hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Lehmänkauppa
Lehmänkauppa (myös muodossa lehmäkauppa) on sanonta, jolla tarkoitetaan kaupankäyntiä vastapalveluksilla, yleensä jonkinlaista vaihtokauppaa. Sanaa käytetään erityisesti politiikan yhteydessä, kun esimerkiksi puolueiden on hankittava toisten tuki omille hankkeilleen saadakseen niiden taakse välttämättömän enemmistön. Tämä edellyttää yleensä muille mieluisien hankkeiden tukemista vastapalveluksena. Neuvottelutilanteessa lehmänkauppa voi tarkoittaa sitä, että kumpikin osapuoli perääntyy toiselle epämieluisista aiemmista vaatimuksistaan kompromissin saavuttamiseksi. Monesti sanalla on lievästi tuomitseva sävy, ja lehmänkaupoilla voidaan viitata myös periaatteistaan tinkimiseen. Sana viittaa vertauskuvallisesti kaupantekoon lehmillä.
Tavallisimpia tapoja lehmänkaupan tekemiseen on joidenkin päättäjien äänestyskäyttäytymisen "ostaminen" antamalla tiettyjä lupauksia, esimerkiksi virkapaikoista, ennen ratkaisevaa äänestystä. Menettelyä sanotaan käytettävän erityisen paljon poliittisessa kaupankäynnissä.
Ruotsissa sosiaalidemokraattien ja talonpoikaisliiton hallitusyhteistyön käynnistymistä keväällä 1933 kutsuttiin lehmänkaupaksi ().
Walter Salles
Walter Moreira Salles Júnior (s. 12. huhtikuuta 1956 Rio de Janeiro, Brasilia) on kansainvälisesti tunnettu brasilialainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja.
Salles on opiskellut audiovisuaalista viestintää Yhdysvalloissa Etelä-Kalifornian yliopiston USC School of Cinema-Televisionissa. Vuonna 2000 hän oli tuomariston jäsenenä Berliinin elokuvajuhlilla ja vuonna 2002 Cannesin elokuvajuhlilla.
Sallesin vuonna 1998 valmistunut elokuva "Central Station" ("Central do Brasil") sai useita elokuvapalkintoja, kuten Kultaisen karhun sekä parhaan vieraskielisen elokuvan Golden Globen ja Bafta-palkinnon. Lisäksi se oli Oscar-ehdokkaana kahdessa sarjassa.
Che Guevaran elämään pohjautuva "Moottoripyöräpäiväkirja" (2004) on Sallesin tunnetuimpia ohjauksia ja toinen Sallesin Baftalla palkituista elokuvista. "Linha de Passe" (2008)oli Kultainen palmu -ehdokkaana Cannesin elokuvajuhlilla.
Jack Kerouacin romaaniin perustuva elokuva "Matkalla" sai ensi-iltansa vuonna 2012. Sen ensiesitys oli Cannesin 65. elokuvajuhlilla 23. toukokuuta 2012, ja siitä Salles oli toisen kerran Kultainen palmu -ehdokkaana.
Fernanda Montenegro
Fernanda Montenegro (s. 16. lokakuuta 1929) on brasilialainen näyttelijä. Hän on luonut menestyksekkään uran niin elokuvissa kuin televisiossa ja teatterissakin. Hän voitti esiintymisellään elokuvassa "Central do Brasil" (1998) Hopeisen karhun ja pääsi ehdolle Oscar-palkinnon saajaksi.
Kristiina Wheeler
Kristiina Wheeler (oikealta nimeltään Kristiina Laura Solja o.s. Wheeler, s. 8. heinäkuuta 1983 Hitchin, Britannia) on suomalainen laulaja ja lauluntekijä. Hänen äitinsä on suomalainen ja isä englantilainen. Perhe muutti Suomeen Kristiinan ollessa kuuden vuoden ikäinen. Wheeler avioitui Jussi-miehensä kanssa kesällä 2013.
Wheeler tuli tunnetuksi laulajana elokuvassa "Tyttö sinä olet tähti" soineella singlellä ”You'll Be Gone” sekä keväällä 2008 julkaistulla singlellä ”Sunny Day”. Chisun tuottama esikoisalbumi ilmestyi marraskuussa 2008. Wheeler on sanoittanut kappaleita myös muille artisteille, kuten Anna Abreulle.
Vuonna 2009 Wheeler oli mukana "Onnen laulut" -kokoelmalla, jossa hän versioi SIG -yhtyeen kappaleen ”Tiina menee naimisiin”. Samana vuonna hän oli mukana myös "Ipanapa talvilaulut" -kokoelmalla, jossa hän esitti ”Joulupukkiukki” -nimisen kappaleen. Wheeler julkaisi ensimmäisen suomenkielisen singlensä ”Kiitos kun muistit” lokakuussa 2010 ja se oli samalla "Napapiirin sankarit" -elokuvan tunnuskappale. Wheeler kuvasi itse kappaleen musiikkivideon Nokian N8 -matkapuhelimella. Wheeler julkaisi toisen albuminsa suomen kielellä helmikuussa 2012. "Sirpaleista koottu" -nimisen albumin ensimmäinen virallinen single ”Ihanaa” julkaistiin 16. toukokuuta 2011. Albumilta julkaistiin myöhemmin vielä kaksi muuta singleä.
Wheeler julkaisi kolmannen studioalbuminsa "Kun katson kauempaa" 30. lokakuuta 2015.
Hän on juontanut myös "Tilt.tv" -televisio-ohjelmaa, jossa esiteltiin viikoittain uusia konsolipelejä.
Wheeler kilpaili Nelosella tammikuussa 2009 alkaneessa "Kuorosota" -ohjelman ensimmäisellä tuotantokaudella. Wheeler kuitenkin putosi kuoroineen kisasta heti ensimmäisessä pudotuksessa. Hän oli mukana myös SuomiTV:llä syksyllä 2010 esitetyssä Fort Boyard – Linnake -sarjan sinisessä joukkueessa, joka lopulta voitti koko kisan.
Helmikuusta joulukuuhun 2013 Wheeler juonsi yhdessä laulaja Cristal Snow:n kanssa YleX-radiokanavalla "Sunnuntaisirkus" -nimistä ohjelmaa. Ohjelma kuultiin kanavalla sunnuntaisin kello 17–19.
Wheeler antoi Suomen pisteet vuoden 2013 Eurovision laulukilpailussa 18. toukokuuta.
Jan Novák
Jan Novák (s. 9. helmikuuta 1979 Havlíčkův Brod, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Kaudella 2017–2018 Novák edustaa HC Slavia Prahaa.
Novák siirtyi 18-vuotiaana Slavia Prahaan, jossa hän on pelannut suurimman osan urastaan. Novák on pelannut myös seitsemän ottelua Tšekin maajoukkueessa vuoden 2004 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Alkukaudesta 2007 Novák pelasi Ruotsissa Skellefteån riveissä 10 ottelua. Hän pelasi Suomen SM-liigassa Oulun Kärppien joukkueessa kaudella 2007–2008 19 ottelua tehoin 0+2 ja heikkojen esitysten seurauksena mies siirtyi Slavia Prahan joukkueeseen.
Navotas
Navotas on yksi Filippiinien pääkaupungin Metro Manilan muodostavista kaupungeista. Kaupungin pinta-ala on 10,77 km², väkiluku on 230 403 asukasta (2000) ja väestötiheys 21 393 as/km². Kaupunki on jaettu 14 alueeseen ("Barangay"). Kaupunkistatus on ollut 24. kesäkuuta 2007 lähtien. Kaupunkia kutsutaan lempinimellä "Filippiinien kalastuspääkaupunki" ja kalastus onkin hyvin merkittävä elinkeino kaupungille, arviolta noin 70 % kaupunkilaisista hankkii elantonsa joko suoraan tai epäsuorasti kalastuksesta.
Butadieeni
1,3-butadieeni eli vinyylietyleeni, josta käytetään usein lyhyempää nimeä butadieeni, on tärkeä kemianteollisuuden tuote, jota käytetään muovien ja synteettisen kumin valmistuksessa. 1,3-butadieeni liukenee asetoniin, eetteriin, bentseeniin ja etanoliin, mutta erittäin niukasti veteen.
