Itävallan Grand Prix 1998
Itävallan Grand Prix 1998 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 26. heinäkuuta 1998 A1-Ringillä Itävallassa. Kilpailun voitti Mika Häkkinen. Voitto oli hänelle kauden viides.
Lauantaina 25. heinäkuuta 1998 ajettiin Itävallan GP:n aika-ajot. Rata oli välillä märkä ja välillä kuiva, minkä takia yllätyksiä loppusijoituksissa nähtiin.
Nopein kuljettaja oli Benettonin Giancarlo Fisichella. Paalupaikka oli hänen F1-uransa ensimmäinen, ja tallille ensimmäinen sitten kauden 1997 Saksan GP:n, jossa Gerhard Berger oli paalupaikalla. Fisichellan paalupaikka jäi Benettonin viimeiseksi.
Sauberin Jean Alesi ylsi toiseksi, ja MM-sarjaa johtanut Mika Häkkinen kolmanneksi. Mika Salo ylsi F1-uransa sen astiseen parhaimpaan lähtöruutun kuudenneksi.
Kukaan ei karsiutunut kilpailusta 107 %:n säännön perusteella.
Lämmittelykierroksen päätyttyä Michael Schumacher ajoi lähtöruudustaan hieman ohi ja auto oli vinossa, mutta hän sai peruutettua autonsa ruutuun kunnolla.
Mika Häkkinen sai kolmannesta ruudusta hyvän lähdön ja onnistui nousemaan sekä Jean Alesin että Giancarlo Fisichellan edelle sijalle yksi. Myös Michael Schumacher sai hyvän lähdön. Ensimmäisessä mutkassa tapahtui heti kolari. Kolari aiheutui Toranosuke Takagin pyörähdettyä jarrutuksessa. Hän törmäsi muutamaan muuhun autoon.
Samalla Schumacher onnistui nousemaan kolmannessa mutkassa eli Remus-mutkassa sijalle kaksi. Samassa mutkassa Mika Salo, joka lähti kilpailuun F1-uransa parhaasta lähtöruudusta, joutui kolarin takia keskeyttämään. Hänen tallikaverinsa Pedro Diniz ajoi häntä Remus-mutkassa päin. Salo yritti kääntää autonsa menosuuntaan päin, mutta hän törmäsi David Coulthardin autoon, jolloin ripustukset menivät autosta rikki. Coulthardin etusiipi meni rikki, mutta hän pystyi varikkokäynnin jälkeen jatkamaan kilpailua. Kolarien myötä turva-auto tuli radalle parin kierroksen ajaksi.
Turva-auton poistuttua radalta pääsi kilpailu taas jatkumaan. Heti uusintakiihdytyksestä lähtien Schumacher oli aivan Häkkisen perässä. Radan ensimmäisessä mutkassa hän jo hieman etsi ohituspaikkaa, mutta ei päässyt ohi. Remus-mutkaan tultaessa Häkkinen lähti estämään Schumacherin ohitusta oikealle eli radan sisäpuolelle. Schumacher ei päässyt ulkokautta ohi, mutta oli aivan Häkkisen perässä. Radan neljättä mutkaa eli Gösser-mutkaa lähestyttäessä Häkkinen siirtyi taas radan sisäpuolelle estämään Schumacherin ohitusyritystä. Schumacher pääsi kuitenkin radan ulkopuolelta ohi, mutta hän ajautui mutkassa leveäksi. Giancarlo Fisichella pääsi ohittamaan leveäksi ajautuneen Schumacherin. Schumacher kuitenkin pääsi Fisichellasta ohi seuraavalla kierroksella samassa mutkassa.
Schumacher pääsi ohituksen myötä heti Häkkisen perään. Ero oli alle puoli sekuntia ja ohitusyrityksiä tapahtui silloin tällöin. Kun 55 kierrosta oli jäljellä, ajautui Schumacher Jochen Rindt -mutkassa leveäksi. Hänen etusiipensä irtosi ja auto sai muitakin kolhuja. Tilannetta pahensi se, että hän oli juuri ohittanut varikkotien, joten hänen täytyi ajaa kokonainen kierros rikkinäisellä autolla päästäkseen varikolle.
Schumacher onnistui kuitenkin nousemaan kilpailussa kolmanneksi. Kilpailun alussa autoaan rikkonut Coulthard onnistui nousemaan toiseksi. Hän varmisti McLarenille näin kaksoisvoiton, sillä Mika Häkkinen voitti lopulta kilpailun.