Carnegie-mitali
Carnegie-mitali () on Yhdistyneen kuningaskunnan vanhin lastenkirjallisuuspalkinto. Englantilaisen kirjastoseuran (Library Association) vuonna 1936 perustama ja skotlantilaissyntyisen Andrew Carnegien mukaan nimetty palkinto on jaettu ansiokkaille lasten- ja nuortenkirjoille vuosittain 1937 lähtien. Vuodesta 2002 lähtien palkinnon on myöntänyt CILIP (Chartered Institute of Library and Information Professionals).
Voittajan valitsee edellisenä vuonna Britanniassa julkaistuista kirjoista kahdestatoista kirjastonhoitajasta koostuva raati. Carnegie-mitali ei sisällä lainkaan rahapalkintoa, sillä voittajalle myönnetään kultainen mitali ja viidensadan punnan arvosta kirjoja lahjoitettavaksi valitsemalleen kirjastolle. Valintamenettelyltään Carnegie-palkinto vastaa Newbery-mitalia, yhdysvaltalaista lastenkirjallisuuspalkintoa, jonka jakaa American Library Association.
Carnegie-mitalin ovat vuosien saatossa voittaneet muun muassa C. S. Lewis (1957), Richard Adams (1973), Philip Pullman (1996) ja Terry Pratchett (2002). Kahdesti palkinnon on saanut kaikkiaan seitsemän kirjailijaa: Robert Westall (1976 & 1982), Jan Mark (1977 & 1984), Peter Dickinson (1980 & 1981), Margaret Mahy (1983 & 1985), Berlie Doherty (1987 & 1992), Anne Fine (1990 & 1993) ja Patrick Ness (2011 & 2012).
Vuonna 1955 Carnegie-mitalin rinnalle perustettiin myös lastenkirjojen kuvittajille tarkoitettu Kate Greenaway -mitali.
CILIP on Ison-Britannian suurin kirjasto- ja informaatioalan järjestö, jolla on noin 24 000 jäsentä. Jokaisella jäsenellä on oikeus nimetä ehdolle Carnegie-mitalin saajaksi vuosittain kaksi erityislaatuisen hyväksi kokemaansa lastenkirjaa. Kirjan on oltava englanninkielinen, suunnattu lapsille tai nuorille ja julkaistu kuluneena vuonna. Alkuperäisistä poiketen nykyiset säännöt sallivat palkinnon jo aiemmin voittaneiden kirjailijoiden uudet teokset ehdokkaiksi. Kirjoja voivat asettaa ehdolle myös järjestön paikallisryhmät ja alajaostot. Alun perin palkintoehdokkaiksi kelpasivat vain englantilaisten kirjailijoiden Englannissa julkaistut kirjat, mutta vuodesta 1969 lähtien kaikki englanniksi kirjoitetut teokset on hyväksytty, kuitenkin sillä ehdolla, että Yhdistyneen kuningaskunnan ulkopuolella julkaistut kirjat on täytynyt julkaista myös Britanniassa kolmen kuukauden sisällä ensijulkaisusta. Carnegie-mitali voidaan jakaa myös tietokirjalle. Palkinnon saaneita tietokirjoja ovat ainakin Agnes Allenin "The Story of Your Home" (1949), Edward Osmondin "A Valley Grows Up" (1953) ja Ian W. Cornwallin ja Howard M. Maitlandin "The Making of Man" (1960); Eleanor Doorlyn vuonna 1939 julkaistu "The Radium Woman" on lapsille suunnattu elämäkerta fyysikko Marie Curiesta. Vuonna 2009 palkinto myönnettiin ensimmäistä kertaa postuumisti, sillä kirjailija Siobhan Dowd kuoli syöpään vain kolme kuukautta palkitun neljännen kirjansa julkaisun jälkeen.
Valintaraadin muodostaa kaksitoista CILIP:n lastenkirjallisuuteen keskittyneen jaoksen YLG:n ("Youth Libraries Group") jäsentä, jotka siis ovat ammatiltaan lastenkirjastonhoitajia. He lukevat ja arvioivat kaikki kirjaehdokkaat, ja valitsevat sitten niistä noin kuusi finalistia. Lista finaaliin selvinneistä teoksista julkistetaan vuosittain huhtikuussa ja Carnegie-mitalin voittaja paljastetaan heinäkuisessa palkintoseremoniassa. Samassa juhlassa jaetaan myös kuvittajien Kate Greenaway -mitali, jonka valitsee sama raati.
Ammattilaisten suorittamaa valintaa on pidetty yhtenä syynä palkinnon saavuttamaan arvostukseen. Lastenkirjoihin erikoistuneilla kirjastonhoitajilla voidaan katsoa olevan ammattinsa kautta poikkeuksellisen hyvä tuntuma myös kirjojen todellisen kohderyhmän mielipiteistä. Toisaalta The Daily Telegraph -lehden vuonna 2002 teettämässä kyselyssä, jossa selvitettiin kirjastojen Carnegie-aiheisiin lukuryhmiin osallistuneiden nuorten mielipiteitä, palkinnosta päättävien aikuisten tuomareiden kritisoitiin suosivan teoksia, jotka käsittelevät vaikeita ja kiistanalaisia teemoja vähemmän räväköistä aiheista kertovien tarinoiden kustannuksella. Haastatellut nuoret katsoivat, että myös kirjojen varsinaisella kohderyhmällä pitäisi olla jonkinlaista sananvaltaa voittajan valinnassa. Vuosituhannen vaihteen tuntumassa palkinnon voittivat muun muassa Beverley Naidoon Nigeriasta Britanniaan saapuvista pakolaislapsista kertova "The Other Side of Truth", Aidan Chambersin eutanasiaa ja seksuaalista heräämistä käsittelevä "Postcards From No Man’s Land" sekä Melvin Burgessin "Hepo", jonka päähenkilö on heroiiniaddikti. Nuorten lukijoiden suosikeista esimerkiksi J. K. Rowling ja Roald Dahl ovat jääneet vaille Carnegie-mitalia.
Luettelon vuosiluvut viittaavat kirjan alkuperäiseen julkaisuvuoteen; kukin palkinto on jaettu seuraavana vuonna. Vuosina 1943, 1945 ja 1966 julkaistujen kirjojen osalta palkinto jätettiin jakamatta, koska minkään teoksen ei katsottu vastaavan vaatimuksia.
Keväällä 2007 Carnegie-mitalin 70-vuotista historiaa juhlistettiin ”Carnegie of Carnegies” -äänestyksellä, jossa aiempina vuosina palkituista kirjoista seulottiin kaikkein suosituinta. Kymmenestä esiraadin valitsemasta kirjasta internetäänestyksen voitti Philip Pullmanin "Kultainen kompassi" 40 prosentilla annetuista äänistä. Toiseksi tuli Philippa Pearcen "Tom ja keskiyön puutarha" 16 prosentilla ja kolmanneksi David Almondin "Nimeni on Skellig" kahdeksalla prosentilla. Pullman kutsui juhlamitalia ”epäilyksettä tärkeimmäksi koskaan saamakseen kunnianosoitukseksi”.
Esiraadin äänestykseen valikoimat kymmenen kirjaa olivat: