hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Khronos
Khronos () oli kreikkalaisessa mytologiassa ajan henkilöitymä. Hän sai alkunsa olemassaolon alkutilasta, Khaoksesta. Kreikkalais-roomalaisissa kuvissa hänet esitetään usein miehenä, joka kääntää eläinradan pyörää tai nielaisee omat lapsensa. Khronos on ajan symboli joka luo ja jälleen tuhoaa.
Khronos sekoitetaan usein titaani Kronokseen (). Tämä on peräisin jo antiikin ajalta, jolloin Kronoksen alkuperää selitettiin hänen nimensä etymologian avulla. Khronos on myös vaikeata erottaa Saturnuksesta ja Saturnus on usein yhdistetty katoavaisuuden symboleihin (esimerkiksi viikate ja tiimalasi), vaikka ne kuuluvat Khronokselle.
Tienvarsipommi
Tienvarsipommi on räjähde, joka yleensä asetetaan tienvarteen ja laukaistaan tähystettynä kauko-ohjatusti, kun ajoneuvo tai sotilaita on kohdalla. Tienvarsipommit vakiintuivat käsitteenä Irakin sodan loppuvaiheessa, kun irakilaiset vastarintaryhmät ryhtyivät räjäyttelemään itse valmistamiaan pommeja tienvarsilla haitatakseen vapaaehtoisten koalition joukkojen läsnäoloa Irakissa.
Tienvarsipommeilta on vaikea suojautua. Pommit on usein naamioitu hyvin, jolloin niiden havaitseminen on erittäin vaikeaa. Yleisiä tapoja naamiointiin on peittää pommi hiekalla ja kivillä tai laittaa pommi kuolleen eläimen raadon sisään. Yksittäisistä tekijöistä juuri tienvarsipommit ovat aiheuttaneet suurimmat tappiot amerikkalaisjoukoille Irakissa.
Tienvarsipommin räjähde voi perustua 60–81 mm kevyen kranaatinheittimen kranaattiin tai myös 122–155 mm tykistökranaattiin. Ajastimena voidaan käyttää vaikkapa videonauhuria.
Tienvarsipommeja voi olla monenlaisia. Yhdysvaltain armeija käyttää niistä yleisnimitystä "improvisoitu räjähde" (). IED:t voivat olla aikasytyttimellä varustettuja. Mikäli ne ovat kauko-ohjaimella tähystyksen perusteella laukaistavia, käytetään niistä nimitystä "kauko-ohjattavat improvisoidut räjähteet" ("Remote Control IED" tai lyhyemmin RCIED). Tämänkaltaisia laitteita käytetään erityisesti Irakissa, mutta myös muualla Lähi-idässä. Vastaavanlaisella laitteella myös räjäytettiin matkustajajuna Madridissa 11. maaliskuuta 2004 sekä Lontoon pommi-iskuissa 7. heinäkuuta 2005. Mafia murhasi italialaisen tuomarin Giovanni Falconen tienvarsipommilla vuonna 1992.
Ajoneuvoon kätkettyä improvisoitua räjähtävää laitetta eli autopommia kutsutaan englanniksi nimellä "Vehicle Based Improvised Explosive Device" (VBIED).
Pohjois-Karjalan biosfäärialue
Pohjois-Karjalan biosfäärialue on toinen Suomen biosfäärialueista. Vuonna 1992 nimetty alue oli Suomen ensimmäinen biosfäärialue. Se sijaitsee Ilomantsin ja Lieksan kunnan alueilla. Kokonaisuudessa alue on siirtymävyöhykkeineen 350 000 hehtaaria, kun varsinainen ydinalue, johon kuuluvat Petkeljärven ja Patvinsuon kansallispuistot, Koivunsuon luonnonpuisto sekä Kesonsuon luonnonsuojelualue, on 14 200 hehtaaria. Alueella on vajaa 2000 asukasta.
Pohjois-Karjalan biosfäärialue ei sisällä varsinaisesti puskurivyöhykettä, sillä sellainen sisältyy ja itsessään kansallispuistojen alueeseen.
Biosfäärialue kuuluu pohjoiseen havumetsävyöhykkeeseen. Maisema muodostuu pääasiassa soista, joita on etenkin alueen itäosassa, ja metsistä. Lajistoltaan monipuolisempia ovat lettosuot, joissa kasvaa mm. useita uhanalaisia kämmekkäkasveja. Alueella sijaitsee useita pieniä järviä ja lampia. Suurin alueen järvistä on Koitere ja pisin joista lähes 200 kilometrin mittainen Koitajoki.
Kasvisto on alueella niukahkoa. Valtalajeja ovat mänty ja metsäkuusi. Lisäksi raudus- ja hieskoivu ovat yleisiä. Kenttäkerros muodostuu varpulajeista, johon kuuluvat mustikka, puolukka ja kanerva. Pohjakerroksessa kasvaa seinäsammalta. Suojeltavista kasveista alueella elää mm. uhanalaiset puna- ja kaitakämmekkä.
Eläinlajistossa alueella on sekä pohjoisia että itäisiä piirteitä. Nisäkkäitä alueella elää niukasti, vaikka luonnollinen rajanylitys Venäjän suunnalta on tuonut uusia yksilöitä. Nisäkkäistä alueella tavataan karhua, sutta, ahmaa, näätää, ilvestä, hirveä ja metsäpeuraa.
Linnusto on monipuolista. Alueella asuu mm. ruisrääkkä, kaakkuri, kehrääjä, sinipyrstö, metsähanhi, kuukkeli, pohjantikka, mustalintu, pikkusieppo, laulujoutsen, tuulihaukka ja nuolihaukka.
Soidensuojelualueelta löydettiin Suomessa vuonna 1918 edellisen kerran havaittu harvinainen kovakuoriaislaji mustahälvekäs, jonka luultiin jo hävinneen Suomesta.
Kunnas
Kunnas tarkoittaa seuraavia asioita:
Sukunimeä Kunnas taivutetaan kse-vartaloisena (Kunnaksen), ei samoin kuin yleisnimeä (yleisnimi taipuu pitkä-a:llisena, esim. kunnaan).
Espanjan parlamentti
Espanjan parlamentti eli Cortes Generales on Espanjan kaksikamarinen lainsäädäntöelin. Parlamentti jakautuu senaattiin ("Senado") ja edustajainhuoneeseen ("Congreso de los Diputados"). Espanjan parlamentti valvoo hallituksen toimintaa ja hyväksyy valtion budjetin.
Alahuoneen eli edustajainhuoneen 350 jäsentä valitaan suhteellisella vaalilla D'Hondtin menetelmällä nelivuotiskausiksi. Ylähuoneen eli senaatin 266 jäsenestä 208 valitaan suoralla kansanäänestyksellä ja loppujen 58 jäsenen nimitys virkaan kuuluu 17 itsehallintoalueen lakia säätäville elimille. Myös senaattorit palvelevat nelivuotiskauden.
Ali Alikoski
Aarno "Ali" Alikoski (s. 7. syyskuuta 1959 Helsinki) on suomalainen laulaja ja lauluntekijä. Alikoski oli yksi 1980-luvun puolivälissä vaikuttaneen Keba-yhtyeen jäsenistä. Keban hajottua vapaana taiteilijana ja toimittajana työskennellyt Alikoski on tehnyt useita soololevyjä, joita varten säveltäjä on hakenut innoitusta muun muassa Välimeren maista. Hyvin hallittujen, pienieleisten ja paljon nostalgisia sävyjä sisältävien levyjen sisältö vaihtelee jatsahtavasta tunnelmoinnista akustisvoittoisiin arkipäivän ihmissuhdetarinoihin ja pehmeään rock'n'roll-irrotteluun.
Alin tekemistä kappaleista tunnetuin on Aikakoneen hitti "Alla vaahterapuun". Alin oma versio löytyy "Taivas ja maa" -levyltä.
Diomedes (Traakia)
Diomedes oli kreikkalaisen mytologian mukaan jättiläinen ja Traakian kuningas, Areen ja Kyrenen poika. Hän eli Mustanmeren rannalla bistoneitten heimon johtajana.
