hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Elagabalus
Varius Avitus Bassianus (n. 203/204 – 11. tai 13. maaliskuuta 222), keisariksi tultuaan Marcus Aurelius Antoninus, oli Rooman keisari vuosina 218–222. Hänet tunnetaan paremmin nimillä Elagabalus tai Heliogabalus. Elagabalusta on sanottu Rooman omalaatuisimmaksi keisariksi.
Elagabaluksen isoäiti Julia Maesa oli toimelias nainen, ja todennäköisesti päävastuussa siitä, että Elagabaluksesta tuli keisari. Hän myös oli kulisseissa keskeinen vallankäyttäjä koko keisarikauden ajan. Toinen voimanainen oli hänen tyttärensä ja Elagabaluksen äiti Julia Soaemias Bassiana.
Elagabalus oli syyrialaisen Emesan kaupungin auringonjumalan Elah-Gabalin ylipappi, josta hän sai lisänimensä. Hänestä tuli keisari 15 vuoden iässä. Kun keisari saapui Roomaan 219, hänen mukanaan tuli suuri joukko syyrialaista hoviväkeä. Keisarin eksoottiset tavat herättivät pian pahennusta. Elagabalus yritti tehdä jumalastaan Rooman pääjumalan ilman menestystä. Auringonjumalat olivat tuttuja roomalaisille, mutta tämän jumalan palvontamenot eivät. Keisari mm. tanssahteli kivipaaden ympärillä ja yritti naittaa Minervan Elagabalille. Hän myös solmi lyhytaikaisen avioliiton Vestan neitsyen Aquilia Severan kanssa tarkoituksenaan saada tämän kanssa jumalallisia lapsia. Tämä oli roomalaisille hirveä pyhäinhäväistys.
Elagabaluksella oli myös sadistisia taipumuksia; Hän saattoi huvitella tappamalla illallisvieraitaan. Väkijoukkoon hän saattoi vapauttaa myrkyllisiä käärmeitä tai heittää kultaa kadulle vain nähdäkseen kuinka sitä keräämään ryhtyneet ihmiset tallautuivat kuoliaaksi.
Äiti ja isoäiti yrittivät löytää keisarille roomalaisen puolison kapinamielialan hillitsemiseksi. Elagabalusta vain eivät naiset liiemmin liikuttaneet. Tarinan mukaan Elagabaluksen käskyläiset kiersivät Roomaa etsimässä isoilla sukuelimillä varustettuja miehiä keisarille. Elagabaluksen kerrotaan myös seisoskelleen huoneensa ovella alastomana, ohi kulkeville miehille rivouksia huudellen. Homoseksuaalisuus ei ollut sinänsä Roomassa tuomittavaa, pikemminkin säännönmukaista, mutta Elagabaluksen virhe oli esiintyä naisellisesti.
Julia Maesa sai tarpeekseen. Pretoriaanikaarti murhasi Elagabaluksen ja hänen äitinsä Julia Soaemiaksen.
Natriumlauryylisulfaatti
Natriumlauryylisulfaatti eli SDS (CHNaOS, "sodium dodecyl sulphate", "sodium lauryl sulphate", "SLS") on erittäin yleisesti kosmetiikassa käytetty pinta-aktiivinen aine eli "tensidi". Sitä käytetään erityisen laajalti hammastahnoissa ja shampoissa, samoin siitä etoksyloimalla saatavaa natriumlauryylieetterisulfaattia.
Natriumlauryylisulfaatti aiheuttaa esimerkiksi hammastahnoissa tahnan vaahtoutumisen, mikä saattaa ärsyttää joillakin ihmisillä limakalvoja ja aiheuttaa suun limakalvon haavaumia eli "aftoja".
Biokemiallisessa tutkimuksessa natriumlauryylisulfaattia käytetään muun muassa analysoitaessa proteiineja SDS-PAGE-menetelmällä.
Natriumlauryylisulfaatista käytetään myös nimityksiä "dodekyylinatriumsulfaatti", "natriumdodekyylisulfaatti" ja "lauryylinatriumsulfaatti".
Natriumlauryylisulfaatin moolimassa on 288,4 g/mol, sulamispiste 204 °C (477 K), liukoisuus veteen 20 °C:ssa 15 g/100 ml ja CAS-numero 151-21-3.
Natriumlauryylisulfaatti ärsyttää silmiä, ihoa sekä hengitysteitä ja saattaa aiheuttaa afta-haavaumia.
Natriumlauryylisulfaatti heikentää makuaistia makean perusmaun osalta. Tämän vuoksi esimerkiksi appelsiinimehu maistuu erilaiselta natriumlauryylisulfaattia sisältävän hammastahnan käytön jälkeen.
Hydroviljely
Hydroviljely, hydroponiikka tai vesiviljely on kasvien kasvatustekniikka, jossa multaa käytetään kasvualustassa vain osittain (puolihydro) tai sitä ei käytetä lainkaan (täyshydro). Mullan sijasta käytetään erilaisia väliaineita, jotka antavat kasville tukea, suojaavat juuria valolta sekä kuivumiselta sitomalla ravinneliuosta itseensä. Aeroponisessa tekniikassa väliainetta ei käytetä lainkaan, vaan juuria sumutetaan suljetussa tilassa hienojakoisella ravinneliuoksella. Hydroviljely ei sovi kaikille kasveille.
Hydroviljely voidaan myös jakaa kahteen ryhmään: passiivinen vesiviljely ja aktiivinen vesiviljely. Jako riippuu siitä miten kasvien kastelu ja ravinteiden annostelu on järjestetty. Perinteinen altakasteluruukku voidaan myös toteuttaa ilman multaa, eli ilman orgaanista väliainetta ja täyttääkin täten vesiviljelyn määritelmän. Tässä tapauksessa vesi kuitenkin seisoo paikallaan astiassa passiivisesti. Toisena esimerkkinä passiivisesta tekniikasta voidaan pitää kelluvaa lauttaa, jossa kasvit saavat veden ja ravinteen myös seisovasta vedestä.
Aktiivisessa vesiviljelyssä vesi kiertää järjestelmässä yleensä pumpun avulla. Vesikierto hapettaa veden mikä on tärkeää, kun kasvin juuret ovat vedessä. Vettä voidaan hapettaa myös erillisellä ilmapumpulla. Vesikierto sekä veden hapetus ilmapumpulla voidaan myös yhdistää samassa järjestelmässä, jolloin kasvatustehoa saadaan lisättyä. Aktiivisessa vesiviljelyssä kasvit kasvavat yleensä tehokkaammin, kuin passiivisessa vesiviljelyssä.
Tomaatin kanssa vesiviljelyperiaatteella on saatu hyviä tuloksia. Menetelmä soveltuu myös Ruokotraakkipuulle eli Lucky bamboolle.
Hydroviljelyssä vältetään monia multakasvatuksen haittapuolia, esimerkiksi homeitiöitä ja loiseläimiä. Tämän vuoksi monia hydroviljeltyjä kasveja voi suositella jopa allergikoille.
Jack Ruby
Jack Ruby, oikealta nimeltään Jacob Leon Rubenstein, (25. maaliskuuta 1911 Chicago, Illinois – 3. tammikuuta 1967 Dallas, Texas) oli Dallasissa asuva juutalainen yökerhojen omistaja. Hän murhasi presidentti John F. Kennedyn salamurhasta epäillyn Lee Harvey Oswaldin 24. marraskuuta 1963 Dallasin poliisiaseman pysäköintihallissa. Tapaus oli maailman ensimmäinen suorassa televisiolähetyksessä tapahtunut murha.
