hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Fairey Swordfish
Fairey Swordfish (suom. "miekkakala") oli brittiläinen toisessa maailmansodassa lentotukialuksilta toiminut torpedopommittaja.
Swordfish oli kaksitaso,
ja jo sodan alussa auttamattomasti vanhentunut, mutta silti sitä 
käytettiin koko sodan ajan, ja Swordfishin seuraajaksi tarkoitettu Fairey Albacore
itse asiassa poistui palveluskäytöstä ennen Swordfishiä. Kone oli 
teknisesti luotettava ja hyvä lennettävä. Se sai lisänimen 
”verkkokassi”. Swordfishiä käytettiin myös syöksypommittajana, sen mahdollisti koneen erittäin luja rakenne.
Kone oli hyvin hidas ja kykenemätön puolustautumaan hävittäjäkoneiden
hyökkäyksiä vastaan, mutta se täytti suurin piirtein tehtävänsä sodan 
alkuvuosina; kuljetti torpedon perille tarpeeksi lähelle vihollislaivaa.
Joskus koneen hitaus toimi tässä etuna; laivojen ilmatorjuntatähtäimet 
oli tarkoitettu uudempia (ja siten nopeampia) koneita varten. Hitaaseen 
Swordfishiin niillä ei saanut otettua ennakkoa, ja kranaatit räjähtivät 
lentokoneen edessä aiheuttamatta mitään vahinkoa. Hävittäjiä vastaan ne 
kärsivät raskaita tappioita ja koneet siirrettiin lopulta 
sukellusvenetorjuntatehtäviin. Tosin niitä käytettiin tähän jo aivan 
sodan alussa syvyyspommien avulla.
Aikojen saatossakaan ei Swordfishin perin heiveröinen puolustusaseistus kohentunut. Se käsitti vaivaiset kaksi kevyttä konekivääriä,
joista toinen oli eturungossa kiinteästi eteenpäin ampuvana. Toinen 
konekivääri oli takatähystäjän (taka-ampuja/radisti) käytettävissä ja
liikuteltavissa vapaasti taaksepäin. 7,7 mm (0.303 kal.) 
konekivääriaseistus oli käytössä yhtä lailla niukkana myös monissa 
Japanin laivaston pommikoneissa.
Swordfishin suurimpia saavutuksia oli hyökkäys Taranton laivastotukikohtaan, jossa Swordfishit rampauttivat pahasti suuren osan Italian laivastoa, sekä taistelulaiva Bismarckin peräsimen vaurioittaminen siten, että alus ei päässyt Kuninkaallista laivastoa karkuun. Maltan taisteluissa ne upottivat monta Erwin Rommelin huoltolaivaa.
Vuonna 1943 Swordfishejä alettiin käyttää enemmän sukellusveneentorjuntaan; torpedojen sijaan ne aseistettiin raketeilla tai syvyyspommeilla. Koneet sijoitettiin rahtilaivoista
muunnettuihin kömpelöihin saattuetukialuksiin. Hitaan nopeutensa takia 
Swordfish sopi tähän hyvin: sen sakkausnopeus oli pieni, jolloin se 
pystyi nousemaan ilmaan pienemmällä lähtökiihdytyksellä kuin 
kehittyneemmät koneet. Nämä koneet olivat vakava uhka sukellusveneille. Tätä uhkaa lisäsi vielä Mk III -tyypin koneisiin varustettu ASV.Mk X -ilmasta pintaan etsintätutka. Tutkakupu oli alatason alla edessä.
Enäjärvi (Vihti)
Enäjärvi on järvi Vihdissä Uudellamaalla, Nummelan ja Ojakkalan välissä. Se kuuluu Siuntionjoen vesistöalueeseen. Järven pinta-ala on 508 hehtaaria ja keskisyvyys 3,5 metriä. Syvimmillään järvi on noin 10 metriä syvä.
Vuoteen 1973 asti Nummelan jätevedet laskettiin Enäjärveen. Vuonna 1993 alkoivat Antti Uusitalon johdolla kunnostustyöt, jotka ovat saaneet järven käyttökelpoisuusluokituksen nousemaan huonosta välttävään.
Keväällä 2013 julkaistiin Enäjärven kunnostusta tukemaan single "Enäjärven rantaan". Single tuotettiin osana MTV3:n Diili-televisiosarjaa, jossa Sedu Koskinen oli yksi kilpailijoista ja keräsi rahaa Enäjärven kunnostukseen. Levyn on tuottanut Antti Riihimäki, laulaja on Heli Koski, sanoituksen ovat tehneet Ile Vainio ja Heli Koski ja kappaleen on säveltänyt Lenni-Kalle Taipale. Ohjelmaan liittyen Stefan Lindfors loi Enäjärvi-aiheisen monumentin.
Aachenosaurus
Aachenosaurus on epävarma esihistoriallisen kasvien suku. Se nimettiin ainoastaan kahden kivettyneen kappaleen pohjalta, joiden alun perin luultiin olevan ankannokkaisen dinosauruksen (hadrosauri) leuan osia. Myöhemmin kävi ilmi että fossiilit olivatkin kivettynyttä puuta löytäjän suureksi häpeäksi. Fossiilin nimi tarkoittaa "Aachenin liskoa", joka oli nimetty Aachenin alueen mukaan jonka lähistöltä fossiilit löydettiin.
"Aachenosauruksen" synonyymi on "Aachenoxylon", jonka keksi Tri Maurice Hovelacque vuonna 1889/1890.
"Aachenosauruksen" löysi ja nimesi tutkija (ja apotti) Gerard Smets vuonna 1888, joka antoi lajille nimeksi "Aachenosaurus multidens". Löytämiensä kappaleiden perusteella hän määritteli lajin hadrosauriksi, joka saavutti pituutta arviolta neljästä viiteen metriä. Hän puolusti tätä päätelmää väittämällä tutkineensa fossiileja paljaalla silmällä, suurennuslasilla sekä mikroskoopilla.
Pian belgialainen paleontologi Louis Dollo todisti Smetsin löydön virheelliseksi. Siitä huolimatta Smets yritti puolustella lajimääritystään kunnes puolueeton komissio todisti löydön uudelleen vääräksi, ja häpeissään Smets erosi koko tieteenalalta.
Larry Flynt
Larry Claxton Flynt, Jr. (s. 1. marraskuuta 1942 Salyersville, Kentucky, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kustantaja, Larry Flynt Publicationsin (LFP) johtaja. LFP julkaisee pääosin pornografista sisältöä, mukaan lukien videoita ja aikakauslehtiä, joista "Hustler" on tunnetuin. Yhtiön vuotuinen liikevaihto on noin 150 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.
Elämänsä aikana Flynt on haastettu oikeuteen lukuisia kertoja. Oikeusjutuissa on säännönmukaisesti käsitelty sananvapauden takaavan Yhdysvaltain perustuslain ensimmäisen lisäyksen tulkintoja. Hän on myös pyrkinyt lukuisiin julkisiin virkoihin kuten Kalifornian kuvernööriksi.
Flyntilla on kaksisuuntainen mielialahäiriö ja hän on halvaantunut vyötäröstä alaspäin salamurhayrityksestä tulleiden vammojen vuoksi.
Flyntin oikeustaistelusta on tehty myös elokuva. Milos Formanin ohjaama "Larry Flynt – minulla on oikeus" valmistui vuonna 1996 ja siinä Flyntiä esittää Woody Harrelson.
Tapani
Tapani on miehen etunimi. Se tulee kreikkalaisesta nimestä Στέφανος eli Stéphanos, joka merkitsee kruunattua. Kyseessä lienee käännös hepreankielisestä nimestä Cheliel, joka merkitsee Jumalan kruunaamaa. Nimen feminiininen muoto on monissa kielissä Stephanie.
Tapanin nimipäivä on 26. joulukuuta, toisena joulupäivänä eli tapaninpäivänä, joka on samalla Pyhän Stefanoksen muistopäivä.
Vuoden 2009 loppuun mennessä nimi Tapani on annettu Suomessa 153 430 miehelle sekä muutamalle naiselle. "Tapsa" on sekä Tapanin että Tapion lempinimi. Tämä kahtalaisuus ilmenee suomalaisista julkkiksistakin, sillä Tapsaksi kutsutaan sekä Tapani Kansaa että Tapio Rautavaaraa.Stefanus-nimiset paavit luetellaan artikkelissa Stefanus.
Esko Lähtevänoja
Esko Lähtevänoja (s. 14. toukokuuta 1953 Utajärvi) on entinen suomalainen maastohiihtäjä, joka kilpaili 1970-luvulla. Seuratasolla hän edusti Utajärven Urheilijoita.
Lähtevänoja oli voittamassa hopeamitalia Suomelle 4 × 10 kilometrin viestissä hiihdon MM-kilpailuissa Lahdessa vuonna 1978. Suomen joukkueessa hiihtivät Lähtevänojan lisäksi Juha Mieto, Pertti Teurajärvi ja Matti Pitkänen.
Hänen suksensa ja MM-mitalinsa ovat esillä opastuskeskus Supassa, Rokualla.
Apollo (vakuutusyhtiö)
Henkivakuutusyhtiö Apollo oli suomalainen vakuutusyhtiö. Yhtiö perustettiin vuonna 1988, ja se ajautui konkurssiin vuonna 1993. Yhtiön pääkonttori sijaitsi Turussa.
Apollon perustivat Sammon vakuutusjohtajat Rauno Nurmi ja Tarkko Jousi. Yhtiön vähemmistöosakkaana toimi aluksi osuuspankkiryhmä. Jousi ja osuuspankit jättivät yhtiön pian perustamisen jälkeen, ja se jäi pääosin Nurmen omistukseen. Todellista päätösvaltaa yrityksessä käytti turkulaisen liikemiehen Matti Koivurinnan omistama yritys.
Apollon liikeideana oli tarjota vakuutuksia suoramyyntinä ilman perinteisiä vakuutusyhtiöitä rasittavia kiinteitä kuluja.
Apollon hallitukseen kuuluivat Arvopaperivälittäjien Yhdistyksen toimitusjohtaja Markku Savikko, kansanedustaja Ben Zyskowicz sekä Turun hovioikeuden silloinen hovioikeudenneuvos Antero Palaja.
Yritys joutui vaikeuksiin tappiollisten kiinteistökauppojensa vuoksi. Kauppoihin liittyi poikkeuksellista luotonantoa. Rauno Nurmi tuomittiin vuonna 1996 näihin kauppoihin liittyneestä luottamusaseman väärinkäytöstä ehdolliseen vankeusrangaistukseen ja vahingonkorvauksiin.
Vakuutusyhtiöitä valvonut sosiaali- ja terveysministeriö käynnisti loppuvuonna 1993 yhtiötä vastaan toimet, joiden seurauksena yhtiötä kiellettiin uusien vakuutusten myynti ja asetettiin yhtiön kiinteä omaisuus luovutuskieltoon. Valtioneuvosto peruutti yhtiön toimiluvan 22. joulukuuta 1993.
Apollo asetettiin konkurssiin tammikuussa 1994. STM:n esityksestä muut henkivakuutusyhtiöt päätyivät sopimukseen, jossa muut yhtiöt vastasivat Apollon vakuutuksista tiettyyn, ei kuitenkaan täyteen määrään asti. Alle 100 000 markan säästöistä korvattiin 90 prosenttia, suuremmista vähemmän. Ratkaisun kustannukset muille vakuutusyhtiöille olivat noin 70 miljoonaa markkaa.
Luettelo Päijänteen sisävesialuksista
Päijänteen vesistössä on liikennöinyt useita sisävesilaivoja jo 1800-luvun loppupuolelta alkaen. Aiemmin ne olivat höyryaluksia (S/S), mutta nykyään suurin osa on moottorialuksia (M/S). Suurin osa listalla olevista nykyisistä aluksista tarjoaa matkoja turisteille, mutta osa on yksityiskäytössä.
Kotikymppi
Kotikymppi on Kemijärvellä, Pelkosenniemellä, Sallassa, Savukoskella, Luostolla ja Posiolla ilmestyvä ilmaisjakelulehti. Se ilmestyy torstaisin ja sen jakelulevikki on 10 000 kappaletta. 9. elokuuta 2007 lähtien lehden internetversio on ollut saatavilla lehden kotisivuilla.
Elite (ravintola)
Ravintola Elite on Helsingin Töölössä osoitteessa Eteläinen Hesperiankatu 22 sijaitseva ravintola. Elite perustettiin 1932. Ravintolaa johti Ernst Mattas. Vuonna 1938 ravintola muutti nykyiselle paikalleen, uuteen Reitzin taloon, jonka katutasoon ravintolalle suunniteltiin oma huoneisto. Ernst Mattasin työtä jatkoi hänen poikansa Willy vaimonsa Margarethan kanssa aina vuoteen 1985 asti, jolloin ravintola siirtyi Alkon tytäryhtiölle Kantaravintolat Oy:lle ja sitten saman omistajan Arctialle vuoteen 1997 saakka, jolloin sen osti Royal Ravintolat yhdessä monien muiden Arctia-ravintoloiden kanssa.
Elitestä muodostui alusta alkaen suosittu taiteilijaravintola. Asiakkaisiin kuuluivat muun muassa kirjailijat Satu ja Mika Waltari, näyttelijät Tauno Palo, Kirsti Ortola, Sakari Halonen, Uuno Laakso ja Aku Korhonen, kuvataiteilijat Aimo Kanerva ja Unto Koistinen, kulttuurin ja politiikan kirjaaja Matti Kurjensaari sekä musiikkimiehet Aarre Merikannosta Selim Palmgreniin. Taiteilijakoti Lallukan sijainti lähistöllä vaikutti ratkaisevasti Eliten rooliin taiteilijaravintolana. Ravintola oli Tauno Palon suosikkiravintoloita. Elitessä on vielä nykyisinkin tarjolla hänen nimensä mukaan nimetty sipulipihvi. Palon kantapöytä on merkitty seinälaatalla.
Ravintolan suunnitteli 1938 Stockmannin arkkitehtitoimisto. Ravintola on entisöity vuonna 1986, jolloin entisöinnin suoritti Studio Pekka Perjo. Eliten kuvaan kuuluvat perinteinen, suurelta osin entisellään säilytetty miljöö valkoisin pöytäliinoin sekä Mattasin suvun yksityiskokoelmiin kuuluneet maalaukset, joita on yhteensä 26 kappaletta ja joista ainakin seuraavat teokset ovat Lallukan kuvataiteilijoiden maalaamia: V. Hervon "Stilleben" (1954), P. Lindforsin "Lappi" (1940), T. Mäntysen "Miehiä" (1982), "Joen rannalla" (1986), "Kulmakapakka" (1986) ja M. Visannin "Lemminkäinen ja Aino" (1955), "Lemminkäinen saapuu saaren neitojen luo" (1955) ja "Neitsyt Maria" (1954).
Aarni Krohn kuvaili muistelmateoksessaan Eliteä seuraavasti:
Outi Mäkelä
Outi Maarit Mäkelä (s. 16. elokuuta 1974 Nurmijärvi) on suomalainen poliitikko. Hän oli kokoomuksen kansanedustaja vuosina 2007–2018. Lisäksi hän toimi Nurmijärven kunnanhallituksen puheenjohtajana ja Uudenmaan maakuntahallituksen puheenjohtajana. Outi Mäkelä aloitti Nurmijärven kunnanjohtajana 1.5.2018.
Mäkelä on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri. Pääaineenaan hän luki yleistä laskentatoimea ja sivuaineina muun muassa vero-oikeutta. Hän on työskennellyt opintojensa jälkeen LTT-Tutkimus Oy:ssä tutkijana, Sitrassa projektipäällikkönä ja Net Effect Oy:ssä projektijohtajana. Ennen eduskuntaan nousua hän veti neljän taideyliopiston (Kuvataideakatemia, Sibelius-Akatemia, Taideteollinen korkeakoulu ja Teatterikorkeakoulu) yhteistä Laatu-hanketta, jossa rakennettiin mainituille yliopistoille laadunvarmistusjärjestelmiä.
Nurmijärvellä asuvan Mäkelän perheeseen kuuluu aviomies ja yksi lapsi. Mäkelä harrastaa juoksua ja on juossut lukuisia maratoneja. Mäkelän muita harrastuksia ovat partio Rajamäen Metsänkävijät -lippukunnassa, mökkeily sekä kulttuuri.
Vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Mäkelä valittiin eduskuntaan 6 598 äänellä. Vuonna 2011 äänimäärä oli 6 024 ja vuonna 2007 5 808 ääntä. Hän oli ehdolla jo vuoden 2003 vaaleissa jääden tuolloin 847 äänellä kokoomuksen kolmannelle varasijalle.
Eduskuntakaudella 2015–2019 Mäkelä oli valtiovarainvaliokunnan ja perustuslakivaliokunnan jäsen. Mäkelä toimi myös Kokoomuksen eduskuntaryhmän puheenjohtajistossa. Hän oli ensimmäinen varapuheenjohtajana 23.6.2014–22.6.2016 ja tätä ennen kolmas varapuheenjohtaja 21.6.2011–22.6.2014. Aikaisemmin Mäkelä toimi eduskunnan lakivaliokunnan puheenjohtajana liikenne- ja viestintävaliokunnan jäsenenä sekä varajäsenenä suuressa valiokunnassa, sekä hallintovaliokunnassa.
Mäkelä toimi Alexander Stubbin kampanjapäällikkönä vuonna 2014, kun Stubb valittiin kokoomuksen puheenjohtajaksi.
Mäkelä on aktiivinen toimija Nurmijärven kunnallispolitiikassa. Hänet valittiin valtuustoon ensimmäisen kerran vuonna 2001. Hän on toiminut Nurmijärven kunnanhallituksen puheenjohtajana vuodesta 2005 ja Uudenmaan maakuntahallituksen puheenjohtajana vuodesta 2009 lähtien. Hän oli Nurmijärven ääniharava vuoden 2017 kunnallisvaaleissa 1304 äänellä päihittäen reippaasti toiseksi eniten ääniä saaneen keskustan Matti Vanhasen. Joulukuussa 2017 Nurmijärven kunnanvaltuusto äänesti Mäkelän kuntansa seuraavaksi kunnanjohtajaksi. Mäkelä aloittaa virassa 1. toukokuuta 2018.
K. G. Göös
Karl Gustaf (Gustav) Göös tai "K. G. Göös" (2. toukokuuta 1837 Savonlinna – 19. marraskuuta 1917 Janakkala) oli Jyväskylän seminaarin lehtori, valtiopäivämies ja Weilin+Göösin perustajaosakas.
Göösin vanhemmat olivat kelloseppä David Göös ja Hedvig Elisabet Norring (1795-1844). Göös valmistui ylioppilaaksi vuonna 1857 ja suoritti samana vuonna opettajan tutkinnon Porvoon tuomiokapitulissa.
Göösin uran päävaiheet olivat seuraavat. Göös perehtyi valtion apurahan turvin voimistelunopetukseen ulkomailla ja opiskeli samalla lääketiedettä. Vuonna 1863 hänestä tuli Jyväskylän seminaarin lehtori, voimistelun ja anatomian opettaja sekä opetusvälinevaraston haltija. Opetuksessa hän pyrki yhdistämään saksalaisen ja ruotsalaisen voimistelujärjestelmän. Heti ensimmäisenä opettajanvuotenaan hän julkaisi ruotsinkielisen kirjasen kouluvoimistelusta ja vuonna 1867 kirjan "Voimistelun harjoitusoppi kansakoulujen tarpeeksi", joka oli ensimmäinen suomeksi ilmestynyt voimistelua käsittelevä teos. Hän toimi myös Jyväskylän ensimmäisenä kirjastonhoitajana, perusti suomenmielisen Päijänne-lehden ja oli osakas Jyväskylän kirjapainossa, joka teki sanomalehti Keski-Suomea ja joka myytiin myöhemmin Weilin+Göösille.
Göös perusti vuonna 1871 Jyväskylään opetusvälinekaupan, joka liitettiin seuraavana vuonna opettaja Alexander Georg Weilinin omistamaan kirjakauppaan ja kustannusliikkeeseen, ja niin syntyi Weilin+Göös. Göös oli yhtiön toimitusjohtajana vuosina 1872–1900 ja johtokunnan jäsen vuosina 1900–1902. Luovuttuaan toimitusjohtajan tehtävistään Göös toimi maanviljelijänä vaimonsa kotitilalla Irjalan kartanossa Janakkalassa. Yrityksen pääosa oli 1883 siirretty Helsinkiin, jonne Göös itsekin oli muuttanut asumaan. Göös toimi myös Suomen Liikemiesten Kauppaopiston ensimmäisessä johtokunnassa ja oli sen tukiosakeyhtiön perustajia. Kauppalehti perustettiin Göösin vuonna 1897 esittämän ajatuksen pohjalta, kun hän toimi lehteä kustantamaan ryhtyneen Suomen Liikemies-Yhdistyksen puheenjohtajana.
Muita Göösin toimia olivat muun muassa Hämeen läänin maanviljelysseuran puheenjohtajuus 1894–1917 ja porvarissäädyn edustajuus valtiopäivillä 1882 ja 1891. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1867 Fanny John (k. 1918), joka toimi ennen naimisiin menoaan Jyväskylän seminaarin ensimmäisenä johtajattarena. Heidän poikiaan olivat filosofian tohtori ja pääkonsuli Hjalmar Göös sekä opettaja, koulunjohtaja ja yritysjohtaja Arvid Kuha. Göösin veli oli Venäjällä asunut lennätinvirkamies, runoilija ja kääntäjä Frithiof Woldemar Göös.
Konveksi monikulmio
Geometriassa konveksi monikulmio eli kupera monikulmio on yhtenäinen monikulmio, jonka sisäpisteiden muodostama joukko on konveksi. Yhtenäisen monikulmion konveksisuudelle on voimassa seuraavat yhtäpitävät tulokset:Yhtenäinen monikulmio on aidosti konveksi, jos sen jokainen sisäkulma on aidosti pienempi kuin 180 astetta. Yhtäpitävästi monikulmio on aidosti konveksi, jos jokainen kahden kärjen välisen janan jokainen sisäpiste on monikulmion sisäpiste.
Jokainen säännöllinen monikulmio on konveksi. Jokainen kolmio on aidosti konveksi.
Yhtenäinen monikulmio, joka ei ole konveksi, on nimeltään konkaavi monikulmio eli kovera monikulmio. Konkaavin monikulmion jokin sisäkulma on yli 180 astetta.
Lentoon
Lentoon on Gimmelin ensimmäinen albumi. Se myi julkaisuvuotenaan tuplaplatinaa, ja ylsi multiplatinamyyntiin julkaisua seuraavana vuonna, ja sitä on myyty yhteensä 98 073 kappaletta. Albumilta on julkaistu singlet "Etsit muijaa seuraavaa", "Roviolla" ja "Jokotai". Kahdesta ensimmäisestä singlestä on tehty myös videot. "Etsit muijaa seuraavaa" -video kuvattiin Popstars-ohjelman aikana Ranskassa.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan ensimmäisellä sijalla, jolla se pysyi kolme viikkoa. Albumi oli yhteensä 23 viikkoa listalla.
Albumilla on Gimmelin jäsenten, Jenni Vartiaisen, Susanna Korvalan ja Ushma Karnanin soolokappaleet. Jennin on "Takiainen", Susannan "Liian nopea" ja Ushman "Sä oot mulle".
Kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Risto Asikainen, ellei toisin mainittu.
