hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Belomorskin piiri
Belomorskin piiri () on yksi Karjalan tasavallan hallintopiireistä. Se sijaitsee tasavallan itäosassa Vienanmeren rannalla. Piiri ulottuu idässä Karjalan tasavallan ja Arkangelin alueen väliselle rajalle. Karjalan tasavallassa piiri rajoittuu etelässä Segežan piiriin, lounaassa Muujärven piiriin, lännessä Kalevalan kansalliseen piiriin ja pohjoisessa Kemin piiriin. Piirin hallinnollinen keskus on Belomorsk. Piirin pinta-ala on 12 982 km² Piirissä ilmestyy paikallislehti "Belomorskaja Tribuna".
Belomorskin piiriin kuuluu 5 paikallishallinnollista yksikköä: yksi kaupunkikunta (ven. "gorodskoje poselenije") ja neljä maalaiskuntaa (ven. "selskoje poselenije").
Kaupunki:
Maalaiskunnat:
Muita asutuskeskuksia ovat Hvoinyi, Kevättämäjärvi, Kuolisma, Lehto, Malenga, Pušnoi, Suiku, Suikujärvi, Tunkua, Uiunsaari, Uskela, Uusi Maasjärvi, Virantajärvi, Virma ja Zolotets.
Piiri muodostettiin Sorokan piirin nimellä 29. elokuuta 1927, jolloin siihen liitettiin Sorokan, Suman, Kuolisman, Njuhtsan ja Laapinan kunnat sekä osia Vojatšun, Petrovo-Jamin ja Suikujärven kunnista. Piirin nimi vaihtui Belomorskin piiriksi vuonna 1938, jolloin sen hallinnollisen keskuksen nimi Sorokka muuttui Belomorskiksi. Vuosina 1930–1945 Segežan piiri oli lakkautettuna ja osa sen alueesta kuului Sorokan piirin. Tunkuan piiri lakkautettiin 1960-luvulla ja liitettiin Belomorskin piiriin.
Hestia
Hestia () oli kreikkalaisessa mytologiassa kotilieden, perhe-elämän ja valtiollisen elämän suojelija ja oli yksi 12 olympolaisesta jumalasta, kunnes luovutti paikkansa Dionysokselle. Hän oli Kronoksen ja Rhean tytär ja pysyi neitsyenä ikuisesti, vaikka Apollon (mies) ja Poseidon (mies) yrittivät lähennellä. Hestiasta ei ole monia tarinoita, vaan hän on melko väritön hahmo. Roomalaiset samaistivat Hestian heidän omaan jumalaansa Vestaan, jonka valtiollinen rooli oli kuitenkin Hestiaa merkittävämpi.
RMS Mauretania
RMS Mauretania oli brittiläinen matkustajahöyrylaiva, jonka rakensi Cunard Line -varustamolle Swan Hunter & Wigham Richardson Wallsendin telakalla Newcastle upon Tynessa, ja se laskettiin vesille 20. tammikuuta 1906. Alus oli RMS "Lusitanian" sisarlaiva ja valmistuttuaan maailman suurin ja nopein laiva.
Alus oli 790 jalkaa (240,8 m) pitkä ja 88 jalkaa (26,8 m) leveä, ja sen bruttopaino oli 31 938 tonnia. Aluksen pääkoneina oli neljä Parsons-tyyppistä höyryturbiinia, jotka pyörittivät neljää pronssipotkuria. Aluksen normaali risteilynopeus oli 25 solmua (46 km/h), joten alus oli esimerkiksi "Titanicia" nopeampi. Savupiippuja oli neljä.
Matkustajapaikkoja laivalla oli täsmälleen yhtä paljon kuin RMS "Lusitanialla", 2 165 hengelle:
RMS "Mauretania" sai haltuunsa vuonna 1909 tavoitellun Sinisen nauhan, joka myönnetään Atlantin nopeimmin ylittäneelle vesialukselle. Se piti nauhaa hallussaan yli 20 vuotta.
Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä vuonna 1914 "Mauretania" oli joukkojenkuljetus- ja sairaala-aluksena.
Ranskalaisen matkustajalaiva S/S "Normandien" voitettua Sinisen nauhan "Mauretania" otti sen viimeisellä Atlantin-ylityksellään takaisin.
Pian tämän jälkeen ""Atlantin vinttikoira"" -nimellä kutsuttu matkustajalaiva lähti vuonna 1935 viimeiselle matkalleen Rosythiin romutettavaksi.
Paul Jyrälä
Paul ”Pappa” Jyrälä (9. heinäkuuta 1941 Espoo – 12. heinäkuuta 2007 Järvenpää) oli suomalainen musiikkiäänittäjä ja -miksaaja sekä elokuvien äänisuunnittelija. Äänitekniikan alalla Jyrälä on Suomen elokuvahistorian tunnetuimpia ja arvostetuimpia tekijöitä ja luennoitsijoita.
Jyrälä aloitti uransa Yleisradiossa 1960-luvun alkupuolella, josta siirtyi MTV:hen vuonna 1965. Ensimmäinen hänen äänittämänsä elokuva oli "Millipilleri" vuodelta 1966. Sitä seurasivat muut 1960-luvun Spede-elokuvat ja muun muassa Jörn Donnerin elokuvat.
Jyrälä kärsi jonkin asteisesta työnarkomaniasta, ja kaivatessaan irtiottoa leipätyöstään hän työskenteli hetken aikaa eri aloilla, muun muassa kalastajana ja rekankuljettajana.Vuodet 1970–1977 Jyrälä toimi musiikkiäänittäjänä Finnvox-studioilla, josta hän siirtyi Love Recordsin studiopäälliköksi vuosiksi 1977–1979. Hän vieraili kuitenkin silloin tällöin myös elokuvaprojekteissa. 1980-luvulla Jyrälä teki äänisuunnittelua suomalaisiin elokuviin, ja on saanut töistään seitsemän Jussi-palkintoa. Hän oli mukana myös muutamissa Hollywood-tuotannoissa, kuten "Patriot" (2000) ja "Hannibal" (2001 foley editor).
Työntekoa Jyrälä jatkoi aktiivisesti elämänsä loppuun saakka. Viimeiseksi työkseen hän äänitti Samuli Edelmannin virsilevyn Luhangan vanhassa puukirkossa.
Jyrälä on ollut ainoa suomalainen joka on valittu Yhdysvaltain elokuva-akatemian jäseneksi. Akatemian jäsenet valitsevat Oscar-palkintojen saajat. Jyrälä oli akatemian jäsen vuosina 1991–2007.
Jyrälän kunniaksi on perustettu yhdistys Pappa Fest ry, joka harjoittaa hyväntekeväisyyttä lasten hyväksi ja myöntää Pappa-palkintoja elokuvan ja musiikin parissa työskenteleville nuorille lupauksille.
Stefan Holm
Stefan Holm (s. 25. toukokuuta 1976 Forshaga, Ruotsi) on ruotsalainen entinen korkeushyppääjä. Hän on olympiavoittaja, nelinkertainen hallimaailmanmestari ja kaksinkertainen sisäratojen Euroopan mestari. Holm lopetti huippu-uransa vuonna 2008.
Holm on korkeushyppääjäksi melko pienikokoinen, 181 senttimetriä pitkä ja painaa 70 kilogrammaa. Seuratasolla Karlstadissa asuva Holm edustaa Kils AIK:ta.
Hänen ennätyksensä hallissa on 240 cm ja ulkoradoilla 237 cm. Holm on yhdysvaltalaisen Franklin Jacobsin ohella hypännyt korkeimmalta yli oman päänsä, molemmat ovat ylittäneet 59 senttiä päänsä yläpuolella olleen riman. Holm hyppäsi yli sadassa kilpailussa korkeutta yli 230 cm.
Stefan Holm valittiin vuonna 2013 Kansainvälisen olympiakomitean jäseneksi.
Holmin poika Melwin Holm on myös lahjakas korkeushyppääjä.
SS Californian
SS Californian oli Leyland Linen omistama Atlantin liikenteessä ollut höyrylaiva, joka oli suunniteltu ensisijaisesti kuljettamaan puuvillaa, mutta siinä oli myös majoitustilat kaikkiaan 102:lle matkustajalle ja miehistön jäsenelle. Alus tuli tunnetuksi oltuaan lähin RMS "Titanicin" uppoamispaikkaa ollut alus.
"Californian" laskettiin vesille 26. marraskuuta 1901 Caledon Shipbuilding and Engineering Companyn telakalta Dundeessa Skotlannissa. Se valmistui telakalta 23. tammikuuta 1902, ja se lähti neitsytmatkalleen 31. tammikuuta Dundeesta New Orleansiin Louisianaan Yhdysvaltoihin, mikä päättyi 3. maaliskuuta.
Alus lähti 5. huhtikuuta 1912 Lontoosta Bostoniin Massachusettsiin Yhdysvaltoihin päällikkönään Stanley Lord, joka oli toiminut aluksen päällikkönä vuodesta 1911. Aluksella ei ollut matkustajia.
Aluksen radisti Cyril Evans ilmoitti 14. huhtikuuta kolmesta suuresta jäävuoresta "Titanicille", joka matkasi kolmisenkymmentä kilometriä pohjoisempana. Vastaanottaneen aluksen radisti Harold Bride vastaanotti varoituksen. "Californian" kohtasi illan jo hämärryttyä suuren jäävuoren, jolloin aluksen päällikkö pysäytti aluksensa päättäen odottaa päivän valkenemista ennen matkan jatkamista. Alukselta havaittiin "Titanicin" matkan jatkaminen, jolloin ohittavaa alusta pyrittiin varoittamaan sekä radiolla että morselampulla.
"Titanicin" törmättyä jäävuoreen aluksen miehistö ei ymmärtänyt ammuttuja hätäraketteja, joten alus ei siirtynyt onnettomuuspaikalle ennen kuin seuraavana aamuna, useita tunteja "Titanicin" uppoamisen jälkeen. Aluksen saavuttua onnettomuuspaikalle oli jo liian myöhäistä, ja se sai turhaan etsiä merestä hengissä olevia ihmisiä. Aluksen miehistöä arvosteltiin myöhemmin välinpitämättömäksi sen jätettyä "Titanicin" ilman apua.
Saksan keisarillisen laivaston sukellusvene upotti SS "Californianin" ensimmäisessä maailmansodassa 9. marraskuuta 1915 98 kilometriä Matapanin niemestä lounaaseen Kreikan edustalle. Hylkyä ei ole toistaiseksi löydetty.
Microvox
Microvox oli suomalainen vuosina 1968–1982 toiminut Pekka Nurmikallion johtama musiikkistudio, joka sijaitsi Lahdessa osoitteessa Vesijärvenkatu 36 A. Studio sijaitsi kerrostalon kellaritiloissa ja se koostui kahdesta Revox-kaksiraitanauhurista. Äänitysjälkeä ei voinut jälkeenpäin korjata tai miksata uudelleen, joten Microvox sopi spontaanin ja energisen rockmusiikin tallentamiseen. Se oli myös Helsingin moniraitastudioita edullisempi. Microvox oli suosituimmillaan 1970-luvun jälkipuoliskolla.
Levy-yhtiöistä studion vakioasiakkaita olivat muun muassa Love Records, Poko Rekords ja iskelmiä tuottanut Satsanga Records. Iskelmiä studiolla äänittivät myös isot yhtiöt, kuten CBS ja EMI. 1970-luvulla studiota käyttivät lähes kaikki Suomen tunnetuimat rockartistit ja -yhtyeet, kuten Hurriganes, Juice Leskinen ja Wigwam. Microvoxissa äänitettiin myös varhaista suomalaista punkia; muun muassa Eppu Normaalin, Briardin, Hassisen koneen ja Popedan esikoisalbumit. Kari Peitsamo puolestaan äänitti Microvoxissa toistakymmentä albumia. Myös lahtelainen Sleepy Sleepers oli studion vakioasiakkaita. Microvoxin suosio hiipui 1980-luvun alussa, jolloin studio muutti pois kellaritiloistaan. Viimeiset äänitykset tehtiin vuonna 1982.
Monien soittajien haastatteluissa mainitaan, että Microvoxin studiotila oli niin matala, että pitkä soittaja ei pystynyt soittamaan selkä suorana. Huoneet olivat vain 186 senttimetriä korkeita, studion kokonaispinta-alan ollessa 60 neliömetriä. Soittajat muistavat studiotilanteesta myös sen, että Pekka Nurmikallion äidillä oli tapana tarjota soittajille pullakahvit.
Kaikkiaan Microvoxilla äänitettiin noin viisitoista kultalevyä ja yksi timanttilevy. Ainoa timanttilevy oli Hurriganes-albumi "Hot Wheels" (1976).
Miklós Németh
Miklós Németh (s. 23. lokakuuta 1946) on unkarilainen entinen keihäänheittäjä ja olympiavoittaja 1976 Montréalista.
Aktiiviaikoinaan 183-senttinen ja 88-kiloinen Németh oli huippu-urheilija jo toisessa polvessa. Hänen isänsä Imre Németh oli moukarinheiton olympiavoittaja 1948 kisoista. Myös pojasta piti alkujaan tulla isänsä tavoin moukarinheittäjä, mutta moukari lensi vain 59,88 metriä, ja hän päätti vaihtaa lajia.
Ennen Montréalin kisoja eräs suurimmista ennakkosuosikeista oli Suomen Seppo Hovinen, joka ennen kisoja oli heitellyt varmatuntuisesti 90-metrisiä heittoja. Montrealin karsinnassa sekä Németh että Hovinen heittivät hieman alle 90 metriä. Finaalissa Németh kuitenkin heitti jo ensimmäisellä kierroksella uuden maailmanennätystuloksen 94,58, eikä tuohon tulokseen kyennyt kukaan vastaamaan. Lähimmäksi, 6,66 metrin päähän, pääsi Suomen Hannu Siitonen.
Montréalin kultamitali jäi Némethin uran ainoaksi arvokisamitaliksi. Münchenin 1972 olympialaisissa hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 81,98 ja Moskovan 1980 olympialaisissa kahdeksanneksi tuloksella 82,40. EM-kilpailuissa hän sijoittui Budapestissa 1966 viidenneksi tuloksella 79,82, Helsingissä 1971 yhdeksänneksi tuloksella 76,82, Roomassa 1974 seitsemänneksi tuloksella 81,06 sekä Prahassa 1978 kuudenneksi tuloksella 83,58.
Dan Tigerstedt
Dan Tigerstedt (s. 1954 Helsinki) on suomalainen musiikkiäänittäjä, -miksaaja ja -tuottaja. Tigerstedt on ollut mukana yli 500 suomalaisen albumin tekemisessä.
Tigerstedtin ura alkoi vuonna 1975 Leif Kiviharjun omistamassa Parkville-studiossa Helsingin Puistolassa. Sieltä studio laajensi Mellunmäkeen ja toimi nimellä Birdland. Vuonna 1980 Tigerstedt palkattiin Musiikki-Fazerin perustamaan Takomo-studioon, jossa 1980-luvulla syntyi Tigerstedtin äänittämänä monia klassikkolevyjä, menestyneimpinä Dingon kolme tunnetuinta albumia (1984–1986). Takomon lopetettua vuonna 1990 hän siirtyi välivuoden jälkeen Finnvox-studiolle. Vuodesta 2003 Tigerstedt on toiminut myös Oy KoDa Productions Ab:n studiopäällikkönä.
Tulppaanit
Tulppaanit ("Tulipa") ovat sipulikasveja, joita viljellään niiden kauniiden kukkien takia. Villejä tulppaaneja on noin sata lajia, ja ne ovat kotoisin Osmanien valtakunnan alueelta, Vähästä-Aasiasta tai kenties jopa Himalajan juurelta saakka. Viljeltyjä lajikkeita on tuhansia. Tulppaaneja on monen värisiä, muun muassa punaisia, keltaisia, oransseja, sinisiä ja turkooseja. Tulppaanintuotannon suurvalta on Alankomaat, josta tuodaan Suomeen sekä sipuleita että leikkotulppaaneita. 65 prosenttia kukkasipulien maailmankaupasta on hollantilaisten hallussa.
Joskus tulppaanin sipuleja käytetään ihmisravintona, ja ne maistuvatkin maapähkinöiltä. Tulppaanien sipulit ovat esimerkiksi peltomyyrille suurta herkkua. Alueilla, joilla on paljon vesi- tai peltomyyriä, tulppaaneita voi yrittää suojata laittamalla sipuleiden alle ja sivulle maan alle esimerkiksi pienisilmäistä metalliverkkoa, jotteivät myyrät tule syömään niitä talven aikana. Myös esimerkiksi keisarinpikarililjan on epäilty karkottavan ympäriltään tuholaisia, joten se sopii tulppaanien seuraan.
Tulppaanit istutetaan ravinteikkaaseen puutarhamultaan Pohjois-Suomessa jo syyskuun puolen välin paikkeilla, mutta etelärannikolla kuitenkin mieluiten vasta lokakuun alussa. Istuttamisen jälkeen sipulien pitäisi ehtiä juurtua ennen kuin maa routaantuu. Juurtumiseen menee noin kolme viikkoa. Tulppaanit ovat melko nirsoja maan laadun suhteen. Niiden päälle tulisi levittää tällöin myös hiukan lannoitetta, kuten lehtikompostimultaa, tai kaupan tuotteita. Tulppaanit aloittavat kasvunsa huhti-toukokuussa, ja kukassa ne ovat lajikkeesta riippuen aikaisintaan huhtikuun lopulla, ja myöhäisintään kesäkuun alussa. Kukinnan jälkeenkin niitä olisi hyvä lannoittaa, sillä ne alkavat tällöin muodostamaan pikkusipuleita seuraavaa kasvukautta varten. Lehtiä ei tulisi leikata irti ennen kuin ne ovat juhannuksen aikoihin, tai sen jälkeen kuivuneet. Tavallisimmat tulppaanit kestävät Suomen talvea erinomaisesti Ouluun ja jopa Rovaniemelle saakka. Kaikkein jalostetuimpia lajikkeita ei kuitenkaan suositella kasvatettaviksi aivan pohjoisimmassa Suomessa talvenarkuutensa vuoksi.
Tulppaanien kansainvälinen luokitus, joka perustuu pääosin kukinta-aikaan ja kukan muotoon:
1 Yksinkertaiset aikaiset -Ryhmä:
2 Kerrannaiset aikaiset -Ryhmä:
3 Triumph-Ryhmä:
4 Darwinhybridi-Ryhmä:
5 Yksinkertaiset myöhäiset -Ryhmä:
6 Liljakukkaiset-Ryhmä:
7 Crispa-Ryhmä:
8 Viridiflora-Ryhmä:
9 Rembrandt-Ryhmä:
10 Papukaija-Ryhmä:
11 Kerrannaiset myöhäiset -Ryhmä:
12 Kaufmanniana-Ryhmä
13 Fosteriana-Ryhmä
14 Greigii-Ryhmä
15 Muut tulppaanit
Viljeltyjä luonnonlajeja:
Muita lajeja:
Jean Stapleton
Jean Stapleton (alun perin Jeanne Murray, 19. tammikuuta 1923 New York – 31. toukokuuta 2013 New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Hän esiintyi urallaan niin kameran edessä kuin teatterissakin. Ensimmäisen varsinaisen läpimurtoroolinsa hän teki vuoden 1960 musikaalielokuvassa "Langat kuumina" ("Bells Are Ringing"). Viimeisen roolinsa hän teki televisioelokuvassa, vuoden 2001 rikostrillerissä "A Most Deadly Family". Elokuvaa ei ole esitetty Suomen televisiossa.
Stapleton muistetaan kaikkein parhaiten "Perhe on pahin" -televisiosarjan Archie Bunkerin vaimona. Hän voitti Edith Bunkerin roolistaan kolme Emmyä ja kolme Golden Globea.
Stapleton oli naimisissa William H. Putschin kanssa tämän kuolemaan vuonna 1983 saakka. Avioliitosta syntyi kaksi lasta, Pam ja John. Miehensä kuoleman jälkeisenä aikana Stapleton kertoi yleisölle, ettei hän pysty puhumaan surustaan, mutta hän kuitenkin kertoi elävänsä elämäänsä yksi päivä kerrallaan.
Stapleton kuoli 90-vuotiaana toukokuussa 2013. Kuoleman syy oli luonnollinen.
Dissosiaatio (kemia)
Dissosiaatio on molekyylin hajoaminen kahdeksi tai useammaksi molekyyliksi tai atomiksi. Esimerkiksi vetymolekyyli H dissosioituu kahdeksi vetyatomiksi H ja H noin 1800 asteen lämpötilassa. Kun vetykaasua kuumennetaan edelleen, se ionisoituu noin 10 000 kelvinin lämpötilassa. Assosiaatio ja jälleenyhtyminen ovat dissosiaation vastakohtia.
Palautuville dissosiaatioille kemiallisessa tasapainossa
dissosiaatiovakio "k" on dissosioituiden suhde dissosioitumattomiin yhdisteisiin:
Adiabaattinen prosessi
Adiabaattinen prosessi (tai isokalorinen prosessi) on lämpöopissa tapahtuma, jossa lämpöä ei siirry tapahtuman kohteena olevaan systeemiin tai poistu siitä muuten kuin mekaanisen työn kautta. Toisin sanoen adiabaattisen prosessin lämpöenergian muutos perustuu mekaaniseen työhön, esimerkiksi rajatun systeemin kaasun tilavuuden muutokseen. Adiabaattisessa prosessissa lämpö tai aine eivät virtaa systeemiä rajoittavan pinnan läpi.
Adiabaattiselle prosessille
Missä P = paine, V = tilavuus, γ = adiabaattivakio (isentrooppivakio). Ideaalikaasulle γ = 5 / 3.
formula_3 on moolinen lämpökapasiteetti vakiopaineessa ja
formula_4 moolinen lämpökapasiteetti vakiotilavuudessa.
formula_5 on kaasun vapausasteiden lukumäärä (3 yksiatomiselle kaasulle, 5 kaksiatomiselle kaasulle).
Adiabaattiselle prosessille myös:
missä T = lämpötila.
Eksponentti
Eksponentti on potenssimerkinnässä oleva elementti, jolla ilmoitetaan kerrottavien "lukumäärä". Kun samalla luvulla kerrotaan useita kertoja, voidaan laskumerkintä lyhentää käyttämällä potenssimerkintää:
Esimerkkitapauksessa lukua kolme kutsutaan "kantaluvuksi" ja viittä kutsutaan "eksponentiksi".
Luettelo Yhdysvaltain ilmavoimien käytössä olevasta kalustosta
RPAS (engl. Remotely Piloted Aircraft System) tai UAS (engl. Unmanned Air/Aircraft System) tyyppiset miehittämättömät lentokoneet ovat laajasti käytössä Yhdysvaltain ilmavoimilla ja niiden käyttö on kasvussa.
N=lukumäärä ei tiedossa
Enslaved
Enslaved on norjalainen Ivar Bjørnsonin ja Grutle Kjellsonin vuonna 1991 perustama black metal -vaikutteinen viikinkimetalliyhtye.
Elokuussa 2008 yhtye solmi levytyssopimuksen Nuclear Blast Recordsin kanssa.
Enslavedin alkutuotanto on musiikillisesti lähellä muita norjalaisia black metal -yhtyeitä, mutta sanoitukset koko uralta ovat liittyneet viikinkimytologiaan. Nykyistä Enslavedia on luonnehdittu progressiiviseksi black metaliksi.
Janne Haavisto
Janne Pekka Haavisto (s. 28. marraskuuta 1964 Espoo) on suomalainen rumpali, musiikkituottaja ja -äänittäjä, joka on toiminut ammattimuusikkona vuodesta 1983 lähtien.
Haavisto kävi nuoruudessaan Sibelius-lukiota ja soitti rumpuja Bablers-nimisessä yhtyeessä yhdessä mm. Arto Tammisen ja Sam Yaffan kanssa. Vuonna 1980 tämä yhtye levytti albumin "Whats All About".
16-vuotiaana hän sai veljensä Ollin avustuksella paikan J. Karjalainen & Mustat Lasit -yhtyeessä. Tuo pesti kesti 12 vuotta, ja alkuvaiheissa Haavisto kävi lukion loppuun sekä kirjoitti ylioppilaaksi kiertueiden lomassa. Keikkoja heillä oli tuohon aikaan jopa kolmesataa vuodessa.
Mustien Lasien kiertueiden lomassa Haavisto teki Mitja Tuuralan kanssa Radio Cityyn ohjelmaa, jossa soitettiin paljon vanhaa amerikkalaista musiikkia, mm. surf-musiikkia, mikä johti vuonna 1988 surf-musiikkia soittaneen Laika & The Cosmonauts -yhtyeen perustamiseen.
Muita yhtyeitä, joissa Haavisto on soittanut, ovat mm. TTV, The JP’s ja Janne Haavisto & The Farangs. 2010-luvulla hän on soittanut myös Irina Björklundin ja Erinin yhtyeissä.
Soittamisen ohella Haavisto on pitkään toiminut äänittäjänä ja tuottajana. Hän kertoo soittaneensa yhtä aikaa J. Karjalaisen ja Mikko Kuustosen yhtyeissä sekä Laikoissa ja tuottaneensa samaan aikaan seitsemän levyä vuosittain.
Jätettyään Mustat Lasit hän jatkoi kuitenkin yhteistyötä J. Karjalaisen kanssa ja on tuottanut tämän kolme levyä, joista "Tähtilampun alla" toi hänelle tuottaja-Emman vuonna 1992.
Haaviston isä Jukka Haavisto on tunnettu muusikko, samoin hänen kymmenen vuotta vanhempi veljensä Olli Haavisto. Sisar Susanna Haavisto tunnetaan sekä laulajana että näyttelijänä.
Seth Cohen
Seth Ezekiel Cohen on Adam Brodyn esittämä kuvitteellinen hahmo televisiosarjassa "O.C.". Seth on Sandy ja Kirsten Cohenin poika.
Seth pitää sarjakuvista ja purjehtimisesta. Aikeena hänellä onkin mennä Tahitille omalla purjeveneellään, joka on nimetty seurustelukumppani Summer Robertsin mukaan. Unelma jää toteuttamatta ja Seth palaa Newportiin, mutta Summer on kuitenkin luopunut toivosta saada Seth takaisin ja tavannut Zach Stevensin, uuden poikaystävän, jolla tehdä Seth kateelliseksi. Päästäkseen psyykkisesti irti Summerista Seth menee töihin rannalle perustettuun uuteen musiikkiklubiin The Bait Shopiin ja rakastuu sen tatuoituun klubipäällikköön Alexiin. Ainoa este heidän suhteensa onnistumiselle näyttää olevan Alexin entinen tyttöystävä. Seth saa selville, että Summer on lähdössä romanttiselle lomamatkalle Italiaan Zachin kanssa. Mutta Sethin unelmat saavatkin täyttymyksen, kun Summer saapuu hänen luokseen ja antaa suudelman.
Kun viimeinen vuosi lukiossa alkaa, nuorten on aika miettiä tulevaisuuttaan. Summer saa yllättäen korkeat arvosanat testeistään ja hänkin päättää hakea Browniin, samaan kouluun kuin Seth. Kaitlin Cooper auttaa Sethiä valmistautumaan kouluhaastatteluun. Lopulta Seth päättää kuitenkin jättää koko haastattelun väliin ja tuhoaa mahdollisuutensa päästä sisään. Summer hyväksytään kouluun, jolloin Seth pelkää, että tyttö jättäisi koulun hänen takiaan. Tämän vuoksi Seth päättää erota Summerista, mutta alkaa pian katua päätöstään. Hän päättää saada Summerin takaisin valmistujaisjuhlissa Anna Sternin avustuksella. Summerilla on samat suunnitelmat, ja hän saapuu juhliin toisen pojan kanssa. Ilta saa onnellisen päätöksen Sethin tunnustaessa Summerille kaikki hölmöilynsä. Seth hyväksytään RIDS:iin. Neljännellä tuotantokaudella Seth kosii Summeria, ja vaikka tämä kieltäytyy, pari jatkaa seurusteluaan. Sarjan viimeisessä jaksossa Seth ja Summer menevät naimisiin.
Pauli Rantasalmi
Pauli Esko Antero Rantasalmi (s. 1. toukokuuta 1979 Helsinki) on suomalainen kitaristi ja musiikkituottaja. Rantasalmi tunnetaan parhaiten The Rasmus -yhtyeen kitaristina, mutta hän on myös tuottanut monia artisteja. Hänen tuottamiaan yhtyeitä ovat muun muassa Killer ja Kwan. Hän asuu Singaporessa , mutta on Suomen kansalainen.
Rantasalmen tuottamilla levyillä äänittäjänä toimii Kwanin kitaristi Antti Eräkangas.
Pauli on näytellyt pientä sivuosaa Pitkä kuuma kesä -elokuvassa.
Rantasalmi voitti Vuoden Tuottaja Emman vuonna 2001.
Hänestä tuli elokuussa 2008 poikavauvan isä.
Pauli on toiminut säveltäjänä muutamille artisteille kuten Killer, Kwan ja Tuuli.
Lisäksi hän on ollut mukana tekemässä Anna Erikssonille Pamela-kappaletta.
Polyainos
Polyainos () on antiikin kreikkalainen nimi, joka voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Ryan Atwood
Ryan Francis Atwood on kuvitteellinen hahmo televisiosarjassa "O.C.". Hän on yksi sarjan päähenkilöistä, ja häntä näyttelee Benjamin McKenzie. Ryan Atwood on kapinallinen ongelmanuori, jonka lakimies Sandy Cohen adoptoi perheeseensä, kun hän melkein joutui vankilaan. Coheneiden perhe on upporikas, ja he asuvat Kalifornian Newport Beachilla. Ryan ystävystyy perheen pojan Seth Cohenin kanssa ja ihastuu naapurin Marissa Cooperiin.
Ensimmäisen tuotantokauden lopussa Ryan joutuu lähtemään Newport Beachista, koska hänen entinen tyttöystävänsä Theresa oli raskaana (kolmannella kaudella paljastui, ettei lapsi ollut Ryanin). Ryan palaa toisen tuotantokauden alussa takaisin Newport Beachiin, koska Theresa väittää saaneensa keskenmenon, vaikkei sitä oikeasti saanutkaan.
Kolmannen kauden lopussa Ryanin entinen tyttöystävä Marissa kuolee Ryanin käsivarsille saamiinsa vammoihin, jotka tulivat auto-onnettomuudesta. Ryan lähtee pois Coheneilta, koska ei pysty elämään ilman Marissaa, mutta palaa lopulta. Tämän jälkeen Ryan ihastuu Taylor Townsendiin, joka tuli kuvioihin mukaan kolmannessa tuotantokaudessa.
Lohikäärme (Ilmestyskirja)
Lohikäärme on Raamatun Ilmestyskirjassa esiintyvä hahmo. Se on suuri, tulipunainen ja seitsenpäinen. Sillä on kymmenen sarvea ja seitsemän kruunua päissään. Ilmestyskirjan 12:ssa luvussa lohikäärmeen kerrotaan pudottavan kolmanneksen tähdistä maahan, yrittävän tappaa taivaan kappaleisiin pukeutuneen naisen lapsen ja sotivan enkelien kanssa, minkä seurauksena lohikäärme "syöstiin maahan". Seuraavassa luvussa (ilm. 13) lohikäärmeen kerrotaan olevan itse Saatana, joka on antanut voimansa merestä tulleelle pedolle, joka pakottaa ihmiset palvomaan lohikäärmettä.
Antiikin ajan kristityt tulkitsivat useimmiten lohikäärmeen tarkoittavan joko paholaista tai Roomaa, joka alkujaan rakennettiin seitsemälle kukkulalle. Rooman hajottua näkemys lohikäärmeestä paholaisena muuttui huomattavasti yleisemmäksi. Tulkinta lohikäärmeestä Roomana on kuitenkin vielä muun muassa preteristisen ja historiallisen tulkinnan kannattajien käytössä. Myös kirjaimellisessa tulkinnassa yleensä lohikäärmeen katsotaan olevan symbolinen olento, viitaten yleensä paholaiseen.
Kymmenpotenssimuoto
Kymmenpotenssimuoto, eksponenttimuoto eli tieteellinen merkintätapa on merkintätapa, jossa luku ilmoitetaan mahdollisella etumerkillä varustettuna mantissan sekä jonkin kymmenen kokonaislukupotenssin tulona. Esimerkiksi luku −1 560 000 voidaan kirjoittaa muodossa −1,56·10, missä etumerkki on miinus, mantissa on 1,56, kantaluku on 10 ja eksponentti on 6. Kymmenpotenssimuotoa käytetään luvun mittaustarkkuuden ilmoittamiseksi sekä suurten ja pienten lukujen kirjoittamiseksi lyhyesti.
Varsinkin laskimissa ja tietokoneissa, joskus muuallakin, käytetään kymmenpotenssiesitykselle "a·10" merkintätapaa "a" E+"k", jos "k" ≥ 0, ja "a" E−"k", jos "k"
Didier Auriol
Didier Auriol (s. 18. elokuuta 1958 Montpellier) on ranskalainen entinen ralliautoilija. Ennen ralliuraansa hän ajoi ambulanssia kotimaassaan. Uransa Auriol aloitti verraten myöhään vasta pitkälti päälle 20-vuotiaana. Auriol onkin sanonut, että ei ajamista tarvitse opetella nuorena; se tulee luonnostaan, jos on tullakseen.
Auriol voitti urallaan kerran maailmanmestaruuden, vuonna 1994 ajaessaan Toyotalla.
Auriol ajoi Ranskan mestariksi 1986. Kaudella 1992 hän ajoi Lancialla kuusi voittoa, mutta jäi MM-sarjassa Carlos Sainzin ja Juha Kankkusen jälkeen kolmanneksi.
Kaudella 1994 Auriol voitti ensimmäisenä ranskalaisena rallin maailmanmestaruuden Toyotan ratissa. Voittoja MM-tasolla Auriol on ajanut 20. Hän ajoi viimeisen täyden kautensa 2003 Škoda Fabia WRC:llä. Sen jälkeen on osallistunut yksityistallien kalustolla muun muassa Monte Carlon ralliin vuonna 2005.
Uransa jälkeen Auriol pyöritti omaa hotellibisnestä Ranskassa. Täysin pois moottoriurheilusta mies ei kuitenkaan jäänyt ja
vuonna 2008 ilmoitettiin, että Auriol osallistuu ainakin yhteen IRC-ralliin Fiat Grande Punto Super 2000 autolla, kartturinaan Denis Girudet. Auriol ajoi monia IRC-ralleja, mutta kärsi teknisistä ongelmista. Auriol ilmoittautui vuoden 2009 Monte Carlon ralliin, joka avasi IRC-kauden, mutta ei kuulunut WRC-sarjaan. Auriol joutui kuitenkin keskeyttämään kilpailun heti ensimmäisenä päivänä.
Auriol oli mukana Ranskan joukkueessa vuoden 2009 Rally of The Nations -kisassa ja sijoittui joukkuetoverinsa Brice Tirabassin kanssa kolmanneksi.
Kun auton säädöt olivat kohdallaan ja Auriolilla oli "the feeling", kuten itse kutsui, oli Auriol pitelemätön. Hän on yksi ralliautoilun legendoja. Auriol on voittanut Henri Toivosen muistoksi järjestettävän Mestareiden kisan neljä kertaa (1993, 1994, 1996, 1999), eli useammin kuin kukaan muu.
Kurkimäki (Kuopio)
Kurkimäki on Kuopion kaupunginosa ja taajama noin 25 km kaupungin keskustasta etelään. Kurkimäellä on myös Savon radan liikennepaikka. Asukkaita noin 1 000 (Kurkimäen suunnittelualue).
Kurkimäessä on ala-aste, kirjasto, päiväkoti, esikoulu ja yksi palveleva lähikauppa. Kurkimäkeen kulkee bussiliikenne, vaikkakin aika harvakseltaan. Matkustajajunaliikenne lopetettiin vuonna 2002.
Esko Ahonen
Esko Olavi Ahonen (s. 13. kesäkuuta 1955 Evijärvi) on suomalainen keskustaa edustava poliitikko. Hän toimi kansanedustajana kaksi kautta vuosina 2003–2011. Ahonen valittiin Lestijärven kunnanjohtajaksi helmikuussa 2012.
Ahonen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1974 Evijärven lukiosta ja rakennusinsinööriksi vuonna 1980 Vaasan teknillisestä oppilaitoksesta. Vuonna 1986 hän suoritti LKV-tutkinnon ja vuonna 1993 yrityshallinnon MHT-tutkinnon Markkinointi-instituutissa. Vuonna 1996 Ahonen suoritti vielä pankkitoiminnan esimiestutkinnon Osuuspankkiopistossa. Vuosina 1980–1985 Ahonen työskenteli Evijärven Rakennus Oy:n vastaavana työnjohtajana ja markkinointipäällikkönä. Vuosina 1986–2008 hän oli Järviseudun Op-kiinteistökeskus Oy:n toimitusjohtaja.
Ahonen oli Evijärven kunnanvaltuutettu vuosina 1981–1988. Hän oli Keskustan Etelä-Pohjanmaan piirin varapuheenjohtaja vuosina 2000–2006 ja puheenjohtaja vuosina 2007–2011. Vuonna 2006 Ahonen voitti piirin puheenjohtajaäänestyksessä tehtävää yli 20 vuotta hoitaneen Jukka Vihriälän. Piirin eduskuntavaaliehdokasasettelusta nostettiin oikeusjuttu ja piirin vastavalittu toiminnanjohtaja erosi. Vuonna 2008 Ahonen siirsi kirjansa Alajärvelle ja osallistui siellä kunnallisvaaleihin. Hänet valittiin valtuustoon 235 äänellä. Ennen valintaansa Lestijärven kunnanjohtajaksi hän toimi Alajärven kaupunginvaltuuston puheenjohtajana vuosina 2009–2012.
Sotilasarvoltaan Ahonen on yliluutnantti. Hänen puolisonsa on erikoissairaanhoitaja Maria Ahonen. Heillä on kaksi aikuista lasta.
Susanna Haapoja
Aino Maria Susanna Haapoja (13. marraskuuta 1966 Kauhava – 30. toukokuuta 2009 Tampere) oli keskustalainen poliitikko. Hänet valittiin kansanedustajaksi vuoden 2003 eduskuntavaaleissa ja toiselle kaudelle vuoden 2007 vaaleissa. Haapoja oli Kauhavan kaupunginvaltuuston ja kaupunginhallituksen jäsenenä vuosina 1997–2000. Keskustanaisten puheenjohtajana hän toimi 2003–2005. Vuodesta 2005 hän toimi Kauhavan kaupunginvaltuuston puheenjohtajana. Haapoja oli koulutukseltaan agrologi ja työskenteli ennen kansanedustajuuttaan opettajana ja järjestöagrologina. Hänen isänsä on näyttelijä Kalevi Haapoja.
29. toukokuuta 2009 Susanna Haapoja sai aivoverenvuodon ollessaan Kauhavan Lentosotakoulun johtajan vaihdostilaisuudessa. Hänet kuljetettiin Tampereen yliopistolliseen sairaalaan, mutta leikkauksesta huolimatta hän kuoli seuraavana päivänä. Hänen seuraajakseen eduskuntaan tuli Lasse Hautala. Haapojan hautajaiset järjestettiin 12. kesäkuuta 2009. Hänet on haudattu Kauhavan uudelle hautausmaalle.
Lasse Hautala
Lasse Tapani Hautala (s. 22. tammikuuta 1963 Kauhajoki) on keskustalainen poliitikko ja kansanedustaja. Hän on toiminut kansanedustajana vuosina 2003-2007 ja uudelleen vuodesta 2009 lähtien. Kevään 2011 ja kevään 2015 vaaleissa Hautala tuli uudelleen valituksi eduskuntaan.
Eduskuntaan Lasse Hautala valittiin vuoden 2003 vaaleissa, Vaasan vaalipiiristä. Eduskuntavaaleissa 2007 hän sai 5 510 ääntä ja oli putoamislistan toinen, jääden näin Keskustan ensimmäiseksi varaedustajaksi. Susanna Haapojan kuoleman jälkeen 30. toukokuuta 2009 hänelle avautui paikka eduskuntaan, mutta hän halusi miettiä päätöstään europarlamenttivaalien yli. Näissäkin vaaleissa hän jäi varasijalle, joten hän päätti palata eduskuntaan.
Kevään 2011 eduskuntavaaleissa Hautala sai ääniä 6 587 ja tuli valituksi uudelleen Vaasan vaalipiirin kansanedustajaksi. Hautala oli toiseksi eniten ääniä saanut keskustalaisehdokas.
Kevään 2015 eduskuntavaaleissa Hautala keräsi kaikkiaan 7 030 ääntä ja tuli valituksi jatkokaudelle kansanedustajaksi. Hän oli vaalipiirin kolmanneksi eniten ääniä saanut keskustalaisehdokas.
Hautala on Kauhajoen kaupunginvaltuuston puheenjohtaja. Hän haki vuonna 2009 Kauhajoen kaupunginjohtajaksi, mutta Kauhajoen hallintojohtaja Keijo Kuja-Lipasti tuli valituksi äänin 20–15 äänestyksen toisella kierroksella. Kaupunginhallitus esitti kaupunginjohtajan virkaan Hautalaa.
Hautala oli Euroopan parlamentin jäsenen Kyösti Virrankosken erityisavustaja vuosina 1996–2001. Hautalalla on kolme lasta puolisonsa Marjatta Hautalan (o.s. Lehtinen) kanssa ja hän on sotilasarvoltaan luutnantti.
Pertti Hemmilä
Pertti Aatos Hemmilä (s. 24. elokuuta 1955 Somero) on halikkolainen kokoomusta edustava poliitikko, poliisi, maanviljelijä ja yrittäjä. Hemmilä toimi kansanedustajana Varsinais-Suomen vaalipiiristä vuosina 1999–2015. Hemmilä oli ehdolla myös eduskuntavaaleissa 2015, mutta jäi ensimmäiselle varasijalle.
Hemmilä on toiminut Halikon kunnanvaltuuston puheenjohtajana vuosina 1997–2005. Pertti Hemmilä on avioliitossa turkulaisen anestesialääkärin, LT Tuija Hemmilän kanssa. Hemmilällä on neljä aikuista lasta. Sotilasarvoltaan hän on luutnantti.
Marjukka Karttunen
Marjukka Eija Karttunen (s. 5. toukokuuta 1967 Turku) on kokoomuksen entinen kansanedustaja (1999–2007) ja Yrittäjänaisten Keskusliiton toimitusjohtaja (2008–2011).
Karttunen oli Liedon kunnanvaltuustossa vuosina 1996–2000. Vuodesta 2001 hän on ollut Turun kaupunginvaltuuston jäsen. Hän oli myös Varsinais-Suomen maakuntavaltuuston varapuheenjohtaja vuosina 2001–2004.
Koulutukseltaan Karttunen on kasvatustieteen maisteri (1997). Hän toimi puutarha-alan yrittäjänä vuosina 1993–1999. Vuosina 1991–1999 hän oli freelance -toimittaja Auran Aallot -paikallisradiossa sekä useilla televisiokanavilla muun muassa ohjelmissa "Suomen Kaunein Kunta", "Erotico-tico" ja "Puutarhassa". Karttunen valittiin Maito ja Terveys ry:n Maitotytöksi vuonna 1991.
Karttusella on vuosina 1997 ja 2005 syntyneet lapset. Hänen puolisonsa on Ville Parpola. Karttunen kertoi raskauden vaikutuksista kehoonsa ja mieleensä kirjassaan "Kamalan ihana herne" (Edita 2008).
Haisuhilleri
Haisuhilleri eli tsorilla ("Ictonyx striatus") on haisunäätiä muistuttava, Saharan eteläpuolisen Afrikan puolikuivilla savanneilla elävä näätäeläin. Haisuhillerin hännän alapuolella sijaitsee hajurauhanen, josta se saattaa ruiskuttaa voimakastuoksuista ainetta ollessaan uhattuna. Tunnetaan tapauksia, joissa yksinäinen haisuhilleri on ahdistanut hajullaan suuren joukon leijonia vastakaadetun seepran ruholta pois. Yöeläiminä ne metsästävät öisin ja jäävät päiviksi pesään tai kallionhalkeamiin. Haisuhillerit ovat hyviä uimaan ja kiipeilevät mielellään puissa. Vankeudessa ne voivat saavuttaa viiden vuoden iän. Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut, että lajin suomenkieliseksi nimeksi vaihdettaisiin "zorilla".
Haisuhillereillä on pitkä, paksu mustavalkoraidallinen turkki. Näiden nisäkkäiden ruumiit ovat noin 33–38 cm pitkiä, hännät noin 20–30 cm. Haisuhillerit painavat noin kilon. Haisuhillerillä on pitkä kuono, lyhyet jalat ja vahvat kynnet. Kasvot ovat väritykseltään mustat ja niissä on kolme valkeaa täplää.
Haisuhillerit ovat lihansyöjiä ja ruokalistalla on hyönteisiä, sammakoita, matelijoita, jyrsijöitä, lintuja, munia ja joskus jopa isompia eläimiä. Haisuhillerit metsästävät pikkueläimiä itse, mutta isomman saaliin saaminen muilta petoeläimiltä on helppoa, koska ne eivät voi sietää haisuhillerin tuottamaa hajua.
Naaraat synnyttävät pesäkoloissa 2 tai 3 poikasta viiden viikon tiineyden jälkeen.
Olli Nepponen
Olli Erik Nepponen (s. 22. syyskuuta 1940 Turku) on mikkeliläinen prikaatikenraali ja aiempi kokoomuksen kansanedustaja Etelä-Savon vaalipiiristä. Hänet valittiin eduskuntaan ensi kerran vuoden 1999 vaaleissa. Vuoden 2011 vaaleissa hän ei enää tullut valituksi. Nepponen on myös Mikkelin kaupunginvaltuuston puheenjohtaja.
Nepponen valmistui Kadettikoulusta upseeriksi 1962. Hän oli kouluttaja vuoteen 1967. Hän toimi Karjalan prikaatin jääkäripataljoonan komentajana 1981–1983, Porin prikaatin komentajana 1988–1992 ja Mikkelin sotilasläänin komentajana 1993–1998. Vuonna 1996 Nepponen ylennettiin prikaatikenraaliksi.
Helmikuussa 1998 Nepponen nimitettiin Turun ja Porin sotilasläänin komentajaksi, mutta nimitys peruttiin jo saman kuun aikana, kun selvisi, että hän oli jäänyt muutama kuukausi aiemmin kiinni rattijuopumuksesta ja salannut sen esimiehiltään. Hän erosi puolustusvoimien palveluksesta marraskuussa 1998. Tämän jälkeen hän siirtyi politiikkaan.
Nepponen toimi Suomen Ampumahiihtoliiton puheenjohtajana vuosina 2011–2016. Hän joutui jättämään paikkansa hävittyään Kalle Lähdesmäelle puheenjohtajavaalissa äänin 49–40.
Nepposella on kaksi lasta.
Dainis Kūla
Dainis Kūla (s. 28. huhtikuuta 1959) on latvialainen keihäänheittäjä, olympiavoittaja ja MM-pronssimitalimies. Kansainvälisellä tasolla hän edusti Neuvostoliittoa.
Moskovan olympiavuonna 1980 Kūla heitti jo alkukesästä 90,30, ja juuri ennen kisoja 92,06. Suurin ennakkosuosikki olympiakultaan oli kuitenkin Unkarin voimakas Ferenc Paragi, joka huhtikuussa oli heittänyt uuden maailmanennätyksen 96,72.
Moskovan olympialaisten keihäsfinaalissa 21-vuotias Kūla herätti huomiota jo alkukierroksilla, mutta ei niinkään hyvien heittojensa ansiosta. Hän oli astunut kaksi ensimmäistä heittoaan yli, ja pääsy loppukierroksille oli näin kolmannen heiton varassa. Kolmannella heitollaan hänen keihäänsä liiteli kuin ilmavirtojen saattelemana pitkälle ja putosi maahan täysin lappeelleen. Tästä huolimatta virkailija nosti valkoisen lipun ja heitto mitattiin, mikä varmisti pääsyn jatkokierroksille. Neljännellä heitollaan Kūla heitti 91,20 metriä, mikä jäi koko kilpailun ainoaksi 90 metrin ylitykseksi ja riitti näin olympiakultaan. Hopealle sijoittui Neuvostoliiton kaksoisvoiton varmistanut Aleksandr Makarov. Ennakkosuosikki Paragi heitti parhaallaan vain 79,52 metriä, mikä ei riittänyt jatkokierroksille.
Kūla voitti toisen arvokisamitalinsa, väriltään pronssisen 1983 Helsingin MM-kisoista. Paras heitto kantoi tuolloin 85,60 metriä, mikä jäi vain kaksi senttimetriä amerikkalaisen Tom Petranoffin hopeaheitosta.
189-senttinen ja 94-kiloinen Kūla jatkoi uraansa vielä useiden vuosien ajan. Neuvostoliiton mestaruuden hän voitti kolmesti vuosina 1982–1984. Kansainvälisissä kisoissa hän oli mukana vielä 1993 MM-kisoissa Stuttgartissa edustaen Latviaa, mutta ilman mainittavampaa menestystä heittojen jäädessä alle 74 metrin.
Haisuhillerit
Haisuhillerit ("Ictonyx") on näätäeläimiin kuuluva suku. Siihen kuuluu kaksi afrikkalaista lajia:
Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut suvulle uutta suomenkielistä nimeä "zorillat".
Kääpiö
Kääpiö on pienikokoinen ihmisenmuotoinen, yleensä miespuolinen taruolento. Tarujen kääpiöillä on usein valtavat voimat ja ne ovat ihmisille vaarallisia.
Suomen kielen sanan "kääpiö" mahdollinen etymologinen kantasana voi olla "kääppä" eli röykkiöhauta. Siinä tapauksessa kääpiöiden mytologinen alkuperä voisi olla hautakummun asukkaita eli haltioita, kumpuun haudattujen vainajien joskus jälkipolville - useimmiten näitä tulevasta onnettomuudesta varoittaakseen – näyttäytyviä yhteensulautuneita henkiä, omaisiaan suojelevia, aikojen kuluessa kuihtuneita hahmoja.
Lähes maailmanlaajuisesti eri mytologiat tuntevat pieniä ihmisiä, jotka asuvat maan tai veden alla. Keski-Amerikassa pikkuolentojen ajateltiin elävän luolissa. Hindulaisessa mytologiassa on jumala Vishnun viides inkarnaatio kääpiö Vamana, joka kykenee kolmella askeleella kulkemaan koko maailman läpi. Suomalaisessa mytologiassa kääpiöt olivat esimerkiksi maahisia. Tiedetään myös monta kertomusta vedestä nousevista ”pienistä miehistä”, jotka tulivat usein suorittamaan jonkun tärkeän teon. Eräällä niistä oli vaskiset vaatteet ja parta, sekä kirves, jolla kaadettiin iso tammi. Monissa myyteissä pienet ihmiset elivät maan alla ylösalaisin, ja saattoivat jopa houkutella ihmisiä nurinkuriseen maailmaan. Edellä mainittujen lisäksi lukuisat muutkin taruolennot ovat kuin pienikokoisia ihmisiä.
Kansanuskomuksissa kääpiöt olivat jättiläisten tavoin jäänteitä muinaisesta maailmasta. Kääpiöitä pidettiin taitavina, vihamielisinä, loitsimiskykyisinä ja epäluuloisina, mutta joissakin tarinoissa he ovat kiitollisia ja avuliaita.
Skandinaavisessa mytologiassa kääpiöt olivat ensimmäinen Odin-ylijumalan maailmaa asuttamaan luomista roduista. Ne syntyivät Ymir-jättiläisen kalmoa kaivavista valkoisista toukista. Mustista toukista syntyi pahoja peikkoja, kääpiöiden vihollisia. Koska kääpiöt ja peikot syntyivät toukista, jotka kaivelivat Ymirin ruumista, joka muodosti maankamaran, nämä jatkoivat Odinin luomina lajeina eloaan maan alla. Jos kääpiöt tai peikot tulevat maan alaisesta kodista päivänpaisteeseen, ne kivettyvät välittömästi kivipatsaiksi.
Fantasiakirjallisuus käytti kääpiötarinoiden raaka-aineena lähinnä skandinaavisia myyttejä, joista se jalosti ja muokkasi kääpiöitä huomattavasti. Fantasiakirjallisuus vakiinnutti kääpiöistä rodun tai lajin, jonka kaikki jäsenet ovat parrakkaita, ja asuvat vuorten alla harjoittaen kaivostoimintaa. Kääpiöiden yhteys kaivostoimintaan on tosin vanhempaa kansanperinnettä. Naiskääpiöitä esiintyy tarinoissa vähän ja nekin ovat usein parrakkaita. Jos kääpiö on aseistettu, aseena on yleensä kirves. Jos kääpiöllä on hattu, se on suippopäinen, huppumainen tai kypärä. Usein kääpiön nenänpää on pyöreähkö ja posket pyöreät.
Kääpiö on vanha ja nykyään loukkaavaksi käsitetty nimitys lyhytkasvuisesta henkilöstä.
Petri Salo
Petri Antti Juhani Salo (s. 18. lokakuuta 1959 Tampere) on kauhavalainen vanhempi konstaapeli ja Kokoomuksen kansanedustajana toiminut poliitikko. Hänet valittiin eduskuntaan ensi kerran vuoden 1999 vaaleissa. Salo on ollut Alahärmän kunnanvaltuustossa vuosina 1997–2008, Kauhavan kaupunginvaltuustossa vuosina 2009–2017 sekä Kauhavan kaupunginvaltuuston puheenjohtaja 2015–2017. Salo ei enää asettunut ehdokkaaksi vuoden 2011 eduskuntavaaleissa. Hän oli ehdolla myös vuoden 2015 eduskuntavaaleissa, mutta 1 010 ääntä ei riittänyt valintaan.
Salon puoliso on vuodesta 1981 ollut Maritta Myllykoski. Heillä on kolme lasta.
Vuonna 2007 Vaasan hovioikeus tuomitsi Salon 30 päiväsakkoon kunnianloukkauksesta, kun tämä oli vuonna 2005 levittänyt perätöntä huhua alahärmäläisen kunnanvaltuutetun osallisuudesta huumausainerikokseen. Hänet tuomittiin myös maksamaan asianomistajalle korvauksia 2 000 euroa.
Salo jäi kiinni ylinopeudesta epäiltynä toukokuussa 2010. Poliisi oli mitannut Ylihärmä-Vöyri-maantiellä henkilöautoa ajaneen Salon nopeudeksi 138 kilometriä tunnissa alueella, jossa oli 80 kilometrin nopeusrajoitus. 
Hän sai myös syytteen lahjonnasta, kun hän oli luvannut tarjota kahvit häntä sakottaneelle poliisille ja tämän työyhteisölle. Salo kiisti ylinopeuden. Käräjäoikeus kuitenkin hylkäsi lahjussyytteen, ja Salolle tuomittiin 60 päiväsakkoa törkeästä liikenneturvallisuuden vaarantamisesta yhteensä 3 780 euroa sekä ajokieltoa syyskuun 2010 loppuun.
Nawal al-Mutawakkil
Nawal al-Mutawakkil (s. 15. huhtikuuta 1962 Casablanca, Marokko) on marokkolainen poliitikko ja entinen 400 metrin aitajuoksija. Hän voitti kultamitalin ensimmäistä kertaa olympiakisojen ohjelmassa olleissa naisten pitkissä aidoissa Los Angelesin olympialaisissa 1984.
Nawal al-Mutawakkilista tuli olympiavoittonsa myötä kautta aikojen ensimmäinen marokkolainen olympiavoittaja ja myös ensimmäinen naispuolinen afrikkalainen muslimi olympiavoittaja. Hänen voittojuoksunsa näytettiin Marokossa televisiossa kahden aikaan yöllä, ja voiton varmistuttua ihmiset kerääntyivät juhlimaan Casablancan kaduille. Marokon kuningas Hassan II julisti, että kaikki kyseisenä päivänä syntyneet tyttölapset tulisi nimetä hänen mukaansa.
Afrikan mestaruuden al-Mutawakkil on voittanut viidesti: 200 metrin juoksussa vuonna 1984, 100 metrin aitajuoksussa 1982 ja 400 metrin aitajuoksussa 1982, 1984 ja 1985.
Vuonna 1995 al-Mutawakkil valittiin IAAF:n jäseneksi ja vuonna 1998 KOK:n jäseneksi. Hän on mukana valitsemassa vuoden 2012 kesäolympialaisten isäntäkaupunkia. Lokakuussa 2007 al-Mutawakkil nimitettiin Marokon nuoriso- ja urheiluasioista vastaavaksi ministeriksi. Elokuussa 2008 hänet valittiin KOK:n hallitukseen.
Akondroplasia
Akondroplasia on lyhytkasvuisuusoireyhtymä. Se välittyy neljännen kromosomin perimäaineksen vaurion myötä. Oireyhtymä esiintyy noin 0,5–1,5 lapsella 10 000 syntyvää lasta kohti.
Akondroplasian tunnusmerkkejä ovat lyhytkasvuisuus, lyhyet raajat, isokokoinen pää ja korkea otsa sekä nenäselkä, joka on heikosti muodostunut. Sairauteen kuuluvat myös olennaisena osana notkoselkäisyys ja vääräsäärisyys. Tavallisesti akondroplasiaa sairastavien ihmisten pituus aikuisiässä on noin 120–130 senttimetriä. Jos vanhemmista toisella on akondroplasia, lapsista puolet perii geenin. Jos molemmilla vanhemmilla on akondroplasia, puolet lapsista perii sairauden, neljännes on normaalipituisia ja neljännes kuolee sylivauvana.
Tunnettuja akondroplasiaa sairastavia näyttelijöitä ovat Wee-Man (Jason Acuña) ja Peter Dinklage.
Brittiläisellä sosiologilla Tom Shakespearella on akondroplasia. Hän työskentelee vammaisten oikeuksien puolesta ja on Maailman terveysjärjestön palveluksessa.
Esko Kurvinen
Esko Anton Kurvinen (s. 6. lokakuuta 1952 Nivala) on oululainen insinööri ja kokoomuksen kansanedustaja. Hänet valittiin ensimmäisen kerran eduskuntaan vuoden 1999 vaaleissa. Kahden kansanedustajakauden jälkeen hän ei asettunut enää ehdolle vuoden 2007 vaaleissa. Hänet valittiin uudelleen eduskuntaan vuoden 2011 vaaleissa. Hän ei ollut ehdolla enää vuoden 2015 vaaleissa.
Paitsi kansanedustajana, Kurvinen on toiminut poliittisella urallaan myös muun muassa Kansallisen Kokoomuksen puoluehallituksessa kahdeksan vuotta, Pohjois-Pohjanmaan Kokoomuksen puheenjohtajana vuosina 1996–2003, Oulun kaupunginvaltuuston jäsenenä vuosina 2005-2012, Oulun kaupunginhallituksen puheenjohtajana vuosina 2009–2011, Pohjois-Pohjanmaan liiton hallituksen ja valtuuston varapuheenjohtajana yhteensä 12 vuotta ja Pohjois-Pohjanmaan sairaanhoitopiirin valtuuston varapuheenjohtajana. Elokuussa 2010 hänet valittiin uuden Oulun yhdistymishallituksen 1. varapuheenjohtajaksi. Kurvinen on myös Vapo Oyj:n hallintoneuvoston jäsen, toiminut Finnvera Oyj:n hallintoneuvoston jäsenenä ja varapuheenjohtajana kahdeksan vuotta ja toimii Karjalan Liiton liittovaltuuston varapuheenjohtajana.
Kurvinen perusti vuonna 1980 oman insinööritoimiston, Kurvinen Oy:n, jonka toimitusjohtajana hän toimi. Lokakuussa 2010 hän ilmoitti luopuvansa yrityksestään vanhimman tyttärensä hyväksi. Yrityksen nimi ja toimiala muuttuivat sukupolvenvaihdoksen yhteydessä.
Kurvisen puoliso vuodesta 1975 on Liisa Korhonen. Heillä on kolme tytärtä.
Sotilasarvoltaan Kurvinen on yliluutnantti (ylennetty 2001).
Tasavallan presidentti myönsi Kurviselle vuonna 2010 Suomen Leijonan ritarikunnan 1. luokan ritarimerkin.
Pekka Kuosmanen
Pekka Kalevi Kuosmanen (s. 19. lokakuuta 1940 Kuusjärvi) on kouvolalainen yrittäjä ja entinen Kokoomuksen kansanedustaja. Hän toimi kansanedustajana vuosina 1995–2007. Kuosmanen on istunut Kouvolan kaupunginvaltuutettuna 1981–2000 ja myös hallituksessa lukuun ottamatta vuosia 1985–1988. Hän oli kaupunginhallituksen varapuheenjohtaja 1997–1998 ja puheenjohtaja 1998–2000.
Kuosmasen puoliso vuodesta 1963 on Kaija Julku. Heillä on kaksi lasta, Susanna (s. 1966) ja Juha (s. 1969).
Sotilasarvoltaan Kuosmanen on sotilasmestari.
Timo Seppälä (poliitikko)
Jorma Timo Antero Seppälä (s. 5. maaliskuuta 1946 Hollola) on hollolalainen yrittäjä, Skycoldin hallituksen puheenjohtaja vuodesta 2000. Tätä ennen hän toimi samalla kylmäkonealalla Pentti Porkka Oy:n toimitusjohtajana ja sitä ennen varatoimitusjohtajana. Ennen teollisuuteen siirtymistään Seppälä oli Kansallis-Osake-Pankin pankinjohtajana Lahdessa.
Seppälä valittiin 2003 kansanedustajaksi Hämeen vaalipiiristä. Ensimmäisen kerran hänet valittiin eduskuntaan vuoden 1999 vaaleissa. Seppälä on istunut Hollolan kunnanvaltuutettuna vuodesta 1988 ja ollut sen hallituksen puheenjohtaja 1995–1999.
Seppälä avioitui vuonna 1971 Marja-Liisan (o.s. Lehtimäki) kanssa. Heille syntyi lapsi Tomi vuonna 1975 (k. 1985) ja Heidi vuonna 1978.
Sotilasarvoltaan Seppälä on majuri (ylennetty 1999).
Seppälä teki eduskuntakyselyn siitä, miten Euroopan unionin maataloustukia tarkastavat tarkastajat kohtelevat maanviljelijöitä. Värikkään eduskuntapuheen vuoksi asia meni myös iltapäivälehtiin. Kotikunnassaan Seppälä kannattaa elinkeinoelämän kehittämistä, muun muassa Nostavan logistiikkakeskusta.
Timo Seppälä ei enää asettunut kansanedustajaehdokkaaksi vuoden 2007 eduskuntavaaleissa.