hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Suvi Tiilikainen
Suvi Marjut Tiilikainen (o.s. Miinala, s. 21. elokuuta 1980 Kemi) on suomalainen malli ja Miss Suomi 2000. Miinala osallistui myös Miss Universum -kilpailuun, muttei menestynyt. Miinalan kolmas ja viimeinen missikisa oli Miss Skandinavia vuonna 2001, hän tuli toiseksi.
Miinala on työskennellyt mallitoimisto Paparazzissa. Hän on myös juontanut Jenni Dahlmanin ja Henry Aflechtin kanssa Nelosella pyörinyttä Fit4you -ohjelmaa. Ensimmäisen kauden jälkeen Miinala ja Dahlman saivat jättää työnsä ja paikalle tuli aerobikkaaja Tiia Piili. Viimeisin ohjelma, jossa Suvi Miinala on ollut mukana, oli MTV3-kanavalla keväällä 2006 pyörinyt viihdeohjelma Tanssii tähtien kanssa. Hänen tanssiparinaan oli Juha Pykäläinen. Pari putosi toisena ohjelmasta. Miinala on osallistunut myös muihin televisio-ohjelmiin, kuten Krisse Show ja Tuttu Juttu Show.
Miinalan aviomies on entinen jääkiekkoilija Jukka Tiilikainen. Pariskunta avioitui kesällä 2006. Tiilikaisilla on kolme poikaa.
Suvi Tiilikainen on kouluttautunut meikkaajaksi ja tekee tämän alan töitä mallintöidensä ohella.
Lotus (pelisarja)
Lotus on brittiläisen Gremlin Graphicsin julkaisema autopelisarja, jotka julkaistiin 1990-luvun alussa Commodore Amigalle. Pelit kehitti brittiläinen Magnetic Fields, jonka keskeiset hahmot tunnetaan myös esimerkiksi Commodore 64:n Kikstart-moottoripyöräpeleistä ja "Super Carsista". Peleissä ohjastettiin nimen mukaisesti Lotus Carsin valmistamia autoja, eritoten Lotus Espritiä. Peleistä julkaistiin myös versiot PC:lle ja Sega Mega Drivelle.Ensimmäisessä Lotus-pelissä pelaaja kilpaili muita kuljettajia vastaan, joiden nimet olivat muunnelmia aikansa oikeiden kuljettajien nimistä (esimerkiksi Ayrton Sendup - Ayrton Senna ja Ricardo Pastry - Riccardo Patrese). Toisessa Lotus-pelissä pelaaja taas ajoi ennalta-asetettua aikaa vastaan, kun taas kolmas Lotus yhdisti nämä molemmat pelimuodot.
Lotus-pelien musiikki on jäänyt elämään vanhan pelimusiikin harrastajien keskuudessa. Lotus II:n musiikit sävelsi Barry Leitch, ja pelistä muistetaan lähinnä sen alkumusiikki (myös jokaisella jaksolla on oma lyhyt tunnusmusiikkinsa). Lotus III:ssa on mahdollisuus kuunnella myös ajon aikana useita Patrick Phelanin tekemiä kappaleita. Peleissä on mahdollisuus kaksinpeliin jaetulla ruudulla ja Lotus II:ssa ja III:ssa voi pelata myös kolmin- tai nelinpeliä kaksi konetta välikaapelilla yhdistämällä.
Lotus I oli Amigalla erittäin suosittu peli aikanaan ja siitä tuli myös arvostelumenestys. Lotus II:ta pidettiin ilmestyessään lajityyppinsä aikansa teknisesti vaikuttavimpana pelinä, se oli grafiikaltaan sarjan ensimmäistä osaa edistyneempi. Pelin Mega Drive -versiolla oli vaikeuksia pyörittää alkuperäisen pelin kaltaista grafiikkaa sulavasti, mutta PC -versio toimi grafiikaltaan suhteellisen samaan tapaan kuin alkuperäinen versio. Lotus III ei enää saanut yhtä hyvää vastaanottoa. Sen harmiksi koitui juuri grafiikan pyörittäminen, joka ei jostain syystä ollut enää yhtä sulavaa kuin edeltäjissään. Samoin pelillä ei ollut enää uusia ominaisuuksia tarjottavanaan. Mukana oli jonkinlainen "rataeditori", mutta siinä ei saanut suoraan suunnitella rataa, vaan ainoastaan päättää esimerkiksi radan mutkaisuudesta ja muista piirteistä, jotka ilmaistiin prosenttiyksiköin.
Peleistä tehtiin alkuperäisten kaltaisia muunnelmia muille pelikonsoleille, kuten Kemcon "Top Gear" Super Nintendolle, jossa käytettiin Lotus II:n musiikkeja. Sega Mega-CD:lle julkaistiin taas alun perin niin ikään Amigalle tehty "Jaguar XJ220", joka oli selvästi Lotuksen inspiroima.
Carhartt
Carhartt on yhdysvaltalainen vaatetusalan perheyhtiö. Se on perustettu vuonna 1889. Carharttin pääkonttori sijaitsee Dearbornissa, Michiganissa. Yrityksen pääomistaja on Gretchen Valade.
Alun perin Carhartt perustettiin valmistamaan työvaatteita, enimmäkseen haalareita, rautatietyöläisille 1890-luvulla. Myöhemmin Carharttin vaatteissa alettiin käyttää näkyvästi kulutusta kestäviä materiaaleja ja ratkaisuja, kuten paksuja lankoja, niittejä vahvistamaan kulutukselle alttiita saumoja ja erilaisia tulen, hankauksen ja vedenkestäviä materiaaleja. Carhartt tunnetaan edelleen Yhdysvalloissa erityisesti kestävistä työvaatteista, kuten takeista, haalareista, liiveistä, paidoista ja farkuista. Euroopassa Carhartt on profiloitunut lähinnä nuorison katuvaatteeksi.
Carharttin eurooppalainen markkinointi keskittyy taiteilijoiden, muusikkojen ja rullalautailijoiden tukemiseen. Yhdysvalloissa Carhartt on näkyvästi esillä perinteisten pohjoisamerikkalaisten urheilulajien kuten rodeon ja NASCARin yhteydessä.
Jukka Tiilikainen
Jukka Tiilikainen (s. 4. huhtikuuta 1974 Espoo) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, joka nyttemmin toimii pelaaja-agenttina.
Laitahyökkääjä Jukka Tiilikainen on pelannut kaudesta 1992–1993 lähtien. Hän aloitti uransa Kiekko-Espoossa. Hänet varattiin Los Angeles Kingsiin vuonna 1992 kierroksella 11 varausnumerolla 255. Hän voitti Suomen mestaruuden Turun Palloseurassa vuonna 1995.
Kiekko-Espoon ja Bluesin lisäksi hänen joukkueitaan ovat olleet Vantaa HT, TPS, Lukko, Ässät, Jokerit, AIK, Södertälje SK, Langnau, Ambrì-Piotta, Fribourg-Gottéron, Ilves sekä Leksands IF jossa hän joutui lopettamaan uransa keväällä 2006 vammojen vuoksi.
Tiilikainen pelasi nuorten MM-kisoissa 1994.
Nykyään Espoossa asuva Tiilikainen on naimisissa Suvi Miinalan kanssa ja heillä on yksi lapsi. Vuoden 2003 alussa julkisuuteen levisi tieto parin suhteesta. He menivät kihloihin syksyllä 2004 ja naimisiin kesällä 2006.
Arto Sipinen
Arto Kalevi Sipinen (20. huhtikuuta 1936 Helsinki – 23. joulukuuta 2017 Espoo) oli suomalainen arkkitehti ja professori. Hän lukeutui suomalaisen arkkitehtuurin kärkinimiin. Sipisen päätyöt kuuluvat 1900-luvun suomalaiseen arkkitehtuurihistoriaan. Arto Sipinen on ensimmäinen arkkitehti, jolle on myönnetty Pro Finlandia -mitali.
Arto Sipinen työskenteli 1959–1961 Alvar Aallon toimistossa ja 1961–1963 Viljo Revellin toimistossa. Vuodesta 1965 hänellä oli oma arkkitehtitoimisto. Sipinen toimi sivutoimisesti TKK:n asemakaavaopin tuntiopettajana, Helsingin kaupungin julkisivutoimikunnan jäsenenä ja TKK:n arkkitehtuurin va. professorina.
Sipisen tärkeimpiä töitä ovat Espoon, Mikkelin, Imatran, Lahden ja Kuusamon kulttuurikeskukset sekä muun muassa Imatran, Raision ja Kauhajoen kaupungintalot, sekä Mäntsälän, Tammelan ja Liedon kunnantalot. Hän on suunnitellut useita rakennuksia Jyväskylän yliopistolle vuosina 1970-2005. Jyväskylän Ylistönrinteen rakennukset ovat Sipisen käsialaa, kuten myös Jyväskylän korkein rakennus, 15-kerroksinen Innova-torni. Helsingin yliopiston Kumpulan asemakaava on Sipisen suunnittelema. Sipinen oli yksi ensimmäisen palkinnon voittajista Helsingin keskustakilpailussa 1986 ja suunnitteli asemakaavaluonnoksen kaupungin yleiskaavan pohjaksi 1989.
Abstrakti valkoisuus vie Sipisen arkkitehtuurin muotokielen lähelle Richard Meierin Corbusier-lähtöistä uusmodernismia. Postmodernia ironiaa on turha etsiä hänen töistään, Sipinen jatkaa sitä modernismin linjaa, joka pohjautuu suomalaiseen funktionalismiin. Sipinen on omassa suunnittelutyössään onnistunut sulauttamaan yhteen Aallon pehmeän humanismin ja Revellin rationalismin ja luomaan tältä pohjalta oman komean arkkitehtuurilinjansa. Hänen arkkitehtuurinsa on vuosien kuluessa kypsynyt ja pehmentynyt. Suunnitelmien runkona hahmottuvaa suorakulmaista perusstruktuuria rikastuttavat tiloja funktion mukaan rajaavat pehmeästi kaartuvat pinnat, aulatiloja jäsentelee rytmikkäiden säleikköjen siivilöimä valo, saleja verhoavat akustisesti motivoidut, visuaalisesti rikkaat paneelit.
Arto Sipinen on kestävämmältä tuntuva ilmiö suomalaisessa arkkitehtuurissa kuin monet päivän muotituotteet, joita parinkymmenen vuoden kuluttua kukaan tuskin näkee arkkitehtuurin päälinjana. Toisinaan taas arkkitehtuuri vaikuttaa ajattomalta; Alvar Aallon työt ovat lähes maagisia juuri tässä suhteessa. Myös Sipisen arkkitehtuurikielen ”klassisesta modernismista” heijastuu Aallon arkkitehtuurin tavoin sisäistä, perinteiseen tukeutuvaa voimaa, joka vahvistuu arkkitehtuurin ikääntyessä. Aikalaisten arviot vanhenevat, mutta rakennukset kestävät.Lisäksi 26 muuta palkintoa tai lunastusta, muun muassa:
Atte Sarkima
Atte Sarkima (s. 1971) on suomalainen rumpali, joka toimi vielä 2006 vuoden lopussa Ajattara-nimisessä dark metal -yhtyeessä (aliaksella Malakias III), mutta erosi 2006 vuoden lopussa, mihin vahvasti liittynee Ajattaran esiintyminen Helsingin Virgin Oil Company:ssa 17.11.2006, jolloin yhtyeen johtohahmo Pasi Koskinen teki muun muassa uusnatsillisia tervehdyksiä esiintymisen aikana. Sarkimaa toimii yhtyeissä Verenpisara, Mess ja Metropol. Lisäksi hän on vaikuttanut yhtyeissä nimeltä Five Fifteen, Havana Black ja Aigi.
Sarkima on harjoitellut shaolin kung-fua, shootfightia, kick-boxingia, muay thaita ja brazilian jiu-jitsua, ja hän toimii Krav Maga -itsepuolustuskouluttajana. Sarkimalla on kahden ohjaajakollegansa kanssa oma, vuodesta 1997 toiminut Krav Maga -seura.
Sarkima toimi Amorphiksen kiertuerumpalina Far From The Sun -Euroopankiertueella 2003 ja Raskasta Joulua -projektin kiertuerumpalina minikiertueella joulukuussa 2005.
3 000 metrin juoksu
3 000 metrin juoksu on yksi yleisurheilun keskimatkojen juoksulajeista. Se oli naisilla olympialaji vuosina 1984–1992 ja maailmanmestaruuskisojen laji vuosina 1980–1993. Tämän jälkeen se korvattiin 5 000 metrin juoksulla. Miehet kilpailivat olympialaisissa vuosina 1912–1924 3 000 metrin joukkuejuoksussa, jossa ei jaettu henkilökohtaisia palkintoja. Sisäratojen MM-kisoissa 3 000 metrin juoksu on pisin juoksumatka. Sitä järjestetään edelleen myös monissa yleisurheilukilpailuissa, esimerkiksi Timanttiliigan osakilpailuissa.
3 000 metrin maailmanennätys on 7.20,67, jonka on juossut Kenian Daniel Komen. Naisten maailmanennätys on Kiinan Wang Junxian 8.06,11.Lähteet:
Lähteet:
Lähteet:
Epäviralliset ennätykset:
IAAF:n ratifioimat ennätykset:
Lähteet:
Alle 7.28 juosseet miehet (tilanne heinäkuu 2017): Alle 8.24 juosseet naiset (tilanne heinäkuu 2017):
Pasi Koskinen
Pasi Antero Koskinen (s. 1972) on suomalainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten Amorphis-yhtyeestä, jonka laulajana hän toimi vuosina 1996–2004. Hän vaikuttaa Ajattarassa solistina (aliaksella Ruoja). Yhtye teki paluun Nummirockissa vuonna 2016. Hän on vaikuttanut myös yhtyeissä Shape of Despair, Mannhai ja To Separate the Flesh from the Bones (aliaksella Herr Arschstein).
Pasi Koskinen oli ennen naimisissa Natalie Koskisen kanssa. Parilla on myös yhteisiä lapsia. Natalie Koskinen on tunnettu mm. Shape of Despairista ja Depressed Modesta.
Heidi Sohlberg
Heidi Johanna Sohlberg (o.s. "Willman", s. 17. toukokuuta 1981 Jyväskylä) on Miss Suomi ja Miss Baltic Sea vuodelta 2001.
Koulutukseltaan Sohlberg on ylioppilas, ja suorittaa optiikkahiojan ammattitutkintoa. Hän oli naimisissa Niklas Sohlbergin kanssa ja heillä on kaksi tytärtä. Sohlbergilla diagnosoitiin kesäkuussa 2016 rintasyöpä, joka leikattiin saman vuoden heinäkuussa.
Pulkovon kansainvälinen lentoasema
Pulkovon lentoasema () sijaitsee 16 kilometriä Pietarin keskustasta etelään. Lentoaseman lyhenne LED juontaa juurensa Pietarin neuvostoaikaiseen nimeen Leningradiin.
Lentoasema on Venäjän vilkkaimpia. Vuonna 2012 lentoaseman kautta matkusti kaikkiaan 11 154 560 henkeä. Tämä oli 16,1 prosenttia vuotta 2011 enemmän. Matkustajamäärältään Pulkovo oli Venäjän federaation 3. vilkkain lentoasema, edellään ainoastaan Moskovan Domodedovon ja Šeremetjevon kansainväliset lentoasemat. Ulkomaanliikenteen osuus matkustajista oli 6,1548 miljoonaa, mikä tarkoitti 20 % kasvua edellisvuoteen. Kotimaan liikenteessä kasvua oli 11,5 % ja matkustajia oli yhteensä 4,9998 miljoonaa. Matkustajamäärien saavuttamiseksi kentälle tehtiin vuonna 2012 kaikkiaan 125 715 lentokoneiden nousua tai laskua.
Lentoasemalla on nykyisin kaksi matkustajaterminaalia, yksi rahtiterminaali, 98 lentokoneiden seisontapaikkaa ja kaksi kiitotietä. Terminaali 1 palvelee lähinnä Venäjän sisäistä liikennettä sekä kansainvälisiä charter-lentoja, ja terminaali 2 puolestaan muita kansainvälisiä lentoja.
