hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Sanat murenevat
Sanat murenevat on vuonna 1984 julkaistu Lea Lavenin 12. albumi. Albumin on julkaissut LP-levynä ja C-kasettina Oy Bluebird Ab ja vuonna 1999 CD-levynä BMG Finland Oy. Albumia myytiin yli 50 000 kappaletta eli silloiseen timanttilevyyn oikeuttava määrä. Laven osallistui MTV:n ""Kevään sävel"" -kilpailuun albumin kappaleella "Sanat murenevat" ja sijoittui kilpailussa neljänneksi.
Levy on äänitetty pääosin MTV:n studiolla, jossa äänittäjänä on ollut Harri Sutinen. Kari Litmanen on johtanut studio-orkesteria ja tehnyt kappaleiden sovitukset.
Muista poiketen kappale "Taivaan lahja" on äänitetty Takomo-studiolla ja äänittäjä on Juha Laakso. Orkesterin johtaja ja sovittaja on Markku Johansson.
Levykannen suunnittelu ja valokuva ovat Erik Uddströmin käsialaa.
Kaikki kappaleet sanoittanut Chrisse Johansson ja sovittanut Kari Litmanen, ellei toisin mainittu.
Huntington Beach
Huntington Beach on merenrantakaupunki Orangen piirikunnassa eteläisessä Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Vuoden väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli 189 594. Sitä rajaa lännessä Tyynimeri, pohjoisessa Seal Beach, etelässä Costa Mesa, koillisessa Westminster ja idässä Fountain Valley.
Huntington Beachilla on rantaviivaa noin 14 kilometriä. Sen pinta-ala on 81,7 neliökilometriä, josta maa-alaa on 68,3 neliökilometriä ja vesialaa 13,4 neliökilometriä. Kaupungin asukastiheys on 2 779 as./km². Suurin osa asukkaista, noin 79 prosenttia, on valkoihoisia.
Huntington Beachin aluetta asutti alun perin tongva-heimo. Eurooppalaisia alueelle saapui espanjalaisen sotilaan Manuel Nieton vanavedessä. Nieto oli vuonna 1784 saanut alueen tunnustuksena sotilaallisesta palvelustaan. Huntington Beachista tuli kaupunki vuonna 1909, ja sen ensimmäinenä pormestari oli Ed Manning. Nykyisin kaupunki tunnetaan etenkin surffausmahdollisuuksista.
LVMH
LVMH Moët Hennessy Louis Vuitton SE (yleisesti lyhennettynä LVMH) on ranskalainen ylellisyystuotteita valmistava ja markkinoiva yritys. Liikevaihdolla mitattuna LVMH on toimialallaan maailman suurin konserni, joka koostuu kaikkiaan noin 60:stä verraten itsenäisesti johdetusta tytäryrityksestä, joista kukin keskittyy yhden tai useamman ylellisen tuotemerkin markkinointiin.
LVMH:n omistamia tuotemerkkejä ovat esimerkiksi samppanjavalmistajat Moët & Chandon, Mercier, Veuve Clicquot-Ponsardin, Cloudy Bay, Krug ja Mercier; konjakinvalmistaja Hennessy; viinivalmistaja Château d'Yquem; kellovalmistajat Hublot ja Tag Heuer; sekä muotimerkit Louis Vuitton, Donna Karan ja Kenzo.
LVMH on osittain muotitalo Christian Diorin omistama ja Bernard Arnault on kummankin yrityksen toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja. LVMH on syntynyt kahden merkittävän fuusion tuloksena: vuonna 1971 samppajavalmistaja Moët et Chandon fuusioitui konjakkitalo Hennessyn kanssa. Tästä fuusiosta syntynyt yritys sulautui Louis Vuittonin kanssa vuonna 1987 muodostaen nykyisen LVMH:n.
Peter Simons (filosofi)
Peter Simons (s. 23. maaliskuuta 1950) on brittiläinen filosofi, joka toimii Leedsin yliopiston filosofian professorina. Hän opiskeli Manchesterin yliopistossa ja on opettanut aiemmin Boltonin ja Salzburgin yliopistoissa.
Simons on erikoistunut metafysiikkaan, ontologiaan, logiikan ja Keski-Euroopan filosofian historiaan, sekä metafysiikan hyödyntämiseen insinööritieteissä ja muilla ei-filosofisilla aloilla.
Peter Simons
Peter Simons voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Rakkaus (Lea Lavenin albumi)
Rakkaus on vuonna 1986 julkaistu Lea Lavenin 13. albumi. Albumin on julkaissut LP-levynä ja C-kasettina Oy Bluebird Ab ja vuonna 1999 CD-levynä BMG Finland Oy. Albumi sisältää uuden version Lavenin vuoden 1974 hitistä "Tumma nainen". Hän lauloi "Tumman naisen" vielä kolmannen kerran vuonna 2000 albumille Leidit levyllä.
Albumin nimikappale "Rakkaus" on käännösversio alkuperäisestä hittikappaleesta "Only Love", joka kuultiin televisiosarjan "Taiteilijan tytär" tunnussävelmänä.
Kaikki kappaleet sovittanut Markku Johansson.
LG Group
LG Group on eteläkorealainen holdingyhtiö, jonka kokonaan tai osittain omistamat yhtiöt valmistavat elektroniikka-, tietoliikenne- ja petrokemikaalituotteita. Yhtiön omistamista yhtiöistä kolme suurinta ovat LG Electronics, LG Chem ja LG TeleCom. Yhtiön pääjohtajana on toiminut Koo Bon Moo vuodesta 1995 alkaen. Yhtiön slogan on ”Life’s Good”.
Korealainen Koo In-hwoi perusti vuonna 1947 Lucky Chemical -yhtiön, joka on nykyinen LG Chem. Lucky Chemicalin ensimmäinen tuote oli Lucky Cream -kosmetiikkavoide. Vuonna 1958 Koo perusti Goldstar-yhtiön, joka tunnetaan nykyään nimellä LG Electronics. Vuonna 1959 Goldstar valmisti Korean ensimmäisen radion.
LG sai nykyisen nimensä (sanoista Lucky ja Goldstar) vuonna 1995. LG-yhtiön pääjohtajaksi nousi perustaja Koo In-hwoin pojanpoika Koo Bon-moo. Konsernin elektroniikkayhtiö LG Electronics lähti määrätietoisesti laajentamaan Eurooppaan ja Pohjois-Amerikkaan 2000-luvun alussa, jolloin sen liiketoimintaa kasvattivat LCD-näytöt, matkapuhelimet, digitelevisiot ja plasmanäytöt.
Koo Bon-moon kaudella konsernin liikevaihto on nelinkertaistunut ja markkina-arvo kymmenkertaistunut.
Wolf Creek
Wolf Creek on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut kauhuelokuva. Elokuvan ohjasi Greg McLean.
Elokuva kertoo kolmesta kaveruksesta, Kristystä, Lizistä ja Benistä, jotka lähtevät automatkalle halki Australian. Nuoret yöpyvät aavikolla aikoen aamulla jatkaa matkaa. Seuraavana aamuna auto ei käynnistykään ja he joutuvat jäämään vielä toiseksi yöksi. Keskellä yötä paikalle ajaa mukava vanha herra, joka tarjoaa nuorille hinausta talolleen, jossa auton voisi korjauttaa.
Sauðárkrókur
Sauðárkrókur on noin 2 600 asukkaan kaupunki Skagafjörðurin kunnassa Islannissa. Se on toiseksi suurin kaupunki Islannin pohjoisrannikolla. 35 kilometrin päässä pohjoiseen sijaitsee kuumia lähteitä, jotka on mainittu Grettir Vahvan saagassa.
Sauðárkrókur oli ennen itsenäinen kuntansa kunnes se liitettiin kymmenen muun kunnan kanssa Skagafjörðurin kunnaksi vuonna 1998.
J. J. C. Smart
John Jamieson Carswell ”Jack” Smart (16. syyskuuta 1920 – 6. lokakuuta 2012) oli skotlantilaissyntyinen enimmäkseen Australiassa vaikuttanut filosofi, joka työskenteli erityisesti metafysiikan, mielenfilosofian, uskonnonfilosofian ja poliittisen filosofian aloilla.
Smart opetti Adelaiden yliopistossa, La Troben yliopistossa ja Australian kansallisessa yliopistossa. Mielenfilosofiassa Smart oli alun perin behavioristi, mutta myöhemmin hänestä tuli tyyppi-identiteettiteorian varhaisia kannattajia.
Arepa
Arepa on maissijauhosta leivottu pieni leipä, jota syödään Etelä-Amerikassa. Arepaa pidetään etenkin Venezuelassa perinteisenä ruokana, mutta se on suosittua myös Kolumbiassa, Panamassa ja Puerto Ricossa sekä levinnyt Yhdysvaltoihin siirtolaisten mukana.
Paksuhko arepa tyypillisesti halkaistaan ja täytetään juustolla ja muilla lisukkeilla, kuten vihanneksilla, kanalla tai majoneesilla.
Château d’Yquem
Château d'Yquem on ranskalainen Premier Cru Supérieur -viini Sauternesin alueelta Gravesista, eteläisestä Bordeaux'sta. Vuonna 1855 suoritetussa Bordeaux'n viinien virallisessa luokittelussa Château d'Yquem oli ainoa Sauternesin viini, jolle myönnettiin Premier Cru Supérieur -luokitus. Château d'Yquem on LVMH:n tytäryhtiö.
Château d'Yquem on jalohomeisista Sémillon- sekä Sauvignon Blanc -lajikkeista sekoitussuhteella 80/20 tehty makea valkoviini, jonka sokeripitoisuus on vuosikerrasta riippuen noin 140 grammaa litraa kohti. Sitä pidetään yhtenä maailman parhaista viineistä, mikä heijastuu myös tuotteen hintaan. Esimerkiksi puolikas pullo vuoden 1995 Château d'Yquemia maksoi syksyllä 2007 Alkossa 134,20 euroa, vuonna 2014 maksoi pullo vuosikerran 2007 viiniä 671,30€. Alkon kuvauksen mukaan viini on täyteläisen tasapainoinen, viipyvä ja herkullisen hapokas.
Tuotanto on keskimäärin 65 000 pullollista vuodessa. Jos sato jää huonolaatuiseksi, Château d'Yquem -vuosikerta jätetään kokonaan väliin. 1900-luvun aikana näin kävi yhdeksän kertaa.
Vuonna 2006 Lontoossa myytiin 1,5 miljoonalla dollarilla Château d'Yquem -lajitelma, joka sisälsi pullollisen kaikkia 135:tä aikavälillä 1860–2003 tuotettua vuosikertaa. Tämä on kaikkien aikojen suurimpia yksittäisestä viinivertikaalista maksettuja hintoja. Lajitelma sisälsi myös yhdeksän tyhjää vuosikertapulloa, millä haluttiin tähdentää, että huonoina vuosina viiniä ei tuoteta ollenkaan.
Vuonna 2006 LVMH-konserniin kuuluvat Dior ja Château d'Yquem suunnittelivat "L'Or de Vie" -nimisen ikääntymistä ehkäisevän kasvovoiteen. Voiteeseen on uutettu Château d'Yquemin Sauvignon Blanc -lajikkeen köynnösten mahlasta molekyylejä, joilla väitetään olevan hapettumista ehkäiseviä ominaisuuksia ja myös vaikututusta ihosolujen uusiutumiseen. Voiteesta on kahta eri versiota, La Crème ja L'Extrait. Hintataso on erittäin korkea, esimerkiksi 50 millilitran pakkaus La Crèmea maksoi joulukuussa 2007 yli 400 euroa.
Imperial Beach
Imperial Beach on kaupunki Yhdysvalloissa Kalifornian San Diegon piirikunnassa. Vuoden väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli 26 992. Sen pinta-ala on 11,7 neliökilometriä, josta 11,1 neliökilometriä on maata ja 0,6 neliökilometriä (5,53 %) vettä. Kaupunki sijaitsee manner-Yhdysvaltain äärimmäisessä lounaiskulmassa: sitä rajaa lännessä Tyynimeri ja etelässä Meksiko. Se on perustettu vuonna 1887.
Sauternes
Sauternes on kunta Ranskassa, Gironden departementissa. Sauternes sijaitsee Gravesin alueella eteläisessä Bordeaux'ssa. Kunnan mukaan on nimetty Sauternesin viinialue, joka tunnetaan erityisesti makeista valkoisista jälkiruokaviineistä. Tunnetuin näistä viineistä lienee Château d'Yquem. Sauternesin asukasluku vuoden 2006 väestönlaskennan mukaan oli 679.
Geoff Lees
Geoff Lees (s. 1. toukokuuta 1951 Kingsbury, Warwickshire, Yhdistynyt kuningaskunta) on entinen brittiläinen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui 12 osakilpailuun, mutta ei saavuttanut niistä yhtään MM-pistettä. Hänen parhaaksi sijoitukseksi jäi seitsemäs sija Saksan GP:stä vuonna 1979.
Lees ajoi kaikissa osallistumissaan kilpailuissa pienten yksityistallien autoilla, joiden kilpailukyky oli heikko. Kaudella 1981 hän haki lisävauhtia F1-uralleen voittamalla Euroopan Formula 2 -sarjan mestaruuden. F2-sarjan mestaruus ei kuitenkaan tuonut Leesille toivottua kuljettajan paikkaa huipputallista, vaan hän joutui tyytymään Theodoreen ja Lotukseen. Lees päättikin vetäytyä kuninkuusluokasta kauden 1982 jälkeen.
F1-uran jälkeen Lees siirtyi kilpailemaan Japaniin, jossa hän saavutti parempaa menestystä mm. voittamalla kauden 1983 Japanin F2-mestaruuden.
Aamulla rakkaani näin
Aamulla rakkaani näin on vuonna 1978 julkaistu Lea Lavenin seitsemäs albumi. Albumin julkaisi LP-levynä ja C-kasettina CBS Records Oy ja CD-levynä 1990-luvulla Sony Music Entertainment (Finland) Oy. Laven osallistui vuonna 1978 Suomen Euroviisukarsintoihin albumin nimikappaleella "Aamulla rakkaani näin".
Kaikki kappaleet sovittanut Jori Sivonen, ellei toisin mainittu.
Mike Thackwell
Mike Thackwell (s. 30. maaliskuuta 1961 Auckland, Uusi-Seelanti) on entinen uusiseelantilainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui urallaan viiteen osakilpailuun, mutta selviytyi karsinnoista lähtöruudukkoon vain kaksi kertaa. Ruutulipulle saakka hän ei koskaan päässyt eikä näin ollen saavuttanut yhtään MM-pistettä.
Thackwell oli aikanaan nuorin F1-kilpailuun osallistunut kuljettaja lähdettyään ensimmäiseen kilpailuunsa 19 vuoden ja 182 päivän ikäisenä. Hän ei kuitenkaan tehnyt koskaan todellista läpimurtoa F1:siin ja muita saavutuksia ei tullut. Ennätys rikottiin kauden 2009 Unkarin GP:ssä, jossa Toro Rosso-tallin kuljettaja Jaime Alguersuarista tuli kaikkien aikojen nuorin kuljettaja.
Thackwell sai kunnian voittaa viimeisen Formula 2 -sarjan mestaruuden vuonna 1984, kun F2 korvattiin Formula 3000 -sarjalla vuodesta 1985 eteenpäin.
Dave Mason
David Thomas "Dave" Mason (s. 10. toukokuuta 1946 Worcester, Englanti) on brittiläinen rock-kitaristi ja laulaja-lauluntekijä.
Mason tuli alun perin tunnetuksi Trafficin jäsenenä. Hänen tunnetuimpia kappaleitaan on "Feelin' Alright", jonka Traffic levytti vuonna 1968. Myöhemmin useat artistit, muiden muassa Joe Cocker, ovat tehneet tästä kappaleesta cover-version. Mason on luonut myös soolouran, jonka suurin menestys oli single "We Just Disagree" vuonna 1977.
Mason on pitkän uransa aikana tehnyt yhteistyötä muiden muassa Jimi Hendrixin, The Rolling Stonesin, Eric Claptonin, George Harrisonin ja Cass Elliotin kanssa. 1990-luvulla hän kuului vähän aikaa Fleetwood Maciin.
Mel Ferrer
Melchior Gaston ”Mel” Ferrer (25. elokuuta 1917 Elberon, New Jersey – 2. kesäkuuta 2008 Santa Barbara, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja ja tuottaja.
Melchior Gaston Ferrer syntyi New Jerseyssä. Hänen isänsä oli kuubalaissyntyinen kirurgi ja St. Vincentin sairaalan johtaja José María Ferrer (k. 1920) ja äitinsä Irene O'Donohue (k. 1967). Äidin isä Joseph O'Donohue oli New Yorkin kaupungin puistokomissaari sekä kahvipörssin ja Brooklyn–New York-lautan perustaja. Ferrer opiskeli Princetonin yliopistossa, mutta jätti opintonsa kesken näyttelijäuransa takia.
Ferrer aloitti elokuvauransa 1940-luvun lopussa. Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat muun muassa "Syntynyt pahaksi" (Born to Be Bad, 1950), "Villin Lännen villikissa" (Rancho Notorious, 1952), "Lili" (Lili, 1953), "Sota ja rauha" (War and Peace, 1956), "Elena ja miehet" (Elena et les hommes, 1956) ja "Nainen Berliinissä" (Fräulein, 1958). Hän on näytellyt urallaan paljon myös eurooppalaisissa elokuvissa. Hän näytteli Phillip Eriksonia vuosina 1981–1984 saippuasarjassa "Viinitila Falcon Crest". Hän on saanut urastaan tähden Hollywood Walk of Famelle.
Ferrer oli viidesti naimisissa:
Ferrer kuoli 90-vuotiaana sydänkohtaukseen Santa Barbarassa, Kaliforniassa.
Hyperglykemia
Hyperglykemia tarkoittaa liian korkeaa verensokeria. Ihmisellä, jolla ei ole diabetesta, verensokeri ei yleensä nouse yli tason 8,0 mmol/l. Tyypin 2 diabeteksen hoidossa verensokeri pyritään pitämään mahdollisimman normaalina, eli yli 8 mmol/l olevat verensokeriarvot ovat diabeetikollakin korkeita verensokereita. Veren sokeripitoisuus voi kohota yli 30 mmol/l ja jopa yli 40 mmol/l. Hyperglykemia edistää ateroskleroosin kehittymistä.
Tyypillisesti ihmisellä on janon tunne. Janoon ei ole järkevää juoda sokeripitoisia juomia, koska se nostattaa veren sokeripitoisuutta lisää. Vesi on paras vaihtoehto. Muita tuntemuksia, joita korkea verensokeri aiheuttaa, ovat väsymys, ajattelun vaikeutuminen vaikeita tehtäviä suoritettaessa ja raskas väsymyksen tunne käsien ja jalkojen nivelissä (johtuu ateroskleroosista ja muistuttaa raskaan liikunnan jälkeisen maitohapon tunnetta lihaksissa).
Muita oireita ovat silmänpohjan muutokset, kun sokeripitoinen veri tekee muutoksia silmänpohjan verisuoniin. Ihmisen näkökyky heikkenee pikkuhiljaa, ja pitkän ajan kuluessa hän sokeutuu.
Raajojen verenkierto heikkenee, ja niissä voi ilmetä tunnottomuutta. Jos näitä ei hoideta, raajat voivat mennä kuolioon. Äärimmäisenä hoitokeinona on amputoiminen.
Rotunainen
Rotunainen on vuonna 1979 julkaistu Lea Lavenin kahdeksas albumi. Albumin julkaisi LP-levynä ja C-kasettina CBS Records Oy ja CD-levynä 1990-luvulla Sony Music Entertainment (Finland) Oy.
Kaikki kappaleet sanoittanut Chrisse Johansson ja sovittanut Jori Sivonen, ellei toisin mainittu.
Keltalyijykerttu
Keltalyijykerttu ("Camaroptera superciliaris") on lyijykerttujen sukuun kuuluva varpuslintu. Lajin nimesi ja kuvaili Louis Fraser 1843.
__notoc__
Linnun yläpuoli ja poski ovat keltaiset, alapuoli on valkoinen ja kurkussa on sininen laikku. Koivet ovat pitkähköt ja punertavat, nokka suora, pitkähkö ja tumma.
Laji kuuluu lyijykerttujen sukuun, johon sen lisäksi kuuluu kaksi muuta lajia. Suku kuuluu laajaan herttujen ("Cisticolidae") heimoon.
Keltalyijykerttu elää Afrikan länsi- ja keskiosissa, Ugandasta länsirannikolle. Sen esiintymisalueen suuruus on noin 2,8 miljoonaa neliökilometriä. Sen kanta on elinvoimainen.
Lajin tyypillistä elinympäristöä ovat trooppiset ja subtrooppiset alavat metsät ja pensaikot.
Jean-Baptiste Camille Corot
Jean-Baptiste Camille Corot (16. heinäkuuta 1796 Pariisi – 22. helmikuuta 1875 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari. Corot’n laajan tuotannon painopisteenä oli maisemamaalaus, mutta hän maalasi myös runsaasti muotokuvia. Hänen taiteelleen on ominaista hienovarainen värisävyjen käyttö ja hieman surumielinen tunnelma. Hän oli ensimmäisiä ulkoilmamaalareita, jotka käyttivät alla prima eli kertamaalaustekniikkaa.
Corot oli vannoutunut ulkoilmamaalari. Hän vietti kesät maastossa aiheita etsien ja luonnoksia tehden, ja siirtyi vasta talvella ateljeehen tehdäkseen luonnosten avulla varsinaiset maalaukset. Suurimman osan aiheistaan hän haki Ranskan maaseudulta, mutta hän teki myös kolme pitkää Italian matkaa, jotka olivat hyvin tärkeitä hänen taiteellisen kehityksensä kannalta. Hänen Italiassa tekemänsä öljyväriluonnokset ovat nykyään jopa yhtä arvostettuja kuin hänen myöhemmät valmiit työnsä.
Corot tutki tarkoin sitä, miten erilaiset valaistusolosuhteet vaikuttivat maisemaan. Hän pyrki tallettamaan maalauksiinsa tietyn hetken, jolloin valaistus teki maisemasta erityisen puhuttelevan. Useimmiten tuo hetki ajoittui aamunkoittoon tai iltahämärään. Tämä Corot’n kiinnostus hetkellisten vaikutelmien tallentamiseen teki hänestä tärkeän esikuvan impressionisteille. Corot’n klassisen hillityt muotokuvat puolestaan inspiroivat myöhemmin muun muassa Pablo Picassoa.
Corot alkoi menestyä 1840-luvulla, ja 1850-luvulla hänen teoksiaan osti jopa keisari Napoleon III. Menestys ei saanut häntä kuitenkaan muuttamaan elämäntyyliään: hän pysyi täydellisesti taiteelleen omistautuneena ihmisenä eikä koskaan perustanut perhettä tai osallistunut mihinkään yhteiskunnalliseen toimintaan. Corot’n epäpoliittisuus ilmenee selkeästi myös hänen taiteessaan, jossa ei näy mitään merkkejä 1800-luvun suurista muutoksista, teollistumisesta ja nationalismin noususta. Hänen aihevalintansa liittyvät paremminkin 1700-luvun rousseaulaiseen luontoromantiikkaan. Myös klassisen ranskalaisen maisemamaalauksen vaikutus (esimerkiksi Nicolas Poussin) näkyy Corot’n taiteessa.
