hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Lockheed Constellation
Lockheed Constellation on nelimoottorinen Lockheedin valmistama matkustajalentokone. Siviili- ja sotilasversioita valmistettiin vuosina 1943-1958 kaikkiaan 856 kappaletta.
Kuningaskondori
Kuningaskondori ("Sarcoramphus papa") on kondorien heimoon kuuluva melko suuri petolintu.
Kuningaskondorin pituus on 75 cm. Sen siipien kärkiväli on noin 2,1 metriä. Höyhenpuku on kirkkaanvärinen, ja päässä on eri värejä ja uurteista paljasta ihoa.
Kuningaskondoria tavataan Keski-Meksikosta Argentiinan pohjoisosiin ulottuvalla alueella. Etelä-Amerikassa kuningaskondori elää Andien itäpuolella lukuun ottamatta Länsi-Ecuadoria, Luoteis-Kolumbiaa ja Luoteis-Venezuelaa. Laji on melko yleinen, mutta sitä näkee harvoin, koska linnut lentävät usein korkealla metsien yllä. Kuningaskondorit kerääntyvät harvoin parviin, mikä on kondorien keskuudessa harvinaista.
Kuningaskondorit elävät trooppisissa alankosademetsissä ja metsätasangoilla alle 1 200 metrin korkeudessa.
Kuningaskondorit syövät monia erilaisia raatoja ja jokien rannoille ajautuneita kuolleita kaloja. Niiden hyvä hajuaisti (kalkkunakondorien rinnalla kiistatta kondorien paras) auttaa niitä löytämään pienikokoisenkin saaliin, ja suuren nokan avulla se voi hyödyntää raatoja.
Kuningaskondorit tulevat sukukypsiksi 4–5 vuoden iässä. Ne esittävät monimutkaisen soitimensa ja munivat puunkoloon yhden valkoisen munan, jota molemmat vanhemmat hautovat 32–38 päivää. Poikaset viipyvät pesässä 10–25 viikkoa. Kuningaskondori on yksiavioinen.
Vili &amp; Bill
Vili ja Bill (Boule & Bill) on belgialainen sarjakuva, jonka Jean Roba ja Maurice Rosy kehittivät vuonna 1959. Roban apulainen Laurent Verron alkoi piirtää sarjakuvaa 2003. Ensimmäistä kertaa sarjakuva ilmestyi 24. joulukuuta 1959 belgialaisessa "Spirou"-lehdessä. Tarina oli sijoitettu neljälle sivulle, mutta sai heti hyvän vastaanoton. Seuraavien 20 vuoden aikana sarjakuva oli lehden menestyksekkäimpiä.
Suomessa sarjakuva julkaistiin 70-luvulla Ruutu- ja Non Stop -lehtien takakansissa. Piirrossarja 80-luvulla Puoli kuusi -lastenohjelmassa. 1990-luvulla Koululainen-lehdessä nimellä Teemu ja Tassu.
Vili on hyvän mielikuvituksen omaava sympaattinen 7-vuotias pikkupoika, joka elää Belgiassa vanhempiensa, koiransa Billin ja kilpikonnansa Carolinen kanssa. Vilillä ja Billillä on paljon yhteistä, ja he ovatkin ylimmät ystävykset.
Vili & Bill -elokuva perustuu Roban kulttisarjakuvaan Boule & Bill, jota on myyty maailmalla yli 25 miljoonaa albumia. Sarjakuvan filmatisointi nousi kirkkaasti katsojatilastojen ykköseksi ilmestyessään Ranskassa elokuvateattereihin.
Suomen elokuvateattereihin Vili & Bill -elokuvan levittää Snapper Films Oy 1. marraskuuta 2013 alkaen. Juha Wuolijoen ohjaamassa suomenkielisessä versiossa ääninäyttelijöinä toimivat esimerkiksi Pihla Viitala, Kari Ketonen, Iina Kuustonen, Sampo Sarkola, Pekka Strang ja Pirkka-Pekka Petelius. Vilin roolissa debytoi Luka Haikonen.
Michael Badalucco
Michael Badalucco (s. 20. joulukuuta 1954) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan varsinkin Jimmy Berlutin roolista televisiosarjassa "Oikeus ja kohtuus".
Badalucco voitti parhaan miessivuosan Emmy-palkinnon vuonna 1999.
Badalucco on esiintynyt myös useissa elokuvissa, joiden joukossa ovat "Summer of Sam" (1999) ja "Gourmet Club" (Suomi 2004).
EROEI
EROEI () on energiantuotannon hyötysuhdetta kuvaava suhdeluku. Se on primäärienergialähteestä saatavan sekundäärienergian ja tähän tuotantoon käytetyn energian suhde. EROEI luku 1 on siten ehdoton energiantuotannon kannattavuusraja, sillä silloin energian tuotantoon kuluu energiaa saman verran kuin siitä saadaan. Mitä suurempi suhdeluku on, sitä parempi hyötysuhde.
Vaikka EROEI-luku on periaatteessa yksiselitteinen, on ongelmana sen määrittely eli mikä lasketaan energiantuotantoon kuuluvaksi. Se ei myöskään ota kantaa sekundäärienergian käytettävyyteen.
Kirjallisuudessa eri energialähteiden EROEI-arvoiksi on esitetty seuraavaa.
EROEI ja nettoenergia mittaavat energialähteen samaa ominaisuutta. Nettoenergia on primäärienergialähteestä saatavan sekundäärienergian ja tähän tuotantoon käytetyn energian erotus. Nettoenergia on tietty energiamäärä, EROEI on taas suhdeluku. Niiden välinen laskennallinen yhteys on seuraava:
toisin sanoen
Hyppyantilooppi
Hyppyantilooppi ("Antidorcas marsupialis") on keskikokoinen antilooppi. Se on myös Etelä-Afrikan kansalliseläin ja suosittua riistaa.
Sen pää on vaalea ja siinä kulkee kapea tummanruskea juova sieraimista silmien kautta ohimolle saakka. Hännän tyvellä on suurehko valkea peräpeili. Hyppyantilooppi painaa 25–45 kg ja sen ruumis on 125–150 cm:n pituinen. Sen säkäkorkeus on 73–90 cm ja hännällä on pituutta 25–32 cm. Kummallakin sukupuolella on sarvet.
Hyppyantilooppeja oli aiemmin Etelä-Angolasta Kapkaupunkiin Afrikan mantereen länsipuolella. Nykyään lajia tavataan Lounais-Angolassa, miltei koko Namibiassa ja Botswanassa sekä pienellä alueella Etelä-Afrikan tasavallan luoteisosassa. Hyppyantiloopit kansoittivat eteläisen Afrikan ruohomaita satojen tuhansien eläinten laumoina, mutta eurooppalaisten uudisasukkaiden saapumisen jälkeen kannat tuhoutuivat paikoitellen täysin. Lajin kokonaismäärää pitävät yllä metsästyksestä elävät riistatilat. Hyppyantiloopit suosivat avointa ja kuivaa ruohomaata. Osa riistatiloilla olevasta populaatiosta sijaitsee myös luonnollisen levinneisyysalueen ulkopuolella.
Kantoaika on vajaat 6 kk, ja jälkeläisiä syntyy vain yksi.
Good to Be Bad
Good to Be Bad on hard rock -yhtye Whitesnaken huhtikuussa 2008 julkaistu yhdestoista studioalbumi. Se on yhtyeen ensimmäinen studioalbumi yli kymmeneen vuoteen. Albumi ylsi Suomen virallisella albumilistalla sijalle 5.
Kaikkien kappaleiden sävellys ja sanoitus: David Coverdale ja Doug Aldrich
Japanin bonuskappaleet:
Pekka Peltola
Pekka Peltola (s. 24. huhtikuuta 1965 Helsinki) on entinen suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän teki SM-liigassa runsaasti tehopisteitä. Ensimmäisellä liigakaudellaan 1988–1989 hän keräsi 58 tehopistettä, mikä on edelleenkin liigatulokkaiden ennätys (vain Teemu Selänne on yltänyt samaan). Tuolla kaudella hänet palkittiin vuoden tulokkaana. Peltolalla oli hallussa myös tulokkaiden syöttöennätys, jonka Teemu Pulkkinen kuitenkin rikkoi 1.3.2011 pelatussa ottelussa SaiPa-Jokerit. Peltola teki SM-Liigassa 324 ottelussa151 maalia ja syötti 154. Tehopisteitä hänellä oli yhteensä 305.