Butadieeni-sanalla voidaan viitata myös 1,2-butadieeniin, joka kuitenkin on vaikeasti valmistettava butadieenin muoto eikä sillä ole teollista merkitystä.
Butadieeniä on eristetty maaöljyn hiilivedyistä jo 1800-luvulla. Butadieenin teollinen valmistus alkoi hieman ennen toista maailmansotaa, kun useat sotaan myöhemmin osallistuneet valtiot huomasivat voivansa joutua sodan alkaessa eristetyksi kumintuottajamaista, jotka kuuluivat Brittiläiseen imperiumiin, ja etsivät materiaaleja vähentääkseen riippuvuuttaan kumista. Vuonna 1929 Eduard Tshunker ja Walter Bock valmistivat työssään IG Farben-yhtiössä styreenin ja butadieenin kopolymeerin, jota voitiin käyttää auton renkaissa. Tämä synteettinen kumi tunnetaan nimellä Buna. Tämän jälkeen käynnistyi etanolipohjaisen butadieenin tuotanto Neuvostoliitossa ja Yhdysvalloissa sekä kivihiilestä tuotetusta asetyleenistä tehdyn butadieenin valmistus Saksassa.
Yhdysvalloissa, Japanissa ja Euroopassa butadieeni tuotetaan öljynjalostuksessa eteenin yhteydessä. Butadieeniä voidaan valmistaa myös poistamalla vetyä buteeneista ja butaaneista. Kiinassa ja Intiassa butadieeniä valmistetaan etanolista.
Suurin osa tuotetusta butadieenista menee autojen renkaissa käytetyn synteettisen kumin valmistukseen. Akryylinitriilibutadieenistyreenin (ABS-muovi), styreenibutadieenikumin (SBR), polybutadieenikumin, nitriilikumin, adiponitriilin ja kloropreenin valmistuksessa käytetään myös butadieenia. Styreenibutadieenilateksia käytetään paperiteollisuudessa.
Butadieeni on erittäin herkästi syttyvää ja muodostaa hapen vaikutuksesta herkästi räjähtäviä peroksideja. Butadieeni on myös myrkyllistä ja se tuhoaa keskushermostoa. 1,3-butadieeni on luokiteltu syöpää aiheuttavaksi aineeksi ja se saattaa aiheuttaa periytyviä mutaatioita ihmisen sukusoluissa.
Parañaque
Parañaque on yksi Filippiinien pääkaupungin Metro Manilan muodostavista kaupungeista. Kaupungin asukasluku on 665 822 asukasta (2015). Kaupunki on jaettu 16 alueeseen ("barangay").
Karel Voous
Karel Hendrik Voous (23. kesäkuuta 1920 Amsterdam – 31. tammikuuta 2002 Amsterdam) oli hollantilainen lintutieteilijä ja kirjailija. Koulutukseltaan hän oli filosofian tohtori.
Voous aloitti biologian opinnot Amsterdamin yliopistossa 1939. Hyvänä lintujentuntijana hän pian pääsi Eläintieteellisen museon lintuosastolle vapaaehtoistyöntekijänä. Hän aloitti luetteloimalla lintukokoelmia, päivittäen näytteiden tieteellisiä nimiä ja määrittäen uudelleen monia epävarmoja lajeja. Vuodesta 1943 hän julkaisi tasaiseen tahtiin faunistisia ja eläinmaantieteellisiä kirjoituksia, jopa sota-aikana, jolloin pula paperista vaikeutti julkaisemista. Heti sodan päätyttyä hän sai vakituisen viran museon konservaattorina, ollen museon historian ensimmäinen tieteilijä, joka omistautui ainoastaan lintujen tutkimiselle. Perustamansa laajan kirjeenvaihtoverkoston avulla hän hankki suuret määrät kuolleita lintuja. Verkoston aktiivisia jäseniä olivat majakanvartijat, jotka muuttoöiden jälkeen keräsivät majakan valoihin törmänneet linnut. Niin pian kuin sodan jälkeen oli mahdollista, Voous kehitti kansainvälisiä suhteita vaihtaakseen majakoiden uhreja ja väärin määritettyjä indonesialaisia lajeja toisten museoiden näytteisiin, perehtyen erityisen laajalti Palearktisen alueen lintuihin. Yhdessä lainassa olevien näytteiden kanssa nämä loivat pohjan hänen lintujen levinneisyyden eläinmaantieteellisille korjauksilleen, koskien muun muassa tikkoja ("Dendrocopos"), myrskylintuja ("Fulmarus"), punatulkkua, tornipöllöä, närheä, pähkinänakkelia, laulurastasta ja isoja lokkeja. Hän väitteli tohtoriksi 1947, väitöskirjan nimi oli "On the history of the distribution of the genus Dendrocopos".
Voousin ajan laajimmat museohankinnat olivat hänen oma kokoelmansa, Hollannin Antilleilta 1951–52 hankitut 1 150 nahkaa; Siirtomaamuseon ("Colonial Museum") nahkakokoelma vuodelta 1945, joka sisälsi muun muassa Van Musschenbroekin, De Bussyn ja J. E. Teysmannin Indonesiasta keräämiä nahkoja; hollantilaisten valaanpyytäjien Etelämantereelta keräämät merilinnut, joita hankkivat H. F. Van der Lee, W. H. Bierman, J. P. Strijbos ja W. van Utrecht; H. Grünin lahjoittamat noin 100 lintua Espanjasta; F. Haverschmidtin ja C. Neijssel kokoelmat Hollanista; pieni mutta tärkeä kokoelma Madagaskarilta, jonka oli kerännyt Voousin entinen oppilas R. Payne-Smit (muun muassa pikku-uikkuja ja harvinainen madagaskarinsotka "Aythya innotata"); J. P. Rosierin noin 350 linnun kokoelma Jaavalta; C. Lumholtzin 192 lintua Kalimantanilta, ja G. A. L. de Haanin 221 linnun kokoelma Indonesian Munasta, Butonista Pohjois-Molukeilta.
Voous oli "International Ornithological Committe"en pääsihteeri 1966-1970 ja kunniapuheenjohtaja 1990-1994.
Pasay
Pasay on yksi Filippiinien pääkaupungin Metro Manilan muodostavista kaupungeista. Kaupungin pinta-ala on 19 km² , väkiluku on 403 064 asukasta (2007) ja väestötiheys 21 214 as/km². Kaupunki on jaettu peräti 201 alueeseen ("Barangay"). Pasay on ollut kaupunki vuodesta 1947 lähtien.
Pasig
Pasig on yksi Filippiinien pääkaupungin Metro Manilan muodostavista kaupungeista. Kaupungin pinta-ala on 31 km², väkiluku on 617 301 asukasta (2007) ja väestötiheys 19 913 as/km². Kaupunki on jaettu peräti 30 alueeseen ("Barangay"). Kaupunkistatus Pasigilla on ollut vuodesta 1995 lähtien.
Nilkkaluu
Nilkkaluut (), joita kutsutaan suurilla eläimillä myös takapolviluiksi, muodostavat nilkan luuston ja niitä on eläinlajista riippuen 5–7. Nilkkaluut ovat muodoltaan hyvin erilaisia. Proksimaalisen rivin nilkkaluista muodostavat mediaalinen telaluu ja lateraalinen kantaluu, jotka niveltyvät sekä säären luustoon että muihin nilkkaluihin. Keskimmäisen nilkkaluurivin muodostaa os tarsi centrale, joka märehtijöillä on fuusioitunut distaalisen rivin os tarsale quartumin kanssa muodostaen os centroquartale luun. Muita distaalisen rivin nilkkaluita ovat os tarsale primum, secundum ja tertium. Distaalinen rivi niveltyy varvasluihin. Hevosella nilkkaluita on 6, koska os tarsale primum ja os tarsale secundum ovat fuusioituneet. Märehtijöillä puolestaan os tarsale secundum ja os tarsale tertium muodostavat yhden luun. Sialla ja lihansyöjillä löytyvät kaikki seitsemän nilkkaluuta.
