hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Baleaarit
Baleaarit (, ) on neljän suurehkon saaren muodostama Espanjan itsehallintoalue ja maakunta Välimerellä. Pääkaupunki on Palma de Mallorca, ja saarilla on noin 1,1 miljoonaa asukasta.
Baleaarien saariryhmä on muodostunut itäisestä ja läntisestä ryhmästä. Itäiseen kuuluvat saariston pääsaari Mallorca sekä Minorca ja pieni Cabrera. Läntinen ryhmä tunnetaan nimellä Pitiusassaaret, ja siihen kuuluvat Ibiza ja Formantera. Saariryhmän pinta-ala on 4 992 neliökilometriä.
Baleaarit ovat Espanjan eteläosissa olevan Baetisten kordilleerien jatke, joka ulottuu mannermaassa Cabo de la Naon itäkärkeen asti.
Baleaarien ensimmäiset ihmiset ovat asettuneet saarille arkeologien mukaan noin vuonna 5000 eaa. Esihistoriallinen talaiotkulttuuri sai nimensä talaioteiksi kutsuista kivitornista. Talaiotkulttuurin keramiikka oli vallitseva aina roomalaiskaudelle asti.
Vandaalit valtasivat saaret vuonna 526 ja Bysantti vuonna 534. Muslimeille saaret siirtyivät vuonna 903. Aragonian Jaakko I valtasi Mallorcan ja Ibizan vuosina 1229–1235. Minorca siirtyi 1287 Aragonialle Alfonso III:n vallattua sen.
Baleaareilla alkoi tämän jälkeen taloudellinen nousukausi kauppakeskuksena ja katalaanien siirtokuntien ansiosta. Saaret ajautuivat kuitenkin 1400-luvulla vaikeuksiin, mihin vaikuttivat eristäytynyt sijainti, nälänhädät ja merirosvojen jatkuvat hyökkäykset. Turkkilaiset käytännössä tuhosivat Menorcan kaksi tärkeintä kaupunkia 1500-luvulla, ja Formantera hylättiin samoihin aikoihin.
Menorca (englanniksi "Minorca") oli brittien hallinnassa 1700-luvulla. Britit valtasivat vuonna 1708 ensin Maón kaupungin, ja koko saari luovutettiin briteille vuonna 1713 Utrechtin rauhassa. Saari oli Britannian hallussa vuoteen 1802 asti.
Baleaareista tuli vuonna 1833 Espanjan maakunta. Siellä syntyi 1800-luvun lopulla alueellista liikehdintää, mutta se ei lopulta saanut laajamittaista kannatusta. Baleaareille ehdotettiin autonomiaa vuonna 1931, mutta itsehallintoalue siitä muodostettiin vasta vuonna 1983.
Viralliset kielet ovat katalaani ja espanja. Espanjan tilastokeskuksen mukaan vuonna 2017 Baleaarien asukasluku oli 1 115 999. Mallorca on suurin saarista, sillä siellä oli 868 693 asukasta vuonna 2017. Saarten pääkaupungissa Palma de Mallorcassa asui samana vuonna 406 492 asukasta. Toiseksi suurin kunta oli Mallorcalla sijaitseva Calvià. Ibizan (asukasluku 143 856) suurin kunta oli Ibiza (49 689 asukasta) ja Menorcan (91 170 asukasta) Ciutadella de Menorca (28 838 asukasta). Formanteralla oli 12 280 asukasta.
Saaristo on suosittu turistikohde espanjalaisten ja ulkomaalaisten keskuudessa.
Kirk Hammett
Kirk Lee Hammett (s. 18. marraskuuta 1962 San Francisco, Kalifornia) on yhdysvaltalainen kitaristi. Hän on ollut metalliyhtye Metallican soolokitaristi vuodesta 1983 lähtien.
Hammett korvasi huhtikuussa 1983 nykyään Megadethissä soittavan Dave Mustainen Metallican kitaristina ja soitti yhtyeen debyytillä "Kill ’Em All". Ennen Metallicaa Hammett soitti Exodus-yhtyeessä, jonka hän perusti yhdessä Paul Baloffin kanssa. Hammett on myös vieraillut yhdysvaltalaisen hardcore-yhtye Septic Deathin "Kichigai"-EP:llä.
Kirk Hammett sai ensimmäisen sähkökitaransa vasta 15-vuotiaana, mutta soitti jo kuusi vuotta myöhemmin Metallican ensimmäisellä levyllä sooloja.
Hammett soittaa muun muassa ESP:n, Jacksonin ja Gibsonin valmistamilla kitaroilla. Hän käyttää sooloissaan hyväkseen paljon wah-wah -pedaalia. Kirk Hammett on Metallican suosion ansiosta saanut monia jäljittelijöitä. Hammettin soittotyylistä voi myös havaita hänen tärkeimpien esikuviensa, kuten Jimi Hendrixin ja Randy Rhoadsin, vaikutuksen. Hammett otti myös uransa alkuaikoina kitaratunteja kitaralegenda Joe Satrianilta, joka on vaikuttanut hänen soittoonsa merkittävästi.
Kirk Hammett sijoittui Rolling Stone -lehden ”100 greatest guitarists of all time” -listan 11. sijalle.
Kirk Hammett on naimisissa Lani Hammettin kanssa ja heidän esikoispoikansa, Angel Ray Keala Hammett, syntyi syksyllä 2006. Toinen poika syntyi kesäkuussa 2008. Hammett harrastaa surffausta ja omistaa hevostilan Pohjois-Amerikassa.
Rovaniemen lentoasema
Rovaniemen lentoasema () on Suomen kolmanneksi vilkkain lentoasema. Se sijaitsee Rovaniemellä (ennen vuoden 2006 kuntaliitosta Rovaniemen maalaiskunnassa). Vuonna 2013 sen kautta kulki 427 367 lentomatkustajaa. Lentoasemalla on käytössä ILS CAT II -tarkkuuslähestymisjärjestelmä.
Finavia käynnisti maakuntakenttien investointiohjelman vuoden 2014 alussa ja ilmoitti tekevänsä muutostöitä myös Rovaniemen lentoasemalle, muun muassa kehittämällä terminaalitiloja, parantamalla matkustajakokemuksia ja kehittämällä matkustajille suunnattuja palveluita.
Rovaniemen lentoasema on Joulupukin virallinen lentoasema.
Pohjoinen napapiiri kulkee juuri lentoaseman kiitotien poikki.
Rovaniemen Someroharjulle valmistui vuonna 1940 kaksi nurmipäällysteistä kiitotietä, joilta Aero Oy aloitti lentotoimintansa. Jatkosodan aikana Rovaniemen lentokenttä toimi Luftwaffen päälentokenttänä ja huoltokeskuksena Lapissa.
Finavia (entinen Ilmailulaitos) huolehtii lentoaseman ylläpidosta, muun muassa lennonjohdosta, kunnossapidosta, lennonneuvonnasta ja lentoterminaalin monista toiminnoista. Rovaniemi on Joulupukin virallinen lentokenttä. Joulupukin pajakylä ja luola Santa Park sijaitsevat noin kahden kilometrin etäisyydellä kentästä valtatie 4:n varrella.
Rovaniemen lentoasema on niin sanottu yhteistoimintalentoasema, jossa on sekä siviili- että sotilasilmailua.
Lentoasemalla toimii Lapin lennosto, jonka pääasiallisena kalustona ovat Hornet-hävittäjät.
Rajavartiolaitoksen vartiolentolaivueen Rovaniemen vartiolentue toimii lentoasemalla.
Tilauslentoja kentälle tulee muun muassa Isosta-Britanniasta, Ranskasta, Italiasta, Espanjasta, Kreikasta, Venäjältä ja Israelista.
RahtiyhtiötLentoasemalta on taksien lisäksi Airport Taxi -taksiyhteys kaupunkiin. Reitti kulkee linja-autoaseman ja suurimpien hotellien kautta. Matka Rovaniemen keskustaan ja keskustasta lentokentälle kestää noin 15–20 minuuttia.
Lentoasemalta on aikataulunmukaiset linja-autoyhteydet Nuorgamiin, Karigasniemelle, Inariin, Ivaloon, Saariselälle, Sodankylään, Luostolle, Pyhätunturille, Kemijärvelle, Sallaan, Savukoskelle ja Pelkosenniemelle.
Läntisen Lapin tunturikeskuksiin, Leville, Ylläkselle, Olokselle, Pallakselle ja Kilpisjärvelle on yhteydet Rovaniemen linja-autoasemalta.
Airport Taxin autot ovat kentällä koneiden saapuessa. Ne kuljettavat matkustajia Rova­niemen kaupungin ja ympäristön alueelle tai alueelta.
Vuonna 2006 Finavia valitsi Rovaniemen lentoaseman vuoden lentoasemaksi.
Lentoaseman suunnittelijat on palkittu Vuoden teräsrakenne -palkinnolla vuonna 1992. Palkitut ovat arkkitehdit Mikko Heikkinen ja Markku Komonen sekä diplomi-insinööri Erkki Juva ja insinööri Ritva Kyllönen.
Ruuvimeisseli
Ruuvimeisseli eli ruuvitaltta on työkalu, jolla väännetään ruuveja. Yleisimmin ruuvimeisselit ovat tasa- ja ristipäisiä. Tasapäisiä sanotaan yleisesti myös talttapäisiksi. Ristipäisiä ruuvimeisseleitä eli ristiuratalttoja on mm. "Pozidriv"- ja "Phillips"-standardien mukaisia. Uudempia tulokkaita ovat kuusisakaraisen tähden muotoinen "Torx"-kanta ja 12-kulmainen XZN-kanta. Myös kuusiokoloavaimia on ruuvitalttoina. Ruuvimeisseleitä on eri kokoisia isoista ruuvimeisseleistä aivan pieniin säätö- ja kellosepän ruuvimeisseleihin. On tärkeää, että ruuvimeisseli on valittu oikein ruuvin kannan tyypin ja koon mukaan, sillä muutoin sekä ruuvi että meisseli voivat vahingoittua.
Iskuruuvitaltalla voidaan kiristää tiukasti ja irrottaa juuttuneita ruuveja. Iskuruuvitalttaa lyötäessä sen kärki pyörähtää liikuttaen ruuvia iskun samalla painaessa kärjen tiukasti ruuvin kantaan kiinni.
Sähköasentajille valmistetaan kokonaan eristettyjä, enintään 1000 voltin jännitteen kestäviä, kaksoiskolmiolla merkittyjä ruuvimeisseleitä.
Erilaisten ruuvinkantatyyppien lyhenteitä:
James Hetfield
James Alan Hetfield (s. 3. elokuuta 1963 Downey, Kalifornia, Yhdysvallat) on thrash metal -yhtye Metallican laulaja, kitaristi ja pääasiallinen lauluntekijä. Hän perusti Metallican rumpali Lars Ulrichin kanssa vuonna 1981.
Lapsuutensa Hetfield vietti Los Angelesissa, Yhdysvalloissa perheessä, jossa kristillinen kasvatus oli tärkeä osa jokapäiväistä elämää. Tämän voi yhä huomata muun muassa Hetfieldin kirjoittamissa Metallican sanoituksissa, jotka hyvin useasti sivuavat uskontoa ja oikeutta.
9-vuotiaana Hetfield aloitti musiikin harrastamisen. Aluksi hän soitti pianoa, mutta pian piano vaihtui isoveljen rumpuihin ja sitten kitaraan. Tyylivaikutteita Hetfield ammensi sen aikaisilta idoleiltaan kuten Van Halenilta, AC/DC:ltä, KISSltä, Aerosmithiltä, Black Sabbathilta, Led Zeppeliniltä ja Thin Lizzylta. Ei mennyt kauankaan, kun Hetfield perusti ensimmäisen yhtyeensä nimeltä Obsession.
Muutettuaan Breaan Kaliforniaan Hetfield perusti toisen yhtyeensä nimeltä Hugh tapaamansa rumpalin Jim Mulliganin kanssa. Hughissa ollessaan Hetfield teki muiden yhtyeen jäsenten kanssa Metallican esikoisalbumille "Kill ’Em All" päätyneen kappaleen "Phantom Lord". Hetfieldin vanhemmat erosivat hänen ollessa 12-vuotias. Vastoinkäymiset jatkuivat, hänen äitinsä kuoli kun hän oli 16-vuotias. Tämän jälkeen Hetfield muutti Metallican silloisen basistin Ron McGovneyn kanssa yhteen, koska hänellä ei olisi ollut muuta paikkaa missä asua. Talon omisti McGovneyn äiti ja se oli vain yksi hänen omistamistaan taloista lähistöllä. Hetfield ja McGovney saivat asua talossa ilmaiseksi, koska se oli saanut purkutuomion. Talon paikalle rakennettiin myöhemmin tie.
Käytyään läpi useita yhtyeitä James Hetfield tapasi vuonna 1981 Lars Ulrichin. Hieman tämän tapaamisen jälkeen Metallica syntyi ja vain kaksi vuotta Metallican perustamisesta julkaistiin esikoisalbumi Kill ’Em All, joka oli ensimmäinen paremmin myynyt thrash metal -levy.
Hetfield on ollut vaimonsa Francesca Tomasin kanssa naimisissa vuodesta 1997 lähtien ja heillä on kolme lasta. Perhe asuu pikkukylässä Coloradon osavaltiossa Yhdysvalloissa minne he muuttivat San Franciscon alueelta vuonna 2016. Hetfield on raitis alkoholisti. Hän lopetti juomisen 2000-luvun alussa. Hänen toipumisprosessiaan käydään läpi elokuvassa .
James Hetfieldin soittotekniikassa on erikoista se, että hän soittaa lähes kaiken plektralla iskemällä kieliä ylhäältä alaspäin eli niin kutsutulla "downstroke"-tekniikalla. Tästä onkin tullut Metallican tasainen ja vahva kitarasoundi. Hän myöskin pitää plektraa peukalon, etusormen ja keskisormen yhteisotteessa joka luo sekä tukevan otteen mutta myös voimakkaan soundin sekä antaa mahdollisuuden soittaa nopeasti väsymättä.
Blue Cheer
Blue Cheer on yhdysvaltalainen rockyhtye, jota pidetään yhtenä heavy metal -musiikin edelläkävijöistä.
San Franciscossa vuonna 1967 perustetun trion jäsenet innostuivat The Jimi Hendrix Experiencen ja Creamin raskaasta, psykedeelisestä ja bluesvaikutteisesta rockista. Yhtye kehitti tältä pohjalta kovaäänisen ja raskassoundisen tyylin, joka oli esikuviaan rujompi ja monotonisempi. Blue Cheerin tunnetuin albumi lienee yhtyeen debyytti "Vincebus Eruptum", joka julkaistiin tammikuussa 1968. Levy saavutti Yhdysvalloissa kohtalaisen myyntimenestyksen nousten 11. sijalle Billboardin albumilistalla. Nykyisin se muistetaan jonkinlaisena kulttiklassikkona varsinkin stoner rockin ja doom metalin harrastajien keskuudessa. Yhtyeen tunnetuin kappale ja ainoa Top 100 -listalle noussut single oli versio Eddie Cochranin hitistä "Summertime Blues"; kappale saavutti Billboardin singlelistalla 14. sijan. Yhtyeen toinen albumi "Outsideinside" jatkoi samalla musiikillisella linjalla kuin debyytti, mutta ei saavuttanut vastavaa suosiota. Blue Cheerin alkuperäiskokoonpanon kitaristi Leigh Stephens pääsi 2000-luvulla musiikkilehti Rolling Stonen 100 suurinta kitaristia -luetteloon; rumpali Paul Whaley muistetaan lyhyestä suhteestaan Janis Joplinin kanssa.
"Outsideinsiden" jälkeen yhtyeen kokoonpano muuttui ja tyyli pehmeni kaupallisemman hard rockin ja psykedelian suuntaan.. Albumillaan "Oh! Pleasant Hope" (1971) Blue Cheer oli siirtynyt kantrirockiin.
Blue Cheer hajosi 1970-luvun alussa, mutta kokoontui vuonna 1984 uudestaan ja on jatkanut esiintymistä vielä 2000-luvulla.
Hefaistos
Hefaistos () on kreikkalaisessa mytologiassa tulen ja taonnan seppäjumala. Roomalaisten vastine Hefaistokselle oli Vulcanus (tai "Volcanus").
Hefaistos on Heran poika. Toisin kuin muut Olympoksen jumalat, hän on lyhyt ja äärimmäisen ruma. Hän on myös äärimmäisen taitava seppä ja rakensi jumalille palatseja, joissa he asuivat Olympoksella ylellisyydessä. Kerran Zeuksen ja Heran välisen riidan aikana epäonninen Hefaistos heitettiin alas Olymposvuorelta. Koska hän oli kuolematon jumala, putoaminen ei tappanut Hefaistosta, mutta hän rampautui ikiajoiksi, ja muut jumalat kiusasivat häntä jatkuvasti rampautumisen aiheuttamasta ontumisesta. Hefaistoksen vaimo on rakkauden jumalatar Afrodite, joka kuitenkin petti tätä Areen kanssa. Myöhemmin Hefaistos yllätti parin, vangitsi heidät verkkoon ja kutsui kaikki Olympoksen jumalat nauramaan heille.
Matemaattis-luonnontieteellisten alojen akateemiset
Matemaattis-luonnontieteellisten alojen akateemiset eli MAL. (entinen Suomen Matemaatikko-, Fyysikko- ja Tietojenkäsittelytieteilijäliitto SMFL) on vuonna 1961 alunperin "Matemaatikkoliittona" perustettu ammatillis-aatteellinen järjestö, jonka jäseninä on akateemisen koulutuksen saaneita matematiikan, fysiikan ja tietojenkäsittelyn ammattilaisia sekä näiden alojen korkeakouluopiskelijoita. Edunvalvonnan ja koulutus- ynnä muiden tilaisuuksien järjestämisen lisäksi yhdistyksen tarkoituksena on "edistää matemaattis-luonnontieteellistä sivistystä sekä näiden tieteenalojen hyväksikäyttöä ja ammattitaidon arvostusta".
MAL kuuluu Tekniikan Akateemisten Liittoon (TEK), joka puolestaan on AKAVAn toiseksi suurin jäsenjärjestö. Varsinaisen MAL:n jäsenten edunvalvonnan hoitaa TEK, johon SMFL yhdistyi vuonna 1983. MAL on myös Suomen fyysikkoseuran yhteisöjäsen. Vuoteen 1999 järjestön nimi oli Suomen Matemaatikko- ja Fyysikkoliitto, ja vuosina 1999–2010 Suomen Matemaatikko-, Fyysikko- ja Tietojenkäsittelytieteilijäliitto SMFL.
MAL:n hallituksen puheenjohtaja toimikaudella 2017–2019 on "Pirjo Silius-Miettinen".
MAL jakaa vuosittain Pro gradu -palkinnon Suomen yliopistojen parhaasta matematiikan tai fysiikan alan opinnäytetyöstä.
Linnavuori
Linnavuori on korkean ja jyrkkärinteisen mäen tai harjun päälle rakennettu muinainen puolustusvarustus. Linnavuoret voivat sijaita myös saaressa tai luodossa, jolloin niitä kutsutaan esimerkiksi linnasaareksi tai linnaluodoksi. Myös nimityksiä mäkilinna ja kukkulalinnake käytetään; käytännössä myös käsitettä muinaislinna käytetään useimmiten linnavuoreen viitattaessa. Linnavuoret ovat tyypillisiä Euroopassa, ja ne ovat olleet käytössä pääasiassa pronssi- ja rautakaudella ennen varsinaisten linnojen rakentamisen aikakautta. Muinaislinnoja käytettiin ja myös rakennettiin aina 1400-luvulle saakka.
Linnoitusten varustuksiin ja valleihin on käytetty yleensä sijaintipaikasta saatavilla olevia materiaaleja, kuten kiveä tai maata. Myös linnojen muodot ovat olleet riippuvaisia linnojen sijaintipaikoista. Muinaislinnan yksinkertaisin muoto on ollut vallien ja hautojen rakentaminen linnaksi valitun paikan ympärille, niin että linnasta on tullut vaikeasti saavutettava. Muinaislinnoihin on saatettu myös rakentaa puiset tai kiviset tai molemmista materiaaleista tehdyt varustukset. Muinaislinnojen kiviset vallit ovat ilmeisesti toimineet monissa tapauksissa puisten rintavarustusten perustuksina sekä erilaisten arkkurakenteiden tukena. Muinaislinnat ovat luultavasti usein olleet nopeasti rakennettuja, tilapäisiä varustuksia, mutta linnavuorilla saattoi olla pysyväkin miehitys sekä asutusta. Baltian tunnetut linna-asuinpaikkakompleksit olivat paikallisten päälliköiden asumuksia ja suomenlahden eteläpuolella itämerensuomalaisten ja balttilaisten paikalliset johtajat pitivät muinaislinnoista käsin valtaa alueellaan. Muinaislinnojen pääasiallisena käyttöaikana rautakaudella sodankäynti perustui ryöstö- ja hävitysretkiin, joita vastaan ne olivat monessa tapauksessa todennäköisesti suunniteltu. Muinaislinnoja tuskin oli tarkoitettu kestämään pitkiä piirityksiä, mutta sellaisia tuskin rautakaudella yleisesti tehtiinkään. Tilanne kuitenkin muuttui Itämeren piirissä viimeistään 1200-luvulla, niin Suomessa kuin Baltiassa.
Esi- tai varhaishistoriallisia mäkilinnoja tunnetaan monissa Euroopan maissa huomattavia määriä. Britanniasta on löydetty yli 2 000 rautakautista linnavuorta, joista noin 600 sijaitsee Walesissa. Linnavuoret ovat olleet tyypillinen puolustusratkaisu myös Pohjoismaissa ja Baltiassa. Ruotsista linnavuoria on löydetty noin 1 100, Norjasta noin 400, Virosta useita satoja, Suomesta noin 100 ja Tanskasta 26. Etenkin keltit rakensivat rautakaudella lukuisia mäkilinnoja.
Avogadron laki
Avogadron laki on Amedeo Avogadron vuonna 1811 kehittämä kaasulaki, jonka mukaan samassa lämpötilassa ja paineessa kaikki kaasut sisältävät yhtä suurissa tilavuuksissa yhtä monta molekyyliä tai hiukkasta eli saman ainemäärän.
Boylen lain mukaan ideaalikaasun tilavuus vakiolämpötilassa on kääntäen verrannollinen sen paineeseen. Gay-Lussacin lain mukaan taas kaasun tilavuus vakiopaineessa on suoraan verrannollinen sen absoluuttiseen lämpötilaan. Näiden kahden lain sekä Avogadron lain avulla voidaan johtaa ideaalikaasun tilanyhtälö:
Kaavassa "R" on moolinen kaasuvakio, jonka suuruus on 8,31451 Pa m(mol K), ja se on kaikille kaasuille sama.
NTP-olosuhteissa yksi mooli kaasua vie tilaa noin 22,4 litraa/mooli.
Hiukkasten lukumäärää yhdessä moolissa sanotaan Avogadron vakioksi.
Sinilause
Sinilause on trigonometrian tulos, jonka avulla voi määrittää kolmion sivun pituuden tai kulman suuruuden silloin, kun kolmiosta tunnetaan jokin pari (sivu ja kulma) vastakkaisia osia.
Jos kolmion formula_1 kulmat ovat formula_2, formula_3, formula_4, sivut ovat formula_5, formula_6, ja formula_7 ja kolmion ympäri piirretyn ympyrän säde on formula_8, on voimassa
formula_9.
Sinilauseen todistamiseksi piirretään kolmion formula_1 ympäri ympyrä ja siihen halkaisija formula_11. Kehäkulmalauseen nojalla formula_12. Koska formula_11 on ympyrän halkaisija, formula_14 (Thaleen lause). Suorakulmaisesta kolmiosta formula_15 luetaan formula_16 eli 
formula_17.
Samoin saadaan kolmion kahta muuta sivua ja kulmaa koskeva yhtälö.
Sinilauseeseen perustuu kolmiomittaus. Jos pisteiden formula_18 ja formula_19 välinen etäisyys ja kulmat formula_20 sekä formula_21 on mitattu, kulma formula_22 voidaan laskea kolmion kulmasumman perusteella: formula_23. Pisteen formula_24 etäisyydet pisteistä formula_18 ja formula_19 ovat nyt 
formula_27 ja formula_28.
Pallokolmioille sinilause pätee muodossa
formula_29, missä formula_24, formula_18 ja formula_19 ovat pallokolmion kulmat ja formula_5, formula_6 ja formula_7 sen (kulmamitoissa ilmaistut) sivut.
Akateemikko
Akateemikko on Suomessa arvonimi, jonka tasavallan presidentti myöntää erityisen ansioituneille tieteen- ja taiteenharjoittajille. Vuosina 1947–1969 niin sanotussa vanhassa Suomen Akatemiassa oli kaksitoista akateemikon virkaa (neljä luonnontieteellistä, kolme hengentieteellistä, kolme taiteellista, kaksi vaihtuvaa), joiden haltijat velvoitettiin harjoittamaan ja edistämään omaa tieteellistä tai taiteellista alaansa. Vaikka Suomen Akatemia silloisessa muodossaan lakkautettiin vuoden 1970 alussa, saivat silloiset akateemikot pitää virkansa ja palkkaetunsa vanhan lain mukaiseen 70 vuoden eroamisikään saakka. Vuodesta 1972 akateemikko on ollut valtiollinen arvonimi.
Englannin kielessä akateemikolla voidaan viitata myös yliopisto-opiskelijaan.
Vuosina 1948–1969 nimitettiin akateemikon virkaan ja Suomen akatemian jäseniksi yhteensä 23 tieteen ja taiteen edustajaa:
Tasavallan presidentti myöntää tieteen akateemikon arvonimen Suomen Akatemian hallituksen esityksestä ansioituneelle tutkijalle. Akateemikon arvonimi voi olla samanaikaisesti enintään kuudellatoista (vuoteen 2014 asti kahdellatoista) kotimaisella tieteenharjoittajalla. Ulkomaisten akateemikon arvonimen saajien määrää ei ole rajoitettu.
Kaikkiaan 37:lle suomalaiselle on myönnetty tieteen akateemikon arvonimi. Arvonimen kantajista kaksitoista on edustanut humanistisia tieteitä, kaksi yhteiskuntatieteitä, kuusitoista matematiikkaa ja luonnontieteitä, viisi lääketiedettä ja yksi maatalous- ja metsätieteitä. Ainoa tieteen akateemikon arvonimen saanut henkilö, jolla ei ole akateemista tutkintoa eikä tieteellistä uraa, on kirjailija Väinö Linna. Ensimmäinen naispuolinen tieteen akateemikko oli Pirjo Mäkelä, joka sai arvonimen vuonna 2003.
Ulkomaalaisia akateemikon arvonimen saaneita ovat olleet seuraavat:
Tasavallan presidentti myöntää taiteen akateemikon arvonimen taideneuvoston esityksestä erittäin ansioituneelle taiteenharjoittajalle. Taiteen akateemikkoja voi olla samanaikaisesti yksitoista. Taiteen akateemikon arvonimen ovat saaneet seuraavat taiteenharjoittajat:
Sokos Hotel Ilves
Original Sokos Hotel Ilves on 19-kerroksinen Sokos Hotels -ketjun hotelli Tampereen keskustassa Tammerkosken rannalla. Se sijaitsee samassa korttelissa kuin Koskikeskuksen kauppakeskus. Hotelli valmistui vuonna 1986, ja se on 63 metriä korkea.
Hotellissa on kuusi ravintolaa ja 336 huonetta, joista 145 on superior-huoneita, kahdeksan junior-sviittiä ja yksi presidentin sviitti. Ilveksestä on matkaa lentoasemalle 18 kilometriä, linja-autoasemalle 300 metriä ja rautatieasemalle 500 metriä. Nykyään hotelli on kokonaan savuton.
Suomen Osuuskauppojen Keskuskunta oli kaavaillut uutta hotellia vanhan Verkatehtaan alueelle Tammerkosken rannalle jo 1970-luvulla. Vuonna 1983 SOK perusti projektiryhmän vastaamaan suunnittelusta. Kesällä 1983 työryhmä teki kierroksen Yhdysvalloissa, ja hotellikonseptiin haettiin mallia hotellimaailman johtotähdistä, kuten Grand Hyattista, Marriottista, Playboysta ja Hiltonista. Maaliskuussa 1983 arkkitehti Maunu Kitunen ryhtyi suunnittelutyöhön. Inspiraation hotellirakennuksen muotoon hän sai tulitikkurasiasta.
Hotellin peruskivi muurattiin vuoden 1985 maaliskuussa. Laastikauhaa pitelivät vuorollaan muun muassa kaupunginjohtaja Pekka Paavola sekä SOK:n pääjohtaja Juhani Pesonen. Nykyrahaksi muutettuna rakennuskustannukset kohosivat noin 30 miljoonaan euroon. Hotellin nimeämiseksi järjestettiin kilpailu, johon osallistui 3 858 ehdotusta. Ilves-nimeä tarjosi 25 vastaajaa.
Hotelli valmistui vuonna 1986, mutta avajaispäivää jouduttiin siirtämään suunnitellusta toukokuun viidennestä rakennusalan työtaistelun vuoksi. Ilveksestä tuli sähkölakon suurin, näyttävin, kallein ja tunnetuin yksittäinen kohde. Viralliset avajaiset pidettiin 21. elokuuta 1986.
Ilves haastoi pian Tammerin kaupungin hienoimpana hotellina. Ilveksestä kehittyi korkeimman tason valtiovieraiden majapaikka. Hotellissa vierailleita kuuluisia henkilöitä ovat muun muassa presidentit Koivisto ja Halonen, Saksan liittokansleri Willy Brandt, Israelin presidentti Chaim Herzog ja Yhdysvaltojen entinen presidentti Bill Clinton. Kuninkaallisia vieraita ovat olleet muun muassa Britannian prinsessa Anne sekä Thaimaan prinsessa Ubol Ratana. Myös maailmankuulu rockyhtye AC/DC yöpyi Ilveksessä konserttinsa jälkeen 1. kesäkuuta 2010.
Hotel Ilveksessä toimii kuusi ravintolaa. Ravintoloiden nykyiset tilat ovat olleet käytössä hotellin rakentamisesta alkaen, mutta nimet ja liikeideat ovat muuttuneet.
Hotel Ilveksessä on kaksi S-ryhmän ketjuravintolaa: Suomen ensimmäinen Amarillo-ravintola, joka tarjoaa tex-mex-ruokaa ja erilaista ilta- ja liveohjelmaa, sekä Frans et les Femmes -ketjun maalaisranskalainen ravintola.
Lisäksi Hotel Ilveksessä on kokousravintola Ball Room, yöravintola Ilves Bar n' Night, brittityylinen Pub Ukko Nooa ja Rotisseur-ravintola Masuuni.
Konami
Konami (コナミ) on vuonna 1969 perustettu japanilainen pääosin videopelien kehittämiseen ja julkaisuun keskittynyt yritys. Konami tuottaa niin tietokone-, konsoli- kuin kolikkopelejäkin. Konami on ollut eräs merkittävimmistä peliteollisuuden yrityksistä – sen merkittävimpiä pelisarjoja ovat "Gradius" (Euroopassa usein "Nemesis"), "Metal Gear", "Silent Hill", "Suikoden" ja "Castlevania" sekä kolikkopeleistä mm. erilaiset rytmipelit, kuten Eurooppaankin rantautunut "Dance Dance Revolution".
Konamin tunnetuin urheilupelisarja on maineikas "International Superstar Soccer" (Japanissa "Winning Eleven") sekä sen "Pro Evolution" -sivuhaara.
Konamin eräänä tavaramerkkinä on monissa peleissä toistuva huijauskoodi, lähinnä pelin aloitusruudussa nopeasti syötettävä "ylös, ylös, alas, alas, vasen, oikea, vasen, oikea, B ja A" -näppäinyhdistelmä.
Konami on yksi harvoista japanilaisista pelitaloista, joka julkaisi myös pelejä pelkästään kotitietokoneille. Japanissa suosittu MSX-kotitietokone oli mm. Konamin erityisalusta ja sille julkaistiinkin ensimmäinen Castlevania-peli "Vampire Killer" ja myös Metal Gear -pelisarjan kaksi ensimmäistä osaa.
Satelliittilaajakaista
Satelliittilaajakaista tarkoittaa tietoliikennesatelliittien kautta luotua internetyhteyttä.
Satelliittiyhteyksien viive on hyvin pitkä verrattuna maanpäällisiin yhteyksiin ja se vaihtelee ja yhteys voi katkeilla. Tämä johtuu siitä, että järjestelmien käyttämät tietoliikennesatelliitit lentävät 36000 km maan pinnan yläpuolella ekvaattorin tasossa. Tavallisen vastaanottoaseman mahdollinen lähetysnopeus on paljon pienempi kuin vastaanottonopeus. Lisäksi virheiden todennäköisyys on suurempi.
Geosynkronisilla eli paikallaan pysyvillä satelliiteilla viive on suuri johtuen pitkästä matkasta, LEO-satelliiteilla viive on pienempi mutta silti häiritsevän pitkä. Jotta kanavakapasiteetti tulisi hyödynnettyä riittävästi joudutaan TCP-protokollan ikkunakokoa ja aikaleiman käsittelyä muuttamaan. Viive voi vaihdella hyvin paljon, varsinkin LEO-satelliiteilla. Tämän vuoksi oikeiden parametrien asettaminen on hankalaa.
Useimmat TCP-toteutukset joutuvat lähettämään uudelleen kaikki paketit, jotka on lähetetty virheellisen paketin jälkeen. Tämän vuoksi kadonneesta kuittauspaketista seuraa aikakatkaisun mittainen lähetyksen toisto. Suuri viive ja epäluotettava siirtotie on tavalliselle TCP:lle hyvin huono.
Yksisuuntainen Internet-yhteys, jossa käytetään maan päällistä paluukanavaa. Paluukanavana voidaan käyttää modeemia tai esimerkiksi GPRS–puhelinta.
Kaksisuuntaisessa Internet-yhteydessä paluukanava lähetetään suoraan takaisin satelliitille, jonka vuoksi käyttäjän ei tarvitse olla kytkeytyneenä maanpäällisiin verkkoihin. Signaalin kanavointi riippuu palveluntarjoajasta. Yleisimmin käytetyt kanavointimenetelmät ovat:
Liittymä on saatavilla aina 2 Mbit/s nopeuksiin saakka (kotikuluttajille suunnatuissa palveluissa).
Internet-palveluntarjoajien käyttämä välityspalvelin puskuroi TCP-liikenteen ja lähettää TCP ACK viestin alkuperäiselle palvelimelle. Välityspalvelin huolehtii virheellisten pakettien lähettämisestä asiakkaalle.
Jotkut välityspalvelimet voivat käyttää TCP–protokollan sijasta omaa UDP–protokollaa, jolloin TCP-ikkunan koko voidaan pitää korkeana. Tämä soveltuu paremmin korkean latenssin satelliittiyhteyksiin.
Esimerkiksi Asiakas lataa videotiedostoa palvelimelta. Palvelimen lähettämät paketit kulkevat Internet –palveluntarjoajan välityspalvelimen läpi, jossa välityspalvelin vaihtaa TCP-paketit UDP-protokollaan ja vastaa videopalvelimelle viestin vastaanottamisesta. Välityspalvelin lähettää nyt UDP paketteina videotiedoston sisällön asiakkaalle, säilyttäen maksimaalisen kaistanleveyden. Jos tiedonsiirrossa tapahtuu virhe, palveluntarjoajan välityspalvelin huolehtii pakettien uudelleenlähetyksestä.
Kuvanpakkaus
Kuvanpakkaus on kuvan pienentämistä eli pakkaamista tietoliikennettä ja tietokoneelle tallentamista varten. Yleensä kuvanpakkaus on häviöllinen eli ihmiselle näkymättömät osat kuvasta poistetaan.
Ihmissilmän puutteellista havainnointikykyä käytetään hyväksi DCT-menetelmässä "(Discrete Cosine Transform)" eli diskreetissä kosinimuunnoksessa.
Diskreetti kosinimuunnos on häviöllinen algoritmi, jonka avulla kuvasta voidaan karsia ylimääräistä informaatiota. Videokuvaa pakattaessa käytetään kaksiulotteista muunnosta, joissa muuttujina ovat korkeus- ja leveyskoordinaatit. Kullekin 8*8 pikselin perusyksikölle lasketaan DCT-kertoimet ja kuvalohko esitetään näistä kertoimista koostuvana matriisina. Koska ihmissilmä ei erota tarkasti pieniä värin muutoksia, voidaan eri kuvalohkoja koodata samalla väriarvolla ja korvata kertoimia keskiarvoilla. Menetelmää käytetään lähes kaikissa häviöllisissä kuvanpakkausmenetelmissä kuten JPEG, MJPEG, DV ja MPEG. Lopuksi kertoimet järjestellään sopivaan järjestykseen häviötöntä pakkausta, esimerkiksi Huffmanin koodausta varten.
Loki (jumala)
Loki (tai Loke, Lodur, Lodu, Lopt) on skandinaavisessa mytologiassa aasoihin kuuluva jättiläissukuinen jumala. Hän on huurretursas Farbautin ja jättiläisnainen Laufeyn poika, joka kutsuttiin asumaan Asgårdiin hänen ystävystyttyään pääjumala Odinin kanssa.
Loki on aasojen keskuudessa suosittu, vaikkakin ristiriitainen hahmo: hän on oikukas, häikäilemätön ja epäluotettava, mutta myös komea, hurmaava, nopeaälyinen ja sanavalmis.
Loki pystyy muuttamaan muotonsa melkein miksi tahansa. Hänellä on siivekkäät kengät, joilla hän voi juosta vedessä ja ilmassa.
Loki mainitaan skandinaavisessa mytologiassa useita kertoja, sillä hän on usein tapahtumien keskipisteessä ja seikkailee Thorin, Odinin tai jonkin muun jumalan kanssa. Lokin villit seikkailut saattavat aasat usein pulaan, mutta Loki selviytyy pulasta aina oveluutensa ansiosta. Loki on jumalien keppostelija ja viihdyttäjä, mutta hänen keppostelunsa muuttuu ajan myötä aina vain pahantahtoisemmaksi. Erään kerran Loki leikkasi Thorin vaimon Sivin hiukset, mutta huolehti kuitenkin siitä, että kääpiöt valmistavat tälle uudet kultaiset hiukset.
Lokin vaimo on Sigyn, ja heillä on poika Narfi. "Proosa-Eddassa" myös Vália kutsutaan Lokin pojaksi mutta vain kerran, kun taas häntä kutsutaan kaksi kertaa Odinin pojaksi. Lokin rakastajatar on jättiläisnainen Angrboda, jonka kanssa hänellä on hirviömäiset lapset Hel, Fenrir ja Jörmungandr. Loki korostaa myös itse sitä, että hänellä on Asgårdissa monia muitakin rakastajattaria. Hän on itse synnyttänyt Odinin hevosen Sleipnirin (ollessaan muuttuneena tammaksi) sekä kaikki maailman noidat.
Lokin pimeät puolet tulevat ajan myötä yhä näkyvämmiksi, ja eräänä päivänä hän huijaa sokean Hörnerin surmaamaan Balderin. Sen seurauksena jumalat karkottavat hänet ja sitten vangitsevat ja kahlitsevat hänet kolmeen suureen kiveen, ja asettavat tämän pään päälle käpristyneen käärmeen joka sylkee tasaisin väliajoin Lokin silmiin myrkkyä. Siellä Loki on maailmanloppuun Ragnarökiin saakka, jolloin hänestä tulee pahan sotavoimien päällikkö. Loki ja Heimdall surmaavat taistelussa toisensa.
Richard Wagner käytti Lokia hahmona "Reininkulta" oopperassaan nimellä Loge. Loge mainitaan nimeltä myös Wagnerin kahdessa muussa oopperassa.
Brazil – tämän hetken tuolla puolen
Brazil – tämän hetken tuolla puolen () on Terry Gilliamin ohjaama musta komedia/science fiction -elokuva vuodelta 1985. Elokuvan tärkeimmissä rooleissa ovat Jonathan Pryce, Katherine Helmond, Robert De Niro ja Michael Palin. "Brazil" ei valmistuttuaan tyydyttänyt tuottajiaan, joten se uhattiin jättää julkaisematta. Ohjaaja Terry Gilliamin aktiivisen toiminnan ansiosta elokuva kuitenkin päätyi lopulta levitykseen. Siitä oli olemassa kaksi eri versiota, yksi Yhdysvaltojen ja toinen Euroopan markkinoille. Yhdysvaltoja varten elokuvasta leikattiin versio, jonka loppu on ”onnellisempi”.
Elokuva oli Oscar-ehdokkaana parhaan lavastuksen ja parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen kategorioissa, mutta ei voittanut kumpaakaan. Elokuva sai kuitenkin kaksi BAFTA-palkintoa.
"Brazil" muistuttaa jonkin verran George Orwellin kirjoittamaa romaania "Vuonna 1984". Päähenkilö Sam Lowry (Jonathan Pryce) elää maailmassa, jossa kaikki ovat tiukan kontrollin alaisina. Sam on pikkuvirkamies, joka keskellä kaupungin ja työn ankeaa harmautta haaveilee unelmiensa naisesta (Kim Greist). Kun hän viimein kohtaa tämän, todellisuuden monimutkaisuus sotkee Samin unelmat. Hänen kauan etsimänsä nainen saattaakin olla terroristi, useiden tahojen vainoaman huipputerroristi Harry Tuttlen (Robert De Niro) kätyri. Yhteiskunnassa, jossa kaikki ovat koko ajan tarkan valvonnan alaisina, Samin on vaikea pitää rakkaastaan kiinni.
"Chicago Sun-Timesin" kriitikko Roger Ebert sanoi elokuvan olevan ”vaikeasti seurattava” ja antoi kaksi tähteä neljästä. "Los Angeles Timesin" kriitikko puolestaan kehui elokuvan olevan ”tehokkain satiirinen poliittinen elokuva sitten ""”.
British Film Instituten valitsemat asiantuntijat äänestivät "Brazilin" vuonna 1999 mukaan kaikkien aikojen sadan parhaan brittielokuvan listalle. 
Vuonna 2005 "Empire" listasi elokuvan sijalle 83 listallaan ”500 kaikkien aikojen parasta elokuvaa”. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Andrusovon rauha
Andrusovon rauha solmittiin 13. tammikuuta 1667 (juliaanisen kalenterin mukaan) Moskovan Venäjän sekä Puolan kuningaskunnan ja Liettuan suuriruhtinaskunnann välillä. Se oli muodoltaan aselepo. Tämä oli ensimmäinen kerta kun Venäjä ja Puola virallisesti jakoivat Ukrainan keskenään sopimuksella.
Rauhansopimuksen mukaan vasemman rannan Ukraina (; Dnepr-joen itäpuolinen Ukraina) kuului Moskovan Venäjän hallintaan ja oikean rannan Ukraina (; Dneprin länsipuolinen Ukraina) siirtyi Puola-Liettuan hallintaan. Ukrainan pääkaupungin Kiovan piti jäädä Moskovan Venäjän haltuun vain kahdeksi vuodeksi, mutta Venäjä piti sen pysyvästi. Etelämpänä sijaitseva Zaporožjen kasakkavaltio jäi Venäjän ja Puola-Liettuan suojeluksen alaiseksi. Andrusovon rauha merkitsi Venäjän alaisuuteen liittyneen Kasakkahetmanaatin alueen pienenemistä.
Andrusovon rauhan ehdot vahvistettiin Moskovassa 16. toukokuuta 1686 solmitussa ikuisessa rauhassa sopimusosapuolten kesken.
Andrusovo sijaitsee Smolenskista etelään.
Ikuinen rauha
Ikuinen rauha on Moskovan suuriruhtinaskunnan ja Puolan 16. toukokuuta 1686 Moskovassa solmima sopimus, jossa täsmennettiin Andrusovon rauhan ehtoja. Sopimuksessa sovittiin, että Dneprin vasen ranta jää Moskovan haltuun Kiova mukaan lukien, mistä Moskova maksaa 146 000 ruplan korvauksen ja että eteläinen Kiova ja Bratslavin alue jäävät asuttamatta neutraaleiksi alueiksi. Lisäksi kumpikin sopimusosapuoli sitoutui olemaan solmimatta erillisrauhaa Turkin kanssa. Katolinen Puola-Liettua lisäksi takasi Puola-Liettuan alueella asuvalle ortodoksiselle väestölle uskonnonvapauden sekä tunnusti Moskovan oikeuden suojella ortodokseja. Ikuisella rauhalla Moskovasta tuli Turkin vastaisen liittokunnan, Pyhän liigan, jäsen. Siihen kuuluivat ennestään Puola, Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta ja Venetsia.
Puola-Liettua
Puola-Liettua, muodollisemmin "Puolan kuningaskunta ja Liettuan suuriruhtinaskunta" (), oli vuosina 1569–1795 Keski- ja Itä-Euroopassa sijainnut suurvaltio, joka syntyi, kun Puolan kuningaskunta ja Liettuan suuriruhtinaskunta muodostivat valtioliiton.
Valtioliitosta on historiankirjoituksessa käytetty myös nimitystä "Molempain kansain tasavalta" (), joka on kuitenkin syntynyt vasta 1967, kun Leon Lech Beynar kirjoitti salanimellä Paweł Jasienica kolmiosaisen kirjasarjan nimeltä "Rzeczpospolita Obojga Narodów". Tasavallaksi tätä monarkistista valtiota kutsuttiin siksi, että maalaisaatelilla oli valtiopäivillä huomattava valta, jota vahvisti muodostunut liberum veto eli kenen tahansa yksittäisen valtiopäivämiehen veto-oikeus käsiteltävän esityksen hyväksymiseen.
Nimestä huolimatta Puolan ja Liettuan asema valtioliitossa ei ollut tasa-arvoinen, vaan Liettuan asema heikkeni ajan mittaan. Heikkeneminen näkyi konkreettisesti siitä, että Liettuan suuriruhtinaskunnan hallitsemia idästä valloitettuja alueita siirrettiin Puolan kuningaskunnan hallintaan. Puolaan verrattuna Liettua oli omalta väestöpohjaltaan vähäisempi.
Liittovaltion syntyä oli edeltänyt pitkä personaaliunionien aika: vuodesta 1446 alkaen Puolan kuninkaana oli ollut Liettuan suuriruhtinas.
Varsinainen valtioliitto muodostettiin Puolan kuningaskunnasta ja Liettuan suuriruhtinaskunnasta Lublinin sopimuksella 1. heinäkuuta 1569. Valtioliiton synty oli Sigismund II:n, Jagellon dynastian viimeisen kuninkaan, suuri saavutus. Hänen kuoltuaan vuonna 1572 maa oli kolme vuotta ilman valtionpäämiestä.
Silloin syntyi valtiomuoto, jota kutsutaan puolalaisessa historiankirjoituksessa ensimmäiseksi tasavallaksi ("Rzeczpospolita") tai tätä tarkemmin aatelistasavallaksi ("Rzeczpospolita szlachecka"). Tällä halutaan korostaa Puolan jakoja edeltäneen itsenäisen Puolan monarkistisen hallinnon kansanvaltaisuutta. Aatelisto sai valita kuninkaan äänestämällä. Tämä vaaleilla valittu monarkki hoiti sekä Puolan kuninkaan että Liettuan suuriruhtinaan tehtävät. Monarkistiselle valtioliitolle valittiin myös yhteinen edustajisto sekä senaatti. Puola-Liettuassa Liettua onnistui säilyttämään oman lakinsa, hallinnon, budjetin ja armeijan, tosin vähitellen vallan painopiste siirtyi yhä enemmän Puolaan.
Puolan ja Liettuan yhteistoiminnasta huolimatta Venäjän keisarikunta onnistui ottamaan haltuunsa alueita Ukrainasta. Ensimmäisen tasavallan aika päättyi Puolan kolmanteen jakoon vuonna 1795.
Kutšmagate
Kutšmagateksi kutsutaan tapahtumasarjaa, joka alkoi kun Ukrainan presidentin henkivartijamajuri Mykola Melnytšenko nauhoitti 300 tuntia presidentin puheluita. Niistä paljastui, että Ukrainan valtion aseidenvientiyritys, Ukrspetseksportin (Укрспецэкспорт), johtaja Valeri Malev olisi käynyt presidentti Leonid Kutšman kanssa 10. heinäkuuta 2000 siitä, voitaisiinko Yhdistyneiden kansakuntien vientikiellon alaiseen Irakiin viedä Koltšuga–tutkia, mitkä voisivat toimia ennakkovaroituksena Irakille Yhdysvaltain ja Britannian ilmavoimia vastaan sekä parantaa Irakin strategista tiedustelua. Kauppahinta neljästä Koltšuga –laitteistosta olisi ollut 100 000 000 Yhdysvaltain dollaria. Kauppa oli määrä suorittaa mahdollisesti jordanialaisen välittäjän kautta.
Melnytšenko pakeni Ukrainasta marraskuussa 2000 ja anoi Yhdysvalloista poliittista turvapaikkaa huhtikuussa 2001. Huhtikuun puolessa välissä 2002 Melnytšenko todisti San Franciscossa suuren valamiehistön edessä nauhoitustensa aitouden puolesta.
Kolme päivää ennen vientiepäilysten julkistamista Ukrainan parlamentissa kuoli Valeri Malev liikenneonnettomuudessa matkallaan Zaporošesta Kiovaan Kamaz-kuorma-auton ajettua hänen Audinsa päälle. Entinen turvallisuuspalvelun upseeri Oleksander Žyr, joka johti Ukrainan parlamentin aseidenvientiepäilyjä tutkivaa komiteaa epäili, ettei onnettomuus ollut sattuma.
Saarenmaa
Saarenmaa (, ) on Viron suurin saari. Saaren pinta-ala on 2 672 km², ja se on varsinaisen Itämeren toiseksi suurin saari Gotlannin jälkeen. Saaren väkiluku on noin 30 000.
Saarenmaan ainoa kunta on Saarenmaan kunta, johon saaren pääkaupunki Kuressaare kuuluu. Saari kuuluu Saarenmaan maakuntaan yhdessä Muhun ja Ruhnun sekä lukuisten pienempien saarten kanssa.
Saarenmaa muodosti rautakaudella Saarenmaan muinaismaakunnan, joka oli Viron muinaismaakunnista voimakkain. Saarenmaalaisilla oli suuri laivasto, jolla he tekivät ryöstöretkiä muun muassa Tanskaan ja Ruotsiin. Pakanallinen Saarenmaa kukistui veristen taisteluiden ja kapinoiden jälkeen vuonna 1227, ja sen alue jaettiin Kalparitariston ja Saarenmaan-Läänemaan hiippakunnan kesken. Vuonna 1559 saari siirtyi Tanskan hallintaan.
Saarenmaa luovutettiin Ruotsille Brömsebron rauhassa vuonna 1645 ja liitettiin osaksi Viron hallintoaluetta. Uudenkaupungin rauhassa 1721 saari liitettiin Viron mukana Venäjän keisarikuntaan. Viron itsenäistyessä Saarenmaa kuului edelleen Viroon.
Saarenmaalla on rikas musiikkielämä, joka tunnetaan Saarenmaan ja koko Vironkin ulkopuolella. Saarenmaalta on kotoisin useita tunnettuja virolaisia muusikoita, säveltäjiä, laulajia ja kapellimestareita, kuten urkuri ja musiikkimies Joosep Aavik sekä säveltäjät Peeter Süda ja Olev Sau. Suomessa suosittu "Saarenmaan valssi" kertoo todellisista talkootansseista Valjalassa, vaikkakaan sen tekijät, säveltäjä Raimond Valgre ja runoilija Debora Vaarandi, eivät olleet saarenmaalaisia.
Leonid Kutšma
Leonid Danylovytš Kutšma (, s. 9. elokuuta 1938 Tšaikyne, Tšernihivin alue) on ukrainalainen poliitikko. Hän toimi maansa pääministerinä 1992−1993 ja presidenttinä 1994−2005. Kutšma on ollut mukana politiikan huipulla myös presidenttikautensa jälkeen.
Kutšma opiskeli Dnepropetrovskin yliopistossa avaruustekniikkaa ja työskenteli Južmašissa, joka valmisti maatalouskoneita, ajoneuvoja, sekä oli Neuvostoliiton suurin ohjustehdas. Hän nousi sen johtoon ja oli Ukrainan neuvostotasavallan kommunistisen puolueen keskuskomitean jäsenenä 1981–1991, mistä hänet valittiin Ukrainan korkeimpaan neuvostoon (hallitukseen). Hän toimi jälleen itsenäistyneen Ukrainan pääministerinä 1992–1993, josta asemasta erosi asettuakseen ehdolle presidentinvaaliin.
Pääministerinä Kutšma onnistui lähenemään länttä ja saavuttamaan riippumattomuutta, mutta taloudellisesti maan tilanne säilyi vaikeana, Neuvostoliiton loppuaikoja heikompana.
Kutšma valittiin presidentiksi vuoden 1994 vaalissa istuvaa presidenttiä Leonid Kravtšukia vastaan ja uudelleen 1999.
Kutšmalla epäiltiin olevan osuutta syyskuussa 2000 tapahtuneeseen hallitusta korruptiosta ja rahanpesusta syyttäneen toimittaja Georgi Gongadzen murhaan, mikä johti sisäpoliittisen luottamuksen menettämiseen.
Vuonna 2009 kiinni saatu ja murhan tunnustanut entinen sisäministeriön kenraali Oleksi Pukatš on todistanut toimineensa Kutšman käskyn perusteella. Pukatš kertoi Kutšman juonitelleen Volodymyr Lytvynin ja entisen sisäministeri Juri Kravtšenkon kanssa.
Ulkopolitiikassa Kutšman osoitettiin 10. kesäkuuta 2002 tienneen Ukrspetseksportin Koltšuga-tutkajärjestelmiin liittyvistä asekaupoista YK:n vientikiellon alaiseen Irakiin, mihin Britannian kanssa lentokieltovyöhykkeitä valvovat Yhdysvallat, joka reagoi tapahtuneeseen voimakkaasti.
Marras−joulukuussa 2004 käydyissä presidentinvaaleissa Leonid Kutšman tukema ehdokas ja hänen entinen pääministerinsä Viktor Janukovytš hävisi länsimieliselle nationalistille Viktor Juštšenkolle.
Juštšenkon puolestaan hävittyä vuoden 2010 vaalit Janukovytšille, Janukovytš nimitti Kutšman erityislähettilääkseen. Huhtikuussa 2010 Kutšma vieraili Kuubassa.
Syksyllä 2014 Kutšma toimi presidentti Porošenkon edustajana neuvotteluissa Minskissä, jossa sovittiin tulitauosta Itä-Ukrainaan ja itsehallinnosta ja armahduksesta kapinallisille.
Calvados
Calvados on Ranskassa määräalueella valmistettua omenaviinaa (brandya). Calvadosta valmistetaan tislaamalla omenasiideristä. Calvados-nimikettä saa käyttää ainoastaan ranskalaisissa "appellation contrôlée" -määräyksissä nimetyillä alueilla "Appellation Calvados contrôlée" ja "Appellation Calvados Pays d’Auge contrôlée" valmistetuista omenabrandyista. Näistä alueista jälkimmäinen muodostaa rajatun osan ensimmäisestä. Alueet sijaitsevat Normandiassa. Muualla valmistetut omenabrandyt ovat vain omenabrandyja.
Calvadosin valmistamiseen käytetään kolmea eri omenalaatua: makeita, karvaita ja happamia. Oikeassa suhteessa jaetuista omenalaaduista puristetaan mehua, josta valmistetaan siideriä. Siideri tislataan, ja tisle varastoidaan tammitynnyreihin, joissa sitä kypsytetään. Calvados kypsyy pitkään ja on valmista, kun se on saavuttanut kultaisen värinsä.
Calvadosin alkoholipitoisuus on yleensä noin 40 tilavuusprosenttia.
"Le trou Normand" -perinteessä calvados-paukku otetaan pitkän aterian ruokalajien välillä, joskus omenasorbetin kera nautittuna. Sen tarkoitus on uudelleenherättää ruokahalua. Calvados voidaan tarjoilla aperitiivina, juomasekoituksissa, ruokalajien välillä tai digestiivinä kahvin kera. Hyvin tehdyn calvadosin maku muistuttaa omenoita ja päärynöitä, joiden maku tasapainottuu iän mukana. Nuori calvados myös tuoksuu tuoreilta omenoilta ja päärynöiltä. Iän mukana calvadosin aromi muistuttaa yhä enemmän muiden vanhojen brandyjen makua. Iän mukana calvadosin väri myös muuttuu kultaisemmaksi tai tummemmanruskeaksi, jossa on oranssia ja mahonkia mukana.
Pirtu
Väkiviina eli pirtu () on etyylialkoholin ja veden atseotrooppinen seos. Se on siten puhtainta etanolia, jota voidaan valmistaa tislaamalla ilman apuaineita. Pirtun alkoholipitoisuus on ihanteellisesti 96,2 tilavuusprosenttia, käytännössä pirtussa on alkoholia yleensä 95–96 tilavuusprosenttia. Pirtua valmistetaan atseotrooppitislaamalla alkoholia useaan kertaan pohja- tai täytekappalekolonnilla, kunnes saatu tuote kiehuu yhtenä komponenttina. Pirtun kiehumispiste on 79 °C ja tiheys 0,8 kg/dm.
Väkiviina on myös lain mukaan alkoholipitoinen valmiste, joka sisältää alkoholia yli 80 tilavuusprosenttia. Tällaista tuotetta ei katsota Suomen alkoholilain mukaan alkoholijuomaksi. Väkiviinaa saa pitää hallussaan tai kuljettaa ainoastaan se, jolla on alkoholilain mukainen lupa tai oikeus valmistaa, maahantuoda, myydä tai käyttää väkiviinaa. Väkiviinaa valmistaa Suomessa Altia tehtaillaan Nurmijärven Rajamäellä ja Ilmajoen Koskenkorvalla.
Vedetöntä etanolia eli ”absoluuttista alkoholia” voidaan valmistaa kolmikomponenttitislauksella esimerkiksi bentseenin kanssa. Tällöin vesi-bentseeni-atseotrooppi kiehuu erillisenä komponenttina, ja etanoli kiehuu lähes puhtaana. Myös eteenin ja veden reagoidessa syntyy etanolia. Puhdasta etanolia ei voida säilyttää kosketuksessa ilman kanssa, sillä ilmankosteus absorboituu siihen välittömästi. 100-prosenttista etanolia on käytännössä lähes mahdotonta valmistaa, koska etanoliin jää ennemmin tai myöhemmin aina hiukan vettä tai muita epäpuhtauksia.
Pirtua käytetään lääketieteessä desinfiointiin ja antiseptina. Sitä tarvitaan myös lääkkeiden valmistuksessa ja laboratoriokemikaalina.
Koska pirtussa alkoholi on pienimmässä mahdollisessa tilavuudessa, se on myös käytännöllisin ja tehokkain tapa salakuljettaa alkoholia. Suomeen pirtua on salakuljetettu yleensä Virosta, jossa pirtun valmistuksella vientiin on pitkät perinteet, ja Venäjältä. Kieltolain aikana suurin osa salakuljetetusta alkoholista oli juuri pirtua. Pirtun salakuljetus on vähentynyt huomattavasti vuoden 2004 jälkeen, kun Viro liittyi Euroopan unioniin ja Suomessa laskettiin alkoholiveroa. Tullin tilastojen mukaan 1990-luvulla saatettiin takavarikoida pirtua yli 100 000 litraa vuodessa; vuonna 2013 takavarikoitiin enää 11 000 litraa pääasiassa Venäjältä tulevilta matkaajilta, jotka rikkovat 20 tunnin oleskelusääntöä.
Laimentamattoman pirtun juominen saattaa olla hengenvaarallista sen sisältämän suuren alkoholimäärän takia. Juominen voi aiheuttaa vaurioita ruokatorveen, ja alkoholimyrkytyksen riski on korkea. Lisäksi muu kuin farmakopealaatuinen pirtu voi sisältää haitallisia epäpuhtauksia. Erityisesti absolutoitu eli lähes sataprosenttinen etanoli voi sisältää epäpuhtautena bentseeniä.
Guernsey
Guernsey (virallisesti Bailiwick of Guernsey) on Ranskan Normandian rannikolla sijaitseva brittiläinen erillisalue ("crown dependency", kruununsiirtomaa), joka ei ole osa Yhdistynyttä kuningaskuntaa eikä Euroopan unionia. Sillä on laaja itsehallinto ja lisäksi omat konsulit kaikilla muilla Kanaalisaarilla Jerseytä mukaan laskematta. Guernseyn saaren lisäksi siihen kuuluu Alderney, Sark, Herm, Jethou, Brecqhou, Burhou ja muita pikkusaaria. Saaret sijaitsevat noin 50 kilometriä Ranskan rannikosta länteen.
Saaren etelärannikko on 90 metriä korkea jyrkänne. Pohjoispuoli on alavampaa. Joet ja purot virtaavat yleensä etelästä pohjoiseen syvissä jokilaaksoissa. Guernseyn pääkaupunki on St. Peter Port, jossa vuonna 2015 oli 18 600 asukasta.
Guernseyn alueella on ollut asutusta 10 000 vuotta eaa. Noin 9 000 eaa. jääkauden sulamisvedet tekivät siitä saaren. Maanviljely alkoi neoliittisella kaudella ja jatkui pronssikaudella. Esihistorialliselta ajalta on hautakammioita ja kivenjärkäleitä.
Roomalaiset valtasivat saaren ajanlaskun alussa. Heidän vetäydyttyään tulivat frankit, normannit ja viikingit. Nimi "Guernsey" tullee viikingeiltä ja liittyy nimeen "vihreä saari". Normannit ovat hallinneet saarta vuodesta 933, ja heidän lakejaan on edelleen käytössä.
Taloudellinen kukoistus 1600-luvulla liittyi Englannin ja mannermaan väliseen kauppaan ja salakuljetukseen.
Molemmat maailmansodat koettelivat väestöä kovasti.
Vuonna 2014 Guernseyn asukasluku oli 62 711. Viime vuosina väkiluku on pienentynyt muutamilla sadoilla vuosittain. Kun muualla Britanniassa väestönlaskenta tehdään kymmenen vuoden välein, Guernsey aloitti ensimmäisenä alueena väestömäärän sähköisen seurannan, mikä mahdollistaa uusien lukujen tuottamisen joka vuosi.
Saarten virallinen kieli on englanti ja ranska, mutta pieni vähemmistö (vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan 1 327 eli noin kaksi prosenttia) puhuu äidinkielenään dgèrnésiaisin ("guernésiais") kieltä.
Saaren talouden pääpilari on turismi. Puutarhanviljely on myös merkittävää ja saarella kasvatetaan omaa karjarotua. Guernseyhin maahanmuutto on tiukasti rajoitettua.
Eräs tunnettu guernseylainen on YouTubeen videoita tekevä W2S, jonka kanavalla on yli 10 ja puoli miljoonaa tilaajaa.