hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Lorem ipsum
Lorem ipsum on 1500-luvulta lähtien olemassa ollut teksti, jota käytetään usein täytetekstinä ulkoasun testaamiseen graafisessa suunnittelussa, kun oikeata tekstisisältöä ei vielä ole. Lorem ipsumia käytetään näyttämään, miltä esimerkiksi kirjasin tai julkaisun tekstin asettelu näyttävät.
Lorem ipsum muistuttaa klassista latinaa, ja siksi ihmisiä kiinnostaa usein, mitä se tarkoittaa. Se onkin muodostettu latinankielisestä tekstistä jättämällä pois sanoja ja niiden osia eikä siten varsinaisesti enää tarkoita mitään. Jos julkaisun mallissa käytetään todellista kieltä, ihmiset yleensä keskittyvät tekstin sisältöön. Kun tekstiksi valitaan lorem ipsum, suunnittelijat ja julkaisijat saavat tarkastelijat keskittymään ulkoasuun sisällön sijasta.
Lorem ipsumista on useita erilaisia variaatioita. Normaalisti lorem ipsum näyttää seuraavalta:
Teksti on peräisin Ciceron teoksesta "De finibus bonorum et malorum", jossa alkuperäinen teksti alkaa ”"Neque porro quisquam est, qui dolorem ipsum, quia dolor sit, amet, consectetur, adipisci velit"”, mikä tarkoittaa suunnilleen: ”"Eikä ole ketään, joka pitää tuskasta sen itsensä tähden, ja sitä näin ollen haluaisi"”.
Vesihiisi (taruolento)
Vesihiisi tarkoittaa joko ilkeää vedenhaltijaa, kuten vetehistä tai näkkiä, tai järvellä tarttuvaksi oletettua ihosairautta. Vesihiisi-sairauden saattoi uskomuksen mukaan saada, jos pelästyi uidessaan tai kiroili järvellä. Vesihiidet kuvattiin usein alastomina naisina, jotka yllyttivät luokseen nuoria miehiä.
Hørning (kunta)
Hørningin kunta () on tanskalainen entinen kunta Jyllannissa. Se oli itsenäinen kunta, kunnes 1. tammikuuta 2007 se liittyi uuteen Skanderborgin kuntaan Tanskan kuntareformin yhteydessä.
Yksi ystävyyskunnista on Kuusamo.
Vatjan viidennes
Vatjan viidennes () on yksi Novgorodin tasavallan vanhoista hallintopiireistä, jotka säilyivät 1700-luvun alkuun saakka. Nimensä se on saanut alueella asuneista vatjalaisista. Vatjan viidenneksen itärajana toimi Olhavanjoki ja länsirajana Laukaanjoki. Se käsitti Novgorodin pohjoispuolisen alueen, Inkerin ja osan Karjalaa. 1500-luvulta lähtien viidennes jakautui Karjalan ja Laukaan puoliskoihin. Stolbovan rauhassa vuonna 1617 huomattava osa alueesta siirtyi Ruotsille. Pietari I:n 1700-luvun alussa takaisin valtaama alue liitettiin Inkerinmaan lääniin.
Vatjan viidennekseen kuului 6 kihlakuntaa (). Kihlakunnat jakautuivat pogostoihin ja staneihin:
Neuvostoliiton sankari
Neuvostoliiton sankari () oli korkein Neuvostoliiton myöntämä arvonimi. Sen kunniamerkkinä oli mitali, jossa kultainen tähti varustettuna punaisella nauhalla. Neuvostoliiton sankareille luovutettiin myös Leninin kunniamerkki.
Neuvostoliiton keskushallinto perusti arvonimen 1934. Olemassaolonsa aikana arvonimi annettiin yhteensä 12 500 henkilölle, joista suurin osa oli Suuren isänmaallisen sodan sankareita: 11 635 sankaria, sekä 101 kaksi ja kolme kolme kertaa arvonimellä palkittua henkilöä. Arvonimi voitiin myöntää postuumisti kuten Aleksandr Matrosoville, joka peitti vihollisen konekiväärin tulituksen omalla ruumiillaan, ja Timur Frunzelle, joka kuoli ilmataistelussa suurta ylivoimaa vastaan.
Ensimmäiset mitalit saivat pilotit Anatoli Ljapidevski, Sigizmund Levanevski, Vasili Molokov, Mavriki Slepnjov, Nikolai Kamanin, Ivan Doronin ja Mihail Vodopjanov, jotka osallistuivat Jäämerellä uponneen jäänmurtaja Tšeljuskinin miehistön etsintä- ja pelastusoperaatioon helmikuussa 1934.
Talvisodan taistelutoimista Neuvostoliiton sankariksi nimitettiin 417 sotilasta.
Kunnianimi myönnettiin 101 henkilölle kaksi kertaa. Näiden henkilöiden kunniaksi pystytettiin pronssinen rintakuvapatsas muistokirjoituksella.
Neuvostoliittolaiset lentäjät Aleksandr Pokryškin ja Ivan Kožedub saivat palkinnon kolmesti. Heidän kunniakseen oli tarkoitus pystyttää patsaat palatsin yhteyteen, jota ei koskaan kuitenkaan rakennettu. Myös Semjon Budjonnyille myönnettiin palkinto kolmesti.
Georgi Žukov ja Leonid Brežnev saivat palkinnon neljä kertaa.
Arvonimi myönnettiin myös kahdelletoista sankarikaupungille ja Brestin linnoitukselle toisen maailmansodan aikaisen sankarillisuuden kunniaksi.
Arvonimi oli mahdollista myöntää myös ulkomaalaiselle. 44 ulkomaan kansalaista sai arvonimen. Saajina olivat Neuvostoliiton avaruusohjelmassa lentäneet kosmonautit ja eräät ulkomaiset valtiojohtajat.
Arvonimi alkoi menettää arvostustaan 1970-luvulla. Monille poliittisille ja sotilaallisille johtajille myönnettiin syntymäpäivälahjoiksi mitaleja, vaikkeivät he koskaan elämänsä aikana tehneet minkäänlaisia urhoollisuutta vaativia tekoja isänmaansa hyväksi. Neuvostoliiton korkein neuvosto päätti 1988, ettei kunniamitalia voida myöntää ihmiselle kuin kerran elämänsä aikana.
Neuvostoliiton hajottua palkinnon perinnettä jatkavat Venäjällä Venäjän federaation sankari, Ukrainassa Ukrainan sankari ja Valko-Venäjällä Valko-Venäjän sankari -kunniamerkit.
Inuit Tapiriit Kanatami
Inuit Tapiriit Kanatami () on Kanadassa toimiva järjestö, joka edustaa yli 50 400:aa inuittia. Se on perustettu vuonna 1971 Inuit Brotherhood -järjestön seuraajaksi.
Inuit Tapiriit Kanatami edustaa inuitteja, jotka asuvat Kanadassa neljällä eri alueella: Labradorissa, Nunavikin alueella Québecissä, Nunavutissa ja Inuvialuitin alueella Luoteisterritorioissa. Järjestön tavoitteena on suojella inuittien kulttuuria ja kieliä. Se julkaisee kahdesti vuodessa kulttuurilehteä Inuktitut. Lehden julkaisukielinä ovat englanti, ranska ja inuktitut sekä latinalaisella ortografialla että inuktitutin tavumerkeillä. Järjestö edustaa inuitteja myös Kanadan hallituksen kanssa käytävissä asioissa.
Inuit Tapiriit Kanatamin asioista päättävät järjestön johtokunnan jäsenet ja presidentti. Johtokunnan jäsenten vaaleissa ovat äänioikeutettuja kaikki 18 vuotta täyttäneet inuitit. Järjestön nykyinen presidentti on Jose Kusugak.
Raki
Raki () on turkkilainen aniksella maustettu viina, joka on samankaltainen muiden Välimeren ja Balkanin alueen alkoholituotteiden, kuten kreikkalaisen ouzon, kanssa. Perinteinen raki valmistetaan tislaamalla viinirypäleistä, mutta sitä voidaan tehdä myös muista hedelmistä, kuten viikunasta.
