hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Minna (Nigeria)
Minna on kaupunki Keski-Nigeriassa. Se on Nigerin osavaltion pääkaupunki, jossa vuonna 2015 arvioitiin olevan 335 000 asukasta.
Tiet yhdistävät Minnan naapurikaupunkeihin. Nigerian pääkaupunki Abuja on vain 150 kilometrin päässä. Rautatie yhdistää Minnan pohjoisessa olevaan Kanoon ja etelässä oleviin Ibadaniin ja Lagosiin. Minnan kaupungissa on myös lentokenttä.
Puuvilla, durra ja inkivääri ovat kaupungin pääasialliset maataloustuotteet. Taloudellisesti tärkeitä ovat myös karjakauppa, oluenpano, voipuun pähkinöiden (Butyrospermum parkii) käsittely ja kultakaivostoiminta. Perinteisiä teollisuus- ja käsityöaloja Minnassa ovat nahkatyöt, metallityöt ja kankaiden kutominen.
Arkeologiset todisteet antavat viitteitä asutuksesta noin 47 000–37 000 vuotta sitten. Muslimikulttuuri tuli Minnaan Saharan muinaisten kauppareittien mukana ja kaupungissa onkin monta moskeijaa ja muslimijärjestöä. Minna on entisen presidentin, kenraali Ibrahim B. Babangidan ja entisen valtionpäämiehen, kenraali Abdulsalami Abubakarin kotikaupunki.
Daniel Plaza
Daniel Plaza (s. 3. heinäkuuta 1966 Barcelona, Katalonia, Espanja) on espanjalainen entinen 20 kilometrin kävelijä.
Plaza saavutti hopeaa vuonna 1990 Splitin euroopanmestaruuskisoissa. 1992 hän voitti olympiakultaa Barcelonassa ja seuraavana vuonna saavutti MM-kilpailuista pronssimitalin.
Walter Davis
Walter Davis on seuraavien henkilöiden nimi:
Wirbelwind
Flakpanzer IV ("Sd.Kfz. 161/4") eli Wirbelwind () oli saksalainen toisen maailmansodan aikainen ilmatorjuntapanssarivaunu. Ne rakennettiin Panzerkampfwagen IV:n alustalle. Pääase oli nelipiippuinen 2 cm Flakvierling 38 L/65-ilmatorjuntakanuuna. Tykki ei kuitenkaan ollut riittävän tehokas ja vaunut korvattiin vähitellen Ostwindilla, jossa oli tehokkaampi 37mm Flak 43 L/89 -tykki.
Vaunun torni on päältä avoin, koska neljän tykin tuottaman ruutisavun määrän takia suljettu torni olisi ollut mahdoton. Panssarointi ja neljä tykkiä olivat kuitenkin tehokkaita jalkaväkeä vastaan.
Botswana Railways
Botswana Railways (BR) on Botswanan kansallinen rautatieyhtiö, joka syntyi 1987 kun Botswanan hallitus osti Botswanan puoleisen osan Zimbabwen rautatiestä (National Railways of Zimbabwe, NRZ). Botswanan itsenäistyttyä 1966 rautatien käyttö oli NRZ:n hoidossa. BR:n johdon neuvonantajana toimii intialainen RITES-yhtiö.
BR ylläpitää 888 km ja 1 067 mm:n raideleveydellä olevaa kapearaiteista rataa, joka alkaa Zimbabwesta ja kulkee Botswanassa Francistownin ja Gaboronen kautta Etelä-Afrikan rajalle. Lisäksi on olemassa kaksi sivurataa.
Zimbabwen Beitbridge Bulawayo Railway -radan avaaminen 1999 aikaansai merkittävän vähenemisen rahdin määrässä ja samalla tuloissa. Vastatoimena BR on miettinyt rakentavansa Sambiaan suoran radan, joka ohittaisi Zimbabwen, saadakseen näin takaisin transitoliikenteestä tulevia tuloja.
Abelard
Abelard viittaa muun muassa seuraaviin:
Abelard (disambiguation)
Daniel García
Daniel García (s. 28. lokakuuta 1971 Córdova, Meksiko) on meksikolainen kävelijä.
Garcia voitti vuonna 1993 kotikilpailuissaan kävelyn maailmancupin 20 kilometrillä. Samana vuonna MM-kilpailuissa hänet hylättiin ollessaan vielä kiinni mitalisijoissa. Sama kohtalo toistui myös 1995 Göteborgin MM-kilpailuissa. Vuonna 1996 hän sijoittui Atlantan olympialaisissa yhdeksänneksitoista 20 kilometrillä ja yhdeksänneksi 50 kilometrillä.
Vuonna 1997 Garcia saavutti hopeaa kävelyn maailmancupissa 20 kilometrillä ja voitti maailmanmestaruuden Ateenassa 20 kilometrillä. Vuonna 1999 hän sijoittui viidenneksi kävelyn maailmancupissa 20 kilometrillä ja saavutti pronssimitalin Sevillan MM-kilpailuissa niin ikään 20 kilometrillä. Seuraavana vuonna Sydneyn olympialaisissa hän sijoittui kahdenneksitoista 20 kilometrillä.
Vuonna 2006 kävelyn maailmancupissa Garcia sijoittui 20 kilometrin kävelyssä kymmenenneksi.
Daniel García on 168 senttimetriä pitkä ja painaa 56 kilogrammaa.
Divina Galica
Divina Galica (s. 13. elokuuta 1944) on brittiläinen entinen alppihiihtäjä ja moottoriurheilija.
Galica osallistui vuoden 1964 talviolympialaisiin kilpaillen syöksylaskussa ja pujottelussa. Hän osallistui myös vuosien 1968, 1972 sekä 1992 talviolympialaisiin.
Naispuolinen Galica yritti Formula 1 -osakilpailuun kolmasti. Kauden 1976 Britannian kilpailusta hän karsiutui Surtees-Fordilla. Mike Wilds ja Lella Lombardi viipyivät Brands Hatchin kierroksella Galicaa kauemmin, mutta koko kolmikko oli parin sekunnin erolla hitaampi kuin kilpailuun päässeet. Parin vuoden tauon jälkeen hän yritti Hesketh-tallissa Argentiinan ja Brasilian kilpailuissa. Hän oli molemmissa koko joukon hitain.
Galica on Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsen.
Azarakhsh
Azarakhsh on Iranin ensimmäinen kotimaisvalmistettu suihkumoottoreilla toimiva hävittäjälentokone. Sen suunnittelusta ja valmistamisesta ilmoitettiin vuonna 1997.
Huhtikuussa 1997 prikaatikenraali Naser Arasteh, Iranin ilmavoimien kenraaliesikunnan varakomentaja, ilmoitti että Iran on menestyksekkäästi suunnitellut, rakentanut ja testannut sen ensimmäisen hävittäjän.
Vuoden 1997 lopussa Iran aloitti koneen joukkotuotannon ja vuonna 2000 tuotannon ilmoitettiin olevan noin kymmenen hävittäjää vuodessa.
Hävittäjän uskotaan suureksi osaksi perustuvan Yhdysvaltalaisiin hävittäjiin, esimerkiksi F-5 Freedom Fighter, F-14 Tomcat ja F-4 Phantom II.
El Bulli
El Bulli eli elBulli oli kolmen Michelin-tähden ravintola Rosesin kunnassa Espanjan Kataloniassa. Costa Bravalla Rosesinlahden rannalla sijaitsevan pienehkön ravintolan omisti sen johtaja ja pääkokki Ferran Adrià. Brittiläinen "Restaurant"-lehti valitsi El Bullin maailman parhaaksi ravintolaksi ennätykselliset viisi kertaa: vuosina 2002 ja 2006–2009. El Bulli sulki lopullisesti ovensa asiakkailta lauantaina 30. heinäkuuta 2011.
Ravintola oli auki vain 15.6-20.12. vuosittain. Ravintolassa kävi vuosittain 8 000 aterioitsijaa, tulokkaita olisi ollut kaksi miljoonaa. Aterian keskihinta oli 250 € Ravintola operoi laajentamisen ja kehittämisen vuoksi tappiollisena vuodesta 2000 lähtien. Tulos tehtiin El Bulli-ruokakirjallisuudella ja Ferran Adriàn luennoilla sekä konsultoinnilla. Huhtikuussa 2008 ravintolassa työskenteli 42 kokkia.
