hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Eduskuntavaalit 1911
Eduskuntavaalit 1911 järjestettiin 2.–3. tammikuuta. Venäjän keisari Nikolai II oli hajottanut edus­kunnan ja määrännyt uudet eduskuntavaalit pidettäviksi ennenaikaisesti, koska puhe­mies P. E. Svin­hufvud oli kieltäytynyt esittelemästä edus­kunnalle Venäjän lakiin pohjautuvia esityksiä yhden­vertaisuus­laista ja ase­velvollisuus­korvauksista eli sotilas­miljoonista.
Valitut kansanedustajat muodostivat eduskunnan ensimmäisen kokoonpanon, joka istui säännöllisen vaalikauden ajan eli tuolloin kolme vuotta. Kausi päättyi helmikuussa 1914, vaikka jo puoli vuotta aikaisemmin oli järjestetty uudet eduskuntavaalit 1913 elokuussa.
Valituista uusia olivat mm. SDP:n Kalle Hakala, Juho Kananen, Taavetti Lapveteläinen, Armas Paasonen, Samuli Tervo ja K. H. Wiik, Suomalaisen puolueen Oskari Herttua, Juho Mannermaa, Leonard Typpö ja Lauri Yrjö-Koskinen, sekä Ruotsalaisten August Tåg.
!rowspan=2 style="background:#e3e3e3" colspan=2|puolue
!rowspan=2 style="background:#e3e3e3" colspan=2|edustajat
!style="background:#e3e3e3" colspan=4|äänet
!style="background:#e3e3e3" colspan=2|
!style="background:#e3e3e3" colspan=2|
Silverchair
Silverchair on australialainen vuonna 1994 perustettu grungea ja vaihtoehtorockia soittava yhtye. Se on AC/DC:n ohella yksi tunnetuimmista australialaisista raskaan rockin yhtyeistä. Yhtye on Suomessa melko tuntematon, mutta on muun muassa kotimaassaan julkaissut lukuisia hittejä ja tunnetaan hyvin Yhdysvalloissakin. Silverchair on myynyt yli 6 miljoonaa levyä maailmanlaajuisesti.
Eduskuntavaalit 1913
Eduskuntavaalit 1913 järjestettiin 1.–2. elokuuta, sillä Venäjän keisari Nikolai II oli hajottanut edus­kunnan ja määrännyt uudet vaalit pidettäviksi. Vaalien äänestysprosentti (51,1) on pienin kaikista eduskuntavaaleista. Ainoan kerran naisista alle puolet (46,7 %) äänesti, ja miestenkin aktiivisuus oli ennätyksellisen heikkoa (55,9 %). Toisen sortokauden vuoksi vaaleilla ei ollut suurta merkitystä, sillä eduskunnan valtaa oli supistettu reilusti.
Valitut kansanedustajat kokoontuivat ensimmäisen kerran vasta puolen vuoden kuluttua vaaleista, helmikuussa 1914. Pari kuukautta yli säännöllisen ajan (tuolloin kolme vuotta) kestänyt vaalikausi päättyi huhtikuussa 1917, vaikka jo yhdeksän kuukautta aikaisemmin oli järjestetty uudet eduskuntavaalit 1916 heinäkuussa.
Valituista kansanedustajista uusia olivat mm. SDP:n Vihtori Huhta, Jussi Tolonen ja Jukka Tuomikoski, Maalaisliiton E. Y. Pehkonen, Suomalaisen puolueen Mikko Jaskari, Edvard Kilpeläinen, Antti Tulenheimo ja Paavo Virkkunen, Nuorsuomalaisten Rudolf Holsti ja Heikki Ritavuori, sekä Ruotsalaisten Annie Furuhjelm. Eduskunnan jätti vapaaehtoisesti mm. Suomalaisen puolueen J. K. Paasikivi.
!rowspan=2 style="background:#e3e3e3" colspan=2|puolue
!rowspan=2 style="background:#e3e3e3" colspan=2|edustajat
!style="background:#e3e3e3" colspan=4|äänet
!style="background:#e3e3e3" colspan=2|
!style="background:#e3e3e3" colspan=2|
Eduskuntavaalit 1916
Eduskuntavaalit 1916 järjestettiin 1. ja 3. heinäkuuta. Vaalit voitti 103 kansanedustajaa saanut Suomen Sosialidemokraattinen Puolue (SDP). Kyseessä on ainoa kerta, jolloin yksi puolue on saanut enemmistön eduskuntapaikoista. SDP ei kuitenkaan saanut enemmistöä annetuista äänistä.
Valitut kansanedustajat kokoontuivat ensimmäisen kerran vasta yhdeksän kuukauden kuluttua vaaleista, huhtikuussa 1917. Ennenaikaisten, eduskuntavaalien 1917 myötä vaalikausi päättyi jo lokakuussa ja on hieman alle seitsemällä kuukaudella eduskunnan lyhyin.
Uusia kansanedustajia olivat mm. SDP:n Olli Hiltunen, Evert Huttunen ja Otto Toivonen, Maalaisliiton Juho Niukkanen, Suomalaisen puolueen Toivo Ikonen ja Elias Tukia, sekä Ruotsalaisten Alexander Frey ja Kristian Åkerblom. Eduskunnan jätti mm. Suomalaisen puolueen J. R. Danielson-Kalmari.
Eduskuntavaalien perusteella muodostettiin Tokoin senaatti.
!rowspan=2 style="background:#e3e3e3" colspan=2|puolue
!rowspan=2 style="background:#e3e3e3" colspan=2|edustajat
!style="background:#e3e3e3" colspan=4|äänet
!style="background:#e3e3e3" colspan=2|
!style="background:#e3e3e3" colspan=2|
I Wanna Be Adored
I Wanna Be Adored rock-yhtye The Stone Rosesin kolmas singlejulkaisu albumilta "The Stone Roses". Kappale on yhtyeen esikoisalbumin avausraita ja kertoo halusta olla palvottu ja ihailtu.
Eduskuntavaalit 1917
Suomen kahdeksannet eduskuntavaalit järjestettiin 1.–2. lokakuuta 1917. Venäjän väliaikainen hallitus oli antanut määräyksen uusien vaalien toimeenpanosta sen jälkeen, kun vuonna 1916 valittu eduskunta oli säätänyt valtalain.
Uusia kansanedustajia olivat mm. Maalaisliiton Kusti Arhama, Vilkku Joukahainen, Bertta Leppälä ja Albin Manner, Suomalaisen puolueen Erkki Kaila, Nuorsuomalaisten Johannes Lundson, sekä RKP:n Ragnar Furuhjelm ja Emil Hästbacka. Näissä vaaleissa valittu eduskunta hyväksyi 6. joulukuuta 1917 P. E. Svinhufvudin senaatin antaman itsenäisyysjulistuksen.
!rowspan=2 style="background:#e3e3e3" colspan=2|puolue
!rowspan=2 style="background:#e3e3e3" colspan=2|edustajat
!style="background:#e3e3e3" colspan=4|äänet
!style="background:#e3e3e3" colspan=2|
!style="background:#e3e3e3" colspan=2|
Jeavestone
Jeavestone on Kalajoelta kotoisin oleva, vuonna 1999 perustettu taiderock -yhtye. Yhtyeen jäsenet käyttävät taiteilijanimiä. Kokoonpanoon kuuluvat Tommy Glorioso (basso), Jim Goldworth (kitara, laulu), Kingo (rummut, lyömäsoittimet) sekä Mickey Maniac (kitara, taustalaulu, melodica). Jeavestonen musiikki on yhtyeen jäsenten itse tekemää. Yhtyeen esikoisalbumi ilmestyi Suomessa, mutta toinen levy julkaistiin myös Saksassa, Itävallassa ja Sveitsissä. Yhtye on esiintynyt kotimaan lisäksi Saksassa, Ruotsissa, Tanskassa ja Isossa-Britanniassa.
Jeavestone yhdistelee eklektisessä tyylissään vaikutteita 1970-luvun progressiivisen rockin mestareilta nykyrockiin postmodernilla tavalla. Yhtye on pyrkinyt jatkuvasti laajentamaan soitinvalikoimaansa ja sen toisella albumilla kuullaan perinteisten rock-instrumenttien lisäksi mm. jousikvartettia ja useita puupuhaltimia. Akustisten instrumenttien käytön lisäksi sähköistä soundia laajennetaan moniäänisellä laululla.
Yhtye saavutti huomattavaa medianäkyvyyttä syksyllä 2010 annettuaan iltapäivälehtien ymmärtää basisti Tommy Glorioson voittaneen lotossa jättipotin. Voitto paljastui pian huiputukseksi.
Osmo Tapio Räihälä
Osmo Tapio Everton Räihälä (s. 15. tammikuuta 1964, Suomussalmi) on suomalainen säveltäjä, joka on säveltänyt pääasiassa soitinmusiikkia. Valtaosa Räihälän tuotannosta on kamarimusiikkia, minkä lisäksi hän on säveltänyt viisi konserttoa sekä teoksia sinfoniaorkesterille. Hänen tunnetuin teoksensa on "Barlinnie Nine", joka on musiikillinen muotokuva skottilaisesta jalkapalloilijasta Duncan Fergusonista. Räihälän musiikkia on esitetty kotimaan lisäksi muissa Pohjoismaissa sekä mm. Yhdysvalloissa, Isossa-Britanniassa, Ranskassa, Saksassa, Hollannissa, Venäjällä, Puolassa, Irlannissa ja Tšekin tasavallassa.
Rock-muusikkona aloittanut Räihälä on opiskellut sävellystä Harri Vuoren johdolla, mutta on todennut olevansa lähinnä itseoppinut. Räihälä perusti vuonna 1998 nykymusiikkiyhtye Uusinta Ensemblen, jonka kanssa hän on toiminut läheisessä yhteistyössä.
Räihälän ensimmäinen albumi, Värikallio ilmestyi vuonna 2006. Se sisältää pääasiassa hänen kamarimusiikkiaan. Vuonna 2014 ilmestynyt Peat, Smoke & Seaweed Storm keskittyy enemmän orkesterimusiikkiin. Räihälän musiikin kustantaja on saksalainen Sikorski Musikverlage.
Räihälän sävellystyyli perustuu vapaatonaalisuuteen. Hän on yhdistänyt joissakin teoksissaan nykymusiikin sävelkieleen vaikutteita mm. rock-musiikista ja jazzista. Hän on kertonut olevansa synesteetikko, jolle musiikki on yksi kuvataiteen lajeista. Sävellystyönsä ohessa Räihälä on esiintynyt Yle Teeman Kausikortti-ohjelmassa ja toimittanut Yle Radio 1:lle mm. progressiivisen musiikin erikoisohjelmaa Karmiininpunaisen kuninkaan hovi. Hänen puolisonsa on viulisti Maria Puusaari.
Räihälä toimi vuoden 2018 Pohjoismaisten musiikkipäivien taiteellisena johtajana.
Osmo Tapio Räihälä tunnetaan Evertonin kannattajana, mikä näkyy myös joidenkin hänen sävellystensä nimissä. Nuoruudessaan hän on toiminut myös punkyhtye Neuroosin laulajana.
Törö
Törö ("Gobio gobio") on pienikokoinen särkikalalaji, joka on sopeutunut elämään virtavesien pohjalla.
Pohjalla elävä törö on muodoltaan matala, vatsa on selkää leveämpi. Kala on ruskeasävyinen ja kyljillä on tummien täplien rivi. Suu on alaspäin suuntautunut, sen sivuilla viiksisäikeet. Silmät ovat lähellä päälakea. Peräevässä on yleensä 6 haarautuvaa eväruotoa, rintaevät ovat suurehkot. Kylkiviivalla 40–45 suomua. Törön pituus on 9–13 cm, paino 5–30 g.
Törön levinneisyysalue ulottuu Euroopasta yli Siperian Tyyneenmereen laskeviin vesiin saakka. Suomessa sitä esiintyy monissa Suomenlahteen sekä Saaristomereen laskevissa joissa ja ilmeisesti pohjoisimpana Kokemäenjoessa. Kalaa tavataan myös joissakin Etelä-Suomen järvissä.
Töröt syövät erityisesti surviaissääskien ja putkimatojen ryhmiä. Näiden lisäksi törölle kelpaavat myös pienet kotilot ja simpukat sekä vesikirput.
Kutukypsyyden törö saavuttaa kahden tai kolmen vuoden iässä. Kutupaikka on hiekka- tai sorapohja virtapaikassa. Veden täytyy olla yli 17-asteista. Pienehköt mätimunat tarrautuvat pohjaan ja juuriin sekä muihin kasvinosiin. Törö kutee kaksi tai kolme kertaa kesän aikana.
Törö on tunnettu mainiona syöttikalana, siihen tarkoitukseen sitä on jopa viljelty Belgiassa.
Kari Heusala
Kari Heusala on fysioterapeutti ja Suomen seksologisen seuran jäsen. Hän on kirjoittanut niin miehen kuin naisenkin seksuaalisuudesta viisi eri teosta. Lisäksi Heusala on vastaillut lukijoiden lähettämiin kysymyksiin Helsingin Sanomien Elämä ja terveys-palstalla. Tällä hetkellä Heusala kirjoittaa artikkeleita MTV3:n miehille suunnatulla sivustolla, Oivassa. Sexpo ry valitsi Heusalan kirja "Penis – asento ja lepo" seksuaalivalistuksen alalla vuoden kirjaksi 1998.
Jenny Wilhelms
Jenny Wilhelms (s. 1974) on suomalainen muusikko. Hän on laulaja kansanmusiikkiyhtye Gjallarhornissa sekä soittaa myös viulua ja hardangerviulua.
Wilhelms on opiskellut klassista ja kansanmusiikkia useissa pohjoismaissa, muun muassa Sibelius-Akatemian kansanmusiikkiosastolla Helsingissä.
Wilhelms sovittaa ja säveltää kansanmusiikkia kuoroille ja erilaisille laulukokoonpanoille.
Repovesi
Repovesi on yhdessä Luujärven ja Tihvetjärven kanssa keskikokoinen järvi Kouvolassa, entisen Valkealan kunnan alueella. Se kuuluu Mäntyharjun reittiin ja Repoveden kansallispuistoon ja on maisemallisesti kaunis ja jylhä.
Järven vedenlaatu on hyvä. Repoveden vedet laskevat Vuohijärveen. Järveen on istutettu 1990-luvun alkupuolella täplärapua. Kotimaisia rapuja on Repoveden pohjoisosaan laskevassa Nuollammen purossa. Alueelle on perustettu vuoden 2003 alusta Repoveden kansallispuisto, jonka kävijämäärät lisääntyvät vuosittain.
Repoveden alueella on ollut Kymi Kymmenen puunhankinta-aluetta ja sen itäpuolisesta alueesta on muodostettu Pahkajärven ampuma-alue Tervarummun pakkolunastuksin ja vapaaehtoisin hankinnoin.
At the Drive-In
At the Drive-In on yhdysvaltalainen post-hardcore-yhtye, joka perustettiin El Pasossa, Texasissa vuonna 1993.
Yhtye hajosi vuonna 2001, ja jäsenet jakautuivat kahteen yhtyeeseen, The Mars Voltaan ja Spartaan. Jakautuminen kahtia johtui Cedric Bixlern ja Omar Rodriguezin halusta tehdä progressiivisempaa musiikkia, kun taas muut halusivat soittaa suorempaa vaihtoehtorockia.
Yhtye teki kuitenkin jälleenpaluukiertueen vuosina 2011-2012. Lisäksi bändi julkaisi pitkästä aikaa myös uutta materiaalia, kun "In•ter a•li•a" päätti yhtyeen seitsemäntoista vuotta kestäneen levytystauon.
Pentti Siimes
Pentti Kalevi Siimes () oli suomalainen näyttelijä. Hän sai urastaan Pro Finlandia -mitalin 1982 ja Suomen Kulttuurirahaston tunnustuspalkinnon vuonna 1988
Pentti Siimes valmistui Teatterikoulusta 1953. Hän teki merkittävän uran laaja-alaisena teatterinäyttelijänä. Hän työskenteli Suomen Kansallisteatterin näyttelijänä yhtäjaksoisesti yli neljä vuosikymmentä, vuosina 1953–1994.
Siimes näytteli Helsingin kaupunginteatterissa erittäin suositussa näytelmässä "Kvartetti" vuosina 2002–2007. Tammikuussa 2008 Siimes ilmoitti jäävänsä eläkkeelle teatterityöstä.
Siimes oli 1950-luvulla yksi eniten elokuvissa käytetyistä näyttelijöistä. Eräs Siimeksen tunnetuimmista elokuvarooleista on Määttä elokuvassa "Tuntematon sotilas" (1955). Hänet muistetaan myös 1960-luvun alussa tehdyistä "Komisario Palmu" -elokuvista. Hän esitti kolmessa ensimmäisessä Palmu-elokuvassa eri roolihahmoja.
Monet Siimeksen elokuva- ja televisiorooleista olivat humoristisia. Siimes näytteli muuan muassa Spede Pasasen elokuvissa ja televisio-ohjelmissa kuten "Spede Show’ssa" 1970-luvulla. Vuonna 1970 Siimes oli mukana sarjassa "Ilkamat" ja 1979 suositussa "Parempi myöhään..." -ohjelmassa, jota hän juonsi yhdessä Ritva Valkaman kanssa. 1990-luvulla Siimes näytteli Ere Kokkosen "Vääpeli Körmy" -elokuvissa eversti Tossavaista.
Siimes oli mukana monissa radiokuunnelmissa. Teatteriuransa päätettyään Siimes jatkoi vielä pienimuotoista työskentelyä televisiolle ja luki 2008–2009 joka toinen viikko TV1:n "Pisara"-ohjelmassa muutaman minuutin pituisia tekstejä. Vuonna 2008 valmistui myös televisioelokuva "Thomas", jossa Siimeksen lisäksi näytteli Lasse Pöysti.
Työtoverit muistavat Siimeksen olleen tunnollinen, ahkera ja kannustava ihminen, joka otti toiset huomioon. Hänellä oli erinomainen muisti ja erittäin hyvä ajoituskyky ja huumorintaju.
Pentti Siimeksen vanhemmat olivat kirjapainotyöntekijä Paul Siimes ja ompelija Hilja Siimes (o.s. Keinänen), jotka solmivat avioliiton vuonna 1922. Isä oli Puolan kansalainen, alkuperäiseltä nimeltään Pawel Starkowski, vaikka olikin äitinsä puolelta suomalainen ja syntynyt Suomessa. Hän suomensi nimensä virallisesti vuonna 1926, jolloin perheeseen syntyi ensimmäinen lapsi, Pentin sisar Sirkka.
Siimes oli naimisissa näyttelijä Elina Pohjanpään kanssa vuodesta 1956 tämän kuolemaan 1996 saakka. Liitosta syntyi kolme tytärtä: Tarja, Hanna-Mari ja Paula, joista Tarja ja Paula ovat näyttelijöitä. Siimes kuoli pitkään sairastettuaan lokakuussa 2016. Hänet on haudattu Elina Pohjanpään viereen Hietaniemen hautausmaalle.
Pentti Siimeksen elämästä ilmestyi Otavan kustantamana vuonna 2002 Lauri Meren kirjoittama 320-sivuinen kirja "Pentti Siimes: Näyttämöllä, kotonaan".
Siimes teki roolin myös elokuvaan "Häpy Endkö? Eli kuinka Uuno Turhapuro sai niin kauniin ja rikkaan vaimon" (1977), mutta hänen näyttelemänsä osuus leikattiin pois.
Ole Torvalds
Ole Torvald Elis Torvalds (4. elokuuta 1916 Tammisaari – 8. helmikuuta 1995 Turku) oli suomenruotsalainen toimittaja ja runoilija. Hän oli Nils Torvaldsin isä ja Linus Torvaldsin isoisä.
Torvaldsin nimi oli Ole Torvald Elis Saxberg, ja hänet tunnettiin myös nimellä Karanko isäpuolensa Toivo T. Karangon mukaan. Hän muutti nimensä Torvaldsiksi muutettuaan Helsinkiin opiskelemaan 1935. Vuonna 1944 Torvalds sai Svenska Dagbladetin kirjallisuuspalkinnon (jaettu palkinto Harry Martinsonin, Lars Ahlinin ja Elly Jannesin kanssa). Hän sai Åbo Akademin kunniatohtorin arvon 1978.
Toimittajan uransa Torvalds aloitti Västra Nylandissa toimittajana ja oli sen päätoimittaja 1941–1945 Hän asui tuolloin Tammisaaressa, missä hän asui aina toiseen maailmansotaan saakka. Hän työskenteli Kokkolassa ilmestyvän Österbottningenin toimittajana 1947–1948. Myöhemmin hänestä tuli Åbo Underrättelserin toimittaja, ja hän työskenteli lehdessä 1948–1981.
Ole Torvalds käänsi ruotsiksi Mika Waltarin pääteoksen "Sinuhe egyptiläinen".
Torvalds oli naimisissa Märta von Wendtin kanssa, ja he saivat kolme lasta. He erosivat, ja hän avioitui 1948 Elin Margareta Gyllenbergin (Meta Torvalds) kanssa.
Vuorineuvos Tuura
Vuorineuvos Tuura on hahmo Uuno Turhapuro -elokuvissa. Ensimmäisen kerran hahmo esiintyi "Elisabethin isä" -nimisenä vuonna 1975 elokuvassa "Professori Uuno D. G. Turhapuro", jolloin hahmoa esitti Pehr-Olof Sirén. Vuonna 1976 hahmo esiintyi Tuura-nimisenä elokuvassa "Lottovoittaja UKK Turhapuro", jossa hahmoa esitti Tapio Hämäläinen. Tapio Hämäläinen esitti kaikissa elokuvissa appiukko Tuuraa lukuun ottamatta elokuvia "Professori Uuno D. G. Turhapuro" ja "Johtaja Uuno Turhapuro – pisnismies", jossa Tuuraa näytteli Heikki Nousiainen.
Tuura on Tuura-yhtymän pääjohtaja ja käyttää vuorineuvos-arvonimeä, jonka Uuno muuttaa puhuessaan "vuoristoneuvokseksi". Uudemmissa Uuno-elokuvissa kuitenkin arvonimi vakiintui kokonaan vuoristoneuvokseksi. Hän on toiminut muun muassa presidenttiehdokkaana, puolustusministerinä sekä pääministerinä. Usean elokuvan alussa Tuuran kuullaan hokaisevan: ”Bisnekset menee hyvin, ja kuntokin on vallan mainio! Tuntuu kuin tämä olisi elämäni onnellisin päivä!”. Yleensä näiden lauseiden jälkeen Uuno tulee ja pilaa Tuuran päivän täysin.
Tuuran omaisuuden arvo vaihtelee eri Uuno-elokuvissa. "Uuno Turhapuro – kaksoisagentti" -elokuvassa se on 100 miljoonaa markkaa, sillä Uuno itkee että häneltä on ryöstetty 50 miljoonaa, kun Tuuran salattu toinen tytär tulee perimään puolet. "Uuno Turhapuron poika" -elokuvassa omaisuus on kahdeksan miljardia. Ylipäätään Tuurat asuvat isossa talossa jonka lisäksi heillä on kesähuvila, jossa he viettävät usein aikaa. Herra Tuuralla on lainata heti pyydettäessä isojakin summia, joskin vastentahtoisesti.
Vuorineuvos Tuuran etunimi vaihtelee eri "Uuno Turhapuro" -elokuvissa.
Tv-sarjat:
Schwyz (kantoni)
Schwyz on yksi Sveitsin 26 kantonista. Kantonin pääkaupunki on Schwyzin kaupunki. Asukkaita kantonissa on runsaat 150 000. Sveitsin valtio on saanut nimensä Schwyzin kantonin mukaan. Lisäksi Sveitsin lippu on johdettu kantonin vaakunasta.
Schwyz on Urin ja Unterwaldenin ohella yksi alkuperäisistä kantoneista, jotka perustivat Sveitsin valaliiton vuonna 1291.
Kantoni sijaitsee keskisessä Sveitsissä. Lounaassa se rajoittuu Vierwaldstätterseejärveen, luoteessa Zuginjärveen ja pohjoisessa Zürichinjärveen. Naapurikantoneita ovat pohjoisessa Zug, Zürich ja Sankt Gallen, idässä Glarus, etelässä Uri sekä lännessä Nidwalden ja Luzern.
Kantonin eteläinen osa on vuoristoa, Schwyzin Alppeja. Tuottamattoman maa-alan osuus on 20 %. Kantonin korkein kohta on Bös Fulen (2 802 m mpy.) Glarusin rajalla. Matalin kohta on Zürichinjärvi (406 m mpy.).
Schwyz koostuu 30 kunnasta (31.12.2016), jotka muodostavat kuusi hallintoaluetta (). Kantonissa on viisi väkiluvultaan yli 10 000 asukkaan kuntaa eli kaupunkia (tilanne 31.12.2016):
Schwyz on virallisesti saksankielinen kantoni. Saksaa puhuu 90 prosenttia kantonin vakituista asukkaista (tilanne vuonna 2014). Noin 62 prosenttia väestöstä on katolisia.
Valtaosa (68 %) työpaikoista on palvelualalla. Teollisuudessa on 26 % sekä maa- ja metsätaloudessa 6 % työpaikoista.
Johann Georg Albrechtsberger
Johann Georg Albrechtsberger (3. helmikuuta 1736 Klosterneuburg – 7. maaliskuuta 1809 Wien) oli itävaltalainen säveltäjä ja musiikinopettaja. Hän opiskeli nuorena musiikkia ja filosofiaa. Vuodesta 1755 lähtien Albrechtsbergerillä oli useita virkoja urkurina. 1790-luvulla Albrecthsberger opetti Ludwig van Beethovenia. Albrecthsbergerin sävellyksiin kuuluu muun muassa pasuunakonsertto.
Sébastien Grosjean
Sébastien René Grosjean (s. 29. toukokuuta 1978 Marseille, Ranska) on ranskalainen entinen tennispelaaja.
Nykyään Boca Ratonissa, Floridassa, asuva Grosjean aloitti ammattilaisuransa vuonna 1996. Vuonna 2001 hänestä tuli maansa ykköspelaaja, ja hän oli ensimmäinen ranskalainen maailmanlistan kymmenen parhaan joukossa sitten Cédric Piolinen, joka oli maailman huipulla vuonna 1993. Grosjean eteni Wimbledonin tennisturnauksen semifinaalivaiheeseen vuosina 2003 ja 2004. Grosjean oli parhaimmillaan ATP:n kaksinpelirankingin sijalla neljä, noin vuoden sen jälkeen kun hän nousi rankingin top 10:een.
Grosjean ilmoitti uransa lopettamisesta toukokuussa 2010.
Olli Keskinen
Olli Juhani Keskinen (s. 18. joulukuuta 1966 Tampere) on suomalainen televisiovaikuttaja ja yksi Kummeli-televisiosarjan luojista.
Hänen tunnetuin hahmonsa Kummelissa oli juontaja ja toimittaja Eero Kakko, jota hän esitti vuosina 1991–1994 ja 1999–2000. Keskinen erosi Kummeli-ryhmästä vuonna 1994, mutta esiintyi siinä jälleen 1999–2000 sekä saman tuotantoryhmän Mankeli-sarjassa vuosina 2000–2001. Hän on lisäksi toiminut käsikirjoittajana ja tuottajana muissa Yleisradion, MTV3:n, Nelosen ja Canal+:n televisio-ohjelmissa. Keskinen on ollut esimerkiksi tietokilpailujen, kuten Lätkäneron, Olympianeron ja Onnenruutujen juontajana ja tuottajana. Keskinen toimi Yleisradiossa studio-osuuksien juontajana Helsingin yleisurheilun EM-kilpailuissa vuonna 1994, kisastudion isäntänä jääkiekon MM-kisoissa 1995 ja 1996, sekä Atlantan kesäolympialaisissa vuonna 1996 kotimaan kisastudion isäntänä. Keskinen kirjoitti sanat Heikki Silvennoisen "Mature And Cool" -levyn kappaleisiin yhtä lukuun ottamatta.
Keskinen toimi valmennuskonsulttina Trainers’ Housessa vuosina 2003–2013. Hän on valmentanut yli 10 000 esimiestä ja työntekijää lähes 800:ssa valmennustilaisuudessa, jonka lisäksi hän on myös toiminut juontajana muun muassa yritystapahtumissa ja puhujana seminaareissa. Keskinen on yksi Suomen suosituimmista puhujista yritystapahtumissa.
Keskinen asuu nykyään Helsingissä ja toimii b-to-b-alan yrittäjänä. Hänen yrityksensä Bow Company tarjoaa ratkaisuja yritysten ja yhteisöjen digitaaliseen viestintään. Hän on lisäksi kertonut harrastavansa muun muassa jääkiekkoa ja tennistä.
Olli Keskinen on näyttelijä Mikko Leppilammen eno.
Kummeli Kultakuume
Kummeli Kultakuume on suomalainen vuonna 1997 valmistunut Kummeli-ryhmän komediaelokuva. Elokuva kuvattiin elokuussa 1997 ja sen ensi-ilta oli 5. joulukuuta 1997. "Kummeli Kultakuume" oli Suomessa vuoden 1997 katsotuin kotimainen elokuva. "Kummeli Kultakuume" julkaistiin DVD:nä Finnkinon puolesta 3. joulukuuta 2004. Elokuva julkaistiin uudestaan DVD:llä uuden levittäjän, Nordisk Filmin kautta 13. toukokuuta 2011.
Mielisairaalaan suljettu Elmeri Hautamäki (Heikki Silvennoinen) tietää, että Lapissa sijaitseva kulta-aarre odottaa noutajaansa. Kulta on Elmerin isän, Kyrpä-Joosepin (Heikki Silvennoinen) sota-aikana kätkemä. Mielisairaalassa Elmerin hoitajana toimii homoseksuaalinen Janne-Petteri Broman (Heikki Hela), jonka hän saa houkuteltua mukaansa pakomatkalle, vaikka tämä lähtee mukaan epäillen. Matkalla parivaljakko törmää työpaikaltaan irtisanottuihin Kagelbergin veljeksiin, Dilleen ja Jönssiin (Timo Kahilainen ja Heikki Vihinen). Myös entinen SS-upseeri Peter North (Jukka Puotila) tavoittelee kulta-aarretta itselleen.
"Kummeli Kultakuume" oli Suomessa vuoden katsotuin suomalainen elokuva keräten yli 180 000 katsojaa. Kaikkien elokuvien joukossa Kummeli Kultakuume oli vuoden 1997 kahdeksanneksi katsotuin elokuva Suomessa. Elokuva voitti Yleisö-Jussin ja sai myös kaksi Jussi-ehdokkuutta: Heikki Hela parhaasta miessivuosasta ja Jaana Aro puvustuksesta.
Jari Halonen
Jari Juhani Halonen (s. 30. syyskuuta 1962) on suomalainen elokuva- ja teatteriohjaaja. Halonen on tunnettu kärkevänä kapinasieluna ja omaleimaisena ohjaajana. Elokuvansa hän on tavallisesti kirjoittanut itse ja ollut niissä merkittävissä sivuosissa. Halonen on ohjannut viisi pitkää elokuvaa, joista teatterielokuvia "Back to the USSR – takaisin Ryssiin" (1992), "Lipton Cockton in the Shadows of Sodoma" (1995), "Joulubileet" (1996), "Aleksis Kiven elämä" (2002) ja "Kalevala – Uusi aika" (2013).
Halonen osallistui vuonna 1987 paljon julkisuutta saaneeseen Jumalan teatterin tapaukseen, jossa hän ja kolme muuta teatterikorkeakoulun opiskelijaa heittivät ilotulitteita ja ulosteita oululaisen teatteriyleisön päälle protestoidakseen teatteritaiteen tasoa vastaan.
Hän on näytellyt myös joissain muiden elokuvaohjauksissa, tunnetuimpana sivurooli Aleksi Mäkelän elokuvassa "Vares" (2004) gangsteripomo Miesmannina.
Vuonna 2005 Halonen teki Yle Teema -televisiokanavalle keskusteluohjelman "Halosen harharetket". Kymmenosaisen sarjan aiheina olivat muun muassa Teuvo Tulio, Pentti Linkola ja mies. Alkuvuodesta 2009 Yle TV1 esitti Halosen 11-osaisen "Jerry Halloween" -viihdeohjelman, jossa Halonen toimi juontajana, Jerry Halloweeninä. Keskustelun lisäksi ohjelmassa oli musiikki- ja tanssiesityksiä. Vierailevien laulajien lisäksi myös Halonen itse esitti kappaleita.
Halosen vuodesta 2008 työstämä elokuva "Kalevala – Uusi aika" sai ensi-iltansa 15. marraskuuta 2013. Kalevala - Uusi aika julkaistiin myös televisiossa, kolmiosaisena sarjana 22.2. - 8.3.2015.
Jyllands-Posten
Morgenavisen Jyllands-Posten on Tanskan suurin sanomalehti. Sen levikki on arkisin 84 000 kappaletta vuonna 2014. Lehti on toimitukselliselta linjaltaan liberaali tai keskusta-oikeistolainen.
Lehti on perustettu 1871. Se tunnettiin 1920- ja 1930-luvuilla myönteisestä suhtautumisestaan fasismiin. Vuonna 1938 lehti julkaisi kuitenkin Kaj Munkin fasismin ja juutalaisvainojen vastaisen avoimen kirjeen Benito Mussolinille. Munk teloitettiin saksalaismiehityksen aikana 1944.
Vuonna 1959 sen kriittiset kirjoitukset Gerhard Eriksenin mukaan peruuttivat Nikita Hruštšovin vierailun Tanskaan.
Vuonna 1938 lehti julistautui irti konservatiiveista liberaaliksi ja 1971 täysin riippumattomaksi. Vuosia sitten Tanskan silloinen ulkoasiainministeri Uffe Elleman-Jensen ehdotti, että lehden päätoimittaja Casten Justen tulisi erota, mihin tämä vastasi kielteisesti Jyllands-Postenin verkkosivuilla.
Päätoimittajan lisäksi myös Jyllands-Postenin kulttuuritoimitus on ottanut aktiivisen roolin ajankohtaisessa keskustelussa. Vuonna 1957 kulttuuritoimittaja Jens Kroose ylisti pornografisena pidettyä kirjaa, mitä hän perusteli lehden liberaalilla linjalla.
Jyllands-Posten kannatti myös sosiaalidemokraattisen Rasmussenin vaihtamista konservatiivi Rasmusseniin pääministerinä, mikä onnistuikin 2001 parlamenttivaaleissa.
Jyllands-Posten tuli maailmankuuluksi julkaistuaan syyskuussa 2005 islamilaista maailmaa kohahduttaneet, kulttuuritoimittaja Flemming Rosen 40 pilapiirtäjältä tilaamat 12 profeetta Muhammadia esittäneet pilakuvat. Tanskan pääministeri kieltäytyi pyytämästä asiaa anteeksi, mistä koitui vaikeuksia Tanskan maatalousviennille islamilaisissa maissa.
Lehti on ollut sen jälkeen jihadistien kohteena. Syyskuussa 2010 pidätettiin Tanskassa pommimies, jolla oli lehden toimituksen osoite. Joulukuussa 2010 Tanskan ja Ruotsin poliisit pidättivät neljä henkeä epäiltynät aikeesta iskeä lehden toimitukseen.
Ruotsalaiset Munir Awad, Omar Abdalla, Mounir Dhahri ja Sahbi Zalouti tuomittiin terrorismista ja laittomasta aseiden hallussapidosta. Heillä oli hallussaan "konekivääri" [sic], äänenvaimennin ja 9 mm ammuksia.
Kummelin Jackpot
Kummelin Jackpot on kolmas Kummeli-ryhmän elokuva. Sen teatteriensi-ilta oli 17. helmikuuta 2006. "Kummelin Jackpot" julkaistiin DVD:nä 13. lokakuuta 2006.
Elokuvan TV-ensi-ilta oli 28. joulukuuta 2008 YLE TV2:lla.
Pertti "Pera" Järvelä on muusikko yhtyeensä jäsenien ja samalla kämppiksiensä Anssi "Spude" Suutarisen ja Pasi "Japa" Jaatisen kanssa. Peran tyttären Anniinan taitoluisteluryhmä on lähdössä Kanadaan. Rahaa matkaan tarvitaan jopa 6 000 euroa. Sen ansaitseminen ei onnistu pikku-huijauksilla ja Peran on etsittävä töitä.
Pera saa työpaikan ja on Jehovan todistaja Seppo Sillantauksen firmassa varastomiehenä. Sitten Peralle tarjoutuu mahdollisuus suureen voittoon.
Elokuvassa esiintyy paljon avustajia mm. Danny. Elokuvassa esiintyy myös leijona, kissoja ja hiiriä."Kummelin Jackpot" julkaistiin DVD:nä 13. lokakuuta 2006. Julkaisija on Buena Vista Home Entertainment.
Ladislav Kohn
Ladislav Kohn (s. 4. maaliskuuta 1975 Uherské Hradiště, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkohyökkääjä, joka pelaa NLA:n HC Ambrì-Piottassa.
Jo kaudella 1993–1994 hän pelasi Kanadan junioriliigaa WHL:ää Brandonin ja Swift Currentin joukkueissa. Junioriliigakausia kertyi Kohnille kaksi, kunnes siirtyi Calgary Flamesin NHL-joukkueen organisaatioon. Hän ei saanut joukkueestaan vakiopaikkaa, joten hän siirtyi Toronto Maple Leafsiin ja pelasi siellä yhden kauden. Sen jälkeen Kohn pelasi vielä Anaheimissa, ja Atlantassa, kunnes saapui Suomeen, ja Espoo Bluesiin. Yhden Blues-vuoden jälkeen, Kohn palasi NHL:ään, mutta palasi Bluesin paitaan kaudelle 2003–2004. Keväällä 2004 Kohn vastasi maalinteosta lähes yksin Jan Čalounin lähdön jälkeen. Kohn teki keväällä 2005 kahden vuoden jatkosopimuksen Bluesin kanssa.
Maaliskuussa 2007 Kohn teki espoolaista jääkiekkohistoriaa tehdessään Bluesille sadannen runkosarjamaalinsa virallisissa otteluissa. Näin Kohn ohitti Joonas Jääskeläisen, jonka aikaisempi ennätys oli 99 maalia runkosarjassa. Kausi 2006–2007 jäi ainakin toistaiseksi Kohnin viimeiseksi Bluesissa, sillä hän teki kesäkuussa vuoden sopimuksen venäläisen TsSKA Moskovan kanssa. Kauden jälkeen hän siirtyi toiseen venäläisseuraan, Neftehimik Nižnekamskiin. Pelattuaan kauden Neftehimikissä Kohn siirtyi pelaamaan kotimaahansa ensimmäisen kerran 16 vuoteen. Hän teki vuonna 2009 sopimuksen Tšekin Extraligassa pelaavan HC Ocelaři Třinecin kanssa.
Ensimmäisellä kaudellaan Třinecissä Kohn teki 54 pistettä 51 ottelussa ja oli koko liigan kolmanneksi paras pistemies. Seuraavalla kaudella Kohnin pisteet tippuivat runkosarjassa, mutta pudotuspeleissä hän teki 18 ottelussa 15 pistettä ja oli auttamassa joukkuettaan Tšekin-mestaruuteen. Kohn vapautettiin sopimuksestaan tammikuussa 2012 kesken kolmannen Třinec-kauden. Hän siirtyi saman tien NLA:n HC Ambrì-Piottaan.
Alle 18-vuotiaiden EM-pronssi 1993. Pelannut yhdet 20-vuotiaiden MM-kisat 1995.
Onutė Narbutaitė
Onutė Narbutaitė (s. 1956) on liettualainen säveltäjä. Hän valmistui konservatoriosta vuonna 1979 ja 1980-luvun alusta lähtien hän on työskennellyt Vilnassa vapaana säveltäjänä. Narbutaitėn sävellyksiin kuuluu muun muassa vuonna 1996 valmistunut "Sinfonia col triangolo" triangeleille ja jousille, joka omistettiin Keski-Pohjanmaan kamariorkesterille.
Aku-Palat
Aku-Palat on sarjakuva-albumisarja, joka sisältää aiemmin "Aku Ankka" -lehdessä julkaistuja tarinoita. Vuosina 1983–98 sarjan nimi oli "Aku Ankan karuselli", mutta vuonna 1999 nimi muuttui Aku-Paloiksi. Ilmestyminen loppui vuonna 2004, koska aineisto alkoi käydä vähiin. Kyseiset albumit (sekä vuonna 1999 ilmestyneet "Joulu-Aku" ja "Koulu-Aku") sisälsivät alun perin sarjakuvien lisäksi tehtäviä, mutta jo kymmenennen albumin kohdalla lähes pelkkää sarjakuvaa. "Aku-Palojen" lisäksi on ilmestynyt melkein samannäköisiä ja -kokoisia albumeita: "Jatkopalat", "Pikkupalat", "Kesäpalat", "Vauhtipalat" (lisäksi hieman poikkeavat "Joulu-Aku", "Koulu-Aku" ja "Punkkapomppu"). Alla olevassa taulukossa albumit on esitelty lyhyesti.
Bronius Kutavicius
Bronius Kutavicius (s. 13. syyskuuta 1932) on liettualainen säveltäjä. Hän opiskeli vuosina 1959–1964 sävellystä Antanas Raciunasin johdolla. Kutavicius on säveltänyt muun muassa kamari- ja orkesterimusiikkia. Hän on myös opettanut musiikkia. Hänen entisiin oppilaisiinsa kuuluu muun muassa Onutė Narbutaitė.
Daniel Aranzubia
Daniel "Dani" Aranzubia Aguado (s. 18. syyskuuta 1979 Logroño, Logroñon maakunta, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapallomaalivahti.
Aranzubian kasvattajaseura on bilbaolainen Athletic, jota hän on myös edustanut suurimman osan ammattilaisurastaan. Kaudella 1996–1997 hän pelasi ensimmäiset ottelunsa seuran B-joukkueessa Espanjan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. Kauden 1997–1998 hän pelasi kokonaisuudessaan C-joukkue Basconiassa neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Tercera Divisiónissa ennen paluutaan B-joukkueeseen.
Athleticin edustusjoukkueeseen Aranzubia nousi kaudella 2000–2001, ja ensiesiintymisensä korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa hän teki 10. kesäkuuta 2001 ottelussa Real Sociedadia vastaan. Kahdeksan kauden aikana Aranzubia pelasi Athleticin edustusjoukkueessa 162 Espanjan pääsarjan ottelua, 23 Espanjan cupin Copa del Reyn ottelua ja 4 UEFA Cupin ottelua. Useana kautena hän jakoi torjuntatehtävät samoihin aikoihin seuran junioreista nousseen Iñaki Lafuenten kanssa. Kesällä 2008 Aranzubia siirtyi vapaana pelaajana acoruñalaisen Deportivon riveihin, ja teki seuran kanssa kolmevuotisen sopimuksen.
20. helmikuuta 2011 Aranzubiasta tuli ensimmäinen maalivahti Primera Divisiónin historiassa, joka on onnistunut tekemään maalin pelitilanteessa. Hän tasoitti Almeríaa vastaan pelatun vierasottelun lisäajalla, puskien pallon maaliin kulmapotkusta.
Aranzubia oli voittamassa nuorten maailmanmestaruutta vuonna 1999 ja olympiahopeaa vuonna 2000. Hän pelasi molemmissa turnauksissa joukkueensa ykkösmaalivahtina. Toistaiseksi ainoan esiintymisensä Espanjan A-maajoukkueessa Aranzubia teki harjoitusottelussa Andorraa vastaan 5. kesäkuuta 2004. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 2004 EM-kilpailuissa, jossa hän toimi Iker Casillasin ja Santiago Cañizaresin varamiehenä.
Homo habilis
Homo habilis eli käteväihminen on sukupuuttoon kuollut ihmiseksi sanottu apinaihminen, joka käytti työkaluja. Ne olivat lähinnä kiviä, joista on isketty muutamia sirpaleita pois. Lajin aivotilavuus oli vähän vajaa puolet nykyihmisen aivotilavuudesta, ja oli pienimmällään samaa luokkaa kuin eteläapinoiden aivotilavuus. On kiistelty kovasti siitä, oliko käteväihminen ihminen vai apina. Ajoitusten mukaan käteväihmisiä eli noin 2–1,6 miljoonaa vuotta sitten Afrikassa. Vierinkivityökaluja olivat valmistaneet jo jotkut eteläapinat.
"Homo habilis" eli noin 2–1,6 miljoonaa vuotta sitten pleistoseenin alussa. "H. habiliksen" aivojen tilavuus oli jopa 590–650 cm, mutta saattoi olla niinkin pieni kuin 450–500 cm. Silloin "H. habiliksen" aivojen tilavuus oli jopa 30–50 % suurempi kuin eteläapinoiden. Toisaalta "H. habiliksen" aivojen tilavuus oli pienempi kuin joskus ihmisen alarajana pidetty 750–800 cm. "H. habilis" oli lyhyt ja sillä oli huomattavan pitkät kädet verrattuna nykyihmisen ruumiinrakenteeseen.
Huolimatta apinamaisista piirteistä on jäänteiden viereltä usein löydetty alkeellisia kivityökaluja. Ne ovat kiviä, joista on isketty pois kivensiruja. Ensimmäiset löydetyt työkalut olivat pieniä, litteitä levyjä tai sirpaleita. Luultavasti myös puuta ja luuta muokattiin esineiksi, mutta näitä esineitä ei ole säilynyt, koska ne hajoavat nopeasti luonnossa. Käsityökaluja käytettiin ehkä eläinten nahkojen leikkuuseen ja ruhojen paloitteluun. Käteväihmiset saattoivat saada lihaa eläinten haaskoista..
Tätä 2,0 miljoonan vuoden takaista alkukulttuuria sanotaan Olduvain kulttuuriksi. Alkeellisten kivityökalujen käyttö edisti lajin siirtymistä uusille alueille, joille siirtyminen ei aiemmin ollut kädellisille mahdollista. Työkalut oli tehty tiettyyn tarkoitukseen toisin kuin simpanssien joskus käyttämät kepit ja kivet. Käteväihmiset oleskelivat ihmisten tavoin pitkiä aikoja samoilla paikoilla. Tätä yksinkertaista vierinkivien muokkausta sanotaan Olduvain kulttuuriksi. Olduvain kulttuurin työkaluja olivat valmistaneet jo jotkut eteläapinat.
Tutkijat kiistelevät siitä, kuuluuko "H. habilis" ihmisten "Homo"-sukuun vai "Australopithecuksiin". Sen välitön edeltäjä saattoi olla massiivisempi ja apinamaisempi "Homo rudolfensis".
Esimerkiksi Richard Leakey on ehdottanut että "H. habiliksesta" käytettäisiin nimeä "Australopithecus habilis".
"H. habilis" on vähiten nykyihmistä muistuttava "Homo"-sukuun sijoitettu laji (lukuun ottamatta "Homo rudolfensista").
Kiista tieteellisestä luokittelusta jatkuu edelleen, koska jotkut tutkijat eivät haluaisi sijoittaa lajia kädellisten "Homo"-sukuun. Väittely johtuu useista puuttuvista piirteistä, joita esiintyy muilla "Homo"-suvun edustajilla. "Homo habilis" sijoitetaan joissain luokitteluissa "Australopithecuksiin", jolloin siitä käytetään nimeä "Australopithecus habilis".
Joseba Etxeberria
Joseba Etxeberria Lizardi (s. 5. syyskuuta 1977 Elgoibar, Guipúzcoan maakunta, Espanja) on espanjalainen baskisukuinen jalkapalloilija. Laitahyökkääjänä pelannut Etxeberria edusti bilbaolaista Athleticia suurimman osan urastaan, jonka kapteeninakin hän toimi. Vuodesta 2018 hän on toiminut Segunda Divisiónissa pelaavan Tenerifen päävalmentajana.
Etxeberrian ensimmäinen seura oli CD Elgoibar, johon hän liittyi 9-vuotiaana. Elgoibarista hän siirtyi pian sansebastiánilaisen Real Sociedadin riveihin käytyään näytillä myös Athleticissa. Ensimmäisen aikuisten ottelunsa Realissa Etxeberria pelasi seuran B-joukkueessa keväällä 1994, ja 29. tammikuuta 1995 hän debytoi edustusjoukkueessa Espanjan pääsarjan Primera Divisiónin ottelussa Españolia vastaan. Jo seuraavana kesänä Athletic osti tuolloin 17-vuotiaan Etxeberrian 550 miljoonalla pesetalla.
Athleticissa Etxeberria pelasi yhtäjaksoisesti kaudesta 1995–1996 lähtien. Yksi seurajoukkueuran kohokohdista oli sijoittuminen Espanjan pääsarjan toiseksi kaudella 1997–1998, minkä myötä joukkue pääsi seuraavan kauden Mestarien liigaan. Etxeberria on toiseksi eniten Espanjan pääsarjan otteluita Athleticin paidassa pelannut pelaaja José Ángel Iribarin jälkeen. Hän päätti uransa 15 Athletic-vuoden jälkeen kauteen 2009–2010, jonka hän pelasi poikkeuksellisesti palkatta kiitoksena seuralle ja sen kannattajille.
Etxeberria voitti alle 20-vuotiaiden MM-turnauksen maalikuninkuuden vuonna 1995, ja nousi pian myös Espanjan A-maajoukkueeseen. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 1998 MM-kilpailuissa sekä vuosien 2000 ja 2004 EM-kilpailuissa. Hän on pelannut 53 maaottelua ja tehnyt niissä 12 maalia. Epävirallisessa Baskimaan maajoukkueessa Etxeberria on pelannut kymmenen ottelua ja tehnyt kaksi maalia.
Manne Maalismaa
Manne Maalismaa on tamperelainen tv-kasvo. Hän oli ensimmäisiä Yle TV2:n vakituisista mieskuuluttajista. Tammikuusta 2008 hän on työskennellyt kanavajuontajana Sub-kanavalla. Maalismaa on opiskellut puheoppia Tampereen yliopistossa.
Maalismaalla on puolisonsa kanssa kampaamoyritys Tampereella ja on ollut Seta ry:n hallituksessa vuosina 2006–2010. Hän asuu Tampereella rekisteröidyssä parisuhteessa.
Dagen (norjalainen lehti)
Dagen, aiemmin Magazinet, on norjalainen evankelinen sanomalehti, jota julkaisi Elämän Sana ("Livets Ord")-niminen seurakunta 1980- ja 1990-luvuilla. Lehti ilmestyi aluksi kuukausittain viikkolehtityyppisin artikkelein kiiltävin etusivuin sisältäen keskellä kullanvärisen uutisliitteen.
Myöhemmin lehti alkoi ilmestyä viikkolehtenä muistuttaen ulkoasultaan iltapäivälehteä.
Lehden toimituksellinen linja keskittyi kristillisyyteen Ruotsissa ja maailmassa, Israeliin ja juutalaisiin sekä ruotsalaiseen ja eurooppalaiseen politiikkaan eettisistä kysymyksistä. Lehden päätoimittajana oli Ruben Agnarsson. Magazinet-lehden journalistista perintöä on jäljellä päivälehdessä Världren idag ("Maailma tänään"), mikä kuitenkin käsittelee tätä laajemmin ruotsalaista kristillisyyttä. Norjassa on Magazinetin sisarjulkaisu, joka jatkaa samalla nimellä viikkolehtenä.
Magazinet tuli ulkomailla kuuluisaksi tukemalla Jyllands-Postenia profeetta Muhammadiin liittyvien piirrosten julkaisuasiassa (Muhammad-pilapiirrosjupakka) ja sai Norjan samalla Tanskan tapaan kiistan osapuoleksi.
10. tammikuuta 2006 julkaisee Magazinet Jyllands-Postenin Flemming Rosen tilaamat 12 profeetta Muhammadia ja islamia loukkaaviksi todetut 30. syyskuuta 2005 julkaisemat pilakuvat.
9. helmikuuta 2006 kello 09:57 sai lehden päätoimittaja Vedbjörn Selbekk uhkaussähköpostin lehden verkkosivuille Lähi-idässä suositulta anonyymipalvelimelta, missä luki:"Olet kuollut mies!".
10. helmikuuta 2006 päätoimittaja Vedbjörn Selbekk pyysi anteeksi sitä, että lehti julkaisi profeetta Muhammadia pilkanneet kuvat. Norjan imaamineuvosto oli tyytyväinen anteeksipyyntöön ja tuomitsi kaikenlaisen väkivallan.
Ismael Urzaiz
Ismael Urzaiz Aranda (s. 7. lokakuuta 1971 Tudela, Navarra, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa alankomaalaista AFC Ajaxia.
Hyökkääjänä pelaava Urzaiz on espanjalaisen suurseuran, Real Madridin kasvatteja. Hän ei kuitenkaan ehtinyt pelaamaan edustusjoukkueessa ennen siirtoaan Albaceteen, jossa hän teki Primera División -ensiesityksensä vuonna 1991. Sieltä hän palasi takaisin Realiin, josta hän siirtyi pian Celta Vigoon. Urzaiz pelasi vuosien 1991–1996 aikana yhteensä seitsemässä seurassa, sillä jokaisen kauden jälkeen seuraa noina vuosina vaihtanut pelaaja edusti myös Rayo Vallecanoa, Salamancaa ja Espanyolia ennen siirtymistään Athletic Club Bilbaoon vuonna 1996. Samana vuonna hän myös pelasi ensi kerran maajoukkueessa. Kaudeksi 2007 hän siirtyi nykyiseen seuraansa Amsterdamin Ajaxiin.
Mae Navarro
Mae Lehto (os. Navarro; s. 22. toukokuuta 1980 Mambajao, Camiguin, Filippiinit) on alun perin Filippiineiltä kotoisin oleva naisnäyttelijä. Suomeen Mae Navarro muutti perheineen vuonna 1990.
Tunnetuksi hän tuli roolistaan televisiosarjassa Salatut elämät, jossa hän näytteli Chiqi Liitä. Roolissaan Chiqi näytteli vaihto-oppilasta Salinien kolmelapsisessa perheessä.
Yuna Ito
Yuna Ito (s. 20. syyskuuta 1983 Havaiji, Yhdysvallat) on japanilais-yhdysvaltalainen laulaja.
Ito kiinnostui laulamisesta jo nuorena, ja hänen suosikkejaan olivat Mariah Carey ja Janet Jackson. Hän voitti 50 koulun välisen laulukilpailun Havaijilla ja nousi ihmisten tietoisuuteen.
High schoolin jälkeen Ito matkusti Japaniin, isänsä kotimaahan. Siellä tapahtui hänen läpimurtonsa, kun hän sai yhden päärooleista Ai Yazawan suosittuun mangaan perustuvassa elokuvassa "Nana" (2005). Ito näytteli Reiraa, ja yhdessä elokuvan tärkeimmistä kohtauksista hän esitti ensimmäisen kappaleensa ”Endless Story”, joka on versio Dawn Ann Thomasin kappaleesta ”If I’m not in love with you”.
”Endless Story” julkaistiin singlenä elokuvan ohessa. Se nousi nopeasti Oriconin listan toiseksi ja se valittiin myös vuoden 2005 rakkauslauluksi. Single oli vuoden 20 ostetuimman joukossa. Iton seuraava single "Faith / Pureyes" ilmestyi 1. maaliskuuta 2006.
Aitor Karanka
Aitor Karanka de la Hoz (s. 18. syyskuuta 1973 Vitoria, Álavan maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja.
Baskisukuinen Karanka aloitti ammattilaisuransa bilbaolaisessa Athleticissa vuonna 1992 ja debytoi Primera Divisiónissa 7. marraskuuta 1993 ottelussa Celtaa vastaan. Vuonna 1997 hän siirtyi Real Madridiin, jonka kanssa hän saavutti Espanjan liigamestaruuden, kaksi Espanjan supercupin voittoa, kolme Mestarien liigan voittoa ja Intercontinental Cupin voiton. Karanka palasi takaisin Athleticiin vuonna 2002 ja päätti pelaajauransa MLS-liigan Colorado Rapidsissä kaudella 2006.
Karanka pelasi Espanjan maajoukkueessa vain yhden kerran, 26. huhtikuuta 1995 EM-karsintaottelussa Armeniaa vastaan. Vuonna 1996 hän kuului Espanjan joukkueeseen Atlantan olympialaisten jalkapalloturnauksessa.
Pelaajauransa jälkeen Karanka on siirtynyt valmennustehtäviin. Hän toimi Espanjan alle 15- ja 16-vuotiaiden maajoukkueiden valmentajana vuosina 2008–2010. Kesäkuussa 2010 hänet palkattiin yhdeksi José Mourinhon apulaisvalmentajista Real Madridissa. Karanka valmensi Realissa kolme vuotta Mourinhon alaisuudessa ja lähti seurasta kesällä 2013 Carlo Ancelottin tultua päävalmentajaksi.
Marraskuussa 2013 Karankasta tuli Englannin Mestaruussarjassa pelanneen Middlesbrough'n päävalmentaja. Karankan johdolla Boro kipusi Mestaruussarjan keskikastiin kaudella 2013/14 ja säilytti turvallisesti sarjapaikkansa. Kaudella 2014/15 Karanka luotsasi seuran neljänneksi ja Valioliigan nousukarsintoihin. Paluu pääsarjatasolle kariutui lopulta 2–0 tappioon Norwich Citylle karsintafinaalissa. Elokuussa 2015 Karanka teki nelivuotisen jatkosopimuksen Boron kanssa. Maaliskuussa 2016 Middlesbrough siirsi Karankan syrjään valmentajan tehtävistä, muttei irtisanonut hänen sopimustaan. Karanka kertoi, ettei halua jättää seuraa ja palasi seuran penkin päähän pian ilmoituksen jälkeen. Karankan johdolla Boro pelasi loistavan kevätkauden ja varmisti kymmenen ottelun tappiottoman putken turvin nousun Englannin Valioliigaan seitsemän vuoden tauon jälkeen.
Kaudella 2016/17 Middlesbrough pelasi hyvän syyskauden ja taisteli Valioliigassa keskikastin sijoituksista. Vuoden vaihduttua Boro ajautui pelilliseen kriisiin ja valui putoamiskamppailuun voitettuaan vain yhden 27 pelaamastaan ottelusta joulukuun lopun jälkeen. Seurajohto antoi Karankalle potkut 16. maaliskuuta 2017, kun Boro oli Valioliigassa pudonnut sijalle 19. Karankan viimeiseksi otteluksi jäi FA Cupin puolivälierätappio Manchester Citylle.
Tammikuun alussa 2018 Karanka allekirjoitti 2,5-vuotisen sopimuksen Englannin Mestaruussarjan Nottingham Forestin kanssa. Karankan johdolla Forest voitti kevätkaudella viisi ottelua ja pelasi kuudesti tasan. Pisteitä kertyi riittävästi sarjapaikan säilyttämiseen. Kausi 2018/19 lähti liikkeelle vahvasti ja joukkue hävisi ennen joulukuuta vain kaksi ottelua Mestaruussarjassa. Joulukuun heikkojen tulosten myötä Forest alkoi valua kohti keskikastia. Karanka sai potkut melkolailla vuosi seuraan tulonsa jälkeen tammikuussa 2019, kun Forest majaili Mestaruussarjassa seitsemäntenä. Karankan lähdön taustalla kerrottiin olleen erimielisyyksien seurajohdon kanssa.
Kirjekuori
Kirjekuori on paperista tai muusta ohuesta materiaalista valmistettu pakkaus, johon kirje tai jokin muu pieni lähetettävä asia laitetaan postitusta varten. Kirjekuoressa on läppä, jolla kuori suljetaan. Läpässä on yleensä liimapinta, jossa on joko vedellä kostutettavaa liimaa tai tarrakiinnitys.
Suomen postin ohjeiden mukaan kirjekuoren osoitekenttään kirjoitetaan vastaanottajan nimi ja osoitetiedot alla olevaan muotoon (tarpeettomat rivit jätetään pois).
Vasempaan yläkulmaan on suositeltavaa kirjoittaa lähettäjän nimi ja postiosoite. Suomen sisällä kulkevassa postissa maata ei tarvitse mainita. Oikeaan yläkulmaan kiinnitetään postimerkki.
Kirjekuorten koot muodostavat paperiarkkien koot määrittelevässä standardissa oman C-sarjansa. Paperiarkkien A-sarjan tavoin myös kirjekuorten C-sarjassa jokainen koko on puolet edellisestä, esimerkiksi C5 puolet C4:stä. Kirjekuorten koot ovat sen verran suurempia kuin vastaavat A-sarjan paperikoot, että esimerkiksi A4-arkki mahtuu C4-kirjekuoreen taittamatta. Koot ovat seuraavat:
Suomessa kotimaan lähetyksissä kirjeen vähimmäiskoko on 90 × 130 mm ja tavallisen kirjekuoren enimmäiskoko 250 × 400 × 30 mm. Mikäli koko ylittyy, kirje lähetetään maksikirjeenä. Sekä maksikirjeen että kirjeen enimmäispaino on 2 kg. Ulkomaille lähtevissä kirjeissä enimmäiskoko on sama, mutta vähimmäiskoko on 90 × 140 mm.
Perinteinen, käsin tapahtuvaan postitukseen käytetty kuori on "kolmioläppä"- eli "kärkikuori", jonka läppä on kolmion muotoinen. Koneelliseen postitukseen, joka muodostaa ylivoimaisen valtaosan kirjeliikenteestä, soveltuvat "suoraläppäiset" tai "kaarevaläppäiset" kuoret.
Noin puolet käytetyistä kirjekuorista on "ikkunakuoria", joissa kuoren sisään taitetun lomakkeen vasemmassa yläkulmassa olevat vastaanottajan nimi ja osoite näkyvät ikkunan läpi. Näin säästetään postituksessa yksi työvaihe, osoitteen kirjoittaminen kuoreen tai siihen kiinnitettävään osoitetarraan. Ikkunan materiaalina käytettään polystyreeniä tai pergamiinia.
Yksityiseen kirjeenvaihtoon on saatavilla koristeellisia, ylellisiä ja värikkäitä kirjekuoria ja niihin sointuvia kirjepapereita. Tällaiset kirjekuoret on usein tehty läpinäkymättömiksi vuoraamalla ne kuoren päällipaperia tummemmalla, ohuella koristepaperilla. Halvempi tapa estää kirjen sisällön näkyminen valoa vasten kirjekuoren läpi on painaa kirjekuoren sisäpintaan tumma väri tai paljon pieniä yksityiskohtia sisältävä kuvio. Tätä tapaa käytetään myös tietokonetulostetuissa palkkakuorissa.
Arkisessa massapostituksessa yleisimmäksi kirjekuoripaperiksi on vakiintunut valkoinen, tulostukseen ja kopiointiin käytettävää toimistopaperia muistuttava paperilaatu. Se on syrjäyttänyt 1900-luvulla yleisimmin käytetyn, toiselta puoleltaan kiillotetun ruskean voimapaperin, jonka markkinaosuus on kirjekuoressa enää muutamia prosentteja.
Kosminen perhe
Kosminen perhe on vuonna 2003 perustettu suomenkielinen reggaeorkesteri pääkaupunkiseudulta. Yhtyeen musiikillisina vaikutteina ovat olleet 70-luvun roots ja dub, sekä 80-luvun alun dancehall. Kosmiseen perheeseen kuuluu yhteensä kymmenen jäsentä (2006).