hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Axel Ringström
Axel Eugen Ringström (1858–1945) oli suomalainen selvänäkijä, tietäjä, parantaja ja loviisalainen raatimies. Ringström oli Pekka Ervastin ystävä. Vuorineuvos ja mies-vapaamuurari M. J. Viljanen ja Ulkomaankauppaliiton puheenjohtaja Jaakko Kahma olivat Ringströmin innokkaita ihailijoita.
Ringström oli yksi Gerda Rytin opastajia. Myös Risto Ryti tapasi Ringströmiä talvisodan aikana. Hänen suhteensa Ryteihin sai kansainvälistäkin huomiota hänen antaessaan avomielisen haastattelun ruotsalaiselle Dagens Nyheterille keväällä vuonna 1944. Ringström piti Adolf Hitleriä maailman pelastajana ja oli loppuun saakka vakuuttunut tämän voitosta.
Dagens Nyheterin toimittaja Gunnar Almstedt kuvasi Ringströmiä ”Suomen Rasputiniksi”, jonka luona presidentti Ryti käy kysymässä neuvoa kaikissa tärkeissä ratkaisuissa. Ringström kertoi saavansa presidenttiä varten neuvot erikoiselta arkkienkeliltä, joka ilmestyy hänelle Loviisan Kvarnbackenin takana. Ringström väitti jutussa saaneensa muun muassa Rytiltä 12 pulloa viiniä palkkioksi antamistaan hyvistä neuvoista.
Ryti tutustui Ringströmiin jo vuonna 1930 spiritismiä harrastaneen Suomen Ulkomaankauppaliiton puheenjohtajan Jaakko Kahman välityksellä. Ringström oli sitten muun muassa parantanut Rytin mahahaavan 1933 ja rukoillut hänen menestymisensä puolesta ennen vuoden 1937 presidentinvaaleja. Rytistä teoksen "Risto Ryti – Elämä isänmaan puolesta" kirjoittaneen Martti Turtolan mukaan Ryti piti kuitenkin sotavuosina 1939–1944 etäisyyttä Ringströmiin eikä tavannut häntä tällöin kertaakaan.
Insinööri Axel Ringström toimi Loviisassa Uudenmaan läänin kuvernööri määrämänä matkustaja-höyrylaivojen ja paineastioiden tarkastajana. Hän toimi myös Loviisan vesiparannuslaitoksen intendenttinä.
Ringström toimi myös kansanvalistusseura "Bildande nöjenissä". Hänen piirustustensa mukaan seuralle rakennettiin Gislomiin ”teatteritalo”, joka vihittiin käyttöön tammikuussa 1898. Ringström suunnitteli myös Vahterpään saaren kansakoulun rakennuksen Ruotsinpyhtään saaristossa.
Vuonna 1899 Ringström vihittiin Helsingissä avioliittoon konsuli Relanderin ”erotetun vaimon” Beda Matilda Natalia Bergmanin kanssa.
Formula 1 -kausi 1955
Formula 1 -kausi 1955 oli kautta aikain kuudes Formula 1 -kausi. Kaudella ajettiin seitsemän MM-osakilpailua. Mestaruuden voitti Argentiinan Juan Manuel Fangio, joka ajoi Mercedeksellä. Kausi muistetaan erityisesti kaksinkertaisen maailmanmestarin Alberto Ascarin kuolemaan johtaneesta testionnettomuudesta Monzassa.
Matti Ylöstalo
Matti Viljo Ylöstalo (4. helmikuuta 1917 Tampere – 14. syyskuuta 2002 Helsinki) oli suomalainen oikeustieteilijä, joka toimi 21 vuotta Helsingin yliopiston siviilioikeuden professorina (1959–1980). Hän valmistui lainopin kandidaatiksi vuonna 1945 ja väitteli lakitieteen tohtoriksi 1953. Hän toimin lakimiestehtävissä Helsingin raastuvanoikeudessa ja korkeimmassa oikeudessa 1940–1950-luvulla.
Professuurinsa ohessa Ylöstalo toimi Suomen Asianajajaliiton sihteerinä vuodet 1957–1986 ja liiton äänenkannattajan "Defensor Legisin" päätoimittajana 1975–1986.
Hän toimi useissa luottamustehtävissä, mm. Suomen Kansallisteatterin hallituksen jäsenenä ja puheenjohtajana, Kansallisosakepankin ja vakuutusyhtiö Salaman hallintoneuvoston jäsenenä tai puheenjohtajana. Hän oli Keskuskauppakamarin liikekilpailun valvontalautakunnan puheenjohtaja 1965–1968 liiketapalautakunnan puheenjohtaja 1969–1977.
Ylöstalo ehti toimia noin sadan välimiesoikeuden jäsenenä tai puheenjohtajana.
Hänen isänsä oli sähkö- ja radiotekniikan professori Viljo Ylöstalo.
Toisen maailmansodan aikana Ylöstalo sai saksalaisen rautaristin toisen luokan kunniamerkin osoittamastaan erinomaisesta urheudesta Kiestingin motissa. Hän toimi upseerina pioneerijoukoissa.
Hän oli Uppsalan yliopiston kunniatohtori ja Suomen lainopillisen yhdistyksen, Suomen Asianajajaliiton, Suomen Kulttuurirahaston kannatusyhdistyksen ja Pykälä ry:n kunniajäsen.
Hän sai vuonna 1989 Suomen Lakimiesliiton myöntämän K. J. Ståhlberg -mitalin.
Suomen Asianajajaliiton säätiö on nimennyt myöntämänsä kunnianosoituksen Matti Ylöstalo -palkinnoksi. Palkinto myönnetään asianajajaoikeuden edistämisestä, asianajajalaitoksen kehittämisestä tai muusta toiminnasta, joka on ollut omiaan kohottamaan asianajajien arvostusta.
Curt Olsson
Curt Olof Olsson (28. syyskuuta 1919 Helsinki – 22. lokakuuta 2014 Helsinki) oli korkeimman oikeuden presidentti vuosina 1975–1989. Hän oli koulutukseltaan oikeustieteen tohtori.
Olsson valmistui ylioppilaaksi Nya svenska samskolanista vuonna 1937. Lakitieteen kandidaatiksi Olsson valmistui vuonna 1944 ja lisensiaatiksi vuonna 1948. Tohtoriksi hän väitteli vuonna 1950.
Vuonna 1970 Olsson nimitettiin Korkeimman oikeuden jäseneksi. Sitä ennen hän toimi Svenska handelshögskolanin kauppaoikeuden professorina 1952–1970, saman korkeakoulun rehtorina vuosina 1958–1966 ja kauppaoikeuden dosenttina Helsingin yliopistossa vuosina 1953–1958. Olsson toimi "Finlands lag" -teoksen toimitusneuvoston jäsenenä 1969–1986. Hän oli Pohjoismaisten lakimieskokousten Suomen paikallisjohtokunnan jäsen vuosina 1972–1981 ja toimi sen puheenjohtajana 1981–1990. Korkeimman oikeuden presidenttinä ollessan hän vei läpi uudistuksen, jolla tuomioistuimesta tuli ennakkopäätöstuomioistuin. Hän julkaisi kirjallisuutta muun muassa yhtiöoikeudesta.
Olsson oli näkyvimpiä ja etevimpiä siviili- ja kauppaoikeuden tutkijoita, ja hänen yhdessä Gunnar Palmgrenin kanssa kirjoittamaansa kirjasta "Kauppaoikeutta liikemiehille" käytettiin vuosikymmenien ajan kurssikirjana monissa yliopistoissa. Tutkijana hän liittyi läheisesti niin sanottuun skandinaaviseen realismiin, ja hänen tuotannolleen oli ominaista todellisten taloudellisten voimasuhteiden ymmärtäminen ja huomioon ottaminen. Tämän on sanottu näkyneen myös hänen tuomarintoiminnassaan, kun myös korkein oikeus joutui ratkaisuissaan arvioimaan oikeusjärjestyksen ulkopuolisia ilmiöitä, sellaisia kuin 1970-luvun öljykriisit.
Eläkkeelle jäätyään hän julkaisi muistelmansa "För lag och rätt i rikets tjänst: Minnen 1937–1989" (1999).
