hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Käyn kohti sinua, oi Herrani
Virsi on sävelletty useita kertoja. Suomalaisessa virsikirjassa esiintyvän sävelmän on laatinut yhdysvaltalainen Lowell Mason. Muista sävelmistä tunnetuin on englantilaisen J. B. Dykesin laatima. Virsi on ilmeisesti sävelletty 4/4 -tahtilajiin, mutta esiintyy jo ranskalaisessa Cantiques chétiens -virsikirjassa (Pariisi 1909) 6/8 -tahtilajissa. Sävelmää tavataan myös 2/2, 6/4 ja 3/4 -tahtilajeissa.
Virsi tunnetaan myös nimellä "Titanic-hymni", sillä se yhdistetään yleisesti vuonna 1912 tapahtuneeseen RMS Titanicin haaksirikkoon. Sen kerrottiin olleen viimeinen kappale, jonka laivan orkesteri soitti ennen aluksen uppoamista.
Virsi suomennettiin ensimmäisen kerran vuonna 1894 metodistien laulukirjaan "Rauhanvirsiä". Tunnetummaksi tuli myöhemmin Aune Krohnin suomennos vuodelta 1912, joka esiintyy kokoelmassa Hengellisiä lauluja ja virsiä numerolla 243. Siinä se alkaa sanoilla "Sua kohti, Herrani, Sua kohti ain, Mua joskin ahdistaa Luokses risti vain. jne.
Virsikirjaan virsi tuli vuonna 1986 Niilo Rauhalan uudelleen suomentamana. Nykyisessä muodossaan sanat kuitenkin poikkeavat alkuperäisistä siinä määrin, että sitä on pidettävä pikemminkin mukaelmana kuin suoranaisena käännöksenä.
Virsi on myös Ruotsin kirkon suomenkielisessä virsikirjassa numerolla 271. Virren tekstin on uudelleen suomentanut Niilo Rauhala 1999.
"Käyn kohti sinua, oi Herrani" on yksi evankelis-luterilaisen kirkon siunaustilaisuuksissa käytettävistä virsistä. Virsikirjassa se on sijoitettuna osastoon "Jumalan varjelus ja lohdutus".
Tenley Albright
Tenley Emma Albright (s. 18. heinäkuuta 1935 Newton, Massachusetts) on yhdysvaltalainen taitoluistelija. Hän oli ensimmäinen amerikkalainen naisten taitoluistelun olympiavoittaja.
Albright osallistui ensimmäisen kerran olympialaisiin 1952 Oslossa, jolloin hän sijoittui toiseksi heti Jeannette Altweggin jälkeen. Neljä vuotta myöhemmin Cortina d'Ampezzossa hän voitti kultaa. Hänen osallistumisensa Cortinan kisoihin oli vaarassa, kun pari viikkoa aikaisemmin hän oli harjoitellessaan kaatunut luistimensa osuttua railoon. Vasen luistin viilsi pahasti oikeaa nilkkaa. Albrightin kirurgi-isä kuitenkin saapui paikalle kaksi päivää myöhemmin ja paikkasi hänet kilpailukuntoon.
Albright lopetti kilpauransa olympialaisten jälkeen. Toisin kuin useimmat muut huippuluistelijat, Albrigth ei ikinä aloittanut ammattilaisuraa. Hän keskittyi uransa jälkeen opiskeluun ja valmistui vuonna 1961 Harvardin yliopiston lääketieteenkoulusta.
MM-kisoissa Albright voitti kaksi kultaa (1953 ja 1955) sekä kaksi hopeaa (1954 ja 1956).
Marco Sturm
Marco Johann Sturm (s. 8. syyskuuta 1978 Dingolfing, Länsi-Saksa) on entinen saksalainen jääkiekkoilija ja Saksan jääkiekkomaajoukkueen päävalmentaja ja general manager. Kaikkia hyökkäyspaikkoja pelaamaan kykenevä Sturm on San Jose Sharksin ensimmäisen kierroksen varaus vuodelta .
Sturm on erinomainen luistelija ja vaarallinen alivoimapelaaja.
Sturm oli aikoinaan harvoja saksalaislupauksia ikäluokastaan. Hän aloitti uransa kaudella 1995–1996 EV Landshutin joukkueessa, DEL:ssä, jossa pelasi myös varauksensa jälkeen kauden 1996–1997. Vuodesta 1997 Sturm pelasi San Jose Sharksissa lähes kahdeksan kautta, kunnes siirtyi kaudella 2005–2006 Wayne Primeaun ja Brad Stuartin kanssa Boston Bruinsiin vaihdossa kyseisellä kaudella NHL:n pistepörssin (Art Ross Trophy) ja arvokkaimman pelaajan palkinnon (Hart Trophy) voittaneeseen Joe Thorntoniin. Vuonna 1999 Sturm pelasi ssa. Työsulkukauden 2004–2005 hän pelasi DEL:n ERC Ingolstadtissa.
Sturm teki vuonna 2007 Bruinsin kanssa sopimuksen kevääseen 2011 asti, kausipalkkana 3,5 miljoonaa dollaria. Sturmin kausi 2008–2009 jäi lyhyeksi loukkaantumisen takia. Joulukuussa 2010, kesken kauden 2010–2011, hän siirtyi Los Angeles Kingsiin, jota hän edusti kahden kuukauden ajan. Helmikuussa 2011 hän siirtyi Washington Capitalsiin waiver-listan kautta. Sturm edusti loppukauden Capitalsia ja teki heinäkuussa 2011 sopimuksen Vancouver Canucksin kanssa. Tammikuussa 2014 Sturm ilmoitti uransa päättymisestä.
Sturm on pelannut kahdet olympialaiset ja neljät MM-kilpailut (yhdet 1. divisioonassa). Sturm pelasi myös kaudet alle 20-vuotiaiden MM-kilpailut ja kahdet alle 18-vuotiaiden EM-kilpailut. Vuonna 1996 hän voitti EM-kilpailujen pistepörssin ja valittiin tähdistökentälliseen.
Cadarache
Cadarache on Saint-Paul-lez-Durancen kunnassa Bouches-du-Rhône departementissa Provence-Alpes-Côte d’Azurin provinssissa, Ranskassa sijaitseva ydinenergian tutkimuskeskus. Sen perusti vuonna 1959 Ranskan atomienergiakomissio ("Commissariat à l'Énergie Atomique"). Samana vuonna Ranskan presidentti Charles de Gaulle käynnisti Ranskan ydinenergiaohjelman. Perustamisestaan lähtien jatkunut tutkimus saa jatkoa, kun kansainvälisenä yhteistyönä rakennettava koefuusioreaktori ITER päätettiin rakentaa sinne Moskovassa pidetyssä kokouksessa 28. kesäkuuta 2005.
Vuonna 1988 keskuksessa aloitti toiminsa Tore Supra -tokamakfuusiokoreaktori. Suurempi ITER -koereaktori on tarkoitus valmistua noin vuonna 2020.
Rakenteilla olevaa Jules Horowitz Reactor -kiehutusvesireaktoria on tarkoitus käyttää materiaalien testaamiseen ja se on tarkoitus ottaa käyttöön 2016.
Tamara Press (urheilija)
Tamara Natanovna Press (, s. 10. toukokuuta 1937 Harkova) on Neuvostoliittoa edustanut yleisurheilija, joka on maansa kaikkien aikojen menestyneimpiä heittourheilijoita. Hänen suurimmat saavutuksensa urheilijana osuvat 1960-luvun alkupuolelle.
Press saavutti lukuisia maansa mestaruuksia kuulantyönnössä ja kiekonheitossa sekä Euroopan mestaruuksia vuosina 1958 ja 1962. Olympiavoittoon hän ylsi 1960 kuulantyönnössä tuloksella 17,32. Kiekossa hän sai hopeaa tuloksella 52.59 saman maan Nina Ponomarjovan voittaessa tuloksella 55,10. Vuoden 1964 olympialaisissa Press voitti kuulan tuloksella 18,14 ja kiekon tuloksella 57,27.
Pressin sisar Irina Press oli myös menestynyt yleisurheilija. Epäilyksiä sisarusten todellisesta sukupuolesta esitettiin koko heidän uriensa ajan. Molemmat lopettivat urheilu-uransa heti sen jälkeen, kun sukupuolitestit otettiin käyttöön vuonna 1966.
Irina Press
Irina Natanovna Press (, 10. maaliskuuta 1939 Harkova – 21. helmikuuta 2004) oli menestynyt monipuolinen neuvostoliittolainen yleisurheilija, joka voitti kaksi olympiakultaa.
Maansa mestaruuksia hän saavutti yleisurheilun viisiottelijana sekä aitajuoksijana vuosien 1959 ja 1966 välisenä aikana.
Vuoden 1960 olympiakisoissa Irina voitti 80 metrin aitajuoksun tuloksella 10,8. Viisiottelu ei silloin kuulunut naisten ohjelmaan.
Vuoden 1964 olympiakisoissa Irina voitti viisiottelun pistemäärällä 5246, joka oli maailmanennätys. Samoissa kisoissa hän sijoittui 80 metrin aitajuoksun erikoiskilpailussa neljänneksi ja kuulantyönnössä kuudenneksi.
Pressin sisar Tamara oli myös menestynyt yleisurheilija. Sisarusten sukupuolesta esitettiin koko heidän uriensa ajan epäilyksiä. Kumpikin lopetti urheilu-uransa vuonna 1966, kun pakolliset sukupuolitestit otettiin käyttöön.
Wille Mäkelä
Wille Mäkelä (s. 2. maaliskuuta 1974 Hyvinkää) on suomalainen entinen curling-pelaaja. Hän toimi Markku Uusipaavalniemen kipparoiman joukkueen kakkosmiehenä, kolmantena heittäjänä. Hän oli varsinkin kovien poistojen erikoismies.
Mäkelän parhaat saavutukset ovat EM-kulta vuodelta 2000, kaksi EM-pronssia (1999 ja 2002), kaksi MM-pronssia (1998 ja 2000) ja olympiahopea vuonna 2006. Suomen mestaruuksia hänellä on 7 kappaletta vuosilta 1997—2003. Seuratasolla Mäkelä edusti Oulunkylän Curlingia.
Välissä Mäkelä toimi oman joukkueensa kapteenina. Hänen joukkueensa edusti Suomea vuoden 2003 EM-kisoissa ja putosi B-sarjaan, josta Uusipaavalniemen joukkue nosti sen seuraavana vuonna takaisin A-sarjaan. Pian tämän jälkeen Mäkelä palasi takaisin Uusipaavalniemen johtamaan joukkueeseen olympiaprojektia varten. Olympiahopean jälkeen Mäkelä ilmoitti lopettavansa curlingin aikapulan vuoksi.
Mäkelä on 170 senttimetriä pitkä ja painaa 86 kiloa. Koulutukseltaan hän on yo-markkinointimerkonomi. Hän toimii nykyään Hyvinkään Liikenteen toimitusjohtajana.
Nara
Nara () on Naran prefektuurin pääkaupunki Kansain alueella Japanissa. Siellä on 364 466 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 276,84 neliökilometriä. Nara sijaitsee prefektuurin pohjoisosassa lähellä Kiotoa. Kaupungin seitsemän temppeliä, pyhäkköä ja rauniota, tarkemmin Tōdai-ji, Saidai-ji, Kōfuku-ji, Kasugan pyhäkkö, Gangō-ji, Yakushi-ji, Tōshōdai-ji ja Heijōn palatsin rauniot, muodostavat yhdessä Unescon maailmanperintökohteen nimellä ”muinaisen Naran historialliset monumentit”.
Nara oli Japanin pääkaupunki suurimman osan Nara-kaudesta vuosina 710–784 nimellä "Heijō-kyō" (平城京). Naran kuuluisimmat temppelit ovat suurimmaksi osaksi peräisin tältä ajalta. Kaupunkia laiminlyötiin pääkaupungin siirryttyä lyhyeksi ajaksi Nagaokaan ja myöhemmin vuonna 794 Kiotoon (silloiseen "Heian-kyōhon"). Nykyinen Naran kaupunki perustettiin 1. helmikuuta 1898, ja siitä on kehittynyt paikallinen hallinnollinen ja taloudellinen keskus. Nara on nähtävyyksiensä takia myös tärkeä matkailukohde. Mytologian mukaan Japanin ensimmäinen keisari Jimmu laskeutui taivaasta ja ratsasti kaupunkiin peuralla (japaninpeura "Cervus nippon", japaniksi "shika"). Narassa asuvien, kaduilla ja temppelialueilla vaeltavien peurojen sanotaan olevan sen jälkeläisiä. Matkailijat voivat ostaa peuroille ruokaa.
Curling talviolympialaisissa 2006
XX talviolympialaisten curling-kilpailut käytiin Pinerolossa. Sekä miehet että naiset pelasivat kymmenen joukkueen yksinkertaisen sarjan, jonka neljä parasta joukkuetta etenivät välieriin.
Pelaajat moittivat turnauksen alkuvaiheissa Pinerolon hallin jäätä huonoksi ja liian suoraksi. Sittemmin jäätä tehtiin ilmeisesti kourumaisemmaksi, jotta kivet kiertäisivät paremmin.
Kisoihin kelpuutettiin isäntämaan Italian lisäksi kolmien viimeisien MM-kilpailujen perusteella yhdeksän parasta maata sekä Iso-Britannia, jota MM-kisoissa edustaa Skotlanti.
Joey Cheek
William Joseph "Joey" Cheek (s. 22. kesäkuuta 1979 Greensboro, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pikaluistelija, joka on erikoistunut sprintti- ja keskipitkille matkoille.
Kansainvälisen läpimurtonsa Cheek teki 2002 Salt Lake Cityn olympialaisissa saavutettuaan 1 000 metrillä pronssia ja sijoituttuaan 1 500 metrillä neljänneksi vain kahdeksan sekunnin sadasosan päähän pronssista. Vuonna 2003 Cheek voitti pronssia yksittäismatkojen MM-kisojen 1 000 ja 1 500 metrillä. 2005 Cheek sijoittui sprintterien MM-kisoissa pronssille Erben Wennemarsin ja Jeremy Wotherspoonin takana, ja vuotta myöhemmin samoissa kisoissa Heerenveenissä hän kirkasti mitalinsa värin kullaksi.
2006 Torinon olympialaisissa hän voitti 500 metrillä kultamitalin melko ylivoimaisesti ja sai 1 000 metrillä hopeaa.
Latina (kaupunki)
Latina on Latinan maakunnan pääkaupunki Lazion hallinnollisella alueella Keski-Italiassa. Kaupunki on asukasluvultaan Rooman jälkeen Lazion alueen toiseksi suurin kaupunki. Se sijaitsee 60 kilometriä Roomasta kaakkoon.
Latina sijaitsee vuonna 1932 kuivattujen Pontisten soiden alueella ja parikymmentä metriä merenpinnan yläpuolella. Vuoteen 1947 asti kaupunki tunnettiin nimellä "Littoria". Sen rakentamisesta tehtiin vuonna 1933 samanniminen,Cinesin tuottama dokumenttielokuva, jonka ohjasi Raffaello Matarazzo. Tämä lyhyt (11 minuuttia) dokumentti on säilynyt jälkimaailmalle ja se on löydettävissä esimerkiksi Matarazzon komedian "Treno popolare" DVD-version levyltä.
Latina on tärkeä maatalousalueen keskus ja siellä on elintarviketeollisuuden ohella lääke- ja kemianteollisuutta.
Latinan maakunta
Latinan maakunta () on maakunta Lazion hallintoalueella Keski-Italiassa.
Latinan maakunnan pinta-ala on 2 256 km ja siellä oli vuoden 2015 lopulla 574 226 asukasta. Maakuntaan kuuluu 33 kuntaa, ja sen pääkaupunki on Latina.
Latinan maakunnan viisi väkiluvultaan suurinta kuntaa ovat (31.12.2015): Latina (125 985 asukasta), Aprilia (73 446), Terracina (46 039), Fondi (39 809) ja Formia (36 127).
MuggleNet
MuggleNet on yhdysvaltalainen Harry Potter -fanisivusto, jonka perusti vuonna 1999 Emerzon Sparz -niminen 12-vuotias poika Indianasta Yhdysvalloista. Sivu koostuu pääosin uutisista ja erilaisista kirjoituksista, jotka liittyvät Harry Potterin maailmaan. Sivustolta löytyy myös oma chat, fanfiction- ja keskustelufoorumi sekä viikoittaiset äänestykset ja kilpailut.
Sivusto on palkittu kirjailija J. K. Rowlingin omilla kotisivuilla fanisivupalkinnolla. Mugglenet on saanut myös muita huomionosoituksia kirjailijalta. Sivuston perustaja Emerson Sparz kutsuttiin kuudennen kirjan Harry Potter ja puoliverinen prinssi julkistamisen alla harvinaiseen haastatteluun toisen suositun fanisivuston The Leaky Cauldronin perustajan Melissa Anellin kanssa.
Elokuussa 2005 aloitti toimintansa sivun alaisuudessa toimiva podcast: MuggleCast. Ohjelma ilmestyy noin kerran viikossa ja aina sen alussa kuullaan viikon Harry Potter -aiheiset uutiset. Ohjelman aikana juontajat keskustelevat tulevien ja nykyisten kirjojen juonista sekä elokuvista vakavasti ja silloin tällöin myös huumorilla. Ohjelmaan kuuluu erilaisia osioita joita ovat muun muassa: viikon pääaihe, kuuntelijoiden kysymykset, "Dueling Club" ja "Spy on Sparz".
Ilmestymisensä jälkeen ohjelma on saavuttanut suurta suosioita. Vain neljä päivää aloituspäivästä ohjelma oli iTunesin Yhdysvaltojen listan kuudenneksi kuunnelluin podcast. Nykyään ohjelmaa kuunnellaan joka puolella maapalloa.
Petäjä
Petäjä tarkoittaa seuraavia:Petäjä tai Petaja on seuraavien henkilöiden nimi:
Abelin–Ruffinin lause
Abelin–Ruffinin lauseen mukaan ei yleisellä viidennen ja sitä korkeamman asteen yhtälöllä ole juurilausekkeisiin perustuvaa ratkaisukaavaa.
Abelin-Ruffinin lause ei tarkoita sitä, että viidennen ja sitä korkeamman asteen yhtälöt ovat ratkaisemattomia. Itse asiassa jos polynomi on reaali- tai kompleksikertoiminen, yhtälöllä on aina juuria kompleksitasossa. Tämä on nimeltään algebran peruslause. Vaikka ratkaisuja ei voida laskea tarkasti, niitä voidaan laskea numeerisilla menetelmillä niin tarkasti kuin halutaan. Käytettyjä menetelmiä ovat Newtonin-Raphsonin menetelmä ja Laguerren menetelmä.
Esimerkiksi toisen asteen polynomiyhtälö voidaan aina ratkaista äärellisen monen yhteen- vähennys- kerto- ja jakolaskun avulla. Nimittäin yhtälön "ax + bx + c = 0" juuret ovat
Samanlaiset kaavat tunnetaan kolmannen- ja neljännen asteen polynomiyhtälöille. Kaavat on tunnettu jo 1500-luvulta alkaen.
Esimerkiksi yhtälöä "x" - "x" + 1 = 0 ei voida ratkaista juurilausekkeiden avulla. Joitakin viidennen asteen yhtälöitä sen sijaan voidaan, esimerkiksi "x" - "x" - "x" + 1 = 0. Évariste Galois kehitti teorian sille, mitkä polynomiyhtälöt voidaan ratkaista juurilausekkeiden avulla: ne ja vain ne joiden Galois'n ryhmä on ratkeava. Kolmannen- ja neljännen asteen yhtälön ratkaisukaavojen perusteella ovat symmetriset ryhmät "S", "S" ja "S" ratkeavia, mutta "S" ei ole kun "n"≥5. Ryhmien ratkeavuus voidaan kuitenkin osoittaa helpommin ryhmän kompositiojonon avulla kuin ratkaisukaavan perusteella.
Lauseen todisti ensimmäisenä Paolo Ruffini vuonna 1799, mutta hänen todistuksensa sisälsi pienen aukon. Ruffini todistus perustui permutaatioryhmiin. Lauseelle esitti todistuksen myös Niels Henrik Abel vuonna 1824. Évariste Galois tutki ongelmaa syvällisemmin, ja hänen mukaansa onkin nimetty Galois'n teoria, johon myös Abelin-Ruffinin lause kuuluu.
Sanna Valkonen
Sanna Valkonen (s. 12. joulukuuta 1977, Hyvinkää) on suomalainen jalkapalloilija. Hän pelaa puolustuksen keskellä ja on toiminut Suomen maajoukkueen kapteenina. Valkonen pelaa kaudella 2010 Ruotsin mestaruussarjassa, Damallsvenskanissa, KIF Örebrossa.
Ensimmäisen maaottelunsa Valkonen pelasi 30. elokuuta 1995 Ruotsia vastaan. Hän pelasi 120 maaottelua, joissa hän teki yhteensä 7 maalia. Valkonen edusti Suomea 2005 ja 2009 EM-kisoissa. Hän lopetti maajoukkueuransa vuoden 2009 kisojen jälkeen.
Bjørn Einar Romøren
Bjørn Einar Romøren (s. 1. huhtikuuta 1981) on norjalainen entinen mäkihyppääjä, joka hyppäsi maailmancupissa vuosina 2002–2014.
Romøren piti hallussaan pisimmän pystyssä pysytyn hypyn maailmanennätystä 239 metriä, jonka hän hyppäsi 20. maaliskuuta 2005 Slovenian Planicassa.Hän menetti ennätyksensä Johan Remen Evensenille Vikersundissa 11.2.2011.
Romøren oli mukana Planicassa 2004 ja Kulmissa 2006 voittamassa lentomäen MM-kisojen joukkuekilpailun kultamitalia, Planicassa 2010 hopeamitalia sekä Oberstdorfissa 2008 pronssimitalia maansa joukkueessa. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän oli Planicassa 2004 kuudes, Kulmissa kymmenes ja Planicassa 2010 yhdeksäs. Oberstdorfissa hän johti kilpailua ensimmäisen päivän jälkeen mutta putosi lopputuloksissa neljänneksi.
2003 Val di Fiemmen ja 2005 Oberstdorfin MM-kisoissa hän oli mukana joukkuemäen pronssia voittaneessa Norjan miehistössä. Val di Fiemmessä hän oli lisäksi normaalimäessä kymmenes ja suurmäessä kolmastoista, Oberstdorfissa puolestaan normaalimäessä neljäs ja suurmäessä kahdestoista. Torinon olympialaisissa 2006 hän oli Norjan joukkueessa voittamassa pronssia ja sijoittui henklökohtaisissa kilpailuissa suurmäessä seitsemänneksi sekä normaalimäessä viidenneksitoista. Oslon MM-kisoissa 2011 hän oli Norjan joukkueen mukana normaalimäen joukkuekilpailussa hopealla.
Maailmancupin osakilpailuvoittoja Romøren saavutti kahdeksan; lisäksi hän on oli kuudesti toinen ja kahdeksan kertaa kolmas. Ensimmäinen voitto tuli 6. tammikuuta 2003 Bischofshofenista. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kolmanneksi kaudella 2003–2004, kuudenneksi kaudella 2005–2006 ja yhdeksänneksi kaudella 2009–2010.
Romøren lopetti uransa kauden 2013–2014 päätteeksi.
Armin Zöggeler
Armin Zöggeler (s. 4. tammikuuta 1974 Merano) on italialainen ohjaskelkkailija, kaksinkertainen olympiavoittaja ja kuusinkertainen maailmanmestari.
Zöggeler aloitti kelkkailun jo pikkupoikana luonnonradoilla. 14-vuotiaana hän voitti nuorten maailmancupin ja 19-vuotiaana oli mukana Italian maajoukkueessa. Sittemmin Zöggeleristä on saavutustensa myötä tullut eräs maailman menestyneimmistä urheilijoista lajissaan. Hän on ainoa talviolympialaisissa kuusissa peräkkäisissä kisoissa mitalin saavuttanut urheilija.
Zöggeler on yltänyt mitaleille kuusissa peräkkäisissä olympialaisissa: hän sai 1994 Lillehammerissa pronssia, 1998 Naganossa hopeaa, 2002 Salt Lake Cityssä ja 2006 Torinossa kultaa sekä 2010 Vancouverissa ja 2014 Sotšissa pronssia. MM-kisoissa hän on voittanut 16 mitalia, kuusi kultaa, viisi hopeaa ja viisi pronssia. EM-kilpailuissa hän on voittanut 18 mitalia, neljä kultaa, kuusi hopeaa ja kahdeksan pronssia. Maailmancupin kokonaiskilpailun hän on voittanut kymmenen kertaa ja voittanut kaikkiaan 57 osakilpailua yksikkökilpailussa.
Siviiliammatiltaan Zöggeler on poliisi. Hän asuu Lanassa, Bolzanossa.
Béla Fleck and the Flecktones
Béla Fleck and the Flecktones on yhdysvaltalainen yhtye, jonka sointimaailma on omalaatuinen yhdistelmä bluegrassia, fuusiota sekä jazzia. Keulakuva Béla Fleck haluaa todistaa, että banjolla voi soittaa muutakin kuin country-musiikkia. Flecktones onkin esittänyt kappaleita melkein joka kategoriasta, sekä Fleck on tehnyt sooloprojektina albumin klassista musiikkia banjosovituksina.
Ryhmä toimi alun perin kvartettina, jossa soitti kosketinsoittaja ja huuliharpisti Howard Levy. Hän kuitenkin lähti ryhmästä, ja Flecktones levytti triona albumin Three Flew Over The Cuckoo's Nest. Levy on sittemmin vieraillut Flecktonesien albumeilla. Saksofonisti Jeff Coffin liittyi yhtyeeseen Left of Cool -albumilla. Yhtyeen muut jäsenet ovat arvostettu basisti Victor Wooten ja hänen veljensä Roy "Future Man" Wooten, joka soittaa eräänlaista omatekemää kitaranmallista triggeroitua rumpusettiä. Soolotuotannollaan Future Man käyttää myös uudempaa keksintöään, joka on pianoa muistuttava rytmisoitin. Hän sanoo yhä useammin mieltävänsä pianon kuin rumpusettinä, ja rumpusetin kuin pianona.
Vuoden 2005 keikkatauon julkaistiin uusi albumi Hidden Land. Se voitti Grammy-palkinnon parhaasta jazz-albumista. Yhtye on lisäksi voittanut useita Grammy-palkintoja aiemmista albumeista, lisäksi Béla Fleck on ollut ehdolla useammassa kategoriassa kuin kukaan muu.
Pekka Perttula
Pekka Juhani Perttula (s. 18. marraskuuta 1960 Noormarkku) on toiminut neljän kuukauden ajan mm. Suomenmaan päätoimittajana v. 2010-2011. Koulutukseltaan hän on valtiotieteen tohtori. Ennen Suomenmaan päätoimittajuutta hän on työskennellyt muun muassa Suomen Keskustan puoluesihteerinä vuosina 1994–1997 ja keskustan eduskuntaryhmän pääsihteerinä vuosina 1997–2007. Hän on toiminut poliittisella urallaan myös Kirkkonummen kunnanvaltuutettuna kolmen vaalikauden ajan. Hänen puolisonsa on peruskoulun yläasteen kielten lehtori FM Anna-Maija Penttilä.
Perttula edusti puoluesihteerinä perinteistä käsitystä, missä puolueorganisaation hallinnollisen johtamisen lisäksi tehtävään kuului myös aatteellisen puolen esillä pitäminen. Vapaaehtoisesti ennen puoluesihteerikautensa loppua eronnutta Perttulaa seurasi puoluesihteerinä puoluejohdon esityksestä puolueen järjestöpäällikkönä toiminut Eero Lankia.
Perttula siirtyi keväällä 2007 kirjoittamaan väitöskirjaa V. J. Sukselaisesta. Kirja valmistui keväällä 2010, ja se tarkastettiin Turun yliopistossa 2010.
Verkkoapilan Perttulan haastattelussa tammikuussa 2010 ilmeni, että Perttula oli ilmoittanut Eero Lankialle joulukuussa 2009 eronneensa Suomen Keskustan perusjärjestön jäsenyydestä. Syyksi hän ilmoitti Suomen Keskustan vaalirahoitusepäselvyydet ja sen, ettei Suomen Keskusta, käytännössä sen puoluetoimistoa johtava Jarmo Korhonen, ollut ollut valmis tukemaan rahallisesti Perttulan väitöskirjatyötä.
Perttula oli Kelan hallituksen jäsen kaudella 1.1.2008 – 31.12.2010.
Perttula valittiin 2015 Maaseudun Sivistysliiton puheenjohtajaksi.
Erja Tikka
Erja Tikka (s. 2. elokuuta 1953 Koski Tl) on filosofian kandidaatti, lähetystöneuvos ja Ulkoasiainministeriön viestintä- ja kulttuuriosaston apulaisosastopäällikkö. Hän siirtyi vuoden 2013 loppupuolella Suomen Itämeri-suurlähettilääksi. Suurlähettiläs toimii EU:n Itämeri-strategian kansallisena yhteyshenkilönä ja sitä toteuttavien hallinnonalojen Itämeri-koordinaatioryhmän puheenjohtajana.
Tikka toimi Suomen Keskustan puoluesihteerinä 1990–1994 Seppo Kääriäisen jälkeen Paavo Väyrysen luovuttua puheenjohtajuudesta ja Esko Ahon tultua puheenjohtajaksi.
Lourdes (täsmennyssivu)
Lourdes voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Lauri Impiö
Lauri Johannes Impiö (8. syyskuuta 1929 Ranua – 28. tammikuuta 2006 Espanja) oli teologian kandidaatti, kansanopiston rehtori, rovasti ja kokoomuslainen kansanedustaja vuosina 1975–1987 Lapin läänin vaalipiiristä.
Lauri Impiö kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1948 Haapaveden yhteiskoulusta ja valmistui teologian kandidaatiksi vuonna 1952 Helsingin yliopistosta. Vuonna 1952 hänet vihittiin papiksi, jonka jälkeen hän toimi Ylitornion vt. kirkkoherrana 1952–1953. Sen jälkeen hän työskenteli pappina Kemissä, Nivalassa ja Alatorniolla sekä opettajana Nivalassa. Reisjärven kristillisen kansanopiston johtajana hän oli 1955–1961. Ylitornion kristillisen opiston rehtorina hän toimi eläkkeelle siirtymiseen asti vuodet 1966–1991 lukuun ottamatta kansanedustajakausia vuosina 1975–1987. Impiölle myönnettiin rovastin arvonimi vuonna 1983.
Impiö nousi varasijalta eduskuntaan edustaja Jouni Mykkäsen tilalle 13. tammikuuta 1975. Impiön eduskuntaura päättyi vuoden 1987 vaaleissa.
Impiö siirtyi vanhoillislestadiolaisuudesta elämänsanalaisuuteen vuoden 1960 hajaannuksessa.
Vuonna 1968 Lauri Impiö tuli tunnetuksi järjestäessään suuren ruoka-apukeräyksen Lapin läänin asukkaille, kun talvi tuli ennakoitua aikaisemmin ja suuri osa viljelyssadosta tuhoutui. Avustuskeräyksen jälkeen Lauri Impiötä alettiin kutsua pottupappi -nimellä. Suomen Kuvalehti antoi Lauri Impiölle palkinnon hänen saavutuksistaan vuoden 1969 alussa. Suomen Kuvalehden numerossa 6/1969 (ilmestyi 7.2.1969) oli Lauri Impiö kansikuvassa ja lehdessä pitkä juttu hänen toiminnastaan Lapin väestön auttamiseksi.
Säveltäjä ja muusikko Markku Impiö on Lauri Impiön poika. Lauri Impiön puoliso oli virsirunoilija Leena Impiö.
Gedit
Gedit on GNOME-työpöytäprojektiin kuuluva tekstieditori, joka julkaistaan GPL-lisenssillä. Se on myös suomennettu ja tulee GNOMEn mukana. Gedit on monipuolinen tekstieditori ja se tukee monia eri tiedostomuotoja.
Gedit on suunniteltu X Window Systemille ja käyttää GTK+ 3.0- ja GNOME 3.0 -kirjastoja. Gedit on täysin integroitu GNOMEen ja tukee esimerkiksi "vedä ja pudota" -periaatetta GNOME Files -tiedostoselaimen, kanssa. Geditin ominaisuuksiin kuuluu myös välilehdet, jotta monien tiedostojen samanaikainen muokkaus olisi helpompaa.
Apuri
Apuri eli aisapari (engl. "sidekick") on fiktion, esimerkiksi televisiosarjan, elokuvan tai romaanin, sivuhenkilö. Hän on yleensä sankarin ystävä sekä usein uskollisin ja lähin apulainen. Lähes poikkeuksetta hän pelastaa usein teoksen aikana toimillaan sankarin hengen ja päinvastoin. Apuri esiintyy sankarin vastaparina, jotta sankarin taidot ja voima korostuisivat. Apuri myös esittää kysymyksiä, joita katsoja tai lukija esittäisi. Lisäksi apuri huolehtii usein tehtävistä, joita sankaria ei voi panna tekemään. Toisinaan apuri on koominen hahmo.
Andreas Scholl
Andreas Scholl (s. 10. marraskuuta 1967 Kiedrich im Rheingau, Länsi-Saksa) on barokkimusiikin esittämiseen erikoistunut kontratenori. Schollin ääniala on sama kuin kuuluisan 1700-luvun kastraattilaulajan Senesinon, jolle Georg Friedrich Händel sävelsi kuuluisimmat alttokastraattiroolinsa. Scholl on opiskellut Darmstadtin musiikkiakatemiassa ja myöhemmin Schola Cantorum Basiliensisissa Baselissa. Scholl on levyttänyt Harmonia Mundille ja Deccalle ja saavuttanut lukuisia palkintoja tulkinnoistaan.
Helsingin Sanomien Jukka Isopuro on luonnehtinut Schollin ääntä sanoen, että ""--Schollin valttina ovat suoran äänen tarkka sävelpuhtaus, vibraton aistikas vaihtelu, varsin huipennuskykyinen ylärekisteri ja kuulaan tunteikas fraseeraus."" Scholl on palkittu Brysselissä belgialaisten musiikkitoimittajien "Vuoden nuori muusikko" -palkinnolla. Schollin levytys Vivaldin Stabat materista sai vuonna 1996 Gramophone-palkinnon parhaana vanhan musiikin äänitteenä. Andreas Scholl vieraili Suomessa Vantaan barokkiviikolla vuonna 1997 konsertoiden Pyhän Laurin kirkossa.
Quintessence (suomalainen yhtye)
Quintessence on suomalainen yhtye, joka kuvaa musiikkiaan termillä ”nu-soul”. Yhtye on saanut musiikkiinsa vaikutteita muun muassa soulista, jazzista, hip hopista, funkista ja progesta.
Quintessence syntyi vuonna 1999, kun kitaristi Aki Haarala pyysi Emma Salokoskea, jonka kanssa hän oli aikaisemmin soittanut proge-yhtyeessä, hänen ja DJ Jouni Helmisen, taiteilijanimeltään DharmaOne, drum'n'bass-projektiin Kampissa, Helsingissä. Projektista syntyi lopulta Quintessencen ensimmäisen EP:n nimikappale ”White Light”. Ensimmäiset keikkansa yhtye teki kesällä 2000. Neljän kappaletta sisältäneen "White Light" -EP:n julkaisi vuonna 2001 lontoolainen levy-yhtiö Dorado, ja levyjä saatiin Suomeen tuhannen kappaleen erä. Yhteistyö Doradon kanssa ei kuitenkaan sujunut, joten yhtye vaihtoi suomalaiselle Texicalli Recordsille.
Quintessenceen liittyivät basisti Heikki Laine, trumpetisti Jukka Eskola sekä kosketinsoittaja Tuomo Prättälä. Aluksi yhtyeen keikoilla soitti rumpuja Teppo Mäkynen, mutta hänet myöhemmin korvasi Mikko Kaakkuriniemi. Prättälän mukaantulo muutti yhtyeen tyyliä jammailusta melodisempaan suuntaan, ja tämän kehityksen myötä Helminen päätti jättää yhtyeen. Eskolan tilalle yhtyeeseen tuli vielä Verneri Pohjola. Quintessencen ensimmäinen albumi, "Talk Less Listen More", julkaistiin marraskuussa 2002, ja levy oli ehdolla saman vuoden Jazz-Emman saajaksi. Brittiläinen levy-yhtiö Whatmusic julkaisi levyn keväällä 2005. Syksyllä 2004 julkaistiin Quintessencen toinen albumi "5 am", joka nousi Suomen albumilistan sijalle kahdeksan. Levy on julkaistu Suomen lisäksi koko Euroopassa sekä Japanissa.
Quintessence on esiintynyt muun muassa Virossa, Norjassa ja Hollannissa, ja vuonna 2003 se esiintyi Suomen suurimmilla jazz-festivaaleilla, Pori Jazzeilla The Roots -yhtyeen lämmittelijänä. Quintessencen ympärille on kehittynyt Q-kollektiivi, jonka jäsenet ovat vaikuttaneet monissa yhtyeissä, kuten Q-Continuum, Emma Salokoski Ensemble, Ilmiliekki Quartet, Tuomo, Fly ja MP4. Yhtyeen nimi Quintessence on englantia ja tarkoittaa alun perin Aristoteleen luonnonfilosofiassaan olettamaa viidettä elementtiä () eetteriä, josta kuunylinen maailmankaikkeus hänen mukaansa koostuu, mutta myös "perikuvaa", "olennaista". Tuomo Prättälän mukaan maailmassa on noin 500 Quintessence-nimistä yhtyettä.
Habrera Hativeet
Habrera Hativeet on israelilainen maailmanmusiikkiyhtye, joka perustettiin vuonna 1977. Yhtyeen musiikissa yhdistyy sefardijuutalaisten, Pohjois-Afrikan ja Marokon musiikkiperinteet. Heidän katsotaan saattaneen arabialaisilta alueilta kotoisin olevien juutalaisten musiikin Israelin kulttuurin valtavirtaan. Yhtye on esiintynyt laajasti Yhdysvalloissa, Euroopassa ja Aasiassa.
Klaustrofobia
Klaustrofobia eli umpiokammo tarkoittaa ahtaan tai suljetun paikan kammoa. Klaustrofobiasta kärsivä kärsii yleensä paniikkikohtauksista, tai pelosta saada paniikkikohtauksia, esimerkiksi hississä, junassa tai lentokoneessa.
Jos paniikkikohtaus syntyy, kun ko. henkilö on suljetussa tilassa, silloin klaustrofobiasta kärsivä pelkää, että ei ole kykenevä pakenemaan tilannetta. Klaustrofobiasta kärsiviä saattaa ahdistaa ja tuntea hengittämisen vaikeaksi suljetuissa auditorioissa, teattereissa ja hisseissä. Kuten monet muutkin häiriöt, myös klaustrofobia voi joskus kehittyä traumaattisten lapsuudenkokemuksien jäljiltä.
Klaustrofobiaa voidaan hoitaa samoilla tavoilla kuin muitakin ahdistustiloja. Siihen löytyy laaja valikoima hoitokeinoja, sisältäen kognitiivisen käyttäytymisterapian ja lääkehoidot ahdistukseen.
Francis Wheen
Francis James Baird Wheen (s. 22. tammikuuta 1957) on brittiläinen kirjailija ja toimittaja, joka on julkaissut lukuisia kirjoja ja joka toimi The Guardian -lehdessä kolumnistina useita vuosia. Wheenin Karl Marxin elämäkerta on voittanut "Isaac Deutscher" -palkinnon.
Richard Overy
Richard Overy (s. 1947) on brittiläinen sotahistorioitsija, joka on perehtynyt erityisesti toisen maailmansodan historiaan. Overy valmistui Cambridgen Gonville and Caius Collegesta ja on tämän jälkeen työskennellyt Queens’ Collegessa Cambridgen yliopistossa ja King’s Collegessa Lontoossa. Vuonna 2001 Overylle myönnettiin Samuel Elliot Morison -palkinto työstään sodankäynnin historian parissa.
Vuoden 1929 pörssiromahdus
Wall Streetin vuoden 1929 pörssiromahdus, jota kutsutaan myös suureksi romahdukseksi ( tai "Crash of ’29"), oli New Yorkin pörssin kurssien romahdus, joka alkoi 24. lokakuuta 1929 (”musta torstai”) ja jatkui voimakkaana aina 29. lokakuuta asti (”musta tiistai”). Pörssiromahdus oli näkyvin merkki maailmanlaajuisen laman alkamisesta. Kurssien toipuminen romahdusta edeltäneelle tasolle kesti 25 vuotta.
24. lokakuuta suurin paniikkimyynti tapahtui aamupäivän tunteina. Useat johtavat Wall Streetin pankkiirit kokoontuivat tilanteen johdosta kello 13. He päättivät siirtyä ostamaan osakkeita, mikä rauhoittikin tilannetta ja kurssit toipuivat iltapäivällä. Vaihto oli silloin ennätykselliset 12,9 miljoonaa osaketta.
Viikonlopun aikana tapahtumaa dramatisoitiin sanomalehdissä ympäri Yhdysvaltoja. Toisin kuin edellisenä torstaina, kurssit eivät toipuneet ja Dow Jones Industrial Average -indeksi päättyi 13 prosenttia alemmalle tasolle. Vaihto oli 9,25 miljoonaa osaketta.
Tiistaina DJIA laski edelleen 12 prosenttia vaihdon ollessa uusi ennätys 16,4 miljoonaa osaketta.
Luonnollinen teologia
Luonnollinen teologia tarkoittaa pyrkimystä löytää todisteita jumalan olemassaololle luonnon havainnoinnin ja järjen käytön avulla. Luonnollinen teologia (tai luonnollinen uskonto) eroaa sekä niin sanottuun ilmestykseen perustuvasta teologiasta, joka perustuu pyhiin kirjoituksiin ja erilaisiin uskonnollisiin kokemuksiin.
Tuomas Akvinolainen on tunnetuin luonnolliselle teologialle tyypillisen lähestymistavan kannattaja. Myöhemmin kehittynyt, erityisesti valistusajalla suosittu, luonnollisen teologian muoto deismi hylkäsi pyhät kirjoitukset ja profetiat täysin.
William Paley esitti tunnetun muotoilun Jumalan olemassaolon teleologisesta argumentista. Hän kirjoitti teoksen "Natural Theology, or Evidences of the Existence and Attributes of the Deity collected from the Appearances of Nature" (1802), jossa hän esitti vertauksen kellontekijästä, josta hän on kaikkein tunnetuin. Paleyn käyttämiä perusteluja vastaan suunnattua arvostelua löytyy David Humen kuoleman jälkeen julkaistusta teoksesta "Keskusteluja luonnollisesta uskonnosta". Humen mukaan luonnollinen teologia on pelkkää spekulaatiota ja jos kristilliseen teologiaan on yleensä uskomista, se on uskottava sokealla uskolla.
Olli Mustonen
Olli Mustonen (s. 7. kesäkuuta 1967 Helsingin mlk) on suomalainen pianisti, kapellimestari ja säveltäjä.
Olli Mustonen aloitti cembalonsoiton jo viisivuotiaana ja pianonsoiton seitsenvuotiaana ja sai tuolloin opettajakseen Ralf Gothónin. Hän opiskeli pianonsoittoa paitsi Gothónin myös Eero Heinosen johdolla (alkaen 1977) sekä säveltämistä Einojuhani Rautavaaran johdolla (alkaen 1976).
Mustonen herätti suurta huomiota jo 12-vuotiaana lahjakkuutena opiskellessaan Helsingin Suomalaisessa Yhteiskoulussa. Vuonna 1982 hän sijoittui Maj Lind -pianokilpailussa jaetulle toiselle sijalle. Kaksi vuotta myöhemmin hän menestyi Genevessä EBU:n nuorten solistien kilpailussa.
Vuonna 1986 hän suoritti Lontoon-debyyttinsä ja esitti Maurice Ravelin G-duuri-pianokonserton. Kriitikko Michael Kennedy arvioi, että konsertto "sai loistoa ja tuoreutta hänen sekoittaessaan toisiinsa vastustamattomalla tavalla briljanssin, runouden ja mahtailun". Mustonen alkoi esiintyä kansainvälisillä estradeilla Yhdysvalloissa, Euroopassa ja Aasiassa niin orkesterisolistina, kamarimuusikkona kuin soolopianistinakin. Kun kriitikko Seppo Heikinheimo arvosteli Mustosen soittoa jyrkin sanakääntein, Mustonen boikotoi Helsinkiä eikä esiintynyt kaupungissa vuosina 1990–1996.
Mustosen laajaan diskografiaan sisältyy useita Beethoven- ja Šostakovitš-levytyksiä, ja hän on kantaesittänyt muun muassa ystävänsä Rodion Štšedrinin viidennen pianokonserton (1999). Pianistiesikuvikseen Mustonen on maininnut sellaisia taiteilijoita kuin Josef Lhévinnen, Sergei Rahmaninovin, Joseph Hoffmanin, Arthur Rubinsteinin ja Vladimir Horowitzin.
Mustonen esiintyy myös kapellimestarina. Hän debytoi Lahden kaupunginorkesterin konsertissa vuonna 1991 ja esiintyi samalla Beethovenin 1. pianokonserton solistina. Hän on tehnyt useita levytyksiä myös kapellimestarina.
Mustonen toimi Turun musiikkijuhlien taiteellisena johtajana kaksi vuotta (1990–1992). Hän perusti Helsingin Festivaaliorkesterin ja on toiminut paitsi sen kapellimestarina myös taiteellisena johtajana (alkaen 2001) sekä Tapiola Sinfoniettan toisena vakinaisena kapellimestarina.
Mustosen oma sävellystuotanto on laaja. Teosluetteloon kuuluu piano- ja kamarimusiikkia sekä orkesteriteoksia, muun muassa vokaalisinfonia "Tuuri" (2012).
Mustosen vienankarjalaiseen satuun perustuva musiikkisatu "Kolme puuta, kolme poikaa" sai kantaesityksensä Kuhmon kamarimusiikkijuhlassa heinäkuussa 2009; Mustonen soitti pianoa, ja sadun kertoi Lasse Pöysti. Sadussa on kehityspsykologinen juonne, joka viittaa poikien siirtymiseen lapsuudesta aikuisuuteen.
Mustosen isä on tilastotieteilijä Seppo Mustonen ja sisar cembalisti Elina Mustonen. Mustosen ensimmäinen puoliso oli pianotaiteilija Raija Kerppo ja toinen puoliso on oboisti Sole Mustonen.
St. Urho's Pub
St. Urho's Pub on Helsingin Ostrobotnialla (Museokatu 10) sijaitseva olutravintola, joka oli aiemmin Urho Kekkosen kantapaikka ja jonka mukaan ravintola on sittemmin nimetty. Pub avattiin 7. toukokuuta 1975. Avajaisiin osallistui myös presidentti Urho Kekkonen. St. Urho's Pub on tullut tunnetuksi etenkin taidemusiikkiväen suosimana ravintolana.
St. Urho's Pub valittiin vuoden 2006 Olutravintolaksi.
Suomen valtionhoitaja
Valtionhoitaja () oli Suomen väliaikainen valtionpäämies vuosina 1918–1919. Sisällissodan päätyttyä toukokuussa 1918 hallituksen joukkojen eli valkoisten voittoon, valtiosta kaavailtiin kuningaskuntaa. Valtionhoitajan valitsi tynkäeduskunta suorittamallaan vaalilla hoitamaan hallitsijan tehtäviä siihen saakka, kunnes maahan saataisiin kuningas.
Ensimmäiseksi valtionhoitajaksi eduskunta valitsi senaatin puheenjohtajana toimineen, saksalaissuuntausta ja kuningaskuntaa kannattaneen P. E. Svinhufvudin. Hänen johdollaan Suomeen yritettiin syksyllä 1918 saada saksalaissyntyinen kuningas ja valinta kohdistui lopulta Hessenin prinssi Friedrich Karliin. Alustavasta suostumuksestaan huolimatta prinssi joutui kuitenkin lopulta kieltäytymään Suomen kruunusta Saksan keisarikunnan luhistuttua ensimmäisessä maailmansodassa. Tämä johti samalla käytännössä koko kuningaskuntahankkeen kaatumiseen. Länsivallat vaativat Suomen saksalaismielisen johdon vaihtoa. Joulukuussa 1918 Svinhufvud erosi valtionhoitajan tehtävästä ja eduskunta valitsi hänen seuraajakseen Gustaf Mannerheimin, jonka johdolla maahan alettiin valmistella tasavaltaista valtiomuotoa.
Suomen valtiomuodon vahvistuttua lopullisesti tasavallaksi maan viralliseksi valtiopäämieheksi asetettiin tasavallan presidentti. Valtionhoitaja Gustaf Mannerheim oli ehdolla presidentiksi eduskunnan suorittamassa ensimmäisessä presidentinvaalissa kesällä 1919, mutta hän hävisi selvästi vastaehdokkaalleen Kaarlo Juho Ståhlbergille.
Kumpikin Suomen valtionhoitajista toimi myöhemmin myös tasavallan presidenttinä. Ensimmäinen valtionhoitaja P. E. Svinhufvud oli presidenttinä vuosina 1931–1937 ja Gustaf Mannerheim vuosina 1944–1946.
Stefan Postma
Stefan Postma (s. 6. lokakuuta 1976, Utrecht, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Eredivisiessä pelaavaa De Graafschapia.
Ammattilaisuransa kotikaupungin FC Utrechtissa vuonna 1995 aloittanut Postma on edustanut myös toista Eredivisie-seuraa De Graafschapia ja Englannin Valioliigaseura Aston Villaa. Selkeä ykkösmaalivahti hän on ollut vain De Graafschapissa, jossa hän pelasi kahden kauden aikana lähes kaikki ottelut. Postma pelasi pitkään Englannissa Aston Villan ohella myös Wolverhampton Wanderersissa, muttei onnistunut vakiinnuttamaan paikkaansa ykkösmaalivahtina.
Vuonna 2006 Postma sai runsaasti epätoivottua julkisuutta kun hänen entinen tyttöystävänsä julkaisi yksityisen seksivideon. Videolla silminnähtävästi kiihottunut Postma antautuu tyttöystävänsä strapon-vyötärödildolle. 2006 Postma palasi takaisin kotimaahansa ja siirtyi ADO Den Haagin joukkueeseen, muttei pystynyt vakiinnuttamaan paikkaansa ykkösveskarina. Kesällä 2008 Postma siirtyi De Graafschapiin, jossa hän joutuu kilpailemaan peliajasta Nicolas Cinallin ja Erik Heijblokin kanssa.
Schola Cantorum Basiliensis
Schola Cantorum Basiliensis on Baselin musiikkiakatemian osa, joka on keskittynyt järjestämään varhaisen musiikin workshoppeja, konsertteja ja symposiumeja kansainvälisen opinto-ohjelman puitteissa. Schola Cantorum Basiliensisin perusti vuonna 1933 Sveitsiläinen kapellimestari Paul Sacher.
Koulu on jaettu kahteen osaa: toinen tarjoaa tutkintoon päätymättömiä kursseja ja on avoin yleisölle. Tällä osastolla opiskelee noin 500 opiskelijaa. Tutkintoon tähtäävässä ohjelmassa on yli 200 eri puolista maailmaa tullutta opiskelijaa, jotka suorittavat koulussa tutkinnon 4 - 5 vuodessa. Opiskelijat ovat ammattimuusikoita, jotka saavat koulussa varhaisesta musiikista tohtorintutkintoa vastaavat tiedot.
Koulun entisiä opiskelijoita ovat olleet muun muassa hollantilainen cembalisti Gustav Leonhardt ja kontratenori Andreas Scholl.
Juhani Kumpulainen
Pentti Juhani ”Jussi” Kumpulainen (31. heinäkuuta 1925 Viipuri – 12. marraskuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja ohjaaja. Hän teki kaikkiaan 85 elokuvaroolia vuosina 1950–1991. Kumpulaisella oli myös virka Yleisradion hallinnollisissa ja järjestelytehtävissä sekä Tesvision järjestelypäällikkönä.
Juhani Kumpulaisen ensimmäinen elokuvaroolin oli vuonna 1950 elokuvassa "Maija löytää sävelen". Kumpulainen tuli tunnetuksi 1950-luvulla Pekka ja Pätkä -elokuvista, joissa hän esitti sivurooleja. Hän näytteli aikoinaan myös Ylioppilasteatterissa. 1950–1960-luvuilla Kumpulainen esiintyi useissa sotilasfarsseissa.
Kumpulainen oli 1950–luvun käytetyimpiä sivuroolien esittäjiä: Hän teki silloin runsaat 45 elokuvaroolia. Seuraavalla vuosikymmenellä Kumpulainen ohjasi parikymmentä tv-näytelmää kuten Maiju Lassilan kansankuvaukset "Kun lesket lempivät" (1961), "Kun ruusut kukkivat" (1962) ja "Purasen häät" (1965).
Parhaiten Juhani Kumpulainen muistetaan Spede Pasasen ja Ere Kokkosen pitkäaikaisena luottonäyttelijänä. Kumpulainen esiintyi Pasasen ja Kokkosen elokuvissa 1960-luvulta kuolemaansa saakka. Uuno Turhapuro -elokuvissa hän esitti muiden muassa autokorjaamon johtajaa sekä Uunon rehevää naapuria Kotkala-Hammaslärvästä. Kumpulainen esiintyi myös elokuvissa "Täällä Pohjantähden alla" sekä "Akseli ja Elina", joissa hän näytteli sahanomistaja Mellolaa.
Juhani Kumpulainen eli avioliitossa näyttelijä-ohjaaja Mirjam Himbergin kanssa.
Vuonna 1961 Kumpulainen näytteli Esko Töyrin ohjaamassa liikalihavuutta käsittelevässä fiktiivisessä opetuselokuvassa "Paksu juttu". Elokuvassa varoiteltiin, että 70 ikävuoden saavuttaa vain yksi liikalihava suhteessa kolmeen normaalipainoiseen. Itsekin liikalihavuudesta kärsinyt Kumpulainen kuoli 66 vuoden iässä 12. marraskuuta 1991. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon.
