hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
A Night on the Town
A Night on the Town on Rod Stewartin albumi vuodelta 1976. Sen kuvituksessa on käytetty Pierre-Auguste Renoirin maalausta "Le Bal au Moulin de la Galette", johon Rod Stewartin hahmo on sijoitettu.
"Slow Side"
"Fast Side"J. Walsh esiintyy levy-yhtiönsä ABC Recordsin luvalla.
Levyn on julkaissut yhdysvaltalainen Warner Bros. Records ja sen on tuottanut Tom Dowd.
Levyn ovat äänittäneet Dee ja Joe Robb Hollywoodissa Cherokee-studioilla. Apunaan heillä on ollut George Tutko. Kappale ”The First Cut is the Deepest” on kuitenkin äänitetty Muscle Shoals Sound -studiossa. Jousien päällekkäisäänitykset on tehty Miamissa Criteria-studiossa.
Levykannen maalauksen on tehnyt Mike Bryan ja valokuvat ottanut David Steen. Takakannen valokuvassa olkihattuinen Stewart poseeraa juomalasi kädessä. Levypussin puolivartalokuvassa Stewart on pukeutunut pelkästään petoeläimen hampaista ja luista tehtyyn kaulakoruun.
Kiitoksissa on mainittu Brooks Honicutt.
Alkuperäisen LP-levyn mukana tuli tilauslomakkeet, joilla sai hankittua levyyn liittyvän T-paidan Warner Bros. Recordsin New Yorkin Bellmoren osoitteesta.
Foot Loose &amp; Fancy Free
Foot Loose & Fancy Free on Rod Stewartin albumi vuodelta 1977.
Side 1"Side 2
Joachim Kroll
Joachim Kroll (17. huhtikuuta 1933 – 1. heinäkuuta 1991) oli saksalainen sarjamurhaaja ja kannibaali. Hän tunnusti kolmetoista henkirikosta, mutta tuli tuomituksi kahdeksasta.
Kroll syntyi nykyisen Puolan alueella vanhempiensa kahdeksasta lapsesta nuorimpana. Perhe muutti toisen maailmansodan jälkeen Nordrhein-Westfaleniin. Kroll aloitti tappamisen äitinsä kuoleman jälkeen 1955. Hän muutti 1960 Duisburgiin ja jatkoi sarjamurhaa jopa työllistyttyään.
Kroll jäi kiinni 3. heinäkuuta 1976. Hän oli kaapannut ja surmannut nelivuotiaan Marion Ketterin, jonka ruumiinosat lojuivat eri puolilla miehen asuntoa.
Kroll tunnusti 4-vuotiaan Marion Ketterin murhan. Hän ilmoitti syyllistyneensä aikojen saatossa myös kahteentoista muuhun murhaan.
Kaikki uhrit Hermann Schmitziä lukuun ottamatta olivat naispuolisia. Kroll kertoi, että hän monesti leikkeli uhriensa ruumiinosia voidaakseen keittää ja syödä niitä.151 päivää kestänyt oikeudenkäynti päättyi huhtikuussa 1982. Hänet todettiin syylliseksi kahdeksaan murhaan ja yhteen murhan yritykseen (Hermann Schmitzin tyttöystävän). Kroll sai elinkautisen ja kuoli sydänkohtaukseen vankilassa 1991.
SKP:n Pohjanmaan piirijärjestö
SKP:n Etelä- ja Keski-Pohjanmaan piirijärjestö on Suomen Kommunistisen Puolueen toimintaa Vaasan vaalipiirissä ohjaava järjestö, jonka piiritoimisto sijaitsee Vaasassa. Vaasan osasto julkaisee lehteä "Työväen Vaasa".
Meriantura
Meriantura eli kielikampela ("Solea solea") on Koillis-Atlantin kampelakala. Merianturaa pidetään maultaan erinomaisena ja sen liha on arvostettua.
Meriantura on perusmuodoltaan säännöllisen soikea. Päältä kala on vihertävän tai punertavan ruskea, alta valkoinen. Päällimmäisen rintaevän kärkiosassa on musta läiskä. Meriantura on yleensä 15–45 cm:n pituinen, mutta voi kasvaa 70 cm:iin.
Meriantura elää matalahkoissa Koillis-Atlantin rannikkovesissä Keski-Norjan ja Luoteis-Afrikan Senegalin ja Kap Verden saarten välisellä alueella, mm. Pohjanmeressä; sitä tavataan myös eteläisessä Itämeressä. Levinneisyys kattaa myös Välimeren sekä Mustanmeren eteläosan.
Merianturat elävät yksittäin merenpohjaan kaivautuneena, alle 300 m:n syvyisillä muta- ja hiekkapohjilla. Talvella ne siirtyvät syvempiin vesiin. Ne liikkuvat öisin ja syövät merenpohjan selkärangattomia eläimiä.
Vattimerta Pohjanmeressä pidetään tärkeimpänä lisääntymisalueena. Kutu siellä tapahtuu loppukeväällä, Välimeressä talvella.
Meriantura on arvokas ja maukas talouskala, jota pyydetään pääasiassa pohjatroolilla. Kokonaisvuosisaaliit ovat olleet vakaasti 40 000 tonnin luokkaa. Suurimmat pyyntimaat ovat Alankomaat ja Ranska; myös Adrianmeren kalastus on merkittävää.
Rp
Rp tarkoittaa seuraavia:
Offshoring
Offshoring tarkoittaa yritysten toimintojen siirtämistä toiseen maahan saman konsernin sisällä. Siirtämällä toiminnot kehittyviin maihin, yritykset pyrkivät parantamaan kilpailukykyä edullisemman kustannustason ja verosuunnittelun avulla. Tuotanto- ja valmistuskustannusten lisäksi säästöjä voidaan saada myös edullisemmista kuljetuskustannuksista. Tutkimus- ja tuotekehitystoimintojen siirrolla maasta toiseen pyritään parantamaan tuotteiden sopivuutta paikallisiin tarpeisiin paikallisten asiantuntijoiden voimin.
Tutkimus- ja tuotekehitystoiminnassa offshoringilla voidaan tavoitella myös sitä, että tuotteiden ylläpitotyö siirretään edullisemman kustannustason maihin, jotta saadaan vapautettua resursseja uuden kehittämiseen. Toisaalta tavoitellaan myös parempaa hintakilpailukykyä yleisesti saatavilla olevissa tuotteissa. Tämä aiheuttaa kilpailun kiristymistä hinnoittelun kautta.
Altenburg
Altenburg on kaupunki Saksan Thüringenin osavaltiossa. Sen pinta-ala on 45,60 km². Vuoden 2011 väestönlaskennassa siellä oli 34 090 asukasta.
Walt Disney Studios Motion Pictures
Walt Disney Studios Motion Pictures (ent. Buena Vista Pictures Distribution, Inc.) on The Walt Disney Companyn omistama yhtiö, joka jakelee elokuvia ja televisio-ohjelmia. Buena Vista International oli sen maailmanlaajuinen vastine ja Walt Disney Studios Home Entertainment on yhtiön video- ja DVD-jakelija.
Walt Disney ja hänen vanhempi veljensä Roy Oliver Disney perustivat yhtiön nimellä Buena Vista Distribution Company vuonna 1953 voidakseen vastata omien tuotteidensa jakelusta. Buena Vistan ensimmäinen julkaisu oli Oscar-palkittu "Erämaa elää". Buena Vista International perustettiin vuonna 1993, kun Disney lopetti yhteisyrityksen Warner Bros. Picturesin kanssa. Yhtiö jakelee nyt kummankin yrityksen elokuvia.
Yhtiö jakelee Walt Disney Picturesin, Touchstone Picturesin, Hollywood Picturesin, DisneyToon Studiosin, Touchstone Televisionin, Pixar Animation Studiosin ja useiden itsenäisten yritysten tuotoksia.
