hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Pietari–Moskova-rata
Pietari–Moskova-rata on Venäjän rataverkkoon kuuluva rautatie. Radan pääteasema on Pietarissa Moskovan asema ja Moskovassa Leningradin rautatieasema. Rata on noin 649 kilometriä pitkä ja kulkee Leningradin, Novgorodin, Tverin ja Moskovan alueen läpi. Tärkeimpiä radan väliasemia ovat Tšudovo, Malaja Višera, Bologoje, Tver ja Klin.
Suomen Helsingin ja Moskovan väliä kulkeva Tolstoi-yöpikajuna pysähtyy Pietarin ja Moskovan välillä vain Tverissä.
Pietari–Moskova-rata on Venäjän toiseksi vanhin ratalinja. Venäjän ensimmäinen rautatie kulki Pietarista Pauluskoihin ja se valmistui vuonna 1837. Viisi vuotta myöhemmin, 1. helmikuuta 1842, Venäjän tsaari Nikolai I antoi määräyksen Pietari–Moskova-radan rakentamiseksi. Rakentamispäätös aiheutti jonkin verran kiistelyä, koska rautatien pelättiin aiheuttavan yhteiskunnallisia muutoksia, jos kansalaisille sallittaisiin matkustusmahdollisuus. Rata avattiin liikenteelle lähes kymmenen vuotta kestäneiden rakennustöiden valmistuttua 1. marraskuuta 1851. Ensimmäinen matkustajajuna lähti Pietarista kello 11.15 ja saapui Moskovaan seuraavana päivänä kello 9.00. Matka kesti yhteensä 21 tuntia 45 minuuttia, ja keskinopeus oli noin 30 kilometriä tunnissa.
Vuosina 1855–1923 rautatietä kutsuttiin nimellä Nikolain rautatie () silloisen hallitsijan Nikolai I:n mukaan.
Vuodesta 1931 liikennöi Krasnaja strela -juna (Punainen nuoli), joka lähtee iltaisin Pietarista ja Moskovasta kello 23:55. Matka kestää 8 tuntia keskinopeuden ollessa noin 70 km/h. Vuodesta 1976 lisättiin toinen vuoro, nimeltä "Ekspress", joka lähtee 4 minuuttia Krasnaja strelan jälkeen.
Vuonna 2001 otettiin käyttöön Škoda ChS200 -veturia käyttävä Nevsky Express, jonka suurin nopeus on 200 km/h. Siemensin valmistama Sapsan aloitti liikenteen marraskuussa 2009 ja saavuttaa 250 km/h nopeuden.
Brownie Brown
Brownie Brown on Nintendon Tokioon vuonna 2000 perustama videopelejä kehittävä yritys. Yrityksen henkilöstö koostuu pääosin entisen Square Co., Ltd.:n 2D-artisteista, jotka ovat työskennelleet pelin "Legend of Mana" parissa. Yrityksen neljä perustajajäsentä ovat Squaren suositun "Seiken densetsu" ("Mystic Quest", "Secret of Mana") -pelisarjan kehittäjiä.
Äijänsuo
Äijänsuo on Raumalla sijaitseva liikuntakeskus, joka käsittää Äijänsuo-areena-jäähallin, Äijänsuon jalkapallostadionin, talviharjoitteluhallin, harjoitusjäähallin ja jalkapallokentän sekä uimahallin.
Fernando de Noronha
Fernando de Noronha on Brasilialle kuuluva 21 saaren saaristo Atlantin valtameressä, Rio Grande do Norten osavaltion edustalla. Se kuuluu Pernambucoon. Suurin, saaristolle nimensä antanut saari on 26 neliökilometrin kokoinen ja sijaitsee 545 kilometriä Recifestä ja 360 kilometriä Natalista. Vuonna 1988 suurin osa saaristosta julistettiin kansallispuistoksi alueen uhanalaisten eläinten suojelemiseksi.
Kansallispuistoksi julistamisesta huolimatta saarten maanpäällinen ekosysteemi ei ole toipunut. Kun saarta käytettiin vankilana, suurin osa alkuperäisestä kasvustosta tuhottiin, jotta karkuun päässeet vangit olisi helpompi löytää. Tämän lisäksi saarelle on levinnyt esimerkiksi pellavaa, jonka runsas leviäminen entisestään vaikeuttaa alkuperäisen kasvuston toipumista.
Fernando de Noronha on kansainvälisestikin kuuluisa sukeltamiseen hyvin soveltuvista lämpimistä vesistään. Suurin vedenalainen nähtävyys on 62 metrin syvyyteen vuonna 1987 uponnut brasilialainen korvetti Ipiranga.
Fernando de Noronhan samanniminen pääsaari muodostaa 91 prosenttia koko ryhmän pinta-alasta. Sen pinta-ala on 17 neliökilometriä ja väkiluku noin 3 000 (2015).
Bergerac
Bergerac on BBC:lle vuosina 1981–1991 tehty, 87 jaksoa käsittävä brittiläinen rikosdraamasarja. Sarjan idea oli Robert Banks Stewartin, käsikirjoituksesta vastasivat hänen lisäkseen Jeffrey Caine ja Nick McCarthy. Tapahtumat sijoittuvat Kanaalisaariin kuuluvalle Jerseylle.
Bergeracin tunnusmelodia on George Fentonin säveltämä ja se sai BAFTA Awards -palkinnon vuonna 1982 kategoriassa ”Best Original Television Music”.
Suomessa sarjaa on esittänyt Yle TV1, Nelonen ja MTV Sarja.Tähän mennessä Britanniassa on julkaistu viisi ensimmäistä tuotantokautta. Suomenkielisen tekstityksen sisältävä ensimmäisen kauden boksi julkaistiin Suomessa lokakuussa 2007, toisen kauden boksi ilmestyi helmikuussa 2009.
Camelot Software Planning
Camelot Software Planning on japanilainen videopelejä kehittävä yritys. Vuonna 1991 perustetun Sonic! Software Planning -yrityksen perustajajäsenet perustivat Camelotin vuonna 1994. Se on tunnettu parhaiten Nintendolle tuottamistaan Spin-off-nimikkeistä, kuten "Mario Golf". Ennen yhteistyötään Nintendon kanssa Camelot tuotti pelejä Segan konsoleille sekä PlayStationille.
Camelot oli alun perin yksi Segan jaostoista (tunnettiin nimellä "Sonic Software Planning"), ja sen tarkoitus oli luoda peli "Shining in the Darkness" Sega Mega Drivelle. Vuonna 1995 Camelot erosi virallisesti Segasta, mutta suostui olemaan julkaisematta pelejä muille alustoille ja jatkamaan "Shining"-pelien kehitystä. Vuonna 1998 Sega kohdisti resurssinsa uuteen konsoliinsa Sega Dreamcastiin, jättäen Camelotin ja viimeisimmän osan Shining Force III:sta syrjemmälle. Tästä suivaantuneena Camelot teki sopimuksen Nintendon kanssa, mikä johti "Golden Sun" -pelien kehitykseen.
Holga
Holga on yksinkertainen kiinalaisvalmisteinen muovinen keskikoon filmikamera. Useimmat pitävät Holgaa lelukamerana, mutta Holgalla on myös vahva kannattajajoukko niin sanottujen vakavien valokuvauksen harrastajien keskuudessa. Kameralle tyypillisiä piirteitä ovat vahva vinjetointi, epäterävyys, valovuodot ja vääristymät. Nämä ominaisuudet aiheutuvat kameran valmistuksen olemattomasta laadunvalvonnasta ja ehkä myös osittain heikosta suunnittelusta. Näitä piirteitä pidetään yleensä valokuvan laatua heikentävinä ominaisuuksina, mutta Holgan tapauksessa ne lasketaan usein eduksi. Holgan yksilölliset piirteet tuovat parhaassa tapauksessa huomattavaa lisäarvoa kuvaan.
