hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Portugalin aluejako
Portugali on perinteisesti jaettu piireihin ("distrito"), kuntiin ("município" / "concelho") ja kuntien osiin "freguesioihin".
Portugaliin kuuluu piirien lisäksi kaksi autonomista aluetta, Azorit ja Madeira. Ennen vuoden 1976 uutta perustuslakia ne muodostivat neljä piiriä: Hortan, Ponta Delgadan, Angra do Heroísmon ja Funchalin. Piireillä ei juuri ole poliittista itsemääräämisoikeutta.
Portugalissa on 308 kuntaa. Freguesioita on 3 091. Niiden määrää vähennettiin yli tuhannella vuosien 2012–2013 uudistusten aikana. Kunnanjohtaja on pormestari, ja kullakin kunnalla on oma juhlapäivänsä. Kaupungit ("vila") sijaitsevat kuntien alueella, mutta niiden rajat eivät yleensä ole samat. "Viloja" maassa on 533. Lisäksi 151 paikkaa on saanut "cidaden" aseman. Kaikkiaan "viloja" ja "cidadeja" on yli kaksi kertaa enemmän kuin kuntia. Kunnat jakautuvat edelleen freguesioihin, joita on Portugalissa 4 261. Kuusi kuntaa sisältää vain yhden freguesian, ja Barcelosin kunnalla on Portugalissa eniten freguesioita (89).
NUTS I jakaa Portugalin Manner-Portugaliin sekä Azorien ja Madeiran autonomisiin alueisiin. NUTS II jakaa Manner-Portugalin viiteen alueeseen: Norte, Centro, Lissabon, Alentejo ja Algarve. NUTS II:n määrittelemä Lissabonin alue on käytännössä miltei sama kuin Lissabonin metropolialue. NUTS III jakaa alueet edelleen pienempiin alueisiin:
LAU I -tason muodostavat kunnat ja LAU II -tason freguesiat.
Sara (nimi)
Sara on naisen etunimi. Sara on muunnos nimestä Sarah, joka merkitsee hepreaksi hienoa rouvaa tai prinsessaa (שָׂרָה).
Vuoden 2015 loppuun mennessä Suomessa on rekisteröity 14 893 Sara-nimistä naista ja alle 5 miestä. Nimi yleistyi huomattavasti 1980-luvulla, ja sen suosio jatkuu edelleen. Suomessa nimen vanhastaan yleisempi muunnos on Saara.
Natsi-Saksassa säädettiin vuonna 1938, että kaikkien juutalaisten naisten, joiden etunimi ei ollut "tyypillisesti juutalainen", jollaisista nimistä samalla vahvistettiin virallinen luettelo, oli otettava toiseksi etunimekseen Sara. Vastaavasti juutalaisten miesten, joiden etunimi ei ollut "tyypillisesti juutalainen", oli otettava toiseksi etunimekseen Israel.
Saippuaprinssi
Saippuaprinssi on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut suomalainen romanttinen komedia, joka sijoittuu saippuaoopperan tuotantoryhmän maailmaan. Elokuvan on ohjannut Janne Kuusi ja sen pääosissa ovat Mikko Leppilampi, Pamela Tola ja Outi Mäenpää.
Elokuva kertoo rahattoman amatöörinäyttelijän Ilonan (Pamela Tola) vaiheista saippuasarjan tekijätiimissä, johon hän on päätynyt käsikirjoittajaksi. Firman juhlissa hän ihastuu sarjan päänäyttelijään Kalleen (Mikko Leppilampi). Myöhemmin Kallella menevät todellisuus ja saippuasarja sekaisin ja sarjan tuottaja Raakel (Outi Mäenpää) alkaa kilpailla Ilonan kanssa Kallen rakkaudesta.
Elokuva sai neljä Jussi-ehdokkuutta: paras kuvaus, paras leikkaus, paras lavastus ja paras äänisuunnittelu.
On a Plain
"On a Plain" on yhdysvaltalaisen grunge-yhtye Nirvanan vuonna 1991 julkaistu kappale. Se julkaistiin yhtyeen toisella albumilla "Nevermind".
"On a Plain" -kappaleen on sanoittanut Nirvanan keulahahmo Kurt Cobain vuonna 1990. Craig Montgomery nauhoitti kappaleen ensimmäisen kerran studiossa vuoden 1991 tammikuussa Seattlessa. Yhtye esitti kappaleen ensimmäisen kerran livenä toukokuussa vuonna 1991 Los Angelesissa.
Butch Vig nauhoitti ""On a Plain"" -kappaleen Nevermind-albumille toukokuussa tai kesäkuussa North Hollywoodissa. Kappaleesta julkaistiin promosingle kesällä vuonna 1992.
Akustinen versio kappaleesta nauhoitettiin Nirvanan "MTV Unplugged" -keikalla 18. marraskuuta 1993. Se julkaistiin sitten yhtyeen "MTV Unplugged in New York" -livealbumilla, joka julkaistiin marraskuussa vuonna 1994. Tässä versiossa oli sellonsoittajana Lori Goldston.
Toinen (sähköinen) liveversio kappaleesta julkaistiin vuonna 1994 yhtyeen "Live! Tonight! Sold Out!!" -VHS-kasetilla. Se nauhoitettiin Roskilde-festivaaleilla 16. kesäkuuta vuonna 1992 Roskildesta, Tanskasta.
Seuraavat yhtyeet ovat soittaneet kappaleen cover-versiona:
Maria McKee
Maria McKee (koko nimi Maria Louise McKee, s. 17. elokuuta 1964, Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen laulaja.
Vuonna 1982 McKee oli yksi cowpunk/kantrirock-bändi Lone Justicen perustajista. Bändin kanssa hän julkaisi kaksi levyä.
1989 McKee siirtyi soolouralle ja julkaisi nimeään kantavan omakustannealbuminsa. Hänen singlestään "Show Me Heaven" tuli hitti erityisesti Isossa-Britanniassa, jossa se pysyi listaykkösenä neljä viikkoa vuonna 1990. Kappale on myös "Days of Thunder – ukkosta radalla" –elokuvan soundtrackillä. Hänen toinen hittinsä "If Love Is a Red Dress" julkaistiin "Pulp fiction - tarinoita väkivallasta" –elokuvan soundtrackillä vuonna 1994.
Sittemmin McKee on julkaissut kuusi albumia, joista yksi on kokoelma.
Andre Spitzer
Andre Spitzer (1945,Timișoara, Romania – 6. syyskuuta 1972, München) oli israelilainen miekkailuvalmentaja. Spitzer osallistui Münchenin vuoden 1972 olympialaisiin Israelin miekkailumaajoukkueen valmentajana. Hän oli yksi niistä panttivangeista, jotka palestiinalaiset terroristit surmasivat Münchenin verilöylyssä.
Spitzer syntyi Romaniassa mutta muutti Alankomaihin vuonna 1964. Hän avioitui vuonna 1971 entisen miekkailuvalmennettavansa Ankien kanssa. Myöhemmin he muuttivat Israeliin. Pariskunnan tytär Anouk syntyi muutamaa kuukautta ennen Münchenin olympialaisia. Andre ja Ankie matkustivat Müncheniin, mutta Anouk jäi Alankomaihin isovanhempiensa luo.
Olympialaisten puolivälissä Spitzerit kutsuttiin takaisin Alankomaihin tyttären jouduttua sairaalaan. Tyttären terveydentila oli kuitenkin luultua parempi, ja Spitzer palasi takaisin olympiakaupunkiin. Hän myöhästyi junasta, mutta hänen vaimonsa ajoi hänet Eindhoveniin asemalle, missä hän nousi junaan. Silloin Spitzerit näkivät toisensa viimeisen kerran.
Andre Spitzer tuli Müncheniin neljä tuntia ennen kuin terroristit ottivat olympiakylän asukkaat panttivangiksi. Painivalmentaja Moshe Weinberg ja painonnostaja Jossef Romano murhattiin, ja Spitzer ja kahdeksan muuta urheilijaa otettiin vangiksi. Spitzer nähtiin elävänä viimeisen kerran, kun hän puhui avoimesta ikkunasta neuvottelijoille.
