hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Onni Okkonen
Onni Okkonen (20. elokuuta 1886 Korpiselkä – 18. toukokuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen akateemikko, taidehistorioitsija, professori ja taidekriitikko.
Okkonen oli Helsingin yliopiston taidehistorian professori 1927–1948. Suomen Akatemiaan hänet nimitettiin 1948.
Okkonen kirjoiti ylioppilaaksi Joensuun lyseosta 1905. Joensuun taidemuseossa on Okkosen taidekokoelma, jossa on Italian vanhempaa taidetta ja kiinalaista taidetta. Taidemuseo käyttää Onni-nimeä markkinoinnissaan.
Okkonen on haudattu Hietaniemen hautausmaan Taiteilijainmäelle.
Vuoripeipot
Vuoripeipot ("Leucosticte") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Vuoripeippojen sukuun kuuluu BirdLifen mukaan seitsemän lajia.
Vuoripeipot elävät Aasian ja Pohjois-Amerikan vuoristoseuduilla. Ne ovat pääasiassa siemensyöjiä mutta syövät myös selkärangattomia.
Jukka Tuovinen
Jukka Tuovinen on suomalainen lentopallovalmentaja. Hän valmensi kausina 2005–2008 Lentopallon SM-liigassa pelaavaa Pielaveden Sampoa. Hän on voittanut urallaan kaksi kertaa päävalmentajana Suomen mestaruuden ja monia kertoja kakkosvalmentajana Suomen mestaruuden. Lisäksi hänellä on useita SM-mitaleja ja Suomen cupin voittoja. Hänet valittiin vuonna 2007 Pohjois-Savon parhaaksi valmentajaksi.
Katja von Garnier
Katja von Garnier (s. 15. joulukuuta 1966) on saksalainen elokuvaohjaaja. Hän syntyi Wiesbadenissa ja opiskeli vuosina 1989–1994 Münchenin Hochschule für Fernsehen und Filmissä.
Garnierin elokuvia ovat "Unelmatreffit" (1992), "Bandits" (1997), "Rautaiset enkelit" (2004) ja "Blood and Chocolate" (2007).
Romain de Tirtoff
Romain de Tirtoff (23. marraskuuta 1892 Pietari – 21. huhtikuuta 1990 Pariisi) eli Erté oli venäläissyntyinen kuvataiteilija, joka tunnettiin erityisesti muotikuvistaan. Hän suunnitteli lukuisia erilaisia asuja naisille, mutta myös lavasteita. Muutettuaan Venäjältä Ranskaan Erté solmi vuonna 1915 ensimmäisen tärkeän työsopimuksensa Harper's Bazaar -lehdelle. Tämän sopimuksen jälkeen hänestä tuli yksi merkittävimmistä art deco -tyylisuunnan taiteilijoista.
Sakari Tamminen
Veikko Sakari Tamminen (s. 18. joulukuuta 1953 Eurajoki) on Rautaruukki Oyj:n entinen toimitusjohtaja. Hän jäi eläkkeelle vuodenvaihteessa 2014–2015.
Tamminen kirjoitti ylioppilaaksi Eurajoen yhteiskoulusta vuonna 1974. Hän valmistui kauppatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta vuonna 1984. Valmistumisensa jälkeen hän toimi Tampellassa projektipäällikkönä, jonka jälkeen siirtyi talouspäälliköksi Rosenlewille. Tamminen työskenteli Rauma-Repolassa ja Rauma Oy:ssä yli kymmenen vuotta. Yhtiön sulautuessa vuonna 1999 Valmetiin Tamminen siirtyi syntyneeseen Metso Oyj:öön, jossa nousi yhtiön varatoimitusjohtajaksi.
Vuonna 2003 Tamminen siirtyi Rautaruukkiin yrityksen varatoimitusjohtajaksi ja vuoden 2004 alusta hänet nimitettiin toimitusjohtajaksi. Tammisen valinta konsernin toimitusjohtajaksi oltiin sinetöity jo vuoden 2002 syksyllä, kun Rautaruukin silloinen toimitusjohtaja Mikko Kivimäki oli jäämässä eläkkeelle.
Tamminen on muun muassa Teknologiateollisuus ry:n, International Iron and Steel Instituten, Sanoman, Lemminkäisen, Pörssisäätiön, Kuusakoski Oy:n ja Lillbacka -yhtiöiden hallitusten jäsen.
Tammiselle on myönnetty Suomen Leijonan I luokan ritarimerkki (SL R I) vuonna 1998. Hän sai vuorineuvoksen arvonimen vuonna 2007.
Sakari Tamminen valittiin Elinkeinoelämän keskusliiton EK:n puheenjohtajaksi vuodelle 2009. Tamminen jatkoi tehtävässä myös vuonna 2010. Hänen seuraajakseen vuodelle 2011 valittiin Wärtsilän konsernijohtaja Ole Johansson.
Sakari Tamminen on naimisissa ja hänellä on kolme aikuista lasta. Tamminen asuu Portugalissa.
Didier Mollard
Didier Mollard (s. 4. joulukuuta 1969) on ranskalainen kilpauransa päättänyt mäkihyppääjä.
Mollardin paras sijoitus olympialaisissa on Albertvillen talviolympialaisten normaalimäen kilpailun kahdeksas tila, suurmäen kilpailussa hän oli vasta 40:s. Kaksi vuotta myöhemmin Mollard sijoittui Lillehammerin talviolympialaisissa kymmenenneksi suurmäessä ja oli normaalimäen kilpailussa 17:s. Lillehammerissa Mollard hyppäsi myös Ranskan joukkueessa joukkuemäen kilpailussa yhdessä Steve Delaupin, Nicolas Dessumin ja Nicolas Jean-Prostin kanssa. Ranskan joukkue sijoittui lopulta kilpailun kuudenneksi.
Falunissa järjestetyissä vuoden 1993 hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa Ranska sijoittui neljänneksi joukkuemäen kilpailussa joukkueella Mollard, Jerome Gay, Nicolas Jean-Prost ja Steve Delaup. Trondheimin maailmanmestaruuskilpailuissa 1997 Mollard sijoittui normaalimäessä kuudenneksi jäätyään vain 3,5 pistettä pronssimitalisti Andreas Goldbergeristä.
Mäkihypyn maailmancupin kokonaiskilpailussa Mollard oli parhaimmillaan seitsemäs kaudella 1992–1993. Osakilpailuiden palkintokorokepaikkoja hän saavutti yhteensä kuusi kappaletta.
Patrick Lapveteläinen
John Patrick Sture Lapveteläinen (s. 1966) on Sammon sijoitusjohtaja ja johtoryhmän jäsen. Lapveteläinen hoitaa työssään Suomen oloissa poikkeuksellisen suurta sijoitusomaisuutta: 21 miljardia euroa.
Lapveteläinen asuu Helsingissä.
Katja Riemann
Katja Hannchen Leni Riemann (s. 1. marraskuuta 1963) on saksalainen näyttelijä. Hän syntyi opettajien tyttärenä ja vietti lapsuutensa Weyhessä lähellä Bremeniä.
Riemann opiskeli Hampurissa, Hannoverissa ja Münchenissä. Hän eli vuosina 1990–1998 Peter Sattmannin kanssa; heille syntyi vuonna 1993 näyttelijätytär Paula Riemann.
Elokuvia, joissa Katja Riemann on esiintynyt, ovat muiden muassa:Näyttelijä on voittanut muun muassa Deutscher Filmpreiseja, Filmband in Goldeja, Bambeja ja vuoden 1997 Ernst-Lubitsch-Preisin.
Jasmin Tabatabai
Jasmin Tabatabai (; s. 8. kesäkuuta 1967) on näyttelijä ja muusikko, joka asui vuoteen 1979 Teheranissa ja jolla nykyisin on sekä Iranin että Saksan kansalaisuus.
Tabatabaille myönnettiin vuonna 1998 "DIVA – Deutscher Entertainment Preis". Hän on esiintynyt muiden muassa Katja von Garnierin elokuvassa "Bandits" (1997).
Donna Mills
Donna Mills (s. 11. joulukuuta 1940 Chicago, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Mills on esiintynyt muun muassa elokuvassa "Välikohtaus" ja televisiosarjoissa "Todistettavasti syyllinen" sekä "Melrose Place", jossa hän näytteli Sherry Doucettea vuosina 1996–1997.
Infiniti QX50
Infiniti QX50 on Infinitin vuodesta 2013 lähtien valmistama kompakti, ylellinen crossover, jonka ensimmäinen sukupolvi oli uudelleennimetty Infiniti EX, jota myytiin 2007-2013. Toisen sukupolven valmistus alkoi marraskuussa 2017 mallivuotena 2019. Nykyään autoa valmistetaan Aguascalientesissa, Meksikossa ja Dalianissa, Kiinassa.
Paula Riemann
Paula Riemann (s. 3. elokuuta 1993) on saksalainen näyttelijä.
Molemmat Riemannin vanhemmat, Katja Riemann ja Peter Sattmann ovat tunnettuja näyttelijöitä. Hän itse on esiintynyt Cornelia Funken kirjallisuuteen pohjautuvassa elokuvassa "Die Wilden Hühner" (2006) sekä sen jatko-osassa "Die wilden Hühner und die Liebe" (2007).
Riemannilla oli takanaan jo aiempi rooli Joseph Vilsmaierin elokuvassa "Bergkristall" (2004), jossa hän esiintyi yhdessä äitinsä kanssa. Hän on vuoden 2006 Undine-palkittu.
Vinttikoira
Vinttikoirat kuuluvat FCI:n roturyhmään 10. Vinttikoirien roturyhmään kuuluu FCI:n luokittelun mukaan 13 koirarotua, mutta yleensä vinttikoiriin luetaan kuuluvan myös ryhmään FCI 5 (pystykorvat ja alkukantaiset koirat) kuuluvat vinttikoirat. Vinttikoirien ulkonäkö vaihtelee sileäturkkisesta karheaan ja painon mukaan muutamasta kilosta jopa kuuteenkymmeneen.
Vinttikoirat ovat olleet metsästyskoiria, sillä ne ovat nopeita ja kestäviä juoksemaan riistaa kiinni. Ulkonäöltään nämä koirat ovat pitkäraajaisia ja linjakkaita. Ulkonäöstä näkee, että koirien ruumiinrakenne sopii nopeaan liikkumiseen. Vinttikoirille yleinen harrastus onkin vinttikoirakilpailut, joiden tarkoituksena on selvittää koirien metsästys- ja juoksuominaisuuksia. Eri vinttikoirarodut poikkeavat toisistaan ominaisuuksiltaan ja taipumuksiltaan ja saattavat siksi soveltua paremmin jompaankumpaan vinttikoiraurheilun muodoista: rata- tai maastojuoksuun. Vinttikoiriksi lasketaan usein myös FCI:n ryhmään 5 kuuluvat ”vinttikoirat”.
Latte-art
Latte Artilla viitataan kuvioihin, joita baristat tekevät espressoon pohjautuvien juomien pinnalle. Kuviot tehdään pääosin kolmella eri menetelmällä tai niiden sekoituksella.
Ensimmäisellä menetelmällä kuviot tehdään lisäämällä espressoannoksen päälle erittäin pienikuplaista vaahdotettua maitoa tietyltä korkeudelta tietyssä kulmassa ja tekemällä loppuvaiheessa ranneliikkeen avulla kuvioita, joissa maito ja espresso sekoittuvat kauniisti. Yleisimpiä kuvioita ovat erilaiset lehtikuviot yhdellä tai useammalla lehdykällä (ns. "rosetta") ja sydänkuviot yhdellä tai useammalla sydämellä.
Toisella menetelmällä kuvion alku tehdään lisäämällä espressoannoksen päälle erittäin pienikuplaista vaahdotettua maitoa tietyltä korkeudelta tietyssä kulmassa siten, että juoman pinnalla näkyy osin maitoa, osin espressoa. Sitten barista kastaa tikun tms. välineen juoman pinnalla olevaan maitoon ja piirtää maidosta espresson päälle kuvion. Vastaavasti barista voi myös kastaa tikun juomassa olevaan espressoon ja piirtää espressosta kuvion maidon päälle. Näin saadaan ruskeaa ja valkoista käyttämällä tehtyä erilaisia kuvioita.
Kolmannessa menetelmässä barista tekee kuvioita lisäämällä espressoannoksen päälle erittäin pienikuplaista vaahdotettua maitoa tietyltä korkeudelta tietyssä kulmassa käyttäen tarvittaessa ranneliikettä kuvion pohjan muodostamiseen. Juoman pinnalle lisätään esim. suklaakastiketta tai värikästä maustesiirappia, ja barista kastaa tikun tms. välineen kastikkeeseen/siirappiin vetääkseen kastikkeesta/siirapista raitoja kahvin ja maidon päälle tehdäkseen niistä erilaisia ornamentteja tai vaikka tähtikuvioita.
Kaikissa kolmessa päämenetelmässä voidaan espressoannoksen päälle lisätä kaakaojauhetta, joka muodostaa juoman pinnalle kuvioita, kun kuppiin kaadetaan maitoa.
Olennaista ammattimaisessa Latte Artissa on se, että siinä käytetään välineinä ainoastaan vaahdotuskannua, Latte Art -tikkuja ja mahdollisesti suklaakastikkeita tai siirappeja. Sen sijaan lusikoita tai kuviolevyjä ei ammattimaisessa Latte Artissa käytetä. Mitä pienempi tarjoiluastia, sitä haastavampaa kuvion luominen juoman pintaan on. Latte Artia tehdään pääosin cappuccinon pinnalle, mutta erilaisia kuvioita nähdään myös muiden espressopohjaisten kahvijuomien, kuten latten ja espressojuomien, pinnalla.
Suomessa käydään vuosittain Latte Art -kilpailu, jonka voittaja edustaa Suomea kansainvälisessä kilpailussa, World Latte Art Championshipissä. Kilpailuissa ei kilpailla pelkästään juoman näyttävyydestä vaan myös mm. maitovaahdon koostumuksesta sekä espresson ja sen pinnalla olevan vaahdon (creman) laadusta. Vuoden 2009 SCAE Finnish Chapterin järjestämän Latte Art -kilpailun voittaja on Mikko Haahti Café Art -kahvilasta Turusta. Hän oli mestari myös vuonna 2008, jolloin ko. kilpailu järjestettiin ensimmäistä kertaa.
Joseph Vilsmaier
Joseph Vilsmaier (s. 24. tammikuuta 1939) on saksalainen elokuvaohjaaja, jonka työtä on muun muassa sotaelokuva "Stalingrad" (1993).
Münchenissä syntynyt Vilsmaier debytoi ohjaajana teoksellaan "Herbstmilch" (1988), jossa yhtenä esiintyjistä oli hänen puolisonsa Dana Vávrová. Hän jatkoi uraansa menestyksekkäästi "Lisen ja Lotten salaisuuden" (1994) ja "Uskomaton menestystarina Comedian Harmonistsin" (1997) kaltaisilla elokuvillaan.
Vilsmaierin 2000-luvun tuotantoon kuuluu "Bergkristall" (2004). Hän on voittanut esimerkiksi lukuisia Bayerischer Filmpreiseja, joiden joukossa erikoispalkinnon vuonna 2007.
Kiinannokkavarpuset
Kiinannokkavarpuset ("Eophona") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintusuku.
Kiinannokkavarpuset elävät Itä-Aasiassa. Ne ovat siemensyöjiä, joilla on erittäin vahva nokka.
Nina Kronjäger
Nina Kronjäger (s. 26. helmikuuta 1967) on saksalainen näyttelijä. Hän on menestynyt sekä teatterissa että elokuvissa; jälkimmäisten joukossa ovat Garnierin "Unelmatreffit" (1992) ja Roehlerin "Elementarteilchen" (2007). Hän oli aiemmin naimisissa näyttelijä Thomas Heinzen kanssa.
Infiniti QX70
Infiniti QX70 on keskikokoinen, ylellinen crossover, jota valmisti Nissanin omistama Infiniti vuodesta 2003 vuoteen 2017.
Automalli korvasi QX4:n Infinitin keskikokoisena SUV:na, vaikka onkin edeltäjäänsä isompi. Se julkaistiin samaan aikaan kuin pahimmat kilpailijansa Porsche Cayenne, Volvo XC90, ja Volkswagen Touareg. Se perustuu samalle FM-pohjalevylle Nissan 350Z:n kanssa, kun taas samankokoinen Nissan Murano perustuu etuvetoisen Nissan Altiman pohjalevylle.
FX:n suunnittelussa pyrittiin yhdistämään katumaasturin tukeva alaosa ja urheiluauton virtaviivainen yläosa, ja pyrittiin myös yhdistämään katumaasturin käytännöllisyys ja urheiluauton suorituskyky.
Automalli on saatavana kahdella eri moottorivaihtoehdolla: FX35:ssä on 280-hevosvoimainen 3,5-litrainen V6, FX45:ssä on 320-hevosvoimainen 4,5-litrainen V8.
Vuonna 2006 auto sai kevyen kasvojenkohotuksen, jossa uusittiin maski ja puskuri sekä keskikonsoli. Auton nimi oli vuoteen 2014 asti Infiniti FX. Tästä lähtien auton nimi on ollut Infiniti QX70.
Marta (jalkapalloilija)
Marta Vieira da Silva eli Marta (s. 19. helmikuuta 1986 Dois Riachos, Alagoas, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa ruotsalaista FC Rosengårdia.
Marta on valittu maailman parhaaksi naisjalkapalloilijaksi viisi kertaa peräkkäin vuosina 2006–2010. Vuonna 2004 hän saavutti äänestyksessä kolmannen sijan Saksan Birgit Prinzin ja Yhdysvaltain Mia Hammin jälkeen ja vuonna 2005 toisen sijan Prinzin jälkeen.
Marta aloitti peliuransa Vasco da Gamassa, jonka lakkautettua naisjoukkueensa hän pelasi pienessä minasgeraisilaisessa Santa Cruzissa. Marta kiinnitti kykyjenetsijöiden huomion vuonna 2003 nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa, ja siirtyi vuonna 2004 Ruotsin Damallsvenskan-sarjan Umeå IK:hon, jonka kanssa hän saavutti Ruotsin liiga- ja cup-mestaruuden että UEFA Cupin.
Viiden menestyksekkään Ruotsin-kauden jälkeen Marta siirtyi tammikuussa 2009 Los Angeles Soliin, joka kuului Yhdysvaltain ammattilaisliigan WPS:n joukkueisiin. Sol voitti liigan runkosarjan, mutta seura päätti vetäytyä liigasta vain yhden kauden jälkeen. Toinen kalifornialaisseura FC Gold Pride varasi Martan pelaajaoikeudet helmikuussa 2010 järjestetyssä WPS Dispersal Draft -varaustilaisuudessa. WPS:n sarjatauon aikana Marta pelasi kotimaassaan Santosissa, jonka kanssa hän voitti Copa Libertadoresin ja Copa do Brasilin. Kaudeksi 2011 Marta siirtyi uutena joukkueena WPS-liigaan liittyneeseen Western New York Flashiin.
Vuonna 2012 Marta siirtyi Ruotsiin Tyresö FF:ään, mutta lähti seurasta kun se teki konkurssin. Hänelle jäi saamisia yli miljoona kruunua. Uusi seura oli FC Rosengård.
Marta oli vuoden 2007 maailmanmestaruuskisojen supertähti, vaikka hänen johdattamansa Brasilia hävisikin loppuottelun Saksalle. Marta epäonnistui loppuottelussa rangaistuspotkussa.
Maksim Galkin
Maksim Galkin (s. 18. heinäkuuta 1976 Moskova) on venäläinen koomikko. Hän juonsi muun muassa venäläistä "Haluatko miljonääriksi?" -ohjelmaa. Hän tekee myös parodiaversioita venäläisistä lauluista ja erilaisista venäläisistä henkilöistä.
Galkin on naimisissa Alla Pugachevan kanssa.
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2006
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2006 järjestettiin 12. maaliskuuta 2006 Pokljukassa, Sloveniassa. Kilpailujen ohjelmassa oli olympiavuodesta johtuen vain sekaviesti.
Sönke Wortmann
Sönke Wortmann (s. 25. elokuuta 1959) on saksalainen elokuvaohjaaja.
Wortmann syntyi Marlissa ja pelasi ylioppilaskirjoitustensa jälkeen ammattitason jalkapalloa. Hän päätyi kuitenkin opiskelemaan sosiologiaa ja lopulta Hochschule für Fernsehen und Film Müncheniin sekä Lontoon Royal College of Artiin.
Elokuva- ja televisiouransa näyttelijänä aloittanut Wortmann on saavuttanut suurimmat menestyksensä ohjaajana 1990–2000-luvuilla. Hänen töitään ovat "Allein unter Frauen" (1991), "Vapautunut mies" (1994) ja "Bernin ihme" (2003).
Amerikannokkavarpuset
Amerikannokkavarpuset ("Hesperiphona") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintusuku.
Amerikannokkavarpuset elävät Pohjois-Amerikan metsissä ja ovat lähisukuisia nokkavarpusille ("Coccothraustes"), johon sukuun ne usein sijoitetaan. Alla oleva luokittelu perustuu BirdLife Suomen maailman lintujen nimistöön.
Toinen tasavalta
Toinen tasavalta voi viitata seuraaviin ajanjaksoihin eri valtioiden historiassa:
Tulikaulus
Tulikaulus ("Pityriasis gymnocephala") eli aikaisemmalta nimeltään borneonlepinkäinen on varpuslintuihin kuuluva lintu ja tulikaulusten ("Pityriaseidae") heimon ainoa laji. Borneonlepinkäinen on luokiteltu silmälläpidettäväksi lajiksi, ja sitä tavataan ainoastaan Kaakkois-Aasiassa. Borneonlepinkäisten määrä on tippunut luultavasti metsien tuhoamisen seurauksena. Linnut elävät suurina äänekkäinä parvina ja lentäessään heiluttavat siipiään nopeaan tahtiin.
Tulikaulus on pienehkö, pääosin punamusta lintu, jolla on punaista erityisesti päässä, päälaki on kuitenkin oranssin värinen. Pelkästään mustaa tulikauluksella on nokassa, siivissä, selän alaosassa ja pyrstössä. Korvien ympärillä on harmaanruskeat laikut, jotka näkyvät helpohkosti. Tulikauluksella on lyhyt pyrstö ja pienet jalat.
Lajia tavataan luonnonvaraisena ainoastaan Borneossa (Bruneissa, Indonesiassa ja Malesiassa). Lajia tavataan yleensä alankojen turvesoilta alle 1 000 metrin korkeudella merenpinnasta. Turvesoiden vähentymisen seurauksena myös kanta on pienentynyt. Tulikaulus on paikkalintu.
Tulikauluksen ruokavalioon kuuluu suuret hyönteiset ja pienet selkärankaiset. Etsiessään hyönteisiä, lintu heiluu sinne tänne.
Roman Dostál
Roman Dostál (s. 13. heinäkuuta 1970 Ústí nad Orlicí) on tšekkiläinen ampumahiihtäjä, normaalimatkan maailmanmestari.
Dostál voitti yllättäen 20 kilometrin maailmanmestaruuden Hochfilzenissä 2005. Hän kukisti yhdestä sakkominuutistaan huolimatta puhtaasti ampuneen Michael Greisin 9,4 sekunnilla. Uransa toisen maailmancupin palkintokorokepaikan hän sai oltuaan toinen Holmenkollenin yhteislähtökilpailussa kaudella 2005–2006. Olympiakisoissa Dostálin paras henkilökohtainen saavutus on Torinon 2006 yhteislähtökilpailun 23. sija.
Viinintuotannon ammattitutkinto
Viinintuotannon ammattitutkinto on Suomessa näyttökokeena suoritettava ammatillista osaamista marjaviinien ja muiden alkoholipohjaisten juomien valmistuksessa, tuotteiden markkinoinnissa ja tilaviiniyrityksen liiketoimintaproblematiikan ymmärtämisessä kartoittava tutkinto. Näyttökokeeseen järjestää valmentavaa koulutusta Varsinais-Suomen maaseutuoppilaitos Tuorlassa ja Hämeen Ammatti-instituutti Lepaalla. Valmentava koulutus kestää n. 1 vuoden sisältäen lähiopetustunteja, joissa tutustutaan tarkemmin viinin valmistukseen, eri alkoholijuomiin, tuotemarkkinointiin ja tilaviiniyrityksiin. Koulutuksen yhteydessä käydään läpi myös elintarvikehygieniaa ja suoritetaan hygieniapassi. Viinintuotannon ammattitutkinto antaa valmiuksia toimia itsenäisenä tilaviiniyrittäjänä, työntekijänä viinitilalla ja elintarvike-, matkailu- ja ravintola-alalla työtehtävissä, joissa tarvitaan parempaa tietoa eri alkoholipohjaisista juomista.
Freddy Quinn
Franz Eugen Helmut Manfred Niedl-Petz eli Freddy Quinn (s. 27. syyskuuta 1931) on itävaltalainen iskelmälaulaja ja näyttelijä.
Quinn syntyi Ala-Itävallassa ja kasvoi Wienissä, mutta asui jonkin aikaa isänsä kanssa Yhdysvalloissa. Hänen kykynsä löydettiin Hampurissa, ja hän sai ensimmäisen levytyssopimuksensa vuonna 1954. Hän edusti Saksaa Eurovision laulukilpailussa 1956.
Saksankielisissä maissa 1950–1960-luvuilla huippusuosittu Quinn tuli tunnetuksi muun muassa hittilevytyksillään ”Heimweh” (1956) ja ”La paloma” (1961). Hän aloitti elokuvauransa 1950-luvulla, mutta esiintyi myös teatterissa.
Quinnin suosio alkoi hiipua jo 1970-luvulta. Hän sai vuonna 2004 sakot veronkierrosta ilmoitettuaan pääasuinpaikakseen Sveitsin, vaikka asui Hampurissa.
Knuut Pyhä
Knuut Pyhä ("Knud IV den Hellige", 1043–1086) oli Tanskan kuningas 1080–1086.
Knuut nousi kuninkaaksi kun hänen veljensä Harald kuoli lapsettomana vuonna 1080. Ennen kuninkaaksi tuloaan Knuut johti Anglosaksien kronikan mukaan viikinkiretkeä Englantiin vuonna 1075. Kuninkaana hän pyrki kasvattamaan valtaansa, ja julisti kaiken käyttämättömän maan ja hylkytavaran kuuluvan kruunulle. Hän sääti myös lakeja köyhien, leskien ja orpojen suojaksi ja pyrki vakiinnuttamaan kirkollisveron eli kymmenysten maksun.
Koska Knuut Pyhä oli sukua Knuut Suurelle, hän katsoi olevansa oikeutettu Englannin kruunuun, ja suunnitteli laivastohyökkäystä Vilhelm Valloittajaa vastaan. Ennen kuin laivasto pääsi liikkeelle, Juutinmaan eteläosassa syttyi talonpoikaiskapina. Kuninkaan miehet pakenivat kirkkoon Odensessa, mutta kapinalliset murtautuivat sisään ja tappoivat Knuutin ja koko seurueen. Tämän marttyyrikuoleman ja kirkon hyväksi tekemänsä työn takia Knuut julistettiin pyhäksi vuonna 1101. Knuut on Tanskan suojeluspyhimys.
Avioliitostaan Flanderin Alicen kanssa hänellä oli lapset: Karl Flanderilainen. Cecilia Tanskalainen sekä Ingegerd Tanskalainen.
Roomalaiskatolinen kirkko muistaa Knuut Pyhää tammikuun 19. päivä, Ruotsin ja Suomen kirkot tammikuun 13. päivä jolloin on samalla kulunut 20 päivää joulupäivästä.
Olavi Hunger
Olavi Hunger ("Oluf I Hunger ", 1050–1095) oli Tanskan kuningas vuosina 1086–1095. Kahden edeltäjänsä tavoin hän oli Sven Estridinpojan avioton poika. Olavin valtakaudelle osui useita katovuosia, mistä hän sai lisänimen Hunger, "nälkä".
Kiipijäkäärmeet
Kiipijäkäärmeet ("Elaphe") on tarhakäärmeiden heimoon kuuluva myrkyttömien käärmeiden suku. Nykykäsityksen mukaan sukuun kuuluu 15 lajia, joiden levinneisyysalue ulottuu Japanista, Koreasta ja Amurista läntiseen Eurooppaan. Vaikka kiipijäkäärmeitä tavataan pääosin Aasiassa, lajit "Elaphe dione" ja "Elaphe sauromates" elävät Euroopassa Aasian lisäksi ja nelijuovakäärme ("E. quatuorlineata") elää yksinomaan Euroopassa.
Kiipijäkäärmeiden sukuun luettiin aiemmin yli 50 lajia, jotka elivät paitsi Euraasiassa, myös Pohjois- ja Keski-Amerikassa. Lajeja yhdistivät löyhästi jotkut ulkonäölliset piirteet, mutta suku ei ollut monofyleettinen, ja lajit kuuluvat tosiasiassa useaan sukuun. Lajeille yhteistä oli se, että ne olivat keski- ja suurikokoisia, usein kiiltäväsuomuisia, olemukseltaan rauhallisia käärmeitä, joista osa myös kiipeilivät puissa. 2000-luvun ensikymmenellä tehdyt DNA-tutkimukset ovat osoittaneet, että amerikkalaiset lajit ovat läheisempää sukua kuningaskäärmeille kuin "Elaphe"-suvulle, ja ne luokitellaan nykyään muun muassa sukuihin "Bogertophis", "Pantherophis" ja "Pseudelaphe". Lisäksi euraasialaisia lajeja on siirretty muun muassa sukuihin "Coelognathus", "Euprepiophis", "Gonyosoma", "Hemorrhois" ja "Zamenis". Neljä lajia luettiin jonkin aikaa sukuun Orthriophis, mutta ne on nyttemmin palautettu "Elaphe"-sukuun.
Rottakäärmeiksi () kutsutaan monia suosittuja lemmikkikäärmeitä. Aiemmin suurin osa rottakäärmeistä luettiin "Elaphe"-sukuun, mutta taksonomisten muutosten takia niitä on nykyään huomattavasti aiempaa useammassa suvussa. Lemmikkikaupassa lajit tunnetaan englanninkielisillä nimillään.
Kiipijäkäärmeisiin kuuluu 15 lajia:
Werner Rathmayr
Werner Rathmayr (s. 26. tammikuuta 1972 Linz, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä.
Hän osallistui ensimmäisen kerran maailmancupin osakilpailuun Keski-Euroopan mäkiviikolla 1989-1990 karsiutuen Innsbruckin ja Bischofshofenin kilpailuista. Joulukuussa 1990 Rathmayr selvitti tiensä karsinnasta kilpailuun Sapporon normaalimäessä, mutta ei päässyt toiselle kilpailukierrokselle. Seuraavana päivänä kilpailtiin suurmäessä, jossa hän sijoittui 30:nneksi.
Rathmayr voitti ensimmäisen maailmancupin osakilpailunsa Sapporon normaalimäessä joulukuussa 1991, vuosi ensimmäisen kilpailunsa jälkeen. Normaalimäen voiton seuraksi tuli seuraavana päivänä myös suurmäen voitto. Joulukuun lopussa käynnistyi Keski-Euroopan mäkiviikko Saksan Oberstdorfissa, jonka kisan Toni Nieminen voitti ennen Rathmayria. Mäkiviikko jatkui Garmischissa, jossa Rathmayr sijoittui yhdeksänneksi. Innsbruckin kilpailussa sijoitus oli neljäs ja Bischofshofenissa jälleen yhdeksäs. Rathmayr oli mäkiviikon loppupisteissä kolmas Niemisen ja maanmiehensä Martin Höllwarthin jälkeen.
Kausi jatkui Rathmayrin kohdalla kahdella osakilpailuvoitolla ja kahdella palkintokorokepaikalla. Vaikka hän johti maailmancupia ennen Albertvillen talviolympialaisia, ei hän päässyt olympialaisissa kilpailemaan. Normaalimäkeen Itävalta valitsi neljä paremmin harjoituksissa hypännyttä miestä, ja kun Rathmayria ei valittu joukkuemäen kilpailuunkaan, lähti hän kesken kisojen kotiin. Olympialaisten jälkeen hän menetti maailmancupin johtonsa olympiavoittaja Toni Niemiselle ja sijoittui cupin loppupisteissä toiseksi.
