FSO Polonez
FSO Polonez (1978–2002) on FSO:n malli, joka perustui FSO 125P-autoon. Auton moottori oli melkein samanlainen kuin Polski Fiatin, mutta jakopäässä oli siirrytty hiljaisempaan hihnaan ja öljynkiertoa oli parannettu moottorin kestoiän lisäämiseksi - Polonezin moottoria ei pidetä erityisen kestävänä. Kori oli uusi, mutta alusta periytyi Polski Fiatista.
Poloneziin oli suunniteltu uusi kori, joka oli 1970-luvulla moderni, mutta kuitenkin hieman raskaan näköinen. Korin oli suunnitellut ItalDesign, mutta viimeistelytyön oli hoitanut FSO. Kori ennen FSO:n viimeistelyä oli takaa päin hieman Lancia Deltan näköinen, ja eturekisterikilpi oli osittain upotettu puskuriin.
Polonez ei varsinaisesti korvannut Polski-Fiatia, jota kehitettiin yhdessä Polonezin kanssa. Polski-Fiat oli suunniteltu enemminkin kansanautoksi, vaikka Puolassa oli vielä tuotannossa varsinainen kansanauto, FSM 126, eli "käppänä". Polonez oli tarkoitettu keskijohdon tarpeisiin sekä vientiin. Polonezista tuli myös varsinaisia edustusmalleja, kuten Coupé-versio uudelleenmuotoillulla keulalla ja X-versio vinyylikatolla ja alumiinivanteilla. Toisaalta saatavissa oli myös halpamalleja, kuten C-versio, jossa ei ollut edes kylkisuojalistoja tai sumuvaloja. Yleisesti Polonez oli hyvin varusteltu, kuten tehtaan muutkin mallit.
Teknisesti Polonez oli vanhanaikainen, moottori oli peräisin Fiat 1500-autosta, joka oli myynnissä 1960-luvun alussa. Polonezin moottorissa oli vain kolme runkolaakeria ja nokka-akseli sylinteriryhmässä. Moottori oli periaatteessa urheilullinen, koska siinä oli läpihengittävä sylinterikansi ja tehokkaasti muotoiltu pakosarja. Moottori otti kierroksia hyvin, ja käyntinopeusmittarin punaraja tuli vastaan vasta 7000 r/min kohdalla. Tämä on kuitenkin jo liian kova pyörintänopeus, joka saa venttiilien tahdistuksen sekaisin. Polonezin omistaja tuskin kierrättää moottoria näinkään paljon, sillä ääni muuttuu kierrosten myötä repivän raa'aksi, menohalujen pysyessä ymmärrettävästi rajallisina.
Polonezin vaihteisto oli alkujaan 4-vaihteinen, mutta myöhemmin siitä tuli 5-vaihteinen. Vaihteisto kärsi huonosti toteutetusta viidennestä vaihteesta, joka jo parinkymmenen tuhannen jälkeen alkaa pudota päältä. Vaihteisto on ainakin aluksi jäykkätoiminen, mutta vetreytyy kilometrien myötä. Vaihteisto on yksi Polonezin heikoista lenkeistä.
Polonezin jarrut ovat nimellisesti nykyaikaiset: Levyjarrut joka pyörässä, paineenrajoitinventtiili takana ja tehostin, mutta käytettävyydeltään ne eivät ole kovinkaan hyvät. Käsijarrusta moni Polonez saa katsastuksessa huomautuksen.
Jousitus on peräisin Fiat 1500-mallista, ja on perusrakenteeltaan seuraava: Edessä kierrejouset, kolmiomaiset tukivarret ja nesteiskunvaimentimet jousien sisällä. Takana on lehtijouset, iskunvaimentimet ja eteen suunnatut reaktiotangot. Polonezin alusta on yllättävän hyvä konstruktioonsa nähden, ja etenkin takapyörillä on hyvä pito hyvän taka-akselin lisätuennan vuoksi. Iskunvaimentimet ovat alkuperäisenä heikot.
Ohjaus on tyypiltään kierukka ja rulla, ja sen öljyllä on tapana jäykistyä kylmällä säällä. Yleisestikin ohjaus on aika jäykkä.Ensimmäinen Polonez-malli oli lempinimeltään "Borewicz", ja sen tunnistaa konepellin edessä olevasta palasesta, joka on muovia, sekä takaoven takaisen takasivuikkunan puutteesta. Akwarium-korimalli tuli vuonna 1986, ja se oli saanut keulansa Coupé-mallilta. Akwarium on Suomen yleisin Polonez-malli. Akwariumin jälkeen tuli siirtymämalli, jossa oli jo uusi takaosa, jossa takaluukku avautui puskurin tasolta. Tätä mallia ei tuotu Suomeen. Seuraavana (1992) tuli Caro, joka oli jo selvästi modernimman näköinen malli. Sisätiloissa ei ollut kuitenkaan mitään suurta muutosta sitten Polonezin markkinoille tulon. 1990-luvun puolivälissä tuli markkinoille Caro Plus, joka oli lievästi modernisoitu Caro, johon sai jopa polttoaineen monipistesuihkutuksella varustetun moottorin - kuitenkin pohjimmiltaan se sama Fiat-moottori 1960-luvulta.