hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kiilaenkelikala
Kiilaenkelikala ("Holacanthus passer") on keisarikaloihin kuuluva kala.
Kiilaenkelikala kasvaa noin 35 cm pitkäksi. Se on yleisväriltään sinisävyinen, pyrstö on keltainen ja kyljessä on valkea pystyraita. Nuoret yksilöt ovat värikkäämipiä. 
Kiilaenkelikala on kotoisin Tyynenmeren itäosista: Kalifornianlahdelta Peruun.
Kiilaenkelikala nyppii elävästä kivestä siinä kasvavaa levää ja pieniä selkärangattomia. Se nyppii myös kivikorallien polyyppeja, joten se ei sovi riutta-akvaarioon. Kiilaenkelikala voi kehittyä aggressiiviseksi, joten sitä ei pidä pitää arkojen kalojen seurassa.
Kiilaenkelikala syö levää ja pieniä selkärangattomia, ennen kaikkea sienieläimiä.
Slim Thug
Slim Thug (oikealta nimeltään Stayve Jerome Thomas, s. 8. syyskuuta 1980 Houston, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen rap-artisti. Hänen ensimmäinen levy-yhtiönsä oli Swishahouse. Puolitoista vuotta myöhemmin Stayve perusti veljensä kanssa oman levy-yhtiön Boss Hogg Outlawsin. Stayve on myös levy-yhtiöiden Geffen Records, The Neputnes ja The Star Trak listoilla. Hän voitti MTV Music Awardsin vuoden 2006 parhaan R&B-musiikkivideon palkinnon kappaleella "Check On It" laulaja Beyoncén kanssa.
Harmaakeisarikala
Harmaakeisarikala ("Pomacanthus arcuatus") on suurikokoinen Länsi-Atlantin koralliriuttojen kala. Niitä käytetään Karibialla ruokakaloina. Lisäksi niitä pidetään suurissa meriakvaarioissa.
Harmaakeisarikala kasvaa noin 50 cm pitkäksi. Aikuisella yksilöllä on vaaleanharmaalla pohjalla tummanharmaita pilkkuja, nuorilla yksilöillä on ruskeanharmaapilkullisella pohjalla neljä kapeaa valkoista pystyjuovaa.
Harmaakeisarikala on kotoisin Karibialta ja muualta Atlantin länsilaidalta Uudesta Englannista aina Brasiliaan asti.. Niitä on tavattu koralliriuttojen läheisyydestä 2-30 metrin syvyydestä.
Harmaakeisarikalat elävät yksin tai pareina. Niillä on suuri, yli tuhannen neliömetrin reviiri.
Harmaakeisarikala nyppii elävästä kivestä siinä kasvavaa levää ja pieniä selkärangattomia. Se nyppii myös korallien polyyppeja ja simpukoiden vaippaa, joten se ei sovi riutta-akvaarioon.
Harmaakeisarikalanaaras voi tuottaa yhdellä kutukerralla 50 000-100 000 mätimunaa. ne kutevat pareittain (eivät ryhmänä) ja levittelevät mädin veteen, missä poikaset kehittyvät leijuvan planktonin joukossa.
Harmaakeisarikala syö levää ja pieniä selkärangattomia, kuten sienieläimiä ja vaippaeläimiä.
RAY Pokeri
Pokeri on Veikkauksen rahapeliautomaatti, jolla pelataan pokeria. Eri malleissa vaihtelevat pelityyppi eli voitonmaksutaulukko, säännöt ja käytettävä pakka. Pelivalikoimasta löytyvät mm. jokeripokeri, ässäpokeri, kakkospokeri, kymppipokeri, senttipokeri, taitopokeri ja DEAL.
Pelivälineenä Pokerissa käytetään 52 kortin pakkaa, jossa voi olla myös jokerikortti (Jokeripokeri). Pelissä automaatti jakaa pelaajalle viisi korttia, minkä jälkeen hänellä on yhden kerran mahdollisuus vaihtaa valitsemansa kortit. Vaihtaminen ei ole pakollista. Tämän jälkeen pelaaja voittaa, mikäli voittava korttiyhdistelmä on muodostunut. Pelin päävoitto on 50 tai 75 euroa pelikoneesta riippuen.
Voittaessaan pelaaja voi tuplata voittonsa, mikäli voittosumma on korkeintaan puolet päävoitosta. Tällöin pelaajan on arvattava, vetääkö automaatti pakasta seuraavaksi suuren kortin (yli seitsemän) vai pienen (alle seitsemän). Jos arvaus on väärä, pelaaja menettää panoksensa. Seitsemää ei voi veikata, joten jos automaatti vetää pakasta sen, pelaaja häviää aina, paitsi että uusissa pokeripelikoneissa punaisella 7:llä tuplaus päättyy ja siihen saakka kerrytetyt voitot saa pitää.
Päävoittoon tarvitaan joko värisuora (viisi peräkkäistä korttia samaa maata) tai viitoset (neloset ja jokeri). Poikkeuksen tekee kuitenkin RAY:n 70-vuotisjuhlavuosi, jonka kunniaksi viitosilla voittaa 70 euroa.
Elokuu Ensemble
Elokuu Ensemble on suomalainen, vuonna 2003 perustettu kamarimusiikkiyhtye.
Mitch Albom
Mitchell David Albom (s. 23. toukokuuta 1958 Passaic, New Jersey) on yhdysvaltalainen romaanikirjailija ja toimittaja (kolumnisti), joka on lisäksi tehnyt televisio- ja radiotöitä. Hänet tunnetaan kansainvälisesti parhaiten teoksesta "Tiistaisin Morrien luona" ("Tuesdays With Morrie", 1997). Kirja kuvaa hänen ystävänsä ja entisen professorinsa, sosiologi Morrie Schwartzin (1916–1995) viimeisiä vaiheita ALS-lihasrappeumataudin kanssa. Albom tapasi Schwartzin joka tiistai tämän elämän loppuun, ja he kävivät filosofisia keskusteluja. Kirjasta on tehty myös elokuva, jossa Mitch Albomina esiintyi Hank Azaria ja Morrie Schwartzina Jack Lemmon.
Vanneneitokala
Vanneneitokala ("Chromis retrofasciata") on kelta-mustakuvioinen koralliahveniin kuuluva kala.
Vanneneitokala kasvaa noin 5 cm pitkäksi. Sen pyrstö on harmaa, voimakkaan haarautunut. Pyrstön tyvessä on musta raita joka ulottuu selkä- ja vatsaeviin, muuten kala on keltainen.
Vanneneitokala elää luonnossa Indopasifisella merialueella.
Vanneneitokaloja pidetään ainakin kuuden kalan parvissa.
Vanneneitokala syö luonnossa planktonia, akvaariossa lihapitoista leväruokaa, mielellään monta kertaa päivässä.
Ranskan kantonivaalit
Ranskan kantonivaalit suoritetaan Ranskassa yleisneuvostojen jäsenten (conseillers généraux) valitsemiseksi. Vaalikausi yleisneuvoston jäsenillä on kuuden vuoden mittainen. Kuitenkin vaalit toimitetaan joka kolmas vuosi, sillä yleisneuvoston jäsenet jakautuvat kahteen ryhmään ja ryhmien vaalikaudet lomittuvat niin, että vaalit voidaan toimitaa aina kolmen vuoden välein.
Yleisneuvoston vaalit pidetään pääsääntöisesti yhdessä kunnallisvaalien tai aluevaalien kanssa.
Kantonivaalit järjestetään departementin yleisneuvoston valitsemiseksi. Jokainen departementti on jaettu useisiin kantoneihin. Samassa kaupungissa voi olla useita kantoneja ja toisaalta usea kunta voi yhdessä muodostaa kantonin. Ranskan kantonivaalien vaalialueena toimii siis kantonit.
Vaalitavassa ei ole tapahtunut muutoksia 140 vuoden aikana. Kyseessä on yksinkertainen enemmistövaali, jossa noudatetaan kahden kierroksen vaalitapaa kuten Ranskan presidentinvaaleissakin:Vaalirahoitus on Ranskassa yhteiskunnan tiukassa valvonnassa. Sama pätee myös vaalimainontaan ja erilaiseen ennusteisiin ja ovensyykyselyihin.
