hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Joe Lieberman
Joseph Isadore "Joe" Lieberman (s. 24. helmikuuta 1942) on yhdysvaltalainen poliitikko.
Lieberman valittiin Connecticutin osavaltion senaattiin 1970. Vuosina 1982–1988 hän oli Connecticutin osavaltion oikeusministerinä. Hän aloitti Yhdysvaltain senaatissa 3. tammikuuta 1989.
Lieberman oli demokraattien Al Goren varapresidenttiehdokas Yhdysvaltain presidentinvaaleissa 2000. 13. tammikuuta 2003 hän ilmoitti asettuvansa ehdolle presidentinvaaleissa 2004, mutta veti lopulta ehdokkuutensa pois. Vuonna 2006 hän hävisi Connecticutin Demokraattisen puolueen esivaalin Ned Lamontille, mutta hänet valittiin uudelle kaudelle sitoutumattomana ja hän liittyi demokraattien ryhmään senaatissa.
Lieberman on Irakin sodan puolestapuhuja. Vuoden 2008 presidentinvaalissa hän asettui tukemaan republikaanien John McCainia.
Joe Biden
Joseph Robinette ”Joe” Biden, Jr. (s. 20. marraskuuta 1942 Scranton, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen juristi, demokraattipuolueen poliitikko ja entinen Yhdysvaltain varapresidentti. Biden oli Yhdysvaltain senaattorina kaikkiaan 36 vuotta edustaen Delawaren osavaltiota 1973–2009, minkä jälkeen hän oli vuosina 2009–2017 Barack Obaman varapresidentti.
Bidenin vanhemmat ovat Joseph R. Biden, Sr. ja Catherine Eugenia Finnegan. Hän oli neljästä sisaruksesta vanhin ja sai irlantilaisamerikkalaisen äitinsä katolisen kasvatuksen. Perhe muutti Delawareen hänen ollessaan 10-vuotias vuonna 1953. Biden valmistui Archmere Academysta 1961 ja suoritti alemman korkeakoulututkinnon Delawaren yliopistossa 1965. Hän valmistui juristiksi Syracusen yliopiston College of Law’sta 1968.
Biden meni vuonna 1966 naimisiin Neilia Hunterin kanssa. Pari sai kolme lasta: Beaun, Robertin ja Amyn. Amy ja Neilia menehtyivät auto-onnettomuudessa pian Bidenin senaattiin valinnan jälkeen, Beau ja Robert loukkaantuivat vakavasti, mutta toipuivat lopulta täysin. Beausta tuli tunnettu juristi ja poliitikko; hän kuoli aivosyöpään 46-vuotiaana 30. toukokuuta 2015. Biden solmi vuonna 1977 uuden avioliiton Jill Tracy Jacobsin kanssa, ja pari sai yhden lapsen, Ashleyn.
Biden valittiin Yhdysvaltain senaattiin Delawaren osavaltiosta vuonna 1972, ja hän aloitti virassa 3. tammikuuta 1973. Hänestä tuli 29-vuotiaana yksi Yhdysvaltojen historian nuorimmista senaattoreista.
1980-luvun lopulla Biden sai kaksi aivoaneurysmaa, jotka keskeyttivät hänen työnsä senaatissa useaksi kuukaudeksi.
Bidenin oli tarkoitus olla ehdolla Yhdysvaltain presidentiksi vuoden 1988 vaaleissa, mutta hän keskeytti kampanjansa 23. syyskuuta 1987, kun kävi ilmi, että hän oli käyttänyt puheissaan lainauksia muun muassa Britannian Työväenpuolueen johtajalta Neil Kinnockilta sekä edesmenneeltä senaattorilta Robert F. Kennedyltä. Myös Bidenin opiskeluajoilta löytyi plagiointia.
Yhdysvaltain kongressissa Biden oli 17 vuoden ajan senaatin oikeuskomitean jäsenenä ja nousi myös sen puheenjohtajaksi. Vuonna 1997 hänet valittiin senaatin ulkoasiainkomiteaan, jossa hän toimi myös puheenjohtajana ja vaikutti merkittävästi Yhdysvaltain ulkopolitiikkaan.
Tammikuussa 2011 Biden herätti huomiota puolustamalla Yhdysvaltain liittolaiseksi nimittämäänsä Egyptin johtaja Hosni Mubarakia. Toimittajan kysymykseen Biden vastasi, ettei pidä Mubarakia diktaattorina. Mubarak joutui eroamaan mielenosoitusten vuoksi asemastaan parin viikon kuluttua.
Biden harkitsi ehdokkuutta presidentinvaaleissa 2004, mutta asettui ehdolle 2008. Hän vetäytyi vaalista menestyttyään heikosti Iowan esivaaleissa. Barack Obama valitsi hänet Yhdysvaltain demokraattisen puolueen varapresidenttiehdokkaaksi. Valintaan vaikuttivat hänen työläistaustansa sekä näytöt ulkopolitiikan alueella.
Presidentti Obama myönsi tammikuussa 2017 Bidenille Yhdysvaltain korkeimman siviilikunniamerkin, Presidential Medal of Freedomin.
Biden harkitsee asettumista ehdolle vuoden 2020 presidentinvaaleissa, joissa hän olisi mielipidemittausten perusteella demokraattien suosituin ehdokas Donald Trumpin haastajaksi.
Thomas Carper
Thomas Richard ”Tom” Carper (s. 23. tammikuuta 1947) on yhdysvaltalainen ekonomi ja demokraattisen puolueen poliitikko. Hän on edustanut Delawarea vuosina 1983–1993 Yhdysvaltain edustajainhuoneessa ja tammikuusta 2001 senaatissa. Hän toimi Delawaren kuvernöörinä vuosina 1993–2001.
Bill Nelson
Clarence William ”Bill” Nelson (s. 29. syyskuuta 1942 Miami, Florida) on yhdysvaltalainen astronautti, lakimies ja demokraattisen puolueen poliitikko. Hän oli mukana Columbian lennolla STS-61-C 12.-18. tammikuuta 1986.
Nelson aloitti 3. tammikuuta 2001 Yhdysvaltain senaatin jäsenenä Floridasta, jossa hänen nykyiten kautensa päättyy tammikuussa 2019. Nelson oli aiemmin istunut Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1979–1991. Hän meni vuonna 1972 naimisiin Grace Cavertin kanssa ja he saivat kaksi lasta.
Nelson syntyi Miamissa Nannie Merlen ja C. W. Nelsonin pojaksi. Hän opiskeli Floridan yliopistossa, Yalen yliopistossa sekä Virginian yliopistossa ja palveli Yhdysvaltain maavoimien reserveissä vuosina 1965–1971, josta aktiivipalveluksessa kapteenina 1968–70. Hän istui Floridan edustajainhuoneessa vuosina 1972–1979.
Mel Martinez
Melquíades Rafael "Mel" Martínez (s. 23. lokakuuta 1946) on yhdysvaltalainen lakimies sekä republikaanisen puolueen poliitikko ja entinen senaattori Floridasta.
Martinez on kuubalaissyntyinen ja saapui Yhdysvaltoihin vuonna 1962. Hän toimi vuosina 2001–2003 Yhdysvaltain asunto- ja kaupunkikehityksen ministerinä, mutta erosi asettuakseen ehdolle senaattiin. Hän aloitti senaatissa 3. tammikuuta 2005. Hän erosi senaattorin tehtävästä 9. syyskuuta 2009, kesken kauden.
Martinezilla ja hänen vaimollaan Kittyllä on lapset Lauren, John ja Andrew.
Frank Jarvis
Frank Washington Jarvis (31. elokuuta 1878 – 2. kesäkuuta 1933) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija ja vuoden 1900 olympialaisten 100 metrin juoksun olympiavoittaja.
Jarvis voitti vuonna 1898 Yhdysvaltojen mestaruuskisoissa (silloin AAU:n kisat) 100 jaardin mestaruuden. Sen ansiosta hän oli yksi ennakkosuosikeista Pariisin olympialaisten 100 metrin juoksussa. Suurin ennakkosuosikki oli kuitenkin hänen maanmiehensä Arthus Duffey, joka oli voittanut vuonna 1899 vastaavan kisan ja juuri ennen olympialaisia Britannian mestaruuden.