Ferran Adrià kertoi sulkevansa El Bullin vuonna 2011 aikoen korvata sen kulinaariakatemialla.
El Bullin perustivat vuonna 1961 saksalainen Hans Schilling ja hänen tšekkiläinen puolisonsa Marketta. Nimi El Bulli tuli perheen ranskanbulldogin mukaan. Ravintola avattiin vuonna 1964. Ravintola oli aluksi turistien rantaravintola, mutta ranskalaisen kokin Jean-Louis Neichel johdolla ravintola sai vuonna 1976 ensimmäisen Michelin-tähden. Ferran Adrià tuli ravintolaan töihin vuonna 1984 ja nousi pääkokiksi vuonna 1987. Vuonna 1990 ravintola sai toisen Michelin-tähden ja kolmannen vuonna 1997.
El Bulli alkoi julkaista keittokirjoja vuonna 1993.. Ferran Adrià, Juli Soler ja Albert Adrià julkaisivat kirjan "A Day at elBulli" vuonna 2008.
Peer Günt (albumi)
Peer Günt on suomalaisen hard rock -yhtye Peer Güntin debyyttialbumi. Se julkaistiin vuonna 1985.Peer Günt
Muut
Stuttgartin päärautatieasema
Stuttgartin päärautatieasema on rautatieasema Stuttgartin keskustassa Saksassa.
Rahojen keruu uutta asemaa varten alkoi vuonna 1914. Alkuperäisessä suunnitelmassa ollut lasinen laiturikatos jäi rakentamatta ensimmäisestä maailmansodasta johtuneista myöhästymisistä. Asema avattiin virallisesti 21. lokakuuta 1922 joskin työt valmistuivat vasta joulukuussa 1927. Arkkitehti oli Paul Bonatz. Kaikki 17 raidetta sähköistettiin vuonna 1933. Asema kärsi toisessa maailmansodassa mittavia vahinkoja liittoutuneiden pommitettua sitä.
Asema on suunniteltu muutettavaksi pääteasemasta maan alla sijaitsevaksi läpikulkuasemaksi. Tarkoituksena on lyhentää matka-aikoja ja vapauttaa keskustassa rakentajille uutta tonttialaa. Asema on nykyisellään läpiajettava vain S-Bahnin osalta, kaukoliikenteelle se on pääteasema. Suunnitelmia rakentaa asemasta kokonaan läpiajettava on tehty vuosia. Maan hallitus, osavaltio ja Deutsche Bahn ilmoittivat suunnitelmien hyväksymisestä 19. heinäkuuta 2007. Hinta-arvio oli vuonna 2007 noin 2,8 miljardia miljardia euroa. Marraskuussa 2009 hinta-arvio oli noussut 4,5 miljardiin euroon.
Aseman lähellä on myös ICE- sekä IC -varikko. RegionalExpress ja RegionalBahn -junat käyttävät myös sitä. Heinäkuussa 2007 uusi TGV -juna aloitti liikennöinnin Stuttgartin ja Pariisin välillä neljä kertaa päivässä. Matka kestää 3 tuntia ja 40 minuuttia huippunopeuden ollessa 320 km/h.
Asema on tunnettu 12-kerroksisesta tornistaan, jonka huipulla on suuri pyörivä Mercedes-Benzin logo.
Luettelo gallialaisista heimoista
Tämä on luettelo gallialaisista heimoista
Backseat
Backseat on suomalaisen hard rock -yhtye Peer Güntin toinen studioalbumi vuodelta 1986. Se sijoittui julkaisuajankohtanaan Suomen virallisen albumilistan ykkössijalle ja myi myöhemmin kultaa. Levyn kokonaismyyntimäärä Suomessa on noin 25 000 kappaletta. Albumin nimikkokappale ”Backseat” sekä toinen singlekappale ”Bad Boys Are Here” ovat yhtyeen uran tunnetuimpia hittejä, ja ensiksi mainittu on valittu yhtyeen parhaaksi kappaleeksi Radio Rockin Suurimmat yhtyeet -äänestyksessä.Vuoden 1987 CD-painoksen bonusraidat
Peer Günt
Muut
Pornostara
Pornostara oli MoonTV:n erotiikka-aiheinen ohjelma, joka sisälsi haastatteluja ja pornoelokuvien arvosteluja. Ohjelman juontajana oli Sami Hernesaho. Ohjelmaan sisältyi kanavan loppuvaiheissa Rakel Liekin ja Louis Cypherin (Lassi Lindqvist) juontama sekä käsikirjoittama opetusohjelma "Rakelin ja Lassin panokoulu", viihteellinen valistusosio, jossa käsiteltiin parisuhdeseksin harjoittamista käytännössä. Lindqvist ja Liekki myös toteuttivat osiossa opetustaan käytännössä eli harrastivat seksiä. Tätä ennen ohjelma sisälsi osion, jossa Rakel Liekki "koeajoi" erilaisia dildoja.
Ohjelmaa tehtiin ainakin 50 jaksoa. Ohjelma loppui, kun MoonTV:n tärkein jakelija, HTV kielsi maksuttoman pornon lähettämisen kaapeliverkossaan vuodenvaihteesta 2003 alkaen. Ilmoitetut perustelut olivat lastensuojelullisia, mutta tiedossa oli myös se, että maksulliset pornokanavat ovat varsin tuottavaa liiketoimintaa. MoonTV ajautui konkurssiin puoli vuotta ohjelman päättymisen jälkeen. Vuodenvaihteeseen saakka sitä oli pidetty talouslehdistössä varsin kannattavana ja lupaavana liikeyrityksenä.
Siegfried Lenz
Siegfried Lenz (17. maaliskuuta 1926 Lyck, Itä-Preussi – 7. lokakuuta 2014 Hampuri, Saksa) oli saksalainen kirjailija. Hän julkaisi romaaniensa ohella muun muassa novelleja, esseitä, näytelmiä ja kuunnelmia. Hän on toisen maailmansodan jälkeisen ajan merkittävimpiä ja luetuimpia saksankielisiä kirjailijoita.
Lenz kutsutiin 1943 Kriegsmarinen palvelukseen, mutta hän loikkasi Tanskaan ja jäi 1945 lyhyeksi ajaksi sotavangiksi Schleswig-Holsteiniin. Hän opiskeli filosofiaa, englantia ja kirjallisuudenhistoriaa Hampurin yliopistossa ja työskenteli opintojen ohessa toimittajana Die Weltissä. Hän jättäytyi 1951 päätoimiseksi kirjailijaksi. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1949 Liselotte Lenz. Hän jäi leskeksi 2006.
Lenz on myöhemmin paljastanut olleensa innokas Hitler-Junge ja tajunneensa vasta sodan aikana, mistä oli kysymys. Hän piti kirjoittamista moraalisena velvollisuutenaan, mutta hänet sai kirjoittamaan myös syyllisyys siitä, että juuri hän jäi henkiin. Monikerroksissa tarinoissa on usein keskeisenä totuuden hetki, jolloin päähenkilön elämä muuttuu tai hän näkee olemassaolon dilemman.
Lenz sai Saksan kirjakauppiaiden rauhanpalkinnon 1988 ja Frankfurtin kaupungin Goethe-palkinnon 1999.
Good Girls Don’t...
Good Girls Don’t... on suomalaisen hard rock -yhtye Peer Güntin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1987. Se nousi Suomen listaykköseksi myyden kultaa edellisen levyn "Backseatin" tavoin ja voitti julkaisuvuonnaan myös Soundi-lehden vuoden albumi -palkinnon. Levyn tunnetuin kappale on singlenäkin julkaistu ”Bartender”. Albumi on julkaistu vinyyliformaatin lisäksi C-kasettina sekä deluxe-painoksena, jossa on mukana bonuskappale ”Boogie Man Keeps Coming”, ”Bartender”-singlen pidennetty ja uudelleenmiksattu versio sekä neljä Tavastia-klubilla äänitettyä livekappaletta.Peer Günt
Muut
Safmarine
Safmarine (Safmarine Container Lines N.V.) on kansainvälinen laivanvarustamo, joka tarjoaa konttien ja irtolastien kuljetusta maailmanlaajuisesti. Yhtiön perustivat 1946 amerikkalaiset laivanvarustajat ja eteläafrikkalaiset teollisuusmiehet, ja yhtiö on nykyisin tunnettu Afrikan liikenteen asiantuntija. Safmarinella on edustaja yli 130 maassa ympäri maailmaa ja sillä on toimistoissaan yli 1 200 työntekijää huolehtimassa asiakkaiden yksilöllisistä kuljetustarpeista. Yhtiön pääkonttori on ollut Antwerpenissa Belgiassa vuodesta 1996 eli siitä asti kun se sai valmiiksi Belgian Line CMBT -yhtiön haltuunoton. Vuonna 1999 A.P. Møller-Mærsk Gruppen osti Safmarinen ja he ovat pitäneet yhtiön omana tuotemerkkinä, eivätkä ole yhdistäneet sitä kokonaan Maersk Sealand -yhtiöön. Vuonna 2002 Safmarine hankki Torm Lines -yhtiön.
Ennen Safmarinen ostoa yhtiön konteissa käytettiin tunnusta SAMU, ja oston jälkeen uusissa konteissa on ollut emoyhtiön tunnus MSKU. Maersk säilytti Safmarinen vanhat tunnukset, mutta yhdisti ne uudella tavalla kontteihin. Ennen ostoa kontit olivat sinisiä ja niiden molemmissa kyljissä oli Safmarinen lipputunnus ja takaovessa oli teksti "Safmarine". Vanhoissa jäähdytetyissä konteissa oli suuri Safmarine-teksti kyljissä. Uudet kontit ovat tummemman sinisiä ja jäähdytetyt kontit ovat valkoisia, ja niiden kyljissä on jättikokoinen teksti ja lippu.
Fire Wire
Fire Wire on suomalaisen hard rock -yhtye Peer Güntin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1988.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Timo Nikki ja Peer Günt, paitsi "Rock Me Baby" Big Bill Broonzy.Deluxe-version bonuskappale:
12. "Lay Your Money Down" - 3.09
Tadeusz Konwicki
Tadeusz Konwicki (22. kesäkuuta 1926 Nowa Wilejka – 7. tammikuuta 2015 Varsova) oli puolalainen kirjailija, elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja.
Konwicki syntyi Vilnan lähellä Nowa Wilejkassa (liett. Naujoji Vilnia), silloisessa Puolassa, nykyisessä Liettuassa. Muutettuaan sodan päätyttyä vuonna 1945 Krakovaan hän aloitti opintonsa Jagellojen yliopistossa. Hän työskenteli toimittajana Odrodzenie-lehdelle ja muutti vuonna 1947 Varsovaan. Vuonna 1948 valmistui hänen Kotiarmeijan (Armia Krajowa) partisaanivuosiaan muisteleva romaani "Rojsty", joka kuitenkin julkaistiin vasta vuonna 1956, jolloin ns. suojasään myötä tuli mahdolliseksi käsitellä ei-kommunistisen Kotiarmeijan vaiheita.
Konwickin romaaneista Keltaisessa kirjastossa on julkaistu suomenkielisinä käännöksinä "Pieni ilmestyskirja" vuonna 1983 ja "Isoäitini tarina" 1997. Aiemmin on suomennettu hänen kansainvälinen läpimurtoteoksensa "Puolalainen unikirja" 1963. Kirjailija asui Varsovassa, jossa hän jatkoi työtään esseiden ja lehtiartikkeleiden laatijana.
Konwickin tunnetuimpia elokuvia ovat "Kesän viimeinen päivä" (1958) ja "Taru rakkaudesta" (1961).
Konwicki kuoli kotonaan 88-vuotiaana 7. tammikuuta 2015.
Don’t Mess with the Countryboys
Don’t Mess with the Countryboys on suomalaisen hard rock -yhtye Peer Güntin viides studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1990. Levy äänitettiin PeeGee Studiolla Kouvolassa ja Finnvox Studiolla Helsingissä. Levynkannen kuvat ovat valokuvataiteilija Juha Metson kuvaamia.
Vanhan kirjallisuuden päivät
Vanhan kirjallisuuden päivät on Vammalassa, nykyisessä Sastamalan kaupungissa Pirkanmaalla vuosittain järjestettävä kulttuuritapahtuma. Tapahtuma järjestetään kesä-heinäkuun vaihteessa kaksipäiväisenä. Ensimmäisen kerran se järjestettiin vuonna 1985. Tapahtumalla on vuosittain erityinen kirjallisuuteen liittyvä teema. Tapahtumassa arvioidaan käyvän vuosittain noin 15 000 henkeä.
Tapahtuman ohjelma koostuu muun muassa seminaareista, näyttelyistä, kirjamyynnistä ja kirjahuutokaupasta. Paikalla on noin 60 antikvaarista kirjanmyyjää ja yli 40 esittelypistettä. Myös lapsille on omaa ohjelmaa. Merkittävä osa ohjelmasta keskittyy Sylvään koululle. Vanhan kirjallisuuden päivillä luovutetaan vuosittain Suomen tietokirjailijat ry:n Warelius-palkinto ja julkistetaan antikvaaristen kirjakauppiaiden valitsema Vuoden kirjatoukka.
Tapahtuman järjestäjä on vuonna 1986 perustettu Suomen vanhan kirjallisuuden päivät ry. Yhdistyksen hallituksen puheenjohtajina ovat toimineet suurlähettiläs Paul Gustafsson, Suomen Pankin johtaja ja entinen pääministeri Kalevi Sorsa, professori Juhani Lokki ja professori ja entinen pääjohtaja Jukka Sarjala. Sarjalan kuoltua puheenjohtajaksi valittiin kustannusjohtaja Leena Majander-Reenpää. Tapahtuman käytännön järjestelyistä vastaavan ohjelmavaliokunnan puheenjohtajana toimii kirjailija Panu Rajala.
Lähde
Smalltown Maniacs
Smalltown Maniacs on suomalaisen hard rock -yhtye Peer Güntin kuudes studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1994, ja oli samalla viimeinen albumi ennen yhtyeen väliaikaista telakoitumista ja yhdentoista vuoden levytystaukoa.
Albert Memmi
Albert Memmi (, s. 15. joulukuuta 1920, Tunis) on tunisialainen kirjailija ja esseisti. Romaaniensa ohella hän on julkaissut kirjoja sosiologisista ja juutalaisiin liittyvistä aiheista.
Memmi on juutalainen ja puhuu äidinkielenään arabiaa. Aloitettuaan opintonsa Pohjois-Afrikassa hän pääsi lopulta Pariisin yliopistoon ja opettajan töihin. Hän kirjoittaa ranskan kielellä.
Memmin ensimmäinen romaani "La statue de sel" Albert Camus'n esipuheella julkaistiin vuonna 1953. Muiden romaanien joukkoon lukeutuvat "Agar", "Le scorpion" ja "Le desert". Vuonna 1957 ilmestyi kirjailijan tunnetuin asiateos, siirtomaavallan vaikutuksia käsittelevä "Portrait du colonisé, précédé par Portrait du colonisateur", jonka esipuheen oli laatinut Jean-Paul Sartre.
Man – Be Careful!
Man – Be Careful! on SF-Bluesin studioalbumi, joka julkaistiin 9. toukokuuta 2007.Taru Cutler on auttanut Gustavsonin kappaleiden sanoitusten kääntämisessä englanniksi.
No Piercing, No Tattoo
No Piercing, No Tattoo on suomalaisen hard rock -yhtye Peer Güntin 7. studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2005, 11 vuoden levytystauon jälkeen. Äänitys tapahtui Soundtrack Studiosilla. Albumin C-kasetti-versiolla on lisäksi singlekappale "Flying Man". "No Piercing, No Tattoo" on yhtyeen viimeinen levy, jolla 1980-luvulta saakka mukana olleet rumpali Teijo "Twist Twist" Erkinharju sekä basisti Teijo "Tsöötz" Kettula soittavat.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan kolmannella sijalla, ja pysyi listalla yhteensä viisi viikkoa.
Tatjana Levina
Tatjana Levina (, s. 28. helmikuuta 1977) on venäläinen pikajuoksija.
Levina karsiutui Münchenin EM-kisoissa 2002 400 metrin juoksun alkuerissä ajalla 52,56. Kaksi vuotta myöhemmin hän oli Budapestin sisäratojen MM-kisoissa mukana Venäjän joukkueessa, joka voitti MM-kultaa 4 x 400 metrin viestijuoksussa. Myöhemmin samana vuonna hän karsiutui Ateenan olympialaisissa 200 metrin juoksun toisissa alkuerissä ajalla 23,23. Moskovan sisäratojen MM-kisoissa 2006 hän oli jälleen mukana Venäjän viestikultaa voittaneessa joukkueessa.
Jorge Ibargüengoitia
Jorge Ibargüengoitia (22. tammikuuta 1928 – 27. marraskuuta 1983) oli meksikolainen kirjailija.
Ibargüengoitia syntyi Guanajuatossa, ja hänen tunnetuimpien romaaniensa joukkoon lukeutuvat "Los relámpagos de agosto" (1965), "Kuolleet tytöt" (1977) ja "Dos crímenes" (1979). Hänen elinaikanaan ennätettiin julkaista myös novellikokoelma "La ley de Herodes y otros cuentos" (1967).
Ibargüengoitia on paitsi arvostettu romaanien ja novellien kirjoittaja, myös näytelmäkirjailija. Hänen tunnetuimpiin töihinsä tällä alalla lukeutuvat "Susana y los jóvenes" (1954) ja "Ante varias esfinges" (1959). Hän kuoli tuhoisassa lento-onnettomuudessa Madridissa 55-vuotiaana.
Hattingen
Hattingen on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa Ruhrin alueen rajalla. Se kuuluu Arnsbergin hallintopiiriin ja Ennepe-Ruhr-Kreisin piirikuntaan. Kaupunkia ympäröivät Bochum, Essen, Sprockhövel, Velbert, Witten ja Wuppertal. Vuoden 2012 lopussa kaupungin asukasluku oli 54 286. Sen pinta-ala on 71,39 neliökilometriä ja asukastiheys 803 as./km².
Hattingenista muodostui kaupunki vuonna 1396 kun sille myönnettiin oikeus linnoittautumiseen. Kaupunki liittyi Hansaliittoon vuonna 1554. Teollistumisen aikoihin 1800- ja 1900-luvuilla kaupungin tärkeimpiä elinkeinoja oli kivihiiliteollisuus. Yli sadan vuoden ajan Heinrichshütten tehdas oli kaupungissa tärkein työnantaja. Parhaimpina aikoina tehtaassa työskenteli noin 10 000 ihmistä. Se suljettiin vuonna 1987.
Hattingenin nähtävyyksiin lukeutuu muun muassa sen vanhakaupunki, jossa sijaitsee noin 150 keskiaikaista puuristikkotaloa.
John Joubert
John Joubert voi olla:
Smithsonian-instituutti
Smithsonian-instituutti ("Smithsonian Institution") on Yhdysvaltain valtion rahoittama koulutus- ja tutkimuslaitos, jolla on myös omia museoita ja eläintarha. Instituutin tutkimusaloja ovat luonnontieteiden lisäksi yleinen historia ja taidehistoria. Se on julkaissut vuodesta 1970 alkaen omaa, kuukausittain ilmestyvää tiedelehteä. Museoiden kokoelmissa on yli 142 miljoonaa esinettä. Useimmat laitokset toimivat Yhdysvaltain pääkaupungissa Washingtonissa.
Smithsonian-instituutti perustettiin brittiläisen tieteilijän James Smithsonin (1765–1829) testamenttilahjoituksella.
Guts and Glory
Guts and Glory on suomalaisen hard rock -yhtye Peer Güntin 8. studioalbumi. Se julkaistiin 21. helmikuuta 2007, ja on ensimmäinen yhtyeen ns. "klassisen kokoonpanon" hajoamisen jälkeen julkaistu levy. Albumi on äänitetty Soundtrack Studiosilla Helsingissä.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 7.
John Joubert (säveltäjä)
John Joubert (engl. [dʒuːˈbɛər], (20. maaliskuuta 1927 – 7. tammikuuta 2019) oli brittiläinen säveltäjä. Hän syntyi Kapkaupungissa, Etelä-Afrikassa, mutta asui vuosikymmeniä Moseleyssä, Birminghamissa.
Joubert aloitti musiikinopintonsa Etelä-Afrikassa ja jatkoi niitä Britanniassa. Hän loi pitkän akateemisen uransa luennoimalla muun muassa Hullin yliopistolla ja Birminghamin yliopistolla sekä vierailevana professorina Otagon yliopistolla Uudessa-Seelannissa.
Joubert oli vuodesta 1991 Durhamin yliopiston musiikin kunniatohtori ja vuodesta 2007 myös Birminghamin yliopiston. Vaikka hän sävelsi myös muun muassa oopperoita, kamarimusiikkia, sinfonioita ja konserttoja, hänet tunnetaan parhaiten vokaalimusiikin, varsinkin joululaulujen säveltäjänä.
California (albumi)
California on Mr. Bungle -yhtyeen vuonna 1999 julkaistu kolmas studioalbumi. Monien mielestä se on yhtyeen ”normaalein ja tasaisin” albumi, vaikka genrevaihdokset ovat yhä mukana. Sellaisetkin lehdet kuin Maxim ja Rolling Stone ovat kuvanneet albumia ”elintärkeäksi”.
Albumi oli tarkoitus julkaista 8. kesäkuuta, mutta Warner Brothers päätti julkaista levyn vasta myöhemmin, ettei Red Hot Chili Peppersin lähes samannimisen "Californication"-albumin julkaisu samana päivänä vaikuttaisi oudolta. Väitetään, että tätä ei tehty Anthony Kiedisin koston pelossa. Yhtyeillä, tai pääasiassa Kiedisillä ja Mike Pattonilla, on kireät välit. Kiedis väitti vuonna 1990, että Patton imitoi häntä MTV:llä paljon näytetyssä ”Epic”-kappaleen musiikkivideossa.
"Californian" vaikutteina olivat muun muassa Burt Bacharach ja The Beach Boys. Lisäksi vaikutteita ammennettiin myös popista, jazzista, funkista, thrash metalista, Havaijin ja Lähi-idän musiikista sekä avantgardesta. Yhtye teki viisi kiertuetta mainostaakseen levyä.
Albumi jäi yhtyeen viimeiseksi ennen sen hajoamista.
Pete Peeters
Peter H. Peeters (s. 17. elokuuta 1957 Edmonton, Alberta, Kanada) on entinen jääkiekkomaalivahti, joka oli 1980-luvun värikkäimpiä pelaajapersoonia NHL:ssä. Hänen 1977–1991 kestäneen ammattilaisuransa seuroja olivat Philadelphia Flyers, Boston Bruins ja Washington Capitals.
Philadelphia Flyers varasi hänet sijalta 135 NHL:ään vuonna 1977. Siihen asti hän oli pelannut Medicine Hat Tigers -seurassa WCHL-liigassa. Peeters pelasi kaikkiaan 489 ottelua NHL:ssä; hänen saldokseen muodostui 246 voittoa, 155 tappiota ja 51 tasapeliä. Nollapelejä Pete Peeters pelasi 21 kappaletta ja päästettyjen maalien ottelukohtainen keskiarvo oli 3,08.
James Salter
James Salter (alun perin James Arnold Horowitz; 10. kesäkuuta 1925 Passaic, New Jersey – 19. kesäkuuta 2015 Sag Harbor, New York) oli yhdysvaltalainen romaani- ja novellikirjailija.
Salter lähti West Pointiin vuonna 1942, valmistui 1945 ja palveli 12 vuoden ajan Yhdysvaltain ilmavoimissa. Hän oli Korean sodan veteraani. Ensimmäinen romaani "The Hunters" julkaistiin vuonna 1956, ja siitä on tehty myös Robert Mitchumin tähdittämä elokuva.
Salterin muihin tunnettuihin teoksiin kuuluu novellikokoelma "Dusk and Other Stories", jolla kirjailija voitti vuonna 1989 PEN/Faulkner-palkinnon. Hänet valittiin Yhdysvaltain taiteiden ja kirjallisuuden akatemiaan vuonna 2000.
Päätalopäivät
Päätalopäivät on "Kalle Päätalo-seura ry:n" järjestämä kulttuuritapahtuma Taivalkoskella Koillismaalla. Tapahtuma kehittyi Taivalkosken kotiseutupäivistä "Joki-Jussin päivistä", jotka alkoivat vuonna 1974. 1980 ne muuttuivat "Päätalosavotaksi" ja 1981 "Päätaloviikoksi". Päätalopäiviä vietetään viikon lopussa "kolmipäiväisenä". Päivillä vaalitaan menestyskirjailija Kalle Päätalon (1919-2000) muistoa ja perintöä. Suosittuja ovat "pyhiinvaellusmatkat" Päätalon lapsuudenkotiin "Kallioniemeen" ja muihin hänen kirjoissaan mainittuihin kohteisiin. Tapahtumaan osallistuu yleensä runsaat 5000 henkeä. Ohjelmassa on lisäksi mm. lukijatapahtumia, jäsentapaamisia, näytelmiä, näyttelyitä, konsertteja, seminaareja, työnäytöksiä ja kilpailuja. Taivalkoskella toimii myös Päätalo-instituutti.
Päätalo-instituutti
Päätalo-instituutti on Taivalkoskella toimiva Kallioniemi-Säätiön ylläpitämä Pohjois-Suomen kirjoittajakoulutus- ja kulttuurikeskus. Kallioniemi-Säätiön tarkoituksena on sanataiteellisen koulutuksen edistäminen, kirjailija Kalle Päätalon (1919-2000) henkisen ja kirjallisen perinnön vaaliminen sekä koillismaalaisen kotiseutu- ja kulttuurityön tukeminen. Säätiö on saanut nimensä Päätalon lapsuudenkodin "Kallioniemen" mukaan.
Instituutti järjestää vuosittain kolmivuotisia kirjoittajakursseja ja lyhyempääkin koulutusta. Instituutti järjestää vuosittain kaksi valtakunnallista kilpailua:
Instituutissa hoidetaan Kalle Päätalon arkistoa ja "Satuarkistoa". Myös Taivalkosken kotiseutumuseon hoito kuuluu instituutin tehtäviin.
Instituutin johtajana on "Kati Koivukangas".
Ihmisviha
Ihmisviha eli misantropia on yleisesti inhoa, epäuskoa tai vihaa ihmislajia kohtaan. Termiä voidaan myös käyttää niistä, jotka itse pakenevat, tai eristäytyvät ihmisistä, edellä mainituista syistä. Sana tulee kreikan sanoista μίσος (misos, "viha") ja άνθρωπος (anthrōpos, "ihminen").
Misantropia on yleisesti väärin käsitetty, ymmärretty ja yksilöllistetty vihaksi ihmisiä kohtaan. Tämän takia termiin liittyy yleisesti paljon negatiivisia tunteita. Ääri-misantrooppi voi todellakin usein vihata ihmislajia, mutta se ei välttämättä tarkoita, että kyseinen ihminen olisi psykopaatti tai muuten epäterve ajatuksiltaan. Misantroopit voivat pitää normaaleja ihmissuhteita ihmisiin, mutta niitä on yleensä vain muutama ja pitkän välimatkan päässä. Tyypillisesti misantroopit ovat valikoivia keiden kanssa he ovat tekemisissä. Tämä tuo mukanaan myös vastenmielisyyden tunteen hallitsevaksi, koska heidän perspektiivinsä näyttää syrjäyttävän halveksunnan yhteiseksi häiriöksi ja heikkoudeksi muissa, ja joissain tapauksissa myös heissä itsessään. Misantropian vastakohta on filantropia, ihmisrakkaus.
Selkeää yksinomaista näkemystä ei misantropiasta ole. On käsitteitä, jotka suoranaisesti muodostavat misantropian, mutta ei ole selkeää tietoa siitä, mikä kuuluu misantroopikon pääajatuksiin, ja mikä ei.
Usein kuitenkin misantropiaan liitetään ihmisiin kohdistuva viha ja mahdollisesti myös korkeampi arvostus muita eliölajeja kuin ihmistä kohtaan. Tämäkin on kuitenkin yksilöllinen näkökulma, ja saattaa vaihdella tapauskohtaisesti.
Misantropia on herättänyt paljon kiistanalaisia ajatuksia muissa ihmisissä. Misantropia on kristilliselle ja Raamatun mukaiselle arvomaailmalle lähes vastakohta: Raamatun kehottaessa ihmisiä rakkauteen, perustuu misantropia vastakkaisesti vihaan, inhoon tai epäuskoon ihmisiä kohtaan. Tämä luonnollisestikin tekee misantropiasta tabun raamatullisissa ja kristillisissä yhteisöissä ja ryhmissä.
Misantropiaa on nykyään verrattu Anton LaVeyn satanismiin, koska joillakin näkemyksen omaavilla on Saatanallisesta Raamatusta tuttu ajatus, jonka mukaan "Ihminen on eläin, joka on kehityksen myötä kehittynyt eläimistä häijyimmäksi." Samaa ideologiaa edusti osa hippikulttuuristakin, mutta tuolloin ei herännyt vastaavia vertailuja tai pelkoja, kuin misantropiassa.
Slipknot-yhtyeen kappale "People = Shit" toi misantropian esille mediassa, ja on myös tuosta lähtien herättänyt ihmisissä ristiriitaisia ajatuksia, niin misantroopikoiden, kuin kristittyjen keskuudessa. Misantroopikoista osa ajattelee, että juuri kyseinen kappale on saanut aikaan sen, että myös Emo-kulttuuri on omaksunut misantropian. Tätä pidetään huonona asiana, koska emojen käsitys misantropiasta muistuttaa enemmän antisosiaalisuutta, epäsosiaalisuutta ja eskapismia.
Alex von Falkenhausen Motorenbau
Alex von Falkenhausen Motorenbau (AFM) on entinen saksalainen Formula 1 -talli, joka kilpaili F1-sarjassa vuosina –. AFM osallistui yhteensä neljään osakilpailuun saavuttamatta suurempaa menestystä. Tallin parhaaksi sijoitukseksi jäi Helmut Niedermayrin ajama yhdeksäs sija Saksan GP:stä vuonna 1952.
Saapasjalkakissa
Saapasjalkakissa on klassinen satu puhuvasta kissasta, joka auttaa myllärin poikaa. Saman tyylisiä kansansatuja on tunnettu satoina versioina eri puolilta Eurooppaa. Tunnetuin on Charles Perraultin vuonna 1697 kirjaama versio "Hanhiemon tarinoissa", mutta jo enne Perraultia sen ehti ensimmäisenä julkaista Giovanni Francesco Straparola 1555 kirjassaan Le Piacevoli Notti ""Leikkisät Yöt"". Myös Grimmin veljekset merkitsivät yhden version muistiin. Satua ei kuitenkaan ollut vuoden 1857 painoksessa, joten se puuttuu uusimmasta Grimmin satujen suomennoksesta.
Aiheesta on tehty ainakin yksitoista elokuvasovitusta ja ooppera (César Cui, 1913), Nintendo-peli vuonna 1990 ja Crash Test Dummiesin albumi vuonna 2003. Saapasjalkakissan hahmo esiintyy myös Shrek-elokuvissa, ja niiden spinoff-elokuvassa.
Japanilaisen Toei Animationin maskotti on Saapasjalkakissa studion elokuvasta "Nagagutsu wo haita neko" (1969).
György Konrád
György Konrád (; s. 2. huhtikuuta 1933) on unkarilainen romaanikirjailija ja esseisti.
Konrád syntyi Debrecenissä ja opiskeli Budapestin yliopistolla. Hän oli kommunistihallituksen vastustaja ja osallistui vuonna 1956 Unkarin kansannousuun. Hän on Kansainvälisen Penin entinen puheenjohtaja ja johtanut myös Akademie der Künsteä Berliinin Pariser Platzilla.
Konrádille myönnettiin vuonna 2001 Aachenin kaupungin Karlspreis. Hänen tunnetuimpien teostensa joukkoon lukeutuvat "Vierailija", "Pidot puutarhassa" ja "Kivikello", joiden suomenkieliset käännökset julkaistiin Keltaisessa kirjastossa vuosina 1976, 1993 ja 1997.
Bad Boys Are Here
Bad Boys Are Here on suomalaisen hard rock -yhtye Peer Güntin neljäs kokoelmalevy. Se julkaistiin 22. helmikuuta 2006. Kokoelma on tupla-CD ja toistaiseksi yhtyeen kattavin kokoelma. Albumin kannen kuvat on ottanut valokuvataiteilija Juha Metso.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 23, ja pysyi listalla yhteensä neljä viikkoa.
Taisto-Bertil Orsmaa
Taisto-Bertil Orsmaa (s. 19. lokakuuta 1941 Rovaniemi) on suomalainen teatteriohjaaja, käsikirjoittaja ja dramaturgi. Lisäksi hän on julkaissut teatterikritiikkejä.
Uransa aikana Orsmaa on ohjannut satakunta teatteriesitystä ja lisäksi kuunnelmia ja joukon televisiotöitä. Kaksi tunnetuinta televisiosarjaa perustuvat Outi Pakkasen ja Pentti Kirstilän dekkareihin. Lisäksi Orsmaalla on ollut näyttelijänä sivurooli muun muassa Erkko Kivikosken elokuvassa "Kesyttömät veljekset" (1969).
Orsmaa oli yksi Ryhmäteatterin perustajista ja sen taiteellinen johtaja 1969−1972. Hän on toiminut teatterinjohtajana Turun kaupunginteatterissa (1981−1985) ja Vaasan kaupunginteatterissa (1976–1981 ja 1991–1997). Tampereen Työväen Teatteria Orsmaa luotsasi vain muutaman kuukauden ajan vuonna 1986. Sittemmin hän on toiminut vapaana ohjaajana.
Koulutukseltaan Orsmaa on filosofian tohtori (1987). Hän on toiminut tutkijana Helsingin ja Turun yliopistoissa sekä Teatterikorkeakoulussa lehtorina ja professorina. Orsmaa tunnustautuu myös jalkapallofaniksi.
1988 − "Katso naamion taa" (kolmiosainen tv-sarja, perustuu Outi Pakkasen samannimiseen romaaniin (1987)).
1993 − "Jäähyväiset rakkaimmalle" (kolmiosainen tv-sarja, perustuu Pentti Kirstilän samannimiseen Hanhivaara-romaaniin (1977)).
1975 − Pohjoismainen kuunnelmapalkinto
1977 ja 1981 − Thalia-palkinto
1985 − Kalevala-palkinto.
Philippsburg
Philippsburg on kaupunki Saksassa Baden-Württembergin osavaltiossa.
Aikaisemmin Philippsburg tunnettiin nimellä Udenheim. Se kuului Speyerin ruhtinaspiispalle 1378 – 1718. Piispa Philipp Christoph von Sötern rakennutti Reinin varrelle Udenheimiin ison linnoituksen varustautuakseen tulevan konfliktin – kolmikymmenvuotinen sota – varalta. Rakennustyöt aloitettiin vuonna 1615 ja ne kestivät kahdeksan vuotta. Linnoitukselle annettiin piispan mukaan nimeksi Philippsburg.
Kolmikymmenvuotisen sodan aikana linnoitus vaihtoi omistajaa useaan kertaan, mutta lopuksi linnoitus jäi ranskalaisten haltuun.
Keisarilliset piirittivät Philippsburgin Ranskan-Hollannin sodan aikana 24. kesäkuuta 1676. Ranskan armeija, komentajana François Luxembourg, oli alivoimainen ja ei kyennyt auttamaan linnoitusta, joka antautui 11. syyskuuta.
Yhdeksänvuotinen sota alkoi 1688, kun ranskalaiset piirittivät Philippsburgia kahden kuukauden ajan. Heidän tavoitteenaan oli pakottaa keisari Leopold I hyväksymään Ranskan-Hollannin sodan päättänyt Regensburgin rauha pysyväksi rauhansopimukseksi. Vaikka Philippsburg lopulta antautuikin, ranskalaisten suunnitelma ei onnistunut, vaan sota laajeni ja kesti aina vuoteen 1697 asti. Sodan päätyttyä ranskalaiset luovuttivat linnoituksen jälleen saksalaisille.
Seuraavan kerran Philippsburg piiritettiin Puolan perimyssodan aikana 1734, kun James FitzJames Berwickin johtamat ranskalaiset piirittivät linnoituksen. Eugen Savoijilainen koetti vapauttaa piiritetyn linnoituksen, mutta epäonnistui.
Viimeisen kerran linnoitus piiritettiin ja vallattiin 1799 Ranskan vallankumoussotien aikana. Myöhemmin samana vuonna ranskalaiset hävittivät linnoituksen.
Ronald Weigel
Ronald Weigel (s. 8. elokuuta 1959 Hildburghausen, Itä-Saksa) on saksalainen entinen kilpakävelijä.
Weigel voitti vuoden 1983 Helsingin yleisurheilun MM-kilpailuissa 50 kilometrin kävelyn. Seuraavan vuoden olympiakisoihin hän ei voinut osallistua Itä-Saksan boikotin takia. Vuoden 1987 MM-kilpailuissa Weigel saavutti hopeaa 50 kilometrin kävelyssä. Vuotta myöhemmin hän vihdoin pääsi osallistumaan olympialaisiin ja saavutti hopeaa sekä 20 kilometrin että 50 kilometrin kävelyssä. Vuonna 1992 Barcelonan olympialaisissa Weigel saavutti vielä pronssia edustaen tällä kertaa yhdistynyttä Saksaa.
Ronald Weigel on ollut aktiiviuransa jälkeen Australian kävelymaajoukkeen valmentajana vuosina 1997-2004. Hän valmensi muun muassa Nathan Deakesia, vuoden 2004 olympiapronssimitalistia 20 kilometrin kävelyssä.
Ronald Weigel oli aktiiviuransa aikana 177 senttimetriä pitkä ja painoi 62 kilogrammaa.
Luolakahlaaja
Luolakahlaaja eli rapukurmitsa ("Dromas ardeola") on mustavalkoinen, erikoinen kahlaaja. Se on oman sukunsa ja heimonsa (Dromadidae) ainoa laji.
Linnun pituus on 33-36 cm, josta nokkaa 5-6 cm, siipien kärkiväli 75-78 cm ja paino 248-325 g. Naaras on kookkaampi. Pääosin valkoinen höyhenpuku, jossa musta selkä ja mustat siipisulat. Koivet ovat pitkät, harmaat. Nokka on pään pituinen, tukeva, väriltään tummanharmaa. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Luolakahlaaja on heimonsa ja sukunsa ainoa laji. Sen taksonominen asema on aina ollut epäselvä ja monet tutkijat sijoittaisivat sen ennemmin lokkeihin tai ruokkeihin.
Yhtenäinen pesimäalue Persianlahden pohjoisrannikolla, erillispopulaatioita Intian valtameren rannikoilla ja saarilla sekä paikoin Somaliassa, Keniassa ja Tansaniassa. Maailman populaation koko on 60 000–80 000 yksilöä. Lajin kanta on elinvoimainen. Pääosin muuttolintu, joka talvehtii muun muassa Intiassa, Madagaskarilla ja Afrikan sekä Etelä-Aasian rannikoilla ja saarilla. Lajia ei ole tavattu Suomessa.
Valtamerien rannikot ja rannikon läheiset saaret. Vaatii vuorovesirantoja, ja viihtyy etenkin koralliriutoilla, mutarannoilla, laguuneissa ja suola-altailla. Pesimäaikana se elää hiekkaisilla riutoilla ja dyyneillä.
Luolakahlaajalla on kahlaajista poikkeava pesimätapa: se kaivaa pesäkolon tai -luolan hiekkamaahan, tai käyttää vanhaa koloa. Laji pesii suurissa yhdyskunnissa, joissa voi olla jopa 1500 paria. Munia on yleensä vain 1, joskus 2. Se on valkoinen ja linnun kokoon nähden suuri. Haudonta-aika ja sukupuolten rooli siinä on huonosti tutkittu, mutta ilmeisesti naaras hoitaa ainakin pääosan haudonnasta. Poikanen pysyy pesässä useita päiviä kuoriutumisen jälkeen ja emot tuovat sille ruokaa, mikä on myös poikkeuksellista kahlaajalle. Poikanen pysyy emojen seurassa usein seuraavaan kevääseen saakka, ja emot voivat ruokkia sitä syksyn ja talven mittaan.
Pääasiallisena ravintona ovat ravut, joita meluisat parvet etsivät luodeveden aikaan mutarannoilta ympäri vuorokauden. Vahvalla nokallaan se rikoo ravun kuoren ja nielaisee pienet ravut kokonaisina. Isot ravut se pilkkoo pienemmiksi palasiksi. Syö myös muita äyriäisiä, nilviäisiä, matoja ja muita selkärangattomia.
Louis Simpson
Louis Aston Marantz Simpson (27. maaliskuuta 1923 – 14. syyskuuta 2012) oli yhdysvaltalainen runoilija. Hän syntyi Jamaikalla skotlantilaistaustaisen lakimiesisän ja venäläisen äidin pojaksi.
Simpson muutti 17-vuotiaana Yhdysvaltoihin ja aloitti opintonsa Columbian yliopistossa. Hän on toisen maailmansodan veteraani ja lähti sodan jälkeen Pariisin yliopistoon.
Simpsonin ensimmäinen kirja "The Arrivistes" julkaistiin vuonna 1949. Hän opetti paitsi Columbian yliopistossa, josta hän itse sai filosofian tohtorin arvon, myös Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä ja New Yorkin Stony Brookin yliopistossa. Hänelle myönnettiin vuonna 1964 Pulitzer-palkinto kokoelmasta "At the End of the Open Road".
Meksikonsusi
Meksikonsusi ("Canis lupus baileyi") on äärimmäisen uhanalainen suden alalaji.
Meksikonsusi on pienikokoisin Pohjois-Amerikan harmaasusien alalajeista. Se jää säkäkorkeudeltaan alle 80 cm:iin, ja pituus on yleensä alle 135 cm. Painoa kertyy 25-45 kiloa. Meksikonsuden pään ja silmien muoto lienee sen paras tuntomerkki; kuono on sudelle lyhyt ja leveä, korvat ovat suuret ja kärjistä pallomaisen pyöreät ja silmät ovat suuret, ja yläluomen paksuus saa aikaan ilmeen, jonka ihminen voisi mieltää huolestuneen näköiseksi. Turkinväri on yleensä punertavan oranssi, ja selässä on vaaleanharmaan ja mustan kirjava satulamainen kuvio. Meksikonsudet voivat olla myös kellertäviä ja harmaita. Pienestä koostaan huolimatta meksikonsusi on ruumiinmuodoltaan vanttera, useimmiten melko leveäselkäinen ja lyhytjalkainenkin.
Meksikonsuden alkuperäistä elinaluetta oli Meksiko ja Yhdysvaltojen eteläosat: Arizonan, New Mexicon ja Teksasin osavaltiot. Sitä vainottiin järjestelmällisesti 1800-luvulla mm. myrkkysyöttien avulla. Eläintarhoissa on nykyisin noin 150 yksilöä. On kiistanalaista, onko tätä alalajia enää olemassa luonnossa: IUCN:n raportissa sitä ei pidetä alalajina vaan populaationa, ja Meksikon populaation todetaan kadonneen luonnosta. ITIS pitää meksikonsutta alalajina.
Meksikonsusi syö valkohäntäpeuroja ja pienempiä nisäkkäitä.
Hugo Koblet
Hugo Koblet (21. maaliskuuta 1925 Zürich – 6. marraskuuta 1964 Esslingen) oli sveitsiläinen rata- ja maantiepyöräilijä, ensimmäinen ulkomaalainen Italian ympäriajon voittaja (1950). Hän voitti myös Ranskan ympäriajon (1951) sekä kolme kertaa Sveitsin ympäriajon, kahdesti Züri-Metzgeten ja kerran Tour de Romandien. Ratapyöräilyssä hän voitti kaksi Euroopan mestaruutta sekä kolme MM-mitalia.
Koblet kuoli auto-onnettomuudessa vain 39-vuotiaana marraskuussa 1964.
Akis
Akis () oli kreikkalaisessa mytologiassa Panin ja Symaithiin poika, jota nereidi Galateia rakasti. Kyklooppi Polyfemos oli myös rakastunut Galateiaan saamatta kuitenkaan mitään vastakaikua rakkaudelleen; itse asiassa Galateia vihasi häntä. Mustasukkaisena Galateian Akiita kohtaan osoittamasta rakkaudesta Polyfemos päätti surmata kilpakosijansa. Akiin ollessa paimentamassa lampaitaan kykloppi heitti häntä valtavalla kivenlohkareella. Lohkareen alta pursuava veri muodosti Galateian avustuksella Akis-joen. Akis itse, joka oli nereidi–äitinsä puolelta sukua vesistöjen jumaluuksille, muuttui vastasyntyneen joen jumalaksi.
Joensuun kirjallisuustapahtuma
Joensuun kirjallisuustapahtuma on vuodeta 2000 alkaen syys-lokakuussa järjestetty valtakunnallinen tapahtuma, jonka teema vaihtuu vuosittain. Viikonlopun mittaisen tapahtuman tilaisuudet ovat avoimia kaikille.
Tapahtuman järjestäjinä on joensuulaisia kulttuurihenkilöitä, joista ydinjoukon muodostavat professorit Seppo Knuuttila ja Yrjö Sepänmaa, kirjailija Tuula-Liina Varis ja koulutussihteeri Lisbe Svahn. Suunnitteluun osallistuvat Itä-Suomen yliopiston kulttuuritieteet ja Pohjois-Karjalan taidetoimikunta. Järjestelyt hoitaa Pohjois-Karjalan Kesäyliopisto. Tapahtumapaikkoina ovat olleet yliopisto, Joensuun Tiedepuisto, konservatorio, Pakkahuone, ravintola Sointula, Teatteriravintola ja Joensuun kaupunginteatteri.
Vuonna 2007 teemana oli "Työ". Teemaa käsiteltiin edellisvuosien kaavan mukaan: tiedeosuudessa puhutaan teemasta esimerkiksi tieteen näkökulmasta, kirjallisuusosuudessa äänessä ovat kirjailijat ja taideosuudessa on musiikkia, teatteria tai tanssia. Puhujina olivat muiden muassa työministeri Tarja Cronberg (vihr.), professori Kari Uusikylä, kirjailija Hannu Raittila, kriitikko Kaisa Neimala, kirjailija Kari Levola, kulttuurikriitikko Tuomas Nevanlinna, runoilija Arja Tiainen, kirjailija Marja-Leena Tiainen ja professori Kaija Heikkinen.
Vuonna 2008 tapahtuman teemana oli "Jos kirjallisuudessa". Päivillä puhuttiin muun muassa vaihtoehtoisista historiantulkinnoista, tulevaisuusskenaarioista, utopioista, dystopioista ja fantasiakirjallisuudesta. Puhujina olivat muun muassa Johanna Sinisalo, Kersti Juva, Risto Isomäki, Sirpa Kähkönen, Markku Into, Tero Niemi, Mari Mörö, Teuvo Peltoniemi ja Ilkka Pyysiäinen.
Vuoden 2010 tapahtuman aiheena oli "Minä kirjallisuudessa ja toisissa taiteissa". Puhujina olivat muun muassa Leena Lander, Kari Hotakainen, Anja Erämaja, Markku Ojanen ja Katarina Eskola.
Muina vuosina aiheina ovat olleet muun muassa tosi, vieras, kaunis, nauru, rakas, kuolema, ei ja sana.
Jimmie Vaughan
Jimmie Lawrence Vaughan (s. 20. maaliskuuta 1951 Dallas, Texas) on yhdysvaltalainen blueskitaristi ja -laulaja. Hän on Stevie Ray Vaughanin vanhempi veli. Jimmie Vaughan perusti lokakuussa 1974 yhdessä Kim Wilsonin kanssa Fabulous Thunderbirdsin.
Jimmie Vaughan oli mukana muun muassa Carlos Santanan soololevyllä Havana Moon vuodelta 1983.
Kuhmon Vieksin varhainen pulakapina
Kuhmon Vieksin varhainen pulakapina oli yhteenotto, joka tapahtui Kuhmossa Vieksiin kylässä keväällä 1869 virkavallan ja paikallisten asukkaiden välillä.
Koko Kainuussa oli varsin huonot satovuodet 1867 - 1868 ja väki oli nälänhädässä. Kajaanin kihlakunnassa kuoli kolmena vuonna yhteensä yli 4 900 henkeä, mikä on moninkertainen määrä tavanomaiseen verrattuna. Pieni osa maakunnan väestä ryhtyi jopa merirosvoukseen saadakseen hieman elantoa.
Kuhmon virkaa tekevä nimismies lähti suorittamaan verovelkojen vuoksi pakkohuutokauppaa muutamaan Vieksin taloon. Kylän epätoivoinen väki oli kokoontumut pirttiin, ja kun nimismies levitti asiakirjansa, heitti joku kyläläisistä sangon vettä papereille ja toinen kasvoille. Sen jälkeen kyläläiset yrittivät litistää herran pöydän ja seinän väliin, mutta tämä pääsi poliiseineen pakoon uhaten tuoda Oulusta sotaväen avukseen. Kyläläiset olivat sillä välin tervanneet karhuntaljan nimismiehen reessä.
Isäntää sakotettiin myöhemmin, mutta pakkohuutokauppa jäi suorittamatta.
Modena (Formula 1 -talli)
Modena on entinen italialainen Formula 1 -talli, joka kilpaili F1-sarjassa vuonna 1991. Talli tunnettiin myös nimillä Lambo ja Lamborghini.
Modena osallistui kaudella 1991 kaikkiin 16 Grand Prix'in, mutta vain kuudesti tallin auto nähtiin lähtöruudukossa. Modenan moottoritoimittajana toimi sen ainoalla kaudellaan Italialainen Lamborghini, jonka tehdastallina Modena toimi. Tämän vuoksi talli tunnetaankin myös nimillä Lambo ja Lamborghini. Tallin kuljettajiksi palkattiin Italialainen Nicola Larini ja Belgialainen Eric van de Poele. Mauro Baldi toimi tallin testikuljettajana ennen kauden 1991 alkua, mutta häntä ei palkattu tallin kilpakuljettajaksi kauden alkaessa.
Tallin historian paras sijoitus tuli heti sen debyyttikilpailussa, Yhdysvaltain GP:ssa, kun Nicola Larini ajoi seitsemänneksi.
Kauden 1991 päätteeksi talli oli ajautunut taloudellisiin vaikeuksiin, eikä sitä nähty F1:sissä seuraavalla kaudella. Tallin lopettamisesta huolimatta Lamborghini toimi vielä moottoritoimittajana, toimittaen moottorit Ventrit-Larrousen ja Minardin F1-talleille kaudella 1992.
Kautena 1993 Lamborghini toimitti moottorit Larrouselle.
Kaudelle 1994 Lamborghini yritti tehdä sopimusta McLarenin kanssa ja tallin kuljettajat Ayrton Senna ja Mika Häkkinen jopa testasivat Lamborghinin moottorilla varustettua McLarenia. Sopimusta ei kuitenkaan tehty ja McLaren hankki moottorinsa Peugeotilta. Lamborghini jätti Formula Ykköset 1994.
Xibet
Xibet (, sibe; , pinyin: xībó) ovat pääasiassa Koillis-Kiinassa ja Sinkiangin alueella elävä kansa. Xibet ovat yksi Kiinan 56 virallisesta etnisestä ryhmästä. Heitä asuu Liaoningin alueella, sekä Ilijoen varrella Sinkiangissa. Xiben kieli kuuluu tunguusikieliin ja on läheistä sukua mantšulle. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Xibejä asui Kiinassa yhteensä 190 481. Xibet voidaan jakaa kahteen ryhmään asuinalueen, Sinkiangin ja Liaoningin mukaan.
Xibet polveutuvat Liaoningin alueella asuneista metsästystä, keräilyä ja kalastusta harjoittaneista samalla xibe-nimellä tunnetusta kansasta, joka olettettavasti on asuttanut aluetta jo varhaisista ajoista lähtien. Xibet joutuivat mongolien valtaan 1200-luvulla ja edelleen mantšujen vallan alle 1500-luvun loppupuolella. Xibet alistanut mantšupäällikkö Nurhachi pakotti heidät siirtymään aikaisemmista elinkeinoistaan maanviljelyyn ja kiinteisiin asumuksiin. Mantšut pitivät xibejä veljeskansana ja heillä oli hyvien sotureiden maine. Mantšujen nousuta valtaan Qing-dynastian myötä Kiinassa, xibejä palveli sotilaina ympäri Kiinaa aina Pekingistä Sinkiangiin. Tämän myötä xibejä muutti Lianoningin ulkopuolelle ja toisaalta taas han-kiinalaisia muutti alueelle. Tämän kehityksen myötä xibet omaksuivat han-kiinalaista kulttuuria. 1700-luvun puolivälissä Qing-dynastia siirsi noin 5 000 xibesotilasta ja virkamiestä Sinkiangiin. Tästä joukosta polveutuvat alueen nykyiset xibet, jotka asuvat tuhansien kilometrien päässä muista xibeistä. Nykyisin alkuperäisellä alueellaan Lianonginissa asuvat xibet ovat omaksuneet enemmissä määrin han-kiinalaista kulttuuria, kun taas Sinkiangin xibet ovat konservatiivisempia.
Xibejen kaksi ryhmää eroavat elintavoiltaan jonkin verran toisistaan. Sinkiangin xibet asuvat sadan tai parinsadan asukkaan kylissä, kasvattaen esimerkiksi vehnää, riisiä, puuvillaa, hedelmiä ja kasviksia. Lisäksi he harjoittavat metsästystä joka on ollut osittain mahdollista heidän eristäytyneen sijaintinsa takia. Lianingin xibet asuvat suuremmissa asutuskeskuksissa, eikä metsästystä enää harjoiteta. Kaiken kaikkiaan heidän elinkeinonsa ovat melko samanlaisempia Kiinan valtavirran kanssa.
Perinteistä uskoa harjoitetaan samoin nimenomaan Sinkiangin xibejen keskuudessa,kun taas Liaoningissa se on käytännössä kadonnut. Liaoningin xibet ovat taoisteja, budhisteja tai he seuraavat Kiinalaista kansanuskoa. Xibejen perinteiseen uskoon kuuluu useita eri jumaluuksia, kuten kotirauhasta vastaava "Xilimama", sekä karjaa suojellut "Hairkan". Aikanaan myös esimerkiksi isorokosta vastanneella jumaluudella oli merkittävä asema, joka sittemmin on heikentynyt tehokkaan rokotusohjelman takia.
Gustaf von Paykull
Gustaf von Paykull (21. elokuuta 1757, Tukholma – 28. tammikuuta 1826) oli ruotsalainen lintutieteilijä, entomologi, kirjailija, hovimarsalkka ja vapaaherra.
Paykull oli Tukholman luonnonhistoriallisen kansallismuseon perustaja ja Kuninkaallisen tiedeakatemian jäsen. Hänen luonnontieteellinen kokoelmansa käsitti 8 600 preparoitua hyönteistä, 1 362 täytettyä lintua, kaloja ja nisäkkäitä. 24. maaliskuuta 1819 kuningas Karl XIV Johan otti vastaan Paykullin kokoelman lahjana. Tiedeakatemian tiloista löytyi kokoelmalle huoneisto, ja niin oli museo perustettu.
Paykull nimesi luolakahlaajan vuonna 1805.