Neil Hardwick
Robert Neil Hardwick (s. 22. heinäkuuta 1948 Teversal, Englanti) on englantilais-suomalainen teatteri- ja televisio-ohjaaja sekä kirjailija.
Englannissa syntynyt Hardwick varttui Teversalissa lähellä Nottinghamia. Hänen isänsä oli opettaja ja poika on kuvannut itseään ilmauksella ”toisen polven ei-kaivostyöläinen”.
11-vuotiaana Hardwick pääsi stipendin turvin sisäoppilaitokseen. Jo koululaisena hän kirjoitti, ohjasi ja usein näytteli päärooleja omissa näytelmissään. Sisäoppilaitoksesta hänet rekrytoitiin 18-vuotiaana töihin ydinenergiakomissioon tutkimusfyysikon virkaan. Yliopisto-opiskelut hän aloitti Cambridgen yliopistossa King's Collegessa fysiikassa, mutta vaihtoi pian filosofiaan. Silloin hän löysi uudella tasolla myös teatterin maailman.
Cambridgen yliopistosta valmistunut Hardwick muutti Suomeen 1969 rakkauden perässä. Hän aloitti näyttelijänuransa Suomessa keskikoulujen ja lukioiden englannin kielen kurssinauhojen äänenä 1970-luvun puolivälissä ja tuli 1960- ja 1970-luvulla syntyneiden suomalaisten keskuudessa tunnetuksi lasten kieliohjelman "Hello Hello Hello" (1975) poliisina. Hardwickin ja Jussi Tuomisen käsikirjoittama ja Esko Leimun ohjaama "Kielipuoli potilas" voitti ensimmäisen palkinnon Sopotin Intervision-kilpailussa Puolassa 1978. Hardwickin maine nimenomaan suomalaisena ohjaajana ja suomalaisen elämänmuodon tarkkasilmäisenä kuvaajana lähti TV2:n komediasarjoista "Tankki täyteen" ja "Reinikainen". Hardwick on kertonut huumorisarjojensa taustoista Jukka Annalan tv-tietokirjassa "Toopelivisio" (Teos, 2006). Hardwickin taiteellisesti kunnianhimoisin työ lienee muistinmenetyksen ja ekoterrorismin teemoilla pelaava televisiosarja "Pakanamaan kartta".
Hardwick on ohjannut revyitä ja huumoripätkiä, mutta omimmillaan hänen on sanottu olevan pienen ihmisen surkuhupaisan arkielämän kuvaajana. Hän on myös toiminut sillanrakentajana suomalaisen ja englantilaisen kulttuurin välillä, tuonut Suomeen näytelmiä ja selittänyt suomalaista elämänmenoa brittiläisissä TV-ohjelmissa. Hän on toistuvasti tuonut esille kyllästymisensä suomalaiseen holhousmentaliteettiin, mutta myöntänyt toisaalta, että tämä on ainoa maa, jossa hän ”on jotakin”.
Hardwick on myös toiminut 1995 elokuvataiteen professorina Taideteollisessa korkeakoulussa.
Hardwick oli 1990-luvun lopussa kaksi ja puoli vuotta työkyvytön podettuaan vakavaa masennusta. Hänen televisiotyönsä oli jäänyt kesken ja hän pystyi vain makaamaan sängyssä, juomaan vettä ja oksentelemaan. Lääkärin annettua vääränlaisia masennuslääkkeitä Hardwick oli kuolla maksatulehdukseen. Vuoden 1999 syksyllä hän kuitenkin tapasi Helsingin Fredrikinkadulla kaupunginteatterin johtajan Asko Sarkolan, joka ehdotti, että hän tulisi kaupunginteatterille ohjaamaan. Tästä tuli Hardwickin ensimmäinen vakituinen työpaikka. Hardwickin mukaan ilman Sarkolan ehdotusta hän olisi voinut kuolla.
Suomen Mensa ry palkitsi Neil Hardwickin 2010 Mensa-palkinnolla tunnustuksena tämän pitkäaikaisesta työstä suomalaisen kulttuurin hyväksi. Mensan mukaan Hardwick on moniosaaja, joka on kuvannut suomalaista kulttuuria syvällisesti, terävästi ja lämmöllä lukuisissa näytelmissä, kirjoissa ja elokuvissa. Vuonna 2011 Hardwick palkittiin Pro Finlandia -mitalilla ja 2017 Suomi-palkinnolla.
Hardwickilla on poika Sam (s. 1985, Suomi), joka on esiintynyt Nightwishin albumeilla Wishmaster ja Century Child Dead Boyn äänenä.
Hardwick sai Suomen kansalaisuuden vuonna 1981.