Stan Smyl
Stanley Phillip "Stan" Smyl (s. 28. tammikuuta 1958 Glendon, Alberta) on kanadalainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä.
Ennen ammattilaisuraansa Smyl pelasi yhden kauden (1974–75) Bellingham Blazersissä BCJHL:ssä (British Columbia Junior Hockey League) ja kolme täyttä kautta (1975–1978) New Westminster Bruinsissa WCHL:ssä (Western Canada Hockey League). Smyl oli voittamassa Bruinsissa kolmea WCHL:n mestaruutta ja kahta Memorial Cupin mestaruutta (1977 ja 1978) eli Canadian Hockey Leaguen mestaruutta.
Smyl teki viimeisellä ja pisteiden valossa parhaalla WCHL-kaudellaan runkosarjassa 76 tehopistettä 53:ssa ottelussa, 29 maalia ja 47 syöttöpistettä, ja pudotuspeleissä 35 tehopistettä 20:ssä ottelussa, 14 maalia ja 21 syöttöpistettä. Vuoden 1978 Memorial Cup -turnauksessa hän iski 14 tehopistettä viidessä ottelussa, neljä maalia ja kymmenen maalisyöttöä. Hänet palkittiin vuonna 1978 Memorial Cup -turnauksen arvokkaimpana pelaajana (Stafford Smythe Memorial Trophy) ja hänet valittiin myös turnauksen tähdistökenttään.
Smyl sai NHL-varauksen kesäkuussa 1978, kun Vancouver Canucks varasi hänet numerolla 40 varaustilaisuuden kolmannella kierroksella. Hän teki NHL-debyyttinsä saman vuoden lokakuussa ottelussa, jossa Canucks kohtasi Colorado Rockiesin. Smyl pelasi NHL-tulokaskaudellaan 62 runkosarjaottelua, joissa hän teki 38 tehopistettä, 14 maalia ja 24 syöttöpistettä, ja hän oli näin seuransa neljänneksi paras pistemies. Läpimurtonsa hän teki seuraavalla kaudella, jolla hän oli Canucksin paras pistemies tehtyään 77:ssä ottelussa 78 tehopistettä, 31 maalia ja 47 maalisyöttöä. Hänet palkittiin kauden jälkeen Canucksin seuran sisäisillä palkinnoilla CP Air President's Cup (seuran arvokkain pelaaja) ja Cyclone Taylor Trophy (seuran arvokkain pelaaja, kannattajien valinta). Hän voitti samat palkinnot myös kahdesti myöhemmin, molemmat kausina 1982–83 ja 1985–86.
Smyl pelasi koko NHL-uransa Canucksissa ja toimi vuosina 1982–1990 seuran kapteenina (hän päätti itse jättää kapteenin tehtävät ennen viimeisen kautensa alkua). Hänen pelaajauransa kohokohtana voidaan pitää Canucksin etenemistä ensimmäistä kertaa Stanley Cupin loppuotteluihin vuonna 1982. Smyl hän oli pudotuspeleissä 1982 seuransa toiseksi paras pistemies Thomas Gradinin jälkeen 18:lla tehopisteellä. Canucks hävisi New York Islandersia vastaan pelatun loppuottelusarjan suoraan voitoin 4–0. Smyl lopetti pelaajauransa vuonna 1991. Hänen viimeisiä kausiaan haittasivat loukkaantumiset, hän pelasi kahdella viimeisellä NHL-kaudellaan alle 50 ottelua.
Smyl pelasi NHL-urallaan yhteensä 896 runkosarjaottelua, joissa hän teki 262 maalia ja antoi 411 maaliin johtanutta syöttöä. NHL-pudotuspeleissä hän teki 41:ssä ottelussa 33 tehopistettä, 16 maalia ja 17 syöttöä. Hän oli kahdella kaudella Canucksin paras pistemies, kauden 1979–80 lisäksi kaudella 1982–83, jolla hän kokosi NHL-uransa parhaat tehot, 38 maalia ja 50 maalisyöttöä 74:ssä runkosarjaottelussa. Jäähyminuutteja Smylille kertyi runkosarjaotteluissa 1556, eniten jäähyminuutteja hän keräsi kaudella 1979–80 (204 minuuttia). Smyl piti uransa päättymisen jälkeen hallussaan useita Canucksin seuraennätyksiä (muun muassa eniten maaleja tehnyt pelaaja, eniten pisteitä tehnyt pelaaja ja eniten otteluita pelannut pelaaja), mutta muut paitsi seuran syöttöennätys (411 syöttöpistettä)on myöhemmin rikottu.
Smyl edusti Kanadaa kerran jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa, vuonna 1985, jolloin hän oli voittamassa MM-hopeaa. Hän pelasi myös vuoden 1978 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa, joissa Kanada voitti pronssia.
Lopetettuaan pelaajauransa Smyl tuli vuonna 1991 nimetyksi Canucksin valmennusryhmään apuvalmentajaksi. Hän toimi tehtävässä kahdeksan vuoden ajan. Vuosina 1999–2004 Smyl toimi päävalmentajana Canucksin farmiseuroissa, 1999–2000 Syracuse Crunchissa AHL-liigassa, 2000–2001 Kansas City Bladesissä IHL-liigassa ja vuosina 2001–2004 Manitoba Moosessa AHL:ssä. Parhaaksi saavutukseksi päävalmentaja-ajalta jäi Moosen vieminen AHL:n pudotuspelien toiselle kierrokselle vuonna 2003. Vuodesta 2004 lähtien Smyl on toiminut Canucksin organisaatiossa pelaajakehityksen johtajana (Director of Player Development).
Marraskuussa 1991 Vancouver Canucks jäädytti Smylin pelinumeron, numeron 12. Stan Smyl on ensimmäinen pelaaja, jonka numeron Canucks on virallisesti jäädyttänyt.
Stan Smyl on naimisissa ja hänellä on kolme lasta, kaksi tytärtä ja yksi poika.