hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
So Little Time
So Little Time on sarja, josta on tehty kirjoja ja tv-ohjelma nuorille tytöille. Kirjat perustuvat Eric Cohenin ja Tonya Hurleyn televisiosarjaan.ja tällä kertaa Pääosissa näyttelevät Mary-Kate ja Ashley Olsen. Ashley näyttelee Chloe Carlsonia ja Mary-Kate Riley Carlsonia. Tytöt ovat itse osallistuneet TV-sarjojen käsikirjoitukseen ja Ashley puvustukseen. Kaikki TV -jaksot on kuvattu Malibussa.
Ilkka Rautio
Ilkka Jussi Rautio (s. 24. kesäkuuta 1950 Rovaniemi) on suomalainen juristi ja korkeimman oikeuden jäsen eli oikeusneuvos. Hän valmistui oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1974 ja sai varatuomarin arvon 1977. Hän on työskennellyt pitkään oikeusministeriössä mm. lainsäädäntöneuvoksena osallistuen rikoslain kokonaisuudistukseen. Oikeusministeriöstä hän siirtyi eduskunnan oikeusasiamiehen kansliaan esittelijäneuvokseksi ja kansliapäälliköksi. Eduskunnan apulaisoikeusasiamieheksi hänet valittiin vuosiksi 2001–2005. Korkeimman oikeuden jäseneksi hänet nimitettiin 1. lokakuuta 2005.
Rautio toimi toukokuussa 2009 mietintönsä jättäneen oikeus- ja sisäasiainministeriöiden asettaman esitutkinta- ja pakkokeinolainsäädännön kokonaisuudistusta valmistelleen toimikunnan puheenjohtajana.
Sojuz TM-16
Sojuz TM-16 oli 16. avaruuslento Mir-avaruusasemalle. Se oli kolmas Venäjän avaruusjärjestön Sojuz-lento. Laukaisu tapahtui Baikonurista 24. tammikuuta 1993. Paluu tapahtui 22. heinäkuuta 1993 eli lento kesti 179 vuorokautta. Lennon nimi oli Вулка́н, Tulivuori.
Alus käytti APAS-89-telakointijärjestelmää ja telakointi tapahtui Kristalli-moduuliin eikä Kvantti-moduuliin. Telakointijärjestelmä oli kehitelmä Neuvostoliiton telakointijärjestelmästä Apollo-Sojuz-lennolla; lento valmisteli tässä mielessä yhteistoimintaa NASAn kanssa – Sukkula-Mir- ja Sojuz-ISS-telakointeja.
Avaruuteen laukaistut
Maahan palanneet
Christoph Graupner
Christoph Graupner (13. tammikuuta 1683 – 10. maaliskuuta 1760) oli saksalainen barokkiajan säveltäjä ja cembalisti.
Graupner syntyi Hartmannsdorfissa, Saksissa, ja sai varhaista musiikinopetusta sedältään, urkuri Nicolaus Kuesterilta. Graupner luki Leipzigissä lakia ja jatkoi musiikkiopintojansa Johann Kuhnaun johdolla.
Graupner sai vuonna 1709 toimen Hesse-Darmstadtin hovissa, ja vuonna 1711 hänestä tuli "Hofkapellmeister". Hän vietti viimeiset vuotensa sokeana.
Graupnerin tuotantoon kuuluu mm. 113 sinfoniaa, 85 alkusoittosarjaa, 44 konserttoa, 8 oopperaa sekä kantaatteja.
Rämerahkasammal
Rämerahkasammal ("Sphagnum angustifolium") eli vanhalta nimeltään jokasuonrahkasammal on Suomessa yleinen rahkasammallaji.
Rämerahkasammalen pallomainen latvus on heleän vaaleanvihreä, verso sen alla vaaleamman kellanvihreä. Sillä on kaksi ulospäistä ja kaksi alaspäistä haaraa, jotka peittävät vaalean varren. Rämerahkasammalen varsilehti on kolmiomainen. Kasvin latvuksen kasvaessa sen alaosa kuolee ja muuttuu vähitellen turpeeksi. Itiöpesäkkeet ovat sillä tavallisia.
Rämerahkasammal kasvaa pohjoisella pallonpuoliskolla lauhkealla ja viileällä vyöhykkeellä. Se on koko Suomessa yleinen.
Rämerahkasammal kasvaa yleisenä rämeillä, mutta viihtyy myös muilla suotyypeillä. Se viihtyy vähäravinteisten soiden väli- ja mätäspinnoilla.
Blind Blake
Arthur "Blind" Blake (s. noin 1895–1897 mahdollisesti Jacksonvillessä, Floridassa – k. noin 1937) oli sokea yhdysvaltalainen blueskitaristi- ja laulaja. Hän sai 1920- ja 1930-luvuilla huomattavaa mainetta omintakeisen ragtime-soittotyylinsä kehittäjänä ja häntä kutsutaan usein nimellä "The King Of Ragtime Guitar" ("ragtime-kitaran kuningas"). Blind Blake levytti omalla nimellään 79 kappaletta Paramount Recordsille 1920-luvun lopulla ja 1930-luvun alussa ja teki yhteistyötä muun muassa Gus Cannonin, Papa Charlie Jacksonin, Irene Scruggsin, Ma Raineyn ja Ida Coxin kanssa.
Monista Blaken levytyksistä on tullut varhaisbluesin klassikoita. Näitä ovat esimerkiksi "Early Morning Blues," "Too Tight," "Skeedle Loo Doo Blues," "That Will Never Happen No More," "Southern Rag," "Diddie Wa Diddie," "Police Dog Blues," "Playing Policy Blues" ja "Righteous Blues".
Huolimatta suosiostaan, levytysten suuresta määrästä ja merkityksestään Blaken elämästä on säilynyt hyvin vähän varmistettavaa tietoa. Ainoa säilynyt valokuva Blakesta on elokuulta 1926, jonka perusteella syntymävuodeksi on arvioitu 1895–1897. Paramount kertoi Blaken syntymäpaikaksi Jacksonvillen, mutta tietoa ei ole varmistettu. Sheldon Harrisin "Blues Who's Who" ehdottaa Blaken oikeaksi nimeksi Arthur Phelps, mutta Blake itse kertoo vuoden 1929 levytyksessä "Blind Arthur's Breakdown" nimekseen Arthur Blake. "Southern Ragillä" Blake laulaa hetkittäin geecheen murteella, jonka perusteella hänen on epäilty syntyneen Georgiassa. Chicagossa hänet nähtiin ensi kertaa 1920-luvun puolivälissä.
Blind Blaken ura loppui vuonna 1932 Paramountin konkurssin myötä, jonka jälkeiset vaiheet Blaken elämässä ovat arvailujen varassa. Huhuja hänen murhastaan pian Paramount-uran päätyttyä ei ole pystytty vahvistamaan poliisiarkistoista. Luultavasti Blake muutti takaisin Jacksonvilleen ja eli siellä muutamia vuosia - ehkä vuoteen 1937. Mary Elizabeth Barniclen "Archive of Folk Song"-retkikunta, joka vieraili tällä alueella ei kuitenkaan tavannut Blakea.
Blake valittiin Blues Hall of Fameen vuonna 1990.
Myös Bahamasaarilla 1950-luvulla suosittu muusikko Blake Alphonso Higgs on käyttänyt nimeä "Blind Blake". Samoin jazzpianisti Eddie Langin nimi on eräissä levytyksissä ollut "Blind Blake".
Heterahkasammal
Heterahkasammal ("Sphagnum warnstorfii") on Suomessa melko yleinen ravinteikkaiden soiden rahkasammallaji.
Heterahkasammal kasvaa 8 - 10 cm korkeaksi. Sen pallomainen latvus on usein punertava, varjoon jäävät osat jäävät vihreiksi, varsi on kapeampi ja hailakampi. Sen ulospäisten haarojen lehdet ovat viidessä rivissä. Heterahkasammalen varsilehti on kielimäinen ja se ei ole risakärkinen. Sillä on kaksi ulospäistä ja kaksi alaspäistä haaraa.
Heterahkasammal kasvaa lähteisillä soilla, keskiravinteisissa korvissa ja lettorämeillä. Se on tunnuslaji joka osoittaa rämeen lettoisuutta.
