hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
XV yö (Tauko III)
XV yö (Tauko III) on Juice Leskinen Slam -yhtyeen kolmas albumi. Se julkaistiin vuonna 1980. Albumi on yhtyeen ”Tauko-trilogian” kolmas ja viimeinen osa. Levyn kaksiosainen nimi johtuu siitä, ettei Hi-Hat-levy-yhtiössä ymmärretty Leskisen kolmen "Tauko"-nimeä kantavan levyn merkitystä ja niinpä sen suhteen tehtiin kompromissi. Albumin tunnetuimmat kappaleet ovat ”Viidestoista yö” sekä ”Ei elämästä selviä hengissä”. Singleinä julkaistiin myös kappaleet ”Mies joka rakastaa itseään” ja ”Mene kotiin”.
Ensimmäinen CD-versio levystä ilmestyi vuonna 1991 ja toinen vuonna 2000.
A-puoli
B-puoli
Vilukko
Vilukko eli suovilukko ("Parnassia palustris") on pieni valkeakukkainen, ruohovartinen kasvi. Vilukko on levinnyt laajalle alueelle pohjoisella pallonpuoliskolla. Se on kelasmaisten lahkon ainoa Suomessa kasvava laji.
Vilukko kasvattaa 5–25 cm pitkän, kaljun varren. Lehdet ovat herttatyvisiä, puikeita ja ehytlaitaisia. Aluslehdet ovat pitkäruotisia. Varressa on tavallisesti yksi sepivä- tai tylppätyvinen lehti. Varren kärjessä on yksi kaksineuvoinen, valkoinen, kiiltäväsuoninen ja viisiterälehtinen kukka, jonka halkaisija on 2–3 cm. Vilukko kukkii Suomessa heinä-elokuussa. Siemenet ovat pieniä ja kevyitä, ja ne leviävät helposti tuulen ja veden mukana.
Vilukon kukassa on viiden heteen lisäksi viisi moniliuskaista, nuppipäistä joutohedettä. Niiden sisältämän meden ja hunajanhohtoisten valemesiäisten avulla kasvi houkuttelee luokseen pölyttäjiä.
Vilukkoa tavataan laajalla alueella pohjoisella pallonpuoliskolla. Esiintymisalue ulottuu Espanjasta läpi koko Euroopan, Keski-Aasian ja Siperian aina Japaniin saakka, ja edelleen Pohjois-Amerikkan pohjoisosiin. Toisinaan vilukko jaetaan kahteen alalajiin, joista subsp. "palustris" kasvaa pääosin etelämpänä ja subsp. "neogaea" pohjoisessa.
Suomessa vilukkoa tavataan koko maassa. Yleinen se on Kainuussa, Lapissa sekä koko Pohjanlahden rannikolla Ahvenanmaalle asti. Etelä- ja Keski-Suomen sisämaassa se on monin paikoin harvinainen. Laji on harvinaistunut soiden ojitusten ja perinteisten rantalaidunten umpeenkasvun vuoksi.
Vilukko viihtyy valoisilla paikoilla kosteassa ja ravinteisessa maassa. Suomessa sitä tavataan muun muassa suo-, merenranta- ja järvenrantaniityillä, letoilla, lettokorvissa, suonreunamilla, lähteiköiden tuntumassa ja puronvarsilla.
Ajan henki (albumi)
Ajan henki on Juice Leskinen Slam -yhtyeen viides ja viimeinen albumi. Se julkaistiin vuonna 1981. CD-versio levystä ilmestyi vuonna 1989.
A-puoli
B-puoli
Chur
Chur on sveitsiläisen Graubündenin kantonin pääkaupunki. Vuoden 2014 lopussa siellä oli 34 547 asukasta.
Kaupunki on Sveitsin vanhimpia, ja Rooman valtakunnan aikana se oli linnoitettu leiri ja roomalaisen provinssin pääkaupunki. Kaupungissa on suuret korkeuserot: sen alue ulottuu 550 metristä aina 1 900 metriin merenpinnan yläpuolella, ja Churia ympäröivät joka puolelta 2 000–3 000-metriset vuorenhuiput.
Chur on rautateiden risteysasema, jossa alueellisen Rhätische Bahnin ja valtakunnallisen SBB-CFF-FFS:n radat ovat samalla asemalla.
Quintanilla de Onsoña
Quintanilla de Onsoña on kunta Palencian maakunnassa Kastilia ja Leónissa Espanjassa 58 km Palenciasta. Kunnassa on 185 asukasta. Kunnan pinta-ala on 52 km². Quintanilla de Onsoña sijaitsee 888 metrin korkeudella merenpinnasta Carrión-joen varrella.
Kunnan alueella ovat keskuskylän lisäksi Portillejon, Velillas del Duquen, Villantodrigon, Villaprovianon ja Villarmienzon kylät.
Inspirations
Inspirations on Elvis Presleyn vuonna 1980 julkaistu hengellisvaikutteinen kokoelma-albumi.
"Side One""Side Two"LP-levy NE 1101 (K-tel, 1980)
Esa Itkonen
Esa Matti Itkonen (s. 3. tammikuuta 1944) on Turun yliopiston yleisen kielitieteen professori emeritus. Itkonen on julkaissut lukuisia monografioita merkittävillä kansainvälisillä kustantajilla (mm. John Benjamins) ja on Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1993.
Esa Itkonen kuuluu Itkosten tiedesukuun, josta on tullut monia merkittäviä suomen ja sen sukukielten tutkijoita. Hänen isänsä Erkki Itkonen oli fennougristiikan tutkija ja akateemikko ja serkkunsa suomen kielen tutkija Terho Itkonen.
Esa Itkonen erikoistui 1970-luvun alussa yleiseen kielitieteeseen ja erityisesti kielitieteen filosofisiin perusteisiin. Väitöskirjassaan "Linguistics and Metascience" (1974) Itkonen osoitti 1900-luvun kenties vaikutusvaltaisimman kielitieteen tutkijan Noam Chomskyn lauseopillisten teorioiden taustalla piilevät tietoteoreettiset ongelmat. Itkonen kritisoi erityisesti käsitystä universaalikieliopista, jonka mukaan kaikkien kielten kielioppi heijastaa yhteistä biologispohjaista kielikykyä. Chomskyn fysikaalisia käsityksiä vastaan Itkonen esitti, että kielitiede on humanistinen tiede ja kielen kehitystä ohjaava voima lähinnä analogia.
Myöhemmin Itkonen on tutkinut erityisesti kielitypologiaa ja kielen universaaleja, sekä kielitieteen historiaa. Hän on kritisoinut sekä generatiivista kielitiedettä, että myös mm. diskurssianalyysia ja erityisesti postmoderniin filosofiaan pohjaavia kielikäsityksiä, jotka ovat tavallisia kulttuurintutkimuksessa. Hän on toisaalta korostanut luonnollisten kielten eroja, toisaalta kritisoinut käsitystä, jonka mukaan kieli ohjaa kaikkea kognitiota.
Itkonen on osallistunut aktiivisesti kielitieteellisiin keskusteluihin myös julkisilla foorumeilla. Hän on mm. kritisoinut voimakkaasti Fred Karlssonin ja Auli Hakulisen esittämiä tulkintoja Suomen kielitieteen historiasta sekä arvostellut Kalevi Wiikin ja Kaisa Häkkisen esittämiä tulkintoja historiallis-vertailevan kielitieteen teoreettisista kysymyksistä..
Urbino
Urbino on kaupunki Pesaro e Urbinon maakunnassa, Marchen alueella Italiassa. Vuoden 2015 lopussa siellä oli 15 019 vakinaista asukasta. Urbinon historiallinen keskusta on merkittävä renessanssin kulttuurin muistomerkki ja Unescon maailmanperintökohde.
Urbino sijaitsee kukkulan rinteillä ja on säilyttänyt keskiaikaisia näkymiään varsin hyvin, joskin kukkulan juurella sijaitsevat laajat pysäköintialueet.
Vaatimaton roomalaiskaupunki, silloiselta nimeltään Urvinum Mataurense, nousi merkittäväksi 500-luvulla goottilaissotien aikana. Kaupungin aikaisempi nimi oli Urbinum.
Moninkertainen ratamoottoripyöräilyn maailmanmestari Valentino Rossi on syntynyt Urbinossa.
Ydinsynteesi
Ydinsynteesi eli nukleosynteesi on tapahtuma, jossa uusi atomiydin muodostuu olemassa olevista vapaista nukleoneista eli protoneista ja neutroneista. Ensimmäiset nukleonit syntyivät alkuräjähdyksessä gluonien avulla, kun maailmankaikkeuden lämpötila oli laskenut alle kymmenen miljoonan celsiusasteen lämpötilaan. Suurin osa nukleosynteeseistä tapahtuu tähdissä, jotka ovat tuottaneet ja tuottavat edelleen kaikki heliumia raskaammat alkuaineet.
Alkuräjähdyksen ensimmäisinä kolmena minuuttina syntyivät nukleosynteesillä maailmankaikkeuden kevyiden alkuaineiden varastot, vety, helium sekä jonkin verran deuteriumia ja litiumia. Näistä alkuaineista deuterium ja litium tuhoutuvat tähdissä, joten niiden määrä vähenee maailmankaikkeuden ikääntyessä. Vaikka alkuräjähdyksessä syntyi vain muutamia alkuaineita, on alkuräjähdyksen synnyttämien alkuaineiden kokonaismäärä maailmankaikkeuden atomeista nykytiedolla 98–99 prosenttia.
Tähtien energiaa vapauttavissa nukleosynteeseissä syntyy suurin osa muista alkuaineista. Massaltaan suuremmat kuin 0,08 auringon massaa pystyvät kehittämään vedyn polttamiseksi vaadittavan kymmenen miljoonan kelvinin lämpötilan. Polttaakseen heliumia, tähti tarvitsee massaa jo 0,25 auringon verran, jolloin lämpotila voi kymmenkertaistua ja laukaista heliumfuusion. Mitä pidemmälle alkuaineiden jaksollisessa järjestelmässä mennään, sitä suurempi on oltava tähden massa kunnes lopulta tulee rauta, alkuaine jolla on alhaisin sidosenergia hiukkasta kohden ja johon fuusioreaktio pysähtyy. Rautaan fuusioitumista varten tähden tulee olla massaltaan suurempi kuin 8 aurinkoa.
Luonnossa esiintyy myös rautaa raskaampia alkuaineita, joita syntyy niin ikään tähdissä. Näissä tapauksissa kyseessä ei kuitenkaan ole enää raudan fuusioituminen, vaan energiaa kuluttava hidas- tai nopea neutronisieppaus (myös "s-prosessi" ja "r-prosessi" engl. sanoista "slow" ja "rapid"). Prosessissa vahva ydinvoima sieppaa irtoneutroneja ja kasvattaa atomin kokoa. Usein heikko ydinvoima hajottaa näin kasvatetusta atomiytimestä yhden neutronin protoniksi ja elektroniksi. Tätä prosessia kutsutaan myös beetahajoamiseksi. Neutronin muuntuminen protoniksi sitoutuneissa ytimissä mahdollistaa raskaampien alkuaineiden synnyn lisäämällä ytimen stabiiliutta ja kasvattamalla atomin järjestyslukua. Prosessien tehoeroja voidaan verrata atomipainoltaan lähes identtisten platinan (atomipaino 195) ja lyijyn (atomipaino 207) avulla. Mikäli prosessit olisivat yhtä tehokkaita, platina olisi maailmankaikkeudessa yleisempää kuin lyijy. Kuitenkin platinaa syntyy ainoastaan r-prosessissa, eli prosessissa, joka käynnistyy vain tähden luhistumisen hetkellä. Lyijyä taas syntyy s-prosessissa, joka on hitaampi, mutta joka kokonaisuudessaan pystyy tuottamaan enemmän ytimiä kuin r-prosessi.
Uusimpien tietojen mukaan alkuaineita tinasta eteenpäin tuottavat muut reaktiot kuin neutronisieppaukset.
Metyylietyyliketoni
Metyylietyyliketoni on orgaaninen yhdiste (ketoni), joka on helposti syttyvää, huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä nestettä, jolla on asetonia muistuttava haju. Sen kemiallinen kaava on CHO ja rakennekaava on CHCOCHCH. Metyylietyyliketonistä käytetään myös nimityksiä "MEK", "etyylimetyyliketoni", "2-butanoni", "metyyliasetoni" ja "metyylipropanoni".
Metyylietyyliketonin moolimassa on 72,1 g/mol, sulamispiste −86 °C, kiehumispiste 80 °C, suhteellinen tiheys 0,8 g/cm (vesi = 1,0 g/cm), liukoisuus veteen 20 °C lämpötilassa 29 g/100 ml, hajukynnys 2–83 ppm, leimahduspiste −9 °C (c.c.), itsesyttymislämpötila 505 °C ja CAS-numero 78-93-3.
Metyylietyyliketonia käytetään yleisesti liuottimena lakoissa ja liimoissa, kuten niin sanotuissa "lennokkiliimoissa". Rakennusmateriaaleista ja kuluttajatuotteista voi vapautua metyylietyyliketonia ja sitä on myös tupakansavussa ja pieninä määrinä luonnollisena aineosana monissa ruoka-aineissa.
Ainetta käytetään kaupallisesti myytävän etanolin denaturointiin. Esimerkiksi Lasol sisältää metyylietyyliketonia 2%. Tislaamalla aineita on vaikea erottaa, koska metyylietyyliketonin kiehumislämpötila 80 °C on vain vajaat kaksi astetta etanolin yläpuolella.
Lyhytaikainen altistuminen ärsyttää silmiä ja hengitysteitä sekä voi aiheuttaa vaikutuksia keskushermostossa. Pitkäaikainen tai toistuva altistuminen aineelle voi kuivattaa ihoa. Työministeriön päätöksen 1044/91 mukaan aineelle altistumisen työssä katsotaan aiheuttavan vaaraa perimälle, sikiölle tai lisääntymiselle.
Elimistössä metyylietyyliketoni eli 2-butanoni hapettuu ensin 3-hydroksi-2-butanoniksi eli asetoiiniksi, joka edelleen pelkistyy 2,3-butaanidioliksi ja eri vaiheiden jälkeen poistuu elimistöstä pääasiassa hiilidioksidina ja vetenä.
Bern (kantoni)
Bern (, , , ) on kantoni Sveitsissä. Kantonin pääkaupunki on Bern, joka on myös koko Sveitsin pääkaupunki. Bernin kantoni on väkiluvultaan Sveitsin toiseksi suurin (1 026 513 vakinaista asukasta 31.12.2016).
Kantonin eteläosa on Sveitsin Alppeja. Bernin ylämaalla () onkin useita talviurheilukeskuksia. Keskiosa on Mittellandin tasankoa, jonka halki virtaa Aare ja monet sen sivujoet kuten Emme. Pohjoisin osa on Juravuoristoa.
Bernin kantonin osuus maan bruttokansantuotteesta oli vuonna 2015 maan toiseksi suurin, 22 prosenttia, arvoltaan 78 miljardia frangia.
Kantonissa oli vuonna 2014 yhteensä 624 000 työpaikkaa. Näistä 73 prosenttia oli palvelusektorilla. Teollisuus työllisti 21 prosenttia kantonilaisista. Alkutuotanto (maa- ja metsätalous, kalastus) työllisti 5,5 prosenttia seudun työntekijöistä.
Matkailun ja maatalouden lisäksi kantonissa on vesivoimaa ja ydinvoimala sekä pientä ja keskisuurta teollisuutta: monet kuuluisat sveitsiläiset kellot valmistetaan Bernin kantonissa.
Kantoni on kaksikielinen; siellä puhutaan sekä saksaa (noin 85 % asukkaista) että ranskaa (11 %). Yleisin uskonto on protestanttisuus (53 %). Kantonin vakituisista asukkaista 16 prosenttia on ulkomaalaisia (vuonna 2015).
Bernin kantonissa on 346 kuntaa (1.1.2019). Kunnat muodostavat kymmenen hallintopiiriä (, ), jotka muodostavat viisi hallintoaluetta ().
Asukasluvultaan kantonin suurimmat kaupungit ovat Bern ja Biel/Bienne. Kantonin pienin kunta on Schelten (37 asukasta).
Kantonissa on 17 väkiluvultaan yli 10 000 asukkaan kuntaa eli kaupunkia (tilanne 31.12.2016).
Kirjoantilooppi
Kirjoantilooppi ("Tragelaphus scriptus") on arka sorkkaeläin, joka elää Afrikassa. Se kuuluu nautaeläinten alaheimoon.
Kirjoantiloopin säkäkorkeus on noin 70–90 cm, ruumis 105–150 cm pitkä ja paino 40–80 kg. Kirjoantiloopilla on pöyheä häntä. Sen sarvet ovat noin 35 cm pitkiä. Naaraat ovat koiraita pienempiä. Kirjoantiloopin turkissa on kirjavia valkoisia laikkuja. Muuten se on harmaa, tosin jotkin yksilöt ovat tummia.
Kirjoantilooppeja elää lähes kaikkialla Saharan eteläpuolisessa Afrikassa kaikkein kuivimpia alueita kuten Kalaharia ja Namibia lukuun ottamatta. Se elää niin sademetsissä kuin savanneilla, kunhan maasto on peitteinen. Laji elää myös vuoristometsissä.
Kirjoantilooppi liikkuu sekä päivällä että yöllä, mieluiten kuitenkin öisin. Se ei liiku kovassa helteessä. Antiloopit elävät hyvin piilottelevasti. Kirjoantilooppi ei ole seurallinen, mutta sietää lajitovereita ja joskus niitä voi elää yli 20 neliökilometrillä. Lajin elinalue on 0,25–20 hehtaaria. Kirjoantilooppi ääntelee vain vähän. Naaras synnyttää kerralla yhden vasikan kuuden kuukauden kantoajan jälkeen. Se voi saada kaksi vasikkaa vuodessa. Vasa seuraa emoaan avoimeen ympäristöön nelikuisena. Vasikka aikuistuu vuoden vanhana. Kirjoantiloopin ravinto koostuu lehdistä, ruohoista ja hedelmistä. Öiseen aikaan se usein tulee syömään avoimelle savannille. Kirjoantiloopin vihollisia ovat isot petoeläimet, kuten leopardit, kotkat ja hyeenat. Kirjoantiloopin vasoja jää myös paviaanien ja simpanssien saaliiksi. Kirjoantiloopin elinikä on noin 12 vuotta. Laji ei ole uhanalainen.
Elävät kivet
Elävät kivet on Helsingin Evankelisten opiskelijoiden kuoro. Kuoro perustettiin vuonna 1992 ja on siitä asti toiminut keskeytyksettä. Ohjelmisto koostuu suurimmaksi osaksi omasta materiaalista, jota on kirjoittanut kuoron johtajat tai kuorolaiset, mutta mukana on myös muun muassa suomalaisten gospel-muusikoiden (mm. Jaakko Löytty ja Pekka Simojoki) kappaleita, sekä esimerkiksi negrospirituaaleja. Esiintymisiä on vuosittain noin kymmenkunta, joista osa jumalanpalvelusten yhteydessä, ja esiintymismatkat ulottuvat toisinaan ulkomaille asti, muun muassa Ruotsiin, Unkariin ja Venäjälle.
Kuoro perustettiin vuonna 1992 ja sen ensimmäinen johtajana toimi Päivi Pohjola (omaa sukua Vuorinen). Vuonna 1997 kuoro julkaisi ensimmäisen levynsä, joka kantoi kuoron omaa nimeä, ja kävi kesällä Ruotsissa esiintymässä. Samana vuonna kuoro sai uuden johtajan, kun Outi Selin otti vetovastuun itselleen.
Vuonna 1998 Elävät kivet esiintyi Yle TV2:n Credo-ohjelmassa ja vuonna 1999 koki toisen johtajavaihdoksen, kun Selin antoi johtotehtävät Eila Rantaselle. Samana kesänä "kivet" esiintyi Ruotsin valtakunnallisilla evankeliumijuhlilla.
Uusi vuosituhat alkoi levynteolla: "Riemulähteellä" ilmestyi vuonna 2000. Saman vuoden marraskuussa Elävät kivet lauloi Turussa 
Maata näkyvissä -festarien juhlajumalanpalveluksessa. Seuraavana vuonna ryhtyi kuoroa johtamaan sen historian neljäs johtaja, musiikkikasvatuksen opiskelija Selma Seppänen (omaa sukua Vähäkangas). Kuoro konsertoi jälleen kesällä Ruotsissa evankeliumijuhlilla.
Vuosi 2002 oli Eläville kiville juhlavuosi, sillä kuoron perustamisesta tulee kuluneeksi kymmenen vuotta. Tätä virstanpylvästä juhlistetaan muun muassa juhlakonsertilla, joka pidettiin Helsingin Temppeliaukion kirkossa 23. marraskuuta.
Vuonna 2003 kuoro esiintyy jälleen Maata näkyvissä -festareilla. Kolmas levy "Suuri Hän on!" äänitetään ja julkaistaan vuonna 2004. Keväällä 2005 kuoro tekee konserttikiertueen Unkarissa ja seuraavana keväänä Venäjällä.
Vuonna 2007 kuoro juhlistaa 15-vuotista taivaltaan konsertilla Temppeliaukion kirkossa 15. toukokuuta
Kuoron neljäs levy "Joulu" julkaistaan 27. marraskuuta 2007.
Kuoron vahvuus on joitakin kymmeniä laulajia sekä bändi. Kuorolaiset ovat eri alojen opiskelijoita pääkaupunkiseudun eri yliopistoista ja muista oppilaitoksista, jotka haluavat laulun ja soiton avulla viedä eteenpäin sanomaa Jeesuksesta. Tämä näkyy ja kuuluu kuoron esiintymisissä, joille on ominaista vahva eläytyminen laulujen sanomaan.
Metyyli-isobutyyliketoni
Metyyli-isobutyyliketoni on orgaaninen yhdiste (ketoni), joka on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä nestettä, jolla on tunnusomainen haju. Sen kemiallinen kaava on CHO ja rakennekaava on CHCOCHCH(CH). Metyyli-isobutyyliketonista käytetään myös nimityksiä "4-metyyli-2-pentanoni", "isopropyyliasetoni" ja "heksoni".
Metyyli-isobutyyliketonin moolimassa on 100,2 g/mol, sulamispiste −84,7 °C, kiehumispiste 117–118 °C, tiheys 0,8 g/cm, liukoisuus veteen 20 °C lämpötilassa 1,91 g / 100 ml, leimahduspiste 14 °C (c.c.), itsesyttymislämpötila 460 °C ja CAS-numero 108-10-1.
Metyyli-isobutyyliketonia valmistetaan usealla eri tavalla. Useimmissa niissä lähtöaineena on asetoni. Kolmivaiheisessa prosessissa asetoni muodostaa emäskatalysoidulla aldoliadditiolla diasetonialkoholia. Diasetonialkoholista eliminoituu hapon vaikutuksesta vettä, jolloin muodostuu mesityylioksidia. Mesityylioksidi voidaan pelkistää vedyllä palladiumkatalyytin läsnä ollessa metyyli-isobutyyliketoniksi. Korkeammassa lämpötilassa ja sinkkioksidi- tai kuparikatalyytin läsnä ollessa asetoni kondensoituu suoraan mesityylioksidiksi, joka voidaan pelkistää metyyli-isobutyyliketoniksi kuten edellä. Kolmas asetonia lähtöaineenaan käyttävä prosessi on suora valmistus asetonista, mikä on mahdollista palladium ja zirkoniumkatalyyttien avulla. Metyyli-isobutyyliketonia voidaan valmistaa myös isopropanolista.
Tärkein metyyli-isobutyyliketonin käyttökohde on vinyyli-, epoksi- ja akryylihartsien sekä luonnollisten hartsien liuotus. Yhdistettä käytetään myös liuotinuutossa eristettäessä antibiootteja. Metyyli-isobutyyliketonista voidaan syntetisoida 4-metyyli-2-pentanolia, metyyli-isobutyyliketoniperoksidia ja kumien lisäaineita. Ainetta käytetään kaupallisesti myytävän etanolin denaturointiin.
Lyhytaikainen altistuminen aineelle ja höyrylle ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä.
Šeremetjevon kansainvälinen lentoasema
Šeremetjevon kansainvälinen lentoasema (; ) on Moskovan ja koko Venäjän toiseksi suurin kansainvälinen lentoasema. Šeremetjevo on Venäjän kansallisen lentoyhtiön Aeroflotin matkustajaliikenteen tukikohta ja sinne operoi myös Finnair. Lentoasema sijaitsee 28 kilometriä Moskovan keskustan ja 11 kilometriä Moskovan kehätien luoteispuolella.
Lentoasema käsittää kaksi erillistä asemakokonaisuutta lentokenttäalueen vastakkaisilla laidoilla, pohjoispuolella terminaalit B ja C, eteläpuolella terminaalit D, E ja F. Ne toimivat osaksi kuin kaksi erillistä lentoasemaa, jotka käyttävät samoja kiitoteitä. Asemakokonaisuudesta toiselle päästäkseen on kierrettävä kentän ympäri sen ulkopuolisia teitä pitkin; terminaalien välillä on bussiyhteys.
Kentän pohjoispuolella sijaitseva Šeremetjevo-1 avattiin 11. elokuuta 1959. Sen ensimmäinen kansainvälinen lento lähti 1. kesäkuuta 1960 Berliinin Schönefeldin lentoasemalle. Šeremetjevo-1 joka oli alun perin Neuvostoliiton sisäisten lentojen terminaali, tunnetaan nyt nimellä terminaali B, ja sen viereen valmistui terminaali C vuonna 2007. Nykyisin tältä alueelta lennetään lähinnä Valko-Venäjän ja Ukrainan lentoja itäeurooppalaisilla lentoyhtiöillä sekä halpalentoja ja rahtiliikennettä.
Kentän eteläpuolella oleva ulkomaan lentojen terminaali "Šeremetjevo-2" avattiin vuoden 1980 alussa Moskovan olympialaisia varten. Sen nykynimi on Terminaali F, ja se on yhteydessä uudempiin D- ja E-terminaaleihin. Yhdessä näiden kolmen terminaalin vuosikapasiteetti on 25 miljoonaa matkustajaa vuodessa, ja lähes kolminkertainen pohjoisten B- ja C-terminaalien kapasiteettiin verrattuna. Erillinen rahtiterminaali sijaitsee noin kilometri F-terminaalin itäpuolella.
Vuodesta 2008 alkaen AeroExpress-juna on liikennöinyt säännöllisesti lentoaseman F-terminaalin läheisyydestä Moskovan kantakaupunkiin Valko-Venäjän asemalle, josta voi jatkaa Moskovan metroa käyttäen. Lisäksi kentältä lähtee bussireittejä. Lentokentältä lähtevien ja sinne ajavien taksien hinnottelua varten Moskovan seutu on jaettu maksuvyöhykkeisiin.
Elvis Forever
Elvis Forever on Elvis Presleyn vuonna 1974 julkaistu kokoelmalevy, jolla kuullaan hänen tunnetuimpia kappaleitaan.
"Side 1"
"Side 2"
"Side 3"
" Side 4"
LP-levy PJL 2-8024 (RCA Records, 1974)
Merilehmät
Merilehmät eli dugongit ("Dugongidae") on toinen sireenieläinten lahkon heimoista. Siihen kuuluu nykyään vain yksi elävä laji, dugongi, ja sukupuuttoon kuollut stellerinmerilehmä ("Hydrodamalis gigas"). Dugongit erottaa toisesta sireenieläinten heimosta manaateista siitä, että niiden pyrstö on kaksikärkinen, takareunasta kovera ja muistuttaa valaan pyrstöä. Pyrstö on tehokkaampi kuin manaattien latuskahäntä. Merilehmien etuevissä ei ole kynsiä. Sierainaukot ovat kuonon pinnalla taempana kuin muilla sireenieläimillä. Kallo on raskasrakenteinen. Yläleuanluu on voimakas. Dugongi syö enimmäkseen meriruohoa, samoin kuin stellerinmerilehmä.
Eero Kiviniemi
Eero Onni Kiviniemi (s. 2. tammikuuta 1937 Helsinki) on Helsingin yliopiston suomen kielen professori emeritus. Hän on Suomen merkittävin nimistöntutkija ja kansainvälisesti tunnetuimpia suomen kielen tutkijoita. Kiviniemi on mm. Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen ja toiminut Kansainvälisen nimistökongressin (ICOS, International conference of onomastic sciences) presidenttinä.
Kiviniemen tutkimukset ovat koskeneet sekä henkilö- että paikannimiä. 1970-luvulla hän kehitti yhdessä Kurt Zilliacuksen kanssa nimien rakenneanalyysia ja yhdessä tšekkiläisen Rudolf Šrámekin kanssa paikannimien mallimuodostuneisuuden teoriaa. Kiviniemi kartoitti tärkeimmät strukturaaliset tyypit, joihin suomalaiset paikannimet pohjautuvat ja osoitti, että paikannimien synty on sidoksissa ajallisesti ja paikallisesti rajoittuneisiin muoteihin. Tämä puolestaan tekee mahdolliseksi paikannimityyppien levikin tarkastelun asutushistoriallisesti. Teoksessaan "Perustietoa paikannimistä" hän selvitti Suomen paikannimistön leksikaalisen koostumuksen kattavasti, mm. yleisimmät sanat, joista nimiä oli muodostettu. Vastaavaa tutkimusta ei aikaisemmin ollut julkaistu mistään muusta kielestä.
1980-luvulta alkaen Kiviniemi on tutkinut myös henkilönimiä. Hän on mm. selvittänyt suomalaisten etunimien muotien vaihteluja erittäin laajojen aineistojen avulla. Akateemisen työnsä ohella Kiviniemi on toimittanut yliopiston nimipäiväkalenteria.
Parkkaus
Parkkaus eli parkkuu on puun kuorimista. Ennen parkkaus tehtiin kuorima- eli parkkuuraudalla, jossa oli noin 40 cm pitkän terän molemmissa päissä kahvat. Näistä kahvoista terää työnnettiin pitkin puun runkoa. Puu (pölli tai tukki) laitettiin pukkiin, jossa puu oli alaviistossa. Parkkaus tapahtui myös alaviistoon.
Ennen aikaan paperipuuksi menevät pöllit parkattiin metsässä käsin joko puhtaaksi tai puolipuhtaaksi. Puhtaaksi parkkaus oli raskasta työtä, kun siinä täytyy parkkuuraudalla vetää viimeinen vuosikasvukin lastuna pois puun pinnasta.
Parkattu puu kuivuu nopeammin, joten se kelluu paremmin uitossa. Parkkaus suojelee myös toukilta ja sinistymiseltä.
Pöllinparkkuun ensimmäiset SM-kisat järjestettiin vuonna 2010 Taivalkoskella. Seuraavana vuonna järjestettiin MM-kisat, joissa oli 50 osallistujaa.
The Fat of the Land
The Fat of the Land (XLCD121) on brittiläisen The Prodigyn kolmas albumi. Albumin julkaisi XL Recordings 1. heinäkuuta 1997. Se rikkoi monia myyntiennätyksiä ja oli listaykkösenä Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa. Suomessa se oli listasijalla #1 kuusi viikkoa putkeen. Albumi oli ehdolla myös Grammy-palkinnon saajaksi. 
Ensimmäisellä viikolla albumia myytiin Isossa-Britanniassa 317 000 kappaletta ja Yhdysvalloissa 200 000.
The Fat of the Land -albumilta on julkaistu singlenä kappaleet "Firestarter" (1996), "Breathe" (1996) ja "Smack My Bitch Up" (1997).
The Fat of the Land -albumin julkaisun ja kiertueen jälkeen alkoi pitkä The Prodigyn hiljaiselo. Seuraavan uuden albuminsa "Always Outnumbered, Never Outgunned" The Prodigy julkaisi vasta 2004. Kappaleesta "Diesel Power" löytyy myös rap-vaikutteita.
Χ²-testi
χ²-testi (khiin neliö -testi) on mikä tahansa tilastollinen testi, joka noudattaa χ²-jakaumaa, kun nollahypoteesi on voimassa, tai jossa testisuureen todennäköisyysjakauma voidaan saada noudattamaan χ²-jakaumaa kasvattamalla otoksen kokoa riittävän suureksi.
χ²-testin suure on riippuvuuden määrän matemaattinen mitta, joka on eniten käytetty tunnusluku tarkasteltaessa riippuvuuden tilastollista merkitsevyyttä. Sen arvo on nolla tarkalleen silloin, kun tarkasteltavat muuttujat ovat tilastollisesti riippumattomia. Khiin-neliö on puhtaasti matemaattisesti perusteltu suure, ja sen jakauman muoto riippuu vain vapausasteista.
Riippumattomuus χ²-testillä voidaan todeta vain osoittamalla, että yhteisjakauma tekijöityy. Tällöin havaitut frekvenssit ovat kaikki yhtä suuria kuin riippumattomuustilanteen mukaiset frekvenssit eli odotetut frekvenssit, sovitteet. Jäännös kullekin havaintoarvolle voidaan laskea vähentämällä sovite alkuperäisestä arvosta. Yksinkertaisin tapa muodostaa standardoitu jäännös on suorittaa standardointi Poisson-jakaumaan liittyvällä tavalla jakaen jäännökset sovitteiden neliöjuurilla. Khin-neliö saadaan laskemalla nämä standardoidut jäännökset yhteen, jonka jälkeen niitä verrataan taulukoituihin arvoihin.
Mise-en-scène
Mise-en-scène [] eli näyttämöllepano on teatteri- ja elokuvataiteen termi. Elokuvaan sovellettuna se tarkoittaa kaikkea, mitä lavalla tai kamerassa näkyy kuten lavastusta, valaistusta sekä näyttelijöitä ja heidän liikkeitään. Esimerkiksi Robert Wienen ekspressionistista tyylisuuntaa edustavassa elokuvassa "Tri Caligarin kabinetti" (1919) näyttämöllepanon luomalla vääristyneellä todellisuudella ilmennetään päähenkilön mielenmaisemaa.
Kukkonen (perinneruoka)
Kukkonen (tunnetaan myös nimellä kokkonen, avonainen uunipiirakka myös nimellä pyörö tai "pyörönen"; Laatokan luoteisosan rannikkopitäjissä nimenä "tapuntainen," ja paikoin näitä on kutsuttu myös valtruskoiksi) on Karjalassa pienehköstä, alkujaan ohra- tai talkkunapuurolla täytetystä uunipiirakasta käytetty nimitys. Pyöröjä ja kukkosia on valmistettu rieskapäivinä myös Savossa.
Rakenteeltaan umpinainen kukkonen eli "umpikukkonen" tai "parsipiiras" tehdään perinteisesti hapan-, kauraleipä- tai vehnäleipätaikinasta ja taputellaan tai painellaan käsin pyöreäksi levyksi. Täyte levitetään taikinalevyn keskelle, reunat painellaan tiiviisti yhteen ja liitos käännetään alaspäin. Tuloksena on pieni, pitkänomainen ja melko paksu umpikukkonen. Leipätaikinaan tehty kukkonen voitiin täyttää myös porkkanasurvoksella. Vehnäskuorinen kukkonen sai ryynitäytteen rusinoilla ja munalla. Ennen paistamista kukkonen voideltiin munalla. Joissain ohjeissa maintaan voitelu myös uunista pois otettaessa. Leivonnainen syötiin jälkiruokakiisselin kera tai kahvileipänä.
Avonaisia, paksupohjaisia pyöröjä tehtäessä täyte levitetään melkein reunoille asti eikä reunoja ei käännetä päälle. Täytteen tulee olla kiinteämpää, ettei se valuisi pois piirakalta. Pyöröjäkin tehtiin hapan- tai kauraleipätaikinasta, jolloin täytteenä oli talkkunaa, perunamuhennosta, ryynipuuroa tai herneitä. Joissain ohjeissa taikinasta pyöritellään pallo, jonka keskelle painellaan täytettä varten pieni syvennys, koppero. Historiallisesti vehnän yleistymisen myötä vehnäpyöröjä alettiin tehdä kahvileiväksi monenlaisin täyttein. Usein mannapuurolla täytetyt, halkaisijaltaan noin kymmensenttiset vehnäpyöröt olivat suosittuja kahvileivonnaisia esimerkiksi 1930-luvun Karjalassa.
SKP:n Uudenmaan piirijärjestö
SKP:n Uudenmaan piirijärjestö on Suomen Kommunistisen Puolueen toimintaa Uudenmaan vaalipiirissä ohjaava järjestö, jonka piiritoimisto sijaitsee Helsingissä. Piirin puheenjohtaja on Lena Huldén ja sihteeri Tiina Sandberg.
SKP:n listoilta valittiin kaupunginvaltuutetuksi vaaleissa 2004 Arto Viitaniemi Järvenpäässä ja Peter Björklöf ja Matti Rauäng Pohjan kunnassa. Kuntavaaleissa 2008 ja 2012 Björklöf pystyi uusimaan paikkansa kuntaliitosten myötä syntyneessä Raaseporissa.
Vanha Suomen Kommunistinen Puolue oli perustanut itselleen piirijärjestön Uudellemaalle aloittaessaan julkisen toimintansa jatkosodan jälkeen, mutta kannatuksen nostamisessa ilmenneiden ongelmien vuoksi se sulautettiin Helsingin piiriin maaliskuussa 1951.
SKP:n Uudenmaan piirijärjestö perustettiin uudelleen vuonna 1964, kun SKP päätti muodostaa Uudellemaalle itsenäisen piirijärjestön. Aiemmin alueen kunnat olivat n vastuulla. Uudenmaan piiriä johti sen perustamisesta vuoteen 1986 Markus Kainulainen, joka oli 1960-luvulta lähtien yksi SKP:n opposition johtomiehiä ja sen jyrkimmän linjan edustaja. Vuonna 1986 SKP erotti Uudenmaan piirinsä, joka oli tämän jälkeen muodostamassa Suomen Kommunistista Puoluetta (yhtenäisyys). SKP:n enemmistö muodosti tilalle n.
Vuosina 1975–1989 piirijärjestö julkaisi lehteä Uudenmaan Työkansa. SKP:n nykyinen pää-äänenkannattaja Tiedonantaja aloitti ilmestymisensä vuonna 1967 Uudenmaan piirijärjestön tiedotteena. Vuosikymmenen lopulla siitä muodostui SKP:n kaikkien oppositiopiirien yhteinen äänenkannattaja. Nykyisin piiri julkaisee Uudenmaan Näköala -lehteä kaksi kertaa vuodessa sekä ylläpitää Uudenmaan Kommunisti -verkkolehteä.
Henkka Hyppönen
Henri ”Henkka” Hyppönen (s. 24. kesäkuuta 1972 Kouvola) on suomalainen yrittäjä, puhuja ja tietokirjailija.
Hän on tullut tunnetuksi kirjailijana, puhujana ja Nelosella esitetyistä Hyvät ja Huonot Uutiset-, Olipa Kerran Elämä- ja "Hyppönen-Enbuske Experience" -tv-ohjelmista. Vuosina 2012-2015 hän juonsi Nelosen viihdeohjelmaa "Hyvät ja huonot uutiset."
Hyppösen tunnetuin kirja Pelon Hinta julkaistiin vuonna 2014.
Henri Hyppönen aloitti Kouvolan paikallisradiossa (SBC-radio), josta hän siirtyi vuonna 1995 Helsingissä toimintansa aloittaneelle radiokanavalle Kiss FM:lle. Hyppösestä tuli nopeasti yksi maan tunnetuimmista radioäänistä, ja samalla hänen, Jenni Pääskysaaren ja Tuomas Enbusken juontama aamushow nousi suureen suosioon. Vuonna 2000 Hyppönen valittiin vuoden radioääneksi. Tuolloin hän aloitteli jo tv-töitä.
Hyppönen on ollut muun muassa mukana ohjelmissa "Ensi-ilta", "Mahdoton tehtävä", "Saari", "Hyppönen-Enbuske Experience" ja "Hyvät ja huonot uutiset". Hyppönen on osakkaana tuotantoyhtiö Van Der Media Oy:ssä, joka on tuottanut Neloselle tunnettuja sarjoja "Krisse" sekä "Hyppönen-Enbuske Experience". Lisäksi hän on kirjoittanut kirjoja.
Hyppönen on naimisissa juontaja Jenni Pääskysaaren kanssa. Heillä on kolme tytärtä.
Hyppönen pelasi kaudella 1990-1991 kaksi ottelua jääkiekon I-divisioonassa kotikaupunkinsa seuran KooKoo:n paidassa. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja.
NCC
NCC (Nordic Construction Company) on pohjoismainen rakennus- ja kiinteistökehitysalan yritys. Se kehittää ja rakentaa asuntoja ja liikekiinteistöjä sekä rakentaa teollisuuslaitoksia, julkisia rakennuksia, maanteitä, maa- ja vesihuoltorakenteita muun tyyppisten infrastruktuurien lisäksi. NCC tarjoaa myös rakentamisessa käytettäviä materiaaleja ja vastaa päällystys- ja tiepalveluista.
Suunnittelutoimisto Optiplan on NCC Suomi Oy:n tytäryhtiö, jonka toimialat ovat asuminen, toimitilat ja korjausrakentamispalvelu.
Vuonna 1946 turkulainen Armas Puolimatka perusti Rakennusliike Puolimatkan, joka aloitti ensimmäisenä Suomessa vuonna 1963 elementtiteollisuuden Forssan tehtailla ja vuonna 1964 rakennussuunnittelun. Aluerakentaminen, töitten rationalisointi ja teollinen rakentaminen olivat uutta rakennustoiminnassa. Tärkeimpiä projekteja 1960-luvun alussa oli Tapiolan puutarhakaupunki sekä 1960-luvun lopussa ja 1970-luvun alussa yhtiön kotipaikan, Myyrmäen, rakentaminen. Ensimmäiset projektit Venäjällä eli silloisessa Neuvostoliitossa olivat vuonna 1972.
Vuonna 1985 Puolimatkan omistajaksi tuli Keskusosuusliike Hankkija, josta tuli vuonna 1990 Novera-Yhtymä. Novera meni konkurssiin vuonna 1992, ja sen omistajaksi tuli Kansallis-Osake-Pankki, joka fuusioi Puolimatkan ja Rakennus-Ruolan vuonna 1993. Vuonna 1996 Ruotsin toiseksi suurin rakennusyritys NCC osti Puolimatkan rakennustoiminnan ja rakennussuunnittelun.
NCC työllisti vuonna 2012 Suomessa 2 043 henkeä ja teki liikevaihtoa 801 miljoonaa euroa.
NCC osti Destian asfaltti- ja päälystystoiminnan 2011.
Espoon Suunta
Espoon Suunta (EsSu) on espoolainen suunnistusseura. Seurassa on juniori-, huippu- ja kuntosuunnistajia ja noin 500 suunnistajan jäsenistöllä se on Suomen suurimpia suunnistuksen erikoisseuroja. Espoon Suunta on Nuori Suomi -sinettiseura.
Nimbus
Nimbus oli salolainen yhtye, joka julkaisi yhden LP-levyn "Obus". Yhtye toimi aluksi nimellä Mafia, josta se siirtyi vuonna 1973 nimeen Nimbus. Yhtye hajosi verrattain pian levyn julkaisemisen jälkeen, mutta teki yhden paluukonsertin vuonna 2007, tosin ilman vuonna 1995 menehtynyttä Pekka Rautiota, jota paikkasi kitaristi Harri Suilamon tytär Sanni Suilamo.
Nimbus palkittiin Nuorison valtakunnallisessa taidetapahtumassa Kouvolassa vuonna 1974 solisti- ja yhtye-esityksenä rocknäytelmästä "Vapaan maailman laitamilla", jonka oli valmistanut Salon Nuorisoteatteri.
Kakha Kaladze
Kakhaber ”Kakha” Kaladze (s. 27. helmikuuta 1978 Samtredia, Georgian SNT, Neuvostoliitto) on georgialainen poliitikko ja entinen jalkapalloilija, vuodesta 2012 Kaladze on toiminut maansa varapääministerinä ja energiaministerinä.
Kaladze aloitti ammattilaisuransa vuonna 1993 kotimaansa pääsarjassa Tbilisin Dynamon joukkueessa, josta hän siirtyi ukrainalaiseen Kiovan Dynamoon vuonna 1998. Kolme vuotta myöhemmin Kaladzesta tuli kaikkien aikojen kallein georgialainen jalkapalloilija, kun AC Milan osti hänet 16 miljoonalla eurolla. Kaladze siirtyi Milanista saman sarjan Genoaan kesällä 2010 ja edusti seuraa kahden kauden ajan ennen uransa lopettamista.
Georgian jalkapallomaajoukkueessa Kaladze debytoi maaliskuussa 1996 Kyprosta vastaan. Hän edusti Georgiaa kaikkiaan 83 kertaa. Georgian vuoden jalkapalloilijaksi Kaladze valittiin vuosina 2001–2003, 2006 ja 2011.
Vuonna 2001 Kaladzen veli Levan siepattiin Georgiassa ja hänestä vaadittiin 600 000 dollarin lunnaita. Toukokuussa 2005 poliisi löysi Svanetian alueelta kahdeksan ihmisen ruumiit ja myöhemmin varmistui, että yksi vainajista oli Levan. AC Milanin hyökkääjä Andri Ševtšenko omisti Mestarien liigan ensimmäisellä pudotuspelikierroksella tekemänsä maalin Kaladzen perheelle. Kaladze nimesi vuonna 2009 syntyneen ensimmäisen poikansa veljensä mukaan.
Kaladze toimi liikemiehenä jo pelaajauranasa aikana, sijoittaen muun muassa Georgian energiasektoriin. Vuonna 2012 hänet valittiin parlamenttiin Georgialainen unelma -puolueen listalta ja nimitettiin varapääministeriksi sekä energiaministeriksi.
Marco Borriello
Marco Borriello (s. 18. kesäkuuta 1982 Napoli, Italia) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Juventusta. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Kesästä 2007 lähtien Genoassa pelannut Borriello on urallaan pelannut myös Triestinassa, Trevisossa, AC Milanissa, Empolissa, Regginassa, Sampdoriassa ja Romassa.
Marraskuussa 2006 edustaessaan AC Milania Borriello antoi positiivisen dopingnäytteen AS Roma -ottelun jälkeen. Hänelle langetettiin kolmen kuukauden pelikielto, joka alkoi 21. joulukuuta 2006.
Tammikuussa 2012 Borriello siirtyi AS Romasta lainalle Juventukseen. Kauden jälkeen Juventuksella on mahdollisuus ostaa Borriello seuraan kahdeksalla miljoonalla eurolla.
Vaivero
Vaivero ("Chamaedaphne calyculata") on kanervakasvien heimoon kuuluva varpu. Se on sukunsa ainoa laji. Kasvi sisältää myrkyllistä andromedotoksiinia, kuten suokukkakin ("Andromeda polifolia").
Vaivero on matala varpu, jonka versot voivat kasvaa puolitoista metriä pitkiksi. Soikeat lehdet sijaitsevat vuorotellen varressa. Vaivero pitää lehtensä talvellakin, mutta saa punaruskean syysvärin. Kukat ovat valkeat, kellomaiset, halkaisijaltaan noin puoli senttimetriä.
Vaiveroa tavataan pohjoisen pallonpuoliskon havumetsävyöhykkeellä ja hieman siitä etelään. Sitä esiintyy Itä-Euroopasta läpi Siperian Tyynenmeren rannikolle ja Pohjois-Amerikassa Alaskasta pitkin Kanadan havumetsävyöhykettä Atlantin rannikolle. Suurten järvien ympäristössä ja Appalakeilla levinneisyysalue ulottuu tavallista etelämmäs. Euroopassa vaivero puuttuu lännestä. Lounaisimmat esiintymät ovat Itä-Puolassa ja Valko-Venäjällä. Pohjoismaista sitä tavataan vain Suomessa ja Ruotsin puolella Tornionjokilaaksossa. Niinpä sen nimi ruotsiksi on "finnmyrten", "suomenmyrtti".
Suomessa laji on yleinen maan itä- ja keskiosissa linjojen Vaasa–Virolahti ja Oulu–Kuusamo välissä. Tältä alueelta lounaaseen ja pohjoiseen laji esiintyy vain paikoitellen ja on melko harvinainen. Pohjois-Lapista se puuttuu kokonaan.
Vaivero kasvaa rämeillä ja nevoilla usein laajoina mattoina.
KVIrc
KVIrc on avoimen lähdekoodin IRC-keskusteluohjelma. Szymon Stefanek loi ohjelman alun perin KDE-työpöytäympäristöön GNU/Linuxille. Ohjelman lähdekoodi on läpikäynyt merkittäviä uudelleen korjauksia ja KVIrc on nykyään saatavilla myös Windowsille ja Mac OS X:lle. Ohjelma on GNU GPL -lisensoitu. Se tukee esimerkiksi yhteyksiä useille palvelimille, SSL-yhteyksiä, UTF-8-merkistöä, IPv6-protokollaa, SDCC-protokollaa ja skriptikielipohjaisia laajennuksia.
KVirc mahdollistaa keskustelujen salaamisen. Salausta voi käyttää kanavilla, yksityiskeskustelussa ja DCC-keskusteluissa. KVIrc tukee seuraavia salausalgoritmeja:
Deceuninck–Quick-Step
Deceuninck–Quick-Step (UCI-tallikoodi DQS) on belgialainen maantiepyöräilyn ammattilaistalli. Tallin johtajana toimii Patrick Lefévère ja urheilutoimemjohtajana Wilfried Peeters apulaisinaan Davide Bramati, Brian Holm, Geert Van Bondt ja Rik Van Slycke. Talli perustettiin vuonna 2003 nimellä "Quick Step-Davitamon", "Mapei"-tallin pohjalta. Joukkueen sponsori Quick Step on laminaattilattioita valmistava yritys. Kaudelle 2012 tallin toiseksi pääsponsoriksi tuli lääkealan yritys Omega Pharma, joka oli aiemmin tukenut toista belgialaista ammattilaisjoukkuetta. Kaudelle 2015 toiseksi nimisponsoriksi vaihtui Omega Pharman tytäryhtiö Etixx.. Kausilla 2017–2018 talli tunnettiin nimellä Quick-Step Floors. Vuodesta 2019 alkaen pääsponsorina on ollut ikkunoita valmistava Deceuninck ja tallin nimenä Deceuninck–Quick-Step.
Quick Step on menestynyt ennen kaikkea yhden päivän klassikkokilpailuissa. Paolo Bettini voitti maailmancupin vuosina 2003 ja 2004. Lisäksi hän voitti Milano–San Remon, Clásica de San Sebastiánin ja HEW Cyclassicsin 2003, Züri-Metzgeten 2005 sekä Lombardian ympäriajon 2005 ja 2006. Tom Boonen voitti Gent-Wevelgemin 2004 ja 2011, Flanderin ympäriajon 2005, 2006 ja 2012 sekä Pariisi–Roubaix-kilpailun 2005, 2008, 2009 ja 2012. Filippo Pozzato voitti HEW Cyclassicsin 2005 ja Milano–San Remon 2006. Stijn Devolder on voittanut Flanderin ympäriajon 2008 ja 2009. Niki Terpstra voitti Pariisi–Roubaix'n 2014 ja Flanderin ympäriajon 2018, Michał Kwiatkowski Amstel Gold Racen 2015. Philippe Gilbert voitti Flanderin ympäriajon ja Amstel Gold Racen 2017. Julian Alaphilippe voitti La Flèche Wallonnen ja Clásica de San Sebastiánin 2018, Bob Jungels Liège–Bastogne–Liègen 2018 ja Elia Viviani EuroEyes Cyclassicsin 2018.
Etappikilpailuista Bettini voitti Tirreno–Adriaticon 2004, Allan Davis Tour Down Underin 2009, Zdeněk Štybar Eneco Tourin 2013 ja Niki Terpstra saman kilpailun 2016. Italian ympäriajon pistekilpailun ovat voittaneet Mark Cavendish 2013, Fernando Gaviria 2017 ja Elia Viviani 2018, Ranskan ympäriajon mäkikirikilpailun Julian Alaphilippe 2018.
Alex Guerci
Alex Guerci (s. 31. heinäkuuta 1989 Soresina, Cremonan maakunta, Italia) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Serie A'ssa pelaavaa AC Milania. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
AC Milanin oma kasvatti Guerci valittiin ensimmäistä kertaa Milanin ykkösjoukkueeseen 17. lokakuuta 2006 mestarien liiga -ottelussa Anderlechtia vastaan. Hän on istunut penkillä myös Italian Cupin ottelussa Bresciaa ja mestarien liigassa kreikkalaista AEK Ateenaa vastaan.
Hiirenportaat
Hiirenportaat ("Athyrium") on saniaisten suku, johon kuuluu noin 180 kuivalla maalla elävää lajia. Hiirenportaita tavataan maapallon kaikilla puolilla.
Suomessa kasvaa kaksi lajia:
Monivuotisina koristekasveina käytetään lajeja:
Team Jumbo-Visma
Team Jumbo-Visma (UCI-tunnus TJV) on hollantilainen maantiepyöräilyn ammattilaistalli. Talli jakaantuu kolmeen osaan: "ProTeamiin", joka osallistuu UCI ProTourille, "Continental", joka kilpailee UCI:n Eurooppa Tourissa sekä cyclocross-talliin. Joukkue aloitti toimintansa vuonna 1984 nimellä Kwantum. Talli käytti pitkään Colnagon valmistamia pyöriä, mutta alkoi 2009 ajaa Giantilla, jossa on Shimanon osasarja.
Alankomaalaisen sanomalehden de Volskrantin tekemän tutkimuksen mukaan talli vähintään hyväksyi dopingin käytön vuosina 1999–2007. Lokakuussa 2012 tallin pääsponsorina toiminut alankomaalainen pankki Rabobank päätti lopettaa sponsoroinnin vuoden 2012 lopussa. 13. joulukuuta 2012 talli ilmoitti, että se toimii kaudella 2013 nimellä Blanco Pro Cycling Team tavoitteenaan löytää sponsori kaudelle 2014 tai lakkauttaa toiminta. Kuluttajaelektroniikkaa valmistava Belkin aloitti joukkueen uutena pääsponsorina kesällä 2013. Vuosina 2015−2018 tallin sponsoreina toimivat Alankomaiden lotto sekä kauppaketju Jumbo. Vuodesta 2019 alkaen pääsponsorina on norjalainen ohjelmistoyritys Visma
Tallin huippupyöräilijöitä ovat olleet muun muassa Italian ja Espanjan ympäriajon voittaja Denis Menšov sekä kolminkertainen maailmanmestari, kirimies Oscar Freire. Rabobank hyllytti tallia edustaneen Michael Rasmussenin vuoden 2007 Ranskan ympäriajossa johtoasemassa neljä etappia ennen kilpailun loppua häneen kohdistuneiden doping-epäilysten vuoksi.
Suomalainen Jukka Vastaranta kilpaili aiemmin Rabobank-tallissa.
Sepp Herberger
Josef ”Sepp” Herberger (28. maaliskuuta 1897 Mannheim, Württemberg, Saksa – 20. huhtikuuta 1977 Weinheim, Baden-Württemberg, Saksa) oli saksalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Herberger toimi Saksan maajoukkueen päävalmentajana vuodesta 1936 vuoteen 1964 sekä johti joukkuetta MM-kisoissa vuosina 1938, 1954, 1958 ja 1962. Hän johdatti Saksan sen ensimmäiseen maailmanmestaruuteen vuonna 1954.
Sepp Herberger nimettiin Saksan urheilun Hall of Fameen sen perustamisen yhteydessä vuonna 2008. Nimitys aiheutti paljon kritiikkiä hänen natsimenneisyytensä vuoksi. Herberger oli liittynyt natsipuolueeseen vuonna 1933.
Geox-TMC
Geox-TMC (UCI-tallikoodi GEO) oli espanjalainen maantiepyöräilyn ammattilaistalli. Talli oli toiminnassa 2004–2011 ja se saavutti menestystä sekä yhden päivän mittaisissa kilpailuissa, kuten Clásica de San Sebastián, että etappikilpailuissa, joista Juan José Cobo voitti Espanjan ympäriajon 2011.
Tallin nimi oli kauden 2007 loppuun asti "Saunier Duval - Prodir". Prodirin lopetettua tallin sponsoroinnin ja pyörävalmistaja Scottin tulleessa tallin toiseksi pääsponsoriksi kaudelle 2008 talli vaihtoi nimekseen Saunier Duval - Scott. Saunier Duvalin irtisanottua sponsorisopimuksensa Riccardo Riccòn vuoden 2008 Ranskan ympäriajossa antaman positiivisen doping-näytteen jälkeen talli vaihtoi nimekseen Scott - American Beef. Kaudeksi 2009 joukkue löysi uudet sponsorit lähteneiden Scottin ja American Beefin tilalle ja joukkueen nimi muuttui muotoon Fuji-Servetto. Kaudeksi 2010 pääsponsoriksi tuli terveydenhuoltotuotteita valmistava Footon. Kaudelle 2011 uusiksi sponsoreiksi tulivat italialainen kengänvalmistaja Geox sekä sähkömuuntajia kehittävä monikansallinen TMC. Geox lopetti sponsoroinnin yhden kauden jälkeen, ja talli lopetti toimintansa, koska uutta sponsoria ei löytynyt.
Talli käytti Fujin valmistamia pyöriä sekä SRAM-osasarjaa.
Managerina toimi 2011 Mauro Gianetti, urheilupäällikkönä Joxean "Matxin" Fernández ja apulaisurheilupäällikköinä Daniele Nardello, Stefano Zanini ja Sabino Angoita.
Ranskan poliisi pidätti tallin ajajan Riccardo Riccòn 17. heinäkuuta 2008 hänen Ranskan ympäriajon 4. etapilla antamansa positiivisen doping-näytteen jälkeen. Riccòa vastaan nostettiin syyte 18. heinäkuuta 2008, ja talli vetäytyi Ranskan ympäriajosta ennen 12. etapin alkua. 18. heinäkuuta Riccò ja Leonardo Piepoli erotettiin tallista. 23. heinäkuuta 2008 Saunier Duval ilmoitti lopettavansa tallin sponsoroimisen. Ilmoitus annettiin neljä päivää sen jälkeen, kun Barloworld oli antanut vastaavan ilmoituksen.
Battle Creek (Michigan)
Battle Creek on kaupunki Yhdysvaltain Michiganin osavaltiossa. Battle Creek on koko Calhounin piirikunnan käsittävän 137 985 asukkaan Battle Creekin metropolialueen keskus. Kaupungin väkiluku on 53 364 (2000).
Muroyhtiöiden Kellogg Company ja Post pääkonttorit ovat kummatkin Battle Creekissä, ja kaupungin lempinimi onkin ”murokaupunki” (). ”Murokaupunkijuhlat” (), joissa sanotaan olevan maailman pisin aamiaispöytä, järjestetään kaupungissa joka kesäkuussa. Adventtikirkko perustettiin Battle Creekissä vuonna 1863. Tummaihoisten oikeuksien ajajien pioneeri Sojourner Truth asui ja on haudattu kaupunkiin.
Battle Creek asutettiin vuonna 1831 ja nimettiin vuonna 1833 kahden intiaanin ja kahden tutkimusryhmän jäsenen välillä jokirannalla käydyn taistelun mukaan. Vapaasti suomentaen Battle Creekin nimi tarkoittaa ”taistelupuroa”.
Battle Creek sijaitsee Michiganin eteläisen puolen keskiosassa sijaitsevassa Calhounin piirikunnan luoteisosassa. Kaupunki on Battle Creek -joen ja Kalamazoojoen liitoskohdassa. Kaupunki sijaitsee on 37 kilometriä itään Kalamazoon kaupungista ja 79 kilometriä lounaaseen Lansingistä, Michiganin pääkaupungista.
Kaupunkilaisten ikien mediaani on 34,7 vuotta. Asukkaista 74,7 prosenttia on valkoihoisia, 17,8 prosenttia tummaihoisia ja 1,9 prosenttia aasialaisia. Yhdessä kotitaloudessa asuu keskimäärin 2,43 ihmistä ja perheen keskimääräinen koko on 3,04 henkilöä. Kaupungin kotitalouksista 34,2 prosenttia asuu vuokralla ja 65,8 prosenttia asuu omistusasunnossa. Asukkaista 6,3 prosenttia puhuu äidinkielenään jotakin muuta kieltä kuin englantia ja 14,4 prosenttia elää köyhyysrajan alapuolella.
Kaupunki on muun Michiganin osavaltion tavoin Yhdysvaltojen itäisellä aikavyöhykkeellä eli kello on Battle Creekissä viisi tuntia vähemmän kuin Greenwichissä. Kaupunki on −5 tuntia UTC-aikaan verrattuna ja kesäaikana −4 tuntia.