hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Sateenkaarilippu
Sateenkaarilippu on monivärinen lippu, joka kuvaa sateenkaaren eri värejä. Sitä on käytetty useissa eri yhteyksissä lähinnä kuvaamaan moniarvoisuutta. Nykyään tunnetuimpia ovat seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen, rauhanliikkeen sekä osuustoimintaliikkeen käyttämät liput.
Pridelippu () on seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen tunnetuimpia symboleja. Lipun suunnitteli sanfranciscolainen taiteilija Gilbert Baker vuonna 1978 paikallisten aktivistien pyynnöstä sikäläisen gay-yhteisön symboliksi.
Alun alkujaan lipussa oli kahdeksan väriä symboloimassa eri asioita (vaaleanpunainen seksiä, punainen elämää, oranssi parantavaa voimaa, keltainen aurinkoa, vihreä luontoa, turkoosi taidetta, indigonsininen harmoniaa ja violetti yhteishenkeä), mutta silloisen painotekniikan rajoittuneisuuden vuoksi vaaleanpunainen jouduttiin jättämään pois, koska myöhemmin lippua oli tarkoitus valmistaa teollisesti.
Syksyllä 1978 San Franciscon ensimmäinen avoimesti homoseksuaali kaupunginvaltuuston jäsen Harvey Milk murhattiin. Paikallinen pridekomitea päätti tragedian jälkimainingeissa, että seuraavassa paraatissa käytetään Bakerin suunnitteleman lipun värejä niin, että turkoosi poistettiin ja sinisen sävyä muutettiin. Näin saatiin kolme väriä molemmin puolin paraatireittiä. Nykyään lippu tunnetaankin kuusivärisenä:
Sateenkaarilipusta poistuneet värit:
Kansainvälisen Osuustoimintaliiton ICA:n sateenkaarilippu otettiin käyttöön vuonna 1925. Alkuperäinen oli samanlainen kuin nykyinen pridelippu. Se korvattiin sekaannusten välttämiseksi uudella mallilla vuonna 2001.
Ensimmäiset ehdotukset ICA:n sateenkaarilipusta oli tehty jo järjestön toisessa konferenssissa vuonna 1896. Ajatus tuli ranskalaiselta utopistilta Charles Fourierilta, joka oli ottanut sen ihanneyhteiskuntiensa tunnukseksi. Suomessa lippu on esiintynyt muun muassa vuonna 1973 julkaistun "Sateenkaarilipun alla" -albumin kannessa.
FSO Warszawa
FSO Warszawa oli ensimmäinen puolalainen toisen maailmansodan jälkeinen automalli. Warszawaa (tarkoittaa Varsovaa) alettiin valmistaa vuonna 1951 uudessa FSO:n tehtaassa, joka perustettiin pohjois-Varsovaan, Zeraniin. Warszawa oli GAZ Pobedan lisenssivalmiste.
Pobeda ja Warszawa saivat suosiota länsimaissa lähinnä taksikäytössä vankan rakenteen johdosta. Warszawasta valmistettiin monia muunnoksia, esimerkiksi kiskoilla kulkeva malli. Warszawa tuli tunnetuksi hitaudestaan, joka johtui aivan liian vähätehoisesta moottorista painavaan koriin nähden. Warszawan tuotanto loppui vuonna 1973, jolloin se oli jo todella vanhanaikainen malli jopa SEV-markkinoille. Tuotanto olisi ehkä jatkunut jos Polski Fiat ei olisi osoittautunut menestykseksi.
Seuraavia malleja valmistettiin:
Yhteensä valmistettiin 254 471 autoa.
Tekniset tiedot (M-20 -malli)
Ingman (tuotemerkki)
Ingman on Unileverin omistama jäätelötuotemerkki jonka tuotteita valmistaa Unilever Ingman Production.
Ingman-jäätelöillä on pitkä historia ja yritys on aikanaan tuonut Suomen markkinoille monia uutuuksia, muun muassa ensimmäisen premium-jäätelöpuikon, pakatut jäätelötuutit, jättituutit ja soijapohjaisen jäätelön. Unileverin ostettua Ingman-jäätelöt vuonna 2011 Ingman-jäätelöiden symboliksi tuli Unileverin kansainvälisenä jäätelösymbolina toimiva pelkistetty sydänkuvio, joka oli aiemmin GB Glacen käytössä. Sydänkuvio on näkynyt Ingmanin jäätelöpakkauksissa, jäätelöaltaissa ja markkinointimateriaaleissa vuodesta 2012 alkaen.
Ingman toimii Unileverin Suomen jäätelöiden kattobrändinä ja sen alta löytyy laaja valikoima erilaisia jäätelöitä. Suosituimpiin merkkeihin kuuluu muun muassa suomalaisten kestosuosikki Kingis, joka on ollut markkinoilla 1. huhtikuuta 1980 alkaen. Kingis oli Suomen ensimmäinen iso jäätelöpuikko, joka oli kääritty aikanaan harvinaiseen metallinhohtoiseen kääreeseen. Muita pitkään markkinoilla olleita tuotteita ovat muun muassa Jättis ja litran jäätelöpakkaukset.
Unileverin jäätelöitä tuotetaan eri puolilla Eurooppaa, muun muassa Sipoossa, missä tuotetaan Suomessa pitkään markkinoilla olleita tuotteita kuten Kingis, Jättis ja yhden litran jäätelöt.
Keiju (margariini)
Keiju-margariini on Bunge Finland Oy:n valmistama levitetuote. Nykyään Keiju-tuotteita ovat myös ruokaöljyt. Margariinin valmistus aloitettiin vuonna 1985. Alun perin Keiju-margariinia oli saatavilla vain yhtä laatua – tummansinisessä pakkauksessa olevaa 80-prosenttista maidotonta Keijua. Nykyisin perinteinen 80-prosenttinen Keiju on 70-prosenttista, ja rasvakoostumusta on muutettu valmistajan mukaan entistä terveellisemmäksi. Nykyisin on saatavilla myös muita Keiju-laatuja, tosin maitoa sisältäviä. Maidotonta Keiju-margariinia käytetään mm. sairaaloissa maitoallergikkojen vuoksi. Markkinoilla on myös kevyempi 40-prosenttinen maidoton Keiju.
Ennen oli markkinoilla myös 38-prosenttinen maidollinen keiju, koska kuluttajat eivät vielä suosineet ns. "ultrakevyitä" 30-prosenttisia tuotteita. Nykyään se on korvattu 30-prosenttisella maidollisella Keijulla. 30-prosenttiseen Keijuun on kuitenkin lisätty liivatetta, ja suolan määrää on lisätty 0,9 prosentista 1,4 prosenttiin.
Nykyiset Keiju-levitelaadut ovat:Keiju-juomalaadut ovat:Keiju Soygurtit ovat:Ruoanvalmistustuotteet ovat:
Karanteeni
Karanteeni on pakkoeristys, tyypillisesti vaarallisen tarttuvan taudin leviämisen estämiseksi. Sana tulee luultavasti Ranskasta, sillä ”40” on ranskaksi ”quarante”, joka sitten muuttui italian kielessä muotoon "quarantena", joka tarkoitti 40 päivän odotusaikaa ennen pääsemistä Dubrovnikin (entinen Ragusa) kaupunkiin mustan surman aikana. Karanteenissa on tarkoitus pitää henkilö tai eläin karanteenissa niin kauan, että mahdolliset taudit puhkeavat. Näin estetään tehokkaasti taudinkantajien liikkuminen alueelle.
Karanteenia käytetään usein muun muassa eläinten maahantuonnissa.
Planken
Planken on Liechtensteinin väkiluvultaan pienin kunta noin 360 asukkaallaan. Planken sijaitsee vuoren rinteellä metsän ympäröimänä, ja se onkin monen patikkareitin aloituspaikka. Kylästä aukeaa näkymä Reinin laaksoon. Kunnan nimi tulee roomalaisten sanasta "Planca" tai "Plaunca", joka tarkoittaa vuoren rinteellä olevaa niittyä tai laidunta. Kuntaa ympäröivissä metsissä ennen harjoitettu metsäteollisuus ei enää ole merkittävää, vaan suurin osa plankenilaisista ansaitsee elantonsa Reinin laakson liikkeissä. Planken tunnetaan myös alppihiihdon olympiavoittaja Hanni Wenzelistä.Plankenin kunnanjohtaja on "Gaston Jehle" (FBP). Maaliskuun 2005 maapäivävaaleissa Plankenista valittiin maapäiville yksi edustaja, FBP:n "Josy Biedermann".
Richard Cromwell
Richard Cromwell (4. lokakuuta 1626 – 12. heinäkuuta 1712) oli Oliver Cromwellin kolmas poika. Hän oli kahdeksan kuukautta Englannin, Irlannin ja Skotlannin lordiprotektori, mihin asemaan hallitus oli hänet Oliver Cromwellin aikana nimittänyt. Oliver Cromwellin kuoltua vuonna 3.syyskuuta vuonna 1658 häntä seurasi lordiprotektorina hänen poikansa Richard, joka ei kuitenkaan pahemmin hallitsemista välittänyt, saati nauttinut parlamentin eikä armeijan – New Model Armyn – tukea, vaan vetäytyi maatilalleen. Richard pakotettiin luopumaan vallasta vuonna 1659. Englannin protektoraatti lakkautettiin ja tasavalta elvytettiin. Tätä seuranneiden levottomuuksien aikana Skotlannin kuvernööri George Monck marssi armeijoineen Lontooseen ja pakotti pitkän parlamentin hajottamaan itsensä. Ensi kertaa yli kahteenkymmeneen vuoteen parlamentin jäsenet joutuivat vaalien eteen. Maa ajautui poliittiseen sekasortoon, ja lopulta uudelleen koottu parlamentti nimitti Englannin Kaarle II:n kuninkaaksi. Tasavallan aika oli päättynyt.
Richard Cromwell avioitui vuonna 1649 Dorothy Maijorin kanssa. 1650-luvulla heille syntyi yhdeksän lasta, joista viisi selvisi aikuisikään saakka. Richard lähti Englannista vuonna 1660 Ranskaan. Hänen vaimonsa jäi Englantiin eikä koskaan enää tavannut miestään, vaan kuoli vuonna 1675. Richard palasi Englantiin vuonna 1680 tai vuotta myöhemmin ja kuoli Cheshuntissa vuonna 1712 85-vuotiaana.
Itäblokki
Itäblokki tai itäryhmä viittaa Neuvostoliittoon ja sen määräysvallassa olleisiin Etelä- ja Keski-Euroopan sosialistisiin maihin kylmän sodan aikana. Useimmat itäblokin maat olivat kylmässä sodassa Neuvostoliiton liittolaisia eli kuuluivat Varsovan liittoon. Lisäksi maat kuuluivat Keskinäisen taloudellisen avun neuvostoon (SEV). Itäblokki lakkasi olemasta 1990-luvun alussa Euroopan sosialististen järjestelmien romahtaessa. Tämän jälkeen on perustettu Itsenäisten valtioiden yhteisö (IVY).
Itäblokin maat olivat: Neuvostoliitto ja sen miehittämät Viro, Latvia ja Liettua sekä Bulgaria, Itä-Saksa, Puola, Romania, Tšekkoslovakia ja Unkari. Nämä kommunistien yksinvaltaisesti hallitsemat maat kuuluivat sekä sotilasliitto Varsovan sopimukseen ystävyydestä, yhteistyöstä ja keskinäisestä avunannosta että talousliitto Keskinäisen talousavun neuvostoon (SEV). Sosialistisia maita Euroopassa olivat lisäksi Albania ja Jugoslavia, mutta ne eivät kuuluneet näihin järjestöihin tai erosivat niistä varhain.
Itäblokin maiden talous järjestettiin Neuvostoliitossa käytetyn suunnitelmatalouden mukaan. SEV-maissa tuotettiin tiettyjä tuotteita massatuotantona, esimerkiksi Itä-Saksassa valmistettiin lääkkeitä ja kemikaaleja, Puolassa laivoja ja tuotettiin hiiltä sekä Tšekkoslovakiassa autoja. Tuotantovälineiden yksityisomistusta ei ollut joitakin poikkeuksia lukuun ottamatta (Puolassa pienet maatilat säilyivät yksityisinä).
Neuvostoliiton asevoimat kukisti Unkarin kansannousun 1956 ja Varsovan sopimuksen maat suorittivat Tšekkoslovakian miehityksen 1968, lukuun ottamatta itsenäistä politiikkaa jo aiemmin harjoittanutta Romaniaa. Miehityksen seurauksena Albania vetäytyi lopullisesti Varsovan sopimuksesta, vaikka ei ollutkaan enää vuodesta 1960 käytännössä osallistunut liiton toimintaan.
Jugoslavia irtautui itäblokista pian toisen maailmansodan päättymisen jälkeen sosialistisesta yhteiskuntajärjestelmästään huolimatta. Titon johtamat kommunistiset partisaanit nousivat maassa valtaan ilman merkittävää Neuvostoliiton puna-armeijan sotilaallista apua eivätkä neuvostojoukot siten myöskään jääneet miehittämään Jugoslaviaa, mikä osaltaan lisäsi maan poliittista liikkumavaraa.
Albania siirtyi Jugoslavian ja Neuvostoliiton välirikon jälkeen johtajansa Enver Hoxhan johdolla hakemaan tukea Neuvostoliitosta. Josif Stalinin kuoleman jälkeen välit Neuvostoliittoon kuitenkin viilenivät ja vuodesta 1962 alkaen Albania haki tukea Mao Zedongin johtamasta Kiinasta.
Liivate
Liivate eli gelatiini on proteiinista koostuva ruoka-aine, jota valmistetaan yleensä sian nahasta tai sian tai naudan luuytimistä, suolista ja jänteistä pitkään keittämällä. Ulkoisilta ominaisuuksiltaan puhdas liivate on kiinteää ja haurasta, läpikuultavaa tai kellertävää, lähestulkoon hajutonta ja mautonta ainetta. Kotikäytössä liivate on ohuita levyjä tai jauhetta. Se liotetaan kylmässä vedessä, jossa se turpoaa, ja liuotetaan sitten kuumaan nesteeseen, jossa se muodostaa kolloidisen liuoksen. Jäähtyessään liivate jähmettyy.
Liivatetta käytetään lukuisissa elintarvikkeissa kuten jogurteissa ja makeisissa hyytelömäisen rakenteen aikaansaamiseksi. Kiille on kerros liivatteesta tai hyytelösokerista kakkujen tai leivosten päällä. Lisäksi liivatetta käytetään lääkkeiden ja luontaistuotteiden kuorena, valokuvauksessa filmin takapinnassa sekä kosmetiikkatuotteissa.
Liivatetta ei luokitella lisäaineeksi vaan valmistusaineeksi, minkä takia sillä ei ole E-koodia. EU:n lainsäädännössä liivate luokiteltiin aiemmin lisäaineeksi E-koodilla E441, mutta luokitus muutettiin ja elintarvikkeeseen käytetty liivate pitää nykyään aina mainita pakkauksessa E-koodin sijasta nimellään. Hullun lehmän taudin ilmaantumisen jälkeen haluttiin merkitä mahdollisesti nautaa sisältävät tuotteet.
Vaikka liivate on lähes puhdasta proteiinia, se ei sisällä kaikkia välttämättömiä aminohappoja.
Aseteollisuus ja metsästäjät käyttävät jähmettynyttä liivatetta simuloimaan luodin käyttäytymistä kudososumassa. Mahdollisuus simuloida luodin käyttäytymistä osumassa auttaa kehittämään tehokkaampia metsästysluoteja, jolloin luodin vaikutuksen kasvaessa saaliseläimen kärsimys pienenee. Luuosumaa voidaan simuloida upottamalla liivatepalan valmistusvaiheessa sen sisään luu. Aseharrastajien keskuudesta jähmettyneestä liivatteesta käytetään nimitystä "ballistinen hyytelö".
Kasviperäisiä hyytelöintiaineita
Pieneliöperäisiä hyytelöintiaineita
Egbert (Wessex)
Egbert (myös muodossa Ecgberht n. 770–839) oli Wessexin kuningas, joka nosti maansa Britannian mahtavimmaksi ohi Mercian ja yhdisti Englannin kuningaskunnat vuonna 829. Häntä usein pidetään ensimmäisenä Englannin kuninkaana, tosin ei tiedetä millä nimellä hän kutsui itseään. Hänestä käytettiin nimeä "bretwalda", "brittien hallitsija". Hänen lapsenlapsensa Alfred Suuri oli ensimmäinen, joka käytti nimitystä Englannin kuningas.
Egbert palveli luultavasti kolme vuotta Kaarle Suuren armeijassa. Egbert oli naimisissa frankkiprinsessa Redburgan kanssa, ja heillä oli kaksi poikaa ja tytär. Egbertin vaiheista kertoo "Anglosaksien kronikka". Hän nousi Wessexin kuninkaaksi vuonna 802 ja sai Cornwallin valtansa alle 810-luvulla. Hän voitti mercialaiset Ellendunin taistelussa vuonna 825, miehittäen Mercian vuoden ajaksi vuonna 829, ja samana vuonna Northumbria hyväksyi hänen valtansa.
Jalavakasvit
Jalavakasvit (Ulmaceae) on kasviheimo, johon kuuluu kesävihantia puita ja pensaita. Kasvit ovat yksikotisia ja ]]tuulipölytys|tuulipölytteisiä]]. Kukat ovat kaksineuvoisia ja kasvavat pienissä sarjatyyppisissä kukinnoissa. Hedelmät ovat siipipalteisia pähkylöitä. Jalavakasveja tavataan tropiikissa ja lauhkeilla alueilla.
Jalavakasveihin kuuluvat suvut:
Anote Tong
Anote Tong (s. 11. kesäkuuta 1952 Fanninginsaari, Kiribati) oli Kiribatin presidentti ajalla 10. heinäkuuta 2003 - 11. maaliskuuta 2016. Hänet valittiin presidentiksi kolmesti; ensimmäiselle kaudelle 2003, toiselle kaudelle 2007 ja kolmannelle 2012. Perustuslain mukaan kolme kautta on maksimi.
Tong on korostanut maansa kokemaa uhkaa ilmastonmuutoksen ja sen aiheuttaman meriveden nousun takia.
Anote Tongin isä oli kiinalainen siirtolainen ja äiti kiribatilainen.
Tong opiskeli nuorena London School of Economicsissa.
Urticales
Urticales on Cronquistin järjestelmään kuuluva kasvilahko. Lahko sisälsi noin 2200 lajia kuudessa heimossa. Uudempien luokittelujen myötä "Urticales" on siirretty "Rosales"-lahkoon.
Jakaantuminen ja esimerkkikasveja:
Gladstone
Gladstone voi tarkoittaa:
Paikannimenä:
Henkilönimenä:
Yhtiöitä:
Malvales
Malvales on kasvilahko, johon kuuluu noin 6000 lajia kymmenessä heimossa. Malvakasvien (Malvaceae) heimossa on yli 4000 lajia, ja seuraavaksi suurimmassa, näsiäkasvien (Thymelaeaceae) heimossa, 750 lajia.
Malvales-lahkon kasvien fytokemiaa luonnehtii flavonien ja myrisetiinin esiintyminen. Anatomisia piirteitä ovat kerroksellinen jälsi, putkiloiden yksinkertaiset perforaatiot, vetopuun puuttuminen ja limasolujen esiintyminen.
Monilla lahkon kasveilla on kierteinen lehtiasento, pulvinukselliset lehtiruodit ja kourasuoniset lehdet. Yleensä kasvit ovat tähtikarvojen peittämiä. Kaarna on usein hyvin kuituinen (vrt. metsälehmus eli niinipuu) ja sitkeä.
Malvales-lahkon lajien kukassa on kierteinen (kontortti) teriö ja siitä puuttuu diskus eli pohjuskehrä. Heteitä on tavallisesti paljon. Sikiäimessä on muutama siemenaihe kutakin emilehteä kohden ja vartalo on pitkä. Hedelmä on kota, jonka pinta on joskus kuhmurainen tai piikkinen, ja siemenet tai hedelmän sisäpinta ovat karvaiset. Siemenkuoren anatomiaan kuuluu hyvin paksuuntunut ja ligniinipitoinen, pylväsmäisistä soluista rakentuva eksotegmen-kerros.
Lahko käsittää noin 3,2 % kaikista varsinaiskaksisirkkaisista ("Rosopsida") ja kaikkiaan 12 heimoa. Suomen kasvistossa on edustajia päivännouto-, malva- ja näsiäkasveista.
Näsiäkasvit
Näsiäkasvit ("Thymelaeaceae") on kasviheimo, johon kuuluu noin 700–750 lajia 50 suvussa. Suurin osa lajeista kasvaa tropiikissa ja ovat syötynä myrkyllisiä. Siihen kuuluu ennen kaikkea varpuja ja pieniä pensaita, jonkin verran myös köynnöstäviä kasveja.
Heimo on määritetty lahkoon "Myrtales". Aiemmin Cronquistin järjestelmässä se kuului lahkoon "Malvales". Myös Angiosperm Phylogeny Group luokittelee näsiäkasvit "Malvales"-lahkoon.
Näsiäkasveihin kuuluu 50 sukua:
Erakko
Erakko on yhteiskunnasta syrjään vetäytynyt ihminen.
Ortodoksisessa kirkossa erakoksi kutsutaan yleensä luostarin lähettyvillä yksin asuvaa henkilöä, joka on vetäytynyt maailmasta rukoilemaan ja kilvoittelemaan. Tällaiset erakot eivät kuitenkaan koskaan jätä maailmaa; he esimerkiksi osallistuvat säännöllisesti Herran Pyhään Ehtoolliseen. Tunnettuja erakkoja ovat olleet esimerkiksi Johannes Krysostomos, josta tuli myöhemmin Konstantinopolin piispa, sekä syyrialainen askeetikko Simeon Styliitta.
Ihmiset saattavat erakoitua myös siksi, että ovat kyllästyneet elämään tai pettyneet ihmissuhteisiinsa. Nykyisessä urbaanissa yhteiskunnassa erakoituminen on helpompaa kuin agraariyhteiskunnassa. Kaupunkien kerrostaloasunnoista löydetään toisinaan vainajia, jotka ovat olleet kuolleina kuukausia tai jopa vuosia.
Erythroxylum novogranatense
Erythroxylum novogranatense ("Hayo" eli "Kolumbian koka") on "Erythroxylaceae"-heimoon kuuluva kasvi, joka on "Erythroxylum cocan" ohella toinen kaupallisiin tarkoituksiin viljelty kokalaji.
Lajin viljely levisi 1900-luvun alussa Brittiläisen kansainyhteisön trooppisiin maihin. Sitä kasvatetaan yhä Britannian vanhoissa siirtomaissa Intiassa, Afrikassa, Sri Lankassa ja Jamaikalla. Jaavalla oli lyhyen ajanjakson ajan 1900-luvun alussa laajoja viljelmiä teollista kokaiininvalmistusta varten.
"Erythroxylum cocaan" verrattuna "Erythroxylum novogranatensen" lehdet ovat pienemmät ja kapeammat, myös niiden väri on vaaleampi ja kellertävämpi. Toisin kuin "Erythroxylum coca", "Erythroxylum novogranatense" ei pudota lehtiään. Tämän vuoksi se näyttää tuuheammalta ja tukevammalta. Se sietää pitkiäkin kuivuuskausia. Muista kokalajeista poiketen sen lehdet sisältävät myös paljon metyylisalisylaattia. Tämän kemiallisen yhdisteen hajun voi tuntea selvästi, kun lehtiä kuivataan.
"Erythroxylum novogranatensella" on alalaji "Erythroxylum novogranatense" subsp. "truxillense", jota kasvatetaan Trujillon kaupungissa Perun pohjoisosassa. Coca-Cola Company valmistaa Trujillon kokasta uutetta, joka antaa Coca-Colalle sen ominaismaun. Nykyisin kokaiini erotetaan kokamassasta tämän uutosprosessin yhteydessä.
Trujillonkokaa viljellään nykyisin Perun rannikolla sekä Andien alimmilla rinteillä. Tämä alalaji kasvaa korkeina, haarautuneina ja tuuheina pensaina, joilla on pienet paksut lehdet. Pensas kestää kuivuutta ja kasvaa myös autiomaailmastossa.
Trujillonkokaa pidetään parhaan makuisena ja aromikkaimpana kaikista kokalajeista. Trujillonkokan siemenet ovat kuitenkin varsin herkkiä kuivuudelle ja viljelijöiden on säilytettävä niitä kosteina itävyyden ylläpitämiseksi. Trujillonkoka onkin säilymisensä kannalta kaikista kokalajeista ihmisestä riippuvaisin.
Gladstone (Queensland)
Gladstone on teollisuuskaupunki Australian Keski-Queenslandin rannikolla. Siellä asuu noin 58 000 ihmistä, joista suurin osa on eurooppalaista sukua. Rannikkokaupunkina Gladstonen suurimmat vientituotteet ja kauppatavarat ovat suurteollisuuden tarvikkeita kuten alumiinioksidijalostamoita, alumiinin sulatusta, raskaita kemikaaleja ja liuskeöljyä. Gladstonessa on Keski-Queenslandin yliopisto.
Dugongien, mangrovepuiden ja kalojen määrä vähentyy kaupungin alueella koko ajan ja kaupungin laajentuminen vaarantaa villieläimiä ja kasvistoa. Paikalliset teollisuudenalat saastuttavat ilmaa jonkin verran, mutta vesi on yleisesti ottaen puhdasta.
Gladstone tunnetaan intohimoisena urheilukaupunkina etenkin rugbyn, ratsastuksen ja nurmipallon suhteen.
Vuoden lämpimintä aikaa on tammikuu ja helmikuu, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila on 30 °C. Viileintä on heinäkuussa, jolloin keskimääräinen alin jää 12 asteen vaiheille.
Suviseuraradio
Suviseuraradio on vanhoillislestadiolaisen herätysliikkeen radiokanava, jonka kautta lähetetään ohjelmaa suviseuroista. Ohjelmana ovat pääasiassa seurapuheet, mutta väliajoilla on toimitettua ohjelmaa. Suviseuraradio oli ensimmäisen kerran käytössä Tornion suviseuroissa vuonna 1994. Radio tavoittaa noin kolme miljoonaa suomalaista. Suviseuraradio lähetetään myös internetissä. Internetradiointi mahdollistaa kuuntelun radion kuuluvuuaslueen ulkopuolelta, myös ulkomailta. Ensimmäisen kerran Suviseuraradio oli kuunneltavissa internetissä Maaningan suviseuroista vuonna 2002. Suviseuraradion taajuudet vaihtelevat vuosittain.
Gladstone (Etelä-Australia)
Gladstone on pikkukaupunki pohjoisessa Etelä-Australiassa. Gladstone sijaitsee Northern Areas -paikallishallintoalueella. Kaupungin asukasluku oli 629 vuonna 2006.
Ontariojärvi
Ontariojärvi (, ) on yksi Pohjois-Amerikan Suurista järvistä ja maailman 13. suurin järvi. Sitä ympäröivät Kanadan Ontarion provinssi pohjoisessa ja Yhdysvaltain New Yorkin osavaltio etelässä.
Järven nimi on irokeesien kieltä ja tarkoittaa joko ’kaunista järveä’ tai ’kimmeltävää vettä’. Ontarion provinssi Kanadassa on nimetty järven mukaan.
Ontariojärvi on itäisin ja pinta-alaltaan pienin (18 960 km²) Suurista järvistä. Se kuitenkin ylittää Eriejärven tilavuudessa (1 640 km³). Järven keskisyvyys on 86 metriä ja suurin syvyys 244 metriä. Sen korkeustaso 75 metriä merenpinnan yläpuolella. Ontariojärveen laskee Niagarajoki ja sen vedet virtaavat Saint Lawrencejoen kautta Saint Lawrencen lahteen Atlantin valtamereen.
Ontariojärven rannalla sijaitsee muun muassa Kandan suurin kaupunki Toronto sekä Hamilton, Yhdysvaltain puolella New Yorkin osavaltiossa sijaitsee Rochester.
Vladimir Krutov
Vladimir Jevgenjevitš Krutov (, 1. kesäkuuta 1960 Moskova, Venäjän SFNT – 6. kesäkuuta 2012 Moskova, Venäjä) oli neuvostoliittolainen jääkiekkoilija, olympiavoittaja, maailman- ja euroopanmestari. Hän oli 1980-luvun menestyneimpiä jääkiekkoilijoita. Krutov oli kuuluisan Krutov–Larionov–Makarov-ketjun vasen laitahyökkääjä.
Krutov liittyi puna-armeijan joukkueeseen vuonna 1977. Neuvostoliiton maajoukkueessa hän voitti talviolympialaisista kaksi kultamitalia ja yhden hopean, kun Neuvostoliitto taipui Yhdysvalloille Lake Placidissa 1980.
MM-kilpailuista Krutov voitti viisi maailmanmestaruutta, yhden hopean ja pronssin. EM-kilpailuista Krutov voitti kultaa seitsemän kertaa. Kanada-cupin Krutov voitti vuonna 1981, minkä lisäksi hän saavutti Neuvostoliiton joukkueessa samasta turnauksesta hopeaa 1987 ja pronssia 1984. Hänet valittiin Neuvostoliiton vuoden pelaajaksi vuonna 1987. Krutov oli vuoden 1988 olympiaturnauksen ja vuoden 1987 MM-kilpailujen paras maalintekijä. Nuorten MM-kilpailuista Krutov voitti kultaa vuosina 1979 ja 1980.
Krutov voitti Neuvostoliiton mestaruuden 11 kertaa. Hän siirtyi joukkuekaverinsa Larionovin kanssa NHL:n Vancouver Canucksiin vuonna 1989. Krutov ei kuitenkaan sopeutunut elinympäristön vaihdokseen. Hän oli ylipainoinen ja kärsi ulkomailla pelatessaan koti-ikävästä. Ainoalla NHL-kaudellaan Krutov teki 11 maalia, 23 syöttöä, 34 pistettä 61 pelissä. NHL-menestyksestä vaille jäänyt Krutov palasi Eurooppaan kauden 1989–1990 jälkeen. Hän pelasi Sveitsissä ja Ruotsissa.
Krutov vietiin sairaalaan 3. kesäkuuta 2012 tämän kärsittyä sisäisestä verenvuodosta ja maksan toimintahäiriöstä, ja hänet vaivutettiin koomaan. Krutov kuoli sairaalassa 6. kesäkuuta, 52 vuoden ikäisenä.
Krutov oli voimakas pelaaja ja maalintekijä.
Miguel Primo de Rivera
Miguel Primo de Rivera y Orbaneja (8. tammikuuta 1870 Jerez, Espanja – 16. maaliskuuta 1930 Pariisi, Ranska) oli espanjalainen kenraali, joka hallitsi Espanjaa diktaattorina vuodesta 1923 vuoteen 1930.
Primo de Rivera syntyi varakkaaseen perheeseen. Hän liittyi Espanjan asevoimiin ja soti siirtomaasodissa Marokossa, Kuubassa ja Filippiineillä. Toimi useissa tärkeissä sotilasviroissa ensimmäisen maailmansodan jälkeen, mukaan lukien Valencian, Madridin ja Barcelonan kenraalikapteenina. Hänestä tuli Estellan markiisi setänsä kuoleman jälkeen vuonna 1921. Teki vallankaappauksen asevoimien tukemana syyskuussa 1923. Kuningas Alfonso XIII hyväksyi ja tunnusti hänet, ja nimitti hänet pääministeriksi.
Primo de Rivera syrjäytti perustuslain sotilaslailla, määräsi tiukan sensuurin ja asetti poliittiset puolueet pannaan. Perusti "Unión Patriótica Españolan", luoden yksipuoluejärjestelmän. Primo de Rivera yritti vähentää työttömyyttä käyttämällä rahaa yhteiskunnan kehittämiseen, mutta hallituksen kasvaneet kulut aiheuttivat inflaation. Lopulta hän menetti asevoimien tuen ja luopui virastaan tammikuussa 1930. Espanjan toinen tasavalta perustettiin hieman yli vuotta myöhemmin. Primo de Rivera kuoli diabetekseen Pariisissa vain kaksi kuukautta valtakautensa päättymisen jälkeen.
Hänen poikansa, asianajaja José Antonio Primo de Rivera perusti totalitaristisen Falange-puolueen, ja teloitettiin ilman oikeudenkäyntiä 20. marraskuuta 1936. Hänen tyttärensä Pilar Primo de Rivera perusti Falangen naisjaoksen.
Synkooppi
Synkooppi on musiikissa normaalisti painottoman iskun painotus.
Esimerkiksi 4/4-tahtilajissa iskut 1 ja 3 ovat tyypillisimmin painollisia. Jos näiden sijasta painotetaan iskuja 2 ja 4, rytmi on synkopoitu.
Takapotkun synkopointi on tyypillistä nykyaikaiselle populaarimusiikille. Se toteutetaan tyypillisesti lyömällä virvelirumpua tahdin toisella ja neljännellä iskulla. Tällainen synkopointi luo jännitettä luonnostaan painollisten ensimmäisen ja kolmannen iskun sekä takapotkujen välille. Takapotkun painottaminen on ollut 1940-luvun rhythm and bluesista lähtien tyypillistä lähes kaikelle länsimaiselle populaarimusiikille. Erityisesti 1950-luvulla kehitetyn rock-musiikin perustana on takapotkupainoinen rytmi. Takapotkua painotetaan myös reggaemusiikissa.
Synkooppi voi olla myös sävel, joka alkaa iskualan iskuttomasta osasta ja jatkuu seuraavaan iskualaan. Seuraavassa esimerkissä neljäsosanuotit ovat synkopoituja, koska ne ovat kahdeksasosanuotin verran sivussa iskualoista.
Domitien Ndayizeye
Domitien Ndayizeye (s. 2. toukokuuta 1953 Murago) oli Burundin presidentti 30. huhtikuuta 2003 – 26. elokuuta 2005. Hänen edeltäjänsä oli Pierre Buyoya ja seuraajansa Pierre Nkurunziza. Ennen presidenttiyttään hän toimi puolitoista vuotta varapresidenttinä.
Ndayizeye on hutu (hänen edeltäjänsä oli tutsi). Hänellä oli vaikeuksia pysyä hyvissä väleissä tutsien johtaman armeijan kanssa ja taivutella hutukapinallisisia luopumaan aseista.
Ndayizeye on kotoisin Kayanzasta, maan pohjoisosasta. Hän lähti maanpakoon Belgiaan vuonna 1972, ja liittyi siellä maanpaossa olevien hutujen ryhmittymään ja aktivoitui poliittisesti. Vuonna 1981 hän muutti Ruandaan ja vuonna 1993 palasi kotimaahansa Burundiin, jossa hutu-puolue Frodebu oli voittanut ensimmäiset monipuoluevaalit.
Bön
Bön tai Bon on tiibetiläinen uskonto, joka syntyi 1000-luvulla. Tiibetin lisäksi bön-luostareita on myös Intiassa, jonne uskonto tuli vuoden 1950 jälkeen Tiibetistä. Bön muistuttaa paljon buddhalaisuutta, mutta siinä on joitain erityispiirteitä.
Nimellä "bön" on kutsuttu myös Tiibetin alkuperäistä uskontoa, joka edelsi buddhalaisuuden tuloa ja taantui 700- ja 800-luvuilta alkaen kun buddhalaisuus pääsi kuninkaan suojelukseen. Ei kuitenkaan tiedetä varmasti, pohjautuuko 1000-luvulla syntynyt bön siihen ja onko näiden uskontojen välillä jatkumoa.
Bön-opetukset sisältävät samantyyppisiä harjoituksia kuin jotkin tiibetinbuddhalaiset perinteet, ja länsimaissa vaikuttava lama Tenzin Wangyal Rinpoche kutsuukin perinnettä bön-buddhalaisuudeksi vaikka perinteen hengellinen johtaja Lungtok Tenpai Nyima onkin todennut, että toivoisi vain 'bön'-sanaa käytettävän. Bön-uskonnon perustajana ei pidetä Siddharta Gautamaa ja esimerkiksi stupaa kierretään bönissä päinvastaiseen suuntaan kuin buddhalaisuudessa.
Opetukset jaotellaan yleisesti yhdeksään tasoon, joista alimmat neljä sisältävät harjoituksia, joilla pyritään harmonisoimaan ihmisen ja ympäristön välistä suhdetta - näitä neljää ensimmäistä opetustasoa voitaisiin kaiketi pitää šamanistisina. Ylemmät opetustasot sisältävät sutra-, tantra- ja dzogchen-opetuksia. Länsimaissa opetetaan lähinnä näiden ylempien tasojen harjoituksia.
Suomessa bön-uskontoa harjoitetaan muutamilla paikkakunnilla Tenzin Wangyal Rinpochen perustaman Ligmincha-järjestön alaisuudessa.
Suna
Suna on Espoon keskuksen kaupunginosan asuinalue Tuomarilan kainalossa, sen eteläpuolella, Saarniraivion ja Espoon keskuspuiston välissä. Suna on rivitalovaltaista pientaloaluetta, josta löytyy myös vanhempia omakotitaloja. Alue on laaksoa, jossa on omakotitalojen lisäksi nurmikenttiä ja metsikköjä muodostaen näin vastapainon kerrostalojen Suvelalle.
Suna jakautuu kolmeen osaan:
Palveluina ovat päiväkoti ja ala-aste, Sunan koulu. Yläaste, Saarnilaakson koulu, toimii Sunan välittömässä läheisyydessä.
Jalkapalloilija Laura Österberg Kalmari on käynyt Sunan koulun.
Sunan koulu on menestynyt Espoon kuudesluokkalaisten koulujen välisissä jalkapallokisoissa:Seutubussi 136 kulkee Sunan ja kauppakeskus Iso Omenan väliä. Tuomarilasta Pitkänotkon pysäkiltä ei ole pitkä kävelymatka Sunan pohjoisosaan; pysäkille kulkee sisäinen bussi 169 ja seutubussi 134.
Wilhelm Frick
Wilhelm Frick (12. maaliskuuta 1877 Alsenz, Saksa – 16. lokakuuta 1946 Nürnberg, Saksa) oli saksalainen kansallissosialistinen poliitikko ja oikeustieteen tohtori, joka toimi muun muassa sisäministerinä vuosina 1933–1943.
Frick syntyi 12. maaliskuuta 1877 Alsenzissa, Saksassa. Hän opiskeli yhden lukukauden filologiaa Münchenissä, minkä jälkeen hän opiskeli oikeustiedettä Göttingenin ja Berliinin yliopistoissa 1897–1900. Oikeustieteen tohtoriksi hän väitteli Heidelbergin yliopistosta vuonna 1901. Vuonna 1903 hän työskenteli juristina poliisin päämajassa Münchenissä. Hänestä tuli piiriassessori vuonna 1907 ja hän yleni hallitusassessoriksi 1917. Ollessaan Münchenin rikospoliisin johdossa Frick osallistui oluttupavallankaappaukseen. Hänet vangittiin vallankaappausyrityksen johdosta ja vapautettiin poliisitehtävistään. Hän liittyi kansallissosialistiseen puolueeseen vuonna 1924 ja työskenteli vakuutusyhtiössä.
Frick valittiin Saksan valtiopäiville toukokuussa 1924. Hän teki yhteistyötä kansallissosialistisen puolueen vasemmistosiipeen kuuluneen radikaalin Gregor Strasserin kanssa. Strasser oli ollut puolueen puheenjohtajana vuodesta 1927. Frick nimitettiin Thüringenin osavaltion sisä- ja opetusministeriksi vuonna 1930.