Olli Kaski
Olli Ensio Kaski (s. 21. huhtikuuta 1967 Pori) on entinen jääkiekkoilija. Kaski oli pelipaikaltaan puolustaja. Hän edusti SM-liigassa ainoastaan Porin Ässiä. Hän pelasi urallaan myös kauden Färjestadissa Ruotsissa sekä kolme kautta EV Landshutissa DEL-liigassa Saksassa. Saksasta Kaski palasi vielä pelaamaan yhden kauden Ässissä kunnes lopetti kevääseen 2000.
Kaski toimi peliurallaan myös Ässien kapteenina ja pelasi neljä A-maaottelua. Myös vanhempi veli Jari on entinen SM-liigapelaaja.
Vaikka Kasken vanhemmat olivat ns. työväenluokkaa, hän itse oli jo nuoresta pitäen ajatusmaailmaltaan porvarillinen. Valmistuttuaan yo-merkonomiksi vuonna 1989 hänen ensimmäinen työpaikkansa oli Kansallis-Osake Pankin konttorissa kassatoimihenkilönä. Nykyään Kaski toimii osakkaana ja sijoitusjohtajana Finanssiryhmä Taaleritehtaassa. Kaskella on aiemmasta avioliitostaan 1993 syntynyt tytär Annabella sekä kaksi vuotta nuorempi poika Oliwer sekä nykyisestä avioliitostaan 2015 syntynyt tytär Iines.
Kaski valittiin elokuussa 2016 HC Ässät Pori Oy:n hallitukseen.
Hyppyjänis
Hyppyjänis ("Pedetes capensis") on afrikkalainen jyrsijälaji. Sitä pidettiin aiemmin hyppyjänisten heimon ("Pedetidae") ainoana lajina, mutta nyttemmin itäafrikkalainen "Pedetes surdaster" on erotettu siitä omaksi lajikseen. Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut, että hyppyjäniksen suomenkieliseksi nimeksi vaihdettaisiin "savannihyppijä".
Hyppyjänis muistuttaa kengurua, sen massa on alle 4 kg ja ruumiin pituus 35-45 cm. Karvainen mustatupsuinen häntä on yleensä vähintään yhtä pitkä kuin eläimen ruumis. Turkki on väritykseltään punertavan rusehtava ja ruumiin alaosa on vaaleankellertävä.
Eläimen etukäpälät ovat lyhyet ja niissä on 5 varvasta pitkillä kaarevilla kynsillä. Sen sijaan takajalat ovat vahvat, se pystyy hyppimään 2-3 metrin pituisia loikkia. Takajaloissa on 4 varvasta, joissa on leveät ja kaviomaiset kynnet. Hyppyjäniksellä on tapana puhdistaa turkkiaan sisältä päin katsottuna toisella kynnellään.
Hyppyjäniksellä on hyvä kuulo ja sille on ominaista pitkät korvat, jotka ovat noin 8 cm. Kaivaessaan se kykenee sulkemaan korvakäytävänsä ja nenänsä estääkseen hiekan ja hyönteisten pääsyn sinne.
Hyppyjänis elää vain Afrikassa, sitä esiintyy Keniasta ja Tansaniasta etelässä sijaitsevaan Kapkaupunkiin asti. Se viihtyy kuivilla ja puolikuivilla seuduilla. Pesä tavallisesti koostuu monimutkaisista käytävistä ja piilopaikoista.
Lajin ruokavalioon kuuluvat juuret ja mukulat. Asutuilla alueilla se syö myös viljaa ja maissia.
Naaras tulee kantavaksi kerran vuodessa ja synnyttää vain yhden poikasen.
Janny Wurts
Janny Wurts (s. 1953) on yhdysvaltalainen fantasiakirjailija ja taiteilija. Hän on kirjoittanut lukuisia fantasiateoksia sekä yksin että yhdessä kirjailija Raymond E. Feistin kanssa. Wurtsin maalauksia on esitelty useissa näyttelyissä, ja hän on itse kuvittanut "The Wars of Light and Shadow" -kirjasarjansa kannet. Wurts asuu Floridassa aviomiehensä Don Maitzin kanssa.
The Wars of Light and Shadow -sarjaSarjasta tulossa:
The Cycle of Fire Trilogy -sarja
Empire Trilogy -sarja (yhteistyössä Raymond E. Feistin kanssa)
Yksittäisiä kirjoja:
Mira Leung
Mira Leung (s. 28. maaliskuuta 1989) on kanadalainen taitoluistelija. Hän on voittanut Kanadan-mestaruuskilpailuissa kolme hopeaa 2006, 2007 ja 2008 ja pronssia 2005.
Leung on lisäksi kilpaillut muiden muassa maailmanmestaruuskilpailuissa 2006, 2007 ja 2008 ollen parhaimmillaan 13., talviolympialaisissa 2006 ollen 12. ja Neljän maanosan mestaruuskilpailuissa 2008 ollen 5.
Tapani Tirilä
Tapani Tirilä (s. 31. toukokuuta 1947 Kokkola) on suomalainen Oulaisista kotoisin oleva musiikin lehtori ja kuoronjohtaja. Hän on johtanut Oulaisten Nuorisokuoroa sen perustamisesta, vuodesta 1972 alkaen sekä Laaksojen Kamarikuoro Vox Ardensia vuodesta 1999 ja Naiskuoro Välkettä vuodesta 2008 alkaen.
Hänen puolisonsa on Leila Ristiluoma-Tirilä. Hänen veljensä Veli Tirilä oli Juho Oksan koulun rehtori.
Tasavallan presidentti on myöntänyt Tirilälle musiikkineuvoksen arvonimen.
Tapani on saanut ansioistaan mm. Suomen Valkoisen Ruusun ansioristin, Sulasolin Klemetti-palkinnon vuonna 1989 ja kultaisen kunniamerkin vuonna 2002, Nuorten Kuoroliiton Heinz Hofmann -mitalin vuonna 1997, Oulun läänin taidepalkinnon 1984 ja Oulun läänin ”hyvä opettaja” -tunnustuspalkinnon vuonna 2001. Suomen Kuoronjohtajayhdistys valitsi Tapani Tirilän vuoden kuoronjohtajaksi vuonna 2003.
Mika Sankala
Mika Sankala (s. 16. syyskuuta 1964 Kemi) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija.
Kemissä syntynyt, mutta Kaskisissa jalkapallo-oppinsa saanut Sankala pelasi SM-sarjaa vuonna 1982 Sepsi-78:ssa ja 1984–1985 Porin Pallo-Tovereissa. Hän pelasi Suomessa pääsarjatasolla yhteensä 57 ottelua ja teki niissä 14 maalia. Ruotsissa Sankala edusti GIF Sundsvallia kaudet 1986–1990. Lisäksi hän on pelannut Suomessa kasvattajaseurassaan Kaskö Idrottsklubbissa sekä Vasa IFK:ssa.
Valmentajana Sankala nosti GIF Sundsvallin maan pääsarjaan Allsvenskaniin vuonna 2007. Kaudeksi 2008 hän siirtyi kuitenkin joukkueen kakkosvalmentajaksi kahden päävalmentajakauden jälkeen. Pääsarjakausi sujui alavireisesti ja Sankala sai päävalmentaja Per Joar Hansenin tavoin potkut seurasta lokakuussa 2008. Kaikkiaan hän oli Sundsvallin organisaatiossa vuodesta 2005 lähtien. Tätä aiemmin Sankala toimi kaudet 2001 ja 2002 Stockviks FF:n valmentajana.
Vuodet 2009–2010 hän toimi Ruotsin Damallsvenskan-seura Umeå IK:n päävalmentajana. Joukkue sijoittui Sankalan johdolla sarjassa toiseksi ja selviytyi myös Naisten mestarien liigan välieriin.
Tammikuussa 2013 Mika Sankala liittyi mukaan Suomen naisten jalkapallomaajoukkueen valmennusryhmään.
