hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Jääkiekko talviolympialaisissa 1984
Jääkiekko oli Sarajevon 1984 talviolympialaisten ohjelmassa. Turnaukseen osallistui 12 joukkuetta. Kisoihin oli kutsuttu isäntämaa Jugoslavia, kaikki 8 MM-kilpailujen A-sarjassa pelanneet joukkueet ja kaksi parasta B-sarjan joukkuetta. Lisäksi B-sarjan kolmas ja C-sarjan voittaja järjestivät kaksiosaisen karsinnan viimeisestä turnauspaikasta. DDR kuitenkin luopui turnauspaikastaan, joten B-sarjan kolmas Itävalta pääsi kisoihin ilman karsintaa. Karsinnassa pelasivat lopulta Norja ja Alankomaat, joista Norja selviytyi turnaukseen.
Turnauksen pelijärjestelmä oli muuten sama kuin edellisissä kisoissa, mutta seitsemännestä sijastakin järjestettiin vielä ottelu. Joukkueet jaettiin kahteen lohkoon, joiden kaksi parasta joukkuetta selviytyi jatkolohkoon. Jatkolohkossa alkulohkojen keskinäiset ottelut jäivät voimaan. Alkulohkojen kolmanneksi sijoittuneet pelasivat vielä yhden ottelun viidennestä sijasta ja neljänneksi sijoittuneet seitsemännestä sijasta. Ottelut pelattiin 7.–19. helmikuuta 1984, halleina toimivat Zetra Olympic Hall ja Skenderija II.
Turnauksessa "palattiin normaaliin päiväjärjestykseen" sikäli, että Lake Placidissa 1980 yllättäen lyöty Neuvostoliitto voitti kuudennen jääkiekon olympiakultansa ja nousi Kanadan kanssa tasoihin kaikkien aikojen mitalitaulukossa.
Suomi oli valmistautunut kisoihin Alpo Suhosen valmennuksessa muun muassa ainutkertaiseksi jääneen SM-liigayhteistyön avulla. Olympiajoukkue pelasi yhden ottelun jokaista jääkiekon pääsarjan joukkuetta vastaan näiden kotikentällä.
Lohko A
Lohko B
Alkusarjan keskinäiset ottelut jäivät voimaan.
Motorola 68060
Motorola 68060 on Motorolan valmistama 32-bittinen suoritin. Suoritin julkaistiin vuonna 1994 ja se on Motorola 68040:n seuraaja. 68060 on 68000-suoritinperheen tehokkain saatavissa oleva suoritin. Siihen voidaan viitata numerosarjalla "060".
Mallista on myös halvemmat versiot:
68060 ei ollut rakenteeltaan pelkästään uudelleensuunniteltu 68040, vaan se toi mukanaan paljon uusia ominaisuuksia jo kauan paikallaan polkeneeseen 68000-suoritinperheeseen. 68060 on kellojaksoa kohden suoritettuihin käskyihin nähden 2–3 kertaa tehokkaampi kuin samalla kellotaajuudella toimiva 68040.
68060 oli Motorolan viimeinen kehitysaskel 68000-sarjassa, joka hylättiin PowerPC-arkkitehtuurin hyväksi. Sitä käytettiin jossain määrin tehokkaissa Amiga-koneissa ja näiden kiihdytinkorteissa. Suoritinta nähtiin myös muutamissa Atari ST -kloonikoneissa, mutta 68000-sarjan pitkäaikainen tukija Apple oli siirtynyt jo Macintosh-koneissaan PowerPC-alustalle.
68060:sta esiteltiin aluksi 50 megahertsin malli, joka oli valmistettu käyttäen Motorolan 0,6 µm:n valmistusprosessia. Muutamaa vuotta myöhemmin viivanleveyttä pienennettiin 0,42 µm:iin ja nopeudet nousivat 66 ja 75 megahertsiin. 0,42 µm:n valmistustekniikalla valmistetut komponentit olivat harvinaisia, koska Motorola keskittyi lähinnä PowerPC-projektiinsa. Jos Motorola olisi jatkanut 68000-sarjan parissa, on hyvin todennäköistä että seuraava piiri olisi muistuttanut hyvin paljon Intelin P6-arkkitehtuuria.
Malli ilman integroitua matematiikkasuoritinta (FPU).
Malli ilman integroitua matematiikkasuoritinta (FPU) ja muistinhallintayksikköä (MMU).
Liperin kirkko
Liperin kirkko sijaitsee Liperin kunnan keskustaajamassa Pohjois-Karjalassa. Jykevän punatiilikirkon on suunnitellut ruotsalainen arkkitehti Georg Theodor Chiewitz ja se on rakennettu vuosina 1854–1858. Kirkon rakennustöistä vastasi Theodor Johan Tolpo, kirkonrakentaja kolmannessa polvessa. Seurakuntalaiset toivoivat uutta kirkkoa suunniteltaessa siitä puurakenteista ja mahdollisimman edullista. Senaatti ei kuitenkaan antanut lupaa puisen kirkon rakentamiseen ja niin Liperiin valmistui Pohjois-Karjalan ensimmäinen tiilikirkko.
Liperin kirkon alttaritaulun on vuonna 1842 maalannut Pietarissa asunut suomalainen taidemaalari Berndt Godenhjelm. Alttaritaulussa on kuvattuna Kristus ristillä. Kirkko on koristeltu sisältä runsailla taiteilija Emil Ruokolaisen maalaamilla sisämaalauksilla ja sen urkuparvelle on sijoitettu vuonna 1879 hankitut 16-äänikertaiset Zachariassen-urut, ensimmäiset laatuaan Pohjois-Karjalassa. Kirkon tornissa sijaitsee pieni kirkkomuseo. Kirkkoon mahtuu noin 1 500 henkilöä.
Liperin nykyinen kirkko on järjestyksessään jo viides. Uuden seurakunnan ensimmäiset vuosikymmenet tultiin toimeen ilman varsinaista kirkkoa. Jumalanpalveluksia pidettiin savupirteissä ja jopa ulkona. Seurakunnan ensimmäistä kirkkoa ryhdyttiin rakentamaan vuonna 1642, mutta kapinaan nousseet ortodoksit polttivat sen ruptuurisodan aikana vuonna 1656. Liperin toinen kirkko, Pyhän kolminaisuuden kirkko, valmistui vuonna 1669. Vuotava ja vetoisa kirkko korvattiin uudella ja suuremmalla vuonna 1760. Seurakunnan neljäs kirkko valmistui vuosina 1838–1839. Carl Ludvig Engelin suunnittelema 3 000 seurakuntalaista vetävä kirkko paloi pian valmistumisensa jälkeen vuonna 1842.
Liperin seurakunnalla on nykyisin pääkirkkonsa lisäksi käytössään vuonna 1953 valmistunut Viinijärven kirkko sekä 1970-luvulla valmistunut Ylämyllyn seurakuntatalo, jossa myös järjestetään jumalanpalveluksia. Ylämyllyn seurakuntatalo korvattiin vuonna 2008 uudella seurakuntatalolla.
Liperin seurakunta on perustettu vuonna 1631, pian vuonna 1617 solmitun Stolbovan rauhan jälkeen, jolloin Pohjois-Karjala oli yhdistetty Ruotsin alaisuuteen. Alkuperäisestä Liperin seurakunnasta on eronnut vuosisatojen saatossa viitisentoista eri seurakuntaa, eli kaikki Joensuun seudun nykyiset seurakunnat. Viinijärven seurakunta, joka toimi itsenäisenä yksikkönä vuodesta 1959, sulautettiin takaisin Liperin seurakuntaan 1995.
Liperin seurakunnassa oli vuonna 2006 noin 9 600 jäsentä, 31. joulukuuta 2009 jäseniä oli 9 763. Vuodesta 2011 kirkkoherrana on toiminut Heikki Holkeri.
Mswati III
Mswati III, syntyjään Makhosetive Dlamini (s. 19. huhtikuuta 1968) on Swazimaan kuningas, joka hallitsee maataan itsevaltiaana.
Mswati III on isänsä kuningas Sobhuza II:n järjestyksessään 67. poika. Hän on toiminut kuninkaan virassa 25. huhtikuuta 1986 lähtien. Hänen isänsä kuoli jo vuonna 1982 ja tuolloin hänet, 14-vuotiaana prinssinä, valittiin seuraavaksi hallitsijaksi. Välissä vallassa toimivat kuningattaret Dzeliwe Shongwe (1982–83) ja Ntombi Thwala (1983–1986), kun Mswati vielä opiskeli.
Mswati sai kotimaassaan sotilaskoulutuksen. 15-vuotiaana hänet lähetettiin Englantiin jatkamaan opintojaan Sherbornessa. Hänet kruunattiin kruununprinssiksi 1983. Swazimaassa kruununprinssiksi ei valita kuninkaan pojista vanhinta vaan sopivin.
Isänsä kuollessa Mswati oli 14-vuotias, ja silloisen lain mukaan valta olisi ollut sijaishallitsijoilla siihen asti kun hän täyttäisi 21. Suvun sisäisten kiistojen takia Mswati III kruunattiin kuninkaaksi jo 18 vuoden ikäisenä. Hän tarttui vallankahvaan voimakkaasti, hajotti uhaksi kokemansa kuninkaallisen neuvoston, nimitti uuden pääministerin, vaihtoi hallitusta ja antoi kahdelle veljelleen merkittävät asemat.
Nykyään hän on Afrikan viimeinen absoluuttinen monarkki. Häntä on kritisoitu laajasti rahojen tuhlailusta hienoihin palatseihin ja loistoautoihin, kun samaan aikaan kansa aika ajoin kärsii nälänhädästä.
Mswatin henkilökohtaiset menot vievät neljäsosan valtion budjetista.
Vaientaakseen arvostelua Mswati perusti perustuslakia luonnostelevan komitean vuonna 2001. Ensimmäinen luonnos kielsi oppositiopuolueet ja määräsi kaiken vallan kuninkaalle. Tämä kohtasi voimakasta arvostelua. Toinen versio, joka vahvistettiin 2006, ei ota kantaa puolueiden laillisuuteen.
Mswati on pyrkinyt hillitsemään maassa vallitsevaa HIV- ja AIDS-ongelmaa säätämällä lain, jonka mukaan nuorten koskemattomien naisten piti käyttää sinikeltaista vaatetta, ja yli 19-vuotiaiden ja parisuhteessa elävien punamustaa vaatetta. Sinikeltaiseen pukeutuneihin neitoihin koskeneita miehiä olisi rangaistu yhden lehmän arvoisella sakolla. Kuningas maksoi sakon myös itse, hän itse nai erään vaimonsa tämän ollessa 17 vuoden ikäinen. Laki kumottiin vuonna 2005. Samaan aikaan tilastot osoittivat, että lähes kolmasosa 15-19-vuotiaista naisista kantoi HI-virusta.
Mswatilla oli 40-vuotissyntymäpäiväänsä mennessä yli kaksitoista vaimoa. Hänellä on tapana valita uusi vaimo vuosittain järjestettävässä perinteisessä Umhlanga-nimisessä seremoniassa, jossa yli 20 000 paljasrintaista nuorta naista tuo tuoreita ruokoja kuningataräidin asumukseen ja tanssii kuninkaan kunniaksi.
Goodwill Zwelethini kaBhekuzulu
Goodwill Zwelethini kaBhekuzulu (s. 14. heinäkuuta 1948 Nongomassa) on zulu-heimon kuningas.
Goodwill Zwelethini kaBhekuzulu on toiminut tehtävässään 3. joulukuuta 1971 lähtien. Hänen isänsä, Cyprian Bhekuzulu kaSolomon, kuoli vuonna 1968. Prinssi Israel Mcwayizeni KaSolomon toimi välissä väliaikaisena hallitsijana, kun Goodwill Zwelethini kaBhekuzulu oli maanpaossa Saint Helenalla salamurhauhan takia.
Perustuslain mukaan kuninkaan asema on seremoniallinen ja valtaa käyttää KwaZulu-Natalin päämies Mangosuthu Buthelezi. Zwelithinim varoja kontrolloivat KwaZulu-Natalin alueviranomaiset. Käytännössä kuninkaalla on valtaa zuluyhteisön kulttuurillisena johtajana ja heimopäällikkönä. Hän onkin elvyttänyt monia perinteitä, kuten muun muassa Umhlanga- ja Ukweshwama-seremoniat, takaisin eloon. Hän on myös asemassaan pyrkinyt edistämään moraalikasvatusta ja AIDS-tietoisuutta nuorison keskuudessa.
Vuonna 1994 Zulumaan yliopisto ja vuonna 1999 Coker College Yhdysvalloissa myönsivät Zwelethinille kunniatohtorin arvonimen. Vuonna 2003 Zwelethinillä oli kuusi vaimoa ja 27 lasta.
Nicklas Lidström
Nicklas Erik Lidström (s. 28. huhtikuuta 1970 Krylbo, Ruotsi) on uransa lopettanut ruotsalainen jääkiekkoilija, jota pidetään modernin jääkiekon aikakauden parhaana puolustajana. Lidström saavutti urallaan mm. olympiakultaa, maailmanmestaruuden ja neljä Stanley Cupia. Lidström tunnetaan ennen kaikkea NHL-seura Detroit Red Wingsistä, jota hän edusti vuodesta 1991 lopettamiseensa saakka. Lempinimillä Mr. Perfect ja Perfect Human tunnettu Lidström voitti James Norris Memorial Trophyn NHL:n parhaana puolustajana seitsemästi ja oli ehdolla yksitoista kertaa. Vuonna 2002 hänet palkittiin myös pudotuspelien parhaalle pelaajalle annettavalla Conn Smythe Trophyllä ensimmäisenä eurooppalaisena. Häntä on pidetty kaikkien aikojen parhaana ruotsalaisena jääkiekkoilijana. Lidströmiä pidetään myös yhtenä historian parhaista jääkiekkopuolustajista. Arvostettu jääkiekkolehti The Hockey News valitsi Lidströmin jääkiekkohistorian parhaaksi NHL:ssä koskaan pelanneeksi eurooppalaiseksi.
Detroit Red Wings jäädytti Lidströmin paidan 6.3.2014 pelatussa ottelussa Colorado Avalanchea vastaan.
Lidström pelasi ammattilaisuransa ensimmäiset kaudet Ruotsin Elitserienin Västerås IK:ssa. Detroit Red Wings varasi hänet vuoden 1989 varaustilaisuuden kolmannella kierroksella, kokonaisvarausnumerolla 53. Lidström on pelannut kaikki 19 NHL-kauttaan Detroitissa, ja voittanut seuran kanssa neljä Stanley Cupia (1997, 1998, 2002, 2008). Pisteiden valossa hänen paras kautensa oli 2005–2006, jolloin hän keräsi runkosarjassa yhteensä 80 pistettä. NHL:n työsulun aikana kaudella 1994–1995 hän pelasi 13 ottelua Västeråsin paidassa.
Lidström on pelannut NHL:n historiassa kolmanneksi eniten pudotuspelejä. Hänen edellään ovat vain Chris Chelios ja Patrick Roy.
Maajoukkueura on tuonut Lidströmille MM-kultaa vuonna 1991, -hopeaa 2004 ja -pronssia 1994. Torinon olympialaisissa 2006 Lidström teki voittomaalin finaalissa Suomea vastaan. Lidström valittiin myös kisojen All-Stars-kentälliseen. Hänestä tuli Torinossa Kolmen kullan klubin 17. pelaaja ja kuudes ruotsalainen, joka on voittanut olympiakullan, MM-kullan ja Stanley Cupin.
Lidströmin pelityyli kiteytyi hänen loistavaan peliälyynsä. Se näkyi monessa asiassa, kuten hänen kyvyssä katkoa vastustajien syöttöjä tai käynnistää vastahyökkäyksiä pystysyötöillä. Lidström oli puolustajana poikkeuksellinen: hän ei taklannut oikeastaan ollenkaan ja vältti taklauksia sijoittumisensa ansiosta. Peliälynsä avulla hän myös pystyi luomaan vaarallisia paikkoja hyökkäyspäässä. Laukaus siniviivalta lähti tarkasti ja kovaa. Lidström pelasi NHL:ssä tavallisesti lähes 30 minuuttia per peli.
