hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Frederick Copleston
Frederick Charles Copleston (10. huhtikuuta 1907, Taunton, Somerset, Englanti – 3. helmikuuta 1994, Lontoo, Englanti) oli brittiläinen katolinen filosofi ja jesuiittapappi sekä filosofian historioitsija.
Coplestonin perhe oli anglikaaninen, mutta hän itse kääntyi katolilaiseksi opiskellessaan Marlborough Collegessa. Hän ryhtyi jesuiitaksi vuonna 1930. Myöhemmin hän opiskeli Heythrop Collegessa. Hän piti seminaarien filosofian opetuksen tasoa huonona, mikä johti vaikutusvaltaisen yhdeksänosaisen "History of Philosophy" -teoksen (1946–75) kirjoittamiseen. Se on saanut arvostusta myös maallisen filosofian historian tutkimuksen puolella.
Eräs Coplestonin merkittävimmistä panoksista nykyaikaiselle filosofialle oli hänen Tuomas Akvinolaisen ajattelua käsitellyt teoksensa (1955). Copleston pyrki selventämään Tuomaan viiden tien ("quinquae viae") oppia tekemällä eron "in fieri" -syiden ja "in esse" -syiden välille. Näin Copleston osoittaa, että Tuomas halusi esittää Jumalan olevan kaikkialla läsnä sen sijaan, että olisi esittänyt, että Jumala olisi teoriassa voinut kadota heti käynnistettyään syiden ja seurausten ketjun.
Copleston tunnetaan myös väittelyistään Bertrand Russellin ja A. J. Ayerin kanssa. Russellin kanssa hän väitteli Jumalan olemassaolosta BBC:n lähetyksessä vuonna 1948. Ayerin kanssa hän väitteli loogisesta positivismista ja uskonnollisen kielen mielekkyydestä vuonna 1949.
Vuonna 1952 Copleston käytti osan opetusajastaan Paavillisessa Gregoriaanisessa yliopistossa Roomassa samalla kun opetti myös Heythropissa. Vuonna 1970 hän siirtyi Lontoon yliopistoon, jossa hän toimi collegen rehtorina. Jäätyään eläkkeelle vuonna 1974 hän jatkoi luennoimista ulkomailla, erityisesti Santa Claran yliopistossa Kaliforniassa. Coplestonista tuli British Academyn jäsen vuonna 1970 ja Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsen vuonna 1993.
Gaza-divisioona
Israelin puolustusvoimien Gaza-divisioona on eteläisen maanpuolustusalueen alaisuuteen kuuluva joukko-osasto, jonka toiminta-alue on Gazan kaista. Divisioonan komentajana on tominut 4. marraskuuta 2012 lähtien prikaatikenraali Mickey Edelstein.
Divisioona vetäytyi Gazan kaistalta elokuussa 2005, mutta on sen jälkeen tehnyt toistuvasti useita operaatioita alueella vastauksena palestiinalaisten ääriryhmien tekemiin raketti-iskuihin.
Peter Haining
Peter Alexander Haining (2. huhtikuuta 1940 – 19. marraskuuta 2007) oli brittiläinen toimittaja, kirjailija ja antologisti.
Gregory Vlastos
Gregory Vlastos (27. heinäkuuta 1907 Istanbul, Turkki – 12. lokakuuta 1991 Berkeley, Yhdysvallat) oli antiikin filosofian tutkija, joka kirjoitti useita teoksia Platonista ja Sokrateesta.
Vlastoksen isä oli kreikkalainen ja äiti skotlantilainen. Hän opiskeli Robert Collegessa sekä Harvardin yliopistossa, josta hän väitteli tohtoriksi vuonna 1931. Opetettuaan useita vuosia Queen's Universityssä hän siirtyi Cornellin yliopistoon vuonna 1948. Hän toimi Princetonin yliopiston Stuart-oppituolin filosofian professorina vuosina 1955–1976 ja tämän jälkeen Mills-oppituolin filosofian professorina Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä vuoteen 1987. Vlastos kuoli vuonna 1991 ennen kuin sai valmiiksi esseekokoelmaansa sokraattisesta filosofiasta.
Monista Vlastoksen oppilaista on tullut merkittäviä antiikin filosofian tutkijoita. Heihin kuuluvat muun muassa Terence Irwin, Richard Kraut, Paul Woodruff ja Alexander Nehamas.
Mia Heikkinen
Mia Heikkinen (s. 20. toukokuuta 1980 Göteborg, Ruotsi) on suomalainen oopperalaulaja, jonka ääniala on sopraano. Hän aloitti lauluopinnot Paimion musiikkiopistossa Paula Savelan oppilaana vuonna 1995. Sitä seurasivat opinnot Turun konservatoriossa, Turun ammattikorkeakoulussa (musiikkipedagogi) ja Sibelius-Akatemiassa (2003-2009), jossa häntä on opettanut muun muassa Aulikki Eerola.
Vuonna 2007 Heikkinen voitti Kangasniemen laulukilpailun. Tammikuussa 2008 hän sai Lappeenrannan valtakunnallisissa laulukilpailuissa naisten sarjan jaetun toisen palkinnon.
Heikkinen on laulanut muun muassa Naantalin musiikkijuhlilla, Turun oopperayhdistyksen tuottamassa Mikko Heiniön kirkko-oopperassa "Riddaren och Draken", Samppalinnan kesäteatterissa sekä Turun kaupunginteatterin ja Turun konservatorion yhteistyönä tehdyssä Johann Strauss nuoremman Mustalaisparoni-operetissa. Lisäksi hän on esiintynyt Tuomas Kantelisen oopperassa Paavo Nurmi.
Vuonna 2012 Heikkinen vastaanotti Pro Opera ry:n myöntämän apurahan.
Brasilian Grand Prix 2008
Brasilian Grand Prix 2008 (viralisesti XXXVII Grande Prêmio do Brasil) oli Formula 1 -kauden 2008 18. ja viimeinen osakilpailu, joka ajettiin 2. marraskuuta Interlagosin moottoriradalla Brasiliassa.
Kilpailussa ratkesi kuljettajien maailmanmestaruus Lewis Hamiltonille, kun hän sijoittui viidenneksi, vaikka Felipe Massa voitti kilpailun. Kilpailua on pidetty yhtenä parhaimmista päätöskilpailuista Formula 1 -sarjan historiassa.
Hamiltonille riitti sijoitus viiden parhaan joukkoon mestaruuden voittamiseen riippumatta Felipe Massan sijoituksesta. Jos Massa olisi voittanut ja Hamilton olisi ollut korkeintaan kuudes, mestaruus olisi mennyt Massalle tasapelisäännön ansiosta (Massalla oli kuusi voittoa ja Hamiltonilla viisi). Massa olisi voittanut mestaruuden myös jos hän olisi ollut toinen ja Hamilton korkeintaan kahdeksas. Tässäkin tapauksessa pisteet olisivat menneet tasan, mutta tasapelisääntö olisi auttanut myös tässä tilanteessa Massan mestaruuteen (molemmilla olisi ollut viisi voittoa, mutta Massalla olisi ollut kolme ja Hamiltonilla kaksi kakkossijaa).
Kilpailun viimeisellä kierroksella Hamilton oli kuudentena Massan jo varmistettua osakilpailuvoittonsa. Viimeisessä mutkassa kuivan kelin renkailla ajanut Toyotan Timo Glock ajoi kuitenkin hitaasti ja takana tulleet Sebastian Vettel ja Lewis Hamilton ohittivat hänet. Hamilton nousi viidenneksi ja voitti maailmanmestaruuden yhden pisteen erolla Massaan. Poikkeuksellisten viimeisen kierroksen tapahtumien vuoksi muun muassa Ferrari- ja McLaren-talleissa vallitsi hetken aikaa epätietoisuus mestarista.
Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1982
27. alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Itävallan Schladmingissa 28. tammikuuta – 7. helmikuuta 1982. Naiset kilpailivat Haus im Ennstalissa.
