hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Keinoimmuunijärjestelmä
Keinoimmuunijärjestelmät ovat laskennallisia ja matemaattisia malleja, jotka pyrkivät imitoimaan selkärankaisten immuunijärjestelmän kykyä tunnistaa ja puolustaa elimistöä vierailta taudinaiheuttajilta. Keinoimmuunijärjestelmät ovat uusi tutkimuksenala biologisten laskentamallien joukossa, joista tunnetuimpia ovat neuroverkot ja evoluutiolaskenta.
Biologinen immuunijärjestelmä koostuu erikoistuneista soluista ja elimistä, joiden tehtävänä on puolustaa eliötä taudinaiheuttajilta. Immuunijärjestelmä suojaa elimistöä tunnistamalla bakteereja, viruksia ja syöpäsoluja ja tuhoamalla niitä. Immuunijärjestelmän kannalta tärkeitä elimiä ovat mm. imusuonisto ja niissä kiertävät imusolut eli "lymfosyytit", jotka tunnistavat elimistöön päässeitä taudinaiheuttajia. Immuunijärjestelmän toiminta perustuu erilaisten valkosolujen suureen määrään, jotka ovat erikoistuneet torjumaan tiettyä taudinaiheuttajaa. Immuunipuolustusjärjestelmän kyky torjua uusia taudinaiheuttajia perustuu jatkuvaan uusien valkosolujen tuotantoon ja niissä tapahtuviin mutaatioihin.
Biologisen immuunijärjestelmän mukautumiskyky ja muistiominaisuus ovat motivoineet tutkijoita toteuttamaan laskennallisia malleja, joissa immuunijärjestelmän toimintaa pyritään imitoimaan yksinkertaistetuilla tietokonemalleilla.
Keinoimmuunijärjestelmien toteutuksen tavoitteena ovat usein seuraavat biologisen immuunijärjestelmän erikoisominaisuudet:
Keinoimmuunijärjestelmien keskeinen tehtävä on tunnistaa ja luokitella suuria tietomääriä samaan tapaan kuin biologinen immuunijärjestelmä tunnistaa antigeenejä vasta-aineiden avulla. Antigeenit ja vasta-aineet esitetään keinoimmuunijärjestelmien yhteydessä attribuuttijonoina, jotka koostuvat tyypillisesti binääriluvuista, kokonaisluvuista tai reaaliluvuista. Näiden yhteensopivuuksia toisiinsa voidaan mitata käyttämällä euklidista etäisyyttä, Manhattan-etäisyyttä tai Hamming-etäisyyttä.
Keinoimmuunijärjestelmien vasta-aineiden sopivuutta taudinaiheuttajien torjuntaan voidaan parantaa geneettisen algoritmin tavoin mutaation avulla. Mutaatioiden käyttäminen vasta-aineiden jalostamisessa on laskennallisesti raskas, mutta hyvin toimiva optimointimenetelmä.
Nojanmaa
Nojanmaa on Savonlinnan itäpuolella sijaitseva kaupunginosa. Kaupunginosa on saanut nimensä Nojamaan kartanosta, jonka nimi tulee aikoinaan aluetta asuttaneesta Nojoisten suvusta. Nojanmaassa on koulu ja päiväkoti. Nojanmaahan rakennetaan paljon uusia omakotitaloja. Nojanmaasta pääsee keskustaan paikallisbussilla numero 4, vuoroja on päivän aikana noin 10. Prisman ja Carlsonin ohella alueen palveluita ovat muun muassa Superkirppis, Skisport ja Pajatien yritykset.
Paul Belmondo
Paul Alexandre Belmondo (s. 23. huhtikuuta 1963 Boulogne-Billancourt, Ranska) on entinen ranskalainen kilpa-autoilija, F1-kuljettaja.
Paul Belmondo ajoi Formula 1 -sarjassa kahdella eri kaudella, vuosina 1992 ja 1994, Marchin ja Pacificin talleissa. Hänellä on kyseenalainen kunnia kuulua F1-historian kaikkein hitaimpien kuljettajien joukkoon. Monet asiantuntijat katsoivat Belmondon ansainneen kuljettajanpaikkansa yksinomaan isänsä, näyttelijä Jean-Paul Belmondon nimen sekä rahojen turvin.
Täysin toivoton tapaus Paul Belmondo ei kuitenkaan ollut. Hän toki hävisi säännöllisesti aika-ajossa sekunnin, jopa kaksi sekuntia tallitovereilleen, jotka hekään eivät kuuluneet F1:n kuumimpiin nimiin. Unkarin GP:ssä 1992 Belmondo onnistui kuitenkin aika-ajossa päihittämään tallikaverinsa Karl Wendlingerin puolella sekunnilla ja nousemaan itse kisassa, jossa 11 autoa ajoi ruutulipulle, yhdeksänneksi, joka jäi hänen parhaaksi sijoituksekseen.
Belmondo starttasi kaikkiaan seitsemään GP:hen karsiutuen kaksikymmentä kertaa kisasta. Kahdesti kisa päättyi keskeytykseen. Suorastaan legendaariseksi nousi keskeytys Monacossa 1994: Belmondo jätti kilpailun kesken, koska ei jaksanut ajaa loppuun saakka.
F1-uransa jälkeen Belmondo siirtyi BPR GT -sarjaan, jossa hän ajoi vuonna 1995 Pilot Aldix Racingin ja vuonna 1996 Ennea-tallin Ferrari F40 GT:llä. Vuonna 1996 hän ajoi kahden muun ranskalaisen entisen F1-kuljettajan kanssa, Éric Bernardin ja Jean-Marc Gounonin. BPR-sarjan jälkeen Belmondo ajoi Ranskan GT-sarjaa, Porsche Supercupia ja FIA:n GT-sarjaa.
Kilpauransa jälkeen Belmondo perusti USA:ssa oman GT-tallin nimeltä Paul Belmondo Racing, jonka kuljettajana hän myös itse toimi ennen tallin toiminnan lopettamista. Urheiluautoluokissa Belmondo on osoittanut kuuluvansa autourheiluun. Urheiluautopiireissä Belmondo on suhteellisen arvostettu kuljettaja.
Belmondo seurusteli Monacon prinsessa Stéphanien kanssa.
Ville-Veikko Hirvelä
Ville-Veikko Hirvelä (s. 1962) on suomalainen kansalaisaktivisti. Hänet tunnetaan askeettisesti elävänä modernin yhteiskunnan kriitikkona sekä ahkerana kehitysmaa-aktivismin harjoittajana.
Hirvelän elämänkatsomus on kulutusyhteiskunnan vastainen. Hänen mielestään konsumerismi vie ihmiseltä vapauden. Hirvelä näkee tärkeänä tehtävänään paljastaa ihmisille hallituksen politiikan haittapuolet. Hirvelä on toiminut esimerkiksi Maan ystävien ja Emmauksen jäsenenä. Toimintaan on kuulunut esimerkiksi Maailman kauppajärjestön eli WTO:n politiikkaan perehtyminen ja sen kritisointi sekä alkuperäiskansojen elämään ja ongelmiin perehtyminen. Hirvelä sanoo talouden globalisaation uhkaavan alkuperäiskansoja, kun markkinatalous levittäytyy heidän elinalueelleen tehden perinteiset elämäntavat mahdottomiksi. Hirvelä on perehtynyt erityisesti Intian alkuperäiskansoihin ja vieraillut usein heidän alueillaan.
Hirvelä tuomittiin keväällä 1992 kuuden kuukauden ja 17 päivän vankeusrangaistukseen asevelvollisuudesta kieltäytymisen takia.
Hän aloitti tuomion kärsimisen 13. huhtikuuta 1994 Pansion työsiirtolassa.
Vankeusaikanaan hän valitti viranomaisille siitä, ettei voinut kieltäytyä vankilan ei-dyykatusta ruoasta ja muusta vankilan hänen näkökulmastaan liian korkeasta elintasosta, kuten huoneenlämmityksestä. Hirvelä valitti myös siitä, ettei voinut rangaistuksen takia jatkaa silloista työtään Angolan orpolapsien hyväksi, ja vaati, että Suomen valtio korvaisi angolalaislapsille rangaistuksen takia saamatta jäävät avustukset. Hirvelän mukaan lain takaamat "kohtuulliset elinolot" vankiloihin olisi pitänyt mitata sen mukaan, voidaanko vastaavat elinolot turvata kaikille maailman ihmisille. Tällä tavalla hän valitti hovioikeuteen ja korkeimpaan oikeuteen, mutta valituksia ei noteerattu.
Hirvelä esitti viranomaisille, että hän olisi voinut jatkaa työtään rangaistuksen ohessa esimerkiksi sähköisen valvonnan tai nilkkaan lukittavan ketjun avulla. Viranomaiset eivät kuitenkaan suostuneet tähän. Presidentti Ahtisaari hylkäsi armahdusanomuksen.
Hirvelä ryhtyi rangaistuksen aikana 34 vuorokautta kestäneeseen nälkälakkoon, minkä vuoksi hän joutui Turun lääninvankilan sairaalaosastolle.
Hän vapautui vankilasta 30. lokakuuta 1994.
Turussa asuva Hirvelä elää itse hyvin niukasti, enimmäkseen dyykatulla ruoalla. Hän sanoo meditoivansa joka aamu tunnin. Hän myös eli kahdeksan vuotta selibaatissa, koska katsoi, että seurusteleminen ja perheen perustaminen johtaisivat kulutuksen lisääntymiseen.
Tatjana Kazankina
Tatjana Vasiljevna Kazankina (, s. 17. joulukuuta 1951 Petrovsk, Saratovin alue, Neuvostoliitto) on venäläinen keskimatkojen juoksija, joka edusti kilpaurallaan Neuvostoliittoa ja voitti kolme olympiakultaa.
Kazankina saavutti ensimmäisen arvokisamitalinsa 1975 sisäratojen EM-kilpailuissa Katowicessa, jossa hän juoksi toiseksi 1 500 metrin juoksussa. Todelliseen menestykseen hän nousi seuraavana vuonna Montrealin olympialaisissa voittamalla 800 ja 1 500 metrin juoksuissa olympiakultaa. Samana vuonna hän teki 28. kesäkuuta uuden maailmanennätyksen 1 500 metrillä ajalla 3.56,0 ollen ensimmäinen nainen, joka juoksi matkan alle neljässä minuutissa. Kazankina oli myös 16. elokuuta 1980 ankkurina Neuvostoliiton viestijoukkueessa, joka teki 4 x 800 metrin viestissä uuden maailmanennätyksen.
Vuosi 1980 oli Kazankinalle erityisen menestyksekäs. Hän teki 6. heinäkuuta jälleen uuden 1 500 metrin maailmanennätyksen 3.55,0 ja voitti elokuussa Moskovan olympialaisissa jälleen 1 500 metrin olympiakultaa. 13. elokuuta hän juoksi uuden maailmanennätyksen 3.52,47, joka pysyi maailmanennätyksenä yli 13 vuotta. Kazankina voitti pronssia Helsingin MM-kisoissa 1983 3 000 metrin juoksussa. Seuraavana vuonna hän teki uudet maailmanennätykset 2 000 ja 3 000 metrillä, mutta kieltäydyttyään Pariisissa doping-testistä hänet asetettiin kilpailukieltoon, mikä käytännössä lopetti hänen urheilu-uransa.
Volkswagen Eos
Volkswagen Eos on Volkswagenin vuosina 2006–2015 valmistama coupé-cabriolet-korinen automalli, joka perustuu Volkswagen Golfiin. Golfin kangaskattoisen avomallin valmistus oli lopetettu vuonna 2002, ja seuraavan kerran siitä esiteltiin uusi malli vuonna 2011, joten Eosia ja Golf Cabrioletia myytiin usean vuoden ajan toistensa rinnalla. Eos on nimetty kreikkalaisen aamunkoiton jumalattaren mukaan.
Vuoden 2007 Euro NCAP -kolaritestistä Eos sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Eosin muotoilu perustuu Volkswagen Concept C -konseptiautoon, joka oli esillä Geneven autonäyttelyssä keväällä 2004. Tuotantomalli ensiesiteltiin syksyllä 2005 Frankfurtin autonäyttelyssä.
Bensiinimoottorit olivat aluksi 1,6 FSI (115 hv), 2,0 FSI (150 hv), 2,0 TFSI (200 hv) ja 3,2 VR6 (250 hv). Dieselmoottorina oli pumppusuutintyyppinen 2,0 TDI (140 hv).
Syksyllä 2007 1,6-litraisen korvasi turboahdettu 1,4 TSI (122 hv). Seuraavana keväänä siitä tuli lisäksi sekä turboahtimella että mekaanisella ahtimella varustettu 160-hevosvoimainen versio, joka korvasi 2,0 FSI:n. Samaan aikaan dieselmoottori muuttui yhteispaineruiskutteiseksi ja 16-venttiiliseksi.
Keväällä 2009 esiteltiin uusi suorasuihkutteinen 3,6-litrainen VR6 (260 hv), joka korvasi aiemman 3,2-litraisen.
Syksyllä 2010 Los Angelesin autonäyttelyssä esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut Eos. Uudistuksessa sen ulkoista ilmettä muokattiin vastaamaan Golf VI -mallia. VR6-moottori poistettiin valikoimasta.
Volkswagen Fox
Volkswagen Fox (Typ 5Z) on Volkswagenin vuodesta 2003 lähtien valmistama A-segmentin automalli, joka korvasi Volkswagen Lupon. Euroopassa Foxin seuraajaksi tuli vuonna 2011 Volkswagen Up, mutta mallin valmistus Etelä-Amerikan markkinoille jatkui edelleen. Meksikossa Fox tunnetaan Lupo-nimisenä. Foxiin perustuva farmarimalli on nimeltään SpaceFox.
Vuoden 2005 Euro NCAP -kolaritestistä Fox sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Fox tuli ensimmäisenä myyntiin Etelä-Amerikan markkinoilla vuonna 2003. Ensiesittely Euroopassa oli vuonna 2005 Leipzigin Auto Mobil International -näyttelyssä. Malli perustuu samalle A04-pohjalevylle kuin esimerkiksi Volkswagen Polo IV.
Etelä-Amerikan markkinoilla myydään normaaliversion lisäksi maasturimaisempaa CrossFoxia, jossa on korkeampi maavara, kattokaiteet ja koria suojaavia muoviosia.
Syksyllä 2009 Fox koki kasvojenkohotuksen, jossa sen ulkoasua muokattiin vastaamaan uutta Polo V -mallia. Myös kojelauta oli uusi, ja sen materiaalit olivat aiempaa korkeatasoisemmat. Saataville tuli puoliautomaattinen "I-Motion"-vaihteisto.
Toisen kasvojenkohotuksensa Fox koki syksyllä 2014. Keulan ilmeestä tuli aiempaa terävämpi ja takavalot ovat uudet. Sisäosien näkyvimmät muutokset ovat uusi ohjauspyörä ja tietoviihdejärjestelmä. Uutena moottorina esiteltiin 1,6-litrainen (120 hv), joka voi käyttää polttoaineenaan sekä bensiiniä että etanolia. Sen yhteydessä on kuusivaihteinen manuaalivaihteisto.
Karl Wendlinger
Karl Wendlinger (s. 20. joulukuuta 1968 Kufstein, Tiroli, Itävalta) on itävaltalainen kilpa-autoilija ja entinen F1-kuljettaja.
Mercedes-Benz -tehtaan kilpailujohtajana 1980- ja 1990-luvulla toiminut Jochen Neerbasch auttoi kaksi nuorta lahjakasta kuljettajaa Formula ykkösiin vuoden 1991 lopulla. Toinen heistä oli Michael Schumacher ja toinen Karl Wendlinger.
Vuosina 1991–1995 Wendlinger osallistui F1-sarjaan 41 GP:hen ja saavutti yhteensä 14 MM-pistettä. Hän ei yltänyt kertaakaan palkintokorokkeelle, mutta neljänneksi hän sijoittui kolme kertaa. Suomalaiset tulivat tuntemaan hänet Jyrki Järvilehdon tallitoverina Sauberilla. Kausi 1993 oli Wendlingerin paras: hän saavutti 12 MM-pistettä ja seitsemännen sijan MM-pisteissä.
Wendlinger loukkaantui vakavasti vuoden 1994 Monacon GP:n harjoituksissa sattuneessa onnettomuudessa. Maattuaan pitkään koomassa hän toipui vähitellen ja palasi Sauberin rattiin kaudella 1995. Hänen suorituskykynsä ei kuitenkaan enää ollut entisellään, ja neljän osakilpailun jälkeen talli vaihtoi hänet ranskalaiseen Jean-Christophe Boullioniin. Tämäkin osoittautui pettymykseksi, ja Wendlinger kutsuttiin takaisin kauden kahteen viimeiseen GP:hen. Niiden jälkeen Wendlinger vetäytyi Formula ykkösistä ja jatkoi kilpailemista urheiluauto- ja vakioautoluokissa.
Volkswagen Kombi
Volkswagen Kombi on Volkswagenin Brasiliassa valmistama pikkubussi. Se perustuu edelleen 1960-luvun Volkswagen Transporter T2:een, mutta tekniikkaa on paranneltu. Ulkonäkö on keulan muovimaskia lukuun ottamatta pysynyt lähes samana.
Kombin voimanlähteenä on vuodesta 2005 lähtien ollut uusi 1,4-litrainen Total Flex -moottori, jonka polttoaineena voidaan siis käyttää sekä bensiiniä että etanolia.
Varustelutasoja ovat Furgão (tavaramalli), Standard (9-paikkainen), Escolar (15-paikkainen) ja Lotacão (12-paikkainen). Kombi on yleisesti käytössä Brasilian koulukyydityksissä.
Alkusyksystä 2013 valmistaja ilmoitti lopettavansa auton tuotannon. Sitä valmistettiin loppuvuonna 2013 vielä 600 kappaleen erä, ennen kuin Brasilian vuodenvaihteessa muuttuvat turvamääräykset pakottavat lopettamaan mallin tuotannon. Syy valmistuksen lopettamiseen oli mallin poikkeuksellinen muotoilu; kuljettajan asettaminen auton etuakselin etupuolelle ei täyttänyt enää muuttuvia turvallisuusmääräyksiä.
Tasmanian erämaat
Tasmanian erämaat on Unescon maailmanperintökohde Tasmaniassa, Australiassa. Se on yksi Australian suurimmista luonnonsuojelualueista. Siihen kuuluu kahdeksan kansallispuistoa tai muuta suojelualuetta ja se peittää 13 800 km² laajuisen alueen, eli lähes 20 % Tasmanian pinta-alasta.
Alue on viimeisiä lauhkean vyöhykkeen erämaa-alueita maailmassa. Kohteen kalkkikiviluolista on löytynyt viitteitä ihmisasutuksesta jo 20 000 vuoden takaa. Se valittiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1982, ja aluetta laajennettiin vuonna 1989.
Tasmanian erämaat käsittävät seuraavat kahdeksan puistoa:
Invisiom
Invisiom on suomalainen moninpeliprojekti. Se aloitettiin syyskuussa 2001 ja ensimmäisen pelipalvelimen ylläpidon se aloitti toukokuussa 2002.
Tunnetuimmat projektiin kuuluneet pelit ovat olleet Ultima Online freeshard "Invisiom: Age of Prospect" 2002–2004, "Invisiom: Shadows of Andromeda" 2004–2005 ja "Invisiom II" 2005–2006. Vuoden 2006 alusta lähtien projekti on rahoittanut Invisiom-palvelimen ylläpitoa. Lokakuusta 2007 lähtien Invisiom on tehnyt yhteistyötä 10th Communityn kanssa ja ylläpitänyt yhteistä pelipalvelinta.
Miss Eurooppa
Miss Eurooppa -kilpailu on perinteinen kauneuskilpailu, johon osallistuu neitoja kaikista Euroopan maista ja lisäksi muutamasta Euroopan ulkopuolisesta maasta, kuten Turkista ja Israelista. Suomalaiset naiset ovat voittaneet tittelin kuusi kertaa, mikä tekee Suomesta kaikkien aikojen neljänneksi menestyneimmän maan heti Espanjan, Saksan ja Ranskan jälkeen.
"Voittoja vuoteen 2006 mennessä":
Kun Anna-Liisa Leppänen asteli Miss Eurooppa -kilvan lavalle Pariisissa 1948, taustalla piti soida perinteisen suomalaisen laulun. Joku oli kuitenkin toimittanut kujeilumielessä orkesterille eri nuotit ja yleisö sai kuulla "Jos kaikki Suomen järvet viinaksi muutuisi" -rallin.
Vuoden 1955 Suomessa järjestettyjen Miss Eurooppa -kisojen yhteydessä filmattiin elokuva Miss Eurooppaa metsästämässä, jonka pääosassa näytteli Lasse Pöysti.
Uluru-Kata Tjutan kansallispuisto
Uluṟu-Kata Tjuṯa on kansallispuisto Australian Pohjoisterritoriossa 1 431 kilometriä etelään territorion pääkaupungista Darwinista. Puisto on pinta-alaltaan 1 326 km² ja siihen kuuluu kaksi näyttävää kalliomuodostelmaa Uluru ja Katatjuta, joista puisto on myös saanut nimensä.
Aboriginaalien asuinyhteisö Mutitjulu sijaitsee kansallispuiston sisällä, mutta turistien tulee yöpyä Yularan kaupungissa alueen ulkopuolella. Sekä puistoa että kaupunkia palvelee Connellan lentokenttä.
Kansallispuisto liitettiin vuonna 1987 Unescon maailmanperintöluettelon, ja alueen suojelua laajennettiin vuonna 1994.
The Sound of Perseverance
The Sound of Perseverance on Death-yhtyeen seitsemäs ja viimeinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1998.
"The Sound of Perseverance" on jälleen uusi askel Death-tuotannossa, tällä kertaa enemmän melodisen death metalin tai progressiivisen metallin suuntaan. Tyylillisesti samaan lopputulokseen päästään, jos yhdistetään kolmen edellisen albumin ("Human", "Individual Thought Patterns" ja "Symbolic") ominaispiirteet. Kappaleiden keskimääräinen kesto kasvoi jo yli kuuteen minuuttiin ja albumilla on genrelle erikoinen kappale: instrumentaali "Voice of the Soul".
Merkittävin ero aikaisempaan Death-tuotantoon kuuluu kuitenkin Chuck Schuldinerin laulussa. Deathin tavaramerkiksi muodostunut Schuldinerin matala murinalaulu muuttui "The Sound of Perseverancella" korkeaksi ja raastavaksi, miltei kirkumiseksi.
Deathin viimeisen studioalbumin myötä death metalin eräs ympyrä sulkeutui. "The Sound of Perseverance" on dramaattisen, vuonna 1991 "Human"-albumilta alkaneen kehityskaaren päätöspiste genressä, jossa lokerointi on voimakkaita tunteita herättävää ja jossa usein subjektiivinen mielipide määrittelee, mikä on "oikein" tai "väärin".
Joidenkin "The Sound of Perseverancen" raitojen nimistä oli alun perin määrä päätyä vasta Chuck Schuldinerin uuden yhtyeen, Control Deniedin, esikoislevylle. Kun Death allekirjoitti levytyssopimuksen Nuclear Blastin kanssa vuoden 1997 lopussa, Schuldiner lupautui tekemään vielä yhden Death-albumin ennen keskittymistä Control Deniediin. Siten esimerkiksi "Scavenger of Human Sorrow" ja "Spirit Crusher" ovat kirjattu historiaan Death-levytyksinä, eivätkä Control Denied -tuotantona.Kappale "Spirit Crusher" julkaistiin singlenä ja live-videona.
Filippos II Filoromaios
Filippos II Filoromaios (, "roomalaisten ystävä") oli seleukidien hallitsijasuvun viimeinen kuningas vuosina 65 eaa. - 64 eaa. Hänen isänsä oli Filippos I. Vuonna 83 eaa. Armenian Tigranes II valtasi Seleukidien valtakunnan rippeet. Kolmannen Mithridateen sodan aikana roomalaiset kukistivat Tigraneen ja nimittivät Antiokhos XIII:n Syyrian hallitsijaksi. Vuonna 67 eaa. Filippos II valtasi suurimman osan tämän valtakunnasta. Pompeius teki kuitenkin koko Syyriasta Rooman provinssin vuonna 64 eaa. Filippos II hallitsi tämän jälkeen vain osaa Kilikiasta. Vuonna 56 eaa. hän oli ehdolla Egypin Kleopatra VII:n sulhaseksi, mutta Rooman Syyrian maaherra Aulius Gabinius esti tämän ja antoi luultavasti teloittaa Filippoksen.
Carlos Marchena
Carlos Marchena López (s. 31. heinäkuuta 1979 Las Cabezas de San Juan, Sevillan maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Deportivo La Coruñaa.
Marchena aloitti ammattilaisuransa Sevillassa vuonna 1997, jolloin seura pelasi vielä Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. Ensimmäisen ottelunsa pääsarjassa Primera Divisiónissa hän pelasi 20-vuotiaana kaudella 1999–2000 Real Sociedadia vastaan.
Sevillan pudottua takaisin Segundaan vuonna 2000, Marchena solmi pikaisesti yksivuotisen sopimuksen portugalilaisen Benfican kanssa. Benficassa hän herätti Espanjan kärkiseuroihin kuuluvan Valencian huomion, joka etsi seuraajaa ikääntyvälle keskuspuolustajalleen Miroslav Đukićille. Marchena teki lopulta nelivuotisen sopimuksen Valencian kanssa kaupassa, jossa vaihdossa Benficaan matkasi Zlatko Zahovič.
Kaudella 2001–2002 Marchena haki vielä paikkaansa uudessa seurassaan, joka ylsi ensimmäiseen liigamestaruuteensa 30 vuoteen, mutta oli lopulta luonnollinen korvaaja Đukićille tämän päätettyä uransa. Kaudella 2003–2004 Marchena oli tärkeässä roolissa puolustajatoverinsa Roberto Ayalan kanssa Valencian voitettua historiallisesti sekä Espanjan pääsarjan mestaruuden että UEFA Cupin.
1. elokuuta 2010 hän teki kolmivuotisen sopimuksen Villarrealin kanssa.
Espanjan maajoukkueessa Marchena teki ensiesiintymisensä 21. elokuuta 2002 ottelussa Unkaria vastaan. Hän oli mukana vuoden 2006 MM-kilpailuissa sekä vuosien 2004 ja 2008 EM-kilpailuissa, joista jälkimmäisessä Espanjan voitti mestaruuden. Hän muodosti Espanjan ykköstoppariparin Carles Puyolin kanssa.
Junioritasolla Marchena edusti maataan vuoden 1999 nuorten MM-kilpailuissa ja vuoden 2000 kesäolympialaisissa, joista tuloksina olivat kulta- ja hopeamitalit.
Seurajoukkue
Maajoukkue
Ronald McNair
Ronald McNair (21. lokakuuta 1950 – 28. tammikuuta 1986) oli yhdysvaltalainen fyysikko ja astronautti. Hän väitteli tohtoriksi Massachusetts Institute of Technologyssä vuonna 1977 ja työskenteli tämän jälkeen Hughes Research Laboratoriesissa. Vuonna 1978 hänet valittiin yhdysvaltain avaruusohjelmaan. Mcnairin ensimmäisen avaruuslento tapahtui vuonna 1984 avaruussukkula Challengerin lennolla STS-41-B. Vuonna 1986 McNair ja koko muu miehistö menehtyi avaruussukkula Challengerin tuhouduttua 73 sekuntia laukaisun jälkeen lennolla STS-51-L.
McNairilla oli 5. danin musta vyö karatessa, ja hän tutki myös kamppailulajien fysiikkaa. McNair soitti saksofonia ja Jean-Michel Jarre sävelsi kappaleen, joka McNairin oli tarkoitus soittaa toisella Challenger-lennollaan. Tämä kappale on kuultavissa albumilla "Rendez-Vous", nimellä "Ron's piece".
Klassismi (kuvataide)
Klassismi (aikaisemmin klassisismi) tarkoitti kuvataiteissa pyrkimystä puhtauteen, paluuta selkeisiin linjoihin rokokoon koristeellisuuden jälkeen. Malleja ja ihanteita haettiin antiikin Kreikasta ja Roomasta. Pompejin vaikutteita haettiin niin väreihin kuin muotokieleen. Klassismi vaikutti voimakkaasti arkkitehtuurissa.
Ranskan vallankumouksen jälkeen Napoleonin hovissa alettiin arvostaa antiikin klassista tyyliä niin rakennustaiteessa, sisustuksessa, vaatteissa kuin myös maalaustaiteessa. Ranska oli keisarikunta kuten muinainen Rooma. Maalaustaiteessa Jacques-Louis David (1748-1825) haki aiheita maalauksiin antiikin aiheista. Tätä on nähtävissä Davidin historiallisissa maalauksissa "Horatiuksen vala" ja "Sokrateen kuolema". Ajan muoti niin asuissa kuin sisustuksessa on nähtävissä hänen maalauksessaan "Madame de Verninacin muotokuva", 1799. Antiikin veistosten ehjä ja puhdas muoto oli hänelle lähtökohtana maalauksilleen. Useimmat hänen tauluistaan olivat kuin maalattua veistostaidetta. Hänen aiheisiinsa kuului myös vallankumoukselliset aiheet ja Napoleonin keisarinvallan ihannointi. Hänen tunnetuimpia töitään keisari Napoleonista on "Napoleon St. Bernhardin solassa".
Jean Auguste Dominique Ingres (1780-1867) oli eräs Jacques Louis Davidin tunnetuimmista oppilaista. Myös Ingres arvosti ehjää veistoksellista muotoa taiteessa. Hänen tunnetuimpia klassistisia alastonaiheitaan ovat "Odolistit", "Turkkilainen kylpy" ja "Lähde". Ingresin lyijykynäpiirustuksia on myös arvostettu, ja ovat nykyisin esillä useissa museoissa.
Vainajala (albumi)
Vainajala on suomalaisen rock-yhtyeen CMX:n albumi, joka julkaistiin 1998.
Albumi äänitettiin mökissä Ylläsjärvellä Lapissa siirrettävää äänityskalustoa käyttäen. Albumin tuotti Billy Gould. Vainajalan äänitys kesti kaksi viikkoa. Levy viimeisteltiin Herodes-studiolla Helsingissä.
Albumi on luonteeltaan pelkistetty rock-levy. Ilmestyessään se nousi Suomen virallisen listan ykköseksi.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sovittanut CMX, sanoittanut A. W. Yrjänä.
Volkswagen Kübelwagen
Volkswagen Kübelwagen ("Kfz.1", "l.gl.Pkw Typ K1", "VW Typ 82") on Ferdinand Porschen vuonna 1939 suunnittelema ja Volkswagenin Saksan sotavoimille toisen maailmansodan aikana valmistama, Volkswagen Kuplaan perustuva takamoottorinen ja takavetoinen henkilöautomalli. Sen alkuperäinen mallinimi oli Typ 62, myöhemmin Typ 82. Autoa valmistettiin vuosien 1940–1945 välillä arviolta 52 000 – 55 000 kappaletta. Suomen armeijan panssarijoukoilla oli käytössään muutamia Kübelwageneita jatkosodan lopussa.
Fabio Grosso
Fabio Grosso (s. 28. marraskuuta 1977 Rooma, Italia) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Grosso on vapaa pelaaja. Hän edusti viimeksi Serie A:ssa pelaavaa Juventusta.
Grosso aloitti uransa vuonna 1994 amatööriseura Renato Curin riveissä ja pelasi siellä aina vuoteen 1998 asti. Tämän jälkeen Grosso siirtyi Serie C2:een Chietiin kolmeksi kaudeksi, pelaten yhteensä 68 ottelua. Hänen seuraava siirtonsa oli vuonna 2001, jolloin AC Perugia hankki hänet. Hänestä tuli kuitenkin laitapuolustaja viimeisellä Perugia-kaudellaan ja lopullisesti hänestä tuli puolustaja siirryttyään tammikuussa 2004 Palermoon. Internazionale osti Grosso riveihinsä 6. kesäkuuta 2006. Pesti Interissä jäi kuitenkin yhteen kauteen ja kesällä 2007 Grosso suuntasi Ranskan mestarijoukkue Olympique Lyonin riveihin.
Grosso pelasi Lyonissa kaksi kautta ja kuului joukkueen avainmiehiin. Kesällä 2009 päävalmentaja Claude Puel antoi kuitenkin ymmärtää, ettei Grossolla ole tulevaisuutta seurassa. Siirtoikkunan lopussa elokuussa 2009 Grosso siirtyikin takaisin kotimaahansa Juventukseen 2 miljoonan euron siirtosummalla. Grosso pelasi Juventuksessa kaudet 2009-10, 2010-11 ja 2011-12. Kaudella 2011-12 Grosson vastuu Juventuksessa jäi varsin pieneksi, ja hän jättikin seuran kauden päätteeksi.
Maajoukkuedebyyttinsä hän teki Sveitsiä vastaan huhtikuussa vuonna 2003. Grosso oli mukana MM-kisoissa 2006, jotka Italia voitti. Hän teki voittomaalin välieräottelussa Saksaa vastaan, ja ampui finaalissa ratkaisevan rangaistuspotkun maaliin. Grosso valittiin Italian EM-ryhmään 2008, ja hän pelasi joukkueensa kaikissa otteluissa. Grosso oli mukana myös Confederations Cupissa 2009, jossa Italia putosi jo alkulohkossa. Grosso valittiin Marcello Lippin 30-pelaajan alustavaan MM-kokoonpanoon 2010, mutta ei Salvatore Sirigun, Mattia Cassanin, Antonio Candrevan, Andrea Cossun, Marco Borilellon ja Giuseppe Rossin ohella mahtunut lopulliseen MM-kokoonpanoon 2010. Grosso pelasi viimeisen maaottelunsa marraskuussa 2009. Kaikkiaan hän pelasi 48 maaottelua ja teki niissä neljä maalia.
Joachim (Tanskan prinssi)
Prinssi Joachim (koko nimeltään Joachim Holger Valdemar Christian, s. 7. kesäkuuta 1969) on Tanskan kuningattaren Margareeta II:n ja prinssi Henrikin nuorempi poika. Prinssi Joachim on kruununperimysjärjestyksessä kuudentena veljensä prinssi Frederikin ja tämän lasten jälkeen.
Prinssi Joachim avioitui 18. marraskuuta 1995 hongkongilaissyntyisen Alexandra Christina Manleyn kanssa. Heillä on kaksi lasta, prinssi Nikolai (s. 28. elokuuta 1999) ja prinssi Felix (s. 22. heinäkuuta 2002). Syyskuussa 2004 pariskunta ilmoitti eroavansa, ja avioero astui voimaan 8. huhtikuuta 2005.
3. lokakuuta 2007 prinssi Joachim kihlautui ranskalaisen Marie Cavallierin kanssa. Heidät vihittiin 24. toukokuuta 2008. Heillä on kaksi yhteistä lasta, prinssi Henrik (s. 4. toukokuuta 2009) ja prinsessa Athena (s. 24. tammikuuta 2012).
Hugo Viana
Hugo Miguel Ferreira Viana (s. 15. tammikuuta 1983 Barcelos, Bragan piiri, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija, joka edustaa seuratasolla Portugalin pääsarjassa Primeira Ligassa pelaavaa Bragaa. Hän on keskikenttäpelaaja, joka nousee yleensä hyökkäyksiin laidalta.
Vasenjalkainen Hugo Viana aloitti uransa Sportingissa, jossa hänet valittiin Euroopan parhaaksi nuoreksi jalkapalloilijaksi. Valinnan jälkeen hänet myytiin Newcastle Unitediin 12 miljoonalla eurolla. Hän kuitenkin palasi Sportingiin ja pelasi siellä kaksi vuotta lainasopimuksella. Kaudella 2005–2006 Newcastle lainasi Vianan jälleen, tällä kertaa Valenciaan. Marraskuussa 2006 Valencia osti Vianan pelaajaoikeudet Newcastlelta 1,5 miljoonalla punnalla. Kaudeksi 2007–2008 Viana lainattiin Osasunaan. Kaudella 2009–2010 hän pelasi lainalla Bragassa, jossa jatkoi sen jälkeenkin.
Viana debytoi Portugalin maajoukkueessa 14. marraskuuta 2001 Portugalin voittoon päättyneessä ottelussa Angolaa vastaan. Viana on edustanut maataan MM-kilpailuissa 2002, olympialaisissa 2004 ja MM-kilpailuissa 2006.
Link: The Faces of Evil
Link: The Faces of Evil on Animation Magicin CD-i:lle kehittämä videopeli, joka julkaistiin yhdessä ""in kanssa. Peli liittyy teemaltaan Nintendon The Legend of Zelda -pelisarjaan, mutta huonon laatunsa ja Nintendosta riippumatta tapahtuneen kehitystyön takia sitä ei tavallisesti lueta "virallisten" Zelda-pelien joukkoon.
Tästä ja Wand of Gamelonista on tullut Internet-ilmiöitä lähinnä animaatioiden takia.
Link, Hyrulen sankari, viettää tylsiä päiviä rauhalliseksi muuttuneessa valtakunnassa. Ganon juonii ilkeitä suunnitelmia Koridain saarella ja kaappaa Prinsessa Zeldan. Lentävällä matolla liikkuva taikuri Gwonam noutaa Linkin apuun ja seikkailu alkaa. 
Lopulta Link onnistuu vangitsemaan Ganonin Koridain kirjaan ja pelastaa Zeldan. Koridain saari palaa ennalleen Linkin ja Zeldan lentäessä takaisin Hyruleen. Loppuvideossa Link anelee suudelmaa Zeldalta, vastaavaa flirttailua ei esiinny Nintendon Zelda-peleissä. Niin ikään viralliseen kanooniin kuulumattomissa Zelda animaatiosarjoissa ja sarjakuvissa kylläkin.
Peli etenee sivusta kuvatuissa ruuduissa ""in tapaan. Tarinaa kerrotaan piirretyn animaation avulla, jolla Philips tahtoi esitellä CD-ROMin mahdollisuuksia uudessa konsolissaan. Ohjaustuntuma Linkiin jäi kuitenkin yleisen mielipiteen mukaan kehnommaksi kuin Nintendon Zelda-peleissä. Kritiikkiä aiheutti myös heikko, yhdellä Koridain kirjan osumalla voitettava Ganon, sekä huonolaatuinen ääninäyttely ja animaatio.
Nebulasuodin
Nebulasuodin eli sumusuodin on okulaariin kiinnitettävä suodin, jota käytetään syvän taivaan (deep sky) kohteiden tarkkailuun. Se päästää lävitseen vain niitä aallonpituuksia, joilla sumumaiset syvän taivaan kohteet säteilevät voimakkaimmin (O III, Oxygen III).
Suodatin ei sovellu jatkuvaspekristen kohteiden, kuten tähtien tai galaksien, havainnointiin.
Zelda: The Wand of Gamelon
Zelda: The Wand of Gamelon on Animation Magicin CD-i:lle kehittämä videopeli, joka julkaistiin yhdessä ""in kanssa. Peli liittyy teemaltaan Nintendon The Legend of Zelda -pelisarjaan, mutta huonon laatunsa ja Nintendosta riippumatta tapahtuneen kehitystyön takia sitä ei tavallisesti lueta "virallisten" Zelda-pelien joukkoon.
Wand of Gamelon ja Faces of evil ovat nyt suosittuja Internet-ilmiöitä lähinnä animaatioiden takia.
Hyrulen kuningas Harkinian lähtee auttamaan Onkledin herttuaa, sillä Ganon on hyökännyt tämän kimppuun. Mukaansa hän ottaa Rohkeuden Triforcen ja käskee lähettää Linkin avukseen, jos ei palaa kuukauden sisällä. Zelda on huolissaan kuninkaasta, mutta Impa tulkitsee Viisauden Triforcea, jonka ennustuksen mukaan kuningas palaa takaisin hyvissä voimin. Kuukauden kuluttua Link lähtee kuninkaan perään, mutta hänestäkään ei kuulu mitään. Zelda käskee Impan seurakseen, joka pakkaa Viisauden Triforcen mukaan ja he lähtevät yhdessä Onkledin herttuan maille etsimään kadonneita ystäviään.
Zeldalle selviää lopulta, että herttua onkin koko ajan ollut samassa juonessa Ganonin kanssa saada kuningas vangiksi ja auttaa Ganon valtaan. Zelda kohtaa lopulta itsensä Ganonin, jonka hän voittaa käyttämällä Gamelonin sauvaa. Zelda pelastaa kuninkaan ja Linkin, joka on onnellisen tietämätön tapahtumista. Onkledin herttua anoo turhaan armoa kuningas Harkinialta ja joutuu rangaistukseksi kuuraamaan Hyrulen lattioita. Tarina päättyy kuninkaan ja Zeldan nauraessa iloisesti Linkin toilailuille.
"The Wand of Gamelon" on ensimmäinen Zelda-peli, jossa pelaaja pääsee ohjaamaan Prinsessa Zeldaa. Peli etenee sivusta kuvatuilla ruuduilla ""in tapaan, mutta ohjaustuntuma ei ole Nintendon pelien tasoa. Pelin tarinaa vievät eteenpäin sarjakuvien avulla toteutetut videot.
Antonio López
Antonio López on usean henkilön nimi:
Antonio López Guerrero
Antonio López Guerrero (s. 13. syyskuuta 1981 Benidorm, Alicanten maakunta, Espanja) on entinen espanjalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja, mutta pelasi uransa aikana myös vasempana laitahyökkääjänä sekä oikeana laitapuolustajana. Lisäksi hänet tunnettiin vapaapotkuspesialistina.
López pelasi juniorivuotensa sekä ammattilaisuransa ensimmäiset vuodet Atléticossa, mutta ensiesiintymisensä Espanjan pääsarjassa hän teki pamplonalaisessa Osasunassa 1. syyskuuta 2002 ottelussa Villarrealia vastaan. Hän vietti seurassa kaksi kautta, joista saldoksi jäi 71 ottelua ja kaksi maalia. Vuonna 2004 López palasi takaisin kasvattajaseuraansa Atléticoon. Kesällä 2009 päävalmentaja Abel Resino nimitti Lópezin joukkueen kapteeniksi argentiinalaisen Maxi Rodríguezin luovuttua tehtävästä. López oli aiemmin toiminut joukkueen varakapteenina.
Keväällä 2010 López johdatti joukkueensa Eurooppa-liigan mestaruuteen. Kapteeni pelasi täydet minuutit kaikissa kahdeksassa pudotuspelivaiheen ottelussa ja teki yhden maalin Valenciaa vastaan pelatussa puolivälieräottelussa. López voitti Atléticon riveissä myös UEFA Super Cupin vuonna 2010 sekä Eurooppa-liigan toistamiseen keväällä 2012.
Kesäkuussa 2012 López siirtyi Mallorcaan, jossa hän pelasi kahden kauden ajan. López kärsi tänä aikana vaikeista loukkaantumisista. Syksyllä 2014 hän ilmoitti päätöksestään lopettaa ammattilaisuransa toistuvien polvivammojen vuoksi. López työskentelee nykyisin pelaaja-agenttina.
López pelasi Espanjan maajoukkueessa 16 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Maajoukkuedebyytti tapahtui MM-karsintaottelussa Serbia ja Montenegroa vastaan 30. maaliskuuta 2005, ja López oli mukana myös vuoden 2006 MM-kilpailuissa.
Steven Holl
Steven Holl (s. 9. joulukuuta 1947 Bremerton, Washington) on yhdysvaltalainen arkkitehti. Hänen tunnetuimmat työnsä Suomessa ovat Helsingissä sijaitseva nykytaiteen museo Kiasma sekä Taivallahden kasarmien täydennysasuinrakennus.
Holl valmistui Washingtonin yliopistosta 1970, perusti toimiston New Yorkiin 1976 ja on opettanut Columbian yliopistossa vuodesta 1981. Time-aikakauslehti valitsi Hollin Yhdysvaltain parhaaksi arkkitehdiksi vuonna 2001.
Klaus Doldinger
Klaus Doldinger (s. 12. toukokuuta 1936 Berliini) on saksalainen saksofonisti ja elokuvamusiikin säveltäjä.
Berliiniläislähtöinen Doldinger pääsi vuonna 1947 Düsseldorfiin konservatorioon, mistä hän valmistui vuonna 1957. Opiskeluvuosinaan hän sai runsaasti esiintymiskokemusta. Vuonna 1953 hän aloitti saksalaisessa dixieland-yhtyeessä "The Feetwarmersissa", jonka kanssa levytti vuonna 1955. Myöhemmin hän perusti "Oscar's Trion" esikuvanaan Oscar Peterson.
Doldinger on säveltänyt runsaasti musiikkia elokuviin ja televisiosarjoihin. Hänen tunnetuimpia töitään ovat muun muassa elokuvien "Sukellusvene U-96" ja "Päättymätön tarina" sekä rikossarjan "Kahden keikka" musiikit. Hän on myös yhä suuresti arvostettu henkilö Saksan jazz-piireissä, ja hänen nykyinen yhtyeensä "Passport" nauttii suurta suosiota.
Doldinger avioitui Inge Beckin kanssa vuonna 1960. Heillä on kolme lasta. Vuodesta 1986 he ovat asuneet Münchenissä.
Pentéli
Pentéli () eli Pentelikó (Πεντελικό), antiikin Pentelikon () tai Brilēssos/Brilēttos (), on vuorijono Attikassa Kreikassa. Sen korkeimman huipun Pyrgárin (Πυργάρι) korkeus on 1 109 metriä.
Pentéli sijaitsee Ateenan metropolialueen koillislaidalla noin 16 kilometriä koilliseen Ateenan keskustasta. Vuoristosta yli 60 % on metsän peittämää. Pentéli-vuoresta ovat saaneet nimensä Ateenan metropolialueen pohjoisosan Pentélin ja Néa Pentélin kaupungit.
Antiikin aikana Pentelikon tunnettiin erityisesti sen valkoisesta marmorista. Sitä käytettiin veistoksiin jo arkaaisella kaudella 500-luvulla eaa. Myöhemmin 400-luvulla eaa. sitä käytettiin erityisesti Akropoliin temppelien, kuten Parthenonin ja Erekhtheionin, rakentamisessa. Vielä 100-luvulla jaa. vuoren marmoria käytettiin Panateenalaisen stadionin uusimiseen. Pausaniaan mukaan vuorella kivilouhoksen yllä oli Athenen patsas. Eräässä luolassa oli nymfien kulttipaikka. Kivilouhos sijaitsi vuoren lounaisosassa, ja on nähtävissä edelleen. Nykyään louhos on suojeltu ja varattu yksinomaan Akropoliin rakennusten restauroinnin tarpeisiin.
Pentélin nähtävyyksiä antiikkisen kivilouhoksen lisäksi on vuonna 1578 perustettu Pentélin luostari eli Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen luostari ("Moní Pentélis", "Moní Koimíseos Theotókou") vuoren itäpuolella Marathoniin johtavan tien varrella. Vuorella on myös Ateenan kansallisen observatorion alainen Koufoún tähtitieteellinen asema, joka on tarkoitettu erityisesti opetus- ja vierailukäyttöön.
Vuoren alue on kärsinyt suurista metsäpaloista ainakin vuonna 1995, jolloin 6500 hehtaaria ja sata taloa tuhoutui, sekä vuonna 1998, jolloin tuli tuhosi 7 500 hehtaaria ja vielä enemmän rakennuksia. Myös vuoden 2007 suuret metsäpalot tuhosivat aluetta.
Tragus
Tragus (, 'vuohi') on korvalehden etuosassa korvarustossa oleva "nipukka", joka osoittaa taaksepäin. Ihmisellä se on liikkumaton, mutta esimerkiksi monilla lepakoilla se tarvittaessa sulkee korvakäytävän.
Tähänkin nipukkaan voidaan tehdä lävistyksiä, kuten alempana olevaan lobuleen.
Tragusta vastapäätä on antitragus. Kissalla siinä on tasku, joka toimii suuntakuulon apuna.
Zelda’s Adventure
Zelda’s Adventure on Viridiksen CD-i:lle kehittämä videopeli. Peli liittyy aiheeltaan Nintendon The Legend of Zelda -pelisarjaan, mutta huonon laatunsa ja Nintendosta riippumattoman kehitystyön takia sitä ei tavallisesti lueta "virallisten" Zelda-pelien joukkoon.
Hyrule on vajonnut pimeyden aikaan. Ganon on valloittanut Tolemacin maan ja siepannut Linkin. Astronomi Gaspra lähettää Zeldan Tolemacin avuksi. Zeldan on etsittävä seitsemän jumalallista pyhäinjäännöstä ja voitettava Ganon, jonka jälkeen Hyrule voi palata valon aikakauteen.
Aiemmista CD-i:lle tehdyistä Zelda-peleistä poiketen "Zelda’s Adventure" on ""ia mukaileva, yläviistosta kuvattu seikkailu. Pelaaja ohjaa Prinsessa Zeldaa luolissa ja palatseissa, joita yhdistää kartta "A Link to the Past"in tapaan. Peli sisältää näyteltyjä kohtauksia, joissa tarinaa viedään eteenpäin.
Peliä pidetään parhaimpana kolmesta, huonosti menestyneestä CD-i:lle julkaistuista Zelda-peleistä. Huono ohjattavuus, sekava grafiikka ja outo tarina(toisin sanoen se että Zelda ei ole enää mikään heikko prinsessa vaan sankari) tekivät pelistä erittäin epäsuositun. Philips yritti pelin julkaisun aikoihin karsia konsolinsa aiheuttamia tappioita ja tuotettujen "Zelda’s Adventure" -pelien määrä oli pieni, mikä tekee pelistä vaikeimmin saatavan Zelda-aiheisen pelin.
Viikinkilaiva (huvipuistolaite)
Viikinkilaiva on yleinen huvipuistoissa tavattava huvipuistolaite. Se on varren päässä oleva laivanmuotoinen ja -näköinen vaunu, jossa on istuimia. Veneen alla olevien renkaiden avulla tapahtuvan kiihdytyksen jälkeen laiva heiluu vapaasti pitkittäin puolelta toiselle. Jotkut ihmiset eivät voi kestää viikinkilaivaa, sillä he alkavat voida laitteessa helposti pahoin. Suomesta tällainen laite löytyy Linnanmäeltä ja Särkänniemestä.
The Black League
The Black League oli suomalainen Taneli Jarvan luotsaama metalliyhtye. Se perustettiin Helsingissä vuonna 1998.
Ennen The Black Leaguen perustamista Jarva toimi Sentencedin laulajana ja basistina vuosina 1991–1996.
Tennessee Williams
Thomas Lanier Williams III (26. maaliskuuta 1911 Mississippi, Yhdysvallat − 25. helmikuuta 1983 New York, Yhdysvallat), oli yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija, joka tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Tennessee Williams. Aluksi hän elätti itseään erilaisilla ammateilla mutta ryhtyi sitten vapaaksi kirjailijaksi. Kirjailijan uransa hän aloitti runoilijana, mutta siirtyi lopulta näytelmäkirjallisuuden pariin.
Williams on eräs tunnetuimmista ja esitetyimmistä 1900-luvun yhdysvaltalaisista näytelmäkirjailijoista. Läpimurto tapahtui 1945 näytelmällä "Lasinen eläintarha". Hänen tunnetuimmat näytelmänsä ovat "Viettelyksen vaunu" ja "Kissa kuumalla katolla". "Viettelyksen vaunun" ensiesitys oli 1947, ja vuotta myöhemmin näytelmä voitti Pulitzer-palkinnon. "Kissa kuumalla katolla" voitti samaisen palkinnon vuonna 1955. Kumpaakin näytelmää on esitetty Suomessa muun muassa Kansallisteatterissa.
Monista Williamsin näytelmistä muokattiin erityisesti 1950-luvulla menestyksekkäitä Hollywood-elokuvia, joissa näytteli aikansa suuria tähtiä, muiden muassa Elizabeth Taylor ja Paul Newman. Elokuvista kuitenkin poistettiin uskallettuina pidettyjä sisältöjä.
Myös Suomen Kansallisteatterissa on esitetty Williamsin elämään perustuva Charlotte Chandlerin ja Ray Stricklyn kirjoittama monologinäytelmä "Satakielen tunnustuksia", Williamsina Stig Fransman.
Tennessee Williams teki toisen uransa taidemaalarina. Hänen taiteilijatoverinsa Michael Garady muistelee, että maalaaminen oli hänelle intohimo, jota hän teki toisena ammattinaan. Williams alkoi maalata 1960-luvulla, ja Garadyn mukaan hän omistautui maalaamiselle ja piti sitä terapeuttisena.
Williams kuoli 71-vuotiaana yksin hotellihuoneessaan tukehtumalla lääkepurkin korkkiin.
Jello Biafra
Jello Biafra (oik. Eric Reed Boucher, s. 17. kesäkuuta 1958, Boulder, Colorado, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen rockmuusikko. Biafra oli amerikkalaisen punk rock -yhtye Dead Kennedysin laulaja ja perustajajäsen. Hänen taiteilijanimensä on ironisesti yhdistetty vähäravintopitoisesta Jell-O-hyytelöstä ja lyhytikäisestä, nälänhätää kärsineestä Biafran valtiosta.Yhtyeen hajoamisen jälkeen hän on esittänyt ja julkaissut levyillä musiikin sijaan puhuttuja tarinoita sekä muodostanut Lard-yhtyeen yhdessä Ministryn kanssa.
1979 Biafra perusti levy-yhtiön 'Alternative tentacles'. Yhtiö on julkaissut musiikkia muun muassa seuraavilta yhtyeiltä: Dead Kennedys, Butthole Surfers, D.O.A., 7 Seconds, Winston Smith ja NoMeansNo.
New Yorkin osavaltion vihreät esittivät Biafraa puolueen ehdokkaaksi vuoden 2000 presidentinvaaleissa, mutta puolue valitsi Ralph Naderin.
Milorad Pavić (kirjailija)
Milorad Pavić (15. lokakuuta 1929 Belgrad, Jugoslavia – 30. marraskuuta 2009) oli serbialainen kirjailija, kääntäjä ja kirjallisuushistorioitsija.
Pavić opiskeli Belgradin ja Zagrebin yliopistoissa, aloitti akateemisen uransa Sorbonnen yliopistossa Ranskassa ja siirtyi myöhemmin Wieniin Itävaltaan. Pavić oli naimisissa kirjailija ja kirjallisuuskriitikko Jasmina Mihajlovicin kanssa. Vuonna 1991 Pavić valittiin Serbian tiede- ja taideakatemiaan.
Pavić aloitti runoilijana ja novellikirjailijana. Hän julkaisi myös kirjallisuushistoriallisia teoksia Serbian barokkikirjallisuudesta ja symbolistirunoilijoista. Ensimmäinen romaani, "Kasaarisanakirja. Sadantuhannen sanan sanakirjaromaani" ilmestyi vuonna 1984.
Romaani kertoo kasaarikansasta, etnisestä vähemmistöstä, joka on kuollut sukupuuttoon. Kasaarien valtakunnasta on säilynyt vain vuonna 1691 julkaistu Lexicon Cosri, kasaarikysymystä käsittelevä sanakirjojen sanakirja, jonka alkuperäisversio on tuhoutunut. Kuitenkin yhdestä kappaleesta, joka on kirjoitettu myrkyllisellä musteella, on säilynyt katkelmia. "Kasaarisanakirja" on siis tämän alkuperäisen Daubmannuksen laitoksen rekonstruktio vuodelta 1691 (tuhoutui vuonna 1692), jota on täydennetty uusimpiin aikoihin asti ja se kertoo kadonneesta kansakunnasta.
Kulttuurintutkijat yrittävät päästä selvyyteen mikä oli kasaarien kohtalo: sanakirjan punaisessa kirjassa selvitetään kristillisten lähteiden mukaan, vihreässä islamilaisten lähteiden mukaan ja keltaisessa kirjassa juutalaisten lähteiden mukaan mitä kasaareille tapahtui. Teoksesta on olemassa kaksi lähes identtistä versiota: miesten painos ja naisten painos, jotka poikkeavat toisistaan vain yhdessä kohtaa parinkymmenen rivin verran. Vasta miehen ja naisen luettua toistensa painoksen voi päästä käsitykseen kokonaisuudesta minkä jälkeen kirja onkin käynyt tarpeettomaksi.
Alkuhuomautuksissa Pavic selostaa sanakirjan käyttöohjeet, jotka päättyvät vuoden 1691 tuhoutuneen laitoksen esipuheesta säilyneihin katkelmiin:
Toinen romaani, "Predeo slikan cajem" (1988), joka on käännetty englanniksi nimellä "Landscape Painted with Tea", kertoo modernin tutkimusmatkan arkkitehdista nimeltään Atanas Svilar (alias Razin), joka vetäytyy luostariin Kreikan Athos-vuoristoon, jossa hänen isänsäkin oli ollut ja joka kuoli toisessa maailmansodassa.
"Poslednja ljubav u Carigradu" (1994), englanniksi "Last Love in Constantinople", sisältää Tarot-korttipakan.
Suomennos Kasaarisanakirjasta on julkaistu nimellä "Kasaarisanakirja. Sadantuhannen sanan sanakirjaromaani" ("Hazarskii rečnik" 1984, suom. Tuula Jaale-Mišić, Helsinki: Tammi).
Hanna Kirjavainen on sovittanut "Kasaarisanakirjasta" näyttämöversion, joka on esitetty nimellä "Adam Ruhanin ruumis" vuonna 1998. Näytelmässä kolme kulttuurintutkijaa kohtaa kongressissa Istanbulissa vuonna 1982. He ryhtyvät ratkomaan kadonneen kasaarikansan arvoitusta, mutta joutuvat toteamaan tehtävän vaikeuden.
Milorad Pavić
Milorad Pavić tarkoittaa ainakin seuraavia:
Milorad Pavić (jalkapalloilija)
Milorad ”Miša” Pavić (tunnetaan Jugoslavian ulkopuolella lempinimellä Michel, 11. marraskuuta 1921 Valjevo – 16. elokuuta 2005 Valjevo) oli jugoslavialainen jalkapallopelaaja ja -valmentaja. Kotimaassaan Pavić valmensi Belgradin Punainen Tähti ja FK Vojvodina -joukkueita.
Pelaajana Pavić pelasi Belgradin Punaisessa Tähdessä.
Jorkka ja Palle
Jorkka ja Palle oli Reino Palmrothin ja Georg Malmsténin muodostama esittäjäpari. Ennen sotia duo esitti iskelmäkappaleita ja sittemmin sodan aikana mm. "Mottimatit marssilla" -nimisiä suomalaisista propagandalauluista koottuja potpureita.
Aldriini
Aldriini on POP-yhdiste, hyönteisten torjuntaan käytetty myrkky. Sitä on käytetty viljan, perunan ja puuvillan tuholaisia sekä termiittejä vastaan. Sen käyttö on kielletty Suomessa vuodesta 1972 alkaen. Aldriini on karsinogeeni ja mutageeni. Hapen kanssa reagoidessan se muodostaa dieldriini-nimistä hermomyrkkyä. Siksi aldriiniin kuolleet hyönteiset ovat vaaraksi hyönteissyöjille.
Aldriinin kemiallinen kaava on CHCl, moolimassa 364,9 g/mol, sulamispiste 104–105 °C, tiheys 1,6 g/cm (vesi = 1,0 g/cm) ja CAS-numero 309-00-2.
Jermuhamet Jertysbajev
Jermuhamet Kabidenovitš Jertysbajev (s. 1956 Karagandassa) on Kazakstanin kulttuuri-, viestintä- ja urheiluministeri. Hän on toiminut tehtävässä tammikuusta 2006 lähtien. Vuodesta 2002 hän on ollut eräs presidentti Nursultan Nazarbajevin läheisimmistä neuvonantajista. Jertysbajev on professori, historiallisten tieteiden kandidaatti ja yhteiskuntatieteiden tohtori.
Nykyisessä toimessaan Jertysbajev on ollut innokas lisäämään valtion valvontaa koskien tiedotusvälineiden ja Internetin toimintaa Kazakstanissa. Hän on ilmoittanut haluavansa tehdä lopun kazakstanilaisilla verkkosivuilla esitettävistä saastasta ja valheesta. Sekä Euroopan unioni että Yhdysvallat ovat arvostelleet lainmuutoksia. Jo viime vuonna maassa astui voimaan laki, jonka mukaan Kazakstanin internet-maatunnuspäätettä .kz saavat käyttää vain sivustot, joilla on kaksi palvelinta maassa. Tämän johdosta mm. britannianjuutalaisen koomikon Sacha Baron Cohenin täytyi siirtää Kazakstania pilkanneen roolihahmonsa, kazakkijournalisti Boratin kotisivut muualle.