Leena Krohn
Leena Elisabeth Krohn (s. 28. helmikuuta 1947 Helsinki) on suomalainen kirjailija. Hänen laajaan tuotantoonsa kuuluu romaaneja, novelleja, lasten- ja nuortenkirjoja sekä esseitä.
Tuotannossaan Krohn on pohtinut ihmisen suhdetta itseensä ja todellisuuteen, moraalia, todellisuuden ja harhan rajoja sekä elämän ongelmaa erityisesti keinoälyn muotoja tarkastelemalla.
Krohn on palkittu muun muassa kirjallisuuden valtionpalkinnolla 1989 ja Finlandia-palkinnolla 1992 esseenovellikokoelmasta "Matemaattisia olioita tai jaettuja unia".
Leena Krohn kuuluu Krohnin kulttuurisukuun. Hänen isänsä oli toimittaja ja taidearvostelija Alf Krohn. Krohnin sisar Inari Krohn on taiteilija ja graafikko ja on kuvittanut useita Leena Krohnin teoksia. Leena Krohnin poika Elias Krohn on "Kulttuurivihkojen" päätoimittaja. Krohnin serkkuja ovat kirjailija Aarni Krohn, näyttelijä Heidi Krohn, kirjailija Tiina Krohn ja lääketieteen professori Kai Krohn.
Krohn valmistui ylioppilaaksi vuonna 1967 Helsingin Yhtenäiskoulusta, jossa hänen luokkatoverinaan oli tuleva kuvataiteilija Marjatta Hanhijoki, ja humanististen tieteiden kandidaatiksi vuonna 1976 Helsingin yliopistosta. Hän opiskeli pääaineenaan teoreettista filosofiaa ja muina aineina psykologiaa, käytännöllista filosofiaa, kotimaista kirjallisuutta ja taidehistoriaa. Vuosina 1972–1981 hän työskenteli kirjastoamanuenssina Helsingin yliopiston kotimaisen kirjallisuuden laitoksella ennen ryhtymistään vapaaksi kirjailijaksi vuonna 1981. Krohn oli taiteilijaprofessori vuosina 2000–2005.
Krohnin esikoisteos oli Inari Krohnin kuvittama ympäristökysymyksiä käsittelevä lastenkirja "Vihreä vallankumous" (1970). Hän sai teoksesta vuonna 1971 Arvid Lydecken -palkinnon ja valtion nuorisokirjallisuuspalkinnon. Krohn julkaisi uransa alkuvaiheessa kertomuksia lapsille ja sai vuonna 1975 jälleen Arvid Lydecken -palkinnon ja valtion nuorisokirjallisuuspalkinnon satukokoelmalla "Viimeinen kesävieras" (1974).
Vuonna 1997 Krohn palkittiin Pro Finlandia -mitalilla, jonka hän kuitenkin palautti vastalauseena sille, että presidentti Martti Ahtisaari myönsi Indonesian metsäministeri Djamaludin Suryohadikusumolle Suomen leijonan ritarikunnan komentajamerkin. Samalla kerralla Pro Finlandia -mitalin saanut Marjatta Hanhijoki yhtyi Krohnin protestiin. Krohn ja Hanhijoki kehottivat myös muita kahdeksaa samanaikaisesti Pro Finlandia -palkittua palauttamaan mitalinsa, mutta nämä eivät innostuneet asiasta. Vuonna 2001 Krohn erosi Suomen Kirjailijaliitosta vastalauseena liiton silloisen puheenjohtajan Jarkko Laineen julkisuudessa esittämille seksistisille lausunnoille.
Krohnin teoksia on käännetty englanniksi, ruotsiksi, viroksi, unkariksi, venäjäksi, japaniksi, latviaksi, ranskaksi, italiaksi, saksaksi, puolaksi ja norjaksi. Romaani "Tainaron" oli World Fantasy Award -ehdokkaana vuonna 2005. Vuonna 2016 Krohnin englanninkielinen kokoomateos "Collected Fiction" oli ehdolla World Fantasy Award -fantasiakirjallisuuspalkinnon saajaksi.
Internetiä Leena Krohn hyödynsi kirjallisessa toiminnassaan jo 1990-luvulla; hän perusti omat kotisivut vuonna 1994.
Vuonna 2004 ilmestynyt koko perheen elokuva "Pelikaanimies" perustuu Leena Krohnin kirjaan "Ihmisen vaatteissa".
Krohn palkittiin 30 500 euron arvoisella Suomi-palkinnolla 2010. "Hotel Sapiens" oli vuoden 2013 Finlandia-palkintoehdokkaana.
Vuonna 2017 Leena Krohn palkittiin Eino Leinon palkinnolla.