Alun perin lentoaseman nimi oli Šosseinajan lentoasema (). Sen rakentaminen aloitettiin tammikuussa 1931 , ja se valmistui 24. kesäkuuta 1932. Ensimmäinen lentokone saapui Moskovasta samana päivänä klo 17.31 mukanaan matkustajia ja postia, 2,5 tuntia Moskovasta lähdön jälkeen.
Pulkovon lentoasemaa, kuten monia muitakin Venäjän lentoasemia, käytettiin sotilaskäyttöön toisessa maailmansodassa. Sodan jälkeen lentoasema palautui taas palvelemaan siviililentoliikennettä.
Vuonna 1951 lentoaseman terminaalirakennus uusittiin, jotta sinne voitaisiin operoida myös isommilla konetyypeillä. Lentoasema nimettiin Pulkovon lentoasemaksi huhtikuussa 1973, kun uusi terminaalirakennus avattiin. 1970-luvulta 1990-luvulle mentäessä lentoaseman matkustajamäärät kasvoivat jopa 40–50 %. Vuonna 1990 Pulkovon lentoaseman kautta kulki yhteensä 4 837 000 matkustajaa.
Daniel Komen
Daniel Kipngetich Komen (s. 17. toukokuuta 1976) on kenialainen keski- ja pitkien matkojen juoksija. Komen voitti vuoden 1997 MM-kilpailuissa kultaa 5 000 metrillä. Lisäksi hän sijoittui viidenneksi Sevillan vuoden 1999 MM-kisojen vastaavalla matkalla.
Komen juoksi ensimmäisenä miehenä kaksi peräkkäistä mailia alle neljän minuutin parantaen 2 mailin maailmanennätykseksi 7.58,61. Hän oli myös toinen ihminen maailmassa Said Aouitan jälkeen joka juoksi 5 000 metriä alle 13 minuutissa ja 1 500 metriä alle kolmen ja puolen minuutin. Hänen nimissään on myös 3 000 metrin maailmanennätys sekä sisä- että ulkoradoilla. Hän juoksi maailmanennätyksen myös 5 000 metrillä Brysselissä 1997, mutta sen rikkoi pian Haile Gebrselassie.
Daniel Komen tunnettiin huippuvuosinaan keinuvasta juoksutyylistään sekä siitä, että hän juoksi erilaisilla taktiikoilla, kuten välillä alusta loppuun kovaa ja välillä kyttäillen ja lopussa vaiheittain kiristäen.
Daniel Komen ei ole sukua toiselle huippujuoksijalle Daniel Kipchirchir Komenille.
Salla (nimi)
Salla on suomalainen naisen etunimi. Se on mahdollisesti muunnos nimestä Saara, mutta sen syntyyn on vaikuttanut myös Lapin tunnettu paikannimi Salla. Salla tarkoittaa syliä pohjoissaameksi.
Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan Salla-nimen on 1900-luvun alusta heinäkuuhun 2016 mennessä saanut 5 916 henkilöä.
Katja
Katja on naisen etunimi. Katja on venäläinen deminutiivi nimestä "Katariina", joka merkitsee 'alati puhdasta'.
Nimenä Katja yleistyi 1960-luvulla ja se kuului 1970-luvulla ja varsinkin 1980-luvulla muotinimien joukkoon.
Suomen almanakassa Katja on ollut vuodesta 1973 ja ruotsinkielisessä kalenterissa vuodesta 1995.
Katja-nimen on vuoden 2015 loppuun mennessä saanut noin 18 121 suomalaista naista.
Quarterhevonen
Quarterhevonen (, myös QH tai AQH) on yhdysvaltalainen lämminverinen hevosrotu. Rotu polveutuu muiden muassa mustangista ja englannintäysiverisestä ja juontaa juurensa 1700–1800-luvuille. Quarterhevosta käytetään ratsuna (sekä lännenratsastukseen että eurooppalaistyyppiseen ratsastukseen), karjahevosena ja laukkahevosena.
Rodun nimi tulee neljännesmailista ("quarter of a mile"), lyhyestä laukkakilpailumatkasta jolla nämä hevoset ovat perinteisesti kilpailleet nopeudessa. Lyhyillä matkoilla quarterhevosta pidetäänkin jopa maailman nopeimpana hevosena: se laukkaa neljännesmailin jopa 88 km/h nopeudella. Quarterhevoset ovat ketteryytensä, nopeutensa ja hyvän tasapainonsa sekä "karjavaistonsa" ("cow sense") ansiosta erinomaisia karjahevosia, missä käytössä moni amerikkalainen quarterhevonen on edelleenkin.
Quarterin säkäkorkeus on noin 140–160 cm ja hevonen on yksivärinen, eli varsinaista kirjavuutta ei sallita. Tavallisin väri on rautias. Kirjavat quarterit ja quarter-englannintäysiveriristeytykset luetaan omaksi paint-rodukseen.
Quarterhevosesta on myös ponikokoinen versio ("quarter pony"), ja quarterhevosta on myös risteytetty varsin paljon arabin kanssa, jolloin tuloksena on quarteria kevyempi "quarabi", "quarab".
Quarterhevonen kuuluu Yhdysvaltojen suosituimpiin hevosrotuihin. Suomessa rotu on uusi tulokas: meillä on kourallinen lännenratsuiksi hankittuja quarterhevosia.
Turrican
Turrican on kotitietokoneilla ja konsoleilla menestynyt ampumapelisarja, jonka ensimmäinen osa julkaistiin vuonna 1990 Commodore 64:lle. Pelin kehitti C64-ohjelmointipiireissä kunnostautunut ja "The Great Giana Sistersiin" grafiikkaa tehnyt Manfred Trenz, joka koko sarjan kehittämisen lisäksi ohjelmoi itse "Turrican 1:n" ja "Turrican II:n" Commodore 64:lle.
"Turricania" voi parhaiten kuvailla Konamin Contran ja Nintendon Metroidin risteytyksenä, jossa yhdistellään suuria yksityiskohtaisia tasoja nopeaan ja näyttävään toimintaan. Pelissä ylimääräisenä haastena oli myös löytää jokaisessa tasossa olevat salaiset huoneet ja oikoreitit.
"Turricanit" tunnetaan myös korkeatasoisesta pelimusiikistaan. Tunnetuin näistä on ehkäpä "Turrican II:n" Amiga-version pelimusiikki, jonka sävelsi Chris Hülsbeck.
Pelisarjan ensimmäinen osa julkaistiin vuonna 1990 Commodore 64:lle. Peli sai hurjan vastaanoton, johtuen teknisestä toteutuksestaan ja ennen kaikkea hienosta pelimusiikistaan. "Turricanin" kehitti Manfred Trenz ja sen julkaisi Rainbow Arts. Myöhemmän Amiga-version laati Factor 5.
Peli julkaistiin myös Atari ST:lle, CDTV:lle, Sega Mega Drivelle, Nintendo Game Boylle, PC Enginelle, ZX Spectrumille ja Amstrad CPC:lle.
Alkuperäisen pelin suosion siivittämänä "Turrican II" julkaistiin vuonna 1991. Pelin Amiga-versio valmistui ennen C64-versiota, mutta pelin kehittäjä Manfred Trenzin mukaan C64-versio oli pelin alkuperäistoteutus. "Turrican II" nähdään usein pelisarjan parhaana. Sen grafiikka on jonkin verran kehittyneempää kuin ensimmäisen osan. Lisäksi siinä on mukana pitkä avaruusalus-osio, joka muodostaa pelin neljännen maailman.
"Turrican II" julkaistiin CDTV:lle, Atari ST:lle, PC:lle, Amstrad CPC:lle ja ZX Spectrumille.
