hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ramppi-teatteri
Ramppi-teatteri ry on Kangasalan kansalaisopiston näytelmäpiirin pohjalle perustettu harrastajateatteri. Ramppi-teatteri on toiminut nykyisessä muodossaan vuodesta 1995, minä aikana katsojia on kertynyt jo yli 60 000 henkeä. Viime vuosina täyttöaste on ollut yli 90 prosenttia. Ramppi-teatterin toiminta on kiinni harrastajien aktiivisuudesta, ja kaikki esiintyjät tekevät työnsä maksutta.
Ramppi-teatteri on Suomen Harrastajateatteriliiton jäsen ja kuuluu myös pirkanmaalaisten harrastajateattereiden muodostamaan Teatteririnkiin.
Ramppi-teatterin näytelmiä ovat ohjanneet muun muassa Ossi Räikkä, Tapio Parkkinen, Panu Rajala, Kari Honkanen, Sina Kujansuu, Ahti Jokinen ja Jukka-Pekka Rotko.
Ramppi-teatterin näytelmissä on ollut säännöllisesti mukana vähintään 20 näyttelijää. Kesällä 2008 näyttelijöitä oli puheroolit ja avustajat yhteenlaskien peräti 55 henkeä. Lavastajat, puvustajat ja muu avustava henkilökunta mukaan lukien teatterissa toimii aktiivisesti kymmeniä henkilöitä, kaikki talkoopohjalla. Näyttelijöitä on ollut paitsi Kangasalta myös Tampereelta, Pälkäneeltä, Orivedeltä ja Vesilahdelta.
Ramppi-teatteri on järjestänyt näyttelijöille myös koulutusta. Koulutuksen ohjaajina ovat toimineet esimerkiksi Kari Honkanen, Seppo Mäki, Emilia Pokkinen ja Matti Viironen. Osa näyttelijöitä on ollut myös omaehtoisesti ammattikoulutuksessa. Tässä suhteessa Tampereen Komediateatterin yhteydessä toimiva näyttelijäkoulutus on ollut Ramppi-teatterille erityisen merkityksellinen. Vuonna 2008 teatteri organisoi näyttelijöilleen erityisen koulutuspaketin, jonka toimeenpanosta vastasi Inga Sulin-Ahola ja kouluttajana toimi näyttelijätyön pitkäaikainen ammattilainen Ahti Jokinen. Vuonna 2009 kouluttajana toimi Vaasan kaupunginteatterin entinen johtaja Marja-Leena Haapanen.
Ramppi-teatterin näytelmät ovat pääsääntöisesti olleet kesäteatteriesityksiä. Paikallinen historia on innoittanut monia näytelmiä. Kantaesityksen ovat saaneet muun muassa Aulis Aarnion käsikirjoittamat näytelmät "Kostianvirta" (1996), "Kostian pappi" (1997), "Noitarumpu" (1999), "Isä Kiljusen kuningasajatus" (2002), "Haaveiden talo" (2003), "Kahdentoista taalerin tähden" (2004), "Kummallinen kuntokoulu" (2005), "Hämärässä laulaa punakylkirastas" (2006), "Tulipunainen ratsastaja" (2007), "Suden hetki" (2008), "Viisi sisarusta" (2009), "Kuinka löytäisin sen laulun" (2010), "Muistat sie Monrepos’n?" (2011) ja "Poika varjoiselta kujalta" (2012). Vuonna 2000 esitettiin kirkon juhlavuoden kunniaksi kirkkonäytelmä "Alussa oli teko". Ramppi-teatteri on esittänyt myös perinteisiä kesäteatterinäytelmiä kuten "Tukkijoella" ja "Viulunsoittaja katolla".
Vuonna 2009 Ramppi-teatteri käynnisti lapsille ja nuorille tarkoitetun Rampin Pikkuteatterin. Tavoitteena on tarjota nuorille mahdollisuus tehdä täysipainoisesti teatteria aina lukuharjoituksista esitykseen asti. Tämä vaikuttaa nuoren tytön tai pojan itsevarmuuden ja esiintymistaitojen kehittymiseen. Perinteisen teatterin lisäksi on mahdollisuus kokeilla erilaisia teatterin tekotapoja: mm. improvisaatiot ja tilatut ohjelmat.
Huippukokous
Huippukokous on valtion tai hallituksen päämiesten välinen kokous, joka yleensä sisältää tiukat turvallisuusjärjestelyt ja ennalta sovitun asialistan. Esimerkki huippukokouksesta on Geneven huippukokous 1955.
Arkhimedeen vala
Arkhimedeen vala on Lausannen teknillisen yliopiston opiskelijoiden vuonna 1990 esittämä insinöörien eettinen ohjenuora, vala.
Insinööriliitto on suomentanut valan lyhyessä muodossa vuonna 1995.
Hieman laajemmassa muodossa se on sisällytetty myös Tekniikan akateemisten Kunniasääntöön.
Vala tai kunniasääntö jaetaan kaikille valmistuville insinööreille ja diplomi-insinööreille heidän todistuksensa mukana. Arkhimedes oli yksi historian suurimmista matemaatikoista ja ensimmäisiä tunnettuja insinöörejä.
"Arkhimedeen vala" (Insinööriliiton suomennos)
"Insinööri on mukana luomassa tekniikkaa, joka koituu luonnon ja ihmisen hyväksi. Insinööri on kaikessa toiminnoissaan suojelemassa kasvien, eläinten ja ihmisen elämää. Insinööri välttää epärehellisyyttä ja epäsopua ja pyrkii kehittymään taitavammaksi ongelmien ratkaisijaksi. Insinööri miettii kehityksen suuntalinjoja ja välttää vahingollisten tavoitteiden toteutumista."
Carson Beckett
Carson Beckett oli kuvitteellinen henkilö scifi-sarjassa "Stargate Atlantis". Hän toimi Atlantis-retkikunnan ylilääkärinä, ja häntä esitti Paul McGillion.
Skotlantilainen tohtori Beckett oli yksi niistä harvoista retkikunnan jäsenistä John Sheppardin ohella, jolla oli muinaisten geeni luonnollisena omassa DNA:ssaan ja johon ei näin ollen tarvinnut rokottaa geeniä. Aluksi hän ei kuitenkaan mielellään koskenut muinaisten teknologiaan, ja hän kiersi myös mahdollisimman kaukaa tilanteet, joihin liittyi aseita ja hengenvaaraa. Toisinaan hänen oli kuitenkin pakko antautua vaaratilanteisiin, ja hän tottui vähitellen niihin ja Atlantikseen työskennellen aina parhaansa mukaan pelastaakseen ihmishenkiä. Hän oli empaattinen ja ystävällinen hahmo, joka ei pelännyt näyttää muille tunteitaan.
Tohtori Beckett oli muinaisten geenirokotteen alkuperäinen kehittäjä. Rokotteen avulla pystytään istuttamaan muinaisten geeni niihin ihmisiin, jotka eivät kanna geeniä luonnostaan. Noin puolet rokotteen saaneista ihmisistä hylkii geeniä, mutta toinen puoli pystyy rokotuksen jälkeen käyttämään muinaisten teknologiaa. Beckett kehitti myös retroviruksen, joka muuttaa wraithin ulkomuodoltaan ihmiseksi. Wraithien aggressiivisuuteen ja muihin persoonallisuuspiirteisiin retrovirus ei kuitenkaan vaikuta, eikä sen vaikutus kestä pitkään ilman jatkuvaa geeniterapiaa.
Beckett kuoli räjähdyksessä, kun hän oli hävittämässä potilaastaan leikkaamaansa räjähtävää kasvainta. Hänen ruumiinsa ja henkilökohtaiset tavaransa lähetettiin hänen perheensä luo kotiin Skotlantiin. Becketin klooni löydettiin ja se syväjäädytettiin. Myöhemmin hänet otettiin pois syväjäädytetystä tilasta, ja hänet lähetettiin takaisin maahan. Hän palasi kuitenkin takaisin ja joutui lentämään Atlantiksella puolustamaan maata Wraithien hyökkäykseltä.
Kloogan leiri
Kloogan leiri voi tarkoittaa monia pohjoisvirolaiseen Kloogan taajamaan ja sen lähiseutuun liittyviä paikkoja:
Steve Nash
Stephen John "Steve" Nash O.C., OBC (s. 7. helmikuuta 1974 Johannesburg, Etelä-Afrikka) on kanadalainen aktiiviuransa päättänyt koripalloilija. Pelintekijänä NBA:ssa vuosina 1996–2015 pelaajauransa tehnyttä Nashiä pidetään yhtenä pelipaikkansa historian parhaista pelaajista. Hänet valittiin muun muassa vuosina 2005 ja 2006 ja kahdeksan kertaa un. Nash voitti sarjan syöttötilaston viidesti, ja hän oli myös tarkka vapaa- ja kolmen pisteen heitoissa.
Nash pelasi yliopistokoripalloa Santa Claran yliopistossa. Kahtena viimeisenä opiskeluvuotenaan hänet valittiin konferenssin parhaaksi pelaajaksi. Yliopiston jälkeen Nash osallistui varaustilaisuuteen, jossa hän oli Phoenix Sunsin 15. varaus. Nash hankittiin Sunsiin Kevin Johnsonin varamieheksi, josta Nash nousisi ajan saatossa hänen paikalleen. Ennen kauden alkua joukkueeseen hankittiin kuitenkin lisää pelaajia ja myöhemmin myös Jason Kidd liittyi joukkueeseen. Tämän takia Nash pelasi loppukaudesta yhä vähemmän minuutteja. Seuraavana vuonna hänen roolinsa ei juurikaan muuttunut, mutta hän onnistui parantamaan henkilökohtaisia tilastojaan.
Kesällä 1998 Nash siirtyi Dallas Mavericksiin kuusivuotisella sopimuksella. Hänen ensimmäistä Dallas-kautta varjostivat loukkaantumiset, jotka olivat osasyy huonoihin peleihin. Tilastollisesti kausi 2001–2002 oli hänen parhaansa Dallasissa. Nash pelasi seurassa vuoteen 2004 asti, jolloin sopimus loppui. Tällöin Phoenix tarjosi rahakkaimman sopimuksen ja Nash palasi seuraan. Vuosina 2005 ja 2006 hänet valittiin . Nash pelasi Phoenixissa vuoteen 2012 asti. Heinäkuussa 2012 hän siirtyi Los Angeles Lakersiin kolmivuotisella sopimuksella.
Nash ei pelannut Lakersissa kaudella 2014–2015 loukkaantumisista johtuen. Hän ilmoitti päättävänsä kilpauransa maaliskuussa 2015.
Nash pelasi myös Kanadan maajoukkueessa. Hän edusti maata vuoden Sydneyn kesäolympialaisissa 2000, missä Kanada sijoittui seitsemänneksi.
Nashin veli Martin Nash on jalkapalloilija. Myös Steve pelasi nuoruudessaan jalkapalloa.
Lauri Jännes
Lauri Arvid Emil Jännes (15. marraskuuta 1917 Helsinki – 26. heinäkuuta 2002 Helsinki) oli suomalainen professori, joka työskenteli pitkään Valtion Seerumilaitoksessa ja Kansanterveyslaitoksessa. Hän toimi Helsingin yliopiston matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan biotieteiden laitoksen dosenttina 1957–1982.
Jänneksen isä oli professori Juho Jännes.
Saksan siviilihallinto valloitetuilla alueilla toisen maailmansodan aikana
Saksan siviilihallinto valloitetuilla alueilla toisen maailmansodan aikana muodostui useasta osasta: Saksan valtakunnanhallintoon suoraan liitetyt alueet ja valtakunnan hallintoon suoraan liitettyinä alueina kohdellut alueet, joiden muodollinen asema kuitenkin jätettiin toista maailmansotaan seuraavaksi odotettavaa rauhankongressia varten. Toisessa ryhmässä olivat siviilihallintoon pannut valloitetut alueet, joilla oli rodullisesti germaaniseksi luokiteltava väestö ja myös voittomaat, joilta suunniteltiin slaaveja karkotettavaksi, tuhottavaksi tai syntyvyyssäännösteltäväksi, jotta saksalaisille uudisasukkaille olisi elintilaa.
Saksan siviilihallintoon eivät kuuluneet Wehrmactin sotilashallintoon kuuluvat alueet, joita oli Atlantin rannikolla ja samalla itärintamalla, jossa käytiin taisteluja. Wehrmachtin sotilashallinto ulottui jopa 300 kilometriä rintamalta selustaan päin, minkä vuoksi esimerkiksi Saksan siviilihallintoon ehti vain 2/3 Ukrainasta.
Saksan siviilihallinto tarkoitti käytännössä valloitetuilla alueilla sitä, että kenraalikuvernööriksi tai protektoriksi asetettiin Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen piiripäälliköitä tai muita virkailijoita, jotka ryhtyivät kohtelemaan väestöä lähinnä kansallissosialistisen rotuideologian mukaisesti ja missä parhaimmassa asemassa olivat valloitetut germaanikansat ja heikoimmassa asemassa slaavit.
Tärkein siviilihallinnon muoto oli valtakunnanministeri Alfred Rosenbergin johtama valloitettujen itäalueiden valtakunnanministeriön johtamat hallintoelimet, joille siirrettiin valloitettujen alueiden hallinto sen jälkeen, kun alue oli Saksan armeijan edetessä jäänyt selustaan, jolloin Wehrmachtin sotilashallinto lakkautettiin kyseisen valloitetun alueen osalta.
Valloitettujen alueiden hallinnasta kuitenkin kilpaili osittain Heinrich Himmlerin johtama SS sekä Herman Göringin johtaman Saksan nelivuotissuunnitelman jäljiltä jääneet suunnittelutoimistot, jotka sotateollisuuden vuoksi saivat lisää merkitystä senkin jälkeen, kun 1936–1940 vuodeksi määritelty nelivuotissuunnitelma oli päättynyt.
Siviilihallinnosta huolimatta idässä myös Wehrmachtille jäi omaa hallintoa, muun muassa suuret sotavankileirit.
Nenad Medic
Nenad Medic (s. 21. joulukuuta 1983, Apatin, Serbia) on serbialaissyntyinen kanadalainen pokeriammattilainen. Nenad Medic opiskeli Waterloon yliopistossa ja pelasi koripalloa useita vuosia. Havaittuaan, ettei nouse NBA-tasolle asti Medic aloitti pokerinpeluun
Medic on menestynyt erityisesti World Poker Tourilla, josta hänellä on useita rahasijoja. Tammikuussa 2005 hän oli WPT:n PokerStars Caribbean Adventure -turnauksen kuudes ansaiten 112 500 dollaria. Marraskuussa 2006 Medic voitti Foxwoodin kasinolla käydyn WPT:n World Poker Finals -turnauksen. Ykköspalkinto oli 1 717 194 dollaria. Seuraavana vuonna hän oli saman turnauksen kakkonen (vuonna 2005 turnauksen voittanut Nick Schulman oli kolmas).
Tammikuussa 2006 Medic oli Australian pokerimestaruuskilpailujen (Aussie Millions) pääturnauksessa kolmas ansaiten 376 200 Australian dollaria.
Medic voitti vuoden 2008 World Series of Pokerin ensimmäisen turnauksen, joka oli 10 000 dollarin pot limit hold'emin maailmanmestaruusturnaus. Medic sai ensimmäisen WSOP-rannekkeensa lisäksi 794 112 dollaria.
Internetissä Nenad Medic pelasi aiemmin nimimerkillä "serb2127". Nykyään hän edustaa Full Tilt Poker -nettipokerihuonetta. Kesäkuussa hänen turnausansionsa ylittivät 3,6 miljoonaa dollaria.
Loretta Young
Loretta Young (alk. Gretchen Michaela Young, 6. tammikuuta 1913 Salt Lake City, Utah – 12. elokuuta 2000 Los Angeles, Kalifornia) oli Oscar-palkittu yhdysvaltalainen näyttelijä, joka teki merkittävän uran niin elokuvissa kuin televisiossakin.
Hän aloitti uransa jo mykkäelokuvien parissa, ja ensimmäinen elokuva valmistui 1917 hänen ollessaan vasta neljävuotias. Vuodesta 1928 alkaen hän esiintyi nimellä Loretta Young. Young sai parhaan naispääosan Oscarin elokuvasta "Farmarin tytär" (1947), joka perustuu Hella Wuolijoen näytelmään. Vuosina 1953–1960 televisiossa esitettiin sarjaa "The Loretta Young Show", joka oli suuri menestys.
Youngilla on kaksi tähteä Hollywood Walk of Famella, toinen elokuvaurasta ja toinen televisiourasta.
Thebe
Thebe on Jupiterin kuu. Se on Jupiterista katsottuna neljäs kuu. Kuu löydettiin 5. maaliskuuta 1979 Voyager 1 -luotaimen kuvista. Myöhemmin huomattiin, että se näkyi jo 27. helmikuuta 1979 otetuista kuvista.
Kuu on saanut nimensä kreikkalaisesta mytologiasta jokijumala Asopoksen tyttären mukaan.
Thebessä on kuun kokoon nähden 3–4 erittäin suurta törmäyskraatteria. Juuri muuta kuusta ei tiedetäkään.
Greer Garson
Eileen Evelyn Greer Garson (29. syyskuuta 1904 Lontoo, Britannia – 6. huhtikuuta 1996 Dallas, Texas Yhdysvallat) oli englantilainen näyttelijä. Hän sai vuonna 1943 parhaan naispääosan Oscar-palkinnon roolista elokuvassa "Rouva Miniver" (1942). Vuonna 1961 hän sai Golden Globe -palkinnon.
Garson opiskeli Lontoossa ja Grenoblessa. Hän työskenteli ensin mainosalalla ja esiintyi harrastajateatterissa ennen kuin 24-vuotiaana ryhtyi päätoimiseksi näyttelijäksi. Hän esiintyi Briminghamissa ja sitten Lontoossa, josta MGM:n Louis B. Mayer löysi hänet ja palkkasi elokuviinsa.
Greer Garson muistetaan parhaan naispääosan Oscarin saaneesta roolisuorituksesta elokuvassa "Rouva Miniver" ("Mrs. Miniver", 1942).
Greer Garsonilla on tähti Hollywood Walk of Famella.
Jalmari Jäntti
Hjalmar "Jalmari" Johannes Jäntti (9. huhtikuuta 1876 Viipurin maalaiskunta – 9. maaliskuuta 1960 Helsinki) oli WSOY:n toimitusjohtaja. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta vuonna 1894 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1898. Talvikauden 1898–1899 hän opiskeli taloustiedettä Münchenin yliopistossa ja teki myöhemmin useita ulkomaanmatkoja.
Jäntti aloitti WSOY:n palveluksessa apulaisjohtajana vuonna 1899, siirtyi kirjalliseksi johtajaksi 1904, ja toimitusjohtajana hän toimi Werner Söderströmin kuoleman jälkeen 1914–1951. Hän toimi myös Porvoon kaupunginvaltuuston jäsenenä, rahatoimikamarissa, säästöpankin johtokunnassa ja yhteiskoulun johtokunnassa. Lisäksi hän oli mukana Suomen Kustannusyhdistyksen hallintoneuvostossa, Yhtyneet Kuvalehdet oy:n johtokunnan puheenjohtajana sekä WSOY:n hallintoneuvoston ja Rautatiekirjakauppa oy:n johtokunnan jäsenenä. Toimipa hän valtiopäivien pikakirjoittajanakin vuonna 1897. Hän oli Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran ja Suomen Kulttuurirahaston kunniajäsen ja sai professorin arvon 1946.
Hänen poikiaan olivat Yrjö Jäntti, joka toimi WSOY:n pääjohtajana 1952–1968, ja Lauri Jäntti, joka oli Yhtyneiden Kuvalehtien johtaja 1934–1969, sekä nuorena kuollut Kalevi Jäntti, jonka muistoksi Jalmari Jäntti perusti vaimonsa Hildur Jäntin kanssa Kalevi Jäntin palkinnon.
Helen Hayes
Helen Hayes (10. lokakuuta 1900 – 17. maaliskuuta 1993) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on yksi ainoista henkilöistä, jotka ovat saaneet sekä Oscarin, Emmyn, Grammyn että Tonyn.
Hayes teki Broadway-debyyttinsä yhdeksänvuotiaana ja näytteli ensimmäisessä elokuvassaan vuonna 1917. Hän sai urallaan kaksi Oscaria, parhaan naispääosan Oscarin elokuvasta "Hänen syntinsä" (1931) ja parhaan naissivuosan Oscarin elokuvasta "Kiitorata" (1970). Hänen muita tunnettuja elokuvia ovat "Jäähyväiset aseille" (1932) ja "Anastasia" (1956).
Hayesilla on kaksi tähteä Hollywood Walk of Famella, elokuvista ja radiosta.
Frankfurtin metro
Frankfurtin metro on yhdessä paikallisjunan kanssa Frankfurtin kaupungin alueen joukkoliikennerunko, se avattiin 1968.
Kuten monissa muissa Saksan suurkaupungeissa (Köln, Essen, Stuttgart) metroa ei alun perin rakennettu maanalaiseksi vaan se suunniteltiin muutettavaksi vähitellen. Suurin osa radoista on rakennettu toisen maailmansodan jälkeen ja kaupungeissa oli tarpeeksi muitakin rakennustarpeita. Aivan samalla tavalla Frankfurtin raidejärjestelmää on rakennettu useassa osassa vuoden 1968 jälkeen.
Ainoastaan keskeiset rataosat ovat maanalaisia ja muistuttavat usein raitiovaunupysäkkejä maan alla. Suuri osa verkostosta koostuu Stadtbahn-verkosta, jolla on risteyksiä muiden liikennevälineiden kanssa, ainoastaan U4 on kokonaan eristetty muusta liikenteestä, joten sitä voi kutsua 'aidoksi' metroksi.
Verkosto koostuu seitsemästä linjasta jotka liikennöivät kaupungin ulkopuolelle saakka: keskikaupungilla on kolme maanalaista linjaa, joissa on 27 maanalaista ja 58 ulkoasemaa sekä -pysäkkiä.
Linjojen yhteispituus on 60 kilometriä ja ne palvelevat noin 94 miljoonaa matkustajaa (2000).
Yrjö A. Jäntti
Yrjö Aarne Jäntti (10. lokakuuta 1905 Porvoo – 29. lokakuuta 1985 Helsinki) oli filosofian maisteri ja WSOY:n pääjohtaja 1952–1968. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Porvoon yhteiskoulusta vuonna 1923, valmistui filosofian kandidaatiksi 1926 ja maisteriksi 1927. Jäntti opiskeli kirjallisuushistoriaa, taidehistoriaa ja kansantaloutta sekä perehtyi kustannusalaan useilla opintomatkoillaan. Hän teki opintomatkoja Pohjoismaihin, Viroon, Saksaan, Itävaltaan, Italiaan, Englantiin ja Yhdysvaltoihin. Hänelle myönnettiin Turun yliopiston filosofian kunniatohtorin arvo 1960.
Jäntti oli WSOY:n palveluksessa vuodesta 1926, aluksi kirjallisella osastolla, sitten prokuristina 1931–1936, sijaisjohtajana 1936–1952 ja lopuksi pääjohtajana. Hän oli "Suomen sanan" päätoimittaja 1962–1967. Hän oli myös Suomen Kustannusyhdistyksen puheenjohtaja 1959–1968 ja Helsingin graafisen klubin puheenjohtaja, Suomen Kulttuurirahaston ja Kansallis-Osake-Pankin hallintoneuvoston jäsen sekä Kirjateollisuus oy:n ja Kuvateollisuus oy:n johtokunnan jäsen.
Jäntti lahjoitti suurimman osan taidekokoelmastaan Porvoon kaupungille, joka avasi vuonna 1984 hänen kunniakseen nimetyn taidemuseon. Yli tuhannen teoksen kokoelmassa on 1900-luvun maalauksia, grafiikkaa, piirustuksia, pienoisveistoksia ja mitaleja. Toukokuussa 2010 Porvoon kaupunki päätti lakkauttaa kokoelman säästösyistä vuoden 2011 alusta. Kaupunki oli jo aikaisemmin myynyt Jäntin lahjoittamat 27 000 WSOY:n osaketta. Jäntin tarkoitus oli, että Porvoo käyttäisi osakkeiden tuoton kokoelman ylläpitokustannuksiin.
Yrjö A. Jäntin isä oli WSOY:n toimitusjohtaja Jalmari Jäntti ja hänen veljensä oli Lauri Jäntti.
Erich Koch
Erich Koch (19. kesäkuuta 1896 Elberfeld, Saksan keisarikunta – 12. lokakuuta 1986 Barczewo, Puola) oli saksalainen kansallissosialistisen puolueen Itä-Preussin Gauleiter 1928–1945 ja Ukrainan valtakunnankomissaari, joka vastasi Saksan siviilihallinnosta valloitetussa Ukrainassa toisen maailmansodan aikana vuosina 1941–1944.
Koch tuli tunnetuksi erityisen häikäilemättömänä miehityshallinnon edustajana. Hänen häikäilemättömyytensä tosin kohdistui myös saksalaisiin. Talvella 1944–1945 hän kielsi Itä-Preussin väestön evakuoimisen lähestyvien puna-armeijan joukkojen tieltä, koska tämä hänen mukaansa olisi heikentänyt väestön moraalia. Kymmenettuhannet jäivät Kochin päätöksen takia loukkuun puna-armeijan saartamaan Itä-Preussiin, ja suuria joukkoja jouduttiin evakuoimaan meriteitse. Gauleiter Koch jopa käski ampua paikalla kaikki Königsbergissä virkapaikkansa jättäjät ennen omaa pakoaan. Koch itse kieltäytyi ottamasta siviilipakolaisia edes laivaan, jolla hänet ja hänen perheensä evakuoitiin Königsbergistä länteen.
Erich Koch ei kannattanut Alfred Rosenbergin tapaan minkäänlaista liittosuhdetta valloitettujan alueiden slaavilaisväestön kanssa, vaan idän yleissuunnitelman mukaista väestö- ja tuhoamispolitiikkaa.
"Se, mitä tarvitsen, on, että puolalainen tavatessaan ukrainalaisen tappaisi tämän ja päinvastoin että ukrainalainen tavatessaan puolalaisen tappaisi hänet. Jos tätä ennen he ampuisivat kadulla juutalaisen, tapahtuisi se, mitä tarvitsen… Jotkut hätäisen lapsellisesti esittävät itselleen saksalaistamista. He ajattelevat, että tarvitsemme venäläisiä, ukrainalaisia ja puolalaisia, jotka laittaisimme puhumaan saksaa. Mutta me emme tarvitse venäläisiä, ukrainalaisia tai puolalaisia. Me tarvitsemme hyvää maata."
Sodan päätyttyä Koch onnistui piiloutumaan, mutta britit paikallistivat ja vangitsivat hänet 1949 Hampurissa ja luovuttivat hänet seuraavana vuonna Puolaan, jossa häntä pidettiin vankina syytteitä nostamatta kahdeksan vuoden ajan. Vuosina 1958–1959 pidetyssä oikeudenkäynnissä hänet tuomittiin kuolemaan Puolaa vastaan tehdyistä sotarikoksista. Ukrainassa tehtyjä sotarikoksia ei käsitelty oikeudessa. Kuolemantuomio kuitenkin muutettiin elinkautiseksi vankeudeksi, virallisesti Kochin heikon terveyden perusteella. Koch kuoli luonnollisen kuoleman puolalaisessa vankilassa 90-vuotiaana vuonna 1986.
Erich Koch oli tunnettu uskonnollisena henkilönä. Hän erosi kirkosta 1943. Hänen mukaansa kansallissosialismia olisi pitänyt kehittää Martin Lutherin kesken jääneen uskonpuhdistuksen pohjalta.
Itämeren alueen yliopistoverkosto
Itämeren alueen yliopistoverkosto on yhdeksäntoista Itämeren alueella toimivan yliopiston verkosto. Suomalaisista yliopistoista verkostoon kuuluvat Turun yliopisto ja Turun kauppakorkeakoulu. Niiden lisäksi verkostoon kuuluu 21 yliopistoa Latviassa, Liettuassa, Puolassa, Venäjällä ja Virossa.
Verkoston jäsenyliopistot tekevät sekä tutkimukseen että koulutukseen liittyvää yhteistyötä.
Marie Dressler
Marie Dressler (oik. "Leila Marie Koerber", 9. marraskuuta 1868 Coburg, Kanada – 28. heinäkuuta 1934 Santa Barbara, Yhdysvallat) oli kanadalaissyntyinen näyttelijä.
Dresslerin isä oli musiikinopettaja. Dressler aloitti teatteriuransa 14-vuotiaana ja esiintyi 20-vuotiaana ensimmäisessä operettiroolissaan. Vuonna 1892 hän meni Broadwaylle ja hänestä tuli revyytähti. Dresslerin elokuvadebyytti oli vuonna 1914 Charlie Chaplinin elokuvassa. Hänestä tuli mykän elokuvan tähti.
Vuonna 1931 Dressler esiintyi tragikoomisessa elokuvassa "Min and Bill" ja sai roolistaan parhaan naispääosan Oscar-palkinnon. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Janet Gaynor
Janet Gaynor (oik. Laura Gainor 6. lokakuuta 1906 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat – 14. syyskuuta 1984 Palm Springs, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä. Hän menestyi sekä mykkäfilmien että äänielokuvan aikakaudella.
Gaynorista tuli vuonna 1928 ensimmäinen parhaan naispääosan Oscarin voittanut näyttelijä. Palkinto myönnettiin hänelle kolmesta elokuvaroolista: "Seitsemännessä taivaassa", "Kadun enkeli" ja "Auringonnousu". Hänen muita kuuluisia elokuviaan on muun muassa "Tapahtuipa Hollywoodissa" (1937).
Vielä vanhoilla päivillään Gaynor nousi teatterin lavalle - hän esiintyi ensimmäistä kertaa Broadwayllä 74-vuotiaana vuonna 1980 näytelmässä "Harodld ja Maude".
Gaynorilla on tähti Hollywood Walk of Famessa.
Laura Jäntti
Laura Helena Jäntti (s. 4. tammikuuta 1950 Helsinki) on suomalainen teatteriohjaaja. Hän on ollut kiinnitettynä Hämeenlinnan kaupunginteatteriin, Teatteri Jurkkaan, KOM-teatteriin (ohjaaja 1976-1986), Turun Kaupunginteatteriin sekä vieraillut ohjaajana useissa teattereissa. Hän aloitti Lilla Teaternissa johtajana 2001, mutta erosi huhtikuussa 2004, koska hänet syrjäytettiin neuvotteluissa, kun Lilla Teaternia ruvettiin yhdistämään Helsingin Kaupunginteatteriin. Jäntti valmistui Teatterikoulusta 1974. Hän on toiminut jTeatterikorkeakoulun ohjaajantyön lehtorina ja Näyttelijäliiton Ilmaisuverstaassa.
Jäntti on WSOY:n pääjohtajan Yrjö A. Jäntin tytär. Hän oli 1976–2000 naimisissa säveltäjä Eero Ojasen kanssa. Jäntillä on kaksi lasta, teatteriohjaaja Anni Klein (ent. Ojanen) ja Aino Ojanen.
Fytokromi
Fytokromi on kasvin viherhiukkasissa, levissä ja joissain bakteereissa esiintyvä sinivihreä väriaineproteiini. Se säätelee mm. organismin hakeutumista valoa kohti ja pigmenttimolekyylien tuotantoa. Kasvissa se aiheuttaa valorytmiin liittyviä muutoksia, kuten päivän pituuteen reagoivien kasvien (pitkänpäivänkasvit ja lyhyenpäivän kasvit) kukintainduktion sekä kasvien talveentumisinduktion. Lisäksi fytokromi laukaisee valossa itävien kasvien itämisprosessin. Fytokromia on kasveissa erittäin vähän, ja vaaditaan vain pieniä säteilytason muutoksia laukaisemaan sen välittämät kemialliset muutokset.
Fytokromilla on kaksi muotoa: virittynyt ja virittymätön fytokromi. Erilaiset fytokromit aistivat valoa punaisen eri aallonpituksilla, mutta tavallisesti fytokromi imee virittymättömässä tilassaan punaista valoa, jonka aallonpituus on 660-700 nm. Virittyneessä tilassa se imee kaukopunaista (730-750 nm) valoa, jonka seurauksena proteiini palautuu takaisin virittymättömään tilaan. Fytokromit voivat myös palautua virittymättömään tilaan pimeässä ns. pimeäpalautumisen avulla, joka on lämpötilasta riippuvaista.
Kasvien fytokromien virittymättömästä muodosta käytetään lyhennettä P660 (helakanpunaisen valon, 660 nm, vastaanottaja) sekä virittyneestä muodosta lyhennettä P730 (pidempiaaltoisen punaisen värin, 730 nm, vastaanottaja). Lyhenteet merkitsevät sitä valon aallonpituutta, jota fytokromi imee tehokkaimmin. Esimerkiksi auringon paistaessa P660 muuttuu nopeasti aktiiviseksi P730 fytokromin muodoksi, joka taas imee tehokkaasti 730 nm aallonpituutta. Tämän seurauksena, tai hitaasti pimeässä, fytokromi muuttuu takaisin P660-muotoon. Riittävä määrä fytokromin tehokasta muotoa aiheuttaa kukkimishormonin välityksellä kasvin kasvupisteiden ohjelmoitumisen generatiiviseen (suvulliseen)vaiheeseen, eli kukkimiseen. Päivän pituudesta riippuu, ehtiikö kasvissa valoisaan aikaan syntyä tarpeeksi fytokromin tehokasta muotoa kukkimisen indusoimiseksi ennen kuin pimeällä tehokas muoto alkaa taas palautua P660 muotoon.
Fytokromit ovat dimeerisiä proteiineja, jotka koostuvat valoa aistivasta osasta ja signaalia välittävästä osasta. Punainen valo saa aikaan niissä rakenteellisia muutoksia, jotka muuttavat tämä proteiinin toimintaa. Toiminta voi olla entsyymiaktivisuutta tai sitoutuminsta toisiin solun proteiineihin. Esimerkiksi kasveilla valo edesauttaa fytokromin sitoutumista PIF-molekyyleihin (engl. phytochrome-interacting factor), jotka yhdessä aktivoivat geenien ilmentymistä kasveilla.
Lehdykkä
Lehdykkä on kasvin lehden osa. Lehdykkä on erillistä lehteä muistuttava, mutta on kasvitieteellisesti vain osa suurempaa lehtilapaa. Lehteä, jonka lapa on jakautunut lehdyköihin, sanotaan "kerrannais­lehdeksi". Kerrannaislehtisiä kasvilajeja on monissa kasvisuvuissa ja -heimoissa, ja muun muassa lähes kaikkien Suomessa tavattavien saniaisten lehdet ovat jakautuneet lehdyköiksi.
Lehdyköihin jakautunut lehti voi olla lehtimuodoltaan joko parilehdykkäinen, jolloin lehdykät ovat järjestäytyneet pareittain lehden rankaan, tai sormilehdykkäinen, jolloin lehdet kiinnittyvät pistemäisesti lehtiruodin päähän. Omina lehtimuotoinaan voidaan myös erottaa useampaan kertaan pari- tai sormilehdykkäiset lehdet. Välillä jotkin lehdykät saattavat olla kiinni toisissaan, mikä voi olla seurausta siitä, että lehdykät ovat olleet ensin yhtä, yhtenäistä lehteä, ja lehden varttuessa tapahtuva lehdyköiksi jakautuminen ei ole tapahtunut täydellisesti ja jotkin lehdykät ovat jääneet kiinni toisiinsa. Yhdessä olevia lehdyköitä voi olla niin parilehdykkäisissä kuin sormilehdykkäisissäkin lehdissä, ja ne voivat hankaloittaa lehdyköiksi jakautumisessa mahdollisesti olevan jakautumissymmetrian havaitsemista. Yhdessä olevia lehdyköitä voi tavata esimerkiksi vuohenputkella ("Aegopodium podagraria").
Parilehdykkäiset lehdet voivat olla tasaparisia, jolloin jokaiselle lehdykälle on vastinlehdykkä rangan toisella puolen tai päättöparisia, jolloin rangan kärjessä on yksi pariton lehdykkä. Parilehdykkäisyys voi toistua useaan kertaan, jolloin lehti voi olla esimerkiksi kaksi tai kolme kertaa parilehdykkäinen. Kaksi kertaa parilehdykkäisessä lehdessä kukin päärangassa kiinni oleva lehdykkä on jakautunut vastaavasti edelleen pikkulehdyköiksi ja kolme kertaa parilehdykkäisessä lehdessä jokaisen lehdykän pikkulehdykkä on jakautunut vastaavasti edelleen vielä pienemmiksi lehdyköiksi. Lehdyköiksi jakautuminen ei aina välttämättä ole täydellistä. Eri tavoin parilehdykkäisiä lehtiä omaavia kasvilajeja ovat esimerkiksi kotipihlaja ("Sorbus aucuparia"), lehtosaarni ("Fraxinus excelsior"), kivikkoalvejuuri ("Dryopteris filix-mas") ja hiirenporras ("Athyrium filix-femina").
Sormilehdykkäisiä lehtiä voidaan nimetä niiden lehdyköiden määrän mukaan, jolloin lehti voi olla esimerkiksi kolmisorminen tai viisisorminen. Sormilehdykkäiset lehdet voivat myös jakautua edelleen useampaan kertaan sormilehdykkäisiksi. Eri tavoin sormilehdykkäisiä lehtiä omaavia kasvilajeja ovat esimerkiksi hevoskastanja ("Aesculus hippocastanum"), säleikkövilliviini ("Parthenocissus inserta"), komealupiini ("Lupinus polyphyllus") ja ahomansikka ("Fragaria vesca").
Rohtopassio
Rohtopassio ("Passiflora incarnata") on passioiden eli kärsimyskukkien ("Passiflora") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen köynnöskasvi, joka voi kasvaa jopa 3,5-metriseksi. Laji kasvaa luonnonvaraisena Yhdysvaltain kaakkoisosissa. Se poikkeaa sukunsa muista lajeista siinä, että se on kesävihanta muiden lajien ollessa ainavihantia.
Huu
Huu on lounaissuomalaisen uskomuksen mukaan joko olento, joka näyttäytyy enteenä ennen jonkun kuolemaa, tai kummitus, joka tekee pian kuolemansa jälkeen lähiomaisensa ihoon mustelmia tai muita jälkiä. Näitä jälkiä sanotaan huunpuremiksi.
Huu on ruotsalaista alkuperää. Samantapainen, suomalaiseen mytologiaan vakiintuneempi "kuoleman merkki" on marras.
Kolorismi
Kolorismi tarkoittaa maalaustaiteessa värin korostettua käyttöä tai värivaikutusten tehokasta käyttöä. "Koloristiksi" kutsutaan myös tietyn abstraktia ekspressionismia seuranneen taidesuuntauksen edustajaa.
Abbeyfeale
Abbeyfeale (iiriksi Mainistir na Féile) on historiallinen kauppala Limerickin kreivikunnassa Irlannin tasavallassa likellä Kerryn kreivikunnan rajaa. Kylä sijaitsee 21 km Newcastle Westistä N21-tien varrella, joka kulkee Limerickistä Traleehen. Kylä sijaitsee Fealen joen rantamilla Mullaghareirk Mountainsin juurella. Abbeyfeale asutettiin ensimmäisen kerran vuonna 1188 kun Brien P'Brien perusti sisteriläisen luostarin Fealen rannalle.
Pääerikoisuus Abbeyfeal's Squarella on isä William Caseyn patsas. Isä Casey oli kunnan pappi vuodesta 1883 aina vuoteen 1907, joka auttoi vuokralla olleita farmareita taistelemaan vuokraisäntiään vastaan. Paikallinen gaelinen jalkapallojoukkue on nimetty tämän mukaan.
Kylässä oli elokuvateatteri aina 1990-luvulle saakka. Vanhasta luostarista ei ole enää paljon jälkiä, ainoa tunnistettava merkki sen olemassaolosta on katolisen kirkon perustukset. Geraldiininen Portrinard Castle sijaitsee 2.5 kilometriä kylän luoteispuolella.
Abbeyleix
Abbeyleix tai Abbeylaois () on kylä Laoisen kreivikunnassa Leinsterin provinssissa Irlannin tasavallassa noin 14 kilometriä Portlaoisesta. Kaupungissa asuu 1 383 asukasta ja ympäröivällä alueella 2 379. Se sijaitsee N8-tien varrella.
Abbeyleix on historiallinen kaupunki. Sen perusti 1700-luvulla kartanokaupungiksi varakreivi De Vesci, ja se sijaitsee lähellä 1100-luvun sisterssiläistä luostaria, joka sijaitsee Noren rannalla. Nykyäänkin kaupungin ympärillä on useita historiallisia rakennuksia – muinaisia ympyrälinnoituksia, hautapaikkoja, munkkiluostareita, normannien ja keskiaikaisia linnoja, kirkkoja ja kartanoita. Kaupungissa sijaitsi ennen mattotehdas, joka valmisti mattoja muun muassa RMS Titanicille.
Kaupungissa sijaitsee perinnetalo, aristokraattinen luostarikoulu, joka kertoo oman osansa kaupungin historiassa. Abbeyleix lisättiin Irlannin perinnekaupunkien luetteloon useita sitten.
Kaupungissa on paikallissairaala, runsaasti kauppoja ja lukuisia pubeja. Kaupungin ylpeydenaihe on uusi hotelli, Abbeyleix Manor Hotel, jota on laajennettu 46 sviitin kokoiseksi. Taidekeskus avattiin keväällä 2007.
Minna Koskela
Minna Koskela (s. 3. kesäkuuta 1967 Janakkala) on suomalainen freelancernäyttelijä. Hän valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 1992.
Koskela tunnetaan televisiosarjasta "Kumman kaa", jossa hän näyttelee terveydenhoitaja Ellu Jokista. Koskela on käsikirjoittanut sarjan Heli Sutelan kanssa. Sutela ja Koskela olivat samalla vuosikurssilla Teatterikorkeakoulussa. He tekevät yhdessä myös sketsiesityksiä. Koskela on esiintynyt kotimaisissa televisiosarjoissa ja elokuvissa, kuten "Iltalypsy", "Tahdon asia", "Team Ahma" ja "Raid", sekä "8 päivää ensi-iltaan", "Nousukausi" ja "Klassikko".
Televisiorooliensa lisäksi Koskela on näytellyt teatterien lavoilla, muun muassa Koko-teatterissa. 15. maaliskuuta 2010 alkoi "Kummanki kaa ja mukana myös Vesa" -lavakiertue, jossa oli mukana Koskelan lisäksi "Kumman kaa" -sarjasta tutut näyttelijät Heli Sutela ja Ilkka Merivaara. Koskela on käsikirjoittanut sen yhdessä Heli Sutelan kanssa.
Johanna Iivanainen
Johanna Iivanainen (o.s. Niemelä, 22. marraskuuta 1976 Oulu, Suomi) on suomalainen laulaja. Hän on julkaissut kolme sooloalbumia ja tehnyt yhteistyötä erilaisten kokoonpanojen kanssa.
Vuonna 2011 Iivanainen osallistui Suomen euroviisukarsintaan Edu Kettusen sanoittamalla kappaleella "Luojani mun".
Iivanainen aloitti pianonsoiton viisivuotiaana Oulun Konservatoriossa. Hän alkoi esittää jazzia lukioikäisenä Oulussa.
Iivanainen opiskeli ensin Oulun yliopistossa musiikkikasvatusta, mutta muutti vuonna 1996 Helsinkiin, missä hän opiskeli laulua Helsingin Pop & Jazz Konservatoriossa. Hän tapasi siellä myös miehensä, kitaristi Mikko Iivanaisen. He asuvat Mäntsälässä.
Myöhemmin hän on opiskellut opettajalinjalla Helsingin ammattikorkeakoulu Stadiassa ja opettanut Pop & Jazz Konservatoriossa.
Oulussa asuessaan Iivanainen lauloi Khamos-yhtyeessä, joka julkaisi EP:n vuonna 1996 ja oli Suomen Jazzliiton kiertueella syksyllä 1997. Helsinkiin muutettuaan hänen ensimmäinen yhtyeensä oli Unit 6, joka julkaisi myös omakustannealbumin "No. I". Myöhemmin Iivanainen liittyi Otto Donnerin Free for All -kokoonpanoon ja Mikko Iivanaisen Free Control -yhtyeeseen ja on esiintynyt myös molempien yhtyeiden albumeilla.
Vuonna 2002 Iivanainen oli Antti Sarpila Swing Bandin solistina ja esiintyi muun muassa yhtyeen 20-vuotisalbumilla ja joulukiertueella. Lisäksi hän on laulanut yhtyeissä Petri Puolitaival Quartet, JimJamMurMur, Loco Motife, 1N ja Korpi Ensemble, sekä vieraillut Perko-Pyysalo Poppoon ja UMO Jazz Orchestran solistina.
Vuonna 2003 Iivanainen julkaisi saksofonisti Eero Koivistoisen kanssa albumin "Suomalainen", jolla hän lauloi suomalaisten iskelmien lisäksi Koivistoisen sävellyksiä.
Vuonna 2004 ilmestyi Iivanaisen ensimmäinen soololevy "Johanna Iivanainen", jonka kappaleet hän oli itse säveltänyt ja sovittanut. Levyllä soitti Free Control.
Vuonna 2007 julkaistiin Iivanaisen ja Koivistoisen yhtyeen toinen yhteinen albumi "Lennosta kii!" Myös tällä albumilla yhdisteltiin suomalaista populaarimusiikkia Koivistoisen jazzsovituksiin ja -sävellyksiin. Samana vuonna Universal Music julkaisi Iivanaisen ja Pepe Willbergin albumin "Kaksi ihoa".
Vuonna 2002 Iivanainen palkittiin Louis Armstrong -palkinnolla, ja vuonna 2003 Sony Electronics Finland ja Suomen Jazzliitto myönsivät hänelle historian ensimmäisen Sony jazz -palkinnon. Hän on ollut Jazz-Emma-ehdokkaana albumeilla "Suomalainen" vuonna 2003 ja "Johanna Iivanainen" vuonna 2004.
Iivanainen voitti Jazz-Emman Iro Haarlan ja Uffe Korkforsin Loco Motife -yhtyeessä vuonna 2005.
Vuonna 2006 Iivanainen valittiin "Jazzrytmit"-lehden kriitikkoäänestyksessä vuoden parhaaksi naislaulajaksi.
Rehne Pedersen
Rehne Pedersen (s. 18. huhtikuuta, Aalborg) on tanskalainen pokeriammattilainen. Hän oli varsin tuntematon nimi pokeripiireissä ennen kuin voitti joulukuussa 2005 World Poker Tourin Five Classic Diamond -turnauksen, jonne hän selviytyi 100 dollarin satelliittiturnauksen kautta. Lopun kaksinpelissä Pedersen kukisti suomalaisen Patrik Antoniuksen ja ansaitsi 2 078 185 dollaria. WPT:n Fourth Annual Five-Star World Poker Classic -turnauksessa huhtikuussa 2006 Pedersen sijoittui rahoille voittaen 87 875 dollaria. Vuonna 2005 Pedersen oli World Series of Pokerin (WSOP) pääturnauksessa rahasijalla (233.).
Internetissä Pedersen pelaa nimimerkillä "Carlos". Tammikuussa 2008 Pedersenin turnausansiot ylittivät 2,2 miljoonaa dollaria.
Societas biochemica, biophysica et microbiologica Fenniae
Societas biochemica, biophysica et microbiologica Fenniae eli Biobio-seura on suomalainen valtakunnallinen tieteellinen yhdistys. Seuran tavoitteena on edistää oman alansa tutkimusta ja toimintaa Suomessa. Seuran toimialaan kuuluvat biokemia, biofysiikka, mikrobiologia, kasvifysiologia, eläinfysiologia, virologia ja ravitsemustiede, glykobiologia sekä proteomiikka. Seuran perusti nobelisti Artturi Ilmari Virtanen vuonna 1946. Seura kuuluu alan kansainvälisiin järjestöihin ja jakaa apurahoja jäsenilleen.
TVXQ
TVXQ (akronyymi sanoista ”Tong Vfang Xien Qi”, eli "DBSK", , , kirjaimellisesti ”idän nousevat jumalat”) on eteläkorealainen popyhtye. Yhtye julkaisi ensimmäisen singlensä ”Hug” vuoden 2004 alussa ja nousi sen jälkeen suureen suosioon Koreassa ja muualla Aasiassa. TVXQ aloitti viisijäsenisenä, mutta kolme jäsentä (Junsu, Jaejoong ja Yoochun) erosivat yhtyeestä sopimusriidan vuoksi vuonna 2009 ja muodostivat uuden JYJ-nimisen yhtyeen. TVXQ jatkoi kaksijäsenisenä (Yunho ja Changmin) ja teki onnistuneen paluun vuonna 2011. Yhtye työskentelee Koreassa S.M. Entertainmentille ja Japanissa Avex Groupille.
TVXQ luotiin alun perin Aasian markkinoille, ja sen haluttiin nousevan suosituksi Korean lisäksi myös Japanissa, Kiinassa ja Thaimaassa. Yhtyeen laaja Aasian-kiertue houkuttelikin konsertteihin vuoden aikana lähes 400 000 katsojaa, ja yhtye on noussut Japanin Oricon-listan kärkeen useammin kuin mikään muu ulkomainen ryhmä, yhdeksän kertaa (helmikuussa 2011). Yhtyeen jäsenet ovat esiintyneet lukuisissa mainoksissa ja televisio-ohjelmissa. TVXQ onkin ollut yksi "hallyun", Aasian yli pyyhkineen korealaisen kulttuurin aallon, tärkeimmistä edustajista.
TVXQ:n nykyiset jäsenet ovat Jung Yunho (”U-Know”) ja Shim Changmin (”Max”). Entiset kolme jäsentä ovat Kim Jae-joong (”Hero”), Park Yoochun (”Micky”) ja Kim Junsu (”Xiah”).
Victor Ramdin
Annand ”Victor” Ramdin (s. 28. toukokuuta 1968 Georgetown, Guyana) on guyanalaissyntyinen yhdysvaltalainen pokerinpelaaja ja liikemies.
Ramdin aloitti pokerinpeluun vuonna 2002 ja häntä on opettanut huippupelaaja Phil Ivey. Vuonna 2003 hän oli jo rahasijoilla World Series of Pokerin (WSOP) pääturnauksessa (29.). Myöhemmin samana vuonna Ramdin oli kolmas Showdown at the Sands -turnauksessa.
Vuonna 2004 Ramdin oli kymmenes Yhdysvaltain pokerimestaruusturnauksessa (United States Poker Championship) ja voitti World Poker Finalsissa 500 dollarin sisäänoston limit hold'emin.
Huhtikuussa 2006 Ramdin voitti World Poker Tourin (WPT) Foxwoods Poker Classic -turnauksen. Ykköstilastaan hän ansaitsi 1 331 889 dollaria. Kuukautta aiemmin hän oli voittanut 100 000 dollaria PartyPoker.com Million V -turnauksen yhdeksännestä tilasta.
WPT-voittonsa jälkeen Ramdin on saavuttanut useita rahasijoja WPT- ja WSOP-turnauksissa. Hän edustaa PokerStars-nettipokerihuonetta. Elokuussa 2007 Ramdinin pokeriuran turnausansiot ylittivät 2,2 miljoonaa dollaria.
Victor Ramdin on mukana television "High Stakes Poker" -ohjelman kolmannella tuotantokaudella.
Ramdin tekee myös hyväntekeväisyystyötä entisessä kotimaassaan Guyanassa.
Lucas di Grassi
Lucas Tucci di Grassi (s. 11. elokuuta 1984 São Paulo, São Paulo, Brasilia) on brasilialainen kilpa-autoilija, joka kilpailee Formula E -sarjassa Abt Sportsline -tallissa sekä FIA World Endurance Championship -sarjassa Audilla. Hän on Formula E -sarjan hallitseva maailmanmestari.
Di Grassi aloitti uransa kartingissa vuonna 1996. Vuonna 2002 di Grassi ajoi Brasilian Formula Renault -sarjaa, jossa hän sijoittui kokonaispisteissä toiseksi. Vuonna 2003 di Grassi ajoi Etelä-Amerikan F3-sarjaa, jossa hän oli sarjan toinen. Samana vuonna hän ajoi myös Formula 3 Eurosarjaa, jossa hän oli loppupisteissä 21. Vuonna 2004 di Grassi ajoi Britannian F3-sarjaa, jossa hän sijoittui loppupisteissä kahdeksanneksi. Samana vuonna hän ajoi myös Euroopan F3 Cup-sarjaa, jossa hän oli pisteissä kuudes.
Kaudella 2005 di Grassi ajoi Formula 3 Eurosarjassa, jossa hän oli loppupisteissä kolmas. Hän voitti samana vuonna arvostetun Macaon F3 kisan.
Lucas di Grassi siirtyi GP2-sarjaan Durango-talliin kaudella 2006. Hän keräsi kahdeksan pistettä tulokaskautensa aikana. Kaudella 2007 hän ajoi ART Grand Prix -tallissa. Di Grassi sijoittui kauden kokonaispisteissä toiseksi. Mestaruuden vei saksalainen Timo Glock.
Hän jatkoi sarjassa kaudella 2008 Barwa ITL Campos Team -tallissa. Hänen tallikaverinaan ajoi venäläinen Vitali Petrov. Di Grassi sijoittui sarjan kolmanneksi kolmella voitollaan. Kaudella 2009 di Grassi kilpaili Racing Engineering -tallissa sijoittuen jälleen sarjan kolmanneksi samalla pistemäärällä kuin edellisenä vuonna.
Di Grassi kilpaili Formula 1-sarjassa Virgin Racing-tallissa kaudella 2010. Hänen parhaaksi sijoituksekseen jäi Malesian kilpailussa ajettu 14:s tila. Kauden jälkeen hänet korvattiin Jerome d'Ambrosiolla. Di Grassi toimi kausilla 2011, 2012 ja 2013 rengasvalmistaja Pirellin testikuljettajana.
F1-uransa jälkeen Di Grassi on kilpaillut Audilla FIA World Endurance Championship -sarjassa. Ensimmäisen kilpailunsa hän ajoi kaudella 2012. Debyytissään hänen autokuntansa ajoi pronssille Interlagosin radalla. Vuonna 2013 hän osallistui Le Mansin 24 tunnin ajoon ja sijoittui kolmanneksi. Kaudella 2014 di Grassi sai ajopaikan koko kaudeksi. Le Mansin kilpailussa di Grassi sijoittui tällä kertaa toiseksi. Kaikkiaan kahdeksassa kilpailussa hän sijoittui neljästi palkinnoille. Kaudella 2015 di Grassi sijoittui palkinnoille vain kerran. Di Grassi jatkoi sarjassa kaudella 2016.
Syyskuussa 2012 Di Grassi nimitettiin uuden Formula E -sarjan viralliseksi testikuljettajaksi. Di Grassi sai kuljettajan paikan Abt Sportsline -tallissa ja kilpaili sarjassa sarjan debyyttikaudella 2014-15. Hän ajoi voittoon kaikkien aikojen ensimmäisessä Formula E -kilpailussa . Kauden aikana hän ajoi kaikkiaan kuudessa kilpailussa palkintokorokkeelle sijoittuen sarjassa kolmanneksi.
Toisella kaudella di Grassi jatkoi Audi Abtilla. Hän voitti kauden toisen kilpailun Malesiassa. Lisäksi hän voitti Long Beachin ja Ranskan osakilpailut. Hän kävi tiukan taistelun sarjan mestaruudesta Sébastien Buemin kanssa, mutta Lontoon päätöskilpailussa tapahtuneen keskinäisen kolarin myötä Buemi vei sarjan mestaruuden kahdella pisteellä ja di Grassi jäi sarjan toiseksi.
* Kausi käynnissä.
Lotte Betke
Lotte Betke (s. 5. marraskuuta 1905 Hampuri – 25. heinäkuuta 2008 Siegburg) oli saksalainen kirjailija. Hän kirjoitti näytelmiä, runoja, kuunnelmia sekä lasten- ja nuortenkirjallisuutta.
Betke aloitti uransa näyttelijänä. Vuonna 1931 hän muutti Berliiniin ja myöhemmin Stuttgartiin. Hänen ensimmäinen teoksensa, lastenkirja "Lieschen", ilmestyi vuonna 1941. Betken teoksia on käännetty saksasta ainakin englanniksi, hollanniksi, tanskaksi ja norjaksi.
Tuotantotalo Werne
Tuotantotalo Werne oli suomalainen yhtiö, joka järjesti audiovisuaalisia tuotantoja Pohjoismaissa ja Baltian maissa. Vuonna 2000 Tuotantotalo Wernen liikevaihto oli 5,4 miljoonaa euroa.
Yhtiö tuli myös tunnetuksi lukuisista lastenohjelmien dubeistaan. Werne korvasi PVP-Voicen kanssa Agapio Racing Teamin vakiodubbaajana niin MTV3:lla kuin Nelosella.
Huhtikuussa 2017 ylivieskalainen perheyritys Streamteam Nordic Oy osti Tuotantotalo Werne Oy:n koko osakekannan.
Kehruu-Jenny
Kehruu-Jenny (engl. "spinning jenny") on James Hargreavesin vuonna 1770 patentoima kehruukone, jota pidetään ensimmäisenä laitteena, jolla voitiin kehrätä useita lankoja samanaikaisesti.
John Kay oli vuonna 1733 keksinyt pikasukkulan, joka huomattavasti nopeutti kutomista. Tämä asetti vaatimuksen myös kutomisen raaka-aineen eli langan nopeammasta valmistamisesta. Ratkaisun toi Kehruu-Jenny, jonka Hargreaves ilmeisesti kehitteli 1760-luvulla. Laitteelle vuonna 1770 myönnetty patentti mitätöitiin myöhemmin, sillä Hargreaves oli myynyt koneitaan jo ennen patentin anomista. Kerrotaan, että Hargreaves nimesi kehruukoneen tyttärensä – toisten lähteiden mukaan vaimonsa – mukaan. Todennäköisimmältä tuntuu kuitenkin selitys, jonka mukaan "jenny" on vain väännös sanasta "gin" (vrt. "cotton gin", raastinkone), joka puolestaan on lyhennys sanasta "engine". Hargreavesin asemaa Kehruu-Jennyn keksijänä on myös epäilty.
Kehruu-Jennyssä oli rukin tavoin yksi pyörä mutta rukista poiketen kahdeksan värttinää. Lanka kelautui samanaikaisesti kaikille kahdeksalle värttinälle. Käsikäyttöisessä koneessa langan tuotanto tapahtui kolmessa vaiheessa: ensin puuvillahahtuvat venytettiin, sitten kierrettiin ja viimein kelattiin puolille. Kehruu-Jennyä kehitettiin niin, että siinä oli parhaimmillaan 120 värttinää. Laite siis nopeutti langan valmistusta huomattavasti.
Port Blair
Port Blair () (koordinaatit: ) on suurin kaupunki Etelä-Andamaanien piirikunnassa Andamaanien saarella ja Andamaanien ja Nikobaarien liittovaltion alueen pääkaupunki Intiassa. Kaupunki sijaitsee Etelä-Andamanin saaren itärannikolla ja on saarten pääsatama.
Vuoden 2011 väestönlaskennassa kaupungissa oli 100 608 asukasta.
Säleikkövilliviini
Säleikkövilliviini ("Parthenocissus inserta", myös "Parthenocissus vitacea") on villiviineihin kuuluva köynnös, joka kasvaa parhaiten säleikköjen tukemana. Sillä ei nimittäin ole samanlaisia tarttumalevyjä kuin imukärhivilliviinillä.
Imukärhivilliviini
Imukärhivilliviini ("Parthenocissus quinquefolia" ’Engelmannii’) on villiviineihin kuuluva köynnöskasvi. Se kiipeää seiniä pitkin omin avuin kärhissä olevien tarttumalevyjen avulla. Verso ja silmut ovat keväällä punaiset, toisin kuin säleikkövilliviinillä, jolla ne ovat vihreät. Imukärhivilliviini sietää hyvin alasleikkausta. Lajike 'Engelmannii' on ainoa Suomessa viljeltävä.
Neulekone
Neulekone on kone, jolla valmistetaan langasta neuloskangasta tai vaatteita. Neulekoneet voivat olla käsi- tai sähkökäyttöisiä.
Ensimmäinen neulekone, Leen sukkakone, patentoitiin vuonna 1589. Sen keksijä oli englantilainen pappi William Lee. Leen sukkakone levisi nopeasti ympäri Eurooppaa. 1800-luvulla neulekoneet yleistyivät sekä koti- että teollisuuskäytössä.