Lidströmin perheeseen kuuluu vaimo ja neljä poikaa.
Luettelo zulu-heimon kuninkaista
Tämä luettelo sisältää kaikki zulu-heimon tunnetut kuninkaat.
Assegai
Assegai (alkujaan berberien kielen sanasta "zaġāya") on nimitys tavallisesti heittämiseen tarkoitetulle aseelle, tietyntyyppiselle keihäälle tai seipäälle. Assegai on valmistettu puusta ja sen kärki on kaksipuolinen ja valmistettu teräksestä. Assegain uskotaan kehitetyn Iberian niemimaalla, ja sitä käytettiin jo 1300-luvulla.
1800-luvulla zulu-heimon johtaja Shaka kehitti assegaista lyhyemmän, lähitaisteluissa käytettävän version.
Älvsjö (kaupunginosa-alue)
Älvsjö on yksi Tukholman kunnan 14 kaupunginosa-alueesta. Se sijaitsee Tukholman eteläosassa ("Söderort"). Asukkaita alueella on noin 22 000. Älvsjön kaupunginosa-alueeseen kuuluvat seuraavat kaupunginosat: Herrängen, Långbro, Långsjö, Älvsjö, Solberga, Örby Slott ja Liseberg.
Alueella on merkittävästi omakotitaloja, ja yhteydet keskustaan ovat hyvät. Älvsjössä sijaitsee suuri messukeskus nimeltä Stockholmsmässan (entinen Älvsjömässan).
James Luceno
James Luceno on yhdysvaltalainen tieteiskirjailija, joka tunnetaan erityisen hyvin "Tähtien sota" -romaaneistaan. Hän asuu nykyisin Marylandin osavaltiossa sijaitsevassa Annapolisissa.
James Luceno oli edesmenneen tieteiskirjailija Brian Daleyn hyvä ystävä. Molemmat kirjoittivat yhdessä "Robotech"-tieteissarjaan pohjautuvia kirjoja. Ystävykset käyttivät toisinaan pseudonyymiä Jack McKinney.
Johann Rosenmüller
Johann Rosenmüller (1619 – 12. syyskuuta 1684) oli saksalainen barokkisäveltäjä. Hän opiskeli musiikkia Oelsnitzissä ja teologiaa Leipzigissä. Vuonna 1651 hän pääsi urkuriksi kirkkoon. Myöhemmin 1650-luvulla hän siirtyi Venetsiaan, jossa hän toimi pasunistina ja säveltäjänä. Rosenmüller sävelsi muun muassa tanssisarjoja ja konserttoja.
Giovanni Legrenzi
Giovanni Legrenzi (s. 12. elokuuta 1626, Clusone; k. 27. toukokuuta 1690, Venetsia) oli italialainen säveltäjä. Hän aloitti uransa 1640-luvun lopulla urkurina Bergamossa. Noin vuodesta 1671 Legrenzi asui Venetsiassa.
Legrenzi sävelsi oopperoita, kirkkomusiikkia, sonaatteja ja maallista vokaalimusiikkia.
Uusi Rovaniemi
Uusi Rovaniemi on Rovaniemellä ilmestyvä kaupunkilehti. Lehden jakelulevikki on 31 530 kpl ja se ilmestyy keskiviikkoisin ja lauantaisin.
Lehti siirtyi Alma Medialta Kalevan omistukseen 1. huhtikuuta 2018 alkaen.
Ritchie Valens
Richard Steven Valenzuela, taiteilijanimeltään Ritchie Valens (13. toukokuuta 1941 Los Angeles, Kalifornia – 3. helmikuuta 1959 Clear Lake, Iowa) oli yhdysvaltalainen rockmusiikin pioneeri ja ensimmäinen latinalaisamerikkalainen rocktähti Yhdysvalloissa. Ritchie Valensin ura ammattimuusikkona kesti vain kahdeksan kuukautta, jona aikana hän ehti levyttää 1950-luvun rockin kuuluisimpiin äänityksiin kuuluvat kappaleet ”Come On, Let’s Go”, ”Framed”, ”Donna” ja ”La Bamba”.
Richard Steven Valenzuela syntyi Los Angelesin esikaupungissa Pacoimassa. Nuorena hän kuunteli meksikolaista musiikkia sekä mustaa rhythm and bluesia ja rock and rollia. Valens soitti 16-vuotiaana paikallisessa tanssiyhtyeessä nimeltä The Silhouettes.
Valens kävi toukokuussa 1958 koesoitossa Del-Fi-levymerkillä, jonka johtaja Bob Keane tunnisti Valensin kyvyt ja palkkasi tämän. Valensin esikoissingle, menevä rocklaulu ”Come On, Let’s Go” jäi niukasti top-40:n ulkopuolelle. Toisessa levytyssessiossa levytetyt balladi ”Donna” ja meksikolaisen fiestatanssilaulun pohjalta tehty ”La Bamba” nousivat hiteiksi, joista Valens nykyisin muistetaan. ”Donna” nousi listakakkoseksi ja ”La Bamba” sijalle 22. Valens kävi joulukuussa 1958 New Yorkissa promootiokiertueella esiintymässä Dick Clarkin "American Bandstandissa" ja Alan Freedin joulushow’ssa.
Juuri kun Valensista oli tulossa tähti, hän kuoli vain 17-vuotiaana konserttikiertueellaan 3. helmikuuta 1959 pienkoneen maahansyöksyssä yhdessä Buddy Hollyn ja The Big Bopperin kanssa. Valens pääsi koneeseen voitettuaan kolikonheiton viimeisestä paikasta.
Valens nimettiin Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 2001. Vuonna 1987 valmistui Valensin elämästä kertova elokuva "La Bamba".
Lineaarikombinaatio
Lineaarikombinaatio tai lineaariyhdistely on matematiikassa lause, jossa joukko termejä kerrotaan kukin omalla kertoimellaan ja lasketaan yhteen.
Olkoon "K" kunta ja "V" "K" kertoiminen vektoriavaruus "K". Tällöin "V":n alkioita nimitetään vektoreiksi ja "K":n alkioita skalaareiksi. Jos "v"...,"v" ovat "V":n vektoreita ja "a"...,"a"formula_1 ovat skalaareita, on näiden vektoreiden lineaarikombinaatio muotoa
Tilanteesta riippuen "K" ja "V" voidaan antaa eksplisiittisesti tai ne voidaan olettaa asiayhteydestä tunnetuksi. Jos kerroinkunta tiedetään, voidaan puhua yleisesti vektoreiden "v"...,"v" lineaarikombinaatiosta. Jos toisaalta "S" on "V":n osajoukko, voi käsite lineaarikombinaatio tarkoittaa sitä, että vektorit kuuluvat joko "S":ään tai "V":hen. Selkeyden vuoksi on tällöin mainittava kumpaa joukkoa tarkoitetaan.
Määritelmän mukaan lineaarikombinaatiossa on otettuna mukaan vain äärellisen monta vektoria. Itse vektoriavaruus "V" voi toki sisältää äärettömän monta vektoria, mutta niistä on valittava vain äärellisen monta, mikäli halutaan puhua lineaarikombinaatiosta.
Olkoon "x" ja "y" lineaarisesti riippumattomia formula_3:n vektoreita. Tällöin
formula_4 missä formula_5, kattavat kaikki 2-ulotteisen reaaliavaruuden pisteet. Toisaalta kaikki reaalikertoimiset vektoreiden "x" ja "y" lineaarikombinaatiot ovat tätä muotoa.
Kiinan–Japanin sota
Kiinan–Japanin sota voi viitata kahteen sotaan:
Don McLean
Don McLean (s. 2. lokakuuta 1945, New Rochelle, New York) on yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä, jonka tunnetuin kappale on "American Pie" vuodelta 1971. Muita McLeanin tunnettuja kappaleita ovat Vincent van Goghista kertova "Vincent" ja "Winterwood".
McLean aloitti 1960-luvulla folk-laulajana ja esiintyi Pete Seegerin kanssa ympäristönsuojelun edistämiseksi. Ensimmäinen levy Tapestry (1970) ei juuri menestynyt, mutta toinen "American Pie" (1971) ja sen nimikkokappale olivat suurmenestyksiä. Vielä seuraavakin levy, "Vincent" meni kohtalaisen hyvin mutta sitten McLeanin suosio alkoi hiipua. 1980-luvulla Chain Lightning nousi kymmenen eniten myydyimmän listalle mutta uusi menestys jäi lyhytaikaiseksi.
Hey Hey, My My (Into the Black)
Hey Hey, My My (Into the Black) on Neil Youngin suosituimpia kappaleita. Kappale liittyy akustiseen kappaleeseen "My My, Hey Hey (Out of the Blue)". Molemmat sisältyvät vuonna 1979 julkaistuun albumiin "Rust Never Sleeps". Se on julkaistu myös Youngin "Greatest Hits" -kokoelmalla.
Kappale oli muun muassa grunge-yhtye Nirvanan laulajan Kurt Cobainin suosikkeja. Vuonna 1994 Kurt Cobain käytti kappaleen sanoja "It's better to burn out than to fade away" -itsemurhakirjeessään. Young teki Cobainin muistoksi albumin "Sleeps with Angels" hänen kuolinvuotenaan.
Kappaleesta ovat tehneet oman versionsa muun muassa suomalaiset rockyhtye Negative albumilla "Sweet & Deceitful" kappaleella "My My, Hey Hey (Out of the Blue)" sekä thrash metal-yhtye A.R.G. albumilla "One World Without the End" kappaleella "Hey Hey, My My (Into the Black)" (CD:n bonusraita).
Young pelkäsi punkin syrjäyttävän alkuperäisen rockin, mistä hän sai aiheen kappaleeseen "My My, Hey Hey (Out of the Blue)". Monissa esiintymisissä Young lisäsi siihen sähkökitaroita ja kitarasooloja, ja näin syntyi kappale "Hey Hey, My My (Into the Black)".
Ra’id Karmi
Ra’id Karmi (1974–2002 Tulkarm) oli Israelin al-Aksan marttyyrien prikaatit-nimisen järjestön Länsirannan johtajaksi epäilemä palestiinalainen, joka kuoli palestiinalaislähteiden mukaan poistuttuaan kotoaan helikopterista kaukolaukaistusta tienvarsipommista. Toisten lähteiden mukaan hän kuoli vastattuaan puhelimeensa kotonaan.
Israel ei julkisesti tunnustanut murhanneensa Karmia, mutta Israelin liikenneministeri Efraim Sneh ilmoitti Israelin puolustusvoimien radiossa, että se, joka elää miekasta, kuolee miekkaan.
Israelin mukaan Ra’id Karmi osallistui lukuisiin terroritekoihin.
Crazy Horse
Crazy Horse on vuonna 1969 perustettu yhdysvaltalainen rockyhtye, joka tunnetaan parhaiten kanadalaisen muusikon Neil Youngin säestäjänä. Crazy Horse soittaa useilla Youngin klassikkolevyillä. Yhtye on julkaissut myös muutamia levyjä itsenäisesti ilman Youngia.
Crazy Horse perustettiin vuonna 1969. Neil Young otti yhtyeen omakseen levyttäen sen kanssa kaksi kuuluisaa albumia, "Everybody Knows This Is Nowhere" (1969) ja "After the Gold Rush" (1970).
Yhtye julkaisi ensimmäisen oman levynsä ilman Neil Youngia vuonna 1971. Debyyttialbumin kappale "I Don't Wanna Talk About It" tunnetaan varsinkin Rod Stewartin versiona.
Danny Whittenin heroiiniaddiktio nousi esille, kun Neil Young teki hänestä kappaleen "The Needle And The Damage Done" levylleen "Harvest". Whitten erotettiin yhtyeestä 18. marraskuuta 1972. Samana päivänä hänet löydettiin kuolleena. Kuolema oli seurausta valiumin ja alkoholin sekakäytöstä. Vuonna 1973 Young teki ystävänsä kuoleman inspiroiman levyn "Tonight’s the Night" (julkaistu vasta vuonna 1975).
1969–19721973–
Marwan al-Barghuthi
Marwan al-Barghuthi (s. 6. kesäkuuta 1959) on Israelin kiinni ottama palestiinalaisjohtaja, jota Israelin viranomaiset epäilevät al-Aksan marttyyrien prikaatit -nimisen järjestön johtajaksi. Hän kärsii viittä elinkautista vankeusrangaistusta murhasta ja murhayrityksestä. Hänen kannattajiensa mukaan hän on poliittinen vanki. al-Barghuthi vangittiin vuonna 2002 ja hän sai tuomionsa vuonna 2004.
Incredible Nothing
Incredible Nothing on vuonna 2002 perustettu vantaalainen yhtye, joka yhdistelee soundissaan grungea, powerpoppia, punkia ja rockia. Yhtyeen esikoispitkä albumi "Temporary Insanity" ilmestyi syksyllä 2005. Ensisingle "Basic Emotion Preach" ylsi singlelistalla parhaimmillaan sijalle 5. Kesken toisen albuminsa äänitysten yhtyeen laulaja/kitaristi Jukka Åkerman esiintyi Suomessa ja ulkomailla Lapkon ja Bitch Alertin keikkakokoonpanoissa. Marraskuussa 2010 yhtye julkaisi toisen albuminsa "27". Osaan albumin sävellyksistä ja sovituksista on osallistunut Disco Ensemblen kitaristina tunnettu Jussi Ylikoski. Myös Lapkon Ville Maljaa kuullaan levyn kappaleella "Take! Take! Take!". Uutena elementtinä yhtye on lisännyt repertuaariinsa koskettimet, joita soittaa Jukka Åkerman.
Patricia Highsmith
Patricia Highsmith (alk. Mary Patricia Plangman; 19. tammikuuta 1921 Fort Worth, Texas, Yhdysvallat – 4. helmikuuta 1995 Locarno, Sveitsi) oli yhdysvaltalainen kirjailija, joka tunnetaan parhaiten psykologisista trillereistään.
Ennen kirjailijanuraansa Highsmith avusti sarjakuvajulkaisuja. Hän nousi maineeseen esikoisteoksellaan "Muukalaisia junassa" (1950), joka on filmattu useita kertoja; tunnetuin on Alfred Hitchcockin versio vuodelta 1951. Romaani "Lahjakas herra Ripley" (1955) esitteli antisankari Tom Ripleyn, jonka seikkailuja seurattiin kaikkiaan viidessä teoksessa. Highsmith kirjoitti myös monia novelleja, jotka ovat usein makaabereja, satiirisia tai täynnään mustaa huumoria. Monissa Highsmithin teoksissa esiintyy homoseksuaalisia sävyjä, ja salanimellä Claire Morgan kirjoitettu "The Price of Salt" (1952) on lesborakkauden kuvaus, jossa on aikakaudelle epätyypillisesti onnellinen loppu. Idean romaaniin kirjailija sai kohtaamastaan naisesta tavaratalon leluosastolla jouluruuhkassa, ja se julkaistiin myöhemmin oikealla tekijännimellä. Highsmith on kertonut vastaanottaneensa ennätysmäärän lukijapostia tästä kirjastaan, ja kirjeitä tuli vielä kauan romaanin ilmestymisen jälkeen. Todd Haynes ohjasi siitä 2015 valmistuneen menestyselokuvan Carol
Turun tuomiokirkon Mustakirja
Turun tuomiokirkon Mustakirja ("Registrum ecclesiae Aboensis") on Suomen keskiajan historian tärkein lähdeteos. Se on kopiokirja, johon on koottu jäljennöksiä lähinnä Turun tuomiokirkkoon ja sen omistamiin tiloihin liittyvistä asiakirjoista. Asiakirjat ovat vuosilta 1229–1515, ja niitä on 727 kappaletta.
