Cro-Magnonin ihminen
Cro-Magnonin ihminen tai cromagnoninihminen on nimitys, jota on käytetty Eurooppaan yli 40 000 vuotta sitten idästäpäin levinneistä varhaisen nykyihmisen muodoista. Ihmistyyppi on saanut nimensä sen ensimmäisen löytöpaikan, eteläranskalaisen Cro-Magnonin kalliosuojan mukaan.
Cromagnoninihmiset olivat yhtä pitkiä kuin nykyajan pohjoiseurooppalaiset ja pitempiä kuin eteläeurooppalaiset. He olivat voimakasrakenteisia, ja heidän kasvonsa olivat leveät ja litteät. Euroopan varhaisten ihmisasuttajien välillä oli kuitenkin alueesta riippuen niin paljon eroja ulkonäössä ja rakenteessa, että kaikkien yhteisnimitys "cromagnoninihminen" on nykyisin korvattu nimityksellä "Euroopan varhaiset nykyihmiset".
Cro-Magnonin luoma jääkauden ajan kulttuuri oli pitkälle kehittynyt metsästyskulttuuri luolaveistoksineen, luolataiteineen ja koristelluin ja taitavasti tehtyine työkaluineen. Aseita ja työkaluja tehtiin taitavasti peuransarvesta ja luusta. Ihmiset ryhmittyivät heimoiksi ja ehkä myös heimot suuremmiksi klaaneiksi.
Cro-Magnonin ihmisen kasvot olivat pitkälti kuin nykyisen eurooppalaisen kasvot, kulmakaaret olivat hieman suuremmat, ja kasvot olivat leveämmät sekä leuka jykevämpi.
Vuonna 1859 geologi Louis Lartet suoritti kaivauksia Dordognen maakunnassa keskiosassa Ranskaa Cro-Magnonin alueella, jossa oli lukuisia Eyzies-de-Tayacin kalkkikivisen kallion suojassa olevia turvapaikkoja. Yhdessä niistä hän löysi viisi luurankoa, ja niiden yhteydessä oli muitakin jäännöksiä. Kolme näistä luurangoista oli aikuisia miehiä, yksi oli nainen ja yksi lapsi. On mahdollista, että kyseessä on Aurignac-kulttuurin hautapaikka.
Näiden luurankojäännöksien, eritoten numero 1 eli "vanhuksen", perusteella Armand de Quatrefages de Bréau ja Ernest-Théodore Hamy perustelivat vuonna 1878 Cro-Magnon rodun olemassaolon. Tämän ihmisrodun ominaispiirteet poikkesivat kaikista muista aiemmin löydetyistä, muun muassa eurooppalaisesta neandertalinihmisestä, ja ne muistuttivat enemmän nykyihmistä kuin aiemmat löydökset. Löydön määrittelijät antoivat aluksi löydöille monia erilaisia nimityksiä, mutta ne ovat painuneet unohduksiin ja 'Cro-Magnonin ihminen' -nimeä alettiin käyttää laajalti eurooppalaisen nykyihmisen, modernin ihmisen, fossiililöydöistä; muun muassa "Grimaldin" luolan löydöt ovat Cro-Magnonin ihmisiä.
Eurooppaa asuttanut neandertalinihminen katosi muutamia tuhansia vuosia sen jälkeen, kun Cro-Magnonit ilmestyivät Euroopan alueelle. Katoamisen syistä on esitetty monia teorioita. Erään näkemyksen mukaan Cro-Magnonin ihmisillä oli paremmat kielelliset taidot, ja he olisivat siten kyenneet neandertalilaisia tehokkaammin teknologian kehittämiseen sekä parempaan yksilöiden ja ryhmien väliseen yhteistyöhön. Tämä uusi "entistä tehokkaampi" ihmisryhmä lisääntyi voimakkaasti, ja samaan aikaan aiempien asukkaiden määrä väheni. Vähitellen koko Euroopan alue oli Cro-Magnonin ihmisten asuttama.
Voidaan olettaa, että nämä ihmislajit ovat olleet tekemisissä toistensa kanssa, mutta erilaisilla anatomisilla piirteillä on luultavasti ollut vaikutusta tähän yhteydenpitoon, joskin vaikutuksen määrä arviointi vaihtelee hyvin voimakkaasti tutkijan mukaan. Ääripäätä tutkijoiden mielipiteissä edustaa täysin vihamielinen suhtautuminen, toista ääripäätä taas rauhanomainen rinnakkaiselo. Neandertalilaiset ovat saattaneet omaksua ongelmitta Cro-Magnon-kulttuurilta monia asioita, ja täten kyse olisi ollut vain kahden ihmistyypin kohtaamisesta.