Postinumero
Postinumero on postiosoitteeseen lisättävä koodi, joka helpottaa postin lajittelua. Postinumerot viittaavat yleensä tiettyyn maantieteelliseen alueeseen, mutta niitä saatetaan jakaa myös suuria postimääriä vastaanottaville tahoille kuten valtion virastoille ja yrityksille. Ensimmäinen postinumerojärjestelmä otettiin käyttöön toisen maailmansodan aikana kansallissosialistisessa Saksassa vuonna 1941. Yhdistyneessä kuningaskunnassa vastaava järjestelmä luotiin 1959 ja Yhdysvalloissa vuonna 1963.
Helmikuussa 2005 Maailman postiliitto UPU:n 190 jäsenestä 117 käytti jonkinlaista postinumerojärjestelmää. Postinumeroa eivät käytä mm. Hongkong, Macao, Panama ja Vietnam. Suurimmaksi osaksi maiden käyttämät postinumerojärjestelmät ovat täysin numeerisia. Joissain maissa ne voivat sisältää myös kirjaimia, kuten Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Alankomaissa, Kanadassa ja Argentiinassa. Euroopan maissa postinumero sijoitetaan osoitteeseen tyypillisesti ennen kaupunkia (paitsi Latviassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa).
Kansainvälisissä lähetyksissä numeron eteen lisätään joskus selvennykseksi maatunnus. Maailman postiliitto UPU ei kuitenkaan suosittele maatunnusten käyttöä, ja ne ovat ai­heut­ta­neet jopa se­kaan­nuk­sia. Maatunnusten käyttö on tai oli käytössä vain Euroopan maissa, ja monet niistäkin (esim. Saksa ja Itävalta) ovat luopuneet käytöstä tai jopa kieltäneet sen molempiin suuntiin, myös Suomeen lähtevässä postissa. Syy on, että maatunnukset ovat ai­heut­ta­neet se­kaan­nuk­sia. Maatunnuksia ei monissa maissa käytetä eikä tunneta hyvin, mikä voi johtaa väärinkäsityksiin.
Suomessa siirryttiin postinumerojärjestelmään kansainvälistä esimerkkiä seuraten 1970-luvun alkupuolella. Järjestelmä oli koekäytössä vuoden 1971, jolloin myös ilmestyi ensimmäinen postinumeroluettelo, vuosi 1972 muodosti ylimenokauden ja virallisesti järjestelmään siirryttiin vuoden 1973 alussa. Painettuja postinumeroluetteloita julkaistiin noin kolmen-neljän vuoden välein, viimeisen kerran vuonna 1998.
Suomi on jaettu viisinumeroisiin postinumeroalueisiin. Postinumeron kaksi ensimmäistä numeroa määrittelevät, millä alueella postinumeron mukainen postitoimipaikka sijaitsee. Numerot pääsääntöisesti kasvavat pohjoista kohti mentäessä. Nämä numerot kertovat, mihin lajittelukeskukseen postit lähetetään. Postinumeron kolme viimeistä numeroa kertovat, mihin postinumeroalueen sisällä olevaan postitoimipaikkaan lähetys toimitetaan. Viimeinen numeroista kertoo, onko lähetys lähetetty postilokeroon vai katuosoitteeseen. Mikäli viimeinen numero on 1, se on tarkoitettu postilokeroon. Katuosoitteeseen tarkoitettu posti merkitään numerolla 0, joissain tapauksissa haja-asutusalueilla numerolla 5. SmartPost-automaattien postinumerot päättyvät numeroon 4 ja Postin pakettiautomaattien numeroon 5. Paljon postia saavilla yrityksillä ja yhteisöillä voi olla oma suurasiakaspostinumero. Erikoisena postinumerona on 99999 Korvatunturi eli Joulupukin posti.
Posti jakaa suuret kaupungit omiin postinumeroalueisiinsa siten, että keskustan alue on aina 100-loppuinen ja mitä kauemmaksi keskustasta siirrytään, sen suuremmiksi viimeiset kolme numeroa yleensä kasvavat. Ensin edetään sataluvuilla, mutta suuria postinumeroalueita joudutaan usein pilkkomaan kymmenluvuilla. Pienet kaupungit ja kunnat saattavat muodostua vain yhdestä postinumeroalueesta, kuten esimerkiksi Kauniainen (02700) ja Kaskinen (64260). Postinumerojärjestelmän alkuaikoina postitoimipaikkojen nimet kantoivat kaupungeissa ja kauppaloissa itse kuntien nimiä ja maalaiskunnissa puolestaan kylien nimiä. Esimerkiksi lehtien palkintokilpailujen voittajien kotipaikkakunnat ovat postitoimipaikkojen nimiä.
Kansainvälisessä postiliikenteessä suomalaisten postinumeroiden eteen joskus laitetaan tai ainakin laitettiin maatunnus FI (aikaisemmin FIN ja SF). Kansainvälisistä ongelmista ja suosituksista huolimatta Posti Group edelleen suosittelee FI-maatunnuksen käyttöä. Esimerkiksi Kouvolan keskustan postinumero olisi näin FI-45100. Ennen vuotta 2004 maatunnus oli jonkin aikaa FIN ja ennen sitä pitkään SF. FIN-tunnuksen käytöstä on pitänyt luopua vuoden 2005 jälkeen.