hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ludwig Quidde
Ludwig Quidde (23. maaliskuuta 1858 – 4. maaliskuuta 1941) oli saksalainen pasifisti, joka sai Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 1927.
Ludwid Quidden elämää sävytti elämä neljän eri saksalaisen yhteiskuntajärjestelmän alaisuudessa. Aluksi, vuoteen 1890 saakka, rautakansleri Otto von Bismarck hallitsi yhteiskuntaa, ja sen jälkeen vuoteen 1918 Saksa oli henkilöitynyt Hohenzollernien keisarikuntaan. Sitten vuorossa oli 1918–1933 Weimarin tasavalta, ja lopulta vielä vanhuksena hän sai kokea natsi-Saksan ja Adolf Hitlerin yhteiskunnan. Hän lähti kuitenkin maanpakoon Sveitsiin melkein heti natsien noustua valtaan.
Ludwig Quidde syntyi hyvinvoivaan porvarilliseen kauppiasperheeseen ja vietti lapsuutena Bremenissä. Hän opiskeli historiaa, ja jo varhain hän aloitti aktiivisen toimintansa Saksan rauhanyhdistyksessä ("Deutsche Friedensgesellschaft"). Jo nuorena hän vastusti kansleri Bismarckin politiikkaa.
Vuonna 1894 hän julkaisi 17-sivuisen kirjasen "Caligula. Eine Studie über römischen Caesarenwahnsinn", jossa oli 79 alaviitettä. Tässä lyhyessä esseessään hän käsitteli yhteneväisyyksiä Rooman keisarikunnan ja oman aikansa välillä. Kirjoittaja löysi paljon yhtäläisyyksiä keisari Caligulan ja Saksan keisari Vilhelm II:n välillä; molemmille oli tyypillisistä esimerkiksi megalomania. Kirjan jälkiseuraukset olivat tuhoisat, sillä hän oli vaatinut kirjasen julkaisua omalla nimellään. Quidde joutui luopumaan akateemisesta urastaan historioitsijana.
Quidden saatua rauhantyöstään Nobelin rauhapalkinnon vuonna 1927 oli itsestään selvää, ettei hän enää olisi voinut asua voimalla aseistuvassa natsihallinnon Saksassa. Hän lähti maanpakoon vuonna 1933 ja kuoli maanpakolaisuudessa Sveitsissä.
Tuomas Lukka
Tuomas Lukka (s. 1974) tuli tunnetuksi valmistuttuaan Suomen nuorimmaksi tohtoriksi 20-vuotiaana vuonna 1995 Helsingin yliopistosta. Hänen väitöskirjansa "Some Studies of Molecular Vibration and Vibration-rotation Hamiltonians" käsitteli fysikaalista kemiaa. Vuodesta 2007 alkaen Lukka työskentelee suomalaisessa koneoppimista ja robotiikkaa yhdistelevässä ZenRobotics-yrityksessä (ent. Zendroid), hän on myös yksi yrityksen perustajista. Aiemmin hän on ollut tutkijana Harvardissa, Jyväskylän yliopistossa ja Teknillisessä korkeakoulussa.
Gabriel Byrne
Gabriel James Byrne (s. 12. toukokuuta 1950 Dublin, Irlanti) on irlantilainen näyttelijä.
Gabriel Byrne, kuusilapsisen perheen esikoinen, syntyi Dublinissa. Hänen isänsä oli tynnyrintekijä ja äitinsä sairaalatyöntekijä. Byrne sai katolisen kasvatuksen.
Byrne kävi Dublinin yliopistoa, jossa hän opiskeli arkeologiaa, kielitiedettä ja iiriä.
Valmistuttuaan yliopistosta Gabriel Byrne työskenteli muun muassa arkeologina, kokkina, härkätaistelijana ja espanjan kielen opettajana. Näyttelijän ammattia Byrne kokeili ensimmäisen kerran vasta 29-vuotiaana, kun hän liittyi Focus- ja Abbey-teattereihin Dublinissa. Myöhemmin Byrne työskenteli teatterinäyttelijänä myös Lontoossa. Hänen alkuperäinen kiinnostuksensa iirin kieleen säilyi ammatinvaihdoksista huolimatta. Byrne kirjoitti ensimmäisen näytelmänsä iirin kielellä: "Draiocht" esitettiin 1990-luvulla Irlannin kansallisella iirinkielisellä kanavalla, TG4:llä.
Gabriel Byrnen läpimurto näyttelijänä tapahtui vuonna 1979 irlantilaisen televisiosarjan "The Riordans" viimeisellä tuotantokaudella. "The Riordans" poiki samana vuonna spin-offin nimeltä "Bracken", jossa Byrnekin esiintyi.
Uther Pendragonin rooli vuoden 1981 elokuvassa "Excalibur – sankarin miekka" oli Gabriel Byrne esikoisrooli ison budjetin elokuvissa. Sittemmin hän on esiintynyt muun muassa Bryan Singerin jännityselokuvassa "Epäillyt", Arnold Schwarzeneggerin tähdittämässä apokalyptisessä elokuvassa "End of Days" ja David Cronenbergin tutkiskelevassa draamassa "Spider".
Gabriel Byrne meni naimisiin näyttelijä Ellen Barkinin kanssa vuonna 1988. Heillä on avioliitosta kaksi lasta: poika Jack Daniel (s. 1989) ja tyttö Romy Marion (s. 1992). Liitto päättyi asumuseroon vuonna 1993 ja lopulta sopuisaan avioeroon vuonna 1999. Elokuussa 2014 Byrne avioitui toistamiseen tuottaja Hannah Beth Kingin kanssa.
Vuonna 1995 ilmestyi Byrnen kirjoittama elämäkerta "Pictures in my Head" (ISBN 0-86327-709-8).
Gabriel Byrne vieraili ensimmäisen kerran Yhdysvalloissa vasta 37-vuotiaana. Nykyään hän asuu Manhattanilla, New Yorkissa.
Trapit
Trapit ("Otididae") on lintujen heimo, jonka jäseniä elää Aasiassa, Australiassa, Euroopassa ja varsinkin Afrikassa. Kuusitoista heimon 25 lajista on afrikkalaisia.
Trapit ovat kaikkiruokaisia ja pesivät maassa. Ne kävelevät tanakasti vahvoilla jaloillaan. Monilla lajeilla on näyttävät soidinmenot.Trappien heimoon kuuluu myös edellä esitettyihin sukuihin kuulumattomat lajit:
Munalikööri
Munalikööri eli advocaat on kermaista ja paksua likööriä, joka valmistetaan munankeltuaisesta, sokerista ja alkoholista (yleensä brandy-tisleestä). Likööri maustetaan usein vaniljalla, ja sen alkoholipitoisuus on 14-20 %. Munalikööriä valmistavat muun muassa Bols ja DeKuyper.
Munalikööriä voidaan käyttää leivonnassa ja erilaisten jälkiruokien valmistamiseen. Tunnetuin munalikööridrinkki on "lumipallo", jossa likööri pidennetään sitruunalimonadilla. Joskus drinkkiin lisätään myös vodkaa.
Weitra
Weitra on kaupunki Ala-Itävallassa. Weitra kuuluu Gmündin piiriin ja on osa Itävallan Waldvierteliä.
Weitrassa on Itävallan vanhin toiminnassa oleva olutpanimo.
Großwolfgers, Oberbrühl, Oberwindhag, Reinprechts, Spital, St. Wolfgang, Sulz, Tiefenbach, Unterbrühl, Walterschlag, Weitra ja Wetzles
Ira Levin
Ira Levin (27. elokuuta 1929 New York – 12. marraskuuta 2007 New York) oli yhdysvaltalainen kirjailija sekä laulun- ja näytelmientekijä.
Levin suoritti opintonsa Horace Mann Schoolissa ja New Yorkin yliopistossa, jossa hän opiskeli filosofiaa ja englannin kieltä. Yliopiston jälkeen hän kirjoitti opetuselokuvia ja teki käsikirjoituksia televisiolle.
