hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kolme muskettikoiraa
Kolme muskettikoiraa (alkuperäiseltä nimeltään "D'Artacan y los Tres Mosqueperros") on espanjalainen BRB Internacionalin vuonna 1981 valmistunut 26-osainen piirrossarja. Sarja perustui Alexandre Dumas’n "Kolme muskettisoturia" -kirjasarjaan, jonka oli tarkoitus esitellä romaanit myös tuon ajan sukupolvelle.
Sarja kertoo D'Artagnanin, sekä kolmen muskettikoiran: Porthoksen, Athoksen ja Aramiksen seikkailuista, jotka joutuvat taisteluihin muun muassa kardinaali Richelieun armeijaa vastaan.
Vuonna 1989 sarjalle tehtiin jatkoa nimellä Muskettikoirien paluu.
"Jaksojen suomenkieliset nimet DVD-julkaisusta". 
Sarja ensiesitettiin Suomen televisiossa Yle TV1-kanavalla vuonna 1982 alkuperäisellä espanjan kielellä suomeksi tekstitettynä. Sarjasta esitettiin uusinta vuonna 1992. Suomen kielelle jälkiäänitetty sarja oli esitetty C More Juniorilla, ja se oli julkaistu kokonaisuudessaan DVD:llä.
Sarjan jaksoista on koostettu myös noin 90 minuuttia pitkä televisioelokuva. Suomenkielisestä jälkiäänityksestä vastasi Oy PVP Voice Ab.
Karlheinz Deschner
Karl Heinrich Leopold Deschner (s. 23. toukokuuta 1924 Bamberg – 8. huhtikuuta 2014 Haßfurt) oli saksalainen kirjailija ja uskontokriitikko.
Hänen isänsä Karl oli roomalais-katolinen metsätyömies ja kalankasvattaja ja kasvoi äärimmäisessä köyhyydessä. Hänen äitinsä Margareta Karoline, syntyjään Reischböck, oli protestantti, ja kasvoi aikuiseksi isänsä tiluksilla Baijerissa. Hän kääntyi myöhemmin roomalais-katolisuuteen.
Karlheinz Deschner oli perheen kolmesta lapsesta vanhin. Hän kävi peruskoulun Trossenfurtissa 1929–1933. Myöhemmin hän kävi fransiskaanien seminaaria Dettelbach am Mainissa, missä hän ensin asui kummisetänsä ja takaajansa, pappisneuvos Leopold Baumannin luona, ja sittemmin fransiskaanien luostarissa. Vuosina 1934–1942 hän kävi Karmeliitta- ja Englantilaissisarten "Alte, Neue und Deutsche Gymnasium"in sisäoppilaitosta. 1942 hän päätti opintonsa ja liittyi saman tien vapaaehtoisena Saksan armeijaan. Hän palveli sotamiehenä, sodan lopussa laskuvarjojääkärinä, ja haavoittui useita kertoja.
Hän opiskeli metsätaloutta Münchenin yliopistossa ja kävi 1946/1947 laki-, teologia-, filosofia- ja psykologian luennoilla Bambergin filosofis-teologisessa opistossa. Vuosina 1947–1951 hän opiskeli saksalaista nykykirjallisuutta, filosofiaa ja historiaa Würzburgin yliopistossa ja valmistui 1951. Hänen tohtorinväitöskirjansa nimi oli "Lenaus Lyrik als Ausdruck metaphysischer Verzweiflung". Samana vuonna hän avioitui Elfi Tuchinn kanssa. Heille syntyi 3 lasta, Katja (1951), Bärbel (1958) ja Thomas (1959–1984).
Deschner asui samassa mökissä, entisessä metsästysmajassa, syntymästään aina vuoteen 1964 saakka. Silloin hän muutti pariksi vuodeksi ystävänsä maataloon Fischbrunnissa (Hersbrucker Schweiz) ja sen jälkeen Haßfurt am Mainiin, jossa hän asui kuolemaansa asti.
Deschner julkaisi romaaneja, kirjallisuusarvosteluja, esseitä, aforismeja ja ennen kaikkea uskontoa ja kirkkoa kritisoivia kirjoituksia. Vuonna 1971 hän joutui oikeuden eteen Nürnbergissä, syytettynä kirkon herjaamisesta.
Hän työskenteli vuodesta 1970 saakka kunnianhimoisen Kristinuskon rikoshistorian ("Kriminalgeschichte des Christentums") parissa. Deschneriä tukivat taloudellisesti Alfred Schwarz ja Herbert Steffen.
Deschner palkittiin "Arno-Schmidt-Preis" palkinnolla 1988. Kesäkuussa 1993 hän voitti "Alternativen Büchnerpreisin" ja heinäkuussa 1993 hänestä tuli ensimmäinen saksalainen Kansainvälisen humanistipalkinnon ("International Humanist Award") saaja. Syksyllä 2001 hän vastaanotti "Erwin-Fischer-Preisin" ja marraskuussa samana vuonna "Ludwig-Feuerbach-Preisin".
Deschner julkaisi 46 teosta joko kirjoittajana tai toimittajana.
Romaanit Die Nacht steht um mein Haus (1956) ja Florenz ohne Sonne (1958).
Kirkko- ja uskontokritiikkiä:
Pääteos on 10-osainen Kristinuskon rikoshistoria, josta on ilmestynyt 8 osaa.Kirjallisuuskritiikkiä:
Yhteiskuntakritiikkiä:
Aforismeja:
Sekalaista:
Catalão
Catalão on kaupunki Goiásin osavaltiossa Kaakkois-Brasiliassa. Kaupungin asukasluku oli 86 647 vuonna 2010.
Paul Korir
Paul Kipketer Korir (15. heinäkuuta 1977, Kipkoror, Kenia) on kenialainen entinen keskimatkojen juoksija.
Korir aloitti juoksuharrastuksen peruskoulun viimeisenä vuonna. Hän nousi kuuluisuuteen huhtikuussa 2000 juoksemalla toiseksi kansallisissa kilpailuissa 800 metrin juoksussa ajalla 1.45,6, minkä jälkeen kuuluisa maratoonari Moses Tanui hankki hänelle ammattilaissopimuksen. Myöhemmin samana vuonna hän paransi matkan ennätyksekseen ajan 1.44,21. Kaksi seuraavaa kilpailukautta menivät ilman mainittavaa menestystä, mutta vuonna 2003 hän johti pitkään Kenian maastojuoksun mestaruuskisoja 4 kilometrin kilpailussa, mutta menetti johtonsa lopussa. Myöhemmin samana vuonna hän vaihtoi päämatkakseen 1 500 metrin juoksun, jolla matkalla hän voitti Kenian mestaruuskilpailut. Pariisin MM-kisoissa hän juoksi matkan neljänneksi ajalla 3.33,47. Viikkoa myöhemmin hän paransi ennätystään lukemiin 3.30,72. Kauden lopussa hän voitti ja All-African Games -kisat.
Korir voitti Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 2004 MM-kultaa. Hän jäi Kenian olympiakarsinnoissa neljänneksi, eli ei päässyt mukaan Ateenan olympialaisiin. Sen sijaan hänet valittiin Kenian joukkueeseen Afrikan-mestaruuskisoihin, joissa hän voitti kultaa 1 500 metrillä. Kauden lopussa hän sijoittui viidenneksi.
Taygete
Taygete () oli kreikkalaisessa mytologiassa nymfi ja yksi plejadeista, Atlaksen ja Pleionen tyttäristä. Hän sai Zeuksen kanssa pojan, Lakedaimonin, josta tuli Spartan perustaja ja spartalaisten esi-isä.
Taygeten kerrottiin vältelleen Zeuksen yrityksiä lähennellä häntä, jolloin Artemis, jonka kanssa Taygete metsästi, olisi muuttanut hänet kauriiksi. Zeus kuitenkin onnistui yrityksessään tämän ollessa tajuttomana, ja häpeissään tästä Taygete piiloutui Lakoniassa vuoren alle, joka on nimetty hänen mukaansa Taygetokseksi. Palattuaan takaisin ihmishahmoonsa, Taygete omisti kultasarvisen Keryneian kauriin Artemiille, jonka Herakles yhtenä urotyönään myöhemmin pyydysti.
Gary Snyder
Gary Sherman Snyder (s. 8. toukokuuta 1930) on beat-sukupolven johtohahmoihin kuuluva yhdysvaltalainen runoilija. Häntä pidetään myös luontorunoilijana. Hän sai runouden Pulitzer-palkinnon teoksellaan "Turtle Island" vuonna 1975.
Snyder syntyi Lois Hennessylle ja Harold Snyderille San Franciscossa, Kaliforniassa. Suuren laman köyhdyttämä perhe muutti Kitsapin piirikuntaan Washingtoniin poikansa ollessa kaksivuotias; kymmenen vuoden kuluttua oli edessä uusi muutto Portlandiin, Oregoniin.
Snyder pääsi Reed Collegeen vuonna 1947. Hän tunsi kasvavaa kiinnostusta Kaukoidän kieliä, kulttuureja ja uskontoa kohtaan, ja hän aloittikin alan opiskelun Kalifornian yliopistolla Berkeleyssä vuonna 1953. Erityisesti hänen alakseen muodostui zenbuddhalaisuus, ja hän vietti vuosien 1956–1968 välisestä ajasta suuren osan Japanissa.
Snyder palasi Yhdysvaltoihin, jossa hän on luonut huomattavimman uransa. Hänet valittiin Yhdysvaltain taiteiden ja kirjallisuuden akatemian jäseneksi vuonna 1987.
Snyderin tuotannosta on julkaistu suomeksi J. K. Ihalaisen kääntämänä kokoelmat "Virtaavan veden musiikkia – valitut runot 1957–1992" (1994) ja "Loputtomat vuoret ja joet" (2011). Tero Tähtisen suomennos teoksesta "The Practice of the Wild" ilmestyi vuonna 2010 Savukeitaan kustantamana nimellä "Erämaan opetus". Vuonna 2014 Basam Books julkaisi Aki Räsäsen suomennoksen "Kilpikonnasaari" kokoelmasta "Turtle Island".
Silvano Piovanelli
Silvano Piovanelli (21. helmikuuta 1924 Ronta di Mugello – 9. heinäkuuta 2016) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja kardinaali. Hänet vihki papiksi Elia Dalla Costa Firenzen arkkihiippakuntaan 13. heinäkuuta 1947. Hän sai 28. toukokuuta 1982 nimityksen Firenzen vihkipiispaksi ja Tubunae in Mauretanian titulaaripiispaksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giovanni Benelli, jota avustivat Antonio Bagnoli ja Giovanni Bianchi.
18. maaliskuuta 1983 Piovanelli sai nimityksen Firenzen arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 21. maaliskuuta 2001. Hänestä ylennettiin kardinaaliksi 25. toukokuuta 1985, jolloin hänet nimitettiin Santa Maria delle Grazie a Via Trionfalen kardinaalipapiksi. Piovanelli oli liian iäkäs voidakseen osallistua uuden paavin valintaan vuoden 2005 konklaavissa.
Ennio Antonelli
Ennio Antonelli (s. 18. marraskuuta 1936) on katolisen kirkon italialainen pappi. Hän sai 21. maaliskuuta 2001 nimityksen Silvano Piovanellin seuraajaksi Firenzen arkkipiispana, ja hänet asetettiin tähän virkaan 20. toukokuuta. Hän toimi virassa, kunnes sai nimityksen Paavillisen perheneuvoston puheenjohtajaksi 7. kesäkuuta 2008
Antonelli syntyi Todissa ja sai pappisvihkimyksensä 2. huhtikuuta 1960. Hänet nimitettiin 25. toukokuuta 1982 Gubbion piispaksi ja 6. lokakuuta 1988 Perugia-Città della Pieven arkkipiispaksi. Jälkimmäisestä tehtävästä hän erosi 26. toukokuuta 1995.
Antonellin konsekroi piispaksi Santo Bartolomeo Quadrin ja Antonio Fustellan avustama Decio Lucio Grandoni 29. elokuuta 1982. Aikoinaan hänet oli vihkinyt papiksi Ilario Alcini. Hän on saanut tohtorinarvon Perugian yliopistolta.
Antonellista tehtiin kardinaali 21. lokakuuta 2003, joten hän osallistui uuden paavin valintaan keväällä 2005. Hän on San Andrea delle Fratten kardinaalipappi.
Kynttilöiden syttyessä
Kynttilöiden syttyessä on suomalaisen laulaja Pepe Willbergin toinen joululevy, ja kaikkiaan 8. studioalbumi. Se julkaistiin joulukuussa 2005.
Kaikki kappaleet sovittanut Peter Engberg, ellei toisin mainittu.
Avery Dulles
Avery Robert Dulles (24. elokuuta 1918 – 12. joulukuuta 2008) oli yhdysvaltalainen katolinen kirkonmies. Hän oli kardinaali 21. helmikuuta 2001 alkaen, mutta ei voinut ikänsä johdosta osallistua uuden paavin valintaan keväällä 2005.
Dulles syntyi Auburnissa, New Yorkissa, poliitikko John Foster Dullesin pojaksi. Hän suoritti varhaisia opintojaan New Yorkissa, Sveitsissä ja Uudessa-Englannissa. Hän valmistui Harvardista vuonna 1940.
Päästyään Yhdysvaltain laivastosta vuonna 1946 Dulles liittyi jesuiittoihin. Hän sai pappisvihkimyksensä vuonna 1956 eikä ollut kardinaaliuteen noustessaan arkkipiispa eikä edes piispa.
Dulles kuului vuosina 1960–1974 Woodstock Collegen ja vuosina 1974–1988 Amerikan katolisen yliopiston henkilökuntaan. Hän oli lisäksi vierailevana professorina muun muassa Notre Damen yliopistolla. Hän tuli laajalti tunnetuksi julkaisuillaan ja luennoillaan.
Gerald Gardner
Gerald Brosseau Gardner (13. kesäkuuta 1884 Blundellsands – 12. helmikuuta 1964) oli englantilainen virkamies, harrastelija-antropologi, kirjailija ja okkultisti. Gardneria pidetään yhtenä wiccan perustajista ja hän kirjoitti useita wiccan kannalta tärkeitä teoksia..
Gardner syntyi Blundellsandsissa lähellä Liverpoolia varakkaaseen englantilaisperheeseen. Hän vietti terveyssyistä suuren osan nuoruudestaan Aasiassa ja palasi Englantiin vuonna 1936 ollessaan 52-vuotias. Gardner kertoi, että hän oli liittynyt vuonna 1939 noituutta harjoittavaan seuraan nimeltä "New Forest coven", jonka hän uskoi olevan eurooppalaisen pakanuuden vuosisatoja vanhan perinteen jatkumoa. Gardner julkaisi teokset "Witchcraft Today" ja "The Meaning of Witchcraft" tehdäkseen noituususkontoa tunnetuksi suuren yleisön parissa.
Aigina (mytologia)
Aigina () oli kreikkalaisessa mytologiassa najadi, jokijumala Asopoksen ja nymfi Metopen tytär. Hänen kerrotaan saaneen Aktorin kanssa pojan, Menoitioksen.
Zeus sieppasi Aiginan isänsä luota ja vei tämän Oinonen saarelle, joka on sittemmin nimetty Aiginaksi tämän mukaan. Hänen isänsä lähti etsimään tytärtään, ja lopulta Sisyfos kertoi Zeuksen vieneen tämän. Kun Asopus yritti pelastaa tytärtään, karkotti Zeus tämän takaisin omille vesilleen salamillaan. Loppujen lopuksi Aigina synnytti saarella Zeukselle Aiakoksen.
Hera suuttui puolisonsa uskottomuudesta tämän vieteltyä Aiginan niin, että lähetti käärmeen myrkyttämään saaren vedet. Kun vettä juoneet ihmiset alkoivat kuolla myrkytyksen seurauksena, Aiakos rukoili Zeusta muuttamaan muurahaiset ihmisiksi. Näin tapahtui, ja siitä sai alkunsa myrmidonien heimo.
Luigi Poggi
Luigi Poggi (25. marraskuuta 1917 – 4. toukokuuta 2010) oli italialainen pappi ja katolisen kirkon kardinaali. Hän toimi pitkään kirkon diplomaattisissa tehtävissä.
Poggi syntyi Piacenzassa ja sai pappisvihkimyksensä 28. heinäkuuta 1940. 1960-luvulla hän toimi Pyhän istuimen suurlähettiläänä, nuntiuksena, keskisen Afrikan maissa Kamerunissa, Kongossa, Tšadissa, Gabonissa ja Keski-Afrikan tasavallassa. Vatikaanin kirjaston ja arkistojen hoitajana hän toimi 1992–1998. Kardinaalin arvo hänelle myönnettiin 1994. Ohitettuaan konklaavin jäsenelle säädetyn enimmäisäänestysiän Poggi ei enää osallistunut uuden paavin valintaan keväällä 2005.
Kaukaa kaipaan
Kaukaa kaipaan on suomalaisen laulaja Pepe Willbergin 9. studioalbumi. Se julkaistiin 14. marraskuuta 2008.
Ralph Rapson
Ralph Rapson (13. syyskuuta 1914 – 29. maaliskuuta 2008) oli yhdysvaltalainen arkkitehti. Hän syntyi Michiganissa ja oli tyyliltään pääasiassa modernisti.
Rapson opiskeli Michiganin yliopistossa ja Cranbrookin taideakatemiassa; hänen opettajiensa joukkoon kuului Eliel Saarinen. Hän oli jo luonut kansainvälisesti merkittävän uran ennen kuin liittyi Minnesotan yliopiston henkilökuntaan vuonna 1954.
Rapsonin töiden joukkoon kuuluvat Yhdysvaltain-suurlähetystöt Tukholmassa ja Kööpenhaminassa. Niin ikään hänen suunnittelemansa oli Minneapolisissa vuosina 1963–2006 toiminut Guthrie Theaterin rakennus.
20 Greatest Hits
20 Greatest Hits on suomalaisen yhtyeen Teddy & The Tigersin kokoelmalevy. Se julkaistiin vuonna 1993.
Pavle
Pavle (11. syyskuuta 1914 – 15. marraskuuta 2009) oli ortodoksisen kirkon pappi, joka toimi Serbian patriarkkana vuodesta 1990 kuolemaansa saakka.
Hän syntyi Kućancin kylässä Itävalta-Unkarissa, nykyisen Kroatian alueella, Stefan ja Ann Stojčevićin pojaksi ja sai kasteessa nimen Gojko. 
Hän kävi kimnaasia Belgradissa ja opiskeli seminaarissa Sarajevossa. Toisen maailmansodan hän oli paossa Ovčarin luostarissa. Sodan jälkeen hän työskenteli rakennusmiehenä, mutta huonon terveytensä vuoksi meni luostariin vuonna 1946 ja otti nimen Pavle.
Ateenassa suorittamiensa opintojen jälkeen Pavle nimitettiin Rasin ja Prizrenin piispaksi 1957. Tässä asemassa hän oli 33 vuotta, kunnes hänet valittiin patriarkaksi 1990.
Pavlella oli yhteyksiä Serbian ja Serbitasavallan johtoon Jugoslavian hajoamissotien aikana, mutta vuonna 1997 hän otti osaa mielenosoituksiin hallitusta vastaan ja vaati vuonna 2000 Miloševićin eroa.
Pavle oli kaksi viimeistä elinvuottaan Belgradissa sotilassairaalassa.
Espanjan Grand Prix 1981
Espanjan Grand Prix 1981 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 21. kesäkuuta 1981 Jaraman radalla Espanjassa. Kilpailun voitti Ferrarilla ajanut Gilles Villeneuve, jolle voitto oli kauden toinen ja samalla viimeinen.
Alankomaiden Antillien lippu
Alankomaiden Antillien lippu oli vuonna 1956 perustetun ja vuonna 2010 lakkautetun Alankomaiden Antillien itsehallintoalueen tunnus. Lippu koostuu valkoisella pohjalla olevista sinisestä ja punaisesta viivasta, joista sininen ylittää punaisen. Sen viisi tähteä kuvaavat Alankomaiden Antillien saaria, jotka olivat Bonaire, Curaçao, Saba, Sint Eustatius ja Sint Maarten. Alun perin tähtiä oli kuusi, mutta yksi tähti pudotettiin lipusta pois, kun Aruba irtaantui Alankomaiden Antilleista vuonna 1986.
Luokses palaan taas
Luokses palaan taas on suomalaisen laulaja Pepe Willbergin 40-vuotista musiikkiuraa juhlistava kokoelma-albumi. Se julkaistiin syyskuussa 2006. Kaikki kokoelman 30 kappaletta ovat Willbergin vanhoja hittejä uudelleen levytettyinä.
Loebner-palkinto
Loebner-palkinto on vuosittain jaettavana oleva 18 karaatin kullalla päällystetty mitali ja 100 000 dollarin suuruinen palkinto sellaisen tietokoneohjelman kehittäjälle, jonka ohjelma läpäisee Turingin testin. Toistaiseksi on jaettu ainoastaan pienempiä, enintään muutamien tuhansien dollarien arvoisia, summia parhaan yrityksen tehneille kehittäjille . Hugh Loebner perusti palkinnon vuonna 1990.
Vuonna 2015 chattirobotti Rose voitti kisan, muttei edelleenkään pääpalkintoa.
Blaine Stoughton
Blaine Stoughton (s. 13. maaliskuuta 1953, Gilbert Plains, Manitoba, Kanada) on entinen ammattijääkiekkoilija ja nykyinen valmentaja. Hyökkääjä Stoughton pelasi kahdeksan kautta NHL:ssä, jossa hänen seuransa olivat Pittsburgh Penguins, Toronto Maple Leafs, Hartford Whalers ja New York Rangers. Lisäksi hän pelasi kolme kautta WHA:ssa. Juniorina hän edusti Flin Flon Bombersia.
Stoughtonin vaihtelevan WHA-uran parasta aikaa oli pelaaminen Rick Dudleyn ja Rich Leducin kanssa "LSD-ketjussa" Cincinnati Stingersissä 1976–77. Stoughton teki 52 maalia.
Stoughton varattiin seitsemäntenä Pittsburgh Penguinsiin vuoden 1973 NHL-varaustilaisuudessa. Stoughton ylsi sarjassa ainakin 50 maaliin kaudessa kahdesti ja teki vähintään 40 neljästi.
Blaine Stoughton on nykyisin University of Cincinnatin kiekkojoukueen päävalmentaja.
Mrinal Sen
Mrinal Sen (; 14. toukokuuta 1923 Faridpur, Brittiläinen Intia – 30. joulukuuta 2018 Kalkutta, Intia) oli intialainen elokuvaohjaaja, joka oli nostamassa 1960- ja 1970-luvuilla nostamassa bengalinkielistä elokuvaa maailmanmaineeseen. Hänet palkittiin urallaan muun muassa Berliinin ja Cannesin elokuvajuhlilla.
Sen syntyi nykyisen Bangladeshin alueella ja opiskeli Kalkutan yliopistossa. Hän muutti alkujaan Kalkuttaan opiskellakseen fysiikkaa, mutta hän kiinnostui elokuva-alasta luettuaan kirjan elokuvan estetiikasta.
Senin esikoisohjaus oli vuonna 1955 ilmestynyt "Raat Bhore". Hän sai paikallista suosiota elokuvillan "Neel Akasher Neechey" (1959) ja "Baishey Shravana" (1960). Parhaan ohjaajan kansallisen palkinnon Sen sai vuoden 1969 elokuvasta "Linnustaja". Sitä pidetään intialaisen elokuvan merkkipaaluna.
Intialainen elokuva sai 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alussa kansainvälistä huomiota. Länsi-Bengalista tulleet Sen, Satyajit Ray ja Ritwik Ghatak veivät bengalinkielistä elokuvaa maailmalle. Sen teki tuona aikana niin sanotun Kalkutta-triologian, johon kuului poliittiset elokuvat "Haastattelu", "Calcutta 71" ja "Padatik".
Euroopassa Sen palkittiin Berliinin elokuvajuhlilla vuonna 1975 elokuvasta "Chorus" ja vuonna 1979 elokuvasta "Parashuram". "Akaler Sandhanesta" Sen sai vuonna 1981 Berliinissä kolme palkintoa. Cannesin elokuvajuhlilla hän oli ehdolla Kultaisen palmuun vuonna 1980 elokuvasta "Kohta on jo aamu", vuonna 1983 elokuvasta "Kharij" ja vuonna 1986 elokuvasta "Genesis". "Kharij’sta" Sen sai tuomaripalkinnon. Senin viimeinen elokuva "Aamaar Bhuvan" toi hänelle parhaan ohjaajan palkinnon Kairon elokuvajuhlilla 2002.
Sen oli tuomariston jäsenenä Cannesissa ja Berliinissä vuonna 1982 sekä Venetsian elokuvajuhlilla vuosina 1983 ja 1996. Senille on Intiassa myönnetty valtion Padma Bhushan -tunnustus. Hän sai vuonna 2005 elokuvapalkinto Dadasaheb Phalken ja toimi Intian parlamentin kunniajäsenenä vuosina 1998–2003. Kansainvälisellä tasolla hän on Ranskassa Ordre des Arts et des Lettres’n "Commandeur" ja Venäjällä Ystävyyden ritarikunnan jäsen.
Berlin (yhtye)
Berlin on yhdysvaltalainen rock/popyhtye. Musiikin uutta aaltoa edustanut yhtye perustettiin vuonna 1979 Orangen piirikunnassa Kaliforniassa. Sen johtohahmo on laulaja Terri Nunn. Berlin nousi maailmanlaajuiseen suosioon vuoden 1986 singlellään ”Take My Breath Away”, joka tuli tunnetuksi samana vuonna ilmestyneessä elokuvassa "Top Gun – lentäjistä parhaat". ”Take My Breath Away” nousi listaykköseksi muun muassa Yhdysvalloissa, Britanniassa, Irlannissa ja Hollannissa.
Yhtyeen tärkeimmät jäsenet olivat Nunnin lisäksi perustajajäsen John Crawford (pääasiallinen laulunkirjoittaja, basso ja syntetisaattorit) ja David Diamond (syntetisaattorit ja kitara). Muita jäseniä olivat Ric Olsen (soolokitara), Matt Reid (syntetisaattorit), Rob Brill (rummut: 1982–1987) ja Rod Learned (rummut: 1979–1982)
Berlin perustettiin Los Angelesissa , Kaliforniassa 1970-luvun lopussa. Yhtyeen ensimmäisen singlen "A Matter of Time" julkaisi I.R.S. Records vuonna 1980. Singlessä Terri Nunnin tilalla laulajana oli Virginia Macolino, koska Nunn oli väliaikaisesti jättänyt yhtyeen pyrkiessään näyttelijäksi.
Tämän jälkeen yhtye solmi levytyssopimuksen Enigma Recordsin kanssa, jolle he julkaisivat ensimmäisen pikkuhittinsä "Sex (I'm A...)" (Yhdysvaltain singlelistan 62.). Vuonna 1986 "Take My Breath Away" oli vuoden suurimpia hittejä koko maailmassa, jota seurasivat heikommin menestyneet singlet "Like Flames" ja "You Don't Know".
Berlin hajosi virallisesti vuonna 1987, osittain koska albumi "Count Three and Pray" floppasi jättihitistä huolimatta. Nunn säilytti itsellään lailliset oikeudet yhtyeen nimenkäyttöön ja kokosi Berlinin uudelleen uudella kokoonpanolla vuonna 1999 (Nunnin lisäksi Chris Olivas – rummut ja perkussio sekä Carlton Bost – kitarat, laulu).
Berlin alkuperäinen kokoonpano (pois lukien Rob Brill) esitti kappaleen "The Metro" VH1:n "Bands Reunited" -ohjelmassa vuonna 2004.
System of a Down on levyttänyt version "The Metrosta" "Dracula 2000" -elokuvan soundtrackille.
"Information" :
"Pleasure Victim" :
"Love Life" :
"Count Three and Pray" :
"Voyeur" :
"Animal" :
Britanniassa "Take My Breath Away" on uudelleenjulkaistu kahdesti: vuonna 1988, jolloin se oli singlelistan 52. ja vuonna 1990, jolloin se nousi kolmanneksi.
Sasha Alexander
Sasha Alexander (syntymänimeltään Suzana Drobnjakovic, s. 17. toukokuuta 1973 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja ja tuottaja.
Alexanderilla on serbialaiset ja italialaiset sukujuuret. Hän aloitti näyttelemisen koulunsa näytelmissä seitsemännellä luokalla. Hän jatkoi näyttelemistä koko kouluajan läpi ja muutti New Yorkiin opiskellakseen näytelmissä. Alexander on opiskellut Etelä-Kalifornian yliopiston näyttelijäkoulussa.
Sasha Alexander on esiintynyt useissa televisiosarjoissa ja elokuvissa. Hän teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1997, jolloin hän esiintyi kolmessa elokuvassa. Alexander tunnetaan parhaiten Caitlin "Kate" Toddin roolistaan televisiosarjassa "NCIS Rikostutkijat", jossa hän näytteli vuosina 2003–2005. Vuosina 2010–2016 hän oli toisessa pääosassa kuolemansyyntutkijana nimeltä Maura Isles televisiosarjassa "Rizzoli & Isles".Alexander on naimisissa Sophia Lorenin pojan, ohjaaja Edoardo Pontin kanssa. Heillä on kaksi lasta: tytär Lucia Sofia (s. 12. toukokuuta 2006) ja poika Leonardo Fortunato (s. 20. joulukuuta 2010.)
Claude Lanzmann
Claude Lanzmann (27. marraskuuta 1925 Pariisi – 5. heinäkuuta 2018 Pariisi) oli ranskalainen dokumentaristi. Hänen tunnetuin työnsä on yhdeksäntuntinen holokaustia käsittelevä "Shoah" (1985). Hänelle myönnettiin vuonna 1986 kunnia-César.
Lanzmann kuului Jean-Paul Sartren sisäpiiriin, ja hän kirjoitti freelancerina muun muassa France Dimanche -lehteen. Lanzmann teki televisioon reportaasia Israelin asevoimista Siinain niemimaalla. Tämä johti Lanzmannin ensimmäiseen elokuvaan "Israel, Why'.
Lanzmannin toinen elokuva oli holokaustidokumentti "Shoah", jonka hän kuvasi 1970-luvulla Puolan-matkoillaan ja joka julkaistiin vuonna 1985. Noin yhdeksän ja puoli tuntia kestävässä elokuvassa holokausti esitetään ilman arkistomateriaalia ja musiikkia. Siinä on vain puolalaisia maisemia sekä juutalaisten, saksalaisten ja puolalaisten haastatteluja.
Lanzmann palasi holokaustiaiheeseen elokuvassaan "The Last of the Unjust". Vuonna 2013 julkaistu elokuva keskittyy vuonna 1975 tehtyihin haastatteluihin, joissa Lanzmann keskustelee Theresienstadtin viimeisen vanhimman, wieniläisen rabin kanssa. Lanzmann julkaisi vuonna 2017 dokumentin "Napalm", joka kertoo hänen vierailustaan Pohjois-Koreassa 1950-luvulla. Vain viikko ennen Lanzmanin kuolemaa ilmestyi hänen viimeinen dokumenttinsa, neljä ja puoli tuntia kestävä elokuva, joka keskittyy neljän holokaustista selviytyneen haastatteluihin.
Tobias
Tobias on heprealaisperäinen miehen etunimi. Nimi on johdettu johdettu hepreankielisestä nimestä Tobia, joka merkitsee "Jumala on hyvä." Nimen on tehnyt tunnetuksi Vanhan testamentin apokryfikirjoihin kuuluvan Tobiaan kirjan päähenkilö Tobias. Tobias on Skandinaviassa, Saksassa ja Yhdysvalloissa yleinen nimi.
Tobias-nimen suomalaisia vastineita ovat Topi ja Topias. Suomenruotsalaisessa kalenterissa Tobiaksen nimipäivä on 2. marraskuuta, joka suomenkielisessä kalenterissa on Topin ja Topiaksen nimipäivä.
1900-luvun alusta lokakuun 2016 loppuun mennessä nimi Tobias on Suomessa annettu 2245 henkilölle.
Cameron Crowe
Cameron Bruce Crowe (s. 13. heinäkuuta 1957) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -tuottaja ja käsikirjoittaja, joka tunnetaan myös "Rolling Stone" -lehden toimittajana.
Crowe tunnetuimpia teoksia ovat "Jerry Maguire – elämä on peliä" (1996) ja "Melkein julkkis" (2000). Jälkimmäisen käsikirjoituksesta hänet palkittiin Oscar- ja Bafta-palkinnoilla.
Cameron meni naimisiin Heartin pääkitaristin, Nancy Wilsonin kanssa 27. heinäkuuta 1986 ja he saivat kaksospojat Williamin ja Curtisin.
Lacey Chabert
Lacey Nicole Chabert (s. 30. syyskuuta 1982 Purvis, Mississippi, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi televisiosarjasta "Viiden juttu".
Chabert aloitti näyttelemisen hyvin nuorena ja kuului teatteriryhmään Broadway Kids, johon kuuluivat muun muassa Christy Carlson Romano, Chris Trousdale ja Greg Raposo. Hän esiintyi ensi kerran elokuvassa "A Little Piece of Heaven", jonka jälkeen hän teki myös muutamia äänirooleja. Samalla Chabert tuli tunnetuksi televisiosarjasta "Viiden juttu", jota esitettiin alun perin vuosina 1994–2000. Hän voitti sarjan aikana kaksi kertaa peräkkäin YoungStar-palkinnon ja oli useasti ehdolla Young Artist -palkinnon voittajaksi. Samaan aikaan Chabert oli vuodesta 1998 lähtien Eliza Thornberryn äänenä animaatiosarjassa "Villit Marjaset" vuoteen 2004 asti. Hän oli myös "Family Guyn" ensimmäisellä tuotantokaudella Meg Griffinin äänenä, kunnes Mila Kunis korvasi hänet. Sittemmin Chabert on esiintynyt elokuvissa ja voittanut muun muassa MTV Movie Awardin elokuvasta "Mean Girls". Hän on näytellyt myös elokuvassa "Pelimiehen painajainen" vuonna 2009 morsiamena.
Salon Piivolley
Salon Piivolley oli suomalainen lentopalloseura. Piivolley oli yksi SM-liigan menestyneimmistä joukkueista 2000-luvulla. Seura menetti liigalisenssinsä kauden 2010-11 jälkeen johtuen talousvaikeuksista.
Salon Piivolley voitti SM-hopeaa peräkkäisiltä kausilta 2004, 2005 ja 2006. Pronssia salolaiset saavuttivat vuosina 2001 ja 2007. Suomen Cupin finaalissa joulukuussa 2003 Piivolley voitti Perungan Pojat Länsi-Auto Areenalla erin 3-2. Suomen Cupin hopeaa joukkue on voittanut kolme kertaa.Vuonna 1999 syntyi ajatus Salon seudun miesten huippulentopallojoukkueiden yhdistämisestä. Lentopallossa menestystä 1990-luvulla niittänyt Perttelin Peikot yhdistyi Salon Viestin kanssa yhdeksi joukkueeksi 1999. Nimeksi joukkuelle vakiintui Salon Piivolley.
Uusi seura pääsi heti mitalien makuun, kun se voitti kaudella 2001 SM-pronssia. Lisäksi joukkue otti Suomen Cupin hopeaa palkintokaappiinsa. Kaudella 2003 joukkuetta ravisteli dopingkohu, kun Piivolleyn pelaaja kärähti dopingista. Dopingkäryn taustalla eivät kuitenkaan olleet joukkueen valmentajat tai muu henkilökunta. Pelaaja toimi itsenäisesti ottaessaan kiellettyjä aineita. Kausi kirkastui kuitenkin hieman kun joukkue otti seuran historian ensimmäisen Suomen Cupin voiton.
Kaudella 2004 Piivolley pääsi jälleen mitalien makuihin, kun joukkue otti SM-hopeaa sekä Suomen Cupin hopeaa. SM-finaalisarjassa joukkue hävisi Pielaveden Sampolle. Kaudella 2005 sama kaava toistui jälleen kun Piivolley oli häviävänä osapuolena finaalisarjassa Pielaveden Sampoa vastaan. Kaudella 2006 joukkue eteni jälleen SM-finaaleihin, mutta ei pystynyt ottamaan Suomen mestaruutta vielä Saloon. Tällä kertaa Salon Piivolleyta parempi oli Tampereen Isku-Volley. Kaudella 2007 Piivolley otti pronssia SM-liigassa, kun se kaatoi Isku-Volleyn tällä kertaa. Tilille kertyi myös Suomen Cupin hopea. Kausi 2008 päättyi salolaisten osalta puolivälieriin, kun Isku-Volley eteni välieriin 3-0 otteluvoitoin.
Kaudet 2009–2011 päättyivät myös Piivolleyn osalta jo pudotuspelien avauskierroksilla ja menestys jäi laihaksi myös Suomen Cupin osalta. Seura kärsi talousvaikeuksista, jotka ajoivat lopulta sen liigalisenssin hylkäämiseen ja joukkueen pois sulkemiseen Mestaruusliigasta kauden 2010–2011 päätteeksi. 
Seura meni konkurssiin 2011.Salossa ovat pelanneet muun muassa Viron maajoukkuepassari Kert Toobal, Suomen maajoukkueen hakkuri Matti Hietanen sekä yleispelaaja Teppo Heikkilä sekä liberona maajoukkueessa viime vuosina esiintynyt Jesse Mäntylä.
La strada (albumi)
La strada on suomalaisen yhtyeen Quietsin studio-albumi. Se julkaistiin vuonna 1994.
Michel Legrand
Michel Legrand (24. helmikuuta 1932 – 26. tammikuuta 2019) oli ranskalainen, monipuolisen uran luonut säveltäjä. Erityisesti hänet muistetaan tuotteliaana elokuvasäveltäjänä. Legrand toimi myös kapellimestarina ja julkaisi yli sata albumia maailmanluokan esiintyjien kanssa.
Legrand oli säveltäjä Raymond Legrandin poika. Hän syntyi lähellä Pariisia ja opiskeli teini-ikäisenä kaupungin konservatoriossa 1943–1950 Henri Chalandin ja Nadia Boulangerin johdolla. Legrand saavutti maailmanmaineen sävellettyään musiikin Jacques Demyn musikaalielokuviin "Cherbourgin sateenvarjot" (1964) ja "Rochefortin tytöt" (1967). Myös Hollywood kiinnostui Legrandista, ja hän työskentelikin siellä vuosia. Erityisen tunnettu on hänen musiikkinsa Norman Jewisonin elokuvaan "Thomas Crownin tapaus", jonka tunnuskappaleesta ”The Windmills of Your Mind” on levytetty lukemattomia tulkintoja, myös suomeksi nimellä ”Samanlainen onni”. Ensimmäisen kolmesta Oscar-palkinnostaan Legrand sai juuri tuosta sävelmästä. Kaksi muuta Oscariaan hän saavutti elokuvien "Kesä '42" (ohjaus Robert Mulligan, 1971) ja "Jentl" (ohjaus Barbra Streisand, 1983) musiikilla. Parhaan laulun Oscar-ehdokkaina olivat myös kappaleet ”What Are You Doing the Rest of Your Life?” (1969) ja ”How Do You Keep the Music Playing?” (1982). Kaikkiaan Legrand oli Oscar-ehdokkaana 13 kertaa. Lisäksi hänet palkittiin viidellä Grammylla, ja vuonna 1990 hän sai pitkän uransa kunniaksi paikan Songwriters Hall of Famessa.
Legrand toimi vuosikymmenien aikana yhteistyössä usean muunkin tunnetun elokuvaohjaajan kanssa. Hän sävelsi musiikkia muun muassa Jean-Luc Godardille ("Nainen on aina nainen", 1961), Joseph Loseylle ("The Go-Between – Sanansaattaja", 1971), Clint Eastwoodille ("Breezy" / "Frank, rakastan sinua", 1973), Orson Wellesille ("V niin kuin väärennös", 1974), Louis Mallelle ("Atlantic City", 1980), Robert Altmanille ("Prêt-à-Porter", 1994) ja Thierry Binistille ("Tyttö ja sininen polkupyörä", 2000).
M/S Sea Trader
M/S Sea Trader () oli vuonna 1977 rakennettu 123,65-metrinen rahtilaiva. Laivan rakensi Hollming Oy, Suomessa. Alun perin alus oli nimeltään "Mekhanik Gerasimov". Alus romutettiin syyskuussa 2004 Gentissä, Belgiassa.
Sea Traderin sisaraluksia ovat M/S Inzenieris Kreilis, M/S Ion, M/S Inzhener, M/S Inzenieris Neciporenko, M/S Inzenieris Suhorukovs, M/S Etel, M/S Alo, M/S Mekhanik Tarasov ja M/S Algaswaa.
11. marraskuuta 1976 alus laskettiin vesille ja seuraavana vuonna se luovutettiin neuvostoliittolaisen Latvian Shipping Companyn omistukseen. Aluksen kotisatamaksi tuli Riika. Vuonna 1998 alus siirtyi Mekanikis Gerasimovs Shipping Co. Ltd:n haltuun ja Maltan lipun alle. Kotisatamaksi tuli maan pääkaupunki Valletta, jonka jälkeen alus aikarahdattiin norjalaisen Color Linen liikenteeseen, välille Oslo–Kiel. Color Line nimesi aluksen "Color Trader"iksi. Vielä saman vuoden aikana laivan nimi vaihtui jälleen; uusi nimi oli "Mehanikis Gerasimovs". Vuonna 1999 laiva aikarahdattiin Cargo Connect Transport & Logistic Ltd:n liikenteeseen, linjalle Hampuri–Hull, nimellä "Cctl Hull". Kotisatamaksi tuli Hampuri.
Lokakuussa 1999 alus sai "Sea Trader" -nimensä. Helmikuussa 2002 TransRussiaExpress vuokrasi laivan, reitille Kiel–Kaliningrad–Pietari. Seuraavana vuonna Sea Trader siirtyi liikennöimään Liepājan ja Karlshamnin välille. Vuonna 2004 alus aloitti liikennöinnin Välimeren ja Pohjois-Euroopan välillä.
16. heinäkuuta 2004 Sea Trader alkoi palaa, ollessaan Antwerpenin satamassa. Syyskuussa 2004 belgialainen Van Heyghen osti aluksen ja romutti sen.
Rautalanka extra
Rautalanka extra on suomalaisen yhtyeen Quietsin kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 1989.
Richard M. Sherman
Richard Morton Sherman (s. 12. kesäkuuta 1928 New York) on yhdysvaltalainen lauluntekijä, joka on tullut veljensä Robert B. Shermanin tavoin tunnetuksi elokuvista. Veljekset ovat tehneet yhteistyötä mm. "Maija Poppasessa" (1964), "Viidakkokirjassa" (1967) ja "Nalle Puhissa" (1977).
Sherman syntyi New Yorkissa Rosa ja Al Shermanin perheeseen. Valmistuttuaan Beverly Hills High Schoolista hän perusti duon André Previnin kanssa. Sattumoisin molemmat säveltäjät voittivat vuonna 1965 musiikkikategorian Oscarit eri elokuvista.
Sherman meni vuonna 1957 naimisiin Elizabeth Gluckin kanssa, jonka kanssa hän sai kaksi lasta. Hänellä oli jo tytär edellisestä avioliitosta. Richard ja Robert Shermanin ensimmäinen Top Ten -hitti "Tall Paul" on vuodelta 1958.
Sherman on jatkanut uraansa aina 2000-luvulle, ja hän sai 9. kesäkuuta 2005 paikan Songwriters Hall of Famesta. Hän muutti vuonna 2002 Beverly Hillsistä Lontooseen. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famessa.
Robert B. Sherman
Robert Bernard Sherman (19. joulukuuta 1925 New York – 5. maaliskuuta 2012 Lontoo) oli yhdysvaltalainen säveltäjä, joka on yhdessä veljensä Richard M. Shermanin kanssa tullut tunnetuksi varsinkin elokuvamusiikistaan. Shermanin veljekset tekivät yhteistyötä muun muassa elokuvissa "Maija Poppanen" (1964), "Viidakkokirja" (1967) ja "Nalle Puh" (1977).
Robert B. Sherman syntyi New Yorkissa lauluntekijä Al Shermanin (1897–1973) poikana. Hän haavoittui toisessa maailmansodassa polveen. Hän opiskeli Bard Collegessa ja pääsi vuonna 1958 ensimmäistä kertaa Top Ten -listalle laululla "Tall Paul". Walt Disney kiinnitti huomiota lahjakkaisiin veljeksiin ja kiinnitti heidät Walt Disney Studiosin palvelukseen, ja he työskentelivät Disneyn alaisina tämän kuolemaan (1966) saakka.
Sherman avioitui 27. syyskuuta 1953 Joyce Sasnerin (k. 2001) kanssa. Parille syntyi neljä lasta.
Sherman sai Oscar- ja Grammy-palkintoja, ja hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella; hänet hyväksyttiin Songwriters Hall of Fameen vuonna 2005. Hän harrasti teini-ikäisestä saakka maalaustaidetta mutta piti ensimmäisen julkisen näyttelynsä vasta vuonna 2002.
Sherman menehtyi kotonaan Lontoossa 5. maaliskuuta vuonna 2012.
More (albumi)
More on suomalaisen The Quiets -rautalankayhtyeen kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 1989.
Afrikka-instituutti
Afrikka-instituutti ("Nordiska Afrikainstitutet", NAI) on pohjoismainen vuonna 1962 perustettu Ruotsin Uppsalassa toimiva Afrikan tutkimukseen erikoistunut Uppsalan yliopistoon kuuluva itsenäinen tutkimuslaitos. Hallinnollisesti se on Ruotsin ulkoasiainministeriön alainen, mutta sen rahoitus tulee kaikilta Pohjoismailta, mutta suurin osa Ruotsilta. Suomen osuudella rahoitetaan suomalaisen tutkijan palkka ja muut kulut sekä Suomen osuus hallinnollisista kuluista. Vastaavaa laitosta ei ole missään muualla. Instituutissa toimii virallisesti yksi tutkija kerrallaan Ruotsista, Suomesta, Norjasta sekä Tanskasta. Sen lisäksi instituutissa käy paljon vierailevia tutkijoita eri puolilta maailmaa, myös Afrikasta, ja stipendiaatteja.
Aaron Hunt
Aaron Hunt (s. 4. syyskuuta 1986 Goslar, Ala-Saksin osavaltio, Länsi-Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, joka pelaa syksystä 2014 alkaen Bundesliigassa VfL Wolfsburgin joukkueessa. Hänen pelipaikkansa on hyökkääjä. Huntilla on myös Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisuus, koska hänen isänsä on saksalainen ja äitinsä englantilainen. Hunt on päättänyt pelata isänsä synnyinmaan Saksan maajoukkueessa. 
Hunt esiintyi ensi kerran Bundesliigassa 18. syyskuuta 2004, kun hän ottelussa Hannoveria vastaan tuli vaihdosta kentälle. Ensimmäisen kerran hän pääsi avauskentälliseen Borussia Mönchengladbachia vastaan 12. helmikuuta 2005, jolloin hän teki myös ensimmäisen liigamaalinsa, ja oli nuorin bremeniläismaalintekijä 18 vuoden ja 161 päivän iässä. Vuoden 2006 Huntilla todettiin salaperäinen polvivamma, joka myöhemmin paljastui limapussintulehdukseksi. Tämän takia häneltä jäi loppukausi väliin. 3. maaliskuuta 2007 teki ensimmäistä kertaa Bundesliiga-urallaan hattutempun ottelussa VfL Bochumia vastaan.
Toukokuussa 2005 Hunt pidätettiin bremeniläisessä diskossa. Hän löi nuorta naista ja joutui maksamaan 6000 euroa.
Marraskuussa 2006 Hunt sai UEFA:lta kahden ottelun pelikiellon käyttäydyttyään rasistisesti ottelussa Englannin U-21-joukkuetta vastaan.
Maaliskuussa 2008 Aaron Hunt ja hänen joukkuekaverinsa brasilialainen Diego ottivat yhteen pukuhuoneessa sen jälkeen kun Werder Bremen oli hävinnyt ottelun Glasgow Rangersia vastaan UEFA Cupissa.
Siedlce
Siedlce on Masovian voivodikuntaan kuuluva kaupunki Itä-Puolassa noin 100 km Varsovasta itään, asukkaita on 77 185 (2008). Pinta-ala on noin 32 neliökilometriä. Kaupungin perusti vuonna 1448 Daniel Siedlecki.
Collections (Gimmel)
Collections on 24. syyskuuta 2007 julkaistu Gimmelin kokoelmalevy. Kokoelma sisältää kaikki Gimmelin hittisinglet ensimmäisestä ”Etsit muijaa seuraavaa” viimeisimpään ”Rakkauden hurrikaani” sekä keikkasuosikit. Levyllä ei ole yhtään Gimmelin uutta kappaletta.
Ludwig Uhland
Johann Ludwig Uhland (26. huhtikuuta 1787 Tübingen – 13. marraskuuta 1862 Tübingen) oli saksalainen runoilija.
Uhland syntyi Tübingenissä ja valmistui lain tohtoriksi vuonna 1810. Hän lähti Pariisiin, mutta palasi ja työskenteli vuosina 1812–1814 Stuttgartissa. Hän aloitti uransa runoilijana vuoden 1807 paikkeilla.
Uhland kokosi vuonna 1815 runojaan kirjaan "Vaterländische Gedichte", joka oli välitön menestys lukijoiden keskuudessa. Hän julkaisi runojensa ohella kaksi näytelmää: "Ernst, Herzog von Schwaben" (1818) ja "Ludivig der Baier" (1819).
Uhland toimi vuosina 1829–1833 saksankielisen kirjallisuuden kunniaprofessorina Tübingenin yliopistolla. Hänestä tuli vuonna 1848 Frankfurtin parlamentin jäsen.
13. marraskuuta 1862 Uhland kuoli kotikaupungissaan Tübingenissä 75-vuotiaana. Hänen tunnetuimpien yksittäisten kirjoitustensa joukkoon lukeutuu "Ich hatt' einen Kameraden" (1809).
Tiia Talvisara
Tiia Talvisara (s. 1993 Oulu) on suomalainen lapsinäyttelijä, joka on esiintynyt "Suden arvoitus" -elokuvassa (2006). Siinä hän esitti 12-vuotiasta Salla Köngästä.
The Quiets
The Quiets on suomalainen rautalankayhtye.
Muita jäseniä
Rummuissa Harri Mustonen
Charlie Haden
Charlie Haden (6. elokuuta 1937 – 11. heinäkuuta 2014 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen jazzbasisti. Charlien Hadenin musiikillinen ura alkoi jo kaksivuotiaana, kun hän lauloi keskilännessä perheensä muiden jäsenten kanssa kantria paikallisilla radioasemilla.
Parhaiten Haden tunnetaan yhteistyöstään Ornette Colemanin kanssa. Hän soitti muun muassa sellaisilla tunnetuilla levytyksillä kuin The Shape of Jazz to Come (1959) yhdessä Colemanin, Don Cherryn ja Billy Higginsin kanssa sekä The Ornette Coleman Quartetin levyllä This is Our Music (1960) yhdessä Colemanin, Cherryn ja Ed Blackwellin kanssa. Hän oli myös mukana free jazzille nimensä antaneella The Ornette Coleman Double Quartetin levytyksellä Free Jazz, A Collective Improvisation (1961). Sittemmin Haden soitti mm. Keith Jarrettin kanssa sekä perustamassaan big bandissä Liberation Music Orchestrassa. Vuonna 2006 hän levytti yhdessä Antonio Forcionen kanssa albumin Heartplay.
2000-luvulla teki yhteistyötä etenkin kuubalaispianisti Gonzalo Rubalcaban kanssa, johon Haden tutustui jo 1986.
Charlie Haden vieraili Suomessa Pori Jazzissa 1991 Espanjan sisällissodan aikaista musiikkia tulkinneen Charlie Haden Liberation Orchestran kanssa sekä 2005 seitsenhenkisellä ryhmällä Charlie Haden’s Land Of The Sun featuring Gonzalo Rubalcaba. Tampere Jazz Happeningissä hän esiintyi jo 1986 The American Jazz Quartetin basistina yhdessä saksofonisti Dewey Redmanin, kitaristi Mick Goodrickin ja rumpali Paul Motianin kanssa. Espoon April Jazzissa 2001 Haden esiintyi Quartet West -yhtyeensä kanssa 2001.
Arthur Janov
Arthur Janov (21. elokuuta 1924 Los Angeles, Kalifornia – 1. lokakuuta 2017 Malibu, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen psykologi ja psykiatri. Hän kehitti niin kutsutun primaaliterapian ja julkaisi kirjan "The Primal Scream" (1970).
John Lennon oli yksi Janovin asiakkaista, ja hänen terapiakokemuksiinsa perustuu albumi "John Lennon/Plastic Ono Band".
Janov syntyi Los Angelesissa ja valmistui Kalifornian yliopistosta Los Angelesista sekä Claremont Graduate Schoolista. Hän tarjosi yksityistä psykoterapiaa vuodesta 1952, mutta idea hänen uudesta terapiamuodostaan alkoi kehittyä vasta 1960-luvulla.
Makati
Makati on yksi Filippiinien pääkaupungin Metro Manilan muodostavista kaupungeista. Makati on Filippiinien merkittävä taloudellinen keskus ja usein sitä kutsutaan maan liiketaloudelliseksi pääkaupungiksi. Useiden suuryritysten pääkonttorit sijaitsevat Makatin kaupungin alueella ja kaupungissa toimii sijaitsee myös Filippiinien pörssi. Ayala Avenue kulkee liikekeskuksen läpi ja siitä käytetään nimitystä Filippiinien Wall Street.
Makati tunnetaan kosmopoliittisesta kulttuuristaan ja se on Metro Manilan tärkeä kulttuurin ja viihteen keskus. Kaupungissa asuu ja työskentelee runsaasti ekspatriaatteja ja alueella sijaitsee useita kauppakeskuksia kahdessa keskuksessa Ayala Centerissä ja Rockwell Centerissä. Kaupungissa sijaitsee myös useita viiden tähden hotelleja, kuten "The Peninsula Manila, The Shangri-La Hotel Makati ja Intercontinental Hotel Manila.
Kaupungin nimi Makati tulee tagalogin kielen ja vuorovettä tarkoittavasta sanasta "kati". Kaupunki on selkeästi jakautunut kahtia, liike-elämä ja uudet rakennukset sijaitsevat lännessä, kun taas vanha kaupunki idässä on pääasiassa köyhien asuinaluetta.
Makatin asukasluku on vuoden 2000 väestönlaskun mukaan 444 867. Luku on lähes 40 000 tai 8% suurempi kuin edellisessä väestönlaskennassa vuonna 1995. Makati on asukasluvultaan Metro Manilan viidenneksi suurin kaupunki.
Jää vielä aamuun
Jää vielä aamuun on suomalaisen laulajan Helinä Ilkan studio-albumi. Se julkaistiin vuonna 1992.
Toni Ilmonen
Toni Ilmonen (s. 17. tammikuuta 1977 Mänttä) on suomalainen pääsarjauransa lopettanut koripalloilija. Hän oli pelipaikaltaan heittävä takamies ja pituutta hänellä on 187 cm. Ilmosen kasvattajaseura on Äänekosken Huima. Hän on pelannut 6 nuorten maaottelua, joissa pisteitä on syntynyt yhteensä 52 sekä 16 miesten maaottelua, joissa pisteitä on kertynyt yhteensä 47.
Ilmonen aloitti SM-sarjauransa Äänekosken Huimassa, jossa hän pelasi viiden kauden ajan. Kaudeksi 2001–2002 hän siirtyi Namika Lahteen, mutta palasi yhden kauden jälkeen takaisin Huimaan. Kaudet 2005–2009 hän pelasi KTP:ssä.
Al Haig
Alan Warren "Al" Haig (19. heinäkuuta 1924 – 16. marraskuuta 1982) oli bebop-genrestä tunnetuksi tullut yhdysvaltalainen jazz-pianisti. Hän syntyi Newarkissa, New Jerseyssä.
Haig esiintyi ja levytti muiden muassa Dizzy Gillespien, Charlie Parkerin, Eddie ”Lockjaw” Davisin, Miles Davisin ja Stan Getzin kokoonpanoissa. Hänellä oli myös useita hänen itse johtamiaan kokoonpanoja.
Haig myöhempään elämään liittyi huomiota herättänyt kohu: väitettiin, että muusikko olisi tappanut kolmannen vaimonsa Bonnien pariskunnan kotona Cliftonissa 9. lokakuuta 1968. Hänet vapautettiin syytteistä vuonna 1969, ja tapaus kuitattiin tapaturmaisena kuolemana. Asiasta on kuitenkin ollut eriäviä näkemyksiä esimerkiksi Haigin toisella puolisolla Grange Rutanilla, joka on julkaissut kirjan "Death of a Bebop Wife".
Haig kuoli New Yorkissa 58-vuotiaana.
Hyacinth Bucket
Hyacinth Bucket on henkilöhahmo brittiläisessä komediasarjassa "Pokka pitää" ja sarjan päähahmo. Hyacinthia näyttelee Patricia Routledge.
Hyacinth Bucket on noin 50–60-vuotias keskiluokkainen englantilainen kotirouva. Hän on naimisissa Richard Bucketin kanssa. Hyacinth on snobi ja haluaa kuulua aristokraattiseen yläluokkaan, joten hän pyrkii jatkuvasti jäljittelemään yläluokkaista käytöstä ja elämäntapaa sekä yrittää päästä kosketuksiin seurapiirien kanssa.
Hyacinth ei ole tyytyväinen sukunimeensä "Bucket", , vaan haluaa että se lausutaan kuten . Hän perustelee sukunimensä olevan vanhaa ranskalaista hugenottitaustaa. Suomenkielisissä tekstityksissä Hyacinthin esittämä ohje sukunimensä ääntämiseen kirjoitetaan yleensä muotoon ”Bukée”. Hänellä on tapana vastata puhelimeen ”Bouquet’n residenssi, talon rouva puhelimessa”.
Hyacinth keräilee englantilaisia viktoriaanisen ajan posliiniastioita. Hän vertaa astiastoaan aina Englannin kuninkaallisen perheen kesäasunnon, Sandringhamin kartanon, kokoelmiin.￼ Teeastiasto on Royal Doulton posliinia, kuvioaihe on kuvitteellinen Blue Periwinkle.
Hyacinth Bucketin paras ystävätär on Elizabeth Warden, joka asuu veljensä Emmetin kanssa naapuritalossa. Hyacinth kutsuu usein Elizabethin kahville kotiinsa. Hyacinthin mielipuuhaa on kutsua viikonloppuisin vieraita kynttiläillallisille. Monet henkilöt kuitenkin välttelevät Hyacinthia hänen omahyväisen käytöksensä vuoksi.
Hyacinthilla on kolme nuorempaa siskoa: Daisy, Violet ja Rose. Hän halveksuu sisarensa Daisyn miestä Onslow’ta tämän ulkoisen olemuksen takia. Hyacinthilla ja Richardilla on yksi poika, Sheridan, joka on nähty sarjassa vain kerran. Hyacinth on aina valmis antamaan hänelle rahaa, joskin Richard joutuu aina maksajaksi.
Yleensä Hyacinthin suurelliset pyrkimykset johtavat täydelliseen katastrofiin ja vähemmän arvokkaisiin tilanteisiin. Sarjan nimen mukaisesti hän pyrkii kuitenkin säilyttämään arvokkuutensa kaikissa tilanteissa. Hyacinthin aviomies Richard Bucket on täysin kyllästynyt vaimonsa tekemisiin, mutta tottelee tätä lähes aina nöyrästi.
Sony Ericsson Z610i
Sony Ericsson Z610i on Sony Ericssonin simpukkapuhelin, jossa on etukuoressa OLED -näyttö, ja 2 megapikselin kamera. Puhelimia on kolmea väriä, Luster Black, Rose Pink ja Airy Blue.
Sami Laaksonen
Sami Laaksonen (s. 30. huhtikuuta 1974) on suomalainen liikemies ja kilpauransa päättänyt koripalloilija. 195-senttinen Laaksonen pelasi laitahyökkääjän pelipaikalla.
Laaksosen kasvattajaseura on Salon Vilpas. Hän edusti pääsarjatasolla Turun NMKY:tä, Salon Vilpasta, Joensuun Katajaa ja Kouvolan Kouvoja. Hän pelasi myös Ruotsin pääsarjassa. Laaksonen pelasi 23 miesten ja 75 nuorten maaottelua. Laaksonen lopetti pääsarjauransa kauden 2006–2007 jälkeen..
Sittemmin Laaksonen on menestynyt toisen entisen Kouvot-pelaajan Tomi Hautalan tavoin liikemiehenä.
Richard Bucket
Richard Bucket on kuvitteellinen televisiohahmo brittiläisessä komediasarjassa "Pokka pitää". Hahmoa näyttelee Clive Swift.
Richard Bucket on Hyacinth Bucketin aviomies, joka toisin kuin vaimonsa haluaisi elää rauhallista normaalia elämää. Richard on kunnan virkamies, joka eläköityy sarjan aikana. Hän on myös toiminut paikallisessa kunnanvaltuustossa. Richard ei häpeä sukunimeään Bucket (’ämpäri’), mutta Hyacinth inttää, että nimi lausutaan ranskalaisittain "Bouquet"-sanan tapaan (kukkakimppu). Richard on jopa kerran sanonut vaimolleen Hyacinthille ”Se ei ole mikään Bouquet, se on Bucket! Se oli aina Bucket kunnes tapasin sinut!”
Richardilla ja Hyacinthilla on yksi aikuinen poika, Sheridan, joka on esiintynyt yhdessä jaksossa. Hän soittelee usein kotiin rahanpuutteessa ja Hyacinth on aina valmis antamaan rahaa välittämättä siitä, että asia ei Richardia miellytä lainkaan.
Richard on hyvissä väleissä vaimonsa sisaren Daisyn miehen Onslow’n kanssa. Hyacinth puolestaan kammoaa ja häpeää Onslow'ta ja sisariaan Daisya ja Rosea. Onslow säälii Richardia Hyacinthin takia ja tästä syystä hänellä on tapana ”pelastaa” Richard läheiseen pubiin oluelle ja biljardia pelaamaan. Avioliiton aikana Richardille on kehittynyt teräshermot ja hän kylmän viileästi kestää vaimonsa tekemiset eikä jaksa välittää, vaikka yleensä Hyacinthin päähänpistot tarkoittavat katastrofia. Richardilla on Rover-merkkinen henkilöauto, jota Hyacinth pitää kauniina ja kiiltävänä.