Corot kuului ns. Barbizonin koulun johtaviin taiteilijoihin. Vanhemmilla päivillään hän tuli tunnetuksi nuorten taiteilijoiden taloudellisena tukijana ja sai lempinimen ”Papa Corot”. Hän myös lahjoitti runsaasti rahaa hyväntekeväisyyteen.
Viron päähallintopiiri
Viron päähallintopiiri (; ) muodosti Viron saksalaisen siviilihallinnon toisen maailmansodan aikana. Se oli osa Ostlandin valtakunnankomissariaattia. Viron päähallintopiiriä johti kenraalikomissaari SA-Obergruppenführer Karl Litzman (1893) vuosina 1941–1944.
Alueen SS:n ja poliisin johto toimi suoraan Ostlandin valtakunnankomissariaatin alaisuudessa. SS:n ja poliisin johtajana toimi SS-Oberführer Hinrich Möller (1906–1974) vuosina 1941–1944. Hänen seuraajansa (1902–1973) oli SS-Brigadeführer Walter Schröder. Ostlandin valtakunnankomissariaatin keskitysleireistä vastasi SS-Hauptsturmführer Hans Aumeier (1906–1947).
Kenraalikomissariaatin yhteyteen perustettiin myös virolainen hallinto-organisaatio, jolle ei kuitenkaan annettu merkittävää valtaa. Virolaishallintoa johti Hjalmar Mäe (1901-1978) vuosina 1941–1944. Virolaishallinnon sisäasiain johtajana oli Oskar Angelus (1901–1978), oikeusasioiden johtajana Hjalmar Mäe 1941–1943 sekä Oskar Öpik 1943–1944 ja raha-asioiden johtajana Alfred Wendt 1941–1944.
Viron päähallintopiiri jakautui kuudeksi piirikunnaksi ja yhdeksi alapiirikunnaksi. Sen hallinnollinen keskus oli Tallinna.
Visayanpartasika
Visayanpartasika ("Sus cebifrons") on äärimmäisen uhanalainen sikojen heimoon kuuluva sorkkaeläin.
Visayanpartasian säkäkorkeus on noin puoli metriä, vartalon pituus vajaan metrin ja painoa 40-80 kg. Koiras on huomattavasti suurempi kuin naaras. Yleisväri on tummanharmaa. Koko vartalo on jäykän mutta harvan karvan peitossa. Poikasilla ja naarailla tämä karva on mustaa, mutta aikuiset koiraat harmaantuvat, ja niiden hartioissa karva voi olla aivan valkoistakin.
Visayanpartasikaa tavataan vain Filippiineillä, Visayasin alueella. Cebun saarella elänyt nimialalaji "Sus cebifrons cebifrons" on jo kuollut sukupuuttoon.
Lea Laven (albumi)
Lea Laven on vuonna 1987 julkaistu Lea Lavenin 14. albumi. Albumin on julkaissut LP-levynä ja C-kasettina Oy Bluebird Ab.
Timo Forsström
Timo Markku Forsström (s. 1961 Helsinki) on suomalainen säveltäjä ja muusikko, jonka musiikinopiskelu alkoi Lasse Pihlajamaan opistossa jo kuusivuotiaana. Forsström on voittanut Seinäjoen tangomarkkinoiden sävellys- ja sanoituskilpailut kolme kertaa. Hän toimi Kaartin soittokunnassa käyrätorvistina vuoteen 2013.
Bar-le-Duc
Bar-le-Duc on 16 041 asukkaan (2006) kaupunki Meusen departementissä Koillis-Ranskassa. Kaupunki on alueensa pääkaupunki. Bar-le-Ducin keskusta jakautuu yläkaupunkiin ja kukkuloiden ympäröimään jokilaaksoon sijoittuneeseen alakaupunkiin. Kaupallinen keskusta sijaitsee alakaupungissa kaupungintalon ja torin tuntumassa. Bar-le-Ducista on TGV-yhteys Pariisiin.
Paperintaittelun matematiikka
Origamien taittelua on tutkittu runsaasti matematiikan näkökulmasta. Kiinnostavia tutkimuskohteita on esimerkiksi se, voidaanko kappale esittää tasokuviona ilman, että se vahingoittuu. Paperintaittelua on myös käytetty apuna matemaattisten yhtälöiden ratkaisemisessa.
Eräät klassisista geometrian konstruktiotehtävistä, joita ei tunnetusti voida ratkaista harpilla ja viivoittimella, voidaan ratkaista paperitaitosten avulla. Tällaisia ovat esimerkiksi mielivaltaisen kuution tilavuuden kaksinkertaistaminen ja kulman jakaminen kolmeen osaan. Paperitaitosten avulla voidaan ratkaista jopa neljännen asteen yhtälöitä.
Legio XXX Ulpia Victrix
Legio XXX Ulpia Victrix () oli roomalainen legioona. Trajanus perusti sen ja Legio II Traiana Fortiksen kanssa vuonna 105 Daakian sotaa varten. Legiona oli nimetty Trajanuksen "gens" Ulpian mukaan.
Legiona sijoitettiin aluksi Pannonia Superioriin, ja osa sen joukoista otti osaa itse Daakian sotaan. Legiona ansaitsi lisänimen "Victrix" (voittoisa) sodan aikana. Osia legioonan joukoista taisteli ehkä Trajanuksen Parthian sodassa. Vuonna 122 legioona lähetettiin Castra Veteraan Germania Inferioriin. Legioona oli siellä vielä 400-luvun alussa.
Vuonna 193 legioona tuki Septimius Severusta. Severus antoi legionalle lisänimen "Pia Fidelis" (uskollinen ja luotettava). Vuonna 260 legioona tuki Gallian keisarikunnan usurpaattoria Postumusta, mutta Aurelianus kukisti viimeisen Gallian hallitsijan Tetricuksen vuonna 274. Legio XXX Ulpia Victrix menetti 300-luvulla merkityksensä kun ratsuväestä tuli entistä merkittävämpi.
Pauli Pietiläinen
Pauli Pietiläinen (s. 1961) on suomalainen urkuri. Hän opiskeli urkujensoittoa Espoon Musiikkiopistossa Tauno Satomaan johdolla, ja vuodesta 1980 Sibelius-Akatemiassa opettajinaan Kari Jussila ja urkuimprovisaatiossa Kaj-Erik Gustafsson. Sibelius-Akatemian Kirkkomusiikin osastossa hän suoritti musiikin maisterin (Master of Music) tutkinnon vuonna 1988. Pietiläinen on täydentänyt opintojaan lukuisilla mestarikursseilla. Urkuimprovisaatiota hän on opiskellut Olivier Latryn ja Anders Bondemanin johdolla. Hän on ollut myös professori Wolfgang Rübsamin oppilaana Chicagossa.
Pietiläinen tunnetaan erityisesti urkusovitusten esittäjänä ja kiinnostavien konserttiohjelmien esittäjänä. Hän soitti ensikonserttinsa vuonna 1992 ja on esiintynyt lukuisissa konserteissa kotimaassa, muun muassa Lahden Kansainvälisellä Urkuviikolla, ja tehnyt äänityksiä Yleisradiolle sekä paikallisradiolle Pietarissa. Kotimaan lisäksi hän on konsertoinut Ruotsissa, Saksassa, Sveitsissä, Puolassa, Ranskassa (muun muassa Pariisin Notre Dame), Italiassa, Unkarissa, Hongkongissa, Singaporessa, Yhdysvalloissa, Venäjällä ja Argentiinassa. Hän on levyttänyt useita CD-levyjä ja vieraillut säännöllisesti avustajana orkesterien konserteissa ja levytyksissä. Vuonna 2007 Sinfonia Lahden Pietiläinen oli solistina Sibeliustalon uruilla.
Pietiläinen toimi vuosina 1987–1989 kanttorina Vanajan seurakunnassa Hämeenlinnassa, 1989–2000 kanttorina Lahdessa, 2000–2005 Turun tuomiokirkon urkurina ja vuosina 2004–2005 Turun Urkujuhlien taiteellisena johtajana. Vuodesta 2005 Pietiläinen on ollut Lahden Ristinkirkon kanttori ja urkuri.
Baixa Pombalino
Baixa Pombalina on Lissabonin alakaupunki, kaupungin keskus. Baixan kaupunginosa sai nykyisen ruutuasemakaavan keskiaikaisen kaupunkikeskustan tuhouduttua lähes täysin vuoden 1755 maanjäristyksessä. Alueella sijaitsee monia aukioita, kävelykatuja (muun muassa pääkatu rua Augusta) ja kauppoja.
Suuret sävelet (Lea Laven)
Suuret sävelet on Lea Lavenin vuonna 2001 julkaistu kokoelma-albumi, joka sisältää 40 kappaletta hänen vuosina 1984–1989 levyttämistään albumeista. Albumi sisältää kaksi CD-levyä ja sen on julkaissut BMG Finland Oy
Louis Fraser
Louis Fraser (1810–1866) oli englantilainen eläintieteilijä ja keräilijä.
Fraser oli Lontoon eläintieteellisen seuran museonhoitaja ("Curator of the Museum of the Zoological Society of London"). Hän osallistui "African Civilization Society"n tutkijana kuuluisalle Allenin ja Thomsonin tutkimusretkelle Nigerjoelle 1841-1842. Palattuaan hän sai hoidettavakseen lordi Derbyn kokoelman Knowsleyssa. Hän nimesi muun muassa keltalyijykertun.
1849 hän julkaisi tuhlailevasti kuvitetun, suurikokoisen kirjan "Zoologica Typica, or figures of the new and rare animals and birds in the collection of the Zoological Society of London". Kirjassa hän kuvailee suuren joukon uusia lintulajeja
1850 hänet komennettiin konsuliksi Dahomeyhin, nykyisin Benin. 1859 hän keräsi lintuja ja nisäkkäitä Ecuadorissa Philip Lutley Sclaterille ja seuraavana vuonna Kaliforniassa. Palattuaan Lontooseen hän avasi myymälän Regent Streetille, missä hän myi eksoottisia lintuja. Viimeiset elinvuotensa hän vietti Amerikassa.
Mikko Virta
Mikko Virta on suomalainen kitaristi. Hän on PMMP-yhtyeen kitaristi ja soittanut useissa muissakin yhtyeissä, kuten My First Band, Telegram ja Jere & The Universe.
Kiiliäiset
Kiiliäiset eli saivartajat (Oestridae) ovat nisäkkäiden loiskärpäsiä. Niitä tunnetaan maailmanlaajuisesti noin 150 lajia. Ihmisessä loisimiseen on erikoistunut trooppisessa Amerikassa esiintyvä "Dermatobia hominis", mutta myös muutamat muut kiiliäiset voivat ottaa ihmisen isännäkseen. Vaikka monet kiiliäislajit onkin nimetty toukan tyypillisen isäntäeläimen mukaan, ne eivät useimmista muista loisista poiketen ole kovin lajispesifisiä.
Kiiliäiset ovat tavallisesti isokokoisia karvaisia kärpäsiä. Aikuinen kärpänen munii munansa isännän iholle tai karvapeitteeseen, mistä toukat kuoriutuessaan siirtyvät iholle ja kaivautuvat sinne. Jotkin lajit voivat käyttää myös muita kärpäsiä vektorina (esimerkiksi "D. hominis"). Kiiliäistoukat elävät tavallisesti isäntänsä ihoon kaivautuneina, mutta joidenkin lajien toukat elävät ruoansulatuskanavassa, nielussa tai nenäonteloissa. Tällöin emo munii munat joko sierainten ympäristöön tai suun lähelle, mistä isäntä nuolee ne elimistöönsä. Toukka syö isännän kudoksia ja talvehtii isännässään. Keväällä se pudottautuu maahan ja koteloituu maaperässä.
Kärpäsentoukkien ihmiselle aiheuttama sairaus on myiaasi.
New Shoreham
New Shoreham on kaupunki Washingtonin piirikunnassa Rhode Islandissa, Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Block Islandin saarella, ja on saaren ainoa kunta. Vuoden 2000 väestönlaskennassa New Shorehamin asukasluku oli 1 010. Kaupunki on nimetty Englannin Kentin kreivikunnassa sijaitsevan Shorehamin kylän mukaan.
Lord Don’t Slow Me Down
Lord Don’t Slow Me Down on Baillie Walshin ohjaama dokumenttielokuva, joka kertoo brittiläisen rock-yhtye Oasiksen vuosien 2005–2006 Don’t Believe the Truth -maailmankiertueesta. Elokuvan ensi-ilta oli CMJ Film Festivalilla Directors Guild Theaterissa New Yorkissa 4. marraskuuta 2006, mistä alkaen elokuvaa esitettiin eri puolilla maailmaa vain Oasis fanikerhojen erikoisnäytännöissä. Eri televisiokanavat ovat esittäneet elokuvasta puolet lyhyemmäksi leikattua versiota, esimerkiksi Suomessa MTV3. Elokuvassa on myös Oasiksen kappale ”Lord Don’t Slow Me Down”, joka julkaistiin myöhemmin myös nettilatauksena.
"Lord Don’t Slow Me Down" julkaistiin lokakuussa 2007 DVD:llä. Elokuvan lisäksi tupla-DVD-julkaisulla on myös Oasis live at City of Manchester Stadium -konserttitaltiointi ja bonuksia. Alla konsertin settilista.
Kaikki kappaleet on kirjoittanut Noel Gallagher ellei toisin mainita.
Parhaat – 18 suosituinta sävelmää (Lea Laven)
Parhaat – 18 suosituinta sävelmää on Lea Lavenin vuonna 2000 julkaistu kokoelmalevy, joka sisältää 18 kappaletta hänen vuosina 1978–1982 CBS Finland Oy:lle levyttämistään albumeista.
Aromurmeli
Aromurmeli eli bobakki ("Marmota bobak") on alppimurmelia kooltaan ja väritykseltään muistuttava jyrsijälaji.
Aromurmeleita eli aikoinaan Unkarissa pustalla. Nykyään laji esiintyy harvalukuisena Ukrainassa mm. Volga-joen varrella, mutta aromurmeleita elää myös idemmässä, esimerkiksi Mongoliassa ja Länsi-Kiinassa.
Aromurmelit viihtyvät aroilla ja vuoristoniityillä ja ne rakentavat monimutkaisia maanalaisia käytäväverkostoja alppimurmelin tapaan. Lajin luonnollisia vihollisia ovat mm. kettu, susi, kotkat ja korppikotkat.
Valapaton tulva
Valapaton tulva tai Valarikon tulva oli Suomessa keväällä 1899 sattunut suurtulva. Nimensä tulva sai siitä, että helmikuussa 1899 Venäjän keisari ja Suomen suuriruhtinas Nikolai II antoi helmikuun manifestin, jolla hän kavensi Suomen autonomista asemaa ja näin suomalaisten käsityksen mukaan petti Suomelle antamansa hallitsijanvakuutuksen eli antamansa valan.
Syynä tulvaan olivat useat edeltäneet sateiset vuodet, runsasluminen talvi 1898–1899 sekä sateinen ja lämmin kevät 1899. Tulva koski etenkin Kokemäenjoen, Kymijoen ja Vuoksen vesistöjä. Esimerkiksi Päijänteen vedenkorkeus oli 193 cm normaalia korkeammalla. Tällaisen tulvan toistuvuudeksi arvioidaan 100–150 vuotta.
Valapaton tulva antoi ratkaisevan sysäyksen Suomen ympäristökeskuksen edeltäjän "Hydrografisen toimiston" perustamiseen. Suomen senaatin kesällä 1899 tulvavahinkoja tutkimaan asettama komitea arvioi vuosien 1898–1899 tulvavahingot noin 10 miljoonan markan suuruisiksi.
Tulvat eivät vaatineet ihmishenkiä, vain yksi hevonen rattaineen hukkui.
Valapaton viivoiksi tai Valarikon viivoiksi kutsutaan rantakallioihin merkittyjä ennätyskorkean vedenpinnan merkkejä vuodelta 1899. Valapaton viivoja on monin paikoin edelleen nähtävissä, ja niistä voidaan yhä nähdä vedenkorkeus tuona vuonna. Mielenosoituksellisesti jotkut valapaton viivat maalattiin punaisiksi.
M/S Oleander
M/S Oleander () on Saksassa vuonna 1980 valmistunut autolautta. Se luovutettiin tilaajalleen Townsend Car Ferries Ltd:lle nimellä M/S Pride of Free Enterprise 31. lokakuuta 1980. Sen sisaralus oli samana vuonna valmistunut onnettomuuslaiva M/S Herald of Free Enterprise.
M/S Pride of Free Enterprise asetettiin marraskuussa 1980 liikenteeseen välille Dover – Calais ja Dover – Zeebrugge. Vuonna 1987 alus vaihtoi nimeä ja jatkoi liikennöintiä välillä Dover – Zeebrugge. Alus rekisteröitiin P&O European Ferries Ltd:lle samana vuonna. Alus myytiin Howill Shipping Ltd:lle vuonna 1991 mutta vuokrattiin edelleen P&O European Ferries Ltd:lle. Liikenne välillä Dover – Calais aloitettiin 1992. Vuoden 1996 lokakuussa liikennöitiin Calaisin sijasta Zeebruggeen. Alkuvuonna 1998 alus liikennöi P&O Stena Line Ltd:n alaisuudessa välillä Dover – Calais. Samana vuonna alus sai uuden nimen "M/S P&O SL Picardy". Tammikuussa 2000 alus liikennöi jälleen välillä Dover – Zeebrugge kunnes telakoitiin helmikuussa Dunkerquessa. Se myytiin 2001 kyproslaiselle Transeuropa Shippingille ja sai uuden nimen. Liikenne välillä Oostende – Ramsgate aloitettiin heinäkuussa 2002.
Northland Wonderland
Northland Wonderland on eurodance-räppäri Melodie MC:n debyyttialbumi, joka julkaistiin vuonna 1993.
Assen
Assen on kaupunki itäisessä Hollannissa. Vuoden 2009 lopussa kaupungissa oli 66 874 asukasta. Se on Drenthen provinssin pääkaupunki. Kaupungin oikeudet se sai vuonna 1809. Stendenin yliopistolla on kampus myös Assenissa.
Assen tunnetaan vuosittain järjestettävästä Hollannin TT-ajoista. Se on kuulunut moottoripyöräilyn maailmanmestaruussarjaan sen alusta vuodesta 1949 alkaen ja se on osakilpailuista vanhin. Siksi Assenia kutsutaan joskus moottoripyöräilyn katedraaliksi. Moottoripyöräkilpailu järjestetään kesäkuun viimeisenä lauantaina. Assen tunnetaan myös vuosittaisesta tanssikilpailustaan.
Herran Kansa
Herran Kansa on suomalainen vapaa suunta, joka on toiminut rekisteröitynä yhteisönä vuodesta 1940. Liike syntyi vuonna 1915 ja sen perustaja oli saarnaaja Pekka Mikkonen (1863-1936). Mikkonen oli syntyjään luterilaisesta perheestä, ja aikuistuttuaan hän toimi Pietarin suomalaisten parissa saarnaajana ja sielunhoitajana. Hän kuitenkin liittyi baptismiin, jonka koki itselleen läheisemmäksi. Mikkonen toimi jonkin aikaa baptistisaarnaajana, mutta hänet erotettiin hänen vaadittuaan uskovaisten keskinäisen jalkojen pesun käyttöön ottamista ennen ehtoollista.
Liike toimi aluksi Kuokkalassa Karjalankannaksella. Nykyään yhteisön pääpaikka on Joensuun kaupungin Suhmuran kylässä Pohjois-Karjalassa. Siellä liikkeellä on oma seurakuntakoti, siunauskappeli ja hautausmaa. Lisäksi Suhmuran kylässä on liikkeen ylläpitämä vanhainkoti Iltarauha. Liikettä johtaa Risto Eskelinen, joka toimii seurakunnan vanhimpana. Etelä-Suomessa toiminnan keskuspaikkana on Mäntsälä.
Viime vuosikymmeninä Herran Kansan toiminta on tuntuvasti laajentunut Pohjois-Karjalasta muualle Suomeen. Etelä-Suomessa Herran kansan seurakuntia on Helsingissä, Pukkilassa ja Riihimäellä sekä Järvenpään-Mäntsälän seurakunta.
Yhteisöllä on seurakunnallisia kokouksia kahdesti viikossa, ja kerran kuussa järjestetään valtakunnallinen juhla joko Joensuussa tai Mäntsälässä. Nuorille on omaa toimintaa, esimerkiksi lauluiltoja. Herran Kansa omistaa myös leirikeskuksen Polvijärven Kinahmossa, jossa pidetään omia kesäleirejä.
Herran kansan tavoista todennäköisesti omaleimaisin on ehtoollista edeltävä jalkojen pesu. Herran Kansa pyhittää lauantain sapatiksi, kun taas sunnuntaita se ei pidä pyhäpäivänä. Useimpien muiden vapaiden suuntien tapaan se hylkää vauvakasteen ja korostaa sen sijaan uskovien kastetta. Jalkojen pesun, ehtoollisen ja kasteen ohella pyhiä toimituksia ovat leivän murto, avioliittoon vihkiminen ja hautaan siunaaminen. Yhteisö ei pidä kirjaa jäsenistään eikä paljon tee käännytystyötä, vaan uudet jäsenet kertyvät lähinnä liikkeen vaikutuspiirissä olevista perheistä ja suvuista. Myöskään yhteistyötä muiden uskontokuntien kanssa ei tehdä. Herran kansalaiset suhtautuvat yleensä kriittisesti ehkäisyyn, ja he ovatkin itäsuomalaisten keskuudessa tunnettuja suurista lapsiluvuista samaan tapaan kuin vanhoillislestadiolaiset varsinkin pohjoissuomalaisten keskuudessa. He eivät ota osaa politiikkaan eivätkä vietä mitään kirkollisia juhlapäiviä. He suhtautuvat kriittisesti yleensä myös verensiirtoihin.
Artie Shaw
Arthur Jacob Arshawsky eli Artie Shaw (23. toukokuuta 1910 – 30. joulukuuta 2004) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko. Hänet tunnetaan paitsi klarinetistina, säveltäjänä ja yhtyeenjohtajana, myös novellien ja omaelämäkerran kirjoittajana.
Shaw syntyi juutalaiseen sukuun New Yorkissa ja varttui New Havenissa, Connecticutissa. Hän aloitti saksofoninsoiton 13-vuotiaana ja siirtyi klarinettiin kolme vuotta myöhemmin; uransa varhaisessa vaiheessa hän soitti muun muassa Irving Aaronsonin yhtyeessä. Swingin ollessa suosionsa huipulla 1930-luvun lopussa Shawin big band tuli tunnetuksi hiteillään ”Begin the Beguine”, ”Stardust”, ”Back Bay Shuffle”, ”Moonglow”, ”Rosalie”, ”Frenesi” ja ”Summit Ridge Drive”.
Shawin yhtyeessä soittivat muiden muassa Buddy Rich ja Billie Holiday. Hän on yhdysvaltalaisen jazzmusiikin historian suurimpia nimiä, ja Duke Ellingtonin pitkäaikainen klarinetisti Barney Bigard nimesi hänet lempisoittajakseen. Shawin tuotanto on ajoittain kokeellista. Jazziin on esimerkiksi lisätty klassisen musiikin elementtejä jousitaustojen muodossa. Shaw ennätti kokeilla urallaan myös bebopia.
Toisen maailmansodan aikana hän oli Yhdysvaltain laivaston muusikkona. Näiden vuosien jälkeen Shaw irrotti yhtyeestään Gramercy Five -kvinteton, jonka kanssa hän esiintyi ja levytti useamman vuoden ennen vuotta 1954, jonka jälkeen eli pitkälti musiikkialalta vetäytyneenä. Hän sai vuonna 2004 elinikäisten saavutusten Grammy-palkinnon ("Grammy Lifetime Achievement Award"), mutta kuoli saman vuoden joulukuussa kärsittyään pitkään aikuistyypin diabeteksesta.
Shaw oli elämänsä aikana kahdeksan kertaa naimisissa, muun muassa Ava Gardnerin ja Lana Turnerin kanssa. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Attitude (Miisa Päällysahon albumi)
Attitude on suomalaisen eurodancelaulaja Miisan eli Miisa Päällysahon debyyttialbumi, joka julkaistiin vuonna 1994.
Maisemakuvia Suomesta
Maisemakuvia Suomesta on suomalaisen säveltäjä/muusikko Anssi Tikanmäen ensimmäinen sooloalbumi. Se julkaistiin vuonna 1981. Levy sisältää instrumentaalikappaleita viihteellisen orkesterin esittämänä. Kappaleiden on tarkoitus kuvata suomalaisia maisemia ja luonnon kauneutta. Tikanmäki on kirjoittanut kuuntelijan avuksi lyhyen kuvauksen jokaiselle kappaleelle levyn kansivihkoon.
Levy on ilmestynyt uudelleen masteroituna vuonna 2002.
Kaikki sävellykset ja kansivihkossa olevat tekstit Anssi Tikanmäki.
Uluus
Uluus () on jakuutinkielinen piiritason aluehallinnon yksikön nimitys Sahan tasavallassa. Venäjänkielinen muoto on "ulus" (улус). Uluusista on käytetty suomeksi myös termiä ”uluuha”, jota voitaneen pitää väärinkäsityksenä, sillä улууһа on sanan улуус taivutettu muoto, joka esiintyy uluusien nimissä. Esimerkiksi Aldanin piiri on jakuutiksi Алдан улууһа.
Osaa Sahan piireistä nimitetään uluuseiksi, osaa piireiksi, osaa molemmiksi. Piirejä ja uluuseja on 34, näiden lisäksi kaksi kaupunkipiirikuntaa.
Neptune Towers
Neptune Towers on norjalaismuusikko Fenrizin ambient-sivuprojekti. Neptune Towers sai alkunsa vuonna 1993 ja ehti tehdä kolme albumia, joista kaksi julkaistiin. Fenriz ei ollut tyytyväinen Space Labs -albumin laatuun, joten hän päätti olla julkaisematta sitä.
Tšekin ja Slovakian ortodoksinen kirkko
Tšekin ja Slovakian ortodoksinen kirkko sai Konstantinopolin ekumeeniselta patriarkaatilta autokefalian vuonna 1998. Kirkkoa johtaa Prahan arkkipiispa ja koko Tšekin ja Slovakian maan metropoliitta Kryštof yhdessä kolmen hiippakuntapiispan kanssa. Kirkon alaisuudessa toimii yksi munkkiluostari ja yksi nunnaluostari ja kirkolla on jäseniä noin 150 000.
Ulosottomies
Ulosottomies on virkamies, jonka tehtävänä on panna täytäntöön tuomioistuinten ratkaisut ja periä julkiset saatavat, joiden suoritus on laiminlyöty.
Suomessa ulosottomiehenä toimivat kihlakunnanvouti ja kihlakunnanulosottomies. Kihlakunnanvouti on kihlakunnanulosottomiesten esimies ja hoitaa juridisesti vaativammat asiat. Avustavista ulosottomiehistä tuli vuoden 2008 alusta virkanimikkeeltään kihlakunnanulosottomiehiä.
Ammatillista koulutusta ulosottomiehen virkaan ei ole olemassa. Kihlakunnanulosottomiehen virkaan vaaditaan joko varanotaarin tutkinto tai opistotason tutkinto. Kihlakunnanvoudin kelpoisuusvaatimuksiin kuuluu oikeustieteellinen tutkinto.
Ulosottomiehet työskentelevät Suomessa pääosin omissa "ulosottopiireissään", joita on 22. Yksi ulosottopiiri kattaa tyypillisesti usean kunnan tai kaupungin alueen.
Ulosottomiehen tulee suorittaa tehtävänsä puolueettomasti ja asianmukaisesti. Hän ei ole velkojan asiamies. Velkoja ei ohjaa ulosottomiehen työtä.
Vastaava ulosottomies on Suomessa se ulosottomies, jolle tietyn velallisen kaikkien asioiden hoitaminen on keskitetty. Vastaava ulosottomies voi hoitaa velallisen ulosottoasioita kaikkialla Suomessa mutta ei maan rajojen ulkopuolella.
Ifis (Ligduksen tytär)
Ifis () oli kreikkalaisessa mytologiassa Telethusan ja Ligduksen tytär.
Ennen Ifiksen syntymää Ligdus, tuleva isä, oli uhannut tappaa lapsen, ellei se olisi poika. Telethusa vaipui epätoivoon, mutta keskellä yötä hänen luonaan vieraili Isis, seurassaan Anubis, Bubastis, Apis ja Osiris, joka vakuutti hänelle, ettei hänen tarvitsisi totella miehensä käskyä, vaan kaikki sujuisi hyvin. Kun Telethusa oli synnyttänyt tyttären, hän salasi tämän sukupuolen muilta imettäjää lukuun ottamatta. Hän nimesi tyttärensä Ifikseksi, koska tätä nimeä käyttivät antiikin Kreikan aikana sekä miehet että naiset, ja kasvatti tämän poikana.
Ifiksen ollessa kolmetoista hänen isänsä löysi hänelle puolisoksi Ianthen, johon Ifis syvästi rakastui. Telethusa, peläten petoksen paljastuvan, lykkäsi kuitenkin erilaisilla tekosyillä häitä uudelleen ja uudelleen, mutta kun kaikki syyt oli käytetty, hän rukoili Isistä auttamaan. Tämä muuttikin Ifiksen mieheksi, ja niin nämä kaksi saivat toisensa ja elivät onnellisina yhdessä.
Lääninhallitus
Lääninhallitus (lyhenne LH) oli ennen vuotta 2010 valtion aluehallintoviranomainen Suomessa. Kussakin Suomen läänissä oli lääninhallitus, jonka toimintaa johti maaherra. Hallintomalli periytyy Ruotsin vallan ajalta ja myös Ruotsissa on edelleen samanlainen lääneihin ja lääninhallituksiin perustuva aluehallinto.
Lääninhallitukset lakkautettiin vuoden 2010 alussa, jolloin niiden tilalle perustettiin aluehallintovirastot.
Lääninhallitus oli alueviranomainen, jonka tehtäviä ohjasi kahdeksan ministeriötä. Se edisti, arvioi ja valvoi lääninsä alueella tapahtuvia julkisia palveluja
Lääninhallituksessa oli poliisin ja pelastustoimen aluejohto, sillä huolenpito kansalaisten turvallisuudesta oli keskeinen osa viraston toimintaa. Se huolehti yhteistoiminnassa alue- ja paikallishallinnon viranomaisten kanssa varautumisesta poikkeusoloihin. Se järjesti myös alueellisia maanpuolustuskursseja keskeisille henkilöille yhdessä puolustusvoimien kanssa. Poliisiosastoa johti lääninpoliisijohtaja ja Pelastusosastoa lääninvalmiusjohtaja.
Lääninhallituksen eli "maaherranviraston" päällikkönä oli maaherra, joka oli valtioneuvoston ja lähinnä sisäasiainministeriön alainen valtion virkamies. Lääninhallitus jakaantui kahteen osastoon: lääninkansliaan ja lääninkonttoriin.
Lääninkanslian esimiehenä toimi "lääninsihteeri". Muita virkamiehiä kansliassa olivat varalääninsihteeri, anomusasiainreistraattori ja kirjeasiainreistraattori sekä tarpeen vaatiessa lääninnotaari. Näiden virkamiesten lisäksi lääninkansliassa työskenteli tarpeellinen määrä lääninkanslisteja sekä lääninkonttorin kanssa yhteinen arkistonhoitaja.
Lääninkonttorin esimiehenä toimi "lääninkamreeri". Muita konttorin virkamiehiä olivat varalääninkamreeri, lääninrahastonhoitaja, lääninkirjuri ja reistraattori sekä tarpeen vaatiessa apukamreeri ja rahastonhoitajan apulainen. Näiden virkamiesten lisäksi lääninkonttorissa työskenteli tarpeellinen määrä lääninkonttoristeja sekä lääninkanslian kanssa yhteinen arkistonhoitaja.
Lääninsihteerin ja lääninkamreerin nimitti virkaan valtioneuvosto, ja virkaa haettiin 56 päivän hakuajalla maaherranvirastolta valtioneuvostolle asetetulla hakemuksella. Varalääninsihteerin ja varalääninkamreerin nimitti valtioneuvosto maaherran tekemän ehdotuksen ja puoltolauseen pohjalta. Valtioneuvosto nimitti myös lääninrahastonhoitajan, lääninkirjurin, kruununvoudin ja henkikirjurin 14 päivän hakemusajalla. Muut lääninhallituksen virkailijat määräsi toimiinsa maaherra 30 päivän hakemusajalla.
Lääninhallituksessa esille tulevat asiat ratkaistiin esittelystä. Lääninsihteerin, varalääninsihteerin, lääninkamreerin ja varalääninkamreerin, kunkin omalta alaltaan, tuli esitellä asiat maaherran ratkaistavaksi. Esittelevän virkamiehen tuli esiteltäessä asiaa ilmoittaa oma mielipiteensä maaherralle ja olla mukana päätöstä harkitsemassa, mutta maaherralla oli kuitenkin yksinomainen ratkaisuvalta. Silloin kun esittelijä oli jossain asiassa eri mieltä kuin maaherra, hän oli oikeutettu merkitsemään eriävän mielipiteensä pöytäkirjaan. Mikäli eriävää mielipidettä ei kirjattu pöytäkirjaan, katsottiin esittelijän yhtyneen maaherran päätökseen.
Ramsgate
Ramsgate on rannikkokaupunki Kentin kreivikunnassa Englannissa. Kaupungin asukasluku oli vuonna 2001 noin 40 000 henkeä. Kaupungin pääasiallisia tulonlähteitä ovat matkailu ja kalastus. Ramsgaten satamasta on tiheä autolauttaliikenne Kanaalin ylitse, myös sen venesatama on Englannin suurimpia. Ramsgate sijaitsee noin 125 kilometrin etäisyydellä Lontoon keskustasta.
Koska Ramsgate on lähellä Ranskaa, sieltä lähdettiin sekä Napoleonin sotiin että Dunkirkin evakuointiin vuonna 1940.
Bernard Williams (filosofi)
Sir Bernard Arthur Owen Williams (21. syyskuuta 1929 – 10. kesäkuuta 2003) oli brittiläinen filosofi, jota on usein pidetty aikansa merkittävimpänä brittiläisenä moraalifilosofina. Williams toimi Cambridgen yliopiston Knightbridge-oppituolin filosofian professorina ja yliopiston King's Collegen rehtorina, ennen kuin hänestä tuli Kalifornian yliopiston (Berkeley) Deutsch-oppituolin filosofian professori. Williams palasi Englantiin, Oxfordin yliopistoon, vuonna 1990 ja siirtyi eläkkkelle 1996. Hän kuoli kesällä 2003 lomaillessaan Roomassa.
Filosofialtaan Williams kuului analyyttiseen suuntaukseen. Hänen tutkimuksensa käsittelivät muun muassa antiikin kreikkalaista filosofiaa, René Descartesia, utilitarismia ja kantilaisuutta. Williams sai vaikutteita Friedrich Nietzscheltä ja R. M. Harelta, ja on itse vaikuttanut muun muassa Jennifer Hornsbyhin ja Martha Nussbaumiin.
Johnny Spunky
Johnny Spunky (s.16. marraskuuta 1958 Turku), oikealta nimeltään Juha Kaarsalo, 
on suomalainen muusikko ja säveltäjä ja tuottaja.
Dio (täsmennyssivu)
Dio voi viitata seuraaviin:Dio liittyy myös seuraavaan:
Kromaattinen (musiikki)
Kromaattinen ( < "khroma" 'väri') tarkoittaa musiikissa sävelkulkua, joka etenee puolisävelaskelin.
Kromaattinen sävel eli muunnesävel on musiikkikappaleessa käytetty kokosävelaskeleen kahtia jakava sävel, joka on merkitty ylennys- tai alennusmerkillä – esimerkiksi c:n ylentäminen tuottaa kromaattisen sävelen cis, d:n alentaminen kromaattisen sävelen des – tai myös palautusmerkillä, jos alkuperäinen sävel on ollut ylennetty tai alennettu.
Usean sävelen pituisia kromaattisia sävelkulkuja käytetään sävellyksissä sellaisinaan melko harvoin ja lähinnä tehokeinoina. On kuitenkin sävellyksiä, joissa kromaattisuuden mahdollisuuksia on käytetty tavanomaista enemmän; taidemusiikista voi mainita esimerkiksi Johann Sebastian Bachin kosketinsoittimille säveltämän teoksen "Kromaattinen fantasia ja fuuga" (), BWV 903.
E. J. Lowe
Edward Jonathan Lowe (24. maaliskuuta 1950 Dover, Englanti – 5. tammikuuta 2014) oli brittiläinen filosofi, joka toimi Durhamin yliopiston filosofian professorina. Hän kirjoitti ennen kaikkea metafysiikasta, mielen-, teon- ja kielifilosofiasta, logiikan filosofiasta sekä varhaisesta uuden ajan filosofiasta, kuten John Locken ajattelusta.
Lowe väitteli tohtoriksi Oxfordin yliopistosta vuonna 1975 Simon Blackburnin ohjauksessa. Ennen uraansa Durhamin yliopistossa hän opetti myös Readingin yliopistossa.
Warren Clarke
Warren Clarke, oik. "Alan Clarke" (26. huhtikuuta 1947 Oldham, Lancashire, Iso-Britannia – 12. marraskuuta 2014 Iso-Britannia) oli englantilainen näyttelijä, elokuvaohjaaja ja -tuottaja. Näyttelijänä Clarke on tunnettu muun muassa päärooleistaan televisiosarjoissa "Yorkshiren etsivät", "The Manageress" ja "Unohtuneet".
Clarken ensimmäinen televisiorooli oli pitkäikäisessä saippuasarjassa "Coronation Street", jossa hän esitti Kenny Pickupia vuonna 1966 ja Gary Baileyta vuonna 1968. Clarke esiintyi enimmäkseen vakavissa rooleissa, mutta esitteli vuonna 1988 myös koomikon kykyjään Oliver Cromwellina "Mustan kyyn" erikoisjaksossa.
Ensimmäisen merkittävän elokuvaroolin Clarke teki Diminä Stanley Kubrickin elokuvassa "Kellopeliappelsiini" (1971). Vuonna 1982 hän esitti neuvostoliittolaista toisinajattelijaa Clint Eastwoodin elokuvassa "Firefox". Koomisempaa puoltaan hän pääsi esittämään eversti von Horstina komediassa "Top Secret – huippusalaista".
Vuodesta 1996 Clarke esiintyi Andy Dalzielina BBC:n rikosdraamassa "Yorkshiren etsivät". Vuodesta 2000 lähtien hän myös osittain tuotti sarjaa ja ohjasi muutaman jakson.
Clarken viimeinen roolityö oli Charles Poldarkin rooli televisiosarjassa "Poldark". Hänen hahmonsa kuolinvuoteen ääressä tapahtuva kohtaus kuvattiin muutama viikko ennen näyttelijän kuolemaa.