hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Rap SM
Rap SM on vuodesta 2000 järjestetty kilpailu, jossa suomalaiset mittelevät parhaimman rap battle -artistin tittelistä. Rap SM -tapahtuma järjestetään Helsingin Nosturissa. Tapahtuman perustivat Harri Hakala (Tuotantoyhtiö Bring the Noise) ja DJ Amara. Vuodesta 2002 lähtien tapahtuman järjestämisestä on vastannut Kool Kat Records. Kool Kat Records julkaisee myös DVD:n tapahtumasta vuosittain.
Rap SM:ään tuli vuonna 2002 erikseen suomen- ja englanninkielinen sarja. Vuoden 2009 kisojen sääntöihin tuli muutoksia: sarjoja on vain yksi suomenkielinen, eikä finaalitapahtumassa enää ole alkukarsintakierrosta. Kaikki kilpailijat arvotaan heti keskenään battle-kierrokselle, mikä sekä nopeuttaa kilpailuja että antaa tapahtuman tarkoituksen mukaisesti kaikille osallistujille mahdollisuuden kokeilla kykyjään nimenomaan battlessa. Menestynein artisti rap-sm:ssä on Kaarinalainen MC-Kajo, joka on voittanut kilpailun kolmesti.
GG Allinin diskografia
Tämä on GG Allinin diskografia, johon on listattu punk-laulaja-lauluntekijä GG Allinin vuodesta 1978 alkaen julkaisemat albumit, EP:t ja singlet. Albumeita, EP:itä tai singlejä käsittävät osiot on edelleen jaettu ala-osioiksi albumin julkaisutietoihin merkityn esittäjän nimen mukaan. Luettelo kattaa myös kokoelma-albumit, joilla Allin esiintyi.
— MC5:n Wayne Kramerin & Dennis Thompsonin kanssa
Black & Blue Records Tuottaja: Peter Yarmouth—The Carolina Shitkickers, Yhtyeeseen kuuluivat Jeff Clayton (ANTiSEEN), Jeff Young (aka BBQ Young ja ANTiSEENin kitaristi Joe Youngin veli), Greg Clayton (ANTiSEEN) ja Robert Everett (aka Suave Robbe).
Antti Pihlakoski
Antti Veikko Pihlakoski (s. 2. toukokuuta 1961 Rusko) on suomalainen urheiluvaikuttaja. Hän oli Suomen Urheiluliiton (SUL) puheenjohtaja vuosina 2006–2012.
Pihlakoski valittiin SUL:n hallituksen puheenjohtajaksi 26. marraskuuta 2005 Ilkka Kanervan 15-vuotisen puheenjohtajauran päätyttyä. Hän sai puheenjohtajavaalissa 29 ääntä, kun Arto Bryggare sai 15 ja Seppo Rehunen 2 ääntä. Pihlakosken puheenjohtajuus alkoi vuoden 2006 alussa ja keväällä 2012 hän ilmoitti, ettei ole käytettävissä enää syksyllä 2012 päättyvän toimikauden jälkeen. Puheenjohtajana häntä kritisoitiin muun muassa Suomen heikosta urheilumenestyksestä.
Yleisurheilun Helsingin EM-kisoissa 2012 Pihlakoski toimi järjestelytoimikunnan puheenjohtajana. Pihlakoski oli Suomen Olympiakomitean varapuheenjohtaja kaudella 2008–2012 ja istuu Euroopan yleisurheiluliiton (EAA) hallituksessa. Keväällä 2015 hän oli ehdolla EAA:n puheenjohtajaksi, mutta sai kolmesta ehdokkaasta vähiten ääniä. Elokuussa 2015 Pihlakoski valittiin nelivuotiskaudelle Kansainvälisen yleisurheilujärjestö IAAF:n hallitukseen.
Yleisurheilijana Pihlakoski saavutti pronssia 4 × 1 500 metrillä vuoden 1983 SM-viesteissä ja pronssia 800 metrillä sisäratojen SM-kilpailuissa vuosina 1983 ja 1984.
Box 13
Box 13 oli syndikoitu jännityskuunnelmasarja, jota esitettiin Yhdysvalloissa 1948–1949. Sarjan päätähtenä oli Alan Ladd, joka esitti Dan Holidayta, entistä lehtimiestä, nykyistä jännityskirjailijaa.
Sarjan tuotti Alan Laddin ja Bernie Joslinin yhteisomistama Mayfair Productions. Ensimmäinen jakso lähetettiin länsirannikolla 15. maaliskuuta 1948 ja viimeinen 7. maaliskuuta 1949. Itärannikolla ensilähetys tapahtui 22. elokuuta 1948 ja viimeinen jakso lähetettiin 14. elokuuta 1949. Vaikka sarja oli ensisijaisesti tarkoitettu syndikointiin, lähetykset tapahtuivat Mutual Broadcasting Systemin verkon kautta.
Kaikissa sarjan jaksoissa oli sama näyttelijäkaarti. Dan Hollidayn sihteeriä esitti Sylvia Picker ja poliisikomisario Kingiä Edmund MacDonald. Vaihtuvissa rooleissa toimivat Betty Lou Gerson, Frank Lovejoy, Lurene Tuttle, Alan Reed, Luis Van Rooten ja John Beal. Sarjan ohjaajana oli Vern Carstensen ja tuottajana Richard Sanville. Sanville toimi myös sarjan kuuluttajana.
El Molinón
Estadio Municipal El Molinón on jalkapallostadion, joka sijaitsee Gijónissa Espanjassa. Kaupungin jalkapallojoukkue Sporting Gijón pelaa siellä kotiottelunsa. Se on Espanjan jalkapalloilussa vanhin käytössä oleva stadion. Ensimmäinen virallinen ottelu stadionilla pelattiin 22. huhtikuuta 1917, kun Sporting ja Arenas Club kohtasivat Espanjan cupissa. Stadionilla on myös pelattu vuoden 1982 jalkapallonmaailmanmestaruuskilpailuiden otteluita ja vuoden 1920 Copa del Rey -loppuottelu FC Barcelonan ja Athletic Bilbaon välillä.
Sporting Gijón hankki stadionin omistukseensa 20. joulukuuta 1924. Stadionilla vuonna 1931 riehunut tulipalo pakotti kuitenkin Sportingin palauttamaan sen kaupungin omistukseen vuonna 1944.
Molinólilla pelattiin vuoden 1982 maailmanmestaruuskilpailuiden alkulohkon kaksi otteluita Algerian, Chilen, Itävallan ja Länsi-Saksan välillä.
Charles Correll
Charles James Correll (2. helmikuuta 1890 Peoria, Illinois. Yhdysvallat – 26. syyskuuta 1972 Chicago, Illinois) oli yhdysvaltalainen radionäyttelijä. Radiosarjassa "Amos ’n’ Andy" (1928–1960) Correll esitti toista päähenkilöä Andy Brownia. Hänen poikansa Charles Correll Jr. (1944–2004) oli Emmy-palkittu kuvaaja ja ohjaaja.
Charles Correllilla on tähti Hollywood Walk of Famella. Lisäksi hän on päässyt sekä Radio Hall of Fameen (1988), että NAB Hall of Fameen (1977).
Oscar Olou
Oscar Olou (s. 16. marraskuuta 1987) on beniniläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hänen nykyinen seuransa on SO Romorantin, jonka lisäksi hän on pelannut FC Rouenissa, FC Mogasissa ja Séwé Sportsissa. Olou on edustanut Beniniä yksissä arvokisoissa, vuoden 2008 Afrikan-mestaruuskilpailuissa.
Anita Hallama
Anita Elisabeth Hallama (o.s. Weber, 1. maaliskuuta 1925 Helsinki – 19. kesäkuuta 2008 Helsinki) oli diplomaatti Jaakko Hallaman puoliso. Hän tuli tunnetuksi 16 vuotta kestäneestä suhteestaan presidentti Urho Kekkoseen. Suhde oli ”julkinen salaisuus”, kunnes Hallama itse kertoi siitä kirjassaan "Sydämen kieltä sydämelle" (2001). Hallamat olivat Kekkosten perhetuttuja jo 1950-luvulta lähtien.
Hallaman ja Kekkosen suhde syveni presidentin Jugoslavian valtiovierailulla vuonna 1963 ja suhde jatkui aina Kekkosen kuolemaan. Presidentin adjutantin Urpo Levon mukaan Sylvi Kekkonen tiesi ja hyväksyi miehensä erikoislaatuisen suhteen Anita Hallamaan.
Hallama hoiti puolisonsa terveyden heikennyttyä paljolti Moskovan- ja Kööpenhaminan-lähetystön päällikön tehtäviä. Muutenkin ulkoministeriö luotti häneen tilaisuuksien ohjelmien järjestäjänä. Urho Kekkosen ja puolisonsa kautta Anita Hallamalla katsottiin olevan suuri sananvalta ulkoministeriössä tehtyihin henkilönimityksiin. Käytännössä Anita Hallama johti Suomen Moskovan-suurlähetystöä 1970- ja 1980-luvuilla hänen miehensä ollessa vakavan sairautensa vuoksi lähes työkyvytön. Tilanne muuttui Mauno Koiviston tultua valituksi uudeksi tasavallan presidentiksi vuonna 1982, jolloin Jaakko Hallama kutsuttiin kotiin Moskovasta ja myös Anita Hallama menetti vaikutusvaltansa.
Kielitaitoinen Hallama puhui suomea, ruotsia, englantia, ranskaa, saksaa ja venäjää. Hallama toimi muun muassa Kekkosen tulkkina tämän Neuvostoliiton vierailujen aikana, jopa viimeisellä vierailulla vuonna 1980.
Hallamalle on myönnetty Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan ensimmäisen luokan ritarimerkki.
Hallama kuoli Helsingin asunnossaan Munkkiniemessä 83-vuotiaana.
National Association of Broadcasters Hall of Fame
National Association of Broadcasters Hall of Fame toimii vuosittaisena kunnianosoituksena merkittävälle työlle lähetystoiminnassa. National Association of Broadcasters valitsee vuosittain yhden uuden jäsenen sekä radio- että tv-toiminnan parista.
Klaus Michael Grüber
Klaus Michael Grüber (2. kesäkuuta 1941 Neckarelz Saksa – 22. kesäkuuta 2008 Belle-Île, Bretagne, Ranska) oli saksalainen teatteri- ja oopperaohjaaja.
Grüber opiskeli kaksi vuotta Stuttgartin teatterikoulussa, mistä siirtyi Giorgio Strehlerin avustajaksi Milanoon. Myöhemmin hän niitti mainetta Berliinin Schaubühne-teatterin ohjaajana. Hän muutti Ranskaan, jossa jatkoi teatteriohjaajana. Oopperaohjauksia hän teki yhteistyössä muun muassa Claudio Abbadon kanssa. Grüberin kuolema tuli yllättäen, sillä hän oli tekemässä ohjausta Salzburgin musiikkijuhlille Salvatore Sciarrinon oopperasta "Die tödliche Blume".
Clarence Hill
Clarence Hill (s. 26. kesäkuuta 1951) on bermudalainen entinen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti. Hän voitti pronssia yli 81 kilon sarjasta Montréalin olympialaisista 1976. Hill on toistaiseksi Bermudan ainoa olympiamitalisti.
Cecil Hagelstam
Cecil Hagelstam (s. 1949) on suomalainen kirjakauppias, Suomen kuuluisin antikvaarisen kirjakaupan pitäjä ja kirjojen keräilijä. Hän perusti vuonna 1977 Helsingin Pietarinkadulle Hagelstamin antikvaarisen kirjakaupan. 1980-luvun alussa liike muutti Fredrikinkadun ja Uudenmaankadun kulmaan Eiran Kirja -kirjakaupan entisiin tiloihin. Kirjakauppa on toiminut myös kustantajana ja julkaissut muun muassa Seppo Hiltusen juhlakirjan.
Cecil Hagelstamin vanhempi veli on antiikkikauppias Wenzel Hagelstam. Veljekset ajautuivat alalle rahoittaessaan opiskelujaan vanhojen esineiden kaupalla. Hagelstam on äitinsä puolelta vapaaherrallista Wrede af Elimä -sukua.
Cecil Hagelstam on Kalevi Kuitusen säätiön puheenjohtaja.
Antero Olin
Antero Olin (s. 30. kesäkuuta 1948 Sysmä) on suomalainen kuvataiteilija, joka tunnetaan parhaiten taidegraafikkona. Hän asuu ja työskentelee Helsingissä Oulunkylän taiteilijatalossa ja vuosittain myös Budapestissa Unkarissa. Italia, erityisesti Rooma, on aina ollut hänelle tärkeä työskentelypaikka.
Olinin ensimmäiset piirustuksen ja maalauksen opettajat olivat Unto Pusa ja Urho Lauanne Helsingissä vuosina 1965–1967. Hän jatkoi taideopintojaan Lahden taideinstituutissa vuosina 1967–1969, mutta vasta opiskellessaan Ruotsin kuninkaallisessa taideakatemiassa Tukholmassa vuosina 1970–1971 hän löysi taidegraafikkona taiteellisesti ja teknisesti viimeistellyn työskentelytapansa.
Olin aloitti taiteen opettamisen Suomen Taideakatemian koulussa taidegrafiikan assistenttina vuosina 1974–1980. 1980–1983 hän toimi koulun taidegrafiikan yliopettajana. Hän on jatkanut opettamista koko uransa ajan, ja toiminut aktiivisesti taiteilijajärjestöissä.
Antero Olinin teoksia oli näytteillä ensimmäisen kerran vuonna 1968. Sittemmin hänen teoksiaan on nähty eri puolilla maailmaa sadoissa tapahtumissa, näyttelyissä ja kilpailuissa. Samoin hänen teoksiaan on monissa merkittävissä kokoelmissa.
Forlì-Cesenan maakunta
Forlì-Cesenan maakunta () on maakunta Emilia-Romagnan alueella Italiassa.
Forlì-Cesenan maakunnan pinta-ala on 2 378 km ja väkiluku vajaat 400 000. Maakunnassa on 30 kuntaa, ja sen pääkaupunki on Forlì. Suurimmat kaupungit ovat Forlì ja Cesena.
Suomen antikvariaattiyhdistys
Suomen antikvariaattiyhdistys Ry on antikvariaattialan edunvalvonta- ja yhteydenpitojärjestö ja sen lisäksi se edistää vanhan kirjallisuuden tuntemusta ja harrastusta. Yhdistys on perustettu 1941.
Yhdistys on vuodesta 1988 järjestänyt Antikvaariset kirjamessut, jotka nykyisin pidetään kirjamessujen yhteydessä. Yhdistykseen kuuluu n. 20 liikettä.
Yhdistyksen tunnuksen on suunnitellut Signe Hammarsten-Jansson.
Parman maakunta
Parman maakunta on yksi Italian maakunnista. Se sijaitsee Emilia-Romagnan alueella, ja sen pääkaupunki on Parma.
Parman maakunnan pinta-ala on 3 447 km² ja väkiluku noin 450 000. Maakunnassa on 45 kuntaa.
Parman maakunta jakaantuu maisemaltaan kolmeen osaan: tasankoon Pojoen pohjoispuolella, keskusalueen kukkuloihin ja eteläosan vuoristoon, joka on osa Apenniinejä. Alue tunnetaan monista elintarvikkeistaan, ennen kaikkea juustosta ja kinkusta.
For Life
For Life on Puolan edustuskappale vuoden 2008 Euroviisuissa. Sen esitti Isis Gee. Kappale esitettiin ensimmäisessä semifinaalissa numerolla 10. Se sai 42 pistettä ja myös tuli kymmenenneksi. Näin ollen se pääsi finaaliin, jossa kappale esitettiin jälleen kymmenentenä. Finaalissa se kuitenkin sai vain 14 pistettä ja jäi sijalle 24.
Zemrën e lamë peng
Zemrën E lamë peng oli Albanian edustuskappale vuoden 2008 euroviisuissa. Olta Bokan esittämän kappaleen sanoitti Pandi Laço ja sävelsi Adrian Hila. Kappale esitettiin toisessa semifinaalissa numerolla 6. Kappale sai siinä 67 pistettä sijoittuen sijalle 9. Finaalissa se esitettiin kolmantena, missä se sai 55 pistettä (16. sija).
The Fire in Your Eyes
The Fire in Your Eyes () oli Israelin edustuskappale vuoden 2008 Euroviisuissa. Kappaleen esitti Boaz Mauda. Kappaleen ovat sanoittaneet ja säveltäneet Dana International ja Shay Kerem. Se tunnetaan myös nimellä Keilu kan. Kappale esitettiin ensimmäisessä semifinaalissa toisena. Se sai 104 pistettä, sijoittui viidenneksi ja pääsi finaaliin. Finaalissa se esiintyi seitsemäntenä, sai 124 pistettä ja sijoittui yhdeksänneksi.
Kappale esitettiin hepreaksi ja englanniksi. Kappale on muuten täysin hepreankielinen, mutta siinä on kolme englanninkielistä lausetta.
Shakkiolympialaiset 1930
Shakkiolympialaiset pidettiin vuonna 1930 Hampurissa. Kilpailut pelattiin 13. heinäkuuta – 27. heinäkuuta. Kyseessä olivat järjestyksessään kolmannet shakkiolympialaiset.
Henkilökohtaiset mitalit jaettiin pistesaaliiden mukaan. Pöytäjärjestyksellä ei ollut merkitystä pisteidenlaskussa.
Shakkiolympialaiset 1931
Shakkiolympialaiset pidettiin vuonna 1931 Prahassa Tšekkoslovakiassa. Kilpailut kestivät 11. heinäkuuta – 26. heinäkuuta ja kyseessä oli järjestyksessään neljännet viralliset shakkiolympialaiset.
Jarmo Mäkelä
Jarmo Juhani Mäkelä (s. 11. toukokuuta 1955 Oulu) on suomalainen urheiluvaikuttaja. Hän toimi Suomen Urheiluliiton toimitusjohtajana syyskuusta 2012 toukokuuhun 2018. Mäkelä on toiminut useissa yleisurheilun arvokilpailuissa Suomen joukkueen johtotehtävissä .
Mäkelän ura urheilun valmennus- ja järjestötoiminnassa alkoi vuonna 1978 Vesannon kunnan liikuntasihteerin tehtävässä. Vuonna 1979 hän siirtyi Kuortaneen urheiluopiston liikunnan lehtoriksi. Tätä tehtävää hän hoiti vuoteen 1986, jonka jälkeen hän toimi vuodet 1986–1988 Suomen Urheiluliiton hyppyjen ja moniotteluiden päävalmentajana. Seuraavat kaksi vuotta eli 1988–1990 hän toimi Suomen Urheiluliiton lajipäällikkönä ja vuodet 1990–2000 päävalmentajana. Ennen toimitusjohtajuutta hän toimi vuodet 2000–2012 liiton huippu-urheilujohtajana. Hän on kuulunut myös SUL:n Valmentajayhdistys ry:n hallitukseen.
Omalla urheilu-urallaan Mäkelä voitti kymmenottelun Suomen mestaruuden Porissa 1983 tuloksella 7419 pistettä. Ennätyksensä 7427 pistettä hän teki samana vuonna Huittisissa. Hän on lähtöisin Vesannolta ja edusti uransa viimeisinä vuosina Kuortaneen Kuntoa. Hänen tyttärensä Annu Mäkelä on entinen seiväshyppääjä.
Arenas Club de Getxo
Arenas Club de Getxo on jalkapalloseura Getxon kaupungista Espanjan Baskimaalta. Seura perustettiin vuonna 1909, ja sen edustusjoukkue pelaa Espanjan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä.
Seuran nimi tulee Las Arenasin kaupungiosasta, jossa se perustettiin. Las Arenasissa pelattiin jalkapalloa jo vuonna 1901, ja nykyinen seura perustettiin vuonna 1909. Seuran alkuperäinen nimi oli Arenas Football Club, mutta vuonna 1912 se lyheni muotoon Arenas Club ja nykyisekseen se muutettiin vuonna 1917. Kaupungin nimi on esiintynyt usein, etenkin Francon aikana, myös espanjankielisessä muodossa Guecho.
Huolimatta nykyisestä vaatimattomasta sarjatasostaan Arenas on yksi espanjalaisen jalkapalloilun pioneereista. Vuodesta 1913 lähtien joukkue otti osaa alueellisiin mestaruussarjoihin, joissa se saavutti menestystä. Tämän myötä joukkue pääsi mukaan Espanjan cupiin, jonka loppuotteluun se ylsi neljästi 1910- ja 1920-luvuilla. Vuosina 1917, 1925 ja 1927 tuloksena oli tappio, mutta vuoden 1919 loppuottelussa Arenas kukisti Barcelonan maalein 5–2.
Arenas oli kolmen muun baskiseuran Athletic Bilbaon, Real Sociedadin ja Real Uniónin ohella yksi Espanjan kansallisen pääsarjan Primera Divisiónin perustajista vuonna 1928. Se sijoittui parhaimmillaan kolmanneksi kaudella 1929–1930 ja säilytti sarjapaikkansa seitsemän kauden ajan, minkä jälkeen se putosi Segunda Divisióniin. Ensimmäisellä Segunda-kaudellaan 1935–1936 joukkue ylsi jatkosarjaan kamppailemaan sarjanoususta, jonka se kuitenkin menetti viimeisellä kierroksella kärsityn tappion myötä. Espanjan sisällissodan jälkeen Arenas ei enää noussut entiseen loistoonsa ja putosi Segundastakin kuuden kauden jälkeen Tercera Divisióniin. Tässä sarjassa se on pelannut siitä lähtien lukuun ottamatta muutamaa putoamista aluesarjoihin sekä kauden 1979–1980 kestänyttä vierailua Segundan ja Terceran väliin 1970-luvulla perustetussa Segunda División B:ssä.
Espanjan maajoukkueen tehdessä kansainvälisen ensiesiintymisensä Antwerpenin kesäolympialaisissa vuonna 1920 mukana oli kolme Arenas-taustaista pelaajaa: Pagaza, Sesúmaga ja Vallana. Maajoukkuetta myöhemmin valmentanut Javier Clemente aloitti valmennusuransa Arenasissa kaudella 1975–1976.
Shakkiolympialaiset 1933
Vuoden 1933 shakkiolympialaiset järjestettiin Folkestonessa, Isossa-Britanniassa. Kilpailu pidettiin välillä 12. heinäkuuta – 23. heinäkuuta. Kyseessä oli järjestyksessään viidennet shakkiolympialaiset.
Jorge Brito
Jorge Edson Brito (s. 13. lokakuuta 1966) on brasilialainen entinen lentopalloilija ja olympiavoittaja, jonka pelipaikka oli keskitorjuja. Hän oli mukana Brasilian kultaa voittaneessa joukkueessa Barcelonan olympialaisissa 1992.
Bruce Baumgartner
Bruce Robert Baumgartner (s. 2. marraskuuta 1960 New Jersey) on yhdysvaltalainen entinen vapaapainija, yksi lajinsa menestyneimpiä.
Baumgartner saavutti yhteensä neljä mitalia olympialaisissa; kaikki yli 130 kilon sarjassa. Kultaisen hän voitti Los Angelesista 1984 ja Barcelonasta 1992. Hopeaa hän voitti Soulista 1988 ja pronssia 1996 Atlantasta. Hän voitti kaikki neljä mitaliaan peräkkäisissä kisoissa.
MM-kilpailuissa hän saavutti raskaassa yli 130 kilon sarjassa kolme mestaruutta vuosina 1986, 1993 ja 1995. Hopeaa hän saavutti raskaassa sarjassa vuosina 1989, 1990 ja 1994 sekä pronssia vuosina 1983, 1985 ja 1987.
Keith Gardner
Keith Alvin Saint Hope Gardner (6. syyskuuta 1929 – 25. toukokuuta 2012 Livingston, New Jersey, Yhdysvallat) oli jamaikalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili pikajuoksussa.
Gardner oli mukana Länsi-Intian liittovaltion pronssia voittaneessa 4 × 400 metrin viestijoukkueessa Rooman kesäolympialaisissa 1960. Samoissa kisoissa hän sijoittui 110 metrin aitajuoksussa viidenneksi. Melbournessa 1956 Gardner kilpaili 100 metrin juoksussa, 110 metrin aitajuoksussa ja 4 × 400 metrin viestijuoksussa. Pan-Amerikan kisoista Gardner saavutti Jamaikaa edustaen vuonna 1955 hopeaa 110 metrin aitajuoksusta ja 4 × 400 metrin viestistä.
Disneyn ihmeellinen maailma
Disneyn ihmeellinen maailma () on yhdysvaltalainen Emmy-palkittu televisiosarja, jossa esitetään useita eri Disneyn alkuperäisiä ja aikaisemmin esittämättömiä lyhytanimaatioita ja elokuvia. Sarjaa esitetiin ensi kerran 27. lokakuuta 1954 Yhdysvalloissa nimellä Disneyland, jonka jälkeen sarjan nimi on vaihdellut useaan kertaan. Sarjan alkuvaiheessa ohjelman isäntänä toimivat Walt Disney vuosien 1954–1966 aikana ja hänen jälkeensä Michael Eisner 1986–2005 aikana, jolloin hän toimi myös The Walt Disney Companyn toimitusjohtajana.
Disneyn ihmeellisestä maailmasta on esitetty vuodesta 1954 lähtien yli 770 jaksoa, jonka myötä siitä on tullut toiseksi pisimpään esitetty päiväohjelma Hallmark Hall of Famen jälkeen, jota on esitetty 280 jaksoa.
Suomessa sarjaa esitettiin Kolmoskanavalla ja myöhemmin MTV3:lla: 1990-luvulla.
Shakkiolympialaiset 1935
Järjestyksessään kuudennet shakkiolympialaiset pidettiin 16. elokuuta – 31. elokuuta 1935 Varsovassa, Puolassa. Kilpailuun osallistui yhteensä 20 joukkuetta ja 99 pelaajaa.
Palkinnot parhaasta henkilökohtaisesta menestyksestä menivät (kärkipöydästä alkaen) seuraavasti:
Ismail Abilov
Ismail Abilov (, s. 9. kesäkuuta 1951) on bulgarialainen vapaapainija ja olympiavoittaja.
Turkkilaistaustainen Abilov voitti urallaan yhden olympiamitalin, kullan 82 kilon sarjasta Moskovasta 1980. Montréalissa 1976 hän oli saman sarjan viides. MM-kisoista Abilov saavutti kolme mitalia: hopeaa Istanbulista 1974 sarjasta 90 kg ja Minskistä 1975 sarjasta 82 kg sekä pronssia Teheranista 1973 (82 kg). EM-kilpailuista hän saavutti kolme mestaruutta ja yhden hopeamitalin.
Ponte San Pietro
Ponte San Pietro on runsaan 11 000 asukkaan kaupunki Bergamon maakunnassa Pohjois-Italiassa. Se sijaitsee 40 kilometriä Milanosta koilliseen ja kahdeksan kilometriä Bergamosta länteen Brembojoen varrella.
Geok-Tepe
Geok-Tepe () eli "Gökdepe" on entinen turkmeenien linnoitus Turkmenistanissa, noin 45 km Ašgabatista luoteeseen. Nykyisin paikalla sijaitseva taajama on Turkmenistanin pääväylien, transkaspian rautatien ja M37-valtatien (E60) varrella.
Linnoitus oli tärkeän taistelun näyttämö Venäjän vallatessa Keski-Aasiaa 1800-luvun lopussa. Joulukuussa 1880 Geok-Tepeen hyökkäsi 6 000 venäläistä kenraali Mihail Skobelevin johtamana. Linnoitusta puolusti 25 000 turkmeenisotilasta. Linnoitusta piiritettiin 23 päivää ja lopulta 12. tammikuuta 1881 se vallattiin rynnäköllä. Venäläiset olivat onnistuneet kaivamaan tunnelin muurin alle, asentamaan sinne räjähteen ja siten tuhoamaan muurin. Sotilaiden lisäksi linnoituksessa olleet 40 000 siviiliä pakenivat aavikolle, mutta he joutuivat venäläisen ratsuväen takaa-ajamiksi. 8 000 pakenevaa turkmeenia surmattiin, 6 500:n itse linnoituksessa kuolleen lisäksi. Venäläisten tappiot olivat 398 kaatunutta ja 669 haavoittunutta.
Martin Ndongo-Ebanga
Martin Ndongo-Ebanga (s. 23. maaliskuuta 1966) on kamerunilainen entinen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti. Hän voitti pronssia Los Angelesin olympialaisissa 1984 60 kilon sarjasta. Ndongo-Ebanga osallistui myös seuraaviin, vuoden 1988 olympialaisiin. Tuolloin hän kilpaili painoluokkaa ylempänä, hävisi toisen ottelunsa ja sijoittui lopulta jaetulle sijalle 17.
Türgüt Aykaç
Türgüt Aykaç (s. 1. tammikuuta 1958 Adana) on entinen turkkilainen nyrkkeilijä. Hän voitti pronssia 57 kilon sarjasta Los Angelesin olympialaisissa 1984 voitettuaan pronssiottelussa Peter Konyegwachien 0-5.
13 (Six Feet Underin albumi)
13 on death metal-yhtye Six Feet Underin yhdeksäs studioalbumi. Albumin julkaisi Metal Blade Records 22. marraskuuta 2005.
George Abel
George Abel (23. helmikuuta 1916 Melville – 16. huhtikuuta 1996 Melville) oli kanadalainen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja. Hän oli mukana Kanadan kultaa voittaneessa joukkueessa Oslon olympialaisissa 1952. Hänen nuorempi veljensä Sid Abel oli jääkiekkoilija ja kuului Hockey Hall of Fameen.
Luettelo televisiosarjan Siskoni on noita jaksoista
Tämä on luettelo televisiosarjan Siskoni on noita jaksoista. Ohjelma alkoi Yhdysvalloissa 7. lokakuuta 1998 ja päättyi 21. toukokuuta 2006.
Kirsten Storms
Kirsten Renee Storms (s. 8. huhtikuuta 1984 Orlando, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan Belle Blackina televisiosarjasta Päivien viemää vuosina1999–2004.
Storms syntyi Orlandossa, Floridassa Mike ja Karen Stormsille vuonna 1984. Hänellä on nuorempi sisko Gretchen, joka on myös näyttelijä, sekä vanhempi veli Austin.
Storms asuu Los Angelesissa.
Näyttelemisen pariin Storms päätyi hyvin nuorena. Ollessaan viisivuotias eräs kykyjen etsiä huomasi Stromsin lahjat esiintyessään lasten näyttelijä koulussa ja vakuutti hänen vanhemmilleen lähettämään tyttärensä opiskelemaan näyttelemistä New Yorkiin. Tämän tilaisuuden vanhemmat myös käyttivät ja pian Storms esiintyi useissa televisiomainoksissa ja teki vuonna 1996 ensi esiintymisensä televisiosarjassa Nooan perilliset.
Myöhemmin hän muutti perheineen Kaliforniaan, jossa Storms sai vierasroolin televisiosarjassa Seitsemäs taivas esitettyään Laura Cummingsia vuonna 1998 ja 2001. Samalla hän koe-esiintyi pitkäaikaiseen ja suosittuun televisiosarjaan Päivien viemää, jossa hänestä tuli viides Belle Black -hahmoa näytellyt henkilö. Ennen Stormsia roolia esitti Chelsea Butler. Sarjan myötä hän tuli tunnetuksi näyttelijänä ja sai muun muassa pääroolin Disneyn elokuvaan Zenon – Tähtitarhojen sankaritar (1999) ja sen jatko-osiin Zenon – Seikkailu jatkuu (2001), sekä (2004). Myöhemmin vuonna 2002 Storms teki ensimmäisen ääniroolinsa animaatiosarjaan Kim Possible, jossa hän ääninäytteli sarjan päähahmon Kim Possiblen pahinta kilpailijaa koulussa Bonnieta. Näyteltyään viimeisen jaksonsa Päivien viemää televisiosarjassa vuonna 2004, Storms esiintyi sarjan jälkeen muun muassa ssa yhden jakson verran ja jatkoi Kim Possiblessa Bonnien ääninäyttelemistä. Hän oli hahmon roolissa myös elokuvassa (2005). Nykyisin Storms on näytellyt vuodesta 2005 lähtien toisessa pitkäaikaisessa yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa General Hospital, sekä vieraiĺlut muutaman kerran sarjaan perustuvassa spin-offissa General Hospital: Night Shift.
3C 75
3C 75 on radiolähde, jonka muodostavat kaksi supermassiivista mustaa aukkoa NGC 1128-galaksissa, Abell 400 -galaksijoukossa noin 300 miljoonan valovuoden päässä Maasta. Tietokonesimulaatioiden mukaan nämä mustat aukot kiertävät toisiaan spiraalinmuotoisella radalla, kunnes lopulta yhdistyvät. Sen punasiirtymä on +0,0230.
Ramón Tapia
Ramón Tapia Zapata (17. maaliskuuta 1932 Antofagasta – 11. huhtikuuta 1984) oli chileläinen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti. Hän voitti hopeaa vuoden 1956 Melbournen olympialaisissa 75 kilon sarjassa.
Magellan Navigation
Magellan Navigation, Inc. on yhdysvaltalainen paikannuslaitteita valmistava yritys. Sen pääkonttori on Santa Clarassa, Kaliforniassa. Sillä on suunnittelutomistoja myös Nantesissa ja Moskovassa. Sen päätuote on autonavigaattorit kuten Hertzin vuokra-autoissa käytettävä NeverLost.
Yhtiö aloitti vuonna 1994. Vuonna 2001 ranskalainen Thales osti sen Orbital Sciences Corporation-yhtiöltä 70 miljoonalla dollarilla. Hetken se toimi Thales Navigation-nimellä ja 2006 se myytiin Shah Capital Partners ja muutamille muille investointiyhtiöille 170 miljoonalla dollarilla sen nimen muuttuessa muotoon Magellan Navigation.
Magellan oli Magellan NAV 1000—laitteellaan ensimmäisen kannettavan GPS-paikantimen toteuttaja vuonna 1989.
Ville Vallaton (piirrossarja)
Ville Vallaton () on yhdysvaltalaisen DIC Entertainmentin tuottama 78-osainen piirrossarja, joka valmistui vuosina 1986–1988. Sarja kertoo Hank Ketchamin luoma sarjakuvahahmo Ville Vallattoman sekä hänen perheensä ja ystäviensä elämästä.
Suomessa sarjan jaksoja julkaistiin suomenkielisellä dubbauksella VHS-kasetteina 1980-luvun alussa Golden Voicen sekä 1990-luvulla PVP Voicen ja DVD-videoiden Pauli Virta Productionsin tekeminä. Televisiossa sarjan jaksoja on esitetty sekä jälkiäänitettynä että suomenkielisellä tekstityksellä Yle TV1- ja PTV4-kanavalla. 1990-luvun lopussa sarjan uusia jaksoja dubattiin ja niitä esitettiin televisiokanavalla Nelonen. Myöhemmin jaksoja on esitetty maksullisella Fox Kidsillä, C More Juniorilla ja Nelonen Nappulalla. 1990-luvun lopun dubbauksissa Ville Vallattoman äänenä esiintyivät Ulla Ollikainen, Jon-Jon Geitel ja Tom Pöysti.Äänet: Golden Voice Oy
Suomenkieliset äänet:Suomenkieliset äänet:
Chen Yanqing
Chen Yanqing (, s. 5. huhtikuuta 1979 Suzhou) on kiinalainen painonnostaja ja kaksinkertainen olympiavoittaja.
Chen voitti ensimmäiset maailmanmestaruusmitalinsa Chiang Maissa 1997, jolloin hän voitti kultaa 64-kiloisten sarjassa yhteistuloksessa ja työnnössä sekä sijoittui hopealle tempauksessa. Kaksi vuotta myöhemmin Ateenan MM-kisoissa Chen toisti yhteistuloksen maailmanmestaruuden, mutta voitti tällä kertaa myös tempauksessa MM-kultaa ja jäi työnnössä hopealle.
Chen voitti kultaa Ateenan olympialaisissa 2004 alle 58-kiloisten sarjassa. Samassa sarjassa hän voitti mestaruuden Aasian kisoissa Dohassa 2006. Pekingissä 2008 Chen toisti Ateenan suorituksenta ja voitti toisen olympiakultansa tekemällä samalla yhteistuloksen työnnön olympiaennätykset.
Gunnar Eriksson
Gunnar Eriksson (13. syyskuuta 1921 – 8. heinäkuuta 1982) oli ruotsalainen hiihtäjä.
Vuoden 1948 talviolympialaisista Eriksson sai kaksi mitalia, kultaa 4 × 10 kilometrin viestihiihdosta sekä pronssia 18 kilometriltä, jossa Ruotsi otti kolmoisvoiton. Viestin kolmannella osuudella Eriksson oli hopeamitalille hiihtäneen Suomen Sauli Rytkyä yli kaksi minuuttia nopeampi ja tuli vaihtoon ylivoimaisessa johdossa.
Vuoden 1950 MM-hiihdoissa Eriksson voitti 50 kilometrin kisan, jossa Ruotsi sai neloisvoiton, ja sijoittui 18 kilometrillä 14:nneksi. Vuoden 1952 olympialaisten 50 kilometrin hiihdossa hän väsyi nopeasta alkuvauhdistaan ja jäi 12:nneksi yli 22 minuuttia kisan voittaneelle Veikko Hakuliselle hävinneenä. Vuoden 1954 MM-kisoissa hän sijoittui 30 kilometrillä 15:nneksi ja 50 kilometrillä 21:nneksi.
Eriksson voitti 50 kilometrin kilpailun Salpausselän Kisoissa vuonna 1951. Hän ei voittanut yhtään henkilökohtaista Ruotsin-mestaruutta. Seuratasolla hän edusti IFK Moraa.
Metallurg Novokuznetsk
HK Metallurg Novokuznetsk on venäläinen jääkiekkoseura. Sen kotikaupunki on Novokuznetsk Kemerovon alueella Etelä-Siperiassa. Joukkue pelaa Venäjän toiseksi korkeimmassa sarjassa VHL:ssä.
Seura on perustettu vuonna 1949. Kotiottelunsa joukkue pelaa Kuznetskin metallurgien urheilupalatsissa, johon mahtuu runsas 7 500 henkeä.
Tätä ennen se pelasi vielä kaudella 2007–2008 Venäjän Superliigassa. Seuran paras saavutus Superliigasta oli pronssi kaudelta 1999–2000. KHL:ssä joukkue on pärjännyt keskitasoa heikommin.
"päivitetty 28.1.2019"
"Lähde: EliteProspects"
Mustamulta
Mustamulta eli tšernoseemi ("tšernozem") on muun muassa Venäjän, Ukrainan ja Kazakstanin pitkää ruohoa kasvavilla suhteellisen kosteilla lauhkeilla aroilla esiintyvä, hyvin ravinteikas ja viljelyyn erittäin soveltuva maannos. Niinpä monet mustanmullan alueet on otettu viljelykseen.
Venäjällä mustaamultaa esiintyy Voronežin–Kurskin leveysasteilla. Mustaamultaa on myös Kanadan ja Texasin preerioilla. Mustanmullan aluetta kuivemmilla alueilla esiintyy kastanjanruskeaa maannosta eli kastanoseemiä eli ”ruskeaa tšernoseemiä”, joka ei ole yhtä ravinteikasta.
Mustanmullan syntymisen edellytys on lämmin mannerilmasto, puuton arokasvillisuus ja kuohkea, kalkkipitoinen maalaji. Humuspitoisuus on yleensä 3–5 prosenttia, ei juuri yli 10 prosenttia. Mustamulta on fysikaalisilta ja kemiallisilta ominaisuuksiltaan ihanteellista viljelykselle.
Selim Tapola
Selim Angervo Tapola (19. syyskuuta 1912 Helsinki – 1974) oli suomalainen maisteri ja kirjailija joka käytti myös nimimerkkejä "Jori Tervanto" ja "Tero Uskali". Varsinaiselta ammatiltaan hän oli rautatievirkamies.
Tapola toimitti vuosina 1949-1951 ilmestynyttä Sormenjälki-jännityslukemistoa. Hän kirjoitti omalla nimellään ja Jori Tervannon nimimerkillä rikos- ja seikkailukertomuksia eri lehtiin, muun muassa Seikkailujen maailmaan, aina 1970-luvulle saakka. Tapola teki myös käsikirjoituksen Valentin Vaalan 1947 ohjaamaan elokuvaan Maaret - tunturien tyttö sekä 1950-luvun alussa valmistuneisiin lyhytelokuviin "Puuta - Trä" (1950) ja "Päivä seudulla Päijänteen" (1953).
M'saken
M'saken (, myös Masakin ja Msaken) on kaupunki pohjoisessa Tunisiassa lähellä Soussen kaupunkia. Kaupungin asukasluku on 55 721 (2004).
Luettelo Marko Haaviston kappaleista
Tämä on luettelo Marko Haaviston levyttämistä kappaleista aakkosjärjestyksessä.
Nemo (kirjankustantamo)
Kustannusosakeyhtiö Nemo on vuonna 1997 toimintansa aloittanut helsinkiläinen yleiskustantamo. Se siirtyi Otavan omistukseen lokakuussa 2016.
Yves Dreyfus
Yves Dreyfus (s. 17. toukokuuta 1931 Clermont) oli ranskalainen miekkailija ja olympiamitalisti. Hänen aseenaan oli kalpa.
Dreyfus saavutti kahdesti joukkuekilpailun olympiapronssia; Melbournessa 1956 joukkueeseen kuuluivat hänen lisäkseen Armand Mouyal, Claude Nigon, Daniel Dagallie, René Queyroux ja René Coicaud. Tokiossa 1964 lisäjäseninä olivat puolestaan Claude Brodin, Claude Bourquard, Jack Guittet ja Jacques Brodin. Maailmanmestaruuskilpailuista hän voitti henkilökohtaisesta kilpailusta hopeaa 1963 ja pronssia 1962.
Kaarle Hirvonen
Kaarle Erkki Ensio Hirvonen () oli suomalainen historiantutkija, kääntäjä ja kirjailija. Hirvonen toimi Helsingin yliopiston antiikin Kreikan sosiaalihistorian dosenttina 1969–1981.
Hirvonen julkaisi useita viihde- ja nuorisokirjoja 1940-luvulla. Hän teki käsikirjoituksia myös useisiin lähinnä matkailuaiheisiin lyhytelokuviin 1940-luvulta aina 1960-luvun alkuun ja laati lisäksi käsikirjoituksen Ilmari Unhon ohjaamaan elokuvaan "Kalle-Kustaa Korkin seikkailut" (1949). Myöhemmin Hirvonen keskittyi lähinnä antiikin kirjallisuuden käännöstyöhön.
Pirkkalan Pingviinit
Pirkkalan Pingviinit on pirkkalalainen vuonna 1987 perustettu jääkiekkoseura. Seuran edustusjoukkue pelasi Suomi-sarjassa kausilla 2010–2013. Nuoren Suomen sinettiseura Pingviineillä on juniorijoukkueita mm. B-, C-, D-, E- ja F- junioreissa sekä C- tyttöjoukkue. Seuralta löytyy myös seniorijoukkueet Papat ja Mammat.
Kunnanvaltuusto
Kunnanvaltuustot (kaupungeissa voidaan käyttää nimitystä kaupunginvaltuusto) ovat kuntien ja kaupunkien ylintä päätösvaltaa käyttäviä elimiä, joiden jäsenet valitaan yleensä vaaleilla. Eri maissa valtuustojen tehtävät ja valintatavat vaihtelevat. Maailman vanhin toimiva kunnanvaltuusto on Lontoon Cityssä.
Suomessa pakollisia kunnanvaltuuston valitsemia toimielimiä ovat kunnanhallitus (kaupungeissa nimeltä kaupunginhallitus), tarkastuslautakunta ja keskusvaalilautakunta.
Kuntaa johtaa joko virkasuhteessa oleva kunnanjohtaja tai luottamushenkilönä toimiva pormestari. Kunnanjohtaja toimii kunnanvaltuuston ja kaupunginvaltuuston esittelijänä. Kunnanjohtajan alaisuudessa yleensä on toiminut kunnansihteeri (kaupungeissa kaupunginsihteeri), jota nykyään kutsutaan monissa tapauksissa hallintojohtajaksi.
Shakkiolympialaiset 1939
Järjestyksessään kahdeksannet shakkiolympialaiset pidettiin 24. elokuuta – 19. syyskuuta vuonna 1939 Buenos Airesissa, Argentiinassa.
Koska olympialaisiin osallistui yhteensä 27, päätettiin pitää ensin alkukarsinnat, ja sen jälkeen pelata finaalit kahdessa lohkossa.
Kisojen finaalit alkoivat 1. syyskuuta, samana päivän alkoi myös toinen maailmansota. Tämä aiheutti hämmennystä etenkin eurooppalaisissa joukkueissa, minkä seurauksena useita pelaajia vetäytyi kisoista. Englannin joukkue vetäytyi kokonaan. Järjestäjät kokoontuivat kaikkien joukkueiden kapteenien kanssa pohtimaan, miten kisoille käy. Kisoja päätettiin jatkaa loppuun saakka.
Koska osa maista oli sodassa keskenään, niiden pelaajat kieltäytyivät pelaamasta keskenään. Useita otteluita sovittiin tasapeliksi tuloksella 2-2. Näihin kuuluivat muun muassa Ranska-Saksa ja Puola-Saksa.
Henkilökohtaiset palkinnot jaettiin molemmissa finaaleissa. Vain finaalien suoritukset laskettiin mukaan. Palkinnot on lueteltu alkaen pöydältä yksi.Sodan takia useat pelaajat jäivät vakituisesti Argentiinaan. Heihin kuuluivat muun muassa: Miguel Najdorf, Paulino Frydman, Gideon Stahlberg, Erich Eliskases, Paul Michel, Ludwig Engels, Albert Becker, Heinrich Reinhardt, Jiří Pelikán, Karel Skalička, Markas Luckis, Movsas Feigins, Ilmar Raud, Moshe Czerniak, Meir Rauch, Victor Winz, Aristide Gromer, Franciszek Sulik, Adolf Seitz, Chris De Ronde, Zelman Kleinstein, Sonja Graf ja Paulette Schwartzmann.
Lizzie McGuire: Popstar
Lizzie McGuire: Popstar on yhdysvaltalaiseen tv-sarjaan perustuva elokuva vuodelta 2003.
Ujo ja vähän kömpelö koulutyttö Lizzie McGuire (Hilary Duff) ei voi kerskua kovin hyvällä itsetunnolla - hän ei edes kykene pitämään puhetta koulun päättäjäisissä. Jotain kivaa on kuitenkin tiedossa; luokkaretki ikuiseen kaupunkiin, Roomaan. Lizzie törmää ensimmäisenä päivänä nuoreen Paoloon (Yani Gellman), tunnetun italialaisen popduon komeaan laulajaan. Lizzie ja Paolon pari Isabella muistuttavat toisiaan kuin kaksi marjaa (hiuksia lukuun ottamatta) ja koska Isabella on lopettanut laulamisen, pyytää Paolo Lizzietä tämän tilalle. Lizzie epäröi, mutta ihastuu pian ajatukseen.
Unkarin kansantasavalta
Unkarin kansantasavalta () oli Unkarin valtion virallinen nimi vuosina 1949–1989, jolloin Unkarin kommunistisella puolueella oli johtava asema. Unkarin kansantasavalta oli Varsovan liiton jäsenvaltio, ja sen ulkopolitiikka oli Neuvostoliitolle myönteistä. Maa kuului lisäksi SEViin osallistuen näin sosialististen maiden taloudelliseen työnjakoon clearing-kaupan kautta.
Puna-armeijan vapauttaessa ja perustaessa tukikohtia Unkariin perustettiin poliisiorganisaatio AVO valvomaan oppositiota ja kommunistisella progandalla vaikutettiin Neuvostoliiton tukeman kommunistisen puolueen vallan laillistamiseen maassa. Unkarin kommunistinen puolue sai vain 17 prosenttia äänistä demokraattisesti järjestyissä vaaleissa, joissa itsenäinen talonpoikais- ja maataloustyöläisten puolue muodosti hallituskoalition pääministeri Zoltán Tildyn johdolla vuonna 1945. Kommunistit painostivat hallitusta myöntämään heille sisäministerin viran. Sisäministeriksi tuli kommunisti László Rajk, joka perusti AVO:n vuonna 1946. Neuvostoliitto painosti Mátyás Rákosin ottamaan vallan vuonna 1947. Rákosi painosti eroamaan hallituksen jäsenet, jotka olivat ei-kommunisteja, koska he olivat "fasisteja". Unkari julistettiin sosialistiseksi kansantasavallaksi vuonna 1949. Stalinin kuoleman jälkeen pääministeriksi valittiin Imre Nagy vuonna 1953. Vuonna 1956 tapahtui Unkarin kansannousu, jonka Varsovan liiton maat Romaniaa lukuun ottamatta kukistivat Neuvostoliiton johdolla estääkseen Unkaria irtautumasta Neuvostoliiton ulkopolitiikan ja Itä-Euroopan sosialististen maiden piiristä.
Unkarin valtio muutti luonnettaan "tavanomaiseksi" tasavallaksi Berliinin muurin murruttua ja Neuvostoliiton suoran vaikutuksen heikennyttyä.
Stone the Crows
Stone the Crows oli vuosina 1969–1973 toiminut skotlantilainen rock-yhtye.
Yhtye aloitti nimellä The Power kitaristi Leslie Harveyn johtamana. Yhtyeeseen liittyi vanhemman veljensä Alex Harveyn esittämänä mukaan soul- ja bluesvaikutteinen laulaja Maggie Bell, joka oli ollut erilaisissa klubiyhtyeissä päivätöiden ohella.
Muut jäsenet olivat John McGinnis - kosketinsoittimet, Colin Allen - rummut ja James (Jim) Dewar - basso. Yhtye kiersi Manner-Euroopassa klubeissa ja USAn sotilastukikohdissa.
1969 Led Zeppelin -yhtyeen manageri Peter Grant kiinnostui ja alkoi hoitaa heidän asioitaan keksien myös nimen Stone the Crows slangisanonnasta, joka ilmaisee yllätystä tai inhoa.
Tällä kokoonpanolla yhtye teki 1970 Polydor-levy-yhtiölle albumit "Stone the Crows" ja "Ode to John Law".
Maggie Bellin tyyliä verrattiin Janis Jopliniin, ja häntä pidettiin yleisesti Britannian vahvimpana naispuolisena rock-laulajana. Vuonna 1972 hän voitti Top Girl Singer Awards -palkinnon. 
1971 Ronnie Leahy ja Steve Thompson korvasivat McGinnisin ja Dewarin, joka liittyi myöhemmin entisen Procol Harum -kitaristi Robin Trowerin Jude ja Robin Trower Group -kokoonpanoihin basisti/laulajaksi.
Stone the Crowsin uudelta kokoonpanolta ilmestyi 1972 albumi "Teenage Licks".
Yhtye konsertoi tulevan "'Ontinuous Performance" -albumin äänitysten välillä Swansean yliopiston esittäytymisjuhlassa Walesissa toukokuussa 1972. Kappaletta kuuluttaessaan Leslie Harvey sai sähköiskun viallisen kitaravahvistimen johdettua verkkovirran kitaraan ja edelleen Harveyn ja käyttämänsä laulumikrofonin kautta maahan. Muut saivat iskuja irrotusyrityksissä, ja Harvey menehtyi elvytyksestä huolimatta.
Yhtye jatkoi Maggie Bellin johdolla. Harveyn tilalle haluttiin John Mayall's Bluesbreakers ja perustamastaan Fleetwood Mac -yhtyeistä tunnetuksi tullut kitaristi/laulaja Peter Green. Hän oli vetäytynyt musiikkielämästä syrjään mielenterveysongelmien vuoksi. Harjoituksissa hän totesi ettei pystyisi lavaesiintymisiin. Seuraavissa konserteissa tuuraajana toimi Yes-yhtyeen Steve Howe.
Uudeksi vakituiseksi kitaristiksi tuli aiemmin Thunderclap Newman -yhtyeessä soittanut Jimmy McCulloch, jonka kanssa "'Ontinuous Performance" viimeisteltiin. Albumi ilmestyi 1972 ja saavutti Britanniassa listasijan 33. 
Yhtyeen tunne ei silti palannut entiselleen traagisen tapauksen jälkeen, ja se hajosi 1973.
Maggie Bell keskittyi soolouraansa, ja McCulloch liittyi Paul McCartneyn Wings-yhtyeeseen. Hän kuoli syyskuussa 1979 26-vuotiaana.
Colin Allen liittyi hollantilaiseen Focus-yhtyeeseen ja Steve Thompson John Mayall's Bluesbreakersiin.
Yhtyeen nimeä kantava kokoelma ilmestyi 1976. Sitä ei siis pidä sekoittaa em. albumiin.
Maggie Bell huomattiin myös Suomessa. Hän voitti Soundi-lehden 1974 ja 1975 lukijoiden vuosiäänestykset naislaulajien sarjassa ollen kolmas 1973. Häntä ei tule sekoittaa amerikkalaiseen soul-laulaja Madeline Belliin.
Murray-Darling-jokialue
Murray-Darling-jokialue on jokialue Australiassa. Alueen läpi virtaa maan kolme suurinta jokea, joista kaksi suurinta, Murray (2 530 km) ja Darling (2 740 km), ovat antanut alueelle sen nimen. Kolmanneksi suurin joki on Murrumbidgee (1 575 km). Murray-Darling-jokialue muodostaa seitsemännesosan koko Australian pinta-alasta ja kattaa 1 061 469 neliökilometrin alueen. Murray-Darling-jokialueen tärkein luonnonvara on vesi, jota käytetään muun muassa kasteluun. Neljän osavaltion alueelle levittäytyvän jokialueen vesistä on riippuvaisia noin kolme miljoonaa australialaista.
Murray-Darling-jokialueella sijaitsee yli 40 % valtaosin kuivan Australian maatiloista. Jokialue on maan tärkein maatalousalue. Sen useissa osissa on huomattu vesivarantojen olevan huomattavasti ylivarattuja tai ylikäytettyjä. Murray-Darling-jokialuetta pidetään tärkeänä myös sen luonnon monimuotoisuuden vuoksi. Alueelle tiedetään elävän useita satoja eläinlajeja, joista 35 lintu-, 16 nisäkäs- ja 35 kalalajia on määritelty uhanalaisiksi.
Laulava sydän (ohjelmasarja)
Laulava sydän oli vuosina 1998–2002 Yle TV2:lla esitetty musiikkiohjelma. Sarja perustui erilaisiin teemoihin, kuten esimerkiksi The Beatles ja Juice Leskinen. Kappaleisiin koetettiin löytää sopivia ja yllättäviäkin tulkitsijoita. Taustayhtyeenä oli usein Agents. Sarja oli suunnattu musiikin ystäville, eikä siinä ollut juontajia.
"Laulavan sydämen" esityksistä on julkaistu myös CD- ja DVD-koosteita.
Lapsivesipisto
Lapsivesipisto eli amniocentesis, amniosenteesi, lapsivesipunktio on punktio, jolla otetaan vatsanpeitteiden läpi näyte lapsivedestä. Näytteestä voidaan tutkia monenlaisia sikiön sairauksia jo raskauden aikana. Punktio on kuitenkin jonkin verran riski, sillä arvioidaan että noin yksi 200:sta raskaudesta päättyy keskenmenoon; tosin Suomessa keskenmenojen määrä on esimerkiksi Turussa ollut vielä tätä arviota pienempi.
Laulava sydän
Laulava sydän on Edvin Laineen ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1948.
Musiikkipitoisen elokuvan käsikirjoitus on Toivo Kauppisen. Laulujen sanat on kuitenkin kirjoittanut Kerttu Mustonen, joka kuului tuon ajan johtaviin sanoittajiin.
Elokuva kertoo sodassa haavoittuneesta pankkivirkailijasta (Tauno Palo), joka on jäänyt riippuvaiseksi lääkkeistä. Vaimo pettää häntä, mutta hän löytää elämänhalun iskelmalaulajana. Löytyy myös uusi rakkaus, sairaalassa häntä hoivaava sisar hento valkoinen.
Tuottaja T. J. Särkkä oli löytänyt "Laulavan sydämen" Eila Peitsalon lehti-ilmoituksella. Hän piti tämän roolisuoritusta niin hienona, että halusi Peitsalon uuteenkin elokuvaan "Irmeli, seitsentoistavuotias" (1948).
Aikalaisarvioissa elokuva sai kiitosta musiikkielokuvana ja komediana, mutta yleisesti huomautetaan, että elokuvan traagiset ainekset jäivät liian kevyelle käsittelylle. Tulos olisi ollut parempi, jos se olisi pysynyt johdonmukaisesti kevyessä linjassaan. Syyksi on epäilty kiirettä. Elokuvan valopilkuksi nousee lapsinäyttelijä Annika Sipilä.
Myöhemmässä arviossa todetaan että elokuva on oudon toimiva yhdistelmä musiikki-iloittelua, tiivistä jännitysnätelmää ja sotavuosien jälkeisiä tuntoja purkavaa aikalaisdraamaa. Elstelän roolisuoritus saa kiitosta.
Michael Redd
Michael Wesley Redd (s. 24. elokuuta 1979 Columbus, Ohio) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut koripalloilija. Hän pelasi vuonna 2012 päättyneellä NBA-urallaan 11 kautta Milwaukee Bucksissa ja yhden Phoenix Sunsissa. Hänet varattiin numerolla 43 Ohion osavaltionyliopistosta.
Redd pelasi NBA-urallaan yhteensä 629 runkosarja- ja 16 pudotuspeliottelua. Hän oli kahdella kaudella NBA:n kymmenen eniten pisteitä tehneen pelaajan joukossa, kausina 2003–2004 (viides) ja 2005–2006 (yhdeksäs). Yhden kauden piste-ennätyksensä 2 028 hän teki kausista jälkimmäisellä. Hänen paras pistekeskiarvonsa 26,7 on kuitenkin kaudelta 2006–2007, jolla hän oli sivussa 29 ottelua polvivaivojen vuoksi. Hän pelasi ssa vuonna 2004 ja valittiin myöhemmin samana vuonna . Hänen uransa loppupuoli oli loukkaantumisten haittaama.
Redd on Milwaukee Bucksin historian neljänneksi eniten pisteitä tehnyt pelaaja Kareem Abdul-Jabbarin, Glenn Robinsonin ja Sidney Moncriefin jälkeen. Hänen nimissään on seuran yhden ottelun piste-ennätys 57, jonka hän saavutti 11. marraskuuta 2006 ottelussa Utah Jazzia vastaan. 20. helmikuuta 2002 hän teki ottelussa Houston Rocketsia vastaan kahdeksan kolmen pisteen koria ottelun viimeisellä neljänneksellä, mikä on NBA:n ennätys (eniten kolmen pisteen koreja yksittäisellä neljänneksellä).
Redd voitti Yhdysvaltain maajoukkueen riveissä olympiakultaa Pekingissä 2008.
Erytritoli
Erytritoli (1,2,3,4-butaanitetroli), joka tunnetaan Suomessa myös kauppanimellä karppisokeri, on lähes kaloriton sokerialkoholi, jota käytetään makeutusaineena ja hammasmädän eli karieksen ennaltaehkäisyyn.
Erytritolia esiintyy luonnollisesti pieninä määrinä monissa hedelmissä ja sienissä ja sitä valmistetaan fermentoimalla teollisesti hiilihydraatteja, kuten rypälesokeria eli glukoosia, hiivojen avulla. Erytritolin ravintoarvoksi määritellään alle 0,9 kJ/g tai alle 0,2 kcal/g.
Erytritoli vaikuttaa nykytiedon mukaan olevan ksylitolia tehokkaampi torjumaan kariesta.
Erytritolin käytöllä ei ole vaikutusta verensokeriin ja sen laksatiiviset vaikutukset ovat muita sokerialkoholeja huomattavasti vähäisempiä, vaikkakaan eivät täysin merkityksettömiä. Jatkuvassa käytössä ruoansulatus tottuu sokerialkoholin mahdolliseen laksatiivisen vaikutukseen jolloin oireet vähenevät tai loppuvat kokonaan.
Erytritolin makeus on vain 60–80 % sakkaroosin makeudesta. 
Erytritolin elintarvikkeissa käytettävä E-koodi E 968.
Ronnie Lane
Ronnie Lane (1. huhtikuuta 1946 – 4. kesäkuuta 1997) oli englantilainen lauluntekijä ja basisti.
Lane perusti Steve Marriottin kanssa Small Faces -yhtyeen vuonna 1965. Marriotin lähdettyä vuoden 1969 aattona muuttui Small Faces lisäjäsenten myötä The Facesiksi. Ronnie Lane jätti yhtyeen 1973 ja perusti Ronnie Lane's Slim Chancen ja teki soololevyjä. Vuonna 1977 hän teki Pete Townshendin kanssa yhteislevyn "Rough Mix".
Lane sairasti pitkään MS-tautia.
Benjamin Becker
Benjamin Becker (s. 16. kesäkuuta 1981 Merzig) on saksalainen tennispelaaja. Hän on parhaimmillaan ollut maailmanlistalla sijalla 38.
Becker on vuonna 2005 alkaneella ammattilaisurallaan yltänyt kerran ATP-turnauksen loppuotteluun, Bangkokissa 2007. Tiellään loppuotteluun hän voitti muun muassa Carlos Moyàn ja Tomáš Berdychin. Loppuottelussa hän hävisi Dmitri Tursunoville eräluvuin 2–6, 1–6. Ensimmäisen ATP-turnauksensa Becker voitti 's-Hertogenboschissa 2009. Turnaukseen karsintojen kautta selviytynyt Becker voitti toisella kierroksella Fernando Verdascon ja välierissä Rainer Schüttlerin. Finaalissa hän voitti Raemon Sluiterin lukemin 7–5, 6–3.
Grand Slam -turnauksissa Becker on kerran yltänyt neljännelle kierrokselle. Tämä tapahtui Yhdysvaltain avoimissa 2006, jolloin hän voitti ensin Filippo Volandrin, sitten Sébastien Grosjeanin ja kolmannella kierroksella Andre Agassin eräluvuin 7–5, 6–7(4), 6–4, 7–5. Tuo ottelu jäi Agassin ammattilaisuran viimeiseksi. Neljännellä kierroksella Becker hävisi Andy Roddickille luvuin 3–6, 4–6, 3–6. Toiselle kierrokselle hän on yltänyt Wimbledonissa 2006 voitettuaan Juan Ignacio Chelan ja samassa paikassa vuonna 2008 voitettuaan neljänneksi sijoitetun Nikolai Davydenkon. Wimbledonissa 2009 hän eteni toiselle kierrokselle voitettuaan Roko Karanušićin. Toisella kierroksella hän hävisi Jürgen Melzerille.