hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Skillet
Skillet on yhdysvaltalainen kristillinen rockyhtye, joka perustettiin Memphisissä Tennesseessä 1990-luvun puolivälissä. Skilletin musiikkityyli on vaihdellut post-grungen, nu-metallin ja industrial rockin välillä. Pääpaino on kuitenkin ollut raskaassa rockissa. Skillet on julkaissut vuoteen 2016 mennessä kahdeksan studioalbumia ja kaksi livealbumia, live-dvd:n ja kaksi ep:tä sekä lukuisia singlejä. Kahdeksas albumi "Awake" meni sijalle kaksi Billboard 200 -listalla, kun albumia oli myyty 68 000 kappaletta julkaisuviikollaan.
Tauno Kuosa
Tauno Ilmari Kuosa (6. elokuuta 1917 Varkaus – 1. lokakuuta 2000 Helsinki) oli yleisesikuntaeversti evp. ja historioitsija.
Kuosa pääsi ylioppilaaksi Varkauden yhteiskoulusta 1936 ja aloitti historian opinnot Helsingin yliopistossa syyskuussa 1939. Hän palveli jatkosodan aikana komppanianpäällikkönä Rukajärven suunnalla ja suoritti 1945 aktiiviupseerin tutkinnon Kadettikoulussa. Hän haavoittui kolmesti jatkosodan aikana. Hän toimi opettajana Kadettikoulussa vuosina 1946–1948 ja Tykistökoulussa vuosina 1953–1954. Kuosa sai myös sodan vuoksi keskeytyneet historian opintonsa loppuun ja hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1947.
Kuosa toimi upseerina sekä kotimaassa että myös Suomen YK-joukoissa Kyproksella ja Lähi-idässä toimien muun muassa 1970-luvulla YK:n lähi-idän joukkojen apulaisesikuntapäällikkönä. Kuosa oli 10 vuoden ajan siviiliuralla Uusi Suomi -lehden palveluksessa toimittajana ja vuosina 1954−1961 lehden Lontoon-kirjeenvaihtajana. Hän julkaisi useita historiateoksia ja käänsi myös suomeksi varsinkin sotahistoriaan liittyviä kirjoja. 1960-luvun alussa Kuosa arvosteli "Oman aikamme maailmantapahtumat" teoksessaan presidentti Urho Kekkosen toimintaa yöpakkasten ja noottikriisin yhteydessä ja sai tästä kritiikkiä presidentin taholta. Vuosina 1967–1972 hän työskenteli toimistopäällikkönä Pääesikunnan tiedusteluosastolla. Kuosa ylennettiin everstiksi vuonna 1974.
Vuosina 1981–1988 Kuosa oli Kokoomuksen valtuutettuna Helsingin kaupunginvaltuustossa.
Kuosa on suomentanut toistakymmentä teosta asiantuntemuksensa piiriin kuuluvilta aloilta.
Kuosan veli on eversti Maunu Kuosa.
Johannes Stobaios
Johannes Stobaios (, ) (400-luku) oli antiikin kreikkalainen kirjailija. Hänet tunnetaan ennen kaikkea kreikkalaisilta kirjailijoilta kokoamistaan tekstikatkelmista, joista on tullut arvokas lähde moniin muuten kadonneisiin teoksiin.
Stobaios oli kotoisin Stobista, pohjoisesta Makedoniasta. Hänen elämästään ei tiedetä mitään, mutta hän eli todennäköisesti 400-luvun jälkimmäisellä puoliskolla. Koska hän ei mainitse kristittyjä, tutkijat ovat päätelleet, ettei hän todennäköisesti ollut itse kristitty. Toisaalta hänen nimensä Johannes viittaa pikemminkin kristittyyn tai ainakin kristityn kodin lapseen.
Stobaioksen kokoamat tekstikatkelmat hän oli tarkoittanut pojalleen Septimiukselle. Niitä edelsi kirje, joka selitti teoksen tarkoituksen ja antoi yhteenvedon sen sisällöstä. Tästä yhteenvedosta, joka on säilynyt Fotioksen teoksessa "Bibliothēkē" ("Bibliotheca"), käy ilmi, että Stobaios jakoi teoksensa kahteen osaan, jotka koostuivat yhteensä neljästä kirjasta. Suurimmassa osassa säilyneitä käsikirjoituksia teos on jaettu kolmeen kirjaan, joista ensimmäistä ja toista kutsutaan yleensä Fysikaalisiksi ja Moraaliksi katkelmiksi ja kolmatta nimellä "Florilegium" ('kukkakimppu') tai "Sermones".
Teoksen johdanto-osa, joka käsitteli filosofiaa, on loppua lukuun ottamatta kadonnut. Toisesta kirjasta tunnetaan vain katkelma, ja kolmas ja neljäs kirja on sulautettu yhteen. Tämän vuoksi vaikuttaa, että säilynyt versio teoksesta on vain alkuperäisestä tehty tiivistelmä, jonka on tehnyt paljon myöhemmin joku tuntematon bysanttilainen kirjailija.
Stobaioksen teos on selvästi luonteeltaan opettava. Ensimmäinen kirja opettaa fysiikkaa — siinä laajassa muodossa, jossa kreikkalaiset käsittivät fysiikan — katkelmien avulla. Teos on usein epäluottava, koska Stobaios vaikuttaa sekoittavan keskenään varhaisten joonialaisten filosofien, sekä Platonin ja pythagoralaisten ajatuksia. Osa ensimmäisestä ja toisesta kirjasta ovat paljon velkaa peripateettiselle filosofille Aetiokselle sekä Didymos Khalkenterokselle. Osa toisesta kirjasta sekä kolmas ja neljäs kirja käsittelevät etiikkaa; kolmas hyveitä ja paheita, pareittain; neljäs yleisempiä eettisiä ja poliittisia aiheita.
Yhteensä Stobaios lainaa yli viittäsataa kirjailijaa, alkaen yleensä runoilijoista, ja edeten historioitsijoihin, puhujiin, filosofeihin ja lääkäreihin. Stobaioksen ansiosta tunnetaan monia tärkeitä katkelmia draamakirjailijoilta, erityisesti Euripideeltä. Stobaiokselta löytyy myös useita merkittäviä stoalaisuutta käsitteleviä katkelmia.
Erwin Panofsky
Erwin Panofsky (s. 30. maaliskuuta 1892 - k. 14. maaliskuuta 1968) oli saksalainen taidehistorioitsija, joka muutti Yhdysvaltoihin toisen maailmansodan alla. Panofsky on tunnettu erityisesti ikonografisen tutkimuksen kehittämisestä. Monia hänen teoksiaan on yhä saatavissa uusintapainoksina, kuten kirjoja "Studies in Iconology : Humanist Themes in the Art of the Renaissance" (1939, 1972), sekä "The Life and Art of Albrecht Dürer" (1943). Hän kuuluu nykytaiteen historian perustajahahmoihin.
Panofsky tuli aluksi Yhdysvaltoihin vuonna 1931 opettamaan New Yorkin yliopistossa. Natsien noustua valtaan Saksassa hän jäi pysyvästi Yhdysvaltoihin. Panofsky tuli tunnetuksia erityisesti symboleja ja ikonografiaa koskevista tutkimuksista.
Panofskyn ystäväpiiriin kuuluivat niin Wolfgang Pauli kuin Albert Einsteinkin.
Jaakko Jahnukainen
Jaakko Juhani ”Jahnu” Jahnukainen (15. maaliskuuta 1925 Helsinki – 8. lokakuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen toimitusjohtaja, jazzmuusikko ja television "Levyraati"-ohjelman ensimmäinen juontaja.
Jahnukainen kiinnostui jazzista ja rumpujensoitosta jo käydessään koulua Helsingin Normaalilyseossa. Syksyllä 1959 hän toimi Suomen ensimmäisten televisiouutisten uutistenlukijana mutta hänen uutisankkurin uransa jäi lyhyeksi. Jahnukainen sai "Levyraati"-ohjelman idean kesällä 1961 ja toimi saman vuoden syksyllä alkaneessa ohjelmassa raadin puheenjohtajana aina vuoteen 1980 saakka. Ohjelmalla oli 1960-luvulla parhaimmillaan liki kaksi miljoonaa katsojaa. Levyraadin ohella Jahnukainen toimitti radiossa "Jazzstudio"-ohjelmaa ja Suomen Televisiossa "M-Show" -haastatteluohjelmaa.
Jahnukainen tunnettiin varsinkin 1960-luvun alussa intohimoisena jazzmusiikin harrastajana, joka suhtautui kielteisesti perinteiseen suomalaiseen tangomusiikkiin. Aikakirjoihin on jäänyt Veikko Tuomen esittämän "Sabina"-tangon saama "Levyraadin" silloin vielä lyhyen historian huonoin pistemäärä syksyllä 1961. Jahnukaisen omia jazz-suosikkeja olivat Max Roachin kvintetti ja Ella Fitzgerald. Hänen musiikkimakunsa näkyi "Levyraadissa" myös suhtautumisena rautalankamusiikkiin ja The Beatles -yhtyeen kappaleisiin; jälkimmäisten hän julisti olevan vain "mölisevää karjuntaa, typerää, mautonta ja yksitoikkoista". Eräässä lähetyksessä kesällä 1963 Jahnukainen jopa rikkoi brittiläisen rautalankayhtyeen The Cougarsin levyn "Saturday Night at the Duck-pond", jossa häntä kiukutti etenkin se, että kappale oli mukailtu Pjotr Tšaikovskin "Joutsenlampi"-baletin eräästä teemasta.
Jahnukainen oli opiskellut valtiotieteitä Helsingin yliopistossa ja mainontaa Yhdysvalloissa. Varsinaisena leipätyönään Jahnukainen johti omaa "Suomen Ilmoituskeskus" -nimistä mainostoimistoaan. Hänen muita yrityksiään olivat muun muassa Mainos-Visio ja ohjelmatoimisto Finntuonti Oy. Jahnukainen oli myös innokas harrastelentäjä. Hän kuoli sydänkohtaukseen lokakuussa 1980.
Jahnukainen teki sivuosia muutamissa suomalaisissa elokuva- ja televisiotuotannoissa, kuten "Tähtisumua" (1961), jossa hän oli myös käsikirjoittajana.Ylen Elävä arkisto
Thomas A. Hendricks
Thomas Andrews Hendricks (7. syyskuuta 1819 – 25. marraskuuta 1885) oli Yhdysvaltain kahdeskymmenesensimmäinen varapresidentti.
Hendricks istui demokraattipuolueen jäsenenä Indianan osavaltion edustajainhuoneessa vuonna 1848 ja Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1851–1855. Hän oli ehdolla Indianan kuvernööriksi 1860, mutta ei tullut valituksi. Hän istui Yhdysvaltain senaatissa 1863–1869 ja sen jälkeen Indianan kuvernöörinä 1873–1877.
Grover Clevelandin voitettua presidentinvaalit 1884, Hendricksistä tuli varapresidentti, jossa virassa hän ehti olla vain muutaman kuukauden ennen kuolemaansa vuonna 1885. Hänen kuolemansa jälkeen varapresidentin virka oli hoitamatta vuoteen 1889, jolloin Levi P. Morton valittiin virkaan.
Mika Kihlström
Mika "Kille" Kihlström (17. maaliskuuta 1969 – 1. lokakuuta 2000 Helsinki) oli suomalainen raskaansarjan nyrkkeilijä.
Kihlströmin ura alkoi 1987 kun hän voitti nuorten Suomen mestaruuden. Hän hankki neljä SM-kultamitalia yleisessä sarjassa vuosina 1991-1994 ja hänen paras kansainvälinen saavutuksensa oli yli 91-kiloisten EM-pronssimitali vuonna 1993.
Kihlström siirtyi ammattilaiseksi 1995 ja voitti 14 ammattilaisottelustaan 11. Hän voitti WBB-liiton raskaansarjan maailmanmestaruuden 1999 lyötyään itävaltalaisen Hermann Bendlin tuomariäänin 3–0 Oulussa käydyssä ottelussa.
Syyskuussa 2000 Kihlström oli puhdistamassa helsinkiläisen nyrkkeilysalin lattiaa maalitahroista kun puhdistusaine syttyi palamaan ja tuli tarttui Kihlströmin vaatteisiin. Kihlström menehtyi saamiinsa palovammoihin viikkoa myöhemmin.
Werner Jaeger
Werner Wilhelm Jaeger (30. heinäkuuta 1888 – 19. lokakuuta 1961) oli saksalainen antiikintutkija.
Jaeger syntyi Lobberichissa, Saksassa. Hän opiskeli Lobberichissa sekä Kempenin Gymnasium Thomaeum, ja myöhemmin Marburgin yliopistossa. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Berliinin yliopistosta vuonna 1911 Aristoteleen "Metafysiikkaa" käsitelleellä väitöskirjalla. 26-vuotiaana Jaeger kutsuttiin Baselin yliopiston professoriksi ilman habilitaatiota. Vuotta myöhemmin hän siirtyi professoriksi Kielin yliopistoon, ja vuonna 1921 hän palasi Berliiniin. Hän pysyi siellä vuoteen 1936, jolloin hän muutti Yhdysvaltoihin, koska oli tyytymätön Adolf Hitlerin hallintoon; hänen vaimonsa oli juutalainen, ja siksi natsihallinto esti häntä opettamasta yliopistossa.
Yhdysvalloissa Jaeger toimi Chicagon yliopiston professorina vuosina 1936–1939, jonka jälkeen hän siirtyi Harvardin yliopistoon. Hän pysyi Cambridgessa kuolemaansa saakka.
Jaeger tunnetaan kenties parhaiten moniosaisesta teoksestaan "Paideia: die Formung des griechischen Menschen", joka käsitteli laajasti sekä varhaista kreikkalaista kasvatuskulttuuria (paideia) että sen myöhempiä filosofisia heijastusvaikutuksia. Hän toivoi sen palauttavan dekadentin 1900-luvun alkupuolen Euroopan arvoiltaan helleenisille juurilleen. Jaeger oli myös toimittamassa Gregorios Nyssalaisen koottuja teoksia ("Gregorii Nysseni Opera").
Jean Pépin
Jean Pépin (30. maaliskuuta 1924 – 10. syyskuuta 2005) oli ranskalainen filosofi, joka oli erikoistunut antiikin filosofian historiaan. Hänen työllään on ollut suuri vaikutus erityisesti uusplatonismin tutkimuksen alalla.
Pépin opiskeli filosofiaa ja teologiaa Toulousessa vuosina 1942–1948. Vuonna 1950 hän pääsi Centre national de la recherche scientifique'iin (CNRS), jossa hän osallistui myöhäsantiikin ja varhaiskeskiajan ajattelun tutkimustyöhön vuoteen 1986 saakka. Samaan aikaan hän opetti vuodesta 1963 École pratique des hautes études'ssa (IVe section: Sciences historiques et philologiques).
Interaktiivinen tekniikka koulutuksessa -konferenssi
ITK – Interaktiivinen tekniikka koulutuksessa (vuodesta 1990 vuoteen 1999 Interaktiivinen teknologia koulutuksessa) on Hämeenlinnassa Aulangolla vuosittain järjestettävä tieto- ja viestintätekniikan opetuskäyttöön liittyvä konferenssi.
Konferenssin ohjelma sisältää yhteisiä luentoja ja pienryhmille tarkoitettuja foorumeita, joita aiemmin kutsuttiin nimellä Areena. Tori on tarkoitettu ohjelmistojen, laitteiden ja pedagogisten konseptien esittelyyn. Lisäksi konferenssia edeltää erillinen työpajapäivä. 
Vuodesta 2008 ITK-konferenssin järjestäjiä ovat olleet mm. Hämeen kesäyliopisto, Tampereen yliopisto ja Hämeen ammattikorkeakoulu sekä opetus- ja kulttuuriministeriö, opetushallitus, Luokanopettajaliitto ry ja Matemaattisten Aineiden Opettajien Liitto MAOL. Kesällä 2018 Hämeen kesäyliopisto ilmoitti luopuvansa ITK-konferenssin järjestämisestä.
ITK-konferenssi järjestetään tieteellisistä konferensseista tutulla menetelmällä niin, että osallistujat lähettävät esitysehdotuksia joista vertaisarvioinnilla valitaan esitykset konferenssiohjelmaan. Konferenssin nykyiseen suunnitteluryhmään kuuluu asiantuntijoita mm. Suomen Akatemiasta, Aalto-yliopistosta, Otavan Opistosta, Suomen luokanopettajaliitosta, Opetusalan Ammattijärjestö OAJ:sta, Tampereen yliopistosta, Matemaattisten Aineiden Opettajien Liitto MAOL:sta, Helsingin yliopistosta, Business Finlandista, sekä Satakunnan ammattikorkeakoulusta.
Seppo Lappalainen
Seppo Kalevi Lappalainen (15. lokakuuta 1936, Polvijärvi – 12. joulukuuta 2001, Polvijärvi) oli suomalainen kirjailija.
Lappalaisen tuotantoon kuuluu romaaneja, novelleja, pakinoita, näytelmiä, runoja ja elokuvakäsikirjoituksia.
Lappalainen teki käsikirjoituksen Seppo Putkisen elokuvaan "Lintumies" (1978) ja Edvin Laineen elokuviin "Akaton mies" (1983) ja "Akallinen mies" (1986).
Tervasaaren paperitehdas
Tervasaaren paperitehdas on Valkeakoskella sijaitseva UPM-Kymmenen konserniin kuuluva paperitehdas, jossa on kaksi toiminnassa olevaa paperikonetta. Henkilöstöä on noin 350. Työntekijöitä edustaa Paperiliiton Tervasaaren osasto 45.
Tehtaan yhteydessä toimi myös Tervasaaren sellutehdas. Vanhaan sulfiittimenetelmään perustuva SAP-sellulinja suljettiin vuonna 2007. Tällöin investoitiin sulfaattisellutehtaaseen. Kuitenkin UPM ilmoitti 10.9.2008 suunnitelmasta sulkea sellutehdas vuoden 2008 loppuun mennessä. Sulkeminen vahvistettiin YT-neuvottelun jälkeen ja sellutehtaan tuotanto päättyi 2008 lopulla. Sellutehtaan sulkemisen yhteydessä tehtaan henkilöstön lukumäärä väheni 166 henkilöllä.
UPM-Kymmene Oyj myi voimapaperikone PK 7:n ruotsalaiselle Billerudille (Nyk. BillerudKorsnäs) 1.6.2012 voimaan astuneella yrityskaupalla. BillerudKorsnäs ilmoitti lopettavansa tuotannon linjalla 2016. Yhtiö siirtää PK 7:n vuoden 2017 aikana Tervasaaresta BillerudKorsnäs-konsernin Skärblackan tehtaalle Ruotsiin, jossa sillä on oma sellutehdas. Siirtosuunnitelman johdosta tehtaalla aloitettiin YT-neuvottelun 25. elokuuta 2015.
Tervasaaren paperintuotanto alkoi vuonna 1902, kun Myllysaaren tulipalossa vaurioitunut kone siirrettiin sellutehtaan yhteyteen käärepaperikoneeksi. Varsinainen paperitehdas Tervasaaressa käynnistyi vuonna 1907, jolloin aloitettiin voimapaperin valmistus myyntiin uudella koneella.
Näitä koneita vanhemmat paperikoneet sijaitsivat Myllysaaren paperitehtaalla, joka tuhoutui tulipalossa vuonna 1938. Käytössä olevien kolmen koneen (PK5, PK7 ja PK8) yhteenlaskettu tuotantokapasiteetti on noin 350 000 tonnia vuodessa. Tervasaaressa valmistettiin voimapaperia 100 vuotta 1907-2007, jolloin viimeinen voimapaperikone PK6 suljettiin. Kone purettiin vuonna 2008.Tarrapaperit (Base):
Kirjekuori- ja MG-paperit:
Säkkipaperi:Tehdasalueella on rautatie, jossa aiemmin käytettiin tehtaan omia vetureita. Nykyään vaihtotyöt ja liikennöinnin hoitaa VR Osakeyhtiö.Veturi on sijoitettuna Haapamäelle (Haapamäen museoveturiyhdistys Ry, veturin omistaa Museorautatieyhdistys Ry) Veturista on vuodesta 2007 alkaen pyritty tekemään kauppoja ulkomaalaisten yhteisöjen kanssa, koska monikin yhteisö on kiinnostunut saamaan sen ajokuntoiseksi.
Ahmed Rami
Ahmed Rami (s. 12. joulukuuta 1946 Tafraoute, Marokko) on ruotsalais-marokkolainen kirjailija ja holokaustin kiistäjä. Hän perusti paikallisradiokanava Radio Islamin, jota on nykyisin lakkautettu.
Ahmed Rami syntyi Marokossa, ja toimi siellä upseerina armeijassa. Hän sai poliittisen turvapaikan Ruotsissa vuonna 1973, koska hän väitti olleensa mukana kenraali Mohamed Oufkirin kuningas Hassan II kohdistuneeseen vallankaappausyrityksessä.
Vuonna 1990 Rami tuomittiin kuuden kuukauden vankeuteen kansanryhmän vastaisesta kiihotuksesta. Tuomio perustui Ramin esittämiin väitteisiin ja mielipiteisiin kirjassaan "Vad är Israel?" sekä Radio Islam -kanavalla.
Rami on pitänyt luennon ruotsalaisten uusnatsien tapaamisessa ja uusnatsistiset ryhmät myös myyvät hänen kirjojaan.
Rauman paperitehdas
Rauman paperitehdas on UPM:n omistama paperitehdas Raumalla. Tehdas on yksi maailman suurimmista aikakauspaperitehtaista. Rauman tehtaaseen kuuluu kolme paperikonetta, revintämassaosasto, kaksilinjainen kuorimo, kaksi hiomoa, kolme kuumahiertämöä, vesilaitos ja biologinen jätevedenpuhdistamo. Tehtaalla työskentelee noin 670 työntekijää.
Paperitehtaan käytössä olevien paperikoneiden yhteinen tuotantokapasiteetti on 980 000 tonnia.
Paperikone 4 on Suomen uusin paperikone. Tammikuussa 2013 UPM ilmoitti sulkevansa paperikone 3:n kesäkuuhun 2013 mennessä. Kone suljettiin 19. huhtikuuta 2013.
Päällystetty aikakauslehtipaperi (LWC):
Päällystämätön aikakauslehtipaperi (SC):
Lisäksi tehtaaseen kuuluva RaumaCell valmistaa fluff-sellua eli revintämassaa. RaumaCellin tuotantokapasiteetti on 150 000 tonnia. Fluff-sellua käytetään hygienia- ja kuivapaperituotteisiin.
Viimeinen partiopoika
Viimeinen partiopoika ("The Last Boy Scout") on vuonna 1991 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva. Sen on ohjannut Tony Scott, ja pääosissa ovat Bruce Willis ja Damon Wayans.
Elokuva tuotti Yhdysvalloissa noin 59,5 miljoonaa dollaria.
Elokuva kertoo poliisista Joe Hallenbackista joka saa kuulla että hänen vaimonsa makaa hänen parhaan ystävänsä kanssa, eikä suhde tyttäreenkään ole siitä parhaimmasta päästä. Mies saa pienen kyttäyskeikan joka päättyy ammuskeluun, jossa kuolee tanssijatar Cory. Hän oli entisen jalkapalloilijan Jimmy Dixin tyttöystävä, joka lensi liigasta sopupelien takia. Joe ja Jimmy aloittavat yhteistyön saadakseen kiinni järjestön joka on Coryn murhan takana.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Olavi Similä sanoo "Viimeistä partiopoikaa" väkivaltaiseksi ja melkoisen typeräksi luupääviihteeksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. "VideoHound’s Golden Movie Retriever" antaa elokuvalle kaksi tähteä neljästä.
Radonfluoridi
Radonfluoridi (RnF) jalokaasu radonin ja fluorin yhdiste. Radon reagoi fluorin kanssa ja muodostaa kiinteää ainetta. Se hajoaa, kun sitä yritetään muuttaa kaasuksi. Radonfluoridin tarkka rakenne on epävarmaa.
Laskelmat ehdottavat sen olevan ioniyhdiste.
Yleisesti radonyhdisteiden käytettävyyttä heikentää radonin radioaktiivisuus. Sen pitkäikäisimmän isotoopin puoliintumisaika on vain 3,82 päivää.
Seleenidioksidi
Seleenidioksidi on (SeO) (seleeni(IV)oksidi) on seleenin dioksidi. Se on väritön kiinteä aine ja yksi yleisimmistä seleeniyhdisteistä. Sitä käytetään muun muassa orgaanisessa synteesissä ja lasin värjäyksessä punaiseksi. Sen härmistymislämpötila 315 °C.
Seleenidioksidia valmistetaan hapettamalla seleeniä kuumalla happi- tai ilmavirralla.
Seleenioksidi on hapetin, mihin tarkoitukseen sitä käytetään orgaanisessa synteesissä. Siitä voidaan valmistaa myös muita seleeniyhdisteitä. Muita käyttökohteita ovat analyyttisessä kemiassa alkaloidien tutkimus ja loisteväreissä sekä lasien valmistuksessa.
Seleenidioksidi reagoi veden kanssa muodostaen seleenihapoketta.
Seleenidioksidi on haitallista vesieliöille.
Seleenidioksidi on etenkin hengitettynä myrkyllistä.. Seleenidioksidin LC-arvoksi kanille on raportoitu 5 890 mg/m (20 min. altistus) ja vuohelle ja lampaalle 6 590 mg/m (10 min.).
Regina Rask
Regina Rask (s. 1962 Viiala ) on suomalainen kirjailija ja toimittaja. Hän on valmistunut yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta 1986 pääaineenaan tiedotusoppi. Raskilla on ollut monia toimia Yleisradiossa. Toimittajana ja juontajana hän oli uutistoimituksessa (radio ja televisio), A-studiossa, Vierivät kivet -ohjelmassa ja Priimassa. Tällä hetkellä Rask on toimittajana Ylen Puoli seitsemän-ohjelmassa. 
Rask aloitti kirjailijanuransa suhteellisen myöhään, 40-vuotiaana. Hänen teoksensa "Ei millään pahalla" oli Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokas 2002. 
Seitsemän romaanin lisäksi Rask on kirjoittanut myös kolumneja ja jatkokertomuksia eri lehtiin. Hän on Suomen Sukututkimusseuran blogisti. Raskia pidetään yhtenä harvoista suomalaisen kirjallisuuden naishumoristeista.
Raskilla on kaksi aikuista poikaa. Hän asuu aviomiehensä ja kahden koiran kanssa Hattulassa.
Johannes Jandunlainen
Johannes Jandunlainen ("Jean de Jandun", "Johannes de Genduno", "de Ganduno", "de Gandavo", "Jean de Jandum", "Joannes Jandum") (k. 1328) oli averroistinen filosofi, teologi ja politiikan teoreetikko. Hän oli kotoisin Jandunista, Ardenneilta nykyisestä Belgiasta.
Johannes vaikutti Pariisin yliopistossa, jonka Collège de Navarressa hän opiskeli. Hän oli merkittävä Aristoteleen tulkitsija. Johannesta on perinteisesti pidetty teoksen "Defensor pacis" toisena kirjoittajana Marsilius Padovalaisen ohella, mutta nykyisin monet tutkijat, kuten Quentin Skinner, ovat asettaneet tämän epäilyksenalaiseksi. Häntä pidetään myös Pariisin ensimmäisen ”turistioppaan” "De laudibus Parisiis" kirjoittajana.
Johannes Jandunlaista on monesti pidetty samana henkilönä kuin Johannes Gandilainen, mutta nykyään heidän katsotaan yleensä olevan eri henkilöitä. Hänet sekoitetaan joskus myös Johannes Gauntilaiseen.
Kaikista teoksista ei tiedetä, ovatko ne Johannes Jandunlaisen vai Johannes Gandilaisen kirjoittamia.
In Time: The Best of R.E.M. 1988–2003
In Time: The Best of R.E.M. 1988–2003 on vuonna 2003 julkaistu yhdysvaltalaisen rockyhtyeen R.E.M:n kokoelma-albumi. Se sisältää kappaleita yhtyeen Warner Bros. Recordsille tekemiltä levyiltä vuoden 1988 "Green"-albumilta vuoden 2001 "Revealiin" ja kaksi uutta sekä kaksi elokuvia varten tehtyä kappaletta.
Levystä ilmestyi myös rajoitetun painoksen kahden CD:n versio, jonka kakkoslevy sisälsi harvinaisuuksia ja singlejen B-puolia. Yksilevyinen versio nousi Britannian albumilistan kärkeen, Yhdysvalloissa se myi kultaa ja oli parhaimmillaan kahdeksas. Kaksilevyinen versio oli Britannian listan 37. ja Yhdysvalloissa 16..
Merkittävin kokoelmalta puuttuva R.E.M.-hitti on "Shiny Happy People", joka oli vuonna 1991 Top 10 -hitti sekä Britanniassa että Yhdysvalloissa.
Kaikki kappaleet Berry, Buck, Mills ja Stipe ellei toisin mainita.
Terminen leikkaus
Terminen leikkaus on joukko materiaalien leikkaamiseen sovellettavia menetelmiä, joissa leikkaaminen tapahtuu lämmön tai palamisen avulla. Yleisimpiä menetelmiä ovat poltto-, plasma- ja laserleikkaus.
Termisiä menetelmiä käytetään paljon metallilevyjen leikkaamiseen. 3D-leikkaus laitteilla ja käsinleikkaamalla voidaan leikata myös monimutkaisempia muotoja. Eniten termistä leikkausta käytetään metallien leikkaamiseen, mutta esimerkiksi laserleikkauksella voidaan leikata lähes kaikkia tunnettuja materiaaleja.
Elect the Dead
Elect the Dead on System of a Downin laulaja Serj Tankianin esikoissooloalbumi, joka julkaistiin lokakuussa 2007.
Tankian soitti suurinta osaa soittimista itse, mutta sai albumin teossa apua System of a Downin rumpalilta John Dolmayanilta, entiseltä Primusin/nykyiseltä Guns N' Rosesin rumpalilta Bryan "Brain" Mantialta, Dan Montilta ja Larry "Ler" LaLondelta kitarassa ja bassossa, oopperalaulajalta Ani Maldjianilta ja joiltakin kielisoitinten soittajilta, kuten Antonio Pontarellilta.
Kaikille normaalialbumin kappaleille tehtiin musiikkivideot. . Videoiden ohjaajat ovat:
Giulietta Masina
Giulia Anna ”Giulietta” Masina (22. helmikuuta 1921 Bologna, Italia – 23. maaliskuuta 1994 Rooma, Italia) oli italialainen näyttelijätär ja italialaisen elokuvaohjaaja Federico Fellinin puoliso.
Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat mm. "Varieteen valot" (Luci del varietà, 1950), "Valkoinen sheikki" (Lo sceicco bianco, 1952), "La Strada – Tie" (La Strada, 1954), "Huijarit" (Il bidone, 1955), "Cabirian yöt" (Le notti di Cabiria, 1957), "Giulietta ja viettelykset" (Giulietta degli spiriti, 1965) ja "Ginger ja Fred" (Ginger e Fred, 1986).
Masina ja Fellini olivat naimisissa noin viidenkymmenen vuoden ajan. Pariskunnalla ei ollut lapsia. Masina kuoli keuhkosyöpään vain viisi kuukautta Fellinin kuoleman jälkeen.
Tankred Dorst
Tankred Dorst (19. joulukuuta 1925 Sonneberg – 1. kesäkuuta 2017 Berliini) oli varsinkin näytelmillään tunnetuksi tullut saksalainen kirjailija. Hän syntyi Sonnebergissä, Thüringenissä, ja saavutti ensimmäiset huomattavat menestyksensä näytelmäkirjailijana 1960-luvun alussa.
Dorst toimi vierailevana professorina Australiassa ja Uudessa-Seelannissa.
Petri Nummela
Petri Nummela (s. 17. kesäkuuta 1971 Hollola) on suomalainen trap-ampuja, joka on kilpaillut useissa arvokilpailuissa. Hän edustaa Lahden Ampumaseuraa.
Idänhopeanokka
Idänhopeanokka ("Euodice malabarica") on eteläaasialainen loistopeippoihin kuuluva varpuslintu. Lajin nimesi Carolus Linnaeus 1758.
Linnun pituus on 11-11,5 cm. Se on pieni, höyhenpuvultaan punavarpusnaarasta muistuttava lintu, jolla on pitkähkö tumma pyrstö ja hopeanharmaa kekonokka. Sukupuolet ovat samannäköisiä.
Idänhopeanokka pesii Keski-Idässä ja Etelä-Aasiassa, Israelista Nepaliin, Bangladeshiin ja Sri Lankaan. Se on yleinen ja sen kanta on elinvoimainen. Se on paikkalintu eikä sitä ole tavattu Suomessa. Se on ollut yleinen lemmikkilintu, ja karkuun päässeistä lemmikeistä on muodostunut pesiviä vieraslajipopulaatioita ainakin Kuwaitiin, Jordaniaan, Qatariin, Puerto Ricoon ja Yhdysvaltoihin.
Kuivat, osin pensaikkoiset tai harvapuustoiset avomaat, savannit, viljelysmaat, mielellään vesistön lähellä.
Pesä on suurehko ruohonkorsista punottu kupukattoinen rakennelma puussa. Valkoisia munia on 4-10. Haudonta-aika on noin 2 viikkoa. Poikaset ovat lentokykyisiä noin 3-viikkoisina.
Idänhopeanokka on siemensyöjä.
Gundel Henrikson
Gundel Anita Henrikson-Fors (31. toukokuuta 1916 Porvoo - ?) oli suomalainen näyttelijä. Hän näytteli elokuvissa ja näytteli sekä ohjasi ruotsinkielisessä radioteatterissa.
Henrikson sai Pro Finlandia -mitalin 1964.
Ipatinga
Ipatinga [-ti´e-] on kaupunki Minas Geraisin osavaltiossa Brasiliassa.
Kaupunki sijaitsee noin 140 kilometriä Belo Horizontesta itään. Vuonna 2000 siellä asui 212 000 henkeä. Ipatingassa on huomattavaa terästeollisuutta, joka perustuu läheiseen Itabiran rautamalmiesiintymään. Pinta-alaa kaupungilla on 166.5 km².
Joonas Olkkonen
Joonas Olkkonen (s. 19. helmikuuta 1976 Lahdessa) on suomalainen kaksoistrap-ampuja. Hän edustaa Lahden Ampumaseuraa.
Inke Mikkola
Inke Mikkola (oik. Ingeborg (Inke) Aina Lemmitty Maattola; 29. heinäkuuta 1910 – 4. huhtikuuta 1992) oli suomalainen näyttelijä.
Hän sai Pro Finlandia -mitalin 1964.
Mossoró
Mossoró [-ro´] on kaupunki Brasiliassa Rio Grande do Norten osavaltiossa. Kaupungin väkiluku on noin 263 000 (2011).
Mossoró on puuvillanviljelyalueen kauppakeskus. Siellä on myös suolantuotantoa ja yliopisto.
Arla (Suomi)
Arla Oy on suomalainen meijeriyhtiö, joka kuuluu kansainväliseen Arla Foods -konserniin. Arla-yhtiö syntyi vuonna 2008 Arla Foodsin ostettua Ingman Foods Oy Ab:n Ingman Groupilta. Yhtiö toimi vuosina 2008–2014 nimellä Arla Ingman Oy. Toukokuun 2014 alussa yhtiön nimi muuttui Arla Ingman Oy Ab:sta Arla Oy:ksi.
Arlalla ovat Suomessa Kiteen meijeri, Ranuan meijeri ja Söderkullan meijeri. Lisäksi sen yhteistyömeijereitä ovat Hämeenlinnan Osuusmeijeri, Laaksojen Maitokunta, Ruhan Meijeri, Porlammin Osuusmeijeri, Limingan Osuusmeijeri, Paavolan Osuusmeijeri ja Kaustisen Osuusmeijeri.
Arla on Suomen toiseksi suurin meijeriyritys noin 23 %:n markkinaosuudella. Yhtiön jalostama maitomäärä oli vuonna 2015 noin 280 milj. litraa.
Yhtiön liikevaihto oli vuonna 2015 noin 368 miljoonaa euroa ja henkilökunnan lukumäärä noin 400. Yhtiöllä ja sen tytäryhtiöillä on tuotantolaitokset Kiteellä, Ranualla, Sipoossa ja Urjalassa. Näiden lisäksi yhtiöllä jalostustoimintaa harjoittavia yhteistyömeijereitä muun muassa Hämeenlinnassa.
Arla Oy:n historia Suomessa on suurelta osin Ingman-yhtiöiden historiaa. Ingmanin suvun rooli Arlassa päättyi vuonna 2008 suvun myytyä omistuksensa maidonjalostusyhtiöstä.
Vuonna 1929 sipoolainen Hjalmar Ingman aloitti äitinsä valmistaman viilin myymisen Helsingin Kauppatorilla. Liiketoiminta kehittyi suotuisasti, ja Ingman perusti viilin valmistusta varten oman maatilan. Vuonna 1953 Perinteinen-tuorejuuston valmistus aloitettiin kotitilan kellarissa.
Vuonna 1961 valmistui Ingmanin ensimmäinen meijeri Sipooseen.
1970-luvulla yhtiö alkoi valmistaa maustettua jogurttia, ensiksi mansikan, mustikan ja ananaksen makuista. Vuonna 1971 toiminnan aloittajan Hjalmar Ingmanin poika Carl Gustaf Ingman otti yrityksen vastuulleen. Seuraavana vuonna kommandiittiyhtiö muutettiin Oy Hj. Ingman Ab -osakeyhtiöksi ja Ingman osti Kiteen Meijerin, jossa valmistettiin voita ja maitojauhetta. Vuonna 1978 alkoi Ingmanin jäätelön valmistus Sipoossa.
Vuonna 1988 Ingman ja toinen kotimainen maidonjalostaja Kotisaari Oy yhdistyivät "Kotisaari-Ingman Oy:ksi".
Vuonna 1992 yrityksen uusi pääkonttori ja tehdas valmistuivat Sipooseen, lähelle vanhaa meijeriä. Vuonna 1997 Carl-Gustaf Ingmanin pojasta, Robert Ingmanista, tuli yrityksen toimitusjohtaja.
Vuonna 2002 Ingman osti Saarioinen Oy:ltä Sun Ice -jäätelön valmistuksen. Vuonna 2006 Ingman Group jaettiin kahdeksi yhtiöksi: jäätelötoiminnasta muodostettiin Ingman Ice Cream Oy Ab ja meijeritoiminnoista Ingman Foods Oy Ab.
Vuonna 2007 ruotsalais-tanskalainen Arla Foods AB osti 30 % Ingman Foods Oy Ab:sta ja yhtiön nimeksi tuli Arla Ingman Oy Ab.
Vuonna 2008 Arla Foods osti loppuosan Arla Ingman Oy Ab:n osakkeista ja Arla Ingmanista tuli ruotsalaisten ja tanskalaisten maidontuottajien omistaman Arla Foods -osuuskunnan tytäryhtiö. Vuosina 2011–2017 yrityksen toimitusjohtajana toimi Reijo Kiskola. Vuonna 2018 toimitusjohtajana aloitti Kai Gyllström.
Tammikuussa 2016 Arla lopetti omistamansa Halkivahan meijerin toiminnan ja Arla Oy:n tytäryhtiö Halkivahan Meijeri Oy päätyi selvitystilaan.
Lokakuussa 2016 Arla Oy:n omistama Kiteen Meijeri Oy:n yhdistettiin emoyhtiöönsä. Meijeritoiminta Kiteellä jatkuu.
Matti Morottaja
Matti Heikki Ilmari Morottaja eli Karhu-Sammelin Matti (s. 28. joulukuuta 1942 Sammuttijärvi) on inarinsaamelainen ääninauhojen tekijä, opettaja ja entinen Suomen saamelaiskäräjien jäsen. Hän on myös toiminut Anarâškielâ servi -yhdistyksessä sen perustamisesta asti. Hänen poikansa Petter Morottaja ja Mikkâl ovat myös edistäneet inarinsaamen käyttöä omalla tavallaan. Morottaja sai Suomen Kulttuurirahaston Mikael Agricola -mitalin 1. huhtikuuta 2007.
Vuonna 1996 Matti Morottaja toimitti kirjan nimeltä "Tovlááh mainâseh", joka sisältää satuja ja tarinoita "Anarâš"- ja "Sabmelaš"-lehdistä, vuosina 1968–1970 tehdyistä ääninauhoista ja Aanaarkiela čájttuzeh -kokoelmasta.
Yhdessä Ilmari Mattuksen kanssa Morottaja on toimittanut novellikokoelman "Kyelisieidi maccâm já eres novelleh" (Kalaseidan paluu ja muita novelleja), joka ilmestyi jouluna 2005.
São Carlos
São Carlos [- karluš] on kaupunki Brasilian kaakkoisosassa, São Paulon osavaltiossa.
São Carlos sijaitsee 230 kilometriä São Paulosta luoteeseen. Siellä asui vuonna 1991 201 000 henkeä. Kaupunki on paikallisen maatalousalueen keskus. São Carlosissa on myös panimo- ja tekstiiliteollisuutta sekä lentoasema.
Baltic Dry Index
Baltic Dry Index on indeksi joka sisältää raaka-aineiden merirahtiliikenteen hintoja. Sitä ylläpitää Baltic Exchange -niminen brittiläinen yritys Lontoossa. Se on yleisimmin käytettyjä rahtitasoa mittavia indeksejä. Esimerkiksi metsäteollisuuden suhdannekatsauksessa 2002–2003 todettiin, että "Kuiva-ainerahtien spot-hintoja vilkkaimmilla merireiteillä kuvaava Baltic Dry Index (BDI) on noussut vuoden alusta 50 prosenttia", mikä kertoi maailmankaupan vilkastumisesta.
Jacareí
Jacareí [zakare´i] on kaupunki Brasiliassa São Paulon osavaltiossa.
Kaupunki on perustettu 1653. Jacareí sijaitsee 75 kilometriä São Paulosta koilliseen. Vuonna 2018 siellä asui 231 863 asukasta. Jacareí on hedelmällisen maanviljelyalueen kauppakeskus, jossa on elintarviketeollisuutta.
Jim Davis (näyttelijä)
Marlin "Jim" Davis (26. elokuuta 1909 – 26. huhtikuuta 1981) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka muistetaan parhaiten Jock Ewingin roolista televisiosarjassa "Dallas".
Hän syntyi Missourissa ja menetti ainoan lapsensa Tara Dianen (s. 1953) auto-onnettomuudessa vuonna 1970.
Hän esiintyi "Dallasissa" vuodesta 1978 kuolemaansa asti. Sitä ennen hän oli tehnyt useita rooleja 1950-luvun lännenelokuvissa, ollut päähenkilönä kahdessa televisiosarjassa ja esiintynyt noin 200 kertaa muissa televisiosarjoissa.
Davis kuoli syöpään 71-vuotiaana. Hänet haudattiin Forest Lawn Memorial Parkiin, Glendale.
Hänellä on tähti Hollywoodin Walk of Famella.
Didymos Khalkenteros
Didymos Khalkenteros (, ) (n. 63 eaa. – 10 jaa.) oli hellenistinen kreikkalainen grammaatikko ja oppinut, joka vaikutti Ciceron ja Augustuksen aikana.
Didymos eli ja vaikutti Aleksandriassa sekä Roomassa, jossa hänestä tuli Varron ystävä. Hän oli merkittävässä osassa aleksandrialaisen oppineisuuden välittämisessä roomalaisille. Didymos kuului Aristarkhos Samothrakelaisen koulukuntaan.
Didymos sai lisänimensä "Khalkenteros", ”pronssisuolet”, tuotteliaisuutensa vuoksi: hänen sanottiin kirjoittaneen niin monta teosta, ettei hän pystynyt muistamaan, mitä varhaisimpiin oli kirjoitettu — siksi hänen kirjoituksensa olivat usein ristiriidassa keskenään. Athenaioksen mukaan hän kirjoitti 3500 kirjaa, Senecan mukaan 4000. Samasta syystä hän sai myös toisen lisänimen "Bibliolathēs" (), ”kirjanunohtaja”.
Didymos kirjoitti tutkielman Aristarkhoksen Homeros-laitoksesta, nimellä "Aristarkhoksen laitoksesta" (). Siitä on säilynyt katkelmia "Iliaan" Venetus A -käsikirjoituksessa.
Didymos kirjoitti myös kommentaareja monista muista kreikkalaisista runoilijoista ja proosakirjailijoista, mukaan lukien Bakkhylides, Pindaros, Sofokles, Aristofanes, Euripides, Ion, Frynikhos, Kratinos ja Menandros, sekä puhujista, mukaan lukien Demosthenes, Isaios, Hypereides ja Deinarkhos.
Näiden kommentaarien lisäksi hänen mainitaan kirjoittaneen seuraavat teokset, joista yksikään ei ole säilynyt:Lisäksi Didymokselta on säilynyt maanviljelyä ja kasvitiedettä käsitteleviä katkelmia osana teosta "Geoponica", maininta Hippokratesta käsitelleestä kommentaarista, sekä kokonaisena säilynyt tutkielma "Kaikista marmorin ja puun lajeista" (). Koska nämä teokset käsittelevät täysin erilaisia aiheita kuin aiemmin mainitut teokset, on mahdollista, että ne on kirjoittanut joku muu Didymos.
Paula Prentiss
Paula Prentiss (s. 4. maaliskuuta 1938) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä on ollut rooleja muiden muassa elokuvissa "Missä pojat, siellä tytöt" (1960), "Ansa – Parallax View" (1974) ja "Stepfordin naiset" (1975). 1960-luvun alussa hänet tunnettiin Jim Huttonin vastanäyttelijänä.
Tuleva näyttelijä syntyi Paula Ragusa -nimisenä sisilialaisille vanhemmille San Antoniossa, Texasissa. Vuonna 1968 hän oli ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi roolistaan televisiosarjassa "He & She".
Prentiss on ollut vuodesta 1961 naimisissa näyttelijä-ohjaaja Richard Benjaminin kanssa, ja hänellä on kaksi lasta. Myös hänen sisarensa Ann Prentiss on luonut uran näyttelijänä.
Richard Benjamin
Richard Benjamin (s. 22. toukokuuta 1938) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Hän syntyi New Yorkissa ja on esiintynyt esimerkiksi elokuvissa "Hyvästi Columbus" (1969), "Portnoyn tauti" (1972) ja "Tappokone" (1973). Vuonna 1976 hän voitti parhaan miessivuosan Golden Globen roolista elokuvassa "Aurinkoiset pojat" (1975).
Benjamin on ollut 26. lokakuuta 1961 alkaen naimisissa näyttelijä Paula Prentissin kanssa. Pari esiintyi yhdessä muun muassa televisiosarjassa "He & She" 1960-luvulla. Heillä on kaksi yhteistä lasta.
Ohjauksia, joihin Benjamin on varsinkin myöhemmällä urallaan keskittynyt, ovat "Vuosi huipulla" (1982), "Made in America" (1993) ja "Marci X" (2003).
Kanadan Grand Prix 1984
Kanadan Prix 1984 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 17. kesäkuuta 1984 Circuit Gilles-Villeneuvella Kanadassa. Kilpailun voitti Brabhamilla ajanut hallitseva maailmanmestari Nelson Piquet, jolle voitto oli kauden ensimmäinen.
Toisesta ruudusta lähtenyt Alain Prost nousi startissa kärkeen, mutta hän ei saanut kauan pitää johtopaikkaansa, sillä paalupaikalta lähtenyt Nelson Piquet otti kärkipaikan takaisin jo ensimmäisellä kierroksella. Piquet ja Prost jatkoivat kärkikaksikkona siihen asti kunnes Niki Lauda kiilasi kakkoseksi. Piquet'n alettua varmistella voittoaan Lauda pystyi hivenen saavuttamaan häntä. Piquet ajoi kerrankin maaliin saakka ja oli heti voittaja.
Huub Rothengatter
Hubertus ”Huub” Rothengatter (s. 8. lokakuuta 1954 Bussum, Alankomaat) on entinen alankomaalainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui urallaan 30 osakilpailuun vuosina 1984–1986 saavuttamatta ainuttakaan MM-pistettä. Rothengatterin parhaaksi sijoitukseksi jäi Australian GP:sta 1985 saavutettu seitsemäs sija. Aika-ajoissa Rothengatter oli parhaimmillaan kahdeskymmens Etelä-Afrikan GP:ssä 1985. Rothengatterin ura on yksi pisimpiä niistä kuljettajista, jotka eivät ole saavuttaneet lainkaan pisteitä.
Oman Formula 1 -uran jälkeen Rothengatter on toiminut maanmiehensä, Jos Verstappenin, managerina F1:sissä.
Gene Adam
Gene Adam oli Iced Earth -yhtyeen alkuperäinen laulaja. Yhtyeen ensialbumin jälkeen hänet erotettiin, koska hän ei suostunut ottamaan laulutunteja. Hänet korvasi John Greely.
Ennen Iced Earthia Adam oli laulaja Unearthed-nimisessä yhtyeessä Iced Earthin basistin Dave Abellin ja entisen kitaristin Randall Shawverin kanssa. Nykyään Adam asuu perheensä kanssa Floridassa.
Hilkka Silanen
Hilkka Ilta Tuulikki Silanen (31. tammikuuta 1908 Viipuri – 27. huhtikuuta 1989 Tampere) oli suomalainen näyttelijä. Hän oli uransa alkupuolen näyttelijänä monissa teattereissa, sittemmin ohjaajana Kotkan teatterissa 1957–1961 ja Tampereen teatterissa 1961–1979. Tampereen teatterissa hän oli ohjaajantyön ohella apulaisjohtajana 1963–1968. Häntä on arvostettu ohjaajana erityisesti nykydraaman tulkinnoista. Hänet palkittiin Pro Finlandialla 1964.
Sahalahden punakaarti
Sahalahden punakaarti syntyi kun marraskuussa 1917 työväki järjesti viikon kestäneen lakon vaatimuksenaan 8 tunnin työpäivä. Lakon aikana Lahdenkulman työväenyhdistys perusti järjestökaartin (eli punakaartin), johon liittyi vuoden loppuun mennessä 19 jäsentä. Punakaarti ei juurikaan toiminut ennen sotaa. Kun järjestö tarttui aseisiin vuonna 1918, siihen liittyi nopeasti useita jäseniä; kaiken kaikkiaan siihen kuului 131 jäsentä, joista noin kymmenen oli naisia.
Sahalahden Punasen Kaartin Pataljoonassa oli yksi komppania ja siinä neljä plutoonaa. Punakaartin esikunta toimi Vilpeilän koululla. Sodan loputtua 48 punakaartilaista tuomittiin valtiorikosoikeudenkäynneissä. Kuolemaan ei tuomittu ketään, mutta 25 heistä menehtyi vankileirien kehnoihin oloihin.
Lääketeknikko
Lääketeknikko on apteekkialan ammatillinen perustutkinto. Lääketeknikko työskentelee useimmin apteekissa, mutta muita mahdollisia työpaikkoja ovat muun muassa lääketehdas, lääketukkukauppa, sairaala-apteekki.
Työtehtäviin kuuluu esimerkiksi
Lisäksi lääketeknikko voi olla kassalla ottamassa vastaan maksua lääkkeistä ja itsehoitotuotteista, mutta lääkeneuvontaa hän ei saa antaa.
Ted Ligety
Theodore Sharp "Ted" Ligety (s. 31. elokuuta 1984 Salt Lake City, Utah) on yhdysvaltalainen alppihiihtäjä ja olympiavoittaja.
Ligety saavutti vuonna 2004 Mariborissa junioreiden MM-hopeaa pujottelussa. Hän voitti alppiyhdistetyn olympiakultaa Torinon 2006 olympialaisissa ennen Ivica Kostelićia. Val d'Isèressä 2009 Ligety saavutti suurpujottelussa MM-pronssia ja Garmisch-Partenkirchenissä 2011 MM-kultaa. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 Ligety voitti kultaa suurpujottelussa, supersuurpujottelussa ja superalppiyhdistetyssä. Sotšin olympialaisissa 2014 Ligety voitti kultaa suurpujottelusa. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän voitti kultaa suurpujottelussa ja pronssia superalppiyhdistetyssä.
Ligety voitti ensimmäisen maailmancupin osakilpailunsa suurpujottelussa maaliskuussa 2006 Yongpyongissa. Hän voitti suurpujottelun maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 2007–2008, 2009–2010, 2010–2011, 2012–2013 ja 2013–2014 sekä oli kaudella 2011–2012 toinen ja kausilla 2008–2009 ja 2014–2015 kolmas. Alppiyhdistetyn maailmancupin hän voitti kaudella 2013–2014. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kolmas kaudella 2012–2013. Maailmancupissa hän on voittanut yhteensä 25 osakilpailua, joista 24 suurpujottelussa ja yhden alppiyhdistetyssä. Palkintokorokkeella hän on ollut kaikkiaan 52 kertaa (tilanne 1.2.2018).
Frank Williams Racing Cars
Frank Williams Racing Cars oli brittiläinen sir Frank Williamsin perustama Formula 1 -talli. Alkujaan talli ei rakentanut omia autojaan, vaan osti autonsa muilta valmistajilta. Vasta kahtena viimeisenä kautenaan talli valmisti omat korinsa.
Ensimmäinen tallin F1-auto oli Brabham BT26. Frank Williams oli ostanut sen Jack Brabhamilta, joka raivostui kuullessaan auton olevan F1-sarjaa varten. Hän oli luullut, että Williams tekisi siitä auton F5000-sarjaa varten. Williams palkkasi Piers Couragen ajamaan ostetulla BT26:lla, ja hän sijoittui MM-pisteissä kahdeksanneksi.
Seuraavaksi kaudeksi Williams sai argentiinalaisen Alejandro de Tomason valmistamaan hänelle auton. Auto kuitenkin myöhästyi, ja se valmistui vasta kauden viidenteen osakilpailuun. Hollanin GP:ssä Courage menetti De Tomaso 505/38:n hallinnan ja menehtyi onnettomuudessa. Williams luopui epäluotettavista De Tomasoista, ja vaihtoi kaudeksi vuoden vanhaan Marchiin. Kuskina toimivat Henri Pescarolo ja yhdessä osakilpailussa Max Jean.
Kaudet 1975 ja FWRC paini kuitenkin talousongelmissa, eikä sen suorituskyky ollut parhaimmasta päästä. Tallissa ajoi lyhyen ajan lukuisia maksavia ajajia, jotka eivät pysyneet ammattilaiskuljettajien vauhdissa mukana. Kauden 1976 alussa Williams möi osuuden tallista kanadalaiselle öljymiljonäärille Walter Wolfille, joka osti tallille Hesketh 308C -autot. Williams jätti tallin kauden jälkeen, ja Wolf nimesi tallin Walter Wolf Racingiksi.
Alain Bernard
Alain Bernard (1. maaliskuuta 1983 Aubagne) on ranskalainen uimari ja olympiamitalisti.
Bernard alitti ensimmäisenä uimarina 100 metrin vapaauinnissa pitkällä radalla 47 sekunnin rajan uituaan Ranskan mestaruuskilpailuissa huhtikuussa 2009 ajan 46,94. Hän piti keväällä 2008 viikon verran hallussaan myös 50 metrin vapaauinnin maailmanennätystä ajalla 21,50, mutta Australian Eamon Sullivan alitti sen kahdesti Australian olympiakarsinnoissa, ensin ajalla 21,41 ja myöhemmin 21,28.
Bernard ei voinut osallistua vuoden 2004 kesäolympialaisiin Ateenassa sairauden takia. Hän voitti pronssia vuoden 2007 uinnin maailmanmestaruuskilpailuissa Melbournessa 4 × 100 metrin vapaauinnissa. Ensimmäisen olympiamitalinsa Bernard voitti Pekingissä 2008, kun Ranskan 4 × 100 metrin vapaauintiviestijoukkue sijoittui Yhdysvaltojen jälkeen hopealle. Samoissa kisoissa hän voitti kultamitalin 100 metrin vapaauinnissa ajalla 47,21. Pronssille hän ylsi vielä 50 metrin vapaauinnissa. Rooman MM-kilpailuissa 2009 hän sai hopeaa 100 metrin vapaauinnissa ja kuului Ranskan pronssijoukkueeseen 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. Shanghain MM-kilpailuissa 2011 hän sai hopeaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä ja pronssia 50 metrin vapaauinnissa. Lyhyen radan MM-kilpailuissa hän on saanut yhden viestikullan.
Bernardilla on myös viisitoista Euroopan-mestaruusmitalia, seitsemän pitkältä radalta ja kahdeksan lyhyen radan kilpailuista. Lyhyen radan Euroopan mestaruuden hän voitti 100 metrin vapaauinnissa Debrecenissä 2007 ja pitkällä radalla tuli Euroopan mestaruus 50 ja 100 metrin vapaauinnissa Eindhovenissa 2008 sekä 100 metrin vapaauinnissa Budapestissa 2010. Lisäksi hän on voittanut viestimestaruuksia.
Lontoon kesäolympialaisissa 2012 Bernard oli mukana Ranskan alkueräjoukkueessa 4×100 m vapaauintiviestissä. Matkan loppukilpailussa Ranskan joukkue nousi lopussa voittoon ohi Yhdysvaltain joukkueen, joten Bernard kasvatti olympiavoittojensa määrän kahteen.
Totte Mannes
Totte Mannes (s. 15. maaliskuuta 1933 Kajaani) on suomalainen taidemaalari, joka asuu nykyään Madridissa. Hänellä on ollut lähes sata yksityisnäyttelyä ja saman verran yhteisnäyttelyitä 17 maassa. Hänen teoksiaan on esillä lukuisissa museoissa ja julkisissa kokoelmissa.
Wuthering Heights
Wuthering Heights voi tarkoittaa seuraavia:
John Whitaker
John Whitaker MBE (s. 5. elokuuta 1955) on brittiläinen esteratsastaja ja olympiamitalisti. Hän on kilpaillut "Ryan's Son"-, "Milton-" ja "Gammon"-nimisillä hevosilla esteratsastuksessa.
Hänen vaimonsa nimi on Clare ja heillä on kolme lasta, Joanne, Louise ja Robert. Robert Whitaker on menestyksekkäästi kilpaillut esteratsastuksessa. Myös John Whitakerin pikkuveli Michael Whitaker on esteratsastuksen olympiamitalisti.
Isa ibn Salman Al Khalifa
Isa ibn Salman Al Khalifa (, 3. kesäkuuta 1933 – 6. maaliskuuta 1999) oli Bahrain emiiri vuosina 1961–1999. Khalifa nousi valtaistuimelle isänsä Salman ibn Hamadin kuoltua vuonna 1961. Hänen aikanaan Bahrain saavutti itsenäisyyden Britanniasta.
Emiirin kuoltua 65-vuotiaana hänen seuraajakseen nousi hänen vanhin poikansa Hamad ibn Isa Al Khalifa, jonka titteli vaihtui vuonna 2002 kuninkaaksi.
Bahrainin pääkaupunki Manamassa vuonna 2008 avattu Kulttuurikeskus Isa on nimetty hänen mukaansa. Keskukseen on sijoittunut muun muassa Bahrainin kansalliskirjasto ja kansallisarkisto.
Wuthering Heights (yhtye)
Wuthering Heights on tanskalainen metalliyhtye. Yhtyeen musiikki on sekoitus progressive-, folk- ja power metalia. Se perustettiin vuonna 1989, ja se on tunnettu myös nimillä Minas Tirith ja Vergelmir. Nykyisekseen nimi vakiintui vuoden 1997 "Within"-demoon mennessä, ja kaksi vuotta myöhemmin tuon demon uudelleenäänitetty versio julkaistiin yhtyeen debyyttialbumina yhdysvaltalaisen The Laser’s Edge -levy-yhtiön kautta. Kitaristi Erik Ravn on yhtyeen ainoa jäljellä oleva alkuperäisjäsen, muut nykykokoonpanon jäsenistä ovat liittyneet yhtyeeseen 2000-luvulla.
Vaikka yhtye on ottanut nimensä Emily Brontën romaanista "Humiseva harju", sen kappaleissa ei ole juuri viitteitä klassiseen kirjallisuuteen. Sen sijaan sanoituksissa on Tolkien-teemoja ja new age -tyyppistä mystiikkaa.Studioalbumit
Demot
Maramureș (piirikunta)
Maramureș () on piirikunta Romanian Maramureșin historiallisella alueella. Piirikunnan pääkaupunki on Baia Mare. Sen pinta-ala on 6 304 km² ja siellä on noin 472 335 asukasta (vuonna 2014).
Piirikunnan pinta-ala on yhteensä 6 304 km², mistä 43 % on Rodnavuoristoa. Piirikunnan lävitse virtaa Tisza.
Maramureșin piirikunta rajautuu idässä Suceavan piirikuntaan, lännessä Satu Maren piirikuntaan, etelässä Sălajin, Clujin ja Bistrița-Năsăudin piirikuntiin sekä pohjoisessa Ukrainan Ivano-Frankivskin ja Taka-Karpatian alueisiin.Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan piirikunnassa oli 461 290 asukasta ja sen väestötiheys oli 73,17 asukasta neliökilometrillä.
Piirikunnan asukkaista romanialaisia on 82,02 %, unkarilaisia 9,07 % ja romaneja 1,7 %.
Suomen Näytelmäkirjailijaliitto
Suomen Näytelmäkirjailijat ja Käsikirjoittajat (vuoteen 2012 Suomen Näytelmäkirjailijaliitto) on kirjailijoiden perustama järjestö, joka on toiminut vuodesta 1921. Liitossa on noin 450 jäsentä, jotka kirjoittavat ammatikseen näytelmiä, elokuva-, televisio-, kuunnelma- ja multimediakäsikirjoituksia. Jäsenistöön kuuluu suomen- ja ruotsinkielisiä kirjailijoita.
Liitto myöntää muun muassa Kiitos kotimaisesta näytelmästä -adressin teatterille, jolla on ollut eniten kotimaisia näytelmiä ohjelmistossaan tai joka on muulla tavoin edistänyt uuden näytelmäkirjallisuuden näkyvyyttä. Adressia on jaettu vuodesta 1975 lähtien. Lisäksi yhdistys jakaa Lea-palkinnon parhaalle kotimaiselle näytelmätekstille.
Yhdistys ylläpitää suomalaisen näytelmäkirjallisuuden sähköistä kirjastotietokantaa Näytelmät.fi. Näytelmät.fi -palvelussa on teatterintekijöiden luettavissa noin 5 500 tekstiä.
Karjalan Marjaana (vuoden 1997 albumi)
Karjalan Marjaana on vuonna 1997 julkaistu "20 suosikkia" -sarjaan kuuluva Tulipunaruusujen kokoelmalevy.
Megiddo (kibbutz)
Megiddo () on kibbutz, eli maatalouskollektiivi, Israelin Pohjoisella hallintoalueella.
Lähellä Megiddoa on Raamatussakin mainittu merkittävä arkeologinen kukkula Tel Megiddo ja useiden Megiddon taistelujen tapahtumapaikkoja. Tel Megiddo on myös Raamatun mukaan Harmageddonin taistelupaikka.
Romantiikkaa ruusutarhassa (vuoden 2002 albumi)
20 suosikkia – Romantiikkaa rusutarhassa on vuonna 2002 julkaistu Tulipunaruusujen kokoelmalevy.
Tangon taikaa
20 suosikkia – Tangon taikaa on vuonna 1999 julkaistu Veikko Ahvenaisen kokoelmalevy.
Klassikko (täsmennyssivu)
Klassikko tai Klassikot voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Kesäillan valssi (albumi)
Kesäillan valssi on vuonna 1996 julkaistu, "20 suosikkia" -sarjaan kuuluva Veikko Ahvenaisen kokoelmalevy.