Accolade tehtaili pelistä käännöstä Segan Mega Drivelle ja Nintendon SNES:lle ja Game Boylle, mutta pelin myöhäisessä kehitysvaiheessa yhtiö hankki itselleen lisenssin Jean Claude Van Dammen elokuvaan "Täydellinen sotilas" ja Accolade päätti muuttaa pelin grafiikat vastaaviksi. Futuristiset maisemat vaihtuivat tavanomaisiin tankkeihin ja merijalkaväkeen. Pelistä julkaistiin vain Mega Drive ja Game Boy -versiot.
"Turrican III" julkaistiin vuonna 1993 Amigalle ja Mega Drivelle (nimellä "Mega Turrican"). Peli muutti pelimekaniikkaa suoraviivaisempaan suuntaan ja ennen laajat kentät supistuivat usein putkimaisiksi. Ainoana uudistuksena oli pelaajan käytössä oleva tarttumaköysi. Grafiikka oli hieman rujompaa. Hülsbeck vastasi edelleen musiikista.
"Super Turrican" -pelit olivat Factor 5:n Super Nintendolle kehittämiä versiota. "Super Turricanin" pelimekaniikka oli lähellä "Turrican II:n" vastaavaa, mutta pelin tasot ovat erilaisia.
"Super Turrican 2" taas oli toimintapainotteisempi ja käytti vuolaasti Super Nintendon "Mode 7" -tehosteita, mutta alkuperäisissä "Turricaneista" nähtyjen suurten tasojen kustannuksella.
Pelisarjan kehittäjä Manfred Trenz julkaisi NES:lle "Super Turrican" -pelin vuonna 1992, mutta yhteyttä näillä peleillä ei ollut.
Jyväskylä Sinfonia
Jyväskylä Sinfonia on 38 muusikosta koostuva Jyväskylän kaupunginorkesteri, jonka perusti Jyväskylän Orkesteriyhdistys vuonna 1955 .
Orkesteri kunnallistettiin vuonna 1965 ja vuodesta 1988 alkaen orkesteri toimi osakeyhtiönä aina vuoteen 1999 asti, jolloin se kunnallistettiin toisen kerran. 
Orkesterin ylikapellimestarina on toiminut vuoden 2014 alusta lähtien Ville Matvejeff (s. 1986).
Jyväskylä Sinfonia konsertoi pääasiallisesti keskiviikkoiltaisin Jyväskylän teatteritalossa; kirkkokonserttien tapahtumapaikkana on puolestaan Taulumäen kirkko. Vuosittaisia kamarikonsertteja kuullaan
vaihtelevissa paikoissa, kuten Jyväskylän kaupungintalolla, Kuokkalan kirkossa
sekä Aalto-salilla. Jyväskylä Sinfonia soittaa myös joka toinen vuosi
Keski-Suomen Alueoopperan orkesterina.
Jyväskylä Sinfonia
konsertoi Suomessa aktiivisesti myös kotikaupunkinsa sekä -maakuntansa ulkopuolella.
Jokakesäiset festivaalivierailut ovat viime aikoina vieneet orkesterin mm.
Turun Musiikkijuhlille yhdessä tenori Jonas Kaufmannin ja maestro Jochen
Riederin kanssa, Jyväskylän Kesään, Sysmän Suvisoittoon ja sekä kansainvälisen
Jorma Panula -kapellimestarikilpailun orkesteriksi Vaasaan. Myös ulkomaan kiertueet kuuluvat orkesterin
toimintaan; 2000-luvulla orkesteri on konsertoinut niin Espanjassa, Ranskassa,
Norjassa kuin Japanissakin.
Jyväskylä Sinfonia on tehnyt runsaasti
levytyksiä, joista menestynein on lähes 80 000 kappaletta myynyt ”Lauluja
merelle”, solistinaan Karita Mattila. Vuonna 1998 julkaistun levyn sävellykset
ovat Lasse Mårtensonin käsialaa. Orkesterin diskografia sisältää lähes 40
levytystä Naxos-, Ondine-, Finlandia Records - sekä Fazer Records
-levy-yhtiöille. Viimeisimmät levyt sisältävät muun muassa Felix Mendelssohnin
viulukonsertot kiinalaistähti Tianwa Yangin kanssa, napolilaissäveltäjä
Domenico Cimarosan ooppera-alkusoittoja 1700-luvulta sekä Peteris Vasksin
huilukonserton maailmanensilevytyksen.
Viime vuonna julkaistiin Aulis Sallisen 80-vuotisjuhlavuoden kunniaksi tupla-cd Sallisen Chamber Music -sarjasta yhdessä pianisti Ralf Gothónin, sellisti Arto Noraksen
ja jousikvartetti Meta4:n kanssa. Viimeisin, jo platinaa myynyt levy yhdessä baritoni Waltteri Torikan kanssa sisältää viihdemaailman klassikoita tuorein sovituksin.
Hatchback
Hatchback on henkilöauton korimalli, jossa tavaratilan luukku ulottuu yleensä katon reunasta alas puskuriin ja takaikkuna on osa luukkua. Suomessa siitä on epävirallisesti auton muodosta riippuen käytetty nimiä viistoperä ja pystyperä.
Liftback on hatchbackin muunnelma, jonka muotoilu muistuttaa sedania tai fastbackia, mutta takaluukku ulottuu kuitenkin kattoon saakka ja sisältää takaikkunan. Nykyään termiä käytetään vähemmän, mutta aiemmin esimerkiksi Toyota Corollasta oli sekä liftback- että hatchback-versiot.
Yksi liftback-tyylin uranuurtajista, autonvalmistaja Saab, esitteli ensimmäisen liftback-mallinsa vuonna 1974. Kyseessä oli Saab 99 -malli, ja erottaakseen sen jo markkinoilla olleista sedanista ja sedan-pohjaisesta coupésta Saab nimesi sen combi coupéksi. Tarkoituksena oli korostaa auton farmarimaista käytännöllisyyttä ja coupémaista urheilullisuutta.
Beagle
Beagle luotiin Englannissa 1600-luvulla risteyttämällä pieniä englanninkettukoiria tai jäniskoiria vanhojen englantilaisten 
metsästyskoirien kanssa.
Beaglen ihannekorkeus on 33–40 cm. Ruumiinmuodoltaan rotu on vankka ja hivenen korkeuttaan pidempi. Kallo on kaareva ja leveähkö. Kuono ja kallo ovat yhtä pitkät. Korvat ovat suuret ja riippuvat poskenmyötäisinä. Häntä on pystyssä, vahva ja kiinnittynyt korkealle. Hännänpää on aina valkoinen. Karva on tiheää, lyhyttä ja hyvin säänkestävää. Kaikki värit hyväksytään paitsi maksanruskea, mutta yleisin on kuitenkin musta-ruskea-valkoinen. Silmät ovat suuret ja melko kaukana toisistaan, ilme lempeä. Silmien väri on ruskea tai pähkinänruskea.
Beaglet ovat aktiivisia metsästyskoiria, jotka vaativat paljon liikuntaa ja aktiviteettiä. Perusluonteeltaan beaglet ovat älykkäitä ja lempeitä. Ne ovat myös itsenäisiä ja jopa itsepäisiä. Haukkuherkkyyttä esiintyy. Beagle sopii ensimmäiseksi koiraksi lempeän luonteensa takia, mutta se vaatii silti johdonmukaisen koulutuksen. Ne oppivat helposti pahoja tapoja, joita voi olla hankala kouluttaa pois. On myös sanonta "saadaksesi hyvän beaglen, sinun pitää olla ovelampi kuin beagle". Beaglet ovat silti uskollisia koko perheen koiria. Ne tulevat erinomaisesti toisten koirien ja ihmisten kanssa toimeen ajuetaustansa takia. Suomen beagleista on 90% metsästyskäytössä, mutta ne sopivat myös seurakoiriksi aktiiviseen ja liikkuvaan kotiin. Rotu on jakautunut kahtia metsästys- ja näyttelylinjaan. Erityisesti Englannissa "näyttelybeaglet" ja "metsästysbeaglet" ovat kuin kaksi eri rotua. Toisaalta jotkut näyttelybeaglet ovat yllättäneet isäntänsä menestymällä metsästyksessä yhtä hyvin kuin metsästysbeaglet. Beaglen kanssa voi harrastaa lähes kaikkia mahdollisia koiraharrastuksia. On olemassa myös kääpiökokoisia beaglejä, mutta ne ovat todella harvinaisia. Beaglet rakastavat toimintaa omistajansa kanssa ja kiintymys ihmiseen kasvaa.
Beaglen epävirallista kääpiömuunnosta kutsutaan usein nimellä "pocket beagle". Muunnoksen ainut ero tavalliseen on pienempi koko: sen säkäkorkeus on vain 25 cm. Pocket beagle oli ennen vanhaan aatelisten metsästyskoira.
Englannissa varsinkin yläluokan huvina oli kettujen ja jänisten metsästys. Pienikokoinen beagle oli erityisen hyvä jänisten metsästyksessä. Metsästäessään se on sitkeä ja periksi antamaton. Beagle on mahdollisesti vanhin brittiläinen koirarotu. Se sopii metsästämään erinomaisesti myös itsekseen, ilman ajuetta.
The Viper Room
The Viper Room on Los Angelesin Sunset Boulevardilla sijaitseva vuonna 1993 perustettu yökerho. Samoissa tiloissa aiemmin toiminut Melody Room -niminen jazzbaari tunnettiin 1900-luvun alkupuolella gangstereiden kantapaikkana. 1960-luvulle tultaessa siitä tuli hippien suosima baari. 1970- ja 1980-luvuilla tiloissa toimi The Central -yökerho, jonka näyttelijä Johnny Depp ja muusikko Chuck Weiss ostivat 1990-luvun alussa. Uudet omistajat antoivat sille nimen "The Viper Room", joka viittaa marihuanan polttajaa tarkoittavaan vanhaan slangisanaan "viper".
"The Viper Room" on ulkoa täysin mustaksi maalattu yksinkertainen rakennus. "The Viper Roomissa" esiintyivät niin aloittelevat bändit kuin isot nimet kuten Red Hot Chili Peppers, Rolling Stones ja Johnny Cash (usein salanimillä), stripparit, kirjailijat ja jazz-laulajat. 1990-luvulla "The Viper Room" nousi yhdeksi Los Angelesin suosituimmista yökerhoista.
"The Viper Room" on niittänyt alusta alkaen myös kyseenalaista mainetta. Vuonna 1993 näyttelijä River Phoenix menehtyi klubin edessä huumeiden yliannostukseen. Rocktähti Tommy Lee pidätettiin paparazzin pahoinpitelystä klubin edessä.
Myöhemmin Johnny Depp ja toinen omistaja Anthony Fox menivät oikeuteen, sillä Fox väitti Deppin rikkovan sopimuksia. Fox katosi kuitenkin ennen oikeuden päätöstä mystisesti. Depp myi oman osuutensa klubista Foxin tyttärelle vuonna 2004.
Roborovskinkääpiöhamsteri
Roborovskinkääpiöhamsteri ("Phodopus roborovskii") on Mongolian ja Pohjois-Kiinan ruohikkoalueilla luonnonvaraisena esiintyvä hamsterilaji. Se on Suomessa melko yleinen lemmikkieläin, ja tunnetaan myös nimellä ”venäjänkääpiöhamsteri roborovski”, vaikka onkin oma lajinsa. Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on "aavikkohamsteri".
Roborovskinkääpiöhamsterin tunnistaa punertavan keltaisesta turkista ja valkoisista täplistä silmien yläpuolella (ns. kulmakarvat). Roborovskit ovat pienimpiä lemmikkinä pidettäviä hamstereita. Ruumis niillä on yleensä vain 4-5 cm pitkä. Luonteeltaan ne ovat erittäin vilkkaita ja ne ovat hyvin seurallisia lajitovereita kohtaan, joten niitä pidetään lemmikkinä yleensä pareittain tai ryhmissä. Monet roborovskit eivät kuitenkaan koskaan kesyynny yhtä kesyiksi kuin esimerkiksi syyrianhamsteri. Roborovskit ovat hyvin vikkeliä, ja putoavat helposti pienen lapsen käsittelyssä. Siksi onkin suositeltavaa, että käsittelijä olisi yli kymmenvuotias. Jos pieni lapsi haluaa silti hamsterin, kannattaa ottaa mieluummin syyrianhamsteri
Roborovskinkääpiöhamsteria, kuten muitakaan kääpiöhamsterilajeja, ei tule pitää kalteriseinäisessä häkissä, koska kääpiöhamstereilla on erityinen taito painautua hyvin pieneksi ja karata kaltereiden välistä. Kääpiöhamsterit voivat myös vahingoittaa päätään työntämällä sen liian ahtaaseen kalterien väliin. Kääpiöhamsterilajeilla pitäisi olla myös asumuksessaan vähintään 10 cm:n paksuinen kutterinpurukerros, jotta ne pystyvät kaivamaan, kuten ne luonnossakin tekisivät. Häkissä kaivaminen ei onnistu, koska pohjalaatikot ovat liian matalia ja purut lentelevät lattialle. Kääpiöhamsterin asumukseksi käy joko muovinen duna (asumus, joka on kokonaan muovia mutta päällä on kattoritilä), jonka tulisi olla kahdelle kääpiöhamsterille vähintään 55 cm pitkä, 40 cm leveä ja 30 cm korkea, tai samankokoinen lasi- tai muoviterraario.
Muoviesineitä ei tule laittaa hamsterin häkkiin, koska jyrsijänä hamsteri järsii niitä, ja nieluun joutuneet muovinsirut voivat repiä suolistoa tai sisäelimiä, tai tukehduttaa hamsterin. Hamsterille sopivia virikkeitä voi tehdä esimerkiksi kiipeilyoksista ja juurakoista, voikukanlehdistä, ja muista myrkyttömistä kasveista. Häkkiin voi laittaa myös painavia kiviä, mutta ne on sijoitettava siten, että hamsteri ei pysty kaivautumaan niiden alle, tai siirtämään kiveä.
Roborovskinkääpiöhamsterit syövät jyviä, heinää ja sirkkoja. Roborovski on yöeläin, kuten muut jyrsijätkin, jolloin ne juovat vettä yleensä yön aikaan muutaman tipan, minkä ne tarvitsevatkin.
Verneri
Verneri on suomalainen miehen etunimi.
Verneri on lähtöisin muinaissaksalaisesta nimestä "Werner", joka merkitsee 'varnilaissotajoukon johtajaa'. Varnit olivat germaaninen kansanheimo. Suomeen nimi Verneri tuli Ruotsin kautta.
Nimi on ollut käytössä 1800-luvulta lähtien ja varsinkin jälkimmäisenä etunimenä se nousi suosioon 1990-luvulla.
15. elokuuta 2016 mennessä Suomessa on Väestörekisterikeskuksen mukaan 6 376 miestä saanut nimekseen Verneri. Muodossa Verner nimi on annettu 6 750 miehelle ja muutamalle naiselle, muodossa Werneri noin 360 henkilölle sekä muodossa Werner 1 164 miehelle ja muutamalle naiselle.
SkyTeam
SkyTeam Alliance on maailman toiseksi suurin lentoyhtiöallianssi. Alliansiin kuuluu kaksikymmentä lentoyhtiötä eri puolilta maailmaa. Allianssi lentää yli 16 323 lentoa päivittäin 1 052 kohteeseen yli 177 maahan.
SkyTeam kutsuu itseään ensimmäiseksi allianssiksi, joka on rakennettu vastaamaan asiakkaiden toiveisiin. Vuonna 2005 SkyTeam valittiin maailman parhaaksi lentoyhtiöallianssiksi. SkyTeamin kilpailijoita ovat Oneworld ja Star Alliance.
Markkinaosuus Suomen kansainvälisessä reittiliikenteessä oli noin 4 % vuoden 2007 ensimmäisellä kolmanneksella.
Rauhan Side
Rauhan Side on esikoislestadiolaisten julkaisema lehti, joka ilmestyy neljä kertaa vuodessa. Sen tilaushinta on 20 € (vuonna 2018). Lehti sisältää hartauskirjoituksia, saarnoja (Luther, Laestadius, esikoislestadiolaisten saarnaajat), lähetyskirjeitä, kertomuksia kristittyjen kokemuksista, kirkkohistoriallisia kirjoituksia, lasten palstan ja tietoja seuroista ja rukoushuoneista. Lehti leviää noin kymmeneen maahan mutta levikistä yli 90 prosenttia suuntautuu Suomeen. Tärkeimmistä artikkeleista on ruotsin- ja englanninkieliset tiivistelmät.
