hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Rockin’ Hurriganes
Rockin’ Hurriganes (tai pelkkä Rockin’) on Hurriganesin kymmenes albumi, joka julkaistiin vuonna 1982. Levyllä yhtye oli yleisesti siirtynyt melko kauas alkuperäisestä rock and roll -tyylistään. Albumi myi kultalevyyn oikeuttavan määrän. Albumi oli erittäin suosittu Pohjois-Suomessa, missä Hurriganes keikkaili paljon vuosina 1982–1983.
Albumin teosta kitaristi Janne Louhivuori on kertonut, että hän ei pitänyt Remu Aaltosen liian ohjailevasta asenteesta varsinkin kitarasoolojen suhteen. Kitaristina Louhivuori olisi halunnut enemmän päätäntävaltaa siihen, mitä levylle soitetaan, mutta Aaltosella yhtyeen johtohahmona oli omasta mielestään tarkka näkemys tavoitteesta. Nämä ristiriidat Louhivuoren kommenttien mukaan edesauttoivat hänen päätöstään jäädä yhtyeestä pois.
Albumin tuottajaksi oli ensin valittu Paavo Maijanen, mutta hänen Eurovision laulukilpailukiireidensä takia ulkopuoliseksi tuottajaksi vaihtui viime hetkellä Kassu Halonen.
A-puoli
B-puoli
Autódromo Internacional de Curitiba
Autódromo Internacional de Curitiba (tunnettu myös nimellä "Autódromo de Pinhais" ja "Circuit Raul Boesel") on moottorirata Curitibassa, Brasiliassa. Siellä on ajettu muun muassa WTCC-sarjaa sekä maan vakioautosarjaa. Radalla on myös aiottu ajaa A1 Grand Prix-kilpailu helmikuussa 2006, mutta se peruuntui.
30th Anniversary
30th Anniversary on Remu & Hurriganesin albumi vuodelta 2001. Kyseessä on uudelleen kasatun Hurriganes-yhtyeen ensimmäinen albumi, joka sisältää vanhoja hittejä 2000-luvun versioina, cover-kappaleita sekä yhden uuden sävellyksen. Ainoastaan Remu Aaltonen on alkuperäinen Hurriganes-jäsen.
NHL 08
NHL 08 on EA Canadan kehittämä ja EA Sportsin julkaisema urheilupeli. Peli julkaistiin Microsoft Windowsille, PlayStation 2:lle, PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle vuonna 2007.
Uutta pelissä on Skill Stick -ominaisuus. EA on kertonut ominaisuuden helpottavan kiekon kontrollointia pelissä. Tämä ominaisuus mahdollistaa muun muassa kiekon päästämisen lavasta ja puolustajan ohittamisen toiselta puolelta näyttävin harhautuksin. "NHL"-sarjan tuottaja David Littman painottaa kuitenkin, ettei harhauttaminen ole helppoa, kuten ei oikeassakaan jääkiekossa. Se vaatii taitoa ja harjoittelua. Kyse on myös pelaajahahmon kyvyistä: mitä paremmalla pelaajalla kikkoja yrittää, sitä suurempi on onnistumisen mahdollisuus. Kömpelöllä puolustajalla ei tehdä hillittömiä vauhtipyrähdyksiä tai hienoja harhautuksia.
"NHL 08" sisältää myös Goalie Moden, jossa pelaaja voi ohjata maalivahtia uudessa kolmannen persoonan kuvakulmassa. Kolmas uusi ominaisuus on mahdollisuus luoda omia kuvioita Practice Modessa ja käyttää niitä oikeissa peleissä.
EA Canada on ohjelmoinut "NHL 08":aa varten uuden luistelumoottorin. Se mahdollistaa täysin analogisen, entistä tarkemman pelaajaohjauksen, joka muuttaa olennaisesti pelituntumaa. Uutta on myös se, että kiekon saa irtoamaan lavasta pelaajan osoittamaan suuntaan. Näin voi esimerkiksi lyödä kiekon puolustajasta vasemmalle, luistella ohi oikealta ja napata kiekko takaisin lapaan.
Yksi muutos moninpelissä on se, kuinka ihmispelaajien ohjaamat pelaajat erottuvat päiden päällä olevista värikkäistä kolmioista. Viime vuonna käytettiin pelaajien alla olevia rinkuloita.
"NHL 08":n Create a Play -ominaisuus on myös uutuus. Pelaajat voivat luoda omia pelikuvioitaan ja käyttää niitä peleissä. Tämä tapahtuu hieman hidastetun uusinnan kaltaisella työkalulla, jossa näkee kaikki omat pelaajat. Jokaiselle yksilölle voi luoda luistelureitit ja komentaa, mitä pelaajan pitää tietyllä kentän alueella tehdä. EA:n mukaan pelikuviot toteutuvat lennossa ilman napin painalluksia riippuen siitä, mitä pelaaja tekee ja missä päin kenttää.
Philip Lutley Sclater
Philip Lutley Sclater (4. marraskuuta 1829, Tangier Park, Hampshire – 27. kesäkuuta 1913, Odiham, Hampshire) oli englantilainen lakimies ja eläintieteilijä.
Hänen isällään William Lutley Sclaterilla oli talo maaseudulla. Philip kasvoi täällä Haddington Housessa ja kiinnostui linnuista. Hän kävi koulua Twyfordissa ja meni 13-vuotiaana Winchester Collegeen ja myöhemmin Christ Churchiin Oxfordiin, missä hän opiskeli lintutiedettä Hugh Edwin Stricklandin opastuksella.
Hän aloitti lakiopinnot 1851 ja hänet hyväksyttiin Corpus Christi Collegen jäseneksi. 1856 hän matkusti Amerikkaan ja vieraili Suurilla järvillä ja St. Croix’n yläjuoksulla, josta hän meloi Mississippille. Matkastaan hän kirjoitti teoksessaan "Illustrated Travels". Philadelphian Tiedeakatemiassa hän tapasi Bairdin, Cassinin ja Leidyn. Palattuaan Englantiin hän harjoitti lakimiehen ammattia useita vuosia ja otti osaa Eläintieteellisen seuran kokouksiin.
1858 hän julkaisi "Proceedings of the Linnean Society" -sarjassa artikkelin, jossa hän hahmotteli 6 eläinmaantieteellistä aluetta, joille hän antoi nimet Palearktinen, Etiopialainen, Intialainen, Australaasialainen, Nearktinen ja Neotrooppinen. Nämä alueiden nimet ovat edelleen käytössä. Hän myös kehitteli teorian Lemuriasta vuonna 1864, selittämään Madagaskarin ja Intian eläimistön samankaltaisuutta. Tämä teoria on sittemmin haudattu.
1861 hänet valittiin Royal Societyn jäseneksi. Sclater oli hyvin tuottelias kirjoittaja, sillä hän julkaisi yli 1 400 kirjoitusta.
1874 hän ryhtyi veljensä George Sclater-Boothin (myöhemmin lordi Basing) yksityissihteeriksi, jota tointa hän hoiti 2 vuotta. Sitten hänelle tarjottiin pysyvää virkaa valtionhallinnossa, mutta hän kieltäytyi. 1875 hänestä tuli British Association for the Advancement of Sciencen puheenjohtaja. Yhdistykseen hän oli liittynyt jo 1847.
Sclater oli British Ornithologists’ Unionin julkaisun "The Ibis" perustaja 1858 ja toimittaja 1858–1868 ja 1878–1912. Hän oli Lontoon eläintieteellisen seuran sihteeri 1860–1903. 1901 hän kuvaili okapin länsimaiselle tieteelle, vaikka ei ollut koskaan tavannut sellaista elävänä. Hänen toimistostaan Hanover Square 11:ssä tuli suosittu kokoontumispaikka kaikille lontoolaisille luonnontieteilijöille. Matkailijat ja kaupunkilaiset vaihtoivat uutisia hänen kanssaan ja hän harjoitti kirjeenvaihtoa tuhansien kanssa.
Hänen lintukokoelmansa paisui 9 000 näytteeseen ja 1886 hän siirrätti sen British Museumiin. Samoihin aikoihin museo vastaanotti Gouldin, Salvinin ja Godmanin, Humen ja useiden muiden kokoelmat, paisuen maailman laajimmaksi lintukokoelmaksi.
Sclater nimesi ja kuvaili linnuista muun muassa lila-amatsonin. Hän tutki myös nisäkkäitä, etenkin hirvieläimiä, sarvikuonoja ja kädellisiä.
Hänen vanhin poikansa William Lutley Sclater oli myös lintutieteilijä.
Oikeutta siivoojille
Oikeutta siivoojille (engl. "Justice for Janitors") on Yhdysvalloista liikkeelle lähtenyt liike, jonka tavoitteena on siivousalalla työskentelevien työolojen ja palkkauksen parantaminen. Liike sai alkunsa Denverissä vuonna 1985 ja on Yhdysvalloissa järjestäytynyt ammattiliitoksiosana palvelualojen Service Employees International Union (SEIU) -ammattiliittoa. Sittemmin liike on levinnyt muun muassa Isoon-Britanniaan, jossa se käyttää nimeä "Justice for Cleaners".
Suomen Oikeutta siivoojille -ryhmä perustettiin syyskuussa 2007. Maaliskuussa 2008 Oikeutta siivoojille liike piti kokouksen jossa liikkeelle valittiin toimikunta. Samalla tehtiin siivoojien kahdeksankohtainen vaatimuslista, jossa vaaditaan parannusta palkkaukseen ja työoloihin. Kokouksessa päätettiin myös ottaa liikkeen viralliseksi nimeksi Suomen Oikeutta siivoojille.
Maasilta
Maasilta (myös viadukti) tarkoittaa siltaa, joka ei ylitä vesistöä eikä ole vesijohtosilta eli akvedukti, vaan se ylittää maastoesteen kuten esimerkiksi laakson tai muun maaston syvänteen. Euroopassa on useita maasiltoja, joiden avulla vilkasliikenteiset valtatiet on linjattu muun muassa laaksoissa sijaitsevien asutuskeskusten ohitse.
Rautatieliikenteen käyttämää siltaa kutsutaan yleisnimellä "ratasilta". Kahden tien eritasoristeyksessä yli menevän tien siltaa kutsutaan "risteyssillaksi".
Jos tiesilta ylittää rautatien, metroradan tai raitiotien, kyseessä on "ylikulkusilta". Jos rautatiesilta ylittää ajoneuvoliikenteelle tarkoitetun kadun tai tien, kyseessä on "alikulkusilta".
Tom Lundberg
Tom Lundberg (s. 1951 Helsinki) on suomalainen kirjailija ja luennoitsija.
Lundberg on toiminut pitkään eri aikakauslehdissä päätoimittajana. Lundberg on opiskellut Suomessa ja ulkomailla johtamistaitoja, esimiestyötä, tiimityöskentelyä, journalismia ja henkilöstöhallinnon instrumentteja. Hän on luennoinut kotimaassa ja ulkomailla, yrityksissä, yliopistoissa, liitoissa ja yhdistyksissä kymmenille tuhansille ihmisille.
Lundberg on toiminut vuosikymmeniä journalistina, kirjoittajana ja kustannusalan johtotehtävissä. Hän työskenteli Valituissa Paloissa vuosina 1986–2001, josta suurimman osan ajasta lehden päätoimittajana ja johtoryhmän jäsenenä. Lisäksi hän oli mukana kansainvälisissä projektitehtävissä ja koordinoi pohjoismaisten sisarlehtien toimituksia.
Vuodesta 2002 lähtien Lundberg on toiminut päätoimisena yritys- ja työyhteisövalmentajana sekä kirjailijana. Hänen keskeisiä aiheitaan ovat johtaminen, asiakaspalvelu muutoksessa eläminen, positiivisuus ja työhyvinvointi, joista hän on kirjoittanut ja toimittanut kaikkiaan yli 20 teosta. Lundberg johtaa Advisor-yhtiöitä, joihin kuuluvat koulutusyhtiö Advisor Finland Pro Oy:n lisäksi kustannusyhtiö Motto Universal Oy. Hän on myös kolumnisti. Lisäksi Lundbergin podcasteja julkaistaan Postiivareiden sivustolla.
Renkkusilta
Renkkusilta on vesistön ylittämiseen tarkoitettu puurakenteinen palkkisilta, tilapäinen pukkisilta. Renkkusilta on rakennettu ristikkäin asetettujen, tolpista ja palkeista koottujen välitukien varaan ja siinä on puukansi. Se on helppo purkaa tai siirtää jäidenlähdon ajaksi.
Suomessa renkkusillat ovat olleet kelirikkoajan ja jäidenlähdön vuoksi käytännössä tilapäisiä siltarakennelmia, vaikkakin samalle ylityspaikalle on rakennettu joka vuosi uusi renkkusilta. Suomessa sillat on rakennettu keväällä tulvien laskettua ja purettu viimeistään syksyllä ennen jäidentuoloa. Yksityisteillä sijaitsevia renkkusiltoja on korvattu teräsbetonisin siltarakennelmin.
Renkkusilta muodostuu jykevien hirsitelineiden varaan rakennetusta puisesta yleensä yksikaistaisesta siltakannesta. Nämä hirsitelineet antavat sillalle sen nimen: kansanomainen sana "renkku" tarkoittaa jakkaraa, pallia tai (saha)pukkia. Rakennusmateriaalin vuoksi sillat eivät kestä raskaita ajoneuvokuormia, mutta tyypillisesti silta mitoitetaan kestämään alueen tavanomainen liikenne.
Pinteli (hevostarvike)
Pinteli on hevosen jalkaa joka puolelta suojaava kangasside, joka kääritään napakasti polven ja vuohisnivelen välille.
Niitä käytetään tarpeen mukaan myös lämmittämään ja suojaamaan siirron aikana tai hevosen levätessä. Myös yöpinteleitä voidaan käyttää. Painevaurioiden estämiseksi pinteleiden alla tulee käyttää pintelinalusia tai pintelipatjoja.
Swazit
Swazit ovat bantukieliin kuuluvaa swazia puhuva kansa, joka asuttaa Swazimaata läheisiä alueita Etelä-Afrikassa ja Mosambikissa. Swazit muodostavat yhdessä zulujen ja xhosien kanssa ngunien etnolingvistisen ryhmän. Swazit ovat perinteisesti olleet maanviljelijöitä ja paimentolaisia.
Sarka
Sarka voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Sarka-sana tarkoittaa kaistaletta, suikaletta ja palstaa. Sarka on sarkajaon tapauksessa ja muissakin yhteyksissä tarkoittanut pellonkaistaletta, peltopalstaa. Sarka tarkoittaa myös sarkakangasta, jota valmistettiin pitkähköinä suikaleina. Sanalla on myös vertauskuvallisia merkityksiä, kuten "työsarka" tai "elämän sarka". Sanan alkuperäinen merkitys on jokin, joka on särjetty, esimerkiksi haarautuva tie tai oksa. Samasta lähteestä ovat peräisin esimerkiksi sanat "särkeä", "sakara", "sahra" ja "sarake".
Perse (mytologia)
Perse (, "tuhoaja") tai Perseis () oli kreikkalaisessa mytologiassa Okeanoksen ja Tethyksen tytär; yksi kolmestatuhannesta okeanidista. Hän rakastui auringonjumala Heliokseen ja synnytti tälle Kirken, Aieteksen ja Pasifaen. Yksittäiset lähteet kertovat myös Perseksen ja Aloeuksen olleen heidän lapsiaan.
