hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Tyrrell DG016
Tyrrell DG016 on Brian Lislesin ja Maurice Philippen suunnittelema Formula 1 -auto, jota Data General Team Tyrrell -talli käytti kaudella . Autossa oli voimanlähteenä vapaasti hengittävä kahdeksansylinterinen Ford Cosworth -moottori. Autoa kilpailuissa ajoivat brittiläinen Jonathan Palmer ja ranskalainen Philippe Streiff.
Kaudella 1987 suurimmalla osalla talleista oli käytössään turboahdettu moottori, mutta Tyrrell käytti neljän muun tallin ohella vapaasti hengittäviä tehottomanpia koneita. Katuradoilla tehoerot moottoreiden välillä kuitenkin tasoittuivat.
Palmer selviytyi autolla pisteille kolmesti kauden aikana. Hän oli viides Monacon ja Saksan GP:ssa sekä neljäs Australian GP:ssa. Streiff ajoi pisteille kahdesti. Kotikilpailussaan Ranskan GP:ssa hän oli viides ja Saksan GP:ssa Palmerin edellä maalissa neljäntenä.
Vapaasti hengittävillä moottoreilla ajaville talleille järjestettiin MM-sarjan ohella oma sarja. Kuljettajat kamppailivat Jim Clark- ja valmistajat Colin Chapman Trophystä. Palmer voitti Jim Clark Trophyn ja Streiff oli sarjassa toinen. Colin Chapman Trophyn Tyrrell voitti ylivoimaisesti, eikä edes muiden tallien yhteenlasketut pistee olleet riittäneet Tyrrellin lyömiseen.
Valmistajien MM-sarjassa Tyrrell sijoittui kuudenneksi 11 pisteellä.
Brian Teacher
Brian David Teacher (s. 23. joulukuuta 1954) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Hän syntyi Omahassa, Nebraskassa, ja harrasti lapsuudessaan myös uintia.
Teacher valmistui Kalifornian yliopistosta Los Angelesissa. Hänet muistetaan lähinnä miesten kaksinpelin mestaruudesta Australian avoimissa 1980. Hänen vastustajanaan oli kyseisessä ottelussa Kim Warwick.
Teacherin korkein sijoitus maailmanlistalla oli vuonna 1981 kaksinpelissä saavutettu seitsemäs sija. Hän on juutalainen.
Micko Hell
Micko Hell (oik. Mikko Huvinen, s. 15. marraskuuta 1978 Helsinki) on suomalainen muusikko ja hän on mm. Micko Hell and The Motherfuckers, Million Dollar Beggars ja Denigrate yhtyeiden solisti. Hän on tehnyt kappaleen Denigraten kanssa vuonna 2002 valmistuneeseen elokuvaan "Menolippu Mombasaan".
Dirty Sexy Money
Dirty Sexy Money on yhdysvaltalainen Craig Wrightin luoma draamasarja, jota esitettiin Yhdysvalloissa kaksi kautta 26. syyskuuta 2007 – 8. elokuuta 2009. Suomessa sarjan molemmat kaudet on esittänyt Nelonen.
Bob Charles
Sir Robert James "Bob" Charles (s. 14. maaliskuuta 1936 Carterton) on uusiseelantilainen golfaaja. Hän syntyi vasenkätisenä Cartertonissa, Pohjoissaarella.
Charles aloitti ammattilaisuransa vuonna 1960. Hänestä tehtiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsen vuonna 1972 ja komentaja vuonna 1992; New Zealand Order of Meritiin hänet nimitettiin vuonna 1999.
Charles voitti yhden majorin: vuoden 1963 Britannian avoimen golfturnauksen. Kaikkiaan hänelle kertyi PGA Tour -voittoja kuusin kappalein.
Don January
Donald Ray "Don" January (s. 20. marraskuuta 1929) on yhdysvaltalainen golfaaja. Hän saavutti PGA Tourilla kymmenen voittoa, joiden joukossa oli yksi major: vuoden 1967 PGA Championship.
January pelasi Ryder Cupissa vuosina 1965 sekä 1977, ja hän sai vuoden 1976 Vardon Trophyn.
January on myöhemmin menestynyt senioripelaajana. Hän voitti Senior PGA Championshipin vuosina 1979 ja 1982.
Don Massengale
Don Massengale (23. huhtikuuta 1937 – 2. tammikuuta 2007) oli yhdysvaltalainen golfaaja. Hän voitti muun muassa Canadian Openin vuonna 1966 ja ylsi toiseksi PGA Championshipissa 1967.
Massengale pelasi myöhemmin Senior PGA Tourilla. Hän kuoli 69-vuotiaana sydänkohtaukseen synnyinosavaltiossaan Teksasissa 2. tammikuuta 2007.
Myös Massengalen Rik-veljestä (s. 1947) tuli ammattilaispelaaja.
Pete Cooper
Pete Cooper (31. joulukuuta 1914 – 8. lokakuuta 1993) oli yhdysvaltalainen golfammattilainen. Hän saavutti PGA Tourilla 1940–1950-luvuilla viisi voittoa, joista kaksi Floridan St. Petersburg Openilla vuosina 1949 ja 1957.
Cooper jatkoi uraansa senioritasolla ja voitti 61-vuotiaana vuoden 1976 Senior PGA Championshipin.
American Idol (7. tuotantokausi)
American Idolin seitsemäs tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa 15. tammikuuta 2008 ja Suomessa Sub-kanavalla noin viikkoa myöhemmin. Simon Cowell, Paula Abdul ja Randy Jackson jatkoivat tuomareina ja Ryan Seacrest juontajana. Kauden voitti David Cook.
Koelaulut järjestettiin seitsemässä kaupungissa ympäri Yhdysvaltoja heinä-elokuussa 2007. Kaupungit olivat San Diego, Dallas, Omaha, Atlanta, Charleston, Miami ja Philadelphia. Säännöt olivat samat kuin aiempinakin vuosina: kilpailijoiden oli oltava 16–28-vuotiaita 28. heinäkuuta 2007 ja oikeutettuja työskentelemään Yhdysvalloissa. Hakijat, jotka ovat päässeet vähintään 40 parhaan joukkoon aiemmilla kausilla, jotka eivät ole Yhdysvaltain kansalaisia tai vakituisia asukkaita tai jotka omistavat voimassa olevan levytyssopimuksen eivät olleet oikeutettuja osallistumaan.
Semifinaalit alkoivat 21. helmikuuta. Semi-finaaleja järjestettiin 6 kappaletta (+ 3 tulosohjelmaa), kolme jaksoa viikossa.
Seitsemättä kautta on kehuttu parhaaksi kaikista American Idolin kausista, koska kilpailijat olivat tällä kertaa hyvin erilaisia. Simon Cowell sanoikin kilpailun edetessä, että kuluvana vuonna miehet olivat selvästi parempia kuin naiset ja että kilpailun tulisi voittamaan mies. Näin kävikin, sillä kilpailun finaalissa olivat David Archuleta (17 v) ja David Cook (25 v). Finaalin voitti täpärästi David Cook.
Opastaja: Dolly Parton
Opastaja: Mariah Carey
Opastaja: Andrew Lloyd Webber
Opastaja: Neil Diamond
Jäljelle jääneet kilpailijat laulavat kaksi laulua.
Kilpailijat laulavat kaksi laulua.
Kilpailijat laulavat kolme laulua.
Each contestant sang three songs.
Btm 2 = kahden huonoimman joukossaBtm 3 = kolmen huonoimman joukossa
Jack Fleck
Jack Fleck (7. marraskuuta 1921 Bettendorf, Iowa – 21. maaliskuuta 2014 Fort Smith, Arkansas) oli yhdysvaltalainen golfaaja. Hän saavutti suurimman menestyksensä 1955, jolloin hän voitti Yhdysvaltain avoimen golfturnauksen.
Fleckin muiden voittojen joukossa oli vuonna 1960 saavutettu mestaruus FBR Openilla. Jatkettuaan uraansa senioritason pelaajana hän voitti vuonna 1979 Senior PGA Championshipin.
Ylva Nowén
Ylva Nowén (s. 5. tammikuuta 1970 Östersund) on entinen ruotsalainen alppihiihtäjä, pujottelun maailmancupin voittaja.
Nowén kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1990–2003. Hän voitti pujottelun maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 1997–1998, jolloin hän saavutti uransa kaikki neljä maailmancupin osakilpailuvoittoa. Arvokilpailuissa hänen paras saavutuksensa oli neljäs tila Salt Lake Cityn olympialaisten 2002 pujottelussa vain 0,09 sekuntia pronssimitalisti Anja Pärsonia hitaampana.
Vangat
Vangat (Vangidae) on pienikokoisten varpuslintujen heimo. Niitä löytyy luonnonvaraisina Afrikasta. Vangat ovat pieniä tai keskikokoisia lintuja. Useita vangalajeja elää Madagaskarin kuivissa lehtimetsissä. Linnut ovat yleensä lepinkäismäisiä puissa eläviä metsälintuja, jotka syövät matelijoita, sammakoita ja hyönteisiä. Vangojen oksista rakennettu pesä on puussa. Vangat ovat paikkalintuja.
Vangoihin kuuluu 22 sukua ja 38 lajia. Suurin suku on harjalepinkäisten suku, johon kuuluu 8 lajia.
Heikki Tuomi-Nikula
Heikki Antti Tuomi-Nikula (s. 30. marraskuuta 1945 Helsinki) on suomalainen pitkän linjan sanomalehtimies, joka toimi Lapin Kansan päätoimittajana vuodesta 1984 joulukuuhun 2008. Toimittajatutkinto Tampereen Yliopistosta 1973. Ennen Lapin Kansaa hän työskenteli Keskipohjanmaa- ja Vaasa-lehdissä sekä Turun Sanomissa. Hän on ottanut julkisuudessa näkyvästi kantaa mm. Kemijärven sellutehtaan lakkauttamiseen lehdessään ja A-talk:ssa.
Lokakuussa 2008 Tuomi-Nikula oli julkisuudessa kommentoidessaan seuraajansa Johanna Korhosen valintaa.
Varsinais-Suomen Nuorisoseurojen keskusseuran ja Lapin Nuorison liiton puheenjohtaja, Suomen Nuorison liiton hallituksen pj 1995-2001, S.kulttuurirahaston hoitokunta 1986-96, Arktisen keskuksen säätiön hallitus , Vapaaehtoisen maapuolustuskomitean jäs. 1996-2000, Kemijärven kuvanveisto- ja kulttuurisäätiön hallitus 2002-2016, Norjan kunniakonsuli 2000-2010, Kursungin paliskunnan poroisäntä 2002. Lappilaiset Kylät ry:n puheenjohtaja 2012-2017, Nuorisoseurasenioreiden puheenjohtaja Ukko-Hermanni 2018-
Berto Romero
Berto Romero (s. 17. marraskuuta 1974 Cardona, Katalonia) on espanjalainen koomikko.
Romero on "El Cansancio" -teatteriseurueen jäsen, toimii juontajana radiossa Ràdio Flaixbac ja esiintyy Andreu Buenafuenten televisio-ohjelmassa kanavalla La Sexta.
Merikarhut (järjestö)
Merikarhut on suomalainen matkaveneilijäjärjestö. Järjestö perustettiin vuonna 1933 matkapurjehtijoiden yhteiselimeksi; Suomen Veneilyliiton historiikin mukaan esikuvana käytettiin vastaavaa ruotsalaista järjestöä, Svenska Kryssarklubbenia.
Ensimmäiset vuodet menivät toimintaa kehitettäessä ja purjehtiessa, ja sitten tulikin pitkä tauko sodan ja sotakorvauksien johdosta.
Vuonna 1951 käynnistyi seuran ehkä tunnetuin toimintamuoto, kun hankittiin ensimmäinen luonnonsatama. Tämän jälkeen seura hankki vähin erin omistukseensa useita muitakin luonnonsatamia. Nykyisin seuran satamaverkosto käsittää yhteensä kolmekymmentä satamaa.
Merikarhujen jäseneksi pääsee, kun omistaa matkapurje- tai matkamoottoriveneen. Lisäksi jäeneltä edellytetään veneilykokemusta ja sitä että tulokas on sopiva liittymään yhteisöön, jossa kaikki tehtävät hoidetaan talkoilla ja joissa muiden veneilijöiden mahdollisuuksia käyttää seuran satamia kunnioitetaan. Seuran rekisteriin hyväksyttävillä veneille asetetaan tiettyjä matkavenekriteereitä, joskin jäsenet saavat omistaa muunkinlaisia veneitä.
Jäsenehdokkaalta vaaditaan lisäksi kolme suosittelijaa, joiden pitää olla vähintään viisi vuotta jäsenenä olleita. He takaavat tulokkaan sopivuuden Merikarhuksi. Kuten useimmissa seuroissa, hallitus seuloo ehdokkaat ja hyväksynnän tultua ehdokas maksaa liittymismaksun sekä vuosijäsenmaksun.
Maksujen näennäinen hintavuus johtuu tasapuolisuudesta. Näin uusikin jäsen osallistuu investointeihin satamaverkon hyväksi, kuten vanhemmat jäsenet ovat jo tehneet. Tätä pidetään kohtuullisena siihen nähden mitä maksuilla saa käyttöönsä. Asian on varmistanut usea jäsenkysely. Uusi jäsen saa äänioikeuden kokouksissa sekä saa käyttää kerhosatamia sekä nostaa veneensä saalinkiin vihreän Merikarhuviirin.
Suuri hyöty jäsenyydestä on nimenomaan satamaverkon käyttöoikeus. Sen avulla hitaan matkaveneen omistaja voi lyhyenkin loman aikana hyödyntää rajallisen ajan täyspainoisesti. Lisäksi Merikarhusaarten luontoa vaalitaan yhteisvoimin, joten saaret ovat vaativallekin lomailijalle erinomaisia kohteita.
Yhdistyksellä on myös muuta toimintaa, talvella teemakokouksia, koulutusta, julkaisutoimintaa ja kesällä eskaadereita.
Merikarhut ry:n kotisivut
Chōnin
Chōnin (, "kaupunkilaiset") tarkoittaa Japanissa Edo-kauden alkupuolella syntynyttä yhteiskuntaluokkaa. Yleensä chōninit olivat kauppiaita, mutta joskus myös käsityöläisiä. Teoriassa kauppiaat olivat Edo-kauden tiukassa luokkajaossa (shinōkōshō) alimpana, mutta Japanin kaupunkien kasvaessa ja vaurastuessa he saivat vaikutusvaltaa ja vaurautta. Samaan aikaan kaupunkilaiset erottuivat omaksi ryhmäkseen ja heidän määränsä lisääntyi nopeasti.
Samurait olivat riippuvaisia kauppiaista ja velkaantuivat Edo-kauden aikana pahoin. Tarkoituksensa ja toimeentulonsa menettänyt samurailuokka halveksikin uutta chōnin-elämäntyyliä. Chōninien vauraus oli ristiriidassa maanviljelijöiden ja samuraiden talousvaikeuksien kanssa.
Chōnin-luokalla oli merkittävä vaikutus Japanin kulttuuriin. He toimivat taiteen suojelijoina ja muodostivat oman kungfutselaisuuteen perustuvan etiikkansa. Chōnin-kulttuuri synnytti useita uusia taidemuotoja, kuten kabuki-teatterin ja haiku-runouden, ja useat tieteenalat kehittyvät chōnin-luokan rahoituksen ansiosta. Chōnin-kulttuuriin kuuluivat myös naispuoliset viihdyttäjät, joista geishat nousivat arvostetuiksi. Erityisen selvä chōnin-kulttuuri kehittyi Genroku-kaudella 1600- ja 1700-lukujen vaihteessa ja Bunka-bunsei-kaudella 1800-luvun alussa.
Näin mitä teit
Näin mitä teit () on vuonna 1965 valmistunut yhdysvaltalainen William Castlen ohjaama kauhuelokuva, jonka pääosissa näyttelevät Joan Crawford, John Ireland ja Leif Erickson. Sivuosissa ovat muiden muassa Sara Lane ja Andi Garrett. "Näin mitä teit" perustuu Ursula Curtissin vuonna 1964 ilmestyneeseen romaaniin, "Out of the Dark". Käsikirjoituksesta vastasi William P. McGivern. Elokuva on mustavalkoinen, ja on noin 82 minuutin mittainen. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 21. heinäkuuta vuonna 1965 ja Suomessa elokuva tuli esitykseen 6. toukokuuta vuonna 1966. Universal Pictures tuotti elokuvan.
"Näin mitä teit" kertoo kahdesta teinitytöstä (Garrett ja Lane), jotka lapsenvahteina ollessaan päättävät huvittaa itseään soittamalla pilapuheluita. Epäonnekseen he tulevat soittaneeksi juuri vaimonsa murhanneelle miehelle (Ireland), joka luulee tyttöjen päässeen perille rikoksestaan.
Merserointi
Merseroinnilla tarkoitetaan puuvillan käsittelemistä lipeäliuoksilla (NaOH) niin, että se lujittuu ja saa silkinpehmeän kiillon.
Menetelmä on saanut nimensä brittiläisen tekstiilimiehen John Mercerin (1791-1866) mukaan.
Gummeruksen Tietojätti-tietosanakirja A-Ö, 1999
Carlo Clerici
Carlo Clerici (3. syyskuuta 1929 Zürich – 28. tammikuuta 2007 Zürich) oli sveitsiläinen maantiepyöräilijä. Hänen uransa huipentui Italian ympäriajon kokonaiskilpailun voittoon vuonna 1954.
Lisäksi Clerici voitti mm. Züri-Metzgeten (1956). Hän kuoli 77-vuotiaana syöpään samassa kaupungissa, jossa oli syntynyt.
Punkrock Jukebox 1
Punkrock Jukebox 1 on suomalaisen Raivopäät -yhtyeen EP, ja kaikkiaan 14. julkaisu. Se julkaistiin 18. toukokuuta 2007. Levy julkaistiin nimellä Raivopäät feat. Friends, ja sillä vierailee Veltto Virtanen, Klamydia-solisti Vesku Jokinen ja Loose Prick-solisti Pauli Johansson laulajina, sekä vanha Raivopäät-basisti Muisto Toutavaara. EP sisältää vanhoja enemmän tai vähemmän tunnettuja suomipunk-klassikoita uusina versioina.
Levyä painettiin vain 500 kappaletta.
Ercole Baldini
Ercole Baldini (s. 26. tammikuuta 1933) on italialainen maantiepyöräilijä, joka voitti vuoden 1958 Italian ympäriajon. Hän voitti kultaa Melbournen kesäolympialaisissa 1956 ja maailmanmestaruuskilpailuissa Reimsissä 1958.
Baldinin sijoittui vuonna 1959 Ranskan ympäriajon kokonaiskilpailun kuudenneksi.
Légalin matti
Légalin matti on shakissa avausansa, jossa valkea saa kuningattaren uhrauksella matitettua mustan. Matti on nimetty ranskalaisen shakinpelaajan Sire de Légalin (1702–1792) mukaan.
Matti alkaa tavallisimmin italialaisella pelillä.
Musta kiinnittää valkoisen ratsun. Normaalisti tämä olisi hyvä siirto, mutta tässä asemassa se on taktinen virhe.
Tässä asemassa 5. Rxe5 olisi hätäilyä, koska 5...Rxe5 voittaisi ratsun. Sen sijaan valkoinen pakottaa lähetin perääntymään tai syömään valkoisen ratsun.
Musta säilyttää kiinnityksen, mutta antaa samalla valkoiselle mahdollisuuden kauniiseen uhraukseen. Lxf3 olisi luovuttanut lähettiparin edun valkealle, pitäen pelin kuitenkin tasaisena. Myös 5...Le6 kävisi.
Valkea ei välitä kiinnityksestä, ja uhraa kuningattarensa. Mustan paras vaihtoehto nyt olisi 6...Rxe5 7. Dxh5 Rxc4 8. Db5+ ja 9. Dxc4 valkean jäädessä vain sotilaan voitolle. Sen sijaan musta ottaa kuningattaren ja häviää pelin heti.
Lopullinen asema on niin sanottu puhdas matti, jossa jokaista mustan kuninkaan pakoruutua uhkaa vain yksi valkean nappula tai vaihtoehtoisesti tukkii mustan oma nappula.
Alkuperäisessä pelissä Légal pelasi tasoituksella ilman a1-tornia St Brietä vastaan (Pariisi n. 1750).
Jos musta olisi pelannut 5...Rxe5! hän olisi voittanut ratsun sotilaasta. Nyt matti seuraa kahdessa siirrossa.
Beth-Horonin taistelu
Beth-Horonin taistelu käytiin vuonna 66 jaa. Syyrian legaatin Gaius Cestius Galluksen johtamien roomalaisten ja juutalaiskapinallisten välillä ensimmäisessä juutalaissodassa.
Epäonnistuneen Jerusalemin piirityksen päätyttyä, Gallus päätti vetäytyä Beth-Horoniin. Juutalaiset olivat kuitenkin seuranneet heitä ja väijyttivät roomalaiset ja ajoivat heitä takaa Antipatrikseen asti. Roomalaiset kärsivät raskaita tappioita ja kapinalliset saivat saaliikseen runsaasti aseita ja erityisesti heittokoneita.
André Darrigade
André Darrigade (s. 24. huhtikuuta 1929) on ranskalainen maantiepyöräilijä. Hän voitti vuoden 1959 maailmanmestaruuskilpailut ja sai Ranskan ympäriajossa maillot vert'n kahdesti, vuosina 1959 ja 1961.
Maillot jauneen Darrigade sai pukeutua 18 kertaa. Tourin kokonaiskilpailuissa hän ei kuitenkaan menestynyt yhtä hyvin; hänen paras saavutuksensa oli ajon lopussa 16. sija.
Darrigade voitti vuoden 1956 Lombardian ympäriajon.
Terve hulluus
Terve hulluus on suomalaisen Raivopäät -yhtyeen debyyttialbumi. Se julkaistiin vuonna 1994.
Toinen uusi-aalto
Toinen uusi-aalto on suomalaisen Raivopäät -yhtyeen EP, ja kaikkiaan toinen julkaisu. Se julkaistiin vuonna 1994.
Rigobert Song
Rigobert Song Bahanag (s. 1. heinäkuuta 1976 Nkanglikock, Kamerun) on kamerunilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on Kamerunin maajoukkueen entinen kapteeni ja pelaaja. Song edustaa seuratasolla Päiväntasaajan Guinean Valioliigan The Panthersia.
Song on edustanut vuonna 1994 alkaneella ammattilaisurallaan aiemmin kotimaassaan Tonnerre Yaoundéa, Ranskassa Metziä ja Lensia, Italiassa Salernitanaa, Englannissa Liverpoolia ja West Hamia sekä Saksassa Kölniä. Galatasarayhin hän siirtyi vuonna 2004.
Kamerunin maajoukkueessa Song debytoi vuonna 1993. Hän on Kamerunin eniten otteluita pelannut pelaaja pelattuaan urallaan 137 kertaa A-maajoukkueessa ja neljissä MM-kisoissa. Song on edustanut Kamerunia MM-kisoissa vuosina 1994, 1998 ja 2002. Hän on saavuttanut Kamerunin riveissä Afrikan-mestaruuden vuosina 2000 ja 2002.
Song sai MM-kisoissa punaisen kortin sekä vuonna 1994 että vuonna 1998. Hän on MM-historian nuorin ulosajettu pelaaja ja Zinédine Zidanen ohella ainoa kaksissa kisoissa ulosajettu pelaaja.
Song sai aivohalvauksen lokakuun alussa 2016.
Via Dolorosa (albumi)
Via Dolorosa on suomalaisen Raivopäät -yhtyeen studioalbumi, ja kaikkiaan kolmas julkaisu. Se julkaistiin vuonna 1995.
Nokia 6288
Nokia 6288 on Nokian valmistama, vuonna 2006 myyntiin tuoma 3G-matkapuhelin. Nokia 6288 painaa 115 grammaa ja sen fyysiset mitat ovat 100 × 46 × 21 mm. Nokia 6288 -puhelimen mukana tulee 512 megatavun miniSD-muistikortti, jossa on valmiiksi ladattuna joitakin videoita, musiikkia ja muuta multimediasisältöä. Puhelimessa on kaksi kameraa. Pääkamera on 2 megapikselin kamera, jossa on LED-kuvausvalo ja toinen kamera on videopuheluita varten. Toisen kameran resoluutio on 640 × 480.
Puhelin oli aluksi saatavilla vain mustana tai valkoisena, vuonna 2007 uusiksi värivaihtoehdoiksi tuli punainen ja sininen. Nokia 6288 on identtinen Nokia 6280 kanssa, vain muotoilu ja mukana tulevan muistikortin koko eroaa (6280 mallissa on vain 64 mt kortti).
Oliivikultarinta
Oliivikultarinta ("Hippolais olivetorum") on kerttusten heimoon kuuluva varpuslintu.
Linnun pituus on noin 15 cm, siipien kärkiväli 24-26 cm ja paino noin 15-18 g. Kultarinnoista suurikokoisin ja vahvanokkaisin. Aikuinen lintu on yläpuolelta harmaa ja alapuolelta valkoinen tai vaaleanharmaa. Alaperä on täplikäs. Siivellä erottuu kyynärsulkien valkeista reunoista muodostuva paneeli. Koivet ovat tummanharmaat. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuori lintu on syksyllä kupeilta kellahtava. Käyttäytyminen on piilottelevaa. Laulu on voimakasta ja kaunista, ja se on hitaampaa ja matalampaa kuin muiden kultarintojen laulu.
Kaikilla oliivikultarinnoilla on täydellinen sulkasato talvehtimisalueella.
Oliivikultarinta esiintyy Välimeren itäosassa Balkanilla, Kreikassa, Bulgariassa, Etelä-Romaniassa ja Turkin rannikolla sekä Libanonissa. Se on muuttolintu, joka talvehtii Kaakkois-Afrikassa. Lajia ei ole tavattu Suomessa.
Lajin esiintymisalueen pinta-ala on 100 000–1 000 000 neliökilometriä, Euroopassa elää 21 000–45 000 yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen.
Mereinen laji, jonka kanta on vahvin rannikoilla ja saarilla. Elää tammimetsiköissä, oliivitarhoissa ja erilaisilla istutuksilla ja puutarhoissa sekä pensaikoissa, usein vuorenrinteillä.
Pesintä tapahtuu toukokuun jälkipuoliskolla ja kesäkuussa. Pesä on melko matalalla (0,5-3 m) puussa (tammi, oliivipuu) tai pensaassa. Se on syvä kuppi ja rakennettu korsista, kasvikuiduista ja juurista. Naaras munii tavallisesti 4 munaa. Muna painaa 2,25 g. Haudonta kestää noin 13 päivää. Molemmat emot huolehtivat poikasista.
Pääravintona ovat hyönteiset ja muut pienet selkärangattomat. Loppukesällä voi syödä viikunoita.
Syntyneet häviämään
Syntyneet häviämään on suomalaisen Raivopäät-yhtyeen studioalbumi ja kaikkiaan sen viides julkaisu. Se julkaistiin vuonna 1996.
Viinikirva
Viinikirva ("Viteus vitifoliae") on pieni vaaleankeltainen nivelkärsäisten lahkoon kuuluva hyönteinen. Se on kotoisin Pohjois-Amerikasta, mutta laji on levinnyt sieltä kasvintaimien mukana Eurooppaan.
Viinikirva imee nesteitä viiniköynnösten juuristosta. Kun kirvalauma on asettunut tiettyyn köynnökseen, se mellastaa, kunnes köynnös kuolee, ja siirtyy sitten seuraavaan. Viljelijä ei voi tehdä muuta kuin kyntää köynnökset ylös ja istuttaa niiden tilalle kirvankestävää lajiketta.
Viinikirva esiintyi 1800-luvulle saakka vain pohjoisamerikkalaisissa luonnonvaraisissa viiniköynnöslajeissa. Niille on vähitellen kehittynyt viinikirvaa vastaan luontainen vastustuskyky, jota sitä vastoin ei ole tärkeimmällä viljellyllä lajilla, viiniköynnöksellä ("Vitis vinifera"). Kun viinikirva 1860-luvulla levisi Eurooppaan, se olikin vähällä tuhota kaikki viiniviljelmät. Tuhojen välttämiseksi viininviljelyksessä ryhdyttiin käyttämään perusrunkona pohjoisamerikkalaista törmäviiniä ("Vitis riparia"), jonka runkoon viiniköynnöksen halutun lajikkeen oksia vartetaan. Näin tehdään nykyisin lähes kaikilla tärkeimmillä viininviljelysalueilla lukuun ottamatta Chileä, jonne viinikirva ei ole levinnyt.
Törmäviinin perusrunkona käytöstä huolimatta Kaliforniassa sattui 1980-luvulla paha viinikirvaepidemia, joka saattoi monet viljelijät vararikkoon. Syynä pidetään sitä, että viinikirvasta on kehittynyt uusi rotu, jolle törmäviinikään ei ole tarpeeksi vastustuskykyinen – etenkään se tyyppi, jota laajalla alueella oli käytetty lähes yksinomaisena perusrunkona.
Nicola Pietrangeli
Nicola Pietrangeli (s. 11. syyskuuta 1933) on italialainen tennispelaaja. Hän syntyi Tunisissa, Tunisiassa.
Pietrangeli voitti miesten kaksinpelin Ranskan avoimissa vuosina 1959 ja 1960. Lisäksi hän eteni finaaliin vuosina 1961 ja 1964. Hän voitti sekanelinpelin vuonna 1958 ja miesten nelinpelin vuonna 1959.
Pietrangeli oli nelinpelifinalistina myös Wimbledonissa. Hän pääsi vuonna 1986 International Tennis Hall of Fameen.
Marlborough (Uusi-Seelanti)
Marlborough on hallinnollinen alue Uuden-Seelannin Eteläsaaren koillispäässä. Vuonna 2015 alueella eli 45 300 asukasta. Se tunnetaan ennen kaikkea Sauvignon Blanc -viinien tuotantoalueena, mutta myös kuivasta ilmastostaan ja upeista maisemistaan. Alueen hallintovirastot ovat Blenheimissa.
Uusi-Seelanti asutettiin noin 1280-luvulla polynesialaista alkuperää olevien ihmisten toimesta. Marlboroughin alueella sijaitsevan Wairaujoen ja meren yhtymäkohdassa Cloudy Bayssa sijaitsee Uuden-Seelannin vanhimpiin kuuluva arkeologinen alue, jossa 1200-luvun polynesialaiset asuivat.
Eurooppalaiset saapuivat alueelle 1700-luvun lopulla. Marlboroughin pohjoisosissa valaanpyytäjät, kaivostyöläiset ja sahat hyödynsivät maan resursseja. Eteläosan alueilla harjoitettiin lammastarhausta.
Angelzoom
Angelzoom on saksalaisen laulajan, Claudia Uhlen, sooloprojekti. Yhtyeen ensimmäinen albumi julkaistiin vuonna 2004. Levyn soundtrack- ja new age -tyylistä äänimaisemaa hallitsee Claudian korkea, oopperatyylinen laulanta. Useimmat kappaleet lauletaan englanniksi.
Angelzoomin ensimmäisen albumin julkaisi Nuclear Blast. Tuottajana toimi Bernd Wendlandt, joka sävelsi levylle 15 musiikkikappaletta. Albumin neljä kappaletta on covereita, joskin Angelzoomin versiot ovat niin omaperäisiä, että alkuperäiset kappaleet ovat vaikeasti tunnistettavissa. Useimmat sellokohdat soittaa B. Deutung, kitaraa soittaa Pitti Piatkowsky, ja muut muusikot esiintyvät vain yksittäisissä kappaleissa. Vierailevia artisteja ja yhtyeitä albumilla ovat Apocalyptica, Joachim Witt, Letzte Instanz, miLù yhtyeestä Mila Mar, Inchtabokatables, Roadernallee ja Nik Page.
Laulaja Claudia tunnetaan myös tanssimusiikkiyhtye X-Periencen laulajana. Huhtikuussa 2005 Angelzoom esiintyi samoilla keikoilla Apocalyptican Euroopan kiertueella.
Angelzoomin toisen albumin julkaisi Wannsee Records vuonna 2010.
Hugh Edwin Strickland
Hugh Edwin Strickland (2. maaliskuuta 1811 Reighton, Yorkshire, Britannia – 14. syyskuuta 1853 Retford, Nottinghamshire, Britannia) oli englantilainen geologi, lintutieteilijä ja systemaatikko.
Strickland koki luontoherätyksen jo pikkupoikana, ja kiinnostus luontoon säilyi läpi hänen elämänsä. Alkeisopetuksensa hän sai yksityisopettajilta, vuonna 1829 hän meni opiskelemaan Oriel Collegeen Oxfordiin. Hän osallistui tohtori John Kiddin anatomian ja tohtori William Bucklandin geologian luennoille ja kiinnostui sekä eläintieteestä että geologiasta. Hän suoritti BA tutkintonsa 1831 ja MA tutkinnon 1832.
Strickland oli naimisissa Sir William Jardinen tyttären kanssa.
Yhdessä William John Hamiltonin (1805–1867) kanssa hän retkeili Vähässä-Aasiassa, Bosporinsalmessa ja Zakynthoksen saarella 1835-1836. Hamilton julkaisi retken tuloksia vuonna 1842 kirjassaan "Researches in Asia Minor, Pontus and Armenia" (1842). Palattuaan Englantiin Strickland keskittyi tutkimaan ja julkaisemaan geologisia aiheita. 1842 hän julkaisi komitearaportin, joka käsitteli eläintieteellisen luokittelun nimistöä ja ensimmäisen nimeäjän oikeutta lajin varsinaiseen tieteelliseen nimeen.
Strickland oli yksi Ray Societyn perustajista 1884. Hän korjasi, laajensi ja toimitti yhdistykselle Louis Agassizin käsikirjoituksen "Bibliographia Zoologiae et Geologiae" (1848).
1850 hän toimi geologian viransijaisena Oxfordissa. 1852 hänet äänestettiin Royal Societyn jäseneksi. Seuraavana vuonna hän oli tutkimassa kallioleikkausta junaradalla Retfordissa, kun hän jäi junan alle ja kuoli saamiinsa vammoihin.
Stricklandin "Ornithological Synonyms" julkaistiin postuumisti 1855. Hänen 6 000 yksilön lintukokoelmansa meni Cambridgeen 1867.
Strickland kuvaili linnuista oliivikultarinnan Zakynthoksesta ja keltapääsirkun ("Emberiza cineracea"), jonka nimesi Brehm 1855, Izmirin lähistöltä Turkista.
M/S Dole Africa
M/S Dole Africa () on Ventura Trading Limitedin omistama kylmäkonttialus. Laiva on rakennettu vuonna 1995 Stocznia Gdanskan telakalla Gdańskissa Puolassa. "Dole Africa" on rekisteröity Bahaman lipun alle ja sen kotisatama on maan pääkaupunki Nassau.
Dole African sisaraluksia ovat M/S Dole America, M/S Dole Asia ja M/S Dole Europa.
3. tammikuuta 1994 tapahtui kölinlasku. 17. kesäkuuta alus laskettiin vesille ja 1. tammikuuta 1995 se luovutettiin yhdysvaltalaisen Reefership Marine Servicesin omistukseen, joka rekisteröi aluksen Liberian lipun alle. Vuonna 2000 yhdysvaltalainen Wilmington Trust Company osti aluksen. Vuonna 2002 bermudalainen Dole Fresh Fruit International osti aluksen ja rekisteröi sen Bahaman lipun alle. Nykyisen omistajan, Ventura Trading Limitedin, omistukseen alus päätyi vuonna 2005.
Herodeksen palatsi
Herodeksen palatsi oli kuningas Herodeksen ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Jerusalemiin rakennuttama palatsi. Se rakennettiin Jerusalemin ylä-kaupunkiin, josta se vartioi kaupungin länsipuolta samalla, kun Herodeksen temppeli vartioi itäpuoliskoa. Palatsissa oli kolme tornia, jotka oli nimetty Herodeksen Mariamme-vaimon ja hänen veljiensä mukaan.
Rakennus tuhoutui Jerusalemin piirityksessä vuonna 70, kun Tituksen johtamat roomalaiset ryöstivät ja tuhosivat kaupungin.
Veli-Matti Ropponen
Veli-Matti Ropponen (s. 1949) on Fortumin entinen johtaja, jonka asuinpaikka on Helsinki. Ropponen toimi Suomen Tennisliiton puheenjohtajana vuosina 2006–2011.
Risto Rinne (yritysjohtaja)
Risto Tapio Rinne (s. 11. joulukuuta 1949 Masku) oli Nesteen toimitusjohtaja vuosina 2004–2008. Hän jäi eläkkeelle toimitusjohtajan paikalta lokakuussa 2008 sydämen rytmihäiriöiden takia. Hänen seuraajakseen valittiin Matti Lievonen.
Rinne oli Nesteen palveluksessa vuodesta 1975. Ennen Neste Oilin toimitusjohtajaksi valintaa hän työskenteli saman yhtiön palveluksessa useissa eri tehtävissä kuten Naantalin jalostamon johtajana sekä Porvoon jalostamon tutkimusjohtajana. Hän toimi Fortum Oyj:n öljysektorin johtajana (2004) ja Fortum Oyj:n öljynjalostusyksikön (Neste Oilin) johtajana (1999–2004). Hän oli Kemianteollisuus ry:n hallituksen puheenjohtaja, EUROPIA:n (European Petroleum Industry Association) hallituksen jäsen ja Öljy- ja Kaasualan Keskusliitto ry:n hallituksen puheenjohtaja. Hän on toiminut Turun Osuuskaupan hallituksen jäsenenä vuodesta 2011.
Rinne valmistui ylioppilaaksi Juhana Herttuan Yhteiskoulusta vuonna 1968 ja diplomi-insinööriksi Åbo Akademista vuonna 1974. Joulukuussa 2008 tasavallan presidentti Tarja Halonen nimitti Rinteen vuorineuvokseksi. Vuonna 1998 hän sai Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan kunniamerkin.
Rinne asuu Naantalissa. Hän harrastaa kalastusta.
Elwood Hillis
Elwood Haynes Hillis (s. 6. maaliskuuta 1926) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän syntyi Kokomossa, Indianassa, ja sai lakimieskoulutuksen.
Hillis palveli Yhdysvaltain armeijassa vuosina 1944–1946. Hän istui Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1971–1987, mutta ei ollut uudelleen ehdolla vaaleissa 1986.
Lionel Jeffries
Lionel Charles Jeffries (10. kesäkuuta 1926 – 19. helmikuuta 2010) oli brittiläinen näyttelijä. Hän syntyi Lontoon Forest Hillissä ja opiskeli Queen Elizabeth Grammar Schoolissa sekä Royal Academy of Dramatic Artissa.
Jeffries oli Burma Starilla palkittu toisen maailmansodan veteraani. Hänellä oli rooleja muiden muassa elokuvissa "Nokkelat timanttiketut" (1960), "Camelot" (1967) ja "Chitty Chitty Bang Bang" (1968). Hän oli vuonna 1967 ehdolla Golden Globen saajaksi.
Jeffries aloitti myöhemmin esiintymisuransa rinnalle ohjaajantyöt; hänen tuotantoonsa tällä alalla kuuluu esimerkiksi "Aseman lapset" (1970).
Ede Király
Ede Király (23. helmikuuta 1926 – 10. elokuuta 2009) oli unkarilainen taitoluistelija. Hän ylsi hopeasijalle vuoden 1948 talviolympialaisissa St. Moritzissa.
Budapestissa syntynyt Király oli miesten yksinluistelun Euroopan-mestari vuonna 1950. Hän voitti myös sekä Euroopan- (1948, 1949) että maailmanmestaruuden (1949) Andrea Kékesyn luisteluparina.
Marc Thompson
Marc Thompson (s. 19. marraskuuta 1970 Bronx, New York) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka on työskennellyt enimmäkseen 4Kids Entertainment yhtiössä.
Thompsonin valmistuttua New Yorkin yliopiston taidepuolelta vuonna 1997, hän aloitti saman tien ääninäyttelemisen animaatiosarjassa Daria, jossa Marc oli vuoteen 2002 asti. Sarjan jälkeen hän teki enimmäkseen dubbauksia animesarjoihin työskennellessään 4Kidsillä. Darian jälkeen Marcin merkittäviin rooleihin lukeutui vuonna 2003 Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnien myötä Casey Jones, sekä Eläköön Pinata myötä Franklin Fizzybear.
Arrows A10
Arrows A10/A10B on Ross Brawnin suunnittelema Formula 1 -auto, jota US F&G Arrows Megatron -talli käytti kausilla –. Voimanlähteenä autossa oli Megatronin valmistama suora nelisylinterinen turbomoottori. Autolla kilpailuissa ajoivat brittiläinen Derek Warwick ja amerikkalainen Eddie Cheever.
Kaudella 1987 Cheever ajoi pisteille neljästi. Hän oli neljäs Belgian- ja Meksikon GP:ssa. Kuudenneksi hän selviytyi kotikilpailussaan Itä-Yhdysvaltain- ja Portugalin GP:ssa. Aika-ajoissa hän vastasi tallin kauden parhaasta suorituksesta ajamalla kuudenteen lähtöruutuun Monacon- ja Itä-Yhdysvaltain GP:ssa.
Warwick ajoi kauden aikana pisteille kahteen otteeseen. Hän oli maalissa viides Ranskan GP:ssa ja kuudes Unkarin GP:ssa. Aika-ajoissa hänen parhaaksi sijoitukseksi jäi kauden avauskilpailun kahdeksas lähtöruutu.
Valmistajien MM-sarjassa Arrows sijoittui seitsemänneksi 11 pisteellä.
Kaudeksi 1988 Arrows kehitti autostaan B-version, jota oli kevennetty edelliskauden ajokkiin verrattuna.
Andrea Kékesy
Andrea Kékesy (s. 17. syyskuuta 1926) on unkarilainen pariluistelija, joka voitti hopeaa vuoden 1948 talviolympialaisissa St. Moritzissa. Ede Királyn parina hän oli myös pariluistelun Euroopan- (1948, 1949) ja maailmanmestari (1949).
Karol Divín
Karol Divín (s. 22. helmikuuta 1936) on taitoluistelija, joka edusti Tšekkoslovakiaa 1950–1960-luvuilla. Hän oli vuoden 1960 Squaw Valleyn talviolympialaisten hopeamitalisti. Divín voitti taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailuissa miesten yksinluistelun vuosina 1958 ja 1959.
Taiturikultarinta
Taiturikultarinta ("Hippolais polyglotta") on kerttusten heimoon kuuluva varpuslintu.
Linnun pituus on noin 13 cm, siipien kärkiväli 17,5–20 cm ja paino keskimäärin 11–12 g. Suuresti kultarinnan näköinen, keltarintainen pikkulintu. Eroina kultarintaan ovat lyhyempi siipi, ruskeat koivet ja siipipaneelin puuttuminen. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuoressa linnussa on vain vähän keltaista. Koiraan laulu on ihmiskorvaa miellyttävää nopeaa lavertelua, joka sisältää usein myös matkintoja.
Kaikki taiturikultarinnat sulkivat täydellisesti heti talvehtimisalueille saavuttuaan.
Taiturikultarinta korvaa kultarinnan Lounais-Euroopassa, Italiassa ja Luoteis-Afrikassa. Se on muuttolintu, joka talvehtii Länsi-Afrikassa. Lajia ei ole tavattu Suomessa.
Lajin esiintymisalueen laajuus on 1–10 miljoonaa neliökilometriä, Euroopassa elää 2–5,9 miljoonaa yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen.
Elää lehtimetsissä, mielellään joenvarsilla tai muiden vesistöjen rannoilla. Paikoin suosii pensaikkoisia alueita, missä ylispuina kasvaa lehtipuita.
Pesä on oksanhaarassa melko matalalla (0,3–5 m maanpinnan yläpuolella) puussa tai pensaassa. Naaras rakentaa pesän yksin ja munii 3–5, tavallisesti 4 munaa. Muna painaa 1,6 g. Naaras hautoo 12-13 päivää. Poikaset lähtevät pesästä 11–13 päivän ikäisinä ja itsenäistyvät noin 9 päivän kuluttua.
Pääravintona ovat hyönteiset ja muut pienet selkärangattomat. Syksymmällä syö myös hedelmiä ja marjoja.
Fry (kilpatalli)
Fry oli brittiläinen Formula 1 -talli, joka osallistui ainoastaan yhteen kilpailuun kaudella . Ennen F1-sarjaan osallistumista perustajat David Fry ja Alec Issigonis rakensivat autoa Formula 2 -sarjaa varten jo vuonna 1958 ja palkkasivat kehityskuljettajaksi Mike Parkesin, jonka isällä oli vaikutusvaltaa Alvis Company -yrityksessä ja jossa Issigonis alun perin työskenteli. Auto valmistui Formula 2 -kaudeksi 1958 ja teki debyyttiajonsa Brands Hatchissä. Tulokset paranivat Crystal Palacen kilpailussa, jossa Parkes ajoi kuudenneksi. Formula 1 -sarjassa Parkes yritti päästä starttaamaan, mutta karsiutui Britannian GP:ssä. Talli osallistui myös sarjan ulkopuolisiin kilpailuihin. Autolla ajettiin vielä F1-yrityksen jälkeen muissa ajoluokissa, mm. Mallory Parkin kilpailussa Parkes oli viides ja Brands Hatchin Boxing Day -tapahtumassa toinen.
Julie London
Julie London (oik. "Gayle Peck", 26. syyskuuta 1926 – 18. lokakuuta 2000) oli yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä. Hän syntyi Santa Rosassa, Kaliforniassa, ja muutti 14-vuotiaana perheineen Los Angelesiin.
London valmistui Hollywood Professional Schoolista vuonna 1945. Hänen ensilevytyksensä "Julie Is Her Name" oli menestys ilmestyessään vuonna 1955; albumille sisältyi muun muassa artistin tunnetuimpiin hitteihin lukeutuva "Cry Me a River". Näyttelijänä hän tuli 1970-luvulla tunnetuksi televisiosarjasta "Emergency!".
Jack Webbistä erottuaan London nai 31. joulukuuta 1959 Bobby Troupin, jonka kanssa hän eli avioliitossa, kunnes mies kuoli 7. helmikuuta 1999. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Julie London itse oli viimeisinä vuosinaan heikossa kunnossa kärsittyään aivoverenkiertohäiriökohtauksen 1995. Hän kuoli Kaliforniassa 74 vuoden ikäisenä syksyllä 2000 ja tuli haudatuksi Forest Lawn Memorial Parkiin Hollywood Hillsiin.
Schweizer Fernsehen
SF ("Schweizer Fernsehen"; vuoteen 2005 asti SF DRS "Schweizer Fernsehen der deutschen und rätoromanischen Schweiz") oli Sveitsin saksankielinen televisioyhtiö, jonka studiot sijaitsivat Zürichissä. SF:n TV-kanavat olivat SF 1, SF zwei sekä pääosin uutis- ja ajankohtaisohjelmiin keskittyvä SF info. Näiden lisäksi SF ylläpiti vuodesta 2007 lähtien kanavaa HD Suisse yhteistyössä Sveitsin ranskan- (TSR, "Télévision Suisse Romande") ja italiankielisten (TSI, "Televisione svizzera di lingua italiana") televisioyhtiöiden kanssa. SF kuului osana Sveitsin kansalliseen radio- ja televisioyhtiöön "SRG SSR idée suisse", jonka pääkonttori sijaitsi Bernissä.
Saksankielisen sekä saksaksi dubatun ohjelmatarjonnan lisäksi SF lähetti pienen määrän retoromaaninkielistä ohjelmaa, mm. päivittäiset uutiset ja ajankohtaismakasiineja.
SF:n tärkeimmät kansainväliset yhteistyökumppanit olivat saksalaiset ARD ja ZDF sekä itävaltalainen ORF, jotka ylläpitivät yhdessä mm. saksankielistä 3sat-kanavaa. Lisäksi SF tuotti ohjelmia saksalais-ranskalaiselle ARTE-kulttuurikanavalle.
SF:n toiminta päättyi vuonna 2012, kun Sveitsin yleisradiotoimintaa järjesteltiin. SF:n toiminta on ollut 16.12.2012 alkaen osa Sveitsin saksankielistä mediakanavaa, SRF:ää (Schweizer Radio und Fernsehen), joka on valtakunnallisen SRG SSR:n osa.
Wintoninkultamyyrä
Wintoninkultamyyrä eli wintoninkultakontiainen ("Cryptochloris wintoni") on Etelä-Afrikassa endeeminen, äärimmäisen uhanalainen nisäkäslaji. Sitä uhkaa elinympäristön tuhoutuminen timanttikaivosten aiheuttamien maisemanmuutosten sekä hiekkarantojen turismin takia.
Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on "hiekkakultiainen", mutta suomen kielen lautakunnan mukaan sana "kultiainen" muistuttaa lempinimeä eikä herätä mielikuvaa nisäkkäännimestä.
Wintoninkultamyyrällä on muiden kultamyyrien eli kultakontiaisten tavoin lyhyet mutta voimakkaat eturaajat ja sukkulanmuotoinen vartalo. Silmiä, ulkokorvia eikä häntää ole lainkaan. Turkki on tiheä ja nahka paksu.
Wintoninkultamyyriä on tavattu ainoastaan kolme yksilöä, nekin yli 50 vuotta sitten, Port Nollothin rantadyyneiltä Etelä-Afrikan Northern Cape -provinssista, Succulent Karoon aavikkoalueella.
Fegeus
Fegeus oli kreikkalaisessa mytologiassa myyttinen kuningas, joka tarjosi Alkmaionille apuaan ja tytärtään, jonka nimi oli lähteestä riippuen joko Arsinoe tai Alfesiboia. Tämä oli saapunut hänen hoviinsa paetessaan erinyksiä, jotka hän oli saanut kimppuunsa surmattuaan äitinsä Erifylen. Alkmaion meni naimisiin Fegeuksen tyttären kanssa ja antoi tälle äitinsä kaulakorun ja viitan – lahjukset, joilla Erifyle oli saatu lähettämään miehensä ja poikansa sotiin.
Maa muuttui kuitenkin hedelmättömäksi, ja Fegeus sai jumalilta käskyn lähteä Akhelooksen luo vastaamaan uudelleen teostaan. Siellä Akheeloos puhdisti hänet jälleen kerran teostaan, ja antoi hänelle vaimoksi tyttärensä Kallirhoen. Tämä kuitenkin oli kuullut Harmonian kaulanauhasta ja viitasta ja pyysi Alkmaionia tuomaan ne hänelle. Alkmaion suostui ja palasi Psofiihin kertoen Fegeukselle tarvitsevan niitä puhdistuakseen taakastaan. Fegeus luovuttikin nämä hänelle, mutta myöhemmin Fegeus tai hänen poikansa saivat kuitenkin totuuden selville palvelijalta ja surmasivat Alkmeionin väijytyksessä.
Tällöin Kallirhoe, jolla oli suhde Zeuksen kanssa, anoi tätä, että hänen pienet poikansa varttuisivat heti täysikasvuisiksi. Zeus vastasi pyyntöön, ja Kallirhoen pojat surmasivat ensin isänsä murhaajat ja myöhemmin myös Fegeuksen itsensä.
Lucas Cranach nuorempi
Lucas Cranach nuorempi (4. lokakuuta 1515 – 25. tammikuuta 1586) oli saksalainen renessanssiajan taiteilija.
Cranach oli tunnettu puupiirroksistaan ja maalauksistaan. Hän oli Lucas Cranach vanhemman poika ja läheisin oppilas. Hän jatkoi isänsä ateljeen toimintaa tämän kuoltua. Hänen maalaustyylinsä on niin samankaltainen isänsä kanssa, että heidän töitään on toisinaan vaikea erottaa toisistaan. Hän on tunnettu muotokuvistaan sekä allegoristen ja myyttisten aiheiden pelkistetyistä versioista.
Berit (laulaja)
Berit (oikealta nimeltään Tuula Nordström ent. Tuula Etola, o.s. Härmä, s. 16. maaliskuuta 1949 Hankasalmi) on suomalainen iskelmälaulaja.
Berit voitti 14-vuotiaana iskelmälaulukilpailun ja sai kiinnityksen Matti Valkosen yhtyeen solistiksi. Muutaman vuoden keikkailtuaan ja siinä ohessa ompelijaksi opiskeltuaan ja vuoden verran myös leikkaamoapulaisena työskenneltyään Berit lähetti tekemänsä demokasetin PSO:lle ja sai kutsun koelauluun. Taiteilijanimen Berit keksi ohjelmatoimistossa työskennellyt Jorma Kalevi Nuppola, jolla oli Berit-niminen norjalainen sukulaistyttö. Ensimmäinen single "Katulyhdyt"/"En pakoon juosta voi" julkaistiin vuonna 1969.
Suuria hittejä ei 1970-luvulla syntynyt, mutta laulaja keikkaili ahkerasti ympäri Suomea. Myös levytyksiä tehtiin lähes vuosittain koko 1970-luvun ajan. Soitetuimpia kappaleita olivat "Sattuma kuljettaa" ja "Preerian keltainen ruusu". Iskelmien lisäksi Berit levytti kaksi humppalevyä legendaarisen Dallapé-orkesterin kanssa. Syksyn Sävel -kilpailussa laulaja oli mukana vuonna 1972 kappaleella "Katselen toisien onnea" ja vuonna 1979 kappaleella "Ei kyynelhelmiin suostu sydämein".
Berit vaihtoi levy-yhtiötä PSO:lta Veikko Samulin VIP Musicille 1980-luvun alussa ja vuonna 1983 julkaistu albumi "Tässä nyt ja näin" menestyi hyvin. Nimikappale nousi listoille ja albumista tuli artistin ensimmäinen kultalevy. LP:n kaksi muuta hittiä olivat "Et usko kuinka paljon kaipaankaan" ja "Helli mua hiljaa", joka oli suomenkielinen käännöskappale F. R. Davidin menestyskappaleesta "Words". Vuonna 1983 Berit osallistui taas Syksyn Säveleen "Sinä olet hän" -kappaleella, joka ei voittanut, mutta josta tuli kuitenkin hitti. Samanniminen pitkäsoitto myi kultaa. 1986 Berit osallistui Kevään sävel -kilpailuun kappaleella "Elämän jano" ja levytti muun muassa kappaleen "Keurusselän sini" (sävel ja sanat Juha Vainio salanimellä Mirja Lähde), joka vei laulajan ohjelmistoa takaisin 1970-luvun humppa- ja tanssilavatyyliin.
1990-luvulla tanssimusiikkilinja jatkui ja ilmestyi muun muassa albumi nimeltään "Humppatytön paluu" (1994)
2000-luvulla uutta tyyliä edusti albumi "Kasvot väkijoukossa" 2000, joka sisältää texmex-henkisiä iskelmiä. Levy syntyi yhteistyössä Veli-Matti Järvenpään kanssa. Vuonna 2002 Berit julkaisi albumin "Hitit", joka sisälsi uudelleenäänityksiä vanhemmista musiikkikappaleista. Albumin julkaisi Poptori.Vuonna 2005 ilmestyi Topi Sorsakosken tuottama latinohenkinen albumi "Kosketathan mua".(Finpile).
Sisusvaltimorunko
Sisusvaltimorunko () lähtee vatsa-aortan yläosasta ja se kuljettaa hapekasta verta mahalaukulle, maksalle ja pernalle. Se on pariton valtimorunko, jonka haaroja ovat vasen mahavaltimo, pernavaltimo ja yhteinen maksavaltimo. Sisusvaltimorungon haarojen veri päätyy kierrettyään ensin vatsaontelon elimissä porttilaskimoon, joka kuljettaa hapettoman veren maksaan puhdistettavaksi mahdollisista ruuansulatuskanavasta imeytyneistä mikrobeista ja vierasaineista.Sisusvaltimorungon ympärillä sijaitsee kolme sympaattista hermosolmua eli gangliota. Tunnetuin näistä on ylin hermosolmu jota kutsutaan sisuspunokseksi (), (), ().
Ylempi suolilievevaltimo
Ylempi suolilievevaltimo () haarautuu sisusvaltimorungon alapuolelta vatsa-aortasta, mutta munuaisvaltimoiden yläpuolelta. Se on pariton valtimo, joka vie hapekasta verta haimalle, ohutsuolelle, umpilisäkkeelle, umpisuolelle sekä nousevalle ja poikittaiselle paksusuolelle. Ylemmän suolilievevaltimon veri päätyy porttilaskimoon kierrettyään vatsaontelon elimissä. Porttilaskimosta veri kulkee maksaan puhdistettavaksi eli siitä poistetaan ruuansulatuskanavasta mahdollisesti imeytyneet mikrobit ja vierasaineet. Eläimillä vastaava valtimo on etumainen suolilievevaltimo ().
Helsingius
Helsingius on sukunimi. Yksi nimen kantajia on ollut Jääsken kirkkoherra "Markus Helsingius" (k. 1678)
Ensimmäisten joukossa suku- tai lisänimeä "Helsingius" käytti Turun katedraalikoulun rehtori Marcus Henrici Helsingius (1555–1609), jonka ei kuitenkaan varmudella tiedetä olevan sukua nykyään elävälle Helsingius-suvulle. Ennen isovihaa sukunimen "Helsingius" ja "Helsing" käyttäjiä oli Suomessa runsaasti. Sukunimi kertoo, että kantaja on kotoisin Helsingistä.
Kiiskilän kartano
Kiiskilän hovi on kartano entisessä Viipurin maalaiskunnassa. Kartano sijaitsee Viipurinlahden rannalla, Kiiskilän kylässä, noin kymmenen kilometriä Viipurista lounaaseen. Nimensä se saa kartanon maiden läpi virtaavasta "Kiiskijoesta". Viipurin ympäristön kartanoista se on Monrepos'n ohella ainoa vielä jäljellä oleva. Kartano mainitaan jo 1560-luvulla. Kartano tuli avioliiton kautta Leopold Krohnin omistukseen.
Kartano oli 1800-luvun alussa Sesemann-suvun hallussa. Kartanon osti vuonna 1818 Friedrich Dannenberg, joka Sesemannien tapaa kuului Viipurin saksankielisiin kauppiassukuihin. Hän puratutti kartanon vanhat rakennukset ja rakennutti nykyisen päärakennuksen. Hänen tyttärensä "Julie Dannenberg" (1818–1889) nai 16-vuotiaana pietarilaisen panimonomistajan pojan Leopold Wilhelm Krohnin (1806–1890).
Friedrich Dannenberg lahjoitti (toisten lähteiden mukaan myi) vuonna 1841 Kiiskilän tyttärelleen Julielle ja vävylleen Leopold Wilhelm Krohnille. Kartanossa kasvoivat Julien ja Leopold Wilhelmin lapset ja lapsenlapset. Tunnetuimpia heistä ovat pojat Julius Krohn ja Leopold August Krohn sekä Juliuksen lapset Aino Kallas, Helmi Krohn (Setälä) Ilmari Krohn ja Kaarle Krohn. Heistä Aino ja Helmi ovat käsitellet Kiiskilää myös kirjallisessa tuotannossaan.
Julius Krohn kuoli vuonna 1888 lähdettyään kartanon rannasta purjehdusretkelle Viipurinlahdelle. Pian hukkumisonnettomuuden jälkeen hänen vanhempansa onnettomuuden järkyttäminä myivät kartanon, ja irtaimisto huutokaupattiin.
Kartanon osti vuonna 1888 sotakamreeri Viktor Ahrenberg, ja sittemmin omistajat vaihtuivat usein. Vuonna 1897 sen osti Wilhelm Breitenstein, joka äitinsä puolelta oli myös pietarilaista Krohn-sukua. Wilhelm Breitensteinin jälkeläisistä tunnetuimpia ovat Suomen entinen YK-lähettiläs Wilhelm Breitenstein ja ulkoasiainministeri Alexander Stubb.
Yksi kartanon sohvakalusto sijaitsee nyt Tampereen raatihuoneen pietarilaishuoneessa.
Vuoden 1918 jälkeen kartano siirtyi Vapaussodan invalidien käyttöön. Kartano maineen luovutettiin Neuvostoliitolle vuonna 1940 Moskovan rauhassa.
Kartanon nykyinen päärakennus valmistui vuonna 1820. Arkkitehdiksi palkattiin Pietarissa vaikuttanut ranskalainen "Villiers". Puinen päärakennus edustaa palladianista tyyliä. Julkisivua koristaa kuusi doorilaista pylvästä. Niiden yläpuolisessa päätykolmiossa on tyylille ominainen puolikaaren muotoinen ikkuna.
Päärakennuksen pihapiirissä oli roomalaistyylinen huvimaja, jossa Julius Krohn valmisteli väitöskirjaansa. Rakennuksia ympäröi laaja englantilainen puisto, joka oli Friedrich Dannenbergin erityisen kiinnostuksen kohde.
Viipurin maalaiskunnan ensimmäinen kansakoulu perustettiin vuonna 1855 opettamaan Kiiskilän ja naapurikartanoiden 
Örnin "Possulin" ja Ahrenbergin "Vainikan" alustalaisten lapsia.
Kartano sijaitsee Venäjän rajavyöhykkeellä. Alueella liikkumiseen tarvitaan erikoislupa. Neuvostoaikana kartanon omisti Leningradissa toimiva sukellusveneisiin erikoistunut telakka. Kartano oli työntekijöinden lasten käytössä ja siellä järjestettiin pioneerileirejä.
Bengt Lindström
Bengt Lindström (3. syyskuuta 1925 Storsjö, Härjedalen, Ruotsi – 28. tammikuuta 2008 Njurunda, Sundsvall) oli ruotsalainen taidemaalari, kansainvälisesti maineikkaimpia ruotsalaisia taiteilijoita. Hänen tunnetuimmat teoksensa ovat suurikokoisia, värikkäitä maalauksia. Tunnetuimpia teoksia ovat Timråssa Midlandan lentoaseman sisäänajotien vieressä oleva suuri Y:n muotoinen veistos, Örebrossa sijaitseva Åbyn voimalaitoksen julkisivun maalaus 1990-luvun lopulta ja lähistöllä olevan jakeluaseman seinän samantapainen maalaus. Maalausten sanotaan syntyneen pohjoismaisen muinaistaruston pohjalta.
Muutettuaan 1944 Tukholmaan hän opiskeli Isaac Grünewaldin taidekoulussa ja sen jälkeen useissa ulkomaisissa kouluissa. Hän muutti 1948 Ranskaan, jossa hän asui Pariisissa vuoteen 2004. Siinä vaiheessa hän palasi pysyvästi Ruotsiin ja asettui Sundsvalliin, jossa hän oli aiemmin viettänyt kesät.
Hänen puolisonsa oli pariisilainen galleristi Michèle Lindström. He ovat lahjoittaneet taidekokoelmansa Härnösandiin Västernorrlandin läänin lääninmuseoon.
Rarities
Rarities on The Beatlesin 17 kappaletta sisältävä kokoelma-albumi vuodelta 1978.
Kaikki kappaleet Lennon/McCartney, jollei toisin ilmoitettu.