Rauhan Side ilmestyy paperilehden lisäksi myös ääniversiona. Lehden nettisivuilla on vain yhteystiedot ja tietoa esikoislestadiolaisten seuroista.
Rauhan Siteen päätoimittajana on vuodesta 2016 toiminut Teemu Tast Kotkasta. Aikaisempia päätoimittajia ovat olleet Veikko Viljanen (1979-93), Pekka Liuksiala (1994-98) ja Raimo Airamo (1999-2015).
Rauhan Siteen kotisivu
Harjufestarit
Harjufestarit on Kangasalan Kirkkoharjun näkötornilla vuosittain pidettävä musiikkifestivaali. Tapahtuma on järjestetty vuodesta 2001 alkaen.
Festivaaleilla ovat esiintyneet esimerkiksi
Lähettäjä
Lähettäjä on 11 kertaa vuodessa ilmestyvä lestadiolaisen uusheräyksen hartaus- ja tiedotuslehti. Se on Kalajoen Kristillisen Opiston ja uusheräyksen tärkein tiedotuslehti. Lähettäjässä julkaistaan raamattuopetuksia, lyhennelmiä seurapuheista, lähettien kirjeitä lähetyskentiltä, tietoa uusheräyksen toiminnasta sekä hartauskirjoituksia. Lehden päätoimittaja on Eeva Pouke (aikaisemmin Martti Peräaho) ja toimitussihteeri Sirpa Bergman. Lehdellä on myös toimituskunta, joka päättää muun muassa vuositeeman ja teemakirjoittajat.
Pjotr Nikolajevitš Romanov
Suuriruhtinas Pjotr Nikolajevitš Romanov (10. tammikuuta 1864 Pietari – 17. tammikuuta 1931 Antibes, Ranska) oli venäläinen aatelismies ja keisari Nikolai I:n pojanpoika.
Pjotr syntyi Nikolai Nikolajevitš Romanov vanhemman ja Alexandra von Oldenburgin pojaksi. Hänen vanhempi veljensä oli suuriruhtinas, kenraali Nikolai Nikolajevitš Romanov nuorempi.
26. heinäkuuta vuonna 1889 Pjotr nai Militza Petrovic-Njegosin, Montenegron kuninkaan Nikola I Petrović Njegošin tyttären. Hänen veljensä Nikolai puolestaan nai Militzan sisaren Anastasian vuonna 1907. Molemmat olivat hartaita ortodokseja ja montenegrolaiset olivat myös panslavisteja. Avioliitosta syntyi 4 lasta.Perheellä oli vaikutusvaltainen asema keisarillisessa hovissa 1900-luvun alussa. Helmikuun vallankumouksen jälkeen 1917 Pjotr ja Militza siirtyivät Krimille ja myöhemmin 1919 pakenivat Etelä-Ranskaan, jossa Pjotr kuoli vuonna 1931. Militza kuoli Aleksandriassa, Egyptissä vuonna 1951.
S-market
S-market on suomalainen elintarvikemyymäläketju, jonka myymälät sijaitsevat ympäri Suomen. 
Paikalliset S-marketit omistaa aina jokin S-ryhmän osuuskaupoista.
S-marketin valikoimiin kuuluu n. 4 000–10 000 tuotetta. S-ryhmän omia päivittäistavarakaupan merkkejä ovat muun muassa Rainbow, X-tra ja Kotimaista. Aiempia omia merkkejä ovat olleet Daily- ja Hyvä Ostos -tuotteet.
S-market on S-ryhmän suurin päivittäistavaraketju; siihen kuuluu tällä hetkellä 432 toimipaikkaa.
S-marketit ovat kooltaan 500–3 000 m². Pienimmät toimipaikat sijaitsevat yleisesti lähiöissä ja taajamissa, hieman suuremmat alue- ja kaupunkikeskuksissa ja suurimmat kaupunkiympäristössä vilkkaimpien liikenneväylien varrella ja isommissa risteyksissä ABC-huoltoasemien yhteydessä. S-market toimii myös useimpien Sokos-tavaratalojen elintarvikeosastona.
Ketju perustettiin vuonna 1984, jolloin S-ryhmä oli ryhtynyt kokoamaan kauppojaan valtakunnallisten ketjujen alaisuuteen. S-marketit korvasivat tuolloin paikallisten osuuskauppojen eri nimillä ja konsepteilla toimineet marketit. Muun muassa Sokos-hallit ja pienimmät Sokos-tavaratalot muutettiin S-marketeiksi.
Seppo Ahokainen
Seppo Johannes Ahokainen (s. 19. tammikuuta 1952 Lauritsala) on suomalainen entinen jääkiekkohyökkääjä.
Laitahyökkääjä Ahokainen aloitti uransa Ilveksessä 1971. Heti ensimmäisellä kaudella tuli vuoden tulokkaan tittelin lisäksi Suomen mestaruus. Kuuden Ilveksen-vuoden jälkeen Ahokainen pelasi kolme kautta Itävallassa AC Klagenfurtissa, jossa tuli kaksi mestaruutta. Hän palasi Itävallasta Tampereelle, mutta Ilveksen paikallisvastustajaan Tapparaan, jossa hän voitti vielä neljä mestaruutta ja lopetti uransa 1987. Viiden kullan lisäksi Ahokainen voitti kolme muuta mitalia. SM-sarjassa ja -liigan runkosarjassa hän pelasi 438 ottelua tehoin 179+189. Pudotuspeleissä Ahokaisen saldo oli 12+10 47 ottelussa. Niin Tapparassa kuin maajoukkueessakin hän muodosti tehokkaan hyökkayskaksikon Pertti Koivulahden kanssa.
Maajoukkueeseen Ahokainen valittiin kahdeksan kertaa MM-kilpailuihin ja kerran olympialaisiin. Yhteensä hän pelasi 162 A-maaottelua tehoin 34+28.
Aasat
Aasat eli Æsir-jumalat ovat skandinaavisen mytologian jumalien toinen suku vaanien ohella. Perinteisen tulkinnan mukaan aasat ovat jumalten soturisukua, kun taas vaanit ovat luonnon ja hedelmällisyyden jumalia ja jumalattaria. Nykyisin osa tutkijoista katsoo, ettei ero aasojen ja vaanien välillä ole näin yksiselitteinen.
Myytin mukaan maailman ensimmäinen sota käytiin aasojen ja vaanien välillä. Jumalat tekivät sovinnon, minkä jälkeen eräät aasat ottivat vaimoikseen vaanijumalattaria.
Monet aasajumalista tavataan myös muinaisenglantilaisessa ja mannergermaanisessa muinaisuskonnossa.
Tärkeimmät aasajumalista kertovat lähteet ovat viikinkiaikaisiksi ajoitetut mytologiset eeposrunot, jotka sisältyvät "Runo-Eddana" tunnettuun kokoelmaan. Lähes yhtä suuri merkitys on Snorri Sturlusonin kirjoittamilla teoksilla "Proosa-Edda" ja "Ynglinga-saaga". Kristitty Snorri esitti myytit euhemeristisessa valossa esittäen, että aasat olivat alun perin olleet muinaishistorian inhimillisiä sankareita, joita myöhemmin oli alettu palvoa jumalina.
Jonkin verran aasoista kertovaa tietoa sisältyy myös skaldirunoihin, saagoihin, riimukirjoituksiin ja arkeologisiin löytöihin.
Aasojen kantaisä Odin oli osallistunut maailman luomiseen, ja aasojen tehtävät liittyivät suurelta osin järjestäytyneen kaikkeuden ylläpitämiseen hirviöitä ja jättiläisiä vastaan taistelemalla. Näiden tehtäviensä vuoksi aasat, varsinkin Odin ja Thor, matkustivat usein maailmojen välillä. Odin oli muodonmuutosten ja valeasujen mestari, ja hän käytti näitä taitojaan liikkuessaan sekä jättiläisten että ihmisten parissa. Suurin osa meidän päiviimme säilyneistä aasa-aiheisista myyteistä liittyy Odin- ja Thor-jumaliin.
Aasa-nimitys on kuulunut varsinkin Thorille ja Odinille. Snorri Sturlusonin mukaan varsinaisia aasoja on 12, edellisten lisäksi Balder, Höder, Tyr, Brage, Heimdall, Vidar, Vali, Ull, Forseti sekä muista myöhemmin luopunut Loki, joka oli osittain jättiläinen. Aasojen puolisoita ja sisaria kutsutaan aasynjoiksi. Aasat ja aasynjat asuivat jumalten asuinsijassa, Asgårdissa, joka oli kaikkeuden keskipiste. Useimmat nimeltä tunnetut aasat ja aasynjat ovat myyttien sivuhahmoja, eikä niiden tiedetä olleen palvonnan kohteina.
Tanskassa, Ruotsissa ja Norjassa on runsaasti Odiniin ja Thoriin viittaavaa paikannimistöä. Tunnetuin tällainen paikannimi lienee Tanskan Odense, joka tarkoittaa ”Odinin palvontapaikkaa”. Paikannimistön perusteella on päätelty, että myös Tyrin ja Ullrin kultit olivat merkittäviä. Näistä jumalista kertovia myyttejä on kuitenkin säilynyt vain hyvin vähän.
Myös Suomessa, varsinkin Länsi-Uudellamaalla, on useita aasojen nimistön ja erityisesti Thor-jumalan mieleen tuovia ruotsinkielisiä paikannimiä. Tunnetuimpia näistä lienevät Raaseporin editse kulkevalla saaristoväylällä sijaitsevat saaret Odensö ja Torsö. Näitä nimiä on 1900-luvun alun tutkimuksessa pidetty jumaliin viittaavina, mutta käsitys on sittemmin kyseenalaistettu. Kielitieteilijä Aino Naertin mukaan Suomen alueen väitetty aasa-aiheinen nimistö on todennäköisesti syntynyt vasta kristillisellä keskiajalla, ja useimpien nimien voidaan olettaa juontuvan jumalien nimiä muistuttavista ruotsalaisista miehen etunimistä.
Aligarh
Aligarh (, ) on kaupunki Uttar Pradeshin osavaltiossa Intian pohjoisosassa. Vuonna 2011 Aligarhin asukasluku oli 872 575.
Aligarh perustettiin 1100-luvulla Kol-nimisenä linnoituksena. Kaupungin nimi vaihtui vuonna 1776 Aligarhiksi uuden tukikohdan rakentamisen myötä. Britit valloittivat tukikohdan vuonna 1803. Vanhan linnoituksen rauniot sijaitsevat kolme kilometriä kaupungin pohjoispuolella. Parhaiten kaupunki tunnetaan lukkoteollisuudestaan.
Aligarh sijaitsee 140 kilometriä kaakkoon New Delhistä, Ganges- ja Yamunajokien välisellä tasankoalueella.
Rukki
Rukki on laite, jolla karstatusta tai kammatusta kuidusta, kuten villasta tai puuvillasta kehrätään eli valmistetaan lankaa. Rukit jaetaan yleensä kahteen pääryhmään: viistorukkeihin ja pystyrukkeihin, ero näissä rukkityypeissä on rukin pyörän sijainnissa. Rukissa on iso pyörä, joka pyörittää esimerkiksi nahkanyörin välityksellä suurella kierrosnopeudella niin sanottua lyhtyä eli siipeä, jossa lanka syntyy. Pyöritys tapahtuu tavallisesti erityistä poljinta polkemalla, joskus käsin. Rukin toimintaperiaate keksittiin vuosien 500 ja 1000 välillä Intiassa tai Kiinassa.
Suomessa erityisesti Kiikan kunta oli tunnettu rukkien valmistuksesta ja rukki oli kuva-aiheena myös Kiikan vaakunassa.
Rukkia vanhempi tekniikka tehdä lankaa on värttinä.
Langasta tehtiin kangasta kangaspuilla.
Rukinlapa saattaa olla vaativan taiteellisen puunkaiverrustyön tulos.
Pietari–Valkeasaari-rata
Pietari–Valkeasaari-rata on Pietarista Revonnenän ja Siestarjoen kautta Valkeasaareen johtava rautatie. Se alkaa Pietarin Suomen rautatieasemalta, erkanee Pietari–Viipuri-radasta Lanskajan jälkeen ja kulkee pitkin Suomenlahden rannikkoa, kunnes yhtyy jälleen Pietarin ja Viipurin väliseen rataan Valkeasaaressa. Rata on 42 kilometriä pitkä, ja se on koko matkalta sähköistetty.
Rataosan liikennettä hoitaa Lokakuun rautatiet, jolla on päivittäin yli 20 henkilöjunavuoroa kumpaankin suuntaan. Rataosan tärkeimpiä asemia ovat Suomen rautatieasema, Lanskaja, Kivinenä, Mantere, Siestarjoki ja Valkeasaari. Suomen rautatieasema on radan pääteasema Pietarin keskustassa ja sieltä on vaihtoyhteys Ploštšad Leninan metroasemalle. Lanskaja on tärkeä henkilöliikenteen risteysasema ydinkeskustan pohjoispuolella. Kivinenässä on vaihtoyhteys Tšornaja Retškan metroasemalle ja Mantereesta Mantereen metroasemalle. Radan pääteasemalta Valkeasaaresta on vaihtoyhteys sekä Viipuriin että Parkalan kautta Pietariin.
Korkein hallinto-oikeus
Suomen korkein hallinto-oikeus (KHO) () käyttää Suomessa ylintä tuomiovaltaa hallintolainkäyttöasioissa ja toimii alempien viranomaisten lainkäytön oikeellisuuden valvojana. Se on perustettu vuonna 1918 ja sijaitsee Helsingissä.
KHO:n tehtävät eivät korkeimman oikeuden tavoin ole painottuneet ennakkopäätösten luomiseen, vaan valitustuomioistuimena toimimiseen. Valituslupajärjestelmä on vähitellen kuitenkin laajentunut käsittämään lukuisia eri asiaryhmiä ja kattaa nykyisin yli puolet kaikista saapuvista asioista. Tämä on korostanut korkeimman hallinto-oikeuden tehtävää oikeus- ja hallintokäytön ohjauksessa.
Korkeimman hallinto-oikeuden tuomareina toimivat presidentti ja noin 20 oikeusneuvosta, joista osa on määräaikaisia.
Tuomioistuimen presidenttinä on 1.9.2018 lähtien toiminut oikeustieteen tohtori Kari Kuusiniemi.
Korkeimmassa hallinto-oikeudessa on noin 40 juristia esittelijänä ja noin 40 muuhun henkilökuntaan kuuluvaa. Kansliaa johtaa kansliapäällikkö.
Asiat käsitellään kolmessa jaostossa.
Autonomian aikana oikeusturvasta hallintoasioissa vastasivat hallintoviranomaiset. Ylimpänä lainkäyttö- ja hallintoelimenä toimi senaatin talousosasto, joka käsitteli viimeisenä muutoksenhakuasteena valitukset alempien hallintoviranomaisten ja kuntien päätöksistä. Suomen itsenäistyttyä sellaiset hallintoasioihin liittyvät lainkäyttötehtävät, jotka olivat kuuluneet senaatin talousosastolle, siirrettiin pääosin korkeimmalle hallinto-oikeudelle, joka perustettiin Korkeimmasta hallinto-oikeudesta annetulla lailla 22. heinäkuuta 1918. Korkein hallinto-oikeus aloitti varsinaisen toimintansa 2.9.1918. Alemmanasteinen hallintolainkäyttö jäi edelleen hallintoviranomaisille, ja ensimmäisen asteen valituseliminä toimivat lääninhallitukset, keskusvirastot ja ministeriöt.
Vuoden 2016 loppuun saakka Korkeimman hallinto-oikeuden jäsenillä, sen presidenttiä lukuun ottamatta, oli virkanimikkeenä hallintoneuvos. Nykyisin nimikkeenä on oikeusneuvos.
Lisäksi oikeudessa on määräaikaisia oikeusneuvoksia.
Oikeuden kokoonpanoon kuuluu lainoppineiden lisäksi kaksi sivutoimista asiantuntijajäsentä vesi- ja ympäristönsuojelulakia, patenttia, hyödyllisyysmallia ja integroidun piirin piirimallia koskevissa asioissa.
Vuonna 2017 ympäristöasiantuntijaneuvoksia oli yksitoista ja yli-insinöörineuvoksia viisi.
Rauhan sana
Rauhan Sana on lestadiolaisuuteen kuuluvan rauhansanalaisten liikkeen lehti, jonka tavoitteena on toimia maantieteellisesti laajalle levinnyttä liikettä yhdistävänä forumina. Lehden sisältö kootaan pääosin talkooperiaatteella eri puolilla liikkeen vaikutusaluetta toimivien maallikkosaarnaajien, puhujien ja pappien sekä lukijoiden lähettämistä teksteistä. Rauhan Sana sisältää mm. tietoa liikkeen yhteisistä tapahtumista, tilaisuuksista ja ajankohtaisista asioista
Lehden päätoimittajana on Jukka Malinen Pyhäjoelta, aikaisemmin päätoimittajana oli Timo Saitajoki.
Martti Jarkko
Martti Jarkko (s. 26. marraskuuta 1953 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkoilija.
Keskushyökkääjä Jarkko oli aikansa taitavimpia suomalaisjääkiekkoilijoita. Hän oli tunnettu harhautuksistaan ja jalkakikoistaan, mutta myös laiskasta harjoitusasenteestaan.
Jarkko pelasi uransa ensimmäiset seitsemän kautta Tapparassa. Seuraavat seitsemän kautta kuluivat vuorotellen TPS:ssa ja Saksan liigan Iserlohnissa. TPS:ssä hän johti johti joukkueen maineikasta ykköskentällistä, joka hänen mukaansa sai nimen "jarkkolaiset". Sen laitahyökkääjinä pelasivat Reijo Leppänen ja Håkan Hjerpe. Puolustajina olivat yleensä maajoukkueessakin ahkeroineet Timo Nummelin ja Seppo Suoraniemi.
Jarkko voitti kymmenen SM-mitalia, joista kolme on kultaista. Hän teki SM-sarjassa ja -liigan runkosarjassa tehoja 1,5 pisteen ottelukohtaisella keskiarvolla. Yhteensä Jarkko keräsi saldon 274+301 382 runkosarja- ja 21+37 56 playoff-pelissä. Hän on lisäksi Saksan liigan kautta aikojen tehokkain suomalainen.
Maajoukkueessa Jarkko pelasi 63 ottelua pistein 15+21. Hänet valittiin kahdesti MM-kilpailuihin muttei kertaakaan olympiakisoihin.
__SISLUETTPAKOTUS__
Carmen Maura
Carmen García Maura (s. 15. syyskuuta 1945 Madrid, Espanja) on espanjalainen näyttelijä. Hän opiskeli filosofiaa, kirjallisuutta ja kieliä kuvataideakatemiassa Pariisissa. Hän kuitenkin hylkäsi yliopisto-opinnot ja perusti taidegallerian, ja jatkoi näyttelijän uraansa. 1960-luvulla hän teki pieniä kaupallisia rooleja, sekä joitakin kokeellisia lyhytelokuvia ystäviensä kanssa.
Mauran ensimmäinen elokuva oli ""Las gatas tienen frío"" vuonna 1969, mutta varsinaisen läpimurtonsa hän teki vasta vuonna 1977 kun hän oli elokuvassa ""Tigres de papel"". Hän on tehnyt yli 50 elokuvaa kuuluisien espanjalaisten ohjaajien kanssa, mutta myös joidenkin ranskalaisten ohjaajien kanssa. Pedro Almodóvarin kanssa hän on tehnyt 1980-luvulla kuusi elokuvaa joista hänet tunnetaan Espanjan ulkopuolellakin.
Hänet on palkittu Goyalla rooleistaan elokuvissa "Naisia hermoromahduksen partaalla" (1988), "Oi, Carmela!" (1990), "La comunidad" (2000) ja "Volver – paluu" (2006).
Carmen Maura on sukua Espanjan pääministerinä toimineelle Antonio Mauralle.
Julieta Serrano
Julieta Serrano (s. 21. tammikuuta 1933 Barcelona) on espanjalainen näyttelijä, joka tunnetaan etenkin Pedro Almodóvarin elokuvista.
María Barranco
María de los Remedios Barranco García (s. 11. heinäkuuta 1961 Fuengirola, Málagan maakunta Espanja) on espanjalainen näyttelijä, joka tunnetaan myös ulkomailla. Barranco on työskennellyt paljon ohjaaja-käsikirjoittaja Pedro Almodóvarin kanssa.
Lauseenjäsenet
Lauseenjäsenet eli kieliopilliset funktiot tai syntaktiset roolit ovat kielitieteellisiä termejä, joilla kuvataan sanan tai lausekkeen syntaktista asemaa lauseessa. Lauseenjäsenet luokitellaan ensisijaisesti sen mukaan, mikä tehtävä niillä on lauseessa, mutta kielikohtaisesti voidaan käyttää myös muodollisia kriteereitä, kuten sanaluokkaa tai sijamuotoa. Subjektia ja predikaattia kutsutaan lauseen pääjäseniksi, sillä niiden ympärille lause rakentuu. Loput jäsenet ovat lisäjäseniä eli määritteitä.
Predikaatti eli maine on lauseen ydin, johon muut lauseenjäsenet liittyvät. Suomen kielessä predikaatin muodostaa verbin finiittimuoto joko yksinään ("koira haukkuu) tai osana liittomuotoa ("hän on ollut vankilassa"), verbiketjua tai ‐liittoa ("minun pitää kohta lähteä) tai verbin ja jonkin toisen ilmauksen muodostamaa idiomaattista kokonaisuutta ("mietinnön oli määrä valmistua tänään").
Lauseessa on vain yksi predikaatti, joten laskemalla predikaatit saadaan tietää, kuinka monta lausetta on virkkeessä:
Suomessa predikaatti voi sisältää myös subjektin.
Subjekti on predikaatin täydennys. Tyypillinen subjekti ilmaisee lauseen tekijän tai toimijan, mutta subjekti voi olla myös esimerkiksi aiheuttaja tai kokija.
Sanaluokaltaan subjektit ovat substantiiveja, pronomineja tai substantiivisesti käytettyjä sanoja, kuten partisiippeja ("ei kysyvä tieltä eksy"). Suomen kielessä useimmiten subjektin sijamuoto on nominatiivi, mutta myös genetiivi tai partitiivi on mahdollinen.
Jos lause on passiivissa, siinä ei ole subjektia:
Subjektin löytää lauseesta helpoiten kysymällä, kuka teki tai ketkä tekivät. Esimerkiksi:
Genetiivisubjektin löytää kysymällä, kenen (esim. pitää tehdä):
Suomen kielessä predikaattina toimiva verbi mukautuu subjektin persoonaan. Tätä ilmiötä kutsutaan persoonakongruenssiksi.
Esimerkiksi:
Objekti ilmoittaa tekemisen kohteen:
Suomessa objektin sija on nominatiivin tai genetiivin kaltainen akkusatiivi (totaaliobjekti) tai partitiivi (partitiiviobjekti).
Jos lause sisältää olla-verbin, objektia ei monissa kielissä ole. Semanttisesti sitä osittain vastaa predikatiivi.
Joissakin kielissä, kuten englannissa ja ranskassa, lauseessa voi olla sekä suora että epäsuora objekti. Näistä suora objekti vastaa suomen objektia, mutta epäsuora objekti tulkittaisiin suomalaisittain adverbiaaliksi:
Ruikonperän multakurkku
Ruikonperän multakurkku on suomalaisen kuplettilaulaja Jaakko Tepon vuonna 1980 julkaistu debyyttialbumi. CD-version on julkaissut Poptori.