hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kanchipuram
Kanchipuram, Kanchi tai Kancheepuram () on kaupunki ja kunta Tamil Nadun osavaltiossa, Intiassa. Se on Kancheepuramin piirikunnan keskus. Vuonna 2011 siellä asui 221 749 asukasta. Historiallisella ajalla kaupunki on kutsuttu nimillä Kachi ja Kachiampathi.
Kanchipuram on tunnettu temppeleistään ja silkkisistä sareistaan. Kaupungissa on useita merkittäviä temppeleitä, kuten Shivalle omistettu Ekambareswararin temppeli. Kanchipuramissa silkkisarit ovat kuuluisia koko Etelä-Intiassa ja niitä arvostetaan jopa Pohjois-Intiassa asti.
Kanchipuram on Etelä-Intian vanhimpia kaupunkeja. Se oli tamilin ja sanskritin kielien oppineisuuden keskus. Kanchipuramin loiston aika kesti 300–luvulta 800-luvulle, jolloin se oli Pallava-dynastian pääkaupunki.
Giorgio de Chirico
Giorgio de Chirico (10. heinäkuuta 1888 – 20. marraskuuta 1978), taiteilijanimeltään myös Népo, oli merkittävä italialainen esi-surrealistinen taidemaalari. De Chirico perusti taidesuuntauksen, joka tunnetaan nimellä "scuola metafisica" (metafyysinen taide).
De Chirico syntyi 1888 Voloksessa Kreikassa italialaiseen perheeseen. Opiskeltuaan kuvataiteita Ateenassa ja Firenzessä de Chirico muutti Saksaan vuonna 1906 ja pääsi jatkamaan opintojaan Münchenin taidekatemiaan. Siellä hän perehtyi muun muassa Nietzschen ja Arthur Schopenhauerin filosofiaan sekä Arnold Böcklinin ja Max Klingerin teoksiin.
Hän palasi Italiaan kesällä 1909 ja vietti ensin puoli vuotta Milanossa, jonka jälkeen hän muutti Firenzeen. Firenzessä hän maalasi ensimmäisen sarjansa metafyysisiä kaupunkikuvia ja muita tunnettuja varhaisteoksiaan. Vuonna 1911 hän päätti muuttaa Pariisiin, jossa hänen veljensä Andrea jo asui. Veljensä kontaktien kautta hän tutustui galleristipiireihin, minkä ansiosta hän kykeni järjestämään monia näyttelyitä merkittävissä taidegallerioissa. Näin hänen työnsä saivat pian laajaa julkisuutta. Muun muassa Pablo Picasso ja Guillaume Apollinaire huomasivat de Chiricon lahjakkuuden.
Ensimmäisen maailmansodan puhjetessa de Chirico päätti muuttaa takaisin Italiaan, jossa hän jatkoi intensiivisesti maalaustyötään. Sodan päätyttyä hänen töitään alkoi olla yhä laajemmin esillä merkittävissä manner-Euroopan taidegallerioissa. Vuonna 1924 hän avioitui venäläisen ballerinan Raissa Gurievichin kanssa ja muutti jälleen Pariisiin. Muutaman vuoden kuluttua de Chiricon töitä oli esillä jo Lontoossa ja New Yorkissa.
De Chirico tunnetaan parhaiten vuosien 1909 ja 1919 välisen metafyysisen kauden maalauksistaan, joita sävyttää intensiivinen ja usein painostavakin tunnelma. Ranskalainen kirjailija ja taidekriitikko Guillaume Apollinaire oli erityisen ihastunut de Chiricon teoksiin ja esitteli niitä monille merkittäville tuleville surrealisteille. De Chiricon työllä katsotaankin olleen voimakas vaikutus surrealismin kehitykseen. Muun muassa Max Ernst, Salvador Dalí, René Magritte ja Philip Guston ovat saaneet häneltä vaikutteita.
Vuonna 1925 de Chirico julkaisi myös romaanin "Hebdomeros, il Metaphysician".
Pökkelökääpä
Pökkelökääpä ("Piptoporus betulinus") on kuolleissa ja kuolevissa koivuissa kasvava kääpä. Pökkelökääpä kuuluu lahottajasieniin.
Pökkelökäävän itiöemä on yksivuotinen, aluksi se on munan, myöhemmin munuaisen muotoinen. Yleensä sillä on lyhyt jalka. Yläpinta on kuiva, sileä ja harmaanruskea. Alapinta on valkea, vanhana korkinvärinen. Paksu maltokerros on korkkimainen ja valkoinen.
Hyvin yleinen koko Suomessa.
Pökkelökääpä aiheuttaa taloudellista vahinkoa koivun ruskolahottajana. Sitä voidaan käyttää tekstiilien värjäämiseen Pehmeää pökkelökääpää on perinteisesti käytetty neulatyynynä. Sitä on myös käytetty partaveitsen tms. terävän veitsen "tuppena", josta se on saanut norjankielisen nimensä knivkjuke eli veitsikääpä.
Pirkanmaan Vasemmistoliitto
Pirkanmaan Vasemmistoliitto on yksi Vasemmistoliiton 15 piirijärjestöstä. Piiritoimisto sijaitsee Tampereella. Pirkanmaan Vasemmistoliitolla on nykyisin yksi kansanedustaja ja kymmeniä kunnanvaltuutettuja. Parhaimmillaan, Vaaleissa 1999, Vasemmistoliitto ylsi kolmeen kansanedustajan paikkaan.
Pirkanmaan Vasemmistoliitto julkaisi Hämeen Yhteistyö -sanomalehteä sen vuonna 1992 tapahtuneeseen konkurssiin asti. HY:tä seurasi viikkolehti Pirkanmaan Yhteistyö, joka ilmestyi vuoteen 1995. Piirijärjestön äänenkannattaja on 2013 marraskuussa perustettu verkkolehti Vasen Kaista.
Mikael Ramel
Mikael Ramel (s. 19. tammikuuta 1949) on ruotsalainen kitaristi ja laulaja. Hän on Susanna ja Povel Ramelin poika, ja Lotta Ramelin veli.
Mikael Ramel vaikutti vuonna 1965 televisiosarjassa "Ramel i rutan" yhdessä isänsä kanssa. Sittemmin hän on tehnyt albumeja, kuten "Till dej", mutta hän ei ole saavuttanut erityisen suurta menestystä.
Vuonna 1986 Ramel sai Karamelodiktstipendiet-stipendin. Sen jakoi hänen isänsä Povel Ramel, joka jakoi stipendiä vuodesta 1983 kuolemaansa asti vuoteen 2007.
Varsinais-Suomen Vasemmistoliitto
Varsinais-Suomen Vasemmistoliitto on yksi Vasemmistoliiton 15 piirijärjestöstä. Piiritoimisto sijaitsee Turussa Nummenmäen kaupunginosassa. Vasemmistoliittoa on Varsinais-Suomen vaalipiirissä äänestänyt noin 10 prosenttia kansalaisista. Puolueella on kymmeniä kunnanvaltuutettuja ja eduskuntavaaleissa se on saanut kaikilla osallistumiskerroillaan kaksi kansanedustajaa.
Järjestön edeltäjä oli (1945–1990).
Machina II/The Friends &amp; Enemies of Modern Music
Machina II/The Friends & Enemies of Modern Music on The Smashing Pumpkins kuudes studioalbumi. Albumia ei saa kaupasta, vaan se julkaistiin ainoastaan internetissä ilmaiseksi.
Ainoat konkreettiset tuotteet ovat laulaja Billy Corganin itse tekemät 25 vinyyliboxia, jotka hän lahjoitti aktiivisimmille ihailijoille.
Pohjois-Pohjanmaan Vasemmisto
Pohjois-Pohjanmaan Vasemmisto on yksi Vasemmistoliiton 15 piirijärjestöstä. Se on Kainuun Vasemmiston ohella toinen puolueen kahdesta piiristä Oulun vaalipiirissä. Piiritoimisto sijaitsee Oulussa järjestötalolla.
Vasemmistoliitto on Oulun vaalipiirin toiseksi suurin puolue ja sen listalta on valittu jokaisissa sen olemassaolon aikaisissa eduskuntavaaleissa (1991–2011) kolme kansanedustajaa. Kunnallisvaaleissa 2012 Vasemmistoliitto sai 78 kunnanvaltuutettua Pohjois-Pohjanmaan kunnissa.Tulokset koko Oulun vaalipiirissä.
Alan Ladd
Alan Walbridge Ladd (3. syyskuuta 1913 Arkansas – 29. tammikuuta 1964 Palm Springs, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä. Laddin tunnetuimpia rooleja ovat Philip Raven elokuvassa "Vainottu" (1942) ja Shane elokuvassa "Etäisten laaksojen mies" (1953).
Ladd syntyi 1913 Arkansasissa, ja Laddin isän kuoltua perhe muutti Kaliforniaan. Nuoruudessaan Alan Ladd menestyi uinnissa ja kilpajuoksussa ja oli osallistumassa vuoden 1932 olympialaisiin. Loukkaantuminen kuitenkin esti osallistumisen, ja Ladd alkoi elättää itseään erilaisilla hanttihommilla.
Ladd päätyi lopulta Warner Bros.in 1930-luvun puolessavälissä, ja hän onnistui saamaan pieniä sivurooleja kymmenistä elokuvista, muun muassa "Vaarojen laiva" (1937), "Citizen Kane" (1941) ja "Rautahermoisia ruutiukkoja" (1941). 168-senttistä Laddia pidettiin alkuun liian pienikokoisena tähtirooleihin, mutta Hollywood-agentti Sue Carol (hänen toinen vaimonsa) vakuuttui Laddin potentiaalista ja lopulta Laddin ura alkoi saamaan tuulta alleen.
Laddin läpimurtorooli oli raa’an murhaajan osa elokuvassa "Vainottu" (1942), ja Ladd tähditti vastanäyttelijättärensä Veronica Laken kanssa myös seuraavia menestyselokuvia "Lasiavain" (1942) ja "Sinisen dahlian mysteeri" (1946). Hiljaisen karismaattisesta Laddista tuli yksi 1940- ja 1950-lukujen suosituimmista elokuvatähdistä ja hän soveltui luontevasti esim. toimintaelokuviin ja lännenelokuviinkin. Ladd pääsi esittämään myös mm. Jay Gatsbya Kultahattu-sovituksessa "Kohtalokasta valtaa" (1949) ja kapteeni Careyta elokuvassa "Pettäjän jäljillä" (1950), ja vuonna 1953 hän teki ehkä tunnetuimman roolityönsä salamyhkäisenä Shanena klassikossa "Etäisten laaksojen mies".
Suurimman menestyksen hiivuttua 1950-luvun puolivälissä Ladd työskenteli kuitenkin aktiivisesti kuolemaansa asti. Ladd nähtiin mm. Sophia Lorenin vastanäyttelijänä elokuvassa "Poika delfiinin selässä" (1957) ja Olivia de Havillandin vastanäyttelijänä elokuvassa "Ylpeä kapinallinen" (1958).Laddin myöhäisuran kuuluisin roolityö oli hänen viimeisessä elokuvassaan "Tyydyttämättömät" (myös toisinaan nimellä "Häikäilemättömät", 1964), missä hän näytteli juopottelevaa mykkäelokuvan tähteä.
Lisäksi 1948–1949 Laddilla oli oma radiokuunnelmasarjansa "Box 13", jossa hän esitti yksityisetsivä Dan Holidayta.
Ladd oli naimisissa kahteen otteeseen, ensin Marjorie Jane Harroldin (1936–1941, yksi lapsi) ja Sue Carolin (1942–1964, kaksi lasta) kanssa. Laddin kolme lasta (Alan Ladd Jr, David Ladd ja Alana Ladd) ovat myös onnistuneet luomaan uraa tuottajina ja näyttelijöinä, sekä hänen lapsenlapsensa Jordan Ladd on näyttelijätär. Viimeisinä vuosinaan masennuksesta ja alkoholiongelmista kärsinyt Ladd menehtyi vain 50 vuoden iässä alkoholin ja lääkkeiden yliannostuksen aiheuttamaan aivoödeemaan Palm Springsissä, Kaliforniassa vuonna 1964. Alan Ladd sai uraltaan tähden Hollywood Walk of Famelle.
Sitruunaväriminttu
Sitruunaväriminttu ("Monarda citriodora") on yrttikasvi. Se kuuluu minttukasveihin, jotka ovat lähtöisin Pohjois-Amerikasta. Sitruunaväriminttu ei ole varsinaisesti oikea minttu, mutta se kuuluu samaan sukuun muiden väriminttujen kanssa. Sitruunaväriminttu kasvaa noin 70–90 cm pitkäksi ja sillä on liilanväriset kukat. Kasvi on voimakkaan aromaattinen, ja siksi sen kukkia ja lehtiä käytetään tuoreena erilaisiin ruokiin. Kasvista voidaan valmistaa myös teetä, kuten muistakin minttukasveista.
Muita väriminttuja ovat muun muassa punaväriminttu ("Monarda didyma") ja preeriaväriminttu ("Monarda fistulosa").
Ainbusk
Ainbusk (alun perin Ainbusk Singers) on ruotsalainen vuonna 1983 perustettu laulukvartetti. Siihen kuuluvat Annelie Roswall, Birgitta Jakobsson, Josefin Nilsson ja Marie Nilsson-Lind. Yhtye on kotoisin Gotlannista.
Yhtye palkittiin vuonna 1988 Karamelodiktstipendiet-stipendillä.
Tupoksen seisake
Tupoksen seisake tai pysäkki ( ) oli rautatieliikennepaikka Pohjois-Pohjanmaalla Tupoksen kylässä, joka sijaitsi vuoteen 1969 asti Kempeleen kunnassa, ja vuodesta 1970 lähtien Limingassa.
Liikennepaikka sijaitsi Pohjanmaan radan varrella kylän itäpuolella, Kempeleen ja Limingan rautatieasemien välisellä rataosuudella. Seisakkeelta matkaa Limingan asemalle oli 6,9 kilometriä, Kempeleen asemalle 5,7 kilometriä ja Oulun asemalle 17,3 kilometriä.
Liikennepaikka avattiin alun perin laiturivaihteena, mutta alennettiin sivuraiteen purkamisen myötä ennen lakkauttamistaan seisakkeeksi. Sivuraidetta käytettiin tavaran kuormaamiseen ja purkamiseen.
Tupos palveli rautatiepaikkana ympäristöä aina Tyrnävää myöten. Paperipuuta ja heinäpaaleja lähetettiin ja koneita, laitteita, kotieläimiä, rakennustarvikkeita tuotiin. Joskus hätätilassa raide toimi myös kohtauspaikkana vastakkaisista suunnista tuleville junille, kun Kempeleen ja Limingan asemilla oli tungosta. Erikoisesti sota-aikana Tupos oli vilkkaassa käytössä. Pysäkkirakennuksessa oli pieni odotustila ja posti hoidettiin myös siellä.
Daryl Hannah
Daryl Christine Hannah (s. 3. joulukuuta 1960 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1978 Brian De Palman elokuvassa "Pahan voima" ja on sittemmin esiintynyt lukuisissa Hollywood-elokuvissa. Hannah näytteli muun muassa "Blade Runnerissa" (1982) ja molemmissa "Kill Bill" -elokuvissa (2003–2004).
Hannahin vanhemmat erosivat pian hänen syntymänsä jälkeen, ja hänen äitinsä meni uusiin naimisiin liikemiehen ja elokuvaohjaajan Haskell Wexlerin veljen Jerrold Wexlerin kanssa.
Hannah, joka on ollut kasvissyöjä 11-vuotiaasta lähtien, kasvoi kaksosten Don ja Page Hannahin sekä siskopuolensa Tanya Wexlerin kanssa. Hän kävi koulua Francis Parker Schoolissa ja Chicago Latin Schoolissa, kunnes siirtyi kuudennella luokalla Parkeriin. Lapsena Hannah menetti vasemman käden etusormen pään onnettomuudessa. Joissakin elokuvissa hän käyttää prosteettista sormenpäätä. Hannah kiinnostui elokuvista nuorena, osittain unettomuuden takia.
Hannahin ura oli aluillaan, kun hänellä todettiin Aspergerin oireyhtymä. Hän oli oman kertomansa mukaan niin ujo, että se haittasi näyttelijäntöiden saamista, sillä hän ei aina uskaltanut vastata elokuvastudioilta saamiinsa soittopyyntöihin.
Hannah ja näyttelijä Hilary Shepard Turner ovat kehittäneet kaksi pöytäpeliä, "Love It Or Hate It" ja "LIEbrary".
Daryl Hannah on luonnonsuojeluaktivisti, joka on usein mukana mielenosoituksissa ja on jopa joutunut pidätetyksi muutaman kerran sen takia. Hän muun muassa vastustaa Keystone-öljyputkea, jota ollaan tekemässä Montanan ja Texasin välille. Hänellä on oma nettisivusto "dhlovelife.com". Hänen kotinsa toimii aurinkovoimalla ja hän ajaa biodieselautoa. Hän on yksi presidentti Obamalle ja kuvernööri Romneylle lähetetyn öljyputkea vastustavan avoimen kirjeen allekirjoittajista.
Iris Kähäri
Sirkka Iris Kähäri (19. maaliskuuta 1914 Viipuri – 20. helmikuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen kirjailija. Koulutukseltaan Kähäri oli kansakoulunopettaja. Hän syntyi Viipurissa ja joutui lähtemään evakkoon kahdesti. Tämä leimasi koko hänen kirjailijanuraansa, jonka keskeisenä teemana oli kadotettu kotiseutu. Kähärin kieli on karjalaismurteen tapaan eloisaa ja temperamentikasta. Siitä on löydetty myös impressionismin vaikutteita.
Genesis (albumi)
Genesis on The Gods -yhtyeen vuonna 1968 julkaisema albumi. Tämä on ensimmäinen albumi, jolla tuleva Uriah Heep -kosketinsoittaja Ken Hensley on mukana.
Puoli 1
Puoli 2
Japanin Grand Prix 1993
Japanin Grand Prix 1993 oli Formula 1 -sarjan 547. osakilpailu. Se ajettiin 24. lokakuuta Suzukan radalla.
Kilpailun voitti McLaren-kuljettaja Ayrton Senna. Mika Häkkinen täydensi McLarenin pitkään kaivattua menestystä saavuttamalla uransa ensimmäisen palkintopallisijan ajamalla maaliin kolmantena.
War and Pain
War and Pain on Voivodin esikoisalbumi, joka julkaistiin 10. elokuuta 1984.
To Samuel a Son
To Samuel a Son on The Godsin vuonna 1970 julkaisema albumi.
Puoli 1
Puoli 2
M/S Polaris
M/S Polaris () on saksalaisen Schiffahrtsges. MS Polaris Heinz Corleis KG:n omistukseen rekisteröity conro-alus (kontti- ja ro-ro-aluksen yhdistelmä). Alus on rakennettu vuonna 1988 J.J. Sietas Werft -nimisellä telakalla Hampurissa, Saksassa. Laivan konttikapasiteetti (TEU) on 330. Kuollutta painoa "Polariksella" on 6 494 tonnia ja jääluokitus on 1A Super eli alus pystyy useimmissa jääolosuhteissa kulkemaan yksin. Alus on rekisteröity Saksan lipun alle. Nykyään alus on aikarahdattu Stella Linesin liikenteeseen.
Vuonna 1988 alus luovutettiin saksalaisen Schiffahrtsges. MS Polaris Heinz Corleis KG:n omistukseen, joka rekisteröi sen Saksan lipun alle. Kotisatamaksi tuli Hampuri. Tuolloin alus oli nimeltään "Odin". Nykyisen nimensä alus sai vielä samana vuonna, kun Finncarriers vuokrasi sen reitille Suomi–Espanja–Alankomaat–Suomi.
Heinäkuussa 2006 Transfennica vuokrasi Polariksen Hangon ja Lyypekin väliseen liikenteeseen. Vuonna 2007 alus aikarahdattiin Stella Linesin liikenteeseen.
Hitomi Shimatani
Hitomi Shimatani (; s. 4. syyskuuta 1980) on japanilainen J-pop-laulaja.
Shimatani aloitti uransa enka-laulajana, ja julkaisi ensimmäisen singlensä "Ōsaka no onna" vuonna 1999. Myöhemmin hänen musiikkityylinsä siirtyi J-poppiin ja Danceen. Shimatanin musiikkia on esiintynyt myös japanilaisissa videopeleissä ja animeissa.
The Gods Featuring Ken Hensley
The Gods Featuring Ken Hensley on The Godsin vuonna 1976 julkaisema kokoelma-albumi.
Puoli 1
Puoli 2
Gish
Gish on alternative rock-yhtyeen The Smashing Pumpkinsin ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1991.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Billy Corgan, paitsi kappaleen "I Am One" teossa mukana oli James Iha.
Albumi nauhoitettiin joulukuun 1990 & maaliskuun 1991 välisenä aikana Smart-studioilla Madisonissa, Yhdysvalloissa.I Am One sekä Tristessa nauhoitettiin uudelleen albumin nauhoituksen yhteydessä.
The Very Best Of The Gods Featuring Ken Hensley
The Very Best of The Gods featuring Ken Hensley on The Gods -yhtyeen vuonna 1989 julkaisema kokoelma-albumi. Albumilla on aivan sama kooste kappaleista kuin vuonna 1976 ilmestyneellä "The Gods featuring Ken Hensley" -levyllä.
Puoli 1
Puoli 2
Neva Eva
Neva Eva () on japanilaisen pop-laulaja Hitomi Shimatanin maxi-single, joka julkaistiin 6. kesäkuuta 2007.
Koira haudattuna
Koira haudattuna (alkuperäiseltä nimeltä "Jake and the Fatman") on vuosina 1987–1992 esitetty yhdysvaltalainen 106-osainen rikosdraamasarja. TV-sarjaa ("Diagnosis: Murder") pidetään tämän sarjan spin-offina.
Sarjan pääosissa näyttelevät William Conrad, Joe Penny ja Alan Campbell
William Conrad näytteli Matlock-sarjan ensimmäisellä kaudella 1986 kaksiosaisessa jaksossa syyttäjä James L. McShanea. Tuottajat Dean Hargove ja Fred Silverman päättivät käyttää hahmoa esikuvana yhdellä päähahmoista uuteen tv-sarjaan, jota he tekivät CBS:lle. Joe Penny ja Alan Campbell myös näyttelivät kyseisissä jaksoissa.
Piirisyyttäjä Jason Lochinvar ”J.L.” McCabe (William Conrad) on havaijilaissyntyinen piirisyyttäjä. Häntä kutsutaan myös nimellä Fatman, paksukainen. McCabe taisteli muun muassa Korean sodassa lentäjänä, kuten myös näyttelijänsä William Conrad toisessa maailmansodassa. McCabe on ollut myös liikennelentäjänä ja lentokouluttajana. Ennen uraansa syyttäjänä, hän toimi poliisina.
McCabella on bulldoggi-rotuinen koira, Max, ja hän harvoin menee minnekään ilman koiraansa. McCabe polttelee jatkuvasti sikaria. Hänellä on poika Daniel McCabe, johon hänellä on huonot välit. Daniel esiintyi sarjassa kahdessa jaksossa ja kuoli jälkimmäisessä.
Vaikka McCabe on varsin häijy murhasta epäiltyjä ja joskus myös työtovereitansa kohtaan, hänessä on myös kiltimpi puoli. Esimerkiksi joulun aikoihin hän käy jakamassa vähäosaisille ruokaa ja esiintyy lapsille joulupukkina.
Jake Styles (Joe Penny) on McCabelle työskentelevä rikostutkija. Hänellä ja McCabella on melko erilaiset persoonat, ja siksi heillä onkin aika usein erimielisyyksiä. Tästä huolimatta McCabe luottaa Stylesiin.
Styles eli suurimman osan lapsuudestaan ilman isäänsä, joka häipyi kertomatta siitä hänelle. Stylesin lapsuuden suurimpia esikuvia oli television lentäjä-ässä Skyhawk. Nuorempana hän harrasti nyrkkeilyä ja amerikkalaista jalkapalloa. Hänellä on siskot Gina ja Angie sekä veli Michael.
Derek Mitchell (Alan Campbell) on McCaben apulainen. Hän olisi nuorempana halunnut opiskella musiikkia mutta haki oikeustieteelliseen vanhempiensa tahdosta.CBS esitti 106 Koira haudattuna -jaksoa viitenä tuotantokautena vuosina 1987–1992. Jaksot on nimetty melko tunnettujen swing-kappaleiden mukaan, kuten esimerkiksi ”They Can't Take That Away from Me” ja ”You Turned the Tables on me”. Sarjan ensimmäisen kauden tapahtumat sijoittuvat Los Angelesiin, mutta toinen, kolmas ja puolet neljännestä kaudesta sijoittuvat Havaijin Honoluluun. Neljännen kauden puolesta välistä sarjan loppuun asti tapahtumat sijoittuvat taas Los Angelesiin.
Suomessa sarjan jaksoja esitettiin ensimmäisen kerran 1990-luvun alussa MTV:llä. Uusintana sarjan jaksoja esitettiin 1990-luvun lopulla MTV3-kanavalla ja vuonna 2010 MTV3 Sarja -kanavalla.
Stereogramofoni – Sinkkuelämää vuosien varrelta
Stereogramofoni – Sinkkuelämää vuosien varrelta on Leevi and the Leavingsin vuonna 2001 julkaistu singlekokoelma-albumi. Albumi sisältää kahden levyn verran lauluja, jotka kaikki ovat yhtyeen singlejulkaisuilta vuosilta 1978–1989.
Kaikki kappaleet on säveltänyt, sanoittanut, sovittanut ja laulanut Gösta Sundqvist lukuun ottamatta ”Rakas Annika…” -kappaletta, jonka on laulanut yhtyeen silloinen rumpali Reijo Inna. Kappaleilla soittavat kaikki yhtyeessä vuosien varrella mukana olleet muusikot.
Levy 1
Levy 2
Paini kesäolympialaisissa 1948
1948 kesäolympialaisten painissa kilpailtiin kahdeksassa sarjassa sekä kreikkalais-roomalaisessa että vapaapainissa.
Kakka-hätä 77
Kakka-hätä 77 on turkulainen punk-yhtye.
Yhtye perustettiin kitaristi-laulaja Teemun mukaan kännissä Kari Peitsamon keikalla. Yhtyeen oli aluksi tarkoitus soittaa nopeaa garage-punkkia, taitojen puutteen takia yhtye päätti mennä sieltä ”mistä aita on matalin”. Yhtyeen esikuvia ovat Eppu Normaali, Problems?, Kollaa kestää, Korroosio, Sehr Schnell, Sensuuri, Ypö-Viis sekä ulkomaiset punk-yhtyeet.
Yhtyeen esikoisalbumi, 22 minuuttia pitkä "Totaalinen kakkahätä", julkaistiin vuonna 2007 ja se nousi ilmestymisviikollaan Suomen virallisen albumilistan sijalle 15.
Laulaja-kitaristi Teemu soittaa myös yhtyeissä Pää Kii, Maho Neitsyt, The Heartburns, Nazi Death Camp ja Vaasankatu SS.
Rumpali Mirko taas puolestaan kitaroi ja laulaa They Stole A Million -bändissä, kitaroi The Dwyersissa ja soittaa rumpuja ja laulaa Maakuntaradio -nimisessä kokoonpanossa.
Kari Peitsamo on tehnyt yhtyeestä kappaleen "Urgent need to poo-poo in 1977".
Yhtye ilmoitti lopettamisesta lokakuussa 2011, mutta jatkoi kuitenkin vuosina 2012–2014 ja 2018.
Kuwaitin vaakuna
Kuwaitin vaakuna () koostuu kolmiraitaisesta kilvestä, jonka värit ovat samat kuin Kuwaitin lipussa. Kilven yläpuolella on kultainen haukka, joka on levittänyt siipensä. Vaakunan keskellä on purjehtiva kauppalaiva, dhow, jonka yläpuolella on kirjoitettu arabiaksi maan nimi "دولة الكويت" (Dawlat al-Kuwait) eli Kuwaitin valtio. Vaakuna nykyisessä muodossaan hyväksyttiin käyttöön 1962.
Roberto Regazzi
Roberto Regazzi (s. 20. elokuuta 1956 Bologna) on italialainen viulunrakentaja.
Ilmastopakolaisuus
Ilmastopakolainen on henkilö, joka pakenee kotipaikastaan muualle paikallisen ilmaston muuttumisen tai ympäristökatastrofin seurauksena. Ilmastopakolaisuutta seuraa sekä nopeista että hitaista ympäristön muutoksista kuten kuivuuskausista, aavikoitumisesta, merenpinnan noususta sekä äärimmäisten sääilmiöiden kuten hurrikaanien, syklonien, tulvien ja tornadojen lisääntymisestä, pitenemisestä ja voimistumisesta.
Ilmaston lämpenemisen odotetaan merkittävästi lisäävän ilmastopakolaisuutta tulevaisuudessa. Professori Norman Myers Oxfordin yliopistosta on arvioinut, että ympäristöpakolaisia voi olla 200 miljoonaa vuoteen 2050 mennessä. Käänteinen ilmastonmuutos vähentää ilmastopakolaisuuden määrää.
Amanda Barrie
Amanda Barrie (s. 14. syyskuuta 1935) on englantilainen näyttelijä. Hänet muistetaan rikossarjasta "Bad Girls" ja lukuisista muista televisiosarjoista. Hän oli naimisissa teatteriohjaaja Robin Hunterin kanssa, mutta erosi hänestä vuonna 2004.
Surman siipien havinaa
Surman siipien havinaa on Rytmihäiriön vuonna 1991 julkaistu esikoisalbumi. Albumi on nauhoitettu kokonaisuudessaan studiolive-ottoina.
Albumi julkaistiin alun perin ainoastaan LP:nä. Kappaleet julkaistiin ensimmäistä kertaa CD-muodossa vuonna 2003 ilmestyneellä kokoelmalevyllä "Surman vuodet – The Homicide Years". Vuonna 2011 Svart Records julkaisi albumista uusintapainoksen, jolloin se nousi Suomen virallisen listan sijalle 33.
Toshio Suzuki
Toshio Suzuki (s. 10. maaliskuuta 1955 Saitama, Japani) on entinen japanilainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui urallaan ainoastaan kahteen osakilpailuun kaudella 1993, saavuttamatta yhtään MM-pistettä. Parhaimmillaan Suzuki oli 12.
Paini kesäolympialaisissa 1936
1936 kesäolympialaisten painissa kilpailtiin seitsemässä sarjassa sekä kreikkalais-roomalaisessa että vapaapainissa.
Klamydia (albumi)
Klamydia on Klamydian 22. elokuuta 2007 ilmestynyt albumi.
Albumi debytoi Suomen virallisen albumilistan toisella sijalla, ja pysyi listalla yhteensä yhdeksän viikkoa.
Ntamo
Ntamo on kirjankustantamo, jonka Leevi Lehto perusti 2007. Kustantamo toimii on demand -periaatteella, eli kirjat painetaan yksi kerrallaan sitä mukaa kuin niitä tilataan.
Ntamo siirtyi toukokuussa 2017 Jarkko S. Tuusvuoren omistukseen. Tuusvuoren mukaan tieto- ja käännöskirjallisuuden osuus kustantamon julkaisutoiminnasta tulee vahvistumaan.
Helsinkiläisen Kirja kerrallaan -kustantamon lopetettua toimintansa sen kirjavalikoima siirtyi vuonna 2012 Ntamolle. Painatuksen tekee nykyään Books on Demand. Aiemmin kirjat painettiin Juvenes Printissa, yhdysvaltalaisella Lulu.comilla ja Kirja kerrallaan -kustantamon painossa.
Ntamo on julkaissut muun muassa seuraavien kirjailijoiden teoksia:
On demand
On demand tarkoittaa palvelua tai toimintaa, joka vastaa sen käyttäjän tai asiakkaan tarpeeseen tarvittaessa tai vaadittaessa. Yleensä on demand -palvelun arvo liittyy siihen, että palvelun tarjoaja tai kuluttaja ei joudu tekemään ennakkoon taloudellisia panostuksia, vaan maksu suoritetaan vain palvelua tai toimintoa käytettäessä, ja näin myös on demand -palvelut ovat niiden käyttäjille usein normaalia edullisempia.
Muuan sulhasmies
Muuan sulhasmies on Hannu Lemisen ohjaama suomalainen komediaelokuva vuodelta 1956.
Elokuva perustuu Agapetuksen romaaniin "Muuan sulhasmies" vuodelta 1925. Se kertoo köyhtyneestä paroni Mauritz ”Moppe” Grafvenhjelmistä (Joel Rinne) ja tämän toverista Villestä (Hannes Häyrinen), jotka hankkivat elantonsa huijaamalla. Heidän elämänsä muuttuu, kun he törmäävät ravintola Belvederen omistajaan Svea Jonssoniin (Sylvi Salonen).
Ulkokuvaukset tehtiin Porvoon vanhassa kaupungissa. Elokuvan tuotti Suomi-Filmi Oy, ja sen ensi-ilta oli 21. joulukuuta 1956.
Juha Numminen
Juha Erkki Numminen (s. 10. syyskuuta 1938 Helsinki) on suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Helsingissä syntynyt, mutta Raumalla asuva Numminen on työskennellyt toimittajana useiden eri lehtien palveluksessa, kuten Ilta-Sanomissa, Seurassa ja Suomen kuvalehdessä. Kirjallisuuden puolella hän on kirjoittanut etupäässä dekkareita, mutta myös elämäntapakirjoja, ihmissuhdekirjoja ja pakinoita. Eero J. Tikan kanssa hän muodosti 1980-luvun alussa kirjailijanimen Sulevi Manner. Kaksikko julkaisi yhteensä neljä dekkaria. Numminen on toiminut myös toisena käsikirjoittajana Timo Koivusalon elokuvassa "Kulkuri ja joutsen" (1999) sekä ollut mukana Erkko Kivikosken elokuvan "Yö meren rannalla" (1980) käsikirjoittajatiimissä. Hän on osuuskuntamuotoisen kustantamo Crime Timen perustajajäsen.
Juha Nummisen isä oli oikeusneuvos Vilho Numminen (1896-1960) ja äiti Aino Sofia Turja. Hänen veljensä on kansliapäällikkö ja ministeri Jaakko Numminen.
Jekaterina Rednikova
Jekaterina Rednikova (s. 17. toukokuuta 1973 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen elokuva- ja teatterinäyttelijätär. Hän näytteli Zinaidaa vuoden 2004 BBC:n minisarjassa "Arkkienkeli" (), joka Suomessa nähtiin heinäkuussa 2007. Hän näytteli myös Pavel Tšukrain elokuvassa "Varas", joka sai useita palkintoja. Rednikova sai osastaan tässä elokuvassa venäläisen Nika-palkinnon parhaana naisnäyttelijänä
Rednikova valmistui 1994 näyttelijäksi GITISistä (Valtion näyttämötaiteen oppilaitos). Hän on näytellyt elokuvissa vuodesta 1990 lähtien.
Bonnin vanha raatihuone
Bonnin vanha raatihuone () on tunnettu nähtävyys Bonnin kaupungissa, Saksan Nordrhein-Westfalenissa. Se sijaitsee Marktplatzin itäisellä laidalla. Rakennus rakennettiin vuosina 1737–1738 ja se korvasi keskiaikaisen rakennuksen. Peruskiven muurasi vaaliruhtinas Clemens August.
Antti Karumo
Antti Karumo (s. 1962 Pori) on suomalainen televisio- ja elokuvakäsikirjoittaja ja kirjailija.
Karumo on kirjoittanut ylioppilaaksi Porin Lyseon Lukiosta 1982 ja opiskellut kulttuuriantropologiaa Helsingin yliopistossa sekä audiovisuaalista journalismia Taideteollisen korkeakoulun ja Jyväskylän Yliopiston NOVA-koulutuksessa. Käsikirjoittamista Karumo on opiskellut Yleisradion ammattiopistoissa, Taideteollisessa korkeakoulussa sekä erilaisissa elokuva-alan workshopeissa. Vuodesta 1992 alkaen Karumo on toiminut vapaana käsikirjoittajana.
Karumon läpimurtoteos oli Veikko Aaltosen ohjaama elokuva "Rakkaudella, Maire", 1999, josta Karumo oli myös Jussi-ehdokkaana parhaasta käsikirjoituksesta. Timo Harakan kanssa Karumo on kirjoittanut näytelmän Lilla Teaterniin.
Post Tower
Post Tower on postmoderni pilvenpiirtäjä Bonnin kaupungissa, Saksan Nordrhein-Westfalenissa. Sinne on sijoitettu Deutsche Postin pääkonttori. 162,5 metrin korkeudellaan pilvenpiirtäjä on Bonnin korkein rakennus ja Nordrhein-Westfalenin osavaltion korkein virastorakennus. Post Tower rakennettiin vuosina 2000–2002. Sen on suunnitellut arkkitehtitoimisto Murphy/Jahn Architects. 41-kerroksisen pilvenpiirtäjän rakennustyöt maksoivat noin 78 miljoonaa euroa.
Fork
Fork on suomalainen a cappella -yhtye. Yhtyeen tavaramerkkinä on ollut sovittaa tunnettuja pop-hittejä a cappellaksi. Kahden miehen ja kahden naisen muodostama kokoonpano on julkaissut yhteensä neljä albumia: "Taking a Cappella to the Next Level" -EP (2004), "Cover to Cover" (2005), "Games We Play" (2007) ja "Helsinki" (2008). Vuoden 2008 lopussa "Pink Noise by Fork"-nimistä konserttiesitystä alettiin esittää Svenska Teaternissa. Vuonna 2010 Mia Renwall erosi kokoonpanosta ja hänen tilalleen tuli Anna Asunta.
Kulttuuriseteli
Kulttuuriseteli on seteli, joilla voi ostaa kulttuuripalveluita. Kulttuuriseteli vastaa idealtaan liikuntaseteliä, ja se antaa työntekijälle mahdollisuuden valita harrasteen, jolle työnantaja antaa rahallista tukea.
Kulttuuri- ja liikuntasetelien käyttöä perustellaan sillä, että ne mahdollistavat monipuolisen virkistäytymisen työntekijälle ja työnantajan kannalta on helpompaa jakaa seteleitä kuin tehdä kahdenvälisiä sopimuksia palveluiden tuottajien kanssa. Yhtä työntekijää voi tukea verovapaasti 400 eurolla vuodessa. Summa kattaa sekä liikunta- että kulttuuripalvelut.
Eduskunta vahvisti kulttuurisetelien verottomuuden vuoden 2009 alusta lukien. Liikuntaseteli on ollut veroton etu jo vuodesta 2004. Kulttuurisetelin on kehittänyt Smartum Oy, joka lanseerasi tuotteen vuonna 2005. Nykyään seteleitä tarjoavat työnantajille monet eri yritykset ja niitä on saatavilla sekä paperiversioina että sähköisesti, sekä erillisinä että yhdistettyinä liikunta- ja kulttuuriseteleinä.
Enercon
Die Enercon GmbH on suurin saksalainen tuuliturbiinien valmistaja. Kotipaikka on Aurich Pohjois-Saksassa. Yrityksen perusti Aloys Wobben 1984. Yritys on ainoa maailman johtavista turbiinivalmistajista, joka ei ole pörssiyhtiö. Tuotantomaita ovat: Saksa (Aurich, Embden ja Magdeburg), Malmö/Ruotsi, Brasilia, Intia ja Turkki. Yrityksen mukaan, sillä on maailmanlaajuisesti 8000 työntekijää. Vuoden 2006 liikevaihto oli 1,9 miljardia euroa. (de wiki)
Enerconin 6 MW tuuliturbiinit ovat maailman tehokkaimmat. Mallia E-112 (6 MW) on valmistettu 3/2003 alkaen. Uudempi E-126 (6 MW) on edellisestä parannettu malli (2007).Tekesin mukaan suurimmat tuuliturbiinien myyjät ovat: Vestas (34 %), Gamesa (17 %), Enercon (15 %) ja GE Wind (11 %) ja Siemens Wind Power 6 %. Vestaksen oman ilmoituksen mukaan sen markkinaosuus oli 34 % (2004), jonka jälkeen se on ollut 28 %. Vuonna 2005 Enercon oli maailmanlaajuisesti kolmas 13,2 %:n markkinaosuudella(de wiki). Enercon on asentanut yli 11 000 tuuliturbiinia yli 30 maahan. Tuotannosta yli puolet menee vientiin. Ulkomaisia myyntikonttoreita on 14. Maailmanlaajuisesti on asennettu 12,1 GW. Saksaan on asennettu 6 253 tuuliturbiinia (7,1 GW).
Vuonna 2004 Saksaan asennettujen tuuliturbiinien valmistajat olivat: Enercon 42 %, Vestas 30 %, Repower Systems 9 %, GE Wind 7 %, Nordex 4 % ja AN Windenergi 4 % (Siemens osti 2005). Vuonna 2006 Saksan 2233 MW:n tuulivoiman lisäys jakautui yrityksille seuraavasti: Enercon 38 %, Vestas 35 %, Repower 8 %, GE Energy 6 %, Nordex 5 %, Siemens Wind Power 6 %, Fuhrländer 2 % ja Gamesa 1 %.
USA:n tarjouskilpailussa 1995/6 kilpailija sai Enerconin tuotteiden teknisiä tietoja ja patentoi ne omiin nimiinsä. Siksi Enercon voi myydä USA:n markkinoille vasta 2010 (de wiki, Wirtschaftsspionage, Udo Ulfkotte, Goldmann Verlag, ISBN 3-442-15125-2, s. 32-60).
Enercon on haastanut tanskalaisen alan markkinajohtajan Vestaksen oikeuteen tuuliturbiinien siipien patenttioikeuksista. Asia ratkeaa oikeudessa 2007–2008. Vestaksen mukaan ratkaisu ei vaikuta ratkaisevasti heidän talouteensa.
Enerconin 500 kW:n tuulivoimaloita Suomeen on pystytetty neljä. Yksi niistä kuuluu Ålands vindenergiandelslagille ja sijaitsee Kökarlla, toinen sijaitsee Vårdöllä ja kolmas sekä neljäs Finströmissä.
Enerconin 2 MW:n tuulivoimaloita Suomeen on pystytetty neljä. Ensimmäinen, Finströmin tuulivoimala 3 kuuluu Ålands vindkraft Ab:lle, toinen Ålands Vindenergiandelslagille Föglöllä sekä kolmas ja neljäs Lumparlandissa.
Enerconin 2 MW:n tuulivoimaloita Suomeen on pystytetty seitsemän. Ne kuuluvat SABA Wind Oy Ab:lle. Neljä niistä on Hangossa ja kolme Inkoossa.
Michael Baran
Michael Gad Baran (s. 13. kesäkuuta 1963 Turku) on suomalainen näytelmäkirjailija, dramaturgi ja teatteriohjaaja.
Baran valmistui ylioppilaaksi vuonna 1982 ja opiskeli Teatterikorkeakoulun dramaturgian koulutusohjelmassa vuosina 1982–1986. Hän on ollut dramaturgina Yle TV2:n teatteritoimituksessa (1987–1989), Teatteri Pienessä Suomessa (1991–1992) ja Suomen Kansallisteatterissa (1992–).
Baran on toiminut muun muassa Lauri Törhösen elokuvan "Insiders" (1989) ja Tapio Suomisen elokuvan "Porttikielto taivaaseen" (1990) käsikirjoittajatiimissä. Lisäksi hän on laatinut käsikirjoituksen Kaisa Rastimon elokuvaan "Säädyllinen murhenäytelmä" (1998). Elokuva pohjautuu Helvi Hämäläisen samannimiseen romaaniin. Baran on myös käsikirjoittanut televisiosarjan "Hokkasen näköinen nainen" (2004) yhdessä Simo Halisen ja Vilja Roihun kanssa ja sarjan "Kultainen noutaja" (2007) yhdessä Simo Halisen kanssa.
Baran on dramatisoinut, sovittanut ja suomentanut kymmeniä eri näytelmiä sekä kirjoittanut radiokuunnelmia ja oopperalibrettoja. Vuoden 2007 Savonlinnan Oopperajuhlille Baran kirjoitti oopperan "Isän tyttö" yhdessä Olli Kortekankaan kanssa. Hän myös ohjasi kantaesityksen Savonlinnassa ja uusintaensi-illan Suomen Kansallisoopperassa (2009) yhdessä Anna Kelon kanssa. Syksyllä 2011 sai ensi-iltansa Sibelius-Akatemian tilaama Olli Kortekankaan ooppera "Yhden yön juttu", johon Baran kirjoitti libreton ja jonka hän myös ohjasi. Kortekankaan ja Baranin monologiooppera "Oma vika" kantaesitettiin 2015. Lisäksi Baran on ohjannut Kurt Weillin oopperan "Mahagonnyn kaupungin nousu ja tuho" (2007) ja Mozartin "Don Giovannin" (2008).
Baran on ohjannut Kansallisteatteriin useita näytelmiä, muun muassa Lars Norénin "Hiljaisen musiikin" (2005), David Harrowerin "Blackbirdin" (2006)"," Ingmar Bergmanin "Personan" (2014) Omapohja-näyttämölle, Marius von Mayerburgin "Ruman" Teatteri Takomon näyttämölle (2007), Shakespearen "Othellon" (2007) ja Tšehovin "Platonovin" (2009), molemmat Suurelle näyttämölle, omat näytelmänsä "Aie" (2012), "Aamu" (2015) ja "Tyttö, joka käveli" (2018) Willensaunaan sekä Thomas Mannin "Kuolema Venetsiassa"-novellin (2017) Pienelle näyttämölle.
Lähde
Henri Rajala
Henri Rajala (s. 26. syyskuuta 1988) on suomalainen lentopalloilija, joka on pelannut liigaurallaan Keski-Savon Paterissa, Raision Loimussa ja Hurrikaani Loimaassa. Hän siirtyi Loimuun vuonna 2007 Paterista sen pudottua SM-liigasta 1-sarjaan sekä muutama vuosi myöhemmin Loimaalle. Hän on pelannut pääsarjassa 269 ottelua.
Rajala on saavuttanut urallaan SM-hopeaa 2012 ja 2013 sekä SM-pronssia 2010.
Rajala harjoitteli lukioaikansa Kuortaneella nuorten maajoukkueen mukana pelaten sekä 2-sarjasas että myöhemmin 1-sarjassa Kuortaneen Urheiluopiston riveissä.
Kuortaneelta Rajala siirtyi lentopallon SM-liigaan Keski-Savon Paterin riveihin kaudeksi 2006–2007. Hän pelasi Paterissa kauden aikana hakkurina. Pateri tippui kauden päätteeksi SM-liigasta. Rajala siirtyi takaisin kasvattajaseuraansa Raision Loimuun kaudeksi 2007–2008. Loimussa Rajala alkoi pelata yleispelaajan peliroolissa. Kaudella 2009-2010 hän voitti SM-pronssia Loimun riveissä pelaten joukkueen ykkösliberona.
Kaudesta 2010–2011 lähtien Rajala on pelannut Hurrikaani Loimaan riveissä. Hän oli joukkueen ykköslibero kaudella avauskaudella; toisella kaudellaan Loimaalla Rajala ei ollut ykköslibero, vaan avausseitsikon liberona pelasi enimmäkseen Jesse Mäntylä.
Rajala kuului kesinä 2006 ja 2007 Mauro Berruton maajoukkueen leiriryhmään. Leireistä ei kuitenkaan vielä tuolloin irronnut paikkaa maajoukkueeseen. Paikka aukesi lopulta kauden 2008 jälkeen, kun Berruto valitsi Rajalan 19. pelaajan ryhmään, jotka taistelivat peliajasta Lentopallon maailmanliigassa. Maajoukkuedebyyttiä ei kuitenkaan tapahtunut.
Rajala on pelannut urallaan yleispelaaja, sekä liberon että myös hakkurin pelipaikalla. Nuorten maajoukkueessa hän pelasi yleispelaajan roolissa, kun taas kaudella 2006–2007 Keski-Savon Paterin väreissä hän pelasi hakkurina. Liberon roolissa hänet on nähty miesten maajoukkueleireillä sekä myöhemmin pääsarjatasolla Loimun ja Hurrikaanin riveissä.
Tommi Roininen
Tommi Roininen (s. 1. helmikuuta 1984) on suomalainen lentopalloilija, joka on pelannut kaudesta 2009-2010 lähtien Tampereen Isku-Volleyn väreissä, Lentopallon Mestaruusliigassa. Roininen debytoi miesten A-maajoukkueessa Kiinaa vastaan toukokuussa 2011.
Roininen aloitti lentopallouransa Lempäälässä seitsemänvuotiaana. Nopeasti hän kehittyi ja nousi pelaamaan entistä vanhempien pelaajien kanssa. 16-vuotiaana hän muutti Kuortaneelle harjoittelemaan ja opiskelemaan maan parhaiden poikajuniorien kanssa. Kuortaneelta kotiseuduilleen palattuaan Roininen nousi huippujoukkue Isku-Volleyn liigarinkiin, ja sitä kautta SM-liigajoukkueen vakiopelaajaksi. Roininen sai mukavasti peliaikaa tähtijoukkueessa. Kolmas kausi Isku-Volleyn paidassa (2005-2006) päättyi Roinisen uran ensimmäiseen suomenmestaruuteen. Kauden jälkeen hän siirtyi Isku-Volleysta pelaamaan Raision Loimuun. Hänen tarkoituksena oli alkaa pelaamaan Loimun liberona, mutta hän pelasi kauden kuitenkin yleispelaajan roolissa.
Roininen on harrastanut myös beach volleyta, jossa hän on voittanut B-junioreissa SM-pronssia ja A-junioreissa suomenmestaruuden. Hän on myös suorittanut asepalveluksensa Hämeen rykmentissä, Lahden urheilukoulussa 2003-2004.
Kaudella 2007-2008 Roininen pääsi viimein liberon rooliin. Hän pelasi Loimun kanssa vaihtelevan kauden, joka päättyi puolivälierissä tappioon suomenmestaruuteen edenneelle Rovaniemen Santasportille. Kauden kohokohta oli kun Loimu voitti Pohjoismaiden seurajoukkueiden mestaruuden Raisiossa.
Kaudesta 2009-2010 lähtien hän on pelannut jälleen Tampereen Isku-Volleyn riveissä. Jälleen liberona aloittanut Roininen vaihdettiin kesken kauden loukkaantumisten siivittämänä yleispelaajan tontille, jolla loppukauden pelasi. Kaudella 2010-2011 lentopallon Mestaruusliigassa Roininen pelasi jokaisen pelin Isku-Volleyn liberona. Kauden päätteeksi hänet valittiin miesten maajoukkueryhmään. Hän devytoi maajoukkueessa 21. toukokuuta 2011 Kiinaa vastaan. Maailmanliigassa hän pelasi päätösottelun Portugalia vastaan, missä hän oli yksi Suomen parhaista.
http://koti.mbnet.fi/flinck/iskuvolley2011/portugali_2/images/16_Tommi%20Roininen.jpg
Rumpujarru
Rumpujarrussa jarrurummun sisäpuolella olevat jarrukenkien kitkapinnat puristuvat jarrutettaessa vasten pyörivää jarrurumpua, joka on kiinnitetty pyörään. Kitkapinnoista käytettiin aiemmin nimeä jarruhihnat.
Modernin auton rumpujarrun keksi Louis Renault vuonna 1902, vaikka vähemmän hienostunutta rumpujarrua käytettiin Maybachissa vuotta aiemmin. Ensimmäisissä rumpujarruissa jarrukenkiä käytettiin mekaanisesti vivuilla ja tangoilla tai vaijereilla. 1930-luvun puolivälistä lähtien kenkiä käytettiin öljyllä ja pienellä männällä, joka oli sylinterissä. Joissakin autoissa käytettiin kuitenkin puhtaasti mekaanisia järjestelmiä vielä vuosikymmeniä. Joissakin malleissa on kaksi mäntää.
Rumpujarru ei ole yhtä tehokas jarrutuksessa kuin levyjarru, ja niitä käytetään nykyautoissa yleisesti vain takapyörissä. Jarrutettaessa jarrurummun pyörimisliike puristaa auton kulkusuunnassa etumaista jarrukenkää (ensiökenkää) tiukemmin jarrurumpua vasten. Osin myös tämän itsetehostusilmiön takia rumpujarrut olivat suositumpia vanhoissa autoissa: rumpujarrullisessa autossa ei välttämättä ole jarrutehostinta lainkaan, toisin kuin levyjarrullisissa autoissa.
Rumpujarruissa on itsesäätyvä tai käsinsäädettävä säätömekanismi, joka pitää jarrukengät mahdollisimman lähellä rummun sisäpintaa kenkien kitkapinnan kulumisesta huolimatta. Rumpujarruissa on kaksi tai kolme jäykkää jousta, jotka pitävät jarrukengät irti rummusta silloin kun ei jarruteta ja estävät siten niiden jumiutumisen jarrutus asentoon. Rumpujarruissa on usein yhdistetty käyttöjarru ja seisontajarru samaan rumpuun. Käsijarru toimii useimmiten mekaanisesti vaijerin välityksellä ja käyttöjarru jarrunesteellä.
Rumpujarrua käytetään kaikenkokoisissa autoissa, mutta kuorma- ja linja-autoissa se toimii paineilmalla.
Joissain autoissa on takalevyjarrun sisällä rumpujarru, jota käytetään vain seisontajarruna.
Auton jarrujärjestelmä
Japanin keisarillinen poliisilaitos
Tokugawa-kauden shōgunaatin perustama ("Keisarillinen poliisilaitos" eli "Kebiishi-Cho") lakkautettiin Meiji-restauraation yhteydessä ja korvattiin uudella järjestelmällä johon Toshiyoshi Kawaji haki mallia Euroopasta vieraillen vuonna 1872 Ranskassa ja Preussissa, hakien mallia uusille poliisivoimille ja laitokselle. Aikaisemmin maakuntien daimiot johtivat lainvalvontaa maakunnissaan. Vuonna 1871 tämä käytäntö lakkautettiin ja uusi lainvalvontaosasto luotiin Japanin sisäministeriön alaisuuteen vuonna 1873.
Toshiyoshi Kawajista tuli vuonna 1874 Tokion Keisarillisen poliisilaitoksen päällikkö ja uudelleenorganisoija, joka synnytti mittavia uudelleenjärjestelyjä sekä poliisin että armeijan organisaatioissa.
Toisen maailmansodan aikaan Japanin poliisitoimi siirtyi sisäministeriöltä sotaministeriölle ja poliisivoimat valjastettiin liittoutuneiden uhkaavan maihinnousun torjuntaan. Japanin antauduttua liittoutuneiden valvontaelin SCAP lakkautti militaristiseksi epäillyn poliisilaitoksen ja perusti ja organisoi sen uudelleen vuonna 1950.
Hummer H2
Hummer H2 on hieman alkuperäistä H1-mallia pienempi SUV, jossa on tilaa viidelle henkilölle. H2-mallista on valmistettu myös H2 SUT-pickup-mallia. H1-malliin verrattuna H2 on nykyaikaisempi ja ominaisuuksiltaan kelvollisempi normaalikäyttöön, vaikka se on H1-mallia huomattavasti pienempi, luokitellaan se kuitenkin isoksi maasturiksi. Mallin valmistus lopetettiin vuonna 2010.
Mallia on myyty runsaasti ja se palkittiin "North American Truck Of The Year" palkinnolla vuonna 2003. H1:n tavoin myös H2 on AM Generalin valmistama ja sitä varten on rakennettu oma tehdas Indianan Mishiwakaan. Autossa on samanalainen GMT280-pohjalevy kuin Chevrolet Tahoessa ja GMC Yukonissa mutta H2 eroaa näistä autoista hyvin paljon.
Korkean maavaransa ja isojen renkaiden ansiosta sekä pohjapanssarin ja matalien vaihteiden avulla H2 pystyy kiipeämään 40 cm korkeiden esteiden yli (ilman astinlautoja).
Keväällä 2007 New Yorkin autonäyttelyssä esiteltiin uudistettu H2-malli vuodelle 2008. Sisusta (ml. kojelauta ja istuimet) on kokonaan uusittu. Uudessa mallissa on mahdollisuus myös kolmanteen penkkiriviin. Uusina turvallisuusvarusteina esiteltiin ajonvakautusjärjestelmä, hätäjarrutustehostin sekä uusia turvatyynyjä. Uudistukset koskevat sekä H2 SUV- että SUT-malleja. Uuden mallin myötä moottoriteho kasvoi noin 20 prosentilla.
Mallin valmistus lopetettiin vuonna 2010 samaan aikaan koko Hummerin valmistuksen kanssa. Syynä oli että merkki oli jo pitkään ollut myynnissä, mutta ostajaa ei löytynyt.
H2:n varustelutasot ovat perusmalli, Adventure ja Lux.
Vuosimalliin 2007 asti vaihteistona on 4L65-E, joka on nelivaihteinen automaattivaihteisto. Neliveto on Borg-Warnerin toteuttama kaksinopeuksinen jatkuva neliveto. Mallivuodesta 2008 eteenpäin uuden moottorin myötä vaihteistoksi tuli Hydra-Maticin 6-portainen 6L80-automaattivaihteisto.Vuoden 2006 H2-erikoisversio on oranssi ja siinä on peruutuskamera, DVD-navigointi, takapenkin DVD soittimet, kromattu maski, katolle sijoitetut lisävalot, kromattuja yksityiskohtia ja hiilikuituisia sisustuksen yksityiskohtia. Erikoismalli on saatavana sekä SUT- että SUV-mallina.
Vuoden 2007 erikoisversio on sininen ja siinä on 17-tuumaiset kevytmetallivanteet, peruutuskamera, sisällä hiilikuituisia yksityiskohtia, takapenkin DVD soittimet, lämmitetty tuulilasin pesunestejärjestelmä, kromattuja yksityiskohtia ja katolle sijoitetut lisävalot. Myös tämä erikoismalli on saatavana SUT ja SUV-malleina.
Jeep Commander
Jeep Commander on keskikokoinen SUV, joka esiteltiin vuoden 2005 New Yorkin autonäyttelyssä ja tuli myyntiin mallivuodeksi 2006. Sen valmistus loppui mallivuoteen 2010.
Commander on seitsemänpaikkainen ja se on vain 5 cm pidempi kuin Jeep Grand Cherokee mk3. Muotoilu on huomattavasti Cherokeeta kulmikkaampaa ja katossa on porras toisen penkkirivin kohdalla, koska taemmat penkkirivit ovat korkeammalla kuin etupenkit. Autossa on kolme kattoikkunaa ja se täytti Jeepin mallistossa ison maastoauton paikan, joka oli jäänyt kun Jeep Grand Wagoneerin valmistus lopetettiin vuonna 1992.
Ilmeisesti Jeep Wagoneeria on käytetty muotoilussa vaikuttajana, koska autossa voidaan nähdä jonkin verran samoja muotoilupiirteitä. Vaikka muotoilu on kulmikasta, auton perusrakenne perustuu Jeep Grand Cherokee mk3:seen.
Autoja valmistetaan Yhdysvaltojen lisäksi Grazissa sijaitsevassa Magna Steyrin tehtaassa.
Keväällä 2007 esiteltiin Geneven autonäyttelyssä Jeep Commander Overland. Autossa on normaalia ylellisempi varustelu ja ulkonäköäkin on paranneltu. Overland on tarjolla samalla 5,7-litraisella HEMI-moottorilla (V8) ja 3-litraisella turbodieselillä (V6) kuin Commander Limited -mallikin. Auto tuli Euroopassa saataville kesän 2007 alussa. V8-moottorin yhteydessä on 5-portainen 5-45-RFE-automaattivaihteisto ja dieselin yhteydessä myös 5-portainen W5A580-automaattivaihteisto.
Robert Cecil
Robert Cecil on seuraavien henkilöiden nimi:
Hummer H1
Hummer H1, joka on HMMWV:n, sota-ajoneuvon siviiliversio tuli markkinoille vuonna 1992, se oli saanut julkisuutta Operation Desert Stormin aikana otetuista valokuvista. Se on hyvin pitkälti samanlainen kuin sotilasversio, mutta aseistus ja suojaus on poistettu. Myös sisustusta on parannettu mukavuuden nimissä. Mallia on valmistettu Yhdysvalloissa Indianassa, AM Generalin Mishiwakan tehtaalla. Keväällä 2006 GM kuitenkin ilmoitti, että se lopettaa H1:n valmistamisen samana kesänä, johtuen uusista vuoden 2007 päästömääräyksistä dieselmoottoreita varten. Näin ollen mallin kokonaistuotantomäärä jäi noin 12 000 kappaleeseen, joka on murto-osa alkuperäisen sotilasversion valmistusmäärästä.
H1 on maasto-ominaisuuksiltaan lähes ainutlaatuinen, auto on leveästä raidevälistä johtuen erittäin vakaa myös maastossa ja se pystyy kahlaamaan 76 cm syvässä vedessä sekä kiipeämään 56 cm korkean esteen yli. Auton maavara on 41 cm, joka johtuu siitä, että alustan suunnittelussa on käytettynä mallina kuorma-auton pohjaa. Autolla pystytään nousemaan 60 prosentin (noin 30 asteen) mäkeä. Monissa H1:ssä on CTIS-järjestelmä, jolla saadaan säädettyä rengaspainetta ohjaamosta käsin ajon aikana.
Autossa on myös muita erikoisuuksia, kuten jarrut, jotka eivät ole renkaissa vaan lähellä tasauspyörästöä. Lämmityslaite on korkealla ja taittuu osittain moottorin päälle.
Autossa on paljon muista autoista lainattuja osia. Etujarrusylinterit ovat AMC Eaglesta, ohjauspylväs Ford LTD:stä, virtalukko Ford Escortista ja käsinojat Jeep Cherokeesta.
Hummerin edeltäjä Humvee saavutti suuren suosion Irakin sodassa, jonka johdosta kehitettiin siviilimalli Hummer H1.
Vuonna 1990, ennen H1:n myyntiin tuloa AM General testasi H1:tä London To Peking Motor Challengessa ralliautona, H1:t pärjäsivät kisassa hyvin ja kiipesivät jopa hiekkadyynejä ylös.
Vuonna 2003 H1:siä oli myyty 10 877 kappaletta, seuraavina vuosina niitä tehtiin lisää 447 ja 374 kappaletta.
Kainuun Vasemmisto
Kainuun Vasemmisto on yksi Vasemmistoliiton 15 piirijärjestöstä. Piiritoimisto sijaitsee Kajaanissa Kansanpirtillä. Vasemmistoliitolla on 12 edustajaa Kainuun maakuntavaltuustossa ja se on Kainuun toiseksi suurin puolue keskustan jälkeen. Eduskuntavaaleissa Kainuun piiri asettaa ehdokkaita Oulun vaalipiirissä yhdessä Vasemmistoliiton Pohjois-Pohjanmaan piirin kanssa.