Alkuerissä kuitenkin Jarvis juoksi ajan 10,8, joka sivusi maailmaennätystä ja paransi Duffeyn olympiaennätystä 0,6 sekunnilla. Välierissä myös John Tewksbury sivusi maailmanennätystä ajalla 10,8. Kaikki kolme yhdysvaltalaista selviytyivät finaaliin, täydennettynä australialaisella Stanley Rowleylla. Finaalin puolivälissä Duffey johti kilpailua, mutta venäytti lihaksensa ja joutui jättämään juoksun kesken. Sen jälkeen Jarvis juoksi olympiavoittoon.
Samoissa olympialaisissa Jarvis kilpaili myös kolmiloikassa ja vauhdittomassa kolmiloikassa, mutta ei saavuttanut huippusijoituksia.
Juoksu-uran jälkeen Jarvis ryhtyi lakimieheksi.
Saxby Chambliss
Clarence Saxby Chambliss (s. 10. marraskuuta 1943 Warrenton, Pohjois-Carolina) on yhdysvaltalainen lakimies ja republikaanisen puolueen poliitikko. Hän aloitti 3. tammikuuta 2003 Yhdysvaltain senaatin jäsenenä Georgiasta, mitä ennen hän toimi vuodesta 1995 Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä.
Chambliss ilmoitti tammikuussa 2013, ettei hae kolmannelle kaudelle vuoden 2014 senaatinvaaleissa.
Erottajan paloasema
Erottajan paloasema on Helsingin vanhin käytössä oleva paloasema. Se sijaitsee mäen päällä Kaartinkaupungissa Korkeavuorenkadun varrella lähellä Erottajaa. Se on valmistunut vuonna 1891, ja toimi Helsingin pääpaloasemana vuoteen 1975 asti. Punatiilisen paloasemarakennuksen on suunnitellut suomalainen arkkitehti Theodor Höijer. Sen torni kohoaa 42 metrin korkeuteen. Aseman alaisuuteen kuuluu myös Kaivopuiston meripelastusasema sekä Suomenlinnan pelastusasema. Aseman osoite on Korkeavuorenkatu 26. Asema oli remontissa vuonna 2011–2013. Remontin aikana aseman yksiköt olivat Jätkäsaaren pelastusasemalla. Perustason ambulanssi E HE 1322 on Jätkäsaaren pelastusasemalla. Asemalta käsin toimii myös Helsingin pelastuslaitoksen pelastussukellus.
__notoc__
Difenyyliamiini
Difenyyliamiinin kemiallinen kaava on CHN ja rakennekaava CHNHCH. Siitä käytetään myös nimiä "N-fenyylianiliini", "aniliinobentseeni", "N,N-difenyyliamiini", "aminobifenyyli" ja "fenyylibentseeniamiini".
Difenyyliamiini on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan kiinteää, palavaa, värittömiä tai harmaita kiteitä, joilla kukan tuoksu. Sen moolimassa on 169,24 g/mol, sulamispiste 53 °C, kiehumispiste 302 °C, suhteellinen tiheys 1,16 g/cm (vesi = 1,0 g/cm), leimahduspiste 153 °C (c.c.), itsesyttymislämpötila 634 °C ja CAS-numero 122-39-4. Difenyyliamiini ei liukene veteen, mutta liukenee eetteriin ja alkoholiin.
Difenyyliamiini hajoaa kuumentuessaan tai palaessaan, jolloin siitä muodostuu myrkyllisiä höyryjä, jotka sisältävät typen oksideja.
Difenyyliamiinia käytetään polymeroitumisen estoaineena vinyyliasetaatin pitkäaikaisessa varastoinnissa. Ainetta käytetään myös nitroselluloosaräjähdysaineissa stabilisaattorina, kumikemi­kaalien valmistuksessa, öljyjen ja rasvojen lisäaineena, hedelmissä kasvitautien torjunta-aineena sekä eläinlääkinnässä matolääkkeenä. Yhdistettä voidaan käyttää myös analyyttisenä reagenssina osoittamaan vahvojen hapettimien kuten nitraatti-ionien läsnäolo.
Aine ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä. Pitkäaikaisessa altistumisessa difenyyliamiinille voi seurata vaikutuksia munuaisissa ja veressä. Altistumisen seurauksena vereen voi muodostua methemoglobiinia.
Aine on myrkyllistä vesieliöille.
Johnny Isakson
John Hardy "Johnny" Isakson (s. 28. joulukuuta 1944 Atlanta, Georgia) on yhdysvaltalainen poliitikko ja nykyinen republikaanisen puolueen senaattori Georgiasta.
Isaksonilla on ruotsalaisia sukujuuria. Hän syntyi Atlantassa ja valmistui Georgian yliopistosta. Hän oli vuonna 1974 epäonnistuneesti ehdolla Georgian edustajainhuoneeseen.
Isakson oli uudelleen ehdolla Georgian edustajainhuoneeseen vuonna 1976 ja voitti paikan. Hän oli epäonnistuneesti ehdolla Georgian kuvernööriksi vuonna 1990. Hän istui Georgian edustajainhuoneessa seitsemän kautta ja vuosina 1993-96 Georgian senaatissa.
Vuonna 1999 Isakson valittiin täytevaaleissa Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen, jossa hän työskenteli vuoteen 2005 asti, jolloin hän aloitti Yhdysvaltain senaatissa. Isakson valittiin uudelleen 2010 ja 2016. Hänen nykyinen virkakautensa päättyy tammikuussa 2023.
Isaksonin on ollut vuodesta 1968 saakka naimisissa Dianne Isaksonin kanssa. Heillä on kolme lasta: John, Kevin ja Julie.
Oerlikon Contraves
Oerlikon Contraves on sveitsiläinen ilmatorjuntakanuunoita valmistava yritys, jonka osake-enemmistön saksalainen Rheinmetall osti vuonna 1999. Nykyään Oerlikon Contraves työllistää maailmanlaajuisesti 2 100 työntekijää ja sen liikevaihto on 522 miljoonaa Sveitsin frangia.
Oerlikon perustettiin vuonna 1906 Sveitsissä. Ilmatorjunta-aseita se ryhtyi valmistamaan vuonna 1924. Kokonaan ilmatorjunta-aseita valmistava yhtiö muodostettiin 1936 nimellä Oerlikon Contraves (latinaa, ).
Yhtiön kuuluisaa vuoden 1914 mallia olevaa 20 mm kanuunaa käytettiin sekä ensimmäisessä että toisessa maailmansodassa ja se on käytössä yhä. Aseen kopioita ja versioita valmistivat Saksan, Ranskan, Britannian ja Japanin asetehtaat.
Yhdysvaltalaisia versioita kuten Mk 4, Mk 10 ja Mk 24 käytettiin toisen maailmansodan ajoista aina Vietnamin sotaan asti. Aluksi sitä käytettiin Yhdysvaltain laivastossa ilmatorjuntaan japanilaisten kamikaze-hyökkäyksiä vastaan. Useimmat sota-alukset lentotukialuksista torpedoveneisiin oli varustettu Oerlikonin tykeillä. Ne pysyivät käytössä aina 1970-luvulle, jolloin ne korvattiin 20 mm Mk 16 -tykeillä.
1950-luvun alussa yhtiö kehitti 35 mm ilmatorjuntakanuunan Oerlikon KD:n, joka on modernisoituna käytössä myös Suomessa.
Larry Craig
Larry Edwin Craig (s. 20. heinäkuuta 1945) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän edusti Idahoa Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1981–1991 ja senaatissa vuodesta 1991 vuoteen 2009.
Craig on syntynyt Idahossa. Hän valmistui Idahon yliopistosta ja jatkoi opintojaan George Washingtonin yliopistossa. Ennen uraa Yhdysvaltain kongressissa hänet oli valittu Idahon senaattiin vuosina 1974, 1976 ja 1978. Craig on National Rifle Associationin johtokunnan jäsen vuodesta 1983.
Craigilla on puoliso Suzanne ja tämän kanssa kolme adoptoitua lasta vaimon entisestä avioliitosta.
11. kesäkuuta 2007 Craig pidätettiin Minneapolisin lentoaseman WC:stä. Hän oli poliisin mukaan koputellut lattiaan ja heilutellut kättään koppien seinän alta, minkä siviiliasuinen poliisi tulkitsi homopartnerin hakua merkitseväksi eleeksi. Craig myönsi syyllistyneensä häiriökäyttäytymiseen, muttei ollut ilmoituksensa mukaan hakemassa minkäänlaista seksuaalista kontaktia.
Craig tunnetaan homovastaisista puheistaan. Tiedotusvälineille hän korosti jupakan yhteydessä olevansa heteroseksuaali. 8. elokuuta hän sai tuomion "siveettömästä käyttäytymisestä" (). Hän selvisi sakoilla ja vuoden valvomattomalla ehdollisella. Julkisuuteen tapaus pääsi vasta elokuun lopulla "Roll Call" -lehden jutun myötä.
Craig jätti luottamustehtävänsä eri valiokunnissa. Jotkut Yhdysvaltain senaattorit, kuten Kit Bond, Norm Coleman ja John McCain, vaativat jopa Craigin eroamista senaatista. Valkoisen talon antaman tiedotteen mukaan George W. Bush oli ilmaissut pettymyksensä Craigin toiminnan suhteen, mutta ei kommentoinut kohua herättänyttä tapausta laajemmin.
Craig ilmoitti syyskuun alussa jättävänsä senaattipaikkansa 30. syyskuuta. Hän perui myöhemmin eroilmoituksensa.
Hän ei kuitenkaan asettunut enää ehdolle vuonna 2008.
Rikhardinkadun kirjasto
Rikhardinkadun kirjasto on kirjasto Helsingin Kaartinkaupungissa. Uusrenessanssia edustavan kirjastorakennuksen on suunnitellut suomalainen arkkitehti Theodor Höijer, ja se valmistui vuonna 1881 Pohjoismaiden ensimmäisenä yleiseksi kirjastoksi suunniteltuna rakennuksena. Myöhemmin, 1920-luvulla, kirjastoon rakennettiin arkkitehti Runar Eklundin suunnittelema lisäkerros ja kirjatornina tunnettu siipirakennus pihan puolelle. Kirjasto oli Helsingin pääkirjasto vuoteen 1986 saakka.
Kun uusi pääkirjasto avattiin Itä-Pasilassa, Rikhardinkadun kirjastossa aloitettiin kaksi vuotta kestäneet uudistustyöt. Professori Olof Hanssonin suunnittelemana pyrittiin palauttamaan rakennuksen alkuperäinen tyyli. Peruskorjauksen toinen vaihe valmistui vuonna 2003, jolloin otettiin käyttöön muun muassa uusi nettihuone sekä lukusalin salonki. Lisäksi musiikkiaineisto sai uudet tilat.
Kirjaston tiloissa ovat toimineet Suomen Taideyhdistys ja Suomen Tiedeseura.
Vuoden 1882 säätyvaltiopäivillä aatelittomien säätyjen kokoukset pidettiin vastavalmistuneessa kirjastotalossa. Toisen kerroksen tiloissa on nykyään aiheesta kertova muistolaatta.
Mike Crapo
Michael Dean ”Mike” Crapo (s. 20. toukokuuta 1951 Idaho Falls, Idaho) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko ja lakimies.
Crapo syntyi Idaho Fallsissa. Hän opiskeli alemman korkeakoulututkinnon Brigham Youngin yliopistossa ja "Juris Doctor" -tutkinnon Harvardin yliopiston oikeustieteellisestä vuonna 1977. Crapo on edustanut Idahoa Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1993–1999 ja senaatissa vuodesta 1999, jossa hänen nykyiten kautensa päättyy vuonna 2023. Crapo on saanut Boy Scouts of American "Distinguished Eagle Scout Awardin" ja toipunut eturauhassyövästä.
Crapo on mormoni. Hän meni kesäkuussa 1974 naimisiin Susan Diane Hasletonin kanssa, ja parilla on lapset Michelle, Brian, Stephanie, Lara ja Paul.
Dick Lugar
Richard Green "Dick" Lugar (s. 4. huhtikuuta 1932 Indianapolis) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko ja pitkäaikainen senaattori Indianasta.
Lugar valittiin senaattiin ensimmäisen kerran vuonna 1976. Vuonna 2006 demokraattinen puolue ei edes asettanut hänelle vastaehdokasta, mutta Lugar jäi valitsematta senaattiin vuoden 2012 vaalissa.
Kirsti Wallasvaara
Kirsti Anneli Wallasvaara (s. 23. joulukuuta 1942 Helsinki) on suomalainen näyttelijä, joka valmistui teatterikoulusta 1967. Hän on esiintynyt elokuvissa etupäässä 1960- ja 1970-luvulla. Hänen tunnetuimmat roolisuorituksensa olivat elokuvissa "Käpy selän alla" (1966), "Lapualaismorsian" (1967), "Asfalttilampaat" (1968) sekä "Mies, joka ei osannut sanoa ei" (1975). Teatterinäyttämöillä häntä on nähty Porin, Tampereen, Kuopion ja Lahden kaupunginteattereissa sekä KOM-teatterissa Helsingissä.
Wallasvaara on ollut naimisissa ohjaaja Pentti Kotkaniemen (1966–1977) ja Eero Kankaanpään (1981–1985) kanssa. Hänellä on kaksi lasta, joista vanhin on entinen jääkiekkoilija Mikael Kotkaniemi. Nykyisin hän on naimisissa puuseppä-artesaani Jari "Jartsa" Kilposen kanssa.
Evan Bayh
Birch Evans "Evan" Bayh III (s. 26. joulukuuta 1955 Shirkieville, Indiana) on yhdysvaltalainen lakimies ja demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi vuosina 1989–1997 Indianan kuvernöörinä ja vuosina 1999–2011 Yhdysvaltain senaattorina Indianasta.
Bayhin isä on entinen senaattori ja presidenttiehdokas Birch Bayh (s. 1928). Nuorempi Bayh valmistui Indianan yliopiston "Kelley School of Businessista" vuonna 1978 ja sai Juris Doctorin arvon Virginian yliopistosta 1981. Hänellä on vaimonsa Susanin kanssa kaksospojat Beau ja Nicholas (s. 1995).
Bayh valittiin senaattiin vuonna 1998 sekä uudelleen vuonna 2004. Hän ei pyrkinyt kolmannelle kuusivuotiskaudelle vuonna 2010. Häntä pidettiin mahdollisena presidenttiehdokkaana 2000 ja 2004. 15. joulukuuta 2006 hän ilmoitti yllättäen, että ei aio asettua ehdolle Yhdysvaltain presidentinvaalissa 2008. Bill Clinton ilmaisi lausunnossaan toukokuussa 2000 puoltavansa Bayhin presidenttiehdokkuutta.
Siivet maailman taivaalla
Siivet maailman taivaalla on ilmailukirjailija Pauli Hirvosen kirjoittama kooste eri ilmailukirjoista. Sen on julkaissut Otava vuonna 1967. Kirjassa on 267 sivua.
Kirja sisältää lyhennelmiä ja otteita ilmailukirjoista:
Ulkomaisia kirja- ja kirjailijalainauksia tässä teoksessa.
Chuck Grassley
Charles Ernest ”Chuck” Grassley (s. 17. syyskuuta 1933 New Hartford, Iowa) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko. Hän on edustanut Iowaa Yhdysvaltain senaatissa vuodesta 1981, jossa hänen nykyinen kautensa päättyy tammikuussa 2023. Hän istui aiemmin Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1975–1981. Senaatin republikaanit äänestivät Grassleyn President pro Temporeksi marraskuussa 2018. Hän aloittaa tehtävässä 3. tammikuuta 2019, kun 116. kongressi aloittaa työnsä.
Grassley syntyi Iowan New Hartfordissa ja opiskeli 1950-luvulla Iowan eri yliopistoissa. Ennen valtakunnanpolitiikkaan lähtemistä Grassley toimi vuosina 1959–74 kongressiedustajana Iowan osavaltionkongressin alahuoneessa.
Ahvola (kirja)
Ahvola on Paavo Susitaipaleen kirjoittama kirja, jonka aiheena on vapaussota. WSOY julkaisi 232-sivuisen kirjan vuonna 1937. Kirjasta otettiin uusi painos jo samana vuonna ja kolmas painos seuraavana vuonna. WSOY julkaisi teoksen neljännen painoksen 1984 (ISBN 978-951-0-12485-7).
Paavo Susitaival oli suomalainen nuori upseeri, joka osallistui Suomen sisällissodassa teoksessaan kuvaamaan Ahvolan taisteluun. Kirjoittaja kuvaa sitä Suomen Verdunin taisteluksi. Kirjan rytmi ja kuvaustapa on hyvin samanlainen kuin Arne Somersalon muistelmakirja hänen kokemuksistaan Saksan länsirintamalla I maailmansodassa.
Alholassa Viipurista pohjoiseen valkoisten toiminta alkoi heti sisällissodan alussa, mutta punaisten vastarinta piti sodan loppuun asti. Hägglundin sotilassukua oli Antreassa esikuntapäällikkönä, jolta Susitaival sai komennuksen Ahvolaan. Majuri Aarne Sihvo komensi valkoisten joukkoja Karjalan rintamalla. Siellä sodan alussa oli venäläisiä matruuseja ottanut poikkeuksellisen paljon osaa sotaan. Tällä oli mahdollisesti tekemistä Pietarin läheisyydellä, koska muualla Suomessa venäläisten osuus taisteluihin oli vähäisempää.
Suninmäki tuli hyökkäysten kohteeksi puolin ja toisin. Siellä oli mm. konekivääriasema, jonka miehistöllä ei juuri ollut mahdollisuutta pysyä vahtivuoroaan hengissä. Tykistötaistelut tuhosivat taloja, silti niissä yritettiin pitää esikuntia, sairaaloita, majoitustiloja. Sitenkin taistelun miesvoiman tuhlaaminen muistutti Verdunia.
John Culver
John Chester Culver (8. elokuuta 1932 Rochester, Minnesota – 26. joulukuuta 2018) oli yhdysvaltalainen lakimies ja demokraattisen puolueen poliitikko. Hän edusti vuosina 1965–1975 Iowaa Yhdysvaltain edustajainhuoneessa ja vuosina 1975–1981 senaatissa.
Culver valmistui juristiksi Harvard Law Schoolista vuonna 1962. Ennen lakiopintoja hän palveli vuosina 1955–1958 Yhdysvaltain merijalkaväessä.
Culverin poika Chet toimi Iowan kuvernöörinä vuosina 2007–2011.
Jokikylän abiturientit
Jokikylän abiturientit on Aarne Mustasalon vuonna 1929 Gummeruksen kustantamana ilmestynyt romaani.
Dokumenttimainen romaani kertoo kolmen ison maatilan pojan lukio-opiskeluista Turussa syksyllä 1905. He ovat kotoisin Jokikylästä. Lukion ylimmän luokan oppilaiden ylimielisyys uusia lukiolaisia kohtaan ei juuri poikkea nykyisestä, mutta tuo kokeneisuus tuotiin esiin puheessa.
Koululaiset kävivät retkillä ja lauloivat paljon. Oihonna oli turkulaistyttö, johon kaikki lukiolaispojat ihastuivat, mutta ihastukset etenivät vain tansseihin koulujen tanssiaisissa ja kävelyihin kaupungin kaduilla. Tunnekuohahdukset vastasivat nykyaikaa.
Abiturientit kävelivät ohuiden kävelykeppien kanssa kasvoillaan cascognelaisilmeet ja työväen samanikäisiä poikia, joita kutsuttiin "hunneiksi", se ärsytti ja he kutsuivat abiturientteja "apinoiksi rusinapuussa". Tämä johti muutamiin tappeluiden mm. Jokikylän poikien ja "hunnien" välillä.
Venäjän ja Japanin sota mainitaan, Bobrikovin salamurha, Suomen kaartin lopettaminen, Suomessa kerätty adressi ja sen tarjoaminen tsaarille tämän lomaillessa Suomen saaristossa. Kirjoittaja toteaa heikon keisarin jääneen kokonaan panslavistien käsiin. Sekä ylioppilaat että työväki alkoivat protestoida hallitsijan manifestia vastaan. Suomalaiset alkoivat toivoa vapautta satojen vuosien siirtomaa-ajan jälkeen. 30. lokakuuta tehtiin yleislakko Helsingissä työväen johdolla. Virkamiehet, koulut ja yliopistot pohtivat, mitä he uskaltaisivat tehdä. Turussakin alettiin kokoontua mielenosoituskulkueihin. Helsingin yliopiston ylioppilaat ja polysteekkarit olivat yhtyneet lakkoon. Turussa pohdittiin, mitä pitäisi tehdä. Kirjan sankarit olivat koulujen välisissä neuvotteluissa mukana. Keisarin kuvia heitettiin Aurajokeen. Ihmisjoukot, nuoret herrasmiehet ja puotipuksut eikä työväki, alkoivat pahoinpidellä toisia suomalaisia. Huhut kertoivat kasakoiden olevan tulossa palauttamaan järjestyksen. Suojeluskuntia perustettiin järjestyksen valvomiseksi suomalaisin voimin. Kotikylässä käydessään pojat huomaavat siellä ihmisten haluavan asioiden jatkuvan vanhalla rauhallisella tavalla, viis itsenäisyydestä.
Venäjän opiskelu oli tullut muodolliseksi ja sen kurssit läpäisi suullisessa tentissä ilman kielen osaamista. Mutta ylioppilaskirjoitukset oli tilaisuus, joka kokosi kaikki abiturientit kokeeseen Helsinkiin. Tämä merkitsi myös hyväksijättöä tutulle rouva Sjögrenille, jonka elinkeinona oli toispaikkakuntalaiset lukiolaiset, joille hänen talonsa ja ruokansa oli koti monen vuoden ajan.
MAKS
MAKS () on venäläinen kaupallinen ilmailunäyttely.
Se järjestetään Moskovan lähellä Žukovskissa M. M. Gromovin tutkimuslaitoksen (LII) Ramenskojen lentokentällä. Näyttelyt alkoivat 1992 nimellä Mosaeroshow-92. Vuodesta 1993 lähtien nättely on järjestetty nykyisellä nimellään parittomina vuosina (MAKS-1993, MAKS-1995...MAKS-2013).
Elokuun 2005 näyttelyssä vierailijoita oli 512 000 henkeä. Ulkomaisia näytteilleasettajia oli 134 ja venäläisiä 520.
Vuoden 2007 näyttely MAKS 2007 järjestettiin 21.–26. elokuuta. Näyttelyn avasi Venäjän presidentti Vladimir Putin. Esillä olivat muun muassa Mikojan-Gurevitš, Suhoi, EADS, Boeing, Alenia, GIFAS ja Euroopan avaruusjärjestö.
Vuoden 2009 näyttely MAKS 2009 järjestettiin 18.-23. elokuuta. Kävijöitä oli yli puoli miljoonaa. Kaksi Venäjän ritarit -taitolentoryhmän Suhoi Su-27 -konetta törmäsi toisiinsa muutamaa päivää ennen näyttelyn alkua. Kummankin koneen kyydissä olleet onnistuivat pelastautumaan heittoistuimella, mutta tästä huolimatta yksi lentäjä menehtyi ja kaksi muuta sai vakavia vammoja. Onnettumuuden seurauksena taitolentoryhmä peruutti esiintymisensä näyttelyssä.
Vuonna 2011 näyttely järjestettiin 16.–21. elokuuta. Näyttelyssä esiintyi mm. viidennen sukupolven suihkuhävittäjä Suhoi PAK FA. Yhdysvaltain ilmavoimat ja laivasto toi tapahtumaan ensi kertaa 12 taistelukonetta, ml. F-15E ja F-16C -hävittäjät, Boeing B-52 Stratofortress, C-130J Hercules Tactical Transport Aircraft ja Boeing KC-135 Stratotanker.
Tuynhuys
Tuynhuys on historiallinen rakennus Etelä-Afrikan Kapkaupungissa. Se on toiminut Etelä-Afrikan presidentin toimistona vuodesta 1985 lähtien. Tuynhuysin historia ulottuu 1600-luvulle saakka, mutta nykyisen muotonsa rakennus sai vuonna 1751 päättyneiden uudistustöiden tuloksena.
Renga
Renga () on japanilainen ketjurunouden muoto. Sen kirjoittamiseen osallistuu kaksi tai useampi henkilö. Renga muodostuu useammasta kahden säkeistön pituisesta runosta, niin että ensimmäistä ja viimeistä lukuun ottamatta jokainen säkeistö kuuluu kahteen runoon. Säkeistö siis muodostaa runon sekä sitä edeltävän että seuraavan säkeistön kanssa. Jokaisen säkeistön merkitys määräytyy runon toisen säkeistön mukaan, jolloin rengan jokainen säkeistö voi saada kaksi eri merkitystä. Renga kehittyi tankarunoudesta ja rengan aloitussäkeistö "hokku" (発句) loi puolestaan perustan myöhemmin omaksi runoudenlajikseen eronneelle haikulle.
Japanin kronikoiden, Kojikin ja Nihonshokin, mukaan japaninkielinen ketjurunous syntyi keisari Keikōn hallituskaudella, puolimyyttisen prinssi Yamatotakerun sotaretkellä, prinssin ja hänen miestensä lyhyestä runomuotoisesta keskustelusta. Retken tapahtuma-ajankohta on kuitenkin vaikea arvioida. Yamatotakerun runossaan mainitsemasta Tsukuban vuoresta muodostui kuitenkin myöhemmin Japanin ketjurunouden symboli. Vanhin kirjoitettu varsinainen ketjuruno löytyy vanhasta runokokoelmasta Man’yōshūsta. Runon alkuosan kirjoitti nunna ja lopun Nara-kauden runoilija Ōtomo no Yakamochi.
Heian-kaudella nousi suosioon lyhyt tankamuotoinen "tan-renga" (短連歌). Rengaa pidettiin tähän aikaan lähinnä ajanvietteenä eikä sillä ollut taiteellista merkittävyyttä. Ketjuruno alkoi pidentyä kauden loppupuolella, jolloin syntyivät "kusari-renga" ja "chō-renga". Kamakura-kaudella rengan pituus jatkoi kasvamistaan ja lopulta yleisiksi muodoiksi vakiintuivat 50- ja 100-säkeistöiset ketjurunot. Myöhemmin säkeistöjen määrä kutistui 36:teen ("kasen"). Rengalle alkoi myös muodostua erilaisia sääntöjä, joita sen kirjoittamisessa tuli noudattaa. Ketjurunous levisi myös runoutta tyypillisesti harjoittaneen hoviylhäisön ulkopuolelle ja erityisesti samurailuokan keskuuteen. Samuraiden harjoittama renga oli kuitenkin kevyempää ("mushin") ja vähemmin sääntöihin sidottua kuin hovissa jatkunut sääntöihin sidottu ja vakavampi rengatyyli ("ushin"). Leikkisästä mushin-koulukunnasta kehittyi myöhemmin uusi runoudenlaji haikai.
Ensimmäisen varsinaisen renga-antologian toimitti Nijō Yoshimoto vuonna 1356. Antologian nimi Tsukubashū tulee Tsukuban vuoresta.
Afrikanmetsäpäästäinen
Afrikanmetsäpäästäinen ("Crocidura olivieri") on melko isokokoinen Afrikassa elävä päästäislaji.
Afrikanmetsäpäästäisestä on aiemmin käytetty myös tieteellistä nimeä "Crocidura flavescens", mutta nykykäsityksen mukaan laajalle levinnyt, isokokoinen afrikanmetsäpäästäinen ("Crocidura olivieri") ja eteläisessä Afrikassa tavattava keltakotipäästäinen ("Crocidura flavescens") ovat kaksi eri lajia.
Afrikanmetsäpäästäinen on yksi suurimmista päästäisistä: sen vartalo voi olla 10–15 cm pitkä, häntä lähes kymmensenttinen ja painoakin kertyy 40–80 grammaa. 
Afrikanmetsäpäästäistä tavataan Afrikan pohjoisosissa: Egyptissä ja Senegalista Etiopiaan ulottuvalla vyöhykkeellä.
Afrikanmetsäpäästäinen on hyönteissyöjä.
Reggie Walker
Reginald Edgar ”Reggie” Walker (16. maaliskuuta 1889 – 5. marraskuuta 1951) oli eteläafrikkalainen yleisurheilija ja olympiavoittaja 100 metrin juoksussa.
Reggie Walker oli kotoisin Natalin provinssista. Vaikka Walker oli vuoden 1907 Etelä-Afrikan mestari, hän ei ollut suurimpien suosikkien joukossa Lontoon olympialaisten 100 metrin kisassa vuonna 1908. Hänellä oli ongelmia Lontoon matkan rahoittamisessa, kunnes natalilainen urheilutoimittaja keräsi rahaston tukemaan Walkerin matkaa. Englannissa hän oli Harold Abrahamsia myöhemmin valmentaneen Sam Mussabinin valmennettavana.
Muutamat suurista nimistä eivät selviytyneet loppukilpailuun asti, mutta Walker selvisi. Ensimmäisen alkueränsä hän voitti varsin helposti ajalla 11,0 sekuntia. Semifinaalissa Walker pudotti yhdysvaltalaisen William W. Mayn loppukilpailusta juostuaan olympiaennätystä sivunneen ajan 10,8 sekuntia. May jäi toiseksi ajalla 11,0. Loppukilpailussa Walker kohtasi kolme pohjoisamerikkalaista urheilijaa, joista kovin ennakkoon oli olympiaennätystä molemmissa karsintajuoksuissaan sivunnut James Rector. Finaalissa Walker kuitenkin voitti Rectorin vajaan puolen metrin erolla ajalla 10,8.
Walker on edelleen nuorimpana 100 metrin olympiavoiton saavuttanut miesjuoksija. Hän oli voittaessaan 19 vuoden ja 128 päivän ikäinen.
Siegfried Jerusalem
Siegfried Jerusalem (s. 17. huhtikuuta 1940 Oberhausen) on saksalainen tenori, fakiltaan heldentenori. Oopperaosistaan ja aivan erityisesti Richard Wagnerin teosten sankaritenorin rooleistaan tunnettu laulaja alkoi 1990-luvulla paneutua myös liediin, varsinkin Richard Straussin, Gustav Mahlerin ja Robert Schumannin laulutaiteeseen.
Hänen kuuluisimpia roolejaan ovat olleet mm. Wagnerin Siegfriedin ja Parsifalin nimiroolit sekä Tristanin ja Isolden Tristan.
Helena Haavisto
Helena Haavisto (24. elokuuta 1927 Alajärvi – 13. heinäkuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän opiskeli Teatterikoulussa 1945–1947 ja näytteli sitten Savonlinnassa, Mikkelissä, Vaasassa, Tampereen Teatterissa ja Helsingin Kansanteatteri-Työväenteatterissa vuoteen 1965, jolloin jäi freelanceriksi.
Ensimmäisen kerran hän esiintyi elokuvassa "Härmästä poikia kymmenen" (1950). Suomalaiset muistavat hänet ennen kaikkea 1960- ja 1970-luvuilla tuotetusta "Naapurilähiö"-televisiosarjasta, jossa hän esitti Lieslahden perheen Marjatta-äitiä, ammatiltaan lastensuojelun tarkastajaa. Haavistolla oli myös merkittävä rooli Pekka Parikan ohjaamissa elokuvissa "Pohjanmaa" (1988) ja "Talvisota" (1989).
Helena Haavisto oli vuodesta 1952 naimisissa Jorma Panulan kanssa ja heillä on kaksi tytärtä, näyttelijät Terhi Panula ja Anu Panula, sekä pojat Petri Panula ja Sami Panula. Hän harrasti kuvanveistoa ja piti 1980-luvulla omaa Kellarigalleriaa Helsingin Fredrikinkadulla. Painin olympiavoittaja Arvo Haavisto oli Helena Haaviston setä.