Levinin ensimmäinen tuotantoon päässyt näytelmä oli "No Time for Sergeants", jonka hän kirjoitti Mac Hymanin romaanin pohjalta. Näytelmästä tehtiin myös elokuva vuonna 1958.
Levinin ensimmäinen romaani "Suudelma ennen kuolemaa" (1953) sai erinomaisen vastaanoton sekä yleisöltä että kriitikoilta ja hän sai vuonna 1954 Edgar-palkinnon parhaasta romaanista. Romaani on tehty kahdesti elokuvaksi, vuonna 1956 ja 1991.
Levinin tunnetuin näytelmä on "Deathtrap" (suomennoksena "Murhaleikki" tai "Murhaloukku"), joka on ollut pisimpään Broadwaylla esitetty komedia-trilleri. Näytelmä toi hänelle toisen Edgar-palkinnon. Vuonna 1992 näytelmästä tehtiin elokuvaversio, jossa pääosia näyttelivät Christopher Reeve ja Michael Caine.
Levinin tunnetuin romaani on "Rosemaryn painajainen" (1968), joka toi satanismin ja okkultismin nykyajan Manhattanille. Teos myös filmattiin, ja sen pääosissa esiintyivät Mia Farrow ja John Cassavetes. Ruth Gordon sai Oscar-palkinnon parhaasta naissivuosasta. Elokuvan käsikirjoituksen laati ja sen ohjasi Roman Polański.
Myös muita Levinin teoksia on filmattu: "Mengelen pojat" ("The Boys from Brazil") vuonna 1978; "The Stepford Wives" kahdesti, vuosina 1975 ja 2004; "Taivaansilpoja" vuonna 1993. Romaanista "The Boys from Brazil" on valmisteilla uusi elokuvaversio, jonka pitäisi valmistua vuonna 2009.
Pinnallinen pakaralihas
Pinnallinen pakaralihas () on kotieläimillä oleva takaraajan lihas, joka hevosella ja lihansyöjillä löytyy erillisenä lihaksena. Muilla kotieläimillä pinnallinen pakaralihas yhdistyy kaksipäiseen reisilihakseen muodostaen musculus gluteobiceps lihaksen.
Pinnallinen pakaralihas lähtee lonkkaluun suoliluusta ja ristinikamien muodostamasta ristiluusta. Lihas päättyy reisiluuhun.
Lihansyöjillä lihas osallistuu lonkkanivelen ojennukseen ja takaraajan loitontamiseen. Hevosilla lihas puolestaan koukistaa lonkkaniveltä.
Keskimmäinen pakaralihas
Keskimmäinen pakaralihas () kuuluu pakaralihaksiin eli ihmisellä sijaitsee jalassa ja eläimillä takaraajassa. Ihmisen muita pakaralihaksia ovat iso pakaralihas ja pieni pakaralihas. Eläimillä vastaavat lihakset ovat pinnallinen pakaralihas ja syvä pakaralihas. Keskimmäinen pakaralihas lähtee lonkkaluun suoliluusta ja päättyy reisiluuhun. Lihas osallistuu lonkkanivelen ojentamiseen ja takaraajan loitontamiseen.
Syvä pakaralihas
Syvä pakaralihas () kuuluu pakaralihaksiin yhdessä keskimmäisen pakaralihaksen ja pinnallisen pakaralihaksen kanssa eli se on takajalan lihas. Syvä pakaralihas lähtee lonkkaluun suoliluusta ja päättyy reisiluuhun. Sen tehtävänä on takaraajan loitontaminen.
Leveän peitinkalvon jännittäjälihas
Leveän peitinkalvon jännittäjälihas () kuuluu lonkan uloimpiin lihaksiin. Se lähtee lonkasta suoliluun etuyläkärjestä ja kiinnittyy nimensä mukaisesti leveään peitinkalvoon (), joka puolestaan kiinnittyy sääriluun ulkonivelnastaan suoliluu-säärisiteenä. Leveän peitinkalvon jännittäjälihas osallistuu lonkkanivelen koukistamiseen ja polvinivelen ojentamiseen. Lisäksi se tukee polvea abduktiosuuntaan, esimerkiksi kävelysyklin tukivaiheessa kun niveleen kohdistuu polvea sisäänpäin vääntäviä voimia yläpuolisen kehon painosta.
Leveän peitinkalvon jännittäjälihasta hermottaa superior gluteal hermo, segmentit L4, L5 ja S1.
Robert Smith (poliitikko)
Robert Smith (3. marraskuuta 1757 Lancaster – 26. marraskuuta 1842 Baltimore) oli Yhdysvaltain ulkoministeri 1809–1811 James Madisonin ollessa presidenttinä. Sitä ennen hän oli toiminut laivastoministerinä ja oikeusministerinä.
Smith istui Marylandin osavaltion senaatissa 1793–1795 ja edustajainhuoneessa 1796–1800.
Margaret Cavendish
Margaret Cavendish, Newcastle upon Tynen herttuatar (syntyjään Margaret Lucas) (1623 – 15. joulukuuta 1673) oli englantilainen aristokraatti, kirjailija ja filosofi. Hän kirjoitti romanttista proosaa, runoja, esseitä, näytelmiä ja filosofista kirjallisuutta.
Cavendish julkaisi teoksensa omalla nimellään aikana, jolloin suurin osa naiskirjailijoista julkaisi teoksensa anonyymisti. Hänen teoksensa käsittelivät sukupuolta, valtaa, tapoja ja luonnonfilosofiaa. Cavendishin teos "The Blazing World" on varhaisimpia esimerkkejä tieteiskirjallisuudesta. Luonnonfilosofina Cavendish hylkäsi aristotelismin ja 1600-luvun mekanistisen filosofian.
Henriikka Tavi
Henriikka Tavi (s. 4. tammikuuta 1978) on suomalainen runoilija. Hän voitti vuonna 2007 Helsingin Sanomain kirjallisuuspalkinnon runokokoelmallaan "Esim. Esa". Runoteosta luonnehdittiin palkintoraadin perusteissa sananveistotaiteeksi, kokeelliseksi ja leikilliseksi.
Tavi on lähtöisin Vehkalahdelta, josta hän muutti Helsinkiin ja meni Sibelius-lukioon. Ylioppilaaksi päästyään hän alkoi opiskella Helsingin yliopistossa teoreettista filosofiaa, estetiikkaa ja yleistä kirjallisuustiedettä. Hän valmistui filosofian maisteriksi vuonna 2003. Tavi on opiskellut kirjoittamista Kriittisessä korkeakoulussa.
Tavi sai kolmannesta runoteoksestaan "Toivo" (2011) vuoden 2011 Kalevi Jäntin palkinnon ja Yleisradion myöntämän Tanssiva karhu -runopalkinnon. Se on lokakuussa 2014 ehdolla myös Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon saajaksi.
Vuonna 2012 Tavi toteutti 12-projektin, jonka tavoitteena oli julkaista vuoden ajan joka kuukausi yksi runokokoelma. Projekti oli osa hänen Jyväskylän yliopistoon tekeillä ollutta väitöskirjaansa. Ohjaaja Lija Fischer teki runoista monitaiteellisen 12-esityssarjan, jota esitettiin vuoden mittaan.
Tavi kuuluu runouslehti "Tuli&Savun" toimituskuntaan. Hän opettaa suomea ruotsinkielisessä lukiossa. Tavi on myös kääntänyt kirjallisuutta.
Puolijänteinen lihas
Puolijänteinen lihas () kuuluu takaraajan lihaksiin. Se alkaa lonkkaluun istuinluusta ja ensimmäisestä häntänikamasta sekä sialla ja hevosella myös ligamentum sacrotuberale latumista. Sen päätekohta on sääriluu. Puolijänteinen lihas osallistuu lonkkanivelen ojentamiseen sekä polvinivelen koukistamiseen ja sisäkiertoon.