Chief Kamachi
Chief Kamachi on philadelphialainen hip hop -artisti. Hän on myös jäsen ryhmässä Army of the Pharaohs.
Diane Pretty
Diane Pretty (15. marraskuuta 1958 – 11. toukokuuta 2002) oli brittiläinen nainen Lutonista, Bedfordshirestä. Hänen tapauksensa herätti Euroopassa laajaa keskustelua kuolinavun moraalisuudesta.
Pretty sairastui ALS-tautiin. Hänen lihaksensa rappeutuivat etenevästi, ja lopulta hän oli täysin kyvytön liikkumaan tai kommunikoimaan helposti. Britannialaiset oikeusistuimet eivät myöntäneet mahdollisuutta kuolinapuun, ja myös Euroopan ihmisoikeustuomioistuin antoi kieltävän päätöksen.
Diane Prettyn ajatuksena oli ollut pyytää hänen miestään avustamaan itsemurhassa, sillä itse hän ei siihen kyennyt. Itsemurhassa avustaminen oli kuitenkin lain mukaan mahdotonta. Kymmenen päivää ennen luonnollista kuolemaansa Pretty oli joutunut alkaneiden vaikeiden hengitysoireiden johdosta saattohoitokotiin, jossa hän kuoli 11. toukokuuta. Ennen kuolemaansa Pretty oli ollut jonkin aikaa koomassa.
Hannu Oja
Hannu Frans Vilhelm Oja (s. 17. joulukuuta 1950 Jämsä) on biometrian professori Tampereen yliopiston terveystieteen laitoksella. Hänet on nimitetty akatemiaprofessoriksi ajalle 1.1.2008–31.12.2012. Oja väitteli tohtoriksi vuonna 1981.
Hannu Oja on tehnyt tutkimusta erityisesti ei-parametristen tilastollisten menetelmien alalta. Hän on tehnyt myös soveltavaa tilastollista tutkimusta muun muassa biometrian, signaalinkäsittelyn, koneoppimisen sekä ravitsemus- ja terveystieteiden alalla. Hän on julkaissut tilastotieteen arvostetuimmissa julkaisuissa.
Biometria
Biometria tarkoittaa yleisesti biologista mittaamista. Kreikan kielessä "bios" tarkoittaa elämää ja "metron" mittaamista. Biometrialla tarkoitetaan:
8Ball &amp; MJG
8-Ball & MJG on yhdysvaltalainen rap-duo, joka on kotoisin Memphisistä, Yhdysvalloista. He ovat tehneet yhteistyötä artistien Three 6 Mafian ja G-Unitin Young Buckin kanssa. Heillä on omat levy-yhtiöt; 8-Ballin 8 Ways Entertainment ja MJG:n M.J.G Muzik.
8-Ball & MJG ovat ensimmäiset rap-artistit Memphisistä, jotka ovat myyneet platinaa ja saavuttaneet suosiota Yhdysvalloissa. He olivat mukana Three 6 Mafian hitissä "Stay Fly".
Ernst Otto Fischer
Ernst Otto Fischer (10. marraskuuta 1918 – 23. heinäkuuta 2007) oli saksalainen kemisti, joka tutki hiilen ja metallien yhdisteitä.
1960-luvulla Fischerin ryhmä löysi joukon metallien alkylideeniyhdisteitä, joita kutsutaan hänen mukaansa Fischer-karbeeneiksi. Fischerin aloittamaa karbeenikompleksien tutkimusta jatkoivat toiset tutkijat, joista Richard R. Schrock palkittiin kemian Nobelilla 2005.
Fischer sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1973 yhdessä englantilaisen Geoffrey Wilkinsonin kanssa organometallisten yhdisteiden tutkimisesta.
Linda Bengtzing
Linda Bengtzing (s. 13. maaliskuuta 1974, Gullspång) on ruotsalainen laulaja ja juontaja. Hän esittää popkappaleita ja on tullut yhdeksi Ruotsin tunnetuimmista naislaulajista. Televisiossa hän on juontanut ohjelmia "Ordjakten" ja "Floor filler".
Ensimmäisen kerran Bengtzing pääsi levyttämään jo teini-ikäisenä voitettuaan arbogalaisessa ravintolassa käydyn kykykilpailun. Suurelle yleisölle hän pääsi esiintymään ensimmäisen kerran vuonna 2000 television "Sikta mot stjärnorna" -ohjelmassa, jossa kilpailijat imitoivat jotakin tunnettua laulajaa. Bengtzingin roolina ohjelmassa oli Aqua-yhtyeen Lene.
Nousu parrasvaloihin tapahtui viisi vuotta myöhemmin, kun Bengtzing osallistui samana keväänä niin Fame Factory -kykykisan neljänteen tuotantokauteen kuin Ruotsin euroviisukarsintaan Melodifestivaleniin. Ensin mainitussa hän ei päässyt finaaliin, mutta Melodifestivalenissa tuli finaalin yhdeksäs sijan laululla "Alla flickor".
Viisukappaleesta tuli Bengtzingin ensimmäinen menestys. "Ingenting att förlora" -albumi ilmestyi maaliskuussa 2006 – Bengtzingin syntymäpäivänä – ja nousi Ruotsin albumilistan neljännelle sijalle. Samalla hän osallistui toisen kerran Melodifestivaleniin laululla "Jag ljuger så bra". Sijoitus oli nyt seitsemäs.
Linda Bengtzing oli jälleen mukana vuoden 2008 Ruotsin euroviisukarsinnassa. Hän pääsi semifinaalista finaaliin laululla "Hur svårt kan det va?", jota on syytetty Mikan kappaleen "Grace Kelly" kaltaiseksi. Finaalissa Bengtzing oli tuolloin viides. Vuoden 2011 finaalissa hän oli kappaleellaan "E de fel på mig" seitsemäs. Bengtzing osallistui kilpailuun myös vuonna 2014 kappaleella "Ta mig", mutta ei päässyt finaaliin.
Central (Hongkong)
Central (myös Central District; aiemmin Choong Wan tai Chung Wan) on Hongkongin liikekaupunginosa. Alue sijaitsee Hongkongin saaren pohjoisrannalla. Monien monikansallisten rahoituslaitosten pääkonttorit sijaitsevat alueella. Alueella sijaitsevat myös Kiinan ja monien muiden maiden konsulaatit. Nämä ovat keskittyneet Government Hill -kukkulalle, jossa on muitakin hallinnollisia päärakennuksia. Central on Victoria Harbourin läheisyytensä ansiosta toiminut kaupankäynnin keskuksena Brittiläisen aikakauden alusta lähtien vuodesta 1841. Central jatkaa yhä samaa tehtävää itsemääräämisoikeuden siirtämisen jälkeen Kiinalle vuonna 1997. Alue oli Victoria Cityn kaupungin keskusta.
Horsmat
Horsmat ("Epilobium") on noin 160–200 lajia sisältävä kasvisuku. Useimmat lajit ovat yksi- tai monivuotisia ruohoja, mutta sukuun kuuluu myös muutamia varpuja. Horsmia esiintyy sekä eteläisen- että pohjoisen pallonpuoliskon lauhkeilla vyöhykkeillä.
Kukissa on neljä terälehteä ja ne ovat useimmilla lajeilla vaaleanpunaiset, joskin myös valkoisia, punaisia, keltaisia ja oransseja kukkia esiintyy. Hedelmä on pitkä, sylinterimäinen kota, jonka sisällä on runsaasti pieniä siemeniä. Siemeniin liittyy silkkimäisiä haivenia, joiden avulla ne leviävät tuulen mukana. Lehtiasento on tavallisesti vastakkainen ja lehdet itsessään ovat pitkänpyöreitä tai suikeita.
Monet horsmalajit ovat puutarhojen rikkakasveja. Tunnetuin horsmalaji, maitohorsma, katsotaan nykyisin kuuluvaksi sukuun Chamerion. Se on tyypillinen metsäpalojen tai avohakkuiden aiheuttamia aukkopaikkoja hyödyntävä pioneerilaji.
Suomessa esiintyy parikymmentä horsmalajia sekä näiden välisiä risteymiä. Useimmat lajit ovat melko pieniä ja muistuttavat paljolti toisiaan.
Wayne Grayson
Wayne Grayson (oik. Vinnie Penna, s. 22. syyskuuta 1974 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka on työskennellyt enimmäkseen 4Kids Entertainment ja Voice Box Productions yhtiöissä. Hänet tunnetaan parhaiten Yu-Gi-Oh! Duel Monsters -animen Katsuya Jounouchin, sekä Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnien Michelangelon äänirooleista.
Ääninäyttelemisen pariin Penna päätyi 1990-luvun lopulla, tehtyään elokuvan "Urusei Yatsura Movie 2: Beautiful Dreamer" jälkeen dubattuja sivurooleja muun muassa "Wrath of the Ninja" ja "The Slayers Next" animeen. Vuonna 2001 Penna teki sivurooleja Pokémoniin. Sarjan ollessa 4Kidsin tuotantoa hän päätyi samalla koe-esiintymään Yu-Gi-Oh! Duel Monstersiin Katsuya Jounouchin roolia varten. Koe-esiintymisen aikana Pennalle kerrottiin hahmon olleen katutappelijamainen nuori, jonka perusteella hän loi hahmolle Brooklyn-aksentin. Hahmo oli samalla Pennan uran ensimmäinen merkittävärooli, joka kesti aina vuoteen 2006 asti. Sarjan aikana hän ääninäytteli hahmoa myös elokuvassa Yu-Gi-Oh! – elokuva. Menestyksen myötä Penna teki useita dubbausrooleja ennen ensimmäistä alkuperäistä äänirooliaan vuoden 2003 Turtles-animaatiosarjassa. Koe-esiintymisen aikana hän kertoi 4Kidsin antaneen heille pätkiä elokuvasta Teinimutanttininjakilpikonnat 3, jonka perusteella heidän piti luoda äänet hahmoilleen. Alun perin Penna koe-esiintyi Donatellon roolia varten, mutta sarjasta vastannut Lloyd Goldfine päätti vaihtaa rooleja Sam Riegelin kanssa, joka puolestaan kokeili Michelangelon roolia. Turtlesin myötä hän tehnyt useammin alkuperäisiä äänirooleja muun muassa Princess Natashaan, Kappa Mikeyn ja Eläköön Pinataan.
Birger-jaarlin torni
Birger-jaarlin torni () on entinen puolustustorni Tukholman Riddarholmenin saaren luoteisnurkassa. Tornin rakennutti alkujaan kuningas Kustaa Vaasa osana Tukholman linnoitusten vahvistus- ja uudistustöitä vuoden 1530 tienoilla. Rakennusmateriaalina käytettiin Kustaa Vaasan purattamasta Tukholman klarissalaisluostarista saatuja tiiliä. Birger-jaarlin torni on läheisen Wrangelin palatsin eteläisen tornin lisäksi ainoa jäljellä oleva osa Tukholman 1500-luvun puolustuslinnoituksesta. Tornia korotettiin yhdellä kerroksella ja siihen lisättiin rokokoota edustava, mahdollisesti Carl Hårlemanin suunnittelema katto 1750-luvulla. Torni kunnostettiin vuonna 1953 ja vuonna 1995 se maalattiin uudelleen.
Torni on 1700-luvulta alkaen virheellisesti yhdistetty Tukholman perustajaan Birger-jaarliin ja sitä on väitetty kaupungin vanhimmaksi rakennukseksi. Todellisuudessa se on rakennettu 300 vuotta Birger-jaarlin elinajan jälkeen.
Johnson Aziga
Johnson Aziga (s. 1956) on kanadalaismies, jonka syntyi Ugandassa. Hänen kotikaupunkinsa on Hamiltonissa, Ontarion provinssissa Kanadassa.
Johnson on ensimmäinen kanadalainen henkilö, joka sai syytteen ensimmäisen asteen murhasta levittäessään tahallaan HI-virusta. Hän harrasti suojaamatonta seksiä ainakin 12 naisen kanssa kertomatta heille HIV-tartunnastaan. Seitsemän naisista todettiin myöhemmin HIV-positiiviseksi. Kaksi tartunnan saaneista naisista on jo kuollut AIDS:iin joulukuussa 2003 ja maaliskuussa 2004.
4. huhtikuuta 2009 valamiehistö teki päätöksensä 2,5 päivän miettimisen jälkeen ja totesi Azigan syylliseksi kahteen murhaan, kymmeneen törkeään seksuaaliseen pahoinpitelyyn ja yhteen törkeän seksuaalisen pahoinpitelyn yritykseen. Aziga tuomittiin elinkautiseen vankeuteen ilman armahduksen mahdollisuutta ensimmäisen 25 vuoden aikana.
Rilutsoli
Rilutsoli on ALS-potilaiden hoidossa käytetty lääke. Sen on todettu hidastavan sairauden kulkua ja pidentävän siten potilaan elinikää. Rilutsolin on tarkoitus myös pidentää jäljellä olevaa aika, jonka sairastunut tulee toimeen ilman mekaanista ventilaatiota. Rilutsoli ei auta juuri ALS:n loppuvaiheessa.
Lääkettä myydään nimellä Rilutek, ja sitä käytetään viidenkymmenen milligramman valkoisina, kapselinmuotoisina tabletteina. Tutkimusten mukaan rilutsolista saattaisi olla hyötyä myös kliinisen depression ja pakko-oireisen häiriön, mahdollisesti myös yleistyneen ahdistuneisuushäiriön hoidossa.
Rilutsolin mahdollisia sivuvaikutuksia ovat muiden muassa astenia, väsymys ja pahoinvointi. Esimerkiksi maksasairaille potilaille lääkettä ei ole turvallista määrätä; sen käyttöä ei suositella myöskään munuaisten vajaatoiminnasta kärsivien henkilöiden kohdalla. Raskaana olevien ei tule käyttää lääkettä. Yliannostuksella on mahdollisesti vakavia seurauksia, jopa kooma.
Rilutsoli ("6-(trifluorimetoksi)bentsotiatsoli-2-amiini") on bentsotiatsoleihin kuuluva kaksirenkainen heterosyklinen yhdiste, jonka kemiallinen kaava on CHFNOS, moolimassa 234,199 g/mol ja CAS-numero 1744-22-5.
Unelma Säleikkö
Unelma Säleikkö on kuvitteellinen henkilö Uuno Turhapuro -elokuvissa jota esittää Elli Castrén.
Unelma Säleikkö on vuorineuvos Tuuran sihteeri. Hän on ollut Tuura-yhtymän palveluksessa sihteerinä vuosina 1981–2004. Unelma on luonteeltaan ystävällinen, herkkä ja kiltti ihminen. Hän lupautui jopa auttamaan Tuuraa tämän suunnitelmissa erottaa tyttärensä Elisabeth miehestään Uuno Turhapurosta. Unelman yritykset hurmata Uuno salanimellä "Orvokki Sumu" eivät tuottaneet tulosta, kun Uuno ei halunnut erota vaimostaan suuren perinnön menettämisen pelossa. Samaan aikaan Unelma rakastui Uunoon, seuraavana vuonna heille melkein jo järjestettiin häitä, kun Elisabeth halusi erota Uunosta. Pahaksi onneksi Uuno löi päänsä törmäyksessä ja menetti muistinsa. Toivuttuaan Uuno rakastui uudelleen Elisabethiin ja Unelma jäi yksin.
Menetettyään Uunon lopullisesti Unelma keskittyi työhönsä. Tuuran edetessä urallaan puolustusministeriksi, tuli Unelmasta hetkeksi puolustusministerin sihteeri. Vuonna 1988 Unelma päätti kostaa Uunolle vanhat kaunat. Hän soitti Uunolle ja kertoi, että Tuura on valinnut Uunon Tuura-yhtymän toimitusjohtajaksi. Unelma sai kostonsa: Uunon tullessa paikalle Tuura antoi Uunolle potkut. Kesällä 1991 Tuura siirsi Unelman presidenttiehdokas Pentti Tömisevän vaaliryhmään. Tuona aikana Unelma myös rakastui Tömisevään ja he aikoivat mennä naimisiin. Kun Uunosta tuli presidentti, pääministeri Tuura nimitti vahingossa Unelman ministeriksi yhdessä Härski Hartikaisen, Sörsselssönin, Uunon isän, Uunon opettajan ja tämän rouvan sekä nimismies Viinikaisen kanssa. Vuonna 1993 Unelma palasi takaisin perustyöhönsä Tuuran sihteeriksi.
Unelman suhtautuminen Uunoon on ollut vaihteleva. Vuosina 1981-1982 hän oli Uunoon palavasti rakastunut, vuosina 1983-1998 hänen tunteensa tätä kohtaan myötäilivät pitkälti vuorineuvos Tuuran suhtautumista, mutta vuonna 2004 hän kertoi olevansa Uunon kanssa kaikesta huolimatta hyvä ja läheinen ystävä.Tv-sarjat:
Mittaustiedustelu
Mittaustiedustelu on tykistöaselajin harjoittamaa tiedustelutoimintaa. Mittaustiedustelun tavoitteena on ääni- ja valomittauksella sekä tähystyksellä paikantaa vihollisen tuliyksiköitä. Samalla saadaan muuta tiedusteluaineistoa, jota hyödynnetään tilannekuvan muodostamisessa.Suomessa mittaustiedustelijoita koulutettiin Tykistöprikaatin Mittauspatteristossa Niinisalossa. Tykistökenraali Vilho Nenonen perusti Mittauspatterin vuonna 1924 kouluttamaan mittaustiedustelijoita. Sen perinteitä jatkoi Tiedustelupatteristo, joka muodostettiin 1992 yhdistämällä Mittauspatteristo ja lakkautetusta Suojelu- ja Sääkoulusta siirretty ballistisen sääpalvelun koulutus. Tiedustelupatteristo lakkautettiin vuonna 2015 ja sen tiedustelutoiminta siirrettiin Porin prikaatin alaiseen Pohjanmaan jääkäripataljoonaan.
Bäckaskogin linna
Bäckaskogin linna () on linna Kristianstadin kunnassa, Ruotsin eteläisessä Skånen maakunnassa. Linna sijaitsee Oppmannasjönin ja Ivösjönin välisellä kannaksella. Sen vanhimmat osat ovat peräisin varhaiselta 1200-luvulta, jolloin alueella toimi luostari.
Vuonna 1537 luostarin lakkautti Tanskan kruunu. Luostarin tilat ja alueet annettiin läänityksiksi suvuille Ulfstand, Brahe, Bille ja Parsberg. Vuonna 1584 Bäckaskog siirtyi kruununprinssin kuvernöörin Henrik Ramelin hallintaan. Henrik Ramel poikansa Henrikin kanssa muutti vanhan luostarin linnaksi ja antoi linnalle sen nykyisen muodon vuosina 1584–1653. Ramelin suku omisti Bäckaskogin vuoteen 1677 saakka, jonka jälkeen linna siirtyi Ruotsin kuninkaallisille.
Nykyisin linna on Statens fastighetsverkin omistuksessa. 1900-luvun puolivälistä alkaen linnaa on käytetty konferenssien ja kurssien pitämiseen, mutta on avoinna myös muille vierailijoille ympäri vuoden.
Liisa Paatso
Liisa Christina Paatso (o.s. Huuskonen, 2. marraskuuta 1945 Helsinki – 23. huhtikuuta 2018) oli suomalainen näyttelijä. Hän näytteli paitsi teatterissa, myös elokuvissa ja televisiosarjoissa sekä teki dubbauksia.
Paatson ura esiintyjänä alkoi tanssijana. Hän kävi tanssija ja koreografi Airi Säilän balettikoulussa lapsena ja esiintyi nuorena Punainen Mylly -revyyteatterissa Helsingissä 1960-luvulla. Paatso suoritti Teatterikoulun 1964–1967, lisäksi hän opiskeli balettia. Hänellä oli kiinnitys Turun kaupunginteatteriin 1967–1973 ja Ahaa Teatteriin 1973–1974, minkä jälkeen hän ryhtyi vapaaksi taiteilijaksi. Paatso vieraili muun muassa Teatteri Jurkassa ja Helsingin Kaupunginteatterissa.
Paatso oli naimisissa näyttelijä Ilari Paatson kanssa vuosina 1965–1971. Näyttelijä Rinna Paatso on heidän tyttärensä. Myöhemmin hän oli naimisissa kapellimestari Olli Ahvenlahden kanssa. Ahvenlahden kanssa hänellä on tytär Nelli Ahvenlahti.
Paatsolle myönnettiin taiteilijaeläke 2015.
Haaraneitokala
Haaraneitokala ("Acanthochromis polyacanthus") on koralliahveniin kuuluva kala.
Haaraneitokala kasvaa noin 10 cm pitkäksi. Se on harmaansävyinen, kyljessä on kullanvärinen raita.
Haaraneitokala elää luonnossa Intian valtamerellä.
Haaraneitokalat viihtyvät pienissä parvissa. Ne hoitavat poikasiaan vielä näiden kuoriuduttua mädistä. 
Haaraneitokala syö luonnossa planktonia, akvaariossa lihapitoista ruokaa.
Ulla-Carin Lindquist
Ulla-Carin Linquist (2. huhtikuuta 1953 Kristinehamn, Ruotsi – 10. maaliskuuta 2004) oli ruotsalainen toimittaja ja kirjailija, joka tuli tunnetuksi työstään Ruotsin radiossa ja televisiossa. Vuonna 2003 hänellä todettiin amyotrofinen lateraaliskleroosi, joka aiheutti hänen kuolemansa seuraavana vuoden maaliskuussa. Hän työskenteli vuosina 1988–2000 "Rapportin" uutisankkurina SVT2-kanavalla.
Lindquist menetti lopulta sairautensa johdosta liikkumiskykynsä täysin. Sairaus eteni hänen kohdallaan keskimääräistä nopeammin, mutta hän ennätti julkaista siitä myös Suomessa julkaistun kirjan "Ken voi airoitta soutaa. Kirja elämästä ja kuolemasta".
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1981
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1981 järjestettiin 10.–15. helmikuuta Lahdessa, Suomessa.
Kisaisännyys myönnettiin Lahdelle Ruhpoldingissa tammikuussa 1979. Lahden tarjoama uutuus oli, että kaikki ammunnat suoritettiin pääkatsomon edessä.
Kilpailujärjestelyjä testattiin MM-esikisoissa 14.–16. maaliskuuta 1980, joissa sekä 10:n että 20 kilometrin kilpailut voitti Neuvostoliiton Vladimir Gavrikov.
Verkkopreussinahven
Verkkopreussinahven ("Dascyllus reticulatus") on koralliahveniin kuuluva kala.
Verkkopreussinahven kasvaa noin 9 cm pitkäksi. Sen vartalo on vaalea, evät tummat ja vatsaevästä selkään nousee yksi musta juova. Lähellä pyrstöä on toinen, huonommin erottuva juova.Verkko-nimen kala on saanut suomujensa tummempien reunojen muodostaman verkkokuvion takia.
Verkkopreussinahven elää luonnossa Indopasifisella merialueella ja Tyynenmeren länsiosassa.
Nuoret verkkopreussinahvenet piileksivät korallien suojissa ja viihtyvät ryhmässä, mutta aikuiset yksilöt ovat aggressiivisia etenkin lajitovereita kohtaan.
Verkkopreussinahvenet syövät luonnossa pieniä katkarapuja, mutta oppivat syömään liha- ja leväpitoista akvaariokalanruokaa.
Already Platinum
Already Platinum on rap-artisti Slim Thugin neljäs albumi. Hänen kanssaan albumia on tehnyt Pharrell ja Jay-Z. Albumi tuli myyntiin vuonna 2005.
Täpläpreussinahven
Täpläpreussinahven ("Dascyllus trimaculatus") on koralliahveniin kuuluva kala.
Täpläpreussinahven kasvaa noin 15 cm pitkäksi. Sen vartalo on tummanharmaa, evät tummat. Otsassa ja kyljessä on valkea täplä. Mustavalkoisen värityksen takia kalaa sanotaan englanniksi dominopreussinahveneksi.
Täpläpreussinahven elää luonnossa Indopasifisella merialueella ja Fidžin ympäristössä.
Ikääntyessään täpläpreussinahven tulee aktiivisemmaksi ja aggressiivisemmaksi, ja voi kiusata pienempiä kaloja. Se jättää korallit rauhaan, joten se sopii riutta-akvaarioon.
Täpläpreussinahvenet syövät luonnossa planktonia, akvaariossa liha- ja leväpitoista akvaariokalanruokaa.
Live Vengeance ’82
Live Vengeance '82 on Judas Priestin livetaltiointi vuodelta 1982. Se on kuvattu Memphisissä Yhdysvalloissa 12. joulukuuta 1982. Alun perin se on julkaistu VHS:nä nimellä "Judas Priest Live 1982". Kesto 95 minuuttia
Turun Kesäteatteri
Turun Kesäteatteri on koko perheen näytelmiin erikoistunut vuonna 1928 perustettu kesäteatteri, joka nykyisin sijaitsee Turun Vartiovuorella. Kesäteatteria ylläpitää Turun Työväen Teatterin Kannatusyhdistys, jonka puheenjohtaja on vuoden 2005 alusta Petja Raaska. Yhdistys on perustettu vuonna 1916. Turun Kesäteatteri aloitti toimintansa Ruissalon Kansanpuistossa, mutta siirtyi nykyiseen paikkaansa vuonna 1954.
Turun kesäteatteri juhli 60-vuotista taivaltaan vuonna 2014 Vartiovuorella näytelmällä "Ella ja presidentti", joka perustuu Timo Parvelan suosittuihin lastenkirjoihin. Näytelmän sovitti ja ohjasi Jussi Helminen. Keskeisissä rooleissa nähtiin Tuula Väänänen, Jukka Leisti, Emmi Kaislakari ja Lola Wallinkoski.
Kesän 2015 esityksenä nähtiin "Aarresaari", joka pohjautuu Robert Louis Stevensonin samannimiseen seikkailuromaaniin. Näytelmän dramatisoi ja ohjasi Juha-Pekka Mikkola ja rooleissa nähtiin mm. Hannes Mikkelsson, Sami Saikkonen, Jukka Leisti ja Veera Degerholm.
Fuel for Life
Fuel for Life on Judas Priestin videojulkaisu, joka sisältää kymmenen promovideota vuosilta 1980–1986.
Aprilia SR 50 R
Aprilia SR 50 on Aprilian myydyin moposkootterimalli. Sitä on valmistettu Italiassa vuodesta 1992 lähtien. Vuosien saatossa ulkonäkö ei ole muuttunut radikaalisti. Suurin edistys tapahtui kun Aprilia toi markkinoille suorasuihkutuksella varustetun Aprilia SR 50 DiTech:in. Vuonna 2005 ulkonäössä tapahtui suuri muutos, jolloin SR 50 uudistui käytännössä kokonaan. Mallin nimi SR 50 DiTech vaihtui SR 50 R Factoryksi ja kaasutinmallista tuli SR 50 R. Erittäin tehokas kaksitahtimoottori tarjoaa hyvän kiihtyvyyden ja paljon vääntöä. Mallista on tehty myös erikoismalli, Aprilia SR 50 Loris Reggiani.
Malli on harvinainen, melkeinpä keräilyharvinaisuus nykypäivänä.
Comin’ Out Hard
Comin Out Hard on 8-Ball & MJG rap-kaksikon ensimmäinen albumi, joka julkaistiin vuonna 1993.
Priest...Live! (video)
Priest...Live! on vuonna 1987 julkaistu video Judas Priestin vuoden 1986 kiertueelta. Se on nauhoitettu Dallasissa. Myös samanniminen livealbumi on julkaistu.
Vaaliruhtinaan linna (Koblenz)
Vaaliruhtinaan linna () on linna saksalaisessa Koblenzin kaupungissa. Linna toimi Trierin viimeisen vaaliruhtinaan ja arkkipiispan Clemens Wenzeslausin residenssinä. Myöhemmin linnassa on asuanut puolisonsa kanssa Preussin kruununprinssi Vilhelm ollessaan Reinin ja Westfalenin sotilaskuvernöörinä. Myöhemmin hänestä tuli keisari Vilhelm I. Nykyisin linnassa on valtion virastoja.
Vaaliruhtinas Wenzeslaus käynnisti linnan rakennustyöt melko pian sen jälkeen, kun hän oli noussut asemaansa vuonna 1777. Ne saatiin päätökseen vuonna 1793. Sisätilat eivät kuitenkaan olleet vielä ehtineet valmistua, kun ranskalaiset vallankumousjoukot karkottivat Wenzeslausin vuonna 1794. Linnan kalusteet ja koristeet myytiin pois vuonna 1799. Vuosina 1842–1845 sisätilojen uuden ulkonäön suunnittelivat arkkitehdit Friedrich August Stüler ja Johann Claudius von Lassaulx.
Toisessa maailmansodassa vuonna 1944 linna vaurioitui merkittävästi. Vuosina 1950–1951 se jälleenrakennettiin, mutta interiööri muutamaa edustuksellista huonetta lukuun ottamatta ei saanut takaisin entistä ilmettään, vaan uuden, modernin ilmeen. Vuodesta 2002 lähtien on Koblenzin vaaliruhtinaallinen linna ollut osa Unescon maailmanperintöluettelon Reininlaakson keskiosa -kohdetta.
Electric Eye
Electric Eye on Judas Priestin vuonna 2003 julkaistu arkistomateriaalia ja promovideoita sisältävä DVD.
Promovideot:Konserttitaltiointi:
"Priest...Live!" konserttitaltiointi vuodelta 1986
BBC-esiintymiset:
Serve &amp; Collect
Serve & Collect on rap-artisti Slim Thugin Boss Hogg Outlawz -yhtyeen ensimmäinen studioalbumi.
Jaavan tee
Jaavan tee on yleisnimitys indonesialaiselle, Jaavan saarella kasvatetuista teepensaista valmistetulle mustalle teelle. Teetuotanto Jaavalla sai alkunsa Hollannin siirtomaavallan aikana.
Indonesian teetuotannosta noin 80 prosenttia on peräisin Jaavan saarelta. Länsi-Jaavan maakunnan osuudeksi maan vuoden 2014 teetuotannosta kerrottiin 70,5 % (104,2 milj. kg), Keski-Jaavan 6,6 % (9,8 milj. kg) ja Itä-Jaavan 2,7 %. Teentuotanto keskittyy paljolti Länsi-Jaavan maakuntakeskuksen Bandungin ympäristöön. Nykyiset mustaan teehen käytetyt teepensaat ovat pääosin "Camellia sinensis var. assamica" -kantaa.
Teelehdet kerätään yleensä käsin. Satoa saadaan ympäri vuoden, mutta parhaimpana pidetään tyypillisesti kuivan kauden, eli elo–syyskuun satoa. Teetä viljellään niin valtiollisten yritysten ylläpitämillä (lyhenne PTPN, Perseroan Terbatas Perkebunan Nusantara) kuin yksityisilläkin teeviljelmillä. Viljelypinta-ala jakautuu omistuksen suhteen Indonesiassa seuraavasti: yksityiset pienviljelijät noin 46 prosenttia (566,7 km, keskimääräinen tilakoko vain 0,6 ha), muut yksityiset teeviljelmät 22 % (287,2 km), ja valtiolliset yritykset 32 % (372,7 km). Pientilojen tuotanto myydään tyypillisesti välikäsien kautta teetehtaille. Nämä myyvät tuotantonsa kotimaisille ja ulkomaisille pakkaajille, jotka käyttävät teelle erilaisia tuotenimiä. Nämä myydään edelleen vähittäismyyjille.
Suomessa Jaavan teen pitkäaikaisin maahantuoja on maan vanhin teetalo Sergejeff, joka on pakannut Jaavan teetä omana nimikkeenään jo vuodesta 1873 lähtien.
Jaavan tee on keskivahvaa tai vahvaa, maultaan voimakasta teetä. Jaavan teessä on makuvaihteluja, ja joissakin laaduissa on pähkinäinen aromi. Jaavan tee poikkeaa maultaan melkoisesti sekä kiinalaisesta että intialaisesta teestä. Esimerkiksi maun karkeus voi vaihdella hienosta voimakkaampaan, eikä tasoluokitus kuten Orange Pekoe (OP) kerro paljoa tee-erän laadusta.
Frank Frankson
Frank Frankson (oikealta nimeltään Gregory Abbey, s. 15. joulukuuta 1962 Roxbury, Massachusetts) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan Raphaelina animaatiosarjassa Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat.
Abbey opiskeli näyttelemistä Rutgers Conservatory yliopistolla vuosina 1989–1993 Valmistumisensa jälkeen hän on esiintynyt teatterissa ja mainoksissa vuodesta 1993 lähtien.
Vuonna 1996 Abbey esiintyi ESPN-kanavan Sportsfigures-ohjelman juontajana aina vuoteen 2006 asti.
Heinäkuussa 1993 Abbey ryhtyi työskentelemään myös mainosten parissa enimmäkseen mainosäänenä. Kaksi vuotta myöhemmin hän kokeili ääninäyttelemistä animaatiossa Ren ja Stimpy, jonka jälkeen Abbey teki seuraavan ääniroolinsa vuonna 1998 dubattuaan pienen roolin japanilaisessa animessa "Wrath of the Ninja". Varsinaisesti hän päätyi ääninäyttelemisen pariin animaatioissa ystävänsä kehotuksesta, joka ehdotti Abbeylle koe-esiintymistä 4Kidsille, jotka etsivät ääniä dubbaamaansa Yu-Gi-Oh! Duel Monsters animeen. Se oli samalla hänen ensimmäinen merkittävä äänirooli ääninäytellessään Tristan Tayloria (Hiroto Honda). Abbey käytti Yu-Gi-Oh:sta lähtien salanimiä animaatioissa, kuten Frank Frankson ja John Campbell. Sarjan aikana Abbey dubbasi useimmiten animesarjoja, kuten Hoshi no Kirby, Sonic X ja Shaman King joita 4Kids muun muassa esitti omalla kanavallaan 4Kids TV:llä. Vuonna 2003 hän tuli erityisesti tunnetuksi uuden Turtles-animaatiosarjan myötä, jossa Abbey ääninäytteli Raphaelia. Sarjan alussa hän käytti nimeä Frank Frankson ja 3. tuotantokaudesta lähtien nimeä John Campbell. Yu-Gi-Oh! Duel Monstersin päätyttyä vuonna 2006 Abbey jatkoi dubbausten parissa Turtlesin ja mainosjuotojen ohella. Hänellä oli pieniä rooleja muun muassa Yu-Gi-Oh! GX:ssä, Samurai Deeper Kyossa ja Eläköön Pinatassa. Abbey oli myös pääosassa :ssa Duken ääniroolissa sarjan 9 jaksosta lähtien. Ennen häntä roolissa toimi David Wills.
Vuodesta 2008 lähtien hän on ääninäytellyt Yusei Fudoa "Yu-Gi-Oh! 5D's" animessa, joka on hänen neljäs Yu-Gi-Oh aiheinen sarja.
Morrie Schwartz
Morrie Schwartz (20. joulukuuta 1916 – 4. marraskuuta 1995) oli yhdysvaltalainen sosiologi.
Schwartzin isä oli kotoisin Venäjältä. Schwartz kasvoi New Yorkissa juutalaisalueilla ja sai 8-vuotiaana kuulla äitinsä, paikallisen karkkikaupan pitäjän, kuolleen. Pian tämän jälkeen hänen veljensä sairastui polioon. Schwartz valmistui New Yorkin "City Collegesta" 1946 ja Chicagon yliopistosta 1951.
Morrie Schwartz julkaisi 1950–1960-lukujen aikana kolme sosiologiaa käsittelevää kirjaa. Hän opetti alaa Brandeisin yliopistossa vanhuusvuosiinsa saakka. Lopulta hänellä kuitenkin todettiin ALS-tauti, joka esti häntä jatkamasta. Schwartz, jolla ALS-tauti oli puhjennut poikkeuksellisen korkealla iällä, kuoli sairauteensa 78-vuotiaana. Hän oli ollut parin päivän ajan koomassa.
Yksi Schwartzin entisistä opiskelijoista, Mitch Albom näki, kun hänen vanha opettajansa kertoi sairaudestaan "Nightlinessa". Albom päätti lähteä tapaamaan Schwartzia ja keskusteli tämän kanssa joka tiistai Schwartzin loppuelämän ajan. Albom julkaisi keskustelujen pohjalta Schwartzin jo kuoltua menestyskirjan "Tiistaisin Morrien luona" ("Tuesdays with Morrie", 1997).
Klas Lestander
Klas Lestander (s. 18. huhtikuuta 1931 Arjeplog, Norrbotten, Ruotsi) on ruotsalainen entinen ampumahiihtäjä. Hän voitti lajissaan olympiakultaa.
Klas Lestander ei mahtunut vuoden 1959 MM-kisoihin valittuun Ruotsin joukkueeseen. Vuoden 1960 Squaw Valleyn olympialaisissa hänestä tuli lajin ensimmäinen olympiavoittaja. Hänen hiihtoaikansa oli 30 kilpailijan joukossa vasta 15:nneksi nopein, mutta hän oli ainoa, jonka kaikki 20 laukausta osuivat tauluun. Seuraavan vuoden MM-kisoissa hän oli henkilökohtaisessa kilpailussa yhdeksäs ja oli mukana pronssia voittaneessa Ruotsin joukkueessa. Sen talven jälkeen hän päätti uransa.
Lestander oli vuoteen 2006 saakka ainoa ruotsalainen ampumahiihdon olympiavoittaja; Torinossa 2006 Anna Carin Olofsson voitti yhteislähtökilpailussa kultaa. Miesten ampumahiihdossa Ruotsi sai Lestanderin jälkeen olympiakultaa vuonna 2010, kun Björn Ferry voitti takaa-ajokilpailun.
Adolfo Consolini
Adolfo Consolini (5. tammikuuta 1917 Costermano – 20. joulukuuta 1969 Milano) oli italialainen kiekonheittäjä ja olympiavoittaja.
Adolfo Consolini oli toistakymmentä vuotta Euroopan paras kiekonheittäjä, joka pystyi kukistamaan myös amerikkalaiset kiekkomiehet. Hän voitti olympiakultaa Lontoossa 1948 tuloksella 52,78 ja heitti maailmanennätyksen kolmasti (vuosina 1941, 1946 ja 1948). Olympiakisoissa hän sai lisäksi hopeaa sekä oli kerran kuudes ja viimeisissä kisoissaan 17:s Roomassa 1960, jossa hän vannoi olympiavalan. Euroopan mestaruuden hän voitti kolmasti, ja joka kerta hopealle sijoittui hänen maanmiehensä Giuseppe Tosi, joka ainoana eurooppalaisena onnistui voittamaan Consolinin vuodesta 1940 kesään 1955 ulottuvalla ajanjaksolla.
Consolini säilytti vuosien ajan tasaisen varman kunnon. Vuosina 1946–60 hänen paras tuloksensa kahdeksassa arvokisafinaalissa oli 53,78 ja heikoin 52,21. Oman ennätyksensä 56,98, joka syntyhetkellään oli myös Euroopan ennätys, hän heitti 38-vuotiaana 11. joulukuuta 1955. Ensimmäisen virallisen kilpailunsa hän heitti vasta 20-vuotiaana 1937, ja jo vuotta myöhemmin hän sijoittui EM-kisoissa viidenneksi.
Imre Németh
Imre Németh (23. syyskuuta 1917 Kassa – 18. elokuuta 1989 Budapest) oli unkarilainen moukarinheittäjä ja olympiavoittaja.
Imre Németh voitti moukarinheiton olympiakultaa Lontoossa 1948 tuloksella 56,07. Hän voitti 73 kilpailua peräkkäin 1946–1950 ja paransi maailmanennätystä kolmasti. Helsingin olympiakisoissa 1952 hän menetti maailmanennätyksen 20-vuotiaalle maanmiehelleen József Csermákille ja sai pronssia tuloksella 57,74. EM-kisoissa Németh sijoittui parhaimmillaan neljänneksi.
Németh toimi aktiiviuransa jälkeen muun muassa Unkarin yleisurheiluliiton puheenjohtajana ja Budapestin Nép-stadionin isännöitsijänä. Hänen poikansa Miklós Németh oli keihäänheiton olympiavoittaja ja maailmanennätysmies.
