hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ken Annakin
Kenneth Cooper Annakin (10. elokuuta 1914 Beverley, Yorkshire, Britannia – 22. huhtikuuta 2009 Beverly Hills, Kalifornia) oli brittiläinen elokuvaohjaaja.
Haavoituttuaan toisessa maailmansodassa Annakin ryhtyi tekemään Britannian armeijalle koulutus- ja propagandaelokuvia. Sodan päätyttyä hän aloitti ohjaajanuransa ja osoittautui tehtävässä taitavaksi. Hän aloitti uransa Rank Organisationille 1947. Hän siirtyi seuraavana vuonna Gainsborough Picturesille ja ohjasi kolme elokuvaa Huggetts-perheestä. Hän tuli tunnetuksi useista Disneyn seikkailuista. Hän teki sittemmin yhteistyötä Darryl F. Zanuckin kanssa ja ohjasi muiden muassa elokuvat "Nuo mainiot miehet lentävissä koneissaan" (1965) sekä "Taistelu Ardenneilla" (1965).
Annakinin ohjauksiin kuuluu yli 40 elokuvaa, joista parhaat hän teki 1950-luvulla. Suomen Lapissa kuvattu "Erämaan kutsu" (1972) oli viimeinen merkittävä elokuva, jonka jälkeen ura alkoi hiipua.
Matkamuisto
Matkamuisto on jokin esine, joka muistuttaa jostain asiasta tai matkasta. Matkamuisto saattaa olla esimerkiksi t-paita tai muki. Matkamuistoja ostetaan usein myös lahjaksi. Jotkut harrastavat pienten matkamuistojen, esimerkiksi postikorttien tai koriste-esineiden, keräilyä.
Esimerkiksi suosituimpia Ruotsista hankittavia matkamuistoja ovat taalainmaanhevoset.
Marl
Marl on kaupunki Saksan Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa. Se sijaitsee Ruhrin alueen pohjoislaidalla, osavaltion luoteisosassa. Vuoden 2007 maaliskuun lopussa kaupungin asukasluku oli 89 122. Pinta-alaltaan kaupunki on 87,69 neliökilometrin suuruinen, väestötiheyden ollessa näin 1016 as./km². Kemianteollisuudestaan tunnettu kaupunki on jaettu 12 kaupunginosaan.
Fritz Zwicky
Fritz Zwicky (14. helmikuuta 1898 – 8. helmikuuta 1974) oli sveitsiläissyntyinen yhdysvaltalainen tähtitieteilijä, joka tunnetaan parhaiten väsynyt valo -hypoteesista. Sen mukaan havaittu punasiirtymä johtuu ’valon väsymisestä’ eli siitä, että valo menettää energiaa matkatessaan lähteeltä havaitsijalle mahdollisesti gravitaation aiheuttaman resistanssin vuoksi.
1930-luvulla Zwicky esitti ensimmäisenä pimeän aineen, neutronitähtien ja gravitaatiolinssien olemassaolon mahdollisuutta. Hän kunnostautui myös supernovien löytäjänä ja löysi niitä 120, mikä on edelleen ennätys (2006).
Suomen ympäristökeskus
Suomen ympäristökeskus (lyhenne SYKE, ) on Suomen valtion tutkimus- ja asiantuntijalaitos, joka huolehtii myös eräistä valtakunnallisista viranomaistehtävistä. Se tuottaa tietoa ympäristöstä, sen tilan kehityksestä ja siihen vaikuttavista tekijöistä, arvioi vaihtoehtoisia kehityssuuntia sekä kehittää ratkaisuja kestävän kehityksen edistämiseksi. SYKE kokoaa, muokkaa ja välittää ympäristötietoa ja huolehtii EU-lainsäädännön ja kansainvälisten sopimusten edellyttämistä ympäristöalan raportointitehtävistä. SYKE hoitaa myös vesivarojen hoitoon ja käyttöön liittyviä tehtäviä.
SYKEn päätoimipaikka on Helsingissä ja alueelliset toimipaikat Joensuussa, Jyväskylässä ja Oulussa.
Suomen ympäristökeskus perustettiin vuonna 1995 Vesi- ja ympäristöhallituksen seuraajaksi. Aluehallintoon perustettiin 13 alueellista ympäristökeskusta: Uusimaa, Lounais-Suomi, Häme, Pirkamaa, Kaakkois-Suomi, Etelä-Savo, Pohjois-Savo, Pohjois-Karjala, Keski-Suomi, Länsi-Suomi, Pohjois-Pohjanmaa, Kainuu ja Lappi. Sekä SYKEstä että alueellisista ympäristökeskuksista tuli yleishallinnollisesti ympäristöministeriön alaisia. Vesivarojen käytön ja hoidon tehtäviä ne kuitenkin hoitavat edelleen maa- ja metsätalousministeriön tulosohjauksessa.
Kun suurläänit lakkautettiin ja siirryttiin lääninhallituksista aluehallintovirastoihin sekä elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksiin vuonna 2010, alueellisten ympäristökeskusten henkilökunta ja tehtävät siirtyivät pääasiassa työ- ja elinkeinokeskusten rungoille perustettuihin ELY-keskuksiin.
1. tammikuuta 2009 Suomen ympäristökeskukseen perustettiin Merikeskus, jolloin Merentutkimuslaitos lakkautettiin ja sen toiminnot siirtyivät Suomen ympäristökeskukseen ja Ilmatieteen laitokselle.
Suomen ympäristökeskus tekee paljon luontoon liittyvää tutkimusta. Suomen järvien viranomaistietojen lisäksi tiedon hankkimiseksi ja vuorovaikutteisuuden lisäämiseksi se perusti Järviwikin, jossa pohjatietona ovat ympäristöhallinnon omat viranomaistiedot, joita ei voi muuttaa sekä muita tietoja, joihin yleisö voi tehdä lisäyksiä.
Pirilä (Raisio)
Pirilä on Raision kaupunginosa. Alueella on 1900-luvun puolivälissä rakennettuja vanhoja taloja ja 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa rakennettuja rivitaloja.
Sengoku-kausi
Sengoku-kausi () eli taistelevien valtioiden aikakausi on ajanjakso Japanin historiassa suunnilleen 1400-luvun puolivälistä 1600-luvun alkuun. Ōnin-sotaa (1467–1477) pidetään yleensä Sengoku-kauden alkuna. Sodassa itäinen armeija (Hodokawan perhe liittolaisineen) taisteli yhdentoista vuoden ajan Yamana-suvun kanssa Kiotossa ja sen ympäristössä.
Kauden aikana valta oli periaatteessa Ashikaga-shōgunaatin käsissä. Levottomuuksien aikana keskusvallan merkitys pieneni, ja daimiot saivat enemmän valtaa. Ajasta puhutaankin joskus Japanin feodaalikautena.
Tunnetuimpia daimioita olivat Oda Nobunaga, Toyotomi Hideyoshi ja Tokugawa Ieyasu. Sengoku-kausi päättyi Sekigaharan taisteluun vuonna 1600.
Japanilaisessa kulttuurissa Sengoku-kautta pidetään eräänlaisena "villin lännen ajanjaksona", ja monet seikkailusarjakuvat, kertomukset ja elokuvat sijoittuvat tälle ajalle. Esimerkkeinä mainittakoon Akira Kurosawan "Kagemusha – varjokenraali" ja "Kätketty linnake", James Clavellin romaani "Shōgun" sekä manga- ja animesarja Inuyasha.
Leo Sayer
Leo Sayer (alkujaan Gerard Hugh Sayer s. 21. maaliskuuta 1948 Shoreham-by-Sea, Sussex) on nykyään Australiassa asuva englantilainen esiintyvä artisti, jonka laulu-ura on kestänyt jo neljä vuosikymmentä.
Leo Sayer (alkuperäiseltä nimeltään Gerard Hugh Sayer) syntyi katoliseen perheeseen Shoreham-by-Seassa Sussexissa 21. toukokuuta 1948. Hänellä on isosisko ja pikkuveli. Leo lauloi kirkkokuorossa ja bändissä koulukaveriensa kanssa, ja opiskeli mainospiirtämistä.
Sayer aloitti muusikon uransa 1960-luvun lopulla lontoolaisen Terraplane Blues Bandin johtajana. Vuonna 1971 Sayer perusti yhtyeen nimeltä Patches yhdessä rumpali Dave Courtneyn kanssa. Yhtyeen manageri Adam Faith piti Sayeria lupaavana ja alkoi tehdä tästä sooloartistia. Sayer äänitti aluksi Courtneyn kanssa tekemiään kappaleita Roger Daltreyn studiossa. Courtney kirjoitti musiikin ja Sayer sanat. Courtney keksi Sayerille etunimen "Leo" tämän leijonamaisen kuontalon mukaan. Daltrey äänitti osan kaksikon tekemistä kappaleista itsekin.
Sayerin esikoissingle ”Why Is Everbody Going Home” ei vielä menestynyt, mutta vuoden 1973 ”The Show Must Go On” nousi Britannian singlelistan ykkössijalle.
Sayer julkaisi esikoisalbuminsa "Silverbird" vuonna 1974. Sitä seurasi "Just a Boy", josta singlehiteiksi nousivat ”One Man Band” ja ”Long Tall Glasses (I Can Dance)”, joista ensinmainittu nousi myös Yhdysvaltain singlelistan kymmenen kärkeen.
Sayerin ja Courtneyn työsuhde katkesi Sayerin kolmannen albumin "Another Year" (1975) äänityksissä. Sayerin seuraavalla albumilla "Endless Flight" (1976) laulunkirjoittajana oli mukana Supertrampin entinen jäsen Frank Furrell. Albumista tuli Sayerin uran suurin menestysalbumi niin Britanniassa kuin Yhdysvalloissakin, ja siltä julkaistiin kaksi listaykkössingleä, ”You Make Me Feel Like Dancing” ja ”When I Need You”. Ensinmainitusta Sayer sai vuonna 1977 Grammy-palkinnon vuoden parhaasta rhythm and blues-kappaleesta. Albumia seuranneina vuosina Sayerin suosio säilyi korkeana Yhdysvaltain singlelistalla.
Sayerin viimeinen suuri hittisingle Yhdysvalloissa oli listakakkoseksi 1980 noussut ”More Than I Can Say”. Seuraavan vuoden single ”Living in a Fantasy” toi Sayerille hänen viimeisen listasijoituksensa Yhdysvalloissa, ja vuoden 1983 ”Till You Come Back to Me” oli hänen viimeinen listasijoituksensa Britanniassa.
Sayer yritti comebackia albumilla "Cool Touch" (1990), mutta ilman menestystä. Sayer muutti Australiaan vuonna 2005 ja sai Australian kansalaisuuden 2009. Hän on jatkanut levyttämistä ja konsertointia niin Australiassa kuin muuallakin maailmassa.
311 (yhtye)
311 (lausutaan tyypillisesti "Three eleven") on yhdysvaltalainen vaihtoehtorockyhtye. Se on peräisin Omahasta, Nebraskasta, ja ammentaa vaikutteitaan mm. hip hopista, punkista, skasta, reggaesta ja funkista.
Nick Hexum, Chad Sexton, Aaron Wills ja Jim Watson perustivat 311:n vuonna 1989.
COBE
Cosmic Background Explorer eli COBE oli ensimmäinen kosmologian tutkimusta varten rakennettu satelliitti. Sen päätarkoitus oli mitata kosmista mikroaaltotaustasäteilyä. Sen tulokset vahvistivat alkuräjähdyksen asemaa kaikkeuden alkuperää kuvaavana teoriana.
COBE laukaistiin avaruuteen 18. marraskuuta 1989 suorittamaan noin neljä vuotta kestävää tehtäväänsä. Sen seuraaja WMAP laukaistiin 30. kesäkuuta 2001.
Catherine Millet
Catherine Millet (s. 1. huhtikuuta 1948) on ranskalainen taidekriitikko ja -kuraattori sekä nykytaiteen "Art Press" -lehden perustaja ja toimittaja. Kansainvälisesti hänet tunnetaan parhaiten kohukirjaksi nousseesta muistelmastaan "Catherine M:n seksuaalielämä" ("La Vie sexuelle de Catherine M.", 2001), joka käsittelee hänen oman seksielämänsä historiaa.
Seitsemän vuotta muistelmateoksensa jälkeen Millet julkaisi sen jatko-osan "Mustasukkaisuus" ("Le jour de souffrance", 2008). Se keskittyy hänen parisuhteeseensa kirjailija Jacques Henricin kanssa. Tuossa suhteessa Millet joutuu varsinaisesti ensimmäistä kertaa elämänsä aikana kokemaan mustasukkaisuuden, johon hänet ajavat paljastuneet tiedot Henricin seksuaalielämästä heidän parisuhteensa rinnalla. Seksuaalisesti vapaamielistä elämää eläneelle Millet’lle uusi, raastava tunnetila tulee suurena yllätyksenä. Useita vuosia kestänyttä mustasukkaisuuskriisiään Millet selvittää muun muassa psykoanalyytikon sohvalla. Teos valaisee myös kirjailijan suhdetta synnyinperheeseensä sekä "Catherine M:n seksuaalielämän" syntyprosessia.
Toimittajan työnsä ohessa Millet on julkaissut laajasti tietokirjallisuutta kuvataiteen historiasta. Hän on käsitellyt tuotannossaan muun muassa Yves Kleiniä, Salvador Dalía ja nykykuvataidetta.
Juha Matti Holopainen
Juha Matti Holopainen (s. 1960) on suomalainen rehtori ja freelancer-urheilutoimittaja. Koulutukseltaan hän on kasvatustieteiden maisteri.
Holopainen oli Yleisradion palveluksessa urheiluselostajana vuosina 1988–2005. Nykyisin hän toimii Helsingin kristillisen opiston rehtorina Laajasalossa. Vuosina 2003-2007 hän toimi HEO:n eli Helsingin Evankelisen Opiston opetustoiminnasta vastaavana vararehtorina sekä urheilujournalismin linjan vastaavana opettajana. Opetustoiminnan lisäksi hän selostaa Urheilukanavalle ampumahiihtoa. Holopainen on ollut kahdesti ehdolla eduskuntaan, vuonna 2003 kristillisdemokraattien ja 2007 keskustan ehdokkaana.
Ed Wynn
Ed Wynn (9. syyskuuta 1886 Philadelphia – 19. kesäkuuta 1966 Beverly Hills) oli yhdysvaltalainen komedianäyttelijä. Wynn työskenteli myös radiossa ja hänellä oli jonkin aikaa oma radioshownsa. Hän kuoli Beverly Hillsissä 79-vuotiaana.
L-systeemi
L-systeemi, tai Lindenmayer-systeemi, on matemaattinen malli, jonka avulla on mallinnettu ja simuloitu kasvien rakennetta ja kasvua. Niiden avulla voidaan mallintaa myös muiden eliöiden rakennetta sekä esimerkiksi joitain fraktaaleja. Unkarilainen teoreettinen biologi ja kasvitieteilijä Aristid Lindenmayer (1925–1989) kehitti L-systeemit vuonna 1968.
L-systeemi on formaalien kielioppien tapaan uudelleenkirjoitukseen perustuva tapa luoda tietyn alkuarvon ja sääntöjen perusteella kielen merkkijonoja. Merkittävin ero Chomskyn kielioppeihin on se, että L-systeemeissä annetun merkkijonon seuraaja muodostetaan korvaamalla sääntöjen perusteella merkkijonon jokainen merkki, kun taas Chomskyn kieliopeissa korvataan yksi merkki kerrallaan.
Olkoon formula_1 aakkosto. Merkitään aakkoston kaikkien merkkijonojen joukkoa formula_2 ja aakkoston kaikkien epätyhjien merkkijonojen joukkoa formula_3.
Yhteysriippumaton L-systeemi (OL-systeemi) on kolmikko formula_4, missä
Sääntö formula_8 kirjoitetaan muodossa formula_9. Merkkiä formula_10 kutsutaan "edeltäjäksi" ja merkkijonoa formula_11 "seuraajaksi". Jokaiselle merkille formula_12 on olemassa seuraaja formula_13 s.e. formula_9. Jos jonkin aakkosen sääntöä ei ole erikseen mainittu, oletetaan säännöksi formula_15.
Olkoon formula_16 mielivaltainen aakkoston formula_1 merkkijono. Merkkijono formula_18, formula_19, voidaan "johtaa suoraan" merkkijonosta formula_20 (merkitään formula_21) joss formula_22 kaikille formula_23. OL-systeemi formula_24 tuottaa merkkijonon formula_25 jos on olemassa merkkijonot formula_26 joille pätee formula_27, formula_28 ja formula_29.
Yhteysriippumaton L-systeemi on "deterministinen" (DOL-systeemi), jos jokaiselle aakkoselle formula_12 on formula_31:ssä tarkalleen yksi sääntö, jossa formula_10 on edeltäjä.
DOL-systeemi
tuottaa seuraavat merkkijonot formula_33 iteraatiolla:
Eräs epädeterministinen L-systeemi on "stokastinen yhteysriippumaton L-systeemi". Se on muuten kuin OL-systeemi, mutta sisältää lisäksi funktion formula_34, joka yhdistää jokaiseen sääntöön todennäköisyyden, jolla sääntöä käytetään merkkijonoja johtaessa. Jokaiselle formula_12 niiden sääntöjen, joissa formula_10 on edeltäjä, todennäköisyyksien summa on 1.
OL-systeemit ovat yhteysriippumattomia ("context-free"), koska edeltäjämerkin yhteys (tai konteksti), eli sen viereiset merkit alkuperäisessä merkkijonossa, eivät vaikuta sääntöjen soveltamiseen. Yhteysherkissä L-systeemeissä sääntöjen soveltaminen riippuu myös merkin viereisistä merkeistä. L-systeemeille on kehitetty monenlaisia yhteysherkkiä laajennoksia, esimerkiksi 1L- ja 2L-systeemit. 1L-systemeissä edeltäjän lisäksi yhden merkin edeltäjän jommaltakummalta puolelta pitää täsmätä sääntöön, jotta sääntöä voidaan soveltaa. 2L-systeemeissä taas edeltäjän lisäksi yhden merkin edeltäjän kummaltakin puolelta pitää täsmätä sääntöön.
Israelin pääministeri
Israelin pääministeri (, suora käännös "hallituksen pää") on Israelin ylintä toimeenpanovaltaa käyttävä ministeri Israelin hallituksessa ja käytännössä Israelin valtion johtaja; Israelin presidentti on pitkälti seremoniallinen hahmo Israelin politiikassa. Nykyinen pääministeri on Benjamin Netanjahu.
Maryam Hassouni
Maryam Hassouni (s. 21. syyskuuta 1985) on alankomaalainen televisio- ja elokuvanäyttelijä. Hänelle myönnettiin vuonna 2006 kansainvälinen Emmy-palkinto roolista televisioelokuvassa "Offers" (2005).
Hassounilla on marokkolaiset vanhemmat, mutta hän itse syntyi Amsterdamissa, johon hänen vanhempansa olivat muuttaneet. Hänellä on veli Zakariya ja sisko Sarra.
Hassouni opiskelee lakia Amsterdamin Vrije Universiteitissa.
Uudenkaupungin satama
Uudenkaupungin satama eli Hepokarin satama (LOCODE: FI UKI) on Uudessakaupungissa, Varsinais-Suomessa sijaitseva satama. Sataman maksimisyvyys on 8,5/10 metriä ja laitureita siellä on viisi. Sataman toiminta muodostuu pääasiassa ro-ro-liikenteen viennistä ja tuonnista. Vuonna 2004 sataman liikevaihto oli 1 400 000 euroa ja henkilökunnan lukumäärä oli neljä. Satamapäällikkönä Uudenkaupungin satamassa toimii Esa Soini.
Uusikaupunki perustettiin vuonna 1617. Yksi syy kaupungin perustamiseen oli hyvät satamaolosuhteet. Kaupunkia perustettaessa sille myönnettiin verovapaus kymmeneksi vuodeksi. Tämän vuoksi alueelle tuli paljon talonpoikaispurjehtijoita ja maakauppiaita. Kaupungin ollessa Ruotsin hallinnassa, saivat uusikaupunkilaiset purjehtia ainoastaan Itämeren satamiin. Vuonna 1830, Uudenkaupungin ollessa Venäjän vallan alla, sai kaupunki rajoittamattoman tapulioikeuden. Näin laivat saattoivat purjehtia mihin satamaan maailmassa tahansa. Uusikaupunkilaiset porvarit alkoivat kuljettaa Välimerelle puutavaraa, tuoden palatessaan takaisin suolaa paluulastina.
1800-luvun lopulla, tehokkaan sahateollisuuden kehityttyä, loppui puutavaran menekki ja lautatavaran hinta putosi niin paljon, että sen kuljettaminen purjelaivoilla ei ollut kannattavaa. Kauppapurjehdus alkoikin muuttua rahdinkuljetukseksi. Kun purjelaivakausi päättyi, alkoivat Uudenkaupungin naapurikaupungit kasvaa, kun taas Uudenkaupungin kehitys hidastui.
1960-luvulla, uuden kaupunginjohtajan, autotehtaan ja lannoitetehtaan myötä alkoivat kaupunki ja satama jälleen kasvaa ja kehittyä. Hangonsaareen vievän Uudenkaupungin radan sivuraiteen päähän perustettiin tuolloin myös Hepokarin seisake. Se avattiin liikenteelle 23.5.1961, mutta seisake lakkautettiin jo reilun vuoden kuluttua, 14.8.1962.
Gideon
Gideon voi tarkoittaa:
Kyrönmaa (lehti)
Kyrönmaa on Laihialla maanantaisin ja torstaisin ilmestyvä sitoutumaton sanomalehti. Maanantain lehti on yhteinen Isossakyrössä ilmestyvän, saman julkaisijan Pohjankyrö-lehden kanssa. Lehden päätoimittajana toimii Jaakko Ujainen, joka on myös Pohjankyrö-lehden päätoimittaja. Kyrönmaa-lehden painaminen tapahtuu I-Print Oy:n painossa Seinäjoella.
Kyrönmaa-lehden ensimmäinen numero ilmestyi vuonna 1956. Tuolloin lehti ilmestyi kerran viikossa ja levikkialueeseen kuuluivat nimen mukaisesti myös muut Kyrönmaan kunnat ja Jurva. Lehden alkuperäinen ilmestymispäivä oli torstai.
Vuonna 1984 lehti alkoi ilmestyä kahdesti viikossa. Vuonna 2004 lehteen sulautui Laihialla aikaisemmin ilmestynyt kilpaileva paikallislehti Kranni-Sanomat, jonka entinen päätoimittaja ja omistaja Erkki Tuori siirtyi Kyrönmaan toimituspäälliköksi.
Nickelodeon
Nickelodeon on yhdysvaltalainen lastenohjelmia esittävä kaapelikanava. Se lähettää lapsille ja nuorille suunnattuja draama-, huumori-, piirros- ja musiikkiohjelmia myös kaapeli-, laajakaista-TV- ja satelliittiverkoissa. Nickelodeonilla on ohjelmaa piirroselokuvista sarjoihin ja peleihin. 
Nickelodeon Magazine
Suomessa Nickelodeon oli maksullinen kanava. 1. syyskuuta 2007 Nickelodeon alkoi näkyä myös antenniverkon E-kanavanipun myötä PlusTV:n ja Canal Digitalin yksityisessä kanavapaketeissa, kunnes sen jakelu Suomessa lopetettiin vähäisestä Suomen palvelusta.
Belgian Grand Prix 1993
Belgian Grand Prix 1993 oli Formula 1 -sarjan historian 544. osakilpailu ja 40. Belgian GP. Se ajettiin 29. elokuuta legendaarisella Spa-Francorchampsin maantieradalla 10. kerran. Kilpailun voitti Damon Hill.
Harjoituksissa Alex Zanardi ajoi rajusti ulos nopeassa Eau Rouge mutkassa (kts. ratapiirros), mutta selvisi ihmeen kaupalla hengissä. Hän ei kuitenkaan kyennyt osallistumaan aika-ajoihin.
Anja Angel
Anja Angel, o.s. Larjanko, (s. 21. marraskuuta 1939, Oulu) on suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Angel on opiskellut Pariisissa Sorbonnen yliopiston toimittajakoulussa 1960−1962 ja sen jälkeen Phnom Penhin rojalistis-sosialistis-buddhalaisessa yliopistossa Kambodžassa. Angel on myös työskennellyt Ranskassa ja Kambodžassa. Hän oli toimittajana "Me Naiset" -lehdessä 1966−1973, mutta vuodesta 1978 hän on ollut vapaa toimittaja ja vuodesta 1993 vapaa kirjailija.
Angel oli yksi teoksen "Avioero suomalaiseen tapaan" (1969) kirjoittajista. Hän on julkaissut siskonsa Leena Larjangon kanssa tietoteokset "Suomalainen unikirja" (1978) ja "Suuri suomalainen unikirja" (1981).
Angelin romaani "Kultatukka" (1982) voitti kolmannen palkinnon UKK:n viihderomaanikilpailussa. Viihderomaani "Joka tiikerillä ratsastaa" (1996) sijoittuu Kambodžaan. Angelin kirjoittamat kirjat "Tosinainen ei ikäänsä itke" (1996) ja "Tosinaista ei Viagralla vietellä" (1999) on kuvittanut Seppo Hyrkäs.
Angel on naimisissa rikoskirjailija Pentti Kirstilän kanssa. He julkaisivat vuosina 2005−2007 kolme salapoliisiromaania salanimellä Ursula Auer. Omalla nimellään Angel on julkaissut rikosromaaneja jo vuodesta 1993 asti.
Magonia
Magonia on brittiläinen ufoilmiöitä käsittelevä lehti, jossa ufoja selitetään siten että ne ovat pelkkiä tarinoita.
Magonian artikkeleissa kuvataan ufoihin uskovien sosiologiaa ja sosiaalihistoriaa uskomusjärjestelmänä. Magonian edustaman kannan mukaan ufot eivät ole todellisia ulkoavaruudesta tulevia kulkuneuvoja. Lehdessä kritisoidaan monesti amerikkalaisia ufologeja, jotka tukevat ufojen ulkoavaruusalkuperää. Nimi Magonia tulee ranskalaisen ufotutkijan Jacques Valléen kirjoittamasta kirjasta "Passport to Magonia". Magonia on Ranskan kansanperinteessä maaginen maa.
Annie Mörk
Annie Engelbertina Mörk (28. helmikuuta 1887 Hanko – 22. heinäkuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen teatteriohjaaja sekä näyttelijä, joka esiintyi sekä teatterissa että elokuvissa.
Ensiesiintymisensä valkokankaalla Mörk teki vuonna 1920 elokuvassa "Ollin oppivuodet". Hänen viimeiseksi elokuvakseen jäi vuoden 1956 "Juha", jossa hän näytteli Juhan äitiä. Kaiken kaikkiaan hän näytteli 18 elokuvassa. Mörkin roolihahmot edustivat usein pahaenteisiä naisia, kuten ennustaja elokuvassa "Kohtalo johtaa meitä" (1945).
Mörkin päätyö oli teatterissa, ja hän näytteli vuosina 1912–1929 Kansan Näyttämöllä sekä Tampereella. Vuodesta 1929 hän näytteli 30 vuotta Turun Teatterissa ja oli sen kantavia voimia etenkin suurten traagisten naisroolien esittäjänä.
Mörk palkittiin vuonna 1948 Pro Finlandia -mitalilla.
Annu Mäkelä
Annu Elina Kaivosaari (o.s. Mäkelä, s. 20. syyskuuta 1982 Kuortane) on Kuortaneen Kuntoa edustanut seiväshyppääjä.
Yleisurheilua monipuolisesti harrastanut Mäkelä erikoistui aikuisiän kynnyksellä seiväshyppyyn. Hän saavutti hopeaa Suomen hallimestaruuskilpailuissa Tampereella vuonna 1998 tuloksella 358. Seuraavana kesänä hän putosi karsinnassa 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa Ranskan Annecy'ssa hypättyään 350. Vuonna 1999 Mäkelä uusi SM-hallikisojen hopeansa Jyväskylässä tuloksella 384, voitti Suomi–Ruotsi–Baltia-hallimaaottelun Tallinnassa lukemin 390 ja sijoittui kesällä neljänneksi 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa Puolan Bydgoszczissa ikäluokan Suomen ennätyksellä 400.
Vuonna 2000 Annu Mäkelä hyppäsi Suomen mestariksi niin hallikisoissa Kuopiossa tuloksella 378 kuin Kalevan kisoissa Lahdessakin lukemin 395. Hän hyppäsi tuona vuonna naisten Suomen ennätyksen sekä hallissa Jyväskylässä tuloksella 410 että ulkoradoilla Tampereella ylitettyään 412 – molemmat ennätykset syntyivät 19-vuotiaiden SM-kilpailuissa. Nuorten MM-kilpailuissa Santiago de Chilessä hän jäi karsinnassa ilman tulosta, mutta sijoittui Euroopan Cupin 1. divisioonan kilpailussa Norjan Bærumissa toiseksi hypättyään 405 ja voitti Suomi–Ruotsi-maaottelun Helsingissä tuloksella 390.
Loukkaantumisten takia uransa vuonna 2001 päättänyttä Annu Mäkelää valmensi hänen isänsä, Suomen Urheiluliiton valmennusjohtaja Jarmo Mäkelä.
Debbie Reynolds
Debbie Reynolds (1. huhtikuuta 1932 El Paso, Texas – 28. joulukuuta 2016 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja tanssija.
Hänet tunnetaan muun muassa Kathy Seldenin roolistaan musikaalielokuvassa "Laulavat sadepisarat" ("Singin’ in the Rain", 1951) ja Margaret Brownin roolistaan elokuvassa "Verraton Molly Brown" ("The Unsinkable Molly Brown", 1964), josta Reynolds sai parhaan naispääosan Oscar-ehdokkuuden. Reynolds on näytellyt niin elokuvissa, televisiossa kuin teatterissakin.
Reynolds näytteli Grace Adlerin äitiä komediasarjassa "Will & Grace". Debbie Reynoldsin käden- ja jalanjäljet on painettu Grauman’s Chinese Theatren edustan sementtiin. Hänellä on myös tähti Hollywood Walk of Famella. Häneltä ilmestyi vuonna 1988 omaelämäkertakirja "Debbie". Vuonna 2014 hänet palkittiin Screen Actors Guild -elämäntyöpalkinnolla. Vuonna 2015 hän sai Jean Hersholtin humanitaarisen palkinnon.
Reynolds oli kolmesti naimisissa, mutta kaikki liitot päättyivät eroon. Ensimmäisestä avioliitostaan hän sai kaksi lasta. Hänen ja Eddie Fisherin tytär on näyttelijä ja käsikirjoittaja Carrie Fisher. Toinen lapsi on poika, Todd Fisher.
Reynolds kuoli saatuaan halvauksen 84-vuotiaana 28. joulukuuta 2016, vain päivä sen jälkeen, kun hänen tyttärensä Carrie kuoli sairaalassa saatuaan sydänkohtauksen muutamaa päivää aiemmin.
Grauman’s Chinese Theatre
Grauman’s Chinese Theatre on elokuvateatteri, joka sijaitsee Hollywood Boulevardin varrella Hollywoodissa Yhdysvalloissa. Sen virallinen nimi on nykyään TCL Chinese Theatre kiinalaisen TCL-elektroniikkayhtiön ostettua nimioikeudet kymmeneksi vuodeksi tammikuusta 2013 alkaen.
Teatteri rakennettiin Hollywoodin kulta-aikaan vuonna 1927 Sid Graumanin johdolla. Siitä on sittemmin tullut Los Angelesin kuuluisimpia nähtävyyksiä, koska sen edessä on betonilaattoihin ikuistettuna lukemattomien legendaaristen Hollywood-tähtien jalan- ja kädenjäljet. Teatterilla on muutenkin tärkeä asema Hollywoodin historiassa, sillä siellä on järjestetty muun muassa Oscar-gaaloja. Tästä syystä siihen yhdistetään vanhan ajan Hollywood-glamour.
Vuosina 1973–2001 teatteri oli silloisen omistajansa Mann Corporationin mukaan nimeltään Mann’s Chinese Theatre. Vuonna 2001 Warner Bros. ja Paramount Pictures ostivat teatterin ja nimesivät sen uudestaan Grauman’s Chinese Theatreksi. Vuonna 2011 teatterin ostivat vuorostaan elokuvatuottaja Donald Kushner ja yrittäjä Elie Samaha.
Muun muassa "The Artistissa" esiintynyt jackrussellinterrieri "Uggie" ikusti ensimmäisenä koirana jalanjälkensä teatterin edustan betonilaatalle kesäkuussa 2012.
Jerome Clark
Jerome Clark (s. 1946) on ufoihin ja muihin paranormaaleihin ilmiöihin perehtynyt yhdysvaltalainen tutkija ja kirjoittaja. Clark on eräs merkittävimmistä ufotutkijoista ja ufohistorioitsijoista. Monet ufoskeptikotkin arvostavat Clarkin työtä. 1970-luvulla Clark uskoi ufojen tulevan rinnakkaisulottuvuudesta, mutta myöhemmin vaihtoi näkemystään skeptisemmäksi.
Clark on julkistanut valtavan UFO Encyclopedia -nimisen ufoteoksen, josta lyhennetty kansanpainos on UFO Book.
Cassandra Wilson
Cassandra Wilson (s. 4. joulukuuta 1955, Jackson, Mississippi) on yhdysvaltalainen jazz-muusikko. Hän on voittanut Grammy-palkinnon vuonna 1996. Wilson elää nykyisin avioliitossa Isaach De Bankolén kanssa.
Proud Words on a Dusty Shelf
Proud Words On A Dusty Shelf oli Ken Hensleyn ensimmäinen soololevy, joka julkaistiin vuonna 1973. Mukana levyllä soittavat Uriah Heepistä tutut Gary Thain ja Lee Kerslake.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Hensley.
A-puoli
B-puoli
Kaarlo Saarnio
Kaarlo Eerik (Kalle) Saarnio (20. joulukuuta 1885 Rääkkylä – 12. joulukuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, joka esiintyi useissa elokuvissa aina 1920-luvulta kuolemaansa saakka.
Saarnio ei kertaakaan esittänyt elokuvissa suurta sankaria tai rakastajaa, eli pääroolia, mutta hän osallistui ahkerasti elokuvien tekemiseen. Vuonna 1954 valmistui kaikkiaan kuusi elokuvaa, joissa hänellä oli rooli. Saarnion suurimpia elokuvatehtäviä olivat Viirimäki elokuvassa "Aatamin puvussa ja vähän Eevankin" (1931) ja kirkkoherra elokuvassa "Isoviha" (1939). Saarnion viimeiseksi elokuvaksi jäi Valentin Vaalan elokuva "Totuus on armoton" (1963).
Tasavallan presidentti Juho Kusti Paasikivi myönsi Saarniolle Pro Finlandia -mitalin vuonna 1947. Hän näytteli pitkään Kansan Näyttämöllä vuosina 1907-1954. Hänen veljensä oli näyttelijä Yrjö Saarnio. Saarnio oli naimisissa muun muassa näyttelijä Laina Laineen kanssa.
Wind Caven kansallispuisto
Wind Caven kansallispuisto sijaitsee viitisentoista kilometriä Hot Springsin kaupungista pohjoiseen Yhdysvaltojen Etelä-Dakotan osavaltiossa. Puisto on perustettu vuonna 1903. Se oli tiettävästi maailman ensimmäinen kansallispuistoksi rauhoitettu luola. Luolan seinissä on tippukiven tapaan syntyneitä kalsiittimuodostumia, jotka ovat laatikoiden tai kennoston muotoisia. Kansallispuiston maanpäällisiin osiin kuuluu monilajista preeriaa.
Wind Caven luola tunnettiin jo sioux-intiaanien puheista, kun Binghamin veljekset kävivät siellä vuonna 1881.
May Sutton
May Godfrey Sutton Bundy (25. syyskuuta 1886 Plymouth, Englanti – 4. lokakuuta 1975) oli tennispelaaja ja ensimmäinen yhdysvaltalainen Wimbledonin kaksinpelimestari.
Suttonin ollessa kuuden vuoden ikäinen hänen perheensä muutti maatilalle lähelle Pasadenaa, jossa hän pelasi sisarustensa kanssa tennistä isänsä rakentamalla kentällä. Nuoruudessaan hän hallitsi yhdessä sisartensa Violetin, Florencen ja Ethelin kanssa Kalifornian tenniskisoja, ja alueella muodostui sanonta ”Suttonin voittamiseen tarvitaan Sutton”. Vuonna 1904 May Sutton voitti Yhdysvaltain mestaruuskilpailujen kaksinpelin 18-vuotiaana. Hän voitti myös nelinpelin yhdessä Miriam Hallin kanssa ja oli loppuottelussa sekanelinpelissä.
Vuonna 1905 hän voitti ensimmäisenä yhdysvaltalaisena naispelaajana Wimbledonin tennisturnauksen kukistamalla loppuottelussa brittiläisen tähtipelaajan ja hallitsevan mestarin Dorothea Douglassin. He kohtasivat finaalissa myös kahtena seuraavana vuonna. Douglass valtasi mestaruuden takaisin 1906, minkä jälkeen Sutton vei sen jälleen 1907. Tämän jälkeen Sutton ei enää kilpaillut Englannissa vaan keskittyi kotimaansa kisoihin.
Sutton meni naimisiin Yhdysvaltain mestaruuskilpailujen kolminkertaisen nelinpelimestarin Tom Bundyn kanssa 1912 ja jätti kilpauransa taka-alalle keskittyäkseen perheen kasvattamiseen. Hän kuitenkin palasi kilpakentille vuonna 1921. Yhdysvaltain mestaruuskisoissa 1925 hän eteni nelinpelissä loppuotteluun, ja melkein 40-vuotiaana hänet valittiin vielä edustamaan maataan Wightman Cupissa.
Jeffrey Dean Morgan
Jeffrey Dean Morgan (s. 22. huhtikuuta 1966 Seattle, Washington, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Morgan tuli tunnetuksi vuonna 2006, jolloin hän esiintyi yhtä aikaa kolmessa televisiosarjassa: "Greyn anatomiassa", "Supernaturalissa" ja "Weedsissä".
Morgan aloitti näyttelijän uransa vuonna 1991 esiintymällä elokuvassa "Uncaged", ja on sen jälkeenkin esiintynyt elokuvissa. Pääosin hän on kuitenkin esiintynyt televisiossa. Hän on ollut vierailevana tähtenä sarjoissa "Teho-osasto", "Kunnian miehet", "Walker, Texasista", "Angel", "Pelastaja", "C.S.I.", "Sliders" ja "Monk".
Vuosina 2005 ja 2006 Morgan esiintyi samanaikaisesti kolmessa eri sarjassa. Sarjassa "Supernatural" Morgan esitti päähahmojen, Samin (Jared Padalecki) ja Deanin (Jensen Ackles) salaperäistä isää, John Winchesteriä. "Greyn anatomiassa" Morgan esitti sydänsiirtopotilas Denny Duquettea, jolla kehittyy suhde sarjan toisen hahmon Izzie Stevensin (Katherine Heigl) kanssa. Denny Duquette kuolee sarjan toisen kauden lopussa, mutta palasi sarjaan vielä kolmannella kaudella jaksoissa, joissa yksi sarjan päähahmoista, Meredith Grey, kamppailee eloonjäämisestä, sekä viidennellä kaudella, kun Izzie sairastaa tiedostamattaan syöpää ja pystyy kasvaimensa takia näkemään ja kokemaan Dennyn läsnäolon, joka on todellisuudessa vain harhaa. Sarjassa "Weeds" Morgan esitti Judah Botwinia, päähenkilön kuollutta aviomiestä. Kaikissa kolmessa sarjassa Morganin esittämä roolihahmo kuoli, ja kahden hahmon kuolema näytettiin myös katsojille.
Näiden jälkeen Morgan on tehnyt muutamia elokuvia, kuten "P.S. Rakastan sinua" (2007), "Tuplamorsian" (2008), "Watchmen" (2009) ja "The Resident" (2011). Vuodesta 2016 Morgan on esittänyt sadistista antagonistia Negania televisiosarjassa "The Walking Dead".
Vuonna 1993 Playboylle antamassaan haastattelussa Morgan kertoi olleensa nuoruudessaan naimisissa. Julkisuudessa avioliitosta ei tiedetä muuta kuin, että se päättyi avioeroon. Alkuvuodesta 2008 Morgan oli lyhyesti kihloissa kollegansa Mary-Louise Parkerin kanssa, mutta pari purki kihlauksen 8. huhtikuuta.
Vuonna 2009 Morgan alkoi seurustella näyttelijä Hilarie Burtonin kanssa. Heillä on vuonna 2010 syntynyt poika sekä vuonna 2018 syntynyt tyttö. US Weeklyn mukaan Morganilla on myös entisen naisystävänsä näyttelijä Sherrie Rosen kanssa poika, josta hän sai tietää vasta vuonna 2009 pojan ollessa nelivuotias.
Eager to Please
Eager to Please on Ken Hensleyn toinen soololevy vuodelta 1975. Kaikki levyn kappaleet ovat Hensleyn sävellyksiä, paitsi "Stargazer", jonka alkuperäisesittäjä on Tempest.
Kaikki kappaleet säveltänyt Hensley, ellei toisin mainittu.
A-puoli
B-puoli
In The Morning / Who Will Sing For You
Mustajoki (Jalasjärvi)
Mustajoki on Jalasjärvellä virtaava joki, joka saa alkunsa Mustajärvestä, jonka lasku-uoma on Mustaluoma. Se jatkuu Yli-Koskuelta Koskuen kirkonkylään, jossa se laskee Niskaluomasta Koskutjärveen. Koskutjärven pohjoispuolella Koskuen kirkonkylästä Ala-Koskuelle Keskikylän Pentinmäen eteläpuolella virtaavana joki on nimeltään Koskutjoki. Kun Ilvesjoki yhtyy Koskutjokeen, tulee joesta jälleen Mustajoki, jossa on ollut Pentinmäellä Pihlajan Kevarin kohdalla olevan padon äärellä saha ja mylly. Mustajoki muuttuu Hirvijärvellä Jalasjoeksi.
Annikki Komsi
Annikki Kaarina Komsi (o.s. Kaurala, 12. marraskuuta 1919 Salo – 4. maaliskuuta 2009 Seinäjoki) oli suomalainen kirjailija.
Komsi suoritti keskikoulun ja ammattikoulun. Hän toimi kirjallisen työnsä ohessa muun muassa kukkakauppiaana ja asui Etelä-Pohjanmaalla. Hän kirjoitti ensimmäisen runonsa noin kuuden vuoden ikäisenä.
Komsi oli lapseton ja jäi leskeksi Parkinsonin taudista kärsineen miehensä kuoltua vuonna 1996.
Shenandoahin kansallispuisto
Shenandoahin kansallispuisto sijaitsee Yhdysvalloissa, Virginian osavaltiossa. Siihen kuuluu osa Blue Ridge -vuorista, joiden korkein huippu kohoaa 1 235 metrin korkeuteen. Puisto on pitkä ja kapea, se noudattelee vuoriketjun muotoa. Sen kuuluisin osa on vuorten harjalla kulkeva 170 km pitkä tie. Se on erityisen suosittu retkikohde syksyllä ruska-aikaan. Alueella on myös patikointi- ja ratsupolkuja. Puisto on perustettu vuonna 1935.
Taffelipiano
Taffelipiano on piano, jossa kielet ovat flyygelin tavoin vaakatasossa, mutta sijoitettuna diagonaalisesti suorakulmaiseen runkoon koskettimiston suuntaisesti. Taffelipiano oli suosittu kotisoitin 1700- ja 1800-luvulla, erityisesti 1800-luvun jälkipuoliskolla. Sittemmin pystymallinen piano syrjäytti sen suosiossa, eikä taffelipianoja enää valmisteta. Soittimia on kuitenkin runsaasti restauroitu koriste-esineiksi, ja monet korjattu jopa soittokuntoisiksi.
Jean Hagen
Jean Hagen (oik. Jean Shirley Verhagen 3. elokuuta 1923 Chicago, Illinois, Yhdysvallat – 29. elokuuta 1977 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka sai parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden elokuvasta "Laulavat sadepisarat" (1952).
Hän teki elokuvadebyyttinsä femme fatalen roolissa Katharine Hepburnin ja Spencer Tracyn tähdittämässä elokuvassa "Aatamin kylkiluu" vuonna 1949. Seuraavana vuonna hän näytteli ensimmäisen naispääosansa elokuvassa "Asfalttiviidakko" ja sai roolistaan hyvät arvostelut. Sitä seuraavana vuonna hän näytteli epäilemättä kuuluisimmassa roolissaan koppavana ja diivailevana Lina Lamontina elokuvassa "Laulavat sadepisarat" (1951), jota pidetään usein kaikkien aikojen parhaana elokuvamusikaalina. Linan roolista tuli hänelle parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuus. Vuonna 1953 hän siirtyi näyttelemään televisioon sarjassa "Make Room for Daddy", jossa hän näytteli kolme kautta ja sai kolme Emmy-ehdokkuutta. Hän on saanutkin televisiourastaan tähden Hollywood Walk of Famelle. Loppu-uransa aikana hän näytteli sivuosarooleja elokuvissa ja televisiosarjoissa.
Jean Hagen oli naimisissa Tom Seidelin kanssa vuosina 1949–1965, mutta avioliitto päättyi eroon. Avioliitosta syntyi kaksi lasta. Hagen kuoli kurkkusyöpään 54-vuotiaana elokuussa 1977 Los Angelesissä, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa.
Unto Pusa
Unto Pusa (18. tammikuuta 1913 Viipuri – 8. marraskuuta 1973) oli suomalainen taidemaalari ja professori (1969). Hän syntyi Viipurissa, ja opiskeli sekä Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa että Pariisissa.
Pusa kuului Prisma-ryhmään muiden muassa Sam Vannin kanssa. Hän maalasi klassisia sommitelmia lähestyen töissään kubismia ja abstraktismia. Työt olivat värikylläisiä – hän sai värimaailmaansa vaikutteita Henri Matissen teoksista, vaikka sommittelikin omat työnsä paljon kurinalaisemmin.
Hän toimi Teknillisen korkeakoulun arkkitehtiosaston opettajana 25 vuoden ajan (1946–1970) ja opetti useaan otteeseen myös Vapaassa taidekoulussa.
Unto Pusa sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1963 ja professorin arvonimen 1969.
Ursula Vaughan Williams
Ursula Lock Wood Vaughan Williams (o. s. Lock, 15. maaliskuuta 1911 – 23. lokakuuta 2007) oli brittiläinen kirjailija. Hän syntyi Maltalla kenraalimajuri Sir Robert Lockin tyttäreksi.
Vaughan Williams otti ensimmäisen avioliittonsa yhteydessä käyttöön nimen Wood. Hänen uusi puolisonsa oli vuodesta 1953 tämän kuolemaan 1958 säveltäjä Ralph Vaughan-Williams.
Vaughan Williams aloitti runojen kirjoittamisen vuonna 1921 ja julkaisi ensimmäisen kokoelmansa vuonna 1927. Hän kirjoitti runojen lisäksi edesmenneen säveltäjämiehensä elämäkerran sekä omaelämäkertansa nimellä "Paradise Remembered".
Free Spirit
Free Spirit on Ken Hensleyn kolmas sooloalbumi vuodelta 1980. Lähdettyään Uriah Heepistä toukokuussa 1980 Hensley alkoi heti nauhoittaa uutta soololevyä muun muassa Ian Paicen ja Kenny Jonesin kanssa. "Free Spirit" julkaistiin myöhemmin samana vuonna.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Hensley, ellei toisin mainittu.
A-puoli
B-puoli
Dora Boothby
Penelope Dora Harvey Boothby (2. elokuuta 1881 Finchley, Middlesex, Englanti – 22. helmikuuta 1970 Hammersmith, Lontoo) oli brittiläinen naistennispelaaja. Hänet muistetaan parhaiten Wimbledonin naisten kaksinpelin mestaruudesta 1909.
Boothby oli tenniksen kaksinpelin hopeamitalisti Lontoon kesäolympialaisissa 1908. Hän hävisi loppuottelussa Dorothea Douglass Chambersille 1–6, 5–7.
Nelinpelissä Boothby voitti Wimbledonin mestaruuden vuonna 1913.
The Best of Ken Hensley
The Best Of Ken Hensley on Ken Hensleyn kokoelmalevy vuodelta 1990. CD-versiolla on kolme bonuskappaletta.
Kaikki kappaleet säveltänyt Hensley, ellei toisin mainittu.
A-puoli
B-puoli
CD:n bonusraidat
Viljo Marttila
Viljo Marttila (23. maaliskuuta 1904 Helsinki – 1. kesäkuuta 1973 Helsinki) oli Kustannusosakeyhtiö Otavan kustannustoimittaja, sittemmin kuvatoimituksen päällikkö. Hänet tunnettiin nimimerkillä "Jukka H. Puntari" toimittamistaan ja laatimistaan kilpatehtäväsivuista mm. Suomen Kuvalehdessä ja veljensä Heikki Marttilan (pakinoitsija Arijoutsin) julkaisemassa pilalehdessä Arijoutsin Pippuri.
Jatkosodan aikana Viljo Marttila toimi muun muassa Martti Haavion johtamassa Tiedotuskomppania 1:ssä toimistoupseerina sekä myöhemmin muun muassa eri rintamalehtien toimittajana.
Antonio Molero
Antonio Molero Sánchez (s. 17. tammikuuta 1968 Ajofrín, Toledon maakunta, Espanja) on espanjalainen näyttelijä ja koomikko. Hän on näytellyt niin teatterissa, televisiossa kuin elokuvissakin, ja on myös kokeillut ohjaamista. Molero tunnetaan muun muassa rooleistaan komediallisissa draamasarjoissa "Perhelääkäri" (Hipólito ”Poli” Moyano) ja "Serranon perhe" (Fructuoso ”Fiti” Martínez). Hänen suosikkijalkapallojoukkueensa on Athletic Bilbao.
Liverpoolin yliopisto
Liverpoolin yliopisto () on yliopisto Liverpoolissa Englannissa. Yliopisto perustettiin vuonna 1881 nimellä University College Liverpool. Vuonna 1884 se liitettiin Victorian yliopistoon (). Vuonna 1903 siitä tuli parlamentin päätöksellä itsenäinen Liverpoolin yliopisto.
Yliopistossa on opiskellut tai työskennellyt yhdeksän Nobel-palkinnon saajaa: lääketieteen Nobelilla palkitut Ronald Ross, Charles Scott Sherrington, Har Gobind Khorana ja Rodney Robert Porter, fysiikan Nobelilla palkitut Charles Glover Barkla ja James Chadwick, kemian Nobelilla palkittu Robert Robinson, talousteieteen palkonnin saanut Ronald Coase sekä Nobelin rauhanpalkinnolla palkittu Józef Rotblat. Ronald Ross oli myös ensimmäinen brittiläinen Nobel-ehdokas vuonna 1902.
Elokuvamusikaali
Elokuvamusikaali tai musikaalielokuva on elokuvalajityyppi, jossa lukuisat hahmojen laulamat laulut ja musiikki kuljettavat tarinaa eteenpäin. Monet elokuvamusikaalit perustuvat teatterimusikaaleihin Broadwaylta tai muualta. Ensimmäiset elokuvamusikaalit ilmestyivät heti äänielokuvan tulon aikoihin 1920-luvun lopulla. Aikaa 1930-luvulta 1950-luvulle pidetään elokuvamusikaalien kulta-aikana, jolloin ilmestyivät muun muassa Fred Astairen ja Ginger Rogersin tähdittämät elokuvat.
Pugh Rogefeldt
Pugh Rogefeldt, oikealta nimeltään Anders Sture Torbjörn Rogefeldt (s. 2. maaliskuuta 1947, Västerås) on ruotsalainen rock-muusikko.
Riki Sorsa teki Rogerfeldtin kappaleesta "Aftonfalken" Suomessa hitiksi nousseen version "Muuttohaukka". Hector on tehnyt Rogefeldtin laulusta "Jag är en liten pojk" suomalaisen käännösversion "Snadi kundi Stadista".
Rogefeldtin sävellystyyliä kuvataan tavanomaisia kappalerakenteita vapaamuotoisemmaksi ja kirkkosävellajeja suosivaksi.
Pugh Rogefeldt esiintyi ensimmäisillä Ruisrock-festivaaleilla vuonna 1970.
Gauze
Gauze on metal/rock-bändi Dir en greyn vuonna 1999 julkaisema ensimmäinen albumi.
Eure-et-Loir
Eure-et-Loir on Ranskan departementti numero 28, joka on saanut nimensä Eure- ja Loire-joista. Departementti sijaitsee Pohjois-Ranskassa Centren hallintoalueella. Departementti on pinta-alaltaan 5 880 neliökilometriä ja siellä on 421 113 asukasta. Eure-et-Loirin pääkaupunki on Chartres. Eure-et-Loir on jaettu edelleen neljään arrondissementtiin, 29 kantoniin ja 403 kuntaan.
Eure-et-Loir oli yksi 83 departementista, jotka syntyivät Ranskan vallankumouksen yhteydessä 4. maaliskuuta 1790.
Departementissa sijaitsee Ranskan ns. kosmetiikkalaakso ("La Cosmetic valley"), jossa on useita tunnettuja ranskalaisia kosmetiikka- ja hajuvesivalmistajia kuten Guerlain ja Paco Rabanne sekä satoja muita alan yrityksiä.
Creuse
Creuse () on Ranskan departementti numero 23, joka on saanut nimensä Creuse-joesta. Departementti sijaitsee Keski-Ranskassa Akvitania-Limousin-Poitou-Charentesin hallintoalueella. Departementti on pinta-alaltaan 5 565 neliökilometriä ja siellä on 123 395 asukasta (vuonna 2006). Creusen pääkaupunki on Guéret. Creuse on jaettu edelleen kahteen arrondissementtiin, 27 kantoniin ja 260 kuntaan.
Creuse oli yksi 83 departementista, jotka syntyivät Ranskan vallankumouksen yhteydessä 4. maaliskuuta 1790. Creuse muodostettiin osasta La Marchen provinssia.
M/S Transporter
M/S Transporter () on ahvenanmaalaisen Eckerö-konsernin omistukseen rekisteröity ro-ro-rahtialus. Alus on rakennettu vuonna 1991 Mačvanska Mitrovicassa, Serbiassa ja Fosen Mekaniske Verksted-telakalla Fosenissa, Norjassa se on varustettu. Kuollutta painoa "Transporterilla" on 5 387 tonnia ja jääluokitus on 1A eli se pystyy useimmissa jääolosuhteissa kulkemaan yksin.. Alus on rekisteröity Suomen lipun alle ja sen kotisatama on Maarianhamina.
Transporterin sisaraluksia ovat M/S Shipper, M/S Exporter, M/S Ahtela, M/S Aknoul ja M/S Amber.
Rederiaktiebolaget Eckerön ostettua Birka Line Ab:n, muutettiin tytäryhtiö Birka Cargon nimeksi Eckerö Shipping Ab ja samalla alusten nimistä jätettiin Birka -etuliite pois.
11. helmikuuta 1991 alus luovutettiin Rederi AB Gustav Eriksonin omistukseen, joka rekisteröi aluksen Suomen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Maarianhamina. Tuolloin aluksen nimi oli "Hamnö". Tämän jälkeen Transfennica aloitti liikennöinnin aluksella Suomen ja Länsi-Euroopan välillä. Vuonna 1995 Hamnö rekisteröitiin United Shippingin omistukseen. Kotisatama säilyi Maarianhaminana. Vuoden 1996 alusta lokakuuhun saakka alus oli Hangon ja Lyypekin välisessä liikenteessä, jonka jälkeen aloitti liikennöinnin Suomen ja saksalaisen Kielin satamakaupungin välillä. Helmikuussa 1997 Hamnö siirtyi linjalle Hanko–Lyypekki. Tammikuussa 2000 ruotsalainen Korsnäs Ab vuokrasi aluksen Ruotsin ja Länsi-Euroopan väliseen liikenteeseen.
Birka Cargo Ab:n haltuun laiva rekisteröitiin tammikuussa 2002. Saman vuoden lokakuussa alus sai nimekseen "Birka Transporter".
Nykyisin alus liikennöi pääosin ruotsalaisen metsäkonserni Holmen AB:n lukuun, kuljettaen puu- ja paperitavaraa Ruotsista Englantiin ja Saksaan.
Ethel Thomson Larcombe
Ethel Thomson Larcombe (8. kesäkuuta 1879 Islington, Middlesex – 11. elokuuta 1965 Budleigh Salterton, Devon) oli brittiläinen naistennispelaaja. Hänet muistetaan parhaiten Wimbledonin naisten kaksinpelin mestaruudesta 1912.
Larcombe voitti Wimbledonin sekanelinpelin mestaruuden James Parken kanssa vuonna 1914.
Alejo Sauras
Alejo Martín Sauras (s. 29. kesäkuuta 1979 Palma de Mallorca, Mallorca, Espanja) on espanjalainen näyttelijä.
Sauras syntyi Palma de Mallorcassa Mallorcalla, mutta vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Madridissa. Hän opiskeli jonkin aikaa lentokone-elektroniikkaa, mutta ei ollut hyvä oppilas ja jätti opintonsa kesken keskittyäkseen näyttelemiseen. Sauras opiskeli näyttelijäkoulutuksen ohella japania, mikä toi hänelle myöhemmin kaksi teatteriroolia. Hän alkoi saada pieniä rooleja televisiossa, ja läpimurto tapahtui suositussa televisiosarjassa "Al salir de clase" (1997–2001), jossa Sauras esitti nuorta homoseksuaalia Santia. Myöhemmin Sauras sai rooleja muun muassa elokuvista "Y decirte una estupidez, por ejemplo, te quiero" (2000) ja "Diario de una becaria" (2003). Hän teki myös satunnaisia esiintymisiä televisiosarjoissa. Vuosina 2003–2008 Sauras esitti Raúl Martínezia sarjassa "Serranon perhe", mikä teki hänestä tunnetun näyttelijän Espanjassa. Hän on myös jatkanut roolitöiden tekemistä useissa espanjalaisissa elokuvissa. Sauras on kertonut olevansa hyvä ystävä Alexandra Jiménezin kanssa.
Isonen
Isonen on ryhmänohjaaja evankelis-luterilaisen seurakunnan nuorisotoiminnassa, erityisesti leireillä. Isoset ovat rippikoulun käyneitä nuoria, jotka ovat saaneet tehtäväänsä valmennuksen seurakunnassa.
Isosten historia voidaan jäljittää jo 1930-luvulle. Suomen Kristillisen Ylioppilasliiton koulutyttöleireillä syntyi isosiskoperinne. Näiden isojen siskojen tehtävissä oli paljon yhteistä nykyisten isosten tehtävien kanssa. Jo varhaisina vuosina leirit jaettiin jaettiin pienryhmiin, joista kutakin piti koossa isonen. Jo tuolloin isosen tehtäviä olivät järjestyksen pito, erilaiset käytännön työtehtävät, opetukseen liittyvät tehtävät ja iltaohjelmien valmistaminen. Näiltä vuosilta periytyvät nykyisinkin yleiset leirien iltaohjelmat leikkeineen ja lauluineen.
Isoskoulutus järjestäytyneenä työmuotona käynnistyi 1960-luvulla. Ensimmäinen isoskoulutusaineisto julkaistiin vuonna 1966, ja seuraavien kymmenen vuoden aikana koulutettiin yli 6 000 rippikoulun ryhmänohjaajaa. 1980-luvun lopulla isoset alkoivat nuorentua aikaisempaan tilanteeseen verrattuna: silloin lähes puolet rippikoulun isosista oli käynyt rippileirinsä edellisenä vuonna. Isosina käytettiin edelleen runsaasti myös täysi-ikäisiä, osittain kompensoimaan rippikoulun työvoimavajausta. 1990-luku oli isostoiminnan kasvun ja laajenemisen vuosikymmen: isoskoulutuksen osallistujamäärä kaksinkertaistui ja monissa seurakunnissa isoskoulutus laajentui monivuotiseksi. Isostoiminta on yksi Suomen evankelis-luterilaisen kirkon suurimmista maallikkotoiminnoista.
Useimmat seurakunnat järjestävät isosille vuosittain ryhmänohjaajan tehtävään valmentavaa isoskoulutusta. Sen kesto ja muodot vaihtelevat suuresti paikkakunnittain. Isosten koulutus on iso osa seurakuntien nuorisotoimintaa ja isostoiminnasta on tullut osa nuorisokulttuuria ja tavallisten suomalaisnuorten elämää. Isostoiminnan merkityksen korostuminen seurakunnan nuorisotyössä on koettu ongelmallisena, mihin on kiinnitetty huomiota "Isostoiminnan linjauksia" -dokumentissa. Linjauksissa todetaan, ettei seurakunnissa voida olettaa kaikkien nuorten kokevan isostoimintaa omakseen eikä kristillisyydestä kiinnostuneen nuoren voida edellyttää osallistuvan isostoimintaan. 
Vuosittain noin 27 000 nuorta osallistuu isoskoulutukseen.
Vaikka isostoiminnan pohja on rippikoulutoiminnassa, osallistuvat isoset muihinkin lapsi- ja nuorisotyön leireihin ja muuhun toimintaan. Isonen toimii oman ryhmänsä vetäjänä. Hän osallistuu jumalanpalvelusten ja hartaushetkien valmisteluun, avustaa opetuksessa sekä organisoi vapaa-ajan toimintaa. Isoset ovat tärkeä linkki seurakunnan työntekijöiden ja leiriläisten välillä. He ovat elämäntilanteeltaan lähempänä leiriläisiä ja muutenkin lähinnä vertaisasemassa leiriläisiin nähden. Isosilla on suuri vaikutus leirien ilmapiiriin. He voivat toimia viestinvälittäjinä työntekijöiden ja leiriläisten välillä sekä vaikuttaa siihen, että leiriläisten mielialat tulevat huomioiduiksi toiminnan suunnittelussa.
Pirilä
Pirilä voi tarkoittaa seuraavia: