hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Quadra 800
Macintosh Quadra 800 on Apple Computerin 10. helmikuuta 1993 julkaisema Macintosh Quadra -mallistoon kuuluva tietokone. Samaa laitetta myytiin myöhemmin eri ohjelmistolla Apple Workgroup Server 80 -palvelimena. Quadra 800 julkaistiin yhdessä ensimmäisten Macintosh Centris -mallien kanssa ja se korvasi aiemman Quadra 700 -tietokoneen. Aiemmin julkaistuun Quadra 950 :een verrattuna Quadra 800 sisälsi lähes saman laitteiston ja maksoi puolet vähemmän. Quadra 800 :n kotelon suunnittelua pidettiin kuitenkin epäonnistuneena ja vanhempi 950-malli menestyi 800:n julkaisun jälkeenkin.
Heinäkuussa 1993 Quadra 800 :n rinnalle julkaistiin multimediakäyttöön suunniteltu Quadra 840AV. Power Macintoshit korvasivat Quadrat seuraavana vuonna ja Quadra 800 :n tuotanto lakkautettiin 14. maaliskuuta 1994.
Quadra 840AV
Macintosh Quadra 840AV on Apple Computerin 29. kesäkuuta 1993 julkaisema Macintosh Quadra -sarjan tietokone. Yhdessä Centris 660AV :n kanssa julkaistu Quadra 840AV oli suunniteltu erityisesti videotyöskentelyyn ja laitteet sisälsivät digitaalisen signaaliprosessorin ja videon sisään- ja ulostuloliitännät. Quadra 840AV:n tuotanto lakkautettiin 18. heinäkuuta 1994 ilman seuraajamallia. Myöhemmät AV-versiot Power Macintosh 8100 vastasivat lähinnä Quadra 840AV:n kokoonpanoa.
Julkaisunsa aikaan Quadra 840AV oli tehokkain Macintosh-tietokone. 40 MHz:n Motorola 68040 -suorittimella ja 4 Mt:n keskusmuistilla (60 ns 72-pin SIMM) varustettuna Quadra 840AV jäi myös tehokkaimmaksi 68k-sarjan Macintosh-koneeksi, sillä myöhemmät mallit käyttivät jo PowerPC-suorittimia. 66 MHz:n AT&T:n digitaalinen signaaliprosessori antoi lisätehoa äänen ja kuvankäsittelyyn. Quadra 840AV käytti Quadra 800 :n koteloa, mutta komponenttien asettelussa oli eroja: PDS-liitännän tilalla oli toinen ADB-liitäntä ja uusi GeoPort-portti. Laitteen mukana toimitettiin System 7.1-käyttöjärjestelmä.
Vihreät Naiset
Vihreät Naiset ry on Vihreän liiton naisjärjestö. Yhdistyksen puheenjohtajana on marraskuusta 2017 lähtien toiminut kansanedustaja Emma Kari.
Vihreiden naisten toimisto sijaitsee Vihreiden puoluetoimiston tiloissa Helsingin Punavuoressa.
Vihreät Naiset ry on vaikutuskanava naisille, jotka tuntevat vastuuta elinympäristömme säilymisestä ja haluavat kehittää yhteiskuntaa tasa-arvoisemmaksi.
Vihreiden Naisten tavoitteena on feministinen, vihreä ja sosiaalisesti oikeudenmukainen yhteiskunta, jossa kaikki ihmiset osallistuvat aktiivisesti paremman elinympäristön rakentamiseen. Vihreän tasa-arvon Suomessa kaikilla sukupuolilla, kaikilla sukupolvilla ja kaikkiin kulttuureihin kuuluvilla ihmisillä on parhaat mahdolliset edellytykset onnelliseen elämään.
Yhdistyksen tarkoituksena on luoda yhteyksiä vihreästi ajattelevien naisten välille sekä edistää ja rohkaista naisen yhteiskunnallista ja poliittista toimintaa alueellisesti, kansallisesti ja kansainvälisesti.
Valtakunnallisella yhdistyksellä on 15 piirijärjestöä, jotka toimivat aktiivisesti järjestäen tapahtumia ja julkaisten kannanottoja.
Vihreät Naiset on mukana Suomen UN Womenin, Naisjärjestöjen keskusliiton ja Naisjärjestöt Yhteistyössä NYTKIS ry:n toiminnassa. Lisäksi yhdistyksellä on kansainvälistä toimintaa Euroopan Vihreiden kanssa.
Processor Direct Slot
Processor Direct Slot (PDS) oli Apple Computerin kehittämä tekniikka, jolla Macintosh-tietokoneisiin saatiin edullinen mahdollisuus laajennettavuuteen. PDS mahdollisti yhden lisälaitteen liittämisen Macintoshiin. Tavallisesti laitteiden toimiminen oli kiinni suoritintyypistä, jolloin Motorola 68030 -suorittimelle suunnitellut PDS-oheislaitteet eivät välttämättä toimineet Motorola 68040-suorittimella varustetuissa tietokoneissa. Teknisten kompromissien ansiosta PDS-liitäntä oli edullinen rakentaa ja se vei vähän fyysistä tilaa tietokoneen kotelossa.
PDS toimi osittain myöhemmin kehitetyn AGP-väylän tavoin. PDS-portteja saattoi olla tietokoneessa vain yksi kappale, sillä portissa ei ollut normaalien väyläliitäntöjen tavoin mekanismia monien lisälaitteiden erottamiseen toisistaan. Mekanismi suoritinajan varaamiseen puuttui myös, jonka vuoksi PDS-lisälaite keskusteli järjestelmän kanssa tavallisesti vain lähettämällä signaalejaan suoraan suorittimelle.
Macintosh LC:n alun perin Motorola 68020 -suorittimelle suunniteltu PDS-väylä oli poikkeus suoritinriippuvaisten PDS-väylien joukossa. LC:n päivitetyissä versioissa lisälaitteet toimivat päivitetyilläkin suorittimilla (68030, 68040, PowerPC).
Quadra 650
Macintosh Quadra 650 ja Macintosh Centris 650 ovat Apple Computerin julkaisemia Macintosh-sarjan tietokoneita. Apple julkaisi Centris 650:n osaksi Macintosh Centris -sarjaa 10. helmikuuta 1993 yhdessä Centris 610:n kanssa. Uusien tietokoneiden piti avata uusi, keskihintainen Centris-mallisto, mutta tuotevalikoima osoittautui hämmentävän monimutkaiseksi. Lokakuussa 1993 Centris 650:n suoritin päivitettiin 25 MHz:stä 33 MHz:iin ja sen nimi muutettiin Quadra 650:ksi, jolloin siitä tuli osa Macintosh Quadra -sarjaa. Quadra 650 lakkautettiin 12. syyskuuta 1994.
Centris 650 oli saatavilla kahdella kokoonpanolla: 4 Mt:n keskusmuistilla ja liukuluvuttomalla Motorola 68LC040 -suorittimella ja 8 Mt:n muistilla Motorola 68040 -suorittimella varustettuna. Quadra 650:stä oli myös 4 Mt:n ja 8 Mt:n variaatiot, joissa molemmissa oli 68040-suoritin sekä Ethernet. Järjestelmien mukana toimitettiin System 7.1, myöhemmin Mac OS 8.1 -käyttöjärjestelmä.
Quadra 630
Macintosh Quadra 630 on Apple Computerin 15. heinäkuuta 1994 julkaisema Macintosh Quadra-malliston tietokone. Laitteesta oli saatavilla useita versioita ja sitä myytiin myös nimillä Macintosh LC 630 (oppilaitoksille) ja Macintosh Performa 630 (kotitalouksille). Quadra 630 oli tuotannossa 5. lokakuuta 1995 saakka.
Quadra 630:ssä oli ensimmäistä kertaa IDE-väylä kiintolevyn liittämistä varten. Kalliimpaa SCSI-liitäntää käytettiin edelleen CD-ROMin kytkemiseen, mutta SCSI-ohjain oli vanhentunutta mallia. Malleissa oli pääsääntöisesti 4 Mt:n keskusmuisti, 250 Mt:n kiintolevy ja CD-ROM-asema.