Kaupasta ostettaessa rakin alkoholipitoisuus on noin 34 % riippuen merkistä. Kotitekoinen raki, jota on yleensä myös ravintoloissa, on vahvuudeltaan noin 60–90-prosenttista. Juoma tarjoillaan useimmiten jääkylmänä aterian päätteeksi.
Turkissa raki on eräänlainen epävirallinen kansallisjuoma, joka nautitaan mezeiden kera. Raki tarjoillaan lasista, ja siihen sekoitetaan yleensä vettä, jolloin se muuttuu läpikuultavasta sameanvalkoiseksi. Syynä on anisöljyn veteen liukenemattoman ainesosan anetolin sakeneminen. Rakia kutsutaan Turkissa myös nimellä "leijonan maito", "aslan sütü".
Kreikassa ja erityisesti Kreetalla ”raki” tarkoittaa anismaustetun viinan tai ouzon sijasta tsipuroa eli tsikudiaa, joka on vastaavanlainen rypäletisle ilman aniksen makua.
Meze
Meze on Lähi-idän, itäisen Välimeren ja Balkanin alueilla suosittu alkuruokalajitelma. Sana "meze" tulee persian kielen sanasta مزیدن "mazzidan", maistaa. Mezet ovat samankaltaisia kuin espanjalaiset tapakset.
Mezet ovat pieniä lautasella tarjottavia alkuruokia, jotka on suunniteltu nautittavaksi alkoholin kera tai muuten vain naposteltaviksi. Iranissa niitä tarjoillaan alkoholin ohella juhlissa tai vieraille. Kreikassa, Libanonissa, Syyriassa ja Turkissa mezejä tarjotaan nautittavaksi anisviinan kanssa kahviloissa ja baareissa. Niitä voidaan suurempina annoksina syödä myös pääruoaksi.
Mezeinä saatetaan Turkissa tarjota esimerkiksi oliiveja, pieniä viinilehtikääryleitä, leipää, valkosipulilla maustettua jogurttia ja tulista tomaatti-persilja-tahnaa.
Listassa mainittuja ruokalajeja saatetaan tarjoilla muissa meze-maissa jollain toisella nimellä.
Valko-Venäjän tasavaltalainen nuorisoliitto
Valko-Venäjän tasavaltalainen nuorisoliitto (ven. Белорусский республиканский союз молодежи, lyhenne БРСМ, BRSM), on nuorisojärjestö Valko-Venäjällä. Järjestön tavoitteena on lujittaa nuorison isänmaallisuutta ja iskostaa heidän mieliinsä oikeita eettisiä arvoja. Liiton jäsenet ovat 14-31 -vuotiaita.
Vuonna 2002 perustetun järjestön toimintaperiaate on hyvin samankaltainen kuin entisen Neuvostoliiton kommunistinen puolueen nuorisojärjestö Komsomolin. Nuorisoliittoa on syytetty simputuksesta ja tyhjistä lupauksista uusien jäsenten värväämiseen. Sitä pidetään yleisesti propagandavälineenä presidentti Aleksandr Lukašenkon hallinnon pönkittämiseksi.
Valko-Venäjän tasavaltalainen nuorisoliitto syntyi 6. syyskuuta vuonna 2002, kun kaksi silloista nuorisojärjestöä, Valko-Venäjän nuorisoliitto ja Valko-Venäjän isänmaallinen nuorisoliitto, yhdistettiin. Valko-Venäjän nuorisoliitto oli Komsomolin suora perinteen jatkaja. Yhdistämisen takana on Aleksandr Lukašenko, joka on toiminut nykyisessä virassaan maan johdossa vuodesta 1995 lähtien. Valko-Venäjän tasavaltalainen nuorisoliitto saa runsaasti tukea Valko-Venäjän hallinnolta, pääasiassa opetusministeriöltä ja presidentin taholta.
BRSM:lla on kolme virallista tunnusta: tunnusmerkki (käytetään mm. rintaneuloissa), lippu ja huivi. Tunnusmerkki pohjautuu Komsomolin tunnukseen (lippu, jossa Leninin pää), mutta siinä on Valko-Venäjän tunnusvärit, vihreä ja punainen sekä kullanvärinen kirjainlyhenne "БРСМ". Lippu noudattaa tunnusmerkin kanssa hyvin pitkälle samaa kaavaa. Jokaisella liiton jäsenellä on myös huivi, joka on väriltään punainen vihrein reunuksin.
Suomalainen kansanparannus
Suomalainen kansanparannus perustuu pitkälti käsityksiin henkiolennoista ja taioista ja niiden vaikutuksesta ihmiseen, sekä käytännön hoitotoimissa erilaisiin hoitaviin paikkoihin kuten saunaan sekä hoitaviin aineisiin ja esineisiin kuten yrtteihin ja taikaesineisiin.
Parantaja eli parantamiseen erikoistunut henkilö oli usein koko yhteisön arvostama tietäjä, joka osasi paljon muutakin. Joillakin taas oli verenseisauttajan kyky.
Tautien syyksi katsottiin usein paha henkiolento tai vihamielinen noita. Ihmistä vahingoittivat esimerkiksi henkiolentojen väki vihastuessaan, vihamielisten ihmisten ampumat noidannuolet ja kateet eli kateelliset ihmiset taikoineen. Syöpä oli mato, käärme tai muu olio, joka tunkeutui ihmiseen, ja söi tätä sisältäpäin. Riisi on tarkoittanut erilaisia kalvavia ja riuduttavia pitkäaikaisia sairauksia.
Asioille oli luonnollinen paikkansa, johon ne kuuluivat. Monet terveydelliset ja muutkin ongelmat johtuivat siitä, että asioita oli väärissä paikoissa, ja maailman järjestys ja tasapaino oli järkkynyt. Usein sairaus tai sairauden aiheuttanut henkiolento pyrittiin palauttamaan sinne, mistä se oli tullutkin, tai jos jotain puuttui ihmisestä, se pyrittiin palauttamaan ihmiseen. Esimerkiksi veden luona tarttunut sairaus johtui ihmiseen tarttuneesta veden väestä, joka piti palauttaa veteen. 
Monia vaivoja hoidettiin loitsuin. Loitsuilla usein käskettiin tai pyydettiin henkiolentoja siirtymään luonnolliselle paikalleen. Loitsuilla myös pyydettiin parantamaan kykeneviä henkiolentoja puuttumaan asioihin.
Ihmisen sielu tai jokin sielun osa, kuten "itse" saattoi lähteä omille teilleen, jolloin seurasi vakava sairaus tai masennus, "itsettömyys". Tällöin sielu tai sen osa oli palautettava ihmiseen.
Käytännön hoito tapahtui usein saunassa. Saunassa asui tulen väkeä, henkiolentoja, jotka karkottivat muut, vihamieliset henkiolennot pois. Terva oli monikäyttöinen aine, jota käytettiin muun muassa vammojen, täiden ja iho-oireiden hoitoon.
Nykyisin kansanparannuksen perinne on lähes täysin katkennut. Vielä 1800-luvulla siihen jouduttiin kuitenkin turvautumaan usein, sillä lääkäreitä oli vähän ja lääketiede kehittymätöntä. Usein saattoi jopa olla parempi tulla loitsituksi tai saunotetuksi, kuin joutua 1800-luvun lääketieteen armoille. Suomalaisen kansanparannuksen viimeisiä vaiheita kuvaa sananlasku: "”Jos ei viina, terva eikä sauna auta niin silloin perii hauta”" Tässä vaiheessa oltiin jo luopumassa yliluonnollisista selityksistä, ja turvauduttiin toimiviksi koettuihin keinoihin lääkärin hoitojen korvikkeena tai lisäksi.
Viha (sairaus)
Vihat olivat suomalaisen kansanperinteen ja kansanparannuksen tuntemia sairauksia, joiden alkusyynä olivat jossain tietyssä ympäristössä asuvat haltijoiden väet. Jos tätä ympäristöä loukattiin, saattoivat sen haltijoiden vihat kohdistua ja tarttua loukkaajaan. Esimerkiksi veden viha saattoi tarttua pelästymällä vedessä, maan viha taas kaatumalla maahan. Vihoja hoidettiin yleensä pyrkimällä palauttamaan ne paikkaan ja ympäristöön, josta ne olivat peräisin ja jonne ne siten kuuluivat. Tämä merkitsi joko tartunnan aikaansaaneen ympäristön aineiden käyttöä hoidossa, tai hoidon tapahtumista tässä ympäristössä.
Vihan oirehtimista ja kivun tuntemuksia kutsuttiin vihoitteluksi.
Kylmänvihat nimitystä käytettiin kuoliosta.
Veden vihat eli vesihiidet tarttuivat järvestä, joen pyörteestä tai rannalta. Erityisen vaarallisia paikkoja olivat umpilammet ja kosken pyörteet. Vesihiisi oli samalla nimitys myös vedenhaltijoille eli veden väelle, joiden katsottiin siirtyneen vesihiiteen sairastuneeseen ihmiseen. Veden vihan saattoi saada esimerkiksi pelästymällä ollessaan uimassa tai jos kiroili veden äärellä. Veden vihat saattoivat ilmetä perinteestä riippuen esimerkiksi turvotuksena, kutinana tai rakkuloina. Veden vihoja parannettiin yleensä veden luona, jolloin niiden toivottiin palaavan takaisin vedenhaltijoille. Veden vihat saatettiin yrittää karkottaa myös tulen haltijoiden eli tulen väen avulla.
Maan vihat eli maahisen tai maannenän saattoi saada, jos kaatui maahan ja täten loukkasi maan väkeä. Maan vihat saattoivat ilmetä ihosairauksina, turvotuksena tai silmäkipuina. Maan vihoja hoidettiin usein oletetun tartuntapaikan maalla, jolloin vihojen uskottiin joutuvan takaisin maanväelle.
Tulen vihat tarkoittivat palovammoja. Nämä oli aiheuttanut tulessa asuva tulen väki. Tulen väkeä saatettiin käyttää muiden vihojen parantamiseen siten, että ne peloteltiin pois. Tämä saattoi tapahtua esimerkiksi saunassa. On voinut perustua hyvinkin arkikokemukseen, että vedessä syntyneeseen sairauteen on lämmin sauna voinut olla hyvä hoito.
Metsän vihat, metsännenät tai metsähiidet olivat metsässä tarttuvia sairauksia, joita saattoi saada esimerkiksi pelästymällä metsässä tai loukkaamalla itsensä puuhun. Metsähiisi on myös hiisi-olento, joka sairastuttaa ihmisen. Metsän vihat aiheuttanut metsänväki asusti usein muurahaiskeossa. Metsähiisien parantamiseen etsittiin esimerkiksi muurahaiskeon havunneulasia tai muurahaiskuningattaria eli ”muurahaisten lehmiä”. Myös puissa asui metsän väkeä, ja varsinkin yksin kasvavista tai varreltaan haarautumattomista puista tehdyllä vihdalla tai vastalla saattoi pestä sairaudet pois.
Jos metsän vihat olivat tulleet loukkaantumalla puuhun, piti tämän puun lastulla painella vammaa.
Puun vihat saattoivat tarkoittaa esimerkiksi puutikkua ihon alla.
Raudan vihat tarkoittivat lähinnä raudan tuottamia haavoja ja vammoja. Raudan vihoja hoidettiin tavanomaisten keinojen, kuten haavan sitomisen, hauteiden ja puhdistamisen lisäksi lukemalla raudan syntysanoja, jotka velvoittivat rautaa korjaamaan tekemänsä vahingot. Usein tarvittiin myös verenseisauttajaa.
Kalmannenä johtui kalman väestä
Kimmo Kinnunen
Kimmo Paavali Kinnunen (s. 31. maaliskuuta 1968 Äänekoski) on suomalainen entinen keihäänheittäjä ja kaksinkertainen MM-mitalisti, nykyään keihäänheiton valmentaja. Urallaan hän edusti Äänekosken Urheilijoita. Ammatiltaan Kinnunen on metsäteknikko. Hän on naimisissa entisen pikajuoksijan Sari Raumalan kanssa ja heillä on neljä lasta. Kinnunen toimi Suomen Urheiluliiton keihäänheiton lajivalmentajana vuosina 2009–2016. Hän valmentaa nykyään latvialaisia keihäänheittäjiä.
Kinnunen oli jo nuoruudessaan lupaava keihäänheittäjä. Vuonna 1984 hän heitti 16-vuotiaiden maailmanennätyksen tuloksella 82,34. Kinnusen uran suurin saavutus on maailmanmestaruus ensimmäisistä maailmanmestaruuskisoistaan 1991. Hän heitti loppukilpailun avausheitollaan oman ennätyksensä 90,82 metriä. Kinnusen toiseksi paras heitto finaalissa kantoi vain 82,74. Samana vuonna hänet valittiin Suomen Vuoden urheilijaksi.
Barcelonan kesäolympialaisissa Kinnunen oli neljäs ja seuraavista MM-kisoista Stuttgartissa 1993 hän saavutti hopeaa. Vuoden 1996 Atlantan kesäolympialaisissa Kinnunen sijoittui seitsemänneksi tuloksella 84,02 metriä ja Soulin kesäolympialaisissa Kinnunen oli kymmenes. Huolimatta MM-kullastaan ja -hopeastaan Kinnunen ei ole koskaan voittanut keihäänheiton Suomen mestaruutta.
Seuraavina vuosina Kinnusen ongelmaksi muodostuivat toistuvasti vaikeudet heittää arvokisojen karsintarajan yli, ja hän jäikin usein arvokisoihin valitun ryhmän ulkopuolelle tai kotiinjääväksi varamieheksi. Vielä kesällä 2003 Kinnunen heitti keihästä 74,54 metriä.
Myös Kimmo Kinnusen valmentaja ja isä Jorma Kinnunen menestyi keihäänheittäjänä saavuttaen sekä olympiahopeaa 1968 että maailmanennätyksen 1969. Urheilu-uransa jälkeen Kimmo Kinnunen on valmentanut muun muassa poikaansa Jamia, Zigismunds Sirmaista ja Līna Mūzea,
Kinnunen on Äänekosken Sarjakuvaseuran aktiivijäsen. 
Kinnusen vuonna 1991 heittämä 90,82 on heitetty jälkikäteen kielletyllä keihäsmallilla ja sillä heitetyt heitot on pyyhitty pois virallisista tilastoista.
Urheiluliiton lajivalmentajana toiminut Kari Ihalainen kertoi Kimmon nostaneen puolikyykystä 360 kiloa ennen Barcelonan vuoden 1992 olympiakisoja.
Mururoa
Mururoa eli Moruroa on atolli Ranskan Polynesiassa, eteläisellä Tyynellä valtamerellä. Se on osa Tuamotun saariryhmää. Atolli sijaitsee noin 1 200 kilometrin päässä Ranskan Polynesian pääsaaresta Tahitista.
Vuosina 1966–1996 Ranska teki Mururoalla ja läheisellä Fangataufan atollilla ydinkokeita. Kokeita vastusti näkyvästi muun muassa Greenpeace-järjestö, jonka laivan Rainbow Warriorin ranskalaiset agentit upottivat Aucklandin satamaan Uudessa-Seelannissa vuonna 1985.
Ultimate Marvel
Ultimate Marvel on Marvelin sarjakuvamaailma, jossa esiintyy Marvelin tunnettuja sarjakuvahahmoja kuten Hämähäkkimies, Ryhmä-X ja Kostajat. Ultimate Marvelin erona muihin Marvelin julkaisuihin on hahmoille luodut modernisoidut henkilöhistoriat. Siinä on myös karsittu vanhojen versioiden pitkän historian taakkaa. Ultimate Marvel on saanut vaikutteita Marvel-sarjakuviin pohjautuvista elokuvista ja Marvelin eeppisimmistä seikkailuista. Ultimate Marvelin perusajatus oli tuoda vanhat hahmot tutuiksi tämän päivän nuorisolle.
Ensimmäinen Ultimate Marvel -sarjakuvalehti vuonna 2000 oli Ultimate Spider-man. Suomessa ensimmäinen julkaisu suomennettiin Mega-Marvel -lehden numerossa 3/2002.
Pääsiäisnoita
Pääsiäisnoidat ("pääsiäistrullit", "trullit" tai "rullit") liittyvät pääsiäisajan mytologiaan. Nykyään tunnetaan varhaisesta pääsiäisnoitailmiöstä muuntunut lasten leikkinä toteutuva niin sanottujen virpovien noitien perinne. Ruotsin kielessä "troll" tarkoittaa peikkoa.
Historiallisesti trullit ovat erityisesti kotieläimiä kohtaan pahantahtoisiksi uskottuja olentoja tai näitä esittäviä ihmisiä. Pääsiäisnoitailmiöön liittyy kaksi tasoa. Uskottiin, että kotieläimet ovat pitkäperjantain ja lankalauantain illan aikana alttiina pahalle. Toisaalta tuolloin harjoitettiin nimenomaan tätä uskomusta vahvistavia menoja, kuten esimerkiksi leikattiin eläimistä karvoja ja nahanpaloja. Trulleina toimivat yhteisöstä syrjäytyneet naiset, jotka näin ilmaisivat naapureitaan kohtaan tuntemaansa kateutta.
Perimätiedon mukaan, jos trulli pääsi navettaan, lehmät menehtyivät seuraavana talvena outoihin tauteihin. Sen ajan ihmisille karja oli elintärkeää. Mikäli trulli pääsi viemään karvoja tai nahanpaloja eläimestä, karjaonni saattoi olla menetettyä. Trulleja yritettiin estää pääsemästä navettaan mm. kellojen, teräaseiden, virsikirjojen, elohopean, viisikannan ja ristinmerkkien avulla. Epäiltiin, että navetasta yllätetty trulli saattoi muuttaa itsensä kaksihaaraiseksi tadikoksi tai heinähangoksi.
Uskottiin, että pitkäperjantain ja pääsiäissunnuntain välisenä lauantaina Jumalan suojeleva vaikutus on pienimmillään ja silloin noidat pääsivät mellastamaan maailmassa. Kristinuskon mukaan Jeesus Nasaretilainen kuoli pitkänäperjantaina ja nousi kuolleista pääsiäissunnuntaina. Siksi juuri kyseisenä lauantaina pelättiin noitia ja pahan karkottamiseksi muun muassa poltettiin pääsiäiskokkoja.
Nykyinen pääsiäisnoitaleikki on lasten viihteeksi kehitetty yhdistelmä "trulliperinnettä" (noidaksi pukeutuminen) ja palmusunnuntain "virpomisperinnettä" (virpovitsat, onnentoivotus ja palkan vaatiminen). Historiallisesti virpominen ja trullit ovat siis vastakkaisia ilmiöitä (virpominen liittyy ”siunaamiseen” ja trullit ”kiroamiseen”). Etelä- ja Keski-Pohjanmaalla ”trullitellaan” pääsiäislauantaisin.
Pääsiäiskokko
Pääsiäiskokko on pääsiäisenä, yleensä pääsiäislauantaina tai sitä seuraavana yönä poltettava rovio. Tapa esiintyy Suomessa lähinnä Pohjanmaalla. Aiemmin uskottiin, että juuri tuona päivänä, jolloin Jeesus oli kuolleena, Jumalan suojeleva vaikutus oli pienimmillään, ja kokkoja poltettiin noitien ja pahojen henkien karkottamiseksi. Uskomus oli, että mitä enemmän kokosta nousi savua ja kipinöitä, sen parempi. Noidat ja muut pahat henget eivät päässeet savun ja kipinäsateen läpi ihmisiä vahingoittamaan.
Vuodesta 1983 lähtien myös Helsingin Seurasaaressa on joka vuosi pääsiäislauantaina sytytetty kaksi kokkoa. Tilaisuuden järjestää Helsingin Keskipohjalaiset ry.
Pajunkissa
Pajunkissa on pajun pehmeä kukinto, joka aukeaa varhain keväällä ennen lehtien tuloa. Suomessa pajunkissojen puhkeaminen lumien sulaessa on kevään merkki. Monet asettelevat keväisin keräämiään pajun oksia maljakkoon koristeeksi.
Suomalaisessa kristillisessä perinteessä pajunkissat liitetään pääsiäisen palmusunnuntaihin. Raamatun evankeliumien mukaan Jeesuksen eteen asetettiin palmunlehviä hänen ratsastaessaan aasilla Jerusalemiin. Suomen ilmastossa vain pajun oksa on pääsiäisen aikaan "elävä", ja pajunkissoja on pidetty lehvien vastineena.
Basileios I
Basileios I Makedonialainen (; 830/835 – 29. elokuuta 886) oli Bysantin keisari vuosina 867–886. Hän oli makedonialaisen hallitsijasuvun (867–1056) perustaja.
Basileios vietti nuoruutensa perheensä kanssa bulgaarien hallitsijan Krumin panttivankina. Hänen onnistui kuitenkin paeta, ja hän sai töitä erään Theofilitzeen luota. Theofilitzes oli "caesar" Bardasin sukulainen. Bardas taas oli vuorostaan keisari Mikael III:n setä ja valtakunnan todellinen johtaja. Basileios pääsi keisari Mikaelin suosioon voitettuaan painiottelun. Pian Basileios oli keisarin henkivartija (parakoimomenos). Basileios erosi entisestä vaimostaan ja meni naimisiin keisarin rakastajattaren Eudokia Ingerinan kanssa. Väitettiin, että Basileioksen poika Leo VI olisi ollut itse asiassa Mikaelin poika. Asiasta ei luultavasti koskaan saada varmuutta.
Basileios murhasi Bardasin huhtikuussa 866 Mikaelin suostumuksella. Pari viikkoa myöhemmin Basileios julistettiin "caesariksi". Lopulta syyskuussa 867 Basileios murhautti myös Mikaelin, ja hän nousi itse valtaistuimelle. Basileioksen ja hänen perustamansa hallitsijasuvun kautta pidetään Bysantin kulta-aikana.
Basileios uudisti lainsäädäntöä, ja hänen aikanaan koottiin lakiteksteistä 60 kirjaa käsittävä lakikokoelmna "Basilika". Hänen aikanaan koottiin myös lyhyempiä ohjekirjoja, jotka tunnettiin nimillä "Prokheiron" ja "Eisagoge". Teokset saatiin valmiiksi vasta Leo VI:n aikana.
Basileioksen aikana suhteet Roomaan olivat hyvät. Basileios karkotti aluksi patriarkka Fotioksen ja asetti tilalle tämän kilpailijan Ignatiuksen, jota paavi Hadrianus II suosi. Suhteet Roomaan heikkenivät, kun Bulgarian tsaari Boris I liitti uuden Bulgarian kirkon Konstantinopolin alaisuuteen. Roomassa oli toivottu, että Bulgaria tulisi sen alaiseksi. Vuonna 877 Fotioksesta tuli taas patriarkka. Basileioksen aikana Bysantti sai taas jalansijaa Italian niemimaalla.
Basileios kuoli 29. elokuuta 886 metsästysonnettomuuden jälkeen. Ollessaan metsästämässä hän tarttui vyöstään peuraan, joka veti hänet hevosen selästä. Kiesari raahautui peuran sarvissa 25 km:n matkan. Eräs Basileioksen palvelija pelasti hänet leikkaamalla hänet irti puukollaan. Basileios epäili häntä murhayrityksestä ja teloitutti hänet. Basileios itse kuoli pian sen jälkeen kuumeeseen.
Katekoliamiinit
Katekoliamiinit ovat yhdisteitä, jotka syntyvät L-tyrosiini-aminohaposta, ja voivat toimia hormoneina sekä keskushermoston välittäjäaineina. Katekoliamiinit kuuluvat fenetyyliamiineihin.
Ihmiskehossa esiintyviä katekoliamiineja ovat adrenaliini, noradrenaliini ja dopamiini. Ne syntyvät pääosin lisämunuaisessa ja osittain sympaattisessa hermostossa. Adrenaliini toimii välittäjäaineena keskushermostossa ja hormonina verenkierrossa. Noradrenaliini toimii välittäjäaineena sekä keskushermostossa että sympaattisessa ääreishermostossa ja se on lisäksi tärkeä hormoni verenkierrossa. Dopamiini on keskushermoston välittäjäaine, joka vaikuttaa mm. motoriikkaan ja mielihyvän tuntemuksiin.
Suuret veren katekoliamiinipitoisuudet ovat yhteydessä stressiin. Katekoliamiinien hormonivaikutukset valmistavat ihmisen kehoa fysiologisesti fyysiseen toimintaan. Tyypillisiä vaikutuksia ovat sydämen sykkeen, verenpaineen ja veren glukoosipitoisuuden kasvaminen. Katekoliamiinien pitoisuuteen vaikuttaa tyrosiinihydroksylaasi-entsyymin kautta välittyvä negatiivinen palautevaikutus.
Abdullah
Abdullah ibn Abdilaziz Al Sa’ud (; 1. elokuuta 1924 Riad – 23. tammikuuta 2015) oli Saudi-Arabian kuningas. Hän peri kruunun velipuolensa Fahdin jälkeen tämän kuoltua 1. elokuuta 2005. Abdullah oli aiemmin toiminut sijaishallitsijana ja Saudi-Arabian todellisena hallitsijana siitä asti, kun Fahd sai halvauksen marraskuussa 1995.
Abdullah syntyi Riadissa vuonna 1924. Hänen vanhempansa olivat Saudi-Arabian perustaja kuningas Ibn Sa’ud ja hänen kahdeksas vaimonsa Fahda. Hänellä oli yli 40 veljeä ja velipuolta, jotka olivat hänen isänsä monien vaimojen poikia.
Vuonna 1963 Abdullah nimitettiin Saudi-Arabian kansalliskaartin johtajaksi. Vuodesta 1963 hän toimi ensimmäisenä apulaispääministerinä. Abdullah oli naimisissa 13 naisen kanssa ja hänellä oli ainakin 25 lasta.
Abdullahin sanottiin muodostaneen liittoja muiden sukulaistensa kanssa vähentääkseen seitsemän velipuolensa ryhmittymän valtaa. Häntä pidettiin myös suhteellisen vähän korruptoituneena arabijohtajana.
Abdullah kuoli 23. tammikuuta 2015. Uudeksi kuninkaaksi nousi hänen velipuolensa, kruununprinssi Salman.
Tony Curtis
Tony Curtis (oik. Bernard Schwartz; 3. kesäkuuta 1925 Bronx, New York, Yhdysvallat – 29. syyskuuta 2010 Las Vegas, Nevada, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esiintyi yli sadassa elokuvassa. Hän näytteli myös televisiossa, muun muassa Roger Mooren kanssa sarjassa "Veijareita ja pyhimyksiä", ja loi uraa taidemaalarina 1980-luvun alusta alkaen. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Curtis liittyi Yhdysvaltain merivoimiin vuonna 1943. Vapauduttuaan palveluksesta hän sai näyttelijäkoulutusta New Yorkissa. Hänen debyyttielokuvansa oli "Elämän ja kuoleman leikki" vuonna 1948. Curtisin tunnetuimpia rooleja olivat elokuvissa "Piukat paikat", jossa hän esiintyi Marilyn Monroen ja Jack Lemmonin kanssa, ja "Kahle", josta hän sai Oscar-ehdokkuuden.
Curtis oli kuusi kertaa avioliitossa:
Tony Curtis kuoli sydämen pysähdykseen Las Vegasissa 29. syyskuuta 2010. Hänet haudattiin Palm Memorial Parkin hautausmaalle Green Valleyhin, Nevadaan. Muistotilaisuus pidettiin Las Vegasissa, ja siihen osallistui 400 henkilöä.
Leo VI
Leo VI (866–912) oli Bysantin keisari vuosina 886–912. Leo oli isänsä, Basileios I:n, perustaman Makedonialaisen hallitsijasuvun toinen keisari.
Hänestä tuli keisari kun Basileios kuoli metsästysonnettomuuden jälkeen vuonna 886. Leon on myös väitetty todellisuudessa olevan Basileioksen edeltäjän Mikael III:n poika, mutta tästä ei ole varmuutta. Isä ja poika vihasivat toisiaan, Basileios laitatti välillä Leon vankilaan vallankaappausjuonista syytettynä. Basileoksen kuolemaa metsästysonnettomuudessa on usein pidetty murhana.
Leo saattoi loppuun Basileioksen aloittaman lakikokoelman "Basilican". Leo oli opiskellut partiarkka Fotioksen johtolla, ja kirjoitti lakikokoelman viimeistelyt ohella useita kirjoja. Hänen lisänimensä onkin "Leo Viisas" tai "Leo Filosofi".
Leo aiheutti skandaalin monien avioliittojensa takia. Hänen ensimmäinen vaimonsa, jonka kanssa Basileios hänet oli pakottanut naimisiin, kuoli vuonna 897 ja Leo meni uudelleen naimisiin neuvonantajansa Zautzesin tyttären Zoen kanssa. Uudelle apelleen Leo antoi uuden arvonimen "basilopator" joka tarkoitti "keisarin isää". Zoe kuoli kuitenkin jo vuonna 899. Kirkon mielestä kolmas avioliitto olisi ollut laiton, mutta Leo meni kuitenkin uudelleen naimisiin. Kolmas vaimo kuoli pian vuonna 901. Koska neljäs avioliitto olisi ollut vieläkin raskaampi synti kirkon silmissä otti Leo itselleen vain rakastajattaren Zoe Karbonopsinan. Zoen kanssa Leo saikin pojan ja kruununperillisen Konstantinoksen. Kirkko myöntyi lopulta ja antoi Leon ja Zoen mennä naimisiin vuonna 904. Kirkko kielsi kuitenkin sen että Zoesta tulisi keisarinna.
Leon hallituskauden aikana sodittiin useaan otteeseen bulgaareja ja muslimeja vastaan. Kun Bysantti joutui yhtä aikaa sotimaan näitä vastaan, joutui Leo VI ostamaan liittolaisekseen unkarilaiset, jotka olivat juuri siirtymässä kohti Tonavaa. Keisarin palkkaamina he hyökkäsivät bulgaarien kimppuun pohjoispuolelta. Vuonna 907 Kiovan Rus hyökkäsi Konstantinopolia vastaan. Leo lahjoi heidätkin, mutta he palasivat jo vuonna 911. Leo yritti vallata takaisin Kreetan arabeilta vuonna 912, mutta epäonnistui. Hän sairastui ja kuoli pian tämän jälkeen. Koska hänen poikansa Konstantinos oli vasta lapsi, tuli Leon veljestä Aleksanterista keisari.
Ruotsin valtaneuvosto
Ruotsin valtaneuvosto tai valtakunnanneuvosto () oli Ruotsissa hallitusasioissa kuninkaan apuna toiminut monijäseninen elin, neuvoskunta.
Valtaneuvosto syntyi Ruotsissa 1280-luvulla ja se mainitaan Maunu Eerikinpojan maanlaissa. 
Siihen kuuluivat keskiajalla valtakunnan mahtavimmat hengelliset ja maalliset ylimykset, tyypillisesti valtaneuvokset edustivat valtakunnan eri osia. Suomesta Turun piispalla oli pysyvä oikeus kuulua keskiajalla valtaneuvostoon. Neuvosto tapasi kuninkaan säännöllisesti kuninkaan kutsusta ja hallitsi kuninkaan ja myöhemmin muodostuneiden valtiopäivien kanssa läpi keskiajan.
Valtaneuvosto oli usein melko mahtava ja vastapainona sekä rajoituksena kuninkaan vallalle. Useiden monarkkien valtaannousu oli tulosta valtaneuvosten juonitteluista syrjäyttää liian mahtavaksi muodostunut edellinen kuningas - etenkin ulkomailta tuotettiin valtaneuvoksista riippuvaisia monarkkeja, malliesimerkkinä Albrekt Mecklenburgilainen.
Kustaa Vaasan aikana valtaneuvosto alettiin muodostaa pikemminkin kuninkaan käskettävänä olevista henkilöistä. Niinpä poliittinen valta keskittyikin.
Kustaa II Aadolfin aikana valtaneuvostosta tuli pysyvä virasto ja hallinnon keskus. Sen asema vahvistettiin vuoden 1634 hallitusmuodossa. 1600-luvulla valtaneuvoston tärkeimmät jäsenet olivat
Kaarle XI supisti valtaneuvoston tehtävää muuttaen sen yksistään ylimmäksi tuomioistuimeksi. Sen jäseniä ei sanottu enää valtaneuvoksiksi, vaan "kuninkaan neuvoksiksi". Arvo palautettiin 1719 Ulrika Eleonoran aikana, ja vapauden ajalla valtaneuvostolla oli suuri vaikutusvalta kuninkaaseen; säädyt nimittivät ja erottivat neuvoston jäsenet. Kustaa III:n aikana sen merkitys väheni, ja vuoden 1789 yhdistys- ja vakuuskirjassa kuningas sai mahdollisuuden lakkauttaa valtaneuvoston (määräämällä sen jäsenmääräksi nolla) asettaen sijaan korkeimman tuomioistuimen ja yleisten asioiden valmistelukunnan.
Norjassa oma valtaneuvosto lakkautettiin 1500-luvulla, kun maan hallintoa sulautettiin muutenkin Tanskan alaisuuteen ja Tanskassa 1660-61.
Fangataufa
Fangataufa on koralliatolli Ranskan Polynesiassa, Tyynellämerellä. Se kuuluu Tuamotun saariryhmään. Fangataufa sijaitsee noin 40 kilometriä koilliseen naapuriatollistaan Mururoasta. Fangataufalla on tehty Mururoan tavoin useita ydinkokeita.
Fangataufan pinta-ala on noin 45 neliökilometriä. Alun perin atollin syvästä laguunista ei ollut yhteyttä valtamereen, mutta ranskalaiset räjäyttivät noin 400 metriä leveän yhteyden ydinkokeiden yhteydessä.
Terry Gilliam
Terence Vance ”Terry” Gilliam (s. 22. marraskuuta 1940 Minneapolis, Minnesota) on brittiläinen elokuvaohjaaja ja Monty Python -komediaryhmän ainoa alkuperältään ei-brittiläinen jäsen. Syntyään yhdysvaltalainen Gilliam sai Britannian kansalaisuuden vuonna 1968. Vuonna 2006 hän luopui Yhdysvaltojen kansalaisuudesta. Hänelle myönnettiin erikois-BAFTA vuonna 1970 ja BAFTA:n kunniajäsenyys vuonna 2009.
Gilliam opiskeli poliittista historiaa Occidental Collegessa Los Angelesissa. Hän toimi 1960-luvun alkupuolella Help-nimisen lehden toimittajana ja freelance-kuvittajana New Yorkissa, kunnes muutti Britanniaan. Hän aloitti uransa animaattorina ja sarjakuvantekijänä. Hänen ensimmäinen kokonaan oma ohjaustyönsä oli "Jappervokki" (1977), joka muistutti vielä huomattavasti Python-huumoria. Elokuvan "Brazil – tämän hetken tuolla puolen" (1985) menestyksen myötä Gilliam sai mahdollisuuden tehdä suuremman budjetin elokuvan "Paroni von Münchhausenin seikkailut" (1988), josta kuitenkin tuli taloudellinen floppi vaikka kriitikoiden vastaanotto oli hyvä. Gilliamin seuraava työ oli jälleen pienellä budjetilla tehty "Fisher King" (1991), jossa hän säilytti omintakeisen tyylinsä ja aukaisi itselleen ovet Hollywoodiin. Gilliam sai luvan ohjata elokuvan "12 apinaa" (1995), johon hän sai suuren budjetin ja hyviä näyttelijöitä. Gilliamin omintakeinen tyyli teki elokuvasta menestyksen, eikä hänen ohjaajan lahjojaan enää epäilty. Vuonna 1998 Gilliam ohjasi elokuvan "Pelkoa ja inhoa Las Vegasissa" muuntaen kulttimaineessa olleen Hunter S. Thompsonin gonzotyylin romaanin omaperäiseksi elokuvaksi.
Terry Gilliam on vieraillut Suomessa vuonna 1998 Sodankylän elokuvajuhlilla.
Terry Gilliam on ohjannut seuraavat elokuvat:Lisäksi Gilliam on ohjannut elokuvaa The Man Who Killed Don Quixote, jonka kuvaukset keskeytettiin vuonna 2010. Elokuvan kuvaukset on saatu valmiiksi vuonna 2017.
Pekka Ala-Pietilä
Pekka Juhani Ala-Pietilä (s. 13. tammikuuta 1957 Asikkala) on suomalainen yritysjohtaja. Hän työskenteli yli 20 vuotta Nokian palveluksessa. Vuosina 2011–2015 Ala-Pietilä oli Solidiumin hallituksen puheenjohtaja. Vuodesta 2016 lähtien Ala-Pietilä toimii Sanoman hallituksen puheenjohtajana.
Vuonna 1985 Ala-Pietilä valmistui kauppatieteiden maisteriksi Helsingin kauppakorkeakoulusta. Hän työskenteli vuosina 1984–2006 eri tehtävissä Nokia Oyj:ssä, muun muassa Nokia Mobile Phonesin toimitusjohtajana vuosina 1992–1998 ja Nokia Yhtymän toimitusjohtajana vuosina 1999–2005.
Ala-Pietilä oli vahva ehdokas pääjohtaja Jorma Ollilan seuraajaksi, mutta päätti vuonna 2005 ettei hae tehtävää ja erosi pian sen jälkeen yhtiön palveluksesta.
Lähdettyään Nokiasta Ala-Pietilä perusti entisen opiskelukaverinsa Antti Öhrlingin kanssa virtuaalimatkapuhelinoperaattori Blykin. Ala-Pietilä oli yrityksen toimitusjohtaja vuosina 2006–2011. Elokuussa 2011 hän siirtyi yhtiön hallituksen puheenjohtajaksi.
Ala-Pietilä on Huhtamäki Oy:n hallituksen puheenjohtaja (2013–, jäsen vuodesta 2012), SAP AG:n hallintoneuvoston jäsen (2002–) ja Pöyry Oyj:n (2006–) sekä Sanoma Oyj:n (2014–) hallituksen jäsen.
Helmikuussa 2011 hänet valittiin valtion sijoitusyhtiö Solidiumin hallituksen puheenjohtajaksi. Ala-Pietilä vapautettiin tehtävästä huhtikuussa 2015.
Ala-Pietilä on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
Paroni von Münchhausen
Karl Friedrich Hieronymus von Münchhausen (11. toukokuuta 1720 – 22. helmikuuta 1797) oli saksalainen, Hannoverissa syntynyt vapaaherra, joka sepitti mielellään liioiteltuja kertomuksia sotamuistoistaan.
Rudolf Erich Raspe (1737–1794) kirjoitti tarinoista kirjan "Baron Munchausen's Narrative of his Marvellous Travels and Campaigns in Russia" (tunnetaan myös nimellä "The Surprising Adventures of Baron Munchausen") ja se julkaistiin Lontoossa 1785. Osa materiaalista tuli paronin kertomuksista, osan Raspe lainasi muista lähteistä. Paroni itse ei ollut mielissään siitä, että Raspen kirja teki hänestä kuuluisan valehtelijan (saks. "Lügerbaron", suom. "valehtelijaparoni"). Paronin kuoleman jälkeen lähes unohdettiin, että hän oli ollut oikea henkilö.
Münchhausen kertoi tarinoissaan muun muassa lentäneensä tykinkuulalla, käyneensä kuussa kuumailmapallolla, vetäneen itsensä omista hiuksistaan ylös suosta sekä saaneensa sormuksen, joka tekee hänestä näkymättömän.
Suomeksi tarinat ilmestyivät ensimmäisen kerran vuonna 1856 nimellä "Parooni Mynkhausin kummalliset matkat ja retket maalla ja merellä". Tarinat on käännetty ja julkaistu sittemmin monta kertaa uudelleen.
Josef von Báky ohjasi vuonna 1943 tarinoista elokuvan "Münchhausen". Vuonna 1988 Terry Gilliam ohjasi elokuvan "Paroni von Münchhausenin seikkailut".
Paronin mukaan on nimetty sairaus, Münchhausenin oireyhtymä, josta kärsivät teeskentelevät sairastavansa tauteja saadakseen huomiota ja hoitoa.
Hammerfest
Hammerfest () on kunta ja kaupunki Valassaaren () länsirannalla Finnmarkin läänissä Pohjois-Norjassa. Keskustaajaman lisäksi Valassaarella sijaitsee mm Rypefjordin taajama. Hamerfestin kunnan pinta-ala on 820 km² ja asukkaita 10 072 (2013). Hammerfest on eräs maailman pohjoisimpia kaupunkeja. Yötön yö kestää siellä yli 2 kuukautta.
Hammerfestin kunta rajautuu Valassaarella etelässä Kvalsundin kuntaan. Hammerfestin kunnan eteläisin osa sijaitsee Seilandin saaren pohjoisosassa, joka rajautuu etelässä Alattion kuntaan ja idässä Kvalsundin kuntaan. Hammerfestin kuntaan kuuluu myös Sørøyan saaren itäosa, joka rajautuu lännessä Hasvikiin. Hammerfestin keskustaajamasta noin 4 km:n etäisyydellä luoteessa sijaitsee tärkeä teollisuussaari Melkøya. Lisäksi Hammerfestin kunnan alueella sijaitsevat mm saaret Store Kamøya, Vinna, Sandøya, Hája ja Lille Kamøya.
Hammerfest sai kaupunginoikeudet 1789. Saksalaiset polttivat kaupungin vetäytyessään sieltä helmikuussa 1945. Hammerfestiin liitettiin vuoden 1992 alusta Sørøysundin kunta.
Perinteisesti kalastus on ollut Hammerfestin tärkein elinkeino, kaupunki oli monta vuotta Findus-kalatehtaan kotikaupunki. Nykyään Hammerfest on Statoilin vetämän Lumikki-maakaasukentän tukikohta.
Finnmarkin lääni
Finnmarkin lääni (, , kveeniksi "Finmarkun fylkki") on Norjan lääni maan koillisosassa Pohjois-Norjan alueella. Se on Norjan lääneistä pohjoisin, pinta-alaltaan suurin ja väkiluvultaan pienin. Lääni rajautuu lännessä Tromssan lääniin, etelässä Suomeen, idässä Venäjän Murmanskin alueeseen ja pohjoisessa Barentsinmereen. Sen hallinnollinen keskus on Vesisaari. Läänissä on 75 758 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 48 631,08 neliökilometriä.
Finnmarkin lääniin kuuluu yhteensä 19 kuntaa:Väkiluvultaan suurin kunta on Alattio, pinta-alaltaan suurin taas Koutokeino.
Teno (kunta)
Teno (, ) on kunta Finnmarkin läänissä Pohjois-Norjassa. Asukkaista valtaosa on saamelaisia. Kunnan hallinnollinen keskus on Tenon kylä (pohjoissaameksi "Deanušaldi", norjaksi "Tana bru"). Kunnan korkein kohta on Rastegaissa-tunturi (1 067 m). Tana on kaksikielinen kunta (norja ja pohjoissaame).
Pääelinkeinot ovat maatalous, poronhoito, lohenkalastus, kaivosteollisuus ja palveluelinkeinot.
Tenon kunta rajoittuu pohjoisessa Gamvikin kuntaan ja Tenonvuonoon, koillisessa Berlevågin ja Vesisaaren kuntiin, idässä Uuniemen kuntaan, etelässä Suomen Utsjoen kuntaan, lounaassa Kaarasjoen ja Porsangin kuntiin ja lännessä Lebesbyn kuntaan.
Tenoon liitettiin vuoden 1964 alusta Pulmangin kunta.
Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Tenon kunnassa oli 2 900 asukasta.
Allikkaniemi (Alleknjarg), Jouluvuono (Leirpollen), Kiippakuru (Skiippagurra), Lankovuono (Laggo), Lohiniemi (Laksnes), Lottojoki (Seida), Maskijoki (Masjok), Pekansaari (Norskholmen), Pulmanki (Polmak), Punakas (Bonakas), Rautuvuono (Smalfjorden), Ruostevielma (Rustefjelbma), Sirma (Sirbma), Tenon kylä (Tana bru), Venekenttä (Båteng)
Saint-Barthélemy
Saint-Barthélemy (myös nimiä Saint Barts, Saint Barths, tai Saint Barth käytetään) on saari Karibianmerellä. Se on osa Ranskaa, ja on hallinnollisesti Ranskan merentakainen yhteisö ("COM collectivité d’outre-mer"). Saari sijaitsee noin 200 kilometriä Guadeloupesta pohjoiseen. Se on 17,5 km pitkä ja 4 km leveä. Saaren pinta-ala on 25 km² ja sillä on noin 9 300 asukasta (2013).
Syyskuussa 2017 hurrikaani Irma tuhosi saaren rakennuskannan ja infrastruktuurin lähes kokonaan.
Kristoffer Kolumbus löysi Saint-Barthélemyn vuonna 1496 ja nimesi sen veljensä Bartholomén mukaan. Se kuului aluksi Ranskalle (vuodesta 1648 alkaen), kunnes vuonna 1785 Ruotsi osti sen siirtomaakseen. Saari siirtyi takaisin Ranskan alaisuuteen hiukan alle sata vuotta myöhemmin, vuonna 1878. Saaren pääkaupunki Gustavia on nimetty Ruotsia vuodet 1771–1792 hallinneen kuningas Kustaa III:n mukaan.
Aikaisemmin Saint-Bartlélemy kuului Guadeloupen departementtiin, mutta vuonna 2003 järjestetyssä kansanäänestyksessä saarelaiset ilmaisivat halunsa irrottautua Guadeloupesta omaksi Ranskan merentakaiseksi yhteisökseen ("COM collectivité d’outre-mer"). Laki uudesta asemasta vahvistettiin helmikuussa 2007. Saarella on pieni lentokenttä, Kustaa III – Saint-Jean – Saint-Barthélemyn lentoasema (tunnus: SBH).
Kade
Kade on suomalaisen kansanperinteen noita, jolla on taikavoimia ja jonka uskotaan voivan vahingoittaa toista kateudellaan.
Usein kade katsoi pahalla silmällä, joten kateen katseen kohteeksi joutuminen oli vaarallisinta. Ketä tahansa saatettiin pitää mahdollisena kateena, jonka vuoksi kateilta oli hyvä suojautua varmuuden vuoksi. Kade saattoi vahingoittaa muillakin loitsuilla. Usein varsinkin onnen kääntyminen huonoksi katsottiin kateiden syyksi. Onnea saatettiin tavoitella takaisin taikatempuilla ja loitsuilla, jotka suunnattiin kateita vastaan. Monia vaivoja pidettiin kateiden syynä. Koska ihmiset sairastuivat toisinaan, eikä onnikaan ollut aina myötäinen, uskottiin kateita olevan paljon. Sananlasku kertookin: "Katehia kaikki kansa, velhoja joka veräjä."
Kateellisten taikoja tai pelkkää katsetta on pelätty myös monissa muissa kulttuureissa.
Boycott
Boycott on vuonna 1987 perustettu englanniksi laulava suomalainen rock-yhtye, jonka keulakuvina toimivat laulusolisti Tommi Läntinen ja kitaristi Hombre Lampinen. Yhtyeen musiikkia on kutsuttu termillä classic rock, mutta 1990-luvun alkupuolella sen musiikki alkoi muistuttaa enemmän popmusiikkia. Boycott lopetti toimintansa 1990-luvun alussa, minkä jälkeen Läntinen aloitti soolouransa. Boycott oli vuonna 1992 esiintymässä Pori Jazzeilla. Boycott teki paluun vuonna 2007. Yhtyeen tutuin hittikappale on ”Gotta Rock”. Myös coverkappaleet ”My Sharona” ja ”Roadrunner” ovat menestyneitä hittejä.
Paluunsa yhteydessä vuonna 2007 Boycott julkaisi uutta materiaalia 15 vuoden tauon jälkeen. Viikolla 23 jaettiin radioasemille uusi single, Graham Parker -cover ”Hey, Lord (Don’t Ask Me Questions)”. Seuraava single, ”Keep Things Alright”, julkaistiin syksyllä 2007. 26. syyskuuta ilmestyi kokoelmalevy "Boycott Hits Back", joka sisältää yhtyeen suurimmat hitit, mutta myös edellä mainitut uudet kappaleet.
Boycott on keikkaillut 2000-luvulla melko satunnaisesti: Down By The Laiturilla Turussa 26.7.2006, Tavastia-klubilla Helsingissä 9.8.2006, Kokkolassa 30.6.2007, Down By The Laiturilla 25.7.2007, Turusta Tukholmaan matkustavalla Isabella-laivalla 5.–18.11.2007 ja 28.–29.3.2008, Apollo Live Clubilla Helsingissä 2.4.2008 sekä Lohjan Rantajameissa 12.7.2008.
Vuonna 2017 tulee kuluneeksi tasan 30 vuotta yhtyeen syntymästä, ja Boycott julkaisee uuden studioalbumin, aktivoituu keikoille, ja ensimmäinen single ”Still I Rise” julkaistiin 3. maaliskuuta. Toinen single ”Partners in Crime” julkaistiin 12. toukokuuta ja kolmas single "Thunder" julkaistiin 22. syyskuuta. Uuden studioalbumin tuottaa Okko Laru. Toukokuussa 2016 äkillisesti kuollut yhtyeen kitaristi Hombre Lampinen ei ole mukana yhtyeen paluussa.
Boycottin uusi studioalbumi The Mighty ilmestyi 20. lokakuuta 2017. Levyn julkaisua juhlittiin levynjulkkarikeikalla G Livelabissa, Helsingissä.
Tongarevan kieli
Tongareva (mangarongaro, penrhyn) on austronesialainen kieli, jota puhutaan Tongarevan saarella, pohjoisilla Cookinsaarilla. Kielellä oli vuonna 2011 noin 200 äidinkielistä puhujaa. Kieli on läheistä sukua rarotongalle ja lähes kaikki tongarevan puhujat osaavat myös rarotongaa.
Lisääntyminen
Lisääntyminen biologiassa tarkoittaa eliön ominaisuutta tuottaa kaltaisiaan jälkeläisiä. Kaikki tunnetut eliöt lisääntyvät, ja lisääntymistä pidetäänkin yhtenä elävän luonnon muusta luonnosta erottavana seikkana. Jotta tietyn lajin yksilömäärä säilyisi samana, täytyy jälkeläisiä kuolleisuuden vuoksi tuottaa enemmän, kuin yksilöitä edellisessä sukupolvessa oli. Eläimillä lisääntymiseen vaaditaan yleensä eri sukupuolta olevien yksilöiden seksuaalista kanssakäymistä.
Suvuton lisääntyminen on yksinkertaisin keino lisääntyä. Siinä perimäaines kopioidaan suoraan jälkeläisille, joten jälkeläiset ovat emonsa klooneja, ellei mutaatiota synny. Lähes kaikki yksisoluiset eliöt (bakteerit, alkueläimet) lisääntyvät suvuttomasti, samoin monet monisoluiset kasvit, esimerkiksi sanikkaiset ja siemenkasvit.
Kasvullinen lisääntyminen
Tässä lisääntymistavassa uusi jälkeläinen saa alkunsa erityisistä haploidisista sukusoluista eli "gameeteista". Uusi yksilö on ainutlaatuinen yhdistelmä kahden yksilön geenien alleeleja, jotka syntyvät geneettisen rekombinaation seurauksena. Kahden sukupuolen gameetit yhtyvät siitoksella, joka voi olla: 
Suvullisen lisääntymisen etu on, että sen yhteydessä tapahtuu ominaisuuksien vaihdosta eli kahden eri yksilön ominaisuudet sekoittuvat. Uudet ominaisuudet saattavat olla parempia kuin aikaisempien yksilöiden ja edistävät siten yksilön selviämis- ja lisääntymismahdollisuuksia.
Partenogeneesissä eli neitseellisessä lisääntymisessä uusi yksilö kehittyy hedelmöittämättömästä munasolusta. Näin syntyvät muun muassa mehiläiskoiraat. Partenogeneettisesti syntyviä kasveja on paljon enemmän kuin eläimiä.
Partenogeneettisen lisääntymisen seurauksena kuhnurit ovat kromosomistoltaan haploidisia. Sen sijaan mehiläisnaaraat kehittyvät hedelmöittyneistä munasoluista, joten ne ovat kromosomistoltaan diploidsia. Tosin esimerkiksi kirvat lisääntyvät partenogeneettisesti, mutta niillä on diploidinen kromosomisto sillä niiden munasolun kromosomit kahdentuvat, vaikka solulima ei jakaudukaan. 
Nisäkkäillä partenogeneesi on äärimmäisen harvinainen poikkeusilmiö, mutta joillakin liskolajeilla se on ainoa lisääntymistapa. Sitä esiintyy myös linnuilla, sammakkoeläimillä, matelijoilla ja kaloilla, vaikka se ei yleensä olekaan niiden pääasiallinen lisääntymistapa.
Taalainmaa
Taalainmaa () yksi Ruotsin maakunnista. Se sijaitsee Keski-Ruotsissa Sveanmaan pääalueella. Taalainmaan pinta-ala on 29 236,7 km². Vuoden 2011 lopussa maakunnassa oli 276 605 asukasta, joten väestötiheys oli 9,5 asukasta neliökilometriä kohti.
Taalainmaa kuuluu pääosin Taalainmaan lääniin ja pieniltä osin Gävleborgin lääniin.
Taalainmaan suurimmat kaupungit ovat Borlänge ja Falun. Alueella on vahvat kansanperinteet mm. murteissa, taiteessa, kansanpuvuissa ja kirkkojen rakentamisessa. Maakunnassa on aikaisemmin ollut myös laajaa kaivostoimintaa sekä rauta- ja terästeollisuutta, mutta nykyisin maa- ja metsätalous sekä puunjalostusteollisuus työllistävät eniten.
Kansallisromantiikan kaudella ruotsalaiset taiteilijat hakivat Taalainmaalta "alkuperäistä" ruotsalaisuutta hieman samaan tapaan kuin suomalaiset etsivät suomalaisuuden juuria Karjalasta.Taalainmaalla oli vuoden 2011 lopussa yhteensä 276 605 asukasta, jotka jakaantuivat eri lääneihin seuraavasti:
Kaikki läänit kuuluvat maakuntaan vain osittain.
Hoosianna (albumi)
Hoosianna on tamperelaisen gospel-rock -yhtye Terapian seitsemäs ja viimeinen albumi. Albumi äänitettiin kesän 2003 aikana ja julkaistiin 15. marraskuuta 2003 Maata näkyvissä -festareiden yhteydessä. Levyn viimeinen kappale "Tule niin näet" on uudelleen levytetty versio Tule & Kazo -levyn nimikkokappaleesta.