Renée Zellweger
Renée Kathleen Zellweger (s. 25. huhtikuuta 1969 Katy, Texas) on yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä. Zellweger teki läpimurtonsa vuonna 1996 elokuvassa "Jerry Maguire – elämä on peliä" ja voitti parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon elokuvasta "Päämääränä Cold Mountain".
Zellweger on tullut kuuluisaksi "Bridget Jones" -elokuvien pääosan esittäjänä. Hän on esiintynyt pääosissa myös elokuvissa "Chicago", jossa hänen laulajan kykynsä pääsevät esille, ja "Nurse Betty". Hänen tunnettuihin elokuviinsa kuuluu myös komedia "Me kaksi & Irene".
Zellwegerin isä on sveitsiläinen siirtolainen ja äiti norjalainen. Äidin puolelta hänellä on myös suomalaisia ja saamelaisia sukujuuria.
Zellweger on saanut Oscarin lisäksi kolme Golden Globea, kolme Screen Actors Guildin palkintoa ja yhden Bafta-palkinnon. Hän on myös Hasty Pudding Theatricalsin "Vuoden nainen" (2009) ja vakiinnuttanut itsensä yhtenä Hollywoodin parhaiten palkatuista naisnäyttelijöistä.
Zellweger syntyi Texasin Katyssa 25. huhtikuuta 1969. Hänen isänsä Emil Erich Zellweger työskenteli sähköinsinöörinä ja on kotoisin Sveitsistä, Sankt Gallenin Aun pikkukylästä. Renéen äiti Kjellfrid Irene (omaa sukua Andreassen) on kotoisin Norjasta ja varttui Kirkkoniemellä ja Ekkerøyssa. Hän on myös osaksi suomalaista ja mahdollisesti myös saamelaista syntyperää. Kjellfrid on työskennellyt sairaanhoitajana ja kätilönä; hän muutti Yhdysvaltojen Texasiin työskentelemään kotiopettajattarena norjalaiselle perheelle. Emil-isä vietti useita vuosia nuoruudessaan toisen maailmansodan jälkeisinä vuosina Australiassa ennen muuttoaan Yhdysvaltoihin. Renéen vanhemmat olivat menneet vihille vuonna 1963. Renéellä on myös Andrew "Drew" -veli, joka on syntynyt 15. helmikuuta 1967. Drew työskentelee markkinointipäällikkönä viiniteollisuudessa. Zellweger on kuvaillut varttuneensa "laiskojen katolilaisten ja episkopaalisten" perheessä.
Ollessaan yläasteella Zellweger harrasti aktiivisesti jalkapalloa, koripalloa ja baseballia. Renée kävi koulua Katy High Schoolissa, missä hän oli cheerleader, voimistelija ja jäsenenä kerhoissa. Hänet äänestettiin viimeisenä high school -vuotenaan unelmien treffikaveriksi. Renée valmistui high schoolista vuonna 1987. Ensin toimittajan urasta haaveillut Renée meni high schoolin jälkeen Austinin Texasin yliopistoon, jossa hänen pääaineenaan oli englannin kieli. Alussa hän otti draamakurssin täydentääkseen vain tutkintonsa taiteen alalla, mutta kokemus sai hänet rakastamaan näyttelemistä. Tähän aikaan Zellweger elätti itsensä tarjoilijan töillä Austinin "Sugar's Go-Go" -erotiikkabaarissa. Zellweger on sanonut, että hän ansaitsi Screen Actors Guildin korttinsa tekemällä Coors Light -oluelle mainoksen ollessaan collegessa. College-aikoinaan hän myös teki pienen osan Austinissa kuvatussa kauhukomediaelokuvassa "Suuteleva zombie" (1993), mutta hänen kahden repliikin roolinsa leikattiin pois elokuvasta.
Zellweger valmistui collegesta vuonna 1991. Valmistumisensa jälkeen hänen ensimmäinen työnsä oli naudanlihamainoksessa. Tällöin Renée kävi samalla koe-esiintymässä moniin rooleihin ympäri Houstonia.
Vielä Texasissa ollessaan Zellweger esiintyi muutamissa elokuvissa. Hän näytteli televisioelokuvassa "Tappamisen maku" (1992), jota seurasi toinen televisiotuotanto "Nebraskan nuori murhaaja" (1993). Seuraavana vuonna Zellweger näytteli Ben Stillerin ohjausdebyytissä "Reality Bites" (1994) ja elämäkertaelokuvassa "Kahdeksan sekuntia", jonka ohjasi John G. Avildsen.
Zellwegerin ensimmäinen pääosa oli vuoden 1994 kauhuelokuvassa "Texasin moottorisahamurhaaja – uusi sukupolvi", jossa hänen vastanäyttelijänään oli Matthew McConaughey. Renée näyttelee teini-ikäistä Jennyä, joka lähtee aikaisin tanssiaisista kolmen ystävänsä kanssa, mutta matka päättyy auto-onnettomuuteen. Onnettomuus johtaa ystävykset murhanhimoisen perheen luokse, jota johtaa ikoninen Leatherface. Hänen seuraava elokuvansa oli "Love and a .45" (1994), jossa hän näyttelee Starlene Cheathamia, joka suunnittelee ryöstöä poikaystävänsä kanssa. Zellwegerin roolisuoritus toi hänelle Independent Spirit -ehdokkuuden. Renée sittemmin muutti Los Angelesiin, missä hän sai rooleja elokuvista "Empire Records – menoa ja musaa" (1995) ja "Avara maailma" (1996). Zellwegeristä tuli kuuluisa kautta maailman naispääosastaan elokuvassa "Jerry Maguire – elämä on peliä" (1996), joka oli ilmestymisvuotensa yhdeksänneksi menestynein elokuva. "Jerry Maguiressa" Zellweger näytteli vastanäyttelijänsä Tom Cruisen hahmon ihastettua. Dorothy Boydin rooli toi Zellwegerille kahdeksan eri palkintoehdokkuutta, joista hän voitti kolme.
Zellweger sai myöhemmin roolin arvostetussa "Se mikä on totta" -elokuvasta, joka sai ensi-iltansa vuonna 1998. Elokuvassa Zellwegerin vastanäyttelijöinä ovat William Hurt ja Meryl Streep. Zellweger sai roolisuorituksestaan New York Film Critics Circle -ehdokkuuden. Zellweger voitti ensimmäisen Golden Globensa parhaasta naispääosasta Neil LaButen menestyneestä draamakomediaelokuvasta "Nurse Betty" (2000), jossa hänellä on vastanäyttelijänään Morgan Freeman. Samana vuonna Zellweger näytteli Jim Carreyn kanssa komediaelokuvassa "Me kaksi & Irene".
Vuonna 2001 Zellweger sai arvostetun pääosan Bridget Jonesina romanttisesta komediaelokuvasta "Bridget Jones – elämäni sinkkuna", jossa hänen vastanäyttelijöinään ovat Hugh Grant ja Colin Firth. "Bridget Jones" perustuu vuonna 1996 ilmestyneeseen Helen Fieldingin kirjoittamaan samannimiseen romaaniin. Zellwegerin valinnasta tuli paljon kiistoja, koska hän ei ollut brittiläinen eikä ylipainoinen. Roolituksen aikana Zellweger kertoi, että hän oli liian laiha pullean Bridget Jonesin rooliin, joten hän nopeasti lihotti itsensä vaadittuun painoon ja opetteli brittiaksentin. Elokuva oli taloudellisesti että kriittisesti menestys, ja Zellwegerin roolisuoritus Bridgetinä sai ylistävää kritiikkiä. Rooli toi Zellwegerille hänen ensimmäisen parhaan naispääosan Oscar-ehdokkuuden. Lisäksi Zellweger oli ehdolla muun muassa Bafta-palkintoon, Screen Actors Guild -palkintoon ja Golden Globeen. "People Magazine" valitsi Zellwegerin 50:nnen maailman kauneimman ihmisen joukkoon vuonna 2001. Samana vuonna hän pääsi myös E! Entertainmentin vuoden 2001 20 parhaan viihdyttäjän listalle.
Vuonna 2002 hän näytteli Michelle Pfeifferin kanssa draamaelokuvassa "Valkoinen oleanteri". Samana vuonna Zellweger näytteli Roxie Hartia sekä taloudellisesti että kriittisesti menestyneessä musikaalielokuvassa "Chicago", jonka ohjasi Rob Marshall. Elokuva oli ehdolla kolmeentoista Oscar-palkintoon, joista se voitti kuusi; elokuva voitti muun muassa parhaan elokuvan Oscar-palkinnon. Zellweger sai roolisuorituksestaan kiitettävää palautetta ja voitti toisen Golden Globensa parhaasta naispääosasta ja Screen Actors Guild -palkinnon. Lisäksi hän oli ehdokkaana Roxie Hartin roolista parhaan naispääosan Oscar-palkintoon ja parhaan naispääosan Bafta-palkintoon.
Vuonna 2004 Zellweger voitti ensimmäisen Oscar-palkintonsa parhaasta naissivuosasta ja kolmannen Golden Globensa Anthony Minghellan elokuvasta "Päämääränä Cold Mountain" (2003), jossa hän näytteli Jude Law'n ja Nicole Kidmanin kanssa. Samana vuonna Zellweger uusi roolinsa Bridget Jonesina "Elämäni sinkkuna" jatko-osaan "", josta Zellweger sai Golden Globe -ehdokkuuden. "Elämä jatkuu" menestyi kuitenkin heikommin kuin ensimmäinen "Bridget Jones". "Entertainment Weekly" -lehden lukijat äänestivät Zellwegerin tammikuussa vuonna 2003 Hollywoodin toiseksi parhaaksi naisnäyttelijäksi; ykkössijalle oli kivunnut Reese Witherspoon.
Zellweger lainasi ääntään DreamWorksin animaatioelokuviin "Hain tarina" (2004) ja "Mehiläisen elokuva" (2007). Vuonna 2005 Zellweger näytteli naispääosaa kriittisesti ja taloudellisesti menestyneessä Ron Howardin ohjaamassa draamaelokuvassa "Cinderella Man". Zellweger sai tähden Hollywood Walk of Famelle osoitteeseen 7000 Hollywood Boulevard 24. toukokuuta vuonna 2005. Hän tuotti ja näytteli nimiroolin elokuvassa "Beatrix Potter – taiteilijaelämää" (2006), joka perustuu arvostetun kirjailija Beatrix Potterin elämään. Elokuvassa esiintyy myös Emily Watson ja Ewan McGregor.
Elokuva-alan ammattilehti "The Hollywood Reporter" koosti marraskuussa vuonna 2005 listan Hollywoodin vaikutusvaltaisimmista naisista, ja Zellweger pääsi sijalle 5; ykköseksi kohosi Julia Roberts. Zellwegerin edellä olivat myös Nicole Kidman, Reese Witherspoon ja Drew Barrymore. Sijoitukseen vaikuttivat näyttelijöiden palkkatulojen lisäksi heidän saamansa tunnustukset ja palkinnot sekä näkyvyys julkisuudessa. "Hollywood Reporter" ilmoitti Renée Zellwegerin olevan maailman toiseksi parhaiten palkattu naisnäyttelijä marraskuussa 2006. Kakkossijan jakoivat Zellwegerin kanssa Reese Witherspoon, Drew Barrymore ja Cameron Diaz; ykkössijalle kohosi Julia Roberts. Zellwegerin sijoituksen kehitys on kiitettävä: loppuvuodesta 2004 hän oli samalla listalla sijalla 9.
Zellweger palkittiin Women in Film Crystal -palkinnolla vuonna 2007. Talouslehti "Forbes" listasi elokuun 2007 alussa maailman kaikkein parhaiten tuottavat näyttelijät, ja Zellweger pääsi sijalle 7. Vertailussa tutkittiin näyttelijöille maksetun palkan suhdetta siihen, minkä verran heidän elokuvansa tuottavat rahaa. Ykkössijalle kohosi Matt Damon. Naisista Zellwegerin edellä olivat ainoastaan Jennifer Aniston (sijalla 5) ja Angelina Jolie (sijalla 6).
Vuonna 2008 Zellweger näytteli western-elokuvassa "Appaloosa" Ed Harrisin ja Viggo Mortensenin kanssa ja komediaelokuvassa "Sydän kolmantena jalkana" George Clooneyn kanssa. Samana vuonna Zellweger tuotti elokuvan "Living Proof", jonka pääosassa on Harry Connick, Jr.. Elokuva perustuu todelliseen tohtori Denny Slamoniin (s. 1948).
Vuonna 2009 Zellwegeriltä ilmestyi neljä elokuvaa: "New in Town", "Tule omakseni", "Möröt vastaan muukalaiset" ja "Case 39". "New in Town" ja "Case 39" saivat lähinnä negatiivista palautetta, mutta elokuva "Tule omakseni" sai kiittävän vastaanoton. Animaatiossa "Möröt vastaan muukalaiset" Zellweger ääninäytteli Katie-nimistä sivuhahmoa. Vuonna 2010 Zellweger näytteli pääosaa road moviessa "My Own Love Song" ja samana vuonna hän toimi tuomarina Berliinin elokuvajuhlilla. Vuonna 2011 Zellweger pääsi Texas Film Hall of Fameen 10. maaliskuuta Texasin Austinissa. Vuonna 2016 Zellweger uusi Bridget Jonesin roolinsa elokuvassa "Bridget Jones’s Baby".
Zellweger on seurustellut näyttelijä Rory Cochranen kanssa 1993–1995 ja The White Stripesin laulaja Jack Whiten kanssa 2002–2004. Lisäksi Zellwegerillä on ollut paljon julkisuutta saanut lyhytikäinen romanssi "Me kaksi & Irene" -vastanäyttelijä Jim Carreyn kanssa. He olivat olleet kihloissa 1999–2000. Vuonna 2001 Zellweger tapaili näyttelijä George Clooneyta. Muutaman viikon tapailun jälkeen he harkitsivat jo avioliittoa, mutta romanssi loppui lyhyeen.
Zellweger vihittiin laulaja Kenny Chesneyn kanssa pienessä seremoniassa Yhdysvaltain Neitsytsaarten Saint Johnin saarella 9. toukokuuta 2005. He olivat tavanneet tapaninpäivän 2004 tsunamin uhreille varoja keränneessä hyväntekeväisyyskonsertissa 15. tammikuuta vuonna 2005. Tuore aviopari ilmoitti avioliittonsa mitätöinnistä 15. syyskuuta 2005; mitätöinti vahvistettiin 22. joulukuuta.
Zellweger on tapaillut avioeronsa jälkeen muun muassa televisiojuontaja ja liikemies Dan Abramsia. Syyskuussa 2010 ilmoitettiin, että Zellweger ja näyttelijä Bradley Cooper ovat olleet parisuhteessa yli vuoden. "People Magazine" tiedotti 18. maaliskuuta 2011 parin eronneen. He erosivat Cooperin takia, joka halusi keskittyä uraansa. Zellweger on seurustellut joulukuusta 2012 asti muusikko Doyle Bramhall II:n kanssa.