hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Rory Kinnear
Rory Kinnear (s. 17. helmikuuta 1978 Lontoo, Britannia) on brittiläinen näyttelijä. Hän syntyi Lontoossa ja opiskeli LAMDAssa.
Kinnear tunnetaan parhaiten teatterirooleistaan ja hän on ollut mukana sekä Royal Shakespeare Companyssa että Royal National Theatressa. Kinnear on esiintynyt muun muassa näytelmissä "The Man of Mode" (Etherege, 1676), josta hän voitti parhaan miessivuosan Olivier-palkinnon vuonna 2008, "Mary Stuart" (Schiller, 1800) ja "Hamlet".
Vuonna 2013 hän jakoi Adrian Lesterin kanssa parhaan miespääosan Evening Standard -palkinnon roolistaan Jagona National Theatren "Othello"-tuotannossa. Hän voitti myös parhaan miespääosan kategoriassa samasta roolista Laurence Olivier- palkinnon. Kinnearin kirjoittamaa esikoisnäytelmää "The Herd" esitettiin Bush Theatressa syksyllä 2013. Hän oli siitä ehdolla Evening Standard Awardin lupaavimman näytelmäkirjailijan kategoriassa.
Vuonna 2016 Kinnear esiintyy Macheathin eli Puuko-Macin roolissa National Theatren tuotannossa Kurt Weillin ja Bertolt Brechtin laulunäytelmästä "Kolmen pennin ooppera".
Teatterin lisäksi Kinnear on esiintynyt myös televisiossa ja elokuvissa. Hänellä on esimerkiksi henkilöstöpäällikkö Bill Tannerin rooli James Bond -elokuvissa "007 Quantum of Solace" (2008), "007 Skyfall" (2012) ja "Spectre" (2015). Lisäksi hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa "Särkynyt" (2012) ja "The Imitation Game" (2014) sekä BBC:n "Ontto kruunu" -sarjaan kuuluvassa televisioelokuvassa "Richard II" (2012). Kinnear on vieraillut muun muassa televisiosarjoissa "Hiljainen todistaja", "Viisi päivää", "Murhan jäljet", "Politiikan nappula" ja "Cranfordin naiset". Hän on esittänyt myös Frankensteinin hirviötä televisiosarjassa "Penny Dreadful" vuodesta 2014 lähtien.
Loveless (albumi)
Loveless on yhtyeen My Bloody Valentine toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin 4. marraskuuta 1991.
George Etherege
Sir George Etherege (n. 1635 – 10. toukokuuta 1692) oli brittiläinen näytelmäkirjailija. Hänen työtään ovat komediat "The Comical Revenge or, Love in a Tub" (1664), "She Would if She Could" (1668) ja "The Man of Mode or, Sir Fopling Flutter" (1676).
Hans-Jürgen Stumpff
Hans-Jürgen Stumpff (15. kesäkuuta 1889 Kolberg, Saksa – 9. maaliskuuta 1968 Frankfurt am Main, Saksa) oli saksalainen Luftwaffen kenraali toisen maailmansodan aikaan. Stumpff toimi Luftwaffen esikuntapäällikkönä ennen sotaa ja uudelleen sodan päättymisen jälkeen kahden viikon ajan, kunnes natsi-Saksan aikainen Luftwaffe lakkautettiin.
Stumpff liittyi 2. syyskuuta 1907 kadetiksi preussilaiseen 12. krenatöörirykmenttiin. 19. marraskuuta 1908 hänet ylennettiin luutnantiksi. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän palveli yleisesikunnassa ja sodan loppuun mennessä hän oli ylennyt jo kapteeniksi. Weimarin tasavallan ajan hän toimi yleisesikuntaupseerina ja myöhemmin osastojohtajana valtakunnanpuolustusministeriössä.
1. syyskuuta 1933 hänet valittiin aliluutnantiksi juuri perustettuun Luftwaffeen, jossa hänestä myöhemmin tuli henkilöstöpäällikkö. Aikavälillä 1. heinäkuuta 1937 – 31. tammikuuta 1939 hän toimi Luftwaffen yleisesikuntapäällikkönä. Hänet ylennettiin kenraaliksi ("General der Flieger") hänen ansioistaan Luftwaffen perustamisen ja rakentamisen johdosta.
Toisen maailmansodan aikana hänet ylennettiin kesäkuussa 1940 kenraalieverstiksi ja syyskuussa 1941 hänelle myönnettiin rautaristin ritariristi. Keväällä 1940 Stumpff komensi muutaman kuukauden ajan 1. ilma-armeijaa, jonka jälkeen hänet siirrettiin 10. toukokuuta 1940 alkaen myös Suomessa toimineen 5. ilma-armeijan komentajaksi. Stumpffin johtamana ilma-armeija osallistui muun muassa taisteluun Britanniasta, hyökäten Norjaan tukeutuen Pohjois-Englantiin ja Skotlantiin. 6. tammikuuta 1944 Stumpff siirrettiin Saksaan, valtakunnanpuolustuksen ylipäälliköksi, johtamaan torjuntatoimia Saksan keskiosaan suuntautuneita liittoutuneiden pommituksia vastaan. 9. helmikuuta 1944 alkaen aina sodan loppuun asti hän toimi Luftwaffen esikuntapäällikkönä sekä samalla Luftwaffen ylipäällikön sijaisena.
9. toukokuuta 1945 Stumpff kuului ilmavoimien edustajana ryhmään, joka allekirjoitti Saksan ehdoitta antautumisen Berliinissä. 1947 hänet vapautettiin brittiläisestä sotavankilasta.
Vincent D’Onofrio
Vincent Phillip D’Onofrio (s. 30. kesäkuuta 1959 Brooklyn, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Hän opiskeli näyttelemistä Actors Studiossa ja American Stanilawski Theaterissa. Hän teki debyyttinsä Broadwayllä vuonna 1984. Filmidebyyttinsä hän teki vuonna 1987 elokuvassa "Full Metal Jacket". Hänen ensimmäinen isompi roolinsa oli elokuvassa "Rakkauden valinta". Hän on näytellyt myös elokuvissa "Men in Black – miehet mustissa", "Mystic Pizza", "JFK – avoin tapaus", "The Player – Pelimies", "Ed Wood", "The Cell" ja "The Break-Up". Vuonna 2001 hän sai ison roolin sarjasta "". Hän jätti sarjan vuonna 2010, mutta palasi siihen vuonna 2011 sen kymmenennelle, viimeiselle tuotantokaudelle. D’Onofrio esiintyi yhteensä 141:ssä sarjan jaksossa.
Vincent D’Onofrio on ollut kaksi kertaa naimisissa. Ensimmäinen avioliitto Greta Scacchin kanssa kesti kaksi vuotta. Liitosta syntyi yksi tytär vuonna 1992. Toisen avioliittonsa D’Onofrio solmi vuonna 1997 Carin Van Der Dorkin kanssa. Heillä on vuosina 2000 ja 2008 syntyneet pojat.
Red Special
Red Special on Queen-yhtyeen kitaristi Brian Mayn rakentama ja käyttämä sähkökitara. Nimi tulee kitaran punaruskeasta väristä. May rakensi kitaran itse, koska hänellä ei ollut varaa haluamaansa Fender Stratocasteriin.
May rakensi Red Specialin yhdessä isänsä kanssa perhetutulta saamastaan jämäpuusta (mahonkia) - joka oli irroitettu 200 vuotta vanhasta takasta - minkä vuoksi kitaran kaulassa on kaksi madon jättämää reikää. Puun alkuperän mukaan kitarasta käytetään myös nimitystä The Fireplace Guitar (suom. Takkakitara).
Kitaran rakentaminen vei 18 kuukautta (vuosina 1963-1965) ja materiaalit maksoivat yhteensä 18 puntaa (vuoden 1965 rahanarvo).
May on aina käyttänyt tätä kitaraa Queen-urallaan sekä studiossa että keikoilla ja käyttää sitä edelleen. BrianMayGuitarsin Brian May Signature -mallisto on jäljitelmä Red Specialista.
May porasi kitaran rungon sisään akustisia taskuja, jotta kitaran sointi muistuttaisi puoliakustista kitaraa, ja saisi rungon värähtelemään ja näin vaikuttamaan sen sointiin.
Kitarassa on kolme Burnsin valmistamaa yksikelaista mikrofonia, jotka on upotettu Araldit-hartsiin niiden vinkumisen estämiseksi.
Vinkuminen on ominaista halvoille ja/tai huonosti rakennetuille mikrofonoille. Ilmiö johtuu löysästä käämistä, joka alkaa värähdellä korkeilla äänenvoimakkuuksilla soitettaessa, ja löysä kohta alkaa resonoida ja aiheuttaa näin vinkumista. Vinkuminen voidaan estää upottamalla mikrofoni vahaan.
Bryan Muir
Bryan Muir (s. 8. kesäkuuta 1973 Winnipeg, Manitoba, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Tällä hetkellä Muir on ilman seuraa. Häntä ei ole varattu NHL:ään.
Muir on pelannut NHL:ssä 11 kauden aikana yhteensä 279 ottelua tehoilla 18+37=55. Kiertolaispuolustajan seuroina ovat olleet Edmonton Oilers, New Jersey Devils, Chicago Blackhawks, Tampa Bay Lightning, Colorado Avalanche, Los Angeles Kings ja Washington Capitals vuosina 1995-2007. Kaudella 2007-08 Muir pelasi Toronto Maple Leafsin farmijoukkueessa Toronto Marliesissa. Colorado Avalanchessa hän voitti Stanley Cupin vuonna 2001.
Työsulkukaudella 2004-05 Muir pelasi Ruotsin Elitserienin MoDo:ssa 26 ottelun verran ja loput 11 ottelua Suomen SM-liigassa Espoo Bluesissa. Tehopisteitä molemmissa seuroissa yhteensä kertyi 2+5=7. 193-senttinen ja 100-kiloinen puolustaja jäi siirrosta uutisoineen Iltalehden mukaan vähälle peliajalle MoDossa, kun nimekkäämpi NHL-puolustaja Adrian Aucoin liittyi joukkueeseen hiljattain. Muirin tultua Espooseen puolustaja Mika Niskanen siirtyi loppukaudeksi jönköpingiläisen HV71:n riveihin.
Kaudella 2008-09 Muir pelasi KHL -joukkue Dinamo Minskissä, mutta siirtyi kesken kauden saksalaiseen Frankfurt Lionsiin.
Rubin Dantschotter
Rubin Dantschotter (s. 18. helmikuuta 1986 Brugge) on belgialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa kotikaupunkinsa seuraa Cercle Bruggea, ja seura on myös pelaajan ensimmäinen ammattilaisseura.
Dantschotterin ensimmäinen seura oli SV Loppem, josta hänet löydettiin ja siirrettiin Cercle Brugen juniorijoukkueeseen jo nuorella iällä. Hän on pelannut jo useita otteluita Belgian nuorisomaajoukkueissa, mutta ei vielä ensimmäistäkään maaottelua aikuisten tasolla.
Minkowskin avaruus
Minkowskin avaruus on erityisesti suhteellisuusteorian matemaattisessa formulaatiossa käytettävä epäeuklidinen vektoriavaruus. Minkowskin avaruuden vektoreita ovat nelivektorit. Yksittäistä pistettä Minkowskin avaruudessa kutsutaan tapahtumaksi. Tapahtumaa kuvastava nelivektori koostuu kolmesta paikkakomponentista ja yhdestä aikakomponentista, jolloin se voidaan merkitä (x, y, z, ict), missä x, y ja z ovat paikkakoordinaatteja, i imaginääriyksikkö, c valonnopeus ja t aika.
Minkowskin avaruus on saanut nimensä saksalaisen matemaatikon Hermann Minkowskin (1864 – 1909) mukaan.
Minkowskin neliulotteisessa avaruusajassa voidaan muuntaa inertiaalikoordinaatisto toiseksi Lorentzin muunnoksen avulla. Jos tiedetään jonkin tapahtuman nelivektori jossain inertiaalikoordinaatistossa, Lorentzin muunnoksen avulla on mahdollista laskea saman tapahtuman nelivektori toisessa inertiaalikoordinaatistossa. Lorentzin muunnokselle Minkowskin avaruudessa on ominaista, että kahden eri tapahtuman välinen neliulotteinen etäisyyden neliö on vakio, siten se ei riippu siitä, missä inertiaalikooridnaatistossa etäisyys lasketaan.
Matemaattisesti Minkowskin avaruuden karakteristisin piirre on sen metriikka, jota esittää metrinen perustensori g=diag(-1,1,1,1). Pistetulossa siis summataan yhteen paikkakomponenttien tulot ja tästä vähennetään aikakomponenttien tulo kertaa valon nopeuden neliö. Yhdessä Lorentzin muunosten kanssa muodostuu yhtenäinen kokonaisuus, jossa laskenta on helpompaa ja suoraviivaisempaa kuin muunnoksilla suoraan laskemalla. Erityisesti tällä metriikalla ja muunnoksilla nelivektorin neliö on invariantti, joten neliöt voidaan laskea helposti esimerkiksi lepokoordinaatistossa.
Nesteraketti
Nesteraketti tarkoittaa rakettia, joka käyttää nestemäistä polttoainetta. Suurin osa avaruusraketeista käyttää ainakin joissain rakettivaiheissa nestemäistä polttoainetta. Yleensä nestemäiset hapetin ja polttoaine ovat eri säiliöissä, joista ne pumpataan palotilaan sopivasan paineeseen. Nestemäiset polttoaineet ovat kiinteitä tehokkaampia. Lisäksi nestemäistä polttoainetta käyttävää rakettia voidaan säädellä helpommin ajon aikana kuin kiinteäpolttoaineista rakettia, joissakin sovelluksissa raketti voidaan jopa sammuttaa ja käynnistää uudelleen.
Nestemäistä polttoainetta käyttävän raketin periaatteen ideoi ensimmäisenä venäläinen rakettiteoreetikko Konstantin Tsiolkovski vuonna 1903.
Ensimmäinen todella merkittävä, nykyaikaisen tyyppinen nesteraketti oli Wernher von Braunin johdolla kehitetty saksalainen A-4 eli V-2, joka oli ensimmäinen sodassa käytetty ballistinen ohjus.
1940- ja 1950-luvuilla sekä Yhdysvallat että Neuvostoliitto kehittelivät nestemäistä polttoainetta käytäviä ohjuksia saksalaisen sodanaikaisen V2-teknologian pohjalta.Nestemäistä polttoainetta käytetään myös hybridiraketeissa, joissa toinen ajoaineen komponentti on joko kiinteä tai kaasumainen.
Meksikon pikajuna
Meksikon pikajuna on Reino Helismaan suomentama versio kappaleesta "Orient Express". 
Kappaleen on säveltänyt Gerhard Mohr ja alkuperäiset sanat on tehnyt Eric(h) Plessow.
Kappale levytettiin suomeksi laulettuna versiona ensimmäisen kerran vuonna 1949, tosin Kaarlo Valkama oli tehnyt soitetun version jo vuonna 1933.
Kappaleessa juna pysäytetään ja junarosvot ”Pikku-Pete” ja ”Iso-Pat” yrittävät ryöstää korut ja muut arvoesineet sekä siepata naiset. Matkaan tulee kuitenkin mutkia, sillä matkustajat alkavat kiistellä keskenään rosvojen viimeisestä aikeesta ja eräs vanhapiika alkaa lähennellä rosvoja näiden kauhuksi. Helismaa on levyttänyt laulun kahteen kertaan; myöhemmässä versiossa mukana on Ragni Malmsten vanhanpiian roolissa.
Kappale oli niin pitkä sanoitukseltaan, että teksti täytyi jakaa single-levyn molemmille puolille. Usein kappaleen viimeinen säkeistö on jätetty pois.
Suomalainen koomikko Ismo Leikola on myös tehnyt kappaleesta cover-version, joka tekee pilaa Suomessa käytetyistä Pendolino-junista
Suukapula
Suukapula on väline, joka estää ihmisen puheen ja suun vapaan käytön. Käytetystä välineestä riippuen suukapula voi estää myös suun kautta ääntelemisen ja hengittämisen. Varsinaisten suukapuloiden lisäksi suukapulointiin voidaan soveltaa monia erilaisia esineitä kuten kangaskappaleita tai ilmastointiteippiä.
Myös BDSM-toiminnassa voidaan käyttää suukapuloita.
Viikkouutiset
Viikkouutiset on Etelä-Suomen Media -yhtiön julkaisema, kerran tai kahdesti viikossa ilmestyvä ilmaisjakelulehti, jota julkaistaan kolmena sisällöltään erilaisena kaupunkilehtenä. Sen emolehtiä ovat Hyvinkään ja Riihimäen alueilla ilmestyvä Aamuposti sekä Tuusulassa julkaistava Keski-Uusimaa.
Viikkouutiset Keski-Uusimaa ilmestyy kahdesti viikossa: keskiviikkoisin ja viikonloppuisin. Sen jakelualueen muodostavat Tuusula, Kerava ja Järvenpää. Levikin suuruus on 47 200 ja keskimäärin lehdellä on 36 000 lukijaa (KMT SL 2016). Lehden osoite on Tuusulassa ja päätoimittaja on Joonas Romppanen.
Viikkouutisten Hyvinkään ja Riihimäen versiot ilmestyy kerran viikossa keskiviikkoisin. Hyvinkään Viikkouutisten jakelualueen muodostaa Hyvinkää lähiympäristöineen (jakelu 23 100 kpl) ja lehti tavoittaa noin 24 000 lukijaa. Riihimäen Seudun Viikkouutisten jakelun (25 900 kpl) kohteena on Riihimäki, Loppi ja Hausjärvi, ja lehteä lukee keskimäärin 21 000 henkeä (KMT SL 2016). Lehtien osoiteet ovat Hyvinkäällä ja Riihimäellä; yhteinen päätoimittja on Laura Ääri.
Nauhasilmukka
Nauhasilmukka on äänentoistomenetelmä magneettinauhaa käyttävälle nauhurille. Nauhasilmukka tehdään leikkaamalla sopiva pätkä nauhoitettua magneettinauhaa ja kiinnittämällä pätkän päät toisiinsa kiinni silmukaksi. Sen jälkeen silmukka asetetaan nauhuriin, jolloin nauhalla oleva ääni toistuu eli kaikuu uudestaan ja uudestaan. Ilmiöstä käytetään nimitystä nauhakaiku, ja tarkoitukseen suunnitellun laitteen nimi on "nauhakaikulaite" (puhekielessä "luupperi", ).
Tavalliseen yksinkertaiseen silmukkaan mahtuu korkeintaan muutama sekunti ääntä, esimerkiksi C-kasettia käytettäessä 4,9 sekuntia. Kiinnittämällä silmukka Möbiuksen nauhaksi voidaan käyttää nauhan molempia puolia, jolloin pituus lähes kaksinkertaistuu. Vielä pidempiä silmukoita saadaan esimerkiksi laittamalla nauhasilmukka kulkemaan kahden vierekkäisen avokelanauhurin keloissa, jolloin toisen nauhurin tehtävänä on vain pyörittää nauhaa. Jos tällaisessa asetelmassa toinen nauhuri asetetaan nauhoittamaan ja toinen soittamaan nauhaa, saadaan aikaan erittäin hitaasti syttyvä kaiku. Brian Eno käytti erääseen ambient-albuminsa "Music for Airportsin" (1978) kappaleeseen jopa 25 metrin pituisia nauhasilmukoita.
Nauhasilmukat olivat olennainen osa konkreettista musiikkia ja siitä syntyneitä kokeellisen musiikin lajeja (mm. Steve Reich). Niitä käyttivät levyillään myös lukuisat popmuusikot, kuten The Beatles, Pink Floyd, Frank Zappa ja Can.
1980-luvulta eteenpäin digitaalitekniikka on nopeasti syrjäyttänyt magneettinauhasilmukat musiikintuotannossa, koska äänien samplaaminen ja luuppaaminen elektronisesti on hyvin helppoa ja nopeaa.
Kellopeli eli kuinka kaikki vedettiin käyntiin
Kellopeli eli kuinka kaikki vedettiin käyntiin on Philip Pullmanin lastenkirja vuodelta 1995. Teos oli ehdokkaana Whitbread-lastenkirjapalkinnon ja Carnegie-mitalin saajaksi vuonna 1997.
Kaikki alkaa eräänä talvi-iltana pienessä saksalaisessa kylässä, kun asukkaat kokoontuvat majataloon kuuntelemaan nuoren kirjailijan, Fritzin tarinaa. Fritz kertoo tarinan Kellopelistä eli siitä miten kaikki vedettiin käyntiin. Pian tarina kuitenkin keskeytyy kun majataloon saapuu Fritzin kertomuksen mies, tohtori Kalmenius. Fritz on kauhuissaan ja varoittaa kyläläisiä miehestä, minkä jälkeen pakenee pois. Majataloon jää kisällin oppipoika, joka tutustuu paremmin merkilliseen Kalmeniukseen. Kalmenius ehdottaa pojalle, että hän korvaa kisällintyönsä Kalmeniuksen mestarisella metalliveistoksella ja niin Kellopeli vedetään käyntiin.
Sampsa Tuomala
Sampsa Tuomala (s. 29. lokakuuta 1989) on suomalainen näyttelijä ja koripalloilija.
Tuomalan tunnetuin rooli on Sampo Kaukovaara saippuasarjassa "Salatut elämät". Hän poistui sarjan kuvauksista marraskuussa 2009, kun hän aloitti armeijan Kaartin Jääkärirykmentissä. Tuomala on näytellyt myös vuosina 2000–2001 televisiosarjassa "Pertsa ja Kilu". Tuomala palaa Sampo Kaukovaaran rooliin joulukuussa 2012 ensi-iltaan tulevassa, "Salattuihin elämiin" perustuvassa elokuvassa "Nightmare – painajainen merellä."
Näyttelijäntöiden lisäksi Tuomala pelaa koripalloa. Kaudella 2008–2009 hän pelasi Helsingin NMKY:n joukkueessa 1-divisioonaa. Kaudella 2009–2010 hän pelaa 1-divisioonaa Keravan Energia Teamissa.
Sampsa Tuomala on näyttelijä Jaana Saarisen poika.
Hybridiraketti
Hybridiraketti käyttää kahdessa eri olomuodossa olevaa ajoaineen komponenttia. Tavallisimmin polttoaine on kiinteä ja hapetin nestemäinen.
Hapetin voisi periaatteessa olla kaasumainen.
Kari Peitsamon Skootteri
Kari Peitsamon Skootteri oli suomalaismuusikko Kari Peitsamon johtama rock-yhtye, joka oli toiminnassa vuosina 1985-1998 sekä 2008. Yhtye julkaisi vuosina 1985–1993 kaksitoista albumia ja kaksi kokoelmalevyä.
Skootteri teki vuonna 2008 kolme festivaalikeikkaa, 13. kesäkuuta Provinssirockissa, 5. heinäkuuta Ruisrockissa ja 19. heinäkuuta Rockperry Festivaalilla, sekä yhden klubikeikan 1. marraskuuta Järvenpäässä. Kokoonpanossa soittivat Kari Peitsamo (kitara & laulu), Paavo Salo (rummut) ja Pantse Haapio (basso). Kesäkuussa 2008 yhtyeeltä ilmestyivät myös 53 kappaleen kokoelmalevy On pakko vatkaa sekä uusi studioalbumi Liskon laki.
Yhtye nauhoitti syksyllä 2008 kuusi kappaletta uutta albumia varten. Tammikuussa 2009 Peitsamo kertoi kuitenkin yhtyeen hajonneen organisaatio-ongelmien vuoksi.
Olin rotta!...eli punaiset kengät
Olin rotta!, eli, Punaiset kengät on Philip Pullmanin lastenromaani vuodelta 1999. Kirjassa Jonesien pariskunnan ovelle saapuu palvelijan asuun puettu poika, joka väittää olleensa rotta. Romaani muuntelee Tuhkimo-aihetta.
Uudenkujan sakin uroteot
Uudenkujan sakin uroteot on Philip Pullmanin lastenkirja, joka sisältää yhteisniteenä kaksi lasten rikostarinaa vuosilta 1994 ja 1995. Kertomuksissa "Vahakabinetin vetonaula" ("Thunderbolt's waxwork", 1994) ja "Ruotsalainen tulitikku" ("The gas-fitter's ball", 1995) 1800-luvun Lontoon lapsijoukko selvittää arvoituksellisia tapahtumia. Suomennoksen on tehnyt Helene Bützow ja kirjan on julkaissut suomeksi Tammi vuonna 2005.
Kuinka ollaan cool
Kuinka ollaan cool (kansialanimeke "Cool-Hallituksen kieltämä kirja") on Philip Pullmanin satiirinen nuortenkirja vuodelta 1987. Kirjasta on myös tehty tv-sarja vuonna 1988.
"Mutta mistä se tulee? Kuka päättää, mikä on cool?"
Kirjan alussa Jacob ja hänen ystävänsä pohtivat mitä pikein on olla "cool". Pian Jacob tapaa kadulla ikäisensä pojan, joka kertoo olevansa Cool-Agentti. Jacobin mielestä poika on coolein tyyppi, jonka hän on ikinä nähnyt ja hän kuulee salaperäiseltä pojalta Cool-Hallituksesta, jonka agentiksi päättää pyrkiä. Cool-Hallituksessa Jacob tapaa yrityksen toimintajohtajan ja saa selville, että he luovat kaiken mistä tulee muotia. Mietittyään asiaa jacob ei enää haluakkaan agentiksi mutta peruminen on liian myöhäistä. Jacob puetaan naurettaviin vaatteisiin ja ohjataan ulos, minkä jälkeen Jacob joutuu naurunalaiseksi.
Jacob haluaa kostaa nöyryytyksensä ja päättää perustaa uuden organisaation "piestä Cool Hallitus niiden omilla aseilla", jonka nimeksi tulee Kuinka Ollaan Cool. Pikkuhiljaa Jacob ja hänen ystävänsä keksivät coolometrin, joka mittaa ihmisten cool-aaltoja. Hallitus ei pidä Jacobin asemasta kilpailijana ja he lähettävät tämän perään trendinpoistojoukkueen, minkä jälkeen seuraa useita taisteluja Jacobin johtaman järjestön ja Cool-Hallituksen välillä.
Piktorialismi
Piktorialismi oli laajalle levinnyt valokuvauksen suuntaus noin vuodesta 1885 1900-luvun alkuun. Piktorialistisissa valokuvissa jäljiteltiin kuvataiteellista vaikutelmaa ja sen muotokielelle oli ominaista pehmeäsävyisyys, hämyisyys ja epätarkkuus.
Piktorialismi jäljitteli maalaustaidetta ja etsausta. Piktorialismi korosti valokuvauksen esteettisiä ominaisuuksia yrittäessään perustaa taiteenalan, eikä vain mekaanista prosessia. Valokuvaa käsiteltiin tavallisesti kehitysprosessin aikana, jotta voitaisiin laajentaa sen ilmapiiriä ja tunteellista vaikutusta. Piktorialismi jäljitteli vallitsevia tyylejä maalaustaiteessa, pehmeä terävyys tuli impressionismista ja pyrkimys vahvaan muotoiluun ja abstrakteihin kuvioihin art nouveausta ja symbolismista.
Muotokuvauksessa huomio kiinnitettiin kuvattavan kasvoihin ja silmiin muun osan jäädessä pehmeästi epäteräväksi.
Englantilainen Henry Peach Robinson oli suuntauksen varhainen edustaja. 1800-1900-luvun vaihteessa edustajia olivat muun muassa yhdysvaltalaiset valokuvaajat Robert Demachy, Edward Steichen, Alfred Stieglitz ja Alvin Coburn. 
Alfred Stieglitzin kirja "Camera Work" (1903-1917), toi esille piktorialismia.
Toinen valokuvauksen tyyli 1800-luvulla oli naturalismi, joka pyrki kuvaamaan todellisuutta suoraan ja ”oikein”.
Modernismin eri suuntausten tullessa ajankohtaiseksi 1900-luvun alkussa piktorialistinen kuvaus koettiin vanhanaikaiseksi.
Amerikkalainen valokuvaaja Sally Mann kertasi uudestaan piktorialistista tyyliä kirjassaan "What Remains" (2003).
Millie Perkins
Millie Perkins (s. 12. toukokuuta 1938) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa Anne Frankin roolissa vuoden 1959 elokuvassa "Anne Frankin päiväkirja".
Perkins on myöhempinä vuosikymmeninään jatkanut uraansa sekä elokuvissa että televisiossa. Hän oli pari vuotta naimisissa näyttelijä Dean Stockwellin kanssa.
Nino Anderlini
Nino Anderlini (s. 10. maaliskuuta 1926) on entinen italialainen maastohiihtäjä, joka kilpaili 1950-luvun alussa. Hän sijoittui kuudenneksi 4 × 10 km viestissä vuoden 1952 talviolympialaisissa, Oslossa.
Jody Shelley
Jody Shelley (s. 7. helmikuuta 1976 Thompson, Manitoba, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi laitahyökkääjänä NHL:ssä. Shelleyllä on erittäin kookkaat raamit, hän pelasi kovaa ja fyysistä peliä ja oli pelätty tappelija NHL-kaukaloissa.
Shelley pelasi kolme kautta QMJHL-junioriliigassa Halifax Mooseheadsissa. Vuosien 1994–1997 aikana Shelley keräsi QMJHL:ssä 933 jäähyminuuttia, joista 448 viimeisellä kaudellaan. Kaudeksi 1997–1998 hän siirtyi kanadalaiseen AIJAA-yliopistosarjaan Dalhousien yliopiston joukkueeseen. Shelley vaihtoi seuraa kuitenkin kesken kauden, kun hän siirtyi AHL-liigan Saint John Flamesiin.
NHL-seura Calgary Flames teki edellisen kauden farmijoukkueessaan Saint Johnissa pelanneen Shelleyn kanssa sopimuksen kesällä 1998. Shelley pelasi seuraavat kaksi kautta Calgaryn organisaatiossa, mutta ei pelannut ainuttakaan ottelua NHL:ssä, vaan lähinnä ECHL:n Johnstown Chiefsissä ja myös AHL:n Saint Johnissa.
Kauden 2000–2001 Shelley aloitti AHL:n Syracuse Crunchissa, kunnes Columbus Blue Jackets teki hänen kanssaan sopimuksen tammikuussa 2001. Shelley pääsi pelaamaan kauden aikana ensimmäisen NHL-pelinsä. Seuraavalla kaudella Shelley pelasi jo 52 ottelua, mutta lopullisesti hän vakiinnutti paikkansa Columbuksessa kaudella 2002–2003, jolloin hänen ei tarvinnut enää pelata otteluakaan farmissa. Shelley voitti kauden aikana myös NHL:n jäähykuninkuuden 249 jäähyminuutillaan. Hän pelasi työsulkukaudella 2004–2005 SM-liigajoukkue JYP:ssä. Monet SM-liigassa pelkäsivät hänen väkivaltakohtauksiaan, mutta ne jäivät Suomessa vähemmälle. Hän antoi 11 SM-liigaottelussa yhden syöttöpisteen ja keräsi 20 jäähyminuuttia. Hän pelasi JYP:ssä myös kolme playoff-ottelua joissa tuli jopa 25 jäähyminuuttia.
Shelley palasi Columbukseen työsulun jälkeen kaudeksi 2005–2006. Hän keräsi kauden aikana ensimmäisen kerran urallaan kymmenen tehopistettä. Shelley pelasi Columbuksessa lopulta viisi ja puoli kautta. Hänet kaupattiin San Jose Sharksiin tammikuussa 2008. Hän oli jäänyt Columbuksen kokoonpanon ulkopuolelle useassa ottelussa, ja Columbus vaihtoi hänet kuudennen kierroksen varausoikeuteen . Shelley oli Columbuksen historian eniten jäähyminuutteja kerännyt pelaaja, 1 025 minuuttia. Hän ehti pelata Columbuksessa 380 ottelua ja oli seuran toiseksi eniten otteluita pelannut pelaaja Rostislav Klesla kanssa.
San Josessa Shelley pelasi lopulta kolmella kaudella. Hänet kaupattiin New York Rangersiin kesken kauden 2009–2010 vaihdossa kuudennen kierroksen varausoikeuteen. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Philadelphia Flyersiin, jonka kanssa hän teki sopimuksen vapaana agenttina heinäkuussa 2010. Shelley lopetti uransa kauteen 2012–2013.
Joseph Schildkraut
Joseph Schildkraut (22. maaliskuuta 1896 Wien – 21. tammikuuta 1964 New York) oli itävaltalaissyntyinen, varhain Yhdysvaltoihin muuttanut näyttelijä. Hän esiintyi muiden muassa elokuvissa "Emile Zolan elämä" (1937), "Marie Antoinette" (1938) ja "Anne Frankin päiväkirja" (1959).
Schildkraut palkittiin parhaan miessivuosan Oscarilla roolistaan "Emile Zolan elämässä". Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. Näyttelijä Rudolph Schildkraut oli hänen isänsä.
Schildkraut kuoli sydänkohtaukseen 67-vuotiaana.
Duvie Westcott
Duvie Westcott (s. 30. lokakuuta 1977 Winnipeg, Manitoba, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija.
Westcott aloitti kauden 1997–1998 NCAA:n WCHA-yliopistosarjassa Alaskan yliopiston joukkueessa. Kesken kauden hän siirtyi Omaha Lancersiin USHL-juniorisarjaan. Kaudet 1998–2001 Westcott pelasi jälleen WCHA:ssa St. Cloudin valtionyliopiston joukkueessa. Viimeisellä kaudellaan Westcott valittiin WCHA-liigan kakkostähdistöön.
Westcott teki varaamattomana ammattilaissopimuksen Columbus Blue Jacketsiin kaudelle 2001-02. Ensimmäinen kausi kului lähes kokonaan farmissa Syracuse Crunchissa AHL:ssa mukavin tehoin. Kaudella 2002–2003 Westcott pelasi jo 39 ottelua NHL:ssa. Seuraavalla kaudella Westcottin kausi meni piloille loukkaantumisten takia, sillä hän pystyi pelaamaan 34 ottelua nilkka- ja käsivammojen takia.
Westcott tuli NHL-työsulun ajaksi Suomeen ja JYPiin kiekkoilemaan. Westcottin seurana Jyväskylässä oli Columbus Blue Jacketsista tuttu joukkuetoveri Jody Shelley. JYP-reissun aikana Westcott sai myös kahden ottelun pelikiellon 12. maaliskuuta pelatussa playoff-ottelussa potkaistuaan polvella Tapparan puolustajaa Pasi Puistolaa päähän. Puistola todennäköisesti provosoi tilanteessa, mutta tätä ei pystytty todistamaan.
NHL:ään Westcott palasi kaudeksi 2005–2006. Seuraavalla kaudella hän oli lähes koko kauden sivussa kahden vamman takia. Tammikuussa 2007 Westcott sai aivotärähdyksen. Aivotärähdys uusiutui kauden 2007–2008 alussa ja hänet lähetettiin farmiin Syracuseen ensimmäisen kerran neljään kauteen. Kauden jälkeen Columbus osti Westcottin sopimuksen ulos. Kaudeksi 2008–2009 hän siirtyi latvialaiseen Dynamo Riikaan, joka pelaa KHL-liigassa ja kaudella 2009–2010 hän jatkoi KHL:ssä pelaten valkovenäläisessä Dinamo Minskissä. Kaudeksi 2010–2011 hän siirtyi Sveitsin NLA:ssa pelaavaan ZSC Lionsiin ja kaudella 2011–2012 hän jatkoi NLA:ssa pelaten Kloten Flyersissa.
Pelattuaan kauden Klotenissa Westcott teki kaksivuotisen sopimuksen DEL-liigan Hamburg Freezersin kanssa.
Rudolph Schildkraut
Rudolph Schildkraut (27. huhtikuuta 1862 Konstantinopoli – 15. heinäkuuta 1930 Los Angeles) oli itävaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi sekä eurooppalaisissa että yhdysvaltalaisissa elokuvissa.
Näyttelijä Joseph Schildkraut oli Rudolphin poika.
Consolidated Vultee XP-81
Consolidated Vultee XP-81 oli Consolidated Vultee Aircraft Corporationin yritys rakentaa yksipaikkainen, pitkän kantaman saattohävittäjä, jossa käytettiin sekä suihku- että potkuriturbiinimoottoria. Vaikka projekti vaikutti lupaavalta, se keskeytyi sopivan moottorin puuttumisen ja toisen maailmansodan päättymisen vuoksi.
Ihmiskunnan viholliset
Ihmiskunnan viholliset on Mika Waltarin kirjoittama historiallinen romaani. Se ilmestyi WSOY:n kustantamana vuonna 1964 ja oli viimeinen Waltarin teos, joka julkaistiin hänen elinaikanaan. Se on jatkoa romaanille "Valtakunnan salaisuus", jonka päähenkilö Marcus palaa kotikaupunkiinsa Roomaan. Kirjan kertojaminä on Marcuksen poika Minutus.
Kirjassa kuvataan kristinuskon syntyvaiheita länsimaisen ajanlaskun ensimmäiseltä vuosisadalta. Päähenkilö Minutus on aluksi ateisti, jonka mielestä Rooman ja Kreikan jumalat ovat satuolentoja ja juutalaisten levittämä uusi kristinusko vain alkukantaista taikauskoa. Hän kohtaa toistuvasti Pietarin (Keefaan), Paavalin (Pauluksen) ja useita muitakin Raamatun henkilöitä ja joutuu myös monien Apostolien teoissa kuvattujen tapahtumien silminnäkijäksi. Monet Minutuksen läheisistä kääntyvät kristityiksi, mutta Minutus pysyy epäilijänä, vaikka hänen käsityksensä kristinuskosta muuttuukin vähitellen myönteisemmäksi. Uskon ja epäuskon välisen kamppailun on arveltu heijastelevan Waltarin omaa ongelmallista suhdetta uskontoon.
Kirjassa kuvataan paljon Rooman valtakunnan poliittisia juonitteluja. Päähenkilö Minutus myös seikkailee Rooman eri provinsseissa, kuten Britanniassa ja Korintissa (joka kuului Achaean provinssiin). Waltarin historiallisten romaanien tapaan monet kirjan hahmot ovat todellisia historian henkilöitä. Merkittävissä osassa on keisari Nero, jonka kanssa Minutus ystävystyy. Kirjassa kuvataan muun muassa Agrippinan murha ja Rooman palo.
Kirjan alaotsikko on "Rooman senaattori Minutus Lausus Manilianuksen muistelmat ajalta 46–79 jKr." Kirja jakautuu kahteen osaan, joista ensimmäisen osan nimi on "Minutus Roomalainen" ja jälkimmäisen "Poikani Julius".
Kesällä 2008 paljastui, että englantilais-amerikkalainen tv-tuottaja Colin Slater julkaisi vuonna 2003 teoksen "Lindum Colonia", joka on lähestulkoon sanasta sanaan plagiaatti "Ihmiskunnan vihollisten" englanninkielisestä käännöksestä "The Roman". Teoksen julkaisi teksasilainen palvelukustantamo Virtualbookworm, jonka mukaan Slaterin teosta on myyty korkeintaan joitakin kymmeniä kappaleita. Teosta on voinut tilata muun muassa Amazon-kirjakaupasta ja Suomalaisesta kirjakaupasta.
Convair 990
Convair 990 "Coronado" oli General Dynamicsin Convair-divisioonan valmistama suihkumoottorinen matkustajalentokone. Se oli pidennetty versio aiemmasta Convair 880-tyypistä, joka kehitettiin American Airlinesin pyynnöstä. 990 oli noin 6 metriä pitempi kuin 880, ja matkustajien määrä kasvoi 880:n 88-110:stä 96–121 matkustajaan sisustuksesta riippuen. Tämä oli kuitenkin vähemmän kuin kilpailijoissa eli Boeing 707:ssä (110–189) ja Douglas DC-8:ssa (105–173). 990:llä oli tosin näitä 40–50 km/h nopeampi matkalentonopeus.
Osamu Hayaishi
Osamu Hayaishi (, 1920 Stockton, Kalifornia, Yhdysvallat – 17. joulukuuta 2015) oli japanilainen biologi ja professori Osakan biotieteellisessä instituutissa. Hän väitteli lääketieteen tohtoriksi Osakan yliopistosta vuonna 1942. Vuodesta 1942 vuoteen 1952 Osamu Hayaishi toimi tutkimusapulaisena Osakan yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan bakteriologian laitoksella. Sen jälkeen hän oli professorina useammassa yliopistossa ja toimi Osakan biotieteellisen instituutin hallituksen puheenjohtajana.
Vuonna 1986 hänelle myönnettiin Wolfin lääketieteen palkinto oksigenaasientsyymien löytämisestä sekä niiden rakenteiden ja biologisen merkityksen selvittämisestä.
Trakain linna
Trakain linna on 1300-luvulta peräisin oleva linna, joka sijaitsee Liettuan historian ajallisesti toisessa pääkaupungissa Trakaissa, 27 kilometriä Vilnasta länteen. Linna sijaitsee Galve-järven saarella. Linna edustaa pääosin goottilaista arkkitehtuuria ja on Liettuan suosituimpia turistikohteita etenkin kesäaikaan.
Liettuan suurherttua Kęstutis käynnisti linnan rakennustyöt 1300-luvun jälkipuoliskolla. Kęstutisin kuoleman jälkeen rakennustöitä jatkoi hänen poikansa Vytautas Suuri, joka myös asui linnassa ajoittain ja sittemmin kuoli siellä 1430. Linnan eteläosaan rakennettiin kuusikerroksinen, 35 metriä korkea päälinna. Päälinna toimi paitsi puolustusrakenteena myös asuintilana, ja siellä sijaitsi linnan kappeli. Rakennusmateriaalina käytettiin pääasiassa punaisia, poltettuja tiiliä.
Esilinnan laajennustyöt jatkuivat 1400-luvun alussa. Esilinnan muurit vahvistettiin 2,5-metrisiksi, ja niitä korotettiin entisestään. Muureille lisättiin ampumatasanteet, ja esilinnan nurkkiin rakennettiin kolme suurikokoista puolustustornia.
Linna menetti sotilaallisen merkityksensä pian Tannenbergin taistelun (1410) jälkeen. Tämän jälkeen se toimi asuinlinnana. 1500-luvulla linna sisustettiin renessanssityyliseksi, ja se toimi kuninkaallisena kesäasuntona. Myöhemmin linna toimi vankilana, kunnes se vaurioitui 1600-luvulla sodassa ja hylättiin.
Ensimmäiset suunnitelmat linnan kunnostamiseksi esiteltiin jo 1800-luvulla, mutta varsinaisiin kunnostustöihin päästiin vasta vuosina 1935–1941, jolloin muureja vahvistettiin ja esilinnan kaakkoistorni rakennettiin uudelleen. Toinen maailmansota kuitenkin keskeytti työt. Sodan jälkeen korjaussuunnittelu käynnistettiin vuonna 1946. Kunnostustyöt jatkuivat vuoden 1956 jälkeen ja vuoteen 1961 mennessä linna oli kunnostettu 1400-luvun tyyliin.
Antonin Mercié
Marius Jean Antonin Mercié (30. lokakuuta 1845 Toulouse, Ranska – 13. joulukuuta 1916 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kuvanveistäjä ja taidemaalari. Hän syntyi Toulousessa, opiskeli Pariisin École des Beaux-Artsissa ja voitti vuonna 1868 Prix de Romen.
Mercié loi muun muassa tunnetun Daavidia esittävän pronssiveistoksen. Hänestä tehtiin Kunnialegioonan "grand officier", ja vuodesta 1913 hän toimi Société des artistes français'n puheenjohtajana.
Mercié kuoli 71-vuotiaana Pariisissa.
Rockstar Advanced Game Engine
Rockstar Advanced Game Engine (RAGE) on Rockstar San Diegon ja Rockstar Northin kehittämä pelimoottori. Se on suunniteltu PlayStation 3:lle, Xbox 360:lle ja Wiille, mutta se on myöhemmin muunnettu myös PC:lle.
RAGE-pelimoottoria käytetään seuraavissa peleissä:
Józef Glemp
Józef Glemp [] (18. joulukuuta 1929 Inowrocław – 23. tammikuuta 2013 Varsova) oli puolalainen kardinaali. Hänet vihittiin katolisen kirkon papiksi Gnieznossa vuonna 1956 ja Warmian hiippakunnan piispaksi vuonna 1979.
Józef Glempistä tuli Varsovan ja Gnieznon arkkipiispa vuonna 1981, ja samalla Puolan katolilaisten johtaja, priimas. Glemp sai kardinaalin arvon vuonna 1983. Kun Varsovan ja Gnieznon arkkipiispan yhdistelmävirka jaettiin vuonna 1992, Glemp jäi pois korkeammasta virasta jatkaen Varsovan arkkipiispana vuoteen 2006 saakka. Józef Glemp osallistui paavin valinneeseen konklaaviin vuonna 2005.
Eduardo Martínez Somalo
Eduardo Martínez Somalo (s. 31. maaliskuuta 1927) on espanjalainen pappi. Hän on toiminut muun muassa katolisen kirkon camerlengona vuosina 1993–2007.
Martínez Somalo sai nimityksen kardinaaliksi 28. kesäkuuta 1988.
Mestalla
Camp de Mestalla on jalkapallostadion, joka sijaitsee Valenciassa Espanjassa. Se toimii pääsarjajoukkue Valencia CF:n kotistadionina. Stadionin kapasiteetti on 53 469, ja se on Espanjan viidenneksi suurin. Tontti, jolle stadion rakennettiin maksoi 316 400 pesetaa. Ensimmäinen ottelu stadionilla käytiin Valencia CF:n ja paikallisvastustaja Levante UD:n välillä. Vuosina 1969–1994 stadion tunnettiin Valencia CF:n pitkäaikaisen puheenjohtajan Luis Casanova Ginerin mukaan nimellä Estadio Luis Casanova.
Vuonna 2009 joukkueen odotetaan siirtyvän uudelle Nou Mestalla -stadionille. Stadionin kapasiteetiksi arvioidaan 75 000 ja se sijaitsee Louteis-Valenciassa hieman keskustan ulkopuolella.
Mestallalla, silloisella Luis Casanovalla, pelattiin vuoden 1982 maailmanmestaruuskilpailuiden alkulohkon viisi otteluita Espanjan, Hondurasin, Jugoslavian ja Pohjois-Irlannin välillä.
Leslie Bibb
Leslie Louise Bibb (s. 17. marraskuuta 1974 Bismarck, Pohjois-Dakota) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja valokuvamalli, joka tuli tunnetuksi televisiosarjan Suositut myötä.
Bibb syntyi Pohjois-Dakotassa ja kasvoi Nelson Countyssa, Virginiassa yhdessä kolmen vanhemman siskonsa kanssa. Hänen isänsä kuoli Bibbin ollessa 3-vuotias, minkä myötä heidän perheensä muutti Richmondiin. Bibb kävi katolilaista Saint Gertrude high schoolia.
Vuonna 1990 The Oprah Winfrey Show ja Elite Agency järjestivät maanlaajuisen mallien etsimisen. Bibbin äiti lähetti tuolloin 15-vuotiaasta tyttärestään kuvia, jonka myötä ohjelman julkkistuomarit John Casablancas, Naomi Campbell, Linda Evangelista ja Iman olivat vakuuttuneita Leslie Bibbistä ja valitsivat hänet voittajaksi
Käytyään ensimmäisen vuoden high schoolissa Bibb matkusti New Yorkiin ja allekirjoitti sopimuksen Elite Agencyn kanssa. Samana kesänä hän teki pitkään mallin töitä ja kävi samalla muun muassa Japanissa. Palattuaan takaisin Bibb valmistui high schoolista vuonna 1992 ja päätti siirtyä opiskelemaan Virginian yliopistoon. Hän vietti siellä kuitenkin vain yhden lukuvuoden ja jätti yliopiston kesken muuttaakseen New Yorkiin ja pyrkiäkseen valokuvamallin uralle. Myöhemmin Bibb opiskeli kolme vuotta näyttelemistä William Esper Acting Studiolla.
Minstrel show
Minstrel show oli yhdysvaltalainen 1800-luvun viihdemuoto, jossa etenkin valkoihoiset esiintyjät värjäsivät kasvonsa mustiksi ja huulensa punaisiksi (niin sanottu "blackface") karrikoidakseen afroamerikkalaisen väestön musiikkia, tapakulttuuria, vaatetusta ja tanssia.
Ohjelmisto koostui Yhdysvaltojen afroamerikkalaisen väestön spirituaaleista, romansseista ja balladeista, niin sanotuista "coon songseista". (Coon oli tuohon aikaan mustista käytetty pilkkanimitys.) 1800-luvun loppua kohden coon songs -laulut väistyivät valkoisten lauluntekijöiden ohjelmiston tietä. Esimerkiksi Stephen Fosterin laulut levisivät minstrel show -esitysten kautta. Vuosisadan lopussa myös afroamerikkalaiset taiteilijat saattoivat liittyä minstrel show -tuotantoihin.
Minstrel show’t kehittyivät 1830-luvulla kaksiosaisiksi. Ensimmäisessä osassa esiintyivät vain miehet. Näytäntö alkoi ohjaajan, "the interlocutorin", komennolla ”Gentlemen, be seated!”. Laitimmaisiksi sijoitetut esiintyjät esittivät pilapuheita ja muu ryhmä esitti lauluja, vaihdellen soololauluista kvartettinumeroihin.
Toinen näytös alkoi prologilla, jota kutsuttiin myös "olioksi" ja siinä oli mukana myös akrobaatteja ja tanssijoita. Näytös jatkui laulu- ja tanssinumeroilla tai vaudeville-teatteriesityksellä, jota kutsuttiin myös "extravaganzaksi".
1800-luvun lopulla ragtime ja cakewalk -musiikkityylit yleistyivät eritoten minstrel show -musiikkina. Vuosisadan lopun taiteilijoista kuuluisimpiin kuuluvan Al Jolsonin ura kehittyi edelleen vaudevilleen ja äänielokuvaan saakka.
Minstrel show -stereotypiat vaikuttivat yhdysvaltalaisessa ja eurooppalaisessa estraditaiteessa 1900-luvullakin. Esimerkiksi suomalaisissa kupleteissa 1920-luvulla on selviä minstrel show -vaikutteita mustista ihmisistä kertovissa lauluissa. Myös eräiden farssielokuvien, kuten "Pekka ja Pätkä neekereinä", ”neekerihahmot” sekä Musta Pekka -pelikortit ja suomalaiset lakritsipatukkahahmot juontavat juurensa minstrel show -taiteeseen.
Estadio Benito Villamarín
Estadio Benito Villamarín on jalkapallostadion Espanjan Sevillassa. Se on Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa pelaavan Real Betisin kotikenttä.
Stadion rakennettiin Sevillassa järjestettyä vuoden 1929 iberoamerikkalaista maailmannäyttelyä varten ja tunnettiin tästä syystä alun perin nimellä Estadio de la Exposición. Kaupungin vuokrattua stadionin Real Betisille vuonna 1936, vain päiviä ennen Espanjan sisällissodan alkua, käyttöön vakiintui nimi Estadio de Heliópolis stadionin sijainnin mukaan. Ensimmäiset viralliset ottelunsa Betis pelasi stadionilla sodan vuoksi vasta vuonna 1939. Sodan aikana stadion toimi muun muassa italialaisjoukkojen tukikohtana.
Benito Villamarínin puheenjohtajakaudella 1955–1965 stadion siirtyi Betisin omistukseen ja sai nykyisen nimensä. Stadionkauppojen ohella Villamarín oli nostamassa sodan seurauksena vaikeuksiin ajautunutta Betisiä takaisin korkeimmalle sarjatasolle 15 vuoden tauon jälkeen.
Stadionia remontoitiin runsaasti Espanjassa järjestettyjä vuoden 1982 MM-kilpailuita varten ja myöhemmin 1990-luvun lopussa vastaamaan . Jälkimmäisten muutosten myötä stadion nimettiin silloisen puheenjohtajan ja enemmistöosakkaan Manuel Ruiz de Loperan mukaan Estadio Manuel Ruiz de Loperaksi. Lokakuussa 2010 seuran johtokunta päätti vaihtaa nimen jälleen ja jäsenäänestyksessä nimeksi palasi Estadio Benito Villamarín.
Vuoden 1982 MM-kilpailuiden otteluiden lisäksi stadionilla pelattiin muun muassa vuoden 1983 kuuluisa EM-karsintaottelu Espanjan ja Maltan välillä. 11 maalin voiton ottelusta tarvinnut Espanja voitti 12–1 ja selvisi vuoden 1984 EM-kilpailuihin, jossa se saavutti hopeaa.
Stadionilla pelattiin vuoden 1982 maailmanmestaruuskilpailuiden alkulohkon 6 otteluita.
Hannu Hovi
Hannu Hovi (oik. Hannu Paavali Hovilainen, 4. syyskuuta 1935 Laukaa - 26. huhtikuuta 1982 Laukaa) oli suomalainen iskelmälaulaja.
Hovi aloitti Teemu Malisen yhtyeen solistina 18-vuotiaana. Hän lauloi myös jyväskyläläisessä kvintetissä, jossa oli mukana myös ralliautoilija Pauli Toivonen. Hovin levytysura alkoi vuonna 1955 Westerlundin His Master’s Voice -levymerkille. Tunnetuimpia Westerlundin 23 levytetystä kappaleesta olivat ”Sireenien aikaan”, ”Keväinen Venetsia”, ”Lumous” ja ”Mustalaistango”. Vuonna 1958 hän levytti Maynie Sirénin kanssa kolme duettoa: ”Laivani lähdössä on”, ”Syysunelmia” ja ”Villiruusu”. 1960-luvun alussa hän voitti Keski-Suomessa Kivistön työväentalolla Olavi Virran järjestämän tangokilpailun. Samoihin aikoihin hän toimi Pentti Vaittisen yhtyeen laulusolistina ja basistina.
1960-luvun puolivälin jälkeen keikkailu loppui Hovin alkoholiongelmien vuoksi. Hän oli musikaalisesti lahjakas, mutta kuitenkin pohjimmiltaan arka: esiintyminen ja jopa levyttäminen pelottivat häntä. 1960-luvulla Hovi avioitui ja sai viisi lasta. Vuonna 1980 Hovi esiintyi viimeisen kerran julkisuudessa Yleisradiossa Markku Saarisen ohjelmassa "Muistatko Hannu Hovin?". Hovi kuoli sairauskohtaukseen kotiseudullaan 46-vuotiaana.
Hovilaisen taiteilijanimeä Hannu Hovi käytti myös Henry Theel vuosina 1954–1955.
Jim Bacon
James Alexander "Jim" Bacon (15. toukokuuta 1950 – 20. kesäkuuta 2004) oli australialainen työväenpuolueen poliitikko. Hän syntyi Melbournessa ja opiskeli Monash-yliopistossa.
Bacon toimi Tasmanian pääministerinä vuodesta 1998. Hän erosi virasta maaliskuussa 2004 sairastuttuaan keuhkosyöpään, johon hän saman vuoden kesäkuussa kuoli 54-vuotiaana.
Tasmanian yliopisto myönsi Baconille postuumin kunniatohtorinarvon, ja vielä kesäkuussa 2005 hänestä tehtiin Australian ritarikunnan "companion".
Phillip Bennett
Sir Phillip Harvey Bennett (s. 27. joulukuuta 1928) oli Tasmanian kuvernööri vuosina 1987–1995. Hän loi pitkän sotilasuran ja eteni lopulta Australian puolustusvoimien päälliköksi, jona hän toimi vuosina 1984–1987.
Bennett kuuluu mm. Australian ritarikuntaan, Brittiläisen imperiumin ritarikuntaan ja Distinguished Service Orderiin. Hän sai Tasmanian yliopiston kunniatohtorin arvon vuonna 1992 ja Centenary Medalin 2001.
Borchardt C-93
Borchardt C-93 on saksalaisen asesuunnittelijan Hugo Borchardtin suunnittelema, vuonna 1893 tuotantoon tullut itselataava pistooli. Sen sulkumekanismi perustuu lyhyeen piippurekyyliin ja lukkomekanismina toimii Maxim-konekivääristä periytyvä polvilukko.
Karlsruhelaisen "Ludwig Loewe & Companyn" ja "Deutsche Waffen- und Munitionsfabrikenin" valmistama 7,65 × 25 millimetrin Borchardt-kaliiperinen ase oli yksi ensimmäisistä sarjavalmistukseen päässeistä itselataavista pistooleista ja ensimmäinen, joka oli varustettu kahvan sisään sijoitetulla irtolippaalla. Sitä valmistettiin noin 3 100 kappaletta, näistä Loewe valmisti noin 1 100 kappaletta.
Georg Luger suunnitteli sen pohjalta uuden, edeltäjäänsä yksinkertaisemman, pienemmän ja kenttäkelpoisemman Parabellum-pistoolin ja siihen uuden Parabellum-patruunan.
Seychellienparatiisimonarkki
Seychellienparatiisimonarkki ("Terpsiphone corvina") on äärimmäisen uhanalainen Seychelleillä La Diguen ja Mariannen saarilla elävä varpuslintu. Lisäksi lintuja on raportoitu nähdyn myös Praslinin ja Félicitén saarilta. BirdLife on onnistunut palauttamaan lajin Denissaarelle.
Kooltaan seychellienparatiisimonarkki on noin 20 cm. Koiraalla on lisäksi kaksi 16 cm pitkää keskimmäistä pyrstöhöyhentä. Koiras on kokonaan musta. Nuoret linnut ja naaraat ovat väritykseltään ruskeampia. Seychellienparatiisimonarkin laulu on viheltäviä ääniä.
Seychellienparatiisimonarkin elinympäristöä ovat erityisesti suoalueiden lähellä sijaitsevat kosteat alueet, joilla on kasvettava "Calophyllum inophyllum" -puita ja manteliketapaneja ("Terminalia catappa"). Laji on hyönteissyöjä.
Seychellienparatiisimonarkkikannan kooksi arvioidaan 210–280 yksilöä. Suurimmat lajiin kohdistuvat uhkat ovat elinympäristön tuhoutuminen rakennustoiminnan takia sekä turismi. Lisäksi saarelle levinnyt "Pirtia stratiotes" -kasvi on saattanut vähentää lintujen ravintonaan käyttämien hyönteisten määrää. Jotkin saaren alkuperäisistä ja saarelle levinneistä linnuista ja nisäkkäistä ovat pesärosvoja.
Luba Goy
Luba Goy (s. 8. marraskuuta 1945 Haltern, Saksa) on koomikko ja näyttelijä. Hänen vanhempansa olivat ukrainalaissyntyisiä. Perhe muutti vuonna 1951 Kanadaan.
Goy on muun muassa yksi television ja radion kautta tunnetuksi tulleen "Royal Canadian Air Farce" -koomikkoryhmän jäsenistä. Hänellä on ollut myös elokuvarooleja.
Sheila Copps
Sheila Maureen Copps (s. 27. marraskuuta 1952) on kanadalainen poliitikko. Hän edusti liberaalipuoluetta liittovaltion parlamentissa vuosina 1984–2004.
Sekä Coppsin isä (Victor) että äiti (Geraldine) ovat vaikuttaneet politiikassa.
Copps toimi uransa aikana muun muassa maan varapääministerinä vuosina 1993–1996 ja 1996–1997.
Hondurasintimanttikolibri
Hondurasintimanttikolibri ("Amazilia luciae") on kolibreihin kuuluva erittäin uhanalainen kiitäjälintu.
Hondurasintimanttikolibri on 9,5 cm pitkä kolibri, jolla on sinivihreä kurkku ja rinta. Linnun vatsapuoli on harmahtava, selkäpuoli tumma ja kiiltelee pronssin ja vihreän sävyissä. Linnun nokka on musta ja lähes suora, mutta nokan alaosassa on hieman punaista.
Lajia tavataan ainoastaan Hondurasissa. Lintua on nähty viime aikoina kolmella alueella, lisäksi aiemmin on tavattu yksitoista yksilöä kuudella muulla paikalla. Vuosina 1950-1988 ei nähty yhtään yksilöä, mutta vuonna 1988 löydettiin kaksi esiintymää.Vuonna 1991 löydettiin vielä parikymmentä lintua kolmannelta alueelta.
Hondurasintimanttikolibri elää kuivassa piikkipensaikossa tai matalassa metsässä melkokorkealla vuoristossa 1200 metrin korkeudelle asti. Löytöpaikkojen pusikko on 6-10 m korkeaa, ja sitä hallitsevat mimosakasvit, kaktukset ja tyräkkikasvit. Karjan laiduntaminen on hävittänyt aluskasvillisuuden ja vähentänyt kukkivia kasveja.
Hondurasintimanttikolibri käyttää mettä ravinnokseen. Sitä on tavattu ruokailemassa monien eri kasvilajien kukissa. Lisäravinnoksi se sieppaa hyönteisiä.
Sheila Kelley
Sheila Kelley (s. 9. lokakuuta 1961) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä on ollut rooleja esimerkiksi televisiosarjassa "L.A. Law" ja elokuvassa "Dancing at the Blue Iguana" (2000).
Kelleyn puoliso on näyttelijä Richard Schiff.
Richard Schiff
Richard Schiff (s. 27. toukokuuta 1955) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan Toby Zieglerin roolista televisiosarjassa "West Wing". Hän voitti vuonna 2000 Emmy-palkinnon.
Schiffin puoliso on näyttelijä Sheila Kelley.
Paul Reiser
Paul Reiser (s. 30. maaliskuuta 1957 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja stand up -koomikko. Hän on syntynyt ja kasvanut New Yorkissa. Reiser opiskeli Binghamtonin yliopistossa pianonsoittoa ja säveltämistä. Hän on ollut neljä kertaa Golden Globe -ehdokkaana ja kuusi kertaa Emmy-ehdokkaana. Parhaiten hänet tunnetaan komediasarjasta "Hulluna sinuun", jossa hän näytteli miespääosaa Paul Buchmanina. Hän on esiintynyt myös esimerkiksi elokuvissa "Rakas poikani", "Blondi joka sanoi tahdon", "Aliens – paluu" ja "Ei omena kauas putoa".
Reiser on naimisissa Paula Ravetsin kanssa, ja heillä on vuosina 1995 ja 2000 syntyneet pojat. Reiser asuu perheineen Los Angelesissa.
Itas Diatec Trentino
Itas Diatec Trentino on italialainen huippulentopallojoukkue, joka on hallitseva A1-liigan mestari vuodelta 2008. Italian mestaruus on seuran toistaiseksi historian kovin saatuvus. Trentinon joukkue perustettiin vuonna 2000. Joukkue pelaa ottelunsa viiden tuhannen katsojan Pala Trento hallissa.