hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Blake Edwards
William Blake Edwards (synt. William Blake Crump, 26. heinäkuuta 1922 – 15. joulukuuta 2010) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja, joka tunnetaan esimerkiksi Peter Sellersin kanssa tekemistään "Vaaleanpunainen pantteri" -komedioista. Muita hänen tunnettuja ohjauksiaan ovat "Aamiainen Tiffanylla" ja "10 – nainen kuin unelma".
Edwards oli naimisissa laulaja-näyttelijä Julie Andrewsin kanssa. Heillä on yhteensä viisi lasta. Kaksi vanhinta Jennifer ja Geoffrey ovat Edwardsin ensimmäisestä liitosta, keskimmäinen Emma Kate on Andrewsin ensimmäisestä liitosta ja kuopukset Amelia Leigh'n ja Joanne Lynnen pariskunta adoptoi Vietnamista 1970-luvun alussa.
Edwards on useissa elokuvissaan käyttänyt näyttelijöinä perheenjäseniään, ja ainoastaan Joanne ei ole koskaan esiintynyt missään Edwardsin elokuvassa. Lisäksi Edwards on kirjoittanut useita rooleja vaimolleen, jolle loi 1990-luvulla Broadway-version musikaalistaan "Victor/Victoria".
Viimeisinä vuosinaan Edwards vetäytyi elokuvanteosta ja siirtyi täyspainoisesti kuvanveiston ja maalaamisen pariin. Vuonna 2009 hänen töistään järjestettiin ensimmäinen julkinen näyttely.
Blake Edwards on saanut urastaan elokuvien parissa elämäntyö-Oscarin. Hän kuoli 88-vuotiaana joulukuussa 2010.
Laibao
Laibao on Kiinassa valmistettava Hebei Shuanghuan Auton automerkki. Joulukuussa 2003 esitelty Laibao SR-V samoin kuin myös Rabo SR-V ovat Honda CR-V:ä muistuttavia autoja, minkä vuoksi Honda on ryhtynyt oikeustoimiin. Laibao SR-V maksaa Kiinassa vähittäin ostettuna kolmasosan tai korkeintaan puolet varustelusta riippuen siitä, mitä Honda CR-V.
Honda CR-V
Honda CR-V on Hondan valmistama kaupunkimaastoauto, jonka valmistus aloitettiin vuonna 1996. Sitä muistuttavia kiinalaiskopioita ovat Chery Automobilen valmistama Tiggo, Laibao SR-V ja Rabo SR-V, ja Honda nosti valmistajaa vastaan oikeusjutun. Toinen sukupolvi tuli myyntiin vuonna 2002, kolmas 2007 ja neljäs 2012. Viides sukupolvi tulee markkinoille vuonna 2017. Kolmas sukupolvi koki faceliftin vuonna 2010, ja mallistoon lisättiin dieselautomaatti.
Novokuznetsk
Novokuznetsk () on kaupunki Tomin yläjuoksulla Kemerovon alueella Etelä-Siperiassa Venäjällä. Novokuznetsk on noin 550 000 asukkaallaan Kemerovon alueen suurin kaupunki.
Kaupunki perustettiin alkujaan kasakkalinnoitukseksi vuonna 1618 ja sen alkuperäinen nimi oli "Kuznetsk". Tästä pikku kaupungista kehittyi alueensa merkittävin teollisuuskeskus 1930-luvulla. Vuosina 1931–1932 kaupungin nimenä oli "Kuznetsk-Sibirski". Vuonna 1932 kaupunki nimettiin Stalinin mukaan "Stalinskiksi" ja vuonna 1961 se sai nykyisen nimensä.
Oheinen taulukko kuvaa Novokuznetskin kaupungin väkiluvun kehitystä.
Novokuznetsk sijaitsee Kuznetskin teollisuusalueella. Kaupungissa on teräs-, metalli-, kone- ja kemianteollisuutta. Lisäksi läheisyydessä on kivihiilikaivoksia. 
Novokuznetskista on rautatieyhteydet Kemerovoon, Barnauliin, Abakaniin ja Taštagoliin.
Kaupungista kotoisin oleva, vuonna 1949 perustettu jääkiekkojoukkue Metallurg Novokuznetsk pelaa Venäjän ja Itä-Euroopan jääkiekkoliiga KHLssä.
Resistance Records
Resistance Records on valkoihoisten valtaa kannattava niin sanottu White Power -levy-yhtiö, joka tuottaa, myy ja promotoi valkoisten nationalistien tekemää musiikkia ja muita oheistuotteita. Se myös julkaisee Resistance Magazine -lehteä. Resistance Records toimii National Alliancen tytäryhtiönä.
George Burd perusti levy-yhtiön Windsorissa, Kanadan Ontariossa vuonna 1993. Se omistaa myös useita pienempiä levy-yhtiöitä, tunnetuimpia ovat black metal -musiikkia julkaisevat levy-yhtiöt Cympophane ja Unholy Records.
Resistance Recordsia ei pidä sekoittaa sveitsiläiseen Resistance Productions anarkisti-punk -levy-yhtiöön.
Za ruljom
Za ruljom () on huhtikuussa 1928 ilmestymisensä aloittanut yksi Venäjän vanhimmista ja maan johtava autolehti ja kustantamo. Toisen maailmansodan aikana sen julkaiseminen keskeytyi ja ensimmäinen sodanjälkeinen numero ilmestyi 1956. 1971 levikki oli noin kaksi miljoonaa kappaletta, 1989 4 900 000.
Kustantamon muita julkaisuja ovat Moto (Moottoripyörä) vuodesta 1991, Avtokatalog (Autoluettelo) vuodesta 1992, Limuzin (Limousine) vuodesta 1996. Internetiin Za ruljom tuli 1999.
Vuodesta 2000 alkoi ilmestyä Svoim silam -lehti (Omin voimin), 2001 alueellinen Za ruljom-Region ja 2002 Kupi avto (Osta auto).
Iisalmi–Ylivieska-rata
Iisalmen–Ylivieskan radalla tarkoitetaan Suomen rataverkon osuutta Iisalmesta Pyhäjärven kautta Ylivieskaan. Rataosan pituus on 154,4 kilometriä. Rataosaa kutsutaan myös "Kyösti Kallion radaksi". Rata kulkee valtatien 27 rinnalla.
Rataosuus on yksiraiteista ja sähköistämätöntä rataa, joka tullaan sähköistämään muutaman vuoden kuluessa. Liikenteenohjaus on keskitetty Ylivieskaan. Rataosan liikenteenohjaus hoidetaan ns. radio-ohjauksen avulla, jossa liikenneohjaaja kääntää vaihteet ja turvaa kulkutiet sähköisesti ja antaa kulunvalvonnan, opastinnäyttöjen sekä rautatien linjaradion avulla junille liikkumisluvat.
Vuonna 2006 rataosan taajamajunaliikennettä alettiin hoitaa Dm12-kiskobusseilla. Veturivetoisia taajamajunia korvaavia kiskobussivuoroja on päivittäin kaksi kappaletta suuntaansa.
Rataosuus avattiin liikenteelle useassa osassa. Ensin valmistui osuus Iisalmesta Kiuruvedelle, joka otettiin käyttöön vuonna 1923. Loppuosuus avattiin liikenteelle kolmessa osassa vuonna 1925 seuraavasti: Kiuruvesi–Pyhäsalmi, Pyhäsalmi–Haapajärvi ja viimeisenä Haapajärvi–Ylivieska.
Rataosuus erkanee Iisalmen–Ylivieskan radalta Pyhäsalmen rautatieaseman itäpuolella Pyhäkummun erkanemisvaihteelta ja päättyy Pyhäkummun ratapihalle Pyhäkummun kaivoksen luokse. Rataosuus palvelee yksinomaan kaivoksen liikennetarpeita, ja sen pituus erkanemisvaihteelta Pyhäkummun ratapihan kauimmaiseen pisteeseen on 2,6 kilometriä.
