hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Birkenhead
Birkenhead on kaupunki Englannin länsirannikolla Wirralin niemimaalla. Kaupunki sijaitsee Merseyjoen rannalla vastapäätä Liverpoolia. Birkenhead on ollut tunnettu merisatamastaan ja laivanrakennusteollisuudestaan.
Vuonna 2001 Birkenheadin asukasluku oli 83 729. Vielä sata vuotta aiemmin vuonna 1901 asukkaita oli 110 912 ja vuonna 1951 peräti 142 501.
Birkenhead kuuluu Wirralin metropolikuntaan Merseysidessa. Ennen vuotta 1974 se kuului Cheshiren kreivikuntaan. Se on myös osa Liverpoolin metropolialuetta, jossa asuu noin 2,2 miljoonaa ihmistä.
Kaupungin merkittävin jalkapalloseura on Tranmere Rovers FC, joka tälla hetkellä pelaa Englannin National Leaguessa eli viidenneksi korkeimmalla sarjatasolla.
Birkenheadiin rakennettiin Euroopan ensimmäinen katuraitiotie, joka avattiin 29. elokuuta 1860. Raitiovaunujen voimanlähteenä olivat tällöin vielä hevoset. Vanha entisöity raitiovaunu on nykyisin nähtävillä "Woodsiden" lauttaterminaalissa.
Birkenhead ja Liverpool olivat ensimmäiset Luoteis-Englannin taajamat, joiden välille rakennettiin maanalainen rautatielinjasto. Kaupunkeja yhdistävä, Merseyjoen alittava "Mersey Railway" -tunneli avattiin 1886. Nykyisin linjasto on osa Merseyrailin Wirral Linea. Kaupunkeja yhdistää myös 1934 avattu "Queensway"-maantietunneli.
Bidston, Claughton, Noctorum, Oxton, Prenton, Rock Ferry, Tranmere, Woodchurch ja Woodside
Pentti Hanski
Pentti Vilho Juhani Hanski (25. huhtikuuta 1924 Kotka – 7. maaliskuuta 1997 Helsinki) oli MTV Oy:n (aiemmin Oy Mainos-TV-Reklam Ab) ensimmäinen toimitusjohtaja vuosina 1957–1984.
Pentti Hanski suoritti valtiotieteiden kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa ja harjoitti jatko-opintoja muun muassa Asla-stipendiaattina Yhdysvalloissa 1958.
Hanski toimi 1950-luvulla ennen televisiouraansa Talouselämä-lehden toimitussihteerinä, Taloudellisen tiedotustoimiston toimittajana, Tavaraselosteliiton asiamiehenä sekä 1954–1956 Mainostajien liiton (silloin Suomen Ilmoittajat ry) toimitusjohtajana. Viimeksi mainitussa tehtävässä on nyt hänen tyttärensä Ritva Hanski-Pitkäkoski.
Hanskin vanhemmat olivat kauppiaita.
Suomalaisjoukkueet jääkiekon eurocupeissa
Tämä on luettelo suomalaisjoukkueiden tuloksista jääkiekon eurocupeissa, joita ovat Euroopan Cup, Continental Cup, European Hockey League, Super Cup, European Champions Cup ja Champions Hockey League. Naiset pelaavat Mestarien Cupia.
Viidensadan neuvosto
Viidensadan neuvosto ("Conseil des Cinq-Cents") oli Ranskan kaksikamarisen parlamentin alahuone vuosina 1795–1799, vuoden III perustuslain ja direktorion aikana. Ylähuoneen nimitys oli vanhojen neuvosto ("Conseil des Anciens").
Viidensadan neuvostoon kuului 500 edustajaa, joiden oli oltava vähintään 25-vuotiaita (raja nostettiin 30 vuoteen vuonna 1799). Lait vaativat parlamentin molempien kamarien hyväksynnän, mutta vain viidensadan neuvostolla oli aloiteoikeus. Lainsäädännön lisäksi viidensadan neuvoston tuli laatia kymmenen nimen ehdokaslista, jolta vanhojen neuvosto valitsi direktoriohallituksen viisi jäsentä. Molempien kamarien edustajista valittiin vaaleissa aina kolmasosa kerrallaan vuoden välein. Ensimmäiset vaalit olivat 12. lokakuuta 1795. Kaksi kolmasosaa ensimmäisistä edustajista tuli toimintansa lopettaneesta kansalliskonventista. Viidensadan neuvosto kokoontui Pariisin Tuileries'n palatsissa.
Viidensadan neuvoston toiminta päättyi koko direktoriohallinnon lakkauttaneeseen brumairekuun 18. päivän vallankaappaukseen 9. marraskuuta 1799. Pian sen jälkeen Napoleon Bonaparte asettui maan johtoon ensimmäisenä konsulina.
Korsakov (kaupunki)
Korsakov (, Korusakofu) on satamakaupunki ja kaupunkipiirikunta Sahalinin saaren eteläpäässä Venäjän Sahalinin alueella. Korsakov sijaitsee Tyynenmeren länsiosaan kuuluvan Ohotanmeren eteläosissa Anivanlahden rannalla lähellä La Pérousen salmea, jossa kulkee Venäjän ja Japanin välinen raja. Kaupunkiin johtaa rautatie.
Kaupungin asukasluku oli 33 526 vuonna 2010, koko Korsakovin kaupunkipiirin 41 411.
Paikkakunta on perustettu 1853 sotilastukikohdaksi nimellä Muravjevski (Муравьевский) Itä-Siperian kenraalikuvernöörin mukaan. Krimin sodan aikaan 1854 tukikohdasta vetäydyttiin. Vuonna 1869 tukikohtaan palattiin ja se uudelleennimettiin tunnetun valtiomiehen Mihail Korsakovin mukaan. Japanin vuosina 1905-1945 paikkakunta kehittyi suurkyläksi, jonka nimenä oli Otomari (japaninkielen sanoista "suuri" ja "lahti"). Vuonna 1946, palattuaan Venäjälle, se sai kaupungin aseman nimellä Korsakov.
Prigorodnojen satama, joka sijaitsee noin 10 kilometriä Korsakovin sataman itäpuolella, on Sahalinin suurin ja kuuluu Venäjän Tyynenmeren merkittävimpiin vientisatamiin.
Djurgårdsbrunnsviken
Djurgårdsbrunnsviken on lahti Itämeressä. Se sijaitsee Ruotsin pääkaupungin Tukholman alueella. Lahti on pituudeltaan noin 2,0 kilometriä, ja se on leveimmältä kohdaltaan 380 metriä leveä. Lahti levittäytyy noin 38,5 hehtaarin alueelle. Syvyysvaihtelee noin 2,5 metristä noin 9,4 metriin. Vuoden 1912 kesäolympialaisissa lahtea käyteyttiin kisojen uimakilpailuissa.
Merihistoriallinen museo
Merihistoriallinen museo () on museo Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa. Se sijaitsee Ladugårdsgärdetin kaupunginosan alueella. Museo esittelee Ruotsin kauppamerenkulun, laivanrakennuksen ja meripuolustuksen historiaa, ja se on yksi Ruotsin valtion kolmesta merihistoriallisesta museosta. Museoon on ilmainen sisäänpääsy.
Klassistinen museorakennus rakennettiin vuosina 1933–1935, ja sen suunnittelusta vastasi ruotsalainen arkkitehti Ragnar Östberg. Se rakennettiin Tukholman vuoden 1930 messujen näyttelyalueen paikalle. Käyttöön museo vihittiin 28. toukokuuta 1938. Museon rakentamisen teki mahdolliseksi Knut ja Alice Wallenbergin säätiön antama rahalahjoitus.
Näytteillä museossa on muun muassa useita yksityiskohtaisia malleja 1700-luvun aluksista sekä kajuutta kuningas Kustaa III:n "Amphion"-huvijahdista. Museoon on myös sijoitettu Pohjoismaiden suurin merikirjasto. Museon ulkopuolella on Nils Sjögrenin suunnittelema pronssinen patsas "Sjömannen". Se pystytettiin toisessa maailmansodassa kuolleiden ruotsalaismerimiesten muistoksi vuonna 1953.
Murhasta tuli totta: Kelttiläinen arvoitus
Murhasta tuli totta: Kelttiläinen arvoitus () on neljäs Murhasta tuli totta -nimiseen televisiosarjaan perustuva elokuva. Sen ensi-ilta oli 9. toukokuuta 2003. Elokuvan pääosassa näyttelee Angela Lansbury, joka on näytellyt myös kaikissa muissa aiemmissa Murhasta tuli totta -elokuvissa ja televisiosarjassa.
Bill Guerin
Bill Robert Guerin (s. 9. marraskuuta 1970 Worchester, Massachusetts) on yhdysvaltalainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija. Hän pelasi laitahyökkääjänä yhteensä 1 263 ottelua kahdeksantoista NHL-kauden aikana. Urallaan Guerin voitti Stanley Cupin 1995 ja 2009, oli n arvokkain pelaaja 2001 saavutti maajoukkueessa olympiahopeaa 2002 ja maailmancup kultaa 1996.
New Jersey Devils varasi Guerinin viidentenä vuonna 1989. Hän liittyi New Jerseyn kokoonpanoon loppukaudesta 1991–1992 ja vakuutti paikkansa joukkueessa pudotuspeleissä . Guerin pelasi seitsemän kauden aikana New Jerseyssä. Vuonna 1995 hän oli mukana joukkueen voittaessa Stanley Cupin.
Guerin myytiin Edmonton Oilersiin Valeri Zelepukinin kanssa kesken kauden 1997–98 vaihdossa Jason Arnottiin ja Bryan Muiriin ja sieltä Boston Bruinsiin kaudella 2000–01 vaihdossa Anson Carteriin ja kahteen varausoikeuteen . Carter pelasi samalla kaudella Bostonin edustajana ensimmäistä kertaa ssa ja ansaitsi ottelun parhaan pelaajan palkinnon tehtyään pisteet 3+2 . Seuraavalla kaudella Bostonissa Guerin ampui peräti 41 maalia ja valittiin kauden päätteeksi .
Guerin siirtyi vapaana pelaajana Dallas Starsin joukkueeseen kesällä 2002. Kahden kauden ajan Guerin oli Dallasin johtavia pistemiehiä. jälkeisenä kautena Guerinin pistesaldo pieneni selvästi ja miehen otteisiin pettyneenä Dallas osti hänen sopimuksensa ulos kesäkuussa 2006 maksamalla kaksi kolmasosaa hänen tulevasta 5,1 miljoonan dollarin vuosipalkasta . Dallasin aikanaan hän pelasi kahdesti tähdistöottelussa .
Guerin teki Dallasin ostettua miehen sopimuksen ulos St. Louis Bluesin kanssa. Hän sai Edmontinista tutun Doug Weightin rinnalla uutta tuulta uraansa ja valittiin neljännen kerran urallaan tähdistöotteluun . St. Louis kuitenkin myi Guerinin eteenpäin San Jose Sharksiin Ville Niemisestä, Jay Barriballista ja varausvuorosta . San Josessa Guerin pelasi vain loppukauden ja hän teki kesällä 2007 kahden vuoden sopimuksen New York Islandersin kanssa . Guerinistä tuli joulukuussa 2008 79. pelaaja NHL:n historiassa, joka on tehnyt 400 maalia runkosarjassa. Maali syntyi ajassa 42.34 Toronto Maple Leafsia vastaan pelatussa ottelussa Vesa Toskalan selän taakse.
Islandersista Guerin siirtyi kaupassa Pittsburghiin maaliskuussa 2009. Pittsburgh ei uusinut kauden päätteeksi Guerinin sopimusta ja hänestä tuli vapaa pelaaja. Ennen kauden alkua Guerin osallistui Philadelphia Flyersin harjoitusleirille, mutta Phildelphia ei tehnyt sopimusta hänen kanssaan.
Guerin edusti maajoukkuetasolla Yhdysvaltoja. Hän pelasi maajoukkueessa kolmissa olympialaisissa ja kerran World Cupissa. Guerin voitti vuoden 1996 maailmancupin ja hopeaa vuoden 2002 talviolympialaisista.
6. joulukuuta 2010 Guerin ilmoitti lopettavansa uransa.
Ad Wolgast
Ad Wolgast, alun perin Adolph Wolgust, (8. helmikuuta 1888 Cadillac, Michigan – 14. huhtikuuta 1955 Camarillo, Kalifornia) oli amerikkalainen kevyen sarjan ammattinyrkkeilijä ja maailmanmestari.
Ad Wolgast saavutti maailmanmestaruutensa vuonna 1910 ottelussa tanskalaissyntyistä Fighting Nelsonia vastaan. Hän menetti maailmanmestaruutensa vuonna 1912 Willie Ritchielle. Hänellä oli hyökkäävä tyyli ja kova iskunsietokyky. Vanhempana hänen kerrotaan kärsineen muistinmenetyksestä.
Niin kallis on maa...
Niin kallis on maa... on Batin ja Ryydin vuonna 1991 julkaistu toinen studioalbumi. Albumin julkaisi Power Records.
Luis García Fernández
Luis García Fernández (s. 6. helmikuuta 1981 Oviedo, Oviedon maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa meksikolaista Tigres UANLia.
García pelasi juniorina Real Oviedon ja La Brañan joukkueissa. 18-vuotiaana hän siirtyi Real Madridiin ja pelasi ammattilaisuransa ensimmäiset vuodet 2000–2003 seuran B- ja C-joukkueissa. Edustusjoukkueessa hän pelasi ainoastaan yhden Espanjan cupin ottelun.
Kaudeksi 2003–2004 García siirtyi Real Murciaan ja teki ensiesiintymisensä Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa 31. elokuuta 2003 ottelussa Celta Vigoa vastaan. Pääsarjauransa ensimmäisen maalin hän teki samassa ottelussa rangaistuspotkulla ja viimeisteli kauden aikana yhteensä 11 maalia, jotka eivät kuitenkaan riittäneet pelastamaan Murciaa putoamiselta Segunda Divisióniin. Kauden 2004–2005 García pelasi Mallorcassa ja teki niin ikään 11 maalia.
García siirtyi Espanyoliin ennen kautta 2005–2006. Samalla kaudella Espanjan cupin loppuottelussa hän teki kaksi maalia, kun Espanyol voitti Real Zaragozan 4–1. Kaudella 2006–2007 García pelasi Espanyolin paidassa Uefa-cupin loppuottelussa toista espanjalaisjoukkuetta Sevillaa vastaan.
Espanjan maajoukkueessa García debytoi kesäkuun 2007 EM-karsintaotteluissa Latviaa ja Liechtensteinia vastaan.
Löytöeläin
Löytöeläin on irrallaan tavattu lemmikkieläin, joka voi olla karannut omistajaltaan tai jonka omistaja on jättänyt heitteille. Löytöeläin voi olla myös lemmikkieläimen irrallaan syntynyt jälkeläinen.
Omistajan löytäminen helpottuu, mikäli eläimellä on tunnistusmerkintä. Tunnistusmerkintä on joko tatuointi tai mikrosiru. Tatuointi löytyy useimmiten korvasta, mutta myös nivusista tai huulen sisäpinnalta. Tunnistus- eli mikrosiru ei näy ulospäin. Sirun tiedot voidaan lukea vain lukulaitteella, joita on muun muassa eläinlääkäreillä, Kennelliiton kouluttamilla tunnistusmerkitsijöillä ja viranomaisilla.
Suomessa kunnilla on velvollisuus huolehtia löytöeläimistä. Mikäli kunnalla itsellään ei ole tiloja ja resursseja hoitaa alueensa löytöeläimiä, ne voivat ostaa talteenottopaikan palvelut alan yrittäjiltä, esimerkiksi kenneleiltä. Eläintä pitää säilyttää 15 vuorokautta. Tänä aikana omistajalla on mahdollisuus lunastaa omistamansa eläin takaisin säilytys- ja hoitokuluja vastaan. Mikäli omistajaa ei löydy eläin myydään, lahjoitetaan tai lopetetaan.
Kennelliitto ylläpitää omistajarekisteriä tunnistusmerkityistä koirista. Tiedot luovutetaan viranomaisille faksilla. Myös Kissaliitolla on oma rekisterinsä rotukissojen mikrosiruista. Eläinlajista- ja rodusta riippumaton mikrosirunumerohakupalvelu löytyy osoitteesta Siruhaku.fi. Siruhaku.fi perustuu eläinklinikoiden tietokantoihin.
"Talteenotetut eläimet"
" Kunnan on huolehdittava alueellaan irrallaan tavattujen ja talteenotettujen koirien ja kissojen sekä muiden vastaavien pienikokoisten seura- ja harrastuseläinten tilapäisen hoidon järjestämisestä."
" Talteenotettua eläintä on säilytettävä vähintään 15 päivän ajan, minkä jälkeen kunnalla on oikeus myydä, muutoin luovuttaa tai lopettaa eläin."
" Kunnalla on oikeus periä eläimen omistajalta tai haltijalta korvaus eläimen talteenotosta, hoidosta ja mahdollisesta lopettamisesta aiheutuneista kustannuksista."
" Jos poliisille on tehty metsästyslain (615/93) 55 §:ssä tarkoitettu ilmoitus koiran talteenotosta, tulee poliisin ilmoittaa talteenotosta kunnan löytöeläinten talteenottopaikkaan."
Kevin Altieri
Kevin Altieri on televisioanimaatiosarjojen ohjaaja ja animaattori. Hän tuli tunnetuksi ohjattuaan Batman-animaatiosarjaa 21 jakson verran. Altieri on myös toiminut tuottajana Stan Leen kehittämässä Stripperella-animaatiossa, jossa Stripperella toimii iltaisin stripparina ja myöhään illalla sankarittarena.
Kansliapäällikkö
Kansliapäällikkö on Suomen valtionhallinnossa ministeriön korkein virkamies, eräiden tuomioistuinten kanslian (esittelijöiden ja avustavan henkilökunnan) päällikkö tai kunnallishallinnossa kaupungin tietynlaisen hallintoyksikön päällikkö. Myös tasavallan presidentin kansliassa toimii kansliapäällikkö. Hän johtaa organisaationsa hallinnollista työtä. Esimerkiksi ministeriön toimintaa kansliapäällikkö johtaa parlamentaarisen vastuun kantavan ministerin alaisuudessa. Ulkoasiainministeriön ja valtiovarainministeriön kansliapäällikköinä toimivat valtiosihteerit.
Kansliapäällikkö-nimikkeellä käännetään usein eräissä muissa maissa käytetyt henkilöstön päällikkö -nimitykset. Esimerkiksi Yhdysvaltain presidentin henkilöstön päällikön virka-asema "'Chief of Staff" käännetään usein kansliapäälliköksi.
Turun kaupungin kansliapäällikkö tunnetaan koko Suomessa siitä, että hän lukee joulurauhanjulistuksen.
Hal ja iso rakkaus
Hal ja iso rakkaus ("Shallow Hal") on vuonna 2001 tehty romanttinen komedia. Elokuvan ovat ohjanneet veljekset Bobby ja Peter Farrelly.
Elokuva kertoo Halista, joka yrittää iskeä vain kaikkein kauniimpia naisia eikä vilkaise muita ollenkaan. Hal ei kuitenkaan hommassa onnistu. Halin ollessa hississä oudon terapeutin kanssa hissi jumittuu ja Hal kertoo hänelle mieltymyksensä ainoastaan kauniisiin naisiin. Keskustelun päätteksi terapeutti hypnotisoi Halin näkemään ainoastaan naisten sisäisen kauneuden. Tämän seurauksena Hal näkee kauniit naiset rumina, karttaa heitä ja rumat näkyvät hänelle kauniina. Tämän jälkeen Hal rakastuukin kauniiseen Rosemaryyn, joka on todellisuudessa ylipainoinen rumilus.
Elokuvassa spina bifidaa sairastavan Waltin roolia näyttelee Rene Kirby, jolla itsellään on sama synnynnäinen vamma.
Swift (peruna)
Swift on skotlantilainen varhaisperunalajike, joka perustuu 90-83:n ja Stroma:n risteytykseen . Perunaa tuodaan Suomeen varhaisperunana Skånesta vähittäiskauppaan. Lähes puolet Skånen varhaisperunoista tuodaan Suomeen.
Swiftiä hieman myöhäisempää perunalajiketta, Rocketia on viljelty Suomessa. Se ei ole enää Suomen kasviluettelossa sertifioituna siemenperunalajikkeena.
An American Haunting
An American Haunting on vuonna 2005 tehty kauhuelokuva. Elokuvan on ohjannut Courtney Solomon.
Elokuva pohjautuu legendaan Bellin noidasta. Vuonna 1818 rikkaassa Bellin perheessä alkoi tapahtua kummia. Ovet avautuivat itsekseen, kuului hiljaisia outoja ääniä ja muita paranormaaleja ilmiöitä havaittiin. Mutta riivaajan kohteeksi joutui pian nuori tyttö Betsy, jota henkiolento pahoinpiteli julmasti säännöllisin välein. Perheen isäkään ei säästynyt hyökkäyksiltä ja perhe kokeili kaikkea saadakseen olennon katoamaan. Parin vuoden kuluttua olento alkoi puhua perheen kanssa, muttei koskaan kertonut syytä siihen miksi vainosi perhettä. Neljän vuoden kuluttua olento kuitenkin katosi lopullisesti eikä enää palannut. 
Elokuva seuraa perheen neljää pitkää piinallista vuotta, olennon syntymisestä sen katoamiseen.
The Mighty Boosh
The Mighty Boosh on brittiläinen kulttikomedia. Sen käsikirjoittajat ja pääosan esittäjät ovat Julian Barratt ja Noel Fielding. Sarja kertoo kaveruksista, jotka joutuvat taianomaisiin seikkailuihin. Mighty Boosh sai alkunsa lavashow'na, jonka jälkeen BBC esitti sen radioversion ja myöhemmin tv-sarjan.
Ensimmäinen tv-jakso esitettiin Britanniassa 18. toukokuuta 2004. Ensimmäisen tuotantokauden keskusnäyttämönä toimii eläintarha, jossa Howard (Barratt) ja Vince (Fielding) ovat töissä. Toinen kausi sijoittuu lontoolaiseen asuntoon, josta seikkailut alkavat. Kolmannella tuotantokaudella Howard ja Vince työskentelevät Naboon (Michael Fielding) omistamassa Nabootique-kaupassa.
Mighty Boosh -ryhmä on tehnyt myös sarjan lavaesiintymisiä, joista ilmestyi Brixtonissa kuvattu DVD, "The Mighty Boosh Live", vuonna 2006. Toisesta Britannian kiertueesta julkaistiin DVD, "Boosh Live: Future Sailors Tour", loppuvuodesta 2009.
Lisäksi ryhmä on julkaissut kirjan, "The Mighty Book of Boosh" (2008, ISBN 978-1847673220) (ilmestyi myöhemmin pehmeäkantisena nimellä "The Pocket Book of Boosh" [2009, ISBN 978-1847674142]).
Suomessa Mighty Booshin kaksi ensimmäistä tuotantokautta on nähty kahdesti YLE Extra -kanavalla vuonna 2007.
Tuulivoima Saksassa
Saksa on suurimpia tuulivoiman tuottaja. Saksassa oli vuonna 2009 tuulivoima 25 777 MW ja lisäys vuonna 2009 oli 1 917 MW.
Huolimatta panostuksesta tuulienergiaan, sen osuus koko Saksan energiantuotannosta on vielä varsin vaatimatonta. Maa tuotti vuonna 2005 noin 0,6% energiastaan tuulivoimalla. Samana vuonna bruttokapasiteetti Saksan ydinvoimaloissa ja tuulivoimaloissa oli lähellä toisiaan: 21 700 megawattia ydinvoimaloissa ja 18 400 MW tuulivoimaloissa. Kokonaistuontanto näillä voimanlähteillä oli 163 TWh ydinvoimalla ja 26,5 TWh tuulivoimalla. Tuulivoimalla tuotettiin noin 16 % siitä, mitä ydinvoimalla. EWEA ennustaa, että Saksa tuottaa tuulivoimalla sähköä 107 -116 TWh kapasiteetilla 49-52 GW vuonna 2020.
Tuulisähkön osuus nettosähköstä vuonna 2008 oli seuraava: Saksi-Anhalt 42 %, Mecklenburg-Vorpommern 39 %, Schleswig-Holstein 38 % ja Brandenburg 34 %. Tuulivoimaa on eniten nettosähköstä (%) tai kokonaismäärästä (MW) seuraavilla alueilla:
Saksalaisia tuulivoimayrityksiä on DeWind, Enercon, Fuhrländer, REpower, Multibrid Entwicklungsgesellschaft, Nordex, Siemens (Tanska/Saksa), Vensys, AN Windenergie - Siemens osti 2005, nyt Siemens Wind Power.
Tuulienergia työllisti 50 000 ihmistä Saksassa 2004. Vuoden 2010 työllisyyden ennuste oli 103 000. Tuulienergian ennuste Saksassa on 29,8 GW vuodelle 2010 ja 48,2 GW vuodelle 2020
Saksassa säädettiin 1990 uusiutuvien energialähteiden laki (EEG), jolla oli merkittävä vaikutus maan tuulivoiman kasvuun. Vuonna 1991 tuulivoimaa oli vain 0,1 GW, josta se kasvoi vuoteen 2006 mennessä 20 GW:iin. Laki oli saksalaisten mukaan menestystarina, jonka kopioivat esimerkiksi Espanja, Japani ja Brasilia. Lakia täydennettiin vuonna 2004, jotta se antaisi tuulipuistojen rakentajille pitkänajan luotettavat puitteet. Vuonna 2006 verkkoon kytketyt turbiinit saavat viisi ensimmäistä toimintavuotta 8,36 senttiä/kWh ja viitenä seuraavana toimintavuotena 5,28 senttiä/kWh. Offshore-tuulivoiman syöttötariffi on 12 vuoden ajan sijainnista riippuen 9,1 senttiä/kWh tai 6,19 senttiä/kWh, kun ne asennetaan ennen 31.12.2010. 20 vuoden syöttötariffitakuu varmistaa investointien tuotto-odotukset. Tuulisähkön kiintiötuki on sitä käyttävissä maissa syöttötariffia korkeampi: yli 15 senttiä/kWh Italiassa ja 10 senttiä/kWh Britanniassa. Ranskassa, Portugalissa, Itävallassa, Espanjassa, Kreikassa ja Alankomaissa on Saksan syöttötariffin mukainen järjestelmä, ja tuki vaihtelee 6-10 senttiä/kWh.
Saksassa syöttötariffin kustannuksiksi veronmaksajille on arvioitu olevan 680 miljardia euroa vuoteen 2020 mennessä.
Saksassa 75 % uusiutuvasta energiasta perustuu uusiutuvan energian lakiin. Lain kustannukset olivat 7,7 mrd. €, josta sähkön tuottajille 4,3 mrd. € 2007. Kustannus oli 1,5 €/kk asukasta kohden vuonna 2007, josta osa kompensoitui sähkön hinnan laskuna. Saksan tuulivoiman syöttötariffi on saksalaisten mukaan menestystarina, jonka myös muut maat kopioivat. Kustannukset ovat kuluttajille pienet. Sähköverkkoyhtiöt takaavat kaikille verkkoonpääsyn ja syöttötariffi tuen, mikä lisää yrittäjyyttä ja investointeja.
European Cultivated Potato Database
The European Cultivated Potato Database on Skotlannin maataloustieteellisen toimiston ("Scottish Agricultural Science Agency") ylläpitämä tietokanta, johon on talletettu tietoja Euroopassa viljeltävistä perunalajikkeista. Tietokantaa ylläpitävät eurooppalaisten tutkimuslaitosten edustajat. Tietokannassa on 4 119 viljeltyä perunalajiketta ja 1 354 jalostuslinjaa, ja siihen on talletettu niistä 159 848 havaintoa. Tietokantaa ylläpidetään ja täydennetään jatkuvasti.
Via Egnatia
Via Egnatia () oli 100-luvulla eaa. rakennettu roomalainen tie, joka alkoi Dyrrakionista ja päättyi Byzantioniin. Tie kulki Illyrian, Makedonian ja Traakian provinssien läpi nykyisen Albanian, Pohjois-Kreikan sekä Turkin Euroopan puoleisen osan alueella.
Kreikan nykyinen, suureksi osaksi suunnilleen samaa reittiä kulkeva moottoritie A2 eli Egnatían valtatie on nimettu Via Egnatian mukaan.
Taye Diggs
Scott L. ”Taye” Diggs (s. 2. tammikuuta 1971 New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen teatteri-, elokuva- ja televisionäyttelijä. Jo nuorena hänen ystävänsä kutsuivat häntä ”Scottayeksi”, joka lyheni muotoon ”Taye”. Lempinimi jäi käyttöön. Diggs kasvoi Rochesterissa, New Yorkissa. Rochesterissa hän kävi The School of The Artsia. Hän on vanhin perheensä viidestä lapsesta. Hänellä on kaksi veljeä ja kaksi sisarta.
Diggsin läpimurto oli vuonna 1996 musikaalissa "Rent". Rentin jälkeen hän esiintyi Mr. Blackina Andrew Lippan off Broadway -tuotannossa "The Wild Party". Diggs on myös esiintynyt Billy Flynnina "Chicagossa". Hän tuurasi lähes kuukauden Norbert Leo Butzia "Wickedissä".
Diggs siirtyi teatterista televisioon saippuaoopperassa "Guilding Light". Vuonna 1998 hän teki elokuvadebyyttinsä elokuvassa "Stella vaihtaa vapaalle" ("How Stella Got Her Groove Back"). Hän on myös esiintynyt elokuvissa "Go", "The Wood – kulman kollit", "Bestman", "Pahuuden kartano" (The House on Haunted Hill), "Cake" ja "Chicago".
Diggs esiintyi nimikkohahmona lyhytikäisessä televisiosarjassa "Kevin Hill". Hän uusi roolinsa Bennynä elokuvassa "Rent" vuonna 2005. Hän myös laulaa Rent elokuvan soundtrackilla.
Vuonna 2006 Diggs vieraili televisiosarjassa "Will & Grace". Saman vuoden marraskuussa hän esiintyi uudessa televisiosarjassa "Päivä armonaikaa". Sarja lopetettiin huonojen katsojalukujen takia.
Helmikuussa 2007 ilmoitettiin, että Diggs esiintyy syksyllä 2007 sarjassa "Rakkauden anatomia", joka on spin-off-sarja "Greyn anatomiasta".
Vuonna 2014 Diggs alkoi näytellä rikoskomisario Terry Englishiä rikosdraamasarjan "Ensimmäisen asteen murha" toisessa pääosassa. Sarja päättyi kolmen tuotantokauden jälkeen 2016.
Diggs antoi äänensä Cabberille vuonna 2017 ilmestyneeseen elokuvaan "".
Diggs meni vuonna 2003 naimisiin näyttelijä Idina Menzelin kanssa, johon hän oli tutustunut molempien esiintyessä "Rentissä". Heillä on syyskuussa 2009 syntynyt poika. Vuonna 2013 pariskunta päätyi eroamaan.
Doug Petrie
Douglas ”Doug” Petrie on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, ohjaaja ja tuottaja. Hän tuli tunnetuksi Joss Whedonin luomasta televisiosarjasta "Buffy, vampyyrintappaja", johon hän kirjoitti useita jaksoja ja ohjasi niistä kolme, minkä lisäksi hän toimi yhtenä sarjan tuottajista. Petrie käsikirjoitti myös yhden osan "Buffyn" tarinaa jatkavaan "Buffy the Vampire Slayer Season Eight" -sarjakuvaan.
Petrie oli yksi vuoden 1996 lastenelokuvan "Salapoliisi Harriet" käsikirjoittajista. Hän on ollut mukana muun muassa televisiosarjojen "Angel", "Pelastaja" ja "C.S.I." tekemisessä. Petrie kirjoitti pitkään tuotannossa olleen "Fantastic Four" -elokuvan (2005) erään varhaisen käsikirjoitusversion vuosien 2001–2002 vaiheilla.
Steven S. DeKnightin jouduttua jättämään tehtävänsä Petrie toimi yhdessä Marco Ramirezin kanssa showrunnerina Netflixin "Daredevil"-sarjan toisella tuotantokaudella, joka julkaistiin keväällä 2016. He olivat olleet mukana tuotannossa jo ensimmäisellä kaudella. Petrie ja Ramirez toimivat showrunnereina myös tulevassa minisarjassa "The Defenders", joka tuo yhteen "Daredevilin", "Jessica Jonesin", "Luke Cagen" ja "Iron Fistin" päähenkilöt.
Gerardus Abbévillelainen
Gerardus Abbévillelainen ("Gerardus de Abbatisvilla") (n. 1225 - 8. marraskuuta 1272) oli skolastinen teologi, joka vaikutti Pariisin yliopistossa. Ennen tätä hän toimi arkkidiakonina Ponthieussa. Hän kirjoitti useita teoksia, jotka käsittelivät filosofisia, teologisia ja kanonisen oikeuden kysymyksiä.
Gerarduksen merkittävimpiä teoksia ovat:
William Stanley Jevons
William Stanley Jevons (1. syyskuuta 1835 Liverpool – 13. elokuuta 1882 Hastings) oli englantilainen ekonomisti ja loogikko. Hän selvitti teoksessaan "The Theory of Political Economy" (1871) marginalismia eli marginaalista arvoteoriaa. Hänen työnsä, yhdessä Carl Mengerin (1871) ja Léon Walrasin (1874) samankaltaisten löytöjen kanssa, merkitsivät uutta käännettä taloustieteellisessä ajattelussa. Jevons kirjoitti myös logiikasta ja tieteellisestä menetelmästä.
Jevons opiskeli luonnontieteitä University College Londonissa vuoteen 1854, jolloin siirtyi työskentelemään Sydneyyn, Australiaan. Siellä hän kiinnostui poliittisesta taloustieteestä. Palattuaan Lontooseen vuonna 1859 Jevons kirjoitti merkittävät artikkelit "General Mathematical Theory of Political Economy" (1862) ja "A Serious Fall in the Value of Gold" (1863). Vuonna 1865 ilmestyi Jevonsin teos "The Coal Question", joka käsitteli Britannian hiilivarojen huventumista.
Vuonna 1866 Jevons nimitettiin Manchesterin Owens Collegen poliittisen taloustieteen virkaan. Hän palasi University Collegeen vuonna 1876. Jevonsin logiikkaa ja tieteellisiä menetelmiä koskevista julkaisuista tärkeimpänä on pidetty teosta "Principles of Science" (1874).
Perunan mukulan tärkkelyspitoisuus
Perunan mukulan tärkkelyspitoisuudella tarkoitetaan solujen tärkkelysjyvästen osuutta mukulan koko tuorepainosta. Tärkkelys muodostaa pääosan, noin 70-80 %, perunan kuiva-aineesta.
Eri perunalajikkeiden tärkkelyspitoisuus vaihtelee suuresti, Suomessa 10 ja 20 prosentin välillä, ja vaikuttaa ratkaisevasti perunan keittolaatuun. Matalatärkkelyksiset lajikkeet ovat keitettyinä vetisiä/kiinteitä, korkeatärkkelyksiset jauhoisia/rikkikiehuvia.
Tärkkelyspitoisuus ja kuiva-ainepitoisuus, mitataan laskemalla veteen upottamalla perunan ominaispaino (ominaispaino=paino ilmassa/(paino ilmassa-paino vedessä)), jota vastaava tärkkelyspitoisuus saadaan muuntokaavalla: tärkkelyspitoisuus = 214,53 * (ominaispaino – 217,76).
Derrick Green
Derrick Leon Green (s. 20. tammikuuta 1971 Cleveland, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko. Hän on brasilialaisen thrash metal -yhtye Sepulturan nykyinen laulaja ja rytmikitaristi. Hänet valittiin yhtyeeseen vuonna 1997 silloisen laulajan ja rytmikitaristin Max Cavaleran lähdettyä yhtyeestä. Vaikka hänen äidinkielensä on englanti, hän puhuu sujuvasti myös portugalia.
Ennen liittymistään Sepulturaan Green lauloi muun muassa Outfacessä, Krop Acidissa ja viimeisimpänä Alpha Jerkissä. Hän on myös vieraillut muutamilla albumeilla, kuten hardcore punk -yhtye Integrityn "Integrity 2000" -albumilla, Biohazardin "Uncivilizationilla" ja laulanut brasilialaisen elokuvan "Lisbela e o Prisioneiron" soundtrackilla.
Belgian Grand Prix 2002
Belgian Grand Prix 2002 oli Formula 1 -sarjan kauden 14. osakilpailu, joka ajettiin Belgian Spa-Francorchampsilla 1. syyskuuta 2002. Kimi Räikkönen otti aika-ajoissa uransa ensimmäisen eturivin paikan oltuaan toinen Michael Schumacherin jälkeen. Schumacher ajoi paalupaikalta voittoon, joka oli hänelle jo kauden kymmenes. Näin Schumacher teki uuden yhden kauden voittoennätyksen. Entistä ennätystä (9 voittoa) olivat pitäneet hallussaan Schumacher itse sekä Nigel Mansell. Kisa oli harvinaisen kaksijakoinen kahdeksan kierrosta ennen maalia kisassa oli mukana vielä 17 autoa mutta maaliin selvisi vain 11 autoaBelgian GP 2002 - F1-ruutu
Carl Scarborough
Carl Scarborough (3. heinäkuuta 1914 Benton, Illinois - 30. toukokuuta 1953 Indianapolis, Indiana) oli yhdysvaltalainen kilpa-ajaja. Hän osallistui kahdesti Indianapolis 500 -kilpailuun (1951 ja 1953), joka oli tuolloin osana Formula 1 -sarjaa, joten Scarborough kuuluu F1-ajajiin.
Hänen toinen Indianapolis 500 -kilpailunsa jäi hänen viimeisekseen, sillä hän keskeytti kuumuuden aiheuttaman uupumuksen takia kahdenneltatoista sijalta kun kilpailua oli ajamatta enää kymmenen kierrosta, ja kuoli samana päivänä sairaalassa lämpöhalvaukseen.
Sulo Hostila
Sulo Armas Hostila (27. elokuuta 1920 Pietari – 2. joulukuuta 2002) oli Raha-automaattiyhdistyksen toimitusjohtaja ja sosiaalidemokraattinen kansanedustaja ja ministeri.
Hostilan vanhemmat olivat rautatieläinen "Albin Hostila" ja "Martta Malin". Hän kävi kansakoulun ja 1934 ammattikoulun ja 1955 urheiluopiston. Hostila työskenteli Ahlströmin konepajalla Karhulassa mallipuuseppänä 1936–1939 sekä mallipuuseppänä ja mallisuunnittelijana 1944–1950. Hän oli myös osaston luottamusmiehenä ja pääluottamusmiehenä.
