hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Eurooppalainen Suomi
Eurooppalainen Suomi ry on kaikille Eurooppa-asioista kiinnostuneille avoin kansalaisjärjestö, joka suhtautuu myönteisesti Euroopan yhdentymiseen, mutta tahtoo samalla kehittää Euroopan unionia nykyistä tehokkaampaan, avoimempaan ja demokraattisempaan suuntaan tunnuslauseenaan "parempaa Eurooppaa rakentamassa". Järjestö toimii EU- ja Eurooppa-järjestöjen kansallisena kattojärjestönä Suomessa ja sen sisarjärjestöjä ovat Eurooppanuoret ry, Eurooppanaiset ry, Eurooppafederalistit ry, Euroopan kulttuuriyhdistys (EKSO) ry ja Euroklubi ry.
Eurooppalainen Suomi ry toimii poliittisesti sitoutumattomana, mutta yhteistyössä kaikkien puolueiden kanssa EU-politiikan keskustelufoorumina Suomessa ja tiedottaa kansalaisille ajankohtaisista EU-kysymyksistä. Useimmat puolueet kansanedustajineen ovat edustettuina järjestön hallituksessa. Järjestöön kuuluu tuhansia henkilöjäseniä sekä suuri joukko yhteisöjäseniä, kuten Elinkeinoelämän Keskusliitto, SAK, STTK, AKAVA, MTK, Suomen ylioppilaskuntien liitto, SAMOK, Suomen Lukiolaisten Liitto ja Suomen Ammattiin Opiskelevien Liitto – SAKKI. Toiminta ulottuu seminaareista toritapahtumiin ja kulttuuritapahtumista kansainväliseen ohjelmaan. Järjestö osallistuu EU-keskusteluun omalla julkaisutoiminnalla ja erilaisilla kannanotoilla.
Eurooppalainen Suomi pyrkii toiminnallaan lisäämään kansalaisten aktiivisuutta, keskustelua EU:sta ja eurooppalaisista teemoista laajemminkin sekä lisäämään ja parantamaan kansalaisten ja kansalaisjärjestöjen vaikutusmahdollisuuksia Euroopassa.
Eurooppalainen Suomi perustettiin 31. tammikuuta 1994. Suomen liittymisestä Euroopan unioniin järjestettiin 16. lokakuuta 1994 kansanäänestys, jota edelsi runsaasti tiedotusta ja kansalaiskeskustelutilaisuuksia. Eurooppalainen Suomi kampanjoi tuolloin Suomen jäsenyyden puolesta.
Yhdistyksen toiminnan tarkoituksena on:
Yhdistys on kansainvälisen Eurooppa-liikkeen eli European Movement International – Mouvement Europeén -järjestön (kotipaikka Bryssel) suomalainen jäsenjärjestö. Yhdistyksen toiminta on valtaosin Euroopan unioniin liittyvää tiedotus-, julkaisu- ja koulutustoimintaa.
Vuosikokouksen valitsemaan yhdistyksen hallitukseen kuuluu nelihenkisen puheenjohtajiston lisäksi 10 varsinaista ja 14 varajäsentä. Yhdistyksen puheenjohtaja on Jouni Ovaska. Aiemmin yhdistyksen puheenjohtajina ovat toimineet mm. Riitta Myller, Miapetra Kumpula-Natri, Olli-Pekka Heinonen, Ville Itälä sekä Jari Vilén.
Eurooppalaisen Suomen toimistoa, joka sijaitsee Helsingin Hakaniemessä, johtaa toiminnanjohtaja Aku Aarva. Yhdistyksen sisarjärjestön Eurooppanuorten toimisto sijaitsee samoissa tiloissa.
Veikon Kone
Veikon Kone on suomalainen kodinkoneketju.
Veikon Kone Oy oli vuonna 1962 perustettu kodintekniikan myyntiin erikoistunut kauppaketju, joka oli vuodesta 2006 osa TeliaSonera-konsernia. Veikon Kone lopetti liiketoimintansa kannattamattomana vuonna 2012. Nimi Veikon Kone otettiin uudelleen käyttöön syksyllä 2014 itsenäisten Expert Finland -kauppiaiden ja Soneran yhteistyössä luomassa kodintekniikkaketjussa.
Kauppiasosuuskunta Veikon Kone on suomalainen vuonna 2003 nimellä "Kauppiasosuuskunta Expert Finland" perustettu kodintekniikan myyntiin erikoistunut kauppaketju, jonka toimintaa entiset Expert-kauppiaat jatkoivat Veikon Kone -nimellä vuonna 2014.
Veikon Kone sai alkunsa vuonna 1962, kun kauppias Veikko Pakarinen ryhtyi myymään televisioita lehti-ilmoitusten perusteella. Tilaukset otettiin vastaan puhelimitse, ja televisiot toimitettiin kotiinkuljetuksella. Toiminta oli niin kannattavaa, että Helsingin Hermanniin avattiin ensimmäinen Veikon Kone -myymälä.
Veikko Pakarinen jätti yrityksen 1980-luvulla kahdelle pojalleen ja tyttärelleen. Vuonna 1999 yritys myytiin puhelinoperaattorille, Loimaan Seudun Puhelin Oy:lle, ja Pakaristen perhe jäi perustamansa kodintekniikkayrityksen vähemmistöosakkaaksi. TeliaSonera Oyj:n omistama Auria Oy oli hankkinut vähitellen Loimaan Seudun Puhelin Oy:n osakkeita itselleen ja lopulta sulautti sen itseensä maaliskuussa 2006. Veikon Kone kuului Expert-ketjuun vuoteen 2006 asti. Syksyllä 2006 yritys irtautui Expert-ketjusta omaksi valtakunnalliseksi ketjukseen.
Vuonna 2012 Veikon Koneella oli 16 myymälää 15 paikkakunnalla. Veikon Koneella oli liikkeet muun muassa Turussa, Espoossa, Vantaalla, Helsingissä, Raumalla, Oulussa, Seinäjoella, Lahdessa, Lappeenrannassa, Lohjalla, Jyväskylässä, Tampereella, Joensuussa, Haapajärvellä, Rovaniemellä sekä Raisiossa.
Kilpailun kova kiristyminen elektroniikka- ja kodintekniikkakaupassa sai TeliaSoneran ilmoittamaan toukokuussa 2012, että se aikoo myydä tappiollisen Veikon Koneen. Alun perin tavoitteena oli ketjun myyminen yhtenä osana, mutta koska kokonaisuudelle ei löytynyt ostajaa, alettiin ketjua myydä osina. Viisi myymälää myytiin norjalaisen Expert-konsernin suomalaiselle tytäryhtiölle. Lopuille myymälöille ei löytynyt ostajaa, ja ne suljettiin. Lopettamisen myötä työnsä menetti noin sata työntekijää.
Nimi Veikon Kone otettiin markkinointikäyttöön uudelleen syksyllä 2014.
Kaarela
Kaarela () on kaupunginosa ja hallinnollinen peruspiiri luoteisessa Helsingissä.
Kaarela rajautuu etelässä Kehä I:een, lännessä Konalan teollisuusalueeseen Vihdintien itäpuolella ja pohjoisessa Vantaan lounaiskärjen eteläreunaan. Kaarelan hallinnollinen itäraja kulkee Keskuspuiston sisällä.
Kaarela jaetaan kuuteen osa-alueeseen: Kannelmäki (12 913 asukasta 1.1.2012), Maununneva (2 568 as.), Malminkartano (8 613 as.), Hakuninmaa (2 753 as.), Kuninkaantammi (102 as.) ja Honkasuo. Yhteensä kaupunginosassa on noin 26 949 asukasta (2012 alussa) ja 5 700 työpaikkaa (2005 lopussa). Uusi Kuninkaantammen asuinalue on suunnitteilla Hakuninmaan pohjoispuolelle.
Liikenteen valtaväylistä Vantaankosken rata ja Hämeenlinnanväylä halkovat aluetta.
Kaarelan kaupunginosaa edeltänyt Kaarelan kylä sijaitsi alkujaan Helsingin maalaiskunnan (nyk. Vantaan kaupunki) alueella. Vuonna 1781 päättyneessä isossajaossa kylään merkittiin kuusi maakirjataloa: Abrams, Husbacka, Gamlas, Malmgård, Tolfmans ja Jönsas. Näistä muodostettiin myöhemmin lukuisia pienempiä tiloja. Vuonna 1946 tapahtuneessa suuressa alueliitoksessa Kaarela pilkkoutui kahtia, maalaiskunnan puolelle jääneeseen Pohjois-Kaarelaan ja Helsingin kaupunkiin liitettyyn Etelä-Kaarelaan. Ensimmäinen osa-asemakaava Etelä-Kaarelan alueelle vahvistettiin vuonna 1957. Vuonna 1959 kaupunginosa jaettiin Hakuninmaan, Kannelmäen, Malminkartanon ja Maununnevan osa-alueisiin. Etuliite "etelä-" poistui nimestä vuonna 1992.
Kaarelan kaupunginosa on syntynyt sotien jälkeen: ennen alueliitosta seutu oli maaseutua. Asuntokannasta 10 % rakennettiin 1940–50-luvuilla. 1970–80-luvuilla kasvu kiihtyi ja rakennettiin yli 60 % nykyisistä asunnoista (runsas 13 200 kpl, 31.12.2003). Tärkeä osatekijä rakentamisvilkkaudelle oli junayhteyden saaminen Vantaankosken radan myötä vuonna 1975. 1980-luvulla Malminkartano luotiin entiselle yliopiston koetilan pellolle ja Hakuninmaan asukasluku kolminkertaistui. Alueen täydennysrakentaminen on jatkunut 1990- ja 2000-luvuilla.
Kaarela-nimi esiintyy asiakirjoissa jo vuonna 1417 muodossa Karisbola, myöhemmin mm. Korböleby (1543), Korbölle (1544) ja Korbööl (1545). Monien muiden böle-loppuisten nimien tavoin tässäkin on määriteosana henkilönnimi, tässä tapauksessa Kare, joka on ollut Ruotsissa sekä etu- että sukunimenä. Professori Heikki Ojansuu on esittänyt, että lähellä kielirajaa olevana nimenä taustalla voisi olla myös henkilöön liittyvä suomalainen köllinimi "Kaari" 'pitkä, kumara ihminen'.
Lämpötila-aisti
Lämpötila-aisti on aisti, jonka avulla eliö voi arvioida ympäristön lämpötilaa. Suurimmilla eliöillä lämpötila aistitaan pääasiallisesti ihon välityksellä. Lämpötila-aistin tarkkaa toimintamekanismia ei vielä tunneta. Nisäkkäillä on ainakin kahdenlaisia aistinsoluja: niitä, jotka aistivat kuumaa (lämpötila suurempi kuin kehon lämpötila) ja niitä, jotka aistivat kylmää (lämpötila alle kehon lämpötilan).
Erityisen vahva lämpötila-aisti on eräillä käärmeillä, jotka pystyvät aistimaan infrapunasäteilyn tuoman lämmön ja sen suunnasta päättelemään tasalämpöisen saaliseläimen paikan.
Cosme Delgado
Cosme Delgado (1500-luvulla) oli portugalilainen renessanssin ajan säveltäjä. Hän oli kotoisin Cartaxosta ja toimi laulajana ja "mestre de capela"na Évorassa. Delgadon tuotantoon kuuluu muun muassa messuja, motetteja ja lamentaatioita.
Olbersin paradoksi
Olbersin paradoksiksi kutsutaan kysymystä ”miksi taivas on yöllä pimeä?” Paradoksi tuli tunnetuksi kun Heinrich Olbers julkaisi ongelmaa koskevan tutkielman vuonna 1826. Ongelma on kuitenkin tätä vanhempi – tiedetään, että Kepler oli pohtinut ongelmaa jo vuonna 1610.
Olbersin ajatuksena oli se, että jos avaruus olisi äärettömän suuri ja vanha, kaikkeus olisi tähtien täyttämä ja tähtien valo ulottuisi kaikkialle. Katsoisipa mihin suuntaan tahansa, niin jollain etäisyydellä siinä suunnassa olisi tähti. Tällöin jokainen näkösäde lopulta kohtaisi jonkin tähden pinnan. Koska pintakirkkaus ei riipu etäisyydestä, loistaisi taivas yöllä ja päivällä keskimäärin yhtä kirkkaana kuin tyypillisen tähden pinta.
Ratkaisuksi paradoksille on esitetty tähtien välistä pölyä, johon säteilyä imeytyisi. Ajan mittaan kävisi kuitenkin niin, että nämä hiukkaset alkaisivat heijastaa säteilyä samaan tahtiin, kuin mitä niihin tulee. Ratkaisuksi on esitetty myös sitä, että kaikkeuden tähdet eivät ole tasaisesti jakautuneet, vaan voimakkaasti keskittyneet. Tällöin suuri osa eri suunnista ovat sellaisia, että niissä ei ole tähtiä.
Nykyinen käsitys ongelman ratkaisusta on, että kaikkeus ei ole ikuinen, vaan sillä on ollut alku ja se laajenee. Koska kaikkeudella siis on ollut alku, se ei ole äärettömän vanha ja näin kaikkien tähtien valo ei ole ehtinyt saavuttaa meitä. Koska tähdet loittonevat meistä, punasiirtymä heikentää niiden kirkkautta. Koska valolla on äärellinen nopeus, näemme kaukana olevat kohteet sellaisina kuin ne olivat menneisyydessä. Kaikkeuden alussa ei ollut tähtiä, joten meistä tarpeeksi kaukana olevat tähdet eivät vielä näy.
Tähdillä on lisäksi vain rajallinen määrä energiaa käytettävissään. Jotta maailman­kaikkeus tulisi kauttaaltaan täyteen tähtien valoa, joka olisi kaikkialla yhtä kirkas kuin Auringon valo Maassa, tämä edellyttäisi noin 10 miljardia kertaa enemmän energiaa kuin tähdistä kaikkiaan saataisiin, vaikka koko niiden massa muuttuisi säteily­energiaksi. Tähdissä tapahtuvissa ydinreaktioissa vain noin 0,1 prosenttia niihin osallistuvasta massasta vapautuu energiana. Tämän vuoksi tähdet voivatkin säteillä vain rajallisen ajan, eikä avaruus tule koskaan täyttymään niiden valolla Olbersin päätelmän edellyttämällä tavalla.
Isokirjopeippi
Isokirjopeippi eli värinokkonen ("Plectranthus scutellarioides" syn. "Solenostemon scutellarioides", "Coleus blumei", "Coleus" ”"hybridus"”, "Coleus pumilus"), jota kutsutaan myös nimellä värinokkonen, on helppohoitoinen ja myrkytön koristekasvi. Se kasvaa alkuperäisenä Kaakkois-Aasiassa ja Oseanian pohjoisosissa.
Isokirjopeippi on jo vanha koristekasvi Suomessakin. Varsinkin jugendkaudella, vuosina 1890–1915 Suomen rahvas kasvatti sitä maaseudulla huonekasvina.
Isokirjopeippi kasvaa 30–60 senttimetriä korkeaksi. Ominaista kasville ovat kirkasväriset lehdet, yleensä punaiseen ja lilaan vivahtavat sävyt. Alun perin kasvi on trooppinen rikkakasvi. Värinokkonen-nimensä se on saanut nokkosta muistuttavasta ulkonäöstään.
Isokirjopeipin levinneisyysalue käsittää koko Kaakkois-Aasian ja ulottuu pohjoisessa Taiwaniin ja Kiinan kaakkoisrannikolle, lännessä Intiaan ja Sri Lankaan, etelässä Australian pohjoisrannikolle ja idässä Salomonsaarille.
Isokirjopeippi menestyy ikkunalaudalla, parvekkeella ja amppelissa sekä valoisalla paikalla ulkona. 
Kasvin voi idättää siemenestä, itämisaika on 2–3 viikkoa 20 °C:ssa. Kylvö tehdään yleensä tammi-kesäkuussa. Kasvi lisääntyy helposti myös pistokkaasta, ja juurruttaminen on helppoa. Kasvia tulisi nyppiä n. 5 viikon välein ja myös leikata, jolloin haaroittuminen on runsaampaa. Kukkimaan kasvia ei kannata päästää, sillä kukat vievät värikkyyden lehdistä. Värikkyyttä heikentää myös liian typpipitoinen lannoitus. Kasvia ei pidä päästää kuivumaan; se viihtyy valoisassa paikassa. Mullan tulisi olla hieman hapanta. Ruukkukasvina isokirjopeippi kasvaa yleensä noin 30 cm:n korkuiseksi, mutta onpa se Suomessa kasvanut yli 80 cm korkeaksi pensaaksikin; isossa ruukussa, hyvässä valossa ja hyvin lannoitetussa, kosteassa mullassa. Isokirjopeipin normaali elinikä on muutama vuosi.
Stockmannin Itäkeskuksen tavaratalo
Stockmann Itis (aiemmin Stockmann Itäkeskus) on Stockmann-ketjun tavaratalo kauppakeskus Itiksessä Helsingin Itäkeskuksessa. Se sijaitsee kauppakeskuksen päädyssä entisen Piazzan tilalla. Vuonna 1992 avattu tavaratalo sijaitsi aiemmin kauppakeskuksen Bulevardilla. Nykyisiin tiloihinsa se siirtyi marraskuussa 2013.
−2 kerroksessa sijaitsee tavaratalon noutopiste
−1 kerroksessa sijaitsevat Herkku, palvelupiste sekä Alkon myymälä.
Ensimmäisessä kerroksessa sijaitsevat miesten sekä naisten vaatteet, asusteet ja jalkineet sekä kosmetiikka.
Toisessa kerroksessa sijaitsevat Akateeminen Kirjakauppa, Robert’s Coffee, kodinkoneet, keittiö- sekä sisustustarvikkeet, puutarhatuotteet, lelut sekä lastenvaatteet, matkalaukut ja urheiluosasto.
Mauri Salo
Mauri Mikael Salo (2. elokuuta 1946 Somero – 22. lokakuuta 2012 Somero) oli suomalainen poliitikko ja munanpakkaamoalan yrittäjä. Puoluetaustaltaan hän oli keskustalainen. Salo toimi kansanedustajana vuosina 1995–1996, 1999–2003, 2006–2007 ja 2010–2011.
Salo nousi eduskuntaan ensi kerran varasijalta 1995, kun Timo Järvilahti siirtyi Euroopan parlamenttiin. Vuonna 1999 Salo valittiin suoraan kansanedustajaksi. Vuoden 2003 vaaleissa Salo putosi ensimmäiselle varasijalle, hän nousi kuitenkin eduskuntaan vuonna 2006 noin vuodeksi, kun Olavi Ala-Nissilästä tuli Euroopan tilintarkastustuomioistuimen jäsen. Vaaleissa 2007 Salo valittiin kolmannen kerran ensimmäiseksi varaedustajaksi. Kansanedustaja Liisa Hyssälän tultua valituksi Kansaneläkelaitoksen pääjohtajaksi vuonna 2010 Salo nousi kolmannen kerran varasijalta kansanedustajaksi. Hän oli ehdolla myös vuoden 2011 eduskuntavaaleissa, mutta jäi toiselle varasijalle saatuaan 4173 ääntä. Eroa ensimmäiselle varasijalle tulleeseen Timo Kaunistoon oli yksi ääni ja Keskustan listalta viimeisenä eduskuntaan valituksi tulleeseen Annika Saarikkoon 12 ääntä.
Salo oli Someron kaupunginvaltuuston jäsenenä vuodesta 1992 lähtien ja puheenjohtajana vuodesta 1997. Kaupunginhallituksen jäsenenä hän oli vuosina 1992–1994. Salo toimi myös useissa luottamustehtävissä. Hän oli muun muassa Suomen Hippoksen puheenjohtajana vuosina 1995–2002. Sotilasarvoltaan Salo oli alikersantti.
Mauri Salo menehtyi pitkäaikaiseen sairauteen 22. lokakuuta 2012
Bob de Moor
Robert ”Bob” Frans Marie de Moor (20. joulukuuta 1925 Antwerpen – 26. elokuuta 1992 Bryssel) oli belgialainen sarjakuvataiteilija. Hän oli yksi selkeän viivan ("ligne claire") mestareista. Hän on tunnettu myös siitä, että avusti Hergéä Tintti-sarjakuvien värittämisessä ja piirtämisessä.
Hänen ensimmäinen sarjakuvansa oli "Bart, de Scheepsjongen". Hän piirsi lukuisiin eri lehtiin, kunnes vuonna 1949 aloitti huumorisarjakuvat "Bouboule et Noireaud" and "Professeur Troc" Tintin-lehdessä. Samassa lehdessä ilmestynyt "Monsieur Tric" teki lyhyen visiitin myös Suomeen Ami-lehdessä (6 numeroa vuonna 1956).
Hänen tunnetuin sarjakuvansa oli "Barelli", joka on ilmestynyt myös Suomessa.
Vuonna 1950 De Moor alkoi työskennellä Hergén studiolla. Hän piirsi uudelleen ensimmäiset, rennolla tyylillä piirretyt Tintit ja piirsi taustoja uusiin Tintti-sarjakuviin. De Moor myös matkusti Englantiin ja keräsi aineiston Mustan saaren salaisuuden uudelleen piirtämistä varten.
Lisäksi hän osallistui Tintti-animaatioiden "Auringon temppeli" ja "Tintti Haijärvellä" tekoon. De Moor on ilmeisesti suunnittelut nämä elokuvat täysin itsenäisesti ja niissä Tintti esiintyy ensimmäisen kerran suorissa, pitkissä housuissa.
Vuonna 1989 hän piirsi loppuun Edgar P. Jacobsin kuoleman takia kesken jääneen Blake ja Mortimer -tarinan "Trois Formules du Professeur Sato". Hergén kuoleman jälkeen hän halusi piirtää ja täydentää loppuun keskeneräisen Tintti ja aakkostaide -albumin, mutta Georges Remin eli Hergén leski Fanny päätti toisin.
Bob de Moorin poika, Johan de Moor, on jatkanut isänsä uralla.
Vítězslav Novák
Vítězslav Novák (5. joulukuuta 1870 Kamenice nad Lípou – 18. heinäkuuta 1949 Skuteč) oli tšekkiläinen säveltäjä ja musiikinopettaja. Hän opiskeli musiikkia Prahan konservatoriossa, jossa hän itse toimi opettajana vuosina 1909–1920. Novákin musiikki oli tyyliltään myöhäisromanttista. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa neljä oopperaa, kamarimusiikkia, kantaatti ja useita sävelrunoelmia. Novákia pidetään Josef Sukin ohella menestyneimpänä Antonín Dvořákin sävellysoppilaista.
Vítězslav Novák varttui Jindřichův Hradecissa ja lähti sitten opiskelemaan pianonsoittoa ja säveltämistä Prahan konservatorioon. Uransa alkuvaiheessa hän sai sävellyksiinsä innoitusta Määrin ja Slovakian kansanperinteestä ja luonnosta, esimerkkinä "Sonata Eroica" pianolle, op. 24 (1900) ja "Slovakialainen sarja" pienelle orkesterille op. 32 (1903). Hänen tuotteliaimpia vuosiaan olivat 1900-luvun kaksi ensimmäistä vuosikymmentä.
Novákin ensimmäinen ooppera oli koominen "Zvíkovský rarášek" (1914), joka perustuu Ladislav Stroupežnický romaaniin. Toinen ooppera "Karlštejn" (1915-1916, libretto Otokar Fischer) perustui Jaroslav Vrchlickýn komediaan. Hänen kaksi muuta oopperaansa, "Lucerna" ja "Dědův odkaz" eivät ole saaneet mainittavaa menestystä.
Novákin suurisuuntainen ”syyssinfonia” "Podzimní symfonie" (1931–1934) vaatii ison sinfoniaorkesterin lisäksi mies- ja naiskuoron. Toisen maailmansodan aikoihin syntyivät muun muassa orkesterisarja "Jihočeská suita" op. 64 ja sodan kärsimyksiä kuvaava sävelruno "De profundis". Novákin tunnettuihin sävellyksiin kuuluvat myös urkusooloteos "Svatováclavský triptych" op. 70, jonka hän myöhemmin sovitti uruille ja orkesterille, sekä kaksi balettia, "Signorina Gioventù" ja "Nikotina". Hän sävelsi myös kuoroteoksia ja yksinlauluja.
