hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Craig Williamson
Craig Williamson on entinen eteläafrikkalainen poliisiupseeri, joka toteutti apartheid-hallinnon aikana lukuisia Etelä-Afrikan silloisen hallituksen vastustajiin kohdistuneita pommi-iskuja, murtovarkauksia, kaappauksia ja salamurhia. Williamson oli osallisena muun muassa apartheidin vastaisen aktivistin Ruth Firstin murhanneen kirjepommin suunnittelussa ja toteutuksessa sekä vuonna 1982 järjestetyssä ANC:n Lontoon päämajan pommi-iskussa. Williamsonin nimi on noussut esiin myös voimakkaasti apartheidia vastustaneen Ruotsin pääministeri Olof Palmen murhatutkimuksien yhteydessä, joskaan pitäviä todisteita Williamsonin osallisuudesta ei ole saatu.
Apartheid-järjestelmän kaatumisen jälkeen Williamson anoi armahdusta useista rikoksista Etelä-Afrikan Totuuskomissiolta ja on ollut yksi keskeisimmistä tietolähteistä P.W. Bothan hallinnon organisoimiin salaisiin operaatioihin.
Hyrkanos II
Hyrkanos II oli juutalaisten ylin pappi vuosina 79 eaa. – 40 eaa. Hänen vanhempansa olivat Makkabien hallitsijasuvun kuningas Alexander Jannaios ja Salome Alexandra. Isän kuoleman jälkeen hallitsijana Alexandra nimitti Hyrkanoksen seuraajakseen. Hyrkanos ehti hallita vain lyhyen ajan ennen kuin hänen veljensä Aristobulos II kaappasi vallan.
Herodes Suuren isä Antipater liittoutui Hyrkanoksen kanssa, ja vuonna 63 eaa. Rooman suuri sotapäällikkö Pompeius päätti myös tukea Hyrkanosta tämän veljeä vastaan. Antipater ja Pompeius pitivät kummatkin Hyrkanosta heikkona hallitsijana, ja uskoivat että häntä olisi helpompi käyttää hyväksi kun Aristobulosta. Roomalaisten avustuksella Aristobulos syrjäytettiin ja Judea liitettiin Rooman valtakuntaan. Hyrkanosta ei kuitenkaan nimitetty Judean kuninkaaksi, vaan hän sai tyytyä ylimmän papin virkaan. Julius Caesar nimitti kuitenkin Hyrkanoksen Judean etnarkiksi. Todellinen valta oli kuitenkin Antipaterin käsissä.
Vuonna 40 eaa. Aristobuloksen poika Antigonos syrjäytti Hyrkanoksen parthialaisten avustuksella. Antigonos julistettiin Judean kuninkaaksi ja ylimmäksi papiksi. Antigonos antoi leikata Hyrkanoksen korvat pois jotta tämä ei voisi tulevaisuudessa päästä kuninkaaksi tai papiksi. Hyrkanos vietiin vangiksi Babyloniin, mutta hänet päästettiin palaamaan Jerusalemiin sen jälkeen kun Herodes oli päässyt Judean kuninkaaksi. Herodes ei kuitenkaan luottanut Hyrkanokseen, vaan antoi surmata tämän.
Arecibon radioteleskooppi
Arecibon radioteleskooppi on jättiläisradioteleskooppi lähellä Arecibon kaupunkia Puerto Ricossa. Arecibon observatoriota, eli viralliselta nimeltään kansallista tähtitiede- ja ionosfäärikeskusta (NAIC) operoi vuoteen 2011 asti Cornellin yliopisto yhdysvaltalaisen Kansallisen tiedesäätiön kanssa tehdyllä yhteistyösopimuksella, johon osallistuvat myös Yliopistojen avaruustutkimusyhdistys (USRA), SRI International ja Puerto Ricon Metropolitan yliopisto.
Arecibon radioteleskooppi on halkaisijaltaan 305 metriä. Vertailun vuoksi Suomen merkittävin Metsähovin radioteleskooppi Kirkkonummella on halkaisijaltaan 13,7 metriä. Mitä suurempi radioteleskooppi on, sitä heikomman signaalin se pystyy havaitsemaan avaruudesta. Tästä syystä Arecibon radioteleskooppi kykenee moniin havaintoihin, kuten kaukaisten asteroidien ja komeettojen, heikkojen pulsarien, tai ionosfäärin havaitsemiseen tarkkuudella, johon pienemmät radioteleskoopit eivät kykene. Arecibon radioteleskooppi on toinen maailman kahdesta aktiivisesti käytetystä planetaarisesta tutkasta. Radioteleskooppiin kuuluu neljä tutkalähetintä, joiden lähetystaajuudet ovat 2380 MHz (aallonpituus 12,6 cm), 430 MHz (69,8 cm), 47 MHz (6,4 m) ja 8 MHz (37,5 m).
Arecibon observatorio avattiin vuonna 1963. Luonnon muovaamaan painanteeseen kiinteästi asennetun teleskoopin vastaanotin sijaitsee 18 kaapelin varassa 150 metrin korkeudella maljasta. Teleskooppia itsessään ei voi liikutella, mutta sen vastaanottimen asentoa voidaan muuttaa vastaanottamaan signaaleja noin 40 asteen levyisellä vyöhykkeellä zeniitin ympärillä. Koska Puerto Rico sijaitsee lähellä päiväntasaajaa, voidaan sillä havaita esimerkiksi kaikki Aurinkokunnan planeetat. Vuonna 1974 radioteleskooppi kunnostettiin ja katettiin 38 778 alumiinipaneelilla, mikä nosti teleskoopin suurimman teoreettisen havaintotaajuuden 5000 MHz:iin (6 cm). Tehokkaampi lähetin lisättiin vuonna 1996, jolloin radioteleskooppiin lisättiin myös gregoriaaninen heijastusjärjestelmä kohdistamaan radiosäteet havaitsimeen sekä metallinen verkko teleskoopin reunoille estämään maan lämpösäteilyn häiriöitä havaittuihin radiosignaaleihin.
Arecibon radioteleskoopilla tehdyistä löydöistä merkittävin lienee Hulsen ja Taylorin vuonna 1974 havaitsema kaksoispulsari PSR B1913+16, joka oli ensimmäinen epäsuora gravitaatioaaltojen havainto, siten todisti Albert Einsteinin suhteellisuusteorian oikeaksi ja toi havaitsijoilleen Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1993. Lisäksi teleskoopin avulla on muun muassa todistettu neutronitähtien olemassaolo ja Merkuriuksen ja Venuksen kiertoajat Auringon ympäri, havaittu yksi nopeimmin pyörivistä tunnetuista pulsareista, ja yhdet ensimmäisistä eksoplaneetoista.
Kerenskin hyökkäys
Kerenskin hyökkäys oli Venäjän väliaikaisen hallituksen aikana tehty venäläisten hyökkäys saksalaisia vastaan ensimmäisen maailmansodan aikana. Sen tarkoituksena oli keventää ranskalaisten painetta länsirintamalla.
Hyökkäys kohdistui noin 60 kilometriä leveällä rintamalla Lvivin suuntaan Ternopolilta päin, mutta kilpistyi siihen, etteivät sotilaat halunneet taistella ja vihollinen teki vastahyökkäyksen. Myöskään hyökkäykselle ajatellut tukitoimet eivät toteutuneet suunnitelmien mukaisesti.
Hyökkäys alkoi 1. heinäkuuta 1917. Siihen osallistuivat Venäjän yhdestoista, seitsemäs ja kahdeksas armeijakunta. Vastapuolella oli kenraali Felix von Bothmerin komentama itävaltalais-saksalainen eteläinen armeija sekä Itävallan seitsemäs ja kolmas armeijakunta.
Carnival of Souls: The Final Sessions
Carnival of Souls: The Final Sessions on yhdysvaltalaisen rockmusiikkia esittävän Kissin seitsemästoista studioalbumi. Albumin tuottivat Toby Wright, yhtyeen laulaja ja rytmikitaristi Paul Stanley ja basisti-laulaja Gene Simmons. "Carnival of Souls: The Final Sessions" julkaistiin vuoden 1997 lokakuussa. Albumi oli kuitenkin ennen virallista julkaisuaan ehtinyt vuotaa internetissä, ja siitä liikkuneet bootleg-painokset heikensivät albumin myyntiä. Levy-yhtiö Mercury Records ei myöskään panostanut albumin markkinointiin. Siitä tuli "Music from ”The Elder”" -albumin jälkeen toinen Kissin studioalbumi, joka ei ylittänyt Yhdysvalloissa kultalevyn myyntimäärää. Albumin sijoitus "Billboard 200" -albumilistalla Yhdysvalloissa oli korkeimmillaan 27.
Albumin äänittäminen aloitettiin vuoden 1995 marraskuussa Toby Wrightin kanssa. Wright oli aiemmin tehnyt yheistyötä muun muassa Alice in Chainsin kanssa, ja myös Kissin musiikki sai "Carnival of Souls: The Final Sessionsilla" vaikutteita 1990-luvulla valtavan suosituksi nousseesta grungesta ja vaihtoehtorockista. Albumi viimeisteltiin helmikuussa 1996, mutta yhtye päätti jättää albumin julkaisematta Kissin alkuperäisen kokoonpanon tehtyä paluun yhteen samana vuonna. Alkuperäisen kokoonpanon paluun myötä "Carnival of Souls: The Final Sessions" jäi soolokitaristi Bruce Kulickin viimeiseksi albumiksi yhtyeessä, mutta rumpali Eric Singer palasi yhtyeeseen myöhemmin 2000-luvulla.
Albumin ainoa single ”Jungle” saavutti pientä menestystä, sillä se ylsi Hot Mainstream Rock Tracks -listan kahdeksannelle sijalle ja valittiin musiikkilehti "Metal Edgen" lukijaäänestyksessä vuoden kappaleeksi.
Misplaced Childhood
Misplaced Childhood on Marillionin vuonna 1985 julkaistu kolmas studioalbumi. Se on Marillionin kaikkien aikojen menestynein albumi ja ylsi julkaisuvuotensa kesäkuussa Yhdistyneen kuningaskunnan albumilistalla ensimmäiselle sijalle — toistaiseksi mikään muu Marillionin levyistä ei ole pystynyt samaan. Albumilla on yhtyeen menestynein single, "Kayleigh", joka saavutti Ison-Britannian singlelistalla toisen sijan ja oli kansainvälinen menestys. Laulaja Fish kehitti kappaleen nimen entisen naisystävänsä Kay Leen nimestä. Albumin ensimmäinen puoli saatiin valmiiksi lähes viikossa, sillä ideoita syntyi jatkuvasti ja työtahti oli hyvä.
Misplaced Childhood on Marillionin ensimmäinen konseptialbumi. Fish keksi albumin tarinan LSD:n vaikutuksen alaisena. Levyn kannen teki Mark Wilkinson.
Vuoden 1998 uudelleenjulkaisu sisältää myös seuraavat kappaleet:
French Stewart
Milton French Stewart (s. 20. helmikuuta 1964 Albuquerque, New Mexico) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on tullut tunnetuksi Harry Solomonina sarjassa "Kolmas kivi auringosta". Stewart on kuitenkin esiintynyt monessa elokuvassa.
Stewart on näytellyt muun muassa elokuvissa "Tähtiportti" (1994) ja "Yksin kotona 4" (2002). Hän on myös antanut äänensä "Herkules"-elokuvan Iracukselle.
Matti Rautio
Matti Olavi Rautio (25. helmikuuta 1922 Helsinki – 22. kesäkuuta 1986 Tampere) oli suomalainen säveltäjä.
Matti Rautio syntyi Helsingissä. Hän opiskeli Sibelius-Akatemiassa Aarre Merikannon johdolla ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa vuonna 1946 pääaineena musiikkitiede. Hän työskenteli opettajana Sibelius-Akatemiassa vuosina 1947–1964 ja korkeakoulun lehtorina vuosina 1956–1975, Sibelius-Akatemian koulumusiikkiosaston johtajana vuosina 1966–1970 sekä Tampereen yliopiston kansanmusiikin lehtorina vuodesta 1975 sekä vt. professorina vuosina 1977–1982. Hän toimi Suomen Musiikinopettajain Liiton puheenjohtajana vuosina 1961–1972 ja musiikkilehti Rondon päätoimittajana vuosina 1963–1969. Rautio julkaisi vuonna 1959 tutkielman "Rytmikasvatus ja koulusoittimet". Hän oli myös tunnettu ja suosittu musiikkipakinoitsija.
Säveltäjänä hän sai teoksiinsa vaikutteita uusklassismista (mm. Sergei Prokofjevilta ja Dmitri Šostakovitšilta). Raution varhaisimpia teoksia oli "Suita per piano", jonka avausosa oli omistettu Carl Czernyn muistolle. Rautio sävelsi vuonna 1955 "Divertimenton I" veljelleen, sellisti Erkki Rautiolle. Vuonna 1957 valmistui hänen balettinsa "Sininen haikara". "Tanhumusiikin" (1960) valmistumisen jälkeen Rautio piti säveltämisestä yli vuosikymmenen mittaisen tauon.
1970-luvulla Matti Rautio sävelsi muun muassa pianokonserton, sarjan "Hanoniana" (1971) ja "Divertimenton II" (1972).
Matti Raution veljiä olivat viulisti ja kapellimestari Paavo Rautio ja sellisti Erkki Rautio. Erkki Raution poika on pianisti Martti Rautio (s. 1962).
Pripetin suot
Pripetin suot (myös Rokitnon tai Pinskin suot) on suuri suoalue Ukrainan ja Valko-Venäjän rajamailla Pripet-joen ja sen sivuhaarojen molemmin puolin. Se on yksi Euroopan suurimmista kosteikkoalueista.
Alun perin suoalue kattoi Puolan alavat maat ja suuren osan Valko-Venäjän eteläosasta. Sen itäosaa on ojitettu ja kuivattu vuodesta 1872 alkaen laitumeksi ja viljelymaaksi. Kuivattamista edistettiin mittavilla maanrakennustöillä 1900-luvulla. 1960- ja 1970-luvulla ojitetut pellot tuottivat runsaita satoja muutaman vuosikymmenen ajan, mutta niiden maaperä köyhtyi, ja nyttemmin on alettu keskustella joidenkin osien ennallistamisesta.
Suuren osan vuodesta suoalue on luonnollinen este sotajoukkojen etenemiselle. Toisen maailmansodan aikana suoalue erotti toisistaan eteläisen ja itäisen rintaman taistelut. Myös neuvostopartisaanit piileksivät suolla. Sodan alkuvaiheessa saksalaiset uhosivat ”kuivattavansa suot, tyhjentävänsä alueen roskaväestä ja asuttavansa sinne kunnon arjalaisia talonpoikia”. Hanketta johti Konrad Meyer. Hitler peruutti suunnitelman vuonna 1941. Yksi syy oli pelko siitä, että kuivatusta maasta tulisi pölyävää aroa.
James Morrison
James Morrison (s. 13. elokuuta 1984 Rugby, Warwickshire) on englantilainen laulaja ja lauluntekijä.
Hänen debyyttialbuminsa "Undiscovered" julkaistiin heinäkuussa 2006 ja se nousi albumilistojen kärkeen jo ensimmäisellä myyntiviikollaan.
Morrisonin musiikillisia vaikuttajia ovat Al Green, Otis Redding, Cat Stevens ja The Kinks.
Hiljaiset Levyt
Hiljaiset Levyt on tamperelainen rock-musiikin julkaisuun keskittynyt levy-yhtiö, joka perustettiin vuonna 1985. Aluksi levymerkki toimi rekisteröidyn yhdistyksen (Hiljainen Kulttuuriyhdistys) puitteissa, mutta julkaisutoiminnan vakiintuessa toiminta muuttui osakeyhtiöpohjaiseksi vuonna 1990. Hiljaisten Levyjen johtajana on toiminut sen perustamisesta asti Jukka Junttila.
Jukka Junttila
Jukka Junttila on tamperelaisen levy-yhtiön Hiljaiset Levyt perustaja.
Junttila toimi puuhamiehenä vuonna 1985 perustetussa Hiljaisessa Kulttuuriyhdistyksessä. Yhdistys julkaisi "Hiljainen Kesä" -pienlehteä, suomalaista sarjakuvaa (muun muassa Nalle Virolainen, Tapani Rytöhonka ja Kivi Larmola), kirjoja sekä muutaman kaitafilmillä kuvatun lyhytelokuvan. Hiljainen Kulttuuriyhdistys alkoi sittemmin julkaista levyjä, mitä toimintaa jatkamaan perustettiin levymerkki Hiljaiset Levyt. Junttila on lisäksi toimittanut "Pienlevyluettelo"-kirjoja ja "Soundin" Demoefekti-palstaa, lisäksi Junttila on kirjoittanut esittelytekstin / historiikin usean kymmennen yhtyeen levyyn kansivihkoon (kuten Absoluuttinen Nollapiste (yhtye), Kollaa kestää (yhtye), Pojat (yhtye), Ratsia (yhtye), Vaavi, Punkrock Jukebox -sarja, jne.).
Junttila on myös levyttänyt muutaman kappaleen Tampere No-stars -kokoonpanolla (”Osta levysi Oskulta” kokoelmalle "Runeberginkatu 10" ja ”Jukka Junttila kustantaa meidän levyn” kokoelmalle "Toinen käsittely – Kunnianosoitus Alivaltiosihteerille"). Hän on myös laulanut kappaleen ”Adverts Blues” Alivaltiosihteerin albumille "Yhteiskunta – rakenne ja toiminta". Junttila on ohjannut Alivaltiosihteerin musiikkivideon ”Nasta kaupunki” ja Punk Lurex OK:n musiikkivideon ”Arvojärjestys”.
Kirjat
Jukka Junttila on kirjoittanut tietokirjat:
Suomalaisten pien- ja omakustannelevyjen luettelo (ISBN: 9519604014) 1991
Pienlevyluettelo 1992 (ISBN: 9519604049) 1992
Pienlevyluettelo (ISBN: 9519604081, 9789519604084) 1998
Ensimmäinen kauteni Ilveksen kanssa (ISBN: 978-951-96040-9-1) 2013
Merkillistä jalkapalloa (ISBN: 9789522402424) 2014 - Yhdessä Jyrki Liikan kanssa
Aasianleijona
Aasianleijona ("Panthera leo persica") on maantieteellisesti eriytynyt leijonan alalaji. Se eroaa geneettisesti afrikkalaisista leijonista niin vähän, että populaatioiden arvioidaan eronneen toisistaan noin satatuhatta vuotta sitten.
Aasianleijona on pienempi kuin afrikkalaiset leijonat. Tyypillisesti naaras painaa 110–120 kilogrammaa ja uros 160–190 kilogrammaa. Aasianleijonan harja on keskimäärin pienempi kuin afrikkalaisilla lajitovereilla, joten sen korvat ovat koko ajan näkyvissä. Vatsapuolella on alalajille tyypillinen ihopoimu.
Aasianleijona saalistaa sambarhirviä, aksishirviä, antilooppeja, villisikoja ja muita suhteellisen suurikokoisia kasvinsyöjänisäkkäitä. Sillä on vahvat leuat ja erityisesti saaliin surmaamiseen ja raateluun soveltuvat kulmahampaat.
Aasianleijonia elää luonnossa enää Girin kansallispuiston alueella Intiassa. Vuonna 2015 Girissä laskettiin olevan yhteensä 523 leijonaa. Määrä oli kasvanut vuodesta 2010, jolloin leijonia laskettiin 411. Arviolta 40 prosenttia leijonista elää varsinaisen Girin metsäalueen ulkopuolella. Ihmisen toiminnan vuoksi sen elinalue on pienentynyt viimeisten 200 vuoden aikana huomattavasti. Aasianleijonan levinneisyys on aiemmin ulottunut Bulgariasta Intiaan ja Pakistaniin. Girin ulkopuolella leijonia eli vielä 1930-luvulla Iranissa. Turkissa eli leijonia vielä 1800-luvun lopulla. Viimeiset havainnot Iranista ovat vuodelta 1942, Irakista vuodelta 1918.
Suomessa aasianleijonia on Korkeasaaren eläintarhassa Helsingissä.
Jean-Pierre Papin
Jean-Pierre Papin (s. 5. marraskuuta 1963) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja ammattilaisuransa lopettanut hyökkääjä.
Papin valittiin Euroopan parhaaksi pelaajaksi vuonna 1991. Vuotta myöhemmin hänestä tuli ensimmäinen jalkapalloilija, josta maksettiin siirtokorvauksena kymmenen miljoonaa puntaa. Papinin oikeudet vaihtoivat tuolloin omistajaa Olympique Marseillesta AC Milaniin.
Pelaajaurallaan hyökkääjänä viihtynyt Papin edusti INF Vichyä, Valenciennesia, Club Bruggea, Marseillea, AC Milania, Bayern Müncheniä, Bordeaux'ta ja Guingampia. Hän saavutti urallaan muun muassa neljä Ranskan mestaruutta, kaksi Italian mestaruutta, Mestarien liigan voiton ja UEFA Cupin voiton sekä viisi Ranskan liigan maalikuninkuutta. Ranskan maajoukkueessa Papin pelasi 54 ottelua ja teki niissä 30 maalia. Hän edusti Ranskaa vuoden 1986 MM-kisoissa ja vuoden 1992 EM-kisoissa sekä oli voittamassa kultaa Los Angelesin olympialaisissa 1984.
Valmennusurallaan Papin on valmentanut amatööriseura FC Bassin d'Archonia sekä kaudella 2006–07 Ligue 2:dessa pelannutta RC Strasbourgia. Papinin johdolla joukkue nousi takaisin Ligue 1:een, mutta kauden jälkeen Papin jätti tehtävänsä erimielisyyksien vuoksi.
Elokuussa 2007 RC Lens palkkasi Papinin seuran uudeksi päävalmentajaksi. Hän nousi tehtäviin neljän Ligue 1-kierroksen jälkeen Guy Roux'n erottua. Lens oli voitoitta Papinin tullessa päävalmentajaksi.
Papinin johdolla Lens ei ole liigassa kyennyt nousemaan keskikastiin. Hiukan balsamia haavoihin Papin sai, kun RC Lens eteni Coupe de la Liguen finaaliin Paris Saint-Germainia vastaan. Finaalissa joukkue kuitenkin hävisi PSG:lle 2–1, kun Bernard Mendy teki rangaistuspotkusta voittomaalin lisäajalla. Kauden loppuun saakka epätoivoista putoamiskamppailua käynyt Lens ei lopulta onnistunut säilyttämään sarjapaikkaansa, vaan putosi 17 vuoden pääsarjakamppailun jälkeen Ligue 2:een. Kauden jälkeen Papin sai odotetusti lähteä Lensin päävalmentajan paikalta.
Aivan joulukuun lopussa 2009 uutisoitiin, että Papin palaa valmennustehtäviin Ligue 2:ssa pelaavan LB Châteauroux'n uutena päävalmentajana. Papin pelasti seuran putoamiselta Ligue 2:sta, mutta jätti tehtävänsä kauden jälkeen.
Dortmundin teknillinen yliopisto
Dortmundin teknillinen yliopisto () on yliopisto Dortmundin kaupungissa, Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, Saksassa. Se sijaitsee Ruhrin alueella, Euroopan neljänneksi suurimmalla metropolialueella. Yliopistossa on noin 30 000 opiskelijaa sekä noin 7 000 työntekijää.
Yliopisto perustettiin 16. joulukuuta vuonna 1968. Tuolloin Ruhrin alueen teollisuus oli taantumassa, ja yliopiston perustaminen nähtiinkin tärkeänä taloudellisena siirtymänä raskaasta teollisuudesta teknologiaan. Yliopiston pääaineita ovat luonnontieteet, tekniikka, pedagogiikka, erityisopetus sekä journalismi.
Dortmundin teknillinen yliopisto oli alun perin nimensäkin mukaisesti teknillinen yliopisto. Vuonna 1980 se kuitenkin yhdistyi läheisen Ruhrin kasvatustieteellisen korkeakoulun kanssa, jolloin yliopiston opestustarjonta laajeni uusille urille.
Kokosukeltajasorsat
Kokosukeltajat on termi, joka kattaa kaikki sorsalajit, jotka hakevat ravintonsa sukeltamalla kokonaan veden alle ja vain harvoin ruokailevat pyrstö pystyssä puolisukeltajien tapaan. Kokosukeltajat ovat kasvinsyöjiä tai kaikkiruokaisia. Ne ovat puolisukeltajia raskastekoisempia ja hieman lyhytsiipisempiä, joten vedestä lentoon noustessaan ne joutuvat ottamaan vauhtia juoksemalla vedenpintaa pitkin.
Raymond Federman
Raymond Federman (15. toukokuuta 1928 Montrouge, Ranska – 6. lokakuuta 2009 San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat) oli ranskalais-yhdysvaltalainen kirjailija ja kirjallisuudentutkija.
Federman syntyi Pariisin esikaupungissa Montrougessa. Hänen perheensä kuoli toisen maailmansodan aikaisissa juutalaisvainoissa, mutta hän itse säilyi täpärästi hengissä. Hän muutti vuonna 1947 siirtolaisena Yhdysvaltoihin. Hän palveli Yhdysvaltojen armeijan laskuvarjojoukoissa Korean sodassa vuosina 1951–1954. Vuonna 1953 hänelle myönnettiin Yhdysvaltain kansalaisuus.
Federman opiskeli kirjallisuutta Columbian yliopistossa ja väitteli tohtoriksi Samuel Beckettistä. Hän opetti kirjallisuustiedettä ja luovaa kirjoittamista muun muassa Kalifornian yliopistossa vuosina 1959−1964 ja Buffalon yliopistossa, josta hän jäi eläkkeelle vuonna 1999. Hän toimi vierailevana professorina Euroopassa, Afrikassa ja Aasiassa, muun muassa Montréalin ja Jerusalemin yliopistoissa.
Beckettin tavoin Federman oli täysin kaksikielinen kirjailija. Hänet tunnetaan kuitenkin parhaiten Yhdysvalloissa. Federman vieraili vuonna 1998 Jyväskylän kesässä ja lausui siellä runojaan, joita on suomentanut Raine Koskimaa. Hänen teoksiaan on käännetty myös saksaksi, ja Saksassa ne ovat saavuttaneet suurta suosiota. Vasta viime vuosina hän on alkanut tulla tunnetuksi myös Ranskassa. Avignonin teatterifestivaaleilla esitettiin kesä-heinäkuussa 2005 Federmanin elämäntyötä esittelevä kooste Samana vuonna hän vieraili myös lapsuudenmaisemissaan. Kuollessaan hän asui San Diegossa Yhdysvalloissa.
Vaikka hänen tuotantonsa käsittää runoja, esseitä, tieteellisiä tutkimuksia, artikkeleita ja käännöksiä, hän piti itseään ennen kaikkea romaanikirjailijana. Federmania pidetään romaanin muodon uudistajana. Hänen ensimmäinen romaaninsa "Double or Nothing" jatkaa konkreettisen runouden kokeiluja. Se on saanut useita kirjallisuuspalkintoja, ja sen ansiosta Federman kohosi maailmanmaineeseen. Tärkeimpänä kirjanaan Federman piti teostaan "Take it or Leave it", jota pidetään amerikkalaisen metafiktiivisen romaanin puhtaimpana edustajana. Hänen kaunokirjallista tuotantoaan on käännetty 14 kielelle, ja monet teoksista ovat kaksikielisiä.
Hän käytti kirjallisuudesta termiä ”Laughture” ja kirjallisuudentutkimuksesta surrealismiin viittaavaa käsitettä ”Surfiction”.
Hän perusti muutamien ystäviensä kanssa "Fiction Collective Two" –kustannusyhtiön, joka julkaisee metafiktiota ja kokeellista, ei-kaupallista kirjallisuutta.
Sinfoninen runo
Sinfoninen runo tai runoelma () eli sävelruno () on orkesterisävellys, joka pyrkii kuvaamaan musiikin keinoin ulkomusiikillisia aiheita, esimerkiksi ihmisiä, taruhahmoja tai maisemia. Sinfoninen runo voi perustua myös johonkin kirjalliseen teokseen. Sinfoninen runo nimetään aiheensa mukaan, ja lisäksi säveltäjä voi liittää teoksen eri osiin lyhyitä kirjallisia kuvauksia niistä asioista, joihin musiikki kulloinkin viittaa.
Sinfoninen runo on useimmiten yksiosainen ja tavallisesti 10–30 minuutin mittainen. Sinfoniset runot luokitellaan kuuluvaksi ”ohjelmamusiikkiin”, kun taas sellainen musiikki, jolla ei ole mitään ulkomusikaalisia aiheita, on ”absoluuttista musiikkia”.
Sinfonisen runon eräänlaisena varhaismuotona voidaan pitää Ludwig van Beethovenin "Pastoraalisinfoniaa" (1806), joka tosin on muodoltaan sinfonia, mutta teemoiltaan vahvasti ulkomusikaalisiin maaseutuaiheisiin viittaava. Myös Beethovenin teatterialkusoitot ovat tyylillisesti lähellä sinfonisia runoja. "Pastoraalisinfonia" innoitti Hector Berliozia säveltämään "Fantastisen sinfonian", ohjelmamusiikin klassikon.
Erityisen merkittävä säveltäjä sinfonisten runojen kehityksen kannalta on Franz Liszt, joka 1850- ja 1860-luvulla loi useita tämän musiikkilajin klassikoita. Jos musiikin aihe sitä vaati, oli Liszt valmis hylkäämään perinteiset muotorakenteet. Näin hän alisti musiikin palvelemaan aihetta ja toteutti siis konserttimusiikin puolella niitä periaatteita, joita Richard Wagner oli alkanut samaan aikaan toteuttaa oopperoissaan.
1800-luvun lopulla yhä useampi säveltäjä alkoi ilmaista musiikillisia ideoitaan sinfonisin runoin. Näistä säveltäjistä ehkä merkittävin oli Richard Strauss. Samaan aikaan eli toisaalta myös Johannes Brahmsin kaltaisia säveltäjiä, joiden mielestä musiikin tuli olla absoluuttista ja jotka siten sävelsivät vain perinteisiä sinfonioita, sekä Jean Sibeliuksen kaltaisia säveltäjiä, jotka sävelsivät sekä sinfonisia runoja että sinfonioita.
Sinfonisten runojen voidaan katsoa liittyvän etenkin myöhäisromanttisen musiikin historiaan. 1900-luvun säveltäjät käyttivät tätä sävellysmuotoa varsin vähän.
David Allan Coe
David Allan Coe (s. 6. syyskuuta 1939 Akron, Ohio) on yhdysvaltalainen outlaw country -muusikko. Hän saavutti suurimman suosionsa 1970-luvulla. Hän on säveltänyt sekä levyttänyt yli 280 kappaletta pitkän uransa aikana. Hän oli myös mukana country- ja metallimusiikkia yhdistäneessä Rebel Meets Rebel -projektissa yhdessä kitaristi Dimebag Darrellin, rumpali Vinnie Paulin ja basisti Rex Brownin kanssa. Yhtyeeltä valmistui vuosina 2001–2002 samanniminen albumi, joka julkaistiin kuitenkin vasta 2006 Dimebag Darrellin kuoleman jälkeen.
Jacques Daret
Jacques Daret (n. 1404 – n. 1470) oli flaamilainen taidemaalari renessanssin aikakaudella. Daret syntyi Tournaissa, nykyisessa Belgiassa, ja vietti siellä lähes koko elämänsä. Hän oli 15 vuotta oppilaana Robert Campinin studiossa, samaan aikaan kuin Rogelet de la Pature (jonka tutkijat arvelevat olleen Rogier van der Weyden). Myöhemmin hänestä tuli itsenäinen mestari ja Burgundin hovin suosikki. Jean de Clercq, St. Vaartin luostarin apotti oli hänen suosijansa 20 vuoden ajan.
Vaikka Jean de Clercqin tilikirjoissa on useita mainintoja Daret'n teoksista, on vain neljä paneelia hänen de Clerqille 1433–1435 maalaamastaan alttaritaulusta "Neitsyen alttaritaulu" säilynyt nykypäivään. Nämä maalaukset muistuttavat tyyliltään tuntemattoman Flémallen mestarin teoksia, ja tästä syystä useimmat tutkijat pitävät Robert Campinia, Daret'n opettajaa Flémallen mestarina.
Nick Lachey
Nicholas Scott Lachey (s. 9. marraskuuta 1973 Harlan, Kentucky) on yhdysvaltalainen poplaulaja ja näyttelijä.
Lachey tuli 1990-luvulla tunnetuksi poikabändistä "98 Degrees", jossa vaikutti myös hänen veljensä Drew. Vuonna 2002 yhtye ilmoitti pitävänsä pitkän tauon, mutta jäsenet vakuuttivat, ettei yhtye hajonnut.
98 Degreesin tauon aikana Lachey julkaisi kaksi sooloalbumia, "SoulO" (2003) ja "What’s Left of Me" (2006). "SoulO" menestyi odotettua huonommin eikä kerännyt kriitikoilta kehuja. "What’s Left of Me" -albumin samanniminen singlekappale puolestaan nousi suureksi hitiksi ja on Lacheyn soolouran menestynein kappale.
Lachey meni vuonna 2002 naimisiin laulaja Jessica Simpsonin kanssa. Pariskunnan yhteiselämästä tuotettiin vuosina 2003–2005 tositelevisiosarjaa "Newlyweds". Vuonna 2005 mediassa alkoi kuukausia jatkunut spekulointi pariskunnan viriävästä erosta. Joulukuussa Simpson jätti eropaperit ja pari erosi lopullisesti vuonna 2006.
Lacheyn albumi "What’s Left of Me" kertoo hänen ja Simpsonin suhteesta. Nimikappaleen musiikkivideota tähditti MTV:n entinen juontaja Vanessa Minnillo. Pian sen jälkeen Lachey ja Minnillo alkoivat seurustella. Vuonna 2007 pari muutti yhteen. He avioituivat vuonna 2011 ja heidän ensimmäinen yhteinen lapsensa syntyi syyskuussa 2012.
Guardalavaca
Guardalavaca on kaupunki Holguin provinssissa, Itä-Kuubassa. Se on suosittu matkailukohde rantojensa ansiosta. Näitä ovat Guardelavaca Beach, Playa Esmeralda, Don Lino ja Bahia de Naranjo.
Varadero
Varadero on kaupunki Matanzasin provinssissa Kuubassa, joka on suosittu matkailukohde.
Varadero sijaitsee niemimaalla Havannasta 140 km itään ja se on Via Blancan moottoritien itäpäässä. Niemimaa on leveimmillään vain 1,2 km. Sen pohjoisin kohta, Punta Hicacos, on samalla Kuuban pohjoisin kohta. Niemimaan koillisosa on luonnonsuojelualuetta koskemattomine metsineen ja rantoineen.
Tero Lehtovaara
Tero Heikki Mainio Lehtovaara (19. huhtikuuta 1937 Turku – 29. toukokuuta 2017 Porvoo) oli suomalainen diplomaatti, oppiarvoltaan lainopin kandidaatti. Lehtovaara oli suurlähettiläs muun muassa Havannassa 1983–1987, ulkoasiainministeriön lehdistö- ja kulttuuriosaston apulaisosastopäällikkö 1988–1989 sekä suurlähettiläs Kuwaitissa 1989–1992 ja Abu Dhabissa vuosina 1989–1991 ja ulkoasiainneuvos vuodesta 1992 eläkkeelle jäämiseensä saakka.
Lehtovaara kirjoitti ylioppilaaksi Suomalaisesta normaalilyseosta 1955. Hän valmistui lainopin kandidaatiksi 1960. Lehtovaaran puoliso vuodesta 1960 oli Marjatta o.s. Sallinen. Hänen vanhempansa olivat farmasian tohtori Juuso Mainio Lehtovaara ja farmaseutti Helga Soveig o.s. Allén.
Viljo Römpötti
Viljo Römpötti oli aforisti, esseisti, runoilija ja itseoppinut kansankirjailija. Hän syntyi 26. toukokuuta 1897 Viipurin läänin Koiviston pitäjän Makslahden kylässä Konsta Römpötin ja Thilda Uskin vanhimpana lapsena.
Nuorena miehenä Römpötti oli metsä- ja satamatyössä ja merimiehenä. Sittemmin hän toimi myyntiedustajana ja teki free lance -pohjalta juttuja lehtiin. Hän kuoli Turussa toukokuussa 1960.
Jason Richardson (koripalloilija)
Jason Richardson (s. 20. tammikuuta 1981) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. 198 cm pitkä ja 102 kg painanut Richardson oli pelipaikaltaan heittävä takamies. NBA:han hänet valittiin Michigan Staten yliopistosta vuonna 2001 Golden State Warriors -joukkueeseen.
Vuonna 2002 Richardsonista tuli ensimmäinen NBA-pelaaja, joka voitti sekä Rookie Challengen parhaan pelaajan palkinnon että saman vuoden NBA:n donkkikisan. Hän voitti myös vuoden 2003 NBA:n donkkikisan, jolloin hänestä tuli Michael Jordanin jälkeen kautta aikain toinen pelaaja, joka on pystyi voittamaan kyseisen kisan kahdesti peräkkäin.
Richardson teki vuonna 2002 Warriorsin ennätyksen osumalla pelissä Los Angeles Lakersia vastaan kuusi kertaa 3 pisteen kaaren takaa ilman ohiheittoa. Vuosina 2004–2005 Richardson teki 14 tupla-tuplaa (koripallo-ilmaus: kahdessa eri tilastolajissa saavuttaa kaksilukuiset numerot). Yli 20 pisteen pelejä hänellä oli NBA:ssa 79, yli 30 pisteen pelejä kymmenen ja yksi yli 40 pisteen peli.
Kaudeksi 2007–2008 Richardson siirtyi Golden State Warriorsista osaksi Michael Jordaninkin omistamaan Charlotte Bobcatsiin. Kesken kauden 2008–2009 hän siirtyi Phoenix Sunsiin. Kaudesta 2010–2011 alkaen hän pelasi Orlando Magicissa ja kaudesta 2012–2013 alkaen Philadelphia 76ersissa.
Richardson ilmoitti päättävänsä pelaajauransa syyskuussa 2015.
Parker Stevenson
Parker Stevenson (oik. Richard Stevenson Parker, s. 4. kesäkuuta 1952 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän kävi Rye Country Day Schoolia, ja hänen ensimmäinen roolinsa oli "A Separate Peace" -elokuvassa vuonna 1972. Parker tuli tunnetuksi roolistaan pitkään kestäneessä Hardy Boys -televisiosarjassa. Hän oli myös tähtenä lyhytkestoisessa "Probe"-sarjassa vuonna 1988 ja "Baywatchissa" vuosina 1989-1990.
Hän meni naimisiin näyttelijä Kirstie Alleyn kanssa 22. joulukuuta 1983. Alleyn koettua keskenmenon pari yritti uudemman kerran, mutta lapsi syntyi kuolleena. Tämän jälkeen he adoptoivat pojan ja tytön. Pari erosi vuonna 1997.
Niilo Nieminen
Niilo Lauri Nieminen (21. joulukuuta 1907 Heinolan maalaiskunta – 14. syyskuuta 1988 Heinolan maalaiskunta) oli SKDL:n kansanedustaja Mikkelin vaalipiiristä vuosina 1948–1951, 1952–1962 ja 1969–1975. Ennen kansanedustajaksi valitsemistaan hän oli pienviljelijä Heinolan maalaiskunnassa. Hän toimi myös presidentin valitsijamiehenä sekä useissa luottamustehtävissä niin kunnallispolitiikassa kuin valtakunnan tasolla.
Akademiska Sångföreningen
Akademiska Sångföreningen on suomenruotsalainen mieskuoro Helsingistä. Kuoro perustettiin vuonna 1838 nimellä Akademiska Sång-Sällskapet, ja se on Suomen vanhin yhä aktiivinen kuoro. Kuoron perusti Fredrik Pacius, keisarillisen Aleksanterin-Yliopiston musiikinlehtori. Nykyisen nimensä kuoro otti vuonna 1848.
Kuoro oli 1800-luvulla merkittävä kansallisen heräämisen symboli, ja se ensiesitti Paciuksen säveltämän ja Johan Ludvig Runebergin sanoittaman "Maamme-laulun" vuonna 1848. Monet nimekkäät johtajat, mm. Bengt Carlson, Nils-Eric Fougstedt ja Erik Bergman, ovat johtaneet kuoroa. Kari Turunen on johtanut kuoroa syksystä 2008.
Akademen on ylioppilaskuoro, ja kuten Akademiska Damkören Lyran, osa Helsingin yliopiston ylioppilaskuntaa. Kuorossa laulaa tällä hetkellä noin 50 laulajaa. Kuoro konsertoi säännöllisesti Suomessa, ja tekee konserttimatkoja ulkomaille.
Vall de Boí
Vall de Boí on kapea jyrkkäseinäinen laakso ja samanniminen kunta Pyreneiden kupeessa Espanjan Kataloniassa. Laakso tunnetaan parhaiten yhdeksästä kirkosta, jotka edustavat varhaisromaanista arkkitehtuuria. Siellä on myös laskettelukeskus.
Maurit eivät vallanneet ylhäällä Pyreneillä piileksiviä laaksoja hallitessaan muuta Espanjaa. Ensimmäiset kristityt yhteisöt rakennettiin alueelle 800-luvulla, ja paikalliset aateliset maksoivat läänityksistään frankeille. Väestö oli etnisesti lähinnä baskeja.
Vaikka alue oli keskiajalla harvaan asuttua, sen hopeavarat tekivät ylimystöstä rikkaita, ja osa tuloista käytettiin upeiden kirkkojen rakennuttamiseen. Kirkoille on tyypillistä kaunis kiven käsittely ja elegantit kellotornit. 
Laakso kirkkoineen on Unescon maailmanperintökohde.
Miehen tie – 50-vuotiskokoelma
Miehen tie - 50-vuotiskokoelma on Pate Mustajärven kokoelma-albumi vuodelta 2006. Kokoelmalla on kolme uutta kappaletta: "Kymmenen pientä kyytipoikaa" (alun perin Die Toten Hosenin "Zehn kleine Jägermeister"), jonka Mustajärvi duetoi Mauri "Moog" Konttisen kanssa, Tuomari Nurmio -cover "Kurjuuden kuningas" sekä Olli Lindholmin säveltämä ja Pauli Hanhiniemen sanoittama "Viimeinen maitohammas", joka julkaistiin myös singlenä.
Laitaatsillan taistelu
Laitaatsillan taistelu oli yksi taisteluista Venäjän ja Ruotsin välillä. Se käytiin Savonlinnassa 7. lokakuuta 1789.
Rantasalmella Parkumäen taistelussa 21. heinäkuuta 1789 tappion kokeneet venäläisjoukot vetäytyivät Savonlinnan länsipuolella sijaitsevaan Laitaatsalmeen. Venäläiset ryhmittyivät asemiin salmen itärannalle. Ruotsin joukot seurasivat perässä ja jäivät asemiin salmen länsirannalle.
7.10.1789 venäläiset tekivät yllätyshyökkäyksen ja nousivat maihin pohjoisesta Haapavedeltä. He onnistuivat valtaamaan siellä olleen suomalaisten tykkipatterin. Aluksi ruotsalais-suomalaiset joukot joutuivat perääntymään, mutta apuvoimia saatuaan ne kävivät vastahyökkäykseen ja saivat kiivaissa lähitaisteluissa pakotettua venäläiset perääntymään takaisin salmen itäpuolelle.
Venäjän tappiot taistelussa olivat noin 200 miestä. Ruotsalais-suomalaisten tappiot olivat 14 kaatunutta ja 33 haavoittunutta. Lisäksi kolme joutui vangiksi.
Laitaatsalmen itäpuolella, valtatien 14 eteläpuolisella kalliolla, on säilynyt osa venäläisten pääpatterista. Heidän kanuunansa olivat noin metrin korkuisen ja pari metriä leveän maavallin suojissa. Ensimmäisen maailmansodan aikaan tehtiin linnoitustöitä, joiden yhteydessä vallin taakse kaivettiin taisteluhaudan pätkiä.
Patterin itäpuolella olleessa lahdenpoukamassa venäläiset tekivät tykkiveneitä, ja siellä oli myös niiden laituri. Nykyisin lahdelma on tosin jäänyt melkein kokonaan rata- ja tiepenkereiden alle.
Vuonna 1975 taistelupaikalle – vain parin kilometrin päähän Savonlinnan keskustasta – rakennettiin muistomerkki, joka kuvaa 1700-luvun tykkiasemaa. Muistomerkki sijaitsee suomalaisten pääpatterin paikalla valtatien 14 ja siltä Pihlajaniemeen kääntyvän tien välissä.
Allan Simonsen
Allan Rodenkam Simonsen (s. 15. joulukuuta 1952 Kööpenhamina, Tanska) on tanskalainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen jalkapallovalmentaja. Hänet valittiin Euroopan parhaaksi pelaajaksi vuonna 1977.
Pelaajaurallaan Simonsen edusti kotimaassaan Vejle BK:ta kahteen otteeseen sekä saksalaista Borussia Mönchengladbachia, espanjalaista FC Barcelonaa ja englantilaista Charltonia. Hän saavutti urallaan muun muassa kolme Tanskan ja kolme Saksan mestaruutta sekä kaksi UEFA Cupin voittoa ja yhden Cup-voittajien Cupin voiton. Tanskan maajoukkueessa Simonsen pelasi 56 ottelua ja teki niissä 20 maalia. Hän kuului Tanskan joukkueeseen vuoden 1986 MM-kisoissa.
Simonsen on valmentanut Vejle BK:ta sekä Färsaarten ja Luxemburgin maajoukkueita.
Dramma giocoso
Dramma giocoso () on 1700-luvun puolivälissä kehittynyt italialainen koomisen oopperan tyylilaji. Dramma giocoso sai alkunsa napolilaisessa oopperatraditiossa, ja ensimmäisenä termiä käytti näytelmäkirjailija Carlo Goldoni vuonna 1748.
Dramma giocosossa vakava ja koominen sekoittuvat ja se sijoittuukin vakavan opera serian ja koomisen opera buffan välimaastoon. Juoni on usein sentimentaalinen tai pateettinen lähestyen traagista. Hyvin tyypillistä dramma giocosoa on näytöksen loppuun dramaattiseksi huipentumaksi sijoitettu suuri buffokohtaus.
Goldonin ja muiden teksteissä esiintyi erilaisia roolityyppejä: aatelistoa, joita musiikillisesti kuvattiin opera serian tyylikeinoin ja maalaisia, vanhojapoikia, maatyöläisiä ja palveluskuntaa, joiden aluetta oli koominen, opera buffan sfääri. Lisäksi usein tavattiin välimuotona "parti di mezzo carattere", esimerkiksi Donna Elvira Mozartin "Don Giovannissa".
