välein. Varapresidentti valitaan samoissa vaaleissa kun presidentti, minkä lisäksi presidentti voi nimittää toisen varapresidentin, mutta tämän on edustettava eri puoluetta kuin presidentti itse.
Hastings Bandan jälkeen ensimmäisissä monipuoluevaaleissa presidentiksi valittiin Bakili Muluzi Yhdistyneestä Demokraattipuolueesta (UDF). Hänet valittiin myös toiselle kaudelle vuonna 1999. Vuoden 2004 vaalien voittajaksi julistettiin UDF:n ehdokas Bingu wa Mutharika, mutta vaalien rehellisyyttä on epäilty. Mutharika uusi voittonsa myös vuonna 2009. Pian valintansa jälkeen Mutharika erosi UDF:stä ja perusti oman puolueen, Demokraattisen edistyspuolueen (Democratic Progressive Party, DPP).
Mutharika kuoli sydänkohtaukseen huhtikuussa 2012. Hänen seuraajakseen tuli varapresidentti Joyce Banda, joka oli eteläisen Afrikan ensimmäinen naispresidentti. Banda hävisi vuoden 2014 vaalit edeltäjänsä veljelle, Peter Mutharikalle.
Vuonna 2009 valitussa parlamentissa Demokraattisella edistyspuolueella (DPP) on 113 paikkaa, riippumattomilla 32 paikkaa, UDF:llä 17 paikkaa, Malawin kongressipuolueella (MCP) 27 paikkaa ja pienpuolueilla kolme paikkaa. Yhteensä 192 kansanedustajasta 40 eli noin viidennes on naisia.
Malawi jakautuu kolmeen alueeseen (Pohjoiseen, Keskiseen ja Eteläiseen alueeseen), jotka on vuorostaan jaettu yhteensä 28 piirikuntaan. Piirikunnat jakautuvat erilaisiin yhä pienempiin yksiköihin, joita on yli 300.
Malawi kuuluu YK:n luetteloon maailman vähiten kehittyneistä maista.
Malawin talous on suuresti riippuvainen maataloudesta. 90 prosenttia väestöstä elää kotitarveviljelystä ja yli kolmannes bruttokansantuotteesta ja 90 prosenttia vientituloista tulee maataloustuotteista, ennen kaikkea tupakasta, teestä ja sokerista. Myös uraani on 2010-luvulla lukeutunut keskeisiin vientituotteisiin. Maailmanpankin mukaan Malawin ulkomainen apu, varsinkin Maailmanpankin tuki, on tärkeää Malawin kansantaloudelle.
YK:n kehitysohjelma UNDP:n laskemalla inhimillisen kehityksen indeksillä (Human Development Index, HDI) mitattuna Malawi oli vuonna 2007 sijalla 160 yhteensä 185 arvioidusta maasta. Vuonna 2014 keskimääräinen elinajanodote oli 60 vuotta ja lapsikuolleisuus 48 lasta tuhatta elävänä syntynyttä kohti. Orpoja on miljoona, joista 560 000 AIDSin jäljiltä. Vuonna 2013 aikuisista noin 10 prosenttia oli HIV-positiivisia.
Vuonna 2003 arvioitiin, että Malawi saavuttaa vuoteen 2015 mennessä kahdeksasta kolme: se pystyy parantamaan juomaveden saatavuutta, pienentämään lapsikuolleisuutta ja lisäämään peruskoulutuksen saatavuutta. Myös äärimmäisen köyhyyden vähentäminen on mahdollista tavoitteen mukaan, mutta äitien kuolleisuuteen liittyvä tavoite jäänee saavuttamatta.
Malawin merkittävimmät luonnonvarat ovat kalkkikivi, uraani, kivihiili ja bauksiitti. Merkittävin vientituote on tupakka, josta saadaan puolet vientituloista.
Matkailijat tulevat Malawiin ennen kaikkea Njassajärven ja muiden luontokohteiden houkuttelemina. Nyikan kansallispuisto on tunnettu kasvillisuudestaan, etenkin orkideoista, sekä seeproista ja antiloopeista.
Malawissa on yhteensä 32 lentokenttää, joista kuudella on päällystetty kiitotie. Vesiliikennettä on Shirejoella ja Njassajärvellä. Tärkeimmät sisävesisatamat ovat Chipoka, Monkey Bay, Nkhata Bay, Nkhotakota ja Chilumba. Maahan on viikoittainen höyrylaivayhteys Mosambikista ja lisäksi lauttayhteys Tansanian puolelta.
Malawissa oli vuonna 2007 yhteensä 16 450 kilometriä maanteitä ja 1 262 kilometriä rautateitä. Vuonna 2002 avattiin pitkän tauon jälkeen rautatieyhteys Malawin keskiosista Mosambikin poikki Intian valtameren rannalle Nacalan satamakaupunkiin.
