hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Japaninkaapusieppo
Japaninkaapusieppo ("Cyanoptila cyanomelana") eli aiemmalta nimeltään sinikaapusieppo on aasialainen sieppojen heimoon kuuluva varpuslintu. Lajin kuvaili ja nimesi Coenraad Jacob Temminck vuonna 1829.
Japaninkaapusiepon pituus on noin 18 cm eli se on selvästi kirjosieppoa suurempi. Koiras on yläpuolelta sininen, alapuolelta valkoinen ja sen rinta, kurkku ja naama ovat joko mustat. Naaras on ruskea ja sillä on valkoinen kurkku. Nuori lintu muistuttaa naarasta.
Laji jaettiin aikaisemmin kahteen alalajiin "C. c. cyanomelana" ja "C c. cumatilis", jotka on sittemmin jaettu omiksi lajeiksiin japaninkaapusieppo ja sinikaapusieppo ("Cyanoptila cumatilis").
Laji elää Itä-Aasiassa: Kiinan itäosissa, Japanissa ja Taiwanilla. Japaninkaapusieppo on keskijapanilaisen Tochigin prefektuurin symbolieläin. Lajia ei ole luokiteltu uhanalaiseksi. Sinikaapusieppo on muuttolintu, joka muuttaa Isoille Sundasaarille ja Kaakkois-Aasiaan. Lajia ei ole tavattu Suomessa.
Japaninkaapusiepon elinympäristöä ovat erilaiset metsät, erityisesti vuoristossa noin 2 000 metrin korkeuteen saakka.
Pesänsä Japaninkaapusiepot rakentavat sammalista, jäkälistä ja juurista. Se sijaitsee jossakin puoliavoimessa kolossa, esimerkiksi rakennuksen onkalossa, kallion ulokkeella, ojanpenkassa tai muulla ulokkeella, samaan tapaan kuin harmaasiepolla.
Laji on hyönteissyöjä.
Salainen agentti 86
Salainen agentti 86 () on Mel Brooksin ja Buck Henryn luoma yhdysvaltalainen, vuosina 1965–1970 tehty humoristinen televisiosarja, jonka pääosissa näyttelivät Don Adams, Barbara Feldon ja Edward Platt. Sarjassa parodioidaan aikakauden agenttiviihdettä, esimerkiksi James Bond -elokuvia.
Sarjan päähenkilö on Maxwell Smart (Don Adams), kuvitteellisen tiedustelupalvelu CONTROLin agentti 86, jonka työtoverina toimii naispuolinen agentti 99 (Barbara Feldon). Heidän vihollisensa on järjestö nimeltä KAOS. Kun maailma on vaakalaudalla, niin CONTROLin johtaja, "Chief" (Edward Platt), kutsuu heidät paikalle. Usein mukana on myös huomattavan yksinkertainen agentti Larabee ja joissain jaksoissa apuna on myös agentti K-13, tuttavien keskellä Fang, joka on ruskea paimenkoira. Agenttien muodostama työpari toimii nimettömän itäblokin maan tiedustelupalvelu KAOSia vastaan menestyksellisesti. Usein KAOSin agentit puhuvat voimakkaalla saksalaisella, venäläisellä tai kiinalaisella korostuksella. Useimmiten tätä tekee Smartin arkkivihollinen Siegfried, joka jopa osittain puhuu saksaa englanninkielisissä lauseissa. Siegfried myös pitää joissain jaksoissa natsi-Saksan upseerin univormun näköistä vaatekertaa. Tyypillisesti sarjan jaksoissa Smart on lähellä epäonnistumista oman epäpätevyytensä vuoksi, mutta agentti 99 ja hyvä onni saattavat jakson onnelliseen päätökseen ja usein Smart tietäen tai tahattomasti ottaa tästä kunnian itselleen.
4. kaudella Max ja 99 menevät naimisiin ja 5. kaudella he saavat kaksoset.
Sarjassa oli käytössä lähes kaikissa jaksoissa Maxwell Smartin kenkäpuhelin sekä monessa jaksossa salaisissa neuvotteluissa käytetty äänieriö (Engl. "Cone of silence"), jonka toiminta lähes aina oli vähintäänkin kyseenalaista.
(Lista ei ole taydellinen)
(Lista ei ole taydellinen)
Sarjan pohjalta on tehty kaksi elokuvaa ja yksi tv-elokuva. Vuonna 1980 ilmestyi elokuva "Alaston pommi", jossa Don Adams oli pääosassa. Vuonna 1989 Adams oli pääosassa tv-elokuvassa "Get Smart, Again!". Vuonna 2008 ilmestyi elokuva "Salainen agentti 86", jossa pääosaa näytteli Steve Carell.
Viper Ethics
Viper Ethics on suomalaisen Disco Ensemble -yhtyeen vuonna 2003 julkaisema debyyttialbumi.
Albumi valittiin Suomessa vuoden parhaaksi kotimaiseksi albumiksi 2003 musiikkilehti Suen äänestyksessä.
Sähkölaite
Sähkölaite on mikä tahansa laite, joka toimii sähköllä ja saa tarvitsemansa energian siitä.
Sähkölaitteen tärkeimmät tiedot on yleensä merkitty laitteeseen kiinnitettyyn "arvokilpeen", joko voi olla laitteen kotelon taustaan tai pohjaan kiinnitetty pieni laatta tai tarra, tai suoraan kotelon seinämään painettu tai puristettu teksti.
Arvokilvessä voi olla seuraavia tietoja:
Sähkölaitteet jaetaan neljään ryhmään sen mukaan, millä tavalla laitteen käyttäjä on suojattu laitteen vikaantumisen aiheuttamalta vaaralta. Kotitalouksissa käytetään kaikkien neljän ryhmän eli suojausluokan sähkölaitteita.
Tavallisella pistotulpalla varustetut sähkölaitteet ovat ns. peruseristettyjä ja ne kuuluvatkin suojausluokkaan 0. Näitä ovat esimerkiksi vanhemmat seinä-, pöytä- ja jalkalamput. Suojamaadoitetulla pistotulpalla varustetut laitteet kuuluvat suojausluokkaan I. Näitä ovat esimerkiksi monet kodinkoneet. Näissä laitteissa kosketeltavat metalliosat on kytketty suojajohtimen kautta maadoitukseen, joten ne ovat turvallisempia käyttää kuin peruseristetyt laitteet.
Suojaeristetty sähkölaite eroaa edellisestä siinä, että jännitteelliset osat ovat ikään kuin kahden kuoren alla. Tällä on varmistettu se, ettei laitteen kuori tule koskaan jännitteiseksi. Näitä ovat esimerkiksi partakoneet ja ainakin monet uudemmat kodinkoneet. Suojaeristetyn laitteen suojausluokka on II. Suojajännitteinen sähkölaite (suojausluokka III) on aina turvallinen, sillä laitteelle tuleva jännite on muuntajalla alennettu vaarattomaksi. Näitä ovat esimerkiksi verkkovirtaa käyttävät lasten sähkölelut, pienoisvalosarjat ym.
Sähkölaitteita löytyy lähes kaikkialta ja niitä ovat muun muassa tietokone, televisio, sähkölamppu, sähköhammasharja ja pesukone. Sähkölaitteet saavat energiansa muun muassa akuista, paristoista tai verkkovirrasta riippuen niiden tarvitsemasta energiamäärästä.
Itanagar
Itanagar () on Intian Arunachal Pradeshin osavaltion pääkaupunki Himalajan etukukkuloilla 440 metrin korkeudessa. Vuonna 2001 siellä oli 34 970 asukasta.
Kaupunki on saanut nimensä 1400-luvulla rakennetusta Ita-linnoituksesta. Linntoituksen lisäksi matkalijoita rohkaistaan tutustumaan Theravada-buddhalaiseen temppeliin, kaupunginmuseoon, Gangajärven ulkoilualueeseen ja Itangarin luonnonsuojelualueeseen.
Kiinan kanssa olleiden rajaselkkauksien takia osavaltio ja niin myös Itanagar oli suljettuna ulkopuolisilta vuoteen 1995 asti.
Bulat Okudžava
Bulat Šalvovitš Okudžava (, ; 9. toukokuuta 1924 Moskova, Neuvostoliitto – 12. kesäkuuta 1997 Clamart, Ranska) oli neuvostoliittolainen proosakirjailija ja runoilija. Hänen aloitteestaan syntyi laululiike, johon kuului myöhemmin esimerkiksi Vladimir Vysotski. Laululiikkeen nimi oli "Taiteilijan laulu" ().
Okudžava kirjoitti yli 200 laulua ja runoa. Okudžavan runot ovat sekoitus venäläistä kansanrunoutta ja ranskalaista chansonnier-tyyliä 1400-luvulta.
Bulat Okudžava syntyi kommunistiseen perheeseen, joka oli kotoisin Tbilisistä Gruusiasta.
Okudžavan isä oli georgialainen ja äiti armenialainen. Bulat Okudžava puhui äidinkielenään venäjää, vaikka hänen äitinsä äidinkieli oli armenia, georgia ja azeri. Bulat oppi venäjän, jota kotona käytettiin. Äiti sanoi aina vieraille ja Bulatille "puhutaan Leninin kieltä – venäjää".
Bulatin isä oli NKP:n korkea georgialainen virkamies, joka pidätettiin ja teloitettiin vuonna 1937 Stalinin puhdistuksissa saksalaisena vakoojana. Väite vakoojana toimimisesta oli kuitenkin väärä. Bulatin äiti pidätettiin myös, ja hän vietti gulagilla vankilassa 18 vuotta vuosina 1937–1955. Bulat muutti Tbilisiin ja asui sukulaisten luona.
Bulat liittyi 17-vuotiaana vuonna 1941, vuosi ennen koulun loppua, vapaaehtoisena puna-armeijan jalkaväkirykmenttiin ja osallistui taisteluihin Natsi-Saksaa vastaan vuonna 1942. Sodan jälkeen vuonna 1945 hän palasi Tbilisiin ja suoritti lukion loppuun. Bulat pääsi Tbilisin yliopistoon ja valmistui vuonna 1950.
Yliopiston jälkeen Bulat työskenteli venäjän kielen opettajana Shamordinon kylässä Kalugan oblastissa ja myöhemmin itse Kalugan kaupungissa.
Vuonna 1956, kolme vuotta Stalinin kuolemasta, Bulat palasi Moskovaan, jossa hän toimi "Molodaja Gvardija" -lehden ("Nuori Kaarti") toimituksessa. Myöhemmin hän oli päärunoilija kansallisessa kulttuurilehdessä "Literaturnaja gazetassa", joka ilmestyi koko Neuvostoliiton alueella. Toimituksessa Bulat soitteli 1950-luvun puolivälissä vapaa-ajallaan kitaraa ja sävelsi omia lauluja.
Okudžava kuoli Pariisissa 12. kesäkuuta 1997, ja hänet on haudattu Vagankovon hautausmaalle Moskovaan. Bulatin kotitalon seinässä Moskovan Arbat-kadulla numerossa 43 on laatta, jossa lukee ”Bulat Okudžava asui täällä.” Bulatin datša Peredelkinossa on museona. Peredelkinossa asui monia muita venäläisiä kulttuuripersoonia kuten Boris Pasternak ja Ilja Ehrenburg.
Okudžava vieraili Suomessa vuonna 1983. Okudžavan syntymän 90-vuotisjuhlan kunniaksi Suomessa järjestettiin konserttisarja 9.5.2014. Järjestäjänä toimi Cultura-säätiö yhdessä venäläisen Oktava-laulelmaklubin kanssa.
Armeijaryhmä D
Armeijaryhmä D () oli Saksan Wehrmachtin länsirintaman armeijaryhmä, joka luotiin 26. lokakuuta 1940 Ranskassa alun perin hajotetun armeijaryhmä C:n joukoista. Perustamishetkellä armeijaryhmä muodostui 1., 7. ja 15. armeijasta.
15. huhtikuuta 1941 armeijaryhmä D:n komentaja ylennettiin koko länsirintaman komentajaksi () ja tästä syystä armeijaryhmä D:tä on joskus nimitetty myös Lännen armeijaryhmäksi. Sen alaisuudessa toimivat sodan aikana armeijaryhmät B, G ja H.
5150
5150 on Van Halenin seitsemäs studioalbumi. Se julkaistiin 1986. Se oli ensimmäinen albumi, jossa vokalistina oli Sammy Hagar. Kappaleista "Why Can't This Be Love?", "Dreams" ja "Love Walks In" julkaistiin singlet, joista parhaiten menestyi "Why Can't This Be Love?" "Mainstream Rock Tracks" -listan ykkösenä. Avauskappale "Good Enough" soi parodisen Mel Brooks avaruusseikkailuelokuvan Avaruusboltsit ravintolakohtauksessa. Itse albumi ylsi bändin historiassa ensimmäistä kertaa "The Billboard 200" -listan ykköseksi ja pysyi siellä peräti kolme viikkoa.
Albumien 5150 ja OU812 Kiertueilla 1986 tour, Monsters of Rock Tour 1988, OU812 Tour Edward Van Halen soitti koskettimia samaan aikaan kuin Sammy Hagar soitti kitarasooloja. Albumi on yhtyeen kolmanneksi myydyin albumi ja myynyt Yhdysvalloissa 6 -kertaista platinaa eli kuusi miljoonaa kappaletta. Albumin nimi tulee Eddie Van Halenin silloin uuden kotistudion nimestä, joka puolestaan on nimetty Kalifornian sosiaaliviranomaisten käyttämästä koodista "5150", joka tarkoittaa pakkohoitoon menevää potilasta
"kaikki kappaleet on Anthonyn, Hagarn, A. Van Halenin ja E. Van Halenin tekemiä."
Billboard (Pohjois-Amerikka)
Billboard (Pohjois-Amerikka)
Via Crucis
Via Crucis on Helsingissä vuodesta 1996 lähtien esitetty pääsiäisnäytelmä. Esitys pohjautuu keskiaikaiseen kirkkoperinteeseen. Draama alkaa Kaisaniemen puistosta ja päättyy tuomiokirkon portaille.
Via Crucis -kärsimysnäytelmää esitetään Helsingin keskustassa vuosittain pitkänäperjantaina (kenraaliharjoitus kiirastorstaina).
Ensimmäisen kerran Via Crucis esitettiin 1996. Vuoden 2007 Via Crucis koostui evankeliumiteksteistä, Mika Waltarin runoista ja Matteus-passion koraaleista. Ohjaus oli Hannu Heikinheimon, käsikirjoitus Anja Kolehmaisen.
Vuonna 2015 vietettiin Via Cruciksen 20-vuotisjuhlavuotta. Pääsiäisvaelluksen ohjasi oopperaohjaaja Ville Saukkonen ja uuden tekstin kirjoitti Veli-Pekka Hänninen. Musiikin sävelsi Heikki Sarmanto. Jeesusta esitti näyttelijä Matti Leino. Muissa rooleissa olivat mm. Kristiina Halkola Jeesuksen äitinä Mariana, Sami Saikkonen ylipappi Kaifaksena, Jorma Uotinen Herodeksena, Oskari Katajisto Juudaksena, Satu Silvo rouva Pilatuksena ja Juha-Pekka Mikkola Pietarina. Puvustus toteutettiin yhdessä Fida Internationalin kanssa.
Vuoden 2018 Via Cruciksen ohjasi jälleen Ville Saukkonen ja rooleissa nähtiin oopperalaulajia. Jeesuksen roolin esitti baritoni Waltteri Torikka. Muissa rooleissa mm. Jouni Bäckström (Pietari), Hannu Niemelä (Juudas), Meri-Kukka Muurinen (Jaakob), Johanna Tuomi (Maria), Petri Bäckström (Kaifas), Päivi Nisula (Herodes) ja Sauli Tiilikainen (Pilatus).
Passiodraaman taustaorganisaationa toimii Via Crucis Ristin Tien Tuki ry, jossa ovat edustettuina Helsingin tuomiokirkkoseurakunta, Helsingin ortodoksinen seurakunta, katolinen Pyhän Henrikin seurakunta ja vapaat kristilliset kirkkokunnat.
Christopher Kanu
Christopher Kanu (s. 4. joulukuuta 1979 Nigeria) on entinen nigerialainen jalkapallopuolustaja. Hän pelasi Nigerian maajoukkueessa ensimmäisen kerran vuonna 2000. Christopher Kanu on tunnetun jalkapalloilija Nwankwo Kanun veli.
Christopher Kanu kävi kauden 2007 alussa Veikkausliiga-seurojen IFK Mariehamn sekä HJK:n testissä pelaten myös Liigacupin otteluita molemmissa joukkueissa, mutta ei saanut sopimusta.
Armeijaryhmä H
Armeijaryhmä H () oli Saksan länsirintaman armeijaryhmä. Sen komentajina toimivat kenraalieverstit Kurt Student joulukuusta 1944 tammikuuhun 1945 sekä Johannes Blaskowitz tammikuusta 1945 huhtikuuhun 1945.
Armeijaryhmä G
Armeijaryhmä G () oli Saksan länsirintaman armeijaryhmä. Sen komentajina toimivat kenraalieversti Johannes Blaskowitz toukokuusta 1944 syyskuuhun 1944, kenraali Hermann Balck lokakuusta 1944 joulukuuhun 1944 sekä taas Blasokwitz joulukuusta 1944 tammikuuhun 1945.
Ruotsin valtakunta
Ruotsin valtakunta oli eurooppalainen suurvalta, joka hallitsi muun muassa pitkälti koko Suomea ja Baltian maiden aluetta 1600-luvulta 1700-luvulle. Valtakunnan katsotaan yleensä alkaneen Kustaa II Aadolfin valtaistuimelle noususta vuonna 1611 ja päättyneen suuren Pohjan sodan aluemenetyksiin vuonna 1721.
Armeijaryhmä E
Armeijaryhmä E () oli kansallissosialistisen Saksan armeijan Balkanin armeijaryhmä. Sen komentajana toimi kenraalieversti Alexander Löhr joulukuusta 1942 vuoteen 1944.
Armeijaryhmä F
Armeijaryhmä F () oli Saksan Balkanin armeijaryhmä toisen maailmansodan aikana.
Armeijaryhmä F perustettiin 12. elokuuta 1943. Saman kuukauden 26. päivänä sen komentajaksi tuli sotamarsalkka vapaaherra Maximilian von Weichs, joka pysyi tässä tehtävässä armeijaryhmän hajottamiseen asti. Weichs siirtyi tehtäväänsä Führer-reservistä, johon hänet oli sijoitettu Weichsin arvosteltua Adolf Hitlerin päätöksiä Stalingradin taistelun aikana.
Armeijaryhmä F:n päätehtävänä oli taistella Balkanin alueella vastarintaa ja muun muassa Titon johtamia partisaaneja vastaan. Sen tarkoitus oli myös toimia reservinä alueella, sillä Saksan sotilasjohto piti mahdollisena, että liittoutuneet saattaisivat nousta maihin Balkanilla.
Armeijaryhmä lakkautettiin 25. maaliskuuta 1945.
Armeijaryhmä Pohjois-Ukraina
Armeijaryhmä Pohjois-Ukraina () oli Saksan itärintaman armeijaryhmä. Sen komentajina toimivat sotamarsalkka Walter Model toukokuusta 1944 kesäkuuhun 1944 sekä kenraalieversti Josef Harpe kesäkuusta 1944 tammikuuhun 1945.
Napier
Napier on satamakaupunki Uudessa-Seelannissa, ja se sijaitsee noin 270 kilometriä Wellingtonista koilliseen. Asukkaita oli noin 63 000 vuonna 2018, ja se on väkiluvultaan maan yhdeksänneksi suurin kaupunki. Kaupungin satamasta viedään ulkomaille villaa, hedelmiä, meijerituotteita, puutavaraa sekä pakastelihaa. Napierissa sattui 3. helmikuuta 1931 suuri maanjäristys (7,9 Richterin asteikolla), joka vaati yli 250 kuolonuhria ja jonka seurauksena kaupunki jouduttiin rakentamaan uudelleen.
Elihu Root
Elihu Root (15. helmikuuta 1845, Clinton, New York, Yhdysvallat – 7. helmikuuta 1937) oli yhdysvaltalainen asianajaja ja puolustusministeri presidentti William McKinleyn virkakaudella. Sittemmin hän toimi ulkoministerinä presidentti Theodore Rooseveltin virkakauden aikana. Hän sovitteli useita Latinalaisen Amerikan konflikteja, ja hänelle myönnettiin vuoden 1912 Nobelin rauhanpalkinto.
Rootin isä oli Oren Root I ja äiti Nancy Whitnay Buttrick. Isä toimi matematiikan opettajana paikallisessa Hamilton Collegessa, jossa Elihu suoritti collegeopintonsa. Vuonna 1867 hän valmistui New Yorkin yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta ja ryhtyi asianajajaksi.
Root avioitui vuonna 1878 Clar Frances Walesin kanssa, ja heillä oli kolme lasta. Vaimon isä oli Scientific American -lehden päätoimittaja.
Rootia pidetään yleisesti viisaana miehenä, joka sukkuloi taitavasti Washingtonin korkeiden hallituspiirien ja New Yorkissa tapahtuneen yksityisen asianajajan tehtävien välillä.
Poliittisessa toimissaan hän on useiden uudistusten alullepanija. Toimiessaan William McKinley ja Theodore Rooseveltin aikakaudella hän pani toimeen suuren puolustusvoimien uudistuksen. Lisäksi hän laajensi West Point -upseerikoulua ja perusti U. S. Army War Collegen kuin myös armeijan pääesikunnan. Hän muutti myös ylenemisjärjestelmää ja perusti erikoislajien kouluja.
Vuonna 1905 presidentti Roosevelt nimitti Rootin ulkoministeriksi yllättäen kuolleen John Hayn tilalle. Hän toteutti amerikkalaista "avoimien ovien politiikkaa" varsinkin Lähi-idässä. Latinalaisessa Amerikassa Root onnistui vakuuttamaan alueen valtiot Haagin rauhankongressiin osallistumisen eduista. Hän toimi yhteistyössä Japanin kanssa siirtolaispolitiikan ongelmien parissa. Myös Britannian ja Yhdysvaltojen rajariita Kanadan ja Alaskan rajalla sai hänen huomionsa.
Vuonna 1912 hänelle myönnettiin Nobelin rauhanpalkinto sovittelutyöstä ja työstä kansainvälisen yhteistyön parissa.
Jean Tabary
Jean Tabary (5. maaliskuuta 1930 Tukholma, Ruotsi – 18. elokuuta 2011) oli ranskalainen sarjakuvakäsikirjoittaja ja -piirtäjä. Hänet tunnetaan parhaiten "Ahmed Ahneen" luojana yhdessä René Goscinnyn kanssa. Miehet tapasivat vuonna 1962, jolloin he aloittivat yhteistyönsä. "Ahmed Ahne" sai suuren suosion, ja sitä julkaistiin myös ranskalaisessa Pilote-lehdessä. Goscinnyn kuoltua Tabary jatkoi "Ahmed Ahneen" piirtämistä yksin.
Muita Tabaryn luomia sarjakuvia olivat "Richard et Charlie", "Grabadu et Gabaliouchtou", "Totoche", "Corinne et Jeannot" ja "Valentin le vagabond," jota julkaistiin suomeksi Ruutu-lehdessä nimellä Valentin Vaeltaja.
Armeijaryhmä Etelä-Ukraina
Armeijaryhmä Etelä-Ukraina () oli Saksan itärintaman armeijaryhmä. Sen komentajina toimivat sotamarsalkka Ferdinand Schörner toukokuusta 1944 heinäkuuhun 1944 sekä kenraalieversti Johannes Friessner heinäkuusta 1944 joulukuuhun 1944.
K. R. Brotherus
Karl Robert Brotherus (s. 12. joulukuuta 1880 Hamina – 7. heinäkuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen valtio-opin professori. Hän toimi Helsingin yliopiston valtio-opin professorina vuosina 1924–1949 ja Helsingin yliopiston rehtorina 1931–1938.
Brotherus valmistui ylioppilaaksi 1889 Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta. Hän opiskeli sen jälkeen Helsingin yliopistossa, josta valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1901. Valmistumisen jälkeen hän toimi vuosina 1903–1909 Helsingin kauppakorkeakoulun maantieteen opettajana. Opettajantyönsä ohella Brotherus harjoitti jatko-opintoja, ja opiskeli muun muassa Leipzigissa vuosina 1904 ja 1906. Vuonna 1906 hänestä tuli filosofian lisensiaatti ja vuonna 1907 hänet promovoitiin filosofian tohtoriksi.
Tohtorin oppiarvon saatuaan Brotherus toimi muun muassa Suomen ylioppilaskunnan puheenjohtajana (1909–1910), Nuorsuomalaisen puolueen hallituksessa (1911–1916), vuonna 1918 perustetun Kansallisen kokoomuspuolueen valtuuskunnassa (1918–1922), kauppakoulun opettajana (1915–1919) ja Suomen virallisen tietotoimiston johtajana (1919–1920). Brotheruksella oli vuosina 1902–1924 myös Helsingin yliopiston konsistorinamanuenssin virka, josta hän oli tosin eronneena jatko-opiskelunsa aikana vuosina 1903–1907.
Vuonna 1924 Brotherus nimitettiin Helsingin yliopiston yleisen valtio-opin professoriksi. Tässä virassa hän toimi vuoteen 1949 saakka, jolloin hänestä promovoitiin vielä Helsingin yliopiston valtiotieteen kunniatohtori.
Yksi Brotheruksen kiinnostuksen kohteita oli uskonnonvapauskysymys. Hän otti kantaa tähän aiheeseen muun muassa ylioppilaskunnan eri järjestöissä. Vuonna 1910 Brotherus julkaisi ylioppilaiden keskusteluseuran kirjasarjassa tutkielman "Valtio ja valtiouskonto", jossa hän otti kantaa uskonnonvapauden puolesta. Valtioneuvosto kutsui Brotheruksen vuonna 1919 perustetun uskonnonvapauskomitean puheenjohtajaksi. Komitean työn tuloksena syntyi ehdotus Suomen ensimmäisestä uskonnonvapauslaista, joka hyväksyttiin eduskunnassa ja astui voimaan vuonna 1921. Brotherus jatkoi aiheen tutkimista jatko-opinnoissaan, minkä tuloksena hän julkaisi aiheesta vuonna 1923 teoksen "Valtio ja kirkko". Teos käsittelee sekä uskonnonvapauskysymyksen historiaa että Suomessa säädetyn uskonnonvapauslain merkitystä.
Brotheruksen kirjoituksista käy varsin selvästi ilmi, että hän itse edusti agnostisismia. Hän katsoi Bertrand Russellin tavoin, että pyrkimys löytää todisteita kristinuskon oikeutuksesta tai jumalan olemassaolosta on mahdotonta ja siksi turhaa.
Armeijaryhmä C
Armeijaryhmä C () oli Saksan maavoimien armeijaryhmä toisessa maailmansodassa.
Länsirintamalla palvellut armeijaryhmä muodostettiin 26. elokuuta 1939 nimeämällä uudelleen Frankfurtissa ollut armeijaryhmä 2. Sen komentajana länsirintamalla oli vuodesta 1939 alkaen sotamarsalkka Wilhelm von Leeb. ja sen vastuulla olivat kaikki Saksan länsirajalle sijoitetut joukot Puolan sotatoimien päättymiseen saakka. Puolan sotatoimien jälkeen armeijaryhmän vastuualuetta supistettiin ja se vastasi ainoastaan rintaman eteläosasta. Ranskan valtauksen jälkeen armeijaryhmä palasi Saksaan, mistä se siirtyi edelleen Itä-Preussiin 20. huhtikuuta 1941. Armeijaryhmä nimettiin 21. kesäkuuta operaatio Barabrossan alkaessa pohjoiseksi armeijaryhmäksi.
Marraskuussa 1943 Ranskaan siirrettävän armeijaryhmä B:n tehtävät Italiassa annettiin Armeijaryhmä C:lle. Pohjois-Italiassa armeijaryhmä C:tä komensi kenraali Heinrich von Vietinghoff ensin lokakuusta 1944 tammikuuhun 1945 ja uudelleen maaliskuusta 1945 toukokuuhun 1945.
Huhtikuussa 1945 armeijaryhmä muodostui Saksan 10. armeijasta, 14. armeijasta ja Italian Ligurian armeijasta. Armeijaryhmä antautui 2. toukokuuta 1945.
Flaten
Flaten on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee eteläisen Tukholman alueella ("Söderort"), ja kuuluu hallinnollisesti Skarpnäckin kaupunginosa-alueeseen. Kaupunginosan naapurikaupunginosia ovat Skarpnäcks Gård, Orhem ja Skrubba. Vuonna 2004 Flatenissa asui vain seitsemän ihmistä, maa-alaltaan kaupunginosa on 2,33 neliökilometrin suuruinen. Flatenissa sijaitsee Tukholman suurin ulkoilmauimala, Flatenbadet.
Joseph McCabe
Joseph McCabe (1867–1955) oli runsaasti ateistista kirjallisuutta tuottanut kirjailija. Nuoruudessaan hän oli katolisen kirkon pappi.
Formula 1 -kausi 2008
Formula 1 -kausi 2008 oli Formula 1 -historian 59. maailmanmestaruuskausi. Kausi avattiin Australian Grand Prix -viikonlopulla Albert Parkin radalla 14. maaliskuuta, ja se päättyi Brasilian Grand Prix’hin Interlagosin radalla 2. marraskuuta. Kausi oli lähinnä Lewis Hamiltonin, Felipe Massan ja Kimi Räikkösen välistä taistelua. Mestaruuden voitti toista kauttaan ajanut McLarenin Lewis Hamilton.
Laskutavasta riippuen osakilpailumäärien merkkipaalut saavutettiin kauden aikana eri kilpailussa.
¹ Talli ei järjestänyt erillistä auton esittelytilaisuutta, vaan käytti kyseisenä päivänä autoa ensimmäisen kerran testeissä.
² Talli ei järjestänyt erillistä auton esittelytilaisuutta, vaan käytti kyseisenä päivänä autoa ensimmäisen kerran Australian GP:n vapaissa harjoituksissa.
³ Talli aloitti kauden 2008 päivitetyllä versiolla edelliskauden autosta.
Ranskan GP:tä ei ensin aiottu ajaa kaudella 2008. Syinä oli mm. Magny-Cours-radan syrjäinen sijainti, huonot kulkuyhteydet sekä tarpeeksi tasokkaiden hotellien puute. Kilpailu on aiempina vuosina kärsinyt myös taloudellisista vaikeuksista heikon yleisömäärän vuoksi. Myöhemmin ilmoitettiin, että kilpailu järjestetään sittenkin kaudella 2008 Magny-Coursin radalla sekä mahdollisesti myös kaudella 2009.
Orhem
Orhem on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee eteläisen Tukholman alueella ("Söderort"), Drevvikenistä pohjoiseen, ja kuuluu hallinnollisesti Skarpnäckin kaupunginosa-alueeseen. Kaupunginosaa rajaavat Flatenin, Skarpnäcks Gårdin ja Sköndalin kaupunginosat. Suuri osa Orhemista on luontoa, joka on osa Flatenin luontoreservaattia. Lisäksi kaupunginosassa sijaitsee siirtolapuutarhoja. Vuonna 2004 Orhemissa asui 94 ihmistä, ja kaupunginosa on maa-alaltaan 1,95 neliökilometrin suuruinen.
Skrubba
Skrubba on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee eteläisen Tukholman alueella ("Söderort"), ja kuuluu Skarpnäckin kaupunginosa-alueeseen. Kaupunginosaa rajaavat Flatenin ja Orhemin kaupunginosat. Skrubba on saanut nimensä alueella sijainneesta vanhasta torpasta. Kaupunginosa muodostettiin vuonna 1926, ja siellä on asukkaita vain noin 13. Maa-alaltaan kaupunginosa on 2,34 neliökilometrin suuruinen.
Kaupunginosassa sijaitsee Strandkyrkogårdenin hautausmaa.
Gustav Radde
Gustav Ferdinand Richard Radde (27. marraskuuta 1831, Danzig–2. maaliskuuta 1903, Tbilisi, Georgia) oli saksalainen luonnontieteilijä ja tutkimusmatkailija.
Radden isä Johann Radde oli opettaja. Hänellä oli 2 sisarta ja veli Otto. Gustav opiskeli vain lyhyesti ja ryhtyi sitten apteekkariksi. Hänen kiinnostuksensa luonnontieteisiin kasvoi, ja 1852 hän luopui liiketoiminnasta ja vietti 2 vuotta Krimillä kasvitieteilijä Christian von Stevenin kanssa keräten kasveja ja eläimiä. Hän teki retkiä Etelä-Venäjälle Johann Friedrich von Brandtin ja Karl Ernst von Baerin kanssa. Hän osallistui kasvi- ja eläintieteilijänä astronomi Ludwig Schwarzin johtamalle Itä-Siperian retkelle 1855.
1864 hän asettui asumaan Tbilisiin, Georgiaan. Eläinten ja kasvien lisäksi hän keräsi ja tutki kansatiedettä keräten balladeja ja tarinoita sekä tutkien paikallisia kieliä ja tapoja. Tulostensa esittelemiseksi hän perusti Tbilisiin Kaukaasialaisen museon. Seuraavina vuosina keräilymatkat ulottuivat myös Mustanmeren ja Kaspianmeren rannikoille ja laajalle alueelle Keski-Aasiaan. 1895 hän purjehti Intiaan ja Japaniin, ja 2 vuotta myöhemmin hän osallistui virallisena luonnontieteilijänä Venäjän keisariperheen matkalle Pohjois-Afrikkaan.
1884 hänet valittiin maailman ensimmäisen Kansainvälisen ornitologisen kongressin isännäksi Wienissä. Hän oli "British Ornithologists' Union"in ja "Zoology Society of London"in ulkojäsen.
Hänen kunniakseen on nimetty useita eläimiä, muun muassa eräs käärme "Vipera raddei" ja eräs sammakko "Bufo raddei". Radde itse nimesi ja kuvaili kaspianrautiaisen ("Prunella ocularis"). Siperianuunilinnun ("Phylloscopus schwarzi") hän nimesi Ludwig Schwarzin kunniaksi.
Tol Cormpt Norz Norz Norz
Tol Cormpt Norz Norz Norz on suomalaisen black metal -yhtye Impaled Nazarenen ensimmäinen studioalbumi ja keskeinen pala suomalaisen black metalin historiaa. Yhtye aiheutti jo debyytillään pienoista kohua vaatien itäeurooppalaisilta mailta lisähintaa levystä ja kieltäytyi täysin lähettämästä sitä Norjaan.
Suomeksi levyn enochiankielinen nimi kääntyy laulaja Mika Luttisen mukaan: ""Meidät kaikki tullaan merkitsemään kuusi kuusi kuusi"".
"Levystä on julkaistu useita eri versioita. joiden kappaleluettelossa on ollut useita virheitä."
"Alla alkuperäisen julkaisun virallinen kappaleluettelo."
Keväjärvi
Keväjärvi on kylä Inarin kunnassa 13 kilometriä Ivalosta itäänpäin Inarijärven eteläpuolella, Nellimiin johtavan seututie 969:n, entisen Petsamontien varrella. Kylä sijaitsee Inarijärven Nanguvuonoon laskevien järvien ympäröimällä mäntyharjanteella. Vuoden 2005 lopussa kylässä oli 185 asukasta. Keväjärvellä asuu pääosin kolttasaamelaisia.
Gdańskinlahti
Gdańskinlahti (, ) on jokseenkin puoliympyrän muotoinen, pohjoiseen aukeava lahti Itämeren kaakkoisosassa, Puolan sekä Venäjälle kuuluvan Kaliningradin alueen rannikolla. Gdańskinlahteen laskee etelästä Veiksel. Lahden luoteisosan erottaa Itämeren Gotlannin altaasta Helin niemimaa; niemimaan kainaloon jäävä matala lahdenosa on nimeltään Puckinlahti. Lahden kaakkoisrannan muodostaa Veikselinkynnäs, jonka taakse jäävä makeavetinen rannikkolaguuni on Veikselinhaffi.
Gdánskinlahti on syvimmältä kohdaltaan 120 metriä syvä. Lahden suolapitoisuus on noin 0,7 prosenttia. Tärkeimmät satamakaupungit lahden rannalla ovat Gdańsk ja Gdynia Puolan puolella sekä Venäjän Baltijsk. Muita rannikkopaikkakuntia ovat muun muassa Sopot, Puck ja Hel.
Helin niemimaa
Helin niemimaa eli Helinkynnäs (, tai "Putziger Nehrung") on Pohjois-Puolassa Itämereen Gdańskinlahteen työntyvä hiekkakynnäs. Niemimaa erottaa Puckinlahden Itämerestä ja on noin 35 kilometriä pitkä. Puckinlahti on Gdańskinlahden matala luoteisosa. Helin niemimaan leveys vaihtelee 200 metristä kolmeen kilometriin.
Niemimaan päätepisteessä sijaitsee Helin kaupunki, jonne johtaa kynnästä pitkin maantie ja rautatie. Helin niemimaalla on ollut strategista merkitystä sodissa ja taisteluissa.
Baltijskinsalmi
Baltijskinsalmi (myös "Pillaunsalmi", , , ) on salmi, joka yhdistää Veikselinhaffin Itämeren Gdańskinlahteen Kaliningradin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Veikselinhaffin pohjoisosassa ja se erottaa haffia rajaavan Veikselinkyntään sen pohjoispuolella olevasta Sambian niemimaasta. Salmen pohjoisrannalla on Baltijskin satamakaupunki, joka on Venäjän Itämeren laivaston tukikohta.
Yhteys kyntään poikki kaivettiin vuonna 1497. Väylää laajennettiin 1960-luvulla 400 m:n levyiseksi ja 12 m syväksi. Se muodostaa ainoan meriyhteyden Kaliningradiin ja myös Puolan satamiin Veikselinhaffissa. Tähän liittyvien vaikeuksien vuoksi Puolassa onkin suunniteltu toisen yhteyden kaivamista niemen poikki.
David Miller (kanadalainen poliitikko)
David Raymond Miller (s. 26. joulukuuta 1958 San Francisco, Kalifornia, USA) on kanadalainen poliitikko, joka toimii nykyisin Kanadan WWF:n puheenjohtajana ja Maailmanpankin neuvonantajana. Hän oli Toronton pormestari 2003–2010.
David Miller valittiin pormestariksi vuonna 2003 ja valittiin neljän vuoden jatkokaudelle vuonna 2006. Hän aloitti poliitikkona New Democratic Party -puolueessa, mutta valittiin pormestariksi sitoutumattomana.
25. syyskuuta 2009 Miller tiedoitti, ettei ollut halukas jatkamaan Toronton pormestarina kolmannella kaudella. Vuonna 2011 Miller valittiin Maailmanpankin neuvonantajaksi.
Kälvesta
Kälvesta on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee läntisen Tukholman alueella ("Västerort") ja kuuluu hallinnollisesti Hässelby-Vällingbyn kaupunginosa-alueeseen. Kaupunginosaa rajaavat Vinstan, Hässelby Villastadin, Solhemin ja Lundan kaupunginosat sekä pohjoisessa Järfällan kunnan Skälby. Kälvestä on rivitalo- ja omakotitalokeskeinen alue. Siellä asuu noin 4 400 ihmistä, ja kaupunginosa on maa-alaltaan 1,18 neliökilometrin suuruinen.
Paavo J. Paavola
Paavo Johannes Paavola (s. 1. joulukuuta 1935 Punkaharju) on suomalainen juristi, oikeustieteen lisensiaatti ja varatuomari, joka tuli tunnetuksi valtakunnansovittelijana.
