hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Conqueror (panssarivaunu)
FV214 Conqueror (virallisesti "Tank, Heavy No. 1, 120 mm Gun, Conqueror") oli Ison-Britannian vuosina 1955–1966 käyttämä raskas panssarivaunu. Se kehitettiin Neuvostoliiton Josif Stalin 3 -vaunun vastineeksi. Vaunu oli tarkoitettu täydentämään ja tukemaan Centurion-vaunuja. 120 mm rihlattu tykki ja erillinen hylsy-ammus-malli suunniteltiin Yhdysvalloissa, jonka M103 käytti samaa tykkiä.
Conqueror oli massaltaan 66 tonnia, mutta tehokkaan moottorin ansiosta teho-paino-suhde ja huippunopeus olivat samaa luokkaa kuin Centurion-vaunulla.
Kallistettu panssarointi antoi parhaimmillaan 178 mm vastaavan suojan. Suurempikaliiperinen tykki paransi läpäisyä etenkin pitkillä etäisyyksillä, jolle Centurionin 20-paunainen menetti tehoaan. Tykin käyttämä kaksiosainen ammus hidasti väistämättä tulinopeutta. Yhdysvaltalainen M103 käytti kahta lataajaa tämän kompensoimiseksi, toisin kuin Conqueror. Lisäksi vaunuun mahtui vain 35 ammusta. Vaunu menetti merkitystään kuin Centurioniin asennettiin vuodesta 1959 eteenpäin Vickers 105 mm L7.
Conquerorissa vaunun komentajalla oli kääntyvä kupoli, jolla hän pystyi itsenäisesti hakemaan kohteita, mittaamaan etäisyyden stereoetäisyysmittarin avulla ja osoittamaan kohteen ampujalle. Teoriassa ampuja olisi tähdännyt ja hyökännyt kohteen kimppuun, sillä aikaa kun komentaja olisi hakenut seuraavaa kohdetta. Samaa järjestelmää käytettiin jo saksalaissa vaunuissa toisessa maailmansodassa ja myös neuvostoliittolaiset ottivat sen käyttöönsä kaikissa sodan jälkeisissä vaunuissa, tosin järjestelmä ei sisältänyt etäisyysmittaria.
Conquerorin runko oli A45 Infantry Support Tank -projektista, joka aloitettiin 1944 pian A41 Centurionin jälkeen.
Sodan jälkeen kehitystyö suuntautui FV 200 "Universal Tank" -projektiin, jossa samaa runkoa oli tarkoitus hyödyntää useissa käyttötarkoituksissa, miehistönkuljetusvaunussa, telatykeissä ja kolmen tyyppisessä panssarivaunussa. Yksi kehitettävä vaunu oli 55-tonninen FV201 20-paunaisella tykillä. Vuonna 1949 päätettiin vaunuun asentaa 120 mm tykki, mikä viivytti projektia. Vuoden 1952 aikana asennettiin FV 201 -runkoon Centurion Mk 2 -torni 17-paunaisella tykillä, jolloin syntyi FV 221 Caernarvon Mark I. Näitä vaunuja rakennettiin 21 kappaletta 20-paunaisella tykillä varustettuna nimellä Caernarvon Mk II. Tämä vaunu toimi lähinnä koealustana, koska Centurion käytti jo samaa aseistusta. Ensimmäinen Conqueror valmistui 1955 ja osa Caernarvon-vaunuista päivitettiin Conqueroreiksi.
Klaus Meine
Klaus Meine (s. 25. toukokuuta 1948 Hannover, Saksa) on saksalaisen heavy rock -yhtye Scorpionsin laulaja. Hän on ollut jäsenenä yhtyeissä Copernicus ja Mushrooms ennen liittymistään Scorpionsiin vuonna 1970. Hän sanoittaa suurimman osan Scorpionsin kappaleista ja on myös säveltänyt muutamia kappaleita kuten ”Wind of Change”, ”A Moment in a Million Years” ja ”Follow Your Heart”.
Klaus Meine syntyi Hannoverissa 25.5.1948. Hän liittyi kitaristi Rudolf Schenkerin perustamaan Scorpionsiin vuonna 1970, ja on ollut mukana yhtyeen kaikilla albumeilla, joista ensimmäinen on vuonna 1972 julkaistu Lonesome Crow. Vuoden 1976 maaliskuussa hän meni naimisiin puolisonsa Gabin kanssa. Heillä on yksi lapsi, Christian.
Vuonna 1981 maailmankiertueen jälkeen "Blackout"-albumia levytettäessä Meine kadotti äänensä niin pahasti, ettei pystynyt edes puhumaan kunnolla. Lääkäri neuvoi häntä harkitsemaan jotain toista työtä ääniongelmiensa takia. Scorpions pysyi kuitenkin yhdessä, ja terapian ja leikkauksen jälkeen Meinen ääni palautui.
Meine on sanoittanut suurimman osan Scorpionsin kappaleista. Hän on kuitenkin sanoituksen lisäksi säveltänyt monia Scorpionsin kappaleita, kuten Wind of Change, You and I, But the Best for You, Does Anyone Know, A Moment in a Million Years, I Wanted to Cry (But the Tears Wouldn't Come), Back to You, Follow Your Heart ja Rock'n' Roll Band.
Varsinaisia sooloprojekteja Meine ei suuremmin ole harrastanut, mutta hän on kuitenkin kirjoittanut kappaleen Bigger than Life ja esittänyt tämän Liel Koletin kanssa. Yhdessä Uli Jon Rothin kanssa hän on tehnyt ja esittänyt kappaleen Bridge to Heaven.
Vokalistina toimimisen lisäksi Meine soittaa kitaraa Scorpionsin keikoilla Coast to Coast -kappaleessa. Vuoden 2013 MTV Unplugged: Live in Athens -taltioinnilla Klaus esittää tekemänsä balladin Follow Your Heart yksin kitaraa soittaen. Kyseisen kappaleen hän on esittänyt kolmen Ateenassa taltioidun konsertin lisäksi myös viidesti Saksassa vuonna 2014, kun Scorpionsin MTV Unplugged -minikiertue rantautui yhtyeen kotimaahan. Kitaransoiton lisäksi hän soittaa myös tamburiinia useassa kappaleessa yhtyeen rock-keikoilla.
Meine on laulanut Scorpionsin pääsääntöisen laulukielen englannin lisäksi yhtyeen levyillä myös saksan, venäjän, ranskan, espanjan ja japanin kielillä.
Meinen tavaramerkkinä on ollut varsinkin yhtyeen alkuaikoina nahkalakki, sittemmin hän on käyttänyt muunlaisiakin lakkeja keikoilla, kuitenkaan tinkimättä hänelle ominaisesta baskerimallisesta lakistaan.
Meine on mieltynyt italialaiseen ja aasialaiseen ruokaan ja hänen suosikkielokuviaan ovat Forrest Gump sekä Sademies. Viitaten edelliseen, hänen suosikkinäyttelijänsä ovat luonnollisesti Tom Hanks ja Dustin Hoffman. Meine on myös muiden yhtyeen jäsenten lailla kova jalkapallofani ja intohimoinen kotimaansa Saksan kannattaja. Hänen pitkä odotuksensa palkittiin, kun Saksa voitti jalkapallon maailmanmestaruuden vuonna 2014. Kun Meine ei ole kiertueella, hän seuraa suosikkiseurajoukkueensa Hannoverin otteluita kotikaupungissaan. Jalkapallon lisäksi hän pitää tenniksestä.
Metsämaitikka
Metsämaitikka ("Melampyrum sylvaticum") on ruohovartinen puoliksi loisena elävä pieni kasvi. Se saa energiaa sekä yhteyttämällä että muilta kasveilta, kuten kuuselta ja mustikalta. Sitä esiintyy mustikkatyyppiin kuuluvilla tuoreilla kankailla.
Metsämaitikka kasvaa 10–30 cm pitkäksi ja kukkii heinä-elokuussa. Kapeat lehdet sijaitsevat pareittain ja kukat lehtihangoissa. Kukka on kokonaan tummankeltainen, tummempi kuin kangasmaitikka.
Metsämaitikka viihtyy tuoreissa metsissä ja tienvarsilla. Sen kasvupaikat ovat kosteampia kuin kangasmaitikan.
Metsämaitikkaa tavataan sekä Pohjoismaissa että paikoin Etelä-Euroopassa.
Andrei Okounkov
Andrei Okounkov (venäjäksi: Андрей Окуньков, Andrej Okun'kov) (s. 1969) on matemaatikko, joka työskentelee esitysteorian parissa ja sen sovelluksissa algebralliseen geometriaan, matemaattiseen fysiikkaan, todennäköisyyslaskentaan ja erikoisfunktioihin.
Okounkov suoritti tohtorin tutkinnon Moskovan yliopistossa vuonna 1995 Alexander Kirillovin ohjauksessa. Hän on ollut professori Princetonin yliopistossa vuodesta 2002 lähtien ja oli sitä ennen apulaisprofessori Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä.
Vuonna 2006 Okounkov palkittiin 25. kansainvälisessä matemaatikkokonferenssissa Madridissa, Espanjassa Fieldsin mitalilla ”saavutuksista todennäköisyyslaskennan, esitysteorian ja algebrallisen geometrian yhdistämisessä”.
Okounkov on työskennellyt äärellisten symmetristen ryhmien esitysteoriaa, tason osituksia ja kvanttikohomologiassa kompleksitason pisteiden Hilbertin skeemoja. Hilbertin skeemoja hän on tutkinut yhdessä Rahul Pandharipanden kanssa.
Okounkov on esittänyt yhdessä Pandharipanden, Nikita Nekrasovin ja Davesh Maulikin kanssa tunnettuja otaksumia liittyen Gromov-Witten invariantteihin ja Donaldson-Thomas invariantteihin.
Okounkovin Erdős-luku on enintään kolme hänen tutkittuaan Anatoly Vershikin kanssa Freimanin lausetta.
Eva-Stina Byggmästar
Eva-Stina Byggmästar (s. 1967 Pietarsaari) on suomenruotsalainen runoilija.
Vuonna 2011 Byggmästar oli ehdolla Runeberg-palkinnon saajaksi runoteoksellaan "Vagga liten vagabond" (Söderströms). Vuonna 2014 Byggmästarille myönnettiin valtion viisivuotinen taiteilija-apuraha vuoden 2015 alusta alkaen.
Byggmästar asui monta vuotta Ruotsissa. Nykyään hän kuitenkin asuu taas Suomessa. Hän ei juuri näyttäydy julkisuudessa tai anna haastatteluja.
Hagar Olsson
Alli Hagar Olsson (16. syyskuuta 1893 Kustavi – 21. helmikuuta 1978 Helsinki) oli suomenruotsalainen kirjailija, kirjallisuuskriitikko, näytelmäkirjailija ja kääntäjä.
Olsson oli aktiivisesti mukana kirjoittajana ja toimittajana aikansa kirjallisuuslehdissä Ultrassa ja Quosegossa.
Olssonin esikoisromaani "Lars Thorman och döden" vuodelta 1916 vastusti "dagdrivare"-polven kyynisyyttä ja sen sijaan julisti modernismin elämäntunnetta. Olssonin proosa lähestyy ekspressionismia sikäli kuin hän rinnastaa yksilöiden ja kulttuurien elämän, syntymän ja kuoleman. Hänen pääteoksenaan pidetään romaania "Chitambo" vuodelta 1933. Myös hänen näytelmänsä edustavat varhaista suomalaista sekä ruotsinkielistä ekspressionismia; hän kuvaa synkistyvää maailmantilannetta pasifistisesta näkökulmasta näytelmässä "S.O.S." (1928), ja näytelmä "Lumisota" (1939) kiellettiin eikä sitä esitetty ennen kuin vuonna 1958.
Olssonin esseetuotannon huippua edustaa kokoelma "Arbetare i natten" (1935), jossa hän kirjoittaa muun muassa C. J. L. Almqvistista ja modernismista. Kautta koko uransa Olsson osallistui ajankohtaiseen kulttuurikeskusteluun, myös 1960-luvun Salama-sotaan. Häntä on luonnehdittu julistajaksi ja nuoren tasavallan kulttuurielämän omaksitunnoksi.
Olsson toimitti runoilija Edith Södergranin teoksia ja kävi kirjeenvaihtoa tämän kanssa. Hän julkaisi myöhemmin Södergranin hänelle kirjoittamat kirjeet kommenteillaan varustettuna. Hänen Södergranille kirjoittamansa kirjeet, kuten lähes kaiken muunkin, Södergran hävitti. Olsson luo kirjekokoelmassa kuvaa, että hän olisi ainoa, joka tunsi todella Södergranin ja pystyi tulkitsemaan tämän tekstejä. Tämän sekä yleisesti Olssonin Södergranista luoman kuvan on usea tutkija kiistänyt.
Askelmittari
Askelmittari tai pedometri on laite, joka laskee käyttäjänsä ottamia askelia. Nykyisin laitteet ovat yleensä paristokäyttöisiä ja elektronisia. Varhaisemmat askelmittarit toimivat mekaanisesti. Käyttäjän liikkuessa askelmittari tunnistaa kävely- tai juoksuaskeleet ja laskee otettujen askelten lukumäärän. Askelten lukumäärän sekä arvioidun askelpituuden perusteella laite voi myös laskea, kuinka pitkän matkan käyttäjä on kävellyt tai juossut. Joihinkin askelmittareihin voi syöttää myös esimerkiksi käyttäjän pituuden, iän ja painon, jolloin laite arvioi liikkumiseen kulutetun energian määrän. Laitteet voivat toimia motivaattorina terveellisiin elämäntapoihin kannustaen ihmisiä liikkumaan enemmän.
Modernimmat askelmittarit toimivat mekaanis-elektronisen anturin avulla, joka mittaa kiihtyvyyttä.
Eiri
Eiri Oy oli lahtelainen Eikka Riihelän vuonna 1944 perustama perheyritys, joka käsitti valokuvien kehityspalvelun sekä Konica Minolta -kameroiden maahantuonnin Suomeen. Sillä oli myös PIK-20-purjelentokoneiden valmistusta. Eiri asetettiin konkurssiin 16. marraskuuta 2005 sen omasta pyynnöstä. Tätä ennen yritys oli hakeutunut velkasaneeraukseen marraskuussa 2004. Eirin suurimmat velkojat olivat Nordea, Finnvera, Konica-Minolta sekä verottaja. Velkojen määrä oli yhteensä 12,5 miljoonaa euroa. Työntekijöitä oli 115. Konkurssipesän palveluksessa jatkoi 85 henkilöä, joista 65 valmistuksen puolella tuotannossa. Eirissä tehdään 40 000 000 valokuvaa vuodessa.
Eiri Oy ajautui konkurssitilaan lähinnä digitaalisten kameroiden yleistymisen vuoksi. Yrityksen kuvankehitysliiketoiminta ja tukkukauppa siirtyi Eirikuva Digital Image Oy Ab:lle tuotemerkkeineen. Kehystehtaan toiminta siirtyi Eiri Kehykset Oy Ab:lle.
Suomessa yhtiön kuvatuotteita myydään ja markkinoidaan Eirikuva-tuotemerkin alla. Eirikuva on tuttu ja tunnettu valokuvien merkkituote ja niiden valmistus on jatkunut Suomessa vuosikymmenien ajan. Kesällä 2012 mainostoimistoryhmä Zeeland Oy myi osan Eirikuvan osakkeista Antti ja Arto Kosusen pääosin omistamalle Loreen Oy:lle, Zeeland Oyj jäi uuteen yhtiöön vähemmistöomistajaksi 20 prosentin osuudella.
Ifolor osti alkuvuodesta 2014 Eirikuva-tuotemerkin, jolloin tuotanto Eirikuvalla Lahdessa päättyi. Eiri Kehykset Oy valmistaa edelleen kehyksiä Lahdessa.
Valokuvakehysten valmistaminen aloitettiin Eirikuvassa 1960-luvulla. Toiminta laajeni pian useaan miljoonaan kehykseen vuodessa, materiaaleina muovi, puu ja metalli. Vuonna 2003 Eiri Kehys irrotettiin Eiri Kuvasta ja siitä tehtiin oma yrityksensä "Eiri Kehys Oy Ab". Eiri Kehys haki konkurssia vuonna 2012, jolloin yritys myytiin lahtelaiselle yrittäjälle Juha Miikkulaiselle. Vuodesta 2013 kehyksiä on valmistanut ja myynyt "Eiri Kehykset Oy". Kehysvalmistus jatkuu, vaikka muu Eirin toiminta Lahdessa lopetettiin Ifolor-kaupan myötä 2014.
Kehystuotteista huomattava on ollut ruusukulmakehys. Sen valmistus aloitettiin Saksassa 1957 ja Suomessa 1959. Vuoteen 2002 mennessä tuotetta oli valmistettu jo 7,5 miljoonaa kappaletta. Malli oli pysynyt samanlaisena jo vuodesta 1959.
Jason Williams (jääkiekkoilija)
Jason Williams (s. 11. elokuuta 1980 London, Ontario, Kanada) on kanadalainen, ammattilaisuransa päättänyt jääkiekkoilija. Williamsin pelipaikka on pääasiassa keskushyökkääjä, mutta ylivoimapelissä hän on pelannut myös puolustajana. Hänen jääkiekkouransa paras saavutus on Stanley Cupin voitto 2002. Williams pelasi EIHL:n Nottingham Panthersin joukkuessa keväällä 2017 ja päätti ammattilaisuransa tähän kauteen. Kaudeksi 2017—2018 Williams palasi Kanadaan ja teki lokakuussa sopimuksen amatööriliiga ACH:n Brantford Blastin kanssa.
Williams pelasi juniorina OHL:n Peterborough Petesissä, josta Detroit Red Wings löysi hänet ja tarjosi sopimusta vapaana pelaajana (Williamsia ei ole koskaan varattu NHL:ään). Ensimmäiset kolme ammattilaiskauttaan Williams liikkui NHL-joukkueen ja AHL:n farmijoukkueen välillä, mutta kaudella 2003–2004 hän pysyi jo koko kauden Red Wingsin mukana, vaikka pelasikin vain noin puolet otteluista (49 kappaletta). Seuraavalla kaudella oli , jolloin Jason pelasi Porin Ässissä SM-liigaa ja teki noin pisteen ottelua kohden.
Ässissä vietetyn kauden jälkeen Williams kuului Detroit Red Wingsin vakiokokoonpanoon. Kaudella 2005–2006 Red Wingsin valmentajaksi tullut Mike Babcock keksi käyttää Williamsia ylivoimapelissä puolustajana, ja sillä paikalla hän teki NHL-uransa ensimmäisen hattutempun lokakuussa 2005 Columbus Blue Jacketsia vastaan. Williams pelasi myös Kanadan joukkueessa vuoden 2006 maailmanmestaruuskilpailuissa Latviassa. Helmikuussa 2007 hän oli osallisena kaupassa, jossa hän siirtyi Detroitista Chicago Blackhawksiin vaihdossa Kyle Calderiin. Chicagossa Williams pelasi tyrän vuoksi seuraavalla kaudella kuitenkin vain 43 ottelua.
Kaudelle 2008–2009 Williams teki vapaana pelaajana sopimuksen Atlanta Thrashersin kanssa. Williams ei ehtinyt pelata Atlantassa kuin 41 peliä, kun hänet myytiin kesken kauden Columbus Blue Jacketsiin tammikuussa 2009 vaihdossa Clay Wilsoniin ja yhteen varausoikeuteen. Williams teki kauden aikana lopulta 47 pistettä 80 ottelussa ja siirtyi kauden jälkeen takaisin Red Wingsiin.
Red Wingsissä Williams pystyi pelaamaan murtuneen pohjeluun takia vain 44 ottelua. Hän teki syksyllä 2010 sopimuksen AHL-joukkue Connecticut Whalen kanssa. Williams pelasi Whalessa helmikuulle 2011, jolloin loukkaantumisista kärsinyt Dallas Stars teki hänen kanssaan loppuvuoden sopimuksen. Kauden jälkeen Williams teki vuoden sopimuksen Pittsburgh Penguinsiin. Kaudella 2011–2012 hän pelasi kahdeksan NHL-ottelua, mutta pääosa kaudesta kului AHL:n Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa.
Kaudeksi 2012–2013 Williams siirtyi Sveitsin pääsarjan HC Ambrì-Piottaan. Ja sieltä kaudeksi 2014-2015 AHL:n Oklahoma City Baronsiin. AHL:ssa pelatun vuoden jälkeen Williams palasi takaisin Euroopaan, Saksan Kölner Haien joukkueeseen. Saksassa pelatun vuoden jälkeen Williams teki sopimuksen Alppiliigan italialaiseen Ritten/Renonin joukkueeseen, josta siirtyi kesken kauden Englantiin.
Skipp Sudduth
Robert Lee Sudduth IV (s. 23. elokuuta 1956 Wareham, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen teatteri-, televisio- ja elokuvanäyttelijä. Sudduth tunnetaan roolistaan elokuvassa "Ronin" ja televisiosarjasta "Hädän hetkellä", jossa hän näytteli konstaapeli John Sullivania. Sudduth on myös ohjannut "Hädän hetkellä"- ja "Teho-osasto"-sarjojen jaksoja.
Sudduth kävi George Washington High Schoolia, josta valmistui 1976. Lääkärinuraa suunnitellut Sudduth sai loppututkinnon biologiassa Hampden-Sydney Collegesta työskenneltyään vuoden sairaalan ensiavussa. Tässä vaiheessa hän päätti jättää lääketieteellisen uransa ja luki itselleen tutkinnon teatterialalla Virginian yliopistossa. Hän vaikutti muun muassa Chicagon Steppenwolf Theatre Companyssä esiintyen useissa heidän näytelmissään.
Monilahjakas Sudduth on myös laulaja-lauluntekijä, hänen akustista rokkia soittava yhtyeensä Minus Ted on julkaissut kaksi albumia. Hän on myös stand-up-koomikko ja ääninäyttelijä.
Sudduth on ollut naimisissa ja eronnut kaksi kertaa. Hän asuu New Yorkissa.
Normaaliobjektiivi
Normaaliobjektiivi on kamerassa objektiivi, jonka polttoväli on suurin piirtein valaistavan filmiruudun tai (täys)kennon lävistäjän suuruinen. Näin ollen esimerkiksi kinofilmissä, jonka ruudun korkeus on 24 mm ja leveys 36 mm, on ruudun lävistäjä noin 43 mm. ( (24 mm)² + (36 mm)² = 1 872 mm², mistä neliöjuuri on 43,2666 mm).
Näin ollen noin 43 mm tai yleisemmin ottaen jopa 50 mm:n objektiivia pidetään normaaliobjektiivina 35 mm:n kinofilmikamerassa.
Normaaliobjektiivillä valoa kokoava linssiryhmä pystytään sijoittamaan melko optimaalisen etäisyyden päähän tarkennustasosta (kennosta tai filmistä) jolloin polttoväliä muuttavia lisälinssiryhmiä sen eteen tai taakse ei tarvita.
Tämän vuoksi objektiivin rakenne voidaan tehdä melko yksinkertaiseksi ja normaaliobjektiivien piirto-ominaisuudet ovat kohtalaisen hyviä. Normaaliobjektiivi ei yleensä myöskään vääristä kuvaa laajakulmaobjektiivin tapaan supistamalla kuvan reunoja eikä kauko-objektiivin tapaan levittämällä kuvan reunoja. Normaaliobjektiivista saadaan kohtuukustannuksin myös valovoimainen.
Normaaliobjektiiveja käytetään tavanomaisissa kuvaustilanteissa, jossa kuvauskohde ei ole kaukana tai kuvauskohde ei ole poikkeuksellisen suuri. Koska normaaliobjektiiveista voidaan kohtuullisin kustannuksin valmistaa tarkkoja valovoimaisia objektiiveja, ovat valovoimaisimmat normaaliobjektiivit hyviä hämärä- ja yökuvauksissa. Yleisesti tarjolla olevien ja kohtalaisen suosittujen, normaaliobjektiivien aukko voi olla 1/1,8 -polttoväliä.
Laajakulmaobjektiivi
Laajakulmaobjektiivi on objektiivi, jonka polttoväli on filmialan tai ilmaisinalan lävistäjää lyhyempi. Normaaliobjektiivissa polttoväli on filmialan tai (täys)kennon lävistäjän pituinen.
Laajakulmaobjektiivi saattaa vääristää kuvan reunoja todellista pienemmiksi, jolloin muodostuu vaikutelma tynnyrivääristymästä, mikä tarkoittaa sitä, että kuva vaikuttaa keskeltä pullistuneelta niin kuin kyljellään oleva puutynnyri. Laajakulmaobjektiivit ovat polttoväliltään kinofilmikameroissa yleensä 35 mm, 24 mm, 22 mm, 20 mm, 18 mm tai 17 mm. Joskus 35 mm objektiivia pidetään kinofilmikameroissa myös normaaliobjektiivina.
Kalansilmäobjektiiveiksi (fisheye) kutsutaan laajakulmaobjektiiveja, joissa tynnyrivääristymää ei yritetäkään vähentää tai miltei poistaa, vaan sen annetaan tarkoituksella olla hyvin suuri, jolloin linssistä voidaan tehdä laajakulmaisempi kuin vääristymäkorjatulla linssillä, ja suuri tynnyrivääristymä toimii myös tehokeinona taiteellisille kuville. 
Kalansilmäobjektiiveja kutsutaan kalansilmäobjektiiveiksi niiden rungosta pullistuvan linssin kalansilmää muistuttavan muodon vuoksi.
Laajakulmaobjektiivi on usein toteutettu niin sanotulla retrofocus-rakenteella, jossa objektiivissa on ensimmäisenä hajottava linssiryhmä ja sen perässä kokoava linssiryhmä. Tällöin koko objektiivin polttovälistä saadaan tehtyä pienempi kuin pelkällä kokoavalla linssiryhmällä vaikka matka linssiltä tarkennustasolle(kennolle tai filmille) olisi pitkä; pelkällä kokoavalla linssiryhmällä linssiryhmä pitäisi sijoittaa polttovälin etäisyyden päähän tarkennustasosta, mikä esimerkiksi järjestelmäkameroissa ei usein onnistuisi peilin takia.
Laajakulmaobjektiiveilla voidaan kuvata suuria rakennuksia, toreja, aukioita tai maisemia helposti. Mikäli laajakulmaobjektiivi ei ole riittävän laajakulmainen kuvaamaan koko leveää tarkoitettua kuva-alaa, otetaan kaksi tai useampia kuvia rinnakkain, osittain päällekkäin, ja kuvat liitetään digitaalivalokuvauksessa toisiinsa kuvankäsittelyohjelmalla panoraamakuvaksi.
Kenties vielä paremmin laajakulmaobjektiivi sopii läheltä kuvaamiseen: kohteen korostamiseen ja katsojan viemiseen kuvan tapahtumien keskelle.
Kauko-objektiivi
Kauko-objektiivi eli teleobjektiivi on polttoväliltään filmin tai kennon lävistäjää suurempi. Normaaliobjektiivissa se on lävistäjän pituinen. Kauko-objektiivin kuvakulma on kapeampi kuin normaaliobjektiivin.
Yksinkertaisella yhden kokoavan linssiryhmän rakenteella kokoava linssiryhmä pitäisi sijoittaa vähintään objektiivin polttovälin etäisyyden päähän tarkennustasosta (filmi tai kenno), joten tällaisella rakenteella pitkän polttovälin omaavat linssit olisivat pitkiä ja suuria.
Tästä syystä kauko-objektiivi on yleensä toteutettu rakenteella, jossa ensimmäisenä on valoa kokoava linssiryhmä ja sen perässä valoa hajoittava linssiryhmä. Näiden välistä etäisyyttä muuttamalla voidaan objektiivin polttoväliä muuttaa eli toteuttaa objektiiviin zoom.
Linssiobjektiivien ohella on olemassa myös katadioptrisia objektiiveja, arkikielessä peilitele, jotka perustuvat peilikaukoputken tavoin kuperan peilin käyttöön, yleensä Maksutov-Cassegrain-optiikalle. Niiden etuna on kompakti koko sekä edullinen hinta ja iso polttoväli. Haittapuolina on huono valovoima sekä kiinteä aukko ja niiden soveltumattomuus zoom-objektiiveiksi.
Kauko-objektiiveja käytetään tilanteissa, jossa kuvauskohdetta ei päästä helposti lähelle. Yksi tyypillisimmistä kauko-objektiivien käyttökohteista on luontokuvaus, jossa villieläimiä ei ole helppoa lähestyä, vaan eläintä saatetaan joutua väijymään suojasta. Toinen tyypillinen kauko-objektiivin käyttötilanne on urheilukuvaus.
Kauko-objektiivia käytetään myös muun muassa muotokuvauksessa, maisemakuvauksessa ja reportaasikuvauksessa. Useiden harrastajille tarkoitettujen kompaktikameroiden zoom-objektiivi kattaa myös kauko-objektiivin kuvakulmat. Myös harrastajakäyttöön tarkoitettuja järjestelmäkameroita myydään paketteina, joihin kuuluu niin sanotun normaalizoomin lisäksi telezoom.
18 mm x 13,5 mm -filmikoko
18 mm x 13,5 mm -filmikoko on kinofilmiä pienempi filmikoko. Sitä kutsutaan myös "4/3"-kooksi. Ruutukokoa ei käytetä filmikameroissa, minkä vuoksi se on ainoastaan digitaalikameran valokennon valotusalan mittoja kuvaava koko. Näin ollen sitä verrataan filmikameran filmin valotettavan alueen kokoon, mutta sille ei valmisteta valokuvafilmiä eikä kameroita analogista valokuvausta varten.
Syyskuussa 2002 Olympus Corporation ja Eastman Kodak ilmoittivat, että ne ryhtyvät käyttämään 4:3 -järjestelmää digitaalikameroissa sekä perustivat tätä varten Universal Digital Interchangeable Lens System Forum -nimisen yhteisön eri valmistajien keskuuteen. Tarkoituksena ei ole vain standardoida digitaalikameroiden ilmaisimia, vaan myös ilmaisimen perusteella järjestelmädigitaalikameroiden objektiivit niiden kiinnitystä myöten yhteensopivuuden mahdollistamiseksi eri merkkien valmistajien kesken. Standardin kehittämisessä ovat mukana Kodak, Leica, Olympus, Panasonic, Sanyo, Sigma ja Fujifilm.
Etuina järjestelmässä on kinofilmipohjaisiin kokoihin verrattuna ilmaisimen kennon pieni koko, mikä mahdollistaa lyhyemmän polttovälin ja puolestaan pienemmät linssit, objektiivit ja pienikokoisemman kameran. Varsinaisena teknisenä perusteena esitetään se, että laajat CCD-kennot, jotka voisivat lähetä kinokokoa, eivät sovellu hyvin ominaisuuksiltaan 24 mm x 36 mm :ä vastaavaan kokoon, minkä vuoksi pyrkimys tähän tarjoittaa kuvakennojen kehitystä.
Ester Ståhlberg
Ester Ståhlberg (ent. Hällström, o.s. Elfving, 17. helmikuuta 1870 Vaasa – 21. heinäkuuta 1950 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, opettaja ja toimittaja ja tasavallan presidentti Kaarlo Juho Ståhlbergin puoliso vuodesta 1920 lähtien. Ester Ståhlberg perusti vuonna 1922 Pelastakaa lapset -järjestön.