Ruby kertoi Warrenin komissiolle saaneensa pakkomielteen murhata Oswald otettuaan Preludin-nimistä lääkettä ja luettuaan lehdestä, että Jacqueline Kennedy saattaa joutua palaamaan Dallasiin todistamaan Oswaldin oikeudenkäynnissä. Ruby halusi kertomansa mukaan tappaa Oswaldin pelastaakseen Kennedyn lesken oikeudenkäynnin aiheuttamalta tunnepaineelta. Hän epäili myös, ettei Oswald mahdollisesti olisi saanut ansaitsemaansa rangaistusta oikeudessa sekä että myös juutalaisillakin olisi tarvittaessa rohkeutta toimia. Mitkään tutkimukset eivät ole osoittaneet, että Oswaldin murhan takana olisi ollut salaliitto, vaan motiivina pidetään yksittäisen ihmisen tunnekuohua.
Ruby tuomittiin harkitusta murhasta kuolemaan maaliskuussa 1964. Hänen asianajajansa saivat tuomion kumottua väittämällä, ettei hän saanut reilua oikeudenkäyntiä Dallasissa johtuen asian saamasta valtavasta julkisuudesta. Uusi oikeudenkäynti oli määrä pitää Wichita Fallsissa. Ennen uuden oikeudenkäynnin alkua Ruby sairastui keuhkokuumeeseen, ja hän joutui sairaalaan 9. joulukuuta 1966. Päivää myöhemmin hänellä todettiin laajalle levinnyt syöpä maksassa, keuhkoissa ja aivoissa.
Ruby kuoli keuhkoveritulppaan vankilassa 3. tammikuuta 1967.
Vesiviljely
Vesiviljely ("akvakulttuuri") on vesieliöiden kontrolloitua kasvattamista meri-, murto- ja sisävesissä. Vesiviljelyssä tuotetaan kaloja, äyriäisiä, nilviäisiä sekä leviä ja vesikasveja. Kalankasvatus on selvästi suurin vesiviljelyn ala ja se on noussut merkittäväksi tekijäksi avovesikalastuksen rinnalle. Kasvatuksen osuus on tällä hetkellä n. 29 % maailman kalastuksen kokonaistuotannosta. Sen odotetaan kasvavan rajusti tulevaisuudessa.
Maailman kalojen ja selkärangattomien vesieläinten kasvatuksesta vuonna 2010 89% tapahtui Aasiassa, 60% yksin Kiinassa. Maailmanlaajuisesti eniten viljellään useita sisävesikalalajeja, erityisesti karppilajeja. FAO:n vuoden 2012 tilastoinnissa maailman eniten tuotetut vesiviljelylajit, niiden tuotantomäärät (miljoonia tonneja) ja viljelyn arvo miljardeissa dollareissa olivat:Vesiviljelyn yleiset periaatteet ovat peräisin pikemmin maanviljelyksestä ja karjankasvatuksesta kuin kalastuksesta. Vesiviljelyyn liittyy aina luonnonolosuhteiden muuttelu, joka voi yksinkertaisimmillaan käsittää luonnonlajien siirtoa parempiin kasvuoloihin sekä erilaisten suojaavien ja pyydystystä helpottavien rakenteiden tekemistä. Työvaiheita vesieläinten kasvattamisessa ovat poikasten kasvattaminen ja sitten niiden istuttaminen viljely-ympäristöön. Pisimmälle viedyssä intensiiviviljelyssä käytetään erityisiä viljelykäyttöön jalostettuja eliölajeja täydellisesti kontrolloiduissa kasvatusoloissa.
Vesiviljelmät voidaan jakaa viiteen päätyyppiin:
Legend of the Green Dragon
Legend of the Green Dragon (LotGD) on WWW-pohjainen monen pelaajan tietokoneroolipeli. Pelin pääasiallinen suunnittelija on Eric "MightyE" Stevens, ja nykyisin toisena kehittäjänä on myös JT Traub. Nykyisin ohjelmaa levitetään Creative Commons-lisenssin alla. Modulaarisen rakenteen ansiosta myös muut ovat kehittäneet siihen useita lisäominaisuuksia, joista osa kuuluu nykyisin peruspakettiin. Peli on kirjoitettu PHP-ohjelmointikielellä. Koska peli on vapaasti levitettävissä, ympäri verkkoa on satoja LotGD-palvelimia.
Pelin suurimpana inspiraation lähteenä on "Legend of the Red Dragon" (L.O.R.D.), Seth Able Robinsonin kehittämä suosittu BBS-peli. LotGD on lähinnä kunnianosoitus, ja sisältää hyvin vähän varsinaisia kytköksiä alkuperäiseen peliin, mutta varsinainen pelimekaniikka ja ulkoasu on kopioitu varsin tarkkaan. Peli on täysin tekstipohjainen, ja jäljittelee alkuperäistä BBS-peliä runsaalla tekstivärien käytöllä.
Tarkoituksena on luoda hahmo, ja tämän jälkeen taistella metsässä vaanivia omituisia olentoja vastaan. Tästä saa kokemuspisteitä, rahaa ja jalokiviä. Rahalla voi ostaa uusia varusteita, jalokivillä taas voi lunastaa erilaisia harvinaisempia etuja. Kun kokemuspisteitä on kertynyt tarpeeksi, pitää taistella kouluttajaa vastaan, jonka voitettua kokemustaso ja taidot karttuvat. Peliin kuuluu oleellisesti myös pelaajien välinen taistelu: jos pelaaja kirjautuu ulos, voi kuka tahansa haastaa hänet taisteluun. Tältä voi yrittää suojautua menemällä vartioituun majataloon, jossa yöpyminen maksaa. Koko pelin lopullinen päämäärä on taistella maailmaa terrorisoivaa vihreää lohikäärmettä vastaan.
Peli on luonteeltaan fantasiaa, mutta on myös alkuperäisen pelin hengessä varsin humoristinen: aloitteleva hahmo on arvonimeltään Maajussi, joka varsin pian taistelee muun muassa pelottavia Geneerisiä hirviöitä vastaan heiluttaen vaikkapa pelottavaa kuokkaa, vain vanhat villahousut suojanaan. Pelissä on myös useita satunnaisia erikoistapahtumia. Lisäksi on mahdollista seurustella majatalon asukkien kanssa (kaunis baarineiti Violet ja komea trubaduuri Seth, ainoat LORDista suoraan kopioidut hahmot). Useat pelin ominaisuuksista ovat pelaajien kesken salaisuuksia, ja peli lähinnä kannustaa tutkimaan ja kokeilemaan mitä eri tilanteissa tapahtuu. Pelissä kuolema ei ole lopullinen, ja ainoa kuoleman aiheuttama haitta on kädessä olevien rahojen ja osan kokemuspisteistä menettäminen. Kuolleet hahmot voivat jatkaa taisteluaan kummituksena, ja mahdollisesti palata henkiin; kaikki hahmot herätetään henkiin joka tapauksessa uuden pelipäivän alussa. Reaaliaikaiseen vuorokauteen mahtuu useita pelipäiviä (esimerkiksi lotgd.net-palvelimella on kaksi pelipäivää oikeaa vuorokautta kohti).
Sarod
Sarod on intialainen kielisoitin. Se muistuttaa luuttua ja siinä on 25 kieltä. Sarodia soitetaan plektralla.
Nusrat Fateh Ali Khan
Nusrat Fateh Ali Khan (urduksi نصرت فتح على خاں, s. 13. lokakuuta 1948 - k. 16. elokuuta 1997) oli pakistanilainen laulaja. Hän aloitti uransa 1970-luvun alussa. Hänen edustamansa musiikkityyli on qawwalia, sufilaista islamilaista uskonnollista musiikkia. Hän teki myös musiikkia moniin intialaisiin ja pakistanilaisiin elokuviin.
1990-luvulla Nusrat Fateh Ali Khan tuli länsimaisen musiikkiyleisön laajempaan tietoisuuteen levyttäessään Peter Gabrielin RealWorld-levymerkille sekä perinteiseen tyyliin esitettyä musiikkia, kuin myös kanadalaisen Michael Brookin kanssa tekemäänsä musiikkia, jossa perinteinen qawwali-musiikki yhdistyi länsimaiseen rytmimusiikkiperinteeseen. Nusrat Fateh Ali Khan on ollut lukuisten remiksausten kohteena, hänen musiikkiaan on remiksannut mm. Massive Attack.