20 tunnin neuvottelujen jälkeen panttivangit ja terroristit lennätettiin helikopterilla Fürstenfeldbruckin lentotukikohtaan, mistä – niin terroristeille uskoteltiin – heidät lennätettäisiin johonkin heille ystävällismieliseen arabimaahan. Baijerin rajavartiosto ja Münchenin poliisi toteuttivat kuitenkin kentällä väijytyksen ja pelastusyrityksen, joka huonosti valmisteltuna epäonnistui. Kahden tunnin laukaustenvaihdon jälkeen terroristit ampuivat Spitzerin ja muut panttivangit.
Spitzer haudattiin Tel Aviviin.
Niko ja Lypsyjakkarat
Niko ja Lypsyjakkarat on kuopiolaislähtöinen huumorimusiikkia soittava yhtye. Sen perustivat vuonna 1997 Sami Karhunen, Vuokko Järvinen ja Antti Heikkilä. Pian perustamisen jälkeen yhtyeeseen liittyivät myös Sampsa Väätäinen ja Kimmo Räsänen.
Niko ja Lypsyjakkarat perustettiin vuonna 1997 Kuopiossa. Perustajajäseniin kuuluvat Sami Karhunen (kitara), Vuokko Järvinen (laulu, kitara) ja Antti Heikkilä (basso). Hyvin pian perustamisensa jälkeen yhtyeeseen liittyi myös Sampsa Väätäinen (rummut) ja Kimmo Räsänen (laulu, mutekitara). Niko ja Lypsyjakkarat on esittänyt alusta lähtien omia kappaleitaan, mutta varsinkin uran alkuvaiheissa ohjelmistoon kuului myös runsaasti parodiaversioita tunnetuista rock-klassikoista, kuten "Born to be bylsimään" ("Born to be wild").
Niko ja Lypsyjakkat ehti hankkia itselleen kovan livebändin maineen Itä-Suomessa, vaikka se soittikin vuosina 1997-1999 yhteensä vain neljä keikkaa. Yhtyeen keikat olivat tapahtumia, jotka liikkuivat jossakin rock-konsertin ja performanssin välillä. Varsinkin kolmannella keikallaan yhtye herätti runsaasti huomiota. Keikan järjestäjä keskeytti esityksen vain kolmen kappaleen jälkeen ja uhkasi kutsua paikalle poliisin. Syynä oli ilmeisesti soittajien alastomuus ja "arveluttava" käytös. Järjestäjän voimakkaaseen reaktioon vaikutti varmasti myös yhtye nimeltä "Ipe Törnänen ja Orkka", jonka hyvin performatiivinen esitys toimi tuolloin Lypsyjakkaroiden lämmittävänä aktina.
Tähän asti viimeisen keikkansa Niko ja Lypsyjakkarat soitti Kuopiossa "Vessankatto Festivaaleilla". Tuolloin lavalla soitti myös yhtyeen ulkojäsen Toni Suominen (lyömäsoittimet, taustalaulu). Viimeisen keikan jälkeen yhtye on keskittynyt vain studiotyöskentelyyn. Viimeisin levytys on kokoelma "Tissimillenium" (2004).
MP3-singlet "Mä lennän taas (sun makkaralla)", "Lähes autenttinen Dingo" ja "Taikakäsi" ovat Niko ja Lypsyjakkaroiden muistetuimmat kappaleet.
Niko ja Lypsyjakkaroilta on piakkoin tulossa uusi levy, joka kantaa työnimeä "Kortti Euroopasta". Myös mahdollisesta comeback-kiertueesta (Millenium-comeback) on huhuttu jo vuosia. Haastatteluissa yhtye ei ole täysin tyrmännyt ajatusta mahdollisesta paluustaan esiintymislavoille. Yhtyeen laulaja Vuokko Järvinen on valmistelemassa ensimmäistä soololevyään.
Gad Tsobari
Gad Tsobari (tai Tsabari) (s. 1944) on israelilaissyntyinen painija ja vuoden 1972 Münchenin olympialaisten urheilija. Hän otti myös osaa vuoden 1976 Montrealin kisoihin.
Tsobari on ainoa eloonjäänyt israelilaisista urheilijoista, jotka palestiinalaiset terroristit ottivat panttivangiksi Münchenin olympialaisissa. Israelilaisten urheilijoiden asuntoon tunkeuduttiin aamyöllä 5. syyskuuta vuonna 1972. Vaikka Musta syyskuun jäsenet saivat Tsobarin kiinni, hän pääsi pakenemaan kellarin ja autotallin kautta. 
Yksi terroristeistä seurasi Tsobaria ja haavoitti tätä. Tsobari löysi perille turvallisuusrakennukseen olympiakylässä, ja kertoi tapahtumasta.
Vain 18 tuntia myöhemmin Tsobari ja muu olympialaisiin osallistunut Israelin joukkue katsoivat televisiosta kuinka helikopteri lensi Fürstenfeldbruckin lentotukikohtaan, jossa verilöyly tapahtui. Tsobari masentui tapahtumien johdosta ja rupesi juomaan, mutta toipui terapian avulla ja palasi Israeliin. Nykyään Tsobari toimii valmentajana Israelissa.
Ranskan marsalkka
Ranskan marsalkka () juontaa arvonimenä juurensa Filip Augustuksen Albéric Clémentille noin vuonna 1190 luomasta arvonimestä "marescallus Franciae". Myöhemmin arvosta tuli tallikreiviä tai konstaapelia ("connétable de France", "comes stabulari") korkeampi arvonimi. Vuoteen 1791 mennessä nimitettiin 256 marsalkkaa. Kansalliskokous lopetti arvonimen vuonna 1793.
Ensimmäisen keisarikunnan aikana nimitettiin keisarikunnan marsalkoita. Restauraation myötä arvonimi palasi Ranskan marsalkaksi ja keisari Napoleon III säilytti sen.
Kuusi marsalkkaa on palkittu marsalkka-kenraalin ("maréchal général des camps et armées du roi") arvonimellä: Biron, Lesdiguières, Henri Turenne, Claude Villars, Morits Saksilainen ja Soult.
Nyky-Ranskassa marsalkan arvonimi ei ole sotilasarvo, vaan se annetaan erityisesti kunnostautuneille kenraaleille. Esimerkiksi Philippe Pétain säilytti arvonimen, vaikka hänet tuomittiin maapetoksesta ja hän menetti sotilasarvonsa.
Viimeisin Ranskan marsalkka on Alphonse Juin, joka palkittiin 1952 ja kuoli 1967. Tosin François Mitterrand nimitti vuonna 1984 "Marie Pierre Kœnigin" (1898-1970) Ranskan marsalkaksi, mutta nimitys oli postuumi.
Zeev Friedman
Zeev Friedman (10. kesäkuuta 1944 Siperia, Neuvostoliitto – 5. syyskuuta 1972 Fürstenfeldbruck, Baijeri, Saksa) oli israelilainen olympiapainonnostaja ja vuoden 1972 olympialaisten verilöylyn uhri.
Zeev syntyi Siperiassa mutta asui jonkin aikaa Puolassa kunnes muutti Israeliin vuonna 1960. Friedman oli Israelin armeijan terrorismin vastaisessa yksikössä. Huhujen mukaan Friednannilla oli suhde palestiinalaisen naisen kanssa.
Friedman sijoittui 12:nneksi Münchenin olympialaisten painonnoston kääpiösarjassa. Hän oli panttivankina kun palestiinalaiset ottivat vangiksi 11 israelilaista urheilijaa ja kuoli kun terroristit surmasivat hänet ja muut urheilijat.
Eliezer Halfin
Eliezer Halfin (18. kesäkuuta 1948 – 6. syyskuuta 1972) oli israelilainen painija, joka surmattiin vuoden 1972 olympialaisissa tapahtuneessa kaappausdraamassa. Palestiinalaiset terroristit ottivat 11 israelilaista urheilijaa vangiksi. Eliezer oli mekaanikko ja syntyi Neuvostoliitossa. Hän muutti Israeliin vuonna 1969.
Tourette’s
tourette’s on yhdysvaltalaisen grunge-yhtye Nirvanan vuonna 1993 julkaistun "In Utero" -albumin 11. raita.
