hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Myllymäen koulu (Vantaa)
Myllymäen koulu oli Vantaan Myyrmäen suuralueen Vantaanlaakson kaupunginosassa vuosina 1965–2008 toiminut koulu. Kouluun kuului suurempi päärakennus ja koulupihan länsilaidan (Hämeenlinnanväylän puoleinen) pienempi koulurakennus. Myllymäen koulu lopetti toimintansa kesällä 2008. Tiloista luovuttiin Ylästön koulun valmistuttua kesällä 2008 ja yläkouluikäiset oppilaat sijoitettiin Vantaankosken yhtenäiskoulun tiloihin.
Koulussa voitiin valita yleisen linjan lisäksi kielilinja tai matemaattis-luonnontieteellinen linja. Näillä linjoilla oppilaalla oli mahdollisuus painottaa opiskeluansa vieraisiin kieliin tai vaihtoehtoisesti matemaattis-luonnontieteellisiin aineisiin. Koulussa oli oppilaita 205.
Koulun tiloja käytettiin muiden vantaalaiskoulujen väistötilana vuoteen 2012 saakka. Kun Uomarinteen koulussa aloitettiin peruskorjaus kesällä 2008, Uomarinteen oppilaat siirtyivät Myllymäkeen. Uomarinteen koululaiset poistuivat koulusta helmikuussa 2010, kun Martinlaakson koulu siirtyi Myllymäen koululle remontin vuoksi..
Vuonna 2014 uutisoitiin kaupungin aikeista purkaa koulu ja rakentaa tilalle toimitiloja. Koulun päärakennus oli tässä vaiheessa asetettu käyttökieltoon kosteusongelmien vuoksi. Vielä tammikuussa 2015 Vantaan kaupunki käytti koulun tlavaksi luonnehdittua teknisen työn luokkaa Vantaankosken koulun 7-luokkalaisten teknisten töiden opetustilana.
Koulu purettiin alkuvuodesta 2017.
Helkavirsi
Helkavirret ovat kalevalamittaisia runoja.
Tunnettu tilaisuus, jossa näitä esitetään, on Sääksmäen Ritvalan helkajuhla.
Runoilija Larin-Kyösti kirjoitti runot "Helkavirsiä I ja II" kokoelmassaan "Kylän lauluja" vuonna 1898.
Runoilija Eino Leinon runokokoelma "Helkavirsiä" ilmestyi kahdessa osassa vuosina 1903 ja 1916.
Muusikko Veltto Virtanen kirjoitti "Helkavirsiä III" -nimisen runosarjan vuonna 1995.
Ritvala
Ritvala on kylä entisessä Sääksmäen pitäjässä, joka kuuluu nykyään Valkeakosken kaupunkiin.
Ritvalassa on asuttu jo kivikaudella, ja sen kylähistoria ulottuu esihistorian hämäriin. Ritvala oli keskiajalta aina 1700-luvulle asti koko valtavan Sääksmäen kihlakunnan suurin kylä.
Ritvala on tunnettu helluntain helkajuhlistaan.
Helkajuhla
Helkajuhla on suomalainen paikallinen juhla, jota vietetään helluntaina Valkeakoskella sijaitsevan Sääksmäen Ritvalassa kalevalamittaisia helkavirsiä laulamalla.
Ritvalan kylässä on jo ammoisista ajoista vietetty erityistä helkajuhlaa. Ajatus perustuu kristinuskoa edeltäneisiin, monilla kansoilla esiintyviin kevät- ja hedelmällisyysriitteihin, jotka sittemmin vaihtuivat peltojen kevätsiunaukseksi. Uskottiin, että mikäli helkajuhlia lakattaisiin pitämästä, loppuisi viljan kasvu.
Helkajuhlassa neidot kulkevat rituaalisen reitin Helkavuorelle, laulaen helkavirsiä. Kaksi eri suunnista tulevaa kulkuetta yhdistyy ja suuntaa sitten Helkavuorelle. Vuorella neidot asettuvat piiriin, jonka on arveltu symboloivan aurinkoa. Piirin lähettyvillä tai keskellä on myös voitu polttaa helavalkeita, isoja tulia.
Helkavirret alkoivat alkuvirrellä. Alkuvirressä on kuvaus Turun renessanssin ajan musiikista ja soittimista. Alkuvirren lopuksi neidot laulavat tekevänsä ”sinestä sillan” ja ”punasta portaan”, mennäkseen niitä pitkin ”jumaloihin puhtahisin”.
Helkavirsien keskeinen osa on kolme balladia. Mataleenan virsi on kuvitelma syntisestä Maria Magdaleenasta, jolle vastaantulija osoittaa olevansa Kristus kertomalla tämän pahat synnit. Inkerin virressä uskollisten rakastavaisten tarina päättyy poikkeuksellisesti hyvin. Annikaisen virsi on muunnelma Hansa-aikaisesta asetelmasta, jossa Turun neito joutuu ulkomaisen kauppiaan pettämäksi. Kaikissa kolmessa balladissa on vahva keskiaikainen väritys.
Balladien jälkeen seuraa lyhyt laulu siitä, miten hirvi, ilmeisesti ”hiiden hirvi”, kuolaa, ja miten kuolasta syntyy maailmanpuu.
Loppulaulussa neidot hyvästelevät Jeesuksen ja Äiti Marian, ja sanovat palaavansa (ensi vuonna). Matti Kuusi esitti tämän olevan muistuman seudulla toimineiden dominikaanimunkkien kantoalttareista ja niitten alustoista.
Nykyaikaiseen helkajuhlaan on 1900-luvun alusta lähtien kuulunut neitojen kulkueen jälkeinen ulkoilmajuhla tanhuineen ja musiikkiesityksineen.
Vuodesta 1910 helkajuhlan järjestelyistä on vastannut Ritvalan Nuorisoseura.
Sattajärvi
Sattajärvi on noin 200 asukkaan kylä sekä samanniminen järvi Tornion kaupungissa. Se sijaitsee noin kolmekymmentä kilometriä kaupungin keskustasta, yhdystie 9271:n varrella.
Sattajärvi on pieni, runsaan kilometrin pituinen ja noin 700 metrin levyinen matala järvi.
Pohjolan Sanomat 17.5.1979 uutisoi Sattajärven tilasta näin:
Sattajärven kuivaaminen heinäjärveksi aloitettiin 1800-luvulla. Järven kuivatus on uusittu useamman kerran. 1960-luvulla alettiin jo suunnittelemaan järven vesittämistä uudelleen. 1970- luvulla järvi oli vuokrattuna kalankasvatusta varten. Tuolloin järven vettä pyrittiin myös puhdistamaan laskemalla järvi tyhjäksi syksyisin. 1980-luvulta lähtien on järvessä pidetty vesi talvenkin ylitse ja turvelautat eli maannousemat olivat yleisiä tehden järvestä hyvän kotijärven vesilinnuille. Kalanistutuksia on tehty lukuisia, istutettu kala on ollut etupäässä siikaa.
Vuonna 2003 järvessä havaittiin runsaasti kuolleita kaloja ja tutkimuksissa todettiin järven pohjan läheisten vesikerrosten olevan hapettomia. Kalat olivat kuolleet hapenpuutteeseen. Järvi on ollut kuivatettuna viljelyskäyttöön. Järveä on myös käytetty luonnonravintolammikkona.
Thermopylain laulu
Thermopylain laulu perustuu 480 eaa. käytyyn Thermopylain taisteluun, jossa kreikkalaiset puolustivat lukumääräisesti ylivoimaisia persialaisia vastaan. Kreikkalaisten — etenkin spartalaisten — urheus ja periksiantamattomuus loivat sotilasperinteeseen eräänlaisen uhrautuvan sotilaan ihanteen. Laulun on sanoittanut Uuno Kailas ja säveltänyt Heikki Klemetti.
Sotahuutomme soi tuhat kertaa: -
Ei, eivät he milloinkaan
ota maatamme tuuman vertaa -
joka tuumasta taistellaan.
Sinis, veljeni, kun minä kuolen,
minä heilutan tapparaa,
sinis lennätän viuhuvan nuolen,
sinis miekkani leimahtaa.
Sinis ottelen auringon alla,
kun en kättäni nostaa voi.
Punas rintani purppuralla
jo maan - yhä lauluni soi:
Veli, myö veren hintahan miekkas;
mies väisty ei paikaltaan!
Pyhä synnyinmaa, sinun hiekkas
mitä kerran se kertookaan.
Ikikunnia on soma ostaa:
kukin mies, joka kaatuu näin,
jumalissa hän palkkansa nostaa,
hän on seisova seppelpäin.
Sotahuutomme soi yhä maasta: -
Ei, eivät he milloinkaan
yli hautamme käy, sitä raasta -
joka tuumasta taistellaan!
Piirikunta
Piirikunta on aluehallinnon yksikkö monessa maassa. 
Useimmiten piirikunta on ensimmäisen tason aluehallinnon yksikkö valtiosta tai osavaltiosta alaspäin. Piirikuntien tehtävät, velvollisuudet ja itsehallinnon määrä vaihtelevat maittain. Myös niiden pinta-ala ja väkiluku vaihtelevat suuresti. Myös piirikunnasta käytetty nimitys ja sen suomenkielinen vastine vaihtelevat.
Yhdysvaltojen osavaltiot jakautuvat "piirikuntiin" (). Nimellä "county" ne toimivat 48 osavaltiossa, muita nimityksiä ovat "parish" Louisianassa sekä "borough" Alaskassa.
Themistokles
Themistokles (noin 525 eaa.–460 eaa.) oli poliitikko antiikin Ateenassa. Hän johti Ateenaa Persialaissotien aikana. Hänen ansiostaan Ateena käytti hopeakaivoksista saamansa tuoton laajentamalla laivastoaan, joka kasvoi 70 laivasta 200 laivaan. Themistokleen politiikkaa vastusti Aristides, joka lopulta karkotettiin Ateenasta. Themistokleen ansiosta kreikkalainen laivasto taisteli menestyksekkäästi persialaisia hyökkääjiä vastaan Artemisionin taistelussa ja ratkaisevassa Salamiin taistelussa. Persialaissodan jälkeen Aristides ja Themistokles sopivat riitansa ja Aristides sai palata Ateenaan. Themistokles alkoi myös pian sodan jälkeen menettää suosiotaan, ja menetettyään kansan luottamuksen hänen oli paettava, aluksi Argokseen, sieltä Kerkyralle ja Epeiroksen kautta lopulta Vähään-Aasiaan. Persialaiset ottivat hänet hyvin vastaan ja antoivat hänen asettua asumaan Magnesiaan. Siellä hän kuolikin, joko itsemurhaan (Thukydideen mukaan) tai pahaan sairauteen. Themistokles muistetaan Kreikan yhtenä suurimpana päämiehenä.
Verenpainemittari
Verenpainemittari on painemittari, jolla mitataan verenpaine.
Verenpainemittarissa on mansetti, olkavarren ympärille kierrettävä osa, johon pumpataan mittauksen yhteydessä ilmaa. Kun ilmalla täyttyvä mansetti alkaa puristaa olkavarren valtimoa kasaan, värttinävaltimon syke katoaa ranteesta.
Verenpaine määritetään, kun olkavarteen kohdistuvaa painetta aletaan laskea ja samalla stetoskoopilla kuunnellaan kyynärtaipeesta veren virtauksen aiheuttamaa virtausääntä valtimossa. Sillä hetkellä kun valtimon syke alkaa kuulua, mittarista luetaan systolinen paine. "Systolinen paine" tarkoittaa ison verenkierron suurten valtimoiden korkeinta painetta. Mansetin paineen alentamista jatketaan ja kun veren virtausäänet häviävät, määritetään diastolinen verenpaine. "Diastolinen verenpaine" tarkoittaa ison verenkierron suurten valtimoiden matalinta painetta.
Ystävänpäivä
Ystävänpäivä on useissa maissa 14. helmikuuta vietettävä juhlapäivä. Kansainvälisestä tavasta poiketen suomalainen ystävänpäivä on yleisemmin ystävien muistamisen, ei vain rakastavaisten, juhlapäivä. Ystävänpäivänä ystäviä muistetaan ystävänpäiväkorteilla tai muilla tervehdyksillä.
Ystävänpäivä on mahdollisesti saanut alkunsa antiikin Rooman Lupercalia-juhlasta, jota vietettiin 15. helmikuuta. Juhlalla kunnioitettiin Junoa, roomalaista naisten ja avioliiton jumalatarta, sekä Pania, luonnon jumalaa. Nuoret miehet kokoontuivat Palatinus-kukkulalla olevaan luolaan ja uhrasivat vuohia ja koiran. Juhlan jälkeen nuoret miehet kulkivat ympäriinsä vuohennahkoihin pukeutuneina ja läiskivät vastaantulijoita vuohennahkaisilla remmeillä. Sen uskottiin lisäävän hedelmällisyyttä.
Kristityt yrittivät lopettaa tämän juhlan 400-luvun lopussa. Siihen kuuluneita perinnäistapoja siirtyi kuitenkin edellisenä päivänä vietettyyn pyhän Valentinuksen päivään. Kristityillä juhla on ollut kahden Valentinus-nimisen kristityn pyhimyksen päivä, mutta ei tiedetä tarkkaan kumpaa Valentinusta on tarkoitettu. Toinen näistä henkilöistä oli roomalainen pappi ja toinen Ternin piispa. Päivä omistettiin Valentinukselle vuonna 350, ja nykyäänkin se on myös Valentinin nimipäivä.
Valentinuksen päivän romanttiseen rakkauteen liittyvillä tavoilla ja uskomuksilla on pitkä historia etenkin Englannissa ja Ranskassa, jossa vietettiin jo 1300-luvulla ystävänpäivän juhlia ja rusettiluistelun kaltaisia lemmenarpajaisia. Viralliseksi juhlapäiväksi Valentinuksen päivä julistettiin Englannissa vuonna 1537. Etelä-Euroopassa arvellaan, että linnut valitsevat itselleen parin juuri Valentinuksen päivänä.
Vasta 1800-luvun alussa Valentinuksen perinne siirtyi Atlantin yli Yhdysvaltoihin. Siitä kasvoi nopeasti suuri kansanjuhla kortteineen ja lahjoineen. Samaan aikaan päivän vietto oli jo unohtunut monissa Euroopan maissa. Yhdysvalloissa on muun muassa tytöillä sellaisia uskomuksia, että ensimmäinen mies, joka kävelee heitä vastaan ystävänpäivänä, on Valentine, eli se heidän oikeansa. Lisäksi uskotaan, että ystävänpäivänä omenan halkaiseminen ja siementen lukumäärän laskeminen todistaa sen, kuinka monta lasta kyseinen tyttö saa. Yhdysvalloissa rusettiluistelu kuuluu ystävänpäivän perinteisiin.
Kansainvälisestä Valentinuksen päivästä poiketen suomalainen ystävänpäivä on yleisemmin ystävien muistamisen, ei vain rakastavaisten juhlapäivä.
Ystävänpäivää on Suomessa vietetty 1980-luvulta lähtien. Kalentereissa ystävänpäivä on ollut virallisesti vuodesta 1996, mutta se merkittiin erehdyksessä kalenteriin ilman virallista päätöstä jo vuosina 1990 ja 1991. Se on muodostunut toiseksi suosituimmaksi korttipäiväksi joulun jälkeen. Päivän tunnuksena tunnetaan kautta maailman punainen sydän. Suomessa sen huomasi ensimmäisenä Tampereen Sydänyhdistys, joka keksi 1980-luvun alussa yhdistää ”punaisten sydänten juhlan” markkinointikampanjaansa. Seuraavaksi aiheesta kiinnostui Suomen Punainen Risti, joka painatti ensimmäiset ystävänpäiväkortit.
Avaruusasema
Avaruusasema on keinotekoinen rakennekokonaisuus, joka antaa ihmiselle mahdollisuuden asua avaruudessa. Avaruusaseman keksi venäläinen Konstantin Tsiolkovski 1920-luvun alussa. Avaruusasemassa on useasti monia osia ja se koostuu moduuleista.
Tähän mennessä rakennetut avaruusasemat ovat sijainneet Maan matalilla kiertoradoilla eli 200–400 kilometriä merenpinnasta. Toistaiseksi yksittäinen avaruuslentäjä on voinut asua avaruusasemalla enintään alle 2 vuotta kerrallaan.
Avaruusasemilla ei ole suurta työntövoimaa tuottavia raketteja, mutta useita pienempiä raketteja aluksen ratakorkeuden ja asennon säätämiseen tarvittaessa. Avaruusasemat ovat suurimpia ihmisen rakentamista avaruusaluksista.
"(päivämäärät ovat niitä, jolloin asemat olivat miehitettyjä)"
Nykyisin käytössä olevat rahtialukset
Elokuvissa on 1920-luvulta lähtien ja televisiosarjoissa 1950-luvulta lähtien tullut tunnetuksi suuri joukko kuvitteellisia avaruusasemia, kirjallisuudessa jo 1800-luvun jälkipuolella.
Venäläinen tutkija Konstantin Tsiolkovski laati ensimmäisen tieteellis-teknisen kuvauksen avaruusasemasta 1800-luvun lopulla.
Gaius Octavius
Gaius Octavius Thurinus (100 eaa.–59 eaa.) oli roomalainen poliitikko ja keisari Augustuksen isä.
Octavius kuului varakkaaseen Velitraestä kotoisin olevaan ritarisäätyyn kuuluvaan sukuun. Octavius oli sukunsa ensimmäinen, joka saavutti senaattorin arvon, hän oli siis "novus homo". Octaviuksen ensimmäinen vaimo oli eräs Ancharia, josta ei tiedetä kovin paljon. Pari sai kuitenkin yhden lapsen, Octavia maiorin. Luultavasi Ancharia kuoli synnytyksen yhteydessä.
Octavius meni tämän jälkeen naimisiin Julius Caesarin siskontyttären Atia Balba Caesonian kanssa. Pari sai kaksi lasta, tyttären Octavia minorin ja pojan Gaius Octaviuksen, eli tulevan keisari Augustuksen. Yhteyksiensä ansiosta Octavius eteni urallaan ja saavutti kvestorin viran luultavasti vuonna 70 eaa. Tämän jälkeen hänet nimitettiin Makedonian propreetoriksi. Ennen tätä senaatti lähetti hänet kukistamaan orjakapinan Thuriissa. Samat orjat olivat aikaisemmin ottaneet osaa Spartacuksen ja Catilinan kapinoihin. Voittonsa kunniaksi Octavius sai lisänimen "Thurinus".
Vuonna 59 eaa. oli paluumatkalla Roomaan, jossa hän aikoi asettua ehdolle konsuliksi. Octavius kuoli kuitenkin yllättäen ennen kuin pääsi perille.
Zikkurat
Zikkurat eli ziggurat on muinainen mesopotamialainen terassimaisen pyramidin tapainen temppelitorni, joista vanhimmat ovat peräisin noin 5000 vuoden takaa. Näitä porraspyramideja rakensivat mm. sumerilaiset, babylonialaiset, assyrialaiset ja elamilaiset. Zikkuratin ja pyramidin ero on käyttötarkoituksessa; pyramidi on ensisijaisesti hautapaikka, kun taas zikkurateja käytetään laajemmin.
Kuuluisin zikkurat lienee Marduk-jumalalle pyhitetty Babylonin suuri zikkurat, mutta melko tunnettu on myös Urin suuri kolmikerroksinen zikkurat, jonka Uus-Sumerin perustaja Ur-Nammu rakennutti kuunjumala Nannalle. Zikkuratit ovat aikojen saatossa sortuneet, ja Babylonin zikkuratin alkuperäisestä rakenteesta on esitetty erilaisia arvioita. 13. vuosisadalla eaa. valmistettu elamilaisten rakentama Dur-Untashin eli Tšogha Zanbilin zikkurat on parhaiten säilynyt, mutta sekin on sortunut. Zikkuratit ovat sortuneet muun muassa sen takia, että ne on pääosin rakennettu auringossa kuivatuista savitiilistä.
Varhaisimmat zikkuratit rakennettiin Ubaid-kaudella, ja ne olivat pelkkiä korotettuja temppelijalustoja.
Mesopotamiasta ja sen lähialueilta tunnetaan 32 zikkuratia.
Terska
Terska () on miehillä siittimen uloin, paisuvaiskudoksen laajentunut osa.
Naisilla terska on häpykielen eli klitoriksen näkyvin osa ja sijaitsee pienten häpyhuulten yläosan risteyskohdassa.
Siittimen kärjessä oleva terska on kupolimainen, hieman mansikan muotoa muistuttava, limakalvon ns. sidekudoksisen kovakalvon peittämä, virtsaputken paisuvaisen ("corpus spongiosum") pää. Sen päässä on virtsaputken aukko, josta virtsa ja siemenneste tulevat ulos.
Terska on alaspäin levenevä, sen hieman ulkonevaa alareunaa kutsutaan koronaksi ("corona glandis"). Etupuolelta terska näyttää muodostuvan kahdesta puoliskosta, mutta on takapuolelta yhtenäinen. Esinahkaa terskaan kiinnittävä ihopoimu, "frenulum", kiinnittyy terskan etupuolelle virtsaputken aukon alapuolelle.
Esinahka on terskaa suojaava, kaksinkertainen ihopoimu, joka liikkuu terskan päällä rullautumalla. Yleensä esinahka peittää terskan kokonaan tai osittain siittimen ollessa lepotilassa, ellei esinahkaa ole ympärileikattu. Siittimen paisuessa erektioon esinahka yleensä rullautuu terskan päältä pois. Murrosiän jälkeen esinahan pitäisi liikkua helposti terskan päältä pois ja takaisin, myös erektiossa. Mikäli esinahka on liian ahdas, voidaan suorittaa ympärileikkaus.
Erektiossa myös terska laajenee ja kovettuu. Ilman jäykistynyttä siitintä ja terskaa yhdyntä olisi vaikeaa.
Terska on hyvin kosketusherkkää aluetta, ja sillä on tärkeä rooli seksissä. Yhdynnässä terska hankautuu emättimen seiniä vasten ja tuottaa mielihyvää. Samoin itsetyydytyksessä terskalla on keskeinen merkitys mielihyvän tuottamisessa. Terska on miehen elimistön herkin alue.
Koska terska on limakalvon peittämä, sen kautta tarttuvat sukupuolitaudit helposti suojaamattomassa yhdynnässä.
Fareyn jono
Oletetaan, että m on positiivinen kokonaisluku. Fareyn jonolla F tarkoitetaan tällöin niiden välillä [0,1] olevien murtolukujen kasvavaa jonoa, jotka:
- ovat supistetussa muodossa (ts. osoittajan ja nimittäjän) suurin yhteinen tekijä on 1 ja
- nimittäjä on pienempi tai yhtä suuri kuin m.
Esimerkiksi:
Fareyn jonot on nimetty brittiläisen mineralogin (kidetutkijan) John Fareyn mukaan. Hänen näitä jonoja koskeva kirjoitelmansa julkaistiin lehdessä nimeltä Philosophical Magazine vuonna 1816. Farey esitti väittämän, että jonon kukin jäsen voidaan laskea sen lähimpien naapurien ns. medianttina ts. jakamalla näiden lukujen osoittajien summa niiden nimittäjien summalla. Farey ei kuitenkaan tiettävästi itse todistanut väittämäänsä. Todistuksen esitti ensimmäisenä Cauchy kirjassaan Exercises de mathématique. Saman tuloksen oli kuitenkin esittänyt toinen matemaatikko C. Haros jo vuonna 1802. Harosin artikkeli ei kuitenkaan liene ollut Fareyn tai Cauchyn tiedossa. On siis lähinnä historiallinen sattuma, että jonot kantavat edelleen Fareyn nimeä.
Tarkastellaan Fareyn jonoa, jossa nimittäjien maksimiarvo on formula_1.