Diomedes tunnettiin hevosistaan, Diomedeen tammoista, jotka söivät ihmislihaa. Herakles varasti tammat kahdeksantena urotyönään, ja kun hän apureineen oli ajanut hevoset meren rantaan lastatakseen ne laivaan, Diomedes saapui paikalle puolustaakseen omaisuuttaan. Seuranneessa taistelussa Herakles tappoi Diomedeen syöttämällä tämän omille hevosilleen, jotta pystyisi hallitsemaan kylläisiä hevosia.
Loren Lester
Loren Lester (s. 4. lokakuuta 1960 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan Robinin ääniroolista 1990-luvun animaatiosarjassa "Batman".
Loren Lesterin ura alkoi jo teini-ikäisenä elokuvassa "Rock ’n’ Roll High School", jonka jälkeen hän on näytellyt jo yli 30 vuotta elokuvissa ja televisiosarjoissa. Lester on myös ääninäytellyt animaatioissa, joista tunnetuin rooli on ollut Robin "Batman"-animaatiossa. 2000-luvulla Lester on näytellyt useissa televisiosarjoissa vierailevissa rooleissa, kuten "In Case of Emergency", "Seitsemäs taivas", "Kauniit ja rohkeat", "Gilmoren tytöt", "Las Vegas" ja "West Wing".
Lester opiskeli näyttelemistä Occidental Collegessa.
Mark Slaughter
Mark Allen Slaughter (s. 4. heinäkuuta 1964 Las Vegas, Nevada) on yhdysvaltalaisen hard rock -yhtye Slaughterin kitaristi, laulaja ja perustajajäsen.
Ennen Slaughterin perustamista vuonna 1988 Mark vaikutti mm. yhtyeissä Xcursion, Roz Parade ja Vinnie Vincent Invasion. Viimeksi mainitussa oli ollut mukana lisäksi Dana Strum, joka kuului Mark Slaughterin kanssa Slaughterin alkuperäiseen kokoonpanoon. Slaughter on laulanut taustoja mm. Lordin albumeilla Babez for Breakfast ja To Beast Or Not To Beast.
Mark Slaughter asuu lähellä Nashvilleä, Tennesseessä vaimonsa ja Brandon- ja Elijah-poikiensa kanssa.
Cliffhanger – kuilun partaalla
Cliffhanger – kuilun partaalla ("Cliffhanger") on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva, jonka on ohjannut Renny Harlin. Pääsylipputuloissa mitattuna "Cliffhanger" oli vuoden 1993 seitsemänneksi tuottoisin elokuva maailmassa. Elokuva oli Oscar-ehdokkaana parhaiden äänitehosteiden, parhaan äänityksen sekä parhaiden erikoistehosteiden kategorioissa.
Elokuva kertoo vuorikiipeilijä Gabe Walkerista, joka pitää taukoa kiipeilystä epäonnistuneen pelastusreissun seurauksena. Kahdeksan kuukautta myöhemmin Gabe kuitenkin palaa pikkukylään, jossa tapaturma sattui, mutta kiipeillä hän ei kuitenkaan aio. Samoihin aikoihin suuri rosvojoukkio ryöstää lentokoneen ja heille tapahtuu virhe, jonka seurauksena ryöstösaalis leviää pitkin vuoristoa. Gaben kollegat suostuttelevat hänet mukaan pelastusreissulle auttamaan lentokoneturmassa selvinneitä matkustajia. Gabe ja kumppanit eivät kuitenkaan tiedä, että lentokoneen matkustajat ovatkin rikollisia, jotka tarvitsevat etevän vuorikiipeilijän etsimään heidän rahansa.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano antaa "Cliffhangerille" kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Lucanus
Marcus Annaeus Lucanus (3. marraskuuta 39 – 30. huhtikuuta 65) oli roomalainen runoilija, joka oli kotoisin Córdobasta, Hispaniasta.
Säilynyt teos:
Kadonneet teokset:
X &amp; Y
X&Y on Coldplayn kolmas studioalbumi, joka julkaistiin Britanniassa 6. kesäkuuta 2005, ja Pohjois-Amerikassa päivää myöhemmin. X&Y oli maailman myydyin albumi vuonna 2005; sitä on myyty 9,5 miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti. Se oli Britanniassa ja Yhdysvalloissa listan ensimmäinen. Levyltä julkaistiin singleinä "Speed of Sound", "Fix You", "Talk" ja "The Hardest Part".
Gotham City
Gotham City on Batmanin kuvitteellinen kotikaupunki DC Comicsin sarjakuvissa, televisiosarjoissa ja elokuvissa. Kaupunki esiintyi ensi kerran ”Detective Comics #48” -sarjakuvalehdessä vuonna 1941.
Alan Mooren kirjoittamissa tarinoissa norjalainen palkkasoturi perusti Gotham Cityn vuonna 1635, mutta britit valloittivat sen myöhemmin. Kaupunki sijaitsee Atlantin rannikolla, ja sillä on pitkä ja rikollisuuden värittämä menneisyys. Aluksi se oli rosvojen ja merirosvojen paratiisi, mutta myöhemmin Pohjois-Amerikan mahtavat rikollisperheet muuttivat Gothamiin, minkä jälkeen syntyi monia mielenvikaisia naamioasuihin pukeutuneita rikollisia.
Gotham on vanha New Yorkin kaupungin pilkkanimi. New Yorkia onkin aina pidetty Gotham Cityn esikuvana.
Sarcosuchus
Sarcosuchus oli liitukaudella eläineiden krokotiilimaisten arkosaurien suku. Se ei ollut aito krokotiilieläin vaan niiden sukulainen. Se kasvoi jopa 12-metriseksi ja painoi 8 tonnia,
ja oli yksi suurimmista krokotiilimaisista arkosaureista "Purussauruksen", "Rhamphosuchuksen" ja "Deinosuchuksen" ohella.
"Sarcosuchus" eli Afrikassa, nykyisien niilinkrokotiilien alueella liitukaudella 110 miljoonaa vuotta sitten.
"Sarcosuchuksen" leuat olivat keskiosastaan hoikat, kuten esimerkiksi gaviaalilla. "Sarcosuchus" söi kalojen lisäksi veden äärelle tulleita dinosauruksia. Kaikki "Sarcosuchuksen" fossiilit on löydetty Afrikasta Saharan etelälaidan aavikolta.
Dana Strum
Dana Strumwasser eli Dana Strum (s. 13. joulukuuta 1958, Washington (DC)) on yhdysvaltalaisen Slaughterin basisti. Ennen liittymistään Slaughteriin hän oli soittanut Slaughterin laulajan, Mark Slaughterin kanssa Vinnie Vincentin yhtyeessä Vinnie Vincent Invasion vuosina 1984-1989. Hän on myös ollut naimisissa kahdesti, vuonna 1990 (puoli vuotta) Playboy-malli Tami Monroen kanssa ja vuosina vuoden 1990 puolestavälistä vuoteen 1992 malli Peggy Trentinin kanssa. Hänellä ei ole lapsia. Vuosina 1984 ja 1985 hän on ollut myös ehdolla Kiss-yhtyeen kitaristiksi, kunnes vuonna 1984 Mark St. John sai paikan. Toisella kertaa hän oli ehdolla yhtyeen kitaristiksi 1985 kunnes Bruce Kulick sai paikan. Hän on ollut myös ehdolla Ozzy Osbournen yhtyeen kitaristiksi 1982 kitaristi Rhandy Rhoadsin kuoltua lento-onnettomuudessa. Hän on myös tuurannut Rhoadsin korvannutta kitaristia Osbournen kitaristina 80-luvulla. Strum on myös tehnyt cameo-roolin Michael Myersin tähdittämässä komediaelokuvassa "Wayne's World". Rooli oli musiikkikaupan kitara-asiantuntija, joka käskee Waynea lopettamaan Led Zeppelinin klassikkokappaleen Stairway to Heavenin soittamisen. Elokuvassa cameoja tekivät myös Meat Loaf ja Alice Cooper.
Rykmentintykki
Rykmentintykki oli Ruotsin armeijan 1620- ja 1630-luvuilla kehittämä jalkaväen tukemiseen käytetty kevyt ja helposti liikuteltava tykki.
