hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Adam Oates
Adam Oates (s. 27. elokuuta 1962 Weston, Ontario, Kanada) on uransa päättänyt kanadalainen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja.
Oatesia ei ikinä varattu NHL:ään, vaan hän teki Detroit Red Wingsin kanssa sopimuksen vapaana pelaajana kesällä 1985. Detroitista matka jatkui St. Louis Bluesiin, jossa hänet tunnettiin Brett Hullin tutkaparina. Hän pelasi NHL:ssä vuosina 1985–2004 kaikkiaan 1 337 ottelua. Hän pelasi Stanley Cupin loppuotteluissa kahtena kautena, vuonna 1998, jolloin hänen edustamansa Washington Capitals hävisi Detroit Red Wingsille, ja vuonna 2003, jolloin hänen edustamansa Mighty Ducks of Anaheim hävisi New Jersey Devilsille. Oates on yksi maineikkaimmista pelaajista, jotka eivät ole voittaneet NHL:n mestaruutta. Oates pelasi uransa aikana yhteensä seitsemässä NHL-seurassa.
Oates on toiminut pelaajauransa jälkeen jääkiekkovalmentajana. Hän toimi kauden 2009–2010 NHL-seura Tampa Bay Lightningin apuvalmentajana ja vuodet 2010–2012 samassa tehtävässä New Jersey Devilsissä. Kaudella 2011–2012 Devils ylsi Stanley Cup -finaaleihin asti. Kesällä 2012 Oates palkattiin Washington Capitalsin päävalmentajaksi. Samana päivänä ilmoitettiin, että hänet valitaan joulukuussa Hockey Hall of Fameen.
Nobatia
Nobatia oli keskiaikainen kristitty kuningaskunta Pohjois-Nubiassa. Se perustettiin mahdollisesti vuoden 297 tienoilla ja omaksui varhain koptilaisen kristinuskon. Vuonna 701 Nobatia liittyi tuntemattomista syistä Mukurraan. Se on voinut tosin tapahtua jo ennen vuoden 652 muslimihyökkäystä, sillä arabi-lähteet puhuvat vain yhdestä kristitystä valtiosta alueella. Nobatia säilytti kuitenkin jonkinlaisen autonomian, ja jotkut arabi-lähteet kutsuvat valtakuntaa "Mukurran ja Nobatian kuningaskunnaksi", mikä voi viitata kaksoismonarkiaan.
Nobatia oli Nubian osista lähinnä Egyptiä ja oli siksi kovimman arabialaistumisen ja islamilaistumisen paineen alaisena. Viimeiset osat kristittyä Nobatiaa kuuluivat Dotawon kuningaskuntaan kunnes Sennarin sulttaanikunta valloitti sen vuonna 1504.
Tilintarkastuslaki
Tilintarkastuslaki on laki, joka säätelee tilintarkastusta. Suomessa tilintarkastuslaki on ollut vuodesta 1995. Euroopan unionin alueella tilintarkastuksesta säädetään tilintarkastusdirektiivissä.
Suomessa uusi laki tuli voimaan 1. heinäkuuta 2007. Asunto-osakeyhtiöissä ja yhdistyksissä voi eräissä tapauksissa tarkastuksen tehdä toiminnantarkastaja.
Formula 1 -kausi 1970
Formula 1 -kausi 1970 oli 21. Formula 1 -kausi. Se alkoi 7. maaliskuuta ja päättyi 25. lokakuuta 1970 13:n kilpailun jälkeen. Kuljettajien mestaruuden voitti Jochen Rindt, ja valmistajien mestaruuden Lotus. Rindt kuoli Italian Grand Prix'n harjoituksissa Monzassa, joten hän voitti mestaruuden "postuumisti" kuolemansa jälkeen. Hän on ainoa, joka on näin tehnyt.
Uusia talleja kaudelle 1970 olivat March, Surtees, Tyrrell ja Bellasi.
Merkittävää oli, että kolminkertainen maailmanmestari Jack Brabham lopetti ajamisen kauden jälkeen.
Goodyear toimitti ensimmäistä kertaa Formuloihin sliksirenkaita eli renkaita, joissa ei ollut uria.
Alwa
Alwa (myös "Alwah", "Alodia") oli kaupunki ja valtio nykyisen Sudanin alueella. Se oli eteläisin Nubian kolmesta kristitystä kuningaskunnasta. Kaksi muuta olivat Nobatia ja Mukurra pohjoisessa.
Meroen kuningaskuntaan kuulunut Alwa mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 431 eaa. Sen uskotaan tarkoittaneen Valkoisen-Niilin ja Atbaran välistä aluetta. Kreikkalaiset historioitsijat kutsuivat sitä Meroen saareksi. Alwan kaupunki se sijaitsi Niilin itärannalla Atbaran suun eteläpuolella. Arkeologisissa kaivaukset sieltä on löydetty palatsien, temppelien, asuinrakennusten ja nekropolien jäänteitä, joista vanhimmat ovat 700–800-luvuilta eaa. Valtion nimenä Alwa esiintyy 500-luvun egyptiläisissa asiakirjoissa. Sen pohjoisraja oli Niilin viidennellä kataraktilla ja eteläraja Valkoisen-Niilin ja Sinisen-Niilin välisen Geziran alueen eteläpuolella.
Aluksi Alwa oli Meroen kuningaskunnan jäänne, joka oli säilyttänyt alkuperäisen väestönsä, ylimystönsä ja hallitustapansa. Sillä oli yhteyksiä Aksumiin, Nobatiaan ja Egyptiin. Suhteet Mukurraan olivat vihamieliset. Varhaisella keskiajalla Alwa oli Nubian valtioista mahtavin. Sen kulttuuri kehittyi etupäässä afrikkalaisten perinteiden pohjalta.
Bysanttilainen lähetyssaarnaaja Longinus kastoi Alwan kuninkaan vuonna 580. Maan kristillinen hiippakunta toimi Aleksandrian patriarkan alaisuudessa. Pääkaupunki siirrettiin 700–800-lukujen vaihteessa Sobaan nykyisen Khartumin lähelle. 800-luvun alussa kuningas Johannes yhdisti Alwan ja Nubian. Yhtenäisen Nubian hajottua 1200-luvulla Alwaa johtivat omat hallitsijat. Arabit valloittivat maan 1400-luvun lopussa. Kristinusko säilyi siellä 1500-luvulle saakka.
Armoton (sarjakuvahahmo)
Armoton on fiktiivinen henkilö ja superrikollinen Marvel Comicsin sarjakuvissa. Ainutlaatuisen luonteensa ja tappavien ansojensa ansiosta hänestä tuli yksi suosituimmista rikollisista Marvelin sarjakuvissa ja hän on esiintynyt useissa eri lehdissä. Vaikka Armoton esiintyy ainoastaan hetken tarinoissa, ollen yleensä ainoastaan vieraileva vihollinen, hän on taistellut useapia sankareita vastaan, kuin useat muut superroistot. Hän ei ole kuitenkaan kertaakaan onnistunut voittamaan yhtäkään heistä. Armottoman ensiesiintyminen tapahtui "Marvel Team-Up" -lehden numerossa 65 (1978). Hahmon loivat Chris Claremont ja John Byrne.
Suomessa Armoton esiintyi ensimmäisen kerran "Hämähäkkimies Special II" -julkaisun toisessa numerossa (1989).
Mauno Jokipii
Mauno Olavi Jokipii (21. elokuuta 1924 Helsinki – 2. tammikuuta 2007 Jyväskylä) oli suomalainen historiantutkija, Jyväskylän yliopiston historian professori ja saman yliopiston historian laitoksen perustaja. Jokipii oli kansainvälisesti tunnettu toisen maailmansodan tutkija ja tuottelias tutkija ja kirjoittaja, jonka johdolla Jyväskylän yliopistossa kehitettiin etenkin paikallishistorian tutkimusta. Toisen maailmansodan ja 1900-luvun Suomen ohella Jokipii tutki myös 1600-luvun Suomea ja Suomen varhaisinta keskiaikaa.
Mauno Jokipiin vanhemmat olivat teologian tohtori Aapeli Erhard Jokipii ja Frida Josefina Winter. Hän pääsi ylioppilaaksi 1943 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1948, maisteriksi 1950, lisensiaatiksi 1956 ja tohtoriksi 1957.
Einar Schadewitz
Einar Schadewitz (1. lokakuuta 1917 Juva – 10. helmikuuta 1981 Hamina) oli suomalainen sotilas ja Mannerheim-ristin ritari numero 110. Jalkaväkirykmentti 7:ssä joukkueen varajohtajana toiminut Schadewitz nimitettiin ritariksi 10. helmikuuta 1943. Nimityshetkellä hän oli sotilasarvoltaan ylikersantti.
Schadewitz suoritti asevelvollisuuden Jääkäripataljoona 3:ssa Mikkelissä. Hän taisteli talvisodassa JP 3:n riveissä Karjalankannaksella. Jatkosotaan Schadewitz lähti kersanttina palvellen Jalkaväkirykmentti 7:n kolmannen pataljoonan (III/JR 7) jääkärijoukkueen varajohtajana. Sodan aikana hän toimi myös mainitun joukkueen johtajana osoittaen ritarinimityksen perusteluissa mainittua rohkeutta, päättäväisyyttä ja peräänantamatonta taistelutahtoa.
Summan Munasuon taistelussa helmikuussa 1940 Schadewitz hyppäsi vihollisen panssarivaunun tornin päälle yrittäen avata puukollaan torniluukkua. Luukku ei auennut, joten hän koputti luukkua käsikranaatilla saadakseen vihollisen avaamaan sen. Vihollinen raottikin luukkua jolloin Schadewitz heitti viritetyn käsikranaatin vaunun sisään. Tilanteen jälkeen Schadewitzilta kysyttiin mitä hän oli vaunun päällä huutanut. Schadewitz ei muistanut itsekään huutoaan, mutta sanoi kuitenkin kysyjälle: "Ymmärsihän se savoa. Huusin sille, että avvoo iivana, tiällä kuolema kolokuttaa".
Sotien jälkeen Schadewitz toimi puolustusvoimien palveluksessa vuoteen 1967 asti, jolloin hän erosi vakinaisesta palveluksesta. Hän palveli koulutusaliupseerina Jalkaväkirykmentti 9:ssä 1946–1952, Jääkäripataljoona 3:ssa 1952–1957 ja Kymen Jääkäripataljoonassa 1957–1966 sekä komppanianvääpelinä Kymen Jääkäripataljoonassa 1966–1967. Erottuaan vakinaisesta palveluksesta Schadewitz työskenteli varastonhoitajana Haminan satamalaitoksella 1967–1980.
S/S Von Döbeln
S/S Von Döbeln oli Wasa Ångfartygs AB:n ja Suomen höyrylaivaosakeyhtiön matkustajahöyrylaiva, joka liitettiin ensimmäisessä maailmansodassa Venäjän keisarikunnan laivastoon ja toisessa maailmansodassa Suomen laivastoon.
Wasa Ångfartygs AB rakennutti aluksen Tukholmassa W. Lindbergin telakalla vuonna 1876.
"S/S von Döbelniksi" ristityn aluksen pituus oli 55,46 metriä, leveys 7,96 metriä ja syväys 3,96 metriä. Laivan vetoisuus oli 666 bruttorekisteritonnia (413 nettorekisteritonnia) ja nopeus oli vuoteen 1929 9,5 solmua ja sen jälkeen 11 solmua. Laivassa oli 1876–1929 yksi 450 hevosvoiman kaksisylinterinen kompoundihöyrykone ja vuosina 1929–1954 2 kaksisylinteristä kompoundihöyrykonetta joiden kummankin teho oli 300 hevosvoimaa. Hyttipaikkoja oli 64 I luokassa ja 18 II luokassa.
Alus kuljetti matkustajia ja rahtia Tornion ja Pietarin välisellä reitillä, kunnes Wasa Ångfartygs AB myytiin Suomen Höyrylaiva Oylle 13. huhtikuuta 1892 ja alus, joka oli tuolloin Turun ja Tukholman liikenteessä, sen mukana. "Von Döbeln" kulki pääasiassa Tukholma-Suomi-Pietari -linjalla.
Ensimmäisen maailmansodan alkaessa alus oli Pietarissa. Se pakko-otettiin Venäjän keisarikunnan laivastolle 21. syyskuuta 1914. "Von Döbeln" muutettiin miinanraivaajaksi, jolloin se aseistettiin kahdella konekiväärillä. Alus nimettiin miinanraivaaja No. 2:ksi (Tralstsik). Venäläisten lähdettyä Helsingistä 13. huhtikuuta 1918 laiva jäi satamaan. Se palasi sitten takaisin SHO:n haltuun. Maailmansodan jälkeen laiva kulki Suomen ja Tukholman väliä. "Von Döbelniin" vaihdettiin vuonna 1929 kone sekä höyrykattilat "S/S Torneåsta".
Suomen merivoimat osti vuonna 1940 aluksen tilattujen moottoritorpedoveneiden emälaivaksi, missä tehtävässä se oli koko sodan ajan itäisellä Suomenlahdella. Alusta ja siihen tukeutuneita moottoritorpedoveneitä vastaan hyökkäsi 25. toukokuuta 1943 Teikarissa seitsemän Neuvostoliiton ilmavoimien lentokonetta, jolloin "Von Döbelnin" lähistölle osuneista pommeista osui alukseen toistasataa sirpaletta haittaamatta aluksen toimintaa. Hyökkäyksessä haavoittui ainoastaan kolme miehistönjäsentä.
Sodan jälkeen alus oli miinanraivaajienemälaivana raivauskauden loppuun eli vuoteen 1954 asti. Helsingin romuliike romutti aluksen Pansiossa vuonna 1954. Erikoisuutena kerrotaan, että hyttien sisustusta purettaessa laudoitusten sisältä löytyi kieltolain ajalta peräisin ollut avaamaton konjakkipullo.
Luv’
Luv’ on eräs 1970-luvun menestyneimpiä alankomaisia tyttöyhtyeitä. Ryhmän perusti tuottaja Hans van Hemert. Yhdessä säveltäjä Piet Souerin ja manageri Han Meijerin kanssa he kirjoittivat kappaleen "My Man", jonka jälkeen valittiin kolme naista, punatukkainen José Houbee, blondi Marga Scheide ja brunette Patty Brard, joista muodostettiin Luv'. Kappaleesta muodostui hitti sekä Alankomaissa että Belgiassa.
Vuonna 1977 televisio-ohjelmaan nimeltä Waldolala tarvittiin tunnuslaulu ja Luv' äänitti kappaleen "U.O. me (you owe me)" josta tuli heidän seuraava hittinsä. Sitä seurasi "You're the Greatest Lover" josta tuli heidän ensimmäinen ykköshittinsä ja heistä tuli eräs kotimaansa suosituimmista yhtyeistä.
Yhtye saavutti menestystä myös Sveitsissä, Englannissa, Saksassa ja Ranskassa. He äänittivät kolmannen albuminsa myös espanjaksi ja siitä tulikin menestys Espanjassa.
Patty Brard jätti yhtyeen 1980 ja hänen tilalleen tuli Ria Tielsch. Uusi ryhmä ei kuitenkaan menestynyt enää yhtä hyvin ja yhtye lakkautettiin. 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa yhtye yritti comebackia mutta menestys jäi vaisuksi. 2005 ryhmä aloitti jälleen toimintansa.
Formula 1 -kausi 1971
Formula 1 -kausi 1971 oli 22. Formula 1 -kausi. Se alkoi 6. maaliskuuta ja päättyi 3. lokakuuta 1971 11:n kilpailun jälkeen. Kuljettajien mestaruuden voitti Jackie Stewart, ja valmistajien mestaruuden Tyrrell.
Ruusuritari
Ruusuritari () on Richard Straussin kolminäytöksinen ooppera, joka sai ensi-iltansa vuonna 1911 Dresdenin "Hofoperissa". Teos oli säveltäjän aikaisempia oopperoita kuten Salomea ja Elektraa harmonioiltaan perinteisempi ja siitä tuli suurmenestys. Se kuuluu yhä maailman eniten esitettyihin oopperoihin. Straussin Ruusuritari oli aikansa menestyksekkäin näyttämöteos.
Ruusuritarissa Strauss palaa Elektran osittaisesta atonaalisuudesta perinteiseen sointi- ja harmoniakuvaan. Kuuluisan hopearuusun sointivärin salaisuus on kolmen huilun ja kolmen sooloviulun, harpun ja celestan soittama korkea melodisista duurisoinnuista koostuva teema. Strauss käyttää oopperassaan kolme kertaa valsseja paroni Ochsin yhteydessä. Myös viittauksia Mozartin musiikkiin on löydetty. Myös nopeat tunteiden vaihtelut muistuttavat Mozartin oopperoita. Kolmannen näytöksen trioa pidetään yhtenä Straussin kauneimmista sävellyksistä. Säveltäjän toivomuksesta se soi hänen hautajaisissaan.
Wien, Maria Teresian ensimmäisten hallitusvuosien aikana noin vuonna 1750.I Näytös
Nuoren ja komean Octavianin ja marsalkattaren aamuinen syleily keskeytyy odottamattoman vieraan saapuessa. Ruhtinattaren maalaisserkku Ochs von Lerchenau on löytänyt itselleen uuden morsiusehdokkaan ja tarvitsisi nyt nuorukaisen, joka suorittaisi kosinnan paronin puolesta. Octavian on valepukeutunut kauniiksi sisäköksi ja saa heti paronin huomion. Marsalkatar ehdottaa Octaviania paronin palvelukseen. Marsalkattaren aamuvastaanotto alkaa. Paikalle saapuu kaikenlaista väkeä. Ruhtinatar jää yksin huoneeseensa. Ruhtinatar huomaa oman maallisen katoavaisuuden merkityksen. Octavian ei ymmärrä rakastajattarensa tuntemuksia.
II Näytös
Faninalin palatsissa odotetaan ruususeremonian alkamista. Ruusuritari Octavian tulee ojentamaan hopearuusun paronin rakastetulle, Faninalin tyttärelle Sophielle ja samalla lumoutuu tämän kauneudesta. Sophien mielestä paroni käyttäytyy sopimattomasti ja hakee turvaa Octavianin luota. Nuoret syleilevät toisiaan. Paroni Ochs haastaa Octavianin kaksintaisteluun. Taistelussa paroni saa pienen haavan, mutta tekee siitä suuren numeron. Octavian häädetään ja Faninal määrää tyttärensä Sophien paronin vaimoksi. Valepukuinen sisäkkö-Octavian on keksinyt juonen Sophien pelastamiseksi. Paroni saa Octavianin kutsun tapaamiseen. Paroni menee ansaan ja uneksii uusista lemmenseikkailuista valssin tahdissa.
III Näytös
Majatalossa valmistellaan tapaamista. Octavian ilmestyy paikalle sisäköksi pukeutuneena ja varoo menemästä liian lähelle paronia, jottei paljastaisi itseään. Octavian on lähettänyt Faninalille viestin, jotta tämä saisi sulhasen kiinni itse teossa. Faninal saapuu ja näkee Ochsin todellisen luonteen ja peruuttaa häät. Ruhtinatar saapuu ja älyää tilanteen. Hän päästää irti Octavianista eikä asetu vastustamaan kahden nuoren rakastavaista liittoa.
Natalia Barbu
Natalia Barbu (s. 22. elokuuta 1979 Bălți) on moldovalainen poplaulaja. Hänet valittiin edustamaan maataan Eurovision laulukilpailuun 2007 kappaleella "Fight", ja hän sijoittui finaalissa kymmenenneksi 109 pisteellä. Barbusta tuli maansa kolmas euroviisuedustaja. Maan aiemmat osallistumiskerrat olivat vuosina 2005 ja 2006.
Barbu on julkaissut muun muassa singlen "Ingerul meu" (Enkelini), joka pysyi Romanian Top 100 -listalla yksitoista viikkoa.
11. kesäkuuta 2011 hän meni naimisiin miljonääri Toni Sotan kanssa. Heillä on poika Victor (s. 24. joulukuuta 2011).Natalia antoi Wikipedialle haastattelun:
Naamionäytelmä
Naamionäytelmä oli juhlava hoviviihteen muoto, joka oli suosittua 1500–1600-lukujen eurooppalaisissa hoveissa. Naamionäytelmiin kuului musiikkia, tanssia, laulua ja näyteltyjä osuuksia. Oli myös tavallista, että naamionäytelmissä esiintyi ammattimuusikoiden ja -näyttelijöiden lisäksi hoviväkeä ja kuninkaallisia.
Manilla
Manilla (manilahamppu, abaca) ("Musa textilis") on monivuotinen banaanikasveihin kuuluva trooppinen kasvi. Manillakuidut saadaan rungon ympärillä olevista lehtitupista murskaamalla ja kaapimalla irti. Manilahamppu on kotoisin Filippiineiltä, jossa sitä vielä pääasiallisesti viljellään.
Manilla on luonnonkuiduista vahvin. Se on karkeaa, mutta hyvin taipuisaa. Kuitu on väriltään kellertävä. Manillaa käytetään köysien ja purjehdustarvikkeiden raaka-aineena, sillä se kestää merivettä paremmin kuin sisali ja hamppu, eikä ime itseensä vettä yhtä paljon, joten se ei myöskään homehdu tai mätäne niin helposti kuin muut kuidut. Lisäksi manilla on hyvin kevyt kuitu. Se on jopa 20 % kevyempää kuin hamppu. Manilla kutistuu voimakkaasti kastuessaan.
Holden Nova
Holden Nova on Holdenin vuosina 1989–1996 valmistama alemman keskiluokan automalli, joka oli uudelleennimetty Toyota Corolla. Se korvasi mallistossa Holden Astran, joka puolestaan perustui Nissan Pulsariin. Novan seuraajaksi tuli uusi Astra, joka oli sama auto kuin Euroopassa myytävä Opel Astra.
Holdenin ja Nissanin välinen yhteistyö päättyi vuonna 1989, jonka seurauksena Nissan Pulsariin perustuvan Holden Astran valmistus lopetettiin. Holden solmi uuden yhteistyösopimuksen Toyotan kanssa, ja näin alkoi Corolla (E90) -malliin perustuvan Holden Novan valmistus. Korimalleina olivat neliovinen sedan ja viisiovinen hatchback. Farmaria ja kolmiovista hatchbackia ei ollut Corollasta poiketen mallivalikoimassa.
Syksyllä 1991 Nova koki pienen kasvojenkohotuksen, jonka yhteydessä koritunnukseksi vaihtui LF.
Toisen sukupolven Nova esiteltiin vuonna 1994, ja se perustui Corolla (E100) -malliin.
Lahti–Kouvola-rata
Lahti–Kouvola-radalla tarkoitetaan Suomen rataverkkoon kuuluvaa rataosaa, joka alkaa Lahdesta ja päättyy Kouvolaan. Rataosuus, joka koko matkaltaan kulkee Salpausselän päällä, on osa vuonna 1870 valmistunutta Riihimäki–Pietari-rataa. Sen pituus on 61,4 kilometriä, se on sähköistetty ja kaksiraiteinen. Radan kautta kulkee kaikki Helsingistä Savon ja Karjalan radoille menevä liikenne (lukuun ottamatta muutamia Jyväskylän kautta Pieksämäelle meneviä junia). Radalla liikennöi myös Lahti–Kouvola-taajamajunia.
Lucien Bianchi
Lucien Bianchi, syntymänimeltään Luciano Bianchi, (10. marraskuuta 1934 – 30. maaliskuuta 1969) oli belgialainen autourheilija, joka kilpaili muun muassa Formula 1 -sarjassa. F1:ssä hän ajoi Cooper, ENB, UDT Laystall ja Scuderia Centro Sud -talleissa. Hän saavutti yhteensä 6 MM-pistettä.
Bianchi syntyi Milanossa, Italiassa, mutta muutti lapsena Belgiaan isänsä kanssa. Ensimmäinen kisatapahtuma, johon Bianchi osallistui, oli Alpine Rally vuonna 1951. Hän voitti vuosina 1957, 1958 ja 1959 Tour de France automobile -kilpailun eli Ranskan ympäriajon autolla. Kahtena seuraavana vuonna hän voitti Paris 1000 -urheiluautokilpailun. Formula 1 -sarjaan hän liittyi kaudella 1959, tosin hän osallistui kyseisellä kaudella vain yhteen Grand Prix:hin ENB-tallissa, eikä kuitenkaan selviytynyt aika-ajoista itse kilpailuun. Myöhemmillä kausilla hän ajoi Cooper, UDT Laystall ja Scuderia Centro Sud -talleissa.
Formuloiden lisäksi Bianchi ajoi Touring Cars -sarjoissa, urheiluautoja ja ralliautoja. Hänen suurimmat voittonsa tulivat Le Mansin 24 tunnin ajosta 1968 Pedro Rodríguezin kanssa ja seuraavana vuonna Sebringistä Joakim Bonnierin kanssa.
Bianchi kuoli, kun hänen Alfa Romeo T33 -autonsa törmäsi pylvääseen Le Mans -testeissä vuonna 1969.
Lucien Bianchin veljenpojanpoika Jules Bianchi oli Marussian Formula 1 -kuljettaja.
Holden Vectra
Holden Vectra on australialaisen autonvalmistaja Holdenin versio Opel Vectrasta. Se korvasi Apollon vuonna 1995. Toinen sukupolvi esiteltiin vuonna 2002, ja sitä valmistettiin vuoteen 2008 asti, kunnes Holden Insignia korvasi sen.
Marokon kuninkaalliset ilmavoimat
Marokon kuninkaalliset ilmavoimat (arabiaksi القوات الجوية الملكية المغربية ; translitteroituna al-Qoat al-Jaoiyah al-Malakiyah al-Maghribiyah) on Marokon asevoimien ilma-ase.
Ilmavoimat ovat ilmeisesti syntyneet Marokon itsenäistymiseen eli vuoteen 1956 mennessä. Marokko on ollut Yhdysvaltain liittolainen ja siksi sen ilmavoimien kalusto on ranskalaista ja yhdysvaltalaista alkuperää.
Ilmavoimilla on kahdeksan lentotukikohtaa. Suurimmat ovat Meknesin, Marrakeshin, Rabatin (Salen) ja Kenitran lentotukikohdat. Turistikaupunki Agadirin liepeellä on yksi sotilaslentotukikohta, joka on olemassa lähinnä Marokon nykyisen kuninkaan lentoharrastuksen takia.
1970-luvulla Marokko kävi sotaa Länsi-Saharassa Polisario-vapautusrintamaa vastaan. Ilmavoimien iskut autiomaassa olivat tehokkaita ja Polisario joutui vetämään joukkonsa Algeriaan. Polisario ampui taisteluissa alas muun muassa kaksi C-130 Hercules, viisi F-5A ja kaksi Mirage-lentokonetta. Ilmavoimat valvoo edelleen Länsi-Saharaa sissien toiminnan jatkumisen varalta.
1990-luvun lopulla Marokko alkoi uudistaa ilmavoimiaan pyrkien hankkimaan Yhdysvalloilta 24 F-16-hävittäjää, mikä ei kuitenkaan toteutunut. Saudi-Arabia oli valmis lahjoittamaan Marokolle 12 AH-64 Apache-helikopteria, mutta tämä raukesi. Myös Arabiemiirikuntien liitto on tukenut rahoituksellaan Marokon ilmavoimien kehittämistä.
Vuodesta 1998 vuoteen 2004 ilmavoimien Mirage F1 -hävittäjiin hankittiin Ranskasta uudet tutkat.
Ilmvoimien kalustona on:
Hävittäjälentokoneet
Pommikoneet
Koulukoneet
Kuljetuskoneet
Ilmatankkauskoneet
Yhteyskoneet
Taisteluhelikopterit
Kuljetushelikopterit
Koulutushelikopterit
Holden Monaro
Holden Monaro on Holdenin valmistama Australiassa myyty coupé-malli. Sen viimeisintä sukupolvea valmistettiin vuosina 2001–2005. Tätä mallia myytiin Yhdysvalloissa nimellä Pontiac GTO ja Isossa-Britanniassa nimellä Vauxhall Monaro. Nimeä Monaro käytti myös vuosina 1968–1979 valmistettu coupé-malli.
Valkiaisjärvi (Oulu)
Valkiaisjärvi on järvi Oulun kaupungin Niileksen kaupunginosassa.
Järvi tunnettiin vielä 1980-luvulla Valkeisjärvenä. Järvi sijaitsee Hiukkavaaran kaupunginosan ja entisen kasarmialueen kaakkoispuolella ja suuremman Niilesjärven pohjoispuolella, linnuntietä noin yhdeksän kilometriä itään keskustasta. Sen länsirannalla on Oulun kaupungin hoitama yleinen uimaranta, luoteis- ja pohjoisrannalla on kesäasuntoja. Järven itäpuolella taas sijaitsee Harakkasuon luonnonsuojelualue, jossa on pieni Harakkalampi-niminen lampi. Niilesjärven ja Valkiaisjärven välisellä kannaksella on toinen hieman suurempi lampi, Mustalampi.
Järvi on kirkasvetinen ja vesi on hyvälaatuista, kalakantaan kuuluu ahvenen, särjen, kiisken ja hauen ohella siika.
Holden Commodore
Holden Commodore on Holdenin Australiassa vuodesta 1978 myymä automalli. Siitä valmistetaan sedan-, farmari ja Ute-avolavamallia. Vuodesta 1989 mallin pohjalle ollaan valmistettu ylellisiä sedan-malleja Holden Statesman ja Holden Caprice, ja vuodesta 2001, sen pohjalle valmistettiin myös Holden Monaro -coupé-mallia. Vuonna 2004 Holden esitteli sen pohjalle kaksi ”Coupe Utility” -avolavamallia nelivetoisen Adventran ja neliovisen Crewman-mallin. Vuosien 1988–2006 Holden Commodore vastaa Opelin valmistamaa Omega-mallia, sitä aiemmat Rekordia ja Senatoria. Nykyinen vuodesta 2018 lähtien valmistettu Commodore on sama auto kuin 2017 esitelty toisen sukupolven Opel Insignia.
Ingmanin I hallitus
Ingmanin ensimmäinen hallitus toimi 27. marraskuuta 1918 – 17. huhtikuuta 1919. Se oli Suomen tasavallan 3. hallitus. Samalla se oli ensimmäinen hallitus, josta käytettiin nimitystä valtioneuvosto; aikaisempi nimitys oli ollut senaatti. Lisäksi senaattorit muuttuivat ministereiksi, toimituskunnat ministeriöiksi ja senaatin prokuraattori valtioneuvoston oikeuskansleriksi. Edellinen Paasikiven hallitus oli päättänyt muutoksista viimeisessä istunnossaan.
Hallituksen vaihdos oli tullut välttämättömäksi, jotta Suomi olisi ollut uskottavampi ympärysvaltojen silmissä. Taustalla oli Saksan keisarin Vilhelm II:n luopuminen kruunusta ja Saksan julistaminen tasavallaksi vajaat kolme viikkoa aikaisemmin. Syntyneessä tilanteessa Suomen kuninkaaksi jo valittu Hessenin prinssi Friedrich Karl luopui kuninkuudesta, mikä oli tappio suomalaisille monarkian kannattajille. Pääministeriksi tullut Helsingin yliopiston teologian professori Lauri Ingman katsoi hallituksensa olevan lähinnä toimitusministeristö, joka hoitaisi maan asioita seuraaviin eduskuntavaaleihin saakka. Ulkoministeriksi tuli Suomen viimeisenä ministerivaltiosihteerinä toiminut Carl Enckell.
Lauri Ingman ilmoitti hallituksensa tärkeimmäksi tavoitteeksi mahdollisimman laajan tunnustuksen saamisen Suomen itsenäisyydelle. Lisäksi hallitus halusi valvoa valtakunnan säilymistä koskemattomana ja huolen aiheena oli erityisesti Ahvenanmaan separatistien toiminta. Hallituksen aloittaessa toimintansa pohdittiin myös valtionhoitajan vaihdosta, koska P. E. Svinhufvud halusi vapautua virasta mahdollisimman pian. Kenraali Gustaf Mannerheimin muodollinen valinta tehtävään siirtyi kuitenkin joulukuulle.
Ingmanin I hallitus muodostettiin niillä voimasuhteilla, jotka olivat niin sanotussa tynkäparlamentissa, joka syntyi sisällissodan typistämästä, 1.–2. lokakuuta 1917 järjestettyillä eduskuntavaaleilla valitusta eduskunnasta. Siten laskien hallitus oli enemmistöhallitus. Se istui 142 päivää.
__notoc__
Valkiainen (Karahka)
Valkiainen, useasti myös "Valkeinen", on järvi Karahkan kylässä Ylikiimingin kaupunginosassa Oulussa Pohjois-Pohjanmaalla. Kiiminkijoen vesistöalueeseen kuuluva Valkiainen sijaitsee noin kolmen kilometrin päässä Ylikiimingin taajamasta lounaaseen ja runsaan kilometrin päässä Karahkan kylän länsipuolella.
Valkiainen on suoperäinen, mutapohjainen, matala ja rehevöityvä järvi, joka keskisyvyys on vain noin 1,5 metriä. Järven pohjalle on kertynyt runsaasti humusta, joka muodostaa paksun ja upottavan kerroksen. Humuskerroksen paksuus vaihtelee järven eri osissa. Humus on peräisin järveen laskevista suo-ojista. Järvi laskee suomaaston läpi puroa pitkin Karahkanjärveen ja edelleen Vepsänjokeen.
Järven kalakantaan kuuluvat pääasiassa särjet, hauet ja ahvenet, mutta siinä on myös pieni kiiskikanta. Järven roskakalakantaa on pyritty vähentämään verkkokalastuksella.
Järven etelärannalla on epävirallinen yleinen uimaranta, jota paikallinen kylätoimikunta ja kunnan vapaa-aikatoimisto ovat kunnostaneet. 1990-luvulla uimarantaa parannettiin peittämällä rantakaislikkoa hiekalla, ja myöhemmin rannalle rakennettiin pieni pukusuoja.
Kesäasunnot ovat keskittyneet pääasiassa kiinteän maaperän alueille järven etelä- ja pohjoisrannoille.
Kurt Adolff
Kurt Adolff (5. marraskuuta 1921 Stuttgart, Saksa – 24. tammikuuta 2012) oli saksalainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui koko urallaan vain yhteen Grand Prix -kilpailuun eikä onnistunut keräämään yhtään MM-pistettä. Hän ehti ajaa Saksan Grand Prix'ssa 1953 vain muutaman kierroksen ennen kuin joutui keskeyttämään. Formuloiden jälkeen hän menestyi jonkin verran muissa autoilu- ja moottoripyöräluokissa.
Holden Statesman
Holden Statesman on Holdenin Australiassa valmistama ylellinen automalli. Sitä valmistettiin vuodesta 1971 vuoteen 1984 Holden Kingswoodin pohjalle, ja seuraavana vuonna sen korvasi Holden Calais. Nimeä alettiin käyttää uudestaan vuonna 1990 perustuen Commodoreen, joka taas on pohjimmiltaan pidennetty Opel Omega. Vuonna 2006 Statesman on suurin General Motorsin valmistama takavetoinen malli, ja sitä myydään eri markkinoilla merkeillä Holden, Chevrolet, Buick ja Daewoo.
Sektor
Sektor on kuvitteellinen henkilö Mortal Kombat -tappelupelisarjassa. Ensimmäisen kerran hän esiintyi sarjan kolmannessa osassa.
Sektor oli ensimmäinen vapaaehtoinen "Lin Kuei"n jäsen, jonka klaani muutettiin kyborgiksi. Hänet lähetettiin tappamaan klaanista paennutta Sub-Zeroa. Hänen mukaansa tähän tehtävään lähetettiin Smoke ja Cyrax.
Lopulta hän jäi yksin. Sektorin virtapiirit rappeutuivat hänen vaelleltuaan jonkin aikaa Edeniassa etsien Sub-Zeroa. Paikalle saapunut Shujinko toi hänelle tarpeellisia osia ja Sektor palasi Lin Kuei -klaanin luokse. Perillä hän tappoi klaanin suurmestarin vieden tältä Lohikäärme-medaljongin ja julistaen itsensä klaanin uudeksi johtajaksi. Sub-Zero palasi entisen klaaninsa luokse, haastoi Sektorin ja voittamalla taistelun vei tältä johtajuuden. Kohdattuaan tappion Sektor matkusti Japaniin ja perusti Tekuninin, oman klaaninsa kyborgeille.
Mortal Kombat Armageddon pelissä Sektor väijyttää Tavenin tämän etsiessä isänsä temppelistä jättämäänsä asetta. Sektor vie hänet Tekunin sota-alukseen ja kuulustelee Tavenia viestistä, jonka tämän isä oli lähettänyt hänelle. Taven varoittaa Sektoria että häntä tullaan rankaisemaan, mutta Sektor kiduttaa Tavenia nostamalla tämän voimia. Yhtäkkiä Sonya Blade ja erikoisjoukot hyökkäävät alukselle ja Taven pääsee pakenemaan kaaoksen keskellä, vaikka Sektor kohtaakin hänet uudestaan ennen tämän lähtöä. Sektor kukistetaan, mutta hän ehti paeta aluksesta ennen sen itsetuhoa.
Vuoden 2011 Mortal Kombat pelissä Sektor keskustelee Cyraxin kanssa mahdollisuudesta muuttaa itsensä kyborgiksi. Cyrax ei pidä ajatuksesta ja taistelee Sektorin kanssa voittaen hänet. Myöhemmin Smoke kohtasi Sektorin kyborgimuodon ja voitti tämän. Sektor taistelee myöhemmin Cyber Sub-Zeroa ja Nightwolfia vastaan mutta häviää heille. Sektorin kohtalo jäi avoimeksi pelin lopussa, mutta hänen uskotaan selvinneen.
Mortal Kombat X -pelissä paljastuu että nuorempi Sub-Zero oli tappanut Sektorin ja ryhtynyt Lin Kuei klaanin johtajaksi. Sub-Zero näytti Scorpionille Sektorin keskustelun Quan Chin kanssa, missä Quan Chi paljasti tuhonneensa Scorpionin klaanin ja lavastaneensa vanhemman Sub-Zeron syylliseksi.
Karahkanjärvi
Karahkanjärvi on järvi Karahkan kylässä Ylikiimingin kaupunginosassa Oulussa Pohjois-Pohjanmaalla. Järvi sijaitsee kylän eteläpuolella sen välittömässä läheisyydessä, noin neljän kilometrin päässä Ylikiimingin taajaman eteläpuolella. Järven pinta-ala on 29,5 hehtaaria, ja se kuuluu Kiiminkijoen vesistöalueeseen ja Vepsänjoen valuma-alueeseen.
Karahkanjärvi on suoperäinen, rehevöityvä, mutapohjainen ja matala järvi, joka saa vetensä ympäröiviltä soilta. Myös Valkiainen laskee vetensä leveää suopuroa pitkin Karahkanjärven länsiosaan. Karahkanjärvi laskee Kylmäojaa pitkin etelään Vepsänjokeen ja edelleen Kiiminkijokeen.
Talvisin järviveden happitilanne on heikko, kevättalvisin vesi on lähes hapetonta. Järven keskisyvyys on noin yksi metri sen pohjaa peittävän humuskerroksen vuoksi. Yleisimmät saaliskalat ovat särki, hauki ja ahven.
Asutus on keskittynyt järven pohjoispuolelle kovan maaperän alueille. Pohjoisrantaa lukuun ottamatta järven rannat ovat suota.
Dualismi (filosofia)
Dualismi (latinan sanasta "duo" ’kaksi’) on oppi kahtalaisuudesta tai kahtiajaosta. Filosofiassa dualismilla tarkoitetaan kaksijakoista käsitystä todellisuudesta.
Filosofiassa, tarkemmin ontologiassa, dualismilla tarkoitetaan kahden itsenäisen alkuperusteen eli substanssin olettamista. Yleensä tällä viitataan maailman kaksijakoisuuteen hengen ja materian välillä. Näin ajatteli muun muassa René Descartes. Maailmassa voidaan näin ajatella olevan niin henkeä kuin materiaa. Vaikka perinteisesti henkisen puolen on ajateltu liittyvän jollakinlailla jumaluuteen, voidaan sillä käsittää myös maailman abstraktit ilmiöt ottamatta kantaa siihen, ohjaako jokin niitä tai mistä antimateria on peräisin. Abstraktioihin voidaan laskea myös tunteet erotettuina fyysisistä reaktioista. Maailman kaksijakoisuuden voidaan ajatella ulottuvan siis myös tunteen ja järjen vastakohtaan.
Uskonnonfilosofiassa dualismilla tarkoitetaan kahden yhtä alkuperäisen alkuolennon tai alkuvoiman, usein hyvän ja pahan, olettamista.
Dualismin vastakohta on monismi, yhtenäisyyden oppi, sekä joskus myös pluralismi eli monijakoinen todellisuuskäsitys, useiden alkuperusteiden olettaminen.
Länsimaisen dualismin juuret ovat antiikin Kreikan ajattelussa sekä tiedeyhteisöissä. Tällöin dualistista maailmankatsomusta ei juurikaan kyseenalaistettu. Tämän aikaiset luonnontietelijätkin olettivat lausunnoissaan antimaterian, yleensä jonkinlaisen alkuvoiman tai jumaluuden olemassaolon, mutta ilmoittivat tutkivansa mieluummin materiaa. Filosofian piirissä antimaterian sekä materian suhteesta on käyty keskustelua vuosituhannet; ovatko substanssit rinnakkaiset vai tulisiko toinen olevista olettaa hallitsevaksi, onko toinen substansseista alkuperäisempi kuin toinen ja ovatko ne syntyneet toisistaan vai itsenäisesti. Lisäksi keskustelua on käyty niiden vaikutuksista toisiinsa. Mikäli substanssit toimivat eri tasoilla, vaikuttavatko ne toisiinsa ja miten. Näin saivat alkunsa termit "fysiikka" ja "metafysiikka" kuvaamaan materian tutkimuksen ja antimaterian tutkimuksen välistä eroa. Aristoteles käytti pian eriytyvistä tieteenaloista nimityksiä ontologia (eli olemassaolon ja olemassa olevan tutkiminen) sekä teologia (eli jumalan ja jumalallisten asioiden tutkiminen ja jumalalliseen liittyvät kysymykset). Näitä hän käsitteli teoksessaan "Metafysiikka".
Hyvin tyypillinen idealistinen oppi maailman kaksijakoisuudesta on Platonin ideaoppi, jossa muuttumaton antimateria nostetaan maailman hallitsevaksi voimavaraksi. Vaikka Platon puhuu kahdesta maailmasta, ei oppia suoraan pidetä dualistisena, sillä materian nähdään opissa olevan näennäistä. Lähestyttäessä keskiaikaa ja kirkon valtaannousua antimateria sai vahvan kristillisen ja jumaluuteen liittyvän leiman. Teologian tutkimusta ja ajattelua ohjasi vahvasti tällöin Tuomas Akvinolaisen tomismi.
Tabu (elokuva)
Tabu () on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut japanilainen elokuva, jonka on ohjannut Nagisa Ōshima. Elokuvan juoni sijoittuu vuoteen 1865, myöhäisen Tokugawa-shōgunaatin aikaan ja Japanin feodaalisen yhteiskunnan murrokseen. Tarina pyörii historiallisen miliisijoukon shinsengumin ja sen fiktiivisten uusien jäsenten ympärillä. Tabun keskeisiä aiheita ovat samuraikulttuurin loppuminen ja homoseksuaalisuus osittain suljetussa ympäristössä.
Elokuva alkaa shinsengumin joukkojenvärväystilaisuudesta, jossa Kondō Isami ja Hijikata Toshizō valitsevat uusia jäseniä. Kokeeseen saapuneista yrittäjistä vain kaksi läpäisee tiukan pääsykokeen. Hyozo Tashiro ja Kano Sozaburo aloittavat harjoittelun uudessa samuraikoulussa ja pian kaksikon välillä huhutaan olevan romanssi. Kanon hyvät piirteet herättävät kiinnostusta myös joukkojen muiden jäsenten keskuudessa. Kiristyvä tilanne huolestuttaa koulun upseereja, jotka eivät kuitenkaan onnistu estämään tilanteen kärjistymistä. Kanon rakastajana pidetty Tashiro, joutuu syytteeseen muita miliisejä vastaan tehdyistä, ja yhden hengen vaatineista, hyökkäyksistä. Shinsengumin sääntöjen mukaan teon rangaistus on kuolema.
Timo Eränkö
Timo Olavi Eränkö (s. 2. syyskuuta 1952 Helsinki) on suomalainen sanoittaja, näyttelijä ja muusikko, joka on tullut tunnetuksi muun muassa lauluntekijänä ja yhtenä Lapinlahden Linnut -yhtyeen perustajajäsenistä. Hän on yhtyeessä laulaja-saksofonisti.
Timo Eränkö on Lapinlahden Lintujen perustajajäseniä yhdessä Heikki ”Hiski” Salomaan ja Ari ”Arvid” Kettusen kanssa.
Lintujen ohella Eränkö luotsaa "Puujumalat"-nimistä yhtyettä yhdessä Pekka Hedkrokin ja Lapinlahden Linnut jo varhain jättäneen Ari Kettusen kanssa. Puujumalat on helsinkiläinen trio, joka esittää synnyttämiään ankaria ja rujonkauniita lauluja ja näkyjä. Puujumalat julkaisi albumin "Pirun hyvä päivä", jonka kappaleet ovat Erängön sanoittamia. Timo Eränkö toimii nykyään käsikirjoitus- ja esiintymistyön ohella myös keksijänä esineiden internetin alueella. Hänellä on useita US. patentteja. Eränkö on toiminut ja toimii edelleen yhtyeittensä musiikin ja videoiden tuottajana.
Eränkö on ollut naimisissa 1980-luvulta saakka Barbro Rännärin kanssa. Erängöllä on vuonna 1974 todettu diabetes ja hän on lopettanut alkoholinkäytön.
Lisäksi:
Lisäksi avustavia tehtäviä eri elokuvissa.
Tabu (täsmennyssivu)
Tabu tarkoittaa seuraavia asioita:
Formula 1 -kausi 1972
Formula 1 -kausi 1972 oli 23. Formula 1 -kausi. Se alkoi 23. tammikuuta ja päättyi 8. lokakuuta 1972 12 kilpailun jälkeen. Kuljettajien mestaruuden voitti Emerson Fittipaldi, ja valmistajien mestaruuden Lotus.Valmistajille annettiin pisteitä vain kunkin valmistajan parhaasta sijoituksesta per kilpailu.
Kulosaaren hautausmaa
Kulosaaren hautausmaa, jota kutsutaan myös Leposaaren hautausmaaksi, on pienin Helsingin seurakuntayhtymän hallintaan kuuluvista hautausmaista. Se sijaitsee Kulosaaren pohjoispuolella pienessä Leposaaressa, jota yhdistää Kulosaareen kapea pengertie.
Kulosaaren hautausmaan pinta-ala on noin kaksi hehtaaria. Pienen koon vuoksi sinne haudataan nykyisin vain Herttoniemen seurakunnan ja Matteus församlingin Kulosaaressa asuvia jäseniä. Hautapaikkoja on yhteensä 842 ja marraskuun 2015 loppuun mennessä niihin oli haudattu noin 1730 henkilöä. Saaren korkeimmalla kohdalla sijaitsee arkkitehti Armas Lindgrenin suunnittelema kahdeksankulmainen kappeli. Kappelin sisäpuolen kattomaalaukset ja kynttilänjalat on tehnyt sisustusarkkitehti Antti Salmenlinna, krusifiksin kuvanveistäjä Essi Renvall.
Päätös oman hautausmaan perustamisesta Kulosaaren huvilayhdyskunnan käyttöön tehtiin Kulosaaren seurakunnan kirkkovaltuustossa vuonna 1921 ja seuraavana vuonna ostettiin tarkoitusta varten Iso-Pässin saari. Pohjakaava oli kompromissi Armas Lindgrenin ja Harald Andersinin laatimista vaihtoehtoisista suunnitelmista. Iso-Pässin saarta alettiin sittemmin nimittämään Leposaareksi. Hautausmaa vihittiin 8. marraskuuta 1925 ja Lindgrenin suunnittelema kappeli 20. marraskuuta 1927. Ensimmäinen saareen haudattu oli rouva Anna Kuosmanen, joka kuoli päivää hautausmaan vihkimisen jälkeen. Armas Lindgrenin kuoltua vuonna 1929 Leposaaren suunnittelua jatkoi arkkitehti Arne Helander, joka suunnitteli muun muassa hautausmaan takorautaisen portin. 1930-luvulle saakka hautausmaalle haudattiin myös Kulosaaren ulkopuolella asuneita, mutta sittemmin katsottiin välttämättömäksi rajoittaa käyttöoikeus vain saaren asukkaisiin ja heidän sukulaisiinsa. Kulosaaren kunta liitettiin Helsingin kaupunkiin vuoden 1946 ja seurakunta Helsingin seurakuntayhtymään vuoden 1959 alusta. Vuoden 2011 alussa Kulosaaren seurakunta liitettiin Herttoniemen seurakuntaan.
Hautausmaalla on myös sankarihauta-alue. Sen yhteydessä on Arne Helanderin suunnittelema, vuonna 1941 paljastettu sankaripatsas "Kuoleva soturi". Reliefin on tehnyt kuvanveistäjä Ben Renvall. Talvi- ja jatkosodassa kaatui yhteensä 32 kulosaarelaista, joista 18 oli upseereita, kolme lentäjiä ja yksi lotta. Heistä useimmat on haudattu Leposaareen. Kahdeksan vainajaa jäi kentälle.
Meira
Meira Oy on suomalainen, kahvi- ja mausteteollisuuteen erikoistunut yritys. Sen juuret ulottuvat vuoteen 1914, jolloin kahvipaahtimo aloitti toimintansa. Maustetehdas aloitti toimintansa vuotta myöhemmin.
Meira valmistaa ja markkinoi kahvi- ja maustamistuotteita niin vähittäiskauppa- kuin foodservice-sektorille. Sen omistaa italialainen Massimo Zanetti Beverage Group, joka on Euroopan suurimpia kahvialan yrityksiä. Meiralla on tytäryhtiö Virossa: Meira Eesti OÜ. Meira vie Meiran ja Massimo Zanetti Beverage Groupin valmistamia tuotteita pääasiassa Baltian maihin ja konsernin tuotteita Tanskaan.
Meiran juuret ovat vuodessa 1914, jolloin SOK:n kahvipaahtimo perustettiin Helsingin Erottajalle. Tuolloin työntekijöitä oli vain yksi mutta kahvilaatuja 13 erilaista, mm. Rio-, Santos- ja Mokkakahvi. Kahvipaahtimo ja maustetehdas siirtyivät nykyiselle paikalleen Aleksis Kiven kadulle 1930-luvulla. Vuonna Meira toi markkinoille .
1950-luvulla paahtimo toi lukuisia uusia kahvimerkkejä markkinoille. 1960-luvulla keskityttiin puolestaan kahvin aromin säilyttämiseen ja pakkauskokoihin.
Vuonna 1970 järjestetyn ideakilpailun seurauksena SOK:n tehtaan mausteiden tuotenimeksi otettiin Meira. Aluksi Meira-nimeä käytettiin maustetuotteiden nimenä, mutta vuonna 1988, kun SOK:n ja EKA:n teollisuudet yhdistettiin, se otettiin käyttöön myös paahtimotoiminnassa.
Vuonna 1996 Meira liitettiin osuuskauppojen omistamaan Inex-konserniin. Vuonna 2002 italialainen Massimo Zanetti Beverage Group osti Meiran.
Vuonna 2014 Meira juhli satavuotista taivaltaan. Samassa yhteydessä Meira päivitti logonsa. Logon keskellä oleva lusikka symboloi ruoka- ja kahvihetkeä, ruoanlaittoa sekä leivontaa.
Meira on Suomen toiseksi suurin kahvipaahtimo. Meiran kahvimerkit valmistetaan useiden eri kahvilaatujen sekoituksista ja tuotteita myydään kaikkien kaupparyhmien myymälöissä. Kaikki Meiran omat merkit paahdetaan ja pakataan Helsingin Vallilassa.
Meiran tunnetuimpia tuotteita ovat Kulta Katriina, Saludo ja Segafredo-suodatinkahvit Pausa ja Biondo. Lisäksi valikoimissa on Reilun kaupan kahvi "Meiran Reilu Kahvi. "Meiran valikoimiin kuuluu myös useita italialaisia espressokahveja.
Kulta Katriina -tuoteperheeseen kuuluvat vaaleapaahtoinen Kulta Katriina ja tummapaahtoinen Kulta Katriina Tumma Paahto, Reilun kaupan kahvi Kulta Katriina Reilu, Kulta Katriina Luomu tumma- ja vaaleapaahtoisena, UTZ-sertifioidut Kulta Katriina Erikoissekoitus sekä tumma- että vaaleapaahtoisena, tummapaahtoinen Kulta Katriina Premium, Kulta Katriina Tummempi Tumma sekä keskipaahtoinen Kulta Katriina Pikakahvi.
Meira on Suomen markkinajohtaja mausteissa: Meira-maustesarja on Suomen myydyin, ja siinä on yli 200 tuotetta. Maustesarjan lisäksi maustetehtaan valikoimaan kuuluu muun muassa leivontatuotteita, kastikkeita, pähkinöitä, manteleita, sinappeja, ketsuppeja ja salaattikastikkeita. Meiran maustamistuotteet kehitetään, valmistetaan ja pakataan Suomessa. Yhtiö pyrkii linjauksessaan tekemään maustetuotteistaan vähäsuolaisia. Tällä hetkellä Meira-maustesarjasta löytyy yli 20 kokonaan suolatonta mausteseosta.
Paul Hillier
Paul Hillier (s. 9. helmikuuta 1949) on englantilainen kuoronjohtaja ja baritoni. Hän on vuodesta 2001 toiminut Viron filharmonisen kamarikuoron ykkösjohtajana ja taiteellisena johtajana. Vuonna 1990 hän perusti lauluyhtyeen "Theatre of Voices". Samana vuonna Hillier alkoi valmistaa äänitesarjaa Harmonia Mundi USA -levy-yhtiölle. 1990-luvun alussa hän työskenteli Davises California -yliopistossa ja myöhemmin Indianan yliopiston musiikkikoulussa, jossa johti vanhan musiikin instituuttia 1996-2003. 2002 Hillier sai Kööpenhaminan yliopiston kunniatohtorin arvon ja 2003 kutsun kööpenhaminalaisen lauluyhtye Ars Novan ykkösjohtajaksi.
Hillier on erikoistunut muun muassa renessanssin ajan vokaalimusiikkiin sekä Arvo Pärtin ja Steve Reichin sävellyksiin. Yksi tunnetuimmista yhtyeistä, joissa hän on toiminut, on kvartetti Hilliard Ensemble vuosina 1973-1990. Hän on myös sen perustajajäsen. Eri kokoonpanojen edustajana Hillier on saavuttanut lukuisia Grammy-palkintoja ja -ehdokkuuksia.
Paul Hillier on kirjoittanut monografian "Arvo Pärt" sekä toimittanut kirjoituskokoelman "Collected Writings of Steve Reich".
Moloch (Mortal Kombat)
Moloch on fiktiivinen henkilö Mortal Kombat tappelupelisarjassa.
Kolmisilmäinen Moloch on suuri oni, joka tavattiin ensimmäisen kerran -pelissä yhtenä päävastustajista. Hänellä ei kuitenkaan voinut pelata ennen -peliä.
Moloch on ilmeisesti syntynyt Netherealmissa, missä hän myös tapasi Drahminin, jonka kanssa hän liittoutui. He vaelsivat ympäri Netherealmia kunnes tapasivat velho Quan Chin, jota Scorpion jahtasi. He sopivat, että kaksikko suojelisi velhoa, jos hän auttaisi heidät pois Netherealmista. Kun Moloch ja Drahmin taistelivat Scorpionia vastaan, Quan Chi pakeni portaalista tarkoituksenaan hylätä avustajansa. Moloch, Drahmin ja Scorpion ehtivät kuitenkin myös portaaliin ennen sen sulkeutumista. Kaksikko kuitenkin joutui eri paikkaan kuin Quan Chi ja Scorpion ja janosivat kostoa.
Onit alkoivat vaeltaa ympäri Outworldia ja hyökkäsivät heitä vastaan tulleen kyborgi Cyraxin kimppuun, mutta joutuivat pakenemaan tämän pommeja. He jäivät lopulta metsään syöden kaikki heidän lähelleen tulleet. Myös Li Mei kohtasi kaksikon, mutta onnistui pakenemaan. Tämän jälkeen he tapasivat Shang Tsungin, joka palkkasi onit ja lupasi antaa heille Quan Chin, kun ei itse enää tarvitsisi häntä. Kaksikko muutti Tsungin linnan vankityrmiin.
He kohtasivat pian Scorpionin ja Quan Chin eduksi heittivät tämän soulnadoon, joka melkein repi ninjan kappaleiksi. He eivät kuitenkaan koskaan päässeet taistelemaan Quan Chita vastaan.
Jyri Honkavaara
Jyri Juha Ilmari Honkavaara (16. tammikuuta 1960 Pihtipudas – 11. helmikuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen laulaja, kitaristi, säveltäjä ja sanoittaja. Hän tuli tunnetuksi vuonna 1979 ensisinglensä Lontoon Skidit julkaisseen Ratsia-yhtyeen laulavana kitaristina ja biisintekijänä. Ratsian jäsenenä hän voitti samana vuonna Rockin SM-kilpailuissa Seinäjoella uuden aallon sarjan. Jo viitisen vuotta aiemmin nuori Honkavaara oli ruvennut tekemään omia kappaleita yhtyeelle, johon hänen lisäkseen olivat kuuluneet Seppo Hämäläinen ja myöhemmin Ratsiassakin soittanut Pasi Kuusjärvi. Rockin soittamisen lisäksi Honkavaara myös kirjoitti rockista 1970-luvun pienlehtiin. Ratsian hajoamisen jälkeen 1982 Honkavaara muutti Helsinkiin, jossa ajautui huumekierteeseen. Yhtyetoveri Pasi Kuusjärvi kertoo kirjassa Parasta Lapsille: Suomipunk 1977–1984 kohdanneensa Honkavaaran Helsingissä 1980-luvun lopulla, ja tämän olleen niin sekaisin, ettei ollut tunnistanut Kuusjärveä. Honkavaaran kuolemasta on liikkunut useita huhuja. Yleisin huhu kertoo, että epilepsiaan sairastunut Honkavaara olisi saanut kohtauksen, lyönyt päänsä ja kuollut. Toisen version mukaan Honkavaara teloi itsensä pudottuaan parvekkeelta, ei toipunut turmasta ja kuoli sairauskohtaukseen kaksi vuotta myöhemmin.
Toukokuussa 2014 sai ensi-iltansa Honkavaaran elämästä kertova näytelmä "Täynnä elämää − balladi Jyri Honkavaarasta". Näytelmän on käsikirjoittanut Jyrki Pylväs ja se on Teatteri Maximuksen tuotantoa.
Jonathan Livingston Seagull
Jonathan Livingston Seagull (Lokki Joonatan) on vuonna 1973 julkaistu soundtrack-albumi, joka perustuu Richard Bachin samannimisestä kirjasta tehtyyn elokuvaan. Sanoitukset ja sävellykset on tehnyt Neil Diamond, joka myös laulaa osan kappaleista.
Orkesterin johto: Tom Catalano, sovitukset: Lee Holdridge
"A-puoli"
"B-puoli"
Pieni-Kelivaaran motti
Pieni-Kelivaaran motti syntyi IV Armeijakunnan ns. suuren vastahyökkäyksen toisen vaiheen seurauksena.
Motti syntyi IV Armeijakunnan aloitettua ns. suuren vastahyökkäyksensä 6. tammikuuta 1940 ja joukkojen edettyä aina Laatokan rantaan asti ja ns. toisen aallon hyökkäyksen lähdettyä käyntiin.
I/JR 37 sekä Er.P 8 etenivät Ruhtinaanmäestä etelää kohti 15. tammikuuta 1940 asti. Joukkojen komentajan havaittua alueelle jääneiden vihollisjoukkojen miehittämien vaarojen miehittämisen olevan joukkojen vähäisyyden vuoksi mahdotonta hän päätti jatkaa etenemistä vaarat sivuuttaen.
Edellä mainitut joukot jatkoivat hyökkäystään Pienen-Kelivaaran itäpuolitse ja näin eristivät sen muista neuvostojoukoista. Motti oli syntynyt.
I/JR 37 yritti toistuvasti vallata Pieni-Kelivaaran aluetta 17.–28. tammikuuta 1940 välisenä aikana, mutta puna-armeijan joukot pitivät alueella pintansa.
28. tammikuuta 1940 suoritetun hyökkäyksen johdosta motti viimein laukesi. Motin elossa olevat puolustajat (noin 140 miestä) antautuivat. Alueelta löydettiin noin 300 kaatunutta vihollissotilasta.
Sotasaaliina alueelta saatiin muun muassa seuraavia taisteluvälineitä:
Sotasaalis oli osa Suomen talvisodassa saamaa sotasaalista, mutta huomio kiinnittyy siihen, että virallisissa luetteloissa ei esiinny yhtään pikakivääriä, jotka todennäköisesti päätyivät suoraan joukkojen omaan käyttöön.
León (Nicaragua)
León (Santiago de los Caballeros de León) on kaupunki Nicaraguassa. Se on saman nimisen kunnan ja departementin pääkaupunki. Kaupungissa on noin 168 000 asukasta (arvio 2015). León sijaitsee Río Chiquiton varrella noin 15 km ylävirtaan Tyynenmeren rannikosta. Kaupunki on pitkään ollut maan intellektuellien keskus ja yliopisto sinne perustettiin jo 1813.
Leónin perusti alun perin Francisco Hernandez de Cordoba 1524 noin 30 km itään nykyisestä paikasta. Vuonna 1610 Momotombon tulivuoden purkauksen jälkeen se siirrettiin nykyiseen paikkaan. Vanhan kaupungin rauniot kaivettiin esiin 1960 ja niistä tuli UNESCOn maailmanperintökohde 2000.
Leónin suuri ylösnousemuksen katedraali (Basilica Catedral de la Asunción de León) rakennettiin 1706–1740 ja siihen lisättiin kaksi tornia 1746 ja 1779. Katedraali on maailmanperintökohde vuodesta 2011.
Kun Nicaragua erosi Keski-Amerikan yhdysvalloista 1839, Leónista tuli maan pääkaupunki. Muutamia vuosi pääkaupunki vaihteli Leónin ja Granadan välillä riippuen siitä olivatko vallassa Leónin liberaalit vai Granadan konservatiivit. Lopulta Managuasta tuli pysyvä pääkaupunki 1858.