Farmasia
Farmasia () tarkoittaa lääkkeen valmistustaitoa sekä tieteenalaa, joka tutkii lääkeaineiden ja -valmisteiden ominaisuuksia, lääkehoitoa sekä lääkkeiden valmistamista ja käyttöä. Alkuaan lääkärit valmistivat itse määräämänsä lääkkeet, mutta lääkehoito ja lääkkeiden valmistus eriytyivät ensin muhamettilaisen kulttuurin piirissä 700-luvulla ja 1200-luvulle mennessä Euroopassa. Vastuukysymysten ja taloudellisten hyötynäkökohtien vuoksi voidaan nykyäänkin pitää tärkeänä, että lääkäri ei valmista eikä myy lääkkeitä, eikä lääkkeitä myyvä apteekkari vastaa potilaan hoidosta.
Farmasialla on yhteyksiä soveltaviin luonnontieteisiin, terveystieteisiin ja jonkin verran myös yhteiskuntatieteisiin. Apteekki on perinteinen farmasian alan työpaikka. Nykyään farmasian alan työpaikkoja on melko runsaasti myös teollisuudessa ja hallinnossa. Farmasian symbolina käytetään Hygieian maljaa.
Suomessa farmasia-alan yliopistotutkintoja ovat alempi korkeakoulututkinto farmaseutti ja ylempi korkeakoulututkinto proviisori.
Biofarmasia tutkii lääkeaineiden fysikaalis-kemiallisia ominaisuuksia, erilaisia lääkemuotoja, lääkkeiden valmistustekniikkaa sekä apuaineiden osuutta lääkkeiden vaikutukseen ja säilyvyyteen sekä ihmisten että eläinten lääkinnässä.
Biofarmasia yhdistää farmaseuttisen kemian ja farmasian teknologian fysiologiaan ja farmakologiaan.
Farmaseuttinen biologia (aikaisemmin farmakognosia) tutkii luonnonaineiden käyttöä lääkkeinä. Tieteenalana farmaseuttinen biologia koostuu kemiasta, perinnöllisyystieteestä ja kasvitieteestä, mutta siinä sovelletaan myös mikrobiologiaa, biokemiaa, farmakologiaa sekä geenitekniikkaa.
Farmaseuttisen biologian tärkeintä tutkimusalaa on farmaseuttisesti käytettävien mikrobien, kasvien ja eläinten metabolia ja edellä mainitusta saatavien tuotteiden eli eläin- ja kasvirohdosten tutkiminen.
Farmaseuttinen biologia etsii luonnosta uusia lääkeaineita ja kehittää niille analyyttisia ja biologisia tutkimusmenetelmiä sekä selvittää lääkekasvien keräilyn ja varastoinnin vaikutusta rohdosten lääkeaineiden säilyvyyteen.
Farmaseuttinen kemia tutkii ja opettaa synteettisten lääke- ja apuaineiden kemiaa, uusien lääkeainemolekyylien suunnittelua sekä lääkevaikutuksen kemiallista perustaa.
Farmasian teknologia tutkii ja kehittää lääkkeitä sekä lääkevalmisteiden valmistusprosesseja. Tässä se soveltaa muita luonnontieteitä, esimerkiksi fysiikkaa, biokemiaa ja tekniikkaa.
Sosiaalifarmasia on farmasian haara, joka tutkii lääkkeiden käyttöä yhteiskunnallisesta ja potilaan näkökulmasta.
Kliininen farmasia tarkoittaa farmasian alan edustajan osallistumista potilaan lääkehoidon kokonaisvaltaiseen suunnitteluun. Kliinisen farmasian tavoitteena on rationaalinen (tehokas, turvallinen, taloudellinen ja tarkoituksenmukainen) lääkehoito. Kliininen farmasia edellyttää moniammatillista yhteistyötä terveydenhuollon ammattilaisten kesken sekä yhteistyötä potilaan kanssa. Esimerkiksi proviisorin tai farmaseutin yhteistyössä potilaan ja lääkärin kanssa suorittama lääkehoidon kokonaisarviointi on kliinistä farmasiaa. Muita esimerkkejä farmasian ammattilaisten kliinisistä tehtävistä ovat mm. lääkeinformaatio, potilasohjaus, potilaan kotilääkityksen selvittäminen ja lääkelistan ajantasaistaminen sekä lääkityspoikkeamien raportointi ja analysointi. Yhdysvalloissa kliininen farmasia toimii kliinisen farmakologian rinnalla. Farmasian osaamista on mahdollista hyödyntää myös Suomen terveydenhuoltojärjestelmässä etenkin turvallisen lääkehoidon varmistamisessa.
Teollisuusfarmasia on tieteenala, joka keskittyy teollisuuspainotettuun lääkevalmisteen tutkimiseen ja tuotekehitykseen. Keskeisiä kysymyksiä teollisuusfarmasiassa ovat lääkekoostumuksen kehittäminen, tuotantoon soveltaminen, lääkkeiden teollinen valmistaminen ja lääkkeiden valmistamiseen liittyvät laatujärjestelmät sekä lääkerekisteröinti.
Farmakologia on farmasialle keskeinen lääketieteen ala. Sen keskeisin tehtävä on opettaa ja tutkia miten lääkeaineet vaikuttavat ja mitkä ovat lääkkeen hyödyt ja haitat.
Toksikologia on keskeinen ala uusien lääkkeiden kehitystoiminnassa. Kaikki uudet lääkeaineet joutuvat käymään läpi perusteellisen toksisuustutkimusten patteriston, ennen kuin niitä voidaan testata ihmisille.
Erityisesti lääkkeiden kehitystoiminnassa farmasia toimii yhdessä käytännön lääketieteen kanssa. Suomessa tästä on ollut esimerkkinä mm. tiettyjen silmälääkkeiden kehittäminen.