Lukua formula_2, missä formula_3, 
välittömästi seuraava luku formula_4 
voidaan laskea kaavoista
missä formula_6 on luvun formula_7 modulaariaritmetiikan käänteisluku modulo formula_8, 
ts. formula_9, ja formula_10 tarkoittaa pyöristystä alaspäin lähimpään kokonaislukuun (ns. porrasfunktio).
Vastaavasti lukua formula_2 
välittömästi edeltävä luku formula_12 
voidaan laskea kaavoista
missä formula_6 on kuten edellä.
Tarvittavat modulaariaritmetiikan käänteisluvut voidaan laskea tehokkaasti ns. laajennetun eukleideen algoritmin avulla.
Kaavat ovat erityisen käyttökelpoisia tarkasteltujen lukujen ollessa suuria, esimerkiksi kymmenien tai satojen numeroiden mittaisia.
Jurtta
Jurtta eli kibitka on pohjaltaan kehän muotoinen, ikkunaton ja kupukattoinen kuljetettava paimentolaismaja. Jurtan runko on koottu ohuista puusäleistä ja katettu huovalla. Rakennelman keskellä on tulisija ruoanlaittoa ja lämmitystä varten. Jurttaa käyttävät useat mongoli- ja turkkilaiskansat Pohjois- ja Keski-Aasiassa.
Jurtta on paimentolaisten asumus, jossa he yöpyvät ja valmistavat ruoan. Jurtta on kätevä matkustamiseen, sillä se on helppo koota, pystyttää ja kuljettaa mukana.
6 nimmt!
6 nimmt! on Wolfgang Kramerin luoma ja Amigon julkaisema korttipeli, joka soveltuu hyvin eri pelaajamäärille. Peliin mahtuu mukaan jopa kymmenen henkeä. Suomessa peliä valmisti Nelostuote (nykyään Tactic Games). Peli sisältää 104 korttia, jotka on numeroitu luvuin 1-104 ja jotka sisältävät pisteitä yhdestä seitsemään. Pelin aluksi kullekin pelaajalle jaetaan 10 korttia ja pelialustalle asetetaan satunnaisesti 4 korttia.
Pelin suomenkielinen laitos sisältää numeroidut kortit 1–100.
Peli etenee niin, että kaikki pelaajat pelaavat kädestään samanaikaisesti yhden kortin pöydälle. Kortit käydään läpi pienimmästä alkaen siten, että kortti lisätään aina siihen pinoon, jonka päällimmäinen kortti on pienempi kuin pelattu kortti, mutta kuitenkin mahdollisimman lähellä pelattua korttia. Jos joku pelaaja pelaa kortin, joka on kaikkia pinojen päällimmäisiä kortteja pienempi, joutuu kyseinen pelaaja poimimaan yhden pöydässä olevista pinoista. Jos taas joku pelaaja pelaa kortin, josta tulee jonkin pinon kuudes kortti, joutuu pelaaja ottamaan pinon viisi edellistä itselleen. Pöydältä nostettuja kortteja ei saa ottaa käteen pelattavaksi, vaan kukin pelaaja sijoittaa ne omaan "sarvipääpakkaansa". Pelin tarkoituksena on välttää miinuspisteitä, joita tulee "sarvipääpakan" korttien sarvipäistä.
Peliä pelataan tarvittaessa useampia kierroksia, kunnes joku pelaajista saa 66 pistettä. Tämän jälkeen pelaajien käsissä olevat kortit pelataan loppuun ja lopussa vähiten pisteitä kerännyt pelaaja on voittaja.
Suonikohju
Suonikohju eli laskimolaajentuma on ihmisellä esiintyvä sairaus, jossa raajojen pinnalliset laskimot ovat laajentuneet ja pullistuneet. Tauti ilmenee ihon läpi kuultavina pullistuneina suonina, jotka ovat usein kipeitä ja lisäksi vaikea kosmeettinen haitta. Suonikohjuja voi hoitaa leikkauksilla.
Laskimoissa on läppiä, jotka estävät veren virtaamisen väärään suuntaan. Vahingoittunut läppä laskee verta molempiin suuntiin. Tällöin seisoma-asennossa veri valuu alemmas pitkin jalkojen laskimoa ja pullistaa suonta. Mitä useampia läppiä on epäkunnossa, sitä suuremmaksi paikallinen verenpaine kasvaa, kunnes kehittyy suonikohju.
Taipumus saada suonikohjuja on usein perinnöllistä. Tavallinen syy niiden saamiseen voi olla myös ylipainossa, raskaudessa ja seisomatyössä.
Peräpukama on peräaukkokanavan suonikohju. Vatsalihasten jännittäminen ulostamisen yhteydessä kohottaa vatsaontelon painetta, ja tämä painaa verta peräaukkokanavaa ympäröiviin laskimoihin, jotka laajenevat. Peräpukamia voi syntyä myös raskauden aikana, kun kohtu painaa lantion alueen laskimoita.
Fredriksberg
Fredriksberg tai Frederiksberg voi tarkoittaa seuraavia maantieteellisiä kohteita:
Aivokuolema
Aivokuolemalla tarkoitetaan tilannetta, jossa aivojen toiminta on peruuttamattomasti loppunut, vaikka sydän ja verenkierto vielä toimivat. Aivokuolemassa aivojen sähkötoiminta ja refleksit lakkaavat täydellisesti ja pysyvästi. Myös hengitys on lakannut, ja tilaa voidaan pitää yllä ainoastaan hengityskoneen avulla. Aivokuolema voi johtua koko aivoihin kohdistuneesta vammasta tai paikallisesta vauriosta aivorungossa.
Aivokuolemasta ei voi toipua, sillä verenkierron loputtua alkaa itsestään hajoaminen eli solujen tuhoutuminen. Aivokuolleena ei voi olla viikkoja, puhumattakaan kuukausista tai vuosista. Koska aivojen verenkierto on pysyvästi lakannut, aivot alkavat hajota. Myöskään verenpainetta ja sydämen toimintaa ei voida pitää yllä muutamia vuorokausia pitempään tehohoidonkaan avulla, vaan aivokuolleen sydämen toiminta lakkaa joka tapauksessa muutamien vuorokausien kuluessa.
Aivokuolleen henkilön aivotoiminta on peruuttamattomasti ja täydellisesti lakannut, jolloin tämä on Suomen lain mukaan kuollut. Aivokuolleen henkilön hengitystä ja verenkiertoa voidaan tilapäisesti ylläpitää, jos häneltä on tarkoitus ottaa elimiä luovutettavaksi.
Aivokuoleman toteavat neurologi ja anestesiologi yhdessä.
Konservatorio
Konservatoriot ovat musiikkioppilaitoksia, joissa voi Suomessa suorittaa ammatillisen toisen asteen tutkintoja musiikin alalta. Ne antavat myös ammattitutkintoon johtamatonta musiikin perusopetusta.
Konservatorioiden historia alkaa Ranskan vallankumouksen ajoilta. Uusien sivistysihanteitten mukaan kaikilla tuli olla mahdollisuus opiskella musiikkia ilmaiseksi. Ensimmäiset konservatoriot perustettiin Pariisiin (1795), Prahaan (1811), Wieniin (1817), Lontooseen (1822), Brysseliin (1832) ja Leipzigiin (1843). Konservatoriojärjestelmän synty poiki myös suuren määrän yleistajuisia metodeja musiikin opiskeluun.
Ennen kuin Suomessa oli mahdollista saada korkeatasoista musiikinopetusta, lähtivät suomalaiset opiskelijat ulkomaisiin konservatorioihin opintojen perään. Näistä tärkeimpinä mainittakoon Leipzigin, Pariisin ja Pietarin konservatoriot.
Suomessa on 15 konservatoriota: Helsingissä, Joensuussa, Jyväskylän ammattiopiston musiikkiala (entinen Suomalainen konservatorio) Jyväskylässä, Kainuun ammattiopisto Kajaanissa, Kymen konservatorio Kotkassa, Tampereella, Pietarsaaressa, Kuopiossa, Turussa, Oulussa, Helsingin Pop & Jazz Konservatorio, Palmgren-konservatorio Porissa, Lahden konservatorio (ent. Päijät-Hämeen konservatorio) Lahdessa, Keski-Pohjanmaan konservatorio Kokkolassa, Pop & Jazz konservatorio Lappia Torniossa.
Suomen 15 konservatoriosta kaksi toimii Helsingissä, muut eri puolilla Suomea. Turun konservatorio on kaksikielinen. Pietarsaaressa opetus annetaan ruotsin kielellä. Muissa konservatorioissa koulutus annetaan suomen kielellä. Konservatioriot antavat opetusta klassisessa musiikissa, kansanmusiikissa, pop- ja jazzmusiikissa sekä musiikkiteknologiassa, mutta kaikista ei löydy jokaista vaihtoehtoa. Ammattikoulutuksen lisäksi konservatoriot ovat alueensa suuria musiikin perusopetuksen järjestäjiä.
Tampereella ja Turussa voi suorittaa tanssialan perustutkinnon. Lisäksi tanssin perusopetusta annetaan Kuopion konservatoriossa, Tampereen konservatoriossa ja Jyväskylän ammattiopistossa.
Mayday
Mayday on kansainvälinen puheradioliikenteessä käytettävä hätämerkki, jota esimerkiksi laivat ja lentokoneet käyttävät joutuessaan hätätilaan, jossa ne tarvitsevat pikaista apua. Mayday-sana juontaa juurensa ranskan kielen sanonnasta ”"(venez) m'aider"”, joka tarkoittaa ”(tulkaa) auttamaan minua”. Myöhemmin ilmaisu lyhentyi englannin kieleen sopivaan muotoon. Toisaalta tämä yksittäinen sana vakiintui hätämerkiksi, koska se on yksinkertainen ja radioliikenteestä helposti erottuva sana. (vrt. Morsen aakkosten SOS-merkki.) Kansainvälisen meri- ja ilmaliikennesopimuksen mukaan kaikkien maiden alukset ja organisaatiot, niin kaupalliset kuin sotilaalliset, ovat velvollisia vastaamaan hätäkutsuun ja avustamaan kutsun lähettäjää.
Sana ”mayday” voidaan nykyisin lausua kansainvälisten sopimusten mukaan joko ranskalaisittain ”medee” (aiemmin ainoa tapa) tai englantilaisittain ”meidei”.
”Mayday”-kutsu aloitetaan valitsemalla VHF-radiosta kanava 16 (156,800 MHz), joka on kansainvälinen hätä-, turvallisuus- ja kutsuliikenteessä käytetty VHF-kanava.Tämän jälkeen voidaan aloittaa hätäliikenne hätäkutsun antamisella. Tämä tapahtuu toistamalla ”mayday” kolmesti, minkä jälkeen alus / lentokone / muu asema ilmoittaa nimensä ja/tai kutsutunnuksensa. Hätäkutsun tarkoitus on kiinnittää muiden asemien huomio ja valmistautua vastaanottamaan pian seuraava hätäsanoma.
Tämän jälkeen annetaan varsinainen hätäsanoma. Hätäsanoma aloitetaan lausumalla alkuun ”mayday” kerran ja antamalla jälleen aluksen nimi ja/tai tunnus. Tämän jälkeen ilmoitetaan sijainti esimerkiksi koordinaatteina tai suuntimana ja etäisyytenä jostakin tunnetusta pisteestä. Tämän jälkeen ilmoitetaan hädän ja tarvittavan avun laatu sekä muut pelastustoiminnan käynnistymiseen vaikuttavat asiat, esimerkiksi aluksen tai lentokoneen henkilömäärä.
Lentoliikenteessä käytetään kansainvälistä hätätaajuutta 121,500 MHz. Hätäkutsu voidaan myös antaa kulloinkin käytössä olevalla taajuudella ilma-aluksen ollessa radioyhteydessä lennonjohtoon. Useimmat ilmassa olevat lentokoneet sekä kaikki lennonjohtoyksiköt monitoroivat jatkuvasti hätätaajuutta 121,500 MHz, jolloin myös valvomattomassa ilmatilassa lentävä lentokone saa välitettyä hätäviestin.
Hätäliikenteen jatkuessa kaikki siihen osallistuvat asemat aloittavat liikenteen lausumalla ”mayday”.
Hätäkutsu:
MAYDAY MAYDAY MAYDAY
THIS IS
MATTI MATTI MATTI OHAB OHAB OHAB
Hätäsanoma:
MAYDAY
THIS IS
MATTI
MY POSITION
59 DEGREES 24 MINUTES NORTH
23 DEGREES 14 MINUTES EAST
FIRE IN THE ENGINE ROOM
142 PERSONS ON BOARD
NEED IMMEDIATE ASSISTANCE
OVER
Radioliikenteessä puhuttu hätäkutsu on korvautumassa radioon liitetyllä digitaalisella DSC (Digital Selective Calling) -hätäkutsulla. Lisäksi käytössä on pelkkiä radiosignaaleihin perustuvia hätälähettimiä, kuten EPIRB ("Emergency Position-Indicating Radio Beacon"), joka on GPS-paikkatiedon radiolla lähettävä hätäpoiju. Poiju käyttää 406 MHz:n taajuutta. Breitling Emergency -rannekello lähettää 121,5 MHz:n hätätaajuudella, jonka lentokoneet havaitsevat.
Tony Hawk
Anthony Frank ”Tony” Hawk (s. 12. toukokuuta 1968) on yhdysvaltalainen rullalautailija. Hawk on saavuttanut kuuluisuutta hypättyään ensimmäisen 900-asteisen sekä lisensoidulla videopeleillään. Hän on monien mielestä yksi menestyksekkäimmistä ja vaikutusvaltaisimmista modernin vertikaalisen skeittauksen pioneereista.
Hawk kasvoi San Diegossa, Kaliforniassa. Hän oli kuvausten mukaan ”yliaktiivinen” lapsi. Hawkin vanhemmat tukivat poikansa rullalautailua, koska se toimi varaventtiilinä hänen liialliselle energialleen. Kun Hawkin taidot kehittyivät, hänestä tuli neljätoistavuotiaana ammattimainen skeittaaja. Vuonna 1999 hänestä tuli ensimmäinen skeittaaja, joka laskeutui 900 asteen ilmapyörähdyksen. Vuonna 2002 hän loi Boom Boom HuckJamin, extreme-urheilu-näyttelyn -ja kiertueen, joka käynnistettiin Las Vegasissa.
Koko uransa ajan Hawk on esiintynyt lukuisissa elokuvissa ja muissa tiedotusvälineissä sekä omaa nimeään kantavissa videopeleissä. Hän on ollut mukana myös erilaisissa hyväntekeväisyystoimintaan liittyvissä asioissa, mukaan lukien perustamassaan Tony Hawk -säätiössä, joka auttaa rakentamaan skeittiparkkeja köyhimmille alueille. Hän toimii myös yhteistyössä Athletes For Hope -hyväntekeväisyysjärjestön kanssa.
Tony Hawk syntyi San Diegossa, Kaliforniassa. Hawkin isä on eläkkeellä oleva Yhdysvaltain merivoimien upseeri, Frank Hawk. Hawkin äiti Nancy Hawk on osa-aikainen liiketoiminnan opettaja. Tony Hawk aloitti rullalautailun yhdeksänvuotiaana, kun hänen isoveljensä Steve antoi hänelle käytetyn rullalaudan ja hänen isänsä rakensi rampin heidän takapihalleen. Kun Hawk oli nuori, hänen kuvattiin olevan ”yliaktiivinen”. Kerran Tony iski ohi baseballissa ja oli niin poissa tolaltaan, että piiloutui kallionkoloon. Hänen isänsä lupasi pojalleen jäätelöannoksen, jos tämä tulisi ulos luolasta. Hänen turhautumisensa oli niin ankaraa, että vanhemmat pyysivät, että hänelle tehtäisiin psykologinen arvio koulussa. Tulokset osoittivat että Tony oli ”lahjakas” ja koulun neuvonantajat suosittelivat sijoituspaikkaa edistyneiden tunneilla.