Holga on juontaa juurensa T. M. Leen vuonna 1969 Hongkongiin perustamasta salamalaitetehtaasta. Tehdas valmisti salamalaitteita nimellä WOC (Wing On Cheung) ja käytti yrityksen logona kiinalaisia merkkejä, jotka vastaavat ilmaisua "ho gwong", mikä tarkoittaa "erittäin kirkasta". Yritys siirtyi menestyksekkäästä salamalaitteiden valmistuksesta lopulta myös kameroiden valmistukseen ja kantoninkiinaksi lausuttu yrityksen logo "Hol-gon" vakiintui kameran nimeksi, saaden vielä anglosaksisen kirjoitusasun Holga. Holga-kamera julkaistiin 1982 ja sitä markkinoitiin alun perin halpana opiskelijoille ja keskiluokalle suunnattuna joka perheen kamerana.
Holgassa on kiinteä, yksiosainen linssi, jonka polttoväli on 60 mm. Linssi on valmistettu yleensä muovista, mutta joissakin nykymalleissa lasista. Kamerassa on aukkovalinta, jonka kaksi asentoa ovat "aurinkoinen" (f/11) ja "pilvinen" (f/8). Käytännössä on kuitenkin havaittu, ettei aukkokytkimen asento vaikuta lainkaan todellisen aukon kokoon, joka on kiinteästi noin f/13. Linssin heikko optinen laatu aiheuttaa kuvan pehmeyttä ja kromaattista aberraatiota eli väripoikkeamia. Lähes koko linssin muodostama piirtoalue tallentuu filmille ja luo kuvaan Holgalle tyypillisen vinjetoinnin.
Kameran runko on täysin muovinen ja mekaaninen. Useimmissa yksilöissä takakansi ja muutama muu sauma vuotaa valoa eikä kameran käyttämä 120-koon rullafilmi pysy riittävän tiukalla keloilla, vaan löystyy irroten filmitasolta. Suljin ja filmin kelaus ovat täysin toisistaan riippumattomat ja mahdollistavat useamman valotuksen samalle ruudulle. Suljinaika on kiinteä ja arviolta 1/100 sekuntia, mutta saattaa vaihdella hieman yksilöstä riippuen.
Holga käyttää 120-koon rullafilmiä ja mahdollistaa kuvaamiseen 6x6- tai 6x4,5- formaatissa. Herkkyydeltään ISO 400 vastaavat mustavalkofilmit (esimerkiksi Ilford HP5+, Ilford XP2 Super ja Kodak BW400CN) toimivat usein Holgassa parhaiten.
Holga-puristit eivät välttämättä parantele omia kameroitaan millään tavoin, mutta useimmat tekevät helpoimman modifikaation eli teippaavat pahiten valoa vuotavat saumat valoa läpäisemättömällä teipillä. Tähän tarkoitukseen soveltuu hyvin sähköteippi ja eristysnauha. Suositeltavia teippauskohtia ovat ainakin takakannen saumat ja filmin laskuri-ikkuna.
Behind the Front
Behind The Front on Black Eyed Peasin vuonna 1998 julkaistu debyyttialbumi. Ensimmäinen levy ei ollut vielä suuri menestys. Kappaleessa "Love Won't Wait" on laulamassa R&B- ja soul-tähti Macy Gray.
Plateau-Central
Plateau-Central on hallintoalue Burkina Fason keskiosassa. Sen pääkaupunki on Ziniaré. Vuoden 2006 väestönlaskennan mukaan alueella on 696 372 asukasta. Sen pinta-ala on 8 571 tai 8 605 neliökilometriä.
Vuonna 2001 perustettu alue käsittää 3,1 prosenttia Burkina Fason pinta-alasta. Se rajoittuu pohjoisessa Nordin ja Centre-Nordin, idässä Centre-Estin, etelässä Centre-Sudin ja Centren ja lännessä Centre-Ouestin alueisiin. Maisemaa leimaavat 300–400 metriä korkea puolitasanko ja tasalakiset kukkulajonot. Jokia ovat osan vuodesta virtaavat Nakambé eli Valkoinen-Volta, Nazinon eli Punainen-Volta, Massili ja Koulottoko.
Ilmasto on sudanilais-sahelilainen. Vuotuinen sademäärä on 600–800 millimetriä. Sadekausi kestää pohjoisessa kesäkuusta syyskuuhun. Kasvillisuus on pensas- ja metsäsavannia, avointa metsää ja galleriametsiä.
Alueeseen kuuluu kolme provinssia, 20 departementtia, kolme kaupunkikuntaa, 17 maalaiskuntaa ja 530 tai 544 kylää. Provinssit ovat Ganzourgou, Kourwéogo ja Oubritenga. Kaupunkeja ovat niiden keskukset Zorgho, Boussé ja Ziniaré.
Alueella asuu 5,0 prosenttia Burkina Fason väestöstä. Kaupunkiväestön osuus on 7,9 prosenttia, mikä on huomattavasti alle maan keskiarvon (22,7 %).
Asukkaat ovat etupäässä moseja. Lisäksi on jonkin verran fulbeja ja bisoja. Puhutuimmat kielet ovat moore (93,3 %), fulani (4,9 %) ja bisa (1,2 %).Muslimeja on 59,6, katolisia 25,3, animisteja 11,0 ja protestantteja 3,4 prosenttia.
Väestöstä 94 prosenttia harjoittaa maanviljelyä ja karjanhoitoa. Muita elinkeinoja ovat kalastus, käsityöammatit, kaupankäynti ja teollisuus. Talouteen vaikuttaa maan pääkaupungin Ouagadougoun läheisyys.
Alueen nähtävyyksiä ovat Laongon graniittiveistokset, Manégan museo ja Ziniarén eläinpuisto.
Ian Stewart (juoksija)
Ian Stewart (s. 15. tammikuuta 1949 Handsworth, Birmingham) on skotlantilainen kestävyys-, maasto- ja keskimatkojen juoksija.
Stewart aloitti juoksuharrastuksen nuoruudessaan veljensä Peterin kanssa. Hän voitti 1966 Midlandsin nuorten mestaruuden ja 1968 Midlandsin ja Yhdistyneen kuningaskunnan nuorten mestaruuden. Stewart luki artikkelin yhdysvaltalaisesta maileri Jim Ryunista, jonka jälkeen hän alkoi harjoitella Ryunin tapaan erittäin kovaa. Tuloksia tuli jo vuonna 1969, kun hän voitti keväällä sisäratojen Euroopan mestaruuden 3 000 metrin juoksussa uudella Yhdistyneen kuningaskunnan ennätyksellä 7.55,4. 11. kesäkuuta samana vuonna Stewartista ja hänen veljestään tuli ensimmäiset veljekset, jotka juoksivat mailin alle neljään minuuttiin, kun Ian kellotti ajan 3.57,3 ja Peter 3.57,7. Elokuussa Stewart voitti ensimmäisen Yhdistyneen kuningaskuntien amatöörimestaruuden voittamalla 5 000 metrin juoksun ajalla 13.39,8. Saman vuoden EM-kisoissa hän voitti 5 000 metriä ajalla 13.44,8.
Vuonna 1970 Stewart osallistui Kansainyhteisön kisoihin, joissa häntä vastaan asettuivat 5 000 metrillä muun muassa samoissa kisoissa 1 500 metriä voittanut Kipchoge Keino ja Australian Ron Clarke. Stewart aloitti loppukirinsä 450 metriä ennen maalia ja voitti kilpailun Euroopan ennätysajalla 13.22,8. Aika oli maailmantilaston toiseksi nopein.
1971 Stewart voitti Yhdistyneen kuningaskunnan hallimestaruuden 3 000 metrillä ajalla 7.50,0. Münchenin olympialaisissa Stewart sijoittui Lasse Virénin voittamassa 5 000 metrin kilpailussa pronssille ohittaen Steve Prefontainen loppusuoralla. Stewartin loppuaika oli 13.27,6. Vuonna 1974 hän sijoittui Kansainyhteisön kisoissa 5 000 metrillä viidenneksi ja 10 000 metrin juoksussa kuudenneksi, jonka jälkeen hän alkoi harrastaa kilpapyöräilyä.
