hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Purolan rautatieasema
Purolan seisake (, ) on Suomen rataverkon liikennepaikka Järvenpään Wärtsilässä. Järvenpään neljästä seisakkeesta Purolan seisake oli vähiten käytetty. Se muodostuu kahdesta reunalaiturista. Henkilöliikenteen pysähdykset seisakkeella lopetettiin 27. maaliskuuta 2016.
Purolan seisakkeelta nousi vuonna 2004 noin 32 000 junamatkustajaa, mikä oli noin 40 % edellistä vuotta enemmän. Lokakuussa 2014 tehdyn laskelman mukaan Purolan seisaketta käytti 129 matkustajaa arkivuorokaudessa (nousijat ja poistujat yhteensä). Helsinkiin liikennöitiin raiteelta 1 ja Riihimäelle raiteelta 2.
Tamana
Tamana on pienin Kiribatin Gilbertsaarista Tyynellä valtamerellä.
Tamanan pinta-ala on noin 4,8 km² ja väkiluku oli 1 104 vuonna 2015. Atolli sijaitsee eteläisillä Gilbertsaarilla, 70 kilometriä Onotoasta kaakkoon ja 86 kilometriä Aroraelta luoteeseen.
Tamanalla ei ole laguunia.
Arotasku
Arotasku ("Oenanthe isabellina") on kivitaskua muistuttava pieni varpuslintu.
Linnun pituus on 15–16½ cm, siipien kärkiväli 27–31 cm ja paino 27–33 g. Ulkonäöltään se on kuin syyspukuinen kivitasku. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Arotasku elää Kaakkois-Euroopasta Keski-Aasiaan. Se talvehtii Afrikassa ja Intiassa. Suomessa lajia tavataan erittäin harvoin muuttoaikoina, etupäässä keväällä. Kautta aikojen Suomessa on havaittu alle 20 arotaskua, toistaiseksi viimeinen havainto on 6.10.2007.
Avoimet lyhytvartista ruohoa kasvavat arot ja puoliaavikot.
Pesä maakolossa, usein jyrsijän, joskus mehiläissyöjän vanhassa pesässä. Pesä on rakennettu kuivista korsista, juurista ja karvoista, vuorattu höyhenillä ja karvoilla. Munia on 5–6, joita naaras hautoo noin 12 päivää.
Arotasku on hyönteissyöjä, ja sille maistuvat varsinkin muurahaiset ja muut pistiäiset.
Hämeentie 38
Hämeentie 38 on suomalaisen rockyhtyeen Jussi & The Boysin studioalbumi.
Carmenère
Carmenère-rypäle on alun perin kotoisin Médocin alueelta Ranskasta, jossa se oli paljon käytetty rypälelajike 1800-luvulla. Sitä pidettiin pitkään Merlot-lajikkeena, mutta nykyisin Carmenère on kuitenkin tunnistettu omaksi rypäleekseen, ja siitä tehnyt viinit myydään joko nimellä Carmenère tai Grande Vidure. Phylloxera–viinikirva hävitti lajikkeen Ranskasta täysin 1890-luvulla. Chile, jonne rypäle tuotiin 150 vuotta sitten, on ainoa maa maailmassa, missä lajike on säilynyt.
Carmenère ei täysin sovellu pitkään pullokypsytettävien viinien rypälelajikkeeksi. Parhaimmillaan siitä tehty viini on useimmiten 2–5 vuoden ikäisenä.
Parhaimpana Carmenère-alueena pidetään Colchaguan laaksoa, joka sijaitsee noin 130 km etelään Santiagosta Chilessä. Rypäle viihtyy ja antaa parhaan sadon leudon välimerellisessä ilmastossa.
Maaperän tulisi olla hedelmällistä savensekaista lietemaata. Myös savensekainen hiekkamaa käy.
Carmenère-viinin tuoksu on runsas, yrttinen ja rehevä, sekä aina voimakas. Kaikkia Carmenère-viinejä yhdistää runsas ja täyteläinen, lämmin, hieman mausteinen, pehmeä, mehevä, pitkä maku.
MacBook
MacBook on Applen valmistama mallisto kannettavia Macintosh-tietokoneita. MacBook-mallisto julkaistiin 16. toukokuuta 2006. MacBook suunniteltiin korvaamaan iBook G4-mallisto.
MacBook on rakennettu Intel Core 2 Duo -suorittimen ympärille ja se on saatavilla kolmena eri kokoonpanona: 2.1 GHz ja 2.4 GHz malleina valkoisella kotelolla sekä mattamustana 2.4 GHz mallina. Jokainen kokoonpano on varustettu näytön yläreunassa sijaitsevalla iSight-kameralla ja magneettisella kannen lukolla. MacBook on suorituskykyisemmän MacBook Pro -malliston sisarmallisto. Toinen sisarmalli on MacBook Air. Näyttö on MacBookeissa 13,3 tuuman (33,8 cm) TFT-näyttö, jonka resoluutio on 1280 x 800 pikseliä.
Apple poisti MacBook White:n mallistostaan 27. toukokuuta 2009.
Lokakuussa 2008 Apple uudisti 13-tuuman MacBook-mallin. Uusitun MacBookin runko on kaiverrettu alumiinista, ja siinä on LED-taustavalaistu näyttö.
Kesäkuussa 2009 Apple päivitti kannettavat tietokoneensa. Alumiininen 13,3 tuuman kannettava siirtyi Macbook Pro tuoteperheen sisälle ja tavallista Macbookia on saatavilla vain polykarbonaattikuorilla. Samalla malliston prosessoriin, näyttöön ja näppäimistöön tuli pieniä muutoksia.
Lokakuussa 2009 Apple päivitti polykarbonaattikuorisen MacBookin alumiinimallistosta tutulle Unibody-kuorelle, joka tosin edelleen on valmistettu polykarbonaatista. Samalla malli sai myös Pro-perheestä tutun uuden akun, jonka luvattu kestoaika on seitsemän tuntia.
Toukokuussa 2010 Apple päivitti MacBookia. 7 tuntia kestävä akku vaihtui 10 tuntia kestävään akkuun, prosessori 2.4 GHz Intel Core 2 Duo:hon. Myös näytönohjain vaihtui Nvidia GeForce 320M, jossa oli 256MB sisäistä muistia. Koneen mukana toimitettiin Mac OS X 10.6.3.
Leopold II (keisari)
Leopold II (syntyisin "Peter Leopold Joseph") (5. toukokuuta 1747 Wien – 1. maaliskuuta 1792 Wien) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari vuosina 1790–1792 ja sitä ennen Toscanan suurherttua. Hän oli keisarinna Maria Teresian ja tämän puolison Frans I:n kolmas poika. Edeltäjänsä Joosef II:n tavoin Leopold II kuului valistuneisiin itsevaltiaisiin.
Leopold syntyi Wienissä ja sai aluksi pappiskoulutusta, mutta pakotettuna suoritettujen teologisten opintojen uskotaan muuttaneen hänen mielensä kirkon vastaiseksi. Leopoldin vanhemman veljen Karlin kuoltua 1761 päätettiin, että hän perisi isältään Toscanan suurherttuakunnan, joka muutettiin sekundogenituuriksi, toisen pojan perintömaaksi. Tämä järjestely oli ehtona hänen avioliitolleen Maria Louisan, Espanjan kuningas Kaarle III:n tyttären kanssa 5. elokuuta 1764. Isänsä kuoltua 13. elokuuta 1765 Leopold nousi Toscanan suurherttuaksi.
Leopold II tuli keisariksi veljensä Joosef II:n kuoltua lapsettomana vuonna 1790. Hän ehti hallita vain puolitoista vuotta ennen kuolemaansa 1792, mutta jätti 16 lasta jatkamaan hallitsijasukua. Leopoldin jälkeen keisarinistuimelle nousi vanhin hänen kahdeksasta pojastaan, Frans II. Keisarin muita poikia olivat Toscanan suurherttuaksi hänen jälkeensä tullut Ferdinand III, maineikas sotapäällikkö arkkiherttua Kaarle sekä arkkiherttua Juhana.
Sirpa Lane
Sirpa Lane (oik. Salo, 1952 Turku – 1999 Formentera) oli suomalaissyntyinen näyttelijä ja malli. Lanen tunnetuimpia rooleja ovat aatelisnainen Walerian Borowczykin elokuvassa La Bête ja Roger Vadimin elokuvan Charlotte nimirooli.
Lane lähti ulkomaille jo nuorena ja saavutti kulttimainetta mutta jäi kotimaassaan varsin tuntemattomaksi elokuvasensuurin takia. Lanen elokuvia nähtiin Suomessa ensimmäistä kertaa valkokankaalla vasta Suomen elokuva-arkiston sarjassa syksyllä 2006. Lane kuoli AIDSiin.
Walerian Borowczyk
Walerian Borowczyk (21. lokakuuta 1923 Kwilcz, Puola – 3. helmikuuta 2006 Pariisi) oli puolalainen elokuvaohjaaja. Hänen maineensa on vaihdellut eri aikoina melkoisesti. Hän aloitti työnsä animaation parissa ja eteni siitä erotiikkaan. Ohjaajalle ovat ominaisia suljetut todellisuudet, joissa esineilläkin tuntuu olevan sielu.
Columbia Games
Columbia Games Inc. on kanadalainen rooli- ja strategiapelien julkaisija.
Dinant
Dinant on Belgian kunta Namurin provinssissa, Valloniassa. Se sijaitsee Maasjoen rannalla.
1. tammikuuta 2006 Dinantin väkiluku oli 13 012. Pinta-ala on 99,80 km², joten asukkaita on 130 neliökilometriä kohden.
Sampo (lehti)
Sampo on Saarijärvellä ilmestyvä paikallislehti. Lehti ilmestyy kerran viikossa torstaisin. Sampo-lehden levikki oli 4 872 vuonna 2016 ja sen levikkialue käsittää Saarijärven lisäksi Kannonkosken kunnan.
Sampoa julkaisee Keski-Suomen Media Oy, ja sen vastaava päätoimittaja on Marja Tarvainen. Lehti on poliittisesti sitoutumaton.
Sampo alkoi ilmestyä vuonna 1943. Kustantajina olivat Lanneveden Sampo-Nuorisoseura ja Lanneveden Työväen yhdistys.
Perustamisen puuhamiehenä ja lehden vastaavana toimittajana oli Eeti Hänninen. Lehteä painettiin 350 kappaletta ja se jaettiin ilmaiseksi 8-sivuisena.
Pico de Orizaba
Pico de Orizaba (tai Citlaltépetl) on Meksikon korkein ja Pohjois-Amerikassa kolmanneksi korkein vuori.
Tulivuori on tällä hetkellä horrostilassa, muttei lopullisesti sammunut; viimeinen purkaus tapahtui vuonna 1846, sitä aiemmin vuosina 1687, 1613, 1569, 1566 ja 1545.
F. Maynard ja William F. Raynolds valloittivat vuoren vuonna 1848.
Jani Sointula
Jani Sointula on suomalainen pokeriammattilainen.
Sointula voitti Monte Carlo Millions -turnauksen vuonna 2004 voitettuaan ystävänsä Juha Helpin lopun kaksinpelissä. Kolmanneksi sijoittui Phil Ivey. Sointula ansaitsi voitostaan 400 000 dollaria.
World Poker Tourin Pariisin osakilpailussa kesäkuussa 2006 Sointula oli toinen tanskalaisen Christian Grundtvigin voittaessa, kolmanneksi sijoittui Suomen Thomas Wahlroos. Kakkostilastaan Sointula sai 356 250 euroa eli 452 438 dollaria.
European Poker Tourilla Sointula on ollut parhaimmillaan neljäs elokuussa 2011 Tallinnassa.
Rob Hollinkin voittamassa Monte Carlon EPT-finaalissa maaliskuussa 2005. World Series of Pokerin pääturnauksessa 2005 Sointula oli rahasijoilla (198.). Vuonna 2012 hän oli WSOPE:n Majestic Super High Rollerissa kuudes.
Joulukuussa 2014 Sointula voitti Prahassa Prague Poker Festivalilla "€ 10,000 + 600 King's Casino Pot Limit Omaha - High Roller"-turnauksen voittaen 132 300 euroa.
Syyskuussa 2018 Sointulan pokeriuran turnausansiot ylittivät 2,8 miljoonaa dollaria.
Internetissä Sointula on pelannut nimimerkillä Hellraiser.
Hirvi, älä tule tielle
Hirvi, älä tule tielle on suomalaisen laulajan Jussi Raittisen vuonna 1984 ilmestynyt kuudes sooloalbumi.
Kaikki sovitukset Eero Lupari.
Victoria Silvstedt
Karin Victoria Silvstedt (s. 19. syyskuuta 1974 Skellefteå) on ruotsalainen valokuvamalli, näyttelijä, laulaja ja julkisuuden henkilö.
Silvstedt tuli vuonna 1993 toiseksi Fröken Sverige -kauneuskilpailussa. Hän oli joulukuun 1996 Playboy-lehden "Playmate of the Month" ja vuoden 1997 "Playmate of the Year".
Silvstedt on tehnyt menestyksekästä mallinuraa, hän on työskennellyt mm. Chanelille, Christian Diorille, Loris Azzarolille, Givenchylle, Valentinolle ja Giorgio Armanille.
Hän on Guess-merkin keulahahmo ja esiintyi muun muassa Claudia Schiffer ja Anna Nicole Smith.
Hän esiintyi myös italialaisessa ja ranskalaisessa "Onnenpyörä"-ohjelmassa.
Rust (yhtye)
RUST on suomalainen vuosina 2001–2011 vaikuttanut vaihtoehtometalliyhtye Helsingistä. Heidän debyyttialbuminsa Softly julkaistiin elokuussa 2004 ja se saavutti vähäistä listamenestystä. YleX valitsi Softlyn viikon albumiksi elokuussa 2004. Laulaja/basisti Mikko Herranen on äänittänyt ja tuottanut kaikki yhtyeen levytykset mukaan lukien kolme albumia, kaksi EP:tä sekä viisi singleä.
Manchesterin lentoasema
Manchesterin lentoasema on Ison-Britannian neljänneksi suurin lentoasema ja suurin Lontoon ulkopuolella sijaitseva lentoasema. Se sijaitsee Cheshiren ja Suur-Manchesterin rajalla.
Lentoasema avattiin vuonna 1938, ja alun perin sen nimi oli "Ringway Airport". Vuosina 1975–1986 lentoaseman nimi oli "Manchesterin kansainvälinen lentoasema".
Lentoasema on bmin ja British Airwaysin Atlantin välisten lentojen tukikohta.
Lentoasemassa on kolme terminaalia. Terminaalit 1 ja 3 ovat samassa rakennuksessa, ja ovat yhdistetty käytävällä. Terminaalit 1 ja 2 on yhdistetty kävelysillalla.
Swiss Re
Swiss Re on jälleenvakuutusyhtiö, jolla on 180 metriä korkea pilvenpiirtäjä 30 St Mary Axe Lontoon Cityssä. Vuonna 1863 perustettu yhtiö toimii nykyään yli 30 maassa.
Vendit
Vendit on vanha germaanisperäinen nimitys läntisille slaaviheimoille, jotka levittäytyivät itäisen Saksan alueelle (Elbe- ja Oder-jokien väliselle alueelle) 600-luvulla. Vendien lukuisat heimoruhtinaskunnat alistettiin 1100-luvulla saksalaisten valtaan. Vuodesta 1110 lähtien vendien oli maksettava sakseille veroa ja vuonna 1111 heidän päälliköidensä oli autettava saksalaisia lääninherroja näiden hyökkäyksissä Rügenin saarella asuvia slaavilaisia merirosvoja vastaan. Tämän seurauksena vendiväestö vähitellen saksalaistui. Myös Tanskan historiaan kuuluvat 1100-luvulla tehdyt ristiretket merirosvoutta harjoittaneita, Itämeren lounaisrannikolla asuneita pakanallisia vendiheimoja vastaan.
"Vendit"-nimityksen keksivät mahdollisesti Länsi-Euroopan varhaiskeskiaikaiset oppineet, jotka ilmeisesti samaistivat slaavit Tacituksen noin vuonna 100 jaa. mainitsemaan veneettien kansaan. Slaavilaisten maiden historiankirjoitus kutsuu vendejä yleensä polabeiksi.
Muinaisten vendien muistona elää vielä pieni sorbivähemmistö Saksan itärajan tuntumassa. Ennen saksalaisvalloitusten alkua vendiläistä väestöä eli alueella, joka vastasi melko tarkkaan myöhemmän DDR:n valtioaluetta. Vuonna 810 slaavilaisalueen länsirajaksi muodostui "Limes Saxonicus" Lyypekin länsipuolella.
Cagliari Calcio
Cagliari Calcio on vuonna 1920 perustettu italialainen jalkapallojoukkue Cagliarista, Sardiniasta. Seura pelaa nykyään Italian korkeimmalla sarjatasolla Serie A:ssa, jonne se nousi keväällä 2016 pelattuaan yhden kauden Serie B:ssä. Edellisen kerran joukkue oli Serie A:ssa yksitoista kautta vuosina 2004–2015. Cagliari Calcion lempinimiä ovat mm. "Rossoblu" (punasiniset), "Isolani" (saarelaiset) ja "Casteddu".
Cagliari Calciolla on yksi "scudetto" eli Italian mestaruus. Se tuli kaudella 1969–1970.
Lassakuume
Lassakuume on arenaviruksen aiheuttama verenvuotokuume. Sen isäntänä on rotta, jonka virusta sisältävä virtsa leviää pölyn ja elintarvikkeiden välityksellä ihmiseen.
Lassakuume tarttuu myös sekundäärisesti ihmisestä ihmiseen.
Tautia esiintyy endeemisenä Länsi-Afrikassa.
Lassakuumeen kuolleisuus on nykyään noin 2 prosenttia.
Nimensä lassakuume on saanut nigerialaisesta Lassan kaupungista, jonka ympäristössä diagnosoitiin taudin ensimmäiset tieteellisesti todennetut tapaukset vuonna 1969. 
Lassakuumetta esiintyy Länsi-Afrikassa arviolta 100 000 – 300 000 tartuntaa vuodessa.
Arvioiden tekeminen tosin on hankalaa muun muassa tilastoinnin ja terveydenhuollon puutteellisuuksien takia.
Taudin oireet ilmenevät 1–3 viikon kuluessa tartunnastaLassakuumeen diagnosointi on hankalaa, koska sen oireet ovat moninaiset ja epämääräiset. Ne muistuttavat Ebola- ja Marburg-virusinfektioita sekä malariaa.
Lääkityksenä on ribaviriini (Copegus, Rebetol) -antiviruslääke.
Denguekuume
Denguekuume [] on dengueviruksen aiheuttama kuumetauti. Denguevirus kuuluu flaviviruksiin, ja sitä on neljä tyyppiä: DEN-1, DEN-2, DEN-3, ja DEN-4. Taudin oireet muistuttavat usein tavallista flunssaa.
Denguekuume on "Aedes aegypti"- eli keltakuumehyttysen levittämä virustauti, jota esiintyy pääasiassa trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla. Denguekuumeelle on ominaista päänsärky sekä nivel- ja lihaskivut. Dengueen liittyvä kuume alkaa äkillisesti ja saattaa kohota 39,5–41,4 asteeseen. Denguen itämisaika on 5–10 päivää. Joissain tapauksissa perättäiset tartunnat saattavat johtaa verenvuotokuumeeseen ("Dengue haemorrhagic fever" - DHF) ja hengenvaaralliseen sokkitilaan ("Dengue shock syndrome"). Yhden serotyypin sairastaminen antaa immuniteetin ainoastaan nimenomaiselle serotyypille, ja siksi sama henkilö voi sairastaa denguekuumeen elämänsä aikana useamman kerran.
Joidenkin tilastojen mukaan taudille altistuu 50–100 miljoonaa ihmistä. Suurimpia riskialueita ovat Intia, Kaakkois-Aasia sekä tietyt Afrikan ja Latinalaisen Amerikan alueet. Lisäksi sairastuneisuus Pakistanissa on ollut kasvussa.
Tropiikinmatkailun yleistyessä denguetapauksia on tullut Suomessa esiin vuodesta 2004 alkaen. Kap Verden saarella todettiin laaja epidemia syksyllä 2009. Tuorein tapaus on Madeiran saarelta 4. syyskuuta 2012. Tautitapauksia oli varmistunut tähän mennessä kaksi, minkä lisäksi tartuntaa epäiltiin yli 20 ihmisellä.
3. marraskuuta 2012 mennessä Madeiralla oli varmistettu 52 denguekuumetapausta. Todennäköisiä tapauksia oli 404. Kaksi viikkoa aiemmin samat luvut olivat 37 ja 262, mikä kertoo tapausten nopeasta lisääntymisestä. Ensimmäiset tartunnat havaittiin lokakuun alussa.
5. helmikuuta 2013 mennessä Madeiralta oli raportoitu kaikkiaan 2164 denguekuumetapausta. Yhtään kuolemantapausta ei ilmennyt. Tapauksista 78 oli diagnosoitu henkilöillä, jotka olivat vierailleet Madeiralla. Seitsemän näistä tapauksista oli Suomessa.Sairaudelta voi suojautua välttämällä hyttysten pistoja sairauden esiintymisalueilla. Vaatteilla sekä hyttysmyrkyllä voi suojautua hyvin. Denguekuumeeseen ei ole ennakkolääkettä eikä rokotetta. Rokotteita on kuitenkin kehitteillä.
Derek!
Derek! on Aavikon debyyttialbumi, joka julkaistiin 1997. Se on julkaistu sekä CD:nä että vinyylinä.Vinyylipainoksen bonusraidat
Thure Sarnola
Thure Sarnola (alk. "Stråhl", 30. huhtikuuta 1917 Kuopio – 15. maaliskuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen jalkapallomaalivahti ja myöhemmin jalkapallovalmentaja.
Sarnolasta olisi voinut tulla Suomen ensimmäinen jalkapalloammattilainen. Hän teki vaikutuksen englantilaislehdistöön maaottelussa Englantia vastaan vuonna 1949. Tuolloin hän oli kuitenkin liian vanha lähtemään. Hän oli siirtymässä jo vuonna 1939 Ruotsin Allsvenskaniin, mutta alkanut sota esti aikeet. Sota vaikutti myös pelattujen maaotteluiden määrään. Pitkästä maajoukkueurasta huolimatta hänen tililleen kertyi vain 25 maaottelua.
Sarnola oli vuonna 1937 nostamassa Kuopion Pallotovereita ensimmäisenä sisämaan seurana SM-sarjaan. Sitä ennen kaikki SM-sarjajoukkueet olivat rannikkokaupungeista.
Pelaajauran jälkeen hänestä tuli maalivahtikouluttaja ja -valmentaja. Hän opasti yli 30 vuoden aikana kaikkia merkittäviä suomalaisia maalivahteja.
Vauhtipiru
Vauhtipiru on Marvel-kustantamon luoma superroisto. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran "Avengers"-lehden numerossa 70. Vauhtipirun loivat Roy Thomas ja Sal Buscema.
Suomessa Vauhtipiru esiintyi ensimmäisen kerran "Hämähäkkimies"-lehden numerossa 9 (1985).
Vauhtipiru voi liikkua yli-inhimillisen nopeasti. Hän kykenee juoksemaan 71,5 metriä sekunnissa ja Vauhtipirun refleksit ovat noin neljä kertaa tavallista ihmistä nopeammat. Vauhtipiru on myös taitava karatemestari.
Eino Soinio
Eino Aleksi Soinio (alk. Salin, 12. marraskuuta 1894 – 7. joulukuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija ja urheilutoimittaja. Puolustuksessa keskustukimiehenä pelannut Soinio edusti urallaan Helsingin Jalkapalloklubia sekä Helsingin Palloseuraa. Urheilutoimittajana hän käytti nimimerkkiä M-o-n-i.
Soinio oli Tukholman olympialaisissa vuonna 1912 Suomen paras pelaaja, vaikka oli joukkueen nuorin pelaaja. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa juuri olympiakisojen alla Ruotsia vastaan, ollessaan 17 vuoden ja 228 päivän ikäinen. Soinion veli oli Suomen olympiajoukkueen johtaja Kaarlo Soinio.
Soiniota nuorempana Suomea on miesten A-maajoukkueessa edustanut vain Pasi Rautiainen. Olympiakisoissa Soinio teki tasoitusmaalin 2–2 Italiaa vastaan ja on edelleen nuorin Suomen maajoukkueessa maalin tehnyt pelaaja. Kisamenestyksestä muut pelaajat saivat palkkioksi raitiovaunulipun lisäksi kruunun päivärahan, mutta alaikäinen Soinio vain 50 äyriä.
Soinio voitti uransa aikana peräti yhdeksän Suomen mestaruutta, enemmän kuin kukaan muu miespelaaja. Elämänuransa Soinio teki Helsingin Sanomien urheilutoimittajana sekä urheilukirjailijana.
Max Viinioksa
Max Viinioksa (27. lokakuuta 1905 Helsinki – 1. helmikuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija. Hän pelasi oikeana sivutukena. Viinioksa oli vahvarakenteinen ja rajuotteinen pelaaja. Hänen ruumiinrakenteelleen olisi sopinut ehkä jääkiekko paremmin, mutta laji ei ollut vielä saanut kunnolla jalansijaa Suomessa hänen aikanaan. Hän pelasi Suomen ensimmäisessä jääkiekkomaajoukkueessa vuonna 1928, mutta piti jalkapallon päälajinaan ja kuului vuosia jalkapallomaajoukkueeseen – hän oli ensimmäinen 50 jalkapallomaaottelua pelannut suomalainen.
Peliuran jälkeen hänestä tuli kansainvälinen jalkapallo- ja jääpalloerotuomari, valmentaja, kouluttaja ja useiden urheilujärjestöjen puheenjohtaja. Hän oli perustamassa Suomen koripalloliittoa vuonna 1939 HPS:n edustajana.
Ultramariini (yhtye)
Ultramariini on Hämeenlinnasta kotoisin oleva popyhtye. Ultramariinin musiikissa on kuultavissa vaikutteita sekä brittipopista, elektronisesta musiikista että vaihtoehtorockista. Omaehtoisuudestaan tunnettu yhtye on tuottanut kaikki levynsä itse, ja ne on julkaistu pienellä M.dulor-levymerkillä.
1990-luvun loppupuolella perustettu yhtye julkaisi ensimmäisen pitkäsoittonsa "Juuri ja juuri olemassa" 17. marraskuuta 2003, jota ennen yhtye oli julkaissut kaksi EP:tä: "Elohopeaa" (2000) ja "Empatiaa koneille" (2001). Toinen albumi "Kevään ja kesän tähtikuvioita" ilmestyi 13. huhtikuuta 2005, ja kuusi uutta kappaletta ja kuusi remiksausta sisältävä tupla-ep "Kauempana kuin kuu" 25.1.2006. Vuonna 2010 ilmestyi kolmas pitkäsoitto "Ydin".
1. kesäkuuta 2018, lähes kahdeksan vuoden hiljaiselon jälkeen, yhtye julkaisi uuden singlen ”Sointu” ja ilmoitti julkaisevansa uuden albumin "Lasimeri" 7. syyskuuta. 16. elokuuta albumilta julkaistiin vielä toinen single ”Utopia”. Radio Helsingin haastattelussa laulaja-kitaristi Matti Johannes Koivu ja kosketinsoittaja Tuomas Ilmavirta kertoivat myös kitaristi Ville Aallon jättäneen yhtyeen.
Mikkelä
Mikkelä on Muuralan kaupunginosaan kuuluva pientalo- ja pienteollisuusalue Espoossa. Alue sijoittuu rantaradan ja Kehä III:n väliin. Asutus on rivitalovaltaista. Teollinen toiminta on keskittynyt Kehä III:n varteen, ikään kuin matalaksi melumuuriksi.
Mikkelän palveluihin kuuluvat alakoulu, päiväkoti, ABC Deli -huoltoasema ja Lidlin myymälä. Yläkoulu, kirjasto ja muut kaupalliset palvelut löytyvät läheisestä Espoon keskuksesta. Mikkelässä sijaitsee myös Suomen Burkina Fason kunniakonsulaatti.
Mikkelän kautta kulkevat bussilinjat 18 (Tapiola–Kauklahti) ja 213 (Helsinki–Kauklahti).
Takykardia
Tiheälyöntisyys eli takykardia tarkoittaa, että sydämen leposyke on terveellä aikuisella 100 lyöntiä minuutissa tai enemmän. Vastakkainen käsite on bradykardia, joka merkitsee harvalyöntisyyttä (alle 60 lyöntiä/minuutti).
Tiheälyöntisyyden haitalliset vaikutukset voivat näkyä kahdella tapaa. Sen lisäksi että sydän toimii tehottomasti lyödessään liian nopeasti, tämä nopeus lisää sydämen työtaakkaa. Tällöin hapen tarve sydämessä kasvaa, mutta veren virtaus sydänlihakseen vähenee, jolloin iskemian ja infarktin riskit kasvavat.
Tiheälyöntisyys on yleinen oirenimike, joka ei kerro tiheälyöntisyyden syytä. Sairaalloista tiheälyöntisyyttä saattavat aiheuttaa sairaudet tai mm. yliannostus, ja rytmihäiriön esiintyvyys kasvaa iän myötä. Esimerkiksi altistuminen ruumiilliselle rasitukselle kasvattaa sydämensykettä, mutta tällöin ei puhuta sairaalloisesta tiheälyöntisyydestä.
Eteisvärinässä eteiset eivät supistu säännöllisesti, vaan eteisten eri kohdat supistelevat eri tahdissa. Jos eteistakykardian tiheys on yli 300 lyöntiä/min, sitä kutsutaan eteisvärinäksi eli flimmeri. Jos tiheys on alle 300 lyöntiä minuutissa, kyseessä on eteislepatus eli flutteri. Eteisvärinä heikentää sydämen pumppaustehoa jonkin verran.
Eteisperäiselle supraventrikulaariselle takykardialle (käytetään myös lyhennettä SVT) on ominaista ajoittain ilmaantuva hyvin tiheä syke, joka on tavallisesti 140–220 kertaa minuutissa. Tällöin sykettä ohjaavassa sähköisessä toiminnassa on häiriö. Sydämen eteisen jokin kohta alkaa tuottaa sähköimpulsseja tiheään tahtiin. Toinen mekanismi on kiertoaktivaatio, jolloin sähköimpulssi kiertää kehää eteisten ja kammioiden välillä.
Kammioperäisessä tykytyksessä sydämen rytmi on tyypillisesti välillä 100–200 lyöntiä minuutissa. Useimmiten aiheuttajana on perinnöllinen alttius tai jokin sydänlihaksen sairaus, mutta tykytys voi alkaa myös terveessä sydämessä.
Kammiolepatuksen uskotaan olevan siirtymisvaihe kammiotakykardian ja kammiovärinän välillä. Kammioperäinen tykytys voi muuttua kammiovärinäksi, jossa sydämen pumppaustoiminta loppuu kokonaan. Kammiovärinän yleisin syy on kammiolihaksen verenkierron voimakas heikentyminen yleensä sydäninfarktin seurauksena.
Multi Muysic
Multi Muysic on Aavikon toinen pitkäsoittoalbumi. Se julkaistiin vuonna 2000 sekä CD:nä että vinyylinä.
Ulithi
Ulithi (myös Urushi, Mackenzie Island ) on Mikronesian liittovaltioon kuuluva koralliatolli Tyynen valtameren Karoliineilla. Se sijaitsee 100 kilometriä Yapista itään, ja sitä hallitaan osana Yapin osavaltiota.
Ulithi koostuu 40 saaresta, joiden yhteenlaskettu pinta-ala on 4,5 km². Sen laguuni (548 km²) on maailman neljänneksi suurin. Ulithin asukasluku vuonna 2010 oli 847. Saarista asuttuja ovat Falalop, Asor, Mogmog ja Fedarai. Falalopilla on muun muassa Ulithin lentokenttä ja yksi Yapin osavaltion kolmesta julkisesta high schoolista.
Portugalilainen Diego da Rocha löysi Ulithin 1526. Britit saapuivat Ulithille vuonna 1791. Yhdysvaltain laivasto käytti atollia tukikohtanaan toisessa maailmansodassa. Ulithilla puhutaan ulithin kieltä.
Pingelapin kieli
Pingelapin kieli on mikronesialainen kieli, jota puhutaan pääasiassa Mikronesian liittovaltiossa.
Pingelapin kielellä on kaikkiaan noin 3 000 puhujaa. Heistä 2 500 asuu Mikronesian liittovaltiossa: noin 2 000 Ponapella ja 500 Pingelapilla.
Pingelapin sanastosta 81 % on samaa alkuperää kuin pohnpeissa ja 79 % samaa alkuperää kuin mokilissa. Kielen käyttö on varsin aktiivista, mutta puhujat osaavat myös pohnpeita.
Pingelap
Pingelap (MacAskill, Musgrave, Pelelap, Pingerappu To) on Pohnpein (Ponapen) osavaltioon kuuluva atolli Mikronesian liittovaltiossa. Sen kokonaispinta-ala on 1,75 neliökilometriä josta laguunin koko on 1,2 neliökilometriä.
Kolmesta saariryhmän saaresta vain Pingelap on asutettu. Vuonna 2010 asukkaita oli 258.
Pingelapin tärkeimmät kielet ovat pingelap ja pohnpei. Pingelapin väestöstä huomattavan suuri osa kärsii värisokeudesta, jota pingelapin kielellä kutsutaan nimellä "maskun".
Lilla Teatern
Lilla Teatern on helsinkiläinen, pääosin ruotsinkielinen teatteri, joka vuodesta 2005 on osa Helsingin kaupunginteatteria, mutta joka aiemmin toimi itsenäisenä ammattiteatterina.
Lilla Teaternin perustivat vuonna 1940 näyttelijät Eja ja Oscar Tengström. Teatterin pitkäaikainen omistaja oli Vivica Bandler (von Frenckell) vuosina 1955–1967, jonka jälkeen teatterin omistivat ja sitä johtivat Lasse Pöysti ja Birgitta Ulfsson vuoteen 1974. Asko Sarkola oli seuraava pitkäaikainen johtaja. Vapaan Lillanin viimeiseksi taiteelliseksi johtajaksi jäi Laura Jäntti.
Alkuaikoina teatteri toimi pikkuruisessa takahuoneessa ruotsinkielisen kauppakillan tiloissa sisäpihalla Kasarmikadulla. Näytelmävalikoima keskittyi enimmäkseen hupipuoleen, mutta nuorilla näyttelijöillä oli raikas ote ja usein odottamattomia ideoita, joten menestys oli turvattu. Bandlerin johdolla mukaan tuli myös vakavampaa, taiteellisesti korkeatasoista tuotantoa. Vuonna 1962 teatteri sai uudet, sille itselleen räätälöidyt tilat Tekniska Föreningenin (TFiF:n) uudessa talossa Yrjönkadun ja Eerikinkadun kulmassa.
Menestyksen runkona olivat muutaman vuoden välein esitetyt Benedict Zilliacuksen kirjoitamat ajankohtaiset revyyt, jotka sopivan pisteliäästi esittivät ajankohtaiset ja menneet tapahtumat Suomenmaassa pehmentävä pilke silmänkulmassa. Revyitä vauhdittivat pitkäaikaisen talomuusikon, Erna Tauron säveltämät ja pianolla soittamat sävelmät ja laulelmat. Samaan aikaan vanhoissa tiloissa, nimellä "Pikku-lillan", esitettiin vakavampaa aineistoa "kapeammalle" yleisölle. Pyrittiin myös esittämään mahdollisimman paljon uusia suomenruotsalaisia näytelmiä ja käännöksiä suomen kielestä. Vakituiseen henkilöstöön kuului monia kaksikielisiä näyttelijöitä kuten Lasse Pöysti, Elina Salo ja Asko Sarkola, joten samojen näytelmien esittäminen myös suomeksi ei ollut vaikeaa. Teatteriin tuli myös alkujaan suomenkielisiä näyttelijöitä näyttelemään ruotsiksi, mm. Ritva Valkama ja Sinikka Sokka. Kaisa Korhonen oli jonkin aikaa mukana teatterin johdossa, minkä jälkeen tuli perinteeksi esittää ohjelmistoa molemmilla kielellä.
Lilla Teaternin taloudellinen tulevaisuus ratkaistiin liittämällä se Helsingin Kaupunginteatteriin elokuussa 2005. Teatterin johtajana on sittemmin toiminut Pekka Strang. Vuoden 2014 alusta uudeksi taiteelliseksi johtajaksi on nimitetty Raila Leppäkoski.
Santa Park
SantaPark on Rovaniemellä napapiirillä sijaitseva matkailu- ja käyntikohde, jota markkinoidaan Joulupukin kotiluolana. Se avattiin 28. marraskuuta vuonna 1998.
SantaPark sijaitsee nelostien varrella muutaman kilometrin päässä Rovaniemen lentoasemasta luolassa, joka on louhittu Syväsenvaaran peruskallioon. Rovaniemen keskustasta SantaParkiin kulkee bussiyhteys.
Joulupukin omana kotiluolana tunnettu kokoperheen kohde on avoinna kesäisin noin kesäkuun puolivälistä elokuun alkupuolelle ja joulusesongilla marraskuusta tammikuun ensimmäisiin viikkoihin saakka. Vierailijat voivat tavata Joulupukin hänen omassa työhuoneessaan, sekä ottaa hänen kanssaan valokuvia veloituksetta. Tämän lisäksi Santaparkissa on mahdollisuus koristella pipareita Piparimuorin Piparilassa, tavata Jääprinsessan Jäägalleriassa, askarrella joulukoristeita Puuhariihessä ja valmistua Tonttukoulusta. Voit myös alittaa Napapiirin ainoana paikkana maailmassa. Satujunassa pääsee tutustumaan neljään vuodenaikaan.
Kävijöitä palvelevat Lelu-, Lappi- ja Joulukaupat, SantaParkin Postitoimisto, Jääbaari, Karkkibaari sekä Kota-kahvila. SantaParkin päälavalla nähdään noin kolme kertaa päivässä Jouluntaika-show. SantaPark on osa SantaPark Arctic Worldia, jonka brändi perheeseen kuuluvat myös Santa Claus Secret Forest - Joulukka, Arctic Forest Spa - Metsäkyly, Lapland Luxury, Arctic TreeHouse Hotel ja Rakas Restaurant & Bar.
Puiston toiminta käynnistyi englantilaisen Santaworld Ltd:n suunnitelmien pohjalta. Toiminta-ajatuksena oli huvipuistotoiminta. Puiston rakennuskustannukset olivat noin 6,7 miljoonaa euroa. Omistajia olivat puiston alkuaikoina Finnair, MTV, Sampo, Lasten Päivän Säätiö ja Posti. Mukana oli myös kauppa- ja teollisuusministeriö.
Puisto ei alkuaikoina saavuttanut liiketoiminnallisia tavoitteitaan ja erityisesti Suomessa arvosteltiin sen epäaitoutta.
Alkuperäisen toimintamallin ajauduttua vaikeuksiin puiston konseptia uudistettiin ja SantaParkista tehtiin Joulupukin kotiluola, jossa panostettiin jouluteemaan, luontoon ja lumeen. Pääomistajaksi tuli Rovaniemen maalaiskunta ja kuntaliitoksen jälkeen Rovaniemen kaupunki.
24. maaliskuuta 2009 Santa Park Oy:n osakkeet myytiin Santa's Holding-yhtiölle. Yhtiön takana ja SantaParkin suurimpana omistajana on elämysmatkailuun erikoistunut yrittäjäpariskunta Ilkka Länkinen ja Katja Ikäheimo-Länkinen. Muita omistajia ovat Lappset Group Oy. Entisiä omistajia ovat Eero Sarin, Lasten Päivän Säätiö, Sampo Oyj, Tapsan Tapuli Oy, TeliaSonera Finland Oyj, MTV Oy sekä Lapin Kansa Oy. Uudet omistajat Ilkka Länkinen ja Katja Ikäheimo-Länkinen ilmoittivat panostavansa myyntiin, markkinointiin ja toiminnan tehostamiseen ja nostavansa liikevaihtoa puoli miljoonaa euroa kahteen miljoonaan euroon.
Polyetyleenitereftalaatti
Polyetyleenitereftalaatti tai polyeteenitereftalaatti eli PET on muovi, jota käytetään erityisesti pakkausteollisuudessa. Muiden muassa virvoitusjuomapullot ja uuninkestävät muovivuoat on usein tehty PET:sta.
PET:ia saa sekä kiteisenä että amorfisena. Ominaisuuksiltaan kiteinen ja amorfinen PET eroavat toisistaan hyvin paljon. Vaikka PET itsessään kestää korkeita lämpötiloja (250-260 °C), ei uuniin voi laittaa polyeteenitereftalaatin amorfista muotoa, vaan kaikki uunisovellukset tehdään kiteisestä PET:sta.
Fleece-kankaat kudotaan PET-kuiduista, joita voidaan tehdä muun muassa kierrätetystä virvoitusjuomapullojätteestä.
Polyetyleenitereftalaatin hitsaukseen soveltuu erityisesti kitkahitsaus ja ultraäänihitsaus. PET on kestomuovi eli termoplastinen muovi. PET valmistetaan polykondensaatiolla, tärkeimmät raaka-aineet ovat tereftaalidihapon dimetyyliesteri, tereftaalihappo sekä eteeniglykoli.
Polyetyleenitereftalaatin kemiallinen kaava on (CHO) ja CAS-numero 25038-59-9.
Peippola (Kotka)
Peippola on kylä Kotkassa. Se sijaitsee Kotkan keskustaajaman pohjoispuolella seututien 357 varrella. Asukasluku on 522 (31.12.2012). Peippola kuului Kymin kuntaan vuoteen 1976 saakka.
Peippola on pääosin toisen maailmansodan jälkeen rakennettua omakotitaloaluetta. Kylän kautta on tieyhteys Kymin lentokentälle.
Walter Houser Brattain
Walter Houser Brattain (10. helmikuuta 1902 – 13. lokakuuta 1987) oli yhdysvaltalainen fyysikko, joka työskenteli Bell Telephone Laboratoryssa. Hän kehitti transistorin yhdessä John Bardeenin kanssa. Hän sai 1956 Nobelin fysiikanpalkinnon yhdessä William B. Shockleyn ja John Bardeenin kanssa transistorin keksimisestä ja tutkimisesta.
Haistilan rautatieasema
Haistilan rautatieasema oli Haistilan kylässä sijainnut rautatieasema rataosalla , Nakkilan ja Friitalan välissä Ulvilan silloisessa pitäjässä. Haistilan pysäkki avattiin radan valmistumisen yhteydessä 1895. Asemaksi se laajennettiin vuonna 1900. Haistilan rautatieasema palveli lähinnä tavaraliikennettä ja Haistilan kylää. Lisäksi sen alaisuudessa toimi Friitalan seisake.
Haistilan aseman merkitys rautatiehistoriassa on lähinnä sen toiminnassa radan alkuaikoina. Haistilan kohdalla rata kulkee noin sadan metrin päässä Kokemäenjoesta, välittömästi aseman yläpuolella se muuttuu purjehduskelvottomaksi Ruskilan kosken vuoksi. Ennen Mäntyluodon satamaan vievän radan valmistumista suurin osa sinne kulkeneesta rahdista siirrettiin junista jokilotjiin Haistilan asemalla. Ratapihan länsiosasta johti pistoraide jokirantaan.
Mäntyluodon radan valmistuttua vuonna 1900 Haistilan aseman merkitys väheni. Asema aleni lopulta miehittämättömäksi seisakkeeksi vuonna 1954. Tavaraliikenne asemalta lopetettiin vuonna 1956. Vaihteet ja pistoraiteet purettiin vielä samana vuonna. Lopullisesti Haistilan asema lakkautettiin vuonna 1973, kun henkilöliikenne lopetettiin.
Asemarakennus on edelleen paikallaan. Se muutettiin asunnoiksi jo vuonna 1962.
Ulvilan rautatieasema
Ulvilan rautatieasema sijaitsi -radalla Ulvilan keskustaajamassa Friitalassa. Asema aloitti toimintansa seisakkeena, mutta se laajennettiin myöhemmin rautatieasemaksi. Teollisuusyritysten ja hyvien liikenneyhteyksien ansiosta Friitalasta kehittyi Ulvilan suurin taajama. 1. kesäkuuta 1932 asti aseman nimi oli "Friitalan rautatieasema". Ulvilan rautatieasema palveli lähinnä ympäröivän kylän henkilöliikennettä. Liikennepaikka muutettiin miehittämättömäksi seisakevaihteeksi vuonna 1970, tavaraliikenne lopetettiin vuonna 1974, henkilöliikenne vuonna 1983 ja koko liikennepaikka lakkautettiin vuonna 1984. Tilausjunia paikalla pysähtyi satunnaisesti vielä 1990-luvulla.
Asemalta rakennettiin 1930-luvulla teollisuusraide Friitala Oy:n tehtaalle. Teollisuusraide purettiin tehtaan toiminnan supistuttua 1990-luvulla. Suojeltavaksi määrätty huonokuntoinen asemarakennus paloi vuonna 2003. Rakennuksen oli suunnitellut arkkitehti Thure Hellström ja se oli siirretty paikalle Kontiolahden Jakokoskelta Joensuu–Kontiomäki-radan varrelta vuonna 1932. Nykyään asemasta on jäljellä asemapäällikön talo ja laiturin jäännökset.
Servo
Servo on asemointiin tarkoitettu toimilaitteen ohjauspiiri, jossa on takaisinkytkentä asema-anturiin. Mitä kauempana servo-ohjattu laite on tavoiteasemasta, sitä suuremmalla voimalla se pyrkii siihen. Servo-ohjattuja toimilaitteita voidaan toteuttaa pneumaattisesti, hydraulisesti ja sähköisesti. Hydraulisia servoventtiilejä käytetään liikkuvissa työkoneissa. Sähköiset servot ovat tyypillisiä työstökoneissa, teollisuusroboteissa, muissa roboteissa ja radio-ohjatuissa laitteissa. Servokytkentä on eräänlainen voiman vahvistin, joka mahdollistaa sen, että kevyellä ohjaussauvan liikkeellä pystytään ohjaamaan esimerkiksi kaivinkoneen kauhaa tai saadaan ohjaustehostin toimimaan.
Servomoottorissa on itse moottorin kanssa samaan pakettiin sijoitettu yleensä pulssityyppinen anturi akselin kulman mittaamiseksi ja pyörimiskertojen laskemiseksi.
Servomoottoria ohjataan elektronisen servo-ohjaimen avulla. Servo-ohjain ohjaa servomoottoria vastaanottamalla servomoottorin asematiedon ja vertaamalla sitä haluttuun asematietoon. Tämän tiedon perusteella se ohjaa servomoottorin pyörimistä.
Servomoottoreita on monilla periaatteilla toimivia: mm. DC-servomoottori, harjaton DC-servomoottori ja AC-servomoottori.
Servomoottoreita käytetään liikkeenohjaimissa monissa tarkkuutta vaativissa kohteissa, kuten NC-työstökoneiden akseleissa, autojen ohjaustehostimissa ja vakionopeudensäätimissä, lentokoneiden fly-by-wire -ohjausjärjestelmissä, radio-ohjattavissa laitteissa yms.
Petsamon piiri
Petsamon piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Murmanskin alueen luoteisosassa Venäjällä, Norjan rajalla. Piiri rajoittuu pohjoisessa Jäämereen, luoteessa Norjaan, lounaassa Suomen Inariin sekä etelässä ja idässä Murmanskin alueen Kuolan piiriin.
Petsamon piirin kuuluu kolme kaupunkikuntaa, joiden keskukset ovat Zapoljarnyin kaupunki sekä Petsamon ja Nikkelin kaupunkityyppiset taajamat, sekä yksi maalaiskunta. Piirin hallitokeskus on Nikel. Vuonna 2010 piirissä asui 38 920 asukasta.
Petsamon piiri sijaitsee pääosin Suomen 1940 ja 1944 Neuvostoliitolle luovuttamilla Petsamon kunnan alueilla. Kuitenkin piirin läntisin kohta, 1947 liitetty Jäniskosken–Niskakosken alue oli Suomeen kuuluessaan osa Inarin kuntaa. Titovkan rautatieaseman alue siirtyi Poljarnyin piiristä Petsamon piiriin 1959. Kun seuraavana vuonna lakkautettiin Poljarnyin piiri, siihen kuulunut Vaalesjoen länsipuolinen alue (lukuun ottamatta Vanhan Vaalesjoen asutuspaikkaa) mukanaan Keskisaarento ja Kalastajasaarento liitettiin Petsamon piiriin. Linjan Akmenjaur-Kontospää (Suomen raja) eteläpuolinen alue eli Svetlyin asutuspaikka siirrettiin Petsamon piirin Nikkelin kaupunkitaajamasta Kuolan piirin Ylä-Tuuloman kaupunkitaajamaan 1984.
Yhteensä 13 131 asukasta (2010).Yhteensä 7 418 asukasta (2010).
Yhteensä 2 546 asukasta (2010).
Marjukka Riihimäki
Riitta Marjukka Riihimäki (o.s. Hartikainen; s. 2. marraskuuta 1946 Helsinki) on suomalainen kuoronjohtaja. Hän on toiminut vuonna 1984 perustetun Philomelan ja vuonna 1991 perustetun Grex Musicus -kuoron taiteellisena johtajana kuorojen perustamisesta lähtien. Lisäksi hän johtaa Klemetti-Opiston Naiskuoroa.
Marjukka Riihimäen puoliso on kuoronjohtaja Ilmo Riihimäki.
Marjukka Riihimäelle on myönnetty Klemetti-palkinto vuonna 1993, Linnankoski-mitali vuonna 2003 ja Kekrinpäivän tunnustuspalkinto vuonna 2005. Suomen Kuoronjohtajayhdistys ry on valinnut Marjukka Riihimäen "Vuoden kuoronjohtajaksi" vuonna 2006. Tasavallan Presidentti Tarja Halonen antoi Riihimäelle musiikkineuvoksen arvonimen marraskuussa 2009. Vuonna 2014 Marjukka Riihimäki sai Helsinki-mitalin.
Hämeenlinnan kaupunginkirjasto
Hämeenlinnan kaupunginkirjastoon kuuluvat pääkirjasto sekä Hauhon, Kalvolan, Lammin, Nummen, Rengon ja Tuuloksen lähikirjastot. Lisäksi kirjastolla on kaksi kirjastoautoa, jotka käyvät päiväsaikaan kouluilla ja päiväkodeissa ja iltaisin lähiöissä ja haja-asutusalueilla.
Kirjasto ylläpitää myös vapaasti muokattavaa tietopankkia Häme-Wikiä ja digitoitua Hämeenlinna-aineistoa sisältävää Lydiaa.
Kirjasto perustettiin 1. toukokuuta 1861, ja aluksi se toimi Rouvasseuran omistamassa sunnuntaikoulun talossa. Sen jälkeen kirjasto on sijainnut muun muassa vanhassa sotilaskirkossa 1920–1980-luvuilla. Nykyinen pääkirjasto valmistui Lukiokadulle vuonna 1983.
Nykyisen pääkirjastorakennuksen suunnitteli kaupunginarkkitehti Heikki Aitola. Kirjaston sijoituspaikasta tehtiin alun perin kolme vaihtoehtoista ehdotusta lähinnä suhteessa keskustan liikennejärjestelyihin. Kirjasto päätettiin lopulta sijoittaa Koilliskulman kaupunginosaan Vanajaveden rannan läheisyyteen nykyiselle paikalleen.
Pääkirjasto peruskorjataan vuosien 2018-2020 välisenä aikana. Kirjasto sulkeutuu peruskorjauksen vuoksi Lukiokadulla 1.9.2018 ja siirtyy remontin ajaksi Wetteri-rakennukseen (Wetterhoffinkatu 2).
Ishirō Honda
Ishirō Honda (, 7. toukokuuta 1911, Yamagatan prefektuuri – 28. helmikuuta 1993) oli japanilainen elokuvaohjaaja.
Matti Johannes Koivu
Matti Johannes Koivu (s. 1981)on suomalainen Hämeenlinnasta kotoisin oleva muusikko. Hän julkaisi ensimmäisen soololevynsä vuonna 2006. Sitä ennen hän on laulanut Ultramariini-yhtyeessä. Vuoden 2012 keväällä Koivu on kierrellyt esiintymässä Egotripin jäsenen Knipin kanssa. Parivaljakkoa kutsutaan nimellä Koivu ja Tähti. Koivun musiikissa on kuultavissa vaikutteita muun muassa folkista ja beatmusiikista.
Suuren yleisön tietoon Koivu tuli cover-versioista, joita hän teki Irwin Goodmanin esittämistä kappaleista.
Oman soolotuotannon lisäksi Matti Johannes Koivu on tehnyt kappaleita myös muille artisteille kuten Lassi Valtoselle ja Juha Metsäperälle.
Härdelli
Härdelli oli 1990-luvulla entisen Radiomafian ohjelma, jota juonsivat Pertti Salovaara sekä Kari Kaivola. Suuremman suosion myötä 1990-luvulla ohjelmaa lähetettiin perjantai-iltaisin kello 19.00 alkaen.
Ohjelmassa soitettiin suurimmaksi osaksi sen ajan listoilla olevaa musiikkia (esimerkiksi eurodancea) ja välissä oli Salovaaran ja Kaivolan huumorillisia spiikkauksia.
Radio-ohjelmasta julkaistiin kolme kokoelma-CD:tä, joista ainakin kaksi ensimmäistä myös c-kasetteina, jotka sisälsivät sen ajan hittilistoilla olevia musiikkikappaleita sekä sketsejä.
Korsholman linna
Korsholman linna rakennettiin 1300-luvun puolivälin jälkeen Mustasaareen (nyk. Vaasaan). Linna mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1384 Bo Joninpojan testamentissa nimellä "Krytzeborg". 
Linna rakennettiin alkujaan pienelle saarelle, jota korotettiin soralla ja kivillä. Noin puolen hehtaarin kokoista tasannetta ympäröi kaksi vallia ja veden täyttämä vallihauta. Kummankin vallin päällä oli ilmeisesti hirsinen paaluvarustus. Varsinaisen linnan rakennusmateriaali on kuitenkin tuntematon. C.J. Cardbergin mukaan on todennäköisintä, että kyseessä oli ns. puulinna; tähän viittaa hänen mielestään mm. vuodelta 1398 on säilynyt teksti, jossa Krytzeborgin linnasta puhuttaessa ei käytetä ruotsinkielistä ilmaisua "hus". Hus-sanaa käytettiin joissain yhteyksissä keskiajalla kivirakennuksista puhuttaessa. Myös vuodelta 1557 ja 1564 säilyneet tilikirjat mainitsevat ainoastaan hirsisiä rakennuksia; ainoat tuolloin muuratut osat linnassa olivat uunit ja savupiiput.
Keskiajalla linna oli läänitetty useille aatelisille. Tunnetuimpia heistä on Sten Sture vanhempi. Linna raunioitui vuosisatojen kuluessa täysin. Vuonna 1748 linnan vallien päälle rakennettiin maaherran uusi virka-asunto, jonka rakennustöiden yhteydessä keskiaikaisen linnan yksityiskohdat hävitettiin. Vuonna 1851 samalle paikalle ryhdyttiin rakentamaan jälleen uutta virka-asuntoa (joka vuotta myöhemmin paloi Vaasan palossa). Rakennustöiden aluksi linnan kumpua madallettiin useita metrejä, minkä seurauksena keskiaikaiset kulttuurikerrokset katosivat lopullisesti. Linnan paikalla on tätä nykyä enää muistomerkki vuodelta 1894.
Sven Nykvist
Sven Nykvist (3. joulukuuta 1922 Moheda, Ruotsi – 20. syyskuuta 2006 Ruotsi) oli kaksi Oscar-palkintoa saanut ruotsalainen elokuvaaja, joka tunnetaan etenkin ohjaaja Ingmar Bergmanin hovikuvaajana.
Nykvistin ura kesti vuodesta 1945 vuoteen 1998, jolloin hän sai afasiadiagnoosin. Hän työskenteli paitsi Bergmanin myös Woody Allenin, Andrei Tarkovskin, Philip Kaufmanin, Nora Ephronin ja Lasse Hallströmin kanssa. Nykvistiä pidetään yhtenä kaikkien aikojen merkittävimmistä kuvaajista. Hän ohjasi myös itse muutaman elokuvan.
Nykvist on kirjoittanut omaelämäkerran "Vördnad för ljuset – om film och människor" (Albert Bonnier, 1997).
Nykvistin poika Carl-Gustav Nykvist on myös elokuvantekijä.Nykvistin kuvaamia elokuvia:
Ainolan rautatieasema
Ainolan rautatieasema (, ent. "Kyrölän rautatieasema") on rautatieliikennepaikka Helsinki–Riihimäki-pääradalla Järvenpään Kyrölän kaupunginosassa, joka sijaitsee ratakilometrillä 35 mitattuna Helsingin päärautatieasemalta. Siellä pysähtyvät R-junat kaksi kertaa tunnissa suuntaansa sekä öisin T-junat. Seisakkeen pohjoispuolella on Lustikullan raiteenvaihtopaikka, josta alkaa kolmas raide Järvenpään suuntaan. Helsinkiin liikennöidään raiteelta 1 ja Riihimäelle raiteelta 2.
Aseman nimi muutettiin Kyrölästä Ainolaksi aikataulujen vaihtuessa 1. heinäkuuta 2015 läheisen Jean Sibeliuksen ja hänen puolisonsa Ainon kotitalon Ainolan mukaan Sibeliuksen 150-vuotisjuhlavuoden kunniaksi. Asema sijoittuu henkilöliikenneasemien aakkosjärjestyksessä ensimmäiseksi.
Ardatov
Ardatov (, mord. Орданьбуе, "Ordan'buje") on kaupunki Alatyrjoen varrella Mordvassa Venäjällä, 114 kilometriä pääkaupungista Saranskista koilliseen. Ardatov on Ardatovin piirin hallinnollinen keskus.
Asukasluvun kehitys:
Ardatov mainitaan "Ardatovo" nimisenä kylänä vuonna 1671. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1780.
Marja-Liisa Someroja
Marja-Liisa Someroja (s. 30. marraskuuta 1946) on suomalainen veteraanimiekkailija, joka on voittanut veteraanien maailmanmestaruuden kalvalla seitsemän kertaa (vuosina 2001, 2002, 2003, 2005, 2007, 2008 ja 2016) sekä floretilla kolme kertaa (vuosina 2002, 2008 ja 2013). Someroja kuului myös Suomen joukkueeseen, joka voitti vuonna 2004 Euroopan mestaruuden.
Someroja oli Suomen miekkailuliiton varapuheenjohtaja vuosina 2003–2011, kansainvälisen miekkailuliiton FIEn kurinpitolautakunnan jäsen 2004–2008 sekä pitkäaikainen HFM:n hallituksen jäsen. Olympiadilla 2005–2008 hän oli Suomen Olympiakomitean valtuuskunnan varajäsen. Someroja toimii myös miekkailuvalmentajana ja on suorittanut ammattivalmentajatutkinnon vuonna 2003.
Nikunau
Nikunau on Kiribatin Gilbertsaariin kuuluva atolli Tyynellä valtamerellä. Se sijaitsee 37 kilometriä Berusta itään.
Nikunaun pinta-ala on noin 19 km² ja väkiluku oli 1 789 vuonna 2015. Britit saapuivat atollille ensimmäistä kertaa vuonna 1765, kun kommodori John Byron löysi sen.
Nikunaulla ei ole laguunia.
Alfametyylitryptamiini
Alfametyylitryptamiini eli AMT tai αMT on synteettinen tryptamiini, joka voidaan luokitella psykedeeliksi, stimulantiksi ja empatogeeniksi. Upjohn-lääketehdas kehitti sen 1960-luvulla alun perin käytettäväksi antidepressanttina. Sitä myytiin Neuvostoliitossa kauppanimellä Indopan 1960-luvulla, jota sai 5 ja 10 milligramman vahvuisena.
Alfametyylitryptamiini lisää serotoniinin, noradrenaliinin ja dopamiinin vapautumista. Sen lisäksi se on epäselektiivinen serotoniiniagonisti ja heikko monoamiinioksidaasi-inhibiittori. Monien serotoniinia vapauttavien yhdisteiden tavoin alfametyylitryptamiinin läheisen analogin alfaetyylitryptamiinin on todettu aiheuttavan pitkäkestoista vahinkoa serotonergisiin hermosoluihin suurilla annoksilla.
Erowid-sivun mukaan tyypillinen annos on 20-40 mg suun kautta ja vaikutusaika 10-14 tuntia. AMT:n täydet vaikutukset ilmenevät vasta noin 2 tunnin jälkeen annoksen ottamisesta. TiHKAL-kirjan mukaan annostus on 15-30 mg suun kautta, 5-20 mg poltettuna ja kesto 12-16 tuntia.
AMT on luokiteltu huumausaineeksi Suomessa.
Nonouti
Nonouti on atolli Kiribatin Gilbertsaarilla, Tyynellä valtamerellä. Sen pinta-ala on 29,2 km² ja asukasluku oli 2 743 vuonna 2015.
Nonouti on 35 kilometriä pitkä ja suurimmillaan 15 kilometriä leveä, joten se on Gilbertsaarten kolmanneksi suurin atolli. Se sijaitsee eteläisillä Gilbertsaarilla 38 kilometrin päässä Tabiteueasta.
Evoluutioteorian yhteiskunnalliset vaikutukset
Evoluutioteorian yhteiskunnalliset vaikutukset ovat olleet merkittäviä.
Usko kehitysoppiin on synnyttänyt itsekkyyttä lietsovia ajatussuuntia kuten sosiaalidarvinismi, jonka mukaan Charles Darwinin (1809 - 1882) esittämien oppien evoluutiosta ja luonnonvalinnasta soveltaminen on kaiken yhteiskuntaelämän perusta.
Sosiaalidarvinismin isälle Herbert Spencerille luonto oli osoitus siitä että mitään keskitettyä valtajärjestelmää ei tarvita. Luonto osoittaa että eliöiden oman hyödyn tavoittelusta voidaan ottaa malli, jolla myös yhteiskunta puhkeaa kukoistamaan kauniina ja monipuolisena.
Suomalaisista noin 30 prosenttia pitää evoluutioteoriaa vääränä. Suomi poikkeaa muista Pohjoismaista ja länsimaista lukuun ottamatta Yhdysvaltoja, jossa nykytieteen kyseenalaistamien on lisännyt luomisopin suosiota.
Darwin-seuran varapuheenjohtaja Virpi Kaukon mukaan evoluutioteoriaa vastustetaan poliittisista syistä, koska sukupuolten ja rotujen välisten biologisten erojen aivojen toiminnassa ja siten henkisissä taipumuksissa luullaan pudottavan pohjan pois ihanteena olevalta tasa-arvolta. Siksi biologiset erot usein kiistetään tai niitä vähätellään. Usein myös ”kelpoisimman eloonjääminen” käsitetään väärin, koska sen arvellaan tarkoittavan suurinta, vahvinta ja väkivaltaisinta vaikka se voi tilanteesta riippuen olla yhtä hyvin varovaisin, älykkäin, yhteistyökykyisin tai onnekkain.
Lappo (täsmennyssivu)
Lappo tarkoittaa seuraavia asioita:
Jussi Raittinen ystävineen
Jussi Raittinen ystävineen on suomalaisen laulajan Jussi Raittisen studioalbumi.