hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Hämeenlinnan Sokos
Hämeenlinnan Sokos oli Hämeenlinnan keskustassa, kauppakeskus Linnassa toiminut muoti- ja kauneustuotteisiin keskittynyt Sokos-tavaratalo. Tavaratalo perustettiin 1970-luvulla omaan rakennukseensa, joka liitettiin vuonna 1998 osaksi kauppakeskus Linnaa. Osuuskauppa Hämeenmaa lopetti tavaratalon syksyllä 2014, kun kauppakeskus Goodman avattiin. Alun perin Sokoksen piti siirtyä Goodmanin tiloihin, mutta tilanteen muutti S-ryhmän päätös tuoda Suomeen brittiläinen Marks & Spencer -ketju. Sokos oli ehtinyt toimia Hämeenlinnassa yli 40 vuotta.
Jegor Gaidar
Jegor Timurovitš Gaidar (, 19. maaliskuuta 1956 Moskova, Neuvostoliitto – 16. joulukuuta 2009 Moskova, Venäjä) oli venäläinen poliitikko, taloustieteilijä ja pääministeri Boris Jeltsinin varapääministeri ja talousministeri marraskuusta 1991 ja itse pääministeri kesäkuusta joulukuuhun 1992 ja uudelleen varapääministeri syyskuusta 1993 tammikuuhun 1994. Hän oli kirjailija Arkadi Gaidarin pojanpoika.
Hän kannatti šokkiterapiaa, jolla tarkoitettiin hintojen vapauttamista talouden potkaisemiseksi käyntiin. Talousuudistuksia seuranneessa inflaatiossa kaikki pankkitalletukset haihtuivat olemattomiin, samaan aikaan kun Venäjän oligarkit keräsivät omaisuutensa. Uudistuksia seurannut talouskriisi kesti ainakin viisi vuotta.
Lähdettyään hallituksesta 1994 Gaidar oli duuman jäsen, oikeistovoimien liiton puheenjohtaja ja johti idän siirtymätalouksiin keskittynyttä instituuttia.
Jegor Gaidar kuoli veritulppaan varhain aamulla 16. joulukuuta 2009.
Gaidarin tytär Maria Gaidar on toiminut "oppositioaktivistina" ja Putinin vastustajana, ennen kuin sai paikan Kirovin alueen varakuvernöörinä.
Miškinon piiri
Miškinon piiri (, ) on paikallinen itsehallintoalue Venäjän Baškortostanissa. Piirin hallinnollinen keskus on Miškinon kylä, joka sijaitsee 131 kilometriä pääkaupungista Ufasta pohjoiseen. Piiriin kuuluu 17 kylähallintoaluetta. Se on perustettu vuonna vuonna 1930.
Miškinon piirissä on 14 maalaiskuntaa ja niissä yhteensä 78 kylää. Pinta-ala on 1 689 km², asukasluku noin 27 800 ja asukastiheys 16,4 asukasta/km². Piiri on maatalousvaltainen. Suurimmat etniset ryhmät ovat marit, tataarit, venäläiset ja baškiirit.
Mijakin piiri
Mijakin piiri (, ) on kunnallinen itsehallintoalue Venäjän Baškortostanin tasavallan länsiosassa, Orenburgin alueen vastaisella rajalla. Piirin hallinnollinen keskus, Kirgiz-Mijakin kylä, sijaitsee 190 kilometriä pääkaupungista Ufasta lounaaseen. Piiriin kuuluu 15 maalaiskuntaa (kyläneuvostoaluetta) ja se on perustettu vuonna 1930.
Miäkän piirin pinta-ala on 2 051 km². Piirin asukasluku on noin 31 600 ja asukastiheys 15 asukasta/km². Suurimmat etniset ryhmät ovat baškiirit, tataarit, tšuvassit ja venäläiset.
NBC (täsmennyssivu)
NBC voi tarkoittaa:
Sokos Hotel Hamburger Börs
Original Sokos Hotel Hamburger Börs, puhekielessä ’’Hampurin Pörssi’’ tai ’’Börs’’, on Turun kauppatorin laidalla sijaitseva hotelli, joka kuuluu Sokos Hotels -ketjuun. Kevään 2019 jälkeen hotellitoiminta siirtyy Scandicille. LähiTapiola suunnittelee torinpuoleisen rakennuksen purkamista.
Hotellin juuret ulottuvat vuoteen 1894, jolloin paikalle avattiin ravintola Hamburger Bierhalle. Kolme vuotta myöhemmin talo sai nimen Hamburger Börs. Ravintolan osti tuolloin vasta 28-vuotias neiti Wallina Valtin. Valtin rakennutti uusinta tyyliä olevan hotellin ravintolan yhteyteen. Vuonna 1904 Hamburger Börs aloitti hotellitoiminnan. Aluksi käytössä oli 14 huonetta, jotka olivat ajan mittapuun mukaan täydellisesti varusteltuja: hotellilla oli oma voimalaitos ja jokaisessa huoneessa oli sähkö ja puhelin. Valtinin aikana hotellista tuli arvossa pidetty ja maineikas, ja se oli tunnettu myös laadukkaasta ohjelmatarjonnasta. Yritys oli Valtinin hallussa vuoteen 1947, jolloin hän myi omistuksensa Turun Osuuskaupalle. Wallina Valtin oli persoonallinen, tomera johtaja, joka muun muassa suurlakon aikana vuonna 1905 torjui paistinpannu kädessä lakkolaisten hyökkäyksen hotelliinsa.
Hamburger Börsin torinpuoleinen osa purettiin vuonna 1976, ja tilalle rakennettiin uusi rakennus. Kauppiaskadun varrella sijaitseva vanhempi rakennus kuitenkin säilytettiin.
Börsin avajaiset olivat 1. helmikuuta 1979. Huoneita oli tällöin 160 ja vuodepaikkoja 323. Tällöin ravintoloina toimivat vanhan puolen yläravintola Börs I sekä alakerroksessa olevat Steak Börs ja venäläistä ruokaa tarjoava Kalinka. Hotellin ala-aulassa oli Café Valtin ja rakennuksessa toimi myös ohjelmallinen yöravintola Börs Club.
Turun Osuuskauppa luopuu Hamburger Börsistä keväällä 2019 ja hotellitoimintaa jatkamaan tulee Scandic. LähiTapiola suunnittelee omistamansa torinpuoleisen hotellirakennuksen purkamista. Tilalle on tarkoitus rakentaa uusi hotelli.
Hotellissa, joka on nykyisin Turun suurin, on 346 huonetta. Hamburger Börs oli pitkään Suomen suurin Sokos-hotelli, kunnes paikan vei Sokos Hotel Presidentti Helsingissä. Börsissä on useita ravintoloita: seurustelu- ja ruokaravintola Oscar Pub&Grill, ShamRockCafe, Börs Bar&Café, bistro Frans & Emilie, yökerho Börs Night Club, tilausravintola YläBörs ja Börsin Puisto.
Wallina Valtinista ja hotellista kertova musiikkinäytelmä "Hamburger Börs – ja häntä kaikki rakastivat" sai ensi-iltansa Turun kaupunginteatterissa 10. syyskuuta 2010. Näytelmän kirjoittaja Harriet Nylund-Donner joutui metsästämään tietoja Valtinista Ruotsista asti. Tarina alkaa vuodesta 1898 ja päättyy 1930-luvulle. Näytelmässä on paljon faktaa mutta paljon keksittyäkin, kertoo kirjailija Nylund-Donner.
Salavatin piiri
Salavatin piiri (, ) on kunnallinen itsehallintoalue Baškortostanin koillisosassa Tšeljabinskin alueen vastaisella rajalla. Piiri on perustettu vuonna 1935.
Salavatin piirin pinta-ala on 2 051 km². Piirin asukasluku oli vuonna 1995 noin 27 300 ja asukastiheys 12 asukasta/km². Suurimmat etniset ryhmät ovat baškiirit, tataarit ja venäläiset. Piirissä on 16 maalaiskuntaa. Piirin hallintokeskus on Salavatin maalaiskuntaan kuuluva Malojazin kylä (Малояз). Salavatin kaupunki ei sijaitse tässä piirissä vaan aivan toisaalla Baškortostanissa.
Piiri on nimetty baškiirien kansallissankarin Salawat Julajevin mukaan.
Allan Kemakeza
Sir Allan Kemakeza (s. 1951) on Salomonsaarten entinen pääministeri. Hän on myös johtanut People's Alliance Partya.
Parlamentti nimitti Kemakezan pääministeriksi 17. joulukuuta 2001. Hän astui virkaansa kaksi päivää myöhemmin. Vuonna 2006 Kemakezan seuraajaksi valittiin Snyder Rini.
Durak (korttipeli)
Durak (ven. дурак) on venäläinen korttipeli, jossa tavoitteena on päästä kädessä olevista korteista eroon. Pelaaja, jolla on viimeisenä kortteja kädessään, on "durak" eli tyhmyri.
Peli koostuu hyökkäyksistä, joissa yksi pelaaja on "kaataja" ja loput "hyökkääjiä".
Viktor Tšernomyrdin
Viktor Stepanovitš Tšernomyrdin (; 9. huhtikuuta 1938 Tšornyi Otrog, Orenburgin alue, Neuvostoliitto – 3. marraskuuta 2010 Moskova) oli Venäjän pääministeri 1992–1998 ja 2001–2009 Ukrainan-suurlähettiläs.
Tšernomyrdin työskenteli vuodesta 1978 raskaan teollisuuden osastolla kommunistipuolueen koneistossa ja nimitettiin 1985 Neuvostoliiton öljy- ja kaasuteollisuuden ministeriksi. Vuonna 1989 hän muunsi osan ministeriöstä valtionyhtiö Gazpromiksi, jossa hän oli hallituksen ensimmäinen puheenjohtaja.
Toukokuussa 1992 presidentti Boris Jeltsin nimitti hänet Venäjän federaation varapääministeriksi. Tšernomyrdin tuki epäröimättä Jeltsiniä vuoden 1993 kriisin yhteydessä. Huhtikuussa 1995 hän perusti Gazpromin salaa rahoittaman "Kotimme on Venäjä" -puolueen hallituksen tueksi. Se sai kuitenkin vain 10,1 % äänistä ja hajosi pian Tšernomyrdinin menetettyä pääministerinaseman. Maaliskuussa 1998 Jeltsin erotti hänet selittelemättä mutta nimitti hänet uudelleen vastaavaksi pääministeriksi elokuussa. Duuma kieltäytyi kuitenkin kahdesti vahvistamatta nimitystä, koska piti häntä yhtenä talouskriisin pääsyyllisistä.
Presidentti Vladimir Putin nimitti hänet vuonna 2001 suurlähettilääksi Ukrainaan, jossa Tšernomyrdin otti haltuun suuren osan Ukrainan kaasuinfrastruktuuria maan velkojen vastineeksi. Ukrainassa häntä pidettiin ylimielisenä hänen lausuessaan, että Ukraina ei ole koskaan ollut Venäjästä erillinen valtio, ja tämä pitäisi nyt opetella tunnustamaan. Lausunto oli kuitenkin tarkoitettu pääasiassa venäläisille.
Venäjän ja Ukrainan suhteet kärjistyivät Ukrainan presidentin Viktor Juštšenkon kauden lopulla jopa niin huonoiksi, että kun Tšernomyrdin jäi eläkkeelle kesäkuussa 2009, presidentti Dmitri Medvedev ilmoitti, ettei Tšernomyrdinin seuraaja Mihail Zurabov saavu maahan ennen kuin vuoden 2010 vaalien jälkeen.
Papurikko
Papurikko () (myös papurikkotäpläinen, markanpilkkuinen tai papumus) on hevosen värinimitys, joka viittaa pieniin muuta väriä vaaleampiin, reunoiltaan epäselviin täpliin (papurikkotäplät, markanpilkut) hevosen rungossa, erityisesti kaulalla, kyljillä ja lautasilla. Joskus täplien reunat voivat olla vaaleat ja keskus tumma, jolloin puhutaan käänteisistä papurikkotäplistä. Kyse on kuitenkin esimerkiksi harmaan tai ruskean sävy- tai tummuuseroista, ei värikkäistä pilkuista valkoisella pohjalla kuten tiikerinkirjavilla hevosilla.
Papurikkous on erittäin yleistä harmaantumisvaiheessa olevilla kimoilla, joilla esiintyy vaaleita täpliä harmaalla taustalla; tällaisia hevosia kutsutaan yleisesti papurikoiksi (tai papurikkotäpläisiksi kimoiksi). Selviä papurikkotäpliä näkyy kuitenkin myös monilla muunvärisillä hevosilla, esimerkiksi ruunikoilla ja rautiailla, erityisesti hyväkuntoisen hevosen kiiltävässä lyhyessä kesäkarvassa. Papurikkous on hyvin yleistä myös hopeanmustilla hevosilla.
Pelkkä nimitys "papurikko" ei varsinaisesti kerro hevosen väriä, vaikkakin sanalla nykyään viitataan yleensä nimenomaan kimoon hevoseen.
Peter Kenilorea
Sir Peter Kenilorea (23. toukokuuta 1943 Takataka – 25. helmikuuta 2016 Honiara) oli salomonsaarelainen poliitikko.
Kenilorea syntyi Takatakan kylässä Malaitan saarella. Hän toimi itsenäisten Salomonsaarten ensimmäisenä pääministerinä vuosina 1978–1981. Hän toimi uudelleen pääministerinä vuosina 1984–1986. Kenilorea oli myös Salomonsaarten ulkoministeri vuosina 1988–1989 ja uudelleen 1990–1993. Hän oli myöhemminkin aktiivinen maansa politiikassa.
Gennadi Zjuganov
Gennadi Andrejevitš Zjuganov (, s. 26. kesäkuuta 1944) on venäläinen kommunistipoliitikko, joka on ollut useasti Venäjän presidentinvaaleissa istuvan presidentin varteenotettavimpana haastajana, tulematta kuitenkaan kertaakaan valituksi. Hän on ollut Venäjän federaation kommunistisen puolueen pääsihteeri vuodesta 1993, duuman jäsen vuodesta 1995 sekä Euroopan neuvoston parlamenttiryhmän jäsen vuodesta 1996.
Zjuganov haastoi Boris Jeltsinin vuoden 1996 presidentinvaalissa, mutta jäi toiseksi (ensimmäisellä kierroksella äänet jakautuivat Zjuganov–Jeltsin 32%–35%). Maaliskuussa 2000 hän jäi taas toiseksi, tällä kertaa Vladimir Putinille yli 20 prosenttiyksikön erolla. Zjuganov ei asettunut ehdolle 2004 mutta oli mukana Venäjän presidentinvaaleissa 2008 ja sai jälleen toiseksi eniten ääniä (17,8 %).
Toisin kuin NKP vuoden 1956 jälkeen, Zjuganov on pitänyt Josif Stalinia avoimesti arvossa.
Zjuganov on myös julkaissut kirjan ""Stalin ja nykyaika"".
Ezekiel Alebua
Ezekiel Alebua (s. 1947) on salomonsaarelainen poliitikko. Hän toimi maansa ulkoministerinä vuosina 1981–1982 ja pääministerinä 1986–1989. Vuosina 1998–2003 hän johti Guadalcanalin provinssia. Alebua vastusti provinssin itsenäistymisaikeita ja suututti näin useita paikallisia. Vuonna 2001 hän loukkaantui epäonnistuneen salamurhayrityksen takia.
Sergei Kirijenko
Sergei Vladilenovitš Kirijenko (, s. 26. heinäkuuta 1962) on venäjänjuutalainen poliitikko ja liikemies. Hän oli Venäjän pääministeri Boris Jeltsinin aikana 23. maaliskuuta – 23. elokuuta 1998. Duuma vahvisti hänen nimityksensä vasta 24. huhtikuuta. Ennen pääministerikauttaan Kirijenko oli 1997–1998 energiaministeri, marraskuusta 2005 atomienergiatoimiston (Rosatom) johtaja, ja oikeistovoimien liiton johtaja.
Kirijenko on kotoisin Suhumista, Abhasiasta ja kasvoi Sotšissa. Koulun jälkeen hän muutti Nižni Novgorodiin, jossa hänen isänsä opetti. Näihin aikoihin hän otti käyttöön äitinsä ukrainalaisen sukunimen juutalaisen "Israitelin" tilalle, mikä oli puolestaan hänen georgianjuutalaisen isänsä nimi. 1980-luvulla hän ryhtyi liikemieheksi ja Komsomolin AMK-yhtiön johdossa ja järjesti arpajaisia. Vuonna 1993 hän sai taloustieteen arvosanan ja oli pian perustamassa Garantija-pankkia. Hän suostutteli kuvernööri Boris Nemtsovin ottamaan haltuunsa konkurssikypsän Norsi-öljy-yhtiön, jonka johtoon tuli 1996. Nemtsov siirtyi 1997 Moskovaan varapääministeriksi ja otti Kirijenkon mukaansa.
Kirijenkosta tuli varaenergiaministeri 1997 ja marraskuussa täysi ministeri. Maaliskuussa 1998 tuntematon ja kokematon Kirijenko nousi pääministeriksi kesken talouskriisin, esitteli kriisintorjuntapakettinsa, mutta hänen pääministerikautensa jäi viiden kuukauden mittaiseksi, kun rupla päästettiin kellumaan 17. elokuuta. Syytä eroon ei annettu. Jeltsin nimitti uudeksi pääministeriksi Viktor Tšernomyrdinin, joka duuma ei hyväksynyt. Hallituskriisin jälkeen pääministeriksi tuli Jevgeni Primakov.
Kirijenko johti oikeistovoimien liiton kohtuulliseen menestykseen duuman vaaleissa. Putin nimitti Kirijenkon toukokuussa 2000 presidentin täysivaltaiseksi edustajaksi Volgan federaatiopiiriin ja 2001 kemiallisten aseiden hävityksestä vastaavaan komissioon.
Kirijenko on esittänyt kunnianhimoisen suunnitelman nostaa ydinvoimalla tuotettavan energian osuutta nykyisestä 16–17% neljännekseen vuoteen 2030 mennessä. Tähän tarvitaan 40 uutta reaktoria, joiden hinnaksi tulee 60 miljardia dollaria. Venäjän nostamiseksi "energiasupervallaksi" Kirijenko on ehdottanut kaiken ydinvoimatoiminnan ja tutkimuksen keskittämistä yhteen valtion yhtiöön.
Yrjö Blomstedt (arkkitehti)
Yrjö Oskari Blomstedt (9. maaliskuuta 1871 Helsinki – 6. joulukuuta 1912 Jyväskylä) oli suomalainen arkkitehti ja kansatieteilijä.
Blomstedtin vanhemmat olivat rehtori Kaarlo Johan Blomstedt ja Ida Wilhelmina Lindqvist. Hän valmistui arkkitehdiksi Polyteknillisestä opistosta 1894 ja hankki seminaarin käsityönlehtorin pätevyyden Sortavalan seminaarista 1895. Blomstedt toimi vuodesta 1896 Rauman seminaarin piirustuksen, käsitöiden ja maantiedon kollegana. Hänellä oli Raumalla myös arkkitehtitoimisto yhdessä Onni von Zansenin kanssa. Blomstedt muutti Jyväskylään 1898. Hän toimi Jyväskylän seminaarissa lehtorina piirustuksessa, käsityössä ja maantiedossa.
Opettajana Blomstedt seurasi Uno Cygnaeuksen oppia työn avulla työhön kasvattamisesta. Tietoon perustuvan oppimisen lisäksi oli tärkeää harjaantua kädentaidoissa. Hän korosti myös kansallisten perinteiden ja estetiikan tärkeyttä. Arkkitehtina Yrjö Blomstedt piirsi lukuisia jugendtyylisiä rakennuksia, jotka antoivat piirteensä kasvavalle Jyväskylän kaupungille. Hän toimi puuhamiehenä uuden ruutukaavasta poikkeavan vapaamman asemakaavan puolesta. Hän toivoi kaupungin kehityksen menevän kohti kansallisromanttista arkkitehtuuria, vaihtelevia katujen verkostoja, pieniä aukioita ja puistoja.
Blomstedt ansioitui myös rakennusperinteen tallennuksessa ja tutkimustyönsä kautta oli vaikuttamassa kansallisromanttisen suuntauksen syntyyn. Hän teki aikalaistensa tavoin retkiä Karjalaan, josta etsi karelianistista innoitusta uudistaa tyyliään. Yhdessä taiteilija Akseli Gallen-Kallelan kanssa Blomstedt oli ajamassa hävitysuhan alla olleen Niemelän torpan siirtoa Konginkankaalta museoitavaksi Helsingin Seurasaareen 1909 ja vaikutti osaltaan näin saaressa olevan ulkomuseon syntymiseen.
Yrjö Blomstedt oli naimisissa vuodesta 1899 Paula Lovisa Forsmanin kanssa. Heidän lapsiaan olivat arkkitehdit Aulis Blomstedt ja Pauli Blomstedt, kapellimestari Jussi Jalas sekä Aune Alameri o.s. Blomstedt.
Manasseh Sogavare
Manasseh Sogavare (s. 1954) on salomonsaarelainen poliitikko. Hän toimi maansa pääministerinä 30. kesäkuuta 2000 – 17. joulukuuta 2001 ja valittiin uudelleen 26. huhtikuuta 2006 Snyder Rinin erottua. Hän myös johtaa salomonsaarelaista People's Progressive Partya.
Helen Clark
Helen Elizabeth Clark (s. 26. helmikuuta 1950) on uusiseelantilainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä 1999–2008. Hän kuuluu Uuden-Seelannin työväenpuolueeseen.
Clark syntyi Hamiltonissa, Waikatossa. Hän opiskeli Aucklandin yliopistossa ja luennoi siellä vuoteen 1981 asti, jolloin hänet valittiin parlamenttiin. Samana vuonna hän meni naimisiin sosiologi Peter Davisin kanssa.
Vuonna 1987 hänestä tuli ministeri David Langen johtamassa Labour-puolueen hallituksessa. Hän oli myös Geoffrey Palmerin (1989–1990) ja Mike Mooren hallituksissa, ensin asuntoministerinä, sitten ympäristöministerinä, terveysministerinä ja varapääministerinä. Labour oli oppositiossa 1993–1999. Clark haastoi Mike Mooren puolueen johtajuudesta ja hänestä tuli Labourin ja opposition johtaja 1. joulukuuta 1993.
Clark toimi Uuden-Seelannin pääministerinä 5. joulukuuta 1999 lähtien. Hallitus oli aluksi koalitio Labourin ja Alliance-puolueen kanssa vuoteen 2002 asti. Hallituksen kaatumisen jälkeisten vaalien jälkeen hallituskumppaniksi tuli Jim Andertonin johtama Progressive Party. Hallitusta tukivat myös United Future ja Green Party. Vuoden 2005 vaalien jälkeen hallitusyhteistyö Progressive Partyn kanssa jatkui ja pieniksi tulipuolueiksi tulivat New Zealand First ja United Future, joiden johtajat saivat ministeriaseman kabinetin ulkopuolelta.
Viktor Polupanov
Viktor Polupanov (s. 1. tammikuuta 1946 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Polupanov pelasi 75 maaottelua tehden 43 maalia Neuvostoliiton maajoukkueessa 1965–1970. Hän pelasi 293 liigaottelua tekemällä 154 maalia Neuvostoliiton mestaruussarjassa. Polupanov pelasi seuroissa Krylja Sovetov Moskova ja TsSKA Moskova. Hän pelasi muun muassa Anatoli Firsovin kanssa.
Ei ruumiita makuuhuoneeseen
Ei ruumiita makuuhuoneeseen on Aarne Tarkaksen vuonna 1959 ohjaama ja käsikirjoittama jännityselokuva. Tarkas näyttelee itsekin elokuvassa, varjostavan konnan pikku roolin.
Kapteeni Kaarna ja luutnantti Honka ovat lomalla Espanjan Malagassa ja törmäävät hotellissa poliisin tuntemaan rahanväärentäjä Sotoon ja hänen koplaansa. Soto on saanut käsiinsä Hitlerin aikoinaan valmistuttamat sadan dollarin painolaatat väärennetyn rahan tekemiseksi. Soto suunnittelee tuovansa laatat Suomeen, koska arvelee voivansa rauhassa painattaa väärää rahaa täällä.
Kaarnan palatessa Suomeen Soto onnistuu vaihtamaan laatat sisältävän kassinsa hänen kanssaan. Näin hän saa painolaatat rajatarkastuksen läpi Suomeen. Soto ei kuitenkaan onnistu saamaan laattoja takaisin itselleen, ja asia valkenee myös laatat tuoneelle Kaarnalle. Soto yrittää murhata Kaarnan ja Hongan mutta joutuu lopulta poliisien vangitsemaksi.
Aikalaisarvioissa elokuva sai tyrmääviä kommentteja, kuten: ”Filmi on rytmiltään hidaspoljentoinen, kuten sen huumorikin. Tosin siinä on naseviakin repliikkejä ja hauskoja tilanteita, mutta nämäkin ovat enemmän nasevia perusajatukseltaan kuin toteuttamistavaltaan. 'Uskalletut' lempimiskohtaukset ovat kömpelyydessään lähinnä mauttomia.” (Tomira Savtschenko, Kansan Uutiset), ja sitten täysin vastakkaisia: ”Ei ruumiita makuuhuoneeseen on kautta linjan sujuvaa ja reipasta kerrontaa täynnä. Ohjaaja on ollut vireessä ja ilmeisesti myös täysin omalla alallaan” (Jukka Martinkari, Turun Sanomat).
Televisioesitysten yhteydessä elokuvaa on luonnehdittu arvioissa myös pikkunäppäräksi (Arto Pajukallio, Helsingin Sanomat) ja kepeäksi jännärikomediaksi, jonka iskevä alku tosin laimenee elokuvan edetessä (Tv-maailma).. Tappelukohtauksia on sanottu niin hyvin toteutetuiksi, että ne pitävät elokuvan voimissaan.
Foobar2000
foobar2000 on Windows-käyttöjärjestelmälle suunniteltu mediasoitin, jonka on luonut Nullsoftin entinen freelancekoodaaja Peter Pawlowski. Ohjelma toimii XP:tä uudemmilla Windows-versiolla, sekä iOS-, Android- ja Windows 10 Mobile -mobiilialustoilla.
Foobar2000 on muihin mediasoittimiin verrattuna myös erittäin kevyt. Käyttöliittymää helpotettiin ja vähemmän käytettyjä komponentteja poistettiin 0.9-version myötä.Foobar2000 sisältää mukautuvan ja hyvin suunnitellun rajapinnan omien laajennusten kirjoittamiselle. Rajapinta mahdollistaa lähes minkä tahansa ominaisuuden lisäämisen tai muokkaamisen, aina käyttöliittymästä harvinaisten musiikkitiedostojen purkamiseen.
Foobar2000 tukee Applen iPodia ja Last.fm:ää kolmannen osapuolen kirjoittamien laajennusten avulla.
Google-pommi
Google-pommi () on yritys vaikuttaa hakukone Googlen hakutuloksiin siten, että jollakin sopivalla hakusanayhdistelmällä tulee yllättäviä tuloksia. Google-pommit käyttävät hyväkseen Googlen algoritmia, joka ottaa huomioon linkkien ankkuritekstit. Jos monet sivustot kirjoittavat sivulle X johtavan linkin ankkuritekstin täsmälleen samalla tavalla, on todennäköistä, että ankkuritekstiä vastaavalla hakulauseella saadaan tulokseksi sivu X.
Google ilmoitti 25. tammikuuta 2007 kehittäneensä algoritmin, jolla Google-pommien vaikutuksia hakutuloksiin pyritään minimoimaan, jos ankkuritekstin sanoja ei esiinny myös linkkien kohdesivulla. Sen seurauksena esimerkiksi hakulause ”miserable failure” (suom. "surkea epäonnistuminen") ei palauta enää presidentti George W. Bushin kotisivuja, vaan hakutulosten kärjessä on Google-pommia käsitteleviä sivuja.
Jodensavanne
Jodensavanne oli yritys perustaa autonominen juutalaisten territorio Surinameen Etelä-Amerikassa. Jodensavanne sijaitsi noin 50 kilometriä Paramaribosta etelään Surinamejoen varrella.
Vuonna 1639 Englannin hallitus antoi luvan hollantilaisille, portugalilaisille ja italialaisille sefardijuutalaisille luvan asettua asumaan vanhan pääkaupungin, Torarican, alueelle. Vuonna 1652 lordi Willoughbyn johtama uusi joukko juutalaisia tuli Surinameen ja asettui asumaan Jodensavanneen. Kolmas ryhmä, johtajanaan David Nassy, muutti alueelle saatuaan häädön Brasiliasta ja Ranskan Guayanasta.
Britit antoivat Jodensavannen juutalaisyhteisölle merkittäviä erivapauksia vuonna 1665, ja hollantilaiset jatkoivat niiden voimassaoloa omalla valtakaudellaan. Yhteisö sai poliittisen ja uskonnollisen itsehallinnon ensimmäisenä ja ainoana juutalaisyhteisönä ennen Israelin valtion perustamista. Se sai perustaa esimerkiksi oman hautausmaan ja koulun.
Juutalaisyhteisö sai elantonsa sokeriruokoa viljelemällä. Bereche ve Shalomin seurakunta perustettiin, ja sen ensimmäinen synagoga rakennettiin vuosina 1665–1671. Vanha puinen rakennus korvattiin tiilestä tehdyllä vuonna 1685.
1700-luvun puolivälistä Jodensavanne alkoi rapistua ja suurin osa sen asukkaista muutti Paramariboon. Siirtokunta tuhoutui lopullisesti palossa vuonna 1832.
Kråklund Records
Kråklund Records on vuonna 1991 perustettu suomalainen levy-yhtiö. Yhtiön perustivat ja sitä johtavat Klamydian jäsenet, joilla oli vaikeuksia saada musiikkiaan julkaistuksi muiden yhtiöiden kautta.
Kenties levy-yhtiötoimintaakin merkittävämmäksi Kråklundin yritystoiminnassa muodostui 90-luvulla alkanut levyjen jakelutoiminta, joka mahdollisti monille pienkustantajille julkaisujen saamisen levykauppojen hyllyille. Kaupallisesti menestyneitä jakelutuotteita olivat mm. Kråklundin omat Klamydia-julkaisut sekä Levy-yhtiön Apulanta-julkaisut. Kråklund lopetti levyjen jakelutoiminnan syksyllä 2007, jonka jälkeen sen omia ja merkittävää osaa jakelutuotteina olleista julkaisuista on jaellut Supersounds Music.
Kråklund Recordsin alaisuudessa toimii myös metallimusiikkia julkaiseva Woodcut Records.
Viktor Hristenko
Viktor Borisovitš Hristenko (, s. 28. elokuuta 1957) on venäläinen poliitikko, jonka korkein virka oli Venäjän vastaava pääministeri 24. helmikuuta 2004 – 5. maaliskuuta 2004. Hän toimi varapääministerinä presidentti Putinin erottaessa Mihail Kasjanovin. 1. maaliskuuta Putin nimitti Mihail Fradkovin pääministeriksi, minkä duuma vahvisti neljä päivää myöhemmin. 9. maaliskuuta 2004 Hristenko nimitettiin teollisuus- ja energiaministeriksi. Loppuvuodesta 2011 hänet nimitettiin nelivuotiskaudeksi Euraasian talouskomission puheenjohtajaksi.
Hristenko on koulutukseltaan taloustieteilijä. Hän työskenteli Jeltsinin edustajana kotiseudullaan Tšeljabinskissa, kaupungin hallinnossa ja alueen varakuvernöörinä, mistä hänet nostettiin hallitukseen heinäkuussa 1997 varatalousministeriksi ja yllättäen varapääministeriksi Sergei Kirijenkon hallitukseen maaliskuussa 1998.
Hristenkon vaimo Tatjana Golikova on myös poliitikko ja ministeri vuodesta 2002.
Abilenen paradoksi
Abilenen paradoksi ei ole varsinainen paradoksi vaan käsite, joka kuvaa peliteoreettista tilannetta, jossa ryhmä ihmisiä päätyy yhteisestä sopimuksesta tekemään sellaista, jota kukaan ryhmästä ei oikeastaan halua, koska kaikki kuvittelevat siten tekevänsä toisille mieliksi. Paradoksille on antanut nimen Jerry B. Harvey, joka hallintoon liittyvässä kirjassaan "The Abilene Paradox and other Meditations on Management" kuvaa ilmiötä tarinalla perheestä, joka kuumana kesäpäivänä päätyy ajamaan hikisen automatkan Abileneen toisiaan miellyttääkseen, vaikka se ei itse asiassa ole kenenkään toive. Kirjan pohjalta on tehty myös opetuselokuva hallinnon alalle.
Abilenen paradoksi on esimerkki ryhmäajattelun ja avoimen kommunikaation puutteen huonoista puolista, joita hyvässä yrityshallinnossa on syytä oppia varomaan. Toisten miellyttämisen tarve voi tiimityössä johtaa huonoon päätöksentekoon. Arkisemmassa mittakaavassa ilmiö muistuttaa pariskuntaa, joka vuosikaudet on jakanut aamiaisleipänsä niin, että kantapaloja rakastava antaa kantapalat toiselle, joka itse asiassa inhoaa niitä – ja kumpikin luulee tekevänsä uhrauksen toisen hyväksi.
Tobiano
Tobiano on yleinen, dominoivan geenin aiheuttama hevosen kirjavuuskuvio. Tobianogeeni tuottaa valkokarvaisia, vaaleanpunaihoisia alueita hevosen karvaan. Väritys on näkyvä syntymästä lähtien ja katoaa vain muiden geenien mahdollisesta vaikutuksesta.
Tobianokuvioon kuuluvat usein seuraavat piirteet:
Tobianogeeni TO on dominoiva. Hevonen voi siis olla tobiano-kuvioinen, vaikka se olisi perinyt tobianotekijän vain toiselta vanhemmistaan ja olisi heterotsygootti geenin suhteen. Mikäli hevonen on tobianon suhteen homotsygootti, se periyttää värityksensä kaikille jälkeläisilleen. Kuvio voi kuitenkin hävitä, mikäli hevosella on kimotekijä: tällöin kuvio on näkyvä hevosen ollessa nuori, mutta kimoutumisen edessä värilliset alueet vaalenevat ja lopulta muuttuvat valkoisiksi. Kimontobianoilla hevosilla alun perin värillisten alueiden iho kuitenkin säilyy tummana, mikä saattaa aiheuttaa "haamukuvioita". Diluutioväriä kantava homotsygootti tobiano (kuten voikon- tai ruunivoikontobiano) voi myös saada toisen diluutioväriä kantavan hevosen kanssa kaksoisdiluutiovärisen varsan, jonka hailakasta pohjaväristä valkoiset kirjavuuskuviot eivät välttämättä erotu juurikaan.
Tobianogeeni ei liity lethal white -oireyhtymäan, mutta myös tobianokuvioinen hevonen voi kantaa syndrooman aiheuttavaa frame overo -tekijää, vaikka fenotyyppi ei siihen viittaisikaan. Joissain tapauksissa hevonen, joka kantaa sekä tobiano- että muita kirjavuustekijöitä ("overo"), voi fenotyypiltään viitata sekä tobiano- että ei-tobiano -kuvioon; tällaisia hevosia kutsutaan toveroiksi.
Tobiano-geenille on kehitetty DNA-testi. Alun perin tobianoa ei voitu testata suoraan; ensimmäiset tobianotestit tutkivat kuutta markkeria, joiden joukossa oli eräs hevosen 3. kromosomin KIT-geenin markkeri, joka liittyi läheisesti tobianoon, mutta jonka perusteella ei voitu virallisesti määrittää homotsygoottisuutta. Vuonna 2008 Kentuckyn yliopiston tutkittua asiaa joidenkin vuosien ajan todettiin tobianokuvion johtuvan KIT-geenin säätelyjaksoon vaikuttavasta kromosomitason "käännöksestä". Tämä muutos paikannettiin lopulta geneettistä testausta varten, ja nykyään jotkin laboratoriot tarjoavat sitä suorempana keinona todeta tobianogeeni. Tobianotestiä käytetään useimmiten määrittämään onko hevosyksilö homotsygootti, mutta testi on hyödyksi myös tapauksissa joissa hevonen on kimoutunut tai joissa hevoselta selittämättä puuttuu pigmenttiä.
Janaulin piiri
Janaulin piiri (, ) on paikallinen itsehallintnoalue Baškortostanin tasavallan luoteisosassa. Se rajoittuu lännessä Udmurtiaan ja pohjoisessa Permin aluepiiriin. Piirin keskus on Janaulin kaupunki, jonka lisäksi piiriin kuuluu 19 maalaiskuntaa (kyläneuvostoaluetta). Piiri on perustettu vuonna 1930.
Janaulin piirin pinta-ala on 2 176 km². Piirin asukasluku oli vuonna 1995 noin 23 400 ja asukastiheys 10,8 asukasta/km². Suurimmat etniset ryhmät ovat baškiirit (46 %), tataarit, udmurtit ja venäläiset.
Dekasegi
Dekasegi (voidaan kirjoittaa myös Dekasegui tai Dekassegui) on termi, jolla tarkoitetaan etnisyydeltään japanilaisia, jotka ovat muuttaneet Etelä-Amerikasta Japaniin. Suurin osa heistä on lähtöisin Brasiliasta, mutta heitä on muuttanut myös Perusta ja Argentiinasta, sekä muista Latinalaisen Amerikan maista.
Alkuperäinen japaninkielinen sana "dekasegi" (出稼ぎ) tarkoittaa karkeasti käännettynä "työskentelee poissa kotoa". Tämä voi aiheuttaa närää niissä japanilaistaustaisissa henkilöissä, jotka ovat oppineet pitämään Japania pysyvänä kotinaan, mutta ovat silti toisten japanilaisten mielestä "gaijineja" eli muukalaisia.
Japanissa asuu n. 270 000 Brasiliasta muuttanutta japanilaistaustaista ihmistä. Suurin osa heistä on kaksikielisiä, ja puhuu japanin lisäksi portugalia, espanjaa tai englantia.
Splashed white
Splashed white on melko harvinainen hevosen kirjavuuskuvio, jolle on tunnistettu useita erillisiä aiheuttaja-alleeleita. Kuvio ilmenee tyypillisesti yhtenäisenä, selkeäreunaisena valkoisena alueena, joka kattaa tyypillisesti hevosen jalkojen lisäksi takamuksen, mahan ja kaulan alapuolen sekä lähes koko pään. Kuvion ekspressio eli voimakkuus vaihtelee suuresti. Nimensä mukaisesti kuvio näyttää usein siltä, kuin hevonen olisi kahlannut loiskuvassa valkoisessa maalissa pää alhaalla.
Minimaalinen ekspressio:
Tavanomainen ekspressio:
Maksimaalinen ekspressio:
Splashed white -kuvio jättää tyypillisesti värillisen laikun hevosen huulien seudulle, vaikka pää olisi muutoin valkoinen.
Splashed white -kuviolle on löydetty toistaiseksi kolme geenitekijää, jotka kaikki voidaan todeta DNA-testissä.
"SW-1" -alleelia esiintyy ainakin quarter-, paint-, trakehnenin-, miniatyyri- ja islanninhevosilla sekä shetlanninponeilla. Alleelin suhteen homotsygoottisia yksilöitä on tavattu, eikä alleeli siis ole homotsygoottina letaali.
"SW-2" - ja "SW-3" -alleeleiden arvellaan esiintyvän harvinaisina vain tietyissä quarter- ja painthevossuvuissa. Näiden alleeleiden mahdollisesta letaaliudesta homotsygoottina ei ole tietoa.
Splashed white on melko harvinainen valkokirjavuustyyppi, jota esiintyy muiden muassa joissakin pohjoisamerikkalaisissa roduissa, islanninhevosella ja gotlanninrussilla, harvinaisena myös suomenhevosella.
Splashed white -kirjavuuteen liittyy kuuroutta. Kuurous vaikuttaa liittyvän läheisesti sisäkorvan pigmentittömyyteen, eivätkä kaikki splashed white -hevoset ole kuuroja.
Viktor Blinov
Viktor Blinov (1. tammikuuta 1945 Omsk - 9. heinäkuuta 1968 Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan puolustaja. Lyhyeksi jääneellä urallaan hän ehti pelata 32 maaottelua tehden 10 maalia Neuvostoliiton maajoukkueessa 1965-1968. Hän pelasi 190 liigaottelua tekemällä 42 maalia Neuvostoliiton mestaruussarjassa. Hän pelasi jääkiekkoseurassa Spartak Moskova.
Luettelo Flanderin kreiveistä
Flanderin kreivit hallitsivat kreivikuntaansa 800-luvulta 1300-luvulle, jolloin seurasi lähes sata vuotta kestänyt "Valois"–sukuisten Burgundin herttuoiden kausi, kunnes maat liitettiin Habsburgien dynastian maihin,
1384–1405 : Margareeta III, syntyisin Marguerite de Dampierre, kutsumanimeltään Margareeta de Mâles (v. 1350–1405) Hän oli jo 11-vuotiaana jäänyt leskeksi Burgundin herttuakunnan perillisestä herttua Filip I = Philippe de Rouvresista, joka oli Burgundin prinssin Philippen poika. Marguerite oli Louis II Miehekkään tytär ja hallitsi mm. seuraavia maakunti perintömainaan: Flanderin kreivitär (1383–1405), Neversin kreivitär ja Rethelin kreivitär. Hän avioitui kahdesti:Tämän jälkeen Flanderin perimys siirtyi Habsburgien dynastialle.Tästä alkaen Flanderi ym seurasi Espanjan kruunun periytymistä vuoteen 1700, mutta hallitsijat asuivat Madridissa.
Sterlibaševon piiri
Sterlibaševon piiri (, ) on paikallinen itsehallintoalue Baškortostanin eteläosassa. Piirin hallinnollinen keskus on Sterlibaševon kylä, joka sijaitsee 182 kilometriä pääkaupungista Ufasta etelään. Piiriin kuuluu 15 maalaiskuntaa (kyläneuvostoaluetta). Se on perustettu vuonna 1930 .
Sterlibaševon piirin pinta-ala on 1 609 km². Piirin asukasluku on noin 22 000 ja asukastiheys 13,5 asukasta/km². Suurimmat etniset ryhmät ovat tataarit, baškiirit ja tšuvassit.
Ward Cunningham
Howard G. "Ward" Cunningham (26. toukokuuta 1949) on yhdysvaltalainen ohjelmoija. Hänet tunnetaan parhaiten ensimmäisen wikin keksijänä, jota kutsuttiin WikiWikiWebiksi.
Tert-butanoli
Tert-butanoli (2-metyyli-2-propanoli tai tertiaaributanoli) kuuluu alkoholien aineryhmään. Tert-butanolin rakennekaava voidaan esittää muodossa (CH)COH.
Tert-butanolin olomuoto on ympäristön lämpötilasta riippuen joko kiteistä jauhetta tai väritöntä nestettä. Tert-butanolin moolimassa on 74,1 g/mol, kiehumispiste 83 °C, sulamispiste 25 °C, tiheys 0,80 g/cm (vesi = 1,0 g/cm), leimahduspiste 11 °C, itsesyttymislämpötila 470 °C ja CAS-numero 75-65-0.
Tert-butanoli on eräs butanolin CHOH isomeerisistä muodoista.
Tert-butanolia valmistetaan rikkihappokatalysoidulla veden ja isobuteenin välisellä reaktiolla. Reaktion ensimmäisessä vaiheessa muodostuu sulfaattiesteri, joka hydrolysoituu. Tert-butanolia muodostuu myös sivutuotteena valmistettaessa propyleenioksidia isopropaanista. Prosessi voidaan muuntaa tuottamaan ainoastaan tert-butanolia käyttämällä molybdeenikatalyyttiä. Tert-butanolia voidaan käyttää liuottimena ja siitä voidaan valmistaa hajusteina käytettäviä estereitä. Tert-butanolin pääasiallinen käyttökohde on kuitenkin bensiinin lisäaineena käytettävän metyyli-tert-butyylieetterin valmistus.
Nurimanovin piiri
Nurimanovin piiri (, ) on paikallinen itsehallintoalue Ufajoen varrella Baškortostanin tasavallan itäosassa Tšeljabinskin alueen vastaisella rajalla. Piiriin kuuluu 12 maalaiskuntaa, joissa on 52 asutuskeskusta. Hallintokeskus on Krasnaja Gorkan kylä (Красная Горка). Piiri on perustettu vuonna 1930, ja se on nimetty Bagautdin Nurimanov -nimisen kommunistivallankumouksellisen mukaan.
Nurimanovin piirin pinta-ala on 2 634 km². Piirin asukasluku on noin 22 400 ja asukastiheys 8 asukasta/km². Suurimmat etniset ryhmät ovat tataarit, baškiirit, venäläiset ja marit.
Tuimazyn piiri
Tuimazyn piiri (, ) on hallinnollinen piiri Baškortostanin länsiosassa Tatarstanin vastaisella rajalla. Piirin hallinnollinen keskus on Tuimazyn kaupunki, joka sijaitsee 170 kilometriä Ufasta länteen. Piiriin kuuluu 20 kylähallintoaluetta ja se on perustettu vuonna 1930.
Tuimazyn piirin pinta-ala on 2 364 km². Piirin asukasluku on noin 30 300 ja asukastiheys 13 asukasta/km². Suurimmat etniset ryhmät ovat tataarit, baškiirit ja venäläiset.
Juri Moisejev
Juri Ivanovitš Moisejev (, 15. heinäkuuta 1940 Penza, Neuvostoliitto – 2005 Venäjä) oli neuvostoliittolainen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen hyökkääjä. Moisejev pelasi 37 maaottelua tehden 13 maalia Neuvostoliiton maajoukkueessa vuosina 1965–1971. Neuvostoliiton mestaruussarjassa hän pelasi 400 liigaottelua tekemällä 193 maalia. Hän pelasi jääkiekkoseurassa TsSKA Moskova. Peliuransa jälkeen hän toimi Ak Bars Kazanin valmentajana 1996–1999 ja 2001–2002.
Rajanylityspaikka
Rajanylityspaikka on varsinainen raja-asema tai muu paikka, jossa voidaan ylittää kahden valtakunnan välinen raja.
Perussäännön mukaan tulo Suomeen (maahantulo) ja maasta poistuminen on sallittua vahvistettujen rajanylityspaikkojen kautta. Schengenin sopimuksen seurauksena perussäännöstä on kuitenkin poikkeuksia. Mikäli ei kuljeta mukanaan tullattavaa tavaraa, Schengenin maiden sisärajan saa ylittää missä tahansa, kunhan matkustusasiakirjat ovat mukana. Siten Suomesta on luvallista mennä Ruotsiin tai Norjaan myös muualta kuin virallisilta rajanylityspaikoilta.
Rajanylityspaikalla tarkoitetaan Suomen lainsäädännössä paikkaa, jonka kautta voi ylittää Schengen-alueen ulkorajan. Rajanylityspaikat määrätään valtioneuvoston asetuksessa. Asetuksen mukaisia rajanylityspaikkoja on Venäjän maarajalla, lentoasemilla, satamissa ja merivartioasemilla. Rajanylityspaikkoja ei ole Ruotsin ja Norjan vastaisilla rajoilla.
Mikäli matkustajan mukana on tullattavaa tavaraa, on Norjaan mennessä tai sieltä tullessa kuljettava tullitoimipaikan kautta. Kansainväliset rajanylityspaikat Suomen ja Norjan välillä ovat:
Ruotsin rajan saa ylittää mistä vain myös tullattavan tavaran kanssa, mutta tullaus on tällöin hoidettava erikseen asioimalla tullipaikkaan. Tulliasiat voi hoitaa myös rajaa ylitettäessä rajanylityspaikalla, mikäli siellä on tulliasema. Kansainväliset rajanylityspaikat Suomen ja Ruotsin välillä ovat:
Oheinen taulukko kertoo Venäjän rajan rajanylityspaikat ja niillä suoritettujen henkilöiden rajatarkastusten määrän viime vuosina.
Rajavartiolaitos teki vuonna 2011 yhteensä 293 447 henkilöliikenteen rajatarkastusta muun muassa seuraavissa satamissa tai vesiväylien raja-asemilla:
Rajanylitys on mahdollista eräiden muidenkin satamien kautta. Huviveneiden käytössä ovat seuraavat merivartioasemat:
Kansainvälisen liikenteen lentoasemia ovat: 
Lisäksi on myös muita lentoliikenteen rajanylityspaikkoja. Vesitasoilla on mahdollista saapua lisäksi Hangon, Suomenlinnan, Kotkan, Maarianhaminan ja Porkkalan merivartioasemien kautta.
Rajavartiolaitos teki kansainvälistä lentoliikennettä palvelevilla lentoasemilla yhteensä 3,776 miljoonaa rajatarkastusta (ainakin passintarkastus) vuonna 2011 . Vuonna 2012 lentoasemilla tehtiin 4,050 miljoonaa kansainvälisen liikenteen passintarkastusta. Vilkkaimmat lentoasemat olivat tällä mittarilla Helsinki-Vantaa (3 817 tuhatta), Kittilä (58 tuhatta) ja Rovaniemi (37 tuhatta). Sisämaan lentoasemilla (esim. Jyväskylä, Kuopio ja Tampere-Pirkkala) rajatarkastuksista huolehtii poliisi , joten näillä lentoasemilla tehtyjen tarkastusten lukumäärä ei sisälly rajavartiolaitoksen tilastoihin.
Anna Vyrubova
Anna Aleksandrovna Vyrubova, o.s. "Tanejeva" () (16. heinäkuuta 1884 – 20. heinäkuuta 1964 Helsinki) oli Venäjän viimeisen keisarinnan Aleksandra Fjodrovnan hovineiti ja paras ystävätär.
Vyrubovan isä oli säveltäjänäkin tunnettu Aleksandr Tanejev , keisarin siviilikanslian päällikkö kolmannessa polvessa. Annan äiti Nadeshda o.s. Tolstoi kuului kreivilliseen sukuun ja oli maineikkaan marsalkka Mihail Kutuzovin jälkeläinen. Hyvien suhteiden vuoksi Vyrubova sai nuorena hovineidin paikan. Muistelmissaan hän väitti, ettei hänellä ollut suhdetta munkki Grigori Rasputiniin eikä tekemistä Nikolai II:n perheeseen liittyneen juonittelun kanssa. Vyrubova palveli kuitenkin sekä Rasputinia että tsaariperhettä. Anna opiskeli ensimmäisen maailmansodan aikana Punaisen ristin sairaanhoitajaksi. Ennen lokakuun vallankumousta hän ystävystyi kirjailija Maksim Gorkin kanssa, joka kehotti häntä kirjoittamaan muistelmansa, ja niin Vyrubova tekikin. Vallankumouksen aikana Anna oli sairaalassa, jonne hän joutui vuonna 1915 loukkaannuttuaan junaonnettomuudessa. Anna avioitui merivoimien upseeri Aleksander Vasilievich Vyrubovin kanssa, vaikka Rasputin varoittikin avioliitosta ja pariskunta erosikin melko pian.
Vallankumouksen jälkeen Vyrubova vietiin vankina Pietari-Paavalin linnoitukseen ja suljettiin Trubetskoin bastioniin. Vankeudessa ollessaan hänelle tehtiin hänen omasta tahdostaan lääkärintarkastus, jossa todettiin hänen olleen neitsyt, todistaakseen ettei ollut ollut seksuaalisesti tekemisissä esim. Rasputinin kanssa. Vapauduttuaan hän piileskeli parin vuoden ajan Pietarissa ja joutui uudelleen piätetyksi. Joulukuussa 1920 hän sai ulkomaille paenneelta sisareltaan kirjeen, jossa tämä esitti hänelle suunnitelman maasta pakenemiseksi. Joulun alla hän ja hänen äitinsä tapasivat Suomenlahden rannalla sisaren värväämän kalastajan, joka vei heidät jään yli Suomen puolelle. Kuusi tuntia ajettiin reellä ja loppumatka taitettiin jalan. Vesillä liikkui bolševikkien merivartioston veneitä, jotka etsivät pakenevia. Aamulla pakolaiset ilmoittautuivat karanteeniasemalle Suomen puolella ja muuttivat sitten Viipuriin. Nadeshda Tanejev kuoli siellä vuonna 1937 ja Anna muutti Helsinkiin hieman ennen talvisotaa.
Sodan alettua Vyrubova muutti Tukholmaan, missä Ruotsin tuleva kuningatar Louise – kruununprinssi Gustaf Aadolfin puoliso ja Aleksandra Fjodrovnan sisarentytär – maksoi Vyrubovan ylläpidon ja pienen eläkkeen. 1930-luvulla hänet oli vihitty salanunnaksi Valamon luostarissa. Suomessa ollessaan hän sai rahallista tukea C. G. E. Mannerheimilta, joka oli entinen Chavalier-kaartin upseeri ja tunsi Vyrubovan Pietarin ajoilta. Samoin Ruotsin hovi tuki häntä rahallisesti ja hän maalasi myös akvarelleja myyntiin.
Sotien jälkeen Vyrubova asui palvelijattarensa ja ystävänsä Vera Sapelovan kanssa kaksiossa Topeliuksenkatu 29:ssä Töölössä. Hän kuoli vuonna 1964 ja hänet haudattiin Helsingin ortodoksiselle hautausmaalle.
Yleisradion Dokumenttiohjelmat tuotti vuonna 2005 dokumentin Anna Vyrubovasta. Ohjelman nimi oli "Keisarinnan hovineito". Dokumenttielokuvan käsikirjoitti ja ohjasi Arvo Tuominen. Vyrubovan roolin näytteli Galina Bokashevskaja.
Naomi Campbell
Naomi Elaine Campbell (s. 22. toukokuuta 1970 Lontoo, Iso-Britannia) on brittiläinen supermalli ja näyttelijä. Hänen on arvioitu ansainneen noin 28 miljoonaa dollaria mallinurallaan, joka alkoi jo hänen ollessaan 15-vuotias. Campbell poseerasi ensimmäisenä tummaihoisena naisena "Voguen" britti- ja ranskalaisversion sekä "Time"-aikakauslehden kansikuvassa. Hän on esiintynyt myös "Playboy"-miestenlehdessä ja rohkeissa kuvissa poplaulaja Madonnan kohutussa "Sex"-valokuvakirjassa. Campbell on 176,5 cm pitkä.
Vuonna 1992 Campbell oli mukana Michael Jacksonin ”In the Closet” -musiikkivideossa.
Campbell oli mukana luomassa vuonna 1994 julkaistua "Swan"-bestsellerkirjaa. Hän on myös lanseerannut oman parfyymimalliston. Hänet tunnetaan tulisen temperamenttisesta luonteestaan, sillä hänen kärkeviä kommenttejaan ja väkivaltaskandaalejaan on usein setvitty julkisuudessa. Campbell on seurustellut muun muassa Flavio Briatoren, Mike Tysonin ja Robert De Niron kanssa.
Campbell on myös kokeillut siipiään musiikkialalla: hänen "Baby Woman" -albumiaan myytiin maailmanlaajuisesti yli miljoona kappaletta.
Campbell toimi todistajana Liberian entisen johtajan Charles Taylorin Haagin sotarikosoikeudenkäynnissä elokuussa 2010, jossa hän vahvisti saaneensa lahjaksi ”kiviä” Nelson Mandelan järjestämällä illallisella Etelä-Afrikassa vuonna 1997. Campbell todisti, että hän ei tiennyt, kuka ”kivien” lahjoittaja oli, vaikka arvelikin Taylorin olleen asialla. Alun perin Campbell kieltäytyi todistamasta oikeudenkäynnissä, mutta hänet kuitenkin haastettiin todistajaksi.
Juudan kuningaskunta
Juudan kuningaskunta (myös lyhyemmin Juuda) sijaitsi noin vuosien 920 eaa. ja 597 eaa. välillä Palestiinan eteläosassa Juudean eli Juudan historiallisella alueella. Nimensä kuningaskunta sai Juudan heimosta; Raamatun mukaan sen alue koostui Juudan ja Benjaminin heimojen asuma-alueista. Juudan kuningaskunta oli Israelin kuningaskunnan ohella toinen pääosin juutalaista uskontoa noudattanut valtakunta.
Raamatun kertomuksen mukaan Juudan kuningaskunta syntyi, kun yhtenäisen Israelin kuningas Salomon kuoleman (926–922 eaa.) jälkeen Jerobeam I sai pohjois- ja keskiosat valtakuntaa alaisuuteensa ja Salomon poika Rehabeam jäi hallitsemaan vain eteläistä osaa eli Juudaa, jonka pääkaupunki oli Jerusalem. Traditionaalisen kronologian mukaan ajoitettu arkeologinen todistusaineisto ei kuitenkaan kerro yhteisestä israelilaisesta valtakunnasta ennen Jerobeamin aikaa.
Juuda oli kuivempaa ja karumpaa aluetta kuin Israel, joten sen asukasmäärä oli huomattavasti pienempi ja se oli Israelia heikompi. Toisaalta alue oli vuoristoisena ylänkönä paremmin suojassa valloittajilta kuin Israel, ja niinpä Juuda jäi pitempään nauttimaan itsenäisyydestä tai jonkinasteisesta autonomiasta.
Juudan kuningaskunta tuhoutui, kun Nebukadressar II valloitti Jerusalemin vuonna 597 eaa. ja pakkosiirsi sen väestön yläluokan ja käsityöläiset Babyloniaan. Myöhemmin Persian kuningas Kyyros II Suuri kuitenkin salli heidän palata Juudaan. Persialaisvallan aikana Juuda sai tietynasteisen itsehallinnon.
Kilikiti
Kilikiti (kirikiti, samoalainen kriketti) on yksi kriketin versioista. Se kehittyi 1800-luvulla Samoalla, jossa kriketin olivat tehneet tutuksi brittiläiset lähetyssaarnaajat. Kilikiti levisi pian myös muualle Polynesiaan. Lajia pidetään nykyään Samoan kansallisurheilulajina. Kilikiti on suosittua myös Uudessa-Seelannissa.
Kriketin tavoin kilikitissä on portti eli hila ("wicket") jota puolustaa kaksi pelaajaa. kaikkiaan joukkueessa on 10-20 pelaajaa, jotka voivat edustaa eri ikäryhmiä ja sukupuolia. Maila on noin metrin pituinen, sen painava kolmikulmainen pää antaa lyönnille voimaa ja kädensija on päällystetty kookoskuidulla.
The New Zealand Kilikiti Association on standardisoimassa kilikitin sääntöjä.
Alive III
Alive III on yhdysvaltalaisen hard rock -yhtye Kissin livealbumi, ja se on yhtyeen kolmas osa "Alive!"-livealbumin vuonna 1975 aloittamaa "Alive"-konserttitallenteiden sarjaa. Albumi julkaistiin 18. toukokuuta 1993, ja sen on tuottanut jo 1970-luvulla yhtyeen kanssa työskennellyt Eddie Kramer.
Albumi julkaistiin vinyyli- ja CD-levynä, ja se ylitti kultalevyrajan Yhdysvalloissa vuonna 1994. Albumilla vaikuttaa Kissin silloinen kokoonpano, jonka muodostivat laulaja ja rytmikitaristi Paul Stanley, laulaja ja bassokitaristi Gene Simmons, soolokitaristi Bruce Kulick sekä rumpali Eric Singer.
Sergei Stepašin
Sergei Vadimovitš Stepašin (, s. 2. maaliskuuta 1952 Port Arthur, nyk. Dalian, Kiina), sisäministeriön joukkojen kenraaliluutnantti, oli Venäjän pääministerinä 12. toukokuuta 1999 – 9. elokuuta 1999.
Stepašin työskenteli Neuvostoliiton sisäministeriön (MVD) joukoissa vuoteen 1990 asti. Hän työskenteli sisäministeriön joukoissa ongelma-alueilla Bakussa, Ferganan laaksossa, Vuoristo-Karabahissa ja Suhumissa. Hänet valittiin kadettien nimittämänä Venäjän federaalisen sosialistisen neuvostotasavallan korkeimpaan neuvostoon Leningradista 1990, jossa hän oli valtion puolustuksen ja turvallisuuden komiteassa, kunnes korkein neuvosto korvattiin valtakunnanduumalla 1993. Stepašin erosi kommunistipuolueesta 19. elokuuta 1991 vallankaappausyrityksen jälkeen.
Presidentti Boris Jeltsin nimitti Stepašinin liittovaltion turvallisuuden varaministeriksi 1991–1993. Stepašin tuki Jeltsinia korkeinta neuvostoa vastaan 1993, kun panssarit hajottivat parlamentin. Hän sai mainetta "haukkana" ja Jeltsinin liittolaisena. Maaliskuussa 1994 Jeltsin nimitti hänet vastavakoilun johtoon (FSK, vuodesta 1995 FSB), missä virassa Stepašin yritti kaataa Džohar Dudajevin separatistisen tšetšeenihallituksen. Jeltsin kuitenkin erotti hänet 1995 tšetšeenijoukkojen hyökättyä Budennovskiin. Vuodesta 1997 maaliskuuhun 1998 hän toimi jälleen Tšernomyrdinin nimittämänä oikeusministerinä ja nimitettiin sisäministeriksi Primakovin hallitukseen huhtikuussa 1998. Stepašin on ollut 1994–1995 ja 1997– turvallisuusneuvoston jäsen.
Hän oli ensimmäinen varapääministeri ja nimitettiin aluksi vt. pääministeriksi Jeltsinin erotettua toukokuussa 1999 Jevgeni Primakovin. Stepašinia pidettiin kovan linjan kannattajana etenkin talousrikollisia vastaan. Hän johti ensimmäisiä vastatoimia tšetšeenijoukkojen hyökättyä Dagestaniin, mutta Putin korvasi hänet pääministerinä syyskuussa 1999.
Väitetään, että Stepašin oli vuonna 1999 vahva ehdokas Jeltsinin seuraajaksi Venäjän presidenttinä. Putinin sanotaan olleen aluksi vain vaihtoehtona hänelle. Stepašin liittyi pääministerinuransa jälkeen liberaalipuolue Jablokoon ja oli ehdokkaana duuman vaaleissa. Putin nimitti Stepašinin vuonna 2000 valtion auditiokomission (tilintarkastustuomioistuimen) johtajaksi, jota tehtävää hän hoiti vuoteen 2013 asti. Vuodesta 2014 hän on johtanut valtion korporaatiomuotoista kuntatalouden kehitysrahastoa.
Wee-Man
Jason Bryant Acuña, taiteilijanimeltään Wee-Man ("pieni mies" skotlannin murteella), (s. 16. toukokuuta 1973 Pisa, Italia) on amerikanitalialainen rullalautailija ja eräs "Jackass"-ohjelmassa esiintyvistä henkilöistä. Ohjelmassa hänet nähdään yleensä skeittaamassa tai juoksemassa karkuun Preston Lacya. Hän esiintyy myös "Wildboyz" -televisio-ohjelmassa ja "Tony Hawk’s Underground 2" -videopelissä.
Wee-Manilla on akondroplasia, minkä vuoksi hän on lyhytkasvuinen. Hän oli 33-vuotiaana 123 cm pitkä ja painoi 55 kg.