hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Triklosaani
Triklosaani ("5-Kloori-2-(2,4-dikloorifenoksi)fenoli") on bakteereita ja sienikasvustoja tuhoava aine.
Triklosaani on huoneenlämpötilassa valkoisena jauheena esiintyvä orgaaninen yhdiste, jonka sulamispiste on noin 55–57 celsiusastetta. Sillä on lievä aromaattinen, fenolin kaltainen tuoksu. Triklosaani on kloorattu aromaattinen yhdiste, jolla on sekä eetterin että fenolin funktionaaliset ryhmät. Kemiallinen kaava on CHClO ja moolimassa 289,9 g/mol. Triklosaanin CAS-numero on 3380-34-5.
Triklosaani on heikosti veteen liukenevaa, mutta liukenee etanoliin, dietyylieetteriin ja vahvoihin emäsliuoksiin kuten 1-mooliseen natriumhydroksidiin useiden muiden fenolien tavoin.
Triklosaania käytetään laajalti saippuoissa, deodoranteissa ja hammastahnoissa, ja enenevässä määrin sitä lisätään käyttötavaroihin kuten ruokailuvälineisiin, leluihin, vuodevaatteisiin, sukkiin ja jätesäkkeihin.
Euroopan unionissa triklosaanin elintarvikekäyttö on kielletty vuonna 2010.
Vuonna 1998 Nature-lehden elokuun 6. päivän numerossa oli mm. tohtori Stuart Levyn kirjoittama artikkeli, jossa varoiteltiin liiallisen triklosaanin käytön johtavan mahdollisesti bakteerien vastustuskyvyn lisääntymiseen. WWF:n mukaan tieteelliset tutkimukset ovat osoittaneet triklosaanin aiheuttavan haitallisia vaikutuksia vesistöissä. Metyylitriklosaania (CHClO, CAS-numero 4640-01-1) muodostuu, kun triklosaani hajoaa biologisesti jätevesiä käsiteltäessä. Tämä triklosaanin hajoamistuote on paljon pysyvämpi ja kertyy helpommin eliöihin kuin itse triklosaani. Triklosaania on havaittu Yhdysvalloissa puroissa ja joissa, jätevesissä ja sellaisten järvien kaloissa, joihin lasketaan kotitalouksien jätevesiä. Sen on osoitettu myös olevan myrkyllistä leville. Saippuoissa ja astianpesuaineissa käytetyn triklosaanin on osoitettu reagoivan klooratun vesijohtoveden kanssa ja synnyttävän näin kloroformia (CHCl). Auringonvalo puolestaan voi muuttaa jätevesipäästöjen triklosaanin dioksiineiksi. Dioksiinit ovat hyvin myrkyllisiä kemikaaleja, jotka häiritsevät hormonitoimintaa ja voivat aiheuttaa syöpää. Triklosaani on osoitettu mitokondriotoksiseksi yhdisteeksi ja se on myös lisääntymisterveysriski, sillä se pysäyttää ihmisen siittiöiden liikkeen ja häiriköi sukupuolihormoneista riippuvia toimintoja.
Thapsuksen taistelu
Thapsuksen taistelu käytiin 6. huhtikuuta 46 eaa. Rooman senaatin kannattajien ja Julius Caesarin välillä. Taistelu käytiin lähellä Thapsuksen kaupunkia (nykyinen Ras Dimas Tunisiassa). Senaatin joukkoja johtivat Marcus Porcius Cato nuorempi ja Quintus Caecillius Metellus Scipio. Caesarin joukot voittivat taistelun ja Caesar sai näin kukistettua häntä vastustavat joukot Afrikassa.
Caesar aloitti sisällissodan vuonna 49 eaa. ylittäessään Rubikon-joen, vaikka senaatti oli määrännyt hänet luopumaan armeijastaan. Caesarin vastustajat pakenivat Roomasta Pompeiuksen johdolla Kreikkaan. Caesar kukisti vastustajansa Farsaloksen taistelussa vuonna 48 eaa. Pompeiuksen kuoleman jälkeen Caesarin vastustajat pakenivat African provinsseihin, missä he jatkoivat vastarintaa Cato nuoremman ja Metellus Scipion johdolla. Muita tärkeitä Caesarin vastustajia Afrikassa olivat Titus Labienus, Publius Attius Varus, Lucius Afranius, Marcus Petreius sekä Pompeiuksen pojat Sextus Pompeius ja Gnaeus Pompeius. Heidän liittolaisenaan oli myös Numidian kuningas Juba I.
Caesar palasi Roomaan sen jälkeen kun oli rauhoittanut itäiset provinssit. Hän saapui Afrikkaan 28. joulukuuta 47 eaa. Aluksi kummatkin osapuolet välttelivät taistelua, mutta kun Caesar alkoi piirittää Thapsuksen kaupunkia hänen vastustajiensa oli pakko toimia.
Caesar johti omien joukkojensa oikeaa siipeä ja oli asettanut ratsuväkensä ja jousimiehensä sivustoille. Jousimiehet suuntasivat nuolensa vihollisen sotanorsuja kohti, jotka saatiin pillastumaan ja tallaamaan maahan oman puolensa sotilaita. Osa norsuista iski Caesarin keskustaan, jossa Legio V Alaudae otti vastaan hyökkäyksen niin urhoollisesti, että jatkossa se kantoi elefantin kuvaa legioonansa symbolina. Metelluksen menetettyä norsunsa tilanne kääntyi häntä vastaan. Caesarin ratsuväki pääsi kiertämään vihollisen selustaan ja tuhosi sen linnoitetun leirin. Tämän jälkeen Juban liittolaisjoukot pakenivat ja taistelu oli käytännössä loppu.
Metellus yritti antautua noin 10 000 sotilaan kanssa, mutta Caesarin joukot tappoivat heidät. Tämä oli erikoistapaus, koska Caesar oli tunnettu armeliaisuudestaan. Eräiden lähteiden mukaan Caesar sai epileptisen kohtauksen taistelun aikana eikä siksi ollut tajuissaan taistelun loppuhetkillä.
Taistelun jälkeen Caesar jatkoi Thapsuksen piirittämistä ja kaupunki vallattiinkin pian. Tämän jälkeen hän jatkoi Uticaan, missä Cato nuorempi oli joukkoineen. Kuultuaan kumppaneidensa kuolleen Cato teki itsemurhan. Saatuaan Afrikan rauhoitettua Caesar palasi Roomaan 25. heinäkuuta. Kansalaissota päättyi lopullisesti vasta Mundan taistelun jälkeen vuonna 45 eaa.
Nopankylä
Nopankylä on yksi Ilmajoen kylistä. Se sijaitsee kunnan länsiosassa. Kylässä on kaksi järveä ja lampi, Vitiäisjärvi ja Kalajaisjärvi sekä Rajalampi Pässilänvuoren kupeessa. Kalajaisjärvellä sijaitsee Ilmajoen kunnan kurssi- ja leirikeskus sekä seurakunnan leirikeskus. Nopankylässä on Ilmajoen kolmanneksi vanhin, nykyisin noin 30 oppilaan koulu.
1700-luvun lopulla kuului Nopankylästä laajalti konevasaran kilkatus. Salomon Koskelalla oli Nenättömänluomassa hamaripaja, jossa hän valmisti hevosvetoisia fälttejä eli kyntöauroja. Malli oli saatu Lapväärtin sepiltä.
Valentin Kuusisto (1847-1932) aloitti turunmallisen hevoskärryn valmistuksen 1869. Saman kärryn raudoitti seppä Juha I Laurila vanhempi. (1821-1905) Laurila takoi Nopankylässä vuodesta 1840. Kärryt myytiin Juho Mahlamäelle Huissille. Tästä alkoi Suomen suurin, kotiteollisesti verkostoitunut hevosajoneuvojen tuotanto. Kylässä oli 1869–1955 kolmisenkymmentä ajokalusepän pajaa, rekien ja kärryjen puuosien valmistajia, pyörien ja kapan valmistajia, kärrymaalareita, toppareita ja kauppamiehiä. Elinkeino työllisti yli 700 henkilöä.
Kärryjen tuotanto päättyi 1955 autojen yleistyessä ja maaseudun koneellistumisen myötä. 1955-luvun jälkeen kärryjen tilalle tulivat kodinkalusteet, ja 1970- luvun loppupuolelle saakka kylässä oli paljon huonekaluteollisuutta.
Suomen ensimmäinen osuuskauppa perustettiin Nopankylään ostoyhtymän muodossa maaliskuussa 1898.
Vuonna 2009 Nopankylä valittiin vuoden eteläpohjalaiseksi kyläksi.
Dyeus
Dyēus on hypoteettinen konstruktio indoeurooppalaisten oletetun kantakansan ylijumalasta. Dyeus on taivaan jumala, jonka aseman on ajateltu heijastavan silloisen yhteisön kuningasta tai patriarkkaa.
Myöhempiä indoeurooppalaisten kansojen jumalia, joiden katsotaan periytyvän Dyeusista:Latinan jumaluutta tarkoittava sana "deus" johdoksineen on myös samaa kielellistä sukua.
Louis Durey
Louis Durey (27. toukokuuta 1888 – 3. heinäkuuta 1979) oli ranskalainen taidemusiikin säveltäjä. Hän kuului säveltäjäryhmään Les Six.
Durey syntyi Pariisissa liikemiesperheeseen. Hän päätti omistautua musiikkiuralle sangen myöhään oltuaan Debussyn "Pelléas et Mélisande" -oopperan esityksessä 19-vuotiaana. Säveltäjänä hän oli enemmän tai vähemmän itseoppinut. Hänen ensimmäinen musiikkimaailmassa kiinnostusta herättänyt teoksensa oli pianoduetto "Carillons". Maurice Ravel kiinnitti säveltäjään huomiota ja suositteli häntä kustantajalleen. Kuoromusiikki oli alusta lähtien Dureyn tuotannossa tärkeällä sijalla. Kuuden ryhmä Les Six syntyi puolivahingossa, ja aluksi Durey oli sen kantava voima. Välirikko ryhmän suojelijan Jean Cocteaun kanssa sai Dureyn vetäytymään yhteistyöstä, ja ryhmä hajosi pian syntymänsä jälkeen.
Les Six -kauden jälkeen Durey muutti Saint-Tropez'n kaupunkiin Etelä-Ranskaan ja jatkoi siellä työskentelyään. Hän ei koskaan tuntenut tarvetta kuulua Ranskan musiikkipiireihin, mikä yhdessä hänen vasemmistolaisten aatteidensa kanssa jätti hänet taiteellisesti eristyksiin koko loppuelämäkseen.
Durey sävelsi Saint-Tropez'ssa ainoan oopperansa "L’Occasionin". Vuonna 1929 hän nai Anne Grangeonin ja muutti takaisin Pariisiin seuraavana vuonna. 1930-luvulla hän liittyi kommunistiseen puolueeseen. Natsimiehityksen aikana toisessa maailmansodassa Durey toimi vastarintaliikkeessä ja sävelsi antifasistisia lauluja. Sodan jälkeenkin hänen jyrkät poliittiset mielipiteensä haittasivat hänen uraansa. Ansaitakseen elantonsa Durey hyväksyi musiikkikriitikon paikan pariisilaisessa kommunistilehdessä vuonna 1950.
Dureyn myöhäisemmät (muun muassa Vietnam-aiheiset) sävellykset ovat jääneet unohduksiin. Nykyään hän on Kuuden ryhmän jäsenistä ehkä tuntemattomin. Durey kuoli Saint-Tropez'ssa.
Kotkan Työväen Palloilijat
Kotkan Työväen Palloilijat (lyh. KTP) on vuonna 1927 perustettu kotkalainen palloiluseura. Se on erityisesti jalka- ja koripalloseura. Alussa seuralla oli toimintaa myös muissa palloilulajeissa. Seuran tunnusvärit ovat olleet perustamisesta saakka vihreä ja valkoinen.
Kotkan Työväen Palloilijat sai alkunsa, kun ryhmä Kotkan Riennosta eronneita palloilijoita päätti perustaa oman seuran. Ero johtui osittain poliittisista syistä. Työväen Palloilijat perustettiin Kotkan työväentalolla 22. syyskuuta 1927. Heti perustamisensa jälkeen seura liittyi Työväen Urheiluliittoon, mihin se kuuluu yhä. Seuran ykköslajiksi nousi alussa heti jalkapallo, jossa sillä on myös nykyisin laajaa junioritoimintaa. Vuonna 1929 lajeihin tulivat mukaan jääpallo ja pesäpallo, mutta pesäpallotoiminta loppui jo 1930-luvulla. Jääpallossa KTP oli häviten Maarian Pyrkivälle 7–3.
Jalkapallossa Kotkan Työväen Palloilijoilla on pitkät perinteet. KTP on voittanut kahdesti Suomen mestaruuden ja neljästi Suomen Cupin. Kaudella 1998 KTP nousi Veikkausliigaan ja liigatoimintaa varten perustettiin osakeyhtiö Kotkan TP, jolle KTP ry antoi liigalisenssinsä. Kotkan TP pelasi kausina 1999–2000 Veikkausliigassa, mutta putosi toisena liigakautenaan Ykköseen ja meni lopulta konkurssiin. Valmentajana toimi Hannu Touru ja osakeyhtiön toimitusjohtajana Jukka Vakkila.
Ykkösen paikkaa tarjottiin KTP:lle, mutta se olisi tarkoittanut myös Kotkan TP:n velkojen ottamista vastaan. Osakeyhtiön konkurssin myötä KTP tiputettiin 4. divisioonaan, josta se nousi heti Kolmoseen. KTP pelasi kaudet 2008–2009 Kakkosessa ja kauden 2010 Kolmosessa, josta nousi heti takaisin Kakkoseen pelaten siellä 2011–2013.
Alun perin Kotkan TP:n kakkosjoukkueeksi vuonna 1999 perustettu ja vuonna 2000 itsenäiseksi seurakseen irtautunut FC KooTeePee nousi Kolmosesta Kakkoseen kaudella 2000 ja pelasi Veikkausliigassa kausina 2003–2008. Joulukuussa 2013 KooTeePee ja Kotkan Työväen Palloilijat palasivat jälleen yhteen, minkä myötä KooTeePee lyhensi nimensä FC KTP:ksi ja liittyi Kotkan Työväen Palloilijoiden jäsenseuraksi. Kotkan Työväen Palloilijat puolestaan luopui paikastaan Kakkosessa.
Naisten jalkapallossa KTP saavutti pronssia kaudella 1981. Pääsarjatasolla joukkue pelasi myös kausina 1984–1986.
Koripallossa Kotkan Työväen Palloilijoiden toiminta keskittyy juniorityöhön. Suomen korkeimmalla sarjatasolla Korisliigassa pelaa nykyisin erillisen osakeyhtiön pyörittämä KTP-Basket.
KTP Basket on voittanut kuusi SM-kultaa (1958, 1967, 1988, 1991, 1993, 1994), kuusi SM-hopeaa (1960, 1961, 1985, 1986, 1987, 1990) ja yhdeksän SM-pronssia (1957, 1959, 1964, 1966, 1970, 1976, 1982, 1984, 2004, 2011). Suomen Cupin joukkue on voittanut yhdeksän kertaa, vuosina 1978, 1983, 1984, 1985, 1987, 1990, 1993, 2003 ja 2004.
Naisten koripallossa KTP voitti hopeaa vuonna 1989.
Pesäpallossa KTP selviytyi vuonna TUL:n mitalisarjaan saakka ja saavutti siinä hopeaa. Kaudella tie nousi pystyyn alkukarsinnoissa, eikä mainittavaa menestystä ole lajissa sittemmin tullut.
Fredrikinkatu
Fredrikinkatu (, stadin slangilla "Freda") on katu Helsingin kantakaupungin länsiosassa. Katu alkaa Punavuoresta Tarkk’ampujan-, Pursimiehen- ja Laivurinkadun sekä Laivurinrinteen risteyksestä (Viiskulma) ja johtaa pohjoiseen Kampin keskuksen länsipuolitse Temppeliaukion kirkolle Lutherinkadulle Etu-Töölössä.
