Häpyhuulet
Häpyhuulet () ovat osa naisen ulkoisia sukupuolielimiä, joita on kaksi isompaa (ulommat) ja kaksi pienempää (sisemmät). Ne sijaitsevat vartalon etupuolella, jalkojen välissä ja alkavat häpyluusta häpykummun alta ja jatkuvat välilihaan asti lähelle peräaukkoa.
Isompia ja ulommaisia ihopoimusta muodostuneita häpyhuulia kutsutaan nimellä ulommat häpyhuulet tai isot häpyhuulet ("labia majora pudendi") ja sisempiä, limakalvopoimusta muodostuneita pienempiä häpyhuulia nimellä sisemmät häpyhuulet tai pienet häpyhuulet ("labia minora pudendi").
Häpyhuulien tarkoitus on suojata muita sukupuolielimiä ja virtsaputken suuta, minkä lisäksi niillä on merkitystä seksuaalisuudessa.
Isot häpyhuulet muodostavat veneen muotoa muistuttavan alueen, joiden sisäpuolella sijaitsevat muut ulkoiset sukupuolielimet. Isot häpyhuulet peittävät pienet häpyhuulet kokonaan tai osittain, klitoriksen pään, virtsaputken suun ja emätinaukon. Joillakin naisilla klitoris saattaa työntyä näkyviin häpyhuulien välistä.
Isot häpyhuulet ovat rakenteeltaan pehmeitä ja joustavia, niiden täytyy joustaa paljon alatiesynnytyksessä. Niiden sisällä on samanlaista paisuvaiskudosta kuin miehen siittimessä. Seksuaalisen kiihottumisen yhteydessä paisuvaiskudos täyttyy verellä, jolloin häpyhuulet kovettuvat ja turpoavat hieman. Iho, josta isommat häpyhuulet muodostuvat, on hieman ryppyistä ja siinä on nystelmiä kuten miehen kivespusseissa. Se on myös hieman tummempaa kuin muu iho.
Pienet häpyhuulet ovat suojassa isojen häpyhuulien välissä. Niiden sisäpinnalle avautuu tiehyt syvemmällä lantionpohjassa sijaitsevista Bartholinin rauhasista. Häpyhuulien välisessä häpyraossa sijaitsevat klitoris eli häpykieli, virtsaputken suu ja emättimen aukko. Pienissä häpyhuulissa ei kasva karvoja, kuten isoissa häpyhuulissa.
Häpyhuulien näkö muuttuu hieman murrosiässä. Isoissa häpyhuulissa ja niiden ympäristössä alkaa kasvaa karvoja. Isojen häpyhuulien iho myös tummenee hieman. Nuorilla tytöillä pienet häpyhuulet eivät yleensä näy, mutta murrosiässä ne kasvavat normaalisti isommiksi. Joillakin ne saattavat myös roikkua isojen häpyhuulien välistä.
On tavallista, että häpyhuulet ovat keskenään erinäköiset, muotoiset tai väriset. Toinen pienistä häpyhuulista saattaa roikkua toista alempana. Yksilöiden väliset erot ovat huomattavia häpyhuulien ulkonäön suhteen, vaikka lapsilla niiden yhdennäköisyys on suurempi.
Häpyhuulet suojaavat virtsaputken suuta ja emätinaukkoa lialta ja taudinaiheuttajilta. Ne myös suojaavat klitorista, joka on hyvin kosketusherkkää aluetta ja estävät myös limakalvoja kuivumasta. Häpyhuulilla on merkittävä rooli myös seksuaalisuudessa.
Häpyhuulet ja muut ulkoiset sukupuolielimet koetaan varsin intiimeiksi asioiksi ja niiden koko ja muoto saattaa aiheuttaa häpeän tunteita varsinkin tytöillä ja nuorilla naisilla. Osasyynä tähän saattaa olla se, että tytölle omiin sukupuolielimiin tutustuminen niiden sijainnin ja rakenteen vuoksi ei ole yhtä helppoa kuin pojalle. Yleensä tähän tarvitaankin peiliä. Lisäksi häpyhuuliin liittyy voimakkaita seksuaalisia yhdistämistä.
Joissakin muinaisissa kulttuureissa häpyhuulia pidettiin suuressa arvossa ja niitä saatettiin juhlia. Joissakin kulttuureissa niitä puolestaan on hävetty, joissakin kulttuureissa häpyhuulet ja klitoris on koettu epäpuhtaina ja ne on poistettu ympärileikkauksessa tytön ollessa nuori.
Tytön ympärileikkauksen motiivina on yleensä se, että sukupuolielimet koetaan epäpuhtaina tai se, että ympärileikkauksen jälkeen tytön neitsyys on selvästi nähtävissä, mikä on tulevalle puolisolle tärkeää joissakin kulttuureissa. Ympärileikkaus siis liittyy kulttuuriseen perintöön, lääketieteellisesti siitä on pelkkää haittaa.
Ympärileikkauksessa poistetaan joko pelkästään klitoris tai sekä klitoris että häpyhuulet. Jos häpyhuulet on kokonaan poistettu, reunat ommellaan yhteen ja virtsaa ja kuukautisvuotoa varten jätetään vain pieni aukko. Ensimmäistä yhdyntää varten puoliso perinteisesti teräaseella avaa ihon sukuelimien paljastamiseksi, ja ensimmäinen yhdyntä tapahtuu haavan kautta. Ympärileikkauksen vuoksi iho menettää joustavuutta, minkä vuoksi synnytys saattaa vaikeutua ja aiheuttaa riskejä sekä lapselle että äidille.
Leikkaukset ovat usein epähygieenisiä ja erittäin kivuliaita, sillä kivunlievitystä ei käytetä. Häpyhuulissa on runsaasti verisuonia, minkä vuoksi verenvuoto on hyvin voimakasta. Leikkauksen jälkeen nainen ei pysty tuntemaan kovin paljon seksuaalista nautintoa koko loppuelämänsä aikana.
Länsimaissa tyttöjen ympärileikkauksia pidetään epäeettisenä silpomisena, ja se on mm. Suomen rikoslain perusteella tuomittava teko. Länsimaissa asuvat tyttöjen ympärileikkausta kannattavat maahanmuuttajat saattavat viedä lapsensa kotimaahansa ympärileikattavaksi.
Tyttöjen ympärileikkausperinne on olemassa mm. Somaliassa, Sudanissa, Etiopiassa, Keniassa, Egyptissä ja Nigeriassa.
Häpyhuulet ovat hyvin intiimiä aluetta, ja niiden näkymisellä on keskeinen rooli seksuaalisuudessa ja erotiikassa. Monet kiihottuvat jo pelkästään häpyhuulien näkemisestä ja mielellään myös koskettavat ja hyväilevät niitä. Häpyhuulet ovat erogeenisesti kosketusherkkää aluetta, erityisesti isojen häpyhuulien sisäpinta sekä pienet häpyhuulet, ja niitä usein hyväillään itsetyydytyksessä tai seksuaalisessa kanssakäymisessä. Nykyään häpyhuuliin saatetaan ottaa jopa lävistyksiä.
Nykyään on varsin tavallista, että häpyhuulista ja niiden ympäristöstä ajellaan karvoja pois, osa ajelee mukavuuden, käytännöllisyyden tai esteettisten syiden vuoksi, osa seksuaalisista syistä. Karvattomat ja paljaat häpyhuulet näkyvät ja erottuvat paremmin, joidenkin mielestä ne näyttävät kiihottavammilta ja niiden hyväileminen on miellyttävämpää, jotkut ovat taas päinvastaista mieltä.
Arkikielen termeillä viitataan yleensä emättimeen ja vulvaan eli ulkoisiin sukupuolielimiin, joiden näkyvin osa häpyhuulet ovat.