Qatar
Qatarin valtio () eli Qatar () on pääosin autiomaan peittämä emiirikunta Arabian niemimaan kaakkoisosassa. Qataria rajaavat Saudi-Arabia ja Persianlahti. Vähän yli kahden miljoonan asukkaan öljyvaltio Qatar on pienuudestaan huolimatta yksi maailman rikkaimmista valtioista. CIA:n The World Factbookin mukaan Qatarilla oli vuonna 2013 maailman suurin bruttokansantuote henkeä kohden.
Qatarin pinta-ala on noin 11 586 neliökilometriä ja pääkaupunki Doha. Maassa sijaitsee suuri Yhdysvaltojen ilmavoimien tukikohta.
Qatarin äkkirikastuminen öljytulojen ansiosta on tehnyt maan taloudesta hyvin haavoittuvan ja niinpä maa on pyrkinyt viime vuosikymmenien aikana monipuolistamaan elinkeinorakennettaan. Muun muassa maataloutta on tehostettu rakentamalla kastelujärjestelmiä ja uuden teollisuuden sijoittumista maahan on tuettu.
Qatar on usein toiminut välittäjänä Persianlahden alueen valtioiden keskinäisissä kiistoissa. Islamilaisissa maissa vaikutusvaltainen uutiskanava Al-Jazeera toimii Qatarista käsin.
Qatarin alue on ollut asutettuna tuhansien vuosien ajan. Sitä hallitsi bahrainilainen Al Khalifan suku, kunnes vuonna 1868 qatarilaiset ylimykset pyysivät brittejä neuvottelemaan itsensä vapaiksi Bahrainin vallasta. Qatar maksoi kuitenkin Al Khalifalle vuokraa maasta, kunnes osmanit valtasivat alueen 1872.
Osmanit lähtivät ensimmäisen maailmansodan alkaessa, ja britit tunnustivat maan hallitsijaksi šeikki Abdullah bin Jassim Al Thanin. Sopimus oli samantyylinen kuin muilla Persianlahden valtioilla: ne lupasivat olla liittoutumatta brittien vihollisten kanssa, ja Britannia tuki niiden ulkopolitiikkaa ja puolustusta. Vuonna 1934 sopimus tiivisti suhdetta varsinaiseksi protektoraatiksi.
1960-luvun puolivälissä Qatar oli köyhä brittien protektoraatti, jossa harjoitettiin helmenkalastusta. Se kehittyi öljytulojen ja ulkomaisen työvoiman ja osaamisen avulla.
Qatar itsenäistyi 1971. Toisin kuin monet muut alueen emiirikunnat, se päätti olla liittymättä Saudi-Arabiaan tai Arabiemiraatteihin. Qatarilla on ollut naapurimaansa Bahrainin kanssa rajakiistoja eräistä vähämerkityksisistä alueista.
Maassa on ollut vallankaappauksia ja vastavallankaappausyrityksiä perheenjäsenten kesken vuosina 1972, 1995 ja 1996. Valta on kuitenkin pysynyt Al Thanin suvun käsissä. Vuonna 1995 valtaan tullut emiiri šeikki Hamad bin Khalifa muutti hallintoa demokraattisemmaksi. Uusi perustuslaki tuli voimaan 2005.
Jännitteet Qatarin ja muiden arabimaiden välillä nousivat pinnalle sen jälkeen, kun Egyptin armeija syrjäytti vaaleilla valitun, Muslimiveljeskuntaan kuuluneen presidentin Mohammed Mursin heinäkuussa 2013. Qatarin väitettiin tukeneen Mursia sekä libanonilaista Hizbollah-järjestöä, jota monet arabimaat ovat pitäneet terrorijärjestönä. Maaliskuussa 2014 Saudi-Arabia, Arabiemiraatit ja Bahrain kutsuivat suurlähettiläänsä kotiin Qatarista.
Kesäkuun alussa 2017 Saudi-Arabia, Bahrain, Arabiemiraatit, Jemen, Egypti ja Libya – tosiasiassa toinen Libyan keskenään taistelevista hallituksista – katkaisivat diplomaattisuhteensa Qatariin, ja näissä maissa olleet Qatarin kansalaiset määrättiin poistumaan kahden viikon kuluessa. Lisäksi Saudi-Arabia sulki Qatarin vastaisen rajansa. Saudi-Arabian valtiollinen uutistoimisto syytti Qataria muiden muassa Isis- ja Al-Qaida-terroriverkostojen sekä Muslimiveljeskunnan tukemisesta ja niiden propagandan levittämisestä. Qatarin emiirin kerrottiin arvostelleen Saudi-Arabiaa ja sanoneen, että arabien vihamielisyyteen Irania kohtaan ei ollut perusteita. Qatar kiisti syytökset ja syytti puolestaan venäläisiä hakkereita Qatarin lausuntojen väärentämisestä. Ulkomaisten tarkkailijoiden mukaan Yhdysvaltain presidentin Donald Trumpin Saudi-Arabiaan toukokuussa 2017 tekemä vierailu ja hänen sen aikana esittämänsä voimakkaat Iranin vastaiset lausunnot rohkaisivat Saudi-Arabiaa painostamaan pientä naapurimaataan entistä voimakkaammin.
The Economistin mukaan Al Thanin suku tavoittelee mahtiasemaa tarjoamalla turvapaikan Muslimiveljeskunnalle, Hamasin äskeiselle johtajalle ja monelle Taliban-johtajalle. Qatarin Al-Jazeera televisiokanava tarjoaa äänen muiden arabimaiden toisinajattelijoille ja kansan tyytymättömyydelle ja on ylistänyt islamistiehdokkaita vaaleissa. Qatar on rahoittanut islamistien vaalikampanjoita ja valtaan päässeiden islamistien hallintoa. Nämä seikat ovat ärsyttäneet muita arabimaita, samoin Qatarin läheiset välit Iraniin. Lähentyminen saattaa jatkua: Saudi-Arabian suljettua Qatarin ainoan maarajan Iran tarjoutui tilalle.
Qatarissa ei ole poliittisia puolueita. Valta on Al Thanin suvun käsissä. Nykyinen emiiri Tamim bin Hamad Al Thani nousi valtaan kesäkuussa 2013. Hänen isänsä Hamad ibn Khalifa Al Thani salli lehdistönvapauden ja kunnallisvaalit. Uudesta perustuslaista oli kansanäänestys vuonna 2003 ja se tuli voimaan 2005. Uuden perustuslain mukaan maahan tulee 45-jäseninen neuvosto "Majlis al-Shura", jonka jäsenistä emiiri nimittää 15 ja 30 valitaan vaaleilla. Vaalit piti järjestää 2013, mutta niitä lykättiin emiirin vaihdoksen takia. Emiiri nimittää ministerit, ja on itse puolustusministeri ja puolustusvoimien ylipäällikkö.
Vuodesta 1999 alkaen maahan on valittu 29-jäseninen Kuntien keskusneuvosto, jolla on aluehallinnon asioissa neuvoa antava rooli. Neuvostovaalit olivat viimeksi 2011, seuraavat pidetään 2015.
Kesäkuun 5. päivänä vuonna 2017 Saudi-Arabian johtama liittouma katkaisi siteet Qatarin kanssa syyttämällä maata terrorismin tukemisesta Iranissa. Liittoumaan kuuluu Saudi-Arabian lisäksi Yhdistyneet arabiemiirikunnat, Bahrain ja Egypti.
Maan puolustusministerin Mohammed bin Abdulrahman Al-Thanin mukaan Qatarin tavoitteena on hakeutua puolustusliitto Naton jäseneksi. Maa on jo nyt sotilasliiton liittolainen. Qatarissa sijaitsee Yhdysvaltain ja Yhdistyneen kuningaskunnan lentotukikohta.
Qatarin niemimaa työntyy Saudi-Arabiasta Persianlahteen. Maasta suurin osa on matalaa hiekan peittämää tasankoa. Qatarin korkeimmat paikat ovat vain noin 90 metriä merenpinnan tasosta kohoavat kalkkikiviesiintymät Jabal Dukkhanissa. Qatarin suurin kaupunki ja pääkaupunki on Doha.
Qatarin ilmasto on toukokuusta syyskuuhun kuuma ja sateeton. Muuna aikana saadaan satunnaisia sadekuuroja. Kesän päivälämpötilat käyvät lähellä 40 astetta, talvellakin yli 20 asteessa. Rannikolla suurempi kosteus lisää kesäpäivien tukaluutta.
Qatarissa elää harvoja eläin- ja kasvilajeja. Maan kansalliseläin on valkobeisa. Aavikolla elää lähinnä niveljalkaisia kuten hämähäkkejä, tuhatjalkaisia ja skorpioneja. Siellä on tavattu myös kilpikonnia, käärmeitä ja liskoja. Talvella Qatariin tulee muuttolintuja.
Arabianlahden rannikoilla ja rantavesissä on monenlaista elämää. Merinisäkkäistä alueella tavataan dugongeita ja delfiineitä. Vuorovesirannikoilla näkee usein nilviäisiä. Flamingot ja muut kahlaajat levähtävät vuorovesilammikoilla ja laguuneissa.
Suurin osa eli 88 % Qatarin väestöstä on ulkomaalaisia työntekijöitä tilapäisillä viisumeilla. He eivät saa maan kansalaisuutta. Monet miessiirtotyöläiset tulevat maahan ilman perhettään. He eivät yleensä opettele arabiaa, joten heidän kanssaan toimitaan englanniksi.
Etniseltä taustaltaan 40 prosenttia qatarilaisista on arabeja, 18 prosenttia intialaisia, 18 prosenttia pakistanilaisia, 10 prosenttia iranilaisia ja 14 prosenttia muita kansallisuuksia. Virallinen kieli on arabia. Englantia, farsia ja urdua puhutaan laajasti.
Qatarilaiset voidaan jakaa kolmeen ryhmään, beduiinit, hadarit ja abdit, joilla on kuitenkin kaikilla yhteinen qatarilainen kansallistunne. Beduiinit ovat aavikon paimentolaisten jälkeläisiä. Hadarit ovat kaupunkilaisia, ja vaikka osalla heistä on beduiiniesi-isiä, monien suku on muuttanut nykyisistä Iranista, Pakistanista ja Intiasta. Alabdit eli abdit ovat Itä-Afrikasta tuotujen orjien jälkeläisiä.
Islam on Qatarin valtauskonto. Vuonna 2004 noin 77,5 prosenttia maan väestöstä oli muslimeja, 8,5 prosenttia kristittyjä, 14 prosenttia muita uskontovähemmistöjä. Hallitseva suku samoin kuin monet muut qatarilaiset ovat sunnimuslimeita, monet heistä wahhabiitteja. Šiialaisvähemmistö on myös merkittävän kokoinen.
Koulutus on ilmaista yliopistotasolle asti. Tytöille ja pojille on erilliset koulut. Julkisia kouluja on ollut 1950-luvulta asti, ja pian itsenäistymisen jälkeen vuonna 1973 perustettiin opettajaseminaari. Sitä laajennettiin Qatarin yliopistoksi vuonna 1977. Ne, jotka jatkavat opintojaan ulkomailla, voivat hakea opintokulujaan varten stipendejä.
Qatar on jaettu seitsemään kuntaan (arabiaksi "baladiyya"). Vuosina 1997–2004 kuntia oli kymmenen, mutta vuonna 2004 muodostettiin yksi uusi (Al Dayyan) ja kolme vanhaa liitettiin toisiin.
Suuri osa Qatarin kansallisvarallisuudesta on hallitsevan suvun käsissä. Ennen öljyvarojen löytymistä Qatarin talous perustui kalastukseen ja helmenkalastukseen. Japanilaisten tuotua markkinoille viljellyt helmet vuodesta 1916 alkaen, Qatarin helmenkalastustulot alkoivat ehtyä.
Öljynporausoikeudet myönnettiin 75 vuodeksi vuonna 1935 Qatar Petroleum Companylle, jonka omistivat britit, hollantilaiset, ranskalaiset ja yhdysvaltalaiset tahot. Vuonna 1940 löydettiin hyvälaatuista öljyä, mutta toisen maailmansodan takia vienti alkoi vasta vuonna 1949. Vuonna 2015 Qatarin arvioitu raakaöljyntuotanto oli 709 000 barrelia päivässä. Löydettyjä öljyvaroja oli 25,7 miljardia barrelia.
Vuonna 2014 Qatarin maakaasuvaroiksi arvioitiin 24 500 miljardia kuutiometriä eli 865 000 miljardia kuutiojalkaa, ja vuosituotannoksi 177 miljoonaa kuutiometriä. Kaasu nesteytetään moderneissa laitoksissa, ja maa on nesteytetyn maakaasun tuottajana maailman kärjessä.
Maa yrittää aktiivisesti varautua öljy- ja kaasuvarojen ehtymisen jälkeiseen aikaan aktivoimalla yksityistä sektoria ja kehittämällä tietoteollisuutta. Erityinen Tiede- ja teknologiapuisto on vuodesta 2004 alkaen yrittänyt houkutella ulkomaisia teknologiayrityksiä maahan.
Joulukuussa 2018 Qatar ilmoitti eroavansa öljynviejämaiden järjestöstä OPECista vuoden 2019 alussa. Maa oli ollut järjestön jäsen vuodesta 1961. Qatar perusteli päätöstä keskittymisellään jatkossa sille tärkeämmän maakaasun hyödyntämiseen.
Qatar on konservatiivinen maa, vaikka wahhabilaisuuden tulkinta on lievempi kuin Saudi-Arabiassa. Naiset saavat äänestää ja ajaa autoa, mutta kodin ulkopuolella työskentely vaatii perheen miesten suostumuksen. Raiskatuksi tulleita naisia, myös turisteja, on tuomittu vankilaan katsottuina syyllisiksi avioliiton ulkopuoliseen seksiin. Qatarilaisten joukossa on sekä konservatiivisia sukuja, joiden naiset käyttävät kasvot peittävää huivia, että liberaalimpia sukuja, joiden naiset peittävät vain hiuksensa.
Qatarissa sovelletaan šaria-lakia, mutta esimerkiksi amputaatioita ei käytetä rangaistuksena. Kuolemanrangaistus on käytössä, ja sen voi saada esimerkiksi huumeiden käytöstä. Homoseksuaalisuutta pidetään rangaistavana rikoksena.
Useimmat avioliitot ovat järjestettyjä. Moniavioisuus on sallittua miehille, mutta ei naisille. Se on yleistä johtavan suvun keskuudessa, mutta vähenemässä muualla yhteiskunnassa. Vaimo voi nykyisin ottaa avioeron, jos hänen miehensä hankkii toisen vaimon. Tällöin pienten lasten huoltajuus menee šarian mukaisesti naisille, siirtyen teini-iässä isälle.
Qatarilaiset naiset työskentelevät useammin valtionhallinnossa kuin yksityisellä sektorilla. Palveluammateissa kuten kotiapulaisina on ulkomaalaisia naisia. Ulkomaalaiset kotiapulaiset ja muut siirtotyöläiset muodostavat yli 90 % Qatarin työvoimasta. Siirtotyöläiset elävät orjuuden kaltaisissa olosuhteissa. He eivät saa poistua maasta ilman työnantajansa lupaa, heille ei myönnetä sairasvakuutusta, palkkoja jätetään maksamatta ja työturvallisuus on lähes olematon, mikä johtaa jatkuvasti työntekijöiden työtapaturmakuolemiin.
Qatarilaista perinneruokaa on "machbous", eräänlainen mausteinen kuiva risotto, jossa on lihaa tai kalaa. Paikallisia ruoka-aineita ovat taatelit ja monenlaiset merenelävät. Vierastyöläiset ovat tuoneet vaikutteita maailman eri keittiöistä. Islaminuskon takia porsaanlihaa tai alkoholia ei tarjota julkisesti.
Qatar on osallistunut olympialaisiin vuodesta 1984. Sen joukkueeseen on kuulunut 10–28 urheilijaa, joiden joukossa oli ensimmäisen kerran naisia Lontoossa 2012. Maa on saanut neljä pronssimitalia: Mohamed Sulaiman vuonna 1992 miesten 1500 metrillä, Said Saif Asaad vuonna 2000 painonnostossa, sekä Nasser Al-Attiyah skeetammunnassa ja Mutaz Essa Barshim korkeushypyssä vuonna 2012.
Qatarin jalkapallomaajoukkue ei ole selviytynyt kertaakaan MM-kilpailujen lopputurnaukseen. Olympiakisojen jalkapalloturnauksessa se on esiintynyt kaksi kertaa, 1984 ja 1992. Lokakuussa 2010 se oli FIFA:n rankingissa sijalla 109. Maassa on 16 jalkapalloseuraa, joissa pelaa 6 556 rekisteröityä pelaajaa.
Qatar sai järjestettäväkseen vuoden 2022 jalkapallon MM-kisat 2. joulukuuta 2010 järjestetyssä tilaisuudessa.
Qatarin pääkaupunki Doha järjestää vuoden 2019 yleisurheilun MM-kilpailut.