hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Mateja Kežman
Mateja Kežman (, s. 12. huhtikuuta 1979 Zemun, Jugoslavia) on serbialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Kežman edusti urallaan Sartidia, Partizania, PSV Eindhovenia, Chelseaa, Atlético Madridia, Fenerbahçea, Paris Saint-Germainia, Zenit Pietaria, South Chinaa ja BATE:a.
Kežman lukeutui Serbian maajoukkueen avainpelaajiin. Hän kuului Serbia ja Montenegron joukkueeseen vuoden 2006 MM-kisoissa, jossa joukkue jäi alkulohkoon.
Flybe
Flybe Group PLC on brittiläinen halpalentoyhtiö, joka on Britannian suurin kotimainen lentoyhtiö ja Euroopan suurin alueellinen lentoyhtiö. Yhtiön tärkein solmukohta on Southamptonin lentoasema, ja se lentää 180 reittiä 65 kohteeseen. Yhtiöllä on franchise-sopimus brittiläisen Loganair-lentoyhtiön kanssa ja codeshare-sopimus Air Francen ja arabiemiirikuntalaisen Etihad Airwaysin kanssa. Maaliskuussa 2007 Flybe osti British Airwaysin tytäryhtiön BA Connectin. Osana kauppahintaa British Airways sai 15 % osuuden Flyben osakekannasta. Joulukuussa 2010 Flybe listautui Lontoon pörssiin. Heinäkuun alussa 2011 Flybe ja Finnair ilmoittivat, että ne ostavat suomalaisen Finncomm Airlinesin ja perustavat ostoa varten yhteisyrityksen Flybe Nordic AB:n, jossa Flyben osuus on 60 % ja Finnairin osuus 40 %.
Flyben laivasto käsitti seuraavat lentokoneet :
Carlson Rezidor Hotel Group
Carlson Rezidor Hotel Group (aik. Rezidor SAS) on Belgiassa ja Yhdysvalloissa päämajaansa pitävä, Tukholman pörssissä noteerattu hotelliyhtiö. Se omistaa useita hotelliketjubrändejä ja hallinnoi niitä ympäri maailmaa. Yrityksen alkujuuret ovat lentoyhtiö SAS:n hotellitoiminnassa ja Curtois L. Carlsonin Yhdysvaltojen Minneapolisiin vuonna 1928 perustamassa Gold Bond -⁠yhtiössä. Siitä syntynyt Carlson Hotels Inc. on omistanut niukan enemmistön Carlson Rezidor Hotel Groupista.
Keväällä 2016 Carlson Hotels Inc., mukaan lukien Carlsonin 51 prosentin omistus Carlson Rezidor Hotel Groupissa, myytiin kiinalaiselle monialayritykselle HNA Tourism Group.
Carlson Residorin hotelliketjuja ovat Radisson Blu (Suomessa osa Sokos Hotelsia), muut Radisson Hotels & Resorts -⁠ryhmän hotellit, Arena Hotels, Art’otel, Country Inns & Suites, Park Plaza, Park Inn ja Quorvus Collection, vuoteen 2010 asti myös Regent Hotels.
Vuonna 2014 Carlson Rezidor Hotel Group sijoittui huonemäärältään (168 927 huonetta) maailman 10. suurimmaksi.
Arab Air Carriers Organization
Arab Air Carriers Organization, AACO () on alueellinen arabilentoyhtiöiden yhteistyöjärjestö, jonka Arabiliitto perusti 1965. Sen tavoitteina on alueen lentoyhtiöiden yhteistyön, turvallisuuden ja laadun kehittäminen. Järjstöön kuuluu vuonna 2018 kaikkiaan 33 lentoyhtiötä eri arabimaista.
Arab Air Carriers Organization (AACO) sijaitsee Libanonin Beirutissa, ja Arab Air Carriers Organization Regional Training Center (AACORTC) sijaitsee Jordanian Ammanissa.
Arab Air Carriers Organizationin jäsenet:
Colin Forbes
Colin Forbes (oik. Raymond Harold Sawkins), (salanimet Richard Raine, Harold English ja Jay Bernard) (1923 Hampstead, Lontoo, Englanti – 23. elokuuta 2006) oli brittiläinen jännityskirjailija.
Forbesin suosio kirjailijana oli huipussaan 1970- ja 1980-luvuilla. Yli 30 kielelle käännetyissä kirjoissa on niin seikkailujännitystä, sotakirjoja kuin vakoiluakin.
Ensimmäiset teoksensa Forbes julkaisi oikealla nimellään ja salanimellä. Teoksista on suomennettu seitsemäntoista, esimerkiksi "Palermon loukku", "Kaksoispetos", "Peitetarina", "Umpikuja", "Syöveri" ja "Kuilu".
"Peitetarinan" suomennoksen ilmestyessä Forbes kävi markkinoimassa sitä Suomessa. Teoksen tapahtumapaikka on Suomi ja Helsinki. Myös "Syöveri" tapahtuu osin Suomessa.
Forbesin uusin ja samalla viimeinen teos "The Savage Gorge" ilmestyi marraskuussa 2006.
Vuoden graafikko
Vuoden graafikko -tunnustuksen myöntää graafisen suunnittelun ammattijärjestö Grafia. Tunnustus on myönnetty vuodesta 1985, ja siihen liittyy näyttely.
Tapio Vapaasalo
Tapio Vapaasalo (s. 1943) on suomalainen graafinen suunnittelija ja opettaja. Hän on toiminut graafisen suunnittelun professorina Taideteollisessa korkeakoulussa vuodesta 1998 alkaen ja opettanut korkeakoulun eri koulutusohjelmissa vuodesta 1971. Hänet on palkittu useita kertoja Vuoden Huiput ja Vuoden kirjavalio -kilpailuissa vuodesta 1983 lähtien.
Hänen töihinsä kuuluvan Jörn Donnerin ja Stefan Lindforsin teoksen "Himo, rakkaus ja raivo" valitsi Suomen kirjataiteen komitea Vuoden 2005 kauneimmaksi kirjaksi.
Vapaasalon oppilaat ovat saaneet poikkeuksellisen runsaasti palkintoja, muun muassa Vuoden Huiput -tunnustuksia.
Vapaasalo valittiin Vuoden Graafikoksi vuonna 2006 ja palkittiin Vuoden Huippujen Platinahuipulla 2015.
Rudi Merz
Rudi Merz on sveitsiläissyntyinen suomalainen puuseppä, sisustussuunnittelija ja opettaja.
Suomeen 30 vuotta sitten muuttanut Merz on ollut vuodesta 1996 Fiskarsin taiteilijoiden ja käsityöläisten osuuskunnan jäsen. Teollisuustaiteen Liitto Ornamo valitsi hänet vuoden 2006 taidekäsityöläiseksi. Hän tekee fiskarsilaisen Nikarin puitteissa yhteistyötä Kari Virtasen kanssa. Merz on valmistunut puusepäksi Sveitsissä oppisopimuskoulutuksessa. Hänellä on ollut useita näyttelyjä.
Merz soittaa huuliharppua Blues Bastards -nimisessä bluesia ja rock n' rollia soittavassa yhtyeessä.
Ricardo Palma
Ricardo Palma (1833–1919) oli perulainen kirjailija ja tutkija.
Hän toimi muun muassa journalistina ja poliitikkona ennen kuin saavutti mainetta historioitsijana kirjoittamallaan teoksella Liman inkvisio (Anales de la Inquisición de Lima) 1863. Hän johti Perun kansalliskirjastoa uudelleenrakentaen sen Tyynenmeren sodan jälkeen.
Hänet tunnetaan tradición (fiktion ja historian yhdistelmä) -kirjallisuustyylin luomisesta. Hänen teoksensa koloniaalisesta ja tasavaltalaisesta Perusta julkaistiin 1872–1910 "Tradiciones Peruanas" -sarjana.
Liman Ricardo Palma- yliopisto on nimetty hänen mukaansa.