Kaarlo Juurela
Kaarlo ”Kalle” Kustaa Juurela (30. maaliskuuta 1929 Mustasaari – 2. helmikuuta 2010 Bangkok, Thaimaa) oli suomalainen näyttelijä. Hän aloitti uransa Vaasan Suomalaisessa Teatterissa vuonna 1951, siirtyi Hämeenlinnan kaupunginteatteriin 1955, Lilla teaterniin 1959 ja Televisioteatteriin 1963, josta jäi vapaaksi taiteilijaksi 1960-luvun lopulla.
Juurelan elokuvaroolit sijoittuivat etupäässä 1960- ja 1970-lukujen komedioihin. Hän esitti sketsiviihdettä yhdessä Maj-Britt Heljon kanssa televisiossa ja ravintoloissa. Juurelan muistettavin hahmo oli Vekseli-Ville, Suhina-Lempin poikaystävä. Molemmat esiintyivät myös vakiojäseninä Radioteatterin "Yhtä köyttä -yhdistyksen" kokouksissa. Niissä Juurelan roolihenkilönä oli Peksujeff, kerkeäkielinen ja vilkkusilmäinen karjalaisukko.
Kaarlo Juurela kunnostautui myös musiikin saralla, etenkin kuplettiperinteen elvyttäjänä. Juurela kuoli sairaskohtaukseen lomamatkalla Bangkokissa.
Maya (tietokoneohjelma)
Maya on ammattilaistason 3D-mallinnus- ja animointiohjelmisto, joka on nykyisin Autodeskin omistuksessa. Alkuperäinen kehittäjä on Alias Systems Corporation (ent. Alias|Wavefront).
Mayaa käytetään laajalti eri tietokonegrafiikkaa hyödyntävillä aloilla, erityisesti elokuva-, TV- ja peliteollisuudessa. Ohjelmasta on saatavilla ominaisuuksiltaan, hinnoiltaan ja lisensseiltään toisistaan poikkeavia versioita, Maya Complete, Maya Unlimited sekä Maya Personal Learning Edition.
SGI:n ostettua Wavefront Technologies ja Alias Research Inc yritykset näiden tekemän ohjelmakoodi siirrettiin IRIX-käyttöjärjestelmälle, jolloin projektin nimi oli "Maya".
Russ Feingold
Russell Dana ”Russ” Feingold (s. 2. maaliskuuta 1953) on yhdysvaltalainen lakimies ja demokraattisen puolueen poliitikko. Hän edusti vuodesta 1993 vuoteen 2011 Wisconsinia Yhdysvaltain senaatissa.
Feingold syntyi Wisconsinissa juutalaiseen perheeseen. Hänen isovanhempansa olivat venäläisiä ja galitsialaisia maahanmuuttajia. Feingold opiskeli Joseph A. Craig High Schoolissa, Wisconsin–Madisonin yliopistossa, Oxfordin yliopiston Magdalen Collegessa sekä Harvardin "Law Schoolissa". Hän sai Juris Doctorin arvon vuonna 1979.
Feingold tuli vuonna 1982 valituksi Wisconsinin senaattiin. Hän istui siinä, kunnes sai paikan Yhdysvaltain senaatissa. Hänellä on ollut kaksi avioliittoa. Hän meni vuonna 1977 naimisiin Sue o.s. Levinen kanssa ja sai kaksi lasta, Jessican ja Ellenin. Parin erottua yhdeksän vuotta myöhemmin Feingold solmi uuden avioliiton Mary Speerschneiderin, o.s. Erpenbachin kanssa. Mary oli eronnut Timm Speerschneiderista ja saanut tämän kanssa kaksi lasta, Samin ja Tedin. Mary ja Russ ilmoittivat 11. huhtikuuta 2005 hakevansa avioeroa. Kun Feingold ei ole Washington DC:ssä, hän asuu Wisconsinin Middletonissa.
Feingold oli ainoa senaattori, joka äänesti vuonna 2001 kiisteltyä Patriot Act -lakia vastaan. Hänestä tuli myös 17. elokuuta 2005 ensimmäinen senaattori, joka esitti tarkkaa päivämäärää vetäytymiseksi Irakista. Hän kannatti tämän tapahtumista viimeistään 31. joulukuuta 2006. Asiaa harkittuaan hän päätti olla asettumatta ehdolle Yhdysvaltain presidentinvaalissa 2008.
Feingold oli vuonna 2010 ehdolla neljännelle kaudelle Yhdysvaltain senaatissa, mutta hävisi republikaani Ron Johnsonille prosentein 47–52.
Malin Reitan
Malin Reitan (s. 8. elokuuta 1995 Trondheim, Norja) on norjalainen lastenmusiikin laulaja. Hän sijoittui kolmanneksi Lasten Euroviisuissa vuonna 2005 kappaleellaan "Sommer og skolefri".
Reitanin ura alkoi yhdeksänvuotiaana kun hän osallistui Norjan karsintakilpailuun vuoden 2005 Lasten Euroviisuja varten. Hänet valittiin karsintojen loppukilpailuun yhdeksi kymmenestä ehdokkaaksi, mutta hänen omalla Trondheimin murteella tekemänsä laulu oli liian lyhyt, joten hänen piti lisätä siihen vielä yksi säkeistö. Malin yllätti itsensä voittamalla karsinnat ylivoimaisesti ja voittoa seurasi kesän kestänyt konserttikiertue sekä televisioesiintymisiä, joissa hän keräsi esiintymiskokemusta. Marraskuussa Lasten Euroviisuissa hän tuli kolmanneksi joka oli Norjan paras sijoitus siihen mennessä.
Reitanin ensimmäinen studioalbumi oli "Malin på månen". Se ilmestyi 8. toukokuuta 2006 ja oli kotimaassaan välitön menestys nousten listan kuudennelle sijalle. Albumille sisältyi kilpailulaulu "Sommer og skolefri". Reitanin toisena studioalbumina julkaistiin 27. marraskuuta 2006 joululevy "Malin's jul". Kolmas levy "Pang" ilmestyi huhtikuussa 2008 ja se ylitti muutamassa viikossa kultalevyn rajan.
Liisamaija Laaksonen
Liisamaija Laaksonen-Kaitue (s. 6. toukokuuta 1938 Lahti) on suomalainen näyttelijä, joka on tullut tunnetuksi etenkin televisioelokuvien ja -sarjojen rooleistaan. Hän on myös käsikirjoittanut useita televisionäytelmiä 1990- ja 2000-luvuilla.
Laaksonen kävi Suomen teatterikoulun 1960–1963 ja toimi Yleisradion vakinaisena näyttelijänä 1963–1998 ja vuodesta 1998 lähtien vapaana taiteilijana. Hän on vieraillut Suomen Kansallisteatterissa, Intimiteatterissa, Helsingin kaupunginteatterissa, Suomen Kansallisoopperassa ja Savonlinnan Oopperajuhlilla. Lisäksi hän on pitänyt runoiltoja ympäri Suomea sekä Ruotsissa, Saksassa, Yhdysvalloissa ja Kanadassa.
Laaksonen lauloi 1960-luvun lopulla lauluyhtye Stideissä, jonka muut jäsenet olivat näyttelijät Iris-Lilja Lassila ja Tarja-Tuulikki Tarsala. Heidän suurin hittinsä oli vuoden 1969 "Pienenä tyttönä", joka on Laaksosen sävellys.
Liisamaija Laaksonen on palkittu Jussi-patsaalla näyttelijäsuorituksistaan elokuvissa "Mustaa valkoisella" (1968), "Ihmiselon ihanuus ja kurjuus" (1989) ja "Kaivo" (1992). Myös hänen roolinsa televisiosarjassa "Solveigin laulu" (1974) herätti aikanaan laajalti huomiota.
Laaksosen kirjoittama draama "Lumikit" voitti fiktiosarjan pääpalkinnon, kultaisen nymfin, Monte Carlon tv-festivaaleilla vuonna 1987.
Laaksoselle myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1989. Hän on saanut myös Suomi-palkinnon. Vuonna 2012 hänet palkittiin elämäntyöstään Kultaisella Venlalla.
Näyttelijä Katariina Kaitue on Liisamaija Laaksosen tytär. Laaksosella on myös kaksi poikaa, Karri ja Ville, molemmat juristeja. Aviomies Raimo Kaitue menehtyi tapaturmaisesti vuonna 1978.
Heikki Savolainen (tuottaja)
Heikki ”Hessu” Savolainen (s. 1964) on suomalainen äänittäjä, äänisuunnittelija, tuottaja ja manageri.
Savolainen suoritti Yleisradion äänitarkkailijakurssin vuosina 1983–1985, minkä jälkeen hänet valittiin Yleisradion musiikkituotantoon musiikkitarkkailijaksi. Vuosina 1985-1996 Savolainen työskenteli Yleisradion musiikki-, kuunnelma- ja TV1:n ulkotuotannoissa pääasiassa musiikkitarkkailijana ja -tuottajana.
Vuosina 1983–1993 Savolainen toimi Savonlinnan oopperajuhlilla vastuunaan esitettyjen teosten äänisuunnittelu. Vuosina 1996–1998 hän oli Radio Cityssä tekniikan päällikkönä ja sen jälkeen siirtyi Suomenlinnassa toimivan Seawolf Studios Oy:n Wolfgang Recordsiin tuottajaksi ja äänittäjäksi. Hän on toiminut livemiksaajana Eternal Erection-, Aulanko- ja Alamaailman vasarat -yhtyeille.
Savolainen on palkittu töistään Emma-palkinnolla (Ismo Alanko Säätiön "Pulu", 1998) ja Prix Italia -palkinnolla. Hän on opettanut Sibelius-Akatemian musiikkiteknologian osastolla sekä Teatterikorkeakoulun valo- ja äänisuunnittelun laitoksella.
Heikki Savolainen on tuottanut muun muassa Trio Töykeiden, Perko-Pyysalo Poppoon, Ismo Alanko Säätiön ja XL:n levyjä.
Randy Steven Kraft
Randy Steven Kraft (s. 19. maaliskuuta 1945) on yhdysvaltalainen sarjamurhaaja.
Kraft syntyi Kaliforniassa, johon hänen vanhempansa olivat muuttaneet Wyomingista ennen pojan syntymää. Hän oli perheensä neljäs lapsi ja ainoa poika. Hän valmistui Westminster High Schoolista ja opiskeli sen jälkeen Claremont McKenna Collegessa.
Kraft myönsi vuonna 1969 olevansa homoseksuaalinen ja joutui samana vuonna erotetuksi Yhdysvaltain ilmavoimista "terveyssyistä". Tämän jälkeen hän palasi työskentelemään baariin. Hänen ensimmäinen tunnettu uhrinsa Wayne Joseph Dukette (30) löydettiin kuolleena loppuvuodesta 1971. Kuolinpäiväksi arvioitiin 20. syyskuuta 1969.
1970- ja 1980-luvuilla Kalifornian moottoriteiden varsilla sattui useita raakoja henkirikoksia. Uhrit olivat miespuolisia teini-ikäisiä tai nuoria aikuisia, ja usein heitä oli kidutettu tai käytetty seksuaalisesti hyväksi. Ruumiit oli jätetty näkyville.
Kraft oli vähällä joutua pidätetyksi vuonna 1975, kun high schoolin kesken jättäneen 19-vuotiaan Keith Daven Crotwellin pää löydettiin Kaliforniasta. Kraft väitti kuulustelussa jättäneensä Crotwellin autostaan elävänä. Syytteitä ei nostettu, koska Crotwellin vartaloa ei löytynyt ja kuolinsyy oli epäselvä.
Kraft jäi kiinni vuonna 1983 kuristetun Terry Gambrelin (25) ruumiin löydyttyä. Kraft oli listannut kaikkiaan 65 uhriaan. Hänet asetettiin syytteeseen 16 murhasta ja tuomittiin kuolemaan 29. marraskuuta 1989. Kalifornian korkein oikeus piti tuomion samana 11. elokuuta 2000. Kraft odottaa teloitusta San Quentinissa. Häntä kutsutaan Yhdysvalloissa toisinaan nimellä "The Freeway Killer"; samalla nimellä kutsutaan myös kahta muuta sarjamurhaajaa, William Boninia ja Patrick Kearneytä.
Alicya Eyo
Alicya Eyo (s. 16. joulukuuta 1975 Hoyton, Liverpool) on englantilainen näyttelijä.
Jupiterin suuri punainen pilkku
Jupiterin suuri punainen pilkku on soikiomainen, valtava pysyvä pyörremyrsky planeetta Jupiterissa. Pilkun koko on noin 30 000 × 14 000 km ja se on pidempi leveysasteiden suunnassa. Pilkun pilvet ovat huomattavasti korkeammalla ja kylmempiä kuin monet muut Jupiterin pilvet.
Jupiterin suuren punaisen pilkun havaitsi jo Galilei. Se sijaitsee planeetan eteläisellä pallopuoliskolla. Se on 30 000 km pitkä ja noin 14 000 km leveä.
Pilkun pilvet ovat noin 8 km ympäröiviä pilviä korkeampia.
Pilkun ulkoreunalla aine kiertää täyden kierroksen 4–6 päivässä, keskiosassa liike on lähes satunnaista.
Pilkun koko on pienentynyt 15 prosenttia vuosien 1996 ja 2006 välisenä aikana.
Jupiterissa on nähty myös ruskeita, valkeita ja punaisia soikioita, jotka ovat Suurta Punaista pilkkua lyhytikäisempiä. Vuonna 2000 Jupiteriin syntyi yhdistymällä kolmesta suuresta valkeasta soikiopilkusta Pieni punainen pilkku, joka on näyttänyt voimistuvan jatkuvasti. Kolmas suurehko pilkku havaittiin vuonna 2006.
Ralph Craig
Ralph Cook Craig (21. kesäkuuta 1889 Detroit, Michigan – 21. heinäkuuta 1972 Lake George, New York) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija ja kaksinkertainen olympiavoittaja Tukholman olympialaisista.
Ralph Craig oli alun perin aitajuoksija. Hänestä kuitenkin kehittyi sileitten matkojen pikajuoksija Michiganin yliopistossa. Vuosina 1910 ja 1911 hän voitti IC4A-kisojen 220 jaardin mestaruudet.
Craig sivusi vuonna 1910 suoralla radalla juostun 220 jaardin maailmanennätystä 21,2. Hän pysyi ennätyksen jaettuna haltijana, kunnes Charles Paddock paransi ennätystä vuonna 1921.
Vuonna 1912 Craig selviytyi olympiajoukkueeseen ja matkusti Ruotsiin. 100 metrin finaalissa suurin ennakkosuosikki oli Craigin maanmies Don Lippincott, joka oli kisojen karsintalähdössä juossut uuden maailmanennätyksen 10,6. Seitsemän varaslähdön jälkeen finaalin voitti kuitenkin Craig, ajalla 10,8. Lippincott jäi vasta kolmanneksi. Craig kohtasi Lippincottin myös 200 metrin finaalissa, jonka Craig voitti ajalla 21,7 jättäen Lippincottin hopealle kymmenystä hitaammalla ajalla. Craig ei kuulunut Yhdysvaltojen 4 x 100 metrin viestijoukkueeseen, jonka suoritus hylättiin.
Heti olympialaisten jälkeen Craig lopetti aktiiviurheilun. Vuonna 1948 hän teki paluun olympialaisiin varajäsenenä Yhdysvaltojen purjehdusjoukkueessa. Hän ei kuitenkaan osallistunut varsinaiseen kilpailuun. Craig kantoi Yhdysvaltojen lippua kisojen avajaisissa Lontoossa.
Olaf Ittenbach
Olaf Ittenbach (s. 1969 Fürstenfeldbruck, Länsi-Saksa) on saksalainen kauhuelokuvaohjaaja ja erikoistehosteiden tekijä. Ennen hänen vuoden 1989 esikoisohjaustaan "Black Past" hän toimi hammashoitajana.
Ittenbach teki erikoistehosteet Uwe Bollin vuonna 2005 valmistuneeseen "BloodRayne"-elokuvaan ja on tehnyt niitä myös Bollin "Tunnel Rats" -elokuvaan.
Ittenbachin vaimo Martina, jonka kanssa hän meni naimisiin vuonna 2004, on näytellyt monissa hänen elokuvissaan.
Jacques-Édouard Alexis
Jacques-Édouard Alexis (s. 21. syyskuuta 1947 Gonaïves) on entinen Haitin pääministeri. Hän oli asemassa maaliskuusta 1999 maaliskuuhun 2001 ja uudelleen 21. toukokuuta 2006 – 14. huhtikuuta 2008.
Alexis on ollut Haitin valtionyliopiston kemian apulaisprofessorina 1973–1976 ja tutkimusapulaisena Université Lavalissa Québecissa 1977–1978, jossa suoritti maisterin tutkinnon elintarviketeknologiassa. Hän opetti Haitin yliopistolla sekä École Moyenne d’Agriculturessa 1979–1985. Hän oli myös Quisqueyan yliopiston ensimmäinen rehtori 1990–1995.
Alexis oli presidentti René Prévalin hallituksen koulutus-, nuoriso- ja kulttuuriministerinä sekä sisäministerinä.
Pääministeriksi Préval nimitti hänet 16. heinäkuuta 1998. Tuota ennen kongressi oli hylännyt kolme edellistä ehdokasta, mikä johti vuoden mittaiseen poliittiseen kriisiin. Kun Préval valittiin uudelleen 2006, hän nimitti Alexiksen uudelleen pääministeriksi.
Hänen talouspolitiikkaansa alettiin arvostella ja huhtikuussa 2008 hän selvisi luottamuslauseäänestyksestä. Huhtikuussa 2008 maassa puhkesi mellakoita ruoan ja polttoaineiden nousevan hinnan vuoksi, jolloin Alexis ilmoitti sijoitusohjelmasta elinkustannusten alentamiseksi. Senaatti päätti kuitenkin yksimielisesti 12. huhtikuuta erottaa hänet.
Appleseed
Appleseed (, televisioesityksessä käytetty myös nimeä Omenansiemen) on vuonna 2004 julkaistu tietokoneanimaationa toteutettu anime-elokuva. Elokuvan monet hahmot perustuvat Masamune Shirowin samannimiseen mangaan, mutta juoni on erilainen. Se sijoittuu tulevaisuuteen vuoteen 2131. Päähenkilö on Deunan Knute, kolmannesta maailmansodasta selvinnyt naissotilas. Hän päätyy utopia-kaupunkiin nimeltä Olympos, jonka asukkaat ovat puoleksi ihmisiä, puoleksi parhaista teknisistä komponenteista geenimanipuloituja klooneja.
Appleseed on esitetty Yle Teemalla kaksi kertaa. Ensimmäinen kerta oli 23. marraskuuta 2006 ja toinen joulukuussa 2007.
Antoinette Frank
Antoinette Frank (s. 30. huhtikuuta 1971) on yhdysvaltalainen kolmoismurhaaja ja entinen poliisi. Hän syyllistyi yhteen New Orleansin lähihistorian tunnetuimmista rikoksista.
Frank eli epävakaan lapsuuden, mutta halusi pienestä pitäen poliisiksi. Hän kärsi vakavista psyykkisistä ongelmista perheensä hajanaisuuden vuoksi; mm. veli oli paossa lain kouraa ja isä esiintyi hänen elämässään vain satunnaisesti.
Frank palveli New Orleansin poliisissa alle vuoden. Hän kuitenkin sai paikan huolimatta useista valehdelluista kohdista poliisiksi pääsemisen yhteydessä. Hän tapasi erään ampumavälikohtauksen yhteydessä tulevan poikaystävänsä, epäillyn huumausainerikollisen Rogers LaCazen. Hän antoi myöhemmin LaCazen jopa ajella poliisiautolla.
Frank ja LaCaze tulivat 4. maaliskuuta 1995 varastetulla avaimella sulkemaisillaan olevaan Kim Anh -nimiseen vietnamilaiseen ravintolaan itäisessä New Orleansissa. Tätä seuranneen ammuskelun yhteydessä Frank surmasi kaksi ravintolan työntekijää, Ha ja Cuong Vun sekä poliisikollegansa Ronnie Williamsin. Sekä Frank että LaCaze saivat kuolemantuomiot.
Sarah Balabagan
Sarah Balabagan (s. 16. elokuuta 1979) on filippiiniläinen entinen vanki Arabiemiirikunnissa.
Balabagan kasvoi Sultan Kudaratin maakunnassa Mindanaolla. Hän lähti palvelijattareksi Al-Ayniin. 14-vuotiaana 19. heinäkuuta 1994 hän iski 85-vuotiasta työnantajaansa Almas Mohammed al-Baloushia 34:sti puukolla. Balabaganin mukaan al-Baloushi oli yrittänyt raiskata tämän, ja hän oli toiminut itsepuolustukseksi. 26. kesäkuuta 1995 oikeus katsoi hänen joutuneen sekä raiskauksen uhriksi että syyllistyttyään itse tappoon. Hänet tuomittiin seitsemän vuoden vankeusrangaistukseen sekä maksamaan uhrin omaisille 150 000 dirhamia, kun hänelle itselleen määrättiin maksettavaksi 100 000 dirhamia.
6. syyskuuta 1995 toinen, islamilainen oikeusistuin ei pitänyt Balabagania raiskauksen uhrina vaan tuomitsi tämän kuolemaan ampumalla murhasta. Tapaus herätti kansainvälistä huomiota ja valitusten jälkeen Balabaganin tuomio muutettiin 30. lokakuuta vuoden vankeudeksi, kepiniskuiksi ja rahallisiksi korvauksiksi. Hän palasi Filippiineille 1. elokuuta 1996.
Balabaganin tapauksesta tehtiin vuonna 1997 elokuva "The Sarah Balabagan Story", jonka ohjasi Joel Lamangan ja jonka pääosassa esiintyy Vina Morales. Balabagan aloitti vapautumisensa jälkeen uran laulajana ja pääsi esiintymään televisioon Geri Halliwellin kanssa. Hänestä tuli vuonna 1998 yksinhuoltajaäiti. Hän ilmoitti elokuussa 2003 kihlauksestaan Russell Vergaraan. Hän on luopunut islamista ja kääntynyt kristinuskoon.
Transkobalamiini
Transkobalamiinit ovat kantajaproteiineja, jotka kiinnittyvät syanokobalamiiniin eli B-vitamiiniin ja kuljettavat ne solukalvon läpi. Niillä on merkitystä tutkittaessa B-vitamiinin puutetta, sillä jos transkobalamiiniin kiinnittyneen B12-vitamiinin osan holotranskobalamiinin seerumipitoisuus pienenee, se voisi teoriassa merkitä B-puutteen kehittymisen varhaisvaihetta. Transkobalamiineja on I, II ja III, ja niistä transkobalamiini II on fysiologinen kuljettajaproteiini. Seerumin B-vitamiini on pääasiassa (80 %) sitoutuneena transkobalamiini I:een eikä siten ole elimistön käytettävissä. Vain transkobalamiini II:een sitoutunut vitamiini on elimistön käytettävissä. Transkobalamiini I:n puutos on harvinainen. B-vitamiinin määrä on siinä vähäinen, mutta megaloblastisen anemian muita löydöksiä tai oireita ei ilmene. Transkobalamiini II:n puutokseen liittyy jo lapsena alkava megaloblastinen anemia, jossa B-vitamiinipitoisuus on normaali.
Andreas Wilson
Andreas Wilson (s. 7. maaliskuuta 1981 Tukholma) on ruotsalainen näyttelijä ja malli. Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli pääosa parhaasta vieraskielisestä elokuvasta Oscar-ehdokkuuden saaneessa elokuvassa "Pahuus" (2003). Hänet valittiin rooliin yli 120 hakijan joukosta. Elokuvassa "Animal" (2005) Wilson esittää ensimmäisen täysin englanninkielisen pääosansa. Hän esittää pääosaa myös elokuvissa "Den utvalde" (2005) "Kill Your Darlings" (2006) ja "Baban biilit" (2006). Hän esitti myös yhtä pääroolia televisiosarjan "Hubotit – melkein ihmisiä" (2012) ensimmäisellä tuotantokaudella.
Wilson toimii myös Abercrombie & Fitch -vaatekaupan mallina.