hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Drakon
Drakon oli antiikin kreikkalainen lainsäätäjä. Hän toimi Ateenan arkonttina vuonna 621 eaa. ja sai tehtäväkseen säätää kaupungille sen ensimmäiset lait. Vaikka ne olivat hyvin ankaria, ne oli tarkoitettu oikeudenmukaisiksi. Drakon olikin ensimmäinen, joka teki eron tahallisen murhan ja tahattoman kuolemantuottamuksen välillä.
Myöhemmin Drakonin lakeja kuitenkin pidettiin liian ankarina. Siksi hänen nimestään on johdettu sana drakoninen, joka viittaa sinänsä perusteltuun, mutta tarpeettoman julmaan tai epäinhimilliseen asiaan.
Hippias
Hippias (, kuoli 490 eaa. jälkeen) oli Peisistratoksen poika ja Ateenan tyrannina veljensä Hipparkhoksen kanssa. Hänet karkotettiin vuonna 510 eaa.
Eddie Edwards
Michael Edwards (s. 5. joulukuuta 1963), paremmin tunnettu nimellä Eddie "the Eagle" Edwards, oli ensimmäinen Isoa-Britanniaa olympialaisissa edustanut mäkihyppääjä.
Edwards syntyi Cheltenhamissa. Hän työskenteli rakennuksilla rapparina tullessaan valituksi Ison-Britannian olympiajoukkueeseen. Aikaisemmin hän oli edustanut Britanniaa vuoden 1987 maailmanmestaruuskilpailuissa. Edwards valittiin, koska muita ehdokkaita ei ollut. Hänellä ei juuri ollut rahoitusta harjoittelulleen ja hän oli kymmenisen kiloa painavampi kuin seuraavaksi painavin kilpailija – näin Edwards sijoittui viimeiseksi sekä normaali- että suurmäen kilpailuissa. Hänen kilpailemistaan haittasivat myös korkeanpaikankammo ja huurun kerääntyminen hänen laseihinsa. Kuitenkin Edwardsin rohkeus, rakastettava persoonallisuus ja menestymättömyys lämmittivät ihmisten mieltä, ja hänestä tuli vähitellen julkisuuden lemmikki. Lisäksi myöhemmällä iällä Edwards on osallistunut television puolella brittiläiseen seuranhakuohjelmaan.
Edwards harjoitteli mäkihyppyä Suomessa ja asui harjoitteluaikana mielisairaalassa säästäkseen rahaa. Edwards kertoo, että innostus mäkihyppyyn alkoi Glouchesterin hiihtokeskuksessa, kun hän oli 12-vuotias ja sai sukset ensimmäistä kertaa jalkaansa.
Brittiläinen mäkikotka on julkaissut kirjan "On the piste" (ISBN 0-233-99497-1). Hän on vuonna 1991 levyttänyt lauluosuuden yhteistyössä suomalaisten muusikoiden Irwin Goodmanin ja Jussi Halmeen kappaleeseen "Mun nimeni on Eetu". Levytys on käännösversio englanninkielellä vuonna 1988 levytetystä alkuperäisversiosta "Fly Eddie Fly"-kappaleesta. Se saavutti listasijoituksen Suomen ja Englannin singlelistoilla. Myöhemmin 2010-luvulla Edwardista kertova elokuva "Eddie the Eagle" on saanut ensi-iltansa Suomessa 1. huhtikuuta 2016. Edwardsin pääosassa siinä on Taron Egerton.
Edwards sai uransa parhaimpina aikoina mainossopimuksista isot rahat, mutta siitä huolimatta ajautui konkurssiin vuonna 1992. Myöhemmin Eddie aloitti lakitieteen opiskelut Leicesterin De Montfort -yliopistossa ja valmistui sieltä 2003. Nykyään hän asuu vaatimattomassa asunnossa Woodchesterissa Samantha-vaimonsa ja kahden tyttärensä Ottilien ja Honeyn kanssa.
Arvoteoria
Arvoteoria (arvo-oppi, arvofilosofia, aksiologia) on filosofian osa-alue, joka tutkii arvoja.
Arvosubjektivismin mukaan arvot ovat yksilöllisiä valintoja.
Arvo-objektivismin mukaan voidaan saavuttaa yksimielisyys oikeista arvoista.
Sosiologiassa arvoteoria tutkii yhteiskunnallisia arvoja. Tutkijoita ovat muun muassa Max Weber, Karl Marx, Emile Durkheim, Jürgen Habermas ja Axel Hägerström.
Muistio (ohjelma)
Muistio () on Microsoft Windowsin mukana tuleva yksinkertainen tekstieditori. Se muokkaa tiedostoja ilman tyyli- tai muita metatietoja, joten se soveltuu mm. tekstimuotoisten asetustiedostojen muokkaamiseen.
Windowsin 95, 98, ME ja 3.1-versioiden Muistioissa oli 64 kilotavun rajoitus muokattavan tekstitiedoston koolle. Muistio käyttää DOS-mallisia rivinvaihdon merkintätapoja, joten se ei ymmärrä mm. Unixin tai MacOS:n käyttämiä rivinvaihtoja.
Yksinkertaisuutensa vuoksi ohjelma yleensä avautuu nopeammin kuin monimutkaisemmat tekstinkäsittelyohjelmat.
Paikkakunta
Paikkakunnalla tarkoitetaan asuttua yhdyskuntaa, kaupunkia tai kylää, ylipäätään nimettyä taajamaa. Kielitoimiston sanakirjan mukaan käsite ”paikkakunta” viittaa varsinkin kuntaan. Lainsäädännössä käsitteellä ”paikkakunta” tarkoitetaan kuntaa hallinnollisena yksikkönä.
Tilastokeskus määrittelee ”paikkakunnan” tarkoittavan kuntaa esimerkiksi asuntojen vuokria koskevissa tilastoissa. 
Yleiskielessä paikkakunnalla ei usein tarkoiteta hallinnollista kuntaa. Kielitoimiston sanakirjan mukaan sillä tarkoitetaan varsinaisesti maaseutu- tai kaupunkikuntaa, eli kuntaa ylipäänsä.
Paikkakuntalaiseksi nimitetään paikkakunnalla asuvaa, paikkakunnan asukasta.
Michael Edwards
Michael Edwards -nimisiä henkilöitä:
Kornetti
Kornetti ( ’pikku torvi’ < "corno" ’torvi’) on vaskipuhallin, joka läheisesti muistuttaa trumpettia mutta on ulkonäöstään huolimatta läheisempää sukua käyrätorvelle.
Kornetti kehitettiin Ranskassa 1800-luvun alussa sikäläisestä postitorvesta lisäämällä siihen venttiilit. Tätä soitinta alettiin käyttää sinfoniaorkesterissa jo 1820-luvun lopulla (esimerkiksi oopperassa "Wilhelm Tell").
Kornetti oli jazzissa alkujaan suositumpi kuin trumpetti, koska sen venttiiliteknologia oli kehittyneempää.
Devanagari
Devanāgarī (, 'jumalten kaupunki') on Intiassa ja muualla Aasiassa tavattava kirjoitusjärjestelmä, joka on tyypiltään abugida. Devanagari on alueen klassisen sivistyskielen sanskritin pääasiallinen kirjoitusmerkistö, mutta sillä on kirjoitettu myös paalia. Devanagari on kehittynyt brahmi-kirjoituksesta.
Nykyisin devanagaria tai sen johdannaista käyttävät useat pohjoisintialaiset kielet. Se on myös Intian valtakielen hindin omaksuma merkistö. Marathia, kašmiria, biharia, sindhiä, nepalia ja monia muita kirjoitetaan devanagarilla yksinomaisena tai vaihtoehtoisena kirjoitusjärjestelmänä.
Devanagari on Intiassa maan perustuslain mukaan virallinen hindinkielen kirjoitusmuoto.
Devanagari on abugida-kirjaimisto, eli konsonanttimerkki sisältää jo vokaalin; esimerkiksi kirjain प lausutaan pa. Mikäli jonkun toisen vokaalin halutaan seuraavan konsonanttia, käytetään vokaalidiakriittejä, esimerkiksi pu kirjoitetaan पु. Jos kaksi tai useampi konsonantti on peräkkäin ilman välissä olevaa vokaalia, konsonanttikirjaimet yhdistetään ligatuuriksi, joka käyttäytyy kuin yksittäinen konsonanttikirjain; esimerkiksi ska kirjoitetaan स्क, joka on kirjainten स ja क ligatuuri.
Taulukoiden transkriptio seuraa ISO 15919 -standardia. Ääntämys (merkitty IPA:lla) mukailee klassista sanskritia, mutta nykyintialaisissa kielissä ääntämys voi vaihdella. Konsonanttitaulukoissa mukana oletuksena seuraavaa vokaalia ei ole merkitty. Vokaalin puuttuminen on merkitty muutoin "halantilla/viramalla" (katso erikoismerkit alempana).
Ratsumestari
Ratsumestari on ratsuväessä käytetty kapteenia vastaava sotilasarvo. Ratsumestarit saattoivat toimia ratsuväessä komppaniaa vastaavan eskadroonan päällikköinä.
Durga
Durga on eräs hindulaisuuden suosituimmista ja tunnetuimmista jumalattarista, Shivan puolison Parvatin sotaisa neitseellinen muoto. Kirjaimellisesti käännettynä nimi tarkoittaa "vaikeasti lähestyttävää", viitaten jumalattaren mahtiin jumalten suojelijana sekä Parvatin syntyperään Himalajan vuoristossa. Durga kuvataan usein kahdeksankätisenä, kahdeksassa kädessään kaikkien jumalten aseita pitäen ja tiikerillä tai leijonalla ratsastaen.
Devi-Mahatmya, Markandeya-puranan osio, kertoo Durgan syntyneen eri jumalten yhdistäessä voimansa, shaktinsa yhdeksi jumalattareksi taistelussa demonien armeijaa vastaan. Durga ja hänen raivostaan syntynyt vieläkin hurjempi jumalattaren ilmentymä, Kali, taltuttivat demonit joiden edessä miespuoliset jumalat olivat voimattomia. Suosituimpiin Durgan ikoneihin kuuluu kuva jumalattaresta kukistamassa puhvelidemoni Mahishaa (kuva tunnetaan nimellä Mahisasur tai Mahisasur-Mardini, Mahishan Surmaaja).
Hindujen syksyinen valojen juhla, Diwali symboloi etenkin Länsi-Bengalissa Durgan voittoa demoneista, sekä juhlistaa Devin eri ilmenemismuotoja. Siihen sisältyy kolmesta neljään päivään kestävä Durgan palvontaseremonia, Durga Puja. Juhlan päätteeksi valtaisat Gangesin savesta valmistetut, ylellisesti koristellut jumalattaren kuvat upotetaan takaisin jokiin jotta jumalatar voi palata takaisin perheensä luokse Himalajalle.
Lentomestari
Lentomestari on käytöstä poistettu ilmavoimien sotilasarvo, joka vastasi maavoimien sotilasmestaria. Lentomestareilla oli upseerin virkapuku.
Ilmavoimien ensimmäiseksi lentomestariksi nimitettiin 1. heinäkuuta 1925 kapitulanttivääpeli Hannes Haijala.
Nuorin lentomestareista oli hävittäjälentäjä Eero Kinnunen, joka kaatui Kronstaditin lähellä ilmatorjunta-ammuksen osumasta syksyllä 1943.
Tunnettuja lentomestareita olivat muiden muassa Mannerheim-ristin ritari Ilmari Juutilainen ja koelentäjä Urho Heiskala.
Viimeinen lentomestariksi ylennetty oli Reijo Jukonen vuonna 1952. Kaikkiaan lentomestareita oli vuosien mittaan Suomen ilmavoimissa 140. Sotilasarvon lakkauttaminen vuonna 1952 kosketti 18:aa silloin palveluksessa ollutta lentomestaria.
Vahtimestari
Vahtimestari on henkilö, joka työskentelee esimerkiksi viraston, laitoksen tai yrityksen palveluksessa ja huolehtii tehtävistä kuten postin jakelusta, monistuksesta, kulunvalvonnasta ja vierailijoiden opastuksesta.
Ammattinimikkeenä vahtimestari tarkoittaa henkilöä, joka suorittaa erilaisten tilojen vartiointia, vieraiden vastaanottoa ja järjestyksen ylläpitoa, ja joka ei ole vartija tai järjestyksenvalvoja.
Vahtimestari voi työskennellä esimerkiksi sairaalassa tai terveyskeskuksessa, jolloin hänen työtehtävänsä koostuvat pääasiassa asiakaspalvelusta (puhelimitse ja työpisteen äärellä) ja mahdollisesti myös potilaskuljetuksista eri osastojen välillä. Turvallisuudesta vastaavat yleensä vartijat. Vahtimestarille saattaa kuulua myös postitus sekä saapuvan postin jakaminen laitoksessa eri osastoille, puhelinvaihteen hoito sekä esimerkiksi toimistoteknisten laitteiden kunnossapitoon liittyvät asiat, kuten huoltotilaukset. Sairaaloissa ja terveyskeskuksissa vahtimestari ei myöskään yleensä huolehdi kiinteistön hoidosta, vaan sen hoitavat talonmiehet. Ne vahtimestarit, jotka työskentelevät muualla kuin laitoksissa saattavat huolehtia myös talonmiehen tehtävistä, sekä pintapuolisesta siisteydestä tiloissa. Kyseisiä tehtäviä hoitavasta henkilöstä voidaan joissain yhteyksissä käyttää myös nimikettä "virastomestari". Ravintoloissa toimivat "portsarit" (ransk. "portier") eli eteisvahtimestarit.
Nykyään vahtimestarin tehtäviä yhä useammissa yrityksissä hoitaa vartija, esimerkiksi sairaaloissa, hotelleissa, ja teollisuusyrityksissä vartijat ovat korvanneet vahtimestarit useissa paikoissa.
Vahtimestareita kutsutaan julkisen sektorin hallinnossa usein virastomestareiksi. Myös alan koulutusta annetaan nimellä virastomestarin ammattitutkinto. Muita nimityksiä ovat aulapalveluhenkilö tai toimistoisäntä tai -emäntä.
Rehupiikles
Rehupiikles on huumorimusiikkisävytteinen, juuriltaan jalasjärveläinen, Joose Tammelinin luoma ja luotsaama yhtye, jonka musiikille on ominaista ulkomaisten musiikkiklassikoiden muokkaaminen yhtyeen omaan maanläheiseen tyyliin sopivaksi. Kappaleiden sanoitukset kertovat eloisasti eteläpohjalaisesta elämänmenosta ja -tavoista seudun omalla murteella. Rehupiikles-nimi viittaa yhtyeen alkuaikojen The Beatles-covereihin, joiden levyttäminen silloin ei tullut kysymykseen tekijänoikeussyistä. Yhtyeen nimen "rehu" liittyy maalaisuuteen ja "piikles" on väännös eteläpohjanmaan murteella The Beatlesin nimestä. Rehupiiklesin tunnetuin kappale on ""Ylihärmä"" yhtyeen ensimmäiseltä albumilta "Noiruttu Pohojam'maa" (1995). Kappaleen pohjana on Scott McKenzien tunnetuksi tekemä ""San Francisco (Be Sure to Wear Some Flowers in Your Hair)"".
Yhtye saavutti läpimurtonsa lähinnä Etelä-Pohjanmaalla heti ensimmäisen levynsä julkaisun jälkeen ja on sen jälkeen nauttinut maakuntalaisten suosiota. Vaikka yhtyeen jäsenet ovat vuosien varrella vaihtuneet, keikkailee yhtye edelleen pääasiassa Länsi-Suomen alueella. Vuonna 2011 Rehupiikles esiintyi yhdessä Pohjat Miehet -nimisen mieskuoron kanssa.Kaikki Rehupiiklesin jäsenten nimet ovat peite- tai taiteilijanimiä. Esimerkiksi Joose Tammelinin peitenimi on Tapani Antero Mettoomäki. Tavallaan voitaisiin tulkita soittajien olevan enemmänkin hahmoja. Ensimmäisen levyn kansivihosta selviää, että kaikki yhtyeen jäsenet ovat jalasjärveläisiä, mutta nykyiseen kokoonpanoon kuuluu jäseniä myös muualta Etelä-Pohjanmaalta.
Kenraalieversti
Kenraalieversti () on esimerkiksi Neuvostoliiton ja Saksan armeijassa sekä SS:ssä käytössä ollut kenraalinarvo. Saksassa se oli korkein kenraalin arvo, jonka yläpuolella oli kuitenkin sotamarsalkan arvo. Neuvostoliitossa kenraalieversti oli kenraaliluutnanttia ylempi mutta armeijakenraalia alempi.
Suomalaisille tunnetuin kenraalieversti lienee Suomessa sodan jälkeen toimineen liittoutuneiden valvontakomission puheenjohtaja Andrei Ždanov. Toinen tunnettu Suomessa vaikuttanut kenraalieversti oli Lapissa olleiden saksalaisjoukkojen pidetty komentaja Eduard Dietl. Myös hänen seuraajansa Lothar Rendulicin sotilasarvo oli sama.
Etelä-Ossetiasta 2008 käytyjen taistelujen aikana Venäjän federaation asevoimien tiedottajana toimi pääesikunnan apulaispäällikkö, kenraalieversti Anatoli Nogovitsyn.
Kreikkalainen kulttuuri
Kreikan kulttuuri on kehittynyt tuhansien vuosien aikana, saaden alkunsa antiikin Kreikan arkaaiselta ajalta. Myöhemmin se vaikutti suuresti Rooman, Bysantin ja Ottomaanien valtakuntien kulttuuriin.
Antiikin Kreikan kulttuurilla (700 eaa. – 400 jaa.) on ollut suuri vaikutus Euroopan historiassa. Antiikin Kreikkaa kutsutaan usein länsimaisen sivistyksen kehdoksi. Bysanttilainen kulttuuri (n. 400–1453) tarkoittaa Bysantin valtakunnassa eli Itä-Roomassa kukoistanutta kulttuuria. Siinä yhtyy itämaisia ja hellenistisiä aineksia.
Antiikin kuvanveisto kuvasi ennen kaikkea alastonta ihmisvartaloa. Veistokset eivät pyrkineet yksilölliseen näköisyyteen, vaan esittivät ihannetyyppejä, kuvasivat he sitten ihmisiä tai jumalia. Varhaisia maalauksia on säilynyt lähinnä keramiikkavaaseissa.
Kreikan nykytaiteilijoista Theodoros Stamos maalasi abstraktiin ekspressionismiin luokiteltavia teoksia, joita on monien suurten museoiden kokoelmissa. Takis ja Chrysa tekivät kineettistä taidetta. Jannis Kounellis luo "arte povera"-tyylistä taidetta löytämistään esineistä.
Rakennustaide oli korkealla tasolla jo esihistoriallisella ajalla, kuten Troijan, Kreetan, Tirynsin ja Mykenen valtavat linnan- ja palatsinrauniot toiselta tuhatluvulta eaa. osoittavat. Bysantin ajan rakennustaiteen suurimmat monumentit ovat Kreikan nykyrajojen ulkopuolella, mutta esimerkiksi mosaiikkeja on myös Kreikan monissa kirkoissa.
Kreikassa on 18 Unescon maailmanperintöluettelon kohdetta:Antiikin aikana kithara ja aulos olivat yleisimmät ja arvostetuimmat soittimet.
Rebetikot olivat kreikkalaisen alamaailman lauluja, joita on verrattu amerikkalaiseen bluesiin. Suuri osa rebetiko-lauluista on tarkoitettu tanssittaviksi, ja niihin on yhdistetty erilaisia tansseja.
Vuonna 2005 Kreikka voitti Eurovision laulukilpailun Helena Paparizoun kappaleella "My number one".
Elokuvaohjaaja Mihalis Kakogiannis on ollut viidesti Oscar-ehdokkaana. Hänen tunnetuin työnsä on "Kerro minulle, Zorbas" vuodelta 1964.
Kreikan käytetyin uutismedia on televisio. Vuonna 2009 se oli pääasiallinen uutiskanava 78 prosentille kreikkalaisista. Se oli aiemmin valtion monopoli, mutta 1980-luvun loppupuolen jälkeen kaupalliset asemat ovat vieneet suuren markkinaosuuden. Radiotoiminnan sääntely on vähäistä. Päivittäin ilmestyviä sanomalehtiä ovat Eleftherotypia, Ta Nea ja Kathimerini.
Antiikin aikana kirjallisuudessa oli hallitsevana eepillinen runous, jota edusti muun muassa "Iliaan" ja "Odyseeian" kirjoittaja Homeros. Kreikkalaisen tragedian suuret nimet ovat Aiskhylos, Sofokles ja Euripides, komedian puolestaan Aristofanes.
Kreikkalaisista kirjailijoista kaksi on saanut Nobelin kirjallisuuspalkinnon: Giorgos Seferis vuonna 1963 ja Odysseas Elytis vuonna 1979.
Kreikkalainen keittiö on maantieteellisistä ja historiallisista syistä tyypillisen välimerellinen. Se käyttää perinteisesti alueen raaka-aineita: tuoreita yrttejä, oliiviöljyä, tomaatteja ja sitruunoita sekä kalaa. Kreikkalainen salaatti, "horiatiki", sisältää kasvisten lisäksi fetaa.
Radha
Radha, myös "Radhika" tai "Radharani", on hindulaisuuden jumalatar ja Krishnan rakastettu. Krishna oli Radhan ensirakkaus, mutta hänen kerrotaan olleen naimisissa toisen kanssa. Hänen aviomiehensä henkilöllisyys on kiistanalainen. Krishnan ajatellaan olevan "shaktiman", kaiken energian omistaja, ja Radhan olevan shakti, alkuperäinen korkeimman energian ilmentymä. Kuvissa Rahdha esiintyy usein Krishnan rinnalla, taikka suorastaan Krishnaan sulautuneena.
Radhan yhteyttä Krishnaan kuvataan usein kahdella tapaa: ikuisella rakkaudella ja avioliitolla. Toisaalta, Radha ei koskaan virallisesti ole ollut naimisissa Krishnan kanssa, vaikka jotkut kertomukset viittaavatkin salaisiin seremonioihin. Radhaa pidetään Lakshmin ruumiillistumana, eli Radha on Lakshmin avataar.
Krishnan seuraajat usein kunnioittavat myös Radhaa, koska hänen armollisuutensa takia he voivat edistyä hyvin Krishnan tuntemuksessaan.
Sukeltajantauti
Sukeltajantauti eli dekompressiotauti (myös "alipainetauti") on sairaus, joka ilmenee useimmiten laitesukelluksen yhteydessä. Sukellettaessa paineilmalla hengitetystä ilmasta imeytyy kudoksiin typpeä. Sukeltajan noustessa matalampaan veteen ympäröivä paine heikkenee yleisen kaasujen tilanyhtälön mukaisesti (Boylen laki) ja myös typen tilavuus kasvaa. Käytännössä typpi alkaa muodostaa tällöin kuplia (vrt. limonadipullon aukaisu), jotka laajetessaan voivat tukkia verisuonia ja jopa rikkoa niitä.
Sukeltajantauti saattaa olla hengenvaarallinen, mutta harvoin johtaa kuolemaan. Taudin oireet alkavat yleensä pian pintaantulon jälkeen mutta viimeistään kahden vuorokauden kuluttua sukelluksesta. Ensioireisiin kuuluu väsymys ja ihon kihelmöinti. Vakavampiin oireisiin kuuluvat nivelkivut, aistiharhat sekä muut hermoston toiminnan häiriöt, joiden ilmetessä on välittömästi hakeuduttava hoitoon. Ensiavuksi sopii puhtaan hapen hengittäminen ja liikkumisen välttäminen. Ainoa varsinainen hoitokeino on painekammiohoito, jossa ihminen paineistetaan uudelleen, jolloin typpikuplat pienenevät. Painetta alennetaan hitaasti kohti maan pinnalla vallitsevaa painetta, jolloin typpikuplat ehtivät poistua normaalisti hengitysilman mukana.
Sukeltajantautia ehkäistäkseen laitesukeltajan tulee nousta tietyllä rauhallisella nopeudella ja lisäksi suorittaa ns. välietappeja pintautumisen aikana. Yleinen ohje on, ettei 10 m / min nousunopeus saa ylittyä. Välietapit suunnitellaan erityisesti tähän tarkoitukseen luotua taulukkoa käyttäen.
Sukeltajantautia on tutkittu paljon, mutta edelleenkään ei kaikkia sen syntyyn vaikuttavia tekijöitä tunneta. Vuosittain muutama sukeltaja saa sukeltajantaudin, vaikka on suorittanut sukelluksen täysin ohjeiden mukaisesti. Tällöin puhutaan ns. "ansaitsemattomasta sukeltajantaudista".
Nykyään keskustellaan paljon niin sanotun PFO:n vaikutuksesta sukeltajantaudin syntyyn. PFO on sydämessä vasemman ja oikean eteisen välissä oleva reikä, joka useimmiten on pieni ja normaalielämässä merkityksetön. PFO mahdollistaa kuplien virtauksen suoraan pääverenkiertoon. Ruumiinavauksissa tällainen reikä on 17–27 prosentilla vainajista.
Vapaasukelluksessa sukeltajantaudin riskiä ei käytännössä ole tai se on hyvin pieni, ja sairastuminen on mahdollista vain ääriolosuhteissa.
Sairaalabakteeri
Sairaalabakteeri tarkoittaa kansanomaisesti mikrobia, joka aiheuttaa sairaalaympäristöstä saadun infektion eli niin sanotun sairaalainfektion. Usein sairaalabakteerilla tarkoitetaan myös bakteeria, joka on vastustuskykyinen eli resistentti joillekin antibiooteille.
Sairaalabakteerit aiheuttavat lähinnä huonokuntoisille potilaille tulehduksia. Sairaalabakteerit ovat syntyneet, kun monia potilaita on hoidettu antibiooteilla ja bakteerit ovat mutaatioiden avuilla kehittyneet vastustuskykyisiksi lääkkeille (lääkeresistenssi). Bakteerit voivat luovuttaa toisilleen myös vastustusgeenejä plasmidien avulla, tai kun toinen bakteeri on ottanut sisäänsä kuolleen bakteerin osia, tai vektorien ja virusten avulla. Sairaalabakteerit voidaan saada kuriin parantamalla hygieniaa ja eristämällä bakteerin saanut potilas muista potilaista. Turhien lääkekuurien välttäminen ehkäisee myös tällaisten kantojen syntymistä.
Tunnetuin sairaalabakteeri on MRSA, joka on vastustuskykyinen monille lääkkeille. On olemassa lääkkeitä, jotka tehoavat MRSA-bakteeriin, mutta ne eivät ole yhtä tehokkaita kuin tavalliset antibiootit. Ne ovat myös kalliita ja niillä on vaikeampia sivuvaikutuksia. Tapauksien määrä on Suomessa jatkuvasti lisääntynyt, ja niitä tilastoitiin Suomessa vuonna 2008 ennätysmäiset 1 740.
Muita resistenttejä sairaalabakteereja ovat ESBL, TRPA, VRE ja CPE
Northeastern Universityn tutkijat ovat tammikuussa 2014 julkaistun tiedon mukaan kehittäneet antibiootin, jonka he uskovat vaikuttavan tehokkaasti antibioottiresistentteihin mikrobeihin. Uusi antibiootti teiksobaktiini tehosi esimerkiksi MRSA:han mutta ei ollut haitallista nisäkkäiden kudoksille, eikä se näytä kehittävän resistenssiä. Ihmiskokeet ovat vuorossa seuraavaksi.
Vrindavan
Vrindavan (, ) on kaupunki Uttar Pradeshin osavaltiossa Pohjois-Intiassa. Seudulla sijaitsee metsä, jossa Krishnan uskotaan viettäneen lapsuutensa ja nuoruutensa, ja se on nykyisen Krishna-bhaktin tärkeimpiä keskuksia. Seudulla on runsaasti temppeleitä ja muita pyhiä paikkoja.
Termiä käytetään usein synonyyminä Vrajalle, koko 84 kroshaa eli 168 neliökilometriä kattavalle alueelle.
Bhakti
Bhakti () johdetaan juuresta "bhaj", "palvoa", ja sen mukaisesti viittaa antaumuksellisiin hindulaisuuden traditioihin. Bhakti-traditioihin lukeutuvat muun muassa Krishnan, Vishnun ja Shivan palvojat.
Antaumusta harjoitetaan muun muassa laulamalla erilaisia lauluja ja hymnejä, lausumalla mantroja ja rukouksia, kuulemalla pyhiä kirjoituksia, jotka kuvailevat antaumuksen kohdetta, tarjoamalla jumaluuden patsaalle tai kuvalle suitsukkeita, kukkia ja muita vastaavia artikkeleja, ja mietiskelemällä palvottavaa jumaluutta.
Bhakti nousi suureen suosioon hindulaisten keskuudessa keskiajalla.
Boylen laki
Boylen laki on erikoistapaus yleisestä ideaalikaasujen tilanyhtälön laista. Boylen laki on 1600-luvulla eläneen irlantilaisen Robert Boylen todistama laki.
Tämä ideaalikaasujen periaate tunnetaan Ranskassa ja Saksassa myös nimellä "Boyle-Mariotten laki".
Boylen lain mukaan lämpötilan ("T") ollessa vakio kaasun paineen ("p") ja tilavuuden (V) tulo on vakio:
Eli isotermisissä olosuhteissa paineen muutos vaikuttaa käänteisesti kaasun tilavuuteen:
Yhtälössä paineen ja tilavuuden tulolla on energian yksikkö, joule.
Olkoon tutkittava ideaalikaasu aluksi astiassa, jonka tilavuus on formula_3 ja kaasun paine formula_4. Kun siirretään kyseinen kaasumäärä 5 litran astiaan (formula_5) ja kaasun lämpötila pysyy samana, voidaan kaasun paine formula_6 ratkaista yhtälöllä:
Goswami
Goswami, usein hindujen hengelliseen johtajaan viittaava nimike, johdetaan sanoista "go" - "aistit", ja "swami" - valtias, viitaten henkilöön, joka hallitsee aistinsa henkisen harjoituksensa turvin.
Tunnettuja goswameita olivat muiden muassa Sri Chaitanya Mahaprabhun kuusi tärkeintä oppilasta, Rupa Goswami, Sanatana Goswami, Raghunath Bhatta Goswami, Gopal Bhatta Goswami, Raghunath Das Goswami ja Jiva Goswami. Nimikettä käytetään yleisesti myös Vallabhan Vaishnava-perinteessä.
Tehosekoitin
Tehosekoitin on kodinkone, jota käytetään ruoka-aineiden sekoittamiseen tai soseuttamiseen. Tehosekoitin on usein pystymallinen laite, joka koostuu astiasta, johon sekoitettavat aineet laitetaan, pohjalla olevasta sekoittavasta terästä sekä sitä pyörittävästä koneistosta. Astiassa on yleensä kansi, joka estää astian sisältöä roiskumasta koneen ollessa käynnissä. Varsinainen koneisto on yleensä erillisessä alustassa, josta sekoitusastian telineen saa irrotettua, kun sen sisältö halutaan kaataa muuhun astiaan.
Gaius Duilius
Gaius Duilius (200-luku eaa.) oli roomalainen sotapäällikkö. Vuonna 260 eaa. hän voitti meritaistelussa Karthagon laivaston Sisilian pohjoisrannikolla Mylain (Mylae) kohdalla.
Suomalainen Lääkäriseura Duodecim
Duodecim (latinaa, ), koko nimeltään Suomalainen Lääkäriseura Duodecim ry, on alkujaan lääketieteen kansantajuistamistyöhön 18. marraskuuta 1881 perustettu suomalainen järjestö. Järjestön nimi viittaa perustajajäsenten määrään; nimen keksi Werner Lindman. Perustajista tunnetuin ja seuran ensimmäinen puheenjohtaja oli Suomen hammaslääketieteen isäksi mainittu Matti Äyräpää. Seura perustettiin kehittämään lääkäreiden ammattitaitoa ja levittämään terveydenhoitovalistusta sekä parantamaan suomen kielen asemaa lääketieteessä.
Vuodesta 1885 seura on julkaissut kuukausittain ilmestyvää lääketieteellistä lehteä "Aikakauskirja Duodecimia" ja vuodesta 1889 yleistajuista "Terveydenhoitolehteä". Terveydenhoitolehden perillinen on "Kotilääkäri"-lehti, jota Duodecim ei kuitenkaan pidä oikeana jatkajana. Duodecim perusti vuonna 1984 "Hyvä Terveys" -lehden
Seura osallistuu aktiivisesti terveydenhoitojärjestelmän sisällölliseen kehittämiseen muun muassa laatimalla kansallisia Käypä hoito -suosituksia ja järjestämällä konsensuskokouksia. Duodecim pyrkii toimimaan luotettavan lääketieteellisen tiedon lähteenä myös ylläpitämällä sähköistä uutispalvelua ja verkkosivuja.
Vuonna 2012 seuraan kuuluu yli 20 000 lääkäriä ja lääketieteen opiskelijaa sekä sata jäsenyhdistystä.
Duodecim myöntää vuosittain lääketieteelliset tunnustukset Matti Äyräpään palkinnon ja Konrad ReijoWaaran palkinnon ja joka toinen vuosi nuoren tutkijan palkinnon.
Uskonopin kongregaatio
Uskonopin kongregaatio on Vatikaanissa toimiva katolisen kirkon kollegio ("Congregatio pro doctrina fidei"), jonka tehtävänä on vaalia ja vastata kirkon opin puhtaudesta. Kongregaatio perustettiin 1542 nimellä "Congregatio Romanae et universalis inquisitionis" suojelemaan kirkkoa harhaopeilta.
Joseph Ratzingerin tultua valituksi 2005 paaviksi, on kongregaation johdossa toiminut arkkipiispa William Joseph Levada. Kongregaatiolla on 25 jäsentä, jotka ovat kardinaaleja, arkkipiispoja sekä piispoja. Kongregaatio kokoontuu vuosittain täysistuntoihin.
Wigwam
Wigwam, myös vigvami tai intiaanimaja, on kupolimainen maja, jota käyttivät yleensä Pohjois-Amerikan puolipaimentolaiset intiaanit, jotka asuivat Yhdysvaltain koillisosissa. Wickiup (tai wikiup) on wigwamille sukua oleva kupolimainen rakennelma lähinnä alueen lounais- ja länsiosissa.
Wigwamit rakennettiin usein kaarevista puupaaluista, jotka peitettiin kattomateriaalilla, esimerkiksi ruoholla, harjaksilla, kaarnalla, matoilla, kaisloilla, ruo'oilla tai kankaalla.
Wigwamit ovat yleensä, mutta eivät aina, tilapäisiä asumuksia. Niiden rakentaminen on yleensä hitaampaa, kuin tiipiin rakentaminen. Tiipiitä tekivät lähinnä tasankointiaanit.
Sähkömagnetismi
Sähkömagnetismi on fysiikan ala, joka käsittelee sähköisiä ja magneettisia ilmiöitä sekä niiden välisiä riippuvuuksia. Klassisen sähkömagnetismin pohjan loi James Clerk Maxwell. Maxwellin yhtälöiden mukaan sähkömagneettisessa kentässä muuttuva magneettikenttä luo muuttuvan sähkökentän, joka vastaavasti synnyttää muuttuvan magneettikentän. Tuloksena on etenevä sähkömagneettisen säteilyn aaltoliike.
Rabat
Rabat () on Marokon pääkaupunki. Vuonna 2014 siellä oli noin 578 000 asukasta, ja se oli Marokon kuudenneksi suurin kaupunki.
Rabat sijaitsee Atlantin valtameren rannalla, Bou Regreg -wadin suulla vastapäätä Salén kaupunkia. Kaupungin pohjoisosassa on 1600-luvulla rakennettu Oudaïan linnoitus, jossa on Almohadien aikainen portti, andalusialaistyyppinen puutarha ja museoksi muutettu koraanikoulu. Jokisuu on madaltunut sedimentin kertymisen myötä, eikä kaupungilla ole enää merkitystä satamakaupunkina.
Elokuu on kuumin kuukausi, tammikuu kylmin.
Alueen historia alkaa Salén puolelta, missä oli antiikin roomalaisten siirtokunta. Varsinaisen Rabatin perusti Almohadien dynastian ensimmäinen kalifi Abd al-Mu'min tukikohdaksi Espanjan valloitusretkilleen. Abu Yusuf Ya'qub al-Mansur antoi kaupungille nimen Ribāṭ al-Fatḥ, rakennutti kaupungin muurin ja aloitti valtavan moskeijan rakennustyöt. Moskeijasta on jäljellä kesken jäänyt minareetti, jota kutsutaan Hassanin torniksi.
Ennen Marokon itsenäistymistä 1956 Rabat oli Ranskan Marokon protektoraatin pääkaupunki.
Rabatissa sijaitsee Marokon kuninkaan Muhammad VI:n kuninkaallinen palatsi ja entisten kuninkaiden mausoleumit.
Rabat liitettiin historiaan ja kulttuuriin liittyvin perustein vuonna 2012 Unescon maailmanperintöluetteloon.
Kaupunkia palvelee Rabat–Salén lentoasema ja kaksi rautatieasemaa. Raitiovaunulinjasto valmistui vuonna 2011.
Kaupungissa toimii Mohammed V:n yliopisto ja ESSEC Business School.
Rabatissa toimii kaksi pääsarjan jalkapalloseuraa, Association Sportive des Forces Armées Royales (AS.FAR) ja FUS de Rabat.
A Perfect Circle
A Perfect Circle (usein myös APC) on kitaristi Billy Howerdelin perustama yhdysvaltalainen rock-yhtye. Howerdel on toiminut kitarateknikkona mm. yhtyeille Nine Inch Nails, The Smashing Pumpkins, Fishbone, Guns N' Roses sekä Tool. Laulaja-sanoittaja Maynard James Keenan on tunnettu poliittisesti kantaa ottavista sanoituksistaan.
Yhtye sai alkunsa, kun Howerdel soitti tekemäänsä musiikkia ystävälleen, Tool-yhtyeen laulajalle Maynard James Keenanille. Tämä tarjosi itseään laulajaksi, jos Howerdel perustaisi yhtyeen. Alkujaan Howerdel oli empivä tarjoukselle, koska halusi naissolistin, mutta lopulta yhtye perustettiin.
Vuonna 2000 yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa "Mer De Noms". Levyn jälkeen Paz Lenchantin ja Troy van Leeuwen jättivät yhtyeen. Lenchantin liittyi Billy Corganin Zwan-yhtyeeseen, ja aikaisemmin myös Failure-nimisessä yhtyeessä soittanut Troy van Leeuwen siirtyi Queens of the Stone Agen riveihin. Lenchantin kuitenkin soitti vuonna 2004 ilmestyneellä "eMOTIVe"-levyllä pianoa ja jousisoittimia.
"Thirteenth Step" -albumi julkaistiin vuonna 2003.
Vuonna 2004 julkaistun "eMOTIVe"-albumin jälkeen A Perfect Circle siirtyi tauolle jäsenten keskittyessä muihin projekteihin: laulaja Maynard James Keenan työsti Tool-yhtyeen kanssa albumia ja Jeordie White (Twiggy Ramirez, Marilyn Mansonin basisti) toimii nykyisin Nine Inch Nailsin kiertuebasistina.
Keenan kertoi ranskalaisen "Rock Hard" -lehden haastattelussa APC:n lopettamisesta. Toukokuussa 2006 MTV:n haastattelussa myös Howerdel kertoi yhtyeen olevan lähes lopettamispisteessä.
A Perfect Circlen kappale "Judith" löytyy Neversoftin konsolipelisarjan Guitar Heron viidennestä osasta.
MP-40
MP-40 (Maschinenpistole 40) on saksalainen toisen maailmansodan aikainen toimintamekanismiltaan massasulkuinen, avoimelta lukolta sarjatulta ampuva ja 9×19 mm Parabellum (Luger) -kaliiperinen konepistooli. Se suunniteltiin pääasiallisesti ryhmänjohtajien, vaunu- ja kuljetusmiehistöjen sekä laskuvarjojääkärien käytettäväksi. Wehrmacht otti aseen käyttöön vuonna 1940, ja sodan loppuun mennessä niitä oli valmistettu 1,2 miljoonaa kappaletta.
MP-40 oli sodanaikainen versio MP-38:sta, ja se oli rakenteeltaan edeltäjäänsä yksinkertaisempi soveltuen näin paremmin sodanaikaiseen massatuotantoon. Lukkokehys valmistettiin aiemman koneistamisen sijaan puristamalla teräslevystä.
Asetta kutsutaan usein virheellisesti nimellä ”Schmeisser”, mutta asetta ei kuitenkaan suunnitellut tunnettu Hugo Schmeisser vaan Erma-yhtiön insinööri Heinrich Vollmer.
Wehrmachtin aseistuksesta vastannut "Heereswaffenamt" (HWA) totesi 1930-luvun puolivälissä panssariajoneuvojen miehistöjen ja laskuvarjojoukkojen tarvitsevan kompaktia konepistoolia. "Erfurter Maschinenfabrik Gmbh" (Erma) aloitti HWA:n hankintaerittelyä vastaavan aseen kehittelyn saman yhtiön "Erma MP-36" -prototyypin pohjalta. MP-36 oli metallisella taittotukilla ja aseen alle kiinnittyvällä lippaalla varustettu versio puutukkisesta Erma EMP:stä. Aseen lipaskuilu sijaitsi aseen vasemmassa kyljessä Schmeisser MP18- ja MP28-konepistoolien mallin mukaisesti. MP-36 oli kerta- ja sarjatulta ampuva. Edellisen pohjalta muutamassa kuukaudessa kehitetty, rakenteeltaan yksinkertaistettu MP-38, ampui sen sijaan vain sarjatulta. MP-38:n sarjatuotanto alkoi vuoden 1938 kesällä, ensin Erman, myöhemmin myös C.G. Haenelin tehtaalla.
Kaksi vuotta myöhemmin MP-38:n korvasi valmistusteknisesti yksinkertaistettu MP-40. Merkittävä osa aiemmalle mallille tyypillisistä koneistetuista osista valmistettiin nyt teräslevystä prässäämällä, näkyvimpänä osana aseen runko. Suunnilleen neljä vuotta kestäneen valmistuksen aikana MP-40:n osia edelleen yksinkertaistettiin, sekä kustannusten säästämiseksi että valmistuksen nopeuttamiseksi.
Vuonna 1941 Haenel alkoi valmistaa Hugo Schmeisserin suunnittelemaa MP41 -mallia. Siinä MP-40:n alarunko ja taittotukki oli vaihdettu MP28/II:n laukaisukoneistoon ja puutukkiin.
Ylivääpeli
Ylivääpeli (lyhenne yliv.) on Suomen puolustusvoimien maa- ja ilmavoimien aliupseerien sotilasarvo. Myös Rajavartiolaitoksessa on käytössä ylivääpelin sotilasarvo. Merivoimissa vastaava arvo on ylipursimies.
Ylivääpelin arvo sijoittuu vääpelin ja sotilasmestarin arvojen väliin.
Ylivääpelin arvomerkissä on yksi paksu ja yksi ohut kaluunakulma.
Pääesikunta ilmoitti 28. joulukuuta 2006 perustavansa aliupseeriston vuoden 2007 alusta. Uudistuksen yhteydessä palautettiin käyttöön ylivääpelin sotilasarvo.
Ylivääpelit toimivat esimerkiksi joukkoyksikön toimistoupseerin tehtävissä ja kouluttajina sotilasopetuslaitoksissa.
Reserviläinen, joka on koulutettu ja sijoitettu sodan ajan puolustusvoimien ylimpiin aliupseerin tehtäviin (esimerkiksi perusyksikön vääpeli, aluetoimiston vanhemman toimistoaliupseerin tehtävä), voidaan ylentää ylivääpeliksi.
Butaritari
Butaritari on 10 saaresta koostuva atolli Tyynellä valtamerellä. Se kuuluu Kiribatille.
Aiemmin Butaritari tunnettiin nimellä Makin. Nykyään se on kuitenkin erään Butaritarin lähellä sijaitsevan pienemmän atollin nimi. Makin tunnettiin aiemmin nimellä "Makin Meang" tai "Pieni Makin".
Butaritarin pinta-ala on 13,6 neliökilometriä ja asukasluku oli noin 3 200 vuonna 2015. Atollin suurin kylä on noin 2 000 asukkaan Butaritari, joka on myös Kiribatin suurin asutuskeskus Tarawan ulkopuolella
Butaritari sijaitsee pohjoisilla Gilbertsaarilla 100 kilometriä Tarawasta luoteeseen. Atollilla on pituutta idästä länteen miltei 30 kilometriä. Saarella on lentokenttä , ja lisäksi sinne pääsee laivalla Betiolta tai Tarawalta. Kuuluisa kirjailija Robert Louis Stevenson eli saarella hetken 1800-luvun lopulla.
Japanilaiset miehittivät Butaritarin ja Makinin toisessa maailmansodassa 9. joulukuuta 1941.
Makin
Makin on Kiribatille kuuluva atolli Tyynellämerellä. Se tunnettiin aiemmin nimellä "Makin Meang" tai "Pieni Makin", koska lähistöllä sijaitsevaa Butaritaria kutsuttiin Makiniksi. Makin koostuu vain viidestä saaresta ja niiden pinta-ala yhteensä on 7,9 neliökilometriä. Asukasluku saarilla oli 1 990 vuonna 2015.
Sandhi
Sandhi (sanskritia; devanagari: संधि; IAST: "saṃdhi", yhteen laittaminen, yhdistäminen, synteesi) on yleisnimitys morfeemirajoilla tapahtuville äänneilmiöille. Esimerkkejä sandhi-ilmiöistä ovat äänteiden yhteensulautuminen sanarajoilla sekä äänteiden muuntuminen ympäröivien äänteiden vaikutuksesta tai vierekkäisten sanojen kieliopillisen funktion takia. Sandhi-ilmiöitä on erityisen paljon sanskritissa, jonka eräästä sanasta nimi ilmiöille on saatu, mutta vastaavia ilmiöitä esiintyy useimmissa maailman kielissä.
"Sisäiseksi sandhiksi" kutsutaan äänteenmuutoksia morfeemirajoilla, kuten n-äänteen sulautuminen m:ksi sanassa "soitanpa" ("soitan" + "pa", ääntyy "soitampa"), joskin tällaisessa tapauksessa puhutaan yleensä yksinkertaisesti "assimilaatiosta".
"Ulkoiseksi sandhiksi" kutsutaan muutoksia sanarajoilla, kuten sanaparissa "viikon päästä" (ääntyy "viikom päästä") tai "ota se" (ääntyy "otasse"). Ulkoiset sandhi-ilmiöt voivat morfologisoitua, jolloin ne pätevät vain tietyissä morfologisissa ja syntaktisissa ympäristöissä. Ajan kuluessa sandhi-ilmiöt voivat muuttua konsonanttimutaatioiksi.
Useimmissa tonaalisissa kielissä on "toonisandhi", jolloin sanojen toonit mukautuvat toisiinsa. Esimerkiksi mandariinikiinassa on neljä toonia: korkea monotooni, nouseva tooni, laskeva-nouseva tooni ja laskeva tooni. Yleisessä tervehdyksessä "ní hǎo" molemmissa sanoissa olisi normaalisti laskeva-nouseva tooni. Tämä on kuitenkin käytännössä vaikea ääntää, joten "nǐ"-sanan tooni muuntuu muotoon "ní".
Alokas
Alokas on Suomen puolustusvoimissa ja Rajavartiolaitoksessa nimitys, jota käytetään sellaisesta sotamiehen arvoisesta varusmiehestä, joka ei ole vielä vannonut sotilasvalaa tai antanut sotilasvakuutusta; sotilasarvoksi "alokasta" ei lueta. Kun vala on vannottu tai vakuutus annettu, alokas nimitetään (ei siis ylennetä) jääkäriksi, tykkimieheksi tai vastaavaksi. Ennen valan vannomista ja nimitystä, alokkaan tulee osoittaa eri sotilastaitojen (esim. henkilökohtaisen ja ryhmätason aseiden, kuten telamiinan ja kertasingon, käsittely; ensiapu; vartiomiehenä toimiminen) osaamisesta sotilaan perustutkinnossa. Tutkintoon saattaa liittyä valamarssi.
Semanttisesti suomen "alokas" viittaa varusmiespalveluksen aloittamiseen kuten myös sen vastine ruotsin kielessä, "nybörjare". Eräissä muissa kielissä samassa yhteydessä viitataan palvelukseen ottamiseen, rekrytointiin kuten termeillä "Rekrut" saksassa ja "recruit" englannissa.
Sotilasslangin sanakirja (1984) tuntee 86 synonyymia termille alokas.
Alokasaikaa nimitetään nykyään virallisesti "peruskoulutuskaudeksi" eli niin sanotuksi P-kaudeksi. Vala vannotaan useimmiten P-kauden 6. viikolla.
Pukapuka
Pukapuka on atolli Tyynellämerellä. Se kuuluu Cookinsaariin ja on sen asutetuista atolleista sijainniltaan syrjäisimpiä. Pinta-alaa saarella on 1,3 km² ja asukkaita oli 425 vuoden 2016 väestönlaskennassa..
Pukapukan saaren ovat asuttaneet noin 2 000 vuotta sitten Samoalta ja Tongalta tulleet merenkävijät. Perimätiedon mukaan asukkaat tulivat joko länteen suuntautuneiden matkojen aikana, tai toisten tietojen mukaan saarella oli jo asukkaita sen kohotessa vedestä. Perimätiedossa tunnetaan myös tarina noin 400 vuotta sitten saarelle iskeytyneestä hyökyaallosta, joka jätti henkiin vain 15 miestä ja kaksi naista. Ensimmäinen eurooppalainen saarella oli espanjalainen Álvaro de Mendaña de Neira, joka tuli Perusta vuonna 1595 ja nimesi saaren San Bernandoksi. Seuraavat eurooppalaiset olivat brittejä, ja he kävivät saaren lähettyvillä 150 vuotta espanjalaisten jälkeen. Nousuveden takia he eivät kuitenkaan nousseet maihin saarelle. Pukapukan syrjäisen sijainnin vuoksi kristinusko saapui paikalle myöhemmin kuin muille Cookinsaarille. Ensimmäiset lähetyssaarnaajat tulivat vuonna 1857, mutta saarten asukkaiden käännyttäminen tapahtui nopeasti. Heidän jälkeensä tulivat orjakauppiaat, jotka veivät noin 150 saaren silloisista 450 asukkaasta orjuuteen Peruun. Vuonna 1924 saarelle asettui kirjailija Robert Dean Frisbie, jonka maantieteellisiin kuvauksiin saaren nykyisetkin kartat perustuvat. Pukapukan syrjäisyys väheni lentokentän rakentamisen myötä vuonna 1994 ja puhelimien tulon myötä vuonna 1999. Vuonna 2005 sykloni teki pahaa tuhoa saarella, ja vain 10 taloa säilyi ehjänä. Tuhoutuneisiin rakennuksiin kuuluivat saaren koulu ja osa sairaalaa. Myös saaren taroviljelmät tuhoutuivat.
Pukapuka koostuu kolmesta suuremmasta luodosta ja muutamasta pienemmästä. Pohjoisinta "Wale"-nimistä luotoa kutsutaan myös pelkästään Pukapukaksi. Luodolla sijaitsee saaren ainoa rantautumispaikka. Walella on kolme kylää; Ngake, Roto ja Yato. Eteläisin luoto on nimeltään Motu Ko ja sillä sijaitsee saaren pieni lentokenttä. Motu Kosta ja Walesta nähtynä keskellä sijaitsee Motu Kotowan luoto. Siitä länteen sijaitsee pieni Tokan hiekkasärkkä.
Kulttuuriltaan Pukapuka on lähempänä Samoaa kuin muita Cookinsaaria. Samoalaiset tavat, kuten esimerkiksi kriketin "kilikiti"-nimellä tunnettu muoto ovat saarella yleisiä. Saarella puhuttu pukapukan kieli on läheistä sukua samoalle. Eristäytyneisyyden vuoksi perinteet ovat säilyneet monia muita paikkoja paremmin. Paikallisia tapoja voidaan pitää erityisen liberaaleina esimerkiksi ihmissuhteiden taholla. Saaren asukkaat elävät kalastuksella ja maanviljelyllä. Tärkeimpiä viljeltäviä kasveja ovat taro, kookospähkinä, banaani ja papaija. Suurin osa sadosta käytetään saarella, mutta osa viedään esimerkiksi Rarotongaan.
Puka-Puka
Puka-Puka on kuudesta saaresta koostuva atolli Ranskan Polynesiassa. Se kuuluu Tuamotu-saariin, ja muodostaa oman kuntansa. Saarista yksi on asuttu.
Puka-Pukan saaret ovat kuivia korallisaaria. Puka-Puka oli alun perin asumaton, mutta sittemmin Tahitilta on muuttanut sinne väestöä. Vuonna 2017 Puka-Pukan asukasluku oli 163. Atollin ainoa kylä on sen pääsaaren länsirannikolla sijaitseva Teonemahina, jossa on noin 110 asukasta. Vuonna 1996 taifuuni tuhosi kylän, mutta se rakennettiin uudelleen ranskalaisten avustuksella.
Ennen saaren vakituista asuttamista siellä kävivät toisinaan Fakahinan saaren asukkaat.
Puka-Puka oli ensimmäinen Tuamotun atolleista, jonka Fernão de Magalhães löysi vuonna 1521.
Puka-Pukalla ei ole satamaa eikä lentokenttää. Sinne on mahdollista päästä ainoastaan pienellä veneellä tyynellä säällä. Puka-Puka on sijainniltaan Tuamotun atolleista syrjäisin.
Rationaalisen valinnan teoria
Rationaalisen valinnan teoria eli niin kutsuttu taloustieteellinen politiikan teoria kehittyi poliittisen sosiologian rinnalle taloustieteestä.
Englantilainen taloustieteilijä Anthony Downs pyrki ensimmäisenä soveltamaan taloustieteen lähtökohtia politiikan tutkimukseen ja esitteli politiikkaan ajatuksen, että politiikka on taloudellista vaihtoa muistuttava tapahtuma - Downsin ajatusta voidaan havainnollistaa politiikan ja taloustieteen ”perusyksiköillä”, jolloin yksi ääni vastaa yhtä euroa.
Rationaalisen valinnan teoria on konfliktiteoria, eli teoria painottaa ryhmien ristiriitaisia intressejä eikä ole niinkään kiinnostunut yhteiskunnan yhtenäisyyttä ylläpitävistä mekanismeista. Rationaalisen valinnan teoria voidaan myös laskea behavioraaliseen politiikan tutkimukseen, sillä rationaalisen valinnan teoreetikot tekevät ennakko-oletuksia ihmisen asenteista ja tavoitteista ja pyrkivät niistä loogisesti muodostamaan yleisen teorian.
Rationaalisen valinnan teorian historialliset juuret ovat englantilaisen filosofin Jeremy Benthamin ajattelussa. Bentham esitti, että ihminen toimii rationaalisesti pyrkiessään päämääriinsä. Yksilöiden tavallisesti tärkeimmät päämäärät ovat valta, status ja taloudelliset hyödykkeet, joita tavoitellessaan yksilöä eivät ohjaa hänen sisäistämänsä arvot vaan häneen ulkopuolelta mahdollisesti kohdistuvat negatiiviset sanktiot. Poliittisten toimijoiden rationaalisen itsekkyyden vuoksi yhteiskunta tulisi Benthamin mielestä järjestää tavalla, joka estää yksilöitä liiaksi sortamasta ja alistamasta muita ihmisiä.
Buddy Miles
Buddy Miles (alkuperäinen nimi George Miles, 5. syyskuuta 1947 Omaha, Nebraska – 26. helmikuuta 2008 Austin, Texas) oli yhdysvaltalainen rock- ja R&B-rumpali, joka muistetaan parhaiten yhteistyöstään Jimi Hendrixin kanssa.
Buddy Milesin soittotyyli on helposti tunnistettavissa. Useimmiten hän soitti vain peruskomppia läpi koko kappaleen musiikkityylistä riippumatta. Milesin kompissa keskeistä oli tietynlainen terävyys. Esimerkiksi virveli oli hänellä säädetty erittäin kireälle, ja virveliniskut olivat teräviä. Milesin tavoitteena oli mitä ilmeisimmin luoda yksinkertaisen kompin avulla intensiivinen rytmi.
Buddy Miles sai ensi kertaa mainetta valkoisen blueskitaristi Michael Bloomfieldin johtaman Electric Flag -yhtyeen rumpalina vuosina 1966–1967. Myöhemmin Miles johti omaa The Buddy Miles Express -yhtyettään, jonka tekemän levyn tuottajana toimi Jimi Hendrix. Vuoden 1969 lopulla Hendrix ja Miles muodostivat basisti Billy Coxin kanssa Band of Gypsys -nimisen orkesterin, jonka ohjelmistoon kuului sekä Milesin että Hendrixin säveltämiä kappaleita. Milesin kuuluisin sävellys on ehkä "Them Changes", jonka sekä The Buddy Miles Express että Band of Gypsys versioivat.
Funkia ja rockia fuusioinut Band of Gypsys toimi vain muutaman kuukauden. Eri lähteet kertovat ristiriitaisia tietoja siitä, saiko Hendrix tarpeekseen Milesista vai päinvastoin. Band of Gypsys ehti kuitenkin konsertoida uutena vuonna 1970 New Yorkissa Fillmore East -konserttitalossa. Näistä konserteista on koostettu kaksi live-levyä, "Band of Gypsys" (1970) ja "Live at the Fillmore East" (1999).
Band of Gypsys teki lyhyestä urastaan huolimatta suuren vaikutuksen myöhempiin funk-muusikoihin. Milesin soittoa kuullaan myös muutamilla Hendrixin viimeisen studioalbumin "First Rays of the New Rising Sunin" kappaleilla.
Vuonna 1972 Miles teki yhteisen levyn toisen kitaravirtuoosin, Carlos Santanan, kanssa. Miles jatkoi soolouraansa matalalla profiililla vieraillen myös Pori Jazzissa 1990-luvun lopulla.
Sakari Toiviainen
Matti Sakari Toiviainen (s. 25. lokakuuta 1946 Kajaani) on suomalainen elokuvantutkija, toimittaja ja tietokirjailija. Sakari Toiviainen työskenteli pitkään Kansallisessa audiovisuaalisessa arkistossa, josta hän jäi eläkkeelle vuonna 2009. Hän tekee toimittajan ja kirjailijan töitä ja on julkaissut useita tietokirjoja.
Suomen tietokirjailijat myönsi vuonna 2006 Toiviaiselle 5 000 euron suuruisen Tietokirjailijapalkinnon laajasta ja ansiokkaasta tietoteostuotannosta.
Henry Bacon
George Henry Aslak Bacon (s. 4. joulukuuta 1957 Helsinki) on suomalainen elokuva- ja televisiotutkimuksen professori Helsingin yliopistossa vuodesta 2004.
Bacon kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1970. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi sekä lisensiaatiksi vuonna 1990 ja väitteli filosofian tohtoriksi teatteritieteestä vuonna 1994 Helsingin yliopistossa.
Vuosina 1990–2004 Bacon oli sivutoiminen tuntiopettaja Helsingin yliopistossa. Vuonna 1994 hän oli tv- ja elokuvatutkimuksen määräaikainen yliassistentti ja vuosina 1995–1998 määräaikainen apulaisprofessori Oulun yliopiston taideaineiden ja antropologian laitoksella. Vuosina 1999–2003 Bacon työskenteli Suomen elokuva-arkistossa tutkijana ja 2003–2004 projektipäällikkönä.
Baconin tutkimuksellisia kiinnostuksen kohteita ovat elokuvan luonne taiteellisen ilmaisun välineenä, taiteiden väliset suhteet sekä taiteiden rooli maailman hahmottamisessa. Hän on luennoinut oopperasta Sibelius-Akatemiassa ja Helsingin yliopistossa ja työskennellyt myös vapaana toimittajana.
Bacon oli Suomen elokuvatutkimuksen seuran hallituksen jäsen ja varapuheenjohtaja vuosina 1992–2002 sekä puheenjohtaja vuosina 2003–2005. Vuonna 2006 Bacon sai tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon teoksestaan "Seitsemäs taide – elokuva ja muut taiteet". Vuonna 2007 hän sai Suomen Leijonan I luokan ritarimerkin. Hän on Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2008.
Baconin isä on brittiläissyntyinen englannin kielen lehtori Walter Bacon ja äiti hammaslääkäri Arja Aromaa.
Uusi Etelä-Wales
Uusi Etelä-Wales () on Australian vanhin osavaltio. Se sijaitsee Australian mantereen kaakkoisosassa, ja sen pääkaupunki on Sydney, joka on väkiluvultaan koko Australian suurin kaupunki. Uuden Etelä-Walesin pinta-ala on 809 444 km² ja väkiluku oli 7 480 228 vuoden 2016 väestönlaskennassa. Osavaltio ympäröi sen kaakkoiskulmassa olevaa Australian pääkaupunkiterritoriota.
Uusi Etelä-Wales on Australian osavaltio, mikä tarkoittaa että sillä on oma itsenäinen hallinto ja lainsäädäntö. Osavaltion lait eivät saa olla ristiriidassa liittovaltion lakien kanssa. Kuningattaren seremoniallista valtaa osavaltiossa pitää kuvernööri. Osavaltion päämies on hallituksen pääministeri. Uudella Etelä-Walesilla on 12 edustajaa Australian parlamentin ylähuoneessa ja 48 edustajaa alahuoneessa.
Uudella Etelä-Walesilla on kaksikamarinen parlamentti, jonka ylähuoneessa on 42 paikkaa ja alahuoneessa 93 paikkaa. Parlamentin jäsenet valitaan vaaleilla neljän vuoden välein, joita varten osavaltio on jaettu 93 vaalipiirin. Alahuoneen jäsenet valitaan yksi kustakin vaalipiiristä, mutta ylähuoneen jäsenille on vain yksi koko osavaltion käsittävä vaalipiiri. Vaalit voittaneen puolueen puheenjohtajasta tulee pääministeri ja hän kokoaa hallituksen ja valitsee ministerit. Osavaltion toimeenpanovalta on kuvernöörillä, joka allekirjoittaa osavaltion lait ja muut viralliset asiakirja sekä edustaa osavaltiota ulospäin.
Osavaltion tuomiovalta on tuomioistuimilla. Niitä ovat alimmalla tasolla paikallisoikeudet (engl. "Local Courts"), joita ylempänä ovat käräjäoikeudet (engl. "District Courts"). Osavaltion korkein tuomioistuin on Korkein oikeus (engl. "Supreme Court"). Osavaltion hallinnolla on myös useita alaoikeuslaitoksia, jotka ovat erikoistuneet omiin rikosnimikkeisiinsä.
Paikallishallinnosta vastaavat paikallishallintoalueet, joita on osavaltiossa 152. Alueet vastaavat kuntia ja niiden vastuulla ovat muun muassa kunnallistekniikka, kaavoitus ja jätehuolto.