Mustankirjan on arveltu syntyneen Maunu Särkilahden tuomiorovastikaudellaan vuonna 1474 aloittaman kansliauudistuksen seurauksena. Kopiointityö palveli ensi sijassa käytännön tarpeita, mutta sen tarkoituksena oli kuitenkin myös historiankirjoituksen edistäminen.
Mustankirjan alussa on paavi Benedictus XII:n vuonna 1340 kirjoittama kirje, jossa hän julistaa pannaan joukon sääksmäkeläisiä talonpoikia, jotka olivat kieltäytyneet maksamasta ylimääräisiä oravannahkoja verona.
Mustakirja julkaistiin Reinhold Hausenin toimittamana vuonna 1890. Siitä on otettu uusintapainos vuonna 1996. Mustankirjan sisältö on myös Suomen keskiaikaisten asiakirjojen tietokannassa Diplomatarium Fennicum.
Harlem
Harlem on kaupunginosa New Yorkissa Manhattanin pohjoisosassa. Vuonna 1658 hollantilaisena siirtokuntana perustettu Harlem muuttui 1900-luvulla pääosin afroamerikkalaisten asuttamaksi, ja se oli 1920-luvun Harlemin renessanssi -kulttuuriliikkeen keskus. Harlem oli rappiotilassa 1930-luvulta 1990-luvulle. Alueella on 1900-luvun loppupuolelta alkaen asunut paljon latinoja, ja 2000-luvulla sinne alkoi muuttaa jälleen myös valkoisia.
Harlemilla ei ole kiinteitä rajoja. Sen rajoiksi voidaan katsoa pohjoisessa 155. katu, idässä East River ja Harlem River, etelässä 96. katu Central Park -puiston itäpuolella ja 110. katu sekä Cathedral Parkway puiston pohjois- ja länsipuolella, ja lännessä Amsterdam Avenue.
Mustan Harlemin pääkatu on 125. katu, ”the Main Stem”.
Harlemin asukkaista 2000-luvun alussa on mustia noin 40 prosenttia. Harlemin itäosan ”Spanish Harlemissa” asui aikoinaan paljon puertoricolaisia, mutta 2010-luvulla latinoväestönosa asuttaa lähinnä keski-Harlemia. Harlemiin on muuttanut 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen lopulta alkaen paljon valkoisia ei-latinoja. Vuonna 2014 Harlemin mustan väestön osuus oli laskenut alimmilleen lähes sataan vuoteen.
Harlem sai alkunsa kun Uusien-Alankomaiden kuvernööri Peter Stuyvesant perusti hollantilaisen Nieuw Haarlemin siirtokunnan pohjois-Manhattanille 1658. Siirtokunta sai nimensä hollantilaisen Haarlemin kaupungin mukaan. Harlemissa käytiin taistelu Yhdysvaltain itsenäisyyssodassa 1776. 1700-luvulla Harlemissa oli lähinnä peltoja ja laitumia. 1800-luvulla Harlemiin rakennettiin paljon muodikkaita kesäasuntoja. Asuintaloja alueelle alkoi nousta 1880-luvun rakennusbuumin aikana.
Vuoden 1893 jälkeen Harlemissa vapautui paljon asuntoja, joita alettiin vuokrata mustille. 1900-luvulla New Yorkiin alkoi muuttaa paljon afroamerikkalaisia, jotka pakenivat Etelä-Yhdysvaltojen maaseudun rajoituksia. Harlemin kasvaminen ”mustaksi suurkaupungiksi” oli tämän muuttoliikkeen tahaton seuraus. Afroamerikkalaisille alettiin vuokrata asuntoja silloin vielä enimmäkseen juutalaiselta alueelta. Kasvava etninen ja taloudellinen vihamielisyys ajoi valkoiset muuttamaan pois, vaikka Itä-Harlem jäikin suurimmaksi osaksi italialaiseksi, ja vuonna 1930 Harlemissa eli yli 200 000 afroamerikkalaista. Siellä asui myös juutalaisia, italialaisia, irlantilaisia ja suomalaisia.
Harlemissa syntyi Harlemin renessanssina tunnettu afroamerikkalainen kulttuuriliike ensimmäisen maailmansodan lopulla. Harlemin muusikot olivat jazz-ajan johtajia. Harlemin renessanssin kirjalliseen liikkeeseen kuuluivat esimerkiksi uutta realismia edustaneet runoilijat Countee Cullen, James Weldon Johnson, Alain Locke ja Claude McKay.
Harlemista oli kuitenkin tulossa New Yorkin suurin slummi. 1930-luvun lama tuhosi taloudelliset mahdollisuudet, korkeat vuokrat pakottivat jakamaan asuntoja ja kerrostaloelämän lieveilmiöt tuhosivat köyhän yhteisön. Harlem kärsi pitkään rappiosta, mistä se ei noussut ennen 1990-lukua. Sosiaalista asumista, kouluja ja terveydenhoitoa ryhdyttiin kehittämään 1980-lukuun mennessä.Afro-amerikkalaisten miesten elinajanodote Harlemissa on matalampi kuin miesten elinajanodote Bangladeshissa tai Sudanissa
Naapurilähiö
Naapurilähiö on vuosina 1969–1976 esitetty televisiosarja, jota tehtiin 156 jaksoa. Sen käsikirjoitti Toini Vuoristo ja ohjasivat Peter Finnilä ja Jussi Tapola. Siinä seurattiin kuvitteellisessa Helsingin Katajamäessä asuvien Lieslahden ja Sarpamaan perheiden elämää. Ilmeisesti sarjalle suunniteltiin myös nimeä ”Katajamäen asukkaat”. Sarjaa kuvattiin muun muassa Helsingin Siltamäessä. Vaikka kyseessä oli perhesarja, siinä käsiteltiin myös yhteiskunnalisia asioita, enemmän kuin esimerkiksi Me Tammelat-sarjassa.
MTV:n uudessa sarjaohjelmassa "Katajamäen asukkaat" tavattiin kaksi perhettä: Sarpamaat, jotka kuuluvat kanta-asukkaisiin, ja vasta kerrostaloon muuttaneet Lieslahdet.
Väinö Sarpamaa, 49, putkiasentaja, on itse rakentanut talonsa rintamamiespalstalle. Vaimo Aino, 47, on osuuskaupan maitopuolen vastaava, uskoo mieheensä, kotiin ja Raamattuun. Lapsia on neljä, vanhin Arto, 22, opiskelee valtiotieteitä, Riitta, 17, käy lukiota, Matti, 15. Perheen nuorimmainen Mikko on vasta viisivuotias.
Kalervo Lieslahti, 37, ekonomi, on pikkutarkka tilimies, joka lainan avulla on saanut hankituksi perheelleen oman asunnon. Vaimo Marjatta, 36, on huoltotarkastaja kaupungin lastensuojeluvirastossa, hänen piirinään on juuri Katajamäki ympäristöineen. Tyttäret, koululaiset Mervi, 15, ja Pilvi, 7, ovat hieman vastahakoisesti jättäneet keskikaupunkiasunnon ja ystävänsä muuttaakseen naapurilähiöön, saviselle pellolle nimeltä Katajamäki.
Twilight Guardians
Twilight Guardians oli suomalainen power metal -yhtye Salosta, joka oli aktiivinen vuosina 1996-2008. Yhtyeen voisi periaatteessa laskea myös neoklassiseksi tai progressiiviseksi metalliksi. Yhtyeen suurimpiin menestyksiin kuuluu La Isla Bonita (Madonna cover).
Twilight Guardians ilmoitti kotisivuillaan 1.7.2008 lopettavansa syksyllä 2008 viimeisen keikkansa jälkeen, koska soittaminen ei enää tunnu yhtä hauskalta kuin ennen ja bändin jäsenillä ei ollut motivaatiota jatkaa projektia.
Rust Never Sleeps
Rust Never Sleeps on kanadalaisen muusikon Neil Youngin Crazy Horse -yhtyeensä kanssa tekemä, vuonna 1979 julkaistu albumi. Albumi on nauhoitettu konsertissa, mutta yleisön ääniraidat on poistettu. Ensimmäinen puoli albumista on akustista folkia ja toinen rockia. Albumin tunnetuin kappale on "Hey Hey, My My (Into The Black)".
Pessi ja Illusia
Pessi ja Illusia on Yrjö Kokon kirjoittama satu. Pessi-peikko ja Illusia-keiju saivat alkunsa jatkosodan aikana rintamalla, kun Kokko laati lapsilleen joululehteä. Vuonna 1944 julkaistun kirjan kuvituksena on Kokon ottamia luontokuvia. Teos on käännetty useille kielille, ja siitä on otettu lukuisia uusintapainoksia. Vuoden 2001 painoksessa valokuvat on korvattu Kristina Segercrantzin piirroksilla. "Pessistä ja Illusiasta" on tehty baletti, näytelmiä, elokuvia ja Japanissa myös sarjakuva.
Alun perin Kokko suuntasi teoksen lähinnä aikuisille. Hän muokkasi siitä lapsille tarkoitetun version vuonna 1963.
Vuonna 1954 valmistui Jack Witikan ohjaama fantasiaelokuva "Pessi ja Illusia", joka pohjautui Ahti Sonnisen Yrjö Kokon tekstien pohjalta säveltämään satubalettiin (1952). Pääosissa olivat Doris Laine, Maj-Lis Rajala ja Heikki Värtsi.
Heikki Partanen ohjasi Pessi ja Illusia -kirjan pohjalta kokoillan elokuvan "Pessi ja Illusia", joka sai ensi-iltansa tammikuussa 1984. Nimirooleja esittävät lapsinäyttelijät Sami Kangas ja Annu Marttila, muissa rooleissa nähdään mm. Eija Ahvo, Raimo Grönberg ja Jorma Uotinen. Elokuva sai viisi suomalaisen elokuvan Jussi-palkintoa. Elokuvaa esitettiin 1980-luvulla laajasti kouluissa, joten elokuva on tuttu suurelle osalle 1970-luvulla syntyneistä suomalaisista. Elokuva on esitetty useasti myös televisiossa.
Tarinasta on tehty myös kahden tunnin balettiversio.
Illusia on pieni keijutyttö. Illusian nimen pitäisi olla hänen isänsä lailla Illusioni, mutta hän jäi kovin pieneksi, joten hänen nimeään piti lyhentää. Samoin kävi Pessi-peikolle, jonka isän nimi on Pessimisti. Pessi hämmästyy kovasti, kun kaunis keiju yllättäen ilmestyy hänen kotimetsäänsä. Illusia on karannut salaa kotoaan sateenkaaren päältä tutkimaan alla olevaa maailmaa.
Pessi esittelee Illusialle metsän kukkia ja eläimiä. Elämä maan päällä ei olekaan ihan sellaista kuin Illusioni on tyttärelleen kertonut. Vaikka karvainen, helposti huolestuva Pessi ja siivekäs, huoleton Illusia ovat monilla tavoin toistensa vastakohtia, he ystävystyvät. Illusia on innoissaan kaikista maan päällä näkemistään asioista, joista hänen kodissaan ei tiedetä mitään. Illusia ei myöskään tiedä, että alhaalla maailmassa koittaa ilta ja yö. Auringon laskiessa sateenkaari katoaa näkyvistä, eikä Illusia enää löydä tietä kotiinsa. On jäätävä odottamaan seuraavaa päivää. Kukaan ei vain voinut ennustaa, että kesästä tulisi todella kuiva, eikä sateenkaarta ilmestyisi näkyviin. Viimeisetkin haaveet kotiinpaluusta karisevat, kun Ristilukki puree salaa eräänä yönä Illusian siivet poikki.
Kesä kuluu ja huolena on tuleva talvi. Peikoille kasvaa paksu turkki ja ne nukkuvat talviunta, mutta kuinka alaston keiju selviää pakkasessa? Metsän eläimiltä onneksi saadaan apua. Piisami kaivaa Pessille ja Illusialle turvallisen ja lämpimän pesäkolon ja peltohiiri neuvoo ruokavaraston kokoamisessa. Aluetta ravistelee ihmisten sota, mutta metsän asukkaat eivät siitä juuri mitään ymmärrä. Talvestakin selvitään ja keväällä syntyy pieni prinsessa. Keijun ja peikon lapsi on karvaton ja siivetön, uusi ihminen.
Paluu naapurilähiöön
Paluu naapurilähiöön on vuonna 1997 lähetetty kolmiosainen televisiosarja, joka on jatkoa sarjalle "Naapurilähiö". "Paluu naapurilähiöön" on Harriet Finnen ja Jussi Tapolan käsikirjoittama, sekä Jussi Tapolan ohjaama.
Valencia CF
Valencia Club de Fútbol on vuonna 1919 perustettu jalkapalloseura Valencian kaupungista Espanjasta. Seuran edustusjoukkue pelaa Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa. Sitä pidetään yhtenä Espanjan suurseuroista, vaikkei se välttämättä olekaan verrattavissa Barcelonan tai Real Madridin kaltaisiin jättiläisiin.
Espanjan pääsarjamestaruuden Valencia on voittanut kuusi kertaa, joista kolme 1940-luvulla. Viimeisimmän mestaruutensa se on saavuttanut kaudella 2003–2004. Myös Euroopassa seura on menestynyt kohtalaisen hyvin. Se oli Mestarien liigan loppuottelussa vuosina 2000 ja 2001, mutta Real Madrid ja Bayern München olivat kuitenkin niissä vahvempia. Uefa-cupin Valencia kuitenkin voitti vuonna 2004, mikä oli seuralle kilpailun kolmas voitto.
Valencian paikallisvastustaja on Levante.
Lucasin ja Lehmerin alkulukutesti Mersennen luvuille
Lucasin ja Lehmerin alkulukutesti Mersennen luvuille on algoritmi, jolla voi määrittää onko annettu Mersennen luku alkuluku. Testin keksi ensimmäisenä Edouard Lucas vuonna 1878 ja testiä kehitti Derrick Lehmer 1930-luvulla.
Lucasin ja Lehmerin alkulukutesti Mersennen luvuille toimii seuraavasti: Olkoon "M" = 2− 1 testattava Mersennen luku, missä "p" on pariton alkuluku. Määritellään sarja {"s"} kaikilla "i" ≥ 0 asettamalla
Tällöin "M" on alkuluku vain jos
Lukua "s" mod "M" kutsutaan "p":n Lucasin ja Lehmerin jäännökseksi.
Lucasin ja Lehmerin alkulukutesti
Lucasin ja Lehmerin alkulukutesti on alkulukutesti, joka toimii hyvin arvolla "n" jos luvun "n"-1 alkutekijät tunnetaan.
Jos on olemassa 1alkuluku. Jos tällaista "a" ei ole, on "n" yhdistetty luku.
Modulaarisen eksponentoinnin voi toteuttaa nopeasti laskemalla lukujen neliöitä ja kertomalla niitä keskenään. Jos "a" läpäisee lisäksi toisen testin, on "a":n kertaluku ryhmässä (Z/"n"Z)* yhtä suuri kuin "n"-1, jolloin tämän ryhmän kertaluku on "n"-1, eli "n" on alkuluku. Toisaalta, jos "n" on alkuluku, on olemassa primitiivinen juuri modulo "n" ja kaikki primitiiviset juuret läpäisevät testin molemmat osat.
Craps
Craps (aiemmin Crabs) on kasinoilla pelattava noppapeli. Peli on erityisen suosittua Yhdysvalloissa, Suomessa sitä ei juurikaan pelata. Crapsissa on pitkällä aikavälillä mahdotonta voittaa, sillä kasinolla on matemaattinen etu pelaajia vastaan. Peli on yksinkertaistettu keskiaikaisesta englantilaisesta hasardipelistä.
Buffalo Springfield
Buffalo Springfield on vuonna 1966 perustettu yhdysvaltalainen folkrock-yhtye, jonka jäseninä lauluntekijät Stephen Stills ja Neil Young ponnistivat ensimmäistä kertaa kuuluisuuteen. Yhtye hajosi jo vuonna 1968, mutta ehti vaikuttaa Amerikan folkmusiikkiin merkittävästi. Tämän jälkeen Stills perusti Crosby, Stills and Nash -kokoonpanon ja Young jatkoi soolouralla. Buffalo Springfield teki comebackin vuonna 2010.
Yhtyeen tunnetuin kappale on "For What It's Worth".Bassokitaraa soitti Jim Fielder tai Bobby West.
Yahoo
Yahoo! Inc. (joskus myös Y!) on yhdysvaltalainen internetpalveluita tarjoava yhtiö. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Sunnyvalessa, Kaliforniassa. Yahoon perustivat David Filo ja Jerry Yang tammikuussa 1994.
Yahoo!:n internetsivuilla kävi lokakuussa 2005 noin 3,4 miljardia kävijää päivittäin . Alexa Internetin mittauksen mukaan Yahoo! oli syksyllä 2011 internetin neljänneksi suosituin verkkosivusto oltuaan vuonna 2006 kaikkein suosituin verkkosivusto. Yahoo! tarjoaa muun muassa sähköpostin, pikaviestimen, hakukoneen, aihehakemiston, ostoksia, urheilua ja monia muita internetpalveluita. 1. helmikuuta 2008 Microsoft ilmoitti tehneensä ehdotuksen ostaa Yahoo! 44,6 miljardilla dollarilla, mutta toukokuussa se veti tarjouksensa takaisin. Yritysjärjestelyllä Microsoft yritti haastaa hakukoneyhtiö Googlen, joka hallitsee vahvasti internetin kasvavia mainosmarkkinoita.
Yahoo merkitsee suomeksi iloista huudahdusta sekä öykkäriä, moukkamaista henkilöä. Yhtiön toisen perustajan Filon isä oli kutsunut tätä lapsena pikkuöykkäriksi ("little yahoo").
Yahoo! tekee tiivistä yhteistyötä Kiinan viranomaisten kanssa Kiinan kansalaisten harjoittaman tiedonvälityksen valvonnassa ja sensuroinnissa. Muuten Yahoo! ei voisi toimia Kiinassa. Kiinalainen toimittaja Shi Tao sai vuonna 2005 kymmenen vuoden vankilatuomion Yahoo!:n tiedotettua Kiinan viranomaisille yhdestä sähköpostiviestistä, jonka Shi Tao oli lähettänyt ulkomaille. Sähköpostiviestissä Shi Tao oli kertonut Kiinan tiukentaneen tiedotusvälineiden ohjailua Tiananmenin verilöylyn vuosipäivän aikaan.
Microsoft teki ostotarjouksen Yahoo!:sta 1.2.2008. Microsoftin hintatarjous oli huimat 44,6 miljardia dollaria eli noin 30 miljardia euroa. Hinta ylitti Yahoo!:n senhetkisen pörssikurssin 62 prosentilla. Tällä kaupalla Microsoftin olisi ollut tarkoitus heikentää Googlen valta-asemaa internetin hakukoneena. Google kahmii myös suuren osan mainostuloista. Yahoo!:n hallitus tutki Microsoftin tekemää tarjousta mutta ei kuitenkaan suostunut kauppaan. Microsoft ilmaisi vielä vuonna 2009 olevansa kiinnostunut Yahoo!:n ostamisesta mutta on sittemmin luonut itse oman hakukonepalvelunsa, Bingin.
Joulukuussa 2009 paljastussivusto Wikileaks julkaisi Yahoo!:n yhdysvaltalaisviranomaisille laatiman oppaan (Compliance Guide for Law Enforcement), jossa se kertoo viranomaisille käyttäjistään keräämistään ja luovuttamistaan tiedoista hintoineen. Dokumentin mukaan Yahoo! säilyttää vuoden ajan tiedon IP-osoitteista, joista sen palveluihin on kirjauduttu.
Kolme rumaa Teroa
Kolme rumaa Teroa on sarjakuva, joka ilmestyi ensimmäisen kerran vuonna 1986 Pahkasika-lehdessä, jossa sarjakuvaa julkaistiin koko lehden ilmestymisen ajan. Sarjakuvan formaatti oli pääosin kahden rivin mittainen lyhytsarjakuva. Sankareina seikkaili kolme pienikasvuista anarkistista hahmoa, joilla oli paljon kykyä mutta heikonlaisesti moraalisia estoja. Sarjakuvan tyylilaji oli suoraviivainen undergroundhenkinen musta (koulupoika)huumori ilman tekstiä. Kolmea rumaa Teroa piirsi ja käsikirjoitti Harri Pakarinen.
Tánaiste
Tánaiste, tai muodollisemmin "An Tánaiste" (monikossa "Tánaistithe"), on Irlannin hallituksen varapääministerin nimike vuodesta 1937. Hallituksen johtajan eli pääministerin nimike on vastaavasti taoiseach. Tánaisten nimittää tehtäväänsä Irlannin presidentti taoiseachin ehdotuksen pohjalta.
M/S al-Salam Boccaccio 98
M/S al-Salam Boccaccio 98 oli egyptiläisomisteinen vuonna 1970 rakennettu matkustaja-ro-ro-alus, joka upposi keskiyöllä Suomen aikaa 2.–3. helmikuuta 2006. Alus oli matkalla Dubasta Saudi-Arabiasta Punaisenmeren poikki eteläisen Egyptin Safagan satamakaupunkiin, kun se yllättäen katosi tutkasta noin sadan kilometrin päässä Egyptin rannikosta. Alukselta ei kuitenkaan saatu minkäänlaista hätämerkkiä radiolla.
Aluksella oli onnettomuuden tapahtuessa 1 310 matkustajaa ja 104 miehistönjäsentä. Matkustajista suurin osa oli egyptiläisiä, mutta joukossa oli myös 99 saudiarabialaista sekä 16 muiden kansallisuuksien edustajaa. Turman uhrien tarkka lukumäärä ei ole tiedossa. Aiemmissa etsinnöissä rannikkovartiosto ilmoitti havainneensa katoamisalueella meressä kelluvia ruumiita sekä yhden pelastusveneen, jossa oli kolme ihmistä. Myöhempien Egyptin television välittämien tietojen mukaan eloonjääneitä on noin sata, kun taas lautan omistajayhtiön mukaan iltaan mennessä merestä oli pelastettu 300–400 matkustajaa.
"Al-Salam Boccaccio 98:n" nykyinen omistaja on El-Salaam Maritime Transport Company.
Onnettomuuden syyksi epäillään silminnäkijähavaintojen perusteella aluksen alakansilla syttynyttä tulipaloa. Silminnäkijöiden mukaan aluksen miehistö vähätteli tulipalon vakavuutta ja myöhemmin pakeni alukselta jättäen matkustajat oman onnensa nojaan. Tulipalon sytyttyä alus jatkoi matkaansa, ja liikenneministeriön mukaan kaatui myrskyssä yrittäessään tehdä U-käännöstä tulipalon sytyttyä toistamiseen.
Uppoamisen yhteydessä aluksen miehistön toimintaa on kritisoitu ankarasti. Pelastuneiden matkustajien mukaan aluksen päällikkö ja miehistö pakenivat alukselta ensimmäisten joukossa jättäen matkustajat oman onnensa nojaan. Myös pelastustoimien hitautta on arvosteltu.
Eloonjääneiden kertomukset kapteenin ja miehistön käytöksestä sekä tulipalon vakavuuden vähättelystä aiheuttivat mellakan laivayhtiön pääkonttorin luona 6. helmikuuta 2006. Mellakan yhteydessä turman uhrien omaiset rikkoivat ja sytyttivät konttorirakennuksen tuleen. Poliisi joutui käyttämään kyynelkaasua mellakan hajottamiseen.
Antti Aarnela
Antti Aarnela (21. joulukuuta 1917 Oulu – 19. toukokuuta 1989 Espoo) oli suomalainen pianotaiteilija ja opettaja.
Aarnela opiskeli Helsingin konservatoriossa 1930–1936 Ernst Lingon johdolla, Pariisissa 1937 Lazare Lévyn ja 1938 Marcel Ciampin, sekä Elli Rängman-Björlinin ja Martti Paavolan oppilaana. Hän konsertoi Helsingissä (ensikonsertti 1938) sekä muissa kaupungeissa ja esiintyi konserttisäestäjänä. Aarnela toimi Sibelius-Akatemian opettajana 1956–1982.
Gold Coast
Gold Coast on noin puolen miljoonan asukkaan kaupunki, joka sijaitsee Australiassa, Brisbanen kaupungin eteläpuolella ja Queenslandin osavaltion kaakkoisnurkassa. Sen asukasmäärä kasvaa tuhansilla vuosittain.
Gold Coast sijaitsee noin 30 km Brisbanesta eteläkaakkoon. Se ulottuu nauhana rannikkoa pitkin noin 40 kilometrin matkan Paradise Pointista osavaltionrajalle.
Gold Coastin keskusta on suosittu matkailukohde Surfers Paradise. Hallinnollinen keskus on Southport.
Gold Coastilla on 60 kilometriä hiekkarantaa ja monia suosittuja teemapuistoja. Sisämaassa on lisäksi kansallispuistoja.
Surfers Paradisessa sijaitsee myös yksi maailman korkeimista asuinrakennuksista Q1, joka kohoaa 322,5 metrin korkeuteen merenpinnasta.
Vuoden lämpimintä aikaa on tammi-helmikuu, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila on 28 °C. Viileintä on heinä-elokuussa, jolloin keskimääräinen alin jää kymmenen asteen vaiheille. Eniten sataa maalis- ja huhtikuussa.
Suosittu lasten ja nuorten televisio-ohjelma kuvattiin Village Roadshow Studios -studiossa Gold Coastissa. Myös Kosmiset surffitytöt kuvattiin Gold Coastilla.
Munster
Munster () on eteläisin Irlannin neljästä historiallisesta provinssista. Se koostuu Claren, Corkin, Kerryn, Limerickin, Tipperaryn ja Waterfordin kreivikunnista. Sen suurin kaupunki on Cork. Munsterissa on arviolta 1 280 394 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 24 046,11 neliökilometriä.
Nimi Munster juontaa juurensa kelttiläisestä jumalattaresta Mumasta. Provinssi on aikoinaan jaettu kuuteen alueeseen: Tuadh Mhuman (pohjoinen Munster), Deas Mhuman (eteläinen Munster), Urh Mumhan (itäinen Ulster), Iar Mumhan (läntinen Munster), Erhaibh Muman (Ernai heimon Munster) ja Deisi Muman (Deisi heimon Munster). Kaikki nämä kuitenkin sisältyivät joko Thomondin kuningaskuntaan (pohjoinen), Desmondin kuningaskuntaan (eteläinen) tai Ormondin kuningaskuntaan (itäinen). Nimet esiintyvät nykypäivänäkin, erityisesti Thomond. Munsterin lipun kolme kruunua edustavat näitä kolmea kuningaskuntaa. Munsterin lippu sekoitetaan usein Dublinin lippuun, joka on muuten täysin samanlainen lukuun ottamatta sitä, että siinä on kruunujen sijaan kolme linnaa.
Vuonna 1841 ennen suurta nälänhätää Munsterissa eli vajaat kolme miljoonaa ihmistä, mutta asukasluku romahti suuren muuttoaallon aikana, joka jatkui aina 1840-luvulta 1980-luvulle.
Munster irrottautui muusta Irlannista 30 päivän ajaksi Irlannin sisällissodan aikana ja perusti Munsterin tasavallan (Munster Republic) vastustaessaan Ison-Britannian ja Irlannin sopimusta. Munsterin tasavalta oli lyhytikäinen ja Michael Collinsin johtamat joukot valtasivat sen helposti.Cork on suurin kaupunki provinssissa ja sen asukasluku on 186 239 (2002), Suur-Corkin alueella asuu 380 000 ihmistä. Muita merkittäviä kaupunkeja ovat mm. Limerick jolla on 86 998 asukasta (2002) ja Waterford jolla on 46 736 (2002) asukasta.
Muita kaupunkeja ovat muun muassa:
Merkittäviä työnantajia Munsterissa ovat AOL, Bausch & Lomb, Dell, Amazon, Motorola, Amgen, Pfizer, Analog Devices, Vistakon, Waterford Crystal, Apple Computer, Intel, Novartis, O2, Lufthansa Technik, Kerry Group, Siemens ja Sony. Suurin työllisyyskeskus Munsterissa on Corkin metropoli monine monikansallisine yhtiöineen. Toiseksi tärkein keskus on Shannon Free Zone jossa on yli 120 kansainvälistä yhtiötä ja se työllistääkin yli 7500 ihmistä. Biofarmaseuttinen teollisuus on tärkeä osa Munsterin taloutta.
Munsterista on tulossa yksi Irlannin tärkeimmistä it-alan keskuksista Dublinin ulkopuolella multikansallisten Apple Computerin, Intelin, Amazonin ja Dellin ansiosta.
Munsterissa on kolme kansainvälistä lentoasemaa: Shannonin kansainvälinen lentoasema, Corkin kansainvälinen lentoasema ja Kerryn kansainvälinen lentoasema.
Iirin äidinkielisiä puhujia on seuraavilla Gaeltacht-alueilla:Viimeisen kolmenkymmenen vuoden aikana iirinkielisten koulujen (Gaelscoil) määrä on kasvanut huomattavasti Gaeltacht-alueiden ulkopuolella. Tästä huolimatta nämä koulut ovat epäonnistuneet yrityksessään säilyttää iirin kieli ja perinteinen kulttuuri.
Connacht
Connacht (toisinaan englanniksi myös "Connaught") on yksi Irlannin neljästä historiallisesta provinssista. Se sijaitsee Länsi-Irlannissa Atlantin valtameren rannalla. Connacht on jaettu viiteen kreivikuntaan. Siellä on arviolta 550 742 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 16 935,43 neliökilometriä.
Connachtin korkein kohta on Mweelrea (814 metriä) Mayossa ja suurin saari on Achill, joka on samalla myös koko Irlannin suurin saari. Connachtin suurin järvi Lough Corrib.
Suurin osa iirin kielen puhujista asuu Connachtissa. Varsinkin Mayossa ja Galwayn kreivikunnassa sijaitsee useita Gaeltacht-alueita, joissa enemmistö puhuu iiriä. Näillä alueilla ei esimerkiksi ole englanninkielisiä tiekylttejä, vaan kaikki kyltit ovat pelkästään iiriksi. Connachtin kaupunkikeskukset ovat Galway etelässä ja Sligo pohjoisessa. Galway on Connachtin väkirikkain kaupunki 79 504 asukkaallaan (2016).
Connacht tunnettiin muinoin nimellä Cóiced Ol nEchmacht.
Derryn kreivikunta
Derryn kreivikunta (, ) eli Londonderryn kreivikunta () on yksi Yhdistyneelle kuningaskunnalle kuuluvan Pohjois-Irlannin kuudesta ja Irlannin saaren 32:sta historiallisesta kreivikunnasta. Se sijaitsee saaren pohjoisrannikolla historiallisessa Ulsterin provinssissa. Kreivikunta on saanut nimensä Derryn kaupungilta.
Pohjois-Irlannin kreivikunnilla ei ole ollut hallinnollista merkitystä vuoden 1972 jälkeen. Lakkautusta edeltäneessä vuoden 1971 väestönlaskennassa kreivikunnassa oli 183 094 asukasta ja sen pinta-ala oli 2 082,98 neliökilometriä. Asukkaista 52 205 asui Derryn kaupungissa ("county borough"), loput 130 889 sitä ympäröivän kreivikunnan alueella. Nykyään Derryn kreivikunnan alue kuuluu kolmeen piirikuntaan: Causeway Coast and Glens, Derry and Strabane ja Mid-Ulster.
Pentu
Pentu on biologinen nimitys eläimen, erityisesti nisäkkään poikasesta.Ihmisen poikasesta käytetään nimitystä lapsi. Pentu-nimitys tässä yhteydessä on halventava tai murteellinen.