Fabian Cancellara
Fabian Cancellara (s. 18. maaliskuuta 1981 Bern, Sveitsi) on sveitsiläinen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 2001–2016. Hän oli aktiiviurallaan erityisesti aika-ajon ja yhden päivän klassikoiden mestari sekä eräs voimakkaimmista ammattilaispyöräilijöitä. Hän on aika-ajon kaksinkertainen olympiavoittaja ja nelinkertainen maailmanmestari, Milano–San Remon voittaja sekä kolminkertainen Pariisi–Roubaix'n ja Flanderin ympäriajon voittaja.
Jo varhaisina vuosinaan taidoillaan hämmästyttänyt Cancellara on nuorten maantiepyöräilyn maailmanmestari vuosilta 1998 sekä 1999. Jo 19-vuotiaana hän sijoittui toiseksi alle 23-vuotiaiden maantiepyöräilyn maailmanmestaruuskilpailussa. Tämän jälkeen hän siirtyi ammattilaiseksi ja sai ensimmäisen kiinnityksensä vahvana tunnettuun Mapei-Quick-Step-talliin, jonka ajajana hän oli vuodet 2001–2002.
Ensimmäisinä ammattilaisvuosinaan Cancellara voitti useita pienempiä kilpailuja, mutta kun hän oli siirtynyt Fassa Bortolo -talliin vuonna 2003, hän oli valmis voittamaan suurina kilpailuina tunnettujen Tour de Romandien ja Tour de Suissen prologit. Vuodesta 2004 tuli hänen varsinainen läpimurtovuotensa; hän sijoittui neljänneksi suuressa klassikkoajossa Pariisi–Roubaix ja Ranskan ympäriajossa hän voitti prologin ennen amerikkalaista tulevaa kokonaiskilpailun voittajaa Lance Armstrongia. Näin hän saattoi lähteä varsinaiseen kilpailuun keltainen paita yllään. Toisella osuudella hän ei pystynyt pitämään enää sijoitustaan kokonaiskilpailun kärjessä ja menetti keltaisen paitansa norjalaiselle Thor Hushovdille.
Vuonna 2005 Cancellara oli eräs Pariisi–Roubaix-kilpailun ennakkosuosikeista, mutta hänen pyöränsä rengas rikkoutui ja hän sijoittui lopulta kilpailussa kahdeksanneksi neljä minuuttia kilpailun voittajan Tom Boonenin jälkeen. Myöhemmin samana vuonna hän saavutti kolmannen sijan Madridin maantiepyöräilyn maailmanmestaruuskilpailussa.
Kun Fassa Bortolo -talli lopetti toimintansa vuonna 2005, allekirjoitti Cancellara kolmivuotisen sopimuksen tanskalaisen Team CSC:n kanssa. Sopimus tuli voimaan kilpailukauden 2006 alkaessa. Ennen osallistumistaan Pariisi–Roubaix-kilpailuun hän kertoi, ettei ole koskaan ollut paremmin valmistautunut. Hänen oma vauhtinsa Arenbergin metsäosuuden mukulakivillä todistaa hyvästä valmistautumisesta ja iskukyvystä, sillä tällä sata kilometriä ennen maalia olevalla osuudella hän pakotti 17 kanssakilpailijaansa taistelemaan voitosta. Discovery Channel -tallin ajaja Vladimir Gusev lähti irtiottoon 17 kilometriä ennen maalia kuuluisan Le Carrefour de l'Arbren mukulakiviosuudella ja näin Cancellaran piti seurata häntä – ja lopulta hän ajoi kilpailun voittoon.
Cancellara otti nopeasti muihin ennakkosuosikkeihin 30 sekunnin aikaeron ja pyöräili viimeiset kilometrit ennätysajalla pystyen kasvattamaan etumatkaansa ja kilpailu päättyi jopa puolentoista minuutin eroon seuraavaksi tulleisiin. Hänestä tuli toinen Pariisi–Roubaix-ajon sveitsiläinen voittaja, edellinen voittaja oli vuonna 1923 Heiri Suter.
Myöhemmin samana vuonna Cancellara voitti maantieaika-ajon maailmanmestaruuden Salzburgissa.
Vuoden 2007 Ranskan ympäriajossa Cancellara voitti prologin ylivoimaisesti kymmenen sekunnin erolla Andreas Klödeniin . Hän oli mukana pahassa kolarisumassa toisen etapin loppukilometreillä, näytti aluksi loukanneen kätensä, mutta selvisikin säikähdyksellä. Seuraavana päivänä Cancellara ajoi etappivoittoon johtajan keltainen paita yllään. Hän lähti kilometri ennen maalia olleella mukulakiviosuudella pääjoukosta irti, tavoitti karkumatkalla olleet neljä ajajaa ja ajoi vakuuttavaan voittoon. Hän piti johtajan paidan itsellään seitsemännelle etapille saakka. Saman vuoden syyskuussa Cancellara uusi Stuttgartissa aika-ajon maailmanmestaruuden.
Vuonna 2008 Cancellara voitti Tirreno–Adriaticon kokonaiskilpailun. Hän ratkaisi kilpailun voittamalla aika-ajoetapin. Muutamaa päivää myöhemmin hän voitti Milano–San Remo -klassikon karattuaan kärkiryhmältä vajaat kolme kilometriä ennen maalia. Hän sijoittui Pariisi-Roubaix-kilpailussa toiseksi hävittyään loppukirissä Tom Boonenille. Pekingin olympialaisten maantieajossa hän ajoi pronssia Samuel Sánchezin ja Davide Rebellinin jälkeen. Neljä päivää myöhemmin ajetussa aika-ajossa hän saavutti kultaa voittaen toiseksi tulleen Ruotsin Gustav Larssonin 33:lla sekunnilla. Rebellin jäi Pekingin uusintatesteissä kiinni dopingista, ja Cancellara nousi maantieajossa hopeamitalistiksi, kun Rebelliniltä vietiin dopingrikkomuksen takia mitali.
Cancellara voitti Sveitsin ympäriajon vuonna 2009. Hän ratkaisi kilpailun voitettuaan kotikaupungissaan Bernissä ajetun viimeisen etapin, 39 kilometrin aika-ajon. Saman vuoden Ranskan ympäriajossa hän voitti Monacossa ajetun avausetapin, 15,5 kilometrin aika-ajon, 18 sekunnin erolla Alberto Contadoriin. Hän johti tämän jälkeen kokonaiskilpailua kuuden etapin ajan. Espanjan ympäriajossa Cancellara voitti Assenin moottoriradalla Alankomaissa ajetun ensimmäisen etapin, 4,8 kilometrin mittaisen aika-ajon. Hän menetti kokonaiskilpailun johtajan kultaisen paidan viidennen etapin jälkeen, mutta siirtyi uudelleen kilpailun johtoon voitettuaan Valencian katuradan liepeillä ajetun seitsemännen etapin, 30 kilometrin aika-ajon. Myöhemmin samana vuonna hän voitti kolmannen kerran aika-ajon maailmanmestaruuden kukistettuaan kotimaassaan ajetuissa MM-kilpailuissa toiseksi sijoittuneen Gustav Larssonin minuutilla ja 27 sekunnilla.
Cancellara voitti Flanderin ympäriajon 2010 yli minuutin erolla Tom Booneniin, jolta hän karkasi Muur-Kappelmuurin kuuluisassa nousussa 15 kilometriä ennen maalia. Viikkoa myöhemmin hän voitti Pariisi–Roubaix'n kahden minuutin erolla Thor Hushovdiin tehtyään ratkaisevan irtioton noin 50 kilometriä ennen maalia. Saman vuoden Melbournen MM-kilpailuissa hän voitti neljännen kerran aika-ajon maailmanmestaruuden kukistettuaan toiseksi tulleen David Millarin yli minuutilla.
Kaudelle 2011 Cancellara siirtyi uuteen luxemburgilaiseen Team Leopard-Trek-talliin. Hän sijoittui toiseksi Milano – San Remossa ja Pariisi–Roubaix'ssa sekä kolmanneksi Flanderin ympäriajossa. Hän voitti Sveitsin maantieajomestaruuden sekä kaksi aika-ajoetappia Sveitsin ympäriajossa. MM-kilpailujen aika-ajossa hän sai pronssia. Kaudelle 2012 tallin nimeksi vaihtui RadioShack-Nissan-Trek. Cancellara voitti tuona vuonna Ranskan ympäriajon prologin viidennen kerran ja piti johtajan keltaista paitaa seitsemännelle etapille saakka. Hän kuitenkin keskeytti kilpailun, koska halusi olla mukana toisen lapsensa synnytyksessä. Kaudella 2013 tallin nimi oli RadioShack-Leopard-Trek. Maaliskuun lopussa hän voitti toista kertaa urallaan Flanderin ympäriajon puolentoista minuutin erolla Peter Saganiin ja viikkoa myöhemmin kolmannen Pariisi–Roubaix'n kukistettuaan loppukirissä Sep Vanmarcken. Firenzen MM-kilpailuissa hän sai aika-ajossa pronssia.
Kaudelle 2014 tallin nimeksi vaihtui Trek Factory Racing. Cancellara voitti Flanderin ympäriajon oltuaan paras neljän ajajan loppukirissä. Pariisi–Roubaix'ssa hän sijoittui kolmanneksi. Seuraalla kaudella hän kaatui maaliskuisessa E3 Harelbeke -kilpailussa murtaen kaksi selkänikamaa. Hän joutui jättämään kevään klassikkokilpailut väliin. Ranskan ympäriajossa hän sai johtajan keltaisen paidan kolmannelle etapille, mutta mursi kaatumisen seurauksena jälleen kaksi selkänikamaa. Hän ajoi etapin maaliin, mutta keskeytti kilpailun sen jälkeen.
Cancellara ilmoitti marraskuussa 2015 lopettavansa uransa kauden 2016 jälkeen. Hän voitti Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 kultaa aika-ajossa 47 sekunnin erolla Tom Dumouliniin.