Fragmente der griechischen Historiker
Fragmente der griechischen Historiker ("FGrHist", "FGrH", ) on kokoelma antiikin kreikkalaisten historioitsijoiden teoksista, jotka ovat säilyneet nykypäivään vain katkelmina, sitaatteina tai yhteenvetoina. Felix Jacoby aloitti teoksen kokoamisen vuonna 1923 ja jatkoi sitä aina kuolemaansa asti vuonna 1959.
Kumman kaa
Kumman kaa on vuosina 2003–2005 Nelosella lähetetty suomalainen televisiosarja. Sen ovat käsikirjoittaneet Minna Koskela ja Heli Sutela, jotka myös näyttelevät pääroolit. Ensimmäisen tuotantokauden ohjasi Johanna Vuoksenmaa ja toisen tuotantokauden Lauri Nurkse. Musiikin on säveltänyt Aavikko-yhtye.
Minna Koskela ja Heli Sutela kirjoittivat sarjasta myös oheismateriaaliksi kirjan "Kumman kaa: Perusasiat haltuun" (Nemo, 2005). Sarja on julkaistu kahdella tupla-DVD:llä.
Sarjan ensimmäinen tuotantokausi kuvattiin vuonna 2001, mutta sen esittäminen alkoi vasta 24. helmikuuta 2003. Alun perin sarjan jakso 12 "Jengiä Kiss FM:stä" oli tarkoitettu toisen tuotantokauden ensimmäiseksi jaksoksi.
Sarjaa on uusittu televisiossa useita kertoja.
Sutela ja Koskela aloittivat sarjaan pohjautuvan lavakiertueen "Kummanki kaa ja mukana myös Vesa" 15. maaliskuuta 2010. Lavashow’ssa ovat mukana Koskelan ja Sutelan lisäksi Ilkka Merivaara. Esityksen tarina jatkaa siitä, mihin toinen tuotantokausi loppui.
Sarja kertoo ruotsinopettaja Annen ja kouluterveydenhoitaja Ellun elämästä. He asuvat Helsingissä ja ovat töissä samassa koulussa. He viettävät välitunnit ja pääosan tunneistakin Ellun terveydenhoitohuoneessa. Suurimman osan ajasta he kuluttavat vapaa-ajan aktiviteettien suunnitteluun ja setvimiseen. Töissä harmia aiheuttaa usein psykologi Tarja, jonka kanssa Anne ja Ellu eivät tule toimeen. Anne ja Ellu ovat muun muassa ehdottaneet perjantaipullon arvontaa koulussa, jonka muut opettajat ovat tyrmänneet. Monimutkaisemmissa kysymyksissä naiset kääntyvät Annen veljen, Vesan puoleen. Suuren osan viikonlopuista ja useimmat arki-illoistakin he viettävät aikaa baarissa, jossa myös Annen veli Vesakin useasti on. Vesa on ammatiltaan toimittaja. Anne ja Vesa ovat kotoisin Sipoosta. Sarjan viimeisessä jaksossa "Vallan ytimessä" Anne valitaan Ruoholahden yläasteen uudeksi rehtoriksi, jonne myös Ellu saa siirron terveydenhoitajaksi.
Listassa on vain osa sarjan henkilöistä.
Papiamentu
Papiamentu tai papiamento on Alankomaiden kuningaskuntaan kuuluvilla Aruban, Bonairen ja Curaçaon (ns. ABC-saaret) saarilla puhuttava kreolikieli. Kieli pohjautuu pidginportugaliin ja se on saanut vaikutteita myös esimerkiksi afrikkalaisista kielistä ja etenkin espanjasta. Kielellä on arviolta hieman yli 260 000 puhujaa ja toisin kuin monia muita lähialueen kreolikieliä, papiamentua käytetään laajalti koulutuksessa, mediassa ja politiikassa.
Ethnologuen arvion mukaan papiamentun puhujia on 263 200. Kieli on ollut Bonairen virallinen kieli vuodesta 2010. Papiamentu on virallinen kieli "de facto" myös Curaçaolla, Aruballa ja Sint Maartenissa. Eniten papiamentun puhujia asuu Curaçaolla (arviolta 115 000 vuonna 2011).
Papiamentu on kreolikieli ja siihen viitataan joskus Karibian alueen huomattavimpana espanjalaispohjaisena kreolikielenä. Monet muut alueen kreoleista pohjautuvat englantiin tai ranskaan. Tarkemmin kieli on kuitenkin kehittynyt pidginportugalista, joka on ajan myötä espanjalaistunut. Esimerkiksi papiamentun muoto-oppi on lähellä Guinea-Bissaussaja Kap Verdellä puhuttavia portugalin pidginmuotoja. Espanja on vaikuttanut etenkin papiamentun rakenteeseen ja sanastoon. Vaikutteita on tullut myös arawakilaisista kielistä, Länsi-Afrikan kielistä, hollannin kielestä ja ladinon kielestä.
Papiamentu saattaa olla lähtöisin portugalilaisten orjakauppaisen 1400- ja 1500-luvuilla afrikkalaisten paikallisten kanssa käyttämästä pidginistä. Portugalilaiset hallitsivat tuolloin Kap Verden ja Senegalin rannikon Goréen saaria. ABC-saarille kieli päätyi mahdollisesti portugalilaisten myydessä orjia espanjalaisille näistä orjakaupan tukikohdistaan. Kielen alkuperästä on kuitenkin myös toinen teoria, jonka mukaan kieli on perua Portugalista paenneista juutalaisista, jotka levittivät kieltä joko Kap Verden ja Brasilian kautta, tai suoraan ABC-saarille. Juutalaisten puhuman ladinon tiedetään vaikuttaneen kieleen ja etenkin monet Curaçaon varhaiset asukkaat olivat taustaltaan Iberian niemimaan juutalaisia. J8uutalaisten usein harjoittama kauppiaan ammatti on saattanut tehdä heidän kielestään saaren yleiskielen. Hollantilaiset karkottivat sittemmin ABC-saaria hallinneet espanjalaiset ja he alkoivat välittää orjia Curaçaon kautta. Tällöin papiamentu sai vaikutteita myös afrikkalaisista kielistä. Kieltä alettiin käyttää virallisissa asiakirjoissa 1700-luvulta lähtien ja yleinen kirjallinen kieli siitä oli tullut 1800-luvun aikana. Papiamentulla tehtiin ensin koulu- ja virsikirjoja. Ensimmäinen papiamentunkielinen sanomalehti alkoi ilmestyä vuonna 1871.
Nykyisin papiamentu on yksi niistä harvoista Karibian kreolikielistä, joita käytetään laajasti koulutuksessa, mediassa ja politiikassa.
Cusco
Cusco eli Cuzco on Andeilla Kaakkois-Perussa sijaitseva kaupunki. Kaupunki on Cuscon maakunnan ja Cuscon alueen pääkaupunki. Vuoden 2017 väestönlaskennassa kaupungissa oli 428 450 asukasta.
Kaupunki sijaitsee noin 3 400 metrin korkeudessa ja se tunnetaan Inkojen pääkaupunkina. Kaupunki liitettiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1983. Cusco valittiin vuonna 2007 Amerikan kulttuuripääkaupungiksi.
Nykyisin useimmat Perussa käyvät matkailijat vierailevat myös Cuzcossa, joka on myös matkan varrella Machu Picchulle.
Cusco sijaitsee 3400 metrin korkeudessa rehevässä laaksossa, johon virtaa useita jokia ja puroja ympäröiviltä Andeilta.
Inkojen aikana tärkeimmät tulvia aiheuttaneet joet ohjattiin kanaviin, ja kaupunkiin suunniteltiin erikseen uskonnollisille ja hallintorakennuksille varattu keskusta ja sen ympärille esikaupunkeja, joissa maanviljelijät ja käsityöläiset asuivat. Espanjalaiset korvasivat inkojen rakenteita omillaan, Viracochan palatsin paikalle tehtiin katedraali ja Acclahuasin tilalle luostari. Silti kaupungissa näkyy inkojen aikaisia kivimuureja ja kohtisuorien katujen muodostama ruudukko. Auringon temppeli on raunioina ja sen kultaisesta puutarhasta on ryöstetty jalometallit Espanjan kuninkaan kirstuihin. Siirtomaa-ajalta on jäljellä valkoiseksi kalkittuja taloja.
Nykyisin kasvanut turismi näkyy kaupunkikuvassa, lähes jokainen Plaza de Armasia ympäröivä rakennus on hotelli, matkatoimisto tai internetkahvila.
Cuscon alueella on ollut asutusta jo tuhansien vuosien ajan. Varsinaisen kaupungin perustajia on vaikea määrittää; tiedetään ainakin kolme heimoa, jotka ovat asuneet laaksossa jo ennen inkavaltion syntyä. Perustajaksi on mainittu ensimmäinen inka Manco Cápac vuoden 1200 vaiheilla, sekä inkojen yhdeksäs hallitsija Pachacútec vuonna 1438. Francisco Pizarro perusti kaupungin uudelleen Espanjan kuninkaan alaiseksi kaupungiksi vuonna 1534. Seuraavana vuonna Pizarro perusti uuden pääkaupungin Limaan. 1536 Manko Inka aloitti pitkän sodan espanjalaisvalloittajia vastaan. Lopulta vuonna 1572, sodan kestettyä 36 vuotta, Túpac Amaru alistettiin ja teloitettiin Cuscon keskustorilla.
El Alto
El Alto on Bolivian pääkaupungin La Pazin naapurikaupunki, joka sijaitsee ylängöllä (La Paz sijaitsee kanjonissa). Vuonna 2010 kaupungin väestöksi arvioitiin 953 300.
La Pazin lentokenttä eli El Alton kansainvälinen lentoasema sijaitsee El Altossa. El Alto on yksi maailman korkeimmalla sijaitsevista kaupungeista, ja kohoaa jopa 4150 metriä merenpinnan yläpuolelle. Kaupungin ilmasto on erityisesti korkeuden seurauksena kylmä ja saavuttaa korkeintaan 17 asteen lämpötilan. Se on myös Bolivian nopeasti kasvava kaupunki nopean urbanisoitumisprosessin seurauksena: vuonna 2001 asukkaista oli alle 650 000.
Mielenosoitukset El Altossa hankaloittivat 2003–2005 säännöllisesti pääsyä La Pazin kansainväliselle lentokentälle ja kaupungissa tapettiin 60 Bolivian "kaasusodan" aikana, josta presidentti Gonzalo Sánchez de Lozada sai myöhemmin syytteen.
PK-37
Pallo-Kerho 37 eli PK-37 on vuonna 1937 perustettu iisalmelainen jalkapalloseura, jonka edustusjoukkue pelaa kaudella 2018 Kakkosessa. Seuran puheenjohtaja on Rauno Pasanen.
Aluksi lajeina olivat jalkapallo ja jääpallo. Sotien jälkeen 1946 mukaan tuli myös pesäpallo, jota pelattiin vuoteen 1950 ja jääpalloa vuoteen 1952 asti. Vuonna 1962 ohjelmaan tuli uutena lajina jääkiekko, jota seurassa harrastettiin neljä vuotta, kunnes perustettiin jääkiekon erikoisseura Iisalmen Peli-Karhut.
Kaudelle 2008 seuran edustusjoukkue nousi Kakkoseen. Joukkueen kulta-ajat sijoittuvat 1990-luvun alkuun, jolloin edustusjoukkue pelasi Ykkösessä ja A-juniorit SM-sarjassa. Pallokerhon B-juniorit nousivat ensimmäistä kertaa SM-sarjaan kaudelle 2013.
Seura solmi yhteistyösopimuksen Kuopion Palloseuran kanssa alkuvuodesta 2010. Kaudella 2010 seurassa pelasi lainalla useita KuPSin liigajoukkueen palaajia. Myös kaudella 2011 PK sai useita vahvistuksia KuPSista. Kauden 2010 avainpelaaja KuPSin Simo Rönkkö siirtyi KuPSista kaudeksi 2011 pysyvästi PK:n pelaajaksi.
Pallo-Kerho putosi kaudeksi 2015 Kolmoseen oltuaan kaudesta 2008 Kakkosessa.
PK-37 nousi takaisin Kakkoseen kaudeksi 2017, kun se otti pitkän pohdinnan jälkeen sarjapaikan vastaan. Tämän mahdollistivat joukkueen kokeneimpien pelaajien jatkosopimukset.
Seura on saanut mainetta hyvänä junioripelaajien kasvattajana. Nuoret pelaajat siirtyvät isompiin seuroihin siirtyessään opiskelemaan tai työelämään muille paikkakunnille. Useita iisalmelaisia pelaajia on pelannut Veikkausliigassa ja Mestaruussarjassa. Niminä mainittakoon Jarno Soininen, joka pelasi useita kausia Mikkelin Palloilijoissa, ja Marko Huttunen, joka pelasi Kopareissa. Uudemmista pallokerhon kasvateista voi mainita Pyry Kärkkäisen, joka PK:n jälkeen jatkoi uraansa Kuopion Palloseurassa ja HJK:ssa. Vuonna 1996 syntynyt PK:n kasvatti Saku Savolainen edusti myöhemmin KuPS:aa.
Sex &amp; Religion
Sex & Religion on kitaristi Steve Vain Vai-yhtyeen levy vuodelta 1993. Steve Vain edellisestä levystä poiketen "Sex & Religion" toteutettiin vakiomuotoisella yhtyeellä, jonka jäsenet olivat Vain lisäksi laulaja Devin Townsend, basisti T.M. Stevens ja rumpali Terry Bozzio. Yhtyeen nimi "Vai" oli kompromissi alkuperäisestä nimestä "Light without heat", jonka levy-yhtiö hylkäsi markkinoinnin kannalta huonona.
Vain levyistä "Sex & Religion" on ollut yksi eniten kriitikkojen ja yleisön mielipiteitä jakava. Levyn tyylilaji vaihtelee melodisista hard-rock balladeista (mm. "In My Dreams with You") vaikeaselkoiseen progressiiviseen rockiin (mm. "Pig"). Myöhemmin Steve Vai ja muut yhtyeen jäsenet ovat kuvailleet levyn tekemistä henkisesti raskaana ja yhtye hajosi pian levyä seuranneen maailmankiertueen jälkeen.
Lloyd Aéreo Boliviano
Lloyd Aéreo Boliviano (LAB Airlines) oli Bolivian kansallinen lentoyhtiö. Sen pääkonttori sijaitsi Cochabambassa. Yhtiö joutui talousvaikeuksien takia peruuttamaan lentojansa useiden kuukausien aikana vuonna 2006, erityisesti Yhdysvaltoihin ja Espanjaan. Lopulta talousvaikeudet johtivat toiminnan lopettamiseen, ja sen toimintalupa peruttiin vuonna 2010. Vielä vuonna 2013 yhtiö omisti kaksi konetta, vaikkei sillä ollutkaan lupaa niiden käyttämiseen. Vuonna 2016 koneita ei kuitenkaan enää ollut.
LAB:n laivasto koostui seuraavasti toukokuussa 2006:
Nuevo Continente
Nuevo Continente oli perulainen lentoyhtiö, joka lensi sekä reitti- että tilauslentoja.
Yhtiö perustettiin Aero Continente -nimellä 4. tammikuuta 1992 ja se aloitti toimintansa 25. toukokuuta 1992. Yhtiö lopetti toimintansa tammikuussa 2005 ajauduttuaan konkurssiin värikkäiden tapahtumien sävyttämänä. Yhtiön Fernando Zevallosia syytettiin muun muassa huumerikoksista ja yhtiö menetti siksi vakuutuksensa.
Nuevo Continente ja sitä ennen Aero Continente käyttivät toimintansa aikana seuraavia konetyyppejä:
Juha Veijonen
Juha Veijonen (s. 29. elokuuta 1959 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on valmistunut teatterikorkeakoulun näyttelijälinjalta vuonna 1992. Veijonen on työskennellyt koko uransa freelancerina ja hänet tunnetaan parhaiten elokuva- ja televisiorooleistaan. Veijonen on myös vieraillut muiden muassa Helsingin kaupunginteatterissa, Tampereen Työväen Teatterissa sekä Ryhmäteatterissa. Veijonen on Ne On teatterin perustajajäsen.
Veijonen tunnetaan muun muassa roolistaan yksityisetsivä Jussi Vareksena Reijo Mäen kirjoihin perustuvissa elokuvissa. Maaliskuussa 2010 Solar Films ilmoitti, ettei Veijonen esitäkään Varesta suunnitellussa kuudessa uudessa sarjan elokuvassa. Hänet korvasi Antti Reini.
Syksyllä 2010 Veijonen kilpaili "Tanssii tähtien kanssa" -ohjelmassa kisaparinaan tanssinopettaja Sanna Hirvaskari. He putosivat 2. pudotuksessa 10. lokakuuta 2010.
Juha Veijonen vierailee muun muassa Raptorin musiikkivideolla "Tosi tarttuva täytebiisi", Jonna Geagean videolla "Katso mua", Lahti Unitedin videolla "Kioski", Cheekin videolla "Keinu", Tommi Läntisen musiikkivideolla "Still I rise" sekä rap-artisti Dilemman perheväkivaltaa vastustavalla viedeolla "Mä en pelkää sua enään".
Veijonen on palkittu Jussi-patsaalla parhaasta miespääosasta elokuvassa "Esa ja Vesa – auringonlaskun ratsastajat".
Veijosen isoisä oli näyttelijä Onni Veijonen. Myös isoäiti oli näyttelijä Saima Veijonen, o.s. Lehmus. Molemmat toimivat Viipurin, Tampereen ja Helsingin teattereissa. Isä Matti Veijonen toimi pitkään lehtikuvaajana muun muassa Apu-lehdessä. Veijonen on kova HIFK-fani. Veijonen asuu Helsingin Käpylässä avopuolisonsa floristina toimivan Maria Hämäläisen kanssa.
Veijosella on yksi poika ja hän on kolmen lapsen isoisä. Veijosella on kaksi veljeä, Vesa ja Timo joista Vesa on vanhin ja Timo nuorin.
Air Dolomiti
Air Dolomiti on italialainen, Veronassa kotipaikkaansa pitävä lentoyhtiö. Yhtiö kuuluu Lufthansa Regional-allianssiin. Se lentää Italiasta Frankfurtiin, Müncheniin ja Wieniin. Yhtiö on Lufthansan omistama ja työllistää noin 550 työntekijää.
Euroopan alueellisten lentoyhtiöiden liitto on palkinnut Air Dolomitin vuoden 1998 parhaana lentoyhtiönä sekä kausien 2001/2 ja 2002/3 kolmanneksi parhaana lentoyhtiönä.
Air Dolomitin laivasto elokuussa 2018:
Susanna Mikkonen
Susanna Mikkonen (ent. Anteroinen, s. 30. tammikuuta 1968 Taivalkoski) on suomalainen näyttelijä ja teatteritaiteen maisteri. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa "Valkoinen kaupunki", josta hänet palkittiin parhaan naispääosan Jussilla vuonna 2007, ja "Päätalo", jossa hän näytteli Kalle Päätalon toista vaimoa ja innoittajaa Leenaa.
Televisiossa Mikkonen on tullut tutuksi Elisabethin roolista televisiosarjassa "Kumman kaa". Vuosina 2010–2014 hän näytteli Liisa Saloa draamasarjassa "Salatut elämät". Hän vieraili sarjassa myös huhti–toukokuussa 2017.
Nelosen sääankkurina hän toimi vuosina 1998–2008.
Mikkosella on Akseli-niminen poika.
Vuonna 2014 Mikkonen kävi kuvataidekurssin Kaija Juurikkalan ohjauksessa. Mikkonen osallistuu näyttelytoimintaan ja maalaa tilaustöitä.
Tokion Ruusu
Tokion Ruusu (engl. "Tokyo Rose") oli länsiliittoutuneiden antama nimi japanilaisille radioäänille, jotka toisen maailmansodan aikana levittivät Japanin sotapropagandaa englanniksi. Termi kohdistui tuolloin useisiin naisiin, mutta 26. syyskuuta 2006 kuollut Iva Toguri D'Aquino (synt. "Iva Ikuko Toguri") on sodan jälkeen ollut heistä tunnetuin. Erään lähetetyn, amerikkalais-sotilaitten suosiman radio-ohjelman nimenä oli ollut "Zero Hour". Ohjelman aikana toimitettiin muun muassa tietoja Yhdysvaltain viihde-elämästä: kuten Broadway (teatteri):n sekä off-Broadway:n ensi-illoista sekä urheilutuloksista.
Tokion Ruusu julkisti yhdessä vaiheessa Yhdysvaltain kaatuneita sotilaita radioteitse. Yhdysvallat otti myöhemmin itse hoitaakseen ilmoittaa kaatuneista, kuten taistelutovereille. Radiojulkistamisten ilmeinen tarkoitus oli ollut lisätä paniikkimielialaa Japanin sotajoukkoja kohtaan.
Sakke Järvenpää
Sakari Mikael ”Sakke” Järvenpää (s. 15. kesäkuuta 1954) on suomalainen muusikko, näyttelijä ja sisustussuunnittelija. Hän kuului lahtelaisen Sleepy Sleepers -yhtyeen perustajajäseniin ja on vaikuttanut myöhemmin muun muassa Leningrad Cowboys -yhtyeessä. Järvenpää toimitti Radio Cityssä Pullakuskit-ohjelmaa 10 vuoden ajan Markku ”Mato” Valtosen kanssa. Järvenpää on suunnitellut mm. Zetor-ravintolan, Hartwall Arenan ja Töölön jalkapallostadionin yleisö- ja ravintolatiloja.
Järvenpää on ollut mukana liike-elämässä eri yhtiöissä. Hänen Scotland Food's Co -niminen ravintolansa ajautui konkurssiin vuonna 2012 ja Harley-Davidson-moottoripyöriä myynyt ja huoltanut H-D Center Oy -niminen yhtiö meni myös konkurssiin vuonna 2012. Vuonna 2015 meni nurin hänen Eatz Restaurant Oy -niminen ravintolayhtiönsä. Vuoden 2016 lokakuussa ulosmitattiin hänen paritalohuoneistonsa Helsingin Laajasalossa.
Ähtävänjoki
Ähtävänjoki () on Ähtävänjoen vesistön Lappajärven laskujoki Pohjanmaalla. Joki laskee Evijärven kautta luoteeseen. Pietarsaaren itäpuolella se lopulta laskee Pohjanlahdesta erotettuun keinotekoiseen Luodonjärveen.
Lappajärven yläpuolella vesistön suurin järvi on Lappajärveen Kurejoen kautta laskeva Alajärvi. Idästä Lappajärveen laskee Savonjoki eli Vimpelinjoki. Ähtävänjoen vesistön keskusjärvi Lappajärvi on kraatterijärvi, jota pitkään luultiin muinaiseksi tulivuorikraatterin jäänteeksi, mutta viimeaikaiset tutkimukset ovat paljastaneet sen suuren meteoriitin iskemäksi törmäyskraatteriksi.
Ähtävänjoessa on useita voimalaitoksia:
George Grote
George Grote (17. marraskuuta 1794 – 18. kesäkuuta 1871) oli englantilainen klassisen kulttuurin ja kirjallisuuden historioitsija. Hän syntyi Clay Hillissä Kentissä, lähellä Beckenhamia.
