Creatures of the Night
Creatures of the Night on yhdysvaltalaisen Kiss-yhtyeen 13. lokakuuta 1982 julkaistu, kymmenes studioalbumi. Albumin tuottivat Michael James Jackson sekä Kissin laulaja-kitaristi Paul Stanley ja laulaja-basisti Gene Simmons. Kissin kolmeen aiempaan studioalbumiin verrattuna "Creatures of the Night" teki suuren musiikillisen suunnanmuutoksen, ja albumilla yhtye palasi raskaampaan rockmusiikkiin diskovaikutteisten ja progressiivisien levytysten jälkeen. Albumi ylsi Yhdysvalloissa Billboard 200-listan 45. sijalle, mutta ei tästä huolimatta palauttanut Kissin levynmyyntiä aiempien vuosien tasolle.
Soolokitaristi Ace Frehley ei osallistunut albumin äänittämiseen, mutta hän esiintyy tästä huolimatta albumin kansikuvassa. Hänen sijastaan albumin soolokitaraosuudet äänittivät neljä palkattua studiomuusikkoa. Vinnie Vincent, joka oli yksi albumilla vaikuttaneista studiomuusikoista, palkattiin Frehleyn viralliseksi seuraajaksi albumia seuranneella kiertueella.
"Creatures of the Night" oli viimeinen Kissin albumi, jonka julkaisi levy-yhtiö Casablanca Records. Yhtye omisti albumin Casablancan perustajan, hieman ennen albumin julkaisua menehtyneen Neil Bogartin muistolle.
Vuonna 1982 Kiss oli uransa pahimmassa aallonpohjassa. Yhtye oli vieraannuttanut lukuisia faneja musiikistaan julkaisemalla Vini Poncian tuottamat studioalbumit "Dynasty" (1979) ja "Unmasked" (1980), joilla yhtyeen musiikki oli ottanut paljon vaikutteita diskomusiikista. "Dynastyn" äänityksissä yhtyeen jäsenten välit olivat alkaneet rakoilla, ja tämä johti rumpali Peter Criss erottamiseen vuonna 1980. "Dynasty" oli tästä huolimatta maailmanlaajuinen kaupallinen menestys, ja myös "Unmasked" menestyi hyvin etenkin Euroopassa ja Australiassa. Crissin korvasi Unmasked Tour-kiertueella Kissin rumpalina ensi kertaa esiintynyt Eric Carr.
Syyskuussa 1980 laulaja-kitaristi Paul Stanley lupasi Kissin tekevän paluun musiikillisille juurilleen ja että yhtyeen seuraava albumi tulisi olemaan edeltäjiään raskaampi. Vuoden 1976 hittialbumin Destroyer tuottanut Bob Ezrin palasi yhteistyöhön Kissin kanssa, ja yhtye aloitti seuraavan studioalbuminsa äänittämisen. Tuloksena oli progressiivinen konseptialbumi "Music from ”The Elder”", joka perustui laulaja-basisti Gene Simmonsin kehittämään tarinaan nuoren pojan sankarillisesta odysseiasta. Soolokitaristi Ace Frehley oli alusta pitäen vastustanut ajatusta konseptialbumin julkaisemisesta, ja hän muun muassa äänitti osuutensa kotistudiollaan, koska ei suostunut työskentelemään samanaikaisesti muun yhtyeen kanssa.
"Music from ”The Elder”" oli yhtyeen panostuksesta huolimatta kaupallisesti aiempaakin epäonnistuneempi tuotos. Albumi ylsi Billboardin listalla vaivoin vaatimattomalle 75. listasijalle, ja ainoa single ”A World Without Heroes” saavutti niin ikään heikon listasijan 56. Billboard Hot 100-listalla. Albumin kehnon menestyksen takia yhtye ei ensimmäistä kertaa urallaan tehnyt kiertuetta albumin tiimoilta.
"Creatures of the Night" äänitettiin Record Plant- ja Record One-studioilla Los Angelesissa, ja se miksattiin New Yorkissa Power Station-studiossa.
Soolokitaristi Ace Frehley oli jo vuoden ajan pohtinut jättävänsä yhtyeen. Hän oli ennen albumin äänitysten alkua joutunut myös auto-onnettomuuteen yhdessä myös Kissin levytyksillä soittaneen sessiomuusikko Anton Figin kanssa, ja Frehleyn onnettomuudessa saamat vammat vaikuttivat hänen arkielämäänsä pitkään ja olivat osasyy siihen, miksi hän ei innostunut studiotyöskentelystä Kissin kanssa. Paul Stanley ja Gene Simmons yrittivät suostutella Frehleyn jäämään yhtyeeseen, ja myös Frehleyn juristi kehotti tätä miettimään yhtyeen jättämistä uudelleen, koska Kiss oli vastikään solminut uuden levytyssopimuksen, jonka lisäksi yhtye tienasi edelleen oheistuote- ja esiintymistuloilla varsin mittavia summia, minkä johdosta eroaminen ei osoittautuisi taloudellisesti kannattavaksi ratkaisuksi.
Frehley jätti yhtyeen jo vuonna 1982, mutta tieto hänen erostaan virallistettiin vasta vuotta myöhemmin. Frehleyn soolokitaraosuudet "Creatures of the Nightille" soittivat neljä sessiomuusikkoa: jo 1970-luvulla yhtyeen kanssa työskennellyt Bob Kulick, sooloartistina pitkään levyttänyt Robben Ford, Mr. Mister-yhtyeen kitaristi Steve Farris sekä Vincent Cusano eli Vinnie Vincent, joka myöhemmin korvasi Frehleyn Kissin soolokitaristina. Sessiomuusikkoina albumilla vaikuttivat myös basistit Mike Porcaro ja Jimmy Haslip; Porcaro soitti albumin nimikkokappaleessa “Creatures of the Night“ ja Haslip kappaleessa “Danger“. Haslip oli tehnyt yhteistyötä Jacksonin kanssa aiemmin soittaessaan niin ikään "Creatures of the Nightilla" vaikuttaneen Robben Fordin albumilla. Porcaron bassoraita kappaleeseen “Creatures of the Night“ päätyi Simmonsin mukaan albumille, kun hän oli kuullut sattumalta Porcaron soittamassa kappaletta bassolla ja pitänyt tämän soitosta niin kovasti, että halusi jättää sen lopulliselle albumille. Myös rumpali Eric Carr esitteli taitojaan basistina ja soitti Simmonsin sijaan bassoa kappaleessa "I Still Love You".
Tuottaja Michael James Jacksonin mukaan albumin rummut äänitettiin vanhoilla, harvinaisilla mikrofoneilla ja koko rumpusettiä ympäröivä huone oli mikitetty eri paikoista.
"Creatures of the Nightilla" Kiss otti ensimmäistä kertaa urallaan vaikutteita metallimusiikista. Tähän vaikutti muun muassa rumpali Eric Carrin aiempaa raskaampi soittotyyli, joka erosi huomattavasti hänen edeltäjänsä Peter Crissin jazz-vaikutteisesta soittotavasta.
Paul Stanley kirjoitti albumille yhteensä neljä kappaletta, tosin ulkopuolisten lauluntekijöiden avustamana. Simmons teki albumille viisi kappaletta, jotka hän oli niin ikään kirjoittanut ulkopuolisten lauluntekijöiden kera. Tuottaja Michael James Jackson pyysi Adam Mitchellin avustamaan kappaleiden teossa, ja panoksensa albumin kappaleisiin antoivat myös Jim Vallance, Mikel Japp sekä tuolloin melko tuntematon Bryan Adams, joka loi myöhemmin valtavan menestyksekkään uran sooloartistina. Vinnie Vincent oli säveltäjänä kolmessa albumin kappaleessa, mukaan lukien singlejulkaisussa ”I Love It Loud”.
"Creatures of the Night" oli ensimmäinen Kiss-albumi, jolla lauluvastuun kantoivat yksinomaan Stanley ja Simmons.