Adolf Hitlerin tullessa valtaan tammikuussa 1933 Frick nimitettiin sisäministeriksi, ja hän oli vastuussa useista laeista, jotka vakiinnuttivat kansallissosialistista hallintoa. Aluksi, ollessaan sisäministerinä, Frick johti Saksan poliisivoimia, mutta menetti sen toimen Heinrich Himmlerille vuonna 1936. Hän pysyi sisäministerinä ilman vastuullisia tehtäviä, kunnes lopulta hävisi valtataistelun Himmlerille. Hänet nimettiin seremonialliseen Böömin ja Määrin valtakunnanprotektorin virkaan.
Saksan hävittyä toisen maailmansodan Frick vangittiin ja Nürnbergin oikeudenkäynnissä hänet todettiin syylliseksi rikoksiin ihmiskuntaa vastaan ja tuomittiin kuolemaan. Hän oli ainoa syytetty, joka kieltäytyi puolustamasta itseään oikeudessa. Wilhelm Frick hirtettiin 16. lokakuuta 1946.
Rivitalo
Rivitalo on asumismuoto, jossa asunnot ovat vierekkäin rivissä, usein muutaman asunnon pätkissä, riippuen tontin suomista mahdollisuuksista. Rivitalossa on vähintään kolme asuntoa, kahden asunnon taloa kutsutaan paritaloksi. Asunnot eivät yleensä sijaitse päällekkäin kuten kerrostalossa. Melkein jokaisessa rivitaloasunnossa on oma piha.
Rivitalojen hallintomuotoja on useita: rivitalo voi olla asunto-osakeyhtiö, asumisoikeustalo tai vuokratalo.
Rivitalot ovat yleensä yksi- tai kaksikerroksisia, mutta talotyyppi ei sinänsä aseta rajoituksia kerrosluvulle.
Koska usein rivitalot ovat pienimuotoisia, tehdään toisinaan osa huoltotöistä talkoina, vaikka tavallisesti näistä töistä huolehtii huoltoyhtiö. Suomen ensimmäinen rivitalo on Kulosaaressa sijaitseva Ribbingshof.
Varhainen suomalainen rivitalotyyppi olivat ns. pikatalot, joita rakennettiin toisen maailmansodan jälkeen vallinneen asuntopulan helpottamiseksi. Ajatuksena oli rakentaa mahdollisimman paljon asuntoja mahdollisimman vähin kustannuksin. Asunnot olivat pieniä ja niissä oli vain aivan välttämättömät varusteet. Esimerkiksi Tampereelle rakennettiin 1940- ja 1950-luvuilla kolme kymmenen pikatalon ryhmää: kaksi ryhmää Kalevan kaupunginosaan ja kolmas Nekalaan. Kussakin talossa oli kuusi asuntoa, joista jokaisessa oli huone ja keittokomero. Siten yhdessä pikataloryhmässä oli yhteensä 60 asuntoa. Käyttövesi haettiin ulkoa yhteisestä vesipisteestä ja pyykinpesua varten oli yhteinen pesutupa. Tampereen pikatalot olivat koko olemassaolonsa ajan kaupungin omistuksessa. Kalevan pikatalot purettiin vuonna 1995 ja Nekalan talot 2009. Pirkanmaan maakuntamuseo vastusti talojen purkamista, koska niiden on katsottu edustavan erittäin harvinaista asumismuotoa.
The Future Sound of London
The Future Sound of London (lyh. FSOL) on 1980-luvulla perustettu brittiläinen yhtye, joka tekee elektronista musiikkia. Yhtye tunnetaan mm. Lifeforms-albumistaan sekä ”Papua New Guinea”-hitistään.
Yhtye soitti yllätyskeikan The Amorphous Androgynous -nimellä ILMIÖ -festivaalilla Turussa la 21. heinäkuuta 2012.
Resitatiivi
Resitatiivi on puheen ja laulun väliltä oleva ilmaisun muoto, jota käytetään oopperassa, mutta myös uskonnollisessa musiikissa.
Resitatiiveja käytetään esimerkiksi jumalanpalveluksissa myös luterilaisessa kirkossa. Myös kristinuskon ulkopuolella käytetään resitatiiveja. Näistä tunnetuin on ehkä muslimien rukouskutsu, joka lauletaan moskeijan tornista. Resitatiiveja käytetään niin ikään uskonnollisessa musiikissa, kuten monissa uskonnollisen tekstin ympärille rakennetuissa oratorioissa. Kuuluisissa oratorio-teoksissa kuten Haydnin "Luominen" tai Händelin "Messias" resitatiivi tarkoittaa sekä jumalanpalveluksissa kuullun tyyppistä julistavaa ilmaisua ja toisaalta hyvin hidasta laulua muistuttavaa ilmaisua, jossa sanat venytetään hyvin pitkiksi. Musiikissa resitatiivin nuotit on usein kirjoitettu, mutta muissa yhteyksissä resitatiivit improvisoidaan, tai sitten noudatetaan jotain tuttua sävelkulkua.
Finnoon allas
Finnoon eli Suomenojan allas tai Finnoviken (Finnoonlahti) on Etelä-Espoossa Ali-Suomenojalla sijaitseva 17 hehtaarin laajuinen järvi tai kosteikko. Alue oli aiemmin luonnontilainen merenlahti, kunnes se pengerrettiin vuonna 1963 erilleen merestä Suomenojan jätevedenpuhdistamon saostusaltaaksi. Vuonna 1972 altaan käyttö jäteveden saostamisessa lopetettiin, minkä jälkeen sitä täytettiin maa-aineksella 1980-luvulle asti. Nykyään allasta käytetään vain häiriötilanteissa puhdistamon tasausaltaana.
Altaalla pesii monipuolinen ja runsas kosteikkolinnusto. Altaan ja sen reuna-alueiden linnustoa on seurattu kartoitusten avulla 1960-luvulta lähtien. Vuoden 2000 kartoituksen mukaan runsain pesimälaji oli kansallisesti vaarantunut naurulokki, joita pesi altaalla 850 paria. Alueen erikoisuuksia ovat liejukana (seitsemän paria), harmaasorsa (neljä paria, vuonna 2005 kymmenen paria) ja mustakurkku-uikku (11 paria). Suomenojan allas on Suomen tärkeimpiä pesimäalueita näille lajeille. Kaikkiaan altaalla ja sen läheisyydessä pesi kartoituksen mukaan 36 lajia ja 1 079 paria lintuja.
Kesällä allasta hyödyntävät myös monet lähistöllä pesivät vesilintupoikueet ja sulkasatoiset vesilintukoiraat. Linnusto on runsas myös keväisin ja syksyisin: allas on tärkeä muutonaikainen levähdysalue vesilinnuille ja kahlaajille.
Allas on matala, liejupohjainen ja erittäin ravinteikas. Kasvillisuus on rehevää: suurin osa altaasta on tiheää järviruoko- ja osmankäämikasvustoa. Avovesialueiden ainoa uposkasvi on harvinainen hentokarvalehti, laji, joka löydettiin ensimmäisen kerran Suomesta juuri Suomenojan altaasta. Se on saapunut todennäköisimmin lintujen kuljettamana. Hentokarvalehti on altaassa hyvin runsas: kasvusto täyttää nykyään suuren osan avovedestä.
Suomenojan allasta kiertää luontopolku, jonka varrella on kaksi lintutornia. Altaan pohjoispuolella on suhteellisen luonnontilaisena säilynyt ruoikkoluhta ja itäpuolella nykyisin hevoslaitumena käytettävä tulvaniitty. Altaan pohjois- ja itäpuolta kiertää Suomenoja, joka on erotettu siitä penkereellä. Alue on pääkaupunkiseudun suosituimpia linturetkikohteita.
Altaan eteläpuolella on Suomenojan voimalaitos, joka käyttää polttoaineenaan kivihiiltä ja maakaasua. Voimalaitokselta lähtevä voimansiirtojohto kulkee altaan ylitse.
