hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Isoterminen ilmakehä
Isoterminen ilmakehä on fysikaalinen malli gravitaatiokentässä olevalle ilmakehälle, jossa vallitsee kauttaaltaan sama lämpötila. Malli olettaa, että ilmakehän luo pelkästään yksi ideaalikaasu.
Isotermistä ilmakehää voidaan tarkastella tilastollismekaanisesti. Tilavuuselementin paino (kts. kuva) on tasapainossa paine-eron korkeuden d"h" yli kanssa. Elementin alapuoli on paineessa "p" ja yläpuoli paineessa "p" + d"p". Newtonin ensimmäisestä laista saamme voimille:
Emme voi ratkaista (1) sellaisenaan, koska formula_4, eli tiheys on korkeuden funktio. Tarvitsemme siis tiheyden paineen "p" funktiona. Tätä varten käytämme ideaalikaasun tilanyhtälöä formula_5, missä n = kaasuhiukkasten määrällinen tiheys, k = Boltzmannin vakio ja T = absoluuttinen lämpötila. Jos hiukkasten keskimassa on "m", on formula_6, josta
Integroidaan 0:sta "h":hon
josta
Kaavoista (2) ja (3) havaitaan, että isotermiselle ilmakehälle "p" ja formula_11 heikkenevät eksponentiaalisesti korkeuden funktiona. Niissä esiintyy myös Boltzmannin tekijä, jossa energia formula_12, mikä on odotettavaa, koska "mgh" on kaasuhiukkasten potentiaalienergia (kun "h" on pieni).
Tämä malli toimii erittäin hyvin maan ilmakehälle.
Mallilla on useita seurauksia:
Tokitsukaze
Tokitsukaze () oli keisarillisen Japanin laivaston Kagerō-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Uragan telakalta osana vuoden 1937 laivasto-ohjelmaa. Sen köli laskettiin 20. helmikuuta 1939 ja alus laskettiin vesille saman vuoden lopulla 10. marraskuuta. Alus valmistui 15. joulukuuta 1940.
"Tokitsukaze" suojasi 3. maaliskuuta 1943 joukkojenkuljetussaattuetta Rabaulista kohti Laeta. Liittoutuneiden lentokoneet hyökkäsivät saattueen kimppuun (Bismarckin meren taistelu) ja upottivat kaikki kuljetuslaivat sekä useita saattoaluksia. "Tokitsukaze" sai osuman, joka tappoi 19 miestä, ja laiva hylättiin, vaikka se ei uponnutkaan. Liittoutuneiden lentokoneet upottivat tyhjän hylyn 4. maaliskuuta 100 kilometriä Finschhafenista kaakkoon.
Urakaze
Urakaze () oli keisarillisen Japanin laivaston Kagerō-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin Fujinagata Shipbuildingilta osana vuoden 1937 hankintoja. Sen köli laskettiin 11. huhtikuuta 1939 ja alus laskettiin vesille 19. huhtikuuta 1940. Alus otettiin palvelukseen vielä saman vuoden lopulla 15. joulukuuta.
"Urakaze" lähti 16. marraskuuta 1944 Bruneista kohti Kurea. Alus suojasi yhdessä "Yahagin", "Hamakazen", "Isokazen" ja "Yukikazen" kanssa taistelulaiva "Yamatoa", "Nagatoa" ja "Kongoa". Alukseen osui 21. marraskuuta 1944 120 kilometriä Formosan Keelungista luoteeseen Yhdysvaltain laivaston sukellusvene "USS Sealionin" laukaisema torpedo, jonka aiheuttama räjähdys tuhosi aluksen, vieden mukanaan koko miehistön sekä 17. hävittäjäviirikön komentajan Tanii Tamotsun.
Blessed Ravings
Blessed Ravings on Kyyria-yhtyeen ensimmäinen täyspitkä albumi vuodelta 1994. Levy äänitettiin Helsingissä. Tuottajana Kyyria. Levy julkaistiin uudelleen remasteroituna versiona 1998., jolloin levylle lisättiin lähes kaikki Kyyrian siihen mennessä vain singleillä julkaistut kappaleet.Kappale "Only Eyes Behind" julkaistiin myös kokoelmalevyllä "Metal Rock Cavalcade 1".
Yūgumo-luokka
Yūgumo-luokka () oli keisarillisen Japanin laivaston hävittäjäluokka, jonka alukset valmistuivat vuosina 1941–1944. Luokka muistuttaa edeltänyttä "Kagerō-luokkaa", erona on erilaiset komentosillat ja Yūgumo-luokassa käyttöön otetut uudet tykkitornit, jotka mahdollistivat 75 asteen korotuskulman ja siten ne soveltuivat ilma-ammuntaan. Yūgumo-luokka kuului ensimmäisen luokan tyypin A-hävittäjiin.
Luokka muistutti ulkonäöltään Kagerō-luokan aluksia. Näkyvimpiä eroja olivat Yūgumo-luokan hieman pidempi runko ja virtaviivaisemmaksi muutettu komentosillan rakenne, joka vakautti laivaa entisestään. Lisäksi Yūgumo-luokan laivojen tykkien tornit muutettiin tyyppi D:n torneiksi, joka mahdollisti tykeille jopa 75 asteen korotuksen (Kagerō-luokalla vain 55 astetta). Tämä muutos johtui sodan myötä kasvaneesta tarpeesta torjua lentokoneita. 25 millimetrin ilmatorjuntatykkien määrän piti olla sama kuin Kagerō-luokalla, mutta jo ensimmäisinä valmistuneille aluksille asennettiin ylimääräinen kaksiputkinen sillan eteen ja myöhemmin valmistuneilta aluksilta poistettiin tykkitorni numero 2 ja korvattiin se kahdella kolmiputkisella rinnakkain asetetulla 25 millimetrin ilmatorjuntatykillä. Vuonna 1944 palveluksessa olleille aluksille lisättiin vielä 14 25 millimetrin ilmatorjuntatykkiä, jolloin kokonaismääräksi nousi 28 tykkiä.
Tyynenmeren sodan aikana Yūgumo-luokan hävittäjät oli sijoitettu 2., 10., 31. ja 32. hävittäjädivisioonaan. Vuonna 1945 ainoana jäljellä ollut "Asashimo" oli sijoitettuna 21. hävittäjädivisioonaan ja seurasi "Yamatoa" sen viimeisellä matkalla. Luokan laivoista "Naganami" keräsi parhaimman taistelutuloksen, mutta "Takanamin" viimeinen taistelu Tassafarongan lähellä oli urheudessaan omaa luokkaansa.
Yūgumo-luokan tappiot olivat hyvin tyypilliset japanilaisille hävittäjille – kaikki 20 upotettiin. Huomioitavaa kuitenkin on, että 19 laivasta vain neljä upposi pintataistelussa, johon ne oli alun perin suunniteltu. 10 laivaa upposi liittoutuneiden lentokoneiden pommituksissa (mukaan lukien "Kiyoshimo", jonka viimeisteli amerikkalainen partiovene). Lopuista viisi upposi sukellusveneiden torpedoihin ja yksi ajettuaan miinaan. Kaikkiaan viisi Yūgumo-luokan alusta upposi kokonaan miehistöineen, mikä osoittaa jopa parhaimpien japanilaisten hävittäjien haavoittuvuuden.
Julio César Cáceres
Julio César Cáceres López (s. 5. lokakuuta 1979, San José de los Arroyos, Paraguay) on paraguaylainen jalkapalloilija. Puolustajana pelaava Cáceres edustaa tällä hetkellä espanjalaista Gimnàstic de Tarragonaa.
Cáceresin ensimmäinen seura oli Olimpia Asunción, jossa hän voitti Paraguayn mestaruuden 1999 ja 2000 sekä Copa Libertadoresin vuonna 2002 ja Recopa Sudamericanan 2003. Ranskalainen FC Nantes Atlantique osti hänet vuonna 2004, jossa peliuran käynnistyminen viivästyi loukkaantumisen takia. Cáceresin parannuttua Nantesilla oli uusi valmentaja, jolta hän ei saanut paljoa peliaikaa avauskokoonpanossa. Tämän vuoksi Cáceres oli lainassa Brasiliassa Clube Atlético Mineirossa kauden 2005–2006. 2006 hän siirtyi River Plateen ja sieltä edelleen Espanjan Primera Divisiónin Gimnàsticiin.
Cáceres teki debyyttinsä Paraguayn A-maajoukkueessa 20. kesäkuuta 2002 Englantia vastaan. Hän on pelannut vuosien 2002 ja 2006 MM-kisoissa kaikkiaan seitsemän ottelua. Cáceres on pelannut 35 maaottelua, joissa on tehnyt kaksi maalia .
Márkos Vamvakáris
Márkos Vamvakáris (, 10. toukokuuta 1905 – 8. helmikuuta 1972) oli kreikkalainen rebetiko-muusikko.
Vamvakáris syntyi Sýroksen saarella katoliseen perheeseen. 12-vuotiaana hän siirtyi Pireukseen, jossa hän oppi myös soittamaan busukia ja säveltämään lauluja. Hänen ensimmäinen rebetiko-julkaisunsa oli "Na 'rchósouna vre mátia mou" vuodelta 1934. Vamvakáriksen yhtyeeseen kuuluivat hänen lisäkseen Giórgos Bátis, Anéstos Deliás ja Strátos Pagioumtzís.
Vamvakáriksen lauluja ovat myöhemmin laulaneet muiden muassa Grigóris Bithikótsis ja Strátos Dionysíou.
Škoda Roomster
Škoda Roomster on Škoda vuosina 2006–2015 valmistama tila-automalli. Se esiteltiin maaliskuussa 2006 Geneven autonäyttelyssä. Syksyllä 2006 Škoda esitteli Roomsteriin perustuvan pienen pakettiauton nimeltä Škoda Praktik. Keula ja ohjaamo B-pilariin asti muistuttaa pitkälti Roomsteria, mutta takapenkit on korvattu yhtenäisellä tavarankuljetustilalla.
Roomster on linjoiltaan kilpailijoitaan pyöreämpi. Erikoista Roomsterissa ovat erittäin ohuet A-pilarit, joiden ansiosta kuljettajan näkyvyys on erittäin hyvä. Roomster on myös ainoa auto, joka ei perustu täysin Volkswagenin alustaan sen jälkeen, kuin Škoda liitettiin Volkswagen Groupiin. Se perustuu suurelta osin A4 (PQ34) alustaan. Sillä on kuitenkin yhteisiä osia nykyisen Škoda Fabian ja edellisen Škoda Octavian kanssa.
Roomster kilpailee samassa luokassa mm. Opel Merivan, Nissan Noten,Citroën C3 Picasson ja Kia SOULin kanssa.
Roomster pohjautuu samannimiseen konseptiautoon, joka esiteltiin syyskuussa 2003 Frankfurtin autonäyttelyssä. Konsepti oli hieman lyhyempi (4055 mm) kuin tuotantomalli (4205 mm), mutta sen akseliväli oli pidempi (2710 mm) kuin tuotantoversiossa (2617 mm). Konseptissa oli etumatkustajan puolella vain yksi liukuovi, joka ei jäänyt tuotantoversioon.
Škoda Roomsterissa on ns. VarioFlex-takaistuinjärjestelmä. Takana on kolme erillistä istuinta. Istuimet voi taittaa etuistuinten selkänojia vasten, poistaa yhden tai kaikki istuimet tai siirtää istuimia pituussuunnassa. Kun keskimmäinen istuin on irrotettu, voi reunapaikkojen istuimia siirtää eteen- tai taaksepäin tai jopa sivusuunnassa keskemmälle.
EuroNCAP-törmäystestissä vuoden 2006 lopulla auto sai täydet viisi tähteä. Samalla se oli ensimmäinen Škoda, jolle annettiin täydet pisteet matkustajien turvallisuudesta. Lapsimatkustajien turvallisuudesta tähtiä tuli neljä viidestä ja jalankulkijaturvallisuudesta tähtiä tuli kaksi (max neljä).
Roomsterin kasvojenkohotus esiteltiin Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2010. Uudistuneen mallin myötä moottorit vaihtuivat moderninpiin turboahdettuihin bensiini- (1.2 TSI) ja dieselmoottoreihin (1.2 TDI ja 1.6 TDI). Aluksi tosin Suomessa myytiin facelift Roomsteria myös parilla vapaastihengittävällä bensiinimoottorilla. Myöhemmin ne korvattiin uudella 63 kW:n tehoisella 1.2 TSI-moottorilla. Roomster oli Fabian kanssa ensimmäinen konsernin auto, joka sai tämän pienen uutuuden. Faceliftin yhteydessä Roomster sai myös tehokkaamman 1.2 TSI:n yhteyteen DSG-automaattivaihteiston.
Roomsterin varustetasot ovat Classic, Ambiente, GreenLine, Elegance, Active ja Scout. Classic on saatavana vain pienemmän 1.2 TSI:n, 1.2 TDI:n ja pienemmän 1.6 TDI:n kanssa ja GreenLine on aina 1.2 TDI-moottorilla. Scout-varustetason saa vain 1.6 TDI:n (77 kW) tai 1.2 TSI:n (77 kW) yhteyteen.
Škoda Roomsteria myytiin vuonna 2010 yhteensä 190 kappaletta, joista 57 oli rekisteröity pakettiautoiksi. Kasvua oli 33 % edellisestä vuodesta, mutta silti Roomster on selvästi heikoimmin myyvä Škoda.
Dallasin sinfoniaorkesteri
Dallasin sinfoniaorkesteri () on Dallasissa, Texasissa toimiva yhdysvaltalainen sinfoniaorkesteri. Se pitää konserttinsa lähinnä Meyerson Symphony Centerissä.
Dallasin sinfoniaorkesteri aloitti toimintansa vuonna 1900. Se keskeytti toimintansa vuosiksi 1914-1918 ja 1941-1945. Kun orkesteri perustettiin uudelleen vuonna 1945, sen ylikapellimestariksi kutsuttiin unkarilainen Antal Doráti. Nykyinen musiikillinen johtaja ja ylikapellimestari on Andrew Litton, jonka viimeinen kausi 2005-2006 kuitenkin on.
Patrick Tambay
Patrick Tambay (s. 25. kesäkuuta 1949 Pariisi, Ranska), on ranskalainen entinen kilpa-autoilija, mm. Formula 1 -kuljettaja.
Tambay kilpaili F1-sarjassa vuosina 1977–1986. Hän osallistui kaikkiaan 114 osakilpailuun keräten niistä kaksi voittoa, kolme muuta palkintosijaa ja 103 MM-pistettä. Hän ajoi viisi paalupaikkaa ja kaksi kilpailun nopeinta kierrosta.
Tambay joutui kamppailemaan uransa alkuvuodet kilpailukyvyttömissä talleissa, joihin muun muassa McLarenkin tuolloin lukeutui. Hän sai tilaisuutensa dramaattisella tavalla Ferrari-kuljettaja Gilles Villeneuven menehdyttyä 1982. Ferrari palkkasi Tambayn Villeneuven tilalle ja ajoi Saksan GP:ssä uransa ensimmäiseen voittoon. Kaudella 1983 ranskalainen sijoittui MM-sarjassa neljänneksi 40 pisteellään.
F1-uransa jälkeen Tambay siirtyi urheilupromoottoriksi Sveitsiin, mutta palasi radoille urheiluauton ratissa 1989. Hän sijoittui Jan Lammersin ja Andrew Gilbert-Scottin kanssa neljänneksi Le Mansin 24 tunnin ajossa, ja myöhemmin Tambay ylsi palkintokorokkeelle Pariisi-Dakar-rallissa. Formula 1:ten ja ralliuransa jälkeen Tambay on toiminut autourheilukisojen tv-kommentaattorina sekä Cannesin esikaupungin Le Cannet’n varapormestarina.
Tambay on Gilles Villeneuven pojan Jacques Villeneuven kummi. Hänen poikansa Adrien Tambay on myös kilpa-autoilija ja on kilpaillut vuodesta 2012 lähtien DTM-sarjassa.
lihavoitu merkitsee paalupaikkaa ja "kursivoitu" kilpailun nopeinta kierrosta.NC = Kuljettaja ei saanut tulosta.