Peltolemmikki
Peltolemmikki ("Myosotis arvensis") on sievä sinikukkainen kaksivuotinen kasvi. Se on Suomessa muinaistulokas. Peltolemmikin voi sekoittaa mäkilemmikkiin ("Myosotis ramosissima"), hietalemmikkiin ("Myosotis stricta") tai kukkimattomana ketohärkkiin ("Cerastium arvense").
Peltolemmikki kasvaa 10–40 cm korkeaksi, sen lehdet ovat vaaleanvihreät, soikeat. Vaaleansiniset kukat ovat halkaisijaltaan 3–4 mm, nuppuina vaaleanpunaiset, avoimina heleän vaaleansiniset ja keskeltä keltaiset. Peltolemmikki kukkii kesäkuusta syyskuuhun.
Peltolemmikkiä tavataan koko Euroopassa Islantia myöten. Se puuttuu vain pohjoisimmasta Lapista ja Kuolan niemimaalta.
Peltolemmikki kasvaa valoisilla paikoilla kuten pelloilla, tienvarsilla ja puutarhoissa.
Robert Smit
Robert Smit on ammattimainen trance-DJ. Hän on Ferry Corstenin työtoveri. He ovat yhdessä perustaneet Tsunami Records -nimisen levy-yhtiön.
Puistolemmikki
Puistolemmikki eli lehtolemmikki ("Myosotis sylvatica") on Suomessa luonnonvaraisena kasvava lemmikkilaji, jota myös viljellään puistoissa ja puutarhoissa koristekasvina.
Puistolemmikki kasvaa 15–20 cm korkeaksi. Sen lehdet ovat vaaleanvihreät, soikeat. Kukkavarsi on kaareva, ja siinä on muutamia haaroja. Vaaleansiniset kukat ovat halkaisijaltaan 5–8 mm, nuppuina vaaleanpunaiset, avoimina heleän vaaleansiniset ja keskeltä keltaiset. Kasvi kukkii touko-kesäkuussa. Puistolemmikki muistuttaa paljon peltolemmikkiä: sen kukat ovat isommat, kun taas peltolemmikin terälehdet ovat pyöreämmät.
Puistolemmikkiä tavataan Keski-, Itä- ja Pohjois-Euroopassa.
Puistolemmikki on alkuperäinen lehtometsien kasvi, mutta sitä kasvaa puutarhakarkulaisena monenlaisissa aurinkoisissa paikoissa.
Teemu Paakkarinen
Teemu Paakkarinen (s. 5. lokakuuta 1983 Lappeenranta) on suomalainen jääkiekkoilija. Paakkarinen on SaiPan kasvatti. Hän ei saanut sopimuksta SaiPan kanssa kaudella 2008–2009, joten hän pelasi muun muassa Mikkelin Jukureissa Mestistä. Pelityylinä hänellä on kova karvauspeli, taklaukset ja vastustajan taitopelaajien häiritseminen. Kaudeksi 2009–2010 Paakkarinen solmi sopimuksen KooKoon kanssa.
Ondine
Ondine on suomalainen vuonna 1985 perustettu taidemusiikkiin erikoistunut levy-yhtiö. Se on julkaissut yli 600 CD-, SACD- ja DVD-levyä.
Levy-yhtiön alkuperäinen tarkoitus oli julkaista vuosittain yksi live-taltiointi Kuhmon kamarimusiikkifestivaaleilta. Kuitenkin jo merkin neljäs julkaisu, Einojuhani Rautavaaran "Thomas"-ooppera, sai laajaa kansainvälistä huomiota, ja yhtiö laajensi toimintaansa muuhunkin taidemusiikkiin. Yhtiön perustaja ja toimitusjohtaja on Reijo Kiilunen. Vuodesta 2009 Ondine on ollut osa Naxos-ryhmää. Ondine on julkaissut levytyksinä lähes koko Einojuhani Rautavaaran sävellystuotannon. Vuonna 1996 julkaistu taltiointi Rautavaaran 7. sinfoniasta "Angel of Light" oli kansainvälinen menestys, ja levyä on myyty jo yli 100 000 kpl.
Ondine on voittanut useita palkintoja mm. Cannesissa (MIDEM) sekä Gramophone-lehden, BBC Music Magazinen, ja International Classical Music Awards (ICMA):n, Echon ja Preis der deutschen Schallplattenkritikin palkintosarjoissa. ICMA (International Classical Music Awards) valitsi Ondinen vuoden levymerkiksi 2012. Levymerkille ovat levyttäneet muun muassa pianistit ja kapellimestarit Vladimir Ashkenazy, Hannu Lintu, Leif Segerstam, Ralf Gothóni, Paavali Jumppanen ja Olli Mustonen, laulajat Soile Isokoski, Karita Mattila, Camilla Nylund, Monica Groop, Jorma Hynninen ja Matti Salminen; viulisti Pekka Kuusisto sekä Radion sinfoniaorkesteri ja Kronos-kvartetti.
Jasper Johns
Jasper Johns (s. 15. toukokuuta 1930 Augusta, Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kuvataiteilija. Johnsin taide liitetään abstraktiin ekspressionismiin, pop-taiteeseen ja neo-dadaismiin. Hänet tunnetaan varsinkin Yhdysvaltain lippua esittävistä teoksistaan, mutta myös arkielämän merkit kuten numerot ja kirjaimet olivat niissä usein mukana.
Johns opiskeli Etelä-Carolinan yliopistossa Columbiassa vuosina 1947–1948. Muutettuaan New Yorkiin hän tutustui Robert Rauschenbergiin vuonna 1952. Yhdessä he kehittivät pop-taidetta 1950-luvun puolivälissä.
Dadan ja Marcel Duchampin readymade-taiteen hengessä he loivat teoksia, joissa käytettiin arkisia esineitä ja mitä moninaisimpia materiaaleja. 1970-luvulla hän pyrki entistä persoonallisempiin töihin, mutta korosti silloinkin ajatusta siitä että ei tiedä mitään taiteesta.
Gas Gas
Gas Gas on vuonna 1985 perustettu espanjalainen moottoripyörä- ja mönkijävalmistaja. Gas Gas on erikoistunut enduro-, motocross- ja trialpyöriin. Gas Gas on markkinajohtaja maailmassa trialpyörien valmistuksessa. Yrityksen kotipaikka on Girona, joka sijaitsee Pohjois-Kataloniassa.
Gas Gas on valmistanut ja myynyt moottoripyöriä vuodesta 1985, jolloin valmistettavana pyöränä olivat trialpyörät. Suurin osa Gas Gas-malleista valmistetaan edelleen Saltissa, joka sijaitsee lähellä Gironaa. Vuonna 1989 yhtiö aloitti enduro- ja motocrosspyörien valmistuksen. Mönkkijöiden valmistus alkoi vuonna 2002.
Gas Gas on menestynyt moottoriurheilussa. Espanjalainen trialtähti Adam Raga on Gas Gas -pyörällään moninkertainen maailmanmestari sekä sisä- että ulkoluokassa. Myös suomalainen Petteri Silván ajoi Gas Gas -pyörällä kun hän voitti enduron MM-sarjan vuonna 1999.
Gas Gasin erikoisalaa on trial-pyörät, mutta se valmistaa niiden lisäksi myös kevytmoottoripyöriä ja mopoja.
Legio XX Valeria Victrix
Legio XX Valeria Victrix ("Legio XX Valeria Victrix Antoniniana Deciana") oli roomalainen legioona, jonka Augustus perusti noin vuonna 31 eaa.. Legioonan tunnus oli villisika. Legioonan nimi merkitsee suunnilleen ”Urhea ja voitokas”. Legioona palveli Hispaniassa, Illyriassa ja Germaniassa, kunnes se vuonna 43 jaa. osallistui Britannian valloitukseen. Britanniasta tuli legioonan pysyvä asemapaikka aina 300-luvulle saakka.
Illyriassa Valeria Victrix kuului Tiberiuksen armeijaan, joka taisteli markomanneja vastaan vuonna 6 jaa. Roomalaisten hävittyä Teutoburgin taistelun Valeria Victrix siirrettiin turvaamaan Germanian raja-alueita. Legioonan asemapaikkana oli Oppidum Ubiorum, nykyinen Köln.
Vuonna 43 jaa. Valeria Victrix oli yksi Britannian vallanneista neljästä legioonasta. Legioonan pääasemapaikaksi tuli Camulodunum, nykyisessä Colchesterissa. Vuonna 60 tai 61 Valeria Victrix oli kukistamassa Boudiccan johtamaa kapinaa. On mahdollista, että legioonan nimi "Valeria Victrix" on peräisin kapinan menestyksellisestä tukahduttamisesta. Britanniassa legioona luultavasti osallistui myös Hadrianuksen vallin rakentamiseen.
Pelastuspartio Pellekaija Pum
Pelastuspartio Pellekaija Pum on MTV3 ja MTV Juniori -kanavilla esitetty lastenohjelma, jossa käydään läpi erilaisia asioita, jotka ovat tärkeitä tietää. Ohjelmassa lauletaan ja soitetaan elävää musiikkia. Ohjelma kuvattiin touko-kesäkuun vaihteessa vuonna 2005 Hyvinkäällä ja Helsingissä, ja esitettiin vuoden 2006 tammikuusta lähtien. Sen käsikirjoittajat ovat Pekka Tonttila ja Tuula Tonttila.
Sävelet ja sanat Pekka Tonttila
Salme (kunta)
Salme on pienkauppala (alevik) ja entinen kunta Saarenmaalla, Virossa. Salme liitettiin osaksi uutta Saarenmaan kuntaa vuoden 2017 lokakuussa, jolloin siitä tuli Saarenmaan kuntaan kuuluva pienkauppala.
Pinta-alaa kunnalla oli 115,07 neliökilometriä ja asukkaita siellä oli 1 271 (1.1.2010). Salmen kunnanjohtajana toimi Kalmer Poopuu.
Salmen naapurikunnat olivat Torgu ja Lääne-Saare.
Toisen maailmansodan aikana 8. lokakuuta 1944 Salmen Tehumardin kylässä käytiin Saksan ja Neuvostoliiton armeijoiden välillä Tehumardin taistelu. Taistelu oli yksi verisimpiä toisen maailmansodan taisteluita Saarenmaalla, ja se päättyi Neuvostoliiton voittoon. Taistelupaikalla sijaitsee nykyisin miekanmuotoinen monumentti sotilaiden muistolle.
Salmen kunnassa oli yksi pienkauppala ("alevik"), Salme, ja 24 kylää:
Anseküla, Easte, Hindu, Imara, Järve, Kaimri, Kaugatoma, Lahetaguse, Lassi, Lõmala, Lõu, Länga, Läätsa, Metsalõuka, Mõisaküla, Möldri, Rahuste, Suurna, Tehumardi, Tiirimetsa, Toomalõuka, Ula, Vintri, Üüdibe.
Vuonna 2011 Salmen kunnassa oli 1 018 asukasta, joista 1 008 (99,0 %) oli virolaisia, 6 (0,6 %) venäläisiä ja 9 (0,9 %) muita kansallisuuksia.
Dalby Söderskog
Dalby Söderskog on yksi Ruotsin kansallispuistoista. Se sijaitsee eteläisessä Skånen maakunnassa Dalbyn taajamassa ja kuuluu Lundin kuntaan. Kansallispuisto on pinta-alaltaan 36 hehtaarin suuruinen ja se muodostettiin vuonna 1918. Kansallispuistossa on jalojen lehtipuiden muodostamaa metsää, jossa on mannermaisia piirteitä.
Martha Graham
Martha Graham (11. toukokuuta 1894 Pittsburgh, Pennsylvania – 1. huhtikuuta 1991 New York) oli yhdysvaltalainen tanssija ja koreografi, joka oli yksi nykytanssin perustajista.
Graham syntyi Pennsylvaniassa. Hän liittyi vuonna 1924 Greenwich Village Follies -ryhmään ja alkoi opettaa ja suunnitella koreografioita. Grahamin yhteiskunnallinen näkemys ja feministinen tietoisuus heijaistui hänen töissään, esimerkiksi Revolt-produktiossa 1927. Hän loi tanssitavan, joka oli kurinalainen mutta uudenaikainen: liike lähtee lantiosta, jonka kutistaminen ja laajentaminen ovat olennainen osa tanssia. Hän opetti 1930-luvulla Bennington Collegessa ja New Yorkin yliopistossa. Vuonna 1951 hän kuului Juilliard Schoolin tanssiosaston perustajajäseniin. New Yorkissa avattiin 1920-luvulla Grahamin oma tanssikoulu "Martha Graham Center of Contemporary Dance", johon otettiin oppilaiksi vain naisia.
Graham meni vuonna 1948 naimisiin Erick Hawkinsin kanssa. Graham lopetti tanssimisen 1960-luvun lopulla ja keskittyi myöhemmällä urallaan lähinnä koreografiaan. Hän kuoli keuhkokuumeeseen 96-vuotiaana. Presidentti Gerald Ford myönsi Grahamille vuonna 1976 Presidential Medal of Freedomin. "Time"-lehti nimesi hänet vuonna 1998 vuosisadan tanssijaksi.
Diane Schuur
Diane Schuur (s. 10. joulukuuta 1953, Tacoma, Washington) on sokea yhdysvaltalainen jazz-laulaja ja -pianisti.
Schuur lauloi jo 10-vuotiaana countrya Holiday Inn -hotellilla. Omia laulujaan hän alkoi esittää teini-iässä.
Schuurin ura alkoi edetä, kun Stan Getz kiinnostui hänestä kuultuaan Schuurin esiintymisen Montereyn jazzfestivaalilla 1979. Vuonna 1982 Schuur ja Getz esiintyivät yhdessä Valkoisessa talossa.
Diane Schuur on voittanut Grammy-palkinnot vuosina 1986 ja 1987.
HTU Stadi
HTU Stadi (alk. Helsingin Työväen Uimarit) on helsinkiläinen uintiseura. Seurassa toimii useita eritasoisia harjoitusryhmiä, sisältäen myös triathlon- ja vammaisryhmät. Seura perustettiin vuonna 1920 nimellä Helsingin Työväen Uimarit, ja se on historiansa aikana saavuttanut mm. 12 SM-viestimestaruutta pitkällä radalla. Seura harjoittelee pääasiassa Jakomäessä, Itäkeskuksessa, Urheilutalolla, Malmilla, Pirkkolassa ja Mäkelänrinteessä sekä Kumpulassa ja Uimastadionilla. Aktiivisia uimareita HTU:ssa on noin 150. Seura on mukana Urheiluakatemia Urheassa ja sen valmennuskeskuksen toiminnassa.
Helsingin Työväen Uimarit voitti pitkän radan Suomen-mestaruuden miesten 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä vuosina 1963 ja 1965–1968, miesten 4 × 100 metrin sekauintiviestissä vuosina 1953–1955, 1961 ja 1971, naisten 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä vuonna 1950 sekä naisten 4 × 100 metrin sekauintiviestissä vuonna 1978. Henkilökohtaisten pitkän radan lajien Suomen-mestareita ovat Margit Leskinen, Hilkka Hietamäki, Aulis Kähkönen, Hilkka Piispa, Tapio Leskinen, Marja Vilja, Esa Lepola, Ulla Patrikka, Matti Kasvio, Juhani Teräsvuori, Riitta Lampinen, Arvo Järvinen, Mauri Johansson, Arto Lainekivi, Tina Salminen, Vesa Nykänen ja Heikki Mäki.
Peltotaskuruoho
Peltotaskuruoho ("Thlaspi arvense") on yksivuotinen, valkokukkainen, näyttävistä liduistaan helposti tunnistettava ristikukkaiskasvi.
Peltotaskuruoho kasvaa 20–40 senttimetriä korkeaksi. Sen lehdet ovat mutkalaitaiset ja nuolityviset. Kukat ovat pienet ja valkoiset, terälehtiä on neljä. Kukinto on varren latvassa, ja yksittäisten kukkien paikalle kasvaa pian litteä, ympyriäinen siemenkota, joka on ohuella varrella kiinni kasvin varressa.
Peltotaskuruoho on levinnyt ihmisen mukana koko Eurooppaan ja laajalti vastaavalle ilmastovyöhykkeelle muuallakin pohjoisella pallonpuoliskolla. Etelämpänä sitä tavataan Etiopiassa, Uudessa-Seelannissa ja Chilessä.
Suomessa peltotaskuruoho esiintyy yleisenä koko maassa paitsi pohjoisimmassa Lapissa. Etelä- ja Keski-Suomessa se on muinaistulokas, Keski- ja Pohjois-Lapissa uustulokas.
Maanviljelyn näkökulmasta peltotaskuruoho on rikkakasvi, toisaalta sen lituhedelmiä kuivatetaan koristeeksi.
José Manuel Jurado
José Manuel Jurado Marín (s. 29. kesäkuuta 1986 Sanlúcar de Barramedassa, Cádizin maakunnassa, Espanjassa) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa tällä hetkellä Englannin valioliigassa pelaavaa Watfordia.
Jurado on Atléticon paikallisvastustajan Real Madridin kasvatti ja oli yksi seuran reservijoukkueen Real Madrid Castillan tähdistä. Kaudella 2004–2005 hän oli mukana joukkueen noustessa muutaman vuoden tauon jälkeen takaisin Espanjan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Segunda Divisióniin. Realin edustusjoukkueeseen Jurado nousi ensimmäistä kertaa kaudella 2005–2006, jolloin hän tuli vaihdosta kentälle kolmessa sarjaottelussa.
Jurado siirtyi Atléticoon 25. elokuuta 2006. Kahden Atléticossa vietetyn kauden jälkeen seura päätti lainata nuoren keskikenttäpelaajan Mallorcalle heinäkuussa 2008. Juradon kausi Mallorcalla onnistui erinomaisesti. Hän teki 35 ottelussa yhdeksän maalia ja antoi peräti kymmenen maaliin johtanutta syöttöä. Lehtitietojen mukaan englantilainen Aston Villa teki Juradosta kauden päätteeksi tuntuvan ostotarjouksen, mutta Atlético oli halukas pitämään pelaajan Madridissa. Lopulta marraskuussa 2009 nuori keskikenttäpelaaja solmi kesäkuuhun 2013 ulottuvan jatkosopimuksen Atléticon kanssa. Kauden 2009–2010 päätteeksi Jurado voitti Eurooppa-liigan Atléticon riveissä. Hän pelasi kaikkiaan yhdeksässä pelissä ja antoi kaksi maalisyöttöä. Vaikka Jurado ei pystynytkään vakiinnuttamaan paikkaansa joukkueen aloituskokoonpanossa hän oli ainoa pelaaja, joka pelasi kauden kaikissa 64 ottelussa (mukaan lukien liiga-, cup- ja euro-ottelut).
31. elokuuta 2010 Jurado siirtyi saksalaiseen Schalkeen 13 miljoonan euron siirtokorvauksella. Hän teki joukkueen kanssa nelivuotisen sopimuksen. Schalkessa hän ei kuitenkaan saanut vakiinnutettua avauspaikkaa ja 31. elokuuta 2012 hän siirtyikin lainalle venäläiseen Spartak Moskovaan. Onnistuneen lainapestinsä, jonka aikana hän teki kolme ja syötti neljä maalia 18 ottelussa, jälkeen hän siirtyi Spartakiin pysyvällä siirrolla.
Jurado siirtyi Watfordiin heinäkuussa 2015. Seuran manageri on Juradoa aikaisemmin Atléticossa valmentanut Quique Sanchez Flores.
Jurado oli mukana Espanjan alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa, joka ylsi hopealla vuoden 2003 maailmanmestaruuskilpailuissa Suomessa. Hän pelasi ensimmäisen alle 21-vuotiaiden maaottelunsa Espanjan paidassa syyskuussa 2006 Albaniaa vastaan. Hän oli mukana myös kesällä 2009 Ruotsissa pelattavaissa alle 21-vuotiaiden EM-kisoissa. Jurado teki neljä maalia kahdeksassa pelaamassaan EM-karsintaottelussa ollen maansa paras maalintekijä.
Deutsche Arbeitsfront
Deutsche Arbeitsfront, lyhenne DAF () oli natsi-Saksan aikainen ammattijärjestö. Valtiojohtoinen DAF nimellisesti korvasi kielletyt ammattiliitot. DAF oli ylivoimaisesti suurin kansallissosialistisen Saksan valtakunnanjärjestöistä. Järjestöön kuului yli 25 miljoonaa jäsentä. DAF:n johtajana toimi Robert Ley. Työrintama toimi vuosina 1933–1945.
Toukokuun 2. päivänä vuonna 1933, pian sen jälkeen kun kansallissosialistinen puolue oli noussut valtaan, natsit miehittivät ammattiliittojen toimipisteet kaikkialla maassa. Ammattiyhdistysliikkeen varat takavarikoitiin, johtajat pidätettiin ja monet vietiin keskitysleireille. Ammattiliitot ja työläisjärjestöt julistettiin laittomiksi. Niiden tilalle natsihallinto perusti 10. toukokuuta 1933 Saksan Työrintaman ainoaksi työjärjestöksi valtakunnassa. Järjestön tehtävänä oli poliittisen vakauden ja työmarkkinarauhan takaaminen. Ammattiliittojen mittava omaisuus — muun muassa kaksi pankkia sekä lukuisia oppilaitoksia ja lepokoteja — siirrettiin suoraan Työrintamalle.
Tammikuussa 1934 voimaantullut laki kansallisen työn sääntelystä määritti palkkatyön valtion palvelukseksi, sekä työnantajat että työntekijät toimivat valtion hyväksi. Kollektiiviset sopimukset kiellettiin, työnantajien oikeuksia päättää palkoista ja työehdoista lisättiin. Kaikkien työtätekevien oli kuuluttava Työrintamaan; työntekijöiden, toimihenkilöiden, työnantajien ja ammatinharjoittajien. Työn saanti Saksan hallitsemalla alueella ilman jäsenyyttä oli käytännössä mahdotonta. Työpaikoille perustettiin työntekijöiden luottamusneuvostoja, joiden jäsenet valitsi työnantaja yhdessä Työrintaman kanssa. Luottamusneuvosto hyväksyi työnantajan menettelyt ja palkkapäätökset, tai siirsi päätökset natsihallinnon asettamille virkamiehille, "työn luottamusmiehille", . Lakko-oikeutta ei ollut. Toisaalta työntekijöiden etuja parannettiin; määriteltiin osittainen irtisanomissuoja ja säännöllinen työaika taukoineen.
Verraten korkean Työrintaman jäsenmaksun suuruus porrastettiin tulojen mukaan; maksu vaihteli 15 pfennigin ja 3 Reichsmarkin välillä. Ammattiliitoilta takavarikoidun omaisuuden ja runsaiden jäsenmaksujen lisäksi järjestö sai varoja erilaisista vakuutusmaksuista ja osan talviapu-keräyksen tuotoista.
Lokakuussa 1934 DAF liitettiin virallisesti osaksi kansallissosialistista puoluetta.
Työrintaman kaksi pääosaa olivat Kansallissosialistinen työläisjärjestö, ja Kansallissosialistinen kauppa- ja teollisuusjärjestö, . 
Työrintamaan perustettiin useita erilaisia alaosastoja, muun muassa:
Työrintaman organisaation pienin yksikkö oli "block", joka muodostettiin 15 jäsenestä ja jonka esimiehenä toimi "blockwalter". Kahdesta kuuteen "blockia" muodosti "zellen"in, jota johti "zellenwalter". Jokaisessa yli kymmenen hengen työpaikassa oli erityinen "Betriebsgemeinschaft", jota johti "Betriebsführer" "Betriebswalter"in valvonnassa. Ne työpaikat, joissa oli alle kymmenen työntekijää, ryhmittyivät samalla kadulla sijainneiden työpaikkojen kanssa keskenään. Nämä osastot ja yksittäiset jäsenet kuuluivat paikalliseen natsipuolueen muodostamaan "Ortsgruppe"en. Tätä suuremmat yksiköt olivat "NSDAP Kreis", "DAF Kreis", "Gau" ja "DAF Bezirke".
KontuFestari
KontuFestari ("Kontufest") on Helsingin Kontulassa vuosittain elokuussa järjestettävä kolmipäiväinen kulttuuritapahtuma. Vuodesta 2003 asti järjestetyssä, Itä-Helsingin suurimmassa ja koko Helsingin kolmanneksi suurimmassa kulttuuritapahtumassa on käynyt vuosittain noin 10 000–13 000 kävijää. Tapahtuma on kävijöilleen ilmainen, ja sitä rahoittavat Helsingin kaupunki, Uudenmaan liitto sekä Euroopan aluekehitysrahasto. Tapahtuman järjestäjä on FC Kontu Itä-Helsinki ry, ja yhteistyökumppaneihin kuuluvat Helsingin kaupungin kulttuuriasiainkeskuksen kaupunkikulttuuriyksikkö sekä Helsingin nuorisoasiainkeskuksen Mellunkylän nuorisotyöyksikkö ja Kontulassa sijaitseva, Suomen suurin nuorten toimintakeskus.
KontuFestarin tunnetuimpia esiintyjiä ovat olleet muun muassa Don Johnson Big Band, The Flaming Sideburns, Eino Grön, Jean S., Amorphis, Pelle Miljoona, Tuomari Nurmio ja Mariska. Ulkomailta tulleita artisteja ovat olleet muun muassa Phil Guy, Maurizio (Rock Steady Crew / Ita), B-boy Mouse (UK) ja Kid Skraam (SWE).
Vuoden 2006 ja 2007 KontuFestarin yhteydessä järjestettiin myös Pohjoismaiden suurin hiphop -tapahtuma East Side Summer Jam, joka sisälsi muun muassa Sony Ericsson B-boy Championships -kilpailun Pohjoismaiden ja Baltian karsintakilpailun. Kilpailussa Pohjoismaiden ja Baltian parhaat breakdance -ryhmät kilpailivat paikasta UK Championships -kilpailuun, joka on maailmalla lajin arvostetuin maailmanmestaruuskilpailu. KontuFestari onkin viimeisen kahden vuoden aikana tullut tunnetuksi erityisesti suurena hip hop -tapahtumana.
Vuonna 2011 yleisöä tuli monta kertaa enemmän kuin odotettiin, ja syntyi häiriöitä ja häiriköintiä.
Borlänge Tidning
Borlänge Tidning on ruotsalainen kuusipäiväinen sanomalehti. Sen päätoimipaikkoja ovat Taalainmaan maakunnan Hedemora, Säter sekä Borlänge, jossa sijaitsee lehden päätoimitus. Lehden perusti vuonna 1885 Axel Lidman, ja se ilmestyy nykyisin tabloid-koossa. Vuonna 2005 sanomalehden levikki oli noin 15 600. Lehti kuuluu Dalarnas Tidningar -viestintäyhtiöön.
Montreal Nitro
Montreal Nitro on jääkiekkomaila jossa on käytetty nanoteknologiaa. Montreal käyttää mailoissa patentoitua Hyptoniitti-nanohartsia. Jääkiekkovalmistajista Montrealilla on yksinoikeus hyptoniittiin, jossa on hiilikuidun laminoinnissa käytettyyn epoksiin on lisätty vahvikkeeksi hiilinanoputkia.
Nitro-mailojen väri vaihtelee keltaisen, vihreän, oranssin ja punaisen välillä. Väri osoittaa mailan varren jäykkyyden.
Uusia Nitro-mailojen värejä ovat mm. sininen, tummanvihreä ja harmaa.
Lempinimi
Lempinimellä tarkoitetaan nimeä mille tahansa esineelle, asialle tai tapahtumalle. Tällöin niitä ei kutsuta niiden oikeilla nimillä. Monilla ihmisillä, kuten julkisuuden henkilöillä on lempinimiä.
Jopa kaupungit käyttävät lempinimeä, kuten Helsinkiä kutsutaan nimillä Hesa tai Stadi. Lempinimi liitetään usein myös kutsumanimeen, mutta kutsumanimen erottaa lempinimestä se, että kutsumanimen kantaja ei välttämättä pidä kantamastaan nimestä.
Lempinimet johdetaan usein nimestä, mutta kaikki lempinimet eivät välttämättä ole lähelläkään oikeaa nimeä.
Lempinimiä käytetään usein paljon, jos kyseisen henkilön nimi on pitkä tai yhdysnimi.
Autoille on perinteisesti annettu lempinimiä. Suomalaisia autojen lempinimiä on tiedossa nelisentuhatta.
Rakennuskustannusindeksi
Rakennuskustannusindeksi kuvaa rakennustöiden, rakennusmateriaalien ja muiden rakennuskustannusten hintakehityksen suhteellista muutosta. Indeksi julkaistaan kuukausittain, ja se on rakennusalalla yleisimmin käytetty rakennuskustannusten muutosta kuvaava lähde.
Indeksejä lasketaan useita, viidelle eri talotyypille. Lisäksi lasketaan peruskorjausindeksit, ja erilaisia osaindeksejä. Asuinkerrostalon indeksi eli kokonaisindeksi on vakiintunut yleisimmin käytetyksi ja yleensä puhuttaessa rakennuskustannusindeksistä tarkoitetaan juuri sitä. Kaikki indeksisarjat jaotellaan joko ammattimaiseen tai omatoimiseen rakentamisen.
Indeksilaskennan pohjana ovat tietyt mallitalot. Asuinkerrostalon mallitaloina on kaksi rakennusta, kolmikerroksinen lamellitalo ja seitsemänkerroksinen tornitalo. Pientalon indeksi perustuu paikallarakennettuun pientaloon.
Rakennuskustannusindeksi on ns. "kiinteäpainoinen Laspreyres-indeksi". Työ-, aine, palvelu- ja kalustokustannuksille määritetään painoarvo, missä suhteessa niiden kustannusmuutokset huomioidaan. Lisäksi on määritetty painoarvot eri tuotantovaiheittain. Painoarvot tarkistetaan aika-ajoin vastaamaan muuttuneita olosuhteita.
Indeksi on määritelty lähes 1900-luvun alusta asti. Vuonna 1955 indeksinpito siirtyi Kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriöltä ja Suomen Pankilta "Tilastolliselle päätoimistolle", nykyisen julkaisijan Tilastokeskuksen edeltäjälle.
Indeksisarjoja on useita, sillä indeksi on tasattu useita kertoja. Indeksiluvun kanssa on aina ilmoitettava indeksisarja, muuten on mahdotonta tietää, mihin sarjaan luku perustuu. Uusimmat sarjat ovat: 
Vanhoja sarjoja ketjutetaan uudempien sarjojen muutoksilla.
Indeksit julkaistaan joka kuukauden 12. päivä, tai sitä edeltävänä arkipäivänä.
Rakennustarvikkeiden hintojen pohjatiedot kerätään kyselyillä suoraan rakennusmateriaaleja myyviltä tukku- ja vähittäiskaupoilta, valmistajilta ja palvelujen tarjoajilta. Rakennustarvikkeisiin on pyritty ottamaan mukaan tärkeimmät tuotteet. Niiden hinnoissa huomioidaan keskitettyjen ostojen yhteydessä yleisesti annettavat alennukset.
Palkkatiedot saadaan palkkatilastoista. Indeksissä seurataan työehtosopimusten mukaisia aika- ja urakkapalkkoja. Myös palkkojen sosiaalikustannukset huomioidaan.
Rakennuskustannusindeksi (2010 = 100)
Kokonaisindeksi 105,7
Koloboa
Koloboa eli roundsaarenboa ("Bolyeria multocarinata") on mahdollisesti sukupuuttoon kuollut käärmelaji, joka eli Mauritiuksella ja siitä koilliseen sijaitsevalla Round Islandilla.
Kooltaan koloboa oli 1–1,5-metrinen. Laji eli nimensä mukaan maakoloissa ja etsi saaliinsa maasta, karikkeen ja aluskasvillisuuden joukosta. Sen elinympäristöjä olivat harva metsä ja palmusavanni. Koloboa söi pieniä eläimiä, etenkin liskoja, lintuja ja saarille tuotuja jyrsijöitä. Koloboa hävisi Mauritiukselta 1800-luvun puolivälissä elinalueiden katoamisen, pyynnin ja tulokaslajien takia. Pisimpään laji säilyi Round Islandilla, josta on toistaiseksi tehty vain kymmenkunta löytöä. Löytöjen vähäisyyden takia koloboan elintavat ovat muuten hämärän peitossa. Koloboan kohtaloksi koituivat saarelle tuodut rotat, siat ja vuohet, jotka ovat ylilaiduntaneet saarta ja syöneet myös koloboayksilöitä. Toistaiseksi viimeinen havainto lajista on vuodelta 1975.
Kevättaskuruoho
Kevättaskuruoho ("Thlaspi caerulescens" syn. "Thlaspi alpestre") on kaksi- tai monivuotinen, loppukeväällä ja kesän alussa kukkiva ristikukkaiskasvi.
Kevättaskuruoho kasvaa 10-30 cm korkeaksi. Sen lehdet ovat ehytlaitaiset ja herttatyviset. Kukat ovat pienet ja valkoiset, joskus hennon violetinsävyiset. Terälehtiä on neljä. Kukinto on aluksi paljon tiiviimpi kuin esimerkiksi peltotaskuruoholla, mutta kesän mittaan se venyy pituutta. Yksittäisten kukkien paikalle kasvaa alhaalta alkaen litteä, sydämenmuotoinen siemenkota, joka on terävästä päästään ohuella varrella kiinni kasvin varressa.
Kevättaskuruoholla kasvaa Suomessa alalajia: usein aivan lehdetön "ketokevättaskuruoho" ("Thlaspi caerulescens" ssp. "caerulescens") ja kookkaampi ja monilehtinen "toukotaskuruoho" ("Thlaspi caerulescens" ssp. "brachypetalum"). Kevättaskuruoho muistuttaa sukulaistaan peltotaskuruohoa ("Thlaspi arvense") sekä harvinaista kenttäkrassia ("Lepidium campestre").
Pohjoismaiden lisäksi kevättaskuruohoa tavataan Alpeilla.
Vanhimmisto (Jehovan todistajat)
Vanhin on Jehovan todistajien seurakunnissa vastuutehtävässä oleva kastettu miespuolinen henkilö. Heitä sanotaan myös valvojiksi. Vanhimmistoon pääseminen edellyttää 1. Timoteuksen kirjeen 3:1-7 vaatimusten täyttämistä. Yleensä jokaisessa seurakunnassa on ainakin koordinaattori, palvelusvalvoja ja sihteeri. Ennen 1970-lukua joka seurakunnassa oli vain yksi vanhin, joka oli samalla paikallisen seurakunnan johtajana. Myöhemmin tuli muutos, että vanhimman tehtäviä jaetaan useammille eri henkilöille.
Vanhimmilla on ohjekirja "Kiinnittäkää huomiota itseenne ja koko laumaan", jonka sisällö on luottamuksellista. Kirjan nimi perustuu Raamatun jakeeseen Apostolien teot 20:28. Vanhimpien kirjan kaikki periaatteet on kirjoitettu kaikille julkiseen Vartiotorni-lehteen ja kirja sisältää lähinnä lainauksia Raamatusta.
Vanhimpana oleminen ei Jehovan todistajien näkemyksen mukaan merkitse jalustalla olemista, vaan kyseessä on palvelutehtävä. Vanhimmat johtavat joka viikko seurakunnan kokouksia ja johtavat evankelioimistyötä, jota he tekevät kuten muutkin Jehovan todistajat, pyrkien valmentamaan heitä ja itseään sen osalta. Vanhimpien odotetaan kiinnittävän erityisesti huomiota kunkin yksilön hengellisiin tarpeisiin.
Jehovan todistajia kehotetaan jatkuvasti olemaan avoimia vanhimmille, ottaen nöyrämielisesti ohjeet ja opetukset vastaan. Vanhimmat päättävät kurinpitotoimenpiteistä, esimerkiksi seurakunnasta erottamisesta tai siitä, saako kurinpitotoimien kohteena oleva henkilö vastata ja pitää puheenvuoroja kokouksissa, ja onko seurakunnan jäsen syyllistynyt johonkin syntiin.
Mikäli joku seurakunnasta on syyllistynyt johonkin rikkomukseen, vanhimmat tarvittaessa kutsuvat koolle "oikeuskomitean", joka käsittelee asiaa, kuulustelee syyllistynyttä ja antaa päätökset. Vanhimpien tehtävistä on myös kerrottu Jehovan todistajien kirjoissa "Järjestetyt tekemään Jehovan Tahto" ja "Palvo Jumalaa".
Vanhimman tehtävän menettämiseen voivat johtaa useammat synnit, kuten aviorikos tai alkoholin liikakäyttö, tai myös silloin, mikäli perheenjäsen luopuu uskostaan ja lähtee Jehovan todistajista, mikäli voidaan osoittaa että vanhin ei ole kunnolla yrittänyt kasvattaa häntä Raamatun opetusten mukaan. Tämä perustuu myös 1. Timoteuksen kirjeen jakeeseen "Jos joku ei osaa johtaa omaa huonekuntaansa, kuinka hän voi pitää huolta Jumalan seurakunnasta?" (1 Tim. 3:5).
Lisäksi:
Lannevesi
Lannevesi on noin 600 asukkaan kylä Saarijärvellä 50 km Jyväskylästä pohjoiseen. Lanneveden naapurikyliä ovat Uurainen etelässä ja Tarvaala pohjoisessa. Kylä on saanut nimensä Lannevesi-järven mukaan. Toinen suuri vesistö Lannevedellä on Summasjärvi. Varsinaisen Lanneveden keskustan lähialueet ovat Laihankylä, Kyyränkylä, Palsankylä, Mäkikylä ja Hoikankylä.
Lannevedelle perustettiin ensimmäinen kauppapuoti vuonna 1896. Osuuskauppa aloitti vuonna 1920. Enimmillään kylällä on ollut puolenkymmentä kauppaa. Viimeinen kyläkauppa, Kyläkauppa Mimmi suljettiin 2000-luvulla. Toisen maailmansodan jälkeen Lannevedellä oli useita erikoisliikkeitä, kuten urheilukauppa, ja kirjakauppa osuusliikkeen yhteydessä. Kylällä on toiminut myös postitoimisto, matkahuolto ja kahvila. Pankkitoiminta kylällä alkoi vuonna 1929.
Lannevedellä toimii Lanneveden alakoulu (perustettu vuonna 1899) ja Lanneveden POP Pankki. Pankin yhteydessä toimii myös asiamiesposti. Kylällä toimii aktiivinen Lanneveden Sampo Nuorisoseura ry, joka on julkaissut vuonna 1998 kyläkirjan ”Tuttua seutua Lanneves”. Nuorisoseurantalo Sampola on ahkerassa käytössä juhla- ja harrastuskäytössä. Lannevedellä järjestetään joka juhannus Kiimasen savulenkki -urheilutapahtuma. Tapahtumaa on järjestetty vuodesta 1983 lähtien.
Lannevedellä vaikuttaneita tai Lannevedeltä kotoisin olevia tunnettuja henkilöitä ovat esimerkiksi Kirsti Paakkanen (Marimekko), taiteilija Frans Toikkanen ja näyttelijä Tarmo Manni.
Lannevesi valittiin vuonna 2014 Keski-Suomen Vuoden kyläksi.
Reginald Hill
Reginald Hill (3. huhtikuuta 1936 Hartlepool, County Durham – 12. tammikuuta 2012) oli brittiläinen rikoskirjailija, joka tunnetaan etenkin Yorkshireen sijoittuvasta kirjasarjasta, jonka päähenkilöinä ovat Andrew Dalziel ja Peter Pascoe. Kirjojen pohjalta on tehty televisiosarja "Yorkshiren etsivät" ("Dalziel and Pascoe"). Varhaisemmat suomennokset ovat ilmestyneet SaPo-sarjassa.
Tytsjerksteradiel
Tytsjerksteradiel () on kunta Friisinmaan provinssissa, Alankomaissa. Pinta-alaa kunnalla on 161,42 neliökilometriä, josta vettä on 11,75 km² ja asukkaita kunnassa on 32 201 (1.2.2008).
Kunnan nimi oli aiemmin Tytsjerk (nimi oli todennäköisesti peräisin sanasta Tziezerek). Tsjerk on friisiä ja tarkoittaa kirkkoa. Vuoteen 1989 kunnan virallinen nimi oli hollanninkielinen Tietjerksteradeel. Nykyinen nimi, Tytsjerksteradiel, on friisinkielinen nimi.
Suluissa olevat nimet ovat paikkojen hollanninkielisiä nimiä.
Lapin kesä (albumi)
Lapin kesä on Vesa-Matti Loirin yhteistyössä Base-Beat Studiot Oy:n kanssa tekemä kokoelma-albumi, joka sisältää hänen omia tulkintojaan suomalaisista klassikkokappaleista. Kokoelma ilmestyi vuonna 1992.
Sylvia Daoust
Sylvia Daoust CM, CQ (24. toukokuuta 1902 Montreal, Quebec, Kanada – 19. heinäkuuta 2004 Montreal, Quebec, Kanada) oli kanadalainen kuvanveistäjä. Hän opiskeli taidekoulussa Montréalissa ja lisäksi Euroopassa. Hän toimi kuvanveiston professorina.
Daoust opetti vuosikymmeniä taidekouluissa Montréalissa ja Québecissa. Hänelle myönnettiin Order of Canadan kunniamerkki. Hän oli Sculptors' Society of Canadan (SSC) jäsen.
Huomattava osa Daoustin teoksista on aihepiiriltään uskonnollisia. Vaikutteita on sekä klassistisesta taiteesta että modernismista.
Sylvia Daoust kuoli heinäkuussa 2004 täytettyään muutamaa kuukautta aikaisemmin 102 vuotta. Taiteilijan teoksiin kuuluvat muun muassa "Mary Queen of the World" sekä Édouard Montpetit'n patsas, joista molemmat sijaitsevat Montréalissa, viimeksi mainittu kaupungin yliopistolla.
Toimintasuunnitelma
Toimintasuunnitelma on yhdistyksen tai säätiön toiminnan suunnitteluun liittyvä asiakirja, jossa suunnitellaan toimintaa yleensä vuodeksi kerrallaan. Yleisin toimintasuunnitelma on juuri yhdistyksissä ja säätiöissä, mutta joskus sellainen saatetaan laatia myös yrityksissä, joskin niissä puhutaan yleisemmin liiketoimintasuunnitelmasta.
Suomessa toimintasuunnitelman sisällöstä tai muodosta ei ole laissa määräyksiä, vaan niitä määrittävät lähinnä vakiintuneet käytännöt sekä yhdistyksen tai säätiön omat säännöt, määräykset ja käytännöt. Yleisimmin toimintasuunnitelma laaditaan kuitenkin vuodeksi kerrallaan, ja siinä määrätään toiminnan sisällön keskeiset asiat ja tavoitteet. Yleensä toimintasuunnitelman kanssa samanaikaisesti laaditaan talousarvio, joka on suunnitelma yhdistyksen tai säätiön taloudesta. Usein toimintasuunnitelma ja toimintakertomus laaditaan samalla kaavalla, jolloin toteutuneen toiminnan vertaaminen suunniteltuun on helpompaa.
Géza Képes
Géza Képes (1. helmikuuta 1909 Mátészalka, Unkari – 19. elokuuta 1989 Budapest, Unkari) oli unkarilainen runoilija ja kääntäjä. Hän käänsi suomalaista kirjallisuutta unkariksi, muun muassa kansanrunoutta ja Eino Leinon tuotantoa.
Képesin runoutta on julkaistu suomeksi kokoelmissa "Unkarin lyyra" (1970) ja "Kaivojen maa" (1970).
Brody Dalle
Brody Dalle (oik. Bree Joanna Alice Robinson, s. 1. tammikuuta 1979 Geelong, Australia) on punkbändi The Distillersin laulaja-kitaristi. Brody on naimisissa Josh Hommen kanssa. Hänen ex-kumppaninsa oli Rancidin keulahahmo Tim Armstrong, jonka kanssa hän avioitui 16-vuotiaana. Tuolloin hän valehteli olevansa 19-vuotias. Hän vaihtoi sukunimensä näyttelijä Beatrice Dallen mukaan, joka näyttelee hänen lempielokuvassaan Betty Blue.
Reunuskilpikonna
Reunuskilpikonna ("Testudo marginata") on suurin luonnonvaraisena Euroopassa elävä maakilpikonna. Sitä pidetään myös lemmikkinä. Reunuskilpikonnan maahantuontiin tarvitaan CITES-todistus.
Reunuskilpikonna voi kasvaa 35 cm pitkäksi ja painaa viisi kiloa. Kilven ulkoreuna on sahalaitainen. 
Aikuisen yksilön selkäpanssarin pohjaväri on lähes musta, ja siinä on keltaisia kuvioita.
Reunuskilpikonnia elää villeinä Kreikassa ja Balkanilla. Sitä on istutettu luontoon Italiassa ja Sardiniassa. Se pärjää vuoristoisemmilla seuduilla kuin kreikankilpikonna.
Reunuskilpikonna on kasvinsyöjä. Lemmikkikonnan ruokinnassa pitää varoa liian sokeripitoisia ruokia.
Luettelo Teräsbetonin kappaleista
Tämä on luettelo metallimusiikkiyhtye Teräsbetonin kappaleista. Siinä on yhteensä 41 kappaletta. Kappaleita voi järjestää raidan, kappaleen nimen, kappaleen keston, albumin tai julkaisuvuoden mukaan.
Ultra Mobile Broadband
UMB () on tuotenimi 3GPP2-projektille, jossa oli tarkoitus kehittää CDMA2000 matkapuhelinstandardi vastaamaan seuraavan sukupolven vaatimuksia. Järjestelmän oli tarkoitus käyttää OFDMA-teknologiaa, sekä kehittyneitä antennitekniikoita saavuttaakseen jopa 280 Mb/s -datasiirtonopeuden. UMB projektin tarkoitus oli tehostaa huomattavasti matkapuhelinjärjestelmän kapasiteettia parantamalla esimerkiksi radiotaajuutta. Projektin tarkoitus oli pienemmillä kuluilla parantaa nykyisiä palveluita, sekä saada lisää sisältöä matkapuhelinverkkoihin. Teknologia olisi tarjonnut tarjoaa käyttäjille IP-pohjaiset palvelut täysin mobiilissa ympäristössä. UMB-standardisointia odotettiin valmiiksi vuoden 2007 puolivälissä, ja tekniikan odotettiin saavan lopullisen kaupallisen muotonsa vuoden 2009 puolivälissä.
Toimiakseen kaikkialla UMB:n oli tarkoitus tukea jo olemassa olevia tekniikoita kuten esimerkiksi CDMA2000.
Nimi Ultra Mobile Broadband sisältää teknologian avainominaisuudet :
Ultra: Ultra on erittäin nopea IP-pohjainen teknologiaa, jolla voidaan hyödyntää VOIP-puheluita, erilaista multimediaa sekä tarjota kuluttajille lisää uusia palveluita.
Mobile: Mobile on alusta, joka tukee useampia langattomia palveluita täysin liikkuvassa ympäristössä ja näin erottuu tekniikoista kuten Wi-Fi, WIMAX, UWB jne.
Broadband: Erittäin korkeat siirtonopeudet, joissa puhutaan satojen megabittien nopeuksista sekunnissa. Beyond 3G, 4G.
Jukka Suvisaari
Jukka Kullervo Suvisaari (21. heinäkuuta 1941 Kauniainen – 30. heinäkuuta 2015 Espoo) oli suomalainen heraldikko. Hän on eniten Suomen Heraldisen Seuran vaakunarekisteriin rekisteröityjä vaakunoita suunnitellut nykyheraldikko.
Suvisaari on yksi Heraldiikan Oppaan (1997) kirjoittajista ja kirjoittanut 1991 Heraldisen tunnuksen suunnittelijan 10 käskyä ja lukuisia heraldisia artikkeleita eri alojen lehtiin. Hän on toiminut Suomen Heraldisen Seuran varapuheenjohtajana ja sihteerinä 1980- ja 1990-luvuilla. Vaakunoiden lisäksi hän on suunnitellut myös muita tunnuksia, kuten lippuja ja viirejä.
Ellen Burstyn
Ellen Burstyn (oik. Edna Rae Gillooly s. 7. joulukuuta 1932 Detroit, Michigan Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä.
Burstyn teki Broadway-debyyttinsä vuonna 1957, ja vuonna 1975 hänet palkittiin Tony Awardilla parhaasta naispääosasta "Same Time, Next Year". Vuonna 1990 Ellen Burstyn voitti Sarah Siddons Awardin työstään Chicago Theatressa. Vuoteen 1970 asti hän näytteli lähes kaikki roolinsa nimellä Ellen McRae, jonka jälkeen hän otti kolmannen aviomiehensä sukunimen, Burstyn.
Burstyn oli ensimmäistä kertaa Oscar-ehdokkaana vuonna 1971 elokuvasta "Viimeinen elokuva". Hän voitti vuoden 1974 parhaan naispääosan Oscarin elokuvasta "Alice ei asu enää täällä". Hänen muita tunnettuja elokuvia ovat muun muassa "Manaaja" (1973), "Unelmien sielunmessu" (2000) ja "Jumalaiset JaJasiskot" (2002).
Teatterin ja elokuvien lisäksi Ellen on tehnyt mittavan uran televisiossa. Hän näytteli yhtä keskeistä osaa Suomessakin nähdyssä draamasarjassa Elämän pyörteissä. Sen lisäksi hän on ollut useampaan otteeseen ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi rooleistaan minisarjoissa.
Ellen Burstyn on ollut kolme kertaa naimisissa, mutta kaikki avioliitot ovat päättyneet eroon. Viimeisestä avioliitostaan Neil Burstynin (avioliitossa vuodet 1960–1971) kanssa hänellä on yksi lapsi.
FINA
Fédération Internationale de Natation (FINA) – kansainvälinen uimaliitto – on Kansainvälisen olympiakomitean uintiurheilun lajiliitto. Uimaliiton päätoimipaikka sijaitsee Lausannessa, Sveitsissä.
FINA järjestää mestaruuskilpailuja viidessä eri uintiurheilulajissa: uinti, uimahypyt, taitouinti, vesipallo ja avovesiuinti.
Tämän hetkisenä FINA:n puheenjohtajana toimii vuonna 2009 virkaan valittu Julio Maglione.
FINA perustettiin 19. heinäkuuta 1908 Lontoossa Manchester Hotelissa 1908 kesäolympialaisten lopussa. Liittoa oli perustamassa Belgian uimaliitto, Britannian uimaliitto, Tanskan uimaliitto, Suomen Uimaliitto, Ranskan uimaliitto, Saksan uimaliitto, Unkarin uimaliitto sekä Ruotsin uimaliitto.
FINA järjestää joka toinen vuosi Uinnin pitkän radan MM-kilpailut. Poikkeus tehtiin 2000, jolloin MM-kilpailujen väliin tuli 4 vuotta kesäolympialaisten takia. Kilpailuissa kilpaillaan kaikissa viidessä uintiurheilulajissa.
Uinnin lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailut järjestetään joka toinen vuosi, ja ne uidaan aina lyhyellä (25m) radalla.
Muut FINAN järjestämät mestaruuskilpailut:
Muut FINAN järjestämät ei-mestaruuskilpailut:
Kalmarin lentoasema
Kalmarin lentoasema sijaitsee Kaakkois-Ruotsissa, noin 5 kilometriä Kalmarin keskustasta länteen. Lentoasemaa ylläpitää Kalmarin kunta. Vuonna 2006 Kalmarin lentoaseman kautta kulki yhteensä 156 967 matkustajaa.
Harakkalaivue
Harakkalaivue on Jorma Ranivaaran nuortenkirja, joka julkaistiin WSOY:n Nuorten toivekirjasto -sarjassa vuonna 1968. Se kertoo 1950-luvun jälkipuolella Utin lentotukikohdassa asuvien kahden pojan seikkailuista.
Allu ja Pena menivät yhdessä katsomaan Valmet Vihuria, jota huolsi lentomekaanikko, kersantti Mäkinen. Pojat tutustuvat Mäkiseen, joka toimii poliittisesta arveluttavuudestaan huolimatta heille aikuisena, joka tutustuttaa heidät Vihurin ja Pembrokenkin ohjaamoon.
Inkeroisten ilmailukerhon PIK 5 -purjelentokoneen vinttaus kuorma-autolla viihdytti poikia illalla. Yksi purjelentokoneista teki pakkolaskun Putkinotkoksi kutsuttuun metsään - ohjaaja pelastui, mutta kone meni säpäleiksi. Purjelentokerhon Ykä voi poikia autossaan kentällä. Hän oli väylä ilmailuharrastukseen, mutta vielä kaukainen, koska purjelentäjän 16 vuoden minimi-ikä oli pojilla vielä vuosien päässä.
Lennoston komentajan koira Susi piti sinipukuisten kimppuun hyökkäämisestä, mutta lasten kanssa tuli toimeen. Myöhemmin, kun DC-3 pudottaa alueelle harjoitukseen liittyen koiria laskuvarjolla Susi tappaa yhden niistä ja haavoittuu itsekin. Pojat hautaavat vieraan koiran ja hoivaavat Susi-koiraa. Se oli kuitenkin "omia".
Pojat osoittavat fyysisen kuntonsa, mutta vuonna 1968 kirjoitetussa kirjassa ei enää vanhempien antamassa työssä tai ansiotyössä vaan pikemminkin tekemällä vahinkoa. He kaatavat kuusia maanviljelijän metsästä yrittäen raivata Uttiin kunnon urheilukentän. Toinen pakenee maanviljelijää ja toinen valehtelee nimensä peläten sen jälkeen, milloin maanviljelijä sattuu oikean oven taakse etsiessään tihutyön tekijää.
Sotaharjoituksen alkaessa Pena pääsee Viiman kyytiin, kokee jopa kaksi vaakakierrettä. Siltikään kukaan tuttu ei ole katsomassa nousua eikä laskua. Pian järveltä nousee sotilaita syöksyveneellä ja he kohtaavat panssarivaunun.
Lopussa Harakkatunnuksella varustelulla Vihurilla lentänyt Yrjönen syöksyy metsään. Pojat menevät katsomaan ensimmäistä moottorikoneen maahansyöksyään. Se ei ollutkaan niin hauskaa - Yrjönen kuoli onnettomuudessa. Kommunisti Mäkinen otti huoltoon laskeutuneen Vihurin.
Miinalautta Pyhäranta
Miinalautta Pyhäranta (kylkinumero 875) on Suomen merivoimien Pansio-luokan miinalautta. Aluksella on suuri miina- ja kuljetuskapasiteetti, ja se on varustettu koneellisilla miinojen lastaus- ja laskulaitteilla. Alus kykenee lähes samoihin tehtäviin kuin merivoimien miinalaivatkin.
Miinalautta Pyhäranta on Pyhärannan kunnan kummialus.
Alus tilattiin toukokuussa 1990 Olkiluodon telakalta, ja se otettiin palvelukseen 26. huhtikuuta 1992.
Alus palvelee Suomenlahden meripuolustusalueen 5. Miinalaivueessa, ja sen kotitukikohta on Upinniemi.
Muut Pansio-luokan miinalautat ovat Pansio ja Porkkala.
Lehtopähkämö
Lehtopähkämö ("Stachys sylvatica") on ruohovartinen lehtometsien kasvi.
Lehtopähkämö kasvaa 30–120 senttimetriä korkeaksi. Sen lehdet ovat karvaiset ja muistuttavat nokkosen lehtiä. Huulimaiset kukat ovat purppuranpunaiset, ja niissä on valkoisia kuvioita. Lehtopähkämö kukkii heinä-elokuussa. Kasvi haisee epämiellyttävältä. Lehtopähkämö voi risteytyä lähisukuisen peltopähkämön ("Stachys palustris") kanssa.
Lehtopähkämöä tavataan Keski-Euroopassa sekä Pohjoismaiden lauhkeimmilla alueilla.
Lehtopähkämöä on käytetty rohtona sukulaisensa rohtopähkämön tapaan. Sen haisevat lehdet toimivat hyttyskarkotteena.
Jerobeam (täsmennyssivu)
Etunimi Jerobeam voi viitata seuraaviin henkilöihin: