hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Linda Blair
Linda Blair (s. 22. tammikuuta 1959 Saint Louis, Missouri, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, jonka tunnetuin rooli on "Manaaja"-elokuvasta (1973) pahan riivaaman pikkutytön rooli. Hän esiintyi myös elokuvan jatko-osassa "".
Manaajan suosion jälkeen Blair näytteli 1970-luvulla useassa elokuvassa ja tv-tuotannossa, mutta sen jälkeen hänen uransa hiipui ja häntä nähtiin pääasiassa erilaisissa pienen budjetin kauhuelokuvissa. 1980-luvun alkupuolella Blairilla oli suhde laulaja Rick Jamesiin, mutta suhde päättyi, koska Blair ei pystynyt hallitsemaan huumeriippuvuuttaan. Vuonna 1990 Blair näytteli "Manaaja"-parodiassa "Manattu mikä manattu" Leslie Nielsenin kanssa. 1990-luvun lopulla Blair sai tunnustusta esityksestään "Grease"-musikaalissa.
Blair tunnetaan aktiivisesta osallistumisestaan hyväntekeväisyystoimintaan, erityisesti eläinrääkkäystä vastustavaan toimintaan (muun muassa PETA).
James Spader
James Todd Spader (s. 7. helmikuuta 1960 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) on kolminkertaisesti Emmy-palkittu yhdysvaltalainen näyttelijä.
Spader teki näyttelijänä läpimurtonsa vuoden 1989 elokuvassa "Seksiä, valheita ja videonauhaa". Samana vuonna hän sai roolistaan elokuvassa parhaimman näyttelijän palkinnon Cannesin elokuvajuhlilla.
Spader näytteli vuosina 2004–2008, viiden tuotantokauden ajan, asianajaja Alan Shorea televisiosarjassa "Boston Legal". Hän oli aiemmin esittänyt samaa hahmoa televisiosarjan "Oikeus ja kohtuus" kahdeksannella ja viimeisellä tuotantokaudella vuosina 2003–2004. Spader voitti kolme Emmy-palkintoa parhaasta draamasarjan miespääosasta, kaikki Alan Shoren roolista. Ensimmäinen voitto tuli sarjasta "Oikeus ja kohtuus" (2004) ja kaksi viimeisintä sarjasta "Boston Legal" (2005, 2007), joka oli "Oikeuden ja kohtuuden" spin-off-sarja.
Spader näytteli myös vuosina 2011–2012, yhden tuotantokauden ajan, Dunder Mifflinin uutta toimitusjohtajaa Robert Californiaa televisiosarjassa "Konttori". Hän korvasi sarjassa edellisen pääosan esittäjän Steve Carellin tämän lähdettyä sarjasta näyttelemään elokuvissa. Vuodesta 2013 lähtien Spader on näytellyt "maailman etsityimmäksi rikolliseksi" kutsuttua Raymond Reddingtonia NBC:n televisiosarjassa "Blacklist.
James Spaderin vanhemmat ovat Todd ja Jean Spader, joista kumpikin on ammatiltaan opettaja. Spaderilla on kaksi lasta avioliitostaan Victoria Kheelin kanssa ja yksi suhteesta Leslie Stefanson kanssa. Spader työskenteli ennen näyttelijäksi ryhtymistään muun muassa astioiden kerääjänä ja lannan lapioijana.
Danny Lloyd
Danny Lloyd (s. 1. tammikuuta 1973 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen entinen lapsinäyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Stanley Kubrickin ohjaaman elokuvan "Hohto" Danny Torrancen roolista. Elokuvassa kuusivuotias Lloyd ei tiennyt edes olevansa mukana kauhuelokuvassa – tämä hänelle selvisi vasta 13-vuotiaana, kun Lloyd näki leikatun version "Hohdosta" ja vasta 17-vuotiaana hän näki leikkaamattoman. Lloyd on näytellyt "Hohdon" jälkeen vain elokuvassa "Will: The Autobiography of G. Gordon Liddy" nuorta Liddyä.
Lloyd on aikuisiällä työskennellyt biologian opettajana.
Pikku Lulu
Pikku Lulu () on sarjakuvahahmo, jonka loi Marjorie Henderson Buell tekijänimellä "Marge".
Lulu ilmestyi ensimmäisen kerran Carl Thomas Andersonin Henrin tilalla "Saturday Evening Postissa" 23. helmikuuta 1935 yhden ruudun strippinä (Ville Vallattoman tapaan), jota julkaistiin vuoteen 1948 saakka.
Marge lopetti Lulun piirtämisen 1947, mutta hän hyväksyi julkaistavat sarjat ja säilytti oikeudet sarjaansa, kunnes myi ne 1971. Lulun hahmoa käyttivät mainoskampanjoissa Pepsi ja Kleenex.
5. kesäkuuta 1950 alettiin julkaista päivittäistä syndikoitua Little Lulu -sanomalehtistrippiä toukokuulle 1969. Piirtäjinä olivat muun muassa Roger Armstrong, Randy Henderson and Woody Kimbrell.
Samaan aikaan Lulu pääsi vierailemaan sarjakuvalehteen "Dell Comics' Four Color comic book series" (n:ot 74, 97, 110, 115, 120, 131, 139, 146, 158, 165), kunnes hän sai oman lehden "Marge's Little Lulu". Dell Comicsin ja Western Publishingin erkaantuessa toisistaan syntyi sarjakuvayhtiö Gold Key Comics, joka jatkoi lehden julkaisua (n:osta 207 lähtien nimellä Little Lulu) aina vuoteen 1984 saakka.
Suomessa Pikku Lulu ilmestyi omana kuvasarjalehtenään "Margen Pikku Lulu" 1956–1962 (kustantaja Kustannus Oy Timantti). Tumppisarjat julkaisi muutaman numeron Pikku Lulua vuonna 1973. Myös Tumpilla oli oma lehtensä Suomessa. Tumppi ilmestyi 1959–1961 Kustannus Timantin julkaisemana. Pikku Lulun ja Tumpin saattoi tilata edullisena yhteistilauksena.
Pikku Lulun irtonumerot olivat alussa vuonna 1956 melko kalliit, 100 markkaa, Aku Ankan maksaessa vielä 50 markkaa. Vuonna 1958 Pikku Lulun hinta halpeni 80 markkaan.
Sarjakuvalehteen Pikku Lulua piirtäneen ja kirjoittaneen John Stanleyn työtä on pidetty suuressa arvossa. Hänen apulaisenaan toimi myöhemmin Irving Tripp. Stanley toi sarjaan monia sivuhahmoja.
Sarjakuvalehdessä oli useita toistuvia teemoja:
Hahmojen nimiä englanniksi ja suomeksi:
Vesa Hämes
Vesa Juhani Hämes (s. 16. joulukuuta 1956 Helsinki) on suomalainen näyttelijä ja teatteriohjaaja. Hämes opiskeli Helsingin yliopistossa 1976–1978 sekä American Academy of Dramatic Arts -oppilaitoksessa ja Wynn Handmanin studiolla New Yorkissa 1979–1982.
Hämes sai opintojen jälkeen kiinnityksen New Yorkin Shadowlands-teatteriin vuosiksi 1985–1987. Palattuaan Suomeen hän teki Lappeenrannan kaupunginteatterissa muun muassa Ravenalin roolin "Teatterilaivassa", Mozartin roolin "Amadeuksessa", Cliffin roolin "Cabaret"-musikaalissa sekä Nickin roolin näytelmässä "Kuka pelkää Virginia Woolfia?", jonka hän myös ohjasi. Kokkolan kaupunginteatterissa 1996–1999 hänen roolejaan olivat Vronski ("Anna Karenina"), Erni ("Liian paksu perhoseksi"), Von Trapp ("Sound of Music") ja Ivan ("Karamazovin veljekset"). Rovaniemen Teatterissa 2000–2002 hän näytteli muun muassa Odysseusta. Hämes on myös suomentanut joitakin näytelmiä ja toiminut Helsingin Freelancenäyttelijäyhdistyksen puheenjohtajana.
Hämes on vieraillut televisiosarjoissa kuten "Irtiottoja", "Kotikatu", "Kylmäverisesti sinun", "Käenpesä" sekä "Salatut elämät". Lisäksi hän on ollut ääninäyttelijänä piirrossarjoissa kuten "TMNT", "Prätkähiiret", "Kim Possible", "" , "", "Pokémon", "Samurai Jack", "Brandy ja Herra Whiskers", "" sekä "He-Man".
Hämes on näytellyt myös vuosina 2000–2001 "Salatut elämät" -draamasarjassa Pekka Lehtistä. Vuonna 2009 ilmestyneessä "Prinsessa ja sammakko" -elokuvassa Hämes ääninäytteli Lawrencea ja vuonna 2013 ilmestyneessä "Frozen – huurteinen seikkailu" -elokuvassa hän ääninäytteli Weseltonin herttuaa.
Hämeksen isä oli näyttelijä Ekke Hämäläinen ja äiti on näyttelijä Hilkka Kinnunen.
Infibulaatio
Infibulaatio eli ns. "faraoninen ympärileikkaus", on äärimmäinen naisen sukupuolielinten silpomisen (ns. naisen ympärileikkauksen) muoto, jossa tytön ulkoiset sukuelimet poistetaan. Tyttöjen ympärileikkauksia nimitetään yleisesti sukuelinten silpomiseksi, joka paremmin kuvaa leikkauksen tekotapaa.
Leikkaus suoritetaan, jotta tytön tuleva aviomies voisi varmistua tytön olevan neitsyt. Aikanaan aviomies lävistää suljetun vaginan peniksellään tai veitsellä, mikä usein vaurioittaa elimiä, aiheuttaa virtsankarkailua ja johtaa kuolemaan.
Leikkauksessa poistetaan tytön ulkoiset sukuelimet eli häpykieli (klitoris) sekä pienet ja isot häpyhuulet. Haava ommellaan yhteen pientä aukkoa lukuun ottamatta, josta virtsa ja kuukautisveri pääsevät poistumaan.
Leikkaus suoritetaan usein epähygienisissä olosuhteissa alkeellisilla välineillä ilman kivunlievitystä, ja komplikaatiot ovat tavallisia, kuten muun muassa verenhukka, kipušokki, tulehdukset sekä muut jälkiseuraukset.
Naisen sukuelinten alueella on runsaasti verisuonia ja hermopäätteitä, joten leikkaus on äärimmäisen tuskallinen ja verenvuoto runsasta.
Leikatun naisen kuukautiset voivat olla hyvin kivuliaat, virtsaamisvaikeuksia voi esiintyä. Tulehduksia virtsateissä ja synnytinelimissä voi esiintyä, jopa lapsettomuus voi olla seurauksena. Synnytykseen voi liittyä vakavia riskejä niin äidille kuin lapsellekin leikkauksen seurauksena. Seksuaalielämän vaikeudet ovat tavallisia, seksuaalisen mielihyvän tunteminen on vaikeaa.
Naisten sukupuolielimien silpominen on länsimaissa lailla kielletty, esimerkiksi Suomessa silpominen tulkitaan törkeäksi pahoinpitelyksi. Vaikka silpominen on länsimaissa kiellettyä, sitä kuitenkin jonkin verran tehdään. Maahanmuuttajaperheiden lapset saatetaan viedä leikattavaksi vanhempien kotimaahan, jossa leikkaaminen on yleistä.
Super Mario Land 2: 6 Golden Coins
Super Mario Land 2: 6 Golden Coins () on Nintendon kehittämä ja alun perin 1992 Game Boy -pelikonsolille julkaisema tasohyppelypeli. Se on osa "Mario"-pelisarjaa ja edeltäjänsä "Super Mario Landin" tapaan Gunpei Yokoin suunnittelema.
"Super Mario Land 2":ssa Marion pitää saada linnansa takaisin Wariolta löytämällä Warion ympäri valtakuntaa piilottamat kuusi kultaista kolikkoa. Peli on ensimmäinen, jossa Wario esiintyy, ja hahmo sai myöhemmin oman spin-off-pelisarjansa.
Pelin visuaalinen ilme on kehittynyt edeltäjästään lähelle "Super Mario World"in tyyliä. Kenttien teemat vaihtelevat muiden Mario-pelien tapaan: pelissä on mm. avaruus-, jättiläis- ja puumaailmat.
"Super Mario Land 2" sisältää myös paljon muita parannuksia edeltäjäänsä nähden. Pelissä on kaiken kaikkiaan 32 tasoa, kun edellisessä osassa niitä oli vain 12. Pelaaja voi palata kentissä taaksepäin, eikä tasoja ole pakko pelata läpi ennalta määrätyssä järjestyksessä. Pelissä on myös paristotallennus.
Niittylahti (Joensuu)
Niittylahti on kylä Joensuussa noin 12 kilometriä keskustasta etelään. Naapurikyliä ovat muun muassa Mulo ja Reijola.
Niittylahdessa on alakoulu ja Pohjois-Karjalan opisto ja päiväkoti. Opiston vieressä on uimaranta. Pyhäselän rannassa on myös Petrinlahden leirikeskus ja Joensuun työväenyhdistyksen kesäpaikka Hopealahti.
Niittylahden halki kulkevan Valtatie 6:n oikaisutyöt uudelle itäisemmälle linjalle alkoivat vuonna 2006. Oikaisun avulla parannettiin tien turvallisuutta ja välityskykyä. Uusi osuus avattiin lokakuussa 2007.
Vuonna 1895 Kontiolahteen perustettu kansanopisto, Pohjois-Karjalan opisto siirtyi Niittylahteen 1899. 1928 opiston päärakennus valmistui, ja opisto muuttui sisäoppilaitokseksi. Sotien aikana 1939–44 opistorakennukset olivat puolustusministeriön käytössä ja toimivat sotasairaalana kesään 1941 saakka.
1999 opisto liittyi Humanistisen ammattikorkeakoulun Humakin verkostoon.
Niittylahdessa sijaitsee Hotelli-Ravintola Niittyranta.
Jaakko Lyytinen
Jaakko Lyytinen (s. 5. huhtikuuta 1973 Helsinki) on suomalainen toimittaja, joka työskentelee Helsingin Sanomissa. Hän oli HS:n kulttuuritoimituksen esimies 2011–2015.
Lyytinen valmistui valtiotieteen maisteriksi Helsingin yliopistosta 2005. Hän on työskennellyt Bisnes.fi-lehden päätoimittajana ja toimittajana Markkinointi & Mainonta -lehdessä sekä Ylioppilaslehden toimitussihteerinä.
Lyytinen veti Yle TV1:n keskusteluohjelmaa "Kirvesmiehet" yhdessä Jan Erolan kanssa. Lyytinen on kirjoittanut tietokirjoja ja muun muassa pakinoinut Liisaleena-nimimerkillä yhdessä Arno Kotron kanssa Ylioppilaslehdessä ja City-lehdessä. Hän on myös esiintynyt yhtyeessä Punatähdet taiteilijanimellä Varma Kosto Punander.
Grease (musikaali)
Grease on Jim Jacobsin ja Warren Caseyn kirjoittama, vuonna 1971 ensiesitetty musikaali. Siitä tehtiin vuonna 1978 menestynyt elokuvaversio, jonka pääosia näyttelivät John Travolta ja Olivia Newton-John.
"Grease" on 1950-luvun Yhdysvaltoihin high school -opiskelijoiden keskuuteen sijoittuva rakkaustarina, jossa nuorille tuottavat ongelmia muun muassa luokkatietoisuus, ryhmäpaine, teiniraskaudet ja jengiväkivalta. Jossakin määrin samaa aihetta käsittelevät myös musikaali "West Side Story" ja James Deanin elokuva "Nuori kapinallinen", joskin hieman synkemmissä merkeissä. Musikaalin tapahtumapaikkana on kuvitteellinen Rydell High Chicagossa.
"Greasen" ensiesitys oli Kingston Mines -teatterissa Chicagossa. Alkuperäinen esitys oli yli kolme tuntia pitkä, ja musikaalia lyhennettiin merkittävästi ennen kuin se sai ensi-iltansa Broadwayllä vuonna 1972. Kriitikkojen vähättelevistä arvioista huolimatta musikaali oli alusta asti suosittu katsojien keskuudessa. Se on saanut seitsemän Tony-ehdokkuutta. Vuonna 2003 "Grease" valittiin Channel 4:n äänestyksessä kaikkien aikojen parhaaksi musikaaliksi.
Autistien oikeuksien päivä
Autistien oikeuksien päivä ("Autistic Pride Day") on 18. kesäkuuta vietettävä kansainvälinen juhla- ja kampanjapäivä. Autistien oikeuksien päivää vietettiin ensimmäisen kerran vuonna 2005 autismin kirjolaisia edustavien brittiläisten järjestöjen "Aspies for Freedom" (suom. Aspergereiden vapautusliike) ja "Autism Assembly" (suom. Autismifoorumi) aloitteesta. Järjestöjen tavoitteena oli, että yhteiskunta oppisi hyväksymään neurologisen poikkeavuuden homoseksuaalisuuden kaltaisena asiana, josta voisi iloita sen sijaan että sitä yritettäisiin parantaa. Tarkoituksena on korostaa, että autismin kirjon oireyhtymissä ei ole kyse sairaudesta vaan neurologisesta erilaisuudesta, johon liittyy ongelmien lisäksi myös huomattavia vahvuuksia. Päivän tarkoituksena on toimia vastavoimana ennakkoluuloja lietsoville perättömille yleistyksille ja luoda entistä monipuolisempaa ja paremmin todellisuutta vastaavaa kuvaa aspergereista ja muista autismin kirjolaisista. Tarkoituksena on myös kiinnittää huomiota siihen, että käytössä on edelleen aistiylikuormalle altistamisen ja harmittomien autististen stressinhallintakeinojen kieltämisen kaltaisia epäeettisiä kuntoutusmenetelmiä.
Autistien oikeuksien päivänä on myös tarkoitus herättää keskustelua mahdollisuuksista parantaa autismin kirjon ihmisten yhteiskunnallista asemaa ja oikeusturvaa. Aspies for Freedom järjestön Gareth Nelson on esimerkiksi esittänyt, että autismin kirjolaisille annettaisiin neurologisen vähemmistön virallinen asema. Yhteiskunnan olisi tällöin helpompi pitää huolta siitä, ettei autismin kirjolaisia aseteta perusteetta muita heikompaan asemaan. Autistiset piirteet eivät saisi olla esimerkiksi rekrytoinnin esteenä, jos ne eivät haittaa työtehtävien menestyksekästä hoitamista.
Autistien oikeuksien päivän ideoinut järjestö yhtyy autismitutkija Simon Baron-Cohenin ajatukseen siitä, että Aspergerin syndrooma ja lievä autismi eivät ole kehityshäiriöitä, vaan kyse on puhtaasti neurobiologisesta erilaisuudesta. Esimerkiksi aspergereiden fyysiseen maailmaan suuntautuva kognitiivinen tyyli ei ole sinänsä sen puutteellisempi kuin valtaväestön sosiaaliseen maailmaan suuntautuva tyyli. Myöskään autismin kirjolaisten aisteja ei voida pitää viallisena, koska ne ovat usein jopa tarkempia kuin valtaväestön edustajilla. Eläminen neurotyypillisiä ihmisiä varten suunnitellussa yhteiskunnassa aiheuttaa kirjolaisille kuitenkin erityistarpeita, jotka tulisi ottaa huomioon.
Royal Mail
Royal Mail on Yhdistyneen kuningaskunnan merkittävin postinjakelija. Royal Mail perustettiin vuonna 1516, ja se on osa Royal Mail Groupia, johon kuuluvat myös Post Office Ltd. ja Parcelforce Worldwide. Työntekijöitä sillä oli vuonna 2011 yli 175 000, ja päivittäin se kuljettaa 75 miljoonaa lähetystä. Vuosittain yritys tuottaa liikevoittoa noin 312 miljoonaa puntaa.
1. tammikuuta 2006 Royal Mail menetti 350 vuotta kestäneen monopoliasemansa, kun Britannian postitoiminta avattiin kilpailulle. Royal Mail oli pitkään kokonaan valtion omistuksessa, kunnes valtio myi suurimman osan omistuksestaan vuonna 2013 ja loput vuonna 2015. Yhtiön arvo pörssissä nousi nopeasti myyntihintaa korkeammaksi, ja valtiota kritisoitiin omaisuuden myynnistä liian halvalla. Ensimmäisenä pörssipäivänä osakkeen arvo nousi 38 prosenttia, ja puolen vuoden päästä nousua oli tapahtunut lähes 60 prosenttia. Myös postimaksut nousivat. Valtio keräsi Royal Mailin osakemyynneillä yhteensä 3,3 miljardia puntaa.
Royal Mailin historia ulottuu aina Henrik VIII:n aikaan ja vuoteen 1516, jolloin luotiin postimestarin virka, jonka toimittaja vastasi kuninkaallisesta postiliikenteestä. Tavallisten kansalaisten käyttöön postipalvelut saatettiin Kaarle I:n hallituskaudella vuonna 1635, jolloin vastaanottajat maksoivat postimaksun.
Haitinalmikki
Haitinalmikki ("Solenodon paradoxus") on Karibialla elävä, hieman kissaa suurempi nisäkäs.
Haitinalmikki on kuubanalmikkia hieman suurempi, eikä sen turkki ole yhtä paksu ja karkeakarvainen. Selän väri vaihtelee mustanruskeasta punaiseen; sillä on myös näkyvä täplä. Ruumiin pituus on noin 56 senttiä ja hännän 25 senttiä. Täysikasvuinen yksilö on noin kilon painoinen. Leuanalusen sylkirauhaset erittävät myrkyllistä sylkeä toisessa etuhampaassa olevaan uurteeseen.
Haitinalmikin elinympäristö vaihtelee tiheistä ylänkömetsistä puolikuiviin pensastoihin. Päivällä haitinalmikki nukkuu puun- tai kallionkolossa ja etsii yöllä ruokaa taipuisalla ja herkkätuntoisella kuonollaan.
Eläimen äänivalikoima on laaja ja vaihtelee vihaisesta kimakasta vingunnasta poikasiaan kutsuvan emon kirkkaisiin, punarinnan laulua muistuttaviin ääniin. Perärauhasen rasvainen ja vihertävä erite on ilmeisesti sukupuolisesti tärkeä. Aikuisen uroksen takapuoli on aina vihreä, naarailla ilmeisesti vain kiima-aikana. Naaras synnyttää 1-2 poikasta kerrallaan. Haitinalmikki elää vain Haitin saarella Karibianmerellä Haitin valtion ja Dominikaanisen tasavallan alueella. Laji on nykyään hyvin harvinainen metsien hakkuiden ja vieraiden petojen vuoksi, jotka vaarantavat niiden tulevaisuuden suojelualueilla.
Mustaleski
Mustaleski ("Latrodectus" spp.) on myrkyllisyytensä takia erityisen pahamaineinen hämähäkki. Ennen vuotta 1970 mustaleskeä pidettiin yksittäisenä lajina ("Latrodectus mactans") , mutta nykyisin nimi käsittää kolme erillistä, joskin keskenään varsin samannäköistä hämähäkkilajia. Nimensä mustalesket ovat saaneet uskomuksesta, jonka mukaan naaras syö koiraan parittelun jälkeen. Tällaista seksuaalista kannibalismia tapahtuu kuitenkin harvoin.
Suvusta tunnetaan kolme lajia. "Latrodectus mactans" esiintyy Yhdysvalloissa Floridasta New Yorkiin ja Teksasista Oklahomaan sekä Meksikossa. "Latrodectus variolus" esiintyy Koillis-Yhdysvalloissa sekä Kanadassa ja "Latrodectus hesperus" läntisessä Yhdysvalloissa.
Vaikka kutsumanimeä ”mustaleski” käytetään erityisesti puhuttaessa kolmesta Pohjois-Amerikan lajista, jotka tunnetaan parhaimmin tummasta värityksestään sekä punaisesta tiimalasikuviosta ruumiin alapuolella, sitä käytetään yleisemmässä mielessä ajoittain useista muistakin "Latrodectus"-suvun lajeista (), joita tunnetaan 31 kappaletta, muun muassa ”Australian red-back”, ”brown widow spider” (toisinaan ”the gray widow”), ja ”the red widow spider”. Etelä-Afrikassa ”widow spidereita” kutsutaan myös ”button spidereiksi”. Eteläisessä Euroopassa esiintyy luonnonvaraisena laji "Latrodectus tredecimguttatus". Suurimmalle osalle edellä mainituista englanninkielisistä kutsumanimistä ei löydy suomenkielistä vastinetta, vaan ”mustaleski” on yksi harvoista, ellei jopa ainut.
Mustaleskinaaraiden vartalon pituus on enintään 1,25 cm ja koko kehon (raajat mukaan laskettuina) pituus 2–4 cm. Uros on huomattavasti pienempi, vartaloltaan enintään 0,75 cm ja raajojen kanssa 1,25 cm.
Ihmisen mukana levinneenä mustaleskeä on tavattu myös Ruotsissa, mistä on päätelty että pohjoinenkaan ilmasto ei tuota niiden selviytymiselle ongelmia.
Mustalesken pureman vaarallisuus riippuu lajista. Purema itsessään on harvoin tappava, mutta hämähäkin erittämä hermomyrkky aiheuttaa noin 90 % tapauksista muutaman päivän ajan erittäin voimakkaita kipuja. Kuolemaan johtavat tapaukset ovat nykyaikaisten hoitomuotojen ja kaupallisesti saatavilla olevien vastamyrkkyjen ansiosta harvinaisia, noin 0,2 % puremista johtaa uhrin kuolemaan, kun aikaisemmin luku oli noin viisi prosenttia.
Musta leski
Musta leski tai mustaleski voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Salainen poliisi
Salainen poliisi on poliisin elin, jonka tarkoitus on suojella valtiota ja voimassa olevaa valtiomuotoa valtion sisäisiä uhkia vastaan. Salaista poliisia kutsutaan myös nimellä poliittinen poliisi. Salainen poliisi on usein sisäministeriön alainen organisaatio, eikä sitä aina pidä sekoittaa salaiseen palveluun, vastavakoiluun tai tiedustelupalveluun.
Salaisen poliisin toiminta on yleensä näkymätöntä ja ei-julkista. Valtiota, jossa salaisen poliisin toiminta on näkyvää ja voimakasta kutsutaan poliisivaltioksi. Usein totalitaristisissa poliisivaltioissa salaisen poliisin tehtävä on tukahduttaa vastarinta ja toisinajattelijoiden poliittinen toiminta.
Salaisia poliisia muistuttavia historiallisia valtiollisia organisaatioita ovat esim. Iivana Julman Venäjää rautaisessa otteessa pitänyt Opritšnik ja Ming-dynastian ajan Kiinassa toiminut Jinyiwei. Nykyaikaisen salaisen poliisin esikuvana pidetään Napoleon Bonaparten aikana Ranskassa toiminutta valtiollista poliisia, jonka perusti poliisiministeri Joseph Fouché. Tämä edelsi 1812 Eugène-François Vidocq'n perustamaa Sûretéa.
Maxi Rodríguez
Maximiliano Rubén ”Maxi” Rodríguez (s. 2. tammikuuta 1981 Rosario, Santa Fe, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija, joka pelaa kotimaansa Newell's Old Boysissa. Maxi Rodríguezin lempinimi on "La Fiera" ().
Rodríguez aloitti ammattilaisuransa kotimaassaan Newell's Old Boysissa. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi vain viisi ottelua eikä tehnyt yhtään maalia. Toisella kaudellansa hän pelasi 18 ottelua ja teki viisi maalia. Kolmannella kaudellaan Rodríguez teki 33 ottelussa 15 maalia, jonka jälkeen suuret eurooppalaiset seurat alkoivat kiinnostua hänen taidoistaan. Rodríguez siirtyi vuonna 2002 espanjalaiseen Espanyoliin, jossa hän kolmen pelaamansa kauden aikana teki 26 maalia. Espanyol myi hänet vuonna 2005 Atlético Madridiin, jossa hän pelasi yli sata ottelua. Vuonna 2007 Maxi peri joukkueen kapteeniuden Englantiin siirtyneeltä Fernando Torresilta. Maxi siirtyi Englannin Valioliigan Liverpooliin tammikuussa 2010 solmien kolmen ja puolen vuoden mittaisen sopimuksen. Vuonna 2012 hän siirtyi kotimaansa Newell's Old Boysiin.
Rodríguezilla on sekä Italian että Argentiinan kansalaisuus, mutta hän on aina edustanut Argentiinaa maaotteluissa. Vuonna 2001 hän voitti nuorten maailmanmestaruuden ja vuodesta 2003 hän on edustanut Argentiinan maajoukkuetta muun muassa Confederations Cupissa ja MM-karsinnoissa. Hyvien karsintaotteluiden jälkeen hänet valittiin myös vuoden 2006 jalkapallon MM-kilpailuihin.
Trogonilinnut
Trogonilinnut eli vanhalta nimeltään surukulinnut (Trogoniformes) ovat tropiikissa eläviä eksoottisia lintulajeja, joilla on kaksi varvasta suuntautunut eteenpäin ja kaksi taaksepäin. Sama piirre on useilla muillakin lintulahkoilla, mutta niillä taakse ovat kääntyneet ensimmäinen ja neljäs varvas, trogonoilla sen sijaan ensimmäinen ja toinen varvas, mikä kertoo yhteisestä alkuperästä. Trogonilintujen lahkoon kuuluu vain yksi heimo, trogonit (Trogonidae), jossa on noin 40 lajia. Ryhmä on kuitenkin sangen vanha, ja mm. Tanskasta ja Saksasta eoseenikerrostumista on löydetty trogonilintujen fossiileja.
Trogonilinnut muodostavat kolme selvästi erottuvaa ryhmää, joista yksi elää Aasiassa, toinen Afrikassa ja kolmas trooppisessa Amerikassa Texasin eteläosasta Argentiinan pohjoiskärkeen ulottuvalla alueella. Trogonit ovat hyvin värikkäitä. Ne elävät yksikseen ja viettävät hiljaista ja rauhallista elämää tropiikin viidakoissa, syvällä latvuskerroksessa. Ne istuvat pitkiä aikoja liikkumatta oksallaan, josta ne väijyvät paikalle osuvia hyönteisiä. Amerikkalaisten lajien pääravintoa ovat kuitenkin hedelmät ja marjat. Ne pyrähtävät äkkiä vahtipaikaltaan, lentävät marjapensaan luokse, sieppaavat haluamansa marjat ja palaavat syömään niitä kaikessa rauhassa.
Trogonilinnut pesivät puun koloissa. Jotkut lajit kaivavat pesänsä itse nokallaan lahoon puuhun. Kerralla on munittu tavallisesti 2–4 pyöreää hyvin valkoista munaa, joita molemmat puolisot hautovat. Koiras osallistuu hautomiseen siitä huolimatta, että pitkä pyrstö aiheuttaa vaikeuksia. Hautominen kestää noin 29 päivää.
General Slocum
General Slocum oli höyrylaiva, joka valmistui vuonna 1891. Se syttyi tuleen ja paloi vesirajaan asti New Yorkin East Riverillä 15. kesäkuuta 1904. Yli 1 000 ihmistä kuoli onnettomuudessa, joka oli New Yorkin pahin ihmishenkiä vaatinut onnettomuus ennen syyskuun 11. päivän iskuja.
M/S Victoria I
M/S Victoria I on Tallinkin omistama matkustaja-autolautta, joka valmistui vuonna 2004 Aker Finnyardsin telakalta. Se liikennöi Tukholma–Maarianhamina–Tallinna-reitillä, jossa linjaparina on nykyisin "M/S Baltic Queen".
Alus on 192,9 metriä pitkä ja 29 metriä leveä. Aluksen neljä Wärtsilän dieselmoottoria tuottavat yhteensä 26 240 kilowatin tehon. Alukseen mahtuu 2 500 matkustajaa, ja sillä on 2 252 hyttipaikkaa. Henkilöautoja laivaan mahtuu 400 kerrallaan.
"M/S Victoria I" tilattiin vuonna 2002, kun Tallink oli juuri vastaanottanut "M/S Romantikan". Myöhemmin näiden alusten pohjalta kehitettiin myös kolmikko "M/S Galaxy", "M/S Baltic Princess" ja "M/S Baltic Queen". Tilaus tehtiin 15. lokakuuta 2002, ja alusta alettiin rakentaa Aker Finnyardsin (nyk. Meyer Turku) Rauman telakalla. Laivan kölinlasku tapahtui 11. maaliskuuta 2003, ja noin seitsemän kuukauden jälkeen aluksen kastoi Ilon Wikland. Koeajoille päästiin helmikuussa 2004, ja "Victoria I" luovutettiin AS Tallink Gruppille 9. maaliskuuta 2004. Aluksen nimen perään jouduttiin lisäämään järjestysnumero I, koska Viron kauppa-alusrekisterissä ei saa olla kahta samannimistä laivaa, ja siellä oli jo aiemmin ollut "Victoria"-niminen rahtialus.
19. maaliskuuta 2004 "Victoria I" saapui Tallinnaan. Seuraavana päivänä alusta esiteltiin Helsingissä. 21. maaliskuuta 2004 alus esiteltiin myös Tukholmassa, ja samana päivänä se aloitti normaalin liikenteen Tukholman ja Tallinnan välillä. 1. toukokuuta 2004 "Victoria I" alkoi poiketa matkalla myös Maarianhaminassa, kun Viro liittyi Euroopan unioniin ja tax-free-myynti olisi loppunut, mikäli käyntejä Maarianhaminassa ei enää tehtäisi.
18.–19. marraskuuta 2005 "Victoria I" teki pikkujouluristeilyn Helsingin ja Tallinnan välillä. Heti perään, 19.–20. marraskuuta 2005 se teki myös kampanjaristeilyn presidentinvaaleihin valmistautuneelle Tarja Haloselle. Ajalla 7.–11. kesäkuuta 2007 "Victoria I" oli konferenssilaivana Pietarissa. Useana uutenavuotena "Victoria I" on ajanut Pietarista Helsinkiin, Tukholmaan ja Tallinnaan suuntautuvia risteilyjä erään sikäläisen matkatoimiston rahtaamana.
Reijola (Joensuu)
Reijola on kylä Joensuussa, joka sijaitsee noin 8 kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Se oli ennen vuonna 2009 tapahtunutta kuntaliitosta Pyhäselän kunnan toinen taajama kuntakeskuksen Hammaslahden ohella. Valtatie 6 sivuaa Reijolaa. Tien alkuperäinen linjaus kulki aikoinaan taajaman lävitse ja myöhemmin sen sivuitse, kunnes lokakuussa 2007 avattiin uudempi itäinen linjaus ja eritasoliittymä. Vuonna 2013 Reijolan ja Joensuun keskustan välinen osuus parannettiin moottoritieksi. Reijola on ollut alun perin osa Mulon kylää, mutta siitä on kasvanut Muloa suurempi. Joensuun kaupungin maapoliittisena tavoitteena on kasvattaa Karhunmäki ja Reijola aikanaan yhteen.
Reijolassa on alakoulu, päiväkoti ja kirjasto.
Liikekeskuksessa on K-Market, apteekki, eläinlääkäri, parturi ja muita palveluja. Taajamassa on myös St1-automaattiasema ja S-market.
Pyhäselän Avantouimareiden toimipaikka ja sauna on Reijolan venesataman ympäristössä.
Frank Ramsey
Frank Plumpton Ramsey (22. helmikuuta 1903 Cambridge — 19. tammikuuta 1930 Lontoo) oli brittiläinen ekonomisti, matemaatikko ja filosofi. Taloustieteessä Ramsey tunnetaan erityisesti Ramsey-hinnoittelun ja nimeään kantavan talouskasvua selittävän mallin kehittäjänä. Matematiikassa Ramsey tunnetaan erityisesti kombinatoriikan alaan kuuluvan Ramseyn teoreeman kehittäjänä. Filosofiassa Ramsey paneutui erityisesti logiikkaan.
Ramsey syntyi Cambridgessa, jossa hänen isänsä toimi Magdalene Collegen presidenttinä. Suoritettuaan peruskoulutuksensa Winchester Collegessa Ramsey siirtyi opiskelemaan matematiikkaa Cambridgen yliopistoon.
Vuonna 1923 Ramsey matkusti Itävaltaan ja tapasi Ludwig Wittgensteinin, jonka teos "Tractatus Logico-Philosophicus" oli tehnyt häneen suuren vaikutuksen. Hän käänsi teoksen englanniksi. Kun Wittgenstein esitti tutkielmansa väitöskirjaksi Cambridgen yliopistoon, Ramsey oli muodollisesti Wittgensteinin ohjaaja ja G. E. Moore ja Bertrand Russell olivat tarkastajina.
Ramsey oli kiinnostunut psykoanalyysista, ja Itävallassa hän hakeutui Theodor Reikin potilaaksi.
Palattuaan Itävallasta Ramsey sai töitä tutkijana King's Collegessa Cambridgessa vuonna 1924 vain 21-vuotiaana. Tässä tehtävässä Ramsey toimi koko loppuelämänsä.
Ramsey kuoli vain 26-vuotiaana keltakuumeeseen.
Ramseyn nuorempi veli Michael Ramsey toimi Canterburyn arkkipiispana vuosina 1961–1974.
Yövaanijat
Yövaanijat () on Marvel-sarjakuvissa esiintyvä kuvitteellinen yliluonnollisia uhkia torjuva ryhmä. Yövaanijoista on julkaistu myös nimikkosarjakuvalehti, "Nighstalkers". Yövaanijat esiintyvät myös elokuvassa .
Mario &amp; Luigi: Superstar Saga
Mario & Luigi: Superstar Saga on AlphaDreamin kehittämä ja Nintendon vuonna julkaisema roolipeli Game Boy Advancelle. Se on kolmas Mario-roolipeli ja ensimmäinen osa Mario&Luigi-sarjassa. Pelin musiikin sävelsi Yōko Shimomura, jonka muihin projekteihin lukeutuvat muun muassa "" ja "Kingdom Hearts".
"Mario & Luigi: Superstar Sagassa" on uniikki taistelusysteemi, samanlainen kuin sarjan aiemmissa peleissä "Super Mario RPG" ja "Paper Mario", missä tärkeintä on näppäinten oikeaan aikaan painaminen saavuttaakseen onnistuneen hyökkäyksen tai puolustautumisen. "Superstar Sagassa" tämä ominaisuus on kuitenkin tärkeämmässä roolissa, sillä hyvin ajoitetulla näppäimen painalluksella voi kasvattaa hyökkäyksen voimaa jopa kolminkertaiseksi tai puolustautuessa tainnuttaa vihollisen.
"Superstar Saga"ssa sekä Mario että Luigi, taistelemista unohtamatta, pystyvät kummatkin ratkomaan puzzleja, tavoittamaan uusia alueita yhteisillä hypyillä sekä tehdä yhdessä erilaisia hyökkäyksiä. Marion täyttäminen vedellä on yksi hyökkäyksistä: Luigi voi lyödä täytettyä Mariota vasaralla tai hypätä sen päälle, jolloin Mario ruiskuttaa vedet ulos. Huippunopeus syntyy kun Mario polttaa Luigin housut.
Järjestyshäiriö
Järjestyshäiriö on Jyväskylästä lähtöisin oleva, vuonna 1997 perustettu rock-pop-yhtye.
Yhtyeen ensimmäisen albumin "Tuhlatut päivät, valvotut yöt" julkaisi Spinefarm Records vuonna 2005. Spinefarmille tehdyn ensilevyn jälkeen yhtye siirtyi levyttämään lahtelaiselle Levy-yhtiö -levy-yhtiölle. Levy-yhtiö julkaisi Järjestyshäiriö toisen albumin, "Takapihojen rocktähdet" syksyllä 2006. Syksyllä 2007 albumista julkaistiin uusi versio USB-muodossa nimellä "Takapihojen Rocktähdet+". Julkaisu oli Suomen ensimmäinen USB-formaatissa julkaistu albumi.
Vuonna 2008 yhtye solmi levytyssopimuksen Warner Music Finlandin kanssa ja keväällä 2009 ilmestyi kolmas albumi "Lopullinen ratkaisu". Levyn ensimmäinen single ”Karkuri” nousi Suomen single- ja latauslistan ensimmäiselle sijalle ja muun muassa YleX-radiokanavan A-soittolistalle.
Yhtye alkoi valmistella neljättä studioalbumiaan vuonna 2010. Jyrki Tuovisen tuottama albumi neljäs albumi julkaistiin kuitenkin vasta 20. helmikuuta 2015. Albumin ensimmäinen single ”Rantakatu” julkaistiin maaliskuussa 2014. Yhtye osallistui Uuden Musiikin Kilpailuun 2015 kappaleella ”Särkyneiden sydänten kulmilla”.
Yhtye tiedotti marraskuussa 2015 lopettavansa toimintansa tammikuussa 2016.
Santeri Hirvonen
Santeri Hirvonen (3. syyskuuta 1887 Liperi – 21. helmikuuta 1959) oli kouvolalainen voimistelunopettaja ja suojeluskuntaupseeri, jonka vuonna 1926 tekemän aloitteen pohjalta Suomen kouluissa alettiin vuodesta 1933 lähtien viettää kevättalvisin viikon mittaista hiihtolomaa.
Liperissä syntynyt Hirvonen pääsi ylioppilaaksi vuonna 1912 ja valmistui voimistelunopettajaksi Helsingin yliopistosta. Hän opetti Kouvolan Suomalaisessa yhteiskoulussa voimistelua ja kirjanpitoa vuosina 1918–1928 ja siirtyi vuonna 1928 Joensuun lyseoon voimistelun ja terveysopin nuoremmaksi lehtoriksi. Hirvonen osallistui kunnallispolitiikkaan Kouvolan kunnanvaltuuston ja Joensuun kaupunginvaltuuston jäsenenä. Hän oli aktiivisesti mukana myös järjestötoiminnassa, muun muassa Voimistelunopettajien liitossa, Raittiuden Ystävissä ja Pohjois-Karjalan matkailuyhdistyksessä. Useita opintomatkoja Pohjois- ja Keski-Eurooppaan tehnyt Hirvonen harrasti retkeilyä ja lintumetsästystä ja osallistui raittiuskasvatukseen. Hirvoselle on myönnettu 3. ja 4. lk Vapaudenristin kunniamerkit sekä Valkoisen Ruusun ritarimerkki.
Ewido
Ewido Networks oli vuonna 2004 perustettu saksalainen ohjelmistoyhtiö, jonka perustivat Andreas Rudyk, Peter Klapprodt ja Tobias Graf.
19. huhtikuuta 2006 tšekkiläinen Grisoft osti Ewido Networksin.
Vuonna 2005 Ewido Security Suite -ohjelmistopaketti nimettiin uudelleen nimellä Ewido Anti-malware.
Ohjelman neljännen version myötä nimeksi vaihdettiin Ewido Anti-Spyware. Se on haittaohjelmien, kuten vakoiluohjelmien, troijalaisten, mainosohjelmien ja matojen poistoon tarkoitettu ohjelma. Siinä on myös muun muassa reaaliaikainen suojaus, automaattiset päivitykset.
Grisoftiin alaisuudessa Ewido Anti-Spywaresta tuli Grisoft's AVG Anti Spyware, joka kuitenkin käytti hyväkseen Ewidon moottoria. Myöhemmin AVG Anti Spyware liitettiin osaksi AVG Anti-Virus ohjelmaa.
Krišjānis Berķis
Krišjānis Berķis (s. 26. huhtikuuta 1884 Īslīce, lähellä Bauskaa, Kuurinmaa– 29. heinäkuuta 1942 Perm, Neuvostoliitto) oli latvialainen kenraali ja ministeri.
Berķis avioitui suomalaisen Hilma Lehtosen (1887-1961) kanssa Hämeenlinnassa 1909 palvellessaan tsaarin armeijassa Suomessa. Berķis kunnostautui ensimmäisessä maailmansodassa ja nousi suureen maineeseen kotimaassaan latvialaisten kiväärimiesten upseerina ja myöhemmin Latvian vapaussodassa. Hänestä tuli kenraali 1925. Berķis oli Kārlis Ulmaniksen lähimpiä miehiä ja osallistui tämän vallankaappaukseen toukokuussa 1934. Puoli vuotta myöhemmin Berķis nousi sotaväen päälliköksi ja keväällä 1940 hänet nimitettiin lisäksi sotaministeriksi. Hän kuoli venäläisten vankina Permin vankilan sairaalassa. Hänellä ja Hilma Lehtosella oli poika, Valentin, joka kuoli myös Venäjällä, ja pojanpoika, joka katosi. Hilma Lehtonen pääsi lopulta Suomeen ja kuoli Hämeenlinnassa.
David Lonsdale
David Lonsdale (s. 21. toukokuuta 1963, Southport, Lancashire, Englanti) on englantilainen näyttelijä. Hänen tunnetuin roolihahmonsa on "David Stockwell" ITV:n draamasarjasta "Sydämen asialla", jota hän esitti satunnaisesti vuosina 1993–1997. Vakituisesti hän on ollut mukana sarjassa vuodesta 1998. Vuonna 1997 hän esiintyi elokuvassa Housut pois! (The Full Monty). Hän on myös esiintynyt tv-sarjassa Coronation Street.
Vuonna 1993 Lonsdale meni naimisiin nykyisen puolisonsa Diane Lonsdalen kanssa. Parilla on kolme lasta.
Lisäksi Lonsdale on tehnyt useita sivurooleja sekä ohjannut joitain elokuvia.
Finnish Metal Expo
Finnish Metal Expo (FME) oli Finnish Metal Eventsin Helsingissä järjestämä kaksipäiväinen metallimusiikkitapahtuma.
Finnish Metal Expo järjestettiin ensimmäisen kerran Kaapelitehtaalla 28.–29. tammikuuta 2005. Sittemmin ajankohdaksi on vakiintunut viikon 7 perjantai ja lauantai. Tapahtuma on kerännyt vuosittain yli 5 000 kävijää. Vuodesta 2009 lähtien Finnish Metal Expo on ollut laajemman Helsinki Metal Meetingin päätapahtuma, mihin kuuluvat myös Tavastia- ja Dante’s Highlight -klubeilla torstaista lauantaihin järjestettävät konsertit.
Yleiskuvaltaan Finnish Metal Expo on sisäfestivaalin ja messujen yhdistelmä. Tapahtuman ohjelmistoon kuuluvat muun muassa myynti- ja esittelypisteet, metalliyhtyeiden esiintymiset, hevikaraoke sekä muusikoiden niin sanotut klinikat, joissa he kertovat soittamisesta ja soittovälineistään. Tapahtuman yhteydessä järjestetään myös metallimusiikin ammattilaisille tarkoitettu kansainvälinen seminaari. Vuodesta 2006 alkaen Finnish Metal Expossa on julkistettu metallimedioiden järjestämän Finnish Metal Awards -yleisöäänestyksen voittajat.
Ensimmäisen Finnish Metal Expon yhteydessä 2005 järjestettiin levyttämättömille metalliyhtyeille tarkoitettu Hilselinko-kilpailu, johon voitiin osallistua lähettämällä tuomaristolle kaksikappaleisen demon. Tuomaristo valitsi demojen perusteella neljä parasta, ja varsinainen voittaja ratkaistiin tapahtumassa nähdyn live-esityksen perusteella. Voittaja oli SinKing, joka palkittiin levytyssopimuksella ja esiintymisellä saman kesän Tuska-festivaalilla. Kilpailusta suunniteltiin vakio-ohjelmanumeroa, mutta vuoden 2006 tapahtuman alla ilmoitettiin että ”tuomaristo ei ole kykenevä toiseen tällaiseen koetukseen tällä aikavälillä, katsotaan uudestaan vuoden päästä”. Tämän jälkeen kilpailusta ei ole ollut puhetta.
Vuodesta 2006 alkaen Finnish Metal Expossa on julkistettu edellisen vuoden saavutuksista myönnetyt, yleisöäänestyksen perusteella valitut Finnish Metal Awardsit.
Keskusrikospoliisin Rikosmuseo
Rikosmuseo on vuonna 1937 perustettu keskusrikospoliisin alainen erikoismuseo Vantaalla.
Museo esittelee rikostutkimukseen ja Suomen rikoshistoriaan liittyvää aineistoa. Se ei ole avoinna yleisölle. Keskeinen syy kiellolle on, että museo sijaitsee salaista tietoa käsittelevän Keskusrikospoliisin päämajassa, jonne ei turvallisuussyistä voi päästää yleisöä vapaasti.
Aiemmin Rikosmuseossa käynti oli mahdollista vain lääketieteen opiskelijoille sekä poliisioppilaille opintokäyntinä. Nykyisin Rikosmuseossa järjestetään erikoistilauksesta käyntejä poliisin omille vierailijaryhmille sekä poliisin eri sidosryhmien edustajille. 
Rikosmuseossa säilytettiin vuoteen 1995 asti murhamies Matti Haapojan luurankoa. Siellä on ollut myös muuta erikoista, kuten epätavallisia itsemurhavälineitä.
Seututie 276
Seututie 276 johtaa Hämeenkyröstä Viljakkalan kautta Ikaalisten Riitialaan. Tie on kaksikaistainen ja päällystetty.
Tie alkaa Hämeenkyröstä valtatieltä 3, kulkee Kyrösjärven itäpuolelta Viljakkalan, Luhalahden ja Tevaniemen kautta Ikaalisten Riitialaan, jossa se yhtyy jälleen valtatiehen 3.
Sirimawo Bandaranaike
Sirimawo Bandaranaike (1916–2000) oli srilankalainen poliitikko. Hän oli maansa pääministerinä kolmeen kertaan: 1960–1965, 1970–1977 ja 1994–2000. Hän oli maailman ensimmäinen naispuolinen pääministeri.
Hän oli Sri Lankan edellisen pääministerin leski, ja otti vastaan puolueensa puheenjohtajuuden miehensä Solomon Bandaranaiken salamurhan jälkeen. Hän johti Sri Lankan vapauspuoluetta yli 40 vuoden ajan. Bandaranaiken tyttärestä Chandrika Kumaratungasta tuli Sri Lankan presidentti vuonna 1994. Hän nimitti äitinsä viimeiselle pääministerikaudelle, ja tällä kertaa virka oli lähinnä seremoniallinen.
Bandaranaike muistetaan valtiomiesmäisestä toiminnastaan ja sosialistisesta politiikasta kylmän sodan aikana. Hän kansallisti yksityisyrityksiä ja rajoitti tavaroiden tuontia vuonna 1972. Samana vuonna Ceylonista tuli Sri Lankan tasavalta, ja viimeiset siteet emämaa Britanniaan katkaistiin.
Seututie 858
Seututie 858 on Suomen Pudasjärven Pintamolta Ranuan Kuhaan johtava seututie.
Tie alkaa haarautumalla valtatieltä 20 lähellä Pintamoa Pudasjärven ja Taivalkosken välillä ja kulkee pohjoisen Syötteen kansallispuistoa ja Iso-Syötettä sivuten Ranuan Kuhan kylään saakka, jossa se yhtyy seututiehen 941.
Kuha (kylä)
Kuha on noin 200 asukkaan kylä Ranuan kunnassa, seututeiden 858 ja 941 risteyskohdassa, noin kymmenen kilometrin päässä Ranuan kuntakeskuksesta itään. Kylä on muodostunut pääasiassa Kuhajärveä ja Kuhan Takajärveä erottavalle kannakselle.
Kuhan kylämaisema on luokiteltu arvokkaaksi kulttuuriympäristöksi Lapin kulttuuriympäristöohjelmassa.
Kuhan Takajärvi
Kuhan Takajärvi on järvi Ranualla Lapissa. Sen nimeä käytetään myös muodossa Kuhan-Takajärvi. Järvi sijaitsee Kuhan kylässä seututien 858 varrella, noin 10 kilometrin päässä kuntakeskuksesta itään. Järven pinta-ala on noin 21,82 hehtaaria ja suurin pituus noin kaksi kilometriä. Järven pinta on 155,8 metriä merenpinnan yläpuolella. Järvi laskee pohjoiseen Kuhajärveen kapeaa Kuhansalmi-nimistä ojaa pitkin. Järvessä on kaksi saarta: Kotasaari ja Maasaari.
Kuhan Takajärvi on matalavetinen ja sen vesi on pääosin suoperäistä. Järvessä on todettu happikadosta johtuvia kalakuolemia vuosina 1998 ja 2003. Lapin ympäristökeskuksen suorittamien mittausten mukaan vesi oli hapetonta yli 1–2 metrin syvyydessä.
Teiskon VPK
Teiskon VPK on Tampereen aluepelastuslaitoksen sopimuspalokunta Kämmenniemessä 26 km Tampereen keskustasta. Asema on samassa rakennuksessa kuin Kämmenniemen terveysasema.
VPK on perustettu 1938.
Sammutusautot ja kalusto on saatu Tampereelta siitä lähtien kun Tampere liitettiin Teiskoon. Teiskon VPK:n hälytyskäytössä olevat yksiköt ovat PI151 (pelastusyksikkö), PI153 (säiliöauto), PI157 (ensivaste/miehistönkuljetus) ja PI1582 (vene).
André Bahia
André Luiz Bahia dos Santos Viana (s. 24. marraskuuta 1983 Rio de Janeiro, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Alankomaiden pääsarjassa Eredivisiessä pelaavaa Feyenoordia. Bahian pelipaikka on keskuspuolustaja.
Vasenjalkainen, 182 senttimetriä pitkä Bahia aloitti ammattilaisuransa Flamengossa, josta hän siirtyi nykyiseen seuraansa vuonna 2005.
Ali Boussaboun
Ali Boussaboun (s. 11. kesäkuuta 1979 Tanger, Marokko) on marokkolainen jalkapalloilija, joka edustaa Alankomaiden pääsarjassa, Eredivisiessä pelaavaa ADO Den Haagia. Boussabounin pelipaikka on hyökkääjä.
178 senttimetriä pitkä Boussaboun on marokkolaisuudestaan huolimatta pelannut lähes koko ammattilaisuransa Alankomaissa. Ennen siirtymistään FC Utrechtiin kesällä 2008, hän on edustanut ADO Den Haagia, FC Groningenia, NAC Bredaa ja Feyenoord Rotterdamia. Utrechtissa hän pelasi lainalla jo keväällä 2007. Kauden 2007–2008 hän pelasi qatarilaisessa Al-Wakrassa. Kauden 2010–2011 jälkeen hän oli viisi kuukautta ilman seuraa, kunnes siirtyi kasvattaja seuraansa ADO Den Haagin joulukuussa 2011.
Boussaboun on pelannut Marokon maajoukkueessa 12 ottelua.
Stu Hart
Stewart Edward (Stu) Hart CM (3. maaliskuuta 1915 – 16. lokakuuta 2003) oli kanadalainen painija. 1930-luvulla Hart oli kanadalaisen jalkapallon pelaaja ja amatööripainija. Hän oli maansa olympiajoukkueessa, mutta ei päässyt olympialaisiin sodan takia. Hän liittyi laivastoon ja ryhtyi ammattilaispainijaksi. Myöhemmin hänestä tuli painipromoottori.
Stu Hart oli kahdentoista lapsen isä. Seitsemästä pojasta tuli ammattilaispainijoita, joista kuuluisimpia ovat Bret ja Owen.
Nicky Hofs
Nick ”Nicky” Hofs (s. 17. toukokuuta 1983 Arnhem, Gelderland, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa kotimaansa pääsarjassa, Eredivisiessä pelaavaa Vitesse Arnhemia. Hofsin pelipaikka on keskikentän oikealla laidalla.
170 senttimetriä pitkä Hofs on edustanut nykyistä seuraansa vuodesta 2008. Aikaisemmin hän on edustanut Feyenoordiä, Vitesse Arnhemiä ja lisäksi junioreissa Arnhemse Boysiä ja Vitesse 1892:ta.
Hofs kuuluu Alankomaiden suurimpiin lupauksiin, ja hän onkin ollut jo pitkään yksi maan nuorten maajoukkueiden tähtipelaajista. A-maajoukkuedebyyttiään Hofs ei kuitenkaan vielä ole tehnyt.
Aleksander Lampén
Aleksander Lampén (20. heinäkuuta 1879 Petroskoi – 25. heinäkuuta 1935 Viipuri) oli suomalainen vuorineuvos ja kokoomuslainen Tulenheimon hallituksen puolustusministeri.
Lampénin vanhemmat olivat valimomestari Viktor Lampén ja Ida Kristina Filander. Hän pääsi ylioppilaaksi 1899 ja valmistui sekä kone- että kemisti-insinööriksi Polyteknillisestä opistosta 1903. Yhdysvalloissa Columbian yliopistossa New Yorkissa Lampén opiskeli 1904–1906 ja Saksassa Charlottenburgin teknillisessä korkeakoulussa Berliinissä 1906–1907. Tornator Oy:n teknillinen johtaja hänestä tuli 1908, mistä hänet tunnetaan muun muassa selluloosan ominaisuuksia mittaavien laitteiden kehittäjänä. Yhtiön toimitusjohtajana hän työskenteli 1918–1932 ja 1933-1935 hän toimi vielä Suomen Puunvienti Oy:n toimitusjohtaja. Vuodesta 1932 hän toimi Kansallispankin asiantunttijana teollisuuskysymyksissä. Lampén osallistui myös useisiin valtionkomiteoihin, oli rautatiehallituksen neuvottelukunnan jäsen ja kuului Paperi-insinöörit -yhdistyksen perustajiin. Vuorineuvoksen arvo hänelle myönnettiin 1923.
Lampén oli vuonna 1925 puolustusministerinä Antti Tulenheimon hallituksessa. Eduskunnan hylkäämä Lampénin esitys määrärahojen saamiseksi uusien laivojen rakentamiseksi merivoimille johti lopulta hallituksen eroon vain yhdeksän kuukauden istumisen jälkeen.
Lampénin puoliso vuodesta 1909 oli Lucie Kottke. Aalto-yliopiston kemian tekniikan korkeakoulu jakaa edelleen vuosittain Aleksander ja Lucie Lampénin rahastosta apurahoja biotuotetekniikan, kemian tekniikan ja puunjalostustekniikan opiskelijoille.
Katujen kasvatit
Katujen kasvatit ("Tuff Turf") on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1985. Sen on ohjannut Fritz Kiersch. Suomessa elokuvaa on esitetty myös nimellä Kohtalona L.A..
Pääosissa elokuvassa ovat James Spader, Kim Richards, Paul Mones ja Robert Downey Jr.
Elokuva kertoo nuoresta Morganista (Spader) joka muuttaa Los Angelesiin ja joutuu pian ongelmiin
paikallisten nuorten jengiläisten kanssa. Tapahtumia vaikeuttaa entisestään kun Morgan rakastuu jengipomon tyttöystävään Frankieen (Richards).
Morgan Hiller (James Spader) muuttaa Connecticutista vanhempiensa mukana Los Angelesiin. Morgan aloittaa opiskelut uudessa koulussa ja joutuu jo heti ensimmäisenä päivänä ongelmiin paikallisten jenginuorten kanssa. Jengiläiset tuhoavat Morganin pyörän ajessaan autolla pyörän päälle. Morgan oli joutunut jo edellisenä iltana välikohtaukseen jengiläisten kanssa, koska oli huomannut jengiläisten yrittävän ryöstää miestä ja tämän ryöstön aikana Morgan suihkutti spraymaalia yhden jengiläisten kasvoille.
Ensimmäisen koulupäivän aikana Morgan oli päässyt tutustumaan uuteen kaveriin Jimmyyn (Robert Downey Jr.), joka oli pyytänyt häntä tulemaan kuuntelemaan bändiään illalla. Illalla Morgan lähtee kuuntelemaan Jimmyn bändiä jossa on paljon lukiolaisia paikalla kuuntelemassa bändia. Paikalla on myös jengiläiset ja jengin johtajan Nickin (Paul Mones) tyttöystävä Frankie (Kim Richards) johon Morgan iskee silmänsä ja joka ottaa hänet puoliväkisin tanssilattialle. Nick ja muut jengiläiset huomaavat tämän ja illan päätteeksi Morgan joutuu jengiläisten pahoinpitelyn kohteeksi.
Elokuvan edetessä Morgan joutuu useasti ongelmiin jengiläisten kanssa, koska on ihastunut Frankieen ja myös Frankiellä herää tunteet Morgania kohtaan. Tilanne kärjistyy kun Morgan pyytää Frankien hänen kotiin syömään ja Nick kavereineen näkevät tämän tilanteen. Tilanteessa Nick ampuu Morganin isää ja tämän tilanteen seurauksesta Frankie irtaantuu lopullisesti Nickistä hänen sekoavan käytöksen takia. Nick sekoaa tilanteesta entistä pahemmin ja kidnappaa Frankien ja Morgan toimii tilanteessa ja lähtee lopulliseen välienselvittelyyn Nickin ja jengiläisten kanssa. Lopussa Morgan joutuu pahoihin yhteydenottoihin jengiläisten kanssa. Nick saa lopussa surmansa pudotessaan varaston ylemmältä tasolta tapellessaan Morganin kanssa.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Sam Inkinen kuvasi elokuvaa ”tyypilliseksi mutta katsottavaksi teinileffaksi” ja antoi sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Muinaisen Egyptin kirjallisuus
Muinaisen Egyptin kirjallisuus sisältää erityylisiä ja eritasoisia kirjallisia tekstejä vuosilta 3150-300 eaa.
Proosaa edustivat lähinnä kansantarinat ja eroottiset runot. Tietokirjallisuudessa lääketieteelliset tekstit olivat tavallisia. Hengellistä kirjallisuutta olivat faaraon ylistämiseksi kirjoitetut runot ja kuolemankirjallisuus, niin kuin Kuolleiden kirja ja Vanhan Valtakunnan aikaiset arkkutekstit. Edellä mainittuja käyttivät tavallisen ylimystön jäsenet, mutta viimeksi mainitut oli varattuja kuninkaallisille. Muinaisen Egyptin historian kaikkina aikakausina suosittiin filosofista elämänohjekirjallisuutta, joka kirjoitettiin useimmiten Isältä pojalle -muotoon.
Koska lukutaitoisten osuus väestöstä oli pieni, vain muutamia prosentteja, kirjallista perinnettä vaalivat papit ja kirjurit. Monet kirjurioppilaat kirjoittivat muistiin tai jäljensivät vanhoja kansantarinoita. Perinteistä hieroglyfikirjoitusta kirjoitettiin temppelien seinille. Yksinkertaistettua hieraattista kirjoitusta käytettiin virallisissa papyrusasiakirjoissa.
Kemin Jalokivigalleria
Kemin Jalokivigalleria sijaitsee Kemissä ja on Euroopan suurin jalokivikokoelma. Galleriassa on malli Suomen kuninkaan kruunusta sekä useita jäljennöksiä Euroopan hovien kruununjalokivistä, esimerkiksi Ison-Britannian Imperial State Crown -kruunu, Venäjän tsaarin valtikka, Tanskan kuningasparin valtakunnanomenat ja Marie Antoinetten 647 timantin kaulakoru.
Jalokivigallerian perusti kemiläinen kultaseppämestari Teuvo Ypyä. Galleria avattiin yleisölle 26. huhtikuuta 1986. Galleria siirtyi kaupungin omistukseen vuonna 1994.
Gallerian jugend-tyylinen rakennus on entinen tullikamari, jonka on suunnitellut arkkitehti Valter Thomé. Rakennus on valmistunut vuonna 1912.