Eettinen kuluttaminen
Eettinen kuluttaminen tarkoittaa tuotteiden tai palveluiden ostamista tiettyjä eettisiä toimintatapoja ja periaatteita noudattavilta yrityksiltä tai yhdistyksiltä. Tähän liittyy epäeettisten tuotteiden ja yritysten boikotointi ja nykyään joillakin kuluttajilla myös epäeettisesti toimiviin valtioihin kytkeytyneiden yritysten boikotointi. Eettiseen kuluttamiseen liittyy olennaisesti myös liiallisen kuluttamisen välttäminen ja tuotteiden huolto, kierrätys tai uudelleenkäyttö.
Eettisyys on subjektiivinen käsite, mutta tarkoittaa tässä yhteydessä sitä, että tuottaja ottaa taloudellisten näkökohtien lisäksi huomioon ympäristölliset (kuten päästöt, eläinkokeet) ja sosiaaliset vaikutuksensa (kuten lapsityövoima, oikeudenmukainen palkkaus). Kuluttaja voi vertailla yritysten eettisyyttä erilaisilla eettisillä indekseillä (kuten DJSI, FTSE4Good) ja tuotteiden eettisyyttä erilaisilla merkeillä (kuten Joutsenmerkki, Ekoenergia-merkki, reilun kaupan merkki, luomu-merkki).
Greatest Hits (Tom Pettyn albumi)
Greatest Hits on yhdysvaltalaisen Tom Petty and the Heartbreakers -yhtyeen vuonna 1993 julkaisema kokoelma-albumi. Se on Tom Pettyn uran kaupallisesti menestynein julkaisu, ja se on myynyt Yhdysvalloissa kaksitoistakertaista platinaa.
Albumille sisältyy vanhojen kappaleiden lisäksi kaksi uutta, kokoelmaa varten kirjoitettua laulua.
Itäkoski
Itäkosken kylä sijaitsee entisen Kemijoen suurimman kosken, Taivalkosken, itärannalla Keminmaan kunnassa Lapin maakunnassa. Koskeen rakennettiin vesivoimalaitos vuonna 1975. Ennen valjastamista Taivalkoski oli yksi Euroopan parhaista lohen, siian ja nahkiaisen pyyntipaikoista. Itäkosken koulu ja kaupat on lopetettu, ja vain vanhainkoti on edelleen toiminnassa. Muistoksi kalastusajoista Taivalkosken sillan läheisyyteen pystytettiin kuvanveistäjä Teppo Laurinollin "Lippomies-patsas" vuonna 1988.
Antal Doráti
Antal Doráti (9. huhtikuuta 1906 – 13. marraskuuta 1988) oli unkarilaissyntyinen kapellimestari ja säveltäjä.
Doráti syntyi Budapestissa, jossa hänen isänsä soitti viulua orkesterissa. Häntä opettivat Zoltán Kodály, Leo Weiner ja Béla Bartók. Doráti debytoi vuonna 1924 johtamalla Budapestin kuninkaallista oopperaa.
Doráti teki ensimmäiset levytyksensä Lontoon filharmonisen orkesterin kanssa. Hänestä tuli Yhdysvaltain kansalainen vuonna 1947. Doráti teki elämänsä aikana yli 600 levytystä ja kuoli Sveitsissä vuonna 1988.
Dorátin omaelämäkerta julkaisiin vuonna 1979. Vuonna 1983 kuningatar Elisabet II myönsi hänelle Brittiläisen imperiumin ritarikunnan kunniamerkin.
Doráti toimi seuraavien orkesterien ylikapellimestarina:
Carlos Bonet
Carlos Bonet Cáceres (s. 2. lokakuuta 1977 Asunción, Paraguay) on paraguaylainen jalkapalloilija. Keskikentällä pelaava Bonet on edustanut vuodesta 2002 kotimaansa Club Libertadia. Libertadissa hän on voittanut maansa mestaruuden vuosina 2002 ja 2003.
Bonetin ensimmäinen maaottelu oli 26. maaliskuuta 2002 Nigeriaa vastaan. Bonet oli mukana sekä 2002 että 2006 MM-kisoissa. Hän on pelannut 31 maaottelua, joissa on tehnyt yhden maalin .
Marita Lindahl
Marita Lindahl (17. lokakuuta 1938 Helsinki – 21. maaliskuuta 2017) oli suomalainen missi, joka voitti Miss Maailma -kilpailun Lontoossa 14. lokakuuta 1957. Toistaiseksi kukaan muu suomalainen ei ole yltänyt samaan. Marita Lindahl toimi ennen missin uraansa Stockmannin tavaratalossa pedikyristinä. Helsingin Messuhallissa pidetyn Miss Suomi -kilpailun voitto 27. tammikuuta 1957 aloitti hänen menestyksekkään uransa kauneuskuningattarena.
Samana vuonna Baden-Badenissa pidetyssä Miss Eurooppa -kilpailussa hänet valittiin ensimmäiseksi perintöprinsessaksi ja palkittiin Miss Valokuvauksellisin -palkinnolla. Asiantuntijat sanoivat, että kun vakavan Lindahlin huulilla olisi nähty hymyä, niin voitto olisi ollut hänen. Sen jälkeen hän vapautuikin ja voitti Miss Maailma -kilpailun. Lindahlia verrattiin Monacon ruhtinatar Grace Kellyyn ja heissä olikin paljon samaa. Miss Maailma -kilpailun jälkeen Lindahl matkusti ympäri maailmaa ja teki töitä mm. muotilehti Voguelle. Elokuvarooleja hänelle tarjosivat mm. italialaisohjaajat Federico Fellini ja Luchino Visconti. Lindahlin mielestä hänestä ei kuitenkaan ollut näyttelijäksi ja se olisi ollut hukkaan heitettyä aikaa. Vuonna 1970 Lindahl rakastui silloiseen Yleisradion juontajaan Martti Kirsitiehen ja heidät vihittiin samana vuonna. Seuraavana vuonna heille syntyi poika, ja Martti Kirsitien myöhempi kansainvälinen ura mainonnan parissa vei perheen Englantiin. Sittemmin he olivat asettuneet Oxfordiin.
Lindahl kuoli 21. maaliskuuta 2017 sairauskohtaukseen.
Fārs
Fārs (, myös muodossa Fars tai "Farsistan") on Iranin provinssi, persialaisten kanta-alue, joka on antanut nimensä niin kansalle kuin farsin kielelle. Se sijaitsee Iranin eteläosassa. Provinssi kattaa 122 608 neliökilometriä, joka on 7,53 % Iranin maapinta-alasta.
Seutu tunnettiin muinoin nimellä "Pārs" tai "Persis". Fārsia ovat sen historian aikana hallinneet lukuisat dynastiat, ja sassanidien ja Akemenidien hallitsijasukujen (559–330 eaa.) jäljiltä provinssissa on useita merkittäviä muinaismuistoja, loisteliaita palatseja ja raunioita kuten Aleksanteri Suuren tuhoama Persepolis.
Vuonna 2011 asukkaita oli 4 596 658 (6,12 % Iranin väestöstä), jotka muodostivat 1 251 061 taloutta. Heistä 3 106 732 oli kaupunkilaisia ja 1 475 350 maaseutuasukkaita sekä 14 576 oli vailla pysyvää kotipaikkaa. Provinssin pääkaupunki on runsaan 1,4 miljoonan asukkaan Šīrāz.
Maanviljely, petrokemian teollisuus ja turismi ovat alueen tärkeitä elinkeinoja.
Farsin provinssi muodosti asukasta kohti laskettuna vuonna 2011–2012 (persialainen vuosi 1390) noin 3 478 euron osuuden Iranin bruttokansantuotteesta. Tämä oli selvästi Iranin keskiarvoa (5 054 EUR/vuosi) vähemmän.
Provinssissa oli alkuvuonna 2013 yhteensä 29 aliprovinssitason hallintoaluetta (šahrestan), jotka jakautuivat 84 piirikuntaan (bakhsh). Näissä oli 101 kaupunkia ja 205 alimman aluehallintotason maaseutupiiriä (dehestan, kyläyhteisö ympäristöineen). Aliprovinssitason jako oli seuraava:
Baselin sinfoniaorkesteri
Baselin sinfoniaorkesteri () on Sveitsin Baselissa toimiva sinfoniaorkesteri. Sen ylikapellimestarina on ollut vuodesta 2003 lähtien Marko Letonja. Sitä ennen ylikapellimestarina oli toiminut Mario Venzago.
