Port Sudan
Port Sudan () on Sudanin ainoa kunnollisen merisataman omaava kaupunki. Nimensä mukaisesti itse kaupunki on muodostunut 1900-luvun alussa rakennetun sataman lähistölle, vaikkakin alueella on ollut muuta asutusta jo pitkään. Kaupungissa oli vuonna 2008 yhteensä 394 561 asukasta
Port Sudan sijaitsee Punaisenmeren länsirannalla. Etäisyyttä alueen vanhempaan satamaan Sawakiniin on noin 55 km, pääkaupunki Khartumiin noin 800 km, Sueziin noin 1130 km ja toiseen Punaisenmeren rannan satamakaupunkiin Jeddahiin noin 270 km. Itse kaupunki sijaitsee jonkin verran etelään varsinaisesta satamasta. Kaupungin kohdalla Punainenmeri on leveimmillään ja syvimmillään. Kaupungin keskustalla on siirtomaakaupungille tyypillinen neliömäinen kaavoitus ja keskustaa ympäröivät kaupungin ympäristön kuivalle tasangolle alati laajenevat hökkelikylät.
Punaisenmeren rannikko on ollut satamien sijaintipaikka jo pitkään. Muinaisen Egyptin aikaisissa lähteissä mainitaan Puntamaana tunnetulle alueelle tehdyistä retkistä ja myöhemmin kreikkalainen historioitsija Herodotos mainitsi faaraoiden aikanaan myös valloittaneen alueen satamia. Alueen alkuperäisasukkaita ovat bedžat, joiden esi-isät saapuivat paikalle joskus vuosien 4000 ja 2500 eaa. välillä. Osmanit valtasivat Sawakinin ja alueen rannikon vuonna 1517 ja vuonna 1865 se päätyi Egyptin vallan alle. Britit kiinnostuivat alueesta Ranskan otettua haltuunsa Djiboutin 1850-luvulla ja he valtasivat Sawakinin vuonna 1879 ja vain hieman myöhemmin myös koko Egyptin. Sudan oli tämän jälkeen brittien ja heidän alaistensa egyptiläisten yhteisesti hallitsema alue. Idean Punaisenmeren sataman rakentamisesta sai British Cotton Growing Association, joka tarvitsi sitä puuvillan vientiä varten. Rakennustyöt aloitettiin vuonna 1904. Rakentamista varten haluttiin halpaa työvoimaa, mutta orjuus oli lakkautettu Sudanissa vuonna 1899. Niinpä satamaa rakentamaan tuotiin työläisiä Jemenistä, Hijazista ja Intiasta. Monet heistä jäivät alueelle sen jälkeen, kun satama avattiin vuonna 1909.
Port Sudanista tuli nopeasti tärkeä vientisatama, jonka kautta kulki esimerkiksi puuvillaa, arabikumia ja norsunluuta. Sataman menestyksen siivityksellä kaupunki kasvoi nopeasti, mikä johti sosiaalisiin ongelmiin. Kaupungissa syttyikin kapinoja ja lakkoja, jotka britit saivat kuitenkin pidettyä kurissa. Toisen maailmansodan aikaan Italian ilmavoimat teki kaupunkia vastaan ilmaiskuja ja liittoutuneet kuljettivat sen kautta polttoainetta Itä-Afrikan rintamalle. Sudanin itsenäistyttyä Arabimaat alkoivat sijoittaa kaupunkiin. 1970-luvulla yhtenä ajatuksena oli kehittää Sudanista Arabimaiden leipäkori. Kaupunkiin rakennettiin heiltä saaduilla rahoilla esimerkiksi lentokenttä ja Khartumiin johtava öljyputki. Monet hankkeista kuitenkin myöhästyivät ja myös Sudanin velkaantuminen hankaloitti talouselämää. Etiopian sisällissodan takia kaupunkiin tuli myös joukoittain pakolaisia. 1980-luvulla aluetta koetteli myös ankara kuivuus, joka johti nälänhätään.
Port Sudan päätyi myös osaltaan Sudanin sisällissodan näyttämöksi. Southern Peoples Liberation Army (SPLA) teki iskuja kaupungin Chevronin suunnittelemaa öljyputkihanketta vastaan, koska sen toiminnan katsottiin riistävän Etelä-Sudanin luonnonvaroja, joista öljy oli paljolti lähtöisin. Iskuissa kuoli yhtiön ulkomaalaisia työntekijöitä ja Chevron vetäytyi lopulta hankkeesta. SPLA teki iskuja myös Khartumia ja Port Sudania yhdistävän tien varrella. Tie tuli myöhemmin tunnetuksi, koska sen parannukset vuonna 1993 aloittanut yhtiö oli Osama Bin Ladenin johtama. Hiljattain on taas toivottu kaupungin talouden elpyvän viennin kasvun takia. Kaupungista viedäänkin edelleen puuvilla ja nykyisin myös suuria määriä karjaeläimiä Saudi-Arabiaan. Lisäksi uusi öljyterminaali on kasvattanut öljynvientikapasiteettia.
Vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan Port Sudanissa asui 394 561 henkilöä. Kaupungin yläluokan muodostavat Niililtä tulleet arabiankieliset sudanilaiset, joita on muuttanut kaupunkiin vasta hiljattain. Heitä alempana ovat alkuperäisasukkaat bedžat ja edelleen heidän alapuolellaan Sudanin muista osista muuttaneet nubat ja beni-amerit. Pohjimmaisina ovat kaupungissa edelleen asuvat pakolaiset. Yhteisöjen välit ovat olleet kireät ja levottomuuksia on sattunut usein.