Hawk oli Jean Farb Middle Schoolissa vuodesta 1980 vuoteen 1981. Hän palasi vähän aikaa sitten vanhaan kouluunsa esittääkseen siellä show’nsa ”Homecoming”.
Hawk siirtyi ammattilaiseksi 14-vuotiaana. Hän valmistui Torrey Pines High Schoolista, San Diegosta, Kaliforniasta. Tony Hawk oli maailmanmestari 12 peräkkäistä vuotta.
Miehen nimen ympärille on tehty skeittipelisarja.
Yksi tunnetuimmista "Tony Hawk" -peleistä on Tony Hawk's Underground, jossa on paljon erilaisia hahmoja, muun muassa Steve Caballero, Chad Muska, Bob Burnquist, Bam Margera ja tietysti Tony Hawk, sekä myös suomalainen lautailija Arto Saari. Tony Hawk -peleissä voi kehittyä ja oppia tekemään paremmin temppuja, ja kun läpäisee ”Story Mode” -tarinatilaa, niin saa uusia tasoja ja skeittaajia.
Tony Hawk on myös näytellyt televisiosarjassa "C.S.I. Miami". Hän on myös esiintynyt vierailevana tähtenä esittäen itseään "Simpsonit"-jaksossa Haisuhenki ("Barting Over"), ja elokuvassa "".
Stroganov (ruokalaji)
Stroganov (myös Stroganoff) eli stroganovinpihvi on venäläistä alkuperää oleva ruokalaji. Sen perusraaka-aineet ovat voissa paistetut naudanlihakuutiot, jotka tarjoillaan paprikan, sipulin, tomaatin ja suolakurkun kanssa kermakastikkeessa. Ruoasta on tosin olemassa useita hyvinkin erilaisia versioita kuten nakkistroganov.
MPR-rokote
MPR-rokote, joskus myös MMR-rokote (englannin kielestä) eli ns. "kolmoisrokote" on eläviä viruksia sisältävä, tuhkarokolta (M, morbilli), sikotaudilta (P, parotitis) ja vihurirokolta (R, rubella) suojaava rokote. Eläviä viruksia sisältävien rokotteiden on tarkoitus aiheuttaa tauti lievänä ja luoda saajalle immuniteettisuoja.
Brittiläinen lääkäri Andrew Wakefield on epäillyt rokotteen voivan aiheuttaa pienessä osassa väestöä autismin puhkeamista. Tutkimuksen seurauksena monet vanhemmat ovat jättäneet lapsensa rokottamatta Britanniassa, mikä on johtanut muun muassa tuhkarokon yleistymiseen. Talvella 2010 "The Lancet" veti pois Wakefieldin tutkimuksen ja brittiläinen General Medicine Council totesi tämän olleen vastuuton ja epärehellinen tulosten julkaisussa sekä suhtautuneen tunteettomasti tutkimiensa lasten kärsimyksiin. Wakefield oli saanut rahoitusta lakimieheltä, joka edusti rokotefirman haastaneita vanhempia. Wakefield menetti oikeutensa harjoittaa lääkärin ammattia Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Vuoden 2011 alussa "BMJ":ssä julkaistun raportin mukaan aineistoa oli tulkittu Wakefieldin tutkimuksessa väärin. Missään muussa tutkimuksessa ei ole todettu MPR -rokotteen ja autismin välillä mitään yhteyttä.
Cochrane-verkosto toteaa tutkimuskatsauksessaan, että useissa laajoissa epidemiologisissa tutkimuksissa ei ole löydetty minkäänlaista yhteyttä MPR-rokotteen ja autismin välillä. Cochrane toteaa kuitenkin myös, että sekä ennen että jälkeen rokotuksen hyväksymisen toteutettujen tutkimusten suunnittelu ja raportointi ovat paljolti riittämättömiä vastaamaan kysymykseen turvallisuudesta, koska MPR-rokotteen haittavaikutuksia ei voida tutkimuksessa erottaa sen sairauksilta suojaavasta vaikutuksesta.
Britanniassa päätettiin elokuussa 2010 korvata neurologiset vauriot, jotka syntyivät yhdelle rokotetulle poikkeuksellisen voimakkaan reaktion seurauksena. Tässäkään tapauksessa ei ollut kyse autismista, vaan epilepsiaa aiheuttavista vaurioista, joita tuhkarokko aiheuttaa huomattavasti useammin kuin MPR-rokote.
Jalka (mittayksikkö)
Jalka (tunnus ft, , monikossa "feet") on pituuden mittayksikkö, jonka pituus on kaksitoista tuumaa eli 0,3048 metriä. Jalkaa merkitään lyhenteellä ft tai joskus myös ′ – yläpuolisella indeksointipilkulla.
Termi ”jalka” on peräisin muinaisen Mesopotamian ajan Babyloniasta noin vuosilta 2000–1500 eaa., missä kauppiaat kehittivät omaan käyttöönsä tarvittavan mittajärjestelmän. Ensimmäinen standardiyksikkö pituudelle annettiin hallitsija Gudeaa esittävän patsaan jalan pituudesta (26,45 cm). Joidenkin mukaan kuningas Henrik I:llä oli 12 tuuman pituinen jalkaterä ja hän päätti standardisoida tämän pituuden. Löydettyjen kirjoitusten perusteella termiä kuitenkin käytettiin jo 70 vuotta ennen kuninkaan syntymää.
Jalka ei ole SI-järjestelmän mukainen yksikkö, mutta on yleisesti käytössä Yhdysvalloissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Kansain­välisessäkin käytössä se on lento­korkeuden yksikkönä ilmailussa, ja tässä yhteydessä sen hyväksyy myös Suomessa nykyisin voimassa oleva mitta­yksikkö­asetus. Purjelennossa ja laskuvarjohypyssä kuitenkin käytetään metrejä.
Myös Ruotsissa oli käytössä kyynärän ohella pituusmitta ”jalka”. Ruotsalainen jalka oli 29,69 senttimetriä.
Ns. puolalainen jalka ("stopa") vaihteli eri aikoina eri osissa Puolaa: vanhapuolalainen (varsovalainen) jalka oli 29,78 cm vuoteen 1819, galitsialainen eli lviviläinen jalka oli 29,77 cm vuosina 1787–1856 ja krakovalainen jalka 29,8 cm vuosina 1836–1857.
Brittiläinen "foot" vastaa likimäärin sellaisen jalan pituutta, jonka kengännumero eurooppalaisissa mitoissa on 46.
Usmana
Usmana (myös Usmanala, ) on entinen kunta ja kylä Vienassa Kemijoen varressa Kemin piirissä Karjalan tasavallassa Venäjällä. Usmanan kunta kuului aiemmin Voijärven kuntaan. Usmanan kunta lakkautettiin 1920-luvulla ja liitettiin Kemin piiriin.
Usmanan kylä sijaitsi Vienan Kemijoessa olevan Usmankosken alapuolella noin 17 kilometriä joen suulta. Usmanan kunnan lakkauttamisen jälkeen kylä oli kyläneuvoston keskuskylä. Usmanan kylässä oli ennen sotia noin 100 taloa ja noin 550 asukasta. Usmana oli Vienan itäisin täysin karjalainen kylä. Kylä kuitenkin hukkui Usmankoskeen rakennetun padon myötä. Nykyisin Usmanan kunnan alue kuuluu pääasiassa Vääräkosken asutushallintoalueeseen.
Sandhamn
Sandhamn on pientaajama Värmdön kunnassa Keski-Ruotsissa. Sandhamn kuuluu Tukholman lääniin ja Uplannin maakuntaan. Paikkakunta sijaitsee Tukholman ulkosaaristossa "Sandön"-nimisellä Itämeren saarella. Ennen kuntauudistuksia Sandhamn kuului Djurön pitäjään. Vuoden 2010 lopussa pientaajamassa oli 85 asukasta. Suurin osa taloista on 1800-luvulta tai 1900-luvun alusta.
Ruotsalaisen Viveca Stenin dekkarikirjasarja ja sen pohjalta tehty televisiosarja "Murha Sandhamnissa" sijoittuvat saarelle.
Taajaman olemassaolo oli 1800-luvun loppuun asti sidottu luotsi- ja tullitoimintaan. Pitkään vain kuninkaallisella laivastolla oli lupa käyttää saaren ohi kulkevaa väylää ja kauppalaivastolla ei, mutta kun kielto päättyi 1600-lvulla, Sandhamniin perustettiin kuuden luotsin luotsiasema. 1600- ja 1700-luvuilla suurin osa luotseista asui kuitenkin läheisellä Eknön saarella, koska siellä oli paremmat mahdollisuudet maanviljelyyn. Sandönin ensimmäiset asukkaat olivat 1600-luvun lopussa sinne asettuneet tullimiehet ja 1720-luvulla Sandhamniin asettui ensimmäinen tullitarkastaja. Nykyinen Tullhuset valmistui sinne vuonna 1752. Vuodesta 1865 alkoivat höyrylaivat liikennöidä säännöllisesti Sandhamniin ja silloin alkoi uusi aika kylpylä- ja loma-alueena. Jo vuosisadan vaihteessa kesävieraita oli enemmän kuin vakituisia asukkaita.
Sandhamnissa sijaitsee ruotsalaisten vallanpitäjien suosima pursiseura Kungliga Svenska Segelsällskapet (KSSS). Vuonna 1830 perustettu seura on maailman neljänneksi vanhin pursiseura. Sandhamnista tuli saariston veneilyelämän keskus, kun KSSS alkoi käyttää sitä regattojensa yösatamana. Seuran klubitalo valmistui 1897. Vuonna 1975 pursiseuran ravintola paljastui ravintoloitsija Fleming Bromanin johtaman Sandhamn-liigaksi kutsutun huumeverkoston pääpaikaksi.
Malm
Malm tarkoittaa seuraavia:Malm on seuraavien henkilöiden nimi:
Rönninge
Rönninge on Salemin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Tukholman läänissä ja Södermanlandin historiallisessa maakunnassa Keski-Ruotsissa.
Rönninge muodosti aikaisemmin oman taajamansa, mutta on sittemmin kasvanut yhteen pääosin Botkyrkan kuntaan kuuluvan ja sen keskustaajamana toimivan Tumban taajaman kanssa.
Rönningessä sijaitsee Rönningen rautatieasema, jota käyttävät Tukholman paikallisjunat. Matka Rönningestä Tukholman keskusrautatieasemalle kestää noin puoli tuntia.
Rekursiivinen algoritmi
Rekursiivinen algoritmi on algoritmi, jonka toiminta perustuu rekursion käyttöön.
Rekursiivisia algoritmeja voidaan hyödyntää kirjoittamalla tietokoneohjelmia, joiden oleellinen ominaisuus on se, että ne voivat kutsua itseään. Rekursiivisen algoritmin oleelliset osat ovat:
Rekursiohaara kertoo, miten ongelma palautetaan yksinkertaisemman samaa tyyppiä olevan ongelman ratkaisemiseen. Päättymishaara ratkaisee kyseistä ongelmatyyppiä olevan triviaalin (yksinkertaisimman mahdollisen) ongelman, kun rekursiossa on edetty ko. tasolle. Esimerkiksi tehtävänä on laskea luvun 4 kertomafunktion arvo 4!=1x2x3x4.Palataan nyt rekursiossa taaksepäin.Edellä olevassa esimerkissä ei tapahdu haarautumista, koska ongelma palautuu aina yhden vastaavaa tyyppiä olevan, mutta yksinkertaisemman ongelman ratkaisemiseen. Yleensä haarautumista kuitenkin tapahtuu, ja tällöin on vaarana se, että se johtaa algoritmin suoritusajan ns. eksponentiaaliseen räjähdykseen.
Rekursiivisten algoritmien etuna on kuitenkin se, että rekursiota hyödyntäviä ohjelmia on helppo kirjoittaa ja ne ovat sopivaa ohjelmointikieltä käytettäessä lyhyitä ja elegantteja. Rekursiota tuntemattomalle ohjelmoijalle ne eivät kuitenkaan avaudu helposti.
Rekursiiviset aliohjelmat vaativat pinon käsittelyä, joka voi hidastaa ohjelmaa verrattuna toistorakenteen käyttöön. Eräissä kääntäjissä on tuki rekursion muuttamiseksi hyppykäskyiksi, joka poistaa funktiokutsun tuottaman lisäkuorman, jolloin käsittely on sama kuin toistorakennetta käyttämällä rekursion sijaan.
Rekursiivisia algoritmeja käytetään tyypillisesti tekoälyn tuottamiseen shakin tai vaikkapa tammen tyyppisiä lautapelejä tietokoneelle ohjelmoitaessa.
Eräs ongelma rekursiivisten algoritmien implementoinnissa on se, että ne jäävät helposti ikuiseen silmukkaan, mikäli päättymishaaraan ei syystä tai toisesta päädytäkään. Rekursiiviset algoritmit pitäisikin yleensä todistaa matemaattisesti oikeiksi ennen kuin implementointiin ryhdytään. Rekursiivisen algoritmin matemaattinen todistaminen voidaan suorittaa liittämällä tarkasteltavan ongelmatyypin jokaiseen yksittäiseen ongelmaan jokin luonnollinen luku siten, että triviaalia ongelmaa vastaa luku 0 tai 1. Tätä lukua sanomme ongelmatyypin "kompleksisuusmitaksi". Tämän jälkeen osoitetaan että rekursiohaarassa kompleksisuusmitta pienenee, kunnes päädytään triviaaliin ongelmaan. Kertoman laskemisessa kompleksisuusmittana voitaisiin käyttää tarkasteltavaa lukua itseään.
Eräs ongelma on ns. piilorekursio. Tällä tarkoitetaan sitä, että mikään tarkasteltava ohjelma (aliohjelma) ei varsinaisesti kutsu itseään. Voi kuitenkin olla niin, että aliohjelma A kutsuu aliohjelmaa B, aliohjelma B aliohjelmaa C ja vaikkapa aliohjelma C jälleen aliohjelmaa A. Vaarana on jälleen joutuminen ikuiseen silmukkaan. Ohjelmien piilorekursiiviset ongelmat ovat usein vaikeasti selvitettävissä. Piilorekursiivisuutta on lähdekoodista vaikea havaita. Tämän takia piilorekursiivisiä algoritmeja tulisi välttää ohjelmoinnissa, koska ohjelmistoja joudutaan varsin usein ylläpitämään pitkiäkin aikoja, jolloin koodin helppolukuisuus parantaa ohjelmistojen ylläpidettävyyttä.
Louhen piiri
Louhen piiri () on pohjoisin hallintopiiri Karjalan tasavallassa Venäjällä.
Piiri rajoittuu pohjoisessa Murmanskin alueeseen, idässä Vienanmereen, etelässä Kemin piiriin ja Kalevalan kansalliseen piiriin sekä lännessä Suomeen. Piirin hallintokeskuksena toimii Louhen kaupunkityyppinen taajama (4 772 as.) piirin itäosissa. Louhen piirin pinta-ala on 22 544 km². Väkiluku on pienentynyt Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen merkittävästi. Asukkaita oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 14 760. Vielä 2002 asukkaita oli 20 128.
Louhen piirin alueella on useita suuria järviä, kuten Tuoppajärvi, Pääjärvi, Kierettijärvi ja Tiiksjärvi. Paanajärven kansallispuisto samoin kuin Karjalan tasavallan huomattavimmat tunturit Nuorunen (576 m tai 576,7 m, tasavallan korkein huippu), Mäntytunturi (550 m), Sieppitunturi (537 m) ja Kivakkatunturi (499 m), sijaitsevat Louhen piirin länsiosissa.
Kansainvälinen Kuusamo-Suonperän rajanylityspaikka sijaitsee Louhen piirin ja Suomen tasavallan rajalla.
Kuntien asukasluku on vuoden 2010 väestönlaskennasta.Louhen piiri muodostettiin 1920-luvulla yhdistämällä suunnilleen entisten Kieretin ja Vitsataipaleen kuntien alueet. Piiri liitettiin vähäksi aikaa 1960-luvulla Kemin piiriin, mutta perustettiin vielä samalla vuosikymmenellä uudelleen, jolloin siihen liitettiin myös entisen Kiestingin piirin alue.
Nestori Toivonen
Nestor "Nestori" Kallenpoika Toivonen (25. maaliskuuta 1865 Kuorevesi – 6. huhtikuuta 1927 Sakkola) oli suomalainen kunnallisneuvos ja kilpa-ampuja, joka voitti olympialaisissa kaikkiaan neljä mitalia.
Nestori Toivonen oli Suomen ensimmäinen ammunnan henkilökohtaisen lajin olympiamitalisti ja Suomen ampumaurheilun alkutaipaleen merkittävä tukija. Seuratasolla hän edusti Helsingin Kisa-Veikkoja ja oli seuran kunniajäsen.
Nestori Toivonen perusti Sakkolaan Suvannon rantaan Viiksanlahden pohjukkaan "Radium-Hydro"-nimisen luonnonparantolan joka käytti paikalla olleen lähteen radiumpitoista vettä. Parantolan vieraat joivat vettä lasipillejä käyttäen suoraan lähteestä ja vettä pullotettiin myös vietäväksi muualle Suomeen ja ulkomaille. Toisena parannuskeinona parantolassa oli maasäteily jota johdettiin erityisten laitteiden avulla johtoja pitkin hoidettavien henkilöiden nilkkoihin ja ranteisiin. Toivonen testamenttasi parantolan Suomen Voimistelu ja Urheiluliitolle SVUL:lle joka perusti paikalle urheiluopiston. Opistoa varten rakennettiin parantola-alueelle urheilukenttä ja voimisteluhalli. Suomen urheiluopisto toimi Viiksanlahdessa vuosina 1929–1932. Urheiluopiston siirryttyä Vierumäelle SVUL myi parantolan. Viimeksi parantola toimi 1930-luvun lopulla täysihoitolana.
Amarok (ohjelmisto)
Amarok (aikaisemmin amaroK tai AmaroK) on mediasoitin Linuxille ja muille vapaille Unix-varianteille. Se pohjautuu KDE-työpöytäympäristöön, mutta on toistaiseksi erillinen ohjelmistopaketti, joskin sen sisällyttämistä kdemultimedia-pakettiin harkitaan. Tällä hetkellä sen julkaisutahtia ei ole sidottu varsinaiseen KDE-projektiin.
Amarok on saanut nimensä Mike Oldfieldin samannimisen albumin mukaan (iso K-kirjain aikaisempien ohjelmaversioiden nimessä viittasi KDE-ympäristöön). Sana "amarok" tai "amaroq" tarkoittaa inuktitutiksi sutta, joten Amarokin grafiikoissa hyödynnetään susiaiheita.
Amarok tukee monia musiikkimuotoja, riippuen siitä mitä multimediajärjestelmää se käyttää toistamisessa, ja kappaleen tunnistetietojen lukemista ja muokkaamista tuetaan TagLibin tukemista muodoista (MP3, Ogg Vorbis, FLAC, RealPlayer, AAC ja WMA). Amarok käyttää tietokantajärjestelmää kappaleiden tietojen tallentamiseen kokoelmassa olevista tiedostoista. 1.4-sarjaan asti Amarok käytti joko sisäistä SQLite-pohjaista tietokantaa tai ulkoista MySQL- tai PostgreSQL-tietokantaa, mutta versiossa 2.0 siirrytään tehokkuus- ja ylläpitosyistä käyttämään pelkästään MySQL-tietokantaa, joko sulautettuna versiona tai erillisesti asennettuna.
Amarokin tärkeimpänä piirteenä on ollut tuki useille erilaisille multimediajärjestelmille. Versiot 1.x pystyivät soittamaan musiikkia muun muassa GStreamer-, Xine-, ja Helix-kirjastojen kautta, joskin käytännössä Xine oli näistä parhaiten tuettu ja muiden multimediajärjestelmien tuki on ollut hyvin vaihtelevaa (esimerkiksi GStreamer-tuki poistettiin 1.4-sarjassa, ja se palasi vasta 2.0:n myötä). Koska eri järjestelmien tukeminen oli vaikeaa, versiossa 2.0 siirryttiin käyttämään KDE-projektin alustariippumatonta Phonon-rajapintaa, jonka avulla tuki eri toistojärjestelmille voidaan rakentaa helpommin ja Amarokista riippumatta. Tämä mahdollisti myös Amarok 2.0:n sovittamisen Windowsille ja OS X:lle.
Amarok on myös integroitu Internet-palveluihin. Amarok tukee nettiradioiden kuuntelua ja podcastingia, ja sen lisäksi se osaa hakea WWW:stä laulujen sanoja, Amazonin kautta levyjen kansikuvia, sekä (versiosta 1.3 lähtien) esittäjistä kertovia artikkeleita Wikipediasta. Amarok sisällytti myös ensimmäisenä soittimena tuen last.fm-palvelulle ja osaa hakea kappalesuosituksia sen avulla.
Versiosta 1.4.1 alkaen siihen on myös integroitu Last.fm Player-ohjelman ominaisuudet.
Versiosta 1.4.4 lähtien ohjelmaan on lisäksi integroitu Magnatune-pohjainen verkkokauppa jonka avulla käyttäjä voi kuunnella ja ostaa Magnatunen tarjoamaa musiikkia.
Versiossa 2.0 eri Internet-palvelut eriytettiin itsenäiseksi osiksi, sovittaen ne yhtenäisellä tavalla käyttöliittymään. Esimerkiksi Last.fm-radio on sovelma muiden joukossa. Uusia Internet-sovelmia 2.0:ssa on muun muassa tuki Ampache-palvelimille, radiokuuntelu ja imurointi Jamendo-musiikkikirjastosta.
Carmichaelin luku
Carmichaelin luvuksi kutsutaan lukuteoriassa sellaista yhdistettyä lukua "n", joka toteuttaa ehdon
formula_1
jokaisella kokonaisluvulla "a", kun "a":n ja "n":n suurin yhteinen tekijä on 1. Toisin sanoen Carmichaelin luvut ovat sellaisia kokonaislukuja, jotka ovat näennäisalkulukuja jokaisen kannan suhteen. Siitä seuraa se, että Carmichaelin lukua ei voi todeta yhdistetyksi luvuksi Fermat'n pienen lauseen avulla. 
Carmichaelin luvut on nimetty amerikkalaisen matemaatikon Robert Carmichaelin mukaan. Carmichaelin luvut ovat Knödelin luvut "K".
Seuraavassa C(x) tarkoittaa lukua "x" pienempien Carmichaelin lukujen määrää.
Carmichaelin lukuja on äärettömästi, tämän todistivat ensimmäisenä matemaatikot William Alford, Andrew Granville ja Carl Pomerance vuonna 1994. He todistivat Carmichaelin lukujen määrälle seuraavan alarajan kaikille tarpeeksi suurille luvuille "x" ja kaikille formula_2
formula_3, missä formula_4 eli formula_5.
Vuonna 2005 Glyn Harman todisti vahvemman tuloksen formula_6.
Paul Erdős todisti vuonna 1956 seuraavan ylärajan Carmichaelin lukujen määrälle: 
jollekin vakiolle "k"
Carmichaelin luvut ovat melko harvinaisia. Seuraavassa taulukossa on C(x):n arvo muutamille kymmenpotensseille:
Umpisuoli
Umpisuoli () on paksusuolen alkupää. Ohutsuolen liittymäkohdan alapuolella olevaa paksusuolen osaa kutsutaan umpisuoleksi.
Usein puhutaan virheellisesti umpisuolen tulehduksesta, kun tarkoitetaan sen alaosaan liittyvän umpilisäkkeen tulehdusta. Umpisuoli on yllättävän yleinen muillakin nisäkkäillä kuin ihmisellä ja isoilla apinoilla. Tutkituista 361 nisäkäslajista noin 50:ltä löytyi umpisuoli ja umpilisäke.