Johanna Rojola
Johanna Rojola (s. 1970 Borås, Ruotsi), taiteilijanimeltään "Roju" on sarjakuvapiirtäjä ja sarjakuva-alan monitoimija. Hän on valmistunut Angoulemen taidekoulusta vuonna 1995 ja opettaa sarjakuvan tekemistä. Omien albumeiden lisäksi hänen sarjakuviaan on julkaistu useissa lehdissä ja kokoelmissa. Piirtämisen lisäksi Rojola on toimittanut, tuottanut ja organisoinut näyttelyitä, työpajoja, seminaareja sekä festivaaleja. Suomen sarjakuvaseura myönsi Rojolalle vuonna 2016 sarjakuvaneuvoksen arvonimen.
Johanna Rojola on myös perustanut kaksi naissarjakuvajulkaisua: "Naarassarjat"-lehden 1990-luvulla ja "Nettinarttu"-verkkolehden 2000-luvulla.
Kolmas Mithridateen sota
Kolmas Mithridateen sota (75-65 eaa.) oli kolmas ja viimeinen osa Mithridateen sotia, jotka käytiin Pontoksen ja Rooman välillä. Rooma voitti sodan Mithridateen tehtyä itsemurhan.
Louis Dollo
Louis Antoine Marie Joseph Dollo (7. joulukuuta 1857 - 19. huhtikuuta 1931) oli ranskalaissyntyinen belgialainen paleontologi, joka tunnetaan Dollon lain kehittäjänä. Vuodesta 1878 alkaen kolmen vuoden ajan hän valvoi kuuluisaa kaivausta, josta löytyi lukuisia Iguanodonin fossiileja Belgian Bernissartissa.
Ralf Forsström
Ralf Åke Forsström (s. 29. heinäkuuta 1943 Helsinki) on freelancerina toimiva suomalainen skenografi (lavastaja ja pukusuunnittelija). Hän on toiminut aiemmin muun muassa Helsingin ja Tukholman kaupunginteatterien vakituisena lavastajana sekä näyttelyarkkitehtina. Hänet on palkittu Pro Finlandia -mitalilla.
Ptolemaios XII
Ptolemaios XII Neos Dionysos Theos Filopator Theos Filadelfos (, 117–51 eaa.) oli Ptolemaios IX Soter II:n poika ja Egyptin faarao 80–58 eaa. sekä vuodesta 55 eaa. kuolemaansa asti vuonna 51 eaa.
Ptolemaios XII nousi valtaistuimelle Ptolemaios XI:n jälkeen vuonna 80 eaa. Vihainen väkijoukko oli lynkannyt Ptolemaios XI:n, kun tämä oli murhannut suositun hallitsijakumppaninsa Berenike III:n. Koska Ptolemaios XI kuoli ilman miespuolista perijää, ainoat mahdolliset Ptolemaios I:n linjaa jatkavat perijät olivat Ptolemaios IX:n aviottomat pojat tuntemattoman kreikkalaisen jalkavaimonsa kanssa. Pojat elivät maanpaossa Sinopessa, Pontoksen kuninkaan Mithridates IV:n hovissa. Pojista vanhimmasta tuli faarao Ptolemaios XII Neos Dionysos ja hän meni naimisiin sisarensa Tryfainan kanssa.
Aluksi Ptolemaios XII hallitsi sisarensa Kleopatra VI Tryfainan ja vaimonsa Kleopatra V Tryfainan kanssa, mutta Kleopatra VI:sta ei ole enää vuoden 69 eaa. jälkeen mitään merkintöjä aikakirjoissa.
Hallitsijakautensa aikana Ptolemaios XII yritti turvata oman ja valtakuntansa tulevaisuuden roomalaismyönteisellä politiikallaan. Vuonna 59 eaa. hän solmi ystävyyssopimuksen Rooman kanssa – maksettuaan sitä ennen huomattavat lahjukset Julius Caesarille ja Pompeiukselle. Vuonna 58 eaa. Ptolemaios XII syrjäytettiin sen jälkeen, kun roomalaiset olivat vallanneet Kyproksen, missä hänen veljensä oli hallitsijana. Ptolemaios XII:n jälkeen Egyptin valtaistuimelle nousi hänen tyttärensä Berenike IV.
Roomalaisten avustuksella Ptolemaios XII pääsi palaamaan Egyptiin vuonna 55 eaa. ja teloitutti Bereniken. Ennen kuolemaansa vuonna 51 eaa. Ptolemaios XII nimitti tyttärensä Kleopatra VII:n ja poikansa Ptolemaios XIII:n seuraajikseen.
Kalle Aho
Kalle Aho (syntyjään Kaarlo Kustaa Brofeldt, vuodesta 1907 Kalle Aho) (6. heinäkuuta 1865, Lapinlahti – 10. syyskuuta 1936, Kotka) oli Kuopion kauppakoulun (perustettu 1887) ensimmäinen rehtori, johti ensimmäisenä varajohtajan toimessa Suomen Liikemiesten Kauppaopistoa (p. 1898), sekä oli vuonna 1897 perustetun Kauppalehden ensimmäinen päätoimittaja ja näytelmäkirjailija. Hän oli myös vuonna 1893 yksi Kuopion yhteiskoulun lupahakemuksen allekirjoittajista.
Ahon vanhemmat olivat rovasti Henrik Gustaf Theodor Brofeldt ja Karolina Fredrika Emelie Snellman. Perheeseen kuului myös kaksi muuta poikaa, Pekka ja Juhani Aho, joista ensimmäinen toimitti pitkään "Savo"-lehteä ja jälkimmäinen oli tunnettu kirjailija. Aho oli naimisissa Eva Vilhelmina Steniuksen (s. 1870) kanssa 1890–1923. Metsänhoitaja Timo Kullervo Brofeldt (s. 1894) oli heidän poikansa.
Koulutukseltaan Aho oli ylioppilas Kuopion lyseosta (1884), jonka jälkeen hän jatkoi Raahen Porvari- ja Kauppakouluun (1886). Aho oli stipendiaattina Saksassa ja Itävallassa 1899–1900. Hän otti osaa poliittiseen elämään suomalaisen puolueen nuorsuomalaisen suuntauksen edustajana. Hän osallistui passiiviseen vastarintaan, jonka vuoksi kenraalikuvernööri Bobrikov karkotti hänet vuonna 1903 valtiollisiin syihin vedoten. Karkotusajan hän vietti Yhdysvalloissa ja oli mukana siirtolaislehtien teossa. Suomeen palattuaan hän työskenteli Kuopion kaupungin edustajana viimeisillä säätyvaltiopäivillä 1905-06. Sen jälkeen hän siirtyi politiikasta liike-elämän palvelukseen. Aho työskenteli vuosina 1905–1906 A.Ahlström Osakeyhtiön Tampereen alueen sahojen isännöitsijänä ja sen jälkeen Pohjoismaiden Osakepankin johtokunnan jäsenenä 1907–1916. Vuosina 1916–1936 hän toimi sahateollisuudessa vaikuttaneen Halla-yhtiön toimitusjohtajana Kotkassa.
Aho julkaisi näytelmiä ja toimitti yhden tietoteoksen:
Kriitikko
Kriitikko (kreikan sanasta κριτικός, ”erittelytaitoinen”) eli arvostelija tutkii ja arvottaa jotakin yksittäistä taiteen tai kulttuurin alaa tai useampia aloja. Kriitikoksi kutsutaan usein myös henkilöä, joka arvostelee jotakin ilmiötä toistuvasti.
Sanat kriitikko ja kritiikki viittaavat tavallisesti jonkun henkilön valitseman alan tai alojen järjestelmälliseen tutkimukseen. Niillä tarkoitetaan yleensä tähän työhön omistautumista, pikemminkin kuin vain henkilökohtaisten mielipiteiden lausumista.
Suomalaisen kritiikin historiasta voi mainita esimerkiksi J. V. Snellmanin ja Zachris Topeliuksen, jotka molemmat toimivat aikoinaan kriitikoinakin osana toimittajan töitään. Kriitikot alkoivat toimia Suomessa 1800-luvulla, mutta vasta 1900-luvun alussa alkoivat vaikuttaa ensimmäiset ammatti- tai ammattimaisesti toimivat kriitikot sanomalehdissä.
Kriitikko saattaa erikoistua jonkin taiteenalan tutkimiseen ja kritiikkiin, tai hän saattaa valita kritiikkinsä kohteeksi useita taiteenaloja. Taidekriitikot kirjoittavat tavallisesti sanomalehtiin, aikakauslehtiin tai muihin julkaisuihin, kirjoihin tai verkkosivuille.
Suomessa on vain muutamia päätoimisia kriitikoita. Suurin osa työskentelee avustajina sanomalehdissä tai muissa julkaisuissa muun työnsä ohella. Suomen arvostelijain liitto ilmoittaa verkkosivullaan, että sillä on lähes tuhat jäsentä. Järjestö on jakautunut jaoksiin eri taiteenalojen mukaan, joita ovat elokuva, kirjallisuus, kuvataide, musiikki sekä tanssi ja teatteri.
Yleisradion elokuussa 2008 julkaiseman Taloustutkimuksella teettämässä kyselyssä kulttuuriammateista vähiten arvostettuja ovat lausuntataiteilija, underground-taiteilija, kulttuuritoimittaja, taidegalleristi ja kriitikko. Kyselyn arvostetuimpia olivat kirjailija, näyttelijä, klassisen musiikin säveltäjä, elokuvaohjaaja, kapellimestari ja taidemaalari.
Jarella
Jarella on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä sankaritar. Jarella on Mikrokosmoksessa sijaitsevan K'Ai-planeetan kuningatar ja Hulkin tyttöystävä. Hahmon loivat Roy Thomas ja Herb Trimpe. Jarella esiintyi ensimmäisen kerran "Incredible Hulk" -lehden numerossa 140.
Suomessa Jarella esiintyi ensimmäisen kerran "Vihreä Mies Hulk" -lehden numerossa 6 (1983).
Lintulammen Palloseura
Lintulammen Palloseura (LiPS) on vuonna 1993 perustettu oululainen kaukalopalloseura. Seuran puheenjohtajana toimii Teemu Pohjonen.
Seuran miesten edustusjoukkue pelaa 1. divisioonassa.
David Brabham
David Brabham (s. 5. syyskuuta 1965 Wimbledon, Lontoo) on australialainen autourheilija, Le Mansin 24 tunnin voittaja (2009) ja entinen Formula 1 -kuljettaja. Hän ajoi F1-urallaan Brabham- ja Simtek-talleissa. Brabham on lajin maailmanmestarin Jack Brabhamin nuorin poika.
Brabhamin ammattilaiskilpaura alkoi Australiassa vuonna 1983. Siellä hän ajoi kartingia kaksi vuotta. Sen jälkeen hän siirtyi Touring car -sarjaan yhdeksi vuodeksi. Vuonna 1986 hän vaihtoi Formula Ford 1600 -sarjaan ja sen jälkeen Formula Atlantic -sarjaan vuodeksi 1987. Muutto Australiasta Eurooppaan Camel-sponsorin alla vuonna 1989 auttoi häntä liittymään Bowmanin talliin ja voittamaan Britannian Formula 3 -mestaruuden.
Brabhamin kilpaileminen Formula 1 -sarjassa ei alkanut onnistua. 14 kisassa hän pääsi kilpailuun mukaan vain kahdeksan kertaa, moottorina oli kilpailukyvytön Judd (parhaaksi tulokseksi jäi Ranskan GP:n 15. sija). Tämän takia hänen paikkansa tallissa vietiin kauden lopussa. Brabham liittyi Tom Walkinshaw Racing Jaguar -talliin vuonna 1991 ja sinä vuonna voitti Span 24 tunnin ajon Nissanilla. Vuonna 1992 hän voitti Daytonan 24 tunnin ajon Jaguarilla GTP-luokassa.
Brabham palasi Formula 1:een vuonna 1994 Simtekille, joka kärsi Roland Ratzenbergerin kuolemasta San Marinon Grand Prix'n aika-ajoissa. Vaikka Brabham teki kaikkensa motivoidakseen talliaan parempiin suorituksiin, häneltä loppuivat sponsorirahat ja lopetti Formula 1 -uransa kauden päätteeksi (kilpailuista parhaaksi tulokseksi jäi Espanjan GP:n 10. sija) aloittaakseen taas touring car -kilpailun. Vuoden 1995 BTCC BMW -kausi ei ottanut onnistuakseen, mutta onnistumisiin lukeutui vuonna 1996 JGTC:llä saavutettu GT500-mestaruus McLaren F1 GT-R:llä ja Bathurst 1000-kilpailu vuonna 1997.
Brabham voitti Professional Sport Car -mestaruuden Yhdysvalloissa Panoz-tallissa vuonna 1998 ja vuonna 1999 Petit Le Mans -kilpailun myös Panozilla. Vuodesta 1999 lähtien hän on ajanut Amerikan Le Mans -sarjassa. Hän on osallistunut Bathurstin 24 tunnin ajoon muutamia kertoja, joista tuloksina olivat keskeytykset. Hän voitti Sebringin 12 tunnin ajon GT1-luokassa vuonna 2005 (kokonaistuloksissa hän oli neljäs).
Vuoden 2006 Le Mansin 24 tunnin ajossa hän oli neljäs GT1-luokassa (9. kokonaiskilpailussa) Aston Martin DBR9 -autolla Russian Age Racing -tallissa.
Kilpa-ajojen ohella Brabham on harrastanut hyväntekeväisyystyötä sekä toiminut vihreämmän ja kestävän kehityksen mukaisen kilpa-autoilun lähettiläänä. Vuonna 2018 hän perusti kilpa-autoja valmistavan Brabham Automotiven, ja yhtiön tavoitteena on osallistua muun muassa FIA WEC -kestävyysajosarjaan vuonna 2021 sekä vuoden 2022 Le Mansin 24 tunnin ajoihin.
Brabhamin kaksi vanhempaa veljeä Geoff ja Gary, veljenpoika Matthew sekä Davidin oma poika Sam ovat myös kilpa-ajajia.
Kantatie 81
Kantatie 81 on Koillismaalla ja Lapin läänissä kulkeva kantatie. Tie alkaa Rovaniemen Saarenkylästä, kulkee itäkaakkoon Kemijoen pohjoisrantaa Vanttauskoskelle, jossa tie ylittää joen. Tie jatkuu Kemijoen etelärantaa seuraillen Auttiin, jossa Kemijoki kääntyy kohti pohjoista. Tie jatkuu itäkaakkoon, kulkien Pernun ja Perä-Posion kylien sekä Posion keskustaajaman lävitse edelleen Kuusamon Nissinvaaraan, jossa se päättyy valtatielle 5. Tien pituus on 182 kilometriä. Tien laatu on vaihteleva.Kantatie 81 oli nykyisellä paikallaan jo vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä. Alun perin tiellä oli kolme lossia: Kemijoen ylittäneet Oikaraisten ja Pekkalan lossit Rovaniemen maalaiskunnassa sekä Yli-Kitkan ylittänyt Mourusalmen lossi Posiolla. Oikaraisen lossi jäi sivuun 1950-luvulla, kun Oikaraisen ja Saarenkylän välinen tie valmistui. Pekkalan lossi poistui käytöstä, kun Vanttauskosken voimalaitos valmistui vuonna 1972 ja kantatie linjattiin ylittämään Kemijoki voimalaitoksen patoa pitkin. Mourusalmen lossi on korvattu sillalla 1980-luvun alussa.
Sääksmäen silta
Sääksmäen silta valmistui vuonna 1963 osaksi Helsingin ja Tampereen välistä valtatietä 3. Nykyään moottoritieksi rakennettu kolmostie kuitenkin ylittää Vanajaveden lännempänä Valkeakosken Konhossa.
Sillan suunnitteli tanskalainen insinööritoimisto Chr. Ostenfeld & W. Jønson, joka oli myös Suomen pisimmän riippusillan, Kirjalansalmen sillan suunnittelija. Sääksmäen 3-aukkoisen sillan pääjänne on 155 metriä ja reunajänteet 25 metriä kumpikin. Se oli jänneväliltään Suomen toiseksi pisin silta vuoteen 1993 asti, jolloin valmistui Tähtiniemen silta.
