hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Aira Sinervo
Aira Onerva Sinervo, kirjailijanimeltään Aira Brink, (7. syyskuuta 1914 Helsinki – 28. toukokuuta 1968) oli suomalainen kirjailija, runoilija, sanoittaja ja suomentaja. Sinervo johti Sirola-opistoa vuosina 1947–1952.
Aira Sinervo syntyi vuonna 1914 Helsingissä työväenluokkaiseen perheeseen. Hänen isänsä Edvard Sinervo oli ammattiyhdistysaktiivi, joka joutui sisällissodan aikana piiloutumaan valkoisilta ja muuttamaan sittemmin perheineen turvaan isänsä kotipitäjään Laihialle. Sinervon vanhempia sisaria olivat poliitikko ja kirjailija Sylvi-Kyllikki Kilpi ja kirjailija Elvi Sinervo. Hänen puolisonsa oli runoilija Veikko Kolula.
Sinervo valmistui ylioppilaaksi vuonna 1935 ja filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1943. Sisarensa Elvin ohella Aira Sinervo kuului toimintansa vuonna 1936 aloittaneen vasemmistolaisen kulttuuriyhdistys Kiilan perustajajäseniin ollen sen ensimmäinen sihteeri. Hän kirjoitti säännöllisesti yhdistyksen julkaisuihin. Vuonna 1943 "Kansan Lehdessä" työskennellyt Sinervo sai yhdeksän vuoden vankeustuomion Neuvostoliitosta saapuneen desantin auttamisesta. Hän vapautui jatkosodan jälkeen.
Vuosina 1945–1946 Sinervo oli SNS-lehden toimitussihteeri ja 1946–1947 opintosihteeri Työväen Sivistysliitossa. Sinervo johti Sirola-opistoa vuodet 1947–1952, Paraisten työväenopistoa 1952–1955 ja Iisveden työväenopistoa 1955–1956. Hän johti myös Työväenteatteria sen lakkauttamiseen vuonna 1957 saakka, minkä jälkeen hän ryhtyi vapaaksi kirjailijaksi ja kääntäjäksi. Vuodesta 1962 kuolemaansa saakka Sinervo työskenteli Kansallismuseossa. Hän oli viimeisinä vuosinaan aktiivinen kirjallisuuskriitikko, suomentaja ja esseisti.
Sotien jälkeen Sinervo kirjoitti useita kaunokirjallisia teoksia kirjailijanimellä Aira Brink. Hän kirjoitti sekä nuortenkirjoja että historiallisia romaaneja. Sinervon esikoisteos "Memmoin arvat" (1952) on tunnelmaltaan taianomainen ja sisältää fantasiakirjallisuuden elementtejä. Teos käsittelee kristinuskon ja pakanuuden yhteentörmäystä 1200-luvun Suomessa Hämeeseen ristiretkelle saapuvan piispa Tuomaan näkökulmasta. Kirja sijoittui toiseksi Tammen pohjoismaisessa nuortenkirjakilpailussa.
Sinervon toinen teos "Velhojuuri" (1953) sijoittuu 1600-luvulle Pietari Brahen aikaan. Se kertoo espanjalaisesta aatelismiehestä, joka etsii kaukaa Pohjolasta spitaalin parantavaa yrttiä. Noitavainojen aikaiseen Suomeen ja mystiseen Kaukoitään sijoittuvan monivaiheisen pääjuonen taustalla kulkee viittaussuhde Pedro Calderón de la Barcan tunnettuun filosofiseen näytelmään "Elämä on unta" (1635).
Vuonna 1959 ilmestyivät Sinervon teokset "Koirantassujen rapinaa" ja nuortenromaani "Tapahtui toukokuussa", joka kuvailee näkökulmanvaihdosten kautta 14-vuotiaiden luokkatoverusten kipeitä kokemuksia, koulukiusaamista sekä kuolemaa ja mielenterveyden järkkymistä lähipiirissä.
Sinervon vuonna 1960 ilmestynyt kohua herättänyt romaani "Koskessa kolisten" kuvailee 1950-luvun vasemmistolaisuutta liikkeen sisältä käsin.
Sinervon sanoituksista tunnetuimpia lienee Henrik Otto Donnerin säveltämä "Raja" Pepe & Paradise -yhtyeen levyllä "Niin vähän on aikaa".
Erle Stanley Gardner
Erle Stanley Gardner (1889-1970) oli yhdysvaltalainen lakimies ja tuottelias dekkarikirjailija. Hän julkaisi salapoliisiromaaneja myös salanimillä A. A. Fair, Kyle Corning, Charles M. Green, Carleton Kendrake, Charles J. Kenny, Les Tillray ja Robert Parr. Suomennoksia on tehty hänen omalla nimellään ja nimellä A. A. Fair kirjoittamistaan kirjoista.
Gardner opiskeli oikeustiedettä vain vuoden, mutta avasi pian oman toimiston, suoritti tarvittavat kokeet ja toimi vuosikymmeniä itseoppineena asianajajana.
Gardnerin mestarillisin luomus oli rikoksia ratkova asianajaja Perry Mason, josta hän kirjoitti yli 80 romaania. Perry Masonin menestyksen myötä Gardner saattoi vähentää kioskikirjallisuuden määrää.
Monet Perry Mason-kirjat ovat ilmestyneet suomeksi pehmeäkantisina Salama-sarjassa 1960-luvulla. Masonin seikkailuista tehtiin elokuvia ja televisiosarjoja, joita on nähty Suomenkin televisiokanavilla. Vuosina 1957–1966 filmatussa sarjassa pääosaa näytteli Raymond Burr.
Gardner kirjoitti nimellä A. A. Fair dekkarisarjaa, joka kertoo Cool & Lam -nimisestä yksityisetsivätoimistosta.
Stalker: Shadow of Chernobyl
S.T.A.L.K.E.R. : Shadow of Chernobyl on GSC Game Worldin kehittämä ensimmäisen persoonan ammunta- ja selviytymiskauhupeli. Peli julkaistiin Microsoft Windowsille vuonna 2007.
Pelille on myös julkaistu esiosa "" vuonna 2008 ja jatko-osa "" vuonna 2009.
Peli käyttää X-Ray-grafiikkamoottoria, joka mahdollistaa sen, että näytöllä näkyy parhaimmillaan miljoona polygonia samaan aikaan. Fysiikkamallinnuksesta huolehtii ODE ja sääefektit on myös otettu huomioon aurinkoineen ja myrskyineen. Pelialue on 30 neliökilometriä laaja Tšernobylin ydinvoimalaa ympäröivä vyöhyke () sisältäen muun muassa aavekaupunki Prypjatin ja itse Tšernobylin tuhoalueen. Edellä mainitut ovat hyvin alkuperäisen näköisiä. Pelin sisällä Prypjatissa esiintyy jopa ”ikuisiksi ajoiksi pysähtynyt maailmanpyörä”. Peliin suunniteltiin ajettavia ajoneuvoja, jotka kuitenkin jätettiin pois lopullisesta versiosta, mutta ne ovat ladattavissa eri modisivustoilta.
S.T.A.L.K.E.R.-lyhenne tulee sanoista Scavengers, Trespassers, Adventurers, Loners, Killers, Explorers ja Robbers.
Juoni perustuu Arkadi ja Boris Strugatskin kirjaan "" (1972), jonka tapahtumapaikka on siirretty Tšernobyliin.
On vuosi 2012. Tšernobylissä on tapahtunut toinen onnettomuus vuonna 2006. Tšernobylin ympäristöstä on tullut ”Zone”, eli niin sanottu ”Vyöhyke”, jota asuttavat radioaktiivisen säteilyn muuttamat mutantit ja alueelle tunkeutuvat ryöstelijät, murhaajat jne. Myös armeijalla on näppinsä mukana Vyöhykkeellä. He tutkivat säteilystä aiheutuneita vaikutuksia, joista voisi olla armeijalle paljon hyötyä. Armeija teettää Vyöhykkeellä omia salaisia kokeitaan, jotka käsittelevät arkoja aiheita, kuten kloonausta. Alue on ulkopuolisilta kielletty, mutta alueelle tunkeutuu paljon ihmisiä ("stalkereita", ), jotka keräävät arvokkaita esineitä, artefakteja, joihin on kohdistunut paljon radioaktiivisia säteilyjä, jonka seurauksesta niillä on kantajaansa erilaisia vaikutuksia, mutta osalla artefakteista on myös huonoja vaikutuksia. Pelissä pelaaja ohjaa muistinsa menettänyttä stalkeria, Marked Onea. Pelissä pelaajan on selvitettävä, kuka hän on ja otettavaa selvää menneisyydestään. Pelillä on seitsemän vaihtoehtoista loppua, jonka lopulta määrää täysin pelaajan oma pelityyli.
GameSpot antoi pelille arvosanaksi 8.5/10 arvostelussaan.
IGN antoi pelille arvosanaksi 8.2/10 arvostelussaan.
Anna-Maja Henriksson
Anna-Maja Kristina Henriksson (o.s. "Forss", s. 7. tammikuuta 1964 Pietarsaari) on varatuomari ja poliitikko, kansanedustaja (rkp.) Vaasan vaalipiiristä. Hän toimi Suomen oikeusministerinä 2011–2015. Henriksson valittiin RKP:n puheenjohtajaksi 2016.
Vuosina 2003–2004 Henriksson työskenteli 2. valtiovarainministerin Ulla-Maj Wideroosin erityisavustajana. Henriksson on opiskellut oikeustiedettä Helsingin yliopistossa. Hän on suorittanut oikeustieteen kandidaatin tutkinnon vuonna 1987 ja saanut varatuomarin arvon 1989. Kotikaupungissaan Pietarsaaressa Henriksson on toiminut kaupunginhallituksen puheenjohtajana vuosina 2001−2008 ja kaupunginvaltuuston puheenjohtajana vuodesta 2009. Valtuuston jäsenenä hän on ollut vuodesta 1997.
Kevään 2011 hallitusneuvotteluissa Henriksson edusti RKP:ta harmaan talouden työryhmässä. Puolue vastusti talousrikosten rangaistusten koventamista ja esitti työryhmän muistiosta poistettavaksi kohtia, joissa viranomaisten välistä tiedonsaantia olisi vaadittu parannettavaksi ja pankkeja olisi velvoitettu selvittämään sijoittajien henkilöllisyys. "Helsingin Sanomat" piti RKP:n toimia harmaan talouden kitkemisen vesittämisenä, vaikkakin puolue sanoikin pitävän talousrikollisuuden torjuntaa tärkeänä. Harmaan talouden tutkija Markku Hirvosen mielestä RKP:n kannat johtuivat puolueen taustavaikuttajista, kuten suursijoittajista. Voima-lehden mukaan Henriksson kuitenkin luovutti neuvotteluvallan kriittisissä kysymyksissä liikemies Peter Storsjölle. Henrikssonin mukaan asiassa pitää ottaa huomioon naapurimaiden järjestelmät ja hallitusneuvotteluiden aikana "työ oli keskeneräinen"
Huhtikuussa 2012 Henriksson ilmoitti pyrkivänsä puolueen puheenjohtajaksi väistyvän Stefan Wallinin jälkeen. Hän kuitenkin hävisi puoluekokouksen äänestyksessä europarlamentaarikko Carl Haglundille äänin 144–106. Maaliskuussa 2016 Henriksson ilmoitti asettuvansa puheenjohtajehdokkaaksi myös kesän 2016 puoluekokouksessa ja hänet valittiin puolueen puheenjohtajaksi Turun puoluekokoksessa 12. kesäkuuta 2016. Hän on ensimmäinen nainen tässä tehtävässä.
Huhtikuussa 2016 Henriksson valittiin Svenska litteratursällskapet i Finlandin talousneuvostoon.
Henrikssonin isoisä Vilho Kivioja oli kansanedustaja (ml.) 1929–1945.
Henriksson jätti eduskunnalle lakialoitteen, jossa hän vaatii sukupuolta rangaistuksen koventamisen perusteeksi.
Carl Jacob Gardberg
Carl Jacob Reinhold Gardberg (16. marraskuuta 1926 Helsinki – 31. toukokuuta 2010 Helsinki) oli suomenruotsalainen arkeologi, historiantutkija ja tietokirjailija. Hän oli oppiarvoltaan filosofian tohtori (Åbo Akademi 1959). Hän toimi Turun kaupungin historiallisen museon johtajana 1960–1972, ja hänet nimitettiin Museoviraston ylijohtajaksi ja valtionarkeologiksi 1972; hän jäi virastaan eläkkeelle vuonna 1992.
Gardberg kirjoitti useita teoksia paikallishistoriasta, muun muassa Porvoon, Turun ja Suomen keskiaikaisten linnojen historiasta, sekä kirjan "Santiago de Compostela: Matka Pyhän Jaakobin haudalle", joka kertoo pyhiinvaellusmatkoista Santiago de Compostelaan sekä historiallisten dokumenttien että kirjoittajan omien kokemusten valossa.
Henri Toivoniemi
Henri Toivoniemi (s. 10. elokuuta 1976 Vantaa) on suomalainen entinen salibandymaalivahti, jota pidettiin aktiiviurallaan yleisesti maailman parhaana maalivahtina. Elokuussa 2014 Toivoniemi ilmoitti päättävänsä pelaajauransa.
Hän pelasi kaudella 2012-2013 SSV:n joukkueessa numerolla 31 ja oli seuran, sekä Suomen maajoukkueen ykkösmaalivahti. Hän on pelannut 66 maaottelua.
Toivoniemi syntyi Vantaan Hakunilassa ja sai salibandyoppinsa hakunilalaisessa AC HaKissa. Kaudella 2001–2002 hän pelasi Espoon Oilersissa ja voitti Suomen mestaruuden. Kolme seuraavaa kautta hän pelasi jälleen AC HaKi:ssa. Syksystä 2005 lähtien hän on edustanut SSV:tä, jonka maalivahtina hän voitti toisen Suomen mestaruutensa 2007. Hänet valittiin MM-kilpailujen tähdistökentälliseen Sveitsissä 2004, Ruotsissa 2006, Tšekissä 2008 ja Sveitsissä 2012
Hänellä on kaksi vanhempaa veljeä: Petri Toivoniemi ja Jyrki Toivoniemi.
Kausi 2004–2005:
Ottelut 33, 
pisteet 0+2=2, 
jäähyt 2 min, 
torjunnat 854, 
päästetyt maalit 157, 
torjunta-% 84.47%
Kausi 2005–2006: 
Ottelut 32, 
pisteet 0+1=1, 
jäähyt 2 min, 
torjunnat 618, 
päästetyt maalit 122, 
torjunta-% 83.51%,
Kausi 2006–2007: 
Ottelut 22, 
pisteet 0+0=0, 
jäähyt 0 min, 
torjunnat 460, 
päästetyt maalit 74, 
torjunta-% 86.14%
Kausi 2009–2010: 
Ottelut 18, 
pisteet 0+0=0, 
jäähyt 0 min, 
torjunnat 318, 
päästetyt maalit 74, 
torjunta-% 81.12%
Pudotuspelit 2009–2010: 
Ottelut 11, 
pisteet 0+0=0, 
jäähyt 0 min, 
torjunnat 223, 
päästetyt maalit 30, 
torjunta-% 81.82%
Kausi 2010–2011: 
Ottelut 24, 
pisteet 0+0=0, 
jäähyt 0 min, 
torjunnat 374, 
päästetyt maalit 95, 
torjunta-% 79.74%
Pudotuspelit 2010–2011: 
Ottelut 13, 
pisteet 0+0=0, 
jäähyt 0 min, 
torjunnat 231, 
päästetyt maalit 57, 
torjunta-% 80.21%
Kari-Matti Ratsula
Kari-Matti Ratsula on suomalainen salibandyn pelaaja. Kaudella 2010–2011 hän pelaa Ruotsin Superliigassa FC Helsingborgissa. Hänen pelipaikkansa on puolustaja.
Suomen Salibandyliigassa Ratsula edusti pitkään SSV:tä. Hänellä on seitsemän SM-kultaa, kolme Suomen cupin voittoa sekä yksi seurajoukkueiden Euroopan-mestaruus.
Suomen maajoukkueessa hän on pelannut 22 ottelua. MM-kilpailuista hän on voittanut pronssia.
John Birch Society
John Birch Society on yhdysvaltalainen vuonna 1958 perustettu antikommunistinen äärikonservatiivijärjestö. Järjestö kannattaa yksilönvapautta, Yhdysvaltojen eroamista YK:sta, rajoitettua hallintoa ja muita perinteisinä pitämiään amerikkalaisia arvoja. Järjestö on paleokonservatiivinen ja siksi vastustaa uuskonservatiivista ulkopolitiikkaa. Sen perusti makeistehtailija Robert H. Welch, Jr. eläkkeelle jäätyään. Järjestön nimen lähtökohtana toiminut John Birch oli kiinalaisten kommunistien 1945 tappama Yhdysvaltain maavoimien tiedustelu-upseeri. Sheila Byrd piti järjestöä rasistisena, mutta järjestö kiisti tämän.
1960-luvulla John Birch Societyn jäsenmäärä kohosi 70 000:een. Järjestö julkaisee lehteä nimeltä "The New American".
Alejo Carpentier
Alejo Carpentier y Valmont (26. joulukuuta 1904 Lausanne – 24. huhtikuuta 1980 Pariisi) oli kuubalainen kirjailija. Hän oli yksi ensimmäisistä maagisen realismin edustajista.
Carpentierin äiti oli venäläinen ja isä ranskalainen, ja hän puhuikin lapsena ranskaa ennen espanjan kielen oppimista. Hänet vietiin pikkulapsena Havannaan, Kuubaan. Carpentier lähti maasta 1928 mutta palasi 1959, minkä jälkeen hänestä tuli yksi Castron hallinnon diplomaateista.
Carpentierilta on suomennettu teokset "Kadotetut askeleet", "Valaistujen vuosisata", "Kadotetut askeleet," "Barokkikonsertto, Eroica" ja "Valtakunta tästä maailmasta."
Chris Tsiprailidis
Chris Tsiprailidis (s. 12. huhtikuuta, Kreikka) on kreikkalaissyntyinen yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Ennen pokeriuraansa hän työskenteli kokkina ja jalkapalloilijana.
Tsiprailidisin lempinimi on "Syracuse Chris" (hän asuu New Yorkin Syracusessa).
Syyskuussa 2007 Tsiprailidiksen pokeriuran turnausansiot ylittivät 2,3 miljoonaa dollaria.
Margaret Murray
Margaret Alice Murray (13. heinäkuuta 1863 Kalkutta – 13. marraskuuta 1963) oli brittiläinen antropologi ja egyptologi, jonka kirjoitukset noituudesta ovat vaikuttaneet merkittävästi wiccan syntyyn. Yliopistouransa aikana Murray julkaisi useita teoksia. Hän osallistui kaivauksiin muun muassa Egyptissä vuosina 1902–1904, Maltalla 1921–1924 ja Petrassa 1937. Nykyisin hänet muistetaan pääasiassa kiistanalaisista noituutta käsittelevistä teoksistaan.
Kirjassa "The Witch-Cult in Western Europe" (1921) Murray esitti että noitavainojen kohteena olisivat olleet kristinuskolle uhkaksi koetut pakanalliset kulttimenot ja uskomukset, joita vanhaan uskoon tukeutuneet harjoittivat salaisesti. Murray mukaan muun muassa noitasapatti oli värittynyt kuvaus vanhojen uskonlahkojen kulttimenoista ja niissä nähdyt pienet miehet () olisivat olleet muinaisen kääpiöheimon viimeisiä olemassa olevia edustajia.
Norman Cohen on sittemmin osoittanut Murrayn käyttäneen lähteitä täysin mielivaltaisesti, eikä Murrayn teorioita enää pidetä tutkijoiden piirissä uskottavina. Murrayn kirjalla oli kuitenkin suuri vaikutus Gerald B. Gardneriin, joka on nykyisen wiccalaisuuden isä.
Nyy
Nyy (isona kirjaimena Ν, pienenä ν, , ) on kreikkalaisen kirjaimiston 13. kirjain. Sen äännearvo on sekä muinaiskreikassa että nykykreikassa . Kreikkalaisissa numeroissa nyyn lukuarvo on 50.
Latinalaisessa kirjaimistossa nyytä vastaa kirjain N/n ja kyrillisessä kirjaimistossa kirjain Н/н. Suomen kieleen nyy translitteroidaan sekä muinaiskreikasta että nykykreikasta "n".
Nyy on kehittynyt foinikialaisen kirjaimiston kirjaimesta ("nun").
Arkaaisissa kirjaimistoissa nyy oli usein peilikuva nykyiseen muotoonsa nähden. Kirjain esiintyi kaikissa paikallisissa kreikkalaisissa kirjaimistoissa, ja oli suuntaa lukuun ottamatta niissä yleensä suhteellisen samannäköinen.
Epigrafisissa lähteissä nyystä esiintyy muun muassa seuraavanlaisia variantteja:
Kappa (kirjain)
Kappa (isona kirjaimena Κ, pienenä κ, , ) on kreikkalaisen kirjaimiston kymmenes kirjain. Sen äännearvo on sekä muinaiskreikassa että nykykreikassa . Kreikkalaisissa numeroissa kapan lukuarvo on 20.
Latinalaisessa kirjaimistossa kappaa vastaa kirjain K/k ja kyrillisessä kirjaimistossa kirjain К/к. Suomen kieleen kappa translitteroidaan sekä muinaiskreikasta että nykykreikasta "k". Moniin muihin kieliin, kuten englannin kieleen, kappa translitteroidaan muinaiskreikasta "c".
Kappa on kehittynyt foinikialaisen kirjaimiston kirjaimesta ("kaf").
Arkaaisissa kirjaimistoissa kappa oli usein peilikuva nykyiseen nähden foinikialaisen esikuvan tavoin, ja sen sakarat osoittivat vasemmalle. Myöhemmin kirjain kääntyi nykyiseen asentoonsa. Kappa oli käytössä kaikissa paikallisissa kreikkalaisissa kirjaimistoissa, ja se oli niissä suuntaa lukuun ottamatta yleensä suhteellisen saman muotoinen.
Epigrafisissa lähteissä kapasta esiintyy muun muassa seuraavanlaisia variantteja:
Ksii
Ksii (isona kirjaimena Ξ, pienenä ξ, , ) on kreikkalaisen kirjaimiston 14. kirjain. Sen äännearvo on sekä muinaiskreikassa että nykykreikassa . Kreikkalaisissa numeroissa ksiin lukuarvo on 60.
Latinalaisessa kirjaimistossa ksiitä vastaa kirjain X/x. Suomen kieleen ksii translitteroidaan muinaiskreikasta "ks" ja nykykreikasta "x". Monissa muissa latinalaista kirjaimistoa käyttävissä kielissä, kuten englannissa, ksii translitteroidaan aina kirjaimella "x".
Ksii on kehittynyt foinikialaisen kirjaimiston kirjaimesta ("samekh").
Ksii esiintyi useimmissa paikallisissa kreikkalaisissa kirjaimistoissa, mutta sen muodossa oli paljon vaihtelua. Monissa kirjain muistutti alun perin foinikialaista esikuvaansa, jossa oli yksi pystyviiva ja kolme poikkiviivaa. Myöhemmin se kehittyi muotoon, jossa olivat jäljellä vain poikkiviivat. Joissakin kirjaimistoissa ksii esiintyi muodossa, joka muistuttaa nykyistä X-kirjainta latinalaisessa kirjaimistossa, johon se kopioitui tässä muodossa. Kyseinen muoto tunnetaan muun muassa Aitolian, Epeiroksen, Arkadian, Lakonian ja Eliin kirjaimistoista.
Joissakin kirjaimistoissa ksii muistutti puolestaan pystyristiä tai +-merkkiä. Kaikissa paikallisissa kirjaimistoissa ksiitä ei alun perin käytetty, vaan [ks]-äänne esitettiin kirjaimilla eli käyttämällä khiitä ja sigmaa.
Epigrafisissa lähteissä ksiistä esiintyy muun muassa seuraavanlaisia variantteja:
Omikron
Omikron (isona kirjaimena Ο, pienenä ο, ) on kreikkalaisen kirjaimiston 15. kirjain. Sen äännearvo on sekä muinaiskreikassa että nykykreikassa lyhyt o-äänne , mitä merkitsee myös sen nimi (, ”pieni o”), siinä missä oomega merkitsi alun perin pitkää o-äännettä (, ”suuri o”). Kreikkalaisissa numeroissa omikronin lukuarvo on 70.
Latinalaisessa kirjaimistossa omikronia vastaa kirjain O/o ja kyrillisessä kirjaimistossa kirjain О/о. Suomen kieleen omikron translitteroidaan sekä muinaiskreikasta että nykykreikasta "o".
Omikron on kehittynyt foinikialaisen kirjaimiston kirjaimesta ("ajin").
Omikron oli käytössä kaikissa paikallisissa kreikkalaisissa kirjaimistoissa ja muistutti niissä yleensä aina foinikialaista esikuvaansa ollen ympyrän muotoinen. Poikkeuksia olivat muun muassa Paroksen ja Thasoksen kirjaimistot, joissa omikron muistutti enemmän myöhempää oomegaa, sekä Meloksen ja eräiden muiden eteläisten Kykladien polisten kirjaimistot, joissa omikron muistutti myöhempää C-kirjainta latinalaisessa kirjaimistossa.
Epigrafisissa lähteissä omikronista esiintyy muun muassa seuraavanlaisia variantteja:
Tietokoneissa omikron koodataan eri merkistöissä seuraavasti:
Kobuk Valleyn kansallispuisto
Kobuk Valleyn kansallispuisto () on kansallispuisto napapiirin pohjoispuolella Alaskan luoteisosassa Yhdysvalloissa. 2. joulukuuta 1980 perustettu puisto on pinta-alaltaan 6 757 neliökilometrin laajuinen, ja sitä hallinnoi National Park Service. Gates of the Arcticin kansallispuisto sijaitsee noin 50 kilometrin päässä puistosta. Kobuk Valley on Yhdysvaltain vähiten vierailtu kansallispuisto.
Kobuk Valley on tunnettu karibuistaan. Lähes 400 000 karibua muuttaa vuosittain puiston läpi matkallaan lämpimämmille seuduille. Talvella ne oleskelevat puiston eteläpuolen Waring-vuorten liepeillä, ja kesäisin ne asustavat puiston pohjoisilla Baird-vuorilla. Matkallaan kansallispuiston laidalta toiselle ne joutuvat ylittämään Kobuk-joen. Puisto tunnetaan myös hiekkadyyneistään, joita kutsutaan nimellä Great Kobuk Sand Dunes (). Ne ovat peräisin viime jääkaudelta, jolloin jäätiköt kuljettivat hiekkaa mukanaan alueelle.
Alaskan dyynien sisustojen on pitkään tiedetty olleen kosteita, mutta Kobuk-joella 2003–2008 työskennellyt tutkijaryhmä yllättyi, kun löysi syksyllä dyynien sisustasta vettä eikä routaa. Kesällä dyynien pinnan lämpötila voi olla jopa noin 30 °C.
Can Kim Hua
Can Kim "CK" Hua (s. 7. heinäkuuta, Vietnam) on vietnamilaissyntyinen yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Can Kim Hua on yksi tämän hetken aktiivisimmista turnauspelaajista, joka on 2000-luvulla ollut rahasijoilla yli sadassa turnauksessa.
Elokuussa 2002 Can Kim Hua oli World Poker Tourin ensimmäisellä kaudella Legens of Poker -turnauksen viides. Samalla sijalla hän oli seuraavalla WPT-kaudella World Poker Openissa. Lokakuussa 2006 hän saavutti kolmannen kerran WPT:n finaalipöydän ollen kuudes Festa Al Lagon turnauksessa.
World Series of Pokerissa (WSOP) Hua on parhaimmillaan ollut neljäs vuonna 2005 1 500 dollarin no limit hold'em -turnauksessa. Allen Cunninghamin voittamassa kisassa Hua ansaitsi 200 395 dollaria.
Can Kim Huan toistaiseksi arvokkain turnausvoitto on Borgata Poker Openin ykköstila syyskuulta 2004. Ykköspalkinto oli 192 030 dollaria. Saman vuoden helmikuussa hän voitti L. A. Poker Classicissa ja ansaitsi 184 815 dollaria. Molemmat olivat 1 500 dollarin sisäänoston no limit hold'em -turnauksia.
Elokuussa 2007 Can Kim Huan pokeriuran turnausansiot ylittivät 2,4 miljoonaa dollaria.
Perunasose
Perunasose (tunnetaan myös muun muassa nimillä "perunamuusi", "perunamuussi", "perunamuhennos", "pottuvoi" ja "mokko") on perunoista soseuttamalla tehty ruokalaji.
Yleisesti perunasoseeseen lisätään lämmintä maitoa, jonka tarkoitus on pitää sose lämpimänä. Lisäksi perinteisesti soseeseen lisätään voita ja suolaa, jonka tarkoitus on peittää perunoiden "veden makua". Sosetta voi maustaa myös mielen mukaan, esimerkiksi paistetulla tai raa´alla sipulilla, tillillä tai muskottipähkinällä.
Suomessa perinteisesti perunasoseen kanssa nautitaan muun muassa poronkäristystä, karjalanpaistia ja lihapullia.
Aiemmin perunasosetta on nautittu myös leivän päällä voin korvikkeena, kun voin saatavuus tai hinta on rajoittanut sen käyttöä. Perunasosetta käytetään myös muun muassa perunarieskan ja karjalanpiirakoiden ainesosana.
Perunasosetta on saatavina valmiina jauheena, johon lisätään vettä tai maitoa. Sitä on saatavilla myös eines- ja pakastetuotteena.
Amesbury
Amesbury on kaupunki Englannissa Wiltshiren kreivikunnassa 13 kilometriä pohjoiseen Salisburysta. Siellä on noin 28 000 asukasta. Stonehenge sijaitsee Amesburyn liepeillä.
Vuonna 2002 Amesburyssä tehtiin tähän asti suurin pronssikautinen löytö Britanniassa. Kaivauksissa löydettiin kahden yläluokan miehen jäännökset ja yli 100 esinettä joihin lukeutuu esimerkiksi nuolenkärkiä, kupariveitsiä ja kultaisia korvariipuksia. Hauta tunnetaan nimellä "Amesbury Archer".
Runsaan kilometrin päässä länteen kaupungista on rautakauden aikainen umpeenkasvanut kumpulinnoitus. Linnoitus tunnetaan paikallisesti nimellä "Vespasian's Camp", joka juontaa nimensä roomalaisesta kenraalista ja hallitsijasta, jonka johtama sotaretki kulki alueen läpi.
1600-luvun kartoissa Amesbury tunnettiin nimellä "Ambersbury" josta on päätelty, että se on nimetty Ambrosius Aurelianuksen mukaan, joka oli roomalaisbrittiläisen vastarinnan johtaja sakseja vastaan 400-luvulla. Amesbury on myös liitetty kuningas Arthurin legendaan: nunnaluostari jonne Guinevere vetäytyi legendan mukaan sijaitsi Amesburyssa.
Siilinjärven Pesis
Siilinjärven Pesis (SiiPe) on 1987 perustettu, tunnettu siilinjärveläinen pesäpalloseura. SiiPe perustettiin jatkamaan aikaisemman Siilinjärven Ponnistuksen (perustettu 1907) pesäpallojaoston toimintaa.
SiiPen naiset voittivat Suomen mestaruuden kaudella 1999. Miesten edustusjoukkueen toiminta siirtyi Puijon Pesiksen alaisuuteen 1999. Seura käynnisti kuitenkin miesten edustusjoukkueen toiminnan uudelleen loppuvuodesta 2007. Vuoden 2013 lokakuussa Pesäpalloliiton kilpailun johtoryhmä myönsi SiiPen miesjoukkueelle paikan Ykköspesikseen kaudelle 2014, näin ollen SiiPen miesten edustusjoukkue pelaa Ykköspesistä.
SiiPe on vuosina 2012 ja 2013 ollut lisenssimäärissä mitattuna Suomen suurin pesäpalloseura. Kunnianosoituksena ansiokkaasta juniorityöstä seura palkittiin 23.11.2013 Pesäpallokauden päätöstapahtumassa Jyväskylän Paviljongissa Vuoden Junioriseurana. SiiPe ylsi finaalin Valo ry:n järjestämässä Vuoden Sinettiseura -kilpailussa vuonna 2013. SiiPen tyttöjen ja poikien A-G -juniorijoukkueissa on yhteensä noin 400 pelaajaa.
SiiPen kotikenttä on Manttu. Kenttä on kuuluisa heti kakkosrajan takaa alkavasta jyrkästä rinteestään, joka tunnetaan nimellä ""Mantun monttu"". Vuonna 2013 SiiPe rakennutti toisen pesäpallokentän vanhan Saharan kentän tilalle. Tuon kentän nimeksi annettiin POP Areena.
Kärkilyöntikuningas:
Etenijäkuningatar:
Kärkilyöntikuningatar:
Vuoden jokeri:
Vuoden lukkari:
Vuoden pesäpalloilija:
Vuoden tulokas:
Kultainen maila:
Kultainen räpylä:
Vuoden pelinjohtaja:
Warminster
Warminster on kaupunki läntisessä Wiltshiressä Englannissa A36-tien varressa Fromen ja Westburyn lähettyvillä. Sen asukasluku on noin 20 000 ja se kuuluu Länsi-Wiltshiren piirikuntaan. Se on ranskalaisen Flersin ystävyyskaupunki. Kaupungissa on rautatieasema.
Alue asutettiin saksien hallintokautena, vaikka siellä on viitteitä vielä vanhemmastakin asutuksesta, muun muassa rautakautinen mäkilinna Battlebury Camp sekä Cley Hill. Jälkimmäinen on National Trustin tukema ja suojelema.
Kaupungin varallisuus kasvoi villakaupan johdosta myöhäiskeskiajalla, ja sen ansiosta kaupunkiin rakennettiin monia merkittäviä rakennuksia, kuten Pyhälle Dionysiukselle omistettu Minster Church of Saint Denys. Kirkossa oli myös silloin rakenteilla olevan Salisburyn katedraalin urut.
1960-luvulla ja 1970-luvun alkupuolella Cradle Hillistä kun sen ympärille ilmestyi viljakuvioita. Sanotaan myös, että alueella nähtiin yli 5 000 ufoa. Tapahtuma liittyy ehkä siihen, että alueella on Warminsterin harjoituskeskus, entinen armeijan jalkaväkikoulu, joka harjoittelee yhdessä kuninkaallisen tykistön kanssa Salisburyn tasangolla.
David Chiu
David Chiu (s. 23. elokuuta 1960, Kiina) on kiinalaissyntyinen yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Chiu on voittanut urallaan neljä World Series of Poker (WSOP) -turnausta ja yhden World Poker Tour (WPT) -osakilpailun.
Chiu omisti aiemmin ravintolan Coloradossa ja aloitti toisen työn pokerijakajana. Myöhemmin hän erikoistui pokeriturnauksiin ja siirtyi ammattilaiseksi. Läpimurtonsa Chiu teki vuonna 1981 sijoittumalla neljänneksi WSOP:n $1,000 Ace to Five Draw -turnauksessa. Samalla sijalla hän oli viisi vuotta myöhemmin $1,500 Limit Hold 'em -kisassa. Vuonna 1996 Chiu sai ensimmäisen WSOP-rannekkeensa voittamalla $2,000 Limit Hold 'em -turnauksen. Helmikuussa 1998 hän oli ykkönen L.A. Poker Classicin $500 Limit Hold 'em -turnauksessa ja kolme kuukautta myöhemmin jälleen WSOP-voittaja. Kaksi muuta WSOP-ranneketta tulivat vuosina 2000 ja 2005. WSOP:n pääturnauksessa hän on parhaimmillaan ollut kymmenes (vuonna 1996). Vuoden 2009 WSOP:ssa Chiu oli kakkonen Ville Wahlbeckin voittamassa 10 000 dollarin World Championship Mixed Eventissä.
World Poker Tourilta Chiulla on useita rahasijoja. Ensimmäisen kauden Pro-Celebrity -kutsukilpailussa vuonna 2003 hän oli kolmas Layne Flackin ja Jerry Bussin jälkeen. Huhtikuussa 2008 hän voitti WPT Sixth Annual Five Star World Poker Classicin, jonka ykköspalkinto oli 3 389 140 dollaria.
Kesäkuussa 2011 Chiun pokeriuran turnausansiot ylittivät 7,0 miljoonaa dollaria. Hän edustaa Full Tilt Poker -nettipokerihuonetta.
Lassi (Lassi ja Leevi)
Lassi () on kuvitteellinen 6-vuotias poika Bill Wattersonin sarjakuvassa "Lassi ja Leevi". Hän on sarjan päähenkilö, ja hänet nähdään miltei joka stripissä.
Lassi esiintyi ensimmäisen kerran Bill Wattersonin julkaisemattomassa sarjakuvassa "In the Dog House", jonka hän lähetti muiden varhaisten sarjakuviensa tapaan syndikaateille maaliskuussa 1982 pyrkiessään saamaan sarjakuviaan julkaistuksi. Sarjakuvassa seikkaili parikymppinen Sam ja hänen ystävänsä Fester. Samin pikkuveli oli nimeltään Marvin, jolla oli täytetty tiikeri Hobbes, joka näyttäytyi ajoittain elävänä. Syndikaatti torjui sarjakuvan, joten Watterson muokkasi siitä uuden nimeltään "Fernbusterville". Syndikaatin mielestä yhä liian sekavan sarjakuvan tähdet olivat Marvin ja Hobbes, joten Watterson keskittyi heihin.
Watterson huomasi nopeasti, että Marviniin ja Hobbesiin keskittyminen helpotti kirjoittamista, sillä hahmojen persoonallisuuden ansiosta Watterson saattoi sijoittaa heidät luontevasti mihin tahansa tilanteeseen. Watterson muutti Marvinin nimen Calviniksi vuonna 1983, sillä edellisenä vuonna oli alkanut ilmestyä Tom Armstrongin sarjakuva "Marvin". Watterson kertoi myöhemmin nimien Calvin ja Hobbes olevan vitsikäs kunnianosoitus Kenyon Collegen valtio-opin yksikölle, missä Watterson aikoinaan opiskeli: Calvin sai nimensä 1500-luvun protestanttisesta teologista Jean Calvinista. Calvinilla oli alun perin silmät peittävä otsatukka, mutta Watterson poisti sen juuri ennen "Lassi ja Leevi" -sarjakuvan julkaisua vuonna 1985.
Lassi esiintyi jo ensimmäisessä "Lassi ja Leevi" -stripissä vuonna 1985. Hän löytää elollisena olentona pitämänsä lelutiikeri Leevin "tiikeriansasta", johon hän on sen houkutellut tonnikalavoileivällä.
Lassi esitetään yleensä yliaktiivisena ja itsekeskeisenä. Hän kuitenkin tuntee myös myötätuntoa varsinkin eläimiä kohtaan.
Lassilla on vilkas mielikuvitus. Hänellä on vaikeuksia mm. koulunkäynnissä ja nukkumaanmenossa, ja jopa lapsenvahdilleen hän tuottaa harmaita hiuksia. Koulussa Lassi käyttäytyy vilkkaasti ja toisinaan pahennusta herättävästi. Lassin paras ystävä on hänen lelutiikerinsä Leevi, jonka hän kuvittelee eläväksi. Muiden lasten kanssa Lassi on yleensä vain vähän tekemisissä, lukuun ottamatta naapurissa asuvaa Susannaa, jota hän säännöllisesti kiusaa. Susanna on myös Lassin luokkatoveri. Kolmas sarjassa säännöllisesti esiintyvä lapsi on koulukiusaaja Nipa, jonka edessä Lassi on yleensä voimaton.
Lassi on leikkinyt olevansa mm. "Ällistysmies", "avaruusmies Spiff" tai dinosaurus, ja hän on myös kuvitellut aikamatkailevansa ja monistavansa itseään.
Gabriel Narutowicz
Gabriel Narutowicz (17. maaliskuuta 1865 – 16. joulukuuta 1922) oli Puolan ensimmäinen presidentti.
Narutowicz oli kotoisin ylhäisöperheestä Telšiaista. Ylioppilaaksi hän valmistui Kuurinmaalla Liepaja, jonka jälkeen hän jatkoi opintojaan Pietarissa, mutta sairastuminen tuberkuloosiin pakotti hänet siirtymään hoitoon Sveitsiin Davosiin. Sittemmin hän jatkoi opintojaan Sveitsissä Zürichin teknillisessä korkeakoulussa (silloinen Zürichin polyteknillinen instituutti), josta hän valmistui 1891 rakennusinsinööriksi. Narutowicz oli saanut silloin jo Sveitsin kansalaisuuden vuonna 1886.Sen jälkeen hän aluksi työskenteli rakennusinsinöörinä rautateiden rakentamisessa. Sen jälkeen vuodesta 1898 lähtien hän siirtyi hydrauliikkateollisuuden palvelukseen, jossa hän oli mukana vesivoimalaitosten rakentamiessa niin Sveitsissä kuin Itävalta-Unkarissa. Vuonna 1908 hänet nimitettiin ETH Zürichin hydraliikan professoriksi. Vuosina 1913-20 hän toimi tiedekunnan dekaanina. Vuosina 1917-20 Narutowicz toimi vielä keskeisessä asemassa Aare-jokeen rakennusteknisesti vaativan ja suuren Mühlebergin vesivoimalaitoksen rakentamisessa.
Puolan itsenäistyttyä ja olojen rauhoituttua pitkän sotajakson jälkeen Narutowicz oli uudesa tilanteessa. Hän oli ollut naimisissa Puolan valtionpäämiehen, marsalkka Józef Piłsudskin serkun kanssa, joka oli tässä vaiheessa kuollut. Piłsudski halusi Narutowiczin palaavan takaisin Puolaan, ja Narutowicz suostui tähän. Narutowicz valittiin neljään peräkkäiseen hallitukseen ministerinä tehtävänään Puolan jälleenrakentaminen. Kesäkuussa 1922 hänestä tuli ulkoministeri Artur Śliwińskin hallitukseen ja edelleen Julian Nowakin hallitukseen. Narutowiczin kielitaito eli sujuva ranskan ja saksan kielen taito nähtiin etuna erilaisissa kansainvälisissä neuvottelutilanteissa, joihin puolalaisministerit joutuivat 1920-luvun alun Euroopassa.
Puolan oikeistopuolueet halusivat rajoittaa valtionpäämiehen eli käytännössä marsalkka Piłsudskin asemaa, joka itsenäistymisen jälkeisen perustuslain mukaan tarjosi valtionpäämiehelle laajat valtaoikeudet. Uusi, presidentin valtaa rajannut perustuslaki, aiheutti Piłsudskin syrjään siirtymisen valtionpäämiehen tehtävästä. Puolan parlamentti valitsi Narutowiczin maan ensimmäiseksi presidentiksi 9. joulukuuta 1922. Hän astui virkaansa 11. joulukuuta.
Suhtautuminen Narutowicziin presidenttinä oli erittäin ristiriitaista, ja jo viisi päivää virkaan astumisen jälkeen taiteilija Eligiusz Niewiadomski ampui hänet Varsovassa. Salamurhaaja tuomittiin kuolemaan, ja Narutowiczin seuraajaksi Puolan presidenttinä nousi Stanisław Wojciechowski.
Avon (joki Hampshiressä)
Avon on joki Hampshiren kreivikunnassa Etelä-Englannissa. Se saa alkunsa Wiltshirestä, Devizesin itäpuolelta, ja virtaa Upavonin, Durringtonin, Amesburyn, Salisburyn, Fordingbridgen ja Ringwoodin läpi Englannin kanaaliin, johon se yhtyy Christchurchissa. Nimi Avon on kelttiläistä alkuperää ja tarkoittaa jokea.
Jokea yritettiin parantaa kulkukelpoiseksi useaan kertaan 1600- ja 1700-luvuilla, ja sillä kuljetettiinkin rahtia vuosien 1684 ja 1705 välillä. Monet kunnostusyritykset kuitenkin raukesivat, ja jäljet niiden aikaansaamista rakennelmista ovat kadonneet.
Avon muodostaa osittain Dorsetin ja Hampshiren välisen rajan.
Avonin sivujokia ovat:
55 kilometriä pitkä vaellusreitti ”Avonin laaksopolku” (Avon Valley Path) kulkee Salisburystä Christchurchiin. Se ei kulje pitkin rantatöyrästä, mutta seuraa kuitenkin jokilaaksoa. Laaksossa on mielenkiintoista kasvillisuutta, ja joki tunnetaan lohenkalastuspaikkana.
Philip Vischjager
Philip Vischjager (s. 27. lokakuuta 1958 Rotterdam) on alankomaalainen backgammonin pelaaja, joka voitti lajin maailmanmestaruuskilpailun Monte Carlossa 2006.
Vischjager aloitti backgammoninpeluun vuonna 1975 ollessaan 16-vuotias. Hän jätti MM-kilpailussa kakkoseksi vuoden 1979 maailmanmestari Luigi Villan.
Osmo Vepsäläinen
Osmo Vilho Vepsäläinen (4. syyskuuta 1931 Nilsiä – 8. marraskuuta 2017 Varkaus) oli SKDL:n kansanedustaja vuosina 1975–1979 ja 1983–1987, Kuopion l. vaalipiiristä. Ammatiltaan Vepsäläinen oli henkilöstöpäällikkö. Hän asui vuodesta 1970 lähtien Varkaudessa ja hän oli laulaja Kari Vepsän setä.
Eduskunnassa toimiessaan Vepsäläinen oli pankkivaliokunnan, eduskunnan palkkavaltuuskunnan ja kansliatoimikunnan jäsen 1983–1987. Lisäksi hän oli valtiovarainvaliokunnan varajäsen ja valtiontilintarkastajien varapuheenjohtaja samana aikana.
Vepsäläinen valmistui keskikoulusta 1951 ja suoritti Yhteiskunnallisen korkeakoulun kunnallistutkinnon vuonna 1962. Sotilasarvoltaan Vepsäläinen oli alikersantti 1952.
Vepsäläinen työskenteli TVH:n Kuopion piirin mittaus- ja sekatyössä 1957 ja Kuopion maalaiskunnan toimistoharjoittelijana vuosina 1958–1959. Jyväskylän kaupungin apulaisreviisori Vepsäläinen oli 1962–1966, jonka jälkeen hänet ylennettiin reviisoriksi vuosiksi 1966–1967. Kemin kaupunginkamreerina Vepsäläinen työskenteli 1967–1970 ja Varkauden kaupunginkamreerina 1970–1973. Kamreerin työn jälkeen Vepsäläinen työskenteli kaupungin henkilöstösihteerinä 1974–1980 ja henkilöstöpäällikkö vuodesta 1980. Tästä työstä hän jäi sairauseläkkeelle halvauksen jälkeen vuonna 1993.
Vepsäläinen oli presidentin valitsijamies vuonna 1978. Myös järjestötoiminnassa Vepsäläinen oli aktiivinen: hän oli kehitysaluerahaston hallintoneuvoston jäsen vuodesta 1971 ja aluepoliittisen neuvottelukunnan jäsen vuodesta 1982. Varkauden kaupunginvaltuuston jäsen hän oli vuodesta 1977 ja varapuheenjohtaja vuodesta 1981. Vepsäläinen toimi myös Varkauden seudun kansanterveystyön kuntainliiton liittovaltuuston puheenjohtajana, Länsi-Lapin B-sairaalan kuntainliiton liittohallituksen varapuheenjohtajana, Kunnallistieto oy:n hallintoneuvoston varapuheenjohtajana ja johtokunnan jäsenenä, sekä OTK:n hallintoneuvoston, Pohjois-Savon maakuntaliiton hallituksen ja Varkauden seudun aluesairaalan kuntainliiton liittovaltuuston sekä liittohallituksen jäsenenä. Halvauksensa jälkeen Vepsäläinen toimi myös Varkauden afasia- ja aivohalvauskerhon puheenjohtajana.
Ecuadorin intiaanikulttuurit
Ecuadorin intiaanikulttuurit: Maanviljely alkoi Ecuadorissa ehkä jo 6000 eaa. Maissi ja keramiikka levisivät alueelle luultavasti muualta, ehkä Kolumbian ja Venezuelan suunnalta. Ecuadorin rannikolle syntyi jo varhain, noin 3500 eaa. kiinteitä kyliä, joiden asukkaat elivät maissinviljelyllä ja kalastuksella. Tämä Valdivian kulttuuri lienee saanut lähtövaikutteita muualla keksitystä keramiikasta. Valdivian kulttuurin jälkeen tuli monia muita kulttuureja. Ecuadorin seuduilla oli runsaasti luonnonvaroja, mm puuta jota puuttui Perusta. Vuoteen 3100 eaa. mennessä kulttuurikehityksen painopiste siirtyi etelään Keski-Andeille. Ecuadorin kulttuurit kävivät kauppaa Amazonin alueen sademetsien heimojen kanssa. Cerro Narrioon vuorille syntyi keskus, joka osti rannikolta simpukankuoria ja sademetsistä kokapensaan lehtiä. Noin 2700 eaa. Real Altoon Chanduy-joen laaksoon syntyi U:n muotoisia temppeleitä, joissa oli keskusaukio. Nämä ovat tuon ajan Perun kulttuurille ominaisia. Ei täsmälleen osata sanoa, missä tehtiin ensimmäiset tämäntyyppiset temppelit.
Hiljaa virtaa Don (ooppera)
Hiljaa virtaa Don () on Ivan Dzeržinskin vuonna 1935 ensi-iltansa saanut ooppera, joka Neuvostoliitossa nostettiin puolueen ihanteiden mukaiseksi mestariteokseksi. Oopperan libretto perustuu Mihail Šolohovin saman nimiseen romaaniin. Teos oli musiikilliselta kieleltään erittäin vanhoillinen ja sisälsi paljon kansanmusiikin omaisia aineksia.
Nykyisin teos tunnetaan parhaiten siitä, että Pravdan arvostelussa, jossa hyökättiin Dmitri Šostakovitšin "Mtsenskin kihlakunnan lady Macbethia" vastaan verrattiin sitä nimenomaisesti "Hiljaa virtaa Donin" melodisuuteen ja kuoro-osuuksiin.
Hiljaa virtaa Don
Hiljaa virtaa Don () on:
Ivan Dzeržinski
Ivan Ivanovitš Dzeržinski (; 9. huhtikuuta 1909 Tambov – 18. tammikuuta 1978 Leningrad) oli venäläinen säveltäjä ja pianisti. Dzeržinski tunnetaan erityisesti isänmaallisista ja propagandistisista sävellyksistään. Ennen kaikkea ooppera "Hiljaa virtaa Don" (1936) nousi Neuvostoliitossa vallanpitäjien suosioon ja se nostettiin esikuvaksi uudesta neuvostotaiteesta vastakohdaksi Dmitri Šostakovitšin "Mtsenskin kihlakunnan lady Macbethille". Muita hänen teoksiaan ovat myös Mihail Šolohovin romaaniin perustuva ooppera "Uudisraivaajat" sekä kolme pianokonserttoa, orkesteriteoksia ja elokuva- ja teatterimusiikkia.
Arnold Jackson
Arnold Nugent Strode-Jackson, (5. huhtikuuta 1891 – 13. marraskuuta 1972) oli brittiläinen keskimatkojen juoksija, joka voitti 1 500 metrin olympiakultaa Tukholmassa 1912.
Arnold Jackson aloitti opiskelunsa Oxfordin yliopistossa vuonna 1910. Ajan tavan mukaisesti hän kilpaili useissa eri lajeissa, mm. soudussa, jalkapallossa ja maahockeyssä, jossa hän oli yliopiston joukkueen kapteeni. Hän voitti mailin juoksun Oxford–Cambridge-ottelussa kolmesti ja oli Oxfordin yliopiston yleisurheiluseuran puheenjohtaja.
Kansainvälisesti tuntematon Jackson matkusti Tukholman olympialaisiin omalla kustannuksellaan. Yhdysvaltalaiset Norman Taber ja maailmanennätysmies Abel Kiviat olivat ennakkosuosikkeja ja johtivat kilpailua loppusuoralle asti. 50 metriä ennen maalia Jackson nousi kärkikaksikon rinnalle ja ohitti heidät voittaen ajalla 3.56,8 viiden ensimmäisen miehen tullessa maaliin viiden metrin sisällä. Kiviat ja Taber hävisivät vain sekunnin kymmenyksellä, hopeamitalistin ratkaisemiseen tarvittiin maalikameran kuvaa. Jacksonin voittoaika rikkoi edellisen olympiaennätyksen 6,6 sekunnilla.
Ensimmäisessä maailmansodassa Jackson sai korkea-arvoisen DSO-kunniamerkin kolmella soljella eli täytti mitaliin vaadittavat kriteerit yhteensä neljä kertaa. Jackson haavoittui sodassa kolmesti ja oli maansa nuorin prikaatikenraali. Urheilu-ura päättyi haavoittumisista seuranneisiin pysyviin vammoihin. Hän muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1945 ja sai maan kansalaisuuden, vaikka palasikin sittemmin Oxfordiin 1960-luvulla.
Bob Anderson (moottoriurheilija)
Robert "Bob" Hugh Fearson Anderson (19. toukokuuta 1931 Hendon, Lontoo – 14. elokuuta 1967 Northampton) oli brittiläinen moottoriurheilija. Hän kilpaili Grand Prix -luokan moottoripyörillä vuosina 1958–1960 ja Formula 1 -sarjassa kaudesta kauteen .
Kilpailtuaan moottoripyörillä useita kausia Anderson vaihtoi autokilpailuihin vuonna 1961, kun hän pyöritti Formula Junior Lola -tallia kilpailussa Snettertonissa. Hän jatkoi autoilla kilpailemiseen ja hänestä tuli Team Lotus Formula Junior -kuljettaja. Hän voitti Autodrome de Montlhéryn ja sijoittui toiseksi Monacossa.
Kaudella 1963 Anderson kilpaili ensimmäistä kertaa Formula 1 -sarjassa omalla Lola Mk4 -autollaan. Tallina hänellä oli DW Racing Enterprises, joka oli pieni yksityinen talli. Anderson onnistui voittamaan MM-sarjan ulkopuolisen Rooman Grand Prix’n heti ensimmäisenä vuonnaan. Myöhemmillä kausilla hän ajoi yksityisiä Brabham-autoja tallin pysyessä samana. Andersonin paras sijoitus oli kolmas sija Itävallan Grand Prix’sta . Hänet palkittiin Trpis Memorial Trophy -palkinnolla menestyneimpänä yksityisenä osallistujana vuonna 1964.
Vuonna 1967 Anderson joutui Silvestonen radalla testatessaan onnettomuuteen. Hän ajautui pois märältä radalta ja törmäsi tolppaan. Hän sai vakavia rinta- ja päävaurioita ja kuoli myöhemmin Northampton General Hospital -sairaalassa.
Jukka Koivu
Jukka Koivu (s. 28. huhtikuuta 1953 Turku) on suomalainen jääkiekkovalmentaja.
Koivu on valmentanut useita TPS:n eri juniorijoukkueita ja tunnetaankin parhaimmin Vladimir Jursinovin kakkosvalmentajana 1990-luvulta. Jursinovin kanssa Koivu onnistui jalostamaan monta nuorta pelaajaa maailmalle ja tekikin TPS:n junioritoiminnan erittäin tunnetuksi maailmalla.
Päävalmentajana SM-liigassa Koivu on toiminut TPS:ssä 2003–2005 sekä Rauman Lukossa osan kaudesta 2005–2006 (kevät 2006). Tammikuussa 2011 hän palasi TPS:n päävalmentajaksi Riku-Petteri Lehtosen tilalle ja jätti tehtävän maaliskuussa TPS:n kauden päätyttyä runkosarjaan. Koivu on toiminut myös TPS Juniorijääkiekko ry:n toiminnanjohtajana.
Jukka Koivun pojista kaksi on NHL-pelaajia: Saku muun muassa Montreal Canadiensissa ja Mikko Minnesota Wildissa.
Machalillan kulttuuri
Machalillan kulttuuri (n. 1800/1500-800 eaa.) oli muinaisen Ecuadorin intiaanikulttuuri, jossa näkyi merkkejä valtaa pitävän luokan synnystä. Tämä lienee Perun rannikon vaikutusta alkujakson kulttuurien vaikutusta. 
Erikoistuttiin kalastukseen enemmän kuin aiemmassa Valdivian kulttuurissa. Pidettiin varastoja kauppaa varten. Ylhäisten lasten kalloja pidennettiin.
Machalillan kulttuuri oli eteläisessä Manabíssa ja Santa Elenan niemimaalla noin 1800-800 eaa., mutta ajoitus on jossain määrin epämääräinen.
Machalillassa viljeltiin maata, kalastettiin, metsästettiin ja keräiltiin kasveja. Hautausmailla ruumiit olivat keraamisen kilpikonnan kuoren alla. Machalillassa keksittiin leili, jossa kaksi leilin putkimaista kaulaa yhdistyvät yhdeksi, mikä oli tavallista myöhemmin perun keramiikassa.
Keramiikka sai vaikutteita Cotocollaon, Cerro Narríon ja Upanon kulttuureista. Toisten mukaan machalillan kulttuuri on Chorreran kulttuurin muunnelma.
Cotocollan kulttuuri kauppasi puuvillaa rannikolla.
Upano oli ylemmässä Amazonin altaassa. Cerro Narrío eteläisillä vuorilla oli kauppakeskus rannikon ja sademetsän kulttuurien välillä.
Jotkut tutkijat väittävät Machalillan kulttuurin vaikuttaneen osaltaan Mesoamerikassa Tyynenmeren rannikon lähellä sijainneiden Nayaritin, Jaliscon ja Coliman 1450 eaa. ilmestyneen Capachan keramiikan ja Ocósin keramiikan kehitykseen. Tämä olisi ollut mahdollista balsalautoilla tehdyn merikaupan kautta..
Joidenkin mukaan yhteys Mesoamerikkaan muutti tätä kulttuuria, ennen kuin se sulautui Chorreran kulttuuriin.
Vanhakylä (Järvenpää)
Vanhakylä on yksi Järvenpään 25 kaupunginosasta. Se sijaitsee kaupungin lounaisosassa, Tuusulanjärven länsirannalla. Kaupunginosan rajanaapureita ovat pohjoisessa Kaakkolan, idässä Tuusulajärven vastarannalla Lepolan ja Teriojan kaupunginosat sekä etelässä ja lännessä Tuusulan kunta. Vuoden 2014 lopussa Vanhakylä oli väkiluvultaan Järvenpään pienin kaupunginosa, sillä siellä asui vain 40 ihmistä.
Vanhassakylässä toimi terveyskeskus vuoden 2016 loppuun asti.
Kaupunginosassa sijaitsevalla Vanhankylänniemellä on vuodesta 1978 järjestetty vuosittainen Puistoblues-musiikkifestivaali. Kesällä 2007 piti järjestää Järvenpään rockjuhannus -tapahtuma, mutta se kaatui poliisin vastustukseen.
Jonna’s Problem (albumi)
Jonna’s Problem on Jonna’s Problem -yhtyeen debyyttialbumi. Levyn kappaleista solisti Jonna Kosonen on sanoittanut tai ollut mukana sanoittamassa seitsemässä kappaleessa. Sävellykset ja osa sanoituksista on kitaristi Tuomas Wäinölän käsialaa. Children of Bodomin ja Warmenin kosketinsoittaja Janne Wirman soittaa koskettimia kappaleessa "Take My Life".
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 32.
Dzeržinski
Dzeržinski () voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Christina Milian
Christina Milian (oik. Christine Flores; s. 26. syyskuuta 1981 Jersey City) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja Grammy-palkittu R&B-laulaja-lauluntekijä ja tanssija.
Milianin ura alkoi rooleista televisiosarjoissa 1990-luvulla. Hän aloitti musiikkiuransa 2000-luvun alussa, jolloin hän julkaisi debyyttialbuminsa taiteilijanimeään käyttäen. Vaikka hänet tunnetaan parhaiten laulajana, hänen ensimmäinen unelmansa oli tulla näyttelijäksi. Milian on äänialaltaan sopraano.
Christina Milian tapasi näyttelijä-räppäri Nick Cannonin "Rahalla ei rakkautta saa" -elokuvan kuvauksissa ja he alkoivat seurustella vuonna 2003. Heidän suhteensa kesti kaksi ja puoli vuotta ja se päättyi, kun Cannon petti Miliania vuonna 2005.
4. syyskuuta 2009 Milian ja laulaja The-Dream menivät naimisiin Las Vegasissa. Vuonna 2010 heille syntyi tytär. Liitto päättyi eroon vuonna 2011. Nyt hän ei ole naimisissa.
Frederick Soddy
Frederick Soddy (2. syyskuuta 1877, Eastbourne – 22. syyskuuta 1956, Brighton) oli englantilainen radiokemisti, joka sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1921 radioaktiivisten aineiden ja isotooppien tutkimisesta.
Soddy syntyi Eastbournessa, missä hän opiskeli collegessa ennen kuin siirtyi opiskelemaan Aberystwythin yliopistoon ja myöhemmin Oxfordiin. Oxfordissa hän työskenteli tutkijana 1898–1900.
Vuonna 1900 Soddy siirtyi McGill-yliopistoon Kanadaan. Siellä hän teki töitä yhdessä Ernest Rutherfordin kanssa. Soddy ja Rutherford huomasivat, että radioaktiivisten alkuaineiden poikkeava käyttäytyminen johtui siitä, että ne hajosivat toisiksi alkuaineiksi. Hajoaminen tuotti myös alfa-, beeta- ja gammasäteilyä.
Vuonna 1903 hän todisti yhdessä William Ramsayn kanssa, että radiumin hajoaminen tuotti heliumia.
Vuosina 1904–1914 hän toimi lehtorina Glasgow’n yliopistossa. Siellä ollessaan hän todisti, että uraani hajoaa radiumiksi. Hän todisti lisäksi, että radioaktiivisella alkuaineella voi olla useampi kuin yksi atomimassa, vaikka kemialliset ominaisuudet ovat samat. Tämä havainto johti isotoopin käsitteeseen. Myöhemmin hän todisti, että ei-radioaktiivisellakin alkuaineella voi olla useita isotooppeja.
Myöhemmin hän työskenteli muun muassa Aberdeenin ja Oxfordin yliopistoissa.
Soddy oli myös kiinnostunut teknokratiasta. Hän kirjoitti lukuisia teoksia liittyen radioaktiivisuuteen. Soddyn työ ja hänen esseensä, jotka toivat tietoisuuteen uuden käsityksen radioaktiivisuudesta, inspiroivat kirjailija H. G. Wellsiä kirjoittamaan kirjansa "The World Set Free".
D’NASH
D'NASH (aiemmin NASH) on espanjalainen poikabändi, joka edusti maataan vuoden 2007 Euroviisuissa kappaleella "I Love You Mi Vida". Yhtyeen muodostavat kolme laulajaa: Basty, Mikel ja Javi. D'nash on nykyään trio, Onyn lähdettyä yhtyeestä.
D'NASH julkaisi esikoisalbuminsa "Capaz de Todo" 27. maaliskuuta 2006. Albumin tavalliselta painokselta julkaistiin kaksi singleä: nimikappale "Capaz de Todo" sekä balladi "Dónde estás?" Lisäksi albumista julkaistiin 16. marraskuuta kaksi uutta kappaletta sisältänyt erikoispainos ja 16. huhtikuuta 2007 euroviisuedustuksen ratkettua uusi painos, jossa myös "I Love You Mi Vida" oli mukana. Yhtyeen toinen albumi "Todo va a cambiar" julkaistiin 4. joulukuuta 2007. Ensimmäinen singlejulkaisu uudelta albumilta oli ruotsalaisen Jimmy Janssonin alun perin esittämä, Ruotsin euroviisukarsinnoissa 2007 mukana ollut kappale "Amanda", jonka ruotsinkieliset sanat tosin käännettiin espanjaksi.