hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Klavdija Bojarskih
Klavdija Sergejevna Bojarskih (, 11. marraskuuta 1939 Verhnjaja-Pišma, Sverdlovskin alue, Neuvostoliitto – 12. joulukuuta 2009 Jekaterinburg, Venäjä) oli neuvostoliittolainen maastohiihtäjä ja olympiavoittaja.
Innsbruckin 1964 olympialaisissa Klavdija Bojarskih voitti kultaa kaikilla naisten hiihtomatkoilla. Ensin hän oli 10 kilometrillä 2,3 sekuntia maannaistaan Jevdokija Mekšiloa nopeampi. Marija Gusakova varmisti Neuvostoliitolle kolmoisvoiton. Neljä päivää myöhemmin Bojarskih voitti 5 kilometrin kilpailun 2,4 sekuntia Suomen Mirja Lehtosta nopeampana. Viestissä, jossa Bojarskih hiihti ankkuriosuuden, Neuvostoliitto oli ylivoimainen.
Oslon MM-kilpailuissa 1966 Bojarskih voitti kultaa 10 kilometrillä ja 3 × 5 kilometrin viestissä, jossa hän hiihti ensimmäisen osuuden. Hopeaa hän sai 5 kilometrillä, jolla hän hävisi maannaiselleen Alevtina Koltšinalle 6,3 sekuntia. Rita Atškina varmisti Neuvostoliitolle kolmoisvoiton.
Bojarskih osallistui vielä Grenoblen olympialaisten esikisoihin talvella 1967 ja jakoi 5 kilometrin kilpailun voiton Bulgarian Krastana Stoevan kanssa.
Marek Hłasko
Marek Hłasko (14. tammikuuta 1934 – 14. kesäkuuta 1969) oli puolalainen kirjailija.
Hłaskon elämä on erittäin mytologisoitu, ja huomattavaa osaa sitä koskevista legendoista levitti hän itse. Hän syntyi Varsovassa Maciej Hłaskon ja Maria Łucjan, o.s. Rosiakin pojaksi. Kasteensa hän sai varsin myöhään, vasta 26. joulukuuta 1935. Pojan vanhemmat erosivat tämän ollessa 3-vuotias, ja Maciej meni seuraavana vuonna uusiin naimisiin, mutta kuoli 13. syyskuuta 1939.
Hłaskon lapsuutta varjosti toinen maailmansota. Hän oli äitinsä Marian kanssa Varsovassa kansannousun aikaan ja muutti sen jälkeen Częstochowaan. Äiti ja poika siirtyivät sieltä Chorzówin ja Białystokin kautta lopulta vuonna 1946 Wrocławiin. Opintovuosiensa jälkeen Hłasko sai ajokortin 16-vuotiaana ja aloitti työnsä pakettiautonkuljettajana. Kuten hänen oppilaitoksensa, myös hänen työpaikkansa vaihtelivat useasti.
Jo vuonna 1951 Hłaskolta ilmestyi novellikokoelma "Baza Sokołowska". Hän eli mm. Pariisissa, Saksassa, Italiassa ja Israelissa ennen asettumistaan vakituisesti Saksaan vuonna 1960. Hänen vaimonsa oli saksalainen näyttelijätär Sonja Ziemann. Hłaskoa vastaan nostettiin lehdistökampanja, hän joutui toistuvasti vangituksi ja yritti itsemurhaa. Hänen kärsimänsä mielenterveys- ja muut ongelmat johtivat avioeroon 1965 ja sitten muuttoon Los Angelesiin 1966.
Marek Hłasko kuoli oletettavasti oman käden kautta Wiesbadenissa vuonna 1969.
Vaikka Marek Hłasko oli kuollessaan vain 35-vuotias, hän ehti luoda laajan ja monipuolisen kirjallisen tuotannon. Osa töistä sai julkaisunsa vasta kirjailijan kuoleman jälkeen.
Hłasko kirjoitti arvostettuja romaaneja ja novelleja, mutta myös useita elokuvakäsikirjoituksia.
Kirjankustantamo Tammi on julkaissut Keltaisessa kirjastossa Marek Hłaskon romaanit "Viikon kahdeksas päivä" (1959) ja "Suoraan paratiisiin" (1960).
Elämää Ballykissangelissa
Elämää Ballykissangelissa ("Ballykissangel", Suomessa myös nimellä "Ballykissangelin pappi") on Irlantiin sijoittuva BBC Northern Irelandin tuottama televisiosarja. Sarja kertoo nuoresta englantilaispapista, joka muuttaa irlantilaiseen Ballykissangelin kylään. Sarjaa tuotettiin kuusi tuotantokautta ja 57 jaksoa vuosina 1996–2001. Sarjaa kuvattiin Avocan kaupungissa Wicklown kreivikunnassa.
Sarjan näyttelijät vaihtuivat lähes kokonaisuudessaan neljännen tuotantokauden alussa. Myös kuudennen tuotantokauden alussa roolijako muuttui huomattavasti.
Sarjan tapahtumat sijoittuvat kuvitteelliseen Ballykissangelin kylään. Kaupungin nimi on johdettu Killorglinin kaupungissa sijaitsevasta Ballykissannesta, jossa sarjan luoja Kieran Prendiville lomaili nuorena. Sarjassa esitetty kylän iirinkielinen nimi on "Baile Coisc Angil", joka tarkoittaa "Langenneen enkelin kaupunkia". Iirinkielinen kirjoitusasu esiintyy sarjassa postitoimiston kyltissä.
Gramofoni
Gramofoni on äänentallennuksen historian alkuvaiheessa käytetty mekaanisesti ilman sähköistä vahvistusta toimiva levysoitin. Gramofonin patentoi vuonna 1887 Emil Berliner, ja se muistuttaa toimintaperiaatteeltaan Thomas Alva Edisonin 1877 kehittämää fonografia. Laitteiden suurin ero on se, että fonografi käyttää tallennusvälineenä vahasylinteriä, joille saattoi tehdä kotiäänityksiä, ja gramofoni puolestaan valmiita tehdasprässättyjä levykiekkoja eli ns. savikiekkoja.
Gramofoni syrjäytti fonografin melko pian.
Ensimmäiset markkinoille tulleet gramofonit vuonna 1889 olivat hyvin yksinkertaisia, niitä myytiin rakennussarjoina ja markkinoitiin lasten leluina. Varhaisissa laitteissa käyttäjä joutui jatkuvasti kammesta pyörittämään levylautasta. Ensimmäiset levyt olivat kooltaan 5- ja 7-tuumaisia ja ääniraita oli vain toisella puolella. Myöhemmin levykooksi vakioitui 10 tuumaa eli 25,4 senttiä, jotka pyörivät 78 kierrosta minuutissa. Levyt tehtiin puristamalla hienoksi jauhetusta, mustaksi värjätystä kivestä (useimmiten saviliusketta tai kalkkikiveä), jossa sideaineena oli sellakka.
Gramofonin levylautasta pyörittää kammella viritettävä jousikoneisto, ja äänen vahvistaa äänirasia, jonka neula on terästä. Äänirasiassa syntyvä ääni vahvistetaan siihen liitetyllä torvella, joka on yleensä puuta tai peltiä. Laukku-mallisissa gramofoneissa (laukkugramofoneissa) on sisään rakennettu torvi. Laukkugramofoni-nimitys johtuu siitä, että gramofoni on rakennettu laukun/salkun sisälle, joten sitä voidaan kuljettaa helpommin. Yksi entisajan suosituimmista gramofonivalmistajista on His Master's Voice.
Gramofoneja on säilynyt paljon yksityisomistuksessa ja museoissa. Varaosia niihin ei enää ole saanut 1960-luvun jälkeen vaan kaikki tarvittavat joudutaan valmistamaan erikseen. Gramofonin neula pitää vaihtaa noin 4 soiton jälkeen, sillä metallineula kuluu nopeasti. On kyllä ollut myös neuloja, jotka saattoivat kestää jopa 20 soittoa. Usein neula kannattaa kääntää soittojen välissä, jotta se kuluisi tasaisemmin.
Unleash the Beast
Unleash the Beast on Saxonin kolmastoista studioalbumi, joka julkaistiin 14. lokakuuta 1997. Se on ensimmäinen kitaristi Doug Scarratin kanssa. Albumilla vallitsee erittäin synkkä ja vakava tunnelma, ja albumi onkin yhtyeen raskaimpia. Nimikkokappale on aikojen kuluessa noussut yhtyeen suosituimpien kappaleiden joukkoon.
Kappale ”Absent Friends” on akustinen balladi ja omistettu edellisenä vuonna kuolleelle kiertuemanagerille.
STS-120
STS-120 on 120. Nasan avaruussukkulalento. Se lennettiin Discovery-sukkulalla, ja oli sukkulan 34. lento. Sukkula laukaistiin Kennedyn avaruuskeskuksesta 23. lokakuuta 2007 kello 16.38 (CET).
STS-120 -tehtävän aikana sukkulan miehistö asensi Kansainväliselle avaruusasemalle Nasan omistaman italialaisvalmisteisen yhdysmoduli "Harmonyn," sekä valmisteli tulevia lentoja. Lennolla vaihdettiin yksi ISS Retkikunta 16:n jäsen. Ensimmäistä kertaa sekä sukkulaa että avaruusasemaa johtaa nainen - Pamela Melroy toimii sukkulan komentajana ja Peggy Whitson kansainvälisen avaruusaseman komentajana. Italialainen ESA:n astronautti Paolo Nespoli suoritti tieteellisiä kokeita ESA:lle ja Italian avaruusjärjestölle.
"Tähtien sota" -elokuvasarjan 30-vuotisjuhlan kunniaksi astronautit ottivat mukaansa valosapelin, jota Mark Hamill käytti elokuvassa "Tähtien sota: Episodi VI – Jedin paluu", ja lennon jälkeen se asetettiin näytteille Space Center Houstoniin, Lyndon B. Johnson Space Centerin yleisökeskukseen.
Discovery laskeutui Kennydyn avaruuskeskukseen 7. marraskuuta 2007 kello 20.01 Suomen aikaa.Asemalle lähtevä ISS Retkikunta 16:n jäsen:Asemalta lähtevä ISS Retkikunta 16:n jäsen:
E. L. Doctorow
Edgar Lawrence Doctorow (6. tammikuuta 1931 New York, Yhdysvallat – 21. heinäkuuta 2015 Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen romaaneissaan yhdistyvät yhteiskuntakritiikki ja historialliset aiheet. Hän oli amerikkalaisen kirjallisuuden postmodernismin keskeisiä tekijöitä.
Doctorow oli työskennellyt elokuvakäsikirjoitusten lukijana, ja työssään hän sai idean ryhtyä kirjoittamaan omaa länkkäriä, joka muokkaisi kuluneita asetelmia. Syntyi esikoisromaani "Welcome to Hard Times" (1960). Juri Nummelinin mukaan se "purkaa kaikki länkkärien perustilanteet osiinsa, ja jäljelle jää vain tyhjyyttä ja kauhua". Hän siirtyi kustannusmaailmasta kirjailijaksi 1969 ja Kalifornian yliopiston (Irvine) vierailevaksi kirjailijaksi.
Vuonna 1971 ilmestynyt Ethel ja Julius Rosenbergn vakoilutapaukseen pohjautuva romaani "Danielin kirja" sai kiitosta monelta taholta, ja muun muassa New York Timesin julkaisemassa kritiikissä hänet nostettiin yhdysvaltalaisten kirjailijoiden ykköskaartiin. Doctorow sovitti tarinan vuoden 1983 samannimiseksi elokuvaksi. Maailmanmaineeseen hän nousi romaanilla "Ragtime" (1975), johon pohjautuu Miloš Formanin elokuva "Ragtime – toivon ja vihan aika". Myöhempiä teoksia ovat "Kuikkajärvi" (1980), "Kynämies" (1984), "Maailmannäyttely" (1985), "Gangsterin oppipoika" (1990) ja "Vesilaitos" (1994).
Doctorow sai vuonna 1986 National Book Award -palkinnon, ja lisäksi hän sai National Book Critics Circle Awardin. Hän oli ehdolla Pulitzer-palkinnon saajaksi. Doctorow kirjoitti 2000-luvulla kaksi romaania: "Marssi" ("The March", 2005) sekä "Homer ja Langley" (Homer & Langley 2009)
Yökunta
Yökunta oli kirkollinen veronkantoyksikkö, joka sai nimensä ja alkunsa siitä, että keskiajalla papisto kiersi ympäri pitäjän keräämässä kirkonkymmenykset ja papiston verot noudattaen joka kerta samaa reittiä. Tällaisilla kierroksilla tarvittiin myös majoitusta ja kestitystä, ja koska se olisi ollut joka kerta yhdelle talolle kohdistettuna suuri rasite, useampi tila ja kylä muodosti yhdessä yökunnan, joka huolehti yhdessä asiasta. 1600-luvulla yökunta sai uusia tehtäviä, kun niistä tehtiin hengellisestä huollosta vastaavia yksiköitä. Kussakin yökunnassa pyrittiin valvomaan kristillisen opin harrastusta ja elämän nuhteettomuutta.
Metalhead (albumi)
Metalhead on Saxonin neljästoista studioalbumi, joka julkaistiin 9. marraskuuta 1999. Albumilla kuullaan entistä ja raskaampaa ja synkempää heavy metalia. Kappaleessa "Conquistador" kuullaan jopa power metal -vaikutteita.
Rumpali Nigel Glockler jätti yhtyeen Unleash The Beast -kiertueen jälkeen ja tilalle otettiin pikaisesti saksalainen Fritz Randow.
Killing Ground
Killing Ground on Saxonin viidestoista studioalbumi, joka julkaistiin 25. syyskuuta 2001. Levy jäi yhtyeen viimeiseksi Fritz Randowin kanssa ja on yleisilmeeltään kahta edeltäjäänsä pirteämpi ja rokkaavampi. Levy ei menestynyt aikoinaan kovin hyvin.
Albumista julkaistiin myös bonuslevyllä varustettu versio. Bonuslevyllä on 8 Saxonin klassista kappaletta, jotka äänitettiin uudestaan. Nämä kappaleet ovat Heavy Metal Thunder kokoelmalevyllä.
Boysetsfire
Boysetsfire on post-hardcore-yhtye Newarkista, Delawaresta, Yhdysvalloista. Yhtye on perustettiin 1994. Suurin osa yhtyeen kappaleiden sanoituksista ovat poliittisia.
Yhtyeen jäseniä ovat kitaristit Chad Istvan ja Josh Latshaw, basisti Robert Ehrenbrand, rumpali Matt Krupanski ja solisti Nathan Gray.
Yhtye pääsi alkuvaiheillaan klubikeikoille Newarkissa ja ensimmäinen demo tuli vähän sen jälkeen vuosien 1994 ja 1995 vaihteessa. Vuonna 1996 yhtye julkaisi ensimmäisen EP:nsä This Crying, This Screaming, My Voice Is Being Born.
12. helmikuuta 2007 johtava solisti Nathan Gray ilmoitti, että hän oli perustamassa uutta yhtyettä nimeltä "thecastingout". Yhtye sisältäisi pari muuta jäsentä Boysetsfirestä. Gray sanoi myös, että thecastingoutista ei tulisi toista poliittista yhtyettä.
Boysetsfire lopetti vuonna 2007, mutta teki comebackin vuonna 2010.
Saimaan Laivamatkat
Saimaan Laivamatkat Oy oli Itä-Suomalaisten kuntien omistama Saimaalla sisävesiliikennettä harjoittanut yhtiö. Yhtiön höyrylaivat liikennöivät päivittäin kaikkiin Saimaan kaupunkeihin. Yhtiön toiminta päättyi vuonna 1981 konkurssiin.
Uusi "Saimaan Laivamatkat Oy" on toukokuussa 2007 kaupparekisteriin merkitty yhtiö. Yhtiön pääkonttori on Savonlinnassa. Yhtiö harjoittaa Saimaalla sisävesiliikennettä yhdellä entisellä höyryaluksella. Purjehduskaudella 2007 koottiin useita aluksia ja reittejä markkinoitavaksi aiemmin käytössä olleen nimen alle.
Heavy Metal Thunder
Heavy Metal Thunder on Saxonin kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 2002. Se sisältää "Killing Ground" -albumin bonusjulkaisun kahdeksan uudelleennauhoitettua kappaletta sekä viisi muuta kappaletta.
Kokoelma-albumista on myös julkaistu rajoitettu erä bonuslevyllä varustettua versiota, jossa on viisi live-kappaletta vuoden 2002 San Antonion konsertista ja ”Killing Ground” -kappaleen musiikkivideo.
Erkka Lehtola
Erkka Lehtola (20. helmikuuta 1937 Helsinki – 16. maaliskuuta 1995 Pelkosenniemi) oli Aamulehden kulttuuritoimittaja. Lehtola julkaisi useita kulttuurikritiikkiä ja journalismianalyysiä sisältäviä kirjoja. Monet niistä ovat journalistiikan käytäntöjä valaisevia pamfletteja.
Lehtola sai Suomen Kuvalehden journalistipalkinnon 1985.
Lehtolalla on kaksi poikaa: kolumnisti Jyrki Lehtola ja teatteriohjaaja ja käsikirjoittaja Juha Lehtola. Erkka Lehtola kuoli Lapissa liikenneonnettomuudessa, jossa olivat osallisina henkilöauto ja linja-auto. Onnettomuudessa kuoli myös hänen puolisonsa Annikki Lehtola sekä yksi muu henkilö. Lisäksi yksi loukkaantui vakavasti.
Bomi
Bomi on yksi Liberian viidestätoista piirikunnasta. Piirikunta sijaitsee maan länsiosassa, Atlantin rannikolla, ja sen pinta-ala on 1 955 km². Sen pääkaupunki on Tubmanburg. Bomin rajanaapureita ovat Gbarpolun piirikunta pohjoisessa, Grand Cape Mountin piirikunta lännessä, Montserradon piirikunta idässä ja se rajoittuu Atlantin valtamereen etelassä. Piirikunta jakautuu edelleen neljään hallintoalueeseen (piiriin), jotka ovat Klay, Dewien, Suehn Mecca ja Senjeh.
Bomin piirikunnan ipussa näkyy violetilla taustalla rengaskuvio, jossa on viisi puuta sinisellä taustalla pienen kukkulan päällä. Lipun vasemmassa yläkulmassa näkyy Liberian lippu, kuten kaikissa Liberian piirikuntien lipuissa.
Vuonna 2008 piirikunnassa asui 86 036 asukasta. Väestöstä noin 40% on kristittyjä ja 60% muslimeja. Asukkaiden enemmistö on golankielistä, mutta alueella esiintyy ainakin 15 eri kieltä tai murretta. Väestön enemmistö kuuluu neljään etniseen ryhmään: golat, deit, mandinkat ja kpellet, joskin alueella asuu väestöä kaikista maan 16 heimosta.
Bomin piirikunta ("county") tunnettiin aiemmin Bomin territoriona ("territory"). Se erotettiin Montserradon piirikunnasta Samuel Doen sotilashallinnon aikana 1983 ja uusi aluehallinnollinen asema vahvistettiin myöhemmin lailla. Nimi bomi merkitsee golankielellä "valoa" ja symboloi piirikunnan erityisluonnetta Liberian ensimmäisenä rautamalmin louhintapaikkana. 1950-luvulta lähtien sisällissotaan saakka rautamalmin louhinta oli kukoistava elinkeino. Myös kumin vienti muodosti tärkeän elinkeinon ja piirikunnan alueella sijaitsee Guthrien plantaasi, joka on maan toiseksi suurin kumintuottaja.
Alueen sijainti Montserradon piirikunnan naapurina teki siitä haavoittuvan sisällissodan aikana, koska useat ryhmät toimivat piirikunnasta käsin pääkaupunki Monrovian valtaamiseksi. Sotavuosina eri ryhmät syyllistyivät vakaviin raakuuksiin ja ihmisoikeusrikkomuksiin alueella ja tuhosivat yksityisomaisuutta ja alueen infrastruktuuria.
Ilma on yleensä lämmintä läpi vuoden. Vuosi jakautuu sadekauteen huhti-lokakuussa ja kuivaan kauteen, joka kestää marraskuusta maaliskuuhun. Vuosittainen sademäärä on keskimäärin 203,2 cm.
Bomin piirikunnasta 45 % on ruohikkoa. Maasto on kumpuilevaa, joskin piirikunnassa on muutamia tasankoja ja laaksoja. Alueella on paljon vesistöjä. Po-, Wlein-, Mahei-, Lofa- ja St. Paul-joet kulkevat piirikunnan alueella.
70 % työvoimasta saa elantonsa maataloudesta. Sisällissota tuhosi piirikunnan infrastuktuuria pahoin: alue on jokien halkomaa, ja monet sillat tuhottiin sotatoimien aikana. Autoliikenne on vähäistä, ja puhelinyhteyksiä saa vain piirikunnan hallintokeskuksesta Tubmanburgista.
Piirikunnan luonnonvarat ovat rikkaat ja tarjoavat hyvän lähtökohdan sisällissodasta elpymiseen. Luonnonvaroihin kuuluvat kumi, puu, timantit, rautamalmi, kulta, vesi, kivi ja hiekka. Alue on myös hedelmällistä maatalousmaata.
Lionheart (Saxonin albumi)
Lionheart on Saxon kuudestoista studioalbumi, joka julkaistiin 28. syyskuuta 2004.
Albumin teema on inspiroitu Rikhard I Leijonamielestä (Lionheart), Englannin kuninkaasta. "Beyond The Grave" kappale julkaistiin myös singlenä ja videona. Lisäksi aloituskappaleesta, speedmetal -tyylisestä "Witchfinder Generalista" on musiikkivideo. Lionheart palautti tasollaan uskon yhtyeeseen vuosien jälkeen ja nuorempien fanien keskuudessa albumi on jopa yhtyeen suosituimpia.
Euskirchen
Euskirchen on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa läntisessä Saksassa. Se sijaitsee Reininmaalla Erft-joen varrella, noin 25 kilometriä länteen Bonnista ja noin 30 kilometriä lounaiseen Kölnistä. Kaupunki on Euskirchenin piirikunnan hallintokaupunki, ja se kuuluu Kölnin hallintopiiriin. Kaupungin asukasluku oli 55 414 vuonna 2011. Sen pinta-ala on 139,63 neliökilometriä.
Monschau-Falkenbergin Walram VIII (1277–1302) myönsi Euskirchenille kaupunginoikeudet 1. elokuuta vuonna 1302. Keskiajalla kaupungin ympärille rakennettiin noin 1,4 kilometrin pituinen kaupunginmuuri, josta on yhä jäljellä osa. Vuonna 1827 kaupungista tuli Euskirchenin piirikunnan hallintokaupunki.
Kaupungin elinkeinoelämä on vilkasta, ja se tarjoaa työpaikkoja kymmenille tuhansilla työntekijöille. Sodanjälkeisenä aikana nimekkäimpiä Euskirchenissä toimineita yrityksiä ovat Procter & Gamble, Deutsche Telekom ja Miele. Alueen yrityspuisto PrimeSite Rhine Region on houkutellut alueelle useita suuryrityksiä. Myös maatalous on vahva elinkeino Euskirchenissä.
Alueen tekstiiliteollisuuden perinteitä esitellään museossa Tuchfabrik Müller. Se kuuluu Euroopan teollisen perinteen reittiin.
Kruununperillinen
Kruununperillinen on henkilö, jolla on kruununperimysjärjestykseen perustuva virallinen asema tulevana hallitsijana nykyisen hallitsijan kuoltua tai luovuttua vallasta. Kruununperijästä tulee siis uusi monarkian johtaja. Kruununperillinen on yleensä kuninkaallisen perheen vanhin poika, tytär vain jos poikaa ei ole lainkaan, mutta nykyään suuressa osassa Euroopan monarkioista vanhin lapsi sukupuoleen katsomatta. Miespuolisesta kruununperillisestä käytetään nimitystä kruununprinssi ja naispuolisesta nimitystä kruununprinsessa.
Kruununperijällä on erityinen arvoasema. Häntä saatetaan esimerkiksi puhutella kruununprinssinä tai -prinsessana, kun muut kuninkaalliset lapset ovat prinssejä tai prinsessoja. Joissakin monarkioissa ei käytetä kruununprinssin tai -prinsessan arvoa, vaan kruununperillisellä on erityinen arvonimi, esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa "Walesin prinssi" tai Belgiassa "Brabantin herttua". Näissä esimerkeissä arvonimet eivät kuitenkaan ole automaattisia, vaan ne on mahdollista myöntää.
Menden
Menden (Sauerland) on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Se kuuluu Arnsbergin hallintopiiriin ja Märkischer Kreisin piirikuntaan. Kaupungin naapureita ovat Fröndenberg pohjoisessa, Wickede koillisessa, Arnsberg idässä, Balve etelässä, Hemer lounaisessa ja Iserlohn lännessä. Kaupungin asukasluku oli noin 55 500 vuonna 2011. Sen pinta-ala on 86,08 neliökilometriä.
Kreivi Siegfried von Westerburg myönsi Mendenille kaupunginoikeudet vuonna 1276. Kaupungista tuli 1500-luvulla Hansaliiton jäsen. Vuosina 1613–1632 kaupungissa riehui rutto. 1600-luvulla kaupunki myös paloi pahoin kolmesti, vuosina 1637, 1652 ja 1663. Vuonna 1975 kaupunkiin liitettiin kunnat Bösperde, Halingen, Lendringsen, Oesbern, Schwitten, Asbeck ja pieni osa Sümmernin kunnasta.
Peltiheikit
Peltiheikit on vuonna 1996 MTV3:lla esitetty suomalainen televisiosarja. Sarjan on käsikirjoittanut Kummeli-ryhmässä tutuksi tullut Heikki Vihinen ja Markus Selin, joka myös tuotti sarjan. Finnkino julkaisi sarjan DVD:nä 21. syyskuuta 2007.
Mikki saa perinnöksi autokorjaamon. Jos hän saa korjaamon kolmen kuukauden aikana kannattamaan hän saa lisäperintönä miljoona markkaa. Lakimies Nenonen yrittää kaikin mahdollisin keinoin sabotoida Mikin suunnitelmat. Mikin apuna ovat kaverit Kaapo, Teemu ja ravintolaa pitävä Kaapon veli Kepa sekä heidän tyttöystävänsä.
Jani Niemi
Jani Niemi (myös Jani Petri, s. 8. maaliskuuta 1971 Mänttä) on suomalainen muusikko ja laulaja, jonka musiikkiura alkoi Tampereen kaupunginteatterissa musikaalissa "Somarillumarei". Niemi soitti myös kosketinsoittimia Kikan taustayhtyeessä. Niemen levytysura alkoi vuonna 1996, kun hän lauloi singlen taiteilijanimellä Jani Petri. Sen jälkeen hän teki yhden albumin – "Onnenonkija".
Montserrado
Montserrado on yksi Liberian viidestätoista piirikunnasta. Montserrado sijaitsee Atlantin rannikolla maan länsiosassa. Sen pinta-ala on 2 740 neliökilometriä. Vuonna 2007 piirikunnassa laskettiin asuvan 982 404 asukasta, joten se on Liberian piirikunnista selvästi tiheimmin asuttu. Väkilukua nostavat sisällissodan takia kodeistaan lähteneet pakolaiset, joita asuu leireissä Monrovian lähistöllä.
Läänin pääkaupunki on Bensonville, mutta suurin kaupunki on Liberian pääkaupunki Monrovia.
Montserrado oli aluetta, johon ensimmäiset Yhdysvalloista palanneet orjat asettuivat. Siellä on tasaisesti monia eri heimoja. Kristinusko on piirikunnan valtauskonto.
Montserradon piirikunnan lipun päävärit ovat sininen ja punainen. Ne symboloivat uusia ja vanhoja kulttuureja, jotka kohtaavat lipun keskellä olevassa rengaskuviossa näkyvällä Providencensaarella. Lipun vasemmassa yläkulmassa näkyy Liberian lippu, kuten muissakin Liberian piirikuntien lipuissa.
Lofa
Lofa eli Loffa on yksi Liberian viidestätoista piirikunnasta. Se sijaitsee maan vuoristoisessa pohjoisosassa Guinean ja Sierra Leonen rajalla; Liberian korkein vuori Mount Wuteve on Loffan alueella.
Lofan pinta-ala on 11 637 neliökilometriä. Ennen vuotta 2001, kun Gbarpolu erotettiin omaksi piirikunnakseen, Lofan pinta-ala oli 19 360 neliökilometriä. Vuonna 2007 piirikunnassa laskettiin asuvan 347 039 asukasta. Väkiluku romahti vuosituhannen alussa sisällissodan takia, mutta monet pakolaiset ovat palaamassa takaisin.
Piirikunnan hallintokeskus on Voinjaman kaupunki. Lofa on tunnettu Liberian vilja-aittana. Se tuottaa ison osan maan maataloustuotteista, myös tärkeitä vientikasveja kahvia ja kaakaota. Suurin etninen ryhmä on lormat.
Lofan piirikunnan lipussa näkyy vihreää maata halkova Lofan joki sekä risukimppua pitelevä käsi, joka kuvaa metsien ja joen yhtenäisyyttä. Lipun vasemmassa yläkulmassa näkyy Liberian lippu, kuten kaikissa Liberian piirikuntien lipuissa.
Layer Cake – diilerin käsikirja
Layer Cake – diilerin käsikirja (joskus kirjoitettu myös L4YER CAKE) on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut Matthew Vaughnin ohjaama brittiläinen gangsterijännityselokuva. Elokuva perustuu J. J. Connollyn samannimiseen romaaniin. Elokuvassa näyttelee pääosassa Daniel Craig.
Jaska Mäkynen
Jaska Mäkynen (oik. "Jaakko Kaarlo Mäkynen", s. 7. kesäkuuta 1952 Alavus) on suomalainen laulaja, joka voitti Tangokuninkuuden vuonna 1991. Tangoprinssiksi hänet valittiin vuosina 1985 ja 1987. Mäkysen tytär Hanna-Kaisa Mäkynen on harmonikansoittaja ja Kultainen Harmonikka -kilpailun voittaja vuodelta 1996.
Mäkynen oli kihloissa laulaja Heli Pakarisen kanssa vuosina 2014–2017. Aikaisemmin hän on ollut naimisissa Marja-Liisa-nimisen vaimonsa kanssa vuodesta 1978 alkaen.
Manuel da Costa
Manuel Marouan da Costa Trindade (s. 6. toukokuuta 1986 Saint-Max, Ranska) on portugalilais-marokkolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Da Costa edustaa tällä hetkellä Italian Serie A:n Fiorentinaa. Aiemmin hän on edustanut Ranskassa Nancya ja Alankomaissa PSV:tä.
Pekka Myllykoski ja Jytäjemmarit
Jytäjemmarit on suomalainen kantriyhtye, joka perustettiin vuonna 1997. Yhtyeen johtohahmot Antero Gustafsson ja Marko Aho perustivat 16. elokuuta 1997 ensin "The Additional Musicians" -nimisen orkesterin, mutta myöhemmin nimi vakiintui Jytäjemmareiksi. Yhtyeen solistina toimii Freud Marx Engels & Jungista tuttu Pekka Myllykoski. Yhtye kutsuukin itseään Myllykosken "kesätyöorkesteriksi". Pekka Myllykosken ja Jytäjemmarien - tuttavallisemmin PMJJ:n - tuotanto koostuu neljästä kokopitkästä albumista, kolmesta singlestä sekä kolmesta EP:stä. Musiikkia voi kutsua yhtyeen itsensä mukaan "underground countryksi".
Marko Aho perusti syksyllä 2009 Pekka Myllykosken 50-vuotisjuhlia varten M ja Rytmijäte -nimisen orkesterin, jonka nimi on anagrammi Jytäjemmarit-sanasta. Yhtye päätti syntymäpäivien jälkeen jatkaa toimintaansa, tarjoten yleisölle PMJJ-kappaleiden lisäksi myös Myllykosken vanhan yhtyeen Maltaan Haukkojen tuotantoa. Freud Marx Engels & Jung -yhtyeen kappaleita ryhmä ei omien sanojensa mukaan esitä, koska "FMEJ esittää itse ne niin paljon paremmin".
Myös levytyksiä on syntynyt; toimittaja-muusikko Honey Aaltosen 50-vuotispäivien kunniaksi M ja Rytmijäte levytti singlen "Maanantai / Ehkä vielä joskus" alkuvuodesta 2010. Juhannuksen aikoihin ilmestyi "Simolle hilloo!" -EP, joka taas on kunnianosoitus näyttelijä-laulaja Simo Salmiselle. Sen tuotto ohjattiin Salmisen taloudellisen tilanteen kohentamiseen.
11. elokuuta 2009 Jytäjemmarit-yhtyeen jäsenet perustivat Suomen Maaseutumusiikkiyhdistyksen (lyhennettynä SMMY), jonka tarkoituksena "tukea marginaaliseen asemaan ajautuneiden underground- ja outlaw country -musiikkityylien asemaa Suomessa", pääpainopisteenä suomalainen countrymusiikki. Yhdistys kerää myös kannatusjäseniä sekä julkaisee sähköisessä muodossa jaettavaa "Suomen Maaseutumusiikkisanomia". SMMY:n kautta ovat levyjään julkaisseet mm. Jytäjemmarit, M ja Rytmijäte, Kari Peitsamo & Straight Perverts sekä Make Häkkinen. Yhdityksen logona on "talikkokitara".
Saimaa-ilmiö
Saimaa-ilmiö on Kaurismäen veljesten Akin ja Mikan ensimmäinen pitkä elokuva. Elokuva on musiikkidokumentti Eppu Normaalin, Hassisen Koneen ja Juice Leskinen Slamin kesäisestä Saimaan rantakaupungeissa vierailevasta Tuuliajolla-kiertueesta kesällä 1981. Elokuvassa näytetään monia keikkoja, kesäisiä Saimaan maisemia sekä haastatteluja, joissa Aki Kaurismäki haastattelee Ismo Alankoa, Juice Leskistä ja Martti Syrjää. Muusikot myös vitsailevat paljon keskenään. Yhtyeet matkustavat Saimaan ympäri SS Heinävesi -höyrylaivalla.
Elokuvahanke lähti liikkeelle Leskisen aloitteesta hänen tavattuaan Kaurismäen veljekset kiertueelle lähtöä edeltävällä viikolla hotelli Inter Continentalin saunassa Helsingissä. Rahoitusta kiireiset tekijät ehtivät kysyä vain Jörn Donnerilta ja häneltäkin vain kaksi päivää ennen matkaan lähtöä. Elokuvaa käsikirjoitettiin kuvausten jo ollessa käynnissä. Kaurismäet päättivät luottaa musiikkiin, joten yleisöä ei kuvattu, jotta elokuvasta tulisi ajattomampi.
Samalta kiertueelta äänitettyä musiikkia julkaistiin samana vuonna albumilla "Tuuliajolla (eli ballaadeja Saimaalta)". DVD-muodossa elokuva ilmestyi 2007.
Sivuosissa ovat Eero Pekkonen, Vesa Sytelä, Jari Yliaho, Ila Loueranta, Petteri Salminen, Pantse Syrjä, Mikko Nevalainen, Aku Syrjä, Juha Torvinen, Jussi Kinnunen, Harri Kinnunen, Reijo Heiskanen, Juho Juntunen ja Appo Hurula.+ akustisia versioita kappaleista 'Viimeinen funk' [Lukuisat muusikot], 'Luonas kai olla saan' [Juice Leskinen, ja Eero Pekkonen] ja 'Syöksylaskijoita kaikki tyynni' [Lukuisat muusikot]
Faye White
Faye White (s. 2. helmikuuta 1978) on englantilainen jalkapalloilija.
White on pelannut vuodesta 1998 alkaen Englannin maajoukkueessa 90 maaottelua, joissa hän on tehnyt 13 maalia. EM-kilpailuissa 2005 ja 2009 sekä MM-kilpailuissa 2007 hän toimi maajoukkueen kapteenina. Hän saavutti EM-hopeaa vuonna 2009.
Seurajoukkueensa Arsenalin kapteenina Faye White voitti naisten UEFA Cupin kaudella 2006–2007.
Kultakurppo
Kultakurppo ("Rostratula benghalensis") on rantakanaa muistuttava kahlaaja. Lajin nimesi ja kuvaili Carl von Linné vuonna 1758.
Linnun pituus on 23-26 cm, siipien kärkiväli 50-55 cm ja paino 110-200 g. Muistuttaa kurppaa, lennossa myös rantakanaa. Naaras on selvästi koirasta suurempi ja kirkkaamman värinen. Yläpuoli on ruskea, alapuoli valkoinen. Rinnassa on musta poikkivyö, ja vanhan naaraan rinta, kaula ja posket ovat punaruskeat. Kaikissa puvuissa on silmän ympärillä selvä vaalea rengas, joka ulottuu kapenevana lähelle niskaa. Koivet ovat keskipituiset, vihertävät, ja nokka on pitkä, kärkiosastaan lievästi alaspäin taipunut. Lennossa näkyy siivillä ja pyrstössä vaaleaa pilkkumaista kirjailua ja selässä 2 vaaleaa pitkittäisraitaa. Etenkin hämärissä sen lentäessä voi kuulla "khot khot khot" ääntä. Maasta yllätettäessä se lentää vain lyhyen matkan pudottautuen kasvillisuuden suojiin. Ui hyvin allikoiden ja lampareiden yli.
Soidinmenoissa naaras ja koiras seisovat vastakkain ja taivuttavat siipiään eteenpäin niin että siivenkärjet ulottuvat kaarena pään etupuolelle. Samalla ne levittävät pyrstönsä.
Australiankurppoa pidettiin pitkään kultakurpon alalajina, mutta se on erotettu omaksi lajikseen 2000-luvulla tehtyjen tutkimusten perusteella.
Laaja esiintymisalue ulottuu Länsi-Afrikasta Indonesiaan ja Japaniin. Afrikassa laji esiintyy useina erillispopulaatioina, Saharan pohjoispuolella ainoastaan Egyptissä Niilin suiston tuntumassa. Aasiassa esiintyminen kattaa Himalajan eteläpuolisen alueen Pakistanista Kiinan itäosiin ja Japanin eteläosiin, Filippiinit ja osan Indonesiaa. Lajia ei ole tavattu Suomessa. Lajin kanta on elinvoimainen. Laji on pääasiassa paikkalintu, mutta pohjoisimmat populaatiot Kiinassa, Japanissa ja Intiassa voivat muuttaa joitakin satoja kilometrejä etelämmäksi. Sahelin alueella esiintyy sadekausien aikaista muuttoa.
Runsaskasvustoiset suot, lampareet, allikot, tulvaniityt, riisipellot ja ruokokasvustot.
Pesä on maassa korkean kasvillisuuden suojassa. Munia on 4, joskus 3. Naaraalla voi olla useita koiraita, joiden kanssa se parittelee ja munii jokaiselle oman pesueen. Koiraat huolehtivat hautomisesta ja poikasten hoidosta. Haudonta-aika on 16-20 päivää.
Kaikkiruokainen. Syö etupäässä hyönteisiä, kuten heinäsirkkoja ja muita sirkkoja, etanoita, matoja, äyriäisiä, sekä riisin ja muidenkin kasvien siemeniä.
Leiji Matsumoto
Leiji Matsumoto (. s. 25. tammikuuta 1938) on japanilainen mangapiirtäjä ja animaattori, joka tunnetaan parhaiten romanttisista avaruussarjoistaan. Hänen sarjakuvillaan on ollut lähtemätön vaikutus scifi- ja fantasiamangaan.
Matsumoto aloitti uransa 1953 16-vuotiaana oikealla nimellään Akira Matsumoto. Ensimmäinen menestyssarja "Otoko oidon" 1971–1973 kertoi köyhän opiskelijapojan elämästä. Huumorimangaansa Matsumoto sijoitti runsaasti omakohtaisia kokemuksia ajanjaksosta, jolloin hän piirsi henkensä pitimiksi shōjomangaa. Uran käännekohta oli vuonna 1974 televisiossa alkanut scifi- ja avaruusanime "Uchū Senkan Yamato", johon Matsumoto osallistui käsikirjoittajana ja animaattorina. Ennen Yamatoa animea oli pidetty lasten ohjelmistona. Yamaton jälkeen animea alettiin sijoittaa illan parhaaseen esitysaikaan.
Matsumoton elämänsä aikana luomaa fantasiauniversumia kutsutaan "Leijiversumiksi". Pysyvää suunnitelmallisuutta eri sarjojen ja niissä esiintyvien hahmojen kesken on kuitenkin turha hakea. Samat henkilöt seikkailevat ristiin rastiin eri sarjoissa ja voivat toimia täysin ristiriitaisestikin vanhojen taustatarinoiden kanssa. Vakiohahmoja ovat mm. häpeämättömän sentimentaalisesti kuvattu avaruusmerirosvo kapteeni Harlock, eteerinen ja mystinen ajan ja avaruuden ääret nähnyt Maetel, ja nuorimies Tetsuro Hoshino, jonka matkat avaruuspikajuna "Galaxy Express 999":n kyydissä ovat vertauskuvallisia retkiä ihmisen sielun syvyyksiin.
Vuonna 2003 Matsumoto teki yhteistyössä ranskalaisen elektromusiikkiryhmän Daft Punkin kanssa pitkän musikaalipiirretyn "Interstella 5555". Tässä elokuvassa yhdistyvät Matsumoton klassiset puolet: perinteiset hahmot, nyt jo trendikäs mutta samalla niin liikuttavan vanhanaikainen scifi-design, sekä plus koskettavan naiivi tarina, joka käy suoraan katsojan sydämeen.
Matsumoton vaikutus scifikirjallisuuteen on ollut huomattava. Hän on toiminut myös Japanin avaruusjärjestö NASDA:n konsulttina ja sen nuorisojärjestön puheenjohtajana.
Kristiina Mäki (laulaja)
Kristiina Mäki (oik. "Kristiina Rantanen", s. 13. maaliskuuta 1957 Turku) on suomalainen laulaja, joka voitti iskelmälaulukilpailut Turussa vuonna 1976. Vuonna 1984 alkoi levytysura singlellä "Mää kottiis ny". Vuonna 1993 Mäki levytti laulun "Oo la laa", joka pysyi Tätä suomi tanssii -listalla yli kymmenen kuukautta. Eräs Kristiinan tunnetuimmista levytyksistä lienee kirjailija Kalle Päätalon kotiseudusta kertova Jokijärven valssi.
Frido Mann
Frido Mann (oik. "Fridolin Mann", s. 31. heinäkuuta 1940 Monterey, Kalifornia, Yhdysvallat) on saksalainen psykologi ja kirjailija.
Frido Mann syntyi kirjailijaperheeseen, sillä hänen isänsä Michael Thomas Mann oli kirjailija Thomas Mannin nuorin poika ja hänen setänsä kirjailija Klaus Mann. Frido Mann oli Thomas Mannin rakkain lapsenlapsi, jonka tämä ikuisti teoksensa "Tohtori Faustus" tuskallisesti aivokalvontulehdukseen kuolevaan keijukaislapseen.
Frido Mann vieraili Suomessa syksyllä 2007.
Kellogg–Briand-sopimus
Kellogg–Briand-sopimuksella kiellettiin sodankäynti politiikan välineenä. Sopimuksen allekirjoitti yhteensä 65 valtiota 27. elokuuta 1928. Sopimus nimettiin Yhdysvaltain ja Ranskan silloisten ulkoasiainministerien Frank Kelloggin ja Aristide Briandin mukaan.
Briandin alkuperäinen suunnitelma oli solmia Yhdysvaltain ja Ranskan välinen kahdenkeskinen sopimus, mutta Kelloggin ehdotuksesta asiakirjasta tehtiinkin kattavampi. Sopimuksen rauhanomaisia tarkoitusperiä kuitenkin heikensi huomattavasti se, ettei siinä määritelty mitään rangaistusta sopimuksen rikkomisesta. Esimerkiksi Japani hyökkäsi Kiinaan kolme vuotta sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen.
Sopimus ei pystynyt pysäyttämään sotia. Lisäksi sen sivuvaikutuksena valtiot eivät enää julistaneet sotia, vaan hyökkäsivät ilman sodanjulistusta. Näin tapahtui Japanin hyökkäys Mantšuriaan 1931, Italian Abessinian valloitus, Espanjan sisällissota, Neuvostoliiton hyökkäys Suomeen 1939 ja Saksan hyökkäys Puolaan 1939.
Sopimuksella oli tärkeä oikeudellinen merkitys Nürnbergin- ja Tokion oikeudenkäynneissä, joissa molemmissa tuomittiin rikoksista rauhaa vastaan.
Sopimuksen vaikutuksia on tutkittu Yalen yliopistossa. Havaintojen mukaan vuosina 1816–1928 käytiin valloitussotia keskimäärin 10 kuukauden välein ja niissä valloitettiin 114 088 neliömailia aluetta. Sopimuksen jälkeen tämä muuttui ja lähes kaikki valloitukset peruttiin ja palautettiin omistajilleen. Näin Mantšuria palasi Kiinalle, Etiopia vapautui Italian vallasta ja Saksan valloitukset mitätöitiin.
Toisen maailmansodan jälkeen valloitukset ovat lähestulkoon loppuneet. Valloitussotia on käyty keskimäärin neljän vuoden välein ja niissä on vaihtanut omistajaa keskimäärin 5 772 neliömailia aluetta vuodessa.
Rock’n’Roll All Night Long 1973–1988
Rock’n’Roll All Night Long 1973–1988 on vuonna 2007 julkaistu Hurriganesin tupla-DVD, joka julkaistiin vuonna 2007. Se nousi suoraan Suomen virallisen DVD-listan piikkipaikalle, ja pysyi listalla yhteensä 41 viikkoa.
Ohjelmassa nähdään otteita seuraavista Hurriganesin esittämistä kappaleista:
Comac ARJ21
Comac ARJ21 Xiangfeng on ensimmäinen kiinalaisvalmisteinen matkustajakäyttöön tarkoitettu suihkukone. Lentokoneen valmistaja on Comac. Moottorit valmistaa amerikkalainen General Electric ja avioniikasta vastaa Rockwell Collins. Konetyypin ensilento lennettiin vuonna 2008. Ensimmäisenä sen otti käyttöönsä kiinalainen lentoyhtiö Shandong Airlines. Lokakuussa 2011 uutisoitiin Ryanairin neuvottelevan konetyypin hankinnasta.
Kyseisen konetyypin seuraaja on Comac C919. Sen ensilento koitti 5. toukokuuta 2017.
József Szabó (jalkapalloilija)
Jožef Jožefovytš Sabo (, , s. 29. helmikuuta 1940 Užhorod) on ukrainalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Hän on etniseltä alkuperältään unkarilainen.
Szabó koki uransa tähtihetket pelatessaan FK Dynamo Kiovan paidassa 1959–1969. Sabo voitti seurassa neljä Neuvostoliiton mestaruutta pelaten 315 ottelua ja tehden 49 maalia. Neuvostoliiton maajoukkueessa Szabó esiintyi 40 kertaa ollen voittamassa olympiapronssia Münchenissä 1972. Szabó on valmentanut Kiovan Dynamoa useaan otteeseen menestyksekkäästi. Ukrainan maajoukkuevalmentajana Sabo johdatti maan voittoon 16 kertaa ja tasapeliin 12 kertaa 48 ottelussa. Hän on myös toiminut Dynamo Kiovan varatoimitusjohtajana. Sabo palasi valmentajaksi syyskuussa 2007, kun Anatoli Demjanenko sai potkut tappiollisen Mestarien liiga -ottelun jälkeen. Hän kuitenkin jätti tehtävänsä jo marraskuussa terveysongelmiensa vuoksi.
Kaikkien nimet
Kaikkien nimet (alkuteos: "Todos os nomes") on Nobel-palkitun portugalilaisen kirjailija José Saramagon (s. 1922) romaani. Se julkaistiin alun perin portugalin kielellä vuonna 1997, ja Erkki Kirjalaisen suomennoksen on kustantanut Tammi vuonna 2000.
"Kaikkien nimet" -teoksen päähenkilönä on viisikymppinen "José-herra", joka työskentelee paikallisen Väestörekisterikeskuksen toimistoapulaisena nimeämättömässä kaupungissa. Hänen asuntonsa on suorassa yhteydessä rekisterikeskukseen, ja hän harrastaa salaisesti monien asioiden, kuten merkittävien henkilöiden henkilötietojen, keräilyä.
Eräänä yönä José-herra hakee elävien arkistosta lisää tietoja tunnetuista henkilöistä, kun hän sattumalta tulee ottaneeksi mukaan myös tavallisen 36-vuotiaan naisen tiedot. Naisesta tulee José-herralle ankara pakkomielle, ja kirjan pääaiheena on juuri José-herran suorittamat epätoivoiset yritykset jäljittää 36-vuotiasta naista. Hän joutuu etsintöjensä yhteydessä rikkomaan sekä työpaikkansa sääntöjä että lakia mm. murtautuessaan naisen entiseen oppilaitokseen penkoakseen vanhoja oppilaskortteja arkistosta.
José-herran etsinnöt eivät pääty sittenkään, kun hän saa tietää etsimänsä naisen kuolleen äskettäin – pian hänelle selviää naisen, matematiikanopettajan tehneen selittämättömän itsemurhan unilääkkeillä. Lopulta Väestörekisterikeskuksen johtaja, "yliregistraattori", paljastaa José-herran salaiset toimet, mutta suhtautuu niihin yllättävän suopeasti eikä esimerkiksi salli hänen jättää eroanomusta. Kirjan keskeinen viesti lukijalle on maailman merkityksettömyys.
Ahti Susiluoto
Ahti Ilari Susiluoto (s. 20. helmikuuta 1940 Lohja) on suomalainen kuvataiteilija, kriitikko ja runoilija.
Hän on saanut taiteilijankoulutuksen Suomen Taideakatemian koulussa 1958–1962.
Susiluodon vanhemmat ovat taidekauppias Jorma Susiluoto ja kansakoulunopettaja, kirjailija Laura Susiluoto, o.s. Vesanto.
Hard Candy (elokuva)
Hard Candy on vuonna 2005 valmistunut yhdysvaltalainen draama-/jännityselokuva, jonka on käsikirjoittanut Brian Nelson ja ohjannut David Slade. Sen pääosassa ovat Patrick Wilson ja Ellen Page. "Hard Candy" on Sladen ensimmäinen varsinainen elokuva tämän ohjattua ennen vain musiikkivideoita. Se valittiin Sitgesin elokuvajuhlissa vuoden 2005 parhaaksi elokuvaksi. Elokuvan nimi "Hard Candy" on nettislangia ja tarkoittaa alaikäistä tyttöä.
14-vuotias tyttö Hayley Stark tapaa 32-vuotiaan valokuvaajan, Jeffin, Internetissä. He päättävät tavata läheisessä kahvilassa, mistä seuraa matka Jeffin kotiin. Jeff, jota Hayley luulee pedofiiliksi, saa kuitenkin huomata, että Hayley ei olekaan niin viaton kuin miltä aluksi vaikuttaa.
The Stalkers
The Stalkers oli vuonna 1965 perustettu yhtye. Sen jäseninä olivat tulevat Uriah Heep -artistit David Byron (laulu) ja Mick Box (kitara).
Yhtye keikkaili paikallisissa klubeissa ja tapahtumissa Essexissä ja soitti cover-kappaleita ajan hiteistä. The Stalkers hajosi vuonna 1967, kun Box ja Byron halusivat ryhtyä ammattimuusikoiksi ja esittää omaa materiaalia. He perustivat Spicen, josta vuonna 1970 kehittyi heavy-yhtye Uriah Heep.
Eskilsön lossi
Eskilsön lossi () on Suomen länsirannikolla Kaskisten ja Närpiölle kuuluvan Eskilsön saaren välillä, tiellä 17065 liikennöivä lossi. Lossin hyötykuorma on 44 tonnia ja kuivapaino 72 tonnia. Lossi liikennöi tarvittaessa. Lossitoiminnasta vastaa Finferries.
Nykyisin Pohjanmaalla on ainoastaan kaksi lossia. Toinen on Eskilsön lossi ja toinen Bergön lossi Korsnäsin Bredskäretin ja Maalahteen kuuluvan Bergön saaren välillä.
Live Apocalypse
Live Apocalypse on ruotsalaisen Arch Enemy -yhtyeen vuonna 2006 ilmestynyt ensimmäinen DVD-julkaisu. Se sisältää kaksi levyä, joista ensimmäisellä on yhtyeen kokonainen esiintyminen vuodelta 2004 ja toisella haastatteluja, musiikkivideoita ja muuta lisämateriaalia. Ensimmäisellä levyllä on myös kolme kappaletta vuodelta 2005, jolloin yhtyeen toisena kitaristina toimi Fredrik Åkesson Christopher Amottin sijaan. DVD:n julkaisi Century Media. __notoc__
M/S Sheng Hang 8
M/S Sheng Hang 8 () on vuonna 1964 valmistunut autolautta. Sen rakensi N.V. Scheepswerf Gebroeders pot Bolnesissä Hollannissa. Aluksen varusteli valmiiksi NV Zaanlandsche Scheepsbouw Maatschappij.
Ilma-alusrekisteri
Ilma-alusrekisteri on kunkin valtion kansallinen rekisteri siviili-ilmailuun käytettävistä ilma-aluksista. Rekisterin kansallinen ylläpitovelvoite sisältyy Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön ICAOn vuonna 1944 Chicagossa solmittuun kansainvälisen siviili-ilmailun yleissopimukseen ja kansallisiin lainsäädäntöihin, kuten Suomessa ilmailulakiin.
Suomessa ilma-alusrekisteriä ylläpiti vuoden 2009 loppuun ilmailuhallinto. Vuoden 2010 alusta lähtien ylläpitäjä on Liikenteen turvallisuusvirasto, joka julkaisee rekisterin Suomessa rekisteröidyistä ilma-aluksista kerran vuodessa tammikuussa ja päivitysotteen kuukausittain.
Rekisterissä on ilma-aluksesta mm.
1.1.2012 (1.1.2009, 1.1.2007) rekisteri sisälsi yhteensä 1562 (1472, 1348) ilma-alusta:
Live in Concert 1972/73
Live in Concert 1972/73 on Deep Purplen live-DVD, joka sisältää KB-Hallenissa Kööpenhaminassa 1972 taltioidun konsertin sekä 3 kappaletta New Yorkista vuodelta 1973. Kööpenhaminan konsertti on aiemmin julkaistu VHS:nä nimillä "Scandinavian Nights" ja "Machine Head Live".
KB-Hallen, Kööpenhamina, Tanska 1.3.1972 (mustavalkoinen):Hofstra University, Hempstead, Long Island, NY, USA 29.5.1973
Roger Whittaker
Roger Whittaker (s. 22. maaliskuuta 1936 Nairobi, Kenia) on brittiläinen laulaja ja lauluntekijä. Hänen levyjään on myyty yhteensä 55 miljoonaa kappaletta. Whittakerin esittämä musiikki on pääosin folkia. Hän lienee tunnetuin levyttävä viheltäjä. Whittakerin kappaleita ovat muun muassa ”The Last Farewell”, ”A New World in the Morning”, ”Durham Town” ja ”Mexican Whistler”. Suomessa Whittaker on tullut tunnetuksi kappaleella ”Finnish Whistler”, joka oli televisio-ohjelma "Patakakkosen" tunnusmusiikkina. Kappale ”Swaggy” soi Radio Suomessa viikoittain lähetettävän "Alivaltiosihteeri"-ohjelman viikkovisan taustamusiikkina.
Whittaker syntyi Kenian pääkaupungissa Nairobissa 22. maaliskuuta 1936. Hänen äitinsä oli opettaja ja isänsä alun perin kauppiassukua. Whittaker sai paljon vaikutteita itäafrikkalaisesta musiikista. Vuonna 1959 hän muutti vanhempiensa kotimaahan Isoon-Britanniaan ja opiskeli siellä eläintiedettä, biokemiaa ja meribiologiaa. Hänen uransa tunnettuna muusikkona alkoi kesällä 1962. Hän on saanut suosiota niin Euroopassa, Australiassa kuin Pohjois-Amerikassakin.
Roger Whittaker vieraili Suomessa ensimmäisen kerran vuonna 1969 promoottorinaan Tom Hertell (s.1925). Tuona vuonna Roger Whittaker esiintyi ainakin (hotelli-)ravintola Kalastajatorpalla ja Suomen televisiossa ohjelmassa Jatkoaika, minkä juontajana toimi Aarre Elo. Jatkoaika-ohjelmassa Roger Whittaker esitti ainakin kappaleet/laulut Early One Morning, Green Green ja Mexican Whistler. Seuraavan kerran Roger Whittaker esiintyi ainakin vuonna 1974 Suomen Eurovision laulukilpailun edustuslaulun valintatilaisuuden väliajalla, jolloin hän esitti ainakin laulut Finnish Whistler ja Mamy Blue.
Live in California 1974
Live in California on Deep Purplen California Jam-festivaaleilla 1974 taltioitu DVD. Sen kuvasi alun perin ABC-TV ja TV-versiosta on julkaistu VHS-tallenteita sekä laserlevyversioita, joista on puuttunut "Lay Down Stay Down"-kappale. DVD:n lähteenä on käytetty hiljattain löytyneitä 2-tuumaisia videonauhoja jotka sisältävät koko keikan ja joiden äänenlaatu on vanhoja versioita parempi.
California Jam, Ontario Motor Speedway, LA, CA, USA 6.4.1974
Oowee – Oohla
Oowee - Oohla on vuonna 2007 julkaistu Hurriganesin DVD.
Taustavaikuttajien ja ex-kitaristien haastattelut:
Uskorenije
Uskorenije ("Ускорение") oli yksi Mihail Gorbatšovin vuonna 1985 Neuvostoliitossa käyttöön ottama termi. Termi tarkoittaa "nopeuttamista". Käytännössä 1987 alkanut vauhdittaminen, uskorenije, tuotti rahaa raskaaseen teollisuuteen, joka lopulta epävakautti talouden. Vauhdittaminen epäonnistui pahoin ja jäi sen takia pian pois käytöstä termin "perestroika" rinnalta. Uskorenijeen liittyi muun muassa työpaikkojen kurin tiukentaminen ja parempi puoluevirkailijoiden valvonta. Gorbatšov päätti perustuttaa yhteisyrityksiä 1988. Tämä laki salli Leninin ajan jälkeen yritysten yksityisomistuksen.
Rises Over Japan
Rises Over Japan on Deep Purplen viisi kappaletta sisältävä video, joka on kuvattu Japanissa Tokion Budokanilla joulukuussa 1975.
Videon on editoinut Clive Smith.
The Videosingles
The Videosingles sisältää Deep Purplen vuosina 1984-1988 kuvaamat ns. "MTV-tyyliset" promovideot.
Luettelo Hurriganesin kappaleista
Tämä on luettelo Hurriganes -yhtyeen levyttämistä kappaleista aakkosjärjestyksessä. Mukana ovat myös yhteistyöt muiden artistien kanssa sekä yhtyeen hajoamisen jälkeen julkaistut kappaleet.
Japan
Japan oli brittiläinen vuonna 1974 Lewishamissa perustettu uuden aallon pop/rockyhtye. Yhtye aloitti glam rock -yhtyeenä, mutta nousi suosioon uusromanttisella synth popilla 1970- ja 1980-lukujen vaihteessa.
Japan voitti levy-yhtiön järjestämän kykyjenetsintäkilpailun ja sai sopimuksen Saksan Ariola-Hansa Recordsille vuonna 1977. Seuraavana vuonna ilmestyivät albumit "Adolescent Sex" ja "Obscure Alternatives", jotka jäivät vaille huomiota yhtyeen kotimaassa ja Yhdysvalloissa, mutta myivät hyvin muun muassa Japanissa ja Alankomaissa.
Vuoden 1979 kolmosalbumi "Quiet Life" muutti Japanin tyyliä aiemmasta kitaravetoisesta musiikista elektronisempaan soundiin. Se nousi Britannian albumilistan sijalle 53 ja nimikkosingle "Quiet Life" nousi seuraavana vuonna uudelleenjulkaistuna Top20:een. Samoihin aikoihin äänitetty, muttei albumilla oleva Smokey Robinson -cover "I Second That Emotion" nousi Britanniassa singlelistan kärkikymmenikköön.
Yhtyeen kaksi viimeistä studioalbumia "Gentlemen Take Polaroids" (1980) ja "Tin Drum" (1981) julkaistiin Virgin-levymerkillä. Tin Drumin single "Ghosts" oli iso hitti Britanniassa nousten listavitoseksi. Yhtye kuitenkin hajosi juuri noustuaan suosionsa huipulle. Viimeiset esiintymiset Britanniassa olivat kuusi loppuunmyytyä keikkaa Lontoon Hammersmith Apollossa marraskuussa 1982. Viimeinen esiintyminen oli Japanin Nagoyassa 16. joulukuuta 1982. Seuraavana vuonna ilmestyi vielä lähinnä livemateriaalista koostettu tupla-albumi "Oil on Canvas", joka nousi Britannian albumilistan viidenneksi.
Yhtye palasi yhteen vuosikymmenen lopulla ja äänitti syyskuun 1989 ja huhtikuun 1990 välillä Miravelin studiolla Ranskassa albumin "Rain Tree Crow". Projekti jäi kertaluonteiseksi.Japanin jälkeen menestyksekkäimmän uran soittajista on luonut David Sylvian, joka on työskennellyt muun muassa Ryūichi Sakamoton, Holger Czukayn ja Robert Frippin kanssa.
Sekä Jansen että Barbieri ovat osallistuneet useille David Sylvianin sooloalbumeille.
Richard Barbieri soittaa nykyään Suomessakin useaan otteeseen esiintyneessä Porcupine Tree -yhtyeessä.
Mick Karn teki yhteistyötä mm. Bauhaus-yhtyeen Pete Murphyn kanssa sekä sooloalbumeita. Hän vieraili Suomessa italialaisen laulajatar
Alicen taustakokoonpanossa 1996.
Mick Karn menehtyi syöpään 4.1.2011.
Heavy Metal Pioneers
Heavy Metal Pioneers on Deep Purplesta kertova dokumentti, joka sisältää yhtyeen jäsenten haastatteluja sekä musiikkinäytteitä vuosien varrelta. Video ei sisällä kokonaisia versioita kappaleista.