hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Uurrekieli
Uurrekieli () on yleinen, etiologialtaan tuntematon kielen pinnan muutos. Sitä pidetään normaalina kielen rakenteen varianttina. Tyypillisesti nähdään syvyydeltään vaihtelevia uurteita kielen dorsaali- ja lateraalipinnoilla. Yleensä uurrekieli on oireeton. Oireita saattaa ilmaantua uurteisiin tapahtuvan ruoan ja plakin kasaantumisen seurauksena sekä niillä potilailla, joilla on karttakieli.
Uurrekieli ei vaadi hoitoa. Jos kielessä on oireita johtuen uurteiden tulehduksesta, voidaan sitä harjata pehmeällä hammasharjalla uurteissa kasvavien mikrobipopulaatioiden vähentämiseksi.
Syväri (järvi)
Syväri on järvi Pohjois-Savossa. Se sijaitsee Nilsiän taajaman pohjoispuolella, entisen Nilsiän kaupungin (nykyinen Kuopio) sekä entisen Varpaisjärven alueilla (nykyinen Lapinlahti). Se kuuluu Vuoksen vesistön Nilsiän reittiin. Lastukosken kanava yhdistää sen etelässä Vuotjärveen. Järven pinta-ala on 78 km². Järven pituus on 33-35 km ja leveys 10 kilometriä. Järven pituusakseli on kaakko–luodesuuntainen, ja sen kaakkoisosa muodostaa laajemman järvialtaan, luoteisosan muodostaessa kapean mutta pitkän lahden.
Tahkovuoren matkailukeskus ja pujottelurinteet sijaitsevat järven länsilaidalla Tahkolahden molemmilla rannoilla.
Tahkovuoren kohdalla Syvärissä on Aholansaari, joka tunnetaan Paavo Ruotsalaisen kotipaikkana
Francis Edward Bache
Francis Edward Bache (14. syyskuuta 1833 Birmingham – 24. elokuuta 1858 Birmingham) oli englantilainen säveltäjä. Hän opiskeli viulunsoittoa Alfred Mellonin ja sävellystä William Sterndale Bennettin johdolla. Vuonna 1853 Bache lähti Leipzigiin opiskelemaan. Hän kuoli keuhkotautiin Birminghamissa 24 vuoden iässä vuonna 1858.
Bachen tuotantoon kuuluu muun muassa trio pianolle ja jousille, kaksi operettia, pianokonsertto sekä useita julkaisemattomia pianokappaleita ja lauluja.
Hellas (piano)
Hellas oli suomalainen pianojen tuotemerkki, jota valmisti aluksi vuonna 1901 perustettu Hellas Oy ja sitten vuosina 1950–2007 Nurmijärven Rajamäellä toiminut Hellas-Piano Oy ja vuosina 2008–2011 pianoja Aasiassa valmistuttanut uusi Hellas Oy. Hellas-pianoja valmistettiin Suomessa kaikkiaan lähes 130 000 kappaletta ja myytiin parhaimmillaan 12 omassa soitinmyymälässä eri puolilla Suomea. Enimmillään noin 60 prosenttia tuotannosta meni vientiin.
Hellas-pianoyrityksen perusti Helsinkiin vuonna 1901 Karl Oskar Rehnström (1874–1941), joka oli 14 vuoden ajan työskennellyt Pietarissa saksalaisten pianonvalmistajien verstaissa. Yrityksen suosituin malli oli aluksi 130 cm korkea pystypiano, mutta tehdas alkoi rakentaa pieniä eriä myös flyygeleitä, vuodesta 1913 jopa konserttikokoisia. Vuonna 1931 Hellas Oy teki konkurssin ja siirtyi seuraavana vuonna Albin Feinanderin omistukseen toiminimellä Pianotehdas Hellas, mutta toiminta supistui lähes olemattomiin niin, että sotien jälkeen yrityksestä oli jäljellä muutama puolivalmis piano ja yksi ammattimies. Vuonna 1949 yrityksen ostivat Olavi Waldemar Mertelius ja Pekka Mäkelä, joilla oli jotakin kokemusta pianojen tekniikasta ja käytettyjen soitinten myynnistä. Heidän tarkoituksensa oli vain rakentaa keskeneräiset pianot valmiiksi ja sulkea sitten tehdas, mutta tehtaan vanha työntekijä Eero Virtanen sai heidät innostettua toiminnan laajentamiseen. Vuonna 1950 uusi Hellas-Piano Oy rakensi jo kuusi uutta pianoa, mutta tavaroiden tuontisäännöstelyn takia niiden osia piti hankkia ulkomailta jopa salakuljetuksen avulla.
Vuonna 1951 tehdas muutti Helsingistä Nurmijärven Rajamäelle, jonne valmistui uusi 11 000 neliömetrin laajuinen tehdas vuonna 1963. Vuoden 1967 Suomen markan devalvaation jälkeen käynnistyi Hellas-pianojen vientitoiminta 38 pianon toimituksella. Hellas-Pianon palveluksessa oli 1980-luvulla noin 250 työntekijää, ja pianoja valmistui noin 9 000 vuodessa. Viennin osuus oli parhaimmillaan noin 60 prosenttia. Vuonna 1985 avattiin Hyvinkäällä toinen tehdas, joka työllisti noin 30 henkilöä ja valmisti pianoja saksalaiselle Hohner-merkille. Hellas-piano Oy osti kotimaisen kilpailijansa Fazer Pianon vuonna 1989.
Hellaksen alkuperäinen malli säilyi tuotannossa lähes loppuun asti nimellä Hellas Helsinki, ja muita suosittuja malleja olivat 1960-luvulla esitelty Hellas Figaro ja "Helsingin Sanomien" pianotestissä vuonna 1987 pienten pianojen sarjan voittanut Hellas Amadeus. Useimmissa Hellas-pianoissa käytettiin saksalaisen Louis Rennerin tehtaan valmistamia koneistoja, 1970-luvun puolestavälistä lähtien joskus myös Schwanderin ja Saiton koneistoja.
Viimeinen suomalaisvalmisteinen Hellas-piano, järjestysnumeroltaan 127 809 ja malliltaan Hellas Eroica, valmistettiin vuonna 2007 ja myytiin Jokioisten kunnantaloon. Hellas-Piano Oy:n seuraajaksi perustettiin 2007 uusi Hellas Oy, joka siirsi valmistuksen Kaukoitään mutta meni konkurssiin vuonna 2011.
Karl Friedrich Abel
Karl Friedrich Abel (22. joulukuuta 1723 Köthen – 20. kesäkuuta 1787 Lontoo) oli saksalainen säveltäjä ja viola da gamban soittaja.
Abel syntyi Köthenissä ja opiskeli Johann Sebastian Bachin johdolla. Vuonna 1759 hän siirtyi Englantiin. Siellä hän ystävystyi vuonna 1762 Johann Christian Bachin kanssa. Abel ja J. C. Bach pitivät yhdessä konsertteja Bachin kuolemaan saakka vuonna 1782.
Abelin tuotantoon kuuluu muun muassa sonaatteja viola da gamballe sekä oboelle ja pianolle.
Thomas Arne
Thomas Augustine Arne (maaliskuu 1710 – 5. maaliskuuta 1778) oli englantilainen säveltäjä, joka tunnetaan parhaiten isänmaallisesta laulustaan "Rule, Britannia!". Hänen sisarensa Susannah Maria Arne oli oopperalaulaja, äänialaltaan kontra-altto.
Arne syntyi Lontoossa maaliskuussa 1710. Hänen ensimmäinen oopperansa "Rosamund" sai ensiesityksensä vuonna 1733. Vuonna 1736 Arne meni naimisiin laulaja Cecilia Youngin kanssa. Pari kuitenkin erosi vuonna 1755. Heidän ainoa lapsensa oli säveltäjä Michael Arne. Thomas Arne kuoli Lontoossa 5. maaliskuuta 1778.
Onnela (ravintola)
Onnela oli alun perin Sedu Koskisen perustama ketju, nykyisin Night People Groupin omistama Kajaanissa sijaitseva ravintola. Onnela-ketjun ensimmäinen ravintola perustettiin Helsinkiin vuonna 2004.
Onnelalla on Helsingin lisäksi ollut aikaisemmin ravintoloita muun muassa Turussa, Tampereella, Lahdessa, Kuopiossa, Raumalla, Rovaniemellä, Kokkolassa ja Seinäjoella. Parhaimmillaan ketjussa oli 12 ravintolaa.
Helsingin Onnela suljettiin syksyllä 2013.
Michel Blavet
Michel Blavet (13. maaliskuuta 1700 Besançon - 28. lokakuuta 1768 Pariisi) oli ranskalainen säveltäjä ja huilisti.
Blavet oli kotoisin Besançonista, Ranskasta. Hän opiskeli useiden soitinten soittoa, mutta erikoistui myöhemmin huiluun. Uransa aikana Blavet soitti huilua muun muassa Pariisin oopperan orkesterissa sekä Ludvig XV:n Musique du Roi -orkesterissa.
Blavet sävelsi musiikkia ensisijaisesti huilulle. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa konsertto ja useita sonaatteja.
Shade Empire
Shade Empire on suomalainen, vuonna 1999 perustettu dark-, death- ja black metallia soittava yhtye. Suurin osa sanoituksista on tehty englanniksi, vaikka ""...Ja pimeys laskeutui"" on kirjoitettu suomeksi. Huhtikuussa 2006 bändin levytyssopimus italialaisen Avantgarde Musicin kanssa purettiin. Yhtye solmi uuden sopimuksen suomalaisen Dynamic Arts -levy-yhtiön kanssa. Uusi levy Intoxicate O.S. ilmestyi 24. toukokuuta 2006. Intoxicate O.S. nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisella listalla sijalle 25.
Heinäkuussa 2006 Shade Empire valittiin Berliinissä järjestettävän PopKommin vuoden 2006 metalli-illan päätösaktiksi. Illan muut esiintyjät olivat Sabaton, Subconscious sekä suomalainen Diablo.
Shade Empiren albumi Zero Nexus ilmestyi 12. maaliskuuta 2008. Shade Empire esiintyi Tuskassa kesällä 2008.
Nightwishin ja Tarotin Marco Hietala on laulanut kappaleessa Human Sculpture.
Huhtikuussa 2013 yhtye kertoi Facebook-sivullaan, että kitaristi Janne Niiranen on eronnut bändistä. 
Yhtyeen uusin albumi, Poetry of the Ill-Minded julkaistiin vuonna 2017.
Keväällä 2017 yhtye vaihtoi laulajaa.
Janne Happonen
Janne Mikael Happonen (s. 18. kesäkuuta 1984 Kuopio) on suomalainen entinen mäkihyppääjä. Hän edusti Puijon Hiihtoseuraa. Häntä valmensivat Janne Väätäinen ja Jarkko Saapunki.
Kaudella 2005–2006 Happonen voitti hopeaa joukkuekilpailussa sekä Torinon olympialaisissa että lentomäen maailmanmestaruuskilpailuissa Kulmissa. Torinon jälkeen hän saavutti ensimmäisen maailmancupin osakilpailuvoittonsa Salpausselän kisoissa Lahdessa. Lahdesta alkaneen Nordic Tournamentin loppupisteissä Happonen oli kolmas. Kauden viimeisessä osakilpailussa Planican lentomäessä Happonen otti uransa toisen osakilpailuvoiton. Kauden 2005–2006 maailmancupin kokonaispisteissä hän oli neljästoista.
Kaudella 2006–2007 Happonen ei yltänyt maailmancupissa kertaakaan kymmenen joukkoon. Hän sijoittui vuodenvaihteessa 2007–2008 Keski-Euroopan mäkiviikolla kymmenenneksi ja saavutti helmikuussa 2008 uransa kolmannen ja neljännen maailmancupin palkintokorokesijan oltuaan toinen kummassakin Sapporon suurmäestä hypätyssä osakilpailussa. Hän otti Kuopiossa uransa kolmannen maailmancupvoiton yhden kierroksen kilpailussa, sijoittui Lillehammerissa kolmanneksi ja oli Nordic Tournamentin yhteispisteissä kolmas. Maailmancupkauden päättäneessä Planican osakilpailussa Happonen oli kolmas ja sijoittui toiseksi parhaana suomalaisena maailmancupin yhteispisteissä kahdeksanneksi. Lentomäen MM-kilpailuissa Oberstdorfissa hän saavutti joukkuekilpailussa hopeaa ja sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa viidenneksi.
Kesällä 2008 Happonen loukkaantui vakavasti Saksan Klingenthalin muovimäestä hypätessään. Hänen hyppykenkänsä pohja repesi irti ja sen jälkeen suksi katosi alta. Pahin vamma oli murtunut reisiluu, eikä tapauksen jälkeen tiedetty, pystyisikö mies enää urheilemaan. Noin vuotta myöhemmin hän kuitenkin pääsi takaisin mäkeen ja kiersi kaudella 2009–2010 jälleen kisoja. Kauden loppupisteissä hän sijoittui 49:nneksi. Planican lentomäen MM-kilpailuissa Happonen oli mukana Suomen pronssijoukkueessa ja sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa 15:nneksi. Happonen loukkasi polvensa pahasti kesällä 2010. Loukkaantumisien jälkeen Happonen hyppäsi ensimmäistä kertaa lähes vuoteen maailmancupissa 30.1.2011 sijoittuen heti kahdeksanneksi Willingenissä. Hänen pisin hyppynsä on kantanut 240 metriä (SE), jonka hän hyppäsi Vikersundissa 13. helmikuuta 2011. Happonen valittiin Oslon MM-kilpailuihin 2011, jossa hän ei kuitenkaan kilpaillut kertaakaan ja palasi kesken kisojen Suomeen loukattuaan polvensa harjoituksissa. Lentomäen MM-kilpailuissa Vikersundissa 2012 hän oli viidestoista. Kauden 2012-2013 Happonen aloitti olemalla Lillehammerin
normaalimäessä 22. Seuraavana päivänä suurmäen karsinnassa Happonen hyppäsi 135 metriä, loukkasi alastulossa jalkansa ja kaatui
hyppynsä. Happonen joutui jättämään kauden kesken loukkaantumisen vuoksi jo neljättä kertaa urallaan.
Carlo Caproli
Carlo Caproli (1615/1620 Rooma – 1692/1695 Rooma) oli italialainen säveltäjä, viulisti ja urkuri. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa useita kantaatteja, joista varhaisimmat hän sävelsi 1640-luvun alussa, jolloin hän toimi urkurina Roomassa. Caproli toimi vuosina 1649–1661 paikallisen orkesterin viulistina ja vuosina 1661–1670 myös ensiviulistina. Caproli sai elinaikanaan kutsumanimen ”del violino”.
Karttakieli
Karttakieli (', myös ') on yleinen, synnynnäinen, hyvänlaatuinen, krooninen tai uusiutuva kielen pinnan muutos. Se ei ole tauti, joten se ei voi myöskään tarttua. Kielen pinnalle, sivuille ja toisinaan myös alapinnalle ilmestyy eri kokoisia, epäsäännöllisiä, sileitä, karttamaisia punaisia laikkuja, joista kielen nukka häviää. Punaisten alueiden reunoilla saattaa mutkitella valkoisia juovia. Viikkojen tai kuukausien – toisinaan jopa päivien – kuluessa juovien ja laikkujen muoto ja paikka saattavat vaihdella.
Karttakielen yleisyys väestössä on noin 2–3 %. Sitä esiintyy kaikenikäisillä ihmisillä. Naisilla sitä esiintyy kuitenkin kaksinkertaisesti miehiin verrattuna. Noin 20 % karttakielipotilaista potee myös uurrekieltä ("").
Koska punaisten laikkujen pinta on paljas ja herkkä, se saattaa kipeytyä käytettäessä alkoholia, tupakkaa tai syötäessä happamia ruokia, kuten sitrushedelmiä tai tomaattia, taikka mausteisia ruokia, etenkin chiliä.
Karttakielen etiologia on tuntematon. Joillain alueilla kielen pintasolukko kuoriutuu liian nopeasti. Iho on näillä alueilla ohutta aiheuttaen punoitusta ja arkuutta sekä herkkyyttä sieni-infektioille. Toisaalla solut uusiutuvat tavallista hitaammin, jolloin pinta muuttuu vaaleammaksi. Karttakieli ei koskaan muutu pahanlaatuiseksi. Karttakielen synty saattaa liittyä psoriasikseen, Reiterin tautiin, astmaan tai atopiaan. Myös perintötekijät saattavat altistaa sille.
Diagnosointi tapahtuu pelkällä kielen katselmuksella. Karttakieli ei yleensä vaadi hoitoa, eikä siihen ole olemassakaan parantavaa hoitoa. Aristaviin kohtiin voidaan käyttää paikallista pintapuudutetta (esimerkiksi lidokaiiniliuosta) tai kortisonivoiteita tai -liuoksia.
Coretta Scott King
Coretta Scott King (27. huhtikuuta 1927 Heiberger, Alabama – 30. tammikuuta 2006 Rosarito Beach, Meksiko) oli yhdysvaltalainen kansalaisoikeusliikkeen johtohahmoja ja salamurhatun kansalaisoikeusaktivistin Martin Luther Kingin puoliso. Scott King toimi aktiivisesti puolisonsa rinnalla 50- ja 60-luvuilla. Tämän murhan jälkeen hän toimi aktiivisena muun muassa apartheidia vastustaneessa kansanliikeessä. Hän myös vastusti kuolemanrangaistusta ja Irakin sotaa.
Laivamato
Laivamato ("Teredo navalis") on matomainen simpukka, joka käyttää ravinnokseen puuta. Laivamato on tunnettu erityisesti siitä, että se tuhoaa puisia laivanhylkyjä ja muita merivedessä olevia puisia rakenteita.
Laivamadon kuoret ovat kehittyneet leukamaisiksi jyystimiksi, joiden avulla simpukka pystyy rikkomaan puuta. Laivamato käyttää ravinnokseen puun hiilihydraatteja. Sen suolessa elää bakteeri, joka pystyy hajottamaan selluloosaa.
Laivamato kasvaa Itämeressä 20-25 cm pitkäksi, trooppisissa merissä jopa puolimetriseksi.
Itämeren vähäsuolainen murtovesi on maailmassa siitä harvinainen meri, ettei siinä juuri ole laivamatoja. Laivamato on kuitenkin yleistynyt Itämerellä vuodesta 1993 lähtien. Itämerta suolaisemmilla vesillä, esimerkiksi Atlantilla ja Välimerellä, laivamato tuhoaa puiset laivanhylyt jopa muutamassa kymmenessä vuodessa. Suolaisemmilla vesillä on puisten hylkyjen säilyminen mahdollista vain, jos ne hautautuvat riittävän nopeasti pohjamutaan.
Päijät-Häme (sanomalehti)
Päijät-Häme on Mediatalo ESAn kustantamiin Seutunelosiin kuuluva paikallinen ilmaisjakelulehti. Sen päätoimittajana toimii Sisko Ojajärvi. Lehden painos on vuoden 2013 mediakortin mukaan 5 900 kappaletta. Lehti jaetaan Asikkalaan.
Lehti alkoi ilmestyä uudelleen 1. joulukuuta 2004, kun Lahden seudun ilmaisjakelulehdet syksyllä 2003 yhdistänyt Seutuviikko purettiin. Tästä kuitenkin jäi Seutunelosille yhteinen päätoimittajuus.
Orimattilan aluelehti
Orimattilan aluelehti on Mediatalo ESAn kustantamiin Seutunelosiin kuuluva ilmaisjakelulehti. Lehden päätoimittaja on Sisko Ojajärvi ja toimittajana Riitta Teeriaho.
Painokseksi lehti ilmoittaa vuoden 2013 mediakortin mukaan 10 310 kappaletta, joka jakautuu Orimattilaan, Pukkilaan ja Artjärvelle.
Lehti edustaa lähes neljännestä Seutunelosten 39 539 kappaleen kokonaispainoksesta. Orimattilan Kuivannolle jaetaan myös Nastola-lehti.
Lehti alkoi ilmestymisensä uudelleen 1. joulukuuta 2004, kun Lahden seudun ilmaisjakelulehdet syksyllä 2003 yhdistänyt Seutuviikko purettiin. Tästä kuitenkin jäi Seutunelosille yhteinen päätoimittajuus.
Mäntsälän Uutiset
Mäntsälän Uutiset on Suomen Lehtiyhtymän omistama, Mäntsälässä leviävä ilmaisjakelulehti, jonka aiempi omistaja oli Esan Kirjapainon tytäryhtiön Esan Paikallislehdet. Päätoimittaja on Kai Jauhiainen.
Toinen mäntsäläläinen paikallislehti oli tilattava Mäntsälä-lehti. Lisäksi paikkakunnalla ilmestyi ilmaisjakelulehti Mäntsälän Viikkouutiset.
Öljysora
Öljysora on tiepäällyste. Öljysora valmistetaan runkoaineesta, sideaineesta ja vedenkestävyyttä parantavasta lisäaineesta. Kiviaineksena käytetään yleensä 0–16 mm tai 0–18 mm mursketta ja sideaineena bitumiöljyä.
Öljysoraa ei tielle levitettäessä tarvitse lämmittää kuten asfalttia, vaan se levitetään tielle tasaisena kerroksena kylmiltään ja jyrätään siihen saman tien tiiviiksi. Pienempiä routahalkeamia paikkaillaan usein valuttamalla halkeamiin jähmettyvää bitumia. Jos päällyste on pahoin vaurioitunut, se voidaan karhia, eli repiä, tasoittaa ja tiivistää päällyste uudelleen, sekä lisätä massaa tarvittaessa.
Öljysora keksittiin jo vuonna 1901 ja sen keksijä oli englantilainen maanmittari Edgar Purnell Hooley.
Python (hirviö)
Python (, "mädäntyä") oli kreikkalaisessa mytologiassa valtava tumma käärme, jonka Gaia, maa, oli synnyttänyt - tosin vastentahtoisesti. Pythonin tehtävä oli vartioida Delfoissa oraakkelia, mutta Apollon, joka oli oppinut selvännäkemisen taidon Panilta, saapui paikalle ja tappoi Pythonin nuolillaan ottaakseen pyhäkön hallintaansa. Käärmeen ruumiin mädäntyessä sen mukaan nimettiin myös itse kaupunki, "Pytho".
Hyginus kertoo omassa versiossaan, että Python itse antoi ennustuksia Parnassos-vuorella. Sen kohtaloksi oli kuitenkin määrätty kuolla Leton jälkeläisen kautta, ja kun se kuuli, että Zeus oli tehnyt tämän raskaaksi, se lähti etsimään Letoa tappaakseen tämän. Boreas, pohjoistuuli, vei kuitenkin Leton turvaan, ja Python joutui palaamaan tyhjin toimin Parnassokselle. Niin Leto synnytti Apollonin ja Artemiin, ja neljän päivän kuluttua Apollon ampui Pythonin kuoliaaksi nuolillaan kostaakseen äitinsä puolesta. Pythonin luut Apollon asetti temppeliinsä, jonka papitarta, Delfoin oraakkelia, kutsuttiin Pythiaksi tämän mukaan. Apollon asetti tapahtuman johdosta myös Python kisat, jotka järjestettiin hänen kunniakseen joka neljäs vuosi Delfoin pyhätössä.
Ahmed Abu Laban
Ahmed Abu Laban (1946 Jaffa, Palestiina – 1. helmikuuta 2007 Kööpenhamina, Tanska) oli Tanskassa asunut palestiinalainen imaami. Hänen perheensä joutui Israelin itsenäistymistä seuranneissa tapahtumissa muuttamaan vuonna 1948 Egyptiin, missä hän asui ja opiskeli. Hän valmistui 1969 koneinsinööriksi, minkä jälkeen hän asui ja työskenteli Egyptin lisäksi Kuwaitissa, Yhdistyneissä arabiemiraateissa ja Nigeriassa, missä hän opiskeli islamilaista teologiaa.
Laban tuli Tanskaan vuonna 1984. Hän kiersi marraskuussa 2005 islamilaisissa maissa kertomassa, että islaminuskoisia kohdellaan Tanskassa heikosti, ja vaikutti näin siihen, miten niissä alettiin suhtautua Jyllands-Postenin 30. syyskuuta 2005 julkaisemiin kahteentoista profeetta Muhammedista tehtyyn pilakuvaan.
Laban kuoli keuhkosyöpään 1. helmikuuta 2007.
Flemming Rose
Flemming Rose (s. 1956) on tanskalainen toimittaja. Hän on työskennellyt muun muassa kulttuuripäätoimittajana, Moskovan kirjeenvaihtajana ja ulkomaantoimituksen päällikkönä Tanskan laajalevikkisimmän lehdessä, Jyllands-Postenissa.
Rose tuli tunnetuksi vuonna 2005 tilattuaan 40 pilapiirtäjältä profeetta Muhammadia loukkaavia pilapiirroksia kokeillakseen, miten islaminuskoisten läsnäolo Tanskassa rajoittaa sananvapautta. Islaminuskoisia Tanskassa on noin 180 000 (3%). 12 pilakuvaa julkaistiin 30. syyskuuta 2005. Niiden seurauksena syntynyt kohu levisi ensin Tanskassa johtaen 25. lokakuuta 2005 yli kymmenen islamilaisen maan suurlähettilään pyyntöön saada tavata Tanskan pääministeri, joka kieltäytyi vedoten siihen, ettei hallitus voi vaikuttaa tanskalaisten lehtien sananvapauteen. Marraskuussa tanskalainen imaami Ahmed Abu Laban kiersi islamilaisia maita vakuuttamassa islaminuskoisten heikosta kohtelusta. Pattitilanteen laukaisemiseksi myös muunmaalaiset lehdet alkoivat vuonna 2006 julkaista Jyllands-Postenin tilaamia pilakuvia, jonka jälkeen syntyi maailmanlaajuinen kriisi.
Rose ilmoitti marraskuussa 2015 jättävänsä Jyllands-Postenin keskittyäkseen kirjojen kirjoittamiseen ja julkiseen keskusteluun osallistumiseen.
Leselidze
Leselidze on kaupunki Abhasiassa, Georgiassa lähellä Venäjän rajaa. Leselidzessa tehtiin 1980-luvulla useita yleisurheilun heittolajien maailmanennätyksiä.
Águeda
Águeda on kunta ja kaupunki Aveiron piirissä, Portugalissa. Sen pinta-ala on 335 neliökilometriä ja asukasluku noin 47 700. Águeda jakautuu kahteenkymmeneen kaupunginosaan.
Évora
Évora on kaupunki Alentejon alueella, Portugalissa. Sen pinta-ala on 1 307 neliökilometriä ja asukasluku noin 56 600. Kaupunki on Évoran piirin pääkaupunki ja jakautuu yhdeksääntoista kaupunginosaan. Kaupungin tämänhetkinen pormestari on Carlos Pinto de Sá. Kaupungissa sijaitsevat sekä Évoran tuomiokirkko että Évoran yliopisto.
Évoran historiallinen keskusta kuuluu UNESCO:n maailmanperintöluetteloon.
Cesária Évora
Cesária Évora [sɨˈzaɾiɐ ˈɛvuɾɐ] (27. elokuuta 1941 Mindelo – 17. joulukuuta 2011 São Vicente) oli kapverdeläinen kansan- ja populaarimusiikin laulaja. Hän esitti fadoa muistuttavaa surumielistä morna-musiikkia mutta myös pirteämpää coladeiraa sekä funanáa. Hän levytti ensimmäisen albuminsa Pariisissa vuonna 1988. Évora teki kymmenen studioalbumia ja useita konserttilevyjä. Hän sai maailmanmusiikin Grammyn vuonna 2004.
Évoran setä Xavier da Cruz oli Kap Verden tunnetuimpia säveltäjiä. Évoran ura oli pysähtyä saaren itsenäistymiseen, jolloin paikallinen huvielämä hiljeni, mutta hänet kutsuttiin levyttämään Ranskaan 1988, ja Ranskan viestimet nostivat hänen levynsä "Miss Perfumado" esiin ja siitä tuli menestys.
Évora oli myös ruokaohjelman WFP:n nälänvastainen lähettiläs. Solidaarisuudesta Kap Verden köyhille hän esiintyi paljain jaloin. Kotimaassaan hän oli legenda, ja hänen kuolemastaan kertoi julkisuuteen maan kulttuuriministeri. Kuoleman johdosta pidettiin kahden päivän maansuru.
Évora esiintyi viimeisen kerran Lissabonissa keväällä 2010. Suomessa hän vieraili useita kertoja, viimeisen kerran vuonna 2008 Finlandia-talossa. Hän oli tulossa Suomeen toukokuussa 2010, mutta vierailu peruuntui sairastelun vuoksi, ja samana vuonna hänelle tehtiin Ranskassa avosydänleikkaus. Hän keskeytti uransa syyskuussa 2011 terveydellisistä syistä.
Montecatini Terme
Montecatini Terme on terveyskylpylöistään tunnettu kaupunki Italiassa. Kaupungin asukasluku oli 20 409 ihmistä 31. joulukuuta 2015. Kaupunki sijaitsee Pistoian maakunnassa Toscanan alueella, Keski-Italiassa. Montecatini Terme on suosittu matkailukohde ja siellä on 230 hotellia.
Kauko Laasonen
Kauko Laasonen (s. 8. tammikuuta 1951 Kesälahti) on suomalainen jousiampuja. Hän kilpaili olympialaisissa vuonna 1976. Hän saavutti MM-kilpailuissa henkilökohtaisen pronssimitalin vuonna 1975 sekä kaksi joukkuemitalia. EM-kilpailuissa hän voitti joukkuekilpailun kultaa vuonna 1976. Hän edusti aktiiviurallaan Porin Jousiampujia ja voitti henkilökohtaisen Suomen-mestaruuden vuonna 1978 sekä henkilökohtaisen hallimestaruuden vuonna 1976. Kauko Laasosen veli Kyösti Laasonen on Suomen kaikkien aikojen menestyneimpiä jousiampujia.
Koulutukseltaan "Kake" Laasonen on koneteknikko.
Staffordshirenbullterrieri
Staffordshirenbullterrieri on englantilainen koirarotu. Englannin kennelklubi rekisteröi rodun vuonna 1935. Suomeen ensimmäiset staffit tulivat vuonna 1964.
Staffordshirenbullterrieri eli "staffi", kuten sen kotoinen lempinimi kuuluu, on tyypillisimmillään vahvahermoinen ja ihmisrakas.
Staffordshirenbullterrieri on vaikuttavan näköinen ilmestys. Kyseessä on lihaksikas ja vahvarakenteinen terrieri, jonka helppohoitoinen karvapeite on lyhyttä ja sileää. Sallitut värit ovat punainen, vaalea ruskeankeltainen, valkoinen, musta tai sininen tai mikä hyvänsä näistä väreistä valkoisen kanssa. Mikä tahansa juovikas (brindle) sävy tai juovikas valkoisen kanssa. Musta punaisin merkein (black and tan) ja maksanväri ovat erittäin epätoivottavia.
Rotu kehitettiin alun perin 1800-luvulla Englannissa koirataisteluita varten. Se syntyi lisäämällä bulldoggiin terrieriverta. Lopputuloksena saatiin yhdistettyä bulldogin voima, sitkeys ja peräänantamattomuus sekä terrierin nopeus ja ketteryys.1860-luvulla kehitti englantilainen James Hinks näyttelytarkoituksiin valkoisen bullterrierin. Samoihin aikoihin vietiin bull-and-terrieriä Yhdysvaltoihin; ne jalostettiin siellä suuremmiksi kuin alkuperäistyyppi. Nykyään ne tunnetaan nimillä amerikanpitbullterrieri ja amerikanstaffordshirenterrieri. Etuliitteen nimeensä rotu sai Staffordshiren hiilikaivosalueen kaivosmiesten ja ketjuntekijöiden mukaan, joiden ansiosta se on yhä olemassa. Nykyään staffi on yksi Englannin suosituimmista roduista. Suomeen ensimmäiset staffordshirenbullterrierit tuotiin vuonna 1964.
Staffi on ihanteellinen perhekoira avoimen, ihmisystävällisen ja toiminnanhaluisen luonteensa ansiosta. Lasten kanssa se on omassa elementissään, eikä hätkähdä kovakouraistakaan käsittelyä. Vahtikoiraksi rotu sopii korkeintaan vain uskottavan ulkonäkönsä puolesta. Toisiin koiriin staffi ei yleensä suhtaudu yhtä suopeasti kuin ihmisiin, joten pentuajan sosiaalistaminen on tehtävä huolella, kuten toki jokaisen rodun kohdalla. Jo hallittavuuden kannalta on näinkin vahvan koiran oltava kunnolla koulutettu arjen tarpeisiin. Staffin liikunnantarve on suuri ja se onkin aktiivisen, paljon ulkoilevan perheen koira. Staffin toivottuihin luonteenpiirteisiin ei kuulu haukkuherkkyys.
Helpoin mahdollinen koulutettava staffordshirenbullterrieri ei välttämättä ole, mutta haasteista pitävälle kouluttajalle kehityskelpoinen rotuvalinta vaikkapa tottelevaisuutta ajatellen. Agilityssä staffit ovat osoittautuneet kömpelöstä ulkomuodostaan huolimatta yllättävän nopeiksi ja ketteriksi harrastuskavereiksi.
1960–1980-luvuilla Suomen staffordshirenbullterrieripopulaatiossa esiintyi jonkin verran perinnöllistä harmaakaihia (HC), mistä johtuen rotu liitettiin silmien osalta Suomen Kennelliiton perinnöllisten vikojen ja sairauksien vastustamisohjelmaan (PEVISAan). Nykyään pentueen rekisteröinnin edellytyksenä on myös lonkkatutkimuslausunto, joskaan sen tuloksella ei ole vaikutusta. Staffordshirenbullterrieriyhdistyksen jalostuksen tavoiteohjelman mukaan huomiota tulee kiinnittää myös jalostukseen käytettävien koirien polvien terveyteen.
Yamato-damashii
Yamato-damashii () on käsite, joka tarkoittaa "japanilaista sielua" tai "Japanin sielua". 大和 (Yamato) viittaa Yamatoon tai muinaisiin japanilaisiin ja kulttuuriin, joka oli olemassa ennen kontaktia Kiinan kanssa. Damashii on rendaku-muoto sanasta 魂 (tamashii, "sielu" tai "henki"). Yamato-damashiita pidetään usein osana bushidōta, vaikka bushidō onkin kehittynyt vasta japanilaisten oltua yhteyksissä Kiinan kanssa.
The Devin Townsend Band
The Devin Townsend Band (lyh. DTB) on vancouverilainen progressiivista metallia soittava yhtye Kanadasta. Strapping Young Ladin laulaja/kitaristi Devin Townsend on tunnettu soolourastaan ja ero aikaisempien levyjen ja DTB:n tuotannon välillä on kokonaan eri miehitys. Aikaisemmilla levyllä Devin käytti soittajina mm. Strapping Young Ladin Gene Hoglania ja Jed Simonia, mutta halusi luoda selvän pesäeron näiden kahden yhtyeen välille vuonna 2003 julkaistun "Accelerated Evolutionin" kohdalla. Devin kokosi uuden miehistön paikallisista demoyhtyeistä, kuten "Ten Ways For Sunday", "God Awakens Petrified" ja "Evenlight".
Paavali V
Paavi Paavali V, alun perin Camillo Borghese, (17. syyskuuta 1552 – 28. tammikuuta 1621) oli paavina 16. toukokuuta 1605 – 28. tammikuuta 1621. Paavali kuului sienalaiseen Borghesen aatelissukuun. Suku kuitenkin muutti Roomaan, missä Camillo syntyi vuonna 1552. Nuoruudessaan hän opiskeli lakia Perugiassa ja Padovassa. Klemens VIII nimitti hänet kardinaaliksi vuonna 1596.
Paavali V oli huomattava taiteen suosija ja mesenaatti. Hänen virkakautenaan vietiin Rooman Pietarinkirkon rakennustyöt päätökseen. Hän myös kehitti Vatikaanin kirjastoa ja perusti oman pankin, Banco di Santo Spiriton.
Euroopan lentoturvallisuusvirasto
Euroopan lentoturvallisuusvirasto () on Euroopan unionin virasto, jonka tehtävänä on säädellä ja valvoa lentoturvallisuutta. Se perustettiin vuonna 2002, jolloin se alkoi ottaa aiemman eurooppalaisen Joint Aviation Authorities -viraston tehtävät hoitaakseen. EASAlle on siirtynyt myös monia EU:n jäsenmaiden kansallisten ilmailuviranomaisten, kuten Suomen Liikenteen turvallisuusviraston, tehtäviä.
EASAn pääkonttori sijaitsee Kölnissä, Saksassa, ja sen johtajana toimii Patrick Goudou.
Eurocontrol
European Organisation for Safety of Air Navigation eli EUROCONTROL on vuodesta 1963 alkaen toiminut Euroopan unionin ja Euroopan siviili-ilmailu konferenssin (, lyh. "ECAC") ilmatilan lennonjohtopalvelujen ja muiden lennonvarmistuspalvelujen (, lyh. "ATM") suunnittelusta ja kehittämisestä vastaava monikansallinen ja valtioiden välinen laitos. Siihen kuuluu 41 jäsenvaltiota. Eurocontrolin päämaja on Brysselissä.
Eurocontrolin päätehtävä on kehittää koko Euroopan alueelle yhtenäinen lennonvarmistusjärjestelmä ja varmistaa Euroopan ilmatilan turvallisuus. Tämä pyritään tekemään yhteistyössä jäsenvaltioiden, ICAO:n ("International Civil Aviation Organisation") ja muiden alueellisten ja kansallisten lennonvarmistuksesta vastaavien yhteistyöelinten ja laitosten kanssa. Yhteistoiminta esimerkiksi Yhdysvaltain siviili-ilmailuviranomaisen (, lyh. "FAA") kanssa pyrkii varmistamaan, että ilmailun kehitysohjelmat ovat toistensa kanssa yhteensopivia ja että laitevaatimukset, jotka esitetään ilmatilan käyttäjille, ovat sopusoinnussa.
Eurocontrol kehittää ilmaliikenteen pitkän tähtäimen suunnitelmia, ohjeistoja, laite- ja palvelustandardeja. Euroopan unionin komission kanssa yhteistoiminnassa Eurocontrol kehittää laitteita ja palveluja koskevia määräyksiä, jotka toimeenpannaan EU:n direktiiveillä ja kansallisten lakien muutoksilla. Eurocontrolilla ei ole suoranaista määräysvaltaa jäsenvaltioidensa ilmaliikenteessä ja siksi sen toiminta on läheistä yhteistyötä kansallisten siviili-ilmailuviranomaisten ja ilmailulaitosten kanssa.
Eurocontrol ylläpitää kahta tutkimuslaitosta, toista Brétigny-Sur-Orgessa Pariisin eteläpuolella ja toista Budapestissa. Näiden tehtävänä on kehitellä uusia ideoita ja lennonvarmistuslaitteita ja simuloida niiden käyttöä. Tutkimusta suoritetaan yhteistyössä muiden eurooppalaisten tutkimuskeskusten ja yliopistojen kanssa.
Eurocontrol ylläpitää kahta operatiivista lennonvarmistuskeskusta: 
Kolmas operatiivinen elin, yläaluelennonjohtokeskus CEATS UAC () on suunnitteilla Wieniin. Valmistuttuaan se johtaa ilmaliikennettä Itävallan, Unkarin, Tšekin, Slovakian, Slovenian, Kroatian, Bosnia ja Hertsegovinan, ja Pohjois-Italian yläilmatilassa lentopinnan 245 yläpuolella. Keskuksen on suunniteltu aloittavan toimintansa seuraavien viiden vuoden kuluessa. Yhteistoimintaprojekti on joutunut poliittiseen vastavirtaan ja saattaa jäädä toteutumatta joko kokonaan tai osittain.
Eurocontrolilla on myös ilmailun koulutuskeskus, Luxemburgin kaupungissa. Keskuksessa koulutetaan lähes kaikki Maastrichtin UAC:n lennonjohtajat. Lisäksi jäsenvaltioille tarjotaan kurssitusta ilmailun eri aloilta.
Eurocontrolin, EU:n ja ECAC:n jäsenvaltiot:
Eurocontrolin ja ECAC:n jäseniä EU:n ulkopuolella:Seuraavat maat eivät ole jäseninä Eurocontrolissa:
Victor Maurel
Victor Maurel (17. kesäkuuta 1848, Marseille - 22. lokakuuta 1923, New York) oli ranskalainen oopperabaritoni. Hän opiskeli Pariisin konservatoriossa ja debytoi Pariisissa vuonna 1868. Vuonna 1873 hän esiintyi myös Lontoossa. Myöhemmällä urallaan Maurel toimi laulunopettajana New Yorkissa.
Maurel oli säveltäjä Ruggero Leoncavallon ystävä ja lauloi Tonion osan Leoncavallon oopperan "Pajatso" ensiesityksessä.
Onnellinen mies
Onnellinen mies on Arto Paasilinnan satiirinen romaani vuodelta 1976. Teoksesta on tehty myös Hannu Kahakorven ohjaama samanniminen televisioelokuva vuonna 1979.
Kuusmäen pitäjään aletaan rakentaa uutta betonisiltaa vanhan lahonneen puisen sillan viereen Tappojoen yli. Työmaan johtajaksi tulee Helsingistä TVH:n siltainsinööri Akseli Jaatinen.
Vanhoillinen ja sisäänpäinlämpiävä kunnanjohto ei kuitenkaan pidä Jaatisen johtamistyylistä, koska hän on reilu alaisiaan kohtaan ja viettää aikaansa heidän kanssa. Kunnanjohtaja Jäminki sekä kunnan rakennustarkastaja Kainulainen kutsuvat työmiesten luottamusmiehen Manssilan puheilleen ja yrittävät suostutella häntä järjestämään lakon Jaatista vastaan työmaalla, jotta Jaatisen tilalle saataisiin joku muu johtamaan työmaata. Manssila suuttuu tästä, koska Jaatinen on ollut hänen mielestään paras työnjohtaja ikinä. Manssila pidätetään hänen lyötyään Kainulaista.
Jaatisen mennessä selvittämään asiaa, hän rakastuu kohtaamaansa kunnanvaltuuston sihteeriin Irene Koposeen. Juhannus pahentaa Jaatisen ja kunnanjohdon kaunaa entisestään Jaatisen vietettyä juhannusyö Koposen kanssa. Jaatinen yritetään saada vangituksi tekaistuin syyttein, mutta hän onnistuu karkaamaan. Jaatinen saa kumottua kaikki syytteet kiristämällä kunnan nimismiestä, joka oli hakannut silmän puhki yhdeltä kiinniotetulta. Kunnanjohto onnistuu lopulta junailemaan Jaatiselle potkut TVH:lta tämän pitäessä uudelle sillalle alkoholinhuuruiset harjannostajaiset.
Sillan valmistuttua Jaatinen haluaa maksaa kunnanjohdolle takaisin ja selvittää kunnan tulevat rakennushankkeet. Jaatinen osallistuu kunnan julistamaan tarjouskilpailuun viemäröintiurakasta kahdella eri tarjouksella, omallaan ja vastaperustamallaan toiminimellään jätetyllä. Jaatisen toiminimellä "Pohjolan betoni ja rapa" jätetty tarjous voittaa kilpailun, jonka johdosta Kainulainen eroaa tehtävästään ja lähtee kylästä.
Jaatinen riitautuu kyläkoulun rehtori Rummukaisen kanssa, kun Jaatinen ajautuu viettämään erään kesäyön hänen vaimonsa Leean kanssa, joka tulee raskaaksi.
Jaatisen rakentaessa suojahallia työkoneille vanhan lentokentän paikalle, osoittautuu maapohjan hiekka ensiluokkaiseksi. Jaatinen perustaa miehineen betonitehtaan.
Vappuna Leea synnyttää kaksoistytöt ja muuttaa Jaatisen luokse. Rummukainen yrittää suostutella vaimoaan takaisin luokseen, koska muuten kunnanjohto antaa hänelle potkut. Leea haluaa naimisiin Jaatisen kanssa lasten takia, mutta Jaatinen ei suostu, koska haluaa naimisiin kunnansihteeri Koposen kanssa. Rummukainen erotetaan rehtorin virastaan ja hänkin muuttaa pois Kuusmäestä.
Betonitehdas aloittaa toimintansa, mutta kohtaa ongelmia tuotteiden autokuljetusten vuoksi. Jaatinen rakentaa itse rahtimaksuja vastaan rautatien tehtaalle.
Kunnallisvaaleissa Jaatinen asettuu ehdolle ja masinoi Jämingin pois hallituksesta. Jäminki suuttuu tästä ja ostaa itselleen maa-alueet, joilla junarata betonitehtaalle on. Jäminki ostaa myös pankkilainalla rantatontteja, joille hän aikoo rakennuttaa kesämökkejä. Jaatinen puolestaan kaavoittaa rantatontit virkistysalueiksi, jolloin Jäminki ei saa rakennuslupia. Jäminki joutuu lopulta velkakierteeseen ja ulosottoon.
Kivi Larmola
Kivi Larmola (s. 1966 Helsinki) on suomalainen sarjakuvataiteilija, kuvittaja ja muusikko. Larmola sai Suomen sarjakuvaseuran myöntämän puupäähatun vuonna 1991. Larmola on myös kääntänyt sarjakuvia, kuten "Aku Ankkoja" sekä Charlie Christensenin "Aarne Ankkaa".
Larmola on soittanut kitaraa vakituisesti muiden muassa Sekunda-, Lunatunes- ja Kätyrit-yhtyeissä sekä useissa lyhytikäisemmissä yhtyeissä.
Max Cannon
Max Cannon on amerikkalainen sarjakuvapiirtäjä. Hänen kuuluisin työnsä on "Raakaa lihaa" (Red Meat). Cannonin töitä on myös julkaistu monissa lehdissä.
Raakaa lihaa alkoi ilmestyä vuonna 1989 Arizonan yliopiston opiskelijalehdessä Arizona Daily Wildcat. Pian paikallinen sanomalehti Tucson Weekly otti sarjakuvan sivuilleen josta se löysi tiensä levitykseen syndikaatin kautta. Nykyään Raakaa lihaa voi lukea paitsi suomeksi niin myös ranskaksi, italiaksi, espanjaksi ja tanskaksi.
Kyrillinen näppäimistö
Kyrillisiä näppäimistöjä käytetään kyrillisin aakkosin kirjoitettujen kielten kirjoittamiseen. Useimmat kyrilliset näppäinjärjestelyt muistuttavat venäjän kielen kirjoittamiseen käytettävää, mutta niitä on täydennetty kieliin kuuluvilla muilla kirjaimilla.
Tyypillisessä venäläisessä tietokoneessa ё-kirjain on numerorivin vasemmalla puolella, yläriviltä saadaan йцукенгшщзхъ, keskiriviltä фывапролджэ ja alariviltä ячсмитьбю. Muissa kyrillisiä aakkosia käyttävissä kielissä käytettävät, venäjän aakkosiin kuulumattomat kirjaimet ovat kyrillisen näppäimistön kielikohtaisissa versioissa omilla paikoillaan.
Vaihtoehtoina normaaliasettelulle ovat erilaiset äänteiden samankaltaisuuteen perustuvat, , ns. foneettiset näppäinjärjestykset länsimaiseen näppäimistöjärjestykseen tottuneille. Näissä esimerkiksi ‘А’ saadaan ‘A’-näppäimesta ja ‘Б’ ‘B’-näppäimestä.
Sulho Ranta
Sulho Veikko Juhani Ranta (15. elokuuta 1901 Peräseinäjoki – 5. toukokuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä, kapellimestari ja musiikkikirjailija. Hän opiskeli Sibelius-Akatemiassa (silloisessa Helsingin musiikkiopistossa) Erkki Melartinin johdolla sekä Helsingin yliopistossa, josta hän valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1925. Hän opiskeli myös mm. Berliinissä, Wienissä, Italiassa ja Pariisissa. Rannan varhaisimpiin teoksiin kuuluu muun muassa pianotrio vuodelta 1923. Ranta toimi teatterikapellimestarina Oulussa, Tampereella ja Viipurissa sekä opettajana Viipurin musiikkiopistossa sekä Sibelius-akatemiassa. Hän piti tammikuussa 1929 ensimmäisen sävellyskonserttinsa Helsingissä. Hänen aktiivisuutensa säveltäjänä väheni 1940-luvun loppupuolelta lähtien, jolloin hän toimi musiikkikirjailijana sekä opettajana ja vararehtorina Sibelius-Akatemiassa.
Ranta toimi myös Viipurin Lauluveikot -mieskuoron taiteellisena johtajana. Rannan sävellyksiä on omistettu, ostettu tai lahjoitettu yhteensä 14 kappaletta Viipurin Lauluveikoille.
Sulho Ranta toimi musiikkikriitikkona ja -pakinoitsijana Ilta-Sanomissa nimimerkillä "Särrä" vuosina 1933–1957 sekä Suomen Säveltäjät ry:n puheenjohtajana vuosina 1951–1956. 
Rannan sävellyksiin kuuluu muun muassa sinfonioita. Neljän numeroidun sinfoniansa lisäksi hän sävelsi "Sinfonia programmatican" vuosina 1929–1931. Hänen paljon esitettyihin sävellyksiinsä kuuluvat Viljo Kojon runoon sävelletty joululaulu "Taas kaikki kauniit muistot" sekä P. Mustapään runoon sävelletty "Vain pieni kansanlaulu". Rannan kirjalliseen tuotantoon kuuluu "Suomen säveltäjiä puolentoista vuosisadan ajalta" (1945), "Musiikin historia" I–II (1950–1956) ja "Sävelten mestareita" (1945, päivitetty versio 1958).
Rannan isä oli kanttori, säveltäjä Juho Ranta, ja hänen puolisonsa oli laulaja (sopraano) ja näyttelijä Elli Ranta.
The Mahavishnu Orchestra
The Mahavishnu Orchestra on kitaristi John McLaughlinin 1960-luvun lopussa perustama jazz-rock-fuusiota soittanut yhtye.
The Mahavishnu Orchestra -nimeä käytettiin useista McLaughlinin johtamista kokoonpanoista. Näistä ensimmäinen on tunnetuin. Sen riveissä soittivat englantilaisen McLaughlinin lisäksi amerikkalainen viulisti Jerry Goodman, panamalainen rumpali Billy Cobham, irlantilainen basisti Rick Laird sekä tšekkiläinen kosketinsoittaja Jan Hammer. Yhtye julkaisi vuosina 1971 debyyttilevynsä "Inner Mounting Flame" ja seuraavana vuonna levyn "Birds of Fire". Nämä levyt kuuluvat fuusion arvostetuimpiin. Levyissä psykedeelisen rockin tai varhaisen heavy metalin soundit yhdistyvät jazz-muusikoiden taidolla soitettuihin improvisoituihin sooloihin. Yhtyeen musiikki ei muistuta perinteistä jazzia päällisin puolin juuri ollenkaan ja levyt nousivatkin pop-listoilla kahdenkymmenen kärkeen. Levyjen sävellykset, jotka ovat McLaughlinin käsialaa, ottavat vaikutteita myös itämaisesta musiikista.
The Mahavishnu Orchestran ensimmäinen versio ei kuitenkaan saanut enää aikaiseksi useampia studioalbumeita, koska yhtyeen välit olivat tulehtuneet osin rojaltikiistojen vuoksi. Orchestran myöhemmissä 1970-luvun kokoonpanoissa soitti esimerkiksi viulisti Jean-Luc Ponty ja 1980-luvulla basisti Jonas Hellborg.
Richard Leveridge
Richard Leveridge (19. heinäkuuta 1670 - 22. maaliskuuta 1758) oli englantilainen säveltäjä ja bassolaulaja. Hän aloitti uransa laulajana ja aloitti säveltämisen vasta 1690-luvulla. Hän julkaisi kaksi kirjaa itse säveltämiään lauluja vuosina 1697 ja 1699. Leveridgen tuotantoon kuuluu yli 150 laulua, kuten patrioottinen balladi "The Roast Beef of Old England". Leveridge lopetti laulajan uransa 81 vuoden iässä vuonna 1751.
Måns Groundstroem
Måns Ivar Åkesson ”Måsse” Groundstroem [grʊndström] (s. 23. huhtikuuta 1949) on suomalainen basisti, studioteknikko ja musiikkituottaja. Hän oli suomalaisen progressiivista rockia soittaneen Wigwam-yhtyeen pitkäaikaisin basisti (1974–2003). Aiemmin hän soitti muun muassa yhtyeissä Tasavallan Presidentti ja Blues Section, ja tuli tunnetuksi myös musiikkituottajana ja äänittäjänä, kunnes luopui musiikin teosta 1980-luvulla. Groundstroem palasi musiikkituottajaksi sekä soittajaksi 1990-luvun alussa, kun Tasavallan Presidentti ja Wigwam jälleen aktivoituivat, ja jatkoi soittamista vuoteen 2004 asti, jolloin hän jättäytyi sairauseläkkeelle pahentuneen psoriasiksen takia. Vuonna 2007 Groundstroemille myönnettiin valtion taiteilijaeläke. Viime vuosina Groundstroem on ollut mukana entisistä Wigwam-jäsenistä ja muista vierailijoista koostuvassa Wigwam-revisited!-kokoonpanossa. Lisäksi hän on edelleen esiintynyt harvakseltaan äänittäjän ja tuottajan roolissa eri artistien julkaisuissa.
Akipekka Alanko esittää Groundstroemia elokuvassa Love Records – Anna mulle Lovee ja Niklas Groundstroem Itkisitkö onnesta? -kuunnelmassa.
Kurimus (albumi)
Kurimus on Mokoman kolmas albumi sekä Mokoman oman levy-yhtiön Sakara Recordsin ensimmäinen julkaisu. Albumin kansitaiteen ideoi yhtyeen laulaja Marko Annala, mutta itse kuvan teki Ville Pirinen. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 31.
Albumista julkaistiin vuonna 2005 vinyyliversio, joka sisältää kaksi bonuskappaletta. Vinyyliversion 500 ensimmäisellä painoksella on mukana juliste yhtyeen nimikirjoitusten kera.
Kappaleesta "Takatalvi" julkaistiin single digitaalisessa muodossa yhtyeen internet-sivulla. Siitä tehtiin myös musiikkivideo.
Sävellys: Marko Annala, Kuisma Aalto ja Tuomo Saikkonen. Sanoitus: Annala. Sovitus: Mokoma, paitsi kappaleessa ”Takatalvi” Mokoma ja Henri Kuittinen.
Charles-Valentin Alkan
Charles-Valentin Alkan (30. marraskuuta 1813 Pariisi – 29. maaliskuuta 1888) oli ranskalainen säveltäjä ja pianisti.
Alkan syntyi Pariisissa juutalaiseen perheeseen. Hänen isänsä toimi musiikinopettajana. Alkan eli lähes koko elämänsä syntymäkaupungissaan. Hän teki vuosina 1833–1834 yhden konserttikiertueen Englannissa ja vieraili 1840-luvulla kerran Metzissä.
Alkan pääsi 6-vuotiaana Pariisin konservatorioon opiskelemaan pianon ja urkujen soittoa. Hänen ensimmäiset sävellyksensä julkaistiin vuonna 1828. Opiskeltuaan Alkan aloitti uransa pianistina ja pianonsoiton opettajana. Franz Liszt sanoi, että Alkan oli teknisesti paras pianisti, jonka hän oli koskaan nähnyt. Myöhemmällä iällään Alkan keskittyi säveltämiseen. Hän erikoistui säveltämään musiikkia jalkiolliselle pianolle. 1850-luvun jälkeen hän esiintyi enää harvoin. Hän kuoli vuonna 1888. Kuolinsyyn uskottiin pitkään olleen kirjahyllyn kaatuminen hänen päälleen, mutta asiasta ei ole täyttä varmuutta.
Alkanilla oli yksi avioliiton ulkopuolella syntynyt lapsi, pianisti Elie-Miriam Delaborde (1839–1913).
Kuoleman laulukunnaat
Kuoleman laulukunnaat on Mokoman viides studioalbumi, joka julkaistiin 8. helmikuuta 2006. Se on järjestyksessään kolmas Mokoma-albumi, joka on julkaistu yhtyeen oman Sakara Records -levy-yhtiön alla. Tyyliltään albumi on yhtyeen raskain ja aggressiivisin albumi. Se sisältää paljon death metal -vaikutteita. Albumi ylitti kultarajan kesällä 2008.
Albumin on säveltänyt ja sovittanut yhtyeen jäsenet yhdessä, ja sanoittanut laulusolisti Marko Annala. Sanoitukset käsittelevät ihmissuhteeseen ja sen päättymiseen liittyviä tunnetiloja. Kansitaide on sarjakuvataiteilija Ville Pirisen käsialaa. Albumilta ei ole julkaistu yhtään singleä, mutta kappaleista "Pahaa verta" ja "Kuu saa valtansa auringolta" on kuvattu musiikkivideo. Molempien videoiden ohjauksesta vastasi hämeenlinnalaisen Vasara Filmsin Vesa-Matti Vainio, ja ensin mainittu sai ensi-iltansa albumin julkaisupäivänä Music Televisionin "Headbangers Ball" -ohjelmassa. Albumi on julkaistu myös pahvikantisena digipak-versiona sekä vinyylinä.
Albumi nousi ensimmäisellä julkaisun jälkeisellä viikollaan Suomen virallisen albumilistan ykköspaikalle.
Sakara Recordsin ja saksalaisen ZYX Musicin yhteistyösopimuksen myötä "Kuoleman laulukunnaat" julkaistiin Golden Core Records -levymerkillä Saksassa, Itävallassa, Sveitsissä, Alankomaissa, Belgiassa ja Luxemburgissa 8. kesäkuuta 2007.
Sävellys: Mokoma. Sanoitus: Marko Annala. Sovitus: Mokoma.
Édouard Deldevez
Édouard Deldevez (31. toukokuuta 1817 Pariisi – 6. marraskuuta 1897 Pariisi) oli ranskalainen säveltäjä, kapellimestari, viulisti, musiikinopettaja ja musiikkikirjailija. Hänen sävellyksiinsä kuuluu muun muassa baletteja, kuten kaksinäytöksinen "Paquita" (1846). Deldevez julkaisi vuonna 1867 musiikkikirjan "Notation de la musique classique".
Hans Neusidler
Hans Neusidler (myös muodossa "Neusiedler" tai "Newsidler"; 1508–1563) oli saksalainen renessanssisäveltäjä ja luutisti. Hänellä oli unkarilaisia sukujuuria. Neusidler työskenteli luutistina Nürnbergissä vuodesta 1530 lähtien. Hän myös julkaisi neljä kirjaa säveltämiään luuttukappaleita.
Koheesio
Koheesiolla tarkoitetaan keskinäisiä vetovoimia. Koheesio pitää ainetta koossa eli vastustaa sitä rikkovia voimia. Koheesiosta johtuvat myös pintajännitys sekä adheesio.
Koheesio vaikuttaa myös seosten komponenttien jakautumiseen seoksessa. Mikäli kaksikomponenttisen seoksen A-komponentin partikkelien välillä vallitsee voimakas koheesio (esimerkiksi vesi), ja komponenttien keskinäinen koheesio ei ole kovin suuri (esimerkiksi lipidit ja vesi), B-komponentin partikkelit eivät pääse A-partikkelien väliin, jolloin kumpikin komponentti muodostaa oman faasin. Seos, jossa komponentit esiintyvät eri faaseissa, on heterogeeninen.
Fabrizio Dentice
Fabrizio Dentice (n. 1530 - n. 1590) oli italialainen säveltäjä ja luutun ja viola da gamban soittaja. Hän syntyi Napolissa, mutta työskenteli Roomassa ja Parmassa. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa kuoromusiikkia ja pienimuotoisia luuttukappaleita. Myös Denticen veljenpoika, Scipione Dentice oli säveltäjä. Lisäksi säveltäjä Luigi Denticen arvellaan olleen Scipionen veli.
Sinua, sinua rakastan
Sinua, sinua rakastan on rakkauslaulu, joka on peräisin suomalaisesta elokuvasta "Asfalttilampaat" (1968). Kappaleen on säveltänyt Kaj Chydenius ja sanoittanut Aulikki Oksanen. Kappale löytyy muun muassa Chydeniuksen levyltä "Kauneimmat rakkauslaulut". "Sinua, sinua rakastan" on myös Aulikki Oksasen runokirjan nimi, joka on ilmestynyt WSOY:n kustantamana vuonna 2000.