Gelnhausen
Gelnhausen on kaupunki Hessenin osavaltiossa, Saksassa. Se on pinta-alaltaan 45,18 neliökilometrin suuruinen, ja siellä asuu noin 22 800 ihmistä. Kaupunki on ollut Euroopan unionin maantieteellinen keskipiste vuoden 2007 alusta lähtien, ja säilyttänee tämän statuksen Euroopan unionin mahdolliseen seuraavaan laajentumiseen saakka.
Keisari Fredrik I Barbarossa perusti Gelnhausenin vuonna 1180. Kaupungin muodostaminen tapahtui yhdistämällä kolme kylää yhteen.
Alfred J. Ayer
Sir Alfred Jules Ayer () oli brittiläinen filosofi, joka tunnetaan loogisen positivismin kannattajana erityisesti teoksissaan "Language, Truth and Logic" (1936) ja "The Problem of Knowledge" (1956). Hänet tunnetaan myös verifikationismista ja emotivismista. Filosofiassa Ayer sai vaikutteita erityisesti David Humelta, Immanuel Kantilta, Wienin piiriltä, Karl Popperilta, Bertrand Russellilta ja Ludwig Wittgenstein.
Ayer oli Grote-oppituolin mielenfilosofian ja logiikan professori University College Londonissa vuodesta 1946 vuoteen 1959, jolloin hänestä tuli Wykeham-oppituolin logiikan professori Oxfordin yliopistossa. Hän toimi Aristotelian Societyn puheenjohtajana vuosina 1951-1952. Hänet aateloitiin vuonna 1970.
Rogers Arena
Rogers Arena, tai lyhennettynä (aiemmin GM Place) on NHL-jääkiekkoliigassa pelaavan Vancouver Canucksin kotiareena. Se valmistui vuonna 1995 maksettuaan 160 miljoonaa Kanadan dollaria. Siitä tuli kotiareena Canuckseille, koripallojoukkue Vancouver Grizzlieseille, ja sisähaavipallojoukkue Vancouver Ravensille. Sittemmin Grizzlies muutti Memphisiin, ja Ravensin organisaatio lopetti toimintansa. Areenan kapasiteetti on jääkiekossa 18 630 ja koripallossa 19 193. Areenasta tuli Vancouverin pääareena Pacific Coliseumin tilalle. Areenan nykynimi johtuu areenan nyisen pääsponsorin, tietoliikenne- ja joukkoviestintäkonserni Rogers Communicationsin nimestä.
Areenalla pelattiin suurin osa vuoden 2010 talviolympialaisten jääkiekko-otteluista. Kisojen yhteydessä areena tunnettiin nimellä Canada Hockey Place, koska Olympialaisissa sponsorinimet ovat kiellettyjä.
Areena sai vuonna 2006 uuden jumbotronin. Tämä korvasi edellisen Mitsubishi Mark IV -mallisen jumbotronin, sillä se oli vanhentunut, koska se ei ollut tarpeeksi nykyaikainen pitääkseen katsojia ajan tasalla. Nykyinen jumbotroni, ProAd LED, on NHL:n suurimpia. Se on 4,1 metriä korkea ja 7,3 metriä leveä ja siinä käytetään LED-teknologiaa.
Juovasakaali
Juovasakaali ("Canis adustus") on afrikkalainen piilottelevaa elämää viettävä, kaikkiruokainen koiraeläin.
Juovasakaali on melko pieni ja se eroaa paljon muista koirien ("Canis") suvun lajeista. Turkki on tumma ja paksu. Kyljet ovat punaruskean - kellansävyiset ja keskellä kylkeä kulkee vaalea juova. Häntä on noin 40 senttiä pitkä ja valkokärkinen. Juovasakaalin pituus on 65–80 senttiä ja paino 6–14 kiloa.
Juovasakaali elää Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Sen elinalue ulottuu etelässä Etelä-Afrikan koillisosiin, pohjoisessa Etiopiaan, Sudaniin ja Tšadiin ja lännessä Nigeriaan. Juovasakaali elää mieluiten metsissä, ei siis avoimilla savanneilla kuten muut sakaalit. Se viihtyy vuoristometsissä ja metsäisillä savanneilla. Kaikkialla se on varsin harvalukuinen.
Juovasakaali muistuttaa elintavoiltaan paljon kettua. Laji liikkuu öisin ja saalistaa yksin tai pareittain. Ääntely on hiljaisia kaksiosaisia ulahteluja. Sen hampaisto kertoo monipuolisesta ravinnosta. Se ei kuitenkaan pysty saalistamaan suuria eläimiä vaan tyytyy jyrsijöihin ja muihin pikkueläimiin. Se syö myös raatoja, hyönteisiä kuten termiittejä ja jopa kasveja kuten maissia ja öljypalmun hedelmiä. Pentuja se saa 3–6 ja ne syntyvät 57–70 vuorokauden kantoajan jälkeen. Pennut lähtevät vanhempiensa luota noin 11 kuukauden ikäisinä.
Zu
Zu tarkoittaa seuraavia:
Zu on seuraavien henkilöiden nimi:
Ernest Nagel
Ernest Nagel (16. marraskuuta 1901, Praha — 22. syyskuuta 1985, New York City) oli yhdysvaltalainen, böömiläissyntyinen filosofi, joka oli yksi aikansa merkittävimpiä tieteenfilosofeja. Hän on yksi loogisen empirismin keskeisimpiä henkilöitä Rudolf Carnapin, Hans Reichenbachin ja Carl Hempelin ohella.
Nagel syntyi Prahassa, Itävalta-Unkarissa, ja muutti Yhdysvaltoihin perheensä mukana kymmenvuotiaana. Hän valmistui City College of New Yorkista vuonna 1923 ja väitteli tohtoriksi Columbia Universitystä vuonna 1930. Hän vietti koko akateemisen uransa Columbiassa, lukuun ottamatta yhtä vuotta (1966-1967) Rockefeller Universityssä. Hänestä tuli Columbian professori vuonna 1967.
Nagelin pääteos "The Structure of Science" käytännössä perusti analyyttisen tieteen filosofian. Hän oli ensimmäinen joka ehdotti analyyttisten vastaavuksien (tai ”siltalakien”) asettamista eri tieteiden käyttämien termien välille, mikä poistaisi kaikki ontologiset sitoumukset, paitsi ne, joita kaikkein perustavimmat tieteet vaativat. Tässä teoksessa Nagel esitti kuvauksen teleologisesta selittämisestä syysuhteellisen eli kausaalisen selittämisen muotona..
"Gödel's proof" selvitti Gödelin epätäydellisyyslausetta niille, jotka eivät tunteneet matemaattista logiikkaa.
Nagel toimitti julkaisuja "Journal of Philosophy" (1939-1956) ja "Journal of Symbolic Logic" (1940-1946).
Alba (Italia)
Alba on kaupunki Luoteis-Italian Piemontessa, Pon sivujoen Tanaron varrella. Kaupungin asukasluku on runsaat 31 000.
Rooman valtakunnan loiston aikana imperiumin ylimystö lepäili Albassa sijaitsevissa huviloissaan.
Sydänkeskiajalla Albassa oli vallalla kataarien uskonlahko siihen saakka, kunnes paavi julisti kataarit kerettiläisiksi. Myöhäiskeskiaikaa Albassa värittivät lukuisat sodat naapurikaupunki Astia vastaan. Albalaisten turvaksi kaupunkiin rakennettiin yli sata tornia. Nykyään niistä on jäljellä kaksikymmentä.
Toisen maailmansodan aikana Alba oli natseja vastustavien partisaanien keskuspaikka. Sodan loppuhetkillä Alba julistautui jopa itsenäiseksi. Itsenäisyys kesti kuitenkin vain 23 päivää.
Alban katedraali ("Duomo") on valmistunut nykyasuunsa 1400-luvun lopulla. Se on rakennettu punatiilestä ja se on tyyliltään sekoitus romaanista ja goottilaista kirkkotyyliä.
Alban tärkeimmät elinkeinot ovat maataloustuotteiden kauppa sekä metalli- ja elintarviketeollisuus. Muun muassa suklaapähkinälevite Nutella on kotoisin Albasta. Albassa on viinin ja riisin tuotantoa.
Alba tunnetaan maailman tryffelipääkaupunkina. Sen lähimetsistä löytyy maailman arvokkainta tryffeliä – valkotryffeliä. Syksyisin Albassa järjestetään tryffelimessut, missä valkotryffeleitä myydään jopa 5 000 euron kilohintaan.
P-90
P-90, lempinimeltään "saippuapala", on Gibsonin valmistama passiivinen yksikelainen mikrofoni, jota on valmistettu vuodesta 1946. Toisin kuin esimerkiksi Fenderin valmistamat yksikelaiset mikrofonit, on P-90 isokokoisempi, ja siksi sitä usein erehdytään luulemaan humbuckeriksi.
Gibson toi P-90 -mikrofoninsa markkinoille 1946. Alkujaan sitä käytettiin etumikrofonina muutamissa Gibsonin kitaramalleissa, kuten ES-150, mutta jo muutaman vuoden kuluttua se oli yleisesti käytössä kaikissa Gibsonin sähkökitaroissa, mukaan lukien vuonna 1952 esitelty Les Paul-malli. Gibsonin esiteltyä ensimmäisen humbucker-mikrofonin (PAF) vuonna 1957 ryhtyi se pikkuhiljaa käyttämään sitä kaikissa malleissaan. Tämän jälkeen P-90:tä käytettiin lähinnä halvemmissa kitaroissa, kuten Gibson ES-330, Les Paul Junior ja SG Special, kunnes 1970-luvun alussa muut yksikelaiset mikrofonit, mini-humbuckerit ja koteloimattomat humbuckerit korvasivat P-90:n myös halvemmissa kitaroissa.
P-90 -mikrofoneissa on isokokoinen litteä kuparisesta käämilangasta käämitty kela, napapaloina säädettävät teräksiset ruuvit, ja pari käämin alle sijoitettua litteää AlNiCo-tankomagneettia. Säädettävät naparuuvit poimivat ja myös johtavat magneettisuutta kielille. Soundiltaan kyseinen mikrofonimalli sijoittuu rinnakkaiskelaisen Gibson-humbuckerin ja yksikelaisen Fender-mikrofonin välimaastoon.
Koska P-90 on tyypiltään myös yksikelainen, 50 Hz hurinaongelma kuuluu mikrofonin ominaisuuksiin. Korkeammasta induktanssista johtuen hurinan on luonnehdittu olevan voimakkaampaa kuin Fenderin yksikelaisissa. Tästä huolimatta se on saanut lukemattomattomien kitaristien suosion. Jäljellä olevaan hurinaongelmaan toivotaan ratkaisua ominaissoundin eli "tonen" siitä kuitenkaan kärsimättä. Tätä varten on P-90:sta on kehitetty myös ns. stack-humbucker -versioita, jotka eivät soundiltaan poikkea alkuperäisestä, mutta siinä olevat kaksi kelaa ehkäisevät humbuckereiden tavoin hurinaa.
Louis Rougier
Louis Auguste Paul Rougier (1889 – 1982) oli ranskalainen filosofi, joka vaikutti tietoteoriaan, tieteenfilosofiaan, poliittiseen filosofiaan ja kristinuskon historian tutkimukseen. Hänet tunnetaan myös uusliberalismin, Vichyn Ranskan ja "Nouvelle Droiten" ("Uuden Oikeiston") kannattajana.
Filosofiassaan Rougier mm. katsoi, etteivät logiikan järjestelmät ole sen enempää apodiktisia (eli välttämättä tosia ja siten dedusoitavissa) kuin assertorisiakaan (eli ei välttämättä tosia, joiden totuus tulee indusoida empiirisellä tutkimuksella). Sen sijaan hän katsoi loogisten järjestelmien olevan vain sovinnaistapoja, jotka on hyväksytty satunnaisissa olosuhteissa. Tästä seuraa, ettei objektiivisia apriorisia totuuksia ole olemassa ihmismielestä riippumatta. Tämä muistutti läheisesti Wienin piirin loogista positivismia.
James Lafferty
James Martin Lafferty (s. 25. heinäkuuta 1985 Hemet, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan Nathan Scottina televisiosarjassa "Tunteet pelissä". Hän aloitti näyttelemisen seitsemänvuotiaana ja on esiintynyt siitä lähtien monissa televisio-ohjelmissa ja elokuvissa. Lafferty asuu Wilmingtonissa, Pohjois-Carolinassa, jossa "Tunteet pelissä" -sarjaa kuvataan.
Kosto on suloinen
Kosto on suloinen () on Betty Thomasin ohjaama ja Jeff Lowellin käsikirjoittama romanttinen komedia vuodelta 2006. Se kertoo kolmesta lukiolaistytöstä, nimiltään Heather, Beth ja Carrie, jotka kuuluvat eri "klikkeihin". Heather (Ashanti) on flirttaileva cheerleader, Beth (Sophia Bush) luonnonsuojelija-eläinaktivisti ja Carrie (Arielle Kebbel) koulun monitaituri. Heitä kuitenkin yhdistää yksi asia, he kaikki deittailevat tietämättään yhtä aikaa koulun koripallotähteä, John Tuckeria (Jesse Metcalfe). Kun tytöille selviää totuus, kuvaan astuu juuri kaupunkiin muuttanut Kate Spencer (Brittany Snow), joka auttaa heitä pääsemään tasoihin, tuhoamaan John Tuckerin.
FIBS
FIBS eli Finnish International Baccalaureate Society ry. on vuonna 1994 perustettu Suomen IB-opiskelijoiden etu-, palvelu- ja harrastejärjestö. FIBS on ollut vuodesta 1996 asti Suomen Lukiolaisten Liiton jäsenjärjestö. Järjestön tehtävänä on toimia IB-opiskelijoiden yhteiselimenä, helpottaa IB-opiskelijoiden sijoittumista korkea-asteen opintolaitoksiin sekä järjestää erilaisia tapahtumia Suomen IB-linjoilla opiskeleville. FIBS:n puheenjohtajana vuonna 2019 toimii Matti Kaira.
Tähän asti FIBS on saanut Helsingin yliopiston luopumaan normaalisti pakollisen ruotsinkokeen vaatimisesta IB-ylioppilailta. FIBS:in ansiosta myös IB:n Mathematics Standard Level käsitetään lukion pitkän matematiikan oppimäärää vastaavaksi, entisen pelkän Mathematics Higher Level lisäksi. Esimerkiksi Teknillinen Korkeakoulu sallii IB-ylioppilaiden hakea heidän loppukoetuloksillaan ilman pääsykoepakkoa tiettyjen kriteerien täyttyessä. Joissakin ohjelmissa tällä hakutavalla sisään pääseville on kiintiöt.
FIBS:n ja muiden pyynnöstä IBO on päättänyt painaa todistuksissa skandinaaviset kirjaimet ja muut perusaakkosiin kuulumattomat merkit.
FIBS järjestää erilaisia tapahtumia ja palveluja IB-lukiolaisille. Näistä mainittavimpia ovat perinteinen Theory of Knowledge-seminaariristeily, pre-DP-tapaaminen, CAS-toiminnasta myönnettävät stipendit sekä IB-opiskelijoiden ylioppilaslakeissa käyttämät omat IB-lyyrat. IB-lyyrat on uusittu keväällä 2009 valmistuvia IB-ylioppilaita varten.
FIBS:n hallitus koostuu puheenjohtajasta ja noin kymmenestä hallituksen jäsenestä. Hallituksen jäsenet valitaan äänestyksellä vuosittaisessa syysyleiskokouksessa, jossa muun muassa ääni- ja vaalikelpoisuus on jokaisella FIBS ry:n opiskelijajäsenellä, joka on myös Suomen Lukiolaisten Liiton jäsen. Syysyleiskokous järjestetään loka–marraskuussa. FIBS:n puheenjohtajana vuonna 2019 toimii Matti Kaira.
Signum-funktio
Signum-funktio eli "etumerkkifunktio" on matematiikassa erikoisfunktio, joka saa arvoksi vain luvut "-1", "0" tai "1". Muita arvoja se ei saa. Funktion nimi tulee latinan sanasta "signum", joka tarkoittaa merkkiä. Lausekkeissa funktion nimenä käytetään kolmikirjaimista lyhennettä sgn, jolloin lauseke voidaan merkitä esimerkiksi
Funktio onkin määritelty tietokoneiden ohjelmointikieliä varten, jotta laskelmissa voidaan määrittää lausekkeen tuloksen merkki ja käyttää sitä tietoa hyväksi.
Funktion saamat arvot tulevat argumentin merkin mukaan seuraavasti. Jos argumentti on negatiivinen, saa signum arvokseen "-1", jos argumentti on nolla, saa signum arvokseen "0" ja jos argumentti on positiivinen, tulee signumin arvoksi "+1" . Plus-merkki ja miinus-merkki tulkitaan signum-funktiossa luvuiksi "+1" ja "-1" . Tämä voidaan esittää reaaliluvuilla paloittaisena esityksenä
Kun formula_3, se voidaan laskea myös muodossa
missä formula_5 tarkoittaa formula_6:n itseisarvoa. Se voidaan ilmaista myös erään yksiportaisen askelfunktion Heavisiden funktion formula_7 avulla:
Signum-funktio on pariton funktio, sillä positiiviselle luvulle formula_9 pätee 
formula_10
koska formula_11.
Signumin avulla voidaan laskea itseisarvo formula_12. Toisaalta voidaan kirjoittaa myös formula_13.
Reaalilukujen kertolaskun merkkisääntö voidaan ilmaista formula_14. Vastaava pätee osamäärällekin.
Signum voidaan yhdistää itsensä kanssa yhdistetyksi funktioksi, mutta se ei muuta sen arvoa: formula_15.
Signum on jatkuva funktio kaikkialla paitsi origossa, missä vasemmanpuoleinen raja-arvo on formula_16 ja oikeanpuoleinen raja-arvo formula_17.
Signumin määrittäminen kompleksiluvuille voidaan tehdä eri tavoin. Jos luku formula_18 on kompleksiluku, määritetään sen merkki
missä itseisarvo formula_20, ja muuten formula_21. Sama asia voidaan kirjoittaa myös 
missä formula_23. Kun signum reaaliluvulla takoittaa yleensä arvoa "±1", on signum kompleksiluvuilla yleensä lukua, joka sijaitsee kompleksitason origokeskeisellä yksikköympyrällä eli formula_24 
Kun kompleksiluku esitetään muodossa formula_25, tulee kaava muotoon 
Kaikille kompleksiluvuille formula_27 ja niiden kompleksikonjugaateille formula_28 on voimassa formula_29.
Kompleksilukujen signum-funktiolle on osoitettavissa seuravia ominaisuuksia:
Signum-funktiolla on derivaatta (joka on nolla) kaikkialla muualla paitsi origossa, joka on epäjatkuvuuskohta. Distibuutioteoriassa voidaan kuitenkin kirjoittaa
missä formula_41 on Diracin deltafunktio.
Signumin yleinen integraali on
Uchidachi
Uchidachi () on suoraan käännettynä "lyövä miekka". Uchidachi on miekkaparikataa harjoiteltaessa, opettajan roolissa toimiva kenjutsun tai kendon harjoittelija. Uchidachi on "opettajapuoli" ja toimii parikatassa yleensä aina ensin ja "shidachi" eli "oppilaspuolen" tehtävä on reagoida oiken uchidachin eli opettajan hyökkäyksiin ja uhkiin. Japanilaisessa budolajeissa parikata harjoittelu on oleellista. Tämä on selvä ero verrattuna yksittäisen harjoittelijan kataharjoitukseen. Kiinalaisperäisessä kataharjoittelussa yksin tehtävä kata on vallitseva ja sillä kehitetään harjoittelijan nopeutta ja kehon hallintaa. Budon parikataharjoittelussa pääasia on etäisyyden ("ma-ai") ja ajoituksen hallinnassa. Budolajien miekkaparikatassa on ennalta määrätty että shidachi aina lopulta voittaa hyökkäävän uchidachin.
Ax
Ax tarkoittaa seuraavia:
Ax on seuraavien henkilöiden nimi:
Karl Pearson
Karl Pearson (27. maaliskuuta 1857 – 27. huhtikuuta 1936) oli englantilainen tilastotieteilijä. Hänen katsotaan luoneen matemaattisen tilastotieteen alan. Pearson perusti maailman ensimmäisen tilastotieteen laitoksen University College Londoniin. Hän vaikutti keskeisesti lineaarisen regressiomallin ja korrelaatiokertoimen teorian kehittämiseen. Pearsonin korrelaatiokerroin on nimetty hänen mukaansa.
Karl Pearson oli myös merkittävä yhteiskunnallinen toimija - eugeenikko ja kansallismielinen sosialisti. Artikkelissaan "Socialism and Natural Selection" hän painottaa tasa-arvon merkitystä kansankokonaisuudelle. Hän toteaa, että kansojen ja valtioiden välisissä konflikteissa se valtio, jossa on laaja köyhälistö, häviää sille valtiolle jonka väestö on tasa-arvoisempi.
Pihlajarinne
Pihlajarinne on Järvenperän kaupunginosan läntinen puolisko keskisessä Espoossa, Kauniaisten luoteispuolella, joka koostuu omakoti- ja rivitaloista. Pihlajarinteen ja Järvenperän itäpuolen erottaa 1990-luvun alussa rakennettu, Kehä III:lle johtava Auroranportti-niminen tie. Pihlajarinteessä on pieni pallokenttä ja rauhallinen, suurehko leikkialue lapsille, postilaatikko, alueen ilmoitustaulu, ja kolme lehdenkeräyspistettä.
Pihlajarinteen ja Järvenperän väliin on kehittynyt Auroranportti, johon on viime vuosina rakennettu runsaasti uusia taloja. Auroranportin alueella Kehä III:n reunassa sijaitsee myös alueen ainoa kauppa, K-Market Aurora, ja sen seinässä on pankkiautomaatti ja postilaatikko.
Auroranpuistossa kasvaa paljon Espoon nimikkokasvia valkovuokkoa, joka on samalla myös Uudenmaan maakuntakukka.
Lippajärven ja Pihlajarinteen alueen postinumero on 02940, mutta Pihlajarinteessä postinumero vaihtuu Kuninkaantietä länteen ja Bemböleen päin mentäessä Ingaksentien kohdalla 02740:aan.
Gustaf Lucander
Gustaf Lucander (myös Locander tai Lukander, 1743 / 1744 luultavasti Rymättylä – 1805 Turku) oli suomalainen taidemaalari.
Lucander oli aikoinaan suosittu kirkkomaalari, josta tiedetään varsin vähän. Seuraavat merkinnät perustuvat kahteen painamattomaan käsikirjoitukseen: 1) kirkkomaalausta ja ammattiuraa koskevat tiedot Troberg, Marja: "Gustaf Lucander och hans konstverk i olika kyrkor - en nästan bortglömd skärgårdskonstnär", 2) elämäkertatiedot Franzén, Rune: "Kyrkomålaren Gustaf Lucander (1743-1805)".
Gustaf Lucanderin isä oli vaatturi Eric Hendrichsson, myöhemmin Lucander, joka syntyi Rymättylän Ylikylässä huhtikuussa 1699. Äiti oli Anna Christina Cronbach. Perhe muutti myöhemmin Rymättylästä Nauvoon. Gustaf oli seitsemästä sisaruksesta kuudes. Hänen syntymäpaikkaansa ei dokumenteista löydy, nuoremman veljen Abrahamin syntymäpaikka 1747 on Nauvo.
Gustaf Lucander mainitaan Nauvon kirkonkirjoissa 1749–1758 ja niiden mukaan hänen perheensä on asunut Nauvon Druckiksessa ja Nickåkerissa. Lucander avioitui 1771 apupapin tyttären Maria Flodbergin kanssa. Heille syntyi neljä lasta.
Vuonna 1773 on Nauvon kirkonkirjassa maininta maalari Gustaf Lucander, vaimo ja tytär, jotka asuvat Kyrkbackenissa. Lucander asui Nauvon Druckisissa maalatessaan Nötön kappelia. Perhe muutti Turkuun 1774, mutta oleskeli useaan otteeseen myös Nauvossa.
Lucanderin ammattiurasta tiedetään, että:
Lucander on maalannut 1771 Nauvon Nötön kappelikirkon alttaritaulun. Maalaus esittää ristiinnaulitsemista, ikkunaa lähinnä on maalaus Jeesuksen syntymästä. Lehterimaalaukseen Lucander sijoitti oman nimensä, lahjoittajan, rovasti Mjödhin nimen sekä vuosiluvun. Kirkossa on muotokuvamaalaus, joka myöhemmin (1929) on todettu Gustaf Lucanderin omakuvaksi.
Samana vuonna Lucander maalasi Paraisten kirkon saarnatuolin. Kolmen lehterin reunamaalaukset hän toteutti veljensä avustuksella. Seuraavana vuonna hän koristi Nauvon kirkon saarnatuolin katoksen reunat kuudella kerubin kuvalla. Lehterin reunoihin hän maalasi vanhatestamentillisia henkilökuvia sekä aatelisvaakunoita. Saarnatuoli ja lehterin reunakuvat siirrettiin Turun historialliseen museoon, jossa ne paloivat pommituksessa 1941.
Lucander maalasi Piikkiön kirkon alttaritaulut vuonna 1776. Suuren alttaritaulun aiheena on ristiinnaulittu, sen alla olevan pienemmän taulun aiheena on viimeinen ehtoollinen. Lisäksi hän maalasi ison esirippuja kuvaavan maalauksen päätyseinälle ja tämän yläpuolelle Kristuksen ylösnousemusta kuvaavan puulevyn.
Kemiön kirkon alttaritaulu on vuodelta 1787.
Kuusiston kirkon maalaukset ovat Lucanderin ja Gabriel Gotthard Sweidellin vuonna 1796 tekemät. Sweidell teki alttaritaulun, Lucander lehterikaiteen apostolien kuvat.
Huittisten kirkon sivualttarin alemman taulun Lucander kunnosti 1798 sen vahingoituttua mahdollisesti tulipalossa. Kunnostus oli niin perusteellinen, että taulua voi jopa pitää hänen maalaamanaan.
Vuonna 1802 Lucander maalasi Iniön kirkon alttaritaulun ja muut kirkon maalaukset. Valitettavasti kirkon sisusta tuhoutui tulipalossa 1880.
Vuonna 1803 Lucander maalasi Nakkilan kirkon lehterien kaiteet raamatullisin hahmoin. Kirkko purettiin 1887.
Karl Peter Mazér
Karl Peter Mazér (1807 Tukholma, Ruotsi – 18. tammikuuta 1884 Napoli, Italia) oli ruotsalainen taidemaalari, erityisesti muotokuvamaalari.
Hänen isänsä oli ranskalainen, äitinsä ruotsalainen. Hän opiskeli Ruotsin kuninkaallisessa taideakatemiassa (Kungliga Akademien för de Fria Konsterna) Tukholmassa ja Grosin johdolla Pariisissa, Ranskassa 1825–1833.
Hänen teoksiaan oli ensi kerran näyttelyssä Tukholman taideakatemiassa 1836, jolloin hän asetti näytteille 24 öljymaalausta, mutta näyttely ei juuri herättänyt huomiota. Hän muutti Suomeen, jossa asui 1837–1838 ja maalasi sinä aikana lukuisia muotokuvia, muun muassa J. L. Runebergista. Ateneumin taidemuseossa on hänen teoksensa "Madonna de Cardellino".
Hän oli piirustuksenopettajana Venäjällä Jaroslavissa 1841, minkä jälkeen hän matkusti Siperiaan, jopa Kiinaan. Kiinalaisista kokemuksista kertoo maalaus "Kiinalaisia kauppiaita", joka sijaitsee Nationalmuseumissa Tukholmassa. Palattuaan Tukholmaan 1856 ryhtyi valokuvaajaksi. Vuonna 1876 hän muutti etelään. Häntä kuvataan erikoiseksi persoonaksi, oudoksi linnuksi Ruotsin taiteessa. Hänen harvoissa säilyneissä muotokuvissaan näkyy hyvin voimakkaasti taiteilijan oma temperamentti.
Propaganda (täsmennyssivu)
Propaganda tarkoittaa päämerkityksessään aatteen tai opin järjestelmällistä levitystä, jolla pyritään muokkaamaan mielipidettä. Tämän lisäksi sanalla voidaan viitata myös seuraaviin:
Art Buchwald
Arthur ”Art” Buchwald (20. lokakuuta 1925 New York – 17. tammikuuta 2007 Washington, D.C.) oli yhdysvaltalainen humoristinen kirjailija ja kolumnisti, joka muistetaan pitkäaikaisesta urastaan "The Washington Postissa". Hänen kolumninsa olivat poliittisia satiireja ja kommentaareja. Hän sai arvostetun amerikkalaisen Pulitzerin journalistipalkinnon vuonna 1982, ja vuonna 1986 hänet valittiin jäseneksi American Academy and Institute of Arts and Lettersiin. Buchwaldin kolumneja julkaistiin myös suomalaisissa lehdissä, ja hän vieraili Suomessa.
Timo Ihamäki
Timo Heikki Juhani Ihamäki (15. helmikuuta 1939 Kannus – 13. marraskuuta 2014 Heinola) oli lääketieteen ja kirurgian tohtori sekä lääninlääkäri.
Ihamäki toimi kansanedustajana Mikkelin läänin vaalipiiristä vuosina 1979–1983. 4. toukokuuta 1993 hän tuli uudelleen kansanedustajaksi Mauri Miettisen seuraajana ja oli kansanedustajana vuosina 1993–1995 sekä edelleen vuosina 1995–1999 ja 1999–2003. Hän kuului Kansallisen Kokoomuksen eduskuntaryhmään.
Ihamäki toimi Heinolan kaupunginvaltuutettuna vuodesta 1969. Vuosina 1982–2007 ja 2009–2010 hän oli valtuuston puheenjohtaja. Vuonna 2001 hän sai kaupunkineuvoksen arvonimen.
Etelä-Savon Vasemmistoliitto
Etelä-Savon Vasemmistoliitto on yksi Vasemmistoliiton 15 piirijärjestöstä. Piirijärjestön puheenjohtaja on Sini Savolainen. Vasemmistoliitto ei ole koskaan saanut kansanedustajaa Etelä-Savon vaalipiiristä. Puolueen edeltäjä SKDL sai vaalipiiristä paikan viimeisen kerran vaaleissa 1979.
Pohjois-Savon Vasemmisto
Pohjois-Savon Vasemmisto on yksi Vasemmistoliiton 15 piirijärjestöstä. Järjestöllä on toimintaa jokaisessa Pohjois-Savon maakunnan kunnassa. Piiritoimisto sijaitsee Kuopiossa. Yhdistys tunnettiin aiemmin nimellä Vasemmistoliiton Kuopion piirijärjestö.
Vasemmistoliitto sai kansanedustajan Pohjois-Savon vaalipiiristä (entinen Kuopion läänin vaalipiiri) kaikissa vaaleissaan vuosina 1991–2011. Vaaleissa 1995 ja 2003 paikkoja tuli kaksi. Vuonna 2013 Pohjois-Savon ja Pohjois-Karjalan vaalipiireistä muodostettiin Savo-Karjalan vaalipiiri.
Piirin edeltäjiä olivat (1945–1990) ja (1985–1990), joiden poliittinen toiminta yhdistettiin Vasemmistoliiton perustamisen myötä.
Pohjois-Karjalan Vasemmisto
Pohjois-Karjalan Vasemmisto on yksi Vasemmistoliiton 15 piirijärjestöstä. Piirin toiminta-alue on Pohjois-Karjalan maakunta ja piiritoimisto sijaitsee Joensuussa.
Piiri osallistuu eduskuntavaaleihin Savo-Karjalan vaalipiirissä yhdessä Pohjois-Savon Vasemmiston kanssa. Vuoteen 2013 asti piirin alue oli sama kuin Pohjois-Karjalan vaalipiirin, joka tuolloin yhdistettiin Pohjois-Savon vaalipiirin kanssa. Vasemmistoliitto ei koskaan saanut kansanedustajaa Pohjois-Karjalan vaalipiiristä, mutta puolueella on valtuutettuja useissa alueen kunnissa.
Erik Wilhelm le Moine
Erik Wilhelm le Moine (16. huhtikuuta 1780, Ramnäs, Västmanland, Ruotsi – 6. toukokuuta 1859, Strängnäs, Ruotsi) oli ruotsalais-suomalainen kuvataiteilija.
Le Moine opiskeli Per Hillerströmin johdolla. Hänen teoksiaan on Ateneumin taidemuseossa viisi, ja Helsingin kaupunginmuseossa on yksi akvarelli. Le Moine tuli Turkuun vuonna 1813 ja muutti sieltä pois vähän ennen Turun paloa noin 1820 Ruotsiin, missä hän toimi piirustuksenopettajana Strängnäsissä.
Le Moinen vanhemmat olivat lääkäri Wilhelm Le Moine ja Anna Christina le Moine (o.s. Enmark). Hänen puolisonsa oli Katharina Elisabeth (o.s. Gadeius).
IMEKO
IMEKO () on edistyneen mittaustekniikan kansainvälinen järjestö. Sen tavoitteena on edistää tieteellisen ja teknisen informaation vaihtoa eri osapuolten kesken. Järjestö on perustettu vuonna 1958.
Boris Vian
Boris Vian (10. maaliskuuta 1920 Ville-d’Avray – 23. kesäkuuta 1959 Pariisi) oli ranskalainen kirjailija, laulaja, jazz-muusikko ja lauluntekijä. Hänen tuotantonsa käsittää kymmenen romaania, 42 novellia, seitsemän näytelmää, 400 laulua, neljä runokokoelmaa, kuusi oopperalibrettoa, lukuisia käännöksiä ja viitisenkymmentä jazz-aiheista artikkelia.
Boris Vian syntyi Ville-d’Avray’ssa, Pariisin esikaupungissa. Koulutukseltaan hän oli insinööri ja hän työskenteli standardointivirastossa. Työnsä vastapainoksi hän sävelsi lauluja, soitti jazz-musiikkia, käänsi ja kirjoitti kirjoja käyttäen pseudonyymiä Vernon Sullivan. Kirjat joutuivat usein kiellettyjen kirjojen listalle moraalittomuutensa vuoksi.
Omalla nimellään hän julkaisi teokset "L’Arrache-Cœur", "L’Herbe rouge" ja "L’Automne à Pékin". Vian tunnetaan erityisesti romaanistaan "L’Écume des jours" (1947), joka on käännetty suomeksi nimellä "Päivien kuohu" (1972). Hän on kääntänyt ranskaksi varsinkin Raymond Chandlerin tuotantoa. Vian kirjoitti useisiin jazz-alan julkaisuihin ja teki Duke Ellingtonia ja Miles Davisiä tunnetuiksi Ranskassa. Hän soitti trumpettia jazz-klubeilla. Hän kuului Alfred Jarryn perustamaan patafyysikkojen seuraan. Suuren yleisön tietoisuuteen hän nousi vasta kuolemansa jälkeen. Vian kuoli sydänkohtaukseen 23.6.1959 ollessaan katsomassa "J’irai cracher sur vos tombes" -romaanistaan tehtyä elokuvaversiota.
Vianin lauluista tunnetuin on sodanvastainen laulu ”Le Déserteur”, jonka Ranskan hallitus tuomitsi esityskieltoon. Laulu on käännetty ainakin 41 eri kielelle. Laulun on suomentanut Tuula Saarikoski ja levyttänyt Kaisa Korhonen (1970) ja Liisa Tavi (1979).
Proosaa Boris Vianin nimellä:Proosaa Vernon Sullivan -nimellä:NäytelmätRunokokoelmia
Tirreno–Adriatico
Tirreno–Adriatico on Italiassa järjestettävä maantiepyöräilyn viikon mittainen etappikilpailu, jonka reitti kulkee Italian poikki Tyrrhenanmeren puoleiselta rannikolta Adrianmeren puoleiselle rannikolle. Kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1966, jolloin sen voitti italialainen Dino Zandegu. Eniten voittoja kilpailussa on belgialaisella Roger De Vlaeminckilla, joka on voittanut kilpailun kuudesti vuosina 1972–1977. Maaliskuun puolivälissä järjestettävää kilpailua pidetään tärkeänä valmistautumispaikkana Milano–San Remo-kilpailuun. Tirreno–Adriatico kuului vuosina 2005–2007 UCI ProTour -sarjaan ja sittemmin UCI World Touriin.
Vuonna 2007 kilpailu järjestettiin 14.–20.3. Astana-tallin Andreas Klöden voitti kilpailun neljän sekunnin erolla toiseksi tulleeseen T-Mobile Teamin Kim Kircheniin. Kazakstanilainen Aleksandr Vinokurov sijoittui kolmanneksi hävittyään Klödenille 13 sekuntia. Kjell Carlström sijoittui 115:nneksi häviten voittajalle 31 minuuttia ja 29 sekuntia.
Vuoden 2008 Tirreno–Adriatico ajettiin 12.–18.3. Civitavecchiasta San Benedetto del Trontoon. Kilpailun voitti Fabian Cancellara 16 sekuntia ennen Enrico Gasparottoa. Kolmas oli Thomas Lövkvist 40 sekuntia voittajalle hävinneenä. Jussi Veikkanen sijoittui 17:nneksi tasan neljä minuuttia Cancellaran perässä. Sveitsiläinen ratkaisi kilpailun voittamalla aika-ajoetapin .
Vuonna 2009 kilpailu käytiin 11.–17.3. reitillä Cecina–San Benedetto del Tronto. Michele Scarponi voitti kilpailun 25 sekunnin erolla Stefano Garzelliin, Andreas Klöden sijoittui kolmanneksi.
Vuoden 2010 kilpailu ajettiin 10.–16.3. välillä Livorno–San Benedetto del Tronto. Stefano Garzelli voitti kilpailun tasa-ajalla ennen Michele Scarponia. Ennen viimeistä etappia Scarponi oli kaksi sekuntia edellä, mutta Garzelli sai kahdesta välikiristä sekunnin aikahyvityksen kummastakin, ja nousi kokonaiskilpailun voittajaksi parempien etappisijoitustensa perusteella.
Aito HSO
Aito HSO ry on ammattijärjestö, jonka jäsenet ovat opiskelleet HSO-sihteeriksi Helsingin Sihteeriopistossa tai tradenomiksi Helsingin liiketalouden ammattikorkeakoulussa, nykyisessä Haaga-Helia
ammattikorkeakoulussa. Aito HSOlla on noin 2 600 jäsentä, jotka edustavat yli 300 tehtävänimikettä. Jäsenistä yli 80 prosenttia työskentelee yksityisellä sektorilla.
Aito HSO on Akavan Erityisalojen jäsenyhdistys.
Vuonna 1967 perustettiin yksityinen Helsingin Sihteeriopisto, josta valmistuivat ensimmäiset HSO-sihteerit vuonna 1968. Vuonna 1970 perustettiin HSO-sihteerit ry opistosta valmistuneille. Vuonna 1980 Sihteeriopisto liittyi osaksi yhteishakujärjestelmää ja vuonna 1992 siitä tuli osa Helsingin liiketalouden ammattikorkeakoulu Heliaa.
Sihteeriopiston lakkauttamisen jälkeen loppui myös HSO-sihteerin nimikkeen myöntäminen, sillä Helian (nykyisen Haaga-Helia ammattikorkeakoulun) johdon assistenttityön ja kielten koulutusohjelmasta valmistuu tradenomeja. Aito HSO:n jäsenet voivat kuitenkin käyttää nimikettä tradenomi, HSO.
Vuosina 2003–2011 yhdistyksen nimi oli Tradenomi HSO Sihteerit ry. Nykyinen nimi on ollut käytössä maaliskuusta 2011.
Aito HSOn slogan on Hyvä Sijoitus Osaamiseen.
Härkin
Härkin on hämmennysväline, sen nimityksiä ovat myös hierin ja hierrin. Härkimeksi kutsutaan puista, nuoresta männystä tehtyä haarapäistä sekoitinta, jonka päässä on 4–7 oksahaaraa. Härkin tarkoittaa myös saman muotoista vesimyllyn, härkinmyllyn eli jalkamyllyn koneiston osaa.
Kädenlämpöiseen veteen sekoitetaan ruisjauhot melalla tai härkkimellä. Männyn latvuksesta tehty härkin on sitä kätevämpi hämmentämisväline, mitä useampi sorkka eli oksahaara siinä on. "Neljäsorkka nälkää, viissorkka viljaa, kuussorkka kuivaa, seitsensorkka sekoittaa".
Ruisjauhot lisätään veteen tasaiseksi velliksi. Päivän mittaan tai viimeistään illansuussa sekoitetaan loput jauhoista kunnes härkin seisoo taikinassa.
Vesimyllyistä vanhin, härkin-, hierin eli jalkamylly oli käytössä jo esihistoriallisen ajan lopulla. Akseli siipineen muistutti hahmoltaan neljällä oksantyngällä varustettua puuronhämmennintä, härkintä, josta myllykin sai nimensä.
Puro- eli jalkamylly (myös hierin- ja härkinmylly). Yksinkertaisen vesimyllyn koneiston tärkein osa on vaakasuoraan parruun, sammakko-hirteen tuettu pysty siipitukki, jonka alapäähän on kiinnitetty pystysuoraan asentoon säteittäiset siivet eli härkinlaudat. Vesivirran pyörittämän siipitukin ulkomuodon perusteella koko laitosta on kutsuttu maamme itä- ja pohjoisosissa hierin- tai härkinmyllyksi, sillä siipitukki muistuttaa hahmoltaan entisajan vispilää tai taikinansekoituskeppiä, joilla oli murteissamme nämä nimitykset.
Lilli Alanen
Lilli Alanen (os. Gullichsen, s. 1941) on suomalainen filosofi ja filosofian historian professori. Hän on työskennellyt Uppsalan yliopiston filosofian laitoksessa Ruotsissa vuodesta 1998 eläkkeelle jäämiseensä saakka, ja sen jälkeen hän on työskennellyt osan vuotta vierailevana professorina Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä. Hän on erikoistunut paitsi filosofian historiaan – erityisesti René Descartesiin ja David Humeen – myös feministiseen filosofiaan.
Alanen väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1982. Ennen siirtymistään Uppsalaan hän toimi tutkijana Helsingissä. Descartesin mielenfilosofiaa käsittelevässä teoksessaan "Descartes's Concept of Mind" (2003) Alanen noudattaa historiallista lähestymistapaa ja tarkastelee Descartesin edeltäjiä ja hänen mielenfilosofiansa kehitystä. Alanen osoittaa, että sillä, kuinka Descartes pohti ruumiin ja mielen suhdetta, on paljon laajempia seurauksia kuin Descartesiin yleensä liitetty kartesiolainen dualismi antaa ymmärtää.
Professori Alanen on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 2010.
Alanen on taidevaikuttaja Maire Gullichsenin ja vuorineuvos Harry Gullichsenin tytär sekä professoreiden Johan Gullichsenin ja Kristian Gullichsenin sisar. Alanen on toimittanut Maire Gullichsenin muistelmat "Sateenkaaren värejä, tummia sävyjä" yhdessä Cita Reuterin kanssa.
Alppihiihto talviolympialaisissa 1948
V talviolympialaisissa Sankt Moritzissa vuonna 1948 alppihiihto oli toista kertaa olympialaisten ohjelmassa. Alppihiihdossa järjestettiin kuusi kilpailutapahtumaa: pujottelu, syöksylasku ja alppiyhdistetty sekä miehillä että naisilla.
Warkauden Kassiopeia
Warkauden Kassiopeia on Varkauden seudun tähtitieteen harrastajien yhdistys, jonka tarkoituksena on edistää tähtitieteen harrastusta ja opetusta Varkauden seudulla. Yhdistys perustettiin vuoden 2001 syksyllä ja jäseniä yhdistyksessä oli vuoden 2006 alussa noin 150.
Valtakunnalliset vuosittaiset Tähtipäivät järjestettiin 8.-10.4.2005 Varkaudessa.
Kassiopeia omistaa Härkämäen observatorion, jossa on tehty myös tieteellisiä havaintoja. Siellä on mm. löydetty useita supernovia.
Klaukkalan kirkko
Klaukkalan kirkko on vuosina 2003–2004 rakennettu evankelisluterilaisen kirkon Espoon hiippakunnan Nurmijärven seurakunnan kirkko Nurmijärven Klaukkalassa. Piispa Mikko Heikka vihki kirkon käyttöön 28. marraskuuta 2004.
Kirkon ja sen sakraaliesineistön on suunnitellut arkkitehti Anssi Lassila Lassila Hirvilammi Arkkitehdit Oy:stä. Kirkon kalusteet ja valaisimet suunnitteli sisustusarkkitehti Antti Paatero ja liturgiset tekstiilit Hanna Korvela. Rakennus leimaa vahvasti Klaukkalan kylän keskustan yleisilmettä.
Klaukkalan kirkko sai vuonna 2004 Vuoden betonirakenne -kunniamaininnan. Rakennustyöt vaativat yhden kuolonuhrin, kun rakennustyöntekijä putosi katolta.
John Straffen
John Thomas Straffen (27. helmikuuta 1930 Hampshire, Iso-Britannia – 19. marraskuuta 2007) oli brittiläinen sarjamurhaaja ja maansa pitkäaikaisin vanki.
9. elokuuta 1951 Straffen pidätettiin 9-vuotiaan Cicely Batstonen murhasta Somersetissa. Hän tunnusti Batstonen murhan lisäksi aiemmin tappaneensa 6-vuotiaan Brenda Goddardin. Kumpaakin oli kuristettu. Straffen todettiin lokakuussa syyntakeettomaksi. Näin ollen hän ei ollut oikeustoimikelpoinen, vaan joutui tahdosta riippumattomaan hoitoon.
Straffen karkasi parantolasta 29. huhtikuuta 1952 ja murhasi 5-vuotiaan Linda Bowyerin. Kun sairaalakarkuria tultiin hakemaan, Straffen kiisti välittömästi Bowyerin murhan, jonka tapahtumisesta poliisi ei tässä vaiheessa edes ollut vielä tietoinen. Straffen kiisti myös jälkeenpäin tämän murhan, josta hänet kuitenkin tuomittiin.
Straffen sai alun perin kuolemantuomion, joka kuitenkin muuttui elinkautiseksi vankeudeksi. Mies suoritti rangaistustaan yli viisikymmentä vuotta ennen kuin kuoli vankilassa sairauteen 77 vuoden ikäisenä.
Möngke-kaani
Möngke-kaani (1209–1259) oli Mongolivaltakunnan neljäs suurkaani vuosina 1251–1259. Hän oli Toluin poika, Hülegün veli ja Tšingis-kaanin pojanpoika.
Möngke osallistui Euroopan hyökkäykseen vuosina 1236–1242, Kiovan tuhoamiseen ja tunkeutumiseen Unkariin. Möngke palasi kotiin kesällä 1241, ennen hyökkäyksen päättymistä. Kolmannen suurkaanin Güyükin kuoltua Möngken suku joutui kamppailemaan vallasta toisen sukuhaaran kanssa. Sen johtaja Batu liittoutui Toluin lesken kanssa ja pyrki syrjäyttämään sijaishallitsijattaren, Ögödein lesken "Oghul Ghaimishin". Hän yritti järjestää suurkaania valitsevan kurultaikokouksen Siperiassa, mutta asiaa vastustettiin koska kokous ei ollut Mongolian maaperällä. Batu ei piitannut kritiikistä, jolloin hänen veljensä Berke kokosi Mongoliaan kurultain joka valitsi Möngken suurkaaniksi 1251.
Kaanina Möngke näytti suhtautuvan vakavammin maailmanvalloitustehtävään kuin Güyük. Hän keskittyi enemmän Kiinan valtaamiseen ja valtasi Yunnanin 1254 sekä tunkeutui Indokiinaan, mikä mahdollisti mongolihyökkäyksen pohjoisesta, lännestä ja etelästä. Hän valloitti monia pohjoisen Kiinan linnoitettuja kaupunkeja. Hän lähetti myös veljensä Hülegün Lähi-itään, jossa tämä hävitti Bagdadin aiheuttaen islamin kulta-ajan päättymisen ja laajensi valtakunnan Egyptin rajoille. Euroopan valloitus jäi väliin näiden kahden ensisijaisen hyökkäyksen vuoksi.
Flaamilaisen fransiskaanimunkin Vilhelm Rubruk huomattava matkakertomus "Itinerarium", joka kertoo hänen matkastaan Mongoliaan, sijoittuu suurkaani Möngken aikaan.
Möngke kuoli mahdollisesti tykinammukseen Chongqingin edustalla.
Can I Sit Next to You Girl
"Can I Sit Next to You Girl" on australialaisen hard rock -yhtye AC/DC:n kappale albumilta "T.N.T." Se on ensimmäinen yhtyeen itse tehty kappale. Alkuperäisessä, singlenä julkaistussa versiossa laulaa yhtyeen alkuperäinen solisti Dave Evans. Kappaleesta äänitettiin kuitenkin uusi versio "T.N.T."- ja "High Voltage" -albumeille, jolloin Evansin paikan laulajana oli ottanut Bon Scott. Kappaleen musiikkivideossa laulajana esiintyy Evans.
Singlen B-puolena oli "Rockin' in the Parlour" -kappale.
Niilo Jääskinen
Arvo Niilo Ilmari Jääskinen (s. 16. syyskuuta 1958 Mikkeli) on suomalainen lakimies. Jääskinen toimi 2009 - 2015 Euroopan unionin tuomioistuimen julkisasiamiehenä. Hän on ensimmäinen julkisasiamiehenä toiminut suomalainen. Jääskinen on korkeimman hallinto-oikeuden jäsen.
Jääskinen valmistui vuonna 1980 oikeustieteen kandidaatiksi ja vuonna 1982 oikeustieteen lisensiaatiksi Helsingin yliopistosta. Vuonna 1984 hänestä tuli varatuomari. Oikeustieteen tohtoriksi hän väitteli 4. syyskuuta 2008 Helsingin yliopistossa tarkastetulla väitöskirjalla "Eurooppalaistuvan oikeuden oikeusteoreettisia ongelmia" (). Vuodesta 2013 Jääskinen on ollut Helsingin yliopiston eurooppaoikeuden ja yleisen oikeustieteen dosentti.
Vuodet 1979–1980 Jääskinen toimi Helsingin yliopistossa tutkimusavustajana. Vuosina 1981–1983 hän hoiti yliopistolla assistenttin ja amanuenssin tehtäviä. Vuosina 1983–1984 hän työskenteli Rovaniemen tuomiokunnan notaarina ja käräjätuomarina, kunnes palasi jälleen Helsingin yliopistoon yleisen oikeustieteen assistentiksi vuosiksi 1984–1986. Vuonna 1986 hän toimi myös viransijaisena yleisen oikeustieteen professorina.
Yliopistosta Jääskinen siirtyi vuosiksi 1987–1989 oikeusministeriöön lainsäädäntöneuvokseksi. Hän toimi samassa tehtävässä myös ulkoministeriössä vuosina 1989–1990. Vuodesta 1990 vuoteen 1995 Jääskinen oli jälleen oikeusministeriön lainsäädäntöneuvos toimien samalla ETA-yksikön päällikkönä. Vuosina 1990–1992 Jääskinen oli Suomen EU-jäsenyysneuvottelujen neuvotteluryhmän jäsen. Hän toimi oikeudellisia ja institutionaalisia kysymyksiä käsitelleiden työryhmien puheenjohtajana. Käytännössä Jääskinen oli vastuussa EU-lainsäädännön siirtämisestä suomalaiseen lainsäädäntöön.
Vuonna 1995 suuresta valiokunnasta tuli eduskunnan EU:ta koskevien asioiden valmisteleva toimielin ja Jääskinen siirtyi eduskunnan kanslian valiokuntaneuvokseksi. Hän toimi suuren valiokunnan sihteerinä sekä EU-sihteeristön päällikkönä vuoteen 2000.
Jääskinen toimi vuonna 2003 valtioneuvoston kanslian selvitysmiehenä EU:n toimivaltaa ja Ahvenanmaan asemaa koskevassa asiassa sekä oikeusministeriön selvitysmiehenä Ahvenanmaan maakuntalakien valvontaan liittyvissä erityiskysymyksissä vuonna 2005. Vuonna 2006 Jääskinen toimi yhdessä Jorma Rantasen kanssa opetusministeriön selvitysmiehenä yliopistojen taloudellisen ja hallinnollisen aseman uudistamista koskevassa selvityksessä.
Heinäkuusta 2000 joulukuuhun 2002 Jääskinen toimi korkeimman hallinto-oikeuden ylimääräisenä hallintoneuvoksena. Tammikuussa 2003 hänestä tuli varsinainen hallintoneuvos.
Jääskinen jäi hallintoneuvoksen tehtävästä virkavapaalle vuosiksi 2009–2015 kun hänet nimitettiin 25. helmikuuta 2009 Euroopan unionin tuomioistuimen julkisasiamieheksi () 7. lokakuuta 2009 alkaneelle kuusivuotiskaudelle. Lokakuussa 2012 hänet valittiin ensimmäiseksi julkisasiamieheksi yhden vuoden toimikaudeksi.
Jääskinen on ollut Suomen Kulttuurirahaston säätiön hallituksen jäsen, vuosina 2003–2006 varapuheenjohtaja ja vuosina 2006–2009 puheenjohtaja. Sittemmin hän on kuulunut rahaston hallintoneuvostoon. Hän on myös Europäische Rechtsakademien (ERA) Board of Trusteesin jäsen vuodesta 2003.
Talviuniversiadit 2007
XXIII Talviuniversiadit järjestettiin Italian Torinossa 17.–27. tammikuuta 2007.
Suomen joukkue sijoittui toiseksi kilpailuissa ensimmäistä kertaa näytöslajina olleessa muodostelmaluistelun lyhytohjelmassa. Suomen Juha Kinnunen voitti pronssia lumilautailun lumikourukilpailussa.
Kilpailuissa jaetaan mitaleja 12 eri urheilulajissa ja yhteensä 18 lajissa.
Pronounced Leh-Nerd Skin-Nerd
(pronounced 'lĕh-'nérd 'skin-'nérd) (kirjoitettu myös Pronounced Leh-Nerd Skin-Nerd, yleisesti käytössä nimitys Pronounced) on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Lynyrd Skynyrdin ensimmäinen albumi. Se julkaistiin syyskuussa 1973 ja myi Yhdysvalloissa kultaa. Levyn nimi on ääntämisohje, jonka mukaan yhtye toivoi nimensä lausuttavan, ja se on viittaus heidän entisen koulunsa liikunnanopettajaan Leonard Skinneriin.
Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 -listan sijalle 27.
Second Helping
Second Helping on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Lynyrd Skynyrdin toinen albumi. Se julkaistiin 15. huhtikuuta 1974 ja myi Yhdysvalloissa kultaa.
Alppihiihto talviolympialaisissa 1952
VI talviolympialaisissa Oslossa vuonna 1952 alppihiihto oli kolmatta kertaa olympialaisten ohjelmassa. Alppihiihdossa järjestettiin kuusi kilpailutapahtumaa: pujottelu, suurpujottelu ja syöksylasku sekä miehillä että naisilla.