Viiskulmasta Kampin torille saakka Fredrikinkatu on yksisuuntainen etelästä pohjoiseen; kuitenkin linjojen 1 ja 3 raitiovaunut kulkevat kadun Viiskulman ja Bulevardin välisellä osuudella molempiin suuntiin. Raitiolinja 2 kulki aikaisemmin Fredrikinkatua pitkin myös Urho Kekkosen kadun ja Arkadiankadun välisellä osuudella. Kadun osuus Urho Kekkosen kadulta Eteläiselle Rautatiekadulle on joukkoliikennekatu, jonka varressa on myös muutamien bussilinjojen päätepysäkkejä.
Katu on saanut nimensä vuonna 1836 todennäköisesti maaherra Fredrik Stjernvallin mukaan, joka oli voimakkaasti kannattanut Helsingin muuttamista Suomen pääkaupungiksi, mahdollisesti kuitenkin myös Johan Fredrik Aminoffin mukaan. Aluksi katu ulottui vain Isolta Roobertinkadulta Eerikinkadulle, mutta myöhemmin kaupunkialueen laajetessa sitä on molemmista päistä jatkettu.
Fredrikinkatu on merkittävä kauppakatu, jonka talojen kivijalat ovat täynnä pieniä erikoisliikkeitä varsinkin Ison Roobertinkadun ja Eerikinkadun välillä. Pohjoisempana Fredrikinkadun varressa on myös yksi Kampin keskuksen ja metron sisäänkäynneistä.
Fredrikinkadun katunumeroinnista puuttuvat ensimmäiset numerot. Parilliset talonumerot alkavat numerosta 12, parittomat numerosta 19.
Suojelupoliisin päämaja (Fredrikinkatu 21, Ratakatu 12) on arkkitehti E. Sihvolan käsialaa (1888).
Sähkötalo (Fredrikinkatu 44) on Alvar Aallon piirtämä ja valmistunut 1973. Sähkötalo sijaitsee Kampin liikekeskusta vastapäätä, ja sitä hallinnoi Helen. Talon ikkunoiden puitteissa on valokuituputkia, jotka pimeällä loistavat kauas vaihtaen väriä pienellä viiveellä.
Autotalo sijaitsee osoitteessa Fredrikinkatu 46.
Viihdekeskus Tennispalatsi sijaitsee osoitteessa Fredrikinkatu 65.
Luettelo Marshallinsaarten saarista
Tämä on luettelo Marshallinsaarten saarista.
Jurassic Park III
Jurassic Park III on Joe Johnstonin ohjaama elokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 2001. Elokuvan on tuottanut Universal Pictures ja Amblin Entertainment. Se on kolmas "Jurassic Park" -sarjan elokuva. Kolmannen elokuvan juoni ei enää pohjaudu Michael Crichtonin kirjaan, paitsi muutamien kohtausten osalta. Nämä olivat ensimmäisessä romaanissa, mutta jätettiin ensimmäisestä elokuvasta pois, esimerkiksi "Pteranodon"-kohtaus kokonaisuudessaan.
Elokuva on puoli tuntia lyhyempi kuin kaksi edellistä, ja se sisältää vähemmän tarinaa, mutta suorempaa toimintaa. Steven Spielberg ei enää toiminut elokuvan ohjaajana, mutta oli mukana projektissa vastaavana tuottajana. Elokuvassa "Tyrannosaurus rexillä" ei ole kahdesta edeltäjästään poiketen antagonistin osaa, vaan sen korvasi suurempi S"pinosaurus". "Tyrannosaurus rex" näkyy ainoastaan kohtauksessa, jossa se taistelee "Spinosauruksen" kanssa, mutta sitten häviää tälle, kun Spinosaurus puri sitä kaulaan. Tätä ennen "Tyrannosaurus rex" näytettiin syömässä haaskaa.
Elokuvan jatko-osa, "Jurassic World", sai ensi-iltansa kesäkuussa 2015.
Rahapulmien kanssa painiskeleva paleontologi Tri. Alan Grant saa houkuttelevan tarjouksen; varakas Kirbyn seikkailijapariskunta haluaa Grantin oppaaksi lennolleen Isla Sorna -dinosaurussaaren yli. Vastoin Grantin tahtoa retkikunta päättää kuitenkin laskeutua, jolloin selviää, että Kirbyt etsivätkin kadonnutta poikaansa saarelta. Pian dinosaurukset hyökkäävät ja ryhmä joutuu aloittamaan hengenvaarallisen matkan kohti rannikkoa. Saarella he kohtaavat vanhoja tuttuja dinosauruksia, kuten Velociraptoreita, mutta myös uusia dinosauruksia, kuten Spinosauruksen. Elokuvaan on ensimmäisen osan tapaan lisätty dinosaurusten keskenäinen taistelu, tällä kertaa kohtaavat Tyrannosaurus ja Spinosaurus.
Rainelippu
Rainelippu on yleensä valtion aluksilla käytetty lippu, joka nostetaan aivan aluksen keulassa olevaan pystysuoraan "rainetankoon" (engl. "jackstaff"), josta lipun nimitys on peräisin. Rainelippu on yleensä neliön muotoinen.
Rainelipun paikka, rainetanko, eroaa muista laivalla olevista tangoista siten, että se on yleensä aluksen ainoa horisonttiin nähden pystysuorassa oleva tanko. Muut tangot ja mastot yleensä ovat ainakin hieman perään päin kallellaan.
Suomen laivaston käyttämä rainelippu on valkoinen, 11 yksikkömittaa leveä ja 11 yksikkömittaa korkea valkoinen lippu, jonka keskellä on 6 3/8 yksikkömittaa leveä ja korkea vaakunanpunainen neliö, johon on sovitettu Suomen vaakunan keltainen tunnuskuvio.
Iso-Syöte
Iso-Syöte on Suomen eteläisin tunturi. Se sijaitsee Pudasjärven kaupungissa Pohjois-Pohjanmaalla, lähellä Lapin maakunnan rajaa. Kaupungin keskustaajamasta Kurenalta on matkaa noin 55 kilometriä ja Oulusta noin 140 kilometriä. Ison-Syötteen huippu kohoaa puurajan yläpuolelle, 432 metrin korkeuteen merenpinnasta.
Sana "syöte" on saamea ja tarkoittaa pyhää paikkaa. Saamelaisten asuttaessa seutua he pitivät Isoa-Syötettä seitapaikkana eli uhri- ja palvontapaikkana.
Parhaiten Iso-Syöte tunnetaan laskettelurinteistään sekä Syötteen kansallispuistosta.
Ison-Syötteen alueella on noin 120 kilometriä hiihtolatuja. Suomen Hiihtokeskusyhdistys valitsi Ison-Syötteen vuoden 2012 parhaaksi hiihtokeskukseksi.
Copiapó
Copiapó on kaupunki Atacaman alueella, Chilessä. Se on samannimisen maakunnan pääkaupunki. Copiapón asukasluku on noin 158 438 (2012). Kaupunki sijaitsee noin 800 kilometriä Santiagosta pohjoiseen ja sen läpi virtaa Copiapó-joki.
Devendra Banhart
Devendra Banhart (s. 30. heinäkuuta 1981, Houston, Texas) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Hän on yksi suosituimmista niin sanotun New Weird America -tyylisuunnan edustajista. Banhartia on usein verrattu muihin erikoisiin artisteihin kuten Marc Bolaniin, Billie Holidayhyn, Syd Barrettiin ja Nick Drakeen. Hänen musiikkinsa koostuu yleensä näppäilevästä kitaransoitosta ja surrealistisista sanoituksista. Banhart soittaa myös Vetiver-yhtyeessä. Devendra Banhartin löysi Swans-yhtyeestä tunnettu Michael Gira, joka julkaisi Banhartin albumin "Oh Me Oh My..." Young God Records -levymerkillään vuonna 2002. Vuonna 2005 Banhart perusti Andy Cabicin ja Revolver USAn kanssa Gnomonsong-levy-yhtiön.
Viisaudenhammas
Viisaudenhampaat ovat ihmisen pysyvän hammaskerran takimmaiset poskihampaat, joita on yleensä yhteensä neljä kappaletta, kaksi ylhäällä ja alhaalla kummallakin puolella. Viisaudenhampaat tunnetaan hammaslääkärikielessä usein "kaseina", koska ne ovat edestä lukien kahdeksannet hampaat.
Viisaudenhampaat ovat saaneet nimensä siitä, että ne kasvavat vasta murrosiän jälkeen, eli silloin kun ihmisen oletetaan "viisastuneen". Jos viisaudenhampaat eivät aiheuta riskiä suun terveydelle, ei niitä tarvitse poistaa. Esimerkiksi syvällä luun sisällä olevat oireettomat viisaudenhampaat, jotka eivät ole yhteydessä viereiseen hampaaseen tai suuonteloon esim. ientaskun kautta aiheuttavat harvoin ongelmia. Yleisimmät viisaudenhampaan poistamiseen johtavat syyt ovat karies ja hampaan vaillinaisen puhkeamisen aiheuttamat tulehdustilat.
Perikoroniitti on osittain puhjenneiden tai puhkeavien hampaiden ympäröivien pehmytkudosten tulehdus. Perikoroniittia esiintyy tavallisimmin alaviisaudenhampaissa, joiden kruunuosa ei mahdu kokonaan puhkeamaan suuhun. Akuuttiin perikoroniittiin liittyy usein kipua, suunavaamisvaikeuksia, pahanhajuinen hengitys ja paikallista turvotusta. Osittain puhjenneen hampaan päällä olevan limakalvoläpän alle kertyy ruokaa, kuolleita soluja ja bakteereja, mistä seuraa tulehdus. Limakalvoläppä turpoaa ja voi jäädä hampaiden väliin hampaita yhteen purtaessa, ja siten aiheuttaa kipua. Perikoroniitti on yleensä krooninen pehmytkudostulehdus ja oireet ovat vähäiset. Akuutissa vaiheessa helpompien tapausten hoidoksi riittää huuhtelu läpän alta 0,1-prosenttisella klooriheksidiinillä. Joissakin tapauksissa paras hoito on vastapurijan (vastaleuan viisaudenhampaan) poisto. Vakavissa tulehdustapauksissa edellä mainittujen lisäksi voidaan hoidoksi antaa kipulääkitys ja antibioottikuuri. Akuutissa tilanteessa hammasta ei yleensä suositella poistettavaksi.
Nykyisten suositusten mukaan ei ole tarvetta poistaa viisaudenhampaita ennalta ehkäisevästi. Indikaatiota poistolle ovat: 
Vasta-aiheita poistolle ovat:
Viisaudenhampaat eivät kliinisten tutkimusten mukaan ole yhteydessä alaetuhampaiden ahtautumiseen.
Viisaudenhampaan poisto voi olla tarpeen monesta eri syystä. Joissain tapauksissa viisaudenhampaat kasvavat vinoon ja vahingoittavat muita hampaita, joskus ne eivät mahdu suuhun tai ne aiheuttavat jatkuvia ientulehduksia. Ne myös reikiintyvät muita hampaita herkemmin, koska niiden kunnollinen puhdistaminen on hankalaa.
Näkyvät viisaudenhampaat voidaan yleensä vetää pois ilman ongelmia, mutta ikenen alla olevan viisaudenhampaan poisto vaatii leikkauksen. Leikkauksessa hammas yleensä paloitellaan ja poistetaan pienempinä osina, jotta leuassa kulkeva hermo, muu hampaisto tai leukaluut eivät vahingoittuisi.
Hampaanpoiston tai hammasleikkauksen jälkeen haava-alueella esiintyy usein turvotusta, joka on pahimmillaan kahden ensimmäisen vuorokauden jälkeen. Tähän turvotukseen ja sen aiheuttamaan kipuun auttavat useimmiten lääkkeet sekä kylmähaude. Joillekin potilaille voi nousta antibioottisuojasta huolimatta korkea kuume, joka yleensä laskee nopeasti.
Faun Fables
Faun Fables on yhdysvaltalainen psych folk -yhtye, johon kuuluu Dawn McCarthy sekä vaihteleva joukko muita muusikoita. Yhtye on levyttää tällä hetkeällä Drag City -levymerkille. Dawn MCCarhtyn esiintymisessä näkyy hänen kiinnostuksensa itäeurooppalaista musiikkia (esimerkiksi Ewa Demarczyk) kohtaan ja hän käyttää lavalla usein mimiikkaa.
Faun Fablesiin kuuluvat ajoittain Nils Frykdahl (joka soittaa myös yhtyeessä Sleepytime Gorilla Museum), Matt Waldron, Robin Coomer (yhtyeestä Loopstation), Kirana Peyton (yhtyeestä Blackbird Stitches), Noe Venable sekä Dawn McCarthyn perheenjäseniä kuten sisar Sheila McCarthy (joka soittaa myös yhtyeissä Autobody ja Flaming Fire, veli Brian McCarthy sekä äiti Michelina.
Faun Fables on esiintynyt muun muassa Devendra Banhartin kanssa.
Rennell ja Bellona
Rennell ja Bellona on provinssi Salomonsaarilla, Tyynellä valtamerellä. Se muodostuu kahdesta atollista, Rennellistä ja Bellonasta. Provinssin pinta-ala on 671 km, pääkaupunki on Tigoa ja vuoden 2009 väestönlaskennassa provinssissa oli 3 041 asukasta. Rennell on saarista suurempi ja sijaitsee etelämpänä.
Provinssin asukkaat ovat pääasiassa polynesialaisia. Englantilaiset löysivät atollit vuonna 1793. Saarilla puhutaan samoalaisiin kieliin kuuluvia rennellin ja bellonan kieliä, joita pidetään joskus saman kielen eri murteita.
Mukulaselleri
Mukulaselleri eli juuriselleri ("Apium graveolens" Rapaceum-ryhmä) on sellereihin ("Apium") kuuluva kasvi. Mukulaselleriä on useita eri lajikkeita, esimerkiksi 'Balder', 'President' ja 'Alabaster'. Se on pyöreähkö ja rosoinen juures, joka korjataan myöhään syksyllä. Kasvaakseen onnistuneesti se vaatii pitkän kesän, sillä se on hidaskasvuinen. Samasta pellosta saa juurisadon vain ensimmäisenä vuotena. Kaksivuotisena kasvina selleri tuottaa toisena kasvuvuotenaan siemensadon.
Mukulaselleristä syödään juuri ja joskus myös lehdet. Juurimukulaa voidaan käyttää liemijuureksena, tai sitä voi laittaa esimerkiksi salaatteihin, patoihin, kastikkeisiin tai erilaisiin keittoihin ja gratiineihin. Lehdet voi myös kuivata tai pakastaa.
Mukulasellerin taimikasvatus kestää noin 55–70 päivää, ja se aloitetaan yleensä maaliskuussa. Sopiva lämpötila kasvuun on 18 celsiusastetta.
Varsinainen istutus avomaalle tapahtuu touko-kesäkuussa. Tämän jälkeen kasvuaikaa vaaditaan 105–115 päivää. Istutettaessa taimet asetetaan riveihin, joissa ne ovat 30–40 cm välein. Rivit ovat noin 50 cm etäisyydellä toisistaan. Mukulaselleri vaatii voimakkaan, tuoreen ja multavan maan, jossa on paksu multakerros. Korjuu tapahtuu yleensä lokakuussa.
Lehtiselleri
Lehtiselleri, myös varsi- tai ruotiselleri, ("Apium graveolens" var. "dulce") on sellerin muunnos. Se on ruokakasvi, joka on kotoisin Italiasta. Se ei muodosta mukulaa kuten sukulaisensa mukulaselleri; sen syötävä osa ovatkin lehdet ja lehtiruodit, jotka korjataan myöhään syksyllä. Lehtiselleri on melko hidaskasvuinen, kaksivuotinen kasvi, joka tarvitsee pitkän kasvukauden. Lehtisellerin maku on makeahko, miedompi kuin mukulasellerillä.
Lehtiselleri vaatii pitkän kasvuajan, joten se kannattaa ensin kasvattaa taimeksi ja istuttaa vasta lämpimien säiden saavuttua ulkotiloihin. Siemenet kylvetään taimikasvatukseen soveltuvalle alustalle helmi-maaliskuussa, istuttaminen kannattaa jättää kesäkuulle, jolloin taimet istutetaan riveihin, toisistaan 30 cm välein. Lehtiselleri tarvitsee kastelua ja ravinteikkaan, kuohkean ja multavan maan, ja sen kasvuaika on noin 200–240 päivää. Se on korjuuvalmis, kun ruodit ovat mureita ja helposti katkeavia.
Lehtiselleriä käytetään ruoanlaitossa
Rekkaralli
Rekkaralli on vanha "Monopolya" muistuttava lautapeli. Sen ideana on ajella rekka-autoilla noppia heittämällä ja kerätä rahoja tiettyjen tariffien mukaisesti. Päätarkoituksena on yrittää kerätä mahdollisimman suuri omaisuus liiketoiminnalla. Pelin keskipisteenä ovat yli kymmenen tonnin painoiset rekat, joita pelistä löytyy viisi erilaista. Jokaisella rekalla on kolme ominaisuutta, joiden ansiosta rekkojen pitäisi erota toisistaan. Todellisuudessa rekkojen suurimmaksi eroksi muodostuu kuitenkin niiden ulkoasu ja ominaisuuksilla ei juurikaan ole merkitystä. Peliä voidaan myös pelata kilpailupelinä, jolloin jätetään pois rahat ja kortit sekä jaetaan jokaiselle pelaajalle sovitun ajokierrosmäärän mukaisen määrän huoltokortteja. Joka kierroksella luovutetaan pois aina yksi kortti ja ensimmäiseksi korteistaan eroon päässyt pelaaja voittaa.
Selleri
Selleri ("Apium graveolens") on Etelä- ja Keski-Euroopasta kotoisin oleva viljelykasvi, josta on kehitetty useita viljelymuotoja. Salaateissa ja liemiruokien mausteena käytettävän mukulasellerin ("Apium graveolens" var. "rapaceum") juurimukula on turpea ja vaaleamaltoinen, lehtisellerin ("Apium graveolens" var. "dulce") lehtiruoteja ja lehtiä käytetään vihanneksena ja raakasalaattina. Myös sellerin siemeniä käytetään keittojen ja muhennosten mausteina. Eräitä lajeja on käytetty mm. lääkekasveina.
Sellerit ovat kaksivuotisia ja hidaskasvuisia. Kasvaakseen ne tarvitsevat pitkän ja lämpimän kesän, jonka jälkeen ne korjataan myöhään syksyllä.
Selleri on yksi yleisimpiä allergisoivia ruoka-aineita. Selleri voi altistaa kasviperäiseen valoherkistymään eli fytofotodermatiittiin.
Kvintti
Kvintti on länsimaisessa säveljärjestelmässä viiden sävelaskelen väli eli intervalli. Monien kielisoittimien kuten viulun, alttoviulun, sellon ja mandoliinin kielet viritetään kvintin päähän toisistaan.
Sävelasteikolla on eripituisia kvinttejä. Tarkalleen kvintti on diatonisen asteikon mistä tahansa sävelestä lukien ensimmäisen ja viidennen sävelen välinen ero. Välin sisältämien sävelaskelten pituus kuitenkin vaihtelee. Jos kvintti sisältää yhden pienen sekunnin (C-duuriasteikolla joko intervallin E–F tai H–C), sitä kutsutaan "puhtaaksi", ja jos kvintti sisältää molemmat pienet sekunnit, se on "vähennetty".
Puhdas kvintti voidaan muuttaa "ylinousevaksi" ylentämällä intervallin ylin tai alentamalla sen alin sävel. Puhtaassa kvintissä sävelten taajuuksien suhde on 3:2.
Koska puhdas kvintti soi hyvin konsonoivasti, se vaikuttaa vähän soinnun harmoniseen luonteeseen. Juurisävelen kvintti voidaankin esimerkiksi soittoteknisistä syistä jättää pois soinnun luonteen juurikaan muuttumatta.
Puhdas kvintti oli eniten käytetty intervalli yhdessä keskiajan musiikin varhaisessa polyfonian muodossa, rinnakkaisessa organumissa.
Diatoninen asteikko
Diatoninen asteikko on seitsensävelinen sävelasteikko, jossa oktaavin alueella on viisi kokosävelaskelta ja kaksi puoliaskelta ja puoliaskelten välissä on vuorotellen kaksi ja kolme kokoaskelta.
Diatonisuus on sekä nykyaikaisen nuottikirjoituksen että monien soittimien pohjana. Esimerkiksi pianon valkoiset koskettimet muodostavat seitsemän diatonista asteikkoa. Duuri- ja molliasteikon lisäksi kaikki kirkkosävellajit ovat diatonisia, eli ne voidaan erottaa osana diatonista asteikkoa. Diatoninen sävelkulku noudattaa duuri- ja molliasteikon kulkua koko- ja puoliaskelineen, kun taas kromaattisessa kulussa on näille asteikoille vieraita puolisävelaskelia. Puolisävelaskel on diatoninen, jos se on kahden (luonnollisen tai muunnetun) kantasävelen välissä, kuten c-duuriasteikolla c–des, cis–d tai cisis–dis, mutta kromaattinen, jos se on saman kantasävelen kahden erilaisen muodon välissä, kuten c–cis.
Reading
Reading [] on 155 698 asukkaan (2011) kaupunki Berkshiren kreivikunnassa Englannissa. Se sijaitsee Oxfordin ja Lontoon välissä noin 60 kilometriä Lontoosta länteen. Kaupungissa toimii yliopisto ja Euroopan sääennustuskeskus ECMWF.
Readingin keskusta sijaitsee Thames- ja Kennetjokien välisellä matalalla harjanteella lähellä jokien yhtymäkohtaa. Kaupunki on kasvaessaan levinnyt myös Kennetin eteläpuolelle ja Thamesin pohjoispuolelle kohti Chilternin kukkuloita. Keskustan ulkopuolella jokilaaksot ovat enimmäkseen rakentamatonta aluetta.
Vuoden lämpimimpiä kuukausia ovat heinäkuu ja elokuu, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila on 22 astetta. Pakkaspäiviä on vuodessa keskimäärin 41 kappaletta. Sadetta saadaan 635 mm vuodessa, tasaisesti ympäri vuoden niin että sadepäiviä on 8–11 joka kuukausi.
Reading mainitaan ensimmäisen kerran dokumenteissa vuonna 871, jolloin tanskalaiset viikingit valtasivat sen. Seuraava maininta on vuodelta 1006, jolloin tanskalaiset polttivat kaupungin.
Keskiajalla Reading kukoisti, koska se sijaitsi kätevästi matkan varrella Lontoosta Englannin länsiosiin, ja oli sovelias yöpymispaikka tällä välillä. Siellä tehtiin kangasta ja parkittiin nahkoja.
1700-luvulle tultaessa monien eri alojen ammattilaiset olivat korvanneet tekstiilien merkityksen työnantajana. Suuri osa kaupungin rakennuksista uusittiin 1700-luvun aikana. Rautatielinja Lontooseen avattiin 1840 ja Bristoliin 1841.
Readingissa järjestetään vuosittain suosittu musiikkitapahtuma Reading Festival.
Kaupungista ovat kotoisin muun muassa muusikko Mike Oldfield, Cambridgen herttuatar Kate Middleton, näyttelijät Kate Winslet ja Natalie Dormer, elokuvaohjaaja Sam Mendes, pelisuunnittelija Jeff Minter, televisiopersoona Jeremy Kyle, nyrkkeilijä Michael Sprott ja ralliautoilun vuoden 2001 maailmanmestari Richard Burns. Madejski Stadiumilla pelaa kotiottelunsa valioliigatasoinen jalkapallojoukkue Reading FC.
St. Maryn kirkossa kaupungin keskustassa on erikoinen ruudullinen kellotorni. Sen paikalla oli tärkeä kirkko jo saksien aikana, mutta viikingit tuhosivat sen melkein kokonaan vuonna 1006. Pääasialliset rakenteet ovat viikinkituhoa seuraavalta vuosisadalta, ja kirkkoa uusittiin perusteellisesti 1600-luvun puolivälissä.
Nassau (täsmennyssivu)
Nassau voi viitata seuraaviin:
Nassau (Cookinsaaret)
Nassau on saari Cookinsaarilla, Tyynellä valtamerellä. Se sijaitsee Cookinsaarten pohjoisessa saariryhmässä eikä sillä ole laguunia, toisin kuin muilla ryhmän saarilla. Saarella oli vuoden 2016 väestönlaskennassa 78 asukasta, jotka asuvat yhdessä kylässä. Saarelle pääsee ainoastaan laivalla, sillä lentokenttää ei ole.
Suwarrow
Suwarrow on atolli Cookinsaarten pohjoisosassa, Tyynellä valtamerellä. Se sijaitsee 1 300 kilometriä päiväntasaajalta etelään ja 825 kilometrin päässä Rarotongalta, Cookinsaarten pääsaarelta. 0,4 neliökilometrin saarella asuu vain kaksi valtion palkkaamaa hoitajaa. Saarella 1950–1970-luvuilla asuneen Tom Nealen kirjoittaman omaelämäkerran "An Island to Oneself" (1966) takia Suwarrow on pienuudestaan huolimatta ehkä tunnetuin Cookinsaarista.
Ennen eurooppalaisten tuloa saarella kävi polynesialaisia merenkulkijoita, mutta he eivät perustaneet sinne vakituista asutusta. Heidän tiedetään kuitenkin oleskelleen saarella väliaikaisesti, koska sieltä on löydetty leiripaikkoja. Saari on mahdollisesti lähisaarten asukkaiden legendoissa mainittu "Malo".
Saaren nykyinen nimi ei ole mitään polynesialaista kieltä, vaan Suwarrow on nimetty siellä vuonna 1814 käyneen venäläisen tutkimusmatkailija Mihail Lazarevin "Suvarov"-nimisen laivan mukaan. Suwarrow sai mainetta aarresaarena, kun amerikkalainen valaanpyyntialus "Gem" haaksirikkoutui saaren riutalle ja sitä pelastamaan lähetetty alus löysi saarelle haudatun arkun, jossa oli tuhansien dollarien edestä 1700-luvun kultakolikoita. Vuonna 1876 saarelta löydettiin 1600-luvun espanjalaisia kolikoita. Sitä, miten rahat olivat päätyneet saarelle, ei tiedetä. Varhaisista eurooppalaisista vierailijoista on kuitenkin löydetty merkkejä, muun muassa luurankoja ja useita eri esineitä. Niiden on arvailtu olleen peräisin jostakin haaksirikkoutuneesta espanjalaisesta aluksesta, tai ehkä eksyneestä "Pandora"-aluksesta, joka lähetettiin etsimään "HMS Bountyn" kapinoinutta miehistöä vuonna 1791. 1900-luvun alussa saarella yritettiin aloittaa simpukkaviljelmä. 1920- ja 1930-luvuilla kokeiltiin kookospalmun viljelemistä, mutta termiitit tuhosivat viljelmät. Toisessa maailmansodassa saarelle komennettiin uusiseelantilaisia tarkkailijoita, joiden rakentamat talot ovat edelleen pystyssä. Saaren teki tunnetuksi siellä vuosina 1952–1977 kolmeen otteeseen asunut uusiseelantilainen Tom Neale, joka kirjoitti kokemuksistaan menestyneen kirjan "An Island to Oneself".
Pinta-alaltaan 0,4-neliökilometrinen Suwarrow on Cookinsaarten ainoa kansallispuisto. Saarella onkin tuhansia merilintuja ja sitä ympäröivissä vesissä on runsaasti merieläimiä, joihin lukeutuvat muun muassa erilaiset trooppiset kalat, hait, merikilpikonnat ja kookosravut. Saari on pääasiallinen pesimäpaikka pikkufregattilinnulle, valkotropiikkilinnulle, ruskosuulalle ja yhdeksälle muulle lintulajille. Se on lisäksi tärkeä levähdyspaikka vaarantuneelle alaskankuoville. Suwarrow ympäröi suurta laguunia, jolle pääsee useimmista pohjoisten Cookinsaarten laguuneista poiketen laivallakin. Saaren muodostaman kehän pituus on 80 kilometriä. Saaren mataluuden takia myrskyjen aikaan aallot saattavat ylittää koko saaren. Saaren kaksi hoitajaa asuvat Anchoragen luodolla. Heidän tehtävänään on muun muassa vahtia, että vierailevat laivat eivät häiritse merilintuja.
Tom Neale
Tom Neale (6. marraskuuta 1902 – 27. marraskuuta 1977) oli uusiseelantilainen mies, joka asui yhteensä kuusitoista vuotta yksin Suwarrowin atollilla, Cookinsaarilla. Neale kirjoitti kokemuksestaan kirjan "An Island to Oneself".
Neale syntyi Wellingtonissa, Uudessa-Seelannissa, mutta muutti pian perheineen Greymouthiin ja 7-vuotiaana Timaruun. Hän siirtyi Suwarrowille 1950-luvun alussa ja viipyi siellä aluksi pari vuotta. Vuonna 1955 Neale meni naimisiin Sarah Hauan (s. 1924) kanssa. He saivat kaksi lasta, Arthurin (s. 1956) ja Stellan (s. 1957). Vuonna 1960 Neale palasi Suwarrowille. Tällä kertaa hän vietti siellä kolme ja puoli vuotta. Hän eli siellä vielä elämänsä kymmenen viimeistä vuotta, 1967–1977.
Vuonna 1977 Neale kärsi vakavista vatsakivuista ja hän siirtyi erääseen rarotongalaiseen sairaalaan. Hänellä todettiin vatsasyöpä ja hän kuoli kahdeksan kuukauden kuluttua. Neale on haudattu Rarotongalle, vastapäätä sen lentokenttää.
Waterloon rautatieasema
Waterloon rautatieasema () on yksi Lontoon merkittävimmistä rautatieasemista. Se sijaitsee kaupungin keskusta-alueen eteläpuolella Thamesjoen rannan tuntumassa. Asemaa käytti 98,4 miljoonaa matkustajaa vuonna 2013, joten se on Britannian vilkkain rautatieasema.
Ensimmäinen rautatieasema nykyisen aseman paikalla avattiin 11. kesäkuuta 1848. Tämä asema muodostui ajan myötä epäkäytännölliseksi ja alkuperäinen asema päätettiin purkaa 1800-luvun lopulla. Nykyisen aseman rakennustyöt aloitettiin vuonna 1900 ja saatiin päätökseen vuonna 1922. Asema vaurioitui pahoin toisen maailmansodan Lontoon pommitusten aikana ja sitä kunnostettiin laajasti sodan jälkeen.
Lontoosta Pariisiin ja Brysseliin liikennöivä Eurostar-suurnopeusjuna käytti Waterloon asemaa terminaalina aina liikenteen alusta 1994 joulukuuhun 2007, jolloin pääteasemaksi vaihtui St Pancras. Junien käytössä oli kaikkiaan viisi raidetta katetussa hallissa aseman länsireunalla. Tälle sittemmin tyhjäksi jääneelle aseman osalle on suunniteltu lähiliikennettä sekä kauppoja.
Nykyään asema toimii monien South West Trains -yhtiön operoimien junareittien Lontoon pääteasemana. Waterloosta lähtevät junat liikennöivät pääasiassa Etelä- ja Lounais-Englannin kaupunkeihin, kuten Brightoniin ja Southamptoniin.
Zenerdiodi
Zenerdiodi eli "zeneri" on diodityyppi, joka toimii päästösuuntaan lähes tavallisen diodin tavoin mutta estosuuntaisen jännitteen ylittäessä diodille ominaisen jännitteen, niin sanotun zenerjännitteen, se päästää virran kulkemaan myös estosuunnassa. Komponentti on nimetty Clarence Zenerin mukaan.
Koska zenerdiodin zenerjännite voidaan valmistusvaiheessa asettaa melko hyvällä tarkkuudella, zenerdiodeja käytetään jännitereferensseinä erilaisissa säätöpiireissä, kuten regulaattoreissa. Lisäksi niitä käytetään ylijännitesuojina. Jännitereferenssikäytössä estosuuntaisen zenerin läpi syötetään virtaa sarjavastuksen kautta, jolloin zenerin ylitse vaikuttaa sen zenerjännite.
Zenerdiodi on suunniteltu toimimaan tilanteissa, joissa tavallinen diodi yleensä tuhoutuisi. Suurilla negatiivisilla jännitteillä tavallinen diodi särkyy – sen ominaiskäyrä kääntyy jyrkkään laskuun, jolloin tapahtuu läpilyönti. Tämän saavat aikaan niin sanotut avalanche- (vyörypurkaus-) ja zener-ilmiöt. Zenerdiodissa tämä ilmiö ei aiheuta komponentin rikkoutumista vaan purkaus tapahtuu hallitusti jos virta on rajoitettu.
Zenerjännitettä "U" vastaavaa nimellisvirtaa merkitään yleensä symbolilla "I". Nämä molemmat suureet ilmoitetaan diodin teknisissä tiedoissa.
Zener-lämpötilakerroin on
Toimintapiste mitoitetaan aina käyrän jyrkälle osalle, jotta U pysyy vakiona.
Johnson &amp; Johnson
Johnson & Johnson on yhdysvaltalainen lääkkeitä ja muita terveydenhoitoalan tuotteita sekä päivittäistavaroita valmistava suuryritys. Dow Jones Industrial Average- ja Fortune 500 -listattu Johnson & Johnson on markkina-arvoltaan maailman suurimpien yrityksien joukossa.
Yhtiön pääkonttori sijaitsee New Brunswickissä New Jerseyssä Yhdysvalloissa.
Suomessa tunnetuimpia Johnson & Johnsonin tuotemerkkejä ovat o.b.-tamponit, Nicorette-nikotiinikorvaushoitovalmiste, Natusan-tuotteet, Pepcid-närästyslääke, Nizoral-hilseshampoo ja Imodium-ripulilääke.
Johnson & Johnson markkinoi Yhdysvalloissa suomalaisen pörssiyhtiön Raision kehittämää kolesterolia alentavaa Benecol-margariinia.
Suomessa Johnson & Johnsonin lääkkeitä markkinoi Johnson & Johnsonin tytäryritys Janssen-Cilag. Merkittäviä Janssen-Cilagin markkinoimia lääkkeitä ovat muun muassa Concerta (ADHD:n hoito), Daktarin (sienitulehdukset), Durogesic (kipulääke), Eprex (anemian hoito), Fentanyl (kipulääke), Risperdal (psykoosi-lääke) ja Reminyl (Alzheimerin tauti).
Risperdal on viime vuosina ollut kymmenen eniten myydyimmän lääkkeen joukossa sekä Suomessa että maailmalla.
Johnson & Johnsonin ilman reseptiä myytäviä lääkkeitä sekä itsehoitotuotteita Suomessa markkinoi tytäryritys McNeil. McNeilin tunnetuimpia tuotteita Suomessa ovat Nicorette (tupakanvieroitus), Neutrogena (ihonhoito), Pepcid (närästys), Bafucin (kurkkukipu), Listerine (suunhoito), Imodium (ripuli) ja Microlax (ummetus).
Tervajoki
Tervajoki on taajama ja postinumeroalue Vaasan Vähässäkyrössä ja rautatieliikennepaikka Isossakyrössä Pohjanmaan maakunnassa. Yleinen käsitys ja harhaluulo on, että Tervajoen kylä sijaitsisi osittain Isonkyrön puolella. Tämä Isonkyrön "Tervajoki" on Kylkkälän kylä, joka on kasvanut yhteen Vähänkyrön Tervajoen kylän kanssa.
Tervajoen rautatieasema sijaitsee Vaasan radan varressa Isonkyrön ja Laihian asemien välissä Isonkyrön Kylkkälän kylässä. Tervajoen vuonna 1883 valmistunut asemarakennus poistui käytöstä 15. marraskuuta 2001, mutta asemalla pysähtyvät edelleen (vuonna 2016) Vaasasta klo 15 lähtevää S62-junaa ja Seinäjoelta 12.27 lähtevää S61-junaa lukuun ottamatta kaikki Vaasan radan junat.
Tervajoki on vuosikymmenten mittaan kasvanut huomattavaksi vaihtoautoliikkeiden keskittymäksi: Rinta-Joupin autoliike on syntyjään tervajokinen yritys ja alueella toimii muitakin alan yrityksiä. Mainoksista huolimatta autoliikkeet, yhtä lukuun ottamatta, sijaitsevat Kylkkälän kylän puolella.
Vaasan Sähkön vesivoimalaitos hyödyntää Kyrönjoen virtausta läheisen Hiirikosken rannalla. Kyrönjoen Hiirikoski siltoineen on ajan saatossa ollut tunnettu mm. tukkilaiskisoistaan ja vapaa-ajankalastuksesta.
Taajamassa on kaksi koulua. Vaasan puolella on Tervajoen koulu ja Isonkyrön puolella Kylkkälän koulu.
Tervajoella on yksi Pohjanmaan huomattavimmista muinaisjäännösalueista. "Petulian kaupungiksikin" fiktiivisesti mainittu Aittoomäen alue koostuu suuresta määrästa rautakautisia röykkiöitä sekä kiviaitoja ja latomuksia. Alueella on asuttu noin ajanlaskun alusta ainakin noin vuoteen 600 jaa. Kyrönjoen suu sijaitsi tällöin Tervajoella.
Publikaani
Publikaani () oli Rooman valtakunnassa henkilö, jolle maksettiin jonkin valtion tehtävän, esimerkiksi veronkannon suorittamisesta. Termi publikaani johtuu latinan sanasta "publicum", julkiset asiat. Publikaanit olivat valtion tulojen, verojen ja tullien kanto-oikeuden vuokraajia. Verojen lisäksi publikaanit saattoivat hoitaa esimerkiksi kaivoksia ja laitumia. Tällainen valtion toimintojen ulkoistaminen takasi valtiolle säännölliset tulot, mutta oli altis väärinkäytöksille. Väärinkäytökset puolestaan aiheuttivat katkeruutta roomalaisia kohtaan.
Rooma kantoi hallitsemillaan alueilla veroja ja tulleja sekä eräitä muita maksuja. Ensin arvioitiin lain määräämien maksujen ja verojen kertymä. Sen jälkeen tietyn kantopisteen kanto-oikeuden saattoi ostaa yksityinen liikemies. Tavallisesti ostajat olivat varakkaita roomalaisia yksityishenkilöitä.
Usein rikkaat roomalaiset vuokraajat saattoivat myydä oikeutensa "alivuokraajalle". Tällaisina tulivat kysymykseen esimerkiksi Raamatusta tutut Israelin juutalaiset. Publikaanien ryhmä oli tärkeä, tosin halveksittu, yhteiskuntaluokka.
Uudessa testamentissa mainitut publikaanit olivat juuri tällaisia juutalaisia, jotka olivat tullivuokraajan palveluksessa. Tunnetuimpia heistä oli Sakkeus, joka oli saanut oikeuden Jerikon rajakaupungin tulliasemalle. Kreikankielisessä alkutekstissä Sakkeuksesta käytetään nimitystä "arkhitelones", pääveronkantaja, veronkantajien johtaja. Se vastaa nykysuomalaista virkanimikettä verojohtaja.
Koska publikaanit olivat Rooman miehitysvallan palveluksessa, näitä vihattiin oman kansan pettäjinä ja ahneina rahan kerääjinä. He saattoivat periä tulleja ja maksuja enemmän kuin mihin oli oikeus. Näin heille saattoi kertyä taloudellisia pääomia.
Omana aikanaan Jeesus tyrmistytti juutalaista hengellistä ja maallista johtoa menemällä aterialle publikaanin luo. Ateriayhteys symboloi syvää ystävyyttä. Sakkeuksen lisäksi Uusi testamentti mainitsee Leevin, joka liittyi opetuslapseksi ja sai nimen Matteus. Virka tulliaseman alemmalla tasolla jäi. Tulevaisuus jäi mieheltä tämän liittymisen johdosta hämäräksi.
Mercury-Redstone 3
Mercury-Redstone 3 (MR-3, lento tunnetaan myös nimellä "Freedom 7") oli USA:n ensimmäinen miehitetty avaruuslento ja osa Mercury-ohjelmaa. Se toteutui 5. toukokuuta 1961. Astronautti Alan Shepard kävi 183,3 kilometrin korkeudella. Lento kesti 15 minuuttia ja 22 sekuntia. Lento oli siis pelkkä hyppy avaruuteen, koska Redstone-kantoraketti ei ollut kyllin voimakas nostamaan alusta kiertoradalle. Se onkin historian lyhin avaruuslento.
Senatus consultum
Senatus consultum (lat. senaatin päätös) oli Rooman senaatin virkamiehille antama ohje, jolla ei ollut tasavallan aikana lain voimaa, mutta jota oli käytännössä noudatettava. Keisariajalla siitä tuli lainvoimainen. Päätökset kirjattiin pronssitauluun.
Senatus consultum ultimum (lat. senaatin viimeinen päätös) tai senatus consultum de re publica defendenda oli senaatin antama hätätilajulistus, jossa virkamiehiä vaadittiin suojelemaan tasavaltaa kaikin keinoin. Sen sanamuoto oli esimerkiksi ""Consules darent operam ne quid detrimenti respublica caperet"" ("Katsokoot konsulit, ettei valtiolle koidu mitään pahaa"). Julistus annettiin Gaius Gracchusta (121 eaa.), Catilinaa (63 eaa.), Publius Clodius Pulcheria (kun hän oli kuokkinut Bona Dea-palvontamenoissa 62 eaa.) ja Julius Caesaria (49 eaa.) vastaan. Se antoi käytännössä konsuleille poikkeustilavaltuudet, joiden laajuus oli kuitenkin epäselvä. Tämän johdosta esimerkiksi Cicero joutui vaikeuksiin toimistaan Catilinan salaliiton kukistamiseksi.
Mercury-Redstone 4
Mercury–Redstone 4 (MR-4) oli Yhdysvaltain toinen avaruuslento. Mercury-avaruusohjelman lento toteutettiin 21. heinäkuuta 1961. Astronautti Virgil Grissom kävi noin 188 kilometrin korkeudella maan pinnasta, jonka aikana hän oli painottomassa tilassa vain 5 minuuttia ja 18 sekuntia. Lennon lopussa Grissomille melkein kävi huonosti, kun räjähtävillä pulteilla varustettu luukku aukesi yhtäkkiä meressä ja "Liberty Bell 7" -avaruuskapseli rupesi uppoamaan. Grissomin pukuun vuoti vettä ja hän melkein hukkui. Helikopteri otti astronautin kyytiinsä, mutta kapseli upposi mereen.
Luettelo jääkiekon SM-mitalisteista
Tämä on luettelo jääkiekon SM-mitalisteista.
SM-liigan voittajat saavat kultamitalit ja vuodeksi Kanada-maljan.
Mercury-Atlas 6
Mercury-Atlas 6 (MA-6, myös Friendship 7 kutsukoodin ja avaruuskapselin nimen mukaan) oli Yhdysvaltain ensimmäinen miehitetty avaruuslento, jolla avaruualus kiersi maapallon. Lentoa voidaan pitää Yhdysvaltain ensimmäisenä todellisena avaruuslentona määrittelytavasta riippuen, sillä kapseli ei pelkästään ylittänyt tiettyä etäisyyttä maan pinnasta, josta avaruuden katsotaan alkavan.
20. helmikuuta 1962 Mercury-avaruusohjelman astronautti John Glenn kiersi maapallon Mercury 6 -avaruusaluksellaan kaikkiaan kolme kertaa, lentokorkeuden vaihdellessa 159 ja 265 kilometrin välillä. Lento kesti noin viisi tuntia.
Mercury-Atlas 7
Mercury-Atlas 7 (MA-7) oli Yhdysvaltain toinen maatakiertävällä radalla suoritettu avaruuslento. Lento toteutui 24. toukokuuta 1962 Mercury-avaruusohjelman astronautti Scott Carpenterin kiertäessä maapallon "Aurora 7" -avaruuskapselillaan 3 kertaa. Aurora 7:n lentokorkeus vaihteli 154:n ja 260:n kilometrin välillä ja lento kesti noin 5 tuntia. Carpenterin paluu maahan oli vaikeuksissa, sillä Carpenter käytti avaruutta ihastellessaan liikaa polttoainetta, ei totellut lennonjohdon määräyksiä ja tästä syystä hän putosi satoja kilometrejä syrjään suunnitellusta laskeutumispaikasta. Tämän jälkeen Carpenter ei enää palannut avaruuteen. Hän toimi myöhemmin muun muassa syvänmeren sukeltajana.
Antti Kaikkonen
Antti Samuli Kaikkonen (s. 14. helmikuuta 1974 Turku) on suomalainen keskustalaispoliitikko.
Antti Kaikkonen on tullut ylioppilaaksi vuonna 1993 ja suorittanut valtiotieteen kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa vuonna 2014. Vuosina 1994–96 Antti Kaikkonen oli Nuoren keskustan liiton Uudenmaan piirin puheenjohtaja. Liiton valtakunnallisena puheenjohtajana Kaikkonen oli 1997–2001. Kansanedustajana Kaikkonen on toiminut vuodesta 2003 Uudenmaan vaalipiiristä. Hän sai vuoden 2003 eduskuntavaaleissa 4 236 ääntä ja Keskustan vaalilistalla vertausluvun 20 213, jolla hän tuli Keskustapuolueen kolmanneksi kansanedustajaksi Uudenmaan vaalipiiristä. Eduskuntavaaleissa 2007 hän keräsi 4 254 ääntä, mikä riitti eduskuntapaikkaan. Eduskuntavaaleissa 2011 hän sai 3 929 ääntä. Vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Kaikkonen sai 10617 ääntä. Kaikkonen toimi eduskunnan suuren valiokunnan varapuheenjohtajana 2004–2013. Vuonna 2015 hänet valittiin ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtajaksi, ja vuonna 2016 keskustan eduskuntaryhmän puheenjohtajaksi.
Kaikkonen hävisi äänestyksen Vanhasen II hallituksen ulkomaankauppaministerin paikasta Paavo Väyryselle äänin 41–36.
Syksyllä 2009 Kaikkonen sai osansa vaalirahakohusta. Tuolloin kävi ilmi, että Nuorisosäätiö, jonka hallituksen puheenjohtaja Kaikkonen oli ollut vuodesta 2003, oli jakanut vaalitukirahaa Kaikkoselle kunta-, eduskunta- ja europarlamenttivaaleissa. Lisäksi se oli rahoittanut muun muassa Matti Vanhasen presidentinvaalikampanjaa. Kaikkonen jätti puheenjohtajan paikkansa vaalirahakohun vuoksi ja jäi tämän jälkeen Nuorisosäätiön hallituksen jäseneksi.
Syyttäjä vaati Antti Kaikkoselle vankeutta 16.1.2012 alkaneessa Nuorisosäätiön lahjuksia käsittelevässä oikeudenkäynnissä. Tammikuussa 2013 Helsingin käräjäoikeus tuomitsi Kaikkosen viiden kuukauden ehdolliseen vankeusrangaistukseen luottamusaseman väärinkäytöstä. Kaikkonen ei valittanut tuomiostaan.Kaikkosen avioitui vuonna 2000 lääketieteen lisensiaatti Johanna Isomäen kanssa, mutta liitto päättyi eroon. Kaikkonen kihlautui Hämeen vaalipiirin sosiaalidemokraattisen ensimmäisen kauden kansanedustaja Satu Taiveahon kanssa 18. kesäkuuta 2006. He menivät naimisiin Hämeenlinnan vanhassa kirkossa lauantaina 12. heinäkuuta 2008. He ovat julkisuudessa kertoneet olevansa kyvyttömiä saamaan yhteistä lasta. Siksi he yrittivätkin adoptoida lapsen Etelä-Afrikasta, mutta kolme vuotta kestänyt hanke kaatui Kaikkosen rikosepäilyihin. He toimivat kahden lapsen sijaisvanhempina. Syyskuussa 2018 aviopari ilmoitti eroavansa.
Kaikkonen on sotilasarvoltaan kapteeni.