Malawi on yksi Saharan eteläpuolisen Afrikan tiheimmin asuttuja valtioita. Maan pääkaupunki Lilongwessä on lähes 980 000 asukasta, Blantyressä on noin 850 000.
Malawi on saanut nimensä maravi-bantukansalta, joka tuli alueelle 600 vuotta sitten Kongon suunnalta bantuekspansion yhteydessä. Maravit jakaantuivat edelleen chewa- ja njanja-kansoiksi, ja heimojen väliset erimielisyydet ja laajamittaiset muutot olivat yleisiä 1800-luvulle asti. Nykyisin heimoidentiteetti ei ole enää yhtä merkitsevä kuin ennen ja yhteinen, malawilainen identiteetti on voimistumassa. Chewat ovat enemmistönä maan keski-, njanjat etelä- ja tumbukat pohjoisosassa.
Suuri osa väestöstä on chewoja, loput njanjoja, n’goneja, tumbukoita, lomweja ja islaminuskoisia yaolaisia. Vuoden 1998 väestönlaskennassa kristittyjä oli 80 prosenttia, muslimeita 13 prosenttia. Chichewan kieli oli silloin äidinkieli 57,2 prosentilla väestöstä. Muut suuret kielet olivat njandžojen puhuma njandža (12,8 %), yaolaisten puhuma chiyao (10,1 %) sekä chitumbuka (9,5 %). Nimien etuliite ”chi” tarkoittaa kieltä: chitumbuka on tumbukoiden kieli.
"Ethnologue: Languages of the World" -teoksessa vuodelta 2015 listataan 16 Malawissa käytettyä elävää kieltä.
Malawilainen perinteinen musiikki on saanut vaikutteita eri puolilta, niin Etelä-Afrikan zuluilta kuin Tansanian yaoilta. Perinteisiä soittimia ovat erilaiset rummut, ksylofonia muistuttava mambilira ja helistimet, joita voidaan kiinnittää myös tanssijoiden jalkoihin ja käsivarsiin.
Perinteisiin kankaiden koristelumenetelmiin kuuluu batiikki. Maan kuvataiteilijat ovat tehneet moderneja batiikkitöitä sekä kivi- ja puukaiverruksia. Tunnetuimpia nimiä ovat Cuthy Mede, Kay Chirombo, Willie Nampeya ja Louis Dimpwa.
Malawissa, kuten muuallakin Afrikassa, on vahva kansantarinoiden perinne. Monet modernit kirjailijat joutuivat elämään maanpaossa Bandan valtakaudella ja palasivat Malawiin vasta 1990-luvun puolivälissä. Melkein kaikki kirjallisuus julkaistaan englanniksi. Tunnetuimpia runoilijoita ovat Frank Chipasula ja Steve Chimombo. Legson Kayira on kirjoittanut puoliomaelämäkerrallisia teoksia matkoista Afrikassa jo 1970-luvulla. Nykyisin Yhdysvalloissa työskentelevä Paul Tiyambe Zeleza on kirjoittanut parikymmentä tietokirjaa ja kolme kaunokirjallista teosta.
Malawin kattavin viestintäväline on radio. Kansallisen yleisradioyhtiön nimi on Malawi Broadcasting Corporation, MBC. Sen lisäksi maassa toimii neljä kaupallista ja yksi katolisen kirkon omistama radiokanava. Televisiotoiminta alkoi vuonna 1998. Maassa ilmestyy kaksi päivittäistä ja yksi viikoittainen englanninkielinen lehti, ja lisäksi kuukausittain ilmestyy chichewan- eli njandžankielinen "Boma Lathu".
Malawi on osallistunut kesäolympialaisiin kahdeksan kertaa alkaen vuodesta 1972. Se boikotoi sekä vuoden 1976 että 1980 kisoja: edellisiä yhdessä muiden Afrikan maiden kanssa Etelä-Afrikan apartheid-politiikan takia ja jälkimmäisiä 60 muun maan kanssa Neuvostoliiton Afganistanin-miehityksen vuoksi. Malawin urheilijat eivät ole saaneet olympiamitaleita.
Suosittuja joukkueurheilulajeja ovat jalkapallo, kriketti ja rugby. Malawin jalkapallomaajoukkue sai pronssia Afrikan-mestaruuskisoissa vuonna 1987. Krikettijoukkue on liittynyt kansainväliseen lajiliittoon vasta vuonna 2003. Se nousi Afrikan kolmosdivisioonasta kakkosdivisioonaan vuonna 2010, mutta putosi kolmoseen vuonna 2014.
Maassa on viisi kenttää, joilla pelataan kansainvälisiä otteluita: kolme Blantyressä, yksi Lilongwessä ja yksi Mpingwessä. Verkkopallossa Malawi sijoittuu maailmanlistalla viidenneksi 25 maan joukossa (tilanne toukokuussa 2015).