Seuraava maailmancup-kausi 1992-1993 alkoi Ruotsin Falunista, jonka molemmat osakilpailut Rathmayr voitti. Falunin jälkeen hän oli vielä Ruhpoldingissa toinen sekä molemmissa Sapporon kilpailuissa myös toinen, joista suurmäen toinen tila jäi hänen uransa viimeiseksi palkintokorokepaikakseen. Kauden loppupisteissä Rathmayr oli neljäs 171 pisteellään.
Viimeisen maailmancupin osakilpailunsa Rathmayr hyppäsi helmikuussa 1997. Urallaan hän voitti 6 osakilpailua ja oli yhteensä 12 kertaa kolmen parhaan joukossa. Hän osallistui kaksiin lentomäen maailmanmestaruuskilpailuihin, joissa sijoitukset olivat 18:s Tšekin Harrachovissa 1992 ja 24:s Slovenian Planicassa 1994.
Kate Higgins
Catherine Davis Higgins (s. 16. elokuuta 1969 Charlottesville, Virginia) on yhdysvaltalainen pianisti, laulaja ja ääninäyttelijä.
Higgins syntyi Charlottesvillessa, Virginiassa, mutta vietti lapsuutensa Alabaman Auburnissa, jossa hän sai kiinnostuksensa musiikkiin ja erityisesti pianoon. Higgins aloitti pianon soittamisen kuusivuotiaana ja harjoitteli soittamista päivittäin. Esiinnyttyään Chicagossa laulamassa hänen äitinsä päätti rohkaista tytärtään entisestään ja high schoolin jälkeen Higgins opiskeli Auburnin yliopistossa jazzmusiikkia muun muassa Bob Richardsonin kanssa. Valmistumisensa jälkeen hän muutti Los Angelesiin, jossa Higgins kuitenkin kohtasi ongelmia muusikin suhteen, kun koki liikaa paineita perheensä hokiessa hänen mahdollisuuksista tulla suurmenestys. Liikojen paineiden vuoksi Higgins lopulta tyytyi esiintymään yökerhoissa ja ravintoloissa. Hän kuitenkin löysi musiikin nautintonsa uudestaan laulaen hymnejä ja gospelia. Higgins tallensi uudet kappaleensa kopioidakseen ne ystävilleen. Eräs ystävistä soitti kappaleita vankilassa, jossa hän näki eräiden vankien alkaneen itkeä kuunnellessaan Higginsin soittamia hymnejä. Musiikki oli rauhoittavaa ja se sai samalla Higginsin uran nousuun, jonka myötä hän on usein soittanut jazz- ja gospelmusiikkia sekä vaihtoehtoisesti rockia ja popmusiikkia. Tähän mennessä Higgins on julkaissut viis albumia.
Hänen äitinsä oli nuorempa myös laulaja ja näyttelijä, joka esiintyi usein New Yorkissa.
Higgins päätyi musiikin lisäksi tekemään töitä ääninäyttelijänä 2000-luvun alussa. Hän aloitti ääniroolien tekemisen dubbaamalla animesarjoja ja tekemällä myös mainosjuontoja. Higgins tunnetaan parhaiten dubattuaan Sakura Harunoa "Narutossa" ja Karin Kurosakia "Bleachissa". Lisäksi Higgins on tehnyt useita äänirooleja videopeleihin, kuten "", "EverQuest II", "Tales of the Abyss", "Tales of Vesperia", "Project Sylpheed", "Sonic Rush Adventure" ja "Disgaea 4". Alkuperäisiä rooleja animaatioihin hän on tehnyt "Animaliaan", sekä Marvel Comicsin animaatiosarjaan "Wolverine and the X-Men". Higgins on myös nykyinen "Sonic the Hedgehog"-pelisarjan Tails-ketun ääni. Super Mario Odyssey -pelissä hän ääninäyttelee Paulinea.
Anne-Marie Duff
Anne-Marie Duff (s. 8. lokakuuta 1970 Lontoo) on englantilainen näyttelijä, joka on näytellyt teatterissa, televisiosarjoissa ja elokuvissa.
Duff syntyi ja kasvoi Lontoossa, mutta hänen molemmat vanhempansa ovat irlantilaisia. Hän oli vuosina 2006–2016 naimisissa näyttelijä James McAvoyn kanssa, ja heillä on vuonna 2010 syntynyt poika.
Ilmārs Bricis
Ilmārs Bricis (s. 9. heinäkuuta 1970 Riika) on latvialainen ampumahiihtäjä, kaksinkertainen MM-kisojen pronssimitalisti.
Bricis sijoittui nolla-ammunnalla kolmanneksi 20 kilometrin kilpailussa Pokljukan MM-kisoissa 2001. Hän hävisi kilpailun voittaneelle, yhden sakkominuutin ampuneelle Paavo Puuruselle 29,5 sekuntia. Hopeamitalisti Vadim Sashurin voitti Bricisin vain 1,3 sekunnilla.
Bricis sai toisen MM-pronssinsa Hochfilzenin MM-kisojen 2005 10 kilometrin kilpailussa. Hän selvisi tälläkin kertaa sakoitta, kun puolestaan kärkikaksikko Ole Einar Bjørndalen ja Sven Fischer kiersivät yhden sakkokierroksen – ero kultamitaliin oli 24 sekuntia. Hanti Mansijskin MM-kilpailuissa 2003 Bricis oli yhteislähtökilpailussa neljäs vajaat kuusi sekuntia pronssista jääneenä.
Olympiakisoissa Bricis on ollut parhaimmillaan neljäs Torinon 2006 kisojen takaa-ajokilpailussa; ero pronssimitalisti Sven Fischeriin oli 11,1 sekuntia. Naganon kisoissa 1998 hän oli 20 kilometrillä viides. Maailmancupin osakilpailuissa hän on ollut kolme kertaa toinen ja neljästi kolmas sekä cupin kokonaispisteissä parhaimmillaan yhdestoista kaudella 1997–1998.
Tampereen opiskelija-asuntosäätiö
Tampereen opiskelija-asuntosäätiö (TOAS) on vuonna 1959 perustettu säätiö, joka vuokraa opiskelija-asuntoja Tampereen alueella sijaitsevien toisen asteen sekä korkea-asteen oppilaitosten (Tampereen yliopisto, Tampereen teknillinen yliopisto, Tampereen ammattikorkeakoulu, Tampereen seudun ammattiopisto Tredu ja Poliisiammattikorkeakoulu) päätoimisille, tutkintoa varten opiskeleville opiskelijoille.
TOAS vuokraa ja ylläpitää Tampereella noin 6 000 asuntoa. Huoneistot ovat yksiöitä, perheasuntoja ja soluja.
Yhteiskunnallinen Korkeakoulu päätettiin vuonna 1956 siirtää Helsingistä Tampereelle. Kaupungissa oli ennestään vain Teknillinen oppilaitos ja Kauppaoppilaitos eikä lainkaan korkea-asteen koulutusta. Asuntotilanteen järjestämiseksi perustivat opiskelijat keväällä 1957 rakennustoimikunnan, jonka tarkoituksena oli rakennuttaa Tampereelle opiskelija-asuntola. Tampereen kaupunki tarjosi asuntolalle tontin Kalevasta, ja Bertel Strömmerin suunnittelemaa taloa päästiin rakentamaan toukokuussa 1959. 5. toukokuuta YK:n oppilaskunta ja ylioppilaskunta perustivat rakennustöiden toteuttamista ja asuntolan tulevaa hallintoa varten Yhteiskunnallisen Korkeakoulun Opiskelijain Asuntola-Säätiön. Asuntola valmistui huhtikuussa 1960 ja sai kilpailun kautta nimen Domus YK.