The Communards
The Communards oli brittiläinen 1980-luvun popduo. Yhtyeen perusti vuonna 1985 Bronski Beatistä lähtenyt laulaja Jimmy Somerville yhdessä klassisen koulutuksen saaneen muusikon Richard Colesin kanssa. Vaikka Colesin pääsoitin oli piano, hän soitti monia muitakin instrumentteja. Hän muun muassa soitti klarinettisoolon Bronski Beatin hitillä "It Ain't Necessarily So".
The Communardsin ensimmäinen Britannian Top30-hitti oli pianopohjainen debyyttisingle "You Are My World". Seuraavana vuonna yhtye nousi Britannian listaykköseksi singlellään "Don't Leave Me This Way". Kappale on alun perin Harold Melvin & the Blue Notesin soulklassikko, The Communardsin versio otti vaikutteensa Thelma Houstonin vuoden 1977 cover-versiosta. Kappale oli listaykkösenä neljä viikkoa ja oli Britannian vuoden 1986 myydyin single. Duon lisäksi sillä vieraili laulajana Sarah Jane Morris.
Myöhemmin vuonna 1986 The Communardsin single "So Cold the Night" nousi brittilistan sijalle kahdeksan. Seuraavana vuonna ilmestynyt albumi "Red" sisälsi Jackson 5:n kappaleen "Never Can Say Goodbye" - The Communardsin version inspiraatio tuli tällä kertaa Gloria Gaynorin coverista vuodelta 1974. Yhtyeen kolmas Top10-hitti oli parhaimmillaan listanelosena.
The Communards kasvoi ensimmäisen levyn jälkeen duosta isommaksi yhtyeeksi. Red-albumilla soitti isompikin joukko muusikkoja, etenkin naisia jousisoittajina ja he kulkivat levyllä ja kiertueella nimellä Communards Honoraries. Osa näistä muusikoista oli soittanut mm. Marc Almondin kanssa ja he ovat olleet mukana myös myöhemmin Jimmy Somervillen soolouralla, joka jatkuu nykyäänkin.
The Communards kävi toukokuulla 1987 keikalla myös Helsingissä, Tavastia-klubilla. Kokoonpanossa oli perustajaduon lisäksi mukana myös naissoittajien ryhmä Communards Honoraries, mm. rumpali ja viulisteja. Yhtye oli majoittuneena Hotelli Torniin. 
The Communards hajosi vuonna 1988 ja Somerville aloitti soolouran. Coles alkoi tehdä hengellistä työtä ja toimii nykyään pappina.
Puolikalvoinen lihas
Puolikalvoinen lihas () kuuluu takaraajan lihaksiin. Se jakantuu lihansyöjillä, märehtijöillä ja sialla kahteen osaan. Puolikalvoinen lihas lähtee lonkkaluun istuinluusta ja se päättyy sääri- ja pohjeluuhun. Lihaksen tehtävänä on lonkkanivelen ojentaminen sekä polvinivelen koukistaminen ja sisäkierto.
Walter Chatton
Walter Chatton (n. 1290–1343) oli englantilainen filosofi ja teologi, joka toimi Oxfordin yliopistossa. Hän kinasi usein yliopistossa samaan aikaan vaikuttaneen Wilhelm Ockhamilaisen kanssa.
Wilhelm Ockhamilainen tunnettiin Occamin partaveitsestään. Chatton esitti sille antipartaveistä:
Chatton siis väitti Occamin partaveistä vastaan esittämällä, että jos selitys ei määrittele väittämän totuutta tyydyttävästi, ja vaikka olisi varma, että selitys on siihen mennessä tosi, tulee vaatia joku toinen selitys. Yksinkertaistetusti, tulee olettaa niin monta entiteettiä kuin asian selittäminen vaatii ilman että selitykseen jää aukkokohtia. Samalla Chattonin voi katsoa esittävän, että totuus määrittyy olemassa oleviin entiteetteihin perustuen, ja että ontologia voidaan tietyissä tapauksissa päätellä väittämistä.
Toivo H. Nekton
Toivo Herman Nekton (ent. Itkonen; 17. toukokuuta 1881 Kuopio, Suomi – joulukuu 1962 New York, Yhdysvallat) oli amerikansuomalainen asianajaja, joka oli tuomassa vapaamuurariaatetta Suomeen yhdessä insinööri J. E. Tuokkolan kanssa 1920-luvulla ja oli tärkeässä asemassa Suomi-loosin perustamisessa vuonna 1922. Vuonna 1974 perustettiin Helsinkiin hänen nimeään kantava loosi.
Nekton muutti Suomesta Yhdysvaltoihin vuonna 1898 ja asui New Yorkissa. Hän opiskeli New York Law Schoolissa ja St. Lawrencen yliopistossa, josta hän valmistui asianajajaksi. Hän tiettävästi keksi sukunimen "Nekton" poimimalla yksitellen kirjaimia sattumanvaraisessa järjestyksessä oikeasta sukunimestään Itkonen. Nekton oli vuonna 1922 yksi Amerikan Suomalaisen Historiallisen Seuran perustajista.
Denise Karbon
Denise Karbon (s. 16. elokuuta 1980 Brixen) on italialainen alppihiihtäjä, suurpujottelun kaksinkertainen MM-mitalisti.
Karbon debytoi maailmancupissa kaudella 1997–1998. Hän voitti maaliskuussa 1999 suurpujottelun nuorten maailmanmestaruuden. Vuonna 2003 hän saavutti samassa lajissa hopeaa St. Moritzin MM-kilpailuissa Anja Pärsonin jälkeen. Vuonna 2007 hän oli MM-pronssilla Åressa Nicole Hospin ja Maria Pietilä-Holmnerin takana. Maailmancupissa Karbon on voittanut kuusi suurpujottelukilpailua ja suurpujottelun maailmancupin kaudella 2007–2008.
Catharine Trotter Cockburn
Catharine Trotter Cockburn (16. elokuuta 1679 - 11. toukokuuta 1749) oli englantilainen kirjailija, näytelmäkirjailija ja filosofi.
Cockburn kirjoitti useita näytelmiä, sekä tragedioita että komedioita. Filosofisen kirjallisuuden puolella hän kirjoitti muun muassa John Locken puolustuksen. Nykyisin hänen teoksiaan tutkitaan varsinkin naistutkimuksessa.
T. I. Itkonen
Toivo Immanuel Itkonen (20. tammikuuta 1891 Pulkkila – 12. toukokuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen kieli- ja kansatieteilijä, joka tunnetaan erityisesti saamen kielen ja saamelaiskulttuurin tutkijana. Hän teki yhdeksän tutkimusmatkaa Lappiin ja kirjoitti useita teoksia saamelaisista. Itkonen työskenteli 1919–1955 eri tehtävissä Muinaistieteellisessä toimikunnassa.
Toivo Immanuel Itkosen isä oli Pulkkilan kappalainen Lauri Arvid Itkonen (1865–1925). Toivo oli perheen kolmas lapsi. Itkosten kuusilapsinen perhe muutti Inariin kevättalvella 1899, kun Lauri Itkonen valittiin Inarin kirkkoherraksi. Toivo sai Inarissa ensin kotiopetusta ja siirtyi 1901 Oulun lyseoon, josta hän pääsi ylioppilaaksi 1910.
Hän suoritti Helsingin yliopistossa filosofian kandidaatin tutkinnon 1913, lisensiaatin tutkinnon 1916 ja väitteli tohtoriksi 1923. Muinaistieteellisessä toimikunnan amanuenssina Itkonen työskenteli 1919–1932, intendenttinä 1932–1935 ja koko toimikunnan osastonjohtajana 1935–1955. Hän oli myös Suomen muinaismuistoyhdistyksen sihteerinä 1920–1933, Lapin sivistysseuran johtokunnan jäsenenä 1934–1961 sekä jäsenenä Suomen tiedeakatemiassa vuodesta 1947.
Itkonen teki vuosina 1911–1949 aikana yhdeksän tutkimusretkeä Lappiin. Hän teki myös tutkimusmatkan Keski-Eurooppaan vuonna 1929, Skandinaviaanan 1931 ja 1947 sekä Italiaan 1955.
Itkonen kirjoitti uransa aikana useita teoksia. Hän toimitti 1917 "Inarinlappalaista kansantietoutta" -nimisen teoksen A. V. Koskimiehen vuonna 1886 keräämän materiaalin pohjalta. Vaikka hän ei tehnyt matkoja Venäjälle, hän kirjoitti muiden tutkimusmatkailijoiden aineiston pohjalta teoksen "Suomensukuiset kansat" (1921), jossa hän esitteli tasapuolisesti kansojen esineellistä, yhteiskunnallista ja henkistä kulttuuria sekä historiaa.
Itkosen kaksiosainen "Suomen lappalaiset vuoteen 1945" ilmestyi 1948. Siinä hän kirjoitti porolappalaisten nomadismista ja metsälappalaisten vuotuista asuin- ja pyyntipaikkakiertoa. Lapin-matkojensa pohjalta Itkonen teki myös kaksiosaisen koltansaamen sanakirjan "Koltan- ja kuolanlapin sanakirja".
Toivo Itkonen oli naimisissa Iina Amanda Seppäsen kanssa. Heillä oli kolme lasta Terho, Marja ja Kerttu.
Toivo Itkosella oli yhteensä 12 sisarusta. Heistä tunnetuimmat olivat varatuomari ja Inarin Juutuansuun kivikautisten kotapaikkojen löytäjä Lauri Ilmari Itkonen, Inarin kirkkoherra ja Saamelaisten kristillisen kansanopiston rehtori Tuomo Itkonen sekä akateemikko Erkki Itkonen.
Gerald Cohen
Gerald Allan "Gerry" Cohen (14. huhtikuuta 1941 Montreal, Kanada – 5. elokuuta 2009) oli kanadalaissyntyinen Oxfordin yliopiston All Souls Collegen Chichele-oppituolin yhteiskunnan ja politiikan tutkimuksen professori. Hän opiskeli Oxfordissa Isaiah Berlinin ja Gilbert Rylen oppilaana.
Filosofina Cohen kuului analyyttisen marxismin suuntaukseen. Hän puolusti sellaista perinteistä tulkintaa Karl Marxin historiallisesta materialismista, jota sen kriitikot ovat nimittäneet usein taloudelliseksi determinismiksi tai teknologiseksi determinismiksi. Cohen puolusti myös sosialismia eettisin argumentein John Locken, John Rawlsin, Robert Nozickin ajattelua vastaan.
Cohenilta ovat saaneet vaikutteita muun muassa Jon Elster, John Roemer, Will Kymlicka, Michael Otsuka, John Torrance ja Leslie Jacobs.
Louis Couturat
Louis Couturat (17. tammikuuta 1868 – 3. elokuuta 1914) oli ranskalainen loogikko, matemaatikko, filosofi ja kielitieteilijä. Hän oli merkittävin ranskalainen symbolisen logiikan kehittäjä, ja toimi Charles Peircen, Giuseppe Peanon, ja erityisesti Alfred North Whiteheadin ja Bertrand Russellin ("Principia Mathematica") jalanjäljissä.
Russellin ja Whiteheadin tavoin Couturat näki symbolisen logiikan työkaluna, joka saattoi edistää sekä matematiikkaa että filosofiaa. Tässä hänen näkemyksensä poikkesivat Henri Poincarén näkemyksistä. Couturatin voi katsoa yhtyneen Russellin ja Whiteheadin logisismiin, kun taas Poincaré tuki L. E. J. Brouwerin intuitionismia.
Hiihtokeskus Purnu
Hiihtokeskus Purnu on Hartolan Vuorenkylässä sijaitseva hiihto- ja laskettelukeskus. Se on Etelä-Suomen pohjoisin hiihtokeskus. Hiihtokeskus sijaitsee 21 kilometrin päässä nelostieltä.
Hiihtokeskuksen taustalla on Vuorenkylän Purnu Oy -niminen yritys, jonka omistajat ovat Hartolalaisista yksityishenkilöitä.
Vuodesta 2009 hiihtokeskuksen toimitusjohtajana on toiminut Kari Åkman. Rinnepäällikkönä toimii Matti Mustonen.
Hiihtokeskuksesta löytyy viisi laskettelurinnettä ja yksi hissi. Rinteiden korkeusero on 100 metriä ja pisin rinne on 750 metriä. Hiihtokeskuksessa on mahdollisuus hiihdonopetukseen. Laskettelun lisäksi Purnusta löytyy 2 ja 8 kilometrin hiihtoladut.
Ympäristössä on moottorikelkkareittejä ja asuntovaunupaikkoja. Koko hiihtokeskuksessa toimii ilmainen langaton Internet-yhteys.
Hiihtokeskuksesta myös löytyy 120 paikan rinneravintola, kota ja nuotiopaikka.
Hiihtokeskus järjestää laskettelukauden aikana erilaisia tapahtumia. Suosituimpia näistä tapahtumista on Uudenvuodentapahtuma, johon kuuluu soihtulaskua, ilotulituksia, yms, ja Midnight ski party, johon kuuluu erilaisia kilpailua ja musiikkia. Purnu Slope Style on leikkimielinen taitokisa, joka järjestetään kerran kaudessa. Myös moottorikelkkailijoille löytyy oma tapahtumansa, joka koostuu mm. kiihdytysajosta ja enduroradasta.
Ikiru – tuomittu
Ikiru – tuomittu on Akira Kurosawan ohjaama japanilainen draamaelokuva vuodelta 1952. Elokuvan pääosaa näyttelee Takashi Shimura. "Ikiru" on yksi Kurosawan parhaimmista elokuvista ja kuvastaa parhaiten hänen eksistentialistista elämänfilosofiaansa.
Elokuvan päähenkilö on byrokraatti Watanabe. Hän kärsii vatsavaivoista ja kivut ovat niin kovat, että hänen on mentävä sairaalaan. Lääkäri ottaa röntgenkuvat Watanaben vatsasta ja havaitsee että Watanabe sairastaa syöpää, josta johtuen hänellä on enää vain kuusi kuukautta elinaikaa. Tästä tiedosta järkyttynyt Watanabe päättää elää loppuelämänsä "täysillä", itseään säästelemättä. Hän muun muassa yrittää saada yhteyttä poikaansa, jota ei ole nähnyt moneen vuoteen, nostaa kaikki rahansa pankista, viettää paheellisen yön kaupungilla ja yrittää tehdä vaikutuksen samassa yhtiössä työskentelevään nuoreen naiseen. Mikään ei kuitenkaan anna hänelle mielenrauhaa. Sitten Watanabe muistaa eräät naiset, jotka toivoivat asuinalueelleen leikkipuistoa, mutta joutuivat kaupungin byrokratian syrjimiksi, minkä takia leikkipuistoa ei tuolloin rakennettu. Viimeisenä tehtävänään Watanabe päättää hankkia naisille leikkipuiston.
Vuonna 1979 kolmekymmentä suomalaista elokuva-arvostelijaa ja -asiantuntijaa äänesti kaikkien aikojen sadasta merkittävimmästä elokuvasta, ja "Ikiru" oli mukana heistä neljäntoista listalla. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti "Ikirun" kaikkien aikojen sadan parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon.
Karl Nickul
Karl Voldemar Nickul (31. joulukuuta 1900 Oulu – 2. kesäkuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen pasifisti ja saamelaisten tutkija ja puolestapuhuja. Ammatiltaan Nickul oli geodeetti.
Nickulin isä oli Oulun tarkk-ampujapataljoonan virolainen asemestari Johan Wilhelm Nickul. Nickul osallistui 1918 Suomen sisällissotaan valkoisten puolella lääkintäjoukoissa ja palveli vuoteen 1924 lääkintäaliupseerina armeijassa. Hän toimi tämän jälkeen Maanmittaushallituksen palveluksessa geodeettina.
Oman kertomansa mukaan Nickul oli radikaali pasifisti vuodesta 1927 lähtien ja hän joutuikin vankilaan 1930 kieltäydyttyään osallistumasta kertausharjoituksiin. Nickul vaikutti Suomen Rauhanliitossa 1920- ja 1930-luvuilla ja toimi sen sihteerinä 1931–1966 sekä 1935 perustetun Ihmisoikeuksien liiton sihteerinä.
Ollessaan 1920- ja 1930-luvuilla maanmittaustöissä Petsamossa Nickul tutustui kolttasaamelaisiin ja ystävystyi kolttien johtohahmon Jaakko Sverloffin kanssa. Hän alkoi tutkia kolttien elämää ja esiintyi heidän oikeuksiensa puolestapuhujana julkisuudessa. Talvella 1938 Nickul yhdessä Kustaa Vilkunan ja Eino Mäkisen kanssa kuvasi Petsamon kolttien viimeisen talvikylän Suenjelin eli Suonikylän elämää filmille. Kylä tuhoutui talvisodan aikana ja 1944 koltat joutuivat lopullisesti evakoiksi kun Petsamon alue menetettiin. Sodan jälkeen Nickul avusti kolttien uudelleensijoittumisessa, oli mukana Lapin Sivistysseurassa ja toimi muun muassa Pohjoismaiden Saamelaisneuvoston pääsihteerinä.
Backstreet Boys (albumi)
Backstreet Boys on Backstreet Boys-yhtyeen debyyttialbumi, joka julkaistiin Euroopassa, Aasiassa, Kanadassa ja muutamilla muilla markkinoilla 6. toukokuuta 1996. Albumi oli suuri menestys sen sisältäessä useita radiostakin tunnettuja hittisinglejä. Kaikki kyseiset singlet julkaistiin myöhemmin myös toisella yhtyeen nimeä kantavalla albumilla Yhdysvalloissa vuonna 1997.
Tällä albumilla on muutamia eri kappalelistoja eri markkinoilla, mikä onkin tavallista BSB:n albumeille. Saksan painoksessa on kyseisen albumin kappaleiden "vakio"-lista. Albumin julkaisupäivä on hieman kiistanalainen, joissain se on 1995 ja toisissa taas 1996. Hieman sekaannuksia on tietenkin tuonut eri versioiden julkaisu eri markkinoilla. Euroopan maissa virallisilla listoilla, kuten Saksassa, Sveitsissa ja Itävallassa, julkaisupäivä on kuitenkin 6. toukokuuta 1996, ja muutamilla Euroopan listoilla päivä on muutaman viikon päästä edellisestä.Euroopan erikoisversiossa (jossa on musta-valkoinen kansikuva) sisältää kolme bonus-kappaletta:Backstreet Boysilla on kulta ja platina palkintoja yli 38 maasta myytyään yli 8 miljoonaa albumia.
Luitzen Egbertus Jan Brouwer
Luitzen Egbertus Jan Brouwer (yleensä L. E. J. Brouwer) (27. helmikuuta 1881, Overschie – 2. joulukuuta 1966, Blaricum) oli alankomaalainen matemaatikko, joka työskenteli topologian, joukko-opin, mittateorian ja funktioteorian alueilla.
Brouwer käytännössä perusti matematiikan filosofian intuitionismin suuntauksen, joka suuntautui tuolloin vallalla ollutta formalismia vastaan. Jälkimmäistä kannattivat mm. David Hilbert, Paul Bernays, Wilhelm Ackermann ja John von Neumann.
Lennart Rönnback
Lennart Rönnback (21. toukokuuta 1905 – 4. marraskuuta 2007) oli yksi Suomen vanhimmista asukkaista sekä viimeinen aseistettu Suomen sisällissodassa valkoisten puolella taistellut sotilas.
Suomen sisällissodassa Rönnbäck osallistui 27. ja 28. tammikuuta 1918 Vaasan valtaukseen, jossa riisuttiin aseista noin 2 000 venäläistä sotilasta. Hän oli mukana kolonnassa, joka riisui aseista joukon Bockin panimoa tukikohtanaan pitäneitä venäläisiä varusmiehiä. Rönnback oli vain 12-vuotias eikä olisi ikänsä puolesta saanut kantaa asetta, mutta hän lainasi esimiestensä tietämättä revolverin ja seitsemän patruunaa tutulta kotikylänsä mieheltä; hän ei kuitenkaan joutunut käyttämään revolveriaan, sillä venäläiset antautuivat ilman vastarintaa.
Lennart Rönnback työskenteli elämänsä parturina. Hän meni naimisiin ja sai kaksi lasta. Talvi- ja jatkosodassa hän taisteli tykistössä. Jatkosodassa Rönnback onnistui kahdestaan aseveljensä Verner Strömbergin kanssa saartamaan yllätyshyökkäyksellä noin 20 venäläistä ja ottamaan nämä sotavangeiksi. Sotilasarvoltaan hän oli sotilasmestari.
Rönnback asui satavuotiaaksi kotonaan Pietarsaaressa ja kävi päivittäin lähikahvilassa tapaamassa tuttujaan. Pienen kaatumisonnettomuuden jälkeen hänen tasapainonsa heikentyi, ja hän asui pari viimeistä vuottaan kotikaupungissaan toimivassa "Ahlbäck"-kodissa.
Rönnbackin kuoltua Suomessa oli enää elossa kaksi sisällissodan veteraania, punakaartin riveissä taistellut järvenpääläinen Aarne Arvonen (1897–2009), joka oli myös Suomen vanhin asukas, ja valkeakoskelainen Lauri Nurminen (1906–2009), joka oli toiminut valkoisten joukkojen taistelulähettinä Tampereen taisteluiden yhteydessä.
Kiran Desai
Kiran Desai (s. 3. syyskuuta 1971)
on intialainen kirjailija, joka on Intian kansalainen mutta asuu pysyvästi Yhdysvalloissa. Hänen teoksensa "Menetyksen perintö" sai vuoden 2006 Booker-palkinnon ja yhdysvaltalaisten kirjallisuuskriitikkojen palkinnon. Hänen äitinsä on merkittävä kirjailija Anita Desai.
Kiran Desai syntyi New Delhissä Intiassa, missä hän asui 14-vuotiaaksi. Sen jälkeen hän muutti äitinsä kanssa vuodeksi Englantiin ja sieltä Yhdysvaltoihin, jossa hän opiskeli luovaa kirjoittamista Bennington Collegessa, Hollins Universityssa ja Columbian yliopistossa.
Hänen ensimmäinen teoksensa "Hullabaloo in the Guava Orchard" ilmestyi 1998 ja sai kiitosta muun muassa Salman Rushdielta. Sen jälkeen se sai Betty Trask -palkinnon. Palkinnon myöntää brittiläinen kirjailijaliitto Society of Authors parhaasta alle 35-vuotiaan Brittiläisen kansainyhteisön asukkaan kirjoittamasta uudesta romaanista.
Hänen toinen kirjansa "Menetyksen perintö" (2006) on saanut arvostelijoilta paljon kiitosta niin Aasiassa, Euroopassa kuin Yhdysvalloissakin. Sille myönnettiin vuoden 2006 Booker-palkinto ja vuoden 2006 brittiläisten kriitikkojen palkinto kaunokirjallisuudesta.
L. Jonathan Cohen
(Laurence) Jonathan Cohen (7. toukokuuta 1923 - 26. syyskuuta 2006) oli brittiläinen filosofi. Hän toimi filosofian luennoitsijana Edinburghin, St Andrewsin ja Oxfordin yliopistoissa ja vierailevana professorina Columbian ja Yalen yliopistoissa sekä Northwestern Universityssä.
Cohen oli alun perin politiikan filosofi. Myöhemmin hän käsitteli myös mm. kielitiedettä ja sosiologiaa sekä päättelyä, esimerkiksi oikeustapauksissa, ja todistamista.
Heartbreak Ridge
Heartbreak Ridge on vuonna 1986 ensi-iltansa saanut sotaelokuva. Elokuvan ohjasi Clint Eastwood, joka myös näytteli itse pääosaa.
Elokuvan tarina kertoo fiktiivisesti Yhdysvaltain Grenadan-miehityksestä 1983.