Harmonia Mundi
Harmonia Mundi on ranskalainen taidemusiikkiin erikoistunut levy-yhtiö. Yhtiöön kuuluu myös 50 levykauppaa Ranskan ja Espanjan alueella. Tunnetuimpia levymerkille levyttäviä artisteja ovat Alfred Deller, Philippe Herreweghe ja Andreas Scholl. Harmonia Mundi on voittanut viisi "Gramophone"-palkintoa, mukaan lukien vuonna 2003 vuoden levymerkki -palkinnon.
Mittelspitz
Mittelspitz on saksalainen koirarotu, yksi viidestä saksanpystykorvarodusta.
Mittelspitzin säkäkorkeus vaihtelee 30–38 senttimetrin välillä. Rotuihanne on 34 sentin korkeus, josta hyväksytään neljän sentin poikkeama molempiin suuntiin. Rungon pituus on sama kuin säkäkorkeus. Rodun tunnusomaisia piirteitä ovat tuuhea, säänkestävä, pitkä turkki, pienet pystyt korvat, tuuhea häntä selän päälle kiertyneenä. Sen pää on niin sanotusti kettumainen. Värityksistä sallitaan lähes kaikki. Koiranäyttelyissä rotu arvostellaan väreittäin kolmessa ryhmässä: mustat ja ruskeat, valkoiset, sekä muunväriset.
Tämä koirarotu on valpas, seurallinen, älykäs, uskollinen ja todella miellyttämisenhaluinen. Mittelspitz on uskollinen seura- ja vahtikoira, joka kiintyy hyvin voimakkaasti omistajaansa. Mittelspitz on vieraita kohtaan hieman epäluuloinen, mutta arkuutta tai aggressiivisuutta ei hyväksytä. Mittelspitz soveltuu erinomaisesti vahtikoiraksi.
Mittelspitz on älykäs, aktiivinen ja miellyttämisenhaluinen koira. Suomessa on useita tottelevaisuusvalion arvon saavuttanutta mittelspitziä ja yksi agilityvalio. Muualla maailmassa mittelit ovat menestyneet muun muassa koiratanssissa.
Mittelspitz on luonnostaan haukkuherkkä. Rotu on aktiivinen ja tarvitsee suhteellisen paljon aktivointia, vaikka ei kuitenkaan välttämättä joka päivä. Se pitää myös siitä, että saa käpertyä omistajansa viereen lepäämään. Mittelspitzit tapaavat tulla hyvin toimeen lasten kanssa.
Alkuperäiseltä käyttötarkoitukseltaan mittelspitz on niin sanotuista suopystykorvista polveutuva vahtikoira, ja vielä 1800-luvun lopulla niitä saattoi nähdä hyvin yleisesti kaikkialla Saksassa tekemässä työtä, esimerkiksi ajurien vaunuvahteina. Maatiaiskoiran maine kävi kuitenkin mittelspitzin kohtaloksi, eikä sitä hyväksytty ensimmäisellä anomuksella roduksi. Rotu virallistui vasta vuonna 1969, jolloin se hyväksyttiin saksanpystykorvien viralliseen eri kokoisten muunnosten rotukirjoon. Pienemmät rodut pomeranian ja kleinspitz ja isompi keeshond olivat vuosien mittaan saavuttaneet laajempaa suosiota, mittelspitz sen sijaan harvinaistunut. Pikaisen elvytyksen jälkeen se on alkanut saavuttaa suurempaa suosiota.
Ensimmäinen Suomeen vuonna 1989 tuotu Mittelspitz oli väriltään valkoinen. Ensimmäinen pentue Suomessa kasvatettiin vuonna 1993. Ensimmäinen oranssi koira tuotiin Suomeen vuonna 1995 ja ensimmäinen kyseisen värin pentue syntyi vuonna 1996.
Visa Mäkinen
Visa Mäkinen (s. 28. maaliskuuta 1945 Pori) on suomalainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja. Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat muun muassa "Agentti 000 ja kuoleman kurvit" (1983) ja "Pirtua, pirtua" (1991).
Mäkinen on maininnut useissa yhteyksissä elokuvaohjaaja-esikuvakseen Spede Pasasen, jonka faniklubiakin hän pyöritti 1960-luvulla Porissa. Pasasen tavoin myös Mäkinen profiloitui tekemään komediaa, tosin viljellen paljasta pintaa ja eroottisia teemoja uskaliaammin kuin esikuvansa. Eroottisen komedian "Pi pi pil... pilleri" (1982) Mäkinen ohjasi salanimellä Frank Siponen.
Mäkinen käytti elokuvissaan säännöllisesti pääasiassa Porin teatterin näyttelijöitä, mutta sai mukaan myös kuuluisia ja arvostettuja näyttelijöitä, kuten Tenho Saurénin, Kauko Helovirran, Ilmari Saarelaisen ja Esko Roineen. Mäkisen luottonäyttelijöitä olivat muiden muassa Allu Tuppurainen, Matti Ruohola ja Matti Mäntylä. Mäkinen myös tuotti televisiosarjoista "Tankki täyteen" ja "Reinikainen" tutuksi tulleen Tenho Saurénin huumorikasetteja 1980-luvun puolivälissä. Mäkinen teki myös uusia "Pekka Puupää" -elokuvia: "Pekka & Pätkä ja tuplajättipotti" (1985) ja "Pekka Puupää poliisina" (1986). Hän ohjasi myös "Pekka ja Pätkä" -televisiosarjan, joka oli katsojamenestys.
Mäkinen on kuvannut kaikki elokuvansa pääasiassa kotikaupungissaan Porissa. Elokuvaneuvos Kari Uusitalon mukaan Porissa onkin pelkästään Mäkisen ansiosta kuvattu enemmän kokoillan elokuvia kuin missään muussa suomalaisessa kaupungissa Helsinkiä lukuun ottamatta.
1990-luvun alussa valmistunut pirtutrokareista kertova draamaelokuva "Pirtua, pirtua" (1991) menestyi sen verran heikosti, ettei Mäkinen ole sen jälkeen tuottanut uusia elokuvia. Samoihin aikoihin Mäkinen tuotti TV2:lle Timo Koivusalon Pekko Aikamiespoika -hahmoon pohjautuneen televisiosarjan, mutta kaksikon yhteistyö katkesi pian, ja Koivusalo ryhtyi valmistelemaan ensimmäistä Pekko-elokuvaansa ilman Mäkistä.
Televisio- ja elokuvauransa hiivuttua Mäkinen on toiminut Porissa muun muassa grillikioskin pitäjänä ja kirpputorikauppiaana. Lisäksi Mäkinen on toiminut myös laulajana: hän on levyttänyt muun muassa kokonaisen albumillisen "Onnen päivät" -televisiosarjassa kuultujen kappaleiden suomenkielisiä versioita sekä jääkiekkojoukkue Porin Ässien kannatuslaulun ”Hyvä Ässät!”.
PanVision on julkaissut Mäkisen kaikki pitkät elokuvat DVD-muodossa lukuun ottamatta elokuvaa "Pekka & Pätkä ja tuplajättipotti". VLMedia uudelleenjulkaisi Mäkisen elokuvat DVD:nä vuonna 2017. Samalla myös aikaisemmin DVD:nä julkaisematon "Pekka & Pätkä ja tuplajättipotti" sai DVD-julkaisun. Mäkinen teki elokuvansa pienellä budjetilla. Elokuvat saivat aikoinaan enimmäkseen varsin kehnot arvostelut, mutta sittemmin ne ovat saavuttaneet jonkinasteista kulttimainetta.
Pitkät elokuvat:
Lyhytelokuvia:
TV-sarjoja:
Video-ohjelmia: