hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Andy Hertzfeld
Andy Hertzfeld (s. 6. huhtikuuta 1953) on yhdysvaltalainen sovelluskehittäjä ja tietotekniikan asiantuntija. Hän oli eräitä Apple Computerin Macintosh-projektin keskushenkilöitä 70- ja 80-lukujen taitteessa. Vuodesta 2005 Hertzfeld on työskennellyt Googlelle. Hän on perustanut kolme IT-alan yritystä, Radius (1986), General Magic (1990) ja Eazel (1999). Läpi uransa Hertzfeld on tukenut ja tehnyt tunnetuksi vapaan lähdekoodin ideaa Open Source Applications Foundationin kautta.
Hertzfeld valmistui Brownin yliopistosta tietojenkäsittelytieteen laitokselta vuonna 1975 ja jatkoi opiskeluaan Kalifornian yliopistossa. Vuonna 1978 hän aloitti sovelluskehityksen Apple II -tietokoneelle ja seuraavana vuonna Apple palkkasi Hertzfeldin systeemikehittäjäksi. Hänen töitään olivat muun muassa Apple SilenType -tulostinajurit ja ensimmäinen 80:n rivin näytönohjain Apple II:lle. Pyydettyään siirtoa Macintosh-projektiin helmikuussa 1981 Hertzfeld työskenteli projektissa nimekkeellä "Software Wizard" ja kirjoitti ROM-muistille tallennettua käyttöjärjestelmäkoodia ja User Interface Toolbox -rajapintaa sekä apuohjelmia käyttöliittymän hallintaan, kuten ohjauspaneelin ja leikepöydän. Vuonna 1984 Hertzfeld jätti Applen ja perusti omia yrityksiä, joista vuonna 1999 perustettu Eazel oli mukana kehittämässä GNOME-ikkunointijärjestelmän Nautilus-tiedostoselainta.
AEL
AEL (Ammattienedistämislaitossäätiö AEL sr) (aiemmin Ammatinedistämislaitos) suomalainen tekniikan ammatillista koulutusta tarjoava yritys. Se kouluttaa teollisuuden ja teknisten palvelutoimialojen ammattilaisia, asiantuntijoita ja esimiehiä.
AEL tarjoaa yrityksille kehittämis- ja koulutuspalveluja, seka avoimia ja yrityskohtaisia koulutuksia. AEL:ssä voi suorittaa eri alojen näyttötutkintoja. Valikoimassa on yli 60 valinnaista näyttötutkintoa .
AEL:n päätoimipaikka on Helsingissä, muut toimipisteet sijaitsevat Oulussa ja Tampereella.
10. marraskuuta 1922 perustettiin Ammatinedistämislaitos Viktor Julius von Wrightin aloitteesta. Perustajayhteisöt olivat Suomen Työnantajain Keskusliitto, Suomen teollisuusvaltuuskunnan keskuskomitea (myöhemmin Käsi- ja Pienteollisuuden Keskusliitto) ja Maataloustuottajain Keskusliitto. 1920-luvulla koulutus keskittyi uuteen maatalousteknologiaan sekä auton- ja traktorinkorjaukseen. Vuosina 1922–1987 kaikki Suomen autokoulunopettajat koulutettiin AEL:ssä. 1940-luvulla AEL osallistui sotainvalidien uudelleenkoulutukseen ja koulutti työvoimaa konepajateollisuuteen, joka tarvitsi runsaasti uusia työntekijöitä sotakorvausten maksamiseksi.
Vuonna 1991 Ammatinedistämislaitoksen viralliseksi nimeksi tuli AEL. Vuonna 1993 siihen liittyi Insinöörijärjestöjen koulutuskeskus Insko. AEL:n koulutustoiminta sai ISO 9001 -laatusertifikaatin vuonna 1994 Pohjoismaiden ensimmäisenä koulutuslaitoksena. Vuonna 2016 AEL Oy sulautui Ammattienedistämislaitossäätiö AEL sr:öön.
Amyntas Andromeneen poika
Amyntas Andromeneen poika oli makedonialainen sotilas. Hän ja hänen kolme veljeään Simmias, Attalos ja Polemon palvelivat kaikki Aleksanteri Suuren armeijassa. Amyntas oli luultavasti veljeksistä vanhin, koska hän johti Tymfaian maakunnan jalkaväkiosastoa ("takseis", noin 1 500 miestä). Gaugamelan taistelussa osastoa johti jostain syysta Amyntaan veli Simmias. Filotaan salajuonioikeudenkäynnin yhteydessä Amyntas puolusti Filotasta. Oikeudenkäynnin jälkeen Amyntasta alettiin syyttää osallisuudesta Filotaan salajuoneen. Filotas ja Amyntas olivat olleet hyviä ystäviä. Amyntasta ei auttanut se, että hänen veljensä Polemon pakeni leiristä oikeudenkäynnin jälkeen. Amyntas sai kuitenkin veljensä ylipuhuttua ja palaamaan armeijan luokse. Tämän jälkeen Aleksanteri vapautti veljekset kaikista syytteistä. Pian tämän jälkeen Amyntas kuoli taistelussa Sogdiassa ja Attalos otti Tymfaian osaston johtoonsa.
Effodeildin
Effodeildin on Tanskalle kuuluvan itsehallintoalueen Färsaarten jalkapallon pääsarja/ammattilais-sarja. Färsaarten sarjamestaruudesta on pelattu vuodesta 1942 lähtien. Eurocup-kilpailuihin färsaarelaisjoukkueet ovat osallistuneet vuodesta 1993 lähtien.
Vuoteen 1975 saakka korkein sarjataso oli nimeltään "Meistara-deild" (mestaruusdivisioona) ja vuosina 1976–2004 "1. deild" (1. divisioona). Vuosina 2006-2008 sarja tunnettiin nimellä "Formuladeildin" ja 2009-2011 nimellä "Vodafonedeildin".
Oksathres
Oksathres ("Oksathres", "Oksyatres", "Eksathres", ) oli Persian kuninkaan Dareios III:n veli. Issoksen taistelussa hän puolusti veljeään hyökkääviä makedonialaisia ratsumiehiä vastaan. Oksathres liittyi Aleksanteri Suuren kannattajiin vuonna 330 eaa. sen jälkeen, kun Bessos murhasi Dareioksen. Aleksanteri luovutti Bessoksen Oksathreelle sen jälkeen, kun tämä saatiin kiinni. Oksathres antoi ristiinnaulita Bessoksen samalla paikalla, jolla hänen veljensäkin oli surmattu.
Oksathreella oli yksi tytär, Amastris, joka meni naimisiin Aleksanteri Suuren sotapäällikön Krateroksen kanssa Susassa pidetyissä häissä vuonna 324 eaa.
Burrell Smith
Burrell Carver Smith (s. 16. joulukuuta 1955) on yhdysvaltalainen tietotekniikan insinööri, joka työskenteli Apple Computerin Macintosh-projektissa 80-luvun alussa. Smith palkattiin Applelle helmikuussa 1979 Apple II -teknikoksi.
Smith tuli tunnetuksi yrityksessä elokuussa 1979, kun hän toimitti Andy Hertzfeldille työnsä ulkopuolella tekemänsä täydellisen dokumentaation Steve Wozniakin suunnittelemasta Apple II:n laitteistoratkaisuista. Myöhemmin Smith kutsuttiin Macintosh-projektiin, jossa hän suunnitteli ja testasi Macintoshin laitteistoa. Macintosh 128K:n julkaisemisen jälkeen Smith kehitti muiden vanhojen, taloon jääneiden Macintosh-projektin jäsenten kanssa Macintoshin seuraajaa, Turbo Macia, jossa oli sisäänrakennettu kovalevy. Smith jätti Applen helmikuussa 1985 ja oli myöhemmin mukana perustamassa Radius-yritystä.
Smith on eläkkeellä ja asuu Palo Altossa.
Subotica
Subotica () on kaupunki ja kunta pohjoisessa Serbiassa, Vojvodinan autonomisen maakunnan alueella. Se sijaitsee noin kymmenen kilometrin päässä Unkarin rajalta. Se on 141 554 asukkaallaan (2011) Vojvodinan toiseksi suurin kaupunki Novi Sadin jälkeen.
Subotica on myös Pohjois-Bačkan alueen pääkaupunki ja hallinnollinen keskus.
Ensimmäinen säilynyt kirjallinen maininta Suboticasta on vuodelta 1391 unkarilaisella nimellä "Zabadka". Nykyistä nimeä käytettiin ensimmäistä kertaa 1653, ja se tulee serbian ja kroatian kielten lauantaita merkitsevästä "subota"-sanasta. Kaupunki on historiansa aikana tunnettu lukuisilla muillakin nimillä.
Ottomaanit hallitsivat Suboticaa vuosien 1542 ja 1686 välisenä aikana. Kaupunkia palvelee Subotican lentoasema.
Subotican kunta koostuu Subotican kaupungin lisäksi Palićin kaupungista ja seitsemästätoista kylästä, jotka ovat:Subotican kunnan suurimmat etniset ryhmät ovat:Kaupungin suurimmat etniset ryhmät ovat:Subotican kunnan puhutuimmat kielet ovat serbia (46,60 %), unkari (38,82 %) ja kroatia (5,93 %). Väestöstä 63,02 % on katolisia, 25,96 % ortodokseja ja 1,88 % protestantteja.
Serbian kieli on kaikkein palkattu kieli jokapäiväisessä elämässä. Unkarin kieltä käyttävät myös lähes kolmasosa väestöstä päivittäisissä keskusteluissaan. Molempia kieliä käytetään myös laajalti kaupallisissa ja virallisissa merkinnöissä
Gari Napalkov
Gari Jurjevitš Napalkov (; s. 27. kesäkuuta 1947 Nižni Novgorod, Venäjän SFNT) on Neuvostoliittoa urallaan edustanut venäläinen mäkihyppääjä.
Napalkovin huippuhetki oli vuoden 1970 MM-kisat Štrbské Plesossa Ylä-Tatralla Tšekkoslovakiassa, missä hän voitti kultaa sekä normaali- että suurmäessä. Lisäksi hän saavutti kaksi osakilpailuvoittoa Keski-Euroopan mäkiviikolla: Innsbruckissa vuonna 1968 (mäkiviikko 1967–68) ja Oberstdorfissa vuonna 1969 (mäkiviikko 1968–69). Sapporon olympialaisissa 1972 hän oli suurmäessä kuudes ja normaalimäessä seitsemäs. Hän lopetti kansainvälisen uransa vuonna 1976.
Bernard Lewis
Bernard Lewis (31. toukokuuta 1916 Lontoo – 19. toukokuuta 2018) oli Princetonin yliopiston Lähi-idäntutkimuksen "Cleveland E. Dodge" -professori, joka oli erikoistunut islamin historiaan ja islamilaisen- ja länsimaailman vuorovaikutukseen. Hänen tutkimustaan Osmanien valtakunnan historiasta pidetään alansa merkkiteoksina. "The Encyclopedia of Historians and Historical Writinging" mukaan Lewisistä on muodostunut ”vaikutusvaltaisin sodanjälkeinen islamin ja Lähi-idän historioitsija”.
Lewis aloitti tutkijanuransa keskiajan Arabian ja erityisesti Syyrian historialla. Hänen ensimmäinen tieteellinen artikkelinsa käsitteli keskiajan islamilaisen maailman ammattikiltoja. Toisen maailmansodan ja Israelin valtion perustamisen jälkeen vuonna 1948 arabimaat eivät enää sallineet juutalaistaustaisten tutkijoiden suorittaa kenttätyötä alueellaan ja Lewis ryhtyi tutkimaan Osmanien valtakunnan historiaa.
Tieteellisen tutkimuksen lisäksi Lewis on kirjoittanut lukuisia suurelle yleisölle tarkoitettuja kirjoja: muun muassa "The Arabs in History" (1950) ja "The Middle East" (1995). Syyskuun 11. päivän iskujen jälkeen Lewis on julkaissut kaksi kirjaa islamilaisesta radikalismista "What Went Wrong?" ja "The Crisis of Islam".
Tetrahydrofuraani
Tetrahydrofuraani (THF) on inertti nestemäinen orgaaninen yhdiste ja rakenteeltaan se on syklinen eetteri. Tetrahydrofuraani on yleisesti käytetty liuotin, jonka kemiallinen kaava on CHO. Siitä käytetään myös nimityksiä "tetrametyleenioksidi", "dietyleenioksidi", "1,4-epoksibutaani" tai "butyleenioksidi".
Tetrahydrofuraani on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön eetterin hajuinen helposti syttyvä, palava neste. Sen moolimassa on 72,1 g/mol, sulamispiste −108,5 °C, kiehumispiste 66 °C, suhteellinen tiheys 0,889 g/cm (vesi = 1,0 g/cm), leimahduspiste –14,5 °C c.c., itsesyttymislämpötila 321 °C ja CAS-numero 109-99-9. Tetrahydrofuraani sekoittuu veteen, alkoholiin, eetteriin, estereihin ja ketoneihin.
Tetrahydrofuraanista valmistetaan polymeroimalla polytetrametyleenieetteriglykolia (PTMEG) muoviteollisuuden raaka-aineeksi. Ilman stabilointiaineita tetrahydrofuraani muodostaa peroksideja, jos ainetta säilytetään pitkiä aikoja valossa tai kosketuksissa ilman kanssa. Stabiloinnissa voidaan käyttää esimerkiksi p-kresolia tai hydrokinonia.
Maryland (Liberia)
Maryland on eteläisin ja itäisin Liberian 15:stä piirikunnasta ja jakaa Norsunluurannikon kanssa rajan. Piirikunta on nimetty Yhdysvaltain Marylandin osavaltion mukaan. Marylandin pääelinkeino on maatalous, josta noin 60 % asukkaista saa tulonsa. Suosituimmat viljelyskasvit ovat riisi ja maniokki.
Marylandin piirikunnan lippu koostuu piirroksesta, jossa on puu ja majakka kallionjyrkänteellä. Pieni Liberian lippu on vasemmassa yläkulmassa.
Vuosina 1854–1857 Maryland oli erillinen valtio, Marylandin tasavalta.
Santahaminan vesitorni
Santahaminan vesitorni on vesitorni Santahaminassa. Se on rakennettu vuonna 1956 ja sittemmin poistettu käytöstä. Vesitorni on 27 metriä korkea ja tilavuudeltaan 408,6 m³. Tornin huipulla toimii tutkalaite. Tornin runko on betonia, kuten säiliökin, mutta se on päällystetty puulla. Säiliö on vain noin puoli metriä runkoa leveämpi. Vesitorni on päässyt ulkoisesti ränsistymään ja koska se ei ole enää toiminnassa, sitä ei myöskään nähdä tarpeellisena peruskorjata.
1950-luvulla tyyppipiirustusten mukaan valmistunut vesitorni sijaitsee asuinalueen lähellä. Alueelle ei pääse ilman lupaa, sillä se on puolustusvoimien käytössä.
Lilli ja kukkaisystävät
Lilli ja kukkaisystävät () on englantilainen nukkeanimaationa toteutettu lasten televisiosarja. Sarja kertoo puutarhassa asuvasta Lilli Lemmikistä ja hänen kukka- sekä ötökkäystävistään. Sarjan on tuottanut Chapman Entertainment ja sen animoinnista vastaa Cosgrove Hall Films.
Suomessa on esitetty Pikku kakkosessa ainakin vuosina 2008 ja 2016. Ääninä toimivat Sanna-June Hyde, Liisa Kuoppamäki ja Petri Poikolainen.
Endurance
Endurance oli brittiläisen tutkimusmatkailija Ernest Shackletonin höyrykonein varustettu parkkilaiva.
"Endurance" rakennettiin Norjassa Sandefjordissa kuuluisan arktisten alueiden laivanrakentajan Lars Christensenin telakalla Framnæs Mekaniske Værksted. Aluksen suunnitteli Ole Aandrerad Larsson. Aluksen mitat olivat pituus 43,9 m, leveys 7,6 m, paino 350 tonnia ja nopeus höyrykoneella 10,2 solmua. Aluksen rakennustöistä vastasi Christian Jacobsen. Alus valmistui 17. joulukuuta 1912. Rakenteissa käytettiin mäntyä, tammea sekä erittäin kovaa trooppista puulajia ”greenheartia”, jonka tuli kestää antarktisen alueen rasitukset.
Aluksen kapteeniksi valittiin kokenut merenkävijä, merikapteeni Frank Worsley.
Shackletonin Trans-Antarctic Expedition lähti matkaan "Endurancella" Englannista vuonna 1914. Matkalla Etelämantereelle "Endurance" pysähtyi Madeiralla täydentämään muonavarastoja sekä uudelleen Buenos Airesissa, jossa laivaan otettiin muun muassa 69 kanadalaista rekikoiraa. Myös Shackleton liittyi retkikuntaan Buenos Airesissa. Brasiliasta laiva suuntasi Etelä-Georgian saarelle, joka oli tuohon aikaan portti Antarktisille alueille. Myös täällä laivan varastoja täydennettiin.
Etelä-Georgiasta retkikunta suuntasi "Endurancella" kohti etelää ja Weddellinmerta, josta retkikunnan oli tarkoitus aloittaa vaellus Antarktiksen yli Etelänavan kautta Rossinmerelle. Ankarien jääolojen johdosta alus kuitenkin jumiutui jäihin 18.1.1915 ja pysyi kiinni juuttuneena aina 22.11.1915 saakka, jolloin jäiden musertava voima sai lopulta aluksen rungon murskautumaan ja vajoamaan Weddellinmeren syvyyksiin. Aluksella ei ollut radiolähetintä.
Aluksen miehistö oli tuolloin kuitenkin jo pelastunut ympäröiville jäälautoille ja pääsi lopulta rantautumaan pelastusveneillä Elefanttisaarelle, josta lähetettiin uusi pienempi retkikunta hakemaan apua Etelä-Georgiasta. Lopulta koko "Endurancen" miehistö saatiin pelastetuksi saarelta ilman ainuttakaan kuolonuhria. Muutama miehistön jäsen kaatui myöhemmin ensimmäisessä maailmansodassa.
Yksi "Endurancen" pelastusveneistä, nimeltään "James Caird," on museoituna Dulwich Collegessa, Shackletonin vanhassa koulussa Lontoossa. "James Cairdilla" Shackleton kumppaneineen purjehti Elefanttisaarelta Etelä-Georgiaan hakemaan apua jo kadonneeksi julistetulle retkikunnalleen.
Kemiallinen synteesi
Kemiallisella synteesillä tarkoitetaan kemiallisten yhdisteiden valmistamista yksinkertaisemmista aineista. Synteettinen orgaaninen kemia tuottaa uusia orgaanisia yhdisteitä, esimerkiksi lääkkeiden aktiivisia komponentteja, lääkeaineita. Uusien synteesimenetelmien kehittäminen on tärkeä orgaanisen kemian tutkimusalue. 
Pitkään luultiin, että orgaanisia yhdisteitä valmistuu vain luonnossa, ei ihmisen valmistamana laboratoriossa, kunnes saksalainen Friedrich Wöhler 1828 onnistui ensimmäisenä syntetisoimaan laboratoriossa orgaanista yhdistettä, ureaa. Synteettinen orgaaninen kemia alkoi voimakkaasti kasvaa ja kehittyä vuoden 1860 jälkeen.
Bill Atkinson
Bill Atkinson (s. 1951) on yhdysvaltalainen sovelluskehittäjä ja valokuvaaja. Atkinson työskenteli Apple Computerilla vuosina 1978–1990. Hän opiskeli Kalifornian yliopistossa San Diegossa, jossa eräänä professorina toimi Jef Raskin (hänen myöhempi esimiehensä Applella), sekä Washingtonin yliopistossa, josta hän valmistui.
Atkinson työskenteli sekä Apple Lisa- että Macintosh-projekteissa, kehittäen graafista näyttöä hyödyntäviä sovelluksia. Lisa-projektia varten Atkinson ja Andy Hertzfeld kehittivät QuickDraw-grafiikkakirjaston, josta tuli pohja Applen kaikille tuleville multimediasovelluksille. Atkinson oli mukana myös monien muiden, suosittujen graafisten sovellusten kehittämisessä. Näitä olivat esimerkiksi HyperCard, ensimmäinen suurta suosiota saanut hypermediajärjestelmä, ja MacPaint-piirto-ohjelma.
Vuonna 1990 Atkinson jätti Applen ja oli mukana perustamassa General Magic -yritystä. Vuodesta 1996 saakka Atkinson on toiminut päätoimisena luontovalokuvaajana.
Khares
Khares voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Baba O’Riley
Baba O’Riley on brittiläisen The Who -rockyhtyeen kappale, joka julkaistiin vuonna 1971 albumilla "Who’s Next". Kappaleen on tehnyt yhtyeen kitaristi Pete Townshend. Huudahduksesta ”It’s only a teenage wasteland” tunnetusta kappaleesta käytetään joskus virheellistä nimeä ”Teenage Wasteland”.
Kappale sai nimensä Pete Townshendin kunnioittaman intialaisen hengellisen opettajan Meher Baban ja minimalistisen säveltäjän Terry Rileyn mukaan.
”Baba O’Riley” oli rockhistorian ensimmäisiä kappaleita, jossa kuultiin syntetisaattoria.
Kappaleen remiksattu versio on käytössä yhdysvaltalaisen "" -televisiosarjan tunnusmusiikkina. Kappale on kuultu myös House-televisiosarjan ensimmäisen tuotantokauden 14. jaksossa.
Sidon
Sidon ( Ṣaydā, , Ẓidon tai Ṣîḏōn) on Libanonin kolmanneksi suurin kaupunki. Se sijaitsee noin 40 km Tyroksesta pohjoiseen ja 50 km Beirutista etelään. Vuonna 2000 kaupungissa oli noin 200 000 asukasta, joista suurin osa on sunnimuslimeja, šhiialaisia, kristittyjä katolisia, ja maroniitteja.
Sidon ollut asuttuna vuodesta 4000 eaa. lähtien ja ehkä varhaisimmat asutukset ovat neoliittiselta ajalta 6000-4000 eaa.
Sidon oli yksi tärkeimmistä foinikialaisista kaupungeista ja satamakaupungeista Välimeren alueella. Homeros ylisti sidonilaisten lasin ja purppuran valmistustaitoja.
Vuonna 1855 löydetystä kuningas Eshmun'azar II:in sarkofagista esiintyy mainintoja Sidonista. Foinikialaisissa sisäkirjoituksissa kuningas mainitaan "Sidonin kuninkaana" 5. vuosisadalta eaa ja että hänen äitinsä oli Astarten prinsessa "Sidonin jumalatar". Seinäkirjoituksissa jumalat Eshua ja Baal mainitaan Sidonin pääjumalina.
Sidonin valloittivat aluksi assyrialaiset. Myöhemmin kaupunki oli Babylonian vallan alla. Persialaiset valtasivat kaupungin vuonna 351 eaa. Aleksanteri Suuri valtasi kaupungin vuonna 333 eaa. Lopulta kaupunki joutui Rooman valtakunnan vallan alle. Sekä Jeesuksen että Paavalin kerrotaan käyneen vierailulla Sidonissa. Roomalaiskauden jälkeen kaupungin valtasivat arabit vuonna 636 ja myöhemmin turkkilaiset ottomaanit.
Arvokkaat löydökset kuten Aleksanteri-sarkofagi ovat nähtävinä Istanbulin arkeologisessa museossa.
4. joulukuuta 1110 Sidonin valtasivat ristiretkeläiset. Saraseenit tuhosivat Sidonin 1249. Vuonna 1260 mongolit tuhosivat Sidonin. Ottomaanit hallitsivat 1920-luvulle saakka, jolloin siitä tuli osa Libanonin Ranskan mandaattia.Toisessa maailmansodassa brittiläiset joukot valtasivat Sidonin Vichyn Ranskan joukoilta. Sidonissa on palestiinalaisten pakolaisleirejä.
Raamattussa kuvataan Sidonia lukuisisissa kohdissa:
Abdalonymos
Abdalonymos (kuoli 312 eaa.) oli Sidonin kuningas vuodesta 332 eaa. Hän kuului foinikialaista Sidonia hallinneeseen sukuun.
Hänestä tuli kuningas sen jälkeen kun Aleksanteri Suuri oli kukistanut Persian kuninkaan Dareios III:n Issoksen taistelussa. Aleksanteri ei luottanut Sidonin kuninkaaseen Abdastartiin (kreikaksi "Straton") ja antoi Hefaistionille tehtäväksi nimittää uuden kuninkaan. Hefaistion valitsi Abdalonymoksen joka elätti itseään puutarhurina, mutta kuului kuninkaan sukuun. Puutarhuri oli ehkä arvonimi jota käytettiin kuninkaan hovissa.
Abdalonymos teetti niin sanotun Aleksanteri-sarkofagin, jonka kyljissä on kohokuvia Aleksanteri Suuresta taistelussa persialaisten kanssa.
Viron vaakuna
Viron vaakuna () on Viron tasavallan tunnus, jonka symbolina on kolme sinistä leijonaa. Leijonat symboloivat kunniakkaan taistelun kolmea aikakautta, muinaisuutta, 1300-lukua ja 1900-lukua. Vaakunakilpi on kultainen ja sitä ympäröivät samanväriset tammenlehvät. Vaakuna otettiin käyttöön ensimmäisen itsenäisyyden aikana 19. kesäkuuta 1925 ja uudestaan 6. huhtikuuta 1993.
Viron vaakuna sisältyy myös Tallinnan kaupungin suureen vaakunaan.
Michael Scott (Apple Computer)
Michael "Scotty" Scott (s. 1942) on yhdysvaltalainen liikemies, joka toimi Apple Computerin ensimmäisenä toimitusjohtajana helmikuusta 1977 maaliskuuhun 1981. Scott toimi kalifornialaisen National Semiconductorin tuotantopäällikkönä, kunnes Mike Markkula suostutteli hänet ottamaan vastaan juuri perustetun Apple Computerin toimitusjohtajan paikan.
Vuonna 1979 Scott teki periaatepäätöksen, jonka mukaan Applessa ei enää käytetä (sähkö)kirjoituskoneita. Samana vuonna Jef Raskinin Macintosh-projekti oli vielä neljän ihmisen muodostaman tiimin tutkimusprojekti, joka oli jatkuvan lakkauttamisuhan alaisena. Scott ja Markkula antoivat projektin kuitenkin jatkua. 25. helmikuuta 1981 Scott erotti 40 Apple II -tiimissä työskennellyttä päällikköä ja muuta henkilöstöön kuuluvaa kutsumalla heidät yksitellen toimistoonsa. Toimella Scott pyrki hidastamaan Applen liian nopeaa kasvua ja poistamalla turhia, tehottomia työntekijöitä. Myöhemmin samana vuonna Mike Markkula otti Scottin aseman toimitusjohtajana ja Scott siirrettiin hallituksen varajäseneksi. 10. heinäkuuta 1981 Scott jätti Applen.
Vuosina 1983–1988 Scott johti Starstruck-yritystä, joka työskenteli meritse laukaistavan satelliitin parissa. Hän aloitti myös eräiden voittoa tavoittelemattomien yhdistysten tukemisen, joita olivat Seattlen Ooppera ja California Institute of Technology.
Scott on jalokiviasiantuntija ja on kirjoittanut aiheesta kirjan. Hänen kokoelmansa on ollut näytteillä Santa Anan Bowers-museossa. Scott on tukenut Rruff-projektia, joka pyrkii tuottamaan täydellisen kokoelman spektrejä taittavia mineraaleja.
Jerry Manock
Jerry Manock on yhdysvaltalainen teollinen muotoilija, joka työskenteli Apple Computerilla vuosina 1977–1984. Manock oli mukana Apple II ja Macintosh-projekteissa. Hän muotoili Apple II, Macintosh 128K ja Apple III -tietokoneiden kotelot. Manoch valmistui Stanfordin yliopistosta muotoilukonsultiksi. Hän opettaa teollista muotoilua Vermontin yliopistossa.
Manockin ensimmäinen työ Applelle oli Apple II-koneen kotelon suunnitteleminen, jonka hän teki freelancerina. Työn jälkeen Manock otettiin Applen työntekijäksi. Steve Jobs asetti Manockin Macintosh-projektin muotoilutiimin johtoon. Jef Raskin, Macintosh-projektin aloittaja, oli kaavaillut laitteesta ajan hengen mukaista, vaakatasossa lepäävää mallia, jossa laitteisto ja monitori sijaitsevat vierekkäin. Jobs halusi Macintoshista ajattomampaa, pystysuuntaista mallia, joka vei mahdollisimman vähän tilaa työpöydältä ja joka oli kauniisti muotoiltu kaikista suunnista. Lukuisten Manockin ja Terry Oyaman suunnittelemien prototyyppien jälkeen Macintoshin kotelo valittiin tuotantoa varten helmikuussa 1982. Kotelo oli ensimmäinen lopulliseen tuotteeseen valmistunut osa.
São Tomé ja Príncipen lippu
São Tomé ja Príncipen lippu on São Tomé ja Príncipen kansallistunnus vaakunan ja kansallislaulun ohella. Se otettiin käyttöön 5. marraskuuta 1975. Sen mittasuhteet ovat 1:2. Keskellä lippua on keltainen puolen lipun levyinen vaakakenttä. Tämän kentän ylä- ja alapuolella on vihreät kentät. Tangonpuoleisessa päässä on lipun kannan levyinen punainen tasakylkinen kolmio. Kaksi mustaa viisisakaraista tähteä keltaisessa kentässä symboloivat pääsaaria, São Toméa ja Príncipea. Lipun värit ovat panafrikkalaiset. Punainen väri kuvaa verta, joka vuodatettiin vapauden puolesta, keltainen kuvaa kaakaota, maan tärkeintä maataloustuotetta ja vihreä metsiä.
Lisa Andreas
Lisa Andreas (, s. 22. joulukuuta 1987 Kent) on englantilais-kyproslainen laulaja ja Kyproksen vuoden 2004 euroviisuedustaja.
Andreaan isä on englantilainen ja hänen äitinsä on kyproksenkreikkalainen. Vaikka Andreas syntyi Englannissa, hänet kastettiin Kyproksella. Nuoruutensa hän asui Nikosiassa mutta palasi Englantiin, kun hänen isoisänsä alkoi sairastella. Andreas tunnettiin aktiivisena tyttönä, joka otti jo 11-vuotiaana osaa englantilaisen pubin karaokekilpailuun.
Lisa Andreas voitti myöhemmin Gillinghamissa pidetyn kilpailun ja alkoi esiintyä satunnaisesti. Hän teki hyväntekeväisyyskeikkoja kerätäkseen rahaa muun muassa WTC-iskujen uhreille ja leukemiaa sairastaville lapsille. Lisäksi hän on esiintynyt Europride- ja Leicester Pride -kulkueissa ja tehnyt poliisien kanssa yhteistyötä näpistelyn kitkemiseksi.
16-vuotiaana vuonna 2004 Andreas edusti Kyprosta Eurovision laulukilpailussa sijoittuen viidenneksi kappaleellaan "Stronger Every Minute". Hän oli vuoden 2004 kilpailun nuorin osanottaja.
Euroviisujen jälkeen Andreas on levyttänyt itse säveltämäänsä musiikkia.
Goodbye (Creamin albumi)
Goodbye Cream on rock-yhtye Creamin neljäs ja viimeinen albumi. 
Levyn nimi on kuvaava, sillä se julkaistiin postuumisti maaliskuussa 1969, jolloin yhtye ei ollut enää toiminnassa.
Yhtyeen jäsenet olivat sopineet, että kukin säveltäisi jäähyväislevylle kolme kappaletta. Ilmeisesti intoa säveltämiseen ei riittänyt, ja lopulta kukin teki vain yhden uuden kappaleen. Uutta studiomateriaalia on vain kymmenisen minuuttia. Levyn alkuun laitettiin pitkät live-versiot yhtyeen kolmesta aiemmin levyttämästä kappaleesta. Kolmesta uudesta kappaleesta tunnetuin on "Badge", jossa The Beatlesin jäsen George Harrison soittaa rytmikitaraa. Yhtyeen tuottaja Felix Pappalardi soittaa studiokappaleilla muun muassa pianoa ja mellotronia.
Albumi nousi Isossa-Britanniassa ainoana Cream-albumina listan kärkeen. Yhdysvalloissa sijoitus oli 2.A-puoli
B-puoli
Jotkut CD-versiot sisältävät myös Eric Claptonin säveltämän ja Martin Sharpin
sanoittaman "Anyone for Tennis?" kappaleen, joka ilmestyi vain singlenä. Kappale on sävelletty "The Savage Seven" nimiseen elokuvaan vuodelta 1968. Se tunnetaan siten myös "The Savage Seven Theme"
nimellä. Singlen B-puolena oli "Pressed Rat and Warthog" "Wheels of Fire" - albumilta.
Suomalainen Royals - yhtye teki "Badge" - kappaleesta cover-version albumilleen Spring '76.
Samuel Pufendorf
Paroni Samuel von Pufendorf (8. tammikuuta 1632 Dorfchemnitz – 13. lokakuuta 1694 Berliini) oli saksalainen juristi, poliittinen filosofi, taloustieteilijä, valtiomies ja historioitsija. Hänet aateloitiin vuonna 1684 ja hänestä tuli paroni muutamia kuukausia ennen kuolemaansa vuonna 1694. Hänen saavutuksiinsa lukeutuvat Thomas Hobbesin ja Hugo Grotiuksen poliittisten teorioiden kommentointi ja muokkaaminen. Pufendorfia pidetään Ruotsin valtakunnanhistorioitsijana.
Hallitsijan itsevaltius oli asia, joka jakoi 1600-luvun filosofien mielipiteet. Itsevaltiuden kannattajat painottivat, että kuningas voi vahvoin toimivaltuuksin ylläpitää suvereenin maan vakautta ja alamaisten turvallisuutta. He vetosivat usein siihen, että kuningas on saanut valtansa Jumalalta. Kriitikot tukeutuivat Hobbesin rationalismiin, jonka mukaan uskontoa ei voi yhdistää yhteiskunnan hallitsemisen keskusteluun. Hobbesin näkökanta oli, että kansalaiset luovuttavat valtiolle osan vapaudestaan saadakseen valtiolta suojelua. Tämä tuottaa Hobbesin mukaan hyötyä sekä hallitsijalle että kansalle, koska vakaassa maassa hyvinvointi lisääntyy. Pufendorf oli Hobbesin kannalla. Hän kuitenkin lisäsi, että turvallisuuden takaaminen ei ollut valtion ainoa tehtävä, vaan hallitsijan velvollisuus on muutoinkin huolehtia alamaistensa hyvinvoinnista ja tyytyväisyydestä.
Kuningas ja laulajatar
Kuningas ja laulajatar () on ensimmäinen Arthur Conan Doylen kirjoittama Sherlock Holmes -novelli. Se ilmestyi ensimmäisen kerran "Strand Magazine" -lehdessä heinäkuussa 1891. Novellin kuvitti Sidney Paget ja se oli hänen ensimmäinen Sherlock Holmes -kuvituksensa.
Tarinassa tapahtuu Irene Adlerin ensiesiintyminen.
Holmesin ja Watsonin luo saapuu saksalainen vieras, joka esittäytyy kreivi von Kramniksi. Holmes tajuaa kuitenkin heti vieraansa valehtelevan ja pakottaa tämän paljastamaan olevansa Böömin kuningas. Kuningas on tullut hakemaan Holmesin apua, sillä tätä uhkaa suuri vastoinkäyminen ennen lähestyvää avioliittoa. Kuningas – kruunuprinssinä ollessaan – oli aikanaan rakastunut naiseen nimeltä Irene Adler ja heistä oli otettu valokuva. Irene Adler ei kuitenkaan rakastanut tulevaa monarkia, joten kuningas unohti tämän. Nyt Irene Adler uhkaa kuitenkin julkaista valokuvan, ellei kuningas luovu avioliittosuunnitelmistaan. Holmesin tehtäväksi jää hankkia valokuva takaisin.
Ovelia valepukuja ja muutamaa erikoista savupommeja hyväksikäyttävää temppua hyödyntäen Holmesin onnistuu ujuttautua Irene Adlerin taloon ja hankkia tietoonsa valokuvan säilytyspaikka. Kun Holmes ja kuningas palaavat talolle hakeakseen valokuvan, on talo tyhjä. Irene Adler sai nimittäin vihiä asiasta, joten hän pakeni luvaten kuitenkin unohtaa vaateensa.
Irene Adler on tarinoiden kertojan, tohtori Watsonin mukaan ainoa nainen, joka voitti Sherlock Holmesin.
Novelliin perustuva jakso "Skandaali Böömissä" (1984) oli Sherlock Holmesin seikkailut -televisiosarjan 1. jakso. Sen ohjasi Paul Annett ja käsikirjoituksen tekivät John Hawkesworth ja Alexander Baron. Pääosissa olivat:
Broadway-musikaali "Baker Street" (1965) perustuu löyhästi tähän novelliin. Irene Adlerista tehtiin sen sankaritar ja konnaksi tuotiin Holmesin arkkivihollinen professori Moriarty. Musikaali ei menestynyt.
Novelli muokattiin PBS:n "Wishbone"-sarjan jaksoksi "A Dogged Exposé". Wishbone on puhuva jackrussellinterrieri, joka näyttelee sarjassa lukuisia maailmankirjallisuuden kuuluisia hahmoja.
"Star Trek – uusi sukupolvi" -sarjan jaksossa "Yksinkertaista, rakas Data" ("Elementary, Dear Data") Data seikkailee holokannella Sherlock Holmesina ja jaksossa on käytetty myös tätä tarinaa.
Elokuva "Zero Effect – Yksi nolla liikaa" (1998) perustuu väljästi tähän novelliin.
Philadelphialainen Orchestra 2001 esitti oopperaversion "A Scandal in Bohemia" helmikuussa 2009. Oopperan sävelsi Thomas Whitman ja libreton kirjoitti Nathalie Anderson.
"House"-televisiosarjan pilottijaksossa on potilas nimeltä Rebecca Adler novellin Irene Adlerin mukaan.
"Sherlock Holmes" -elokuvan (2009) Irene Adler perustuu hyvin löyhästi tämän novellin Irene Adleriin.
Viracocha
Apu Qun Tiqsi Wiraqutra, joka tunnetaan usein lyhyemmällä nimellä Viracocha, oli inkojen mytologiassa yksi tärkeimmistä jumalista. Viracocha oli maailman luoja sekä myrskyn ja auringon jumala. Myöhemmin inkat tosin korottivat Intin auringon jumalaksi Viracochan sijaan.
Alun perin Viracochaa palvoivat Perussa asuneet inkojen edeltäjät. Sittemmin myös inkat omaksuivat Viracochan jumalakseen. Viracochan uskottiin luoneen auringon ja kuun Titicaca-järvellä. Legendojen mukaan Viracocha loi sen jälkeen maan ja taivaan ja vaelsi sitten halki maan opettaen ihmisille sivistystä. Mantassa jumala lähti ylittämään Tyyntämerta, mutta lupasi palaavansa takaisin jonakin päivänä. Joskus Viracocha kuvattiin vanhana parrakkaana miehenä, jolla oli pitkä viitta ja sauva. Partaa pidettiin merenjumalien tunnusmerkkinä.
Viracochan palvonta on hyvin vanhaa perua, ja hän saattaa olla muinainen itkevä jumala, jota esittävä veistos on Titicaca-järven lähellä olevalla Tiwanakun raunioilla. Viracocha on luultavasti liitetty inkojen jumalten joukkoon melko myöhään, ilmeisesti vasta inkahallitsija Viracocha Incan ollessa vallassa. Tähän viittaa myös se, että hallitsija otti jumalan nimen. Inkat uskoivat, että Viracocha vetäytyi maailmasta ja jätti maailman valvomisen ja ylläpidon muille jumalille, jotka hän oli luonut. Ylimystö palvoi Viracochaa ahkerasti, etenkin vaikeina aikoina.
Pierre Bayle
Pierre Bayle (18. marraskuuta 1647 Carla-le-Comte – 28. joulukuuta 1706 Rotterdam) oli ranskalainen skeptikkofilosofi ja kirjailija, joka teki esityötä valistukselle. Hän kirjoitti muun muassa historiasta, teologiasta, tietoteoriasta sekä kirjallisuuskritiikkiä. Hänen tunnetuin teoksensa oli "Dictionnaire historique et critique".
Antoine Arnauld
Antoine Arnauld (6. helmikuuta 1612 Pariisi – 6. elokuuta 1694 Bryssel) — "le grand" kuten aikalaiset kutsuivat häntä erotukseksi hänen isästään — oli ranskalainen katolinen teologi, filosofi ja matemaatikko.
Arnauldin pääteokset ovat:
Richard Cumberland (filosofi)
Richard Cumberland (1631 – 1718) oli englantilainen filosofi ja vuodesta 1691 Peterboroughin piispa. Hän syntyi St. Annin pitäjässä lähellä Aldersgatea. Vuonna 1672 hän kirjoitti teoksen "De legibus naturae" ("Luonnollisista laeista"), missä hän esitti utilitarianistisia kantoja ja vastusti Thomas Hobbesin egoistista etiikkaa.
Richard Cumberland
Richard Cumberland tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Nokia N95
Nokia N95 (N95-1, tuotantonimeltään Aalto) on Nokian valmistama 3G-älypuhelin, joka esiteltiin 26. syyskuuta 2006 New Yorkissa. Puhelimen myynti alkoi Suomessa huhtikuussa 2007 noin 730 euron jälleenmyyntihintaan. Puhelimen valmistus päättyi heinäkuussa 2009. Tuolloin puhelimen keskimääräinen hinta oli vielä suhteellisen korkealla, noin 300 euroa.
Puhelimessa on kaksi kameraa. Puhelimen takakannessa on salamalla ja Carl Zeissin objektiivilla varustettu 5 megapikselin f/ 2.8–5.6 kamera, puhelimen etupuolella on videopuheluihin tarkoitettu QVGA kamera. Puhelimessa on myös FM-radio, A2DP-profiilia tukeva Bluetooth, joka mahdollistaa stereoäänen välityksen langattomasti, musiikkisoitin, WLAN 802.11 b/g ja GPS-vastaanotin. N95 on varustettu S60 3rd Edition Feature Pack 1 Symbian OS 9.2 -käyttöjärjestelmällä. Puhelimessa on myös paikka microSD-muistikortille, jonka maksimikoko on kahdeksan gigatavua. RAM-muistia on 64 Mt. Sisäänrakennettua tallennusmuistia on 160 Mt:a, joka jaetaan dynaamisten muistitoimintojen kesken.
N95 on Nokian ensimmäinen puhelinmalli, jossa on käytössä 3.5G:n evoluutioversio HSDPA. Tiedonsiirto tukiasemasta matkapuhelimeen tapahtuu maksimissaan nopeudella 3,6 Mbit/s. N95 on Nokian ensimmäinen Euroopan markkina-alueelle suunnattu puhelinmalli, jossa on integroitu GPS-vastaanotin.Nokia N95-puhelimen 8 Gt:n versio julkaistiin elokuussa 2007. Erottuvin muutos on sen 8 gigatavun sisäinen Flash-muisti. Muistikorttipaikka on näin ollen jätetty pois. RAM-muistin määrä on kaksinkertaistettu 64:stä 128 megatavuun. Normaalista N95:stä 8GB-versio eroaa muutoin muun muassa suuren näytön, mustan värityksen ja huomattavasti tehokkaamman akun (valmiusaika n. 280 tuntia, puheaika 5 tuntia GSM) osalta. Suuremman akun tieltä on jätetty pois kameran linssin suojus. Myös normaaliversion helposti hajoavan takakuoren kiinnitystä on parannettu. N95 8Gb painaa 128 grammaa eli 8 grammaa enemmän kuin tavallinen N95.
N95 8GB:n etukuoressa on näyttölasi, joten kuoret vaihdettaessa myös näyttö uudenveroistuu, toisin kuin N95:ssä, jossa on paljas TFT. N95 8GB:n navinäppäimien tuntuma on huonohko verrattuna perusversion vastaaviin.
Akku: Nokia-akku BL-6F (1200mAH) 
Puheaika: 210 min (WCDMA), 300 min (GSM)* 
Valmiusaika: 280 tuntia (WCDMA ja GSM)*
Anne Conway
Kreivitär Anne Conway (o.s. Finch) (14. joulukuuta 1631–1679) oli englantilainen filosofi, joka filosofoi ns. Cambridgen platonismin hengessä. Hän on yksi harvoja 1600-luvun filosofian naispuolisia edustajia ja harvoja latinaa tuolloin taitaneita naisia. Conway oli aikansa merkkifilosofeihin kuuluneen Henry Moren oppilas.
Hänen ainoa säilynyt tutkielmansa on "Principles of the Most Ancient and Modern Philosophy", joka julkaistiin anonyymisti vasta hänen kuolemansa jälkeen vuonna 1690. Hänen filosofiansa, muun muassa ajatus monadeista, vaikutti Gottfried Leibniziin.
Ralph Cudworth
Ralph Cudworth (1617 – 26. kesäkuuta 1688) oli englantilainen filosofi, joka oli niin sanottujen Cambridgen platonistien johtohahmoja. Hän toimi alun perin pienen seurakunnan pastorina, ja hänestä tuli Cambridgen yliopiston hepreankielen professori vuonna 1645 ja yliopiston Christ's Collegen rehtori vuonna 1654.
Eurovision laulukilpailu 1970
Eurovision laulukilpailu 1970 oli järjestyksessään 15. Eurovision laulukilpailu ja se järjestettiin NOS Rai Congrescentrumissa Amsterdamissa Alankomaissa 21. maaliskuuta. Kilpailun juonsi Willy Dobbe.
Protestina edellisvuoden euroviisujen skandaalille, jolloin neljä maata jakoivat voiton, kaikki Pohjoismaat boikotoivat vuoden 1970 Euroviisuja, samoin tekivät Itävalta ja Portugali. Tämän takia kilpailukappaleita oli vain 12.
Irlanti sai kilpailusta ensimmäisen voittonsa Danan esittämällä kappaleella ”All Kinds of Everything”.
Jokainen maa valitsi oman kapellimestarin johtamaan maansa kappale, paitsi Irlanti, jonka delegaatiota avusti isäntämaan ylikapellimestari Dolf van der Linden.
Jokaisen maan 10-henkisen tuomariston jokaisella jäsenellä oli käytettävissään yksi ääni, siis yhteensä enintään 10 ääntä jokaisen maan tuomaristolta. Puolet raatilaisista tuli olla alle 30 vuoden ikäisiä.
Frank Gehry
Frank Owen Gehry (alk. Ephram Owen Goldberg; s. 28. helmikuuta 1929 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalais-yhdysvaltalainen arkkitehti. Hän on asunut Yhdysvalloissa vuodesta 1947 lähtien. Gehrylle myönnettiin vuonna 1989 yksi maailman arvostetuimmista arkkitehtuuripalkinnoista, Pritzker-palkinto. Vuonna 2002 hänelle myönnettiin Companion of the Order of Canada -kunniamerkki.
Gehry syntyi juutalaiseen perheeseen Kanadan suurimmassa kaupungissa Torontossa. Perheen sukunimi oli alun perin Goldberg, mutta he muutattivat sen vuonna 1947, jolloin he muuttivat Kanadasta Yhdysvaltain Kaliforniaan.
Gehry opiskeli Los Angeles City Collegessa (LACC). Sen jälkeen hän suuntasi Etelä-Kalifornian yliopiston arkkitehtuurin oppilaitokseen, josta hän myös valmistui. Valmistuttuaan Gehry vietti aikaansa työskentelemällä lukuisissa eri työpaikoissa. Hän aloitti myös kaupunkisuunnittelun opinnot Harvardin yliopiston muotoilun laitoksessa, mutta keskeytti opinnot.
Gehry ehti työskennellä perinteisen arkkitehtuurin parissa arkkitehtitoimistoissa "Pereira and Luckman", "Victor Gruen Associates" ja "Andre Remondet" ennen kuin hän vuonna 1967 perusti ensimmäisen oman toimistonsa, "Frank O. Gehry and Associates". Hänen nykyinen toimistonsa, "Gehry Partners, LLP" muodostettiin vuonna 2002.
Gehry vaalii yksityisyyttään eikä anna lehdistölle tarkkoja tietoja elämästään. Hän on nykyisin Yhdysvaltain kansalainen, ja hän asuu edelleen Kalifornian Los Angelesissa.
Gehry tunnetaan veistoksellisista rakennuksistaan. Massoittelu on vapaata ja monimuotoista. Julkisivupinnat ovat usein kaarevia kahteen suuntaan, materiaalina heijastava metallipinta. Gehryn tyyli polveutuu myöhäisestä modernismista, hänen teostensa katsotaan edustavan modernin arkkitehtuurin dekonstruktivismin suuntaa. Gehryn luomuksista on tullut suosittuja nähtävyyksiä, ja tunnetuimpiin kuuluvat Bilbaon Guggenheim-museo ja Los Angelesin Walt Disney Concert Hall.
Sydney Pollackin ohjaamassa Gehryn elämäkertadokumentissa "Sketches of Frank Gehry" (2005) Gehry mainitsee Alvar Aallon olleen hänen suurin inspiraation lähteensä.
Ratkaistakseen monimuotoisten rakennustensa suunnitteluongelmat Gehry on toimistossaan kehittänyt oman suunnittelusovelluksen. Järjestelmän pohjana toimii Catia, jonka päälle ohjelmistoyhtiö Gehry Technologies on kehittänyt rakennusmallinnusohjelmiston Digital Project. Aikaisemmin ainoastaan Gehryn toimistojen omassa käytössä ollut ohjelmisto julkaistiin vuonna 2005.
Tor Nørretranders
Tor Nørretranders (s. 20. kesäkuuta 1955) on tanskalainen tietokirjailija. Nørretranders syntyi Kööpenhaminassa, Tanskassa. Hänen kirjansa ja esitelmänsä käsittelevät pääosin tiedettä ja sen roolia yhteiskunnassa. Useimmissa kirjoissaan hän ehdottaa miten yhteiskunnan pitäisi yhdistyä ja mukautua tieteen uusiin saavutuksiin.
Tor Nørretrandersin vanhemmat ovat Yvonne Levy (1920-) ja Bjarne Nørretranders (1922–1986). Hän valmistui Roskilden yliopistosta 1982 meni naimisiin vaimonsa Ursula Krabben kanssa vuonna 1993.
Suomalainen Markku-liitto
Suomalainen Markku-liitto on Markku-nimisten ihmisten etunimiyhdistys. Se aloitti toimintansa vuonna 1996 ja on nykyisin Suomen suurin etunimiyhdistys. Markku-liitto on perustettu Noormarkussa, joka myös oli yhdistyksen kotipaikka, kunnes Noormarkku vuonna 2010 liitettiin Poriin. Yhdistys juhlii vuosittain Markun päivää (25. huhtikuuta) Noormarkun Söörmarkussa, missä julkistetaan "Vuoden Markku" -tittelin saaja.
30. elokuuta 2008, Markku-liiton järjestämässä kokoontumisessa Helsingin Senaatintorilla, saavutettiin uusi maailmanennätys samannimisten henkilöiden kokoamisessa yhteen paikkaan. Senaatintorille kokoontui 1 281 henkilöpaperien avulla nimensä todistanutta Markkua.
Eurovision laulukilpailu 1971
Eurovision laulukilpailu 1971 oli 16. Eurovision laulukilpailu ja se järjestettiin 3. huhtikuuta 1971 Gaiety Theatressa Dublinissa Irlannissa. Kilpailun juonsi Bernadette Ní Ghallchóir. Kilpailussa käytettiin uutta pisteidenantojärjestelmää ongelmallisin tuloksin; toisten maiden tuomarit antoivat vähemmän pisteitä kuin toisten.
Monaco voitti ensimmäisen ja tähän mennessä ainoan voittonsa Séverinen esittämällä kappaleella "Un banc, un arbre, une rue". Ensimmäistä kertaa jokainen maa valmisti oman esikatseluklipin laulustaan. Nämä esittelyt esitettiin kunkin maan televisiossa ja hyvissä ajoin ennen itse finaalia. Esiintyjänä sai ensimmäisen kerran olla myös ryhmä, johon sai kuulua enintään kuusi henkeä.
Suomea edusti Markku Aro & Koivisto Sisters kappaleella Tie uuteen päivään. Se sijoittui kahdeksanneksi saaden 84 pistettä.
Jokainen maa valitsi oman kapellimestarin johtamaan maansa kappale. Ylikapellimestari Colman Pearce johti avaus- ja väliaikanumeron, muttei yhtäkään kilpailukappaletta.
VIA Technologies
VIA Technologies on taiwanilainen elektroniikkateollisuusyritys, joka kuuluu Formosa Plastics Group -yhtiöön. VIA on maailman suurin piirisarjojen itsenäinen valmistaja.
VIA valmistaa ainakin toistaiseksi prosessoreita, emolevyjä ja piirisarjoja. Intel on painostanut VIA:a lopettamaan prosessorivalmistuksen kokonaan.
Vuonna 1999 VIA osti Cyrixin National Semiconductorilta.
Muun muassa Wen Chi Chen perusti VIA Technologiesin vuonna 1987 Symphony Companysta Piilaaksossa Yhdysvalloissa. Hän oli Intelin työntekijä ennen kuin siirtyi Symphonylle. Hän on yhä Symphonyn toimitusjohtaja. Chen siirsi Symphonyn työntekijät Taiwaniin aloittamaan piirisarjojen tuotannon. Vuonna 1992 yrityksen pääkonttori siirrettiin Taiwanin Taipeihin.
Eurovision laulukilpailu 1972
Eurovision laulukilpailu 1972 oli 17. Eurovision laulukilpailu ja se järjestettiin 25. maaliskuuta 1972 Usher Hallissa Edinburghissä Skotlannissa. Kilpailun juonsi Moira Shearer. Vaikka Iso-Britannia ei voittanutkaan edellisvuoden kilpailuja, sai se ne järjestettäväkseen, koska edellisvuoden voittajalla Monacolla ei ollut resursseja järjestää niitä kotimaassaan. Kilpailuun osallistuivat samat 18 maata kuin edellisenäkin vuonna.
Kilpailun voitti Luxemburgin Vicky Leandros kappaleellaan "Après toi", josta tuli klassinen ja ikivihreä euroviisukappale. Kappale on laulettu lukuisilla eurooppalaisilla kielillä ja jopa japaniksi.
Suomea edustivat Päivi Paunu ja Kim Floor kappaleella "Muistathan", kappale sai 78 pistettä ja sijoittui kahdenneksitoista.
Tältä vuodelta on Yleisradion arkistoissa säilynyt vanhin Euroviisujen tv-lähetysten suomenkielinen selostus. Euroviisututkija Mari Pajala kiinnittää huomiota siihen, miten suomalaisselostaja Heikki Seppälä ei mitenkään hehkuta Suomen kilpailukappaletta, vaan juontaa sen korrektin tasapuolisesti ja aivan yhtä asiallisesti kuin muutkin kilpailukappaleet.
Jokainen maa valitsi oman kapellimestarin johtamaan maansa kappale.
Jokainen maa lähetti kilpailuun kaksi tuomaria, jotka antoivat kaikille muiden maiden kappaleille pisteitä välillä 1-5. Toisen tuomarin oli oltava 16-25 ja toisen 26-55-vuotias.
Vittorio De Sica
Vittorio De Sica (7. heinäkuuta 1901 Sora, Italia – 13. marraskuuta 1974 Neuilly-sur-Seine, Pariisi, Ranska) oli italialainen elokuvaohjaaja ja näyttelijä, jonka tunnetuimpiin töihin ohjaajana kuuluvat "Polkupyörävaras" (1948), "Kaksi naista" (1960) ja "Finzi Continin puutarha" (1971).
De Sica syntyi köyhään perheeseen ja aloitti työuransa toimistovirkailijana. Hän aloitti näyttelemisen teattereissa ja vuonna 1918 hän ryhtyi myös elokuvanäyttelijäksi. Laajempaan suosioon De Sica nousi debyyttiäänifilminsä "La vecchia signora" myötä vuonna 1931. Vuonna 1933 hän perusti oman teatteriryhmän vaimonsa Giuditta Rissonen ja Sergio Tofanon kanssa. Ryhmä esitti lähinnä kevyitä komedioita, mutta myös Pierre Beaumarchaisin näytelmiä. Ryhmä työskenteli myös ajan tunnettujen ohjaajien, kuten Luchino Viscontin, kanssa. De Sica oli myös laulaja. Hän lauloi elokuvassa "Gli uomini, che mascalzoni!" (1932) sävelmän ”Parlami d’amore Mariu”. Muita hänen laulujaan ovat ”Sono tre parole” (elok. "Un cattivo soggetto" v. 1933), ”Tu solamente tu”, ”Tu Che Mi Fai Piangere” ("Questi ragazzi", v. 1937).
Elokuvaohjaajaksi De Sica ryhtyi toisen maailmansodan aikana. Hänen ensimmäiset työnsä ohjaajana olivat kevyitä viihde-elokuvia. De Sican viides elokuva, "Lapset katsovat meihin" vuodelta 1944, oli hänen ensimmäinen elokuvansa, joka käsitteli sosiaalisesti vaikeaa aihetta. Elokuva oli myös hänen ensimmäinen yhteistyönsä Cesare Zavattinin kanssa, ja seuraavat neljä elokuvaa – "Sciuscià – viattomat" (1946), "Polkupyörävaras" (1948), "Milanon ihme" (1950) ja "Umberto D. – elämän vanki" (1952) – olivat heidän uransa pääteoksia. De Sicaa ja Zavattinia pidetään italialaisen neorealismin (), sodanjälkeisen elokuvasuuntauksen, kantavina voimina. Sittemmin De Sica kunnostautui myös komediaohjaajana sekä Gina Lollobrigidan ja Sophia Lorenin luotto-ohjaajana.
Suomessa Vittorio De Sica sai elokuvasta "Umberto D." parhaan ulkomaisen ohjaajan Jussi-palkinnon vuonna 1957.
SEAT Alhambra
SEAT Alhambra on SEATin vuodesta 1996 lähtien valmistama tila-automalli. Sen nimi tulee Espanjan Granadassa sijaitsevasta Alhambran palatsista.
Ensimmäisen sukupolven Alhambra esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 1996. Se on uudelleennimetty edellisenä vuonna markkinoille tullut Volkswagen Sharan, joka kehitettiin Fordin ja Volkswagen Groupin välisessä yhteistyössä. Ford nimesi mallinsa Galaxyksi. Kaikkia kolmea mallia valmistettiin Portugalin Palmelassa.
Vuonna 1999 testattu Volkswagen Sharan sai kolme tähteä viidestä Euro NCAP -kolaritestissä.
Vuonna 2000 Alhambra koki perusteellisen kasvojenkohotuksen, jossa se sai uudempien SEAT-mallien mukaisen ilmeen. Sisällä kojelauta ja ohjauspyörä vaihtuivat uusiin.
Toisen sukupolven Alhambra esiteltiin vuonna 2010, ja se on edelleen Volkswagen Sharanin sisarmalli. Autot ovat kokonaan Volkswagen Groupin omaa suunnittelua ja perustuvat muun muassa Volkswagen Passatissa ja Škoda Superbissa käytetylle A6-pohjalevylle. Takana on liukuovet, jotka helpottavat kulkua toiselle ja kolmannelle riville.
Vuoden 2010 Euro NCAP -kolaritestistä Alhambra sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Bensiinimoottoreina olivat aluksi 1,4 TSI (150 hv) ja 2,0 TSI (200 hv), dieselmoottorina 2,0 TDI (140/170 hv). 140-hevosvoimaisen yhteyteen oli valittavana neliveto. Syksyllä 2011 dieselistä tuli tarjolle myös 115-hevosvoimainen versio ja vuoden 2013 alussa 170-hevosvoimaisen teho nousi 177 hevosvoimaan.
Vuonna 2015 Alhambra koki kevyen kasvojenkohotuksen, jossa uudistettiin sen ajovaloja ja etusäleikköä. Moottoriosastolla 2,0 TSI:n teho nousi 220 hevosvoimaan, 140-hevosvoimaisen dieselin 150 hevosvoimaan ja 177-hevosvoimaisen 184 hevosvoimaan.
Eurovision laulukilpailu 1975
Eurovision laulukilpailu 1975 järjestettiin 22. maaliskuuta 1975 St Eriksmässan-areenalla Tukholmassa Ruotsissa. Tuona vuonna otettiin käyttöön nykyinen pisteytysjärjestelmä, eli joka maa jakoi kymmenelle parhaalle pisteet 1-8, 10, 12. Jokaisen maan raatiin kuului 11 jäsentä, joista kuuden tuli olla 16-25-vuotiaita ja viiden 26-55-vuotiaita. Kilpailun juonsi Karin Falck.
Kilpailun voitti Alankomaat Teach-In-nimisen yhtyeen esittämällä kappaleella "Ding-a-dong".
Suomea edusti Pihasoittajat kappaleella "Old Man Fiddle". Kappale sai 74 pistettä ja sijoittui kilpailussa seitsemänneksi. Suomi sai myös viisuhistoriansa ensimmäiset 12 pistettä Saksalta ja Sveitsiltä.
Turkki osallistui ensimmäistä kertaa kilpailuun.
Jokainen maa valitsi oman kapellimestarin johtamaan maansa kappale. Ylikapellimestari Mats Olsson johti avaus- ja väliaikanumeron, muttei yhtäkään kilpailukappaletta.
Tästä kilpailusta lähtien on ollut käytössä nykyinen, suomalaisen viihdepäällikkö Heikki Seppälän ideoima äänestyskäytäntö:
Jokaisesta osallistujavaltiosta annetaan ääniä 10 parhaimmalle esitykselle. 
Parhaalle esitykselle annetaan 12 pistettä, toiselle 10 pistettä ja seuraaville pisteet 8, 7, 6, 5, 4, 3, 2 ja 1. Kaikien tämän nykyisen käytännön aikaisten Euroviisujen artikkeleissa on tämän näköinen pistetaulukkomalli.