hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Hadrianus IV
Paavi Hadrianus IV (n. 1100 – 1. syyskuuta 1159) oli paavina 4. toukokuuta 1154 – 1. syyskuuta 1159. Hänen oikea nimensä oli Nicholas Breakspear ja hän oli ensimmäinen – ja toistaiseksi ainoa – englantilainen, joka on ollut paavina. Hadrianus syntyi luultavasti Abbots Langleyssä Hertfordshiressä.
Hänen isänsä Robert oli pappi Bathin hiippakunnassa. Hänestä tuli munkki St Albansissa, johon Nicholas pyrki mutta ei päässyt, vaan apotti käski hänen ”odottaa ja jatkaa opintojaan niin, että olisi soveliaampi”. Nicholas ei halunnut odottaa vaan lähti Pariisiin, jossa hänestä tuli Pyhän Rufusin luostarin munkki. Luostarissa hänestä tuli ensin priori ja vuonna 1137 hänet valittiin yksimielisesti apotiksi.
Hänen uudistusintoisuutensa apottina johti valituksiin, jotka kantautuivat Roomaan asti. Valitukset kuitenkin herättivät myönteistä huomiota paavi Eugenius III:ssa, joka nosti hänet kardinaali-piispaksi Albanoon.
Vuodesta 1152 vuoteen 1154 Nicholas toimi paavin lähettiläänä Skandinaviassa, jossa hän organisoi Trondheimin uuden arkkihiippakunnan asioita ja teki järjestelyjä, jotka johtivat siihen, että Uppsala tunnustettiin Ruotsin metropoliitan sijaintipaikaksi.
Kun Nicholas palasi Skandinaviasta, paavi Anastasius IV otti hänet vastaan kunnioittavasti, ja Anastasiuksen kuollessa Nicholas valittiin paaviksi 4. joulukuuta 1154. Hän ryhtyi heti taistelemaan Arnold Brescialaista vastaan, joka johti paavin maallista yksinvaltiutta vastustavaa liikettä. Levottomuudet johtivat erään kardinaalin murhaan, jolloin Hadrianus teki palmusunnuntaina 1155 ennenkuulumattoman teon ja julisti Rooman kirkonkiroukseen. Senaatti päätti karkottaa Arnoldin, mutta paavi pystyi Fredrik I Barbarossan tuella saamaan hänet kiinni ja hänet palautettiin takaisin Roomaan, missä hänet hirtettiin, jonka jälkeen ruumis poltettiin ja tuhka heitettiin Tiber-jokeen.
Hadrianus kruunasi Fredikin keisariksi Pyhän Pietarin kirkossa 18. kesäkuuta 1155. Seremonia suututti roomalaiset niin, että paavin piti lähteä kaupungista, johon hän saattoi palata vasta marraskuussa 1156.
Valtiopäivillä Besançonissa lokakuussa 1157 paavin lähettiläät toivat Barbarossalle kirjeen Hadrianukselta, jossa viitattiin paavin keisarille myöntämiin etuihin ("beneficia"). Saksalainen kansleri käänsi sanan feodaalisessa merkityksessä hallitsijan alamaiselle antamina oikeuksina. Barbarossa raivostui vihjailuista, että hän olisi riippuvainen paavista ja välikohtaus päättyi lopulta paavin kirjeeseen, jossa paavi totesi, että "beneficia"lla hän tarkoitti vain hyvää tekoa ("bonum factum") eli kruunausta. Välirikko heidän välillään kasvoi ja Hardrianus oli aikeissa julistaa keisari pannaan, kun hän kuoli Anagnissa 1. syyskuuta 1159.
Howland
Howland on pieni (1,84 km²) Yhdysvalloille kuuluva asumaton atolli Tyynenmeren keskiosissa noin 2 600 kilometriä Honolulusta lounaaseen. Saarella sijaitsi pieni yhdyskunta vuosina 1935–1942. Toisessa maailmansodassa japanilaiset pommittivat saarta Pearl Harborin hyökkäyksen jälkeisenä päivänä. Iskussa kuoli kaksi ihmistä. Kaksi päivää myöhemmin japanilainen sukellusvene pommitti saarella sijainneet asuinrakennukset. Saaren viimeiset asukkaat evakuoitiin 31. tammikuuta 1942 saarelle saapuneeseen yhdysvaltalaisen hävittäjään. Yhdysvaltalaissotilaat miehittivät saaren syyskuussa 1943, ja saarella oli laivaston lentokenttä toukokuuhun 1944 asti.
Saari on nykyään kansallinen villieläinten suojelualue, ja sitä hallinnoi U.S. Fish and Wildlife Service.
Espanjan itsehallintoalueet
Vuoden 1978 perustuslaki jakaa Espanjan seitsemääntoista itsehallintoalueeseen (). Aluejako perustuu toisaalta historiallisiin kuningaskuntiin ja toisaalta muihin hallinnollisiin yksiköihin, kuten maakuntiin (esimerkiksi La Rioja). Kaikilla itsehallintoalueilla on oma lippu ja vaaleilla valittavia itsehallintoelimiä kuten parlamentti. Espanjalaisessa itsehallintomallissa autonomian taso vaihtelee alueittain. Baskimaa ja Navarra keräävät omat veronsa (), kun muiden itsehallintoalueiden verotuksesta vastaa keskushallinto.
Espanja on perustuslain mukaan virallinen kieli koko maassa. Sen ohella viidellä itsehallintoalueella on oma kielensä, jolla on virallinen asema espanjan rinnalla. Kaksikielisiä itsehallintoalueita ovat Baleaarit, Katalonia ja Valencia (katalaani) sekä Baskimaa (baski) ja Galicia (galego). Lisäksi baski on virallinen kieli osassa Navarran itsehallintoaluetta.
Jarvis
Jarvis on pieni (4,5 km²) Yhdysvalloille kuuluva asumaton saari eteläisellä Tyynellä valtamerellä (0°22' S, 160°03' W) suunnilleen puolessa välissä Havaijia ja Cookinsaaria. Se on yksi Linesaarista.
Saari sijaitsee vajaat 50 kilometriä päiväntasaajan eteläpuolella. Sen ympärillä on koralliriutta. Jarviksella ei ole satamaa, mutta sen läheltä on kartoitettu joitakin soveliaita ankkurointipaikkoja. Rantaviivalla on kaksi veneille sopivaa maihin laskupaikkaa, joista toinen on merkitty kummelilla. Saaren keskiosissa on kuivunut laguuni, josta louhittiin guanoa noin 20 vuoden ajan 1800-luvulla.
Jarviksella sateet ovat vähäisiä, eikä siellä ole makean veden varantoa. Kasvillisuus on lähinnä matalaa varvikkoa ja heinikkoa. Saarella pesii meri- ja rantalintuja. Saari on kansallinen villieläinten suojelualue ja sitä hallinnoi US Fish and Wildlife Service.
Saaren löysi brittiläinen laiva "Eliza Francis" 21. elokuuta 1821. Yhdysvallat otti saaren hallintaansa vuonna 1858 ja perusti sinne guanolouhoksen. Guanon loputtua 1879 amerikkalaiset lähtivät saarelta. Uusiseelantilaiset ja brittiläiset yrittivät käynnistää jonkinlaista toimintaa saarella, mutta luopuivat yrityksistään vähin äänin. Yhdysvaltalaiset palasivat vuonna 1936, mutta evakuoivat pienen siirtokuntansa toisen maailmansodan takia 1942. Toisen maailmansodan alussa japanilainen sukellusvene pintautui saaren länsirannikolla ja pommitti kansitykeillään paikalle saapuneita uudisasukkaita, jotka luulivat amerikkalaisen sukellusveneen tulleen noutamaan heidät. Iskusta ei seurannut kuolonuhreja. 7. helmikuuta 1942 USCGC Taney evakuoi saaren väestön turvaan japanilaisten hyökkäyksiltä. Myöhemmin japanilaiset pommittivat saaren pohjoisosassa sijaitsevaa laskeutumisaluetta synnyttäen näkyviä kraattereita alueelle.
Johnstonin atolli
Johnstonin atolli on pieni (2,8 km²) Yhdysvalloille kuuluva atolli pohjoisella Tyynellämerellä noin 1 400 kilometriä Havaijilta länteen.
Alueella on pääsaaren lisäksi pienet "Sand Island" ja "Akau" ja "Hikina" -saaret. Kaksi jälkimmäistä ovat keinotekoisia saaria.
Saarella oli sotilastukikohta ja se on kansallinen villieläinten suojelualue. Sitä hallinnoivat "United States Defense Threat Reduction Agency" (DTRA) ja "US Fish and Wildlife Service". Tukikohdassa asui noin 1 100 sotilas- ja siviilihenkilöä.
Saarella on asfaltoitu kiitotie lentokoneille.
Johnstonin atolli oli aiemmin Yhdysvaltojen ydinaseiden koealueena ja sinne on haudattu paljon ydinjätteitä.
Sotilastukikohta suljettiin 2004, minkä jälkeen saarella ei ole ollut vakituista asutusta.
Midwaysaaret
Midwaysaaret on 6,2 neliökilometrin kokoinen Yhdysvalloille kuuluva atolli pohjoisella Tyynellämerellä, Luoteisten Havaijisaarten saariketjussa. Se on noin kolmasosan matkaa Honolulusta Tokioon. Saarilla on laivasto- ja lentotukikohta.
Atolli kuuluu Yhdysvaltain pieniin erillissaariin.
Saaret koostuvat rengasmaisesta koralliriutasta ja useista pienistä hiekkasaarista. Suurimmat saaret ovat "Sand Island" ja "Eastern Island". Alue on kansallinen villieläinten suojelualue, ja sitä hallinnoi United States Fish and Wildlife Service.
Midwaylla käytiin toisen maailmansodan aikana 4. kesäkuuta – 7. kesäkuuta 1942 Yhdysvaltojen ja Japanin välinen Midwayn taistelu.
Palmyran atolli
Palmyran atolli on Yhdysvalloille kuuluva asumaton 12 neliökilometrin kokoinen atolli pohjoisella Tyynellämerellä. Se on tällä hetkellä yksityisomistuksessa. Atolli sijaitsee noin puolessa välissä Havaijia ja Samoaa. Sitä hallitaan suoraan Washingtonista käsin. Vakituista asutusta ei ole. Atolli koostuu noin 50 pikkusaaresta, joita peittää tiheä kasvillisuus, kookospalmut ja balsan tapaiset puut. Saarten korkeuserot ovat pienet, korkemmat kohdatkaan eivät kohoa kahta metriä merenpinnan yläpuolelle.
Palmyran löysi kapteeni Edmund Flanning vuonna 1798. Toisen maailmansodan aikana saarella oli katuja, penkereitä ja kiitoteitä, mutta ne ovat kasvaneet umpeen ja muuttuneet käyttökelvottomiksi. Vuonna 1990 havaijilainen sijoittaja osti saaret Fullard-Leon-veljeksiltä 75 vuodeksi. Hänen tarkoituksenaan oli muuttaa atolli matkailukohteeksi, mutta ainakaan vielä se ei ole toteutunut.
Wake
Wake eli Wake Island on 6,5 km² kokoinen Yhdysvalloille kuuluva atolli pohjoisella Tyynellä valtamerellä, noin 2/3-matkan päässä Havaijilta Pohjois-Mariaanien saarille. Se on Yhdysvaltojen territorio.
Wake on kolmen keskuslaguunia ympäröivän saaren (Wake, Wilkes ja Peale) muodostama atolli, jotka ovat yhteydessä penkereen välityksellä. Saaret ovat sammuneen vedenalaisen tulivuorenkraatterin reunojen jäänteitä ja laguuni on entinen kraatteri. Wakensaari sijaitsee länteen kansainvälisestä päivämäärärajasta joten se on päivän edellä Yhdysvaltojen 50 osavaltiota.
Espanjalaiset löysivät saaren vuonna 1568. Britit vierailivat siellä vuonna 1796 ja nimesivät sen kapteeni William Waken mukaan. Yhdysvaltalainen Charles Wilkes kartoitti atollin 1841m, ja vuonna 1899 Yhdysvallat liitti sen alueisiinsa saadakseen sinne lennätinaseman. 1930-luvun puolivälissä siitä tehtiin laivastotukikohta, ja sinne rakennettiin paikka Guamiin ja Filippiineille lentävien vesitasokoneiden yöpymistä varten. Yhdysvallat aloitti ymyös sukellusvenetukikohdan rakennustyöt, mutta se jäi kesken toisen maailmansodan alkaessa.
Toisessa maailmansodassa Wakellä käytiin useita taisteluita ja Japani valloitti saaren, koska yhdysvaltalaisilla ei ollut riittävästi sotilaita puolustamaan saarta. Japani käynnisti hyökkäyksensä Wakea kohtaan 18. joulukuuta 1941. Saari antautui 23. joulukuuta 1941.
Japanilaisten antauduttua yhdysvaltalaiset palasivat saarelle 1945. Siellä on edelleen sotilaslentokenttä, ja NOAA:n ja NWS:n tutkimusasemia. Saarille asuu joitakin satoja Yhdysvaltain asevoimien sotilaita. Siviilikoneet voivat laskeutua kentälle hätätilanteessa. Saarella on myös autettu merihätään joutuneita, vuonna 1975 vietnamilaisia ja 1995 kiinalaisia.
Ihmisen toiminta keskittyy Waken ja Wilkesin saarille. Pealen saarella on hyvin vähän toimintaa eikä lainkaan asutusta. Wilkesin saaren länsiosa on linnustonsuojeualue, jossa elää noin miljoona lintua.
Minneapolis
Minneapolis on Yhdysvaltain Minnesotan osavaltiossa sijaitseva kaupunki. Minneapolis on Minnesotan osavaltion suurin kaupunki. Kaupungissa asuu noin 400 000 ihmistä, esikaupunkialueineen ja yhteenkasvaneen naapurikaupunki Saint Paulin kanssa määrä nousee yli kolmeen miljoonaan. Minneapolisin ja Saint Paulin muodostama metropolialue tunnetaan Yhdysvalloissa yleisesti myös nimellä Twin Cities. Kaupunki sijaitsee Mississippi-joen varrella.
Nimi "Minneapolis" tarkoittaa "järvien kaupunkia". Kaupunki perustettiin joen pohjoispuolelle, koska eteläpuolella sijainnut Fort Snellingin linnoitus omisti joen eteläpuolen maat, eikä sinne saanut aikanaan rakentaa ilman lupaa. Vuonna 1867 kaupungin arvon saanut Minneapolis kasvoi metsätalouden ja viljatalouden voimalla todelliseksi "myllykaupungiksi". Saint Anthonyn putous tuotti vesivoimaa kasvavan kaupungin sahojen ja myllyjen tarpeisiin. Mantereen poikki kulkeva Northern Pacific Railway kulki myös aikoinaan kaupungin läpi.
Minnesotan yliopiston alkuperäinen kampus perustettiin Minneapolisiin, nykyään yliopisto levittäytyy halki osavaltion. Minneapolis on vuosien saatossa saanut myös huonon maineen väkivaltaisuuteensa ja järjestäytyneen rikollisuuden takia. Viime vuosina Minneapolis on kehittynyt Yhdysvaltain somalipakolaisten ja -siirtolaisten keskukseksi , jopa siinä määrin että joitakin tienviittoja ja opasteita kaupungissa on kirjoitettu myös somalin kielelle. Kuuluisia minneapolislaisia ovat muun muassa Richard Dean Anderson, Bob Dylan ja Prince.
Kaupungissa oli vuonna 2006 372 833 henkilöä. Minneapolisin ulkomaalaisväestö lisääntyi vuosina 1990-2000 127%. Minneapoliksen väestöstä valkoisia on 65,2%, afroamerikkalaisia 16,6%, latinoja 10,6%, aasialaisia 5,8% ja intiaaneja 1,3%. Minneapolisissa on suhteessa neljänneksi eniten homoja, lesboja ja biseksuaalisia henkilöitä, he muodostavat 12,5% väestöstä .
Kaupungin keskusta sijaitsee aivan leveyspiirin 45° N eteläpuolella. Siellä vallitsee äärevä mannerilmasto: kesän lämpöennätys on 42.2 °C ja talven pakkasennätys −40.6 °C tammikuulta 1888. Suurin mitattu lumensyvyys on ollut kaksi ja puoli metriä.
Minneapolisin seudulla on kevytraitiotieverkosto, jonka Hiawatha-linjalla pääsee lentoasemalle asti. Pelkästään sitä linjaa käyttää joka arkipäivä keskimäärin 30 500 matkustajaa. Vuonna 2008 lentoasema valittiin maailman kolmanneksi parhaaksi sarjassa, johon kuuluvat lentoasemat, joilla käy vuosittain 25–40 miljoonaa matkustajaa. Ydinkeskustan kortteleissa on toisen kerroksen tasalla jalankulkusiltoja, jotka yhdistävät liikehuoneistoja toisiinsa.
Minneapolisissa on kolme ammattilaisurheiluareenaa, Target Center, Target Field ja U.S. Bank Stadium. Niillä pelaavat maan huippusarjojen joukkueet Minnesota Twins (baseball), Minnesota Vikings (amerikkalainen jalkapallo), sekä Minnesota Lynx ja Minnesota Timberwolves (koripallo). Ylipäänsä osavaltion ammattilaisurheilu on keskittynyt Twin Citiesin alueelle. Kaupungin Minnesotan yliopiston joukkue on menestynyt etenkin koripallossa NCAA:ssa.
Myös Winnipeg (Kanada) on ollut Minneapolisin ystävyyskaupunki.
Sikotauti
Sikotauti eli parotiitti on paramyksoviruksen aiheuttama, yleensä lasten tulehdustauti, joka tarttuu pisara- ja hengitystietartuntana.
Oireita ovat kuume sekä sylkirauhastulehdus, joka aiheuttaa turvotusta ensin toisella puolen ja sitten toisella puolen kaulaa. Noin 40 prosenttia sairastaa sikotaudin täysin oireettomasti. Muutamalla prosentilla ainoana oireena on aivokalvontulehdus. Muita taudin komplikaatioita ovat aivokudoksentulehdukset ja kivestulehdukset. Kivestulehdus taas saattaa johtaa miehen hedelmättömyyteen (vaarallisempi murrosiän ohittaneilla miehillä).
Tautia hoidetaan levolla sekä oireiden mukaisesti muun muassa kuumetta alentavien lääkkeiden avulla. Vuodesta 1982 lähtien tautia vastaan on Suomessa ollut maksuttomana tarjolla MPR-rokote, joka aiheuttaa immunisaation sikotaudin lisäksi myös tuhkarokkoon ja vihurirokkoon.
Sikotauti leviää osaksi laumaimmuniteetin heikkenemisen takia.
Trygve Lie
Trygve Lie (, () oli norjalainen poliitikko. Puoluekannaltaan hän oli sosialidemokraatti. Vuodet 1946–1952 hän toimi ensimmäisenä varsinaisena nä.
Vuonna 1935 Lie valittiin Johan Nygaardsvoldin hallitukseen oikeusministeriksi. Vuonna 1935 hän antoi Lev Trotskille turvapaikan Norjasta, kun tämän Ranskassa saama oleskelulupa umpeutui. Vuonna 1937 Neuvostoliiton painostuksella Norjan hallitus määräsi Trotskin kotiarestiin. Pitkien neuvotteluiden jälkeen Lie määräsi Trotskin muuttamaan Norjasta Meksikoon.
Saksan miehittäessä Norjan 1940 Liestä tuli Lontoossa toimineen Norjan pakolaishallituksen ulkoministeri ja kantava voima. 1. helmikuuta 1946 Lie valittiin ensimmäiseksi viralliseksi YK:n pääsihteeriksi. Hän johti n sääntöjen laatimista. Hän tuki sekä Israelin että Indonesian luomista ja yritti saada Neuvostoliiton joukot vetäytymään Iranista ja tulitauon Kashmiriin. Hän sai Neuvostoliiton vihat YK:n asetettua Korean sodassa etelän puolelle. Hän vastusti Espanjan jäsenyyttä YK:ssa Francon diktatuurin vuoksi ja tuki Kiinan kansantasavallan jäsenyyttä YK:ssa tasavallan joukkojen vetäydyttyä Taiwanille.
Lien pääsihteeriyttä jatkettiin vuonna 1950, koska Neuvostoliitto ei hyväksynyt hänelle toista kautta, eikä Yhdysvallat suostunut tukemaan ketään muuta. Neuvostoliitto kieltäytyi hyväksymästä Lietä pääsihteerinä. Lie erosi marraskuussa 1952 Joseph McCarthyn syytettyä häntä ”epälojaalien” amerikkalaisten palkkaamisesta YK:n palvelukseen.
Pääsihteerikausiensa jälkeen Lie toimi aktiivipoliitikkona Norjassa mm. sisä- ja kauppaministerinä. Vuosina 1955−1963 hän toimi Oslon-Akershusin läänin maaherrana ja vielä vuosina 1963–1965 kauppa- ja teollisuusministerinä.
Gladwyn Jebb
Sir Hubert Miles Gladwyn Jebb, First Lord and Baron Gladwyn (25. huhtikuuta 1900 – 24. lokakuuta 1996) oli merkittävä brittipoliitikko. Hän oli ensimmäinen (väliaikainen) YK:n 1945–1946. Tämän jälkeen hän toimi Ison-Britannian YK-suurlähettiläänä.
Jebb opiskeli Oxfordissa ja toimi nuorena diplomaattina Konstantinopolissa, Berliinissä ja Roomassa. Toisen maailmansodan aikana hän johti Britannian delegaatiota kansainvälisessä ryhmässä, joka suunnitteli sodanjälkeistä yhteistyötä. Hänet nimitettiin Yhdistyneiden kansakuntien perustamista valmistelevan ryhmän puheenjohtajaksi, mistä hän siirtyi väliaikaiseksi pääsihteeriksi vajaan puolen vuoden ajaksi, lokakuusta 1945 helmikuuhun 1946.
Kun Trygve Lie valittiin pääsihteeriksi, Jebb palasi Britannian ulkoministeiröön. Neljä vuotta myöhemmin hänestä tuli maansa YK-suurlähettiläs.
Leif Erikinpoika
Leif Erikinpoika (islanniksi "Leifur Eiríksson", noin 970 – noin 1020) oli viikinki ja Erik Punaisen poika, joka saagojen mukaan löysi Vinlandin noin vuonna 1002–1003 ja oli siten ensimmäinen Amerikan maaperälle astunut eurooppalainen.
Leif luultavasti syntyi Islannissa ja kasvoi Grönlannissa, minne hänen isänsä Erik karkotettiin rikostensa vuoksi. Hänellä oli luultavasti kaksi veljeä: Thorvaldur ja Thorsteinn ja yksi sisko Freydís. Leif meni naimisiin Thórgunnan kanssa ja heillä oli yksi poika Thorkell Leifsson.
Grönlantilaisten saaga kertoo, että noin vuonna 1000 Leif Erikinpoika osti Amerikan rannikkoa pitkin aiemmin vahingossa purjehtineelta kauppiaalta Bjarni Herjólfssonilta laivan, aikeenaan tutkia Bjarnin näkemää maata. Leif pyysi isäänsä mukaan, mutta tämä ei halunnut enää lähteä merimatkalle; hän myös loukkaantui pudottuaan hevosen selästä ennen matkan alkua, mitä pidettiin huonona enteenä. Leif purjehti noin vuonna 1002–1003 länteen miehistönään 35 islantilaista. Ensiksi Leif saapui karuun maahan, jota hän kutsui nimellä "Helluland" ("laattakivimaa"), jonka on arveltu olevan nykyinen Baffinin saari. Maa ei kuitenkaan soveltunut asutettavaksi. Sen jälkeen hän jatkoi matkaa etelään ja saapui metsäiseen maahan, jolle hän antoi nimen "Markland" ("metsämaa"), ja jonka arvellaan olleen Labradorin niemimaa. Lopulta Leif nousi maihin Newfoundlandissa, mahdollisesti jopa etelämpänä. Siellä oli runsaasti lohia joessa ja ilmasto oli suotuisa. Leif miehistöineen rakensi maahan itselleen pitkät turveseinäiset talot, ja he asuivat siellä talven yli. Saagan mukaan yksi Leifin miehistä, Tyrkir, löysi viinirypäleitä, joiden mukaan Leif antoi maalle nimen Vinland. Kotimatkalle miehet lastasivat mukaansa puutavaraa ja köynnöksiä.
Kaksi vuotta myöhemmin Leifin veli Thorvald kävi samoilla seuduilla, mutta kuoli intiaanien hyökkäyksessä. Myös Leifin sisarpuoli Freydis johti yhden retkikunnan Vinlandiin.
Erik Punaisen saagan mukaan Leif Erikinpoika löysi Vinlandin palatessaan Norjasta Grönlantiin noin vuonna 1000, mutta ei jäänyt sinne asumaan. Nykyisin Grönlantilaisten saagaa pidetään luotettavampana näistä kahdesta.
Siitä, missä Leifin Vinland oli, ei ole yksimielisyyttä. Monet pitävät viikinkiasumusta L'Anse aux Meadowsissa Leifin siirtokuntana, mutta joidenkin mielestä paikan pitää olla etelämpänä, koska viinirypäleet eivät kasva Newfoundlandissa. Joidenkin mukaan tuon ajan lämmin ilmasto mahdollisti viinirypäleidenkin esiintymisen alueella. Viinirypäleiden on myös epäilty olleen mustikoita.
Edward Jenner
Edward Jenner (17. toukokuuta 1749 – 26. tammikuuta 1823) oli englantilainen lääkäri, jolla oli vastaanotto Berkeleyn kylässä Gloucestershiressä. Häntä pidetään rokotuksen uranuurtajana ja immunologian "isänä".
Jennerin isä oli Berkeleyn pappi, ja Jenner sai hyvän koulutuksen. Hän meni 14-vuotiaana kahdeksaksi vuodeksi kirurgin oppiin Chipping Sodburyyn . Jenner jatkoi kirurgian ja anatomian opintoja St Georgen sairaalassa Lontoossa vuonna 1770. Hän palasi kotiseudulle ja perusti lääkärinvastaanoton vuonna 1772.
Jenner havaitsi, että tartuttamalla potilaaseen lehmärokko eli vaccinia voidaan suojautua isorokolta. 14. toukokuuta 1796 hän siirsi lehmärokon kahdeksanvuotiaaseen James Phipps -nimiseen poikaan otettuaan rokkoaineen karjatyttö Sarah Nelmesin kädessä olleesta lehmärokkorakkulasta. Näin vanhana kansanperinteenä tunnetusta suojautumistavasta muodostui eräs nykyaikaisen lääketieteen tärkeimmistä keinoista taistella tautitartuntoja vastaan.
Kun Jenner esitti vuonna 1798 kokeidensa tulokset teoksessa "Inquiry into the Causes and Effects of the Variolae Vaccinae", hänet pidätettiin ensin taudin levittämisestä, ennen kuin hänen keksintönsä arvo tajuttiin. Jennerin menetelmä otettiin käyttöön pian ympäri maailmaa, muun muassa Suomessa jo vuonna 1802.
Jenner on haudattu Jennerien perheen hautaholviin Berkeleyn St Maryn kirkkoon.
Geodynamiikka
Geodynamiikka on maapallon ja maan kiinteiden osien liikkeitä
tutkiva tieteenala. Tutkimuskohteisiin kuuluu:Käytetyt mittaustekniikat ovat
Buckminster Fuller
Richard Buckminster "Bucky" Fuller (12. heinäkuuta 1895, Milton, Massachusetts – 1. heinäkuuta 1983) oli yhdysvaltalainen visionääri, muotoilija, arkkitehti, keksijä ja kirjailija. Hänet tunnetaan erityisesti rakentamistaan geodeettisista kupoleista. Fuller ehdotti vuonna 1962 koko Manhattanin kattamista teräsrakenteisella kuvulla. Tämä ehdotus hylättiin, mutta Fullerin pyrkimys keveisiin, harsomaisiin teräsrakenteisiin energian säästämiseksi on vieläkin hyvin ajankohtainen.
Fuller kritisoi jo 1920-luvulla sitä, että teollisuus tuhlaa luonnonvaroja. "Dymaxion" kartan (1954) avulla hän havainnollisti, miten epäoikeudenmukaisesti maan resurssit ovat jakautuneet. Litteä kartta maapallosta kuvaa maapinnan muotoja ja suuruutta häiritsemättä tai pienentämättä mitään maanosaa.
Fuller tutki, miten pallon muotoa voidaan lähestyä tasojen avulla. Hän kehitti viisi- ja kuusikulmioista muodostuvan lähes pallonmuotoisen mallin, jonka mukaan tehdään nykyiset jalkapallot.
Vuonna 1985 keksitty hiilipallo eli fullereeni sai nimensä Buckminster Fullerin mukaan.
Joukkovelkakirja
Joukkovelkakirja (JVK) on usealta yksityiseltä tai institutionaaliselta sijoittajalta kerätyn joukkolainan vakuudeksi annettu velkakirja. Velallinen antaa joukkovelkakirjan todistukseksi jokaiselle velan omistajalle heidän osuuttaan vastaan. Joukkovelkakirjassa on yleensä korkojen ja pääoman maksua vastaan annettavat lipukkeet, jotka leikataan saksilla irti joukkovelkakirjasta.
Nykyisin paperimuotoinen joukkovelkakirja on harvinainen.
Sinologia
Sinologia on Kiinan kielten ja kulttuurin tutkimusta. Henkilö, joka harjoittaa sinologiaa on sinologi. Ulkomaalaisille tämä vaatii yleensä kiinan kielen oppimista. Kiinassa sinologeja kutsutaan joskus "Kiinan asiantuntijoiksi" (中國通).
Sinologia alkoi kun lähetyssaarnaajat, jotka menivät Kiinaan alkoivat tutkia sen kulttuuria, kieltä ja tapoja. He käänsivät klassista kiinalaista kirjallisuutta länsimaisille kielille ja Raamatun kiinaksi. Myöhemmin sinologia laajeni oppiaineeksi monissa länsimaisissa yliopistoissa.
Helsingin yliopistossa sinologiaa voi opiskella pääaineena Aasian ja Afrikan kielten ja kulttuurien laitoksella.
Edith Stein
Pyhä Ristin Teresa Benedicta eli Edith Stein (OCD, 12. lokakuuta 1891 Breslau – 9. elokuuta 1942 Auschwitz-Birkenaun keskitysleirillä) oli juutalaissyntyinen filosofi, joka kääntyi katolisuuteen ja on yksi kolmesta Euroopan suojeluspyhimyksestä Katariina Sienalaisen ja Birgitta Vadstenalaisen ohella. Hänet julistettiin autuaaksi 1. toukokuuta 1987 ja kanonisoitiin 11. lokakuuta 1998.
Edith Stein opiskeli saksaa, filosofiaa, psykologiaa ja historiaa Breslaun, Göttingenin ja Freiburgin (Br.) yliopistoissa. Hän väitteli filosofian tohtoriksi viimeksi mainitussa yliopistossa Edmund Husserlin alaisuudessa (1916) tutkimuksellaan "Zum Problem der Einfühlung". Stein kastettiin 1. tammikuuta 1922, minkä jälkeen hän jätti assistentuurinsa Husserlin alaisuudessa ja ryhtyi opettajaksi dominikaanien ylläpitämässä tyttökoulussa. Sieltä hän siirtyi opettamaan Münsterin pedagogiseen instituuttiin. Tässä vaiheessa Steinin filosofinen tuotanto käsitteli erityisesti Tuomas Akvinolaista.
Kolmannen valtakunnan aikana Stein menetti opetusoikeutensa. Jo vuonna 1933 hän kirjoitti paavi Pius XI:lle pyytääkseen tätä toimimaan kansallissosialisteja vastaan. Vuonna 1934 Stein liittyi Karmeliittain sääntökuntaan ja otti uudeksi nimekseen "Teresa Benedicta a Cruce" (Ristin siunaama Teresa).
Vuonna 1938 Stein siirtyi maanpakoon Alankomaihin. 2. elokuuta 1942 Gestapo pidätti sekä Edith Steinin että hänen sisarensa Rosan. Molemmat siirrettiin Auschwitzin keskitysleiriin, jossa heidät murhattiin 9. elokuuta 1942.
Alkukristillisen ajan jälkeen Edith Stein on ainoa pyhimyksenä kunnioitettu (ja kanonisoitu) juutalaissyntyinen marttyyri.
Erin Anttila
Erin Helena Maureen Anttila (o.s. Koivisto s. 2. heinäkuuta 1977 Helsinki) on suomalainen laulaja, joka nousi kuuluisuuteen toisena Nylon Beat -yhtyeen jäsenistä.
Erinin isä on suomalainen ja äiti irlantilainen. Erinin ollessa kolmevuotias hänen perheensä muutti Irlantiin, jossa Erin aloitti ala-asteen. Hän suoritti peruskoulunsa loppuun Suomessa perheen muutettua takaisin kolme vuotta myöhemmin. Kun Erin oli täyttänyt 17, hän ja Jonna Kosonen ilmoittautuivat "Kiitorata"-ohjelmaan, jossa he sijoittuivat kolmanneksi. Nylon Beat osallistui Suomen euroviisukarsintoihin vuonna 1998 kappaleella ”Umm Ma Ma” ja vuonna 2000 kappaleella ”Viha ja rakkaus”.
Nylon Beatin lopetettua Erin ja hänen pitkäaikainen miesystävänsä, taustayhtyeessä kitaraa soittanut Vesa Anttila, muuttivat vuonna 2004 noin vuodeksi Wicklowiin Irlantiin, jossa Erin opiskeli musiikkia. He menivät naimisiin vuonna 2005, ja Erin vaihtoi sukunimensä Anttilaksi. Pariskunnan esikoispoika syntyi vuonna 2013, ja heinäkuussa 2015 he saivat toisen pojan. Erin oli Nelosella esitetyn Idols -laulukilpailun tuomarina Jurek Reunamäen sekä Antti Tuiskun kanssa vuonna 2017.
Palattuaan Suomeen Erin aloitti soolouransa. Huhtikuussa 2008 hän julkaisi omakustanteisesti ensimmäisen englanninkielisen soolosinglensä nimeltä "Sarah". Englanninkielisen esikoisalbumin oli tarkoitus ilmestyä syksyllä 2008, mutta levynteko venyi ja sen ilmestymisajankohtaa siirrettiin ensin syksyyn ja myöhemmin talveen 2009. Albumi valmistui, mutta Erin jätti sen julkaisematta esikoissinglen vaisun vastaanoton vuoksi. Erin päätti aloittaa levyn teon alusta ja tehdä laulunsa suomen kielellä. Ensimmäinen suomenkielinen soolosingle ”Vanha nainen hunningolla” julkaistiin Warner Music Finlandin kautta 31. tammikuuta 2011. Albumi "Hunningolla" julkaistiin 25. toukokuuta 2011, ja se myi platinaa. Viimeksi mainitut levyt on julkaistu pelkällä Erin-nimellä, ja ne ovat pääasiassa Erinin itse säveltämiä ja sanoittamia.
Syksyllä 2012 Erin oli mukana Nelosella esitetyssä "Vain elämää" -sarjassa, jossa seitsemän kotimaista artistia esitti toistensa kappaleita. Erinin ohjelmassa esittämä versio Cheekin ”Mitä tänne jää” -kappaleesta ylitti vuonna 2013 kultalevyrajan yli 5 000 kappaleen myynnillään.
Erin vieraili Laura Närhen lokakuussa 2012 julkaistulla "Tuhlari"-albumin kappaleella ”Siskoni”, joka julkaistiin myös singlenä. Kappale menestyi hyvin: Se oli parhaimmillaan latauslistan sijalla 9 ja kaupallisten radiokanavien soitetuin kappale.
Erin julkaisi toisen sooloalbuminsa "Sä osaat!" 7. kesäkuuta 2013. Albumin ensimmäinen single "Ei taida tietää tyttö" julkaistiin 15. toukokuuta.
Vuonna 2014 Erinin ”Ei taida tietää tyttö” valittiin Suomen musiikkikustantajat ry:n vuoden biisiksi.
Erin julkaisi kolmannen albuminsa "Seliseli" 11. marraskuuta 2016 ja siltä julkaistiin single ”Kohta hänen” syyskuussa 2016.
Aavikko (yhtye)
Aavikko on suomalainen elektronista musiikkia esittävä yhtye. Se perustettiin Siilinjärvellä vuonna 1995. Jäsenet itse kutsuvat musiikillista suuntautumistaan "muysic"iksi (yhdistelmä sanoista "mystic" ja "music") ja pitävät mottonaan: ”"We play – you dance!"”
Vuonna 2002 Aavikko teki teemamusiikin Nelosen komediasarjaan "Kumman kaa", mikä lisäsi reilusti yhtyeen tunnettavuutta kotimaassa. Aavikon kappale ”Kova lääkitys” oli tunnusmusiikkina Yleisradion Telakka-keskusteluohjelmassa ja yhtyeen kappaleesta ”New York-London-Siilinjärvi-Tokyo” tehty remix on tunnusmusiikkina Yleisradion K-rappu-ohjelmassa. Yhtye on luultavammin maailmanlaajuisesti tunnetuin kappaleestaan ”Viitostie”, joka ottaa suuresti vaikutteita Kraftwerkin tuotannosta. Vuonna 2012 kappale valittiin NRGM- musiikkisivuston 2000-luvun kotimaiset pophelmet -juttusarjassa sijalle #14. Vuonna 2016 Viitostie sijoittui sijalle #11 YleX:n järjestämässä Sata suurta suomalaista konemusiikkibiisiä- äänestyksessä. Myös kappale ”Torpedo Boys” on saavuttanut kulttisuosion, ja kappaleesta löytyy useita poikkeavia cover-versioita ja kotitekoisia remixejä Youtube- videopalvelussa.
Aavikko on tehnyt yhteistyötä lukuisien koti- ja ulkomaisten musiikkivideo-ohjaajien kanssa. Loppuvuodesta 2018 ilmestyi video Go and Know- kappaleeseen, jonka on ohjannut ja leikannut kuvataiteilija Taru N.Hohtonen sekä muusikkona ja vuoden 2017 graafikkona tunnettu Vilunki 3000. Vuonna 2006 Pete Veijalaisen ohjaama ”Rosinante”-video palkittiin pronssisella Muuvi-patsaalla sekä Matleena Jäniksen ja Emilia Lehtisen ohjaama ”Una Lira Soluzione” -video sai Oulun Musiikkivideofestivaalien kunniamaininnan. Samoilla festivaaleilla vuonna 1998 yhtyeen video voitti Kultaisen Pumpelin Esa Nissin, J. P. Passin ja Pasi Pirttiahon ohjaamalla videolla ”El Cebo / Panama”.
Aavikon levyjä on julkaistu Pohjoismaissa, Keski-Euroopassa, Yhdysvalloissa sekä Venäjällä. Yhtye on keikkaillut seuraavissa maissa: Suomi, Ruotsi, Norja, Tanska, Islanti, Venäjä, Viro, Saksa, Ranska, Sveitsi, Itävalta, Portugali, Espanja, Romania, Englanti, Skotlanti sekä Yhdysvallat.
Yhtyeen neljäs studioalbumi "Novo Atlantis" julkaistiin 25. maaliskuuta 2009.
Minialbumiksi kutsuttu "Planet Fun-Fun" julkaistiin vinyylinä sekä digitaalisena 7. kesäkuuta 2013.
Keväällä 2015 yhtye ilmoitti tekevänsä uutta, aiempaan tuotantoon verrattuna hyvin erilaista albumia. Aavikon viides studioalbumi "Okeanos" ilmestyi 6. toukokuuta 2016. Albumilla yhtye jätti kokonaan pois tyylilleen ominaiset rytmit ja melodiat, ja keskittyy lähes pelkästään harmonioihin. Albumilla kuuluvat merelliset teemat ja omalaatuinen rauhallisuus. "Okeanos"-levyn tiimoilta yhtye kutsui uutta tyylisuuntaansa termillä "New Age of Muysic".
Aavikon kuudes albumi "Monopoly" julkaistaan 15. helmikuuta 2019, myös edeltävän albumin julkaisseen Ektro Recordsin kautta. Monopoly edustaa yhtyeen virallisen tiedottajan mukaan "Disco Muysic" -tyylisuuntaa. Vuoteen 1999 asti Staufenbielin paikalla yhtyeessä soitti koskettimia vuonna 2002 kuollut, myös runoilijana tunnettu Antti Koivumäki.
Milla Jovovich
Milla Jovovich (oik. Milica Nataša Jovović, ; s. 17. joulukuuta 1975 Kiova, Neuvostoliitto) on ukrainalaissyntyinen yhdysvaltalainen malli, elokuvanäyttelijä ja laulaja. Hänet tunnetaan muun muassa Alicen roolista "Resident Evil" -elokuvasarjassa.
Jovovichin äiti on venäläinen näyttelijä Galina Loginova Jovović ja isä montenegrolainen lastenlääkäri Bogić Jovović. Millan ollessa viisivuotias perhe muutti Yhdysvaltoihin Sacramentoon, Kaliforniaan. Hän aloitti mallinuransa jo 12-vuotiaana. Ehkä tunnetuimman mallisopimuksensa hän solmi L’Oréalin kanssa.
Vuonna 2005 Milla Jovovich ja näyttelijä Carmen Hawk lanseerasivat Jovovich-Hawk-vaatemalliston.
Jovovich meni naimisiin Shawn Andrewsin kanssa 1992 elokuvan "Surutta? Sekaisin" kuvausten aikana, mutta Jovovichin äiti sai mitätöityä liiton kuukautta myöhemmin, koska Milla oli vasta 16-vuotias. 14. joulukuuta 1997 hän avioitui "The Fifth Element – puuttuva tekijä" -elokuvan ohjaajan Luc Bessonin kanssa, mutta he erosivat vuonna 1999. Jovovich avioitui nykyisen aviomiehensä, ohjaaja-käsikirjoittaja Paul W. S. Andersonin kanssa 22. elokuuta 2009. Parilla on vuosina 2007 ja 2015 syntyneet tyttäret.
Julija Volkova
Julija Olegovna Volkova (, kirjoitusmuoto joskus myös "Julia" tai "Yulia," s. 20. helmikuuta 1985 Moskova, Venäjä) on venäläinen laulaja. Hän oli popduo t.A.T.u.:n toinen jäsen vuosina 1999−2014.
Volkova kuului Neposedy-lapsiyhtyeeseen, jossa hän tutustui t.A.T.u.:n toiseen jäseneen Lena Katinaan. t.A.T.u. aiheutti kohua lesboimagollaan. Vuonna 2003 paljastettiin lesbouden olleen managerin keksimä mainoskikka. Volkova on myöhemmin kertonut olevansa biseksuaali.
Volkova sai syyskuussa 2004 tyttären pitkäaikaisen miesystävänsä Pavel (Paša) Sidorovin kanssa. Sidorov ja Volkova lopettivat suhteensa pian tyttären syntymän jälkeen. Joulukuussa 2007 Volkova synnytti pojan.
Lena Katina
Jelena (Lena) Sergejevna Katina (, s. 4. lokakuuta 1984 Moskova, Venäjä) on venäläinen laulaja, joka oli t.A.T.u.-tyttöduon jäsen vuosina 1999−2014.
Jelena Katina on Sergei Katininin, menestyneen venäläisen pop-tuottajan ja Inessa Katinan kolmesta lapsesta nuorin. Hän kuului Neposedy-lastenbändiin, jossa hän tutustui t.A.T.u.:n toiseen jäseneen Julija Volkovaan. Vuosina 1997–1998 Katina lauloi myös Avenue-nuorisobändissä.
Tuottaja Ivan Šapovalov valitsi Jelena Katinan 1999 laulamaan Jugoslavian sodasta. Hän päättikin muodostaa duon ja valitsi duoon myös Volkovan, joka oli ollut samassa karsinnassa. Tytöt olivat tuolloin 14-vuotiaita. He menestyivät t.A.T.u.:ssa sekä musiikkinsa että kohua herättäneiden esitystensä ansiosta. He suutelivat konserteissa ja loivat ympärilleen lesboimagon, mutta myöhemmin paljastivat, että lesbous oli vain Šapovalovin keksimä markkinointikikka.
Elokuussa 2013 Katina meni naimisiin slovenialaisen muusikon Sasha Kuzmanovicin kanssa, ja vuonna 2015 he saivat pojan.
Katina julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa "This Is Who I Am" vuonna 2014.
Talviurheilu
Talviurheilu on yleinen nimitys talviolosuhteissa harrastettaville urheilulajeille. Ne ovat suosittuja lähinnä Pohjoismaissa ja muilla kylmätalvisen ilmaston omaavilla alueilla. Monia talviurheilulajeja voi harrastaa keinotekoisissa oloissa, myös lämpimämmillä alueilla.
Talviolympialaisissa kilpaillaan 15 urheilumuodossa:
Lisäksi on paljon harvinaisempia talviurheilulajeja kuten:
Talvisia liikuntamuotoja ovat muun muassa:
Blues Section
Blues Section oli suomalainen rock-yhtye, joka toimi vuosina 1967–1968. Blues Sectionin tunnettuja kappaleita ovat muun muassa "Hey Hey Hey" ja "Call Me On Your Telephone".
Blues Section lauloi englanniksi ja ulkomaisista hiteistä tehtyjen käännösversioiden esittämisen sijaan sävelsi itse omat kappaleensa. Tämä oli suomalaisen rockmusiikin kentällä melko uutta. Blues Sectionin musiikissa erottuivat vaikutteet muun muassa sellaisilta 1960-luvun suosikkiyhtyeiltä kuin The Jimi Hendrix Experience, The Who, Cream ja John Mayall & the Bluesbreakers. Nimestään huolimatta yhtye ei soittanut puhdasta bluesia.
Blues Section ehti levyttää Love Recordsille melko monilla nimillä. Vaikka yhtyeen albumi julkaistiin nimella Blues Section, singlet julkaistiin laulajasta riippuen nimillä Blues Section & Jim Pembroke, Blues Section & Frank Robson ja Ronnie & Blues Section. Kirka Babitzin & Blues Section -nimellä julkaistiin Kirkan ensisingle, jolla yhtye säestää laulajaa. Yhtye säesti myös Pepe Willbergiä kappaleella "Kuka kertoisi minulle", joka tehtiin vuonna 1968 Timo Bergholmin "Punahilkka"-elokuvaan.
Blues Section ehti levyttää uransa aikana vain yhden albumin, "Blues Section" (1967). Yhtyeen hajoamisen jälkeen on julkaistu monia kokoelmia, jotka on koostettu pääosin singleillä julkaistusta materiaalista.
Yhtyeen tunnetuimpaan kokoonpanoon kuuluivat englantilaissyntyinen laulaja Jim Pembroke, kitaristi Hasse Walli, basisti Måns Groundstroem, saksofonisti Eero Koivistoinen ja rumpali Ronnie Österberg, joka myös lauloi pari yhtyeen singlekappaletta. Heidän lisäkseen yhtyeessä soittivat loppuvuodesta 1967 Groundstroemin korvannut Pekka Sarmanto ja yhtyeen loppuvaiheessa Pembroken korvannut britti Frank Robson. Aivan yhtyeen alkuaikana rumpuja soitti aluksi Edward Vesala ja hieman myöhemmin Raikka Rautarinne, joka ehti soittaa jopa neljä keikkaa yhtyeen kanssa. 80-ja 90-luvuilla yhtyeen comeback-keikoilla Pembroken, Wallin, Groundstroemin ja Koivistoisen kanssa ovat soittaneet Vesa Aaltonen rumpuja ja Robson urkuja.
Lyhyeksi jäänestä urastaan huolimatta Blues Section ehti muodostua yhdeksi aikansa vaikutusvaltaisimmista kotimaisista rock-yhtyeistä. Ryhmän jäsenistä Jim Pembroke ja Ronnie Österberg alkoivat soittamaan Blues Sectionin hajoamisen jälkeen Wigwam-yhtyeessä, johon myös Måns Groundstroem liittyi myöhemmin vuonna 1975. Ennen Wigwamiin liittymistään Groundstroem soitti Tasavallan Presidentti -yhtyeessä, jossa Frank Robson lauloi. Hasse Walli tunnetaan suomalaisen maailmanmusiikin edelläkävijänä ja muun muassa Piirpauke-yhtyeen alkuperäisenä kitaristina. Yhtyeen oli määrä soittaa reunion-keikkoja vuonna 1976, mutta nämä peruuntuivat. Vuonna 1984 yhtye esiintyi Ylen ruotsinkielisessä televisio-ohjelmassa "Fråck" rumpalinaan Vesa Aaltonen. Vuonna 1996 yhtye teki kolme reunion konserttia.
Harhauttaminen
Harhauttaminen on vaikuttamista kohteen toimintaan toimittamalla sille väärää tietoa. Harhauttamisella johdetaan vastustajan päättäjiä harhaan tai suojataan omaa kapasiteettia. Harhauttaminen on sotilaallisesti johtamissodankäynnin osatekijä.
Harhauttamisen asetettu tavoite on saattaa vastustajan päättäjät tekemään päätöksiä, jotka auttavat omien tavoitteiden saavuttamista. Ideaalisesti harhauttaminen aiheuttaa epävarmuutta vastustajan päätöksentekoon.
Harhauttamisen keinoja ovat omien harhauttavien aikomusten, kapasiteettien ja asetelmien tekeminen. Avainasioita harhauttamisessa ovat:
Harhauttaminen on erityisen käyttökelpoista sellaisessa toiminnassa, jota ei voida salata. Kyseisen toiminnan tarkoituksesta voidaan antaa harhauttava kuva. Mm. Lähi-idän sota 1973 ja Bekaan taistelut Israelin ja Syyrian välillä vuonna 1982 alkoivat vasta useiden harhautusryhmittymisten jälkeen rajalle. Kuva jota pyrittiin antamaan oli, että kyse on tavanomaista vuosittaisesta harjoituksesta rajalla.
Harhauttaminen käyttää hyväksi kohteen olevaa tietoa ja asenteita. On vaikea muuttaa suurta joukkoa tietoa, on tehokkaampaa tehostaa olevia käsityksiä ja käyttää niitä hyväksi omassa toiminnassa. Tämä on myös psykologisen sodankäynnin avainasioita.
Kiinalaisen strategin Sunzin mukaan kaikki sodankäynti perustuu harhauttamiseen. Harhauttaminen oli merkittävässä asemassa mm. Normandian maihinnousussa kesällä 1944. Ronald Reaganin SDI-projektia (Strategic Defense Initiative) pidetään myös harhauttamisoperaationa.
Venäjänkielinen termi "maskirovka" tarkoittaa peiteltyä sodankäyntiä, usein käyttäen "hyödyllisiä idiootteja".
Peitellyt sotilasoperaatiot Ukrainassa 2014 toivat ensimmäistä kertaa, sosiaalisen median kautta, näkyviin miten suurvalta pystyy horjuttamaan vastustajaa, jolla ei ole valmiutta torjua tällaista hyökkäystä. Vääristellyllä tiedottamisella sekä avustamalla ja johtamalla paikallisia pienempiäkin ääriryhmiä voidaan luoda keinotekoisia konflikteja, jotka asteittain muuttuvat todellisiksi. 
Maskirovkalla luodaan olosuhteet, jotka oikeuttavat konventionaaliseen aseelliseen hyökkäykseen. Vrt. Mainilan laukaukset
Johann von Staupitz
Johann von Staupitz (1460, Motterwitz, Saksa – 28. joulukuuta 1524, Salzburg, Itävalta) oli teologi ja Martti Lutherin opettaja.
Staupitz opiskeli Leipzigissä ja valmistui 1485. Hän liittyi augustiinolaisluostariin Erfurtissa, toimien siellä yleisvikaarina. 1500 hänet nimitettiin Raamatun professoriksi Wittenbergin yliopistoon. 1522 hänet valittiin Salzburgin Pyhän Pietarin benediktiiniläisluostarin apotiksi, siellä hänen elämänsä myös päättyi.
Staupitzin tavoitteena oli uudistaa teologian opetusta Raamatun selityksen suuntaan. Martti Luther opiskeli teologiaa Staupitzin johdolla Erfurtissa. Näiden kahden miehen välille syntyi koko elämän kestänyt ystävyys. Heidän kirjeenvaihtoaan on säilynyt jälkipolvillekin. Staupitzin osuutta Lutherin hengellisessä elämässä ei voi vähätellä.
Lukuisat, jopa kuusi tuntia kestäneet hengelliset keskustelut miesten välillä auttoivat Lutheria löytämään armollisen Jumalan.
Tomi Nybäck
Tomi Nybäck (s. 3. huhtikuuta 1985, Tuusula) on Suomen kaikkien aikojen menestynein shakinpelaaja. Hänellä on ollut shakin suurmestarin arvo vuodesta 2003, ja hän on siten kaikkien aikojen nuorin shakin suurmestari Suomessa. Nybäck pelaa shakin sivussa myös pokeria.
Nybäckiä on luonnehdittu Suomen suurimmaksi lahjakkuudeksi shakissa. Vuodesta 1997 lähtien hän edusti Suomea junioreiden maailman- ja Euroopan mestaruuskisoissa. Vuonna 2002 hän sai pronssimitalin alle 18-vuotiaiden Euroopan mestaruuskisoissa Peñiscolassa ja vuonna 2003 myös pronssimitalin saman ikäluokan maailmanmestaruuskisoissa Halkidikissa.
Vuonna 2002 Nybäck voitti Budapestissä "First Saturday" -turnauksen ja jakoi ensimmäisen sijan Jan Smeetsin kanssa Hengelon turnauksessa. Vuodenvaihteessa 2002–2003 hän jakoi Tukholman avoimessa turnauksessa, "Rilton Cupissa" toisen sijan Artur Jusupovin ja Tom Wedbergin kanssa.
Vuonna 2003 Nybäck ylsi hyviin saavutuksiin avoimissa turnauksissa: Jyväskylän "Heart of Finland" -turnauksessa tuli voitto ja vahvojen pelaajien värittämässä Kööpenhaminan "Politiken Cupissa" toinen sija yhdessä Michał Krasenkowin, Aleksandr Beljavskin, Luke McShanen ja Artur Jusupovin kanssa. Samana vuonna Hengelossa Nybäck voitti jälleen. Vuonna 2004 "Heart of Finland" -turnauksessa Nybäck tuli toiseksi samalla pistemäärällä voittajan kanssa. Vuodenvaihteessa 2005-2006 pidetyssä Tukholman "Rilton Cupissa" Nybäck oli viiden voittajan joukossa.
Nybäck debytoi FIDE:n ranking-listalla heinäkuussa 1999, jolloin hänen pistemääränsä oli 2095. Kahden vuoden kuluttua tästä hänellä oli jo 2430 pistettä, mikä on huomattava saavutus. Tammikuussa 2007 Nybäckistä tuli ensimmäinen suomalainen shakinpelaaja, jonka vahvuusluku ranking-listalla on ollut yli 2600 pistettä (Nybäckillä se oli tällöin 2604).
Nybäck raivasi tiensä Suomen edustusjoukkueeseen jo alle 20-vuotiaana, kun hän vuonna 2002 debytoi Bledissä pidetyissä shakkiolympialaisissa. Seuraavissa olympialaisissa (2004 ja 2006) hän oli jo Suomen ykköspöydän pelaaja. Nybäck on edustanut Suomea myös Euroopan joukkuemestaruuskisoissa vuosina 2003 ja 2005, ja vuonna 2005 hän voitti Göteborgissa pidetyissä kisoissa pronssimitalin henkilökohtaisesta tuloksesta ykköspöydällä.
Werder Bremenin seurajoukkueessa Nybäck juhli Saksan Bundesliigan voittoa vuonna 2005.
Tukholmassa vuodenvaihteessa 2007-2008 pelatussa Rilton Cupissa Nybäck jakoi kärkisijan 8 muun pelaajan kanssa tuloksella 6,5/9.
Kesäkuussa 2008 Mäntässä pidetyissä suomenmestaruuskisoissa Nybäck teki historiaa voittamalla kaikki yhdeksän peliään. Saman vuoden marraskuussa pelatuissa 38. shakkiolympialaisissa hän kukisti kuudennella kierroksella maailmanlistan neljännellä sijalla olleen Norjan Magnus Carlsenin (vahvuusluku 2786), mikä on vahvin yksittäinen suomalaisvoitto koskaan.
Kaarle Ojanen (shakinpelaaja)
Kaarle Sakari Ojanen () oli suomalainen shakkimestari. Hänet tunnettiin myös shakissa voittamiensa suomenmestaruuksien mukaan lempinimellä "Kaarle XIII".
Kaarle Ojasen kuuluisin peli lienee ns. Ojasen oivalluksena tunnettu avausuutuus virolaista Paul Keresiä vastaan vuonna 1960. Ojanen saavutti FIDE:n kansainvälisen shakkimestarin arvon vuonna 1952.
Ammatiltaan Ojanen oli teknillinen johtaja. Hän harrasti myös muun muassa musiikkia ja sovellettua matematiikkaa.
Olkiluoto
Olkiluoto on saari Pohjanlahden rannikolla Eurajoen kunnassa. Sen erottaa mantereesta kapea "Karhukarinrauma"-niminen salmi, johon laskee myös Lapinjoki. Saaren yhdistää mantereeseen ja valtatie 8:an yhdystie 2176 eli Olkiluodontie.
Saaressa sijaitsevat Olkiluodon ydinvoimalaitokset. Kahden toiminnassa olevan laitosyksikön lisäksi kolmas laitosyksikkö on rakenteilla ja se valmistuu mahdollisesti vuonna 2018. Ydinvoimalaitoksen tuntumassa on myös yksi tuulivoimala, Rauno.
Suuren osan saaresta omistaa Teollisuuden Voima ja sinne on rakennettu ydinvoimalaitostyömaan takia uusi parakkikylä majoituskäyttöön, josta on sittemmin kiistelty hallinto-oikeudessa saakka. Voimalaitoksen lähistöllä sijaitsee myös vierailukeskus, jossa voi käydä tutustumassa ydinsähkön tuotantoon.
Olkiluotoon ollaan rakentamassa myös ydinjätteen loppusijoituksen tutkimusluolastoa, Onkaloa. Posiva Oy:n rakentaman luolaston syvyys on 520 metriä.
Ydinvoimayhtiö Fennovoima julkisti joulun alla 2007 hankkineensa vuokramaata Olkiluodosta 24 hehtaaria, joka rajoittuu TVO:n hallinnoimiin alueisiin. Vuokrasopimukseen kuuluu optio ostaa maat. Fennovoima pyrkii käynnistämään Posivan kanssa keskustelut tavoittelemansa ydinvoimalaitoksen polttoaineen loppusijoituksesta ja on valmis luovuttamaan vuokraamansa alueen osaksi loppusijoitusratkaisua.
Saaren pohjoisosassa Eurajoensalmen rannalla sijaitsee Olkiluodon satama.
Lusitania
Lusitania oli Rooman provinssi likimain nykyisen Portugalin ja osittain Espanjan alueilla. Se nimettiin luultavasti alueen alkuperäisten asukkaiden, lusitaanien mukaan. Heidän alkuperänsä on epäselvä, mutta he saattaisivat olla kelttien ja ibereiden jälkeläisiä. Rooman provinssina oli vuodesta 25 eaa. alkaen Lusitania, joka aluksi käsitti Douron eteläpuolisen alueen. Sen pääkaupunki oli Emerita, nykyinen Espanjan kaupunki Mérida. Douron pohjoispuolta roomalaiset nimittivät Gallaeciaksi. Arkeologiset löydöt osoittavat, että roomalaisajan Lusitania oli vauras alue. Sen kehittyviä kaupunkeja olivat nykyiset Coimbra, Beja ja Évora.
Athene
Athene (), usein Pallas Athene (), oli kreikkalaisessa mytologiassa sotataidon, tiedon ja viisauden jumalatar sekä kaupunkien (etenkin Ateenan) ja valtioelämän vaalija. Muinaiset roomalaiset ja etruskit kutsuivat Athenea nimellä Minerva.
Athenen syntymästä on useita myyttejä. Athenen isä oli ylijumala Zeus ja äiti titaani Metis, jonka Zeus vietteli. Koska Zeus sai tietää Metiksen lapsen voivan olla häntä voimakkaampi, hän nieli Metiksen koska ajatteli poikavauvan syöksevän hänet vallasta. Zeukselle tuli päänsärky ja hän pyysi seppäjumala Hefaistokselta apua. Hefaistos iski Zeusta päähän kirveellä ja samalla täydelliseen sotavarustukseen pukeutunut Athene syntyi jumalten ihmetykseksi Zeuksen päästä.
Koska Athene oli syntynyt isänsä päässä, hänestä tuli viisauden ja tiedon jumalatar. Toisin kuin kuumapäinen sodanjumala Ares, Athene oli kärsivällinen ja suosi taisteluissa taktiikoita ja strategioita. Siksi Athene oli nimenomaan järjestäytyneen, saalista tuottavan taistelun jumalatar, kun taas Aresta pidettiin alkukantaisen, tuhoavan taistelun jumalana. Myyteissä Athenen joukot kohtasivat ainakin kaksi eri kertaa Areksen joukot, jotka jäivät kummallakin kerralla tappiolle.
Athene oli aina Zeuksen lempilapsi ja auttoi useita kreikkalaisen mytologian sankareita, kuten Perseusta, Odysseusta ja Heraklesta. Hän oli kreikkalaisten puolella Troijan sodassa ja auttoi heitä lähettämällä kolme jättiläiskäärmettä surmaamaan troijalaisten ylipapin Laokoonin ja hänen poikansa, sillä Laokoon ymmärsi Troijan hevosen olevan kreikkalaisten salajuoni.
Athenen nimen eteen liitettiin usein sana Pallas. Erään tarinan mukaan Pallas oli Athenen isä, jonka Athene tappoi tämän yritettyä maata hänet väkisin. Suda kertoo epiteetin tulleen joko siitä, että Athene tappoi gigantti Pallaksen ja puki tämän nahan yllensä suojatakseen itseään, tai vaihtoehtoisesti kreikankielen keihästä tarkoittavasta sanasta (). Apollodoroksen kertomuksessa Pallas oli Athenen lapsuudenystävä, Tritonin tytär, jotka yhdessä harjoittelivat soturin taitoja. Kerran he kuitenkin riitaantuivat, ja Pallaksen aikoessa iskeä, Zeus peloissaan nosti aigiin heidän väliinsä. Hämmentyneenä Pallas nosti katseensa kilpeen ja kaatui kuolleena maahan. Suruissaan Athene otti kuolleen ystävänsä nimen epiteetikseen, valmisti palladionin ystävänsä muistoksi ja alkoi käyttää aigista rintapanssarinaan.
Athene on Ateenan kaupunkivaltion suojelija ja Ateena nimettiin Athenen mukaan. Ateenassa sijaitseva Parthenon-temppeli oli pyhitetty Athenelle. Parthenonia koristi valtava Athenea esittävä marmoripatsas. "Ateneum" tarkoittaa Athenen temppeliä tai pyhäkköä.
Käärme ja pöllö (nk. Athenen pöllö) ovat Athenelle pyhitettyjä eläimiä. Myös oliivipuu on hänelle pyhitetty.
Athenen epiteettejä eli lisänimiä olivat muun muassa seuraavat:
Lisäksi Athenella oli myös monia muita kaupunkien ja ihmisten suojeluun liittyneitä tehtäviä; hän oli mm. oikeudenmukaisuuden, käsityöläisten, seppien, pronssinvalajien, kankaankudonnan, laivanrakentajien, oliivipuun ja lähipiirin suojelija; Erekhtheionin salaisuuden varjelija; sankarien ystävä; sekä Gorgonkuvaisen aigis-kilven kantaja.