Urheilu-urallaan Hostila edusti TUL:n vahvaa painiseuraa kotkalaista Popinniemen Ponnistusta. Sulo Hostila osallistui Suomi-Ruotsi - painimaaotteluun jo välirauhan kesänä 1940. Jatkosodan rintamaoloissa hän osallistui myös painikisoihin ja voitti sarjansa Itä-Karjalan mestaruuden. Oman urheilu-uran huippu oli painin Suomen mestaruus 1945. Painiuransa päätetyään Hostila oli Työväen Urheiluliiton TUL:n koulutusohjaaja ja valmentaja 1950–1955 ja Pajulahden urheiluopiston tuntiopettaja 1949–1955.
Työväen Urheiluliikkeen hajottua 1950-luvun lopulla Sulo Hostila oli rakentamassa uutta keskusjärjestöä Työväen Urheiluseurojen Keskusliittoa eli TUK:ta, jonka puheenjohtajana hän toimi vuodesta 1962 aina 1970-luvulle asti.
Urheiluansioistaan Sulo Hostila sai Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun suuren ansioristin vuonna 1989.
Hostila oli SDP:n kansanedustajana Kymen läänin vaalipiiristä 1956–1975. Hän tuli alun perin edustaja Penna Tervon tilalle 6. maaliskuuta 1956 tämän kuoltua liikenneonnettomuudessa. Hostila oli eduskunnan sosiaalivaliokunnan puheenjohtaja 1970–1971 ja Kansaneläkelaitoksen valtuutettujen puheenjohtaja. Hän oli puolustusministerinä Paasion II sos.dem. vähemmistöhallituksessa 1972. Hostila oli presidentin valitsijamies vuosien 1962 ja 1968 presidentinvaaleissa ja oli mukana kunnallispolitiikassa Karhulan kauppalanvaltuuston jäsenenä.
Viimeksi hän toimi Raha-automaattiyhdistyksen toimitusjohtajana 1974–1982. Hostila sai sosiaalineuvoksen arvonimen 1980.
Ahti Fredriksson
Ahti Vilhelm Fredriksson (9. toukokuuta 1923 Dragsfjärd – 10. kesäkuuta 1994) oli suomalainen ammattiyhdistysjohtaja. Hän edusti SDP:tä ja toimi toisena sosiaali- ja terveysministerinä Paasion II hallituksessa vuonna 1972.
Fredriksson lähti 14-vuotiaana kotoaan työnhakuun. Jatkosodan jälkeen hän työskenteli tarjoilijana Helsingissä 1944–1953 ja päätyi sitä kautta ammattiyhdistystehtäviin. Fredriksson kävi Työväen Akatemian vuosina 1949–1950 ja vietti kesällä 1950 kaksi kuukautta Genevessä Työväen Sivistysliiton ja sen skandinaavisten veljesjärjestöjen järjestämällä pohjoismaisen kansankorkeakoulun kurssilla. Siellä hän tutustui muun muassa Kansainvälisen työjärjestön toimintaan.
Vuosina 1951–1953 Fredriksson toimi Hotelli- ja ravintolahenkilökunnan liiton Helsingin piirin toimitsijana ja vuodesta 1953 liiton sihteerinä. Vuonna 1957 hän siirtyi Suomen paperiteollisuudentyöntekijäin liiton toimitsijaksi vastuullaan erityisesti liiton opintoasiat ja kansainväliset suhteet. Vuosina 1967–1972 Fredriksson työskenteli SAK:n sihteerinä. Hänen tärkeimpiä tehtäviään olivat työsuojelu ja ay-liikkeen eheytyksen valmistelu.
Tammikuussa 1972 pidettiin ennenaikaisen eduskuntavaalit. Helmikuussa 1972 nimitettiin Rafael Paasion sosiaalidemokraattinen vähemmistöhallitus. Paasio halusi hallitukseen ay-liikkeen edustajan ja ehdotti ministerin tehtävää alun perin SAK:n puheenjohtaja Niilo Hämäläiselle, joka kieltäytyi tarjouksesta. Ministeriksi nimitettiin lopulta Ahti Fredriksson, joka sai toisen sosiaaliministerin salkun. Ministeripäiviä hänelle kertyi 195. Syyskuussa 1972 valtaan astui Sorsan I hallitus.
Tammikuussa 1973 Kelaan perustettiin kaksi uutta johtajan virkaa työntekijä- ja työnantajaosapuolille. Fredriksson valittiin työntekijäpuolen edustajaksi ja hän aloitti johtajan tehtävässä toukokuussa 1973 hoitaen erityisesti kuntoutusasioita. 60-vuotispäivänsä kunniaksi hän perusti nimeään kantavan säätiön, joka avusti muun tuen ulkopuolelle jääneitä vammaisia nuoria. Fredriksson oli myös Kuntoutussäätiön puheenjohtaja 1980–1984. Hän jäi Kelasta eläkkeelle vuonna 1984.
Leo Happonen
Leo Albert Happonen (25. elokuuta 1922 Tuusniemi – 17. huhtikuuta 2010 Kouvola) oli suomalainen agronomi ja maanviljelysneuvos. Hän toimi maa- ja metsätalousministerinä vuonna 1972.
Happonen toimi monissa luottamustehtävissä Kymenlaaksossa. Hän urakoi kunnallisissa ja maakunnallisissa tehtävissä vuodesta 1957. Happonen teki pitkän päivätyön (1957–1986) Kymenlaakson maatalousoppilaitoksen johtajana. Hänen yli 30-vuotinen vaikutus eri tehtävissä on ollut merkittävä Anjalan maatalousalan koulutuksen historiassa. Hän toimi erilaisissa valtiollisissa luottamustehtävissä. Lisäksi hän kirjoitti useita oppikirjoja. Hän aloitti alueellisen vaikuttamisen Kymenlaakson maakuntaliiton valtuuskunnan jäsenenä. Valtuutettuna hän toimi vuosina 1969–1980, ensin Anjalan kunnassa ja sitten Anjalankosken kauppalassa/kaupungissa. Happonen oli Suomen Kunnallisliiton hallituksen jäsen vuosina 1973–1984 ja varapuheenjohtaja 1975–1984.
Sosiaalidemokraatteja edustanut Happonen oli maa- ja metsätalousministerinä Paasion II sosiaalidemokraattisessa vähemmistöhallituksessa 1972.
Margit Eskman
Margit Marjatta Margareetta Eskman (os. Helin) (29. huhtikuuta 1925 Hattula – 19. syyskuuta 1990) oli sosionomi, Kansaneläkelaitoksen johtaja ja sosiaalihallituksen pääjohtaja. Eskman oli SDP:n kansanedustajana ja ministerinä 1960- ja 1970-luvuilla.
Eskmanin vanhemmat olivat autonkuljettaja "Väinö Johannes Helin" ja "Ida Judit Lylynperä". Hän kävi kansakoulun ja 1945 Työväen Akatemian. Hän suoritti Yhteiskunnallisen korkeakoulun kunnallistutkinnon 1947 ja Tampereen yliopiston verovirkamiestutkinnon 1962. Eskman toimi Hämeenkyrön kunnan kirjanpitäjänä 1947–1949, Mellilän kunnansihteerinä 1949–1951, Helsingin maalaiskunnan kirjanpitäjänä 1951–1952 ja Kalvolan kunnansihteerinä 1952–1963.
Eskman oli Porin työvoimatoimiston neuvojana 1963, Aitolahden kunnansihteerinä 1963–1964 ja Porin kaupungin sosiaalisihteerinä 1964–1972. 1970-luvulla Eskman oli Kansaneläkelaitoksen johtajana vuosina 1972–1976 ja sosiaalihallituksen pääjohtajana vuodesta 1976.
Eskman oli SDP:n kansanedustajana Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä 1966–1975. Hän toimi kansliaministerinä Koiviston I hallituksessa 1970 ja II valtiovarainministerinä Paasion II sos.dem. vähemmistöhallituksessa 1972. Eskman oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1968 ja 1982 presidentinvaaleissa. Kunnallispolitiikassa hän oli mukana Porin kaupunginvaltuuston jäsenenä. Hän oli myös Kehitysalueiden neuvottelukunnan varapuheenjohtaja ja SDP:n II varapuheenjohtaja.
Eskman oli naimisissa "Martti Aukusti Eskmanin" kanssa vuodesta 1956 lähtien.
Varma Kallio
Varma Voitto Kallio (3. huhtikuuta 1920 Helsinki – 25. lokakuuta 2003) oli suomalainen hallitusneuvos ja poliitikko.
Sosiaalidemokraatteja edustanut Kallio oli opetusministerinä Sorsan I hallituksessa 1974.
Lasse Äikäs
Lasse Taisto Äikäs (26. tammikuuta 1932 Kuolemajärvi – 12. kesäkuuta 1988 Jokioinen) oli suomalainen juristi ja Keskustapuoluetta edustanut poliitikko. Hän toimi kansanedustajana ja ministerinä 1970- ja 1980-luvuilla. Tätä ennen hän oli 1960–1970-luvuilla nimismiehenä eri pitäjissä Hämeessä.
Äikkään vanhemmat olivat poliisikonstaapeli "Viktor Vilhelm Äikäs" ja "Aino Paija". Hän pääsi ylioppilaaksi 1953, suoritti lainopin kandidaatin tutkinnon 1960 ja sai varatuomarin arvon 1963. Äikäs toimi Asutushallituksen esittelijänä 1960–1964 ja nimismiehenä Hauholla 1964–1968, Lammilla 1965–1966 ja Jokioisissa vuodesta 1968.
Äikäs oli keskustapuolueen kansanedustajana Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä 1975–1983. Hän oli puolustusministerinä Koiviston II hallituksessa 1979–1982. Äikäs oli presidentin valitsijamies vuoden 1978 presidentinvaaleissa ja toimi valtakunnallisen poliisiasiain neuvottelukunnan puheenjohtajana.
Abasia
Abasia on keskushermostossa oleva häiriö, joka aiheuttaa häiriöitä lihastoiminnassa vaikeuttaen, ellei jopa estäen näin kävelemisen. Abasia yhdistetään usein astasiaan, joka on seisomiskyvyttömyys.
Abasian eri tyypit määritellään seuraavasti:
Toivo Yläjärvi
Toivo Juhani Yläjärvi (30. toukokuuta 1941 Ruovesi – 3. heinäkuuta 2014 Kuopio) oli agronomi ja toimitusjohtaja, joka toimi keskustapuolueen kansanedustajana ja ministerinä 1970- ja 1980-luvuilla.
Yläjärven vanhemmat olivat maanviljelijä "Oiva Johannes Yläjärvi" ja emäntä "Saimi Vilhelmiina Taipale". Hän pääsi ylioppilaaksi 1960 Mäntän yhteiskoulusta ja suoritti agronomin tutkinnon 1967. Yläjärvi oli Maataloustuottajien Keskusliiton MTK:n Pohjois-Savon toiminnanjohtajana Kuopiossa 1968–1971, Lihakunnan tiedotuspäällikkönä Kuopiossa 1971–1975 ja Lihakunnan hankintajohtajana 1987–1990. 1990-luvulla Yläjärvi toimi Savon Sanomat Oy:n toimitusjohtajana 1990–1998 ja "Savon Mediat Oy":n kustannusjohtajana vuodesta 1999. Yläjärven puoliso vuodesta 1976 oli Sirkka Elisa Nieminen. Heillä on kaksi lasta, Erja (s. 1977) ja Mikko (s. 1979).
Yläjärvi oli Keskustapuolueen kansanedustajana Kuopion läänin vaalipiiristä 1975–1987. Hän tuli edustaja Pentti Pekkarisen tilalle 27. tammikuuta 1975 tämän kuoltua liikenneonnettomuudessa. Yläjärvi toimi eduskunnan maa- ja metsätalousvaliokunnan puheenjohtajana vuosina 1979–1982 ja maa- ja metsätalousministerinä Sorsan IV hallituksessa 1983–1987. Yläjärvi oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1978 presidentinvaaleissa ja oli mukana kunnallispolitiikassa Kuopion kaupunginvaltuuston jäsenenä 1973–2008. Hän oli myös Valtion urheiluneuvoston jäsen 1978–1983, Maatalouspoliittisen neuvottelukunnan jäsen sekä Maatilatalouden kehittämisrahaston neuvottelukunnan puheenjohtaja 1980.
Yläjärvi kuoli äkilliseen sairauskohtaukseen Kuopiossa 3. heinäkuuta 2014.
Wiljam Sarjala
Vihtori Wiljam Sarjala (vuoteen 1935 Sulo; 18. joulukuuta 1901 Laitila – 6. toukokuuta 1977 Espoo) oli agrologi ja Maalaisliitto/Keskustapuolueen kansanedustaja ja ministeri.
Sarjalan vanhemmat olivat maanviljelijä Herman Sulo ja Liisa Särkijärvi. Hän kävi kansakoulun ja suoritti maamieskoulun 1924 ja maamiesopiston 1927 valmistuen agrologiksi. Sarjala oli maataloustyönjohtajana Lohjalla 1925, maatalousneuvojana Kangasniemellä vuosina 1928–1941, alueneuvojana Kangasniemellä 1941–1948 ja Kangasniemen asutuskassan rahastonhoitajana 1934–1952. Sotavuosina Sarjala toimi työvoimapäällikkönä 1941–1944 ja Mikkelin työvoimapiirin tarkastajana 1944.
Sarjala oli Maalaisliiton kansanedustajana 1948–1965 ja Keskustapuolueen kansanedustajana 1965–1969. Hän edusti Mikkelin läänin vaalipiiriä. Sarjala toimi eduskunnan I varapuhemiehenä 1966 ja verolakivaliokunnan puheenjohtajana 1968. Hän oli II valtiovarainministeri ja sen jälkeen kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeri Sukselaisen I hallituksessa 1957. Sukselaisen II hallituksessa 1959–1961 ja Miettusen I hallituksessa 1961–1962 Sarjala oli valtiovarainministerinä.
Presidentin valitsijamiehenä Sarjala oli vuosien 1950, 1956, 1962 ja 1968 presidentinvaaleissa. Hän oli mukana kunnallispolitiikassa Kangasniemen kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Hän oli myös jäsenenä muun muassa hinta- ja palkkaneuvostossa, Maalaisliiton keskushallituksessa ja Kunnallisliiton hallituksessa.
Sarjala sai kunnallisneuvoksen arvonimen 1962. Hänen poikansa oli professori ja opetushallituksen pääjohtaja Jukka Sarjala.
Friedrich Hasenöhrl
Friedrich Hasenöhrl (30. marraskuuta 1874 – 7. lokakuuta 1915) oli itävaltalainen fyysikko. Hänet tunnetaan erityisesti energian ja massan yhdistävästä E=mc² kaavasta, jonka hän johti ensimmäisenä. Hasenhörl teki kuitenkin laskuvirheen ja sai tulokseksi "m=(4/3)E/c²".
Friedrich Hasenöhrl syntyi Wienissä vuonna 1874. Hänen isänsä oli ammatiltaan asianajaja ja hänen äitinsä kuului ylimistöperheeseen. Peruskoulun jälkeen hän opiskeli Ludwig Boltzmannin ja Joseph Stefanin oppilaana luonnontieteitä ja matematiikkaa Wienin yliopistossa. Hän työskenteli vuosina 1898 ja 1899 Hendrik Lorentzin kylmälaboratoriossa Leidenissä.
Hasenöhrlistä tuli vuonna 1907 Boltzmannin seuraaja Wienin yliopiston teoreettisen fysiikan laitoksen johdossa. Hasenhörlillä oli joukko maineikkaita oppilaita opetettavana ja erityisesti hän vaikutti Erwin Schrödingeriin, josta tuli Nobel-palkittu.
Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä vuonna 1914, Hasenöhrl ilmoittautui vapaaehtoisena Itävalta-Unkarin armeijaan. Hasenöhrl oli sotilasarvoltaan yliluutnantti ("Oberleutnant") ja soti italialaisia vastaan Etelä-Tirolissa. Hasenöhrl haavoittui taistelussa ja toivuttuaan hän palasi rintamalle, jossa hän kuitenkin kuoli kranaatin räjähdykseen. Hasenöhrl oli kuollessaan 40-vuotias.
Hasenöhrl julkaisi vuosina 1904 ja 1905 kaksi artikkelia. Ensimmäisessä artikkelissa Hasenöhrl yhdisti massan ja energian inertian avulla. Hän tuli lopputulokseen, että massan ja energian välillä pätee kaava "m=(8/3)E/c²". Hasenöhrlin artikkelin nimi, jossa hän esittelee kaavan on suomennettuna "Liikkuvien kappaleiden säteilystä", kun taas Albert Einsteinin artikkeli, jossa hän esittelee nykymuodossa tunnetun kaavan on "Liikkuvien kappaleiden sähködynamiikasta".
Toisessa artikkelissa Hasenöhrl teki laskelmat uudelleen ja sai lopputulokseksi "m=(4/3)E/c²". Ebenezer Cunningham osoitti vuonna 1914 Hasenöhrlin tehneen laskelmissaan pienen mutta ratkaisevan virheen. Jos Hasenöhrl ei olisi tehnyt tätä virhettä, olisi hän saanut energian kertoimeksi 1 eli kaava olisi ollut muotoa "m=E/c²".
Phillip Lenard vaati kaiken kunnian kuuluisasta kaavasta Hasenöhrille koska hän oli arjalainen, ja silloin kaava olisi arjalaisten löytämä.
Aino Malkamäki
Aino Elin Malkamäki (os. Sommarberg) () oli kansakoulunopettaja ja SDP:n ja TPSL:n kansanedustaja ja ministeri.
Malkamäen vanhemmat olivat paperinpakkaaja "Otto Emil Sommarberg" ja "Hulda Karoliina Jaakkola". Hän pääsi ylioppilaaksi 1915 ja valmistui kansakoulunopettajaksi Helsingin ylioppilasseminaarista 1918. Malkamäki suoritti myös maalaiskuntien kirjastonhoitajan tutkinnon 1930.
Malkamäki oli kotiopettajana ja sittemmin kansakoulunopettajana Rantasalmella 1918–1919 ja 1921–1922, Säämingissä 1919–1920, Pyhtäällä 1920–1921 ja Janakkalassa 1923–1958. Hän oli Työläisnaisten urheilulehden toimitussihteerinä 1923 ja toimi Turengin kirjastonhoitajana 1930–1939.
SDP:n kansanedustajana Malkamäki oli vuosina 1922–1929 Mikkelin läänin vaalipiiristä ja 1933–1957 Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä. Malkamäki tuli TPSL:n kansanedustajaksi edustaja Valdemar Liljeströmin tilalle 18. marraskuuta 1960 ja oli edustajana kuolemaansa saakka 1961. TPSL:n kansanedustajana Malkamäki edusti Helsingin kaupungin vaalipiiriä. TPSL:ään kuuluessaan Malkamäki ol sosiaaliministerinä Sukselaisen I hallituksessa 1957. 36 valtiopäivät istunut Aino Malkamäki on Suomen toiseksi pitkäaikaisin naiskansanedustaja Miina Sillanpään jälkeen.
Malkamäki oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1925, 1931, 1937, 1940, 1943, 1950 ja 1956 presidentinvaaleissa. Hän oli mukana kunnalispolitiikassa Janakkalan kunnanvaltuuston jäsenenä. Malkamäki toimi myös "Sos.dem. naisliiton" varapuheenjohtajana.
Malkamäki sai kouluneuvoksen arvonimen 1955.
Hannes Tiainen
Johannes (Hannes) Tiainen (9. helmikuuta 1914 Sortavala – 8. huhtikuuta 2001) oli suomalainen poliitikko.
SDP:tä edustanut Tiainen oli II maatalousministeri Kekkosen III hallituksessa 1952–1953 ja Törngrenin hallituksessa 1954. Hän oli II kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeri ja II sosiaaliministeri Kekkosen V hallituksessa 1954–1956 sekä Fagerholmin II hallituksessa 1956–1957.
Ablaatio
Ablaatio tarkoittaa jonkin materiaalin haihtumista tai sulamista. Termiä käytetään etenkin glasiologiassa, avaruustutkimuksessa, fysiikassa ja lääketieteessä.
Glasiologiassa seurataan jäätiköiden ablaatiota eli sitä, kuinka jää sulaa ja haihtuu jäätiköiltä. Viime aikoina kiihtynyt ablaatio on huolestuttanut tutkijoita. Geomorfologiassa ablaatiomoreeniksi eli pintamoreeniksi nimitetään jäätikön sulaessa sen pinnalle rikastunutta, löyhää ja raekoostumukseltaan vaihtelevaa moreeniainesta.
Avaruustutkimuksessa pyritään estämään eri aineiden ablaatio, kun ne palaavat Maan ilmakehään. Tämä on elintärkeää esimerkiksi astronauteille, jottei heidän sukkulansa tuhoutuisi matkalla.
Ablaatiolla tarkoitetaan lääketieteessä kudoksen poistamista tai tuhoamista niin, että tuhottu kudos jää elimistöön. Tällöin sen poistaa immuunipuolustus. Esimerkkinä ablaatiosta lääketieteen saralla käytetään yleisesti katetriablaatiota, jossa kudosta tuhotaan joko kryostaatin avulla jäädyttämällä tai hehkuvan kuuman vastuslangan avulla. Tätä operaatiota käytetään muun muassa sydämen ylimääräisten johtoratojen katkaisuun ja vuotavan maha- tai pohjukaissuolihaavan kauterisaatioon.
Biologiassa ablaatiota tarkastellaan solutasolla. Kun jokin solu sulkee jonkin geenin, kyseessä on ablaatio.
Kuvataiteen keskusarkisto
Kuvataiteen keskusarkisto on Suomen Kansallisgallerian arkisto- ja kirjastotoiminnasta vastaava yksikkö. Sen kokoelmat muodostuvat taidehistoriallisista asiakirja-, lehtileike-, kuva-, video- ja äänitearkistoista ja kirjastosta. Keskusarkiston kansalliset kokoelmat sisältävät dokumenttiaineistoa 1800-luvulta nykypäivään. Arkiston toiminta tukee Valtion taidemuseon eri museoyksiköiden työskentelyä ja kehittää Suomen taidemuseoiden arkistointitointa.
Kuvataiteen keskusarkisto harjoittaa taidehistoriallista tutkimusta sekä julkaisutoimintaa. Kuvataiteen keskusarkisto seuraa taide-elämän tapahtumia sekä taiteen määrittelyyn ja tulkintaan liittyvää keskustelua. Dokumentointityön sekä erityisprojektien tarkoituksena on tallentaa kuva-, teksti- ja äänitemuotoista aineistoa Suomen kuvataiteesta, taiteilijoista, taide-elämästä ja sen instituutioista. Kokoelmat karttuvat lähinnä lahjoitusten ja oman dokumentointitoiminnan tuloksena. Kuvataiteen keskusarkiston osastot palvelevat pääasiassa tutkijoita, mutta sen tietovarannot ovat myös opiskelijoiden ja kaikkien muiden kiinnostuneiden käytettävissä.
Kansallisgallerian kirjaston tietokanta on Kirjav@. Arkiston aineistoihin voi tutustua Lähteillä-verkkosivustossa.
Kuvataiteen keskusarkisto ottaa mielellään vastaan kuvataiteen historiaan ja nykytaiteeseen liittyvää dokumenttiaineistoa.
Kuvataiteen keskusarkiston toimitilat sijaitsevat Helsingissä Ateneumissa ja Kiasmassa.