hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ryti–Ribbentrop-sopimus
Ryti–Ribbentrop-sopimus (myös pelkkä Ribbentrop-sopimus) oli Suomen presidentti Risto Rytin kansallissosialistisen Saksan johtajalle Adolf Hitlerille jatkosodan loppuvaiheessa kesäkuussa 1944 lähettämä kirje, jossa hän sitoutui olemaan tekemättä rauhaa Neuvostoliiton kanssa ilman Saksan hyväksyntää. Kyseisen kirjeen on myös tulkittu olleen Suomen ja Saksan välinen liittosopimus.
Suomi joutui ahtaalle sotilaallisesti kesäkuun 1944 aikana Neuvostoliiton suorittamassa Viipurin-Petroskoin operaatiossa, varsinkin kun Suomen tiedusteltua rauhaa 21. kesäkuuta Neuvostoliitto ilmoitti vaativansa ehdotonta antautumista. Seuraavana päivänä Saksan ulkoministeri Joachim von Ribbentrop lensi Helsinkiin vaatimaan sitoumusta sodan jatkamisesta tai Saksan sotilaallinen tuki vedettäisiin välittömästi pois.
Sopimus takasi Saksan toimitukset Suomeen, mutta samalla sitoi Suomen Saksaan poliittisesti ja sotilaallisesti. Saksan häviö oli tuolloin jo varma. Presidentti Ryti ei halunnut tehdä poliittista itsemurhaa, vaan olisi halunnut viedä sopimuksen eduskuntaan. Puolustusvoimain ylipäällikkö, Suomen marsalkka Gustaf Mannerheim ja pääministeri Edwin Linkomies tiesivät kuitenkin Rytin tavoin, ettei sopimus olisi mennyt eduskunnassa lävitse ja painostivat Rytin antamaan tuon lupauksen kirjeen muodossa omissa nimissään, minkä Ryti muutamia tunteja pohdittuaan tekikin. Hallituksen istunnossa, missä Ryti esitteli kirjeensä, oli mukana myös lakimies, joka varmensi Rytin esittämän tulkinnan, että Suomi vapautuisi kirjeen lupauksista Rytin erotessa toimestaan.
Ryti lähetti kirjeensä 26. kesäkuuta Neuvostoliiton operaation taivutettua VKT-linjan edellisenä päivänä alkaneeseen Talin–Ihantalan taisteluun. Sopimus takasi Saksan aseavun ja viljatoimitusten jatkumisen. Asetoimitusten lisäksi sopimus takasi suomalaisia taisteluissa avustaneiden saksalaisen 303. Rynnäkkötykkiprikaatin, 122. Jalkaväkidivisioonan sekä lento-osasto Kuhlmeyn tuen jatkossakin. Jälkikäteen on voitu todeta, että sopimuksesta kieltäytyminen olisi tuskin johtanut apuvoimien poisvetämiseen, toisin kuin Ribbentrop oli uhkaillut, mutta Mannerheim ja Ryti eivät tuolloin olleet varmoja asiasta eivätkä halunneet riskeerata apua. Jalkaväkidivisioonan vaikutus Viipurinlahden taistelussa ja osasto Kuhlmeyn merkitys Talin-Ihantalan taistelussa olivat huomattavat. Myös vilja-apu oli elintärkeää. Varsinaisiin kesän taisteluihin materiaalitoimitukset eivät kuitenkaan ehtineet.
Suomessa katsottiin sopimuksen voimassaolon lakanneen Rytin jättäessä tasavallan presidentin tehtävien hoidon pääministeri Linkomiehelle ja Mannerheimin tultua presidentiksi elokuun alussa 1944.
Sodan päättyessä Suomen asevoimien materiaalitilanne oli parempi kuin koskaan, mikä saattoi vahvistaa Suomen asemaa rauhanneuvotteluissa.
Stegosaurus
Stegosaurus (myös Harjalisko, kirjaimellisesti "kattolisko") oli suuri kasvinsyöjädinosaurus, joka eli jurakauden loppupuolelta 154–144 miljoonaa vuotta sitten. Sen fossiileita on löydetty pääosassa Yhdysvalloista. Ravintona se käytti luultavasti matalia kasveja.
"Stegosaurus" ei ollut tarpeeksi nopea pakenemaan petoja, joten se tarvitsi hyvän puolustuksen. Sillä oli häntänsä kärjessä neljä 1,2 metrin pituista piikkiä. "Stegosauruksella" oli lisäksi selässään ja hännässään timantinmuotoisia litteitä levyjä, jotka olisivat ehkä voineet pelottaa pedon tiehensä ilman taistelua. Kilvet ovat ehkä myös auttaneet kosintomenoissa tai toimineet lämmittiminä ja jäähdyttiminä. "Stegosaurus" käveli neljällä jalalla, ja sen takajalat olivat pitemmät kuin etujalat, joten sen selkä vietti ylöspäin. Suuret yksilöt kasvoivat 9 metriä pitkiksi.
Vaikka "Stegosaurus" oli suurikokoinen, sen aivot olivat pienet. 1880-luvulla Othniel Charles Marsh teki valoksen "Stegosauruksen" aivo-ontelosta, mikä osoitti aivojen olleen hyvin pienet, kokoon verrattuna pienimmät kuin millään muulla dinosauruksella.
Eläin joka painoi yli 4,5 tonnia, jonka aivot painoivat enintään 80 grammaa tuki käsitystä että dinosaurukset olivat tyhmiä. Käsitys on nykyään suurelta osin hylätty.
Aivot olivat siti pienet moneen muuhun dinosaurukseen verrattuna, mutta normaalin kokoiset hitaalle kasvinsyöjälle.
Vuonna 1887 Othniel Charles Marsh kuvasi eriskummallisen dinosauruksen, jolle hän antoi nimen "Stegosaurus". Sillä oli piikkejä hännässä ja suuret kilvet selässä. Alusta alkaen oli selvää, että hännän piikit olivat puolustusase, mutta kilpien tarkoitus oli hämärä. Aluksi niiden oletettiin olevan suojakilpiä, mutta ne olivat oudossa paikassa ja liian korkealla ollakseen tehokkaita. Tarkempi tutkimus osoitti, että kilvet olivat muodostuneet kennomaisista luista, ja että ne olivat täynnä verisuonia. Se oli kaikkein epätodennäköisin rakenne puolustautumisvälineeksi. Sitten keksittiin, että kilvet auttoivat ruumiinlämmön säätelyssä. Kylminä aamuina "Stegosaurus" saattoi kääntyä aurinkoon ja lämmittää ne nopeasti. Kilpien läpi virtaava veri auttoi sitten kohottamaan ruumiinlämmön. Päivän kuumuudessa taas levyjen läpi puhaltava tuulenviri saattoi vilvoittaa dinosaurusta samoin kuin nykyisten norsujen korvat. On myös esitetty, että kilpien läpi virtaava veri värjäsi ne punaisiksi, ja se auttoi mahtailussa muita yksilöitä vastaan ja auttoi ehkä pelottamaan nälkäisen pedon pois.
Erasure
Erasure (äännetään []) on brittiläinen vuonna 1985 perustettu synthpop-duo, jonka muodostavat Vince Clarke (syntetisaattorit, kosketinsoittimet) ja Andy Bell (laulu).
Erasure sai alkunsa vuonna 1985, kun Depeche Moden, Yazoon ja The Assemblyn taakseen jättänyt Vince Clarke haki lehti-ilmoituksella laulajaa uuteen projektiinsa. Yli neljänkymmenen kokelaan joukosta valituksi tuli Andy Bell.
Ensimmäinen albumi "Wonderland" ei ollut suuri kaupallinen menestys, mutta vuoden 1986 "Sometimes" -kappaleesta eteenpäin jokainen yhtyeen Britanniassa julkaistu single on noussut UK Singles Chartin Top-30:een. Vuoteen 2007 mennessä Erasure on julkaissut yhteensä 18 albumia ja myynyt yli 14 miljoonaa äänitettä maailmanlaajuisesti. Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat "Sometimes" (1986), "A Little Respect" (1988), "Stop!" (1988), "Blue Savannah" (1990), "Chorus" (1991), "Always" (1994) sekä Suomessa erityisen suureen suosioon kohonnut "Love To Hate You" (1991). Yhtyeen suurin hitti - ja ainoa Brittein singlelistan ykköseksi noussut kappale - on kuitenkin vuonna 1992 julkaistulta, ABBA:a versioineelta, ABBA-esque -EP:ltä irrotettu single "Take A Chance On Me".
Yhtyeen myydyin studioalbumi on Isossa-Britanniassa triplaplatinaa ja USA:ssa platinaa myynyt "The Innocents" (1988). Muista julkaisuista parhaiten on myynyt yhtyeen ensimmäinen singlekokoelma "Pop! The First 20 Hits" (1992), joka kotimaansa triplaplatinan lisäksi myi kultalevyyn oikeuttavan määrän USA:ssa ja Saksassa.
Erasure on konsertoinut Suomessa kahdesti: Helsingin jäähallissa 2. syyskuuta 1992, Phantasmagorical Tour -kiertueensa yhteydessä ja vuonna 2017 Robbie Williamsin Tampereen konsertin lämmittelijänä.
Menorca
Menorca eli Minorca on Espanjalle kuuluva saari Baleaareilla, Välimerellä. Sen asukasluku oli 92 434 vuonna 2008. Saaren suurimpia kaupunkeja ovat Ciutadella ja Maó (). Saarella puhutaan katalaanin murretta nimeltään "menorquí", joka poikkeaa muista katalaanin murteista lähinnä ääntämiseltään.
Formentera
Formentera on Espanjalle kuuluva saari Baleaareilla, Välimerellä. Se on Baleaarien eteläisin ja pienin asuttu saari, joka on samalla myös oma kuntansa. Formentera sijaitsee noin kuusi kilometriä Ibizasta etelään. Saaren asukasluku oli 9 147 vuonna 2008.
Saari tunnetaan pitkästä uimarannastaan ja nudisteistaan, osalla uimarannoista on alastomuus sallittua.
Yazoo
Yazoo (USA:ssa nimellä Yaz) oli brittiläinen synthpop-duo jonka muodostivat kosketinsoittaja Vince Clarke ja laulaja Alison Moyet. Yhtye lopetti toimintansa vuonna 1983, jonka jälkeen Vince Clarke perusti Erasuren vuonna 1985, ja Alison Moyet jatkoi sooloartistina.
Yazoo julkaisi kaksi albumia: "Upstairs at Eric's" (1982) ja "You and Me Both" (1983) sekä hittikokoelman "Only Yazoo" (1999).Albumilta "Upstairs at Eric's :Albumilta "You and Me Both :Albumilta "Only Yazoo :Ei albumilla :
Mindoro
Mindoro on Filippiinien seitsemänneksi suurin saari. Se sijaitsee Palawanin saaresta koilliseen. Vuodesta 1950 lähtien saari on ollut jakautunut kahteen provinssiin. Sitä ennen saari muodosti vain yhden provinssin vuodesta 1921 lähtien.
Mindoron talous perustuu pääosin maatalouteen. Saarella tuotetaan muun muassa banaaneja, riisiä ja maissia. Muita elinkeinoja on muun muassa turismi.
Saaren puhutuin kieli on tagalog, joka on joillain alueilla saanut vaikutteita visayanin ja mangyanin kielistä. Filipinoa ja taglishiä puhutaan joillakin urbaaneilla alueilla. Enemmistö saaren asukkaista ovat kristittyjä, mutta saarella on myös muun muassa animisteja.
Kleptokratia
Kleptokratia (”varkaiden valta”) viittaa hallintoon, joka on niin korruptoitunut, että varastaminen on institutionalisoitu. Kleptokratiassa lähes kaikki hallituksen mekanismit on tarkoitettu verottamaan kansaa, jotta kleptokraatit saisivat lisää varoja ja että ”hallitus” pysyisi vallassa. Kleptokraatit käyttävät usein rahanpesua ja salaisia pankkitilejä peittääkseen laittomat tulonsa. Kaikki kleptokratiat ovat plutokratioita, mutta kaikki plutokratiat eivät ole kleptokratioita.
Kleptokratiat ovat yleensä diktatuureja, koska demokratia tekisi kleptokraattien toiminnasta vaikeampaa tai mahdotonta. Taloudellisesti kleptokratiat menestyvät yleensä erittäin huonosti korruptioon menevien varojen takia, joten ne ovat usein epäpäteviä ja levottomia valtioita. Usein kleptokratia ei edes yritä ylläpitää vähäisintäkään oikeusvaltion julkisivua.
Kleptokratiat voivat saada varoja toimintaansa myös väärinkäyttämällä luonnonvaroja. Esimerkiksi timanteista, mineraaleista ja joskus myös öljystä tulevat varat menevät korruptoituneelle johdolle tai sen apureille. Usein myös kehitysavun väärinkäyttö on kehitysmaakleptokratioiden tunnusmerkki.
Korruption vastainen järjestö Transparency International teki vuonna 2004 luettelon arvioidensa perusteella kymmenestä eniten itseään rikastuttaneesta johtajasta.
Filipino
Filipino on tagalogin standardisoitu muoto ja Filippiinien kansallinen kieli. Se on austronesialainen kieli.
Vuonna 1936 tagalog valittiin Filippiinien viralliseksi kieleksi ja nimeksi vaihdettiin vuonna 1959 "pilipino", jotta kielen voisi erottaa tagalog-kansanryhmästä. Vuoden 1973 ja 1987 perustuslaeissa todettiin Filippiinien virallisen kielen olevan "filipino", tarkentamatta kuitenkaan mistä kielestä oli tarkalleen ottaen kyse.
Käytännössä "filipino" ja "tagalog" ovat synonyymejä, ja useimmat kieltä äidinkielenään puhujat pitävät kieltään tagalogina.
Youthanasia
Youthanasia on yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtye Megadethin kuudes studioalbumi. Yhtye äänitti albumin Tempessä ja Phoenixissa tuottaja Max Normanin kanssa, ja levy-yhtiö Capitol Records julkaisi sen 1. marraskuuta 1994. "Youthanasia" seurasi kaupallisesti erittäin menestynyttä "Countdown to Extinctionia", ja albumin tekeminen oli yhtyeelle haasteellista. Albumilla soittava, laulaja-kitaristi Dave Mustainen, basisti David Ellefsonin, kitaristi Marty Friedmanin ja rumpali Nick Menzan muodostama kokoonpano joutikin albumin tekemisen aikana koetukselle. Muut jäsenet yrittivät muuttaa yhtyeen päätöksentekoa demokraattisemmaksi ja painostivat Dave Mustainea vähentämään yksipuolista hallintaansa yhtyeessä. Yhtyeen sisäinen kemia alkoi hiljalleen kärsiä.
"Youthanasia" debytoi Billboard 200 -listan sijalla neljä, ja se ylitti platinalevyrajan vuonna 1995. Albumi sai positiivisen vastaanoton.
Megadeth lähestyi albumin äänittämistä tavalla, joka poikkesi huomattavasti yhtyeen aiemmasta työskentelystä. Albumin kappaleet on äänitetty studiossa livenä, ja soitto tallennettiin albumille pienine virheineen. Joitain kappaleita äänitettiin jopa kymmeniä kertoja ennen kuin ne kelpasivat albumille. Dave Mustaine, David Ellefson ja Marty Friedman virittivät soittimensa albumille E♭-viritykseen eli puoli sävelaskelta normaalivirettä alemmaksi. Yhtyeen musiikillinen tyyli vaihtelikin "Youthanasian" julkaisusta 1990-luvun loppuun paljon.*
The Game
The Game tai Game voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Fay Weldon
Fay Weldon (s. 22. syyskuuta 1931) on brittiläinen kirjailija. Hänet tunnetaan ennen kaikkea teoksesta "Naispaholaisen elämä ja rakkaudet," (The Life and Loves of a She-Devil, 1983) joka on filmattu elokuvaksi pääosissa Roseanne Barr ja Meryl Streep ja lisäksi televisiosarjaksi.
Weldonin kirjat ovat usein satiirisia, ja käsittelevät naisen asemaa patriarkaalisessa länsimaisessa yhteiskunnassa.
Weldon on asunut Uudessa-Seelannissa, Skotlannissa ja Englannissa. Hän on työskennellyt mainosalalla. Hän on kristinuskoon kääntynyt entinen ateisti.
Prinssi Philip, Edinburghin herttua
Prinssi Philip, Edinburghin herttua (Kreikan ja Tanskan prinssi Philip, s. 10. kesäkuuta 1921 Korfu, Kreikka) on Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsijan Elisabet II:n puoliso ja syntyjään Kreikan ja Tanskan prinssi. Ennen avioitumistaan silloisen kruununprinsessa Elisabetin kanssa hän käytti nimeä Philip Mountbatten. Prinssi Philip kuuluu laajaan Glücksburgin sukuun, jonka jäsenet hallitsevat nykyisin Tanskaa ja Norjaa ja ovat aikaisemmin hallinneet myös Kreikkaa.
Prinssi Philip syntyi Korfulla, Kreikan saaristossa. Hänen vanhempansa olivat Kreikan kuninkaan Yrjö I:n poika, prinssi Andreas, ja tämän vaimo, Battenbergin prinsessa Alice. Tanskan kuningas Kristian IX oli prinssi Philipin isoisän isä. Kreikan levottomuuksien takia perhe joutui pian maanpakoon Ranskaan, Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Saksaan.
Vuonna 1939 prinssi Philip liittyi Ison-Britannian laivastoon. Hän palveli toisessa maailmansodassa Välimerellä ja osallistui Sisilian valtaukseen. Vuonna 1947 hän sai Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisuuden, luopui ortodoksisesta uskosta ja liittyi anglikaaniseen kirkkoon, vaihtoi nimensä Battenbergistä Mountbatteniin ja luopui oikeudestaan Kreikan ja Tanskan kruunuihin.
20. marraskuuta 1947 prinssi Philip meni naimisiin Yhdistyneen kuningaskunnan kruununperillisen, prinsessa Elisabetin kanssa. Ennen häitä kuningas Yrjö VI antoi hänelle arvonimet Edinburghin herttua ja "Merionethin jaarli (kreivi) ja Paroni Greenwich".
Kuningatar myönsi Edinburghin herttualle takaisin prinssin arvon vuonna 1957. Naimisiin mennessään prinssi Philipillä oli laivastossa kommodorin arvo; häiden jälkeen Elisabet II on myöntänyt sotilasurallaan ansioituneelle prinssi Philipille monia armeijan korkeimpia arvonimiä, kuten Lord High Admiralin viran.
Prinssi Philip ja kuningatar Elisabet polveutuvat kumpikin kuningatar Viktoriasta: Philip hänen tyttärestään ja Elisabet hänen pojastaan.
Prinssi Philip osallistui virallisiin julkisiin tehtäviin 2. elokuuta 2017 asti. Tuolloin hän osallistui Captain General's paraatin juhlallisuuksiin Lontoossa. Hän osallistui uransa aikana 22 219 edustustilaisuuteen vuodesta 1952 lähtien.
Andrew Fletcher
Andrew John "Fletch" Fletcher (s. 8. heinäkuuta 1961 Basildon, Englanti) on yksi Depeche Moden kolmesta alkuperäisjäsenestä. Fletcher oli alun perin basisti, mutta siirtyi pian muun yhtyeen mukana syntetisaattoreihin.
Fletch ei ole koskaan ollut vahva musiikillinen vaikuttaja Depeche Modessa, sen sijaan hän keskittyy toimimaan yhtyeen asioista huolehtivana managerina. Fletchillä on myös oma levy-yhtiö, Toast Hawaii, ja toisinaan hän toimii myös DJ:nä.
Martin Gore
Martin Lee Gore (s. 23. heinäkuuta 1961, Englanti) on yksi Depeche Moden kolmesta alkuperäisjäsenestä.
Depeche Mode oli aloittaessaan vahvasti Vince Clarken yhtye, mutta Clarken jättäessä yhtyeen vuonna 1981 Gore otti kappaleiden kirjoitusvastuun kokonaan itselleen.
Muutamaa Alan Wilderin kirjoittamaa kappaletta – ja ”Route 66” -coveria – lukuun ottamatta Depeche Moden tuotanto vuodesta 1982 eteenpäin on ollut yksin Goren käsialaa aina vuoden 2005 "Playing the Angel" -albumiin asti, jossa kolmella kappaleella on tekijäksi mainittu myös yhtyeen laulaja Dave Gahan.
Gore on myös julkaissut kaksi sooloalbumia, joilla hän esittää omia tulkintojaan muiden artistien kappaleista.
Proteus (kuu)
Proteus on Neptunuksen kuu. Proteus havaittiin ensimmäisen kerran toukokuussa 1981 maasta käsin tehtyjen havaintojen perusteella. Varmistus kuun olemassaololle saatiin kuitenkin vasta elokuussa 1989, kun avaruusluotain Voyager 2 lensi Neptunuksen ohi.
Proteus on epäsäännöllisen muotoinen, halkaisijaltaan 436 x 416 x 402 km. Kuu on Neptunuksen toiseksi suurin kuu Tritonin jälkeen. Proteus löytyi myöhemmin kuin Nereid, koska se heijastaa auringonvaloa vain 6 % ja kiertää Neptunusta paljon lähempänä kuin Nereid, jolloin sen havaitseminen maasta käsin on vaikeampaa. Proteus on kraattereiden peittämä ja siellä ei ole havaittu geologista aktiivisuutta. Se kiertää Neptunusta samaan suuntaan kuin Neptunus pyörii ja lähellä Neptunuksen päiväntasaajan tasoa. Proteusta pidetään lähes suurimpana mahdollisena kappaleena joka voi olla epäsäännöllisen muotoinen, ennen kuin kappaleen oma painovoima pakottaa sen pallonmuotoiseksi.
Jaakko Ryhänen
Jaakko Sakari Ryhänen (vuoteen 1953 Vuorinen, s. 2. joulukuuta 1946 Tampere) on suomalainen oopperalaulaja, alkuperäiseltä koulutukseltaan kansakoulunopettaja. Ryhänen opiskeli laulua muun muassa Tauno Kaivolan, Matti Lehtisen ja Jolanda di Maria Petriksen johdolla ja hänet kiinnitettiin vuonna 1975 Suomen Kansallisoopperan solistikuntaan. Hän oli jo vuodesta 1973 esiintynyt eri rooleissa. Kansainvälinen ura alkoi vuonna 1983 Metropolitanissa, Kansallisoopperan vierailuesityksessä, missä hän lauloi "Viimeiset kiusaukset" -oopperan Paavo Ruotsalaisen roolin. Sittemmin hän on esiintynyt konsertti- ja oratoriosolistina, laulanut useita merkittäviä bassorooleja ja vieraillut kaikissa maailman johtavissa oopperataloissa, kuten Wienin valtionoopperassa, missä hän on vakituinen vierailija.
Suomen kansallisopperassa Jaakko Ryhänen on esittänyt rooleja suomen, italian, saksan ja venäjän kielillä.
Hänet on palkittu Vantaan kulttuuripalkinnolla vuonna 1986, Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1988 ja Tampereen kaupungin kultaisella ansiomitalilla vuonna 2007 ja Golden Gospel -palkinnolla.
Ryhänen asuu kotikaupungissaan Tampereella, jossa hän on Tampereen Oopperan usein kuultu bassoääni. Ryhänen on pitänyt ”kolmen basson konsertteja” yhdessä Matti Salmisen ja Johann Tillin kanssa.
Jaakko Ryhänen on esittänyt ja levyttänyt myös laulelma- ja viihdemusiikkia ja tehnyt tällä alalla paljon yhteistyötä pianisti-muusikko Seppo Hovin kanssa. Ryhäsen ohjelmistoon kuuluvat lisäksi hengelliset laulut ja joululaulut.
Jaakko Ryhänen ilmoitti marraskuussa 2012 lopettavansa uransa terveyssyistä.
Jaakko Ryhänen on jatkanut kuitenkin uraansa lähinnä konserttilaulajana loppuvuodesta 2013 lähtien sekä laulupedagogina.
Ryhänen on naimisissa ja hänellä on elossa yksi tytär. Poika Klaus menehtyi ykköstyypin diabetekseen vuonna 1996 sairastuttuaan siihen kymmenvuotiaana. Ryhäselle tehtiin vuonna 2012 sydämen ohitusleikkaus, jonka johdosta tahdistimella varustetun sydämen teho laski 40 %:iin normaalista.
Pete Townshend
Peter Dennis Blandford ”Pete” Townshend (s. 19. toukokuuta 1945 Lontoo, Englanti) on brittiläinen rockmuusikko, joka tunnetaan ennen kaikkea The Who -yhtyeen kitaristina ja pääasiallisena lauluntekijänä. Häntä pidetään yhtenä 1960-luvun innovatiivisimmista rock-kitaristeista, ja hänen soundiaan ja tyyliään on seurattu nykypäiviin asti. Hän oli ensimmäisiä säröä ja "feedback"-efektiä hyödyntäneitä rock-kitaristeja. Townshendilla on ollut esiintyessään tapana pyörittää koko soittokäsivarttaan laajakaarisesti ilmassa ikään kuin tuulimyllyn lapaa ("viikatekäsi"). Tavasta on tullut vuosien saatossa eräänlainen rock-klisee. Myös rock-kitaristien keskuudessa esiintynyt tapa särkeä soittimensa konsertin päätteeksi on lähtöisin Townshendilta.
Townshendin tunnettuja sävellyksiä ovat esimerkiksi "My Generation", "I Can't Explain", "Happy Jack", "Substitute", "The Kids Are Alright", "Magic Bus" ja "Pinball Wizard".
Pete Townshendia pidetään rock-oopperan keksijänä. Kuvataidekoulua käynyt Townshend vaikutti 1960-luvulla myös rock-konserttien visuaalisen ja performatiivisen puolen kehitykseen.
The Who -tuotannon ohella Townshend on julkaissut myös useita soololevyjä, joista tunnetuin lienee "Empty Glass" vuodelta 1980. Maininnan ansaitsee myös Small Faces -kitaristi Ronnie Lanen kanssa tehty yhteinen albumi "Rough Mix" (1978). Townshend pyöritti aikoinaan kustannusliikettä ja on kirjoittanut itsekin novellikokoelman "Horse´s Neck".
Monien rocktähtien tavoin Pete Townshend on elämänsä aikana kokenut vakavia ongelmia alkoholin ja huumausaineiden kanssa, mitä hän on itsekin kuvaillut useissa lauluissaan (esimerkiksi The Whon albumilla "The Who by Numbers" 1975). Townshendilla todettiin jo 1970-luvulla äänekkään musiikin aiheuttama kuulovaurio; hän oli ensimmäisiä rocktähtiä, jotka toivat tämän ongelman julkisuuteen.
Townshend on läpi uransa käyttänyt erilaisia kitaroita, mutta ehkä eniten hän on profiloitunut käyttämään Fender Telecasteria jossa on Gibsonin mikrofonit.
Townshend on myös ensimmäinen jonka sanotaan kehittäneen niin sanotun ”tuplastackin”, joka tarkoittaa kahden kitaravahvistimeen kytketyn kaiutinkaapin asettamista päällekkäin. Hän käytti useita tällaisia saadakseen aikaan äänenvoimakkuuden joka kuuluisi muun bändin soiton läpi.
Townshend käyttää Hiwattin suuritehoisia vahvistimia kytkettynä Marshallin kaappeihin. Hän on sanonut ettei koskaan pitänyt Marshallin vahvistimista.
"Albumin julkaisuvuoden perässä korkein sijoitus Yhdysvaltain albumilistalla"
Tarmo Pihlap
Tarmo Pihlap (21. huhtikuuta 1952 – 3. elokuuta 1999) oli virolainen popmuusikko ja laulaja.
Pihlapin ura liittyi läheisesti folk-tyyppiseen ja muuhun kansanlauluun. Hän toimi Tallinnan "Muusikakoolissa" vuodesta 1972 vuoteen 1986 asti. Hän teki opetustyönsä ohella paljon keikkaa ulkomaillakin. Häntä pidettiin iskelmän alalla Artur Rinnen manttelinperijänä. Vapaaksi taiteilijaksi jäätyään hän julkaisi kolme albumia: "Sillad" 1994, "Aeg kaob, rõõmud jäävad" 1998 sekä "Jõhvikad" 1998 - viimeksi mainitussa on hänen tuotantoaan pitemmältä ajalta. Hän esiintyi myös useammassa yhtyeessä, kuten "Varjud", "Melodica" ja "Palderjan". Hänen yhteistyökumppaneitaan olivat muiden muassa Jaak Joala, Ivo Linna ja Tõnis Mägi.
Pihlap oli naimisissa tunnetun näyttelijän Elle Kullin siskon Eevi Kullin kanssa, ja hänellä on kaksi tytärtä Carolin ja Mariann. Hän kuoli diabeettiseen ketoasidoosiin.
David Gahan
David Gahan (s. 9. toukokuuta 1962, Chigwell, Englanti) on Depeche Moden laulaja, ja yksi yhtyeen kolmesta alkuperäisjäsenestä.
Gahan on myös julkaissut sooloalbumin "Paper Monsters" (2003) ja viimeisin albumi "Hourglass" ilmestyi lokakuussa 2007.
Nemean leijona
Nemean leijona oli antiikin kreikkalaisen mytologian hirviö. Sen synnystä on olemassa useita versioita. Leijona oli yksi Tyfonin ja Ekhidnan hirviölapsista tai Khimairan ja kaksipäisen hirviökoira Orthoksen lapsi. Vaihtoehtoisesti Nemean leijona on yhdistetty kuun jumalattareen Seleneen. Synnytettyään leijonan Selene pudotti sen kauhuissaan Kuusta alas Tretos-vuorelle rankaisemaan palvojiaan laiminlyödyistä uhritoimituksista. Toisen version mukaan Selene loi leijonan jumalten kuningattaren Heran pyynnöstä ja muovasi sen karvaisen ruumiin meren vaahdosta. Sitten hän luovutti leijonan sateenkaaren jumalattarelle Irikselle, joka vyötti suuren pedon taikavyöllään, ennen kuin laski sen maan pinnalle.
Herakles surmasi Nemean leijonan paljain käsin. Puolijumala Herakles oli Zeus-ylijumalan ja kuolevaisen Alkmene-nimisen naisen poika. Zeus oli naimisissa Hera-jumalattaren kanssa. Kostoksi miehensä uskottomuudesta Hera piinasi Heraklesta, kunnes tämä menetti järkensä ja surmasi vaimonsa ja lapsensa. Rikoksen sovittamiseksi Herakleen oli palveltava kuningas Eurystheusta, joka määräsi hänen suoritettavakseen kymmenen urotyötä. Niitä kertyi lopulta kaksitoista, kun Eurystheus hylkäsi kaksi suoritetuista tehtävistä. Ensimmäinen tehtävä oli Nemean leijonan surmaaminen.
Herakles yritti tappaa Nemean leijonaa jousellaan, mutta nuolet eivät läpäisseet valtavan pedon nahkaa. Miekan terän kerrotaan taipuneen osumasta, ja Herakleen yrittäessä lyödä oliivipuisella nuijallaan petoa kalloon nuija särkyi pirstaleiksi. Nuijan osuma sai leijonan kuitenkin vetäytymään luolaansa, jolloin Herakles tukki luolan toisen sisäänkäynnin ja seurasi leijonaa luolaan toisen suuaukon kautta, jossa hän kuristi pedon kuoliaaksi. Tarun mukaan Nemean leijona ylennettiin kuolemansa jälkeen Leijonan tähdistöksi.
Tarinan kulun yksityiskohdissa on pieniä poikkeamia kertojien välillä. Theokritoksen mukaan taistelu tapahtui paljaan taivaan alla. Ptolemaios Khennos kertoo Herakleen menettäneet sormensa kamppailun aikana. 
Aseet eivät olleet tehonneet leijonan nahkaan, joten pedon nylkeminen osoittautui vaikeaksi. Herakles keksi käyttää pedon omia kynsiä leikkaamaan taljaa, jonka hän sitten heitti päälleen haarniskaksi. Kun Herakles toi saaliinsa kuninkaalle todisteeksi urotyöstä, leijona oli kuolleenakin niin pelottava, että kuningas Eurystheus piiloutui saviruukkuun kieltäen Heraklesta koskaan palaamasta Mykeneen.
Mykenessä on säilynyt muinainen leijonaportti, jonka yli 3 000 vuotta vanhat leijonan kuvat kertovat ihmisten petoa kohtaan osoittamasta kunnioituksesta.
Kurgjan kartano
Kurgjan kartano () sijaitsee Virossa parisenkymmentä kilometriä Türin kaupungista Pärnuun päin tien kaakkoispuolella Pärnunjoen varrella.
Kurgjan kartanossa asui Viron ensimmäinen tietoinen talonpoika, poliitikko ja kansanvalistaja Carl Robert Jakobson (1841–1882), joka oli kansansa rakastama. Tila oli Jakobsonin hallussa vuodesta 1874. Jakobson kuoli yllättäen pidettyään tilaa vain kahdeksan vuotta.
Nykyään alueella on Jakobsonin talomuseo, joka avattiin 1948, ja jonka ensimmäiseksi johtajaksi tuli Jakobsonin vanhin tytär Linda. Alueella on kauppa ja kahvilapalveluja pidetään vanhassa riihessä.
Forum Romanum
Forum Romanum (roomalaiset käyttivät yleisesti nimitystä Forum magnum 'suuri forum' tai pelkästään Forum) oli muinaisen Rooman ydinalue, jonka ympärille kaupunki ajan myötä kehittyi. Forum oli Rooman poliittisen vallan keskus ja siellä käytiin oikeutta, hallinnoitiin, harjoitettiin kauppaa, uskonnollisia menoja ja jopa prostituutiota. Useat kerrostumat osoittavat, että läheisiltä kukkuloilta irronnut sedimentti nosti Forumia jo varhaisen tasavallan aikana korkeammalle. Alun perin alue oli suo, joka kuivatettiin. Legendojen mukaan tämä tehtiin Tarquinius Priscuksen määräyksestä Rooman viemärijärjestelmän Cloaca Maximan avulla. Uusin päällyskerros syntyi keisari Augustuksen aikana (27 eaa.–14).
Alue on yksi Rooman suosituimmista turistinähtävyyksistä ja esittää hienosti kaupunkitilan käytön Rooman valtakunnan aikana. Forum Romanum sisältää seuraavat huomattavat monumentit, rakennukset tai muinaiset rauniot:Juhlakulkuekatu "Via sacra" 'Pyhä tie' yhdisti Forum Romanumin ja Colosseumin. Rooman valtakunnan lopulla Via Sacra menetti jokapäiväisen käyttötarkoituksensa ja säilyi ainoastaan pyhänä paikkana.
Viimeinen Forum Romanumin alueelle rakennettu monumentti oli Fokaksen pylväs vuonna 608. Keskiajalla, vaikka Forum Romanum oli yhä muistissa, olivat monumentit ja rakennelmat pääasiassa hautautuneina jätteiden ja rojun alle, ja Capitolium-kukkulan ja Colosseumin välinen alue oli määritelty karjalaitumeksi ("Campo Vaccinio"). Paavi Urbanus V:n paluu Avignonista (1367) johti kasvavaan kiinnostukseen Forumin monumentteja kohtaan, osittain niiden moraalisen opetusarvon takia ja osittain, koska niitä voitaisiin käyttää mallina Rooman uusien rakennusten rakentamisessa. Ensimmäiset alustavat kaivaukset tehtiin kuitenkin vasta 1700-luvulla. Eräs kardinaali ryhtyi jopa kuivaamaan aluetta uudestaan ja aikoi rakennuttaa "Alessandrinen" asuinalueen Forumin tilalle.
Kaivausten todellista alkua merkitsee Carlo Fean vuonna 1803 aloittamat Septimus Severuksen riemukaaren ympäristön kaivaukset sekä Napoleonin hallinnon alaisten arkeologien suorittamat kaivaukset. 1900-luvun alussa Forum Romanum saatiin kaivettua täysin esille maasta. Nykyisellään Forumilla on nähtävissä jäännöksiä useilta eri aikakausilta, mikä johtuu roomalaisten tavasta rakentaa uutta vanhojen raunioiden päälle.
Avro Vulcan
Avro Vulcan eli Avro 698 oli maailman ensimmäinen raskas deltasiipinen pommikone. Nimensä se sai roomalaisen tulen jumalan mukaan. Vulcan on yksi kolmesta brittiläisestä V-pommikoneesta (muut olivat Vickers Valiant ja Handley Page Victor).
Ensimmäisen Vulcanin otti käyttöön RAF vuonna 1956 ja tyypin eri versiot palvelivat kaikkiaan noin 30 vuotta, kunnes konetyyppi korvattiin Panavia Tornadolla. Vulcanin suunnitteluvaiheessa vuosina 1949–1953 rakennettiin neljä prototyyppiä (Avro 707) 1:3-kokoisena. Alkuperäistä B.1-versiota rakennettiin 45 kappaletta ja paranneltua, uusin moottorein ja ilmatankkausta varten varustettua hieman suurempaa B.2-versiota 60-luvulla 89 kappaletta. Joitakin B.2-koneita modifioitiin myöhemmin strategisiksi tiedustelukoneiksi. Monet Vulcan-pommikoneet romutettiin taistelutehtävien päätyttyä 1980-luvulla. Pieni osa jäi RAF:lle ammuntaharjoituksia varten ja muutama kone myytiin yksityishenkilöille sekä museoille.
Vulcanin alkuperäinen tehtävä oli ydinpommin kantaminen niin korkealla ja nopeasti, etteivät vihollishävittäjät tavoittaisi sitä. Tästä syystä koneessa ei ollut puolustusaseistusta ja ydinpommin välähdyksen suojaksi koneet oli maalattu valkoiseksi. Myöhemmin tehtävä muutettiin matalapommitukseksi ja väritys vaihtui naamiokuvioon.
Konetyyppi osallistui sotatoimiin Falklandin sodassa vuonna 1982 ja teki silloin pisimmän pommituslennon ennätyksen. Ennätys rikottiin vasta Persianlahden sodan aikana. Vulcan-pommikone teki operaatio Black Buckissa viisi pommituslentoa, joista kolme Port Stanleyn kiitotietä vastaan ja kaksi tutka-asemien tuhoamiseksi Falklandin saarilla. Yhtään Vulcania ei menetetty, mutta pitkät, useita ilmatankkauksia vaativat pommituslennot aiheuttivat joitakin ongelmia ja yksi kone joutui tekemään hätälaskun Brasiliaan.
Mustavahakas
Mustavahakas ("Hygrophorus camarophyllus") on nimensä mukaisesti mustalakkinen vahakaslaji. Se on erinomainen ruokasieni ja kauppasieni, joskin sitä ostetaan ja tunnetaan harvakseltaan.
Mustavahakkaan lakki on ruskean- tai harmaanmusta, säteittäisesti viiruinen, kuiva ja 5-12 cm leveä. Nuorena lakki on kupera mutta se laakenee vanhemmiten. Joskus vanhan sienen lakki on jopa hieman suppilomainen, mutta keskusta jää silti kupumaisesti koholle. Sienen heltat ovat harmaanvivahteisen valkoiset sekä vahakasmaiseen tapaan lähes millimetrin paksuiset ja harvat. Välihelttoja on yleensä kerrotusti reunasta lukien eli neljää reunahelttaa kohti on yksi jalkaan ulottuva heltta. Jalka on pehmeä, hatara, pohjaväriltään valkoinen ja kauttaaltaan säikeisen tummanviiruinen. Malto on paksua ja haurasta. Tuoksu on miedon hunajainen.
Mustavahakkaan näköislajeja ovat pienehkö, vaaleanharmaa nuijamalikka ("Clitocybe clavipes"), koivulahorusokas ja lahopuulla kasvava isojuurekas ("Megacollybia platyphalla").
Mustavahakas kasvaa syys-lokakuussa erityisesti paksusammaleisissa, kuusivaltaisissa kangasmetsissä. Se on yleinen Etelä- ja Keski-Suomessa, mutta pohjoisessa se on harvinaisempi.
Mustavahakas on erinomainen ruokasieni. Sen maku on mieto ja makeahko. Sieni ei vaadi esikäsittelyä, eikä sen käytölle ei ole tiettävästi rajoituksia ehdotonta sieniallergiaa lukuun ottamatta. Toisaalta mustavahakas kuuluu niihin sieniin, jotka keräävät runsaanpuoleisesti radioaktiivista cesiumia. Hyönteisten toukat pilaavat mustavahakkaita kiusallisen usein, mutta toisinaan rihmastopaikalta voi saada hyvinkin runsaan sienisaaliin.
Bari (Somalia)
Bari on alue Pohjois-Somaliassa Puntmaassa. Se on Somalian suurin alue ja sen pääkaupunki on Boosaaso. Intian valtameren maanjäristys vuonna 2004 iski Bariin, jossa yli sata ihmistä kuoli.
Barilla on yhteistä rajaa Sanaagin, Soolin ja Nugaalin alueiden kanssa.
Cebu
Cebu on saari Filippiineillä. Se kuuluu Cebun provinssiin, jonka pääkaupunki on Cebu. Cebua ympäröi 167 pienempää saarta, joita ovat muun muassa Bantayan ja Daanbantayan. Cebussa on yli 3 850 989 asukasta (2007).
Cebun alkuperäisiä asukkaita kutsutaan nimellä cebuano. Lisäksi saarella asuu vähemmistöinä muun muassa espanjalais- ja kiinalaisperäisiä ihmisiä. Cebun kieltä puhuttiin aluksi vain Cebun saarella, mutta nyt se on pääkieli myös joillakin muilla Filippiinien saarilla.
Cebussa on kuusi kaupunkia ja 47 kuntaa. Kaupungit ovat:
Cebuanon kieli
Cebuano eli eli cebu on Filippiineillä puhuttava austronesialainen kieli. Alun perin sitä puhuttiin vain Cebun saarella, mutta nykyään se on pääkieli myös joillakin muilla Filippiinien saarilla. Kieltä puhuu äidinkielenään noin 20 miljoonaa ihmistä pääosin Keski-Visayasilla, suurin osa heistä bisayalaisia. Lisäksi sitä puhuu toisena kielenään arviolta noin kymmenen miljoonaa ihmistä. Cebun sanajärjestys on VSO (verbi-subjekti-objekti). Kielen monissa sanoissa on espanjalainen alkuperä.
Trần Đức Lương
Trần Đức Lương (s. 5. toukokuuta 1937) on vietnamilainen poliitikko. Hän oli Vietnamin presidentti vuodesta 1997 vuoteen 2006. Presidentin virka on Vietnamissa pääosin seremoniallinen; todellista valtaa käyttää kommunistinen puolue.
Trần syntyi Quảng Ngãin provinssissa ja muutti Hanoihin vuonna 1955. Hän opiskeli geologiaa ja ryhtyi kartanpiirtäjäksi. Vuonna 1959 hän liittyi Vietnamin kommunistipuolueeseen ja vuonna 1987 hänestä tuli varapääministeri. Hänet valittiin presidentiksi 24. syyskuuta 1997 ja uudelleen vuonna 2002. Hän ilmoitti erostaan kesäkuussa 2006.
Trần Đức Lương luopui vallasta yhdessä pääministerin ja puoluejohtajan kanssa. Siirto nähtiin osaksi välttämätöntä nuorennusleikkausta.
Khamtai Siphandon
Kenraali Khamtai Siphandon (s. 8. helmikuuta 1924) on Laosin entinen presidentti.
Siphandon, Nouhak Phoumsavanh ja Kaysone Phomvihane kuuluivat kommunistisen Pathet Laon ydinryhmään, joka nousi valtaan vuonna 1975. Heitä kutsuttiin "rautakolmioksi". Vuonna 1975 Siphandonista tuli Laosin puolustusministeri ja varapääministeri. Vuonna 1991 hän seurasi Kaysone Phomvihanea maan pääministerinä. Vuoden 1992 lopulla Kaysone kuoli, jolloin Siphandonista tuli puoluejohtaja ja Phoumsavanhista presidentti.
Helmikuussa 1998 Siphandon seurasi Nouhak Phoumsavanhia Laosin presidenttinä. Hänet korvasi vuonna 2006 Choummaly Sayasone.
Elle Kull
Elle Kull (s. 5. tammikuuta 1952, Haapsalu) on virolainen, kotimaassaan suosittu elokuva- ja teatterinäyttelijä. Vuodesta 2003 hän on ollut kansanedustajana Riigikogussa (puolue: Res Publica) ja UNICEF:in Viron puheenjohtajana vuodesta 1998.
Kullin aviomies on ohjaaja ja näyttelijä Ago-Endrik Kerge. Sisaren mies oli suosittu laulaja Tarmo Pihlap.
Herman Alaskalainen
Pyhittäjä Herman Alaskalainen (1756 Serpuhov - noin 13. joulukuuta 1837 Alaska) oli Valamon luostarista tuolloin Venäjän keisarikuntaan kuuluneeseen Alaskaan lähetetty ortodoksinen munkki ja lähetystyöntekijä, joka puolusti alkuasukkaiden oikeuksia venäläisen siirtomaahallinnon harjoittamia sortotoimia vastaan, toteuttaen samantyyppisiä ajatuksia jotka myöhemmin on liitetty ns. vapautuksen teologiaan.
Herman oli munkkina Valamon luostarissa, mutta hänen luostarikilvoituksensa siellä päättyi 1793, kun luostarista lähetettiin kuuden munkin ja neljän noviisin joukko tekemään lähetystyötä tuolloin Venäjälle kuuluneelle Kodiakin saarelle nykyisen Alaskan etelärannikolle.
Suomessa Pyhittäjä Hermanin muistopäivä on hänen kanonisointipäivänsä 9. elokuuta. Herman kanonisoitiin Amerikassa vuonna 1970, ja ortodoksit pitävät häntä Amerikan suojeluspyhimyksenä.
Marc Ravalomanana
Marc Ravalomanana (s. 12. joulukuuta 1949) on madagaskarilainen poliitikko. Hän oli Madagaskarin presidentti vuodesta 2002 vuoteen 2009.
Ravalomananasta tuli Madagaskarin pääkaupungin, Antananarivon pormestari vuonna 1999. Hän osallistui presidentinvaaleihin 16. joulukuuta 2001 ja voitti ne. Kun Ravalomanana julisti voittaneensa vaalit, hänen vastustajansa ja edellinen presidentti Didier Ratsiraka teki samoin. Erinäisten konfliktien jälkeen Ravalomanana julisti itsensä Madagaskarin presidentiksi 22. helmikuuta 2002. Oikeusistuin vahvisti hänen voittonsa 29. huhtikuuta ja hän astui viraansa virallisesti 6. toukokuuta 2002. Presidenttiys oli kuitenkin kiistanalainen ennen kuin Ratsiraka menetti suuren osan maakunnista ja joutui maanpakoon 5. heinäkuuta.
Vuoden 2009 tammikuussa ja helmikuussa Madagaskarilla järjestettiin mielenosoituksia hallitusta ja Ravalomananaa vastaan. Mielenosoituksiin osallistui kymmeniä tuhansia opposition kannattajia, jotka ovat vaatineet Ravalomananan eroa. Oppositiojohtaja Andry Rajoelina syytti Ravalomananaa julkisten varojen väärinkäytöstä ja maan ajamisesta kohti diktatuuria. Helmikuun 7. päivänä poliisi ampui 28 mielenosoittajaa ja haavoitti yli 200:a. Vastalauseena tapaukselle puolustusministeri Cecile Manorohanta ilmoitti eroavansa. Yhteensä yli sata mielenosoittajaa kuoli mielenosoitusten aikana.
16. maaliskuuta 2009 armeija otti haltuunsa presidentinpalatsin ja keskuspankin ja ilmoitti pyrkivänsä presidentin syrjäyttämiseen. Seuraavana päivänä Ravalomanana ilmoitti eroavansa. Hän siirsi presidentin ja pääministerin valtuudet armeijalle. Armeija nimitti maan uudeksi presidentiksi oppositiojohtaja Andry Rajoelinan.
Ravalomanana tunnetaan vahvasta kristinuskostaan. Maaliskuussa 2004 hän avioitui bulgarialaisen Gergana Georgievan kanssa.
Brasilianportugali
Brasilianportugali on Brasiliassa käytettävä portugalin kielen murre. Sitä puhuu Brasiliassa yli 200 miljoonaa ihmistä. Lisäksi sitä puhuvat maahanmuuttajat ja heidän jälkeläisensä erityisesti Kanadassa, Yhdysvalloissa, Portugalissa ja Japanissa. Myös Brasilian portugali jakautuu useisiin eri murteisiin, jotka ovat kaikki keskenään ymmärrettäviä.
Portugalissa asuvat portugalin kielen puhujat ymmärtävät Brasilian portugalia yleensä ongelmitta. Brasilialaisilla voi kuitenkin olla ongelmia Portugalissa puhuttavan portugalin ymmärtämisessä pääasiassa ääntämiserojen takia.
Brasilianportugalin ja portugalinportugalin välinen ero on suunnilleen yhtä iso kuin englannin englannin ja amerikanenglannin välillä. Suurimmat erot Brasilian portugalilla ja Portugalin portugalilla on ääntämisessä. Sinuttelu/teitittely eroaa hieman: euroopanportugalissa käytetään muotoja tu, você ja o senhor/a senhora joista tu-muotoa käytetään yleensä hyvien ystävien, ja nuorison kesken, você-muotoa käyttävät esimerkiksi kollegat keskenään työpaikalla ja o senhor/a senhora muotoa käytetään yleisesti teitittelynä. Brasilianportugalissa tu-muotoa ei käytetä lainkaan, sen on korvannut täysin você-muoto ja teitittely on harvinaisempaa. Sanasto on suurimmilta osin sama, mutta myös siinä on joitakin eroja Portugalin ja Brasilian välillä. Brasilian portugalissa on muun muassa joitakin lainasanoja, joita muualla puhutussa portugalissa ei esiinny. Myös 1900-luvun uusien keksintöjen nimet eroavat yleensä toisistaan. Lainasanoja on saatu muun muassa tupi-guaraní-kielistä ja espanjasta.
Oikeinkirjoituserojakin on, esimerkiksi brasilianportugalissa portugalin sana directório kirjoitetaan diretório. Brasiliassa sanojen kirjoitusasu on lähempänä lausuntaa, ja useista sanoista on pudotettu ääntymättömiä konsonantteja. Brasilian ja Euroopan Portugalin eroja pyritään häivyttämään "Acordo Ortográfico da Língua Portuguesa de 1990" -sopimuksella, joka muutti kaikissa sopijamaissa käytettyä oikeinkirjoitusta pääasiassa foneettiseen (Brasilian) suuntaan.
Portugalin ja Brasilianportugalin oikeinkirjoituksen säännölliset erot. *(tähti) silloin, kun sanalla on olemassa säännönmukaisesti poikkeava brasilialainen oikeinkirjoitusasu.
Seuraavat ohjeet pätevät näissä tapauksissa:
Harmaakirjovahakas
Harmaakirjovahakas ("Hygrophorus olivaceoalbus") on levinneisyysalueensa yleisimpiä korpimetsien sienilajeja. Sienen itiöemä on suhteellisen selvästi erottuva muista lajeista. Läheisimpiä kotimaisia lajeja ovat tammivyöhykkeen ruskokirjovahakas ja pohjoiseen painottuva kupukirjovahakas.
Harmaakirjovahakas ei juuri ilmaannu ryhmissä vaan yksitellen, ja koska se on kooltaan vaatimaton, sitä suhteellisen vähän kerätään ruokasieneksi. Lakki on noin 3-5 cm leveä, epäselvän säteinen tai viiruinen. Keskeltä reunoja keskuskohounema on tummempi ja värikkäämpi. Harmaanvihreän lakin lisäksi sienellä on oiva tuntomerkki jalka, jonka mutkaisuus, onttous ja yläosan värittömyys ovat silmiinpistäviä. Heltat valkoiset ja harvassa, lyhytjohteiset, kuten muillakin vahakkailla on tällä lajilla paksut huomattavan heltat. Johtuu sientä ympäröivästä vaatimattomasta limatupesta, että sienen kasvaessa ja limatupen rikkoontuessa erottuu jalan yläosa aivan valkeana, sekä kuivana. Muu osa lakin värisenä, mutta hyvin omintakeisesti vihreänharmaankirjavana.
Yleinen koko maassa, Lapissa harvinainen.
Kasvaa korvissa, karujen kankaiden kalliojäkälissä, tuoreissa kangasmetsäkuusikoissa kuusen juurisieni, ja sattaa olla männynkin.
Harmaakirjovahakas on syötävä sieni. Sitä ei ole luettu kauppasieniin, mutta sen maku on oivallinen, mieto. Se kelpaa useimpiin sieniruokiin sellaisenaan paistettuna tai omassa liemessä kypsennettynä. Kokonsa vuoksi pelkästään tästä sienestä saadaan harvoin ateriaa, mutta on helppo yhdistää se muihin ruokasieniin.
Enterprise
Enterprise (vanhahtavalta kirjoitusmuodoltaan enterprize), englannin kielen "yritystä" ja "yritteliäisyyttä" tarkoittava sana, on muun muassa useiden laivojen nimi. Seuraavassa luetellaan sanan eri merkityksiä.
Enterprise tai Enterprize on annettu nimeksi seuraaville vesikulkuneuvoille:
Seuraavat avaruusalukset on nimetty Enterpriseiksi:
Enterprise on myös seuraavien asioiden nimi:
USS Enterprise (CV-6)
USS Enterprise (runkonumero CV-6) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1936 vesillelaskettu Yorktown-luokan lentotukialus, joka palveli vuoteen 1947. Alus oli toisen maailmansodan menestyneimpiä lentotukialuksia, jonka lentokoneet ja ilmatorjunta pudotti 911 vihollislentokonetta, upotti 71 alusta ja vahingoitti 192 muuta.
Japanilaisten hyökätessä Pearl Harboriin 7. joulukuuta 1941 "Enterprise" oli palaamassa tukikohtaansa Pearl Harboriin Waken saarelta, jonne se oli vienyt merijalkaväen hävittäjälaivueen.
Alus osallistui Midwayn taisteluun, jossa sen torpedopommittajat kärsivät suuria tappioita, mutta kykenivät kuitenkin auttamaan keisarillisen Japanin laivaston lentotukialusten "Akagin", "Kagan" ja "Hiryūn" upottamisessa. Guadalcanalin taistelussa elokuussa 1942 alukseen osui useita Japanin laivaston ilmavoimien pommikoneista pudotettuja pommeja, mutta alus korjattiin Pearl Harborissa, ja lokakuussa se osallistui Santa Cruzin saarten taisteluun. Taistelussa "Enterprise" vaurioitui uudelleen ja joutui palaamaan telakalle korjattavaksi. Aluksen palattua palvelukseen sen kannelta lähteneet lentokoneet upottivat taistelulaiva "Hiein" ja muutamia muita, pienempiä sotalaivoja.
Alus oli vuoden 1943 loppupuolen modernisoitavana, minkä jälkeen se osallistui iskuihin japanilaisten hallussa pitämiin kohteisiin. Aluksen lentokoneet osallistuivat japanilaisten taistelulaivojen "Fusōn" ja "Musashin" upottamiseen.
Alukseen osui 14. toukokuuta 1945 kamikaze, joka tuhosi aluksen lentokonehissin. Iskussa kuoli 14 miestä ja haavoittui 34. Vaurioiden vuoksi alus joutui väistymään palvelusta, ja se siirtyi telakalle sodan loppuajaksi.
"Enterprise" palasi palvelukseen 17. helmikuuta 1947, ja se varustettiin suureksi miehistönkuljetusalukseksi. Viimeisenä tehtävänään se vei Euroopan rintamalta kotimaahan yli 10 000 miestä. Yhdysvalloissa alus siirrettiin reserviin, jossa se luokiteltiin heinäkuussa 1953 uudelleen sukellusveneentorjunta-alukseksi (CSV-6). Se ei kuitenkaan palannut enää palvelukseen. Alus yritettiin pelastaa museokäyttöön, mutta se kuitenkin myytiin 1. heinäkuuta 1958 romutettavaksi.
Siilinkari
Siilinkari on pieni luoto Näsijärvellä Tampereella Särkänniemen kaupunginosassa. Luodolla on vuonna 1906 rakennettu pieni, noin 6,5 metriä korkea sektoriloistotorni turvaamassa sisävesiliikennettä. Höyrylaiva Kuru upposi Siilinkarin lähellä vuonna 1929.
Kevättalvisin Siilinkarilla on tavattu järjestää koko perheen ulkoilutapahtumia. Loistotornin ulkonäköä uusittiin vuonna 2004 muun muassa maalaamalla se uudestaan valkoiseksi sekä poistamalla kanaverkot ja piikkilangat ylätasanteen kaiteilta ulkonäköä pilaamasta. Alun alkaen ylätasanteelle on päässyt ulkoapäin tikkaita, mutta ilkivallan takia tikkaat on poistettu. Valohuonetta kiertävä ulkotasanne pantiin tikkaidenkin kohdalta yhtymään tasanteen toisen päädyn kanssa. Alaosassa on ollut myös ikkunatkin, mutta samasta syystä nekin on pantu umpeen hitsaamalla niihin teräslevyt. Aluksi kivijalka oli harmaanvärinen, mutta se maalattiin myöhemmin mustaksi.
Syksyllä 2015 majakan säähavaintoasema poistettiin väliaikaisesti käytöstä majakan remontin vuoksi. Siilinkarin valolaite vaihdettiin samalla kirkkaan oranssiin LED-valoon, koska valo näkyi aiemmin järveltä rantautuvien opastukseen huonommin kuin nykyinen LED-valo. Siilinkarille on Naistenlahdesta matkaa noin 1,2 kilometriä ja Mustalahden kohdalta suunnilleen saman verran.
Siilinkarilla on säähavaintoasema.
Meuse
Meuse on departementti Lorrainen alueella Koillis-Ranskassa. Meuse on saanut nimensä sen läpi virtaavasta Maasjoesta (). Meuse oli yksi 83 departementista, jotka syntyivät Ranskan vallankumouksen yhteydessä 4. maaliskuuta 1790. Se muodostettiin Barrois’n provinssista sekä Toulin, Metzin ja Verdunin hiippakunnista. Departementin rajat ovat säilyneet lähes muuttumattomina siitä lähtien.
Meusen departementin pääkaupunki on Bar-le-Duc, mutta sen kuuluisin kaupunki lienee Verdun, jossa käytiin verisiä taisteluita ensimmäisen maailmansodan aikana. Seutu on harvaan asuttua ja maatalousvaltaista. Vuonna 2006 departementin asukasluku oli 193 701 ja väestötiheys vain 31,2 asukasta neliökilometrillä. Vähäväkisyyteen ovat vaikuttaneet sekä maaltamuutto että ensimmäinen maailmansota, jonka jäljiltä monia tuhoutuneita kyliä ja kokonaisia kuntia on jätetty rakentamatta uudelleen. Kuudessa kunnassa (Beaumont-en-Verdunois, Bezonvaux, Cumières-le-Mort-Homme, Fleury-devant-Douaumont, Haumont-près-Samogneux ja Louvemont-Côte-du-Poivre) ei ole yhtään asukasta (2006 väestönlaskenta), mutta hallinnollisesti ne ovat edelleen olemassa ja niitä johtavat kolmihenkiset neuvostot.
Patricia Cornwell
Patricia Cornwell (o.s. "Daniels", s. 9. kesäkuuta 1956 Miami, Florida) on yhdysvaltalainen kirjailija. Ennen kirjailijanuraansa hän työskenteli toimittajana ja käsitteli lähinnä rikosaiheita. Cornwell asuu Massachusettsissa.
Cornwellin "Scarpetta"-sarjan päähenkilö on Kay Scarpetta, joka on sarjan alkaessa Virginian johtava kuolinsyytutkija. "Scarpetta"-sarjan lisäksi hän on kirjoittanut muutaman poliisiromaanin (päähenkilönä Andy Brazil) sekä joitakin tosipohjaisia teoksia. Rikoskirjallisuuden ja televisiosarjojen patologiamuodin katsotaan saaneen alkunsa Cornwellin teoksista. Cornwellin teoksia on käännetty yli 20 kielelle.
Cornwell vieraili Suomessa vuonna 1997. Suomessa hänen kirjojaan julkaisee Otava.
Cornwellin puoliso on neuropsykologi Staci Gruber. Lesbosuhteessa elävä Cornwell on aktiivinen homojen ja lesbojen puolestapuhuja. Hänellä on takanaan avioliitto Charles Cornwellin kanssa.
George Easton
George Wylie Easton (1883 Bo'ness – 13. maaliskuuta 1966 Glasgow) oli Suomessa pitkään vaikuttanut skottilainen liikemies ja urheilija. Puutavara-alalla toiminut Easton asui Suomessa 1900-luvun alusta vuoteen 1939, jolloin hän muutti Glasgow'iin.
Easton saapui Pietarsaareen vuonna 1903 ja aloitti kaupungissa välittömästi jalkapallotoiminnan. Kolme vuotta myöhemmin hän muutti naapurikaupunkiin Kokkolaan, jossa Eastonin ansiosta levisi myös suuri innostus lajiin. Myöhemmin Easton toimi jalkapallon parissa pääasiallisesti Viipurin Reippaan vapaaehtoisena pelaajavalmentajana. Vuonna 1908 hän voitti Suomen mestaruuden Unitaksen riveissä.
Jalkapallon lisäksi Easton kunnostautui lyhyen matkan juoksussa. Vuonna 1910 hän juoksi 200 m aikaan 23,4 s, mikä oli 0,2 s alle silloisen Suomen ennätyksen. Mestaruustitteliä ei Eastonille ulkomaan kansalaisena katsottu voitavan antaa. Eastonin aika 100 m:llä vuonna 1910 oli 10,8 s. Vuonna 1907 hän oli juossut matkan epäviralliseen aikaan 10,4 s.
Vuonna 1909 George Easton hankki curling-välineet Viipurin Reippaalle. Seuraavana talvena Eastonin johtama suomalaisjoukkue voitti Viipurin talvikisoissa Pietarin englantilaisjoukkueen lukemilla 15–10. 1920-luvulla Viipurin Reippaan pelaajavalmentajan tehtävistä vetäytyneen Eastonin viimeinen urheilutapahtuma lienee ollut jalkapallon veteraaniottelu Helsingissä 1933.