Isäntämaa
Reuben Wood
Reuben Wood (1792 tai 1793 – 1. lokakuuta 1864) oli yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko.
Wood istui Ohion osavaltion senaatissa vuosina 1825–1830 ja vuosina 1833–1847 Ohion korkeimmassa oikeudessa. Hän toimi Ohion kuvernöörinä vuosina 1850–1853, jonka jälkeen hän oli Yhdysvaltain konsuli Valparaísossa, Chilessä.
Jeni Packalén
Jeni Packalén (s. 12. huhtikuuta 1977, Helsinki) on suomalainen oopperalaulaja, jonka ääniala on mezzosopraano. Hän aloitti ammattiin tähtäävät lauluopinnot Perheniemen opistossa 2002 ja jatkoi niitä Lahden konservatoriossa 2003–2005. Vuodesta 2005 lähtien hän on opiskellut Helsingin ammattikorkeakoulu Stadiassa musiikin koulutusohjelmassa Brita Margareta Brandtin oppilaana. Lisäksi hän on osallistunut professori Irina Gavrilovicin, Colin Hansenin ja Lilli Paasikiven mestarikursseille.
Tammikuussa 2008 Packalén sai Lappeenrannan valtakunnallisissa laulukilpailuissa naisten sarjan jaetun toisen palkinnon.
Packalénin rooleja oopperoissa ovat olleet
Packalénin laulamiin kirkkomusiikkiteoksiin kuuluvat Giovanni Battista Pergolesin Stabat Mater ja Camille Saint-Saënsin Jouluoratorio.
Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1978
25. alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Länsi-Saksan Garmisch-Partenkirchenissä 29. tammikuuta – 5. helmikuuta 1978.
Isäntämaa
Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1974
23. alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Sveitsin Sankt Moritzissa 3.–10. helmikuuta 1974.
Isäntämaa
Santa Maria Novella
Santa Maria Novella on basilika Firenzessä Italiassa. Se oli Firenzen ensimmäinen merkittävä basilika ja on dominikaanien pääkirkko kaupungissa.
Kirkossa ja sen vieressä olevissa luostarissa ja tuomiokapitulirakennuksessa on monia merkittävä taideteoksia ja hautamonumentteja. Erityisen kuuluisia ovat gotiikan ja varhaisrenessanssin mestareiden freskot. Taideteosten tekemistä rahoittivat Firenzen merkittävimmät perheet, jotka varmistivat hautapaikkansa pyhällä maalla.
Vuonna 1221 Bolognasta lähetetyt dominikaanimunkit hankkivat pienen Santa Maria Novella -kirkon, joka oli vihitty käyttöön vuonna 1049. Kirkko oli rakennettu 800-luvulta peräisin olleen kappelin päälle. Tämä kirkko kävi kuitenkin nopeasti pieneksi ihmisille, jotka halusivat tulla dominikaanien jumalanpalveluksiin. Vuodesta 1246 alettiin myöntää aneita henkilöille, jotka osallistuivat uuden kirkon kustannuksiin. Uuden kirkon, jonka julkisivu on etelään, rakennustyöt aloitettiin vuonna 1279.
Kirkon vihki virallisesti käyttöön paavi Eugenius IV vuonna 1420. Todennäköisesti itse kirkkorakennus mukaan luettuna kellotorni valmistuivat jo vuonna 1360. Kirkon kuuluisa julkisivu on tehty kahdessa vaiheessa. Alempi osa on 1300-luvulta ja Leon Battista Albertin suunnittelema yläpuoli rakennettiin vuosina 1456–1470.
Nykyisen muotonsa Santa Maria Novella -kirkko sai 1500-luvulla Giorgio Vasarin suunnittelemana. Muutoksiin oli syynä Trenton kirkolliskokouksen päätökset kirkollisen liturgian uudelleenjärjestelystä. Vasari muotoili uudelleen laivat ja apsiksen.
Santa Maria Novellassa on monien mestareiden töitä. Alttarin takana olevassa syvennyksessä on Filippo Brunelleschin ainoa puinen veistos "Krusifiksi". Se työstettiin vuosina 1410–1425, ja Vasarin mukaan Brunelleschi halusi tehdä sen vastavetona Donatellon tylyn realistiselle puuveistokselle "Kristus ristillä". Kirkon sakaristossa on Giotton varhainen maalaus "Krusifiksi" vuodelta 1312. Kirkon kolmannessa kappelissa on yksi taidemaalari Masaccion tunnetuimmista töistä "Kolminaisuus, Maria ja Pyhä Johannes" noin vuodelta 1427.
Lisäksi kirkossa on maalauksia Paolo Uccellolta ja Alessandro Allorilta sekä freskoja Orcagnalta ja Agnolo Gaddilta.
Tauno Palon puisto
Tauno Palon puisto sijaitsee Helsingissä Kallion kaupunginosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Helsinginkatuun, josta sen erottaa matala kivimuuri. Etelässä ja lännessä puistoalue kohoaa rinteeksi, johon on jalankulkijoille tehty asfalttipäällysteinen portaikko/pengerrys, joka kaartuu lounaaseen kohti Alppi­kadun ja Wallininkadun risteystä. Idässä puisto rajoittuu asuinkerrostalon pihaan. Puiston ohi Helsinginkatua pitkin kulkee raitiolinja 8. Puisto sijaitsee osapuilleen Linnanmäen ja Urheilu­talon pysäkkien puolivälissä.
Alueeltaan Tauno Palon puisto on pieni. Se avautuu selkeästi pohjoiseen. Muilla ilmansuunnilla sitä varjostavat rinne, jyrkänne ja kerrostalot. Tämän vuoksi puiston alue saa sangen vähän auringon säteilyä. Eteläpuolella Alppikadun tasolla ja sen suuntaisesti puiston alue jatkuu entisen leikkipuiston paikalle tehdyllä puistikolla, jonka halki kulkee luonnonkivin päällystetty kävelytie.
Puisto on nimetty näyttelijä Tauno Palon mukaan ja siellä sijaitsee ympäristötaideteoksena toteutettu Tauno Palon muistomerkki. Kokonaistaideteoksen muodostavat graniittipaasi, pronssinen muotokuvareliefi, istutukset ja vesiallas. Muistomerkin suunnittelija Kain Tapper on luonnehtinut teostaan: "Graniitti muistuttaa Palon järkälemäisyydestä ja ruusuistutukset sekä kalliolta soliseva vesi taiteilijan herkkyydestä". Muistomerkki valmistui 1993.
Helena Hiilivirta
Helena Eeva Kaarina Hiilivirta (o.s. Miettinen, s. 5. tammikuuta 1955 Liperi) on Helsingin Musiikkitalon entinen johtaja ja diplomisellisti. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1974, suoritti Sibelius-Akatemiassa soitonopettajan tutkinnon 1979, sellonsoiton diplomin 1981 ja humanististen tieteiden kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa 1981.
Hiilivirta on toiminut Rovaniemen kaupungin jousikvartetin sellistinä 1975–1976, Lapin musiikkiopiston sellonsoiton opettajana 1975–1976, Helsingin kaupunginorkesterin virkaa tekevänä sellistinä 1976–1978, Savonlinnan orkesteriyhdistyksen sellon äänenjohtajana 1978–1980, Savonlinnan Oopperajuhlien orkesterin sellistinä 1978–1983, Sibelius-Akatemian apulaissihteerinä 1981–1982, Lahden kaupunginorkesterin intendenttinä 1983–1987, Länsi-Helsingin musiikkiopiston sellonsoiton opettajana 1987–1990 ja Porvoon Suvisoitto -festivaalin toiminnanjohtajana 1990–1993. Yleisradion musiikkitoimittajana hän toimi 1988–1991, Radion sinfoniaorkesterin intendenttinä 1991–1999, Ylen ykkösen musiikkipäällikkönä 2000–2006 ja Yleisradion musiikin osaamiskeskuksen päällikkönä 2001–2006. Helsingin musiikkitalon suunnittelujohtajana hän aloitti 2006 ja nimitettiin myöhemmin Musiikkitalon johtajaksi.
Hiilivirta ja Helsingin Musiikkitalo Oy:n toimitusjohtaja Kenneth Katter irtisanoutuivat 25. marraskuuta 2011. Lehtikirjoitusten mukaan he olisivat todellisuudessa saaneet potkut. Heidän sanotaan tulleen keskenään toimeen erittäin huonosti, ja kyse on alusta pitäen ollut arvovaltataistelusta. Heidän tilalleen palkataan yksi johtaja, joka vastaa sekä talosta että toiminnasta.
Hiilivirta valittiin elokuussa 2013 Tampere Filharmonian intendentiksi. Hän astuu tehtävään syyskuun alussa.
Catz Lappeenranta
Catz Lappeenranta ry on vuonna 1996 perustettu suomalainen naiskoripalloseura Lappeenrannasta. Seuran edustusjoukkue pelaa naisten Korisliigassa, minkä lisäksi seuralla on kakkosjoukkue ja kuusi tyttöjoukkuetta. Edustusjoukkuetta valmentaa Mika Haakana, ja sen kapteenina toimii Jelena Rešetko.
Catz on pelannut Korisliigassa (aik. naisten SM-sarja) kaudesta 2005–2006 lähtien. Suomen-mestaruuden seura on voittanut vuosina 2010, 2012, 2013, 2014, 2015 ja 2016, ja hopealle se on sijoittunut vuosina 2007, 2008, 2009, 2011 ja 2018 sekä pronssille 2017. Suomen cupin mestaruuden seura on voittanut kolmesti.
Ennen Catzin perustamista Lappeenrannan naiskoripalloilu oli Lappeenrannan NMKY:n alaisuudessa.
Onni Suhonen
Onni Suhonen (5. helmikuuta 1903 Hamina – 14. maaliskuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen viulisti ja viulunsoiton opettaja. Hän opiskeli 1911–1916 Viipurin musiikinystäväin musiikkikoulussa ja 1918–1924 Viipurin musiikkiopistossa opettajanaan Boris Sirpo. Suhonen suoritti loppututkinnon 1924 ja lähti opiskelemaan vuosiksi 1924–1926 Budapestin musiikkikorkeakouluun, jossa suoritti diplomin Jenö Hubayn mestariluokalla. Vuosina 1928–1929 hän opiskeli Pariisissa Léon Nauwinckin ja Lucien Capet’n oppilaana.
Suhonen esiintyi Budapestissa 1926, piti ensikonserttinsa Helsingissä 1927 ja esiintyi Pariisissa 1928. Hän esiintyi kotimaassa omin konsertein ja oli orkesterikonserttien solistina. Suhonen toimi Viipurin musiikkiopiston viulunsoiton opettajana 1929–1939, Sibelius-Akatemian viulunsoiton opettajana 1943–1950 ja lehtorina 1950–1972. Hän oli myös Helsingin kaupunginorkesterin ensiviulun soittaja 1943–1966. Suhonen sai Wihurin säätiön tunnustuspalkinnon 1971, professorin arvonimen 1972 ja säveltaiteilijain valtionpalkinnon 1984.
Suhonen oli merkittävä solistien ja etenkin kamarimuusikoiden kouluttaja, jonka kouluttamia viulisteja ovat Ari Angervo, Roy Asplund, Pekka Helasvuo, Aarre Hemming, Jouko Ignatius, Esa Kamu, Okko Kamu, Juhani Numminen, Eila Patomaa, Ylermi Poijärvi, Paavo Rautio, Kaija Saarikettu, Leena Siukonen-Penttilä ja Seppo Tukiainen.
Onni Suhosen mukaan nimetty Suhonen-kvartetti oli 1960-luvulla Suomen nimekkäin kvartetti. Siinä soittivat Okko Kamu ensimmäistä viulua, Ari Angervo toista viulua, Ylermi Poijärvi alttoviulua ja Risto Fredriksson selloa. Kolme ensin mainittua kvartetin jäsentä olivat myös Suhosen viuluoppilaita. Suhonen toimi kvartetin opettajana ja harjoittajana. Kvartetti perustettiin 1964 Jean Sibeliuksen satavuotisjuhlassa soitettua "Voces Intimae" -kvarteton esitystä varten ja kvartetti teki konserttikiertueita Suomessa ja Ruotsissa. Kvartetin viimeinen työ oli sille omistetun Aulis Sallisen neljännen jousikvarteton "Quiet Songs" levytys vuonna 1972.
Oikeudellinen siirrännäinen
Oikeudellinen siirrännäinen l. transplantaatti viittaa yleensä reseptiota pienemmässä mittakaavassa tapahtuvaan oikeudelliseen omaksumiseen. Oikeudellinen siirrännäinen voi olla esimerkiksi yksittäinen säädös tai institutionaalinen toimija.
Toyota TF108
Toyota TF108 on Formula 1 -auto, jota Toyota-talli käytti kaudella . Auto julkistettiin 10. tammikuuta 2008 Kölnissä Saksassa. Autoa kilpailuissa ajoivat Jarno Trulli ja Timo Glock.
TF108:n merkittävimmät muutoksen edelliskauden TF107:ään verrattuna olivat akselivälin kasavattaminen. Tällä muutoksella pyrittiin saamaan autosta tasapainoisempi.
Muutoksia oli tehty myös aerodynamiikan ja jousituksen kanssa. McLarenin kehittämä siltamallinen etusiipi oli auton silmiinpistävin muutos. Aerodynaamikan kohdalla jokainen osa oli käyty lävitse ja talli pyrki tällä optimoimaan koko pakettia.
Myös auton elektroniikkaa oli luonnollisesti muutettu. Suurimmat uudistukset olivat vaihdelaatikko ja uusi pakollinen elektroniikkajärjestelmä ECU, joka oli käytössä kaikilla talleilla kaudella 2008.
Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa ja "kursivointi" kilpailun nopeinta kierrosta.
Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1970
21. alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Italian Val Gardenassa 8.–15. helmikuuta 1970.
Cappella Pazzi
Cappella Pazzi ("Pazzi-kappeli") on Firenzessä aivan "Basilica di Santa Croce" -kirkon vieressä sijaitseva pieni Filippo Brunelleschin suunnittelema kappeli. Sitä pidetään yhtenä renenssanssiarkkitehtuurin mestariteoksista ja Brunelleschin tärkeimpiin lukeutuvana työnä.
Kappelin rahoitti Pazzi-sukuun kuulunut Andrea Pazzi. Brunelleschi aloitti rakennuksen suunnittelun vuonna 1429 tai 1430 saatuaan valmiiksi San Lorenzon kirkon sakariston. Sisätilat valmistuivat vuonna 1444 ja kupoli holvattiin vuonna 1461 Brunelleschin jo kuoltua.
Rakennuksen pohja on neliskulmainen ja sen yllä kohoaa kartiomainen kupoli. Sisätilat on jaettu selkeisiin geometrisiin kuvioihin. Seinät on päällystetty valkoisella laastilla, mikä antaa kontrastia harmaasta hiekkakivestä tehtyihin rakennelmiin. Luca della Robbia on tehnyt sisätilojen terrakottaiset koristelut. Kappelia edeltävä pylväskäytävä rakennettiin vasta Brunelleschin kuoleman jälkeen. Pylväskäytävä toimii myös valonsuodattimena, minkä ansiosta eteisestä tuleva kohtaa kupolista tulevan muodostaen tasaisen valaistuksen.
Vaikka Cappella Pazzia pidetään yleisesti Brunelleschin työnä, siitä ei ole täysin yksimielisyyttä. Myös firenzeläinen Michelozzo on mainittu kappelin suunnittelijana.
Gela
Gela on satamakaupunki Sisilian etelärannikolla Italiassa. Se kuuluu Caltanissettan maakuntaan. Gelassa oli lähes asukasta vuonna 2013, enemmän kuin maakunnan pääkaupungissa.
Gelassa on suuri öljynjalostamo ja tärkeä satama.
Gela sijaitsee Sisilian etelärannikolla noin 84 kilometrin päässä Caltanissettan kaupungista. Se on rakennettu samannimisen joen suuhun sen länsipuolelle. Kaupungin ympäristö on hedelmällistä tasankoa, joka tunnetaan Gelan tasankona ("Piana di Gela"). Tasangon pinta-ala on noin 250 neliökilometriä.
Ruotsin Karesuvannosta alkava E45-tie päättyy Gelaan.
Antiikin ajan Gela oli kreikkalainen siirtokunta, joka perustettiin vuonna 689/688 eaa. Se sai nimensä Gela-joesta, jonka suuhun se sijoitettiin. Joen nimen puolestaan oletetaan olleen peräisin seudun ei-kreikkalaisten alkuperäisasukkaiden kielestä. Kaupungin ensimmäiset asukkaat tulivat Rhodokselta ja Kreetalta.
Gela kukoisti erityisesti 400-luvulla eaa., jolloin sen valtapiiriin kuului suuri osan saaren etelä- ja keskiosista ja laajimmillaan myös itärannikon alueita. Karthagolaiset tuhosivat Gelan vuonna 405 eaa. Se rakennettiin uudelleen vuoden 338 eaa. jälkeen ja tuhottiin lopullisesti noin vuonna 282 eaa.
Gelan paikka säilyi asumattomana keskiajalle vuoteen 1233 saakka. Tuolloin Fredrik II rakennutti antiikin aikaisten raunioiden paikalle uuden kaupungin, jota kutsuttiin aluksi nimellä "Heraclea" ja myöhemmin "Terranova". Antiikin aikaisen kaupungin paikan selvittyä Terranova nimettiin uudelleen sen mukaan Gelaksi vuonna 1927.
Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1966
19. alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Chilen Portillossa 5.–14. elokuuta 1966.
Brody Hutzler
Ian Brody Hutzler (s. 20. huhtikuuta 1971 Fairbanks, Alaska) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan useista saippuaoopperarooleistaan.
Hutzler esitti Zachary Smithiä televisiosarjassa "Guiding Light" vuosina 1996–1997 ja Cody Dixonia sarjassa "Tunteita ja tuoksuja" vuosina 1999–2004. Vuodesta 2004 vuoteen 2006 hän esitti Patrick Lockhartia televisiosarjassa "Päivien viemää".
Hän on myös vieraillut useissa sarjoissa, kuten The WB -televisiokanavan sarjassa "Siskoni on noita" sekä NBC:n televisiosarjassa "Titaanit" vuonna 2000. Vuonna 2008 hän esiintyi "Green Flash" -elokuvassa Torrey DeVitton ja Paul Wesleyn kanssa.
Stare decisis
Stare decisis eli ennakkotapausoppi on brittiläisestä oikeushistoriasta ja perinteestä kumpuava katsantokanta, jonka mukaan tuomioistuin on sidottu tekemiinsä ratkaisuihin.
José Manuel Pinto
José Manuel Pinto Colorado (s. 8. marraskuuta 1975 El Puerto de Santa María, Cádizin maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa pelaavaa Barcelonaa lainassa Celta Vigosta.
Pinto on sevillalaisen Real Betisin kasvatti. Kaudet 1994–1998 hän pelasi seuran reservijoukkueessa. Edustusjoukkueessa ja Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa hän esiintyi ensimmäisen kerran 10. toukokuuta 1998 ottelussa Racing Santanderia vastaan.
Myöhemmin vuonna 1998 Pinto siirtyi Celta Vigoon, jossa hän nousi lopulta joukkueen kapteeniksi asti. 2000-luvun alussa Celtan ollessa vakiovierailija eurocupeissa Pinto pääsi pelaamaan myös kansainvälisiä otteluita Uefa-cupissa ja Mestarien liigassa. Kaudella 2005–2006 Pinto oli Espanjan pääsarjan paras maalivahti (0,78 päästettyä maalia per ottelu) ja hänet palkittiin Zamoralla.
Kauden 2006–2007 päätteeksi Celta putosi toistamiseen kolmen vuoden sisällä Segunda Divisióniin, mutta Pinto päätti jäädä joukkueeseen. Tammikuussa 2008 hän kuitenkin siirtyi lainasopimuksella Barcelonaan, joka tarvitsi varamiehen Víctor Valdésille Albert Jorqueran loukkaannuttua vakavasti. Barcelona maksoi Celtalle kauden 2007–2008 loppuun kestävästä lainasta 500 000 euroa ja lainan päätyttyä seuran oli mahdollista lunastaa Pinton pelioikeudet kokonaan ilman lisäkustannuksia.
Barcelona solmi Pinton kanssa kaksivuotisen sopimuksen vuonna 2008. Pinton nykyinen sopimus kestää Barcelonssa vuoden 2014 loppuun asti.
Yön kuningas
Yön kuningas ("Cruising") on William Friedkinin ohjaama rikos- ja jännityselokuva vuodelta 1980. Elokuvassa Al Pacino näyttelee peitetehtävissä työskentelevää poliisia, joka tekeytyy homoksi saadakseen kiinni sadomasokistisen alakulttuurin piiristä uhrinsa etsivän murhaajan.
Monet homoseksuaalit, erityisesti New Yorkin homoyhteisön jäsenet vastustivat aikoinaan elokuvan tekemistä. Huonon maineen ja kritiikin takia elokuva ei menestynyt lippuluukuilla. Se sai myös kolme Razzie-ehdokkuutta, muun muassa huonoimmasta ohjauksesta.
Elokuva kiellettiin aluksi kokonaan Suomessa, mutta sallittiin myöhemmin videolla K18-merkinnällä. Vuonna 1987 voimaan tullut videolaki poisti sen markkinoilta aina vuoteen 2000 asti.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa tummanpuhuvaksi ja lohduttomaksi kurkistukseksi homomaailmaan ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
J. O. Hannula
Joose Olavi (J. O.) Hannula (5. marraskuuta 1900 Turku – 12. kesäkuuta 1944 Salla) oli suomalainen eversti ja sotahistorioitsija.
J. O. Hannulan vanhemmat olivat tuomiorovasti ja kansanedustaja Edvard Hannula sekä Ellen Palmgren. Hannula kävi koulunsa Porvoossa, jossa hänen isänsä toimi tuomiorovastina vuodesta 1912. Hän liittyi Suomen sisällissodan aikana Porvoon suojeluskuntaan ja osallistui sen epäonnistuneeseen hyökkäykseen Keravalle sekä perääntymistaisteluihin Pellingin saarella. Sodan päätyttyä Hannula kävi Vöyrin sotakoulun kurssin kesällä 1918, Viipurin upseerikokelaskurssin 1918–1919, kadettikoulun 1919–1921 ja sotakorkeakoulun 1925–1927. Hän valmistui 1928 yleisesikuntaupseeriksi sotakorkeakoulun ensimmäiseltä yleisesikuntaupseerikurssilta. Hän suoritti 1920-luvulla myös lakitieteen opintoja Helsingin yliopistossa. Hannula palveli 1919–1924 joukkueenjohtajana ja adjutanttina Uudenmaan rykmentissä sekä 1924–1925 adjutanttina 1. divisioonan esikunnassa. Hän oli sotakorkeakoulun sotahistorian ja strategian opettajana vuosina 1927–1939 ja hänen on sanottu luoneen suomalaisen sotahistorianopetuksen perinteen. Hänet ylennettiin vänrikiksi 1919, luutnantiksi 1921, kapteeniksi 1924, majuriksi 1927, everstiluutnantiksi 1934 ja everstiksi 1940.
Talvisodan aikana Hannula oli päämajan ulkomaantoimiston päällikkönä 1939–1940. Hän pyrki sodan aikana vahvistamaan suomalaisten taisteluhenkeä radiopuheilla ja esitelmillä. Jatkosodan aikana Hannula oli JR 52:n komentajana Rukajärven suunnalla 1941–1944 sekä 3. Prikaatin komentajana Alakurtissa 1944. Hän sai surmansa vihollisen ilmahyökkäyksessä kun hänen prikaatiaan oltiin siirtämässä Sallan rintamalta Karjalan kannakselle kesäkuussa 1944.
Hannula kirjoitti laajan sotahistoriaa käsitellevän tuotannon. Hänen diplomityönsä sotakorkeakoulussa käsitteli sotateroreetikko Carl von Clausewitzia. Hannulan Suomen sisällissodasta kirjoittamaa teosta "Suomen vapaussodan historia" (1933) pidettiin aiheen perusteoksena, kunnes uudempi tutkimus syrjäytti sen 1960-luvulla. Hän kirjoitti 1930-luvun lopulla samasta aiheesta esitykset myös ruotsiksi, ranskaksi ja englanniksi.
Sirkut
Sirkut (Emberizidae) on heimo pienenkokoisissa varpuslinnuissa. Niitä löytyy luonnonvaraisina Aasiasta, Euroopasta ja Afrikasta. Sirkut ovat siemensyöjiä, josta jo niiden nokan muotokin kertoo.
Sirkkuihin kuuluu 5 sukua ja 41 lajia. Aikaisemmin sirkkuihin luettiin huomatavasti enemmän lajeja, jotka on sittemmin jaettu pulmusten, sirkkulien, tangaroiden ja kardinaalien heimoihin.
Annie-gaala 1991
Annie-gaala 1991 oli 19. kertaa järjestetty palkintogaala, jossa jaettiin vuotuiset Annie-palkinnot vuoden 1991 parhaille animaatioiden tekijöille.
Pääluokkien voittajat lihavoituna:
Annie-gaala 1990
Annie-gaala 1990 oli 18. kertaa järjestetty palkintogaala, jossa jaettiin vuotuiset Annie-palkinnot vuoden 1990 parhaille animaatioiden tekijöille.
Pääluokkien voittajat lihavoituna:
Moby Grape
Moby Grape on yhdysvaltalainen psykedeelinen rockyhtye. Se perustettiin vuonna 1966 San Franciscossa. Moby Grape on ottanut vaikutteita folkmusiikista, bluesista, kantrista ja jazzista. Kesällä 1967 yhtye esiintyi Montery Pop Festivalissa. Yhtyeen aktiivisin aika oli vuosina 1966–1971.
Annie-gaala 1988
Annie-gaala 1988 oli 17. kertaa järjestetty palkintogaala, jossa jaettiin vuotuiset Annie-palkinnot vuoden 1988 parhaille animaatioiden tekijöille.
Pääluokkien voittajat lihavoituna:
Annie-gaala 1987
Annie-gaala 1987 oli 16. kertaa järjestetty palkintogaala, jossa jaettiin vuotuiset Annie-palkinnot vuoden 1987 parhaille animaatioiden tekijöille.
Pääluokkien voittajat lihavoituna:
Ammunnan Euroopan-mestaruuskilpailut 2007 - 10m liikkuvamaali, miehet
10 m liikkuvassamaalissa miehet ampuvat ensiksi 30 hidasta juoksua ja sitten 30 nopeaa juoksua.Joukkuekilpailussa joukkueen muodostavat kolme saman maan kilpailijaa.
Miesten 10 m liikkuvassamaalissa EM-kilpailut 2007 järjestettiin 16. maaliskuuta, Deauvillessä.
Tor Lundsten
Tor Erik Lundsten (16. helmikuuta 1926 Turku – 29. marraskuuta 1970 Turku) oli suomalainen kilpasoutaja.
Lundsten edusti Suomea Helsingin 1952 olympialaisissa kahdeksikkojen soudussa. Joukkue jäi alkuerässään viidenneksi ja karsiutui. Kotimaassaan hän edusti Turun Yliopiston Soutajia.
Koulutukseltaan Lundsten oli diplomi-insinööri.
Klaus Lampi
Klaus Vilhelm Lampi (24. tammikuuta 1929 Turku – 23. huhtikuuta 2004) oli suomalainen kilpasoutaja.
Lampi edusti Suomea Helsingin 1952 olympialaisissa kahdeksikkojen soudussa. Joukkue jäi alkuerässään viidenneksi ja karsiutui. Pohjoismaitten mestaruuskilpailuihin hän osallistui perämiehettömällä nelosella vuonna 1951.
Turun Yliopiston Soutajia edustanut Lampi voitti perämiehettömässä nelosessa Suomen mestaruuden vuonna 1951. Hän toimi seuransa valmentajana ja soutupäällikkönä vuosina 1950–1953.
Lampi oli koulutukseltaan filosofian lisensiaatti ja työskenteli kemian alalla.
Pat Riley
Patrick James "Pat" Riley (s. 8. maaliskuuta 1945) on entinen koripallovalmentaja. Hän valmensi Los Angeles Lakersin neljään NBA-mestaruuteen vuosina 1982, 1985, 1987 ja 1988 sekä Miami Heatin yhteen mestaruuteen vuonna 2006. Hän vetäytyi Heatin valmentajan tehtävistä vuonna 2008. Pat Rileytä pidetään yhtenä NBA:n historian kaikkien aikojen parhaimmista päävalmentajista.
Toivo Räsänen
Toivo Into Johannes Räsänen (s. 8. kesäkuuta 1925 Kurkijoki) on entinen suomalainen kilpasoutaja.
Räsänen edusti Suomea Helsingin 1952 olympialaisissa kahdeksikkojen soudussa. Hän oli tämän alkuerässään viidenneksi jääneen ja jatkosta keräilyerien jälkeen karsiutuneen venekunnan perämies.
Kotimaassaan ”Topi” Räsänen edusti Turun Yliopiston Soutajia. Hän toimi seurassaan myös naisjoukkueen valmentajana vuonna 1952.
Räsänen on koulutukseltaan filosofian kandidaatti ja on työskennellyt biologian ja maantieteen lehtorina.
35 (luku)
35 (kolmekymmentäviisi) on luonnollinen luku, jota edeltää 34 ja seuraa 36.
Nettilehti
Nettilehti on internetissä oleva verkkojulkaisu. Nettilehti voi käsitellä oikeastaan mitä tahansa ja Suomesta löytyy muun muassa kuntien omia nettilehtiä, nuorison nettilehtiä, juorupalstoja ja esimerkiksi Historian nettilehti. Nettilehdet ovat ajankohtaisia ja usein nopeampia reportoimaan asioista kuin perinteiset, paperille painetut lehdet.
Beijing Technology and Business University
Beijing Technology and Business University on yliopisto Pekingissä, Kiinassa. Se on perustettu vuonna 1999 kolmen eri instituutin yhdistyessä: Beijing Institute of Light Industryn, Beijing Institute of Businessin ja Institute of Managerial Cadres of Machinary Industryn.
Beijing Technology and Business Universityssä on tällä hetkellä noin 20 000 opiskelijaa, joista jatko-opiskelijoita on noin tuhat. Professoreita yliopistossa on noin 400. Yliopisto käsittää 11 laitosta ja kolme aluetta. Tutkintoon johtavia ohjelmia on yksi tohtoritason, 31 maisteritason ja 41 kandidaattitason. BTBU:ssa on kaksi kansallista tutkimuskeskusta ja yksi kaupungin tutkimuslaboratorio.
BTBU on yhteistyössä useiden yliopistojen kanssa eri maista, kuten Yhdysvalloista, Kanadasta, Britanniasta, Irannista, Australiasta, Uudesta-Seelannista, Japanista, Ruotsista, Venäjältä, Suomesta, Alankomaista, Ranskasta, Etelä-Koreasta ja Brasiliasta. Vuosittain BTBU hyväksyy yli 70 vaihto-opiskelijaa ja lähettää muualle lähes 120 opiskelijaa.