Coverdale
Coverdale voi tarkoittaa:
Sininen tie
Sininen tie on kansainvälinen matkailutie, joka kulkee Norjasta Ruotsin ja Suomen kautta Venäjälle. Vuonna 2000 Sinistä tietä jatkettiin Karjalan tasavallan pääkaupungista, Petroskoista Puudožiin saakka. Tie seurailee vanhoja vesireittejä Atlantin valtamereltä Äänisen rannalle. Suomen Sininen tie on yksi maan vanhimmista matkailuteistä.
Sinisen Norjassa ja Ruotsissa oleva osuus Mo i Ranasta Uumajaan on Eurooppatie E12. Uumajan ja Vaasan välillä on lauttayhteys.
Suomessa Sininen tie kulkee Vaasasta Kyyjärvelle valtatietä 16 pitkin. Kyyjärveltä Siilinjärvelle tie jatkuu kantatienä 77. Siilinjärveltä Joensuun kautta
valtakunnan rajalle Niiralaan johtava osuus muodostaa itäisimmän osan valtatiestä 9.
Värtsilän ja Petroskoin välinen tie on nopein tieyhteys Suomesta Petroskoihin. Vastakkaiseen suuntaan Petroskoista Suomeen päin kuljettaessa reitti kulkee ensin Pietarin ja Murmanskin välistä M18-valtatietä (E105). Prääsän kohdalla tie jatkuu R21-tienä kohti Sortavalaa. Pitkäranta–Suojärvi-tien risteyksestä tienumeroksi muuttuu A130. Ennen Sortavalaa tie kääntyy Värtsilään, jossa on rajanylityspaikka.
Tie kulkee suurimmaksi osaksi läpi suurten harvaanasuttujen metsäalueiden. Tien varrella olevia asutuskeskuksia ovat Matroosa, Vilka, Prääsä, Krosnosero, Kolatselkä, Läskelä, Ruskeala ja Värtsilä. Läskelän ja Sortavalan välillä tie seurailee Laatokan lahtien rantaa.
M18 (E105) Petroskoi–Prääsä
R21, Prääsä–Lemetti
A130 (Aunus) – Värtsilä
Jiří Kučera
Jiří Kučera (s. 28. maaliskuuta 1966 Plzeň, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Kučeran kasvattajaseura oli Škoda Plzeň. Hän edusti urallaan myös suomalaista Tapparaa, ruotsalaista Luleåa ja sveitsiläistä Klotenia.
Maajoukkuetasolla Kučera edusti Tšekkoslovakiaa ja Tšekkiä seitsemissä MM-kilpailuissa, yksissä olympialaisissa ja yhdessä maailmancupissa. Hän saavutti yhden MM-kullan (1996) ja kolme MM-pronssia.
Peliuransa jälkeen Kučera on työskennellyt kotimaassaan valmentajana.
Urho Myllymäki
Urho Myllymäki (10. heinäkuuta 1917 Kauhajoki – 13. syyskuuta 1995 Kauhajoki) oli suomalainen kaksirivisen harmonikan ja viulun soittaja.
Myllymäki on tunnettu eräänä eteläpohjalaisen kansanmusiikin merkittävimmistä taitajista. Hänen isänsä Iisakki Myllymäki eli "Hiskin Iikkoo" oli myös tunnettu pelimanni ja Urhon opettaja. Isä ja poika Myllymäki voittivat molemmat suomenmestaruuden pelimannimusiikissa ja menestyivät myös muissa kilpailuissa. Urho Myllymäki sai mestaripelimannin arvonimen Kaustisen kansanmusiikkijuhlilla 1971.
Melissa (albumi)
Melissa on tanskalaisen metalliyhtye Mercyful Faten ensimmäinen pitkäsoitto. Se julkaistiin vuonna 1983 ja vuonna 2005 Roadrunner Records julkaisi siitä 25-vuotisjuhlajulkaisun, joka sisälsi useita bonuskappaleita sekä DVD:n. Melissa äänitettiin Kööpenhaminassa elokuussa 1983. Kaikki albumin sanoitukset kirjoitti King Diamond ja sävellykset teki Hank Shermann.25-vuotisjulkaisussa oli mukana kuusi uutta kappaletta
Uudelleenjulkaisun DVD:llä oli 3 kappaletta live-esityksinä Eindhovenissa, Alankomaissa vuodelta 1983.
Leisi
Leisi () on saksankielinen keskiajalla syntynyt hengellinen kirkkolaulutyyppi. Leisit ovat yleensä lyhyitä, tekstimuodoltaan trooppeja muistuttavia lauluja ja niissä on yksinkertainen kertosäe.
Ensimmäiset leisit ovat peräisin 800-luvulta. Saksankielisen maailman lisäksi leisit ovat olleet suosiossa myös Itä-Euroopassa. Pohjoismaihin tämä laulutapa levisi 1500-luvun alussa. Laulutyyppi oli tärkeä protestanttisen koraalimusiikin edeltäjä.
László Zarándi
László Zarándi (s. 10. kesäkuuta 1929) oli unkarilainen pikajuoksija.
Zarándin uran suurin saavutus on Helsingin 1952 olympialaisista, joissa hän voitti pronssia 4 × 100 metrin viestijuoksussa ajalla 40,5 yhdessä Géza Varasdin, György Csányin ja Béla Goldoványin kanssa. Kaksi vuotta myöhemmin sama joukkue voitti kyseisen matkan Euroopan mestaruuden Bernin EM-kilpailuissa.
Don’t Break the Oath
Don't Break the Oath on tanskalaisen heavy metal -yhtye Mercyful Faten toinen pitkäsoitto, joka julkaistiin vuonna 1984. Roadrunner Records remasteroi ja julkaisi levyn uudelleen 1997. Metallimusiikkiin perehtynyt Metal-Rules.com -sivusto luetteloi 50 kaikkien aikojen parasta extreme metal -albumia ja listasi Don't Break the Oathin luettelonsa ykköseksi.
Levy äänitettiin Kööpenhaminassa toukokuussa 1984.* Albumin kappalelistassa nimi on kirjoitettu väärin "Welcome Princess of Hell" ('Tervetuloa, Helvetin Prinsessa') eikä "Welcome Princes of Hell" ('Tervetuloa, Helvetin Prinssit'). Kuitenkin, levyn mukana tulevissa kappaleiden sanoissa se on kirjoitettu oikein yhdellä s-kirjaimella.
Levyn uudelleenjulkaisulla on myös yksi bonuskappale, "Death Kiss", joka on "A Dangerous Meeting" -kappaleen vanha demoversio. Sen kesto on 4 minuuttia ja 32 sekuntia.
Donnellyn mafiaveljet
Donnellyn mafiaveljet () on Paul Haggisin ja Robert Morescon luoma yhdysvaltalainen draamasarja. Sarjan 13 jaksosta seitsemän ensimmäistä esitettiin NBC:llä 26. helmikuuta – 2. huhtikuuta 2007, mutta sen jälkeen sarja vedettiin julkaisuohjelmasta ja loput kuusi jaksoa olivat katsottavissa suoratoistona internetissä. Suomessa sarjaa ovat esittäneet Canal+ Action ja Sub.
Sarja seuraa amerikanirlantilaisen Donnellyn perheen neljän veljeksen rikollissävytteistä elämäänsä New Yorkissa. Sarjan pääosaa esittää Jonathan Tucker (Tommy Donnelly).
Trooppi (musiikki)
Trooppi on teksti- tai sävelosuus, joka on lisätty jo olemassa olevaan lauluun erityisesti keskiaikaisessa katolisessa kirkkomusiikissa. Uusi teksti kommentoi tyypillisesti vanhempaa tai nivoo sen paremmin laulun aiheena olevan kirkollisen juhlan teemaan.
Sana trooppi juontaa juurensa kreikkalaiseen termiin "tropos", joka tarkoittaa käännettä tai tapaa. Laajasti käsitettynä "tropeeraus" voidaan käsittää jopa uuden sävelmätyypin synnyttäjänä ja liturgisen laulunäytelmän perustana. Eräät moniäänisen musiikin aikaiset muodot, etenkin motetit, on tulkittu trooppien johdannaisiksi. Trooppeja on käytetty useissa messun osissa, kuten "hallelujan jubilus" -melismassa, "Kyrie"ssä, "Gloria"ssa, "introimuksessa", "Sanctuksessa", "offertorium"issa sekä "Benedictamuksessa".
