Chandrayaan-1
Chandrayaan-1 (, sanskriitista chandra 'Kuu', yaan 'alus') oli Intian ensimmäinen kuuluotain. Se laukaistiin 22. lokakuuta 2008 PSVL-kantoraketilla. Luotain siirtyi Maata kiertävältä radalta Kuuta kohti suuntautuvalle radalle 4. marraskuuta 2008 ja asettui 8. marraskuuta 2008 Kuuta kiertävälle radalle.
Luotain saapui lopulliselle Kuun kiertoradalleen 12. marraskuuta 2008, ja sen oli tarkoitus kiertää Kuuta 100 kilometrin korkeudella kahden vuoden ajan. 14. marraskuuta Kuuta kiertävä Chandrayaan-1-luotain laukaisi kolme tiedelaitetta kuljettavan iskeytymisaluksen (MIP eli Moon Impact Probe) menestyksellisesti Kuun pintaan, jossa se tunkeutui kraatterin pinnan läpi. Luotain toimi kuun kiertoradalla noin yhdeksän kuukautta. Mission toteutus maksoi Intialle 79 miljoonaa dollaria .
Luotain kuvasi korkealaatuisen kolmiulotteisen kartan Kuusta ja tutki Kuun kemiallista koostumusta. Chandrayaan-1 kuljetti satelliittiosan lisäksi mukanaan myös pientä iskeytymisluotainta. Iskeytymisluotain laukaistiin kohti Kuuta Chandrayaan I:n päästyä 100 kilometrin etäisyydelle Kuusta. Vuoden 2009 puolivälissä luotaimen tähtisensori, jonka avulla aluksen asento määritetään, lakkasi toimimasta liian suuren säteilyannoksen takia. Ongelma ei estänyt aluksen toimintaa, mutta sen kiertäminen vaati muiden, epätarkempien asentosensoreiden käyttöä.
Avaruusluotaimen massa oli 1300 kg. Sen kustannukset olivat noin 70 miljoonaa euroa. Intian avaruusjärjestön hanke julkistettiin syyskuussa 2004. Laitteita siihen toimittivat ESA ja NASA.
Siinä olivat seuraavat näkyvän valon, infrapunan ja röntgenalueen instrumentit:
29. elokuuta 2009 ISRO ilmoitti menettäneensä yhteyden luotaimeen. Intian ensimmäinen kuuluotain toimi vajaan vuoden ajan, joka on hyvä saavutus muiden avaruusmaiden ensimmäisten kuuluotainten historiaan verrattuna. Missio maksoi Intialle vain 100 miljoonaa dollaria ja luotain ehti toteuttaa 95% tieteellisistä tavoitteistaan. Koska aiemmin yksi luotaimen tiedelaite jo aiemmin lakkasi toimimasta Auringosta saapuneen säteilyn vuoksi, voi koko aluksen suunniteltua lyhyempi toimintaikä olla länsimaiden säteilynkestävän elektroniikan vientikieltojen "ansiota": nykyiset ITAR-säännöt kieltävät jopa intialaisten rakettien käytön länsimaisten tietoliikennesatelliittien laukaisuissa. ISRO ilmoitti syyskuun alussa 2009 ensin, että satelliitin lämpösuunnittelu olisi pettänyt, joka oli 1960-luvulla sekä Yhdysvaltain että Neuvostoliiton avaruusalussuunnittelun ongelmia, ja myöhemmin kertoi pääsyyksi elektroniikkaan tulleet säteilyvauriot . Missio oli kuitenkin toteuttanut 95% tavoitteistaan.
Intia suunnitteli alun perin Venäjän avaruusjärjestön kanssa yhteistä Chandrayaan-2-kuuhanketta vuodeksi 2010. . Elokuussa 2009 ISRO ilmoitti kuuluotaimen suunnittelun olevan valmis ja läpäisseen intialais-venäläisen suunnittelukatselmuksen. Vuonna 2007 Intia ja Venäjä sopivat teknisestä yhteistyöstä tämän avaruusluotaimen suunnittelussa. Vuoden 2009 lopussa Intian tiede- ja teknologiaministeri Prithviraj Chavan ilmoitti aluksen kuljettavan kuuta kiertävän aluksen, laskeutujan ja kuuajokin. Tämän lennon toteutus on siirtynyt kahdella tai kolmella vuodella, vuoden 2013 alkuun . Vuoden 2012 keväällä ilmoitettiin, että laukaisu lykkääntyy edelleen vuodesta 2014 eteenpäin Intian kehittäessä raskasta kantorakettia.
Intian miehitetty kuulento on hahmoteltu useita vuosia tätä myöhemmäksi.