Grote päätyi vuonna 1817 David Ricardon ja tämän kautta James Millin ja Jeremy Benthamin vaikutuksen alle ja omaksui utilitaristisen filosofian. Hänen ensimmäinen julkaistu teoksensa oli vuonna 1821 ilmestynyt "Statement of the Question of Parliamentary Reform", joka käsitteli parlamentin ja äänestysten uudistamista. Vuonna 1822 hän julkaisi teoksen "Analysis of the Influence of Natural Religion on the Temporal Happiness of Mankind by Philip Beauchamp". Vuonna 1823 valmistui kreikan historiaa käsittelevä "History of Greece", ja vuonna 1831 jälleen parlamentin uudistamista käsittelevä "Essentials of Parliamentary Reform".
Vuonna 1856 Grote alkoi työskennellä Platonia ja Aristotelesta koskevien teostensa parissa. Teos "Plato and the Other Companions of Sokrates" (3 osaa) ilmestyi vuonna 1865. Aristotelesta käsittelevä teos ei koskaan valmistunut ennen hänen kuolemaansa. Hän oli ehtinyt päättää "Organonin" käsittelyn ja oli alkamaisillaan metafysiikkaa ja fysiikkaa käsittelevien tutkielmien käsittelyn. Hänet haudattiin Westminster Abbeyhin.
The Lancet
The Lancet on Lontoossa viikoittain ilmestyvä arvostettu brittiläinen, englanninkielinen lääketieteen aikakauslehti. Lehteä julkaisee Elsevier, joka on osa brittiläis-hollantilaista kustantajaa Reed Elsevier. Lancetin perusti 1823 englantilainen lääkäri Thomas Wakley, ja se sai nimensä pienen kirurginveitsen lansetin sekä lansettityylisten ikkunoiden mukaan.
The Lancet on eräs maailman vanhimpia ja arvossa pidetyimpiä lääketieteellisiä julkaisuja. Sitä voidaan pitää monien nykyajan lääketieteellisten lehtien suoranaisena esikuvana. Lehden artikkelit ovat vertaisarvioituja ja se julkaisee laaja-alaisesti niin uutta tutkimusta, arvioita aiemmista tutkimuksista kuin myös kommentaareja. Lisäksi julkaistaan muun muassa arvioita lääketieteellisistä kirjoista ja alan uutisia. Lehden nauttima suuri arvostus tarkoittaa, että sen kirjoituksia lainataan laajasti tiedotusvälineissä kaikkialla maailmassa. Lukijoita sillä on ympäri maailmaa, ja sen 1996 avatuilla Internet-sivuilla yli miljoona käyttäjää. Lancetin nykyinen päätoimittaja on Richard Horton. Thomson Reutersin (nyk. Clarivate Analytics) "Journal Citation Reportsin" laskelmien mukaan lehden vaikuttavuuskerroin oli 45,217 vuonna 2014.
Thomas Wakleyn toimittama alkuperäinen Lancet sisälsi lääketieteen ohella myös poliittista ja kulttuurillista aineistoa, joka sittemmin on jäänyt sivuun. Wakleyn lehden eräs päämäärä oli paljastaa tuon ajan brittiläisen lääketieteen korruptio ja nepotismi, samalla kun se piti lukijakuntansa ajan tasalla alan uusimmista saavutuksista. The Lancet onkin alusta alkaen ollut reformistinen julkaisu, joka edelleen ottaa mieluusti kantaa kiistanalaisiin asioihin. Se seuraa myös tarkasti esimerkiksi Maailman terveysjärjestön WHO:n sisäistä politikointia.
Nykyään The Lancetin ohella ilmestyy myös useampia omiin aloihinsa keskittyviä Lancetin erikoislehtiä, jotka ovat omilla erikoisaloillaan arvostettuja julkaisufoorumeita. Näitä ovat esimerkiksi The Lancet Neurology (neurologia, hermotautioppi), The Lancet Oncology (onkologia, kasvainoppi) ja The Lancet Infectious Diseases (infektiotaudit eli tartuntataudit).
YK:n kestävän kehityksen toimikunta
YK:n kestävän kehityksen toimikunta (CSD, ) edistää YK:n kestävän kehityksen toimintaohjelma Agenda 21:n täytäntöönpanoa. Se toimii YK:n talous- ja sosiaalineuvoston alaisuudessa.
Toimikunta perustettiin joulukuussa 1992 YK:n 49. yleiskokouksen päätöksellä tukemaan kestävää kehitystä ja edistämään Rion Earth Summitissa hyväksytyn toimintaohjelma Agenda 21:n toimeenpanoa.
Toimikunta järjestää vuosittain kahden viikon mittaisen istunnon New Yorkissa toukokuun alussa. Vuonna 2011 istunto pidetään 2.-13. toukokuuta ja aiheina ovat kuljetukset, jätehuolto, kemikaalit sekä kestävä kulutus ja tuotanto.
Vuosina 2003-2017 kutakin teemaa käsitellään kahden vuoden mittaisen syklin ajan. Ensimmäisenä vuonna tehdään katsaus () aiheeseen ja etsitään parhaat käytännöt, parhaat toimintamalliesimerkit sekä niiden toteutumisen tiellä olevat esteet. Seuraavana vuonna muodostetaan toimintaohjelmia ().
Ari Ojapelto
Ari Ojapelto on talouspolitiikkaa käsittelevistä kirjoistaan ja muista kirjoituksistaan tunnettu suomalainen yhteiskunnallinen ajattelija. Nykyään eläkkeellä oleva Ojapelto oli ammatiltaan markkinointisuunnittelija. Hän on saanut mainonnan suunnittelijan koulutuksen.
Ojapellon perusajatus on, että automaation ja teknologian kehittyminen vähentää työpaikkoja ja aiheuttaa työttömyyttä. Ratkaisuna Ojapelto esittää verotusajattelun muutosta, joka jakaisi pitkälle koneistetun tuotannon hyötyjä ja tuottoja entistä laajemmalti valtion sisällä. Hänen mukaansa ihmistyön sijaan pitäisi verottaa enemmän tuotantolaitteita ja pääomaa, esimerkiksi hänen viittaamansa "kassavirtaverotuksen" avulla (vrt. Sinn ). Tärkeänä alitavoitteena olisi parantaa pääoman käytön tarkoituksenmukaisuutta vähentällä veronkiertosyistä tehtäviä heikosti tuottavia tai luontoa saastuttavia investointeja (vrt. "vihreä tuotantovero" ).
Ojapelto ehti varoittaa ns. ”teknologisesta työttömyydestä” jo vuonna 1989 ilmestyneessä kirjassaan. Vuoden 2014 alussa Etla julkaisi tutkimusraportin joka todensi tämän ennustuksen kertoen, että 10 - 20 vuoden kuluessa Suomesta häviää kolmasosa työpaikoista.
Ari Ojapelto on vallitsevan taloustieteen kriitikko, joka on ns. keynesiläisen säännellyn markkinatalouden kannattaja. Hän pitää koko uusliberalistiseen suuntaan viime vuosikymmeninä etsiytynyttä oppialaa harhautuneena erityisesti kun se pyrkii irrottamaan moraaliset ja eettiset tarkastelut pois tieteen piiristä. Ojapelto on aikaamme seuratessaan mm. väittänyt kyenneensä ennustamaan Suomen 1990-luvun alun laman nimenomaan pidäkkeettömän kapitalismin ilmiönä. Myös sitä seurannut IT-kupla sekä viimeisin finanssikriisi on ollut hänen pohdittavanaan ennen niiden kypsymistä. Ojapelto on toiminut kolumnistina, esitelmöitsijänä ja paneelikeskustelijana.
Taloustieteilijät pitävät Ojapeltoa taloustiedettä omassa pragmassaan tulkitsevana ja jossain määrin marxilaisena, jonka ajatukset esimerkiksi keskeisestä verotusteemasta eivät kuitenkaan etene vielä konkreettisten toimintamallien asteelle. Ojapelto puolestaan uskoo ymmärtävänsä taloutta laajemmasta ja pragmaattisemmasta näkökulmasta kuin ns. vallitsevan koulukunnan taloustieteilijät.
Dahshur
Dahshur () sijaitsee Egyptissä Niilin länsirannalla noin 40 kilometriä etelään Kairosta. Se on kuninkaallinen nekropoli, joka tunnetaan useista pyramideistaan, joista kaksi on Egyptin vanhimpien, suurimpien ja parhaiten säilyneiden joukossa.
Taitettu pyramidi ja Punainen pyramidi rakennettiin vanhan valtakunnan hallitsijan faarao Sneferun aikana. Taitettu pyramidi on muodoltaan ainutlaatuinen ja sen uskotaan johtuvan rakennustöiden aikana kohdatuista suunnitteluongelmista. Punainen pyramidi on ensimmäinen "todellinen", tasainen, pyramidi.
Egyptin 12. dynastian kuninkaan Amenemhet II:n pyramidi on pahoin vaurioitunut, mutta sen vierestä on löytynyt useita koskemattomia kuninkaallisten naisten hautoja, joista on löytynyt paljon koruja. Senusret III:n pyramidi oli osaa suurempaa kokonaisuutta, johon kuului useita pienempiä pyramideja ja temppeli. Musta pyramidi rakennettiin Amenemhet III:n hallituskaudella. Se on pahasti kulunut mutta on silti alueen huomiota herättävin monumentti Sneferun pyramidien jälkeen. Mustan pyramidin kiillotettu huippukivi on Kairon egyptiläisessä museossa. Pyramidin vieressä on osittain häiritty hauta, joka kuului 13. dynastian faarao Horille.
Dahshurissa on useita pyramideja 13. dynastialta, mutta näistä vasta Ameny Qemaun on kaivettu esiin.
Virkamiesten hautausmaita vanhan valtakunnan ja keskivaltakunnan ajoilta on löydetty Dahshurista. Paikka toimi myös Egyptin kuninkaallisena nekropolina kuningas Amenemhet II:n aikana.
Antti Ojanperä
Antti Ojanperä (s. 6. huhtikuuta 1983 Tampere) on aktiiviuransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja tai puolustava keskikenttäpelaaja.
Hän edusti kausilla 2011–2012 Veikkausliigassa pelannutta Valkeakosken Hakaa. Kaudeksi 2013 Ojanperä solmi sopimuksen Ykkösessä pelanneen Ilveksen kanssa.
Kaudella 2016 Ojanperä pelaa Tampereen piirin 5. divisioonassa pelaavassa nokialaisessa PoNU BK:ssa.
Risto Ojanen (jalkapalloilija)
Risto Ojanen (s. 12. tammikuuta 1983 Helsinki) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä tai hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Ojanen on Helsingin Jalkapalloklubin kasvatti. Kaudella 2007 hän pelasi Veikkausliigaa FC Viikingeissä, jonne hän siirtyi helmikuussa 2007 Tampere Unitedista. Kaudella 2006 Ojanen ei onnistunut vakiinnuttamaan pelipaikkaansa Unitedin avauskokoonpanossa. Hänen kautensa kuluikin pääasiassa vaihtomiehen roolissa. Pääsarjatasolla hän on edustanut myös FC Jokereita ja AC Allianssia. Ojanen pelasi urallaan yhteensä 60 Veikkausliiga-ottelua, joissa teki yhdeksän maalia.
Ojanen on edustanut nuorten maajoukkuetta viidesti ja poikamaajoukkueita yhteensä 17 kertaa.
Jussi Kuoppala (jalkapalloilija)
Jussi Kuoppala (s. 28. kesäkuuta 1974 Ylistaro) on uransa päättänyt suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Kuoppala on edustanut Veikkausliigassa kasvattajaseuraansa Tampereen Ilvestä sekä Tampere Unitedia, jonka riveissä hän voitti Suomen mestaruuden kolmesti kausina 2001, 2006 ja 2007. Lisäksi hän saavutti TamU:ssa SM-pronssia vuosina 2003, 2004 ja 2005 ja Suomen Cupin voiton vuonna 2007. Kuoppala pelasi Veikkausliigassa yhteensä 247 ottelua ja teki kolme maalia. Hän on yksi Tampere Unitedin historian eniten otteluita pelannut pelaaja. Kuoppala kuului TamU:n avainpelaajiin koko seuran historian ajan, mutta kärsi viimeisenä kahtena kautenaan loukkaantumisista. Kuoppala nimettiin Veikkausliigan legendaksi vuonna 2010.
Stiv Bators
Stiv Bators (vuoteen 1986 asti Stiv Bator, oik. Steven John Bator; 22. lokakuuta 1949 Youngstown, Ohio, Yhdysvallat – 3. kesäkuuta 1990 Pariisi, Ranska) oli yhdysvaltalainen rock- ja punk rock -laulaja sekä kitaristi. Hänet muistetaan parhaiten yhtyeistä Dead Boys vuosina 1976–1978 ja The Lords of the New Church vuosina 1981–1988.
Uransa aikana Bator oli mukana useissa eri yhtyeissä, kuten Rocket From The Tombs, Frankenstein, The Wanderers ja The Whores of Babylon (Dee Dee Ramonen ja Johnny Thundersin kanssa). Sooloartistina hän levytti Bomp! Recordsille.
Dead Boysin laulajana ja johtohenkilönä Bators oli yksi punk rockin tärkeimpiä edelläkävijöitä niin tyylillisesti kuin musiikillisestikin. Bators ja Dead Boys esiintyi vuonna 1977 Ross McLarenin ohjaamassa punk rock -elokuvassa Crash 'n' Burn. Samoihin aikoihin yhtyeestä tuli newyorkilaisen rock-klubin CBGB's suosikkiesiintyjä.
Tämän jälkeen hän esiintyi eri elokuvissa, kuten vuonna 1981 John Watersin "Polyesterissä". Seitsemän vuotta myöhemmin hän esiintyi "Tapeheads"-elokuvassa The Blender Childrenin laulaja Dick Slammerina.
1980-luvulla Batorsilla oli suhde Liv Tylerin äidin, laulajan ja mallin Bebe Buellin kanssa ja pari asettui asumaan Bangoriin Maineen. Yllättäen Bators muutti pian Englantiiin perustamaan yhtyettä "The Wanderers" henkilöiden kanssa, jotka olivat Sham69:n ydinjäseniä.
Bator ei ehtinyt saada koskaan lapsia. Hän nai Anastasia Maisoneuven, mutta erosi pian hänestä. Vuonna 1983 Bator soitteli ja oli tekemisissä Lontoossa suomalaisen Hanoi Rocksin kanssa. Hanoi Rocksin laulaja Michael Monroe alkoi seurustella Batorsin entisen vaimon Anastasia Maisoneuven kanssa. Maisoneuvesta tuli taas Hanoi Rocksin kitaristin Andy McCoyn ensimmäinen vaimo. Hanoi Rocksin hajottua kesällä 1985 Michael Monroe sävelsi kappaleita Lontoon kämppäkaverinsa Stiv Batorin kanssa vuodet 1985–1986. Michael Monroe ja Stiv Bator lähtivät joulukuussa 1985 Yhdysvaltoihin työstämään Little Stevenin levyn "Sun City - Artists United Against Apartheid " nimikappaleen videota New Yorkiin. He olivat jo olleet mukana itse levyn teossa. Monroe kuitenkin ihastui nauhoitusten aikana kaupunkiin niin, että päätti jäädä sinne. Samoihin aikoihin Stiv Bator lisäsi sukunimensä loppuun ylimääräisen S-kirjaimen. Lontoosta Stiv Bators muutti Pariisiin The Lords of The New Churchin hajottua vuonna 1988.
