Edgar (ooppera)
Edgar on toinen Giacomo Puccinin säveltämä ooppera. Se sijoittuu Flanderiin ja vuoteen 1302. Giulio Ricordi osti "Le Villin" ja tilasi seuraavaksi täysimittaisen oopperan lupaavalta nuorelta säveltäjältä. Uuden teoksen libretistiksi tuli jälleen Ferdinando Fontana. Oopperasta haluttiin tehdä ”Puccinin "Carmen"”. Roolit ovat selkeästi samankaltaisia: Edgar/Don José, Tigrana/Carmen, Fidelia/Micaëla, Frank/Escamillo. Siirtämällä Alfred de Mussetin alkuperäinen kertomus Tirolista Flanderiin ja vuoteen 1302 yritettiin saada mukaan myös ripaus "Trubaduurin" tunnelmaa. Flanderissa oli 11. heinäkuuta 1302 Courtrainin taistelu eli niin kutsuttu kannustaistelu.
Alkuperäinen "Edgar" oli nelinäytöksinen, ja sen ensi-ilta oli pääsiäissunnuntaina 21. huhtikuuta 1889. Kapellimestarina oli Franco Faccio. Ooppera herätti sen verran kiinnostusta, että se päätettiin uudistaa. "Edgar" sai ensi-illan jälkeen vielä kaksi esitystä. Kriitikot totesivat Puccinin teknisen edistymisen ensimmäisestä oopperastaan ja ylistivät muutamia numeroita. Yleisesti ymmärrettiin oopperan epäonnistuneen Fontanan omituisen tarinan ja libreton takia.
Puccini lyhensi teostaan kolminäytöksiseksi. (Poistettua musiikkia tulee esiin toisaalla. Edgarin ja Fidelian duetto "Ah, nei tuoi baci" muuntui ja siirtyi Toscaan III näytöksen duetoksi "Amaro sol per te".) Sen ensi-ilta oli Teatro Communalessa Ferrarassa 28. tammikuuta 1892. Teoksen johti Carlo Carignani. Ferrarassa "Edgar" sai todellisen suosion. Vaikka "Edgaria" esitettiin nopeasti sen jälkeen Torinossa, Madridissa ja Bresciassa, siitä ei tullut menestystä.
Tammikuussa 1901 Puccini peukaloi jälleen "Edgarin" partituuria. Viimeisen kerran hän teki partituuriin muutoksia maaliskuussa 1905. Tämän version ensi-ilta oli Buenos Airesissa 8. heinäkuuta 1905 Teatro de la Operassa. Tässäkään muodossa "Edgariin" ei onnistuttu puhaltamaan henkeä, ja niin ooppera häipyi ohjelmistosta.
Giacomo Puccinin siunaustilaisuudessa Milanon katedraalissa 3. joulukuuta 1924 Arturo Toscanini (1867–1957) johti "Edgarin" kolmannen näytöksen valerequiemin ja Hina Spani (1896–1969) lauloi Fidelian aarian "Addio mio dolce amor". 
I näytös 35 min, II näytös 18 min ja III näytös 42 min, yhteensä n. 1 h 35 min
Oopperan tapahtumat sijoittuvat 1302 Courtrain (nyk. Kortrijk) kaupunkiin.
Edgar 21.4.1884 Teatro alla Scala, Milano
Kapellimestari Franco Faccio
Uusinta ensi-ilta Edgar 28.1.1892 Teatro Comunale, Ferrara
Kapellimestari Carlo Carignani
I NÄYTÖS
Aamunkoitteessa Angelus soi ja maatyöläiset lähtevät pelloille. Fidelia laulaa aamunkukalle "O fior del giorno" (Oi päivän kukka). Hän herättää tavernassa nukkuvan Edgarin. Sitten hän kertoo omituisesta ajatuksesta "Già il mandorlo vicino"(Kukkii läheinen mantelipuu) ja katkaisee oksan. Hän suutelee kukkaa ja heittää oksan Edgarille. Fidelia poistuu. Tigrana tulee dembalin kanssa ja muistuttaa tulisista hetkistä "Tu voluttà di fuoco" (Halusit tulisia suudelmia).
Fidelian veli saapuu ja ilmaisee syvän tunteensa Tigranaan. "Questo amor, vergogna mia" (Tämä rakkaus, häpeäni).
Tigrana laulaa pilkkalaulua kirkosta poistuville dembalilla säestäen. Kyläläiset lähestyvät uhkaavasti Tigranaa. Edgar ilmestyy ovelle miekka kädessä ja käskee kyläläisiä poistumaan. Edgar on niin raivoissaan, että sytyttää talonsa palamaan ja julistaa päätöksenään paeta Tigranan kanssa. Frank estää heidän lähtönsä. Frank ja Edgar taistelevat, Frank haavoittuu. Edgar ja Tigrana poistuvat.
II NÄYTÖS
Edgar kyllästynyt Tigranaan ja kaipaa Fideliaa. "Orgia, chimera dall’occhio vitreo" (Orgia, läpinäkyvä harhakuva). Tigrana yrittää lämmittää tunteita mutta epäonnistuu. Lähestyvää sotajoukkoa johtaa Frank ja Edgar liittyy heihin.Tigrana vannoo kostoa.
III NÄYTÖS
Sotilasosasto lähestyy kantaen paareilla haarniskoitua kuollutta sankaria. Paareja seuraa Frank ja päänsä kokonaan peittänyt munkki (Edgar). Kuoro laulaa requiemin sankarina kaatuneelle Edgarille. Fidelia laulaa jäähyväiset Edgarille "Addio, mio dolce amor" (Hyvästi rakkaani). Munkki(Edgar) paljastaa kauhistuneille kansalaisille Edgarin synnit; talon polttamisen ja kiihkossa elämisen. Fidelia puolustaa Edgaria "D’ogni dolor" (Surusta huolimatta). Tigrana polvistuu rukoilemaan. Frank ja munkki (Edgar) epäilevät Tigranan vilpittömyyttä. He tarjoavat Tigranalle helminauhaa ja kaulakorua, jos vain tämä tunnustaisi Edgarin pettäneen isänmaan. Tigrana lumoutuu ja vahvistaa munkin (Edgar) sanat.
Raivoissaan väkijoukko repii Edgarin haarniskan alas paareilta. Väkijoukko hämmästyy, sillä haarniska on tyhjä. Munkki paljastaa päänsä, hän on Edgar. Väkijoukon seasta Tigrana hiipii esiin ja iskee tikarinsa Fideliaan. Fidelia kuolee.