hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Marrella splendens
Marrella splendens oli keskisellä kambrikaudella noin 515 miljoonaa vuotta sitten elänyt selkärangaton merieläin. Se on Kanadan kalliovuorilla sijaitsevan Burgess Shalen fossiiliesiintymän ylivoimaisesti yleisin laji ja siitä tunnetaan yli 15 000 yksittäistä fossiilia.
"Marrella" oli pieni, alle kahden senttimetrin pituinen eläin. Sen ruumis jakaantui 24–26 jaokkeeseen, joista kuhunkin liittyy kaksi paria ulokkeita. Näistä alempi pari toimi jalkoina ja ylemmät ovat olleet kiduksia. Marrellalla oli kaksi paria tuntosarvia ja silmät pään alapinnalla. Se oli luultavasti raatoja ja jätteitä syönyt pohjaeläin.
Taksonomisesti "Marrella" kuuluu niveljalkaisiin, mutta se poikkeaa niin kaikista nykyisin tunnetuista niveljalkaisten ryhmistä kuin jo sukupuuttoon hävinneistä fossiililöydöksistäkin. Sillä on liikaa tuntosarvia, liian vähän jalkoja ja liian vähän jaokkeita jalkaparia kohti, jotta se olisi trilobiitti. Toisaalta sillä ei ole äyriäisille tyypillisiä raajoja suun ympärillä. Myös jalkojen rakenne eroaa äyriäisistä.
Americana (korttipeli)
Americana on korttipeli, jota pelataan ranskalaisella korttipakalla. Americana muistuttaa paljon Telesinaa, ainoana poikkeuksena on Vela-kortin puuttuminen. Americanassa paras käsi on värisuora, jota seuraavat neljä samaa, väri, täyskäsi, suora, kolme samaa, kaksi paria, pari ja suurin kortti.
Aristomakhos
Aristomakhos oli kreikkalaisessa mytologiassa Kleodaioksen poika ja siten Herakleen pojanpojanpoika. Hän johti herakleidien neljättä yritystä kukistaa Mykene, mutta samoin kuten häntä edeltäneet sukupolvetkin, tulkitsi hänkin Delfoin oraakkelin hänen isoisälleen Hyllokselle antamaa neuvoa väärin ja epäonnistui yrityksessään.
Aristomakhos oli Temenoksen, Kresfonteksen ja Aristodemoksen isä.
Ališer Usmanov
Ališer Burhanovitš Usmanov (, s. 9. syyskuuta 1953 Namanganin alue, Uzbekistan, Neuvostoliitto) on venäläinen oligarkki. Hän omistaa osuuksia kaivos- ja teräsyhtiöistä Metalloinvest-yhtiön kautta. Hän omistaa myös venäläistä mediaa, pankkialaa, telekommunikaatiota sekä osuuden englantilaisesta Arsenal-jalkapallojoukkueesta.
Liike-elämän aikakauslehti Forbes listasi maaliskuussa 2007 hänet maailman 142. rikkaimmaksi henkilöksi. Vuonna 2014 hän oli 34. rikkain henkilö maailmassa. Usmanov on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Hän itse on muslimi ja hänen vaimonsa, Irina Viner, on juutalainen.
Ališer Usmanov osti talvella 2007 osuuden Venäjän suurimmasta pankista Sberbankista. Kesällä 2007 hän havitteli Venäjän kolmanneksi suurinta teleoperaattoria MegaFonia. Usmanov on myös Internet-yrityksiin sijoittavan DST:n pääomistajia.
Aikaisemmin metallien parissa liiketoimintaa tehnyt Ališer Usmanov osti vuonna 2006 Kommersant-talouslehden oligarkki Boris Berezovskilta. Kilpaileva Forbes-lehti arveli syynä olleen Venäjän poliittisen johdon Kremlin painostus. Kesällä 2007 Usmanov osti venäläisen musiikkitelevisiokanavan Muz TV:n. Kauppahinta oli 300 miljoonaa dollaria.
Ališer Usmanov osti 31. elokuuta 2007 14,58 prosentin osuuden lontoolaisesta Arsenal-jalkapallojoukkueesta. Kauppahinta oli 75 miljoonaa puntaa ja sopimus mahdollistaa osuuden nostamiseen 25 prosenttiin. Näin Usmanovista tuli seuraava englantilaiseen jalkapalloiluun sijoittanut venäläinen oligarkki Roman Abramovitšin jälkeen.
Usmanov osti syyskuussa 2007 venäläiselle sellistille Mstislav Rostropovitšille kuuluneen taidekokoelman kokonaisuudessa ennen kuin se huutokaupattiin, ja näin piti 450 teosta yhdessä kokoelmassa ja Venäjällä.
Khabur
Khabur-joki on Eufratin sivuhaara, joka alkaa Kaakkois-Turkissa ja virtaa Syyrian halki. Joen kokonaispituus on 200 kilometriä. Valuma-alueen ilmasto on lämmin ja vaihtelee semiaridista aridiin. Toisen maailmansodan jälkeen rakennettujen uusien patojen ja parannettu kanavaverkosto lisäsivät viljeltyä alaa paljon. Jokilaakso on on Syyrian tärkein vehnänviljelyalue ja tärkeä viljelyalue myös riisille, puuvillalle, seesamille ja vihanneksille.
Neal Hefti
Neal Hefti (29. lokakuuta 1922 Hastings, Nebraska – 11. lokakuuta 2008 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen jazzmusiikin trumpetisti, säveltäjä ja sovittaja.
Hefti teki lauluja muun muassa George Auldille, Charlie Venturalle, Harry Jamesille, Count Basielle, Frank Sinatralle ja Steve Allenille. Hän kirjoitti varsinkin 1960-luvun vuosina myös musiikkia suosittuihin yhdysvaltalaisiin elokuviin, joista eräs on "Seksiä ja poikamiestyttö" (1964). Hänen käsialaansa on niin ikään "Batman"-sarjan teema.
Hefti on kaksinkertainen Grammy-palkittu ja moninkertainen ehdokas.
Hefti kuoli kotonaan Los Angelesissa lokakuussa 2008.
Burt Ward
Burt Ward (s. 6. heinäkuuta 1945) on yhdysvaltalainen televisionäyttelijä. Hän esitti vuosina 1966–1968 Robinia sarjassa "Batman". Hän on syntynyt Los Angelesissa ja julkaissut omaelämäkerran "Boy Wonder: My Life in Tights".
Burt Ward, Jr. syntyi 6. heinäkuuta 1945 Los Angelesissa, Kaliforniassa. Hän oli nuorena innokas sarjakuvien lukija, muun muassa "Teräsmies" ja "Superpoika" kuuluivat Wardin lempilukemisiin.
Wards ensimmäinen vaimo oli Bonney Lindsey. He menivät naimisiin 1965 ja erosivat 1967. Heille syntyi yksi lapsi, tytär Lisa Ann Ward vuonna 1967. Vuodesta 1990 alkaen Ward on ollut naimisissa Tracy Posnerin kanssa ja heillä on myös tytär Melody Lane Ward, joka syntyi vuonna 1991.
Katherine MacGregor
Katherine (”Scottie”) MacGregor, alkuperäiseltä nimeltään Dorlee Deane MacGregor, (12. tammikuuta 1925 Glendale, Kalifornia – 13. marraskuuta 2018) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän nousi 1970-luvulla maineeseen "Pieni talo preerialla" -televisiosarjan Harriet Olesonin roolista.
Ennen siirtymistään Los Angelesiin 1970 MacGregor näytteli sekä Broadwayllä että pienissä alueteattereissa New Yorkin alueella. MacGregor oli naimisissa kahdesti. Ensin vuosina 1949–1950 näyttelijä Bert Remsenin kanssa ja toistamiseen vuosina 1969–1970 Edward Kaye-Martinin kanssa, mutta molemmat liitot päättyivät varsin pikaisesti avioeroon.
2000-luvulla MacGregor on asunut Hollywoodissa ja satunnaisesti käsikirjoittanut, ohjannut ja tuottanut näytelmiä "The Wee Hollywood Vedanta Players" -lastenteatteriryhmälle.
MacGregor suoritti alemman korkeakoulututkinnon (Bachelor of Science) Northwestern-yliopistossa vuonna 1947.
Jean D’Espagnet
Jean D'Espagnet (1564– noin 1637) oli ranskalainen juristi ja poliitikko. Hän myös kirjoitti paljon alkemiasta. D'Espagnetista tuli Bordeaux'n alueen johtaja vuonna 1601. Hänet tunnetaan vuonna 1623 julkaistusta teoksesta "Arcanum Hermeticae philosophiae and Enchiridion physicae restitutae".
John Cassin
John Cassin (6. syyskuuta 1813 Providence, Yhdysvallat – 10. tammikuuta 1869 Philadelphia) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.
Cassin syntyi kveekariperheeseen Philadelphian lähellä. Hän kävi kveekarien sisäoppilaitoksen Westtownissa Pennsylvaniassa.
Cassin oli Amerikan ensimmäinen varsinainen taksonomi. Hän kuvaili ja nimesi 198 lintulajia, joita Alexander Wilson ja John James Audubon eivät edes maininneet eivätkä kuvittaneet, muun muassa oliivikertun ja kanelisorsan. Hän tutki ja nimesi myös muita eliöitä, mutta linnut olivat hänelle sydämen asia. Hän oli loistava lintumaalari, jonka taidot on asetettu lähelle edellä mainittujen herrojen tasoa.
Hänet nimitettiin Philadelphian luonnontieteellisen akatemian hoitajaksi 1842. Hänen päähuomionsa kiinnittyi akatemian lintukokoelmaan. Varakkaan philadelphialaisen tohtorin Thomas Wilsonin avustuksella Cassin hankki erittäin laajan kokoelman lintujen nahkoja eri puolilta maapalloa. Thomas Wilson kustansi myös akatemian laajan lintutieteellisen kirjaston. Näiden ja Cassinin tarmokkuuden ansiosta akatemia oli lintutieteen huipulla 1800-luvun puolivälissä.
Cassin julkaisi lukuisia teoksia, joista tunnetuimmat ovat "Illustrations of the Birds of California, Texas, Oregon, British and Russian America" (1853–1856) ja "Birds of North America" (1860), yhdessä Bairdin ja Lawrencen kanssa.
Yhdysvaltain sisällissodassa Cassin palveli Unionin joukoissa, mutta joutui Konfederaation vangiksi.
Cassin kuoli todennäköisesti arsenikin aiheuttamaan myrkytykseen, sillä parikymmentä vuotta arsenikilla käsiteltyjä linnunnahkoja lajiteltuaan ja tutkittuaan, ilman suojakäsineitä, hänen elimistönsä keräsi sitä lopulta liikaa.
Cassinin kunniaksi on nimetty suuri joukko lintuja, panamanjuoksukyyhky ("Leptotila cassini"), lännenlepakkokiitäjä ("Neafrapus cassini"), kultakaulustikka ("Veniliornis cassini"), harmaapäävireo ("Vireo cassinii"), purosieppo ("Muscicapa cassini"), harsukutoja ("Malimbus cassini"), mäntypunavarpunen ("Carpodacus cassinii"), choconkultapyrstö ("Psarocolius cassini"), harmaasirkkuli ("Aimophila cassinii") ja valkosilmätangara ("Mitrospingus cassinii").
Mustanaamaleijonatamariini
Mustanaamaleijonatamariini eli mustanaamaleijona-apina ("Leontopithecus caissara") on uhanalainen eteläamerikkalainen apinalaji. Lajia arvellaan olevan jäljellä noin 180 yksilöä. Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on "mustapäätamariini".
Mustanaamaleijonatamariinilla on kullanruskea selkä ja musta harja, joka on antanut sille leijona-nimen. Naama, rinta ja raajat sekä pitkä häntä ovat myös mustat.
Mustanaamaleijonatamariini on endeeminen laji pienellä alueella Brasiliassa, lähinnä Superagüin kansallispuistossa.
Wayne Cashman
Wayne John Cashman (s. 24. kesäkuuta 1945 Kingston, Ontario, Kanada) on entinen kanadalainen ammattilaisjääkiekkoilija ja NHL-joukkueen päävalmentaja.
Cashman pelasi koko NHL-uransa Boston Bruinsissa (1964–1965, 1967–1983) laitahyökkääjänä yhdessä aikansa maineikkaimmista hyökkäysketjuista, jonka keskushyökkääjä oli Phil Esposito ja toisena laitahyökkääkänä Ken Hodge. Cashman voitti Stanley Cupin vuosina 1970 ja 1972.
Parhaalla kaudellaan 1973–1974 Cashman teki 30 maalia ja antoi 59 syöttöä saavuttaen 4. sijan pistepörssissä. Tuolla kaudella hän pelasi ssa ja nimettiin liigan .
Ludvig Saksalainen
Ludvig Saksalainen (804- 876) oli yksi frankkien kuninkaan Ludvig Hurskaan kolmesta pojasta. Vuonna 817, kun isän valtakunta jaettiin kolmen pojan kesken, Ludvig sai Baijerin, ja Verdunin sopimuksella 843 hänestä tuli myös Itä-Frankkien kuningas. Hänen hallitsemiaan aluita kutsuttiin nimellä Itä-Francia. Ludvigin valtakunnasta tuli myöhemmin Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta ja lopulta nykyinen Saksa.
Ludvig vietti lapsuutensa isoisänsä Kaarle Suuren hovissa.
Hänen poikansa kapinoivat, mutta Ludvig taltutti kapinan. Isänsä kuoltua pojat Kaarle Paksu, Baijerin Karloman ja Ludvig Nuori jakoivat maat, mutta veljiensä kuoltua Kaarle Paksu kokosi ne jälleen yhteen.
Richard Belzer
Richard Jay Belzer (s. 4. elokuuta 1944 Bridgeport, Connecticut) on yhdysvaltalainen stand up -koomikko, näyttelijä ja kirjailija. Hänet tunnetaan muun muassa rikostutkija John Munchin roolista sarjoissa "Homicide – pelon kadut" 1993–1999 ja "" vuodesta 1999.
Koomikkona Richard Belzer on tullut tunnetuksi esimerkiksi esiintymisistään "Saturday Night Livessä". Hän on myös ollut vakiovieras "Howard Stern Radio Showssa". Hänellä on ajoittain ollut elokuvarooleja, ja hän esiintyi itsenään Andy Kaufmanin elämää käsittelevässä Miloš Formanin elokuvassa "Man on the Moon" (1999). Näyttelijä Henry Winkler on hänen serkkunsa.
Belzerin äiti Frances kuoli rintasyöpään poikansa ollessa 18-vuotias, ja isä Charles teki itsemurhan Belzerin ollessa 22. High schoolin jälkeen Belzer teki töitä "Bridgeport Post" -lehdelle ja opiskeli jonkin aikaa Dean Junior Collegessa Massachusettsissa. Hän on myös opiskellut ja sittemmin opettanut joogaa.
Belzer on avioliitossa kolmatta kertaa. Hänen ensimmäinen vaimonsa vuodesta 1966 oli Gail Susan Ross. Liitto päättyi avioeroon 1972. Toistamiseen Belzer avioitui Dalia Danochin kanssa vuonna 1976 mutta he erosivat vain noin kahden avioliittovuoden jälkeen. Belzerin nykyinen avioliitto näyttelijä Harlee McBriden kanssa alkoi vuonna 1985.
Belzer sairastui vuonna 1984 kivessyöpään (seminooma), mutta toipui sairaudesta.
Hopeagibboni
Hopeagibboni ("Hylobates moloch") on uhanalainen aasialainen apinalaji.
Hopeagibboni kasvaa noin 90 cm pitkäksi ja 8 kilon painoiseksi. Sen karva on hopeanharmaa. Kasvot ovat karvattomat ja tummemman harmaat, ja niitä ympäröi vaaleammanharmaa parta. Raajat ja sormet ovat pitkät, peukalo lyhyempi. Tämä kertoo sopeutumisesta elämään puissa.
Hopeagibboneita elää Indonesian Jaavan saarella.
Hopeagibbonit syövät puissa kasvavia hedelmiä, niiden puutteessa myös kukkia ja versoja.
Hopeagibbonit viettävät suuren osan elämästään sademetsässä lehvästön ylimmissä kerroksissa. Lajin suurin uhka onkin sademetsien hävitys, muita uhkia ovat metsästys lihaksi ja salametsästys. Ne liikkuvat varsin nopeasti laajalla alueella siirtyen aina kulloinkin kypsyvän hedelmäsadon luo.
Hopeagibbonit elävät pienissä ryhmissä, joihin kuuluu aikuinen pari ja alaikäisiä poikasia. Sukukypsiksi vartuttuaan poikaset jättävät lapsuudenperheensä. Perhe viestittää muille perheille reviirinsä rajoista kovaäänisin huudoin.
Cuxhaven
Cuxhaven on kaupunki Ala-Saksin osavaltiossa, pohjoisessa Saksassa. Se sijaitsee Elbe-joen suulla Pohjanmeren rannikolla ja toimii Cuxhavenin piirikunnan pääkaupunkina. Kaupunki tunnetaan merkittävänä satama- ja matkailukaupunkina.
Cuxhaven on saksalaisittain hyvin nuori kaupunki, sillä se sai kaupunginoikeudet 15. maaliskuuta vuonna 1907. Yli 600 vuoden ajan, vuoteen 1937 saakka, Cuxhaven oli myös osa Hampuria. Vuoden 2011 väestönlaskennassa siellä oli 49 093 asukasta, Pinta-alaltaan se on 161,91 neliökilometrin suuruinen, ja asukastiheys on 322 as./km².
Lost Planet: Extreme Condition
Lost Planet: Extreme Condition on Capcomin kehittämä toimintapeli. Peli on julkaistu Xbox 360:lle, Windows:lle ja PlayStation 3:lle.
Lost Planet kertoo Waynesta, nuoresta sotilaasta joka taistelee Akrid-hyönteishirviöitä vastaan ihmiskunnan asuttamalla jääplaneetalla nimeltä E.D.N. III. Wayne ryhmineen kohtaa Vihreäsilmän (Green eye), ison Akrid-hirviön, joka surmaa hänen isänsä tämän uhrautuessa poikansa puolesta tiukassa taistelussa. Sen jälkeen Wayne päätyy Virtual Suit-taistelupanssarissaan harhailemaan jääaavikolle, kunnes lopulta väsyy ja jäätyy. Wayne herää elvytettynä hatarin muistikuvin tulevien ystäviensä Juryn, Lukan ja Rickin tukikohdasta. Tästä alkaa seikkailu joka vie Waynen useiden tehtävien läpi monia Akrideja ja lumipiraatteja vastaan.
Alex Baumann
Alexander Sasha "Alex" Baumann O.C., O.Ont (s. 21. huhtikuuta 1964, Praha) on kanadalainen uimari. Hän voitti kaksi kultamitalia 200 ja 400 metrin sekauinnista vuoden 1984 kesäolympialaisissa Los Angelesissa.
Baumann asui viisi ensimmäistä vuottaan Tšekkoslovakiassa ja opiskeli Laurentian-yliopistossa. Hän on Order of Canadan upseeri. Yhdysvaltalainen, kuukausittainen "Swimming World Magazine" nimesi hänet "Vuoden uimariksi" 1981 ja 1984.
Baumann on Kanadan menestyneimpiä kilpauimareita ja rikkonut useita sekä kansallisia että kansainvälisiä ennätyksiä. Hän on toipunut kivessyövästä kasvaimen poistoleikkauksen avulla.
Alison Lohman
Alison Lohman (s. 18. syyskuuta 1979 Palm Springs, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Lohman syntyi ja kasvoi Palm Springsin kaupungissa Kaliforniassa. Hän harrasti teatteria ja muutti high schoolin jälkeen Los Angelesiin. Siellä hän sai ensimmäisen elokuvaroolinsa trilleristä "13. kerros" ja esiintyi televisiosarjoissa "Pasadena" ja "Safe Harbor". Lohmanin läpimurto tapahtui vuoden 2002 elokuvassa "Valkoinen oleanteri", jonka jälkeen hän sai roolit Ridley Scottin "Pelimiehissä" (2003) ja Tim Burtonin "Big Fishissä" (2003).
Vuonna 2009 Lohman meni naimisiin ohjaaja Mark Neveldinen kanssa. Heillä on kaksi lasta.
Finally
Finally on eurodanceyhtye Solid Basen debyyttialbumi vuodelta 1996. Levy sisältää muun muassa eurodanceklassikkoihin lukeutuvat "Together", "You Never Know" ja "Mirror Mirror".
Albumi pysyi Suomen virallisella listalla 22 viikkoa, joista parhain sijoitus oli 2. sija viikolla 42 vuonna 1996.
The Return (Melodie MC)
The Return on eurodanceräppäri Melodie MC:n toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1995.
Levyltä löytyvät muun muassa artistin hittisinglet ja eurodanceklassikoihinkin lukeutuvat "Climb Any Mountain", "Give It Up" ja "Anyone Out There".
Itseluottamus
Itseluottamus tarkoittaa uskoa siihen, että suoriutuu tai selviytyy hyvin siitä, mihin ryhtyy tai joutuu. Itseluottamusta on käsittää omat hyvät ja huonot puolensa. Itseluottamuksellinen ihminen osaa olla kiitollinen onnistumisistaan, mutta myös hyväksyä epäonnistumisensa. Itsetunto (ruots. självkänsla, engl. self esteem), itsetuntemus (ruots. "självinsikt", engl. "self image") ja itsevarmuus (ruots. "självsäkerhet", engl. "self confidence") ovat läheisiä käsitteitä, mutta eivät itseluottamuksen synonyymejä.
Hamilton (elokuva)
Hamilton on vuonna 1998 valmistunut ruotsalais-norjalainen vakoiluelokuva, joka perustuu Jan Guilloun luomaan Carl Hamilton -hahmoon.
Benjamin Whitrow
Benjamin ”Ben” Whitrow (17. helmikuuta 1937 Oxford, Englanti – 28. syyskuuta 2017) oli brittiläinen näyttelijä.
Whitrow näytteli säännöllisesti Royal Shakespeare Company -teatteriseurueessa. Hän esiintyi myös monissa Shakespearen näytelmistä tehdyissä televisioversioissa. Hän esiintyi äänellään animaatioissa, kuten "Kananlennon" Fowlerina ja "Muzzy in Gondoland" -opetusanimaation Normanina.
Roolistaan "Ylpeys ja ennakkoluulo" -minisarjan herra Bennetinä Whitrow sai Bafta-ehdokkuuden. Hän oli naimisissa Catherine Cookin kanssa vuodesta 1972 lähtien, ja heillä oli kaksi lasta.
Ripsusisiliskot
Ripsusisiliskot eli hapsuvarvasliskot ("Acanthodactylus") ovat liskojen suku, johon kuuluu yli kolmekymmentä lajia. Joitakin pidetään lemmikkeinä. Kolme lajia on äärimmäisen uhanalaisia: "Acanthodactylus beershebensis", "Acanthodactylus mechriguensis" ja "Acanthodactylus spinicauda".
Ripsusisiliskot kasvavat keskimäärin 15–20 senttimetriä pitkiksi hännän kanssa. Niiden varpaissa on hapsottavia suomuja, joista suku on saanut nimensä.
Ripsusisiliskot ovat kotoisin Etelä-Afrikasta ja Aasiasta.
Ripsusisiliskot ovat hyönteissyöjiä ja syövät esim: perhosia,toukkia,matoja,kärpäsiä ja hämähäkkejä ym.
Eurovision tanssikilpailu 2008
Historiansa toinen Eurovision tanssikilpailu järjestettiin Glasgow'ssa, Isossa-Britanniassa 6. syyskuuta 2008. Vaikka Suomi voitti ensimmäisen Eurovision tanssikilpailun, ei kilpailua järjestetty Suomessa, koska Iso-Britannia lupautui isännöimään ensimmäiset kaksi Eurovision tanssikilpailua.
Kilpailuun osallistui yhteensä 14 maata. Azerbaidžan osallistui kilpailuun ensimmäisen kerran. Espanja, Saksa ja Sveitsi taas vetäytyivät kilpailusta.
Albania, Armenia, Bosnia ja Hertsegovina, EJT Makedonia, Espanja, Islanti, Israel, Kypros ja Valko-Venäjä lähettivät tanssikilpailun suorana lähetyksenä maansa televisiossa, vaikka eivät osallistuneet kilpailuun.
Suomi Eurovision tanssikilpailussa
Suomi on osallistunut kahdesti Eurovision tanssikilpailun, vuosina 2007 ja 2008. Maa on voittanut kilpailun kerran. Vuoden 2009 Eurovision tanssikilpailuun Suomi ei osallistunut.
Suomi voitti kaikkien aikojen ensimmäisen, Lontoossa, Britanniassa vuonna 2007 järjestetyn Eurovision tanssikilpailun. Suomea edustivat tuolloin "Tanssii tähtien kanssa" -ohjelmasta tutut Jussi Väänänen ja Katja Koukkula. Heidät valittiin edustamaan maataan vain viikkoa ennen kilpailua eli 25. elokuuta tapahtuneessa karsinnassa. Suomi valitsi edustajansa kilpailuun viimeisenä.
Suomi voitti kilpailun pistemäärällä 132. Täydet 12 pistettä antoivat Itävalta, Alankomaat ja Ruotsi. Muut maat, jotka antoivat Suomelle pisteitä olivat: Tanska (10), Saksa (4), Kreikka (10), Irlanti (8), Liettua (10), Puola (8), Portugali (10), Venäjä (7), Espanja (10), Sveitsi (8), Ukraina (7) ja Iso-Britannia (4).
Suomea edustaneet Jussi Väänänen ja Katja Koukkula olivat yksi harvoista kisan ammattilaistanssipareista. Heidän kilpailussa esittämänsä tanssit poikkesivat niin koreografialtaan, tulkinnaltaan kuin musiikkivalinnoiltaankin muiden maiden kepeämmästä linjasta. Suomen tanssiparin ensimmäinen tanssi oli rumba ja toinen paso doble -variaatio, jonka säestyksenä kuultiin Apocalypticaa.
Vuoden 2008 Eurovision tanssikilpailussa Suomea edustivat "Tanssii tähtien kanssa" -kilpailun voittajapari Maria Lund ja Mikko Ahti. Tällöin maa sijoittui pistein 44 sijalle 10.
Laodamas
Laodamas oli kreikkalaisessa mytologiassa Eteokleen poika ja Theban kuningas.
Eteokleen, Laodamaksen isän, hallitessa Thebaa hyökkäsivät seitsemän sotapäällikköä häntä vastaan. Tapahtumat olivat saaneet alkunsa Eteokleen veljensä Polyneikeen kanssa tekemästä sopimuksesta, jonka mukaan he hallitsisivat vuorovuosin, mutta Eteokles oli rikkonut sopimuksen kieltäytymällä astumasta alas valtaistuimelta. Tällöin Polyneikes oli kerännyt ystäviään kokoon ja sopinut heidän kanssaan nostavansa itsensä valtaistuimelle voimatoimin. Eteokles onnistui kuitenkin torjumaan hyökkääjät, ja taistelu huipentui kaksinkamppailuun veljesten välillä, jossa he surmasivat toisensa. Tällöin Laodamas oli kuitenkin niin nuori, että Kreon tuli hänelle sijaishallitsijaksi. Lykos kuitenkin murhasi tämän saadakseen valtaistuimen itselleen, mutta Herakleen surmattua Lykoksen pääsi Laodamas lopulta hallitsemaan Thebaa.
Laodamaksen hallinnon aikana alkoi uusi sotaretki Thebaa vastaan; epigonit, alkuperäisten hyökkääjien jälkeläiset, hyökkäsivät kostaakseen isiensä kohtalon. Nämä hävittivät ensin kyliä Theban ympärillä, jolloin Laodamas asettui heitä vastaan Glisas-joen luona taistellakseen. Laodamas onnistui tappamaan Aigialeuksen, Adrastoksen pojan, mutta Laodamaksen itsensä surmasi Alkmaion. Toisen version mukaan hän pelastautui thebalaisjoukon kanssa Illyriaan. Tietäjä Teiresias kehotti lähettämään sanansaattajan vihollisten luo ja pakenemaan sillä aikaa. Niin kaupunki jäi argoslaisten käsiin, ja thebalaiset pakenivat Enkheleernien, Kadmokseesta polveutuvan ruhtinassuvun, luo Illyriaan.
Jussi Väänänen
Jussi Väänänen on kilpatanssija, joka on voittanut tanssiparinsa Katja Koukkulan kanssa useita Suomen mestaruuksia. Ammattilaisuran he aloittivat toukokuussa 2000. 25. elokuuta 2007 heidät valittiin edustamaan Suomea historian ensimmäiseen Eurovision tanssikilpailuun, joka pidettiin 1. syyskuuta 2007 Lontoossa. He voittivat kilpailun 132 pisteellä esittäen rumbaa sekä paso doblea. He ovat saavuttaneet kansainvälistä menestystä muutenkin. Parin merkittävimmät 
saavutukset ovat British Open Rising Star -kilpailun voitto vuonna 2000 sekä Eurotanssien voitto. Jussi Väänänen avioiutui Katja Koukkulan kanssa 2. heinäkuuta 2010 Suomenlinnassa.
Väänänen tunnetaan myös Tanssii Tähtien Kanssa -ohjelmasta, jossa hänen parinaan toimi MTV3:n uutisankkuri-juontaja Katja Kannonlahti.
Nykyisin Väänänen keskittyy enemmän opettamiseen ja teatteriin ammattilaistanssimisen sijasta. Väänänen soittaa myös rumpuja Year Gone -nimisessä bändissä.
The Pipettes
The Pipettes on brittiläinen indie pop -yhtye, joka on ottanut paljon vaikutteita 1960-luvun tyttöbändeiltä, kuten The Shangri-Las, The Supremes ja The Ronettes.
Muusikko Monster Bobby perusti yhtyeen vuonna 2003 aikomuksenaan elvyttää perinteikäs Phil Spectorin popsoundi ja päivittää se tälle vuosituhannelle, koska hän oli huomannut millaisen reaktion tyttöbändien kappaleet saivat aikaan hänen DJ-keikoillaan. Yhteistyössä laulaja, runoilija ja valokuvaaja Julia Clark-Lowesin kanssa hän värväsi ystäviä yhtyeeseen paikallisista musiikkipiireistä.
Ryhmää on kutsuttu vain tuotetun popin kokeiluksi, vaikka jäsenet ovat tuottaneet itse itsensä. Miespuoliset taustamuusikot – virallisesti ”The Cassette” – esiintyvät harvoin haastatteluissa tai promokuvissa, ja laulajien roolia korostetaan. Kolmen naispuolisen keulakuvan polkkatäpläiset mekot ja yhdenmukaiset koreografiat ovat suuressa roolissa live-esiintymisissä, kun taas The Cassette pysyttelee vain taustalla.
Keväällä 2005 perustajajäsen Julia jätti yhtyeen keskittyäkseen omaan projektiinsa The Indelicates. Hänen tilalleen tuli aiemmin elektropopsooloartistina toiminut Gwenno. Vuonna 2005 julkaistiin kolme erittäin rajoitetun painoksen vinyylisingleä. Yhtye saikin levytyssopimuksen Memphis Industriesin kanssa pian saman yhtiön The Go! Team -yhtyeen kanssa tehdyn kiertueen jälkeen. Debyyttialbumi "We Are the Pipettes" julkaistiin Isossa-Britanniassa heinäkuussa 2006.
Yhdysvalloissa yhtyeellä on levytyssopimus Cherrytree Recordsin (osa Interscope Recordsia) kanssa. South by Southwest -festivaaleilla hyvän vastaanoton saaneiden esiintymisten jälkeen vuonna 2007 julkaistiin "Your Kisses Are Wasted on Me" -EP, joka nousi Billboardin Hot 100 Singles Sales -listalla viidenneksi.
Suomessa yhtye on esiintynyt kahdesti: lokakuussa 2006 loppuunmyydyllä Tavastia-klubilla ja heinäkuussa 2007 Ruisrockissa.
Yhtyeen kokoonpano muuttui huomattavasti kun laulajat Becki ja Rose jättivät yhtyeen huhtikuussa 2008 keskittyäkseen omiin projekteihinsa. Heidän tilalleen tulivat Gwennon sisko Ani Saunders sekä Anna McDonald. Tämän muutoksen myötä yhtyeessä ei enää ollut yhtään alkuperäistä laulajaa. Myös rumpali Jason lähti yhtyeestä ja hänen tilalleen tuli Alex White. Anna McDonald ei pysynyt Pipettesissä kauan vaan hän jätti yhtyeen vielä saman vuoden aikana keskittyäkseen omaan lauluntekijäuraansa. Hänen paikalleen astui laulaja Beth Mburu-Bowie.
Lykos (Lykoksen poika)
Lykos oli kreikkalaisessa mytologiassa Lykoksen – joidenkin mukaan Poseidonin – poika ja Theban kuningas.
Lykos oli alun perin kotoisin Euboiasta. Hän saapui Thebaan, ja Herakleen poissa ollessa murhasi Kreonin, Theban kuninkaan. Kreonin tyttären Megaran hän ajoi pois lapsineen, jotka tämä oli saanut Herakleen kanssa, ja myi heidän talonsa. Lykos hallitsi Thebaa tyrannimaisin ottein kunnes Herakles yllättäen palasi kotiin ja tappoi hänet. Tämän jälkeen valta kaupungissa siirtyi lailliselle valtaistuimen perijälle, Laodamakselle, Eteokleen pojalle.
Pieter van Musschenbroek
Pieter (Petrus) van Musschenbroek [] (14. maaliskuuta 1692 – 19. syyskuuta 1761) oli alankomaalainen luonnontieteilijä.
Nuorena Pieter van Musschenbroek oli Willem Jacob 's Gravesanden oppilas ja sittemmin tämän ystävä. Vuosina 1719–1723 Musschenbroek opetti Duisburgin yliopistossa matematiikkaa, filosofiaa ja lääketiedettä. Tuona aikana hän oli jatkuvassa kirjeenvaihdossa Daniel Gabriel Fahrenheitin kanssa keskustellen tämän luonnontieteellisistä tiedoista ja tutkimuksista. Vuonna 1721 hänet nimitettiin lääketieteen professoriksi.
Vuonna 1723 hän otti vastaan professuurin Leidenin yliopistossa. Fysiikan professorina hän oli Leidenissä 1739–1761 eli kuolemaansa saakka. Vuonna 1754 hän noudatti kutsua kunniaprofessuuriin keisarilliseen tiedeakatemiaan Pietariin.
Pieter van Musschenbroek teki laajoja lujuusopillisia tutkimuksia selvittäen monien eri materiaalien vahvuuksia. Kaikkein tunnetuin hän on kuitenkin sähkön tutkimuksen historiassa, sillä häntä pidetään Leidenin pullon, ensimmäisen kondensaattorin, keksijänä. Musschenbroek ja hänen oppilaansa Andreas Cunaeus kehittivät Leidenissä tämän ensimmäisen sähkön varastointiin tarkoitetun laitteen ja saivat sen toimimaan. Hän tiedotti löydöstään Réne Réaumurille tammikuussa 1746, ja kirjeen latinasta kääntänyt Jean-Antoine Nollet antoi laitteelle nimen sen syntykaupungin mukaan.
Myöhemmin ilmeni, että Ewald von Kleist oli Pommerissa koonnut samanlaisen laitteen Musschenbroekin ja tämän oppilaan työstä tietämättä jo hiukan aiemmin, muttei ollut ilmoittanut sitä julkisuuteen ajoissa. Niinpä keksintö tunnetaan Musschenbroekiin viittaavalla nimellään.
Pieter van Musschenbroek oli myös erityisen merkittävä newtonilaisten näkemysten levittäjä fysiikassa. Hänen kuuluisin kirjansa "Elementa Physica" ilmestyi 1726, kirja vaikutti suuresti Newtonin ajatusten leviämiseen Euroopassa.
Ewald Jürgen Georg von Kleist
Ewald Jürgen Georg von Kleist (10. kesäkuuta 1700 Vietzow, Pommeri – 10. joulukuuta 1748 Köslin) oli preussilainen kirkonmies ja fyysikko.
Von Kleist opiskeli lakia Leipzigissa ja Leidenissä. Hän aloitti ehkä sähkökokeilunsa ollessaan Leidenin yliopistossa. Hän oli vuosina 1722–1747 kotiseudullaan Pommerissa pappiskollegion dekaanina tuomiokapitulissa Camminissa ja sitten Köslinin kuninkaallisen hovioikeuden puheenjohtajana. Hän oli Berliinin tiedeakatemian jäsen.
Työnsä ohella Von Kleist harrasti luonnontieteellisiä kokeita ja keksi vuonna 1745 Kleistin pullon, ensimmäisen sähköä varastoivan laitteen, huomatessaan laitteen tehoalisäävän toiminnan. Leidenissä kokeellisen fysiikan professori Pieter van Musschenbroek keksi vähän myöhemmin saman ilmiön omin neuvoin, ja hänen julkistettuaan sen tämä ensimmäinen kondensaattori tuli tunnetuksi nimellä Leidenin pullo. Vaikka von Kleist olikin varhainen keksijä, hän ei ollut julkistanut laitettaan ajoissa eikä sitten enää kehittänyt sitä eteenpäin, niin että nykyajan tutkijat antavat suurimman kunnian kondensaattorin alkuvuosien kehitystyöstä Musschenbroekille.
Ewald von Kleist kuului tunnettuun von Kleistin aatelissukuun. Hän käytti toisia etunimiään muodoissa Georg ja Jürgen.
Veit Helmer
Veit Helmer (s. 24. huhtikuuta 1968 Hannover) on saksalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja. Hänen tunnetuin teoksensa on komedia "Tuvalu" (1999), jolla hän voitti lukuisia palkintoja eri kansainvälisillä elokuvajuhlilla.
Monacolaiset eurokolikot
Monacon eurokolikot muodostuvat kansalliselta puoleltaan kahdesta erilaisesta kuviosta senttien kolikoissa ja erilaisista kuvioista euron ja kahden euron kolikoissa. Kolikoita on julkaistu kaksi eri sarjaa. Kaikissa kolikoissa kuitenkin on ulkokehää kiertävänä teksti MONACO ja Euroopan unionin kaksitoista tähteä.
Euroopan unionin komissio valtuutti 31. joulukuuta 1998 päätöksellä 1999/96/CE Ranskan valtion neuvottelemaan rahakysymyksistä Monacon kanssa. Vuonna 2002 syntyi sopimus Ranskan valtion (Euroopan unionin edustajana) ja Monacon ruhtinaskunnan välille.
Sopimuksen mukaisesti Monacon ruhtinaskunta oli oikeutettu laskemaan liikkeelle euromääräisiä keräilykolikoita 1. tammikuuta 2002 alkaen. Monacon ruhtinaskunta sitoutui teettämään tarvittavat kolikot Ranskan valtion omistamassa Pariisin rahapajassa.
Uusi erä kolikoita laskettiin liikkeelle ruhtinas Rainier III:n kuoleman ja ruhtinas Albert II:n valtaannousun jälkeen, kuten asiasta päätettiin joulukuussa 2006.
Harran
Harran, joka tunnetaan myös nimellä Carrhae, on kaupunki Şanlıurfan provinssissa Kaakkois-Turkissa lähellä Syyrian rajaa. Paikka on 44 kilometriä kaakkoon Şanlıurfasta, pitkän suoran kuuman Harranin tasangon poikki kulkevan tien päässä. Harranista on löydetty monia arkeologisia löytöjä.
Joidenkin historiantutkijoiden mielestä tämä Harran oli Raamatun mainitsema Harran, jossa Aabraham asui, ja jossa Terah pysähtyi. Raamatun mukaan Harran oli myös Laabanin koti, ja paikka jossa Iisak ja Jaakob myös asuivat jonkin aikaa.
Se oli muinoin Damaskoksesta Niniveen johtavan tien varrella, paikalla johon risteää Karkemishista tuleva tie. Tienristeysaseman takia sillä oli strategista merkitystä, ja siellä on taisteltu historian aikana monta kertaa.
Akkadin sana "harrānu" tarkoittaa tietä, ja paikka mainitaan usein Tiglatpileser I:n teksteissä noin 1100 eaa. Myös ristiretkeläiset taistelivat keskiajalla Harranissa.
Harran tunnetaan perinteisistä mehiläispesää muistuttavista auringon kuivaamasta savesta tehdyistä taloista. Nykyisin arabien asuma Harranin kylä on pieni, ja elämä vaikeaa kuuman sään takia. 1980-luvulla Cüllab- ja Deysan-joet kuivuivat ja viljely kävi mahdottomasti, nykyään alueella on kastelulaitteita.
Károly Makk
Károly Makk (22. joulukuuta 1925 Berettyóújfalu – 30. elokuuta 2017) oli unkarilainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hänen tunnetuimpia töitään olivat "Rakkaus" (1971) ja "Toinen tie" (1982).
Makk kuului vuonna 1980 Berliinin ja 1987 Venetsian elokuvajuhlien tuomariston jäseniin. Hän oli useaan otteeseen ehdolla Cannesin elokuvajuhlien Kultaisen palmun saajaksi.
Makkin aiempi puoliso oli näyttelijätär Virág Dőry.
Dryasmarakatti
Dryasmarakatti ("Cercopithecus dryas") on afrikkalainen marakattilaji. Joissakin vanhemmissa lähteissä dryasmarakatti luokitellaan vielä dianamarakatin alalajiksi "Cercopithecus diana dryas".
Dryasmarakarin vartalo on 40–55 senttimetriä pitkä, häntä lisää siihen 50–75 senttimetriä. Aikuiset painavat 4–7 kilogrammaa. Alaselkä on harmaanvihreä, muuten väritys muistuttaa dianamarakattia.
Dryasmarakatteja elää vain Kongojoen itäisellä rannalla.
Dryasmarakatit elävät puissa 10–30 jäsenen perheryhminä, joihin kuuluu yksi aikuinen koiras ja naaraita sekä keskenkasvuisia alle kolmivuotiaita poikasia.
Dianamarakatti
Dianamarakatti ("Cercopithecus diana") on afrikkalainen marakattilaji.
Lajin uudeksi nimeksi on ehdotettu valkopartamarakattia.
Dianamarakatin rintapuoli on kermanvalkea, kyljet, raajat ja selkä tummanharmaat, ja alaselkä punertavanruskea. Kasvot ovat tummat ja niitä kiertää kermanvalkea parta. Lantiossa on kaksi valkeaa juovaa. Dianamarakatin vartalo on 40-55 cm pitkä, häntä lisää siihen 50-75 cm. Aikuinen naaras painaa noin neljä kiloa, koiras jopa seitsemän kiloa.
Dianamarakatteja elää Länsi-Afrikassa Sierra Leonesta Ghanaan. Sademetsien tuhoaminen on kaventanut lajin elinaluetta rannikkoseuduille, ja IUCN arvioi sen olevan vaarantunut.
Dianamarakatit elävät puissa 14-50 jäsenen perheryhminä, joihin kuuluu yksi aikuinen koiras ja naaraita sekä keskenkasvuisia alle kolmivuotiaita poikasia. Ne ovat aktiivisia päiväsaikaan, liikkuvat kaikissa lehvästön kerroksissa mutta tulevat harvoin maan pinnalle. Ne nukkuvat ylimmillä oksilla. Kotkat, leopardit ja simpanssit saalistavat marakatteja, jotka ovat kehittäneet eri varoitushuudon eri petolajeja varten.
Moray
Moray () on yksi Skotlannin 32:sta hallintoalueesta ("council area"). Siellä on arviolta 95 510 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 2 238 neliökilometriä. Sen pääkaupunkina toimii Elgin.
Wild Bill Hickok
James Butler "Wild Bill" Hickok (27. toukokuuta 1837 Homer, Indiana − 2. elokuuta 1876 Deadwood, Etelä-Dakota) oli legendaarinen hahmo Amerikan villissä lännessä. Hän toimi seriffinä, ja hänellä oli useita miehiä tappaneen revolverisankarin maine.
James Butler Hickok syntyi vuonna 1837 Homerissa, Indianassa. Hän muutti Kansasiin vuonna 1856. Vuosina 1863−1865 Hickok toimi sotapoliisin etsivänä; tiedustelijana ja vakoojana Missourissa ja Arkansasissa. Hän oli näihin aikoihin saanut lempinimensä "Hurja-Bill".
Vuosina 1867−1869 Hickok toimi kenraali Custerin tiedustelijana sekä apulaissheriffinä ja väliaikaisena sheriffinä Ellisin piirikunnassa Kansasissa. Vuonna 1871 Hickok toimi Abilenen sheriffinä.
Hickok oli tunnettu mies, sillä hänellä oli ”miehentappajan” maine, jota hän itsekin paisutteli. Hänen tiedetään varmasti ampuneen alle kymmenen miestä, mutta itse hän väitti surmanneensa yli sata, tosin aina itsepuolustukseksi tai virantoimituksessa. Hänen pelottava maineensa antoi hänelle auktoriteettia sheriffin työssä.
Vuonna 1873 Hickok näytteli kahdeksan kuukauden ajan ystävänsä Buffalo Billin lännenaiheisessa teatteriseurueessa. Kesällä 1876 hän liittyi Black Hillsin kultaryntäykseen.
Hickok murhattiin takaraivoon ampumalla Deadwoodissa saluunan korttipöytään 2. elokuuta 1876. Murhaaja Jack McCall hirtettiin. Kerrotaan että ampumishetkellä Hickokilla oli kädessään ässäpari ja kasipari eli Kuolleen miehen käsi.
Brendan Cole
Brendan Cole (s. Christchurch, Uusi-Seelanti) on tanssija, joka tanssii latinalaisamerikkalaisia tansseja. Hän on osallistunut Isossa-Britanniassa järjestettyyn Tanssii tähtien kanssa-ohjelmaan sekä Uudessa-Seelannissa järjestettyyn Dancing with the Stars-ohjelmaan.
Hän edusti Isoa-Britanniaa ensimmäisissä Eurovision tanssikilpailuissa Lontoossa 1. syyskuuta 2007 tanssiparinsa Camilla Dallerupin kanssa.
Robert Loggia
Robert Loggia (3. tammikuuta 1930 – 4. joulukuuta 2015) oli yhdysvaltalainen elokuva- ja televisionäyttelijä.
Loggia syntyi Staten Islandissa New Yorkissa italialaisille vanhemmille. Hän aloitti näyttelijäntyönsä opiskeltuaan journalismia Missourin yliopistossa (valm. 1951) ja palveltuaan Yhdysvaltain maavoimissa.
Loggia työskenteli Broadwaylle 1950-luvun vuosina. 1960-luvulla hän tuli tunnetuksi muun muassa sarjasta "T.H.E. Cat". Tärkeitä rooleja on ollut esimerkiksi elokuvissa "Upseeri ja herrasmies" (1982), "Scarface – arpinaama" (1983), "Prizzin kunnia" (1985), "Big – isoksi yhdessä yössä" (1988) ja "Independence Day – Maailmojen sota" (1996) sekä antanut äänensä Disneyn piirroselokuvaan "Oliver ja kumppanit".
Loggia tuli tunnetuksi myös äänenä muun muassa sarjassa "Tom Goes to the Mayor" (2004–2006) sekä tietokone ja -videopeleissä, kuten "Grand Theft Auto 3:ssa" (2001).
Loggia oli vuonna 1985 ehdolla parhaan miessivuosan esittäjän Oscar-palkinnon saajaksi Richard Marquandin trilleristä "Viiltävä terä". Hänellä on ollut myös useita Emmy-ehdokkuuksia.
Loggia meni vuonna 1954 naimisiin Marjorie Sloanin kanssa. Liitosta syntyi kolme lasta, mutta se päättyi lopulta eroon.
27. joulukuuta 1982 Robert Loggia solmi avioliiton Audrey O'Brienin kanssa. Hänellä on neljä lasta.
Loggia oli Merv Griffinin läheinen ystävä.
Loggia kuoli 4. joulukuuta 2015.
Nurmon Urheilijat -99
Nurmon Urheilijat -99 eli NU-99 on yleisurheilun erikoisseura Seinäjoen Nurmossa. Se on perustettu vuonna 1999. Aiemmin Nurmossa yleisurheilutoiminnasta vastasi Nurmon Jymy. Nurmon Urheilijoiden ehkä maineikkain urheilija on keihäänheittäjä Tero Pitkämäki. Myös moninkertainen arvokisakävijä, moukarinheittäjä Sini Pöyry edustaa Nurmon Urheilijoita. Pikajuoksija Johanna Manninen edusti Nurmon Urheilijoita aina vuoteen 2007, kunnes vaihtoi seuraa. Hän on ollut useaan kertaan arvokisoissa sinä aikana, kun edusti Nurmon Urheilijoita. NU-99:n tähtihetki tähän mennessä on osunut vuodelle 2007, jolloin Tero Pitkämäki heitti MM-kultaa. Lisäksi NU-99:n urheilijat ovat voittaneet lukuisia SM-mitaleja. Vuonna 2007 NU-99 oli SUL:n seuraluokituksessa sijalla 11.
Nurmon Urheilijat -99 vaihtoi syyskokouksessaan 2009 nimekseen Seinäjoen Seudun Urheilijat.
Mitä rakkaus on
Mitä rakkaus on on Lea Lavenin vuonna 1994 julkaistu albumi.
Kaikki kappaleet sovittanut Mika Toivanen.
Kultatöyhtösifaka
Kultatöyhtösifaka eli kultakruunusifaka ("Propithecus tattersalli") on puoliapina, joka elää Madagaskarin metsissä ja pensasalueilla. Se on IUCN:n luokituksen mukaan äärimmäisen uhanalainen. Yksilöitä lienee jäljellä noin 6 200–10 000 ja ne elävät maantieteellisesti hyvin suppealla alueella. Elinalue on pirstoutunut, ja sifakat elävät eristäytyneinä populaatioina metsäsaarekkeissa peltoalueiden erottamina. Nykyisin myös kullankaivu uhkaa alueen metsiä.
Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut lajin suomenkieliseksi nimeksi "kultakruunusifaka". Aiemmin lajista on käytetty suomenkielistä nimeä "kultatöyhtösifaka".
Kultatöyhtösifakalla on lyhyt ja paljas kuono, joka tekee siitä inhimillisen näköisen. Päälaella kasvaa kullanoranssia karvaa, joka on antanut lajille nimen. Muuten turkki on yleisväriltään kermanvalkea. Eläin on noin 90 cm pitkä, ja sen häntä lisää pituutta lähes puolella metrillä. Jalat ovat paljon pitemmät kuin eturaajat. Painoa kertyy aikuiselle eläimelle noin kolme ja puoli kiloa.
Kultatöyhtösifakat elävät noin kuuden yksilön ryhmissä.
Kultatöyhtosifakat syövät raakoja hedelmiä, versoja,lehtiä ja kuivalla kaudella myös puun kuorta.
Piera Coppola
Piera Coppola (s. 22. huhtikuuta 1968 Philadelphia) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka on enimmäkseen tehnyt rooleja videopeleihin kuten Warcraft III ja World of Warcraft. Hänen ensimmäinen animaatiorooli oli vuonna 2000 elokuvassa Joosef – unten kuningas. Parhaiten Coppola tunnetaan Sylvanas Windrunnerin ääniroolista Warcraft peleistä, sekä vierailevasta roolista Myrkkymurattina Batmanissa
Coppola opiskeli teatteria ja elokuva-alaa New Yorkin yliopistossa vuosina 1987-1990.
Jätteiden synnyn ehkäisy
Jätteiden synnyn ehkäisy on toimintaa, jossa huolehditaan siitä, että jätettä syntyy mahdollisimman vähän. Jätelain mukaan kaikessa toiminnassa on mahdollisuuksien mukaan huolehdittava siitä, että jätettä syntyy mahdollisimman vähän ja ettei jätteestä aiheudu merkityksellistä haittaa tai vaikeutta jätehuollon järjestämiselle eikä vaaraa tai haittaa terveydelle tai ympäristölle. Suomen luonnonsuojeluliiton tutkija Erja Heinon mukaan jätteiden syntyä voidaan vähentää ehkäisytavoitteiden, neuvonnan ja luonnonvarojen käytön verottamisen avulla. YTV:n jätehuoltopäällikkö Petri Kouvon mukaan jätteiden synnyn ehkäisy on erittäin tärkeää, koska kaikki jätehuollon investoinnit ovat hyvin kalliita.
Luettelo One Piecen jaksoista
Tämä on luettelo One Piecen animejaksoista, jotka perustuvat Eiichiro Odan samannimiseen mangaan.
John Larroquette
John Bernard Larroquette (s. 25. marraskuuta 1947, New Orleans) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä on ollut tunnettuja rooleja televisiosarjoissa "Night Court" ja "McBride", ja kesäkuussa 2007 hänen tiedotettiin liittyvän "Boston Legalin" esiintyjistöön.
Larroquettella on ollut myös elokuvarooleja, joista ensimmäinen vuonna 1966. Hän toimi kertojana legendaarisessa kauhuelokuvassa "Texasin moottorisahamurhaaja" (1974). Hänellä oli sama kertojan osa myös uudessa versiossa "Texasin moottorisahamurhissa" vuonna 2003, sekä sen jatko-osassa, vuonna 2006 valmistuneessa "Texasin moottorisahamurhaaja – pahan alussa". Hän esiintyi "Night Court" -sarjan jokaisessa jaksossa vuosina 1984–1992.
Vuosina 1985, 1986 ja 1987 ja 1988 Larroquette voitti neljä peräkkäistä Emmy-palkintoa. Viides voitto tuli vuonna 1998. Hän on ollut myös Golden Globe -ehdokkaana. Menestyksekkäiden televisio- ja elokuvarooliensa ohella hän on pyörittänyt vuosina 1993–1996 omaa show’taan NBC:llä.
Larroquette on Libertarian Partyn rekisteröitynyt jäsen. Hänellä on vaimonsa Elizabeth Ann Cooksonin kanssa kolme lasta.
Korvatamariini
Korvatamariini ("Saguinus bicolor") on uhanalainen eteläamerikkalainen apinalaji.
Korvatamariinin pituus on noin 30 cm, häntä 40 cm, paino noin 400 g. Naama on musta ja paljas, korvat huomiota herättävän höröllään. Karvan väri vaihtelee mustan, hopeanharmaan ja ruskean välillä ja sen mukaan on määritetty alalajeja.
Korvatamariineja elää vain Manauksen lähistöllä Amazonin sademetsässä Brasiliassa. Ihmisen toiminta supistaa sen elinaluetta nopeasti.
Korvatamariinit syövät ennen kaikkea hedelmiä ja kukkia, lisäravintona myös hyönteisiä ja muita pieniä eläimiä. Ne elävät 2-8 yksilön ryhmissä, joita johtaa hallitseva naaras. Kaikki ryhmän jäsenet osallistuvat poikasten hoitamiseen.
Antilooppirotta
Antilooppirotta eli antilooppihyppymyyrä eli antilooppigerbiili ("Gerbillus gerbillus") on pienehkö jyrsijä, jota pidetään joskus lemmikkieläimenä. Lemmikkiharrastajat käyttävät siitä nimitystä "pieniegyptingerbiili". Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut lajille uutta suomenkielistä nimeä "pohjoisafrikangerbiili".
Antilooppirotan ruumiin pituus on 8-12 cm. Häntä on ruumiin mittainen, ja sen päässä on pitkistä karvoista muodostunut tupsu.
Antilooppirotta elää Pohjois-Afrikan aavikoilla Marokosta itään päin Egyptiin saakka.
Laji syö kasvien maanalaisia osia, ruohoja ja vähäisessä määrin eläinravintoakin. Ravintoa se etsii yöaikaan.
Naaras on tiineenä 21 vuorokautta ja synnyttää kerrallaan 1-7 poikasta.
Tobe Hooper
William Tobe Hooper (25. tammikuuta 1943 Austin, Texas – 26. elokuuta 2017 Sherman Oaks, Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, joka tunnetaan varsinkin kauhuelokuvistaan. Hänen elokuviaan olivat muun muassa "Texasin moottorisahamurhat" (1974) ja sen jatko-osa "Texasin moottorisahamurhat 2" (1986), "Salem’s Lot – kauhujen kaupunki" (1979), "Poltergeist" (1982), "Tappava yhteys" (1985) ja "Toolbox Murders" (2004).
Kihlakunnanvouti
Kihlakunnanvouti on Suomessa paikallisen ulosottomiehen virkanimike. Ahvenanmaalla on kihlakunnanvoudin sijaan maakunnanvouti.
Kihlakunnanvuodin tulee olla koulutukseltaan lakimies. Voutien apuna toimivat kihlakunnanulosottomiehet, jotka käytännössä hoitavat suurimman osan yksittäisistä ulosottoasioista (noin 2,5 miljoonaa asiaa/vuosi). Lisäksi ulosottovirastossa työskentelee kansliahenkilökuntaa. Ulosottohenkilöstön kokonaismäärä on noin 1 400.
Kihlakunnanvouti johtaa ulosottopiirejä, jotka ovat kihlakunnan ulosottovirastoja tai kihlakunnanviraston ulosotto-osastoja ja niiden toimialueena on yleensä yksi tai useampi kihlakunta. Suomessa on yhteensä 22 ulosottovirastoa Virastoilla on yhteensä 66 toimipaikkaa.
Johtavan kihlakunnanvoudin ja kihlakunnanvoudin nimittää valtakunnanvoudinvirasto, joka hoitaa myös niiden ohjaus- ja valvontatehtävät. Se ratkaisee muun muassa ulosottoviranomaisten menettelystä tehdyt kantelut. Oikeusministeriöllä tai valtakunnanvoudinvirastolla ei kuitenkaan ole toimivaltaa kumota tai muuttaa yksittäistä ulosmittausta tai muuta toimenpidettä.
Kihlakunnanvoudin virkanimike syntyi 1990-luvulla kihlakuntauudistuksen myötä. Sitä ennen ulosottomiehenä toimi niin sanotuissa vanhoissa kaupungeissa kaupunginvouti ja muualla nimismies muiden toimiensa ohessa.
Joey Woody
Joey Woody (s. 22. toukokuuta 1973 Iowa City, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen 400 metrin aitajuoksija.
Woody aloitti juoksemisen viidennellä luokalla. Vuonna 1997 hän voitti NCAA-mestaruuden ennätysajallaan 48,59. Myöhemmin samana vuonna hän sijoittui kolmanneksi Yhdysvaltain-mestaruuskisoissa uudella ennätysajallaan 48,18, minkä ansiosta hänet valittiin maansa joukkueeseen Ateenan MM-kisoihin. Ateenassa hän karsiutui välierissä. Seuraavana vuonna hän voitti Yhdysvaltain-mestaruuskisoissa pronssia ja juoksi Hyvän tahdon kisoissa neljänneksi. Kaunden lopussa hän oli GP-finaalissa neljäs. Yleisurheilun maailmancupissa hän oli 400 metrin aidoissa viides sekä mukana voittamassa 4 x 400 metrin viestijuoksua. Vuonna 1999 Woody voitti hopeaa maansa mestaruuskisoissa ajalla 47,97. Sevillan MM-kisoissa hän oli 400 metrin aidoissa kuudes. Hän juoksi myös Yhdysvaltain pitkän viestin joukkueen mukana välierissä. Loppukilpailussa, jossa Woody ei ollut mukana, joukkue voitti MM-kultaa.
Woody oli mukana juoksemassa 4 x 800 metrin sisäratojen maailmanennätystä vuonna 2000, kun Yhdysvaltain joukkue juoksi uuden ME:n 7.13,94. Myöhemmin samana vuonna hän juoksi neljänneksi Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa. Seuraavana vuonna hän oli maansa mestaruuskisoissa kuudes. Vuonna 2002 hän voitti Yhdysvaltain-mestaruuskisoissa hopeaa ja sijoittui neljänneksi GP-finaalissa. Seuraavana vuonna hän oli toinen Yhdysvaltain-mestaruuskisoissa. Pariisin MM-kisoissa hän voitti MM-hopeaa. Kauden lopussa hän oli neljäs.
Vanhat kaupungit Suomessa
Vanhoiksi kaupungeiksi kutsutaan ennen vuoden 1959 lakiuudistusta perustettuja Suomen kaupunkeja. Niiden tuli itse huolehtia monista maaseudulla valtiolle kuuluneista tehtävistä. Niissä oli siis pitemmälle viety kunnallinen itsehallinto kuin muissa kunnissa, mutta myös monia erityisrasituksia. Kyse oli vuonna 1789 valtakunnan porvaristolle ja kaupungeille annetusta kuninkaallisesta vakuutuksesta ja siinä mainituista kaupunkien erioikeuksista. Esimerkiksi tuomarit valittiin kaupunginvaltuuston päätöksellä. Kaupungit saivat säätää omia järjestyssääntöjä asioista, joissa maalla oli noudatettava yleistä lakia. Helsingissä luovuttiin omasta liikennejärjestyssäännöstä vuonna 1957 ja ryhdyttiin soveltamaan yleistä tieliikennelakia. Vuonna 1959 säädettiin laki, jolla tehtiin mahdolliseksi perustaa ns. uusia kaupunkeja, joilla ei ollut kaikkia vanhojen kaupunkien raskaita velvollisuuksia, esimerkiksi velvollisuutta maistraatin ylläpitoon.
Viimeisin niin sanotuista vanhoista kaupungeista on Lahti, joka sai kaupunkioikeudet 1905.
Vanhoissa kaupungeissa oli kaupungin itse ylläpitäminä raastuvanoikeus, maistraatti, ulosottovirasto kaupunginvouteineen ja syyttäjänvirasto kaupunginviskaaleineen. Myös poliisilaitos oli kunnallinen. Kaupungit joutuivat alun perin pitämään myös kaupunginvankilaa. Edellä mainitut kunnalliset laitokset valtiollistettiin vuonna 1978 uuden kunnallislain mukaisesti.
Nimitys ei ole virallinen eikä sitä ole lainsäädännössä määritelty koskaan. Se esiintyy useimmiten muodossa "niin sanotut vanhat kaupungit".