Elokuva kertoo ankarasta ja kovaotteisesta vääpelistä Tom "Gunny" Highwaystä, joka on turhautunut, juopotteluun ja tappeluun taipuvainen Korean ja Vietnamin sotien veteraani. Hän saa alaisuuteensa sekalaisen ja villin ryhmän alokkaita, joista hänen pitäisi kouluttaa sotilaita. Kovan kurinsa takia hän saa heti sotilaat vihaamaan häntä, eikä yhteistyö näytä toimivan. Pian kuitenkin Highwayn menetelmä alkaa tuottaa tulosta, ja yksikkö on valmis Grenadan taisteluihin."Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kutsui "Heartbread Ridgeä" Eastwoodin varaan rakennetuksi standardileffaksi ja antoi sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Myrsky (näytelmä)
Myrsky () on William Shakespearen kirjoittama näytelmä. Sitä pidetään yleisesti viimeisenä Shakespearen yksin kirjoittamana näytelmänä. Näytelmän kirjoittaminen on ajoitettu vuosiin 1610–11. Myrsky luokitellaan komediaksi tai romanssiksi.
Myrsky kertoo Milanon entisestä herttuasta Prosperosta, joka on joutunut veljensä Antonion ja Napolin kuningas Alonson pettämäksi ja hylätty autiolle saarelle. Prospero harjoittaa magiikkaa halliten tuulen henki Arielia, jonka avulla hän saattaa Antonion seuralaisineen haaksirikkoutumaan saarelle. Taikuuden avulla Prospero nostaa itsensä takaisin asemaansa, mutta antaa myös pettureilleen anteeksi. Loppukohtauksessa Prospero kääntyy yleisön puoleen ja pyytää heitä päästämään itsensä vapaaksi vetoamalla inhimillisyyteen, sillä taiat kestävät vain hetken.Näytelmä on tallennettu filmille ainakin vuosina 1911, 1960, 1979, 1980, 1983, 1992 ja 1993. Lisäksi sen pohjalta on tehty elokuvasovituksia:
Lucio Colletti
Lucio Colletti (8. joulukuuta 1924 – 3. marraskuuta 2001) oli italialainen filosofi. Hänet tunnetaan ennen kaikkea hegeliläisen idealismin ja marxilaisuuden kriitikkona. Colletti edusti Italian parlamentissa Forza Italia -puoluetta vuodesta 1996 kuolemaansa saakka.
Hermes (kirja)
Hermes on Ilkka Remeksen vuonna 2007 ilmestynyt nuortenkirja, jossa seikkailee muistakin Remeksen kirjoista tuttu Aaro Korpi. Kirjassa Aaro Korpi seikkailee ystävänsä Nikon kanssa. Pojat joutuvat perinteisen vakoiluoperaation uhreiksi.
Beast Loose in Paradise
Beast Loose In Paradise on Lordin kappale, joka on "Dark Floors"-elokuvan tunnuskappale soiden elokuvan lopputekstien aikana. Single julkaistiin digitaalisessa muodossa jouluaattona 24. joulukuuta 2007 ja CD-singlenä 9. tammikuuta 2008. Single nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen singlelistan sijalle 3. Kappale on myös julkaistu bonuskappaleena Lordin "Deadache"-albumin japanilaisella versiolla.
Singlellä on kaksi eri versiota kappaleesta. Ainoa ero versioiden välillä on se, että "Dark Floors Versionissa" on pidempi intro. Singlen kansikuva on mallinnettu Kiss-yhtyeen "Creatures of the Night" -albumin kannesta.
Denis-Luc Frayssinous
Frayssinous oli Hermopolis'n piispa (hc), Ranskan päärien kamarin jäsen, yliopiston rehtori (1822), uskonasioiden ja yleisen opetuksen ministeri Villèlen hallituksessa (1824–1827) sekä Ranskan akatemian jäsen vuodesta 1822 lähtien. Hän oli myös kuninkaan rippi-isä ja saarnaaja, ja hänen tehtäväkseen oli uskottu Bordeaux'n herttuan kasvatus.
Black Angels
Black Angels voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Euclides Miyaura
Euclides Miyaura (s. 1. syyskuuta 1958 São Paulo, Brasilia) on brasilialainen Aku Ankka -piirtäjä, joka on kuvittanut useita Mikki Hiiren tarinoita. Näissä tarinoissa seikkailee usein myös Tohtori Staattinen.
Niemann–Pickin tauti
Niemann–Pickin tauti on autosomin kautta resessiivisesti periytyvä geneettinen sairaus. Neurologiset oireet alkavat lapsuudessa ja johtavat poikkeuksetta kuolemaan. Sairaus jakautuu kolmeen selvästi erotettavaan tyypiin (A, B, C), joiden ennusteet poikkeavat toisistaan. Suurin osa potilaista ei kuitenkaan saavuta aikuisikää.
Harvinaista Niemann-Pickin tautia esiintyy kaikkialla maailmassa, mutta tietyissä populaatioissa esiintyvyyden on havaittu olevan korkeampi. Näitä ovat aškenazijuutalaiset (tyypit A & B), Nova Scotian kanadanranskalaiset (tyyppi D, C:n variantti), Pohjois-Afrikan asukkaat (tyyppi B) sekä Uuden-Meksikon ja Coloradon latinot (tyyppi C).
Niemann-Pickin tauti havaittiin ensimmäistä kertaa vuonna 1914. Sairauden löysi saksalainen pediatri Albert Niemann, joka havaitsi tautiin sairastuneella pienellä lapsella muun muassa maksan ja pernan laajentumat. Keskushermoston häiriö johti lapsen kuolemaan ennen kahden vuoden ikää. Sairauden toinen varhainen tutkija oli Ludwig Pick.
The Black Angels
The Black Angels on yhdysvaltalainen yhtye, joka soittaa psykedeelistä rockia. Yhtye on kotoisin Austinista Texasin osavaltiosta, ja se on perustettu 2004. Nimi juontuu The Velvet Undergroundin kappaleesta ”The Black Angel’s Death Song”.
Alkhema
Alkhema on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä pahantahtoinen robotti. Hahmon ensiesiintyminen tapahtui "Avengers West Coast" -lehden numerossa 90 (1993). Alkheman loivat Roy & Dann Thomas, David Ross ja Tim Dzon.
Ultronin epäonnistuttua ensimmäisen robottiluomuksensa Jocastan kanssa, tämä hypnotisoi Henry Pymin ja adamantiumin keksijän, tohtori Myron McLainin luomaan itselleen täydellisen elämänkumppanin. Samalla Ultron kidnappasi Haukansilmän vaimon Matkijalinnun ja määräsi keksijöitä käyttämään naisen aivokäyriä uutta robottia luodessaan. Valmiin robotin Ultron nimesi Alkhemaksi. Vaikka Alkhema ei omannutkaan matkijalinnun muistia, hän säilytti osia tämän persoonallisuudesta, kuten omaperäisen huumorintajun joka suuresti ärsytti Ultronia. Alkhema erosi Ultronista myös siten, että toisin kuin "puolisonsa", Alkhema halusi tappaa ihmiset yksitellen valtavan massatuhon sijasta.
Alkhema ja Ultron iskivät ensimmäistä kertaa asevarastoon, jossa Länsirannikon Kostajat kuitenkin voittivat parivaljakon kiinnittämällä robotit magneettisesti rakettiin, joka ammuttiin maata kiertävälle radalle. Myöhemmin Ultron yritti muuttaa maapallon ilmastoa laukaisemalla sarjan tulivuoren purkauksia, mutta Alkhema varoitti Kostajia Ultronin aikeista. Nämä saivatkin Ultronin vangittua Alkheman avustuksella.
Ultronin epäonnistuttua tuhoamaan Kostajat jälleen kerran Alkhema keräsi Ultronin Ihmemieheltä, Hank Pymiltä, Purppuranoidalta, Viikatemieheltä ja Visionilta tallettamat aivokäyrät. Näiden avulla hän loi robottiarmeijan ja aiheutti kaaosta. Haukansilmän onnistui kuitenkin tuhota Alkhema ampumalla tähän vibranium-nuolen Thebassa, Egyptissä.