Ensimmäisten taistelukentällä käytettäväksi soveltuvien tykkien syntyessä 1400-luvun lopulla tykistö eriytyi kahteen eri ryhmään: piiritystykistöön ja kenttätykistöön. Piiritystykistö soveltui ainoastaan linnoitusten pommittamiseen piirityksissä, kun sen sijaan kenttätykistö soveltui sekä piirityksiin, että kenttätaisteluihin. Taistelukentällä käytettiin yleensä vain alle 15-naulaisia ammuksia ampuvia tykkejä. Jo 1500-luvun loppupuolella kehittyi kevyempiä tykkejä, nimeltään "falkon" tai "falkonetti", jotka painoivat 500–1500 naulaa ja ampuivat 1–3-naulaisia ammuksia, mutta niidenkin liikkuvuus taistelukentällä oli heikko.
Ruotsin kuningas Kustaa II Aadolf tuskastui Puolan sodassa siihen, että ei pystynyt siirtämään tykistöään taistelun alettua. Tämä johtui lähinnä siitä, että tykkien liikutteluun tarvittavat valjakot ja ajomiehet olivat armeijan ulkopuolisia ammattilaisia, ja kieltäytyivät toimimasta taistelukentällä. Tämän vuoksi Ruotsissa alettiin kehittää uutta kevyempää, helposti liikuteltavaa tykistöä.
Ensimmäinen yritys oli ns. nahkakanuuna: se valmistettiin ohuesta kupariputkesta, jota vahvistettiin joko rautavanteilla, tai kiertämällä putken ympärille monta kerrosta köyttä. Uloimmaksi kerrokseksi venytettiin paksu, kostea nahka, joka vahvisti kuivuessaan vielä lisää tykkiä. Se painoi vain 40 kiloa ja oli siten kahden sotilaan kannettavissa taistelukentällä.
Nahkakanuuna osoittautui nopeasti kuitenkin huonoksi: sen putki kuumeni liikaa ammuttaessa, ja jo muutaman laukauksen jälkeen sen laukaiseminen tuli vaaralliseksi, koska ruuti saattoi syttyä ennen aikojaan kuumassa piipussa. Aivan ehdottomana peräkkäisten laukausten määränä pidettiin kymmentä, jonka jälkeen tykin tuli antaa jäähtyä. Tästä syystä se hylättiin ennen Ruotsin osallistumista kolmikymmenvuotiseen sotaan ja ryhdyttiin kehittämään muunlaisia vaihtoehtoja.
Seuraava vaihtoehto syntyi 1620-luvun lopulla ja siitä kehittyi varsinainen rykmentintykki. Se oli kevyt (noin 500 naulaa), pyörillä varustetulla lavetilla oleva pronssitykki, jonka kaliiperiksi vakiintui kokeilujen jälkeen kolme naulaa. Sen liikutteluun taistelukentällä tarvittiin kolme miestä tai yksi hevonen. Sen tehokas kantama oli 300–400 metriä ja sillä ammuttiin kartesseja ja kiinteitä kuulia. Sillä pystyttiin ampumaan parhaimmillaan 10 laukausta tunnissa, kun lataamisessa otettiin käyttöön etukäteen yhteen pakattu ammus ja ruutipanos. Vuonna 1629 jokaiselle puolirykmentille annettiin muutama rykmentintykki, joita se saattoi taistelukentällä käyttää liikkuvana tulitukena edetessään kohti vihollista. Tällaisia tykkejä Ruotsin armeijalla oli 80 kappaletta, muun kenttä- ja piiritystykistön lisäksi, kun se nousi maihin Saksaan vuonna 1630.
Lennart Torstensson kehitti rykmentintykkiä vielä lisää. Siitä tuli painavampi, mutta se säilytti silti liikkuvuutensa taistelukentällä. Uusi malli ampui raskaampaa kuuden naulan ammusta ja sen liikuttamiseen tarvittiin kaksi hevosta. Tällaisia tykkejä alettiin valmistaa vuodesta 1632 lähtien Ruotsin armeijan käyttöön.
Jeff Blando
Jeff Blando (s. 6. joulukuuta 1964 Flint, Michigan) on yhdysvaltalainen kitaristi.
Blando on aiemmin soittanut yhtyeessä Left For Dead. Hän teki lyhyesti yhteistyötä myös Saigon Kickin kanssa. Hän korvasi Slaughter-yhtyeen kitaristina ja taustalaulajana Tim Kellyn tämän kuoltua auto-onnettomuudessa 5. helmikuuta 1998.
Slaughterin ensimmäinen studioalbumi, jolla Blando oli mukana, oli viides albumi "Back to Reality" vuodelta 1999. Blando kuuluu yhä yhtyeen kokoonpanoon. Hän asuu vakituisesti Orlandossa, Floridassa, ja hänellä on tytär Koddi.
William Paxton
William McGregor Paxton (1869–1941) oli yhdysvaltalainen Bostonista, Massachusettsista, kotoisin oleva taidemaalari. Hän on yksi monista maalareista, jotka toivat akateemista ranskalaista maalausta Yhdysvaltoihin. Hänen aiheensa olivat tyypillisesti figuratiivisia ja hän maalasi aina elävästä mallista.
Paxton kasvoi Newtonissa Massachusettsissa, bostonilaisessa lähiössä. Hän opiskeli Dennis Miller Bunkerin alaisuudessa Cowles Art Schoolissa ja 1889 hän lähti Pariisiin neljäksi vuodeksi opiskelemaan École des Beaux-Artsiin Jean-Léon Gérômen ohjaukseen ja vielä Academie Julianiin. Ranskassa hän oppi Gérômen sulavan maalaustavan ja tarkan piirustustyylin. Vuonna 1898 hän palasi Newtoniin, ja alkoi elättää itseään muotokuvamaalarina. Vuonna 1897 hän matkusti Madridiin kopioimaan Velasquezin maalauksia.
Paxton piti ensimmäisen yhden taiteilijan näyttelynsä St. Botolph Club of Bostonissa vuonna 1900. Näyttelystä hän sai paljon hyvää palautetta. Toinen näyttely taas pelasti suuren osan hänen töistään, studiossaan riehuneelta tulipalolta 1904. Seuraavana vuonna Paxton liitty vanhempiin Bostonin koulukunnan maalareihin Edmund Tarbelliin ja Frank Bensoniin pitäen näyttelyn Fenway Studio Rakennuksessa, ja School of Fine Artsin valmistuneitten näyttellyn 1906.
Paxtonia kiehtoi Johannes Vermeerin valon käyttö ja hänen 1600-luvun aiheensa, joten 1913 hän Philip Halen avustuksella kirjoitti ensimmäisen Johannes Vermeeristä kertovan kirjan. Hänen aiheensa olivatkin usein figuratiivisia maalauksia kauniista malleista sijoitettuna studioon.
Hänet tunnetaankin yhdysvaltalaisen realismin pioneerina ja taitavana muotokuvamaalarina. Gérômelta oppimansa teoriat hän opetti Robert Hale Ives Gammellille, kuka taas opetti Richard Lackia, joka oli avain asemassa nykypäivän realistisen kuvataiteen kannalta.
Blas Elias
Blas Elias Gomez (s. 18. elokuuta 1967) on yhdysvaltalaisen hard rock -yhtye Slaughterin rumpali. Hän kuuluu vuonna 1988 perustetun yhtyeen alkuperäiseen kokoonpanoon.
Teemu Nikki
Teemu Nikki (s. 1975) on Sysmästä kotoisin oleva elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja.
Hän on ohjannut kolme tuotantokautta #lovemilla-tv-sarjaa, jonka on käsikirjoittanut yhdessä tuottaja Jani Pösön kanssa. Sarja voitti vuosina 2013 ja 2014 lasten- ja nuorten Kultaisen Venla-palkinnon. Sarjan ensimmäinen kausi voitti myös Best Fiction Format 2014 -palkinnon Fiction Creative Forumilla. Sarjaan perustuva elokuva Lovemilla julkaistiin 2015.
Nikki tiedetään myös Jani Pösön kanssa käsikirjoittamasta lyhytelokuvasta Kaveri.
Teemu Nikki on myös ohjannut ja leikannut lukuisia mainoksia ja musiikkivideoita.
Tim Kelly
Timothy Patrick "Tim" Kelly (13. tammikuuta 1963 – 5. helmikuuta 1998) oli yhdysvaltalainen muusikko. Hän toimi hard rock -yhtye Slaughterin kitaristina yhtyeen perustamisesta 1988 elämänsä loppuun.
Kelly oli vuosina 1993–1996 naimisissa Sarah Nortonin kanssa. Hänen uransa ja elämänsä katkaisi kohtalokas auto-onnettomuus Arizonassa 1998. Hänen vakituinen asumuksensa sijaitsi siihen aikaan Hendersonissa, Nevadan osavaltiossa.
Kellyn korvaajaksi Slaughterissa valittiin Jeff Blando.
Sofitel
Sofitel on ranskalainen hotelliketjubrändi, jonka omistaa AccorHotels. Sofitelilla on 192 hotellia kaikissa maanosissa.
Sofitel perustettiin vuonna 1964. Sen ensimmäinen hotelli avattiin Strasbourgissa Ranskan Alsacessa. Vuonna 1974 Sofitel laajeni Yhdysvaltoihin avaamalla hotellin Minneapolisissa. Hotelliketjusta tuli osa Accor-konsernia vuonna 1997.
Salaisuuksia, joita yksinäiset huutaa unissaan
Salaisuuksia, joita yksinäiset huutaa unissaan on Jipun vuonna 2006 ilmestynyt esikoisalbumi. Albumin paras sijoitus Suomen albumilistalla oli 11. Levy on myynyt kultaa.
Albumilta julkaistiin kuusi singleä, ensimmäisenä "FC Venus" -elokuvan tunnusmusiikkina soinut ”Kii”, toisena albumin avausraita ”Kukkakaupan kulmalla”, kolmas single ”Enkelten kaupunki” oli Ylen Hyvä -keräyksen tunnusmusiikki vuonna 2006, neljäntenä singlenä radioille lähettiin albumin ehkä suurin hitti ”Kaksi kauneinta”, viidentenä ”Piiloon” ja viimeisenä ”Vanha kaunis mies”, jonka singlellä mukana myös vaihtoehtoinen versio kappaleesta.
Marc-André Fleury
Marc-André Fleury (s. 28. marraskuuta 1984 Sorel-Tracy, Quebec) on kanadanranskalainen jääkiekkomaalivahti. Hän pelaa NHL-joukkue Vegas Golden Knightsissa.
Pittsburgh Penguins varasi Fleuryn vuonna . Hänet valittiin mukaan liigan tähdistöotteluun kausina 2010–2011, 2014–2015 ja 2017–2018.
Fleury aloitti NHL-uransa kaudella 2003–2004, ja syrjäytti pian ykkösmaalivahti Jean-Sébastien Aubinin. aikana hän pelasi AHL:n Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa. Seuraavalla kaudella hän kuitenkaan ei saavuttanut roolia ykkösmaalivahtina, ja pelasi ajoittain Pittsburghin farmijoukkueessa.
Sittemmin Fleury on onnistunut hiomaan tekniikkaansa ja on saavuttanut kiistattoman aseman Pittsburghin ykkösmaalivahtina, ja saavuttanut lukuisia Tom Barrasson tekemiä seuran ennätyksiä. Kauden 2008–2009 päätteeksi Fleury torjui Penguinsille Stanley Cup -voiton.
Kaudella 2010–2011 Fleury pelasi 65 ottelua, joista voittoja tuli 36. Torjuntaprosentti oli 91,8 ja päästettyjen maalien keskiarvo 2,32. Pudotuspeleissä hän pelasi seitsemän ottelua, joista voittoja kolme. Torjuntaprosentti oli 89,9 ja päästettyjen maalien keskiarvo oli 2,52. Pittsburgh Penguins putosi heti pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella sarjan venyttyä seitsemänteen otteluun Tampa Bay Lightningia vastaan.
Keväällä 2016 nuori tulokasmaalivahti Matt Murray otti Fleuryn paikan ykkösmaalivahtina johdattaen joukkueensa aina Stanley Cup-voittoon asti. Kolmannen Stanley Cupinsa jälkeen Fleury suostui luopumaan siirron estävästä pykälästä sopimuksessaan. Tämän seurauksena Vegas Golden Knights varasi hänet laajennusvaraustilaisuudessa.
Bad
Bad on yhdysvaltalaisen pop-artisti Michael Jacksonin seitsemäs studioalbumi. Levy-yhtiö Epic Records julkaisi albumin 31. elokuuta 1987, lähes viisi vuotta Jacksonin edellisen studioalbumin ja kaikkien aikojen myydyimmän albumin "Thriller" jälkeen. "Bad" on kansainvälisesti myynyt yli 30 miljoonaa kappaletta, joista pelkästään yhdeksän miljoonaa eli kahdeksankertaista platinaa Yhdysvalloissa, ja se on maailman 30 myydyimmän albumin joukossa. Albumin yhdeksästä singlejulkaisusta ennätyksellisesti viisi ylsi Yhdysvalloissa Billboard Hot 100-listan kärkipaikalle. Kuten myös Jacksonin "Thriller"-albumi, myös "Badin" musiikissa sekoittuvat elementit R&B-, pop- ja rockmusiikin elementit.
Albumia äänitettiin tammikuusta heinäkuuhun vuonna 1987. "Bad" vahvisti Jacksonin aseman yhtenä 1980-luvun menestyneimmistä artisteista ja lisäsi entisestään hänen valtavaa suosiotaan ollen yksi hänen uransa menestyneimmistä julkaisuista. Albumi pysyi kahdeksan viikon ajan Billboard 200-listan kärjessä ja yhteensä 38 viikon ajan viiden parhaan joukossa, minkä johdosta se rikkoi Eagles-yhtyeen "Hotel California"-albumin asettaman 26 viikon listaennätyksen. Listojen kärkipaikalle "Bad" ylsi seitsemässä eri maassa. Vuoden 2012 syyskuussa julkaistu albumin 25-vuotisjuhlapainos "Bad 25" nousi niin ikään Billboardin listan kärkeen.
Albumilla Jackson oli kahta aiempaa studioalbumiaan "Off the Wallia" ja "Thrilleriä" suuremmassa roolissa. Hän sävelsi albumin yhdestätoista kappaleesta yhdeksän ja myös tuotti albumin yhdessä Quincy Jonesin kanssa. "Bad" huomioitiin yhteensä kuudella ehdokkuudella Grammy-palkintoon, ja se voitti lopulta palkinnoista kaksi. Kaupallisen menestyksensä ohella "Bad" oli myös onnistunut julkaisu kriitikoiden keskuudessa. "Rolling Stonen" 500 Greatest Albums of All Time-listalla albumin sijoitus oli 202.
Albumin myötä Jackson lähti Bad World Tour-kiertueelle, jonka näki yhteensä 4,4 miljoonaa fania, ja tuotti yli 125 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.
Batgirl
Batgirl eli Lepakkotyttö on nimi viidelle eri DC Comics -kustantamon sarjakuvissa esiintyville supersankarille. Alun perin Bob Kanen ja Sheldon Moldoffin luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1961 "Batman"-sarjakuvalehden numerossa 139.
Alkuperäinen Lepakkotyttö Betty Kane luotiin poistamaan epäilyjä Batmanin ja Robinin homoseksuaalisuudesta. Aluksi vuonna 1956 esiteltiin Batwoman Batmanin rakkauden kohteena ja vuonna 1961 Betty Kanesta tuli vastaavasti Robinin rakastettu. Molemmat naishahmot olivat sukua toisilleen. Vuonna 1964 Batmanin sarjakuvista vastuussa ollut Julius Schwartz päätti poistaa hahmot palauttaakseen enemmän huumorin puolelle menneen sarjakuvan takaisin alkuperäiseen salapoliisimaisuuteen. Vuonna 1989 Betty Kane palasi takaisin Flamebird-nimisenä sankarina.
Toinen Lepakkotytön viittaa kantanut hahmo oli Barbara Gordon vuosina 1967–1988. Hänen vanhempansa olivat ohiolainen Roger C. Gordon ja tämän vaimo Thelma. Barbara halusi olla nuoresta lähtien supersankari ja ystävänsä Marcyn kanssa he kuluttivat useita tunteja suunnitellessaan supersankarin asuaan. 13-vuotiaana Barbara koki suuren menetyksen, kun hänen vanhempansa kuolivat auto-onnettomuudessa lähinnä isän alkoholiongelman vuoksi. Barbara yritti sopeutua menetykseensä niin hyvin kuin se oli mahdollista. Onnettomuuden jälkeen hänen setänsä James Gordon ja hänen vaimonsa adoptoivat orvoksi jääneen Barbaran. Barbara muutti itään Gotham Cityyn, jossa hänen setänsä työskenteli poliisina. Barbara ihastui saman tien kaupungin sankariin Batmaniin ja halusi olla samankaltainen. Barbara sai tilaisuutensa toimia sankarina kun Killer Moth yritti siepata Bruce Waynen. Pelastettuaan Waynen hän herätti tämän alger egon (Batmanin) mielenkiinnon ja Batman värväsi nuoren tytön apurikseen.
Helena Bertinellistä tuli kolmas Lepakkotyttö Barbara Gordonin lopetettua. Bertinelli esiintyi Batman: No Man’s Land -maxisarjassa vuonna 1999. Batman kuitenkin pakotti hänet luopumaan roolistaan ja Bertinelli palasi takaisin vanhaan hahmoonsa Metsästäjättäreksi. Bertinelli liittyi myöhemmin edellisen Lepakkotytön Barbara Gordonin kanssa Birds of Prey -ryhmään.
Cassandra Cain oli isänsä äänettömäksi tappokoneeksi kouluttama mykkä Batgirl, joka oli Batmaniakin parempi taistelija. Stephanie Brownin ryhdyttyä Batgirliksi Cassandra alkoi käyttää Black Bat -nimeä.
Stephanie Brown oli aluksi itsenäinen supersankari Spoiler, sitten neljäs Robin ja lopulta Batgirl. Hänen isänsä oli rikollinen Cluemaster ja äitinsä huumeaddikti. Hänen ollessaan Robin, lääkäri Leslie Thompkins lavasti hänen kuolemansa.
Alicia Silverstone esittää Lepakkotyttöä vuoden 1997 elokuvassa "Batman & Robin", jossa hahmo tunnetaan nimellä Barbara Wilson.
Dina Meyer esittää Barbara Gordonin Lepakkotyttöä televisiosarjassa "Batmanin tytär". Se esiintyy lähinnä Gordonin muistelmissa, kun itse sarja keskittyy Barbara Gordonin myöhempään alter egoon Oraakkeliin.
Kelly Stables
Kelly Michelle Stables (s. 26. tammikuuta 1978) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esitti muun muassa Samara Morganin roolin elokuvassa "Ring 2" (2005). Stables on myös ääninäytellyt Will Vandomin roolin W.i.t.c.h.-ohjelman englanninkielisenä äänenä.
Stables on syntynyt Missourissa ja valmistunut Lafayette High Schoolista. Hän on entinen cheerleader.
Lindsay Hartley
Lindsay Nicole Hartley, os. Korman (s. 17. huhtikuuta 1978, Palm Springs, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esittänyt muun muassa Theresa Lopez-Fitzgeraldia saippuasarjassa "Passions" vuosina 1999–2008.
Hartley meni 1. toukokuuta 2004 naimisiin näyttelijä Justin Hartleyn kanssa ja synnytti 3. heinäkuuta Isabella Justice -tyttären. Aviopari erosi vuonna 2012.
Lexington Steele
Lexington Steele (s. 1969 New Jersey) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä ja ohjaaja. Ennen pornouraansa hän toimi muun muassa pörssimeklarina.
Saaristomeren biosfäärialue
Saaristomeren biosfäärialue on toinen Suomen biosfäärialueista. Se sijaitsee Saaristomerellä Paraisten ja Kemiönsaaren kunnissa Nauvon, Korppoon ja Dragsfjärdin alueella. Alue on laajuudeltaan 5400 neliökilometriä, joista vettä on 4580 neliökilometriä. Sen ydinalueen muodostaa Saaristomeren kansallispuisto ja loppuosa alueesta on yksityisomistuksessa. Biosfäärialueen tittelin se sai vuonna 1994. Alueella elää noin 3800 ihmistä.
Saaristomeri on mielenkiintoinen kokonaisuus tuhansine pienine saarineen ja luotoineen. Sisämeren saarilla on metsää, mutta ulkosaaristossa luodot ovat puuttomia. Jotkut saarista ovat hyvin kalkkipitoisia. Näillä saarilla on reheviä niittyjä, joilla kasvaa mm. harvinaisia seljakämmekkää, varsankelloa ja verikurjenpolvea.
Saaristomeren suolapitoisuus on pieni. Alueella elää sekä suolaisen että makean veden kalalajeja. Lintulajeista alueella tavataan sellaisia saaristolintuja kuten haahka, riskilä, ruokki, kalalokki, lapintiira, karikukko, meriharakka, kirjokerttu, luotokirvinen ja merikotka. Lisäksi se on merkittävä muuttolintujen kannalta. Alueelta löytyy myös harmaahylkeitä ja norppia.
Yksi biosfäärialueen tarkoituksista on myös säilyttää Saaristomeren kulttuurihistoriallinen arvo. Alueella onkin vedetty hankkeita, joilla pyritään säilyttämään alueen perinnearvo.
You Could Have It So Much Better
You Could Have It So Much Better on skotlantilaisen rockyhtye Franz Ferdinandin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 3. lokakuuta 2005.
Yhtye vietti suuren osan vuodesta 2005 Glasgow’ssa työstämässä albumia. Alun perin yhtyeen oli tarkoitus nimetä albumi "Franz Ferdinandiksi" kuten edellisenkin, mutta he muuttivat sen muotoon "You Could Have It So Much Better...With Franz Ferdinand", ennen kuin se sai lopullisen muotonsa. Albumin kansikuvana on venäläisen valokuvaaja Aleksandr Rodtšenkon muotokuva Lilja Brikistä vuodelta 1924.
Franz Ferdinand yritti laajentaa musiikkityyliään toisella albumilla; Basisti Bob Hardyn mukaan ”elämässä on muutakin kuin discotahtinen kitaramusiikki”. Edellisen tapaan myös toinen albumi sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta. "You Could Have It So Much Better" sijoittui Britannian albumilistalla listaykköseksi, Yhdysvalloissakin albumi pääsi kymmenen parhaan joukkoon sijoittuen kahdeksanneksi. Maailmanlaajuisesti se myi yli kaksi miljoonaa kappaletta. Albumilta julkaistiin neljä singleä, ”Do You Want To”, ”Walk Away”, ”The Fallen” ja ”Eleanor Put Your Boots On”.
Kaikki kappaleet ovat yhtyeen jäsenten tekemiä.
Lähde:
Happamuudensäätöaine
Happamuudensäätöaine on elintarviketeollisuudessa käytetty termi aineesta, joka muuttaa tai säätelee elintarvikkeen happamuutta tai emäksisyyttä. Happamuuden säätäminen tehdään yleensä jollakin hapolla tai sen suolalla. Vastaavasti kyseessä voi olla myös emäs. Happamuudensäätöaineilla pyritään vaikuttamaan elintarvikkeen säilyvyyteen, sillä happamuus vaikuttaa bakteerien kasvuun elintarvikkeessa. Elintarviketurvallisuusvirasto Evira on listannut happamuuden säätöön käytettäviä aineita noin 90 kappaletta. Ne ilmoitetaan useimmiten niin sanotuilla E-koodeilla, jotka koostuvat E-kirjaimesta ja kolminumeroisista numeroyhdistelmistä. Paljon käytetty happamuudensäätöaine on esimerkiksi omenahappo, jota käytetään laajasti makeisissa.
Jääkiekon maailmancup 2004
Jääkiekon maailmancup 2004 (engl. "World Cup of Hockey 2004") oli IIHF:n, NHL:n ja NHLPA:n järjestämä jääkiekkoturnaus. Turnaukseen hyväksyttiin edellisten maailmanmestaruuskilpailujen kahdeksan parasta joukkuetta, jotka oli jaettu kahteen lohkoon, Pohjois-Amerikan lohkoon, jossa pelasivat Yhdysvaltojen ja Kanadan lisäksi myös Slovakia ja Venäjä, ja Euroopan lohkoon, jossa pelasivat Suomi, Ruotsi, Tšekki ja Saksa. Kummastakin lohkosta pääsivät jatkoon kaikki joukkueet. Puolivälierät pelattiin niin, että lohkon ensimmäinen pelasi lohkon viimeistä vastaan. Puolivälierien voittajat pääsivät pelaamaan toisen lohkon puolivälierien voittajia vastaan, ja näiden ottelujen voittajat pääsivät loppuotteluun.
Turnaus sai pahimman mahdollisen alun, kun ennen turnausta Tšekin päävalmentaja Ivan Hlinka sai surmansa auto-onnettomuudessa. Hänen tilalleen jouduttiin valitsemaan uusi päävalmentaja, Vladimír Růžička.
Suomen joukkueessa ongelmia aiheutti Jere Karalahden poisjääminen, koska NHL ei myöntänyt hänelle pelilupaa. Karalahden pelipaikan sai Janne Niinimaa, joka kuitenkin lähti joukkueesta oma-aloitteisesti Ruotsi-ottelun jälkeen ajauduttuaan erimielisyyksiin päävalmentaja Raimo Summasen kanssa. Tapahtumat johtivat Summasen erottamiseen turnauksen jälkeen.
Mestaruuden vei Kanada, joka voitti loppuottelussa Suomen 3-2.
René Jacobs
René Jacobs (s. 30. lokakuuta 1946 Gent) on belgialainen kontratenori ja orkesterinjohtaja. Vuonna 1977 hän perusti oman orkesterinsa ja vuonna 1991 hänestä tuli Innsbruckin musiikkijuhlien taiteellinen johtaja. René Jacobs on toiminut opettajana Schola Cantorum Basiliensisissa ja vuodesta 1988 hän on vastannut Centre de Musique baroque de Versailles’n toiminnoista. Hän on saanut orkesterinjohtajana tekemistään levytyksistä useita tunnustuksia: Grammy-palkinto parhaasta oopperasta, Gramophone vuoden äänityksestä sekä useita eurooppalaisia tunnustuksia.
Orkesterinjohtajana hän on työskennellyt merkittävällä tavalla musiikin partituurien kanssa ja usein uudistanut niiden orkestrointia sekä vokaaliosuuksien ornamentaatioita.
Nicole Linkletter
Nicole Claudia Violet Linkletter (s. 27. helmikuuta 1986) on amerikkalainen huippumalli. Hän oli "Huippumalli haussa" -mallikilpailun viidennen kauden voittaja vuonna 2005. Hän on kotoisin Pohjois-Dakotasta.
Kilpailun jälkeen Linkletter on työskennellyt niin Ford-mallitoimistolle, tehnyt useita kuuluisien suunnittelijoiden muotinäytöksiä, mainostanut erilaista kosmetiikkaa sekä esiintynyt muutamia kertoja Tyra Banksin talkshowssa.
Jugoslavia Eurovision laulukilpailussa
Jugoslavia osallistui olemassaoloaikanaan Eurovision laulukilpailuun 27 kertaa ja voitti kisat kerran vuonna 1989. Nykyisin Jugoslavia on hajonnut kuuteen erilliseen valtioon, jotka ovat Slovenia, Kroatia, Bosnia ja Hertsegovina, Serbia, Montenegro ja Makedonia. Vuoden 1990 Euroviisut järjestettiin Zagrebissa, nykyisen Kroatian pääkaupungissa. Jugoslavia on ainoa Euroviisut voittanut valtio, jota ei ole enää olemassa.
Jugoslavia esitti kappaleistaan 23 serbokroaatin kielellä ja neljä sloveenin kielellä. Tarkemmin määriteltynä laulukielenä oli esiintyjästä riippuen joko kroatia, serbia, bosnia tai sloveeni.
Jugoslavia oli ainut Euroopan sosialistinen maa, joka osallistui Euroviisuihin. Syyksi voidaan katsoa Jugoslavian avarampaa ulkopolitiikkaa.Vuonna 1975 kehitettiin uusi äänestyskäytäntö. Jokaisesta osallistujavaltiosta annetaan ääniä 10 parhaimmalle esitykselle. Parhaalle esitykselle annetaan 12 pistettä, toiselle 10 pistettä ja seuraaville pisteet 8, 7, 6, 5, 4, 3, 2 ja 1.
Jugoslavian liittotasavalta
Jugoslavia ei osallistunut kisoihin 1977–1980 ja 1985.
Jugoslavia ei osallistunut kisoihin 1977–1980 ja 1985.
Vuosina 1956–1998 Eurovision laulukilpailussa lauluja säesti suuri viihdeorkesteri jousineen, puhaltimineen ja komppiryhmineen. Jokainen maa lähetti kilpailuun oman kapellimestarin, joka vastasi laulun sovituksesta ison orkesterin säestämänä. Turkin kappale esitettiin ilman orkesterisäestystä vuoden 1993 kilpailussa.
Jean-Pierre Jabouille
Jean-Pierre Jabouille (s. 1. lokakuuta 1942 Pariisi, Ranska) on ranskalainen entinen Formula 1 -kuljettaja. Pariisissa syntynyt ajaja oli yksi viimeisistä F1-kuljettajista, joka toimi myös insinöörinä.
Jabouille aloitti uransa Ranskan Formula 3 -luokassa 1967 ja 1968. Vuodeksi 1969 hän sai sopimuksen Alpinen kanssa, joka ajoi Formula 2 -sarjassa ja erilaisissa autoluokissa. Vuonna 1973 ja 1974 hän ajoi Le Mansin 24 tunnin ajossa kolmanneksi. 1974 hän myös pääsi kokeilemaan Formula 1:stä kotikisassaan ja Itävallan GP:ssä, muttei päässyt kilpailuun aika-ajoissa.
Hän ajoi kaudella 1975 sekä F2:sta ja F1:sta, ja sijoittui Ranskan GP:ssä kahdenneksitoista. Seuraavan kauden hän keskittyi pelkästään F2-sarjaan, ja voitti mestaruuden, ja siirtyi 1977 Renault'n F1-talliin. Renault'n uusi turboahdettu moottori oli kuitenkin epäluotettava, eikä kahtena ensimmäisenä kautena menestynyt kovinkaan paljoa.
Vuonna 1979 Renault'n luotettavuus alkoi parantua, ja Jabouille ja René Arnoux menestyivät sarjassa. Jabouille saavutti Renault'n ensimmäisen paalupaikan Etelä-Afrikan GP:ssä, ja voitti Ranskan GP:n. 1980 Jabouille saavutti kaksi paalua, ja voitti Itävallan GP:n. Kuitenkin ripustusten pettämisestä johtunut onnettomuus Kanadan GP:ssä katkaisi hänen kautensa, koska hänen jalkansa murtui.
Kauden 1981 kaksi ensimmäistä GP:tä jäi väliin yhä vaivanneen loukkaantumisen takia, eikä hänen kuntonsa palannut koskaan ennalleen; hänen vauhtinsa oli hiipunut, ja hän karsiutui monesti aika-ajoista. Epäonnistumisien takia hän lopulta päätti lopettaa uransa.
Lihavoitu merkitsee paalupaikkaa ja "kursivoitu" kilpailun nopeinta kierrosta.
Jabouille toimi uransa jälkeen Peugeot'n organisaatiossa kehittämässä sen kilpa-autoja. Hänen huippukohtansa oli Le Mansissa Peugeot'lla saavutettu kolmas sija. 1994 hän seurasi Jean Todtia Peugeot'n urheiluosaston johdossa, mutta hänet irtisanottiin epäonnistumisien jälkeen 1995. Siitä lähtien hän on johtanut omaa kilpa-autotalliaan ISRS -sarjassa.
Amanda Swafford
Amanda Lynn Swafford (s. 30. lokakuuta 1978 Hendersonville, Pohjois-Carolina) tuli tunnetuksi Huippumalli haussa (kausi 3.) -kilpailun myötä, jossa hän sijoittui kolmanneksi. Swafford kärsii verkkokalvorappeumasta, joka voi johtaa sokeutumiseen. Swafford ilmoitti sokeutuvansa ennen kuin täyttää 30 vuotta.
Kilpailun jälkeen Swafford on tehnyt mallintöitä Levi'sille sekä vuonna 2005 hän ilmoitti harkitsevansa lastenkirjan kirjoittamista.
Stone Island
Stone Island on italialaisen vaatesuunnittelija Massimo Ostin vuonna 1982 perustama ja suunnittelema vaatemerkki. Merkki on nykyisin osa Carlo Rivettin "Sportswear Companyä" (SPW).
Stone Islandin vaatteet on tunnettu vaatteissa kiinni olevasta kompassimerkistään. Alkuperäisissä kompassimerkeissä reunat olivat vihreät, mutta nykyisin merkeissä on mustat reunat. Kangasmerkistä on tehty myös lukuisia variaatioita, joita ovat esimerkiksi eri väriset 'ghost badget' sekä 30-vuotisjuhlamerkki.
Merkin vaatteet ovat tunnettuja myös erikoisista materiaalivalinnoista sekä erilaisista käsittelytekniikoista.
Vaatemerkin nimi tulee kirjailija Joseph Conradin kahdesta kirjoissaan usein käyttämästä sanasta, "stone" ja "island".
Massimo Osti perusti ensimmäisen vaatemerkkinsä C.P. Companyn vuonna 1974. Stone island syntyi vuonna 1982 merkin kokeilevammaksi tytäryhtiöksi. Vuonna 1996 Massimo jätti pääsuunnittelijan paikkansa Stone Islandilla ja siirtyi muihin projekteihin, Massimon tilalle pääsuunnittelijaksi tuli englantilainen Paul Harvey, joka jatkoi suunnittelua Ostin jalanjäljissä. Paul Harvey lähti Stone Islandilta vuonna 2006.
80-luvun lopussa Stone Islandin vaatteet alkoivat saada suosiota jalkapallohuligaanien keskuudessa ja siitä tulikin hyvin nopeasti yksi Casual-kulttuurin suosituimmista merkeistä Englannissa sekä myöhemmin myös muualla euroopassa. Alussa kannattajat tutustuivat merkin vaatteisiin vieraspelimatkoilla Italiaan. Vaikka merkin haluttavuus kannattajien keskuudessa on vähentynyt niin Stone Island yhdistetään yhä vahvasti jalkapallohuliganismiin. Voit helposti bongata merkin vaatteita myös useissa jalkapallohuliganismista kertovissa elokuvissa, joita ovat esimerkiksi The Football Factory sekä Green Street Hooligans.
Stone Island Marina on yksi Stone Islandin linjoista, joka alun perin kehitettiin purjehdusvaatemallistoksi.
Stone Island Shadow Project on Acronymin pääsuunnittelija Errolson Hughin kanssa kehitetty Stone Islandin teknisempi linja. Shadow Project oli varsinkin alunperin Stone Islandin omistajan Carlo Rivettin toimeksiannosta tehty kokeilu luoda Stone Islandin arkistojen pohjalta uudenlaisia, mutta myös käytännöllisiä vaatteita.
Nykyaikoina Stone Island on ollut paljon esillä myös eri ”hype-piireissä”. Stone Islandin ja Supremen julkaisemat yhteistyömallistot ovat varmasti vaikuttaneet tähän.
Yrjö Vilhelm
Yrjö Vilhelm (, ) oli Hohenzollern-sukuinen Brandenburgin vaaliruhtinas ja Preussin herttua vuosina 1619–1640. Hän oli kalvinisti, mutta koetti pysyä ensin kolmikymmenvuotisen sodan ulkopuolella. Siitä huolimatta koko hänen hallintokauttaan leimasi sotivien osapuolten aiheuttama hävitys Brandenburgissa.
Vaikka Ruotsin kuningas Kustaa II Aadolf oli Yrjön lanko (naituaan Yrjön sisaren Maria Eleonooran 1620), hän hyökkäsi Brandenburgiin 1631 ja painosti vastentahtoisen vaaliruhtinaan ruotsalaisten puolelle. Maa jaettiin kymmeneen osaan, joista jokaisen tuli maksaa "liittolaisille" 30 000 taaleria kuukausittain. Ruotsalaisten hävittyä Nördlingenin taistelun vuonna 1634 Yrjö koetti vetäytyä sodasta solmimalla keisarin kanssa rauhan. Tämän epäonnistuttua hän jätti Brandenburgin hallitsemisen neuvonantajilleen ja vetäytyi 1637 Königsbergiin, jossa vietti elämänsä viimeiset vuodet. Ruotsalaiset miehittivät Brandenburgia vuoteen 1641 asti käyttäen maan taloutta sodan rahoitukseen.
Yrjö Vilhelmin jälkeen Brandenburgin vaaliruhtinaaksi tuli hänen poikansa, Fredrik Vilhelm, joka tunnettiin suurena vaaliruhtinaana.
Sauvabakteerit
Sauvabakteerit eli basillit ovat sauvaa muistuttavia bakteereita. Bakteerin muoto on selvästi mikroskoopissa havaittavissa. Basillit kuuluvat moniin eri bakteerisukuihin. Tyypillisiä basillien aiheuttamia tauteja ovat esimerkiksi lavantauti, kurkkumätä, hinkuyskä, tuberkuloosi ja jäykkäkouristus. Useita basillien aiheuttamia tauteja vastaan on rokote ja lisäksi ne paranevat sopivalla antibioottihoidolla.
Sauvabakteereita on aerobisia ja anaerobisia sekä grampositiivisia ja gramnegatiivisia.
Konsensuaalinen valorefleksi
Konsensuaalinen valorefleksi on silmän toimintaan liittyvä refleksi. Sillä tarkoitetaan tilannetta, jossa toisen silmän pupilli supistuu, mikäli toisenkin silmän pupilli supistuu. Silmän pupillin supistuminen tapahtuu aina kirkkaassa valossa.
Rautalintu
Rautalintu on Ritva Toivolan kirjoittama nuorten fantasiaromaani, joka ilmestyi vuonna 2000. Romaani kuuluu kirjasarjaan, jonka muut osat ovat Turmankukka (1998) ja Ruosteusva (2001). Kannen kuvan on tehnyt Mika Launis. Rautalintu sijoittuu kuvitteelliselle Anubis-planeetalle.
Anubis-planeetta on Varjokuun ja Hopeakuun hallitsema salaperäinen planeetta. Sen eräässä kylässä asuu mamottikansa, jonka päällikön pojat, Kiisla ja Ulmos, lähtevät viemään vieraaseen kaupunkiin teräslastia. Matkalla sinne pojat joutuvat yöpymään kalastajan majalla, vaikka sinä yönä ei kyllä nukuttu. Ulmos halusi lähteä luistelemaan ja sai veljensä mukaan. Retkellä sattui kuitenkin onnettomuus. Ulmos luulee murhanneensa Kiislan tikarilla vahingossa huitoessaan. Hän pakeni jonnekin turvaan. Tällaisen paikan hän löysi Oron kaupungista, jossa hallinnoi terästehdas. Tehtaasta Ulmos sai suojapaikan sekä työn.
Kiisla on kuitenkin hengissä ja lähtee herättyään selvittämään veljensä olinpaikkaa. Terästehtaassa tapahtuu jotakin kummallista. Siellä valmistetaan outoa konetta, josta tiesivät vain tehtaan ylimmät. Kiisla rupeaa selvittämään tuota salaisuutta ja omaansa myös, joka liittyy Kiislan kantamaan sinihopeariipukseen. Tuo riipus johdattaa pojan pidemmälle salaisuuksien syövereihin.
Palvonta
Palvonta on yliluonnollisen tahon, kuten jumalan palvelua eli toimintaa, jolla yliluonnollista tahoa pyritään miellyttämään. Tarkoituksena on usein saada jotain takaisin, esimerkiksi yliluonnollisen olennon apua tai paremmat oltavat kuoleman jälkeen tai seuraavassa elämässä. Toisinaan uskonnollisen kaltaisesti voidaan palvoa myös kunnioitettuja maallisia tahoja, kuten johtajia.
Palvonnan tapoja ovat esimerkiksi palvontamenot eli rituaalit ja seremoniat ja sanalliset yhteydenotot yliluonnolliseen tahoon, kuten loitsut ja rukoukset. Hyvin yleinen palvontameno monissa uskonnoissa on uhraus.
Palvottavia tahoja eri uskonnollisissa perinteissä ovat esimerkiksi jumalat, toteemieläimet, haltijat, vainajat, jumalallisiksi korotetut ihmiset (esimerkiksi faarao, tietäjä), eläimet, taivaankappaleet ja pyhät luonnonkohteet (esimerkiksi pyhä vuori). Tosin fyysisten kohteiden palvonta on useimmiten vertauskuvallista, todellisuudessa palvonta kohdistuu fyysiseen kohteeseen liittyvään henkiolentoon.
Rodopsiini
Rodopsiini ("kreikaksi rhodon = ruusu, opsis = näkö") eli silmän sauvasolujen näköpurppura koostuu opsiini-proteiinista ja siihen kovalenttisesti kiinnittyneestä valoherkästä retinaalista. Retinaali absorboi valoa tehokkaimmin noin 500 nm:n alueella.
Fotonin vaikutuksesta retinaalin 11-cis-sidos muuntuu trans-muotoon, jolloin myös opsiiniosan rakenne muuntuu. Tämä vaikuttaa reseptorisolun solukalvon tiettyjen kationikanavien sulkeutumiseen, josta aiheutuu hyperpolarisaatio. Tämä taas vaikuttaa aluksi verkkokalvon bipolaarisoluihin.
Trans-muotoinen retinaali muokataan tiettyjen entsyymien avustuksella takaisin aktiiviseen cis-muotoon. Kationikanavien sulkeutuminen pienentää solunsisäistä kalsiumin pitoisuutta, mikä saa aikaan ionikanavat avaavan välittäjäaineen muodostumisen. Kanavien avautuminen palauttaa kalvopotentiaalin ennalleen.
Retinaalia ihmiselimistö pystyy muokkaamaan retinolista tai sen esiasteesta B-karoteenista.
Rodopsiinin CAS-numero on 9009-81-8.
Kim Stolz
Kimberly "Kim" Lynn Stolz (s. 8. kesäkuuta 1983, New York City, New York) on yhdysvaltalainen muotimalli. Stolz tuli tunnetuksi Huippumalli haussa -realityohjelman viidennellä kaudella, jossa hän tuli viidenneksi kilpailussa.
Stolz on asunut New Yorkissa koko ikänsä. Hän valmistui Brearleyn koulusta vuonna 2001 ja pääsi Wesleyan Universityyn, josta valmistui vuonna 2005.
Hänen äitinsä Carol Brandt oli malli vuosien 1960 ja 1970 välisenä aikana. Kim itse teki kuvaustöitä Bride -lehdelle jo viisivuotiaana.
Stolz on avoin seksuaalisuudestaan ja on ilmoittanut avoimesti olevansa lesbo.
Huippumalli haussa -ohjelman jälkeen Stolz allekirjoitti sopimuksen Elite Model Management:in kanssa.
Stolz on myös esiintynyt mm. kahdesti GoNYC -lehden, Brooklyn Industries -lehden, Nordstrom -lehden, Seventeen -lehden sekä Soho Publishing, Inc. -kannessa.
Danielle Darrieux
Danielle Darrieux (1. toukokuuta 1917 – 17. lokakuuta 2017) oli ranskalainen laulaja ja näyttelijä. Hän opiskeli sellon soittoa Pariisissa ja esiintyi ensimmäisen kerran elokuvassa jo kolmetoistavuotiaana, vuonna 1931, elokuvassa "La Bal". Kansainväliset elokuvatuottajat kiinnostuivat hänestä sen jälkeen kun Darrieux esitti Marie Vetseraa elokuvassa "Mayerlingin murhenäytelmä" (1937). Hän sai sopimuksen Yhdysvaltoihin, mutta palasi ensimmäisen elokuvansa jälkeen Ranskaan. Häntä syytettiin veljeilystä natsimiehittäjien kanssa. 1950-luvulla hän palasi Yhdysvaltoihin ja teki siellä muutamia elokuvia. 1960-luvulla hän lauloi kabareissa ja konserteissa, ja jatkoi elokuvauraansa. 1980-luvulla hän sai suosiota musikaalissa "Gigi". Darrieuxin ura jatkui pitkään, 2000-luvun elokuvia olivat "8 naista" (2002) ja "Persepolis" (2007).
Hetki hiljaa
Hetki hiljaa on Johanna Kurkelan esikoisalbumi, joka julkaistiin 12. lokakuuta 2005. Levy oli Suomen virallisella listalla kahden viikon ajan, parhaimmillaan sijalla 36. Vuonna 2010 se nousi Mid-price-listalla korkeimmillaan neljänneksi. Albumilta julkaistiin singlenä kappale Olen sinussa.
Kappaleiden sanoituksista ovat vastanneet Sinikka Svärd, Eeva Kuvaja, Juha Tapio, Pekka Kivekäs, Markku Impiö, Tomi Salmi sekä Johanna Kurkela itse. Sävellyksiä levylle ovat tehneet Tomi Aholainen, Juha Tapio, Ville Riippa, Anna Itkonen, Markku Impiö ja Tomi Salmi.
Yhdistyneiden kansakuntien kehitysohjelma
Yhdistyneiden kansakuntien kehitysohjelma (UNDP, ) on YK:n maailmanlaajuinen kehitysapuverkosto ja maailman suurin monenkeskinen kehitysyhteistyöjärjestö. UNDP:n pääkonttori sijaitsee New Yorkissa, ja se toimii 177 maassa ja alueella etsien paikallisia ratkaisuja globaaleihin ja kansallisiin haasteisiin yhteistyössä hallitusten ja kansalaisten kanssa.
UNDP auttaa yhteistyökumppaneitaan kehittämään ja välittämään ratkaisuja demokraattisen hallinnon, köyhyyden vähentämisen, kriisien ennaltaehkäisyn ja jälleenrakennuksen, energiaturvallisuuden ja ympäristönsuojelun sekä HIV/AIDS:in haasteisiin. UNDP pyrkii kaikessa toiminnassaan edistämään naisten asemaa ja suojelemaan ihmisoikeuksia.
Vuonna 2000 maailman johtajat sitoutuivat ja eritoten äärimmäisen köyhyyden puolittamiseen vuoteen 2015 mennessä. UNDP koordinoi ja tukee kansallisia ponnisteluja näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. Järjestö myös seuraa maiden edistystä ja johtaa maailmanlaajuista vuosituhatkampanjaa.
UNDP julkaisee vuosittain "Inhimillisen kehityksen raportin", jossa on tilastoja ja analyysejä ajankohtaisista aiheista jotka liittyvät terveyteen, koulutukseen ja tulotasoon eri maissa. Yli sadassa maassa ilmestyvä raportti luotaa koko maailmaa koskevia ajankohtaisia kehityskysymyksiä inhimillisen kehityksen näkökulmasta. Raportti tarjoaa huippuasiantuntijoiden näkökulmia ja suosituksia sekä kattavia tilastoja inhimillisestä kehityksestä maailmalla.
UNDP koordinoi YK-järjestöjen kehitysyhteistyötä kentällä. UNDP:n pääjohtaja Helen Clark puolestaan toimii YK:n operatiivisten kehitysjärjestöjen yhteistyöelimen UNDG:n puheenjohtajana. Paremman koordinoinnin avulla YK pyrkii turvaamaan sekä omien voimavarojensa että kansainvälisen kehitysavun johdonmukaisen ja tehokkaan käytön.