Tasavallan presidentti myönsi vuonna 1980 Olssonille Suomen valkoisen ruusun suurristin. Vuonna 1984 hänet nimitettiin Uppsalan yliopiston ja Svenska handelshögskolanin kunniatohtoriksi. Olsson kutsuttiin useiden yhdistysten kunniajäseneksi, esimerkiksi Suomen lainopillisen yhdistyksen kunniajäseneksi 1980 ja Ihmisoikeusjuristit ry:n kunniajäseneksi 1985.
Luke Cage
Luke Cage (syntymänimeltään Carl Lucas ja tunnettu myös Voimamiehenä) on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä supersankari. Hahmon loivat käsikirjoittaja Archie Goodwin ja sarjakuvapiirtäjä John Romita Sr. Luke Cagen ensiesiintyminen tapahtui "Luke Cage, Hero for Hire" -lehden ensimmäisessä numerossa (kesäkuu 1972).
Cage oli ensimmäinen afroamerikkalainen supersankarihahmo jolle perustettiin hahmoon keskittyvä oma sarjakuva. Cage sopikin hyvin sarjakuvasankariksi. Cage oli ongelmanuori, joka altistettiin vankilassa ollessaan tieteellisiin tutkimuksiin. Kokeiden seurauksena Cage sai titaaninkovan ihon ja yli-inhimilliset fyysiset voimat. Saatuaan armahduksen Cage alkoi vuokrata voimiaan niitä tarvitseville.
Syntyi Marvel-universumin ensimmäinen Vuokrasankari, vaikka Cage ei koskaan ottanutkaan rahaa palveluksistaan. Myöhemmin Cage ryhtyi yhteistoimintaan Rautanyrkin, itämaisen taistelijan kanssa. Suositun "Power Man & Iron Fist" -sarjan myötä kaksikosta tuli yksi tunnetuimmista supersankarikaksikoista 1980-luvulla.
Huolimatta uraauurtavasta esiintymisestään Cage oli myös kiistanalainen sankari. Hän toimi osana 1970-luvulla vallinnutta blaxploitaatiota ja Marvel esitti hahmossa useita stereotypioita, jotka olivat ajalle ja blaxploitaation trendille ominaisia.
Transfer Pak
Transfer Pak on lisälaite Nintendo 64 -pelikonsolille, jonka avulla voi siirtää tietoa Game Boyn tai Game Boy Colorin pelikasettien ja Nintendo 64:n pelien välillä. Transfer Pak kytketään Nintendo 64:n peliohjaimen liitinporttiin. Transfer Pakissa on aukko, johon voi työntää Game Boy -kasetin. Laitetta pidetään GameCuben Game Boy Advance cablen edeltäjänä.
Game Boyn pelejä ei ole mahdollista pelata Nintendo 64:llä Transfer Pakia käyttämällä, kuten Super Game Boylla pystyy pelaamaan Super Nintendolla. Ainoastaan "Pokémon Stadium" ja "Pokémon Stadium 2" tarjosivat mahdollisuuden pelata mustavalkoisen Game Boyn kanssa yhteensopivia Pokémon-pelejä. Transfer Pak julkaistiinkin aluksi "Pokémon Stadiumin" kylkiäisenä, että pelaajat vosivat siirtää Game Boy -version Pokémoninsa "Stadiumilla" käytettäviksi.
Alun perin suunniteltiin, että Game Boy Colorin "Perfect Dark" -pelissä voisi ottaa ensiksi kuvan omista kasvoista Game Boy Cameralla ja siirtää sitten kasvot Nintendo 64 -version hahmoille. Tämä ominaisuus poistettiin. Sen sijaan, kun yhdistetään Game Boyn "Perfect Dark" Transfer Pakin avulla Nintendo 64:n "Perfect Darkin" kanssa, käytettäväksi tulee useita lisäbonuksia, muun muassa kaikki pelin aseet.
Oksasilppuri
Oksasilppuri on moottorikäyttöinen työkalu, joka murskaa puiden ja pensaiden oksia hakkeeksi tai pieneksi silpuksi. Monissa oksasilppureissa on automaattinen oksien sisäänveto ja pakki, joka työntää tarvittaessa liian paksut oksat pois. Oksasilppureita on saatavilla sähkö- tai polttomoottorisina ja ne voivat olla rouhivaa tai leikkaavaa tyyppiä. Niiden tyypillinen käyttöympäristö on kotipuutarha. Sähkökäyttöiset mallit ovat kotipuutarhoissa suositumpia kuin järeämmät polttomoottoriset. Oksasilppurin tuottamaa silppua voidaan käyttää esimerkiksi komposteissa.
Tulipäähippiäinen
Tulipäähippiäinen ("Regulus ignicapilla") on hippiäisten heimoon kuuluva pieni varpuslintu.
Linnun pituus on 9–10 cm ja paino 5–7 g. Ulkonäöltään ja kooltaan muistuttaa hippiäistä. Eroina ovat selkeä valkoinen silmäkulmajuova ja musta silmäjuova sekä kaulan ruskehtava laikku. Koiraan päälaki on kirkkaan oranssi, naaraan tavallisesti keltainen. Äänet ja laulu muistuttavat jonkin verran hippiäistä. Kesäinen nuori lintu on hailakan vihertävä, ja siltä puuttuvat pään kirkkaat kuviot.
Lajista tunnetaan 4 alalajia: itäinen "ignicapillus" ja läntinen "balearicus", sekä Kanariansaarilla ja Madeiralla esiintyvät alalajit. Madeiran alalaji on erotettu omaksi lajikseen madeiranhippiäiseksi ("Regulus madeirensis")
Vanhoilla tulipäähippiäisillä on täydellinen sulkasato kesällä. Syksyiset nuoret linnut ovat puvultaan kuluneempia kuin vanhat.
Keski- ja Etelä Eurooppa, Pohjois-Afrikka sekä Atlantin isot saaret. Euroopassa pesii 3–5 miljoonaa paria. Suomessa laji on tavattu 25 kertaa enimmäkseen touko-kesäkuussa. Ensihavainto tehtiin 19.12.1968–6.1.1969 Lemlandin Lågskärillä, jossa tavattiin koiras. Laji on muuttolintu pohjoisimmissa osissa esiintymisaluetta, ja se muuttaa Välimerenmaihin.
Ensimmäinen Suomessa pesivä lintu nähtiin kesällä 2017. Vielä ei tiedetä pesiikö löydettu koiraslintu lajikumppanin vai tavallisen hippiäisnaaraan kanssa.
Pesii etupäässä lehti- ja sekametsissä, myös havumetsissä. Muuttoaikoina tavataan moninaisemmissa paikoissa.
Pesä sijaitsee puussa. Munia on 7–9, haudonta-aika 2 viikkoa ja pesäpoikasaika lähes 3 viikkoa.
Hyönteissyöjä, joka syö myös hämähäkkieläimiä.
Macintosh Plus
Macintosh Plus on Apple Computerin 16. tammikuuta 1986 julkaisema tietokone. Macintosh Plus oli kolmas Macintosh-sarjaan julkaistu malli. Ensimmäiset laitteet olivat beigen värisiä, mutta vuonna 1987 mallisto muutettiin harmaaksi. Macintosh Plus sisälsi ensimmäisenä Macintoshina SCSI-liitännän, mikä helpotti lisälaitteiden kytkemistä.
SCSI-liitäntä toteutettiin osaksi Macintosh Plussaa, vaikka SCSI-spesifikaatio ei ollut vielä valmis. Aikaisesta julkaisusta johtuen Macintosh Plussan SCSI-toteutus ei ole 100 % yhteensopiva kaikkien SCSI-laitteiden kanssa. Liitäntä toimi kuitenkin hyvin ja markkinoille ilmestyi nopeasti runsaasti SCSI-liitäntäisiä lisälaitteita, kuten kiintolevyjä, nauha-asemia, CD-ROM-asemia, tulostimia ja monitoreja. SCSI-liitännän lisäksi Macintosh Plus sisälsi käytettävyyttä ja laajennettavuutta parantavia ominaisuuksia. 3.5" levykeasema tarjosi edellisiin malleihin nähden kaksinkertaisen 800 kt:n tallennuskapasiteetin. Levykeasema oli tosin edelleen yhteensopimaton PC-laitteiden levykeasemien kanssa. SIMM-muistikammat mahdollistivat keskusmuistin helpon päivityksen. Vakiovarustellussa laitteistossa oli neljä 256 kt:n muistipalikkaa, muistin määrän saattoi päivittää 4 Mt:n saakka. 128 kt:n ROM sisälsi SCSI:n ja HFS:n vaatimat ajurit.
Compact Macintosh -mallisessa laitteessa sisäänrakennettu näyttö oli kooltaan 9":n 512x342 pikselinen, 72 PPI:n mustavalkonäyttö. Laitteessa ei ollut tuuletinta. Macintosh Plussan mukana toimitettiin System 3.0, Finder 5.1 sekä MacPaint ja MacWrite -ohjelmistot. Elokuusta 1987 alkaen ohjelmistopakettiin kuuluivat myös HyperCard ja MultiFinder. Kolmannen osapuolen ohjelmistotarjontaan kuuluivat MacDraw, Microsoft Word, Excel ja PowerPoint sekä Aldus PageMaker.
Jukka Peltonen
Jukka Tapani Peltonen (s. 27. lokakuuta 1939 Tuusula) on helsinkiläinen asianajaja. Hän on valmistunut oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1966 ja saanut varatuomarin arvon 1970. Asianajajaksi hänet on hyväksytty vuonna 1971. Hän on osakkaana toimistossa, jonka nykyinen nimi on Asianajotoimisto Peltonen LMR, joka syntyi kun asianajotoimistot Peltonen, Ruokonen & Itäinen ja LMR yhdistyivät 1.9.2011.
Peltonen on tullut tunnetuksi merkittävistä oikeudenkäynneistä. Hän on edustanut valtiota muun muassa Lapuan patruunatehtaan räjähdystä seuranneessa vahingonkorvausoikeudenkäynnissä, ja hän toimi kolmen poliisimiehen avustajana Mikkelin panttivankioikeudenkäynnissä. Hän on toiminut myös Wärtsilä meriteollisuuden konkurssipesän hoitajana.
Peltonen toimi Suomen Asianajajaliiton hallituksen jäsenenä 1982–1988 ja puheenjohtajana 1988–1992. Hän on edustanut suomalaisia asianajajia alan järjestön International Bar Associationin eli IBA:n neuvostossa ja sen toimikunnissa. Jo ennen Neuvostoliiton hajoamista Peltonen oli aktiivisesti mukana luomassa Viroon itsenäistä ja riippumatonta asianajajalaitosta. Hänet on nimitetty Viron asianajajaliiton kunniajäseneksi.
Helsingin Asianajajayhdistys nimesi Peltosen vuoden asianajajaksi 2006. Hän sai Suomen Asianajajaliiton säätiön myöntämän ensimmäisen Matti Ylöstalo -palkinnon tammikuussa 2007.
Peltonen on julkaissut useita kirjoituksia asianajajaoikeuden alalta ja on opettanut asianajajaoikeutta Helsingin yliopistossa. Peltonen toimii perustamansa Asianajajaoikeuden killan kiltavanhimpana. Hän on oikeustieteen kunniatohtori Helsingin yliopistosta.
Riihi
Riihi on rakennus, jossa ennen kuivattiin ja puitiin viljaa. Vilja kuivattiin parsille pystytettyinä eli ahdettuina lyhteinä (ahos, riihos) ja puitiin lattialla (permannolla, maassa) lyömällä varstan avulla jyvät irti tähkistä. Joissain tapauksissa jyvät irrotettiin polkemalla. Riihi rakennettiin hirrestä salvomalla ja tilkittiin (eristettiin) lämpimäksi. Riihessä oli sisäänlämpiävä uuni, vanhempina aikoina kiuas. Riihen lattiana oli joko lankkulattia (silta), tasainen kallio tai savilattia. Palovaaran vuoksi riihi yleensä sijoitettiin hieman etäämmälle asuinrakennuksista.
Riihen kaltaisia rakennuksia tunnetaan eri muodoissa koko Pohjois-Euroopasta, missä ilmasto on viileä ja kostea. Varsinaisia riihiä tavataan aina Skandinavian savolaismetsistä ja Itä-Baltiasta Länsi-Siperiaan asti. Riihen voi sanoa olevan tyypillinen useille suomalais-ugrilaisille ja slaavilaisille kansoille.
Riihien tarkempi rakenne kehittyi eri puolilla Suomea hieman erilaiseksi. Riihet ovat yksi- ja useampihuoneisia. Karjalassa ja Savossa riihessä myös puidaan eli siellä riihet ovat yksihuoneisia. Länsisuomalaisessa riihessä taas on kiuashuone ja puintihuone erikseen. Kyseessä on sattumoisin myös yleinen venäläisten, valkovenäläisten ym. riihien tyyppi. Myös inkeriläisessä riihessä oli yleensä puintihuone, kuomina, venäläiseen tapaan erikseen. Kun kuivatut lyhteet (ahos, riihos) puidaan kuivassa, lämpimässä riihessä saadaan jyvät tarkemmin irti kuin puimalla ne erillisessä viileässä ja kosteassa puintihuoneessa (luuva, kuomina, riihkatos). Uuni on aina sisään lämpiävä, eli palosavut tulevat riihen sisälle (vrt. savusauna) ja poistuivat erillisen rakennuksen päädyssä olevan luukun eli riihen ikkunan kautta, osin myös seinä- ja kattorakenteiden läpi. Savu ja lämpö kuivattivat viljan sekä tappoivat tuholaiset ja homeet. Savusta tuli lisäksi viljaan vieno tuoksu ja maku ja riihiviljasta valmistettu leipä olikin siksi monien mielestä maukasta.
Riihtä käytettiin maataloissa myös esimerkiksi pellavan ja hampun kuivatukseen, jos käsiteltävät määrät olivat hyvin suuria, muutoin nämä kuivattiin saunassa.
Riihessä puimalla saatiin jyvät tarkasti talteen ja näin kuivattu ja savustettu vilja säilyi hyvin, mutta työmäärä oli suuri. Riihien käyttö alkoi vähetä hevoskiertoisten puimakoneiden ilmaantuessa 1910-luvulla. Sen jälkeen levisivät maamoottorit (polttomoottorityyppi) sekä sähköistämisen myötä sähkömoottorit. Jo 1930-luvun lopulla suuressa osassa maata oli siirretty pääosin puimakoneen käyttöön. Tätä joudutti osaltaan vehnänviljelyn yleistyminen, sillä vehnänjyvä irtoaa huonosti varstalla puidessa. Talouksissa, joissa viljaa kasvatettiin lähinnä kotitarpeiksi, riihi pysyi kuitenkin pitempään käytössä ja kotoiseen leipään tarvittavaa ruista puitiin riihessä aina 1970-80-luvuille saakka. Nykyaikana riihessä puinti on erityistä perinteen harrastamista ja yleensä museoiden tiloissa. Nykyisin riihet on yleensä muutettu konevajoiksi tai viljankuivureiksi. Varhain konepuintiin siirtyneiltä paikkakunnilta riihet ovat jo lähes kokonaan hävinneet.
Kehä IV
Kehä IV on pääkaupunkiseudulle suunniteltu uusi kehätie. Tie kulkisi valtatieltä 4 (Lahdenväylä) kantatielle 45 (Tuusulanväylä) nykyisen seututien 152 (Kulomäentie) reittiä ja siitä edelleen Helsinki-Vantaan lentoaseman pohjoispuolitse valtatielle 3 (Hämeenlinnanväylä).
Projektin pohjana on seututien 152 leventäminen 2+2-kaistaiseksi. Tietä jatkettaisiin lentoaseman pohjoispuolitse Katriinantielle ja edelleen Hämeenlinnanväylälle. Hankkeesta on toteutettu ympäristövaikutusten arviointi vuosina 1995–1996.
Kehä IV on Uudenmaan tiepiirin vireille saattama hanke. Pääkaupunkiseudun yhteistyövaltuuskunnan (YTV) tekemässä pääkaupunkiseudun liikennejärjestelmäluonnoksessa vuodelle 2007 Kehä IV on merkitty vuosien 2016–2030 välillä toteutettavaksi hankkeeksi. Voimassa olevassa vuoden 2002 liikennejärjestelmäsuunnitelmassa Kehä IV:n itäosa (nykyinen seututie 152) on merkitty toteutettavaksi vuosina 2020–2029 ja länsiosa Tuusulanväylältä Hämeenlinnanväylälle vuoden 2030 jälkeen.
Vuoriuunilintu
Vuoriuunilintu ("Rhadina bonelli") on uunilintujen heimoon kuuluva pieni varpuslintu.
Linnun pituus on 11–12 cm ja paino 7–9 g. Kooltaan tiltaltin suuruusluokkaa. Väritys päältä vihertävänharmaa, alta valkea. Yläperä tavallisesti kellanvihreä erottuen harmaammasta selkäpuolesta. Muistuttaa suuresti balkaninuunilintua, jota ennen pidettiin vuoriuunilinnun itäisenä alalajina.
Vuoriuunilinnuilla on täydellinen sulkasato talvehtimisalueella, ja osittainen sulkasato kesällä.
Etelä-Eurooppa ja Pohjois-Afrikka. Muuttolintu, joka talvehtii Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Suomessa laji on tavattu kahdesti: 17.6.2000–25.6.2000 Hangon Tulliniemessä laulava koiras, joka myös rengastettiin, sekä 23.10.2005 Helsingin Kaisaniemessä.
Pesii monenlaisissa metsissä, sekä alavilla mailla että vuorten rinteillä.
Pesä on maassa ruohokasvillisuuden suojassa. Munia on 4–6, joita naaras hautoo 12–13 päivää. Poikaset lähtevät pesästä lentokyvyttöminä 11–12 päivän ikäisinä.
Hyönteissyöjä.
Fear of the Dark (kappale)
Fear of the Dark on brittiläisen metallimusiikkia esittävän Iron Maidenin kappale, jonka on säveltänyt ja sanoittanut yhtyeen basisti Steve Harris. Kappale ilmestyi alun perin vuonna 1992 yhtyeen yhdeksännellä studioalbumilla "Fear of the Dark", mutta singlenä kappale julkaistiin vasta vuonna 1993 live-versiona nimellä "Fear of the Dark Live".
Singlejulkaisun kappale on yhtyeen livealbumilta "A Real Live One". Singlen listasijoitus Yhdistyneessä kuningaskunnassa oli kahdeksas.
Singlen kappaleista "Fear of the Dark" ja "Bring Your Daughter... to the Slaughter" on nauhoitettu 27. elokuuta 1992 Helsingin jäähallissa järjestetyssä "Fear of the Dark Tour"-maailmankiertueen konsertissa. Kolmas kappale "Hooks in You" on nauhoitettu 17. joulukuuta 1990 Lontoon Wembley Arenalla järjestetyssä "No Prayer On The Road"-maailmankiertueen konsertissa.
Quadra 950
Macintosh Quadra 950 on Apple Computerin 18. maaliskuuta 1992 julkaisema Quadra-mallistoon kuuluva tietokone. 33 MHz:n Motorola 68040 -suorittimella varustettu työasema oli Quadra 900 -mallin päivitys. Nopeampaa suoritinta lukuun ottamatta mallit ovat lähes identtiset. Vuonna 1993 julkaistut Quadra 800 ja Quadra 840AV -mallit sisälsivät nopeamman keskusmuistin ja parannellun SCSI-väylän. Uudet koneet pakattiin kuitenkin pienempiin koteloihin ja jättimäiseen koteloon pakattu Quadra 950 säilyi palvelinmarkkinoiden suosimana. Apple jatkoi Quadra 950:n tuotantoa 14. lokakuuta 1995 saakka, jolloin tehokkaammat PowerPC-pohjaiset Power Macintoshit syrjäyttivät vanhemmat mallit myös palvelinkoneina.
Varjoviikuna
Varjoviikuna ("Ficus microcarpa") on viikunoiden sukuun kuuluva kasvi. Se kasvaa luonnonvaraisena Intiasta ja Kiinasta Kaakkois-Aasiaan ja Itä-Australiaan.
Varjoviikuna kasvaa luonnossa jopa 15 metriä korkeaksi puuksi, jolla voi olla halkaisijaltaan 30 metrin levyinen latvus. Lehtien muoto vaihtelee suuresti. Lehdet ovat yleensä munanmuotoiset pyöreät tai soikeat, 6–11 cm pitkät ja 1,5–3 cm leveät, kiiltävät ja hieman vahamaiset. Rungossa on pieniä laikkuja.
Varjoviikunasta on jalostettu runsaasti lajikkeita ja sitä käytetään huonekasvina. Huonekasvina se kasvaa noin kahden metrin mittaiseksi. Se sopii myös bonsaiksi.
RBC Roosendaal
RBC Roosendaal on alankomaalainen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1927. Kaudella 2005–06 RBC pelasi maan pääsarjatasolla Eredivisiessä, mutta se putosi surkean kauden jälkeen takaisin Eerste Divisieen.
Arthur Koestler
Arthur Koestler (; 5. syyskuuta 1905 Budapest – 3. maaliskuuta 1983 Lontoo) oli unkarilaissyntyinen toimittaja, kirjailija, historioitsija ja tutkija, joka sai myöhemmin Britannian kansalaisuuden.
Kösztler syntyi Budapestissa Itävalta-Unkarissa saksaa puhuvaan juutalaisperheeseen. Perhe muutti myöhemmin Wieniin ja Kösztler opiskeli Wienin yliopistossa. Opiskellessaan hän innostui siionismista ja eli 1926–1929 Brittiläisessä Palestiinassa, aluksi kibbutzilla. Hän sai Palestiinan kansalaisuuden, mutta lähti Pariisiin Ullsteinin saksalaisten sanomalehtien kirjeenvaihtajaksi. Hänestä tuli tiedetoimittaja ja hän otti 1931 osaa Graf Zeppelin -ilmalaivan tutkimusmatkaan pohjoisnavalle.
Kösztler liittyi Saksan kommunistiseen puolueeseen 1931, mutta jätti jäsenyyden 1938 puolueen puhdistusten vuoksi. Hän matkusteli laajalti Neuvostoliitossa ja kiipesi Araratille Turkissa. Vuonna 1937 hän joutui falangistien pidättämäksi Málagassa ollessaan raportoimassa Espanjan sisällissodasta. Toisen maailmansodan alkaessa ranskalaiset internoivat hänet, ja vapauduttuaan hän liittyi muukalaislegioonaan, mutta pakeni viimein Marokon ja Portugalin kautta Englantiin. Hän palveli brittiarmeijan pioneerijoukoissa ja työskenteli BBC:ssa. Hänestä tuli Britannian kansalainen 1945. Hän asui pääasiassa Lontoossa ja työskenteli kirjailijana ja luennoitsijana. Kesäkuussa 1950 hän piti puheen antikommunististen intellektuellien tilaisuudessa Berliinissä, mikä johti Congress for Cultural Freedomin perustamiseen. Hän vastusti myös kuolemantuomiota ja puhui ydinaseriisunnan puolesta. Koestleristä tuli Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentaja 1970-luvulla. Myöhemmin hän kiinnostui paranormaaleista ilmiöistä ja tutki muun muassa levitaatiota ja telepatiaa.
Vuonna 1983 hän teki itsemurhan kolmannen vaimonsa Cynthian kanssa sairastettuaan parkinsonin tautia ja leukemiaa. Testamentissaan hän määräsi varansa käytettäväksi parapsykologian professuurin () perustamiseen Edinburghin yliopistoon.
Fear of the Dark
Fear of the Dark (suom. "pimeän pelko") tarkoittaa seuraavia teoksia:
Piilopirtti
Piilopirteiksi sanotaan niitä erämaissa sijaitsevia asumuksia, joihin suomalaiset pakenivat miehittäjiä, sotaväenottoja, omia virkamiehiä tai verottajaa.
Erityisesti isonvihan aikana 1714–1721 venäläisten sotilaiden toiminta Suomessa herätti kauhua. Suuri osa virkamiehistä ja muista säätyläisistä pakeni Ruotsiin, mutta tavallisella kansalla ei tähän useimmiten ollut halua tai mahdollisuuksia. Täten vainoja välteltiin pakenemalla erämaahan.
Kuortaneen Mäyryn Piilomäkeen on vuosina 1999–2000 rakennettu isonvihan aikana käytössä olleen piilopirtin paikan läheisyyteen piilopirteistä muistuttava pihapiiri.
Kivijoki
Kivijoki on kylä Hattulan kunnassa Kanta-Hämeessä. Kylä sijaitsee Tömäjärven etelärannalla järveen laskevan Kiviojan sekä yhdystien 2855 varrella, noin kymmenen kilomerin päässä Hämeenlinnan keskustan länsipuolella ja noin kahdeksan kilometrin päässä Hattulan keskustaajamasta. Pari kilometriä Kivijoesta Hämeenlinnaan päin on alueen korkein kohta, Kirkkomäki, johon perinnetiedon mukaan aiottiin aikoinaan rakentaa Hattulan kirkko. Kivijoen alueella on perinteistä maaseutuasutusta, mutta alueella on myös useita uudempia omakotitaloja. Kivijoen kylästä pääse Renkovahantietä valtatie 10:lle Hämeenlinnan ja Rengon puoliväliin. Hieman pitemmältä pääsee Hyrvälän kylän kautta vanhalle Tampereen pikatielle. Renkovahan ja Hyrvälän (Takajärventie) tiet kuuluvat vanhaan tieverkostoon, joka liittyi kiinteästi ikivanhaan Hämeen Härkätiehen. Lähellä Kivijokea sijaitsee tunnettu Inkalan kartano.
Dubbelliv
Dubbelliv on Pauli Virran vuonna 1989 julkaistu albumi, jolla hän esittää ruotsiksi Juice Leskisen tekemiä kappaleita. Ne on kääntänyt Barbara Helsingius.
C-kasetti PVPMC 07
Kivijoki (täsmennyssivu)
Kivijoki voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Lorenzo Carcaterra
Lorenzo Carcaterra (s. 16. lokakuuta 1954 Hell’s Kitchen, New York) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen tunnetuin teoksensa on "Katuvarpuset" (alk. "Sleepers"), jonka on väitetty perustuvan kirjailijan omakohtaisiin kokemuksiin. Carcaterran omaan lapsuuteen perustuu ainakin teos "A Safe Place: The True Story of a Father, a Son, a Murder", jossa hän käsittelee vaikeaa suhdetta isäänsä.
Shannon Bex
Shannon Rae Bex (s. 22. marraskuuta, 1980, Bend, Oregon, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko, joka kuuluu Danity Kane nimiseen tyttöbändiin. Danity Kanen esikoisalbumi julkaistiin 22. elokuuta 2006. Bex on entinen Portland Trailblazers tanssiryhmän jäsen.
Nobby Stiles
Norbert "Nobby" Peter Stiles MBE (s. 18. toukokuuta 1942 Collyhurst, Manchester, Englanti) on englantilainen entinen jalkapalloilija ja valmentaja. Pelaaja-aikanaan hän oli pelipaikaltaan puolustaja.
Pelaajaurallaan seuratasolla Manchester Unitedia, Middlesbroughia ja Vancouver Whitecapsia edustanut Stiles oli mukana voittamassa kultaa Englannin maajoukkueessa vuoden 1966 MM-kotikisoissa. Vuoden 1970 MM-kisoissakin Englantia edustanut Stiles pelasi uransa aikana 28 maaottelua, tehden yhden maalin.
10. tammikuuta 1960 Stiles teki debyyttinsä Manchester Unitedissa ottelussa Boltonia vastaan. 11 Manchester kauden aikana Stiles oli mukana voittamassa kahta liigamestaruutta (1965 & 1967), Euroopan cupia (nyk. mestarien liiga) 1968, FA Cupia (1963) ja FA Community Shieldia vuosina 1965 ja 1967.
Pelaajauransa jälkeen Stiles valmensi Prestonia, West Bromwich Albionia ja Manchester Unitedia.
Vuoden 1966 MM-joukkueessa pelanneet Stiles, Roger Hunt, George Cohen, Ray Wilson ja Alan Ball ristittiin vuonna 2000 Brittiläisen ritarikunnan jäseniksi jalkapalloilun edestä tekemänsä työn vuoksi.
Eino Aaltio
Eino Abram (E.A.) Aaltio (vuoteen 1906 Andelin, 8. lokakuuta 1889 Keuruu – 3. lokakuuta 1974 Helsinki) oli varatuomari, kansanedustaja, poliitikko ja kotiseutuhistorioitsija.
E. A. Aaltio syntyi 1889 Keuruulla vanhaan keuruulaiseen Andelinin lukkari- ja pappissukuun. Päästyään ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1909 hän ryhtyi aluksi opiskelemaan teologiaa, mutta vaihtoi pian oikeustieteeseen. Oikeustutkinnon Aaltio suoritti 1914 ja toimi sen jälkeen nimismiehenä Lammilla, Koski Hl:ssä, Jyväskylässä ja Keuruulla. 1918 olleessaan Keuruun nimismies hän osallistui sisällissotaan valkoisten joukoissa Keuruun ja Vilppulan seudun taisteluissa. Hänelle myönnettiin varatuomarin arvonimi vuonna 1919. Vuonna 1920 hän toimi Itä-Karjalan väliaikaisen hallinnon lakimiehenä ja sihteerinä. 1920-luvulla Aaltio toimi asianajajana Helsingissä ja Tampereella. Samalla hän toimi mm. Hämeenmaan, Ulkosuomalaislehden ja Tähystäjän päätoimittajana. 1920-luvun lopulla E.A.Aaltio oli Akateemisen Karjala-Seuran aktivisteja ja kuului silloin mm. Urho Kekkosen lähipiiriin. AKS:n vallattua Suomalaisuuden liiton Aaltio toimi liiton pääsihteerinä 1929–30. Maalaisliiton kansanedustajana E.A. Aaltio toimi lyhyen ajan 1929 noustuaan varasijalta eduskuntaan kesken kauden.
Lempäälässä Aaltio oli perustamassa 1925 Itä-Lempäälän Maamiesseuraa ja Itä-Lempäälän Osuuskassaa (myöhemmin Lempälän-Viialan Osuuspankki).
1930 Aaltio muutti Yhdysvaltoihin Suomen konsuliksi Duluthiin Minnesotaan. Siellä hän oli yksi alullepanijoista valkohäntäpeurojen tuomisessa Suomeen vuonna 1935 ja löysi niiden ensimmäiseksi sijoituspaikaksi Laukon kartanon Vesilahdella. Suomeen Aaltio palasi 1939 ja toimi sen jälkeen asianajajana Helsingissä.
Erityisesti eläkevuosinaan E. A. Aaltio tuli tunnetuksi tuotteliaana kotiseutuhistorioitsijana. Hän oli myös perustamassa Keurusselän Seuraa 1944 ja Lempäälä-Seuraa 1952. Samat pitäjät olivat hänen tutkimustensa pääkohteet, Keuruu hänen omanaan ja Lempäälä hänen vaimonsa Viena s. Sotavallan kotipitäjinä.
Jarno Pihlava
Jarno Pellervo "Jarppa" Pihlava (s. 14. toukokuuta 1979 Raisio) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut uimari. Pihlava edusti Raision Urheilijoita, ja hänen päälajinsa oli rintauinti.
Pihlava aloitti uintiuransa 7-vuotiaana. Hän osallistui olympialaisiin Sydneyssä 2000 ja Ateenassa 2004. Hän saavutti pitkän radan EM-kilpailuissa yhden mitalin sekä lyhyellä radalla kaksi MM- ja neljä EM-mitalia.
Pihlava valmistui Turun kauppakorkeakoulusta kauppatieteiden maisteriksi vuonna 2007. Hän työskentelee sijoitusjohtajana Turun Seudun Osuuspankissa.
Tajakka ja Tabletit
Tajakka ja Tabletit oli valkeakoskelainen huumoripopyhtye 70-luvun lopulta 80-luvun lopulle.
Banaaniliitin
Banaaniliitin on yksijohtiminen sähköinen liitin, jota käytetään yleisesti väliaikaisissa kytkennöissä. Se on tavallisimmin halkaisijaltaan 4 mm ja noin 25 mm pitkä, vaikkakin käytössä on erikokoisia versioita erikoistarkoituksiin.
Liittimessä on yleensä yksi tai useampia pitkittäissuuntaisia kontaktipintoja, jotka parantavat liitoksen johtavuutta ja estävät liitintä irtoamasta. Varsinkin vanhemman malliset liittimet muistuttavat banaania kontaktiliuskojen kuperuuden ja niiden välisten rakojen ansiosta, joten nimi on todennäköisesti peräisin tästä. Saksalaisen Richard Hirschmann Company:n patentti vuonna 1926.
Usein liittimet ovat myös ketjutettavissa ja saatavana on myös suojaeristettyjä liittimiä.
Yleisimpiä käyttökohteita ovat elektroniikan mittalaitteet, laboratoriolaitteet ja esimerkiksi kaiutinliitännät.
Nokia 3310
Nokia 3310 on Nokian valmistama matkapuhelin. Puhelinmallia valmistettiin vuosien 2000–2005 välillä. Nokia myi 3310-mallia yhteensä noin 136 miljoonaa kappaletta, millä määrällä se sijoittui yhdenneksitoista "The Telegraph" -lehden syksyn 2013 katsauksessa kaikkien aikojen myydyimmistä matkapuhelimista.
Nokia 3310:stä julkaistiin vuonna 2001 hieman kehittyneempi versio, Nokia 3330. Uusi malli muistutti ulkomuodoltaan 3310-mallia, mutta uutuutena 3330-mallissa oli WAP-ominaisuus. 3310:n varsinaisia seuraajia olivat kuitenkin Nokia 3510 (vuonna 2002) ja värinäytöllinen 3510i (2002). HMD Global julkaisi Nokia 3310:sta vuonna 2017 värinäytöllisen version.
Nokia 3310 on myöhemmin innoittanut lukuisia internet-meemejä. Useat niistä vitsailevat etenkin 3310-mallin kestävyydellä.
Viljami
Viljami on suomalainen miehen etunimi. Sen kansainvälisiä vastineita ovat mm. Vilhelm, William, Guillaume ja Guillermo. Viljamin nimipäivä on 6. huhtikuuta, jolloin on myös Villen, Vilhelmin, Vilhon, Vilin ja Jamin nimipäivä. Huhtikuuhun 2017 mennessä nimi Viljami on annettu noin 21 200 henkilölle.
Heikki Kanninen
Heikki Juhani Kanninen (s. 11. tammikuuta 1952 Helsinki) on suomalainen juristi ja korkeimman hallinto-oikeuden jäsen eli hallintoneuvos. Hän on ollut vuodesta 2005 alkaen tehtävästä virkavapaana toimiessaan Luxemburgissa EY:n virkamiestuomioistuimen ja sittemmin Euroopan yhteisöjen ensimmäisen asteen tuomioistuimen tuomarina. Kanninen toimi vuosina 1986–2000 oikeusministeriössä lainsäädäntöneuvoksena, mutta oli kuitenkin vuosina 1993–1995 EFTA-tuomioistuimen apulaiskansliapäällikkönä sekä EY-tuomioistuimen lakimiesavustajana vuosina 1995–1998.
Kanninen toimi Tuomioistuinlaitoksen kehittämiskomitean varapuheenjohtajana vuosina 2001–2003. Hän oli turvapaikkalautakunnan jäsen 1991–1996.
Kanninen on valmistunut ekonomiksi 1976, oikeustieteen kandidaatiksi 1978 ja oikeustieteen lisensiaatiksi1988.
Helmikuussa 2009 Kanninen nimitettiin Euroopan yhteisöjen ensimmäisen asteen tuomioistuimen tuomariksi Virpi Tiilin seuraajaksi. Syyskuun alusta 2010 Kanninen nimitettiin uudelle kuusivuotiselle toimikaudelle.
Heikki Kannisen isä oli kenraaliluutnantti Ermei Kanninen.
Joutsan Seutu
Joutsan Seutu on kaakkoisessa Keski-Suomessa Joutsan seudulla keskiviikkoisin ilmestyvä paikallislehti. Lehden levikki on 5323 (LT 3/2005) ja levikkialueeseen lukeutuvat Joutsan ja Luhangan kunnat. Joutsassa ja Luhangassa peitto on 100 prosenttia. Merkittävä osa levikistä suuntautuu myös pääkaupunkiseudulle seudun entisille asukkaille.
Joutsan Seutu on poliittisesti sitoutumaton lehti. Lehden päätoimittaja on ollut vuodesta 2000 alkaen Markku Parkkonen.
Raimo "Rami" Nieminen toimi Joutsan Seudun päätoimittajana (1976-2000). Niemisen merkittävin palsta oli pääkirjoituspalstana toiminut "Periaatteessa ja käytännössä".
Joutsan Seutu on perustettu vuonna 1971 ja sitä julkaisee Joutsan Seutu Oy. Lehtiyhtiön omistus on noin sadan eri yksityishenkilön ja yhteisön hallussa.
Verkkosivut Joutsan Seutu otti käyttöön vuonna 1995 yhtenä Suomen ensimmäisistä paikallislehdistä.
Hietasaaren Tanssimajakka
Hietasaaren Tanssimajakka oli Oulun Hietasaaressa sijaitseva noin vuonna 1965 avattu tanssilava.
Hieta-Viihde Oy:n omistamaan tanssipaikkaan mahtui noin 1 200 tanssijaa. Tanssimajakassa oli noin 600 neliömetrin kokoinen tanssilattia, josta avautui näkymät Tuiraan ja Hartaanselän yli Pikisaareen sekä Kuusisaareen.
Tanssipaikka tuhoutui tulipalossa lokakuussa 2010. Aluksi poliisi epäili tulipalon johtuneen sähkölaiteviasta, mutta keväällä 2012 muiden vahingontekojen tutkinnan yhteydessä paljastui, että rakennus oli sytytetty tahallaan. Poliisin mukaan tuhopolton tunnusti nuori mieshenkilö, joka oli palon sytyttäessään alle 15-vuotias.
KS Teuta Durrës
KS Teuta Durrës on albanialainen jalkapalloseura, joka pelaa kotiottelunsa Niko Dovana -stadionilla Durrësin kaupungissa. Vuonna 1920 perustettu seura on voittanut Albanian mestaruuden kerran, kaudella 1993-94.
Ritva Santavuori
Ritva Anja Irmeli Santavuori (o.s. Lehtinen, s. 8. kesäkuuta 1932 Viipuri) työskenteli Helsingissä kaupunginviskaalina eli syyttäjänä vuosina 1974–1996. Hän toimi muun muassa huumerikossyyttäjänä ja osastopäällikkönä.
Tuota ennen hän työskenteli keskusrikospoliisissa mm. toimistopäällikkönä. Hän on koulutukseltaan oikeustieteen kandidaatti, valmistunut 1968. Santavuori on suomalaisen syyttäjäkoulutuksen pioneereja: hän toimi vuosina 1978–1979 oikeuskanslerinviraston syyttäjien koulutustyöryhmän puheenjohtajana ja syyttäjäkurssien johtajana 1979–1980. Hän on toiminut Iltalehden kolumnistina ja vakiovieraana Ykkösen aamu-tv:n jokaperjantaisessa Jälkiviisaat-osiossa.
Ritva Santavuori oli syyttäjänä useissa aikanaan huomiota herättäneissä jutuissa: Dolorex-juttu, Jollaksen palkkamurhajuttu ja Myllypuron lapsisurmat.
1. helmikuuta 2008 Julkisen sanan neuvosto antoi päätöksen, jossa moitittiin Santavuoren puheita "Jälkiviisaat"-ohjelmassa 11. tammikuuta. Santavuori sanoi ohjelmassa Barack Obaman isoäitiä rumaksi ja arveli, että tällä on jäljellä ”negridisia” piirteitä, kuten gorillamainen nenä; Santavuoren mielestä isoäidin kuvia levitettiin medioissa Obaman vaalikampanjan vaikeuttamiseksi. JSN:n mukaan puheenvuorossa tuotiin esiin etninen alkuperä halventavassa merkityksessä. Vastuu tapauksesta kuului neuvoston mukaan Yleisradiolle. Santavuori pahoitteli kommenttejaan myöhemmin. 4. helmikuuta kerrottiin, ettei Santavuori jatka aamutelevisiossa.
Santavuoren ensimmäinen puoliso oli sellotaitaiteilija Esko Valsta 1952–1954. Toisen avioliiton hän solmi Usko Santavuoren kanssa 1955. Heillä on kaksi lasta, Heikki Kustaa (1956) ja Mikko Usko Juhani (s. 1958).
3. divisioona (jatkosota)
3. divisioona oli jatkosodan alussa Pohjois-Pohjanmaan sotilasläänin, johon kuuluivat Oulun ja Raahen suojeluskuntapiirit, perustama Suomen armeijan divisioona. Se liitettiin III armeijakuntaan ja osallistui Operaatio Hopeakettuun ja eteni Uhtualle ja Kiestinkiin. Neuvostoliiton suurhyökkäyksen aikana 3. divisioona siirrettiin Karjalankannakselle, jossa se osallistui taisteluihin VT- sekä VKT-linjalla.
3. divisioonan joukkojen perustamisesta vastasi Pohjois-Pohjanmaan sotilaslääni lukuun ottamatta niitä joukkoja, jotka kuuluivat välirauhan ajan 11. prikaatin perustamisvastuulle.
Välirauhan ajan 11. prikaati oli määrätty saatettavaksi sodanajan vahvuuteen jo 10. kesäkuuta 1941 silloisen V armeijakunnan käskyllä. 11. prikaati perusti palveluksessa olleista varusmiehistä Jalkaväkirykmenttien 11 ja 53 I pataljoonat sekä pääosan Kenttätykistörykmentti 16:n I ja II patteristoista.
Oulun suojeluskuntapiiri perusti Jalkaväkirykmentti 11:n II pataljoonan, loput Jalkaväkirykmentti 53:sta ja Kenttätykistörykmentti 16:sta sekä Pioneeripataljoona 34:n ja Viestipataljoona 31:n. Raahen suojeluskuntapiiri perusti Jalkaväkirykmentti 11:n III Pataljoonan, Jalkaväkirykmentti 32:n ja Kevyt osasto 5:n.
3. divisioonan kokoonpanosta puuttui Raskas kenttätykistöpatteristo ja lisäksi perustettiin huollon osia sekä eräitä pienempiä yksiköitä kuten 263. ilmatorjuntakonekiväärikomppania.
Katso myös jatkosodan divisioonan määrävahvuudetPerustamisen jälkeen divisioonaan kuuluivat mm. seuraavat yksiköt:
Yhtymien Päämajalle tekemien määräaikaisilmoitusten mukaan 3. divisioonan kokonaistappiot sodan aikana olivat kaatuneina, haavoittuneina ja kadonneina yhteensä 10 036 miestä.
Allan Rosas
Allan Viktor Johnsson Rosas (s. 6. toukokuuta 1948 Turku) on suomalainen oikeustieteen tohtori ja Euroopan unionin tuomioistuimen jäsen vuodesta 2002.
Rosas valmistui oikeustieteen kandidaatiksi 1969 ja lisensiaatiksi 1971. Hän väitteli tohtoriksi Turun yliopistossa 1977.
Rosas työskenteli Turun yliopiston julkisoikeuden apulaisprofessorina 1978–1981 ja Åbo Akademin valtio-oikeuden ja kansainvälisen oikeuden professorina 1981–1996. Hän oli Åbo Akademin ihmisoikeusinstituutin johtaja 1985–1995.
Vuosina 1995–2001 Rosas oli Euroopan komission oikeudellinen pääneuvonantaja ja 2001–2002 EU:n oikeudellisen yksikön varapääjohtaja, kunnes nimitettiin nykyiseen virkaansa.
Kärpänen (Lahti)
Kärpänen on Lahden kaupungin lounainen kaupunginosa. Kärpäsen alue sijaitsee Salpausselkää pitkin nousevan Kärpäsenmäen päällä, sen eteläisessä rinteessä sekä rinteen alla. Kärpäsessä on peruskoulu, kirjasto sekä Oululaisen tehdas. Hämeenlinnantie nousee ylös Kärpäsenmäkeä, ja jatkuu myöhemmin valtatie 12:na.
Ratahallintokeskuksen, Hollolan kunnan, Lahden kaupungin ja Nastolan kunnan teettämän Lahden kaupunkiseudun rataympäristöselvityksen (2004) perusteella Kärpäsenmäen pientaloalue on yksi Lahden kaupunkiseudun kulttuurihistoriallisesti merkittävistä kohteista.
Valtatie 12:n varrella ehkä näkyvin maamerkki on Kärpäsenmäellä oleva Oululaisen leipomon korkeat betoniset viljasiilot. Kärpäsen mäen länsipuolella alue jatkuu Metsäkankaana. Kärpäsenmäellä sijaitsevat myös Lahden läntinen hautausmaa siunauskappeleineen sekä Lahden vanha ravirata.
Kärpäsenmäki on saanut nimensä siitä että autonomian aikana siellä oli venäläisten kasakoiden hevostallit ja näin ollen myös hevosenlantaa ja kärpäsiä. Samaa perua on vieressä sijaitsevan Kasakkamäen nimi.
Salome
Salome (noin 14 jaa. – vuosien 62–71 jaa. välisenä aikana) oli Juudean kuninkaan Herodes Antipaksen tytärpuoli. Hänen nimeään ei mainita Raamatussa, vaan nimi Salome (tai Salomé) on annettu hänelle historioitsija Josephuksen kirjassa "Juutalaisten muinaisajat" ("Antiquities of the Jews"). Tunnetuin Salomeen liittyvä tarina liittyy Johannes Kastajan kuolemaan.
Raamatun mukaan Johannes Kastajan kuolema tapahtui seuraavasti:
Kopio
Kopio on kohde tai asia jonka tarkoitus on muistuttaa suuresti jotain toista kohdetta tai asiaa. Identtinen kopio on alkuperäiseen kohteeseen verrattuna täysin samanlainen.
Ennen kopiointiteknologian kehittymistä kaikki asiakirjat oli kopioitava käsin, millä vältettiin tiedon häviäminen paperin hajotessa. Nykyään digitaalisessa tietoyhteiskunnassa tieto ei enää samalla tavalla katoa, vaan sen voi kopioida hetkessä paikasta toiseen. Kopiointi on siten helpompaa ja nopeampaa, sen ansiosta tieto säilyy ja leviää tehokkaammin.
Geneettistä kopioimista sanotaan kloonaamiseksi. Tällöin eliögeenejä kopioidaan, josta luodaan toinen eliö joka on geneettisesti identtinen.
Yipsi Moreno
Yipsi Moreno (s. 19. marraskuuta 1980 Camagüey, Kuuba) on kuubalainen moukarinheittäjä.
Moreno aloitti yleisurheiluharjoittelun Cerro Pelado -urheilukoulussa ja muutti kotoaan 11-vuotiaana. 14-vuotiaana hän aloitti moukarinheiton harjoittelun ja voitti nuorten Pan-Amerikan kisat vuonna 1997. Seuraavana vuonna hän oli neljäs yleisurheilun nuorten MM-kisoissa Annecyssä. Moreno heitti 29. toukokuuta 1999 nuorten maailmanennätyksen 66,34. Hän sijoittui samana vuonna toiseksi Pan-Amerikan kisoissa ja osallistui Sevillan MM-kisoihin, jossa oli loppukilpailussa kahdeksastoista. Hän sijoittui Sydneyn olympialaisissa neljänneksi tuloksella 68,33 ja voitti maailmanmestaruuden Edmontonin MM-kisoissa 2001 heitettyään ennätyksensä 70,65. Saman vuoden universiadeissa hän oli toinen. 2002 hän heitti toiseksi yleisurheilun maailmancupissa ja uusi maailmanmestaruutensa Pariisin MM-kisoissa 2003 tuloksellaan 73,33. Hän voitti samana vuonna Pan-Amerikan kisat ja voitti loppukaudesta tuloksella 73,42. Hänet valittiin samana vuonna Kuubassa vuoden urheilijaksi.
Moreno voitti olympiahopeaa Ateenan olympialaisissa tuloksella 73,36 häviten Venäjän Olga Kuzenkovalle. Vuonna 2005 hän kärsi jalkavammasta, mutta sijoittui siitä huolimatta alun perin toiseksi Helsingin MM-kisoissa. Kilpailun voitti alun perin Olga Kuzenkova, mutta hänen suorituksensa hylättiin vuonna 2013 dopingin käytön vuoksi ja Moreno nousi voittajaksi. Kauden 2005 lopussa hän voitti tuloksellaan 74,75. 2006 hän oli kolmas sekä sekä yleisurheilun maailmancupissa. Vuonna 2007 hän saavutti Osakan MM-kisoissa hopeaa, Pan-Amerikan kisoissa kultaa ja voiton. Pekingin olympialaisissa 2008 Moreno sijoittui alun perin toiseksi, mutta nousi myöhemmin voittajaksi kun Aksana Mjankova hylättiin dopingin takia vuonna 2016. Vuoden 2008 Moreno voitti tuloksella 74,09.
Moreno sijoittui kolmanneksi maanosien cupissa 2010. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 74,48. Saman vuoden Pan-Amerikan kisoissa hän voitti kultaa tuloksella 75,62. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 74,60. Hän oli kuudes myös Moskovan MM-kilpailuissa 2013.
Morenon ennätys on 76,62, minkä hän heitti 9. syyskuuta 2008 Zagrebissa. Hän lopetti uransa kauden 2014 jälkeen.
Nivelles-Baulers
Nivelles-Baulers oli moottorirata lähellä Brysseliä, Belgiassa. Siellä ajettiin Formula ykkösten Belgian Grand Prix vuosina 1972 ja 1974. Rata suunniteltiin turvalliseksi vaihtoehdoksi Span radalle, mutta joidenkin mielestä se oli liiankin turvallinen. Siellä oli laajat turva-alueet ja se oli liian tasainen. Katsojat vierastivat rataa, sillä katsomot olivat liian kaukana tapahtumista.
Rata ajautui taloudellisiin ongelmiin jo sen alkuvaiheissa. Järjestäjä meni konkurssiin 1974. Vuodeksi 1976 radalle yritettiin saada Formula 1 -kisa, mutta se ei toteutunut öljysoran huonon kunnon takia. 1980 rata tuli liian vaaralliseksi autoille. Moottoripyörillä ajettiin kuitenkin vielä 1981 asti, kunnes rata vihdoin suljettiin. 1990-luvun loppupuolella purettiin varikkorakennukset ja 2000-luvun alussa paikalle rakennettiin teollisuusalue.
Baptism
Baptism on suomalainen black metal -yhtye, joka on perustettu vuonna 1998 Ylöjärvellä ja myöhemmin siirtynyt Kuopion kautta Tampereelle. Yhtyeeseen kuuluu yksi vakituinen jäsen, Kommander Lord Sargofagian. Yhtyeen nimi tarkoittaa suomeksi kastetta.
Kommander Lord Sargofagian ja rumpali Demonium perustivat Baptismin Ylöjärvellä vuonna 1998 . Kesällä 1998 nauhoitettiin ensimmäinen demo, joka oli nimeltään "Satanic Rituals". Se sai vain pienen levityksen omakustannuksen takia. Myöhemmin samana vuonna yhtye jäädytettiin, koska jäsenillä oli muita projekteja hoidettavinaan. Lähes kaksi vuotta sen jälkeen yhtye aloitti toisen demon, nimeltään "Sons of Ruin & Terror", työstämisen. Levy-yhtiö Warmoon Records julkaisi sen myöhemmin 111:een kappaleeseen rajoitettuna. "Sons of Ruin & Terror" sai huomiota osakseen ja potkaisi kehitystyötä eteenpäin. Se myös myöhemmin johti levytyssopimukseen Northern Heritagen kanssa.
Slaughterer liittyi yhtyeeseen soittamaan bassoa Molestor Kadotuksen tilalle syksyllä vuonna 2001. Debyyttialbumi, "The Beherial Midnight", nauhoitettiin Helmikuussa 2002 Boneyard Studiolla Lappeenrannassa. Levy julkaistiin 1000 kappaleen painoksena 12. kesäkuuta ja sen LP-versio 500 kappaleen painoksena. "The Beherial Midnight" julkaistiin myös uudelleen vuonna 2005, tällöin vain C-kasetteina ja uudelleenjulkaisu oli rajattu vain 150:een painokseen. Valikoima kasvoi myöhemmin CD/LP:llä nimeltään "Wisdom and Hate", jonka Northern Heritage julkaisi. Albumi oli rajattu mini-CD-version 666:een painokseen ja LP-levyn 300:een painokseen. Kappale "Eliterian Legion" sisältyi vain LP-version kappalelistaan.
1. elokuuta 2004 tuli ulos seuraava EP, "Black Ceremony", joka sisälsi 2 kappaletta ja oli rajoitettu vain 400:n 7 tuuman vinyylilevyyn. Breath of Pestilence julkaisi "A Journey
Through Death's Chambers" -bonuskappaleen sisältäneen C-kasetti-version, joka rajattiin vain 150:een painokseen, albumista vuonna 2005.
26. huhtikuuta 2005 Baptism alkoi työstää seuraavaa kokopitkäänsä, "Morbid Wings of Sathanasia", minkä niin ikään Northern Heritage julkaisi 2. kesäkuuta 2005, myöhemmin kyseinen levy julkaistiin 500 LP-painokseen rajoitettuna eränä uudelleen vuonna 2006.
26. lokakuuta 2006 Northern Heritage julkaisi minialbumin nimeltään "Evil Mysteries". Kyseistä levyä on saatavilla vain 10 tuuman vinyylilevyinä. Albumi sisälsi myös yhtyeen ensimmäisen suomeksi lauletun kappaleen, "Azazelin tähti".
Yhtyeen kolmas kokopitkä, "Grim Arts of Melancholy", julkaistiin 4. helmikuuta vuonna 2008, julkaisijana edelleen toimi Northern Heritage.
Useiden seikkojen jälkeen Slaughterer & Demonium eivät kuulu enää yhtyeeseen, joten Kommander Lord Sargofagian soittaa siinä yksin vaihtelevia livesoittajia lukuun ottamatta.
Quadra 900
Macintosh Quadra 900 on Apple Computerin 21. lokakuuta 1991 julkaisema, Macintosh Quadra -sarjan tietokone. Quadra 900 julkaistiin yhdessä Quadra 700 -mallin kanssa. Vuonna 1992 malli päivitettiin ja sitä alettiin myydä nimellä Quadra 950. Quadra 900 :n tuotanto lakkautettiin 18. toukokuuta 1992.
Quadra 900 oli rinnakkaismallinsa 700:n kanssa ensimmäinen Macintosh, jossa oli vakiona Ethernet-liitäntä. Porttina käytettiin AAUI-liitäntää. Suuri, tornimallinen kotelo ja viisi NuBus-korttipaikkaa mahdollistivat helpon laajennettavuuden. 303 watin virtalähde pystyi pyörittämään kahta 25 W:n ja kolmea 15 W:n NuBus-lisälaitetta. 16 SIMM-paikkaa oli enemmän kuin tarpeeksi kaikenlaiseen käyttöön.
Kommander Lord Sargofagian
Kommander Lord Sargofagian (oik. Ossi Mäkinen) on suomalainen black metal -muusikko, joka on tunnettu suomalaisista black metal -yhtyeistä Baptism, Black Death Ritual, Calvarium, Horna, Ravine, Behexen, Satanic Warmaster, Trotzreich, Uncreation's Dawn, Valonsurma ja Ymir, joista Baptism on tällä hetkellä hänen pääyhtyeensä. Hän soittaa useita instrumentteja vaihtelevasti eri yhtyeissä.
Albumit, joita tekemässä tahi tuottamassa Sargofagian on ollut osallisena (kokopitkät ja EP:t).