Ståhlberg syntyi Vaasassa, mutta hänen ollessaan kuusivuotias perhe muutti Ouluun, jossa hän vietti lapsuutensa ja nuoruutensa. Ståhlbergin vanhemmat olivat pormestari Karl Oskar Elfving vanhempi ja Jenny Sofia Nyman. Hänen veljiään olivat metsänhoitaja Karl Oskar Elfving nuorempi (1872-1946) ja maatalouspoliitikko Östen Elfving (1874-1936). Ståhlberg valmistui Oulun ruotsinkielisestä tyttökoulusta vuonna 1897. Opettajaksi hän valmistui Helsingin suomalaisesta jatko-opistosta 1891. Valmistumisen jälkeen hän työskenteli Helsingin suomalaisen yhteiskoulun ruotsin opettajana 1891-1893 ja Suomalaisessa jatko-opistossa ruotsalaisen kirjallisuuden luennoijana 1894-1896. "Valvoja" -lehden toimituskunnan jäsen hän oli 1912-1919 ja "Aamu" -aikakauslehden päätoimittaja 1926-1931.
Ståhlberg oli ensin naimisissa Karl Hällströmin kanssa vuodesta 1893 vuoteen 1917, jolloin hän jäi leskeksi. Perheessä oli kaksi ottolasta Lea (1908–1986) ja Eero (1898–1916). Avioliittonsa aikana hän asui Forssassa ja Viipurissa. Helsingin lähelle Pukinmäkeen perhe muutti vähän ennen Eero ja Karl Hällströmin kuolemaa. Leskeksi jäätyään Ester Hällström otti lastenhoitoon liittyvän viran Helsingistä.
Kesällä 1919 ensimmäiseksi Suomen tasavallan presidentiksi valittu Kaarlo Juho Ståhlberg oli jäänyt leskeksi 1917, samana vuonna kuin Ester Hällström, ja tasavallan "ensimmäisen naisen" edustustehtäviä hoitivat presidentin tyttäret. Ståhlberg kirjoitti kosintakirjeen ystävänsä Eero Erkon vaimon Maissin kaksoissisarelle, mutta epäonnistui. Sen jälkeen hän kirjoitti Ester Hällströmille, joka oli hänen nuoruuden opiskelijatoverinsa, ja he menivät naimisiin 7. kesäkuuta 1920 perhepiirissä Ester Hällströmin kotona. Kaarlo Juho Ståhlbergin lapset suhtautuivat kuitenkin hyvinkin negatiivisesti rouva Ståhlbergiin ja hänen tyttäreensä.
Vuonna 1922 Ståhlberg perusti kansalaissodan lapsiuhreja auttaakseen Koteja kodittomille lapsille -yhdistyksen, josta muodostui myöhemmin Suomen Pelastakaa Lapset -järjestö.
Ståhlberg tunnetaan myös kirjailijana. Vuonna 1922 ilmestyi "Sunnuntai" -niminen teos ja sen jälkeen muun muassa novellikokoelmia, mutta hän kirjoitti myös kaksiosaisen Matilda Wreden elämäkerran.
Hänen vuonna 1933 kirjoittamansa teos "Katso, unennäkijä tulee..." suututti monia äärioikeistolaisia, sillä siinä hän kertoi juutalaisista hyvin myönteiseen sävyyn. Kirja oli avainromaani, jonka esikuvina olivat Jonas Jakobson ja Helmi Virtanen, Max Jakobsonin vanhemmat. Helmi Jakobson, jonka kanssa Ester Ståhlberg oli ystävystynyt hieman aiemmin, vei kirjailijan synagogaan, jotta tämä saisi oikean kuvan juutalaisuudesta. Kirja ilmestyi pian Adolf Hitlerin valtaannousun jälkeen ja se käsitettiin tekijänsä kannanotoksi ajan henkeä vastaan, jollainen se olikin. Kirjallisesti teos ei kuitenkaan kestänyt aikaa ja se painui pian unohduksiin.
Kiev 88
Kiev 88 on neuvostoliittolais-ukrainalainen keskikoon (6 cm x 6 cm) kamera, jonka esikuvana on ollut Hasselblad 1000 -kamera. Kameraa myydään edelleen.
Ursus (Solothurn)
Solothurnin Pyhä Ursus kuoli marttyyrina vuoden 286 vaiheilla Solothurnissa nykyisen Sveitsin alueella. Hän kuului niin sanottuun thebalaiseen legioonaan, joka legendan mukaan kääntyi kristinuskoon ja mestattiin uskonsa takia viimeiseen mieheen. Pyhästä Ursuksesta tuli Solothurnin kaupungin suojeluspyhimys. Sveitsissä suosittu miehennimi Urs lienee hänen perujaan. Esimerkiksi 1400-1500-lukujen taitteessa elänyt, Solothurnissa syntynyt Urs Graf oli pyhimyksen kaima.
Martha Stewart
Martha Stewart (aiemmin Martha Helen Kostyra, s. 3. elokuuta 1941 Jersey City, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen liikenainen, kirjailija, toimittaja, entinen malli, ja kotirouvien asioiden puolestapuhuja.
Stewart on saavuttanut merkittävän aseman Amerikan kustannusmarkkinoilla, niin lukuisten kirjojen ja artikkelien kirjoittajana kuin oman kodinhoitoon keskittyvän aikakauslehden toimittajana. Stewartin omaisuuden arvo on lähes miljardi dollaria. Hän on juontanut kahta suosittua televisio-ohjelmaa ja ollut Kmartin mainoksellisena puhenaisena, tehden siitä maailmankuulun. Hän istui viisi kuukautta vankilassa saatuaan tuomion talousrikoksista vuonna 2004.
Jaime Diaz Studio
Jaime Diaz Studio on piirrosstudio, jossa on tehty sekä sarjakuvia että animaatioita Disneyn eläinmaailmaan liittyvistä, mutta myös muistakin Disney-aiheista. Disneyn lisäksi studio teki töitä myös esimerkiksi Hanna-Barberalle.
Studion perusti Jaime Diaz Buenos Airesiin Argentiinaan vuonna 1975. Studio oli sarjakuvatarinoiden päätoimittaja ulkomaille vuosina 1975–1989. Animaatioista tuotannossa ovat olleet esimerkiksi Ankronikka ja Looney Tunes.
Esimerkiksi Wanda Gattino ja José Massaroli ovat työskennelleet studiossa.
Bertrand Barère de Vieuzac
Bertrand Barère de Vieuzac (10. syyskuuta 1755 Tarbes – 15. tammikuuta 1841 Tarbes) oli ranskalainen vallankumouksellinen, alun perin toulouselainen asianajaja. Vallankumouksen puhjetessa hän oli pikkuvirkamies Tarbesissa Pyreneillä.
Barère oli perustuslakia säätävän kansalliskokouksen jäsen. Hän perusti vallankumouksen ensimmäisen päivälehden Point du Jourin (Päivännousu). Sittemmin hänestä tuli konventin jäsen. Hän oli hurmehenkinen kaunopuhuja, joka sai terrorin aikana liikanimen "Giljotiinin Anakreon", ja tarkkaan harkitsevana juonittelijana hän pääsi keskustan johtajaksi, mikä merkitsi vaikutusvaltaista asemaa. Kuningasta tuomittaessa hän oli konventin puhemies. Kyseessä oli sama kuningas, jolle Barère oli aikaisemmin vaatinut kultaista valtaistuinta. Barère siirtyi Vuoripuolueeseen, kun puolue näytti voittavan. Hän myötäili taitavasti kulloinkin voitolla ollutta ja käänsi takkinsa tarpeen mukaan – kuitenkin niin taitavasti, ettei kukaan huomannut.
Barère muun muassa kirjoitti käytetyn kirjekuoren kääntöpuolelle Dantonin pidätysmääräyksen, jonka huomattavimmat vallankumousjohtajat – Billaud-Varenne, Vadier, Carnot, Le Bas, Saint-Just, Couthon, Robespierre ja Barère itse – allekirjoittivat. Kuori on säilynyt Ranskan valtionarkistossa.
Barère kuului yhteishyvän valiokuntaan ja tavallisesti esitteli sen raportit konventille. Hän otti osaa Robespierren kukistamiseen ja onnistui täten säilyttämään päänsä, mutta sai karkotustuomion terrorin johtajiin kuuluvana, sillä häntä pidettiin mitättömänä juoksupoikana, joka ei ansainnut mestausta.
Barère onnistui pakenemaan ja pääsi osalliseksi yleisestä armahduksesta; Napoleonin noustua valtaan hän totesi olevansa epäsuosiossa. Palaavat Bourbonit karkottivat vuonna 1815 Barèren maasta kuninkaanmurhaajana. Vuonna 1830 hän palasi ja sai pienehkön poliisipäällikön viran synnyinkaupungissaan Tarbesissa Pyreneillä. Sitä hän hoiti elämänsä viimeisen vuosikymmenen.
Barére oli eräs niitä harvoja vallankumouksen huipun tuntumassa olleita todella päätöksentekoon osallistuneita vaikuttajia – kuninkaan kuolemaan tuominneen konventin istunnon puhemies – joka kuoli luonnollisen kuoleman omassa vuoteessaan. Toinen oli hänen ystävänsä Carnot, joka kuoli Saksassa hyvin arvostettuna. Lähes kaikki muut terrorin avainhenkilöt kuolivat joko mestauslavalla, kuten Billaud-Varenne maanpakolaisena kaukana, kuten Roland oman käden kautta tai kuten Lepeletier de Saint-Fargeau tai Marat kostomurhien uhreina. Sairauteen menehtynyt – Octave Aubryn mukaan juopottelulla itsensä tappanut – Mirabeau on toinen poikkeus, mutta hän kuolikin ennen kuin vallankumous todella pääsi vauhtiin.
Fryygialaismyssy
Fryygialaismyssy on punainen, suippo villamyssy, jota Rooman valtakunnassa käytettiin vapautettujen orjien tunnuksena nimellä pilleus ja Ranskan suuressa vallankumouksessa 1789-99 vallankumouksen ja jakobiinien tunnuksena.
Siinä välissä myssyllä ei halki vuosisatojen ollut mitään erityisempää merkitystä; se vain oli olemassa yhtenä monien joukossa. Se oli kohtalaisen suosittu kylmillä seuduilla lämpimyytensä vuoksi.
Merimiehet ja työläiset alkoivat käyttää myssyä päähineenään 1600–1700 -luvuilla.
Eräs Jakobiiniklubin historiaa tunteva jäsen huomasi, että tähän työläispäähineeseen liittyi heidän kannaltaan sopiva vertauskuvallinen sivumerkitys. Siispä klubi teki fryygialaismyssystä jäsentunnuksensa: myssyyn liitettiin pyöreä trikolorikokardi, ja nopeasti päähineestä tuli koko vallankumouksen symboli.
Päähineen yleisempi käyttö hiipui vallankumouksen loputtua. Merimiehet käyttivät sitä ilman kokardia hajanaisesti aina Krimin sotaan asti. Silloin sen tilalle alkoi vähitellen tulla pyöreä matalakupuinen merimieslakki, puhekielessä "käpsä". Toisaalta pystylierinen kokovalkoinen päähine, ns. jolla, tuli varsin suosituksi.
Fryygialaismyssyn typistetystä versiosta tuli paljon myöhemmin aluksi kypäräsukeltajien epävirallinen ammattitunnus. Toisen maailmansodan aikana paineilmalaitteiden keksijä Jacques Cousteau otti tämän version oman ryhmänsä tunnukseksi, jollainen se on edelleen. Cousteaun ryhmien myssyissä lukee hänen nimensä.
Päähinettä osittain muistuttava sieni, suippumadonlakki (Psilocybe semilanceata), on saanut englanninkielisen nimensä ("liberty cap") suoraan fryygialaismyssyltä.
Pilleus-hattu vapautettujen orjien tunnuksena liitettiin vapauden jumalattareen (Libertas), ja siksi häntä esittävät symboloivat Marianne ja Columbia, Ranskan ja Yhdysvaltojen henkilöitymät käyttävät sitä.
Musta jalokivi
Musta jalokivi on Mikko Kuustosen vuonna 1991 julkaistu studioalbumi. Levyä pidetään yleisesti Kuustosen ensimmäisenä varsinaisena soololevynä, vaikka hän on julkaissut omalla nimellään levyn "Jää kuuntelemaan" jo vuonna 1979.
Monodia
Monodia on harmonialla säestettyä yksiäänistä laulua, joka kehittyi renessanssipolyfoniasta. Monodiassa musiikin harmonia ei muodostunut enää kuoron eri äänien laulamista melodioista vaan siitä tuli itsenäinen musiikillinen elementti, jonka tarkoituksena oli tukea varsinaista melodiaa. Monodia oli keskeinen barokin aikaisen musiikin keksintö ja sen kehittyminen loi edellytykset resitatiivi laulutyylin kehitykselle ja siten mahdollisti oopperan syntymisen.
Abrakadabra (albumi)
Abrakadabra on Mikko Kuustosen vuonna 1992 julkaistu studioalbumi.
Aurora (albumi)
Aurora on Mikko Kuustosen vuonna 1994 julkaistu studioalbumi.
Valon valtakunta
Valon valtakunta on Mikko Kuustosen vuonna 1994 julkaistu studioalbumi.
Siksak (Mikko Kuustosen albumi)
Siksak on Mikko Kuustosen vuonna 1996 julkaistu studioalbumi.
TEM-aaltomuoto
TEM-aaltomuoto on sähkömagneettisen kentän etenemismuoto, jossa sekä sähkö- että magneettikenttä ovat liikettä vastaan kohtisuorassa, jolloin niillä ei ole lainkaan etenemissuuntaista komponenttia. Aaltomuodon lyhenne tuleekin englanninkielisestä ilmauksesta "Transverse Electric and Magnetic field". Aaltomuoto esiintyy vapaassa avaruudessa etenevässä säteilyssä, vähähäviöisissä koaksiaalijohdoissa ja eräissä muissa useampijohtimisissa aaltojohdoissa. Sen sijaan aaltoputkessa TEM-aaltomuoto ei ole mahdollinen, vaan siellä sähkömagneettinen kenttä etenee TE- tai TM-moodissa.
Seepran varjo
Seepran varjo on Mikko Kuustosen vuonna 1997 julkaistu studioalbumi.
Sää´msooǥǥ laull
Sää´msooǥǥ laull "()" on saamelaisten kansallislaulu, jonka on sanoittanut Isak Saba. Anni Feodoroff on kääntänyt laulun tekstin koltansaameksi.
Lucia
Lucia on latinalaisperäinen, monissa maissa käytetty naisen nimi. Se on alkujaan roomalaisen miehennimen "Lucius" naispuolinen vastine, ja molemmat on johdettu latinan sanasta "Lux", valo. Kristityissä maissa nimen on tehnyt tunnetuksi erityisesti Syrakusassa vuonna 304 surmattu marttyyri, Pyhä Lucia, jonka muistopäivästä, Lucian päivästä, 13. joulukuuta, on Pohjoismaissakin tullut perinteinen juhlapäivä.
Suomessa nimi Lucia on joulukuuhun 2018 mennessä annettu 1193 naiselle sekä muutamalle miehelle. Lucialla ei ole suomenkielisessä kalenterissa nimipäivää, mutta suomenruotsalaisen kalenterin mukaan Lucian nimipäivä on 13. joulukuuta.
36 Crazyfists
36 Crazyfists on Alaskan Anchoragessa vuonna 1994 perustettu metalcore-yhtye. Alkuperäiseen kokoonpanoon kuuluivat: Brock Lindow, Steve Holt, JD Stuart ja Thomas Noonan.
Epidermaalisen kasvutekijän reseptori
Epidermaalisen kasvutekijän reseptori (EGFR) on reseptori epidermaaliselle kasvutekijälle (EGF). Se kuuluu ErbB reseptoriproteiinien perheeseen. Mutaatiot, jotka vaikuttavat EGFR:n ilmenemistasoon tai aktiivisuuteen, voivat johtaa syövän syntyyn.
EGFR ilmenee solun pinnalla inaktiivisena monomeerina ja se aktivoituu spesifisten ligandejen sitouduttua siihen. Näitä ligandeja ovat esimerkiksi epidermaalinen kasvutekijä (EGF), transformoiva kasvutekijä alfa (TGFα) ja neureguliini. Aktivaatiossa EGFR voi pariutua toisen EGFR:n kanssa muodostaakseen aktiivisen homodimeerin. Se voi myös pariutua muiden ErbB -perheeseen kuuluvien proteiinien kanssa, kuten Her 2/neu, muodostaakseen heterodimeerin. Jotkin tutkimukset myös antavat viitteitä siitä, että myös aktiivinen EGFR klusteri olisi mahdollista muodostua.
Ligandin sitoutuminen reseptoriin stimuloi EGFR:n sisäistä tyrosiinikinaasiaktiivisuutta ja johtaa signaalinvälitykseen, joka usein sisältää MAPK, Akt ja JNK reitit. Näiden aktivoituminen johtaa DNA synteesiin ja solun erilaistumiseen. Kinaasiaktiivisuus voi myös johtaa viiden C-terminaalisessa domainissa sijaitsevan tyrosiinitähteen autofosforylaatioon.
Epidermaalisen kasvutekijän reseptorin mutaatiot, jotka johtavat sen yli-ilmenemiseen tai yliaktiivisuuteen, on yhdistetty useisiin syöpiin kuten keuhkosyöpään ja glioblastoomaan.
Santos Dumontin lentoasema
Santos Dumontin lentoasema on Rio de Janeiron ydinkeskustan tuntumassa toimiva lentoasema. Lentoasema on nimetty brasilialaisen ilmailupioneerin, Alberto Santos-Dumontin mukaan. Kenttää hallinnoi Infraero.
Vuoden 2004 lopusta lähtien kentältä on lentoja ainoastaan São Paulon Congonhasin lentoasemalle sekä pienemmille alueellisille kentille.
Lentoasema tunnetaan erityisesti siitä, että sen kiitotiet kuuluvat lyhyimpien joukkoon, jolle tietyt Boeingin ja Airbusin koneet voivat laskeutua.
Londrina
Londrina on kaupunki Etelä-Brasiliassa sijaitsevassa Paranán osavaltiossa. São Paulosta ja Minas Geraisista olevat muuttajat perustivat kaupungin 1920-luvulla. Kaupungissa asuu 506 701 asukasta (IBGE:n arvio, 2010).
Lännen tie (Matti Heinivahon albumi)
20 suosikkia – Lännen tie on Matti Heinivahon vuonna 1996 julkaistu albumi, joka sisältää kappaleita vuosilta 1959–1971. Monet niistä olivat aikansa hittejä, kuten "Lännen tie", "Maria Elena", "Tunturin juurella", "Viisi veljestä" ja "Mua älä hylkää". Albumi kuuluu Warner Music Finlandin "20 suosikkia" -kokoelmalevysarjaan.
Moses Hazy
Moses Hazy on Torniossa 2004 perustettu rockyhtye. Vuoden 2006 elokuussa yhtye julkaisi ensimmäisen pitkäsoittonsa "The Incredible Flow of Life Show". Vuonna 2005 Moses Hazy esiintyi Oulussa Qstockin päälavalla Liekin peruttua esiintymisensä.
I’m Broken
I’m Broken on groove metal -yhtye Panteran vuoden 1994 menestysalbumin "Far Beyond Driven" neljäs kappale.
Kappale on yksi yhtyeen menestyneimmistä, kappale sai 1995 Grammy-ehdokkuuden parhaasta metalliesityksestä. Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo.
Säämi suuvâ laavlâ
Säämi suuvâ laavlâ "()" on saamelaisten kansallislaulu, jonka on sanoittanut Isak Saba. Matti Morottaja on kääntänyt laulun tekstin inarinsaameksi.
Walk
Walk on groove metal-yhtyeen Panteran "Vulgar Display of Power" pitkäsoiton hittikappale, joka julkaistiin myös singlenä.
"Walk" on Panteran tunnetuimpia kappaleita ja se sisältää tunnetun kitarariffin, joka on hyvin yksinkertainen ja hieman nu metal -tyylinen. Kappale poikkeaa hieman yhtyeen tyylistä, sillä se on hyvin hidastempoinen ja Dimebagin soittama kitarasoolokin on hyvin erikoinen verrattuna muuhun materiaaliin. Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo.
Kappaleessa kerrotaan lähinnä siitä että ystävää pitäisi kunnioittaa eikä puukottaa selkään puhumalla pahaa toisesta selän takana.
Kappaleesta on tehty monia cover-versioita, joista Avenged Sevenfoldin cover julkaistiin singlenä.
Brian Baker (muusikko)
Brian Baker (s. 25. helmikuuta 1965) on yhdysvaltalainen kitaristi. Baker on punkrock-yhtye Minor Threatin perustajajäseniä. Hän soitti yhtyeessä alun perin bassoa, mutta vaihtoi vuonna 1982 kitaraan Steve Hansgenin liityttyä yhtyeeseen. Minor Threatin jälkeen Baker perusti toisen punk-yhtyeen, Dag Nastyn vuonna 1985. Hän on myös soittanut lyhyitä pätkiä muun muassa Doggy Stylessä, The Meatmenissä, Government Issuessa sekä Junkyardissa. Vuonna 1994 Bakerille tarjottiin paikkaa R.E.M.-yhtyeen kiertuekitaristiksi. Hän kieltäytyi ja otti sen sijaan vastaan toisen saamansa tarjouksen: Hän liittyi Bad Religioniin korvaamaan Brett Gurewitzia. Baker jatkaa edelleen Bad Religionissa.
Ollessaan 12-vuotias ja asuessaan Michiganissa Brian pääsi lavalle jammailemaan kitaristilegenda Carlos Santanan kanssa.
Hän on Glenn Danzigin ohella Samhainin perustajajäseniä. Baker on myös ollut Me First and the Gimme Gimmesin kiertuekitaristina vuonna 2005.
Vuoden 2000 alussa Brian Baker sai puhelun Axl Roselta, joka pyysi häntä liittymään uudelleen kasattuun Guns N' Rosesiin. Brian on sekä Izzy Stradlinin että Gilby Clarken (molemmat entisiä Guns N' Roses -kitaristeja) hyvä ystävä. Brian torjui tarjouksen, sanoen pysyvänsä Bad Religionissa vaikka minkälaisia rahoja tarjottaisiin.
Hyponymia
Hyponymia eli sisältyvyys on hierarkkinen rakenne, joka kuvaa sanojen ja käsitteiden keskinäisiä suhteita. Hyperonyymin eli yläkäsitteen alle porrastuvat hyponyymit eli alakäsitteet. Hierarkiassa alempana oleva käsite sisältyy ylempään käsitteeseen. Mitä ylempänä käsite on hierarkiassa, sitä epätäsmällisempi ja laaja-alaisempi se on.
Esimerkiksi "eläin" on hyperonyymi, jonka hyponyymeja ovat muun muassa "nisäkäs" ja "lintu". 'Nisäkäs' on hyperonyymi esimerkiksi 'koiralle' ja 'ihmiselle'. Koiran hyponyymeja ovat kaikki koirarodut. Jos joku kertoo ostaneensa koiran, tiedetään että kyseessä on eläin, mutta jos hän sanookin ostaneensa eläimen, ei voida ilman muuta tietoa päätellä, minkälainen eläin on kyseessä.
Lohtajan ampuma-alue
Lohtajan ampuma-alue on Suomen ilmatorjunnan ampuma-alue entisen Lohtajan kunnan alueella Kokkolassa. Se sijaitsee Vattajanniemellä, joka on muodostunut jääkauden jälkeen 10 000 vuotta sitten. Alueella on vuodesta 1763 alkaen maa noussut merestä veden perääntyessä noin 1,5 kilometriä. Myös ilmavoimien joukot käyttävät ampuma-aluetta harjoituksissaan.
Ilmatorjunta-aselajin ensimmäiset kovapanosammunnat ammuttiin Suomenlinnassa Länsi-Mustasaaressa 16. syyskuuta 1927. Myöhemmin ammunnat siirrettiin Perkjärven ampuma-alueelle. Keväällä 1930 tykistöntarkastaja Vilho Nenonen pyrki löytämään ilmatorjunnalle soveliaampaa ampuma-aluetta, millaiseksi löytyi Muurilan kylä, jonka pohjoispuolella oli Kipinolan järvi. Siellä ilmatorjunta harjoitteli talveen 1939 saakka.
Sotien jälkeen ilmatorjunnan ammunnat siirtyivät pääosiksi Santahaminaan, mikä oli kuitenkin meriliikenteen kasvun vuoksi ongelmallista. Myös ampumasektori oli kapea. Korvaavaa ampuma-aluetta ryhdyttiin etsimään Hankoniemestä, Rovajärveltä ja Pohjanlahden rannikolta.
Vattajanniemen eduiksi todettiin yli 180° ampumasektori sekä se, että niemessä on vain kalanjalostustehdas sekä merivartioasema. Lisäksi Laajalahden lentokenttä ei ole kuin 20 km:n päässä, mihin maalinhinauskoneet voivat laskeutua. Myös rautatieasema raskaiden joukkojenkuljetusten tueksi on lähellä.
Puolustusministeri määräsi 22. tammikuuta 1952 alueesta sovittavaksi paikallisten asukkaiden kanssa. Siitä lähtien Lohtajan ampuma-alue on ollut ilmatorjuntajoukkojen pääharjoitusalue ja ilmatorjuntaharjoitusten (ITH) pääasiallisin pitopaikka.
Lohtajan ampuma-aluetta käytettiin vuonna 2005 220 vuorokautta. Sen pinta-ala on noin 1 400 hehtaaria.
Drag the Waters
Drag the Waters on groove metal -yhtye Panteran vuoden 1996 albumin The Great Southern Trendkillin kappale. Se on "The Great Southern Trendkill" -albumin tunnetuimpia, ja samalla ainoa josta on tehty musiikkivideo.
Dimebag Darrellin mukaan kappale kertoo siitä, kuinka "koko elinajan on tekemisissä ihmisten kanssa, joista ei voi ottaa helpolla selvää, tai mitkä ovat heidän motiivinsa. Täytyy 'naarata vedet' ("Drag the Waters") pohjaan saakka ja löytää totuus."
"Drag the Waters" on varoitus kuuntelijalle aina kysyä toisten ihmisten motiiveja. Kappaleen musiikkivideokin alkaa tuntemattoman miehen sanomalla "In everyday life, there is more than meets the eye. To reach the depths of truth, we must drag the waters".
Drag the Waters on ainoa Panteran kappale Revolution Is My Namen lisäksi, jossa kuullaan lehmänkelloa.
Lauluja Linnunradan laidalta
Lauluja Linnunradan laidalta: Parhaat 1991–1998 on Mikko Kuustosen uran ensimmäinen kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 1998.
Atlantis (Mikko Kuustosen albumi)
Atlantis on Mikko Kuustosen vuonna 2000 julkaistu studioalbumi. Levy on julkaistu myös MiniDisc-formaatissa.
Albumi ylsi parhaimmillaan Suomen virallisen listan sijalle 6.
Maurice Blanchot
Maurice Blanchot [mo'ris blã'šo] (27. syyskuuta 1907 Devrouze, Saône-et-Loire – 20. helmikuuta 2003 Le Mesnil-Saint-Denis) oli ranskalainen filosofi, kaunokirjailija ja kirjallisuusteoreetikko. Hän on vaikuttanut erityisesti Jacques Derridaan.
Musta (albumi)
Musta on Mikko Kuustosen vuonna 2003 julkaistu studioalbumi. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 14.
30 unohtumatonta laulua (Mikko Kuustonen)
30 unohtumatonta laulua on Mikko Kuustosen vuonna 2006 julkaistu uran toinen kokoelma-albumi.
Suomen Kalastuslehti
Suomen Kalastuslehti on Kalatalouden Keskusliiton julkaisema kalatalouden järjestölehti, joka ilmestyy kahdeksan kertaa vuodessa. Lehti on perustettu vuonna 1892. Päätoimittajana on Markku Myllylä.
Jää kuuntelemaan
Jää kuuntelemaan on Mikko Kuustosen vuonna 1979 julkaistu studioalbumi. Aikamedia Oy uudelleenjulkaisi äänitteen CD:nä 26.04.1995.
Mouth for War
Mouth for War on yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtye Panteran toisen varsinaisen albumin "Vulgar Display of Power" (1992) ensimmäinen single. Kappale oli ensimmäinen heavy metal -single, joka nousi Yhdysvaltojen listojen ykköseksi, tämä tarkoitti myös yhtyeen lopullista läpimurtoa. Kappale on yksi yhtyeen tunnetuimmista.
Ylleviivaus
Ylleviivaus viittaa tekstin yläpuolelle vedettyyn viivaan, jota keskiaikaiset kirjurit käyttivät merkitsemään tekstin lyhenteitä. Ylleviivaus on uudissana, jonka lähtökohtana on käytetty alleviivaus-sanaa.
Esimerkiksi ylleviivaus-tagin käyttö HTML-koodissa:
saa aikaan:
Unicodesta löytyy U+0305 "combining overline" eli yhdistettävä ylleviivaus ̅ . Se eroaa U+0304:stä eli makronista (yläviivasta) siinä, että ylleviivauksen viiva on katkeamaton kirjainten välissä. ISO/IEC 8859-1:n 0xaf / Unicode U+00AF ¯:een usein kutsutaan sekä ylleviivausta että makronia. Sen viiva ei katkea tekstin yläpuolella.
Hélène Cixous
Hélène Cixous (s. 5. kesäkuuta 1937 Oran, Ranskan Algeria) on ranskalainen filosofi, feministi, kirjailija, runoilija ja kirjallisuuskriitikko. Hänen laaja tuotantonsa käsittää yli kuusikymmentä teosta näytelmä- ja romaanikirjallisuudesta filosofiaan, runouteen ja esseistiikkaan. Häntä pidetään yhtenä jälkistrukturalistisen feministisen teorian perustajista Luce Irigarayn ja Julia Kristevan ohella.
1970-luvulla Cixous alkoi kirjoittaa sukupuolen ja kielen välisestä suhteesta. Muiden poststrukturalististen feministien tavoin hän katsoo, että sukupuolisuutemme on sidoksissa tapaan, jolla kommunikoimme yhteisössä. Cixous'n pitkäaikainen läheinen ystävä ja yhteistyökumppani, filosofi Jacques Derrida piti Cixous'ta merkittävimpänä elossa olevana ranskalaiskirjailijana. Cixous on kirjoittanut paitsi Derridasta myös muun muassa James Joycesta, Clarice Lispectorista, Marina Tsvetajevasta, Maurice Blanchot'sta, Ingeborg Bachmannista, Thomas Bernhardista, Franz Kafkasta, Heinrich von Kleistista, William Shakespearesta ja antiikin tragedioista.
Cixous'lla on ollut kansainvälisesti keskeinen asema feministisen ajattelun kehityksessä, ensi sijassa toisen aallon feminismin sekä queer-ajattelun muovautumisessa. Hän on perustanut Euroopan ensimmäisen naistutkimuskeskuksen (nyk. sukupuolentutkimuksen laitos) Paris VIII -yliopistoon.