Vilhelm III Oranialainen
Vilhelm III Oranialainen (14. marraskuuta 1650 Haag – 8. maaliskuuta 1702) oli hollantilainen Oranian ruhtinas, Alankomaiden käskynhaltija ("stadhouder") ja vuodesta 1689 kuolemaansa asti Englannin, Irlannin ja Skotlannin (nimellä Vilhelm II) kuningas. Vilhelm oli Kaarle I:n tyttärenpoika.
Vuonna 1672 Ranskan kuningas Ludvig XIV teki Englannin tuella hyökkäyksen Hollantiin valloittaen siitä suurimman osan. Silloinen Hollannin hallitsija Johan de Witt epäonnistui rauhanteossa ja hänet murhattiin. Vilhelm nousi Hollannin käskynhaltijaksi jatkaen menestyksekkäästi taistelua Englantia ja Ranskaa vastaan. Englannin kanssa hän solmi rauhan vuonna 1674. Vahvistaakseen asemaansa hän meni vuonna 1677 naimisiin Marian, Jaakko II:n tyttären kanssa. Vuonna 1678 myös Ludvig XIV päätyi tekemään Hollannin kanssa rauhan peläten joutuvansa sotaan sekä Hollantia että Englantia vastaan.
Vuonna 1685 Jaakko II nousi Englannissa valtaan, ja aiheutti pian vastustusta parlamentinvastaisilla ja katolisuutta suosivilla toimillaan. Parlamentti kääntyi Vilhelmin puoleen pyytäen tätä turvaamaan Englannin protestanttisuuden. Vilhelm nousi vuonna 1688 maihin Englantiin ja suoritti niin sanotun mainion vallankumouksen. Jaakko II kaatui, mutta parlamentti joutui ongelmalliseen tilanteeseen. Se olisi halunnut pelkästään Marian hallitsijaksi, mihin Vilhelm ei suostunut. Lopulta päädyttiin ratkaisuun, jossa Vilhelm ja Maria hallitsivat yhdessä. Vastineeksi Vilhelmin oli kuitenkin allekirjoitettava Bill of Rights -julistus, joka nosti parlamentin vallankäyttäjänä ensimmäistä kertaa monarkin yläpuolelle. Näin mainio vallankumous tuli välillisesti edistäneeksi parlamentaarisen järjestelmän kehitystä Englannissa.
Vuonna 1701 astui voimaan myös uusi Ison-Britannian vallanperimyslaki, jonka mukaan parlamentti päätti tarvittaessa maan tulevan hallitsijan. Laki oli seurausta pelosta kruunun joutumisesta katolisten käsiin, sillä sukulinjan katkeaminen oli odotettavissa.
Helmikuussa 1702, oltuaan ratsastamassa Hampton Courtin kuninkaallisen palatsin puistossa, Vilhelm putosi hevosen selästä sen astuttua myyränkoloon, ja muutamaa viikkoa myöhemmin hän menehtyi Kensingtonin palatsissa putoamisen aiheuttamiin jälkiseurauksiin. Hän ja Maria olivat lapsettomia, joten kruunu siirtyi Marian sisarelle Annalle, ja Annan kuoleman jälkeen v. 1714 Hannover - suvulle.
Shamarpa
Shamarpa (tunnetaan myös nimellä Shamar Rinpoche), on Tiibetin buddhalaisuuden Karma Kagyu-koulukunnan arvonimi.
Ensimmäinen Shamarpa Khedrup Drakpa Senge (1283-1349) oli kolmannen Karmapan pääoppilas. Karmapa antoi hänelle rubiininpunaisen kruunun, joka oli tarkka kopio Karmapan omasta mustasta kruunusta. Tämä oli symboli heidän identtisyydestään — oppilas oli joka suhteessa tasaveroinen opettajansa kanssa. Punaisen kruunun myötä Karmapa antoi hänelle nimen Shamarpa — "Punaisen kruunun lama". Kuten Hyvän kalpan sutrassa sanotaan: "Tulevaisuudessa mahabodhisattva, jolla on rubiininpunainen kruunu, tulee kärsivien joukkoon ja johtaa heidät pois syklisestä hämmennyksestä ja piinasta" (samsarasta). Buddhan ennustus kävi toteen Shamarpassa. Shamarpat ovat jälleensyntyneet 1300-luvulta saakka ja ovat olleet joko Karmapan oppilaita tai opettajia.
Nykyinen 14. Shamar Rinpoche — Mipham Chökyi Lodrö — syntyi Karmapan veljenpoikana. Vuonna 1959 kiinalaisten hävittäessä Tiibetiä 16. Gyalwa Karmapa ja silloin kahdeksanvuotias Shamarpa lähtivät maanpakoon Intian luoteisosassa sijaitsevaan Sikkimin osavaltioon. Shamarpa kruunattiin vuonna 1964 Rumtekin luostarissa, jossa hän kävi läpi intensiivisen opetusjakson. Hän sai kaikki kagyü-linjan opetukset Karmapalta ja opiskeli perinteisiä tieteitä ja taiteita, sutria ja tantroja Thrangu Rinpochen johdolla. Hän sai opetuksia myös Kalu Rinpochelta. Todellisen mahayana-opettajan erikoisominaisuudet kypsyivät täyteen mittaansa Karmapan silmien alla huolimatta tiibetiläisten pakolaisten kovista olosuhteista. Saatuaan opetuksensa päätökseen Shamarpa lähetettiin Nepaliin kagyü-linjan pääedustajana. Karmapan kuoleman (1981) jälkeen Shamar Rinpoche saattoi päätökseen KIBI:n — buddhalaisten opintojen instituutin — rakentamisen New Delhiin Intiaan. Karmapan toiveiden mukaisesti instituutti toimii korkeampien opetusten paikkana, jossa ihmiset lisäävät viisautta ja myötätuntoa suurten buddhalaisten teosten opiskelun ja kääntämisen avulla.
Shamarpa on ottanut tehtäväkseen mahamudran ydinopetusten tutkimustyön. Kagyü-opetusten alkuperää jäljitetään uudelleen ja mahasiddhojen monia tärkeitä teoksia tutkitaan ja tarkistetaan; tämä koskee mm. seitsemännen Karmapan keskeistä työtä "Mahamudran aarteet". Mahamudra-opetuskeskus on suunnitteluvaiheessa, ja se tulee valmistuttuaan keskittymään erityisesti karma-kagyü-linjan opetuksiin varmistaakseen niiden säilymisen myös tulevaisuudessa. Shamar Rinpoche matkustaa myös laajasti eri puolilla maailmaa antamassa opetuksia ja initiaatioita.
Motopark Raceway
Motopark Raceway on suomalainen moottorirata, joka sijaitsee Etelä-Savossa Pieksämäen kunnassa Virtasalmella. Asfaltoidun radan pituus on 3516 metriä. Sitä kiertää hiekkapohjainen rallirata jonka pituus on 3 000 metriä. Alueella on myös täysimittainen 402,33 metrin kiihdytysrata, jolla ajetaan kiihdytyskisoja. Motoparkissa järjestetään monenlaisia moottoriurheilutapahtumia.
Motoparkin rata avattiin vuonna 1987 ja alkuvaiheessa alueella oli vain suora kiihdytysrata, joka oli valmistuessaan ainoa pelkästään kiihdytysautoilulle varattu moottoristadion Euroopassa ja Suomen ensimmäinen kiihdytysrata. Ennen Motoparkin valmistumista kiihdytyskilpailuja oli ajettu tilapäisillä radoilla, jollaisina toimivat lentokentät.
Lajin kattojärjestö Finnish Hot Rod Association ry (FHRA) oli jo pidemmän aikaa etsinyt sopivaa sijoituspaikkaa ja rakennuttajaa ratahankkeelle. Motoparkin ratahanke käynnistyi talvella 1986/1987 ja ratahanke toteutettiin nopealla aikataululla. Ratahanke sai alkunsa kun Pieksämäelle perustettiin oma kiihdytysurheilu- ja amerikanautoyhdistys Pieksämäki Hot Rod Association ry 4. lokakuuta 1986. Ratahankkeen virallisena perustajana oli paikallisyhdistyksen puheenjohtaja Jari Kaplas, sekä avainhahmoina maa-alueen omistanut ja radan rakennustöistä vastanneen Häkkisen Soran yrittäjä Pasi Häkkinen, Finnish Hot Rod Association ry:n silloinen puheenjohtaja Risto "Paha Paavali" Poutiainen, sekä alkuperäisen radan suunnitelleen suunnittelutoimisto Paproen yrittäjä Antti Puranen. Radan valmistuminen lisäsi merkittävästi kiihdytysurheilun suosiota Suomessa ja paikallista harrastusta Pieksämäen seudulla.
Rataa laajennettiin 1990-luvulla, jolloin rakennettiin asfalttirata ja hiekkapohjainen rallirata. Alueeseen kuuluu myös oma leirintäalue "Motomajat".
Radan toiminnasta on jätetty vuosien varrella lukuisia valituksia mm. melun vuoksi. 
Ympäristönsuojeluasetuksen (169/2000) 1 § mukaan ulkona sijaitsevat moottoriurheiluradat tarvitsevat toiminnalleen ympäristöluvan. Etelä-Savon ympäristökeskus on myöntänyt Motoparkille ympäristöluvan, mutta meluhaittojen vähentämiseksi lupaan on sisällytetty useita lupamääräyksiä, joissa rajoitetaan tuntuvasti sekä radan toiminta-aikoja että melutasoja. Toiminnanharjoittajan valitukset hylättiin korkeinta hallinto-oikeutta myöten. Nykyisin rata-alueen käyttöajat ovatkin hyvin tarkkaan säädeltyjä.
Yrjö I (Iso-Britannia)
Yrjö I (George Louis; 28. toukokuuta 1660 – 11. kesäkuuta 1727) oli Ison-Britannian ja Irlannin kuninkaana vuosina 1714–1727. Yrjö I oli Hannoverin vaaliruhtinas ja ensimmäinen Hannover-sukuinen Britannian hallitsija.
Yrjön läheisin sukulaisside edeltäneeseen Stuart-hallitsijasukuun kulki hänen äidinäitinsä Elisabet Stuartin kautta. Tämä oli Jaakko I:n tytär ja Kaarle I:n sisar. Yrjön perinnöllinen oikeus kruunuun oli hatara, mutta uuden Ison-Britannian vallanperimyslain myötä voimistunut parlamentti käytti oikeuttaan päättää hallitsijasta ja sivuutti monet edellisen monarkin Annan läheisemmät sukulaiset, ja niinpä koko ikänsä Hannoverissa eläneestä, englantia tuskin osanneesta Yrjö I:stä tuli 54-vuotiaana Ison-Britannian kuningas. Hän ohitti vallanperimyksessä noin 60 katolista sukulaista.
Tuore kuningas saapui Isoon-Britanniaan ilman haureudesta pidätettyä vaimoaan, Sophia Dorothea, mutta hänellä oli mukanaan kaksi rakastajatarta. Vaimonsa kanssa hänellä oli kaksi lasta: George Augustus (myöhemmin kuningas Yrjö II) (s. 1683) ja Sophia Dorothea (s. 1687). Myös hänen rakastajattarensa synnyttivät hänelle useita lapsia, jotka tosin eivät olleet perillisen asemassa.
Yrjö oli huonoissa väleissä poikansa, Walesin prinssi Georgen kanssa,
Yrjön pitkien poissaolojen vuoksi luotiin "de facto" pääministerin virka, jota hoiti ensimmäisenä Sir Robert Walpole.
Yrjö II (Iso-Britannia)
Yrjö II (10. marraskuuta 1683 – 25. lokakuuta 1760) oli Hannoverin vaaliruhtinas sekä Ison-Britannian ja Irlannin kuningas vuosina 1727–1760. Hän oli edellisen kuninkaan Yrjö I:n poika.
Yrjö II:n aikana Iso-Britannia riitaantui Espanjan kanssa "asientosta", Britannian orjakauppaoikeudesta Espanjan siirtokunnissa. Alahuoneen tukema Yrjö vaati sotaa ja Espanjaa ärsyttänyttä brittikauppalaivaston salakuljetusta vastustanutta pääministeri Robert Walpolea julistamaan sodan Espanjalle 1742. Siirtomaasota tunnetaan nimellä sota Jenkinsin korvasta. Sota sekaantui mukaan Itävallan perimyssotiin 1741, jolloin konflikti käytiin lähinnä Euroopassa. Hän johti vuonna 1743 Hannoverin joukkoja voitokkaasti Dettingenin taistelussa ranskalaisia vastaan. Se oli viimeinen kerta, kun Ison-Britannian monarkki on johtanut armeijaa taistelussa.
Yrjö II on kuuluisa riidoistaan isänsä Yrjö I:n ja myöhemmin poikansa kanssa. Hän ei juurikaan puuttunut maan asioihin, joita hoiti epävirallinen pääministeri Sir Robert Walpole. Myös hänen puolisollaan Carolinella oli merkittävä vaikutusvalta maan asioihin.
Yrjö II piti oopperasta, erityisesti Georg Friedrich Händelistä, joka sävelsi neljä hymniä hänen kruunajaisiinsa. Näistä hymniä "Zadok the Priest" on laulettu kaikissa kruunajaisissa siitä lähtien.
Yrjöllä oli vaimonsa Caroline von Brandenburg-Ansbachin kanssa kahdeksan lasta. Vanhin poika oli Walesin prinssi Fredrik, joka kuoli isänsä valtakauden aikana vuonna 1751. Hänen vanhimmasta pojastaan Yrjöstä tehtiin Walesin prinssi ja hän peri isoisältään kruunun vuonna 1760. Yrjö II on vanhimman poikansa kautta muuan muassa Elisabet II:n ja Hannoverin nykyisen päämiehen Ernst Augustuksen esi-isä. Hänen tyttärensä avioituivat muuan muassa Tanskan hoviin sekä merkittäviin hollantilaisiin ja saksalaisiin aatelissukuihin. Koska hän on vanhimman poikansa kautta kuningatar Viktorian esi-isä, hänen jälkeläisiään ovat monet Euroopan hallitsijat ja ruhtinaat. Hänen tyttärensä Anne avioitui Oranjen prinssi Vilhelm IV:n kanssa, minkä vuoksi hän on Alankomaiden nykyisen kuninkaan ja tämän kuuden edeltäjän (kolmen kuninkaan ja kolmen kuningattaren) esi-isä. Tyttärensä Annen kautta hän on myös Luxemburgin suurherttuan esi-isä ja tyttärensä Maryn kautta Belgian kuninkaan esi-isä.
Varjosielu
Varjosielu on sielua muistuttava ja seuraileva hahmo samaan tapaan, kuin ruumista muistuttaa ja seurailee varjo. Varjosielu on uskomusolento, jollaisia tunnetaan monissa varsinkin shamanistisissa ja luonnonkansojen kulttuureissa, mutta muissakin. Varjosielun saattaa joskus nähdä kaksoisolentona eri paikassa kuin henkilön itsensä. Nukkuessa varjosielu saattaa päästä väliaikaisesti vapaaksi, kuollessa taas ehkä pysyvästi.
Suomalaisten kielellisten sukulaisten, ja luultavasti myös muinaisiin suomalaisten käsityksiin on kuulunut moniosaisen sielukäsityksen osana varjosielu itse. Nykysuomen pronomini "itse" merkinnee alun perin varjosielua.
Käsitykset varjosieluista voivat perustua voimakkaasti animistiseen maailmankuvaan. Animististen käsitysten mukaan kaikkialla on henkiolentoja, joiden ansiosta maailma toimii, ja ehkä ihmisen sielukin toimii eri henkiolentojen ohjailemana. Toisaalta varjosielut ovat voineet olla tapa nähdä ihminen hyvänä olentona. Ihmisen pahoja töitä voi selittää siten, että ihmisen on ottanut haltuunsa varjosielu, tai jopa, että varjosielu on esiintynyt ihmisen hahmossa, kaksoisolentona.