hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Linda Ferga-Khodadin
Linda Ferga-Khodadin (s. 24. joulukuuta 1976) on ranskalainen pika-aitajuoksija.
Ferga-Khodadin sijoittui Pariisin sisäratojen MM-kisoissa 1997 pituushypyssä yhdenneksitoista tuloksella 637. Myöhemmin samana vuonna hän karsiutui Ateenan ulkoratojen MM-kisoissa tuloksella 646. Seuraavana vuonna hän voitti pituudessa EM-pronssia Valencian sisäratojen EM-kisoissa.
Ferga-Khodadin juoksi Maebashin sisäratojen MM-kisoissa 1999 viidenneksi 60 metrin aitajuoksussa ajalla 7,95. Seuraavana vuonna hän voitti saman matkan EM-kultaa Gentin sisäratojen EM-kisoissa ajalla 7,88 ja oli Sydneyn kesäolympialaisissa 100 metrin aitajuoksussa seitsemäs ajalla 13,11. 2001 hän sijoittui Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa 60 metrin aidoissa kuudenneksi ja Edmontonin ulkoratojen MM-kisoissa 100 metrin aidoissa seitsemänneksi ajalla 12,80. Seuraavana vuonna hän sijoittui Wienin sisäratojen EM-kilpailuissa 60 metrin aitajuoksussa alun perin toiseksi, mutta nousi myöhemmin voittajaksi kun voittaja Glory Alozie hylättiin. Münchenin ulkoratojen EM-kisoissa hän karsiutui 100 metrin aitojen välierissä.
Ferga-Khodadin oli 2003 60 metrin aidoissa Euroopan sisäratojen cupissa toinen ja Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa viides. Myöhemmin samana vuonna hän karsiutui Pariisin ulkoratojen MM-kisoissa 100 metrin aitojen välierissä. Seuraavana vuonna hän juoksi Euroopan sisäratojen cupissa 60 metrin aidoissa kuudenneksi, mutta voitti saman matkan MM-pronssia Budapestin sisäratojen MM-kisoissa ajalla 7,82. Ulkoradoilla hän karsiutui 100 metrin aidoissa Ateenan olympialaisissa ja sijoittui seitsemänneksi ajalla 12,75. Vuonna 2005 Ferga-Khodadin karsiutui Madridin sisäratojen EM-kisoissa 60 metrin sileän välierissä ajalla 7,37. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Euroopan cupin 100 metrin aidoissa ajalla 12,73, mutta karsiutui Helsingin MM-kisoissa matkan välierissä.
Alina Râpanu
Alina Râpanu (s. 29. lokakuuta 1981) on romanialainen yleisurheilija, jonka päämatka on 400 metrin juoksu.
Râpanu voitti Ljubljanan nuorten EM-kisoissa 1997 hopeaa 400 metrin juoksussa ajalla 53,10 ja sijoittui Annecyn nuorten MM-kisoissa 1998 neljänneksi samalla matkalla ajalla 52,89. Seuraavana vuonna hän karsiutui Maebashin sisäratojen MM-kisoissa matkan välierissä. Vuonna 2000 hän juoksi Santiago de Chilen nuorten MM-kisoissa neljänneksi 800 metrin juoksussa ajalla 2.04,60. Kolme vuotta myöhemmin hän oli neljäs Euroopan sisäratojen cupissa 400 metrillä. Râpanu oli Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 2004 mukana Romanian joukkueessa, joka voitti MM-pronssia 4 x 400 metrin viestijuoksussa.
David McCarthy
David McCarthy (s. 16. heinäkuuta 1983 Dublin, Irlanti) on irlantilainen yleisurheilija.
McCarthy voitti 2002 Irlannin sisäratojen mestaruuden 400 metrin juoksussa. Hän karsiutui samana vuonna Wienin sisäratojen EM-kisoissa matkan välierissä ajalla 46,86 ja sijoittui Kingstonin nuorten MM-kisoissa seitsemänneksi. Münchenin ulkoratojen EM-kisoissa hän karsiutui alkuerissä. Seuraavana vuonna McCarthy juoksi Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa viidenneksi ajalla 46,61. Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 2004 hän karsiutui 400 metrin henkilökohtaisessa kilpailussa välierissä, mutta oli samoissa kisoissa mukana Irlannin joukkueessa, joka voitti MM-pronssia 4 × 400 metrin viestijuoksussa.
McCarthy karsiutui 2005 Madridin sisäratojen EM-kisoissa alkuerissä. Moskovan sisäratojen MM-kisoissa 2006 hän karsiutui välierissä ja Göteborgin EM-kisoissa samana vuonna alkuerissä ajalla 46,53. Hän karsiutui 2007 Birminghamin sisäratojen EM-kisoissa 800 metrin juoksun välierissä ajalla 1.49,37. McCarthy karsiutui 800 metrin välierissä Torinon sisäratojen EM-kisoissa 2009, alkuerissä Dohan sisäratojen MM-kisoissa 2010 ja välierissä Barcelonan EM-kisoissa 2010.
Alone in the Dark (vuoden 2008 videopeli)
Alone in the Dark (alun perin nimellä Alone in the Dark: Near Death Investigation ja epävirallisesti Alone in the Dark 5) on Infogramesin luoman "Alone in the Dark" -selviytymiskauhupelisarjan viides osa. Pelin PlayStation 3 -version nimi on Alone in the Dark: Inferno.
"Alone in the Dark" julkaistiin Microsoft Windowsille, PlayStation 2:lle, Wiille, PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle Euroopassa toukokuussa ja Pohjois-Amerikassa kesäkuussa 2008. Pelistä piti tulla myös Nintendo DS - ja PlayStation Portable -versiot, mutta ne peruutettiin. Kaikki muut versiot kehitti Eden Games, mutta PlayStation 2:lle ja Wiille pelin kehitti Hydravision Entertainment.
"Alone in the Darkin" päähenkilö on Edward Carnby, joka tunnetaan myös muista "Alone in the Dark" -peleistä. Edward etsii vastauksia outoihin yliluonnollisiin ja omituisiin tapauksiin, ja taistelee samalla New Yorkin Central Parkissa.
"Alone in the Dark: Near Death Investigation" on rakennettu episodimaiseksi. Tarina on jaettu keskimäärin noin 30–40 minuuttia kestäviksi seikkailuiksi. Jokaisessa episodissa on oma lopetuksensa ja kun pelaaja lopettaa pelinsä, paljastus seuraavaan episodiin ilmestyy. Jokaisessa episodissa on myös videopätkiä, joissa kerrotaan muun muassa miten pelaaja on edennyt tähän mennessä. Tämän avulla pelaaja voi helpommin muistaa, mitä tehtäviä hänellä on.
Janne Raudaskoski
Janne Raudaskoski (s. 1976 Ylivieska) on suomalainen taikuri, jonka erityisalaa on taikuuden yhdistäminen klovneriaan ja teknologiaan. Ammattitaikuriksi hän ryhtyi vuonna 1997.
Raudaskoski on valmistanut kaksi elämysteatteriksi kutsumaansa soolotuotantoa, joissa hän yhdistää teatteria ja taikuutta: "Watti Walopää ja kadonnut hehku" (2008) ja "The Outsider" (2011). Lisäksi hän on esiintynyt lukuisissa eri tilaisuuksissa ja taikanäytelmissä Suomen lisäksi Yhdysvalloissa, Kiinassa, Englannissa, Venäjällä, Tanskassa, Norjassa ja Ruotsissa.
Raudaskoski toimii Taikateatteri 13:n varapuheenjohtajana ja The Amazing Magic Theatre -yrityksensä toimitusjohtajana.
Scott Clements
Scott Clements on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Hän on kaksinkertainen WSOP- ja WPT-voittaja.
Scott sijoittui rahasijoille World Series of Pokerin pääturnauksessa vuonna 2005 ja seuraavana vuonna voitti ensimmäisen WSOP-rannekkeensa 3 000 dollarin sisäänoston omaha hi/lo -turnauksesta. Lokakuussa 2006 Clements voitti World Poker Tourin North American Poker Championships -turnauksen ja ansaitsi ykköstilastaan 250 027 Kanadan dollaria. Seuraavan kesän WSOP:ssa Clements oli rahasijoilla viisi kertaa ja hän voitti toisen rannekkeensa, tällä kertaa 1500 dollarin pot limit omahasta. Hän oli myös finaalipöydässä Phil Hellmuthin voittamassa 1 500 dollarin no limit hold 'em -turnauksessa. Lokakuussa 2007 Clements uusi voittonsa North American Poker Championshipsissa. Ykköspalkinto oli tällä kertaa 1 456 585 Kanadan dollaria.
Tammikuussa 2008 Clementsin pokeriuran turnausansiot ylittivät 2,8 miljoonaa dollaria.
Salome Zurabišvili
Salome Zurabišvili (, , s. 18. maaliskuuta 1952, Pariisi, Ranska) on entinen ranskalainen diplomaatti, nykyisin georgialainen poliitikko. Hän oli Georgian ulkoministeri 2004–2005. Hänet valittiin Georgian presidentiksi marraskuussa 2018. Hänen ääniosuutensa oli 59,52 prosenttia., ja hän astuu virkaan 16. joulukuuta 2018. Tämä oli viimeinen kerta kun Georgian presidentti valitaan suoralla kansanvaalilla.
Zurabišvili syntyi Pariisissa georgialaisten emigranttien perheeseen. Hän kävi parhaita ranskalaisia kouluja, kuten Sciences Pota ja aloitti opiskelun Columbian yliopistossa New Yorkissa 1972. Hän jätti kuitenkin opiskelun kesken ja meni Ranskan ulkoministeriön palvelukseen. Hän oli lähettiläänä Roomassa, New Yorkissa YK:ssa, ETYJissa Wienissä, Tšadissa ja NATO:ssa sekä WEU:ssa Brysselissä. Hän vieraili Georgiassa ensimmäisen kerran 1986.
Zurabišvili oli Ranskan Kansallisen puolustuksen direktoraatin kansainvälisten ja strategisten asioiden osaston johdossa 2001–2003, kunnes hänet nimitettiin lähettilääksi Georgiaan 2003. Zurabišvili ilmoitti erostaan Ranskan palveluksesta ja jäi Georgian politiikkaan.
Presidentti Mikheil Saakašvili nimitti hänet ulkoministeriksi maaliskuussa 2004. Hänet kuitenkin erotettiin 19. lokakuuta 2005 parlamentin kanssa syntyneiden erimielisyyksien vuoksi. Zurabišvili arvosteli Saakašvilia myös nepotismista.
Sittemmin Zurabišvilista on tullut Saakašvilin vastaisen liikkeen johtohahmo. Marraskuussa 2005 hän perusti "Salome Zurabišvilin liikkeen" ja tammikuussa 2006 "Georgian tie" -puolueen ().
Zurabišvili on vastustanut suoria neuvotteluja Venäjän johdon kanssa, toisin kuin muut oppositiojohtajat Nino Burdžanadze ja Zurab Nogaideli.
Terminator: Sarah Connorin aikakirjat
Terminator: Sarah Connorin aikakirjat () on yhdysvaltalainen science fiction -televisiosarja. Sen on tuottanut Warner Bros. Television ja C2 Pictures. Sarja keskittyy Sarah Connorin ja hänen poikansa, John Connorin, elämään "Terminator 2 – Tuomion päivä" -elokuvan tapahtumien jälkeen.
"Terminator: Sarah Connorin aikakirjat" -sarjan ensimmäinen tuotantokausi käynnistyi Yhdysvalloissa FOX-televisiokanavalla 13. tammikuuta 2008 ja kesti lyhennetyn yhdeksän jakson esityskauden verran maaliskuun loppuun saakka.
Sarjan hyvän vastaanoton ansiosta televisiokanava FOX tilasi lyhennetyn, 13 jaksoa sisältävän toisen tuotantokauden, jonka esitys alkoi 8. syyskuuta 2008. FOX vahvisti 17. lokakuuta 2008 tilanneensa yhdeksän lisäjaksoa, joten toinen tuotantokausi on yhdysvaltalaisille televisiosarjoille tyypillinen 22 jakson kokonaisuus.
Tuotantoyhtiö C2 Picturesissa toimivat myös "Terminator 2" ja "" -elokuvien tuottajat Mario Kassar ja Andrew G. Vajna.
FOX ilmoitti toukokuussa 2009, että toinen kausi jäi sarjan viimeiseksi.
Kyösti Valfrid Kaukovalta
Kyösti Valfrid (K. V.) Kaukovalta (vuoteen 1905 Gustaf Walfrid Alitalo () oli Tampereella vaikuttanut opettaja ja historiantutkija.
Kaukovallan vanhemmat olivat talollinen August Alitalo ja Ida Pelttari. Hän pääsi ylioppilaaksi 1906 ja valmistui filosofian maisteriksi 1908 sekä opiskeli vielä Berliinissä 1908–1909. Kaukovalta toimi Tampereen suomalaisen yhteiskoulun opettajana vuodesta 1910 sekä Tampereen kauppaoppilaitoksen rehtorina vuodesta 1918 ja oli Tampereen Sanomain päätoimittajana 1923–1926.
Kaukovalta oli naimisissa vuodesta 1910 Helga Maria Rosengrenin kanssa. Heidän lapsiaan olivat kirjailijat Ilpo Kaukovalta, Eila Kaukovalta ja Soile Kaukovalta (Kaukovalta-Perttunen, myöh. Kaukovalta-Kaila). Soile Kaukovallan poika on kirjailija Kai Kyösti Kaukovalta (e. Perttunen).
Zurab Žvania
Zurab Besarionis dze Žvania (, 9. joulukuuta 1963 – 3. helmikuuta 2005) oli georgialainen poliitikko ja entinen parlamentin puhemies ja pääministeri 18. helmikuuta 2004 lähtien kuolemaansa saakka.
Žvania syntyi Tbilisissa. Hän opiskeli biologiaa Tbilisin valtioyliopistolla ja työskenteli siellä vuoteen 1992.
Hän lähti politiikkaan 1988. Hän oli 1988–1990 perustamansa Vihreän puolueen kanssajohtajana. Puolue oli yksi ryhmistä, joka ajoi maan itsenäisyyttä Neuvostoliitosta. Hän oli oppositiossa Zviad Gamsakhurdian aikana, mutta liittyi Eduard Ševardnadzen perustamaan Georgian kansalaisten liittoon (Sakartvelos Mokalaketa Kavshiri; SMK) ja nousi 1993 sen pääsihteeriksi, samana vuonna kun hänet valittiin parlamenttiin. Vuonna 1995 hänestä tuli myös parlamentin puhemies.
Žvania riitautui Ševardnadzen kanssa ja erosi puhemiehen asemasta 1. marraskuuta 2001 sekä puolueesta. Vuonna 2002 hän perusti Yhdistyneet demokraatit -puolueen. Marraskuun 2003 parlamenttivaalien jälkeen, joita pidettiin yleisesti vilpillisinä, Žvania ja muut oppositio, kuten Mikheil Saakašvili organisoivat Ševardnadzen kaataneet joukkomielenosoitukset, jotka tultiin tuntemaan ruusuvallankumouksena. Ševardnadze erosi kahden viikon protestien jälkeen 23. marraskuuta. Žvania itse pääsi jäseneksi väliaikaishallitukseen, kunnes Saakašvili voitti 4. tammikuuta 2004 järjestetyt presidentinvaalit. Hänestä itsestään tuli pääministeri 18. helmikuuta 2004.
Žvania löydettiin kuolleena aamulla 3. helmikuuta 2005 ystävänsä asunnosta. Myös asunnon omistaja, kuvernööri Raul Jusupov löytyi kuolleena. Ruumiinavauksen mukaan he kuolivat häkämyrkytykseen, jonka aiheuttajaksi epäiltiin väärin asennettua kaasulämmitintä.
Žvanian perheenjäsenet epäilivät virallista kuolinsyytä ja hänen veljensä sanoi olevansa varma että Zurab Žvania murhattiin. Myös entinen presidentti Ševardnadze sanoi uskovansa että Žvania murhattiin. Vahvimman syytöksen esitti 2007 entinen puolustusministeri Irakli Okruašvili, joka sanoi että Žvanian ruumis siirrettiin asuntoon Saburtalo-kadulla. Pian Okruašvilin väitteiden jälkeen hänet pidätettiin, mikä laukaisi presidentti Saakašvilia vastustavia mielenosoituksia.
Cornelius Rost
Cornelius Rost (1922–1983) oli Saksan armeijan eli Wehrmachtin yliluutnantti toisen maailmansodan aikana. Rost oli kotoisin Münchenistä.
Rost jäi neuvostojoukkojen vangiksi itärintamalla vuonna 1944. Seuraavana vuonna sotaoikeus tuomitsi hänet Moskovassa 25 vuodeksi pakkotyöhön Siperiaan. Hänet siirrettiin junalla Siperian Tsitaan 1 870 muun saksalaisen sotavangin kanssa, ja siirrettiin jalkaisin Dežnevinniemen työleirille Itä-Siperiaan lähelle Beringinsalmea. Vain 600 vankia oli hengissä kun he saapuivat perille leiriin loppuvuonna 1945. Heidän oli määrä raataa 25 vuotta lyijykaivoksessa.
Rost pakeni leiriltä ensimmäisen kerran vuonna 1947, mutta hän jäi kiinni. Toiseen pakoyritykseen hän sai apua vankilasairaalan saksalaiselta lääkäriltä, jolla oli valmis pakosuunnitelma ja siihen tarvittavat varusteet, mutta ei tarpeeksi terveyttä Siperian läpi kulkemiseen. Rostin onnistui paeta lokakuussa 1949 ja kulkemaan yli 14 000 kilometrin matkan Iraniin saakka. Marraskuussa 1952 hän pääsi Neuvostoliiton rajan yli Iraniin, jossa hänet kuitenkin vangittiin epäiltynä vakoilusta Neuvostoliiton hyväksi. Hän tapasi lopulta sukulaisensa, joka ei ulkonäöltä kuitenkaan tunnistanut Rostia. Hän todisti henkilöllisyytensä selostamalla sukulaiselleen tietonsa suvun asioista. Rost pääsi takaisin Saksaan 1950-luvun alussa.
Saksalainen kirjailija Josef Martin Bauer haastatteli Rostia tämän kokemuksista ja julkaisi vuonna 1955 kirjan nimeltä "So weit die Füße tragen" (suom. "Pako Siperiasta", WSOY 1956), jossa Rost esiintyy salanimellä Clemens Forell. Kirjasta on tehty elokuva (2001) ja TV-sarja (1959). Rost ei eläessään paljastanut henkilöllisyyttään peläten KGB:n kostoa. Hän kuoli Münchenissä 1983.
Heinrich Severloh
Heinrich Severloh (23. kesäkuuta 1923, Metzingen - 14. tammikuuta 2006 Lachendorf) oli toisessa maailmansodassa Saksan 352. jalkaväkidivisioonan sotilas, joka jäi sotahistoriaan merkittävästä panoksestaan Normandian maihinnousussa vuonna 1944.
Hän oli syntynyt Metzingenissä lähellä Celleä maanviljelijän poikana.
Severlohin 352. divisioona oli sijoitettu Normandiaan kesällä 1944. Hän oli konekivääriampujana nimellä "Widerstandsnest 62" tunnetussa paikassa Omaha Beachilla, jossa yhdysvaltalaiset joukot nousivat maihin. Hän tappoi tai haavoitti oman arvionsa mukaan Omaha Beachilla 2 000–2 500 amerikkalaissotilasta. Tosin Richard Anderson, "Cracking Hitler's Atlantic Wall: the 1st Assault Brigade Royal Engineers on D-Day" – kirjan kirjoittaja, on laskenut Axis history -foorumilla, että alueilla, joille Severloh pystyi ampumaan, yhdysvaltalaisten tappioiksi arvioitiin 573 miestä, eikä Severloh ollut suinkaan ainoa konekivääriampuja, joka tulitti noita alueita puhumattakaan muusta käytössä olleesta aseistuksesta, johon lukeutui esimerkiksi tykkejä, tornitykkejä, 17 kranaatinheitintä sekä neljä kenttätykistöpatteria. Täten Severlohin arviossa voi hyvinkin olla liioittelua. Hän jäi läheisessä kaupungissa amerikkalaisten vangiksi ja vietti kolme vuotta Yhdysvaltain sotavankileireillä.
Vapauteen päästyään hän asettui Saksaan, ja ystävystyi veteraanitapaamisessa David Silva -nimisen amerikkalaissotilaan kanssa, joka oli haavoittunut Severlohin ampumista luodeista. Mahdollisesti Severloh ampui myös kirjailija Ernest Hemingwaytä, joka oli maihin nousseiden amerikkalaisten sotiladen joukossa. Severloh kuoli vuonna 2006.
Petter Huttunen
Petter (Pekka) Huttunen (12. huhtikuuta 1883 Iisalmen maalaiskunta – 9. maaliskuuta 1933 Turku) oli osuuskaupan johtaja ja sosialidemokraattien kansanedustaja.
Huttusen vanhemmat olivat työmies Aapeli Huttunen ja Kaisa Saastamoinen. Hän kävi keskikoulun ja suoritti kolme kuukautta kestäneen kauppakoulukurssin. Huttunen oli kauppaharjoittelijana Yhdysvalloissa 1903–1907. Palattuaan Suomeen hän toimi Kiuruveden työväen osuuskaupan johtajana 1908–1910, Kerkonkosken osuuskaupan johtajana 1910–1913 ja Iisalmen työväen osuuskaupan johtajana 1913–1924. Viimeksi Huttunen oli toimitusjohtajana Osuusliike Ahjossa Hyvinkäällä 1924–1932 ja Osuusliike Tarmolassa Turussa 1932–1933.
Huttunen oli SDP:n kansanedustajana vuosina 1919–1922 edustaen Kuopion läänin läntistä vaalipiiriä. Hän oli myös Iisalmen kaupunginvaltuuston ja rahatoimikamarin jäsenenä.
Huttunen oli naimisissa Siiri Maria Djerfin kanssa vuodesta 1909.
Kalevan kisat 1966
Kalevan kisat järjestettiin vuonna 1966 Tampereella 13.–14. elokuuta. Kilpailupaikkana oli Ratinan stadion, jossa kilpailtiin ensimmäistä kertaa Suomessa kumiasfalttiradalla. Kalevan maljan voitti Helsingin Kisa-Veikot. Kymmenottelu ja viisiottelu (2.–3. heinäkuuta) sekä maratonjuoksu (3. heinäkuuta) kilpailtiin Sippolan Inkeroisissa.
Kalevan kisat 1967
Kalevan kisat järjestettiin vuonna 1967 Porissa 11.–13. elokuuta. Kalevan maljan voitti Helsingin Kisa-Veikot.
Kalevan kisat 1968
Kalevan kisat järjestettiin vuonna 1968 Varkaudessa 16.–18. elokuuta. Naiset kilpailivat ensimmäisen kerran 1 500 metrin juoksussa ja 200 metrin aitajuoksussa. Kalevan maljan voitti Helsingin Kisa-Veikot.
Vilho Lehtonen
Vilho Hjalmar Lehtonen (9. helmikuuta 1908 Jyväskylän maalaiskunta – 31. tammikuuta 1996) oli varastonhoitaja ja SKDL:n kansanedustaja 1940-luvulla.
Lehtosen vanhemmat olivat työmies Fritjof Lehtonen ja Hulda Maria Kankainen. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli sitten kauppa-apulaisena 1924–1931. Vuosina 1931–1971 Lehtonen oli osuuskauppa Mäki-Matin palveluksessa Jyväskylässä toimien eri tehtävissä kuten lähettinä, rautamyyjänä, varastonhoitajana, kuljetusasiainhoitajana, matka-asiamiehenä, säästökassa-asiamiehenä ja maatilanhoitajana sekä tavaratalon tavarain vastaanottajana ja talonmiehenä.
Lehtonen oli SKDL:n kansanedustajana 1945–1948 edustaen Vaasan läänin itäistä vaalipiiriä. Hän oli myös jäsenenä Jyväskylän maalaiskunnan kunnanvaltuustossa ja Jyväskylän kaupunginvaltuustossa. Vuosina 1931–1934 Lehtonen oli Jyväskylän sosialidemokraattisen nuorisopiirijärjestön piirisihteerinä.
Lehtonen oli naimisissa vuodesta 1933 Anna Matilda Peipposen kanssa.
Rafik al-Hariri
Rafik al-Hariri (1. marraskuuta 1944 – 14. helmikuuta 2005) () oli libanonilainen liikemies ja poliitikko, pääministerinä viidessä hallituksessa 1992–1998 ja 2000–2004. Hariri murhattiin pommilla 14. helmikuuta 2005 Beirutissa.
Hariri nousi pääministeriksi 1992 perustamansa Tayyar Al Mustaqbal -puolueen (Tulevaisuusliike) johdossa. Haririn surma johti poliittiseen muutokseen Libanonissa ns. "setrivallankumouksessa" ja Syyrian joukkojen vetäytymiseen maasta. Haririn jälkeen hänen poikansa Saad al-Hariri nousi puolueen johtoon ja on ollut pääministeri kahteen otteeseen.
Rafik Hariri oli kotoisin sunniperheesta Sidonista. Hän opiskeli liikehallintoa Beirutin arabiyliopistolla ja työskenteli rakennusalalla Saudi-Arabiassa sekä perusti CICONEST-rakennusyhtiön. Hän sai 1978 Saudi-Arabian kansalaisuuden palveluksistaan kuningaskunnalle. Hän laajensi liiketoimiaan myöhemmin tietoliikenteeseen, pankkitoimintaan, kiinteistö- ja öljyalalle. Vuonna 1993 hän perusti Telviziyon Al Mustaqbal -kanavan Libanoniin ja osti maassa useita lehtiä. Hän oli myös Saudien perheen edustajana maassa.
Hänen mukaansa on nimetty Rafik Haririn kansainvälinen lentoasema.
Hariri murhattiin pommilla 14. helmikuuta 2005. Pommiräjähdyksessä St. Georges -hotellin edessä kuoli 23 ja räjähdys teki kaksi metriä syvän kraatterin.
Murhasta syytettiin aluksi Syyrian armeijan ja tiedustelun joukkoja. Haririn tiedettiin rikkoneen välinsä presidentti Bašar al-Assadiin vaatiessaan Syyrian joukkojen vetäytymistä maasta. Tämä oli otollista myös Yhdysvaltain Bushin hallinnolle, joka oli nimittänyt Syyrian "pahan akseliin" kuuluvaksi ja halusi eristää maan taloudellisesti. Muitakin epäiltyjä esitettiin, kuten al-Qaida, jolle Haririn läheiset suhteet Saudeihin olivat punainen vaate, tai Israel, joka pyrki jatkuvasti heikentämään Libanonia, tai Iran, joka vihasi maallista Hariria.
Vuoden 2005 lopulla YK asetti saksalaisen syyttäjä Detlev Mehlisin johtaman tutkimusryhmän, joka vahvisti seitsemän kuukauden tutkimusten jälkeen Syyrian turvallisuusjoukkojen syyllisyyden ja pidätti neljä epäiltyä. Tämän jälkeen tutkimukset kuitenkin hyytyivät. Maaliskuun 1. 2009 aloitti YK:n erikoistuomioistuin Leidschendamissa Alankomaissa johdossaan kanadalainen Daniel Bellemare. Ensitöikseen tuomioistuin vapautti neljä pidätettyä, jotka olivat istuneet jo kolme vuotta libanonilaisessa vankilassa. Toukokuussa 2009 saksalainen Spiegel-lehti sai haltuunsa dokumentteja, joiden mukaan Hizbollahin erikoisjoukot olisivat iskun takana.
Heinäkuussa 2011 julkaistussa syytekirjelmässä erikoistuomioistuin syytti neljää Hizbollahin jäsentä teosta, ja toimitti heidän pidätysmääräyksensä Libanonin viranomaisille.
Ylijohtaja
Ylijohtaja on eräiden virastojen ja laitosten ylin tai pääjohtajan jälkeen seuraavaksi ylin johtaja.
Ylijohtajan arvonimi on myönnetty Suomessa kerran.
Nihat Kahveci
Nihat Kahveci eli Nihat (s. 23. marraskuuta 1979 Istanbul, Turkki) on turkkilainen jalkapalloilija, joka edustaa Turkin pääsarjassa pelaavaa Beşiktaşia. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Nihat on Beşiktaşin junioriakatemian kasvatti. Hän nousi seuran edustusjoukkueeseen kaudella 1997–1998 ja saavutti saman kauden päätteeksi Turkin cupin mestaruuden.
Tammikuussa 2002 Nihat siirtyi Espanjaan Real Sociedadin joukkueeseen, jota tuolloin valmensi entinen Beşiktaş-valmentaja John Toshack. La Realissa hän muodosti tehokkaan hyökkäyskaksikon serbialaisen Darko Kovačevićin kanssa ja sijoittui kaudella 2002–2003 Espanjan pääsarjan maalintekijätilaston toiseksi 23 maalillaan. Myös Real Sociedad sijoittui sarjan toiseksi ja pääsi kauden 2003–2004 Mestarien liigaan. Kesällä 2006 Nihat siirtyi Villarrealiin, jonka kanssa hän teki viisvuotisen sopimuksen. Kesäkuussa 2009 Nihat palasi takaisin kasvattajaseuraansa Beşiktaşiin.
Turkin maajoukkueessa Nihat on pelannut vuodesta 2002. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon saman vuoden MM-kilpailuissa, joissa Turkki sijoittui pronssille. Nihat on yksi Turkin maajoukkueen kantavista voimista. Hänet muistetaan hyvin vuoden 2008 EM-kisoista, kun alkulohkovaiheessa Turkki nousi 2-0 asemasta 2-3 voittoon 15 minuutissa Tšekkiä vastaan. Nihat teki ottelussa kaksi maalia, 87. ja 89. minuutilla. Voiton ansiosta Turkki pääsi puolivälieriin ja Tšekki putosi kilpailuista. Puolivälierissä vastaan tuli Kroatia.
5. heinäkuuta 2003 hän meni naimisiin Pınar Kaşgörenin kanssa. Heillä on tytär Selin ja poika. He erosivat lokakuussa 2014.
Kehitysvammaliitto
Kehitysvammaliitto on suomalainen järjestö, jonka toiminnan tavoitteena on edistää kehitysvammaisten ja muiden oppimisessa, ymmärtämisessä ja kommunikoinnissa tukea tarvitsevien ihmisten tasa-arvoa ja osallistumista yhteiskunnassa. Kehitysvammaliiton yhteiskuntavisiona on inklusiivinen eli kaikki ihmiset mukaan ottava yhteiskunta.
Kehitysvammaliiton perustehtäviä ovat tutkimus, kehittämistoiminta, henkilöstön koulutus, materiaalin tuotanto, selkokielisen tiedonvälityksen ja kulttuurin edistäminen, esteettömän ja osallistavan kommunikoinnin ja tietotekniikan käytön edistäminen sekä tiedotus- ja vaikuttamistoiminta.
Kehitysvammaliitto toimii yhteistyössä vammaisten henkilöiden ja heidän läheistensä, alan työntekijöiden, palveluntuottajien, järjestöjen, yritysten ja viranomaisten kanssa.
Toiminnan ydinalueita ovatKehitysvammaliiton toiminnassa lähtökohtana olevat arvot ovatKehitysvammaliiton toimintaan kuuluu mm. seuraavia osa-alueita:
Kehitysvammaliitto ylläpitää useita kehitysvammaisuuteen kytkeytyviä verkkosivustoja. Vuonna 1952 perustetun Kehitysvammaliiton toiminnan merkittävin rahoittaja on Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskus (STEA).
Kehitysvammaliitto on mukana mm. useissa eurooppalaisissa yhteistyöverkostoissa ja projekteissa. Kansainväliseen toimintaan on lukeutunut myös useita hankkeita Pietarissa sekä ulkoministeriön että Euroopan komission tuella.
Kehitysvammaliiton toimisto sijaitsee Helsingissä Malmilla.
Varsinaisina jäseninä Kehitysvammaliittoon kuuluu kuntayhtymiä, kuntia, seurakuntia, rekisteröityjä yhdistyksiä ja säätiöitä. Kannatusjäsenet ovat yksityisiä ihmisiä. Jäsenet tekevät kehitysvammatyötä tai toimivat muuten kehitysvammaisten ihmisten hyväksi.
Salmon P. Chase
Salmon Portland Chase (13. tammikuuta 1808 Cornish – 7. toukokuuta 1873 New York) oli yhdysvaltalainen poliitikko ja korkeimman oikeuden puheenjohtaja.
Chase edusti Ohiota senaatissa vuosina 1849–1855 ja toimi sitten Ohion kuvernöörinä 1856–1860. Hänet valittiin senaattiin uudelleen, mutta hän erosi kaksi päivää kautensa alkamisen jälkeen ottaakseen vastaan nimityksen Yhdysvaltain valtiovarainministeriksi presidentti Abraham Lincolnin hallitukseen. Samaan aikaan käynnissä olleen sisällissodan takia Chase joutui hankkimaan Unionille valtavasti lisävaroja. Varojen saamiseksi hän muun muassa otti käyttöön tuloveron, otti miljardien dollarien lainat ja myi valtion obligaatioita. Chasen kuva on käytöstä poistetun 10 000 dollarin setelissä.
Roger B. Taneyn kuoleman jälkeen Lincoln nimitti Chasen vuonna 1864 Yhdysvaltain korkeimman oikeuden puheenjohtajaksi. Vuonna 1868 Chase toimi syyttäjänä Yhdysvaltain senaatissa presidentti Andrew Johnsonin virkasyyteasiassa. Chase oli jo vuonna 1860 pyrkinyt presidenttiehdokkaaksi ja pyrki toistamiseen istuessaan korkeimmassa oikeudessa, mutta ei onnistunut. Hän toimi tuomarina kuolemaansa asti.
Livia Drusilla
Livia Drusilla (58 eaa. – 29 jaa.) oli Rooman ensimmäinen keisarinna, keisari Augustuksen kolmas vaimo. Hänen vanhempansa olivat Marcus Livius Drusus Claudianus ja Alfidia. Livia oli naimisissa kahdesti. Hänen ensimmäinen miehensä oli Tiberius Claudius Nero, jonka kanssa hän sai kaksi poikaa, Tiberiuksen, josta Augustuksen kuoltua tuli keisari, ja Drusuksen.
Live at Hammersmith Odeon
Live at Hammersmith Odeon on Black Sabbathin livealbumi, joka on taltioitu yhtyeen Lontoon Hammersmith Odeonin kolmessa konsertissa vuodenvaihteessa 1981–1982. Se julkaistiin 5 000 kappaleen rajoitettuna, numeroituna painoksena Heaven and Hell -kokoonpanon kiertueen yhteydessä. Painos myytiin saman tien loppuun. Rhino Records julkaisi albumista myös rajoitetun, kolmen LP:n vinyylipainoksen vuonna 2011.
Vuonna 2010 albumi julkaistiin "Mob Rules" -albumin ”Deluxe Edition” -version toisena CD:nä. Alun perin konsertit nauhoitettiin juuri "Mob Rules" -albumin kiertueella. Albumin sisällöstä noin kolmannes on kyseiseltä albumilta, mukaan lukien harvemmin livenä soitetut ”Country Girl” ja ”Slipping Away”. "Heaven and Hell" -albumilta on kolme kappaletta, joista nimikappale ”Heaven and Hell” venyy lähes 15-minuuttiseksi. Yhtyeen alkuperäiskokoonpanon eli laulaja Ozzy Osbournen ajalta on kuusi kappaletta.
Yrjö Kukkapuro
Yrjö Kukkapuro (s. 6. huhtikuuta 1933 Viipurin maalaiskunta) on suomalainen sisustusarkkitehti ja muotoilija. Kukkapuro on suunnitellut lähinnä huonekaluja, joista tunnetuimpia ovat "Karuselli"-tuoli ja "Ateljee"-sohvaryhmä. Hän on toiminut Taideteollisen korkeakoulun professorina vuosina 1974–1980, joista koulun rehtorina vuodet 1978–1980. Kukkapuron suunnittelemia esineitä on esillä pysyvässä näyttelyssä muun muassa New Yorkin Museum of Modern Artissa ja Lontoon Victoria and Albert Museumissa.
Kukkapuron läpimurto oli lasikuituvahvisteisesta polyesteristä valmistettu nahkaverhoiltu Karuselli-tuoli (1964). Vaikka suomalainen muotoilu joutui 1960-lopulta alkaen kilpailemaan hyvälaatuisten tuontitavaroiden kanssa, Kukkapuro säilytti innovatiivisen ja ergonomiaan pohjautuvan työotteensa. 1980-luvulla hän herätti huomiota "Experiment"-huonekalusarjalla ja iloisen värikkäillä kalusteilla. Myöhemmin Kukkapuro toimi Avarten pääsuunnittelijana.
Kukkapurolle on myönnetty Lunning-palkinto vuonna 1966, Valtion taideteollisuuspalkinto vuonna 1970, Pro Finlandia -palkinto vuonna 1983 ja Kaj Franck -muotoilupalkinto vuonna 1995. Vuonna 2001 Taideteollinen korkeakoulu promovoi Kukkapuron kunniatohtoriksi. Lokakuussa 2017 Kukkapurolle myönnettiin Suomi-palkinto.
Yrjö Kukkapuron puoliso on vuodesta 1956 ollut taidegraafikko Irmeli Kukkapuro o.s. Salminen. Heillä on kaksi lasta.
Raimundos
Raimundos on brasilialainen hardcore punk -yhtye, jonka musiikissa on myös vaikutteita Forrósta. Sen perustivat 1987 Brasíliassa laulaja Digão ja Rodolfo Abrantes.
Nimi Raimundos tulee kuuluisasta rock-yhtyeestä Ramonesista. Yhtyettä perustettaessa siihen kuuluivat vain naapurukset Digão ja Rodolfo Abrantes. Digão on saanut paljon vaikutteita Dead Kennedys -nimiseltä yhtyeeltä. He tekivät alussa Ramonesin cover-kappaleita.
Sven Hirn
Sven Hirn (18. marraskuuta 1925 Helsinki – 20. marraskuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori ja tietokirjailija. Hän työskenteli yli 40 vuotta Helsingin kaupunginkirjastossa ja toimi kirjastonjohtajana 1963–1987.
Hirn valmistui ylioppilaaksi 1945, filosofian kandidaatiksi 1950 ja lisensiaatiksi 1956. Hän väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1958. Hirn aloitti Helsingin kaupunginkirjaston amanuenssina vuonna 1950, toimi sivukirjaston hoitajana 1950–1959, apulaiskirjastonjohtajana 1959–1963 ja kirjastonjohtajana 1963–1987.
Hirn sai professorin arvonimen 1982, valtion tiedonjulkistamispalkinnon 1983 ja Suomen tietokirjailijat ry:n Tietokirjailijapalkinnon 2004.
Hirnin isoisä oli professori Yrjö Hirn.
George Porter
George Porter (6. joulukuuta 1920 Stainforth – 31. elokuuta 2002 Canterbury) oli brittiläinen kemisti. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1967 nopeiden reaktioiden tutkimisesta. Porter jakoi palkinnon yhdessä Manfred Eigenin ja Ronald George Wreyford Norrishin kanssa.
Porter opiskeli Leedsin yliopistossa ja suoritti alemman korkeakoulututkinnon kemiassa. Toisen maailmansodan aikana Porter toimi kuninkaallisessa laivastossa.
Sodan jälkeen hän siirtyi Cambridgen yliopistoon Norrishin alaiseksi.
Hänen ensimmäiset tutkimuksensa koskivat lyhytikäisiä yhdisteitä. Hän kehitti myöhemmin tekniikoita tutkia fotosynteesin valoreaktioiden yksityiskohtia.
Porter sai lukuisia kunnianosoituksia töistään ja hänet aateloitiin 1972. Vuonna 1990 hänestä tehtiin Luddenheimin pääri. Porter toimi Royal Societyn puheenjohtajana vuosina 1985–1990.
Sotilaallinen liittoutumattomuus
Sotilaallisesti liittoutumaton on valtio, joka ei kuulu sotilasliittoihin. Se voi antaa toisille valtioille poliittisia sitoumuksia kollektiivisesta turvallisuudesta, mutta ei etukäteen sido ulkopolitiikkaansa niihin siten, että se voitaisiin ilman erillistä harkintaa velvoittaa sotaan toisen valtion puolesta.
Sotilaallisen liittoutumattomuuden käsitys muodostettiin Suomessa puolueettomuuden jatkoksi sen jälkeen, kun Maastrichtin sopimus tuotti poliittisen unionin, valtioliiton sen solmineiden jäsenvaltioiden kesken. Maastrichtin sopimuksessa mainitaan, että se saattaa johtaa maiden kesken yhteiseen puolustukseen.
Naton 5. artikla
Naton 5. artikla on Naton perustamissopimuksen artikla, joka määrittää jäsenvaltioiden velvoitteen puolustaa muita jäsenvaltioita. Sen mukaan aseellinen hyökkäys Euroopassa tai Pohjois-Amerikassa jotakin Naton jäsenvaltiota vastaan katsottaisiin hyökkäykseksi kaikkia liiton jäsenvaltioita vastaan. Naton 4. artikla määrää, että näistä velvoitteista maat neuvottelevat keskenään.
Viidennen artiklan perusteella koko puolustusliiton historiassa on myönnetty vain yksi turvallisuustakuu. Sen jäsenvaltiot myönsivät Yhdysvalloille vasta sen jälkeen, kun terrori-iskut 11. syyskuuta 2001 tuhosivat kaksi World Trade Centerin tornia sekä osan Pentagonia.
Artikla 5 ei kuitenkaan johtanut Nato-operaatioon. Yhdysvallat aloitti operaation al-Qaida -verkostoa vastaan Afganistanissa johtamansa 49 valtion koalition voimin.
Joulukuussa 2001 YK päätti perustaa ISAF (International Security Assistance Force) -rauhanturvaoperaation, joka alkoi tammikuussa 2002. YK luovutti ISAF:in johtovastuun Natolle 11.10.2003. Tämä ei liity Artiklaan 5.
Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat neuvotelleet Lissabonin sopimuksessa Naton 5. artiklaa velvoittavammasta turvallisuustakuusta, jossa maat sitoutuvat antamaan kaikkea käytettävissä olevaa apuaan toiselle Euroopan unionin jäsenvaltiolle. Lissabonin sopimus on ratifiointivaiheessaan allekirjoitettuna.
Brasilian Grand Prix 1977
Brasilian Grand Prix 1977 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 23. tammikuuta 1977 Autódromo José Carlos Pacen radalla. Kilpailun voitti Carlos Reutemann.
Pakkolasku
Pakkolasku on ilmailukielessä tilanne, jossa lentokone joutuu pakon edessä laskeutumaan, erityisesti moottorien sammuessa. Pakkolasku pyritään tekemään lentokentän kiitotielle, mutta aina se ei ole mahdollista. Tällöin koneella joudutaan laskeutumaan esimerkiksi ajoradalle, pellolle, jäälle tai jopa veteen, jotta lentokone pysyisi mahdollisimman ehjänä. Pakkolaskua ei aina voida hallita kunnolla, koska laskun aiheuttava syy vaikuttaa turvalliseen pakkolaskuun.
Pakkolasku-termiä käytetään usein väärin mediassa, kun lentokone on tehnyt hätälaskun tai poikkeaman.
Hätälasku
Hätälasku tarkoittaa ilmailukielessä sitä, että lentokone laskeutuu lähimmälle sopivalle lentokentälle jonkin erityisen lentokoneessa tapahtuvan tilanteen takia. Tällaisia tilanteita ovat muun muassa tulipalo tai vakava sairaustapaus koneessa. Hätälasku-termiä käytetään mediassa usein väärin ja se sekoitetaan pakkolaskuun ja poikkeamaan lennolla. Hätälaskussa on siis kyseessä pienempi ”hätä” kuin pakkolaskussa, jossa voi käydä miten tahansa.
Poikkeama (ilmailu)
Poikkeama kuvaa ilmailukielessä tilannetta, jossa lentokone palaa takaisin lähtökentälle tai tekee teknisen välilaskun jonkin lievän tilanteen takia. Tilanteet ovat tapauskohtaisia eikä aina ole tarvetta palata kentälle. Poikkeamaa liioitellaan etenkin mediassa ja se sekoitetaan usein hätälaskuun ja pakkolaskuun.
Fokus Fabrik
Fokus Fabrik on vuonna 2005 perustettu suomalainen designalan yritys, joka sijaitsee Helsingissä. Yritys on tunnettu värikkäistä ja kaupunkiaiheita käsittelevistä sisustuskankaistaan. Yrityksen perustivat vuonna 2005 tekstiilisuunnittelijat Tiia Eronen, Eeva Heikkinen, Laura Järveläinen ja Hanna Kerman. Eronen ja Kerman opiskelivat tekstiilisuunnittelua Ruotsissa Textilhögskolan i Boråsissa sekä Heikkinen ja Järveläinen Taideteollisessa korkeakoulussa.
Kankaiden lisäksi Fokus Fabrik tunnetaan erilaisista performansseista. Syyskuussa 2007 Fokus Fabrik sisusti Esplanadin puistossa sijaitsevan Espan lavan kodikseen ja asui lavalla kolmen vuorokauden ajan. Syyskuussa 2006 Fokus Fabrikin Jokiperformanssi järjestettiin Porvoon joella.
M/S Baltic Queen
M/S Baltic Queen (työnimeltään Cruise 5) on virolaisen Tallinkin omistama matkustaja-autolautta, joka liikennöi Tukholman ja Tallinnan välillä. Alus on "M/S" "Galaxyn" ja "M/S Baltic Princessin" sisaralus. Se valmistui STX Europen (nyk. Meyer Turku) Rauman telakalta vuonna 2009. Laiva on 212 metriä pitkä ja 29 metriä leveä. Siinä on neljä Wärtsilän dieselmoottoria, joiden teho on yhteensä 32 000 kilowattia. Laivan nopeus on 24,5 solmua (noin 45 km/h). Matkustajia laivaan mahtuu noin 2 800, ja hyttejä siinä on 927 kappaletta, yhteensä 2 500 hengelle.
Laiva aloitti liikennöinnin 24. huhtikuuta 2009. Ennen siirtymistä Helsingin ja Tallinnan väliselle reitille alus liikennöi Tukholman ja Tallinnan välillä linjaparinaan "M/S" "Victoria I".
"Baltic Queen" tuurasi "M/S" "Silja Europaa" muutaman viikon ajan reitillä Turku–Maarianhamina–Tukholma "Silja Europan" joutuessa telakalle marras–joulukuussa 2009 ohjausvian vuoksi. Sittemmin elokuun 2014 alussa alus korvasi "Silja Europan" kokonaan Helsinki–Tallinna-reitillä, kun Tallink Silja vuokrasi "Silja Europan" Australiaan asuntolaivaksi. 13. joulukuuta 2016 "Baltic Queen" siirtyi Helsingin ja Tallinnan väliseltä reitiltä Tukholma–Tallinna-reitille, ja reittiä aiemmin operoinut "M/S" "Romantika" puolestaan siirtyi Tukholman ja Riian väliselle reitille. "Silja Europa" liikennöi jatkossa Helsingin ja Tallinnan väliä 22 tunnin risteilynä.Kaikissa hyteissä on oma WC ja suihku sekä TV.
SDSSJ0946+1006
SDSSJ0946+1006 on erikoislaatuinen gravitaatiolinssijärjestelmä. Järjestelmä koostuu kolmesta galaksista jotka ovat samalla suoralla kolmen, kuuden ja yhdentoista miljardin valovuoden etäisyyksillä Linnunradasta. Galakseista saapuva valo taipuu suhteellisuusteorian ennustamalla tavalla luoden kaksinkertaiset Einsteinin renkaat.
UCLA:n tutkijat Raphael Gavazzi ja Tommaso Treu julkaisivat havaintonsa järjestelmästä Amerikan Astronomisen järjestön 211. konferenssissa tammikuussa 2008. Havainnot tehtiin käyttäen Hubble-avaruusteleskooppia.
Löytöä on kuvailtu merkittäväksi. Järjestelmän avulla saatetaan saada lisätietoa pimeästä aineesta ja pimeästä energiasta sekä mahdollisesti avaruuden kaarevuudesta.
Aliens vs. Predator 2
Aliens vs. Predator 2 () on "Alien vs. Predator" -elokuvan jatko-osa. Elokuvan ovat ohjanneet Strausen veljekset. Pääosassa nähdään muun muassa Reiko Aylesworth. Elokuvan ensi-ilta oli 4. tammikuuta 2008.
Elokuvan tapahtumat sijoittuvat vuoteen 2004 heti "Alien vs. Predator" -elokuvan tapahtumien jälkeen.
"Alien vs. Predator" -elokuvan lopussa syntynyt Predalien kylvää tuhoa Predatorien aluksessa aiheuttaen aluksen maahansyöksyn metsään lähellä coloradolaista pikkukaupunkia. Metsällä olevat isä ja poika näkevät tämän ja menevät tutkimaan alusta lähemmin, mikä koituu heidän kohtalokseen. Predalien kasvaa ja lisääntyy kylväen kasvavaa tuhoa ympäristöönsä. Predatorien kotiplaneetalta lähetetään kokenut eliittipredator nimeltä Wolf tutkimaan aluksen maahansyöksyä ja näin alkaa tappava kujanjuoksu kahden supertehokkaan tappajan välillä. Lopussa armeija päättää pudottaa ydinpommin kaupunkiin, etteivät alienit valtaa maailmaa. Neljä ihmistä selviytyy mukanaan predatorin plasma-ase, mutta armeija ei kerro tästä kenellekään.
Octavia minor
Octavia minor (69 eaa. – 11/10 eaa.) oli keisari Augustuksen vanhempi sisko.
Octavian vanhemmat olivat Gaius Octavius ja Atia Balba Caesonia, joka oli Julius Caesarin sisarentytär. Octavius oli varakas plebeiji Latiumin alueen eteläosassa olevasta Velitraen kaupungista. Octaviuksella oli aikaisemmasta avioliitosta tytär jonka nimi oli Octavia maior. Octavius eteni urallaan aina Makedonian maaherraksi asti, mutta kuoli yllättäen vuonna 59 eaa. Octavian äiti meni uusiin naimisiin Lucius Marcius Philippuksen kanssa.
Vuonna 54 eaa. Marcius järjesti avioliiton Octavian ja Gaius Claudius Marcelluksen välillä. Marcellus oli vuoden 50 eaa. konsuli. Julius Caesar olisi halunnut antaa Octavian vaimoksi Pompeiukselle sen jälkeen kun Pompeiuksen vaimo ja Caesarin tytär Julia oli kuollut. Octavia ja Marcellus eivät kuitenkaan halunneet erota. Kun sisällissota Caesarin ja Pompeiuksen välillä alkoi, tuki Marcellus aluksi Caesarin vastustajia, mutta vaihtoi pian puolta ja sai lopulta Caesarilta armahduksen.
Caesarin murhan jälkeen Octavian veli Octavius muodosti Marcus Antoniuksen ja Lepideksen kanssa ns. toisen triumviraatin. Octavia sai Marcelluksen kanssa kolme lasta ennen kuin mies kuoli vuonna 40 eaa. Octavius määräsi siskonsa menemään naimisiin Marcus Antoniuksen kanssa, vaikka Octavia vielä roomalaisen tavan mukaan suri miestään. Marcus Antoniukselle avioliitto oli neljäs. Octavia sai Antoniuksen kanssa kaksi tytärtä, ensimmäisen vuonna 39 eaa. ja toisen vuonna 36 eaa. Antoniuksella oli kuitenkin suhde Egyptin kuningatar Kleopatra VII:n kanssa ja vuonna 32 eaa. Antonius erosi Octaviasta.
Antoniuksen kuoleman jälkeen 30 eaa. Octavia sai vastuun parin lapsista. Octavia sai myös kasvattaa Antoniuksen Fulvian ja Kleopatran kanssa saamat lapset. Octavia kuoli vuonna 11 eaa. tai 10 eaa. ja hänet haudattiin Augustuksen mausoleumiin.
Marcellus ja Octavia saivat kolme lasta:
Antonius ja Octavia saivat kaksi lasta:
Octaviasta tuli myös Antoniuksen muiden lasten holhooja:
Lännentie
Lännentie on villiin länteen sijoittuva osittain todenperäisiin tapahtumiin sijoittuva sarjakuvalehti. Lehden tarinat ovat ilmestyneet alun perin italialaisessa Collana Rodeo -lehdessä. Lehteä julkaistiin ensimmäisen kerran 1967 ja viimeisen kerran vuonna 1980, yhteensä 162 numeroa. Suomessa Lännentie alkoi ilmestyä vuonna 1975. Viimeinen tarina ilmestyi vuonna 1988.
Tarinat lehdissä alkavat Brett McDonaldin saapuessa Yhdysvaltoihin 1804. Myöhemmät tarinat kertovat Brettin jälkeläisten vaiheista: Pat ja Brenda sekä näiden lapset Bill Adams, Ben ja Brett vaikuttavat moniin Yhdysvaltain historian tapahtumiin ja tapaavat historiallisia henkilöitä: Cochise, Geronimo, Hurja Bill Hickok, Abraham Lincoln, Wes Hardin, Allan Pinkerton ja monet muut. Varsinaisen Lännentie-sarjan jälkeen (1/1975-8/1981) lehdessä ilmestyi vielä sekalaisia sarjoja.
Ammunnan Euroopan-mestaruuskilpailut 2007 - 10 m liikkuvamaali, sekajuoksut, miehet
10 m liikkuvanmaalin, sekajuoksuissa miehet ampuvat 40 laukausta. Joukkuekilpailussa joukkueen muodostavat kolme saman maan kilpailijaa.
Miesten 10 m liikkuvanmaalin, sekajuoksuissa EM-kilpailut 2007 järjestettiin 14. maaliskuuta, Deauvillessä.
Woody Dumart
Woodrow Wilson Clarence "Woody" Dumart (23. joulukuuta 1916 Kitchener, Ontario – 19. lokakuuta 2001) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka edusti Boston Bruinsia National Hockey League -liigassa.
Bill Cowleyn ja Milt Schmidtin kanssa Woody Dumart auttoi Bruinsin voittamaan kahdesti Stanley Cupin. Hän kuului Bostonin niin sanottuun "Kraut Line" -ketjuun Schmidtin ja Bobby Bauerin ohella.
Blake Lively
Blake Ellender Lively (synt. Blake Ellender Brown; s. 25. elokuuta 1987 Tarzana, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvissa "Neljä tyttöä ja maagiset farkut" ja "Accepted" sekä televisiosarjassa "Gossip Girl". Mentyään naimisiin näyttelijä Ryan Reynoldsin kanssa vuonna 2012 Lively muutti Bedfordiin, New Yorkiin.
Blake Lively on nuorin viidestä sisaruksesta, joista muutkin ovat tai ovat olleet mukana viihdeteollisuudessa. Hänen vanhempansa ovat näyttelijät Ernie (ent. Brown) ja Elaine (o.s. McAlpin) Lively. Blake Livelylla on yksi isoveli Eric, siskopuolet Lori ja Robyn sekä velipuoli Jason. Lively kävi koulua Burbank High Schoolissa Burbankissa. Hän ei alun perin ollut erityisen kiinnostunut näyttelemisestä ja aikoi mennä Stanfordin yliopistoon, kunnes hänen veljensä agentti lähetti hänet pariin koe-esiintymisiin. Niiden kautta hän sai muun muassa Bridgetin roolin elokuvasta "Neljä tyttöä ja maagiset farkut" vuonna 2005.
Lively näytteli myös "Neljän tytön" jatko-osassa sekä sai myös merkittävät roolit elokuvista "Green Lantern" (2011) ja "Raakalaiset" (2012). Vuonna 2016 hän näytteli Woody Allenin elokuvassa "Café Society".
Lively on ollut mainoskasvona L'Oréalille sekä Guccin hajuvedelle.
Blake Lively seurusteli vuosina 2007–2010 "Gossip Girlistä" tutun vastanäyttelijänsä Penn Badgleyn kanssa. Hän tapaili myös näyttelijä Leonardo DiCapriota toukokuusta lokakuuhun 2011. Syyskuussa 2012 Lively meni naimisiin Ryan Reynoldsin kanssa ja he saivat vuoden 2014 joulukuussa James-nimisen tyttölapsen. Vuoden 2016 syyskuussa he saivat toisen lapsen.
Bradley Wright-Phillips
Bradley Edward Wright-Phillips (s. 12. maaliskuuta 1985 Lewisham, Lontoo) on englantilainen jalkapalloilija, joka pelaa hyökkääjänä MLS-seura New York Red Bullsissa.
Wright-Phillips on entisen Arsenalin huippuhyökkääjän Ian Wrightin poika. Hän oli Manchester Cityn reservijoukkueen paras maalintekijä kaudella 2003–2004. Hän viimeisteli Manchester Cityn edustusjoukkueessa pelaamissaan 32 ottelussa kaksi maalia ennen siirtymistään Southamptoniin 5. heinäkuuta 2006. Southamptonin edustusjoukkueessa kaudella 2006–2007 Bradley Wright-Phillips viimeisteli 11 osumaa. Hän on pelannut myos Englannin nuorisomaajoukkueessa. Hänen velipuolensa Shaun Wright-Phillips (Ian Wrightin ottopoika) edustaa Valioliigajoukkue Queens Park Rangersia.
Tilanne 2011-11-20.
Helsingin Uusi yhteiskoulu
Helsingin Uusi yhteiskoulu on yksityinen peruskoulu ja lukio Helsingissä. Vuonna 1899 perustettu koulu sijaitsi aluksi Kruununhaassa, mutta muutti vuonna 1967 Pihlajamäkeen.
Koulussa on painotetun opetuksen luokat kuvataiteessa ja osittain englanninkielisessä opetuksessa. Peruskoulussa on myös erityisluokkia. Lukiossa toimii yleislukion lisäksi kuvataidelinja. Aiemmin yhteishaussa oli mahdollista pyrkiä myös kirjallisuuslinjalle, mutta opetussuunnitelman muutoksen myötä kirjallisuusopinnot muuttuivat kaikille avoimiksi.
Lucina Hagman oli yhteiskouluaatteen uranuurtajia Suomessa ja hän oli ollut jo aiemmin perustamassa Helsingin Suomalaista Yhteiskoulua ja oli toiminut sen ensimmäisenä rehtorina. Vuonna 1899 hän perusti oman koulun, jonka omisti vuoteen 1938 ja oli samalla sen ensimmäisenä rehtorina vuoteen 1935. Koulu toimi lähes alusta alkaen osoitteessa Kirkkokatu 12, johon valmistui oma koulutalo 1902. Vuonna 1938 koulun ylläpitäjäksi perustettiin osakeyhtiö, jolle Hagman luovutti irtaimiston, mutta ei rakennusta. Koulu jäi kuitenkin hänen omistamaansa taloon edelleen vuokralaiseksi. Vuosina 1950–1951 Hagmanin perilliset kävivät oikeutta koulun johtokuntaa vastaan voidakseen irtisanoa vuokrasopimuksen ja myydä talon. Korkein hallinto-oikeus kuitenkin ratkaisi asian koulun hyväksi ja sopimus uusittiin myös sen jälkeen, kun Helsingin yliopisto tuli talon omistajaksi 1956. Vuonna 1965 koulu siirtyi Pihlajamäkeen, jonne valmistui uusi koulutalo 1967. Rakennuksen on suunnitellut koulujen suunnittelijana tunnettu Osmo Sipari. Kirkkokadun talo purettiin 1972, ja sen tilalla on nykyään Suomen sisäasiainministeriön rakennus.
Helsingin Uusi yhteiskoulu kuuluu niihin yksityiskouluihin, jotka välttivät kunnallistamisen peruskouluun siirryttäessä vuonna 1977. Koulun omistaa Helsingin Uusi Yhteiskoulu -osakeyhtiö.
BMW Sauber F1.08
BMW Sauber F1.08 on Formula 1 -auto, jota BMW Sauber -talli käyttää kaudella . Auto julkistettiin 14. tammikuuta 2008 Münchenissä Saksassa. Autoa kilpailuissa ajavat Nick Heidfeld ja Robert Kubica.
Edellisellä kaudella valmistajien MM-sarjassa toiseksi sijoittunut talli haluaa uudella autollaan haastaa kärkitallit Ferrarin ja McLarenin. BMW toivoo myös, että uudella autolla se pystyisi nousemaan voittajatalliksi nyt kolmannella kaudellaan F1:ssä.
Australian GP:stä autolla saavutettiin toinen sija ja keskeytys, kun Heidfeld ajoi toiseksi ja Kubica keskeytti Kazuki Nakajiman törmättyä häneen. Malesian GP:ssä Kubica ajoi autolla toiseksi ja Heidfeld kuudenneksi. Lisäksi Hedifeld ajoi kilpailun nopeimman kierroksen. Bahrainin GP:ssä Kubica ajoi paalulta kilpailun kolmanneksi. Heidfeld oli neljäs. Lisäksi talli nousi valmistajien MM-sarjan johtoon.
Turkin GP:ssä tallilla oli suuria vaikeuksia renkaiden lämmittämisen kanssa. Kilpailussa Kubica nousi viidennestä lähtörudusta neljänneksi ja Heidfeld yhdeksännestä lähtöruudusta viidenneksi. Monacon GP:ssä Kubica oli jälleen palkintokorokkeella, tällä kertaa hän sijoittui toiseksi. Kanadan GP:ssä talli saavutti historiansa ensímmäisen voiton kaksoisvoitolla järjestyksessä Kubica-Heidfeld. Voitto oli samalla Kubican uran ja Puolan historian ensimmäinen.
Pohjois-Amerikan ainoan kilpailun jälkeen tallia odotti niin sanotusti "paluu arkeen". Kubica sijoittui Ranskan GP:ssä viidenneksi ja Heidfeld kolmanneksitoista.
Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa ja "kursivointi" kilpailun nopeinta kierrosta. Asteriski (*) tarkoittaa kauden olevan kesken ja sijoituksen olevan tämänhetkinen.
Alta Car and Engineering Company
Alta Car and Engineering Company oli brittiläisen Geoffrey Taylorin perustama autourheilutalli. Se osallistui viiteen Formula 1 -sarjan MM-kilpailuun kausilla –, joista paras tulos oli Geoff Crossleyn ajama yhdeksäs sija vuoden 1950 Belgian GP:ssä. F1-sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa talli onnistui ajamaan muutaman palkintosijan. Talli osallistui myös ylämäkikilpailuihin. Kilpa-autojen lisäksi Alta Car and Engineering Company valmisti myös moottoreita.
Helvettiin jäätynyt
"Helvettiin jäätynyt" on industrial metal -yhtye Ruoskan ensimmäinen singlejulkaisu sen viidenneltä studioalbumita "Rabies".
”Helvettiin jäätynyt” -kappaleen lisäksi levyllä on kaksi Turmion Kätilöistä tutun MC Raaka Peen tekemää remiksausta kappaleista ”Irti” ja ”Kosketa”.
Tietäjä (lehti)
Tietäjä oli teosofisen seuran suomalaisen osaston äänenkannattaja, jota julkaisi Teosofinen Kirjakauppa ja Kustannusliike sekä myöhemmin O.Y. Tietäjä. Lehti ilmestyi vuosien 1908–1920 välillä, minkä jälkeen lehden nimeksi tuli Ruusu-Risti — okkultinen aikakauskirja. Lehti aloitti nimellä Omatunto vuonna 1905 ja muutettiin Tietäjäksi vuonna 1908 lehden päätoimittajaksi tulleen Pekka Ervastin aloitteesta.