”tourette’s”-kappaleen sanoitti Nirvanan laulaja/kitaristi Kurt Cobain vuonna 1992. Nirvana esitti kappaleen ensimmäisen kerran elokuussa vuonna 1992 Reading festivaaleilla Readingissä, Englannissa ja Cobain esitteli sen nimellä ”The Eagle Has Landed”. Se julkaistiin vuonna 1996 yhtyeen "From the Muddy Banks of the Wishkah" -live-kokoelma-albumilla.
Jack Endino nauhoitti Seattlessa ”tourette’s”:n ensimmäisen kerran studiossa lokakuussa vuonna 1992. Steve Albini äänitti myöhemmin kappaleen Minnesotassa "In Utero" -albumille helmikuussa vuonna 1993.
The Best of Kiss: The Millennium Collection
The Best of Kiss: The Millennium Collection on KISS-yhtyeen julkaisema kokoelma-albumi 8. toukokuuta 2003.
Chris Rea
Christopher ”Chris” Anton Rea (s. 4. maaliskuuta 1951 Middlesbrough) on englantilainen laulaja, lauluntekijä ja kitaristi, joka on tunnettu taitavasta slide-soitostaan ja käheästä, matalasta äänestään. Hän on myös näytellyt pieniä rooleja.
Alun alkaen Rea keskittyi luomaan uraa Euroopassa. Vuonna 1975 julkaistiin hänen esikoissinglensä ”So Much Love”. Hänen debyyttialbuminsa "Whatever Happened to Benny Santini?" julkaistiin vuonna 1978. Sen nimi viittasi taiteilijanimeen, jolla Rean albumi oli suunniteltu julkaistavan. Albumilta julkaistiin single ”Fool (If You Think It's Over)”, joka oli Grammy-ehdokas Yhdysvalloissa. Vuonna 1979 julkaistiin Rean seuraava albumi "Deltics". Albumi nimettiin brittiläisen junatyypin mukaan. Sen tuotti Gus Dudgeon, joka tuotti myös useita Elton Johnin albumeita.
Ura jatkui menestyksekkäästi 1980-luvulla, jolloin hän julkaisi kahdeksan albumia. Albumi "Shamrock Diaries" ja hitit ”Stainsby Girls” ja ”Josephine” tekivät Rean tunnetuksi Isossa-Britanniassa vuonna 1985. Seuraavat albumit "On the Beach" (1986) ja "Dancing with Strangers" (1987) osoittautuivat myös menestyksekkäiksi. Vuonna 1988 julkaistiin kokoelma-albumi "New Light Through Old Windows", jonka valtava suosio vahvisti Rean aseman yhtenä Ison-Britannian eturivin laulaja-lauluntekijöistä.
Vuonna 1989 albumi "The Road to Hell" jatkoi hänen menestystarinaansa nousten Ison-Britannian listaykköseksi. Seuraava pitkäsoitto "Auberge" (1991) sai niin ikään suuren suosion Euroopassa. Vuoden 1992 albumi "God’s Great Banana Skin", joka sisälsi entistä rockhenkisempää materiaalia, nousi Isossa-Britanniassa listasijalle neljä. Seuraavana vuonna julkaistiin "Espresso Logic", joka sisälsi hittisinglen ”Julia”. Single kertoi Rean toisesta tyttärestä ja oli hänen yhdestoista Top 40 -hittinsä.
Huonon terveydentilan vuoksi Rea joutui pitämään muutaman vuoden tauon, kunnes hän vuonna 1998 julkaisi seuraavan albumin, "The Blue Cafen", joka nousi Ison-Britannian top 10 -listalle huolimatta vähäisestä mainostuksesta tai siitä, ettei levyltä julkaistu yhtäkään singleä. Vuonna 1999, kymmenen vuotta "The Road to Hell" -albumin jälkeen, Rea julkaisi "The Road to Hell: Part 2:n", joka ei kuitenkaan menestynyt hyvin. Vuoden 2000 albumia "King of the Beach" kriitikot sen sijaan ylistivät. Samana vuonna York julkaisi remiksauksen Rean vuoden 1986 singlestä ”On the Beach”, ja siitä tuli tanssihitti.
Sittemmin Rea on julkaissut albumit "Stony Road" (2002), "The Blue Juke Box" (2004) ja "Blue Guitars" (2005), jotka ovat tyylilajiltaan bluesia ja jazzia. Ura katkesi jälleen useiksi vuosiksi Rean sairastuttua syöpään. Vuonna 2009 julkaistiin kokoelma-albumi "Still So Far to Go".
Rea on naimisissa Joan Lesley Allportin kanssa ja heillä on kaksi tytärtä. Sekä Rean isä Camillo Jr. (k. 2010) että isoisä Camillo Sr. olivat tunnettuja italialaistaustaisia jäätelötehtailijoita Middlesbrough’ssa.
The Best of Kiss: The Millennium Collection, Vol. 2
The Best of Kiss: The Millennium Collection, Vol. 2 on KISS-yhtyeen 15. kesäkuuta 2004 julkaisema kokoelmalevy. Kokoelma sisältää ainoastaan Kissin 1980-luvun kappaleita.
The Best of Kiss: The Millennium Collection, Vol. 3
The Best of KISS: The Millennium Collection, Vol.3 on KISS-yhtyeen kokoelma-albumi. Se julkaistiin 10. lokakuuta 2006 ja sisältää Kissin kappaleita vuosilta 1992–1998.
Mututieto
Mututieto, mututuntuma, mutu tai mutuväite on käsite, joka on lyhenne sanoista ”musta tuntuu”. Sitä käytetään kuvaamaan heikosti perusteltua väitettä tai arkikäsityksiä. Mutumenetelmä on epätieteellinen tai muu perustelematon tutkimus- tai päättelytapa, ”musta tuntuu -menetelmä”.
Mutulla voidaan ymmärtää myös nopeasti tehtyä johtopäätöstä tai varovaisuuden aiheuttamaa ensireaktiota asiaan, jolloin asian tarkempi selviäminen myöhemmin voi johtaa paremmin harkittuun ratkaisuun. Tällainen karkea tilanteen arviointi voi luonnonolosuhteissa olla hengen pelastava, koska harkintaan perustuva päätös on liian hidas. Tämän kaltaisten mutupäätösten onkin tutkittu aiheutuvan refleksinomaisesti ja sen mahdollisuudella on ollut merkittävä rooli ihmisen kehityksessä.
Tōtōsai
Tōtōsai () on kuvitteellinen henkilö manga- ja animesarja Inuyashasta. Hänet nähdään usein ratsastamassa kolmisilmäisellä yōkai-härällä nimeltä Mō-Mō (猛々).
Tōtōsai on vanha mies, joka on tehnyt Sesshōmarun miekan Tenseigan sekä Inuyashan miekan Tessaigan. Hän oli myös Inuyashan ja Sesshōmarun isän ystävä. Hän tietää hyvin miekkojen eri ominaisuudet ja on neuvonut Inuyashaa Tessaigan käytössä. Hän on usein poissaoleva ja unohtelee tapahtumia. Tavattuaan Inuyashan ensimmäisen kerran Tōtōsai testasi Inuyashan taitoja taistelussa. Hän kykenee syöksemään tulta suustaan ja omistaa pitkän vasaran, joiden avulla hän takoo ja korjaa aseita.
Tōtōsai on Myōgan tapaan pelkurimainen, mutta tämä monesti johtuu siitä että hän haluaa välttää turhia taisteluita. Tōtōsai on monien mielestä höperö ja selkärangaton ja hermojakin vaativa, mutta jo alusta lähtien saavat Inuyashan kumppanit ihmetellä, miten hän samalla pelkää Sesshōmarua (hänestä ja Inuyashasta hän puhuu "idioottimaisina veljeksinä", ja jota vastaan suojelua kaipaavana puhuukin koko ajan "idiootista", ja varmasti siksi koska pitää Sesshōmarua paljon vähäisempänä ja säälittävämpänä kuin suurta ja molempien ihailemaa Inu no Taishōta, jonka suuruutta poikansa niin tavoittelee), mutta myös uskaltaa uhmata ja pilkata häntä, eivätkä tiedä onko vanhus lopulta heikko vai vahva. Sesshōmarun ja Inuyashan taistellessa Inuyashan ollessa kykenemätön käyttämään miekkaansa, Tōtōsai pelasti Inuyashan puhaltamalla tulimuurin erottamaan taistelijat toisistaan. Jo ilmaantumisjaksossaan hän joutui käyttämään tätä kykyään, mutta osuikin vahingossa Inuyashaan; muutamaa hetkeä myöhemmin hän teki lopun taistelusta lyömällä moukarillaan maata, joka revettyään purskautti laavaa sisuksistaan. Hänestä on myös ollut muutenkin paljon hyötyä sillä hän muun muassa korjasi Tessaigan ja Sangon Hiraikotsun näiden rikkouduttua.