Säätiön vuonna 1959 laadituissa säännöissä sen tarkoitus muotoiltiin seuraavasti: ”Yhteiskunnallisen Korkeakoulun opiskelijain taloudellinen tukeminen, minkä toteuttamiseksi se hankkii, rakentaa ja ylläpitää oppilasasuntoloita, myöntää mahdollisuuksien mukaan apurahoja opintoja ja tutkimustyötä varten sekä toimii muilla tarkoitukseen sopivilla tavoilla opiskelijoiden taloudellisten, sosiaalisten ja sivistyksellisten olojen parantamiseksi.”
1960-luvulla säätiön rakentaminen keskittyi Domukselle, jonka toinen vaihe valmistui 1961 ja kolmas keväällä 1965. Neljäs vaihe, Uusi Domus, rakennettiin vuosina 1967–1968. Lisäksi säätiöllä oli pienemmät asuntokohteet Messukylässä ja Härmälässä sekä joitakin vuokrattuja tiloja. Vuonna 1966 Yhteiskunnallinen Korkeakoulu vaihtoi nimensä Tampereen yliopistoksi, ja siten säätiönkin nimi vaihdettiin Tampereen yliopiston Asuntolasäätiöksi.
Säätiö sai nimen "Tampereen seudun opiskelija-asuntosäätiö" vuonna 1977, jolloin sääntöihin kirjattiin yliopiston opiskelijoiden rinnalle myös muut Tampereen ja ympäryskuntien toisen ja korkea-asteen oppilaitosten opiskelijat. Käytännössä asuntoja oli tosin vuokrattu esimerkiksi Kieli-instituutin ja Kauppaopiston opiskelijoille jo 1970-luvun alulta lähtien, mutta teknillisen yliopiston opiskelijat tulivat säätiön palvelujen piiriin vasta tässä vaiheessa. Säätiön nimestä pudotettiin "seutu"-sana pois muotoon "Tampereen opiskelija-asuntosäätiö" 19. elokuuta 2016.
John Ashley
John Ashley (5. maaliskuuta 1930 Galt, Ontario, Kanada – 5. tammikuuta 2008 Kitchener, Ontario, Kanada) oli kanadalainen Hockey Hall of Fameen valittu jääkiekkoerotuomari.
Ashley pelasi vielä AHL-tasolla jääkiekkoa, mutta keskittyi tuomarointiin saatuaan ensimmäisen sopimuksensa vuonna 1959. Hän tuomitsi otteluita aluksi farmisarjoissa, mutta nousi nopeasti NHL:ään, jossa hän teki pitkän uran ja oli todella arvostettu tuomarina.
Yhteensä Ashley tuomaroi 622 NHL:n runkosarjan ja 58 pudotuspelien ottelua. Vuosina 1964–1972 hän tuomitsi jokaisen pudotuspelisarjan seitsemännen, eli ratkaisevan, ottelun. Ashley vihelsi NHL:ssä 13 kauden ajan ja tämän jälkeen toimi vielä liigan tuomaritarkkailijana ja -neuvojana. Hänet valittiin Hockey Hall of Fameen vuonna 1981 tuomariedustajana.
Ashley kuoli sydänvaivoihin 77-vuotiaana tammikuussa 2008. Hän oli naimisissa 56 vuotta June Ashleyn kanssa ja heillä oli kaksi lasta: tytär Christine ja poika Tom.
Rottenführer
Rottenführer oli natsi-Saksan puolisotilaallisisten järjestöjen, kuten SS:n ja Sturmabteilungin käyttämä arvo.
Arvo otettiin käyttöön ensimmäiseksi SA:ssa vuonna 1932. SA oli laajentunut huomattavasti kansallissosialistisen puolueen suosion kasvaessa ja se uudisti arvoasteikkoaan 1930-luvun alussa. Koska SA ja SS omasivat identtisen arvojärjestelmän vielä tuolloin, arvo siirtyi samalla myös SS:lle.
Suoraan käännettynä Rottenführer voi tarkoittaa pienen ryhmän, taisteluparin tai joukkion johtajaa, ja se oli alin arvo, jonka haltijalla oli komennossaan miehistöä. Rottenführer johti ryhmää, johon kuului korkeintaan 6–7 miestä. Waffen-SS:n Rottenführer johti yleensä pientä 3–4 miehen ryhmää, kuten esimerkiksi tulitukiryhmää, konekivääriryhmää tai tiedusteluryhmää. Rottenführerin lähin esimies oli Unterscharführer ja häntä alempi arvo oli Sturmmann. SS:n uudistaessa arvoasteikkoaan vuonna 1934 Rottenführerin arvo ja tehtävä säilyivät, mutta esimieheksi tuli Unterscharführer.
Wehrmacht määritteli vastaaviksi arvoiksi Stabsgefreiterin ja Obergefreiterin. Suomen puolustusvoimiin verrattuna arvo sijoittuu korpraalin ja alikersantin väliin.
Suomeksi arvot kääntyvät tavallisimmin muotoihin ylikorpraali ja esikuntakorpraali (Sven Hassel).
M61 Vulcan
M61 Vulcan -tykki on 20 mm -kaliiperinen Gatling-konekiväärin tyyppinen kiertäväputkinen konetykki, joita käytetään yhdysvaltalaisvalmisteisissa sotilaslentokoneissa. Moniputkisuus vähentää suuritulinopeuksisten konetykkien putkien kuumenemisongelmaa ja mahdollistaa suuremman tulinopeuden.
Panssarivaunukanuuna
Panssarivaunukanuuna on taistelupanssarivaunun pääase. Ensimmäisten panssarivaunujen kanuunat eivät olleet erikoisvalmisteisia, vaan muusta käyttötarkoituksesta niihin sovitettuja. Myöhemmin panssarivaunukanuunat kehittyivät omaan suuntaansa. Saksalaiset alkoivat käyttää toisen maailmansodan aikana rihlaamattomia sileäputkisia panssarivaunukanuunoita.
Lataamisensa perusteella panssarivaunukanuunat voidaan jakaa käsin ladattaviin ja automaattisesti ladattaviin. Automaattisesti ladattavista kanuunoista yleinen on neuvostoliittolais-venäläinen 2A46M ja käsin ladattavista saksalainen Rheinmetall L44. Automaattilatauksen etuna on se, että taistelupanssarivaunun miehistön lukumäärää voidaan vähentää lataajan tarpeettomuuden vuoksi yhdellä, yleensä kolmeen.
Kanoé
Kanoé eli kanoê (myös amniapé) on tupilaisen kielikunnan monden kieliryhmään kuuluva lähes kuollut kieli . Sillä on enää seitsemän Brasiliassa asuvaa puhujaa, joista lähes jokainen käyttää nykyään portugalia tai jonkin toisen heimon murretta seka-avioliittojen takia.
Pricen mielestä (1978) kanoé kuului nambiquaralaisiin kieliin, kun taas Greenberg (1990) yritti yhdistää sen kunsaan. Myöhemmin (1997) hän esitti viitteitä siitä, että kieli saattaa kuulua macro-tucanoalaisiin kieliin.
Pjotr Hohlov
Pjotr Iljitš Hohlov (; 12. tammikuuta 1910 Jesipovo Moskovan alue, Venäjän keisarikunta − 7. maaliskuuta 1990 Moskova, Neuvostoliitto) oli Neuvostoliiton ilmavoimien kenraaliluutnantti ja Neuvostoliiton sankari.
Hohlov kävi seitsemän luokkaa keskikoulua ja työskenteli viilaajana moskovalaisessa tehtaassa. Hän siirtyi palvelukseen Neuvostoliiton laivastoon vuonna 1932. Seuraavana vuonna hän valmistui Volgan lentoteknillisestä koulusta ja vuonna 1936 Jeiskin laivastoilmailuopistosta. Toisen maailmansodan alettua hän osallistui vuosina 1939–1940 talvisotaan.
Kesäkuusta 1941 alkaen Hohlov lensi miinoitus- ja tiedustelulentoja Itämerellä. Hän osallistui Neuvostoliiton Suuren isänmaallisen sodan ensimmäiseen Berliiniin kohdistettuun ilmapommitukseen 8. elokuuta 1941 ja tuli nimetyksi Neuvostoliiton sankariksi.
Hohlovin epäillään olleen sen SB-2-lentokoneen päällikkö, joka välirauhan aikana kesällä 1940 pudotti suomalaisen matkustajakone Kalevan Suomenlahteen..
Suomen joukkue lentopallon Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2007
Suomen lentopallomaajoukkue sijoittui Moskovassa käydyissa EM-kisoissa 2007 neljänneksi, mitä pidetään Suomen kaikkien aikojen parhaimpana saavutuksena lentopalloilussa.Suomen joukkueen vakituinen kakkosvalmentaja Pertti Honkanen joutui jättämään kilpailut väliin sairastelun vuoksi. Hänen tilalleen Mauro Berruton avuksi tuli Andrea Pozzi, joka toimi muuten fysiikkavalmentajana joukkueessa.
Turkin Grand Prix 2008
Turkin Grand Prix 2008 (virallisesti 2008 Formula 1 Petrol Ofisi Turkish Grand Prix) oli Formula 1 -kauden 2008 viides osakilpailu, joka ajettiin 11. toukokuuta İstanbul Parkin moottoriradalla Turkissa.
Kilpailun voitti Felipe Massa, jolle voitto oli kolmas perättäinen Turkin GP:ssä. Super Aguri -talli vetäytyi F1-sarjasta ennen kilpailua.
Walther GSP
Walther GSP on tarkkuuspistooli, joka on suosittu kilpa- ja harjoitteluase monissa eri ampumaurheilulajeissa, kuten esimerkiksi isopistooliammunnassa, olympiapistooliammunnassa, vakiopistooliammunnassa ja urheilupistooliammunnassa. Ase on puukahvainen, massasulkuinen, alumiinirunkoinen ja sen lipaskuilu sijaitsee liipasinkaaren etupuolella. 
Aseessa on täysin säädettävät tähtäimet. Liipasimen vastus on säädettävissä. Asetta valmistaa Walther.
Ase toimitetaan laukussa kahdella lippaalla varustettuna.
Ase on ns. vaihtokaliiperiase, joka Waltherin tapauksessa tarkoittaa sitä että osia vaihtamalla aseen kaliiperi on joko .22 LR tai .32 S&W Long. Aseen voi ostaa myös joko pelkällä .22 LR-sarjalla tai pelkällä .32 S&W-sarjalla varustettuna.
Aseesta on saatavilla myös tarkempi GSP Expert-versio, jossa on mm. pidempi piippu, säädettävä rekyylinvaimennin ja aseen piipun heilahtelua ja tärähtelyä vähentävä piippurakenne suuremman tarkkuuden saavuttamiseksi. Pidemmästä piipusta johtuen GSP Expert on myös hieman painavampi kuin perusversio.
Expert-versiossa on myös nitrokarbonoitu lukko. Valmistajan mukaan tämä vähentää kitkaa ja lisää kestävyyttä.
Vaihtokaliiperiaseen merkittävin etu kahteen erilliseen aseeseen verrattuna on kahvan ja laukaisukoneiston asetusten säilyminen täysin samanlaisena ammuttaessa eri pistoolilajeja. Nykyiset Suomen Ampumaurheiluliiton säännöt mahdollistavat tämän.
Aseen voi tilata useilla erityyppisillä ja kokoisilla kahvoilla. Myös vasenkätisiä ja nuorille ampujille ja naisille sopivia pienempiä kahvoja valmistetaan.
Suomalaisten aseen hallussapitolupaehtojen mukaisesti Walther GSP:hen täytyy olla omat hallussapitolupansa sekä perusaseelle että mahdolliselle vaihtosarjalle. Perusase vaatii aseen hallussapitoluvan ja vaihtosarja aseen osan hallussapitoluvan. Tämä johtuu siitä, että vaihtosarjan kaliiperi on toinen kuin perusaseessa.
Aseeseen saa myös vaihtosarjan .22 Short-patruunoille, jolloin aseen mallimerkintä on Walther OSP.
Walter C. Langer
Walter Charles Langer (5. helmikuuta 1899 Boston, Massachusetts – 4. heinäkuuta 1981 Sarasota, Florida) oli psykoanalyytikko, joka tunnetaan Adolf Hitleristä tehdyn psykologisen analyysin tekijänä.
Langer syntyi Bostonissa saksalaiseen maahanmuuttajaperheeseen. Hänen vanhempi veljensä William L. Langer oli Harvardin yliopiston historian laitoksen johtaja, joka otti virkavapaata toisen maailmansodan aikana toimiakseen yhdysvaltalaisen tiedustelupalvelun Office of Strategic Services (OSS) tutkimus- ja analyysiryhmässä.
OSS:n päällikkö William "Wild Bill" Donovanin nimittämä Walter Langer auttoi valmistamaan analyysin, joka tunnetaan nimellä "Analysis of the Personality of Adolph Hitler". Työryhmässä olivat mukana Harvardin yliopiston psykologisen klinikan johtaja professori Henry A. Murray, New School for Social Research-laitoksen tohtori Ernst Kris ja New Yorkin psykoanalyyttien instituutin tohtori Bertram D. Lawin.
Ryhmä keräsi laajan lähdepohjan tutkimukselleen mukaan lukien Hitlerin ensi kädeltä tunteneita henkilöitä, kuten Ernst Hanfstaengl, Hermann Rauschning, Princess Stephanie von Hohenlohe, Otto Strasser, Friedlinde Wagner ja Kurt Ludecke. Tutkimus oli uraauurtava poliittisen psykologian saralla. Nykyään vastaavia profilointeja tehdään useissa maissa toisten valtioiden johtajien motiivien ja tekojen ennakoimiseksi.
Langerin ryhmän työllä ei ollut merkitystä liittoutuneiden sotaponnistelulle natsi-Saksan lyömiseksi eikä tiedetä, mikä oli sen vaikutus sodanjohtoon, mutta ryhmä teki joitakin oikeaan osuvia ennustuksia kuten se piti itsemurhaa todennäköisempänä kohtalona natsi-Saksan johtajalle sodan lopun lähestyessä.
Langer vietti eläkevuotensa Floridassa ja kuoli Sarasotassa 1981.
Analyysi ja sen pohjalta julkaistu kirja on varsinkin Hitlerin menneisyyttä käsittelevässä osuudessa paljolti vanhentunut yli 60 vuoden aikana ja sisältää erikoiselta vaikuttavia teorioita. Seikka, että suurin osa haastatelluista oli takin kääntäneitä entisiä natseja tai Hitlerin poliittisia vihollisia vaikutti analyysiin. Kirjassa muun muassa esitetään, että Hitlerin isä olisi ollut wieninjuutalaisen pankkiirisuvun Rothschildin kuuluneen miehen avioton poika ja että Hitler olisi kiihdyttänyt Itävallan liittämistä Saksaan peittääkseen tämän seikan.
Kirjassa käsitellään myös muitakin kuuluisaksi tulleita populääriteorioita Hitleristä, kuten että tämä olisi ollut homoseksuaali. Käsitys Hitleristä homoseksuaalina on saanut historiallista vahvistusta professori Lothar Machtanin vuonna 2001 julkaisemassa teoksessa "Hitler's Geheimnis: Das Doppelleben eines Diktators", jossa osoitetaan, että Hitlerillä on ollut Wienin-vuosinaan homoseksuaalinen rakkaussuhde nuorehkon asuinkumppaninsa, August Kubizekin (1888–1956), kanssa. DNA-testit ovat lisäksi paljastaneet, että Adolf Hitlerillä on sekä juutalaisia että afrikkalaisia sukujuuria.
Suomen joukkue lentopallon Maailmanliigassa 2007
Suomen lentopallomaajoukkue sijoittui vuoden 2007 maailmanliigassa historiallisesti seitsemänneksi. Lentopallomaajoukkue haki paikkaa Puolassa pelattuun lopputurnaukseen vilillä kortilla, mutta kortin sai lopulta edellisvuoden hopeamaa Ranska.Suomen joukkueesta jäi pois paljon huippunimiä loukkaantumisten vuoksi. Joukkueen runkopelaajat Janne Heikkinen ja Simo-Pekka Olli eivät osallistuneet maailmanliigaan ollenkaan. Heikkinen lepäsi raskaan kauden jälkeen, ja Olli kuntoutti leikattua polveaan. Lisäksi Teppo Heikkilä joutui jättämään pelit kesken liigan, kipeän olkapään vuoksi.
Joukkueessa pelasivat myös kaksi veljesparia, kun Oivasen kaksoisveljekset ja Eskon veljekset olivat joukkueessa mukana.
William Allen
William Allen (joulukuu 1803 Edenton – 11. heinäkuuta 1879 Ohiossa lähellä Chillicothea) oli yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, joka toimi uransa aikana senaattorina ja Ohion kuvernöörinä.
Allen edusti Ohiota Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1832–1834 ja senaatissa 1837–1849, häviten valinnan kolmannelle kaudelle vuonna 1848. Hän toimi Ohion kuvernöörinä vuosina 1874–1876 pyrkien vielä toiselle kaudelle, jolle ei kuitenkaan tullut valituksi. Kuvernöörikauden päättymisen jälkeen Allen vetäytyi kotitilalleen lähelle Ohion Chillicothea, jossa hän kuoli 1879.
Gottfrid Strömberg
Axel Gottfrid Strömberg () oli insinööri, teollisuusmies ja Oy Gottfr. Strömberg Ab:n perustaja ja toimitusjohtaja.
Strömbergin vanhemmat olivat Muhoksen pitäjän Utajärven Särkijärven kylässä Oulun läänissä sijainneen Kurimon rautaruukin ruukkimestarina toiminut vuori-insinööri Johan Edvard Strömberg ja tämän toinen vaimo Anna Kristina Amalia Bärlund. Perhe muutti Varkauteen Strömbergin ollessa yhdeksänvuotias. Strömberg solmi avioliiton 1887 kokkolalaisen Johanna Charlotta Erlingin kanssa. Lapseton liitto päättyi myöhemmin avioeroon. Vuonna 1916 hän meni uudelleen naimisiin Elsa Elisabet Anderssonin kanssa ja pariskunta sai kolme tytärtä. Strömbergiä on luonnehdittu seuraihmiseksi, jolla oli hyvä itsehillintä. Nuorempana hän harrasti purjehdusta, ratsastusta, metsästystä ja matkustelua, vanhempana taas klassista musiikkia ja kävelyretkiä Helsingin Eteläsatamaan.
Gottfrid Strömberg vietti lapsuutensa teknisessä ympäristössä ja oli kiinnostunut tekniikasta. Varkaus oli tuolloin Suomen laivanrakennuksen keskus, ja Strömberg osoitti teknistä lahjakkuuttaan rakentamalla höyrykoneita ja höyryllä toimivia pienoislaivoja.
Kouluaikanaan Turussa Strömberg oli luokkansa priimus ja jo tuolloin kiinnostunut sähkötekniikasta. Jo koulupoikana vuonna 1880 hän rakensi Suomen ensimmäisen ￼￼tasavirtakoneen￼￼ ja vuonna 1881 ensimmäisen sähkögeneraattorinsa. Ajankohdan varhaisuudesta kertoo se, että Thomas Alva Edison oli keksinyt hehkulampun vain kaksi vuotta aikaisemmin. Strömberg aloitti koneenrakennuksen opiskelun 18-vuotiaana Helsingissä Polyteknillisessä opistossa 1881 ja tutustui opintojen loppuvaiheessa hieman myös sähkötekniikkaan.
Valmistuttuaan insinööriksi 1885 Strömberg opiskeli valtion apurahan turvin sähkötekniikkaa Berliinin kuninkaallisessa teknisessä korkeakoulussa Charlottenburgissa ja Hannoverin teknillisessä korkeakoulussa vuodesta 1885 vuoteen 1887. Sähkötekniikan johtavassa maassa hänellä oli tilaisuus perehtyä tuotannon viimeisiin saavutuksiin ja nähdä, mitä ja miten saksalainen sähköteollisuus, Siemens & Halske etunenässä, valmisti.
Strömberg toimi Polyteknillisen opiston (myöh. Teknillinen korkeakoulu) ensimmäisenä sähkötekniikan opettajana vuosina 1887–1894. 
Strömberg oli sähkötekniikan opetuksen uranuurtaja: hänen oppilaitaan olivat kaikki sähköinsinööreiksi 1800-luvun lopulla valmistuneet, muun muassa Teknillisen korkeakoulun ensimmäiset sähkötekniikan professorit.
Samanaikaisesti hän työskenteli edustajana sähkökonetehdas Paul Wahl & Co:lla.
Vuonna 1889 Strömberg perusti Gottfr. Strömbergin sähköliikkeen, josta muodostettiin Ab Gottfr. Strömberg Oy -niminen osakeyhtiö 1909. Hän oli yhtiön toimitusjohtaja vuoteen 1919 saakka sekä yhtiön hallituksen puheenjohtaja ja jäsen kuolemaansa saakka. Yritys toimi aluksi Helsingin Kampissa, mutta siirtyi vuosisadan vaihteessa ensin Sörnäisiin ja sitten ensimmäisen maailmansodan aikana Pitäjänmäelle. Yhtiön nimeksi tuli myöhemmin Oy Strömberg Ab ja se siirtyi vuonna 1987 ruotsalaisen ASEA:n omistukseen, josta seuraavana vuonna tuli ABB. Strömberg sai ansioistaan vuorineuvoksen arvonimen vuonna 1933.
Pääskyvuoren kasarmi
Pääskyvuoren kasarmi on Pääskyvuoressa, Turussa sijaitseva kasarmialue. Kasarmialue on rakentunut toisen maailmansodan aikana Pääskyvuoren rinteeseen ammustuotantoa varten louhittujen luolien ympärille. Vuonna 1945 alueelle rakennettiin kasarmirakennus Turun Ilmatorjuntapatteristolle (TurItPsto). Patteristo toimi kasarmilla vuoteen 1963 kunnes se siirtyi suurempiin tiloihin Heikkilän kasarmille. Samana vuonna tiloihin siirtyi 2. Erillinen Viestikomppania (2.ErVK).
Viestikomppania yhdistettiin Heikkilässä sijaitsevien ilmatorjuntapatteriston ja Toisen Erillisen Autokomppanian kanssa Varsinais-Suomen Ilmatorjuntarykmentiksi vuonna 1989. Vuonna 1994 viestikomppania siirtyi Riihimäen Viestirykmenttiin. Alueella toimi vielä vuosina 1996 - 1997 Turun rannikkorykmentin esikuntapatteri. Esikuntapatterin poistuttua Pansioon ei alueella ole enää koulutettu varusmiehiä. Kasarmialueella toimii Pääesikunnan alainen Etelä-Suomen Johtamisjärjestelmäkeskus.
Kasarmialueelle rakennettiin vuonna 1964 Pääskyvuoren linkkitorni, joka on Turun korkein rakennus. Vuonna 2006 toteutuneella maanvaihtosopimuksella Turun kaupunki sai haltuunsa suurimman osan kasarmialueesta valtiolta. Alueelle kaavoitetaan muun muassa pienkerrostaloasutusta. Suojellun kasarmirakennuksen kaupunki vuokrasi taiteilijoille työtiloiksi. Taiteilijat muuttivat kasarmiin loppukeväästä 2009 ja kasarmirakennus kulkee nyt nimellä Taiteilijatalo Fimbul.
65 Degrees North
65 Degrees North on oululainen vuonna 2004 perustettu englanninkielinen verkkolehti, jonka toimituskunta koostuu vapaaehtoisista englantia puhuvista, useita eri kansallisuuksia edustavista henkilöistä. Lehti on yksi Suomen harvoista englanninkielisistä lehdistä, ja se käsittelee oululaista arkipäivää, kulttuuria ja tapahtumia. Päätoimittajana toimii Oulun kaupungin keskushallinnon Innovaatiot ja markkinointi -ryhmässä toimiva hollantilaissyntyinen Ata Bos.
Lehti perustettiin Ata Bosin johdolla vuonna 2004 tuottamaan englanninkielistä informaatiota oululaisesta kulttuurista ja tapahtumista Oulun seudulla asuville maahanmuuttajille. Ensimmäisen kerran lehti julkaistiin lokakuussa 2005. Lehden toimittajakunta on monikansallinen, ja se työllistää kolme osa-aikaista toimittajaa.