Giovanni Guareschi
Giovannino (Giovanni) Oliviero Giuseppe Guareschi (1. toukokuuta 1908 Fontanelle di Roccabianca, Italia – 22. heinäkuuta 1968) oli italialainen toimittaja, pilapiirtäjä ja humoristi, jonka luomista henkilöhahmoista tunnetuin on maalaispappi Isä Camillo.
Guareschi syntyi keskiluokkaiseen perheeseen Fontanelle di Roccabiancassa lähellä Parmaa. Hänen isänsä Primo Augusto Guareschi myi polkupyöriä ja maatalouskoneita, äiti Lina Maghenzani oli peruskoulutason opettaja. Perheen muutettua Parmaan 1914 perheen isä yritti huonolla menestyksellä uutta alaa kiinteistönvälittäjänä ja teki lopulta 1925 konkurssin, mitä seurasi vuosikymmenen kestänyt oikeusprosessi. Perheen näin jouduttua talousahdinkoon Giovanninolla oli vaikeuksia viedä lukion käyntiä päätökseen, ja onnistuakseen siinä hän palasi sisäoppilaitoksesta kotiin. Hänen opettajanaan lukiossa oli häntä vain kuusi vuotta vanhempi Cesare Zavattini, joka vuonna 1925 rehtorille antamassaan selonteossa kuvaili oppilastaan lahjakkaaksi mutta turhan humoristiseksi ja kurittomaksi. Koulun jälkeen Guareschi sai työpaikan paikallisen sanomalehden "Gazzetta di Parman" korjauslukijana, minkä työn hänelle järjesti Zavattini. Vuonna 1929 Guareschi julkaisi ensimmäiset omat artikkelinsa "La Voce di Parma"-viikkolehdessä. Hän oli tällöin edelleen "Gazzetta di Parman" palveluksessa sen siiryttyä 1928 fasistipuolueen omistukseen. Fasistit yhdistivät sen jo aikaisemmin omistamaansa "Corriere Emiliano"-lehteen, millä nimellä uusi lehti tämän jälkeen ilmestyi fasismin kaatumiseen asti. Vuonna 1936 Andrea Rizzoli tarjosi Guareschille uuden kahdesti viikossa Milanossa ilmestyvän Bertoldo-pilalehden päätoimittajan paikkaa, ja siinä tehtävässä hän oli vuoteen 1943 asti. Hänen mukanaan muutti Milanoon kenkäkaupan myyjä Ennia Pallini, jonka kanssa hän avioitui 1940.
Toisen maailmansodan aikana Guareschi työskenteli ahkerasti monella saralla. Hän julkaisi ensimmäisen romaaninsa "La scoperta di Milano" vuonna 1941. Tällöin hän oli jo alkanut herättää huomiota laajemmin Italiassa, kun hän alkoi 1938 kirjoittaa suurilevikkisiin sanomalehtiin, kuten "Corriere della Sera" ja "La Stampa", sekä vitsailla radion viihdeohjelmissa. Hän aloitti samoihin aikoihin myös elokuvakäsikirjoitusten tekemisen ja osallistui esimerkiksi Mario Mattòlin elokuvan "Imputato alzatevi" (1939) käsikirjoittamiseen. Guareschi pidätettiin vuoden 1942 lopulla hänen arvosteltuaan humalatilassa liian jyrkästi Mussolinin hallintoa, ja rangaistukseksi hänet määrättiin 1943 Italian asevoimien reservistä takaisin palvelukseen, mikä omalta osaltaan auttoi häntä välttymään enemmiltä ongelmilta fasistihallinnon kanssa. Guareschi oli sotilasarvoltaan tykistön luutnantti.
Italian aselevon liittoutuneiden kanssa astuessa voimaan 8. syyskuuta 1943 alkoivat Saksan joukot vangita entisiä aseveljiään. Guareschi ja kaikki muut Alessandrian varuskunnan italialaiset sotilaat joutuivat jo seuraavana päivänä saksalaisten sotavangeiksi. Hänet lähetettiin ensin Ala-Saksiin Sandbostelin vankileirille ja sieltä edelleen Saksassa ja Puolassa vankileiriltä toiselle sodan loppuun asti. Myöhemmin hän kirjoitti tästä vankeusajasta teoksessaan "Diario Clandestino".
Sodan jälkeen Guareschi palasi Italiaan ja perusti monarkistisen satiirilehden Candidon. Kun Italiasta tuli vuonna 1946 tasavalta Guareschi ivasi ja kritisoi lehdessään kommunisteja ja kristillisdemokraatteja
Guareschi tuomittiin huhtikuussa 1955 herjauksesta vankeusrangaistukseen hänen julkaistuaan edellisen vuoden tammikuussa Candidossa kaksi vastarintajohtaja Alcide De Gasperin väärennettyä sodanaikaista kirjettä, joissa kehotettiin liittoutuneita pommittamaan Roomaa provokaationa. Guareschi, joka julkaistessaan kirjeet oli vakuuttunut niiden aitoudesta, ei valittanut tuomiosta ylempään oikeusasteeseen, ja hän tuli viettäneeksi vankilassa runsaan vuoden.
Vuoden 1956 tienoilla Guareschin terveys heikkeni, ja terveydellisistä syistä hän alkoi viettää aikaa Sveitsissä. Vuonna 1957 hän jäi Candidon toimituksesta eläkkeelle, mutta jatkoi yhä lehden avustajana. Giovanni Guareschi kuoli vuonna 1968 sydänkohtaukseen.