Helsingin Musiikkitalo
Helsingin Musiikkitalo () on Helsingin keskustassa Kansalaistorin laidalla sijaitseva musiikkikeskus. Musiikkitalon avajaiset olivat 31. elokuuta 2011.
Talon suunnittelivat arkkitehdit Marko Kivistö, Ola Laiho ja Mikko Pulkkinen. Akustiikan suunnittelun konsulttina toimi Yasuhisa Toyotan toimisto, joka suunnitteli pääsalin akustiikan. Pienempien salien, tarkkaamoiden ja koko muun talon akustiikan suunnitelusta vastasi suomalainen Akukon Oy.
Konserttitoiminnan lisäksi rakennuksen tarkoitus on myös vahvistaa kansallista identiteettiä ja musiikin merkitystä yhteiskunnassa. Talon lävitse on vapaa läpikulku, millä pyritään houkuttelemaan ihmisiä viettämään aikaa talossa. Rakennuksen kokonaispinta-ala on 36 000 m² ja tilavuus 250 000 m³.
Musiikkitalon hinta-arvio oli 140 miljoonaa euroa, mutta sen rakentaminen tuli maksamaan 166 miljoonaa euroa ja tämän lisäksi hankittiin varusteita ja kalusteita 23 miljoonalla eurolla.
Rakennuksen pääkäyttäjiä ovat Taideyliopiston Sibelius-Akatemia, Helsingin kaupunginorkesteri ja Radion sinfoniaorkesteri, joista kukin pitää siellä vuosittain 40–50 konserttia. Vuodesta 2017 Helsingin Barokkiorkesteri on toiminut Musiikkitalon residenssiorkesterina, järjestäen talossa 8-11 tapahtumaa vuodessa. Rakennuksessa on 1 704-paikkainen pääsali, joka on akustiikaltaan laadukas. Siinä on myös viisi 140–300-paikkaista pientä konserttisalia, auditorio ja Sibelius-Akatemian opetustiloja. Lisäksi talossa on kahvila, ravintola, kirjasto sekä muita toimintatiloja. Talon julkisivu on lasia ja vihreäksi esipatinoitua kuparia. Se yhdistää suunnittelijoiden mukaan taloa muuhun kaupunkiin, jossa kuparia on käytetty paljon. Lisäksi se sopii Töölönlahden merelliseen maisemaan.
Päärahoittajia olivat Helsingin kaupunki, Yleisradio Oy ja Senaatti-kiinteistöt. Rakennuksen omistaa Kiinteistöosakeyhtiö Helsingin Mannerheimintie 13a (Senaatti-kiinteistöt 50 %, Helsingin kaupunki 25 % ja Yleisradio 25 %) A-Insinöörit toimivat erityisasiantuntijana 2008 – 2009 ja 2009 alkaen tilaajan rakennuttamisesta vastaavana projektinjohtajana. Musiikkitalo valmistui täsmälleen aikataulussa. Parhaimmillaan työmaalla työskenteli lähes 500 työntekijää.
Helsingin Musiikkitalo Oy:n toimitusjohtaja Kenneth Katter ja musiikkitalon johtaja Helena Hiilivirta irtisanoutuivat 25. marraskuuta 2011. Lehtikirjoitusten mukaan he olisivat todellisuudessa saaneet potkut. Heidän sanotaan tulleen keskenään toimeen erittäin huonosti, ja kyse on alusta pitäen ollut arvovaltataistelusta. Uudeksi toimitusjohtajaksi valittiin helmikuussa 2012 Pori Jazzin toimitusjohtaja Katja Leppäkoski. Hän hoiti molempien irtisanoutuneiden tehtävät. Leppäkoski jätti tehtävänsä "yhteisymmärryksessä" helmikuussa 2016, ja hänen seuraajansa on Pekka Kauranen.
Rakennus sijaitsee entisten paikalla, Mannerheimintien, Töölönlahdenkadun ja Kansalaistorin rajoittamalla tontilla. Sen lähinaapureita ovat Kansalaistorin itäpuolella Helsingin keskustakirjasto Oodi, torin eteläpuolella Kiasma ja Sanomatalo sekä Mannerheimintien toisella puolella Eduskuntatalo.
Kiasman ja Musiikkitalon välisellä aukiolla on Reijo Hukkasen veistos "Laulupuut", joka voitti Valtion taideteostoimikunnan yleisen taidekilpailun tammikuussa 2010. Elokuussa 2012 paljastettu "Laulupuut" koostuu kolmesta osasta, joista korkein on 13-metrinen suu taivasta kohti auki laulava hauki. Sen vierellä seisoo kaksi flyygelinkannen figuureista ja halkopinoista koottua tolppaa. Alumiinista ja teräksestä tehdyn teoksen aihe viittaa Aaro Hellaakosken runoon "Hauen laulu" (1928), jossa hauki nousi puuhun laulamaan.
Musiikkitalon sähköistys ja kaapelointi on suunniteltu riittämään vähintään 20 vuotta mutta laitteita voidaan muuttaa tarpeen mukaan. Verkko ulottuu kaikkialle esitys- ja yleisötiloihin ja sitä käytetään laajasti esitysteknisissä järjestelmissä: vain yksi prosentti verkon 2 400 kytkinporttiin kytketystä laitteesta on perinteisiä toimistotietokoneita. Äänentoiston signaalitiet ovat digitaalisia ja käytössä ovat muun muassa Audinate Dante, MADI ja AES/EBU -teknologiat. Konserttisalin lavalla on vain muutamia kaapelikaivoja, sillä ne vaikuttavat lavan sointiin.
Ääni- ja kuvalaitteilla on tallennuksen häiriöttömyyden takaamiseksi oma sähkönjakelujärjestelmä, ja signaalikaapelit on vedetty omilla reiteillä. Lähes kaikki audiokaapelit on suojattu kolminkertaisesti.
Sibelius-Akatemia käynnisti musiikkitalohankkeen jo vuonna 1992. Vuonna 1994 hanketta lähdettiin kehittämään paperilla. Vuosina 1999–2000 Musiikkitalon suunnittelusta järjestettiin kaksivaiheinen arkkitehtuurikilpailu. Sen voitti arkkitehtitoimisto LPR-arkkitehdit Oy teoksella "A Mezza Voce". Helsingin kaupunginvaltuusto hyväksyi Töölönlahden asemakaavan muutoksen vuonna 2002. Kaavamuutos loi edellytykset musiikkitalon rakentamiselle mutta hävitti paikalla olleen kaupunkihistorian.
Päärahoittajat perustivat kiinteistöosakeyhtiö Helsingin Musiikkitalon 2005. Osakkeista 48 prosenttia on Suomen valtiolla sekä Helsingin kaupungilla ja Yleisradiolla molemmilla 26 prosenttia. Talon kustannusarvio vuoden 2005 kustannustasossa oli 98 miljoonaa euroa, mutta se nousi myöhemmin, minkä takia suunnitelmissa jouduttiin luopumaan joidenkin kalliimpien materiaalien käytöstä.
Musiikkitalon pohjatyöt aloitettiin kesäkuussa 2006. Musiikkitalon johtajaksi valittiin 2006 Helena Hiilivirta. Lopullinen päätös talon rakentamisesta tehtiin vuonna 2008 kiinteistöosakeyhtiön solmittua urakkasopimuksen SRV-Toimitilat Oy:n kanssa. Kokonaiskustannusarvioksi vakiintui 140 miljoonaa euroa. Rakentamisen hyväksymistä vauhditti myös Svenska kulturfondenilta saatu noin kahden miljoonan euron avustus.
Puolitoista vuotta kestäneiden pohjatöiden valmistuttua heinäkuussa 2008 talon rakennuskuopassa järjestettiin 13. syyskuuta "Monttubileet", joissa esitettiin monipuolisesti eri tyylisuuntien musiikkia. Peruskivi, jonka sisään pantiin peruskirjan lisäksi kaikenlaista päivän lehdistä ja käytössä olevista rahoista ylikapellimestareiden tahtipuikkoihin, muurattiin 22. lokakuuta 2008. Tilaisuudessa virallisen puheen piti valtiovarainministeri Jyrki Katainen.
Enimmillään rakentamiseen arvioitiin tarvittavan kerralla 200–300 rakennusmiestä.
Musiikkitalossa on kuusi varsinaista konserttitilaa. "Konserttisali" (1 704 istumapaikkaa) sijaitsee talon keskellä. Muut salit ovat elektroniseen musiikkiin soveltuva "Black Box" (220–400 paikkaa), musiikkiteatterisali "Sonore" (284 paikkaa), kamarimusiikkisali "Camerata" (240 paikkaa), urkusali "Organo" (140 paikkaa) sekä alun perin orkestereiden harjoitussaliksi tarkoitettu "Paavo" (240 paikkaa). Erilaisia esityksiä järjestetään myös muissa tiloissa, kuten yleisölämpiössä.
Musiikkitalon pääaulan kattoon on kiinnitetty Kirsi Kaulasen tilateos "Gaia". Se voitti Valtion taideteostoimikunnan järjestämän yleisen taidekilpailun työnimellä "Kaiku". Gaia on kreikkalaisessa mytologiassa alkujumala, joka on useiden jumalten ja titaanien äiti. Tekijä kuvaa teosta orgaaniseksi, kasvismaailmasta tulleeksi ornamentiksi, josta kasvaa uhanalaisia suomalaisia kasveja kuten karvamansikkaa, lehtorikkoa ja nummimataraa. Teos on valmistettu peilikiillotetusta ruostumattomasta teräksestä ja se on käännetyn torven näköinen. Kaulaselle teräslevy on paperin ja vanerin luonnollinen jatkumo. Hänen mielestään paperi ja teräs ovat eräänlaisia epämateriaaleja, jotka peilaavat muiden materiaalien pintoja.
Organo-urkusaliin tulee kolmet urut, joista kahdet oli avajaisten aikaan paikallaan. Toiset niistä ovat peräisin Englannista, josta Sibelius-Akatemia osti ne osina tulevia tarpeita varten. Urkurakentamo Porthan sai tehtäväksi koota ne. Vuodelta 1892 peräisin olevat Fosters & Andrews 29-äänikertaiset tasavireiset urut edustavat englantilaista romantiikkaa. Ne olivat aikoinaan käytössä Glasgow'ssa presbyteerikirkossa. Martti Porthanin mukaan urut on "merkittävä soitin Suomen urkukartalla, koska tämän kokoista englantilaistyylin aitoa soitinta ei aiemmin ole ollut."
Kahdet muut urut ovat Italiasta 1700-luvun alkupuoliskolta peräsin olevat tuntemattoman rakentajan 9-äänikertaiset keskisävelvireiset barokkiurut ja vuodelta 1994 olevat pohjoissaksalais-alankomaalaista barokkityyliä edustavat 26-äänikertaiset Verschueren-urut.
Musiikkitalon konserttisaliin ollaan rakentamssa konserttiurut. Kaija Saariaho lahjoitti miljoona euroa vuonna 2017 Musiikkitalon konserttisalin konserttiurkujen rakentamiseksi. Saariahon lahjoituksen jälkeen urkuhanke keräsi myös muita lahjoittajia. Urkujen tavoiteltu valmistumisaika on vuonna 2021. Tavoitteena on Suomen suurimmat urut, joiden kustannusarvio on 4,2 miljoonaa euroa. Helsingin Musiikkitalon säätiö on avannut kansalaiskeräyksen, jonka tuotoilla tuetaan urkukonserttien järjestämistä sekä uusien kotimaisten urkuteosten säveltämistä.
Musiikkitalon Kuoro on vuonna 2011 perustettu harrastajakuoro, jota ovat tammikuusta 2017 alkaen johtaneet taiteellinen johtaja Nils Schweckendiek ja kuoromestari Jani Sivén. Kuoro toimii yhteistyössä Musiikkitalon päätoimijoiden, Helsingin kaupunginorkesterin, Radion sinfoniaorkesterin ja Taideyliopiston Sibelius-Akatemian kanssa.
Musiikkitalon ensilevytys on Nordea Jean Sibelius Orchestra & Jukka-Pekka Saraste: Beethoven: Coriolanus Overture - Sibelius: Symphony no. I, Finlandia CD/DVD (julkaistu 23.11.2011).