Siltaa peruskorjattiin vuodet 2003–2005, ja virallisesti se otettiin korjauksen jälkeen käyttöön 10. lokakuuta 2005. Peruskorjaukseen sisältyi muun muassa sillan reunoilla sijaitsevien jalkakäytävien uusiminen, sillan valaistuksen uusiminen, uudelleenmaalaus ja ajoradan kaventaminen 7,5 metrin levyiseksi. Kunnostus maksoi noin kaksi miljoonaa euroa.
Amarillo Slim
Thomas Austin Preston Jr. eli Amarillo Slim (31. joulukuuta 1928, Johnson, Arkansas – 29. huhtikuuta 2012, Austin, Texas) oli yhdysvaltalainen ammattipeluri ja vedonlyöjä, joka menestyi erityisen hyvin pokerissa.
Uransa alkuvaiheessa hän elätti itseään pokerilla pelaten kerrallaan vain pienehköistä poteista (rounder) ja kierteli ympäri Yhdysvaltoja haeskelemassa pokerivastustajia yhdessä Doyle Brunsonin ja Sailor Robertsin kanssa. Vuonna 1972 hän sai päävoiton World Series of Pokerissa Las Vegasissa.
Preston oli tunnettu televisiokasvo ja hän on esiintyi aiemmin muun muassa Robert Altmanin vuonna 1974 ohjaamassa elokuvassa California Split. Prestonin elämästä on myös valmisteilla elokuva, jonka ohjaa Miloš Forman ja jonka pääosaa esittää Nicolas Cage. Preston on myös omaelämäkerrassaan maininnut pelanneensa Yhdysvaltojen presidenteistä Lyndon Johnsonin sekä Richard Nixonin kanssa.
Kokaiinikeisari Pablo Escobarin väki kidnappasi Prestonin Kolumbiassa luullen tätä toiseksi henkilöksi. Vuonna 2006 Prestonin autoa ammuttiin, mutta mies säilyi vahingoitta.
Elokuussa 2007 Amarillo Slimin pokeriuran turnausansiot The Hendon Mob -tietokannan mukaan ylittivät 0,6 miljoonaa dollaria. Slim itse kertoi pokeriurallaan "hävinneensä yli 30 miljoonaa dollaria", mutta "voittaneensa niin paljon enemmän, että ette uskoisi jos kertoisin".
Handley Page Halifax
Handley Page Halifax on brittiläinen toisessa maailmansodassa käytetty nelimoottorinen raskas pommikone. Kone palveli myös liitokoneiden hinaajana, ambulanssikoneena, rahdin- ja matkustajien kuljetuskoneena sekä meritiedustelukoneena.
Koneesta suunniteltiin alun perin kaksimoottorinen versio vastaamaan spesifikaatioon P.36/13, mutta koneesta ei kahdella moottorilla saatu riittävän hyvää, joten Handley Page päätti vastoin alkuperäistä spesifikaatiota siirtyä käyttämään neljää Rolls-Royce Merlin -moottoria. Kilpailija Avro Manchester päätyi tuotantoon kahta Rolls-Royce Vulture -moottoria käyttävänä, mutta kärsi ongelmista epäluotettavien ja kokoonsa nähden alitehoisten moottorien takia.
Kone lensi ensilentonsa 25. lokakuuta 1939, pari kuukautta sodan alkamisen jälkeen, ja ensimmäiset sarjakoneet saapuivat laivuekäyttöön (35 Squadron) marraskuussa 1940.
Puolustusaseistuksena oli kaksi kevyttä konekivääriä nokassa, kaksi pyrstön tornissa ja yhdet molemmissa kyljissä. Moottoreina olivat 1 280 hevosvoiman Merlin X:t. Kolmannessa tuotantosarjassa polttoainesäiliöitä suurennettiin.
Kakkosversiossa oli tehokkaammat 1 390 hevosvoiman moottorit ja kyljen konekiväärien sijasta aseistuksena oli rungon yläpuolella kahden konekiväärin torni.
Mallissa II Series IA rungon päällä ollut konekivääritorni vaihdettiin kaksikonekiväärisestä Boulton Paul Type C -tornista 4-konekivääriseksi Boulton Paul Type A -torniksi, joka oli aerodynaamisempi, sekä nokka uusittiin, samalla poistui toinen nokan konekivääreistä. Moottorit olivat uudempaa mallia. Pitkällisten testien jälkeen sivuperäsimet muotoiltiin uudelleen kolmiomaisesta neliöksi samalla, kun niiden pinta-alaa kasvatettiin lento-ominaisuuksien parantamiseksi. Tämä oli ratkaisu tuhoisiin onnettomuuksiin, joissa täyteen kuormattu kone oli joutunut selittämättömästi hallitsemattomaan selkäkierteeseen.
Kolmosversiossa moottorit vaihdettiin Merlineistä tehokkaampiin Hercules-tähtimoottoreihin. Joissakin koneissa oli myös pohjassa yksi raskas konekivääri. Malli III oli eniten valmistettu Halifax-malli.
Kuutosversiossa oli tehokkaammat versiot Hercules-moottorista, mahdollisuus sijoittaa pommikuiluun lisäpolttoainesäiliö sekä uudelleenmuotoillut siivenkärjet.
Kuninkaallisten ilmavoimien rannikkovartiosto (RAF Coastal Command) operoi toisen maailmansodan aikana enimmillään yhdeksää Halifax-laivuetta. Koneista käytettiin tyyppimerkintöjä GR.Mk II, GR.Mk V ja GR.Mk VI, riippuen mistä mallista koneet oli muutettu. Rannikkovartiosto käytti koneita laivojen ja sukellusveneiden torjuntaan sekä meteorologisten havaintojen tekemiseen.
Monia Halifax -koneita muutettiin liitokoneidenhinaustehtäviin tyyppimerkinnöillä A.Mk III, A.Mk V ja A.Mk VII.
Sekä II-, VI- että VII-malleista tehtiin kuljetuskoneversiot joista oli poistettu sekä konekiväärit että pommikuilu, ja lisätty penkit. Joissakin kuljetusmalleissa oli myös pohjassa luukku laskuvarjohyppyä varten.
Suuri määrä Halifax-koneita muutettiin sodan jälkeen siviilikoneiksi; niitä käytettiin Englannissa vielä 1950-luvulla rahtikoneina tyyppinimellä Halton Mk I.
Keplerin yhtälö
Keplerin yhtälö on eräs taivaanmekaniikan perustavimmista yhtälöistä. Se ilmaisee yhteyden kahden taivaankappaleiden (planeetta, asteroidi, komeetta, tms.) liikkeiden laskemisessa tarvittavan suureen, keskianomalian formula_1 ja eksentrisen anomalian formula_2, välillä. Keplerin yhtälö on näennäisesti yksinkertainen:
formula_3,
missä formula_4 on taivaankappaleen radan eksentrisyys. Yhtälössä sekä formula_2 että formula_1 on lausuttu radiaaneina. Varsinainen ongelma on, että tyypillisesti formula_1 ja formula_4 tunnetaan, ja eksentrinen anomalia formula_2 täytyisi saada selville. Tämän ratkaiseminen ei ole mitenkään mahdollista analyyttisesti vaan ratkaisussa joudutaan aina turvautumaan numeerisiin menetelmiin.
Yllä oleva muoto Keplerin yhtälöstä on voimassa ellipsiradoille. Hyperbeliradoille se pätee myös, mutta tällöin kulma formula_2 on imaginäärinen. Paraabeliradalle yhtälöstä on olemassa oma erikoistapauksensa, jota kutsutaan "Barkerin yhtälöksi".
Jos taivaankappaleen rata halutaan esittää ajan funktiona, lasku vaatii käytännössä eksentrisen anomalian ratkaisemista jokaista aika-askelta varten. Tästä syystä Keplerin yhtälön mahdollisimman tehokas ratkaisu on tärkeää. Yhtälön muoto tuottaa kuitenkin hankaluutta, sillä jos rata on hyvin soikea eli formula_4 on lähellä ykköstä ja etenkin jos tämän lisäksi formula_1 on pieni (lähellä nollaa), yhtälön iterointi suppenee varsin hitaasti ja voi olla numeerisesti epätarkka. Tästä syystä erilaisia menetelmiä yhtälön ratkaisemiseksi on esitetty satoja.
Eräs kätevimpiä menetelmiä on seuraava. Merkitään formula_13, ja lasketaan tämän ensimmäinen ja toinen derivaatta formula_2:n suhteen eli formula_15 ja formula_16. Nyt yhtälö voidaan ratkaista valitsemalla alkuarvoksi formula_17 ja iteroimalla kaavasta
formula_18,
kunnes haluttu tarkkuus on saavutettu (eli kunnes formula_19, missä formula_20 on yleensä luokkaa 10 tai pienempi). Tämä menetelmä toimii aina ja suppenee hyvin nopeasti.
Mecklenburg-stadiaali
Mecklenburg-stadiaali oli Veiksel-jääkauden viimeinen kylmä jakso noin 16 500-14 700 vuotta sitten. Lämpeneminen ja jäähtyminen vuorottelivat jääkauden loppupuolellakin. Kylmää tuli 17 000-16 000 vuotta sitten. Vasta 15 900 vuotta sitten lämpeni vain hiukan. Valtameren pohjan hiekkakerrostumista päätellen Atlantilla ajelehti runsaasti jäätä välillä 17 500-14 600 vuotta eli 14 800-12 450 radiohiilivuotta sitten. Tällöinkin ilmasto vaihteli huomattavasti. Kylmä kausi huipentui 16 600 vuotta sitten. Noin 15 900 vuotta sitten alkoi lämmetä, mutta 15 700 vuotta sitten Pohjois-Atlantin kylmän ja lämpimän vesimassan raja, polaaririntama alkoi edetä taas.
Sammon puolustus
Sammon puolustus on Akseli Gallen-Kallelan vuonna 1896 maalaama taideteos, joka on nykyisin esillä Turun taidemuseon kokoelmissa. Merkkiteoksen luonnos valmistui vuonna 1894.
"Sammon puolustuksessa" on kuvattu Kalevalasta sammon ryöstöä kuvaava tilanne, jossa Väinämöinen miehineen puolustaa Pohjolasta ryöstettyä sampoa Louhelta ja hänen miehiltään. Temperamaalauksen mitat ovat 122 cm × 125 cm.
Tarinan mukaan Sammon puolustus oli rikkaan taiteiden suosijan Salomo Wuorion tilausteos. Maalauksen valmistuttua se sijoitettiin hänen kotinsa ruokasaliin, mutta palautettiin kuitenkin melko pian takaisin taiteilijalle. Syyksi kerrottiin, että talon emännän mielestä maalaus oli liian provosoiva, väkivaltainen ja värikäs katsottavaksi.
Aleksi Gallen-Kallela laati samannimisen teoksen myös osana kattofreskoja Suomen paviljonkiinPariisin maailmannäyttelyssä 1900. Taiteilija palkittiin maailmannäyttelyssä ja esillä ollut teoskokonaisuus oli kansainvälisesti yksi taiteilijan uran kohokohtia. Kattofreskot kuitenkin tuhoutuivat paviljonkia purettaessa. Teoksen kokoa 146 cm × 152 cm oleva guassiluonnos paperille vuodelta 1899 on edelleen tallessa ja kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin. Uuden version Sammon puolustus -kattofreskostaan taiteilija maalasi vuonna 1928 Suomen kansallismuseoon.
Woodin metalli
Woodin metalli on metalliseos, joka sisältää 44,5 % vismuttia, 35,5 % lyijyä, 10,0 % kadmiumia ja 10,0 % tinaa. Woodin metallin sulamispiste on noin 71 °C.
Woodin metallia käytetään alhaisen lämpötilan juote- ja valumetallina, tulessa sulavina venttiileinä sprinklerijärjestelmissä. Isossa-Britanniassa Woodin metallia on käytetty lääketieteelliseen tarkoitukseen käytetyissä kaasupulloissa metallisinettinä, joka sulaa tulipalossa ja päästää sisällön ulos ehkäistääkseen räjähdyksen vaaraa. Metallia käytetään myös röntgenkuvauksessa säteilysuojina, joita on helppo valaa kovasta vaahtomuovista valmistettavien muottien avulla.
Woodin metallista on aiemmin tehty pilailulusikoita jotka sulavat kun niillä sekoittaa kuumaa kahvia, mutta niitä ei enää valmisteta lyijyn ja kadmiumin myrkyllisyyden vuoksi. Fieldin metalli on myrkytön vastaavanlainen sekoitus.
Woodin metallin tiheys on 9,7 kg/dm³.
Taisteluplaneetta Galactica (alus)
Taisteluplaneetta Galactica on fiktiivinen avaruusalus samannimisissä kahdessa televisiosarjassa. Tämä artikkeli käsittelee uuden sarjan Galacticaa.
Taisteluplaneetta Galactica rakennettiin yhtenä ensimmäisistä 12 taisteluplaneetasta ensimmäisen Cylon-sodan aikana. Uuden sarjan alussa se oli 50 vuotta vanha alus, mutta silti taistelukuntoinen. Galactica oli laivaston ainoa alus, jonka tietokoneita ei ollut linkitetty, joten se päätettiin poistaa palveluskäytöstä ja muuttaa museoksi kunnianosoitukseksi sen osasta ensimmäisessä sodassa.
Taisteluplaneetan koko ei selviä sarjassa, mutta se on arviolta 1500–2000 metrin mittainen. Galactican hangaarit sijaitsevat keskirungon molemmilla puolilla ja ne ovat noin 600 m pitkät. Hangaarit toimivat hävittäjien lähtö-, huolto-, korjaus-, rakennus- ja laskeutumisalueina. Niiden yläosat, joihin hävittäjät laskeutuvat, ovat koko hangaarin mittaisina. Niiden alapuolella on hävittäjien huolto- ja laukaisupaikat. Normaali Battlestar kuljettaa mukanaan 80 MK-VII Viperiä ja 10 Raptoria. Galacticalla vain toinen hangaari on toiminnassa, sillä vasemmanpuoleinen on muutettu museoksi. Galactican on vedettävä hangaarit rungon sisään ennen kuin se voi tehdä FTL-hypyn.
Galactican pääasiallisen työntöjärjestelmän muodostavat 6 suurta alivalonnopeusmoottoria, joista neljä sijaitsee rungon ulkopuolella. Ohjausjärjestelmän muodostavat 40 ohjausmoottoria, jotka on sijoitettu neljän moottorin kimpuissa ympäri runkoa. FTL-hypyt taas ovat valoa nopeammin matkustamiseen.
Galactica pääaseistuksen muodostavat 24 raskasta tykkitornia. Ohjus- ja hävittäjäpuolustuksen muodostavat 392 pientä sarjatulta ampuvaa tykkitornia, jotka on sijoiteltu ympäri runkoa. Näiden lisäksi Galacticalla on viisi ydinkärkeä.
Panssarointi on "uritettu". Pienet tykkitornit sijaitsevat sen syvennyksissä. Panssaroinnin tehosta saa käsityksen minisarjan toisessa jaksossa, kun Galacticaa ammutaan ydinkärjellä. 85 ihmistä kuolee, mutta tämä johtuu tulipalon sammuttamiseen käytetystä ilman poistosta (alokkailla ei ollut avaruuspukuja). Galactica tarvitsisi 5000 hengen miehistön, mutta sarjassa miehistön vahvuus on vain 2500.
Galactican ilmavoimat muodostaa noin 30-50 Viperiä ja 10 Raptoria.
Rabbe Enckell
Rabbe Arnfinn Enckell (3. maaliskuuta 1903 Tammela – 17. kesäkuuta 1974 Helsinki) oli suomenruotsalainen kirjailija ja runoilija. Hän kuului Edith Södergranin, Elmer Diktoniuksen ja Gunnar Björlingin ohella suomenruotsalaisen modernismin kärkinimiin. Hänen tuotantonsa heijastelee paitsi hänen elämänvaiheitaan myös yhteiskunnan murroksia.
Rabbe Enckell valmistui ylioppilaaksi Svenska normallyceumista ja opiskeli taidehistoriaa Helsingin yliopistossa sekä maalaustaidetta Marcus Collinin maalauskoulussa. Hän julkaisi ensimmäisen runokokoelmansa "Dikter" vuonna 1923 ja järjesti seuraavana vuonna ensimmäisen taidenäyttelynsä. Vuosikymmenen lopulla hän liittyi Quosego-ryhmittymään, joka oli kiinnostunut kansainvälisistä kirjallisista ilmiöistä sekä Sigmund Freudin kehittämästä psykoanalyysista. Hän matkusteli paljon, muun muassa Ranskassa ja Italiassa. Hänen tyylinsä alkoi kehittyä 1930-luvulla kokeellisuudesta kohti klassisempaa ilmaisua. Enckellin runot käsittelivät luontoa ja ihmiskohtaloa, ja hän tarkasteli näytelmissään myös antiikin myyttejä ("Orfeus ja Eurydike", 1938; "Agamemnon", 1949).
Enckellin edustamaa ajatonta klassillisuutta ja yksilöllisyyttä alettiin vastustaa 1960-luvun lopulla mustavalkoisen politisoitumisen aikana. Vasemmistolaisnuorten arvosteluissa häntä pidettiin konservatiivisena ja porvarillisena jäänteenä, josta oli päästävä pian eroon.
Kaikkiaan Enckell julkaisi yli 40 kirjallista teosta, ja hän kirjoitti tutkielmia myös kirjallisuudenteoriasta. Hän sai kunniatohtorin arvon Helsingin yliopistosta vuonna 1960 ja Uppsalan yliopistosta 1963 ja taiteen akateemikon arvonimen vuonna 1972. Hän kuoli syöpään vuonna 1974.
Enckellin vanhemmat olivat professori Karl Enckell (1853-1937) ja Vesta Charlotta Edgren (k. 1947) ja hänen veljiään olivat kirjailija ja kirjallisuudentutkija Olof Enckell (1900–1989) sekä taidemaalari Torger Enckell (1901–1991). Rabbe Enckell oli kolmesti naimisissa (Heidi Runeberg, Alice Kaira, Aina Erikson). Hänen poikansa psykiatri ja kirjailija Mikael Enckell on julkaissut kolmiosaisen elämäkerran isästään Rabbe Enckellistä.
Nefroni
Nefroni () on munuaisen toiminnallinen yksikkö, joka suodattaa virtsaa verestä ja säätelee sen määrää sekä koostumusta.
Nefronien määrä munuaisessa vaihtelee lajeittain. Ihmisen ja sian munuaisessa nefroneita on noin miljoona, koiralla 400 000, kissalla puoli miljoonaa, naudalla neljä miljoonaa ja hevosella 2,7 miljoonaa.
Nefroni alkaa munuaiskeräsellä, joka sijaitsee munuaisen kuorikerroksessa. Munuaiskeräsessä on keräsenkotelon eli Bowmanin kotelon sisällä runsasmutkainen hiussuonikeränen eli glomerulus. Nefronin toinen pääosa on munuaistiehyt eli tubulus. Se on keräsen kotelosta alkava, yksinkertaisen epiteelin verhoama ohut, 2–6 cm pitkä putki. Tubuluksen ensimmäinen osa on glomeruluksen lähellä mutkitteleva proksimaalinen kiemuratiehyt. Seuraava osa on U:n muotoinen Henlen linko, joka suuntautuu munuaisydintä kohti ja nousee takaisin kohti glomerulusta. Henlen lingosta munuaistubulus jatkuu distaalisena tubuluksena kokoojaputkeen, johon useamman nefronin distaaliset tubulukset yhtyvät. Kokoojaputki laskee edelleen munuaisaltaan munuaispikariin. Proksimaalista munuaistiehyttä ja Henlen lingon paksua alkuosaa kutsutaan proksimaaliseksi tubulukseksi, Henlen lingon loppuosaa ja distaalista tiehyttä distaaliseksi tubulukseksi.
Sulkava-lehti
Sulkava-lehti (ISSN 0782-6583) on Sulkavalla ilmestyvä, Suursouduistaan paremmin tunnetun Sulkava-Seura ry:n julkaisema ja pääosin omistama tilauspohjainen paikallislehti. Lehden levikki on nykyään noin 2 500 kappaletta ja se ilmestyy kerran viikossa.
Lehden pitkäaikainen päätoimittaja Kalle Keränen sai vuonna 1999 Tutkivan journalismin yhdistyksen Lumilapio-palkinnon artikkelisarjastaan, joka keskittyi tapahtumiin kunnan omistamalla ja kloorifenolipäästöjen saastuttamalla entisellä saha-alueella sijaitsevan vedenottamon ympärillä Sulkavalla.
Age of Empires III: The War Chiefs
Age of Empires III: The War Chiefs on Ensemble Studiosin kehittämä ja Microsoft Game Studiosin lokakuussa 2006 julkaisema
"Age of Empires III" -pelin lisäosana toimiva reaaliaikainen strategiapeli. "The War Chiefs" ei toimi ilman alkuperäistä "Age of Empires III":a.
Lisäosa tuo peliin muun muassa uusia rakennuksia ja yksiköitä, uuden yksinpelikampanjan, kolme uutta pelattavaa sivilisaatiota (irokeesit, siouxit ja asteekit) sekä kahdeksan uutta karttaa: Northwest Territory, California, Painted Desert, Araucanía (kolme eri variaatiota: Northern, Southern ja Middle), Orinoco, Ozarks, Plymouth ja Andes. Lisäksi mukana on uusia alkuasukasheimoja, joita ovat huronit, cheyennet, sapoteekit, klamathit, apassit, navajot ja mapuchet. Lisäosasta löytyy myös kupari- ja tinakaivoksia, jotka tuottavat vähemmän rahaa kuin alkuperäisen pelin kulta- ja hopeakaivokset.
Alkuasukassivilisaatiot saavat tutkimusmatkailijan (Explorer) sijasta sotapäällikön (War Chief), joka toimii hieman eri tavoin. Sotapäällikkö antaa lähettyvillä oleville yksiköille erilaisia bonuksia. Kaikille eurooppalaisille kansoille tulee myös uusi rakennus, saluuna. Saluuna tuottaa kalliita mutta tehokkaita kauppasotilaita, joita ennen sai vain lähetyksenä emävaltiosta. Saluunasta pelaaja saa ostettua esimerkiksi suomalaiset hakkapeliitat. Lisäksi peli tuo mukanaan uuden voittamistavan, Trade Monopolyn.
Lyngby-Taarbækin kunta
Lyngby-Taarbæk on pääkaupunkialueella Tanskassa sijaitseva kunta. Vuoden 2012 alussa kunnassa oli 53 251 asukasta, ja sen pinta-ala oli 38,8 neliökilometriä. Kunnan keskustaajama on nimeltään Kongens Lyngby (osa Lyngby-Taarbækiä).
Kunta sijaitsee 12 kilometrin etäisyydellä Kööpenhaminasta.
Lyngby-Taarbækin tärkein asuinalue on Kongens Lyngby, jossa sijaitsee muun muassa kunnantalo. Muut asuinalueet ovat: Taarbæk, Virum, Sorgenfri, Lundtofte, Brede, Hjortekær ja Rådvad. Idässä kunta rajoittuu Juutinraumaan, joka erottaa Själlannin saaren Ruotsista.
Kunnalla on tasokas amatöörisinfoniaorkesteri, jossa soittajat ovat 14–70-vuotiaita. Orkesterilla on ollut yhteistoimintaa Vantaan musiikkiopiston orkesterin kanssa. Kunta onkin ollut Vantaan kaupungin ystävyyskunta vuodesta 1951.
Nähtävyyksinä kunnassa kirkkoja, linnoja ja museoita.