E-vitamiini
E-vitamiini on yksi ihmisen tarvitsemista rasvaliukoisista vitamiineista. E-vitamiineihin kuuluu useita toisiaan muistuttavia molekyylejä. E-vitamiiniaktiivisuus on neljällä tokoferolilla ja neljällä tokotrienolilla. Biologinen aktiivisuus on suurin α-tokoferolilla, joten ruoka-aineiden E-vitamiinipitoisuudet ilmaistaan α-tokoferoliekvivalentteina (α-TE).
E-vitamiini toimii elimistössä antioksidanttina, joka suojelee kehon soluja ja rasvahappoja aineenvaihdunnassa syntyvien vapaiden radikaalien haittavaikutuksilta. Se on ainoa rasvaliukoinen vitamiini, joka toimii kehossa antioksidanttina. Tämän takia sillä on ainutlaatuinen kyky suojata elimistön rasvahappoja hapettumiselta ja lipidien tuhoutumiselta. Tokoferoleja on ihmisen veressä ja kudoksissa.
Nykyään vakavat E-vitamiinin puutostilat ovat harvinaisia.
Säännöllinen käyttö yli 1 000 mg päivässä voi johtaa E-vitamiinin liikasaantiin ja siihen liittyen K-vitamiinin puutteeseen josta seuraa verenvuotoja. E-vitamiinin nauttiminen ravintolisinä on joissain tutkimuksissa todettu lisäävän kuolleisuutta. Sen sijaan antioksidanttipitoinen ruoka on yleensä terveellistä.
E-vitamiini toimii elimistössä antioksidanttina. Se suojelee kehon soluja ja rasvahappoja aineenvaihdunnassa syntyvien vapaiden radikaalien haittavaikutuksilta. E-vitamiini on ainoa rasvaliukoinen vitamiini, joka toimii kehossa antioksidanttina. Tämän takia sillä on ainutlaatuinen kyky suojata elimistön rasvahappoja hapettumiselta ja lipidien tuhoutumiselta. Tokoferoleja on ihmisen veressä ja kudoksissa. C-vitamiini tehostaa E-vitamiinin antioksidanttisia vaikutuksia.
Tutkimuksissa on huomattu, että riittävä E-vitamiinin saanti saattaa pienentää riskiä sairastua verenkierrollisiin sairauksiin ja syöpään. E-vitamiinilla saattaa olla rooli myös immuunijärjestelmän toiminnassa ja DNA:n korjauksessa.
Laajassa 957 740 iältään 30-vuotiasta tai vanhempaa aikuista kattaneessa aineistotutkimuksessa on tarkasteltu ALS-taudin ja E-vitamiinin saannin välistä yhteyttä. Johtopäätökset perustuivat Amerikan syöpäyhdistyksen vuonna 1982 keräämään aineistoon. Vuosina 1989−1998 osallistujista 525 kuoli ALS:iin. E-vitamiinia säännöllisesti yli 10 vuotta käyttäneiden kuolleisuus ALS:iin oli huomattavasti alentunut, 62 prosenttia verrattuna E-vitamiinia käyttämättömiin. Lyhyemmälläkin vuosia jatkuneella käyttöajalla havaittiin vaikutusta. C-vitamiinin tai monivitamiinivalmisteiden osalta ei havaittu vaikutusta. Tutkimuksessa oli rajoituksia (havaintojen suunnittelu, kysely kertaluontoisesti, muiden lisäravinteiden käyttö, ei yksityiskohtia annoskoosta), mutta se on kuitenkin edesauttanut pohdintoja jatkuvan käytön hyödyistä. Erillisessä tutkimuksessa, ruokailutottumuskyselyt annettiin 132 ALS-potilaalle ja 220 iän ja sukupuolen mukaan valitulle verrokkihenkilölle. Korkeimpia ja matalimpia tertiilejä verrattaessa, niillä henkilöillä joilla oli korkeimmat monityydyttymättömän rasvan ja E-vitamiinin saannit, oli vastaavasti 60 % ja 50 % pienempi riski sairastua ALS:iin. Tulosten mukaan E-vitamiinilla ja monityydyttymättömillä rasvahapoilla on synergistinen yhteisvaikutus riskin pienentämisessä.
Oheisessa taulukossa on Suomen ravitsemusneuvottelukunnan virallinen päivittäinen saantisuositus α-tokoferolille. Suomalaiset saavat E-vitamiinia keskimäärin riittävästi: naiset 8,1 mg/vrk ja miehet 10,3 mg/vrk. Lähes puolet saadaan ravintorasvoista ja viljavalmisteista.
Auringonkukkaöljy on ylivoimaisesti paras E-vitamiininlähde. Jo 1,5 ruokalusikallista auringonkukkaöljyä päivässä takaa riittävän E-vitamiinin saannin. Myös muut kasviöljyt, margariinit, oliivit, siemenet ja pähkinät sisältävät runsaasti E-vitamiinia.
Nykyään vakavat E-vitamiinin puutostilat ovat harvinaisia. Niitä on havaittu ihmisissä ainoastaan keskosilla, rasvan imeytymishäiriöstä tai harvinaisesta perimän geenivirheestä kärsivillä henkilöillä. Sinkin puutos laskee veren E-vitamiinipitoisuutta. E-vitamiinin puute altistaa erilaisille neurologisille muutoksille. Puutostilan oireita ovat ataksia (tasapainon ja koordinaatiokyvyn heikkeneminen), ääreishermoston vauriot, lihasheikkous ja silmän verkkokalvon vauriot.
E-vitamiinin puute voi aiheuttaa:
Eläintutkimuksissa on huomattu, että E-vitamiini toimii antikoagulanttina. Tästä syystä liiallista E-vitamiinin saantia tulisi välttää, koska se saattaa altistaa erilaisille verenvuotosairauksille varsinkin aspiriinin käytön yhteydessä. Säännöllinen käyttö yli 1 000 mg päivässä voi johtaa E-vitamiinin liikasaantiin ja siihen liittyen K-vitamiinin puutteeseen josta seuraa verenvuotoja.
E-vitamiinin nauttiminen ravintolisinä on joissain tutkimuksissa todettu lisäävän kuolleisuutta. Sen sijaan antioksidanttipitoinen ruoka on yleensä terveellistä.
Tieteellisen Annals of the Internal Medicine -lehden pääkirjoituksessa 17. joulukuuta 2013 arvosteltiin voimakkaasti lisäravinteita viitaten lehdessä julkaistuihin ja muihin tutkimusyhteenvetoihin. Monet satunnaistetut kliiniset kokeet ovat osoittaneet, että mm. E-vitamiini ravintolisinä lisää kuolleisuutta (ks. antioksidanttiparadoksi) ja viitatun lähteen mukaan monivitamiinivalmisteista ei ole selvää hyötyä.
JAMA-lehdessä julkaistu 68 satunnaistetun kokeen yhteenveto (232 606 osanottajaa, 385 julkaisua) osoitti, että beetakaroteeni- sekä A- ja E-vitamiinilisät saattavat lisätä kuolleisuutta.
Cochrane Database Syst Review'n 78 satunnaistetun kokeen yhteenvedossa (296 707 osanottajaa) kiinteiden vaikutusten malleissa todettiin luotettavasti antioksidanttien lisäävän kuolleisuutta. Luotettavimpien tutkimusten yhteenvedossa beetakaroteeni- ja E-vitamiinilisät lisäsivät kuolleisuutta.
Voi ja munan keltuainen ovat ainoat ravintoaineet jotka sisältävät E-vitamiinia eivätkä sisällä fytiinihappoa.