Diablo (videopeli)
Diablo on Blizzard Northin kehittämä ja Blizzard Entertainmentin alun perin 1996 Windowsille julkaisema "Diablo"-tietokoneroolipelisarjan videopeli. Sierra On-Linen pelille kehittämä lisäosa "" julkaistiin vuonna 1997.
Pelaajan tehtävänä on käydä läpi hylätyn katedraalin alaisia, hirviöiden riivaamia sokkelotasoja yhä syvemmälle tunkeutuen, kunnes vastassa on itse Diablo, yksi kolmesta suuresta pahuuden mahdista.
Valittavana on kolme erilaista hahmoa: soturi, rosvo ja velho. Taisteleminen tapahtuu hiirellä vihollisia osoittamalla ja klikkaamalla.
Pelin alkaessa pelaajahahmo saapuu pitkän poissaolon jälkeen entiseen kotikyläänsä Tristramiin, jonka laidalla seisovaa ikivanhaa katedraalia kansoittavat nyt demoniset hirviöt.
Pelin myötä – keskustelemalla Tristramin kyläläisten kanssa ja katedraalista löytyviä kirjoja lukemalla – paljastuu, että pahuuden taustalla on uudelleenherännyt Diablo, Kauhun herra ("Lord of Terror") ja yksi pelimaailma Sanctuaryn kolmesta suuresta pahan mahdista ("The Prime Evils"), jotka päätyivät muinoin kuolevaisten maailmaan Helvetissä tapahtuneen kapinan seurauksena, kun vähäisemmät demonit kaappasivat vallan. Diablon ja hänen veljiensä, Mephiston ja Baalin, vastaiseen taisteluun järjestäytyi tuolloin Horadrimin salaseura, jonka onnistui vangita heidät maagisiin sielukiviin ("Soulstone"). Diablon sielukivi kätkettiin syvälle Tristramin katedraalin uumeniin.
Vuosisatojen kuluessa sielukivien voima kuitenkin heikkeni, ja lopulta Diablon onnistui herätä vankeudessaan. Vaikkakin yhä sielukiven kahlitsemana, hänen onnistui käännyttää arkkipiispa Lazarus alamaisekseen. Vapautuakseen täysin sielukivestään, hän tarvitsisi kuitenkin kehon johon asettua. Yritys vallata katedraalia ympäröiviä maita hallitsevan kuningas Leoricin ruumis kuitenkin epäonnistui, mutta tämä kuitenkin ajoi kuninkaan hulluuteen. Sen jälkeen Lazarus päätti kaapata Leoricin pojan, prinssi Albrechtin. Mielipuolinen Leoric surmasi monia omia alamaisiaan epäillen heitä kaikkia poikansa kaappaamisesta. Tähän tuli lopulta kuitenkin päätös, kun kuninkaan oma ritari Sir Lachdanan surmasi hänet nähtyään, mitä kuningas oli saanut hänen poissaollessaan aikaan. Mutta Diablon onnistui kuin onnistuikin vallata Albrechtin ruumis ja hän alkoi kerätä voimiaan samalla kun monet Helvetin hirviöt valtasivat katedraalin ja ryhtyivät piinaamaan lähiseutuja. Useimmat Tristramin ja tämän lähiseutujen asukkaat joko pakenivat tai kuolivat.
Taisteltuaan läpi katedraalin alakerrosten, katakombien, luolastojen ja Helvetin tasojen, pelin sankari surmaa langenneen Lazaruksen ja käy itseään Diabloa vastaan. Taistelun päätyttyä sankarin voittoon hän kaivaa veitsellään sielukiven Diablon otsasta, jolloin tämän ruumis muuttuu takaisin prinssi Albrechtin ruumiiksi. Vailla muita vaihtoehtoja sankari iskee sielukiven omaan otsaansa toivoen (tai uskoen) olevansa kyllin vahva kammitsoimaan Diablon hengen sisäänsä.
Hän tuntee Diablon olevan nyt aisoissa, mutta ei ole varma kuinka pitkään. Pian hänen ajatuksensa siirtyvät kaukaisiin, itäisiin maihin. Hän päättää lähteä vaeltamaan kohti itää toiveenaan löytää vastauksia tai ehkäpä jopa pelastuksen...
Taistelujen välillä pelaaja voi vierailla katedraalin ulkopuolella olevassa Tristramin kylässä. Kyläläisille voi muun muassa myydä löytämiään esineitä, ja heiltä voi ostaa tarvikkeita taisteluja varten. Kyläläisiltä voi myös saada tehtäviä, ja heidän kanssaan käytävät erilaiset keskustelut paljastavat pelin taustatarinaa sekä kyläläisten suhteita ja persoonallisuuksia.