Stewart palasi yleisurheilun pariin vuonna 1975, kun hän voitti Euroopan hallimestaruuden 3 000 metrillä ja voitti maastojuoksun MM-kultaa. Stewart ei selviytynyt Montrealin olympialaisten 10 000 metrin kilpailuun, sillä hän oli loukkaantuneena olympiakarsintojen aikaan. Hänet kuitenkin nimitettiin olympiajoukkueeseen 5 000 metrille. Stewart oli kärjen tuntumassa vielä kierros ennen maalia, mutta Lasse Virén nousi neljänteen olympiakultaansa ja Stewart putosi lopulta seitsemänneksi.
Vuonna 1977 Stewart juoksi 8. toukokuuta 10 mailin maantiejuoksussa ajan 45.13. Myöhemmin samana vuonna hän teki ennätyksensä 10 000 metrin juoksussa ajalla 27.43. Urheilu-uransa jälkeen Stewart on toiminut Yhdistyneen kuningaskunnan yleisurheiluliiton kilpailujohtajana.
Pohjois-Satakunta
Pohjois-Satakunta oli Ikaalisiin ja Jämijärvelle levinnyt paikallislehti. Se ilmestyi kaksi kertaa viikossa, tiistaisin ja torstaisin eurotabloid-kokoisena. Lisäksi ajoittain painettiin erikoisnumeroita joita myytiin lähipaikkakunnilla. Lehden keskimääräinen levikki oli 4464 kpl (LT 2014).
Päätoimittaja, toimitusjohtaja (yhteinen Hämeenkyrön Sanomien kanssa): Katri Linnikko, edeltäjä Kari MäkeläToimittajat: Terhi Palonen, Päivi Seppälä ja Liisa Raipala
Ikaalisten ja Jämijärven paikallislehti Pohjois-Satakunta
alkoi ilmestyä Ikaalinen-nimisenä vuoden 1914 alusta ja
sitä ennen jo näytenumero 19.12.1913. Pohjois-Satakunta
on neljänneksi vanhin Suomessa yhtäjaksoisesti ilmestyneistä
paikallislehdistä. Lehden levikki on noin 6000 kpl. Lehti
jaetaan myös Ikaalisten Kylpylän noin 400 majoitushuoneistoon.
Ikaalisten Seudun Matkailulehti 
ilmestyi kolme kertaa vuodessa tammikuussa, toukokuun lopussa
ja syyskuussa. Se kertoi elävästi monista
mahdollisuuksista viettää elämysrikasta ja
rentouttavaa lomaa Ikaalisten seudulla tai
piipahtaa katkaisemaan muuten vain työn
aherrusta. Matkailulehti oli luettavissa näköispainoksena
sähköisesti.
Kesäisin Pohjois-Satakunnassa toimi Nuorten toimitus, jossa kesätyöntekijät toimivat kesätoimittajina lehdessä. Työjakso oli kaksi palkallista viikkoa joiden saldo oli yhteensä 280 euroa.
Reino Tolvanen
Reino Tolvanen (31. heinäkuuta 1920 Viipuri – 21. marraskuuta 1974 Pretoria, Etelä-Afrikka) oli suomalainen amatöörinäyttelijä. Hän tuli tunnetuksi Edvin Laineen elokuvasta "Tuntematon sotilas", jossa hän näytteli karjalaismies Antero Rokkaa. Sota-aikana Tolvanen oli itse palvellut ilmavoimissa Bristol Blenheim -pommikoneissa tähystäjäupseerina. Sotilasarvoltaan Tolvanen oli vänrikki.
Tolvasen lisäksi Rokan rooliin oli ehdolla ammattinäyttelijöitä, kuten Spede Pasanen, Uljas Kandolin ja Heimo Lepistö. Tolvasen etu oli kuitenkin se, että hän oli hakijoista ainoa, joka osasi Karjalan murretta.
Vuonna 1957 Tolvanen teki avustajan roolin komediaelokuvassa "Rakas varkaani". Hän muutti vuonna 1959 Kaija-vaimonsa kanssa Australiaan, jossa hän työskenteli Wollongongin terästehtaan varastokirjurina. Australiassa Tolvasille syntyi kolme poikaa. Vuonna 1970 perhe muutti Etelä-Afrikkaan.
Reino Tolvanen kuoli aivoverenvuotoon Pretoriassa. Hänet on haudattu vuonna 1975 Lepolan hautausmaalle Lappeenrannassa. Hän oli ammatiltaan agronomi.
Viinikkala
Viinikkala () on kaupunginosa Vantaalla, Vantaanjoen itäpuolella ja Helsinki-Vantaan lentoaseman länsipuolella. Kaupunginosa sijaitsee pääosin Kehä III:n pohjoispuolella ja lukeutuu suurelta osin lentoaseman melualueisiin. Kaupunginosassa, lähinnä sen hiljaisimmassa eteläosassa, asuu noin 80 henkeä. Työllistäjänä Viinikkala on merkittävä: työpaikkoja se tarjoaa yli 4 500:lle (2013).
Viinikkalan länsiosa kuuluu "Vantaanjokilaakson maisemansuojelualue"eseen. Viinikan alueen pohjoislaidalla "Viinikanmetsän" maisemissa on reheviä, kasvistoltaan merkittäviä lehtoja. Siellä kasvaa muun muassa lehmuksia, raitoja, vaahteroita, pähkinäpensasta, lehtosinijuurta, lehtokieloa, lehtoimikkää, mustakonnanmarjaa ja metsäorvokkia.
Uudenmaan historiassa merkittävä, jo kivikautisena asuinpaikkana tunnettu Vantaankoski on itärannaltaan Viinikkalaa. Kaupunginosa on saanut nimensä Viinikkalan kylästä, joka sijaitsee Kuninkaantien pohjoispuolella lähellä koskea.
Padotun kosken partaalla, vielä 1960-luvulla viilatehtaana palvelleessa teollisuusrakennuksessa toimii nykyään "Kuninkaan Lohet Oy":n 135-paikkainen tilausravintola ja ohjelmapalveluyritys. Sen vieressä, entisen ruotsinkielisen kansakoulun tiloissa sijaitsee yrityksen tilausravintola (Kuninkaan Kartano), jossa on myös lounastarjoilu arkisin lomakausia lukuun ottamatta.
Suurin osa alueen työpaikoista löytyy Kehä III:n ääreltä Tuupakan teollisuusalueelta. Hyvien liikenneyhteyksien äärelle on hakeutunut useita logistiikka-alan yrityksiä, tukkukauppoja sekä korkeaa teknologiaa hyödyntäviä yrityksiä. Merkittäviä toimijoita ovat myös muun muassa Postin, DHL:n, DB Schenkerin ja Hobby Hallin logistiikkakeskukset sekä Transdev Vantaa Oy (Tuupakka).
Alueella toimii Turvalaaksona turvallisuusalan yrityspuisto, jossa Gemalto Oy:n ja Suomen pankin toimintojen ohella on usean museon kokoelmien säilytystiloja. Turvallisuusalan yrityksistä Avarn Security Finlandilla ja Loomis Suomella on toimintaa Turvalaaksossa. Läheisyydestä löytyy esimerkiksi Forsmanin teetalo.
Bridging the Gap
Bridging The Gap on Black Eyed Peasin toinen albumi. Musiikillisesti levy kulkee samoilla linjoilla kuin edellinen Behind The Front eli tyyli on funkilla höystettyä hip hopia. Bridging The Gapilla esiintyy paljon muita tunnettuja hip hop-muusikkoja: "Weekends"-kappaleella Esthero, "Get Original" -kappalellaa Chalizna, "Cali To New York" -kappaleella De La Soul, "On My Own" -kappaleella Les Nubians ja Mos Def, "Rap Song"-kappaleella Wyclef Jean ja albumin hittisinglellä, "Request + Line", Macy Gray. Albumi on omistettu Ray Hallowayn muistolle.
Kaikkien pyhien kirkko (Viipuri)
Kaikkien pyhien kirkko oli ortodoksinen kirkko Viipurissa Ristimäen kaupunginosassa sijainneella Ristimäen hautausmaalla. Se palveli hautausmaakirkkona.
Kaikkien pyhien kirkon suunnittelivat arkkitehdit A. Nikulin ja Uno Ullberg. Kirkko rakennettiin tiilistä ja rapattiin vaaleaksi. Kirkon rakentamisen rahoitti kauppaneuvos F. I. Sergejeff. Viipurin hiippakunnan piispa Aleksanteri vihki kirkon käyttöön vuonna 1936.
Tyyliltään kirkko edusti muinaisvenäläistä Novgorodin-Pihkovan alueen tyyliä. Malliltaan kirkko oli kuutio, jonka alttarin puoleisessa päässä oli puolipyöreä apsis ja vastakkaisella seinällä nelikulmainen sisäänkäynti. Kirkkosalin katon keskellä oli yksi iso sipulikupoli, jonka räystästä kiersi kaariaiheinen koristemuuraus. Kirkko muistutti paljon Vammelsuun kirkkoa Uudellakirkolla.
Kaikkien pyhien kirkon ikonostaasi ja muu sisustus olivat peräisin vuonna 1924 lakkautetusta Viipurin Havin kirkosta. Kirkon pinta-ala oli 300 m².
Kaikkien pyhien kirkko raunioitui pahoin talvisodassa. Takaisinvaltauksen jälkeen vuosina 1942-1943 suunniteltiin tiilisen rukoushuoneen rakentamista kirkon rauioita hyväksi käyttäen, mutta alueluovutukset jättivät suunnitelman toteuttamatta.
Ristimäen hautausmaalla oli ollut ortodoksikirkko jo ennen Kaikkien pyhien kirkon rakentamista. Viipurin pääkirkkoa korjattiin vuosina 1863-1866 ja korjaustöiden ajaksi rakennettiin väliaikainen puukirkko, joka korjaustöiden valmistuttua siirrettiin Ristimäen hautausmaalle. Kirkko vihittiin Jumalanäiti Kaikkien murheellisten ilo-ikonille. Tämä kirkko ryöstettiin ja poltettiin vuonna 1917. Lisäksi vuonna 1918 Ristimäen hautausmaalle valmistui hirsinen Kaikkien pyhien muistolle pyhitetty rukoushuone.
Mpule Kwelagobe
Mpule Keneilwe Kwelagobe (s. 14. marraskuuta 1979 Gaborone) on botswanalainen nainen, joka valittiin vuonna 1999 Miss Universumiksi. Hän oli myös Miss Botswana 1997.
Kwelagobe syntyi Gaboronessa ja muutti vuonna 1997 Lobatseen. Samana vuonna hän osallistui Miss World -kilpailuun, mutta ei voittanut. Vuonna 1999 hänestä tuli ensimmäinen Botswanan edustaja Miss Universumissa koko kilpailun historian aikana. Kwelagobe harrastaa urheilua ja musiikkia.
Plastinka Records
Plastinka Records on suomalainen indie-levy-yhtiö. Yhtiön perustivat vuonna 2000 suomalaiset tuottajat Kalle Chydenius ja Kim Kuusi. Plastinka Recordsin omistaa Musicmakers Oy.
Kaikkien pyhien kirkko
Kaikkien pyhien kirkko voi viitata muun muassa seuraaviin kirkkorakennuksiin:
Suomessa ja luovutetuilla alueilla on tai on ollut useita Kaikkien pyhien kirkkoja:
Natalie Glebova
Natalie Glebova, syntyjään Natalia Vladimirovna Glebova (, s. 11. marraskuuta 1981 Tuapse, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on kanadalainen malli, joka voitti Miss Universum -kilpailun vuonna 2005.
Glebova syntyi Tuapsen kaupungissa Venäjällä, mutta muutti 12-vuotiaana perheineen Torontoon. Hänestä tuli vuonna 2005 Karen Baldwinin jälkeen toinen Miss Universumiksi valittu kanadalainen. Hän soittaa myös pianoa.
Glebova oli marraskuusta 2007 naimisissa thaimaalaisen tennispelaajan Paradorn Srichaphanin kanssa. Heidän erostaan ilmoitettiin vuonna 2011. Vuonna 2008 hän kilpaili Pailin Rungratanasunthornin kanssa The Amazing Race Asian kolmannella tuotantokaudella.
Kim Liljeqvist
Kim Liljeqvist (s. 27. huhtikuuta 1978 Kotka) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Liljeqvist on edustanut Pyhtään Jalkapalloklubia, Peli-Karhuja, Kotkan Työväen Palloilijoita, FC KooTeePeetä, Kotkan Reipasta ja Kotkan Työväen Palloilijoita. Liljeqvist siirtyi keväällä 2006 määräaikaisella pelaajasiirrolla Vitosen Kotkan Reippaaseen. Edustusoikeus palautui kauden lopulla FC KooTeePeelle, jota Liljeqvist edusti Veikkausliigan kauden 2006 kahdella viimeisellä kierroksella. Veikkausliigassa hän on pelannut 110 ottelua ja tehnyt 27 maalia.
Ammatiltaan Liljeqvist on poliisi.
Tyynykirja
Tyynykirja tai "päänaluskirja" on kirja, jota pidetään nimensä mukaisesti tyynyn alla. Kyseessä on japanilainen perinne, jonka merkitys on muuttunut vuosisatojen kuluessa.
Keskiajalla se oli muisti- tai päiväkirja, jota säilytettiin laatikkomaisen niskatuen sisällä. Päänaluskirjan tyylinimitys on "suihutsu" "siveltimen työtä", ja se tarkoittaa satunnaisia merkintöjä ja mietelmiä.
Myöhäisempi merkitys on eroottisten ohjeiden opas, joka annettiin morsiamelle, opastamaan häntä hääyön tapahtumista ja aviomiehen miellyttämisestä.
Kuuluisin nykyaikaan säilynyt tyynykirja on keisarinna Fujiwara-no-Sadakon hovinaisen Sei Shōnagonin muistikirja.
Lara Dutta
Lara Dutta Bhupathi (s. 16. huhtikuuta 1978 Ghaziabad, Uttar Pradesh) on intialainen näyttelijä, malli ja Miss Universum vuodelta 2000.
Dutta muutti perheensä kanssa Ghaziabadista Bangaloreen vuonna 1981. Hän opiskeli taloustieteitä. Hän voitti Gladrags Megamodel -kilpailun vuonna 1995 ja Miss Intercontinental -kilpailun vuonna 1997. Dutta kruunattiin Miss Intiaksi vuonna 2000, minkä jälkeen hän voitti Miss Universum -kilpailun toisena intialaisena. Voitettuaan Miss Universum -tittelin hänestä tuli UNFPA:n hyvän tahdon lähettiläs. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli "Andaaz" vuonna 2003 ja hän voitti parhaan naistulokkaan Filmfare Awards -palkinnon.
Lara Dutta kihlautui intialaisen tennispelaajan Mahesh Bhupathin kanssa syyskuussa 2010. Heidät vihittiin siviiliseremoniassa 16. helmikuuta 2011, mitä seurasi kristillinen seremonia Goassa 19. helmikuuta 2011. Dutta vahvisti huhut raskaudestaan 1. elokuuta 2011. Hän synnytti 20. tammikuuta 2012 tyttären, joka sai nimekseen Saira.
Bülent Ecevit
Bülent Ecevit (28. toukokuuta 1925 Istanbul – 5. marraskuuta 2006) oli turkkilainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä neljään otteeseen neljän vuosikymmenen aikana.
Ecevit pääsi Turkin parlamenttiin ensimmäisen kerran jo vuonna 1957. Vuonna 1974 hän nousi tasavaltalaisen kansanpuolueen johtoon ja pääministeriksi koalitiohallitukseen, joka muistetaan vuoden 1974 Kyproksen kriisistä – hallitus määräsi sotilaallisen operaation estämään Kreikan tukemaa vallankaappausta Kyproksella. Tapahtumat johtivat Kyproksen saaren kahtiajakoon.
Ecevitin muut hallituskaudet olivat vuosina 1974, 1977, 1978–1979 ja 1999–2002. Vuonna 2002 hän oli jo silminnähden hauras eikä onnistunut viemään puoluettaan kansalliskokoukseen. Ecevit jättäytyi pois päivänpolitiikasta vuonna 2004.
Ecevit opiskeli muun muassa sanskritin, bengalin ja englannin kieltä Lontoon yliopistossa ja käänsi Rabindranath Tagoren, T. S. Eliotin ja Bernard Lewisin runoutta turkiksi. Hän toimi ennen politiikkaan ryhtymistään toimittajana ja kääntäjänä. Hänellä ei ollut yliopistotutkintoa, minkä takia hän ei voinut asettua presidenttiehdokkaaksi.
Ecevitiä on luonnehdittu yhdeksi Turkin politiikan merkittävimmistä hahmoista 1900-luvulla. Kulturellina persoonana hän vei maata kohti Eurooppaa. Kyproksen kriisin vuoksi hänen jälkimaineensa on kuitenkin ristiriitainen.
Ecevitin puoliso oli vuodesta 1946 lähtien hänen opiskelutoverinsa kuvataiteilija Rahşan Ecevit, joka johti parin vuoden ajan vuonna 1985 perustettua Demokraattista vasemmistopuoluetta.
’Se’ toisesta maailmasta
’Se’ toisesta maailmasta () on vuonna 1951 valmistunut yhdysvaltalainen tieteiskauhuelokuva. Elokuvan ohjasivat Christian Nyby ja Howard Hawks, ja se perustuu John W. Campbellin vuonna 1938 julkaistuun novelliin ”Olento” (”Who Goes There?”). Elokuvan tunnetuin repliikki on lehtimies Scottyn loppukehotus ”Tarkkailkaa taivasta!” (”Watch the Skies!”)
John Carpenter ohjasi aiheesta alkuperäistarinalle huomattavasti uskollisemman uudelleenfilmatisoinnin nimellä "The Thing – ”se” jostakin" vuonna 1982.
Elokuva sijoittuu Pohjoisnavalle vuonna 1949. Tutkimusaseman miehistö havaitsee jäätikölle syöksyvän tunnistamattoman esineen. Kun miehistö yhdessä paikalle lähetettyjen sotilaiden kanssa löytää esineen jäästä, he tajuavat sen olevan avaruusalus. Retkikunta yrittää räjäyttää aluksen jäästä esiin, mutta räjähdys tuhoaa aluksen.
He löytävät kuitenkin jäätyneen avaruusolennon ruumiin ja tuovat sen jääkimpaleen sisällä tutkimusasemalle, missä jää olennon ympäriltä kuitenkin epähuomiossa sulaa. Tällöin hirviö herää eloon ja karkaa lumimyrskyyn. Koirat hyökkäävät olennon kimppuun ja purevat poikki sen toisen käden. Tiedemiehet tutkivat kättä, joka lämmettyään herää henkiin. He toteavat olennon olevan eräänlainen kasvi, joka käyttää verta ravinnokseen.
Tiedemiesten ja sotilaiden välille syntyy erimielisyys siitä, tulisiko olento yrittää tuhota. Sitä ei voi tappaa tavallisilla aseilla ja se kykenee kasvattamaan menetetyn kädenkin tilalle uuden. Tutkimusasemalle toistuvasti hyökkäilevä olento yritetään polttaa paloöljyllä, mutta se onnistuu pakenemaan. Se imee veren kuiviin kahdesta tiedemiehestä ja haavoittaa vielä kahta muuta. Lopulta ihmiset onnistuvat rakentamaan olennolle ansan ja tuhoavat sen sähköllä.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Kari Salminen sanoo elokuvan alkuperäisen hiostavan kauhutunnelman olevan yhä omaa luokkaansa ja antaa elokuvalle täydet viisi tähteä.
Fatty
Fatty tarkoittaa seuraavia henkilöitä:Fattyyn liittyvät myös seuraavat:
Jääkiekon 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2006
Jääkiekon 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2006 pelattiin Amiensissa, Ranskassa (ryhmä A) 24.–30. huhtikuuta 2006 ja Tallinnassa, Virossa (ryhmä B) 23.–29. huhtikuuta 2006. Ryhmien voittajat, edellisvuonna 1. divisioonaan pudonneet Saksa ja Itävalta, nousivat jääkiekon MM-kisoihin vuodeksi 2007. Ryhmien viimeiset, Kroatia ja Israel, putosivat 2. divisioonaan.
B-ryhmässä Liettua juhli historiansa ensimmäistä maaotteluvoittoa Puolasta numeroin 2-1. NHL-pelaajat Mariusz Czerkawski, Marco Sturm ja Reinhard Divis edustivat maajoukkueitaan turnauksessa, samoin kuin SM-liigassakin nähdyt itävaltalaispelaajat Bernd Brückler ja Oliver Setzinger.
Aspö (Korppoo)
Aspö (nimen suomenkielinen muoto Haapasaari harvoin käytössä) on kylä samannimisellä saarella Paraisten kaupungissa, entisen Korppoon kunnan alueella Turunmaan saaristossa.
Aspön kylä on osa Museoviraston valtakunnallisesti merkittäväksi valtakunnalliseksi kulttuuriympäristöksi määrittelemää Länsi-Turunmaan ulkosaariston kyläasautusta ja on tunnettu kauniista valkoisesta kalkkikivikirkostaan, jossa on punainen tiilikatto. Kirkko rakennettiin vuosina 1955-1956. Sitä ennen paikalla on ollut kirkko jo keskiajalta asti. Nykyistä edeltänyt, vuonna 1905 rakennettu kirkko tuhoutui rajuilman kourissa 1949.
1910-luvulla venäläiset pitivät saarella vartioasemaa. 1940-luvulla se oli sukellusveneiden satamapaikka.
Saareen liikennöi Nauvon Pärnäisistä yhteysalus M/S Eivor.
Elephunk
Elephunk on The Black Eyed Peasin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 24. kesäkuuta 2004. Sen myötä yhtye teki kansainvälisen läpimurtonsa, ja se vaihtoi nimensä nykyiseen muotoonsa "The Black Eyed Peas". Lisäksi yhtyeeseen liittyi uusi naislaulaja, Fergie, entisen taustalaulajan, Kim Hillin, tilalle. Yhtyeen musiikki muuttui hieman dance-tyyppisemmäksi, mutta säilytti The Black Eyed Peasille tyypillisen funkahtavan tyylin tehdä hip hopia. Aiempien levyjen tapaan myös Elephunkilla esiintyi muita artisteja: Papa Roach kappaleella "Anxiety" ja Justin Timberlake kappaleella "Where Is The Love?". Albumia on myyty maailmanlaajuisesti 8,5 miljoonaa kappaletta.
Kappaleista ”Where Is The Love?”, ”Shut Up”, ”Hey Mama”, ”The Apl Song” ja ”Let's Get It Started” kuvattiin musiikkivideot.
Miss Maailma
Miss Maailma () on kansainvälinen kauneuskilpailu, jonka perusti Eric Morley Isossa-Britanniassa vuonna 1951. Kilpailu oli alun perin tarkoitus pitää vain kerran, mutta pian siitä päätettiin tehdä jokavuotinen tapahtuma.
Miss World (täsmennyssivu)
Miss World voi viitata seuraaviin:
Radio SUN
Radio SUN on Pirkanmaalla ja Pohjois-Satakunnassa sekä Kanta-Hämeen pohjoisosissa toimiva radiokanava, joka tunnettiin aikaisemmin nimellä Radio Satahäme. Aseman nimi muuttui ensin Sun FM:ksi, kun Pohjois-Satakunnan Viestintä Oy aloitti radiotoiminnan Pirkanmaan ja Sata-Hämeen alueilla Sun FM -brandin alla 28. tammikuuta 2005. Vuonna 2006 radion nimeä tarkennettiin nykyiseen muotoonsa (Radio SUN). Radio laajensi kuuluvuusalueensa Valkeakosken seudulle vuoden 2007 alussa.
Radio SUN soittaa kotimaista iskelmää ja poppia ja jonkin verran kansainvälisiä kappaleita.
Radio Satahäme toimi vuosina 1985–1990 taajuudella 92,9 MHz ja vuosina 1990–1992 taajuudella 98,0 MHz. Radioasema aloitti paikallisradioiden ensimmäisessä aallossa 2. joulukuuta 1985.
Radio SUN:n omistaa Pirkanmaan Lehtitalo.
Urpo ja Turpo
Urpo ja Turpo ovat Hannele Huovin kirjoittamassa lastenkirjasarjassa esiintyvät leikkikarhut. Urpo on harmaa ja töpöhäntäinen ja pitää kukkasista. Turpo on pieni ja ruskea, hurjapäinen seikkailija. Karhut asuvat vihreän talon yläkerrassa lastenhuoneessa. Samassa talossa asuvat myös vanhemmat sekä Poika, Tyttö ja Vauva. Karhujen nimet ovat lähtöisin Hannele Huovin pojan Kuisman leikkikarhuista, joiden nimiksi poika ilmoitti Urpo ja Turpo. Nämä kaksi olemassa olevaa leikkikarhua ovat edelleen tallessa Hannele Huovin työhuoneessa.
Ensimmäinen Urpo ja Turpo -kirja ilmestyi 1987. Kirjan kuvitti Jukka Lemmetty. Karhuista on tehty myös nukkeanimaatio televisioon. Ensimmäinen Urpo ja Turpo -teatteriesitys oli vuonna 1994 Teatteri Eurooppa 4:n lavalla. Sen jälkeen karhut ovat esiintyneet Vaasan kaupunginteatterissa, Jyväskylän kaupunginteatterissa ja Kouvolan teatterissa. Urpo ja Turpo olivat pääosassa myös joulunalla 2005 lähetetyssä radiosarjassa, joiden tekstien pohjalta syntyi myöhemmin teos "Urpon ja Turpon joulu" 2006.
Urpo ja Turpo -kirjojen keskeinen elementti on huumori, joka näyttäytyy lapsille ja aikuisille hieman erilaisessa valossa. Karhuhahmot tutkivat maailmaa lastenhuoneesta käsin ja näkevät arkipäiväiset elementit uudessa, jopa filosofisessa valossa. Niinpä karhut tekevät mäyräkoirasta laivan ja ihmettelevät joulukiireiden alla, kuinka hermon voi menettää.
Urpo ja Turpo -kirjoja on käännetty ainakin ruotsiksi ja viroksi.
Liisa Helminen on tehnyt Urposta ja Turposta 1996–1997 kolmetoistaosaisen lyhytanimaatiosarjan, joka on toteutettu nukkeanimaationa. Sarjassa Urpon ääninäyttelijänä on Seppo Pääkkönen ja Turpon Antti Pääkkönen, jotka ovat veljeksiä. Hannele Huovi kirjoitti itse sarjaan tunnuslaulun, jonka esittää Sonja Lumme.
Vuonna 2018 sai ensi-iltansa Helmisen ohjaama elokuva "Urpo ja Turpo johtolangan jäljillä".
Olivia Wilde
Olivia Wilde (oik. Olivia Jane Cockburn, s. 10. maaliskuuta 1984 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän aloitti näyttelemisen 2000-luvun alussa ja on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa "O.C.", "Donnellyn mafiaveljet" ja "House" sekä elokuvissa "Turistas" (2006), "" (2010), "The Next Three Days" (2010), "Cowboys & Aliens" (2011), "The Change-Up" (2011) ja "In Time" (2011). Hän valitsi taiteilijanimensä kirjailija Oscar Wilden innoittamana.
Wilhelm von Humboldt
Vapaaherra Friedrich Wilhelm Christian Karl Ferdinand von Humboldt (22. kesäkuuta 1767 Potsdam – 8. huhtikuuta 1835 Tegel) oli saksalainen filosofi, diplomaatti, valtiomies ja Berliinin Humboldt-yliopiston perustaja. Goethen ja etenkin Schillerin ystävä muistetaan myös kielitieteilijänä, joka toi baskin kielen Euroopan älymystön tietoisuuteen.
Hänen nuorempi veljensä Alexander von Humboldt oli tunnettu luonnontieteilijä ja tutkimusmatkailija.
Humboldtin filosofinen pääteos "Ideen zu einem Versuch, die Grenzen der Wirksamkeit des Staats zu bestimmen" ("valtion toiminnan rajoista", 1810) on liberalismin klassikkoja, joka puolustaa yksilönvapautta, valistusajan perintöä. Kirjassaan Humboldt kuvaa klassisen liberalismin kehitystä Euroopassa sekä vapauden roolia yksilön kehityksessä. Hän myös esittää välttämättömät ehdot sille, milloin valtion voidaan sallia rajoittaa yksilön toimintaa, sekä kuvaa, miten valtio voidaan rajoittaa sille sopivaan rooliin.
Friedrich Hayek asetti Humboldtin jopa Immanuel Kantin ohitse Saksan suurimpana vapauden filosofina. Humboldt pyrki yhdistämään täydellisyyden tavoittelun negatiiviseen vapauteen.
Von Humboldt myös muotoili "tutkimuksen ja opetuksen riippumattomuutta korostavan yliopistoihanteen" ja arvosteli Preussin hyvinvointivaltiota, koska hyvinvointivaltio "johtaa väistämättä kansalaisten passivoitumiseen ja moraaliseen rappioon". Hän myös vastusti valtion puuttumista koulutukseen poikkeuksena yhteiskunta, jossa suurin osa väestöstä on lukutaidottomia.
Preussin opetusministerinä hän valvoi sitä lukioiden ja teknillisten korkeakoulujen järjestelmää, joka teki Preussista ja sittemmin Saksan keisarikunnasta maailman tieteellisesti johtavan valtion.
Humboldt toimi menestyksekkäästi diplomaattina vuosina 1802–1819, muun muassa suurlähettiläänä Wienissä vuodesta 1812 alkaen, ja hän oli mukana vuoden 1813 Prahan kongressissa liittouttamassa Itävaltaa Preussin ja Venäjän kanssa Napoleonin Ranskaa vastaan sekä rauhansopimuksen allekirjoittajana Pariisissa.
Preussin politiikka kuitenkin muuttui jatkuvasti konservatiivisemmaksi, mitä liberaali Humboldt ei voinut hyväksyä, vaan lopulta vuonna 1819 luopui politiikasta ja omistautui täysin kirjallisuudelle ja tutkimukselle.
Wilhelm von Humboldt oli kielitieteilijä, joka käänsi Pindarosta ja Aiskhylosta sekä tutki muiden muassa baskin kieltä ja jaavalaista kawi-kieltä.
Häntä pidetään ensimmäisenä eurooppalaisena lingvistinä, joka tunnisti kielen sääntöpohjaiseksi järjestelmäksi. 2000-luvun kielentutkimuksessa tämä ajatus on Noam Chomskyn kielen teorian kulmakiviä. Chomsky lainaa taajaan Humboldtin kuvausta kielestä järjestelmänä, jossa äärellisen monesta sanasta voidaan luoda äärettömän monia lauseita.
Kari Martikainen
Kari Martikainen (s. 15. syyskuuta 1968 Helsinki) on suomalainen valmennuspäällikkö ja jääkiekkopuolustaja. Martikainen on jääkiekon MM-hopeamitalisti vuodelta 1999.
Martikainen aloitti SM-liiga-uransa melko vanhana. Hän pelasi ensimmäisen pelinsä 23-vuotiaana Jokereissa. Hän oli yksi joukkueen puolustavista tukipilareista 1990-luvun alkuvuosina, ja voitettuaan liigamestaruuden kolme kertaa, hän muutti Sveitsin liigaan, missä hän pelasi SC Rapperswil-Jonassa ja the ZSC Lionsissa. Vuonna 2004 Martikainen palasi Jokereihin kahdeksi kaudeksi. Viimeisen kautensa SM-liigassa hän pelasi 2006–2007 Rauman Lukossa.
Kesällä 2010 Martikainen valittiin Jokereiden valmennuspäälliköksi. Aikaisemmin hän oli toiminut valmentajana Kiekko-Vantaassa ja valmennuspäällikkönä Etelä-Vantaan Urheilijoissa.
Arvi Pajunen
Arvi Albert Pajunen (13. maaliskuuta 1895 Ulvila – 10. helmikuuta 1966 Helsinki) oli suomalainen everstiluutnantti ja Suomen ilmavoimien ensimmäinen suomalainen tähystäjä.
Pajunen valmistui ylioppilaaksi Porin lyseosta vuonna 1914 ja aloitti lääketieteen opinnot, jotka keskeytyivät, kun hän ensimmäisen maailmansodan puhjettua lähti 30. syyskuuta 1914 Venäjälle sotilaskoulutukseen. Hän oli Tverin ratsuväkiopistossa, ja hänet ylennettiin vänrikiksi 1. lokakuuta 1915. Hän sai komennuksen Riian rintamalle taisteluun Saksan keisarikunnan asevoimia vastaan. Huhtikuussa 1917 hänet siirrettiin Venäjän keisarikunnan ilmavoimiin. Hän sai ylennyksen luutnantiksi 10. toukokuuta 1917. Hän toimi tähystäjänä Venäjän 12. ilmailuosastossa.
Pajunen tuli Suomeen 12. tammikuuta 1918 ja liittyi valkoisten joukkoihin luutnanttina. Sisällissodassa hän toimi tykistössä patterinpäällikkönä Vilppulan ja Ruoveden rintamilla, kunnes siirtyi 20. maaliskuuta 1918 vastaperustettuihin valkoisten ilmavoimiin. Hän lensi sotalentoja sekä Tampereen että Antrean rintamilla. Sodan jälkeen hänet nimitettiin Utin lentoaseman päälliköksi, käytännössä 200 punavangin työleirin johtoon. Kenttä palautuikin pian lentokäyttöön, jossa se oli ollut jo punaisten käytössä keväällä 1918. Pajunen ylennettiin kapteeniksi 16.5.1918 ja majuriksi 6.12.1923. Hän sai jatkokoulutusta Ranskassa. Hän oli pommituseskaaderin komentajana Viipurissa, ja hänet siirrettiin Tampereen rykmenttiin vuonna 1925.
Myöhemmin Pajunen palveli pitkään Rannikkotykistörykmentti 1:ssä ja oli samalla Suomenlinnan komendanttina. Jatkosodan aikana everstiluutnantti Pajunen oli Päämajan sotapoliisiosaston komentajana. Sodan lopussa hän oli mukana asekätkennässä ja pakeni vähäksi aikaa Ruotsiin, mutta palasi Suomeen keväällä 1945. Punainen Valpo vangitsi hänet elokuussa 1946, mutta hän vapautui kuukauden jatkuneiden kuulustelujen jälkeen. Jäätyään pois palveluksesta Pajunen asettui asumaan Tornioon.
Kenraali Aimo Pajunen oli Arvi Pajusen poika.
Jordy
Jordy Lemoine (s. 14. tammikuuta 1988, Caen) on ranskalainen laulaja. Hänestä on maininta Guinnessin ennätyskirjassa "nuorimpana soolorap-artistina". Hänen syyskuussa 1993 tekemäänsä singleä "Dur dur d'être bébé" myytiin Ranskassa yli kaksi miljoonaa kappaletta. Myöhemmin kappale nousi Yhdysvaltain hittilistalla sijalle 58. Vuonna 1994 Jordyn esiintyminen Ranskan televisiossa ja radiossa kiellettiin, koska epäiltiin, että hänen vanhempansa yrittivät vain käyttää häntä hyväkseen. Jordy oli poissa julkisuudesta yli kymmenen vuotta. Vuonna 2005 hän kuitenkin esiintyi ranskalaisessa tosi-TV-ohjelmassa "La Ferme Célébrités" ja voitti sen.
Antonov An-72
Antonov An-72 on neuvostoliittolainen STOL-kuljetuslentokone, jota on varusteltu meri- ja tutkavalvontalentokoneiksi. Antonov An-72:sta on olemassa eri versioita. Antonov An-72S on tärkeiden henkilöiden kuljettamiseksi varusteltu matkustajakone ja Antonov An-72P on merivalvontakone.
Antonov An-72:n rinnalla on valmistettu myös Antonov An-74:ää, jota voidaan käyttää äärimmäisen kylmissä ilmasto-oloissa pohjoisessa.
Suomessa Soder Aviation yritti järjestää Virossa rekisteröidyllä Antonov An-72-100 (ES-NOG) -lentokoneella 2006 edullisia matkoja Helsingistä Kittilään laskettelukeskuksia varten, mutta ilmailuhallitus ei lopuksi myöntänytkään lupaa. Antonov An-72-100 on siviilikäyttöön sertifioitu, mutta se ei ole matkustajakonemalli Antonov An-72S:n tapaan.
Monkey Business (albumi)
Monkey Business on The Black Eyed Peasin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 25. toukokuuta 2005. Aiemmat levyt ovat olleet will.i.amin tuottamia, mutta Monkey Businessin myötä hänen avukseen tuli Timbaland, joka tunnetaan esimerkiksi Missy Elliottin taustavaikuttajana. Monkey Business jatkaa samalla linjalla kuin aiempi albumi Elephunk: funkahtavaa hip hopia maustettuna dance-vaikutteilla. Kuten aiemminkin, The Black Eyed Peas on saanut tällekin albumilleen mukaan kuuluisia artisteja: Justin Timberlake laulaa kappaleella "My Style", James Brown kappaleella "They Don't Want Music" ja Sting kappaleella "Union". Albumi on myynyt maailmanlaajuisesti 10 miljoonaa kappaletta.
Kappaleista ”Don’t Phunk with My Heart”, ”Don’t Lie”, ”My Humps”, ”Pump It” ja ”Like That” kuvattiin musiikkivideot.
Salonki
Salonki on tietynlainen, yleensä hienostunut ja koristeellinen sisätila tai sellaisessa pidettävä kulttuuritilaisuus.
Salonki käsitteenä liittyy erityisesti entisaikojen seurapiirielämään. Salongiksi voidaan kutsua hienoa seurusteluhuonetta, joka on sisustettu esimerkiksi rokokootyylisin kalustein. Salonki voi lisäksi tarkoittaa seurapiirihenkilön (tavallisesti naisen) kotonaan pitämää vastaanottoa, jolla keskustellaan kirjallisista tai taiteellisista kysymyksistä. Kyseessä on elävöittävien ja älyllisten ihmisten seurustelupiiri, jossa osallistujat viihdyttävät toisiaan, lisäävät toistensa tietämystä sekä jalostavat makuaan keskustelun ja lukemisen avulla. Tällaiset salongit liitetään usein 1600- ja 1700-luvun Ranskan kirjallisiin ja filosofisiin piireihin, joissa muun muassa valistusajan ajatukset levisivät.
Salonkeja on voitu käyttää myös taidesalonkeina eli gallerioina. Ranskan taideakatemia alkoi 1600-luvun lopulla järjestää taidenäyttelyitä Pariisin Louvressa, mistä on saanut alkunsa Pariisin salonkina tunnettu näyttelyfoorumi. Palatsin salien (ransk. "salon") käyttö näyttelytilana johti siihen, että itse näyttelyäkin alettiin kutsua "salongiksi". Myöhemmin "salonki"-nimitys yleistyi tarkoittamaan myös muita Pariisissa järjestettyjä yhteisnäyttelyitä. Tunnettuja näyttelyitä ovat muun muassa Reputettujen salonki ("Salon des Refusés"), Syyssalonki ("Salon d'Automne"), Riippumattomien salonki ("Salon des Indépendants") ja Toukokuun salonki ("Salon de Mai").
Salongeiksi voidaan lukea myös
Varsinkin kauneushoitoloiden ja kampaamojen nimissä esiintyy ’salonkia’ tarkoittava sana "salon".
Duel of the Fates
”Duel of the Fates” on John Williamsin "Tähtien sota" -sarjaa varten säveltämä kappale.
Kappaletta soitetaan ensisijaisesti "" -elokuvassa kohtauksessa, jossa Qui-Gon Jinn, Obi-Wan Kenobi ja Darth Maul taistelevat. Se on lisätty "" kohtaukseen, jossa Anakin Skywalker etsii kaapattua äitiään Tatooinella, ja pätkiä soi myös "" Yodan ja Palpatinen taistelun ja yhtäaikaisessa Obi-Wanin ja Anakinin taistelussa.
Se esiintyy myös muutamissa peleissä, kuten "ssa" ja "Battlefrontissa", sekä "Kloonisodat"-piirretyssä. ”Duel of the Fates” on "Tähtien sota" -sarjassa sikäli epätavallinen kappale, että se ei edusta mitään tiettyä hahmoa, paikkaa tai ryhmää, vaan ainoastaan hyvän ja pahan taistelua. Se on myös yksi suosituimpia Tähtien sota -kappaleita.
Luettelo Suomen ilmavoimien komentajista
Luettelo Suomen ilmavoimien komentajista (vuoden 1937 loppuun saakka "ilmailuvoimien päällikkö").
Klaus-Peter Hildenbrand
Klaus-Peter Hildenbrand (s. 11. syyskuuta 1952, Dörrebach) on saksalainen entinen kestävyysjuoksija.
Hildenbrandin suurin saavutus on olympiapronssi Montrealin olympialaisten 5 000 metrin juoksussa. 181-senttinen ja kilpailuvuosinaan 70-kiloinen Hildenbrand voitti urallaan 5 000 metrin Länsi-Saksan mestaruuden vuosina 1975 ja 1976 ja 10 000 metrin juoksun Länsi-Saksan mestaruuden vuonna 1976. Lisäksi hän voitti pronssia 5 000 metrillä 1973 ja 1980 sekä 10 000 metrillä vuonna 1980.
Hildenbrandin ennätys 3 000 metrin juoksussa on 1. toukokuuta 1976 Kölnissä juostu 7.47,8, jolla hän on Saksan tilastossa seitsemästoista. 5 000 metrillä hänen ennätyksensä on 5. heinäkuuta 1976 Tukholmassa juostu 13.13,69, jolla hän on Saksan tilastossa kuudentena. 10 000 metrillä hänen ennätyksensä on 24. toukokuuta 1980 Göttingenissä juostu 28.20,8, jolla hän on Saksan tilastossa kolmaskymmenes.
Harkovan lentokonetehdas
Harkovan lentokonetehdas eli HGAPP (, , aiemmin HAPO (ХАПО) tai tehdas №135) on ukrainalainen lentokonetehdas, joka on valmistanut ja valmistaa Antonovin suunnittelemia lentokonetyyppejä.
Tehdas perustettiin 1926 Konstantin Kalininin suunnittelutoimistona ja toimi eri nimillä Neuvostoliiton aikana. Harkovassa sijaitseva tehdas on Ukrainan suurin lentokonetehdas.
Lauri Riikonen
Lauri Riikonen (31. joulukuuta 1900 Pielisjärvi – 24. kesäkuuta 1973 Lieksa) oli suomalainen varatuomari ja maaherra, joka toimi Maalaisliiton kansanedustajana vuosina 1945–1950 ja ministerinä Kekkosen I hallituksessa. Hänelle kertyi ministeripäiviä 198 päivää: 17.3.1950–30.9.1950 sisäasiainministerinä ja kahdeksan päivää (24.3.1950–31.3.1950) kulkulaitosten ja yleisten töiden ministerinä.
Varatuomarin arvon Riikonen sai 1930. Hän toimi muun muassa Viipurin hovioikeuden ylimpänä virkamiehenä 1930–1932 ja Pielisjärven säästöpankin johtajana 1933–1947. Hän avioitui 1934 Meri Ailin (o.s. Ravantti) kanssa.
Hän oli myös eduskunnan valitsema Sotasyyllisyysoikeuden jäsen ja yksi neljästä, jotka loppuun asti äänestivät kaikkien syytettyjen vapauttamisen puolesta.
Riikonen toimi Kuopion läänin maaherrana 1950–1960 ja uuden Pohjois-Karjalan läänin ensimmäisenä maaherrana 1960–1967.
Pohjolan Voima
Pohjolan Voima Oyj on suomalainen energiakonserni, joka tuottaa sähköä ja lämpöä osakkailleen vesivoimalla, lämpövoimalla ja ydinvoimalla. Pohjolan Voiman tuotantopaikkakuntia on eri puolilla Suomea. Yli 80 prosenttia Pohjolan Voiman tuotannosta on hiilidioksidipäästötöntä.
Pohjolan Voima toimii sähkön ja lämmön tuotannossa omakustannusperiaatteella, mikä tarkoittaa, että yhtiö myy tuottamansa sähkön ja lämmön osakkailleen Mankala-periaatteen mukaisesti. Osakkaat vastaavat osuuksiensa mukaisesti toiminnan kustannuksista. Pohjolan Voiman tarkoituksena ei ole tuottaa voittoa.
Pohjolan Voiman perustajaosakkaat olivat suomalaisia metsäteollisuusyhtiöitä. Myöhemmin yhtiön osakkaiksi on tullut myös kuntien energialaitoksia ja -yhtiöitä sekä muuta teollisuutta.
Pohjolan Voima perustettiin vuonna 1943. Yhtiön osakkaiksi tulleet metsäteollisuusyritykset tarvitsivat toiminnassaan sähköä, mutta yksikään osakas ei yksinään pystynyt kattamaan suurten voimalaitosten rakentamisen kustannuksia, minkä vuoksi energian tuotanto päätettiin keskittää ja kustannukset jakaa.
Aluksi Pohjolan Voima rakensi vesivoimalaitoksia. Ensimmäinen voimalaitos oli Kemijoen suistoon vuonna 1949 valmistunut Isohaaran voimalaitos. Samassa yhteydessä yhtiön pääkonttori sijoittui Isohaaran välittömässä läheisyydessä sijainneelle Vallitunsaarelle, jossa se sijaitsi aina 1970-luvun puoliväliin, jolloin pääkonttori siirtyi Ouluun.
1960-luvulla sähkön tarpeen kasvaessa yhtiö ryhtyi rakentamaan myös lämpövoimalaitoksia. Ensimmäisten lämpövoimalaitosten polttoaine oli öljy. Kun öljykriisit moninkertaistivat polttoaineen hinnan, Pohjolan Voima rakensi hiilivoimalaitoksia ja oli perustamassa ydinvoimayhtiötä, Teollisuuden Voima Oyj:tä.
Länsirannikon Voima Oy ja Etelä-Suomen Voima Oy yhdistettiin Pohjolan Voimaan 1990-luvulla. Lisäksi yhtiö osti Nokian energialiiketoiminnan. Vuosituhannen vaihteessa Pohjolan Voima aloitti yhdessä osakkaidensa kanssa mittavan biovoimalaitosten rakennusohjelman ja oli edistämässä Teollisuuden Voiman uutta ydinvoimahanketta.
Ilkka Tykkyläinen aloitti Pohjolan Voiman toimitusjohtajana 15. elokuuta 2018. Hän siirtyi tehtävään Eforan toimitusjohtajan paikalta.
Konsernin tytär- ja osakkuusyhtiöillä on omat hallintoelimensä sekä omia toimikuntia ja yhtiöasiakirjoja. Emoyhtiö Pohjolan Voima Oyj:n yhtiökokous antaa hallitukselle ohjeita tytäryhtiöiden hallitusten kokoonpanosta ja tarvittaessa tietyistä tytäryhtiöissä tehtävistä päätöksistä. Emoyhtiön hallitus ja konsernin johtoryhmä käsittelevät konsernin toimintoihin liittyvät linjapäätökset.
Pohjolan Voima Oyj osallistuu tytär- ja osakkuusyhtiöidensä johtamiseen ja valvontaan näiden yhtiöiden hallintoelimiin nimettyjen edustajiensa kautta.
Pohjolan Voima Oyj omistaa energian tuotantolaitoksia useiden tytär- ja osakkuusyhtiöiden kautta. Merkittävimpiä omistuksia ovat 58,5 % enemmistöosuus Teollisuuden Voima Oyj:stä sekä kokonaan oma PVO-Vesivoima Oy, joka hoitaa vesivoimalaitoksia Kemijoessa, Iijoessa ja Kokemäenjoessa.
Pohjolan Voima Oyj on Pohjolan Voima -konsernin emoyhtiö. Tytäryhtiöitä ovat: