hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kilimanjaron kansallispuisto
Kilimanjaron kansallispuisto sijaitsee Tansaniassa. Se on pituudeltaan 45 km ja pinta-alaltaan 756 km². Se käsittää kaikki yli 2 700 metriä merenpinnasta olevat alueet Afrikan korkeimman vuoren Kilimanjaron ympärillä. Puisto on perustettu 1973, mutta puistoa ympäröivät metsän- ja riistansuojelualueet perustettiin jo vuonna 1921. Vuorta ympäröivä tasanko on keskimäärin 1000 metrin korkeudella merenpinnasta, joten Kilimanjaro kohoaa 4800 metriä ympäristöään korkeammaksi. Kilimanjarolla elää mm. leopardeja, kirjoantilooppeja, täplähyeenoja, afrikannorsuja, gueretsa, sinimarakatti, valkoniskakorppi ja uhanalainen abbottinsukeltaja-antilooppi, leijonista ja hyeenakoiristakin on välillä ollut havaintoja.
Vuorelle nousee vuosittain lähes 20 000 vaeltajaa sekä noin 40 000 kantajaa ja opasta. Sen huipulle johtaa useita vaellusreittejä, joista osa yhtyy ylempänä toisiinsa. Niiden varrelle on rakennettu vaellustupia sopivien päivämatkojen päähän toisistaan. Pääreitti Marangu on suosituin nousureitti. Mweka on suorin, nopein ja myös jyrkin reitti hupulle. Umbwe on myös jyrkkä reitti, joten se soveltuu parhaiten laskeutumiseen. Machame on maisemiltaan näyttävin reitti. Shira Plateau reitti kiertää Shiran huipun ympäri. Huippujen ympäri voi myös kiertää eri korkeuksilla, jos aivan huipulle ei halua kiivetä. Mawenzin huipulle kiipeäminen vaatii varsinaiset vuorikiipeilyvarusteet. Kilimanjaron kansallispuisto on UNESCOn maailmanperintökohde.
Blériot XI
Blériot XI oli Louis Bleriotin ja Raymond Saulnierin suunnittelema, yksitasoinen, yksimoottorinen ja yksipaikkainen ranskalainen lentokone. Kolmisylinterisellä, 28 hevosvoimaa kehittävällä R.E.P.-moottorilla ja nelilapaisella R.E.P.-potkurilla varustettu prototyyppi lensi ensilentonsa 23. tammikuuta 1909. Koelentojen jälkeen koneeseen vaihdettiin Anzanin valmistama 25-hevosvoimainen moottori sekä Chauvièren tehokkaampi potkuri.
Saavutettuaan 26. kesäkuuta 1909 Euroopan kestävyyslentoennätyksen 36 minuuttia ja 55 sekuntia ja voitettuaan Ranskan ylilennon, Blériot lensi yli Englannin kanaalin 25. heinäkuuta 1909.
Blériot XI -lentokoneita myytiin yli 100 kappaletta ja Blériotista tuli maailman ensimmäinen kaupallisesti menestynyt lentokonevalmistaja.
Koneen kopioita valmistettiin myös Tukholmassa, Ruotsissa, "Thulin A" -nimellä, ja Itävalta-Unkarissa vuonna 1910 nimellä Blériot XI Kaspar (Daimlerin moottorilla). Koneen myöhempiä versioita käytettiin ensimmäisessä maailmansodassa lähinnä tiedustelukoneena.
Gelete Burka
Gelete Burka (sukunimi myös muodoissa Burika ja Burika Bati, s. 23. tammikuuta 1986 Arsi, Oromia, Etiopia) on etiopialainen maasto- ja keskimatkojen juoksija.
Burka voitti Lausannen maastojuoksun MM-kisoissa 2003 nuorten sarjassa pronssia ja joukkuekilpailussa kultaa. St. Etiennen ja St. Galmierin maastojuoksun MM-kisoissa 2005 hän voitti nuorten kilpailun ja oli samalla joukkuekilpailussa hopealla. Hän juoksi toukokuussa Dohassa 3 000 metrin junioreiden Etiopian ennätyksen 8.39,90. Helsingin MM-kisoissa hän juoksi 1 500 metrin juoksussa kahdeksanneksi ajalla 4.04,77 ja teki elokuun lopussa Rietissä saman matkan nuorten Afrikan ennätyksen 3.59,60. Kauden lopussa hän sijoittui 3 000 metrin juoksussa toiseksi ajalla 8.48,65. Fukuokan maastojuoksun MM-kisoissa 2006 hän voitti lyhyen matkan maailmanmestaruuden ja oli samalla mukana joukkuekilpailun voittaneessa Etiopian joukkueessa. Myöhemmin samana vuonna hän juoksi 3 000 metrillä kuudenneksi ajalla 8.41,22.
Mombasan maastojuoksun MM-kisoissa 2007 Burka sijoittui neljänneksi ja sai joukkuekilpailussa kultaa. Hän voitti Algerin Afrikan kisoissa 1 500 metriä ajalla 4.06,89. Osakan MM-kilpailuissa hän sijoittui 5 000 metrillä kymmenenneksi ajalla 15.07,46. Maaliskuussa 2008 hän juoksi Valencian sisäratojen MM-kisoissa 1 500 metrillä kolmanneksi Afrikan ennätysajalla 3.59,75, mutta nousi voittajaksi kun dopingista kiinni jääneet venäläiset Jelena Soboleva ja Julija Fomenko hylättiin. Edinburghin maastojuoksun MM-kisoissa hän oli samana vuonna kuudes ja sai joukkuekultaa. Hän voitti 1 500 metrin Afrikan-mestaruuden Addis Abebassa ajalla 4.08,25. Pekingin olympialaisissa 2008 hän ei päässyt 1 500 metrin alkueristä jatkoon, mutta juoksi Rietissä mailin Afrikan ennätyksen 4.18,23. hän juoksi 1 500 metrillä toiseksi.
Burka oli Ammanin maastojuoksun MM-kilpailuissa 2009 kahdeksas ja sai joukkuekilpailussa hopeaa. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui 1 500 metrillä kymmenenneksi kaaduttuaan 200 metriä ennen maalia. hän oli 1 500 metrillä kuudes. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän sai samalla matkalla pronssia ajalla 4.08,39 ja Nairobin Afrikan-mestaruuskilpailuissa hopeaa ajalla 4.11,12. Seuraavan vuoden Daegun MM-kilpailuissa hän keskeytti 1 500 metrin välierissä. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän voitti pronssia 3 000 metrillä ajalla 8.40,18. Lontoon olympialaisissa hän sijoittui 5 000 metrillä viidenneksi.
Burka karsiutui 1 500 metrin alkuerissä Moskovan MM-kilpailuissa 2013. Hän saavutti Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hopeaa 10 000 metrillä ajalla 31.41,77. Brazzavillen Afrikan kisoissa hän sai samalla matkalla pronssia ajalla 31.38,33.Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui 10 000 metrillä kahdeksanneksi ennätyksellään 30.26,66.
P. L. Travers
Pamela Lyndon Travers (syntyjään Helen Lyndon Goff, 9. elokuuta 1899 Maryborough, Queensland, Australia – 23. huhtikuuta 1996 Lontoo) oli australialainen kirjailija, näyttelijä ja journalisti, joka tunnetaan etenkin Maija Poppanen -kirjasarjastaan, jossa mystinen, sateenvarjolla lentävä lastenhoitaja Maija Poppanen onnistuu aina uudestaan piristämään lasten päivää taikaa ja seikkailuja täynnä olevasta laukustaan.
Helen Goffin vanhemmat olivat pankinjohtaja Travers Robert Goff ja Margaret Agnes Goff (o.s. Morehead). Travers Goff kuoli tytön ollessa 7-vuotias ja kirjailija itse uskoi isänsä kuoleman johtuneen voimakkaasta alkoholin käytöstä.
Alkujaan Goff oli tarjoilija ja tanssija. Hän esiintyi pääasiassa Shakespearen näytelmissä Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Vuonna 1924 hän muutti Englantiin ja otti käyttöön kirjailijanimen P. L. Travers. Kirjailijanimensä alkukirjaimilla P. L. hän halusi naamioida tiedon sukupuolestaan, samaa keinoa ovat käyttäneet Peter Panin luoja J. M. Barrie, runoilija T. S. Eliot ja Harry Potter -kirjailija J. K. Rowling .
Vuonna 1925 Travers tapasi Irlannissa runoilija George William Russellin, tuolloisen "The Irish Statesman" -lehden päätoimittajan, joka hyväksyi joitakin Traversin runoja julkaistavaksi. Russellin kautta Travers tutustui William Butler Yeatsiin ja muihin irlantilaisrunoilijoihin, jotka elähdyttivät hänen kiinnostuksensa maailman mytologiaan. Myöhemmin mystikko G. I. Gurdjieffilla oli häneen , kuten myös moniin muihinkin kirjallisuusvaikuttajiin, suuri vaikutus.
Ensimmäisestä Maija Poppanen -romaanista tuli valtavan suosittu sen ilmestyessä vuonna 1934. Sitä seurasi viisi jatko-osaa, joista viimeinen ilmestyi vuonna 1988. Romaanien lisäksi Travers julkaisi runoja.
Travers ei koskaan avioitunut, mutta ollessaan lähemmäs 40-vuotias hän adoptoi pojan.
Brittiläisen imperiumin ritarikunta myönsi Travesille "Brittiläisen imperiumin upseeri (Officer of the British Empire, OBE)" arvonimen vuonna 1977. Travers kuoli Lontoossa vuonna 1996.
P. L. Travers ei halunnut Maija Poppanen kirjaansa filmattavan, mutta vuosikymmenen kestäneen taivuttelun jälkeen Walt Disney sai hänet allekirjoittamaan sopimuksen tehtyään tarjouksen, josta kirjailija ei voinut kieltäytyä. Travers palkattiin elokuvan neuvonantajaksi, mutta hänen neuvojaan ei kuitenkaan huomioitu ja kerrotaan, että P. L. Travers oli niin pettynyt siihen mitä Disney oli hänen luomukselleen tehnyt, että hän itki elokuvan ensi-illassa. Tämän jälkeen Travers ei enää suostunut jatkamaan Disney-yhteistyötä. Maija Poppanen -kirjan pohjalta tehty Disneyn elokuvamusikaali julkaistiin vuonna 1964 ja elokuva palkittiin viidellä Oscarilla.
Maija Poppanen -elokuvan tuotannosta tehtiin elokuva vuonna 2013 "Saving Mr. Banks", jossa Traversia näyttelee Emma Thompson ja Walt Disneyä Tom Hanks.
Tupolev ANT-20
Tupolev ANT-20 oli 1930-luvun suurin lentokone ja sellaisena Neuvostoliiton näytöskone. Koneessa oli kahdeksan moottoria. Sen nimi oli ”Maksim Gorki” ()
Koneen suunnitteli Andrei Tupolev. Kone rakennettiin 4. heinäkuuta 1933 – 3. huhtikuuta 1934. Muita tämän tyypin koneita ei valmistettu. Se juhlisti kirjailija Maksim Gorkin 40-vuotista uraa.
Ranskalainen kirjailija ja lentäjä Antoine de Saint-Exupéry oli ainut ulkomainen lentäjä, joka oli matkustanut koneella. Hän kirjoitti lennoista artikkeleita Paris-Soir-lehteen.
Koneessa oli voimakas radiolähetin, josta se sai nimen ”Ilmojen ääni” (ven. ”Голос с неба”, "golos s neba"). Sen mukana kulki myös painokone, kirjasto ja äänielokuvaprojektori, joka mahdollisti elokuvien katselun lennon aikana. Se oli ensimmäinen matkustajakone, jossa oli koneeseen kuuluva porras matkustajille. Poikkeuksellisesti kone käytti 120 voltin vaihtovirtaa eikä 28 voltin tasavirtaa, kuten tapana on. Kone oli rakennettu helposti purettavaksi ja rautateitse kuljetettavaksi, jottei se jäisi kelirikkokentille. Vaikka kone oli esittelykone, sillä oli tuohon aikaan suurin matkustajakapasiteetti.
18. toukokuuta 1935 I.V. Mikhejev ja I.S. Zhurov nousivat Moskovasta yhdessä Tupolev ANT-14-, Polikarpov R-5- ja Polikarpov I-5 -koneiden kanssa näytöslennolle. I-5-koneen ohjaaja N. Blagin teki epäonnistuneen silmukan ja törmäsi ANT-20:een, joka tuhoutui maahansyöksyssä Moskovaan. Onnettomuudessa kuoli 45 ihmistä. Tämän jälkeen onnettomuuden kuolleisiin lukeutunut Blagin eli Neuvostoliitossa hetken blaginisni-sanassa, joka tarkoitti ”ylimielistä auktoriteettien halveksuntaa”.
Korvaava ANT-20bis-kone rakennettiin vuonna 1936. Moottorien suorituskyky oli parantunut hieman, koneessa oli kuusi moottoria.
All your base are belong to us
All your base are belong to us on vahingossa väärin kirjoitettu englanninkielinen lause, joka aiheutti suuren mittakaavan ilmiön Internetissä vuosina 2001 ja 2002. Teksti on peräisin vuonna 1989 ilmestyneen japanilaisen "Zero Wing" -nimisen videopelin englanninkielisestä versiosta. Koko peli oli käännetty englannin kielelle huonosti, mutta lause ”all your base are belong to us” huvitti ihmisiä erityisen paljon.
Lause oikein kirjoitettuna olisi ”all your bases belong to us” eli väärin kirjoitetusta lauseesta puuttuu monikon s-kirjain ja siinä on ylimääräinen olla-verbi. Lisäksi belong-verbi (”kuulua jollekin”) ei ole erityisen hyvin sopiva lauseen kontekstissa. Suomennettuna lause tarkoittaa ”kaikki tukikohtanne kuuluvat meille” (ts. ”ovat hallussamme”), mutta virheellisessä versiossa lukee pikemminkin ”Kaikki tukikohtasi ovat kuulua meille”. Itse "Zero Wing" on tavanomainen avaruusympäristöön sijoitettu ammuntapeli, joka sai suhteellisen myönteiset arvostelut lehdistössä.
Lause esiintyi ensimmäisen kerran Internetissä tiettävästi vuonna 1998. Siitä alkaen se alkoi levitä Internetin erilaisilla foorumeilla. Netissä levisi vuoden 2001 alusta lähtien paljon humoristisia kuvia, joihin kyseinen lause oli liitetty kuvankäsittelyohjelmalla. Erityisen tunnettu oli ”Bad_CRC” -nimellä tunnettu Flash-animaatio, jota ladattiin netistä paljon, ja joka pääsi myös uutisiin Internetin uutispalstoilla ja oli myös joskus televisiossa.
"Zero Wing" -pelin versio, jonka alkuanimaatiosta lause on peräisin, julkaistiin Sega Mega Drivelle vuonna 1992. Alkuperäinen kolikkopeliversio "Zero Wingistä" ei sisällä kyseistä lausetta. Peli on saatavissa näiden lisäksi myös PC Engine -konsolille, mutta PC Enginen versiossa pelin aloittava animaatio on täysin erilainen eikä siinä esiinny kyseistä lausetta. "Zero Wing" -peliä ei koskaan julkaistu Sega Mega Driven Yhdysvaltain versiolle. Näin ollen peli olisi jäänyt Yhdysvalloissa varsin tuntemattomaksi ilman tätä kohua.
Ilmiön on katsottu osoittaneen Internetin kyvyn levittää uusia sanontoja nopeudella, joka ei olisi mahdollista perinteiselle massamedialle. Lausetta on käytetty esimerkkinä meemistä, eli itsestään leviävästä ajatuksesta tai viestistä. Vaikka lause meni pois muodista vuoden 2001 jälkeen, on se yhä yksi käytetyimmistä väärin kirjoitetun englannin kielen lauseista. Sitä käytetään usein sotahuutona monissa tietokonepeleissä, etenkin netin kautta pelattavissa. Lausetta muutetaan usein siten, että sana ”base” korvataan jollain uuteen kontekstiin sopivammalla substantiivilla. Lause on myös esiintynyt lukuisissa yhteyksissä populaarikulttuurin eri aloilla.
In A.D. 2101 
War was beginning.
Captain: What happen?
Mechanic: Somebody set up us the bomb.
Operator: We get signal.
Captain: What !
Operator: Main screen turn on.
Captain: It’s You !!
Cats: How are you gentlemen !!
Cats: All your base are belong to us.
Cats: You are on the way to destruction.
Captain: What you say !!
Cats: You have no chance to survive make your time.
Cats: HA HA HA HA …
Operator: Captain!
Captain: Take off every ’zig’ !!
Operator: You know what you doing.
Captain: Move ’zig’.
Captain: For great justice.
Dirt
Dirt on vuonna 1992 julkaistu grunge/heavy metal -yhtye Alice in Chainsin toinen studioalbumi. Albumin myötä yhtye nousi suureen suosioon ja siitä tuli yksi grunge-musiikin johtavista kokoonpanoista. Albumi käsittelee paljon laulaja Layne Staleyn elämää ja heroiiniaddiktiota, sekä kitaristi Jerry Cantrellin masennusta ja ihmissuhteita. Musiikilliselta tyyliltään albumi on yhtyeen raskaammasta päästä ja siinä on paljon vaikutteita metallimusiikista. Albumi ylsi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 6 ja Suomessa virallisen albumilistan sijalle 11.
Albumilta julkaistiin singlet kappaleista "Them Bones", "Rooster", "Down in a Hole", "Angry Chair" ja "Would?".
Albumin peruskonsepti on erittäin tummanpuhuva. Sanoitukset käsittelevät masennusta, ihmissuhdeongelmia, kuolemaa, sosiaalisen kanssakäymisen vaikeuksia ja päihdeongelmia.
Monet albumin sanoituksista, eritoten kappaleet "God Smack", "Angry Chair" ja "Junkhead", puivat laulaja Layne Staleyn päihdeongelmia ja kamppailua heroiiniaddiktion kanssa. Kappale "Hate to Feel" keskittyy päihteiden lisäksi Staleyn isäsuhteeseen.
Kappale "Them Bones" kertoo kitaristi Jerry Cantrellin kuolemanpelosta, "Dam That River" ja "Rain When I Die" puolestaan ihmissuhteista. "Down in a Hole", "Sickman" ja "Dirt" pureutuvat masennukseen, josta Cantrell kärsi albumin nauhoitusten aikoihin. Hänen äitinsä oli kuollut ja hän oli vastikään kokenut myös seurustelusuhteen päättymisen. Kappale "Rooster" puolestaan kertoo Cantrellin isän kokemuksista Vietnamin sodassa.
Albumin viimeinen kappale "Would?" on Cantrellin kunnianosoitus vuonna 1990 kuolleelle Andrew Woodille.
ProSieben
ProSieben on saksalainen kaupallinen televisiokanava, jonka ohjelmatarjonta painottuu lähinnä yhdysvaltalaisiin televisiosarjoihin. ProSieben, joka aloitti toimintansa 1. tammikuuta 1989, on Saksan toiseksi suurin yksityinen televisio-asema. Vuodesta 2003 kanavan on omistanut ProSiebenSat.1 Media AG.
Erica Durance
Erica Durance (s. 21. kesäkuuta 1978 Calgary, Alberta) on kanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan "Smallville"-televisiosarjan Lois Lanena.
Durance syntyi Albertassa Calgaryssä ja hän kasvoi Three Hillsissä Albertassa. Valmistuttuaan lukiosta hän muutti Vancouveriin Brittiläiseen Kolumbiaan edetäkseen näyttelijänurallaan. Hän on myöhemmin kertonut halunneensa kokeilla näyttelemistä pienemmällä alueella kuin Los Angeles. Hän aloitti uransa taka-alalla, nousten mainoksiin, ja sitten vierailevaksi tähdeksi, saaden aina edellistä parempia tarjouksia.
Vuonna 2004 hän vieraili The Chris Isaak Show’ssa ja esitti siellä Ashleya, Chrisin kanssa treffeillä ollutta tyttöä. Pelastaja-sarjassa hän esitti hahmoa, joka otti osaa kauneuskilpailuun ja kilpaili Eliza Dushkun esittämää hahmoa vastaan. Hän esitti kirjastonhoitajaa Gene Roddenberry's Andromeda -sarjassa ja Tealcin tyttöystävää Tähtiportin yhdessä jaksossa. Hän esitti myös tv-sarjassa The Collector yhden pääosan näyttelijän siskoa.
Vuonna 2004 Durance palkattiin esittämään Lois Lanea Smallvilleen, sarjaan, joka kertoi Clark Kentin vaiheista, ennen kuin hän oli Teräsmies. Tämä tapahtui ennen neljännen kauden alkua. Tuottaja Kelly Souders on myöhemmin kertonut Durancen palkkaamisesta, että heti tämän esittelyvideon nähtyään kaikki olivat varmoja, että juuri hänen kuuluisi esittää Lois Laneä.
Durance oli vieraileva tähti Smallvillen neljännellä kaudella ja nousi yhdeksi päänäyttelijöistä viidennellä kaudella. Hän pysyi yhtenä päänäyttelijöistä sarjan loppuun asti. Durance on kertonut lukeneensa Teräsmies-sarjakuvia ja nähneensä kaikki Teräsmies-elokuvat.
Vuosina 2012-2017 Durance on esiintyi sairaalasarjassa "Saving Hope".
Durance esiintyi The Howard Stern Show’ssa syyskuussa 2004 sen jälkeen, kun hän oli kuvannut ensiesiintymisjaksonsa Smallvillessä.
9. lokakuuta 2006 hän esiintyi jälleen The Howard Stern Show’ssa mainostamassa The Butterfly Effect 2 -elokuvan DVD-julkaisua.
Hän oli listattu suurimmaksi tulokkaaksi ja kansitytöksi FHM-lehdessä toukokuussa 2006 kuten myös 100 seksikkäimmän naisen listalla sijalle 38. Hän oli samalla listalla kahdeskymmenes vuonna 2007 ja viidestoista vuonna 2008. Hän oli neljästoista lehden vuoden 2009 listauksessa. Lokakuussa 2007 hän oli kansikuvatyttö Maxim-lehdessä.
24. helmikuuta 2011 hän oli ehdokkaana Saturn -palkinnon saajaksi parhaimpana naisnäyttelijänä työstään Smallvillessä.
8. tammikuuta 2005 Durance meni naimisiin kanadalaisen näyttelijän David Palffyn kanssa.
Rivonian oikeudenkäynti
Rivonian oikeudenkäynti oli oikeudenkäynti Etelä-Afrikassa, jossa kuusitoista ANC:n johtajaa oli syytettynä 221 sabotaasiteosta, joiden tarkoituksena oli "edistää väkivaltaista vallankumousta". Oikeudenkäynti sai nimensä Johannesburgin lähellä olevasta Rivonian kylästä, jossa sijainneelta maatilalta poliisi pidätti suurimman osan syytetyistä heinäkuussa 1963. Oikeudenkäynti alkoi 26. marraskuuta 1963. Syytettyjen puolustusasianajana toimi Bram Fischer ja syyttäjänä Transvaalin provinssin apulaisvaltakunnansyyttäjä Percy Yutar.
11. kesäkuuta 1964 oikeus tuomitsi kahdeksan syytettyä: Walter Sisulun, Govan Mbekin, Raymond Mhlaban, Elias Motsoaledin, Ahmed Kathradan, Denis Goldbergin ja Nelson Mandelan elinkautisiin vankeusrangaistuksiin. Kaksi syytetyistä, Arthur Goldreich ja Harold Wolpe, pakenivat oikeudenkäynnin aikana ja James Kantor vapautettiin syytteestä.
Ari Kettukangas
Ari Kettukangas on suomalainen imitaattori, laulaja ja juontaja. Kettukangas syntyi Raahessa vuonna 1977.
Kiinnostus äänien matkimiseen ja erilaisiin vitseihin alkoi hänellä jo nuorena. Imitointi lähti liikkeelle 12-vuotiaana, jolloin hän löysi ensimmäisen hahmonsa, Allu Tuppuraisen luoman Rölli-peikon. Ensiesiintyminen hänellä puolestaan oli SF-Caravan Raahentienoon 20-vuotisjuhlassa Raahessa vuonna 1995. Nykyisin hänellä on hallussaan yli sadan tunnetun suomalaisen julkkiksen äänet ja valikoimaan sisältyy myös reilu parikymmentä suosikkilaulajaa lauluimitaatioiden muodossa.
Ari esiintyy eri puolilla Suomea. Hänet tunnetaan useista eri tv-ohjelmista ja vuodesta 2008 alkaen hänen äänensä on tullut tutuksi myös radiotoimittajan ja -juontajan tehtävistä Bauer Media Oy:n omistamassa Radio Pookissa.
Wakayaman prefektuuri
Wakayaman prefektuuri () on yksi Japanin 47 prefektuurista. Prefektuuri sijaitsee Kansain alueella, Honshūn saarella, Japanissa ja sen pääkaupunki on Wakayama.
Wakayaman maasto on metsäistä. Sen naapuriprefektuureja ovat Osaka pohjoisessa ja Naran ja Mien prefektuurit idässä. Wakayama sijaitsee rannikolla ja se rajautuu lännessä Seton sisämereen ja etelässä Tyyneen valtamereen.
Wakayaman prefektuurissa on yhdeksän kaupunkia.
Wakayaman rannikolla vuotuinen lämpötila on 17 °C ja sisämaassa 11 °C.
Wakayaman nähtävyyksiin lukeutuvat Kōyan vuorella sijaitseva shingon-buddhalaisuuden päämaja sekä vuonna 1585 rakennettu Wakayaman linna. Kiin vuoriston pyhät paikat ja pyhiinvaellusreitit ovat UNESCOn maailmanperintöluettelossa, johon ne liitettiin 1993.
Tuuliajolla (rock-kiertue)
Tuuliajolla oli joukko rock-konsertteja Saimaan rantakaupungeissa vuosina 1981–1986 ja 2006. Yhtyeet purjehtivat sisävesilaivalla kaupungista toiseen. Kiertueen idean keksi Juice Leskinen.
Ensimmäinen Tuuliajolla-kiertue tehtiin sisävesialus "SS Heinävedellä" vuonna 1981. Siitä tehtiin Aki ja Mika Kaurismäen ohjaama dokumentti "Saimaa-ilmiö", Juho Juntusen kirja "Tuuliajolla – suuri rock and roll -risteily" sekä live-äänite "Tuuliajolla (eli ballaadeja Saimaalta)". Tuuliajolla-kiertueita järjestettiin 1980-luvulla yhteensä viisi, mutta kiertue oli taloudellisesti liian raskas, ja vuonna 1986 järjestettiinkin enää konsertti Mikkelissä. Vuonna 2006 kiertue päätettiin elvyttää uuden sukupolven yhtyeiden voimin 25-vuotisjuhlien merkeissä.
Esiintyjät: Eppu Normaali, Juice Leskinen Slam ja Hassisen Kone
Risteilylaivana SS Heinävesi.Esiintyjät: Eppu Normaali, Juice Leskinen Grand Slam, Hassisen Kone ja M. A. Numminen & Pedro Hietanen
Risteilylaivana SS Puijo.Esiintyjät: Eppu Normaali, Juice Leskinen Grand Slam, Popeda, Sleepy Sleepers, Musta Paraati ja Dave Lindholm
Risteilylaivana MS Heino.Esiintyjät: Tavaramarkkinat, Yö, Sleepy Sleepers, Popeda, Eppu Normaali, Run Runs, Sielun Veljet, Tuuliajolla All Stars (mm. Juice, Matti Pellonpää)
Risteilylaivana MS Heino.Esiintyjät: Juice Leskinen Grand Slam, Eppu Normaali, Popeda, Dave's Blues, J. Karjalainen & Mustat Lasit, Tuuliajolla All Stars
Risteilylaivana MS Heino.Esiintyjät: Juliet Jonesin Sydän, Yö, Eppu Normaali, Popeda, Juice Leskinen Grand Slam ja Dave's 12 Bar sekä Tuuliajolla All StarsVuonna 2006 51koodia, CMX ja Kotiteollisuus tekivät uuden Tuuliajolla-kiertueen. Yhtyeet julkaisivat kiertueen alkaessa yhteisen singlen "Vapaus johtaa kansaa", joka nousi Suomen singlelistan kärkeen. Kiertueesta julkaistiin myös DVD "Tuuliajolla 2006 – rock-elokuva Saimaalta", jota myytiin kultalevyyn oikeuttavat yli 5 000 kappaletta.
Risteilylaivana oli SS Heinävesi.Lappeenrannan konserttia haittasivat sähkö- ja äänentoisto-ongelmat, jonka takia 51koodia joutui keskeyttämään soiton ja CMX sekä Kotiteollisuus eivät päässeet esiintymään lainkaan. Korvaava konsertti järjestettiin sunnuntaina 27. elokuuta Lappeenrannan vanhalla kentällä.
Kuopion keikalla esiintyi myös Juice Leskinen. Keikka jäi Leskisen viimeiseksi.
Jiří Menzel
Jiří Menzel (s. 23. helmikuuta 1938 Praha, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen elokuvaohjaaja, teatteriohjaaja, näyttelijä ja käsikirjoittaja. Menzel kuuluu merkittävimpiin ja menestyneimpiin tšekkoslovakialaisen elokuvan uuden aallon ohjaajiin. 
Hän tuli kansainvälisesti tunnetuksi vuonna 1967, jolloin hänen ensimmäinen pitkä elokuvansa "Tarkoin vartioidut junat" (1966) sai parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon.
Hänen musta komediansa "Minun kyläni" oli ehdolla samassa kategoriassa vuonna 1987. "Kuin leivoset langalla" (1969) kiellettiin jo ennen ensi-iltaansa, kun Neuvostoliitto oli miehittänyt maan 1968. Se pääsi ensi-iltaan vasta 1990. Elokuva perustuu Bohumil Hrabalin romaaniin.
Menzelin elokuvat yhdistävät usein humanistisen maailmankatsomuksen sarkasmiin. Jotkut niistä perustuvat tšekkiläisten kirjailijoiden, kuten Bohumil Hrabalin ja Vladislav Vančuran teoksiin.
Hank Shermann
Hank Shermann (oik. Rene Krolmark) on tanskalainen metallikitaristi. Soittamisen hän aloitti vuonna 1977 pääasiassa Michael Schenkerin, Uli Rothin ja varhaisen Judas Priestin innoittamana. Kitaransoiton ohella Shermann harrastaa valokuvausta.
Shermann aloitteli uraansa punkkia soittaneessa Bratsissa 1978, johon liittyivät myös kitaristi Michael Denner ja Black Rosen laulaja King Diamond. Yhtye hajosi, mutta jäsenet palasivat myöhemmin yhteen perustaakseen Mercyful Faten.
Mercyful Fatessa Shermannilla oli vahva ote, sillä hän sävelsi suurimman osan yhtyeen kappaleista, yleensä kitaristitoverinsa Dennerin kanssa. Muun muassa kappaleet "Evil", "Curse of the Pharaos" ja "Desecration of Souls" (aiemmin "On a Night of Full Moon"), joita pidetään Mercyful Fate -klassikkoina, ovat sävellyksinä Shermannin käsialaa, sanoitusten ollessa King Diamondin työsarkana.
Mercyful Faten hajottua 1984 Shermannin ja King Diamondin erimielisyyksiin kitaristi perusti uuden yhteen Faten, jonka avulla hän pyrki kaupallisempaan suuntaukseen Mercyful Faten imagosta. Myöhemmin hän jatkoi kitaristina yhtyeissä Zoser Mez, Gutrix, Virus 7 ja Force Of Evil, joista viimeksi mainittu on hänen nykyinen päähankkeensa uudelleen yhdistyneen Mercyful Faten ohella.
SACTU
SACTU () oli eteläafrikkalaisten ammattijärjestöjen keskusjärjestö, joka perustettiin 5. maaliskuuta 1955. Järjestön keskeisenä periaatteena oli roduttomuus ja siihen kuului niin mustia, valkoisia kuin värillisiä työläisiä. Järjestö oli läheisessä yhteistyössä ANC:n kanssa. Järjestö kiellettiin yhdessä ANC:n ja PAC:n kanssa Sharpevillen verilöylyn jälkeen ja useat sen johtajistosta vangittiin tai joutuivat pakenemaan ulkomaille.
Sunniva Drake
Sunniva Birgitta Elisabeth Drake (s. 6. lokakuuta 1955 Espoo) on kirjailija ja Espoon kaupunginkirjaston aluejohtaja.
Draken vanhemmat olivat Knut Hemming Drake (Ph.D. 1968) ja edesmennyt Rita Gertrud Schuhkraft. Hän toimi järjestössä Feministit-Feministerna (F-F) vuodesta 1976 ja F-F:n toiminnan hiivuttua monessa muussakin seksismin vastaisessa työssä. Drake on tullut tunnetuksi vetämistään naisten itsepuolustuskursseista, joista hän on kirjoittanut myös kirjan.
Drake sai Suomen PENin sananvapauspalkinnon 2017. Työssään kirjastossa hän on edesauttanut maahanmuuttajien asemaa ja palveluja ja yksityishenkilönä hän on kritisoinut voimakaasti pakolaispolitiikkaa. Hänen kerrotaan tehneen "Espoon kirjastoista maahanmuuttajien olohuoneita". Kaikki eivät pitäneet tätä kehitystä positiivisena, johon Drake ilmoitti että vastustus ja ongelmat eivät häntä hetkauta.
Ajanjaksona 27. heinäkuuta 1975 – 1. tammikuuta 1986 hänen sukunimensä oli Drake-Lång. Hän on tämän jälkeenkin ollut naimisissa kirjailija Fredrik Långin kanssa. Yksi avioparin kolmesta lapsesta on kansalaisaktivisti Markus Drake.
Stadsholmen
Stadsholmen on saari Ruotsin pääkaupungin Tukholman keskustassa, Mälarenin ja Itämeren yhtymiskohdassa. Saarta rajoittaa lännessä Mälareniin kuuluva Riddarfjärdenin selkä, idässä Itämeren lahti Saltsjön sekä pohjoisessa ja etelässä Mälarenin lyhyet laskujoet Norrström ja Söderström, jonka varrelle jää Slussenin sulku.
Saari on keskeisin osa Tukholman vanhaakaupunkia. Vanhastakaupungista suurin osa sijaitsee Stadsholmenilla. Sen naapurisaaria ovat pohjoisessa, Norrströmin puolella Strömsborg ja Helgeandsholmen ja lännessä Riddarfjärdenin puolella Riddarholmen. Saaren pinta-ala on noin 33 hehtaaria ja sillä on rantaviivaa noin 2,2 kilometriä. Useat sillat yhdistävät Stadsholmenin muihin saariin ja manner-Tukholmaan.
Joe Rosenthal
Joe Rosenthal (9. lokakuuta 1911 – 20. elokuuta 2006) oli Pulitzer-palkittu yhdysvaltalainen valokuvaaja. Pulitzer-palkinnon hän sai maailmankuulusta kuvastaan Yhdysvaltain lippua Iwo Jiman saarelle toisen maailmansodan aikana nostavista amerikkalaissotilaista.
Rosenthal syntyi Washington, D.C.:ssä. Hänen kiinnostuksensa valokuvaukseen alkoi harrastuksena suuren laman aikaan Kalifornian San Franciscossa, missä hän asui veljensä kanssa etsien töitä itselleen. Hänestä tuli "San Francisco News" -lehden reportteri-valokuvaaja vuonna 1932.
Tultuaan torjutuksi Yhdysvaltain maavoimien valokuvaajaksi huonon näkökyvyn takia, hän liittyi Associated Pressiin (AP) ja seurasi Yhdysvaltain merijalkaväkeä Tyynellä valtamerellä toisen maailmansodan aikana. Hänen kuvansa viidestä merijalkaväen ja yhdestä laivaston sotilaasta nostamassa Yhdysvaltain lippua Iwo Jiman Suribachi-vuorelle 23. helmikuuta 1945 tuli yksi kuuluisimmista valokuvista toisesta maailmansodasta.
Rosenthal erosi AP:stä myöhemmin vuonna 1945 ja liittyi "San Francisco Chronicle" -lehteen. Siellä hän työskenteli 35 vuotta, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1981.
Rosenthal kuoli 94 vuoden ikäisenä vanhuuteen Kalifornian Novaton lähiössä sijaitsevassa vanhainkodissa.
Perjantaina 23. helmikuuta 1945 Iwo Jimassa tapahtui kaksi lipunnostoa. Ensimmäinen nosto, jonka valokuvasi kersantti Louis L. Lowery, herätti mielenkiintoa sotajohdon keskuudessa, mutta kuvat siitä eivät levinneet maailman tietoisuuteen. Aamulla pystytetty lippu oli myös liian pieni näkyäkseen rannalle asti.
Laivastoministeri James Forrestal ilmoitti haluavansa ensimmäisen lipun muistoksi, mikä johti siihen, että lippua joukko-osastonsa omaisuutena pitänyt 2. pataljoonan komentaja Chandler Johnson käski hakea sen turvaan ja korvata se samalla uudella, suuremmalla lipulla. Uutta lippua pystyttämään lähetettiin samana päivänä joukko miehiä. Rosenthal saapui kahden merijalkaväen valokuvaajan kanssa tapahtumapaikalle sotilaiden kiinnittäessä uutta lippua vesiputkeen, ja kokosi nopeasti alleen kiviä ja hiekkasäkin saadakseen kuvan paremmasta kulmasta. Huomatessaan sotilaiden alkavan pystyttää tankoa maahan hän otti hätäisen kuvan tapahtumasta, käyttämättä kameran etsintä.
Isänmaallisuutta uhkuvaa valokuvaa on väitetty aikoinaan myös lavastetuksi. Rosenthal on itse vakuuttanut, että tilanne on aito ja että lavastuspuheet johtuivat laajalle levinneestä väärinymmärryksestä tilanteessa, jossa häneltä oli pian tapahtuman jälkeen kysytty sitä oliko kuva lavastettu, missä kohtaa Rosenthal oli luullut viitattavan kuuluisan kuvan jälkeen ottamaansa kuvaan pystyttäjistä rivissä lipun edessä.
Kuva oli AP:n levityksessä alle 18 tunnissa ottamishetkestään, mikä oli tuohon aikaan ällistyttävän nopeaa. Siitä tuli toisen maailmansodan valokuvauksellinen ruumiillistuma ja sen väitetään olevan myös maailman laajimmin levinnyt kuva. Kuvaa on käytetty esimerkiksi Yhdysvaltain postimerkeissä, maanlaajuisissa keräyskampanjoissa ja lukemattomien aikakaus- ja sanomalehtien kansissa. Se toimi myös mallina Yhdysvaltain merijalkaväen kaatuneiden muistomerkille Virginian Arlingtonissa.
Adrian Ondrusovalainen
Pyhittäjä Adrian Ondrusovalainen oli syntyjään ylhäissukuinen aatelismies ja maatilan omistaja, nimeltään Andrei Zavalishin. Andrei meni Valamon luostariin Laatokan saarelle, missä hänet vihittiin munkiksi nimellä Adrian. Adrian perusti Ondrusovan luostarin Laatokan rannalle Aunuksen Karjalaan.
Rosvojoukko surmasi hänet lähellä Obzhin kylää vuonna 1549. Ortodoksinen kirkko viettää vuosittain Adrianin muistopäivää hänen kuolinpäivänään, elokuun 26. päivänä sekä Karjalan valistajien yhteisenä muistopäivänä lokakuun viimeisen päivän ja marraskuun 6. päivän välisenä lauantaina.
Koelentokone
Koelentokone on yleensä lentokonetehtaan etenkin oman maansa ilmavoimille kehittämä lentokone, joka voidaan luokittaa Experimental-lentokoneeksi ja toisaalta sitä voidaan kutsua vain tuon uuden lentokonetyypin prototyypiksi.
Experimental-luokituksen avulla lentokone saa luvan lentokokeisiin siviili-ilmailuviranomaiselta. Lupaa voi käyttää pitkän aikaakin normaaliin lentotoimintaan, mutta rajoituksin koskien kaupallista toimintaa jne. Tällöin Experimental-kone ei enää ole koelentokone.
Kun kone on salainen, kuten esimerkiksi monet Yhdysvaltain ilmavoimien ja NASAn X-lentokoneista, luokitus ei ole tarpeellinen eikä toivottava.
Koelentokone on se lentokone, jolla koelentäjät tutkivat uuden lentokonetyypin ominaisuudet. Se voi myös olla yksittäinen lentokone, jolla tutkitaan esimerkiksi lentokoneen aerodynamiikkaa.
Nykyisin suuri osa teorioiden testauksesta tehdään laskennallisilla simulaatioilla ja tuulitunnelikokein. Myös tuotantokoneiden koelentokoneiden määrä on kutistunut sekä yhtä lentokonetyyppiä kohden että konetyyppien määrää koskien.
Valtion lentokonetehtaalla uusien konetyyppien koekoneita kutsuttiin vain prototyypeiksi ja sivuperäsimeen maalattiin rengastettu P-kirjain merkiksi tästä.
Dujiangyanin kastelujärjestelmä
Dujiangyanin kastelujärjestelmä () on historiallinen kastelujärjestelmä Setšuanin maakunnassa 56 kilometriä länteen Chengdun kaupungista. Shu-valtakunnan kuvernööri Li Bing rakennutti sen noin 250 eaa. Dujiangyanin kastelujärjestelmä lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon yhdessä Qingchengvuoren kanssa vuonna 2000.
Kastelujärjestelmä kääntää osan Jangtsen sivuhaarasta, Minjoesta (Minjiang) akveduktiin, joka johtaa Chengduun. Järjestelmän rakentamiseksi jokea reunustavien vuorten läpi piti tehdä polku, mikä onnistuttiin tekemään aikana, jolloin räjähteitä ei ollut vielä keksitty, vuorotellen kuumentamalla ja viilentämällä kiveä, jotta se halkeilisi ja heikkenisi. Systeemiin kuuluu myös pato keskellä järveä hiesun määrän vähentämiseksi akveduktissa. Patoaukko sallii ylimääräisen veden valumisen Minjiangia pitkin estääkseen tulvimisen Chengdun patoaltaassa.
Kastelujärjestelmä oli vaikutuksiltaan huomattava keksintö, joka auttoi paitsi tulvientorjunnassa, myös joen kuljettaman ravinteikkaan kiintoaineksen kuljettamisessa ja peltojen kastelemisessa. Keksintö nosti osaltaan Shu-valtakunnan ja Setšuanin Kiinan vilja-aitaksi.
Kimmo Otsamo
Kimmo Otsamo (18. huhtikuuta 1963 Oulu – 30. elokuuta 1992 Lahti) oli suomalainen näyttelijä. Hän näytteli muun muassa elokuvissa "Da Capo", "Fakta homma" ja televisioelokuvassa "Me olemme viisi ystävää".
Otsamo tunnetaan myös "Fakta homma" -televisiosarjan sketsistä ”Eestiläinen taulukauppias”, jossa hän näytteli virolaista taulukauppias Bruno Kopsusta. Hän näytteli samaa hahmoa elokuvassa "Fakta homma".
Rivonia
Rivonia on Johannesburgin esikaupunki Sandtonin alueella. Se on yksi kaupungin vauraimmista asuin- ja liikealueista, jossa sijaitsee muun muassa lukuisia IT-yrityksiä. Alueella sijaitsee "Liliesleaf" maatila, jossa Etelä-Afrikan poliisi pidätti ANC:n johtajia vuonna 1964 ennen niin sanottua Rivonian oikeudenkäyntiä.
Goran Višnjić
Goran Višnjić (s. 9. syyskuuta 1972 Šibenik, Kroatia, Jugoslavia) on kroatialainen näyttelijä, joka tunnetaan roolistaan "Teho-osasto"-televisiosarjan Luka Kovačina.
Višnjić oli hyvin kiinnostunut näyttelemisestä jo nuorena, ja hän sai ensimmäisen teatteriroolinsa yhdeksänvuotiaana. Višnjićin ensimmäinen elokuvarooli oli elokuvassa "Braca po materi" ('Äidinpuoleiset velipuolet'), jossa hän näytteli ustaša-liikkeen nuorta terroristia vuonna 1988. Jugoslavian sisällissota kuitenkin sotki Višnjićin suunnitelmat, koska hän joutui jatkamaan asepalvelusta. Asepalveluksesta päästyään hän meni opiskelemaan Zagrebin teatterikouluun.
Vuonna 1993 Višnjić pääsi näyttelemään Hamletia Dubrovnikin kesäteatterifestivaaleilla pääosanesittäjän sairastuttua. Roolista kasvoi todellinen menestys, ja hän voitti siitä lukuisia palkintoja. Višnjić näytteli Hamletia kuusi vuotta. Višnjićin läpimurto Kroatian ulkopuolella oli Michael Winterbottomin elokuva "Tervetuloa Sarajevoon" (1997). Elokuva oli menestys ja herätti huomiota etenkin Yhdysvalloissa. Osittain sen takia Višnjić sai roolin "Teho-osastosta".
Muita Višnjićin tunnettuja elokuvia ovat muun muassa "Rauhantekijä" (1997), "Lumotut sisaret" (1998), "Committed" (2000), "The Deep End" (2001), "Testamentti" (2001), "Ice Age" (ääni, 2002) ja "Hypnotic" (2002). Huomattava on myös hänen Yhdysvalloissa tekemänsä minisarja, "Spartacus", jossa hän näyttelee pääosan. Goran on esiintynyt myös Madonnan musiikkivideossa nimeltä The Power of Goodbye (1998). Hän oli ehdolla James Bondiksi Bond-elokuvaan "Casino Royale", mutta rooliin valittiin Daniel Craig.
Vuonna 2011 hän esiintyi elokuvassa The Girl with the Dragon Tattoo. Vuodesta 2014 hän on esiintynyt televisiosarjsassa Extant.
Višnjić on naimisissa taiteilija Eva Višnjićin kanssa, joka on elokuvaohjaaja Antun Vrdoljakin tytär. Heillä on huhtikuussa 2007 syntynyt adoptoitu poika.
Al-Dauha
Al-Dauha () (koord. 25.3° N 51.5333° E) on yksi Qatarin seitsemästä kunnasta. Sen pinta-ala on 234 km ja väkiluku vuonna 2010 oli 796 947.
Ennen vuotta 2004 se oli yksi kymmenestä kunnasta. Kunnassa sijaitsee maan pääkaupunki, Doha. Dohan kunta sisältää myös enklaavin al-Rayyanin kunnassa, Dohan kaupungista etelään, jossa on teollisuusalue.
Yungangin luolat
Yungangin luolat () ovat muinaiset buddhalaiset temppeliluolat lähellä Datongin kaupunkia Shanxin maakunnassa. Ne ovat Longmenin ja Mogaon luolien ohella Kiinan kuuluisimpia muinaisia veistospaikkoja.
Luolat sijaitsevat Shilijoen laaksossa Wuzhouvuoriston juurella. Luolat rakennettiin pääasiassa 400-luvulla Pohjoisen Wei-dynastian hallitessa maata. Kaikkiaan alueella on 252 luolaa ja yli 50 000 buddhapatsasta ja pienoisveistosta. Unesco lisäsi Yungangin luolat maailmanperintöluetteloon vuonna 2001.
SN 1181
SN 1181 oli supernova, jonka havaitsivat kiinalaiset ja japanilaiset tähtitieteilijät 4. elokuuta ja 6. elokuuta 1181 Kassiopeian tähtikuviossa. Supernova oli nähtävissä yötaivaalla 185 vuorokautta. Supernovan jäänteenä pidetään pulsaria 3C58 ja sitä ympäröivää kaasusumua. 3C58 on mahdollisesti kvarkkitähti.
Comco-Ikarus
Comco Ikarus GmbH on Saksan suurin kevytilmailun lentokoneiden valmistaja.
Yhtiö syntyi vuonna 1976 nimellä COMCO GmbH. Se toimi aluksi Aidlingenissa, Stuttgartin lähellä. Yhtiö teki aluksi ruiskumaalauslaitteita ja erikoistyökoneita, jotka kuuluvat sen tuotantoon edelleen.
Lentokoneet tulivat yhtiön tuotantoon sen toimitusjohtajan harrastuksen kautta: hän oli liitovarjoharrastaja. Tehtaan ensimmäinen ilma-alus, Ikarus 500, voitti lajin ensimmäiset maailmanmestaruuskilpailut. Yhdessä vuodessa yhtiö nousi liitovarjojen suurimpien valmistajien joukkoon. Vuoteen 1982 asti yhtiö valmisti neljää eri lentokonetyyppiä myyden yli 2 000 kappaletta.
Vuonna 1982 Ikarus Sherpa oli yhtiön ensimmäinen moottoroitu kevytlentokone. Koneessa oli ensimmäisenä maailmassa pelastusvarjo, jonka varassa koko kone pystyy leijumaan maahan. Tämä innovaatio kopioitiin moniin maihin, mm. Yhdysvaltoihin.
Seuraavana tuli tuotantoon Ikarus Fox, joka on edelleen tuotannossa versiona Ikarus C 22.
Tehdas siirtyi vuonna 1992 Mengen-Hohentengenin lentokentälle.
Yhtiön nykyinen pääartikkeli on Ikarus C 42-lentokone, joita on myyty syksyyn 2006 mennessä yli 650 kappaletta.
Ikarus Breezer on yhtiön uusin tuote.
Kaksoisplaneetta
Kaksoisplaneetoiksi kutsutaan kahta taivaankappaletta, jotka kiertävät yhteisen massakeskipisteensä ympäri niin, että massakeskipiste on molempien kappaleiden ulkopuolella, mikäli kummatkin täyttävät planeetan määritelmän. Yleensä kappaleet ovat lähes samankokoisia, ja kierto on lukkiutunut niin, että kappaleiden sama puoli kääntyy aina toista vasten.
Omasta aurinkokunnastamme on löydetty joitakin kaksoispikkuplaneettoja, muun muassa kaksoisasteroideja, kuten Antiope–S/2000 (90) 1. Asteroidien lisäksi myös osa transneptunisista kohteista on kaksoispikkuplaneettoja. Eräs tällainen järjestelmä on Borasisi–Pabu. Kooltaan suurin transneptunisista kaksoisjärjestelmistä on kuitenkin Pluto–Kharon.
Vuonna 2006 IAU:ssa olikin ehdotettu niiden luokittelua kaksoisplaneetaksi, sillä alkuperäisen ehdotuksen mukaan kaikki painovoimansa pyöristämät suoraan Aurinkoa kiertävät kappaleet olisi luokiteltu planeetoiksi. Tämä ehdotus kuitenkin hylättiin, ja uuden planeetan määritelmän mukaan Pluto ja Kharon eivät ole planeettoja, sillä ne eivät hallitse rataansa. Ne voi silti ajatella kaksoiskääpiöplaneettana, vaikka IAU:n uudessa määritelmässä ei käsiteltykään kaksoisjärjestelmien luokittelua.
Myös Maa–Kuu-paria on kiertolaisen suhteellisen suuren koon johdosta sanottu kaksoisplaneetaksi. Tässä tapauksessa yhteinen massakeskipiste on syvällä maan kuoren alla, jolloin kaksoisplaneetan määritelmä ei täyty. Maa ja Kuu ovat siis oikeasti normaali planeetta ja kuu, toisin kuin vaikkapa Pluto ja Kharon tai muut vastaavat järjestelmät.
Pyörivä katsomo
Pyörivä katsomo on mekaanisesti ohjattava teatterin katsomo, jota pyörittämällä voidaan muuttaa näyttämökuvaa esityksen aikana. Pyöriviä katsomoita suositaan erityisesti ulkoilmateattereissa, sillä ne sopivat ihanteellisesti luonnollisen maiseman sisällyttämiseen osaksi lavastusta.
Euroopan ensimmäiset pyörivät katsomot rakennettiin vuonna 1959 Suomessa ja Tšekkoslovakiassa. Pyynikin kesäteatterin katsomo Tampereella oli lajissaan ensimmäinen sähköisellä koneistolla toimiva, kun taas Etelä-Böömissä sijaitsevan Český Krumlovin ulkoilmateatterin katsomon pyörittämiseen tarvittiin 40 ihmistä.
Nykyisin pyöriviä katsomoita on Suomessa Pyynikin kesäteatterin lisäksi ainakin Samppalinnan kesäteatterissa Turussa, Lurensin kesäteatterissa Pernajassa sekä Närpiön Teatterissa.
FIBA
FIBA ("Fédération internationale de basket-ball association") on kansainvälinen koripalloliitto.
FIBA laatii kansainvälisesti noudatettavat koripallosäännöt, määrittää varusteet ja tarvittavat toimitilat, säätelee pelaajien siirtymisiä, kontrolloi kansainvälistä tuomarointia sekä järjestää koripallon maailmanmestaruuskilpailut. Liittoon kuuluu nykyään yli 200 jäsenvaltiota ja ne on vuodesta 1989 järjestty viiteen maantieteelliseen alueeseen.
Liitto tunnettiin alkujaan nimellä "Fédération Internationale de Basketball Amateur", mutta vuonna 1989 se pudotti sanan 'Amateur' ("amatööri") pois nimestään.
Kansainvälinen koripalloliitto perustettiin Genevessä vuonna 1932. Tuolloin kahdeksan valtiota olivat mukana perustamassa FIBAa: Argentiina, Tšekkoslovakia, Kreikka, Italia, Latvia, Portugali, Romania sekä Sveitsi. Ensimmäistä kertaa laji oli mukana kesäolympialaisten ohjelmistossa vuoden 1936 olympialaisissa. Kisojen aikana koripallon keksijä James Naismith nimettiin liiton kunniapresidentiksi.
FIBA on järjestänyt miesten maailmanmestaruuskilpailuja vuodesta 1950 ja naisten vuodesta 1953.
Vuonna 1989 FIBA salli ammattilaispelaajien osallistumisen olympialaisiin.
FIBA avasi oman Hall of Fame -museonsa vuonna 2007 Espanjan Alcobendasissa ja liiton uusi päämaja avattiin sveitsiläisessä Miesissä vuonna 2013. Uutta päämajaa alettiin kutsua nimellä "House of Basketball".
Sylvinho
Sylvio Mendes Campos Junior eli Sylvinho tai Silvinho (s. 12. huhtikuuta 1974 São Paulo, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on vasen laitapuolustaja.
Sylvinho aloitti ammattilaisuransa Corinthiansissa vuonna 1994. Vuonna 1999 hän siirtyi Englannin valioliigan Arsenaliin, jossa hän otti pian paikan kokoonpanossa Nigel Winterburnin kustannuksella, mutta menetti sen yhtä pian Ashley Colelle. Hän kuului Arsenalin avauskokoonpanoon tappiollisessa UEFA Cupin loppuottelussa vuonna 2000.
Vuonna 2001 Sylvinho aloitti kolmen vuoden taipaleen Celta de Vigon joukkueessa Espanjassa. Celtasta hän siirtyi vuonna 2004 Barcelonaan, jossa hän saavutti muun muassa kolme Espanjan pääsarjamestaruutta ja kaksi Mestarien liigan voittoa. Sylvinho oli osa joukkuetta, joka voitti historiallisen triplamestaruuden kaudella 2008–2009. Barcelonassa hän jakoi pelivastuun aluksi Giovanni van Bronckhorstin ja myöhemmin Éric Abidalin kanssa. Vuoden 2006 Mestarien liigan loppuottelun hän seurasi vaihtopenkiltä, mutta kolme vuotta myöhemmin hän oli avauskokoonpanossa. Sylvinho jätti seuran kauden 2008–2009 jälkeen sopimuksensa umpeuduttua. Kesällä 2009 hän siirtyi Manchester Cityyn.
Sylvinho on pelannut Brasilian maajoukkueessa kuusi ottelua. Hänellä on myös Espanjan kansalaisuus, jonka hän sai vuonna 2004 asuttuaan maassa kolmen vuoden ajan.
Corinthians
Barcelona
Gabri
Gabri (oik. Gabriel García de la Torre, s. 10. helmikuuta 1979 Sallent, Barcelonan maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa sveitsiläistä Lausanne-Sportia. Gabrin pelipaikka on useimmiten puolustuksen tai keskikentän oikealla laidalla. Hän on 175 senttimetriä pitkä.
Gabri siirtyi 6. heinäkuuta 2006 ilmaisella siirrolla Barcelonasta alankomaalaiseen Ajaxiin. Ajaxin jälkeen hän edusti qatarilaista Umm-Salalia ja sveitsiläistä Sionia.
Gabri oli mukana Espanjan hopeajoukkueessa vuoden 2000 kesäolympialaisissa Sydneyssä. Lisäksi hänen meriittilistaltaan löytyy alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruus vuodelta 1999.
Reisjärvi (järvi)
Reisjärvi on järvi Pohjois-Pohjanmaalla Reisjärven kunnassa. Kunnan keskustaajama sijaitsee järven etelärannalla. Järven pituus on noin 3,5 kilometriä ja suurin leveys noin kilometrin. Järvi on säännöstelty, sen suurin syvyys on 8,3 metriä ja keskimääräinen pinnan korkeus on 113,6 metriä merenpinnan yläpuolella. Järvi sijaitsee Suomenselän vedenjakajalla. Kunnan keskustaajaman ympärillä sijaitsevat myös Vuohtojärvi ja Kiljanjärvi. Pohjanlahteen laskeva Kalajoki alkaa Reisjärvestä.
Jeffrey Sarpong
Jeffrey Sarpong (s. 3. elokuuta 1988 Amsterdam, Alankomaat) on alankomaalainen 176 senttimetriä pitkä jalkapalloilija, joka edustaa NAC Bredaa. Hänen pelipaikkansa on keskikenttäpelaaja. Sarpong on Amsterdamin Ajaxin kasvatti ja edusti seuraa vuodet 2006–2010.
Muun muassa Chelsean kiinnostuksen kohteena ollut nuori lupaus oli mukana kotimaansa joukkueessa vuonna 2005 pelatuissa alle 17-vuotiaiden MM-kisoissa.
Etelä-Afrikan kommunistinen puolue
Etelä-Afrikan kommunistinen puolue () on eteläafrikkalainen vuonna 1921 perustettu kommunistinen puolue. Se kiellettiin vuonna 1950 kommunismin hävittämislailla, mutta puolue jatkoi toimintaansa maan alla ja maanpaossa. SACP oli jo apartheidin aikana läheisessä yhteistyössä Afrikan kansalliskongressin (ANC) kanssa ja osallistui muun muassa sen aseellisen siiven, Umkhonto we Sizwen, toimintaan. SACP:n merkittävimpiä poliitikkoja ovat olleet Joe Slovo ja hänen vaimonsa Ruth First sekä Chris Hani. Puolueen nykyinen pääsihteeri on Blade Nzimande. Puolueen puheenjohtaja Charles Nqakula on Etelä-Afrikan turvallisuusministeri.
Apartheid-hallinnon lopun jälkeen puolue on ollut liitossa ANC:n ja Etelä-Afrikan ammattiliittojen kansalliskongressin (COSATU) kanssa. SACP on osallistunut parlamenttivaaleihin ANC:n listoilla. Puolueella on Etelä-Afrikan parlamentissa useita kymmeniä edustajia jotka toimivat osana ANC:n ryhmää. Puolueen jäseniä on myös Etelä-Afrikan hallituksessa. Liittolaisten välisiin suhteisiin on viimeisten vuosien aikana muodostunut jännitteitä, kun COSATU ja SACP ovat vaatineet suurempaa vaikutusvaltaa päätettäessä maan makroekonomisesta politiikasta. Loppuvuonna 2008 ANC:stä erosi/erotettiin joukko huomattavia vaikuttajia, jotka perustivat Kansan kongressi -puolueen. Keskeisellä sijalla ANC:stä lähteneiden kritiikissä on ollut kommunistien ANC:ssä saama vaikutusvalta.
Paco Montañés
Francisco "Paco" Montañés Claverías (s. 8. lokakuuta 1986 Castellón de la Plana, Castellón, Valencian alue, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Zaragozaa ja on pelipaikaltaan laitalinkki.
Montañés pelasi vuosina 2004–2006 Barcelonan reservijoukkueissa Barcelona C:ssä (Tercera División) ja Barcelona B:ssä (Segunda División B). Hän debytoi Primera Divisiónissa 13. toukokuuta 2006 Sevillaa vastaan ja se jäikin hänen ainoaksi ottelukseen Barcelonan edustusjoukkueessa. Sittemmin Montañés pelasi Villarreal B:ssä ja Ontinyentissa Segunda División B:tä. Kaudet 2010–2012 hän vietti Segunda Divisiónissa pelanneessa Alcorcónissa, jossa teki kaudella 2010–2011 seitsemän maalia 37 ottelussa ja kaudella 2011–2012 nousukarsinta mukaan lukien yhdeksän maalia 42 ottelussa.
Montañés siirtyi kaudeksi 2012–2013 Zaragozaan ja teki ensimmäisen maalinsa Primera Divisiónissa 10. marraskuuta 2012 Deportivon verkkoon.
Jore
Jore (oik. Jorma Sakari Vastelin, 30. elokuuta 1963 – 24. syyskuuta 1993) oli suomalainen punk-laulaja ja lauluntekijä. 1979–1982 toiminut Nolla nolla nolla oli Joren ensimmäinen levyttänyt yhtye. Varsinaisen toimintansa aikana yhtye julkaisi yhden EP-levyn, "Oodeja simasuille", vuonna 1981. 1982 Jore vieraili Laman albumilla ja lauloi oman kappaleensa "Turpa kiinni ja nussi". Nolla nolla nollan hajottua Jore liittyi Musta Paraati -yhtyeeseen. Jore oli mukana yhtyeen ensimmäisellä singlellä ja ensimmäisellä albumilla Peilitalossa vuodelta 1983. Mustasta paraatista erottuaan Jore perusti Silmät-yhtyeen, joka levytti yhden singlen ja yhden kokoelmakappaleen vuonna 1983. Nolla nolla nolla kokoontui yhtä keikkaa varten 1984 ja sai sen jälkeen mahdollisuuden tehdä albumin. Vuoden 1984 lopussa Jore liittyi Kuudes tunti -yhtyeeseen, joka oli jo julkaissut yhden albumin. Jore teki bändin kanssa yhden singlen lähes valmiiksi, mutta se jäi aikoinaan julkaisematta. Kappaleet julkaistiin 2013 Kuudennen tunnin ainoan albumin uudelleenjulkaisulla. Kuudes tunti lopetti toimintansa 1985. Tämän jälkeen Jore äänitti studiossa Dead Society -yhtyeen kanssa, mutta näitä äänityksiä ei ole julkaistu. Jore kuoli 1993 synnynnäisen sydänvian takia Virossa. Hetki ennen kuolemaansa Jore oli muuttanut Suomesta Viron puolelle kommuuniin Saarenmaalle rakentamaan suunnitelmissaan ollutta äänitysstudiota. Samaisessa Saarenmaaprojektin taiteilijakommuunissa vaikutti maolaisena tunnettu Itu-ryhmän guru Matti Puolakka.