hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Manuel Orantes
Manuel Orantes Corral (s. 6. helmikuuta 1949 Granada) on espanjalainen tennispelaaja, joka voitti miesten kaksinpelin mestaruuden Yhdysvaltain avoimissa vuonna 1975 Jimmy Connorsia vastaan. Hän pääsi finaaliin Ranskan avoimissa vuonna 1974, mutta hävisi Björn Borgille.
Vasenkätinen Corral oli parhaimmillaan kaksinpelissä ATP-rankingin sijalla kaksi ja nelinpelirankingin sijalla 160.
Corral pelasi Davis Cupissa ja kuului myös vuoden 1978 World Team Cupin voittaneeseen maajoukkueeseen.
Oinokhoe
Oinokhoe () on antiikin Kreikassa käytetty viinikannu. Oinokhoessa on usein ylöspäin kaartuva kahva ja joko apilanmuotoinen tai pyöreä suuaukko.
Hubertusburgin rauha
Hubertusburgin rauha () oli 15. helmikuuta vuonna 1763 Preussin, Itävallan ja Saksin välillä solmittu rauhansopimus. Rauha solmittiin saksilaisessa Hubertusburgin linnassa ja yhdessä Pariisin rauhan kanssa se päätti vuonna 1756 alkaneen seitsenvuotisen sodan. Sotaa edeltäneet rajat eivät kokeneet rauhan myötä merkittäviä muutoksia. Sleesia jäi osaksi Preussia ja Preussi nousi eurooppalaisten mahtien joukkoon.
Harry Keough
Harry Joseph Keough (15. marraskuuta 1927 Saint Louis – 7. helmikuuta 2012 Saint Louis) oli yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Keough pelasi Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkueessa muun muassa maailmanmestaruuskilpailuissa 1950, jossa Yhdysvallat sijoittui kymmenenneksi, ja kesäolympialaisissa Helsingissä 1952 ja Melbournessa 1956. Helsingissä Yhdysvallat sijoittui 17:nneksi, ja Melbournessa joukkue oli viides. Kummassakin olympiaturnauksessa Keough pelasi yhdessä ottelussa.
Keough työskenteli peliuransa jälkeen valmentajana Florissant Valley Community Collegessa ja Saint Louisin yliopistossa. Hänet kelpuutettiin National Soccer Hall of Fameen vuonna 1976.
Keoughin kuolinhetkellä maailmanmestaruuskilpailuissa 1950 kilpailleesta Yhdysvaltain maajoukkueesta olivat elossa Walter Bahr, Frank Borghi ja John Souza. Joukkue tuli tunnetuksi 1–0-voitostaan Englannin maajoukkuetta vastaan.
Borut Božič
Borut Božič (s. 8. elokuuta 1980 Ljubljana, Jugoslavia) on slovenialainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 2004−2018. Hän oli ajajatyypiltään kirimies.
Božič aloitti ammattilaisuransa slovenialaisessa Perutnina Ptuj -joukkueessa vuonna 2004. Hän ajoi tallissa kolme vuotta saavuttaen voittoja pienemmissä ammattilaiskilpailuissa muun muassa entisen Jugoslavian alueella. Kaudella 2007 hän edusti Team LPR:ää ja voitti 2.HC-kategoriaan – eli UCI ProTourin jälkeen toiseksi korkeimpaan luokkaan – kuuluvan Tour de Wallonie -etappikilpailun. Vuonna 2008 hän ajoi ruotsalaisessa Cycle Collstrop -joukkueessa. Hän voitti maantieajon Slovenian-mestaruuden yli puolentoista minuutin erolla Matej Stareen.
Božič edusti Vacansoleil-tallia vuosina 2009–2011. Hän saavutti ensimmäisen ProTour-tason voittonsa 2009 Puolan ympäriajon ensimmäisellä etapilla. Saman vuoden Espanjan ympäriajossa hän voitti kuudennen etapin ennen Tyler Farraria. Hän siirtyi Astana-talliin kaudelle 2012. Hän voitti tuona vuonna maantieajon Slovenian-mestaruuden sekunnin erolla Marko Kumpiin. Hän sijoittui 2013 Gent–Wevelgem-klassikossa toiseksi 23 sekuntia Peter Saganille hävinneenä. Kaudella 2016 hän edusti ranskalaista Cofidis-joukkuetta ja vuosina 2017−2018 Bahrain-Meridaa.
Lähde: Cycling Archives
Hubertusburg
Hubertusburg on metsästyslinna Wermsdorfin kunnassa saksalaisessa Saksin osavaltiossa. Linnan rakennutti vuosien 1721 ja 1724 välillä Saksin vaaliruhtinas ja Puolan kuningas August II Väkevä. Sen suunnittelusta vastasi saksalainen arkkitehti Johann Christoph von Naumann. Linna on nimetty metsästäjien suojeluspyhimyksen Hubertuksen mukaan, ja se kuuluu Saksin suurimpiin linnoihin.
Hubertusburgissa solmittiin seitsenvuotisen sodan päättänyt Hubertusburgin rauha vuonna 1763 Preussin, Itävallan ja Saksin välillä. Vuodesta 1776 vuoteen 1835 linnassa toimi Königlich Sächsische Steingutfabrik Hubertusburg, joka valmisti keramiikkaa hovin tarpeita varten. Myöhemmin linna toimi muun muassa sairaalana.
Walter Bahr
Walter Alfred Bahr (1. huhtikuuta 1927 – 18. kesäkuuta 2018) oli yhdysvaltalainen jalkapalloilija. Hän edusti Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkuetta vuoden 1950 maailmanmestaruuskilpailuissa, joissa Yhdysvaltain maajoukkue yllättäen voitti Englannin maajoukkueen 1–0.
Bahr kilpaili vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa. Hän työskenteli peliuransa jälkeen valmentajana ja on kuulunut National Soccer Hall of Fameen vuodesta 1976. Wes Bentley esitti häntä elokuvassa "The Game of Their Lives" (2005).
Frank Borghi
Frank Borghi (9. huhtikuuta 1925 – 3. helmikuuta 2015) oli yhdysvaltalainen jalkapalloilija (maalivahti). Hän kuului maajoukkueeseen, joka yllättäen voitti Englannin joukkueen 1–0 vuoden 1950 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Borghi syntyi St. Louisissa, Missourissa, ja aloitti urheilu-uransa baseballissa. Hän kuului National Soccer Hall of Fameen vuodesta 1976.
Borgh kuoli 89-vuotiaana 3. helmikuuta 2015. Hänen jälkeensä vuoden 1950 Yhdysvaltain maajoukkueesta on elossa enää Walter Bahr.
John Souza
John Benevides ”Clarkie” Souza (12. heinäkuuta 1920 – 11. maaliskuuta 2012) oli yhdysvaltalainen jalkapalloilija. Hän kuului Yhdysvaltojen maajoukkueeseen, joka yllättäen voitti Englannin joukkueen 1–0 vuoden 1950 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Souza kilpaili kesäolympialaisissa vuosina 1948 Lontoossa ja 1952 Helsingissä. Hän on kuulunut National Soccer Hall of Fameen vuodesta 1976.
Fusuma
Fusuma (), pidemmin fusumashōji (), on perinteisessä japanilaisessa arkkitehtuurissa läpinäkymätön, liukuva, huonetilaa jakava seinäke. Läpikuultavia likuseiniä kutsutaan vuorostaan nimellä "akarishōji". Fusumat ovat puurakenteisia ja paperilla päällystettyjä. Nykyisin ne ovat useimmiten koristelemattomia, mutta aiemmin ne saatettiin peittää loisteliain maalauksin.