Vuonna 1990 päihtynyt Bators jäi auton yliajamaksi Pariisissa. Hänet vietiin sairaalaan, mutta sieltä hänet lähetettiin kotiinsa. Seuraavan yön aikana hän kuoli aivotärähdyksen seuraamuksiin. Vahvistamattomien huhujen mukaan rocklegenda Jim Morrisonia ihaillut Bators oli aiemmin ehdottanut, että hänen tuhkansa tulisi sirotella Morrisonin haudalle Pariisiin.
Frets on Fire
Frets on Fire on avoimen lähdekoodin musiikkipeli, joka tukee Windowsia, OS X:ää ja POSIX-standardin mukaisia käyttöjärjestelmiä, kuten Linuxia ja BSD:tä. Peli on kehitetty Python-ohjelmointikielellä. Pelin kehittäjäryhmä, suomalainen Unreal Voodoo, voitti pelillä vuoden 2006 Assembly-tietokonetapahtuman pelinkehityskilpailun. Peli julkaistiin 3. elokuuta 2006.
"Frets on Firen" ideana on "Guitar Hero" -pelisarjan tavoin kitaransoiton simulointi. Peliä voi pelata joko näppäimistöllä, jota pidetään kitaran lailla kädessä pystyasennossa, tai pelikonsolien "Guitar Hero" -kitaraohjaimilla. Oletuksena näppäimistön F1–F5-näppäimet vastaavat viittä kitaran kieltä (todellisuudessa lähinnä äänen korkeutta), joita painetaan sormilla kuten oikean kitaran kieliä ja enter-näppäimellä laitetaan ”kielet” soimaan. Peli kulkee kitaran otelautaa muistuttavalla tiellä eteenpäin ja sen varrella tulee vastaan kappaleen rytmiikan ja melodian mukaan säveliä vastaavia merkkejä, joiden kohdalla on painettava näppäimistöllä oikeaa kieltä vastaavaa tai vastaavia nappeja ja soitettava sitä merkin pituuden verran. Peliin voi sovittaa myös omia kappaleita peliin sisältyvän editorin avulla.
Napalm Records
Napalm Records on vuonna 1992 perustettu itävaltalainen levy-yhtiö, joka julkaisee pääasiassa underground- ja goottimetallia. Viime vuosina se on keskittynyt folk metalliin. Sen kotipaikka on Eisenerz. Napalm Records avasi ensimmäisen konttorinsa Yhdysvaltoihin, Seattleen vuonna 1999. Sillä on kirjoillaan yli sata yhtyettä, ja se on julkaisut yli 600 albumia. Yhtiön päätoiminta on postitilauksissa, ja sillä onkin yli 25 000 asiakasta ympäri maailmaa.
PyPy
PyPy on vaihtoehtoinen nopeampi Python-toteutus. PyPy pyrkii nopeuteen ja pienempään muistin käyttöön verrattuna alkuperäisen Python-tulkkiin. Se tukee tällä hetkellä python 2.7.13 ja 3.5.3 versioita.
PyPyn ensimmäinen versio 0.6 julkaistiin 21. maaliskuuta 2005.
Wadi Al-Hitan
Wadi Al-Hitan (, "Valaiden laakso") on paleontologinen kohde Egyptissä, Al-Fayyumin hallintoalueella. Se valittiin UNESCOn maailmanperintöluetteloon vuonna 2005 maailman varhaisimpien valasfossiilien ansiosta. Alueelta on löydetty archaeoceti-fossiileja, jotka valottavat valaiden evoluutiota.
Koodeksi
Koodeksi on käsin kirjoitettu kirja, joka on tuotettu myöhäisantiikin ja keskiajan välisenä jaksona. Asteekkien koodeksit ja mayojen koodeksit kirjoitettiin 1500-luvulla.
Koodeksi oli kehittyneempi versio kääröstä, jonka se hiljalleen korvasi. Koodeksin syrjäytti myöhemmin painettu kirja.
Koodekseja tutkivia, tekstuaaliteteisiin kuuluvia tieteenaloja ovat muun muassa kodikologia ja analyyttinen bibliografia.
Koodeksien historia alkaa ensimmäiseltä vuosisadalta, jolloin Martialis kokeili menetelmää. Papyrusten huvilassa Herculaneumissa, joka hautautui tuhkaan vuonna 79, kaikki tekstit ovat kääröjä, mutta noin vuodelta 390 olevat Nag Hammadin tekstit ovat kaikki papyruskoodekseja. Todisteiden perusteella etenkin kristityt suosivat koodekseja.
Länsimaisessa kulttuureissa koodeksit vaiheittain korvasivat kirjakääröt. Useat teokset, joita ei käännetty kääröstä koodeksiksi 400-luvulta karolingisen renessanssin ajoille 800-luvulle, hävisivät jälkipolvilta. Koodeksi oli kirjakääröstä kehittyneempi versio monilla tavoin. Se pystyttiin avamaan miltä sivulta tahansa ja sivuille pystyttiin kirjoittamaan molemmin puolin. Lisäksi kestävien kuorien suojaama koodeksi oli tiiviimpi ja helpompi kuljettaa.
Koodeksit helpottivat myös dokumenttien järjestelyä kirjastoissa, sillä niissä oli kestävä selkä, johon voitiin kirjoittaa kirjan nimi. Keskiajalla kirjan selkään saatettiin kirjoittaa alkusanat, kunnes kehitettiin myös erillinen nimi teokselle.
Suurin osa ensimmäisistä koodekseista tehtiin papyrukselle, mutta tämä oli haurasta ja sitä tuotiin Egyptistä asti. Papyruksen tultua harvinaisemmaksi alettiin suosia kestävämpiä mutta kalliimpia pergamenttia ja veliiniä.
Esikolumbiaanisessa Mesoamerikassa koodekseja käytettiin samassa muodossa kuin Euroopassa. Ne tehtiin kuitenkin joko viikunapuun kuoresta tai kasvikuiduista.
Antiikin aikaisia:
Keskiaikaisia:
Mayalaisia:
Asteekkien koodekseja:
Fokker 70
Fokker 70 on hollantilaisen Fokker-lentokonetehtaan 1990-luvulla valmistama 70-paikkainen, kaksimoottorinen matkustajalentokone.
Fokker 70 on pienempi versio Fokker 100 -koneesta. Malli kehitettiin vanhentuneen Fokker F28:n seuraajaksi. Kone oli tuotannossa vuodesta 1994 vuoteen 1997. Kun tuotantolinja sulkeutui Fokkerin konkurssiin, Fokker 70 -mallia oli valmistettu 47 kappaletta.
Tätä lentokonetyyppiä käyttävät mm. Austrian Airlines, Austrian Arrows, KLM Cityhopper, Régional ja Malév.
Todellinen vuosikorko
Todellinen vuosikorko on tunnusluku, jonka tarkoitus on helpottaa lainojen korkojen vertailua. Se kuvaa todellista vuotuista korkoprosenttia, jonka luotosta perityt korot ja maksut aiheuttavat.
EU-direktiivi 98/7/EY ja kuluttajansuojalain 7 luvun 6 § edellyttää todellisen vuosikoron ilmoittamista lainailmoituksissa. Tunnusluvun etu kuluttajalle on siinä, että se huomioi luottoon liittyvät palkkiot, korot sekä lyhennysaikataulun.
Erityisesti euromääräisesti pienissä luotoissa pieneltä tuntuvat maksut maksuerien yhteydessä voivat nostaa luoton kustannuksen eli todellisen vuotuisen korkoprosentin huomattavasti korkeammaksi kuin mitä luoton nimellinen korkoprosentti antaisi syyn olettaa.
Nykyisin todellinen vuosikorko lasketaan käyttäen sisäisen eli efektiivisen koron laskukaavaa.
Todellisen vuotuinen korkoprosentti määräytyy ratkaisemalla "X" seuraavasta luoton nosto- ja maksuerien avulla muodostetusta yhtälöstä:
ja kertomalla tuloksena saatu "X" luvulla 100%.
Yhtälössä
"X" = todellinen vuosikorko 
"m" = viimeisen nostoerän järjestysnumero 
"k" = nostoerän numero, joten formula_2 
"C" = nostoerän k määrä 
"t" = vuosina ja vuosien osina ilmaistu ensimmäisen nostoerän nostopäivän 
ja kunkin myöhemmän nostoerän nostopäivän välinen aika, joten formula_3 
"m"' = viimeisen takaisinmaksun tai maksun numero 
"l" = takaisinmaksun tai maksun numero 
"D" = takaisinmaksun tai maksun määrä 
"s" = vuosina ja vuosien osina ilmaistu ensimmäisen nostoerän nostopäivän 
ja kunkin takaisinmaksun tai maksun maksupäivän välinen aika.
Bangkokin kansainvälinen lentoasema
Bangkokin kansainvälinen lentoasema voi tarkoittaa seuraavia lentoasemia:
BRIO
BRIO on ruotsalainen leikkikalujen ja lastentarvikkeiden valmistaja, joka tunnetaan erityisesti perinteisistä puuleluistaan. Yritys on nykyisin maailman suurin puulelujen tuottaja.
Yrityksen perusti korinpunoja Ivar Bengtsson vuonna 1884. Myöhemmin yritys siirtyi perustajansa poikien haltuun ja sai nimekseen "Bröderna Ivarsson, Osby". Yritys laajensi tuotevalikoimaansa koreista leikkikaluihin ja muihin puusepäntöihin sekä lastentarvikkeisiin, erityisesti lastenvaunujen valmistukseen. Oman tuotantonsa lisäksi BRIO toimii myös muiden leluvalmistajien maahantuojana ja jälleenmyyjänä BRIO Partner -lelukauppaketjunsa kautta. Kauppaketjulla on Ruotsin lisäksi myymälöitä myös Norjassa ja Puolassa. BRIO-konserniin kuuluu emoyhtiön lisäksi myös esimerkiksi lautapelien valmistaja Alga. Chips-konsernilta hankittu, muovileluistaan tunnettu ahvenanmaalainen Plasto oli BRIO:n omistuksessa vuosina 1997—2004, jonka jälkeen yritys palasi suomalaisomistukseen. Yrityksen pääkonttori sijaitsee edelleen Osbyssä Skånessa, ja valtaosa tuotteista valmistetaan Osbyssä ja Killebergissä.
Vahamaalaus
Vahamaalaus eli enkaustiikka on maalausmenetelmä, jossa sideaineena käytetään sulatettua mehiläis- tai muuta vahaa. Vahamaalaus oli yleistä antiikin aikana ja keskiajalla. Työvälineinä on käytetty kuumia rautoja.
Pigmentit sekoitetaan sulaan vahaan, joka levitetään pinnalle, yleensä käsitellylle puulle. Muitakin materiaaleja, kuten kangasta, käytetään. Sideaineina voidaan mehiläisvahan lisäksi käyttää muitakin vahoja, tai dammarhartsia ja pellavaöljyä. Pigmentteinä voidaan käyttää puhdasta jauhetta tai muita väriaineita.
Metallityökaluja tai erikoisharjoja käytetään muotoilemaan vahaväriä ennen kuin se jäähtyy. Kuumennetulla metallityökaluilla voidaan työstää vahaa myös jäähtyneenä. Nykyaikaisin välinein, kuten lämpölampuin, voidaan pidentää työstöaikaa. Vahamaalauksen pintaan voidaan upottaa tai yhdistää muita materiaaleja tai maalaus voidaan tehdä kerroksittain.
Tunnetuimpia vahamaalauksia ovat Faijumin muumiomuotokuvat Egyptistä vuosilta 100–300 ja monet varhaisista ikoneista. Yhdysvaltalainen taiteilija Jasper Johns on tunnetuimpia vahamaalauksien tekijöitä 1900-luvulta.
Vahamaalaus on lisännyt suosiotaan 1990-luvulta lähtien. Nykyisin käytetään sähköllä toimivia kuumennettavia työkaluja, lämpölevyjä, silitysrautoja ja kolveja. Suomalaisista vahamaalauksia ovat tehneet muun muassa Petri Hytönen ja Osmo Rauhala.
Osvaldo Golijov
Osvaldo Golijov (4. joulukuuta 1960 La Plata, Argentiina) on argentiinalais-juutalainen taidemusiikin säveltäjä.
Golijov syntyi perheeseen, joka oli muuttanut 1920-luvulla Argentiinaan Ukrainasta ja Romaniasta. Hänen romanialainen äitinsä oli pianonsoitonopettaja ja ukrainalainen isänsä lääkäri. Hän tutustui nuorena kamari-, juutalaiseen liturgiseen ja klezmer-musiikkiin sekä Astor Piazzollan "tango nuevoon". Hän opiskeli pianonsoittoa paikallisessa konservatoriossa ja sävellystä Gerardo Gandinin johdolla. 1980-luvulla Golijov jatkoi opintojaan Israelissa ja Yhdysvalloissa. Golijov toimii nykyisin musiikin apulaisprofessorina Pyhän Ristin Collegessa Worcesterissa, Massachusettsissa.
Golijovin sävellyksissä yhdistyvät monet eri musiikin tyylisuunnat ja hän lainaa vaikutteita niin juutalaisesta kansanmusiikista, kuin argentiinalaisesta tangosta. Hän on säveltänyt teoksia muun muassa Kronos Quartetille.
Jussi Parviainen
Jussi Tapani Parviainen (s. 15. elokuuta 1955 Kuhmo) on suomalainen näytelmäkirjailija, käsikirjoittaja, dramaturgi, ohjaaja ja tuottaja. Nuoruudessaan Parviainen osallistui jehovantodistajien toimintaan. Suhde uskontoon on Parviaisen tuotannon toistuva teema.
Jussi Parviainen aloitti opinnot Teatterikorkeakoulussa 1977. Hänen merkittävimmät kirjoittamansa näytelmät olivat vuonna 1982 Ylioppilasteatterissa esitetty Diletantti, Jumalan rakastaja, joka tuli ensi-iltaan Ryhmäteatterissa vuonna 1983, sekä Valtakunta, jota esitettiin Intiimiteatterissa seuraavana vuonna. Teokset ovat luonteeltaan avainnäytelmiä ja kertovat Juska Paarma -nimisestä hahmosta. Parviainen toimi Teatterikorkeakoulussa myös dramaturgian vt. lehtorina vuosina 1983–1987 Jouko Turkan ollessa aluksi näyttelijätyön ja sittemmin dramaturgian professori. Jumalan teatteri -nimeä käyttäneen teatterikorkeakoulun opiskelijaryhmän esitys Oulussa 17.1.1987 johti keskusteluun Teatterikorkeakoulun opetuksesta. Opetusministeri Gustav Björkstrand esitti Jouko Turkan ja Jussi Parviaisen irtisanomista. Parviainen irtisanoutui. Myöhemmin hän on arvioinut selkkauksen pilanneen teatteriuransa.
Parviainen on toiminut myös esiintymiskonsulttina ja bloggaajana sekä tuottanut ohjelmia ja kirjoittanut sketsejä televisiolle. Pekka Lehto ohjasi vuonna 1990 Parviaisen avioeroa käsittelevän dokumentaarisen elokuvan "Yksinteoin". Sen kävi elokuvateattereissa näkemässä 8 000 katsojaa.
Maria Roihan kirjoittama elämäkertateos "Jussi Parviainen – Jumalan rakastaja" julkaistiin maaliskuussa 2018.
Jussi Parviainen on ollut naimisissa neljä kertaa ja hän on neljän lapsen isä.
Luettelo Macintosh-malleista
Applen julkaisemat Macintosh-sarjan tietokoneet:
Hate Them
Hate Them on norjalaisen black metal -yhtyeen Darkthronen kymmenes studioalbumi.
Levyn alun ja lopun elektroniset kohdat on tehnyt Red Harvest ja kansitaiteen Thesyre-yhtyeen Eric.