Quadra 630 oli saatavilla useina variaatioina. "Quadra 630" -nimiset laitteet käyttivät 33 MHz:n Motorola 68040 -suoritinta, "LC 630" käytti liukuluvutonta Motorola 68LC040 -suoritinta ja "LC 630 DOS compatible" -mallit sisälsivät ylimääräisen 66 MHz:n 486DX2-suorittimen ja PDS-liitännäisen keskusmuistipäivityksen.
Performa-mallisto:
SparkNet
SparkNet on Turussa vuonna 2003 avattu WLAN-pohjainen kaupunkiverkko. SparkNet on Oulun panOulu-verkon lisäksi Suomen toinen kansainvälisestikin hyvin aikaisessa vaiheessa perustettu iso wlan-verkko. Perustana siinä on MP-MasterPlanet Oy:n ylläpitämä keskitetty käyttäjähallinta sekä organisaatioiden tietoliikenneyhteyksien keskinäinen jakaminen vaihtokauppaperiaatteella, jolloin sen käyttö on veloituksetonta mukana oleville organisaatioille.
SparkNettiä voivat käyttää alueen julkishallinnon työntekijät (Turku, Raisio, Naantali, Kaarina), korkeakoulujen opiskelijat ja henkilöstö. Yhteistyössä olevien organisaatioiden ulkopuoliset ihmiset pääsevät verkkoon kaupunkien kirjastoissa tai oman verkkoyhteyden jakamista vaativan OpenSpark tunnuksen kautta. SparkNet on myös mukana kansainvälisessä Eduroam-yhteistyössä, joten Eduroam-tunnusten omaavat henkilöt voivat käyttää verkon tukiasemia myös. Vastaavasti SparkNetin käyttäjillä on verkkovierailuoikeus muihin Eduroam-verkkoihin.
SparkNet yhteistoimintasopimus allekirjoitettiin vuonna 2003 Turun yliopiston, Turun ammattikorkeakoulun, MP-MasterPlanet Oy:n, ICT Turku Oy:n, Turun kauppakorkeakoulun sekä Åbo Akademin välille. Turun kaupunki ja monet muut julkisen sektorin toimijat liittyivät mukaan SparkNet-toimintaan..
Vuonna 2006 OpenSpark- ja SparkNet-verkkokonseptit voittivat Baltic Challenge -kisan e-Inclusion-sarjassa. .
Tukiasemia on eri puolilla Suomea Utsjoki-Kevolta aina Helsinkiin ja Turun saaristoon saakka, mutta valtaosa tukiasemista sijaitsee Varsinais-Suomessa toimijoiden omissa tiloissa. Myös julkisia ja muita merkittäviä kohteita sekä ulkotiloja on katettu. Suomen lisäksi myös ulkomailla on muutama verkkototeutus. 30. maaliskuuta 2009 SparkNet sisälsi 2 388 tukiasemaa.
OpenSpark on SparkNetin kaikille avoin osuus, johon voi liittyä tuomalla oman langattoman tukiaseman yhteisön käyttöön. OpenSpark -käyttäjätunnuksella voi käyttää nettiyhteyttä kaikista OpenSpark- ja SparkNet-toiminnan piirissä olevista tukiasemista. Myös kaikki SparkNet-käyttäjät voivat käyttää OpenSpark-toiminnan piirissä olevia tukiasemia. Avoimeen OpenSpark WLAN-yhteisöön liitytään päivittämällä oma tukiasema OpenWRT-pohjaiseen ohjelmistoon ja tarjoamalla omaa verkkoyhteyttään hotspottina OpenSpark-verkkossa.
Langaton lähiverkko, joka perustuu pääosin WLAN tukiasemiin sekä captive portal -käytön autentikointiin. (IEEE 802.11g, IEEE 802.11b, Wi-Fi) Autentikoinnissa tuetaan roaming-käyttäjien autentikointia muiden toimijoiden palvelimista sekä lisäksi korkeakoulujen Funet-verkkovierailun sekä eurooppalaisen Eduroamingin käyttöä.
Rivka Yosselevska
Rivka Yosselevska oli eräs toisen maailmansodan juutalaisvainon kokeneista, joka selvisi elossa joukkohautaan ampumisestaan huolimatta.
15. elokuuta 1942 suuri joukko saksalaisia SS-sotilaita saapui juutalaiseen ghettoon Zagorodskin kylään Valko-Venäjän Pinskin lähellä. Kylän asukkaat koottiin joukkohaudan reunalle riviin, josta heidät ammuttiin yksitellen suoraan hautaan. Rivistössä oli myös kylän asukas Rivka Yosselevska, jota sotilas ampui päähän. Osuma ei kuitenkaan ollut kuolettava ja hän onnistui nousemaan joukkohaudasta saksalaisten poistuttua.
Yosselevska toimi todistajana 8. toukokuuta 1961 oikeudenkäynnissä Adolf Eichmannia vastaan kertoen yksityiskohtaisesti kyseisestä teloitustapahtumasta.
Lääkekasvi
Lääkekasveja eli rohdoskasveja voi kutsua laajemmin terveyskasveiksi, jolloin niiden käyttö ei rajoitu vain lääkinnällisiin ominaisuuksiin, vaan niitä käytetään myös esimerkiksi terveyden- ja kauneudenhoitoon. Kasvirohdosvalmisteet (engl. "herbal medicinal products") ovat Suomessa Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus Fimean luettelemia lääkevalmisteita, joiden vaikuttavat aineet ovat kasviperäisiä aineita ("herbal substance") tai kasvirohdostuotteita ("herbal preparation").
Perinteisellä kasvirohdosvalmisteella tarkoitetaan sellaista ihmiselle tarkoitettua lääkevalmistetta, jonka vaikuttavina aineina on kasviperäisiä aineita ("herbal substance"), kasvirohdostuotteita ("herbal preparation") tai näiden yhdistelmiä. Kysymyksessä on rekisteröintihakemus valmisteelle, joka on ollut ennen hakemuksen tekopäivää lääkkeenä käytössä yhtäjaksoisesti vähintään 30 vuoden ajan, josta vähintään 15 vuotta Euroopan unionissa.
Hyvin varhaisista ajoista lähtien ihmiset ovat etsineet apua vaivoihinsa etenkin luonnosta ja kasveista. Alkuaan kasveilla oli rituaalisia merkityksiä, eikä niiden toimivuudesta ollut tietoa, tai tutkimuksia. Tehokkaimpina kasveina pidettiin niitä, jotka poikkesivat esimerkiksi ulkonäöltään, hajultaan, tai väriltään muista.
Hippokrates, jota on kutsuttu lääketieteen isäksi, käytti rohdoskasveja laajalti muiden opetustensa lisänä. Hän tarkasteli lääkintätaitoa tieteellisesti, mikä johti siihen, että lääketiede kehittyi itsenäiseksi luonnontieteeksi.
Suomessa kansanrunoudesta löytyy varhaisimpia viitteitä kansanlääkinnästämme. Muinaissuomalaisten käsityksen mukaan yksin lääkkeet, tai lääkekasvit eivät riittäneet antamaan toivottua tehoa, vaan niiden käyttöön liittyi loitsuja, manauksia ja taikoja. Oli myös erityisiä kansanparantajia, jotka auttoivat ihmisiä vaivoissaan.
Nykyään kasvilääkintää ja rohdostuotteita tutkii farmaseuttinen oppiaine farmaseuttinen biologia (entinen farmakognosia) johon kuuluu fytoterapia.
Vaikka virallinen lääketieteen piirissä standardoidut lääkeainetuotteiden käyttö on johtanut perinteisen kasveilla lääkitsemisen ja lääkekasvien lääkekäytön vähenemiseen, vaikuttavat monien nykyisten lääkkeiden pohjalla ja taustalla tutkimustieto kasveista sekä niiden parantavista ominaisuuksista.
Monien nykyisinkin käytössä olevien hoitokeinojen tiedetään pohjautuvan psykologiseen vaikutukseen, johon vaikuttaa potilaan ja hoitavan välinen suhde.
Itselääkintä on kuitenkin myös Suomessa yleistynyt ja luontaistuotteita käytetään usein muun lääkinnän ohella.
Yrtit ja kasvit ovat käyttökelpoisia nykyisinkin moninaisiin vaivoihin, mutta on kuitenkin hyvä muistaa, että ilman lääkärin määräystä yrttejä ei kannata antaa lapsille ja että myös yrtit ovat lääkkeitä, joilla on sivuvaikutuksia ja haittavaikutuksia. Perinteisesti kotilääkinnässä lääkekasveja on käytetty esimerkiksi teen ja hauteiden muodossa.
Lääkekasvien teho perustuu kasvin tiettyjen osien käyttöön kasvikohtaisesti. Kasveissa on haihtuvia öljyjä, vitamiineja, alkaloideja, glykosideja sekä monia muita vaikuttavia aineita.
Eri kasvinosista käytettäviä latinankielisiä nimiä:
Eri kasvinosista tehdyistä valmisteista käytettäviä latinankielisiä nimiä:
Wookieet
Wookieet tai wookiet ovat Tähtien sodassa esiintyviä kuvitteellisia olentoja. Niillä on ruskea karvapeite ja ne ovat kotoisin Kashyyyk-planeetalta. Wookieet ovat isokokoisia, erittäin voimakkaita ja voivat kasvaa jopa 230 cm pitkiksi. Tunnetuimmat wookiet ovat Chewbacca ja Tarfful.
Wookieet ovat näppäriä valmistamaan erilaisia esineitä etenkin puusta. Wookieeiden käsityötä ovat mm. oevvaor-katamaraanit, jotka esiintyvät elokuvassa . Wookieet osaavat valmistaa myös puisia aseita. Vaikka wookieeiden käsityöt, jopa aseet, luokitellaan taiteeksi, niin siitäkin huolimatta wookiee-kielessä ei ole sanaa taiteilijalle. Wookieeille käsityötaidot ovat eloonjäämistaitoja.
Chewbacca-niminen wookiee esiintyy myös elokuvissa Star Wars 3-6, joissa hän on Han Solon Millennium Falcon -nimisen avaruusaluksen apupilottina. Wookieeiden kieli, shyriiwook muodostuu monimutkaisista karjahduksista, joita harva eläin pystyy matkimaan.
Nimi "wookiee" on lähtöisin George Lucasin ensimmäisestä pitkästä elokuvasta THX 1138. Elokuvassa yksi ääninäyttelijöistä improvisoi ajokohtauksen aikana: "I think I just ran over a Wookiee on the expressway."
Dark Messiah of Might and Magic
Dark Messiah of Might and Magic on Arkane Studiosin kehittämä toimintaroolipeli, joka on julkaistu vuonna Windowsille. Peli käyttää tunnettua Source -pelimoottoria.
Dark Messiah: Might and Magic - Elements on Xbox 360 -versio, joka ilmestyi noin vuosi Windows-version julkaisun jälkeen ja tarjosi uutuutena mm. uusia yksinpelikenttiä sekä parannetun moninpelin.
"Dark Messiah" on vahvoja roolipeli-elementtejä sisältävä ensimmäisen persoonan toimintapeli, jonka tarina kertoo "Phenrig" -nimisen velhon oppipojasta, Sarethista. Hänet on lähetetty Stonehelmin kaupunkiin etsimään käsiinsä Varjojen Kallon ("The Skull of Shadows"), erittäin voimakkaan artefaktin, joka toimii avaimena mystisen demoniruhtinaan vankilaan.
Pelaaja -lehti antoi pelille arvosanan 9/10 arvostelussaan.
Uinnin lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailuennätykset
Tämä artikkeli sisältää kaikki uinnin lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailuiden ennätykset, sekä miehiltä ja naisilta että sekakilpailuista.
Ilan Ramon
Ilan Ramon ( s. 20. kesäkuuta 1954 – 1. helmikuuta 2003) oli Israelin ilmavoimien eversti ja ensimmäinen israelilainen astronautti. Ramon menehtyi ennenaikaisesti avaruussukkula "Columbian" lennolla STS-107, jossa sukkula hajosi kappaleiksi Maan ilmakehässä paluulennon aikana.
Ilan Ramon syntyi 20. kesäkuuta 1954 juutalaiseen perheeseen Ramat Ganin kaupungissa Israelissa. Hänen Puolasta kotoisin ollut äitinsä oli toisessa maailmansodassa vankina Auschwitzin keskitysleirillä, ja hänen Saksassa syntynyt isänsä oli Israelin itsenäisyyssodan veteraani.
Ramon valmistui peruskoulutuksesta vuonna 1972, ja myöhemmin hän opiskeli Tel Avivin yliopistossa vuosien 1983 ja 1987 välisenä aikana. Yliopisto-opintojensa päätteeksi hän suoritti alemman korkeakoulututkinnon elektroniikasta ja ohjelmistotuotannosta.
Ramon liittyi jo nuorena Israelin ilmavoimiin ja oli mukana vuoden 1973 Jom kippur -sodassa, jossa Israel taisteli Egyptin ja Syyrian joukkoja vastaan. Ramon valmistui Israelin ilmavoimien lentokoulusta vuonna 1974 ja hänelle annettiin lentokoulutusta yhdysvaltalaisilla A-4 Skyhawk - ja ranskalaisilla Dassault Mirage III -suihkuhävittäjillä. Vuonna 1980 hänestä yksi ensimmäisistä israelilaisista sotilaslentäjistä, jotka lensivät Israelin ilmavoimien hankkimilla F-16 Fighting Falcon -hävittäjillä. Myöhemmin samana vuonna Ramon siirrettiin jatkokoulutukseen Yhdysvaltain ilmavoimien Hillin lentotukikohtaan Utahin osavaltiossa Yhdysvalloissa.
7. heinäkuuta 1981 Ramon osallistui Israelin ilmavoimien operaatio Operaan, joka oli Israelin ilmavoimien suorittama ilmaisku rakennusvaiheessa olleeseen Osirakin ydinvoimalaan Irakissa. Ramon jatkoi uraansa ilmavoimissa ja vuonna 1988 hänet nimitettiin ilmavoimien F-4 Phantom -lentueen laivuejohtajaksi. Vuonna 1990 Ramon kuitenkin siirrettiin F-16 Fighting Falcon -lentueen laivuejohtajaksi, ja vuonna 1994 hänet ylennettiin everstiksi ja nimitettiin ilmavoimien asekehitysosaston johtajaksi. Ramon erosi Israelin ilmavoimista vuonna 1998.
Israelin ilmavoimien virallisten tietojen mukaan Ramon oli erittäin kokenut lentäjä, jolla oli yli 3 000 lentotuntia A-4 Skyhawk -, F-4 Phantom - ja Dassault Mirage III -konetyypeillä sekä yli 1 000 lentotuntia F-16 Fighting Falcon -konetyypillä.
Vuonna 1997 Yhdysvaltain ilmailu- ja avaruushallinto NASA valitsi Ramonin avaruussukkuloiden hyötykuorma-asiantuntijaksi, jolloin hänestä tuli Israelin ensimmäinen avaruuslentäjä. Vuonna 1998 hänet siirrettiin Texasin osavaltiossa sijaitsevaan Lyndon B. Johnson Space Centeriin, jossa hänelle annettiin koulutusta vuoteen 2003 saakka.
Ramonin ensimmäinen ja viimeinen avaruuslento oli avaruussukkula "Columbian" lento STS-107, jonka aikana hän ja muut miehistönjäsenet suorittivat painottomuuteen liittyviä tutkimuksia. Kun sukkula oli palaamassa takaisin Maan ilmakehään, se hajosi kappaleiksi Texasin yläpuolella. Ramon ja kaikki kuusi muuta miehistönjäsentä menehtyivät onnettomuudessa. NASA:n virallisen lausunnon mukaan onnettomuus johtui polttoainesäiliön ulkoiseen lämpöeristeeseen syntyneen jääpalan irtoamisesta.
Pavel Orlov
Pavel Dmitrijevitš Orlov (21. tammikuuta 1904–14. syyskuuta 1989) oli neuvostoliittolainen diplomaatti, joka toimi lähettiläänä Helsingissä huhti-kesäkuussa 1941. Hän osallistui Suomen kanssa vuonna 1944 käytyihin aseleponeuvotteluihin ja toimi vuosina 1944–1945 liittoutuneiden valvontakomission poliittisena neuvonantajana. Orlov toimi uudestaan lähettiläänä Helsingissä 18. elokuuta 1944 — 14. elokuuta 1946.
Pavel Orlov toimi vuosina 1939—1941 Neuvostoliiton ulkoasiain kansankomissariaatin Skandinavian maiden osaston vastaavana. Vuoden 1941 huhtikuun 11. päivän ja toukokuun 9. päivän välisen ajan hän toimi valtuutettuna Neuvostoliiton edustajana Suomessa sekä sen jälkeen 22. kesäkuuta 1941 saakka täysivaltaisena Neuvostoliiton lähettiläänä (suurlähettiläänä) Suomessa. Vuosina 1941—1943 hän toimi Neuvostoliiton ulkoasiainkansankomissariaatin ensimmäisen Euroopan osaston vastaavana sekä 1943—1944 Neuvostoliiton Lontoon suurlähetystön neuvonantajana. Vuonna 1944 Orlov oli siirtynyt Neuvostoliiton ulkoasiainkansankomissariaatin viidennen Euroopan osaston vastaavaksi sekä toimi Moskovan välirauhan aikana 18. elokuuta 1944—14. elokuuta 1946 Neuvostoliiton Helsingin suurlähettiläänä.
Vuodesta 1946 vuoteen 1948 Orlov toimi Neuvostoliiton ulkoasiainministeriön kolmannen Euroopan osaston apulaisjohtajana, vuosina 1948—1952 kolmannen Euroopan osaston apulaisjohtajana ja johtajana ja vuosina 1952—1955 Neuvostoliiton ulkoasiainministeriön keskushallinnon virkamiehenä. Hän toimi 1955—1957 Neuvostoliiton valtuuskunnan edustajana neuvostoliittolais-iranilaisessa sekakomissiossa, joka käsitteli maiden rajojen demarkaatio- ja redemarkaariolinjoja. Vuosina 1957—1959 hän oli Neuvostoliiton Bonnin suurlähettiläs ja 1959 Neuvostoliiton ulkoasiainministeriön neuvos ja lopuksi 1960—1966 maailman työjärjestön pääsihteerin erityisavustaja.
Aleksandr Abramov
Aleksandr Abramov -nimisiä henkilöitä ovat:
James F. Byrnes
James F. Byrnes (s. 2. toukokuuta 1882, Charleston, Yhdysvallat – 9. huhtikuuta 1972, Columbia, Etelä-Carolina) oli yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko Etelä-Carolinan osavaltiosta. Urallaan Byrnes toimi edustajainhuoneen jäsenenä (1911–1925), senaattorina (1931–1941), korkeimman oikeuden tuomarina (1941–1942), ulkoministerinä presidentti Harry Trumanin kabnetissa (1945–1947) ja Etelä-Carolinan kuvernöörinä (1951–1955).
Byrnes valittiin Time-lehden vuoden henkilöksi vuonna 1946.
Christina Obergföll
Christina Obergföll (s. 22. elokuuta 1981) on saksalainen keihäänheittäjä. Hän on edustanut LG Offenburgia vuodesta 1996 lähtien.
Alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 2000 Santiago de Chilessä Obergföll oli kahdeksas. Hän voitti samana vuonna Saksan tyttöjen ja nuorten mestaruudet. Seuraavana vuonna Obergföll voitti Saksan nuorten mestaruuden. Vuonna 2003 hän heitti Saksan nuorten ennätyksen ja oli kahdeksas alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa.
Ateenan olympialaisissa 2004 Obergföll karsiutui loppukilpailusta. Samana vuonna hän voitti hopeaa Saksan mestaruuskilpailuissa. Vuonna 2005 Obergföll uusi Saksan-mestaruushopeansa ja heitti Helsingin MM-kisoissa uuden Euroopan-ennätyksen 70,03, joka riitti MM-hopeaan. Vuonna 2006 hän sijoittui toiseksi maansa mestaruuskilpailuissa ja neljänneksi Göteborgin EM-kisoissa. hän oli viides.
Osakan MM-kisoissa 2007 Obergföll sai hopeaa tuloksella 66,46 Barbora Špotákován viedessä kultaa tuloksella 67,07. Samana vuonna hän voitti Euroopan cupin superliigan ja Saksan-mestaruuden sekä sijoittui kolmanneksi . Pekingissä 2008 Obergföll sijoittui pronssille tuloksella 66,13 Špotákován viedessä jälleen kullan. Toiseksi sijoittunut Marija Abakumova kuitenkin jäi kiinni dopingista vuonna 2016 tehdyissä testien uudelleenanalysoinneissa ja näin Obergföll nousi hopealle. Samana vuonna hän voitti Saksan-mestaruuden ja sijoittui toiseksi . Vuonna 2009 hän voitti Euroopan joukkuemestaruuskilpailun, oli toinen Saksan-mestaruuskilpailuissa, viides Berliinin MM-kisoissa ja neljäs .
Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 Obergföll sai hopeaa tuloksella 65,58. Hän oli toinen myös kotimaansa mestaruuskilpailuissa. Hän voitti Euroopan joukkuemestaruuskilpailut 2010 ja 2011. Daegun MM-kisoissa 2011 hän oli neljäs tuloksella 65,24. Hän sai hopeaa Helsingin EM-kilpailuissa 2012 tuloksella 65,12 ja Lontoon olympialaisissa tuloksella 65,16. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän voitti maailmanmestaruuden tuloksella 69,05. Kaudella 2014 Obergföll ei kilpaillut äitiysloman vuoksi. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui neljänneksi.
Obergföll avioitui syyskuussa 2013 entisen saksalaisen keihäänheittäjän Boris Henryn kanssa. Obergföllien esikoinen, Marlon syntyi kesäkuussa 2014.
Kerttu Saalasti
Kerttu Saalasti (o.s. Kallio, 21. syyskuuta 1907 Nivala – 31. tammikuuta 1995 Nivala) oli suomalainen kansanedustaja, opetusministeri ja opetusneuvos. Hänen vanhempansa olivat presidentti Kyösti Kallio ja Kaisa Nivala.
Kerttu Kallio kirjoitti ylioppilaaksi Oulussa 1927 ja hän valmistui agronomiksi vuonna 1936. Hän meni naimisiin samana vuonna maatalousteknikko Filip Teuvo Saalastin kanssa, joka oli kansanedustaja Filip Saalastin poika. Heille syntyi viisi lasta. Kerttu Saalasti jäi leskeksi vuonna 1947 miehensä kuoltua keuhkotautiin.
Saalasti valittiin Nivalan kunnanvaltuustoon ainoana naisena 1937 ja valtuustokautenaan hän oli mukana useissa lautakunnissa, muun muassa köyhäinhoitolautakunnassa. Saalasti toimi eduskunnassa 1948–1962 maalaisliiton kansanedustajana ja 1966–1970 keskustapuolueen edustajana. Vuosina 1966–1970 hän kuului suureen valiokuntaan ollen sen varapuheenjohtaja. Saalasti oli Pohjoismaiden neuvoston jäsenenä 1959–1961 ja uudelleen 1966–1970. Hän oli myös presidentin valitsijamiehenä 1950, 1956, 1962 ja 1968.
Saalasti oli Kekkosen V hallituksen opetusministeri vuosina 1954–1956 ja Sukselaisen I hallituksen opetusministeri 1957. Hänen ministerikautensa suurin henkilökohtainen saavutus oli Oulun yliopiston perustaminen ja yliopisto antoi hänelle lääketieteen ja kirurgian kunniatohtorin arvon vuonna 1972. Lisäksi Oulun yliopisto kunnioitti Kerttu Saalastia nimittämällä Linnanmaalla sijaitsevan juhlasalinsa Saalastinsaliksi. Opetusneuvoksen arvonimen Saalasti sai vuonna 1969. Saalastin mukaan nimetty Kerttu Saalasti -säätiö jakaa apurahoja Oulun Eteläisen alueella toimiville yliopisto-opiskelijoille ja tutkijoille.
Napoleonin kuolema
Napoleon I, entinen Ranskan keisari, kuoli 5. toukokuuta 1821 Saint Helenan saarella. Virallisen selityksen mukaan hän kuoli vatsasyöpään, mutta tämä on kyseenalaistettu ja joidenkin tutkijoiden mukaan Napoleon myrkytettiin.
Napoleon sairastui Saint Helenalla heinäkuussa 1820. Sitä ennen hänen terveytensä oli ollut kohtalaisen hyvä. Aluksi lääkärit pitivät sairautta lähinnä psyykkisenä, mutta Napoleon itse uskoi alusta alkaen sairastavansa vatsasyöpää. Napoleonin tila parani, mutta saman vuoden syyskuussa hänen tilansa puolestaan huononi. Napoleon pyysi päästä johonkin eurooppalaiseen terveyskylpylään, mutta hänen pyyntönsä evättiin. Saint Helenan saarelle tosin tuotiin sotilaslääkäri, mutta tämä ei osannut puhua ranskaa tai italiaa.
3. toukokuuta 1821 Napoleon menetti täysin muistinsa. Hoitovirheen takia hän sai vakavan vatsaverenvuodon. 5. toukokuuta aamulla kello kaksi hän lausui viimeiset sanansa ennen kuolemaansa: ""Ranska, armeija, armeijan johto, Joséphine"". Kello 17.49 Napoleon oli kuollut.
Kuolinsyyksi todettiin vatsasyöpä. Napoleon itse oli ennen kuolemaansa epäillyt vatsasyövän lisäksi myös murhayrityksen mahdollisuutta ja olikin toivonut, että hänelle tehdään ruumiinavaus, johon britit eivät saisi osallistua. Napoleonin ruumis avattiin biljardipöydällä. Ruumiinavausta todisti seitsemäntoista henkilöä, joista seitsemän oli britannialaisia lääkäreitä. Britit julistivat Napoleonin kuolleen vatsasyöpään, mutta useat nykypäivän tutkijat pitävät kuolinsyynä myrkytystä arsenikilla tai sitten sitä, että Napoleonin huoneen tapetit alkoivat kosteassa Saint Helenan ympäristössä tuottaa arsenikkia. Napoleonin testamentin viidennessä pykälässä lukee:
Vuosia myöhemmin eräs ruotsalainen kuolinsyy-tutkija pyrki todistamaan, että Napoleon olisi myrkytetty. Yksi Napoleonin palvelijoista olisi hänen mukaansa laittanut Napoleonin viiniin arsenikkia.
Melkein kaksikymmentä vuotta kuoleman jälkeen 18.10.1840 Napoleonin St. Helenalla ollut hauta avattiin entisen keisarin maallisten jäännösten siirtämiseksi Pariisiin Invalidikirkkoon (Retour des cendres). Arkku avattiin haudasta poistamisen jälkeen ja tällöin havaittiin Napoleonin ruumiin säilyneen lähes muuttumattomana, mikä järkytti kaikkia paikallaolleita. Arsenikki on voimakas säilytysaine, mikä tukisi myrkytyshypoteesia.
Arsenikkia käytettiin kuitenkin tuolloin yleisesti tapeteissa, maaleissa ja jopa lääkkeissä ennen antibioottien keksimistä.
The Great Day of Wrath
The Great Day of Wrath on suomalaisen black metal -yhtye Impious Havocin esikoisalbumi. Se julkaistiin vinyylinä vuonna 2002, CD-levynä ja kasettina vuonna 2004 ja uudelleen kasettina vuonna 2006.
Vinyylillä levymerkkinä toimii Sombre Records, CD-levyllä Aphelion Productions ja kasetilla vuonna 2004 Total Holocaust Records. Vuoden 2002 ja 2004 julkaisujen painokset on rajattu 350 kappaleeseen. Vuonna 2006 Ravenheart julkaisi kasettipainoksen uudelleen ja sen painos rajattiin 500 kappaleeseen. Albumin on tuottanut Impious Havoc.
Vuoden 2006 kasettijulkaisu sisältää vuonna 2003 nauhoitetun Mayhemin levyltä De Mysteriis Dom Sathanas kappaleen "Funeral Fog", jota ei esiinny muilla painoksilla.
"( * = vain RavenHeartin vuonna 2006 julkaisemalla 500 painoksen kasetilla)"
Möhkäkala
Möhkäkala ("Mola mola") on möhkäkalojen heimoon kuuluva erikoisen muotoinen kala, joka elää lauhkeilla ja trooppisilla merillä. Möhkäkalat ovat valtavan kokoisia, levinneet laajalti ja ulkonäöltään eriskummallisia, mutta niistä tiedetään varsin vähän. Usein ne liikkuvat hitaasti pintavesissä, ja kokonsa vuoksi voivat aiheuttaa onnettomuuksia veneiden törmätessä niihin.
Möhkäkalan jopa kolmimetrinen ruumis on kuin puoliksi halkaistu kiekko, ja se päättyy röyhelömäiseen reunukseen, joka on useista liuskoista koostuva muuntunut pyrstöevä. Sekä selkä- että peräevä ovat lyhyttyviset ja korkeat ja ovat aivan ruumiin takapäässä. Rintaevät ovat pyöreät ja vatsaevät puuttuvat. Suu on pieni. Väriltään kala on harmaan ja valkoisen kuviollinen. Osa möhkäkaloista hohtaa helmiäisen sävyissä. Suurin osa möhkäkalan ihosta on yhtä karkeaa kuin hiekkapaperi.
Tyypillinen möhkäkalan pituus on 1,8 metriä, ja leveys 2,4 metriä evänkärjestä toiseen. Painoa kalalle kertyy tonnin verran. Suurin mitattu möhkäkala oli 3,1 metriä pitkä ja painoi 2 235 kilogrammaa. Se törmäsi laivaan Australian lähivesillä vuonna 1908.
Möhkäkala elää Atlantin sekä Intian valtameren ja Tyynenmeren lauhkeilla ja trooppisilla alueilla. Tyynellämerellä sen levinneisyysalue ulottuu Kanadasta Peruun ja Chileen, Atlantilla Skandinaviasta Etelä-Afrikkaan ja Kanadaan. Sitä tavataan ajoittain myös Itämeren länsiosassa ja Välimerellä. Möhkäkaloja tavataan merenpohjan syvänteiden rinteiden läheisyydessä. Se ui usein lähellä pintaa siten, että selkäevä pistää pinnan yläpuolelle, mutta kaloja on kuvattu myös jopa 480 metrin syvyydessä.
Möhkäkala lienee maailman kaloista ahkerin mätimunien tuottaja: naaras saattaa tuottaa kerralla jopa 300 miljoonaa mätimunaa. Vastakuoriutuneet möhkäkalat ovat piikkien peitossa, mistä huomaa, että laji kuuluu samaan lahkoon pallokalojen kanssa.
Toisiinsa sulautuneet hampaat muodostavat vahvan nokan, jolla möhkäkala syö planktonia, meduusoja ja kampamaneetteja, mutta myös äyriäisiä ja pikkukaloja.
Täysikasvuisella möhkäkalalla on harvoja vihollisia, mutta kasvuiässä sitä kohtaavat monet vaarat. Se voi joutua kalastajien sivusaaliiksi. Loiset ovat myös tappava kiusa. Möhkäkalasta on tavattu yli 40 sukuun kuuluvia erilaisia loisia. Varsinaisia saalistajia ovat miekkavalaat ja merileijonat. Nuoria möhkäkaloja syövät tonnikalat.
Eunice Barber
Eunice Barber (s. 17. marraskuuta 1974 Freetown, Sierra Leone) on ranskalainen yleisurheilija, joka kilpailee seitsenottelussa ja pituushypyssä.
Sierra Leonea edustanut Barber osallistui Barcelonan olympialaisiin 1992, joissa hän sijoittui seitsenottelussa 26:nneksi ja karsiutui 100 metrin aitajuoksussa. Samana vuonna nuorten MM-kisoissa Soulissa hän oli seitsenottelussa neljästoista. Hän voitti vuonna 1995 Afrikan-mestaruuden pituushypyssä ja sijoittui Göteborgin MM-kisoissa seitsenottelussa neljänneksi tuloksella 6340. Seuraavana vuonna Barber teki Afrikan ennätyksen seitsenottelussa tuloksellaan 6416. Hän oli Atlantan olympialaisissa lajissa viides ja karsiutui pituushypyssä. Pariisin sisäratojen MM-kilpailuissa 1997 hän sijoittui viisiottelussa kuudenneksi. Ateenan MM-kisoissa 1997 hän karsiutui pituushypyssä.
Barber sai Ranskan kansalaisuuden vuonna 1999 ja voitti samana vuonna Euroopan cupin seitsenottelussa. Samana vuonna Sevillan MM-kisoissa hän karsiutui 100 metrin aitojen 2. alkuerissä, mutta voitti maailmanmestaruuden seitsenottelussa tuloksella 6861. Vuonna 2003 hän voitti Euroopan cupin pituushyppykilpailun. Pariisin MM-kisoissa hän voitti maailmanmestaruuden pituushypyssä tuloksella 699 ja hopeaa seitsenottelussa. Kauden lopussa hän voitti pituushypyn hypättyään 705. Seuraavana vuonna Barber karsiutui Ateenan olympialaisissa pituushypyssä. Helsingin MM-kisoissa 2005 hän saavutti hopeaa seitsenottelussa ja pituushypyssä. Pituushypyssä hän oli alun perin kolmas, mutta nousi vuonna 2013 hopealle Tatjana Kotovan dopinghylkäyksen jälkeen. Kauden 2005 lopussa hän oli pituushypyn kolmas. Hän hyppäsi vuonna 2006 toiseksi Euroopan cupin pituushyppykilpailussa. Osakan MM-kilpailuissa 2007 hän karsiutui pituushypyn loppukilpailusta.
Barber pitää hallussaan Sierra Leonen ennätyksiä 100 metrin aitajuoksussa, pituushypyssä, korkeushypyssä, kuulantyönnössä, keihäänheitossa ja seitsenottelussa.
Barber joutui 18. maaliskuuta 2006 väkivaltaiseen yhteenottoon Ranskan poliisin kanssa. Barber haastoi poliisin väkivaltaisuudesta oikeuteen, mutta myös Barberia epäiltiin poliisien pahoinpitelystä. Myöhemmin Barber tuomittiin 5 000 euron sakkoihin, koska oli vastustanut kiinniottoa, huutanut hävyttömyyksiä ja purrut poliisia.
Alatornion Pirkat
Alatornion Pirkat ry on Tornion kaupungissa toimiva urheiluseura. Seura on perustettu 16. joulukuuta 1966, jolloin seuran tuolloinen kotikunta Alatornio oli vielä itsenäinen kunta. Seuran perustivat kolme kyläseuraa: Alatornion Urheilijat, Kaakamon Urheilijat ja Pirkan Pojat. Seuran lajivalikoimaan tulivat yleisurheilu, hiihto, suunnistus, painonnosto, pyöräily ja lentopallo. Vuonna 1971 Alatornion Pirkkoihin liittyi Tornion Rasti-Pirkat ry ja vuonna 1980 Sattajärven Sampo. Nykyinen seuran jäsenmäärä on hieman yli 2 000 henkilöä.
Alatornion Pirkat on saavuttanut näkyvimmät tuloksensa hiihdossa. Jari Isometsä, Ari Palolahti ja Sami Jauhojärvi ovat hiihdossa menestyneimpiä. Hyviä tuloksia on saavutettu myös nuorisourheilussa ja kasvattajaseurana.
Kasurilan hiihtokeskus
Kasurilan hiihtokeskus sijaitsee Itä-Suomen läänissä, Pohjois-Savossa, Siilinjärvellä, Kuopion pohjoispuolella.
Kasurilasta on tullut suosittu laskettelu- ja lautailukohde kuopiolaisten nuorten keskuudessa hyvien kulkuyhteyksien vuoksi. Paikallisliikenteen busseilla pääsee aivan laskettelukeskuksen viereen ja kausikorteilla bussilla matkaaminen on ilmaista.
Kasurilan Hiihtokeskuksessa on 8 rinnettä ja 5 hissiä; 4 ankkurihissiä ja 1 lautashissi. Pisin rinne on 700 metriä pitkä. Korkeuseroa on noin 86-102 metriä. Kasurilan korkein kohta on merenpinnasta noin 180 metriä.
Kasurilan Hiihtokeskuksessa on uudistettu kahvio/ravintola ja suksivuokraamo/huolto. Lähialueelta löytyy majoitus- ja virkistyspalveluja. Kasurilassa on käyttössä SkiData-lippujärjestelmä joka mahdollistaa etäluettavien korttien käytön.
Lapponia (kappale)
Lapponia on Monica Aspelundin esittämä kappale vuoden 1977 Eurovision laulukilpailussa. Sen on säveltänyt Aarno Raninen ja sanoittanut Monica Aspelund. Laulu esitettiin kilpailussa illan aikana kuudentenatoista Italian kappaleen jälkeen. Laulu johti kilpailua hetken Irlannin annettua sille täydet 12 pistettä, mutta sijoittui lopulta sijalle 10. Kappale julkaistiin myös singlenä, jonka B-puolella oli ”La-la laula laulu”.
”Lapponia” käsittelee miehen ja naisen tapaamista Lapissa. Nuori nainen käyttää loitsuja houkutellakseen miestä, ja taika toimiikin: mies lähtee vaistoaan seuraten Lappiin ja rakastuu nuoreen noitaan. Lapin ja saamelaisuuden käyttö laulun aiheena liittyy Euroviisuista väitöskirjan tehneen Mari Pajalan mukaan etnisten vähemmistökulttuurien pari vuotta jatkuneeseen esiinmarssiin Eurovision laulukilpailujen Suomen karsinnoissa. Jo 1976 Aspelund ja ”Lapponian” säveltäjä Aarno Raninen osallistuivat karsintoihin Lappi-aiheisella laululla ”Joiku” (sijoitus 6./9), ja saman vuoden karsinnoissa kuultiin myös samanaiheinen Markku Aron tulkitsema ”Ruska” (sijoitus 3./9). 1970-luvulla euroviisukarsinnoissa esiteltiin varsin hyvällä menestyksellä myös romanikulttuuria Anneli Sarin kappaleessa ”Mustalaiskaravaani” (1976, 2. sija) ja Hortto Kaalon kappaleessa ”Kauan sitten” (1977, 2. sija).
Suomen laulu (laulu)
Suomen laulu () on Fredrik Paciuksen säveltämä ja Emil von Qvantenin sanoittama isänmaallinen mieskuorolaulu. Ruotsinkielisen laulun on suomentanut Taavi Hahl tai joidenkin lähteiden mukaan Aleksanteri Rahkonen.
Teksti sekä alkuperäinen sävellys syntyivät pääsiäisenä 1842 Virolahdella, Harjun kartanon musiikki-iltamien yhteydessä. Teksti oli siis alun perin kadetti Johan Baeckmanin säveltämä, mutta alkuperäinen sävellys tuhoutui ja se on kadonnut täysin. Tämä tapahtui mahdollisesti vuonna 1842 Haminan kadettikoulun "polttajaisissa", joissa komppanianpäällikkö Karl-Johan Ekenstubben käskystä oppilaiden kaikki taiteellinen tuotanto hävitettiin. Hävittämisen motiivi on saattanut olla aineiston poliittinen arkaluontoisuus liittyen Venäjään ja suomalaiskadettien itsenäisyystoiveisiin.
Teksti kuitenkin julkaistiin suomalaismielisen Fabian Collanin toimittamassa Helsingfors Morgonbladissa 31.10.1844 nimimerkillä "Q". Fredrik Pacius innostui runosta ja sävelsi sen. Laulu ilmestyi kymmenen vuotta myöhemmin mieskuorolle sovitettuna. Sen ensiesitys oli ilmeisesti 25.3.1856, jolloin ylioppilaat lauloivat sen tervehtiessään keisari Aleksanteri II:sta . Kääntäjiksi on mainittu eri henkilöitä eri aikoina, ja väitetäänpä J. L. Runeberginkin olleen tässä osallisena.
Kerrotaan että Pacius huudahti eräässä konsertissa laulunsa kuultuaan: ""Olenko tosiaan säveltänyt jotakin näin kaunista"..!".
Sanoituksessa mainittu Väinö on Väinämöinen.
Kansalliskirjaston Raita-digitointikokoelmassa kappale löytyy ainakin Suomen Laulun (sekakuoro) esittämänä, ruotsiksi Manskören M.M esittämänä sekä tenori M.A. Goltisonin tulkitsemana. Siitä on myös Juho Koskelon varhainen fonografiäänitys (1914-1921 ?) joka on kuunneltavissa University of Californian fonografilieriökokoelmassa.
Ronetta Smith
Ronetta Smith (s. 2. toukokuuta 1980) on jamaikalainen pikajuoksija, joka on erikoistunut 400 metrin juoksuun.
Smith osallistui Birminghamin sisäratojen MM-kisoihin 2003, mutta karsiutui henkilökohtaisella matkalla alkuerissä. 4 x 400 metrin viestijuoksussa hän oli mukana Jamaikan joukkueessa, joka voitti hopeaa. Samana vuonna Pariisin ulkoratojen MM-kisoissa hän karsiutui henkilökohtaisella matkalla välierissä ajalla 51,39, mutta oli mukana MM-pronssia voittaneessa viestijoukkueessa. Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 2004 hän karsiutui alkuerissä. Ateenan olympialaisissa hän saavutti olympiapronssia, kun juoksi alkuerissä Jamaikan pitkän viestin joukkueessa. Loppukilpailussa kolmanneksi juosseessa joukkueessa Smithin tilalla juoksi Novlene Williams. Helsingin MM-kisoissa 2005 Smith karsiutui henkilökohtaisen matkan alkuerissä, mutta oli mukana voittamassa MM-hopeaa viestissä. Moskovan sisäratojen MM-kisoissa 2006 hän karsiutui alkuerissä ja Kansainyhteisön kisoissa samana vuonna välierissä.
Atsatiopriini
Atsatiopriini ("Azamun", "Imurel") on immunosuppressiivinen lääke . Sitä käytetään muun muassa elinsiirtojen jälkeisen hyljintäreaktion estoon, sekä reuman ja tulehduksellisten suolistosairauksien ja eräiden muiden autoimmuunisairauksien hoidossa.
Atsatiopriini muuttuu elimistössä 6-merkaptopuriiniksi, joka estää adeniinin ja guaniinin synteesiä, jonka seurauksena B- ja T-lymfosyyttien määrä vähenee.
Atsatiopriinin kemiallinen kaava on CHNOS, moolimassa 277,264 g/mol, sulamispiste 243-244 °C ja CAS-numero 446-86-6.
Soluväliaine
Soluväliaine (, lyh. ECM) ympäröi monisoluisten eliöiden soluja. Soluväliaineen tehtävinä on muun muassa suojata soluja, välittää solujen välisiä viestejä ja liittää solut toisiinsa. Soluväliaine voi muodostaa myös erikoisrakenteita kuten tyvikalvon, joka liittää esimerkiksi ihossa epiteelisolut alla olevaan sidekudokseen. Soluväliaineen tärkeitä rakenteita ovat sen lukuisat rakenneproteiinit, jotka muodostavat erilaisia syy- tai verkkorakenteita. Soluväliaineen rakenneproteiineja ovat muun muassa lamiinini ja kollageeni, mutta ne vaihtelevat eri kudostyyppien mukaan. Lisäksi soluväliaineessa on nestettä, jota kutsutaan interstitiaalinesteeksi eli kudosnesteeksi. Kudosneste käsittää noin 16% kehon painosta.
Epiteelikudoksessa soluväliainetta on pääasiassa vain tyvikalvossa, joka liittää epiteelisolut alla olevaan sidekudokseen. Tyvikalvon ja sen viereisten epiteelisolujen välille muodostuu liitoksia, joita kutsutaan hemidesmosomeiksi.
Sidekudoksessa soluväliaine koostuu nestemäisestä osasta sekä kollageeni-, kimmo- ja verkkosäikeistä, joiden lomassa on glykosaminoglykaaneja. Glykosaminoglykaanit ovat polysakkaridiketjuja, jotka voivat olla liittyneenä proteiiniytimeen. Tällöin niitä kutsutaan proteoglykaaneiksi. Kollageenisyyt antavat sidekudokselle vetolujuutta, verkkosäikeet tukevat yksittäisiä soluja ja kimmosäikeet mahdollistavat kudoksen venytyksen. Löyhässä sidekudoksessa on vain vähän kimmo- ja kollageenisyitä. Tiiviin sidekudoksen soluväliaine puolestaan sisältää suuren määrän kollageenisyitä.
Lasirustossa on lähinnä tyyppi II:n kollageenisyitä ja proteoglykaania.
Elastisessa rustossa on tyyppi II:n kollageenisyiden lisäksi paljon kimmoyitä.
Luukudoksen varhainen soluväliaine koostuu lähinnä kollageenisyistä, mutta osteoblastit aiheuttavat melko pian kalsiumhydroksiapatiittisakan muodostumisen kollageenisyiden sekaan. Mineralisoitumisen jälkeen suurin osa luukudoksen soluväliaineesta on kalsiumhydroksiapatiittia.
Aavelaiva (täsmennyssivu)
Aavelaiva voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
William C. McCool
William Cameron ”Willie” McCool (23. syyskuuta 1961 – 1. helmikuuta 2003) oli yhdysvaltalainen astronautti. Hän oli avaruussukkula Columbian lennon STS-107:n pilotti. McCool sai muun miehistön tavoin surmansa, kun sukkula tuhoutui palatessaan Maan ilmakehään.
Quadra 605
Quadra 605 on Apple Computerin 21. lokakuuta 1993 julkaisema Quadra-malliston tietokone. Kuluttajakäyttöön suunnattu Quadra 605 oli sarjan edullisin malli ja se oli tuotannossa 17. lokakuuta 1994 saakka. Laitetta myytiin myös nimillä Performa 475, 476 ja Macintosh LC 475.
Quadra 605 oli yhteensopiva Macintosh Processor Upgrade Cardin kanssa. Päivitys vaihtoi laitteiston ytimeksi 50 MHz:n PowerPC 601 -prosessorin. Quadra 605 toimi myös kolmansien osapuolten 100 MHz:n PowerPC-prosessorikorttien kanssa. Päivitys edellytti PDS-liitäntäkortin poistamista, sillä ylimääräinen prosessorikortti ei olisi muuten mahtunut koteloon.
Quadra 605 ei tukenut ohjelmistopohjaista laitteiston käynnistys- ja sammutustoimintoja. Näppäimistön käynnistysnäppäin ei käynnistänyt tietokonetta. Tietokoneen ollessa päällä käynnistysnäppäin sammutti Finderin ja ohjelmisto sulki itsensä pyytäen lopuksi käyttäjää kytkemään virran pois päältä kotelon takaosassa olevasta keinukytkimestä. Puuttuvien uudelleenkäynnistys- ja keskeytyspainikkeiden toiminnan saattoi korvata näppäinyhdistelmillä, jossa Command+Control+Power -yhdistelmä suoritti uudelleenkäynnistyksen ja Command+Power keskeytysnapin toiminnan. Joissain Quadra 605-malleissa oli emolevyn takaosassa, S1-nimellä merkitty PRAM-muistin tyhjennyskytkin.
Gestalt-järjestelmäkutsujen tunnisteita pystyi ohjaamaan jumpperin J18 ja prosessorin kellotaajuuden avulla. J18:n ollessa päällä järjestelmä tunnistettiin 25 MHz:n ID 94 Quadra 605:ksi, muutoin 25 MHz:n ID 89 LC475/Performaksi. Taulukko gestalt-tunnisteista eri laitteistokokoonpanoilla:
Quadra 605 :stä tukevat Mac OS-käyttöjärjestelmät ovat System 7.1, 7.1.1 (Pro), 7.5, 7.5.1, 7.5.3, 7.5.5, 7.6, 7.6.1, 8.0 ja 8.1. System 7.5:ä edeltävät versiot tarvitsevat System Enabler -ohjelmiston, joka sisältää tarvittavat käyttöjärjestelmäohjaimet vanhempien käyttöjärjestelmien toimimiseksi uudemmissa laitteistoissa.
Z/VM
z/VM (z / Virtual Machine) on IBM:n kehittämä System z -sarjan suurtietokoneille tarkoitettu käyttöjärjestelmä tai virtuaaliympäristö. Sen päällä ajetaan tyypillisesti muita käyttöjärjestelmiä, niin sanottuja "vieraskäyttöjärjestelmiä", kuten z/OS, Linux tai VSE. Myös itse z/VM:ä voidaan ajaa itsensä päällä, tarvittaessa useammassakin tasossa. Järjestelmä mahdollistaa tällaisen virtualisoinnin avulla: tarjoamalla jokaiselle isännöimälleen käyttöjärjestelmälle/käyttäjälle oman virtuaalikoneen, joka simuloi oikeaa z-arkkitehtuurin mukaista laitteistoa prosessoreineen, muisteineen sekä I/O-laitteineen. Yksittäisen virtuaalikoneen alaisuudessa tapahtuvat virhetilanteet, esimerkiksi ajettavan vieraskäyttöjärjestelmän kaatuminen, eivät periaatteessa vaikuta muun järjestelmän toimintaan, ja tämän vuoksi z/VM-järjestelmää käytetään paljon muun muassa erilaisten ohjelmistojen joustavaan testaukseen.
Yllä mainittujen vieraskäyttöjärjestelmien lisäksi z/VM-järjestelmässä ajetaan tavallisesti CMS-käyttöjärjestelmää (mistä kirjainyhdistelmä VM/CMS). CMS (Conversational Monitor System) on yhden käyttäjän järjestelmä, joka on z/VM:n oleellinen komponentti. CMS-ympäristöön on aikojen kuluessa tehty lukematon määrä sovelluksia, koska CMS:n ominaisuudet tekevät sovelluksen rakentamisen hyvin helpoksi.
Z/VM esiteltiin virallisesti vuonna 1972 nimellä VM/370. Sittemmin se on esiintynyt myös nimillä VM/XA, VM/SP ja VM/ESA.
Udoran piiri
Udoran piiri (, ) on kunnallinen itsehallintoalue Komin tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 35 800 neliökilometriä. Asukkaita on 23 100 henkeä (vuonna 2009).
Udoran piiri sijaitsee Komin tasavallan länsiosassa. Pohjoisessa, lännessä ja etelässä se rajoittuu Arkangelin alueeseen, kaakossa Ust-Vymin, idässä Knjažpogostin ja koillisessa Ust-Tsilman piireihin. Pinta-alasta 89 % on metsää (etupäässä kuusi- ja mäntymetsää). Suurimmat joet ovat Mezen ja sen sivujoki Vaška.
Piiriin kuuluvat Blagojevon, Mežduretšenskin ja Usogorskin kaupunkimaiset taajamat (kaupunkikunnat) sekä 12 maalaiskuntaa: Bolšaja Putškoma, Bolšaja Pyssa, Butkan, Glotovo, Jodva, Jortom, Koslan, Tšernutjevo, Tšim, Tšuprovo, Važgort ja Vožski. Hallinnollinen keskus on Koslanin kylä, josta on 270 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Syktyvkariin.
Seudun kantaväestöä ovat Udoran komit. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan piirin asukkaista 45,4 % on venäläisiä, 40,9 % komeja, 5,1 % ukrainalaisia ja 1,3 % valkovenäläisiä.
Talous perustuu metsävarojen hyödyntämiseen.
Paikallislehtenä ilmestyy komin- ja venäjänkielinen "Vyl tujöd" (”Uutta tietä pitkin”).
Venäjän tsaarin arvonimessä kohta "Udorian hallitsija" viittaa Udoriaan, joka on nykyistä Udoran piiriä laajempi alue Itä-Komissa ja Arkangelin alueella Vaškan ja Mezenin jokialueilla.
Keskiolut
Keskiolut on Suomessa käytettävä nimitys keskivahvalle oluelle, jossa on yli 2,8, mutta enintään 4,7 tilavuusprosenttia alkoholia. Keskiolut on ollut Suomen suosituin alkoholijuoma siitä lähtien, kun sitä on saanut myydä elintarvikeliikkeissä. Pääosa kotimaisista keskioluista on vaaleita lageroluita, ja suosituimpia merkkejä ovat muun muassa Karhu, Koff, Lapin Kulta, Karjala, Olvi ja Sandels.
Vuoden 1969 alussa Suomessa voimaan astunut keskiolutlaki antoi oikeuden myydä keskiolutta elintarvikeliikkeissä. Siitä lähtien keskiolut on pysynyt maan suosituimpana alkoholipitoisena juomana.
Vuoden 1969 jälkeenkin jälkeen kunnat saivat päättää, saako keskiolutta myydä kunnan alueella olevissa kaupoissa. Kieltokuntia oli aluksi runsaasti, mutta niiden määrä väheni. Viimeiset kunnat hyväksyivät myynnin vasta 1990-luvun alussa, esimerkiksi Ranua.
Sleepy Sleepers levytti vuonna 1981 kappaleen ”Kaljaa kioskeihin” ("Levyraati"-levylle). Tuohon aikaan pidettiin mahdottomana, että keskiolutta voisi ostaa kioskeista. Myöhemmin keskiolut tuli kuitenkin myyntiin kioskeihin.
Vuodesta 1988 vuoteen 1994 veroluokan III-oluen vahvuus oli yli 3,7, mutta enintään 4,7 tilavuusprosenttia alkoholia. Laki tunsi myös II-veroluokan oluen, jonka alkoholipitoisuus oli 2,8 ja 3,7 tilavuusprosentin välillä, mutta sellaista ei Suomessa valmistettu.
Alkoholiverolaki tuli voimaan 1994. Tällä lailla kumottiin oluen veroluokat. Sen jälkeen kaikki oluet, joiden alkoholipitoisuus on vähintään 2,8 mutta enintään 4,7 tilavuusprosenttia, ovat olleet lain mukaan keskioluita.
Olutharrastajat usein kritisoivat keskioluen asemaa suomalaisessa yhteiskunnassa. Koska merkittävä osa ulkomaalaisista oluista on yli 5,5 tilavuusprosenttisia, jäävät nämä oluet yksinoikeudella Alkon valikoimaan. Koska pääosa oluesta kuitenkin myydään kaupoissa ja marketeissa, on valtiota syytetty tässä suhteessa kotimaisen panimoteollisuuden protektionismista. Kotimaisissa suuren volyymin keskioluissa käytetään tyypillisesti oluen perinteisten ainesosien lisäksi myös ohratärkkelystä ja happamuudensäätöaineita.
2000-luvulla on ehdotettu keskioluen palauttamista Alkoon. Alkoholilla on vaikutusta valtaosaan työikäisten kuolemista ja henkirikoksista. Alkoholismin on todettu lähtevän usein liikkeelle päivittäisestä keskioluen käytöstä. Tutkimuksen mukaan vuosittain noin 350 suomalaista välttyisi alkoholin aiheuttamalta ennenaikaiselta kuolemalta. Liikenteessä taas kuolee vuosittain noin 300 suomalaista.
Ruotsissa otettiin IIB-tyypin olut eli "mellanöl" myyntiin ruokakaupoissa ennen Suomea 1. lokakuuta 1965, ja se poistettiin 1. heinäkuuta 1977 alkoholihaittojen vuoksi. Mellanölin alkoholipitoisuus sai vaihdella välillä 3,6–4,5 painoprosenttia. Samanvahvuinen juoma otettiin käyttöön ravintoloissa ja viinakaupoissa 1. heinäkuuta 1992 merkinnällä veroluokka III, ja siitä käytettiin nimitystä ”öl av mellanölstyp” (keskioluttyyppinen olut). Veroluokka on poistettu 1. tammikuuta 1998.