McDonnell Douglas MD-11
McDonnell-Douglas MD-11, nykyisin Boeing MD-11, on laajarunkoinen (matkustamossa kaksi käytävää), kolmimoottorinen, pitkän toimintamatkan lentokone. MD-11 on DC-10:n seuraaja. Koneen valmistaja oli yhdysvaltalainen McDonnell-Douglas, joka siirtyi Boeingin omistukseen 1997. Konetta valmistettiin vuosina 1990-2001 yhteensä 200 kappaletta.
1980-luvun puolivälissä McDonnell Douglas alkoi kaavailla seuraajaa 1970-luvulla liikenteeseen tulleelle laajarunkoiselle, kolmimoottoriselle DC-10 -matkustajakoneelle. Suunnittelutyö alkoi vuoden 1986 lopussa, ja koneen nimeksi tuli MD-11.
Koneesta tuli edeltäjäänsä hieman pidempi (5,71 m), tehokkaampi ja modernimpi kone, mutta se perustuu silti hyvin pitkälti DC-10:n suunnitteluun. Ulkoisesti konetyypit ovat hyvin saman näköisiä. Selkein ulkoinen ero on MD-11:n wingletit, joiden tarkoituksena on parantaa lennon taloudellisuutta.
Ensilento oli tammikuussa 1990 ja ensimmäinen kone, tunnukseltaan OH-LGA (lempinimeltään Olga), luovutettiin Finnairille 7. joulukuuta 1990. Näin Finnair oli ensimmäinen lentoyhtiö, joka sai MD-11-koneen käyttöönsä.
Vuonna 1996 esiteltiin MD-11:n pitkän toimintamatkan versio MD-11ER. Markkinoille tulivat myös rahtiversio MD-11F, kombiversio MD-11C (joka kuljettaa sekä matkustajia että rahtia).
Konetyypin valmistus lopetettiin 2001, jolloin koneita oli valmistettu 200 kappaletta. Konetyyppi ei koskaan saavuttanut suurta suosiota. Yksi syy tähän oli koneen suunniteltua suurempi polttoaineenkulutus ja uusien kaksimoottoristen laajarunkoisten koneiden edullisemmat käyttökustannukset. Finnair oli KLM:n jälkeen toiseksi suurin tämän konemallin käyttäjä. Parhaimmillaan Finnairin laivastossa oli 7 MD-11-konetta. Rahtikoneina ne ovat edelleen suosittuja DC-10:n tavoin suuren kantavuuden ja pitkän toimintamatkan vuoksi.
Finnairin viimeinen MD-11-reittilento AY022 lennettiin maanantaina 22. helmikuuta 2010 Delhistä Helsinkiin. Kapteenina toimi lennon jälkeen eläkkeelle jäänyt Jaakko Valli. Lennon jälkeisessä juhlatilaisuudessa MD-11-ryhmäpäällikkö Rabbe-Holger Wrede korosti konetyypin merkitystä yhtiön nykyisen kaukoliikennestrategian muotoutumiselle. Konetyypin viimeinen aikataulunmukainen matkustajaliikenteen lento oli 26. marraskuuta 2014 KLM:n lento 672 Montrealista Amsterdamiin.
MD-11 on 61,21 - 61,62 m pitkä moottorityypin mukaan, ja siipien kärkiväli on 51,66 m. Korkeutta on 17,6 m. Siipien pinta-ala on 338,9 m².
MD-11:lle on voinut valita Pratt & Whitneyn tai General Electricin suihkuturbiinimoottorit, joiden työntövoima on 266,9 - 276 kN/kpl. Kaikkien moottoreiden yhteenlaskettu työntövoima täydellä lentoonlähtöteholla on siis n. 80 tonnia.
Suurin lentonopeus on n. 932 km/h ja taloudellinen matkanopeus 876 km/h. Toimintamatka 298 matkustajan kuormalla on 12 633 km (MD-11F 7 242 km, MD-11C 12 392 km). MD-11ER:n toimintamatka 298 matkustajan kuormalla on 13 408 km.
MD-11:n tyhjäpaino on 130 165 kg (MD-11F 113 920 kg, MD-11C 131 035 kg, MD-11CF 131 525 kg matkustajakäytössä ja 115 380 kg rahtikäytössä). MD-11:n ja MD-11F:n suurin lentoonlähtöpaino 273 314 kg, optionaalisesti 285 990 kg (MD-11C ja MD-11CF 283 700 kg). MD-11ER:n suurin lentoonlähtöpaino on 285 989 kg.
Kun matkustamo on sisustettu yhteen luokkaan, koneeseen mahtuu jopa 410 matkustajaa, ja kahdessa luokassa n. 300 matkustajaa.
MD-11-koneessa on kahden hengen lentomiehistö, kun DC-10:ssä tarvittiin lentäjän ja perämiehen lisäksi lentomekaanikko. Ohjaamo on lasiohjaamo, eli ohjaamossa on kuvaputkinäytöt (6 kpl), jotka ovat modernimpia kuin analogimittarit. Koneessa on melko kehittynyt avioniikka (elektroniikka, jolla konetta ja sen järjestelmiä hallitaan).
Konetyypillä lennetään tyypillisesti pitkiä reittejä, eivätkä konetta rajoita ETOPS-määräykset kolmimoottorisuuden ansiosta. Esimerkiksi Helsinki-Vantaalta Finnair lensi konetyypillä Itä-Aasiaan. Koneen toimintamatka on niin pitkä, että sillä pääsee välilaskuitta useimpiin kohteisiin, ja yhden välilaskun avulla teoriassa kaikkialle.
Valmistusmääräänsä nähden koneita on menetetty useita. Tähän voi olla osasyynä se, että konetyyppi on ollut hieman epävakaa ohjattava varsinkin huonoissa sääolosuhteissa. Tilanne on parantunut uusien ohjelmien ja koulutuksen myötä. Teknisesti konetyyppi on ollut kuitenkin suhteellisen luotettava. Konetyyppi on ollut mukana viidessä sellaisessa onnettomuudessa, joissa on kuollut ihmisiä. Tuhoisin, 229 kuolonuhria vaatinut onnettomuus tapahtui 2. syyskuuta 1998, kun Swissairin MD-11 eli lento 111 syöksyi mereen Halifaxin edustalla. Onnettomuuden syynä oli koneeseen asennetun viihdejärjestelmän sähköjohdoista aiheutunut tulipalo. FedEx Expressin lennon 80 onnettomuus tapahtui Naritan kansainvälisellä lentoasemalla. Syynä oli se, että MD-11 kone laskeutui perämiehen liian voimakkaan ohjausliikkeen johdosta ponnahtaen kentän pinnasta. Vasen laskuteline toimi suunniteltujen rajojen ulkopuolella ja siirsi liike-energiaa siipeen, joka murtui ja kone pyörähti palavana ympäri. Koneen kaksi lentäjää kuolivat.