hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Yökköset
Yökköset ("Noctuidae") ovat suurin perhosheimo. Siihen kuuluu yli 25 000 tunnettua lajia. Suomessa on tavattu vuoteen 2007 mennessä 423 yökköslajia.
Useimmat yökköset ovat vankkaruumiisia ja kapeasiipisiä. Etusiivissä on lähes aina suojaväritys. Takasiivet ovat toisinaan kirkkaanväriset. Etusiivissä on yleensä tunnusomaiset niin sanotut yökköskuviot: sisempi ja ulompi poikkiviiru, keilatäplä sisemmän poikkiviirun keskikohdan ulkopuolella, pyöreä rengastäplä keilatäplän ulkopuolella, sekä munuaisen muotoinen täplä rengastäplän ulkopuolella. Lepoasennossa siivet ovat joko litteästi ruumiin päällä tai kattolaskuisesti ruumiin sivuilla.
Monet yökkösistä ovat merkittäviä viljelykasvien tuholaisia. Monet yökkösentoukat elävät maanpinnan alla ja nousevat öisin pinnalle pureskelemaan kasvintaimien varsia. Tämä johtaa kasvin lakastumiseen. Erityisesti viljojen oraat sekä vastaistutetut salaatin ja kaalin taimet ovat vaarassa joutua toukkien ravinnoksi.
Frameshift
Frameshift on Henning Paulyn projektiluontoinen yhtye, joka soittaa progressiivista metallia. Se on julkaissut kaksi albumia, "Unweaving the Rainbow" sekä "An Absence of Empathy".
Yökkösmäiset
Yökkösmäiset ("Noctuoidea") on yöllä tai hämärissä lentävien suurten ja keskikokoisten perhosten yläheimo. Sen suurimpia heimot ovat yökköset, siilikkäät, nirkot ja villakkaat.
Provins
Provins on kunta Ranskassa Seine-et-Marnen departementtissä. Kunnassa on yhteensä 11 667 asukasta ja se valittiin vuonna 2001 UNESCOn maailmanperintöluetteloon merkittävänä keskiaikaisena markkinapaikkana.
Provinssissa sijaitsee useita keskiaikaisia linnoituksia ja muun muassa kaupunginmuuri, joka rakennettiin vuosien 1226 ja 1314 välisenä aikana. Muuri on pituudeltaan 1200 metriä, ja siinä on 22 tornia.
United Technologies Corporation
UTC:lla on 208 200 työntekijää. Yrityksen pääkonttori on Hartfordissa, Connecticutin osavaltiossa.
Yritys kuuluu Dow Jones Industrial Average -indeksiin.
27. marraskuuta 2018 yhtiö ilmoitti aikeesta jakautua kolmeksi yritykseksi.
Alan Menken
Alan Menken (s. 22. heinäkuuta 1949 New Rochelle, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän on säveltänyt musiikkia varsinkin The Walt Disney Companyn piirroselokuviin. Menken on saanut kahdeksan Oscar-palkintoa, muun muassa "Pienen merenneidon", "Aladdinin" ja "Kaunottaren ja hirviön" elokuvamusiikista ja laulusävellyksestä.
Recording Industry Association of America
Recording Industry Association of America (tai RIAA) on levy-yhtiöiden ja ääniteteollisuuden etua ajava järjestö Yhdysvalloissa. Järjestön jäseninä on suuri määrä yrityksiä, kuten levy-yhtiöitä ja jakelijoita, joiden osuus Yhdysvalloissa tuotetusta ja jaetusta musiikista on noin 90 %. RIAA perustettiin vuonna 1952. Vuodesta 2011 lähtien järjestön toimitusjohtajana on ollut Cary Sherman.
RIAA:n jäseniä ovat muun muassa kolme maailman suurinta levy-yhtiötä Universal Music Group, Sony Music Entertainment ja Warner Music Group.
Alkuvaiheessaan RIAAn päätehtävänä oli ylläpitää äänentoistoon liittyviä standardeja. Näistä tunnetuin on ns. RIAA-taajuuskorjaus.
RIAA-taajuuskorjaus on analogisisissa äänilevyissä ja levysoittimissa käytetty taajuuskorjaustapa. Se määrittelee ääntä levylle tallennettaessa ja levyltä toistettaessa käytettävät taajuuskorjaukset. Tallennuksen aikana matalia ääniä vaimennetaan ja toiston aikana vastaavasti vahvistetaan. Tämän avulla uran amplitudi levyllä pienenee ja urat voidaan kaivertaa levyn pintaan tiheään ilman että ne koskettavat toisiaan. RIAA osallistuu edelleen myös monien muiden äänentoistolaitteiden standardien tuottamiseen.
Recording Industry Association of America jakaa Yhdysvalloissa myytäville musiikkialbumeille, -singleille ja -videoille myyntimäärään pohjautuvaa sertifikaattia, joka voidaan rinnastaa kulta- ja platinalevymyynteihin. Näitä ovat :
RIAA on haastanut yksityisiä ihmisiä oikeuteen piratismista. RIAA on haastanut laittomasta musiikin jakamisesta vertaisverkossa oikeuteen sellaisia ihmisiä, joilla ei ole tietokonetta tai internet-yhteyttä.
RIAA:n ensimmäinen oikeuteen haastama henkilö Jammie Thomas oli syytteen mukaan jakanut verkosta 24:ää kappaletta, ja hänet tuomittiin maksamaan siitä 222 000 dollaria. Hän pyysi uutta oikeudenkäyntiä valamiehistön ohjeistamisvirheen vuoksi ja siihen suostuttiin; uusi tuomio oli 1 920 000 dollaria. Hän valitti tästä tuomiosta "perustuslain vastaisena", ja tuomari muutti summan 54 000 dollariksi. Tämän jälkeen RIAA ehdotti, että Thomas maksaisi sille 25 000 dollaria, mutta Jammie kieltäytyi tästä sopimuksesta. Oikeudenkäynnissä sakkojen suuruuden maksamiseksi 4. lokakuuta 2010 korvaussummaksi määrättiin 1,5 miljoonaa dollaria. Heinäkuussa 2011 oikeus alensi korvausta 54 000 dollariin, mutta levy-yhtiöt ilmoittivat valittavansa päätöksestä. 11. syyskuuta 2012 Yhdysvaltain kahdeksannen tuomiopiirin valitustuomioistuin kumosi 54 000 dollarin korvauksen ja palautti voimaan alkuperäisen 220 000 dollarin tuomion.
Kunta Kintehin saari
Kunta Kintehin saari (), 6. helmikuuta 2011 saakka James Island, on saari Gambiassa Gambiajoessa noin 30 kilometriä joen suulta. Se oli merkittävä Länsi-Afrikan orjakaupan keskus. Saari on saanut nimensä afroamerikkalaisesta Kunta Kintestä.
Ensimmäiset saarelle saapuneet eurooppalaiset uudisasukkaat tulivat Kuurinmaan herttuakunnasta, jolla oli alueella muitakin siirtomaaomistuksia, ja olivat baltiansaksalaisia. He kutsuivat saarta nimellä St. Andrews Island. Vuonna 1651 kuurinmaalaiset rakensivat saarella linnoituksen nimellä Jacob Fort herttua Jacob Kettlerin mukaan ja käyttivät sitä kauppakeskuksena. Saari siirtyi vuonna 1659 hollantilaisille ja kaksi vuotta myöhemmin englantilaisille.
Brittiläiset nimesivät saaren James Islandiksi ja linnoituksen Fort Jamesiksi Yorkin herttuan James Stuartin mukaan. Tämä tuli myöhemmin tunnetuksi Englannin kuningas Jaakko II:na. Brittiläiset käyttivät alkujaan linnoitusta kulta- ja norsunluukauppaan ja myöhemmin orjakauppaan.
Vuonna 1695 ranskalaiset valtasivat linnoituksen taistelun jälkeen. Se palautettiin briteille 1697, mutta vallattiin uudestaan 1702. Brittiläisten ja ranskalaisten välikohtausten sekä merirosvojen takia linnoitus tuhottiin ja uudelleenrakennettiin monesti tänä aikana. Vuonna 1779 linnoitus hylättiin, kun brittiläiset luopuivat orjakaupasta.
Kunta Kintehin saari on nykyään osa UNESCOn maailmanperintöluetteloa Länsi-Afrikan orjakaupan historiallisena kohteena. Kohteeseen kuuluu seitsemän erillistä kohdetta: Kunta Kintehin saari kokonaisuudessaan, portugalilaisen kappelin jäänteet ja siirtomaa-aikainen varasto Albredan kylässä, Maurel Frères -rakennus Juffuren kylässä, portugalilaisen siirtokunnan San Domingon rauniot sekä Gambiajoen suussa olevat kuuden tykin patteri ja Fort Bullenin linnoitus .
Dallas Cowboys
Dallas Cowboys on vuonna 1960 perustettu amerikkalaista jalkapalloa pelaava texasilainen joukkue. Aiemmin joukkue pelasi kotiottelunsa Irvingissä, mutta se siirtyi pelaamaan Arlingtonin läheisyyteen rakennetulle uudelle stadionille vuonna 2009. Joukkue pelaa NFL-liigan National Football Conferencen itäisessä divisioonassa.
Dallas Cowboys on yksi NFL:n historian menestyneimmistä joukkueista. Se on muun muassa pelannut Super Bowlissa kahdeksan kertaa, joista se on voittanut viisi. Joukkue menestyi parhaiten vuosina 1966–1996.
Dallas Cowboys perustettiin 1960. Aluksi joukkue tunnettiin Steerseinä, Rangereina ja lopulta Cowboyna.
Päävalmentajaksi valittiin Tom Landry. Ensimmäinen joukkue koostui hyvin heikko tasoisista pelaajista. 1960 kauden tulokseksi tuli 0-11-1. Cowboyt pääsivät osallistumaan 1961 NFL Draftiin. 1961 Cowboyden tulos parani huomattavasti 4-9-1. 1962 tulos parani hieman 5-8-1. 1963 joukkue menestyi hieman heikommin 4-10. 1964 Cowboyt joutuivat tyyntymään vain pieneen nousuun 5-8-1.
60-luvun aikana Cowboyt rakensivat Landryn johdolla menestyvää joukkuetta ja hankkivat useita tulevia Hall of Fame pelaajia kuten .
1965 Cowboyden tulos koheni 7-7. 1966 Cowboyt nousivat itäisen konferenssin huipulle 10-3-1 tuloksella.
1967 Cowboyden tulokseksi tuli 9–5 ja pudotuspeleissä he saivat ensimmäisen voittonsa. He pääsivät NFL.n mestaruus otteluun, mutta hävisivät Green Bay Packerseille erittäin kylmässä ottelussa joka tunnetaan nimellä ”Ice Bowl”.
1968 ja 1969 kausina Cowboyt menestyivät, mutta hävisivät pudotuspeleissä Browneille.
Trigun
Trigun on tieteis-manga- ja anime-sarja, jonka on luonut Yasuhiro Nightow. Manga on vuodelta 1995, ensimmäiset animet vuodelta 1998. Jaksoja on tehty 26 kappaletta. Sarjasta on tehty myös elokuva, joka ilmestyi huhtikuussa 2010..
Casting
Casting on urheilumuoto, jossa kilpaillaan tarkkuus- ja pituusheitossa urheilukalastusvavoilla ja -keloilla.
Castingissa on kilpailtu jo 1860-luvulla Yhdysvalloissa. Laji levisi Englantiin 1900-luvun alussa ja Pohjoismaihin 1910-luvulla. Toisen maailmansodan jälkeen perustettiin kansainvälinen lajiliitto "International Casting Federation (ICF)". Vuodesta 1954 lähtien on järjestetty Pohjoismaiden mestaruuskilpailuja ja vuodesta 1957 maailmanmestaruuskilpailuja.
Suomessa castingtoimintaa organisoi aluksi Suomen Kalamiesten Keskusliitto. Vuonna 1985 perustettiin Suomen Castingliitto. Helsingin Castingseura on lajin ainoa suomalainen erikoisseura. Laji kuuluu kuitenkin useiden urheilukalastusseurojen ohjelmistoon. Suomi osallistui MM-kilpailuihin ensimmäisen kerran vuonna 1959, jolloin Kullervo Virtanen saavutti pronssia tarkkuusheitossa multikelalla. Maailmanmestaruuden ovat voittaneet Carl-Olof Granfelt vuonna 1965 perhon tarkkuusheitossa, Reino Ihatsu vuonna 1970 yhden käden pituusheitossa multikelalla sekä Marianne Puumalainen (o.s. Kosonen) vuonna 1998 yhden käden pituusheitossa kiintokelalla.
Auteur
Auteur-teoria on 1950-luvulla syntynyt elokuvakritiikin laji, jonka mukaan elokuva kuvastaa sen ohjaajan taiteellista näkemystä. Ohjaaja on elokuvan tekijä () samaan tapaan kuin esimerkiksi kirjailija on romaanin tekijä.
Auteur-teoria perustuu François Truffaut'n artikkeliin ”Une certaine tendance du cinéma français”, joka ilmestyi Cahiers du cinéma -lehdessä tammikuussa 1954. Truffaut ja muut lehden toimituskunnassa olevat elokuvan uuden aallon edustajat pitivät merkittävänä sitä, että elokuvan ohjaaja toimi elokuvassa tärkeänä persoonallisena ja voimakkaana taiteilijana. Itsenäisesti toimiva ohjaaja ja tämän henkilökohtainen näkemys tuottaisi omakohtaisia elokuvia, joissa tekijän persoonallinen jälki näkyy selvästi. Joissain tapauksissa elokuvan auteurinä voidaan myös pitää sen tuottajaa, käsikirjoittajaa tai kuvaajaa.
Uuden aallon elokuvantekijät keskittyivät analyyseissään ohjaajiin, jotka oli vallitsevassa elokuvakritiikissä ohitettu tai kuitattu pelkkinä elokuvan käsityöläisinä tai viihdyttäjinä. Tällaisia ohjaajia olivat muun muassa Alfred Hitchcock ja Howard Hawks Yhdysvalloista sekä Jean Renoir ja Luis Buñuel Euroopasta.
Vehnäterrieri
Vehnäterrieri on irlantilainen, suurehko terrierirotu. Luonteeltaan vehnäterrieri on tarmokas ja sosiaalinen. Vehnäterrieri sopii hyvin seura- tai harrastuskoiraksi. Alun perin vehnäterrieri toimi monipuolisena maatilojen työkoirana.
Vehnäterrierit ovat omistajaansa kiintyviä, uskollisia. Vehnäterrieri pysyy kunnossa normaalilla, monipuolisella ruualla ja riittävällä liikunnalla. Rotu on hyvin tarmokas eikä sovi pelkäksi kotikoiraksi, vaan tarvitsee paljon virikkeitä ja tekemistä pysyäkseen terveenä. Vehnäterriereiden kanssa voi harrastaa esimerkiksi tokoa, mistä ne yleensä nauttivat.
Hannes Lohen käyttäytymistutkimuksen alustavien tulosten mukaan 39 % suomalaisista vehnäterriereistä on ääniarkoja, 20 % alusta- ja paikka-arkoja, 13 % arkoja, 13 % eroahdistuneita, 12 % yliaktiivisia-impulsiivisia, 9 % pakko-oireisia ja 1 % aggressiivisia. Tutkimukseen osallistui 254 vehnäterrieriä ja vuonna 2015 julkaistut alustavat tulokset saattavat muuttua vastausmäärien kasvaessa.
Vehnäterrieri on voimakasrakenteinen, kestävä, vankka ja korkeajalkainen terrieri. Säkäkorkeus on 45–55 senttimetriä ja paino noin 14–20 kilogrammaa. Vehnäterrierejä on vaaleasta vehnänväristä aina kullanpunaiseen vivahteeseen. Aikuisessa koirassa ei saa olla mustaa rungossa, eikä se saa olla kokonaan valkoinen. Vehnäterrierit ovat syntyessään tummia, ja niillä on yleensä tumma tai musta naamio. Väri puhdistuu koiran kasvaessa aikuiseksi. Vehnäterrierin kirsu on musta.
Vehnäterrierin turkki on silkkinen ja pehmeä: karva laskeutuu laineikkaasti koiran kylkiä ja jalkoja pitkin alas. Turkki ei ole kuitenkaan pystyssä, kuten esimerkiksi villakoirilla. Pennun ja nuoren koiran karvanlaatu on erilainen ja muuttuu useita kertoja aikuisikään mennessä. Vehnäterrierin turkki vaatii paljon hoitoa pysyäkseen kunnossa. Varsinkin nuoren vehnäterrierin turkkia on kammattava päivittäin, koska se menee hyvin helposti takkuun. Oikein hoidettuna vehnäterriereillä ei ole karvanlähtöä, mutta karvaa irtoaa kammatessa ja pesukertojen yhteydessä. Vehnäterrieri kuuluu trimmattaviin koirarotuihin. Trimmaus tehdään leikkaamalla 2–4 kertaa vuodessa. Vehnäterrieriä ei ole pakko trimmata.
Lasisiipismäiset
Lasisiipismäiset (Sesioidea) on perhosten yläheimo. Yläheimoon kuuluu maailmassa yli 1300 lajia. Ryhmän yhdistävät piirteet liittyvät pään ja keskiruumiin rakenteisiin. Toukat elävät tyypillisesti kovertajina ravintokasvinsa varren sisällä.
Tähän yläheimoon kuuluvan lasisiipisten heimon (Sesiidae) lajeja on tavattu Suomessa 16. Monet niistä näyttävät ensisilmäykseltä enemmän kärpäsiltä tai pistiäisiltä kuin perhosilta.
Perussuomalaisten Keski-Suomen piiri
Perussuomalaisten Keski-Suomen piiri on Keski-Suomen vaalipiirissä toimiva Perussuomalaisten piirijärjestö. Piirin puheenjohtaja on Pentti Tuomi Saarijärveltä ja piirisihteeri Pekka Kataja Jämsänkoskelta.
Vuoden 2007 eduskuntavaaleissa Keski-Suomen Perussuomalaiset asettivat 11 ehdokasta. Puolue oli vaaliliitossa Itsenäisyyspuolueen (IPU) kanssa.
Vuoden 2008 kunnallisvaaleissa Perussuomalaiset asettivat yhteensä 58 ehdokasta 11 kunnassa. Valtuustoihin valittiin 18 ehdokasta 9 kunnassa. Perussuomalaisten vahvin kannatus Keski-Suomessa on Uuraisten kunnassa, jossa sillä on 4 (21) kunnanvaltuutettua. Kunnissa suurimmat äänimäärät saivat Lasse Nortunen (Hankasalmi, 180) ja Erkki Sivula (Uurainen, 105) sekä jaetun ykköstilan Marko Manninen (Laukaa, 230).
Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Keski-Suomen Perussuomalaiset asettivat täyden 14 ehdokaan listan. 
Eduskuntaan heistä valittiin Teuvo Hakkarainen Viitasaarelta ja Kauko Tuupainen Jyväskylästä. Tuupainen oli ehdolla myös 2007. 
Varaedustajaksi ylsi Marke Tuominen Äänekoskelta.
Piirijärjestö on rekisteröity vuonna 1968 ja se on entinen SMP:n piirijärjestö.
Äänimäärät kunnittain
"HUOM! **) Kuntaliitos Äänekoski - Suolahti - Sumiainen 1.1.2007 "
" ***) 1.1.2008 (Joutsa - Leivonmäki) ja 1.1.2009 (muut) voimaan tuleva kuntaliitos"
" Laukaassa Harry Ruotsalainen siirtyi 2010 keskustasta perussuomalaisten valtuustoryhmään."
Paksupäät
Paksupäät ("Hesperioidea") on päivällä tai hämärässä lentäviä perhoslajeja sisältävä perhosten yläheimo.
Paksupäihin kuuluu noin 4 000 pientä tai keskikokoista perhoslajia, jotka kaikki kuuluvat heimoon, paksupääperhoset "Hesperiidae". Yläheimoon kuuluvien lajien määrä on suurin Amerikoissa, joiden trooppisilla alueilla tavataan myös hyvin läheistä sukua olevan "Hedyloidea"-yläheimon lajeja. Vaikka paksupäät eroavat kehityshistorialtaan ja monien tuntomerkkien suhteen varsinaisista päiväperhosista ("Papilionoidea"), ne usein esitetään silti päiväperhosina.
Paksupäillä on nuijamaiset tuntosarvet, kuten kaikilla päiväperhosillakin. Niillä on ryhmän nimen mukaisesti leveä pää ja tuntosarvet ovat vähintään kahden tuntosarvien tyvijaokkeen mitan päässä toisistaan. Vartalo on lihaksikas ja keskiruumiissa on laaja, Y-kirjaimen muotoinen hartialevy. Paksupäiden etu- ja takasiipeä yhdistää hakanen, jollaista varsinaisilla päiväperhosilla ei ole. Lepäävä perhonen pitää siipiään tunnusomaisessa asennossa, jossa etusiivet ovat pystyssä ja takasiivet levällään. Toukalla on pään ja muun vartalon välillä kaulamainen kaventuma. Aikuiset paksupäät syövät kukkien mettä, toukat elävät ravintokasveilla vapaina.
Paksupäitä on Euroopassa yli 40 lajia. Suomessa on tavattu kymmenen lajia, joista heinähiipijä vain kerran: Valkotäpläpaksupää on rauhoitettu luonnonsuojeluasetuksessa.
Humppa!
Humppa! on Eläkeläisten vuonna 2001 julkaisema kokoelmalevy.
Albumi on julkaistu ainoastaan Venäjällä levymerkillä Союз.Media
Eino Santanen
Eino Santanen (s. 1975) on suomalainen runoilija. Hän toimi Nuoren Voiman Liiton puheenjohtajana vuosina 2008–2011. Santanen oli "Nuoren Voiman" päätoimittaja vuosina 2003–2006.
Santanen on julkaissut neljä runokokoelmaa, ja toimittanut "Uusi ääni" -runoantologian Saila Susiluodon kanssa sekä "Runouden vuosikirja 2006 – MotMotin" Aki Salmelan kanssa. Hänen runojaan on julkaistu myös Oscar Rossin ja Tiia Strandénin toimittamassa antologiassa "Tämä ei ole fiktiota – 18 pohjoismaista nykyrunoilijaa" (Teos, 2007).
Santasen toinen runokokoelma "Merihevonen kääntää kylkeään" palkittiin Kalevi Jäntin palkinnolla 2006. Vuonna 2015 hän sai Tanssiva karhu -runopalkinnon.
Serapio Calderón
Serapio Calderón (1843 Paucartambo, Peru – 1922 Cusco, Peru) oli Perun presidentti lyhyen aikaa vuonna 1904.
Calderón valittiin Manuel Candamon toiseksi varapresidentiksi. Ensimmäinen varapresidentti Lino Alarco kuoli ennen virkaanastujaisia. Candamon kuoltua Calderónista tuli näin Perun presidentti 7. toukokuuta 1904. Calderón kutsui uudet vaalit, joiden voittajaksi nousi José Pardo y Barreda. Calderónin lyhyt presidenttikausi päättyi 24. syyskuuta 1904.
Powerage
Powerage on australialaisen hard rock -yhtye AC/DC:n viides studioalbumi. Se julkaistiin toukokuussa 1978 ja on yhtyeen neljäs maailmanlaajuisesti julkaistu levy. "Powerage" on ensimmäinen albumi, jolla soittaa yhtyeen pitkäaikainen basisti Cliff Williams, ja samalla viimeinen julkaisu Bon Scottin ajalta, jonka tuottivat Harry Vanda ja George Young.
Bon Scott, Malcolm Young ja Angus Young kirjoittivat kaikki levyn kappaleet. Albumilta julkaistiin myös yksi single; ”Rock ’n’ Roll Damnation”. Itse albumi oli sijalla 133 Billboard 200 -albumilistalla. Albumi on myös ensimmäinen yhtyeen julkaisu, jota ei julkaistu ensin Australiassa ja vasta sen jälkeen maailmanlaajuisesti.
"Powerage" julkaistiin vuonna 2003 remasteroituna osana AC/DC Remasters -sarjaa.
Lahjonta
Lahjonta on korruption muoto, jossa lahjova taho pyrkii antamallaan raha- tai muulla lahjalla vaikuttamaan lahjonnan kohteen käytökseen tai muuhun häneen liittyvään seikkaan. Euroopan unionin yleissopimuksen mukaan lahjonnalla: ”lahjuksen saamisen tai muun perusteettoman edun tai edun saamisen tai edes sen mahdollisuuden pyytämisellä, tai sen tarjoamisella, antamisella, vaatimisella tai hyväksymisellä joko suoraan tai välillisesti siten, että se vaikuttaa joko kohdehenkilön tehtävien asianmukaiseen suorittamiseen tai hänen esimerkiksi käyttäytymiseen, jota lahjuksen, perusteettoman edun tai muun edun saamisen mahdollisuudella vastaanottajalta edellytetään" tarkoitetaan siis lahjontaa”.
Lahjonta ei välttämättä aina ole laitonta, se voi myös olla hallinnollisia määräyksiä rikkovaa tai pelkästään epäeettistä.
Useimmissa maissa lahjomista oikeuslaitos pyrkii estämään lainsäädännöllä ja valvonnalla. Useimmat kehitysmaat ovat tässä kuitenkin epäonnistuneet ja niinpä lahjonta niissä on kuitenkin suhteellisen yleistä verrattuna länsimaihin.
OECD:n lahjonnan ehkäisysopimus solmittiin vuonna 1997. Elokuussa 2009 sen oli allekirjoittanut 37 maata. Suomi allekirjoitti sopimuksen vuonna 1998 ja ratifioi sen 1999. Vuonna 2008 lain toimeenpano oli kuitenkin monissa maissa kesken. Eniten tapauksia tutkittiin vuonna 2008 Yhdysvalloissa, Saksassa, Ranskassa, Tanskassa ja Sveitsissä. Suomessa oli kolme tutkintaa vuonna 2008.
Suomen rikoslaissa on useita rikosnimikkeitä lahjonnan muodoille.
Purppuravyöhyke
Purppuravyöhyke ("Crimson Tide") on yhdysvaltalainen sukellusvene-elokuva, jonka ensi-ilta oli 12. maaliskuuta 1995. Elokuvan ohjasi Tony Scott, ja sen pääosissa esiintyvät Denzel Washington ja Gene Hackman. Elokuva oli suuri menestys, ja palkittiin Hans Zimmerin säveltämän musiikkinsa ansiosta yhdellä Grammy-palkintolla. Juoni sijoittuu Yhdysvaltain laivaston ydinsukellusveneeseen, joka saa käskyn laukaista ballistisia ydinohjuksia Venäjälle. Aluksen päällikölle ja ensimmäiselle upseerille kuitenkin syntyy erimielisyyksiä, mikä johtaa väkivaltaiseen kapinaan sukellusveneessä.
Al Pacinoa alun perin suunniteltiin kommodori Frank Ramseyn roolia varten, ennen kuin Hackman valittiin. USS "Alabaman" ohjaamon lavasteita käytettiin myös vuoden 1996 katastrofielokuvassa "Independence Day – Maailmojen sota" kohtauksessa, joka sijoittui "Ohio"-luokan sukellusvene USS "Georgialle". Oikean USS "Alabaman" päällikkö Skip Beard tekee cameoroolin elokuvan lopussa.
Elokuva tuotti maailmanlaajuisesti noin 157,4 miljoonaa dollaria.
Elokuvan tapahtumat sijoittuvat vuodelle 1995. Venäjällä syttyy sisällissota, jonka aikana Vladimir Radtšenkon johtamat kapinalliset äärinationalistit kaappaavat laivastotukikohdan ja uhkaavat laukaista ydinohjuksia Yhdysvaltoihin ja Japaniin, mikäli Venäjän armeija yrittää hyökätä tukikohtaan. Pahimmissa tapauksessa ohjusten laukaisu saattaisi johtaa jopa kolmanteen maailmansotaan.
Yhdysvaltain hallitus antaa Tyynellämerellä toimivalle Ohio-luokan sukellusvene USS "Alabamalle" käskyn tuhota äärinationalistien miehittämä tukikohta Trident-ydinohjuksin, mikäli kapinalliset alkavat valmistella omia ohjuksiaan laukaisua varten. Pian kuitenkin USS "Alabama" saa toisen käskyn, mutta viestiyhteys menetetään kapinallisten kaappaaman "Akula"-luokan sukellusveneen hyökkäyksen takia. Aluksen päällikkö, kommodori Frank Ramsey, haluaisi laukaista ydinohjukset välittömästi, mutta hänen uusi ensimmäinen upseerinsa, komentajakapteeni Ron Hunter, uskoo keskeneräiseksi jääneen viestin saattavan sisältävän käskyn ohjusten laukaisun keskeyttämiseksi.
Ramseyn ja Hunterin välille alkaa syntyä erimielisyyksiä, minkä seurauksena Hunter käynnistää kapinan ja pidättää päällikön voidakseen viivyttää ohjusten laukaisua saadakseen koko viestin sisällön selville. Hunter pelkää, että Radtšenko on mahdollisesti antautunut, ja että ydinohjusten laukaisu Venäjälle voisi aiheuttaa tuhoisan ydinsodan. Ramsey kuitenkin käynnistää oman vastakapinansa ja ottaa sukellusveneen komennon takaisin haltuunsa, jolloin USS "Alabaman" miehistö jakautuu kahtia, osan pysyessä uskollisina Hunterille ja osan Ramseylle. Viime hetkellä aluksen viestintälaitteisto onnistutaan korjaamaan, ja paljastuu, että kapinalliset on kukistettu eikä ohjuslaukaisulle täten ole tarvetta.
Loppukohtauksessa Ramsey ja Hunter joutuvat Yhdysvaltain Tyynenmeren laivaston päämajassa Havaijilla vastuuseen teoistaan. Heidän kohtalostaan määräävät amiraalit kuitenkin päättävät, että Ramsey saa vetäytyä varhaiseläkkeelle, ja että Hunterista tulee USS "Alabaman" uusi päällikkö.
Bayamo
Bayamo on Granman provinssin pääkaupunki ja vuonna 2002 väkiluku oli 144 664 asukasta.
Bayamon perustettiin 5. marraskuuta 1513 Bayamo-joen rantaan ja vuonna 1872 se sai kaupunkioikeudet.
Joonas Vinnari
Joonas Vinnari (s. 1985 Ojakkala) on suomalainen maastopyöräilijä. Hän siirtyi Suomesta maailmalle Kona-pyörävalmistajan turvin.
Joonas Vinnari aloitti 10-vuotiaana BMX-pyöräilyllä ja siirtyi myöhemmin maastopyöräilyyn. Siviiliammatiltaa hän on ravintolakokki. Hän on esiintynyt paljon suomalaisissa ajovideoissa.
Hän kuuluu Kona Clump -tiimiin, johon kuuluu Vinnarin lisäksi muun muassa Paul Basagoitia, Robbie Bourdon, Carlin Dunne, Dave Watson ja John Cowan. Euroopan Clump -tiimiin kuuluvat Alberto Accettulli, Niels Windfeldt ja Joonas Vinnari.
Nykypäivinä Vinnari ajaa lajeina dirt-, 4X-, Freeride-, Street- ja DH-pyöräilyä - eniten kuitenkin freeridea.
Elizabeth Estensen
Elizabeth Estensen (s. 10. elokuuta 1949, Stockton-on-Tees, Englanti) on brittiläinen näyttelijä, joka on tunnettu televisiorooleistaan. Hän näytteli 1975–1979 sarjassa The Liver Birds. Hänen tunnetuin roolinsa lienee "Diane Blackstock" saippuasarjassa "Emmerdale". Dianen roolia Elizabeth on näytellyt vuodesta 1999 lähtien. Hän on näytellyt myös 1996-1998 tv-sarjassa Coronation Street.
Future Shock
Future Shock on Ian Gillanin albumi, joka ilmestyi vuonna 1981, muutamaa vuotta sen jälkeen, kun Gillan oli eronnut heavy metal -yhtye Deep Purplesta.
Viksbergin kartano (Paimio)
Viksbergin kartano, noin vuoteen 1722 saakka Hevonpää, on kartano Paimionjoen suun länsirannalla Paimiossa.
Asemies Nils Pedersson (Jägerhorn af Spurila) omisti Hevonpään kartanon vuonna 1471. Kartano pysyi suvussa kunnes se siirtyi Gyllenhierta-suvulle, Nils Pederssonin pojanpojan tyttären Cecilia Christersdotterin (Jägerhorn af Spurila) mentyä naimisiin amiraali Nils Svenssonin (Gyllenhierta) kanssa 1530-luvulla. Gyllenhierta-suku käytti Hevonpäätä sukunimenään aina siihen asti kunnes Ruotsin ritarihuone perustettiin 1625. Sukua alettiin tuolloin nimittää Gyllenhiertaksi sukuvaakunan mukaan. Hevonpää oli Gyllenhiertojen pääkartano vuoteen 1670 asti.
Viksberg-nimi esiintyy kirjoissa vasta isovihan jälkeen 1722. Viksbergin nykyisen asun on luonut Turun kaupunginarkkitehti Christian Friedrich Schröder 1770-luvulla.
1800-luvulla kartanon omistajiin kuuluivat muun muassa kreivi Robert Henrik Rehbinder, minsterivaltiosihteeri. Kreivi Rehbinder omisti kartanon 1811–1841. Hänen adoptiolapsensa, Ludvig Hedenberg ja Lovisa Charlotta Vilhelmina Jägerhorn af Storby, menivät naimisiin ja perivät kartanon.
Vuonna 1905 kartanon osti Erik Dahlström. Kartano on yhä hänen jälkeläistensä hallussa.
Museoviraston vuonna 2009 julkistamassa inventoinnissa kartano on määritelty valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
Kartanon mailta lahjoitettiin alue 1928 valmistunutta Lars Sonckin suunnittelemaa Pyhän Jaakobin kirkkoa varten. Kirkkotarhassa on hautakappeli, jonne on haudattu paitsi kreivi Rehbinder puolisoineen, myös hänen äitinsä ja isänsä vapaaherra Reinhold Johan Rehbinder.
30 Seconds to Mars
30 Seconds to Mars ("30 STM") on yhdysvaltalainen alternative rock -yhtye, jonka keulahahmo on näyttelijänäkin tunnettu Jared Leto. Yhtyeessä rumpuja soittaa Jaredin veli Shannon Leto. Yhtye perustettiin vuonna 1998 ja sen tyyliin ovat vaikuttaneet Sex Pistols, Pink Floyd, Nine Inch Nails, The Cure, Radiohead ja Björk. Matt Wachter liittyi kolmanneksi jäseneksi pian 30 Seconds to Marsin perustamisen jälkeen, mutta on sittemmin eronnut yhtyeestä. Myöhemmin 30 Seconds to Marsiin liittyi myös Tomo Miličević ja sen levy-yhtiöksi tuli Virgin Records. Jared Leto kirjoittaa ja säveltää itse kaikki yhtyeen kappaleet.
30 Seconds to Mars on julkaissut viisi albumia. Ensimmäinen on nimeltään "30 Seconds to Mars", toinen "A Beautiful Lie" kolmas "This Is War", neljäs "Love Lust Faith + Dreams" ja viides "America".
Yhtye on tunnettu muun muassa kappaleista ”Attack”, ”The Kill”, ”From Yesterday” ”A Beautiful Lie” ja ”Closer to the Edge”. Ensimmäistä albumia myytiin Yhdysvalloissa noin 108 000 kappaletta, toista albumia noin miljoona kappaletta.
30 Seconds to Mars on ensimmäinen yhdysvaltalainen yhtye, joka kuvasi musiikkivideon Kiinassa. ”From Yesterday” -video sai vaikutteita elokuvasta "Viimeinen keisari". "Hohto"-elokuvasta inspiraatiota saanut ”The Kill” -musiikkivideo on voittanut MTV Video Music Awards -palkinnon.
30 Seconds to Marsilla on oma street team nimeltä Echelon, joka muun muassa koettaa tehdä yhtyettä kuuluisammaksi promotoimalla. Yhtyeen tunnuslause on "Provehito In Altum" ().
30 Seconds to Mars esiintyi Helsingin jäähallissa 2. kesäkuuta 2008. Konserttia lämmittelivät Sara ja Killer Aspect. Toisen kerran yhtye esiintyi Helsingin jäähallissa 12. maaliskuuta 2010 ja sen lämmittelijöinä olivat Carpark North sekä Street Drum Corps, jonka kanssa yhtye on tehnyt yhteistyötä. 30 Seconds to Mars vieraili 18. kesäkuuta 2010 Seinäjoen Provinssirockissa. Kesällä 2013 yhtye soitti Helsingissä Rock the Beach -festivaaleilla. 8. maaliskuuta 2014 yhtye esiintyi Hartwall-areenalla. 25. huhtikuuta 2018 Thirty Seconds To Mars esiintyi Helsingin jäähallilla Monolith - kiertueella.
Yhtye julkaisi kolmannen albuminsa "This Is War" 4. joulukuuta 2009. Albumin ensimmäinen single ”Kings and Queens” julkaistiin 6. lokakuuta 2009. Viides albumi ”America” julkaistiin huhtikuussa 2018.
https://www.nme.com/news/music/30-second-mars-guitarist-tomo-milicevic-quit-band-2337490
Asemies
Asemies eli aseenkantaja eli soini oli keskiajalla ja uuden ajan alkupuoliskolla nuorukainen, joka toimi ritarin seuralaisena ja aseenkantajana. Myöhemmin asemiehet muodostivat Ruotsissa ritaria alempiarvoisen aatelismiesluokan, joka sijoittui ritarin ja tavallisen rälssimiehen väliin. Kuningas nimitti ritarit. Koska hän saattoi olla pitkiä aikoja tavoittamattomissa, ritarit olivat verrattain harvinaisia Suomessa. Moni vaikutusvaltainen suomalainen asemies saattoi odottaa pitkään ritarin nimitystä, jos ehti saada nimityksen ollenkaan.
"Knaappi" (, ”poika”) tarkoitti vastaavasti Ruotsin ja Suomen historiassa keskiaikana ritarin asemiestä ja uuden ajan alussa alempaa rälssimiestä. Knaappi-sana on saksalaisperäinen. Knaappi-nimitystä käytettiin Ruotsissa ensi kerran 1300-luvun alkupuolella Maunu Eerikinpojan tullessa kuninkaaksi. Heitä kutsuttiin myös aseenkantajiksi ("swenni", "suena", "swenar", "män af wapn", "väpnare"). Latinaksi heistä käytettiin "armigieri"- tai "servatores"-nimiä. Knaapit ja ritarit ("milites") muodostivat yhdessä jalosukuisten ryhmän ("nobiles").
Erillisten aateliskirjojen myöntämisen jälkeen ja aatelissäädyn muututtua perinnölliseksi knaapeista tuli löyhästi määritelty ryhmä talonpoikien ja rälssimiesten välimaastossa. He olivat alempaa aatelistoa eikä heillä ollut aateliskirjaa. Heidän ammattejaan olivat esimerkiksi kirjuri ja nimismies. Tunnettu esimerkki knaapista on pitkän vihan aikainen Tuomas Teppoinen. Vuonna 1606 Kaarle IX lupasi joukolle ratsusotilaan varustavia erityiset knaappioikeudet ja yhteisen vaakunan. Näistä suvuista aateloitiin myöhemmin erikseen mm. Sölferarm.
Mittarimaiset
Mittarimaiset (Geometroidea) on perhosten yläheimo. Siihen kuuluu maailmanlaajuisesti yli 26 000 lajia. Yläheimo ja monet sen lajit ovat saaneet nimensä "mittarimadoista"; toukista, jotka kulkevat liikuttaen vartaloaan kuin harppia ikään kuin ne mittaisivat kulkemaansa matkaa.
Suomessa mittarimaisia tavataan yli 300 lajia; ne kaikki kuuluvat mittareiden (Geometridae) heimoon.
Mittarit
Mittarit ("Geometridae") on runsaslajinen perhosten heimo. Lajeja tunnetaan noin 26 000. Heimo on saanut nimensä toukkien erikoisesta liikkumistavasta.
Tyypillisesti mittarit ovat melko pieniä ja hentoja perhosia. Aikuisilla mittariperhosilla on hoikka ruumis ja leveät siivet, jotka ovat perhosen levätessä tavallisesti auki ja takasiivet jäävät usein näkyville. Lepäävä perhonen pitää siipiään takaviistoon tai suoraan sivuille. Etu ja takasiivet liittyvät yhteen erityisen väkäsen, "frenulum"in, välityksellä. Koirailla on usein sulkamaiset tuntosarvet, joilla ne haistavat naaraiden erittämät feromonit. Mittareiden väritys vaihtelee tavallisimmin ruskean, harmaan ja vihreän eri sävyissä. Siivissä on usein monimutkaista, aaltomaista kuviointia tai poikkijuovia, joiden avulla perhosen hahmo rikkoutuu ja ne sulautuvat hyvin ympäristöönsä. Joidenkin lajien naaraat ovat lyhytsiipisiä tai siivettömiä, ja siten lentokyvyttömiä. Takaruumiissa on parillinen tympaanielin.
Useimmat mittarilajit lentävät hämärissä tai yöllä, mutta osa lajeista on aktiivisia vain päivällä ja osa lentää ympäri vuorokauden. Yöaktiiviset lajt lentävät usein kirkkaiden valojen luokse.
Toukat ovat hoikkia ja karvattomia, yleensä suojavärin naamioimia. Osa toukan käsnäjaloista on surkastunut ja niitä on vain kaksi tai kolme paria. Tämä vaikeuttaa toukan liikkumista, joten mittaritoukat ovat kehittäneet erikoisen etenemistavan, jossa toukka liikuttaa vartaloaan kuin harppia siirtäen vuorotellen etu ja takapäätään. Tämä antaa vaikutelman jossa toukat mittaisivat kulkemaansa matkaa ja on toiminut innoituksena ryhmän nimelle. Häirittynä toukat pudottautuvat maahan tai jähmettyvät paikoilleen tekeytyen kasvinosiksi. Ravinto on yleensä kasviperäistä ja jotkin lajit ovat merkittäviä viljelystuholaisia.
Desibeli.net
Desibeli.net on internetissä vuodesta 2001 asti ilmestynyt musiikin verkkolehti. Se on riippumaton ja vapaaehtoisvoimin toimiva. Julkaisun painopisteenä on musiikki, joka ei vielä saa julkisuutta perinteisessä mediassa - mielenkiintoista valtavirran materiaalia hylkimättä.
Desibeli.net alueita:
Verkkolehden julkaisukielenä on suomi.
Päiväperhoset
Päiväperhoset (Papilionoidea) on perhosten yläheimo. Yläheimoon kuuluvat useimmat yleiskielen tuntemat perhoset, kuten täpläperhosten, kaaliperhosten ja sinisiipien heimoihin kuuluvat lajit. Paksupäiden (Hesperioidea) yläheimon lajit muistuttavat päiväperhosia elintavoiltaan, mutta ne eroavat päiväperhosista muodon yksityiskohtien perusteella.
Päiväperhosilla on täydellinen muodonvaihdos, johon kuuluu neljä kehitysvaihetta, muna, toukka, kotelo ja aikuinen. Aikuiset päiväperhoset syövät kukkien mettä, toukat useimmiten kasvien lehtiä.
Päiväperhosilla on kova kitiinin muodostama ulkoiho, johon lihakset kiinnittyvät. Pään erottaa muusta ruumiista ohut kaula. Päässä sijaitsevat tärkeimmät aistinelimet. Ravinnonottoelimenä toimii imutorvi, jonka kautta perhonen ottaa nestemäistä ravintoa ja vettä. Suuren osan päästä muodostaa kaksi kupumaista verkkosilmää. Tärkeimpinä kosketus- ja hajuaistineliminä toimivat tuntosarvet. Nämä sijaitsevat päiväperhosilla lähempänä toisiaan kuin paksupääperhosilla.
Keskiruumiissa on kolme jaoketta, joihin siivet ja raajat ovat kiinnittyneet. Jokaisessa jaokkeessa on yksi raajapari ja toisessa ja kolmannessa jaokkeessa siipipari. Eräiden heimojen lajeilla (muun muassa täpläperhoset) etujalat ovat surkastuneet ja kävelyyn kelpaamattomat. Raajaparien rakenne on samanlainen, tyvessä on liikkumaton lonkka ja välittävä reisirengas, ja sen jälkeen liikkuvien nivelten yhdistämät reisi, sääri ja nilkka. Nilkka jakautuu viiteen erilliseen jaokkeeseen, jossa viimeisessä on yleensä kynsipari.
Siipiä peittävät siipisuomut, jotka sijaitsevat toisiinsa nähden limittäin ja ovat kiinni vain pienellä varrella. Siipien värin saavat aikaan erilaiset pigmenttiaineet ja usein niissä on interferenssivärejä, jolloin suomujen mikroskooppinen rakenne saa aikaan värin. Näin syntyvät monet metallinhohtoiset värit. Koirailla on usein tietyissä kohdin siipiä niin sanottuja koirassuomuja, joiden tyvessä on hajurauhasia. Nämä voivat muodostaa erityisiä koirastäpliä. Koirassuomujen erittämä hajuerite toimii naaraita houkuttelevina.
Takaruumis koostuu kymmenestä jaokkeesta, näistä jaokkeet 2–8 erottuvat selvästi ulkopinnalta. Kitiinipeite on takaruumiissa ohuempi kuin päässä tai keskiruumiissa. Siellä sijaitsevat ruoansulatus- ja suvunjatkamiselimet sekä selkäsuoni eli sydän selkäpuolella ja vatsaydin eli keskushermoston runko vatsapuolella. Nämä ulottuvat keskiruumiin läpi päähän. Keskushermosto yhdistyy aivoganglioihin. Ulkoiset suvunjatkamiselimet ovat takaruumiin päässä. Koiraiden takaruumis on useimmiten tasapaksu, naarailla takaruumis on keskeltä paksumpi ja tylppäpäinen.
Siipien kirjausten kuvauksen helpottamiseksi ne on jaettu osiin, jotka ovat tyvestä ulkoreunaan lukien tyviala, diskaaliala, postdiskaaliala ja submarginaaliala. Suonten välisiä alueita nimitetään saroiksi. Siipien reunaan kulkevat suonet ja niiden väliset sarat numeroidaan alkaen takareunasta. Siiven keskellä on tyveen liittyvien vahvojen siipisuonten ympäröimä alue, jota nimitetään keskisaraksi. Keskisarkaa rajoittaa siiven takareunaan päin mediaanisuoni, etureunaan päin subkostaalisuoni ja ulkoreunaan päin diskoidaalisuoni.
Tykkivene Giljak
Tykkivene "Giljak" oli alun perin Venäjän keisarikunnan laivaston alus, mutta myöhemmin Suomen merivoimissa palvellut sotalaiva .
Alus laskettiin vesille 27. lokakuuta 1906 ja otettiin palvelukseen Venäjän laivastossa vuonna 1908. Alustyyppi oli suunniteltu toimimaan Amur-joen vartioaluksina, mutta Venäjän-Japanin sota muutti tilannetta ja alukset jäivät Itämerelle.
Ensimmäisen maailmansodan alussa "Giljak" lähetettiin Turkuun vartioalukseksi ja sen sisarlaiva "Bobr" Hankoon.
"Giljak" jäi Turkuun venäläisten poistuessa, koska se ei ollut ajokunnossa. Suomalaiset kunnostivat aluksen ja ottivat käyttöön, mutta sen yleiskunto oli huono. Sotatoimiin siitä ei enää olisi ollut, mutta tykistö-, miina- ja konekoululaivana se olisi saattanut kelvata vielä joitakin aikoja, ja sellaisena sitä yritettiinkin käyttää. Virallista suomalaista nimeä alukselle ei ehditty antaa.
Lopullisesti aluksen kohtalon ratkaisi karilleajo kesällä 1920. Se jouduttiin hinaamaan Turkuun, jossa runko- ja konevaurion todettiin olevan kohtalokkaan suuri. alusta ei kannattanut enää kunnostaa, vaan se romutettiin 1922.
Miinalaiva Sveaborg
Miinalaiva Sveaborg oli Suomen merivoimissa palvellut miinalaiva. Se rakennettiin 1904 Kone ja Sillan telakalla Helsingissä Venäjän keisarikunnan laivastolle. Alus jäi vuonna 1918 venäläisten joukkojen poistuessa Suomesta laituriin ja se liitettiin Suomen merivoimiin miinalaivana. Se on saanut nimensä Helsingin edustalla sijaitsevasta Suomenlinnasta, joka on ruotsiksi Sveaborg.
Alusta käytettiin pääasiassa miinalaivueen harjoituksissa tuki- ja varastoaluksena sen heikon konetehon ja huonokuntoisen rungon vuoksi. Pääasiassa alus kuitenkin oli ankkuroituna satamaan.
Alus myytiin 1930-luvulla Viroon.
Lastenkoti
Lastenkoti (joskus myös koulukoti tai orpokoti) on valtion, kunnan tai yksityisen tahon omistama koti, jossa asuu huostaan otettuja tai avohuollon tukitoimenpiteenä sinne sijoitettuja lapsia.
Lastenkodeissa arjesta pyritään luomaan mahdollisimman kodinomaista, turvallista ja kuntouttavaa. Säännöllisen päivärytmin avulla tuodaan lasten elämään ennustettavuutta. Monille lapsille normaali arki itsessään on jo kuntouttavaa.
Suomen ensimmäinen lastenkoti perustettiin vuonna 1753 Helsingin Kulosaareen.
Sisällissodan jälkeen Suomessa oli yli 20 000 orpoa tai muuten avun tarpeessa olevaa lasta, joilla ei ollut huoltajaa. 1920-luvun alussa Suomessa kiinnitettiin erityistä huomiota näiden lasten asemaan. Julkisten palveluiden rinnalla sotaorpoja tukemaan perustetiin yksityisiä yhdistyksiä.
Lise Meitner
Lise Meitner (17. marraskuuta 1878 – 27. lokakuuta 1968) oli itävaltalaissyntyinen fyysikko, joka tutki radioaktiivisuutta ja ydinfysiikkaa. Hän keksi ydinfission yhdessä Otto Hahnin kanssa.
Meitner opiskeli Wienin yliopistossa ja väitteli siellä fysiikan alan ensimmäisenä naistohtorina 1905. Väiteltyään hän siirtyi Berliinin yliopistoon, jossa opiskeli Max Planckin johdolla. Vastaperustettu Kaiser Wilhelm -instituutti tarjosi naistutkijalle työskentelymahdollisuuden. Siellä hän tutki radioaktiivisuutta yhdessä kemisti Otto Hahnin kanssa yli 30 vuoden ajan. Tutkimuksessaan he yhdistivät Meitnerin fysiikantiedot Hahnin kemiantietoihin. Vuonna 1918 he löysivät ensimmäisen pitkäikäisen isotoopin radioaktiivisesta alkuaineesta protaktinium. Vuonna 1929 Metneristä tuli Saksan ensimmäinen naisprofessori Berliinin yliopistossa.
Kun neutroni oli keksitty 1930-luvulla, fyysikot alkoivat spekuloida, että pitäisi olla mahdollista luoda laboratoriossa uraania painavampia alkuaineita. Alkoi kilpajuoksu Enrico Fermin (Italia), Ernest Rutherfordin (Englanti), Irene Joliot-Curien (Ranska) työryhmien ja Meitner-Hahn-joukkueen (Saksa) välillä. Asianosaiset ajattelivat kilvan olevan akateemista tarkastelua, josta voi parhaimmillaan saada Nobelin – sovelluksista atomipommeihin ei puhuttu.
Kun natsi-Saksa valtasi Itävallan vuonna 1938, juutalaista syntyperää oleva Meitner pakeni Ruotsiin. Meitner työskenteli Manne Siegbahnin laitoksella Tukholmassa, mutta sai kovin vähän tukea, osaksi Siegbahnin naisvastaisten mielipiteiden takia. Hän tapasi Hahnin salaa Kööpenhaminassa ja jatkoi kirjeenvaihtoa, mutta poliittisista syistä he eivät voineet tehdä yhteisjulkaisuja. Kirjeenvaihdosta käy ilmi, ettei Hahn uskonut atomin fission olevan mahdollista ennen kuin Meitner osoitti sen tapahtuneen. Hän oli ensimmäinen, joka keksi että atomin ydin voi hajota: uraanista tuli bariumia ja kryptonia, ja samalla vapautui neutroneita ja paljon energiaa, joka kompensoi massan pienenemistä. Vuonna 1944 Hahn sai kemian Nobelin fission keksimisestä. Monien mielestä palkinnosta osa olisi kuulunut Meitnerille. Hahnin mielestä löytö perustui hänen omiin kemian tutkimuksiinsa.
Vaikka Meitner ei saanut Nobelin palkintoa, niin alkuaine numero 109 nimettiin vuonna 1997 meitneriumiksi, mutta Hahn jäi ilman nimikkoalkuainetta.
Meitner muutti Cambridgeen 1960 ja kuoli siellä vuonna 1968 89-vuotiaana.
Saattaja Aura II
Saattaja Aura II (aiemmin "Halland", "Bore II", "Seagull" ja "Aura") oli Suomen merivoimissa palvellut saattaja.
Alus palveli ensimmäisinä vuosinaan Höyrylaiva osakeyhtiö Boren matkustaja-aluksena Göteborgin ja Lyypekin välillä nimellä "Halland". Alus oli 1928 peruskorjattavana Finnbodan telakalla Tukholmassa, minkä jälkeen se nimettiin uudelleen "Bore II":ksi. Alus asetettiin matkustajaliikenteeseen välille Helsinki-Tukholma. Aluksella oli 61 matkustajapaikkaa hyteissä.
Alus joutui 1929 telakalle Crichton-Vulcanin Turun telakalle, mistä palattuaan se myytiin 1930. Uusi omistaja Hans von Rettig teki aluksesta huvipurren ja nimesi aluksen "Seagulliksi".
Alus lahjoitettiin 1936 Tasavallan presidentille Svinhufvudille huvialukseksi ja se nimettiin "Auraksi". Alus liitettiin 1939 Suomen merivoimiin saattajaksi nimellä "Aura II". Aluksen päällikkönä sodassa oli luutnantti Esra Terä. "Aura II" upposi 13. tammikuuta 1940 Ahvenanmerellä ollessaan suojaamassa saattuetta. Sen syvyyspommi räjähti heittimeensä, kun alus oli jahtaamassa neuvostoliittolaista sukellusvenettä Shtsh 324:ta. 26 miehistön jäsentä menehtyi ja vain 15 selvisi hengissä.
Karl Amadeus Hartmann
Karl Amadeus Hartmann (2. elokuuta 1905 München – 5. joulukuuta 1963 München) oli saksalainen säveltäjä.
Hartmann opiskeli vuosina 1924–1929 Münchenin valtiollisessa säveltaideakatemiassa pasuunansoittoa sekä sävellystä Joseph Haasin johdolla. Hartmannin ensimmäisissä sävellyksissä oli vaikutteita dadaismista ja jazzista, mutta myöhemmin Hartmann tuhosi nämä varhaisteoksensa.
Vuonna 1933 Hartmann sävelsi orkesteriteoksensa "Miserae", jolla hän ilmaisi vastalauseensa kansallissosialismille. Tästä hetkestä lähtien aina kansallissosialismin päättymiseen asti vuonna 1945 Hartmannin kappaleitaan ei enää esitetty Saksassa. Hartmannia ei vainottu, ja hän vetäytyi "sisäiseen maanpakoon": hän sävelsi pöytälaatikkoon, mutta sai teoksiaan ajoittain esitetyksi ulkomailla. Tänä aikana Hartmannia elättivät hänen appivanhempansa. Hartmannin myöhempään tuotantoon vaikutti jonkin verran sodan aikaiset sävellystunnit Anton Webernin johdolla Wienin lähellä Maria Enzersdorfissa.
Vuonna 1945 Hartmann kutsuttiin Baijerin valtionteatteriin dramaturgiksi. Sodan jälkeen hän pääsi myös julkaisemaan teoksiaan. Liittoutuneiden ja Baijerin radio- ja televisioyhtiön tuella hän perusti Müncheniin uuden musiikin esittämiseen keskittyvän "Musica Viva" -konserttisarjan, josta hän piti huolta kuolemaansa asti. Konserttisarja on nykyäänkin yhä olemassa.
Sodan jälkeen Hartmann poisti tuotannostaan lähes kaikki poliittiset viittaukset ja teki sovinnon natsien aikana aktiivisena pysyneiden säveltäjien, esimerkiksi Carl Orffin kanssa.
5. joulukuuta 1963 Hartmann kuoli syövän seurauksena kotikaupungissaan Münchenissä.Dibelius, Ulrich (2004). "Karl Amadeus Hartmann. Komponist im Widerstreit". Kassel: Bärenreiter.
Hartmann, Karl Amadeus (1965). "Kleine Schriften". Mainz: Schott's Söhne.
Irène Joliot-Curie
Irène Joliot-Curie (o.s. "Curie", s. 12. syyskuuta 1897 − k. 17. maaliskuuta 1956) oli ranskalais-puolalainen fyysikko ja kemisti. Hän oli Marie ja Pierre Curien tytär ja naimisissa Frédéric Joliot-Curien kanssa. Yhdessä miehensä kanssa hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1935 alkuaineiden radioaktiivisten isotooppien syntetisoinnista.
Irène Curie syntyi Pariisissa, jossa hän myös opiskeli yliopistossa ennen ensimmäistä maailmansotaa. Sodan aikana hän toimi sairaanhoitajana, ja sodan päätyttyä hän vei opintonsa loppuun. Vuonna 1925 hän väitteli poloniumin alfa-säteilystä jatkaen siis vanhempiensa viitoittamalla tiellä. Vuotta myöhemmin hän meni naimisiin äitinsä assistentin Jean-Frédérik Joliotin kanssa. Tieteellisellä urallaan hän teki paljon yhteistyötä miehensä kanssa, ja vuonna 1935 Irène Joliot-Curielle ja hänen miehelleen myönnettiin tunnustuksena Nobelin kemian palkinto. Irène Joliot-Curie oli Nobel-palkinnonsaaja jo toisessa sukupolvessa; hänen vanhempansa saivat jaetun Nobelin fysiikanpalkinnon sekä Marie Curie vielä toisen palkinnon kemian alalta.
Joliot-Curie nimitettiin professoriksi vasta Nobelin palkinnon myöntämisen jälkeen 1937. Hänen tutkimuksensa vuonna 1938 neutronien ja raskaiden atomien vuorovaikutuksista olivat tärkeitä uraanin fission keksimisen kannalta.
Irène Joliot-Curie kuoli leukemiaan, jonka hän todennäköisesti sai tutkimustyönsä aiheuttaman säteilyaltistuksen takia.
John Kufuor
John Kofi Agyekum Kufuor (s. 8. joulukuuta 1938 Kumasi, Kultarannikko) toimi Ghanan presidenttinä 2001–2009. Kufuor on uskonnoltaan katolinen. Hän opiskeli politiikkaa, filosofiaa ja taloustiedettä Oxfordin yliopistossa, ennen kuin kouluttautui lakimieheksi. Hänestä tuli kansanedustaja ja varaministeri jo 30-vuotiaana.
Kufuor voitti joulukuussa 2000 pidetyn presidentinvaalin ensimmäisen kierroksen saatuaan äänistä 48,4 prosenttia, kun hänen vastaehdokkaansa, maan varapresidentti John Atta Mills sai 44,8 prosenttia. Toisella kierroksella Kufuor sai 56,9 prosenttia äänistä, ja tuli valituksi maansa presidentiksi. Vuoden 2004 presidentinvaaleissa hän pääsi jatkokaudelle saatuaan suoraan ensimmäisellä kierroksella 52,45 prosenttia äänistä. Vuonna 2007 John Kufour vieraili Buckinghamin palatsissa Ghanan 50-vuotisjuhlien kunniaksi.
Kufuorin ensimmäisen presidenttikauden uudistusten ansiosta maan taloustilanne parani roimasti, esimerkiksi inflaatio laski 40%:sta 12%:iin ja kansantulo kasvoi viidellä prosentilla vuodessa.
Hideki Shirakawa
Professori Hideki Shirakawa (, s. 20. elokuuta 1936, Tokio, Japani) on japanilainen kemisti ja Nobelin kemianpalkinnon saaja vuodelta 2000.
Hideki Shirakawa sai vuoden 2000 Nobelin kemianpalkinnon yhdessä Alan J. Heegerin ja Alan MacDiarmidin kanssa työstään sähköä johtavien polymeerien kehitys- ja tutkimustyössä.
Hideki Shirakawa opiskeli tekniikan tohtoriksi Tōkyō kōgyō daigakussa ja väitteli vuonna 1976. Hän vietti vuodet 1976–1979 Yhdysvalloissa Pennsylvanian yliopistossa. Tämän jälkeen hän palasi Japaniin ja vuonna 1982 hänestä tuli kemian professori Tsukuban yliopistossa. Huhtikuusta 2000 hän on ollut emeritusprofessori.
Let There Be Rock
Let There Be Rock on australialaisen hard rock -yhtye AC/DC:n vuonna 1977 julkaistu albumi. Siltä julkaistiin myös single ”Dog Eat Dog”. Angus Young, Malcolm Young ja Bon Scott ovat kirjoittaneet kaikki albumin kappaleet. Albumi on yhtyeen viimeinen julkaisu, jossa bassoa soitti Mark Evans. Albumin tunnetuimmat kappaleet ovat nimikappale ja "Whole Lotta Rosie".
Albumista julkaistiin erilaisia painoksia. Levyn Australian- ja Euroopan-painoksille lukeutuu kappale ”Crabsody in Blue”, mutta muun muassa Pohjois-Amerikassa ja Japanissa se oli korvattu kappaleella ”Problem Child”, joka Australiassa ja Euroopassa oli ilmestynyt jo edellisellä albumilla "Dirty Deeds Done Dirt Cheap". Myös albumin CD-versiot ovat noudattaneet Amerikan-painoksen sisältöä. "Let There Be Rockin" alkuperäiset Australian- ja Euroopan-painokset eivät siten eroa kappaleiden osalta toisistaan, mutta Australian-version kansikuva on muista painoksista poikkeava.
Vuonna 1980 AC/DC julkaisi live-elokuvan "AC/DC: Let There Be Rock". Vuonna 1997 se julkaistiin yhtyeen "Bonfire"-boksissa CD-levyillä 2–3 nimellä "Let There Be Rock: The Movie"
Yhtye äänitti studiossa vuorotellen adelaidelaisen The Angels -yhtyeen kanssa, jota se oli Albert Productions -levy-yhtiölle suositellut. Studiossa Angus ja Malcolm Young käyttivät uusia Marshall-vahvistimia, jotka oli saatu käyttöön sponsorisopimuksen myötä. Bon Scott käytti ”Let There Be Rock” -kappaleen sanoituksessa apuna Raamatun Mooseksen kirjaa.
Wessex (suku)
Wessex on nimitys suvulle, joka hallitsi Wessexinä tunnettua kuningaskuntaa Lounais-Englannissa. Wessex-suku oli vallassa aina 500-luvulta kuningas Cedricin aikakaudesta Englannin kuningaskuntien yhdistymiseen asti. Silloin suvusta tuli koko Englannin hallitsijoita. Tätä jatkui aina Alfred Suuresta vuonna 871 Edmund Rautakyljen kuolemaan vuonna 1016 asti.
Wessexien kausi tunnetaan anglosaksien aikakautena. Wessexien jälkeen Englannin hallitsijaksi tulivat tanskalaiset ja ensimmäisenä Sven Haaraparta, jota tosin ei koskaan kruunattu kuninkaaksi. Vuodesta 1016 eteenpäin hallitsi Knuut Suuri.