hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Meddle
Meddle on Pink Floydin vuonna 1971 julkaisema albumi.
Avauskappale ”One of These Daysillä” on yksi rumpali Nick Masonin harvoista laulusuorituksista yhtyeen historiassa (Mason jakoi päävokaalit David Gilmourin kanssa vuoden 1968 "A Saucerful of Secretsin" kappaleessa ”Corporal Clegg”). Masonin ääntä madallettiin erinäisillä efekteillä hänen lausuessaan instrumentaalin keskeisen fraasin: ”One of these days I'm going to cut you into little pieces”.
Seuraavat kappaleet ”A Pillow of Winds” ja ”Fearless” ovat tyypillistä sen ajan Floyd-musiikkia, mutta A-puolen neljäs kappale, Watersin ”San Tropez” on kevyesti jatsahtava leppoisa laulu, jonka tyyppistä yhtye ei ennen sitä eikä enää sen jälkeenkään koskaan tehnyt. Ykköspuolen päättää lyhyt ”Seamus”, jossa kuullaan Gilmourin laulun ohessa myös koiran ulinaa. Yhtye esitti samantyylisen hidastempoisen blues-kappaleen myös elokuvassa "" nimellä ”Madamoiselle Nobbs”, jossa Richard Wright pitää mikrofonia ulisevan koiran kuonon edessä.
Levyn tunnetuin kappale lienee koko toisen puoliskon käsittävä ”Echoes”. Roger Watersin mukaan ”Echoes” aloitti muita ihmisiä käsittelevien sanoitusten sarjan ja vei yhtyettä yhä lähemmäksi albumia "The Dark Side of the Moon". ”Echoes”-kappale oli aluksi avaruusteemainen, mutta yhtye päätti vaihtaa tekstit merenalaisteemaan johtuen silloisesta space rock -leimastaan.
Albumin kansikuvan suunnitelleen Hipgnosiksen Storm Thorgersonin alkuperäinen idea oli laittaa levyn kansikuvaksi kuva paviaanin anuksesta. Kansikuvaksi lopulta päätyi kuva vedenalaisesta korvasta ja korvaan "virtaavista" ääniaalloista.
Platu 25
Platu 25 on 25-jalkainen urheilullinen kilpapurjevene. Platu 25 on Euroopan suurin nykyaikainen yksityyppiluokka. Euroopassa veneitä on yli 500 kappaletta. Vuonna 2005 ISAF -tunnustuksen saaneen luokan maailmanmestaruuskilpailuihin odotetaan vuosittain yli 100 venekuntaa. MM-kilpailuihin osallistuu lukuisia purjehduksen ammattilaisia, joten harrastuksessa pitkälle edenneille amatööreille riittää myös haasteita. Luokka on tunnettu hyvästä tunnelmasta ja tasokkaasta kilpapurjehduksesta. Suomessa veneluokan toimintaa hallinnoi ja kehittää Suomen Urheiluveneliitto ry.
Platu on esitelty kotimaisten venelehtien artikkeleissa; Vene-lehti 4/2006 ja syksyn 2005 Pro Sail -lehdessä
Platu syntyi suunnittelija Bruce Farrin kynästä 1990-luvun puolivälissä urheiluveneiden aaltoon. Siitä tuli nopeasti kaikilla mantereilla suosittu yksityyppiluokka. Euroopassa Beneteau 25 nimellä tunnetun Platun suunnittelu perustuu Farrin tekemiin havaintoihin hänen kehitellessään Volvo Ocean Race -veneitä. Platussa on samankaltaisuuksia edellisten sukupolvien ”VOR”-veneiden kanssa.
Koisjärvi (kylä)
Koisjärvi on kylä Pusulassa Lohjalla Somerolle vievän seututie 280:n ja Hyrsylä–Vihti-tien (yhdystie 1223) risteyksessä. Koisjärven postinumero on 09630, ja postinumeroalueen väkiluku on 499 asukasta (31.12.2015).
Koisjärven nähtävyyksiin kuuluu mänty, jonka on sanottu olevan kuvattuna 50, 20 ja 10 markan ja pennin kolikoissa. Ehdokkaita kolikoissa kuvatuksi männyksi on kuitenkin myös muualla, ja Rahamuseon mukaan todisteita sille, että kolikossa kuvatulla puulla olisi mitään todellista esikuvaa, ei ole. Mänty esiintyy myös Pekka ja Susi -yhtyeen vuonna 1994 ilmestyneen "Pekka ja Susi" -albumin kannessa. Kylän toinen maamerkki on saman risteyksen luona oleva, tielle hyvin näkyvä seinäkirjoitus "Koisjärven disko" vanhassa punamullalla maalatussa rakennuksessa.
Tärkeä luonnonkohde on kylän nimikkojärvi Koisjärvi, joka on ulottunut myös Salonkylän, Hakulan ja Hyrsylän alueelle. Kylän ja [seututie 110]:n väliin jäävä järvi kuuluu valtakunnalliseen lintuvesien suojeluohjelmaan. Vedenpinnan laskemisen vuoksi järvi on kasvanut lähes umpeen, ja vesialaa on alle puoli hehtaaria.
Vuonna 2014 lakkautettu kuusiluokkainen Koisjärven kyläkoulu oli perustettu 1903. Lukuvuonna 2011–2012 oppilaita oli 27, mutta syyskuussa 2013 enää 19..
Endemol
Endemol on televisioyhtiö, jonka omistaa italialainen Mediaset. Yrityksellä on tytäryhtiöitä 23 eri maassa, mukaan lukien Iso-Britannia, Yhdysvallat, Espanja, Italia, Saksa, Puola, Australia ja Meksiko.
Tammikuussa 2015 Endemol yhdistyi Shine Groupin ja Core Median kanssa Endemol Shine Groupiksi.
Endemolin perustivat 1994 John de Mol ja Joop van den Ende. Yhtiön nimi muodostuu
heidän sukunimiensä yhdistelmästä. Endemolin suurin menestys on tositelevisio-ohjelma Big Brother, jota on esitetty useissa maissa sen jälkeen, kun 1. tuotantokausi tehtiin Alankomaissa syyskuusta 1999 alkaen.
Vuonna 2000 yhtiö myytiin espanjalaisella teleoperaattorille ja mediayhtiölle Telefónicalle 5,5 miljardin euron hintaan.
Endemol haastoi oikeuteen brasilialaisen tv-kanavan SBT:n Big Brotherin plagioimisen takia ja on uhannut tehdä saman venäläiselle yritykselle Behind The Glass -ohjelman takia.
Oulun Tarmo
Voimistelu- ja urheiluseura Oulun Tarmo ry on vuonna 1907 perustettu oululainen urheilun yleisseura, jonka lajeina ovat nyrkkeily, suunnistus, pyöräily, pikaluistelu, rullaluistelu, naisvoimistelu, salibandy, jalkapallo, futsal ja koripallo.
Naisten harrastekoripallo on uusin lisäys Tarmon lajivalikoimaan.
Sosiaalidemokraattisen Nuorisoliiton urheiluseuran perustamiskokous pidettiin 19. elokuuta 1907 Oulussa Heinätorin koululla. Jatkokokous päätti ottaa nimen Sosiaalidemokraattisen Nuorisoliiton Voimistelu- ja Urheiluseura Tarmo. Työväen Urheiluliitto (TUL) perustettiin 26. tammikuuta 1919 Helsingissä. Puheenjohtaja Erkki Suonperä edusti kokouksessa Tarmon lisäksi Koskelankylän Rientoa, a, Raahen Ponnistusta ja Kemin Intoa. Yhteiskunnallisesti uhkaavat kommunistiset järjestöt päätettiin lopettaa Suomessa, joten Tarmokin lopetettiin 13. lokakuuta 1931.
Tarmo perustettiin uudelleen 26. lokakuuta 1945 parinkymmenen vanhan tarmolaisen voimin.
Aikoinaan myös jääpallo kuului seuran ohjelmaan. Tarmon joukkue pelasikin 1950–1970-luvuilla yhteensä viisi kautta pääsarjassa.
Kaudella 2007 seura juhli satavuotista taivaltaan erilaisten tapahtumien merkeissä. Varsinaisen pääjuhlan sijoittuessa syksylle, luistelijat järjestivät Oulussa pikaluistelun SM-kisat ja jalkapalloilijat kohtasivat Suomen Cupin 4. kierroksella Rovaniemen Palloseuran. Ottelu oli samalla myös osa Palloliiton satavuotisjuhlakiertuetta sekä Palloliiton valitsema Suomen Cupin neljännen kierroksen Kierroksen Ottelu.
Jalkapalloilussa seuran paras saavutus on vuodelta 1968, jolloin joukkue pelasi Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla eli Suomi-sarjassa. Vuonna 2008 joukkue pelasi Pohjois-Suomen Kolmosta sijoittuen viidenneksi. Joukkue osallistuu myös futsalin Kakkoseen, jossa kausi 2007–2008 ei tuonut nousua Ykköseen hyvistä karsinnoista huolimatta. Vuonna 2015 toimintaan kuuluu miesten joukkueen lisäksi naisten kilpa- ja harrastejoukkueet ja C-junioripoikien joukkue.
Oulun Tarmon luistelu- ja pyöräilyjaosto järjestää vuosittain elokuussa Pohjois-Suomen ainoan rullaluistelumaratonin Oulun Virpiniemessä.
Claude-Nicolas Ledoux
Claude-Nicolas Ledoux (21. maaliskuuta 1736 Dormans – 18. marraskuuta 1806 Pariisi) oli ranskalainen uusklassistinen arkkitehti. Hänet tunnettiin utopistina, joka toivoi, että kaupunkisuunnittelu ja arkkitehtuuri johtaisivat ihanneyhteiskuntaan. Tästä huolimatta Ledoux'n merkittävimmät työt olivat Ranskan kuningashuoneen rahoittamia ja olivat "ancien régimen" symboleja. Hänen uraansa lyhensi Ranskan vallankumous. Vuonna 1804 Ledoux julkaisi kirjan "L'Architecture considérée sous le rapport de l'art, des mœurs et de la législation", joka käsitteli hänen töitään.
Ledoux'n kunnianhimoisin suunnitelma oli kesken jäänyt Arc-et-Senans’n kuninkaallinen suolatehdas, jonka ympärille piti rakentua ihannekaupunki. Hän on suunnitellut myös 60 tulliporttia Pariisia ympärövään muuriin (Mur des Fermiers généraux).
Vuonna 1773 Ledoux nimitettiin Ranskan akatemian jäseneksi ja kuninkaalliseksi arkkitehdiksi.
John de Mol
Johannes "John" Hendrikus Hubert de Mol, Jr. (s. 24. huhtikuuta 1955 Haag, Alankomaat) on alankomaalainen media-yrittäjä ja miljardööri. Vuoden 2007 Forbes-lehden mukaan hän kuulu maailman 500 rikkaimman ihmisen joukkoon.
De Mol on yksi televisioyhtiöiden Endemolin ja Talpan perustajista.
De Mol loi omaisuutensa tuottamalla televisio-ohjelmia. Vuosina 1997-1999 hän kehitti suositun tositelevisio-sarjan Big Brotherin oman tuotantoyhtiönsä John de Mol Produktiesin kautta. 1994 hänen yrityksensä yhdistyi Joop van den Ende TV-Productiesin kanssa Endemol-yhtiöksi, mutta jatkoi silti itsenäistä toimintaa.
De Mol myi oman osuutensa Endemolista 2000 Telefónicalle, mutta jatkoi luovana johtajana vuoteen 2004 saakka.
2005 de Mol perusti TV-kanavana Talpan, joka omistaa lähetysoikeudet Alankomaiden jalkapallon mestaruussarjaan. Nimi "Talpa" on latinaa ja tarkoittaa myyrää, hollanniksi "mol", mikä viittaa John de Molin sukunimeen. Talpa aloitti lähetykset 13. elokuuta 2005.
De Mol on ollut naimisissa Willeke Albertin kanssa. Näyttelijä Johnny de Mol on heidän poikansa.
Televisiotoiminnan ulkopuolella de Mol johtaa suurta säätiötä, joka omistaa merkittäviä osuuksia autovalmistaja Spyker Carsista, jalkapallojoukkue Manchester Unitedista ja teleyhtiö Versatelista.
De Molin sisko näyttelijä Linda de Mol on esiintynyt monissa John de Molin tuottamissa ohjelmissa.
Het Financieele Dagblad -lehti kertoi heinäkuussa 2006, että de Mol suunnittelee ostavansa takaisin 77% osuuden Endemolista Telefonicalta.
Antti Kämäräinen
Antti Kämäräinen (16. toukokuuta 1895 – 17. kesäkuuta 2000) oli maanviljelijä ja mestaripelimanni. Hän oli syntynyt Kiuruvedellä, jossa myös asui koko elämänsä ajan.
Hänen musikaalisuutensa ilmeni jo kymmenvuotiaana, kun hän oppi soittamaan huuliharppua. Vuonna 1910 hän osti käytetyn kaksirivisen hanurin ja pelimannien tapaan opetteli soittamisen vanhempia pelimanneja kuuntelemalla. Vähitellen häntä ruvettiin pyytämään soittajaksi iltamiin ym. tilaisuuksiin, kun havaittiin että paikkakunnalla oli soittotaitoinen nuori mies. Tanssilavoja ei tuohon aikaan ollut, vaan tanssit järjestettiin nuorisoseurojen taloilla tai asuintalojen pirteissä. Joskus tanssittiin maantielläkin.
Avioliiton Kämäräinen solmi 20-vuotiaana ja keskittyi tämän jälkeen kymmenlapsiseksi kasvaneen perheen elättämiseen maanviljelijänä. Hän lopetti soittamisen ja myi hanurinsa. Vasta sodan aikana hän soitti seuraavan kerran käydessään Helsingissä ja tavattuaan sokean katusoittajan, joka soitti kaksirivistä. Hän sai tilaisuuden kokeilla, oliko soittotaito vielä tallella ja olihan se.
Vuonna 1943 hän osti Dallape-merkkisen viisirivisen hanurin, jolla aloitti soittamisen uudelleen. Hän esiintyi muun muassa Niilo Tarvajärven ohjelmissa, Kultainen harmonikka-ohjelmassa jne.
Hän oli 1970-luvulta alkaen Kaustisen kansanmusiikkijuhlien vakioesiintyjä. Viimeisen kerran hän esiintyi 104-vuotiaana vuonna 1999. Hänet nimitettiin mestaripelimanniksi vuoden 1988 juhlilla.
Antti Kämäräinen kuoli 105-vuotiaana 17. kesäkuuta 2000.
Saint-Savin-sur-Gartempe
Saint Savin tai Saint-Savin-sur-Gartempe on 1 020 asukkaan kunta Ranskassa, Viennen departementissä.
Kunnassa sijaitsee luostari, joka on kuulunut UNESCO:n maailmanperintöluetteloon vuodesta 1983.
Romaanisessa luostarissa, jonka rakentaminen aloitettiin 1000-luvun puolessa välissä, on useita yhä loistavassa kunnossa olevia 1000- ja 1100-lukujen seinämaalauksia. Ristinmuotoisen kirkon laivan ja sivulaivan risteymäkohdassa sijaitsee neliömäinen torni.
Ensimmäisenä rakennettiin sivulaiva, kuori ja sen katettu käytävä sekä monikulmainen apsis. Seuraavassa rakennusvaiheessa tehtiin päälaivaan kolme syvennystä, kellotorni ja sen kuisti ja viimeiseksi vielä viimeiset kuusi syvennystä päälaivaan. Kellotorni viimeisteltiin 1300-luvulla yli 80 metriä korkealla kivisellä torninhuipulla.
