Kulli-kulttuuri
Kulli-kulttuuri oli esihistoriallinen kulttuuri Pakistanin Etelä-Balochistanissa (Gedrosiassa) vuosina 2500–2000 eaa. Kulttuuri muistuttaa Indus-kulttuuria ja saattoi olla sen osa. Tunnetuin löytöpaikka itse Kullin lisäksi on Nindowari.
Kulli-kulttuuri on nimetty alueen mukaan, jossa Marc Aurel Stein aloitti arkeologiset kaivauksensa 1920-luvulla.
Kulli-kulttuuri oli Etelä-Balochistanissa eli Gedrosiassa. Joitain kulttuurin aiheita ja esinemuotoja on löydetty Iranista ja Arabian niemimaalta. Kulli-kulttuurin löydöksiä on tehty Makranista etelä-Kalatiin ulottuvalta seudulta, Nausharoon Kachhin tasangolle, Kirthar-vuorten itäisiltä juurilta lounaiseen Sindhiin. Kullin löytöjä on mm Sindhin Kohistanissa, Las Belan tasangolla, Kanrachin ja ison Habjoen laaksoissa.
Joitakin kulttuurin esihistoriallisia asutusalueita tunnetaan, mutta vain muutamia on kaivettu ylös. Yli sata löytöpaikka liitetään kulttuuriin. Jotkut niistä ovat pienten kylien kokoisia, ja muistuttavat Indus-kulttuurin vastaavia. Joidenkin keskusten kadut on tasoitettu. Kaduilla on portaita, joita pitkin pääsee ylemmäksi. Asumukset on rakennettu paikallisesta kivestä. Monet paikoista ovat korkeilla mäillä, ja useat patojen lähettyvillä.
Kulli-kansan pääelinkeino oli maanviljely. Myös patoja käytettiin, mikä todistaa kansan kehittyneestä vesitaloudesta. Keramiikka on samankaltaista kuin Indus-kulttuurilla.
Kulttuurille ovat ominaisia pienet savesta tehdyt seebihärän ja naisen patsaat. Seebuhärkäpatsaat on usein maalattu. Saviastioissa myös tavalline aihe on seebuhärkä. On löydetty myös savisia vaununpatsaita. Mehistä on löydetty muutamia Tepa Yahyasta tuotuja kloriittikiviastioita.
Ei ole varmaa, oliko Kulli-kulttuuri vain paikallinen variaatio Indus-kulttuurista vai itsenäinen kulttuurikompleksinsa.
Kulttuurin varhaisvaihe oli 3. vuosituhannen alussa eaa. Tälle kulttuurille oli ominaista mutatiiliarkkitehtuuri, dreijatut saviastiat ja kytkennät mm kaupan kautta Induslaaksoon ja Mesopotamiaan. Kulttuuri vastaa Mundigak IV:a ja Quettan laakson Damb Sadaat III:a.
Monet Indus-laakson läntiset keskukset pohjoisempana hylättiin, kun Indus-kulttuuri muotoutui noin 2600-2500 eaa. Mutta Kulli-kulttuurin keskuksia ei hylätty. Kulli-kulttuuri oli luultavasti Indus-kulttuurin johdananinen, tai hyvin läheisessä kauppa- tai muussa suhteessa siihen.
10 ha alainen Mehi sijaitsee Mushki-joen laaksossa Kolwasta luoteeseen. Paikka on Etelä-Belutsistanissa, Hoshabin ja Duir Muhammadin välissä. Lähellä on suuri vuoriston laaksojärvi.
Mehistä on löydetty harappalaisten tyyppisiä härkä- ja nais pienoissaviveistoksia. Lisäksi paljon hautausmaalle tehtyjä polttohautauksia. On epäselvää, mihin aikaan nämä ajoittuvat. Ihmisten tuhkia on haudattu sekä suoraan maahan että 
saviruukkuihin. Hautalahjoina on mm erilaisia pronssi- ja kupariesineitä. Koska polttohautais elevisi Intiaan vasta myöhäis- ja jälkiharapaplaisenna ajalla, oliis järkevää odottaa näiden hautojan olevan Harappan huippukauden jälkeen tehtyjä. 
Mutta Kuzminan mukaan varhaisimmat Mehin ym. Belutsistanin polttohautaukset ovat jo esi-harappalaiselta ajalta, ja perinne olisi jatkunut harappalaisena aikana.
Munda Sangin keskusta kattaa vain 6ha, mutta havanaisempaa asutusta oli 35 ha alalla. paikan viimeinen kerros kuuluu myöhäiseen Kullin kulttuuriin.