Punaperätukaani
Punaperätukaani ("Aulacorhynchus haematopygus") on tikkalintujen lahkoon kuuluva isonokkainen lintu.
Linnun pituus on noin 41 cm. Se kuuluu "tukanetteihin" eli jalotukaanien sukuun, jossa on kuusi lajia. Punaperätukaanin höyhenpuku on pääosin vihreä, yläperä ja pyrstön kärki ovat punaruskeat ja suuri nokka on punertava. Nokan tyvellä on valkoinen rengas ja silmän ympärillä punainen rengas. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Laji esiintyy Etelä-Amerikan luoteiskulmassa Kolumbiassa, Venezuelassa ja Ecuadorissa. Esiintymisalueen laajuus on noin 180 000 neliökilometriä. Lajin kanta on elinvoimainen.
Punaperätukaanin elinympäristöä ovat subtrooppiset ja trooppiset metsät sekä kosteat vuoristometsät.
Punaperätukaanin pesä on puunkolossa. Pesässä on valkoisia munia kolme tai neljä.
Lajin pääravintona ovat hedelmät, joita se nappaa nokan kärkeen, heittää ilmaan ja nielaisee avoimeen kitaansa. Siemenet se oksentaa myöhemmin. Isompia hedelmiä syödessään se istuu oksalla ja pitää hedelmästä kiinni jalallaan repien siitä nokallaan palasia. Syö myös selkärangattomia ja pieniä selkärankaisia. Punaperätukaani voi myös ryöstää munia ja poikasia toisten lintujen pesistä.
Andy Stanfield
Andrew (Andy) William Stanfield (29. joulukuuta 1927 Washington D.C. – 15. kesäkuuta 1985) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja.
Andy Stanfield voitti Yhdysvaltain mestaruudet molemmilla pikamatkoilla 1949. Philadelphiassa 26. toukokuuta 1951 hän juoksi 220 jaardia kaarteella maailmanennätysajassa 20,6 hypättyään edellisenä päivänä pituutta 785, jolla hän sijoittui sen vuoden maailmantilastossa kolmanneksi. Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa 28. kesäkuuta 1952 Los Angelesissa hän teki myös 200 metrillä ajan 20,6. Helsingin olympiakisoissa 1952 hän ei osallistunut 100 metrille mutta voitti kultaa 200 metrillä ja 4 x 100 metrin viestissä. Melbournen olympiakisoissa 1956 Stanfield sai 200 metrillä hopeaa. Helsingin kisojen tapaan Melbournen 200-metrinen päättyi Yhdysvaltain kolmoisvoittoon.
Hohtokoralliahven
Hohtokoralliahven ("Pomacentrus coelestis") on koralliahveniin kuuluva, riutta-akvaarioissa suosittu kala.
Hohtokoralliahven kasvaa noin 9 cm pitkäksi. Se on puoliksi hohtavan sininen, pyrstöpuoleltaan muovisen sitruunankeltainen.
Kala on helpoo sekoittaa muihin sinikeltaisiin koralliahveniin kuten "Pomacentrus auriventris", "Pomacentrus alleni" ja "Pomacentrus caeruleus".
Hohtokoralliahven elää luonnossa Indopasifisella merialueella.
Hohtokoralliahven tarvitsee runsaasti piilopaikkoja. 
Hohtokoralliahven syö luonnossa planktonia, akvaariossa liha- ja leväpitoista ruokaa.
Luettelo sairauksia ja vammaisuutta käsittelevistä romaaneista
Tämä on luettelo romaaneista, elämäkerroista ja muista kertomuksista, joiden pääaiheena on sairaana tai vammaisena eläminen.
Astrophysical Journal
The Astrophysical Journal (ApJ) on yhdysvaltalainen tähtitiedettä ja astrofysiikkaa käsittelevä lehti. Sen perusti vuonna 1895 George Ellery Hale ja James Edward Keeler. Se ilmestyy kolmesti kuussa 500-sivuisena.
Päälehden lisäksi Astrophysical Journaliin liittyy kaksi erillistä lehteä.
The Astrophysical Journal Supplement Series (ApJSS) on ilmestynyt vuodesta 1953 lähtien yhdessä päälehden kanssa. Supplement Series on sisällöltään hyvin pitkälti tekninen. Se sisältää enimmäkseen numeerisia taulukoita ja alkuperäisiä mittauspöytäkirjoja mutta myös esimerkiksi tieteellisten mallinnusohjelmien käyttöohjeita, sikäli kun nämä eivät sisällä fysiikan kannalta merkittäviä tuloksia. Myös erittäin pitkät artikkelit (yli 20 sivua) sekä sisällöltään vain marginaalista lukijakuntaa kiinnostavat artikelit ohjataan julkaistavaksi täydennysosassa. Täydennyslehti ilmestyy kuudesti vuodessa.
The Astrophysical Journal Letters (ApJL) on ilmestynyt muusta julkaisusta erillisenä osana vuodesta 1971 lähtien. Letters on tarkoitettu tieteellisesti ajankohtaisten tulosten hyvin nopeaan julkaisuun. Vaatimukset artikkelien sisällön ja muotoilun suhteen ovat samat kuin päälehdessä, mutta lisäksi Letters edellyttää artikkeleilta ajankohtaisuutta ja tiiviyttä. Käytännössä Letterseissä julkaistavan artikkelin tulee liittyä johonkin tähtitieteen ajankohtaiseen teemaan tai olla luonteeltaan keskustelua herättävä. Artikkelin pituus lopullisessa muodossaan ei myöskään saa ylittää neljää sivua.
ApJL ilmestyy joka kuukauden ensimmäinen, 10. ja 20. päivä.
Leibnitz (piiri)
Leibnitz on yksi Steiermarkin osavaltion 17 piiristä.
Leibnitz sijaitsee Steiermarkin eteläosassa ja rajautuu Sloveniaan. Sen naapuripiirit ovat pohjoisessa Graz-Umgebung, idässä Feldbach ja Radkersburg ja lännessä Deutschlandsberg. Piirin pinta-ala on 685,1 neliökilometriä. Piirissä on pinta-alaltaan suurin määrä viiniviljelysmaata koko Steiermarkissa ja sitä kutsutaan usein Steiermarkin Toskanaksi.
Steiermarkin pääjoki Mur virtaa Leibnitzin piirin läpi. Piirin suurin kaupunki on Leibnitz.
Leibnitzin piiri jakautuu 48 paikkakuntaan:
Leibnitzin piirissä asui vuonna 2005 76 580 asukasta. Ulkomaalaisten osuus väestöstä oli 3,7 %.
Itävallan etelärata kulkee Leibnitzin piirin läpi. Intercity-junat pysähtyvät Leibnitzin ja Spielfeld-Straßin (raja-asema) asemilla.
Kari Karnakoski
Kari Ilmari Karnakoski (19. huhtikuuta 1908 Leppävirta – 11. tammikuuta 1985) oli suomalainen balettitanssija, tanssinopettaja ja koreografi. Hänellä oli merkittäviä osia muiden muassa baleteissa "Joutsenlampi" ja "Sininen helmi".
Muistelmissaan "Tanssin ja rakastin" (1983) hän kertoo sisäpiirin tarinoita Hollywoodista, jossa hän työskenteli monissa pikkurooleissa. Hän ei yritäkään esiintyä suurena tähtenä, mutta kertoo mielenkiintoisia tarinoita henkilökohtaisesti tuntemistaan suuruuksista, esimerkiksi Maurice Chevalier’sta, Josephine Bakerista ja Joan Crawfordista.
Hän esiintyi Lucia Nifontovan kanssa Antti Halosen dokumentissa "Suomalaista balettia" (1950).
Karnakoskelle myönnettiin vuonna 1966 Pro Finlandia.
Adhemar Ferreira da Silva
Adhemar Ferreira da Silva (29. syyskuuta 1927 São Paulo – 12. tammikuuta 2001) oli brasilialainen kolmiloikkaaja ja kaksinkertainen olympiavoittaja.
Adhemar Ferreira da Silva pääsi vuonna 1947 saksalaisen Dietrich Gernerin valmennukseen ja nousi vuodessa maansa parhaaksi kolmiloikkaajaksi. Vielä Lontoon 1948 olympiakisoissa hän ei menestynyt, mutta 3. joulukuuta 1950 hän hyppäsi tasan 16 metriä sivuten Naoto Tajiman nimissä ollutta maailmanennätystä.
Helsingissä 1952 da Silva voitti olympiakultaa ME-tuloksella 16,22 ja hyppäsi kaikkiaan neljä kertaa yli 16 metrin rajan ensimmäisenkin hypyn kannettua 15,95. Pisimmän hypyn yksittäisten loikkien pituudet olivat 6,02, 4,22 ja 5,98. Yleisön vaatimuksesta da Silva lähti stadionilla kunniakierrokselle, mikä ei tuohon aikaan ollut tavallista kenttälajien urheilijoille.
Toisen olympiavoittonsa 177-senttinen da Silva sai Melbournessa 1956, jossa hän hyppäsi neljännellä kierroksella voittotuloksen 16,35 ylittäen Islannin Vilhjálmur Einarssonin johtotuloksen 9 sentillä. Viimeisen maailmanennätyksensä 16,56 hän hyppäsi Méxicossa Pan-Amerikan kisoissa 1955. Siinä yksittäisten loikkien mitat olivat 6,28, 4,95 ja 5,33.
Vuonna 1959 da Silva näytteli Marcel Camusin ohjaamassa elokuvassa "Musta Orfeus", joka palkittiin Kultaisella palmulla Cannesin filmifestivaaleilla.
Fortune Gordien
Fortune Everett Gordien (9. syyskuuta 1922 Spokane, Washington – 10. huhtikuuta 1990) oli yhdysvaltalainen kiekonheittäjä ja olympiamitalisti.
Fortune Gordien oli kiekonheiton maailmanennätysmies, joka ei onnistunut voittamaan olympiakultaa. Vuonna 1947 hän oli maailmantilaston kärjessä, mutta Lontoon olympiakisoissa 1948 hän hävisi kahdelle italialaiselle ja sai pronssia tuloksella 50,77. Vuonna 1949 hän heitti maailmanennätyksen, mutta jäi Helsingin olympiakisoissa 1952 neljänneksi tuloksella 52,66. Olympiavoittaja Sim Iness otti vuonna 1953 maailmanennätyksen kolmeksi viikoksi haltuunsa, mutta Gordien heitti Pasadenassa uudet ennätykset, joista tulos 59,28 pysyi lyömättömänä kesäkuuhun 1959 saakka. Melbournessa 1956 Gordien oli jälleen suosikki, mutta jäi hopealle 20-vuotiaan Al Oerterin takana.
Urheilu-uransa jälkeen Gordien harrasti mm. vuorikiipeilyä ja leijonanmetsästystä. Hänen poikansa Marcus Gordien heitti kiekkoa yli 61 metriä ja työnsi kuulaa yli 20 metriä.
Leslie Bassett
Leslie Bassett (22. tammikuuta 1923 Hanford, Kalifornia – 4. helmikuuta 2016 Oakwood, Georgia) oli yhdysvaltalainen nykytaidemusiikin säveltäjä.
Bassett opiskeli lapsena useiden soittimien soittoa. Hän opiskeli Michiganin yliopistossa sävellystä Ross Lee Finneyn johdolla vuosina 1947–1949 ja 1952–1956. Hän sai lisäksi Fulbright-stipendin johdosta Pariisissa opetusta Arthur Honeggerilta ja Nadia Boulangerilta. Hän opiskeli sävellystä vielä yksityisesti Roberto Gerhardin ja Mario Davidovskyn johdolla Ann Arborissa.
Teos "Variations for Orchestra" toi Bassettille vuonna 1966 musiikin Pulitzer-palkinnon. Hän oli Michiganin yliopiston emeritusprofessori ja opetti samassa laitoksessa sävellystä vuosina 1952–1991. Hän oli American Academy of Arts and Lettersin jäsen vuodesta 1981. Bassettin tuotantoon kuuluu mm. kuoro- ja laulumusiikkia, orkesteriteoksia, piano- ja urkukappaleita sekä runsain mitoin erilaista kamarimusiikkia.
Helsingin islamilainen hautausmaa
Helsingin islamilainen hautausmaa on Suomen Islam-seurakunnan ylläpitämä hautausmaa Helsingin Lapinlahdessa, ortodoksisen hautausmaan ja luterilaiseen Hietaniemen hautausmaahan kuuluvan Suomen kaartin hautausmaan vieressä. Se oli ensimmäinen islamilainen hautausmaa Suomessa.
Islamilaisen hautausmaan historia liittyy tataareihin. Tataarit ovat islaminuskoinen turkkilaisia kieliä puhuva etninen ryhmä. Suomen historiaan tataarit ovat tulleet Venäjältä. Tataarit olivat sotilaita Venäjän armeijassa ja mukana Viaporin linnoitustyössä. Monilla tataareilla oli usein perheet mukanaan. Kun muslimisotilaat kuolivat, heidät haudattiin aluksi Viaporiin eli nykyiseen Suomenlinnaan ja myöhemmin Hietaniemen hautausmaan eteläosaan. Näistä 1800-luvulla haudatuista tataareista ei ole säilynyt yhtään muistomerkkiä eikä hautakumpua. Sotilaiden lisäksi Suomeen asettui asumaan muitakin tataareja, jotka usein olivat kangas-, turkis- ja mattokauppiaita, ja tänne syntyi pieni tataariyhteisö.
Silloiselle Lapinniemen alueelle perustettiin 1830-luvulla pieni hautausmaa islamilaisille Venäjän armeijan sotilaille perheineen. Se siirtyi Helsingin muslimiasukkaiden käyttöön vuonna 1870 ja sitä on myöhemmin merkittävästi laajennettu alkuperäisestä. Kun Suomeen oli vuonna 1922 säädetty uskonnonvapauslaki, saattoivat Suomen muslimit vuonna 1925 perustaa oman seurakunnan, jonka nimi on nykyisin Suomen Islam -seurakunta. Se ylläpitää hautausmaata, joka on ainoastaan sen omien jäsenien eli tataariyhteisön käytössä. Muut Helsingin ja pääkaupunkiseudun muslimit on haudattava luterilaisten seurakuntien ylläpitämille hautausmaille, mikä on herättänyt vaatimuksia uuden islamilaisen hautausmaan perustamisesta.
Islamilaisen hautausmaan vanhin säilynyt hauta on kasakka Gafur Kangatslinin vuodelta 1916. Alueella on myös 1956 paljastettu arkkitehti Mauno Siitosen suunnittelema Pro Finlandia 1939–1944 -muistomerkki sodissa kaatuneille Suomen muslimeille.
Sim Iness
Simeon Garland (Sim) Iness (9. heinäkuuta 1930 Keota, Oklahoma – 23. toukokuuta 1996 Porterville, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kiekonheittäjä ja olympiavoittaja.
Sim Iness syntyi Oklahomassa mutta muutti vanhempiensa kanssa Kaliforniaan, jossa hänen koulutoverinaan Tularen kaupungissa oli tuleva kymmenottelun olympiavoittaja Bob Mathias. Iness sijoittui 18-vuotiaana Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa 1948 kiekonheitossa kuudenneksi. Neljä vuotta myöhemmin hän pääsi mukaan Helsingin olympiakisoihin ja voitti siellä kultaa. Voittotuloksen 55,03 lisäksi myös toiseksi paras heitto 54,60 olisi riittänyt voittoon ja kolmanneksi paras kantoi 53,47, jonka ylitti vain hopeamitalimies Adolfo Consolini. Yliopistojen mestaruuskilpailuissa Lincolnissa, Nebraskassa 20. kesäkuuta 1953 Iness ylitti ensimmäisenä kiekonheittäjänä 190 jalan rajan heittämällä maailmanennätyksen 57,93. Heti sen jälkeen hän hävisi Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa Fortune Gordienille, ja 11. heinäkuuta Gordien otti maailmanennätyksen takaisin itselleen. Vuoden 1953 jälkeen Iness siirtyi jalkapallovalmentajaksi. Iness oli cherokee-intiaani.