Aikahyppy
Aikahyppy () on yhdysvaltalainen televisiosarja, jota televisioyhtiö NBC esitti vuodesta 1989 vuoteen 1993. Donald P. Bellisarion luomaa Aikahyppyä tuotettiin kaikkiaan viisi tuotantokautta eli 95 jaksoa.
Sarja yhdistelee science fictionia ja seikkailudraamaa. Aikahypyn päähenkilö on tiedemies nimeltä Sam Beckett, jota esittää Scott Bakula. Sarjan ensimmäisessä osassa Beckett testaa aikamatkustuslaitetta. Testi epäonnistuu ja Beckett päätyy toisen ihmisen ruumiiseen menneessä ajassa. Muutos ei ole pysyvä, sillä korjattuaan toisen ihmisen hahmossa jonkin asian historiassa Beckett pääsee hyppäämään ajassa uudelleen. Se, mihin aikaan ja kenen ruumiiseen Beckett päätyy, ei ole hänen päätettävissään. Yleensä nämä aikahypyt sijoittuvat kuitenkin sille aikajanalle, jolla tohtori Beckett on itse elänyt.
Aikahypyn muita vakiohahmoja ovat Sam Beckettille hologrammina näkyvä Al Calavicci, jota esittää Dean Stockwell, sekä Deborah Prattin äänellä puhuva tietokone Ziggy. Al ja Ziggy toimivat Samin apureina tulevaisuudesta (1990-luvulta) käsin.
H-55
H-55 () on neuvostoliittolainen risteilyohjus, joka voi kantaa mukanaan myös ydinkärjen. Sen julkinen nimitys Neuvostoliitossa ja Venäjällä on RKV-500. H-55 on ohjuksen lentokoneesta pudotettava malli. Siitä on myös sukellusveneversio.
H-55 oli suunniteltu strategisista pommikoneista Tupolev Tu-95:stä tai Tupolev Tu-160:stä pudotettavaksi.
Madonna (täsmennyssivu)
Madonna tarkoittaa seuraavia asioita ja henkilöitä:
NEC Nijmegen
Nijmegen Eendracht Combinatie (lyhyesti NEC) on vuonna 1900 perustettu alankomaalainen jalkapalloseura.
Seuran kotikenttä on 12 500-paikkainen McDOS Goffertstadion. Seura on ylpeä siitä, että se syntyi kovan työn ja omistautumisen tuloksena ja että seuran perustajat eivät pelanneet jalkapalloa ruoholla, vaan Nijmegenin kaduilla. Seuraa kutsuttiin ennen nimellä "Eendracht", joka tarkoittaa "yhtenäisyyttä" hollanniksi. Seura pelasi hyvin vuonna 1903 yhdistymisen Nijmegenin kotijoukkueeseen jälkeen. Seuran nimi NEC tulee sanoista Nijmegen Eendracht Combinatie. Seura ei ole voittanut yhtään merkittävää turnausta. Vuonna 2004 seuran hallinto erotti valmentaja Johan Neeskensin, jolla oli kansainvälistä kokemusta pelaajana ja valmentajana. Komennon otti Cees Lok, mutta hän erosi joulukuussa 2005 tuntemattomista syistä.
Keskimääräinen katsojamäärä vuosina 2004–05 oli 11 800 katsojaa.
Ariel &amp; Supremos
Ariel & Supremos oli vuosina 2004−2009 toiminut suomalainen kristillinen yhtye. Yhtyeen ensimmäinen keikka oli saman vuoden Nuorten kesä -tapahtumassa Ryttylässä. Pian tämän jälkeen Fg-Naxos otti nuoren yhtyeen suojiinsa ja julkaisi Ariel & Supremosin kesällä 2005 julkaistun "Kiitos kaunis" -levyn. Debyyttilevyn tuotti Marzi Nyman, joka myös soitti levyllä Mongo Aaltosen ja Jukka Eskolan ohessa.
Ariel & Supremos julkaisi toisen äänitteensä "Älä mene pois" elokuussa 2007. Levyn tuotti Marzi Nyman. Levyllä vieraili Marzin lisäksi Zarkus Poussa ja Laura Joensuu. Pian levyn julkaisun jälkeen kokoonpano vakiintui nykyiselleen, kun pitkään yhtyeen basistina ollut Lasse Kortelainen sai jatkajakseen Lasse Mikkosen (ex-Turvakytkin). Yhtyeen toiseksi kitaristiksi vakiintui Taneli Törölä (Sotahuuto, Megiddon, Terttu ja sininen sammakko). Tällä tuoreella kokoonpanolla ikuistettiin Ariel & Supremosin ensimmäinen musiikkivideo "Älä mene". Ohjauksesta ja käsikirjoituksesta vastasi Miika Elo. Musiikkivideo julkaistiin Maata näkyvissä -festareilla syksyllä 2007. Videolla esiintyi myös monia tunnistettavia kasvoja Suomi-gospelin kentältä.
Keväällä 2008 Ariel & Supremos haki ensiksi vauhtia Semifinaalista ja esiintyi pian tämän jälkeen Tavastialla laulaja Ariel Neulaniemen järjestämässä Larry Norman -illassa. Kristillisen rokin isän muistoillassa soittivat myös Q.Stone, Sami Kukka, Janna Hurmerinta ja Tarvo Laakso. Ariel & Supremos lähti kesällä 2008 ensimmäiselle ulkomaan keikkareissulleen. Yhtye esiintyi puolalaisessa BIM-tapahtumassa.
Yhtye lopetti joulukuussa 2009.
Itävallan perimyssota
Itävallan perimyssota käytiin 1740–1748 kun Maria Teresia seurasi isäänsä Kaarle VI:a Habsburgien maiden perijänä, Unkarin kuningattarena, Itävallan arkkiherttuattarena ja Parman herttuattarena.
Kaarle VI oli jo kauan valmistautunut siihen mahdollisuuteen, ettei hänelle syntyisi miespuolista perillistä, ja vuoden 1713 pragmaattisella sanktiolla määräsi että nainen voisi olla perijä jos kaikki miespuoliset sukuhaarat päättyisivät. Kaarle sai kaikki Euroopan suurvallat myöntymään sopimukseen, mutta hänen kuoltuaan sopimusta hyväksymätön Preussin Fredrik II hyökkäsi Sleesiaan joulukuussa 1740. Naista pidettiin heikkona hallitsijana ja muillakin ruhtinailla, kuten Baijerin Kaarle Albertilla oli vaatimuksensa kruunuun. Itävallan perimyssota nielaisi mukaansa 1739 alkaneen Britannian ja Espanjan välisen sodan Jenkinsin korvasta, jonka seurauksena näiden valtioiden siirtomaissa käymä konflikti rauhoittui sodan painopisteen siirryttyä Eurooppaan. Vuonna 1741 lähes kaikki Euroopan maat olivat mukana sodassa. Ranskan ja Itävallan välienselvittelyn näyttämönä olivat, kuten tavallista Alankomaat ja Italia. Ranskan ja Preussin kanssa olivat liitossa Espanja ja Baijeri. Itävaltaa taas tukivat Iso-Britannia ja Alankomaat, Ranskan perinteiset viholliset ja ajoittain Sardinia ja Saksi.
Sodan päätteeksi solmitussa Aachenin rauhassa Sleesia jäi Preussin haltuun, joten välienselvittelyä jatkettiin seitsenvuotisessa sodassa 1756–1763.
Tim Flannery
Tim Flannery (s. 28. tammikuuta 1956) on australialainen kirjailija, nisäkästutkija, tutkimusmatkailija ja ympäristönsuojelija. Flannery esiintyy usein julkisesti puhuen etenkin maapallon ilmaston lämpenemisestä.
Flanneryn on sanottu löytäneen enemmän uusia eläinlajeja kuin Charles Darwin. Hän on julkaissut yli 100 tieteellistä tutkimusta ja löytänyt yli 30 uutta nisäkäslajia, mm. 3 puukengurua. Hän on mm. luokitellut vanhimmat tunnetut nisäkäsfossiilit. Hän johtaa Etelä-Australian museota ja Australian Wildlife Concervancy -järjestöä. Vuonna 2005 hänet valittiin Australiassa vuoden humanistiksi.
David Attenborough on sanonut Flanneryä yhdeksi kaikkien aikojen suurimmista löytöretkeilijöistä verraten häntä David Livingstoneen.
Hänen teoksensa "Ilmaston muuttajat" ("The Weather Makers: The History and Future Impact of Climate Change") ilmestyi suomeksi syksyllä 2006.
Patakukkula
Patakukkula on vanha hiihtokeskus Siilinjärvellä, Siilinjärven keskustan läheisyydessä. Alue tunnetaan paremmin viitostielle näkyvistä Kuilun hyppyrimäistä. Kuilu on toiminut jo paljon ennen Kasurilaa ja Patakukkulaa jyrkkänä pujottelumäkenä. Alueella on myös paljon luontopolkuja, jotka jatkuvat Tarinaharjun golf-kentille asti.
Patakukkulan mäen päällä seisoo edelleen kaksi vanhaa huolto- ja palvelurakennusta. Vaikka rinne on vesakoitunut, niin sen pituuden ja jyrkkyyden erottaa edelleen. Myös hissin perustuksia voi löytää vesaikon seasta.
Patakukkulan huipulle pääsee kävellen ja autolla ajaen maastohiihtokeskuksen pysäköintialueen läpi.
DFI
DFI on kansainvälinen elektroniikkateollisuusyritys, jonka pääkonttori sijaitsee Taiwanin Hsi-Chih Cityssä. DFI on perustettu 1981 ja sillä on yli 20 vuoden kokemus tietokonekomponenttien valmistamisesta ja markkinoimisesta.
Bantu Holomisa
Kenraalimajuri Bantubonke Holomisa (myös Harrington Holomisa, s. 25. heinäkuuta 1955 Mqanduli, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen upseeri ja poliitikko. Hän johti Transkein bantustania vuosina 1987–1994.
Holomisa oli yksi ensimmäisiä mustia eteläafrikkalaisia, jotka pääsivät opiskelemaan Etelä-Afrikan sotilasakatemiaan vuonna 1984. Hän toimi nimellisesti itsenäisen Transkein puolustusvoimien komentajana vuoteen 1987 asti, jolloin osallistui maan aikaisemman johtajan Kaizer Matanziman vastaiseen vallankaappaukseen. Vuosien 1988 ja 1989 aikana Holomisa laillisti Transkeissa noin 33 erilaista edellisen hallituksen kieltämää järjestöä ja hänen hallintonsa toimi läheisessä yhteistyssä apartheidia vastustaneiden vapautusliikkeiden kanssa.
Holomisa kuului vuoden 1994 ensimmäisten vapaiden vaalien ANC:n vaalikomiteaan ja valittiin maan parlamenttiin suurella äänimäärällä. Hän toimi kansallisen yhtenäisyyden hallituksessa ympäristö- ja turismiapulaisministerinä vuoteen 1996 asti. Vuonna 1996 hänet erotettiin ANC:tä sen jälkeen kun hän väitti Totuuskomission istunnossa ANC:n ministerin, Stella Sigcaun, ottaneen vastaan 50 000 randin lahjuksen Matanziman hallitukselta.
Nykyisin Holomisa toimii kansanedustajana edustaen entisen Kansallispuolueen poliitikon, Roelf Meyerin kanssa perustamaansa United Democratic Movement -puoluetta.
Teresa Heinz Kerry
Maria Teresa Thierstein Simões-Ferreira Heinz Kerry (s. 5. lokakuuta 1938) on Yhdysvaltain ulkoministerin John Kerryn puoliso ja hyväntekeväisyyden harrastaja.
Teresa on alun perin portugalilainen. Hän syntyi Maputossa Mosambikissa, silloisessa Portugalin siirtomaassa. Hänen isänsä oli lääkäri José Simões-Ferreira. Hänen äitinsä Irene Thierstein oli sveitsin saksalaista syntyperää.
Teresa suoritti opintonsa Witwatersrandin yliopistossa Johannesburgissa ja Geneven yliopistossa ennen kuin muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän oli töissä YK:ssa tulkkina. Hän puhuu viittä eri kieltä: englantia, espanjaa, ranskaa, italiaa ja portugalia.
Teresa Simões-Ferreira meni naimisiin Heinzin ketsuppisukuun kuuluneen liikemies ja senaattori Henry John Heinz III:n kanssa 5. helmikuuta vuonna 1966 Pittsburghissa Pennsylvaniassa. Vuonna 1971 Teresa Heinzista tuli Yhdysvaltain kansalainen. Avioparille syntyi kolme lasta.
Teresa Heinzin elämäkerran mukaan hän tapasi John Kerryn vuonna 1990. Senaattori Heinz kuoli 4. huhtikuuta 1991 lento-onnettomuudessa Pennsylvaniassa, ja Teresa peri omaisuuden ja yhtiön.
Seuraavan kerran hän tapasi Kerryn Rio de Janeiron ilmastokokouksessa vuonna 1993. Teresa Heinz oli mukana presidentti George H. W. Bushin valtuuskunnassa. Heinz ja Kerry muuttivat yhteen vuonna 1993 ja menivät naimisiin 26. toukokuuta 1993 Nantucketissa Massachusettsissa.
Suomumuurahaiset
Suomumuurahaiset ("Formicinae") on muurahaisten ("Formicidae") alaheimo.
Suomessa on "Formicininae"-alaheimossa kolme tribusta, joissa on neljä sukua: "Camponotini", jossa on suku "Hevosmuurahaiset" ("Campontotus"); "Formicini", jossa on suku "Formica"; "Lasiini", jossa ovat suvut "Mauriaiset" ja "Nylanderia". Eläviä tribuksia on maailmanlaajuisesti 11, joissa 51 sukua, 3130 lajia ja 792 alalajia. Sukupuuttoon kuolleita sukuja on 31, joissa 197 lajia ja 3 alalajia.
Suomumuurahaisilla on keski- ja takaruumiin välissä vain yksi jaoke, petiolus (postpetiolus puuttuu), johon kuuluu ylöspäin nouseva iso suomumainen tai erillinen nystyrämäinen uloke. Takaruumiin kärjestä puuttuu pistin ja sen tilalla on on putkimaisen ulokkeen päässä pyöreä reikä, acidopore, jota reunustavat karvat. Suomumuurahaisilla on rauhanen, joka tuottaa myrkkyä, muurahaishappoa.
Jako tribuksiin ja sukuihin on vuodelta 2016 eikä vielä ole vakiintunut kaikissa taksonomioissa.
Nepathya
Nepathya (joskus myös "Nepathaya") on suosittu nepalilainen yhtye, joka yhdistelee perinteistä nepalilaista kansanmusiikkia ja rockia. 1990-luvulla yhtye esitti pääosin rakkauslauluja, mutta nykyään sanoitukset ovat yhteiskuntakriittisiä. Suomessa kaksi keikkaa vuonna 2006 tehnyttä yhtyettä kutsutaan "Nepalin Eppu Normaaliksi". Yhtyeen perustaja, solisti ja lauluntekijä Amrit Gurung on ainoa jäljellä oleva alkuperäisestä kokoonpanosta.
Ensimmäisen Euroopan keikkansa Nepathya teki vuonna 2005 Amsterdamissa Himalaya Filmfestivalilla.
Area de Conservación Guanacaste
Area de Conservación Guanacaste on Unescon maailmanperintökohde luoteisessa Costa Ricassa. Siihen kuuluvat Santa Rosan, Guanacasten ja Rincón de la Viejan kansallispuisto sekä Junquillal Bayn suojelualue. Noin 1 470 neliökilometrin laajuinen alue tuli maailmanperintökohteeksi vuonna 1999.