Porfyrios
Porfyrios (, n. 232 – n. 304) oli antiikin kreikkalainen uusplatonilainen filosofi.
Porfyrios syntyi nimellä "Malkhos" ("kuningas") Syyriassa, joko Tyyroksessa tai Batanaiassa. Hän muutti Ateenaan opiskelemaan, ja siellä hänen opettajansa Kassios Longinos antoi hänelle nimen "Porfyrios" ("purppuraan pukeutunut"), joka oli pilaileva viittaus kuninkaallisten viittojen väriin.
Porfyrios opiskeli Longinoksen alaisuudessa kielioppia ja retoriikkaa. Vuonna 262 hän lähti Roomaan Plotinoksen maineen houkuttelemana. Hän omistautui kuuden vuoden ajaksi uusplatonismin opiskelulle. Hän menetti terveytensä liiallisen työskentelyn vuoksi, ja muutti viideksi vuodeksi Sisiliaan. Palattuaan Roomaan hän luennoi filosofiasta ja ponnisteli tulkitakseen sillä välin kuolleen Plotinoksen hämärät opit suuremman yleisön ymmärtämään muotoon.
Porfyrioksen tunnetuin oppilas on Iamblikhos, joka oli Porfyrioksen kanssa eri mieltä teurgiasta.
Myöhempinä vuosinaan Porfyrios meni naimisiin Marcellan, seitsemän lapsen leskiäidin ja innokkaan filosofian opiskelijan, kanssa. Hänen elämästään ei tiedetä paljoakaan enempää, ja myös hänen kuolinpäivämääränsä on epävarma.
Porfyrios kirjoitti yhteenvedon uusplatonismin pääkohdista, sekä arvostetun kommentaarin Aristoteleen teokseen "Kategoriat", "Isagoge" (, "Johdanto"), joka tunnettiin myöhemmin myös latinankielisellä nimellä "Introductio in Praedicamenta" ("Johdanto kategorioihin"). Teos selittää, kuinka asioihin liitetyt attribuutit voidaan luokitella niin, että filosofinen substanssin käsite voidaan pilkkoa suku-laji -suhteiksi.
"Isagoge" on Porfyrioksen merkittävin panos filosofiaan. Se yhdisteli Aristoteleen filosofiaa ja erityisesti kategoriaoppia uusplatonismiin niin, että kategoriat oli tulkittu entiteeteiksi ("olio", "kokonaisuus") (myöhemmässä filosofiassa universaaleiksi, "yleiskäsitteiksi").
Boethiuksen latinankielinen käännös Porfyrioksen teoksesta saavutti aseman keskiaikaisten koulujen ja yliopistojen vakio-oppikirjana, määräten keskiajan loogis-filosofisen opintojen kontekstin ja käsitellyt ongelmat. Porfyrioksen puu ("Arbor porphyriana") oli keskiaikaisissa oppikirjoissa kaikkivoipaisena esiintynyt kuvaus Porfyrioksen substanssista tekemistä loogisista jaotteluista. Nykyäänkin taksonomia hyödyntää Porfyrioksen puun ajatusta luokitellessaan kaiken kasveista eläimiin eri sukuihin ja lajeihin.
Porfyrios tunnetaan myös kiihkomielisenä kristinuskon vastustajana ja pakanuuden puolustajana. Hän kirjoitti 15-osaisen teoksen "Kristittyjä vastaan" ("Kata Khristianōn", "Adversus Christianos"), josta on säilynyt ainoastaan katkelmia. Sitä vastaan suunnattuja tutkielmia kirjoittivat puolestaan Eusebios, Apollinarios, Methodios Olymposlainen sekä Makarios Magnesialainen. Myös kaikki nämä teokset ovat hävinneet. Hieronymus mainitsee, että Porfyrios olisi tunnistanut "Danielin kirjan" jonkun Antiokhos Epifaneen aikalaisen kirjoittamaksi. Kirkkohistorioitsija Sokrates ja kirkkoisä Augustinus väittivät, että Porfyrios olisi joskus ollut itsekin kristitty, mutta näiden väitteiden tueksi ei ole todisteita.
Porfyrios kirjoitti laajasti myös astrologiasta (joka tuolloin vastasi tähtitiedettä), uskonnosta sekä musiikin teoriasta. Hän kirjoitti myös opettajansa Plotinoksen elämäkerran sekä Pythagoraan elämäkerran nimeltään "Vita Pythagorae" ("Pythagoraan elämä"), jota ei tule sekoittaa Jamblikhoksen kirjoittamaan samannimiseen teokseen.