Guinnessin ennätystenkirjan mukaan Nusrat Fateh Ali Khan on kaikkien aikojen eniten levyttänyt qawwaliartisti. Hänen tuotantonsa kattaa kaikkiaan 125 albumia.
Elämänsä lopussa Khan kärsi munuais- ja maksavaivoista. Hänen tilansa kävi erittäin huonoksi Lontoossa 11. elokuuta 1997, kun hän oli ollut matkalla Lahoresta Los Angelesiin munuaisensiirtoon. Hän oli yhä Cromwell Hospitalissa, Lontoon South Kensingtonissa kuollessaan sydänkohtaukseen 17. elokuuta. Lääkärien mukaan hän oli saanut hepatiitin dialyysilaitteesta, jolla häntä oli hoidettu Pakistanissa.
Qawwali
Qawwali on uskonnollista sufilaista musiikkia, joka syntyi Intiassa 1300-luvulla. Nykyään se on yleisintä Intiassa ja Pakistanissa. Pakistanilainen laulaja Nusrat Fateh Ali Khan teki tyylilajista 1970-1990-luvuilla tunnetun. Qawwali tunnetaan myös nimillä "quwalli" ja "qawaali".
Fieldsin mitali
Fieldsin mitali on matematiikan arvostetuin palkinto. Se jaetaan joka neljäs vuosi 2–4 alle 40-vuotiaalle ansioituneelle matemaatikolle. Siihen liittyy 15 000 Kanadan dollarin suuruinen rahapalkinto.
Suomalainen Lars Ahlfors sai Fieldsin mitalin analyysin tutkimuksistaan vuonna 1936, jolloin se myönnettiin ensimmäisen kerran. Ahlforsin saama Fieldsin mitali on nykyisin esillä Helsingin yliopiston Exactum-rakennuksen aulassa Kumpulassa. Palkinto on perustettu kanadalaisen John Charles Fieldsin kehotuksesta. Palkintoa arvostetaan suuresti, ja sitä pidetään matematiikan "Nobel-palkintona".
Vuonna 2014 palkinnon sai ensimmäisenä naisena iranilainen Maryam Mirzakhani.
Nokkasiili
Nokkasiili ("Tachyglossus aculeatus") on nokkasiilien heimoon kuuluva nokkaeläin. Se on "Tachyglossus"-suvun ainoa laji.
Nokkasiiliä tavataan ainoastaan Australiassa, Tasmaniassa ja Uudessa-Guineassa, missä laji on elänyt lähes muuttumattomana jo kymmeniä miljoonia vuosia.
Nokkasiili muistuttaa ulkonäöltään suurta siiliä, vaikka ei olekaan näille sukua. Sillä ei ole lainkaan korvalehtiä, mutta silti erinomainen kuulo. Eläimeltä puuttuvat myös hampaat kokonaan, mutta se ei niitä tarvitsekaan, sillä sen ravinto koostuu pääasiassa pienistä termiiteistä ja muurahaisista, joita se pyydystää pitkällä ja tahmealla kielellään. Sillä on jaloissaan voimakkaat kynnet, joilla sen on helppo avata lujakin termiittikeko.
Uhattuna nokkasiili suojautuu samoin kuin siilikin, eli kiertyy piikikkääksi palloksi.
Lisääntymisaikana naaraalle kehittyy erityinen pussi, johon se asettaa yhden 1,2 senttiä pitkän munan. Poikanen kuoriutuu kymmenen päivän kuluttua ja saa ensimmäisen ravintonsa emon tuottamasta maidosta, joka tihkuu sen ihon läpi maitorauhasista. Toisin kuin useimmilla muilla nisäkkäillä, nokkasiilillä ei ole lainkaan nisiä.
Nokkasiili voi tarhaoloissa elää jopa lähes 50-vuotiaaksi.
Nokkasiilin ravintoa ovat pääasiassa termiitit ja muurahaiset.
Juha Seittonen
Juha Seittonen, taiteilijanimeltään Keijo Q tai Quuppa, (s. 25. lokakuuta 1962 Porin lähellä) on suomalainen muusikko. Hän on Dingon alkuperäinen rumpali ja soitti yhtyeessä rumpuja aina vuoteen 2002 sekä palasi yhtyeeseen vuodeksi 2017. Quuppa oli jo Dingon esiasteessa Sohossa.
Hän työskenteli Musamaailma-nimisessä musiikkikaupassa. Nyt hän tekee lähihoitajan töitä. Muita yhtyeitä, joissa hän on soittanut, ovat muun muassa The Nyttemmin Wainaa, Paalujuntta ja Neumann Band.
Flogiston-teoria
Flogiston-teoria oli 1600- ja 1700-lukujen kemiallinen teoria, jolla pyrittiin selittämään palaminen. Teorian mukaan kaikissa palavissa aineissa oli eräs yhteinen ainesosa, "flogiston", joka poistui niistä palamisessa.
Vuonna 1669 saksalainen fyysikko Johann Joachim Becher esitti, että kaikki kappaleet koostuvat ilmasta, vedestä ja kolmesta maa-aineksesta, joista yksi oli "terra pingue" ("rasvainen maa"); muut olivat "terra mercurialis" ja "terra lapidea" eli elohopeainen ja kivinen maa. Hänen mukaansa palamisessa "terra pinque" poistui aineesta. Teoriaa kehitti edelleen Georg Ernst Stahl, joka vuonna 1703 antoi oletetulle palavalle ainekselle nimen "flogiston", joka tulee kreikan sanasta "flogistos" (φλογιστως), "palanut".
Teorian mukaan aineen palaessa siitä vapautuu flogistonia, joka oletettiin erittäin hienoksi aineeksi, joka havaittiin vain sen poistuessa sitä sisältäneestä aineesta; tällöin se ilmeni tulena, kuumuutena ja valona. Koska aine voi palaa vain rajallisen ajan rajallisessa määrää ilmaa, ajateltiin, että ilmalla oli erityinen kyky sitoa itseensä tietty määrä flogistonia.
Teoria selitti käytännöllisesti palaessa vapautuvan höyryn ja savun selittäen niiden olevan vapautuvaa flogistonia. Aineeseen sitoutuneena flogistonilla oli kuitenkin massa. Näin teoria selitti miksi kappaleen tilavuus ja paino pienenivät palaessa.
Stahl tiesi, että tarpeeksi kuumennettaessa monet metallitkin saattavat muuttua tuhkaa muistuttaviksi "kalkeiksi", joiden nykyään tiedetään olevan metallioksideja. Hänen mukaansa tämä osoitti, että metallitkin sisälsivät flogistonia, joka tällöin poistui niistä. Metallien oletettiin siis koostuvan näistä "kalkeista" ja flogistonista. Tätä tuki havainto, että metallia voitiin valmistaa kuumentamalla tällaista "kalkkia" yhdessä puuhiilen kanssa, jolloin siis "kalkin" oletettiin yhtyvän puuhiilessä runsaasti esiintyvän flogistonin kanssa metalliksi. (Nykyisin ilmiön tiedetään johtuvan siitä, että hiili yhtyy metallioksidissa olevan hapen kanssa hiilidioksidiksi, jolloin metalli samalla pelkistyy, esimerkiksi: 2 C + FeO → 2 CO + 3 Fe).
Kun Henry Cavendish vuonna 1766 sai eristetyksi vetyä, hän arveli aluksi sen olleen puhdasta flogistonia.. Kun hän myöhemmin osoitti sen palaessa syntyvän vettä, hän päätteli sen olevan veteen yhdistynyttä flogistonia.
Kokeet paljastivat kuitenkin teorian ongelmia. Esimerkiksi joidenkin metallien massa kasvoi niiden palaessa, vaikka aineesta piti poistua flogistonia. Tämän vuoksi muutamat kemistit olettivat, että flogistonin massa oli negatiivinen tai että massa ei säily kemiallisissa reaktioissa. Monista ongelmistaan huolimatta flogiston-teoria oli vallalla, kunnes Antoine Lavoisier osoitti, että palaminen vaatii happea.
Mersennen alkuluku
Nimitystä Mersennen alkuluku käytetään alkuluvuille, jotka ovat muotoa 2 − 1, missä n on positiivinen kokonaisluku, joka on alkuluku. Mersennen luvun testaaminen tietokoneella alkuluvuksi on nopeaa Lucasin-Lehmerin testin avulla, joten suurimmat tunnetut alkuluvut ovat pääasiassa Mersennen alkulukuja. Internetissä tuhansien harrastelijoiden avulla toimiva GIMPS-projekti pyrkii etsimään uusia Mersennen alkulukuja käyttäen hyväksi tietokoneiden laskentakapasiteettia. Mersennen alkulukujen avulla pystytään myös laskemaan parillisia täydellisiä lukuja. Mersennen alkuluvut ovat saaneet nimensä Marin Mersennen mukaan. Mersennen alkulukujen binääriesitys sisältää määritelmästä johtuen pelkkiä ykkösiä. Esimerkiksi 2 − 1 = 11111.
Suurin tunnettu Mersennen alkuluku 2 - 1 löydettiin 07.01.2016 ja kuten kaikki muutkin mersennen luvut vuodesta 1997 lähtien se löydettiin GIMPS-projektissa.
Mulviuksen sillan taistelu
Mulviuksen sillan taistelu (joskus myös Milviuksen sillan taistelu) oli taistelu, jossa Konstantinus Suuri löi vastustajansa Maxentiuksen ja hänestä tuli Rooman valtakunnan länsiosan ainoa hallitsija.
Vuonna 312 Konstantinus marssi Galliasta Roomaa kohti. Maxentius kohtasi hänet Tiber-joen ylittävän Mulviuksen sillan kohdalla. Kun Konstantinus pääsi perille hän huomasi, että vastustajalla oli paljon enemmän joukkoja kun hänellä.
Armeijat valmistautuivat lokakuun 27. päivän iltana taisteluun. Kerrotaan, että Konstantinus näki tällöin taivaalla näyn. Hän näki kreikkalaiset kirjaimet X ja P, kaksi ensimmäistä kirjainta sanasta Kristus. Samalla hän myös näki tai kuuli kreikkalaisen lauseen ""Εν Τουτω Νικα"" ("en touto nika"), joka tunnetaan yleensä latinaksi ""In hoc signo vinces"" eli ""Tässä merkissä voitat"". Konstantinuksen sanotaan määränneen, että sotilaat maalaisivat kilpiinsä kirjaimet X ja P (Kristus-monogrammi).
Seuraavana päivänä taistelu alkoi ja Konstantinus sai lyötyä Maxentiuksen joukot takaisin Tiber-jokea kohti. Maxentius päätti perääntyä ja ryhmittyä uudelleen Rooman edustalla, mutta hänen armeijansa ei pystynyt perääntymään joen yli. Suurin osa hänen joukoistaan jäi mottiin ja heidät otettiin vangiksi tai tapettiin. Maxentius itse oli kuolleitten joukossa.
Konstantinus marssi Roomaan jossa häntä juhlittiin lännen augustuksena.
Mulviuksen sillan taistelu on ollut merkittävässä osassa kristillisessä historiankirjoituksessa. Tästä syystä tapahtumien todellinen kulku on peittynyt erilaisten tarkoitushakuisten tarinoiden alle. Kyseisen taistelun jälkeen alkoi Konstantinus Suuren aloittama tapahtumasarja, jossa kristittyjen vainot lopetettiin, ja lopulta kristinuskosta tuli valtionuskonto Rooman valtakunnassa. Konstantinus Suuri kastettiin kristityksi kuolinvuoteellaan.
Alfred Bester
Alfred Bester (18. joulukuuta 1913 – 30. syyskuuta 1987) oli yhdysvaltalainen tieteiskirjailija. Hänet on nimetty yhdeksi tieteiskirjallisuuden Grand Mastereista.
Besterin teos "The Demolished Man" (suom. "Murskattu mies") oli ensimmäinen tieteiskirja, jolle myönnettiin Hugo-palkinto vuonna 1953. Besterin toinen erittäin tunnettu teos on "Tiger! Tiger!" eli "The Stars My Destination" (suom. "Määränpäänä tähdet").
Bester kokeellisista novelleista tunnetuin on ”Hellät Fahrenheitit” (1954). ”Miehet jotka murhasivat Muhammedin” (1958) parodioi aikamatkustusta.
HFA
Kannerin oireyhtymä eli varhaislapsuuden autismi jaetaan usein kahteen luokkaan henkilön kognitiivisen suoriutumisen perusteella. Jakoa syvästi ja lievästi autistisiin ei ole määritelty missään virallisesti, eikä sitä mainita tautiluokituksissa, mutta puhumattomista autisteista ja autisteista, joiden älykkyysosamäärä on alle 70, käytetään usein nimitystä LFA (Low Functioning Autism) eli syvä tai vaikea autismi. Muista Kannerin autisteista käytetään nimitystä HFA (High-functioning autism) eli lievä autismi, jota kutsutaan toisinaan myös hyvätasoiseksi autismiksi..
Edellä mainittuun jaotteluun on kuitenkin syytä suhtautua varauksella, koska älykkyysosamäärä ei mittaa luotettavasti yksittäisen henkilön älykkyyttä. Esimerkiksi tohtori Wendy Lawson ja kirjailija Donna Williams saivat kehitysvammaisuuteen viittaavat pisteet diagnostisissa älykkyystesteissä, vaikka he eivät täytä muita kehitysvammaisuuden diagnostisia kriteereitä.
Yhdysvalloissa lievää autismia saatetaan käyttää myös Aspergerin syndrooman (AS) synonyymina. Lievä autismi saattaakin olla joissain tapauksissa hyvin lähellä Aspergerin oireyhtymää. Lievästi autistisiksi kutsutut henkilöt eroavat Suomessa Asperger-diagnoosin saaneista vähintään siten, että heillä ilmeni jo ennen kolmen vuoden ikää poikkeavuutta leikeissä taikka kielellisessä tai sosiaalisessa kehityksessä
Vuonna 2013 julkaistussa yhdysvaltalaisessa DSM-5 tautiluokituksessa kaikki autismikirjon erillisdiagnoosit yhdistettiin yhdeksi autismikirjon häiriö -diagnoosiksi. Uusi Autismikirjon häiriö diagnoosi korvaa DSM-5 tautiluokituksessa lapsuusiän autismin, laaja-alaiset kehityshäiriöt HFA:n sekä Aspergerin oireyhtymän.
Learjet
Learjet oli vuoteen 1986 asti itsenäinen Yhdysvalloissa toiminut lentokonetehdas. Vuodesta 1990 lähtien omistajana on ollut kanadalainen Bombardier Aerospace, ja nykyään Learjet on osa Bombardierin tuoteperhettä (Bombardier Learjet Family). Learjet-koneita rakennetaan Wichitassa, Kansasissa.
William Lear perusti yhtiön 1950-luvulla nimellä Swiss American Aviation Corporation. Sen ensimmäinen lentokone oli Sveitsin ilmavoimille tehty maataistelukone FFA P-16. Koneen prototyyppi lensi vuonna 1955. Vuonna 1958 oli suunnitelmia 100 koneen tilauksesta, mutta hanke kariutui vuonna 1960. 
William Learin suunnitteluryhmä näki mahdolliseksi kehittää hävittäjätyyppisen sotilaslentokoneen pohjalta liikelentokoneen. Se sai tunnuksen SAAC-23 vuonna 1962. Samana vuonna perustettiin tehdas Wichitaan. 1963 yhtiö sai uuden nimen Lear Jet Corporation perustajansa mukaan.
Kone sai tyyppinimen Learjet 23. Se oli 6–8-paikkainen. Koneen mennessä valmistukseen yhtiö oli muutettu pörssiyhtiöksi. Vuonna 1966 tuli myyntiin paranneltu ja hieman suurempi malli Learjet 25. Yhtiön nimi muuttui samanaikaisesti muotoon Lear Jet Industries Inc.
10. huhtikuuta 1967 William Lear myi 60 prosentin osuutensa yhtiöstä Denverissä toimivalle Gates Rubber Company -yhtiölle. Lear jatkoi yhtiön hallituksessa 2. huhtikuuta 1969 asti. Vuonna 1969 yhtiöstä tuli Gates Learjet Corporation. Yhtiön tuotteiden myynti asevoimille kasvoi.
Vuonna 1971 moottoriksi otettiin Honeywell TFE731 -puhallinmoottori, ja Learjet 25 muuttui samalla Learjet 35:ksi. 
Vuonna 1974 Learjetin suihkukoneita oli valmistettu yhteensä 500 kappaletta.
19. huhtikuuta 1979 yhtiön Learjet 55 lensi ensilentonsa.
Suomen ilmavoimat tilasi ensimmäiset Learjet 35A -konetyypin sotilaskäyttöön tarkoitetut versiot, joista kolmesta ensimmäinen toimitettiin Suomeen syyskuussa vuonna 1982. Koneet saivat Suomessa tyyppimerkinnän Learjet 35A/S. Samaisen koneen Yhdysvaltalainen tyyppimerkintä on C-21A. Kyseistä Learjet 35A -konetyyppiä valmistettiin noin 700 kappaletta. 
Vuonna 1984 yhtiö perusti Aerospace Division -yksikön ja samana vuonna yhtiön tuotanto loppui. Vuonna 1986 yhtiön pääkonttori siirrettiin Arizonaan tuotannon alkaessa sekä Tucsonissa että Wichitassa. Vuoden 1985 lopulla yhtiön Aerospace Division sai alihankintaurakan avaruussukkulan moottoreiden osista.
Integrated Acquisition -yhtiö valtasi vuonna 1987 Gates Learjet Corporationin, ja sen nimi muuttui muotoon Learjet Corporation. Yritys saneerattiin myyntikuntoon – tuotanto keskitettiin Kansasiin. Yhtiön osti vuonna 1990 Bombardier.
Loppuvuonna 1990 yhtiö toi markkinoille Learjet 60 -lentokoneen ja vuonna 1995 Learjet 45:n.
Afrikkalainen hip hop
Afrikkalainen hip hop on musiikin tyylilaji, jolla tarkoitetaan yleensä kaikkea Afrikasta lähtöisin olevaa hip hop -musiikkia. Se on yleensä esitetty paikallisilla kielillä ja siinä on vaikutteita afrikkalaisesta kansanmusiikista. Ensimmäinen Afrikan valtio, josta tuli ulkomaillakin suosiota saaneita artisteja, oli Etelä-Afrikan tasavalta. 1980-luvulla hip hop yleistyi myös muissa Afrikan valtioissa, kuten Senegalissa.
Piper PA-31
Piper PA-31 on yhdysvaltalainen kaksimoottorinen liikelentokone. 30. syyskuuta 1964 ensilentonsa lentäneen koneen tyyppinimeksi piti alun perin tulla Inca, ensimmäiset huhtikuussa 1967 luovutetut sarjakoneet saivat nimekseen kuitenkin Piper PA-31 Navajo. Kone oli tuolloin Piperin tehtaan suurin lentokone, ja tätä alkuperäistä mallia valmistettiin vuoteen 1972 saakka. Vuonna 1973 tehdas toi markkinoille pidennetyllä rungolla ja tehokkaammilla moottoreilla varustetun Piper PA-31-350 Navajo Chieftain -koneen. Vuoteen 1987 tuotannossa pysyneen koneen tyyppinimeksi muodostui myöhemmin pelkkä Chieftain.
Suomen ilmavoimat vuokrasi 7. toukokuuta 1974 yhden Piper Navajo -koneen, joka sai ilmavoimien rekisteritunnuksen PN-1. Kone oli käytössä siviilirekisteriin palauttamiseen, 7. tammikuuta 1975, saakka. Lisäksi ilmavoimille hankittiin 1980-luvun alkupuolella kuusi Piper PA-31-350 Chieftainia käytettäväksi yhteyskoneena, henkilöstön kuljetuksiin, matalakuvaukseen ja merivalvontaan. Koneita oli tarkoitus käyttää myös huonoissa olosuhteissa tapahtuvaan mittarilentokoulutukseen. Konetyypin viimeinen yhteyslento Ilmavoimissa tapahtui 13. huhtikuuta 2011. Koneet korvattiin Pilatus PC-12 -kalustolla.
Normiavaruus
Normiavaruus on matematiikassa lineaariavaruus, joka on varustettu normilla. Normi on matemaattinen yleistys kaksi- tai kolmiulotteisten Euklidisten avaruuksien intuitiivisesta "pituuden" käsitteestä, ja siten normiavaruuden yhteydessä voidaan puhua vektorien pituudesta tai koosta (jotka siis ovat kyseisten vektorien normeja), sekä niiden välisestä etäisyydestä. Tarpeen mukaan tietyn lineaariavaruuden voi varustaa erilaisilla normeilla, ja siksi normiavaruuden määrittämiseksi täytyykin esittää pari ("V",||formula_1||), missä formula_2 on lineaariavaruus ja ||formula_1|| normi. Itseisarvo |formula_1| on erikoistapaus normista, ja myös itseisarvoa vastaavaa merkintää käytetään joistakin normeista. Jos normi on asiayhteydestä selvä, tai sen valinta ei ole tärkeää, voidaan se jättää mainitsematta.
Normiavaruudessa voidaan kahden vektorin formula_5 ja formula_6 välinen etäisyys määritellä normiksi ||formula_7||.
Sanotaan, että kaksi normia ||formula_1|| ja ||formula_1|| lineaariavaruudessa formula_2 ovat
ekvivalentteja, jos on olemassa positiiviset reaaliluvut formula_11 ja formula_12, joilla yhtälö
toteutuu kaikilla lineaariavaruuden formula_2 vektoreilla formula_5.
Normi
Normi ( 'kulmamitta, ohje, sääntö') tarkoittaa mm. seuraavia asioita:Usein sana "normi" voidaan korvata esimerkiksi sanalla sääntö, ohje, malli tai esikuva. Eettisen tai sosiaalisen normin suomennokseksi on myös ehdotettu sanaa "mitta".
Douglas DC-3
Douglas DC-3 ("Douglas Commercial 3") on kiinteäsiipinen, yksitasoinen ja kaksimoottorinen matkustaja- ja kuljetuslentokone. Sitä valmistettiin 1930-luvun puolivälistä alkaen ainakin 13 000 kappaletta.
Douglasin lentokonetehtaan kolmannesta matkustajalentokone- ja kuljetuskonemallista DC-3:sta tuli kaikkien aikojen suosituin kuljetuslentokone. DC-3-koneet ja sen sotilasversiot (C-47 ja C-53) palvelivat toisessa maailmansodassa muun muassa Yhdysvaltain armeijan ilmavoimissa, Englannin RAF:ssa ja Neuvostoliiton ilmavoimissa.
Sodan jälkeen DC-3 saavutti suuren suosion lentoyhtiöiden ja eri maiden asevoimien palveluksessa sen alhaisen myyntihinnan, ajankohdan eurooppalaisen lentokoneteollisuuden lamatilan ja yksinkertaisen huollon ansiosta.
Neuvostoliitossa valmistettiin vuosina 1939–1952 lisenssillä 2 000 konetta nimellä Lisunov Li-2.
DC-3:n suunnitteli Douglasin pääsuunnittelija Arthur E. Raymond American Airlinesin tilauksesta. DC-3:n esiversion, 14:llä makuupaikalla varustetun "Douglas Sleeper Transport" -mallin ensilento tapahtui 17. joulukuuta 1935, päivälleen 32 vuotta Wrightin veljesten ensilennon jälkeen. Kone vastasi American Airlines -yhtiön vaatimuksiin, joita se halusi käyttämäänsä DC-2-koneeseen. Mallin todellinen käyttökelpoisuus paljastui, kun vähälle merkitykselle jääneen esiversion makuupaikat korvattiin 21:llä istuimella.
Toisen maailmansodan jälkeen Yhdysvaltain ilmavoimien ylijäämäkoneita hankittiin lukuisiin maihin. Suomessa niitä hankittiin muun muassa Finnairin, Veljekset Karhumäen ja Suomen ilmavoimien käyttöön. Suomen ilmavoimissa DC-3:a käytettiin Kuljetuslentolaivueessa mm. laskuvarjojääkärien hyppykoneena. Koneen lempinimi Ilmavoimissa oli "Dakota". Ilmavoimien sarjanumerointi aloitettiin DO-4:sta, sillä DO-1, DO-2 ja DO-3 olivat jo aikaisemmin käytössä olleita Douglas DC-2-kuljetuskoneita.
Suomessa koneista poistettiin niihin alun perin kuulunut autopilotti, koska katsottiin, että automaatin käyttö pitkillä lennoilla rappeuttaisi lentäjien ohjaustaidot. Lisäksi alkuperäinen autopilotti piti koneen vaakalennossa, mutta ei korjannut korkeusmuutoksia, joten koneita piti ohjata koko ajan käsin.
Matkustajalentokoneena Dakotat korvautuivat vähitellen Convair Metropolitan 340- ja 440 -koneilla vuodesta 1953 alkaen. Ilmavoimat käytti konetta moneen eri tarkoitukseen kunnes Fokker F.27 korvasi Dakotat 1970-luvun lopussa. Viimeisen sysäyksen tähän antoi Rissalan lento-onnettomuus 1978, jossa kuoli lukuisia liike-elämän merkkimiehiä.
Suomen posti on julkaissut 2. kesäkuuta 1988 ja 3. maaliskuuta 2003 DC-3-aiheisen postimerkin.
Suomalaisten DC-3 -koneiden konekohtaiset historiat on lueteltu Ilmailumuseoyhdistyksen Lokki-projektin sivuilla.
Efesos
Efesos (, , ) oli yksi antiikin ajan merkittävimpiä kreikkalaisia kaupunkeja. Se sijaitsi muinaisessa Joonian maakunnassa, nykyisen Turkin länsirannikolla.
Efeson seudulla on ollut kreikkalaista asutusta ainakin jo 900-luvulla eaa., mutta laajempaa mainetta paikkakunta alkoi saada vasta 500-luvulla eaa., kun sinne rakennettiin suuri Artemiin temppeli. Samoihin aikoihin Lyydian kuningas Kroisos valloitti kaupungin ja hävitti sen, mutta lahjoitti myös runsaasti varoja temppelin rakentamiseen ja koristelemiseen. Uusi kaupunki rakennettiin temppelin eteläpuolelle, ja siitä kehittyi satamansa ansiosta tärkeä kaupankäyntipaikka. Myöhemmin kaupunki kuului eri aikoina muun muassa Persian, Aleksanteri Suuren ja lopulta Pergamonin valtakuntaan, kunnes sen vuonna 133 eaa. liitettiin Rooman valtakuntaan.
Rooman valtakaudella Efesos nousi suurimpaan kukoistukseensa. Kaupunkiin rakennettiin huomattavia rakennuksia, mm. temppeleitä, kylpylöitä, kirjasto ja teatteri. Efesos oli Asian provinssin pääkaupunki ja asukasluvultaan Rooman valtakunnan suurimpia.
Kristinuskon vahvistuessa Efesosta kehittyi myös tärkeä pyhiinvaelluskohde, sillä legendan mukaan apostoli Johannes ja Neitsyt Maria olivat muuttaneet sinne Palestiinasta. Lisäksi apostoli Paavali oli kolmannella lähetysmatkallaan perustanut Efesokseen yhden varhaisimmista kristillisistä seurakunnista. Noin seitsemän kilometrin päässä Efesoksesta sijaitsee kappeliksi muutettu kivitalo, joka on muodostunut pyhiinvaelluspaikaksi, koska sitä pidetään saksalaisen nunna Anne Catherine Emmerichin 1800-luvulla näkemien näkyjen perusteella Neitsyt Marian viimeisenä asuinpaikkana.
Kaupungissa pidettiin vuonna 431 Efesoksen kirkolliskokous, jossa käsiteltiin Jeesuksen olemukseen liittyviä teologisia kysymyksiä.
Vuoden 500 aikoihin kaupunki jouduttiin siirtämään toiseen paikkaan, Ayasuluk-kukkulalle lähelle nykyistä Selçukia, sillä sen satama liettyi vähitellen umpeen. Nykyään Efesoksen rauniot sijaitsevatkin usean kilometrin etäisyydellä rannikosta.
1800-luvulla aloitetut arkeologiset kaivaukset ovat palauttaneet pienen osan Efesoksen muinaisesta loistosta. Erityisen vaikuttava nähtävyys on Celsuksen kirjaston julkisivu, joka rakennettiin 1970-luvulla uudelleen alkuperäisistä rakennuskivistään. Sen sijaan suuresta Artemiin temppelistä on enää jäljellä vain kivikasoja sekä yksi pylväs.
Nykyään noin kolmen kilometrin päässä Efesoksen raunioista sijaitsee Selçuk-niminen kaupunki. Noin 20 kilometrin päässä rannikolla on satamakaupunki Kuşadası.
Uhanalainen kieli
Uhanalainen kieli on kieli, jonka puhujat eivät enää käytä sitä lainkaan tai käyttävät sitä yhä harvemmissa sosiaalisissa tilanteissa tai joka ei siirry seuraavalle sukupolvelle. Noin 97 prosenttia maailman ihmisistä puhuu vain noin neljää prosenttia maailman kielistä eli noin kolme prosenttia maailman ihmistä puhuu noin 96 prosenttia maailman kielistä. Unescon arvion mukaan vuoteen 2100 mennessä jopa 90 prosenttia olemassa olevista kielistä saattaa olla korvautunut jollain valtakielellä. Ethnologue luokittelee 473 kieltä uhanalaisiksi.
Esimerkiksi monista Pohjois-Amerikan alkuperäiskielistä tuli uhanalaisia 1800- ja 1900-luvuilla, kun silloinen kielipolitiikka yritti estää tai jopa kieltää niiden käytön.
Kuolleella kielellä ei enää ole puhujia.
Unesco käyttää kielten uhanalaisuuden määrittelyssä kuutta kriteeriä:
Kieltä on arvioitava kaikkien kuuden kriteerin perusteella. Menestyminen yhdessä kategoriassa ei ole riittävä tae kielen säilymisestä.
Esimerkiksi ainu on uhanalainen kieli Japanissa, sillä sitä puhuu vain 300 ihmistä, joista vain noin 15 käyttää kieltä aktiivisesti, ja vain muutama uuden sukupolven edustaja oppii sen. Kieli voidaan määritellä uhanalaiseksi myös, jos sillä on sata puhujaa, mutta kaikki sen puhujat ovat yli 90-vuotiaita ja kieltä ei opeteta uudelle sukupolvelle.
Joillakin kielillä saattaa olla kymmeniätuhansia puhujia, mutta ne voidaan määritellä uhanalaisiksi, koska puhujaväestön lapset eivät enää opettele kieltä, tai puhujat ovat vaihtamaisillaan käyttökieleksensä kansallisen kielen korvaamaan paikalliset kielet.
Sadan puhujan kieli taas voidaan katsoa hyvinkin eläväiseksi, jos se on jonkin yhteisön ensisijainen kieli, ja jos se on ensimmäinen, jopa ainoa, kieli kyseisen yhteisön lapsille.
Unensieppaaja
Unensieppaaja (2001) on Stephen Kingin kirjoittama romaani. Se on tarina neljästä kaveruksesta, joiden elämä muuttuu, kun he pelastavat downinsyndroomaisen lapsen kiusaajiltaan. Nämä neljä kaverusta, jotka ovat kasvaneet aikuisiksi miehiksi, joilla on oma elämä, tapaavat vuosittaisella metsästysretkellään ja päätyvät näkemään avaruusolentojen hyökkäyksen.
Unensieppaaja-kirjan pohjalta on tehty myös elokuva. Elokuva ilmestyi maaliskuussa 2003, ja sen ohjasi Lawrence Kasdan. Pääosia elokuvassa esittivät Morgan Freeman, Thomas Jane ja Donnie Wahlberg.
Aforismi
Aforismi eli ajatelma, mietelmä tai mietelause on tiiviissä ja lyhyessä muodossa lausuttu ajatus. Täsmällisemmin määriteltynä aforismi on ajatuksellisesti painokas sekä tiiviisti ja tyylikkäästi muotoiltu virke tai useamman virkkeen kokonaisuus. Määritelmällisesti aforismi on proosaa, eli aforismissa rivit kirjoitetaan loppuun ilman säejakoa.
Aforismien kirjoittajaa kutsutaan nimellä "aforistikko" ja "aforisti". Sana "aforistinen" tarkoittaa aforismin luonteista, ytimekkäästi sanottua. Aforismi-termi tulee kreikan kielen sanasta "aphorismós", joka tarkoittaa rajoitettua, määriteltyä. Suomessa sana aforismi tuli käyttöön 1800-luvun loppupuolella. Aforistiikan laajempaa muotoa kutsutaan "fragmentiksi", joka on eräänlainen pienoisessee.
Aforistiikalle on luonteenomaista poleeminen, väittelynhaluinen suhtautuminen totunnaisiin ajatusrakennelmiin. Aforismeissa voidaan esimerkiksi metaforan, sanaleikin, käsitteen uudelleentulkinnan tai paradoksin keinoin kuvata jotakin tärkeäksi koettua ajatusta tai havaintoa. Aforismin tunnusmerkkejä on usein myös yksittäisen aforismin moniteemaisuus ja -tulkintaisuus. Aforismia voidaan pitää kansanperinteen sananlaskun taidekirjallisena muotona. Sananlaskuista onkin käytetty nimitystä kansanaforismi ja nykyaforismista voidaan puhua taideaforismina.
Sarjallisessa aforistiikassa (sarja-aforistiikassa) on perusyksikkönä yksittäisen aforismin sijasta ns. aforistinen sarja. Aforistisen sarjan varhaisin edustaja suomalaisessa aforistiikassa on Kersti Bergroth. Varsinaisesti sarjamuoto murtautui suomalaiseen aforistiikkaan Paavo Haavikon julkaistessa 1972 teoksensa "Puhua, vastata, opettaa". Sarjamuotoa ovat kirjoittaneet myös muun muassa Mirkka Rekola, Markku Envall ja Olli Hyvärinen.
Maailmankirjallisuuden tiettävästi ensimmäinen aforismikokoelma on Hippokrateen terveydenhoidollinen ohjeisto. Aforismeja on viljelty varsinkin saksankielisessä kirjallisuudessa Georg Christoph Lichtenbergistä alkaen.
Varhaisimmat suomenkieliset aforismit puolestaan julkaisi tiettävästi J. H. Erkko vuonna 1899. Ensimmäinen suomenkielinen aforismikokoelma on V. A. Koskenniemen "Matkasauva" vuodelta 1926. Merkittäviä suomalaisia aforistikkoja ovat muun muassa Samuli Paronen ("Maailma on sana", 1974), Helena Anhava, Paavo Haavikko, Mirkka Rekola, Erno Paasilinna ja Markku Envall. Envall on myös tutkinut aforistiikkaa; hänen väitöskirjansa on "Suomalainen aforismi" (1987).
Vuonna 2005 perustettiin Suomen aforismiyhdistys, jonka tarkoituksena on edistää aforismin asemaa ja koota yhteen aforismeja kirjoittavat ja niistä kiinnostuneet henkilöt. Yhdistys myöntää vuosittain ansioista aforistiikan alalla Samuli Paronen -palkinnon sekä valitsee Vuoden aforismikirjan. Suomen aforismipäivää vietetään joka vuosi huhtikuun 18. päivänä. Maaliskuussa 2008 perustettiin Lontoossa Maailman aforismijärjestö, World Aphorism Organization (WAO). Varsinais-Suomen Kansanopistolla on vuodesta 2004 vietetty kesäisin Aforismipäiviä.
Pakettikytkentä
Pakettikytkentä on tiedonsiirtomenetelmä, jossa data jaetaan paketeiksi tiedonsiirtoa varten. Pakettikytkentäinen tiedonsiirto on luonteeltaan yhteydetöntä, eikä verkosta varata päästä-päähän yhteyttä (reittiä) tai siirtokapasiteettia tiedon siirtoa varten. Erona piirikytkentään on, että kiinteää lähettäjän ja vastaanottajan välistä yhteyttä ei varata, vaan verkon laitteet välittävät paketit otsikkokentässä olevan osoitteen perusteella käytettävän verkon yli. Näin peräkkäiset paketit saattavat siirtyä eri reittejä pitkin ja jopa järjestystä vaihtaen. Pakettikytkentäisille verkoille on luonteenomaista pakettien monistuminen ja katoaminen eri tyyppisissä verkon vika- ja ruuhkatilanteissa.
Tunnetuin pakettikytkennän sovellus on Internetin perustana toimiva IP-protokolla. Mobiiliverkoissa käytettävistä pakettikytkentäsovelluksista yleisin lienee GPRS. Pakettidatan käyttäminen mobiiliyhteyksissä tekee erilaisista reaaliaikaisista datapalveluista käyttäjille edullisempia, sillä pakettidatan käytöstä veloitetaan yleensä siirretyn tiedon määrän mukaan eikä yhteysajan mukaan, kuten piirikytkentäisissä datayhteyksistä.
Varhaisia pakettikytkentäisiä verkkoja olivat ARPANET, Cyclades ja NPL-verkko. Termin "paketti" alkujaan esitti Donald Davies, joka työskenteli NPL-verkon parissa.
Tuomari (täsmennyssivu)
Tuomari voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Dilbert
Dilbert on Scott Adamsin luoma koominen sarjakuva kyynisestä insinööristä, joka työskentelee tietotekniikkayrityksessä idiootin esimiehen alaisena mahdottomissa olosuhteissa. Sarjakuvaa on julkaistu sanomalehdissä 16. huhtikuuta 1989 lähtien, ja Dilbertiä on julkaistu myös kirjoina, animoituna televisiosarjana, tietokonepelinä ja satoina Dilbert-teemaa hyödyntävinä tuotteina. Uusi strippi ilmestyy päivittäin Dilbertin kotisivuilla nettisarjakuvana.
Aluksi Dilbert keskittyi Dilbertin ja hänen koiransa Dogbertin kotoisiin edesottamuksiin, mutta kehittyi myöhemmin Dilbertin työpaikan byrokratian ja työn satiiriseen kuvaukseen.
Dilbert ilmestyy myös useissa suomalaisissa sanomalehdissä, muun muassa Iltalehdessä nimellä "Pentti Perusinsinööri".
Dilbertistä on tehty myös kaksi tuotantokautta kattava televisiosarja vuosina 1999 ja 2000. Ensimmäinen tuotantokausi esitettiin Suomen televisiossa vuonna 2000.
Cable
Cable (Nathan Summers) on Rob Liefeldin luoma Marvel Comicsin sarjakuvahahmo. Nathan Summersin ensiesiintyminen omana itsenään oli "Uncanny X-Men" -lehden numerossa 201 vuonna 1986 ja Cablena hahmo nähtiin ensimmäisen kerran "The New Mutants" -lehden numerossa 87 vuonna 1990.
Cable on Ryhmä-X:n Kykloopin ja Madeline Pryorin poika, johon Tuho tartutti tekno-orgaanisen viruksen. Kykloopin oli annettava poika tulevaisuudesta tulleen Askaniksi itseään kutsuvan naisen mukaan, joka sanoi voivansa pysäyttää viruksen tulevaisuudessa. Cable varttui tulevaisuudessa ja oppi pitämään tekno-orgaanisen viruksen aloillaan telekineettisillä voimillaan. Cable oli myös telepaatikko, mutta tekno-orgaanisen viruksen hallitseminen vei suuren osan hänen voimistaan. Tämän takia hän ei voinut käyttää täyttä potentiaaliaan.
Aikuisiässä Cable matkusti takaisin tähän aikaan aluksensa Graymalkinin avulla pysäyttääkseen Tuhon ja estääkseen oman tulevaisuutensa, jossa Tuho hallitsisi maailmaa. Graymalkin tuhoutui myöhemmin osittain, ja osan otti haltuunsa Magneto luodessaan Avalonin. Graymalkinin "tekoäly" oli mystinen olento, jota Cable kutsui Professoriksi. Tämä loi myöhemmin itselleen ruumiin Graymalkinin osista, kun selvisi, että Professori aiheutti Cablen tekno-orgaanisen viruksen villiintymisen. Viimeksi mainitun vuoksi X-Voima auttoi Professoria luomaan itselleen aluksen Graymalkinin jäänteistä, ja Professori lähti Maasta.
Myöhemmässä vaiheessa Cable onnistui poistamaan tekno-orgaanisen viruksen itsestään, ja hänestä tuli erittäin voimakas telekineetikko ja telepaatikko. Voimiensa kasvettua hänestä tuli äärettömän voimakas, ja hän rakensi oman keinotekoisen leijuvan saaren Graymalkinin osista. Tästä syntyi maailmanlaajuinen konflikti hallitusten huolestuessa Cablen puuhista.
Lopulta Hopeasurffari poisti Cablelta voimat kokonaan. Cable olisi kuollut, ellei häneen olisi istutettu uudestaan tekno-orgaanista olentoa, jonka avulla palannut virus saatiin hallintaan. Hän kuitenkin menetti lähes kaikki voimansa. Cable on sittemmin korvannut voimansa teknologialla, joka simuloi telekinesiaa, sekä hankkinut saarelleen laitteiston, jolla voi seurata kaikkea maailman datavirtaa Black Box -nimisen mutantin avulla.
Cable esiintyi "X-Men" -animaatiosarjan jakoissa "Slave Island", "The Cure", "Time Fugitives" osat 1 ja 2, sekä "Beyond Good and Evil" osat 1–4. Cablen ääninäyttelijänä sarjassa oli Lawrence Bayne. Tällä versiolla Cablessa on tuttu mekaaninen käsivarsi, mutta sen sanotaankin olevan bioninen rakennelma possessed, eikä tekno-orgaaninen virus kuten sarjakuvissa. Hänellä ei näytetä lainkaan telepaattisi kykyjä, vaikka hän käyttää telekinesiaa yhdessä jaksossa. Hänen kuvaillaan myös tulevan vuodesta 3999, missä hän johtaa armeijaa epätoivoisessa taistelussa Tuhoa vastaan.
Josh Brolin on valittu näyttelemään Nathan Summersia / Cablea neljässä "X-Men" -elokuvasarjan elokuvassa. Hahmon ensiesiintyminen tulee olemaan vuonna 2018 elokuvassa "Deadpool 2".
Cool jazz
Cool jazz on jazzia, joka on hillittyä ja ottaa vaikutteita klassisesta musiikista. Cool jazz muistuttaa tyylillisesti West Coast -jazzia. Cool jazzin on sanottu olleen etupäässä valkoisten muusikoiden 1950-luvun alussa kehittämä tyylisuunta, mutta Miles Davisia on pidetty sen varsinaisena alkuaikojen kärkihahmona muun muassa vuosien 1948–1950 orkesterikokoonpanollaan (esimerkiksi albumi "Birth of the Cool"). Stan Getz ja Lennie Tristano ovat myös tyylisuunnan merkittäviä edelläkävijöitä.
Mil Mi-1
Mil Mi-1 () on kevyt neuvostoliittolainen helikopteri, jonka suunnitteli Mihail Mil. Prototyypin GM-1 ensilento tapahtui 20. syyskuuta 1948.
Mi-1-kopterin tuotanto alkoi 8. heinäkuuta 1951 ja jatkui vuoteen 1964. Puolassa helikopteria rakennettiin lisenssiversiona SM-1. Näiden maiden tuotanto oli 2 500 – 3 000 helikopteria.
Helikopteria käyttivät Afganistan, Albania, Algeria, Bulgaria, Kiina, Kuuba, Tšekkoslovakia, Saksan demokraattinen tasavalta, Egypti, Suomi, Unkari, Irak, Mongolia, Korean demokraattinen kansantasavalta, Puola, Romania, Neuvostoliitto ja Syyria. 
Suomen ilmavoimat käytti neljää Mi-1-helikopteria tiedustelu-, yhteys- ja pelastushelikopterina vuosina 1961–1967.
Niiden tunnukset olivat HK-1, HK-2, HK-3 ja HK-4, jotka olivat kaikki puolalaista valmistetta, tyyppejä SM-1/600 SZ ja SM-1/600 W. Ensimmäinen kopteri oli Neuvostoliiton lahja presidentti Urho Kekkosen 60-vuotisjuhlaan.
Ne koottiin Ilmavoimien varikon halleilla Tampereella 11.1.–11.3.1961 välisenä aikana kolmen neuvostoliittolaisen insinöörin opastuksella.
Suppa
Suppa on jääkauden sulamisvaiheen aikana harjualueille muodostunut enemmän tai vähemmän pyöreä painanne. Se syntyy, kun soraan ja hiekkaan hautautunut jäätikön sulamisvirtojen kuljettama suuri jäälohkare sulaa, ja lohkareen yläpuolella oleva maa-aines romahtaa.
Supat voivat olla kymmeniä metrejä syviä ja hyvinkin leveitä. Syvin mitattu suppa Suomessa sijaitsee Janakkalassa Kalpalinnassa, jossa korkeusero Inkolinnan ja sen viereisen supan välillä on 74 metriä. Usein supan pohja yhtyykin pohjaveden pintaan, jolloin supan pohjalle muodostuu järvi tai se soistuu.
Supan mikroilmasto on mielenkiintoinen, sillä lämpötila laskee supan pohjalle mentäessä jopa useita asteita koska kylmä ilma valuu sen pohjalle. Ilmiön voi havaita muun muassa keväisin: kun muut alueet ovat jo vapautuneet lumesta, supan pohjalla on usein vielä lunta ja jäätä. Lämpötilan lasku ilmenee myös supan rinteen kasvillisuudessa.
Supasta käytetään myös nimityksiä harjukuoppa, harjusuppa, harjujärvi ja lukko.
Luettelo Espanjan itsehallintoalueista pinta-alan mukaan
Tämä on luettelo Espanjan itsehallintoalueista järjestettynä pinta-alan mukaan.