Vuonna 1909 Novák nimitettiin Prahan konservatorion sävellyksen professoriksi. Hänen oppilaitaan olivat Eugen Suchoň, Ján Cikker, Ladislav Vycpálek, Alois Hába, Václav Trojan, Jaroslav Krombholc, Václav Štěpán, Ilja Hurník ja Vítězslava Kaprálová.
Vuonna 1945 Vítězslav Novák ja Josef Bohuslav Foerster olivat ensimmäiset Tšekkoslovakian kansantaiteilijoiksi nimetyt.
Jynkkä
Jynkkä on kaupunginosa Kuopiossa ja se sijaitsee 6–8 kilometriä kaupungin keskustasta etelään. Kaupunginosassa asui vuoden 2015 alussa noin 3 300 henkeä. Pientalovaltainen alue on 1980-luvulla rakennettu ja siellä järjestettiin asuntomessut vuonna 1980. Alue rajoittuu idänpuolella Kallaveteen. Kaupunginosan pohjoisrajan suurempia lampia ovat Leväsenlampi ja Kivilampi; etelärajalla sijaitsevat puolestaan Petosenlampi ja Pikku-Petonen. Lisäksi Jynkän alueella on muutama pienempi lampi.
Jynkän palvelut koostuvat muun muassa apteekista, kirjastosta, eläinlääkäristä, parturi-kampaamosta, ravintolasta ja elintarvikekaupasta. Alueella sijaitsee myös kaksi peruskoulua: Jynkän koulu (alakoulu) ja Jynkänlahden koulu (yläkoulu). Kallaveden kirkko sijaitsee Jynkässä. Liikuntamahdollisuudet ovat hyvät. Alueella on laajat viheralueet ja monipuoliset ulkoilureitit, valaistu kuntohiihtolatu ja uimaranta sekä useita jääkiekkokaukaloita, jotka toimivat kesällä jalkapallo- ja yleisurheilukenttinä.
Alueelle on sijoittunut vain alle 300 työpaikkaa (1.1.2008).
AT-AT
AT-AT ("All Terrain Armoured Transport", panssaroitu maastokuljetusajoneuvo) on miehistönkuljetusajoneuvo kuvitteellisessa "Tähtien sota" -universumissa. AT-AT:n vaihtoehtoisia nimiä ovat "kävelijä" ja "talsija". Ajoneuvo on 22,5 metriä korkea ja kulkee eteenpäin neljällä jalalla. AT-AT:ta käyttää Galaktinen Imperiumi.
AT-AT pystyy kuljettamaan 40 sotilasta ja sillä on kolmen hengen miehistö – vaununjohtaja ja kaksi ohjaajaa. AT-AT:n ohjauspöydässä on kummallakin ohjaajalla sekä ohjaamiseen että ampumiseen tarvittavat konsolit, mutta yleensä vain toinen huolehtii etenemisestä ja toinen ampumisesta. Vaununjohtaja päättää sotakoneen liikkeistä ja maalista, ja lisäksi hän on yhteydessä ylempiin tahoihin. AT-AT on suunniteltu AT-TE-kävelijän pohjalta.
AT-AT on aseistettu yhteensä neljällä lasertykillä, joista kaksi on sen ohjaamon alla ja kaksi sivuilla. Ohjaamo muistuttaa päätä ja aseilla tähtäys suoritetaan sitä kääntelemällä (sivuilla olevat lasertykit voivat myös pyöriä). AT-AT:n tukena on usein AT-ST-kävelijöitä.
AT-AT esiintyy ensimmäisen kerran elokuvassa "Imperiumin vastaisku". Siinä kapinalliset ovat majoittuneet Hoth-planeetalle ja AT-AT:t kuljettavat joukkoja kohti kapinallisten tukikohtaa. Koneita nähdään myös Endorin metsäplaneetalla elokuvassa "Jedin paluussa".
AT-AT on suojattu vahvalla metallilla, johon ammuttaessa lasersäde kimpoaa pois tai imeytyy siihen vahinkoa aiheuttamatta. Jalat ovat koneen heikko kohta. AT-AT:n hidasta liikkumista käytetään hyväksi Hothin taistelussa, kun kapinalliset lentävät lumikiitureilla ja takana oleva ampuja ampuu vaijerin AT-AT:n jalkaan, minkä jälkeen alus kiertää vaijerin AT-AT:n jalkojen ympärille muutaman kierroksen. AT-AT kompastuu vaijeriin ja kaatuu, jolloin lumikiiturit pääsevät tuhoamaan sen ampumalla selkään ja niskaan.
Pelissä "" AT-AT:t voidaan tuhota joko tykeillä (jotka eivät tee koneelle vahinkoa elokuvassa), lumikiitureilla tai miinoilla.
Vendan kieli
Venda on bantukieli, jota puhutaan Etelä-Afrikassa ja Zimbabwessa. Se on yksi Etelä-Afrikan tasavallan virallisista kielistä. Kielellä on kaikkiaan noin 1 294 000 puhujaa.
Dakosaurus
Dakosaurus on sukupuuttoon kuollut merikrokotiilien, krokotiilimaisten arkosaurien suku. Se eli nykyisen Etelä-Amerikan alueen merissä myöhäiseltä jurakaudelta varhaiselle liitukaudelle. "Dakosauruksen" jättimäiset hampaat ja leuat ovat johtaneet sen lempinimeen ”Godzilla”.
Pinerolo
Pinerolo on noin 36 000 asukkaan kaupunki Italiassa, noin 50 kilometrin päässä Torinosta. Se sijaitsee Piemonten alueella ja Torinon metropolikaupungissa.
Ensimmäiset maininnat Pinerolosta ovat 900-luvulta. Keskiajalla Pinerolo oli merkittävä liikenteen risteyskohta, ja siellä sijaitsi Savoijin kuningashuoneen tärkeimpiä linnoituksia. Kaupungin sotilaallinen mahti perustui vieläkin toiminnassa olevaan sotakouluun.
Pinerolossa pelattiin Torinon olympialaisten curling-ottelut. Vuoden 2011 Ranskan ympäriajoon kuului Pineroloon päättynyt vuorietappi.
Keksi
Keksi (< < ) on pieni, kuiva ja kevyt leivonnainen, joka pikkuleivästä poiketen yleensä valmistetaan tehdasmaisesti. Yleensä keksejä nautitaan välipalaksi, jälkiruoaksi tai kahvin tai teen kanssa. Keksit voivat olla myös "täytekeksejä", joiden sisällä on täytettä, kuten marmeladia tai suklaata. Makeiden keksien ohella suosittuja ovat suolaiset keksit, kuten cream crackers -tyyppiset voileipäkeksit tai TUC- ja Ritz-tyyppiset suolakeksit.
Varhaisimmat keksin tai pikkuleivän tyyppiset leivonnaiset tehtiin Persiassa, nykyisen Iranin alueella 600-luvulla.
Kansainvälisiä keksinvalmistajia ja niiden tuotemerkkejä ovat muun muassa amerikkalainen Nabisco (Oreo, Ritz) ja englantilainen United Biscuits (McVitie's ym.) sekä alun perin ranskalainen LU (Le Petit Êcolier, Bastogne, Champagne, Petit Beurre, Pim's, Paille d'Or ja TUC). Suomalaisista keksinvalmistajista suurin on Fazer, joka vuonna 2012 osti Kraft Foodsilta takaisin omistukseensa LU Suomi Oy:n eli Vantaan keksitehtaan, jossa valmistetaan muun muassa Jyväshyvä-, Domino-, Jaffa- ja Fanipala-keksejä. Kantolan keksejä markkinoi norjalaiseen Orkla-konserniin kuuluva Orkla Suomi. Muita kotimaisia keksinvalmistajia ovat muun muassa Malviala Groupiin kuuluvat Tasangon Herkkutuote ja Töysäläinen Oy sekä Leivon Leipomo Oy ja Vanajan keksi Oy.
Casey FitzRandolph
Casey J. FitzRandolph (s. 21. tammikuuta 1975 Madison, Wisconsin, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pikaluistelija, joka on erikoistunut sprinttimatkoille.
FitzRandolph voitti 500 metrillä olympiakultaa 2002 Salt Lake Cityssä. Kyseessä oli vasta hänen toinen voittonsa kansainvälisissä kilpailuissa, sillä vain kolme viikkoa aikaisemmin hän oli luistellut eräässä kilpailussa voittoon samalla ajalla Hiroyasu Shimizun kanssa. Olympialaisissa hän voitti Shimizun kolmella sekunnin sadasosalla. Sprintterien MM-kisoissa hän on ollut hopealla 2002 Hamarissa ja pronssilla 1997. Matkakohtaisissa MM-kisoissa hän saavutti 500 metrillä pronssia 2001 Salt Lake Cityssä.
Halil Mutlu
Halil Mutlu, alkuperäiseltä nimeltään Halil Aliyev, (s. 14. heinäkuuta 1973 Postnik, Bulgaria) on turkkilainen painonnostaja, kolminkertainen olympiavoittaja, viisinkertainen maailmanmestari ja yhdeksänkertainen Euroopan mestari 54, 56 ja 62 kilogramman sarjoissa.
150 senttimetrin mittainen Mutlu syntyi Bulgariassa turkkilaiseen perheeseen. Hän seurasi esikuvansa Naim Süleymanoğluin jalanjälkiä ja sai Bulgariassa tasokasta valmennusta ennen siirtymistään Turkkiin 16 vuoden iässä. 1990-luvun puolivälistä 2000-luvun alkuvuosiin Mutlu oli melko ylivoimainen omassa painoluokassaan ja voitti lähes kaikki kilpailut, joihin osallistui.
Mutlu antoi huhtikuussa 2005 positiivisen dopingnäytteen EM-kilpailuissa ja sai kahden vuoden kilpailukiellon.
Jaime Nunó
Jaume Nunó Roca (8. syyskuuta 1824 Girona – 18. heinäkuuta 1908 New York) oli katalonialainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän sävelsi muun muassa Meksikon kansallislaulun, "Himno Nacional Mexicanon".
Jaume Nunó syntyi Gironassa, Kataloniassa vuonna 1824. Hänen molemmat vanhempansa kuolivat hänen ollessaan lapsi. Vanhempiensa kuoleman jälkeen Nunó asui setänsä luona Barcelonassa. Myöhemmin hän opiskeli musiikkia Severio Mercadanten johdolla Italiassa. Aikuisena Nunó siirtyi Yhdysvaltoihin, jossa hän toimi kapellimestarina ja oopperanjohtajana. Nunó kuoli New Yorkissa vuonna 1908.
Juri Lebedev
Juri Vasiljevitš Lebedev (, s. 3. tammikuuta 1957 Moskova) on venäläinen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi vuosina 1972–1981 Neuvostoliiton maajoukkueessa 197 maaottelua, joissa hän teki 25 maalia. Neuvostoliiton mestaruussarjassa Lebedev edusti seuroja Krylja Sovetov ja TsSKA Moskova, ja teki pelaamissaan 473 liigaottelussa 21 maalia.
Chamleunesouk Ao Oudomphonh
Chamleunesouk Ao Oudomphonh (s. 24. syyskuuta 1978) on laosilainen pikajuoksija.
Chamleunesouk Ao Oudomphonh edusti maataan 2004 Ateenan kesäolympialaisissa sadan metrin juoksussa, mutta jäi omassa alkuerässään seitsemänneksi ajalla 11,30 jättäen taakseen vain Afganistanin Masound Azizin, eikä päässyt jatkoon.
Magus
Magus on vuosina 1989–2001 ilmestynyt suomalainen roolipelaamisen harrastelehti. Sitä ilmestyi neljä numeroa vuodessa 50 numeron verran. Lehti sisälsi muun muassa ideoita ja seikkailuja roolipelaajille sekä kertoi ja arvosteli roolipelialan uusia tuotteita. "Maguksessa" ilmestyi Petri Hiltusen "Praedor"-sarjakuvia.
Maguksen läpileikkaus kuvaa hyvin roolipelaamisen kehittymistä Suomessa pienen porukan pöytäpeleistä larppaamisen käsittäväksi valtavirtaharrastukseksi. "Magusta" julkaisi roolipelien maahantuoja ja suomentaja Ace pelit Oy. Päätoimittajina toimivat Mika Laaksonen ja Jyrki Tudeer.
Charles Asati
Charles Asati (s. 3. maaliskuuta 1946) on kenialainen juoksija, joka keskittyi pääasiassa 200 ja 400 metrin matkoille.
1968 Meksikon olympialaisissa Asati pääsi 200 metrillä toisiin alkueriin ja saavutti hopeaa Kenian 4 × 400 metrin viestin joukkueessa. 1970 Kansainyhteisön kisoissa hän voitti kultaa 400 metrillä ja 4 × 400 metrin viestissä sekä saavutti lisäksi pronssia 200 metrillä.
1972 Münchenin olympialaisissa Asati oli 400 metrillä neljäs ja voitti olympiakultaa Kenian 4 × 400 metrin viestissä. Hän voitti 400 metrillä ja pitkässä viestissä kultaa myös vuonna 1973 All-African Games -kilpailussa. Asati lopetti juoksu-uransa voitettuaan jälleen kultaa 400 metrillä ja viestissä 1974 Kansainyhteisön kisoissa.
RARP
RARP ("Reverse Address Resolution Protocol") on protokolla, joka selvittää fyysistä osoitetta, Ethernet- eli MAC-osoitetta vastaavan loogisen osoitteen (esimerkiksi IP-osoitteen).
RARPin pääasiallinen tarkoitus on ollut antaa verkosta käynnistettävälle laitteelle IP-osoite sen oman MAC-osoitteen perusteella. RARP vaatii verkkoon palvelimen, joka tuntee osoitteiden välisen vastaavuuden, Unix-palvelimella palvelin on yleensä nimeltään rarpd ja sen tiedot ovat tiedostossa codice_1. Lisäksi vaaditaan usein TFTP-palvelin, josta ladataan vaaditut tiedostot, kuten käyttöjärjestelmän ydin tai käynnistyslevykettä vastaava tiedosto. Osa Unix-työasemista voi lisäksi vaatia erillisen bootparamd-palvelimen käynnistyksessä vaadittuja tietoja jakamaan.
BOOTP ja DHCP ovat korvanneet RARP-protokollan.
Boris Maiorov
Boris Aleksandrovitš Maiorov (, s. 11. helmikuuta 1938 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Maiorov pelasi vuosina 1960–1969 134 ottelua Neuvostoliiton maajoukkueessa, ja teki niissä 65 maalia. Neuvostoliiton mestaruussarjassa Maiorov pelasi 400 liigaottelua, joissa hän teki 255 maalia. Hän edusti Moskovan Spartakia yhdessä kaksoisveljensä Jevgeni Maiorovin ja Vjatšeslav Staršinovin kanssa muodostaen kuuluisan hyökkäysketjun.
Maiorov on toiminut myös valmentajana mm. Tampereen Tapparassa sekä Helsingin Jokereissa.
John Ngugi
John Ngugi (s. 10. toukokuuta 1962 Nyahururu, Kenia) on aktiiviuransa päättänyt kenialainen kestävyysjuoksija.
Ngugi voitti maastojuoksun MM-kisoissa vuosina 1986–1989 neljä kertaa peräkkäin pitkän matkan maailmanmestaruuden ja viidennen kerran 1992. 1988 Soulin olympiakisoissa hän selviytyi 5 000 metrillä finaaliin. Kahden rauhallisen kierroksen jälkeen Ngugi lähti jonon hänniltä, juosten muiden ohi ja karkuun. Liian myöhään Domingos Castro lähti yrittämään kiinniottoa, mutta ei onnistunut yksin, muiden jättäessä ratkaisun loppukirin varaan. Dieter Baumann ja Hansjörg Kunze ehtivät lopussa ohittaa Castron, mutta Ngugi voitti 30 metrin erolla toiseksi tulleeseen. 1990 Kansainyhteisön kisoissa Ngugi yritti 5 000 metrillä samaa kuin olympialaisissa, mutta jäi toiseksi 0,08 sekunnin erolla kun Andrew Lloyd ohitti hänet viime metreillä. Ngugi lopetti uransa vuonna 1992.
John Utaka
John Chukwudi Utaka (s. 8. tammikuuta 1982 Enugu, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelaavaa Utakaa kutsutaan myös lempinimellä "Torpedo". Tällä hetkellä hän edustaa Ranskan pääsarjassa pelaavaa Montpellier HSC:tä. Utaka on 179 cm pitkä ja painaa 82 kg.
Utakan paras saavutus seurajoukkuetasolla on Egyptin Cupin voitto vuodelta 2000. Vuosina 2002–2005 pelatessaan RC Lensissä hän muodosti yhden Euroopan pelätyimmistä kärkipareista yhdessä Daniel Moreiran kanssa. Tuolloin Lens nousi aina Mestareiden liigaan asti pitkälti tämän kaksikon maaleilla.
Kesällä 2007 Utaka siirtyi Portsmouthiin, jossa pelaa mm. hänen maanmiehensä Nwankwo Kanu.
Hänellä on myös isoveli Peter Utaka, joka pelaa Odense BK:ssa.
Vénuste Niyongabo
Vénuste Niyongabo (s. 9. joulukuuta 1973 Vuzigo, Burundi) on tutsi-heimoon kuuluva burundilainen entinen juoksija.
Niyongabo nousi kansainvälisen yleisön tietoisuuteen juostuaan hopealle 1 500 metrillä 1992 nuorten MM-kisoissa. 1995 Göteborgin MM-kisoissa hän sijoittui 1 500 metrillä pronssille.
1996 Atlantan olympialaisissa Niyongabo oli eräs ennakkosuosikeista 1 500 metrillä, mutta antoikin kilpailuoikeutensa maanmiehelleen Dieudonné Kwizéralle, joka ei aikaisemmin ollut voinut kilpailla olympialaisissa, koska Burundilla ei ollut aikaisemmin ollut olympiakomiteaa. Sen sijaan Niyongabo kilpaili itse 5 000 metrillä ja voitti kaikkien yllätykseksi kultamitalin.
Atlantan olympialaisten jälkeen Niyongabo kärsi loukkaantumisista, eikä noussut parhaimpien päiviensä tasolle.
Landon Donovan
Landon Timothy Donovan (s. 4. maaliskuuta 1982 Ontario, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija. Donovanin pelipaikka on hyökkääjä.
Donovan on Yhdysvaltain jalkapalloliiton vuonna 1999 perustaman IMG Soccer Academyn ensimmäisiä kasvatteja. Hänet valittiin vuoden 1999 alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuiden parhaaksi pelaajaksi. Pian turnauksen jälkeen hän siirtyi saksalaiseen Bayer Leverkuseniin, jossa ei onnistunut kuitenkaan nousemaan edustusjoukkueeseen. Vuonna 2001 hänet lainattiin kotimaahansa MLS-liigan San Jose Earthquakesiin. Hän pelasi Earthquakesissa neljä kautta, jona aikana hän voitti joukkueineen kahdesti MLS Cupin. Hänet on valittu vuosina 2003, 2004 ja 2009 Yhdysvaltain vuoden jalkapalloilijaksi.
Vuonna 2005 Donovan palasi muutaman kuukauden ajaksi Leverkuseniin ennen pysyvää siirtoa takaisin Yhdysvaltoihin Los Angeles Galaxyn joukkueeseen. Kaudella 2005 hän saavutti Galaxyssä MLS Cupin ja US Open Cupin. Kaudella 2008 hän voitti 20 maalillaan MLS:n maalikuninkuuden.
Tammi–maaliskuussa 2009 Donovan pelasi lainalla saksalaisessa Bayern Münchenissä MLS:n sarjatauon aikana. Tammikuussa 2010 hän siirtyi lainalle englantilaiseen Evertoniin.
Donovan on ollut Yhdysvaltain maajoukkueen suurimpia tähtiä. Hän debytoi 25. lokakuuta 2000 Meksikoa vastaan pelatussa ottelussa, jossa hän teki myös ensimmäisen maalinsa. Kaikkiaan hän pelasi 157 maaottelua. Maajoukkueessa Donovan on voittanut CONCACAF Gold Cupin vuosina 2002, 2005 ja 2007, ja hän on edustanut maataan myös muun muassa vuosien 2002, 2006 ja 2010 MM-kilpailuissa.
Donovan on valittu lehdistön äänestyksessä kuudesti Yhdysvaltain maajoukkueen parhaaksi pelaajaksi (2002–2004, 2007–2009). Hän on 57 maalillaan Yhdysvaltain maajoukkueen historian eniten maaleja tehnyt pelaaja yhdessä Clint Dempseyn kanssa.
Donovan oli naimisissa näyttelijä Bianca Kajlichin kanssa vuosina 2006–2009.
Jevgeni Maiorov
Jevgeni Aleksandrovitš Maiorov (, 11. helmikuuta 1938 Moskova, Neuvostoliitto – 10. joulukuuta 1997) oli venäläinen jääkiekkoilija. Maiorov pelasi Neuvostoliiton maajoukkueessa vuosina 1960–1965 vasempana laitahyökkääjänä 42 maaottelussa, joissa hän teki 20 maalia. Hän pelasi myös Neuvostoliiton mestaruussarjassa 200 liigaottelua, joissa hän teki 192 maalia. Maiorov edusti Moskovan Spartakia yhdessä kaksoisveljensä Boris Maiorovin ja Vjatšeslav Staršinovin kanssa muodostaen kuuluisan hyökkäysketjun.
Jevgeni Maiorov pelasi myös SM-sarjassa Vehoniemen Urheilijoiden joukkueessa kaudella 1968–1969.
Tilburg
Tilburg on kaupunki Pohjois-Brabantissa, Alankomaissa lähellä Belgian rajaa. Kaupungissa on noin 213 000 asukasta (1.1.2016).
Tilburg on aiemmin tunnettu tekstiilikaupunkina, mutta perinteinen teollisuus on saanut väistyä pois modernien tehtaiden tieltä. Tilburgin Tekstiilimuseossa (Museum in Production) voi kuitenkin nähdä tämän ennen niin tärkeän osan Tilburgia.
Kaupungissa sijaitsee yliopisto, Universiteit van Tilburg (ennen Katholieke Universiteit Brabant). Yliopiston ja monien korkeakoulujen ansiosta Tiburgissa on yli 25 000 opiskelijaa.
Willem II on tilburgilainen jalkapalloseura, joka pelaa Alankomaiden pääsarjatasolla. Joukkueessa on aiemmin pelannut muun muassa Sami Hyypiä ja Jaap Stam.
Tilburg on mainittu asiakirjoissa ensimmäisen kerran vuonna 709.
Lahden Radioharrastajat
Lahden Radioharrastajat ry oli yhdistys, joka piti yllä Lahdessa yleisradioasemaa vuoteen 1927 saakka. Sen perustivat 4. huhtikuuta 1924 toimitusjohtaja Emil Cedergren, teknikko Lauri Kunnas sekä yliasentaja E. Inkinen. Toisen tiedon mukaan perustava kokous pidettiin jo 29. helmikuuta 1924, ja yksityisten lahjoitusten sekä pankkilainalla annettiin Emil Cedergrenin tehtäväksi rakentaa 10 W:n - 20 W:n lähetysasema. Ensimmäinen lähetys tapahtui tapaninpäivänä 1926.
Yhdistyksellä oli radioasema Rautatienkadun ja Vuorikadun kulmassa, Rautatienkatu 9:ssä, Lauri Kunnaksen talosta. sijaitsevan kerrostalon tornimaisessa ulokkeessa yläkerrassa ullakolla. Radioaseman lähetysteho oli 200 W ja lähetyksen aallonpituus 318 metriä. Asema lähetti viikoittain jäsentensä toimittamaa ohjelmaa, ja kaikki lähetykset olivat suoria lukuun ottamatta levyiltä tulevaa gramofonimusiikkia. Yhdistyksellä oli enimmillään 781 jäsentä, joiden joukossa oli mm. Lahden sähkölaitoksen sekä Lahden Sähkön ja Koneen henkilökuntaa.
Yhdistyksen perustamishetkellä Nuoren Voiman Liiton radioamatööriluettelon mukaan Lahdessa oli kaksi henkilöä, joilla oli radioamatöörilupa: Yrjö K. Lindqvist (3NF) ja Erkki V. Nurminen (3NH).
Yleisradion suurasema otti Radiomäellä yleisradiotoiminnan haltuunsa 1928. Tätä ennen Lahden radioharrastajien ylläpitämä yleisradioasema välitti myös Yleisradion Helsingissä tuotettuja ohjelmia. Suomen Yleisradio Oy - Finlands Rundradio AB:n perustamisen yhteydessä Lahden Radioharrastajat ry:stä tuli Yleisradion pienosakkeenomistaja kahdella osakkeella. Osakkeet siirtyivät Lahden suojeluskunnalle 1934. Kun Moskovan välirauhan sopimuksen 1944 ja Pariisin rauhansopimuksen 1947 perusteella Suomen suojeluskunnat katsottiin lakkautettavaksi järjestöksi, 1946 osakkeet rekisteröitiin Lahden Seudun Väestönsuojeluyhdistys ry:lle. Vuonna 1975 ne rekisteröitiin Lahden Väestönsuojeluyhdistys ry ja 1994 Lahden kaupungille . Lahden kaupungin piirissä useina vuosina Yleisradion yhtiökokouksessa on ollut edustettuna Lahden kaupunginmuseo, jolla on Lahden radio- ja televisiomuseo Radiomäellä ja Yleisradion osakkeita pysyvän näyttelynsä alakerrassa.
1996 perustettiin uusi Lahden radioharrastajat, minkä piirissä harjoitetaan DX-kuuntelua Suomen DX-liittoon liittyen. Yhdistyksen jäsenet kokoontuvat kuukauden viimeisinä lauantaina kello 14 radio- ja televisiomuseolla Lahden Radiomäellä.
Luther Allison
Luther Allison (17. elokuuta 1939 – 12. elokuuta 1997) oli yhdysvaltalainen blues-kitaristi.
Allison syntyi Widenerissä, Arkansasissa vuonna 1939. 13-vuotiaana hän muutti perheineen Chicagoon. Allison aloitti uransa 1950-luvulla. Vuonna 1967 hän solmi levytyssopimuksen Delmark Recordsin kanssa. Seuraavana vuonna ilmestyi hänen ensimmäinen albuminsa, "Love Me Mama". 1970-luvulla Allison aloitti konsertoimisen Euroopassa. Vuonna 1977 hän muutti Pariisiin, jossa hän asui viisitoista vuotta. Allison menehtyi syöpään vuonna 1997. Myös hänen poikansa, Bernard Allison (s. 1965) on muusikko.
Groningen
Groningen on Groningenin provinssin pääkaupunki Alankomaissa lähellä Pohjanmeren rannikkoa. Kaupungissa on 201 865 asukasta (1. tammikuuta 2017).
Kaupungin tunnettu nähtävyys on 97-metrinen kirkontorni "Martinitoren", joka valmistui 1482. Torni sijaitsee suurtorin laidalla kaupungin keskustassa.
Groningenissa on kaksi korkeakoulua: 1614 perustettu Groningenin yliopisto ja ammattikorkeakoulu Hanzehogeschool Groningen. Kaupungin asukkaista noin 40 000 onkin opiskelijoita.
Groningenin alueella sijaitsevassa Hoogkerkin kylässä on sokeritehdas, jota operoi Suikerunie. Groningen on tunnettu sokerintuotannostaan.
Groningen on Murmanskin ystävyyskaupunki.
Klobatsaami
Klobatsaami on bentsodiatsepiineihin kuuluva lääkeaine. Toisin kuin yleensä bentsodiatsepiinejä, klobatsaamia käytetään enemmän epilepsian ja siitä johtuvien kouristuksien hoitoon. Klobatsaami kohdistaa vaikutuksen keskushermostoon ja vähentää siten lihaskouristuksia. Klobatsaamia käytetään yleensä yhdessä muiden epilepsialääkkeiden kanssa. Alkoholi aiheuttaa noin 50 % lisäyksen klobatsaamin pitoisuudessa seerumissa ja klobatsaami puolestaan aiheuttaa valproaatin pitoisuuden nousua. Klobatsaamin metabolia tapahtuu pääosin maksassa sytokromi P450-entsyymin CYP3A4 ja vähemmän CYP2C19 kautta.
Suomessa klobatsaamia myydään nimellä Frisium®.
Almere
Almere on kaupunki Flevolandissa Alankomaissa. Kaupungissa on 195 372 asukasta (1. helmikuuta 2013). Almere perustettiin vasta vuonna 1976 Flevolandin polderin lounaiskulman vedeltä vallatulle alueelle ja se on kasvanut sen jälkeen nopeasti. Almeren kunnan osat ovat Almere Buiten, Almere Haven, Almere Hout, Almere Poort ja Almere Stad.
Almere on yhteydessä seuraaviin moottoriteihin: A6 ja A27.
Vuonna 1987 Almere yhdistettiin kansalliseen rautatieverkostoon.
Almeressa on 5 rautatieasemaa:
Kuudes asema, Almere Poort, avataan luultavasti vuonna 2010.
Almeressa on 10 bussilinjaa:Almeren ehkäpä tunnetuin urheiluseura on Omniworld, johon kuuluu lentopallo-, koripallo-, sekä jalkapallojaosto. Seuran jalkapallojaosto, Almere City FC (aik. FC Omniworld), pelaa Hollannin toiseksi korkeimmalla sarjaportaalla Eerste Divisiessä.
Almerelaisia jalkapallojoukkueita
Almerella on kahdeksan ystävyyskaupunkia:
Makaronivelli
Makaronivelli on suomalainen perinneruoka, joka tehdään maidosta ja makaroneista. Haluttaessa siihen voidaan lisätä myös maidosta ja esimerkiksi maissijauhoista tehty suurus. Lopuksi velliin lisätään suolaa tai sokeria, ja velli syödään lusikalla.
Luettelo maastojuoksun maailmanmestareista
Tämä on luettelo maastojuoksun maailmanmestaruuskilpailujen kultamitalisteista.
Vuosina 1998–2006 kilpailtiin sekä lyhyellä että pitkällä matkalla. Vuodesta 2007 on kilpailtu jälleen pelkästään pitkällä matkalla.
Breda
Breda on kaupunki Pohjois-Brabantissa Alankomaiden eteläosassa lähellä Belgian rajaa. Kaupungissa on 182 000 asukasta (1.1.2016). Se sijaitsee Mark- ja Aajokien yhtymäkohdassa.
Breda on ollut tärkeä linnoituskaupunki Pohjois-Brabantissa. Vuonna 1581 sen valloittivat espanjalaiset, vuonna 1590 taas Morits Oranialainen. Kaupunki antautui 1625 kymmenkuukautisen piirityksen jälkeen Ambrosio Spinolan johtamille espanjalaisille. Vuonna 1637 sen valloitti Fredrik Henrik Oranialainen nelikuukautisen piirityksen jälkeen ja vuonna 1648 se jäi viimein Alankomaiden tasavallalle Westfalenin rauhassa.
Englannin syrjäytetty kuningas Kaarle II oleskeli Bredassa ja vuoden 1667 Bredan sopimus päätti toisen englantilais-hollantilaisen sodan.
Bredassa sijaitsee kuninkaallinen sotilasakatemia, Koninklijke Militaire Academie. Bredasta on Alankomaiden korkeimmalla tasolla pelaava jalkapalloseura NAC Breda.
Tematsepaami
Tematsepaami (Suomessa kauppanimellä Tenox) eli 3-hydroksidiatsepaami on bentsodiatsepiineihin kuuluva lääkeaine. Tematsepaamia myydään Suomessa nimellä Tenox. Tematsepaami on suhteellisen nopeavaikutteinen, jonka vuoksi sitä yleensä käytetään nukahtamisvaikeuksien hoitamiseen. Tematsepaami myös pidentää unen kestoa ja vähentää heräilyä kesken unen. Tematsepaamia voidaan käyttää väliaikaisesti myös ahdistuneisuuden ja jännittyneisyyden hoitoon.
Kuten kaikki bentsodiatsepiinit, suurina annoksina tematsepaami on hengenvaarallinen, etenkin alkoholin tai muiden keskushermostoon vaikuttavien lääkkeiden kanssa.
Nijmegen
Nijmegen () on kaupunki Gelderlandissa Alankomaissa lähellä Saksan rajaa. Kaupungissa on 172 000 asukasta (1.1.2016) ja kaupunkialueella (stadsgewest) 276 114.
Kaupunki juhli vuonna 2005 kaksituhatvuotista olemassaoloaan. Ensimmäinen maininta on roomalaisten sotilasleiristä ensimmäiseltä vuosikymmeneltä ennen ajanlaskun alkua. Vuonna 104 keisari Trajanus antoi sille nimen "Ulpia Noviomagus Batavorum". Kaupunkioikeudet se sai 1230 keisari Fredrik Suurelta. Nijmegen liittyi hansaliittoon 1364.
Nijmegenissä sijaitsee katolinen Nijmegenin Radboud-yliopisto. Kaupungissa on vuodesta 1909 lähtien järjestetty myös maailman suurin kävelytapahtuma, Nijmegenin marssi.
Nijmegenilla on kuusi yhteistyökaupunkia:
Denali
Denali on Pohjois-Amerikan korkein huippu (6 194 m), joka sijaitsee Denalin kansallispuistossa Alaskan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Vuoren nimi tarkoittaa dena’inan kielellä ”suurta”. Vuori tunnettiin vuodesta 1896 vuoteen 2015 nimellä Mount McKinley, jonka se sai presidentti William McKinleyn mukaan.
Alaskan osavaltio palautti vuorelle nimen Denali jo vuonna 1975 ja 31. elokuuta 2015 sama muutos hyväksyttiin myös liittovaltion tasolla, huolimatta mm. Ohion osavaltion vastustuksesta.
Mount McKinleyn valloitti ensimmäisenä Hudson Stuckin johtama retkikunta 7. kesäkuuta 1913; Frederick Cook tosin väitti käyneensä siellä jo vuonna 1906, mutta hänen väitteensä on todistettu perättömäksi. Ensimmäisenä naisena vuoren huipulle kiipesi Barbara Washburn vuonna 1947.
Apeldoorn
Apeldoorn on kaupunki Gelderlandissa Alankomaissa. Kaupungissa on 155 686 asukasta (1.7.2006) ja kaupunkialueella (stadsgewest) 212 610.
Apeldoorn tunnetaan jo 700-luvulta lähtien. Se oli melko tuntematon kaupunki toisen maailmansodan jälkeiseen aikaan asti. Kaupungin lähellä sijaitsee kuitenkin kuninkaallinen palatsi Het Loo, joka on nykyisessä muodossaan peräisin Vilhelm III:n ajalta (1685-1686).
Apeldoornissa on paperiteollisuutta ja Apenheulin eläintarha, joka on erikoistunut apinoihin.
Apeldoornin ehkä tunnetuin urheiluseura on AGOVV Apeldoorn, joka pelaa jalkapalloa Jupiler Leaguessa.
Percy Grainger
Percy Aldridge Grainger (8. heinäkuuta 1882 – 20. helmikuuta 1961) oli australialainen säveltäjä, pianisti, saksofonisti ja kapellimestari.
Grainger syntyi Melbournessa vuonna 1882. Vuonna 1895 hän siirtyi Frankfurtiin. Vuosina 1901-1914 hän asui Lontoossa, jossa hän kiinnostui englantilaisista kansanlauluista. Ensimmäisen maailmansodan alettua Grainger siirtyi Yhdysvaltoihin. Vuonna 1918 hänestä tuli Yhdysvaltain kansalainen. Sodan jälkeen hän asettui äitinsä kanssa White Plainsiin, New Yorkiin. Graingerin äiti teki itsemurhan vuonna 1922.
Marraskuussa 1926 Grainger tapasi ruotsalaisen taiteilijan ja runoilijan Ella Viola Strömin, jonka kanssa hän myöhemmin meni naimisiin. Vuonna 1940 pari muutti Springfieldiin, Missouriin. Percy Grainger kuoli New York Cityssä vuonna 1961. Hänet haudattiin Adelaideen.
Grainger keräsi elämänsä aikana useita kansanlauluja. Hänen sävellyksiinsä kuuluu muun muassa useita orkesteri- ja kamarimusiikkiteoksia.
Enschede
Enschede on kaupunki Overijsselin provinssissa Itä-Alankomaissa lähellä Saksan rajaa. Vuonna 2016 kaupungissa oli 158 000 asukasta ja kaupunkialueella (stadsgewest) 309 203.
Enschede sai kaupunkioikeudet 1325. Tulipalo tuhosi kaupungin 7. toukokuuta 1862.
Kunta koostui vuoteen 1935 ainoastaan Enscheden kaupungista, mutta tuolloin siihen liitettiin ympäröivä Lonnekerin maalaiskunta nopean teollistumisen ja kasvun johdosta.
Kaupunki oli pitkään tekstiiliteollisuuden keskus, mutta 1950- ja 1960-luvuilla mutta valmistus siirtyi halvempiin maihin.
Kaupungissa on Universiteit Twente, yksi Alankomaiden kolmesta teknillisestä yliopistosta, konservatorio ja taideakatemia. Merkittävin museo on Rijksmuseum Twente.
Kaupungin ehkä tunnetuin urheiluseura on FC Twente. Enschedessä järjestetään vuosittain Enscheden maraton, joka on Alankomaiden vanhin maraton.
Zaanstad
Zaanstad on kunta, joka sijaitsee Zaanjoen varrella Pohjois-Hollannin provinssissa Alankomaissa.
Siihen kuuluu useita pieniä kaupunkeja ja kyliä, kuten Assendelft, Koog aan de Zaan, Krommenie, Westzaan, Wormerveer, Zaandam, Zaandijk. Niiden yhteenlaskettu asukasluku on 151 109 asukasta (2014)
Zaandam on kunnan suurin kaupunki ja Zaanse Schans tuulimyllyineen sen kuuluisin turistinähtävyys.
Zaandam sijaitsee noin 15 minuutin junamatkan päässä Amsterdamista ja 20 minuutin junamatkan päässä Schipholin kansainväliseltä lentoasemalta.
Kaupungin arvioidaan syntyneen 1500 luvulla, jolloin ensimmäiset vesisahat perustettiin Zaanstadiin. Useimmat rakennettiin Zaan-joen yhteyteen, mutta alueella oli myös jonkin verran tuulimyllyn voimalla käyviä sahoja. 1600-luvulta alkaen Zaanstreekin alueesta tuli maan ruoka-aitta.Zaanstadilla on viisi ystävyyskaupunkia:
João Domingos Bomtempo
João Domingos Bomtempo (28. joulukuuta 1775 Lissabon – 18. elokuuta 1842 Lissabon) oli portugalilainen säveltäjä ja pianisti. Hänen isänsä Francesco Saverio Bomtempo oli oboisti Portugalin hovin orkesterissa. Hän sävelsi uransa aikana muun muassa viisi pianokonserttoa, kaksi sinfoniaa, requiemin ja pianomusiikkia.
Bomtempo syntyi Lissabonissa vuonna 1775. Hän työskenteli kotimaansa lisäksi muun muassa Lontoossa ja Pariisissa. Lontoon vuodet 1810–1814 olivat hedelmällistä aikaa: Bomtempo sävelsi muun muassa teokset "3 Grandes Sonatas, op. 9", "Hino Lusitano, op.10", "I Grande Sinfonia, op. 11" ja "Marcha de Lord Wellington". Vuonna 1820 Bomtempo palasi Lissaboniin, jossa hän samana vuonna esitti kuuluisan teoksensa "Requiem, "À Memória de Camões", op. 23". Hänet nimitettiin vuonna 1836 perustetun portugalilaisen "Conservatório Geral de Arte Dramática" -konservatorion johtajaksi, ja hän työskenteli virassa kuolemaansa saakka. Bomtempo kuoli aivohalvaukseen syntymäkaupungissaan Lissabonissa vuonna 1842.
Tiheä joukko
Intuitiivisesti topologisen avaruuden "X" osajoukko "A" on tiheä "X":ssä jos jokaista "X":n pistettä voidaan approksimoida jollakin "A":n pisteellä. Formaalisti, "A" on tiheä "X":ssä jos jokaisen "X":n pisteen "x" ympäristö sisältää ainakin yhden "A":n pisteen.
Yhtäpitävästi "A" on tiheä "X":ssä jos "X":n ainoa suljettu joukko, joka sisältää "A":n on "X". Tämä voidaan ilmaista myös sanomalla, että "A":n sulkeuma on "X" tai että "A":n komplementin sisäpisteiden muodostama joukko on tyhjä.
Metrisissä avaruuksissa on voimassa seuraava tulos: Metrisen avaruuden "X" joukko "A" on tiheä jos kaikilla "X":n alkioilla "x" ainakin yksi "A":n alkioista koostuva jono suppenee kohti "x":ää.