hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kroatia yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa
Kroatia on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin vuodesta 1993 lähtien. Maa on saavuttanut toistaiseksi neljä kultamitalia ja yhteensä kahdeksan mitalia.
Kroatian ensimmäinen pisteille eli kahdeksan parhaan joukkoon yltänyt urheilija oli vuoden 2001 kisoissa kahdeksanneksi moukarinheitossa sijoittunut Ivana Brkljačić. Kisojen paras kroatialainen oli viisi päivää myöhemmin korkeushypyssä kuudenneksi sijoittunut Blanka Vlašić. Pariisin kisoissa 2003 Vlašić oli maansa ainoa pisteurheilija sijoituttuaan korkeudessa seitsemänneksi. Helsingissä 2005 Kroatia ei saavuttanut yhtään pistesijaa, mutta Osakassa 2007 Vlašić voitti maalleen ensimmäisen maailmanmestaruuden ja Berliinissä 2009 toisen. Daegussa 2011 hän saavutti hopeaa. Moskovassa 2013 Sandra Perković voitti kultaa kiekonheitossa. Pekingissä 2015 sekä Vlašić että Perković saavuttivat hopeaa. Lontoossa 2017 Perković voitti kultaa ja Stipe Žunić saavutti pronssia kuulantyönnössä. Ennen Žunićin kuulamitalia ainoa pistesijoille yltänyt kroatialainen miesurheilija oli moukarinheitossa seitsemänneksi Berliinissä 2009 sijoittunut András Haklits.
OpenSkies
OpenSkies on British Airwaysin tytäryhtiö, joka aloitti liikenteen kesäkuussa 2008 käyttäen emoyhtiöltään vapautuneita Boeing 757 -koneita. Yhtiö lentää New Yorkista Amsterdamiin ja Pariisiin. Suunnitelmissa on avata reitit myös Brysseliin, Dubliniin, Frankfurtiin, Madridiin ja Milanoon.
Yhtiön toiminta tuli mahdolliseksi, kun Euroopan unioni ja Yhdysvallat solmivat open skies -sopimuksen, jonka mukaan mikä tahansa eurooppalainen lentoyhtiö saattoi lentää mille tahansa yhdysvaltalaiselle lentoasemalle mistä tahansa Euroopan kentältä. Tätä ennen yhtiöt olivat saaneet lentää lentojaan vain kotikentiltään, British Airwaysin tapauksessa esimerkiksi Heathrow'n lentoasemalta Lontoosta.
British Airways osti vuonna 2008 ranskalaisen kaukolentoyhtiön L'Avionin (viralliselta nimeltään Elysair SAS) ja yhdisti sen seuraavana vuonna OpenSkies-yhtiöön.
Ranska yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa
Ranska on osallistunut kaikkiin yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin, jollaiset järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1983. Kisojen järjestäjämaana se oli vuonna 2003, jolloin isäntäkaupunkina toimi Pariisi. Maa on saavuttanut yhteensä 52 mitalia, ja parhaiten se on menestynyt pikajuoksuissa.
Ranskan ainoat henkilökohtaisten lajien kaksinkertaiset maailmanmestarit ovat 400 metrin juoksun vuosina 1991 ja 1995 voittanut Marie-José Perec sekä seitsenottelun vuonna 1999 ja pituushypyn vuonna 2003 voittanut Eunice Barber. Yhden henkilökohtaisen ja yhden viestimestaruuden ovat voittaneet Stéphane Diagana (400 metrin aitajuoksussa 1997 ja 4 × 400 metrin viestijuoksussa 2003) ja Ladji Doucouré (110 metrin aitajuoksussa ja 4 × 100 metrin viestijuoksussa 2005). Viides henkilökohtaisen lajin maailmanmestari on kolmiloikan Moskovassa 2013 voittanut Teddy Tamgho. Lontoossa 2017 kultaa voittivat Pierre-Ambroise Bosse 800 metrillä, Kevin Mayer kymmenottelussa ja Yohann Diniz 50 kilometrin kävelyssä.
Odin Koskinen
Odin Helmer Koskinen (9. helmikuuta 1904 – 15. helmikuuta 1985) oli suomalainen keilailun maailmanmestari.
Koskinen voitti Helsingissä 1954 käydyissä keilailun MM-kilpailuissa kultaa parikilpailussa Osmo Koivusen kanssa ja hopeaa kahdeksan miehen joukkuekilpailussa. Essenin MM-kilpailuissa 1955 hän voitti maailmanmestaruuden kahdeksan miehen joukkuekilpailussa ja hopeaa viisimiehiskisassa.
Farin Urlaub
Jan Vetter (s. 27. lokakuuta 1963 Länsi-Berliini, Saksa, tunnetaan parhaiten taiteilijanimellään Farin Urlaub) on saksalainen rockmuusikko, joka tuli tunnetuksi saksalaisesta punkrock-yhtyeestä Die Ärzte ja on vuodesta 2001 lähtien tehnyt myös soolouraa "Farin Urlaub Racing Team" -yhtyeensä kanssa.
Ensimmäiset seitsemän vuotta elämästään Farin asui äitinsä kanssa Berliinissä Moabitin kaupunginosassa. Siitä seuraavat vuodet aina 18-vuotiaaksi asti hän kasvoi Berliinin laita-alueella Frohnaussa. Tuolloin hänen äitinsä soitti Farinille usein The Beatlesia, josta Farin sai jo aikaisin tuntumaa musiikkiin ja The Beatles onkin vaikuttanut Farinin myöhempään tuotantoon. Farin aloitti kitaransoiton jo yhdeksänvuotiaana. Näkyvin muutos punkkariksi tapahtui hänen ollessa 17-vuotias: Farin oli luokkansa kanssa luokkaretkellä Lontoossa, jolloin hän päätti leikata ja valkaista tukkansa ja palasi punkkarina takaisin Berliiniin.
Vuonna 1980 Farin tutustui Dirk Felsenheimeriin (Bela B.) Ballhaus Spandau -yökerhossa. Farin liittyi kitaristiksi Belan punkyhtyeeseen Soilet Grün ja oli mukana aina sen vuoden 1982 hajoamiseen asti. Kun Soilet Grün hajosi, perusti Farin Urlaub yhdessä Bela B.:n ja basisti Sahnien kanssa Die Ärzten. Die Ärzte päätti lopettaa huipulla vuonna 1988 saatuaan ensimmäisen albuminsa Saksan virallisen albumilistan kärkeen.
Vuonna 1989 Farin perusti yhtyeen nimeltä King Køng, jonka rumpalina toimi Die Ärzten tuottaja Uwe Hoffmann. Yhtye ei menestynyt kovin hyvin ja sen toiminta sammui vuonna 1992. Farin perusti vuonna 1993 Die Ärzte uudelleen yhdessä Bela B.:n ja Belan vanhan yhtyeen kitaristin Rodrigo Gonzálezin kanssa. King Køngin Farin kuitenkin julisti lopettaneen vasta vuonna 1999.
Vuonna 2001 Farin aloitti soolouran albumillaan "Endlich Urlaub!".
Ensimmäissen sooloalbuminsa julkaisun jälkeen Urlaub perusti kiertuetta varten Farin Urlaub Racing Team -yhtyeen (lyhyesti FURT). Vuonna 2005 Urlaub julkaisi toisen sooloalbuminsa, "Am Ende der Sonne". Urlaub konsertoi yhtyeensä kanssa ja julkaisi "Livealbum of Death" -livealbumin vuonna 2006. FURTin ensimmäinen studioalbumi, "Die Wahrheit übers Lügen" julkaistiin 31. lokakuuta 2008.
Danzig (albumi)
Danzig on myös Misfitsissä ennen toimineen laulaja Glenn Danzigin johtaman yhtyeen ensimmäinen pitkäsoitto.
Levy oli tuottaja Rick Rubinin ensimmäinen Def American -levy-yhtiön nimissä julkaistu äänite. Def Americanin seuraaja American Recordings uudelleenjulkaisi levyn USA:ssa ja Isossa-Britanniassa vuonna 1998.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Glenn Danzig, ellei toisin mainita.
Kuka sä oot
Kuka sä oot on suomalaisen rap-artisti Cheekin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 21. toukokuuta 2008.
Albumi on ollut Cheekin parhaiten menestynyt noustuaan Suomen virallisella listalla viidennelle sijalle, kun edellinen ennätys oli "Käännän sivuu" -albumin 17. sija. Listaviikkoja se keräsi 21. Suosion pohjana on ollut albumin ensimmäinen single, "Liekeissä", joka nousi sekä Suomen virallisen single- että latauslistan kärkipaikalle ja voitti myös The Voicen järjestämän äänestyksen vuoden 2008 kesähitistä.22. tammikuuta 2010 internetissä julkaistiin ilmaiseksi Seren remixaama versio "Kuka sä oot"-levystä nimeltä Toinen poski - Kuka sä oot RMX.
Katsuren gusuku
Katsuren gusuku () on gusuku eli ryūkyūlainen linna Uruman kaupungissa Japanissa. Nykyisin raunioina oleva linna rakennettiin 1100-luvulla. Linnan kultakausi sijoittuu "Amawarin" hallintokaudelle, 1400-luvun lopulta 1500-luvun alkupuoliskolle. Linna liitettiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2000 osana gusukuista ja muista Ryūkyūn kuningaskunnan omistuksista koostuvaa ryhmää.
A Century of Love
A Century of Love on Geta Burlacun esittämä Moldovan edustuskappale vuoden 2008 Eurovision laulukilpailussa. Kappale esitettiin kokonaan englanniksi. Moldova jäi semifinaalissa 36 pisteellä sijalle 14 eikä edennyt finaaliin. Kyseessä oli vuoteen 2014 asti ainoa Moldovan karsiutuminen semifinaalissa.
Kauko Ahlström
Kauko Kalervo Ahlström (25. heinäkuuta 1914 Helsinki – 3. maaliskuuta 1983) oli suomalainen keilaaja ja yleisurheilija.
Ahlström saavutti neljä mitalia Helsingissä 1954 käydyissä keilailun MM-kilpailuissa. Hän voitti hopeaa kahdeksan miehen joukkuekilpailussa sekä pronssia henkilökohtaisessa kilpailussa, parikilpailussa Onni Kydön parina ja viiden miehen joukkuekilpailussa.
Helsinkiläistä keilaseura Kehrää edustanut Ahlström voitti henkilökohtaisen Suomen mestaruuden vuosina 1944, 1946 ja 1956 – useampaan mestaruuteen on mieskeilaajista yltänyt vain Lasse Lintilä. Parikilpailun Suomen mestaruuden hän voitti J.M. Petäjän kanssa vuonna 1946 ja nelimiehisjoukkueiden Suomen mestaruuden vuosina 1944 ja 1956. Hän toimi Suomen Keilailuliiton puheenjohtajana vuosina 1940–1971 ja valittiin tämän jälkeen liiton kunniapuheenjohtajaksi. Hän toimi myös kansainvälisen keilailuliiton puheenjohtajana 1973–1977.
Ahlströmin ennätystulokset olivat yhdellä sarjalla 300 pistettä, johon hän ylsi kahdesti, kahdella sarjalla 499 pistettä, neljällä sarjalla 950 pistettä, viidellä sarjalla 1217 pistettä, kuudella sarjalla 1414 pistettä, seitsemällä sarjalla 1623 pistettä, kahdeksalla sarjalla 1880 pistettä, yhdeksällä sarjalla 2094 pistettä, kymmenellä sarjalla 2289 pistettä ja 12 sarjalla 2636 pistettä.
Ennen parhaita keilailuvuosiaan Ahlström harrasti yleisurheilua Helsingin Kisa-Veikkojen riveissä ja voitti Suomen mestaruuden vauhdittomassa kolmiloikassa vuonna 1935.
Kauko Ahlström johti isänsä perustamia perheyrityksiä: ravintolatukku E. Ahlströmiä, valaisintehdas Turun Lamppua ja keittiövälinetehdas Opaa. Hän oli isänsä kuoltua suurin omistaja ja hallitusten jäsen muissakin perheen yrityksissä, jotka työllistivät vuonna 1963 yhteensä 761 työntekijää. Niistä suurimpia olivat valaisinvalmistaja ja sähköalan tukkuliike Idman Oy, Oy Peltiteos Ab (nyk. Opa Muurikka Oy), Keravan Puuteollisuus Oy, itäsaksalaisten autojen kuten Wartburg ja Trabant maahantuoja Oy Rego Ab sekä ravintolatukuksi kehittynyt Oy E. Ahlström & Co Ab. Perheelle kuuluivat myös teknokemiantehtaat Kafatek Oy ja Kasvinsuojelu Oy, tv-vastaanottimien maahantuoja Telemarkkinointi Oy, Ravintoloitsijain Keskusvarasto Oy, itäsaksalaista valokuvausfilmiä maahantuonut Orwo Oy, kaihdinvalmistaja Averma Oy ja tuontiagentuuri Erino Oy.
Ahlströmillä oli luottamus­tehtäviä myös muun muassa Oy Bowling Ab:ssa, Fenno-Filmissä, Fennada-Filmissä, Polttoaine-osuuskunnassa, Suomen Messuissa, kirjapaino Libriksessä, Metalli­teollisuuden­harjoittajain Keskus Oy:ssä
sekä vakuutus­yhtiöissä Yrittäjäin Vakuutus, Kalervo, Vakuutus Oy Imatra-Karjala ja Pohjola.
Kauko Ahlström sai vuonna 1964 kauppaneuvoksen arvonimen. Koulutukseltaan hän oli ekonomi.
Ahlströmin vaimon oli näyttelijä Liisa Tuomi. Ahlströmin isä Einar Ahlström ja tytär Hilkka Ahlström olivat myös menestyneitä keilaajia ja pikajuoksijoita.
Estadio de la Cerámica
Estadio de la Cerámica on jalkapallostadion, joka sijaitsee Vila-realin kaupungissa, Valencian itsehallintoalueella, Espanjassa. Stadion toimii Villarrealin kotikenttänä. Stadion on rakennettu vuonna 1923 ja sen kapasiteetti on 25 000. Lähes puolet Vila-realin kaupungin asukkaista, joita on noin 50 000, mahtuu stadionille.
Stadion avattiin 17. kesäkuuta 1923 ja ensimmäinen ottelu stadionilla käytiin CD Castellónin ja "Cervantesin" välillä. Se sai silloin nimekseen "Campo del Villarreal", mutta se uudelleennimettiin kaksi vuotta myöhemmin "El Madrigaliksi". Stadion sai myös lempinimen "Feudo Amarillo", tämän sijainnin perusteella. Stadion sijaitsee viiden kilometrin päässä Välimerestä ja se on noin 50 metrin korkeudella vedenpinnan yläpuolella.
Ensimmäiset muutokset stadionille tehtiin vuonna 1952, jolloin kenttää suurennettiin alkuperäisestä 95 x 65 metristä 105 x 65 metriin. Uudet mitat täsmäsivät Helsingin Olympiastadionin kentän mittoja, joka toimi myös mallina stadionin kentän laajennuksessa.
1960-luvulla stadionille rakennutettiin pieni katettu katsomo. Kauden 1971–1972 aikana koko eteläinen katsomonosa saatiin katettua. Vuonna 1988 se kuitenkin purettiin ja tilalle rakennettiin uusi katsomo, joka avattiin Atlético Madridia vastaan käydyn ystävyysottelun yhteydessä 8. maaliskuuta 1989.
Seuran 75–vuotisjuhlan kunniaksi se päätti aloittaa stadionilla uudet remontoinnit. Eteläinen katsomonosa purettiin jälleen ja tilalle rakennettiin uusi katettu katsomo, johon tuli myös omat VIP-tilat. Stadionille rakennettiin vielä uusi pohjoinen katsomonosa, joka valmistui kaudella 1999–2000.
Vuonna 1973, stadionille rakennettiin uudet valaisulaitteet. Kaupungintalo oli lupautunut avustamaan valaisulaitteiden rakentamiskustannuksissa, joita rakennettiin yhteensä neljä tornia, jokaiseen kentän kulmaan.
Stadionin joukkueiden pukuhuoneiden sijainteja on muutettu useaan kertaan historian aikana. Kauteen 1935–1936 asti ne sijaitsivat stadionin kaakkoiskulmassa. Sen jälkeen pukuhuoneet sijaitsivat koilliskulmassa vuoteen 1989 asti, josta ne seuraavaksi siirtyivät lounaskulmaukseen. Nykyisten muutosten jälkeen pukuhuoneet sijaitsevat pääkatsomon alapuolella.
Stadion nimettiin uudelleen 8. tammikuuta 2017 ennen La Liga -ottelua Barcelonaa vastaan Estadio de la Cerámicaksi.
Rodrigo González
Rodrigo ”Rod” Andrés González Espíndola (s. 19. toukokuuta 1968 Valparaíso, Chile) on saksalaisen Die Ärzte -yhtyeen basisti ja laulaja.
Rodrigon vanhemmat olivat chileläisen presidentin Pinochetin poliittisesti vainottuja, minkä vuoksi heidät otettiin turvaan Hampuriin. Perhe eli Hampurissa sotilaallissa oloissa siihen asti, kunnes Rodrigon isä löysi itselleen töitä. Rodrigolla on myös vanhempi sisko nimeltä Claudia, joka on myös muusikko.
Jo nuorena González oli mukana monessa yhtyeessä, joista ensimmäinen oli nimeltään Die Erben. Vuonna 1986 hän soitti banjoa hampurilaisessa punkyhtyeessä Die Goldenen Zitronen ja vuodesta 1988 vuoteen 1989 hän oli Rainbirds-yhtyeen kitaristi.
González tutustui Die Ärzte -yhtyeen rumpaliin Bela B.:hen, kun molemmat vannoutuneina KISS-faneina lauleskelivat baarissa juovuksissaan KISS-yhtyeen kappaleita. Tuolloin González oli KISS Army -yhtyeen jäsen. Bela B. innostui Gonzálezin taidoista ja ottikin tämän kitaristiksi yhtyeeseensä S.U.M.P., jota myöhemmin kutsuttiin nimellä Depp Jones. Depp Jones joutui kuitenkin taloudellisiin vaikeuksiin ja hajosi lopulta vuonna 1992.
Gonzálezista tuli Die Ärzte -yhtyeen uusi basisti vuonna 1993, kun se perustettiin uudelleen. Toisin kuin Die Ärzten edellisestä basistista Hagen Lieblingistä, Gonzálezista tuli yhtyeen virallinen jäsen.
González työskentelee bänditoiminnan ohella myös tuottajana eri yhtyeille ja taiteilijoille, minkä lisäksi hänellä on yhteissopimus "Rodrec"-levyfirman kanssa. González on ollut myös saksalaisen Abwärts-punkyhtyeen kitaristi vuodesta 2004 asti.
Tauno Nieminen
Tauno Nieminen (24. marraskuuta 1919 Turku – 2. huhtikuuta 1965) oli suomalainen keilailun maailman- ja Euroopan-mestari.
Tauno Nieminen oli vuonna 1962 Besançonissa järjestettyjen keilailun ensimmäisten EM-kilpailujen paras mieskeilaaja. Hän voitti kultaa henkilökohtaisessa kilpailussa, parikilpailussa Matti Niemisen kanssa ja amerikkalaisittain keilatussa viisimiehiskilpailussa sekä hopeaa eurooppalaisittain kisatussa kuuden miehen joukkuekilpailussa. MM-kilpailuissa hän voitti kultaa viisimiehiskilpailussa ja hopeaa kahdeksanmiehiskilpailussa Helsingborgissa 1958 sekä Pentti Virtasen kanssa hopeaa parikilpailussa Méxicossa 1963.
Turun Ässiä ja helsinkiläistä keilaseura Jyrää edustanut Nieminen voitti henkilökohtaisen Suomen mestaruuden vuosina 1958 ja 1964.
Jordy Buijs
Jordy Buijs (28. joulukuuta 1988 Ridderkerk) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Vuonna 2012 hän edustaa Eredivisiessä pelaavaa NAC Bredaa, Buijs ei ole sukua Feyenoordissa pelaavalle Danny Buijsille.
Buijs on pelannut junioritasolla Feyenoordin riveissä jo vuodesta 1995, ja siirtyi edustusjoukkueen riveihin vuonna 2007. Jo vuoden päästä hänet siirrettiin lainasopimuksella De Graafschapiin.
Nuoresta iästään huolimatta Buijs on jo ehtinyt saada menestystä Alankomaiden juniorimaajoukkueista. Vuonna 2005 hän oli mukana joukkueessa, joka ylsi hopealle alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2005. Bruijs oli mukana myös nuoten maailmanmestaruuskilpailuissa Perussa. Kyseisissä kisoissa Alankomaat sijoittui kolmanneksi.
Jagdgeschwader 73
Jagdgeschwader 73 "Steinhoff“" (JG 73) on Saksan ilmavoimien hävittäjälentolaivue, joka sai ensimmäisenä käyttöönsä Eurofighter-hävittäjät koko Luftwaffesta. Laivueella on myös F-4 Phantom II-hävittäjiä, joilla laivue on osallistunut mm. Baltian ilmavalvontaan ja ADEXiin.
Siirtolaisuus Espanjaan
Espanja on perinteisesti ollut siirtolaisia luovuttava maa. Nykyään maasta on tullut kuitenkin suosittu maahanmuuttokohde.
Espanjan laillinen ulkomaalaisväestö on moninkertaistunut 2000-luvulla noin miljoonasta pitkälti lähes yli kuuteen miljoonaan. Espanjan väkiluku onkin kasvanut nopeasti, vuonna 2003 peräti 2,1 %. Maassa on alhainen syntyvyys. Nopeasti kasvanut ulkomaalaisväestö on tuonut Espanjaan edullista työvoimaa, mutta luonut myös runsaasti sosiaalisia ongelmia. Espanjan suurimmat siirtolaisryhmät tulevat Marokosta, Ecuadorista, Romaniasta ja Kolumbiasta. Myös saksalaisia ja brittejä asuu maassa runsaasti.
2000-luvun lopussa Espanja otti määrältään toiseksi eniten siirtolaisia maailmassa Yhdysvaltojen jälkeen ja suhteessa väkilukuun maa otti EU-maista toiseksi eniten siirtolaisia Kyproksen jälkeen. Financial Timesin mukaan Espanja oli tuolloin suosituin maa länsieurooppalaisten keskuudessa kun harkitaan muuttoa omasta maasta pois muuhun EU-maahan. Vuonna 2008 iskenyt talouskriisi kumminkin tyrehdytti maahanmuuton ja nykyään monet siirtolaiset palaavat Espanjasta kotimaihinsa.
Laiton siirtolaisuus on merkittävä ongelma ja maassa arvioidaankin asuvan jopa miljoona ihmistä laittomasti, lähinnä Afrikasta ja Latinalaisesta Amerikasta.Kansainvälinen siirtolaisjärjestö ja YK:n Kansainvälinen yleissopimus siirtotyöläisten ja heidän perheenjäsentensä oikeuksista pyrkivät säätelemään ja tukemaan siirtolaisuutta hallitusten välisin sopimuksin.
Maria Hänninen
Maria ”Manta” Hänninen (s. Rautalampi) on suomalainen muusikko, laulaja ja lauluntekijä, joka lisäksi soittaa viulua, kitaraa, bassoa, pianoa ja perkussioita. Hänninen on vaikuttanut muun muassa yhtyeissä Freud Marx Engels & Jung, Akimowskaja Sisters & Bros., Dave Lindholm & Lady & Canpaza Gypsys, Dave Lindholm in English, Pelle Miljoona & Rockers ja Pelle Miljoona Unabomber..
Maria on esittänyt omaa soolotuotantoa niin soolona, duona kuin Maria Hänninen Experiment -trion kanssa.
Hänninen on ollut seuraavissa taustalaulajana, solistina, muusikkona:
Nex Entertainment
Nex Entertainment, Inc. on japanilainen videopeliyhtiö, joka on toiminut vuodesta 1992 lähtien. Yhtiön alkuperäinen nimi oli Nextech, joka vaihtui nykyiseen muotoonsa heinäkuussa 2005.
Nex Entertainment kehittää pelejä muiden pelitalojen julkaistavaksi ja markkinoitavaksi. Yhtiön asiakkaisiin lukeutuvat muun muassa Atlus, Capcom, Namco, Sega ja Square Enix. Esimerkkejä Nex Entertainmentin kehittämistä nimikkeistä ovat "Resident Evilin" Sega Saturn -sovitus, "", "Shining Tears", "Children of Mana" sekä "Time Crisis 3" ja "4".
Rude Awakening (Megadethin albumi)
Rude Awakening on Megadethin viimeinen albumi ennen sen ensimmäistä hajoamista vuonna 2002. Albumi oli tarkoitus levyttää Argentiinan konsertissa, mutta syyskuun 11. päivän iskujen takia bändi päätti nauhoittaa sen Yhdysvalloissa. Dave Mustaine omisti kappaleen "A Tout Le Monde" syyskuun 11. päivän uhreille, ja mainitsee tämän ennen kappaleen alkua.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Dave Mustaine, ellei toisin mainittu.Albumin DVD-painos julkaistii niin ikään vuonna 2002. Se on ylittänyt kultalevyrajan Yhdysvalloissa.
DVD debytoi Suomen virallisen DVD-listan kahdeksannella sijalla.
Mansikka-ahon koulu
Mansikka-ahon koulu tarjosi vuosina 1972-2014 opetusta vuosiluokkien 1–9 oppilaille. Se sijaitsi Pikku-Palomäen kaupunginosassa Kouvolassa. Samassa koulurakennuksessa toimi sekä ala- että yläaste. Mansikka-Ahon kansakoulu toimi vuosina 1972-1975, ja sen jälkeen se nimettiin Huovihongan peruskoulun ala-asteeksi. Yläasteen nimi oli Mansikka-ahon peruskoulun yläaste. Koulujen rehtorina toimi mm. Urpo Haimi, Pekka Leinonen, Kalevi Räikkönen ja Pekka Lipiäinen, sekä vararehtorina mm. Annamari Pakarinen.
Vuonna 1972 valmistuneeseen koulurakennukseen kuului opetustilojen lisäksi keskuskeittiön ruokala sekä urheiluhalli, jossa luokat pitivät liikuntatunnit ja kevät- ja joulujuhlat. Koulurakennuksen arkkitehtuuri oli kuuluisa muun muassa siitä, että rakennuksen ikkunat sijaitsivat katolla, viistojen kolmiomaisten kattoelementtien tasaisella puolella. Erikoisen kattomuotonsa vuoksi rakennus kärsi lähes koko ajan vesikaton vuodoista.
Koulun kummeina toimivat Kouvolan koripallojoukkue Kouvot ja kouvolalainen rallikuski Toni Gardemeister, joka on myös käynyt Mansikka-ahon koulua. Mansikka-ahossa opetettiin myös A-ryhmiä eli autistisia lapsia.
Koulurakennuksen toiminta loppui vuonna 2014, kun uusi Mansikkamäen koulu avattiin. Vanha rakennus purettiin.
Wildfell Hallin asukas
Wildfell Hallin asukas () on englantilaisen kirjailijan Anne Brontën kirjoittama romaani vuodelta 1848. Romaani kertoo naisesta, joka jättää vastuuttoman alkoholistimiehensä pelastaakseen itsensä ja pienen poikansa. "Wildfell Hallin asukas" oli Brontën toinen romaani, ja se menestyi paremmin kuin hänen esikoisteoksensa "Agnes kotiopettajatar". Ensijulkaisunsa aikaan romaani kohtasi kritiikkiä muun muassa alkoholismin kuvauksestaan. Sitä kritisoitiin lisäksi naiskuvastaan, sillä romaanin nähtiin puolustavan naisen oikeutta jättää aviomiehensä. Useat myöhemmät kriitikot ovat pitäneet "Wildfell Hallin asukasta" yhtenä ensimmäisistä feministisistä romaaneista. Romaani jäi Anne Brontën viimeiseksi, sillä hän kuoli toukokuussa vuonna 1849 vajaa vuosi "Wildfell Hallin asukkaan" julkaisun jälkeen. Romaanin pohjalta on tehty kaksi televisioelokuvaa, joista ensimmäinen esitettiin vuonna 1968 ja toinen vuonna 1996.
Romaanin käänsi myöhemmin suomeksi Kyllikki Villa.
Denis Matthews
Denis James Matthews CBE (27. helmikuuta 1919 – 25. joulukuuta 1988) oli brittiläinen pianisti, pianopedagogi, musiikintutkija ja musiikkikirjailija. Hän tulkitsi muiden muassa Ludwig van Beethovenia, josta hän myös kirjoitti sittemmin suomennetunkin elämäkertateoksen.
Emil Hirschfeld
Emil Hirschfeld (s. 31. heinäkuuta 1903 Danzig – 23. helmikuuta 1968 Itä-Berliini) oli saksalainen kuulantyöntäjä.
Hirschfeld työnsi urallaan kahdesti kuulantyönnön virallisen maailmanennätyksen sekä lisäksi useita ennätyksiä, joita ei kirjattu Kansainvälisen yleisurheiluliiton ennätyslistoille. Ensimmäisen kerran hänestä tuli virallinen ennätysmies, kun hän vei ennätyksen Ralph Roselta 6. toukokuuta 1928 tuloksellaan 15,79 m. Noin 2,5 kuukautta myöhemmin John Kuck otti Amsterdamin olympialaisissa ennätyksen itselleen mutta samana vuonna 26. elokuuta Bochumissa Hirschfeld palasi maailmanennätysmieheksi työntämällä ensimmäisenä kuulantyöntäjänä virallisesti yli 16 metriä tuloksellaan 16,04 m. Ennätys säilyi hänen nimissään kesäkuuhun 1932, jolloin Zygmunt Heljasz työnsi senttimetrin verran pidemmälle.
Hirschfeldin paras arvokisasaavutus oli olympiapronssi Amsterdamin 1928 kisoista. Siellä hänen tuloksensa oli 15,72 m.
Dennis Brain
Dennis Brain (17. toukokuuta 1921 – 1. syyskuuta 1957) oli brittiläinen käyrätorvensoittaja. Hän julkaisi tunnettuja levytyksiä esimerkiksi Wolfgang Amadeus Mozartin konsertoista.
Useat säveltäjät kirjoittivat Brainille teoksia, ja Francis Poulenc sävelsi hänen muistolleen elegian käyrätorvelle ja pianolle.
Brain kuoli liikenneonnettomuudessa.
Stan Chambers
Stanley Holroyd ”Stan” Chambers (11. elokuuta 1923 – 13. helmikuuta 2015 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen televisioreportteri. Hänet tunnetaan pitkästä urasta, jonka hän loi losangelesilaiselle KTLA:lle.
Chambers voitti useita Emmy-palkintoja ja tähden Hollywood Walk of Famella.
Cindy Morgan
Cynthia Ann Cichorski eli Cindy Morgan (s. 29. syyskuuta 1954) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muiden muassa elokuvissa "Latvasta laho" (1980) ja "Tron" (1982).
Morgan kärsii näkövammasta.
Morgan syntyi Chicagossa puolalaiselle isälle ja saksalaiselle äidille. Hän opiskeli katolisesta koulusta päästyään Pohjois-Illinoisin yliopistossa.
Salka Valka
Salka Valka on Halldór Laxnessin romaani, joka ilmestyi kahdessa osassa 1931 ja 1932. Teos kertoo nimihenkilön elämästä köyhässä islantilaisessa kalastajakylässä. Kirjan ensimmäinen osa kuvaa Salkan lapsuutta ja toinen nuoruutta. "Salka Valka" oli ensimmäinen Laxnessin kuuluisista romaaneista.
Romaanista on tehty näytelmä-, elokuva- ja kuunnelmaversioita. Suomessa "Salka Valka" on ollut Laxnessin tunnetuin teos. Kirja on suomennettu kahdesti. Kristiina Kivivuori teki suomennoksen ruotsinkielisestä käännöksestä 1948. Jyrki Mäntylä suomensi romaanin islannista 1966. Jälkimmäisen suomennoksen on vuoden 2008 painosta varten tarkistanut Tapio Koivukari.
Vuonna 1954 tuotiin ensi-iltaan Arne Mattssonin ohjaama ja Sven Nykvistin kuvaama ruotsalainen elokuvasovitus. Vuonna 1979 Kristina Schulgin ohjasi "Salka Valkasta" televisionäytelmän Yleisradiolle.
Steven Lisberger
Steven Lisberger (s. 24. huhtikuuta 1951 New York) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, joka muistetaan parhaiten klassikkoelokuvasta "Tron" (1982). Hänen muuta varhaista tuotantoaan ovat elokuvat "Eläinten olympialaiset" (1980), "Vipinää viidakossa" (1987) ja "Slipstream" (1989).
Lisberger teki onnistuneen paluun vasta 2000-luvulla; hän alkoi vuonna 2007 työstää uutta elokuvaansa "Soul Codea".
Émile Cohl
Émile Cohl (4. tammikuuta 1857 – 20. tammikuuta 1938), syntymänimeltään Émile Eugène Jean Louis Courtet, oli ranskalainen pilapiirtäjä, sarjakuvapiirtäjä ja animaattori.
Cohl toimi nuoruudessaan sekä valokuvaajana että pilapiirtäjänä. Pilapiirtäjänä hän saavutti mainetta, ja oli yksi aikansa tunnetuimmista piirtäjistä. Parhaiten Cohl tunnetaan kuitenkin piirrosanimaation uranuurtajana. Hänen ensimmäinen animaatioelokuvansa oli vuonna 1908 valmistunut "Fantasmagorie", ja sitä pidetään kaikkien aikojen ensimmäisenä kokonaan piirrettynä animaatioelokuvana. Cohl kokeili myös nukke-elokuvan tekoa vuonna 1910.
Cohlin elokuvissa seikkailivat usein valkoiset tikku-ukot tummalla taustalla. Hänen animaatioilleen oli tyypillistä yksinkertaisuus, liioittelu ja vapaa fantasia. Cohlin animaatioilla oli myös vakiosankari, Fantoche. Cohl teki vuosien 1908–1918 välillä arviolta 200 lyhyttä animaatiota.
Venus simpukankuorella
Venus simpukankuorella ("Venus on the Half-Shell") on science fiction -romaani, joka julkaistiin ensimmäisen kerran kahdessa osassa The Magazine of Fantasy and Science Fictionissä niin, että sen ensimmäinen osa ilmestyi joulukuun 1974 numerossa. Romaani julkaistiin kuvitteellisen kirjailijan Kilgore Troutin nimissä, vaikka sen todellinen kirjoittaja olikin Philip José Farmer. Kilgore Trout on Kurt Vonnegutin romaaneissa toistuvasti esiintyvä henkilöhahmo ja hänen teoksensa "Venus simpukankuorella" mainitaan ensimmäisen kerran Vonnegutin romaanissa "Jumala teitä siunatkoon, herra Rosewater" (1965).
Kerrotaan ettei Vonnegut ilahtunut romaanin ilmestymisestä, erityisesti siksi, että yleisesti oletettiin hänen kirjoittaneen sen. Tämä ongelma ratkaistiin romaanin uudelleenjulkaisussa liittämällä Farmerin nimi lisäriville otsikon yhteyteen.
Romaanissa väitetään, että Raamattu syyttää virheellisesti Merenptahia, muinaisen Egyptin hallitsijaa exoduksen faaraoksi, vaikka nimeä Merenptah ei mainitakaan Raamatussa ja Egyptin hallitsijaa exoduksen aikana kutsutaan ainoastaan "faaraoksi".
Romaanille on luonteenomaista käyttää hahmojen nimistä anagrammeja.
Farmerin romaania ei ole käännetty suomeksi, mutta romaanihahmo Kilgore Troutin alkuperäisen teoksen nimen on kääntänyt "Jumala teitä siunatkoon, herra Rosewater" -romaanin suomennoksessaan Marjatta Kapari.
Pretty. Odd.
Pretty. Odd. on Panic at the Disco -yhtyeen toinen albumi. Se julkaistiin vuonna 2008, ja ensimmäinen albumi "A Fever You Can't Sweat Out" kolme vuotta aiemmin vuonna 2005.
Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan toiselle sijalle. Suomessa se debytoi virallisen albumilistan sijalla 17, ja putosi seuraavalla listaviikollaan sijalle 34.
Kenneth Stevenson
Kenneth William Stevenson (9. marraskuuta 1949 – 11. tammikuuta 2011) oli brittiläinen anglikaanikirkon pappi. Hän toimi vuosina 1995–2009 Portsmouthin piispana.
Lähellä Edinburghia syntyneellä Stevensonilla oli skotti- ja tanskalaistaustaa. Hän sai hoitoa leukemiaan, joka todettiin ensi kertaa syyskuussa 2005. Hän kuoli sairauteen tammikuussa 2011.
Satulapallokala
Satulapallokala ("Canthigaster valentini") on mustavalkokirjava melko pienikokoinen pallokala, jota näkee joskus meriakvaarioissa.
Satulapallokala kasvaa 11 cm pitkäksi. Sen vartalossa on leveät tummat raidat, kuin satulat, ja vatsapuolella punaisia pyöreitä pilkkuja. Pyrstö on kirkkaan keltainen. Sukupuolet voi erottaa toisistaan värityksen perusteella: koiraan pään takaosasta lähtee säteittäisiä kirkkaan sinivihreitä juovia, ja sillä on alaleuan alla siniharmaa viiva oranssilla pohjalla, ja peräaukon takana siniharmaa läikkä. Naaraalta puuttuvat kaikki nämä kuviot.
Satulapallokala on peräisin Indopasifiselta merialueelta.
Satulapallokala elää 10-100 yksilön parvissa. Eräät varsin samannäköiset viilakalat ("Paraluteres prionurus") liittyvät joskus näihin parviin suojautuakseen pedoilta. Aikuiset naaraat muodostavat kukin oman reviirinsä, ja koiras vartioi usean naaraan reviirejä ja parittelee päivittäin eri naaraan kanssa.
Satulapallokala syö luonnossa enimmäkseen viher- ja punalevää, sekä pieniä selkärangattomia. Sen hampaat ovat sopeutuneet kovakuorisen ravinnon syömiseen.
Agnes kotiopettajatar
Agnes kotiopettajatar () on englantilaisen kirjailijan Anne Brontën esikoisromaani vuodelta 1847. Romaani kertoo Agnes Grey -nimisestä kotiopettajattaresta, ja sen sanotaan perustuvan Brontën omiin kokemuksiin kotiopettajana. "Agnes kotiopettajatarta" verrataan usein Brontën sisaren Charlotten teokseen "Kotiopettajattaren romaani". Ne molemmat käsittelevät samaa aihetta eli naisia kotiopettajan ammatissa. Anne Brontën teos on jäänyt usein Charlotten teoksen varjoon. Charlotten teosta on yleensä pidetty taiteellisesti parempana, ja se on ollut Annen teosta suositumpi. Anne Brontën huomiokykyä sekä viktoriaanisen yhteiskunnan ja elämäntyylin kuvausta "Agnes kotiopettajattaressa" on kuitenkin kehuttu.
Juovasiilikala
Juovasiilikala ("Chilomycterus schoepfi") on mustavalkokirjava keskikokoinen siilikala, jota näkee joskus meriakvaarioissa.
Juovasiilikala voi kasvaa luonnossa lähes 30 cm pitkäksi. Se on vartaloltaan laatikkomainen, kyhmypintainen, kellanharmaa-mustajuovainen.
Juovasiilikala on peräisin Atlantin länsiosista Nova Scotian, Mainen, Bahaman ja Brasilian rannikoilta. Se viihtyy laguunien ja lahtien meriruohoniityillä sekä rannikon matalilla riutoilla.
Muiden siilikalojen tapaan juovasiilikalat osaavat pullistaa itsensä palloksi imaisemalla vatsansa täyteen vettä. Ne myös erittävät myrkyllistä limaa ihostaan suojautuakseen pedoilta.
Juovasiilikala syö selkärangattomia. Akvaariossa sitä ruokitaan monipuolisella, lihapitoisella ravinnolla.
Klassinen rock
Klassinen rock on jälkikäteen syntynyt nimitys, jolla nykyisin joskus kutsutaan 1960- ja 1970-luvun suosittujen rockyhtyeiden musiikkia. Tämän aikakauden rockmusiikki on silloin nuoruuttaan eläneiden ihmisten ja usein nuorempienkin rock-kriitikoiden keskuudessa jatkuvasti erittäin arvostettua ja esikuvallista, mihin nimitys klassinen rock viittaa.
Yhdysvalloissa klassinen rock ("classic rock") on 1980-luvulla syntynyt radioformaatti, jota edustavien radioasemien soittolistat sisältävät lähinnä 1960- ja 1970-lukujen rockhittejä. Nykyisellään klassista rockia edustaviin soittolistoihin saattaa sisältyä myös esimerkiksi 1980-luvun hard rock -kappaleita ja 1990-luvun vaihtoehtorockia, jonka katsotaan olevaan tyyliltään ja tunnelmaltaan yhteensopivaa vanhemman rockmusiikin kanssa.
Armada (albumi)
Armada on norjalaisen black metal -yhtye Keep of Kalessinin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 27. maaliskuuta 2006.
Jackie Chan Stuntmaster
Jackie Chan Stuntmaster on videopeli, joka pohjautuu kuuluisan taistelulajien expertin ja näyttelijä Jackie Chanin hahmon seikkailuihin, pelaajan joutuessa päihittämään useita kymmeniä vihollisia läpi kenttien.
Pelissä on 15 3D-kenttää, jotka sijaitsevat New Yorkissa. Pelaaminen koostuu temppuratamaisesta esteiden ohittamisesta sekä vastustajien mukiloinnissa, johon voi käyttää avukseen ympäristöä. Kerättäviä tavaroita ovat ilmassa leijuvat salaperäiset lohikäärmeikonit, sekä maitotuotteet, joista pelaaja (Jackie Chan) saa terveyttään takaisin. Pelin väkivalta ja toiminta on toisinaan melko sarjakuvamaista.
Roistot kaappaavat Jackie Chanin isoisän, ja Jackien on pelastettava hänet. Tapahtumapaikkana ovat New Yorkin eri osiot eli kadut, satama, viemäri, katot sekä tehdas.
Radical Entertainment opasti Jackie Chania pelin tekoaikana, sillä Jackie Chan teki liikemallinnuksen ja antoi äänensä pelihahmolleen.
Rudi Carrell
Rudi Carrell, oikealta nimeltään Rudolf Wijbrand Kesselaar (19. joulukuuta 1934 Alkmaar, Alankomaat – 7. kesäkuuta 2006 Bremen, Saksa) oli hollantilainen viihdealan monitaitaja, elokuvatuottaja ja näyttelijä.
Rudi Carrellin isä ja isoisä olivat viihdealan taitajia, ja isä tutustutti hänet showbisnekseen. Rudi sai viikoittaisen esiintymismahdollisuuden Hollannin radion AVROn ohjelmassa vuodesta 1955 ja vuodesta 1959 hänen oma Rudi Carrell Show’nsa pyöri televisiossa. Rudi Carrell lauloi viihteellisiä ironisia lauluja ja osallistui jopa Euroviisuihin vuonna 1960 kappaleellaan "Wat een Geluk" (Mikä onni) sijoittuen viimeistä edelliseksi, mutta kappaleesta jäi hänelle tunnusmelodia. Rudi Carrell esiintyi myös pääosassa Robinson Crusoe -tulkinnassa 1964, jossa hänellä oli mukanaan apina "Vrijdag" (Perjantai) sekä israelilaissyntyinen laulajatar Esther Ofarim merenneitona. Tästä heille myönnettiin Montreux'n Hopeinen ruusu. Belgialaisen viihdetaiteilija Bobbejaan Schoepenin kanssa Carrell teki yhteistyötä 1971 - 1972.
Rudi Carrellin ura kohosi huippuunsa Saksassa, jonne hän siirtyi 1974 ja asettui asumaan Sykeen Bremenin lähistölle. Jo vuodesta 1971 hän oli ohjannut Saksassa suosioon nousseita elokuvia. Vuonna 1987 Rudi's Tagesshow:ssa esitettiin video, jossa naisesiintyjät pukutuivat Ajatollah Khomeinin hahmoon, mikä aiheutti diplomaattisen kriisin, jonka seurauksena muun muassa Goethe-instituutin Teheranin osasto suljettiin. Carrell vihjaili ohjelmassaan myös liittokansleri Helmut Kohlin ilotalokäynneistä sekä Berliinin pormestarin homoseksuaalisuudesta. Toisaalta Carrell oli suosittu muun muassa Israelissa ja Sloveniassa, jossa hän toimi perheiden jälleenyhdistämiseksi.
Rudi Carrell kuoli keuhkosyöpään. Carsten Eggers on tehnyt Rudi Carrellin näköispatsaan.
Zarra-palkinto
Zarra-palkinto () on Espanjan jalkapalloilussa parhaalle espanjalaiselle maalintekijälle myönnettävä palkinto, jota jakaa urheilulehti "Marca". Palkinto on nimetty Athletic Bilbaossa pelanneen hyökkääjän Telmo Zarran mukaan.
David Villa on voittanut Zarra-palkinnon neljästi.
Di Stéfano -palkinto
Di Stéfano -palkinto () on Espanjan jalkapalloilussa kauden parhaalle pelaajalle myönnettävä palkinto, jota urheilulehti "Marca" on jakanut kaudesta 2007–2008 lähtien. Palkinto on nimetty Real Madrid -legenda Alfredo Di Stéfanon mukaan.
Voittajan valitsevat sekä "Marcan" lukijat että asiantuntijaraati. Koko sarjakauden ajan lukijat voivat jokaisen kierroksen jälkeen äänestää mielestään kierroksen kolmea parasta pelaajaa. Kauden päätteeksi 50 eniten pisteitä kerännyttä pääsevät loppukilpailuun, jossa raati äänestää lopullisesta voittajasta.
ESTJ
ESTJ on yksi Myers-Briggs-tyyppi-indikaattorin määrittelemistä 16:sta persoonallisuustyypistä, joka on indikaattorin mukaan ekstrovertti (E), tosiasiallinen (S), ajatteleva (T) ja järjestelmällinen (J). Tyypillisimmillään tähän tyyppiin kuuluvat toimeenpanijat, esimerkiksi sotilasjohtajat. ESTJ:ä voidaan luonnehtia myös "tosiasioihin nojautuvaksi käytännölliseksi organisoijaksi". Toinen ulospäin suuntautunut ajattelijatyyppi on ENTJ.
"Ulospäinsuuntautuneina" (E; Extrovert) ESTJ-persoonallisuustyypin henkilöt suuntautuvat ulospäin ja toisaalta saavat energiaa ulkopuolisista suhteistaan. Heille mielekäs viestintämuoto on sanallinen, keskustelu. He työstävät omia ajatuksiaan pidemmälle keskustelemalla sekä ovat kiinnostuneita monista asioista. He ovat sosiaalisisesti tunteikkaita ja aloitekykyisiä työ- ja yksityiselämässään.
"Havaitsijoina" (S; Sensing) he suuntautuvat tämänhetkisiin tosiasioihin, ovat asiakeskeisiä ja konkreettisia. He keskittyvät tämänhetkisiin tosiasioihin ja muistavat myös yksityiskohdat. Johtopäätöksiin he tulevat vasta huolellisen ja perusteellisen harkinnan jälkeen. Ideoita ja teorioita he ymmärtävät käytännön toteutuksen kautta.
"Ajattelijoina" (T; Thinking) he keskittyvät päätösten seurauksiin ja irrottavat mielellään itsensä henkisesti tilanteesta kyetäkseen arvoimaan asioita objektiivisesti. He saavat energiaa siitä, että kykenevät arvioimalla ja erittelemällä löytämään ratkaisun. Heidän tavoitteenaan on löytää mahdollisimman moneen tapaukseen sopiva ratkaisumalli.
"Järjestelmällisinä" (J; Judging) he käyttävät päättelyään työstääkseen ulkopuolista ympäristöä sekä etsivät tapaa säännellä ja johtaa sitä. Suunnitelmissa pitäytyminen ja aikataulu ovat heille tärkeitä ja he pitävät aikaansaamisesta.
Paholaisen asianajaja (elokuva)
Paholaisen asianajaja () on Taylor Hackfordin ohjaama kauhuelokuva vuodelta 1997. Elokuvan pääosissa ovat Keanu Reeves, Al Pacino ja Charlize Theron. Elokuva perustuu Andrew Neidermanin romaaniin.
Elokuvan nimi tulee katolisen kirkon työntekijästä (lat. "advocatus diaboli"), joka tutkii ihmeiden aitoutta. Al Pacinon hahmon nimi taas juontuu "Kadotettu paratiisi" -nimisen runoelman kirjoittajasta John Miltonista. Elokuva sisältää myös viittauksia kyseiseen teokseen — sitaatti "Parempi herrana Helvetin kuin orjana Taivaan" — ja helvetin liekehtiviin piireihin, joita Dante Alighieri kuvaili "Jumalaisessa näytelmässään".
Maailmanlaajuisesti "Paholaisen asianajaja" tuotti 152 miljoonan dollarin lipputulot.
Elokuva kertoo nuoresta floridalaisesta lakimiehestä Kevin Lomaxista, joka ei ole hävinnyt vielä yhtäkään oikeudenkäyntiä. Kevin puolustaa opettajaa, jota syytetään oppilaansa hyväksikäytöstä. Oikeudenkäynnin aikana Kevin vakuuttuu opettajan syyllisyydestä mutta pitää hurjassa nousujohteessa olevaa uraansa tärkeämpänä ja voittaa lopulta jutun.
Vaikutusvaltainen "Milton, Chadwick & Waters" -nimisen lakifirman omistaja John Milton ottaa yhteyttä Keviniin ja tarjoaa tälle suurta palkkiota saadakseen tämän valitsemaan valamiehiä erääseen tärkeään oikeudenkäyntiin. Kevin suostuu ja muuttaa tyttöystävänsä Mary Annin kanssa New Yorkiin. Ensimmäisessä jutussa Kevin puolustaa Phillipe Moyezia jota syytetään eläinten uhraamisesta. Kevin voittaa jutun ja viettää aikaansa paljon töissä ja Miltonin kanssa, kun taas Mary Ann viettää aikaansa yksin kotona.
Seuraava juttu koskee rikasta Alexander Cullenia, jota syytetään perheensä murhasta. Tehtävä etäännyttää Keviniä entistä enemmän Mary Annista. Jatkuva yksinäisyys saa Mary Annin näkemään näkyjä, jotka viittaavat Mary Annin mahdollisiin mielenterveysongelmiin. Kun Milton huomaa Mary Annin ongelmat, hän ehdottaa että Kevin vetäytyisi jutusta, mutta Kevin jatkaa oikeustaistelua vakavin seurauksin.
Martin Bahne
Carl Martin Bahne (22. huhtikuuta 1975 Kaarina) on suomalainen näyttelijä. Äidinkieleltään ruotsinkielinen Bahne on näytellyt niin suomeksi kuin ruotsiksikin. Hän on mukana vuonna 2006 perustetussa Projektori-teatteriryhmässä.
Martin Bahne syntyi vientipäällikkö Johan Bahnen ja Vivi-Ann Bahnen perheeseen. Bahne valmistui merkonomiksi vuonna 1994 ja edelleen taloustieteiden maisteriksi Åbo Akademista 1999. Teatteritaiteiden maisteriksi hän valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 2003. Hänen veljensä Magnus Bahne oli jalkapallomaalivahti.
Bahne on näytellyt Teatterisusissa, jossa hänen osiaan olivat Cosmo Disney Philip Ridleyn teoksessa "Disney Killer" (1996) sekä keikarimainen Cléante Molièren näytelmässä "Luulosairas" (2000). Teatterikorkeakoulussa Bahne näytteli muun muassa David Edgarin "Helluntaiaatossa". Aleksis Kiven klassikossa "Seitsemän veljestä" hänellä oli Tuomaan osa. 2000-luvun alkuvuosina Bahne teki rooleja Helsingin Svenska Teaternissa sekä Vaasan molemmissa teattereissa. Bahne on näytellyt myös Teater Mirissä Mihail Bulgakovin teoksessa "Satan i Moskva". Projektori-ryhmässä hän on näytellyt tuotannoissa "Janne Kuutio" (2007) sekä "Elmo" (2008).
Vuonna 2007 Bahne tulkitsi pääosan Minna Haapkylän vastanäyttelijänä, kapteeni Carl von Munckina Lauri Törhösen draamaelokuvassa "Raja 1918". Åke Lindmanin sotakuvauksessa "Etulinjan edessä" hänellä oli sivuosa. Bahne on näytellyt myös eräissä televisiotuotannoissa. Tällä hetkellä hän näyttelee Virus-teatterissa.
Matti Kettunen
Matti Juhani Kettunen (s. 23. helmikuuta 1954 Helsinki) on suomalainen Joensuussa asuva opettaja ja eräkirjailija. Hänen teoksensa ovat pääasiassa luontoa, eränkäyntiä ja kalastusta käsitteleviä kertomuskokoelmia. Teosten tapahtumat sijoittuvat yleensä Pohjois-Karjalaan, Kainuuseen ja Lappiin, erityisesti Tenojoelle.
Kettusen vanhemmat olivat autoilija Antti Kettunen ja kansakoulunopettaja Anja o.s. Vainio. Hän pääsi ylioppilaaksi 1972 ja valmistui luokanopettajaksi 1976 sekä filosofian maisteriksi 1978. Kettunen toimii nykyisin peruskoulun luokanopettajana Joensuun Karsikon koulussa.
Kettusen tekstejä on ilmestynyt myös kokoomateoksissa ("Eränkävijä", "Erätulilta", "Eräjuttuja", "Erämiesten matkassa").
Japan Airlinesin lento 351
Japan Airlinesin lento 351 kaapattiin 31. maaliskuuta vuonna 1970. Kaapparit ottivat 129 panttivankia, joista 122 oli matkustajia ja 7 miehistön jäseniä. Heistä osa vapautettiin Fukuokan lentoasemalla.
Seitsemän kiihkomielistä Japanin punainen armeijakunta -nimiseen terroristijärjestöön kuuluvaa japanilaista opiskelijaa kaappasivat lentokoneen omatekoisilla pommeilla ja samuraimiekoilla uhaten Tokio–Fukuoka -reitillä 31. maaliskuuta 1970. Kaapparit vaativat lentokoneen lentämistä Pjongjangiin, Pohjois-Korean pääkaupunkiin. Lentokone laskeutui eteläkorealaisten hävittäjien saattamana Soulin Gimpon kansainväliselle lentoasemalle. Etelä-Korean viranomaiset yrittivät vakuutella kaappareille, että he olivat Pjongjangissa. Gimpon lentokentän virkailijat pukeutuivat pohjoiskorealaisiin virkapukuihin ja kaikki kentän länsimaiset tunnukset poistettiin.
Etelä-Korean viranomaiset neuvottelivat kaappareiden kanssa panttivankien vapauttamisesta, jonka vastineeksi kaapparit saisivat vapaan pääsyn pois Etelä-Koreasta. Ehdoksi kaappaajat asettivat, että jokin korkea-arvoinen japanilainen henkilö tulisi panttivankien tilalle. Tähän suostui kansanedustaja Shinjiro Yamamura, joka saapui sen takia Souliin. Yamamuran suostumus otettiin Japanissa vastaan sankarillisesti, ja pääministeri Eisaku Satō kutsui tekoa isänmaan asiaksi.
Kun Yamamura nousi koneeseen, kaapparit vaativat, että kansanedustaja Sukeya Aben olisi tultava koneeseen tunnistamaan, että panttivanki todella oli Yamamura. Kaapparit pelkäsivät, että jos he lähtisivät Soulista ilman panttivankia, Etelä-Korean hävittäjät ampuisivat koneen alas.
Pohjois-Korean viranomaiset pitivät aluksi Japanin Punaisen armeijakunnan jäseniä maahantunkeutujina, mutta vapauttivat heidät myöhemmin. Yamamura ja koneen miehistö palasivat Tokioon ilman minkäänlaista välikohtausta. Kaapparit Takahiro Konishi, Shiro Akagi sekä Kimihuro Uomoto, Moriaki Wakabayashi ja Takeshi Okamoto asuvat edelleen Pohjois-Koreassa, kun taas Yoshimi Tanaka pidätettiin maaliskuussa vuonna 2000 Thaimaassa ja luovutettiin Japaniin. Takamaro Tamiya kuoli Pjongjangissa.
Marsalkka Govorovin kirjallisuuspalkinto
Marsalkka Govorovin kirjallisuuspalkinto (, Neuvostoliiton marsalkka L. A. Govorovin kirjallisuuspalkinto) on Pietarin kaupunginhallituksen 2001 perustama, kerran vuodessa jaettava kirjallisuuspalkinto, jonka tarkoitus on edistää isänmaallista kirjallisuutta..
Palkinto luovutetaan Pietarissa asuvalle henkilölle kirjallisista teoksista, jotka Pietarin kaupungin antaman palkintoa koskevan virallisen asetuksen mukaan ”paljastavat kansallisten urotekojen mahtavuuden sekä suurten sotapäälliköiden roolin Suuressa Isänmaallisessa sodassa 1941–1945, soturien ja piiritetyn Leningradin asukkaiden sankaruuden ja miehisyyden, isänmaallisuuden, ihmisrakkauden sekä voittaja-esi-isiemme kunniakkaita perinteitä jatkavien aikalaistemme korkean moraalisen laadun”. Palkinnossa on kolme luokkaa, arvoiltaan 25 000, 15 000 ja 10 000 ruplaa.
Suomalaisista palkinto on myönnetty Johan Bäckmanille vuonna 2004. Bäckman sai palkinnon yhdessä venäläisen historiantohtori Nikolai Barynishkovin kanssa kirjasta "Leningradin piiritys ja Suomi 1941-1944". Bäckman toimi kirjan kustantajana.
Hoyt Vandenberg
Hoyt Sanford Vandenberg (24. tammikuuta 1899–2. huhtikuuta 1954) oli Yhdysvaltain ilmavoimien neljän tähden kenraali ja itsenäisten ilmavoimien toinen esikuntapäällikkö sekä CIAn johtaja kesäkuusta 1946 toukokuuhun 1947.
Vandenberg Air Force Base
Vandenberg Air Force Base (Kenttäkoodit VBG, KVBG ja VBG) on Yhdysvaltain ilmavoimien lentotukikohta Kaliforniassa Los Angelesista luoteeseen. Tämä Lompocissa sijaitseva sotilastukikohta on myös sotilaallinen avaruuskeskus, jonne on sijoitettu noin kuusi ohjustentorjuntaohjusta ja sotilaallinen satelliittien laukaisukeskus, josta laukaistaan myös NASAn kaukokartoitussatelliitteja polaariradoille. 
Vandenberg on seuraavien yksiköiden kotipaikka:
Tukikohta perustettiin vuonna 1941, jolloin se oli Yhdysvaltain maavoimien Camp Cooke, jossa koulutettiin jalkaväkeä ja panssarivoimia. Se oli koulutuskeskuksena myös Korean sodan aikana.
Vuoden 1957 lopulla Yhdysvaltain ilmavoimat alkoivat tehdä ballististen ohjusten laukaisukokeita tästä tukikohdasta käsin kohti Tyyntä valtamerta. Tukikohta nimettiin kenraali Hoyt Vandenbergin mukaan. Ohjukset ammutaan yleensä Kwajaleinin atollin aluetta kohti. 1980-luvulta lähtien nämä laukaisut ovat usein olleet ohjuspuolustuskokeita eikä uusien tai käytössä olevien ballististen ohjusten koelaukaisuja.
Tukikohdasta tehtiin 16. joulukuuta 1958 ensimmäisen Corona-sarjan vakoilusatelliitin laukaisun polaariradalle. Satelliitti oli julkisesti Discoverer 1 - se esitettiin julkisuudessa miehitettyjä lentoja edeltävänä biologisten kokeiden testisatelliittina. 
1980-luvulla tukikohtaan pyrittiin rakentamaan NASAn Kennedy Space Centerin lisäksi toinen, täysin sotilaallinen, avaruussukkulan laukaisutorni. Sen rakennustyö keskeytettiin, koska Yhdysvaltain ilmavoimat ei halunnut sitoutua vain yhteen miehitettyyn laukaisuvälineeseen.
Käytössä olevat laukaisutornit
Tornit, joiden käyttö on päättynyt
Vandenberg on toinen Pohjois-Amerikan ohjustentorjuntaohjusten sijoituspaikka, toinen on Alaskassa. Ohjuksia on julkisen tiedon mukaan kuusi kappaletta kummassakin keskuksessa.
Tukikohdassa on rajoitetusti yleisölle avoin avaruus- ja ohjusalaa esittelevä museo, Space and Missile Heritage Center.
Ahmed Wali Karzai
Ahmed Wali Karzai (1961 – 12. heinäkuuta 2011) oli Kandaharin maakunnan edustaja Afganistanin valtiopäivillä loya jirgassa, Kandaharin kuninkaaksi joskus kutsuttu. Hän oli myös popalzai-heimon päällikkö sekä Afganistanin presidentin Hamid Karzain nuorempi veli. Yhdysvallat epäili häntä aiemmin korruptiosta ja huumekaupasta.
Wali Karzai syntyi Kandaharissa, mutta muutti 1982 Yhdysvaltoihin, jossa hän asui Marylandissa ja Virginiassa ennen kuin perusti Chicagoon afganistanilaisen ravintolan. Hän palasi Afganistaniin 1992.
Karzai oli ollut yhteistyössä Yhdysvaltojen kanssa alueen rauhoittamiseksi ja entisten Talibanin taistelijoiden kouluttamiseksi uudelleen jopa siinä määrin, että häntä luonnehdittiin Etelä-Afganistanin rauhoittamisen avainhenkilöksi.
Vuonna 2009 New York Times kertoi hänen epäillystä osallisuudestaan Afganistanin huumekauppaan.
Vuotta myöhemmin NYT kertoi CIA:n maksavan hänelle palveluksistaan, joihin kuului puolisotilaallisen joukon (Kandahar Strike Force) värvääminen toimimaan CIA:n alaisuudessa Kandaharin ympäristössä. Joukon tukikohta oli sijoitettu CIA:n vuokraamaan entiseen Mullah Omarin palatsiin.
Kuollessaan hänen uskottiin kuuluvan Afganistanin kymmenen rikkaimman miehen joukkoon.
Karzai ammuttiin kotonaan. Surmaaja oli Karzain henkivartija ja kuulunut perheen palveluskuntaan kymmenen vuotta. Hänet ammuttiin veriteon jälkeen ja hänen motiiveistaan ei ole selvyyttä. Taliban on ilmoittautunut tekijäksi, mutta surmaajan ei tiedetä kuuluneen siihen. Karzain hautajaisissa räjähti tiukoista turvatoimista huolimatta itsemurhapommi, joka surmasi ainakin viisi ihmistä. Lisäksi hyökkäyksiä tehtiin hautajaisiin matkalla olevia vastaan ja Kandaharissa räjähti hautajaisten jälkeen kaksi pommia.
Ferritiini
Ferritiini on pallomainen proteiinikompleksi, joka koostuu raudasta ja apoferriini-nimisestä proteiiniosasta. Normaalisti ihmisen elimistön raudasta ferritiiniin on varastoitunut noin 20 %. Yksi ferritiinikompleksi pystyy sitomaan jopa 4 500 Fe-ionia. Ferritiiniä esiintyy jokaisessa solussa ja jokainen solu kykenee myös tuottamaan sitä. Solut myös säätelevät ferritiinin määrää raudan yli- tai alimäärän perusteella. Aneemisella henkilöllä ferritiinin määrä on pieni.