Vesa Hanski
Vesa Juhani Hanski (s. 13. syyskuuta 1973 Turku) on suomalainen perhosuimari. Hän osallistui kaksiin kesäolympialaisiin Suomen edustajana, vuosina 1992 ja 1996. MM-kilpailuissa Hanski sijoittui parhaimmillaan lyhyellä radalla seitsemänneksi sekä pitkän radan EM-kilpailuissa neljänneksi. Sprinttiuinnin EM-kisoissa 1992 hän voitti viestissä kultaa.Hanskilla on yhä voimassa olevia Suomen ennätyksiä sekä poliisien Suomen ennätyksiä.
Vesa Hanski toimii nykyään poliisina, ja hänet on valittu vuoden poliisiurheilijaksi vuonna 2001.
Nukkeanimaatio
Nukkeanimaatio on stop motion -animaatiotekniikka, jossa luodaan liikkeen illuusio erilaisia nukkeja apuna käyttäen. Nuken asentoon tehdään pieniä muutoksia ja nämä muutokset kuvataan. Kun kuvattu filmi näytetään normaalinopeudella, peräkkäin nopeasti vaihtuvat kuvat luovat illuusion liikkeestä.
Nukkeanimaatiossa käytettävien nukkejen sisällä on yleensä jonkinlainen tukiranka, joka pitää nuken asennossaan. Tukiranka voidaan valmistaa joko alumiinilangasta tai metallisena nivelluurankona. Aiemmin nukkeanimaatio kuvattiin tarkoitukseen muokatulla elokuvakameralla filmille, mutta nykyisin nukkeanimaatio kuvataan usein digitaalitekniikalla sen edullisuuden tähden – esimerkiksi digitaalisella järjestelmäkameralla.
Paula Harmokivi
Paula Marja Johanna Harmokivi (s. 20. toukokuuta 1975 Lahti) on suomalainen vapaauimari. Hän edusti Suomea muun muassa Atlantan kesäolympialaisissa 1996 ja voitti useita Suomen-mestaruuksia. Hän edusti Lahden Uimaseuraa.
Harmokivi sijoittui vuoden 1996 olympialaisten alkuerissä 16:nneksi 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä, 18:nneksi 200 metrin vapaauinnissa ja 33:nneksi 400 metrin vapaauinnissa. EM-kilpailuissa 1995 hän sijoittui yhdeksänneksi 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä, 11:nneksi 200 metrin vapaauinnissa ja 15:nneksi 400 metrin vapaauinnissa.
Paula Harmokiven sisar Päivi Harmokivi (s. 1972) kilpaili myös uinnissa ja voitti lyhyen radan Suomen-mestaruuksia viesteissä.
Vienne
Vienne on Ranskan departementti numero 86. Se sijaitsee Länsi-Ranskassa Akvitania-Limousin-Poitou-Charentes'n alueella. Departementti on pinta-alaltaan 6 990 neliökilometriä ja asukasluvultaan 428 447 (vuonna 2011). Sen pääkaupunki on Poitiers. Vienne on jaettu edelleen kolmeen arrondissementtiin, 38 kantoniin ja 281 kuntaan.
Quayn veljekset
Stephen ja Timothy Quay ovat yhdysvaltalaisia nukkeanimaation tekijöitä. He syntyivät identtisinä kaksosina Philadelphiassa vuonna 1947. 1960-luvun lopulla he muuttivat Britanniaan opiskelemaan Royal College of Artsiin. He jäivät työskentelemään Eurooppaan. Heidän tunnetuin työnsä on Street of Crocodiles (1986), joka on unenomainen sovitus Bruno Schulzin samannimisestä tarinasta.
Simo Knuuttila
Simo Jussi Iisakki Knuuttila (s. 8. toukokuuta 1946 Peräseinäjoki) on Suomen Akatemian akatemiaprofessori (vuosina 1994–2009) ja teologisen etiikan ynnä uskonnonfilosofian professori Helsingin yliopiston systemaattisen teologian laitoksessa (vuosina 1981–2014). Nykyään hän on emeritusprofessori. Knuuttilan keskeisiä artikkeleita on koottu teokseen "Järjen ja tunteen kerrostumat" (1998).
Knuuttila oli Jaakko Hintikan oppilas. Hän väitteli teologian tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1976 artikkeliväitöskirjalla "Time and Possibility in Scholasticism". Hän toimi Suomen Akatemian tutkimusassistenttina vuosina 1976–1978, nuorempana tutkijana vuosina 1978–1980, käytännöllisen filosofian määräaikaisena professorina vuonna 1981. Hän on kuulunut kansainvälisen keskiajan filosofian tutkimuksen seuran (Société Internationale pour l'Étude de la Philosophie Médiévale) hallitukseen vuodesta 1987 ja on myös Institut International de Philosophien sekä "New Synthese Historical Library" -sarjan toimituskunnan jäsen. Hän toimi Suomalaisen Tiedeakatemian esimiehenä vuosina 2004–2006.
Knuuttila on toiminut kahden Suomen Akatemian monitieteellisen tutkimuksen huippuyksikön, "Mielen historian tutkimusyksikön" (2002–2007) sekä "Filosofisen psykologian, moraalin ja politiikan tutkimuksen huippuyksikön" (2008–2013), johtajana.
Knuuttila tunnetaan ennen kaikkea filosofian historian tutkijana. Hän on tutkinut eriytyisesti logiikan historiaa ja mielenfilosofiaa keskittyen antiikkiin ja keskiaikaan. Filosofiselta suunnaltaan hän edustaa analyyttistä filosofiaa. Pääteostensa lisäksi hän on toimittanut useita filosofian historiaa käsitteleviä teoksia sekä kirjoittanut lukuisia artikkeleita, kuten artikkeli modaalilogiikasta teoksessa "The Cambridge History of Later Medieval Philosophy". Hän toimi Aristoteleen teosten suomennostyöryhmän johdossa kääntäen itse "Nikomakhoksen etiikan" ja "Ensimmäisen analytiikan".
Professori Knuuttila on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1988 ja Academia Europæan jäsen vuodesta 2004.
Vuonna 2008 Knuuttilalle myönnettiin Ruotsin kuninkaallisen kaunokirjallisuusakatemian Gad Rausing -palkinto humanistisesta tutkijateosta.
Vuonna 2011 hän sai joka toinen vuosi jaettavan Suomen tiedepalkinnon, jonka arvo on 85 000 euroa.
Valkokulmapingviini
Valkokulmapingviini ("Pygoscelis papua") on pingviinilaji. Virallisesti hyväksyttyjä alalajeja ovat "Pygoscelis papua papua" ja "Pygoscelis papua ellsworthii". Kolmantena mahdollisena alalajina mainitaan "Pygoscelis papua taeniata".
Valkokulmapingviinin tunnistaa helposti leveästä valkoisesta raidasta päässä. Aikuisten yksilöiden koko on 75–90 cm. Koiras painaa 5,5–8 kiloa ja naaras 5–7,5 kiloa.
Laji pesii useilla Etelämannerta ympäröivillä alueilla. Suurimmat yhdyskunnat ovat Falklandinsaarilla, Etelä-Georgialla ja Kerguelen-saarilla. Pienempiä yhdyskuntia on Macquariensaarella, Heard-saarilla, Eteläisillä Shetlandsaarilla ja Antarktiksen niemimaalla.
Valkokulmapingviinien pesät ovat yleensä noin 20–25 cm halkaisijaltaan olevia kivirenkaita. Naaras munii kaksi noin 500 gramman painoista munaa. Sekä koiras että naaras osallistuvat haudontaan vaihtaen vuoroa päivittäin. Poikaset kuoriutuvat 34–36 päivän haudonnan jälkeen. Pesässä poikaset olevat noin 30 päivää, jonka jälkeen muodostavat poikasryhmiä. Saatuaan aikuismaisen höyhenpeitteen 80–100 päivän ikäisenä poikaset ovat valmiit lähtemään merelle.
Laji syö pääasiassa äyriäisiä kuten krillejä sekä kaloja.
Ampumahiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 1998
Ampumahiihdon Suomen-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1998 Säkylässä 10.–11. tammikuuta, Hollolassa 24.–25. tammikuuta ja Lieksassa 28.–29. maaliskuuta 1998.
Taka-Keljo
Taka-Keljo on metsäinen kaupunginosa Jyväskylän kaupungin keskustan lounaispuolella. Asukkaita siellä on vain noin 130.
Taka-Keljossa on useita yli 200 metrin korkuisia mäkiä. Siellä on myös muutama lampi ja pieni järvi, muiden muassa Kolmisoppinen, Ylä-Kitulampi, Ala-Kitulampi, Ylä-Sallaajärvi, Pirttijärvi, Selkäjärvi, Uimalampi ja Myllyjärvi. Alueella on lain nojalla rauhoitettu Sallaajärven aarnialue ja Jyväskylän ladun hiihtomaja ja hiihtolenkkejä.
Roninmäen kaatopaikkana tunnettu Mustankorkean jätteenkäsittelykeskus sijaitsee Taka-Keljoon Jyväskylän keskustaajamasta vievän tien varrella, mutta kaatopaikan siirtämistä on suunniteltu. Uudeksi paikaksi on esitetty ainakin Laukaan mörkökorpea.
Digita Oy:n Jyväskylän lähetysasema ja masto sijaitsevat Taka-Keljossa.
Taka-Keljossa on toiminut myös Taka-Keljon koulu, mutta se on lakkautettu jo aikoja sitten. Nykyisin entisen koulun tiloissa toimii Jyväskylän Katulähetyksen tuetun asumisen yksikkö ja päiväkeskus Etappi.
Taka-Keljon mäistä korkein on 249 metrin korkuinen Pirttimäki. Sen huippu oli Jyväskylän maalaiskunnan korkein kohta ennen vuotta 1965, jolloin Taka-Keljo liitettiin maalaiskunnasta kaupunkiin. Jyväskylän kaupungin korkein kohta se oli vuodesta 1965 vuodenvaihteeseen 2008–2009. Tällöin Jyväskylän korkeimmaksi kohdaksi tuli siihen liitetyllä Korpilahdella sijaitsevan Uutelanmäen huippu.
Karju (sarjakuvahahmo)
Karju on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä kovaotteinen kätyri. Hahmon loivat käsikirjoittaja Chris Claremont ja piirtäjä John Buscema. Karjun ensiesiintyminen tapahtui "Wolverine"-lehden numerossa 4 (1989). Karju on enimmäkseen esiintynyt Wolverinen vihollisena.
Karju on yksi salaperäisimmistä vastustajista, joihin Wolverine on matkoillaan törmännyt ja hänen taustastaan tiedetään vähän. Karju on asgardilaisten kivipeikkojen jälkeläinen, eli samaa rotua kuin Thorin vanha vihollinen Ulik. Karjun tiedetään mutisseen erään kerran ""Ymirin jäisen parran kautta!"", mikä on viittaus huurrejättiläisten vanhimpaan jäseneen, muinaiseen Ymiriin.
Karjun isä pahoinpiteli Karjua järjestelmällisesti lapsuudessa. Jotkut käsikirjoittajat ovat esittäneet Karjun kasvoilla olevien arpien olevan peräisin isän iskuista ja Karjun kätkevän häpeänsä valtavan parran alle.
Karju siirtää sarjassa toimintapistettään Madripooriin yhdessä kumppaninsa Verihuudon kanssa. Pahamainen kenraali Coy, yksi Madripoorin suurimmista rikollisjohtajista otti heidät omaan palvelukseensa. Heidän yrittäessä eliminoida kilpailevan liigan johtajatarta nimeltään Tyger Tiger, Wolverine asettui kaksikkoa vastaan salanimellä Patch. Huolimatta lukuisista yhteenotoista Wolverinen kanssa Verihuuto ja Karju eivät koskaan ole onnistuneet voittamaan häntä.
Lopulta kenraali Coy kyllästyi Karjun epäonnistumisiin ja myi hänet Geist-nimiselle entiselle natsille ja nykyiselle kyborgille. Geist tarvitsi koekaniinin uudelle kokeelliselle huumeelleen ja pisti sitä Karjuun ajellen ensin tämän karvoistaan. Parturointi vaikutti traumatisoivasti Karjuun ja Wolverine säntäsi huudot kuullessaan paikalle pelastamaan vihollistaan.
Italianseisoja
Italianseisoja (it. "bracco italiano") on italialainen koirarotu, joka kuuluu än 7 (Kanakoirat).
Italianseisoja on rakenteeltaan vahva ja tasapainoinen koira, jonka metsästysominaisuudet ovat erinomaiset. Väriltään se on valkoinen, jossa on erikokoisia oransseja tai tumman meripihkanvärisiä merkkejä, valko-vaaleaoranssi päistärikkö tai valkokastanjanruskea kimo (ruskea-roan). Symmetriset merkit päässä ovat toivottavia. Koiran raajat ovat jäntevät, ääriviivat selväpiirteiset ja lihakset hyvin kehittyneet. Uroksien säkäkorkeus on 58–67 cm, narttujen 55–62 cm. Italianseisojat painavat täysikasvuisina 25–40 kg säkäkorkeudesta riippuen. Häntä typistetään yleensä 15–25 cm:n pituiseksi, mutta Suomessa typistäminen on kiellettyä.
Italianseisoja on tasapainoinen, sitkeä, luotettava, älykäs, lempeä ja oppivainen koira. Sitä on helppo kouluttaa ja se soveltuu kaikenlaiseen metsästykseen. Se soveltuu myös näyttelyihin, lenkkikoiraksi ja myös ihan kotikoiraksi kunhan sille tarjotaan virikkeitä. Metsästämään sitä ei tarvitse opettaa, vaan rodulla on perimässään satojen vuosien kokemus metsästämisestä. Italianseisoja suhtautuu vieraisiin ystävällisesti. Vahtimisviettiä rodulta ei juuri löydy.
Rimonabantti
Rimonabantti (rimonabant, SR141716) on ensimmäinen selektiivinen CB1-kannabinoidireseptorin salpaaja (antagonisti), joka vähentää endokannabinoidijärjestelmän säätelemää ruokahalua ja kiihdyttää elimistön rasva- ja sokeriaineenvaihduntaa. Lääkkeen on myös todettu auttaneen koehenkilöitä tupakoinnin lopettamisessa. Lääkkeen on kehittänyt ranskalainen Sanofi-Aventis -lääkeyritys ja sitä oli Suomessa saatavissa reseptilääkkeenä kauppanimellä Acomplia. Lääke vedettiin Suomen markkinoilta pois lokakuussa 2008.
Rimonabantti on tarkoitettu ylipainoisille ja lihaville, joiden painoindeksi (BMI) on yli 27 kg/m2 ja joilla on vähintään yksi sydän- ja verisuonitautien riskitekijä sekä niille, joiden painoindeksi on vähintään 30 kg/m2. Kela ei korvaa lääkettä.
Mohammed V
Mohammed V (10. elokuuta 1909 – 26. helmikuuta 1961) () oli Marokon sulttaani vuosina 1927–1953 ja maapaossa vuosina 1953–1955 ja Marokon kuningas vuosina 1957–1961.
Mohammedin isä oli sulttaani Yusuf ibn al-Hasan. Vuonna 1953 ranskalaiset miehittäjät pakottivat kuninkaan perheineen maanpakoon Korsikalle ja myöhemmin Madagaskarille. Muhammadin sukulainen Muhammad ibn Arafa nousi tämän jälkeen maan hallitsijaksi.
Vuonna 1956 hän neuvotteli ranskalaisten kanssa Marokon itsenäistymisestä, ja hänestä tuli maan kuningas vuonna 1957. Hänen siunauksellaan Marokon kuninkaallinen autoliitto suunnitteli ja rakennutti Formula 1:ssä käytetyn Ain-Diabin kilparadan. Casablancassa sijaitsee . sijaitsee Rabatissa. Mohammed V kuoli 26. helmikuuta 1961, jolloin kuninkaaksi tuli hänen poikansa Hassan II. Marokon nykyinen kuningas Muhammad VI on Mohammed V:n lapsenlapsi.
V. Arti
V. Arti eli K. V. Valve (oik. Kaarlo Väinö Valve, vuoteen 1888 Tiitinen ja sen jälkeen vuoteen 1919 Vesala (Wesala), 4. syyskuuta 1885 Multia, Suomi – 10. joulukuuta 1963 Espoo, Suomi) oli suomalainen musiikin sanoittaja, säveltäjä, kirjailija, lehtimies, kääntäjä ja keksijä.
Valveen vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Kaarlo Vesala (Wesala, alkujaan Tiitinen) ja tämän nuorena kuollut ensimmäinen puoliso, talollisen tytär ja kiertokoulunopettaja Karoliina Eriik[k]a, (omaa sukua Jussila). Valve pääsi ylioppilaaksi Porin lyseosta vuonna 1905 ja opiskeli tutkintoa suorittamatta Helsingissä ja Pietarissa.
Valve toimi lehtimiehenä muun muassa "Sävelettären" toimitussihteerinä (1906–1908), kirjoitti runoanalyysin oppaita ja useita romaaneja — muun muassa varhaista tieteiskirjallisuutta ("Mereen pudonnut tähti" ja "Kuunfilmaaja ja muita kertomuksia"). Valve suomensi esimerkiksi Aristofaneen, François Rabelaisin, Ovidiuksen, Johann Wolfgang von Goethen ja Guy de Maupassantin teoksia.
Musiikin alalla Valve käänsi oopperoita, yksinlauluja, runoja, novelleja, romaaneja ja yhden nykyisen virsikirjan virren, "Tyydy, sielu, Herran tahtohon" (nimellä Väinö Vesala). V. Arti nimellä hän suomensi iskelmä- ja viihdesävelmiä ja hänen kirjoittamastaan runousopista ovat tiettävästi vaikutteita saaneet niin Toivo Kärki, Sauvo Puhtila, Reino Helismaa kuin Juha Vainiokin. Olavi Virran levyttämiä V. Artin käännöksiä olivat ”Charmaine”, ”Jos sinut saan”, ”Kuutamoserenadi” (”Moonlight Serenade”, sävel Glenn Miller, alkuperäissanat Mitchell Parish) ja ”O mein Papa/Pappani mun” (sävel Paul Burkhard, alkuperäissanat Jürg Amstein).
Monipuolinen Valve toimi myös ainakin eduskunnan pikakirjoittajana ja Eino Leinon pikakirjoittaja-sihteerinä. Hän oli myös keksijä, vaikkakin hänen nimissään oli vain kaksi hyväksyttyä patenttia.
V. Artin lisäksi Valve käytti salanimiä Veera Arti, Don Carlos, A. Kahva, K Kajava, V. A, Paulus, A Virta (kirjailijana ja lehtimiehenä).
Calvities frontalis
Calvities frontalis on kohta keskellä hiusrajaa, otsalla, jossa hiusraja kääntyy v-kirjaimen tapaan alemmas otsan päälle. Piirre on periytyvä ja dominoiva, mutta suhteellisen harvinainen. Yleensä ihmisten hiusraja on otsan kohdalta jokseenkin suora.
August Valta
August Valta (14. syyskuuta 1892 Pielavesi – 12. elokuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen isännöitsijä, sosiaalidemokraattinen poliitikko ja kansanedustaja.
Vuonna 1905 Valta muutti Pielavedeltä Helsinkiin, jossa toimi viilaajana ja veturinlämmittäjänä. Suomen sisällissotaan Valta osallistui punaisten puolella. Sodan jälkeen hänet pidätettiin ja tuomittiin neljäksi vuodeksi kuritushuoneeseen ja menettämään kansalaisluottamuksensa kuudeksi vuodeksi.
Kuopioon Valta muutti vuonna 1924 SDP:n Kuopion läntisen vaalipiirin piirisihteeriksi. Kansanedustajaksi Valta valittiin vuosiksi 1927–1932. Vuonna 1930 Valta valittiin Metallityöväen liiton ensimmäiseksi sihteeriksi ja taloudenhoitajaksi. Tässä tehtävässä hän toimi vuoteen 1943 saakka.
Eduskuntaan Valta nousi uudelleen Uudeltamaalta vuonna 1941 ns. kuutosiin kuuluneen K.H. Wiikin tilalle. Edustajantoimi todettiin lakanneeksi marraskuussa 1944 Wiikin palattua vankilasta eduskuntaan. Vallasta tuli isännöitsijä ensimmäisen kerran vuonna 1942, aluksi Hakan palvelukseen. Helsingin kaupungin kunnallisten työväenasuntojen isännöitsijä hän oli vuodesta 1947 alkaen.
Valta oli myös pitkäaikainen Helsingin kaupunginvaltuutettu. Erilaisia luottamustoimia työväenliikkeen yhdistyksissä ja järjestöissä hänellä oli runsaasti. Valta oli kahdesti naimisissa.
Muna Lee
Muna Lee (s. 30. lokakuuta 1981 Little Rock, Arkansas) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.
Lee voitti sisäratojen NCAA-mestaruuden 2002 60 metrin juoksussa, vuonna 2003 60 ja 200 metrin juoksussa sekä 2004 jälleen 60 metrillä. Vuonna 2004 hän sijoittui toiseksi Yhdysvaltain 200 metrin juoksun olympiakarsinnoissa ja selviytyi Ateenan olympialaisiin, joissa sijoittui seitsemänneksi ajalla 22,87. Lee oli 2005 Helsingin MM-kilpailuissa 100 metrin juoksussa seitsemäs ajalla 11,04. Hän oli samoissa kisoissa mukana Yhdysvaltojen joukkueessa, joka voitti maailmanmestaruuden 4 x 100 metrin viestijuoksussa.
Vuonna 2008 hän voitti Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa 100 metrin juoksun ennätyksellään 10,85. Pekingin olympialaisissa hän oli viides 100 metrillä ajalla 11,07 ja neljäs 200 metrillä ajalla 22,01. Berliinin MM-kisoissa 2009 hän karsiutui välierissä 100 metrillä ja sijoittui neljänneksi 200 metrillä ajalla 22,48.
Toijalan Pallo-49
Toijalan Pallo-49, lyhennettynä TP-49 tai ToiP-49, on vuonna 1949 perustettu akaalainen jalkapalloseura.
Seuran miesten edustusjoukkue pelaa jalkapalloa Nelosessa ja kakkosjoukkue Kutosessa. Lisäksi seuralla on juniori- ja JKKI- toimintaa. Seuran parhaat meriitit ovat vuosilta 1986–1991, 1993 ja 1996–1997, jolloin seuran miesten edustusjoukkue pelasi Suomen kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla eli nykyistä Kakkosta vastaavassa II divisioonassa.
Toijalan Pallo-49:n poika-ja tyttöjuniorijoukkueissa pelaa noin 300 lasta. Joukkueet pelaavat Tampereen piirin sarjoissa ja lisäksi osallistuvat eri turnauksiin. Edustusjoukkue pelaa Nelosessa. Seuran toiminnassa on eri tavoin mukana viikoittain yli 400 akaalaista. Seuran puheenjohtaja on Juha Pietikäinen. Edustusjoukkueen valmentaja on Jari Hakala. Joukkueen kasveteista monet ovat pelanneet mestaruussarjassa ja jalkapalloliigassa. Heistä jääkiekossa Matti Vulli ja Ossi Valtonen pelasivat SM-sarjassa. TP-49:n kasvatti Petter Setälä on pelannut myös Hakassa, A-maajoukkueessa ja nuorten maajoukkueissa. Veikkausliigassa 2016 HIFK:ssa debytoinut 20-vuotias keskuspuolustaja Juho Pirttijoki siirtyy Allsvenskanissa pelaavan GIF Sundsvallin riveihin kolmivuotisella pelaajasopimuksella.Pirttijoki siirtyi HIFK:hon Hakasta.
TP-49:n valmentajina ovat toimineet muun muassa Pekka Sumelahti ja hakalaiset Matti Pitko ja Juhani Peltonen. Seuraa ovat edustaneet myös Kalevi Nupponen ja Matti Mäkelä. TP-49:ssä on pelannut jalkapalloa tunnettu jääkiekkoilija Juhani Wahlsten. Seuran perinteitä vaalimaan perustettu 2003 TP-49 Kilta, jonka puheenjohtajana on toiminut perustamisesta alkaen Tapio Pajuoja, joka keskushyökkääjänä on seuran kaikkien aikojen paras maalintekijä.
Killan jäseniä ovat muun muassa olympiamitalisti Eeles Ladström, Palloliiton puheenjohtaja Pertti Alaja ja hänen veljensä Erkki, joiden isä toimi 1970-luvulla Akaan seurakunnan kirkkoherrana.
Fyysinen trauma
Fyysinen trauma tarkoittaa fyysistä ulkoisten tekijöiden aiheuttamaa vammaa. Lääketieteessä sana traumapotilas tarkoittaa yleensä potilasta, joka kärsii vakavasta tai hengenvaarallisesta fyysisestä vammasta, jonka seurauksena voi olla esimerkiksi šokki, elintoimintojen pettäminen tai kuolema.
Vakavan fyysisen vamman, esimerkiksi onnettomuuden, sattuessa tärkeää on kansalaisten kyky tunnistaa tilanne, tehdä tilannearvio, soittaa hätäilmoitus numeroon 112 sekä antaa hätäensiapua. Ensiapu on maallikon onnettomuuden uhrille antamaa hoitoa ja ensihoito lääkintähenkilöstön apuvälineitä käyttäen antamaa ensiapua. Ensihoidon tavoite on pelastaa potilaan henki turvaamalla hänen peruselintoimintansa: hengitys ja verenkierto. Lisävauriot täytyy ehkäistä. Jos onnettomuuden uhreja on monta, esimerkiksi suuronnettomuustilanteessa, potilaat on osattava lajitella. Toiminta sairaalan ulkopuolella jakaantuu neljään osaan, jotka ovat tilanteen arviointi, peruselintoimintojen turvaaminen, elinkohtaisten vammojen ensihoito sekä kuljetuksen suunnittelu ja toteuttaminen.
Traumapotilaista osa kuolee välittömästi vamman jälkeen, osa menehtyy ensimmäisten tuntien kuluessa (engl. "golden hour"), ja osa kuolee sairaalassa päivien tai viikkojen aikana. Alkuvaiheen kuolemien syynä ovat useimmiten aivovammat ja suuret verenvuodot sekä tukehtuminen hengitysteiden kiinni olemisen vuoksi. Tämän takia hengitysteiden avaus ja niiden auki pitäminen on tärkeää.
Vaikeasti vammautuneen potilaan hoitoon tarvitaan moniammatillinen työryhmä, johon kuuluu yleensä ensihoitolääkäri, anestesiologi, radiologi, sairaanhoitaja, röntgenhoitaja ja laboratoriohoitaja sekä tarpeen mukaan eri alojen kirurgeja ja muita lääkäreitä. Sairaalassa selvitetään mahdollisuuksien mukaan tapahtumatiedot, vammaenergia, peruselintoimintojen tila, tapahtumapaikalla ja kuljetuksen aikana annettu hoito, perussairaudet ja lääkitykset. Potilas tutkitaan järjestelmällisesti tarkistamalla eri ruumiinosat vammojen varalta: rintakehä, vatsa, lantio, pää, selkäranka ja raajat. Tajunnan taso arvioidaan käyttäen esimerkiksi Glasgow'n kooma-asteikkoa, ja potilaalle tehdään neurologinen tutkimus.
Erilaisia kuvantamismenetelmien avulla saadaan selville vammat, jotka eivät näy päällepäin. Hoidon keskeisiä osa-alueita ovat hengityksen ylläpitäminen, verenvuodon tyrehdytys ja veritilavuuden palautus, aivo- ja selkäydinvamman pahenemisen esto, hyytymishäiriöiden korjaus, alilämpöisyyden korjaus sekä munuaisten suojaus.
Monivammapotilaalla tarkoitetaan potilasta, jolla on useammassa kuin yhdessä kehon osassa vammoja, jotka yhdessä tai erikseen voivat olla henkeä uhkaavia. Monivamman aiheuttaja on suurienergiainen tapaturma, yleisimmin tieliikenneonnettomuus, putoaminen tai työtapaturma. Monivammapotilas hoidetaan kuten muutkin traumapotilaat.
92 potilasta sisältäneen suomalaisen tutkimuksen mukaan kaikkein vaikeimminkin loukkaantuneista henkiin jääneistä ja ennen vammautumistaan työkykyisistä monivammapotilaista peräti 72 % palasi aikanaan työhön.
Iankaikkinen
Iankaikkinen on lappeenrantalaisen metalli/rock-yhtye Kotiteollisuuden 8. studioalbumi. Se julkaistiin 8. marraskuuta 2006 levymerkillä Megamania. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 2. Albumia on myyty yhteensä 26 656 kappaletta, mikä on kultalevyn oikeuttava määrä.
Levyltä ensimmäinen julkaistu single on "Arkunnaula", joka sisältää samannimisen kappaleen ja bonuskappaleen joka on edellisen albumin "7:n" äänityssessioista, nimeltään "Helvetinpyörä". Single nousi Suomen singlelistan kärkeen. Levyn toinen single oli "Tuonelan koivut", joka julkaistiin 28. helmikuuta 2007, ja sisälsi ennen julkaisemattoman "Viimeistä päivää" -kappaleen.
Tyyliltään albumi on yhtyeen raskaimipia ja basso on miksattu hyvin pintaan, korkeammalle kuin kitara.
Sävellykset ja sovitukset Kotiteollisuus, ellei toisin mainita. Sanoitukset Jouni Hynynen.Levyltä jätettiin pois ainakin kappale "Kuolemajärvi" (julkaistu "Kummitusjuna"-EP:llä). Kappaleista "Iankaikkinen" ja "Kummitusjuna" on kuvattu myös musiikkivideot, joista molemmat on ohjannut ja käsikirjoittanut Stam1na-yhtyeen Antti Hyyrynen. "Iankaikkisen" musiikkivideossa vieraili Idols-voittaja Hanna Pakarinen, mutta hän oli vain sivuroolissa. Lisäksi musiikkivideolla esiintyvät Stam1nan basisti Kai-Pekka Kangasmäki ja rumpali Teppo Velin.Ilmestyi 4. lokakuuta 2006.Ilmestyi 28. helmikuuta 2007.
UR-100
UR-100 (, , ) oli Neuvostoliiton mannertenvälinen ohjus.Tämä kolmannen sukupolven Neuvostoliiton mannertenvälinen ohjus oli eräässä vaiheessa Neuvostoliiton ohjusvoimien pääase. Aikasempia mennertenvälisä ohjuksia kevyempi ja pienempi otettiin käyttöön 1967 ja poistui 1996. Ohjuksen osumatarkkuus on 1 000–1 400 metriä ja kantomatka 10 600 kilometriä.
Ohjuksen ensimmäisen version 0,5 – 1,1 megatonnia. UR-100MR on kokonaan erilainen ohjus, MR-UR-100 Sotka.
Lahden seutu - Lahti Region
Lahden seutu - Lahti Region Oy, aikaisemmalta nimeltään Lahden Alueen Kehittämisyhtiö - LAKES, on alueellinen kehitysyhtiö, jonka ydintehtäviin kuuluu maakunnan elinkeinopolitiikan koordinoiminen sekä elinkeinostrategiassa valittujen painopistealueiden kehittäminen yhteistyössä Lahden tiede- ja yrityspuiston kanssa. Lakesin vastuulla on myös Lahden alueen markkinointi ja elinkeinopoliittinen edunvalvonta Suomessa ja ulkomailla sekä kansainvälistymisen pääomasijoitustoiminnan edistäminen. Lakesin omistajia ovat Lahden kaupunki sekä kuusi muuta Päijät-Hämeen kuntaa: Hollola, Nastola, Orimattila, Asikkala, Padasjoki ja Hämeenkoski.
Lahden matkailumarkkinoinnista ja –myynnistä vastaava Lahti Travel Oy on Lakesin tytäryhtiö. Yhtiö rahoittaa merkittävästi myös Lahden tiede- ja yrityspuisto Oy:n sekä Lahden alueen uusyrityskeskuksen toimintaa ja on mukana lukuisissa alueen kehittämishankkeissa.
Osa yrityksen toiminnoista on liitetty 2013 alussa Lahden Seudun Kehitys Ladec Oy:ön.
Lahden alueen kehittämisyhtiön painotukset kohdistuvat seuraaviin klustereihin:
Klustereiden lisäksi Lahden alueen elinkeinostrategiassa on nostettu esiin logistiikka, matkailu, muotoilu ja hyvinvointi aloina, joilta odotetaan kasvua tulevaisuudessa.
Organisaatiota johti väliaikaisena Tarja Pellinen, hän hoitaa irtisanoutuneen Petri Mäkisen tehtäviä siihen saakka, kunnes yhtiön uusi valittu toimitusjohtaja astui toimeensa. Yksityiselle sektorille siirtynut Mäkinen on avustaa Lakesin johtoa irtisanomisaikansa ajan eli marraskuun alkuun saakka. Petri Mäkinen tuli Lahteen Tarmo Pipatin kaupunginjohtajakautena - hän oli aikaisemmin toiminut mm. työministerin erityisavustajana. Uudeksi toimitusjohtajaksi valittiin Mikkelin ammattikorkeakoulun rehtori, Erkki Karppanen, jolla on lisäksi yrityskokemusta. Karppanen aloitti tehtävässään 1. tammikuuta 2009.
Lakes on mukana kauppa- ja teollisuusministeriön, Finpron ja Tekesin perustamassa FinChi-innovaatiokeskuksessa, joka on luotu palvelemaan suomalaisia kasvuyrityksiä Kiinan markkinoilla. Innovaatiokeskuksesta on saatavilla monipuolisia toimistohotelli- ja sihteeripalveluja, joita Lahden alueen yritykset voivat käyttää luodessaan yhteyksiä Kiinan markkinoihin.
Yhtiöön on kuulunut aikaisemmin myös Kärkölän kunta. Se kuitenkin erosi yhtiöstä siksi, etteivät sille oleellisen toimialat kuuluneet klustereihin.
Kärkölän kunnanjohtaja Seppo Huldén esitti 2006 säästötoimina Lappilan ja kirkonkylän koulujen lakkauttamisen lisäksi Kärkölän eroamista Lahden Alueen Kehittämisyhtiöstä. Kärkölän kunnanhallitus harkitsee Lahden Alueen Kehittämisyhtiö osakassopimuksen irtisanomista 14. toukokuuta 2007. Kärkölä on joutunut Lakesin maksuosuuksien lisäksi pitämään yllä tilapäisiä yritysasiamiehiä, vaikka se luopui yritysasiamiehen tehtävästä ryhtyessään Lakesiin. 2010 Kärkölän maksuosuus Lakesista nousisi 140 000 euroon vuodessa. Vuonna 2007 on maksuosuus 72 100 euroa sekä yritysasiamiehen palveluita itse hankittuna 35 000 euroa hankkeiden kuntarahoitusosuuksineen.
Merkittävää Kärkölässä on mekaaninen puunjalostus ja Koskisen sahateollisuus.
Tokyo Tales
Tokyo Tales on ensimmäinen Blind Guardianin julkaisema live-levy. Se julkaistiin vuonna 1993 neljän täyspitkän albumin jälkeen. Tokyo Tales on nauhoitettu Somewhere Far Beyond -levyn jälkeisellä kiertueella Tokiossa. Albumi on koottu kahdesta eri Tokion konsertista ja se sisältää kappaleita kattavasti jokaiselta silloin julkaistulta Guardian-levyltä.
RT-1
RT-1 oli varhainen mannertenvälinen ballistinen ohjusmalli, jota testattiin, muttei laukaistu Neuvostoliitossa kylmän sodan aikana. Kehitystä johti OKB-1 (S. P. Korolev). Kaikkiaan tehtiin viisi lentotestiä, joista kaksi onnistui. RT-1:stä kehitettiin kaksi versiota. Ensimmäinen epäonnistui ensimmäisellä lennollaan, mutta onnistui toisella kerrallaan vuonna 1961. Toista versiota testattiin vuonna 1965 kolmella lennolla, joista kaksi epäonnistui. RT-1-ohjelma lopetettiin ennen ohjusten käyttöä.
INF-sopimus
INF-sopimus (englanniksi Intermediate-Range Nuclear Forces Treaty, keskimatkan ydinasevoimasopimus)
on sopimus, joka hävitti keskimatkan ns. euro-ohjukset Euroopasta 1987–1991. Sopimus solmittiin 8. joulukuuta 1987 ja se tuli voimaan kesäkuussa 1988. Allekirjoittajina olivat Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton johtajat Ronald Reagan ja Mihail Gorbatšov. Sopimus koski 500–5500 km kantavia keskimatkan ja keskipitkän matkan ohjuksia.
Neuvostoliiton SS-20-ohjukset romutettiin vuonna 1991. Sopimukseen pääsy oli mahdollista Neuvostoliiton uudistuspolitiikan takia. Euroopassa on edelleen lyhyen kantaman taktisia ydinohjuksia, eikä mannertenvälisten ohjusten uhka ole vieläkään täysin väistynyt Euroopan yltä. Venäjällä sopimusta on myöhemmin arvosteltu virheeksi Yhdysvaltain suunnitellessa ohjuspuolustuksensa ulottamista uudelleen Eurooppaan.
Helmikuussa 2007 Venäjän presidentti Putin uhkasi Venäjän irtautuvan INF-sopimuksesta, ellei sitä laajenneta koskemaan myös muita maita, esimerkiksi Kiinaa. Vuonna 2018 Yhdysvaltain presidentti, Donald Trump kertoi haluavansa purkaa sopimuksen koska hänen mukaansa Venäjä ei ole noudattanut sopimusta.
Zaum
Zaum (ven. "за" 'yli' + "ум" 'mieli, järki' > "заумь" 'mielen ylittävä; metalooginen; rikkiviisaus, viisastelu', "заумный язык" 'hölynpöly, nonsense') on käsite, joka liittyy venäläisten futuristirunoilijoiden kielikokeiluihin. "Zaum" tarkoittaa mielen tuolla puolen olevaa, loogisen ajattelun ja järjen tavoittamattomissa olevaa. Samalla tavoin kuin dada, "zaum" kuvastaa ensimmäisen maailmansodan aikana syntynyttä epäluottamusta sanojen ja kielen merkitykseen. "Zaum" on sukua länsieurooppalaisen kirjallisuuden nonsenselle, esimerkiksi Lewis Carrollin runolle "Jabberwocky".
"Zaum"-käsitettä käytti ensimmäisenä venäläinen runoilija Aleksei Krutšonyh vuonna 1913. Hän kuului venäläisen futurismin radikaaleimpiin edustajiin. 1900-luvun alkupuolella avantgardistiset runoilijat ja taiteilijat, kuten Velimir Hlebnikov, Vasili Kamenski ja Kazimir Malevitš olivat kiinnostuneita aistihavainnon ylittävän todellisuuden kuvaamisesta.
Maalaustaiteessa tämä pyrkimys ilmeni suprematismissa, kubismissa ja kubofuturismissa. Kuvataiteilijat alkoivat maalata abstrakteja teoksia, joissa ei ole aihetta, subjektia, eikä myöskään objektia. Kuvallisuus ja esittävyys oli tahallisesti rikottu. Aiheet muuttuivat abstrakteiksi, geometrisiksi muodoiksi ja kuvakollaaseiksi.
Kirjallisuudessa korostettiin kielen visuaalisuutta ja äänteellisyyttä merkityksen kustannuksella. Krutšonyh kirjoitti libreton futuristiseen oopperaan nimeltään "Voitto auringosta", johon Malevitš suunnitteli puvut ja lavastuksen.
Tambovin alueella Venäjällä toimii Sergei Birjukovin perustama "Zaum-akatemia", johon kuuluvat muun muassa Sergei Sigei ja Ry Nikonova.
Runoilija Krutšonyh pakeni Venäjältä Georgian Tiflisiin, jonka gruusialais-armenialaisella kielialueella, Tiflisin keskustassa sijainneen underground-kabareen "Futuristiakatemiassa" hänelle aukeni uudenlainen, tuoreen ulottuvuuden tarjonnut mahdollisuus kielikokeiluihin, jotka ovat tarjonneet myöhemmille tutkijoille paljon analysoitavaa.
Sainte-Clotilde
La basilique Sainte-Clotilde on uuden ajan goottilaistyylinen kirkko Pariisissa. Kirkko vihittiin 30. marraskuuta 1857.
Sainte-Clotilden kirkko on omistettu viidennen vuosisadan burgundikuningas Kilperik II:n tyttärelle Klotildelle. Klotilde oli frankkikuningas Klodvigin puoliso ja vaikutti siihen, että Klodvig kääntyi kristinuskoon vuonna 496, minkä jälkeen Ranskasta tuli kristitty kuningaskunta.
Sainte-Clotilden kirkon suunnittelussa ja rakentamisessa koettiin vaikeuksia. Arkkitehti vaihtui kahdesti. Myös pyhimys, jolle kirkko omistettiin, vaihtui. Pariisin kaupunginvaltuusto oli päättänyt jo 1827 uuden kirkon rakentamisesta ja arkkitehti Jean-Nicolas Huyot (1870–1840) oli valittu suunnittelijaksi. Työ kuitenkin keskeytyi. Uusi prefekti Claude-Philibert de Rambuteau herätti projektin vuonna 1833 ja saksalaissyntyinen arkkitehti François-Christian Gau (1790–1853) sai tehtäväkseen suunnitella goottilaistyylisen rakennuksen. Työ alkoi vasta 1846. Ongelmia aiheutti rakennusmateriaali, joka ei olisi kestänyt tornien painoa ja tornit jätettiin keskeneräisiksi. Arkkitehti Cau luovutti vähän ennen kuolemaansa vuonna 1853, mutta hänen nuori assistenttinsa Théodore Ballu vei työn päätökseen. Torneihin jouduttiin tekemään radikaaleja modifikaatioita, jotta niille saatiin haluttu korkeus. Kirkko on latinalaisen ristin muotoinen ja 93 metriä pitkä ja tornit ovat 70 metrin korkuisia.
Sainte-Clotilde on erityisesti tullut tunnetuksi urkureistaan ja uruistaan, jonka rakensi Aristide Cavaillé-Coll pääurkuri César Franckin ehdottamin parannuksin. Urut vihittiin vuonna 1859. Urkuja on sittemmin uudistettu kahdesti.
Pääurkureina ovat olleet:
Imaginations from the Other Side
Imaginations from the Other Side on Blind Guardianin vuonna 1995 julkaistu albumi. Tällä albumilla Blind Guardian otti tyylillisesti suunnan kohti melko puhdasta power metallia. Albumin tuotti Metallicankin kanssa yhteistyötä tehnyt Flemming Rasmussen.
Albumilta julkaistiin Blind Guardianin ensimmäinen single, A Past and Future Secret. Japanin versiossa julkaistiin kaksi bonuskappaletta.
Matti Heinivaho
Matti Heinivaho (s. 20. tammikuuta 1936 Messukylä) on suomalainen laulaja sekä televisiotuottaja ja -ohjaaja.
Laulajana Heinivaho aloitti uransa elokuussa 1951 jolloin hän esiintyi Tip Top-orkesterin solistina Lempäälässä Nurmen lavalla. Seuraavana keväänä hän perusti Domino-orkesterin, mutta liittyi jo samana syksynä Pelimannipojat-yhtyeeseen. Tässä kokoonpanossa hän laulun lisäksi soitti vibrafonia. Varusmiespalveluksen jälkeen syntyi Matti Heinivahon kvintetti. 1950-lopulla hän teki ensimmäiset levytyksensä, ensin Levytukku Oy:lle ja sitten Westerlundin His Master's Voicelle. Vuonna 1960 julkaistu ”Tunturin juurella” oli Heinivahon läpimurtolevytys ja vuoden toiseksi suosituin kappale Mauno Kuusiston ”Kertokaa se hänelle” jälkeen.
Vuonna 1964 Heinivaho aloitti työskentelynsä Yle TV2:n musiikkitoimituksessa. Tuottajana ja ohjaajana hänen työuransa jatkui vuoteen 1999, jolloin hän jäi eläkkeelle. Heinivaho ohjasi ja toimitti TV2:lle yli 700 musiikkiohjelmaa.
Vuonna 1966 Matti Heinivaho levytti toisen suuren hittinsä, käännöskappaleen ”Lännen tie”. Se oli alun perin Frankie Lainen tunnussävel televisiosarjasta "Rawhide". Vuonna 1971 ilmestyi Heinivahon ensimmäinen albumi, "Lännen tiellä". 28. elokuuta 2001 Matti Heinivaho juhli 50-vuotistaiteilijauraansa juhlakonsertissa Tampere-talossa. Konsertista julkaistiin live-albumi.
Heinivaho esiintyy edelleen esittäen varsinkin jazzia ja hän on toiminut vibrafonistina sekä Tamjazz ry:n puheenjohtajana. Heinivaho on ollu kunnallispolitiikassa mukana vuodesta 1972 lähtien. Hän on Kokoomuksen kaupunginvaltuutettu Tampereella, ja marraskuussa 2006 hän oli seurakuntavaalien ääniharava.
Joulukuussa 2008 Heinivaholle myönnettiin Tampereen kaupungin anomuksesta musiikkineuvoksen arvonimi.
Matti Heinivahon tytär Tiina Heinivaho valittiin vuonna 1977 ensimmäiseksi Miss Farkku-Suomeksi.
Pershing (ohjus)
Pershing oli Yhdysvaltain keskimatkan strateginen ohjus, josta oli kehitetty kaksi versiota, MGM-31 Pershing ja MGM-31B Pershing II. Ohjus oli nimetty amerikkalaisen kenraali John J. Pershingin mukaan. Ohjus kehitettiin korvaamaan Redstone-ohjus. Ohjuksen tarkkuus perustuu tutkaohjaukseen. Tämä eurostrateginen ohjus hävitettiin vuoden 1987 INF-sopimuksen mukaan.
Alkuperäisen Pershing-ohjuksen ensimmäinen koelaukaisu tehtiin 1960, ja ohjus otettiin käyttöön viimeistään 1963. Sitä alettiin välittömästi sijoittaa Länsi-Saksaan. Ohjuksen W50-ydinkärjen räjähdysvoima oli 400 kilotonnia.
Vuosian 1969–1970 käyttöönotettu Pershing Ia oli Pershing I, jossa oli nopeampi laukaisuaika ja uudempi elektroniikka, korvasti lähes täysin Pershing I -järjestelmän. Ohjuksen kantama 740 km, tarkkuus 150 metriä, kärjen suurin räjähdysvoima 400 kilotonnia.
Pershing II laukaistiin ensi kerran koemielessä 1977. Ohjuksessa oli MARV-kärki, eli ohjautuva paluukärki. Sen tutkaohjaus mahdollisti jopa 50 metrin tarkkuuden.