Kefiiri
Kefiiri on alun perin Kaukasukselta ja Tiibetistä kotoisin oleva maitojuoma. Se valmistetaan lisäämällä lehmän- tai vuohenmaitoon kefiirinsiementä aikaisemmasta kefiirierästä ja antamalla juoman käydä.
Suomessa kefiiriä valmistaa ja markkinoi Valio. Jotkut yksityiset henkilöt jakavat myös Suomessa ja muissa maissa omaa kefiirinsiementään uusille kasvattajille.
Kefiirinsiemen on sienimäistä, kukkakaalia muistuttavaa kasvustoa, joka sisältää bakteereita ja hiivoja. Usein käytettyjä ovat "Lactobacillus acidophilus" ja "Saccharomyces kefir", mutta hiivojen ja bakteerien yhdistelmä vaihtelee viljelmästä toiseen. Siemen pannaan tölkkiin, joka täytetään maidolla – ei kuitenkaan aivan täyteen, mikäli kansi on tiivis, sillä käymisprosessissa vapautuu hiilidioksidia. Kefiirierän annetaan hautua huoneenlämpötilassa vuorokauden verran tai kauemmin, jolloin se joutuu käymistilaan. Näin saatu juoma on hapanta ja hiukan alkoholipitoista (0–2 %). Paksuus on jogurtin luokkaa, mutta sitä voidaan vaihdella valmistusaikaa, lämpötilaa ja siemenen määrää muuttamalla.
Raemaisen kefiirinsiemenen voi helposti erottaa valmiin juoman pinnalta uutta viljelmää varten. Jotkut suosittelevat, että siemen pitäisi pestä vedellä valmistuserien välissä, toiset eivät. Siemen kasvaa käyttökerrasta toiseen, joten lopulta viljelmän voi jakaa kahteen osaan. Sitä voi säilyttää jonkin aikaa jääkaapissa, mikäli haluaa pitää taukoa kefiirin valmistamisesta.
Kefiiristä on useita muunnelmia, joissa maidon sijaan bakteerien kasvualustana käytetään jotakin muuta nestettä. Vesikefiiri valmistetaan veteen, johon kefiirinsiementen lisäksi lisätään hiukan sokeria, kuivahedelmiä kuten viikunoita sekä sitruunaa tai sitruunamehua, joka estää haitallisten bakteerien pesiytymisen kefiirierään.
Kefiiriä on valmistettu tuhansia vuosia Kaukasuksella lehmän- ja vuohennahkaisissa säkeissä. Uutta maitoa lisättiin viljelmään sitä mukaa kun valmista kefiiriä juotiin. Legendan mukaan kefiirin siemen oli profeetta Muhammadin lahja seudun asukkaille. Paikalliset vartioivat juomaa mustasukkaisesti, jotta se ei menettäisi parantavaa voimaansa. Marco Polo tutustui vastaavanlaiseen maitojuomaan matkoillaan.
Tarina kertoo edelleen, että 1900-luvun alussa venäläiset lääkärit halusivat käsiinsä kefiirin siemeniä potilaitaan varten. Matkaan lähetettiin kaksi juustotehtailijaa, Blandovin veljekset. Siemenen viekoittelussa syöttinä käytettiin kaunista venäläisnaista Irina Saharovaa, jonka tehtävänä oli hurmata paikallinen ruhtinas. Suostuttelu ei kuitenkaan tuntunut tuottavan tulosta, joten seurue lähti pettyneenä kotimatkalle. Irinaan mieltynyt ruhtinas lähetti miehensä ryöstämään Irinan itselleen morsiameksi. Tämä kuitenkin pelastettiin naimakaupalta, ja tsaari määräsi ruhtinaan antamaan Irinalle korvaukseksi kefiirin siemeniä. Näin kefiiri saapui Venäjälle, jossa sitä alettiin valmistaa teollisesti. Vielä nykyäänkin kefiiri on suosituinta Venäjällä ja Itä-Euroopassa sekä kaakkoisessa Aasiassa.
Kefiirin ja muidenkin fermentoituneiden maitotuotteiden myönteisiin terveysvaikutuksiin on uskottu jo kauan: kefiiriä käytettiin muun muassa tuberkuloosin hoitoon. Sen lisäksi, että kefiiri sisältää useita vitamiineja ja hivenaineita, sen väitetään hoitavan lukuisia sairauksia, pidentävän elinikää ja olevan hyväksi ruoansulatukselle. Erään tutkimuksen mukaan kefiiri saattaa suojata allergioilta.