Baselin sinfoniaorkesteri perustettiin vuonna 1997. Se on levyttänyt Othmar Schoeckin, Luigi Nonon, Robert Schumannin, Klaus Huberin, Maurice Ravelin, Iannis Xenakiksen ja Wladimir Vogelin teoksia ja on ilmoittanut tulevaisuudessa levyttävänsä koko Felix Weingartnerin sinfonisen tuotannon.
Litsi
Litsi eli kiinanluumu ("Litchi chinensis") on noin 15–20-metriseksi kasvava ikivihreä pensasmainen puu, joka on läheistä sukua longaanille ("Dimocarpus longan") ja rambutaanille ("Nephelium lappaceum"). Kasvi on alun perin kotoisin Etelä-Kiinasta, jossa sitä on viljelty tuhansia vuosia. Nykyään litsiä kasvatetaan myös muun muassa USA:ssa, Thaimaassa, Madagaskarilla ja Israelissa.
Litsiä on pidetty perhesovun ja romantiikan symbolina, ja entisaikaan vastanaineilla oli tapana laittaa sänkynsä alle kuivattuja litsejä poikalasten toivossa. Hedelmä oli kuitenkin pitkään vain keisarillisten herkku, sillä tavallista kansaa ei pidetty sen arvoisena. Kiinalaisessa lääketieteessä litsiä on lisäksi käytetty erilaisten vaivojen, kuten hammassäryn, hoitoon. Hedelmän kuoresta saatiin lääkettä paiseisiin.
Litsin nahkamaiset lehdet ovat pitkiä ja kapeita. Ne ovat alussa punertavia mutta muuttuvat vanhemmiten tummanvihreiksi. Terälehdettömät kukat ovat pieniä, joko vihertävän tai kellertävän värisiä, ja kasvavat suurissa, jopa 75 senttimetriä pitkissä, rypäissä.
Itse hedelmä on noin saksanpähkinän kokoinen luumarja, joka muistuttaa etäisesti mansikkaa. Röpelöinen kuori on ohut, melko hauras ja väriltään joko punertava tai ruskea. Hedelmäliha on läpikuultavan valkoinen ja tuo mieleen säilötyn hillosipulin.
Maultaan hedelmä on raikkaan hapan ja hivenen rypälemäinen. Keskellä oleva, mantelia muistuttava, sileäpintainen, ruskea kivi kannattaa poistaa ennen syömistä, sillä se on epämiellyttävän makuinen.
Sata grammaa hedelmälihaa sisältää noin 269 kJ (64 kcal) energiaa, 0,9 grammaa proteiinia, 16,4 grammaa hiilihydraatteja ja 0,3 grammaa rasvaa. Litsi on lisäksi erittäin C-vitamiinipitoinen. Litsille sopiva säilytyslämpötila on +4...+6 astetta, sillä hedelmä kuivuu huoneenlämmössä nopeasti.
Litsi viihtyy parhaiten subtrooppisessa tai trooppisessa ilmastossa, jossa sademäärät ja ilmankosteus ovat suuria. Kukkiakseen se tarvitsee viileän lepokauden. Kasvi ei kuitenkaan kestä kovaa pakkasta.
Litsi pitää ravinteikkaasta maaperästä, jonka pH:n tulisi olla noin 6-7. Maan tulee olla hyvin vettä läpäisevää, sillä kasvi ei siedä seisovaa vettä.
Niveltulehdus
Niveltulehdus eli artriitti (arthritis) on merkittävä työkyvyttömyyttä aiheuttava sairausryhmä. Tunnetuin niveltulehdus on nivelreuma. Artriitti on eri asia kuin arteriitti, joka on valtimotulehdus. Muita kroonisia niveltulehduksia ovat esimerkiksi psoriasikseen liittyvä niveltulehdus.
Niveltulehduksia voivat aiheuttaa bakteerit ja virukset. Niveltulehdus voi olla jonkin muualla olleen infektion kuten jersinian tai salmonellan jälkitauti. Pogostantauti on viruksen aiheuttama niveltulehdus.
Luettelo suomalaisista pursiseuroista
Tämä on luettelo suomalaisista purjehdus-, vene- ja navigaatioseuroista lukuun ottamatta venemallikohtaisia seuroja. 
patelan venneilijät ry. oulu
Maria Mandel
Maria Mandel (10. tammikuuta 1912 – 24. tammikuuta 1948) oli Auschwitzin naisten leirin komendantti. Hänen uskotaan vastanneen noin 500 000 ihmisen kuolemasta kaasukammioissa.
Mandel syntyi Munzkirchenissä Itävallassa. Lokakuussa 1938 hän liittyi leirivartiostoon Aufseherinä Lichtenburgissa, vanhassa keskitysleirissä Saksissa, missä hän työskenteli 50 muun SS-naisen kanssa. 15. toukokuuta 1939 hänet lähetettiin vasta avattuun Ravensbrückin keskitysleiriin Berliinin lähellä. Hän teki nopeasti vaikutuksen esimiehiinsä ja kesäkuussa 1942 hänestä tuli SS-Oberaufseherin.
Lokakuun 7. 1942 Mandel siirrettiin Auschwitz II Birkenaun leiriin Puolassa, jossa hänestä tuli SS Lagerfuhrer, komentaja, miespuolisen SS komendantin Rudolf Hössin alaisuuteen. Mandel johti kaikkia Auschwitzin naisten leirejä ja alaleirejä mukaan lukien Hindenburgin, Lichtenwerdenin, Budyn ja Rajskon leirit. Mandelia alettiin nopeasti kutsua pedoksi. Mandel piti klassisesta musiikista ja hän toimi kapellimestarina keskitysleirillä ja halusi musiikkia kun vangit menivät kaasukammioon. Marraskuussa 1944 hänet komennettiin Mühldorfin alaleiriin Dachaun keskitysleiriin (Elisabeth Volkenrathista tuli Auschwitzin naiskomendantti). Toukokuussa 1945 Mandel pakeni Mühldorfista synnyinmaahansa Itävaltaan, Munzkircheniin.
Yhdysvaltain armeija pidätti Mandelin 10. elokuuta 1945. Kuulustelut paljastivat hänen olleen älykäs ja täysin omistautunut työhönsä leireillä. Hänet luovutettiin Puolaan marraskuussa 1946 ja marraskuussa 1947 hänet vietiin Krakovan oikeustalolle ja tuomittiin kuolemaan. Mandel hirtettiin vuonna 1948.
Moskovan filharmoninen orkesteri
Moskovan filharmoninen orkesteri on Venäjän pääkaupungissa Moskovassa toimiva sinfoniaorkesteri. Samuil Samosud perusti sen vuonna 1951. Nykyisellä nimellään orkesteri on toiminut vuodesta 1953 lähtien.
Moskovan filharmonisen orkesterin pitkäaikaisin kapellimestari oli Kiril Kondrašin, jonka johdolla se ensiesitti esimerkiksi Dmitri Šostakovitšin neljännen ja kolmannentoista sinfonian.
Herodes Arkhelaos
Herodes Arkhelaos (23 eaa. – noin 18 jaa.) oli Samarian, Juudean ja Edomin etnarkki vuosina 4 eaa. – 6 jaa. Hänen vanhempansa olivat Herodes Suuri ja Malthake. Herodes Antipas oli hänen veljensä ja Herodes Filippos hänen velipuolensa.
Herodes testamenttasi Juudean pojalleen Arkhelaokselle, vaikka olikin aikaisemmin aikonut jättää sen Antipaalle. Armeija julisti Arkhelaoksen kuninkaaksi, mutta tämä halusi Rooman keisari Augustuksen suostumuksen ennen kuin hän itse julistautuisi kuninkaaksi. Roomassa häntä vastustivat Antipas ja monet muut juutalaiset, mutta vuonna 4 eaa. Augustus nimitti Arkelaoksen Juudean, Samarian ja Edonin etnarkiksi.
Arkhelaos nai veljensä Aleksanterin lesken Glaphyran, vaikka hänen ensimmäinen vaimonsa ja Glaphyran toinen mies oli vielä elossa. Juutalaiset syyttivät Arkhelaosta julmuuksista ja Augustus määräsi hänet karkotettavaksi Galliaan. Tämän jälkeen Juudeasta tuli Rooman provinssi.
Nána Moúschouri
Ioánna ”Nána” Moúschouri (, kansainvälisesti usein Nana Mouskouri, s. 13. lokakuuta 1934 Chaniá, Kreeta, Kreikka) on kreikkalainen pitkän linjan laulaja, joka asuu Sveitsissä. Hän on levyttänyt tunteellisia lauluja rakkaudesta ja kaipauksesta liki viidenkymmenen vuoden ajan. Hän on ollut myös UNICEFin hyvän tahdon lähettiläs.
Moúschouri on yksi kaikkien aikojen eniten äänitteitä myyneistä naisartisteista. Hänen levyjään on arvioitu myydyn 200–300 miljoonaa kappaletta.
Moúschouri edusti Luxemburgia vuoden 1963 Euroviisuissa laululla "A force de prier", mutta jäi kahdeksannelle sijalle. Vuoden 2006 Euroviisuissa Ateenassa hän aloitti lauluehdokkaiden äänestysajan kääntämällä tiimalasin.
Moúschouri on käynyt esiintymässä Suomessa muutaman kerran, viimeksi vuosina 2000 ja 2005 Finlandia-talossa. Hän teki jäähyväiskiertueen 2005–2008. Vuosina 2013 ja 2014 oli kuitenkin vuorossa vuoden kestävä 80-vuotissyntymäpäiväkiertue "Happy Birthday Tour", esiintymismaina muun muassa Ranska, Belgia, Kanada, Espanja ja Kreikka. Hän julkaisi vuonna 2013 uuden kirjan "Itinéraire intime".
Moúschouri on naimisissa tuottajansa André Chapellen kanssa ja hänelle on takanaan yksi eroon päättynyt avioliitto ja kaksi lasta, Héléne ja Nicolas.
Rusko (täsmennyssivu)
Rusko tarkoittaa seuraavia:
Grasshopper Club Zürich
Grasshopper-Club Zürich, lyhennettynä GCZ, on sveitsiläinen urheiluseura Zürichistä. Seura on perustettu jo vuonna 1886. Seuralla on myös salibandyjaosto. Grashopper on sveitsiläisen seurajalkapalloilun menestynein joukkue 27 mestaruudellaan ja 19 cupvoitollaan. Saman kaupungin toista joukkuetta FC Zürichiä sekä FC Baselia vastaan pelatut ottelut ovat kauden kohokohtia.
Stélla Chaskíl
Stélla Chaskíl (, syntyjään "Stéla Gechaskél", Στέλα Γεχασκέλ, nimi usein muodossa "Stella Haskil", 1918 – 27. helmikuuta 1954) oli kreikkalainen rebetiko-musiikkia esittänyt laulaja. Hän syntyi Thessalonikissa ja oli juutalaista alkuperää.
Chaskíl aloitti levytysuransa toisen maailmansodan jälkeen ja esiintyi muiden muassa Márkos Vamvakáriksen, Apóstolos Chatzichrístoksen ja Stellákis Perpiniádiksen kanssa. Hän kuoli Ateenassa vuonna 1954.
Adriano (jalkapalloilija, 1979)
Adriano (oik. Adriano Vieira Louzada, s. 3. tammikuuta 1979 Rio Branco, Acre, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Rio Branco Football Clubia. 180 senttimetriä pitkän Adrianon pelipaikka on hyökkääjä.
Adriano on pelannut koko ammattilaisuransa ajan joko kotimaassaan Brasiliassa tai Portugalissa. Ensimmäiset neljä ammattilaiskauttaan hän edusti brasilialaisia Portuguesan ja Palmeirasin joukkueita, kunnes siirtyi kaudeksi 2002/2003 Madeiralle CD Nacionalin riveihin. Adriano pelasi Nacionalissa kolme kautta, joiden jälkeen hän teki ensin pikavisiitin kotimaahansa Cruzeiron joukkueeseen, ja muutti pian sen jälkeen takaisin Portugaliin FC Portoon. Jo ensimmäinen kausi Portossa (2005/2006) sujui Adrianolta mainiosti. Pelaamissaan 15 sarjaottelussa hän teki seitsemän maalia ja lisäksi kausi päättyi sekä Portugalin liigamestaruuden että Portugalin Cupin voitonjuhliin.
Pelastakaa julkut
Pelastakaa julkut () on alun perin brittiläinen tosi-TV-sarja, jossa joukko vähemmän tunnettuja julkisuuden henkilöitä elää ja kilpailee viidakossa alkeellisissa olosuhteissa. Formaattia on toistettu lukuisia kertoja kertaa brittitelevisiossa, ja lisäksi Yhdysvalloissa, Unkarissa, Saksassa, Ranskassa ja Ruotsissa.
Tyypillisiä osallistujien nimikkeitä ovat entinen laulaja, laulajan entinen poikaystävä, televisiojuontaja, poliitikon tytär, malli, entinen urheilija ja entisen urheilijan entinen vaimo.
Britanniassa sarja on saanut National Television Awards-palkintoja, 2012 parhaan reality-ohjelman ja 2013 parhaan viihdeohjelman palkinnon.
Henry Wirz
Henry Wirz (marraskuu 1822–10. marraskuuta 1865) oli Andersonvillen sotavankileirin johtaja Yhdysvaltojen sisällissodan aikana. Wirz syntyi Zürichissä Sveitsissä ja muutti Yhdysvaltoihin 1840-luvun lopulla. Hän asettui lopulta Louisianaan. Wirz oli sotilasarvoltaan majuri.
Sisällissodan syttyessä hän liittyi etelävaltioiden armeijaan, ja mm. kävi Euroopassa konfederaation presidentin Jefferson Davisin lähettämänä. Lopulta hänestä tuli vangituille unionin sotilaille tarkoitetun sotavankileirin komentaja Andersonvilleen, Georgiaan. Leirillä menehtyi ainakin 13 000 vankia aliravitsemukseen ja tauteihin. Sodan jälkeen Wirz asetettiin syytteeseen ja hirtettiin Washingtonissa 1865. Hänestä tuli ainoa sisällissodan jälkeen sotarikoksista tuomittu.
Leiristä on tehty myös elokuva nimeltä "Andersonville - kuoleman kenttä". Siinä Wirziä esitti Jan Triska.
Herodes Antipas
Herodes Antipas (lyhennys nimestä "Antipatros", 20 eaa. – 39 jaa.) oli Herodes Suuren poika, joka hallitsi kolmasosaa isänsä valtakunnasta. Herodes Suuren kuollessa vuonna 4 eaa. Antipas sai hallittavakseen Galilean ja Perean. Hänen kaksi veljeään Arkhelaos ja Filippos jakoivat loput valtakunnasta.
Antipas kukisti heti aluksi kapinan, joka oli puhjennut Herodes Suuren kuoleman jälkeen. Hän jatkoi myös isänsä rakennusohjelmaa ja rakennutti muun muassa Tiberiaan kaupungin, joka oli nimetty keisari Tiberiuksen mukaan. Hän nai Fasaeliin, joka oli Arabia Petrean kuninkaan Aretas IV Filopatriin tytär. Antipas erosi kuitenkin hänestä ja meni uusiin naimisiin Herodiaan kanssa, joka oli hänen velipuolensa Filippoksen vaimo ja hänen velipuolensa Aristobuloksen tytär. Tästä Antipasta kritisoivat muun muassa Johannes Kastaja ja Josefus. Uuden testamentin mukaan Herodes teloitutti Johannes Kastajan. Vuonna 36 syttyi sota Aretasta vastaan, minkä johdosta Antipas lopulta syrjäytettiin. Lopulta Caligula antoi karkottaa Antipaan Gallian Lugdunum Convenarumiin (nykyisin Saint-Bertrand-de-Comminges) ja antoi hänen hallitsemansa alueet Herodes Agrippalle.
Herodes Antipas esiintyy sivuhenkilönä joissakin Jeesuksen kärsimyshistoriaa käsittelevissä elokuvissa. Tuorein on Mel Gibsonin "The Passion of The Christ" vuodelta 2004. Lisäksi hän esiintyy vuonna 1973 "Jesus Christ Superstar" musikaalin elokuvaversiossa ja vuonna 1965 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa "The Greatest Story Ever Told". Hänet nähdään myös vuonna 1977 valmistuneessa italialais-brittiläisessä televisiosarjassa "Jesus of Nazareth". Elokuvien Herodes Antipas on naismainen, hovinsa naisten ja erityisesti puolisonsa Herodiaan ohjailema ruhtinas.
Asko Sahlberg julkaisi vuonna 2013 historiallisen romaanin "Herodes". Siinä karkoituspaikassaan elelevä vanha tetrarkki muistelee elämänsä kulkua. Häntä vaivaa suurena profeettana pitämänsä Johannes Kastajan kohtalo. Lisäksi hän pohtii hallitsijan asemaa melko pessimistisesti: onko hallitsija vapaa vai onko hänet asemansa vuoksi pakotettu tiettyihin rikoksiin? Kumpi on pelottavampaa: lähestyvä kuolema vai hänen elämänsä elämä? Onko hän sittenkin tehnyt suurimman rikoksen itseään kohtaan?
Talampayan kansallispuisto
Talampayan kansallispuisto on 2 150 km² laajuinen kansallispuisto Argentiinassa La Riojan provinssin keskiosissa. Alue nimettiin kansallispuistoksi vuonna 1997 ja vuonna 2000 UNESCOn maailmanperintökohteeksi yhdessä Ischigualaston puiston kanssa.
Talampayan perustettiin suojelemaan alueen merkittäviä arkeologisia ja paleontologisia jäännöksiä. Noin 1 500 metriä merenpinnan yläpuolella olevassa puistossa on kauniita maisemia ja tyypillinen vuoristoilmaston eläimistö ja kasvisto.
Puistosta on löytynyt dinosaurusten fossiileita, tosin ei yhtä merkittäviä kuin Ischigualastosta, ja alkuperäisasukkaiden jäänteitä, kuten kalliopiirroksia. Talampayan solassa on näyttäviä kivimuodostelmia, jotka kohoavat 143 m:n korkeuteen. Sola on kapeimmillaan vain kahdeksan metriä leveä.
Puukengurut
Puukengurut ("Dendrolagus") on kenguruiden ("Macropodidae") heimoon kuuluva suku, jossa on neljätoista lajia. Niitä tavataan Uuden Guinean sademetsissä, Australian Queenslandissa ja sille välille jäävillä saarilla.
Puukengurut saattavat ensivilkaisulta näyttää häntäapinoilta, mutta lähempi tarkastelu paljastaa ne kenguruiksi: niillä on pitkät takaraajat, kummassakin jalkapohjassa polkuanturat, terävä kuono ja kolmikulmaiset korvat.
Puukengurut ovat sopeutuneet elämään puissa; niillä on varpaissa pitkät käyrät kynnet, jotka helpottavat puissa kiipeilyä. Vaikka puukengurut elävät osittain puissa, ovat ne kuitenkin ketterämpiä maalla liikkuessaan. Maan pinnalla ne selviytyvät esteistä helposti loikkimalla niiden yli.
Puukengurut syövät hedelmiä ja meheviä lehtiä.
Suvun neljästätoista lajista vain kaksi on luokiteltu elinvoimaisiksi IUCN:n punaisessa kirjassa, muilla on jonkun tason uhanalaisuusluokitus.
Sekä Papua-Uudessa-Guineassa että Australiassa alkuperäisasukkaat ovat arvostaneet puukenguruiden taljoja. Niitä on aikaisemmin metsästetty myös ravinnoksi.
Armenian filharmoninen orkesteri
Armenian filharmoninen orkesteri () on Armenian pääkaupungissa Jerevanissa toimiva sinfoniaorkesteri. Se perustettiin vuonna 1924. Orkesterin kotisali on Hatšaturjan-sali Jerevanissa, jonka lisäksi se on esiintynyt Venäjällä, Yhdysvalloissa, Kanadassa, Itävallassa, Saksassa, Ranskassa, Espanjassa, Portugalissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Iranissa, Arabiemiraateissa, Libanonissa, Kyproksella, Kreikassa ja Turkissa.
Armenian filharmonisen orkesterin nykyinen ylikapellimestari on Eduard Topchjan. Orkesteri on levyttänyt muun muassa ASV Recordsille.
Mary Pierce
Mary Pierce (s. 15. tammikuuta 1975 Montreal, Kanada) on uransa vuonna 2006 loukkaantumisiin lopettanut ranskalainen tennispelaaja. Hän pelasi urallaan kuudessa kaksinpelin Grand Slam -finaalissa ja voitti niistä kaksi. Hän saavutti myös kaksi nelinpelin Grand Slam -mestaruutta.
Piercen amerikkalainen isä ja ranskalainen äiti olivat matkalla Montrealissa, kun Mary syntyi. Hän kasvoi Yhdysvalloissa ja asuu nykyään Mauritiuksella. Piercellä olisi täten ollut mahdollisuus edustaa Ranskan sijasta joko Yhdysvaltoja tai Kanadaa, mutta hän valitsi Ranskan. Itse hän puhuu sekä ranskaa että englantia.
Tenniksen pelaamisen Mary Pierce aloitti 10-vuotiaana isänsä Jim Piercen aloitteesta. Vain kaksi vuotta myöhemmin hän voitti Yhdysvaltojen alle 12-vuotiaiden mestaruuden. Vuonna 1989 hänestä tuli kaikkien aikojen nuorin amerikkalainen pelaaja, joka teki debyyttinsä ammattilaiskiertueella. Ikää Piercellä oli tuolloin 14 vuotta ja 2 kuukautta (Jennifer Capriati rikkoi myöhemmin tuon ennätyksen).
Vuonna 1994 Pierce selviytyi Ranskan avoimissa ensimmäistä kertaa Grand Slam -finaaliin pudottaen matkalla muun muassa Steffi Grafin. Finaalissa Espanjan Arantxa Sánchez Vicario oli kuitenkin parempi luvuin 6–4, 6–4. Vuotta myöhemmin Pierce voitti uransa ensimmäisen Grand Slam -tittelin Australian avoimissa voittaen finaalissa Vicarion 6–3, 6–2. Samana vuonna hän saavutti uransa parhaan rankingsijoituksen, kolmas.
Vuonna 1997 Pierce oli jälleen Australian avointen finaalissa, mutta Martina Hingis oli parempi luvuin 6–2, 6–2. Pierce selviytyi kauden päätteeksi vielä WTA:n mestaruuskilpailujen finaaliin, jossa hän hävisi kuitenkin Jana Novotnálle. Pierce oli samana vuonna myös mukana Ranskan voittoisassa Fed Cup -joukkueessa.
Uransa toisen Grand Slam -tittelin ja ensimmäisen nelinpelitittelin Pierce saavutti vuonna 2000 Ranskan avoimissa. Kaksinpelin finaalissa hän voitti Espanjan Conchita Martínezin luvuin 6–2, 7–5, ja hänestä tuli ensimmäinen ranskalainen naismestari sitten Françoise Durrin vuoden 1967 voiton jälkeen. Nelinpelin Pierce voitti yhdessä Martina Hingisin kanssa.
Vuonna 2003 Pierce auttoi Ranskaa voittamaan Fed Cupin toistamiseen.
Pierce lopetti peliuransa vuonna 2006 ja muutti vuonna 2008 Intian valtameressä sijaitsevaan Mauritiuksen saarivaltioon, jossa hän toimii helluntalaisyhteisössä eläen vaatimattomasti ja tehden lähetystyötä.
Ala-Malmi
Ala-Malmi () on Malmin peruspiiriin kuuluva osa-alue Koillis-Helsingissä, pääradan itäpuolella ja Lahdenväylän länsipuolella.
Ala-Malmilla asuu noin viisi ja puoli tuhatta henkilöä. Työpaikkoja löytyi erityisesti kaupan ja julkisten palvelujen parista, yhteensä alue tarjosi työtä 4345:lle (31.12.2003).
Alueella sijaitsee muun muassa Malmitalon kulttuurikeskus ja kirjasto, uimahalli, sosiaaliviraston toimipiste, useita päiväkoteja ja kouluja sekä ammattiin johtavaa koulutusta tarjoavia opinahjoja. Näihin kuuluvat
Alueen eteläosissa, Kehä I:n, Lahdenväylän, Ketokivenkaaren ja Pihlajamäentien välillä sijaitsee vuonna 1890 perustettu, ajan saatossa kasvanut Malmin hautausmaa.
Ylä-Malmi
Ylä-Malmi () on Malmin peruspiiriin kuuluva osa-alue Koillis-Helsingissä, pääradan ja Malmin rautatieaseman länsipuolella.
Ylä-Malmilla asuu noin 6 600 henkeä (2013) ja työpaikkoja siellä on 4050 (31.12.2003).
Alueella sijaitsee useita päiväkoteja, Malmin ala-asteen koulu, Soinisen koulu ja Malmin yläaste. Lisäksi Ylä-Malmilla sijaitsee Malmin peruspiirin alueen terveysasemana toimiva Malmin sairaala (Talvelantie 6) ja suuren Malmin evankelis-luterilaisen seurakunnan kirkko.
Alien (Kyyrian albumi)
Alien on Kyyria-yhtyeen toinen albumi vuodelta 1997. Levy äänitettiin Woodhouse Studiossa , Hagenissa, Saksassa 1996. Julkaisupäivämäärä oli 24. helmikuuta 1997, ja tuottajana toimi Kyyria.
Kappale "P.O.E." on myös julkaistu videona vuonna 2005 "Jyrki Lost Tapes Vol. 2" -kokoelmalla
Singlenä julkaistu kappale "Mind the Light" julkaistiin myös kokoelmalevyllä "Metalliliitto 2".
Valdésin niemimaa
Valdésin niemimaa on niemimaa Atlantin rannikolla Chubutin provinssissa Argentiinassa.
Suurin osa noin 3 625 km² laajuisesta niemimaasta on hedelmätöntä maata. Alueella on kuitenkin myös muutamia suolajärviä, joista suurin sijaitsee 40 metriä merenpinnan alapuolella.
Valdésin niemimaa on merkittävä luonnonsuojelualue ja se on listattu UNESCOn maailmanperintökohteeksi. Valinta tapahtui vuonna 1999. Rannikolla asuu merinisäkkäitä, kuten korvahylkeitä ja merinorsuja. Etelänmustavalaita löytyy Golfo Nuevolta ja Golfo San Josélta, jotka ovat suojellut merialueet niemimaan ja mantereen välissä. Nämä hetulavalaat tulevat alueelle toukokuun ja joulukuun välisenä aikana parittelemaan ja synnyttämään, koska lahtien vesi on tyynempää ja lämpimämpää kuin avomerellä.
Niemimaan sisäosassa elää nanduja, guanakoja ja maroja. Lintuja edustaa alueella ainakin 181 lajia, joista 66 on muuttolintuja.
Inner Wellness
Inner Wellness on Kyyria-yhtyeen kolmas ja viimeinen studio-albumi vuodelta 1998. Levy äänitettiin Hyde Street Studiossa San Franciscossa Yhdysvalloissa ja San Rafaelissa Alfa & Omega Studiossa marraskuu 1997 ja tammikuu 1998 välillä. Tuottajana toimi Bernd Burgdorf joka on tuottanut ja äänittänyt artisteja kuten muun muassa Tom Waits, Green Day, Hilary Duff, Enrique Iglesias, Sara Paxton, ja Kelly Osbourne.
Jesus Döner -kappale on viittaus etelähelsinkiläiseen, Iso-Roobertinkadulla sijaitsevaan Tuomas-grilliin. Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo, jonka Heiner Timm on ohjannut nimellä Tim Luna ja tuottanut Cut and Run -yhtiö. Kappaleesta "Gift" on myös remix-versio.
"Stretcher" ei ole levyn viimeinen kappale, vaan viiden minuutin hiljaisuuden jälkeen seuraa vielä "Agartha". Kappaleen nimeä ei ole painettu levyn kanteen, joten se on piiloraita. Se mainitaan kuitenkin yhtyeen virallisilla kotisivuilla.Kappale "Stretcher" on pituudeltaan 5:54, ja tämä on myös merkitty levyn kanteen. Kappale "Agartha", levyllä piiloraita viiden minuutin hiljaisuuden jälkeen, on pituudeltaan 3:58. Kappaletta ei ole levyllä merkitty erilliseksi kappaleeksi, mutta verkkokaupoista ostettuna kappaleen pituus annetaan tänä.
NLight
nLight on vuonna 2000 perustettu yhdysvaltalainen puolijohdelasereita valmistava yritys. Yrityksellä on tuotantolaitoksia muun muassa Yhdysvalloissa, Suomessa ja Kiinassa. nLight osti suomalaisen Liekki Oy:n vuonna 2007.
nLight Oy (aikaisemmin Liekki Oy) on nanoteknologiaa hyödyntävä mm. optisia kuituja tuottava yritys, jonka tuotantolaitos sijaitsee Lohjan Muijalassa.
Yritys on perustettu vuonna 1999 ja vuonna 2007 sen palveluksessa oli 40 työntekijää. Sillä oli hallussaan sen omien tietojen mukaan 37 patenttia ja 30 patenttihakemusta vuonna 2007. Yrityksen toimitusjohtajana toimii yhdysvaltalainen William Wilson. Yrityksen kehittämä suora yksivaiheinen nanopartikkeliruiskutusmenetelmä optisten vahvistinkuitujen valmistamiseksi sai INNOSUOMI-palkinnon presidentti Tarja Halosen myöntämänä vuonna 2002.
Syksyllä 2007 nLight osti yhtiön Suomen Teollisuussijoitus Oy:ltä, Tamares Groupilta ja Stratos Venturesilta. Kauppa toteutettiin osakevaihdolla, jossa Liekin omistajista tuli nLightin omistajia.
Herodes Agrippa
Herodes Agrippa (10 eaa. – 44 jaa.) oli Juudean kuningas 37–44. Hänen isänsä oli Herodes Suuren poika Aristobulos. Herodes Suuri antoi teloittaa Aristobuloksen vuonna 7 eaa. ja nuori Agrippa lähetettiin tämän jälkeen Roomaan. Herodes Suuri itse kuoli n. vuonna 4 eaa., ja hänen kolme poikaansa Arkhelaos, Antipas ja Filippos jakoivat hänen valtakuntansa.
Agrippasta tuli Roomassa yksi Caligulan kannattajista, ja kun tästä tuli keisari nimitti hän Agrippan Juudean kuninkaaksi. Agrippa tuki myös Caligulan seuraajaa Claudiusta ja tämä liitti Agrippan valtakuntaan lisää alueita.
Agrippa kuoli yllättäen vuonna 44.
Agrippa oli naimisissa kaukaisen sukulaisensa Kyproksen kanssa. Pari sai viisi lasta:
Seiji Ozawa
Seiji Ozawa (s. 1. syyskuuta 1935 Shenyang, Mantšukuo, Kiina) on japanilainen kapellimestari.
Ozawa syntyi Mantšukuossa Kiinassa japanilaiseen perheeseen ja opiskeli Toho Gakuen -musiikkikoulussa Tokiossa ennen opintojaan Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Vuonna 1961 Leonard Bernstein nimitti hänet New Yorkin filharmonikkojen apulaiskapellimestariksi. Ozawa on sen jälkeen johtanut Toronton sinfoniaorkesteria (1965-1970), San Franciscon sinfoniaorkesteria (1969-1976), Bostonin sinfoniaorkesteria (1973-2002) ja vuodesta 2002 lähtien Wienin valtionoopperaa.
Ozawa on tulkinnut runsaasti myöhäisen romantiikan ajan teoksia ja johtanut muiden muassa György Ligetin "San Francisco Polyphonyn" ja Olivier Messiaenin "Saint François d’Assise"-oopperan ensiesitykset.
Ozawalla todettiin 2009 varhaisessa vaiheessa oleva kurkkusyöpä. Hoitojen takia hän on perui konserttinsa puolen vuoden ajaksi.
Berliner Messe
Berliner Messe on virolaisen Arvo Pärtin sävellys, joka tilattiin Berliinissä pidettyä yhdeksättäkymmenettä "Deutsche Katholikentagia" varten vuonna 1991 ja sai lopullisen muotonsa vuonna 1997. Teos on alun perin sävelletty solisteja ja urkuja varten, mutta myöhemmin siitä on tehty versiot sekä sekakuoroa ja urkuja että sekakuoroa ja jousiorkesteria varten. Teoksen Credo-osa on uudelleensovitus Pärtin aikaisemmasta ”Summa”-teoksesta (1977).
San Franciscon sinfoniaorkesteri
San Franciscon sinfoniaorkesteri () on San Franciscossa, Kaliforniassa toimiva yhdysvaltalainen sinfoniaorkesteri. Se piti ensimmäisen konserttinsa joulukuussa 1911. Nykyinen musiikillinen johtaja on Michael Tilson Thomas, joka on toiminut virassaan syyskuusta 1995 lähtien.
San Franciscon sinfoniaorkesterin yhteydessä toimiva San Franciscon sinfoniakuoro perustettiin 1973 ja San Franciscon nuoriso-orkesteri 1981. Vuonna 1999 San Franciscon sinfoniaorkesteri teki Metallican kanssa yhteistyötä, jonka tuloksena oli livelevy S&M.
Gramophone-lehden raati sijoitti sanfranciscolaisorkesterin sijalle 13 vuoden 2008 orkesteriäänestyksessään.
FC Basel
FC Basel, lyhyesti FCB, on sveitsiläinen jalkapalloseura Baselin kaupungista. Seura perustettiin vuonna 1893. Seura menestyi hyvin 1960- ja 1970-luvuilla voittamalla seitsemän liigamestaruutta. 1980-luku on oli Baselille heikko ja se joutui pelaamaan myös Sveitsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Seura palasi korkeimmalle sarjatasolle vuonna 1994.
Uusi vuosituhat on ollut seuralle hyvä. Vuonna 2001 Basel muutti uudelle 33 343 paikkaiselle St. Jakob-Parkille. Vuonna 2002 Basel voitti tuplan, sekä Sveitsin liigan että cupin. Seuraavalla kaudella FCB oli ensimmäinen Mestareiden liigassa pelannut sveitsiläisseura. Basel jatkoi menestystään kotimaassa voittaen Sveitsin cupin vuonna 2003 ja Sveitsin liigan vuosina 2004 ja 2005. Kaudella 2005–2006 Basel selvisi UEFA Cupin puolivälieriin. Basel oli samana vuonna pitkään kiinni mestaruudessa, mutta menetti sen katkerasti. Kauden viimeisessä ottelussa, jossa joukkueelle olisi riittänyt tasapeli, se hävisi yliajalla tehdyllä maalilla FC Zürichille, joka voitti mestaruuden. Samalla katkesi Baselin historiallinen kotipeliennätys, 52 perättäistä tappiotonta ottelua.
Basel on kannatukseltaan Sveitsin suosituin seura. Sen yleisökeskiarvo on kirkkaasti Sveitsin liigan suurin, noin 21 000. Seuran kannattajat ovat myös matkustaneet varsin suurilukuisina vierasotteluihin niin Sveitsiin kuin muualle Eurooppaan.
Esko Kilpiö
Esko Kilpiö (9. lokakuuta 1936 – tammikuu 2004) oli ruotsinsuomalainen näyttelijä.
Kilpiö syntyi Helsingissä, mutta talvisodan aikana hänet lähetettiin sotalapsena Dala-Järnaan Ruotsiin. Sodan jälkeen hänen äitinsäkin muutti Ruotsiin. Kilpiö opiskeli mainontaa, mutta joitakin vuosia alalla työskenneltyään hän päätti toteuttaa intohimoaan teatteriin ja ryhtyi näyttelijäksi.
1960-luvulla Kilpiö näytteli muun muassa Riksteaternissa ja Tukholman kaupunginteatterissa. 1960- ja 1970-lukujen taitteessa hän siirtyi Norrköpingin Östgötateaterniin, jonka riveissä hän näytteli 1990-luvun lopulle saakka. Hän oli aktiivinen myös teatterialan ammattiyhdistysliikkeessä.
Kilpiö kuoli Tukholmassa 67-vuotiaana tammikuussa 2004.
Kyllikki Villa
Kyllikki Villa (o.s. Wehanen, 12. syyskuuta 1923 Helsinki – 27. helmikuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen maailmanmatkaaja, suomentaja ja kirjailija. Hän kävi Kajaanin yhteislyseota seitsemän luokkaa, minkä jälkeen hän 17-vuotiaana siirtyi aluksi toimistolotaksi Suomussalmelle ja sieltä Tuusulaan lottaopistoon. Sota keskeytti opinnot, ja Villa sai komennuksen kenttälotaksi Tiiksjärven ilmavalvontakeskukseen.
Avioeron jälkeen hän kiersi maailmaa rahtilaivoilla aluksi tyttärensä Saara Villan kanssa. Hän teki ensimmäisen merimatkansa Portugaliin 42-vuotiaana, jolloin hän oli 4-vuotiaan Saara-tytön yksinhuoltaja. Tytär oli mukana rahtilaivamatkoilla 12-vuotiaaksi asti. Myös Saara valitsi myöhemmin kääntäjän ammatin.
Matkoillaan Kyllikki Villa teki suomennoksia sekä kirjoitti omia kirjoja. Hän on suomentanut muun muassa Märta Tikkasen, Mikael Enckellin ja Bo Carpelanin teoksia. Valtion kääntäjäpalkinnon hän sai vuonna 1984 ja Svenska litteratursällskapetin palkinnon vuonna 1987.
"Vanhan rouvan lokikirjan" hän saneli nauhalle erään rahtilaivamatkansa aikana. Leena Virtanen kirjoitti Helsingin Sanomien nekrologissa, että "Vanhan rouvan lokikirjasta" ”tuli hitti, tai ehkä nyt voisi jo sanoa klassikko”. Teos oli Villan läpimurto suuren yleisön tietoisuuteen.Tämä Liken kustantama teos palkittiin Vuoden 2004 Matkakirjana. Villa sai samana vuonna myös Vuoden Valopillkku -palkinnon.
Helena Anhava
Ruth Helena Anhava (o.s. "Pohjanpää", 24. lokakuuta 1925 Helsinki – 24. marraskuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen runoilija, kirjailija ja suomentaja.
Anhava valmistui ylioppilaaksi vuonna 1944 ja suoritti kirjastotutkinnon vuonna 1952. Hän työskenteli WSOY:n kustannusvirkailijana vuosina 1947–1952. Vuodesta 1952 hän oli suomentaja.
Anhavan esikoisrunokokoelma "Murheellisen kuullen on puhuttava hiljaa" ilmestyi vuonna 1971. Jo sitä ennen hän oli ollut mukana novelliantologiassa "Seitsemän novellia" vuonna 1968. Runojen lisäksi hän julkaisi aforismeja, novellikokoelmia, lastenkirjan sekä kuunnelmia. Hän suomensi romaaneja, näytelmiä, kuunnelmia, lasten- ja nuortenkirjoja sekä lyriikkaa. Anhava toimitti myös oppikirjoja, antologioita ja runokokoelmia.
Anhavan runoja on käännetty ruotsiksi, norjaksi ja viroksi. Hän sai muun muassa valtion kirjallisuuspalkinnon 1980, Suomen Kirjailijaliiton tunnustuspalkinnon 1994 ja Alfred Kordelinin säätiön tunnustuspalkinnon 1997 sekä Samuli Paronen -palkinnon 2006.
Anhavan isä oli runoilija, teologi ja opettaja Lauri Pohjanpää ja aviomies runoilija, suomentaja ja kirjallisuusvaikuttaja Tuomas Anhava. Suomentaja, esseisti, kustannustoimittaja Martti Anhava on yksi Helena ja Tuomas Anhavan neljästä lapsesta.