Homeros ja Apollonios Rhodios käyttävät nimeä "Perse", kun taas muut lähteet käyttävät nimeä "Perseis".
Nettonykyarvo
Nettonykyarvo (NPV, ) on toiminnan kannattavuuden mittari. Se on tulo- ja menovirtojen nykyarvojen erotus:NPV = PV(tulovirta) - PV(menovirta)Kun nettonykyarvo on käytetyllä laskentakorolla positiivinen, tulovirta on korotkin huomioiden menovirtaa arvokkaampi. Investointi on silloin kannattava.
Mary Todd Lincoln
Mary Ann Todd Lincoln (13. joulukuuta 1818 – 16. heinäkuuta 1882) oli Abraham Lincolnin aviovaimo ja Yhdysvaltain ensimmäinen nainen miehen toimiessa Yhdysvaltain presidenttinä vuosina 1861–1865.
Todd syntyi Lexingtonissa, Kentuckyssä, Robert Smith Toddin ja Eliza Parkerin tyttäreksi. Lapsena Todd sai tuon ajan tytölle poikkeuksellisen laajan koulutuksen, minkä ansiosta Todd muun muassa puhui sujuvaa ranskaa. 20-vuotiaana hän muutti sisarensa Elizabethin luo Illinoisin osavaltioon, jossa hän tutustui tulevaan mieheensä, nuoreen juristi Lincolniin.
Todd ja Lincoln avioituivat 4. marraskuuta 1842. Parin lapsista ainoa edes kahdenkymmenen vuoden iän saavuttanut oli esikoispoika Robert T. Lincoln (1843–1926). Heille syntyi myös kolme muuta lasta.Abraham Lincoln sai surmansa salamurhaajan luodista 15. huhtikuuta 1865. Leski sairastui asteittain masennukseen ja kärsi loppuelämänsä ajan harhakuvitelmista, joissa hän kuvitteli olevansa äärimmäisen köyhä. 1868 Todd muutti väliaikaisesti Eurooppaan ja asui ainakin Ranskassa ja Britanniassa. Vuonna 1875 Toddin ainoa elossa ollut poika Robert sai hänet toimitetuksi psykiatriseen sairaalaan. Viimeiset vuotensa hän eli Yhdysvalloissa kärsien heikosta terveydestä. Hän vammautui vuonna 1879 kaaduttuaan portaissa ja sairasti lisäksi kaihia, joka johti huomattavaan näkövammaisuuteen. Hän kuoli Springfieldissä, Illinoisissa, sisarensa Elizabethin kotona 63 vuoden ikäisenä heinäkuussa 1882.
Aquileia
Aquileia on Italian kunta Friuli-Venezia Giulian autonomisella alueella Udinen maakunnassa kymmenisen kilometriä Adrianmeren rannalta. Kunnassa on arviolta 3 359 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 36,83 neliökilometriä.
Aquileia oli muinaisten roomalaisten perustama kaupunki. Siellä uskotaan olevan runsaasti arkeologisia kohteita roomalaisajalta, mutta kaikkia niistä ei ole vielä kaivettu esiin. Keskusaukio, joenvarteen tehty satama ja asuintaloja on selvästi nähtävissä. Kaupungissa on myös uudempaa historiaa, ja sen arkeologiset kohteet sekä tuomiokirkko muodostavat UNESCOn maailmanperintökohteen.
Aquileian katedraali on alun perin tasakattoinen basilika vuodelta 1031. Vuoden 1379 paikkeilla se uudistettiin goottilaiseen tyyliin. Kirkossa on vaikuttava mosaiikkilattia. Aquileian hiippakunnalla oli keskiajan alussa tärkeä rooli, kun kristinuskoa levitettiin itäiseen Keski-Eurooppaan.
Uatu
Uatu on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä kosminen puolijumala, Seuraajien rotuun kuuluva olento, joka rotunsa muinoin vannoman valan mukaisesti tarkkailee ja arkistoi aurinkokuntamme tapahtumia kehittyneen teknologiansa avulla. Koska Marvel-universumin merkittävät tapahtumat liittyvät usein supersankarien edesottamuksiin, ovat nämä joutuneet usein tekemisiin Uatun kanssa, jota sankarit useimmiten kutsuvat Seuraajaksi. Hahmon loivat Stan Lee ja Jack Kirby. Ensiesiintyminen tapahtui "Fantastic Four" -lehden numerossa 13 (huhtikuu 1963).
Suomessa Seuraajan ensiesiintyminen tapahtui Ihmesarjan numerossa 12 (1968).
Kuten muutkin Seuraajat, Uatu on vannonut olevansa puuttumatta toisten rotujen ja olentojen asioihin. Hän on kuitenkin rikkonut valansa useita kertoja auttaakseen ihmiskuntaa. Uatu asuu Kuun Sinisellä alueella, kriiden hylkäämässä kaupungissa. Kun Uatu kohtasi maapallon olentoja ensimmäisen kerran, hän tapasi Ihmeneloset ja rikkoi valansa ensimmäisen kerran paljastamalla olemassaolonsa ihmisille. Uatu, joka on Seuraajien standardeilla nuorekas ja kapinallinen rotunsa muihin jäseniin verrattuna, rikkoi valansa myöhemmin lukuisia kertoja. Kuuluisin näistä kerroista lienee, kun Uatu yritti estää maailmojen syöjä Galactusta saapumasta maapallolle ja lopulta antoi Ihmenelosille avaimen Galactuksen karkottamiseksi - Kaikenlopettajan.
Tämän jälkeen Uatu on säännöllisesti esiintynyt arvoituksellisena tarkkailijana Marvel-universumin seikkailuissa. Hänen tiedetään saapuvan paikalle ainoastaan suuren vaaran tai mullistuksen uhatessa, kuten Uatu teki sisällissodan alkaessa, samaten Uatu näkyi hääseremonian aikana Stormin ja Mustan Pantterin mennessä naimisiin. Uatu hymyilee poikkeuksellisesti vihkivalaa vannottaessa. Uatu on aina suhtautunut Ihmenelosiin erityisellä lämmöllä ja jopa kerran todennut Herra Fantastisen olevan kenties ainoa olento koko universumissa, jota hän voisi kutsua ystäväkseen.
Uatu omaa valtavat psioniset kyvyt, kuten telepatian, kyvyn manipuloida energiaa tahdon avulla ja kyvyn luoda vakuuttavia illuusioita. Uatun yli-inhimillisen monimutkainen älykkyys antaa hänelle mahdollisuuden tarkkailla maapallon ja aurinkokuntamme tapahtumia samanaikaisesti. Uatu kykenee muuttamaan itsensä tuntemattomaksi energianmuodoksi, jonka avulla hän kykenee matkustamaan hyperavaruuden kautta paikasta toiseen säilyttäen kuitenkin samalla tietoisuutensa. Uatu kykenee myös salaperäisten "deltasäteiden" avulla pitämään itsensä kuolemattomana, mutta kykenee myös kuolemaan mikäli menettää halunsa elää.
Astronomy and Astrophysics
Astronomy and Astrophysics (lyhyemmin A&A tai "Astron. Astrophys.") on suurimpia tähtitiedettä käsitteleviä tieteellisiä julkaisuja. Se julkaisee tutkimusartikkeleja teoreettisen ja havaitsevan tähtitieteen sekä tähtitieteellisten havaintolaitteiden tutkimuksen saralta. Lehteä julkaisee ranskalainen EDP Sciences ja sen tekijänoikeudet omistaa Euroopan eteläinen observatorio.
Lehti sai alkunsa useiden pienten eurooppalaisten tähtitieteen alan julkaisujen yhdistyttyä vuonna 1969. Nämä lehdet (perustamisvuosineen) olivatlisäksi vuonna 1992 lehteen yhdistyiAstronomy and Astrophysics ilmestyy viikoittain. Kussakin lehdessä on noin 400 sivua.
Jönsböle
Jönsböle on Lohjan 17. kaupunginosa, joka sijaitsee noin kymmenen kilometriä keskustasta ja viisi kilometriä Virkkalasta Lohjansaaren suuntaan. Alueella sijaitsee yksi Lohjan hiekkarannoista, Lasitehtaanranta, jossa on uimaranta sekä erikseen hyppytelineet 3, 5 ja 7,5 metriä. Jönsbölessä sijaitsee myös Sappi Limitedin Kirkniemen paperitehdas, jossa on kolme paperikonetta. Tehdas työllistää lähes 800 työntekijää.
Suurta osaa Jönsbölen alueesta kutsutaan puhekielessä Kirkniemeksi, vaikka varsinainen Kirkniemen kaupunginosa sijaitseekin Jönsbölestä etelään.
Kati Bergman
Kati Bergman (s. 12. joulukuuta 1959) on suomalainen laulaja, pianisti ja näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa puolisonsa J. Karjalaisen albumeilla taustalaulajana. Hänet muistetaan myös Yleisradion vuosina 1984–1985 valmistuneesta viihdesarjasta Mutapainin ystävät sekä 1970-luvun nuorisosarjasta Lehtori M. Hänellä on ollut euroviisuissa lukuisia eri rooleja, näkyvimmin Suomen euroviisukarsintojen juontajana vuosina 1990, 1991 ja 1992.
Ilkka Heiskanen
Ilkka Viljo Ilari Heiskanen (s. 11. tammikuuta 1962 Hamina) on suomalainen näyttelijä. Hänellä on ollut useita rooleja televisiosarjoissa ja elokuvissa. Heiskanen tuli julkisuuteen tutuksi ensi kertaa Yleisradion vuosina 1984–1985 valmistuneessa viihdesarjassa "Mutapainin ystävät". Hän on juontanut myös lapsille suunnattua sarjakuvatietovisailuohjelmaa "Suuri kupla" sen ensimmäisellä tuotantokaudella.
Heiskanen opiskeli Teatterikorkeakoulussa vuosina 1981–1985. Hän näytteli Vaasan kaupunginteatterissa 1985–1987 ja Helsingin kaupunginteatterissa 1987–1990, jonka jälkeen hän on toiminut freelancenäyttelijänä. Heiskanen on vieraillut Ryhmäteatterissa, Teatteri Pienessä Suomessa, Tampereen teatterissa, Tampereen työväenteatterissa, Keski-Uudenmaan Teatterissa, Turun kaupunginteatterissa, Pyynikin kesäteatterissa, Kolin kesäteatterissa ja Outokummun kaivosteatterissa.
Heiskanen palkittiin vuoden 2011 parhaan miessivuosan Jussi-palkinnolla elokuvasta "Hiljaisuus".
Heiskasesta ilmestyi vuoden 2018 syksyllä 200-sivuinen elämäkertateos "Ilu – Ilkka Heiskanen" esittää, jonka on kirjoittanut Liisa Talvitie ja kustantanut Docendo, ISBN: 9789522915313.
Hänen veljensä Kari Heiskanen on myös näyttelijä.
Lapsisotilas
Lapsisotilas on sotaan osallistuva lapsi. UNICEFin määritelmän mukaan lapsisotilas on alle 18-vuotias henkilö, joka joko pakotetaan liittymään armeijaan tai osallistumaan aseelliseen välikohtaukseen tai joka tekee niin vapaaehtoisesti. Useammin kysymyksessä on kuitenkin pakko ja lapsen orjuutus. Riskiä joutua lapsisotilaaksi kasvattavat köyhyys, perheestä eroon joutuminen, huonot koulutusmahdollisuudet ja taistelualueella asuminen.
Osa lapsisotilaista osallistuu suoranaisesti taisteluihin, mutta heitä voidaan käyttää myös vartijoina, viestinviejinä, vakoojina tai seksiorjina. Toisinaan he osallistuvat itsemurhatehtäviin tai toimivat ihmismiinanpaljastimina. Joskus lapsia lähetetään tekemään julmuuksia lähisukulaistensa keskuuteen, jotta heidän olisi mahdotonta palata takaisin kotiinsa.
Maailmassa arvioidaan olevan noin 300 000 lapsisotilasta. Edistysaskeleet teknologiassa sekä kevyiden ja helppokäyttöisten automaattiaseiden helppo saatavuus ovat lisänneet lapsisotilaiden käyttöä.
Saksalaisen tutkimusryhmän 2007 tutkimista Ugandassa ja Kongon demokraattisessa tasavallassa taistelleista lapsisotilaista noin kolmasosa kärsi posttraumaattisesta stressireaktiosta, jonka takia he eivät kyenneet käsittelemään normaalisti kokemiaan traumaattisia asioita, vaan joutuivat käymään läpi niiden aiheuttamia tunnetiloja jatkuvasti uudelleen.
Arviolta 40 prosenttia maailman 300 000 lapsisotilaasta on tyttöjä. Jotkut heistä toimivat kokkeina tai siivoojina, mutta ylivoimaisesti suurinta osaa tytöistä käytetään seksiorjina. Konflikteista palaavat tytöt joutuvat usein yhteisönsä hyljeksimiksi.
YK:n yleissopimuksessa lapsen oikeuksista (20.11.1989) sanotaan artiklassa 38: ”Sopimusvaltiot ryhtyvät kaikkiin mahdollisiin toimenpiteisiin varmistaakseen, etteivät alle 15-vuotiaat henkilöt osallistu vihollisuuksiin.”
Vuonna 2002 voimaan astunut, lasten osallistumista aseellisiin välikohtauksiin koskeva valinnainen protokolla yleissopimukseen asettaa seuraavan ehdon: ”Sopimusvaltiot takaavat, että henkilöitä, jotka eivät ole täyttäneet 18 vuotta, ei värvätä väkisin sopimusvaltioiden asevoimiin.” Lisäksi valinnainen protokolla velvoittaa sopimusvaltiot ”ryhtymään kaikkiin mahdollisiin toimenpiteisiin sellaisen värväyksen ja käytön estämiseksi, mukaan lukien sellaisten laillisten keinojen ottamiseen käyttöön, jotka ovat välttämättömiä tällaisten menettelyjen kieltämiseksi ja kriminalisoimiseksi” (Artikla 4). Mainittu protokolla vaatii sopimusvaltioita myös kotiuttamaan toimivaltansa alueella olevat lapset, jotka on värvätty tai joita on käytetty vihollisuuksissa, ja tarjoamaan apua heidän fyysiseen ja psyykkiseen kuntouttamiseensa (Artikla 6, kohta 3).
Maakuoppa (asumus)
Maakuoppa (myös "möysä") on yleensä tilapäiseen asumiseen käytettävä suoja. Kuopan reunoja voidaan vahvistaa esimerkiksi puurakentein, jolloin maakuopasta tulee möysä.
Lahden Möysän kaupunginosa on saanut nimensä Joutjärven länsirannalle kaivetuista majaksi varustetuista maakuopista, joita Lahteen kaupalle maakunnasta tulleet käyttivät tilapäisinä majoitustiloinaan.
Zelos
Zelos (, "kiihko") oli kreikkalaisessa mytologiassa Pallaksen ja Styksin poika ja Niken, Kratoksen ja Bian veli.
Zelos oli paitsi omistautumisen myös kateellisuuden ja äärimmäisen kilpailuhengen henkilöitymä. Yhdessä sisaruksiensa kanssa hän oli Zeuksen seuralainen ja pani täytäntöön hänen käskyjänsä.
Kratos
Kratos (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa Pallaksen ja Styksin poika ja Niken, Zeloksen ja Bian veli.
Kratos oli voiman, mahdin ja suvereenin vallan henkilöitymä. Yhdessä sisaruksiensa kanssa hän oli Zeuksen seuralainen ja pani täytäntöön hänen käskyjänsä. Aiskhylos menee vielä pidemmälle ja kuvaa Kratoksen hahmona, joka tottelee sokeasti Zeuksen käskyjä kykenemättä tuntemaan sääliä eikä voi ymmärtää niitä, jotka eivät tee samoin.
Videopelihahmo Kratos perustuu mytologian hahmoon Kratos.
Bia
Bia (, "väkivalta") oli kreikkalaisessa mytologiassa Pallaksen ja Styksin tytär ja Niken, Kratoksen ja Zeloksen sisar.
Bia oli voiman, väkivallan ja pakottamisen henkilöitymä. Yhdessä sisaruksiensa kanssa hän oli Zeuksen seuralainen ja pani täytäntöön hänen käskyjänsä.
Aiskhyloksen näytelmässä "Kahlehdittu Prometheus" hän menee Zeuksen käskystä veljensä Zeloksen kanssa pakottamaan Hefaistoksen kytkemään Prometheuksen kahleilla kiinni kallioon tämän jäätyä kiinni tulen varastamisesta ja antamisesta ihmisille.
Johnny Marks
Johnny Marks (10. marraskuuta 1909 – 3. syyskuuta 1985) oli yhdysvaltalainen lauluntekijä. Hänet muistetaan parhaiten hänen joululauluistaan, joista kansainvälisesti tunnetuin on "Petteri Punakuono" (1949).
Marks syntyi Mount Vernonissa, New Yorkin osavaltiossa. Hän oli juutalainen. Hän valmistui Colgaten ja Columbian yliopistoista opiskellen myöhemmin Pariisissa. Hän oli toisen maailmansodan veteraani (kapteeni) ja sai sittemmin Pronssitähden.
Marks perusti St. Nicholas Musicin vuonna 1949 ja toimi vuosina 1957–1961 American Society of Composers, Authors and Publishersin johtajana. Hän kuoli New Yorkissa 75-vuotiaana ehdittyään saada vuonna 1981 paikan Songwriters Hall of Famesta.
Hoikkalori
Hoikkalori ("Loris tardigradus") on lorien heimoon kuuluva puoliapina, joka elää Sri Lankan sademetsissä.
Nimensä mukaisesti hoikkalori on pieni ja hoikka kädellinen eläin, jonka tunnistaa suurista silmistä, pitkistä raajoista, kehittyneistä peukaloista, suurista korvista sekä siitä, ettei sillä ole häntää. Ruumiin koko on noin 116-170 mm ja paino keskimäärin 103-172 g. Turkin väri on tummanharmaa, mutta joukossa on myös hopeanvärisiä karvoja. Kasvojen karvoitus on tumma ja silmien välissä kulkee pystysuunnassa vaaleampi alue.
Lorit elävät jopa 17-vuotiaiksi. Ne elävät pienissä ryhmissä, johon kuuluu naaraita, uroksia sekä nuoria yksilöitä. Ne kokoontuvat päivittäin muutamien tuntien ajaksi nukkumaan ja leikkimään yhdessä.
Täysikasvuiset yksilöt metsästävät yksittäin ja ravinto koostuu hyönteisistä, liskoista, linnunmunista ja joskus myös marjoista, lehdistä ja selkärangattomista eläimistä. Pesä tehdään lehdistä ja oksista tai vaihtoehtoisesti pesänä voi toimia myös ontto puu tai vastaava turvallinen paikka.
Lorit lisääntyvät ympäri vuoden. Tiineys kestää 166-169 päivää, jonka jälkeen naaras synnyttää yhden tai kaksi poikasta. Naaras hoitaa poikasia 6-7 kuukautta. Lorit voivat elää luonnossa jopa 18 vuoden ikäisiksi.
SJ9
SJ 9 on kiinalainen teknologiademonstraattorisatelliitti.
Sen kehityksen on tilanut "Chinese Comission of Science, Technology and Industry for National Defense" (COSTIND) eli Kiinan kansantasavallan puolustusministeriön alainen tiede- ja teknologianeuvosto.
Satelliitti, joka laukaistaan elokuussa 2007, tutkii ionipropulsiota, tarkkaa satelliitin asennonsäätöä sekä kehittyneitä teho- ja lämmönsäätöjärjestelmiä. Satelliitin hyötykuormana on kaukokartoitusinstrumentteja. Se tekee myös elektronisten komponenttien toimintakokeita avaruuden säteily-ympäristössä.
Casertan palatsi
Casertan palatsi () on valtava entinen kuninkaanlinna Italian Casertassa. Sen rakennuttivat Bourbon-sukuun kuuluvat Napolin kuninkaat 1700-luvulla suurelliseen barokkityyliin. Linnan rakentamisen aikoihin Napoli ei ollut erityisen suuri tai vauras kuningaskunta, ja silti Casertan palatsi on suurin 1700-luvulla rakennettu palatsi. Palatsi puutarhoineen on UNESCOn maailmanperintökohde.
Palatsin rakennuttamisen aloitti vuonna 1752 Kaarle VII. Hän ei kuitenkaan koskaan yöpynyt palatsissa, koska luopui vallasta Napolissa ennen palatsin valmistumista, ja siirtyi Espanjaan 1759 hallitakseen sitä Espanjan Kaarle III:na. Rakennustyöt vei päätökseen hänen kolmas poikansa ja seuraajansa Ferdinand.
Palatsin esikuvana on Versailles, mutta siinä on muistumia myös Madridin kuninkaallisesta palatsista, jossa Kaarle oli viettänyt poikavuotensa. Palatsissa on noin 1200 huonetta. Sen ulkomitat ovat 247 x 184 metriä. Nelikulmainen palatsi sulkee sisäänsä neljä sisäpihaa.
Puistossa on kanava, joka etenee kohti horisonttia vesiputousten sarjana, ja suihkulähteitä, jotka virtaavat puutarha-altaisiin. Puisto muistuttaa tyyliltään Pietarhovia.
Toisen maailmansodan aikana yhdysvaltalaiset sotilaat käyttivät palatsia lepokotinaan. Siellä on kuvattu useiden elokuvien palatsikohtauksia, esimerkiksi Tähtien sota -sarjaa ja Vaarallinen tehtävä III -elokuvan kohtaus, jossa Lamborghini-auto palaa.
Gustaf Adolf Lewenhaupt
Gustaf Adolf Lewenhaupt (24. helmikuuta 1619 Vinäs, Kalmar – 29. marraskuuta 1656 Rautu) oli lopulta Suomessa vaikuttanut ruotsalainen sotapäällikkö, Raaseporin ja Falkensteinin kreivi. Lewenhaupt teki loistavan sotilasuran. Hänet nimitettiin kenraalimajuriksi vuonna 1645, kenraaliksi 1651, valtakunnanneuvokseksi 1650, sotamarsalkaksi 1655 sekä Riian kenraalikuvernööriksi ja Ruotsin suurvalta-armeijan Suomen sotavoimain ylipäälliköksi vuonna 1656.
Lewenhaupt osallistui rykmentinpäällikkönä kolmikymmenvuotisen sodan Leipzigin taisteluun vuonna 1642 ja taisteli myöhemmin voitokkaasti Baltiassa.
Ennen kuolemaansa hän organisoi Suomen sotatalouden ja puolustuksen ruptuurisodan ajalle 1656–1658.
Lavoslav Ružička
Lavoslav (Leopold) Stjepan Ružička (13. syyskuuta 1887, Vukovar – 26. syyskuuta 1976, Mammern) oli kroatialainen kemisti ja biokemisti. hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1939 useita atomeja sisältävien rengasrakenteisten yhdisteiden, terpeenien sekä miesten sukupuolihormonien tutkimisesta. Palkinto jaettiin Ružičkan ja Adolf Butenandtin kesken. Hän sai kahdeksan kunniatohtorin arvoa (4 tieteestä, 2 lääketieteestä, 1 luonnontieteestä, 1 lakitieteestä). Lisäksi Ružička sai 24 muuta tieteellistä kunnianosoitusta.
Ružička aloitti koulunkäyntinsä Osijekissa. Hän vaihtoi ajatuksensa papin opinnoista ja lähti opiskelemaan kemiaa tavoitteenaan saada työ Osijekiin vasta avatussa sokerinjalostustehtaassa.
Myöhemmin Ružička opiskeli Saksassa Karlsruhessa. Hän oli hyvä oppilas niissä aineissa, joista ja piti ja joiden hän ajatteli olevan välttämättömiä ja hyödyllisiä tulevaisuutta varten. Tällainen aine oli orgaaninen kemia. Siksi hänen fysikaalisen kemian professorinsa Fritz Haber vastusti Ružičkan "summa cum laude"n hyväksymistä. Ružička työskenteli yhdessä Hermann Staudingerin kanssa ja saavutti tohtorin arvon vuonna 1910. Yhdessä Staudingerin kanssa hän siirtyi Zürichiin ja toimi siellä Staudingerin assistenttina.
Ružičkan ensimmäiset tutkimukset kohdistuivat luonnossa tavattavien yhdisteiden tutkimiseen. Hän selvitti "Pyrethrum cinereriifolium" - kasvista saatavan insektisidin koostumuksen. Tällä tavoin hän tutustui terpeenien ja tuoksuöljyjen kemiaan.
Vuosina 1916–1917 maailman vanhin parfyymien tuottaja Haarman & Reimer tuki hänen tutkimuksiaan. Terpeenien asiantuntijana hänestä tuli vanhempi lehtori vuonna 1918 ja kunniatohtori ETH Zürichiin. Sieelä hän selvitti yhdessä oppilaidensa kanssa muskonin ja sivetonin rakenteen. Ružička kehitti nimeään kantavan toimintatavan näiden kaltaisten yhdisteiden syntetisoimiseen.
Vuonna 1921 genovalainen parfyymivalmistaja Chuit & Naef ehdotti yhteistyössä. Myöhemmin Ružička työskenteli Ciba Specialty Chemicalsin palveluksessa Baselissa. Vuodesta 1927 hän toimi kolme vuotta Utrechin yliopistossa Alankomaissa. Sittemmin hän palasi takaisin Sveitsiin, joka oli ylivoimainen kemianteollisuudessa.
ETH:ssa hänestä tuli orgaanisen kemian professori ja aloitti uransa loistavimmat vuodet. Hän laajensi tutkimuksiaan steroideihin. Androsteronin ja testosteronin onnistuneen synteesin jälkeen hänen laboratoriostaan tuli maailman orgaanisen kemian keskus.
Vuonna 1940 Ružička kutsuttiin Kroatiaan. Toisen maailmansodan aikana muutamat hänen erinomaisista yhteistyökumppaneistaan tuhoutuivat, mutta Ružička perusti yhdessä nuorten lupaavien ihmisten kanssa laboratorionsa uudelleen. Hänen oppilaittensa joukossa oli muun muassa myöhemmin Nobelin kemianpalkinnon saanut Vladimir Prelog.
Vuodesta 1950 Ružička aloitti biokemian tutkimukset. Näistä tutkimuksista tuli hänen uransa huippu. Vuonna 1957 Ružička jäi eläkkeelle ja jätti laboratorionsa Prelogin johtoon.
Scaled Composites
Scaled Composites on yhdysvaltalainen lentokoneiden suunnittelutoimisto.
Sen perusti Burt Rutan vuonna 1982. Yhtiö on rakentanut erikoislentokoneita ja tehnyt alihankintatyötä perinteisimpiin. Se rakensi SpaceShipOne-rakettilentokoneen, joka nousi vuonna 2004 yli 100 km:n korkeuteen eli avaruuteen.
Kesäkuussa 2007 kävi ilmi, että Northrop Grumman-yhtiö ostaa Scaled Composites-yhtiön. Se on aiemminkin ollut yhtiön suuri vähemmistöosakas 40 % omistusosuudella.
Burt Rutan jatkaa Scaled Composites -yhtiön johtokunnassa. Yhtiö tarvitsee lisää pääomaa, kun se aikoo rakentaa useamman avaruuden rajalle lentävän aluksen englantilaisen Richard Bransonin Virgin Space -yritystä varten. Branson aikoo myydä avaruusturisteille ballistisia lentoja 200 000 dollarin hintaan. Lennot voivat tapahtua Ruotsin Kiirunasta.
Boccia
Boccia on kuulapeli, joka kehitettiin 1900-luvun loppupuoliskolla Pohjois-Euroopassa. Boccia on vammaisurheilulaji, joka jossain määrin muistuttaa perinteisiä eurooppalaisia kuulapelejä, lähinnä petankkia. Peli on varta vasten suunniteltu siten, että se soveltuisi niin eriasteisesti vammaisille kuin myös vammattomille. Alun perin peli on suunniteltu CP-vammaisille henkilöille, mutta peli soveltuu myös muulla tavoin vammaisille henkilöille, joille vamma tuottaa motorisia vaikeuksia.
Suomen CP-liitto on järjestänyt boccian SM-kilpailuja, joihin osallistuminen edellyttää vähintään 10 prosentin invaliditeettiä. Suomessa lajia hallinnoi Suomen Vammaisurheilu ja -liikunta VAU, varsinaista kansallista lajiliittoa ei ole. Kansainvälisesti laji kuului aiemmin CP-vammaisten urheilujärjestön Cerebral Palsy International Sports and Recreation Associationin (CPISRA) alaisuuteen. Vuoden 2013 alussa boccian kansainvälinen lajiliitto Boccia International Sports Federation (BISFed) aloitti toimintansa. Laji on kuulunut paralympialaisten ohjelmaan vuodesta 1984.
Toisinaan bocciaa pidetään italialaisperäisenä lajina, mikä johtuu nimisekaannuksesta: italian "bocce" on kuulapeleihin yleensä viittaava sana, jolla tarkoitetaan erityisesti Italian kahta kansallista kuulapeliä, nimiltään "volo" ja "raffa". Jälkimmäisestä tosin näkyy eri yhteyksissä käytettävän nimitystä boccia, mutta kyseessä on täysin eri peli.
Ulkopelissä käytetään kovamuovisia palloja, joiden ympärysmitta on sääntöjen mukaan 270 mm +/- 8 mm (siis läpimitaltaan noin 83,5–88,5 mm). Maalipallona toimii valkoinen pallo. Toinen joukkueista pelaa punaisilla, toinen sinisillä palloilla. Sisäpelissä käytetään vastaavankokoisia joko pehmeästä muovista tehtyjä tai nahkapäällysteisiä palloja. Henkilöt, jotka eivät kykene heittämään palloa, voivat käyttää vierittämiseen kourua. Kourua käyttää avustaja pelaajan ohjeiden mukaisesti.
Kentän leveys on kansainvälisissä säännöissä 6 x 12,5 m. Kenttä jakaantuu kolmeen alueeseen:
Väli- ja maalialueen erottaa toisistaan v:n muotoinen raja, joka kentän keskiviivalla on 1,5 metrin ja sivurajoilla 3 metrin päässä heittoalueesta.
Pelissä pyritään saamaan mahdollisimman monta omaa palloa maalipallon lähelle, lähemmäksi kuin vastustajan paras pallo.
Aloittajaksi arvottu joukkue heittää maalipallon maalialueelle sekä myös ensimmäisen pallonsa. Tästä eteenpäin heittovuorossa on se, jonka lähin pallo ei ole lähinnä maalipalloa.
Pallot heitetään kentän toisessa päässä heittoalueella olevista ruuduista. Kullakin pelaajalla on erän aikana oma ruutunsa, josta hän heittää ja josta hän pääsääntoisesti ei erän aikana saa poistua. Ns. henkilökohtaisessa pelissä (=joukkueessa vain yksi pelaaja) kummallakin pelaajalla on kuusi palloa, kun taas joukkuepeleissä kullakin pelaajalla on kaksi palloa. Kierroksia pelataan parikilpailussa (2 + 2) neljä, muissa pelimuodoissa kuusi.
CGS Bradbury
CGS Bradbury on kanadalainen vuonna 1915 vesille laskettu rannikkovartioston alus (CGS on ). Alus rakennettiin Sorelissa, Québecissä ja kuljetettiin valmiiksi mitoitettuina osina Selkirkiin, Manitobaan, jossa se koottiin ja laskettiin vesille. Alus toimi uransa aikana Redjoella ja Winnipegjärvellä hallituksen edunvalvontatehtävissä, suorittaen kalastuksenvalvontaa, merimerkkien, loistojen ja majakoiden huoltotehtäviä sekä toimi jäänmurtajana vuosina 1915–1935 sekä 1952–1973.
"Bradbury" nousi laajempaan tietoisuuteen vuonna 1917, kun se mursi tiensä puolen jalan vahvuisen jään lävitse halki Winnipegjärven viedäkseen lääkäreitä ja lääkkeitä flunssaepidemian kourissa olevaan kylään. "Bradbury" suoritti aktiiviuransa aikana myös useita muita pelastustehtäviä.
Alus lojui käyttämättömänä vuodesta 1935 aina vuoteen 1952, jolloin siihen asennettiin uusi dieselkoneisto ja se otettiin takaisin rannikkovartioston käyttöön. Aiempien velvollisuuksiensa lisäksi "Bradbury" osallistui myös ruoppaustehtäviin ruoppaajan saattoaluksena.
Nykyisin alus on näytteillä kuivalla maalla Marine Museum of Manitobassa Selkirkissä.
Warwick Estevam Kerr
Warwick Estevam Kerr (9. syyskuuta 1922 Santana do Parnaíba, São Paulo – 15. syyskuuta 2018) oli brasilialainen insinööri, genetiikan ja entomologian tutkija, professori, joka tunnetaan genetiikan ja mehiläisten sukupuolen määräytymiseen liittyvästä tutkimuksestaan. Hän on myös vastuussa ns. tappajamehiläisten leviämisestä.
Kerr syntyi vuonna 1922 Santana do Parnaíbassa, São Paulossa. Hänen isänsä oli Américo Caldas Kerr ja äitinsä Bárbara Chaves Kerr. Suku oli kotoisin Skotlannista. Perhe muutti Piraporaan vuonna 1925, jossa Warwick Kerr kävi koulua. Hän valmistui maatalousinsinööriksi São Paulon yliopistosta.
Hän aloitti tieteellisen uransa Piracicabassa, jossa hän myös suoritti tohtorin tutkinnon ja sai apulaisprofessorin viran. Vuonna 1951 hän suoritti jatko-opintoja vierailevana professorina Kalifornian yliopistossa ja vuonna 1952 Columbian yliopistossa, missä hän oli kuuluisan geneetikon Theodosius Dobzhanskyn oppilas. Vuonna 1958 professori Dias da Silveira kutsui Kerrin avustamaan São Paulon valtionyliopistoon perustettuvan biologian laitoksen toiminnan käynnistämisessä. Kerr johti mehiläisten genetiikkaa tutkinutta tutkimusryhmää. Vuosien 1962 ja 1964 välillä hän työskenteli vastaperustetun São Paulon valtion tutkimuskeskuksen tieteellisenä johtajana. Joulukuussa 1964 Kerr vastaanotti genetiikan professorin viran São Paulon yliopiston lääketieteellisessä tiedekunnassa. Hänen ensisijaisena tehtävänään oli perustaa genetiikan laitos. Laitos toi genetiikan opetukseen uusina alueina matemaattisen biologian ja biotilastotieteen ja oli myös pioneeri tietokoneiden hyödyntämisessä biologiassa ja lääketieteessä.
Maaliskuusta 1976 huhtikuuhun 1979 Kerr asui Manausissa Amazonasilla tehtävänään perustaa Amazonin tutkimuksen kansallinen instituutti. Virallisesti Kerr jäi eläkkeelle São Paulon yliopistosta tammikuussa 1981, mutta hän ei kuitenkaan lopettanut tieteellistä uraansa. Vain 11 päivää eläkkeelle jäämisensä jälkeen hän vastaanotti professorin viran Universidade Federal do Maranhãossa, São Luíssa ja toimi hetken aikaa vuosina 1987–1988 yliopiston dekaanina. Helmikuussa 1988 Kerr siirtyi Universidade Federal de Uberlândiin genetiikan professoriksi.
Koko ajan Kerr jatkoi pistimettömien mehiläisten Meliponinien tutkimusta. Kerr tuli maailmankuuluisaksi afrikkalaisen mehiläisen ja italialaisen mehiläisen risteyttämisestä, joka alkuvaiheessa synnytti kansallista ja kansainvälistä huomiota, kun Kerrin laboratoriosta pääsi karkuun useita afrikkalaisia mehiläiskuningattaria. Tämän seurauksena useita afrikkalaismehiläisyhdyskuntia, jotka ovat eurooppalaisia mehiläisiä huomattavasti aggressiivisempia, levisi ympäri mannerta, mikä johti useisiin hyökkäyksiin ja jopa muutamiin kuolemantapauksiin. Sittemmin afrikkalaismehiläiset ovat täysin sekoittuneet paikallisiin mehiläisyhdyskuntiin ja ne tunnetaan tappajamehiläisinä.
Kerr on tehnyt 513 julkaisua eri aiheista. Hän oli naimisissa ja hänellä on 7 lasta ja 17 lastenlasta.
Eric Dane
Eric William Dane (s. 9. marraskuuta 1972 San Francisco, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan tohtori Mark Sloanina sairaalamaailmaan sijoittuvassa draamasarjassa "Greyn anatomia".
Esiinnyttyään San Mateo High Schoolin näytelmässä "Kaikki minun poikani" Dane päätti keskittyä näyttelijän uraansa. Hän muutti Los Angelesiin, jossa hän näytteli pienissä rooleissa muun muassa televisiosarjoissa "Saved by the Bell", "The Wonder Years", "Roseanne" ja "Pulmuset". Vuonna 2000 Dane allekirjoitti sopimuksen rooliin draamasarjassa "Gideon's Crossing", jonka jälkeen hän sai roolin tv-sarjassa "Siskoni on noita".
Danen ensimmäinen päärooli oli elokuvassa "The Basket" (1999). Hän esiintyi myös elokuvissa "Zoe, Duncan, Jack & Jane", "Sol Goode", "Feast", "Open Water 2" ja "".
Vuonna 2005 Dane vieraili ABC:n draamasarjassa "Greyn anatomia" tri Mark Sloanina. Koska katsojien reaktio hahmoon oli positiivinen, Danen hahmosta tuli yksi sarjan kolmannen kauden päähenkilöistä.
Joulukuussa 2006 Dane näytteli tv-elokuvassa "Wedding Wars" homomiehen veljeä, joka kannattaa homoavioliittoja.
Dane syntyi San Franciscossa, Kaliforniassa. Hänet kasvatettiin äitinsä tavoin juutalaiseksi ja hän kävi Sequoia High Schoolia (Redwood City, Kalifornia) vuosina 1987–1990 ja San Mateo High Schoolia (Kalifornia) vuonna 1991. Vuonna 2001 hän seurusteli hetkellisesti Lara Flynn Boylen kanssa. Dane meni naimisiin näyttelijä Rebecca Gayheartin kanssa 29. lokakuuta 2004. Vuonna 2010 heille syntyi tytär. Dane ja Balthazar Getty ovat hyviä ystäviä.
Palan valtakunta
Palan valtakunta () oli valtakunta, joka hallitsi Intian pohjois- ja itäosia, kanta-alueenaan Bengalin ja Biharin alueet, suunnilleen vuosina 750–1120. Valtakunnan perusti Gopala, joka valittiin demokraattisilla vaaleilla Gaurin kaupungin johtoon vuonna 750. Tämä oli siihen aikaan hyvin harvinaista. Gopala hallitsi kahdenkymmenen vuoden ajan ja laajensi valtapiiriään koko Bengaliin. Hänen seuraajansa Dharmapala ja Devapala laajensivat valtakuntaa Intian pohjois- ja itäosiin. Valtakunta hajosi 1100-luvulla Sena-dynastian hyökkäyksiin. 
Palan valtakunnan valtauskontoina olivat buddhalaisuuden Mahayana- ja Vajrayana-suuntaukset. Pala-dynastia rakennutti useita temppeleitä ja vakiinnutti buddhalaisuuden Tiibetiin. Dharmapalan Paharpuriin rakennuttama suuri temppeli on Unescon maailmanperintökohde.
Bobby Bare
Robert Joseph "Bobby" Bare (s. 7. huhtikuuta 1935) on yhdysvaltalainen countrylaulaja-lauluntekijä.
Bare kasvoi vaatimattomissa oloissa, työskenteli maatilalla, tehtaissa ja jäätelönmyyjänä 15-vuotiaasta asti. Hän rakensi itse ensimmäisen kitaransa ja alkoi esiintyä alle 20-vuotiaana. 1950-luvun lopulla hän muutti Los Angelesiin ja teki ensimmäisen levynsä vuonna 1958.
Hän on pitkäaikaisen soolouransa ohella vaikuttanut vuonna 1998 perustetussa Old Dogs -kokoonpanossa yhdessä Jerry Reedin, Mel Tillisin ja Waylon Jenningsin kanssa.
Elämänmäki
Elämänmäki oli Vilppulassa 1900-luvun alkuvuosikymmeninä toiminut hermotauti- ja luonnonparantola jonka perusti 1904 tohtori Edvard Wilhelm Lybeck (1864–1919). Parantolarakennus sijaitsi 15 kilometrin päässä Vilppulan asemalta 189 metriä korkean "Elämänmäen" päällä josta oli näköala neljälle eri järvelle. Parantolassa käytettiin hoitomuotoina ravinto-, ilma- ja aurinkokylpyjä, uintia, savihauteita sekä paastoa ja siellä oli potilaina monia sen ajan kuuluisuuksia kuten Akseli Gallen-Kallela, Mathilda Wrede, Järnefeltit, Juhani Aho, Ilmari Kianto ja F. E. Sillanpää. Lybeckin hoitomenetelmissä oli lähtökohtana se olettamus että ihminen on osa luontoa, ja että luonnon rauha ja kauneus sinällään ovat parantavia elementtejä.
Parantola toimi aluksi Lybeckin ostamassa Katajamäen kruununtorpassa kunnes varsinainen parantolarakennus valmistui 1906 Elämänmäen laelle. Tähän 2–3-kerroksiseen 35 kertaa 17 metrin kokoiseen rakennukseen sijoitettiin parantolan miespotilaat, naispotilaita hoidettiin edelleen Katajamäen kruununtorpan rakennuksissa. Potilaat saapuivat parantolaan pääasiassa laivalla Tampereelta läheiseen "Tyynysniemen" laivalaituriin ja heitä tuli myös ulkomailta saakka. Enimmillään parantolassa oli samanaikaisesti jopa 200 potilasta.
Ensimmäisen maailmansodan puhjettua parantolan toiminta loppui 1917. Parantola joutui vararikkoon ja sen johtaja tohtori Lybeck siirtyi lääkäriksi Kirvun luonnonparantolaan. Hän teki itsemurhan vuonna 1919. Vilppulan kunta osti Elämänmäen parantolarakennuksen ja se siirrettiin 1920-luvun lopulla "Ajosjärven" rantaan maamieskoulun käyttöön. Varsinainen Elämänmäen alue siirtyi Metsähallituksen haltuun 1926 ja siitä muodostettiin luonnonsuojelualue 1994.
Vuonna 1964 pystytettiin parantolarakennuksen perustuksen paikalle tohtori E.W.Lybeckin muistomerkki. Varsinaista Elämänmäkeä peittää nykyisin tiheä kuusikko josta löytyy jopa 40 metriä korkeita kuusia. Elämänmäki on nykyisin luonnonsuojelualue ja kuuluu myös Natura 2000-verkkoon vanhojen metsien suojelualueena. Alueella on runsaasti mukurakuusia ja -mäntyjä.
Pohjois-Kap
Pohjois-Kap (, , , ) on yksi Etelä-Afrikan provinsseista. Se luotiin vuonna 1994 hajottamalla Kapmaan provinssi kolmeen osaan. Northern Capen pääkaupunki on Kimberley. Provinssissa on arviolta 1 193 780 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 372 889 neliökilometriä, joten se on Etelä-Afrikan provinsseista vähäväkisin mutta pinta-alaltaan suurin.
Noin 70 prosenttia Pohjois-Kapin asukkaista puhuu äidinkielenään hollannista kehittynyttä afrikaansia. Se on prosentuaalisesti enemmän kuin missään muussa Etelä-Afrikan provinssissa. Seuraavaksi yleisimmät äidinkielet ovat tswana (20 %) ja xhosa (6,5 %). Noin 52 prosenttia asukkaista on värillisiä, 36 prosenttia mustaihoisia ja 13 prosenttia valkoihoisia.
Pohjois-Kapin rannikkoa huuhtoo Atlantin valtameri. Provinssia rajaavat Botswanan ja Namibian valtiot sekä Etelä-Afrikan provinssit North West, Free State, Eastern Cape ja Western Cape.
Richtersveldin kansallispuisto, UNESCOn maailmanperintökohde, sijaitsee tässä provinssissa.
Pohjois-Kap on jaettu hallinnollisesti viiteen piirikuntaan, jotka on jaettu yhteensä 27 kuntaan. Piirikunnat ovat:
Vapaavaltio (Etelä-Afrikka)
Vapaavaltio (, , ) on yksi Etelä-Afrikan provinsseista. Sen pääkaupunki on Bloemfontein. Provinssin nykyiset rajat ovat vuodelta 1994, jolloin bantustanit lakkautettiin ja liitettiin entiseen Oranjen vapaavaltio -provinsiin. Samalla vanhan provinssin nimi muutettiin. Provinssissa on arviolta 2 834 714 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 129 825 neliökilometriä.
Vapaavaltio sijaitsee Etelä-Afrikan sydämessä. Sitä rajaavat KwaZulu-Natalin, Eastern Capen, Northern Capen, North Westin, Gautengin ja Mpumalangan provinssit. Lisäksi sillä on rajaa Lesothon valtion kanssa. Provinssi on pääosin ylänköä, joka nousee länsiosien 1 220 metristä itäosien 1 830 metriin. Provinssin kaakkoisosassa on Lohikäärmevuoret.
Vapaavaltio on jaettu hallinnollisesti viiteen piirikuntaan, joista yhdellä on metropolikunnan asema. Piirikunnat on jaettu yhteensä 19 kuntaan. Piirikunnat ovat:
Alueen talous perustuu erityisesti maissin, durran ja perunoiden viljelyyn sekä karjankasvatukseen. Alueella on myös kulta-, uraani-, timatti ja hiilikaivoksia. Provinssin liikenteen solmukohta on Bloemfontein, jossa sijaitsee myös alueen tärkein yliopisto "The University of the Orange Free State".
Provinssin asukkaista enemmistö, noin 62 prosenttia, puhuu äidinkielenään sothoa. Seuraavaksi yleisimmät äidinkielet ovat afrikaans (14 %) ja xhosa (9,5 %). Noin 88 prosenttia provinssin asukkaista on mustaihoisia, 9 prosenttia valkoihoisia ja 3,1 prosenttia värillisiä.