Alkheman adamantiumista luotu keho kestää miltei minkälaisen fyysisen iskun tahansa vioittumatta. Alkhema kykenee ampumaan erilaisia energiaiskuja otsassaan sijaitsevan laitteen kautta. Hän kykenee siirtämään tajuntansa toisiin mekaanisiin laitteisiin, joten Alkhema kykenee käskemään mentaalisesti häntä palvelevia robotteja.
Howard Hanson
Howard Hanson (28. lokakuuta 1896 Wahoo, Nebraska – 26. helmikuuta 1981 Rochester, New York) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa seitsemän sinfoniaa ja ooppera "Merry Mount" (1934). Hän voitti musiikin Pulitzer-palkinnon vuonna 1944.
Elisabeth Shue
Elisabeth Judson Shue (s. 6. lokakuuta 1963 Wilmington, Delaware) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvassa "Leaving Las Vegas" (1995) ja ollut ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi.
Shue syntyi Wilmingtonissa, Delawaressa. Hän opiskeli Columbia High Schoolin jälkeen Wellesley Collegessa ja Harvardin yliopistossa, jonka hän jätti luodakseen uran näyttelijänä. Hän kuitenkin palasi Harvardiin myöhemmin ja valmistui vuonna 2000.
Shuella oli varhainen rooli jo "Karate Kidissä" vuonna 1984. Myöhemmältä uralta ovat muiden muassa elokuvat "Paluu tulevaisuuteen 2" (1989), "Hollow Man – mies ilman varjoa" (2000) ja "Lemmenlomalla" (2012). Hän on myös näytellyt rikostutkija Julie Finlayta rikossarjassa "C.S.I.".
Shue on naimisissa ja hänellä on lapsia. Hänen veljensä Andrew Shue on tullut tunnetuksi roolistaan "Melrose Placessa". Elisabeth Shue on 160 cm pitkä.
David Marciano
David Marciano (s. 7. tammikuuta 1960 New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on todennäköisesti tunnetuin roolistaan Raymond "Ray" Vecchiona sarjassa Chicagon ratsupoliisi (1994–1999).
Marciano itse sanoo nuoruutensa olleen täynnä vääriä valintoja ja huumeita, mutta hän päätti muuttaa tapansa ja aloitti opiskelun Bostonin yliopistossa biolääketieteen parissa. Pian hän kuitenkin tajusi, ettei tiede ole häntä varten ja aloitti näyttelemisen parissa Bostonissa vuonna 1983. 1980-luvun lopulla ja 1990-luvun alussa hän työskenteli useissa pikkusarjoissa Los Angelesiin siirryttyään, kuten esimerkiksi "Wiseguy" (1987) ja "Civil Wars" (1991).
Lopulta David Marciano valittiin Chicagon ratsupoliisi -sarjaan, jonka hän oli ehtinyt jo kolmeen otteeseen perua ennen lopullista hyväksymistään. "Se ei vain sovi minulle" oli hän perustellut. Marciano esiintyi Raymond Vecchion roolissa ensimmäisellä ja toisella kaudella, sekä teki paluun viimeisen, eli neljännen kauden kahteen viimeiseen jaksoon. Kolmannella ja neljännellä kaudella Paul Grossin tähdittämän Benton Fraserin rinnalla nähtiin Callum Keith Rennie, joka ei kuitenkaan saanut osakseen aivan sellaista suosiota, kuin mitä hänen edeltäjänsä oli saanut.
Due Southin loputtua 1999 David Marciano on esiintynyt muutamissa muissa elokuvissa ja sarjoissa kuten esimerkiksi "CSI: New York" (1 jakso), "The Shield" (21 jaksoa 2005-2007) ja 2008 elokuviin tulevassa elokuvassa "Caught on Tape", jossa hän esittää etsivä Brownia.
Herra Ylppö &amp; Ihmiset
Herra Ylppö & Ihmiset oli Maj Karma -yhtyeen solistin Herra Ylpön perustama yhtye. Yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa "Sata vuotta" Sony BMG:n kautta 6. helmikuuta 2008. Levyn tuotti Rauli "Illusion Rake" Eskolin ja vastaavana tuottajana toimi Janne Halmkrona.
Yhtyeen toinen levy "Pojat ei tanssi" ilmestyi 20. tammikuuta 2010.
Yhtyeen molemmat levyt ovat olleet Suomen virallisen albumilistan sijalla 1. ja myyneet kultalevyyn oikeuttavan määrän.
Herra Ylppö on kuvaillut yhtyeen musiikkia "reality rockiksi", koska kappaleiden sanoitukset ovat usein omakohtaisia ja käsittelevät tuntoja ja tilanteita elävästä elämästä.
Yhtye keskeytti toimintansa elokuussa 2014, mutta esiintyi vielä joulukuussa 2014 esitetyssä SuomiLOVE -TV-sarjan viidennessä jaksossa. Yhtye palasi uudelle kiertueelle vuonna 2017.
Andrew Shue
Andrew Shue (s. 20. helmikuuta 1967) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi roolistaan televisiosarjassa "Melrose Place" vuosina 1992–1998. Hän loi myös toisen uran jalkapalloilijana, jonkin aikaa jopa Los Angeles Galaxy -joukkueessa.
Shue opiskeli Columbia High Schoolissa ja Dartmouth Collegessa. Hänen sisarensa on Oscar-ehdokkaana ollut elokuvanäyttelijä Elisabeth Shue (s. 1963). Hän on aiemmin asunut peliuransa vuoksi Zimbabwessa.
Shue on ollut syksystä 1994 naimisissa Jennifer Hageney. Parin ensimmäinen lapsi Nathaniel William syntyi 1. elokuuta 1996.
Kodinpuolustaja
Kodinpuolustaja () on yhdysvaltalainen draamasarja. Sarjaa tehtiin kaksi tuotantokautta. Sen ensiesitys oli Yhdysvalloissa CBS:llä 4. lokakuuta 2005 ja viimeinen jakso esitettiin 11. toukokuuta 2007. Sarjan pääosassa Annabeth Chasen roolissa näytteli Jennifer Finnigan. Sarjan tuotti Jerry Bruckheimerin tuotantoyhtiö.
Suomessa sarjan ensimmäistä tuotantokautta esitettiin MTV3-kanavalla 6. syyskuuta 2007 – 31. tammikuuta 2008.
Dave Bing
David ”Dave” Bing (s. 24. marraskuuta 1943 Washington DC) on yhdysvaltalainen poliitikko ja entinen koripalloilija. Hänen NBA-uransa kesti vuodesta 1966 vuoteen 1978. Pitkäaikaisin joukkue oli Detroit Pistons, jossa hän pelasi vuoteen 1975. Hän pelasi vuosina 1975–1977 Washington Bulletsissa ja ennen vetäytymistään vuosina 1977–1978 Boston Celticsissä.
Bing palkittiin tulokaskaudellaan ja runkosarjakaudella 1967–1968 hän oli NBA:n eniten pisteitä tehnyt pelaaja. Hänet valittiin kahdesti NBA:n ensimmäiseen (kausina 1967–1968 ja 1970–1971) ja kerran toiseen tähdistöjoukkueeseen (kaudella 1973–1974). Hän pelasi seitsemän kertaa ssa ja valittiin kerran sen arvokkaimmaksi pelaajaksi. Hänestä tuli Basketball Hall of Famen jäsen vuonna 1990 ja vuonna 1996 hänet nimettiin joukkoon.
Bing toimi vuosina 2009–2013 Detroitin pormestarina. Hän on puoluetaustaltaan demokraatti.
Efstáthios Chorafás
Efstáthios Chorafás (, 1871 – ?) oli kreikkalainen uimari, joka osallistui vuoden 1896 kesäolympialaisiin voittaen kaksi pronssia.
Chorafás oli ainoa uimari, joka osallistui jokaiseen kolmeen kaikille vapaaseen uimalajiin. Hänen aikojaan kilpailuissa ei tiedetä, eikä hänen sijaansa 100 metrin vapaauinnissa, mutta tiedetään, että Chorafás sijoittui kahdella muulla uimamatkalla kolmanneksi. 500 metrin vapaauintiin ei osallistunut kuin kolme uimaria, joten Chorafás voitti pronssia sijoittumalla viimeiseksi.
Erna Solberg
Erna Solberg (s. 24. helmikuuta 1961 Bergen) on norjalainen poliitikko ja Norjan pääministeri 16. lokakuuta 2013 alkaen.
Solbergin isä Asbjørn Solberg (1925–1989) työskenteli konsulttina kunnallisessa Bergen Sporvei -liikenneyhtiössä, ja hänen äitinsä Inger Wenche Torgersen (1926–) oli toimistotyöntekijä. Erna Solberg oli perheen kolmesta tyttärestä toiseksi vanhin.
Solberg valmistui vuonna 1986 Bergenin yliopistosta.
Solberg aloitti poliittisen uransa Bergenin kaupunginvaltuuston varajäsenenä (1979–1983). Hän eteni jäseneksi (1983–1991) ja tuli vuonna 1989 kansanedustajaksi suurkäräjille. Vuosina 2001–2005 hän oli maansa kunta- ja alueministerinä.
Solberg kuuluu konservatiivipuolueeseen. Hän toimi sen varajohtajana vuosina 2002–2004 ja on toiminut puheenjohtajana vuodesta 2004. Konservatiivipuolueen johtama porvarillisten puolueiden ryhmä voitti vuoden 2013 vaalit, joiden jälkeen konservatiivit ja edistyspuolue muodostivat Solbergin johtaman vähemmistöhallituksen. Sen tukipuolueina ovat liberaalit ja kristillinen kansanpuolue.
Solberg on Norjan historian toinen naispääministeri.
Brasilian Grand Prix 2005
Brasilian Grand Prix 2005 oli Formula 1 -kauden 17. osakilpailu, joka ajettiin 25. syyskuuta 2005 Interlagosin radalla Brasiliassa. Kilpailun voitti McLarenilla ajanut Juan Pablo Montoya, jolle voitto oli kauden kolmas.
Kathrin Zettel
Kathrin Zettel (s. 5. elokuuta 1986 Göstling an der Ybbs, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä, joka oli erikoistunut tekniikkalajeihin. Zettel kuului Itävallan joukkueeseen, joka saavutti joukkuekilpailun hopeaa Bormion MM-kilpailuissa 2005. Val d'Isèressä 2009 Zettel voitti superalppiyhdistetyn kultaa ja Garmisch-Partenkirchenissä 2011 pujottelussa hopeaa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sai pujottelussa pronssia. Maailmancupissa hän saavutti yhdeksän voittoa, joista seitsemän suurpujottelussa ja kaksi pujottelussa.
Zettel lopetti uransa kauden 2014–2015 jälkeen lonkka- ja polvivammojen vuoksi.
Harry Secombe
Sir Harry Donald Secombe CBE (8. syyskuuta 1921 – 11. huhtikuuta 2001) oli walesilainen koomikko ja laulaja, joka tunnettiin parhaiten esiintyjänä 1950- ja 1960-lukujen radiohupailussa "The Goon Show".
Hän syntyi St. Thomasissa, Swanseassa ja palveli brittien armeijassa Toisessa maailmansodassa Pohjois-Afrikassa. Italiassassa hän tapasi ensimmäistä kertaa Spike Milliganin.
1950-luvun alussa hän, Milligan, Michael Bentine ja Peter Sellers alkoivat esiintyä radiokomediassa "The Goon Show". Secombe esitti Neddie Seagoonia, joka oli usein ohjelman absurdien juonien päähenkilö.
Secombe esiintyi monissa teatterimusikaaleissa, muun muassa "Pickwick" (1963), (joka perustui Charles Dickensin "Pickwick-kerhon jälkeenjääneet paperit" -kirjaan) ja "The Four Musketeers" (1967), ja hänellä oli monia listamenestyksiä. Hänen tunnetuimpa laulujaan on ""If I Ruled the World"". Hän esiintyi herra Bumblena Carol Reedin elokuvaversiossa Lionel Bartin musikaalista Oliver! (1968).
Myöhemmällä elämänpuoliskollaan Secombe (jonka veli Fred Secombe oli pappi Walesin kirkossa) houkutteli uusia yleisöjä juontajana uskonnollisissa ohjelmissa, kuten BBC:n "Songs of Praise" ja ITV:n "Highway".
Hänet lyötiin ritariksi vuonna 1981.
Secombe sai halvauksen 1997, josta hän hitaasti toipui, mutta hänelle diagnosoitiin eturauhassyöpä seuraavana syyskuuna. Saatuaan toisen halvauksen 1999, hänen oli pakko hylätä televisiouransa. Hän teki dokumentin terveydentilastaan antaakseen rohkeutta toisille kärsijöille.
Secombe ja hänen vaimonsa Myra Atherton saivat neljä lasta: Jennifer Secombe, joka nai näyttelijä Alex Gianninin ja oli myös isänsä agentti, Andy Secombe, ääni- ja elokuvanäyttelijä sekä kirjailija, David Secombe, kirjoittaja ja valokuvaaja ja Katy Secombe, näyttelijätär.
Sir Harry kuoli 79-vuotiaana eturauhassyöpään kotonaan Surreyssä, Englannissa huhtikuussa 2001.
Smack On You
Smack On You on suomalaisen Smack-yhtyeen debyyttialbumi. Se julkaistiin vuonna 1984. Remasteroitu versio julkaistiin vuonna 1997 sisältäen 5 bonusraitaa.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Manchuria & Claude, ellei toisin mainittu.
Edmund Randolph
Edmund Jennings Randolph (10. elokuuta 1753 Williamsburg – 12. syyskuuta 1813 Millwood) oli Yhdysvaltain ulkoministeri vuosina 1794–1795.
Randolph valittiin vuonna 1786 Virginian osavaltion kuvernööriksi ja 1789 presidentti George Washington nimitti hänet oikeusministerikseen. Thomas Jeffersonin erottua ulkoministerin tehtävistä, Washington nimitti Randolphin hänen seuraajakseen. Erottuaan 1795 hän palasi Virginiaan toimiakseen lakimiehenä. Randolph toimi puolustusasianajajana Aaron Burrin maanpetosoikeudenkäynnissä.
Olav Sunde
Olav Sunde (17. elokuuta 1903 Oslo – 10. marraskuuta 1985) oli norjalainen keihäänheittäjä.
Hän voitti pronssia vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa. Hän voitti uransa aikana yhdeksän Norjan mestaruutta vuosina 1927–1937.
Kanelisorsa
Kanelisorsa ("Pteronetta hartlaubii") on keskiafrikkalainen sorsalintu ja sukunsa ainoa edustaja. Laji on nimetty Gustav Hartlaubin kunniaksi.
Linnun pituus on 56–58 cm ja paino 800–940 g. Sen höyhenpuku on pääosin kanelinruskea, pää, nokka ja kaula ovat mustat ja siivellä näkyy lennossa valkoinen kuvio.
Kanelisorsa esiintyy läntisessä Keski-Afrikassa Sudanista Sierra Leoneen ja Zaireen. Lajin populaation koko on 10 000–100 000 yksilöä ja sen kanta on elinvoimainen. Paikallista kannan vähenemistä on havaittu Länsi-Afrikassa mutta toisaalla Keski-Afrikassa laji menestyy hyvin.
Kanelisorsa elää trooppisissa ja subtrooppisissa, lampien ja jokien kirjavoimissa metsissä ja savanneilla.
Naaras munii 8–11 munaa, joita se hautoo 30–32 päivää. Poikaset ovat lentokykyisiä 8 viikon ikäisinä.
Kanelisorsa lisääntyy aina saman yksilön kanssa.
Syö pääasiassa kasvien osia. Voi syödä myös matoja.