Nokian vesikriisi
Nokian vesikriisillä tarkoitetaan 28. marraskuuta 2007 alkanutta onnettomuutta, jossa Nokian kaupungin vesilaitoksella avattiin puhtaan juomaveden ja kiintoaineksesta puhdistetun jäteveden yhdistävä venttiili, jonka kautta yli 400 000 litraa jätevettä pääsi sekoittumaan juomaveteen. Vahinkoja lisäsi merkittävästi se, että tiedottaminen tapahtuneesta epäonnistui.
Onnettomuuden seurauksena tuhansia ihmisiä sairastui vatsatautiin, ja kolmen ihmisen epäillään kuolleen onnettomuuden aiheuttamiin tauteihin. Juomavesi oli Nokialla kokonaan tai osittain käyttökiellossa lähes kolme kuukautta.
Nokian vesikriisi alkoi keskiviikkona 28. marraskuuta 2007, kun Nokian kaupungin jätevedenpuhdistamossa avattiin puhtaan juomaveden ja kiintoaineksesta puhdistetun jäteveden yhdistävä venttiili, jonka kautta juomaveteen pääsi sekoittumaan yli 400 000 litraa jätevettä. Onnettomuuden seurauksena tuhansia ihmisiä sairastui vatsatautiin, ja heistä otetuista näytteistä löydettiin ainakin kampylobakteeria, norovirusta, rotavirusta, giardia-alkueläimiä ja salmonellaa sekä yksittäisiä "Clostridium difficile" -löydöksiä. Vesinäytteistä löydettiin niin ikään kampylobakteeria, norovirusta, salmonellaa ja giardiaa sekä astroviruksia ja adenoviruksia. Lisäksi vesinäytteissä oli tavanomaiseen nähden runsaasti heterotrofisia ja koliformisia bakteereja, "escherichia colia" ja suolistoperäisiä enterokokkeja.
Nokian Kullaanvuoren jätevedenpuhdistamossa käytetään kiintoaineksesta puhdistettua jätevettä laitteiden puhdistamiseen. Onnettomuuden mahdollistaneen venttiilin kautta oli putkistoon otettu tähän samaan tarkoitukseen myös puhdasta juomavettä. Venttiili oli auki 28.–30. marraskuuta, ja se päästi jätevettä virtaamaan väärään suuntaan eli vesijohtoverkostoon. Huoltotöitä tehnyt jätevesipuhdistamon työntekijä avasi venttiilin yhdysputkessa tiettävästi vahingossa. Vesilaitos huomasi heti epäpuhtaudet mutta oletti niiden johtuvan veden virtaussuunnan vaihtumisesta, kun vettä oli alettu ottaa Tampereen vesijohtoverkosta. Huomattuaan vuodon 30. marraskuuta kaupunki tiedotti asiasta mutta aluksi vain internetsivuillaan ja paikallisissa tiedotusvälineissä. Tieto annettiin myös kouluihin, mutta asiaan ei osattu reagoida nopeasti. 2. joulukuuta tapauksesta jaettiin saastuneeksi oletetun alueen koteihin tiedote.
Kaupungin asukkaille jaettiin rekkalasteittain pullovettä käyttökelvottoman johtoveden tilalle. Keskiviikkoyönä 5. joulukuuta myös kaupungin päävesijohto rikkoutui, mikä pahensi Nokian kaupungin vedenjakelun ongelmia entisestään, kun putkirikko sysäsi mahdollisesti myrkyllisen kiintoaineen liikkeelle. Keskiviikkoaamuna vedenkäyttörajoitukset ulotettiin koko kaupungin alueelle ja hanaveden käyttö myös peseytymiseen kiellettiin. Puolustusvoimat aloitti Nokialla veden jakelun säiliöautosta 6. joulukuuta SPR:n ja vapaaehtoisen pelastuspalvelun avustamana.
Nokian vesilaitos havaitsi epäpuhtaudet juomaveden laadussa heti tapahtumapäivänä keskiviikkona 28. marraskuuta, mutta vesilaitos oletti virheellisesti epäpuhtauksien johtuvan poikkeuksellisista virtauksista eikä reagoinut asiaan sen vaatimalla vakavuudella. Myös nokialaiset havaitsivat oudon hajun hanavedessä jo keskiviikkona. Ensimmäiset sairastumiset oksenteluun ja ripuliin tulivat tietoon torstaina 29. marraskuuta, jolloin Nokian vesilaitos ja terveystarkastaja saivat huolestuneita yhteydenottoja. Vesilaitoksesta kerrottiin, että veteen on joutunut rautasakkaa ja asennustöissä käytettyä liukastusrasvaa. Vesilaitos ilmoitti, ettei ole mitään syytä olla juomatta vettä. Vasta perjantaina 30. marraskuuta vesilaitokselle selvisi, että on kyse katastrofista. Saastuneesta vedestä tiedotettiin YLE:n uutisissa ja kunnan internetsivuilla, ettei vettä saa juoda keittämättä. Silti tieto ei saavuttanut esimerkiksi päiväkoteja, joissa saastunutta vettä juotiin yhä. Lauantaina 1. joulukuuta moni oli yhä epätietoinen tilanteesta, ja saastuneen veden juonti jatkui. Kaupungilla alkoi kiertää auto, joka kuulutti vesivaroituksia. Vielä sunnuntainakaan 2. joulukuuta tieto saastuneesta vedestä ei ollut tavoittanut kaikkia nokialaisia. Nokian kaupunki jakoi asiasta tiedotteen jokaiseen talouteen. Nokian kaupunginjohtaja Markku Rahikkala joutui myöntämään, että tiedottaminen saastuneesta vedestä epäonnistui.
Sosiaali- ja terveysministeriön mielestä Nokia epäonnistui hätätiedottamisessa. Sisäministeriö arvosteli Nokian kriisiviestintää. Nokialaiset itsekin moittivat huonoa ja hidasta tiedottamista kovin sanoin.
Vesikriisin johdosta Nokialla kerättiin nimiä adressiin, jossa vaadittiin Nokian kaupunginjohtajan Markku Rahikkalan sekä kaupunginhallituksen ja vesilaitoksen johtajan Juha Menosen välitöntä eroa. Allekirjoittajien määrästä esitettiin julkisuudessa ristiriitaisia tietoja. Adressin kerääjän Juha Kukkosen mukaan allekirjoittajia oli yli 9 000, mutta "Aamulehden" Taloustutkimuksella teettämän kyselyn tuloksien mukaan allekirjoittajia oli vain noin 900. Kukkonen kieltäytyi näyttämästä nimilistaa "Aamulehden" toimittajalle.