Nara- ja Heian-kausilla huonetilan jakamiseen käytettiin taiteltavia seinäkkeitä, joiden rakenne oli hyvin samankaltainen kuin myöhempien fusuma-seinien mutta jotka eivät olleet liukuvia. Liukuseiniä alettiin käyttää Heian-kauden loppu- tai Kamakura-kauden alkuvaiheilla, aluksi hienoston "shoin"-tyylisissä huviloissa ja myöhemmin myös tavallisen kansan asunnoissa. Hienostuneimmat fusumat peitettiin silkillä ja koristeltiin kuuluisien taiteilijoiden maalauksin. Rakennuksen eri tilat saatettiin koristella erilaisin luontoaihein. Toisin kuin seinälle ripustettavat maalaukset, fusumat olivat osa talon pysyvää sisustusta ja siten alttiina auringonvalolle, lämpötilan vaihteluille ja kulumiselle. Joitakin fusuma-seiniä Muromachi- ja Momoyama-kausilta on kuitenkin säilynyt.
Fusuman rakenteena on puukehikko (襖骨, "fusumabone"), joka on varustettu pysty- ja vaakasuuntaisin välipuittein. Kehikon kulmiin ja vetimen kohdalle kiinnitetään sen vahvistamiseksi puulevyt (火打板, "hiuchi-ita" tai 力板, "chikara-ita"). Kehikon keskimmäinen vaaka- ja pystypuite ovat muita vahvempia (力骨, "chikarabone" tai 力子, "chikarako"). Kehikko päällystetään paperikerroksin ja viimeistellään korkealaatuisemmalla, mahdollisesti lakatulla puukehällä, joka sahataan liukuoven ylä- ja alakiskoon sopivaksi. Fusuman upotettu vedin (引手, "hikite") on tavallisesti pyöreä, mutta aiemmin käytettiin usein yksilöllisen muotoisia vetimiä.
Matti Otala
Matti Niilo Tapani Otala, vuoteen 1963 saakka Lehto, (26. joulukuuta 1939 – 9. elokuuta 2015 Helsinki) toimi Oulun yliopiston elektroniikan professorina, VTT:n tutkimuslaboratorion johtajana, useiden eri yritysten johtotehtävissä sekä TTKK:n tuotantotalouden emeritusprofessorina.
Matti Lehto syntyi Oulussa 1939. Hänen sukunimensä oli vuoteen 1963 asti Lehto, mutta hän muutti sen Otalaksi. Hän valmistui ylioppilaaksi Arkadian yhteislyseosta Helsingistä vuonna 1958, diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta (TKK) vuonna 1963, tekniikan lisensiaatiksi TKK:sta vuonna 1967 ja tekniikan tohtoriksi Oulun yliopistosta vuonna 1969. Lisäksi hän opiskeli insinööriksi Lontoossa vuonna 1983 ja on valantehnyt kielenkääntäjä. Jatko-opintoja ulkomailla Otala harjoitti Eindhovenissa Hollannissa 1970-luvun alussa, Pariisissa 1974, Lausannessa Sveitsissä 1982 ja MIT:ssä Yhdysvalloissa vuonna 1988.
Otala toimi Tesvisio Oy:n lähettimen hoitajana 1960-luvun alussa, sitten Helvar Oy:n elektroniikkaosaston päällikkönä, Nokia Oy Elektroniikassa projektipäällikkönä, Oulun yliopiston elektroniikan professorina 1967–1974, VTT:n elektroniikkalaboratorion johtajana Oulussa 1975–1983. Kone Oy:n hissiryhmän teknisenä johtajana 1983–1986, Nokia-yhtymän tiede- ja teknologiajohtajana 1986–1990, Telenorma GmBH:n varatoimitusjohtajana Frankfurtissa 1990–1993, Robert Bosch GmBH:n yhtymäjohtokunnan tieteellisenä ja strategisena neuvonantajana 1994–1998 sekä Tampereen teknillisen korkeakoulun tuotantotalouden emeritusprofessorina 1995–1999.
Lisäksi hän oli Philips Research Laboratories -tutkimusyksikön tieteellinen neuvonantaja 1970-luvun alussa ja mukana CD-levyn kehittämisessä, CNET-tutkimuslaitoksen tutkija Pariisissa vuonna 1994, Harman Kardonin pääinsinööri New Yorkissa 1978–1980 ja Shin Shirasuna Electric Corporationin pääsuunnittelija Nagoyassa Japanissa 1978–1980.
Otala julkaisi yli 300 tieteellistä julkaisua, minkä lisäksi hänellä oli useita patentteja. Tunnetuimmaksi Otalan tutkimustyön tuloksista lienee tullut ns. katkoäänien rikkoutumisen eli TIM-särön (Transient Intermodulation Distortion) analyysi.
Otala nimitettiin Tampereen teknillisen korkeakoulun kunniatohtoriksi vuonna 1992. Monista muista hänen saamistaan tunnustuksista mainittakoon Tauno Tönningin Säätiön tunnustuspalkinto erityisistä ansioista elektroniikka-alan kehittämiseksi Pohjois-Suomessa.
Fender Mustang Bass
Fender Mustang Bass on vuodesta 1964 alkaen Fender Mustangista valmistettu bassoversio. Mustang Bass oli viimeinen Leo Fenderin Fenderille suunnittelema bassokitara ennen hänen lähtöään yhtiöstä vuonna 1970.
Fender Mustang on lyhytskaalainen basso, jonka mensuuri on 30 tuumaa. Ruusupuisessa otelaudassa on 19 nauhaa.
Mustangia ovat käyttäneet monet muusikot, kuten The Ramonesin Dee Dee Ramone ja The Rolling Stonesin Bill Wyman.
Inga Landgré
Inga Landgré (s. 6. elokuuta 1927) on pitkän uran luonut ruotsalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt 1940-luvulta 2000-luvulle saakka lukuisissa elokuvissa, joihin lukeutuvat muun muassa "Kun kaupunki nukkuu" (1950), "Naisten unelmia" (1955) ja "Hugo ja Josefin" (1967).
Landgré oli vuosina 1949–1959 naimisissa näyttelijä Nils Poppen kanssa.
Stig Olin
Stig Olin (11. syyskuuta 1920 – 28. kesäkuuta 2008 Tukholma) oli ruotsalainen näyttelijä, elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja lauluntekijä.
Hänen töidensä joukossa on elokuva "Mord, lilla vän" (1955), jonka hän sekä käsikirjoitti että ohjasi. Hän itse esiintyi yhdessä päärooleista Inga Landgrén ja Gösta Cederlundin kanssa. Lisäksi hänellä oli rooli muun muassa Ingmar Bergmanin elokuvassa "Kesäinen leikki" (1951).
Olinin iskelmiä ovat esimerkiksi ”En gång jag seglar i hamn” (), ”Jag tror på sommaren” (”Taas on aika auringon”), ”Karusellvisan” ja ”På söndag”. Kansainvälisesti laajemmin tunnettu on hänen tyttärensä, näyttelijä Lena Olin. Olinilla on myös poika, Mats Olin.
Frezza
Frezza on Pauligin valmistama maito-jääkahvijuoma. Markkinoille juoma tuli vuonna 2001. Markkinoilla on tällä hetkellä myytävänä neljää makua: suklainen "Frezza Mocca", lievästi vaniljan makuinen "Frezza Vanilla", minttusuklaan makuinen "Frezza Chokomint" sekä 2011 myyntiin tullut lakritsan ja toffeen makuinen "Frezza Black Toffee".
Frezza-juomat ovat vähälaktoosisia, ja niitä myydään kahden desilitran lasipurkeissa. Kaikkien Frezza-juomien maitopitoisuus on 88 prosentista 97 prosenttiin.
Useat Frezza-tuotteet ovat poistuneet markkinoilta.
Frezzasta oli vuonna 2006 myynnissä toffeen makuinen "Frezza Caramel", jota valmistettiin rajoitettu erä.
Frezza Mocca palkittiin Nielsen Finlandin Vuoden Päivittäistavaralanseeraus -palkinnolla vuonna 2002. Frezzaa on mainostettu myös televisiossa.
Frezza toi maaliskuussa 2011 myyntiin uutuutena lakritsan ja toffeen makuisen "Frezza Black Toffeen".
Fleurusin taistelu
Fleurusin taistelu käytiin 29. elokuuta 1622 kolmikymmenvuotisen sodan aikana lähellä Fleurusin kaupunkia nykyisen Belgian alueella. Taistelussa espanjalaiset kohtasivat protestanttien yhdistyneen armeijan.
Espanjan Ambrogio Spinola piiritti Bergen-op-zoomin kaupunkia. Hollantilaiset kutsuivat protestantit apuun. Spiniola lähetti Gonzalo Fernández de Córdoban pysäyttämään lähestyvät protestantit Fleuruksen kohdalla.
Protestantit oli kutsuttu Elsassista Hollantiin, ja he olivat marssineet nopeasti koko Pohjois-Ranskan poikki. Sedanista lähti 25 000 miestä, mutta perille pääsi vain 14 000. Monet olivat joutuneet valloni-talonpoikien surmaamiksi matkan varrella. Jäljelle jäänyt jalkaväki oli väsynyttä ja huonokuntoista, mutta ratsuväki oli motivoitunutta. Monet ratsuväkeen värvätyistä olivat saksalaisia aatelismiehiä, ja heidän varusteensa olivat hyvässä kunnossa.
Protestanttien joukkoja johtivat palkkasoturit Ernst von Mansfeld ja Christian Braunschweig, jotka onnistuivat viemään joukkonsa läpi espanjalaisten linjojen, mutta kokivat raskaita tappioita. Jalkaväestä menetettiin noin puolet.
Espanjalaiset selvisivät vähillä miestappioilla ja surmasivat suuren määrän vihollisen taistelijoita, ryöväsivät näiltä lukuisia tykkejä ja lippuja. Strategisesti he kuitenkin kokivat tappion, sillä kaupungin piiritys saatiin purettua.
NBC page
NBC page tarkoittaa nuorta henkilöä, joka työskentelee NBC:n NBC Radio City Studioilla New Yorkissa tai NBC Universalin studioilla Kalifornian Burbankissa.
NBC aloitti page-ohjelmansa vuonna 1933 yhtiön Rockefeller Centerin pääkonttorissaan, myöhemmin sitä laajennettiin Yhdysvaltain länsirannikolla sijaitseville Burbankin studioille. 1950-luvulla NBC tarjosi koulutusohjelmaansa myös yhtiön muille asemille. NBC pagen koulutukseen kuuluu johdatus opastettuihin kierroksiin NBC:n studioilla ja suorittaa useita yleisön palveluun liittyviä tehtäviä NBC ohjelmissa.
NBC pagen valinnan on sanottu olevan erittäin suurta kilpailua, tuhansista paikanhakijoista vain 50 valitaan vuosittain mukaan koulutukseen. Entiset paget ovat kuvailleet haastatteluprosessia uuvuttavaksi ja hankalaksi, sillä NBC havittelee parasta mahdollista julkisuuskuvaa. Hakijoilta vaaditaan vähintään college-tason koulutusta.
Huolimatta siitä, että pagen palkka on matala, he saavat työskennellä ohjelmissa kuten The Tonight Show ja Saturday Night Live. Suurin osa pageista menee myöhemmin töihin NBC:lle tai muuhun mediaan. Joistakin on tullut tunnettuja julkisuuden henkilöitä.
Stadtlohnin taistelu
Stadtlohnin taistelu 6. elokuuta 1623 oli Katolisen liigan ja saksalaisten protestanttien yhteenotto kolmikymmenvuotisessa sodassa.
Vuosi Fleurusin taistelun jälkeen Christian Braunschweig oli saanut komentoonsa viisitoistatuhatta levännyttä ja vasta rekrytoitua miestä. Hän oletti saavansa tukea Ernst von Mansfeldiltä, mutta tämä hylkäsi avunpyynnön varojen puutteessa. Niin Braunschweig oli keskellä katolista aluetta suhteellisen pienen armeijan kanssa ilman toivoa täydennysmiehistä. Hän eteni Weser- ja Ems-jokien yli, mutta Baijerin herttua Maksimilian lähetti Johann Tillyn joukkoineen häntä vastaan, Tillyn kurinalaisemmat joukot pysäyttivät protestanttien etenemisen. Ratsuväki pärjäsi kohtuullisesti, mutta jalkaväki jäi loukkuun suoalueen ja vihollisjoukkojen väliin. Katoliset surmasivat 6000 protestanttia ja ottivat 4000 vangiksi. Braunschweig itse pakeni parintuhannen ratsumiehen kanssa.
Taistelu jäi Christian Braunschweigin viimeiseksi. Hän yritti vielä koota joukkojaan vuonna 1626 mutta menehtyi sairauteen kesäkuussa 1626 vain 26-vuotiaana.
Kun uutiset häviöstä saavuttivat Fredrik V:n, tämän oli tehtävä rauha keisari Ferdinand II:n kanssa. Hänen Kurpfalzin valtakuntansa jaettiin katolisille ruhtinaille, ja vaaliruhtinaan asema siirrettiin Baijerin herttua Maksimilianille, joka oli hänen kaukainen serkkunsa. Maaton Fredrik V pakeni ulkomaille ja taivutteli Alankomaita, Tanskaa ja Ruotsia tukemaan hänen asiaansa.
Protestanttien asema sai murskaavan iskun, omaisuuden takavarikointi ja Böömin ylimystön tukahdutus johtivat maan palaamisen katolisuuteen kahdensadan vuoden hussilaisuuden ja muun harhaopin jälkeen. Protestanttisuus kiellettiin Böömissä. Espanja sai maita Rein-Pfalzin alueella valmistautuessaan jatkamaan sotaa Alankomaita vastaan.
Jill Knight
Joan Christabel Jill Knight, Collingtreen paronitar Knight DBE (s. 9. heinäkuuta 1927) on brittiläinen Konservatiivipuolueen poliitikko. Hän istui parlamentin jäsenenä vuodesta 1966 vuoteen 1997, jolloin hänen paikkansa otti Työväenpuolueen Gisela Stuart.
Knight sai vetäydyttyään elinikäisen päärinarvon.
Knight tuki Section 28 -lakia, joka kielsi paikallisviranomaisia "edistämästä" homoseksuaalisuutta; käytännössä tämä tarkoitti sitä, että kouluopetuksessakaan homoutta ei saatu esittää suotavana asiana. Laki asui voimaan vuonna 1988 ja tuli kumotuksi vasta 2003.
Sampleri
Sampleri on elektronisen musiikin työkalu, joka pystyy soittamaan tallennettuja ääninäytteitä, esimerkiksi soittimilla soitettuja osia, tietyllä rytmillä, järjestyksellä, äänenvoimakkuudella ja efekteillä paranneltuna. Samplereita on toteutettu sekä laitteisto- että ohjelmistoversioina.
Viime vuosien aikana software-samplereiden suosio on ollut kasvussa, sillä yleisimmät musiikintekoon tarkoitetut tietokoneohjelmat sisältävät oman täysin ominaisuuksin varustellun samplerinsa. Suurin osa ammattimuusikoista kuitenkin käyttää vielä hardware-samplereita niiden tarjoaman suoraviivaisen käyttöliittymän, sekä kiistellysti erilaisen tai "paremman" soundin vuoksi.
Monissa samplereissa on kosketusherkät (engl. "velocity pad), "kumista tai muusta materiaalista valmistetut kosketuspädit, joilla voidaan kontrolloida mm. soivan samplen pituutta ja voimakkuutta.
Yksi merkittävimmistä samplayksen virstanpylväistä on DJ Shadown esikoisalbumi Endtroducing..., joka on tuotettu lähes täysin kahden Levysoittimen ja MPC-60-samplerin avulla. Levyllä ei käytetty lainkaan perinteisiä soittimia,vaan ainoastaan manipuloituja sampleja.
Roland Sp-202
Roland Dr. Sample Sp-303
Roland Sp-404 (SX)
Akai MPC 2000
E-mu SP-1200
Ensoniq ASR-10
Rauman normaalikoulu
Raumam normaalikoulu on Rauman kaupungissa sijaitseva peruskoulutuslaitos, jossa toimi luokka-asteet 1–9. Normaalikoulu kuuluu Turun yliopiston kasvatustieteiden tiedekuntaan, joten siellä harjoittelevat opettajaksi opiskelevat. Koulussa toimii esikoulu.
Mustat Enkelit
Mustat Enkelit on tamperelainen rockyhtye, joka tunnetaan Popeda- ja Yö-henkisestä musiikistaan. Yhtyeen laulaja Jussi Aaltonen on Pate Mustajärven sisarenpoika ja on tuurannut tätä monesti Popedan keikoilla ”vara-Patena”. Yhtyeen rumpali Kari Holm soitti Popedassa 17 vuotta ja kosketinsoittaja Jani Kemppinen seitsemän vuotta.
Mustat Enkelit -yhtye aloitti Popedan kappaleita esittävänä cover-yhtyeenä, mutta alkoi pian tehdä omaa materiaalia. Yhtyeen debyyttisingle "Ilmakitaransoittaja" ilmestyi kesällä 2005 ja saavutti suosiota keikoilla. Samaa manserock-linjaa jatkoi huhtikuussa 2006 julkaistu toinen single, joka sisältää kappaleet "Ei aina voi voittaa" ja "Nyt olen vapaa".
Helmikuussa 2007 ilmestyi yhtyeen debyyttialbumi "Guru", joka sai suopean vastaanoton lehdistössä ja yleisön keskuudessa. Levy sisältää kaikki siihen asti ilmestyneet singlekappaleet ja yhdeksän muuta kappaletta. Kaikki ovat yhtyeen itsensä tekemiä.
Loppuvuodesta 2007 jaettiin radioille uusi single "Voimakenttä", jonka on säveltänyt Markku Petander ja sanoittanut Pauli Hanhiniemi. Petander sävelsi myös 20. helmikuuta 2008 singlenä julkaistun "Nyt aika on" -kappaleen, jonka on sanoittanut Matti Kalliomäki. Paljon radiosoittoa saaneen singlen tuotto lahjoitettiin Suomen sotaveteraaneille. Yhtye ideoi myös "singletaulun", jonka tuotto meni veteraanien hyväksi. Yritykset ynnä muut tahot ostivat ensimmäiset kymmenen numeroitua taulua alkuvuonna 2008 (Vesa Keskinen kalleimman 1 000 eurolla), mutta myös numeroimattomia on myyty. Yhtye keräsi kolmessa kuukaudessa 7 000 euroa veteraaneille. Se on suurin suomalaisen yhtyeen sotaveteraaneille keräämä summa.
Tuplasingle "Kaksi maailmaa / Onnen pohjasakkaa" ilmestyi kesäkuussa 2008, ja yhtyeen toinen studioalbumi "Voimakenttä" lokakuun viimeisellä viikolla.
3. helmikuuta 2010 ilmestyi Enkeleiden kolmas studioalbumi "Rakkauden kaava". Siltä julkaistiin ensimmäisenä singlenä paljon radiosoittoa saanut "Hän pukee sinut huntuun" elokuussa 2009. Kesällä 2010 yhtyeeltä ilmestyi kesäinen "Tuhansien rantojen maa" -single, mikä sisältyi myöhemmin myös maaliskuussa 2012 julkaistulle neljännelle studioalbumille "Kuudestoista aamu".
Lee Konitz
Lee Konitz (s. 13. lokakuuta 1927) on yhdysvaltalainen alttosaksofonisti. Hän syntyi Chicagossa, Illinoisissa juutalaiseen perheeseen ja sai kahdeksanvuotiaana ensimmäisenä soittimenaan klarinetin.
Konitz aloitti uransa 1940-luvulla ja kuului Miles Davisin yhtyeeseen tunnetun "Birth of the Cool" -levytyksen (1949/1950) aikaan. Hän on jatkanut esiintymis- ja levytysuraansa sekä yhteistyössä muiden maailmanluokan jazzmuusikoiden kanssa että yhtyeenjohtajana.
Konitz sai opetusta ja huomattavaa tukea Lennie Tristanolta. Hän on luonut tyylillisesti monipuolisen uran, jota hän on jatkanut 2000-luvulle saakka.
Ralph Erskine
Ralph Erskine (24. helmikuuta 1914–16. maaliskuuta 2005) oli brittiläissyntyinen arkkitehti, joka eli suurimman osan elämästään Ruotsissa.
Erskine vietti lapsuutensa Mill Hillissä, Lontoon pohjoisosassa. Hänen vanhempansa olivat Fabian Societyn sosialisteja. Isä oli skotlantilainen presbyteeri, mutta Ralph lähetettiin silti kveekarien kouluun. Vaikka Erskine oli leimallisesti itsenäinen ihminen, hän noudatti kasvuvuosinaan omaksumiaan periaatteita koko elämänsä ajan.
Erskine opiskeli arkkitehtuuria Lontoossa, ja työskenteli valmistuttuaan Welwynin puutarhakaupunkia suunnitelleessa projektissa. Ennen toista maailmansotaa hän muutti Ruotsiin. Erskine halusi oppia lisää ruotsalaisen muotoilun ja arkkitehtuurin funktionalismista. Häntä houkutti myös ruotsalaisen yhteiskunnan ajattelutapa, ja arkkitehtuurin, muotoilun ja sosiaalisen vastuunkantamisen läheinen yhteys.
Erskine työskenteli useiden innovatiivisten laajojen hankkeiden parissa sekä Ruotsissa että Englannissa. Hän suunnitteli rakennuksia Tukholman ja Cambridgen yliopistoille. Yksi tunnetuimmista töistä on Bykerin muuri, 620 asunnon kerrostaloryhmä Newcastle upon Tynessä, jonka Erskine suunnitteli 1973-1978.
Suomessa Erskine muistetaan 1980-luvulla rakennetun Helsingin Malminkartanon keskustakorttelin suunnittelijana.
Jiří Pešek
Jiří Pešek (4. kesäkuuta 1927 – 20. toukokuuta 2011) oli tšekkiläinen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän syntyi Prahassa ja pelasi muun muassa FC Bohemians Prahassa (1939–1951), AC Sparta Prahassa (1952–1955) sekä SK Slavia Prahassa (1956–1959).
Pešek pelasi Tšekkoslovakian jalkapallomaajoukkueessa yksitoista ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Hän kilpaili osana maajoukkuetta vuoden 1954 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Urheilu-uransa jälkeen Pešek toimi valmentajana, valmentaen muun muassa Suomen jalkapallon olympiajoukkuetta 1970- ja 1980-lukujen vaihteessa.
Brock Peters
Brock Peters (2. heinäkuuta 1927 – 23. elokuuta 2005) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esiintyi muun muassa Tom Robinsonin roolissa elokuvassa "Kuin surmaisi satakielen" (1962). Hän kuoli haimasyöpään Los Angelesissa 78-vuotiaana.
Peters syntyi New Yorkissa nimellä George Fisher; hänellä oli afrikkalaista ja länsi-intialaista taustaa. Hän esiintyi jo vuonna 1949 "Porgy ja Bess" -teoksessa ja päätti opintonsa City College of New Yorkissa.
Peters oli myös hyvin lahjakas laulaja ja hän esiintyi mm. Porgy ja Bess -oopperan nimiosassa vuonna 1964; tästä esityksestä tehtiin levytys.
Peters esiintyi myöhemmän uransa aikana muun muassa "Batman"-animaatiosarjassa ja "ssa". Hän teki myös amiraali Cartwrightin roolin elokuvassa Star Trek VI – Tuntematon maa.
Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Zappa in New York
Zappa In New York on Frank Zappan livealbumi. Se nauhoitettiin New Yorkin Palladiumissa joulun väliviikolla 1976, ja julkaistiin 1978.
Albumi sisältää pääosin Zappan uutta materiaalia, puhallinsektion suuresta kokoonpanosta johtuen jazzahtavampaa kuin usealla aikaisemmalla levyllä. Levy oli tarkoitus julkaista osana neljän levyn Läther-projektia (joka julkaistiin 'alkuperäisessä' asussaan vasta vuonna 1996), mutta erimielisyydet Zappan tuolloisen levy-yhtiön Warner Brothersin kanssa estivät tämän. Zappa katkaisikin levyn jälkeen sopimuksensa ko. yhtiön kanssa, vaikka joutui vielä julkaisemaan kolme levyä (Lätherin loppusisältö pilkottuna kolmelle albumille) Warnerilla. Alkuperäiseltä levyltä myös puuttuu raita "Punky's Whips", jota Warner ei suostunut julkaisemaan. Useita muitakin eroavaisuuksia on alkuperäisen julkaisun ja sen välillä, mitä Zappa olisi halunnut.
Rintamalotta
Rintamalotta on Aarne Tarkaksen ohjaama elokuva vuodelta 1956.
"Tuntemattoman sotilaan" tuottajan Suomen Filmiteollisuuden ohella myös Mauno Mäkelän johtama Fennada-Filmi halusi tuottaa kansallisia kysymyksiä käsitteleviä menestyselokuvia. Yksi näistä oli Tarkaksen ohjaama ja käsikirjoittama "Rintamalotta". Elokuva ei kuitenkaan menestynyt läheskään yhtä hyvin kuin Edvin Laineen ohjaama "Tuntematon sotilas".
Dokumentaarista henkeä tavoitteleva "Rintamalotta" perustuu nimimerkki Tuulikki Rajan (oik. Airi Veijola) samannimiseen romaaniin "Rintamalotta muistelee" (Otava, 1956), joka kuvaa jatkosodan aikaa ja muonituskomppanian arkea.
Elina Salo teki Rintamalotassa ensimmäisen merkittävämmän roolinsa.
Tv-kriitikko Arto Pajukallio kiittää elävää dialogia ja energisiä näyttelijöitä, mutta pitää muuten elokuvaa latteana. Toisen televisiokriitikon mukaan elokuva on onnistunut pienimuotoinen työ, joka täydensi "Tuntematonta sotilasta"..
Elizabeth Peters
Barbara Mertz(29. syyskuuta 1927 – 8. elokuuta 2013 Frederick, Maryland), tunnettu kirjailijanimillä Elizabeth Peters ja Barbara Michaels, oli yhdysvaltalainen jännityskirjailija. Hän syntyi Cantonissa, Illinoisissa ja sai filosofian tohtorin arvon egyptologiasta Chicagon yliopistolla.
Mertz on maailmalla tunnetuin Elizabeth Petersin nimellä julkaistuista Amelia Peabody -kirjoistaan. Sarjan ensimmäinen osa Krokotiili hiekkasärkällä (Crocodile on the Sandbank) on ilmestynyt suomeksi marraskuussa 2008. Sarja sijoittuu enimmäkseen historialliseen Egyptiin ja sen nimikkosankaritar on egyptologi. Tämän lisäksi häneltä on julkaistu suomeksi 13 teosta nimellä Barbara Michaels.
Mertz on Agatha-palkinnon voittaja.
Billy Pierce
Walter William ”Billy” Pierce (2. huhtikuuta 1927 – 31. heinäkuuta 2015) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän oli vasenkätinen aloitussyöttäjä.
Pierce syntyi Detroitissa, Michiganissa, ja pelasi Major League -tasolla vuosina 1945–1964. Suurimman osan tuosta ajasta hänen joukkueenaan oli Chicago White Sox.
Pierce oli seitsenkertainen All-Star-pelaaja vuosina 1953, 1955–1959 ja 1961. Hän on jäänyt lajinsa Hall of Famen ulkopuolelle.
Tarifa
Tarifa on kaupunki Lounais-Espanjassa, Andalusiassa ja Cádizin maakunnassa. Kaupungissa on 18 116 asukasta (2016).
Kaupunki sijaitsee Manner-Espanjan eteläisimmässä osassa Gibraltarinsalmen rannikolla paikassa jossa Välimeri ja Atlantin valtameri kohtaavat. Tarifan alueelta löytyykin Pyreneiden niemimaan eteläisin kohta, Punta de Tarifa. Marokon läheisyys on tehnyt Tarifasta kauttakulkukohteen, josta lähtee useita lauttoja Marokkoon. Myös laiton maahanmuutto on usein kohdistunut alueelle.
Sijainti kahden meren kohtaamispisteessä tekee Tarifasta hyvän lainelautailukohteen. Kaupungista löytyy myös hyvin säilynyt linna, Castillo de Guzmán sekä arabialaistyylinen vanha kaupunki. Tarifa on tunnettu paleoliittisista kalliomaalauksista, joita löytyy muun muassa Cueva del Moron luolasta. Ilmasto Tarifassa on kuiva, mutta lämpötilat eivät yllä niin korkealle kuin esimerkiksi Sevillassa tai muualla sisämaassa. Tarifan alueelle ulottuu myös Euroopan eteläisin luonnonsuojelualue, Parque Natural del Estrecho. Kaupungissa järjestetään vuosittain afrikkalaisen elokuvan festivaali, Festival de Ciné Africano.
Tarifan pormestari on Francisco Ruiz Giráldez (PSOE).
Konfetti
Konfetti on erilaisissa tapahtumissa käytettävä ja ilmaan ammuttava erikoistehoste. Konfetit ovat joko valkoista tai värjättyä paperisilppua tai hyvin ohuesta muovista valmistettua nauhaa, joita yleisimmin näkee hopean, kullan tai valkoisen värisenä. Nauhojen pituudet vaihtelevat muutamasta sentistä aina 10 metriin, kun taas paperisilppu on kooltaan muutamasta millimetristä senttimetriluokkaan. Konfettien materiaali on aina kevyttä, niin että ne leijuisivat ilmassa mahdollisimman pitkään. Lisäksi konfetit ovat pääsääntöisesti palokyllästettyjä, jotta niitä voidaan käyttää rajoitetusti myös pyrotekniikan kanssa.
Konfetteja ilmaan ampuvat laitteet toimivat yleisimmin hiilidioksidilla tai paineilmalla. Lisäksi löytyy myös laitteita, joissa on tuuletin, mutta sellaisten teho on käytännössä vaatimaton, koska konfetit vaativat noustakseen korkealle suuren lähtönopeuden keveydestään johtuen. Lisäksi markkinoilla on niin kutsuttuja käsikonfettitykkejä. Ne ovat kertakäyttöisiä ja sisältävät konfettien lisäksi voimanlähteenä paineilmapatruunan. Konfetteja voidaan myös sirottaa ylhäältä alaspäin konfettisirottimella. Tällä menetelmällä tavoitellaan yleensä lumisateen vaikutelmaa, varsinkin kun käytetään lumenvalkoisia, noin 1 cm x 1 cm kokoisia konfetteja.
Konfettien käyttö jättää huvitilaan jälkensä ja niiden laadusta riippuen siivoaminen saattaa olla isokin urakka. Käyttökelpoiseksi välineeksi on osoittautunut lehtipuhallin, joka kytketään imemään ilmaa.
Leena Häkinen
Gurli Magdaleena ”Leena” Häkinen (oik. Häkinen-Mehto, 10. heinäkuuta 1928 Helsinki – 19. kesäkuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän näytteli suomalaisessa elokuvassa usein herttaista maalaistyttöä tai itsenäistä kaupunkilaisnaista. Myös teatteriurallaan hän sai rooleja laidasta laitaan. Häkinen teki ensimmäisen elokuvaosansa 18-vuotiaana.
Häkinen kiinnitettiin Suomen Kansallisteatteriin 1. heinäkuuta 1952, ja näytteli siellä aina kuolemaansa saakka. Hän oli teatterissa niin komedienne kuin vakavien draamojen tulkki. Häkisen viimeiseksi työksi jäi pukijatar rouva Georgesin rooli Jean Anouilhin näytelmässä "Colombe".
Häkinen oli suosittu näyttelijä useissa studiokauden suomalaisissa elokuvissa, usein Martti Katajiston kanssa romanttisissa kansankomedioissa. Hänelle kertyi toistakymmentä elokuvaroolia. Merkittävimmät Häkisen elokuvista ovat "Kanavan laidalla", "Maija löytää sävelen", "Vihaan sinua – rakas", "Pitkäjärveläiset" ja "Rintamalotta".
Mikko Heikkinen
Mikko Johannes Heikkinen (s. ) on suomalainen arkkitehti. Hänellä on ollut toimisto yhdessä Markku Komosen kanssa vuodesta 1974. Heikkinen on Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun arkkitehtuurin professori.
Marleen Gorris
Marleen Gorris (s. 9. joulukuuta 1948 Roermond) on alankomaalainen elokuvaohjaaja. Gorris on tunnettu feministi ja homoseksuaalien oikeuksien kannattaja, mikä heijastuu hänen töissään.
Gorris opiskeli draamaa Amsterdamin yliopistossa. Hän teki läpimurtonsa kotimaassaan vuonna 1982 elokuvalla "De stilte rond Christine M.", joka valittiin vuoden parhaaksi elokuvaksi. Vuonna 1996 hänen elokuvansa "Antonian maailma" voitti parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon.
Tervajärvi (Karjala)
Tervajärvi () on kylä Kurkijoen kunnallishallintoalueella Lahdenpohjan piirissä Karjalan tasavallassa Venäjällä. Tervajärvi sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella.
Suomelle kuuluessaan Tervajärvi oli osa Lumivaaran kuntaa. Se sijaitsi kunnan eteläosassa Kurkijoen vastaisella rajalla. Sen naapurikyliä olivat Lumivaaran alueella Huhtervu ja Kesvalahti.
Fred Jones
Fred Jones on kuvitteellinen hahmo, joka on tullut tutuksi Scooby-Doo televisiosarjoista ja elokuvista. Joe Rubyn ja Ken Spearsin luoma hahmo teki ensi esiintymisensä vuonna 1969 animaatiosarjassa Scooby-Doo, Where Are You!.
Mysteeri jengin johtajana tunnettu amatööri etsivä Freddie on älykäs, komea ja rohkea, kaikkea mitä ryhmän toinen miespuolinen jäsen Shaggy ei ole. Ensimmäisen sarjan jälkeen Freddien kiinnostuksen kohteena on usein ollut erilaiset urheilulajit muun muassa baseball.
Jenginsä johtajana hän yleensä kehittää kaikki ansat rikollisia varten, jotka ovat usein Rube Goldbergin tyylisiä. Shaggy ja Scooby-Doo kuitenkin pilaavat nämä ansat vahingossa. Ratkoessaan mysteereitä Fred usein käskee ryhmänsä hajaantumaan etsimään johtolankoja. Samalla hän usein sanoo tunnuslauseensa "Okay, Gang, Let's Split up and search for clues!". Hän yleensä valitsee Daphnen ja Velman mukaansa, kun taas Shaggy ja Scooby-Doo lähtevät kahdestaan etsimään johtolankoja. Jokus kaksikko saa seurakseen Velman.
1990-luvun jälkeisissä elokuvissa ja televisiosarjoissa Fredin vaatetusta on päivitetty enemmän nykyaikaan. Muun muassa hänen neulepuseronsa on sinivalko raitainen, sekä aikaisemmin käyttämä merimiessolmio on lähes tyysti poistettu. Alkuperäinen asuste palautettiin takaisin 2010-luvulla ensimmäisen animaatiosarjan Scooby-Doo! Mystery Incorporatedin myötä.
Mauno Hartman
Mauno Runar Hartman (5. heinäkuuta 1930 Turku – 18. heinäkuuta 2017 Hollola) oli suomalainen kuvanveistäjä. Hänet tunnetaan suurista hirsirakennelmistaan. Hän opiskeli Ateneumissa ja ulkomailla 1950-luvulla. Hartman työsti suurikokoiset teoksensa perinteisin puurakentamisen menetelmin tapeilla ja kiiloilla. Hän teki myös pienoisveistoksia puusta sekä piirroksia, grafiikkaa ja maalauksia. Hartman teki hirsiset lavasteet Joonas Kokkosen oopperaan "Viimeiset kiusaukset". Hartmanin suurin puuveistos, 18,5 metriä korkea "Stockhimmel", on Volvon pääkonttorissa Göteborgissa. Yli 100 kotimaista yhteis- ja ryhmänäyttelyä, 54 ulkomaista ryhmä- ja yhteisnäyttelyä sekä 46 yksityisnäyttelyä.
Hartman antoi suuren määrän omia teoksiaan Lahden kaupunginmuseon hoitoon. Itella julkaisi keväällä 2010 postimerkkisarjan, jossa Hartman oli mukana.Hartmanin omaelämäkerta "Minä Manu Hartman, kuvanveistäjä" ilmestyi keväällä 2005 Mauno Hartmanin säätiön julkaisemana. Kirjan tekstisisällön ovat kirjoittaneet Mauno ja Pirkko Hartman, jälkisanat on kirjoittanut Ateneumin intendentti Leena Ahtola-Moorhouse. Ulkoasun on suunnitellut professori Tapani Aartomaa. Kirjan kuvitus esittelee Hartmanin hirsiveistoksia sekä pienimuotoisia teoksia ja maalauksia. Kirjan tekstit on hieman lyhentäen käännetty englanniksi.
Teos "Minä Manu Hartman, kuvanveistäjä" oli yksi vuonna 2005 Suomen kirjataiteen komitean palkitsemista tietokirjoista ja se sai Grafian Vuoden huiput 2005 -kilpailussa kunniamaininnan.
M/S Antares (1967)
M/S Antares () oli vuonna 1967 rakennettu 76,42-metrinen rahtilaiva. Laivan rakensi Schlichting Werftin telakka, Saksassa. Alus upposi vuonna 1986 Bremerhavenissa, jonka jälkeen se romutettiin.
Toukokuussa 1967 alus laskettiin vesille ja elokuussa se luovutettiin saksalaisen Argo Reederei Richard Adler & Söhnen omistukseen, joka rekisteröi aluksen Saksan lipun alle nimellä "Antares". Kotisatamaksi tuli Bremen. Luovutuksen jälkeen alus aloitti liikennöinnin reitillä Hampuri–Bremen–Hull.
4. maaliskuuta 1986 Antares törmäsi Bremerhavenin Columbuskajenissa yhteen neuvostoliittolaisen M/S Kompozitor Borodin -aluksen kanssa. Antares upposi törmäyksen jälkeen, jonka jälkeen se nostettiin ylös ja romutettiin.
Rob Nicholson (muusikko)
Rob ”Blasko” Nicholson (s. 1970 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen rockmuusikko. Hän aloitti uransa basistina Cryptic Slaughter -nimisessä yhtyeessä, mutta nousi julkisuuteen Rob Zombien ja Ozzy Osbournen basistina ollessaan.
Hän soitti 1990-luvun alussa Drown-yhtyeessä ja sen jälkeen muun muassa Prongissa. Vuonna 2006 Blasko liittyi Ozzyn soolokokoonpanoon ja he alkoivat tehdä uutta levyä.
Rob ”Blasko” Nicholson on maininnut esikuvikseen muun muassa Lemmy Kilmisterin, Geezer Butlerin, Cliff Burtonin, Kim Nekromanin ja Sid Viciousin.
MTV3 Scifi
MTV3 Scifi oli maksullinen MTV3 kanavapaketin televisiokanava. Kanava aloitti lähetyksensä maaliskuun 2008 alussa ja se näkyi digitaalisessa kaapeliverkossa (DVB-C), satelliitin (Canal Digital) sekä laajakaista-TV:n (IPTV) kautta.
MTV3 Scifi keskittyi tieteissarjoihin ja -elokuviin. Sen sisarkanava on ruotsalainen TV4 Science Fiction.
MTV3 ilmoitti kesäkuussa 2012 lakkauttavansa MTV3 Scifi -kanavan, ja sen tilalla aloitti MTV3 Fakta XL 13. elokuuta 2012.
Mauri Heinonen
Mauri Raimo Sulevi Heinonen (30. huhtikuuta 1926 Ilmajoki – 15. marraskuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. Tyylisuunnaltaan hän edusti realismia.
Työläisperheestä kotoisin olleen Heinosen tuotanto oli kantaa ottavaa ja aatteellista. Hän vuokrasi 1950-luvulla Brondan vintin ateljeen yhdessä Ahti Lavosen ja Veikko Mäkisen kanssa. 1950-luvulla syntyivät myös Heinosen julistavat läpimurtomaalaukset "Skootteriairut", "Haitariasetelma" ja "Säilöttyä energiaa". Vuonna 1976 Heinosen työväenliikkeen aatemaailmaan liittyvä maalaus "Yhtenäisyyden puolesta," sai valtionpalkinnon.
1960-luvulla Heinonen keskittyi maisemiin, henkilösommitelmiin ja asetelmiin julistavan taiteen jäädessä vähemmälle. Hän otti vaikutteita kubismista, impressionismista, fauvismista ja ekspressionismista kehittäen niiden pohjalta oman tyylinsä.
Heinonen piti viimeisen näyttelynsä 75-vuotiaana 2001 "Art-Ilmajoki" -tapahtumassa.
Heinonen kuului Kanta-ryhmään, Taiteilijaliitto -58:aan, sekä vasemmistolaiseen taiteilija- ja kirjailijaryhmä Kiilaan. Hän oli Kiilan kunniajäsen. Heinosen töitä on muun muassa Ateneumin taidemuseossa. Heinonen sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1986.
Lekyytti
Lekyytti (, lekythos) on antiikin Kreikassa käytetty pitkänomainen, suiposti alaspäin kapeneva kapeakaulainen ruukku, joka on tarkoitettu öljyn säilyttämiseen. Kuppimaisen suuosan terävä sisäreuna esti öljyn läikkymisen.
Lekyytin matalasta jalasta lähtevä vartalo on hoikka, ja siinä on yksi pysty kädensija kiinni kapeassa kaulassa. Useimmiten lekyytti on maalattu käyttäen valkopohjatekniikkaa.
Lekyytti täytettiin öljyllä jumalille uhrattaessa ja asetettiin vainajan haudalle. Sitä löytyy haudoista myös siksi, että sitä käytettiin naimattomien miesten ruumiiden voitelussa.
Pohjois-Illinois’n yliopiston ammuskelu
Pohjois-Illinois'n yliopiston ammuskelu tapahtui torstaina 14. helmikuuta 2008, kun mies ampui useita ihmisiä Pohjois-Illinois'n yliopistossa DeKalbissa, Illinois'ssa, Yhdysvalloissa. Tapaus sattui noin kello kolme iltapäivällä paikallista aikaa. Teon suoritti 27-vuotias Stephen Phillip Kazmierczak, joka tappoi viisi ihmistä ja haavoitti lisäksi viittätoista. Tekijä ampui tämän jälkeen itsensä ennen poliisien tuloa.
Hydria
Hydria on antiikin Kreikassa veden kantamiseen käytetty joko savinen tai pronssinen ruukku. Hydriassa on kolme kahvaa: kaksi kantamista varten vaakatasossa symmetrisesti molemmin puolin hydrian pyöreämuotoista vartaloa, ja kolmas, pystysuuntainen kahva, kahden edellisen keskellä, jota käytettiin avustamaan veden kaatamisessa.
Johan De Muynck
Johan De Muynck (s. 30. toukokuuta 1948 Sleidinge) on entinen belgialainen maantiepyöräilijä, Italian ympäriajon voittaja. Erinomaisena mäkiajajana tunnettu De Muynck kilpaili ammattilaisena vuodet 1971–1983.
Hölmö rakkaus ylpeä sydän
Hölmö rakkaus ylpeä sydän on Scandinavian Music Groupin kolmas studioalbumi. Levy myi alkuvuodesta 2009 kultaan oikeuttavan määrän, eli yli 15.000 kappaletta. Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 5.
Levyltä julkaistiin kolme promosingleä, joista ensimmäisenä albumin avausraita "Valmis", toisena albumin suurin hitti "Hölmö rakkaus" sekä viimeisenä albumin toinen nimikappale "Ylpeä sydän".
Futurama: Benderin jättikeikka
Futurama: Benderin jättikeikka () on vuonna 2007 suoraan DVD:lle julkaistu yhdysvaltalainen animaatioelokuva, joka palkittiin Anniellä vuonna 2008. Elokuvan ohjasi Dwayne Carey-Hill ja käsikirjoitti Ken Keeler, David X. Cohenin ja Matt Groeningin kirjoittaman tarinan pohjalta. Elokuva julkaistiin Suomessa DVD:lle 23. toukokuuta 2008.
Planet Expressin henkilökunta (myös aluksi muita toruva professori myöhemmin itse) lähettää suojaamattomia tietoja internetiin ja tietämättään myy Planet Expressin alastomien muukalaisten valtaan. Nämä löytävät Fryn takapuolesta löytyvän Bender-tatuoinnin silmästä puhuttavan koodin aikamatkustukseen. Alastomat muukalaiset ottavat Benderin valtaansa ja käskevät tämän hakea arvoaarteita menneisyydestä ja tämän jälkeen jäädä tuhansiksi vuosiksi maan alle piiloon tullen takaisin myöhemmin, joka tuntuu muille vain muutamalta sekunnilta. Aikamatkustusportilla voi matkustaa vain taaksepäin, ja jokainen sen myötä luotu klooni tuhoutuu, minkä takia Fry tulee myös sotkuun mukaan matkustaessaan takaisin joulukuun 31. päivään vuonna 1999.
Sacrificium
Sacrificium on saksalainen, Stuttgartista kotoisin oleva death metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 1993. Yhtye teki läpimurtonsa metallipiireissä albumillaan "Cold Black Piece of Flesh" vuonna 2002. Sacrificiumin musiikki yhdistää melodisia kulkuja vanhan liiton death metaliin, ja sanoituksissaan yhtye käsittelee henkilökohtaisia kokemuksia ja mielipiteitä kristityn näkökulmasta.
Yhtyeen juuret ulottuvat Hardway-nimiseen ryhmään, jonka perustivat Sebastian Wagner ja Oliver Tesch. Musiikillisesti yhtye oli suuntautunut enemmän valtavirran pop rockiin. Se muuttui vuonna 1991, kun vieraileva rumpali Mark Hauth vei yhtyeen tyylin kohti hard rockia. Vuonna 1992 Hardway esiintyi maineikkaassa Steiger 14 -klubissa Amsterdamissa, Hollannissa. Yhtye vaihtoi nimensä Corpus Christiksi vuonna 1993 ja alkoi soittaa thrash metalia. Tyyli muuttui jyrkästi death metaliin, ja vuoden 1994 alussa äänitettyään demon yhtye vaihtoi nimensä Sacrificiumiksi.
Muutaman miehistövaihdon jälkeen vuonna 1996 yhtye äänitti toisen demonsa, ja vuonna 1998 julkaistiin seuraava demo nimeltä "Mortal Fear". Vaikka demot saivat hyviä arvosteluita, laulaja Roman Wagner jätti yhtyeen vuonna 2000. Vajavaisena Sacrificium soitti konsertteja sellaisten yhteiden kanssa kuten Extol ja My Darkest Hate. Toinen kitaristi Claudio Enzler siirtyi laulusolistiksi, kun yhtyeeseen liittyi kitaristi Ulrike Uhlmann.
Vuonna 2002 yhtye kiinnitettiin Whirlwind Records-levymerkille, joka julkaisi yhtyeen esikoisalbumin "Cold Black Piece of Flesh". Albumi kiinnitti lehdistön huomion ja sai myönteisiä arvioita, esimerkiksi Rock Hard antoi sille vuoden 2004 2. numerossaan 7.5 pistettä 10:stä. Jälkeenpäin yhtye teki kiertueen brain [faq] -yhtyeen kanssa.
28. marraskuuta 2005 Sacrificium julkaisi toisen albuminsa "Escaping the Stupor" kreikkalaislevymerkki Black Lotus Recordsilla. "Escaping the Stupor" sai myös myönteisiä arvioita lehdistöltä, ja esimerkiksi Rock Hard antoi sille 7,5/10, Legacy 10/15 ja Metalnews.de 6/7.
Sacrificium esiintyi Suomessa vuonna 2007 Immortal Metal Fest -tapahtumassa.
Studioalbumit
DemotEntiset jäsenet
Boubacar Sanogo
Boubacar Sanogo (s. 17. joulukuuta 1982 Dimbokro) on norsunluurannikkolainen jalkapalloilija, joka pelaa Ranskan Ligue 1:n AS Saint-Étiennessä.
Sanogo tuli Saksaan 1. FC Kaiserslauterniin kaudelle 2005–2006. Hän pelasi 24 peliä ja teki 10 maalia. Kesällä 2006 hän vaihtoi Kaiserslauternista Hamburger SV:hen, jossa hän pelasi 31 ottelua ja teki neljä maalia. Syksyksi 2007 hän siirtyi HSV:stä Werder Bremeniin 4,5 miljoonan euron siirtosummalla, joka voi kohota myöhemmin kuuteen miljoonaan asti.
Sanogo ei onnistunut vakiinnuttamaan paikkaansa Werderissä ja tammikuussa 2009 hän siirtyi lainalle TSG 1899 Hoffenheimiin. Sanogo pelasi loppukauden Hoffenheimissa, mutta onnistui vain kerran maalinteossa. Palattuaan Werder Bremeniin Sanogolle kävi selväksi ettei seuralla ole hänelle enää käyttöä ja elokuussa 2009 hän siirtyi Ranskan pääsarjassa pelaavan AS Saint-Étiennen paitaan 5 miljoonan euron siirtosummalla.
Sanogo on pelannut Norsunluurannikon maajoukkueessa 13 ottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia. Hän oli mukana Afrikan mestaruuskisajoukkueessa, joka saavutti 2008 kisoissa pronssia. Maajoukkuedebyyttinsä hän teki vuonna 2006.
Kultarilli
Kultarilli ("Cleptornis marchei") eli aiemmalta nimeltään saipaninmesikko on äärimmäisen uhanalainen rilleihin kuuluva lintu. Se elää endeemisenä Pohjois-Mariaaneilla Saipanin ja Aguijanin saarella.
Kultarillit kasvavat noin 14 cm pitkiksi. Linnun pää, selkä ja vatsa ovat keltaiset. Pyrstön ja siipien väritys on rusehtava. Silmän ympärillä oleva valkoinen rengas ei ole niin selvä kuin useimmilla muilla rillien heimon lajeilla. Kultarillin kutsuääni on terävä "schik" ja matala vihellys. Laulu on rullaava säe.
Kultarillit elävät kalkkikivialueen metsissä. Linnut käyttävät ravintonaan selkärangattomia, lentäviä hyönteisiä, kasvien mettä, hedelmiä ja kukkia.
Suurimmat kultarillikantaan kohdistuvat uhat ovat sen elinalueen häviäminen sekä erityisesti Saipanin saarelle levinnyt ruskopuukäärme ("Boiga irregularis"). Käärme on hävittänyt kultarillit Guamin saarelta. Saipanin saaren kultarillikannan arvellaankin vähentyvän nopeasti, mikäli käärmeiden määrää ei saada vähennettyä.
Tommy Kaira
Tommy Kaira on japanilainen autojen viritys- sekä valmistusyhtiö. Yhtiön historia alkoi vuonna 1968, kun se perustettiin nimellä "Tomita Dream Factory". Vuonna 1987 nimi vaihtui Tommy Kairaksi.
Jotkin Tommy Kairan automallit ovat olleet "Gran Turismo" -videopelisarjan peleissä, muun muassa "Gran Turismo 2:ssa", "Gran Turismo 4":ssä ja "Gran Turismo 5":ssä.
Timothy Beaumont
Timothy Wentworth Beaumont, Whitleyn paroni Beaumont (22. marraskuuta 1928 – 9. huhtikuuta 2008) oli brittiläinen poliitikko. Hän aloitti uransa Liberaalipuolueessa ja Liberaalidemokraattisessa puolueessa, mutta liittyi vuonna 1999 maansa pieneen vihreään puolueeseen.
Beaumont sai vihkimyksen anglikaanikirkon papiksi. Hänellä oli vaimonsa Mary Rose Wauchopen kanssa neljä lasta: Hubert, Aleric, Atalanta ja Ariadne.
Kuollessaan 79-vuotiaana Beaumont oli Britannian silloisista elinikäisistä pääreistä ollut päärinä toiseksi pisimpään; hänestä tehtiin Whitleyn paroni Beaumont jo vuonna 1967. Häntä kauemmin oli päärinä ollut Alun Jones, paroni Chalfont.
Human After All
Human After All on ranskalaisen Daft Punk -yhtyeen kolmas studioalbumi. Se julkaistiin Japanissa 9. maaliskuuta 2005, Isossa Britanniassa 14. maaliskuuta 2005 ja Yhdysvalloissa 15. maaliskuuta 2005. Levy yhdistää rockmusiikkia yhtyeen omintakeisen French house-tyylinsä kanssa. Singleinä julkaistiin kappaleet ”Human After All”, ”The Prime Time of Your Life”, ”Robot Rock” ja ”Technologic”.
Albumin kappaleista eri artistien tekemiä uudelleenmiksauksia (remixejä) sisältävä "" oli remix-albumi, joka julkaistiin 29. maaliskuuta 2006 ainoastaan Japanissa, jossa sitä oli saatavilla vain pieni painos (noin 3 000 kopiota). Albumilla on useampia eri remixejä samoista kappaleista.
Heinäkuussa 2014 remix-albumi julkaistiin uudelleen, tälläkin kertaa ainoastaan Japanissa. Uudessa versiossa oli mukana neljä lisättyä bonusraitaa. Elokuussa 2014 yhtye julkaisi ensimmäistä kertaa urallaan pelkästään digitaaliseen jakeluun version albumista, joka piti uutuutena sisällään duon toisen jäsenen Guy-Manuel de Homem-Christon oman Le Knight Club -yhtyeen tekemän remixin ”Technologic”-kappaleesta.