Suomalaisista oppilaitoksista BTBU:n kanssa yhteistyössä on muun muassa Saimaan ammattikorkeakoulu.
Yliopiston uusi kampusalue on rakennettu Pekingin lähiöön, Fangshaniin. Kampusalue on 100 hehtaarin kokoinen. Se sisältää muun muassa jalkapallokentän katettuineen katsomoineen ja tekojärven. Alueella on myös maamerkkinä pidetty korkea kellotorni, joka näyttää myös kuun muodon pimeällä säällä.
Kaarlo Einiö
Kaarlo Ilmari Einiö (4. joulukuuta 1921 Helsinki – 22. marraskuuta 1976 Espoo) oli suomalainen maahockeypelaaja, koripalloilija ja jääpalloilija.
Einiö kuului Suomen maahockeyn olympiajoukkueeseen Helsingissä 1952. Hän voitti kahdeksan maahockeyn Suomen mestaruutta edustaessaan helsinkiläisseura Nuijamiehiä.
Koripalloilijana Einiö edusti Eiran Kisa-Veikkoja. Hän voitti Suomen mestaruuden vuonna 1940 sekä SM-hopeaa vuosina 1939 ja 1941. Jääpallossa hän pelasi SM-sarjaa HIFK:n riveissä. Vuosina 1943–1944 hän pelasi neljä ottelua jääkiekon SM-sarjassa Karhu-Kissojen joukkueessa.
Einiö toimi Suomen Maahockeyliiton sihteerinä vuonna 1951 ja puheenjohtajana vuosina 1956–58. Nuijamiesten puheenjohtaja hän oli vuosina 1954–1959 ja urheiluseura Zoomin puheenjohtaja vuosina 1969–1970.
Kaarlo Einiö kuoli liikenneonnettomuudessa marraskuussa 1976. Musiikkielämän vaikuttajat Antti ja Paavo Einiö olivat hänen pikkuveljiään. Heidän serkkunsa, everstiluutnantti Vesa Ilomäki (1940–1985) voitti Suomen mestaruuksia maahockeyssa ja miekkailussa.
M/S Estraden
M/S Estraden () on suomalaisen Bore -varustamon omistuksessa oleva ro-ro-rahtilaiva. Alus on rakennettu vuonna 1999 Raumalla, Suomessa.. Kuollutta painoa "Estradenilla" on 9 700 tonnia ja jääluokitus on 1A eli alus pystyy useimmissa jääolosuhteissa liikkumaan yksin. Kontteja alukseen mahtuu kerrallaan 363 TEU'ta. Alus on rekisteröity Suomen lipun alle ja sen kotisatama on Helsinki. Nykyään aluksella operoi Mann Lines.
5. helmikuuta 1999 alus luovutettiin suomalaisen Rederi AB Engship -varustamon omistukseen, joka rekisteröi aluksen Suomen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Nauvo. 7. helmikuuta Estraden aikarahdattiin ArgoMann Ferry Servicen liikenteeseen, reitille Turku–Bremerhaven–Harwich–Cuxhaven–Tallinna. 7. toukokuuta alus sai uuden nimen: "Amazon". Aiempi "Estraden" -nimi vaihdettiin takaisin 30. heinäkuuta 2001, jonka jälkeen Mann Lines aloitti liikennöinnin aluksella reitillä Turku–Bremerhaven–Harwich–Cuxhaven–Tallinna. 2. helmikuuta 2006 Estraden ja Mansaaren lipun alla kulkeva tankkeri M/T Wolgastern törmäsivät Kielin kanavassa. 8. helmikuuta alus saapui Turkuun, jonkä jälkeen lähti kohti Naantalia, jossa törmäyksessä tulleet vauriot korjattiin. Myöhemmin samana vuonna suomalaiseen Rettig Groupiin kuuluva Bore -varustamo osti Rederi AB Engshipin ja Estradenin siinä samalla. Vuosina 2014-15 Estradeniin asennettiin kaksi roottoripurjetta.
Kuoppanummen koulukeskus
Kuoppanummen koulukeskus on Vihdin Nummelassa sijaitseva yhtenäiskoulu, joka avattiin syksyllä 2004. Koulukeskuksessa on oppijoita aina pienistä päiväkotilapsista yläluokkalaisiin asti, kaikkiaan lähes 750. Henkilökuntaa talossa on 140. Rehtorina toimii Markku Tolvanen.
Grundtvigin kirkko
Grundtvigin kirkko sijaitsee Bispebjergin kaupunginosassa Kööpenhaminassa Tanskassa. Erikoisen ulkonäkönsä ansiosta kirkko on yksi kaupungin kuuluisimmista.
Vuonna 1913 kirkon suunnittelijaksi valittiin kilpailussa arkkitehti Peder Klint. Ajatus kirkon rakentamisesta N. F. S. Grundtvig’n muistoksi oli saatu jo vuonna 1912. Ensimmäisen maailmansodan päättymisen jälkeen vuonna 1918 kaupunki valitsi rakennuspaikan Bispebjergistä, mutta kirkon peruskivi muurattiin vasta 8. syyskuuta 1921 Grundtvig’n 138-vuotissyntymäpäivänä.. Pääosa kirkosta rakennettiin vuosina 1921–1925, mutta sisätilojen ja ympäröivien rakennusten viimeistely jatkui vuoteen 1940 saakka, eikä Klint itse pystynyt viemään rakennushanketta päätökseen, vaan sen teki hänen poikansa Kaare Klint. Kirkko vihittiin käyttöön 8. syyskuuta 1940 kuningas Kristian X:n läsnä ollessa.
Peder Klintin suunnittelema kirkko yhdistelee useita arkkitehtonisia tyylejä. Rakennuksen suunnitteluvaiheessa Klint oli tutustunut useisiin tanskalaiskylien kirkkoihin ja niiden rakennustekniikka, materiaalit ja koristelu innoittivat häntä. Klint yhdisti suunnitteluun myös modernin tiiliskiviekspressionismin geometrisia muotoja sekä klassisen goottilaisen arkkitehtuurin pystysuoria piirteitä. Pitkä puiden reunustama tie johtaa läpi Bispebjergin hautausmaan kohti kirkkoa ja sen ympärille geometrisesti sijoitettuja rakennuksia, mikä luo barokkimaisen vaikutelman.
Kirkon huomiota herättävin piirre on sen läntinen julkisivu, joka muistuttaa kirkon urkuja. Julkisivuun kuuluu myös 49 metriä korkea kellotorni. Kirkon torni yltää 49 metrin korkeuteen ja se on 35 metriä leveä sekä 76 metriä pitkä. Kirkossa on 1863 istumapaikkaa.
Infiniti M30
Infiniti M30 (alustakoodi F31) oli 2-ovinen ylellinen GT-malli, joka esiteltiin yhdessä Q45:n kanssa Infinitin malliston ensimmäisinä malleina vuonna 1990, "väliaikaismallina" kunnes muita malleja saatiin tuotantoon. M30 oli alun perin Japanissa myyty Nissan Leopard, mutta vasemmanpuoleisella ohjauksella, paremmalla varustelulla ja eri nimellä. Muut suuret erot olivat moottorissa, vaihteistossa ja jousituksessa. M30-mallia myytiin ainoastaan Yhdysvalloissa, ja se oli saatavilla coupé- ja cabriolet-malleina.
M30 oli tuotannossa vain 3 vuotta, ja sen valmistus päättyi 1992 huonon myynnin takia. Ei ole tiedossa kuinka monta yksilöä ehdittiin valmistaa, mutta arviot liikkuvat noin 12,000 kappaleessa, joista puolet olivat coupéita ja puolet avomalleja. M30 on harvinaisin koskaan valmistettu Infiniti. M30:n korvasi Infiniti J30, keskikokoinen 4-ovinen sedan. Vaikka J30 on täysin eri auto ja sillä on eri alustakoodi (Y32), sitä kutsuttiin nimellä "Leopard J. Ferie" Japanissa ja siitä käytetään edelleen nimeä Nissan Leopard.
Umbilikaali
Umbilikaali (kirjaimellisesti "napanuora") eli kaapeliletkuyhde on sukeltamisen apuväline, jota käytetään pääasiassa öljyteollisuuteen liittyvässä sukeltamisessa.
Umbilikaalissa yhdistyvät turvakaapeli sekä yhteys-, hengityskaasu- ja voimajohdot.
Tavallisimmin umbilikaaliin kuuluu hengityskaasuletku, 2–3 hydrauliikkaletkua, useita sähköjohtoja, valokaapeleita yhteydenpitovälineisiin sekä joitakin muita tarvittavia johtoja. Kaikki on asennettu tiiviiksi yhtenäiseksi nipuksi, jota ympäröi noin tuuman vahvuisesta erikoisteräsvaijerista punottu sukka. Ympäryssukka hoitaa varsinaisen kantavan osan tehtäviä sekä suojaa arempia valokaapeleita ja hydrauliikkaletkuja ulkoisilta vahingoilta. Sukellusveneiden ja -kellojen umbilikaalit varustetaan yleensä kevennyspoijuilla rasituksen vähentämiseksi; poijut sijoitetaan paikalleen ja nostettaessa kerätään pois nosturin kärkeen asennetusta erillisestä työkorista käsin.
Umbilikaalia käytetään etupäässä pintasyöttöisten pienoissukellusveneiden yhteydessä ja huomattavasti kevytrakenteisempana myös sukeltajien tarpeisiin; tärkein vm. käyttötapa on paineistetun sukelluskellon ja kestosukeltajan välisessä yhteydessä; silloin 5 mm vaijerista tehdyn suojasukan sisällä ovat hengityskaasuletku, sukeltajanpuvun lämmittämiseen tarkoitettu kuumavesiletku, valaisimien sähköjohdot, sukeltajan elintoimintoja tarkkailevien laitteiden telemetriakaapelit sekä sukelluskypärään liittyvän televisiokameran valokaapelit; pehmusteena on kelluvaa materiaalia sen verran, että yhde on vedessä painoton, koska muuten sen mukana raahaaminen olisi tarpeeton rasitus sukeltajalle. Näin siksi, että raskaammissa umbilikaaleissa käytettävät kevennyspoijut tekisivät yhteen käsisyötön liian vaikeaksi.
Tällaisen umbilikaalin maksimipituus on sata metriä, kun raskaampien pituus riippuu sitä käyttävän sukellusvälineen syvyysrajoista.
Sukellusveneiden ja -kellojen umbilikaaleihin liittyy aina erillisellä yhden käsiventtiilin takana olevalla käsipumpulla toimiva titaanista tehty kiinteä leikkuri, jolla yhteen voi hätätilassa katkaista; näin esimerkiksi silloin, jos alus täytyy hinata kauemmas nostoa varten ja oma umbilikaali olisi paitsi tarpeeton myös vaaratekijä. Tämä ei ole haitaksi, koska kaikissa aluksissa on vähintään kolmen vuorokauden hätävarasto hengitysilmaa.
Paineistetussa sukelluskellossa, jolla ei ole omaa kelluvuutta, on myös oma umbilikaali, mutta toisin kuin sukellusveneissä, sitä ei käytetä nostoon vaan suuremman rasituksen vuoksi kellossa on erillinen ripustuslenkki johon on kytketty normaali nosturi. Koneistoon liittyy myös keinunnanvaimennus: nosturin vaijeri ja umbilikaali menevät erillisen raskaaseen painoon kytketyn hydraulisen koneiston läpi. Jos aluksen perä jossa nosturi on laskee aallokossa, koneisto kelaa täsmälleen tarvittavan määrän vaijeria ja yhdettä niin että sukelluskello pysyy tarkasti paikallaan; vastaavasti perän palatessa ylös tai noustessa aallokossa molempia lasketaan lisää. Menetelmä on osoittautunut tarkkaan toimivaksi ja äärimmäisen tarpeelliseksi. Sitä käytetään myös laskettaessa tai nostettaessa pienoissukellusveneitä.
Napatyrä
Napatyrä () on tyrä, jossa suoliston osa tai vatsapaita on työntynyt vatsalihasten etupuolelle ihon alle. Napatyrän syynä on vatsapeitteiden puutteellinen sulkeutuminen alkionkehityksen aikana. Jos ihopussiin on työntynyt suoliston osia, ne voivat kiertyä tyräaukkoon estäen suolen normaalin toiminnan. Tällöin tyrän hoitona on leikkaus, jossa suoliston osat työnnetään takaisin vatsaonteloon ja vatsapeitteet suljetaan. Jos taas tyräaukosta on työntyneenä rasvapitoista vatsapaitaa, saattaa tyräaukko umpeutua itsestään eikä leikkaushoitoa tarvita.
Simpsonin perhe
Simpsonin perhe on kuvitteellinen perhe yhdysvaltalaisessa animaatiosarjassa "Simpsonit". Ydinperheeseen kuuluvat isä Homer, äiti Marge sekä lapset Bart, Lisa ja Maggie Simpson. He asuvat osoitteessa 742 Evergreen Terrace kuvitteellisessa Springfieldin kaupungissa. Simpsonit ovat sarjansa päähenkilöt ja alkuperäiset hahmot, joiden ympärille koko sarja on rakentunut.
Itähavaijinpalilat
Itähavaijinpalilat ("Telespiza") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintusuku.
Itähavaijinpalilat elävät Havaijin itäisillä saarilla. 2 lajia, "Telespiza persecutrix" ja "Telespiza ypsilon", ovat kuolleet sukupuuttoon ja 2 elossa olevaa ovat uhanalaisia. Itähavaijinpalilat ovat siemensyöjiä mutta syövät myös muuta ravintoa. Koiras ja naaras ovat erivärisiä.
Veijo-Lassi Holopainen
Veijo-Lassi Aukusti Holopainen (26. kesäkuuta 1921 Kuopio – 8. tammikuuta 2006 Pori) oli suomalainen maahockeypelaaja, pesäpalloilija ja urheilutoimittaja.
Holopainen pelasi Suomen maahockeymaajoukkueen maalivahtina vuosina 1950–1954 ja edusti Suomea Helsingin 1952 olympialaisissa. Torpan Poikien joukkueessa hän saavutti maahockeyn SM-hopeaa vuosina 1951 ja 1952.
Pesäpallon SM-sarjassa Holopainen pelasi vuosina 1946–1957 ja saavutti Jyväskylän Kirin joukkueessa SM-hopeaa vuonna 1949. Itä–Länsi-otteluun hänet valittiin vuonna 1956. Hän kilpaili myös keilailussa ja golfissa.
Nimimerkkiä ”Veho” käyttänyt Holopainen teki pitkän työuran urheilutoimittajana. Hän aloitti jyväskyläläisen Sisä-Suomen palkkalistoilla vuonna 1945, ja Urheilun, Ilta-Sanomien, Helsingin Sanomien ja Urheilun Valokeilan kautta hän päätyi Satakunnan Kansaan, jonka urheiluosaston päällikkö hän oli vuodet 1956–1986. Hän oli Porin Urheilutoimittajien Kerhon perustajajäsen sekä ensimmäinen puheenjohtaja vuosina 1964–1967 ja 1970–1971.
Heinäkuussa 1953 Holopainen päätyi itse lehtijuttujen aiheeksi, kun hän toimittajaystävänsä Jussi Suomalaisen kanssa ui Porkkalan vuokra-alueelle ja joutui neuvostoliittolaisten vangitsemaksi. Heidät vapautettiin vasta neljä päivää myöhemmin.
McAfee
McAfee, Inc. (tunnettu vuosina 2014-2017 nimellä Intel Security Group) on yhdysvaltalainen virusten ja haittaohjelmien torjuntaan keskittynyt yritys. Yrityksen perusti John McAfee vuonna 1987 nimellä McAfee Associates. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Santa Clarassa, Kaliforniassa. Liikevaihto oli 1,31 miljardia dollaria vuonna 2007. McAfeen tuotteisiin kuuluu muun muassa McAfee VirusScan sekä McAfee Internet Security.
Vuonna 1992 McAfee Associates ja Network General yhdistyivät muodostaen yhtiön Network Associates, joka vuonna 2004 palautti nimeekseen McAfee.
Vuonna 1998 McAfee osti Dr Solomon's Groupin, joka oli tuolloinen suurin eurooppalainen virustorjuntaohjelmistojen tuottaja. Dr Solomon's Antivirus kilpaili mm. McAfeen VirusScanin ja Symantecin Norton Anti-Virus -ohjelmiston kanssa.
Network Associatesin / McAfeen yritysostoihin kuuluvat mm: IntruVert Networks, SiteAdvisor, Onigma, SafeBoot, ScanAlert, Reconnex, Secure Computing, Endeavor, Solidcore Systems, MX Logic, Trust Digital, tenCube, Sentrigo, NitroSecurity ja ValidEdge.
Toukokuussa 2013 McAfee osti suomalaisen Stonesoftin 389 miljoonan dollarin hintaan.
Intel ilmoitti ostavansa McAfeen elokuussa 2010 7,68 miljardilla dollarilla. Tammikuussa 2014 Intel ilmoitti luopuvansa McAfee-brändistä ja muuttavansa nimeksi Intel Security.
Perustaja John McAfee jätti yhtiön vuonna 1994. Hän on ilmoittanut olevansa tyytyväinen Intelin nimenvaihdokseen ja vapautuvansa yhteydestä "planeetan surkeimpaan ohjelmistoon."
Huhtikuussa 2017 Intel Security irtautui Intelistä jälleen itsenäiseksi yhtiökseen nimeltä McAfee.
Himalajannokkavarpuset
Himalajannokkavarpuset ("Mycerobas") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintusuku.
Himalajannokkavarpuset elävät Etelä- ja Keski-Aasian metsissä.
Luettelo perustuu BirdLife Suomen maailman lintujen suomenkieliseen nimistöön. Luokittelujen eroavuuksista johtuen lajisto voi olla erilainen eri lähteissä.
Blooddrunk
Blooddrunk on suomalaisen metalliyhtye Children of Bodomin kuudes studioalbumi. Se julkaistiin Suomessa ja Japanissa 9. huhtikuuta 2008, Saksassa 11. huhtikuuta, 14. huhtikuuta muualla Euroopassa ja 15. huhtikuuta Yhdysvalloissa. Albumi myi Suomessa kultaa jo ennen virallista julkaisupäivää.
Albumin digipack-versio sisältää toisen levyn, jossa on koko albumi miksattuna 5.1 surroundäänelle sekä ”Blooddrunk” -kappaleen musiikkivideo ja videon ”making of” -pätkä. Albumin nauhoituksien aikana yhtye teki myös coverin Suicidal Tendenciesin kappaleesta ”War Inside My Head”.
"Blooddrunk" on tyyliltään jokseenkin samanlainen kuin aiemmatkin Children of Bodomin albumit. Kappaleissa kuuluu kuitenkin entistä progressiivisempia piirteitä. Myös thrash metal -ominaisuuksia voi erottaa jonkin verran.
Albumi sijoittui Yhdysvalloissa albumilistan sijalle 22. Suomalaisyhtyeistä ainoastaan HIM on pystynyt parempaan listasijoitukseen Amerikassa. Albumi on myös toiseksi korkeimman sijan saanut death metal -albumi Yhdysvalloissa.
Kappaleista ”Blooddrunk”, ”Hellhounds on My Trail” ja ”Smile Pretty for the Devil” on tehty musiikkivideot.
14. maaliskuuta 2009 Emma-gaalassa "Blooddrunk" voitti vuoden metallialbumi -Emman. Emma oli Children of Bodomin toinen. Vuonna 2005 he saivat vienti-Emman.
Esko Salminen (urheilija)
Esko 'Eko' Jalo Toive Salminen (6. heinäkuuta 1920 Helsinki – 16. huhtikuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen monipuolinen palloilulajien urheilija. Hän menestyi kansallisella tasolla pesäpallossa, maahockeyssa, jääpallossa ja jääkiekossa. Hän pelasi myös lukuisia maaotteluita, esimerkiksi jääpallossa ja baseballissa.
Salminen kuului Suomen maahockeyn olympiajoukkueeseen Helsingissä 1952 ja pelasi kaikkiaan kolme maaottelua. Suomen mestaruuden hän voitti helsinkiläisseura Nuijamiesten riveissä vuonna 1953.
Pesäpallon Suomen mestaruuden Salminen voitti Pallo-Toverien joukkueessa vuonna 1959, ja SM-hopeaa hän sai vuonna 1951. Ensimmäisen SM-sarjaottelunsa hän pelasi vuonna 1939 ja viimeisen vuonna 1962. Hän oli SM-sarjan paras etenijä vuonna 1949. Itä–Länsi-otteluun hänet valittiin seitsemän kertaa. Hänen pelipaikkansa oli etukentällä siepparina tai ykkösvahtina. Pesäpalloliiton kultainen ansiomerkki Salmiselle ojennettiin 1980.
Lisäksi Salminen oli voittamassa Suomen A-juniorimestaruuden sekä neljä ikämieskultaa Pallo-Toverien riveissä. Hän teki pitkän uran myös pesäpallon SM-sarjan erotuomarina.
Salminen voitti SM-hopeaa jääkiekossa vuonna 1941 ja jääpallossa vuonna 1946. Hän toimi Pallo-Toverien naisten pesäpallojoukkueen huoltajana ja valmentajana vuosina 1947–1967, jona aikana joukkue voitti 12 Suomen mestaruutta ja yhteensä 19 SM-mitalia. Hän toimi myös Pallo-Toverien puheenjohtajana.
Palila
Palila ("Loxioides bailleui") on paliloiden sukuun kuuluva varpuslintu ja sukunsa ainoa edustaja.
Palilan pituus on 15 cm. Sillä on tukeva siemensyöjän nokka. Koiras on väreiltään kirkkaampi kuin naaras.
Palila elää ainoastaan Havaijin Mauna Kean rinteillä ja on vähentynyt voimakkaasti 1900-luvun alusta alkaen. Laji on uhanalainen, vuoden 1997 laskennassa tavattiin 4 396 yksilöä.
Palilat syövät puiden siemeniä, marjoja ja hyönteisiä.
Toivo Salminen
Toivo Heino Salminen (29. marraskuuta 1923 Hämeenlinna – 24. lokakuuta 1991 Hämeenlinna) oli suomalainen jääkiekkoilija ja maahockeypelaaja.
"Timi" Salminen edusti jääkiekkourallaan Hämeenlinnan Tarmoa ja Hämeenlinnan Pallokerhoa (HPK). Hän voitti Tarmon joukkueessa Suomen mestaruuden vuosina 1948 ja 1949. Kaikkiaan hän pelasi vuosien 1943–1953 aikana 63 SM-sarjaottelua ja keräsi niissä 43 tehopistettä (34 maalia ja 9 syöttöä). Hän pelasi neljä maaottelua ja teki niissä neljä maalia. Hänen pelipaikkansa oli hyökkääjä.
Salminen kuului Suomen maahockeyn olympiajoukkueeseen Helsingissä 1952. Suomen mestaruuden hän voitti HPK:n riveissä vuosina 1951, 1952 ja 1954.
Jääpallon SM-sarjassa Salminen pelasi yhden kauden edustaen HPK:ta. Hän oli Hämeenlinnan Suunnistajien perustajajäsen.