Anastasio Somoza Debayle
Anastasio ”Tachito” Somoza Debayle (5. joulukuuta 1925 – 17. syyskuuta 1980) oli Nicaraguan puolustusvoimien ylipäällikkö 1967–1979, presidentti 1. toukokuuta 1967 – 1. toukokuuta 1972 ja maan hallitsija 1. joulukuuta 1974 – 17. heinäkuuta 1979. Somoza-suku oli hallinnut maata vuodesta 1936, ja Anastasio Debayle oli sukunsa kolmas ja viimeinen valtionpäämies.
Anastasio Debayle syntyi Anastasio Somoza Garcían, silloisen Nicaraguan presidentin pojaksi. Nuori Debayle sai lempinimekseen ”Tachito”. Hänen isänsä tunnettiin nimellä ”Tacho”. Anastasio Debayle sai koulutuksensa St. Leo Collegessa Miamissa Floridassa ja Sallen sotilasakatemiassa New Yorkissa ennen kuin meni West Pointiin, josta hän valmistui 6. kesäkuuta 1946.
Heti valmistumisensa jälkeen Debayle nimitettiin Nicaraguan armeijan ylipäälliköksi. Nimityksen suoritti hänen isänsä, joka oli nimittänyt sukunsa muitakin jäseniä valtion eri virkoihin. 10. joulukuuta 1946 Debayle meni naimisiin Hope Portocarreron Debaylen kanssa Managuassa. Häissä oli 4 000 kutsuvierasta. Hope Portocarro ja Anastasio saivat viisi lasta.
Kun vanha Garcia salamurhattiin 21. syyskuuta 1956, Anastasion veljestä Luisista tuli maan presidentti. Anastasio oli saanut kuitenkin suuren vaikutusvallan maan poliittisessa elämässä. 1. toukokuuta 1967, ennen kuin Luis Somoza kuoli sydänkohtaukseen vain 45-vuotiaana, Anastasiota tuli maan presidentti. Luis Somoza hallitsi maata lempeämmillä otteilla kuin vanha Somoza. Anastasio hallitsi puolestaan isänsä keinoilla. Anastasion virkakausi päättyi virallisesti toukokuussa 1972, mutta hallitus oli laatinut lakeja presidentin uudelleen valinnasta. Vuonna 1974 valittiin kolmen miehen troikka, jossa oli kaksi edustajaa liberaalipuolueesta ja yksi konservatiivipuoleesta, ja heidät ylennettiin armeijan johtoon.
Somoza ja hänen troikkansa laativat 3. huhtikuuta 1971 uuden perustuslain, jossa hänet valittiin armeijan johtoon ylipäällikkönä. Hän erosi presidentin virasta 1. toukokuuta 1972, mutta oli kuitenkin maansa todellinen johtaja de facto.
23. joulukuuta 1972 voimakas maanjäristys järisytti maan pääkaupunkia Managuaa. Tuhansia ihmisiä kuoli ja suurin osa kaupungista tuhoutui. Julistettiin poikkeuslaki, joka vahvisti Somozan suvun hallinnon virallisesti. Somozan sukua arvosteltiin liian hitaasta avustustyöstä ja avun jakamisesta. Monia Managuan rakennuksista ei ole vieläkään rakennettu uudelleen kaupungin katedraalia lukuun ottamatta.
Somoza valittiin uudelleen presidentiksi vuonna 1974 vaaleissa, jotka olivat epärehelliset, sillä oppositio boikotoi niitä. Samana aikana katolinen kirkko alkoi arvostella maan hallitusta. 1970-luvulla nicaragualaisten ihmisoikeuksia poljettiin ja maassa tehtiin monia pidätyksiä.
Vuonna 1975 Somoza Debayle aloitti sotilaallisen kampanjan vasemmistolaisen oppositiopuoluetta sandinisteja vastaan, joka sai tukea Fidel Castron Kuubasta. Se oli aloittanut toiminnan maassa vuonna 1963. Marxilaisten sandinistien kannatus nousi suuren maanjäristyksen aikana, ja kun Yhdysvaltain presidentti Jimmy Carter veti Yhdysvaltain tuen maasta. Carterin tekoa arvosteltiin, sillä Somozan hallinto nähtiin antikommunistisena vastapainona. Jimmy Carter vetosi tekoonsa ihmisoikeuden puolesta, mutta Somoza alkoi saada aseita Israelilta, koska hänen isänsä oli ollut tukemassa Israelia vuoden 1948 sodassa. Jimmy Carter pakotti Israelin lopettamaan tukensa Somozalle. Vuonna 1979 Debayle erosi virasta ja yritti asettua asumaan Miamiin, mutta Jimmy Carter epäsi häntä pääsemästä maahan. Hän sai kuitenkin turvapaikan Alfredo Stroessnerin Paraguaysta. Seuraavana päivänä sandinistit ottivat vallan Nicaraguassa.
Anastasio Somoza Debayle tapettiin 17. syyskuuta 1980 kello 10.10 Asunciónissa Paraguayssa. Ampujaksi väitettiin heti tapahtuman jälkeen Hugo Irurzún -nimistä sandinistisissiä. Somoza istui Mercedes-Benz -autossaan, kun autoa ammuttiin RPG-7-singolla. Kaikki autossa olleet henkilöt kuolivat.
Somoza haudattiin Woodlawn Parkin hautausmaalla Miamissa, Floridassa olevaan mausoleumiin.
CIA:n entinen agentti Brian Latell on esittänyt kirjassaan, että Somozan murhan takana olisi ollut Fidel Castro. Castro olisi palkannut sandinistit murhaamaan Somozan. Hänen mukaansa sandinisteilla ei ollut minkäänlaista mahdollisuutta päästä valtaan vuoden 1979 vallankumouksessa ilman Kuuban armeijan tukea.
Latell kirjoitti, että Fidelin veli Raúl Castro oli sandinistien valtaan tulon takana. Kuuban salainen palvelu toimitti neuvonantajia sandinisteille ennen valtaan nousua. Kuuban mukaan Somoza oli pääarkkitehtina Yhdysvaltain vuonna 1961 tekemässä Sikojenlahden maihinnousussa, joka kuitenkin epäonnistui.