Ihmisen seitsemän nilkkaluuta ovat telaluun ("talus") ja kantaluun ("calcaneus") lisäksi veneluu ("os naviculare"), kuutioluu ("os cuboideum"), sekä kolme vaajaluuta ("ossa cuneiformia"). Vaajaluut ovat muodoltaan kiilamaisia.
Puiden alle
Puiden alle on Kauko Röyhkän järjestyksessään 18. albumi. Se julkaistiin vuonna 1998.
Sävellykset ja sanoitukset Kauko Röyhkä.
Sovitukset Kling - Röyhkä - Vaahtera - Vikkula.
San Juan (Metro Manila)
San Juan on yksi Filippiinien pääkaupunkialueen Metro Manilan muodostavista kaupungeista. Kaupungin pinta-ala on 7,77 km² , väkiluku on 125 558 asukasta (2007) ja väestötiheys 16 159 as/km². Kaupunki on jaettu 21 alueeseen ("Barangay"). Kaupungin asema San Juanilla on ollut 16. kesäkuuta 2007 lähtien.
Jalkapöydänluu
Jalkapöydänluita (), joita kutsutaan suurilla eläimillä myös takasääriluiksi, on eläinlajista riippuen 2–5. Jalkapöydän viisi luuta numeroidaan kasvavasti mediaalisimmasta alkaen. Vain lihansyöjillä ja ihmisellä on kaikki viisi jalkapöydän luuta, mutta lihansyöjilläkin mediaalisin I (ensimmäinen) jalkapöydänluu on surkastunut. Sialla on neljä jalkapöydän luuta I jalkapöydänluun puuttuessa. Hevosella I ja V jalkapöydänluu puuttuvat ja lisäksi II ja IV jalkapöydänluu ovat surkastuneina puikkoluiksi. Märehtijöillä I ja V jalkapöydänluu puuttuvat, II jalkapöydänluu on surkastunut ja III ja IV jalkapöydänluu ovat yhdistyneet.
Jalkapöydänluut niveltyvät proksimaalisesti nilkan luihin ja distaalisesti varvasluihin.
Rock’n’roll-klisee
Rock’n’roll-klisee on Kauko Röyhkän järjestyksessään 19. albumi. Se julkaistiin vuonna 1999.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Kauko Röyhkä. Sovitukset Vikkula, Mattila, Kling ja Huldén, ellei toisin mainittu.
Taguig
Taguig on yksi Filippiinien pääkaupunkialueen Metro Manilan muodostavista kaupungeista. Kaupungin pinta-ala on 45,21 km², väkiluku on 644 473 asukasta (2010) ja väestötiheys 14 258 as/km². Kaupunki on jaettu 28 alueeseen ("Barangay"). Kaupunki on merkittävä koulutuskeskus.
Valenzuela
Valenzueala on yksi Filippiinien pääkaupunkialueen Metro Manilan muodostavista kaupungeista. Kaupungin pinta-ala on 47,0 km², väkiluku on 575 356 asukasta (2010) ja väestötiheys 12 236 as/km². Kaupunki on jaettu 32 alueeseen ("Barangay"). Kaupunki on merkittävä koulutus-, liike- ja pankkikeskus.
Äkillinen kylmeneminen 8 200 vuotta sitten
Äkillinen kylmeneminen 8 200 vuotta sitten oli paleoklimatologinen tapahtuma, jolloin ilmasto kylmeni äkillisesti noin sadan vuoden ajaksi. Se johtui todennäköisesti mannerjään sulamisvaiheessa Pohjois-Amerikassa sijainneiden jään patoamien järvien äkillisestä purkautumisesta, jolloin suuri määrä makeaa vettä tulvi Pohjois-Atlanttiin. Tämä heikensi Golf-virtaa ja termohaliinikiertoa. Ilmasto viileni ja kuivui monilla maapallon alueilla. Varsinkin Lähi-Idässä ja Balkanilla tuli kuivaa.
Lämpötila laski eri alueilla noin 1–5 °C holoseenin lämpötilaoptimiin verrattuna, jolloin oli yleisesti nykyistä lämpimämpää. Tapahtuma vaikutti eniten Pohjois-Atlantin ympäristössä. Lämpotilan lasku oli noin puolet nuoremman dryaskauden jäähtymisestä.
Äkilliseen kylmenemiseen selvästi liittyviä havaintoja on tehty Grönlannissa, Pohjois-Atlantilla, Euroopassa, Pohjois-Amerikassa, Pohjois-Afrikassa ja Venezuelassa. Grönlannissa lämpötilan nousu oli viiden asteen luokkaa. Indonesian koralliriuttoja kairaamalla on löytynyt merkkejä kolmen asteen lämpenemisestä suunnilleen samoihin aikoihin, mutta sen ajoitus on epävarmempi.
Ensimmäiset merkit tuohon aikaan tapahtuneesta kylmenemisestä löydettiin Sveitsistä Misoxin eli Mesolcinan laaksosta. Myöhemmät tutkimukset ovat kyseenalaistaneet näiden tapahtumien välisen yhteyden.
Norjan jäätiköissä näkyy samanaikainen kasvu, jota on kutsuttu Finse-tapahtumaksi. Sedimentti- ja siitepölytutkimukset viittaavat siihen, että silloinen Norjan jäätiköiden kasvu ei liittyisi kesien kylmenemiseen vaan talvien lauhtumiseen ja sitä kautta lumisateen määrän lisääntymiseen.
Vuonna 2009 tehdyt tutkimukset osoittavat samanaikaista viilenemistä myös Newfoundlandissa.
Viilenemisen aiheutti luultavasti Pohjois-Amerikassa Kanadan yllä olleesta kutistuvasta Laurentian jääkilvestä alkunsa saanut sulamisvesipulssi. Jäätikön sulamisvedet koversivat jäätikköä, joka lähti äkkiä liukuun kohti Atlanttia. Toisen näkemyksen mukaan ehkä Ojibway-jääjärven ja/tai Agassiz-jääjärven tyhjeneminen Atlanttiin. Luultavasti tällöin Laurentian jääkilpi katkesi kahtia sulamalla Hudsonin lahden kohdalla.
Vesipulssi muutti merivirtoja, jotka tuovat lämmintä vettä Pohjois-Atlantin pohjoisosiin, ja näin viilensi Eurooppaa ja Grönlantia. Suunnilleen samoihin aikoihin on havaittu myös kaukana Pohjois-Atlantilta lyhyitä kylmiä, kuivia tai tuulisia jaksoja. Ne on liitetty muutoksiin termohaliinikierrossa.
Pateros
Pateros on kunta Filippiineillä. Se on Filippiinien pääkaupunkialueen Metro Manilan muodostavista kaupungista tai kunnista. Pateros on nykyisin Metro Manilan ainut ilman kaupunkistatusta oleva hallintoyksikkö San Juanin ja Navotasin saadessa kaupunkistatuksen vuonna 2007. Kunnan pinta-ala on 2,25 km², väkiluku on 64 147 asukasta (2010) ja väestötiheys 28 510 as/km². Kunta on jaettu 10 alueeseen ("Barangay"). Pateros on Metro Manilan pienin hallintoyksikkö niin pinta-alaltaan kuin väkiluvultaankin.
Napakotilo
Napakotilo ("Discus ruderatus") on pienikokoinen maakotilo, jota tavataan myös Suomessa. Sen kiekkomainen kuori on tasaisen punaruskea, halkaisijaltaan noin seitsemän millimetriä. Levinneisyysalue ulottuu Pohjois-Euroopasta Alpeille ja Karpaateille. Napakotilo syö lahopuuta ja viihtyy metsissä.
Sublime
Sublime oli yhdysvaltalainen yhtye, joka perustettiin Kalifornian Long Beachissa vuonna 1988. Yhtyeen jäseniä olivat Bradley Nowell (laulu ja kitara), Bud Gaugh (rummut) ja Eric Wilson (basso). Se otti vaikutteita erilaisista musiikkigenreistä kuten punkista, reggaesta, skasta, vaihtoehtorockista, rapista ja dubista. Maailmanlaajuisesti Sublimen albumeja on myyty 17 miljoonaa kappaletta.
Yhtyeen vuonna 1996 julkaistu kolmas albumi "Sublime" saavutti suuren suosion. Se oli myös yhtyeen ensimmäinen julkaisu isolla levymerkillä (MCA), sillä aikaisemmat julkaisut olivat julkaistu Skunk Recordsin kautta. Albumilta nousivat hiteiksi muun muassa kappaleet ”What I Got” ja ”Seed”. Laulaja-kitaristi Nowellin kuoltua heroiinin yliannostukseen jo hieman ennen kolmannen albumin julkaisua yhtye kuitenkin hajosi samana vuonna.
Tunnetuiksi kappaleiksi ovat vuosien varrella nousseet muun muassa ”Date Rape”, ”Smoke Two Joints”, ”40 Oz. to Freedom”, ”Saw Red”, ”Santeria”, ”What I Got”, ”Wrong Way”, ”Seed” ja ”Doin’ Time”.
Johanna Wolf
Johanna Wolf (1. kesäkuuta 1900, München, Saksan keisarikunta – 5. kesäkuuta 1985, München, Länsi-Saksa) oli yksi Adolf Hitlerin sihteereistä.
Wolf liittyi Hitlerin henkilökohtaiseen sihteeristöön 1929 konekirjoittajana. Samoihin aikoihin hän liittyi myös kansallissosialistiseen puolueeseen. Natsien valtaannousun jälkeen tammikuussa 1933 hänestä tuli Hitlerin yksityiskanslian vanhempi sihteeri ja Hitleriä seuranneen sisäpiirin jäsen.
Kun Kolmas valtakunta oli luhistumassa, Hitler päätti pysyä Berliinissä viimeiseen saakka. Hän lähetti Wolfin ja Christa Schöderin Berchtesgadenin asuntoonsa Baijeriin. Siellä heidän tuli hävittää hänen henkilökohtaiset paperinsa, ennen kuin liittoutuneet valtaisivat alueen.
Yhdysvaltalaisten vallattua Berchtesgadenin Wolf jäi vangiksi 23. toukokuuta Bad Tölzissa. Hän pysyi vankina Schröderin kanssa aina vapauttamiseensa 14. tammikuuta 1948 saakka. Wolf muutti Kaufbeureniin ja kuoli Münchenissä 1985.
Wolf pysyi lojaalina eikä muiden Hitlerin sihteereiden lailla paljastanut mitään uraansa tai Hitleriin liittyvää tietoa. Hänelle tarjottiin suurta rahasummaa muistelmiensa kirjoittamisesta 1970-luvulla, mutta Wolf kieltäytyi. Hän sanoi olleensa nimenomaan yksityissihteeri ja hänen velvollisuudentajunsa kielsi entistä työnantajaansa koskevat paljastukset.
Kapteeni Qwark
Kapteeni Qwark (oikealta nimeltään Copernicus Leslie Qwark) on Ratchet & Clank -pelisarjassa seikkaileva itsepäinen supersankari. Kun Qwark oli pieni, hänen vanhempansa, jotka olivat myös supersankareita, eliminoidaan pieleen menneellä teknomiittien kokeilulla ja pieni vauva joutuu apinoiden kasvatettavaksi planeetta Floranalle. Ensimmäisen kerran Ratchet & Clank -sarjassa Qwark nähdään ensimmäisessä osassa melko alussa, kun hän komeilee Ratchetin pajan seinällä olevassa julisteessa.
Ratchet sekä Clank tapaavat Qwarkin ensimmäistä kertaa planeetta Rilgar:lla, Black Water Cityssä. Myöhemmin sen jälkeen blarg-rotuun kuuluva ilkeä Chairman Dreck pakottaa Qwarkin tuhoamaan Ratchetin ja Clankin. Kakkososassa Qwark joutuu vankilaan, myytyään viallista laitetta nimeltä Personal Hygieanator. Hän kuitenkin pakenee vankilasta vetämällä itsensä vessanpöntöstä. Erityisesti kolmannessa Ratchet & Clank -seikkailussa Qwark varastaa koko ajan kunnian Ratchetin tekemistä urotöistä, kuten Thyrranoidien emon tuhoamisesta. Qwarkilla on myös viisi omaa "vid-comic"-videopeliä Ratchet & Clank 3:ssa, joissa tulee ilmi, että Qwarkilla on ollut menneisyyttä pääpahiksen Dr. Nefariouksen kanssa. Qwark on myös mukana pelisarjan ensimmäisessä PS3 -pelissä Ratchet & Clank Future: Tools of Destructionissa ja Ratchet & Clank Future: A Crack In Timessä.
Hans Arnold
Hans Arnold (22. huhtikuuta 1925 – 25. lokakuuta 2010) oli sveitsiläissyntyinen, vuodesta 1948 lähtien Ruotsissa asunut taiteilija ja kuvittaja.
Arnold sai tiukan katolisen kasvatuksen ja harrasti lapsena viulunsoittoa. Hänen ensimmäinen julkinen näyttelynsä Ruotsissa pidettiin vuonna 1959.
Arnold meni vuonna 1955 naimisiin Vera Nordinin kanssa. Parille syntyivät vuonna 1956 kaksoset Ylva ja Björn. Arnold teki kuvituksia muun muassa lehtiin ja lastenkirjoihin.
Mickey Baker
Mickey Baker (15. lokakuuta 1925 – 27. marraskuuta 2012) oli yhdysvaltalainen kitaristi. Hän loi pitkän ja monipuolisen uran; hän kuului muun muassa duoon Mickey & Sylvia, joka levytti vuonna 1957 hitin ”Love Is Strange”. Baker sai mainetta myös kitarapedagogina. Hän kuului vuonna 2003 "Rolling Stone" -lehden kaikkien aikojen sadan merkittävimmän kitaristin listan 53:nnelle sijalle.
Juan Carreño de Miranda
Juan Carreño de Miranda (maaliskuu 1614 Avilés Asturias – syyskuu 1685) oli espanjalainen barokin aikakauden taidemaalari.
Carreño de Mirandan isä oli samanniminen taiteilija Juan Carreño de Miranda. Perhe muutti Madridiin 1623, ja nuorempi Carreño de Miranda opiskeli Madridissa 1620-luvun loppupuolella Pedro de Las Cuevasin ja Bartolomé Romanin oppilaana. Hän kiinnitti Velazquezin huomiota teoksillaan Doña María de Aragónin luostarissa ja El Rosarion kirkossa. Carreño palkattiin 1658 kuninkaallisella toimeksiannolla avustajaksi maalaamaan freskoja Alcázarin palatsiin, jonka paikalla nykyisin on Madridin kuninkaallinen palatsi. Sebastian de Herreran kuoltua hän sai 1671 nimityksen kuningattaren hovimaalariksi (pintor de cámara) ja hän alkoi maalata ensisijaisesti muotokuvia. Hän kieltäytyi vastaanottamasta Santiagon ritarin arvoa sanoen: "Maalaaminen ei tarvitse kunnianosoituksia, sillä se antaa niitä koko maailmalle". Hänet muistetaan ensisijaisesti muotokuvamaalarina. Hänen merkittävimpiä oppilaitaan olivat Mateo Cerezo, Cabezalero, Donoso, Ledesma y Sotomayor. Hän kuoli Madridissa.
Carreño de Miranda oli ylhäistä syntyperää, joten hän ymmärsi hovin toimintaa ja psykologiaa paremmin kuin häntä edeltäneet hovimaalarit, ja näin hänen maalaamansa Espanjan kuninkaallisen perheen muotokuvat olivat aivan uudenlaista dokumentointia. Hänen maalauksensa ovat lähinnä kuninkaallisen perheen ja hovin muotokuvia, joskin hän teki uransa alkuvaiheissa muutamia lähinnä kirkon tilaamia alttaritauluja.
Preboreaalin kylmä heilahdus
Preboreaalin kylmä heilahdus () oli kylmeneminen jääkauden jälkeisessä hyvin viileässä preboreaalisessa ilmastossa. Tämä tilapäinen kylmeneminen tapahtui
11 300–11 150 vuotta sitten. Muitakin kylmiä heilahduksia oli juuri alkaneen holoseenikauden alussa.
Tutkimuksissa on havaittu yhteyksiä preboreaalin kylmän heilahduksen
ja Euroopassa tapahtuneiden ilmastonmuutosten välillä: läntisessä Keski-Euroopassa oli ajanjakson aikana kosteampi ilmasto ja pohjoisen Italian sisämaassa kuivempi ilmasto.
Suomeen syntyivät jäätikön sektorin vetäytymisen pysähtyessä Sisä-Suomen reunamuodostumat 11000–10900 kalenterivuotta sitten. Jään reuna oli silloin Jyväskylän tienoilla ja Lapissa Inarinjärven pohjoispuolella. Noin 11400 vuotta sitten koivumetsien eteneminen kohti pohjoista pysähtyi laajoilla alueilla kuivaan, kylmään avoimen ruohomaaston vaiheeseen. 11250 kalenterivuotta sitten ilmasto vaihtui äkkiä kosteaan.
11 550 vuotta sitten ilmasto lämpeni jääkausilämpötilasta esiboreaalisessa lämpenemisessä, jota kutsutaan englanninkielisessä kirjallisuudessa nimellä PBW. 11 100 kalenterivuotta sitten oli Norjan Jostedalsbreen-jäätiköllä kylmä Jondal-tapahtuma 1, jota vastaa laajemmin PBC, esiboreaalinen jäähtyminen tai Misox.
Sitten jäätikkö eteni taas Jondal-tapahtuma 2:ssa 10 550–10 450 vuotta sitten, ja taas tuli kylmä Erdalen-tapahtuma 10 000 vuotta sitten.
PBO
PBO (IUPAC: poly("p"-fenyleeni-2,6-bentsobisoksatsoli)) on synteettinen kuitu, jota valmistetaan tuotenimellä Zylon. Tämän synteettisen polymeerin keksi ja kehitti Kaliforniassa toimiva SRI International 1980-luvulla. Nykyään sitä valmistaa japanilainen Toyobo Corporation.
PBO:n vetolujuus on 5.8 GPa, mikä on 1,6 kertaa Kevlaria suurempi. Millimetrin vahvuinen kuitu kestää 80 kg painon katkeamatta.
Itke vaan jos helpottaa
Itke vaan jos helpottaa on vuonna 1997 julkaistu "20 suosikkia" -sarjaan kuuluva Anita Hirvosen kokoelmalevy.
Maailman valot
20 suosikkia – Maailman valot on vuonna 1997 julkaistu Pekka Himangan kokoelmalevy.
Kihlautuneet
Kihlautuneet () on Alessandro Manzonin (1785–1873) pääteoksiin lukeutuva italiankielinen historiallinen romaani. Se kuuluu italialaisen kirjallisuuden klassikoihin, ja sen täydellinen versio julkaistiin vuonna 1842. Sen suomensi ensimmäisenä Jalmari Hahl 1909. Romaanista on tehty ooppera (Amilcare Ponchielli, 1856) ja useita elokuvaversioita.
"Kihlautuneet" on tarina kahdesta rakastavaisesta 1600-luvun Milanossa. Sitä kuvataan ironiseksi, luonnekuvaukseltaan väkeväksi ja psykologisesti tarkkanäköiseksi.
Zygmunt Krasiński
Zygmunt Napoleon Krasiński (19. helmikuuta 1812 Pariisi – 23. helmikuuta 1859 Pariisi) oli puolalainen romantiikan ajan runoilija ja näytelmäkirjailija. Hän on yhdessä Adam Mickiewiczin ja Juliusz Słowackin kanssa yksi maan kansallisrunoilijoista, "Kolmesta bardista".
I’m Alive
I’m Alive voi tarkoittaa seuraavia:
Juliusz Słowacki
Juliusz Słowacki (4. syyskuuta 1809 Kremenets, Venäjän keisarikunta – 3. huhtikuuta 1849 Pariisi, Ranska) oli puolalainen näytelmäkirjailija ja runoilija. Hän muodostaa yhdessä Adam Mickiewiczin ja Zygmunt Krasińskin maan kolmen kansallisrunoilijan, "Kolmen bardin" ryhmän.
Julian Grimau (20 suosikkia)
Julian Grimau on vuonna 1997 julkaistu "20 suosikkia" -sarjaan kuuluva Tapio Heinosen kokoelmalevy.
Uinnin lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailut 2007
Uinnin lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 2007 11. kertaa. Kilpailut pidettiin Unkarin Debrecenissä 13.–16. joulukuuta. Kilpailujen järjestäjänä toimi Euroopan uimaliitto LEN. Suomesta kilpailuihin osallistui 14 uimaria. Ensikertalaisia EM-joukkueessa olivat Tatu Waltari (Cetus) sekä Marlene Niemi (HSS).
Isäntämaa
Sorsanmetsästys
20 suosikkia – Sorsanmetsästys on vuonna 2000 julkaistu Reino Helismaan kokoelmalevy. Albumi sisältää hänen levylle laulamiaan kupletteja.
Räyhähenki muistelee – Kokoelma 1980–2000
Räyhähenki muistelee – Kokoelma 1980–2000 on Kauko Röyhkän järjestyksessään 9. kokoelmalevy, ja ensimmäinen tuplakokoelma. Se julkaistiin vuonna 2000. Kokoelma sisältää Röyhkän tunnetuimpia kappaleita nimensä mukaisesti vuosilta 1980–2000.
Oscar Tengström
Oscar Tengström (ent. Oskari Tukiainen, s. 8. marraskuuta 1887, Helsinki – k. 18. heinäkuuta 1960, Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Tengström oli naimisissa näyttelijä Eja Tengströmin kanssa.
Tengström näytteli pitkäaikaisesti Svenska Teaternissa eli Ruotsalaisessa teatterissa. Vuonna 1940 Tengström perusti vaimonsa Ejan kanssa ammattiteatteri Lilla Teaternin. Tengström on näytellyt myös noin kymmenessä elokuvassa, joista tunnetuimmat lienevät Wilho Ilmarin Seitsemän veljestä (1939), missä hän esitti rovastia ja T.J. Särkän Kulkurin valssi (1941), jossa hän näytteli Helenan (Ansa Ikonen) isää. Tengström kuului myös Teuvo Tulion elokuvien vakiokaartiin.
Ennen elokuvanäyttelijäuraansa Tengström myös ohjasi yhden elokuvan. Kyllä kaikki selviää (myös nimellä Öinen seikkailu Degerössä eli Kaikki kyllä järjestyy) on vuonna 1926 valmistunut suomalainen mykkäelokuva.
Tengströmille myönnettiin Pro Finlandia -tunnustus vuonna 1952. Tengström kuoli vuonna 1960. Hän toimi myös Turun Ruotsalaisen Teatterin johtajana.
Sinä
Sinä on persoonapronomini, joka viittaa henkilöön, jolle puhe kohdistetaan. Sana "sinä" on yksikön toista persoonaa vastaava pronomini. Yleensä suomen kielessä voidaan jättää subjektina olevat persoonapronominit pois lukuun ottamatta kolmansia persoonia, mikä onkin tavallisinta varsinkin kirjakielessä. Poikkeustapaus on silloin, kun halutaan saada sopiva sananpaino virkkeelle tai lauseelle.
Vieraille henkilöille puhuttaessa sinä-sanan sijasta käytetään tavallisesti sanaa "te" ja sen mukaisia monikon toisen persoonan verbimuotoja. Tätä tapaa sanotaan teitittelyksi, sinä-sanan käyttöä taas "sinutteluksi".
Otto E. A. Hjelt
Otto Edvard August Hjelt (18. huhtikuuta 1823 Turku – 13. kesäkuuta 1913 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, professori ja arkkiatri.
Otto August Hjeltin vanhemmat olivat kirjanpainon omistaja ja kustantaja Christian Ludvig Hjelt sekä Hedvig Lovisa Chytraeus. Hän solmi avioliiton vuonna 1850 Yolanda Aurora Thunebergin kanssa.
Otto August Hjelt teki monipuolisen ja loistavan akateemisen elämäntyön. Hän valmistui ylioppilaaksi vuonna 1839 ja filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi vuonna 1844. Filosofian lisensiaatiksi hän valmistui 1846 ja väitteli filosofian tohtoriksi 1847. Myöhemmin hän valmistui vielä lääketieteen kandidaatiksi 1852, lääketieteen lisensiaatiksi 1855 ja väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi vuonna 1860.
Aikakaudella olivat opintomatkat tärkeitä akateemisen yksilön kehitykselle, ja niitä Hjelt teki sekä Skandinaviaan että myös Keski-Eurooppaan.
Hän toimi Helsingin yliopiston anatomian dosenttina 1852–1856, anatomian prosektorina 1856–1860, patologisen anatomian professorina 1860–1885 ja tämän ohessa myös lääketieteen tiedekunnan dekaanina 1883–1884 ja Helsingin yliopiston vararehtorina 1881–1882. Tieteellisen uransa ohella Otto Hjelt toimi myös Helsingin Diakonissalaitoksen ensimmäisenä ylilääkärinä. Hänet nimitettiin arkkiatriksi vuonna 1885. Hän sai Uppsalan yliopiston kunniatohtorin arvon vuonna 1907.
Otto E. A. Hjeltin poikia olivat kemisti ja senaattori Edvard Hjelt, tilastomies ja sosiaalipoliitikko August Hjelt, teologi Arthur Hjelt ja pankinjohtaja Otto Hjelt. Hänen veljenpoikansa oli kasvitieteilijä Hjalmar Hjelt.
Pohjoinen taivas Osa 2
Pohjoinen taivas Osa 2 on Kauko Röyhkän järjestyksessään 10. kokoelmalevy. Se julkaistiin vuonna 2000. Kokoelma on jatkoa vuonna 1997 julkaistulle "Pohjoinen taivas" -kokoelmalle.
Säv. ja san. Kauko Röyhkä, paitsi 12-säv. Kauko Röyhkä / Petri Saarela, san. Kauko Röyhkä, 15-säv. ja san. Kevin Coyne, suom. san. Kauko Röyhkä, 16-säv. ja san. Kari Peitsamo. Kaikki sovitukset Kling / Röyhkä / Vaahtera / Vikkula.
Valtteri Virmajoki
Valtteri Virmajoki (aik. Valtteri Vuokko, s. 19. maaliskuuta 1901 Artjärvi – 23. toukokuuta 1961) oli suomalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa "Minä jätän sinut" (1944), "Ruusu ja kulkuri" (1948) ja "Omena putoaa..." (1952). Virmajoki näytteli myös paljon teatterissa. Virmajoki palkittiin vuonna 1957 Pro Finlandia -mitalilla.
Virmajoki kuoli 60-vuotiaana 23. toukokuuta 1961.
Miss Farkku-Suomi (albumi)
Miss Farkku-Suomi on Kauko Röyhkän järjestyksessään 20. albumi. Se julkaistiin vuonna 2001.
Vuonna 2003 Like-kustantamo julkaisi Röyhkän samannimisen romaanin. Romaanin päähenkilö on aloitteleva oululainen muusikko, ja siinä kerrotaan monen levyllä julkaistun kappaleen tekemisestä.
Sävellykset ja sanoitukset Kauko Röyhkä.
Sovitukset Röyhkä / Vikkula / Huldén / Kling.
SS Erie Belle
SS Erie Belle oli Pohjois-Amerikan Suurilla järvillä liikennöinyt höyryalus. Alus valmistui vuonna 1864 ja laskettiin vesille nimellä "Hector", ja se palveli aluksi Yhdysvaltain itärannikon liikenteessä sisällissodan aikana.
Sodan jälkeen alus siirrettiin Eriejärvelle, jossa se toimi henkilö- ja rahtiliikenteessä niin kutsuttuna pakettilaivana, kunnes se upposi vuonna 1879 törmättyään vedenalaiseen esteeseen. Alus nostettiin myöhemmin ja muutettiin hinaajaksi.
Marraskuun 1883 myrskyssä "Erie Belle" lähetettiin pelastamaan Ontarion Kincardinen edustalla merihätään joutunutta kuunari "J. M. Carteria". Tämä pelastustehtävä jäi aluksen viimeiseksi, sillä aluksen ollessa lähellä rantaa sen höyrykattila pääsi kiehumaan kuiviin. Kun kattilaan lisättiin vettä, se muuttui höyryksi silmänräpäyksessä. Äkillisesti noussut paine aiheutti höyrykattilan räjähdyksen, joka upotti aluksen. Neljä merimiestä menehtyi turmassa.
Ironista kyllä, ainoa jäljellä ole "Erie Bellen" hylyn jäänne on laivan räjähtänyt höyrykattila. Kattilan jäänteet ovat osittain vedenpinnan yläpuolella noin kolmen kilometrin päässä Kincardinen kylän eteläpuolella Boiler Beachiksi eli Höyrykattilarannaksi kutsutussa paikassa.
Etsijät (albumi)
Etsijät on Kauko Röyhkän järjestyksessään 21. albumi. Se julkaistiin vuonna 2002.
Sävellykset ja sanoitukset: Kauko Röyhkä paitsi 4, 9, 11 - säv. Röyhkä / Vikkula.
Sovitukset: Röyhkä / Vikkula / Huldén / Kling, (1) puhaltimet sov. Antero Priha.
Kallio Horns (1):
Abbey Lincoln
Anna Marie Wooldridge eli Abbey Lincoln (6. elokuuta 1930 Chicago, Illinois, Yhdysvallat – 14. elokuuta 2010) oli yhdysvaltalainen jazzlaulaja ja näyttelijä. Hän aloitti pitkäaikaisen levytysuransa 1950-luvulla ja oli vuosina 1962–1970 naimisissa Max Roachin kanssa. Elokuvien joukkoon lukeutuvat "Minkäpä tyttö sille voi" (1956), "Nothing But a Man" (1964) ja "Sulhasta etsitään" (1968).
Billie Holidaylta musiikillisia vaikutteita saanut Abbey Lincoln julkaisi viimeisen albuminsa ("Abbey Sings Abbey") Verve Records -levy-yhtiön kautta vuonna 2007.
Lincoln oli vuonna 1969 ehdolla parhaan naissivuosan Golden Globen saajaksi roolistaan elokuvassa "Sulhasta etsitään".
SS Asia
SS Asia oli Pohjois-Amerikan Suurilla järvillä liikennöinyt höyrylaiva, joka upposi Huronjärvellä 14. syyskuuta 1882. Haaksirikossa menehtyi 123 henkeä, ainoastaan 17-vuotias Duncan A. Tinkiss ja 18-vuotias Christy Ann Morrison pelastuivat. Turma on edelleen eräs pahimpia yksittäisiä onnettomuuksia Suurten järvien historiassa.
"Asia" oli tasapohjainen alus, joka oli alun perin rakennettu Wellandin kanaalin liikenteeseen. Sen oli rakentanut J. C. Grahamin yhtiölle Melancthon Simpson St. Catharinesissä vuonna 1873, ja aluksen pituus oli 41,45 metriä.
Kokeneiden merenkulkijoiden mukaan alus ei soveltunut Suurten järvien liikenteeseen. Viimeisellä matkallaan alus oli myös raskaassa lastissa: 125 matkustajan ja miehistönjäsenen lisäksi laiva kuljetti raskasta koneistolastia, hevosia ja elintarvikkeita. Lisäksi alueella puhalsi myrskylukemiin yltänyt voimakas tuuli.
Aluksella ei myöskään ollut riittävästi pelastusveneitä tai pelastusliivejä kaikille laivalla olijoille. Pelastusvenepaikkoja ei ollut riittävästi edes koko aluksen miehistölle. Aluksella oli lisäksi 97 matkustajaa, kun se olisi säännösten mukaan saanut kuljettaa vain 40 matkustajaa.
Eloonjääneet kertoivat matkan alkaneen epämiellyttävästi, koska laiva oli ylikuormattu ja täynnä matkustajia. Yläpainoinen alus keinui voimakkaassa aallokossa myrskyn yltyessä, ja nuoren Tinkissin mukaan tuoleja ja astioita lenteli ilmassa aluksen keinuessa voimakkaasti.
Aamuun mennessä päällikkö Savage tajusi aluksen olevan pahassa pulassa. Aallot löivät aluksen ylitse, ja se oli saanut vuodon. Christy Morrison kertoi miehistön ajaneen hevosia veteen ja keventäneen laivaa heittämällä lastia veteen. Morrison tapasi aluksella ensimmäisenä perämiehenä työskennelleen serkkunsa John McDonaldin, ja tiedusteltuaan tältä tilannetta hän sai vastaukseksi vain, että miehistö teki parhaansa.
"Asia" upposi pian tämän jälkeen noin puoli kahdentoista aikaan päivällä. Morrison onnistui siirtymään pelastusveneeseen kapteenin ja ensimmäisen perämiehen avustuksella. Laivalla olijat yrittivät epätoivoisesti päästä pelastusveneeseen, josta epätoivoiset ihmiset vetivät Tinkissin veteen. Tinkiss kuitenkin onnistui uimaan toiseen pelastusveneeseen, joka tosin kaatui aallokossa.
Iltapäivällä eloonjääneitä oli enää seitsemän. Tinkissin ja Morrisonin lisäksi veneessä olivat päällikkö Savage ja perämies McDonald sekä kolme muuta. Veden täyttämä vene kaatui myrskyssä useaan kertaan, ja siinä olijat olivat kylmän ja nälän väsyttämiä. Morrison onnistui pitämään itsensä veneessä kietomalla käsivartensa veneen laitaa kiertävän köyden ympärille. Pimeän tullen veneessä oli enää viisi henkeä. Perämies McDonald ja päällikkö Savage menehtyivät suunnilleen keskiyön aikaan.
Aamulla veneessä olivat elossa enää Tinkiss ja Morrison. Vene ajautui rantaan Pointe au Barrien lähellä keskellä erämaata auringon noustessa. Paikka oli autio lukuun ottamatta öljynporaustornia. Nuoret jäivät tornin luokse yhdeksi vuorokaudeksi, ja seuraavana päivänä metsästysmatkalla ollut intiaani löysi heidät.
Koutammakou
Koutammakou eli Batammariban maa on 50 000 hehtaarin perinnemaisema Togon pohjoisosassa. Siellä eletään edelleen savimajoissa. Osa majoista on kaksikerroksisia, joissakin on tasakatto, toisissa kartion muotoinen ruokokatto. Alue on UNESCOn kulttuuriperintökohde.
Reiji Okazaki
Reiji Okazaki (; 1930 – 1. elokuuta 1975) oli japanilainen molekyylibiologi. Hän löysi vuonna 1968 vaimonsa, tutkija Tsuneko Okazakin kanssa DNA:n niin kutsutut Okazakin fragmentit.
Okazaki syntyi Hiroshimassa. Hän valmistui vuonna 1953 Nagoyan yliopistosta, jossa hän itse myöhemmin työskenteli professorina.
Okazakin varhaisen kuoleman vuonna 1975 aiheutti leukemia.
Selkäranka 1996–2004
Selkäranka 1996–2004 on Kauko Röyhkän järjestyksessään 12. kokoelmalevy. Se julkaistiin vuonna 2004. Kokoelma sisältää Röyhkän Ranka-levymerkille levyttämiä kappaleita.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Kauko Röyhkä sekä sovittanut Vikkula, Huldén, Kling ja Röyhkä, ellei toisin mainittu. paitsi 5, 14, 15, 17 Vikkula / Vaahtera / Kling / Röyhkä.
Viivakaava
Viivakaava on yksinkertaisin tapa mallintaa orgaanisten yhdisteiden rakenteita. Siinä atomien välisiä sidoksia kuvataan viivoilla. Viivakaavassa hiiliatomit jätetään merkitsemättä – niiden oletetaan olevan sidosviivojen kulmissa, haarautumiskohdissa ja päätepisteissä. Hiili voidaan kuitenkin toisinaan piirtää selkeyden tai painotuksen vuoksi. Vetyatomit, jotka ovat sitoutuneet hiiliatomeihin, jätetään sidoksineen piirtämättä. Koska hiilen valenssi on neljä, voidaan vedyt helposti kuitenkin mieltää yhdisteeseen: jos hiiliatomia esittävästä kohdasta kaaviossa lähtee eri suuntiin yhteensä vähemmän kuin neljä viivaa, siihen oletetaan liittyvän niin monta vetyatomia kuin tarvitaan, jotta hiiliatomilla olisi kaikkiaan neljä sidosta. Muiden alkuaineiden kuin hiilen ja vedyn atomit merkitään kemiallisilla merkeillään, samoin sellaiset vetyatomit, jotka ovat sitoutuneet muuhun kuin hiiliatomiin.
Viivakaavalla voidaan kuvata osittain molekyylien avaruusrakennetta, tason alapuolelle osoittava sidos kuvataan poikkiviivoituksella ja tason yläpuolelle osoittava sidos paksunnetaan.
Hitausliike
Hitausliike (), tai hidastaminen, on ajattelutapa, jossa tavoitellaan asioiden tekemistä mahdollisuuksien mukaan rauhallisella ja hitaalla tahdilla. Sen suosio lisääntyi maailmalla varsinkin 2000-luvulla. Melu, jatkuva tavoitettavissa oleminen ja niiden kaltaiset ilmiöt ovat asioita, joille liikkeen on arvioitu toimivan vastakkaisena voimana. Tavoitteena on asioiden tekeminen oikealla nopeudella.
Muun muassa hidas ruokailu, hidas seksi sekä vapaa-ajan vietto ja matkustaminen kiireettä edustavat hitausliikkeen ideologiaa. Carl Honorén mukaan se, että nopeutta pidetään liian suuressa arvossa, johtaa aggressiiviseen käyttäytymiseen ja turhautumiseen. Kiireinen ihminen saattaa nimittäin pitää itseään hidastavia henkilöitä eräänlaisina vihollisinaan ja raivostua pienimmästäkin vaikeudesta esimerkiksi paikasta toiseen liikkuessaan. Honoré myös arvelee, että nopeudesta saatava suhteellinen etu häviää, jos kaikki kiitävät "samalla radalla".
Elämä ja kuolema
Elämä ja kuolema on Kauko Röyhkän järjestyksessään 22. albumi. Se julkaistiin vuonna 2005.
Albumi nousi kahdeksi viikoksi Suomen virallisen listan sijalle 29.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Kauko Röyhkä sekä sovittanut Röyhkä, Timo Vikkula, Mats Huldén ja Tero Kling.
Meripihkakotilo
Meripihkakotilo ("Succinea putris") on ohutkuorinen maalla elävä kotilo, jota tavataan myös Suomessa. Sen kokonaislevinneisyys ulottuu Euroopasta Länsi- ja Pohjois-Aasiaan.
Meripihkakotilo kasvaa noin 16-22 millimetriä pitkäksi. Se elää kosteissa ympäristöissä kuten makeiden vesien rantakasvillisuudessa. Etenkin kostealla säällä niitä näkee useimmiten ryömimässä lehdillä vesirajassa. Kuivempina kausina ne voivat oleskella jopa kelluvilla kasveilla. Meripihkakotilo elää kaksi tai kolme vuotta.
Meripihkakotilo on linnuissa loisivan "Leucochloridium macrostomum" -tiehytmadon väli-isäntä. Se saa kotilon tuntosarvet paisumaan huomattavasti. Silloin linnut saattavat iskeä tuntosarviin luullen niitä ilmeisesti madoiksi. Näin mato siirtyy taas linnun suolistoon.
The Rolling Stones (albumi)
The Rolling Stones on samannimisen brittiläisen rock-yhtyeen debyyttialbumi, joka julkaistiin keväällä 1964. Tyylillisesti albumi edustaa rhythm and bluesia ja rock and rollia. Lähes kaikki sen laulut ovat lainakappaleita. Levyn Ison-Britannian ja Yhdysvaltain-versiot eroavat toisistaan yhden kappaleen ja kappalejärjestyksen osalta.
"The Rolling Stones" -albumi nousi Britanniassa listaykköseksi kahdentoista viikon ajaksi, ja oli siellä yksi vuoden 1964 myydyimpiä albumeita. Yhdysvalloissa albumi myi kultalevyyn oikeuttavan määrän, ja oli korkeimmillaan Billboard -listan sijalla 11.A-puoli
B-puoli
A-puoli
B-puoli
Cathy Cavadini
Catherine Cavadini (s. 21. huhtikuuta 1961) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Papun äänenä Tehotytöissä.