Erilaisilla trooppilajeilla on ollut niille ominaisia tarkempia nimityksiä, kuten "proosa", "prosula", "pneuma" ja "laudes". Trooppi-tyylinen runous oli laajimmalle levinnyttä 900-1200-luvuilla erityisesti Italiassa ja Englannissa.
Joannie Rochette
Joannie Rochette (s. 13. tammikuuta 1986 Île-Dupas, Québec, Kanada) on kanadalainen taitoluistelija.
Rochette saavutti yksinluistelussa MM-hopeaa Los Angelesissa 2009. Aiemmin hän oli sijoittunut MM-kilpailuissa 17:nneksi vuonna 2003, kahdeksanneksi vuonna 2004, 11:nneksi vuonna 2005, seitsemänneksi vuonna 2006, kymmenenneksi vuonna 2007 ja viidenneksi vuonna 2008. Torinon 2006 olympialaisissa hän sijoittui viidenneksi. Vancouverin talviolympialaisissa 2010 Rochette luisteli pronssille yhteispistein 202,64. Hänen 55-vuotias äitinsä Therese Rochette oli kuollut yllättäen vain kaksi päivää ennen lyhytohjelman alkua.
Rochette on voittanut useita Kanadan-mestaruuksia sekä juniori- että aikuistasolla. Lisäksi hän on saavuttanut Four Continents -kilpailuissa pronssia vuonna 2007 sekä hopeaa vuosina 2008 ja 2009.
Rochette on kotoisin Montréalista, Québecistä.
Johan Erikson
Johan Erikson (s. 20. tammikuuta 1985) on entinen ruotsalainen mäkihyppääjä.
Erikson on osallistunut hiihdon maailmanmestaruuskilpailuihin Oberstdorfissa 2005 ja Liberecissä 2009. Lentomäen maailmanmestaruuskilpailuihin hän on osallistunut Planicassa 2004 ja Oberstdorfissa 2008. Arvokilpailuiden parhaana henkilökohtaisena sijoituksena hänellä on Liberecin MM-kilpailuiden 36. sija suurmäessä.
Maailmancupissa Erikson osallistui 59 osakilpailuun ja sijoittui pisteille eli 30 parhaan joukkoon 14 kertaa. Hänen paras sijoituksensa oli suurmäen kuudestoista tila Liberecin suurmäestä 11. tammikuuta 2004. Hän debytoi maailmancupissa kyseisellä kaudella. Mäkihypyn Continental Cupissa hän sijoittui palkintokorokkeelle kaksi kertaa ja kymmenen parhaan joukkoon yhdeksän kertaa.
Erikson edustaa Falunilaista Holmens IF -seuraa.
Erikson lopetti uransa ennen kauden 2009–2010 alkua. Hänen mukaansa Ruotsin hiihtoliitto ei tukenut häntä taloudellisesti riittävästi.
Reika Hashimoto
Reika Hashimoto ( "Hashimoto Reika", s. 25. joulukuuta 1980 Tokio) on japanilainen malli ja näyttelijä. Hän on tehnyt mallintöitä 10-vuotiaasta asti. Hän näytteli ensimmäisen kerran Macoto Tezkan elokuvassa "Hakuchi" (1999). Hashimoto on näytellyt elokuvissa ja kiinalaisissa draamasarjoissa.
Lipputangon nuppi
Lipputangon nuppi on Lapinlahden Linnut -yhtyeen huumorikappale, joka levytettiin vuonna 1985. Kappaleen sävelsi Ari ”Arvid” Kettunen ja sanoitti Mikko Kivinen. Singlen B-puolena oli kappale ”Sisäinen ahdistus”.
Kappale kertoo Orimattilassa asuvista isovanhemmista ja heidän maatilastaan, jossa laulun kertoja (Mikko Kivinen) sanoo viettäneensä varhaislapsuutensa, joka oli kauheaa aikaa. Isoisän täyttäessä 70 vuotta oli tarkoitus järjestää suuret juhlat, mutta juhlia valmisteltaessa isoisän päähän putosi hänen itse veistämänsä lipputangon nuppi.
Kivisen mukaan tarina perustuu tositapahtumiin, kuten kappaleen kuuluisassa monologiosuudessakin sanotaan – oikeasti tosin hänen isoäitinsä ei ollut 114 senttimetriä pitkä ja hänen lapsuutensa oli ”ihan mukava”, mutta itse nupin putoamiseen liittyvä episodi on sattunut hänen isoisälleen oikeasti. Lapinlahden Linnut esitti kappaleen myös eräissä Kivisen isoäidin syntymäpäiväjuhlissa, jolloin laulun esittänyt Kivinen muokkasi sanoja isoäidin kannalta totuutta vastaavammiksi.
Elements Music
Elements Music Oy on vuonna 2005 perustettu musiikkikustantamiseen ja musiikin tekijöiden managerointiin erikoistunut yritys. Elements Music toimi vuoteen 2010 asti levy-yhtiönä, kustantajana tai artistimanagementina ja artistirosterissa oli muun muassa Laura Malmivaara, Major Label, Stella ja Nemo.
Vuoden 2010 alusta eteenpäin Elements Music on keskittynyt vain musiikin kustantamiseen ja musiikin tekijöiden manageroimiseen. Yhtiön toimipaikka sijaitsee Helsingissä. Elements Musicilla on maailmanlaajuinen alikustannussopimus monikansallisen Sony/ATV Music Publishingin kanssa.
Elements Musicin edustamia musiikin tekijöitä ovat Thomas Kirjonen, Risto Asikainen, Jonas Karlsson, Axel Ehnström, Mikko Tamminen, Tobias Granbacka, Mikko Kuoppala, Milos Rosas, Ronja Gullichsen, Samuli Sirviö ja Tarmo Keränen. Aikaisemmin yhtiö on edustanut muun muassa Jaakko Salovaaraa sekä Pasi Siitosta.
Elements Music panostaa erityisesti kansainväliseen teosmyyntiin ja yhtiön kustantamilla kappaleilla on useita sijoituksia albumi- ja singlelistojen ykkösenä erityisesti Aasiassa. Elementsin Musicin kustantamia kappaleita ovat levyttäneet kansainvälisillä markkinoilla muun muassa Jolin Tsai, Kara, Shinee ja Sean Kingston. Suomessa yhtiön kustantamia kappaleita ovat levyttäneet esimerkiksi Robin, Isac Elliot, Anna Abreu, Antti Tuisku, Katri Ylander, Suvi Teräsniska sekä Annika Eklund.
Yhtiön toimitusjohtaja on Tommi Tuomainen ja A&R:nä toimii Eero Tolppanen. Tuomainen ja Tolppanen myös omistavat yhtiön.
Sri Lankan jalkapallomaajoukkue
Sri Lankan jalkapallomaajoukkue edustaa Sri Lankaa kansainvälisissä miesten jalkapallokilpailuissa ja sitä kontrolloi Sri Lankan jalkapalloliitto. Joukkue tunnettiin nimellä "Ceylonin jalkapallomaajoukkue" vuoteen 1972 asti, kunnes Ceylon vaihtoi nimensä Sri Lankaksi.
Sri Lanka ei ole kertaakaan yltänyt MM-kisojen tai Aasian-mestaruuskilpailujen lopputurnaukseen. Etelä-Aasian mestaruuden joukkue on voittanut kertaalleen, vuonna 1995.
Eddie Avoth
Eddie Avoth (s. 2. toukokuuta 1945) on brittiläinen näyttelijä ja entinen nyrkkeilijä. Hän oli 1960–1970-lukujen vaihteessa kevyen raskaansarjan Britannian-mestari.
Cardiffissa, Walesissä syntynyt Avoth on näyttelijänä esiintynyt esimerkiksi elokuvassa "Upseerin kosto" (1986).
Erich Rademacher
Erich "Ete" Rademacher (9. kesäkuuta 1901 Magdeburg – 3. huhtikuuta 1979 Stuttgart) oli saksalainen uimari, vesipalloilija ja olympiavoittaja. Vesipallossa Rademacherin pelipaikka oli maalivahti. Hän voitti olympiamitalin kummastakin lajista, mutta kultaa vain vesipallosta.
Vesipallossa Rademacher voitti kultaa Amsterdamissa 1928 ja hopeaa Los Angelesissa 1932.
Uinnissa Rademacher voitti Los Angelesissa hopeaa 200 metrin rintauinnista. Hän voitti myös saman matkan Euroopan-mestaruuden Budapestissa vuonna 1926.
Animaniacs: The Great Edgar Hunt
Animaniacs: The Great Edgar Hunt on vuonna 2005 Ignition Entertainmentin julkaisema videopeli. Peli pohjautuu Animaaniset-piirrossarjaan. Pelin ääninäyttelijät ovat samat kuin piirrossarjassa.
On Edgar-palkintojen aika ja koko Hollywood on jännittynyt. Kuitenkin, tumma pilvi laskeutuu kaupungin ylle kun kaikki Edgar-palkinnot on varastettu. Warner-yhtiön toimitusjohtaja Thaddeus J. Plotz on hermoromahduksen partaalla; palkintojuhlaa ei voida peruuttaa - se olisi ennenkuulumatonta.
Kaikkia keinoja kokeillaan, mutta tuloksetta: FBI, CIA, Interpol ja Scotland Yard ovat hämillään, jopa Columbo tunnustaa, että ei voi ratkaista tätä pulmaa. Niinpä Yakko, Dot ja Wakko lähtevät hankkimaan Edgar-pystejä takaisin.
Animaaniset
Tawny Kitaen
Julie ”Tawny” Kitaen (s. 5. elokuuta 1961 San Diego, California) on yhdysvaltalainen malli ja näyttelijä. Hän on esiintynyt esimerkiksi "Upseerin kostossa" (1986).
Kitaen juonsi vuosina 1992–1994 "America’s Funniest People" -nimistä televisio-ohjelmaa. Hän osallistui myös "The Surreal Life" -tositelevisiosarjan kuudennelle tuotantokaudelle vuonna 2006. Lisäksi hän on esiintynyt monissa muissa tv-sarjoissa ja -ohjelmissa.
Kitaen on ollut naimisissa Whitesnake-yhtyeen muusikon David Coverdalen ja baseballpelaaja Chuck Finleyn kanssa. Hän on ollut ongelmissa lain kanssa; hän pahoinpiteli Finleyn 2002 (ero tuli pian tapauksen jälkeen) ja jäi kiinni kokaiinin hallussapidosta.
Coverdalen myötä Kitaen pääsi tekemään yhteistyötä Whitesnaken kanssa. Hän esiintyi useilla yhtyeen musiikkivideoilla, joita olivat "Here I Go Again", "Is This Love", "Still of the Night", "The Deeper the Love" ja "Fool For Your Loving". Kitaen on mukana myös Ratt-rockyhtyeen "Out of the Cellar"-levyn levykannessa ja videon "Back for More" alussa.
Chuck Finley
Charles Edward ”Chuck” Finley (s. 26. marraskuuta 1962) on vasenkätinen yhdysvaltalainen baseballpelaaja (syöttäjä). Hän pelasi Major League -tasolla vuosina 1986–2002.
Finley pelasi ammattilaisuransa aikana seuroissa Los Angeles Angels of Anaheim, Cleveland Indians ja St. Louis Cardinals. Hän osallistui tähdistöotteluun useaan otteeseen.
Finley oli naimisissa Tawny Kitaenin kanssa vuosina 1997–2002. Liitto kuitenkin päättyi eroon.
Terpodion
Terpodion on saksalaisen Johann Buschmannin vuonna 1816 kehittämä kitkaidiofoninen soitin.
Ulkoisesti soitin muistuttaa taffelipianoa. Soittimessa on puinen sylinteri, joka käsitellään hartsilla ennen soittoa. Sylinteri saadaan pyörimään polkimella. Koskettimia paineltaessa mokkanahalla tai huovalla päällystetyt kitkatangot koskettavat sylinteriä. Värähtelemään saatu tanko on kosketuksissa niiden alapuolella oleviin puisiin äänipuihin, jotka ovat eri kokoisia. Äänenvoimakkuutta säädellään koskettimien painallusvoimakkuudella.
Soittimen äänensävyä on kuvattu melodeonin, lasiharmonikan ja eräiden puhallinsoittimien kaltaiseksi. Buschmann suositteli soitinta käytettäväksi hitaisiin koraaleihin ja adagioihin.
Lasiharpun soittajana aikanaan tunnettu Buschmann alkoi työskennellä terpodionin parissa 1805, samana vuonna, jolloin Johann Christian Dietz oli saanut valmiiksi melodion-nimisen soittimen. Buschmannin taloudellisena tukijana oli Coburg-Gothan herttua August, joka antoi sille myös sen nimen. Terpodion tarkoittaa "virkistävää laulua".
Terpodionin perusajatus on saanut vaikutteita Ernst Friedrich Chladnin lasiharmonikasta. Hän kokeili soitintaan ensimmäisen kerran 1813 ja vuonna 1816 Buschmannin sallittiin esitellä soitin Dresdenissä kuninkaallisille. Samana vuonna Carl Maria von Weber kirjoitti soittimesta myönteisen arvion dresdeniläiseen lehteen.
Soittimen huonot puolet alkoivat tulla esiin sen laajamittaisemman käytön myötä. Puisten kitkatankojen kunto riippui liian paljon ilmasto-olosuhteista. Soitin vaati jatkuvaa korjausta ja Buschmannia tarvittiin usein apuun soitinten hajottua. Vuodesta 1821 lähtien Buschmannin perhe tuotti soittimia Berliinissä ja heillä oli sen tuottamiseen kymmenen vuoden yksinoikeus. Pian soittimen tuotantomäärät kasvoivat niin, että se halpeni 66 kultakaroliinista tavallisen pianon hintaiseksi.
Vuonna 1832 Johann Buschmann muutti poikansa Friedrich Buschmannin kanssa Hampuriin, jossa Friedrich vastasi pääosin soittimen myynnistä. Franz Lisztin on kerrottu hankkineen soittimen ja Johann Nepomuk Hummel kirjoitti siitä ylistäviä lausuntoja samana vuonna.
Trans World Airlines
Trans World Airlines (TWA) oli vuonna 1930 perustettu yhdysvaltalainen lentoyhtiö. Yhtiön solmukohtia olivat St. Louis, jossa yhtiön pääkonttori sijaitsi, New York, Kansas City sekä Denver. Vuonna 2001 se sulautui American Airlinesiin lopettaen toimintansa 1. joulukuuta. Toimintansa loppuvaiheessa TWA oli merkittävimpiä yhtiöitä Yhdysvaltain sisäisillä reiteille ja lensi myös lukuisiin kansainvälisiin kohteisiin Euroopassa ja Lähi-idässä.
Vuonna 1942 tapahtui onnettomuus TWA:n lennolla 3, jolla kuoli kuuluisa Hollywood-näyttelijä Carole Lombard, hänen äitinsä ja 20 muuta.
Toinen onnettomuus muutti USAn lentoturvallisuutta. TWA:n Lockheed L-1049 Super Constellation törmäsi United Airlinesin Douglas DC-7 -koneen kanssa Grand Canyonin yllä. Molemmat koneet tippuivat Grand Canyoniin. Onnettomuudessa kuoli 128 ihmistä, ja tämä johti uraauurtaviin muutoksiin Yhdysvaltain lentoturvallisuudessa.
Samankaltainen onnettomuus tapahtui New Yorkissa, kun samanlainen Lockheed L-1049 Super Constellation -kone törmäsi United Airlinesin Douglas DC-8 -koneeseen ja 134 henkilöä menehtyi: 84 Unitedin koneessa, 44 TWA:n koneessa ja 6 henkilöä kentällä.
Hieman ennen kuin TWA sulautui American Airlinesiin, laivasto oli seuraavanlainen:
Earl Grey -tee
Earl Grey -tee on maustettua mustaa teetä. Se on yksi maailman suosituimpia teesekoituksia. Pohjana on tavallisemmin mustaa assam-, ceylon- tai darjeelingteetä. Valitulla teepohjalla on suuri vaikutus teen makuun. Earl Grey -teetä maustetaan bergamotilla, useimmiten bergamottiöljyllä.
Tämä teeseos oli Britannian pääministerin, jaarli Charles Greyn (1764–1845) suosikkitee. Tee tehtiin jaarlia varten vuonna 1830 ja nimettiin hänen mukaansa. Teesekoitus teki jaarlista miljonäärin. Bergamotin käytön teessä hänen kerrotaan oppineen kiinalaiselta mandariinilta. Teetalo Twinings toteaa, että jaarli Grey pyysi heitä tekemään jäljitelmän aiemmin kiinalaiselta mandariinilta lahjaksi saamastaan teestä. Richard Twiningin vuonna 1831 tekemästä teesekoituksesta syntyi alkuperäinen Earl Grey -tee. Nykyisin Twinings kertoo käyttävänsä sekoitukseensa kiinalaista Qimen-teetä, johon lisätään ripaus bergamottiöljyä. Joissain lähteissä puolestaan todetaan bergamottia käytetyn alun perin peittämään jaarlin Newcastlen lähellä sijaitsevan Howick Hallin kartanon kaivoveden kalkin makuiseksi luonnehdittua makua.
Charles Napier (näyttelijä)
Charles Napier (12. huhtikuuta 1936 – 5. lokakuuta 2011) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt elokuva- (muun muassa "Rambo – taistelija 2" 1985, "Miami Blues" 1990, "Uhrilampaat" 1991) ja televisiorooleissa.
Napierin muistettavimpia roolejaan on punaniskaisen texasilaisen kantrilaulajan rooli elokuvassa "Blues Brothers".
Kentuckystä kotoisin oleva Napier aloitti elokuvauransa 1960-luvun lopussa.
Nora Dunn
Nora Dunn (s. 29. huhtikuuta 1952) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko. Hänet tunnetaan varsinkin työstään NBC:n "Saturday Night Livessä".
Dunn on esiintynyt myös elokuvissa, joiden joukossa on "Miami Blues" (1990). Hän on näyttelijä Kevin Dunnin sisar.
Dunn opiskeli vuosina 1970–1972 Chicagon taideinstituutin koulussa.
Henrik Hansen (jalkapalloilija)
Henrik H. Hansen (s. 28. heinäkuuta 1979) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttä. Hansen pelaa Tanskan pääsarjassa superliigassa AC Horsensin joukkueessa.
Hansen liittyi Horsensiin talvella 2007. Ennen AC Horsens tunnettiin puolustavana joukkueena, mutta Hansenin tulo toi lisää luovuutta joukkueen hyökkäyspeliin. Ensimmäisellä kaudellaan Horsensissa hän teki 11 maalia sarjassa.
Aikaisemmin Hansen on pelannut Næstved IF:ssä, Esbjerg fB:ssä ja SønderjyskEssä.
Vesa Siivonen
Vesa Siivonen (s. 21. joulukuuta 1963) on entinen suomalainen keskimatkojen juoksija. Hänellä oli hallussaan harvemmin juostun 2 000 metrin Suomen ennätys ajalla 5.00,51, jonka hän juoksi Riihimäellä vuonna 1989. Jukka Keskisalo alitti ennätyksen 25. heinäkuuta 2009 juoksemalla Lapinlahden eliittikisoissa ajan 5.00,32. Lisäksi Siivosen henkilökohtaiset ennätykset 1 500 ja 3 000 metrillä ovat yhä Suomen kautta-aikojen kymmenen parhaan ajan joukossa.
Espoon Tapioita edustanut Vesa Siivonen voitti sisäratojen Suomen mestaruuden 1 500 metrillä vuonna 1993. Kalevan kisoissa 1985 hän voitti pronssia 3 000 metrin estejuoksussa. Siivonen osallistui kahdesti maastojuoksun MM-kisoihin; vuonna 1989 hän sijoittui sijalle 108 ja vuonna 1990 sijalle 122.
Hai-vene
Hai-vene on suomalainen retki- ja kilpakäyttöön suunniteltu klassinen purjevene. Veneen suunnitteli Gunnar L. Stenbäck vuonna 1931.
Aikaisemmin suurin osa köliveneistä oli erilaisten mittasääntöjen mukaan yksin kappalein suunniteltuja ja rakennettuja, mikä teki niistä verraten kalliita. Stenbäckin mielestä oli luotava edullinen yksityyppiluokka jota voitiin valmistaa sarjatyönä, vain tällä keinoin purjehdus tulisi myös laajempien kansankerrosten ulottuville. Niinpä Stenbäck suunnitteli veneestä yksinkertaisen rakentaa, materiaaleina käytettiin pääasiassa suomalaista mäntyä ja tammea, köli valettiin raudasta ja se piirrettiin matalaksi jotta se olisi turvallinen karikkoisillakin vesillä. Purjepinta-ala oli pieni joten vene oli merikelpoinen ja purjeet helposti hallittavissa ilman vinssejä. Hai-veneen piirustukset esiteltiin Frisk Bris-lehden numerossa 9/1930 ja omaksi luokakseen se hyväksytiin 1932. Hai-veneen synnyn keskeisenä taustavaikuttajana oli 30-luvulla HSS ja seuran tuolloinen kommodori Eric Nummelin
Veneestä tuli Suomessa erittäin suosittu ja sitä rakennettiin 1930- ja 40-luvuilla suuria määriä, jopa sota-aikana. Veneitä vietiin myös ulkomaille, lähinnä Ranskaan, Saksaan, Baltian maihin ja jopa Yhdysvaltoihin. Hai-veneiden rakentaminen alkoi hiipua 50-luvun loppupuolella Pohjoismaisen Kansanveneen saavuttaessa suosiota. Hai pysyi kuitenkin Suomen suurimpana köliveneluokkana 60-luvun lopulle asti jolloin H-vene alkoi syrjäyttää vanhoja puuveneluokkia. Uusien Hai-veneiden rakentaminen on silti hiljaksiin jatkunut näihin päiviin asti. Käytetyt veneet ovat nykyään suhteellisen edullisia ja Hai on edelleen aktiivinen kilpaveneluokka jossa vuosittain purjehditaan Suomenmestaruudesta. Hain luokkaliitto perustettiin 1963. Kaiken kaikkiaan Hai-veneitä on Suomessa rekisteröity melkein 300. Kansainvälistä luokkaliittoa ei ole, mutta joka toinen vuosi kilpaillaan maailmancupista suomalaisten, ranskalaisten ja saksalaisten veneiden kesken.
Ranskassa Haista (siellä nimellä Requin) tuli suosittu purjeveneluokka ja veneitä on rekisteröity melkein 500. Requinin luokkasäännöt poikkeavat jonkun verran suomalaisesta, purjepinta-alaa on enemmän, masto on alumiinia ja lasikuitu on sallittu runkomateriaalina.
Hai 2000 on suomalainen Hai-veneen jatkokehitelmä. Runko on lasikuitua ja perustuu Requiniin. Purjepinta-ala on nostettu 26 neliömetriin. Hai 2000:lla on oma luokkaliitto. On myös mahdollista rikata puinen Hai-vene Hai 2000-luokkasääntöihin.
Kalkkunakondori
Kalkkunakondori ("Cathartes aura") on kondorilintu. Lennossa kalkkunakondori on helppo tuntea ylöspäin kallistuneista siivistään.
Kalkkunakondorin pituus on 65–80 cm, mutta siipien kärkiväli on noin 175 cm. Kalkkunakondorin vartalo ja siipien tyviosat ovat ruskeanmustat. Siivenkärjet ja pyrstö ovat tumman hopeanharmaat. Ulkonäöltään kalkkunakondori muistuttaa jokseenkin kalkkunaa.
Kalkkunakondoria tavataan Etelä-Kanadassa, Yhdysvalloissa, Meksikossa, Keski-Amerikassa ja Etelä-Amerikassa. Valtaosa Kanadassa ja Yhdysvalloissa elävistä kalkkunakondoreista muuttaa.
Kalkkunakondori viihtyy avomailla, metsäseuduilla ja viljelysmailla.
Kalkkunakondorit syövät mätäneviä haaskoja ja jätettä. Kalkkunakondorit kykenevät lentäessään paikantamaan haaskat hyvän hajuaistinsa avulla ja voivat siksi löytää pieniäkin saaliita.
Vuoristot, Eläinten maailma, Valitut Palat
Fred Ward
Freddie Joe "Fred" Ward (s. 30. joulukuuta 1942) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muiden muassa elokuvissa "Pako Alcatrazista" (1979), "Raivoisa ajojahti" (1981), "Henry ja June" (1990), "Viimeiseen pisaraan" (2002) ja "Exit Speed" (2008).
Osittain cherokeetaustainen Ward syntyi San Diegossa, Kaliforniassa. Hän opiskeli näyttelemistä Yhdysvalloissa ja Italiassa.
Ward voitti vuonna 1994 jaetun Golden Globen elokuvasta "Short Cuts – oikopolkuja" (1993).
Bruce Davison
Bruce Davison (s. 28. kesäkuuta 1946 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Davison saavutti alun alkaen mainetta teatterissa, mutta on sittemmin menestynyt myös elokuvissa. Niiden joukossa ovat "Mansikoita ja verta" (1970), "Short cuts – oikopolkuja" (1993), "Mallioppilas" (1998) ja "Valamiehet" (2003). "X-Men"-elokuvissa Davison esittää Robert Kellyä.
Elokuvasta "Ikuinen ystävyys" (1990) Davison oli vuonna 1991 ehdolla parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon saajaksi. Hän on voittanut kaksi Golden Globea ja ollut kahdesti ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi.
Davison on lisäksi nähty muun muassa televisiosarjoissa "" ja "Ritari Ässä" sekä elokuvassa "Rangaistuspartio".
Hän oli naimisissa näyttelijä Lisa Pelikanin kanssa vuosina 1986–2006. Vuonna 2006 hän solmi eron jälkeen uuden avioliiton Michele Correyn kanssa.
Alfonso López Trujillo
Alfonso López Trujillo (8. marraskuuta 1935 – 19. huhtikuuta 2008) oli yksi roomalaiskatolisen kirkon kardinaaleista vuodesta 1983.
López Trujillo oli kansallisuudeltaan kolumbialainen. Hän opiskeli kotimaansa ohella Roomassa ja sai pappisvihkimyksensä 13. marraskuuta 1960. Hän toimi Latinalaisen Amerikan piispainkonferenssin pääsihteerinä vuosina 1972–1984. Hän oli Medellínin arkkipiispana vuosina 1979–1991.
López Trujillo oli Paavillisen perheneuvoston johdossa vuodesta 1990 ja osallistui vuoden 2005 konklaaviin 69-vuotiaana. Hän kuoli diabetekseen Roomassa 72-vuotiaana.
Milt Plum
Milton Ross "Milt" Plum (s. 20. tammikuuta 1935) on entinen yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Hän vaikutti NFL-tasolla vuosina 1957–1969.
New Jerseyn Westvillessä syntynyt Plum opiskeli Woodbury High Schoolissa ja yliopistolla Penn Statessa. Hänen ammattilaisseuransa olivat Cleveland Browns, Detroit Lions, Los Angeles Rams ja New York Giants.
Plum osallistui kahteen Pro Bowl -tähdistöotteluun.
Minasgeraisinnapsija
Minasgeraisinnapsija ("Phylloscartes roquettei") on erittäin uhanalainen Minas Geraisin osavaltiossa Brasiliassa elävä varpuslintu.
Kooltaan minasgeraisinnapsija on noin 11,5 cm. Lajin vatsa ja rinta ovat väriltään vihertävän keltaiset. Selkä ja pää ovat tummanvihreät. Linnun siivet ovat mustat ja niissä on keltaisia raitoja. Pyrstö on pitkä ja sen asento on suvulle tyypillisen pysty. Minasgeraisinnapsijan laulu on nopea ja rullaava "prrr it tit-tit-tit". Lajin kutsuääni on terävä "piip".
Minasgeraisinnapsijan elinympäristöä ovat kuivat metsät. Ravintonaan laji käyttää hyönteisiä. Lajin kannan kooksi arvioidaan 50–250 yksilöä. Suurin uhka lajille ovat metsien hakkuut, erityisesti "Astronium urundeuva" -puun hakkuiden vuoksi. Lisäksi metsää tuhoutuu kaivostoiminnan seurauksena.
Margaret Cooper
Margaret Joyce Cooper (myöhemmin Badcock) (18. huhtikuuta 1909, Sri Lanka – 22. heinäkuuta 2002, Iso-Britannia) oli brittiläinen uimari ja olympiamitalisti. Hän voitti yhteensa neljä olympiamitalia, kaikki paitsi yhden Amsterdamin olympialaisista 1928.
Cooper meni naimisiin brittiläisen soutajan John Badcockin kanssa.
Daddy Giljoteen
Daddy Giljoteen oli helsinkiläinen rock-trio, joka itse kuvasi musiikkityyliään termillä "action blues". Yhtyeeseen kuuluivat perustajajäsenet kitaristi-laulaja Taylor (Jari Rättyä) ja basisti PdJ (Pekka Kaipainen) sekä vuonna 2007 yhtyeeseen liittynyt rumpali Jan (Jan Pethman), joka on aikaisemmin soittanut mm. Ultra Brassa ja Maija Vilkkumaan yhtyeessä. Yhtyeen ensimmäinen albumi "Once They Called Me A Prodigy" ilmestyi helmikuussa 2007 ja se julkaistiin Suomen lisäksi myös Itävallassa, Saksassa ja Sveitsissä. Toinen albumi "Holy Mail Express" ilmestyi lokakuussa 2008.
Daddy Giljoteen tiedotti toimintansa loppumisesta syyskuussa 2009.
Youri Mulder
Youri Mulder (s. 23. maaliskuuta 1969) on alankomaalainen jalkapallovalmentaja, kommentaattori ja entinen hyökkääjä.
Mulder pelasi juniorina SDO Bussumissa ja AFC Ajaxissa. Ammattilaisena hän aloitti uransa FC Twentessä 1990. Kolmen kauden jälkeen Mulder jätti enschedeläisseuran ja siirtyi Saksan Bundesliigassa pelanneeseen FC Schalkeen.
Schalkessa Mulder pelasi kaikkiaan yhdeksän kauden ajan. Hän oli voittamassa gelsenkircheniläisseuralle UEFA Cupia 1997, kun finaalissa kaatui FC Internazionale Milano. Lisäksi Mulder voitti Kuninkaansinissä kaksi Saksan cupin mestaruutta. Hän lopetti uransa kauden 2001–02 jälkeen 33-vuotiaana.
Alankomaiden maajoukkueessa Mulder pelasi 9 maaottelua ja teki niissä kolme osumaa. Hän debytoi marraskuussa 1994 Tšekkiä vastaan. Usein polvivaivoista kärsinyt Mulder oli mukana Alankomaiden joukkueessa EM-kisoissa 1996. Hän lopetti maajoukkueuransa ystävyysotteluun Marokkoa vastaan huhtikuussa 1999.Peliuransa jälkeen Mulder on työskennellyt kommentaattorina hollantilaisella tv-kanavalla. Hän on myös toiminut kommentaattorina FIFA 07 -pelin hollanninkielisessä versiossa.
Kaudella 2007–08 Mulder suoritti valmentajantutkinnon ja toimi FC Twenten hyökkääjävalmentajana. Huhtikuussa 2008 hän siirtyi FC Schalken organisaatioon Michael Büskensin aisapariksi. Kaksikko luotsaa Schalkea Bundesliigakauden loppuun Mirko Slomkan potkujen jälkeen. Mulder jatkaa uraansa kesällä 2008 uuden Schalke-luotsin Fred Ruttenin apulaisvalmentajana. Hän joutui jättämään tehtävänsä kauden 2008/09 jälkeen Felix Magathin tultua seuran päävalmentajaksi.
Pat Rice
Pat Rice MBE (s. 17. maaliskuuta 1949) on pohjoisirlantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja.