Raision rautatieasema
Raision rautatieasema (, ) on rautatieasema Raision kaupungissa Varsinais-Suomessa.
Raision rautatieasema perustettiin vuonna 1923 Turku-Naantali maantien varteen, pari kilometriä Raision kirkonkylästä. Asemarakennus valmistui samana vuonna. Asema vihittiin käyttöön 30.5.1925. Aseman seudulle ei muodostunut uutta asutusta, sen sijaan teollisuutta sen lähistölle nousi runsaasti, kun esimerkiksi Raision tehtaiden edeltäjä Oy Vehnä Ab:n mylly perustettiin sen läheisyyteen. Raision rautatieasema oli myös radan merkittävin väliasema, sillä siellä haarautuvat Uudenkaupungin rata ja Naantalin rata.
Vaikka Raisio laajeni, ei rautatien käyttö kasvanut samassa tahdissa. Aseman lipunmyynti suljettiin 1.10.1988 ja henkilöliikenne loppui kokonaan vuoden 1993 alussa, koko Uudenkaupungin radan henkilöliikenteen lakkauttamisen myötä. Asema palvelee enää ainoastaan tavaraliikennettä, jonka ansiosta asema säilyi miehitettynä aina vuonna 2008 käyttöön otettuun kauko-ohjaukseen asti. Huonokuntoiseksi päässyt asema lähirakennuksineen siirtyi ensin Senaatti-kiinteistöjen myyntikohteeksi 2007 ja lopulta yksityisomistukseen kesäkuussa 2010.
Itse asemarakennus yhdessä viereisen asuinkasarmin kanssa on luokiteltu valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi, jonka vuoksi asemarakennuksia ja asemapuistoa tulee hoitaa Museoviraston ohjeiden mukaisesti "kulttuurihistoriaa ja hoitoperinteitä vaalien". Myös itse asemarakennuksen käyttöön virasto asettaa rajoituksia, sillä sen huonejakoa tai kiinteitä kalusteita ei saa muuttaa. Kokonaisuudessaan asema-alueen pinta-ala on noin kuusi hehtaaria ja sillä sijaitsee itse aseman lisäksi viisi muuta rakennusta: sauna, asuinrakennus ja kolme ulkorakennusta. Osa tontista on Raision tehtaiden pysäköintialuetta.
Trifon Vjatkalainen
Pyhittäjä Trifon Vjatkalainen () (1543-1612) oli venäläinen munkki (arkkimandriitta) ja ortodoksisen kirkon pyhä, joka tunnetaan lisänimellä hantien valistaja. Suomessa hänet lasketaan kuuluvaksi myös Karjalan valistajiin.
Hän syntyi 1500-luvulla Vienanmeren maisemissa Arkangelin läänin ja nykyisen Mezenin piirin alueella, josta hän jo melko varhain meni Pyskorin luostariin Keski-Venäjälle ja vihkityi munkiksi.
Hän käännytti sekä hanteja (ostjakkeja) että manseja (voguleita) kristinuskoon. Vuonna 1580 hän asettui Hlynovin eli sittemmin Vjatkan kaupunkiin (nyk. Kirov) ja alkoi rakentaa sinne luostaria. Myöhemmin erilaisten vaiheiden jälkeen pyhittäjä Trifon Vjatkalainen asettui asumaan Slobodskoin kaupunkiin ja perusti sinnekin luostarin. Hän kuoli vuonna 1612 Hlynovin luostariin.
Ortodoksinen kirkko muistelee pyhittäjä Trifon Vjatkalaista vuosittain lokakuun 8. päivänä sekä Suomessa myös Karjalan valistajien päivän yhteydessä lokakuun viimeisen päivän ja marraskuun 6. päivän välisenä lauantaina.
Anitan parempi polkka
Anitan parempi polkka on Anita Hirvosen kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 1982.
Dysfagia
Dysfagia on nielemisen refleksinomaisessa liikesarjassa ilmenevä häiriö.
Dysfagiaa on eriasteista, ja se voi esiintyä missä nielemistoiminnon osassa tahansa. Se saattaa vaikuttaa esimerkiksi ruoan pureskeluun, ruokapalan kuljetukseen suussa ja/tai nielemisen aloitukseen. Usein nielun automaattiset suojamekanismit eivät toimi kunnolla, ja ruoka kulkeutuu ruokatorven sijasta henkitorveen. Nielemistoimintojen puutteiden vuoksi syöminen on usein dysfaagikoille hidasta ja vaivalloista sekä vaatii runsaasti keskittymistä. Vaikeassa dysfagiassa nielemistoiminto puuttuu lähes täysin.
Dysfagiaa esiintyy esimerkiksi äkillisten aivoverenkiertohäiriöiden, aivotraumojen, neurologisesti rappeuttavien sairauksien, sekä suun ja kurkun alueiden kasvainten yhteydessä.
- Yskiminen ruokailun tai juomisen yhteydessä tai välittömästi sen jälkeen.
- Tunne, että ruoka/juoma menee väärään kurkkuun.
- Vaikeus kontrolloida suussa olevaa ruokaa, esimerkiksi sen kertyminen poskitaskuihin. 
- Ruokailun huomattava hitaus/hidastuminen.
- Suun tyhjennys vaatii useita nielaisuja. 
- Painon ja/tai ravitsemustilan lasku.
- Toistuvat keuhkokuumeet.
- Väsyminen ruokaillessa. 
- Aspirointi.
Suomen urheiluopisto
Suomen Urheiluopisto on Heinolan Vierumäellä sijaitseva vapaa-ajan-, liikunta-, koulutus- ja valmennuskeskus. Opiston rehtorina toimii nykyisin Jukka Leivo ja toimitusjohtajana Heikki Hietanen. Suomen Urheiluopisto kuuluu Vierumäki-yhtiöihin.
Suomen urheiluopisto Vierumäki perustettiin silloiseen Heinolan maalaiskuntaan vuonna 1927 Lauri ”Tahko” Pihkalan aloitteesta. Idean urheiluopistosta Pihkala oli esittänyt jo 1909.
Opiston ensimmäisenä rehtorina toimi Akseli Kaskela. Opiston rehtorina toimi pitkään Tapani Ilkka, joka oli tehtävässä 1975–2006. Hänen aikanaan Vierumäki-yhtiöistä tuli suuri kokonaisuus.
Urheiluopiston päärakennus toimi sotien aikana (1939–1945) sotasairaalana. Sotien jälkeen opisto laajeni ja 1950- ja 1960-luvuilla rakennettiin uusi hyppyrimäki ja uimahalli. Samoihin aikoihin opisto aloitti liikunnanohjaajakoulutuksen. Vuonna 1974 Suomen urheiluopistolle valmistui Suomen ensimmäinen monitoimihalli ja vuosikymmenen vaihteessa seurasi jäähalli.
Urheiluopiston omisti 1990-luvulle asti Suomen Valtakunnan Urheiluliitto (SVUL), mutta liitto joutui talousvaikeuksiin ja lopetti toimintansa 1993. Sen jälkeen perustettiin Vierumäki-yhtiöt.
Golfkenttä ja Vierumäkihalli valmistuivat 1988 ja toinen jäähalli rakennettiin 1997. Vuodesta 2000 alkaen Vierumäkeä on rakennettu siitä entistä nopeampaan tahtiin. Alueella on kaksi täyspitkää golfkenttää ja yksi 9-reikäinen harjoituskenttä.
Vierumäen alueella käy vuosittain yli 400 000 asiakasta, joihin kuuluvat nuoret, perheet, huippu-urheilijat, eri lajien joukkueet, yritykset ja yhteisöt, urheilujohtajat sekä eri liikuntatutkintoja suorittavat urheilualan opiskelijat. Jukolan viesti kilpailtiin Vierumäellä vuonna 1984.Urheiluopiston vuonna 1936 valmistuneen, tiukasti funktionalistisen päärakennuksen on suunnitellut arkkitehti Erik Bryggman keskelle valoisaa mäntymetsää, ja ennen sotia rakennettuun, Bryggmanin hahmottelemaan kokonaisuuteen kuuluu lisäksi joukko muita rakennuksia. Museovirasto on vuonna 2009 määritellyt Suomen urheiluopiston valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi ja se kuuluu myös kansainvälisen DoCoMoMo-järjestön määrittelemiin modernin suomalaisen arkkitehtuurin merkkiteoksiin.
Päijät-Hämeen liiton maakuntavaltuuston 2016 hyväksymässä Päijät-Hämeen liitton 2014 maakuntakaavassa "Urheiluopiston alue" on merkitty vähittäiskaupan suuryksikön kohdemerkinnällä kohdemerkinnällä km3. Maakuntakaavassa Urheiluopiston alueelle suunnitellaan erikoistavarakauppaa, joka voi perustellusta syystä sijoittua myös keskusta-alueen ulkopuolelle kuten auto-, 
rauta-, huonekalu-, puutarha ja maatalouskauppa enintään 4000 kerrosneliömetrin verran ja muuta erikoistavarakauppaa 2000 kerrosneliömetrin verran.
Vuolenkoski
Vuolenkoski on kylä Iitin kunnassa pohjoisessa Kymenlaaksossa. Se sijaitsee sisemmällä eli pienellä Salpausselällä.
Kylästä etelään päin kulkee Kymijoki, jossa Vuolenkosken sillan eteläpuolella sijaitsee Koskenniskan kylään rakennettu vesivoimalaitos (valm. 1959). Koskenniskan kevyenliikenteensillan pohjoispuolella on Konnivesi, jonka kautta pääsee vesitse Heinolaan (n. 17 km), ja edelleen Ruotsalaisen kautta Päijänteelle. Pohjois-Iitissä on kaksi kylää: Kymijoen länsipuolinen alue on Vuolenkoski, ja itäpuolinen alue Koskenniska. Huutotöyry on koko Vuolenkosken–Koskenniskan alueen yhteinen postitoimipaikan nimi, jonka muuttamisesta Vuolenkoskeksi on keskusteltu kyläkokouksissa jo vuosia.
Vuolenkosken väkiluku on yli 460 asukasta ja keski-ikä 46 vuotta.
Vuolenkosken ja Koskenniskan yhteinen kyläyhdistys vaihtoi vuonna 2001 nimensä (toimi vuodesta 1980 nimellä Pohjois-Iitin Kyläyhdistys) Vuolenkosken kyläyhdistykseksi kuvastamaan paremmin paikallisuutta.
Vuolenkoskella on peruskoulun ala-aste, Pohjois-Iitin Kirin urheilukenttä, Sale-myymälä, vapaapalokunta, kesäkahvila ja Käsityökahvila Peurankello, kyläyhdistystoimintaa sekä hautausmaa kappeleineen. Lisäksi Koskenniskan kylässä on toimiva mylly, mylly-Cafe ja "Rukoushuone". Vuonna 2016 kyläyhdistys hankki rukoushuoneen omaan hallintaan. Kyliltä löytyy myös muita palveluja ja 15 yhdistystä.
Vuonna 2001 vihittiin käyttöön pääosin Vuolenkosken kyläläisten talkootyönä toteuttama 3 kilometriä pitkä kevyen liikenteen väylä. Lisäksi paikallisesti rahoitettiin valaistus väylän varteen.
Vuolenkosken kylä on valittu Kymenlaakson kyläksi kaksi kertaa, vuosina 1991 ja 2001, sekä valtakunnan Vuoden kyläksi 2014.
Vuonna 2008 perustettiin kylälle Suomen ensimmäinen täysin kyläläisten omistama elinkeino- ja kehitysyhtiö Omakylä Vuolenkoski Oy, jossa on omistajina ja osakkaina 137 yksityishenkilöä ja 21 paikallista yritystä. Yhtiön tarkoitus on kehittää kylää kylälähtöisesti. Elinkeinoyhtiön varat ohjataan kylan toimintojen kehittämiseen. Yhtiö osti vuonna 2009 Iitin kunnalta seitsemän hehtaarin kaavoitetun maa-alueen, josta löytyy omakoti-, rivitalo- sekä kerrostalorakentamiseen tarkoitettuja tontteja. Kaava-alue sijaitsee kylän satama-alueen vieressä.
Vuolenkoski on Päijänteen veneilyalueen kaakkoissuunnan päätepiste. Siellä on sisävesialuksille soveltuva laituri uimaranta-alueen vieressä.
Vuolenkoskelta on tieyhteydet Lahteen (n. 35 km), Kausalaan (37 km) Helsinkiin (125 km), ja Heinolaan (25 km).
Ruotsin Grand Prix 1973
Ruotsin Grand Prix 1973 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 17. kesäkuuta 1973 Scandinavian Raceway -radalla Anderstorpissa, Ruotsissa. Ruotsissa ei ollut tätä ennen ajettu Formula 1 -osakilpailuja.
On nuoruus haihtuva
On nuoruus haihtuva on Anita Hirvosen kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 1983.
Luxemburgin Grand Prix
Luxemburgin Grand Prix oli Formula 1 -sarjan osakilpailu kausilla 1997 ja 1998.
Luxemburgin Grand Prix ajettiin nimestään huolimatta Nürburgringin moottoriradalla Saksassa. Luxemburgin Grand Prix -nimellä ajettiin kilpailuja myös 1940- ja 1950-luvuilla, mutta ne kilpailut eivät kuuluneet Formula 1:n MM-sarjaan.
Kilpailun voittivat Jacques Villeneuve kaudella 1997 ja Mika Häkkinen kaudella 1998. Molemmat heistä voittivat samaisina kausina maailmanmestaruuden. Kauden 1997 kilpailussa paalupaikalta lähti Häkkinen, jolle paalupaikka oli F1-uran ensimmäinen. Kilpailun voittaneelle Villeneuvelle voitto sen sijaan oli F1-uran viimeinen.
"Punataustaiset kilpailut eivät kuuluneet Formula 1:n MM-sarjaan."
Ans kattoo ny
Ans kattoo ny on Anita Hirvosen albumi, joka julkaistiin vuonna 1983.
Rent
Rent on Chris Columbuksen ohjaama samannimisen musikaalin elokuvasovitus, joka julkaistiin 23. marraskuuta 2005. Tuotanto alkoi 15. maaliskuuta samana vuonna. Elokuvan rajallinen julkaisu New Yorkissa, Los Angelesissa ja Torontossa 11. marraskuuta 2005 peruttiin ja virallinen ensi-ilta oli New Yorkin Ziegfeld Theatressa 17. marraskuuta 2005.
Elokuva kertoo nuorten boheemien elämästä 1980- ja 1990-lukujen vaihteen New Yorkissa. Keskeisiä teemoja ovat rakkaus, homoseksuaalisuus, AIDS ja huumeriippuvaisuus. Elokuvassa, kuten myös alkuperäisessä musikaalissa, tapahtumat sijoittuvat yhden vuoden mittaiselle ajanjaksolle. Eroa on kuitenkin siinä, että elokuva antaa tarkat päivämäärät tarinan alulle ja lopulle: 24. joulukuuta 1989 ja sama päivä vuonna 1990. Ajankohdan tarkka ilmoittaminen synnyttää useita anakronismeja, esimerkiksi kappale ”Today 4 U” sisältää viittauksen vuonna 1991 ensi-iltansa saaneeseen "Thelma ja Louise" -elokuvaan. Columbus on sanonut, että aika ilmoitettiin siksi, että elokuva saataisiin sijoitettua ajalle ennen East Villagen uudistamista, mitä tapahtui 1990-luvulla.
Kaikki paitsi kaksi alkuperäistä Broadway-näyttelijää toistivat roolinsa elokuvassa. Kursivoidut nimet ovat alkuperäisiä näyttelijöitä.Kahden levyn ja 28 kappaleen soundtrackin tuotti Rob Cavallo ja se julkaistiin 27. syyskuuta 2005. Tässä versiossa oli alun perin kahdeksan erilaista kansikuorta, joissa jokaisessa oli yksi päähenkilöistä. Ensimmäinen single "Seasons of Love" julkaistiin iTunes Music Storessa 2. elokuuta 2005 ja musiikkivideo julkaistiin Applen QuickTime-sivustolla samana päivänä.
Levy 1
Levy 2
Pescaran Grand Prix
Pescaran Grand Prix, tunnettu myös nimellä Coppa Acerbo, oli autourheilukilpailu, joka ajettiin yhteensä 27 kertaa vuosina 1924-1961 Italiassa Pescaran radalla.
Kilpailu ajettiin vuosien varrella useissa eri luokissa ja vuonna 1957 se kuului Formula 1:n MM-sarjaan. Pescaran rata on pisin rata, joka on koskaan kuulunut Formula 1 -kilpailukalenteriin ollen pituudeltaan 25,579 kilometriä. Pescaran rata suljettiin vuonna 1961, kun sen järjestäjät eivät kyenneet takaamaan kuljettajien turvallisuutta radalla.
"Punataustaiset kilpailut eivät kuuluneet Formula 1:n MM-sarjaan."
Väliaineen vastus
Väliaineen vastus on kappaleen liikettä kaasussa tai nesteessä vastustava voima. Väliaineen vastus aiheutuu siitä, että kappaleen täytyy työntää väliainetta pois tieltään ja samalla saattaa väliaine liikkeelle. Lisäksi väliaineen hankaus vastustaa kappaleen liikettä. Vuorovaikutus vaikuttaa väliaineen liikkeeseen ja jarruttaa kappaletta. Väliaineen vastuksen suuruus riippuu kappaleen nopeudesta, koosta ja muodosta, sekä väliaineen tiheydestä ja sitkoisuudesta. Kappaleen muodon takia kappaleen taakse voi syntyä kappaleen liikettä vastustavia pyörteitä.
The Killers
The Killers on vuonna 2002 perustettu Las Vegasista kotoisin oleva yhdysvaltalainen rockyhtye.
Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa ”Mr. Brightside”, ”Somebody Told Me”, ”All These Things That I’ve Done”, ”When You Were Young”, ”Human” ja ”Runaways”.
Yhtye saavutti suosiota vuonna 2004 julkaistulla "Hot Fuss" -debyyttialbumillaan, jonka kappaleet käsittelivät yhtyeen kotikaupunkia, Las Vegasia, ja sen glamourintäyteistä imagoa. Levy oli yhteensä 173 viikkoa Yhdistyneen kuningaskunnan virallisella albumilistalla, mikä tekee siitä pisimpään listalla olleen levyn 2000-luvun aikana. Yhdysvalloissa se nousi Billboard 200 -listan sijalle seitsemän.
The Killers ei jäänyt paikoilleen menestyksensä jälkeen vaan alkoi valmistella seuraavaa levyään. Levyn kirjoittamisesta vastannut laulaja Brandon Flowers on luonnehti "Sam's Town" -albumia "hengelliseksi omaelämänkerrakseen". Kappaleet käsittelivät vanhanaikaisten amerikkalaisten arvojen nostalgiaa ottaen paljon vaikutteita Bruce Springsteenin tuotannosta. Albumi julkaistiin vuonna 2006, jolloin se sijoittui Billboard 200 -listalla edeltäjäänsä paremmin nousemalla korkeimmillaan toiselle sijalle. Levy sai kriitikoilta ristiriitaisen vastaanoton. Vuosikymmenen lopussa "Rolling Stone" -lehden lukijat äänestivät sen 2000-luvun aliarvostetuimmaksi levyksi.
B-puolista, julkaisemattomasta materiaalista ja covereista koostuva kolmas albumi "Sawdust" julkaistiin marraskuussa 2007. Neljäs albumi "Day & Age" ilmestyi marraskuussa 2008. Se nousi parhaimmillaan Billboard 200 -listan sijalle 6. Yhtyeen musiikkityyli siirtyi "Day & Age" -albumilla popimman tanssimusiikin suuntaan
The Killersin viides albumi "Battle Born" julkaistiin vuonna 2012. Se nousi ensimmäisellä viikollaan Billboardin kolmannelle sijalle.
Yhtye esiintyi Suomessa ensimmäisen kerran Helsingin jäähallissa vuonna 2007 ja toisen kerran Helsingin Hartwall Areenalla vuonna 2013. Yhtye oli Seinäjoella järjestettävän Provinssirockin pääesiintyjä kesällä 2017. The Killers esiintyi neljännen kerran Suomessa Helsingin Hartwall Areenalla 24. heinäkuuta 2018.
Rauha S. Virtanen
Rauha Susanna Virtanen (s. 28. kesäkuuta 1931 Kuortane) on suomalainen kirjailija. Hänen tuotantonsa keskittyy pääosin nuortenkirjallisuuteen, ja hänen esikoisteoksensa "Seljan tytöt" julkaistiin vuonna 1955. Kirjailija on kirjoittanut myös näytelmiä ja kuunnelmia.
Virtanen on saanut lukuisia kirjallisuuspalkintoja, muun muassa Topelius-palkinnon vuonna 1955, Valtion nuorisokirjallisuuspalkinnon 1971 sekä Suomen kirjailijaliiton Tirlittan-palkinnon 2003.
Vuonna 1968 ilmestyneestä romaanista "Ruusunen" tehtiin kirjaan perustuva minisarja Yle TV2 -kanavalle, "Pieni rakkaustarina", jonka pääosissa nähtiin Elina Aalto ja Antti Reini.
Virtasen alkukauden tuotannossa on huumoria, jännitystä ja romantiikkaa, mutta myöhemmässä tuotannossa hän on ottanut aiheeksi nuoret, joilla on edessä vaikeita ratkaisuja ja jotka näkevät ympäristönsä sosiaalisen ja poliittisen todellisuuden.
Yokomo
Yokomo on japanilainen pienoisautojen valmistaja, joka perustettiin vuonna 1965. Yhtiö oli alun perin suuri radio-ohjattavien jälleenmyyjä Tokiossa, nimeltään Yokobori Mokei Wamēkā (Yokobori Model Shop). 1970-luvulta alkaen käytetty Yokomo-nimi on yhdistelmä perustajaperheen sukunimestä Yokobor ja sanasta "mokei" ().
Yokomo on valmistanut pienoisautoja vuosikymmenien ajan ja erilaisia automalleja on kymmenittäin.
Vuonna 2006 FinTrack-kisassa voitettiin nuorten mestaruus sekä kolmas sija Yokomo BD/BDM -autoilla. Automallin kehitystyössä on ollut suuressa roolissa moninkertainen maailmanmestari Masami Hirosaka. Autossa on mm. alumiiniset iskunvaimentimet Rayspeedin jousilla.
Maailmanmestaruus (IFMAR)
Nuorten mestaruus (Fintrack, Suomi)
Veli
Veli tarkoittaa jonkun toisen kanssa samoista vanhemmista syntynyttä miespuolista henkilöä tämän toisen kannalta. Ilmaisulla voidaan tarkoittaa myös "velipuolta" tai "kasvattiveljeä". Puhekielessä ja tuttavallisessa kielenkäytössä käytetään joskus sanaa "veikko".
Ilmaisulla velipuoli tai harvinaisemmalla ilmaisulla puoliveli tarkoitetaan jonkun toisen kannalta miespuolista henkilöä, jolla on kyseisen henkilön kanssa vain toinen vanhemmista yhteinen. Velipuoleksi voidaan kutsua myös henkilön isä- tai äitipuolen poikaa, joka ei ole tämän henkilön verisukulainen.
Henkilön vanhempaa veljeä kutsutaan isoveljeksi ja nuorempaa veljeä pikkuveljeksi. Kun kyseessä on esimerkiksi kaksoset, puhutaan kaksosveljestä.
John Layfield
John Charles Layfield (s. 29. marraskuuta 1966) on entinen yhdysvaltalainen showpainija, joka paini World Wrestling Entertainmentissa. Hän vetäytyi eläkkeelle vuoden 2009 alussa.JBL esiteltiin rikkaana cowboy-miljonäärinä, itsevarmana sellaisena. Hänellä oli feudeja mm. John Cenan kanssa.Vuodesta 2012 alkaen hän on selostanut WWE:en painiohjelmia Raw ja Smackdown.Tammikuussa 2015 hän lopetti Smackdownin selostamisen, mutta jätti Rawin ja siirtyi Smackdowniin heinäkuussa 2016 WWE:n toisen Brand Extensionin yhteydessä.
Lopetusliikkeet ovat Clothesline from Hell ja JBL Bomb.
Andrew Fire
Andrew Zachary Fire (s. 27. huhtikuuta 1959 Santa Claran piirikunta, Kalifornia) on yhdysvaltalainen patologian ja genetiikan professori Stanfordin yliopistossa. Hän sai vuoden 2006 Nobelin lääketieteen palkinnon yhdessä Craig Mellon kanssa. Palkitsemisen peruste on RNA-interferenssiä koskeva tutkimus, jonka he olivat julkaisseet vuonna 1998. Palkinnon perustelussa sanottiin muun muassa: "Fire ja Mello ovat löytäneet perusmekanismin, jolla geneettisen tiedon virtaa säädellään."
Parhaat (Anita Hirvonen)
Parhaat on Anita Hirvosen kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 1985.
Suden hetki (Lyijykomppanian albumi)
Suden hetki on Lyijykomppanian vuonna 1994 julkaistu mini-CD. Levyn – ja luultavasti myös Lyijykomppanian – tunnetuin kappale lienee ”Jaloviinamies”, jota yhtyeen laulaja-kitaristi Timo Rautiainen on silloin tällöin esittänyt myös soolokeikoillaan.
Rautiainen arvosteli vuonna 2003 ilmestyneessä "Trio Niskalaukaus" -kirjassa "Suden hetken" kansikuvaa ”luultavasti Suomen huonoimmaksi kansikuvaksi”.
Sovitukset Lyijykomppania.
Kosminen jäänne
Kosmisella jäänteellä tarkoitetaan sellaisia erittäin raskaita ja stabiileja hiukkasia, joita kvanttikenttäteorioiden mukaan olisi pitänyt muodostua suuria määriä pian alkuräjähdyksen jälkeen ja joita siksi pitäisi löytyä maailmankaikkeudesta.
Teoreettisesti ennustettuja kosmisia reliikkejä ovat mm.
Kosmisiin reliikkeihin liittyvä keskeinen ongelma on, ettei yhtäkään teorioiden ennustamaa hiukkasta ole havaittu sen enempää suoraan kuin epäsuorasti, vaikka niiden pitäisi muodostaa huomattava osa maailmankaikkeuden massasta. Tämä havaitsemattomuus on eräs keskeinen peruste inflaatioteorioille ja syy, miksi universumin ajatellaan nykyisin olevan huomattavasti meille näkyvää osaa suurempi. Tällöin suurin osa kosmisista jäänteistä olisi näkyvän maailmankaikkeuden ulkopuolella.
Audi R10 TDI
Audi R10 TDi on dieselkäyttöinen LMP1 (Le Mans Prototype) -luokan kilpa-auto. Se esiteltiin 13. joulukuuta 2005, ja sillä voitettiin heti Sebringin 12 tunnin ajo, sekä Le Mansin 24 tunnin ajo. Se on ensimmäinen dieselmoottorilla varustettu auto, jolla on voitettu edellä mainitut kilpailut. Vuonna 2009 esitelty Audi R15 TDI korvasi R10 TDi mallin.
Audi R10 TDi korvasi edellisen Audi R8 LMP:n, jota pidetään yhtenä kaikkien aikojen menestyksekkäämpänä kilpa-autona. Sillä voitettiin mm. Le Mansin 24 tunnin ajo yhteensä viisi kertaa vuosina 2000–2002 ja 2004–2005. Vaikka R10 muistuttaa paljon R8:aa, se on kuitenkin uutta suunnittelua. Aerodynamiikkaa on uusittu muuttuneiden sääntöjen takia, turvakaarta on muutettu ja autoa on pidennetty uuden suuremman V12-moottorin takia.
Audi R10 TDi:n voimanlähteenä toimii on 5,5-litrainen täysalumiininen 90° tuplaturbo V12-dieselmoottori. Moottorissa käytetään nykydieseleistä tuttua common rail –ruiskutusta ja Boschin viimeisintä MS14-moottorinohjausjärjestelmää. Moottorin ilmansaantia rajoitetaan kahdella sääntöjen määräämällä 39,9 mm kuristimella. Kahden Garrett-turboahtimen ahtopaine on myös sääntöjen mukaan rajattu 2,94 bar:iin. Suurin moottorista saatava teho on noin 650 hv (485 kW) (rajoitettu), ja suurin vääntö on noin 1100 Nm.
Moottorin suurimpia etuja kilpakäytössä ovat laaja kierrosalue, suuri vääntö ja taloudellisuus.
Dysartria
Dysartria on keskus- ja/tai ääreishermoston vauriosta johtuva häiriö, joka aiheuttaa puhelihasten heikkoutta, halvaantumista tai tuntopuutoksia. Dysartria ilmenee puhetta tuottavien elinten hermostollisesta sääntelyssä, jolloin puhe on hidastunutta, takertelevaa, epäselvää tai puuttuu täysin. Dysartriaan liittyy usein nielemisvaikeuksia.
Dysartria aiheutuu usein aivoverenkiertohäiriöstä, aivovammasta tai neurologisesta sairaudesta.
Eugène Bozza
Eugène Joseph Bozza (4. huhtikuuta 1905 – 28. syyskuuta 1991) oli ranskalainen säveltäjä ja kapellimestari.
Eugène Bozza syntyi Nizzassa. Hän opiskeli Pariisin konservatoriossa sävellystä, orkesterinjohtoa ja viulunsoittoa, ja voitti sävellyksellään Prix de Romen. Vuosina 1939–1948 hän johti Opéra-Comiqueta. Myöhemmin hän muutti Valenciennesiin, jossa hän nousi konservatorion johtajaksi. Bozza kuoli Valenciennesissa 1991.
Eugène Bozza sävelsi muun muassa runsaasti kamarimusiikkia, josta suuren osan puhallinsoittimille. Hänen muuhun tuotantoonsa kuuluu esimerkiksi viisi sinfoniaa, ooppera "Leonidas" (1947), baletti "Jeux de plage" (1950) ja säveltäjälle Prix de Romen tuonut kantaatti "La légende de Roukmāni" (1934).
Seal on Velvet
Seal on Velvet on alun perin Sielun Veljet -yhtyeen perustama suomalainen levy-yhtiö ja Poko Rekordsin alamerkki. Sielun Veljien lisäksi yhtiö on julkaissut useiden muiden yhtyeiden ja artistien tuotantoa vuodesta 1989. Yhtiön artisteihin kuuluneesta Veeti & Velvets -yhtyeestä mm. Aki Sirkesalo loi myöhemmin menestyksekästä uraa ja tämän lisäksi useat muut menestyneet artistit ovat aloittaneet uransa yhtiön leivissä.
Kir
Kir on cocktail, ja se on tunnettu nimellä ”Blanc-Cass tai Blanc-cassis” jo paljon ennen kuin kaniikki "Felix Kir", Dijonin kaupungin entinen määri antoi sille nimensä.
Vuonna 1952 kaniikki Kir antoi dijonilaiselle yritykselle ”"Lejay-Lagoute"” luvan käyttää nimeään juoman markkinoinnissa.
Jotta ei olisi vaikeuttanut dijonilaisten alkoholinvalmistajien ja -kauppiaiden kilpailuasemia, kaniikki Kir antoi heille kaikille luvan nimensä käyttöön, mutta ”"Lejay-Laugouten"” etuluontiasema oli kuitenkin ratkaiseva tuotteen kaupallistamisessa. Kahdentoista vuoden oikeusprosessi antoi tälle ensimmäisellä yritykselle yksinoikeuden Kir-tuotemerkkiin. Yritys on sittemmin rekisteröinyt myös tuotemerkin Kir-royal.Kir on myös innostanut kokeilemaan myös erilaisia cocktaileja, joiden perustana ovat valkoviini ja erilaiset marjaliköörit:
Lunar Orbiter
Lunar Orbiter -ohjelma oli viiden miehittämättömän avaruusluotaimen sarja. Yhdysvallat laukaisi ne vuosina 1966-1967. Lentojen tarkoitus oli kartoittaa Kuun pintaa ennen Apollo-ohjelman kuulentoja. Kaikki viisi tehtävää onnistuivat, ja 99 % kuun pinnasta kuvattiin vähintään 60 metrin tarkkuudella.
Kolmen ensimmäisen tehtävän tarkoituksena oli kuvata 20 mahdollista laskeutumispaikkaa, jotka valittiin Maasta tehtyjen havaintojen perusteella. Neljännellä ja viidennellä tehtävällä oli tieteellisemmät tarkoitukset. Lunar Orbiter 4 kuvasi Kuun koko Maahan päin näkyvän puolen ja 95 % "pimeästä puolesta", ja Lunar Orbiter 5 suoritti loppuun pimeän puolen kuvaamisen.
Miroku
Miroku () on kuvitteellinen hahmo manga- ja animesarja Inuyashassa.
Miroku on buddhalainen munkki, houshi, joka kantaa harvinaista kirousta. Hänen oikeassa kädessään on hitaasti laajentuva Kazaana (風穴, かざあな), joka imee sisälleen kaiken läheltään, vaikka kohde olisikin tätä aukkoa suurempi. Miroku pitää tätä tavallisesti suljettuna kankaalla ja rukousnauhalla, ettei imisi sisään ketään ystävistään, mutta käyttää sitä aseenaan taisteluissa. Tämä kirouksen asetti Naraku Mirokun isoisälle ja on periytynyt isänsä myötä myös Mirokulle. Loppujen lopuksi Kazaanan tulisi laajentua niin paljon, että se imisi sisään Mirokun. Kirous poistuisi vasta kun Naraku tuhottaisi.
Miroku tapaa Inuyashan ja Kagomen käveltyään kaupungista toiseen. Ollessaan kylpemässä kuumassa lähteessä, Miroku näkee Kagomen ja huomaa, että tämä kantaa Shikon no Tamaa. Miroku onnistuu hieman myöhemmin varastamaan Shikon no Taman ystävänsä Hachin avulla. Inuyasha ja Kagome saavat Mirokun kuitenkin kiinni ja aloittavat taistelun. Miroku käyttää Kazaanaansa paetakseen. Kagome kuitenkin tajuaa, ettei Miroku haluaisi vahingoittaa heitä, joten hyppää Kazaanan imuun. Miroku kuitenkin sulkee tämän pian jottei Kagome joutuisi helvettiin. Miroku kertoo tilanteestaan ja liittyy Kagomen ja Inuyashan seurueeseen.
Miroku on hyvin viisas ja keksii usein vitsejä. Hän on myös naistenmies yrittäen saada tapaamiaan naisiaan suostumaan kantamaan lastaan. Tämä rasittaa myös hänen suhdettaan Sangon kanssa. Jos joku kysyy että miksi hänen pitäisi synnyttää Mirokulle lapsi Miroku kertoo Kazaanasta ja sen että hänen sukuaan pitää jatkaa jos hän ei saa tuhottua Narakua.
Mirokulle on perinnöllistä joutua ongelmiin naisten kanssa. Hänen isoisänsä joutui Narakun huijaamaksi (naisen hahmossa) ja samalla sai ylleen Kazaana-kirouksen. Erään kerran Miroku joutuikin todelliseen vaaraan jouduttuaan nuoren naisen viettelemäksi. Tämä kuitenkin paljastui youkaksi ja haavoitti Mirokun Kazaanaa pahasti.
Myöhemmin sarjassa hän kosii Sangoa.
Valkoapila
Valkoapila ("Trifolium repens") on valkokukkainen apila. Se kasvaa luonnonvaraisena Euroopassa, Pohjois-Afrikassa ja Aasian länsiosissa, mutta sitä viljellään muuallakin rehuksi suuren valkuaisainepitoisuutensa takia. Sitä käytetään myös nurmikkosekoituksissa, koska se kestää varsin hyvin tallaamista.
Valkoapilan kukkavarret kasvavat noin 5–10 cm pitkiksi. Niiden päässä on pallomainen, valkoinen tai hennon vaaleanpunertava halkaisijaltaan parisenttinen kukinto, joka tuoksuu makealle. Lehdet ovat 3–5 cm pitkän varren päässä ja muodostuvat yleensä kolmesta sydämen- tai kyynelenmuotoisesta lehdykästä. Poikkeuksellisesti lehdyköitä saattaa olla neljä tai useampiakin. Nelilehdykkäistä apilanlehteä (ns. "neliapilaa") on pidetty hyvän onnen tuojana. Suomessa valkoapila kukkii kesä–elokuussa. Valkoapila luokitellaan Suomessa muinaistulokkaaksi.
Valkoapila lisää maan typpipitoisuutta juuristossa elävien "Rhizobium"-suvun typpibakteerien avulla, kuten muutkin hernekasvit.
Alsikeapila ("Trifolium hybridum") on valkoapilan näköislaji.
Apilan kukkia voi käyttää ravinnoksi joko kuivattuna tai sellaisenaan. Pulavuosina sitä on yleisesti sekoitettu leipätaikinaan. Myös lehtiä voi käyttää esim. salaatteihin.
Valkoapila viihtyy Suomessa viljelyvyöhykkeillä 1–3. Valkoapilalle maan vesitalouden tulee olla kunnossa, sillä valkoapila on kuivuuden arka kasvi, joka ei kuitenkaan siedä myöskään liiallista vettä. Ojituksen on oltava kunnossa ja liian poudan arkoja kasvupaikkoja tulee välttää. Paras kasvupaikka on loiva rinne ja maalaji hikevä hieta. Maan pH:n tulee olla yli 5,5.
Valkoapilaa käytetään laitumissa, koska sillä on hyvä tallauksenkesto- ja jälkikasvukyky rönsyilevän kasvutapansa vuoksi. Valkoapila menestyy säilörehunurmissakin. Sen sadontuottokyky on kuitenkin matalampi kuin esimerkiksi puna-apila ja alsikeapilalla. Tästä syystä voi olla hyvä käyttää näitä tallausta kestämättömiä lajeja myös laitumissa lisäämään ensimmäisen vuoden satoa.
Valkoapiloista on saatavilla muutamaa eri lajiketta. Lajikkeet Sonja ja Hebe soveltuvat molemmat viljelyvyöhykkeille 1–3.. Kylvömääräksi suositellaan seoksiin 1–3 kg/ha. Valkoapilan siemen ympättynä maksaa n. 13–15 €/kg..
Kirby Morrow
Kirby Robert Morrow (s. 28. elokuuta 1973 Jasper, Alberta) on kanadalainen näyttelijä ja stand up -koomikko, joka on ollut äänenä useille animehahmoille.
Morrow opiskeli Mount Royal Colleges Fine & Performing Artsissa Calgaryssä näyttelemistä, sekä ääninäyttelemistä huomatessaan sen olevan hauskaa näyttelemisen ohella. Hän kuitenkin käyttää aina samaa ääntä jokaisessa ääninäyttelemässään sarjassa, joka on myös hänen luonnollinen ääni. Vuonna 1997 Morrow sai ensimmäisen ääniroolinsa Michelangelona lyhyeksi jääneessä televisiosarjassa .
Morrow asuu Vancouverssa, Kanadassa.
Kırklareli
Kırklareli on kaupunki Turkin Euroopan puoleisessa osassa, lähellä Bulgarian rajaa. Vuonna 2012 siellä oli 67 360 rekisteröitynyttä asukasta. Kaupungissa on merkittävä romanivähemmistö.