Cavadini opiskeli Millikanin high schoolissa Long Beachilla, josta hän valmistui vuonna 1979. Cavadini teki ensimmäisen ääniroolinsa 1980-luvulla animaatiosarjaan "Mr. T". Hän teki myös elokuvaan "Tappajahain kosto" sivuääniä. Cavadini jatkoikin sivuäänien tekemistä niin animaatioihin kuin näytelmäelokuviin, kuten "Isäni on kummitus", "Roskakuskit", "Varjoankka", "Vaaleanpunainen pantteri" ja "Leijonakuningas". Ensimmäinen merkittävä äänirooli hänellä oli animaatioelokuvassa "Fievel matkalla villiin länteen", jossa hän näytteli Tanya Mousekewitziä. Muutamaa vuotta myöhemmin Cavadini sai uransa merkittävimmän roolin animaatiosarjasta "Tehotytöt", joka kesti aina vuoteen 2005 asti.
Sittemmin Cavadini on tehnyt äänirooleja videopeleihin, kuten Final Fantasy X, Gun ja Happy Feet. "Tehotyttöjen" jälkeen Cavadini on ääninäytellyt muun muassa animaatiosarjoissa "Teen Titans", "Batman", "My Life as a Teenage Robot" ja "Justice League".
SS Islander
SS Islander oli brittiläinen höyrylaiva, joka purjehti henkilö- ja tavaraliikenteessä Pohjois-Amerikan Tyynenmeren rannikon laivareiteillä 1900-luvun alussa. Aluksen kotisatama oli Victoria Brittiläisessä Kolumbiassa, Kanadassa, ja sen omisti Canadian Pacific Steam Navigation Company. Alus oli rakennettu Skotlannissa vuonna 1888, ja se oli 71 metrin pituinen, teräsrunkoinen ja kaksipotkurinen höyryalus.
Alus upposi Douglasin- ja Admiraltynsaarten välillä Lynnin kanavassa Juneaun eteläpuolella 15. syyskuuta 1901 törmättyään ahtojäihin. Törmäys vaurioitti aluksen keulan vasenta puolta, ja alus upposi noin 15 minuuttia törmäyksen jälkeen noin kello 02.30. Turmassa menehtyi 18 miehistön jäsentä ja 22 matkustajaa.
Hylky nostettiin ja siirrettiin rantaan vuonna 1934. Se romutettiin vuonna 1952.
Lektionen in Finsternis
Lektionen in Finsternis (saksaa, vapaasti suomennettuna ”pimeyden oppitunteja”) on vuonna 1992 ilmestynyt Werner Herzogin ohjaama ja käsikirjoittama dokumenttielokuva Kuwaitin palavista öljykentistä Persianlahden sodan jälkeen. Vaikka tilanteet eivät ole lavastettuja, Herzog on sanonut pitävänsä elokuvaa ennemmin tieteis- kuin dokumenttielokuvana.
Elokuvan alussa esitetään sitaatti, jonka sanojaksi kerrotaan Blaise Pascal. Sitaatti on kuitenkin Herzogin itse keksimä, ja hän kertoi esittäjäksi Pascalin vain, jotta sitaatti saisi tietynlaista arvovaltaa. Elokuvassa soivat kappaleet ovat Edvard Griegin "Peer Gynt", Gustav Mahlerin toinen sinfonia, Arvo Pärtin "Stabat Mater", Sergei Prokofievin sonaatti numero 2, opus 56, Franz Schubertin "Notturno", opus 148, Giuseppe Verdin "Requiem" ja Richard Wagnerin sävellykset "Reininkulta", "Parsifal" ja "Gotterdammerung".
Lektionen in Finsternisin kuvaajat olivat Paul Berriff ja Rainer Klausmann, leikkaaja Rainer Standke ja tuottajat Paul Berriff ja Werner Herzog. Elokuvan äänittäjänä toimi John Pearson ja ilmakuvauksissa käytetyn helikopterin pilotti oli Jerry Grayson.
Lektionen in Finsternisin ensi-ilta oli Berliinin elokuvajuhlilla 21. helmikuuta 1992. Elokuva on esitetty Suomessa 19. tammikuuta 1993 FST1-televisiokanavalla sekä Rakkautta ja Anarkiaa -elokuvajuhlien ja Suomen ulkoasiainministeriön yhteisessä Yhdestoista hetki -elokuvatapahtumassa marras-joulukuussa 2007.
Lektionen in Finsternis voitti Melbournen elokuvajuhlien vuoden 1993 Grand Prix -palkinnon. Saksassa elokuvalle on myönnetty Adolf Grimme -palkinto.
Lieksan Lehti
Lieksan Lehti on puolueeton paikallislehti, joka ilmestyy Lieksassa. Lehden levikkialue on Lieksaa. Tarkastettu levikki vuonna 2014 oli 6 108 kappaletta. Lehti ilmestyy kolme kertaa viikossa ja se alkoi ilmestyä vuonna 1954.
Lehti kuuluu joensuulaiseen Pohjois-Karjalan Kirjapaino -konserniin, joka julkaisee muun muassa Karjalaista sekä Karjalan Heili, Outokummun Seutua, Parikkalan-Rautjärven Sanomia, Pielisjokiseutua, Pogostan Sanomia ja Ylä-Karjalaa.
Jennifer Martin
Jennifer Martin on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Sara Bellumin ääniroolista "Tehotytöissä".
Martin aloitti ääninäyttelemisen "Tehotytöt-"animaatiosarjassa, ja se on hänen tunnetuin ja pitkäaikaisin ääniroolinsa. Martin on myös tehnyt äänirooleja animaatioihin ja videopeleihin, kuten "Johnny Bravo", "Men in Black", "Samurai Jack", "Cow & Chicken" ja "God of War II". Hän aloitti uransa näyttelijänä, mutta tyytyi tekemään televisiossa cameon tasoisia rooleja sarjoissa, kuten "Beyond Reality", "Side Effects" ja "Pulmuset". Hänellä oli myös rooli kuuluttajaäänenä "Kauniissa ja rohkeissa" vuonna 2008.
Yliopistonkatu (Turku)
Yliopistonkatu () on Turun ruutukaava-alueella sijaitseva, Aurajoen suuntaisesti kulkeva 1,5 kilometriä pitkä katu, joka alkaa Kutomonkadulta ja päättyy Koulukatuun.
Vuodesta 2001 lähtien Yliopistonkadun Aurakadun ja Humalistonkadun välinen noin neljänsadan metrin pituinen osa on ollut kävelykatua. Nykyisen kävelykadun alue on toiminut Turun joulukatuna vuodesta 1948 lähtien. Yliopistonkadun varrella sijaitsee myös Turun Kauppatori.
Yliopistonkatu on yksi Carl Ludvig Engelin Turun palon jälkeen suunnitteleman asemakaavan kaduista. Katu tunnettiin aiemmin nimellä Venäjän Kirkkokatu sen varrella sijaitsevan Pyhän marttyyrikeisarinna Aleksandran kirkon mukaan. Helmikuussa 1924 katu nimettiin Yliopistonkaduksi sen varrella sijaitsevassa entisen Hotelli Phoenixin rakennuksessa vuodesta 1922 toimineen Turun yliopiston mukaan. Muita vaihtoehtoja kadun nimeksi olivat Kustaa Aadolfin katu ja Vapaudenkatu, mutta Yliopistonkatu vei voiton. Yliopiston muutettua Ryssänmäelle vuonna 1955 nimistötoimikunnalle on tehty aloitteita Yliopistonkadun muuttamiseksi muun muassa Mannerheiminkaduksi, Leningradinkaduksi tai Göteborginkaduksi. Nimi on kuitenkin säilynyt ennallaan.
Yliopistonkadun varrella sijaitsevat muiden muassa seuraavat rakennukset:
Turun kaupunkikuvassa näkyy useita taideteoksia, patsaita ja muistomerkkejä. Yliopistonkadulla sijaitsevat seuraavat julkiset taideteokset: