hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Aarne Laine
Aarne Oskari Laine (15. maaliskuuta 1916 Iisalmi – 5. joulukuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja ohjaaja.
Laine syntyi Heikki ja Anna Laineen perheen kuopuksena. Hän ohjasi kaikkiaan viisi elokuvaa 1950-luvun tuntumassa. Hän oli elokuvaohjaaja-näyttelijä Edvin Laineen nuorempi veli.
Alkujaan toimittajana ja kauppiaana työskennellyt Laine alkoi sodasta vuonna 1944 palattuaan elättämään itseään ja perhettään näyttelijänä. Veljensä Edvinin ansiosta Aarne Laine sai Kymin Työväen Yhteisteatterin johtajalta Väinö Kääriäiseltä kiinnityksen. Sittemmin Laine näytteli Kotkan Maakuntateatterissa, Helsingin Kansanteatteri-Työväenteatterissa, Suomen Kansallisteatterissa, Radioteatterissa ja Pyynikin kesäteatterissa. Laine teki ensimmäisen elokuvaroolinsa vuonna 1945 elokuvassa "Nokea ja kultaa". Hän esiintyi usein Edvin Laineen ohjaamissa elokuvissa ja toimi joskus niissä apulaisohjaajana. Myös Aarne Tarkaksen ohjaamissa elokuvissa Laine näytteli usein.
Laineen ensimmäinen iso rooli oli elokuvassa "Prinsessa Ruusunen" (1949), jossa hän näytteli kuninkaan osan. Hän teki kaikkiaan seitsemänkymmentä elokuvaosaa, joista suurin osa oli kuitenkin pieniä. Merkittävimmät elokuvaroolinsa Aarne Laine näytteli elokuvissa "Tuntematon sotilas" (vääpeli Korsumäki) ja "Sven Tuuva" (korpraali Örn). Elokuvassa "Täällä Pohjantähden alla" (1968) Laine näytteli Töyryn isäntää. Myös hänen poikansa Jussi Laine työskenteli elokuvassa yhtenä kuvaajista. Laineen viimeiseksi elokuvaksi jäi "Akallinen mies" (1986).
Aarne Laine kuoli 74-vuotiaana eturauhassyöpään joulukuussa 1990.
Kristillinen tiede
Kristillinen tiede () on uskonnollinen yhteisö, joka syntyi Yhdysvalloissa 1800-luvulla. Liikkeen perustaja on Mary Baker Eddy (1821–1910), joka oli kotoisin New Hampshirestä Yhdysvaltojen Uudesta Englannista. Liikkeen ideana on henkinen ja hengellinen parantaminen. Eddy nimesi Raamatusta löytämänsä jumalalliset parantamisen lait Kristilliseksi tieteeksi. Vuonna 1875 ilmestyi liikkeen peruskirja "Science and Health with a key to the Scriptures "("Tiede ja Terveys sekä avain Raamattuun").
Kristillinen tiede korostaa voimakkaasti parantamisen merkitystä henkisin keinoin. Sairauden syyksi katsotaan väärät mielikuvat ja pelot, jolloin pyrkimyksenä on poistaa henkinen syy. Tällöin itse sairaudenkin uskotaan poistuvan. Henkisten parannusmenetelmien ajaksi pidättäydytään lääketieteellisestä hoidosta ja lääkkeistä, mutta valinta hoitomuodosta jätetään hoidettavalle itselleen. Parantamisen perustana on näkemys aistimaailman pahuuden ja sairauden epätodellisuudesta sekä usko ihmisen todelliseen "jumalankaltaisuuteen".
Yhteisö pitää itseään kristillisenä, mutta sen näkemykset eroavat merkittävissä kohdissa kristillisten kirkkojen perusnäkemyksistä. Kristillisiä tieteilijöitä on eniten Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Englannissa, mutta järjestäytyneitä kannattajia on muuallakin maailmassa. Liikkeellä on kirkkoja 68 maassa yhteensä 2 400, näistä Euroopassa on 400. Kirkon vahvistamia praktikkoja on noin 2 500, näistä Pohjoismaissa on kymmenkunta, Suomessa on yksi.
Yhteisö on julkaissut vuodesta 1908 Eddyn perustamaa laajalevikkistä sanomalehteä "The Christian Science Monitor". Vuosien 1984–1997 välillä liike lähetti myös radio-ohjelmia Yhdysvalloissa Public Radio -asemilla sekä lyhytaalloilla nimellä World Service of the Christian Science Monitor.
Suomessa yhteisön toiminta alkoi vuonna 1919 opiskelija Anne Behsen palattua Saksasta. Kristillisen Tieteen Yhdistys – Kristen Vetenskap Samfund (The Christian Science Society) perustettiin vuonna 1955 ja rekisteröitiin 26. helmikuuta 1975. Yhdistys järjestää jumalanpalveluksia ja pitää tiloissaan Helsingissä pyhäkoulua. Pääkaupunkiseudulla yhdistykseen kuuluu toistakymmentä jäsentä, epävirallista toimintaa, yksittäisiä jäseniä ja Kristillisen Tieteen opiskelijoita on muuallakin maassa.
Nabtan tasanko
Nabtan tasanko on Etelä-Egyptissä Niilistä länteen sijaitseva tasanko, jolta on löydetty muun muassa Stonehengea muistuttava esihistoriallinen kivikehä. Tasangon koordinaatit ovat 22° 32' pohjoista leveyttä ja 30° 42' itäistä pituutta. Alueella oli suuria asutuskeskuksia noin 7 000–6 000 eaa., ja sinne tehtiin myös syviä kaivoja. Noin 10 000–7 000 eaa. alue oli kosteaa, ehkä savannia tai ruohostoa muistuttavaa. Karjanhoito (lampaita ja vuohia) saapui alueelle Lähi-idästä. Noin 4 500–4 000 eaa. sinne rakennettiin Stonehengea muistuttava kivikehä ainakin tuhat vuotta aiemmin kuin Stonehenge nousi Englantiin. Nabtan alueen asukkaat alkoivat ehkä saapua alueelle noin 8000 eaa. Keski-Afrikasta.
Percy Hodge
Percy Hodge (26. joulukuuta 1890 – 27. joulukuuta 1967) oli brittiläinen yleisurheilija, joka voitti 3000 metrin estejuoksun olympiakultaa Antwerpenin olympialaisissa 1920.
Vuoden 1920 olympialaisissa estejuoksun matkana oli ensimmäistä kertaa 3000 metriä. Ratana oli ruohorata. Percy Hodge oli ennakkosuosikki voitettuaan alkueränsä helposti. Hän voitti finaalin ajalla 10.00,4, 50 metriä hopeamitalistin edellä. Hodge otti osaa myös 3000 metrin joukkuejuoksun alkueriin.
Hodge voitti Britannian mestaruuden 2 mailin estejuoksussa vuosina 1919 - 1921 sekä vuonna 1923. Hän sijoittui yhdeksänneksi Kansainvälisessä Maastojuoksussa 1920 Ison-Britannian voittaessa joukkuemestaruuden.
Laban Ainsworth
Laban Ainsworth (19. heinäkuuta 1757 – 17. maaliskuuta 1858) oli yhdysvaltalainen kirkonmies ja pastori. Hän ylitti sadan vuoden iän 1857 ja on yhä maansa kaikkien pisimpään pastorina toiminut henkilö.
Ainsworth syntyi Woodstockissa, Connecticutissa, ja toimi Jaffreyn (New Hampshire) pastorina vuodesta 1782 kuolemaansa. Hän meni naimisiin vuonna 1787. Pariskunnan asuintalo paloi maan tasalle helmikuussa 1788.
Laban Ainsworth kuoli maaliskuussa 1858, jolloin hän oli sadan vuoden ikäinen. Kyseessä oli varsinkin tuohon aikaan huomattava saavutus. Ainsworth oli taitava virsien kirjoittamisessa.
Rosa Albach-Retty
Rosa Albach-Retty (26. joulukuuta 1874 – 26. elokuuta 1980) oli saksalaissyntyinen itävaltalainen näyttelijä, joka esiintyi muun muassa Géza von Bolváryn ohjaamassa elokuvassa "Unkarilaista verta" ("Maria Ilona", 1939). Pääosan työstään hän teki kuitenkin näyttämöillä vuodesta 1891 alkaen. Vuodesta 1903 vuoteen 1958 hän näytteli Wienin Burgtheaterissa.
Albach-Rettyn ensimmäinen elokuvarooli oli vuonna 1930 ja viimeinen 1956. Vuonna 1958 hänelle myönnettiin ensimmäinen Josef-Kainz-mitali ansioistaan maan teatteritaiteen hyväksi. Hän kuoli 105 vuoden iässä vuonna 1980. Näyttelijät Wolf Albach-Retty, Romy Schneider ja Sarah Biasini ovat hänen jälkeläisiään.
Kontulan kelkkapuisto
Kontulan kelkkapuisto (myös kutsumanimi Kessa tai Kessan mäki nyttemmin jo puretun Kesoilin huoltoaseman mukaan; ) on Helsingin Kontulassa sijaitseva vapaa-ajan alue. Kelkkapuistossa on muun muassa skeittiramppeja, ja talvisin puisto on suosittu pulkkailupaikka. Kelkkapuistossa on näiden aktiviteettien ohella tarjolla myös tiloja muun muassa ratagolf- ja koiraharrastajille.
Kelkkapuiston kumpareet on muotoiltu ylijäämämassoista. Kumpareet antavat hyvän lähtökohdan puiston toiminnoille ja suojaavat naapuritaloja. Kumpareiden päällä ja rinteillä kasvaa mäntymetsikköä, ja reuna-alueilla enimmäkseen lehtipuita. Puistosta etelään sijaitsee Myllypuron lämpökeskus.
Skeittipuisto suunniteltiin yhdessä nuorten kanssa. Suunnittelutyöt aloitettiin vuonna 1999 Kontulan lähiöasemalla etsimällä puistolle sopivaa paikkaa, jossa melu ei häiritsi naapureita ja jonne olisi helppo tulla; valinta oli Kelkkapuisto. Skeittaajien ja bleidareiden suunnitteluryhmä teki Kontulan paikallisagenda-ryhmän, Kivikko Seuran ja lähiöprojektin tukemana opintomatkan Tukholman Söderiin. Matkan pohjalta nuoret suunnittelivat haluamansa rampit, ja lopulta puisto valmistui vuonna 2002. Hankkeen rinnalla Kontulan väestönsuojaan saatiin sisäskeittihalli.
Kelkkapuistossa on myös vuodesta 2003 asti järjestetty vuotuinen KontuFestari, jossa on ollut joka vuosi noin 10 000–15 000 kävijää. Maksuton festari on Itä-Helsingin suurin kulttuuritapahtuma.
John Rimmer
John Thomas ”Jack” Rimmer (27. huhtikuuta 1878 Ormskirk, Iso-Britannia – 6. kesäkuuta 1962 Liverpool) 
oli brittiläinen yleisurheilija ja vuoden 1900 kesäolympialaisten kaksinkertainen kultamitalisti.
Pariisin olympialaisissa 1900 Rimmer otti aluksi osaa 1500 metrille, jossa hän sijoittui kahdeksanneksi. Seuraavana päivänä uuvuttavassa ja ainoan kerran olympiaohjelmassa olleessa 4 000 metrin estejuoksussa Rimmer voitti joukkuetoverinsa Charles Bennettin puolentoista metrin erolla. Voittoaika oli 12.58,4. Toisen olympiakultansa Rimmer voitti 5000 metrin joukkuejuoksussa, jossa Ison-Britannian joukkueeseen kuuluivat hänen ja Bennettin lisäksi Alfred Tysoe, Sydney Robinson ja Stanley Rowley. Kilpailussa ei jaettu henkilökohtaisia mitaleja, mutta Rimmer tuli maaliin toisena Bennettin voittaessa.
Seuraavana vuonna Rimmer liittyi Liverpoolin kaupungin poliisivoimiin ja jäi eläkkeelle 30 vuotta myöhemmin ylikonstaapelina. Lenkkeilyä hän jatkoi yli 50-vuotiaaksi.
The Fray
The Fray on pianorockia soittava yhdysvaltalainen yhtye, joka perustettiin vuonna 2002 Denverissä, Coloradossa. Yhtyeen perustivat yhtyeen laulaja ja pianisti Isaac Slade ja kitaristi ja taustalaulaja Joe King.
Yhtyeen esikoisalbumi "How to Save a Life" julkaistiin Suomessa vuonna 2007. Levyn nimikappale on soinut televisiosarjoissa "Tuho-osasto", "Greyn anatomia" ja "Todistettavasti syyllinen" ja löytyy myös niiden soundtrackeilta.
Keväällä 2002 koulukaverit Isaac Slade ja Joe King alkoivat soittaa säännöllisesti kahden miehen duona, mikä johti laulujen kirjoittamiseen. He lisäsivät Zach Johnsonin rumpuihin ja Sladen nuoremman veljen yhtyeen basistiksi. Caleb oli yhtyeen ensimmäinen (ja ainoa virallinen) basisti, mutta häntä pyydettiin eroamaan. Calebin lähtö aiheutti erimielisyyksiä hänen ja Isaacin välillä, ja myöhemmin tämä oli laulun "Over My Head (Cable Car)" inspiraationa. Myöhemmin Johnson erosi käydäkseen New Yorkin taidekoulua.
Celal Bayar
Mahmut Celal Bayar (16. toukokuuta 1883 – 22. elokuuta 1986) oli turkkilainen poliitikko ja valtiomies. Bayar toimi Turkin pääministerinä 1937–1939 ja kolmantena presidenttinä 1950–1960.
Bayar kuului nuorturkkilaisiin ja itsenäisyysliikkeeseen. Ministeriksi hänet valittiin ensimmäisen kerran 1920 ja hän otti osaa Lausannen rauhankokoukseen. Kemal Atatürk nimitti Bayarin pääministeriksi vuonna 1937, mutta İsmet İnönün tultua presidentiksi Atatürkin kuoleman jälkeen Bayar erosi erimielisyyksien vuoksi.
Vuoteen 1945 asti Bayar oli maallisen ja sosiaalidemokraattisen Tasavaltalaisen kansanpuolueen jäsen. Tammikuussa 1946 hän perusti konservatiivis-islamistisen Demokraattisen puolueen yhdessä Adnan Menderesin, Mehmed Fuad Köprülün ja Refik Koraltanin kanssa. Demokraattinen puolue sai toukokuun 1950 vaaleissa 408 paikkaa, eli suuren enemmistön parlamentin 487 paikasta. Bayar valittiin presidentiksi 22. toukokuuta 1950. Hänen kymmenvuotisella kaudellaan Adnan Menderes toimi pääministerinä.
Bayar syrjäytettiin armeijan vallankaappauksella 27. toukokuuta 1960. Hänet tuomittiin kuolemaan "perustuslain rikkomisesta", mutta tuomio muutettiin elinikäiseksi vankeusrangaistukseksi. Bayar vapautettiin 1964 huonon terveyden vuoksi ja armahdettiin 1966. Hänen poliittiset oikeutensa palautettiin 1974, mutta hän kieltäytyi tarjouksesta päästä elinikäiseksi senaattoriksi ja kuoli Istanbulissa 103-vuotiaana.
Bayar sai vuonna 1958 Berliinin vapaalta yliopistolta kunniatohtorin arvon, ja Manisassa vuonna 1992 perustettu yliopisto nimettiin hänen mukaansa.
Arthur Russell
Arthur Russell (13. maaliskuuta 1886 – 23. elokuuta 1972) oli brittiläinen yleisurheilija ja 3 200 metrin estejuoksun olympiavoittaja vuonna 1908.
Staffordshirestä kotoisin ollut Russell voitti Ison-Britannian mestaruuden estejuoksussa vuosina 1904–1906. Ensimmäisen mestaruuden voittaessaan hän oli vasta 17-vuotias.
Lontoon olympialaisissa 1908 Russell voitti estejuoksussa alkueränsä, jossa vain kaksi juoksijaa selvisi maaliin asti. Finaalissa Russell johti puolimatkaan asti. Matkan jälkipuoliskolla johtoasema vaihteli Russellin ja yhdysvaltalaisen John Eiselen välillä. Viimeisen kierroksen alkaessa Ison-Britannian Archie Robinson ohitti Eiselen ja hävisi loppukirissä Russellille noin kahdella metrillä.
APILAS
APILAS (Armor-Piercing Infantry Light Arm System) on ranskalaisen GIAT Industriesin valmistama rekyylitön olalta laukaistava raskas kertasinko. Sinkoja on valmistettu yli 120 000 kappaletta, ja niitä on käytössä ainakin Belgiassa, Chilessä, Espanjassa, Etelä-Koreassa, Italiassa, Jordaniassa, Ranskassa, Saudi-Arabiassa, Suomessa.
Suomen puolustusvoimissa APILAS tunnetaan tyyppinimellä 112 RSKES APILAS. Se oli pitkään operatiivisten joukkojen tärkeimpiä panssarintojunta-aseita läpäisykykynsä ja suuren hankintamääränsä ansiosta. Sillä varustettiin jääkäriprikaatien joukkueiden panssarintorjuntapartiot. Puolustusvoimat teki vuonna 2007 hankintapäätöksen uudesta NLAW-panssarintorjuntaohjuksesta, joka tulee aikanaan korvaamaan raskaat singot ja raskaat kertasingot.
Giuliano Bonfante
Giuliano Bonfante (6. elokuuta 1904 – 9. syyskuuta 2005) oli italialainen kielitieteilijä.
Bonfante syntyi Milanossa ja oli perehtynyt kuolleeseen etruskien kieleen. Kyseistä kieltä käsittelevissä tutkimuksissaan hän teki yhteistyötä tyttärensä Larissan kanssa.
Bonfante vietti 100-vuotispäiväänsä elokuussa 2004 ja oli kuollessaan Roomassa ennättänyt jo 101 vuoden ikään. Hänen kirjalliseen tuotantoonsa kuuluu mm. "Lingua e cultura degli Etruschi" (1985).
Bonfante toimi elämänsä aikana alansa professorina useissa yliopistoissa, kuten Princetonissa.
Mary Baker Eddy
Mary Baker Eddy (16. heinäkuuta 1821 Bow, New Hampshire, Yhdysvallat – 3. joulukuuta 1910 Chestnut Hill, Massachusetts, Yhdysvallat) oli uskonnollinen johtaja ja Kristillisen tieteen perustaja.
Jim Lightbody
James (”Jim”) Davies Lightbody (15. maaliskuuta 1882 – 2. maaliskuuta 1953 Charleston, Etelä-Carolina, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen keskimatkojen juoksija, joka saavutti Saint Louisin olympialaisissa kolme kultamitalia ja epävirallisissa Ateenan välikisoissa yhden.
Saint Louisin olympialaisissa Lightbody ei ollut ennakkosuosikki millään matkoista. Ensin hän otti osaa estejuoksuun voittaen sen, vaikka kyseessä oli hänen elämänsä ensimmäinen estejuoksukilpailu. Kolme päivää myöhemmin hän sai kultaa 800 metrillä olympiaennätyksellä 1.56,0. Lopulta hän voitti 1 500 metriä siihen asti maailman kaikkien aikojen parhaalla ajalla 4.05,4. Myöhemmin samana päivänä hän oli mukana 4 mailin joukkuejuoksussa Chicago Athletic Associationin joukkueessa saaden hopeaa.
1905 Lightbody voitti USA:n mestaruudet sekä 800 että 1 500 metrillä. Seuraavana vuonna hän otti osaa Ateenan välikisoihin uusien voittonsa 1 500 metrillä ajalla 4.12,0 ja jääden toiseksi 800 metrillä.
Lightbody otti osaa myös Lontoon olympialaisiin 1908. Parhaaksi sijoitukseksi jäi 800 metrin neljäs sija. 1 500 metrillä ja 3 200 metrin estejuoksussa hän karsiutui alkuerissä.
Lightbody kävi kesällä 1910 kilpailukiertueella Suomessa.
Sidonie Goossens
Sidonie (”Sid”) Goossens (19. lokakuuta 1899 – 15. joulukuuta 2004) oli brittiläinen harpisti.
Goossensin ensimmäinen ammattiesiintyminen oli vuonna 1921, ja hän vaikutti musiikkialalla aktiivisesti yli puoli vuosikymmentä. Hän liittyi Lontoon sinfoniaorkesteriin ja oli myös n alkuperäisjäseniä vuodesta 1930 vuoteen 1980.
Sidonie Goossens piti viimeisen esiintymisensä vuonna 1991. Säveltäjä Eugène Goossens oli hänen veljensä. Goossens kuoli 105-vuotiaana Reigatessa.
Punarahkasammal
Punarahkasammal ("Sphagnum magellanicum") on karujen rämeiden rahkasammal.
Punarahkasammal kasvaa 10–20 cm pitkäksi. Se on roteva. Sen haarat kasvavat 4–6 haaran kimppuina, joista 2–3 siirottaa ulospäin ja samanverran alaspäin. Itiöpesäke on tumman ruskea, pallomainen.
Punarahkasammal on punertava melko alhaaltakin, kun taas rusorahkasammalessa väriä on vain ylimmissä lehdissä.
Suomessa punarahkasammalta tavataan yleisenä koko maassa karuilla rämeillä, nevoilla ja korvissa kosteilla välipinnoilla. Se kasvaa kaikilla mantereilla paitsi Etelämanterella.
Pizzicato
Pizzicato [] on tapa soittaa jousisoitinta. Soittaja näppäilee sormilla kieliä, toisin kuin tavallisesti jousella soittaessa. Tuloksena on lyhyt ja selkeä ääni; pizzicato. Soittotavan ensimmäisiä käyttäjiä oli Monteverdi, jonka sävellyksessä "Il Combattimento di Tancredi e Clorinda" (noin 1638) pizzicato esiintyy tiedättävästi ensimmäistä kertaa musiikin historiassa. Sävellyksessä on ohjeena käyttää kahta oikean käden sormea ja näppäistä kieltä. Monteverdi käytti myös muita uusia soittotapoja, kuten tremoloa, luodakseen uusia sointivärejä ilmaisun korostamiseksi ja tuodakseen musiikkiin tunnelmaa. Vuonna 1756 Leopold Mozart ohjasi soittajaa teoksessaan "Versuch einer gründlichen Violinschule" soittamaan pizzicaton käyttäen oikean käden etusormea. Tapa on vakiintunut yleisimmäksi pizzicaton soittotavaksi, vaikka toisinaan käytetään myös keskisormea. Pizzicato on melko usein käytetty jousisoitinten soittotapa, joka merkitään nuoteissa myös lyhenteenä "pizz".
Kansanomainen puku
Kansanomainen puku on maalaisnaisten tai -miesten vaateparsi, joka seurasi perinteisiä kansanpukuja 1800-luvun puolivälistä lähtien. Kansanomaiset puvut seurasivat hyvin pitkälti myös vanhoja tottumuksia ja tapoja. Puvut olivat käytännöllisiä ja porvarilliseen pukeutumiseen verrattuna varsin vaatimattomia. Kansanomainen puku oli 1900-luvun alkupuolelle asti jokseenkin samanmallinen koko Suomessa. Se erosi tyyliltään vielä selvästi ajanmukaisesta muotipuvusta, vaikka yhdentymistä porvariston vaatetukseen tapahtui koko ajan. Miehet siirtyivät pukeutumisessaan naisia aiemmin lähemmäs porvaristyylistä pukeutumista. Nykyisin kansanomainen puku ja pukeutuminen on hyvin vapaamuotoinen tulkinta siitä, mitä kukin käsittää kansanomaiseksi perinnepukeutumiseksi.
Berliinin kasvitieteellinen puutarha
Berliinin kasvitieteellinen puutarha () on laaja kasvitieteellinen puutarha ja siihen liittyvä museo Berliinissä, Saksassa. Sen 43 hehtaarin alueella kasvatetaan noin 22 000 eri kasvilajia. Näin ollen se on yksi tärkeimmistä alan puutarhoista maailmassa.
Nimestään huolimatta puutarha ei sijaitse Dahlemin, vaan Lichterfelden kaupunginosassa Steglitz-Zehlendorfin hallintoalueella. Se rakennettiin vuosien 1897 ja 1910 välillä arkkitehti Adolf Englerin johdolla. Syitä puutarhan perustamiseen olivat Saksan alusmaiden harvinaisten kasvien esittely ja tutkiminen. Yksi syy myös oli, että vuonna 1679 kaupungin keskustaan perustetun yrttitarhan laajennus ei enää ollut mahdollista.
Tänään puutarha toimii Freie Universität Berlinin alaisuudessa. Puutarhaan kuuluu myös kasvimuseo ("Botanisches Museum"), jossa säilytetään laajaa kasvikokoelmaa (herbaariota, "Herbarium Berolinense"). Kasvimuseossa on myös laaja tieteellinen kirjasto.
Puutarhan alueella on useita rakennuksia ja kasvihuoneita. Kasvihuoneiden pinta-ala on noin 6000 m². Kasvimaantieteellisesti järjestetyn ulkotarhan pinta-ala on noin 13 hehtaaria. Puulajipuisto, arboretum käsittää noin 14 hehtaaria.
Puutarhassa sijaitsee maailman suurin kasvihuone ("Großes Tropenhaus"). Rakennus on teräsrunkoinen ja se on 25 metriä korkea. Leveyttä kasvihuoneella on 25 metriä ja pituutta 60 metriä. Trooppisten kasvien takia kasvihuoneen sisäilma pidetään +30 asteessa ja ilmankosteus korkeana.
Io (ohjelmointikieli)
Io on puhdas olio-ohjelmointikieli, joka on saanut vaikutteita Smalltalk-, Self-, Lua-, Lisp-, Act1- ja NewtonScript-ohjelmointikielistä. Io käyttää prototyyppipohjaista oliomallia Self- ja NewtonScript-kielten tavoin poistaen näin eron olioinstanssien ja luokkien välillä. Kaikki ovat olioita, kuten Smalltalkissa, ja tyypitys on dynaaminen. Kielessä ei ole lauseita, vaan kontrollivuon hallinta tehdään funktioilla, ja ohjelmat ovat vain datapuita. Io käyttää aktorimallia, nykykielissä harvinaista tekniikkaa, rinnakkaisuuden toteuttamiseen.
Huomattavia ominaisuuksia Io:ssa ovat tehokkuus, minimaalinen koko ja avoimuus ulkoisia resursseja käyttämällä. Io:a suoritetaan pienessä, siirrettävässä virtuaalikoneessa.
Steve Dekorte loi kielen maaliskuun 7. 2002 yritettyään auttaa ystävää tämän tekemän kielen optimoinnissa. Hän huomasi, ettei tiennyt juurikaan ohjelmointikielten toiminnasta, ja kirjoitti uuden pienen kielen ymmärtääkseen paremmin aiheeseen liittyviä ongelmia.
Io:n tavoite on tutkiskella konseptien yhdistämistä ja dynaamisia kieliä, joten kieli tapaa suosia yksinkertaisuutta ja joustavuutta tehokkuuden kustannuksella.Io:n syntaksi on hyvin läpinäkyvä. Yksinkertaisimmassa muodossa se koostuu yksittäisestä tunnuksesta:
Jos oletetaan, että teeJotain on metodi, yllä
oleva on metodikutsu ilman argumentteja, jolloin argumentteja erottavia sulkuja tarvita.
Jos teeJotain:n kutsu sisältää argumentteja, se näyttää tältä:
Io on viestinvälitystä käyttävä kieli ja koska kaikki paitsi kommentit ovat Io:ssa viestejä, jokainen viesti lähetetään vastaanottajalle. Ylläolevaa kuvaa tätä tilannetta, mutta asia käy paremmin ilmi seuraavasta:
Tämä esimerkki näyttää, kuinka viestinvälitys toimii Io:ssa; "version"-viesti lähetetään "System"-oliolle. Aiemmissa esimerkeissä vastaanottaja riippuu kontekstista.
Operaattorit ovat Io:n syntaksissa erikoistapaus, eivätkä toimi suoraan yllä esitetyllä tavalla. Io:n jäsennin poimii kielen tulkin määrittelemät operaattorit ja muuntaa ne tavallisiksi metodikutsuiksi. Esimerkiksi:
muunnetaan muotoon:
Esimerkki näyttää, kuinka operaattorien sitovuus on erilainen (kertolasku sitoo enemmän kuin yhteenlasku). Io:n sitovuustasot ovat vastaavat kuin C-kielessä.
Kaikki operaattorit Io:ssa ovat metodeita; operaattorien erikoiskohtelu jäsennettäessä on lähinnä mukavuusominaisuus.
Io:ssa on kaksi tapaa tehdä anonyymejä funktioita: metodit ja lohkot. Ne ovat lähes identtisiä, paitsi yhden ominaisuuden, näkyvyysalueen, osalta. Lohkoilla on leksikaalinen ja metodeilla dynaaminen näkyvyysalue.
Sekä metodit että lohkot ovat korkeamman asteen funktioita.
Hei maailma -esimerkki:
Uusia olioita luodaan kloonaamalla olioita. Io:ssa erityisesti kloonaus luo uuden tyhjän olion, ja eroavaisuudet sen ja vanhemman välillä luodaan uuteen olioon - tätä kutsutaan nimellä differentiaalinen perintä. Esimerkki tästä:
Yksinkertainen ei-rekursiivinen kertomafunktio:
Esimerkki esittelee lukuvälin käyttöä, eikä käytä for-silmukkaa, joka on nopeampi.
Desperados (kappale)
Desperados / Devil Woman on suomalaisen rockyhtye Hanoi Rocksin lokakuussa 1981 julkaistu single, joka on yhtyeen singlehistorian kolmas. Nimikappale ”Desperados” julkaistiin vasta singlekokoelmalla "Self Destruction Blues", vaikka singlen julkaisemisen aikaan työstettiin vasta yhtyeen toista albumia albumia "Oriental Beat". Tältä yhtyeen toiselta albumilta löytyy singlen B-puoli ”Devil Woman”. Kummatkin kappaleet on kirjattu kitaristi Andy McCoyn nimiin. Single julkaistiin vain Johannalta, koska yhtye ei ollut vielä kansainvälisesti tunnettu kuin jossain määrin Ruotsissa, pääasiassa Tukholman alueella.
Laulaja Michael Monroe kuvasi Suosikissa lokakuussa 1981 singleä näin: "”Devil Woman on kova biisi. Nämä ovat demonauhoja ja on hassua, että ne ylipäätään julkaistiin. Jos ne olisi tehty uudestaan, singlen olisi voinut julkaista muuallakin. Nyt se ilmestyy vain Suomessa.”"
Pankkouuni
Pankkouuni on uunityyppi, jossa uunin sivussa on ulkoneva osa, johon on mahtunut makaamaan. Pankoksi on myös ryhdytty nimittämään pientä tasannetta liesiosan sivussa. Pankko voi myös olla uunin päällys. Pankkouuneja on säilynyt jossain määrin vanhoissa maalaistaloissa. Varsinaisten pankkouunien häviämiseen on vaikuttanut myös se, että uuneihin on vuosien mittaan tehty muutoksia ja parannuksia. Muun muassa Jämsän Kotiseutumuseossa on rekonstruoitu pankkouuni, joka on ollut vuonna 1735 rakennetussa savutuvassa.
Suomen museoliitto
Suomen museoliitto on museoalan keskusjärjestö, jolla on 203 yhteisöjäsentä. Ne ylläpitävät yli 300 ammattimaisesti hoidettua museokohdetta: esimerkiksi kulttuurihistoriallisia museoita, taidemuseoita ja tiedekeskuksia.
Museoliitto valvoo museoiden etua, pitää ääntä niiden puolesta, edustaa museoita alan yhteisissä kysymyksissä ja toimii museoiden yhteistyöverkostona. Liiton toiminta jakautuu edunvalvontapalveluihin, koulutus- ja kehittämispalveluihin, viestintäpalveluihin ja tukipalveluihin. Liitto julkaisee neljästi vuodessa ilmestyvää "Museo"-lehteä.
Museoliitto koordinoi erilaisia museoalan tapahtumia ja kampanjoita. Toukokuussa vietetään Museoviikkoa ja lokakuun alussa koululaisten ja opiskelijoiden Mennään museoon! -tapahtumaa. Museoliitto ja Kansainvälisen museoneuvoston ICOM:n Suomen-komitea jakavat keväisin Vuoden museo -palkinnon.
Museoliiton tavoitteena on museoiden palvelujen käytön lisääminen. Museokortti on Museoliiton perustama suomalaisten museoiden yhteisen pääsylippu, joka tuli käyttöön toukokuussa 2015.
Ajatus museoiden keskusjärjestön perustamisesta esitettiin ensimmäisen kerran jo 1880-luvulla. Suomen museoliitto perustettiin lopulta vuonna 1923 ensimmäisillä valtakunnallisilla museopäivillä Turun kaupungin historiallisen museon johtokunnan aloitteesta. Keskusjärjestön avulla haluttiin tehostaa yhteydenpitoa museoiden kesken, järjestää museoalan koulutusta ja vaikuttaa museoiden rahoituksen parantamiseen. Museoliiton merkitys ammatillisena täydennyskouluttajana korostui 1960-luvulta lähtien, kun museotyöntekijöiden määrä alkoi nopeasti kasvaa.
Rakovalkea
Rakovalkea on eränkävijän nuotiotyyppi. Siinä asetetaan kaksi puupölkkyä, jotka ovat mielellään keloa, päällekkäin vaakasuoraan asentoon maahan. Erään mitan mukaan pölkkyjen pituus on kirvesvarren pituus yöpyjää kohden kahdeksantuumaista (20cm) suoraa keloa. Pölkyt koverretaan kirveellä vastakkain tulevilta puoliltaan hiukan koveriksi. Pölkkyjen väliin asetetaan molempiin päihin tuluspuut. Tuli pistetään palamaan kiehisten avulla puiden väliin. Rakovalkea palaa hyvin tehtynä koko yön ja antaa lämpöä pitkään. Usein tuulensuojaksi tehdään lisäksi laavu.
951-1-06417-7.
Legend III:I
Legend Part III:I on kolmas albumi Saviour Machinen neljä CD:tä käsittävässä "Legend"-trilogiassa. Eric Clayton selitti trilogian venyttämistä neljään osaan sillä, ettei yksinkertaisesti saanut mahtumaan viimeiselle levylle kaikkea sitä materiaalia mitä ""maailmanlopun epävirallisen soundtrackin"" tulisi sisältää, ja siitä tuli tämän vuoksi tuplalevy.
Vaikka tämän tuplalevyn ensimmäinen osa siis ilmestyi vuonna 2001 Massacre Recordsin kautta, venyi toisen osan julkaiseminen ainakin vuoteen 2007, kun Saviour Machine ilmoitti levyn julkaisupäiväksi 7. heinäkuuta 2007. Levy tulee kuitenkin olemaan omakustanne ja voi olla, että julkaisua lykätään entisestään.
"III:I":sta julkaistiin myös erikoisversio omakustanteena, jota painettiin vain 2001 kappaletta ja jonka jokainen kappale oli käsin numeroitu. Tämä versio ilmestyi normaalia suuremmassa pahvikotelossa ja siinä oli täysin erilainen kansigrafiikka kuin muissa "Legendin" levyissä, jotka siis muodostavat yhden ison kokonaisuuden.
"III:I" tullaan myös uudelleenjulkaisemaan 1. kesäkuuta 2007 samanlaisena kahden levyn erikoisversiona kuin aikaisemmin tänä vuonna ilmestynyt "Legend Part II", sisältäen ennen julkaisemattomia remixauksia. Eric Clayton myös remasteroi koko alkuperäisen levyn.
Pistoia
Pistoia on kaupunki Italiassa Pohjois-Toscanassa, Apenniinien juurella. Kaupunki on Pistoian maakunnan pääkaupunki ja siellä on noin 90 000 asukasta.
Mount Wilsonin observatorio
Mount Wilsonin observatorio (MWO) on tähtitieteellinen observatorio Los Angelesin piirikunnassa Kaliforniassa Yhdysvalloissa. Observatorio sijaitsee Mount Wilsonilla, 1 742 metriä korkealla vuorella San Gabriel -vuoristossa lähellä Pasadenan kaupunkia koillisessa Los Angelesissa. Mount Wilsonilla on ollut observatorio vuodesta 1904 alkaen. Vuonna 1917 sinne saatiin 2,5-metrinen Hooker-peilikaukoputki, joka oli maailman suurin teleskooppi vuoteen 1948 asti.
Mt. Wilsonin teleskoopilla on tärkeä asema astronomian, kosmologian ja koko nykyaikaisen maailmankuvan kehityksen historiassa. Juuri sillä tehtiin havainnot, jotka osoittivat muiden galaksien olemassaolon ja punasiirtymän.
Ensimmäinen havainto osoitti että maailmankaikkeus on miljoonia kertoja suurempi kun oli siihen mennessä ajateltu. Siihen mennessä oli tunnettu vain yksi galaksi: Linnunrata. Mt. Wilsonin teleskooppi oli ensimmäinen havaintolaite, jolla pystyttiin näkemään oman galaksimme ulkopuolelle. Tämä oli hankkeen alkuperäinen tarkoitus: George Ellery Hale käynnisti observatoriohankkeen koska hän oli asettanut henkilökohtaiseksi tavoitteekseen selvittää onko Linnunradan tuolla puolen mitään. Osoittautui, että siellä oli suurin osa maailmankaikkeudesta. Oman yötaivaamme tähdet ja Linnunrata kuuluvat vain yhteen miljardeista galakseista, joita avaruudessa on niin pitkälle kuin havaintokykymme yltää.
Toinen kuuluisa Edwin Hubblen tekemä havainto osoitti että maailmankaikkeus ei ole suuressa mittakaavassa muuttumaton, vaan että se laajenee. Tämä havainto oli ensimmäinen viite alkuräjähdyksen olemassaolosta: jos maailmankaikkeus kerran laajenee, kaiken aineen on aluksi täytynyt olla hyvin tiiviisti pakattuna pieneen tilaan.
Omana aikanaan observatorio oli uusinta huipputeknologiaa ja kehittynein koskaan rakennettu tieteellinen instrumentti. Projektista tuli malli kaikille myöhemmille observatorioprojekteille. Aikaisemmin observatoriot oli rakennettu yliopistojen tai muiden instituutioiden yhteyteen. Nyt lähtökohdaksi otettiin optimaalisen havaintopaikan valinta: korkealla vuoristossa ilmakehä on ohuempi, joten se häiritsee havaintoja vähemmän. Myös siihen aikaan läntinen USA oli harvempaan asuttua, joten valosaastetta oli vähemmän. Nykyisin Los Angeles on kasvanut alueen ympäristöön heikentäen paikan sopivuutta astronomiaan.
Itse teleskoopista tehtiin monin verroin suurempi kuin mikään aikaisempi kaukoputki. Linssikaukoputket olivat kasvaneet niin suuriksi, että linssit vääristyivät oman painonsa alla. Niinpä Mt. Wilsoniin päätettiin rakentaa peilikaukoputki. Hanke oli teknologisesti niin haastava, että se kesti 11 vuotta. Kun kallis pääpeili lopulta oli valmis, sen kuljetus ylös vuorelle huonoa soratietä pitkin oli hermoja raastava projekti.
Pääpeili sijoitettiin 12-metrisen valurautaputken pohjalle, ja putkea suojaamaan rakennettiin 30-metrinen kupoli, molemmat suurimpia maailmassa.
I Want You
I Want You / Kill City Kills on marraskuussa 1980 julkaistu suomalaisen rockyhtye Hanoi Rocksin ensimmäinen single ja julkaisu. Singlen kannessa yhtyeen nimenä on Hanoi Rocks with Andy McCoy. Hanoi Rocks solmi levytyssopimuksen Johannan Atte Blomin kanssa marraskuussa 1980, jolloin myös ”I Want You” ilmestyi. Alun perin ”I Want You / Kill City Kills”-singlen piti olla kitaristi ja lauluntekijä Andy McCoyn soolojulkaisu, mutta kun Hanoi Rocks perustettiin toisen kerran elokuussa 1980 singlestä tuli yhtyeen ensimmäinen julkaisu. Single oli ensimmäinen Michael Monroen laulama myyntiin tarkoitettu äänite.
I Want You on itse asiassa ruotsalainen hitti "Jag vill ha dig", jonka McCoy vain käänsi englanniksi ja otti kappaleen omiin nimiinsä. Asia selvitettiin myöhemmin oikeudessa. "Kill City Kills" on McCoyn Ralf Örnin kanssa 16–17-vuotiaana tekemä kappale, joka on saanut innoituksensa Kill City -korttelista. Kill Cityssä monet punkkarit, kuten Hanoi Rocksin McCoy, Nasty Suicide ja Michael Monroe viettivät 15–17-vuotiaina aikaansa. ”Kill City Kills” on alun perin Maukka Perusjätkän albumilla "Ennen kolmatta maailmansotaa" oleva kappale ”Koske mua”, johon McCoy ja Örn tekivät uudet sanat ja sovituksen. Kummatkin singlen kappaleet julkaistiin vasta kolmannella studioalbumilla ja ainoalla singlekokoelmalla "Self Destruction Blues", kun ensimmäinen albumi "Bangkok Shocks, Saigon Shakes, Hanoi Rocks" ilmestyi jo helmikuussa 1981. Singleä ei siis julkaistu markkinoimaan tulevaa albumia, vaan oli vain ensimmäinen näytepala uudesta yhtyeestä ja sen musiikista.
Levyllä soittaa rumpuja Maukka Perusjätkän ja Ralf Örnin yhtyeissä mukana ollut Keimo Hirvonen, vaikkei hän ei kuulunut Hanoi Rocksin jäsenistöön. Rumpaliksi valitulla Gyp Casinolla oli sessio ruotsalaisyhtyeen kanssa Tukholmassa, josta hän ehti käydä studiolla vasta viimeisenä nauhoituspäivinä. Singlen kannen kuvat on ottanut Kari Riipinen. Etukannessa on laulaja Michael Monroe ja takakannessa Andy McCoy. Levy äänitettiin Pitäjänmäellä uudella Photosonic-studiolla. Levyn äänitti Heikki Loukovaara.
Kappaleesta ”Kill City Kills” on huomattavasti myöhemmin julkaistu myös vaihtoehtoinen versio ”Kill City Kills (Namilo remix)” kokoelmalla 4 CD Box, JHNCD 2524, v. 2001. Kyseessä on ensimmäisen äänityspäivän lopuksi tuottaja/äänittäjän levy-yhtiötä varten tekemä raakamiksaus, "raw demo mix".
Mash-up
Mash-up (myös mashup) on musiikkityyli, jossa yhdistetään kahden tai useamman yhtyeen tai artistin musiikkia yhdeksi kappaleeksi. Useimmiten mash-up tehdään poistamalla toisesta musiikkikappaleesta laulu pois, jonka jälkeen taustamusiikin päälle lisätään lauluraita jostakin toisesta kappaleesta. Yleensä yhdistetyissä kappaleissa säkeistöjen ja kertosäkeistöjen pituudet ovat suunnilleen samanpituisia, jolloin kappaleiden yhdistely on helpointa. Yhdisteltävät musiikkikappaleet voivat olla täysin eri musiikkigenreistä. Esimerkiksi Roy Kerr yhdisti toisiinsa Christina Aguileran hitin "Genie in a Bottle" ja The Strokesin "Hard to Explain" -kappaleen. Vaikka mash-up "A Stroke of Genius" tehtiin lupaa kysymättä, levy-yhtiö piti kappaleesta, ja Kerr palkattiin tekemään virallisia remixejä muun muassa Aguileran kappaleista.
Levy-yhtiöt eivät yleensä suhtaudu mash-upeihin suopeasti. Eräs tunnetuimmista mash-upien tekijöistä on Adrian Burton. Hän teki taiteilijanimellä "Danger Mouse" albumin "The Grey Album", jossa yhdistettiin toisiinsa Jay-Z:n "The Black Album"in lauluraita ja The Beatlesin "White Albumin" taustat. Burtonia ei haastettu oikeuteen teostaan, ja hän on myöhemmin toiminut Gnarls Barkleyn tuottajana.
‎Kymmenen vuotta sitten esimerkiksi klassinen reggae-rytmi yhdistettynä hiphop/r&b -lauluun saattoi olla jollain mittarilla tuore yhdistelmä. Termi "mash-up" on kuitenkin hyvin uusi. Kappaleita ovat dj:t soittaneet toistensa päälle (alkuperäinen termi "blending") jo ainakin 1970-luvun puolivälistä lähtien. Francis Grasso teki tekniikan tunnetuksi.
Kansan Raittiusliitto
Kansan Raittiusliitto (KRL, 1948–1956 Kansan Raittiustyön Keskus, KaRaKe) on vasemmistolainen raittiusjärjestö, joka perustettiin vuonna 1948 Suomen Kansan Demokraattisen Liiton päihdepoliittiseksi järjestöksi. 1970-luvulla Suomen kommunistisen puolueen opposition kannattajat saivat liitossa enemmistön, jolloin kansandemokraattinen raittiusliike hajosi ja SKDL:n enemmistön kannattajat perustivat Kansandemokraattisen Raittiusliiton (KDRL). KRL jatkaa nykyään pienimuotoista toimintaansa sitoutumattomana raittiusjärjestönä.
Kansandemokraattinen raittiustoiminta aloitettiin SKDL:n perustamisen myötä, mutta erillinen raittiusjärjestö KaRaKe perustettiin vasta 1948. Vuonna 1955 perustettiin KaRaKen varhaisnuorisojaostoksi 10–15-vuotiaille suunnattu Sammon Takojat. Turun liittokokouksessa 1956 KaRaKen nimi vaihdettiin Kansan Raittiusliitoksi. Vuonna 1958 liittoon kuului yli 700 jäsenjärjestöä, joista suurin oli helsinkiläinen Raittiusyhdistys Koitto. KRL:n toiminta oli tuolloin pääasiassa työväestölle suunnattua päihdevalistusta, jonka tavoitteena oli mahdollisimman vähäinen alkoholinkulutus.
KRL:n 1970-luvulla voimassa olleen ohjelman mukaan päihteiden käyttö palvelee yhteiskunnallista taantumusta ja jarruttaa työväenliikkeen edistyksellisten päämäärien toteuttamista. KRL:n tarkoituksena olikin välittää raittiustietoutta erityisesti työläisten keskuuteen. Liitto vaati tuolloin muun muassa alkoholimainonnan kieltämistä, alkoholijuomien valmistuksen siirtämistä valtion yksinoikeudeksi sekä päihdevalistuksen voimakasta lisäämistä. 1970-luvun alussa KRL:ään kuului noin 100 raittiusjärjestöä ja 800 raittiusjaostoa eri kansalaisjärjestöistä. Liitossa oli tuolloin yli 80 000 jäsentä.
Vuonna 1964 KRL oli mukana perustamassa Kansan Sivistystyön Liittoa (KSL). Elokuussa 1993 KRL oli yksi yhteistyöjärjestö Suomen Elämäntapaliitto ry:n perustajista. Elämäntapaliiton perustivat vasemmistolaiset raittiusjärjestöt, kun perinteinen työväenliikkeen raittiustoiminta hiipui ja valtion tukipolitiikkaa muutettiin. KRL kuitenkin erosi elämäntapaliitosta keväällä 2006 poliittisten erimielisyyksien kärjistyttyä.
KRL:n äänenkannattaja oli aluksi vuonna 1949 ilmestymisensä aloittanut "Uusi Liekki" ja vuodesta 1967 "Raittiussanomat", jonka nimi muutettiin vuonna 1984 muotoon "RS. Raittiussanomat". 1988 nimeksi vaihdettiin "Hyvä olo". Lehti lakkautettiin 1992. KRL:n varhaisnuorisolehti oli "Sammon Soihtu" (1968–?).
Veikko Rytkönen
Veikko Rytkönen voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Lohjanharjuntie
Lohjanharjuntie eli Yhdystie 1125 on valtatien numero 25 vanha linjaus Lohjalla. Tie alkaa Lohjan aseman liikenneympyrästä ja päättyy Muijalaan, josta pääsee jatkamaan valtatietä 1 pitkin Helsinkiin tai takaisin valtatielle 25, joka jatkuu Mäntsälään asti.
Tie 1125 toimii reittinä Perttilän ja Muijalan kauppakeskuksille sekä asutus- ja teollisuusalueille. Päällysteet on uusittu lähes koko matkalta ja sinne on asennettu liikennevaloja, liikenteenjakajia ja tien nopeusrajoitus on koko matkan ajan 60 km/h. Tien nimi on koko matkalta Lohjanharjuntie.
Lähes kaikki Lohjalta itään, esimerkiksi Helsinkiin, suuntaavat linja-autot kulkevat tietä pitkin.
Patricia Day
Patricia Day on tanskalaisen HorrorPops-yhtyeen kontrabasisti ja laulaja.
Day on toiminut aiemmin Peanut Pump Gun -yhtyeen kitaristina.
Day on naimisissa Nekromantixin laulaja-basistina ja nykyään HorrorPopsien kitaristina tunnetun Kim Nekromanin kanssa.
Simon Backman
Simon Backman (s. 12. kesäkuuta 1984 Pietarsaari) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskan-joukkue IF Björklövenissä. Hän on aiemman seuransa, SM-liigajoukkue Saimaan Pallon seurahistorian eniten runkosarjaotteluita (444) pelannut puolustaja sekä viidenneksi eniten runkosarjaotteluita pelannut pelaaja. Backman on pelityyliltään peruspuolustaja.
Backman on Jeppiksen kasvatti. Hän pelasi myöhemmät juniorivuotensa kuitenkin Turun Palloseurassa, jossa Backman voitti A-nuorten SM-hopeaa vuosina 2002 ja 2005. Hän teki SM-liigadebyyttinsä kaudella 2003–2004, jolloin Backman pelasi SM-liigassa 35 runkosarja- ja viisi playoff-ottelua jääden niissä ilman tehopisteitä. Hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Backman pelasi kauden aikana miesten pelejä myös neljän Mestis-ottelun verran alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Kaudella 2004–2005 hän jäi pienempään rooliin ja pelasi varsinkin kevätkauden suurimmaksi osaksi TPS:n hopeaan voittaneissa A-nuorissa.
Kausi 2005–2006 oli Backmanille ensimmäinen täysi SM-liigassa ja se toi hänelle 55 runkosarja- ja kahdessa playoff-ottelussa tehot 2+4=6. Backmanin liigauran avausmaali syntyi 3. marraskuuta 2005 ylivoimalla vierasottelussa Rauman Lukkoa vastaan. Maaliskuussa 2006 hän solmi vuoden mittaisen jatkosopimuksen TPS:n kanssa. Vuotta myöhemmin Backman jatkoi sitä taas vuodella. Kaudella 2007–2008 hän pelasi kuitenkin hyvin vähällä peliajalle ja jäi kauden lopulla kokoonpanon ulkopuolelle muun puolustuksen ollessa terveenä.
Kesällä 2008 Backman liittyi try-outille Tanskan AL-Bank Ligaenissa pelaavan EfB Ishockeyn riveihin. Hän ehti pelata joukkueessa kuusi runkosarjaottelua, mutta jäi ilman sopimusta. Lokakuussa Backman siirtyi aluksi viikon mittaisella sopimuksella Saimaan Palloon paikkaamaan loukkaantumisia. Seitsemän siellä pelaamansa ottelun jälkeen hän solmi kevääseen 2010 ulottuvan jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Kaudella 2009–2010 Backmanista tuli SaiPan varakapteeni. Hän muodosti kauden aikana varman puolustajaparin Mikko Pukan kanssa ja teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 6+9=15. Tammikuussa 2010 Backman teki kaksivuotisen jatkosopimuksen SaiPan kanssa.
Backmanin kausi 2010–2011 päättyi jo 15 hänen pelaamansa ottelun jälkeen polvivammaan lokakuussa 2010. Kaudella 2011–2012 Backman sai onnistumisia myös hyökkäyspäässä ja ylsi SM-liigan yhden kauden piste-ennätykseensä 4+11=15. Hän voitti SaiPan sisäisen tehotilaston lukemalla +11. Tammikuussa 2012 Backman teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Saman vuoden joulukuussa hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen SaiPan kanssa, kuten taas tammikuussa 2015.
Kaudella 2016–2017 Backman oli SaiPan joukkueen ainoa, joka pelasi kauden kaikki 60 runkosarjaottelua. Kauden jälkeen hänen ilmoitettiin jättäneen joukkueen. Kaudeksi 2017–2018 Backman siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue IF Björklöveniin.
Backmanin hyökkääjänä pelaava sisarenpoika Anton Stråka debytoi JYPin SM-liigajoukkueessa kaudella 2017–2018.
Leandro Cufré
Leandro Damián Cufré (s. 9. toukokuuta 1978) on argentiinalainen jalkapallopuolustaja, joka pelasi Argentiinan jalkapallomaajoukkueessa sekä seuratasolla muun muassa italialaisessa AS Romassa ja ranskalaisessa AS Monacossa.
Cufré voitti vuonna 1997 nuorten maailmanestaruuden Argentiinan alle 20-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueen riveissä. Hän kuului Argentiinan miesten maajoukkueeseen MM-kilpailuissa 2006 ja pelasi vain jatkopaikan kannalta merkityksettömässä alkulohko-ottelussa Alankomaita vastaan. Tappiollisessa puolivälieräottelussa Saksaa vastaan hän sai ottelun päättymisen jälkeisessä nahinoinnissa punaisen kortin vaikkei pelannut ottelussa lainkaan.
Perihan Mağden
Perihan Mağden (s. 1960 Istanbul) on turkkilainen kirjailija, joka kirjoittaa sekä proosaa että runoja. Hän oli aiemmin sanomalehti "Radikalin" kolumnisti, mutta joutui siirtymään toiseen lehteen, voidakseen jatkaa kritiikkiä. Häntä on syytetty rikoslain 301. pykälän perusteella ”turkkilaisuuden halventamisesta”, kuten kirjailija Orhan Pamukia ja tammikuussa 2007 murhattua toimittaja Hrant Dinkiä.
Mağden valmistui Istanbulin Robert Collegesta, minkä jälkeen hän opiskeli psykologiaa arvostetussa istanbulilaisessa Boğaziçin yliopistossa. Hän asui jonkin aikaa Yaddon taiteilijayhteisössä. Mağden on eronnut miehestään ja on tyttärensä yksinhuoltaja. Mağden asuu Istanbulissa.
Edwin Fischer
Edwin Fischer (6. lokakuuta 1886 Basel – 24. tammikuuta 1960 Zürich) oli sveitsiläinen pianisti ja säveltäjä, joka teki uransa pääosin Saksassa. Fischeriä pidetään myös erinomaisena opettajana ja hänen entisiä oppilaitaan ovat muun muassa Alfred Brendel ja Daniel Barenboim.
Fischerin isä oli muusikko, joka soitti oboeta Baselin kunnanorkesterissa. Fischer aloitti opinnot Baselin konservatoriossa ja jatkoi niitä myöhemmin Martin Krausen johdolla Berliinissä. Valmistuttuaan Berliinin konservatoriosta vuonna 1905 hänestä tuli saman oppilaitoksen opettaja. Hän toimitti opetuksen ohella Bachin, Mozartin ja Beethovenin teoksia alkuperäiskäsikirjoitusten pohjalta.
Fischer asui Saksassa lähes koko toisen maailmansodan ajan, kuitenkaan ilman että hänellä tiettävästi oli minkäänlaisia natsisympatioita. Liittoutuneiden pommitusten tuhottua hänen kotinsa vuonna 1942 Fischer palasi Sveitsiin ja toimi viimeiset vuotensa opettajana Luzernin konservatoriossa.
Ficher levytti uransa aikana lukuisia teoksia, joista hänen täydellinen Bachin "Das wohltemperierte Klavierin" levytyksensä on tunnetuimpia, koska se oli myös maailman ensimmäinen koko teoksen levytys.
Kvasidiagonaalimatriisi
Kvasidiagonaalimatriisi on matriisi, jonka päädiagonaalin ympärillä olevat alkiot muodostavat neliömatriiseja siten, että näiden päädiagonaali on alkuperäisen matriisin päädiagonaalilla. Toisin sanoen formula_1 on kvasidiagonaalinen, jos
missä matriisit formula_3 ovat neliömatriiseja. Esimerkiksi matriisi
on kvasidiagonaalinen, ja sen päädiagonaalilla olevat neliömatriisit ovat formula_5 ja formula_6.
Kvasidiagonaalimatriisit muistuttavat ominaisuuksiltaan jonkin verran diagonaalimatriiseja; jos formula_1 ja formula_8 ovat kaksi kvasidiagonaalimatriisia ja niiden sisältämien neliömatriisien riviluvut ovat samat, niin
aivan kuten diagonaalimatriiseillakin. Lisäksi matriisit formula_11 ja formula_12 ovat selvästi myös kvasidiagonaalisia. Matriisien luonnolliset normaalimuodot ovat kvasidiagonaalimatriiseja.
Pitkospuut
Pitkospuut ovat suolle tai muulle kostealle paikalle, kuten esimerkiksi järvien rantakosteikoille, rakennettu kävelyväylä. Pitkospuut on rakennettu yhdestä tai useammasta vierekkäin asetetusta lankusta tai halkaistusta puusta. Nimitys viittaakin juuri siihen, että puut ovat kulkusuuntaan nähden "pitkittäin" eivätkä poikittain, kuten usein puusillassa. Joskus puita on vierekkäin jopa 3–4 kappaletta. Luontokohteissa, joissa on panostettu esteettömyyteen, saattaa olla leveitä pitkospuureittejä, joita pitkin pystyy kulkemaan myös pyörätuolilla.
Pitkospuut kiinnitetään päistään puutapeilla poikittaisiin aluspuihin. Nauloja ei kiinnittämisessä yleensä käytetä. Suomessa on rakennettu lukemattomia kilometrejä pitkospuita varsinkin retkeily- ja suojelualueille, luontopoluille sekä muun muassa lintujärvien lintutorneille johtaville kosteille reiteille.
Paitsi kulkemisen helpottamiseen pitkospuita voidaan käyttää myös maaston kulumisen estämiseen sekä kosteilla että kuivilla maastotyyppialueilla.
Suomessa pitkospuupolkujen huollosta ja hallinnoinnista vastaa pääosin Metsähallituksen luontopalvelut. Näitä pitkospuupolkuja on yhteensä noin viisisataa kilometriä. Yleisimmin pitkospuut ovat yli seitsemäntuumaista (17,5 cm) tuppeensahattua mäntylankkua. Jonkin verran käytetään myös siperianlehtikuusta. kestopuun käyttäminen on yleistynyt, sillä puun kyllästysaineissa on tapahtunut kehitystä ekologisempaan suuntaan. Mäntypitkospuiden kestoikä on 10–15 vuotta, kun taas kestopuisten pitkosten ikä voi olla jopa kolminkertainen. Pitkospuita korvataan nykyisin joskus kustannussyistä sorastuksella. Pitkospuukilometrin rakentamisen hinta on noin 20 000 euroa, kun sorastaminen maksaa noin puolet tästä.
Artur Kapp
Artur Kapp (28. helmikuuta 1878 – 14. tammikuuta 1952) oli Viron varhaisimpia ammattisäveltäjiä.
Kapp syntyi Suure-Jaanissa. Myös hänen poikansa Eugen ja veljenpoikansa Villem Kapp olivat säveltäjiä.
Kapp aloitti opintonsa Pietarin konservatoriossa vuonna 1891. Hänelle opetti sävellystä Nikolai Rimski-Korsakov. Hän palasi työskentelemään Viroon vuonna 1920 ja vetäytyi akateemiselta uralta vuonna 1944 palatakseen kotikonnuilleen Suure-Jaaniin.
Kapp oli paitsi säveltäjä myös tunnustettu urkuvirtuoosi. Hän sävelsi maansa ensimmäisen tunnetun urkukonserton. Lisäksi hän sävelsi muun muassa neljä sinfoniaa.
Peeter Süda
Peeter Süda (30. tammikuuta 1883 – 3. elokuuta 1920) oli virolainen urkumusiikin säveltäjä.
Süda syntyi Saarenmaalla ja opiskeli musiikkia Pietarin konservatoriossa mm. Aleksandr Glazunovin ja Anatoli Ljadovin johdolla. Vuonna 1912 hän asettui Tallinnaan, jossa hänellä oli menestyksekäs urkurin ja musiikinopettajan ura.
Peeter Süda menehtyi Tallinnassa 37-vuotiaana. Hänet tunnetaan yhä ennen kaikkea ansioistaan urkumusiikin saralla, mutta tuotantoon mahtuu myös muuta musiikkia.
Anatoli Ljadov
Anatoli Konstantinovitš Ljadov (; 11. toukokuuta 1855 Pietari – 28. elokuuta 1914 Polynovkan kartano Borovitšissa) oli venäläinen säveltäjä.
Ljadov syntyi Pietarissa ja opiskeli Pietarin konservatoriossa muun muassa Nikolai Rimski-Korsakovin johdolla. Myöhemmin Ljadov itse toimi konservatoriossa soinnutusopin ja musiikin teorian opettajana. Säveltäjän tuotanto on pääasiassa pienimuotoista; muun muassa pianomusiikkia on julkaistu runsaasti. Pianokappaleissa on havaittavissa vaikutteita Robert Schumannilta ja Frédéric Chopinilta. Ljadov työsti baletti- ja oopperateoksia, mutta ei koskaan saattanut niitä valmiiksi. Tyylillisesti Ljadov liittyy niin kutsuttuun nuorvenäläiseen koulukuntaan, jonka huomattavimpia säveltäjiä olivat Rimski-Korsakov, Modest Musorgski ja Aleksandr Borodin.
Ljadov meni naimisiin vuonna 1884 ja sävelsi useina kesinä maaseudun rauhassa, jossa hän myös kuoli 59-vuotiaana.
Ester Mägi
Ester Mägi (s. 10. tammikuuta 1922 Tallinna) on virolainen taidemusiikin säveltäjä.
Mägin varhaistuotanto on tyylillisesti lähellä myöhäisromantiikkaa. Hän sai myöhemmin vaikutteita virolaisesta kansanmusiikista ja modernismista.
Mägi valmistui Tallinnan valtionkonservatoriosta 1952 ja täydensi opintojaan Moskovan konservatoriossa. Hän toimi opettajana Tallinnan konservatoriossa vuodet 1954–1984, ja konservatorio, nykyinen Viron musiikki- ja teatteriakatemia, myönsi hänelle kunniatohtorin arvon vuonna 1999.
Ester Mäelle on myönnetty kotimaassaan lukuisia palkintoja. Hänen teoksiaan on esitetty useissa valtioissa, mukaan lukien Suomessa, ja niihin kuuluu mm. kamarimusiikkia, kuoroteoksia sekä sinfonia.