Moonsorrow
Moonsorrow on suomalainen, suomeksi laulava black metal ja folk metal vaikutteista, raskasta ja melodista metallia esittävä yhtye, jonka perustivat vuonna 1995 serkukset Henri ja Ville Sorvali.
Moonsorrow on saavuttanut vankkaa suosiota myös Suomen ulkopuolella, muun muassa Saksassa ja kiertänyt esiintymässä Pohjois-Amerikassa asti.
Serkukset Ville ja Henri Sorvali perustivat Moonsorrow'n vuonna 1995. He tekivät neljä demoa, joista julkaistiin kuitenkin vain kaksi: "Metsä (1997)" ja "Tämä ikuinen talvi (1998)". Toiset kaksi demoa, "Promo" ja "Thorns of Ice," joko hävisivät tai tuhottiin. "Tämä ikuinen talvi auttoi" yhtyettä hankkimaan levytyssopimuksen Plasmatica Recordsin kanssa. Samalla rumpukone korvattiin rumpali Marko Tarvosella.
Moonsorrow nauhoitti esikoisalbuminsa Tico Tico -studiolla helmikuussa 2000, mutta "Suden uni" -debyytin julkaisu lykkäytyi kesäkuuhun 2001. 2000 Moonsorrow teki muutamia keikkoja ja sessiojäseniksi otettiin mukaan Mitja Harvilahti ja Markus Eurén (taiteilijanimeltään Lord Eurén), jotka liittyivät kuitenkin pian pysyvästi mukaan yhtyeeseen.
Moonsorrow vaihtoi levy-yhtiötä pian "Suden unen" julkaisun jälkeen ja siirtyi Spinefarm Recordsin alaisuuteen. Toinen albumi "Voimasta ja kunniasta" julkaistiin vielä samana vuonna. Vuonna 2003 yhtye julkaisi kolmannen albuminsa, "Kivenkantajan", joka saavutti listasijoituksen 16 Suomen virallisella listalla. Vuonna 2004 tehtiin "Suden unesta" uudelleenjulkaisu, joka sisälsi live-DVD:n ja yhden uuden kappaleen, "Tulkaapa äijät!".
"Kivenkantajan" jälkeen yhtye uudisti hieman musiikillista linjaansa ja tuloksena oli aikaisempia huomattavasti enemmän black metal -vaikutteinen, mutta silti vahvasti akustinen, "Verisäkeet", jonka listasijoitus oli Suomessa parhaimmillaan 18. "Verisäkeiden" julkaisua seurasi Moonsorrow'n ensimmäiset Pohjois-Amerikan esiintymiset Yhdysvalloissa ja Kanadassa ja Euroopan kiertue Primordialin kanssa vuonna 2006. Vuonna 2007 julkaistiin vain kaksikappaleinen "V: Hävitetty", jota seurasi keikkailua Euroopassa, Pohjois-Amerikassa ja Suomessa.
Vuonna 2008 Moonsorrow julkaisi ensimmäisen EP:nsä "Tulimyrskyn", joka on hieman yli 68-minuuttinen, ollen siis EP:ksi varsin pitkä. Se ei kuitenkaan sisällä 29-minuuttisen nimikappaleensa lisäksi muuta uutta tuotantoa, vaan kaksi uudelleen tehtyä demoajan kappaletta ("Hvergelmir" ja "Taistelu Pohjolasta") sekä cover-versiot Metallican "For Whom the Bell Tolls" -kappaleesta sekä Mercilessin "Back to North" -kappaleesta.
Moonsorrow teki laajan Pohjois-Amerikan kiertueen alkuvuodesta 2010 yhdessä Finntrollin ja Swallow the Sunin kanssa. Yhtye ilmoitti heinäkuussa tehneensä kaikessa hiljaisuudessa myös demoversion uudesta, tulevasta levystä. Syyskuusta marraskuuhun Moonsorrow nauhoitti seuraavaa studioalbumiaan, nimeltään "Varjoina kuljemme kuolleiden maassa". Albumi julkaistiin Suomessa 23. helmikuuta 2011.
Yhtye julkaisi seitsemännen albuminsa, "Jumalten aika", 1. huhtikuuta 2016 Century Median kautta.
Moonsorrow'n black metal -vaikutteisessa musiikissa on myös paljon kansanmusiikista tuttuja piirteitä; monet melodiat ovat hyvin folk-henkisiä ja levyillä kuullaan useita perinnesoittimia, muun muassa munniharppua, jouhikkoa ja kannelta. Kansanmusiikin lisäksi melodioiden pääroolissa on myös klassinen musiikki. Erityisesti albumeilla "Voimasta ja kunniasta", "Kivenkantaja" ja "Verisäkeet" kuullaan paljon klassisen musiikin tunnelmallisia instrumentteja kuten pianoa, viulua ja selloa. Sähkökitaroiden rinnalla kuullaan useasti akustistakin kitaraa ja osa kappaleista, kuten "Verisäkeet"-albumin "Kaiku," ovat täysin akustisia. Moonsorrow'n kappaleet venyvät usein yli kymmenminuuttisiksi eepoksiksi ja sisältävät hyvin erilaisia tunnelmia. Bändi soittaa monet kappaleet myös keikoilla aina lähes samanpituisina.
Pääasiassa laulut ovat black metalista tuttua rääkymistä ja murinaa, mutta kappaleissa esiintyy myös paljon mieskuoroa, jossa bändin jäsenet ovat myös mukana, sekä joillakin kappaleilla myös naislaulua. Aikaisemmin yhtyeen sanoitukset kertoivat mytologiasta, pakanallisesta uskosta, kristinuskon väkivaltaisesta saapumisesta Pohjolaan sekä viikinkitaisteluista, mutta nykyään sanoitukset ovat synkempiä ja abstraktimpia.
"Kivenkantaja"-levystä lähtien Moonsorrowin albumit ovat kallistuneet enemmän ja enemmän black metallin suuntaan.
Moonsorrow'n jäsenillä on ollut useita sivuprojekteja. Ville Sorvali toimi helsinkiläisen death-/thrash metal-yhtyeen, Amoralin, basistina vuoteen 2004 asti. Ville Sorvali, Henri Sorvali ja Mitja Harvilahti vierailivat Rytmihäiriön albumeilla "Saatana on herra" ja "Seitsemän surman siunausliitto". Rytmihäiriön kitaristi Janne Perttilä puolestaan laulaa puhtaita kuoroja Moonsorrow'n albumeilla. Nykyään Perttilä toimii myös toisena kitaristina live-kokoonpanossa Henri Sorvalin siirryttyä kokonaan sivuun live-esiintymisistä. Henri Sorvali on työskennellyt Sibelius-lukiossa musiikinopettajana.
Lakupaavi on Moonsorrow'n tähän mennessä yhden albumin huumoripohjainen, mutta toisaalta myös poliittinen grindcore-sivuprojekti. Debyyttialbumi "Raah Raah Blääh" on Internet-julkaisu, jonka kaikki kappaleet sekä levynkannet ovat ladattavissa bändin kotisivulta. Lakupaavilta on ennakkotietojen mukaan tulossa seuraavaksi julkaisu nimeltä "Homosika", mutta mitään julkaisupäivämäärää tai tarkempia tietoja ei ole vielä annettu.
Moonsorrow tekee yhteistyötä villakehräämö Novitan kanssa, jonka Internet-sivuilta löytyy ohjeet Moonsorrow-logolla varustetun villapaidan neulomiseen.
Keväällä 2008 Saksassa Moonsorrow osallistui Paganfest-kiertueelle, johon osallistuivat Moonsorrow, Týr, Korpiklaani, Ensiferum ja Eluveitie. Saksan Antifa syytti Moonsorrow'ta ja kahta muuta kiertueen esiintyjää, Týriä ja Eluveitietä, kansallissosialismista ja fasismista. Antifa yritti näin estää Moonsorrow'ta esiintymästä Berliinissä. Moonsorrow’n Ville Sorvali ja Týrin Heri Joensen julkaisivat YouTubessa videon, jossa he kielsivät syytteet. Sorvali totesi muun muassa natsien kopioineen riimut muinaispohjoismaisesta mytologiasta, joka syntyi satoja vuosia ennen natseja.