Lääkemääräys
Lääkemääräys eli resepti on lääkärin kirjoittama asiakirja, jonka perusteella apteekki saa luvan myydä jotain tiettyä, yksilöidyn potilaan käyttöön tarkoitettua lääkettä. Reseptissä mainitaan lääkkeen nimi, lääkemuoto, vahvuus, indikaatio (käyttöaihe), hoidon kesto sekä potilaan nimi. Yleensä lääkäri kirjoittaa reseptiin potilaalle ohjeet, jotka tulostetaan apteekissa lääkepakkaukseen liimattavalle paperille. Itsehoitolääke on lääke, jota saa apteekista ilman lääkemääräystä.
Joitain lääkkeitä saa vain lääkemääräyksen esittämällä (katso Lääkevalmisteiden sääntely). Lääkkeen reseptille laittamiseen on vahvat perusteet. Esimerkiksi antibioottien teho laskisi, jos niitä käytettäisiin liikaa. Monien lääkkeiden kohdalla taas väärinkäytön mahdollisuus ja/tai sen vaarallisuus ovat perusteena lääkkeen määrittelemiseksi reseptilääkkeeksi. Voidaan myös katsoa, että joidenkin lääkkeiden käyttöä tulisi kontrolloida, jolloin reseptille laittamisella saadaan lääkärin seuranta lääkkeen määräämiselle ja käytölle.
Perinteisesti lääkkeitä on määrätty lomakkeella, joko käsin tai kirjoituskoneella täytetyllä – nykyisin lääkäri usein täyttää lomakepohjan tietokoneella ja tulostaa paperille. Suomessa reseptin voi kuitenkin kirjoittaa mille paperille tahansa, eli reseptilomakkeen käyttö ei ole välttämätöntä. Lääkäri vahvistaa lääkemääräyksen allekirjoituksellaan. Huumausaineiksi luokiteltava lääke määrätään Suomessa erityisellä huumausainelääkemääräyslomakkeella, joka on Suomen Pankin setelipainon painama.
Lääkäri voi määrätä reseptin myös soittamalla apteekkiin. Puhelinreseptien määräämisessä on rajoituksia. Suomessa niin sanottuja PKV-A-lääkkeitä ja huumausaineita ei voi määrätä puhelimitse lainkaan ja muista PKV-lääkkeistä (’pääasiallisesti keskushermostoon vaikuttava lääke’) voi puhelimitse määrätä vain pienimmän pakkauskoon.
Lääkemääräykset voidaan toimittaa apteekkiin myös sähköisesti, mikä säästää vaivalta ja ehkäisee mahdollisia väärinkäytöksiä. Suomessa sähköinen lääkemääräys on vallitseva tapa määrätä lääkkeitä: lääkäri kirjoittaa reseptin tietokoneella ja lähettää sen salatulla yhteydellä tietokantaan, josta se voidaan hakea missä tahansa apteekissa. Potilas ei saa paperista reseptiä (halutessaan hän saa vastaavat tiedot sisältävän potilasohjeen) mukaansa, mutta hän voi hakea lääkkeensä mistä vain apteekista esittämällä henkilöllisyystodistuksen. Myös Ruotsissa sähköinen resepti on yleisessä käytössä.
Alkoholia saa suomalaisista apteekeista toimittaa vain lääkärille, hammaslääkärille ja eläinlääkärille omassa työssä tarvittavaan tarkoitukseen kuten esimerkiksi välineiden puhdistus ja reseptissä on merkintä ”Pro auctore” (’tekijää varten’). Myös lääketieteelliseen käyttöön tarkoitettua alkoholia voi määrätä vastaavanlaisella reseptillä.
Lääkemääräys eli resepti voidaan jakaa osiin seuraavasti: "invocatio", "prescriptio", "subscriptio", "signatura" ja "inscriptio". Esimerkiksi Yhdysvalloissa resepti jaetaan osiin "superscriptio", "inscriptio", "subscriptio", "signatura".
"Invocatio" tarkoittaa jumalolentojen avuksi kutsumista. Antiikin roomalaiset lääkärit aloittivat lääkemääräyksensä jumala Juppiterin merkillä (). Myöhemmin kristityt lääkärit korvasivat tämän ristimerkillä. Nykyisin resepti aloitetaan "recipe"-kehotuksella (latinaa, ’ota’), joka voidaan lyhentää esimerkiksi "Rec." tai symbolilla ℞. Yhdysvalloissa resepti alkaa "superscriptiolla", johon kuuluu tämän aloitusmerkin lisäksi potilaan tiedot.
"Prescriptio" eli "ordinatio" (yhdysvaltalaisessa käytännössä "inscriptio") on reseptin se osa, johon on merkitty lääkkeen nimi ja vahvuus tai lääkevalmisteeseen käytettävät aineet ja niiden määrät.
"Subscriptiossa" ilmoitetaan toimitettava määrä sekä miten ko. valmiste tulee apteekissa mahdollisesti valmistaa. "Signatura" sisältää ohjeet lääkkeen käyttäjälle. Suomessa reseptin lopussa "inscriptio"-osa sisältää ajan ja paikan sekä lääkkeen määrääjän tiedot.
Lyhenne "Rp." ("recipe") aloittaa reseptin. Praescriptiossa neuvotaan ottamaan salisyylihappoa ("acidi salicylici") 5,0 grammaa ja vaseliinia niin, että aineita on yhteensä 100,0 grammaa. Subscriptiossa neuvotaan sekoittamaan ("M." eli "misce"). Signatura alkaa kehotuksella "S." ("signa"), jota seuraa käyttöohje: "na paty" on slovakkia ja tarkoittaa ’jalalle’. Alla lääkärin tiedot.
Ex tempore -resepti on apteekissa valmistettavan lääkkeen resepti, johon lääkäri on kirjoittanut reseptin prescriptioon valmistettavat ainesosat ja määrät ja subscriptioon valmistustavan. 
Esimerkki:
PKV-lääkkeiden ja huumausainelääkkeiden paperisen lääkemääräyksen oli määrä poistua kokonaan käytöstä 1.1.2015. Koska kaikki potilastietojärjestelmät eivät olleet tähän vielä valmiita, on uusi määräaika 1.11.2015, jonka jälkeen PKV- ja huumausainereseptit on kirjoitettava aina sähköisinä. Vuodesta 2017 alkaen kaikki lääkemääräykset on laadittava sähköisesti. Paperi- ja puhelinreseptit ovat siihen saakka käytössä sähköisen lääkemääräyksen rinnalla. Paperi- ja puhelinreseptejä voi kuitenkin käyttää vuoden 2016 jälkeenkin poikkeustilanteissa. Vuodesta 2017 alkaen reseptien voimassaoloaika on lähtökohtaisesti kaksi vuotta. Kuitenkin tarpeen vaatiessa lääkäri voi määrätä lyhyemmän voimassaoloajan.