Belfastissa syntynyt Rice varttui Lontoon vilinässä ja hankki jalkapalloilijan kannuksensa Arsenalissa. Hän aloitti peliuransa 1964 ja siirtyi ammattilaiseksi kaksi vuotta myöhemmin. Rice debytoi Arsenalin edustusjoukkueessa Englannin liigacupin ottelussa Burnleya vastaan joulukuussa 1967.
Rice pelasi oikeana pakkina, muttei onnistunut ensimmäisten kausiensa aikana nousemaan Arsenalin avausmiehistöön eikä ollut mukana Messucupin 1970 voittaneessa Arsenal-miehistössä. Pohjois-Irlannin maajoukkueessa Rice debytoi syyskuussa 1968 ottelussa Israelia vastaan.
Odotus kuitenkin palkittiin ja kaudella 1970–71 Ricelle avautui vihdoin tie Arsenalin avauskokoonpanoon, kun aikaisemmin oikean pakin tontilla häärinyt Peter Storey siirtyi keskikentälle. Kausi toi Arsenalille tuplamestaruuden Englannin kentillä ja Rice pääsi pelaamaan lähes kaikki kauden ottelut.
Rice oli Arsenalin avausmiehistössä ykkösvaihtoehto omalla pelipaikallaan koko 1970-luvun ajan. Kolmena kautena hän uurasti kentällä kaikissa Arsenalin otteluissa. 1977 hän nousi joukkueen kapteeniksi ja pääsi nostamaan FA Cupin mestaruuskannun ilmaan 1979. Rice on ainoa pelaaja, joka esiintyi kaikissa Arsenalin viidessä FA Cupin finaalissa vuosien 1971–1980 välillä. Hän oli myös kapteenin ominaisuudessa johtamassa Arsenalin peliä tappiollisessa Cup-voittajien Cupin finaalissa 1980.
Rice jätti Arsenalin kauden 1979–80 jälkeen pelattuaan Tykkimiehissä kaikkiaan 528 ottelua. Rice pelasi uransa viimeiset vuodet Watfordissa ja oli auttamassa seuran nousussa pääsarjatasolle 1981–82. Hän lopetti uransa Watfordissa kapteenina kauden 1983–84 jälkeen.
Maajoukkuetasolla Rice pelasi kaikkiaan 49 A-maaottelua. Hänen uransa viimeiseksi otteluksi jäi 5–1 tappioon päättynyt Englanti-ottelu lokakuussa 1979. Rice aloitti valmennusuransa Arsenalin juniorijoukkueen luotsina 1984. 12 vuotta kestäneen pestinsä aikana Rice johdatti Arsenal-juniorit kahteen nuorten FA Cupin voittoon 1988 ja 1994. Syyskuussa 1996 hän nousi Arsenalin väliaikaiseksi päävalmentajaksi. Ricen johdolla Arsenal pelasi kolme ottelua Englannin Valioliigassa ja voitti ne kaikki. Lisäksi Rice luotsasi Tykkimiehiä tappiollisessa UEFA Cupin ottelussa Borussia Mönchengladbachia vastaan.
Arsène Wenger tuli Arsenalin päävalmentajaksi syyskuun 1996 lopulla ja Ricen pesti päävalmentajana päättyi. Hän jatkoi uraansa Wengerin apulaisvalmentajan ja on ollut mukana luotsaamassa Arsenalia 1990- ja 2000-lukujen menestykseen, jossa kaudet 1997–98 ja 2001–02 toivat tuplamestaruudet ja kausi 2003–04 päättyi Arsenalin liigamestaruuteen tappiotta.
Toukokuussa 2012 Arsenal ilmoitti Ricen jäävän eläkkeelle valmennustehtävistä kauden jälkeen.
Uutena vuonna 2013 Rice lyötiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäseneksi (MBE). Marraskuussa 2013 kerrottiin, että Rice oli joutunut sairaalahoitoon syövän vuoksi.
Juho Mäkelä (runoilija)
Johan (Juho) Fredrik Mäkelä (5. huhtikuuta 1913 Porin maalaiskunta – 11. elokuuta 1991 Pori) oli toimittaja, runoilija ja SKDL:n kansanedustaja.
Mäkelän vanhemmat olivat mäkitupalainen Johan Fredrik Mäkelä ja Hilma Maria Nordlund. Hän kävi kansakoulun ja opiskeli 1937 Työväen Akatemiassa sekä 1945 Sirola-opistossa. Mäkelä oli ennen sotia sosialidemokraattisen puolueen Satakunnan piirijärjestön järjestäjänä Porissa 1937–1938 ja Uuden Ajan toimittajana ja toimistonhoitajana Raumalla 1938–1940. Välirauhan aikana hän oli Suomen-Neuvostoliiton rauhan ja ystävyyden seuran järjestäjänä ja joutui sitten 1940 vankilaan poliittisista syistä.
Vapauduttuaan 1944 Mäkelä liittyi SKDL:ään ja toimi puolueen puhujana 1944–1945 ja -lehden päätoimittajana Hämeenlinnassa 1946–1947. Hän oli Porissa ilmestyneen Satakunnan Työ -lehden toimittajana 1948 ja päätoimittajana 1949–1959. Kansanedustajakautensa jälkeen Mäkelä toimi vielä Porin kaupungin raittiussihteerinä 1967–1976.
Mäkelä oli SKDL:n kansanedustajana 1945–1948 ja 1958–1966 edustaen Turun läänin pohjoista vaalipiiriä. Jälkimmäiselle kaudelleen hän tuli 1958 liikenneonnettomuudessa kuolleen Mauri Ryömän tilalle. Mäkelä oli presidentin valitsijamies vuosien 1950 ja 1962 presidentinvaaleissa ja hän oli mukana kunnallispolitiikassa Rauman ja Porin kaupunginvaltuustojen jäsenenä.
Mäkelä oli naimisissa vuodesta 1938 Helmi Lydia Ahlforsin kanssa.
Anton Ulrik Rönnholm
Anton Ulrik Rönnholm (8. lokakuuta 1787 Hamina – 6. kesäkuuta 1862 Parikkala) oli suomalainen teologian tohtori ja lääninrovasti.
Rönnholmin vanhemmat olivat Haminan pormestari Karl Fredrik Rönnholm (1740–1816) ja Kristina Bruun. Ylioppilaaksi tulonsa jälkeen hän opiskeli teologiaa Tartossa vuosina 1805–1807. Pappisvihkimyksen hän sai Haminan hiippakunnassa 15. tammikuuta 1810. Teologian tohtoriksi hänet nimitettiin Helsingissä vuonna 1856. Rönnholm toimi vt. lääninrovastina vuodesta 1839 ja vakinaisena vuodesta 1851. Lisäksi hän toimi opetusalalla Haminan ja Savonlinnan piirikoulujen opettajana sekä Viipurin lukion yliopettajana. Haminassa hän työskenteli myös arkkidiakonin apulaisena.
Rönnholm avioitui Anna Henrika Weckrothin kanssa 1821. Liitto päättyi Rönnholmin kuolemaan. Pariskunnalla oli kaksi poikaa, koulutoimen ylihallituksen ylitirehtöörin apulainen FM Anton Rönnholm ja Joroisten kirkkoherra Karl Filip Rönnholm sekä kolme tytärtä, Antoinette, Constance ja Elisabeth Rönnholm, joka jäi aikakirjoihin Suomen ensimmäisenä postineitinä ja koko virkamieskunnan murroksen eräänä aloittajana. Anton Ulrik Rönnholmin vanhempi veli oli lääkintötarkastaja Erik Johan Rönnholm.
Onni E. Helkiö
Onni Elias Helkiö (sukunimi vuoteen 1896 Hellman; 20. helmikuuta 1874 Rauman maalaiskunta – 19. helmikuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen lehtori, säveltäjä ja runoilija.
Helkiön vanhemmat olivat maanviljelijä Kustaa Hellman ja Anna Eleonoora Sunelius. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun suomalaisesta klassillisesta lyseosta 1895 ja hän suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa 1901.
Heikiö pyrki luomaan suomalaisen runousopin jonka perusteita hän hahmotteli 1909 ilmestyneessä kirjassaan "Uuden runomittaopin alkeita". Hänen oma runokokoelmansa "Runojalkoja" sisälsi futurismiin viittaavia piirteitä.