Iisalmi–Ylivieska-radan toiminnallisuuden parantamishankkeen yleissuunnitelma valmistui tammikuussa 2012. Suunnitelmassa esitetään, että radalle rakennetaan kolme uutta liikennepaikkaa: Lapinsalmi, Karvoskylä ja Raudaskylä, sekä parannetaan nykyisiä liikennepaikkoja. Lisäksi Iisalmeen ollaan toteuttamassa kolmioraide helpottamaan liikennöintiä Kontiomäen radalle. Suunnitelma sisälsi myös radan sähköistyssuunnitelman.
Tärkein syy radan kehittämiselle on odotettavissa oleva voimakas raideliikenteen kasvu ja siitä aiheutuva ratakapasiteetin puute Kainuussa sijaitsevasta kaivostoiminnasta johtuen.
Hallitus vahvisti maaliskuussa 2012, että Iisalmi–Ylivieska-radan parantaminen ja sähköistäminen aloitetaan nykyisellä hallituskaudella viimeistään vuonna 2015. Hankkeeseen on varattu 90 miljoonaa euroa.
Tšita
Tšita () on Taka-Baikalian aluepiirin pääkaupunki Ingodan ja sen lisäjoen Tšitan yhtymäkohdassa Kaakkois-Siperiassa Venäjällä, Baikaljärvestä itään.
Venäläiset perustivat Tšitan 1653 ja kaupunki siitä tuli 1851. Kaupunki toimi 1800-luvulla karkotuspaikkana. Tšita oli Taka-Baikalian oblastin pääkaupunki vuoteen 1917 asti. Venäjän sisällissodassa alue oli Japanin tukeman kasakka-atamaani Grigori Semjonovin hallitsema 1918–1920. Vuonna 1920 Tšitasta tuli Kaukoidän tasavallan pääkaupunki. Kaupunki liitettiin Neuvosto-Venäjään 1922, jonka jälkeen se kuului Itä-Siperian maakuntaan. Tšitan alue perustettiin vuonna 1937, ja sen nimi muutettiin nykyiseksi Taka-Baikalian aluepiiriksi vuonna 2008.
Tšitassa on kone-, kemian-, nahka-, metsä-, tekstiili- ja elintarviketeollisuutta. Se on myös merkittävä kaivoskaupunki, joka tuottaa kivihiiltä, kultaa, rautaa, volframia ja molybdeeniä.
Kaupunki on Siperian radan varrella ja sieltä haarautuu rata Kiinaan ja Mongoliaan. Kaupungissa on myös tärkeä lentokenttä.
Kaupungissa on lääketieteellinen instituutti ja teknillisiä oppilaitoksia.
HOS
HOS oli kroatialaisen äärioikeistolaisen Hrvatska Stranka Prava (HSP) -puolueen sotilaallinen siipi Jugoslavian hajoamissotien alkuvaiheissa. Puolisotilaallisen HOS:n ja Kroatian kansalliskaartin välillä oli suuria kahnauksia. Dobroslav Paraga, HSP:n johtaja pidätettiin marraskuussa 1991. HPS/HOS:ta pidetään toisen maailmansodan aikaisen ustashan seuraajana. Ustasha terrorisoi ja tappoi Kroatian juutalaisia ja Serbian ortodokseja tavalla jota natsitkin kauhistelivat. HOS ei käyttänyt aseistettuja panssariajoneuvoja kuten Kroatian kansalliskaarti ZNG, sen kilpailija. HOS teki sissi-iskuja ja jalkaväkihyökkäyksiä serbisissejä ja Jugoslavian liittoarmeijaa vastaan sekä puolusti joitakin Kroatian kyliä.
Geely
Geely Group, täydellisemmältä nimeltään Zhejiang Geely Holding Group Co., Ltd., on eräs Kiinan suurimpia yksityisiä autonvalmistajia. Vuonna 2015 yhtiö raportoi valmistaneensa kaikkiaan 509 863 autoa (nousua edellisvuoteen). Tuotantomääriltään yhtiö lukeutuu Kiinan kymmenen suurimman autonvalmistajan ryhmään. Yhtiön valmistama Geely GC9 -automalli nimettiin Kiinassa vuoden 2016 autoksi. Tätä mallia myytiin 32 570 kappaletta vuoden 2015 aikana. Yhtiön myydyin automerkki (autosarja) oli kuitenkin Emgrand (204 800 myytyä autoa 2015), erityisesti suosittiin mallia Emgrand EC7.
Yhtiömuodoltaan Geely on julkinen osakeyhtiö, ja yhtiön osake noteerataan Hongkongin pörssissä (0175). Vuonna 2015 talouslehti Fortune asetti yhtiön sijalle 477 viidestäsadasta maailmanlaajuisesti Fortune Global 500 -listallaan tarkastelemastaan suuriyrityksestä.
Vuonna 2000 Geely Group perusti Pekingiin yksityisen yliopiston, jonka englanninkielinen nimi on Geely University. Geely aloitti autojen kokoamisen Iranissa vuoden 2004 lopulla ja allekirjoitti toukokuussa 2005 sopimuksen malesialaisen yhteistyökumppanin kanssa aikoen valmistaa yhdessä 30 000 autoa vuoden 2005 loppuun mennessä. Geely osti ruotsalaisen Volvo-henkilöautot yhdysvaltalaiselta Fordilta. Kauppa varmistui maaliskuussa 2010. Helmikuussa 2013 Geely Group osti Lontoon taksiyhtiön. Geely investoi samalla uusien Lontoon taksiautojen kehittelyyn ja tuotantoon.
Geely Groupin automerkit tai -mallisarjat olivat vuoden 2016 alussa: Geely, Gleagle, Emgrand, Shanghai Maple ja Englon (Shanghai LTI).
National Alliance
The National Alliance on Yhdysvalloissa perustettu valkoisten nationalistien organisaatio, jonka jäsenyys perustuu rotuun: jäsenen tulee kuulua valkoiseen rotuun, eli hänellä tulee olla eurooppalaiset sukujuuret eikä hän saa olla juutalainen. Joskus jäsenet leimataan myös uusnatseiksi.
Organisaation perusti entinen fysiikan professori William Pierce 1974, joka kirjoitti salanimellä Andrew MacDonald kirjan "The Turner Diaries", joka käsitteli ”valkoista vallankumousta” Yhdysvalloissa. National Alliance uudelleenorganisoitiin aikaisemmasta National Youth Alliance -ryhmästä. National Youth Alliance oli muotoutunut kuvernööri George Wallacen vuoden 1968 presidentinvaalikampanjan organisaation Youth for Wallacen jäänteistä.
Pierce on aiemmin yhdistetty George Lincoln Rockwelliin, American Nazi Party -puolueen salamurhattuun johtajaan. Piercen kuoltua syöpään 2002 hänen seuraajakseen tuli Erich Gliebe. Huhtikuussa 2005 enemmistöpuolueryhmä vaatii Glieben vetäytymistä tehtävistään. Glieben kieltäydyttyä toisinajatteleva ryhmä muodosti National Vanguard -organisaation. Hiukan tämän jälkeen Gliebe kuitenkin vetäytyi tehtävistään ja osoitti Shaun Walkerin seuraajakseen organisaation puheenjohtajana.
National Alliancen keskeinen poliittinen ydinsisältö on ”white survival” eli valkoisten olojen parantaminen ja turvaaminen. Ryhmän tavoitteena on turvallinen ”kotimaa” Pohjois-Amerikan sisällä demografisten muutosten avulla, kuten valkoisten syntyvyyden nostamisella ja ei-valkoisten maahanmuuttoa vähentämällä. Jokaisena ystävänpäivänä the National Alliance jakaa ”Love Your Race” (”Rakasta rotuasi”) -mainoslehtisiä.
National Alliance taistelee juutalaisten väitettyä ylivaltaa vastaan. Ryhmän mukaan juutalaiset käyttävät negatiivista vaikutusvaltaa miltei jokaisella amerikkalaisen yhteiskunnan tasolla. Se on pitkään väittänyt, että juutalaiset kontrolloivat sekä uutisia että viihdeteollisuutta Yhdysvalloissa. Pamflettia "Who Rules America?" on jaettu sadoille tuhansille organisaation perustamisen jälkeen. Syyskuun 11. päivän iskujen National Alliance väittää johtuvan Yhdysvaltain tuesta Israelille. Sen mukaan myös pernaruttoiskut vuonna 2001 olivat Israelin Mossadin suunnittelemia ja toteuttamia, jotta Yhdysvallat hyökkäisivät Israelin pitkäaikeisen vihollisen, Irakin, kimppuun.
Ennen Piercen kuolemaa SPLC ja FBI arvioivat National Alliancen olevan parhaiten rahoitettu ja organisoitu valkoisten nationalistien ryhmittymä Yhdysvalloissa. Vuonna 2002 sillä arvioitiin olevan noin 1 500 jäsentä ja vuosittaisia tuloja noin miljoona dollaria.
National Alliance omistaa Resistance Records -nimisen white power -levy-yhtiön. Sillä on myös oma radio-ohjelma, "American Dissident Voices".
FAW
China FAW Group Corporation, aiemmalta nimeltään First Automotive Works Corporation (FAW) on alkujaan 15. heinäkuuta 1953 perustettu Kiinan kansantasavallan ensimmäinen autotehdas. Se sai alkunsa Neuvostoliiton tuella. Autotehdas rakennettiin Changchuniin, Jilinin maakuntaan, Kiinan koillisosaan.
Vuonna 2015 yhtiö ilmoitti myyneensä runsas 2,8 miljoonaa yhteysyrityksissä tehtyä tai itse suunnittelemaansa autoa. Suosituimpia olivat kiinalaisvalmisteiset Volkswagen- (1 140 000 kpl), Audi- (510 000 kpl) ja Toyota-merkkiset autot (610 000 kpl). FAWin omista merkeistä Besturnia myytiin 149 000 ja Hongqi-merkkiä ("Punalippu") runsas 5 000 kappaletta. Jiefangin kuorma-autotehdas myi 142 000 kuorma-autoa.
Talouslehti Fortune asetti vuonna 2015 China FAW Groupin sijalle 107 julkaisemallaan maailman julkisten suuryritysten Fortune Global 500-listalla. Yhtiö lukeutuu SAIC Motorin ja Dongfeng Motor Corporationin (DFM) ohella Kiinan kolmen suurimman autoteollisuuskonsernin joukkoon. China FAW Group ei itse ole pörssiyritys, mutta kolme konsernin tytäryritystä on: FAW Car Company (SZSE: ), Tianjin FAW Xiali Automobile Co Ltd (SZSE: ) ja Changchun FAWAY Automobile Components Co Ltd ().
Yhtiön valmistama ensimmäinen automalli oli Mao Zedongin Jiefangiksi (Vapautukseksi) nimittämä kuorma-auto (mallia CA10), mikä valmistui 1956. Ensimmäinen koriltaan sedan-tyyppinen Dongfeng -henkilöauto valmistui 1958.
FAW tuotti vuonna 2003 yhteensä 900 000 ajoneuvoa. 1960-luvulla kehitettyä Punalippu -henkilöautoa (Hongqi) myytiin 20 000 kappaletta, kun taas Volkswagen Jettaan perustuvaa mallia yhdessä Volkswagenin kanssa omistetussa yhteisyrityksessä myytiin 140 000 kappaletta. Punalipun tuotanto uusittiin 1,8 miljardin CNY:n investoinneilla, mitkä vastasi 210 miljoonaa dollaria.
Yhtiöllä on strateginen yhteistyösuhde PetroChinan (China National Petroleum Corporation) kanssa.
Kuunari
Kuunari on kaksi-, tai useampimastoinen pitkittäistakiloitu purjealus, jonka etummainen masto ei ole pidempi kuin taempi tai taemmat mastot. Etummainen masto eli fokkamasto voi olla osittain varustettu raakapurjeilla. Pitkittäistakila mahdollistaa aluksen käsittelyn pienemmällä miehistöllä kuin raakapurjeilla varustettu vastaavankokoinen alus. Maailman suurin kuunari oli yhdysvaltalainen vuonna 1902 valmistunut "Thomas W. Lawson", jossa oli seitsemän mastoa. Pienen miehistön vuoksi purjeiden nostamiseen tarvittiin moottorien apua.
Kahvelikuunari eli hoilo on nimitys alukselle, joka on takiloitu kahveli- ja latvapurjein, ja jossa ei ole lainkaan raakapurjeita.
Brigantiini on kaksimastoinen purjealus, jonka fokkamasto on täystakiloitu. Mikäli aluksen molemmat mastot ovat täystakiloituja on kyseessä priki.
Kuunarilaiva eli kuunariparkki on kolme- tai useampimastoinen alus, jonka keulamasto on varustettu raakapurjeilla ja iso- sekä perämasto(t) kahveli- ja latvapurjeella. Kolmimastokuunarilaivaa kutsutaan myös barkentiiniksi.
EVO
EVO tai Evo tarkoittaa seuraavia asioita:Evoon liittyvät myös seuraavat:
Filemon ja Baukis
Filemon () ja Baukis () ovat kreikkalaisessa mytologiassa vanha fryygialainen aviopari, joka ainoina ihmisinä kaupungissaan osoitti vieraanvaraisuutta naamioituneita jumalia, Zeusta ja Hermestä, kohtaan.
Zeus ja Hermes saapuivat fryygialaiseen kaupunkiin tavallisiksi maalaisiksi pukeutuneina ja alkoivat kysellä kaupunkilaisilta yösijaa. He olivat kysyneet kaikilta muilta saapuessaan Baukiin ja Filemonin rähjäiselle mökille. Vaikka pariskunta oli köyhä, he olivat rikkaita naapureitaan kohteliaampia. Ruokaa ja viiniä vieraille tarjottuaan Baukis huomasi, että vaikka hän oli täyttänyt vieraiden lasit moneen kertaan, viininkaadin oli edelleen täynnä. Baukis ymmärsi, että hänen vieraansa olivat todellisuudessa jumalia, ja pudottautui polvilleen. Hänen miehensä teki samoin. Filemon ajatteli, ettei vaatimaton ateria ollut jumalallisille vieraille tarpeeksi hyvä, ja hän päätti pyydystää, tappaa ja valmistaa vierailleen ateriaksi talon pihalla kulkevan hanhen. Mutta kun Filemon meni pyydystämään hanhea, se pakeni Zeuksen syliin. Zeus sanoi, ettei hanhea tarvitsisi teurastaa, vaan Filemonin ja Baukiin tulisi lähteä kaupungista. Zeus kertoi aikovansa tuhota kaupungin ja kaikki ihmiset, jotka olivat torjuneet hänet. Hän kehotti Filemonia ja Baukista kiipeämään vuorelle ja olemaan vilkaisematta taakseen ennen kuin olisivat saavuttaneet huipun.
Kiivettyään vuorelle Filemon ja Baukis katsoivat taakseen ja näkivät, että tulva oli tuhonnut kaupungin. Zeus oli kuitenkin muuttanut heidän mökkinsä koristeelliseksi temppeliksi. Pariskunnalle annettiin myös yksi toive. He sanoivat haluavansa pysytellä yhdessä ikuisesti ja vartioida temppeliä kuolemaansa saakka. Heidän kuoltuaan he muuttuivat toisiinsa kietoutuneiksi puiksi, tammeksi ja lehmukseksi.
Filoktetes
Filoktetes () oli kreikkalaisessa mytologiassa Herakleen läheinen ystävä ja Pariin surmaaja. Aiskhylos, Sofokles ja Euripides ovat käsitelleet Filoktetesta tragedioissaan.
Filoktetes sai Herakleen jousen ja nuolet, koska ainoana kykeni sytyttämään hänen hautarovionsa. Filoktetes aikoi hyökätä seitsemällä laivalla Troijaa vastaan, mutta matkalla käärme puri häntä. Purema alkoi märkiä ja haista niin pahalle, että miehistö Odysseuksen neuvosta jätti hänet Lemnokselle.
Lemnoksella Filoktetes sai kärsiä yksin kymmenen vuotta, kunnes Odysseus haki hänet. Oraakkeli oli ennustanut, että Troijan sotaa ei voitettaisi ilman Herakleen nuolia. Kun Filoktetes ampui Pariin Herakleen jousella ja nuolilla, Troijan tuho varmistui.
Matthias Flacius
Matthias Flacius (, 3. maaliskuuta 1520 – 11. maaliskuuta 1575) oli luterilainen teologi ja uskonpuhdistaja. Flacius toimi Wittenbergissä heprean professorina ja kirjoitti ensimmäisen protestanttisen kirkkohistorian, ns. "Magdeburgin senturiain" julkaisija.
Flagellantit
Flagellantit olivat 1200–1400-luvuilla esiintyneitä uskonnollisia liikkeitä, joiden jäsenet ruoskivat ruumistaan synnin aiheuttaman turmeluksen kuolettamiseksi. Erityisesti tätä käytettiin katumuksen osoittamiseksi mustan surman aikana, jotta Jumala lopettaisi epidemian. Paavi Klemens VI kielsi vuonna 1349 liikkeen, jota hän piti uhkana omalle asemalleen. Sen jälkeen heitä alettiin vainota ja polttaa rovioilla. Ruoskijoista käytetty nimitys "flangellantit" pohjautuu latinan ruoskimista tarkoittavaan "flagellare"-sanaan.
Ensimmäinen kuvaus ilmiöstä on vuodelta 1210. Keski-Italian Perugiassa kaupungin asukkaat olivat alkaneet ruoskia itseään. Mukana olivat niin aateliset kuin aatelittomat, nuoret ja vanhat, ja he kulkivat kaupungin kaduilla vailla rihman kiertämää. Jokaisella oli nahkaremmeistä tehty raippa. Ilmiön kirjaaja munkki Justinos arveli, että käyttäytymisen taustalla oli laittomuuksien ja epäjärjestyksen lisääntyminen, jota piiskaajat halusivat katua ja sovittaa.
Itsensä kiduttamista oli tehty kristittyjen munkkien ja erakkojen keskuudessa jo ennen flagellantteja. Piinaaminen katsottiin katumuksen ja hurskauden osoitukseksi. Munkit saattoivat käyttää paljaalla iholla rengashaarniskaa kuolettaakseen lihansa. Toiminta levisi 1200-luvulla luostarien ulkopuolelle kaikkiin yhteiskuntaluokkiin. Naiset osallistuivat siihen yleensä sisätiloissa. Samalla liike muuttui fanaattiseksi: toiminnalla haluttiin saada synnit anteeksi ja kuolemanjälkeinen palkkio.
Vähitellen liikkeestä tuli rasite yhteiskuntarauhalle. Flagellantit syyttivät muita epäuskoisiksi ja paholaisen kanssa liittoutuneiksi. He vainosivat juutalaisia. Kirkko piti epäkohtana sitäkin, että papisto syrjäytyi syntien anteeksisaamisesta ja synninpäästöstä. Niinpä paavi kielsi itsensä ruoskimisen ja julisti liikkeen kerettiläiseksi vuonna 1261. Toiminta laatui Italiassa, mutta sen voittokulku jatkui muualla Keski-Euroopassa. Ruttoepidemian eli mustan surman puhkeaminen 1340-luvulla synnytti liikkeen uuden kukoistuksen. Tällöin sen vahvoja tukialueita olivat Speyerin ja Strasbourgin seudut. Muuallakin Saksassa liike sai kannatusta ja kiertävät flagellantit otettiin usein vastaan riemuiten kirkonkellojen soidessa.
Yksi flagellanttien lahko oli kuolleistaherättäjät. He yrittivät palauttaa kuolleet henkiin itseään ruoskimalla. Paavi ja Saksan piispat tuomitsivat kuolleistaherättäjät kerettiläisinä kuolemaan vuonna 1349.
Liike nousi esille vielä vuonna 1399 Modenassa, jossa yhden miehen näky synnytti kansanliikkeen. Sen johtajat poltettiin kerettiläisinä roviolla. Saksassa nousi vuonna 1414 esille mies, joka julisti itsensä profeetaksi ja alkoi johtaa flagellanttien ryhmää. Hänet poltettiin samana vuonna roviolla. Tätä pidetään liikkeen loppuna.
Gaius Flaminius
Gaius Flaminius (k. 217 eaa.) oli roomalainen valtiomies. Hän kuului plebeijisukuun ja oli "homo novus" eli sukunsa ensimmäinen senaattiin päässyt. Vuonna 232 eaa. Flaminius oli kansantribuunina, jolloin hän sai voimaan lain ("lex flaminia"), jonka mukaan laajoja alueita Pohjois-Italiasta voitiin jakaa köyhille roomalaisille siirtolaisille. Vuonna 227 eaa. Flaminius toimi preettorina ja Sisilian ensimmäisenä maaherrana. Vuonna 223 eaa. hän oli konsulina ja voitti kelttiläisen insubrien heimon. Flaminius vietti voitostaan triumfin senaatin vastustuksesta huolimatta. Ollessaan kensorina vuonna 220 eaa. hän pani toimeen uudistuksia comitia centuriata -kokouksissa. Hän myös rakennutti Roomasta pohjoiseen vievän sotilastien, Via Flaminian. Vuonna 217 eaa. Flaminius komensi armeijaa, joka lähetettiin Pohjois-Italiaan karthagolaista sotapäällikköä Hannibalia vastaan. Flamnius kuitenkin kukistettiin Trasimenusjärven taistelussa, ja hän sai surmansa. Hän oli kansanvaltaisena poliitikkona Gracchusten edelläkävijä.
Erik Fleming
Erik Fleming (s. 1487 Kuitia, Parainen – 1548) oli suomalainen sotilas, valtaneuvos, Kuitian kartanonherra ja jonkin aikaa myös koko Suomen käskynhaltija. Hän johti veljensä Ivarin kera sotajoukkoa, joka karkotti tanskalaiset Suomesta vuonna 1523. Hän oli Etelä-Suomen laamanni vuodesta 1525 ja omana aikanaan Suomen vaikutusvaltaisin mies.
Fleming sai läänitykseksi Raaseporin läänin vuonna 1528, ja myöhemmin samana vuonna hän perusti Tammisaaren kaupungin. Vuonna 1542 vuorityöstä kiinnostunut Fleming perusti Ojamon kaivoksen Lohjan pitäjään. Hän peri isältään silloisen Syrjän eli Suitian kartanon, jossa hän, toisin kuin isänsä, myös asui aika ajoin.
Henrik Klaunpoika Fleming
Henrik Klaunpoika Fleming (15. elokuuta 1584, Åkersholm, Suomi7. marraskuuta 1650, Tukholma) oli suomalainen sotilas ja valtiomies. Hän oli Turun linnan isännän Klaus Hermaninpoika Flemingin ja Elin Henriksdotter Hornin (k. 1609) poika. Fleming kirjoitti yhden ensimmäisistä ruotsinkielisistä omaelämäkerroista. Teos oli tarkoitettu hänen lapsilleen ja se sisältää värikkäitä kertomuksia hänen varhaiselämästään.
Hän aloitti uransa Ruotsin kuninkaan Kaarle IX:n hovijunkkarina ja osallistui kuninkaansa mukana sotaretkille. Kustaa II Adolfin tultua kuninkaaksi Henrik Fleming oli ratsumestarina sodissa Tanskaa ja Venäjää vastaan. Hän tuli Viipurin läänin ja Savonlinnan läänin käskynhaltijaksi vuonna 1617, lisäksi Kymenkartanon läänin käskynhaltijaksi vuonna 1618, Karjalan maarykmentin komentajaksi ylennettynä everstiksi 1618, maaherraksi Inkeriin vuonna 1620, Suomen ratsuväen ylipäälliköksi 1622 ja vara-amiraaliksi vuonna 1628. Hän valloitti Jämtlandin vuonna 1644.
Henrik Fleming avioitui ensimmäisen kerran vuonna 13. maaliskuuta 1608 Salemissa Ruotsissa Ebba Bååtin (k. 1630) kanssa. Puolison vanhemmat olivat Erland Johansson Bååt sekä Margareta Beurraeus. Avioliitosta syntyivät lapset Märta Fleming (k. 1666), Johan Fleming, Helena Fleming, Erik Fleming (19. helmikuuta 1616, Edeby–19. huhtikuuta 1679, Botkyrka), Claes Fleming (n. 1617–15. tammikuuta 1669, Västrum), Henrik Fleming (21. joulukuuta 1625–3. toukokuuta 1697), Erland Fleming sekä Margareta Fleming (k. 1684).
Henrik Fleming avioitui toisen kerran vuonna 1633 Sigrid Kurtzelin kanssa. Toisesta avioliitosta syntyivät lapset Maria Elisabet Fleming sekä Jakob Fleming.
Henrik Fleming haudattiin kuoltuaan Mynämäen kirkkoon. Hänen puinen epitafinsa vuodelta 1624 löytyy edelleen kirkon seinältä. Mynämäen kirkon arvokkain taideteos on Henrik Flemingin suvun muurihaudalla oleva saksalaisesta liituhiekkakivestä vuonna 1632 veistetty hautamuistomerkki. Henrik Flemingin haarniska siirrettiin vuonna 2017 näytille Hämeen linnaan
Herman Fleming
Herman Pietarinpoika Fleming (n. 1520–1583) oli suomalainen valtaneuvos, sotilas ja Louhisaaren kartanon omistaja. Hän taisteli Virossa ja Suomessa vuodesta 1570. Hän tuli Suomen sotaväen ylipäälliköksi vuonna 1574 ja Narvan käskynhaltijaksi vuonna 1582. Hän toimi myös Etelä-Suomen laamannina, oli Kustaa Vaasan luottamusmies. Amiraali, Hämeen, Tallinnan ja Viipurin linnanpäällikkönä sekä Suomen käskynhaltija.
Flemingien suku asui ja omisti Askaisissa Louhisaaren kartanon. Herman sai sen perintönä isältään Pietarilta 1543. Flemingien suku lienee lähtöisin Flanderista tai Brandenburgista, mistä suku Pommerin kautta siirtyi Ruotsiin ja Tanskaan.
Herman Klaunpoika Fleming
Herman Klasson Fleming (1619–1673) oli suomalainen valtaneuvos, amiraali ja Suomen kenraalikuvernööri. Hän oli myös Liperin vapaaherra.
Herman Fleming syntyi 17. syyskuuta 1619 Askaisissa. Hän valmistui ylioppilaaksi 1637 Uppsalassa ja opiskeli 1640 Leidenissä. Hän opiskeli laivanrakennusta Hollannissa ja matkusti myös Ranskaan. Hän palveli hollantilaisella sotalaivalla useissa meritaisteluissa 1642, ja palattuaan kotimaahan hänestä tuli sotalaivan kapteeni Ruotsin laivastossa 1644. Vuonna 1645 hän sai amiraalin arvon, ja vuonna 1650 hänestä tuli valtaneuvos.
Hän tuli Tukholman käskynhaltijaksi ja amiraliteettineuvokseksi vuonna 1650. 
Hän yleni nopeasti virkauralla ja saavutti erityisesti Kaarle X Kustaan suosion. Hän toimi kamarikollegion presidenttinä vuosina 1653–1660 ja tuli peruutuskollegion puheenjohtajaksi (neljännesreduktio) vuonna 1655. Toimiessaan neljännesperuutusta varten asetetun kollegion puheenjohtajana Fleming joutui kuitenkin ylhäisaatelisten säätytoveriensa vihoihin ja syrjäytettiin kuninkaan kuoltua 1660 valtionvarainhoitajan tehtävistä sekä holhoojahallituksen jäsenyydestä.
Herman Fleming määrättiin Suomen kenraalikuvernööriksi, jona hän toimi vuosina 1664-1669. Hän vahvisti sotaväen taloudellista tilannetta saamalla Savon ja Karjalan värväyksen pariin. Edeltäjiensä tavoin hän piti suomenkielen taitoa tärkeänä ja otti sen huomioon virkanimityksissään. Hän kiinnitti erityisesti huomiota itärajan turvallisuuteen.
Fleming vihittiin avioliittoon Kristina Rosladinin kanssa vuonna 1645.
Paroni Herman rakennutti uusiksi Louhisaaren linnan. Vuonna 1655 valmistunut kartanon päärakennus on yksi Suomen harvoista italialaisesta palladiolaisesta arkkitehtuurista vaikutteita saaneista linnoista. Päärakennusta sekä sivurakennuksia ympäröi englantilaistyylinen puisto ja kokonaisuus muodostaa yhden Suomen parhaiten säilyneistä kartanomiljöistä. Kartanon yläkerrassa on katto- ja seinämaalauksia 1600- ja 1700-luvuilta.
Liperin suurpitäjä läänitettiin vuonna 1651 vapaaherrakunnaksi, ja Flemingistä tuli sen ensimmäinen lääninherra.
Hermanin isä Ritari Claes Fleming (1592–1644), oli maaherrana ja amiraalina, ja kaatui Femernin meritaistelussa. Hänen palveluksensa ja ansioidensa johdosta kuningatar 26. maaliskuuta 1651 korotti hänen lapsensa vapaaherroiksi ja -herrattariksi, mukaan lukien Hermanin. Heidän sukunsa jatkuu tähän päivään saakka, eli ei ole sammunut mieskannalta. Ruotsissa elää edelleen "vapaaherra Fleming af Liebelitz" -nimisiä ihmisiä.
Hermanin poika oli paroni Claes Fleming af Liebelitz (1649–85), aatelissäädyn maamarsalkka, ja Ruotsin valtiovarainhoitaja eli kamarimestari, valtaneuvos myös. 10. joulukuuta 1687 kuningas Kaarle XI korotti hänen leskensä ja lapsensa kreivilliseen arvoon. Tämä sukuhaara kuitenkin sammui mieskannalta 15. marraskuuta 1729, joten enää ei ole olemassa kreivi Flemingejä.
Ivar Fleming
Ivar Fleming eli Iivari Jaakkimanpoika Fleming (k. 1548) oli suomalainen valtaneuvos ja Nyynäisten herra. Hän oli syntyisin Kuitian kartanonherrain suvusta. Fleming oli Pohjois-Suomen laamanni vuodesta 1524. Hän johti veljensä Erikin kanssa sotilaita, jotka karkottivat tanskalaiset Suomesta vuonna 1523.
Johan Fleming
Johan Fleming (1578–1599) oli Viikin vapaaherran ja Kuitian kartanonherran, Klaus Eriksson Flemingin ja Ebba Stenbockin (Kustaa Vaasan kolmannen vaimon sisar) poika, ainoa heidän pojistaan, joka oli elossa Klaus Flemingin kuollessa 1597. Hänet mestattiin Turun verilöylyssä.
Klaus Hermaninpoika Fleming
Klaus Hermansson Fleming (n. 1550–1616) oli suomalainen sotilas ja historiallinen kirjailija. Hän oli Herman Flemingin poika. Hän toimi Savonlinnan isäntänä vuodesta 1581, Kapriossa 1584–1587 ja Turussa 1597. Hän luovutti päällikkyyden Stålarmille.
Sotilasuransa lisäksi Fleming tunnetaan ensimmäisenä suomalaisena muistelmakirjailijana ja poliittisen historian kirjoittajana. "Memoriale Chronicum" käsittelee vuosien 1380-1591 tapahtumia ja "Res in Finnia" vuosien 1592-99.
"Memoriale Chronicum." [Painamaton]
"Chronicon brevis." [Painamaton]
"Res in Finnia, qui mutarint et variarint per octiennium." Rostock, 1603.
Fleming (suku)
Fleming oli yksi 1400–1600-lukujen merkittävimmistä aatelissuvuista Suomessa, Ruotsissa ja Tanskassa. Suku sammui Suomessa 1800-luvun jälkipuoliskolla.
Suku lienee alkuaan lähtöisin Flanderista (keskisaksaksi fleming = flaamilainen) tai mahdollisesti Brandenburgissa sijainneesta Flämingin maakunnasta. Pohjoismaihin suku lienee tullut Pommerista, missä samanlaista vaakunaa käytti linnanvouti Klas Fleming 1300-luvun puolessa välissä. Vanhin varmasti tunnettu kantaisä, ritari Peder Fleming mainitaan ensimmäisen kerran 1366.
Peder Flemingillä oli useita poikia, joista Klasista (n. 1360–1427 jälkeen) tuli Ruotsissa ja Suomessa vaikuttaneen sukuhaaran kantaisä ja Hermanista tanskalaisen sukuhaaran kantaisä. Suomessa suku vaurastui sillä, että kaksi veljestä, laamanni Klaun pojat Henrik (k. ennen vuotta 1480) ja Maunu (k. 1450 jälkeen) solmivat taloudellisesti hyvät avioliitot suomalaisten kartanonperijättärien kanssa, ja saivat asetuttua omaisuuden avulla maakuntansa johtoasemiin: veljeksistä Henrik nai Kuitian perijättären, piispa Maunu Tavastin veljentyttären Valpurin; ja Maunu nai Louhisaaren omistajan Elinan.
Peder Flemingin jälkeläiset viidennessä polvessa serkukset Lars ja Klas korotettiin vapaaherroiksi. Lars Fleming (s. 1521 Turun läänin Uusikirkko k. 27.2.1562 Tallinna) korotettiin Nyynäisten vapaaherraksi 29.6.1561. Tämä sukuhaara kuitenkin sammui Larsin poikaan Ivariin (s. 1553 k. 5.1.1569 Tukholma). Klaus Fleming korotettiin Viikin vapaaherraksi 2.8.1569, mutta tämä sukuhaara sammui 10.11.1599 Klaus Flemingin poikien Juhanan ja Olavin mestaamiseen Turun torilla.
Fleming-suku esiteltiin 10.3.–4.4.1626 vastaperustetun Ruotsin ritarihuoneen aatelisena sukuna numero 4. Tämä haara sammui vasta 20.1.1825. Klas Flemingin jälkeläinen kahdeksannessa sukupolvessa Erik Fleming (19.2.1616 Edeby, Södermanland, Ruotsi – 19.4.1679 Riksten, Södermanland, Ruotsi) korotettiin Lajusten linnan vapaaherraksi 1654 ja esiteltiin ritarihuoneella numerolla 39. Tämä sukuhaara kuitenkin sammui 29.7.1786.
Klas Flemingin jälkeläinen seitsemännessä polvessa oli amiraali Klas Fleming (1592–1644). Hänen lapsensa korotettiin vapaaherralliseen säätyyn 26.3.1651 isän ansioista. Pojat esiteltiin Ritarihuoneella numerolla 17 nimellä Fleming af Liebelitz Liperin vapaaherroina 15.10.1652.
Amiraali Klas Flemingin pojanpoika marsalkka Klas Fleming af Liebelitzin (1649–1685) leski ja lapset korotettiin kreivilliseen säätyyn 10.12.1687 palkkiona marsalkan tekemistä palveluksista valtakunnalle. Pojat esiteltiin ritarihuoneella numerolla 26 ja nimellä Fleming 5.2.1689. Sukuhaara kuitenkin sammui 15.11.1729.
Suku jatkui vielä nuorimman Klaus Flemingin veljestä Herman Flemingistä (1654–1718). Suomessa jäljellä ollut suku immatrikuloitiin Suomen ritarihuoneelle sen järjestäytymisen yhteydessä 6. helmikuuta 1818 vapaaherrallisena sukuna numero 1 nimellä Fleming af Liebelitz, mutta tämä sukuhaara sammui mieslinjalta 1852 ja lopullisesti 1880. Sukuun kuuluvia elää yhä Ruotsissa ja Yhdysvalloissa.
Breitenfeldin taistelu
Breitenfeldin taistelu voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Langkawi
Langkawi on 104 saaresta koostuva saariryhmä Malesiassa Kedahin osavaltiossa. Saari sijaitsee Malesian luoteisosassa Andamaanienmerellä, 30 kilometrin päässä Malesian rannikosta. Myös saariryhmän suurin saari tunnetaan nimellä Langkawi. Saaren asukasluku oli vuonna 2010 noin 94 800. Langkawi ja Tuba ovat saariryhmän ainoat asutetut saaret. Langkawin suurin kaupunki on Kuah.
Langkawin ilmasto on trooppinen, vuoden keskimääräinen lämpötila on noin 32 celsiusastetta. Ilmastolle on tyypillistä kuumuus ja 85–90 prosentin suhteellinen kosteus. Sadekausi on elo-syyskuussa, joskin läpi vuoden esiintyy voimakkaita sadekuuroja.
Etenkin pääsaarelle suuntautuvaa matkailua palvelee Langkawin kansainvälinen lentoasema . Sitä käytti vuonna 2010 noin 1,3 miljoonaa matkustajaa.
George Lincoln Rockwell
George Lincoln Rockwell (9. maaliskuuta 1918 – 25. elokuuta 1967) oli American Nazi Party -puolueen perustaja ja johtaja, ja kenties merkittävin yhdysvaltalainen uusnatsijohtaja. Hänestä käytetään myös sotilasarvonsa mukaista nimitystä ”Commander”. Hänet murhattiin vuonna 1967.
Rockwell syntyi Bloomingtonissa, Illinoisissa. Hänen vanhempansa, englantilais-skotlantilainen George Lovejoy Rockwell ja saksalais-ranskalaista syntyperää oleva Claire Schade Rockwell, olivat molemmat kuuluisia vaudeville-koomikkoja ja näyttelijöitä. Rockwell opiskeli Hebron Academyssa Lewinstonissa, Mainessa. Lopetettuaan opiskelut Brown Universityssä Rockwell liittyi Yhdysvaltain merivoimiin ja palveli siellä toisen maailmansodan ja Korean sodan ajan.
Rockwell oli vahva kansallissosialismin kannattaja ja holokaustin kieltäjä
Rockwell salamurhattiin ampumalla vuonna 1967. Murhasta epäiltynä pidätettiin 29-vuotias John Patler, jonka ase löydettiin hylättynä muutaman korttelin päässä ampumapaikasta. Patler oli toiminut puolueen johtotehtävissä ja Rockwellin kustannustoimittajana puolueen "The Stormtrooper" -uutiskirjeessä. Rockwellin seuraaja Matt Koehl tiedotti lehdistölle, että Patler oli erotettu puolueesta saman vuoden huhtikuussa ”bolševikkiläisten taipumusten” vuoksi. Patler todettiin syylliseksi Rockwellin murhaan ja tuomittiin joulukuussa 1967 kahdenkymmenen vuoden vankeusrangaistukseen.
Rockwellin hautajaiset pidettiin 30. elokuuta 1967, mutta Pentagon esti hautaamisen Culpeper National Cemetery -hautausmaalle, koska saattue kieltäytyi poistamasta käsinauhojaan, joissa oli tunnuksena hakaristi. Rockwellin maalliset jäännökset kuljetettiin American Nazi Partyn päämajaan Arlingtoniin, missä hänen ruumiinsa poltettiin 31. elokuuta 1967 salaisissa hautajaisissa.
Marlon Brando esitti Rockwellia minisarjassa "".
Nepalin kieli
Nepali on indoarjalainen kieli, jota puhutaan Nepalissa, Bhutanissa sekä joissakin Intian ja Myanmarin osissa. Noin puolet nepalilaisista puhuu nepalia äidinkielenään ja monet muut toisena kielenään. Kielellä on noin 16 000 000 puhujaa.
Ne
Ne tarkoittaa seuraavia:Ne on seuraavan henkilön nimi:
Na
Na tarkoittaa seuraavia:
Na on seuraavien henkilöiden nimi:
Ar
Ar tai AR tarkoittaa seuraavia:
Aihepiiriin liittyy myös seuraava:
Honda CBR -sarja
CBR-sarja on Hondan valmistama urheilullisten moottoripyörien mallisarja. Honda CBR on saavuttanut erittäin suuren suosion Suomen moottoripyörämarkkinoilla ja CBR 125R olikin vuonna 2006 Suomen ostetuin moottoripyörä. CBR-sarjaan kuuluvat seuraavat mallit:
Kvanttiteoria
Kvanttiteoria on fysiikan teoria, jossa käytetään Planckin vakiota. Se on kvanttifysiikan perusta. Klassisesta fysiikasta poiketen monet suureet saavat diskreettejä arvoja eli ne ovat kvantittuneita. Teorian nimi on peräisin siitä havainnosta, että sähkömagneettinen säteily muodostuu diskreeteistä paketeista. Näitä paketteja kutsutaan kvanteiksi. Klassisten teorioiden muuttamista kvanttiteorioiksi kutsutaan kvantisoimiseksi tai kvantittamiseksi.
"Kvanttifysiikka"a nimetään usein "kvanttimekaniikaksi" ensimmäisen kvanttiteorian mukaan.
Robin Cook
Robert "Robin" Finlayson Cook (28. helmikuuta 1946 – 6. elokuuta 2005) oli Yhdistyneen kuningaskunnan ulkoministeri vuosina 1997–2001 ja parlamentin alahuoneen puhemies. Hän oli aluksi Tony Blairin luottomies mutta erimielisyys Irakin sodasta johti Cookin eroon hallituksesta. Skotlantilaissyntyinen Cook edusti Labour-puoluetta.
Elokuussa 2005 Cook putosi kalliokielekkeeltä ollessaan kiipeilemässä Ben Stack -vuorella Skotlannissa. Hänen epäillään murtaneen niskansa pudotessaan. Onnettomuuten saattoi liittyä sydänkohtaus.
Aryan Brotherhood
Aryan Brotherhood (”arjalainen veljeskunta”), lyh. AB, on valkoihoisten muodostama valkoista ylivaltaa kannattava jengi tai ryhmittymä, joka syntyi vuonna 1964 Kaliforniassa San Quentinin vankilassa. Se perustettiin ensin valkoihoisten vankien suojelemiseksi lukumäärältään suuremmilta mustaihoisten ja meksikolaisten jengeiltä. AB:n sanotaan muotoutuneen 1950-luvulla toimineesta "Blue Bird Gang" -jengistä. AB:n alaosastoja esiintyy kodittomien turvana useissa suurissa Yhdysvaltojen kaupungeissa.
Jäsenyys myönnettiin alkujaan vain irlantilaisen syntyperän omaaville, myöhemmin vaatimuksesta on luovuttu. Ryhmään kuuluu myös joitakin ei-valkoihoisia jäseniä, jotka toimivat yhteistyössä muiden jengien kuten Mexican Mafian kanssa tai välittäjänä veljeskunnan ja ei-valkoihoisten vankien välillä. AB:n käyttää paljon natsi-Saksan symboleja kuten hakaristiä ja SS -salamoita. Muita symboleita ovat numerosarja 666, kirjaimet AB sekä apila.
Mafiapäällikkö John Gotti maksoi Aryan Brotherhoodille suojelusta USP Marionin vankilassa Illinoisissa.
Museoraitiovaunu
Museoraitiovaunu on raitiovaunu, joka on poistettu säännöllisestä linjaliikenteestä ja jota säilytetään sekä liikennöidään tarkoituksena säilyttää ja esitellä joukkoliikenteen historiaa.
Raitiovaunuliikenteen säilyttäneissä kaupungeissa museoraitiovaunuilla usein liikennöidään kaupungin raitiotieverkolla. Paikkakunnilla ja alueilla, joilta raitiovaunuliikenne on lakkautettu tai vanhojen raitiovaunujen liikennöinti on teknisten muutosten takia mahdotonta, museoraitiovaunuille on voitu rakentaa museoraitiotie. Museoraitiotie toimii usein kokeiluna, jolla selvitetään raitiovaunuliikenteen palauttamista.
Helsingissä yksityinen yhtiö Oy Stadin Ratikat Ab on järjestänyt elokuusta 2009 alkaen säännöllistä museoliikennettä entisöidyillä museovaunuilla sekä myös tilausliikennettä. Kaupungissa on myös raitioliikennemuseo. Turussa on säilynyt useita museoraitiovaunuja, ja kaupunkiin on ehdotettu museoraitiotietä välille Satama–Martinsilta–Kauppatori.
Pohjoismaissa museoraitiovaunuilla liikennöidään Göteborgin, Norrköpingin ja Trondheimin normaalin liikenteen raitioteillä. Tukholmassa, Malmössä, Malmköpingissä, Bergenissä, Vinterbrossa Oslon eteläpuolella sekä Skjoldenæsholmissa Tanskassa on museoraitiotie. Useimmilla Euroopan raitioteillä on museoraitiovaunuja joilla liikennöidään tilauksesta tai säännöllisesti.
Eniten museoraitioteitä on Yhdysvalloissa, koska siellä hyvin monista kaupungeista on lakkautettu raitiotiet. Lisäksi New Orleansin ja San Franciscon raitiotieliikenne perustuu museoraitiovaunuihin, jotka hoitavat suuren osan liikenteestä.
SAIC Motor
SAIC Motor Corporation Ltd (, lyhyesti SAIC Motor tai "SAIC", aiemmin "Shanghai Automotive Industry Corporation") on suuri kiinalainen autoteollisuuskonserni. Yhtiö suunnittelee ja valmistaa henkilö-, linja- ja kuorma-autoja ja autoteollisuuden osia, kuten moottoreita, vaihteistoja, voimansiirtojärjestelmiä, autojen sisäverhoiluja, koreja, alustoja ja sähköjärjestelmiä. SAIC Motorin liiketoimintoihin kuuluvat myös huoltotoiminta, autokauppa ja -rahoitus. Yhtiön kotipaikka on Shanghai. Yhtiön osake noteerataan Shanghain pörssissä.
Yhtiö myi yhteensä 5,62 miljoonaa autoa vuonna 2014 ja 5,902 miljoonaa vuonna 2015. Koska Kiinassa valmistettiin yhteensä 24,503 miljoonaa autoa (2015), oli maan suurimman autokonsernin SAIC Motorin osuus 24 % Kiinan autotuotannon kappalemäärästä. SAIC Motor tekee yhteistyötä usean eri muun autovalmistajan, kuten Volkswagenin, General Motorsin ja Ivecon kanssa. Kappalemääräisesti pääosa konsernin tuotannosta tehdään yhteisyrityksissä.
Maailman suurimpien yritysten Forbes Global 2000 -listan vuoden 2015 vertailussa SAIC Motor Corporation katsottiin useilla mittareilla arvioituna Kiinan 19. ja maailman 130. suurimmaksi julkisesti noteeratuksi yhtiöksi. Kiinan valtio on hallitseva osakkeenomistaja eli yhtiö on käytännössä kiinalainen valtionyhtiö.
Eri lähteet antavat yrityksen perustamisajankohdalle erilaisia vuosia erilaisista määrittelytavoista johtien. SAIC:in (lyhennys sanoista "Shanghai Automotive Industry Corporation") lähtökohdaksi voidaan katsoa vuonna 1955 perustettu "Shanghai Diesel Parts Manufacturing Company". Tämä yritys yhdistyi vuonna 1958 Shanghai Power Equipment Manufacturing Companyn kanssa, ja sai uudeksi nimekseen "Shanghai Power Machinery Manufacturing Company". Nimi vaihdettiin vuonna 1960 "Shanghai Agricultural Machinery Manufacturing Company"ksi ja vuonna 1969 "Shanghai Tractor & Automotive Industry Company"ksi.
Vasta vuonna 1990 nimi "Shanghai Automotive Industry Corporation" (SAIC) otettiin käyttöön. Tähän lisättiin sana Group vuonna 1995, ja yrityksen nimeksi tuli "Shanghai Automotive Industry (Group) Corporation". Yrityksen toiminnot organisoitiin uudelleen vuonna 2004 ja"Shanghai Automotive Co. Ltd" perustettiin. Vuonna 2007 yrityksen nimi vaihdettiin nykymuotoonsa "SAIC Motor Company Ltd."
SAIC Motorin omia tai yhteisyrityksen kautta käyttämiä automerkkejä ovat Bao Jun, Buick, Cadillac, Chervolet, Hong Yan, Iveco, Lu ling, Maxus, MG, Roewe, Skoda, Sunwin, Volkswagen ja Yue Jin.
SAIC:in merkit
SAIC:in yhteisyritykset
Muita SAIC:in omistamia autoyrityksiä
Vartiuksen rata
Vartiuksen rata tarkoittaa Suomen rataverkon osuutta Paltamon kunnassa sijaitsevalta Kontiomäen asemalta Suomen ja Venäjän rajalle Vartiuksen raja-asemalle. Rataosa valmistui 1976. Joskus rataosaa kutsutaan myös "Kostamusradaksi", sillä sen kautta kulkee Kostamuksesta saapuva tavaraliikenne. Rataosalla on vain tavaraliikennettä.
Rataosalle tyypillisiä ovat vaativat nousut sekä korkeat ratapenkereet: mm. Vartiuksen länsipuolella ratapenkereen harja on lähes puidenlatvojen tasalla. Rataosalla on myös raskaille junille erittäin vaativa pitkä Härmänmäen nousu, jossa jopa 5 400 tonnin malmipellettijunat etenevät vain hieman kävelyvauhtia nopeammin. Nousu on ollut rautatieharrastajien suosima valokuvauskohde.
Rautatieliikenteen ohjaus Vartiuksen radalla hoidetaan kaukokäytöllä Oulusta. Kansainvälisen yhdysliikenteen vaatiman työn vuoksi Vartiuksen asemalle kuitenkin jää miehitys.
Jännite ajolankoihin kytkettiin 1. lokakuuta 2006 ja sähköveturivetoinen koeliikenne alkoi 1. marraskuuta 2006. Rataosan sähköistys otettiin kaupallisen liikenteen käyttöön 1. joulukuuta 2006.
Vuonna 2006 radan liikennemäärä oli 3 850 tuhatta tonnia, joka oli kokonaisuudessaan länteen suuntautuvaa liikennettä. Rata hiljeni merkittävästi helmikuun lopussa 2007, kun Raahen Rautaruukki lopetti rautamalmipellettien ostamisen Venäjältä. Liikenne alkoi uudelleen toukokuussa 2008, kun Vartiuksen kautta Kokkolan Ykspihlajaan kulkevat malmin kauttakulkukuljetukset jatkuivat.
Kontiomäen ohitusraide otettiin käyttöön 23. toukokuuta 1995. Sen kautta Vartiuksesta tuleva liikenne voidaan ohjata suuntaa vaihtamatta Oulun suuntaan. Ennen ohitusraiteen rakentamista veturit oli ajettava junarungon päästä toiseen Kontiomäen ratapihalla.
Pandemia
Pandemia tarkoittaa maailmanlaajuisesti levinnyttä epidemiaa. Sana tulee kreikan sanoista "pan" ’kaikki’ ja "demos" ’ihmiset’.
Tauti ei välttämättä ole pandemia, vaikka siihen kuolisi paljon ihmisiä. Esimerkiksi syöpiin on menehtynyt erittäin paljon ihmisiä, mutta niitä ei katsota pandemiaksi, koska syöpä ei ole tarttuvaa paitsi poikkeustapauksissa (kts. klonaalisesti tarttuva syöpä). Toisaalta tartuntatautikaan ei välttämättä ole pandemia, ellei se ole levinnyt laajalle alueelle.
Maailman terveysjärjestön mukaan pandemia voi syntyä, kun kolme ehtoa täyttyy:
Pandemioita ovat olleet esimerkiksi musta surma, kolera ja espanjantauti.
Lintuinfluenssan pelättiin laajenevan pandemiaksi. Tämä olisi kuitenkin edellyttänyt viruksen muuntumista ilmateitse ihmisestä toiseen tarttuvaksi, eikä varmistettuja ihmisestä toiseen tapahtuneita tartuntoja raportoitu. Meksikossa keväällä 2009 havaitun lintuinfluenssan muunnoksen, sikainfluenssan, julisti pandemiaksi 11. kesäkuuta 2009 WHO.
Maailman terveysjärjestö WHO käyttää kuusipykäläistä asteikkoa arvioidessaan eläinperäisten virustautien pandemiariskiä.
Cirkör
Circus Cirkör on ruotsalainen uuden sirkuksen ryhmä. Perustettu Tukholmassa vuonna 1995.
Cirkörin tekemiä/tuottamia esityksiä ovat mm. Trix ja 99%unknown.
Suomessa Cirkör on esiintynyt useasti Kaapelitehtaalla Helsingissä. Cirkör esiintyi myös Tampereen Teatterikesässä 2009 esityksellä Inside Out.
Ryhmä on myös vahvasti mukana Subörb festivaalin tuottamisessa. (Subörb on katu-, taide- sekä sirkusfestivaali Albyssa Ruotsissa)
Porfyria
Porfyria on sairaus, joka aiheutuu hemin valmistuksessa tarvittavan entsyymin toimintahäiriöstä. Elimistöön kertyy tällöin porfyriini-nimistä yhdistettä, joka toimii hemin esiasteena. Tautimuodot voidaan luokitella akuutteihin porfyrioihin (akuutti intermittoiva porfyria ja porfyria variegata) sekä ihoporfyrioihin (porphyria cutanea tarda ja erytropoieettinen protoporfyria). Porfyriat ovat harvinaisia sairauksia, ja suurin osa niistä on perinnöllisiä.
Porfyrian oireita ovat muun muassa ihon herkkyys auringonvalolle ja erilaiset kohtaukset. Taudille on luonteenomaista anemia, ja tautia sairastavan virtsa on toisinaan purppuranpunaista.
1800-luvulla porfyria tunnettiin myös nimillä Dracula-tauti ja vampyyri-tauti, koska sillä uskottiin olevan yhteyttä vampyyrimyytteihin. Nykyisin oletetaan, että Englannin kuningas Yrjö III, jonka aikanaan uskottiin olleen mielisairas, sairastikin porfyriaa. Tätä kuvataan vuoden 1994 elokuvassa "Hullu kuningas" ("The Madness of King George") (pääosassa Nigel Hawthorne).
Eero Lankia
Eero Uolevi Lankia (s. 8. joulukuuta 1951 Joutsa) on kirkkonummelainen agrologi ja Suomen keskustan poliitikko. Hän oli kansanedustaja vuosina 2003–2007 ja puoluesihteeri. Hänet valittiin väliaikaiseksi puoluesihteeriksi puoluejohdon aloitteesta, mutta hankki järjestökokemuksellaan melko nopeasti kannatuksen myös pysyvälle puoluesihteeriydelle. Lankian kokemus liittyy lähes kokonaan puoluejärjestöön.
Aikaisemmin puolueen sisäisessä jaossa hänet tunnettiin lähinnä Paavo Väyrystä kannattavana reaalipoliitikkona. Erityisesti Anneli Jäätteenmäen eroon johtaneessa tilanteessa ja Irak-gaten kysymyksessä puoluesihteeri Eero Lankia ja Keskustan eduskuntaryhmän puheenjohtaja Timo Kalli ylläpitivät kriittisimpinä hetkinä yhteistyötä SDP:hen. Tässä mielessä vankan puoluepätevyyden hankkinut järjestömies on ollut vakauttava tekijä.
Huhtikuussa 2007 Lankia ilmoitti hakevansa Kiimingin kunnanjohtajaksi. Hän kuitenkin peruutti hakemuksensa perhesyihin vedoten. Huhtikuun lopussa hänet valittiin Työeläkevakuuttajat Telan johtajaksi.
Eero Lankian puoliso on Outokummun kaupunginhallituksen puheenjohtajanakin toiminut, lääkäri Marjut Frantsi-Lankia. Heillä on kaksi yhteistä lasta Joose (s. 2000) ja Venla (s. 2004), ja lisäksi Lankialla on edellisestä avioliitostaan kaksi lasta: Tanja (s. 1991) ja Timo (s. 1994).