Paavolan isä on asemamies Bruno Paavola ja äiti postinkantaja Aili o.s. Haikonen. Äidinpuoleisen suvun juuret ovat nykyisen rajan takaisessa Karjalassa, minkä vuoksi Paavola on ollut aktiivisesti mukana Karjalan liiton toiminnassa. Lainopin kandidaatin tutkinnon Paavola suoritti 1959, sai varatuomarin arvon 1962 ja valmistui oikeustieteen lisensiaatiksi 1966.
Paavola aloitti lakimiesuransa syyttäjänä Tampereen raastuvanoikeudessa ja myöhemmin asianajotoimiston lakimiehenä. Hän on toiminut Lauritsalan kauppalansihteerinä 1966 ja Lappeenrannan kaupunginsihteerinä 1967. Paavola oli Paperiteollisuuden työntekijäliiton lakimiehenä 1967–1969 ja SAK:n lakimiehenä 1970, valtakunnansovittelija 1971–1979, tulopoliittinen virkamies 1975–1976, Kunnallisen sopimusvaltuuskunnan johtaja 1979–1987, Kunnallisen työmarkkinalaitoksen johtajana 1987–1993.
Paavola oli Helsingin kaupunginvaltuutettu 1977–1980.
Paavolan ensimmäinen vaimo oli psykiatri Eeva-Liisa Paavola, o.s. Vaarnila (k. 1973), jonka kanssa hänellä on kaksi tytärtä. Toinen vaimo on sairaanhoidon opettaja Aino Paavola, o.s. Kärki.
Bromsten
Bromsten on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee läntisen Tukholman alueella ("Västerort"), ja kuuluu hallinnollisesti Spånga-Tenstan kaupunginosa-alueeseen. Bromstenissa asuu noin 5 500 ihmistä, ja kaupunginosa on maa-alaltaan 2,09 neliökilometrin suuruinen. Vanhin kartta Bromstenista sijoittuu vuodelle 1706. Alueen ensimmäinen tunnettu tilanomistaja on aatelismies Johannes Ingevaldsson vuodelta 1291.
Åkeshov
Åkeshov on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee läntisen Tukholman alueella ("Västerort"), ja kuuluu hallinnollisesti Bromman kaupunginosa-alueeseen. Kaupunginosaa rajaavat Åkeslundin, Nockebyhovin, Norra Ängbyn ja Riksbyn kaupunginosat. Åkeshovin kaupunginosa muodostettiin vuonna 1926. Vuonna 1934 se liitettiin Nockebyhoviin, mutta vuonna 1940 siitä tuli taas oma kaupunginosansa. Åkeshovissa on asukkaita noin 700, ja kaupunginosa on maa-alaltaan 0,27 neliökilometrin suuruinen.
Kaupunginosassa sijaitsee Åkeshovin linna sekä Åkeshovin uima- ja liikuntahalli.
Simpsonit (9. tuotantokausi)
Simpsoneiden 9. tuotantokausi käynnistyi Yhdysvalloissa 21. syyskuuta 1997 ja päättyi 17. toukokuuta 1998. Kauden DVD sisältää myös The Simpsons -elokuvan trailerin, animaationäytteitä, kommenttiraidan joka jaksolle, koosteet "A Moment With U2" ja "A Riff From Matt Groening", poistettuja kohtauksia, kuvagallerian ja TV-spotteja. The Simpsons Collectors Edition "Lisa Head" DVD -boksi sisältää kaikki kauden jaksot ja Simpsoneiden kahdennensadannen jakson "Homer ja roskakuskit". Boksi sisältää 4 DVD:tä, postikortteja ja jakso-oppaan.
Jairzinho
Jairzinho (oikealta nimeltään Jair Ventura Filho, s. 25. joulukuuta 1944) on entinen brasilialainen jalkapalloilija ja lajin maailmanmestari.
Jairzinhoa pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaista oikean laidan hyökkääjistä , vaikka hän halusikin itse pelata keskushyökkääjänä. Jairzinhon kohtalona oli, että hänen parhaina pelivuosinaan maajoukkueen keskushyökkääjänä pelasi Pelé.
Ensimmäisissä MM-kilpailuissaan Englannissa 1966 Jairzinho esiintyi vielä vaatimattomasti. Brasilia ei päässyt jatkoon alkulohkostaan, ja yhden kolmesta Brasilian ottelusta Jairzinho istui vaihtopenkillä. Seuraavana vuonna hänen oikea jalkansa murtui kahdesti, mutta mies kuntoutti itsensä ja palasi takaisin kentille.
Meksikon MM-kisoissa 1970 Jairzinho oli uransa huipulla. Jokaisessa Brasilian ottelussa hän teki vähintään yhden maalin oikealta laidalta, ja Brasilia voitti maailmanmestaruuden.
Kolmannet MM-kisansa Länsi-Saksassa 1974 Jairzinho pääsi pelaamaan mielipaikallaan keskushyökkääjänä. Hän teki kisoissa kaksi maalia. Brasilia jäi kisoissa mitaleitta, kun Puola voitti sen pronssiottelussa maalein 1-0.
Åkeshovin linna
Åkeshovin linna () on linna Tukholman Åkeshovin kaupunginosassa, Bromman kaupunginosa-alueella.
Linna valmistui vuonna 1642 vapaaherra ja valtakunnanmarsalkka Åke Axelsson Natt och Dagille, joka oli ostanut tilan jo vuonna 1635 sen silloiselta omistajalta Christoffer Ludvig Raschelta. Tila tunnettiin tuolloin nimellä Nockeby. Linnaa on sen jälkeen muutettu useaan otteeseen, ja arkkitehti Carl Hårleman suunnitteli vuonna 1723 ja 1740-luvulla rakennetut lisäosat. Linnan viimeisin restaurointi toteuttiin vuonna 1958.
Tukholman kaupungin ostettua linnan vuonna 1904 siitä tehtiin mielisairaala. Myöhemmin se muutettiin kouluksi, kunnes se siirtyi Bromman seurakunnan haltuun. Vuodesta 1988 lähtien linna on toiminut konferenssikeskuksena ja hotellina.
Uzbekistanin sosialistisen neuvostotasavallan vaakuna
Uzbekistanin sosialistisen neuvostotasavallan vaakuna oli Uzbekistanin sosialistisen neuvostotasavallan tunnus. Se otettiin käyttöön 14. helmikuuta 1937. Vaakuna pohjautuu Neuvostoliiton vaakunaan. Siinä on maanviljelyn (puuvilla, vehnäja sirppi) ja raskaan teollisuuden (vasara) symbolit, sekä lisäksi uzbekkien symboli, matto. Nouseva aurinko Keski-Aasian kartan yllä kuvaa tulevaisuutta tässä maanosassa. Punaisen tähden viisi sakaraa kuvaa "sosialistista vallankumousta kaikilla viidellä mantereella".
Lipussa on Neuvostoliiton motto ("Kaikkien maiden työläiset, liittykää yhteen!") sekä venäjäksi että uzbekiksi (Бүтүн дүне пролетарлари, бирлашинтиз!; nykyisin latinalaisin kirjaimin: Bütün düne proletarlari, birlashintiz!).
Maan nimi on lyhennetty vaakunaan vain uzbekistanilaisilla aakkosilla: Ўз. С.С.Р., joka tulee sanoista Ўзбекистон Совет Социалистик Республикаси, Uzbekistanin sosialistinen neuvostotasavalta.
Karakalpakian autonominen sosialistinen neuvostotasavalta käytti toisintoa tästä vaakunasta, jossa valtion motto oli sekä karakalpakiksi että uzbekiksi, ja tasavallan nimi oli lyhennetty muotoon: ҚҚ АССР.
Vaakuna vaihdettiin vuonna 1992 nykyiseen Uzbekistanin vaakunaan, johon säästettiin paljon osia neuvostotasavallan vaakunasta.
Anna Falchi
Anna Falchi (oik. Anna Kristiina Palomäki, s. 22. huhtikuuta 1972 Tampere) on suomalaissyntyinen malli ja näyttelijä.
Falchi syntyi Suomessa, mutta kasvoi Italiassa. Hänellä on suomalais-italialaiset sukujuuret.
Falchi meni 15-vuotiaana suomalaisen äitinsä kehotuksesta mallikurssille Pesaron kaupungissa. Yksi kurssin opettajista havaitsi Falchin potentiaalin ja kehotti tätä ryhtymään malliksi Milanossa. Hän voitti maakunnallisen kauneuskilpailun Marchessa vuonna 1989 ja sijoittui 17-vuotiaana toiseksi Miss Italia -kilpailussa ja sai Miss Cinema -tittelin. Pohjoismaisiin naistyyppeihin mieltynyt elokuvaohjaaja Federico Fellini valitsi hänet erään suurpankin mainosfilmiin vuonna 1992. Vaikka Falchin osuus filmissä oli lyhyt, se herätti suuren huomion ja hän sai runsaasti työtarjouksia. Vuonna 1995 hän oli San Remon laulukilpailun juontajana. Hän esitti juonnossaan muun muassa suomalaisen lastenlorun "Entten tentten" sanoilla kappaleen "Pium Paum (Vipula vapula)". Hän lauloi sen myös levylle vuonna 1995.
Ensimmäinen Falchin elokuvarooli oli Marco Risin vuoden 1993 filmissä "Del continente nero" eli Mustalla mantereella. Omasta mielestään tärkeimmän elokuvaroolinsa hän teki vuoden 1994 scifielokuvassa "Dellamorte Dellamore". Elokuvauran lisäksi hän ryhtyi tuottajaksi ja perusti veljensä kanssa elokuvatuotantoyrityksen. Falchi on tehnyt 20 elokuvaa ja viisi kalenteria. Hänestä on tullut Italiassa seksisymboli. Yksi hänen tunnetuimmista tempauksistaan on paidan riisuminen 80 000 katsojan edessä jalkapallojoukkue Lazion mestaruusjuhlissa vuonna 2000. Hän oli luvannut tehdä niin, mikäli Lazio voittaisi mestaruuden.
Falchi meni heinäkuussa 2005 naimisiin miljonääri Stefano Ricuccin kanssa Toscanassa, mutta erosi pian. Tuore aviomies sai syytteet sisäpiirikaupoista, konkurssirikoksesta ja veronkierrosta. Hänet vangittiin kolmeksi kuukaudeksi keväällä 2006. Pari erosi pian tämän jälkeen.
Musée d’Art Moderne Grand-Duc Jean
Musée d'Art Moderne Grand-Duc Jean, lyhyemmin Mudam, on modernin taiteen museo Luxemburgin kaupungissa Luxemburgissa. Se vihittiin käyttöön 1. heinäkuuta 2006. Museo on omistettu Luxemburgin suurherttua Jeanille. Museon rahoituksesta vastaa Luxemburgin valtion kulttuuriministeriö. Museorakennuksen on suunnitellut Pritzker-palkittu arkkitehti I. M. Pei, ja se maksoi noin 88 miljoonaa euroa.
Armeijaryhmä B (länsirintama)
Armeijaryhmä B () oli Saksan vuoden 1940 länsirintaman taisteluihin osallistunut armeijaryhmä. Sen komentajana oli sotamarsalkka Fedor von Bock syyskuusta 1939 joulukuuhun 1941.
Armeijaryhmä muodostettiin 10. lokakuuta 1939 ja sen ensimmäiseksi tehtäväksi asetettiin Saksan rajan turvaaminen Emsjoelta armeijaryhmä C:n rajalle asti ja samalla valmistautua hyökkäykseen Alankomaihin ja Belgiaan. Erich von Mansteinin suunnitelman mukaan armeijaryhmä B:n tehtävä Ranskan valloituksessa oli vetää osa brittiläisistä ja ranskalaisista joukoista Belgian suuntaan ja siten viedä painetta pois armeijaryhmä A:n Ardenneille suuntautuneelta päähyökkäykseltä. Bockin komennossa oli 29 divisioonaa, joista kolme panssaroituja. Lisäksi armeijaryhmää tuki Luftwaffen toinen lennosto.
Vapaaherran elämää
Vapaaherran elämää on Ultra Bran ensimmäinen pitkäsoitto. Albumi oli Suomen virallisella listalla yhteensä seitsemän viikkoa, korkeimmillaan sijalla 11. Se on myös Ultra Bran ainoa albumi, josta on julkaistu C-kasettiversio. Sen A-puolella ovat kappaleet 1-7 ja B-puolella kappaleet 8-14. Kappaleet 1, 3, 6, 8–10, 13 ja 14 on sovittanut Kerkko Koskinen, kappaleet 2, 4, 5, 7 ja 11 Koskinen, Antti Lehtinen, Joel Melasniemi ja Tommi Saarikivi sekä kappaleen 12 Koskinen ja Lehtinen.
kappaleissa 3, 6, 11, 13 ja 14
kappaleessa 14
Ultra Bra, Agit-prop, Jussi Chydenius, Anni Eerikäinen, Kristiina Halkola, Samuli Harjunpää, Maarit Holkko, Virpi Moskari, Laura Mäkelä, Sasha Mäkilä, Samuli Mäkisalo, Juha Partanen, Petriikka Pohjanheimo, Ville Putro, Jukka Puurula, Katja Pätiälä, Ilona Rinne, Johanna Rusama, Jesse S., Timo S., Tuuli Saksala, Peppe Träskman ja Miira Tuominen
Kroketti (albumi)
Kroketti on vuonna 1997 julkaistu Ultra Bran albumi. Albumi oli Suomen virallisella listalla (top 40) vuosina 1997–1999 yhteensä 90 viikkoa. Korkeimmillaan se oli sijalla kolme.
Albumista julkaistaan 16. kesäkuuta 2017 LP-versiot. Uusia LP-versioita on kaksi. Punaista levyä julkaistaan 200 kappaleen erä ja mustaa 300 kappaleen erä. Uudelleenjulkaisu liittyy yhtyeen paluukiertueeseen kesällä 2017. Uuden version julkaisee Svart Records. Kappaleet 1, 3, 11 ja 13 on sovittanut Kerkko Koskinen ja kappaleet 2, 4–10 ja 12 Kerkko Koskinen, Antti Lehtinen, Joel Melasniemi ja Tommi Saarikivi.kappaleissa 5, 11 ja 13kappaleissa 3, 6 ja 12kappaleessa 2
Ultra Bra, Pekka Aarnio, Petriikka Pohjanheimo, Krista Putkonen ja Susanna Torvinen
Thomas Conrad von Baldenstein
Thomas Conrad von Baldenstein (14. syyskuuta 1784 Baldenstein – 28. tammikuuta 1878 Baldenstein) oli sveitsiläinen ornitologi, entomologi ja mehiläishoitaja.
Conrad tutki Alppien linnustoa ja julkaisi lukuisia kirjoituksia aiheesta. Hän myös ensimmäisenä kuvaili hömötiaisen.
Kalifornia (albumi)
Kalifornia on vuonna 1999 julkaistu Ultra Bran albumi. Albumi debytoi Suomen virallisen listan ykkösenä, pysyi kärjessä kahdeksan viikkoa ja pysyi listalla 29 viikon ajan.
Albumista julkaistaan 11. elokuuta 2017 LP-versiot. Uusia LP-versioita on kaksi. Keltaista levyä julkaistaan 200 kappaleen erä ja mustaa 300 kappaleen erä. Uudelleenjulkaisu liittyy yhtyeen paluukiertueeseen kesällä 2017. Uuden version julkaisee Svart Records.
Soundin Alex Nieminen antoi albumille neljä tähteä ja totesi sen olevan "seesteinen, mietiskelevä ja selkeästi bändin kunnianhimoisin pitkäsoitto".Kappaleet 1–3, 5, 7, 8, 10, 11 ja 13 ovat sovittaneet Kerkko Koskinen, Antti Lehtinen, Joel Melasniemi, Jan Pethman ja Tommi Saarikivi, kappaleet 4 ja 9 Koskinen, Melasniemi, Pethman ja Saarikivi sekä kappaleet 6 ja 12 Koskinen.
kappaleissa 2–7, 9 ja 12
Vesireittejä
Vesireittejä on Ultra Bran musiikkialbumi vuodelta 2000. Albumi nousi ilmestyessään suoraan Suomen virallisen albumilistan kärkeen ja pysyi top 40:ssä yhteensä 19 viikkoa.
Albumista julkaistaan 11. elokuuta 2017 LP-versiot. Uusia LP-versioita on kaksi. Sinistä levyä julkaistaan 200 kappaleen erä ja mustaa 300 kappaleen erä. Uudelleenjulkaisu liittyy yhtyeen paluukiertueeseen kesällä 2017. Uuden version julkaisee Svart Records.
Soundin Asko Alanen antoi albumille neljä tähteä. Hänen mukaansa "laulut möyrivät rinnassa ja raikuvat korvissa vahvasti ja nautittavasti". Kaikki kappaleet ovat sovittaneet Kerkko Koskinen, Antti Lehtinen, Joel Melasniemi ja Tommi Saarikivi.
kappaleissa 4, 8, 11 ja 13
Tadžikistanin lippu
Tadžikistanin lippu on Tadžikistanin tunnus vaakunan ja kansallislaulun ohella. Se otettiin käyttöön 24. marraskuuta 1992 ja sen mittasuhteet ovat 1:2. Lipun värit ovat samat kuin entisen Tadžikistanin sosialistisen neuvostotasavallan lipussa, eli punainen, valkoinen ja vihreä. Punainen on voiton ja auringon symboli, valkoinen kuvaa maan tärkeintä viljelykasvia, puuvillaa ja vihreä taasen maan antimia. Valkoisessa kentässä lipun keskellä on maan täydellistä itsenäisyyttä kuvaava kultainen kruunu. Kruunun yläpuolella on kaaressa seitsemän viisisakaraista tähteä. Numero seitsemän ilmentää tadžikkien kulttuurissa inhimillisiä hyveitä. Taivaassa oli legendan mukaan seitsemän hedelmätarhaa, joita erotti seitsemän vuorta ja jokaisen vuoren huipulla oli tähti. Kuvio kuvaa kokonaisuutena kaikkien luokkien yhtenäisyyttä ja kaikkien kansojen ystävyyttä.
Sinä päivänä kun synnyin
Sinä päivänä kun synnyin on Ultra Bran vuonna 2001 julkaistu kokoelma-albumi. Kaksois-CD:n ensimmäisellä levyllä on vanhoja, jo varsinaisilla albumeilla julkaistuja kappaleita. Toisella levyllä on harvinaisempia kappaleita, joista kaikkia ei ollut aikaisemmin edes levytetty. Toisella levyllä on mukana myös Ultra Bran ensimmäisen julkaisun, vuosia aiemmin loppuunmyydyn "Houkutusten kiihottava maku" -EP:n sisältö.
Albumi oli Suomen virallisella albumilistalla (top 40) vuosina 2001–2003 yhteensä 26 viikkoa, joista kaksi viikkoa sijalla yksi.
Albumin ensimmäisen cd:n sisällöstä julkaistiin 19. toukokuuta 2017 kahden LP-levyn kokoelma-albumi nimellä "Sinä päivänä kun synnyin (vol. 1)". Albumin uudelleenjulkaisu liittyy yhtyeen kesällä 2017 tekemään paluukiertueeseen. LP-kokoelman julkaisi Ainoa Productions. Vuoden 2017 LP-kokoelmassa kappaleet ovat samassa järjestyksessä. Ensimmäisen levyn molemmilla puolilla ja toisen levyn A-puolella on viisi kappaletta. Toisen levyn B-puolella on kuusi kappaletta.
Cristofano Allori
Cristofano Allori (17. lokakuuta 1577 – 1. huhtikuuta 1621) oli myöhempää firenzeläistä manierismia edustanut italialainen muotokuvamaalari.
Allori syntyi Firenzessä ja sai ensimmäiset maalarinoppinsa isältään Alessandro Allorilta. Hän opiskeli Gregorio Paganin (1558-1605) alaisuudessa, joka pyrki yhdistämään venetsialaisen maalaustaiteen rikkaan värimaailman firenzeläiseen yksityiskohtien tarkkuuteen.
Allorin maalauksille on tunnusomaista luonnonmukaisuus ja yksityiskohtien tekninen täydellisyys. Hänen maalaustaiteen tekniikan hallintaa osoittaa sekin, että hänen Correggion teoksista tekemiään kopioita pidettiin Correggion tekeminä kopioina. 
Hänen parhaimpana teoksenaan pidetään Palazzo Pittissä sijaitsevaa maalausta ""Judit surmaa Holoferneen"". Juditin mallina oli Allorin rakastajatar, kaunis Mazzafirra, joka esiintyi myös hänen Magdalan Maria maalauksessaan; Holoferneen pään uskotaan esittävän Alloria itseään.
Marcel Pagnol
Marcel Pagnol (28. helmikuuta 1895 Aubagne – 18. huhtikuuta 1974 Pariisi) oli ranskalainen kirjailija, näytelmäkirjailija ja elokuvaohjaaja, jonka tyylilajina oli useimmiten lämmin komedia. Hänet valittiin Ranskan akatemiaan 1946 ensimmäisenä elokuvantekijänä.
Pagnol syntyi Etelä-Ranskan Aubagnessa Marseillen lähellä ja opiskeli englanninopettajaksi, jona hän toimi viitisen vuotta kotiseudullaan ja vuosina 1922–1927 Pariisissa. Hänet vapautettiin terveyssyistä sotilaspalveluksesta tykistössä 1915, ensimmäisen maailmansodan alkuhetkillä.
Pagnol kirjoitti Pariisissa väljästi omaelämäkerrallisen näytelmän "Topaze" sekä suuren suosion saaneen "Marseille-trilogian" "Marius", "Fanny" ja "César", jota esitettiin 1930-luvulla Suomenkin teattereissa ja josta on tehty useita elokuva- ja televisiosovituksia. Vuonna 1926 Pagnol näki Lontoossa yhden ensimmäisistä äänielokuvista ja päätti suuntautua elokuva-alalle. Hän otti yhteyttä Paramount Pictures -elokuvayhtiöön, minkä tuloksena Alexander Korda ohjasi filmiversion Pagnolin näytelmästä "Marius" vuonna 1931. Se oli yksi suosituimpia varhaisia ranskankielisiä äänielokuvia, ja pian Pagnol perusti Marseillen lähelle oman elokuvastudion, josta tuli suuri menestys. Sekä näytelmissään että elokuvissaan Pagnol käytti aikansa tunnetuimpia ranskalaisnäyttelijöitä kuten Fernandel, Raimu ja Blavette.
1950-luvulla Pagnol kirjoitti lapsuusmuistoihinsa pohjautuvat nostalgiset romaanit "La Gloire de mon père" (suom. "Isäni kunnian päivä"), "Le Château de ma mère" ja "Le Temps des secrets". Kahdesta ensimmäisestä Yves Robert teki 1990-luvun alussa elokuvat "Isäni kunnian päivä" ja "Äitini linna". 1960-luvulla Pagnol julkaisi niin ikään Provenceen sijoittuvan romaanin "L’Eau des collines", joka koostui kahdesta osasta: ”Jean de Florette” ja ”Manon des sources”. Näistä jälkimmäinen perustui Pagnolin jo 1952 käsikirjoittamaan ja ohjaamaan samannimiseen elokuvaan. Vuonna 1986 Claude Berri ohjasi romaanin pohjalta elokuvat "Jean de Florette" (suomeksi myös nimellä "Katkeruuden lähde") ja "Rakkauden lähde", joiden pääosia esittivät Yves Montand, Gérard Depardieu, Emmanuelle Béart ja Daniel Auteuil.
Vuonna 2006 Thierry Chabert ohjasi Pagnolin lapsuus- ja nuoruusmuistoihin perustuvan kaksiosaisen tv-draaman "Marcel Pagnolin nuoruusvuodet (Le Temps des secrets, le temps des amours)".