hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Arthur M. Schlesinger Jr.
Arthur Meier Schlesinger Junior (alk. "Arthur Bancroft Schlesinger", 15. lokakuuta 1917 Columbus, Ohio Yhdysvallat – 28. helmikuuta 2007 New York City, New York) oli yhdysvaltalainen historioitsija ja yhteiskuntakriitikko ja kuului demokraattien vasemmistosiipeen. Hän tutki teoksissaan yhdysvaltalaisten poliittisten johtajien, kuten Franklin D. Rooseveltin, John F. Kennedyn, Robert Kennedyn ja Andrew Jacksonia ympärillä olleiden miesten liberalismia. Hän työskenteli presidentti John F. Kennedyn lehdistöavustajana.
Schlesinger kuului älymystöperheeseen, jossa historian arvostus oli perinteenä. Hänen isänsä Arthur Meier Schlesinger, Sr. oli myös historioitsija.
Schlesinger vaikutti merkittävästi liberaaliteoriaan ja oli intohimoinen Kennedy-tyylisen liberalismin puolestapuhuja. Häntä ihailtiin nokkeluudestaan, oppineisuudestaan ja omistautumisestaan liberalismin historian ja luonteen hahmotteluun. Hän toimi professorina ensin Harvardin yliopistossa ja sitten New Yorkin kaupunginyliopistossa.
Schlesinger oli mukana Yhdysvaltain poliittisessa keskustelussa aina viimeisiin vuosiinsa asti. Vuonna 2004 hän julkaisi viimeisen kirjansa, joka käsitteli George W. Bushin Irak-politiikkaa.
Schlesinger sai kahdesti urallaan Pulitzer-palkinnon. Vuonna 1946 hän sai palkinnon parhaasta historiankirjasta ("The Age of Jackson") ja vuonna 1966 parhaasta elämäkerrasta ("A Thousand Days"). Lisäksi Schlesingerille on myönnetty National Book Award kahdesti. Hän oli tunnettu tehokkaasta työtahdistaan ja ehti kirjojen ohella kirjoittaa tuhansia lehtiartikkeleita.
Schlesinger kuoli 28. helmikuuta 2007 sydänkohtaukseen.
Varjovuoret
Varjovuoret ("Ephel Dúath") ovat vuoristo J. R. R. Tolkienin kuvitteellisessa Keski-Maassa.
Varjovuoret ovat vuorijono Mordorin länsi- ja eteläpuolella. Niiden sindarinkielinen nimi "Ephel Dúath" tarkoittaa "tumman varjon ulompia aitoja". Varjovuoret kohtaavat Ered Lithuin Morannonissa (Mustalla Portilla), joten ne käytännössä sulkevat Mordorin sisäänsä kolmelta puolelta. Minas Morgulin kaupunki suojetaa sen suurinta laakso, jota kutsutaan myös "Nimettömäksi laaksoksi", joka sisältää kirotun joen Morgulduin.
Morgulduin pohjoisrannalta lähtevät osittain piilossa olevat portaat Cirith Ungolin huipulla olevaan torniin. Myös Durthangin linna sijaitsi Varjovuorilla.
Gramsh
Gramsh (albaniaksi myös "Gramshi") on kaupunki Elbasanin maakunnassa Keski-Albaniassa. Kaupunki sijaitsee Devoll-joen laaksossa 40 kilometriä Elbasanista etelään. Kaupungin asukasluku on 10 477 (vuonna 2001).
Osmanivallan aikaan kaupunki oli pieni markkinapaikka. Kommunistivallan aikaan perustettiin ruoka-, alkoholi- ja ennen kaikkea ammustehtaita ja Gramshista tuli pieni kaupunki.
Pukkilan kartano
Pukkilan kartano on Kaarinassa sijaitseva kartanomuseo. Kartano oli 1540-luvulta aina 1720-luvulle Bock-suvun hallussa. Kartanon nykyinen rokokootyylinen päärakennus, jonka rakennutti kartanoa tuolloin omistanut hovioikeudenneuvos, myöhempi Turun ja Porin läänin maaherra Christoffer Johan Rappe, on vuodelta 1762. Museo esittelee 1700-luvun yläluokan asumisoloja. Museovirasto remontoi tilan rakennukset alkuperäiseen ulkoasuunsa vuosina 1965–1970 ja avasi kartanon yleisölle vuonna 1970. Pukkilan kartanomuseo on myös yksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Yhdisyneiden kansakuntien päivänä 2017 lehdistössä kirjoitettiin, että Kiinteistöosakeyhtiö Pukkilan Kartano on ostanut tilan maineen 400 000 euron hinnalla. Uuden omistajan on määrä tarjota tulevaisuudessa toimitiloja kartanokokonaisuudessa perinnerakentamisen alalla toimiville yrityksille ja myös muillea ko. miljöötä arvostaville toimijoille.
Olavi Siippainen
Otto Olavi Siippainen (15. heinäkuuta 1915 Kuopio – 1. marraskuuta 1963 Siilinjärvi) oli suomalainen kirjailija ja runoilija.
Siippainen syntyi kuopiolaiseen työläisperheeseen, hänen vanhempansa olivat maalari Otto Siippainen ja Anna Kustaava Happonen. Siippainen oli naimisissa 1938–1945 toimittaja Lempi Maria Thuren kanssa ja vuodesta 1946 runoilija ja lääketieteen lisensiaatti Laura Latvalan (1921–1986) kanssa. Näistä liitoistaan hänellä oli yhdeksän lasta.
Siippainen kävi kansakoulun ja puolitoista vuotta Kuopion lyseota. Tämän jälkeen hän työskenteli eri ammateissa kuten äitinsä apulaisena tulitikkutehtaassa, juoksupoikana, rotaatioapulaisena, latomossa, postinkantajana, laudan lastaajana, asevarikolla, ammattikalastajana, puusepäntehtaassa ja vaneritehtaassa. Hän haaveili jo tuolloin kirjailijan urasta ja luki paljon kirjastosta lainaamiaan teoksia, hänen suosikkikirjojaan olivat muun muassa Knut Hamsunin "Nälkä", Jack Londonin "Martin Eden" ja Toivo Pekkasen "Tehtaan varjossa". 1935–1936 Siippainen opiskeli Työväen Akatemiassa ja toimi sen jälkeen toimittajana ensin Kajaanissa ja Varkaudessa ja sen jälkeen 1938–1940 Savon Työmiehessä.
Talvi- ja jatkosotiin Siippainen osallistui tk-miehenä. Sodan jälkeen hän toimi vapaana kirjailijana ja lehtimiehenä. Hän kirjoitti pakinoita ja kolumneja eri lehtiin ja toimi Suomen Sosialidemokraatin ja Sosialistisen Aikakauslehden kirjallisuusarvostelijana 1945–1947. Siippainen kirjoitti lehtijuttujaan eri nimimerkeillä kuten Iloinen, Petteri, Kaaleppi, Karho Otto, Kimpinen, Kimpinen Kalle, Mäikiä Urmas, O. S., O. S-nen, Robin Hood, Saarto Olavi, Svejk ja Uolevi. 1940-luvun lopulla hän asui Helsingissä ja osallistui "Urania" -piirin toimintaan. Tähän taidefilosofiaa ja klassista musiikkia harrastaneeseen piiriin kuuluivat muun muassa Eino Krohn, Kai Laitinen, Lassi Nummi, Lasse Heikkilä, Bo Carpelan, Paavo Rintala ja Jouko Tyyri. Viimeiset vuotensa Siippainen asui ensin Joensuun lähellä Paiholassa 1952–1959 ja sitten Siilinjärvellä 1959–1963. Siippainen kuoli sydänkohtaukseen Siilinjärvellä.
Siippainen liittyi työläiskirjailijoiden Kiila-ryhmään 1937 ja oli mukana Kiilan mainitun vuoden albumissa. Heti 1940-luvun alussa hän jäi pois yhdistyksen toiminnasta, vaikka ei koskaan virallisesti eronnutkaan siitä. Esikoisteoksensa "Nuoruus sumussa" Siippainen julkaisi 1940, mutta jo sitä ennen hän oli osallistunut runoantologiaan "Vaella nuoruus" (1939).
Eorl
Eorl Nuori on fiktiivinen henkilö J. R. R. Tolkienin Keski-Maassa. Eorl oli Éothéodin ruhtinas ja Rohanin ensimmäinen kuningas vuosina 2510 - 2545 Kolmatta Aikaa. Eorl oli Eorlin huoneen perustaja.
Yksi merkittävimpiä seikkoja Eorlin valtakaudella oli hänen odottamaton saapumien Celebrantin Kenttien Taisteluun, jossa Eorl johdatti joukkonsa Gondorin apuun. Eorlia voidaan pitää tämän taistelun merkittävänä sankarina ja sen johdosta Cirion, Gondorin käskynhaltija lahjoitti Eorlille Calenardhonin maita. Eorl nai kansansa näille maille ja nousi Rohanin ensimmäiseksi kuninkaaksi.
Eorlia kutsutaan Nuoreksi, koska hän nousi valtaan vain 16-vuotiaana ja säilytti nuorekkaan ulkonäkönsä koko valtakautensa ajan.
Eorl kuoli taistelussa Itäläisiä vastaan.
Fritz-Hugo Backman
Fritz-Hugo Backman (28. helmikuuta 1907 Berliini, Saksa – 8. huhtikuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja. Backman näytteli 1920- ja 1930-luvuilla Helsingissä, Viipurissa ja Tampereella ja toimi sitten teatterinjohtajana Porin Teatterissa 1943–1947, Lahden kaupunginteatterissa 1947–1953 ja 1959–1963 sekä Hämeenlinnan kaupunginteatterissa 1963–1965. Suomen Kansallisteatterissa Backman teki parikymmentä roolia vuosien 1938 ja 1972 välisenä aikana.
Backmanilla on nimiosa elokuvassa "Herra Lahtinen lähtee lipettiin" (1939). Neljä vuotta aiemmin häntä oli kaavailtu sankariosaan Valentin Vaalan komediaan "Kun isä tahtoo...", mutta osaan päätyi ohjaaja itse. Enimmäkseen Backmanin elokuvatyöt ovat sivuosia. Vuoden 1968 "Täällä Pohjantähden alla" -elokuvassa hän näyttelee apteekkari Dahlbergiä. Vuonna 1954 Backman ohjasi Tampereella toimivalle Pyynikin kesäteatterille Wilhelm Meyer-Försterin näytelmän "Vanha Heidelberg".
Fritz-Hugo Backmanille myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1962. Hänen äitinsä oli suomalaisen teatterin uranuurtaja Mia Backman ja puolisonsa vuodesta 1947 alkaen näyttelijä Asta Backman.
Yakuin ōdōrin metroasema
Yakuin ōdōrin metroasema () on Fukuokan kaupungin Chūōn suuralueella sijaitseva metroasema. Asema on neljäs asema Nanakuma-linjalla Tenjin-Minamin aseman päästä lukien. Asema on avattu 3. helmikuuta 2005.
Aseman lähistöllä sijaitsevat muun muassa:
D’Spayre
D’Spayre on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä demoni. D’Spayren ensiesiintyminen tapahtui "Marvel Team-Up" -julkaisun numerossa 68 (1978). Hahmon loivat käsikirjoittaja Chris Claremont ja piirtäjä John Byrne.
Suomessa D’Spayre esiintyi ensimmäisen kerran "Hämähäkkimies Special II" -julkaisun toisessa numerossa (1989).
Konvergenttinen evoluutio
Konvergenttinen evoluutio () tarkoittaa evoluutioprosessia, jossa eliöt, jotka eivät ole toisilleen läheistä sukua, ovat kehittyneet itsenäisesti rakenteiltaan tai toiminnoiltaan erittäin samankaltaisiksi, koska ovat joutuneet sopeutumaan samankaltaiseen ympäristöön tai ekolokeroon. Samankaltaisten sopeumien kehittymisen syynä ovat samankaltaiset valintapaineet. Konvergentin evoluution seurauksena syntyy analogisia rakenteita.
Kulttuurievoluutiossa konvergentti evoluutio on ilmiö, jossa samanlaiset olosuhteet johtavat samankaltaisiin kulttuurisiin toimintatapoihin, vaikka ihmiset ovatkin peräisin muutoin eri kulttuureista.
Konvergentista evoluutiosta esimerkkeinä toimivat lepakoiden, lentoliskojen ja lintujen siivet. Ne kaikki tuottavat samankaltaisen toiminnon ja niiden rakenteissa on yhteneväisyyksiä, mutta ne ovat toisistaan erillään kehittyneitä. Myös silmä on kehittynyt itsenäisesti moneen kertaan eri eliöryhmille.
Charles Darwinin ajoista asti on tiedetty, että samankaltaisilla eliöillä ei välttämättä ole samankaltaisia esi-isiä. Kalan, nisäkkään ja mustekalan silmissä on paitsi samanlaisia rakenteita, myös eroa perusmuodoissa. Siitä voidaan päätellä että niillä ei ole yhteistä silmällistä esi-isää. Geeniperimän vertailu on lisännyt tietoa luonnon konvergensseista.
Samanlaisten piirteiden syntyminen toisistaan erillään on vaikeuttanut eliöiden luotettavaa luokittelua. Toisaalta luonnonvalinnan rajoista ja toiminnoista kiinnostuneet biologit käyttävät konvergenssia saadakseen tietoa siitä, minkälaiset ratkaisut ovat luonnonvalinnalle välttämättömiä ja helppoja. Koska konvergenttien rakenteiden samanlaiset piirteet johtuvat siitä että luonnonvalinta on valikoinut ne, piirteiden samanlaisuudet osoittavat piirteen hyötyyn eikä neutraaliin variaatioon. Lisäksi jos jokin konvergentti piirre ilmestyy useisiin eri sukulinjoihin, se kertoo siitä että luonnonvalinnan on suhteellisen helppo tuottaa kyseistä ominaisuutta.
Sakurazakan metroasema
Sakurazakan metroasema () on Fukuokan kaupungin Chūōn suuralueella sijaitseva metroasema. Asema on viides asema Nanakuma-linjalla Tenjin-Minamin metroaseman päästä lukien. Asema on avattu 3. helmikuuta 2005.
Aseman lähistöllä sijaitsevat muun muassa:
The Fall of Ideals
The Fall of Ideals on All That Remainsin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 11. heinäkuuta 2006., ja sen tuotti Killswitch Engagen kitaristi Adam Dutkiewicz.
Palleroporonjäkälä
Palleroporonjäkälä ("Cladonia stellaris") on torvijäkälien sukuun kuuluva hidaskasvuinen pensasjäkälä.
Palleroporonjäkälä muodostaa harmaita tai kellahtavia palleroita. Se kasvaa 5–15 senttimetriä korkeaksi.
Palleroporonjäkälä kasvaa kuivilla mäntykankailla, kallioilla ja tunturipaljakalla. Se on mantereinen laji ja sitä kasvaa koko Suomessa, mutta se on aika harvinainen saaristossa ja poronhoitoalueella. Sitä tavataan myös muualla Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa.
Palleroporonjäkälää käytetään koristeena kukka-asetelmissa ja seppeleissä. Sitä käytetään myös porojen lisäruokintaan. Ennen vanhaan palleroporonjäkälää laitettiin ikkunalasien väliin kosteutta keräämään. Jäkälän keruu tehdään käsin ja se on keskittynyt Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun alueille. Jäkälä on kuivana helposti murenevaa ja niinpä sitä poimitaankin vain sateen tai kastelun jälkeen. Pienoismalleissa voidaan käyttää palleroporonjäkälää kuvaamaan puuta tai pensasta, mikäli se on mittakaavaan sopiva.
Kainun institutti
Kainun institutti - Kvensk institutt on kansallinen kveenin (kainun) kielen ja kulttuurin keskus. Kveeni-instituutti avattiin virallisesti vuonna 2007. Kveeni-instituutti sijaitsee Norjassa Pyssyjoella Porsangin kunnassa. Instituutin työtehtäviin kuuluvat kveenin kieliraadin hallinnointi sekä kielestä ja kulttuurista tiedottaminen. Keskeisinä päämäärinä on kehittää, dokumentoida ja tehdä tunnetuksi kveenin kieltä ja kulttuuria sekä edistää kielen käyttöä yhteiskunnassa.
Marja Makarow
Marja Terttu Makarow (s. Mäkinen, s. 2. kesäkuuta 1948 Helsinki) on Biokeskus Suomen johtaja heinäkuusta 2016 lähtien. Tätä ennen hän oli Suomen Akatemian tutkimuksen ylijohtaja syyskuusta 2012 kesäkuulle 2016 saakka. Samana vuonna Euroopan komissio nimitti hänet Euroopan innovaatio- ja teknologiainstituutin hallintoneuvostoon. Aiemmin hän toimi Euroopan tiedesäätiön (ESF) pääjohtajana Strasbourgissa vuosina 2008–2011. Vuosina 2003–2007 Makarow oli Helsingin yliopiston tutkimuksesta, tutkijakoulutuksesta ja innovaatiotoiminnasta vastaava vararehtori. Hän on toiminut Helsingin yliopiston soveltavan biokemian ja molekyylibiologian professorina vuosina 2003–2012.
Keväällä 2007 Millennium-teknologiapalkintosäätiön hallitus nimitti Makarowin kansainvälisen Millennium-palkintolautakunnan puheenjohtajaksi. Eduskunnan vaalikaudella 2007–2011 Makarow toimi pääministerin johtamassa Suomen tiede- ja teknologianeuvostossa (vuodesta 2009 tutkimus- ja innovaationeuvosto). Hän oli Suomen molekyylilääketieteen instituutin hallituksen puheenjohtajana kaudella 1.3.2007–28.2.2010. Makarow oli Aalto-yliopiston hallituksen varapuheenjohtaja vuosina 2008–2012.
Makarow toimi vuosina 2000–2004 tutkimusjohtajana Biotekniikan instituutissa. Vuodet 2000–2002 Makarow oli lääketieteellisen biokemian professori Kuopion yliopistossa. Vuosina 1997–1999 hän oli Suomen Akatemian vanhempi tutkija. Vuosina 1998–2003 Makarow oli Suomen Akatemian terveyden tutkimuksen toimikunnan jäsen. Post-doc työnsä hän teki Kai Simonsin tutkimusryhmässä Euroopan molekyylibiologian laboratoriossa.
Professori Makarow valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2003 ja Academia Europæan jäseneksi vuonna 2009.
Marja Makarow toimii Taideyliopiston hallituksen jäsenenä 2018-2021.
Lucas Cranach vanhempi
Lucas Cranach vanhempi (1472 Kronach – 1553) Weimar) oli saksalainen taidemaalari. Hän sai taidemaalarinoppinsa isänsä Hans Malerin työhuoneella. Hän asui Wienissä vuosina 1501–1504, liikkui humanistipiireissä ja maalasi tiedemiesten muotokuvia sekä raamatullisia aiheita kuten teoksen Lepo pakomatkalla Egyptiin. Hän avioitui vuonna 1504 Gothan pormestarin tyttären Barbara Brengbierin kanssa, ja samana vuonna hänestä tuli Fredrik Viisaan hovimaalari. Hän muutti hallituskaupunki Wittenbergiin. Hän teki myös puuleikkauksia ja kaiverruksia, muun muassa Raamatun kertomuksiin. Vuonna 1508 ruhtinas aateloi hänet, ja myöhemmin samana vuonna hänet lähetettiin Alankomaihin. He saivat kaksi poikaa: Hansin (s. 1513) ja Lucasin (s. 1515). Molemmat pojat ryhtyivät maalareiksi. Tyttäret Ursula, Barbara ja Anna syntyivät vuosina 1517, 1519 ja 1520. Cranach toimi Wittenbergin raatimiehenä yli vuoden ja hoiti välillä pormestarin virkaa.
Lucas Cranach
Lucas Cranach -nimisiä henkilöitä ovat olleet:
Ashikaga Takauji
Ashikaga Takauji (, 1305–1358) oli Japanin Ashikaga-shōgunaatin perustaja sekä sen ensimmäinen shōgun. Hänen hallituskautensa alkoi vuonna 1338 (aloittaen niin sanotun Ashikaga-ajanjakson ks. Muromachi-kausi), ja päättyi hänen kuolemaansa 1358. Hän oli Seiwa Genji -sukulinjan samuraitten jälkeläinen.
Takauji oli Kamakura-shōgunaatin kenraali. Hänet lähetettiin Kiotoon vuonna 1333 vaientamaan 1331 alkanutta kapinaa. Petyttyään ajan mittaan hallitsevaan shōgunaattiin, hän liittoutui karkotetun keisari Go-Daigon ja Kusunoki Masashigen kanssa ja valloitti Kioton. Pian tämän jälkeen Nitta Yoshisada hyökkäsi Kamakuran kimppuun palauttaen Go-Daigon de facto -hallitsijaksi. Go-Daigo aloitti niin sanotun Kemmu-restauraation.
Pian vallankaappauksen jälkeen samuraiklaanit alkoivat pettyä hallituksen toimiin, jotka tähtäsivät Heian-kauden pöliittiseen järjestelmään. Takauji ymmärsi, että jos keisari jatkaisi samalla linjalla, samurait kapinoisivat. Hän yritti varoittaa keisaria, mutta hänen varoituksiinsa ei reagoitu.
Hōjō Tokiyuki tarttui mahdollisuuteen ja aloitti Nakasendai-kapinan palauttaakseen shōgunaatin Kamakuraan. Takauji kuitenkin sammutti kapinan, mutta valloitti Kamakuran itselleen. Takauji vaati itselleen shogunin arvonimeä, ja jakoi paikalliset maat seuraajilleen ilman keisarin lupaa. Kaikesta huolimatta Takauji vakuutti uskollisuuttaan keisarille, mutta Go-Daigo lähetti tästä huolimatta Nitta Yoshisadan vangitsemaan Takaujin.
Takauji kohtasi Yoshisadan Hakone Take no Shitan taistelussa ja marssi Kiotoon. Hän valloitti sen vain tullakseen ajetuksi sieltä pois Kyūshūhun Yoshisadan ja Masashigen uudelleenjärjestäytyneiden joukkojen voimin. Kyūshūssa Takuji liittoutui paikallisten heimojen kanssa ja marssi uudestaan Kiotoon. Tällä kertaa hän voitti Yoshisadan ja Masashigen, sai Kioton vallattua, ja nosti uudeksi vasta alkunsa saaneen pohjoisen hovin keisariksi Kōmyōn aloittaen noin kuusikymmentä vuotta kestäneen Nanboku-chō-kauden.
Takaujin pojanpoika Ashikaga Yoshimitsu yhdisti pohjoisen ja eteläisen hovin 1392.
Kurt Russell
Kurt Vogel Russell (s. 17. maaliskuuta 1951 Springfield, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Kurt Russellin isä oli Bing Russell, joka tuli tunnetuksi apulaisseriffi Clem Fosterina "Bonanzasta". Russell aloitti elokuvauransa Elvis-elokuvassa "Sydän tarjolla". Nuorena hän näytteli myös monissa Disneyn elokuvissa. Hän pelasi myös baseballia 1970-luvun alussa, mutta joutui lopettamaan pelaamisen loukkaannuttuaan ottelussa. Elokuvissa Russellin rooli on usein ollut antisankari. Hän sai Golden Globe -ehdokkuuden parhaasta miessivuosasta vuonna 1984. Russell muistetaan etenkin yhteistyöstään John Carpenterin kanssa, jonka kanssa hän on tehnyt neljä elokuvaa.
Steve Zing
Steve Zing (s. 29. kesäkuuta 1964) on yhdysvaltalainen muusikko. Hän on soittanut muun muassa Implosion, Mourning Noise, The Undead, Samhain ja Danzig -yhtyeissä.
Zing valmistui Lodi High Schoolista vuonna 1982 yhdessä Samhainista ja Danzigista tutun Eerie Vonin kanssa. Zing soitti Samhainissa "Unholy Passion" EP:n nauhoituksiin asti, jonka jälkeen hänet korvasi London May. Hän palasi vähäksi aikaa The Undead-yhtyeeseen. Vuonna 1999 Zing osallistui Samhainin paluukiertueelle, joka juhlisti juuri julkaistua Samhain-boksia. Vuonna 2006 Zing liittyi basistiksi Danzigin Blackest of the Black -kiertueen ajaksi.
Streetlight Manifesto
Streetlight Manifesto on kolmannen aallon Ska -yhtye East Brunswickistä, New Jerseystä. He julkaisivat ensimmäisen albuminsa 26.8.2003 jonka nimi oli Everything Goes Numb.
Black Metal Kommando / Gas Chamber
Black Metal Kommando / Gas Chamber on suomalaisen black metal -yhtye Satanic Warmasterin vuonna 2005 julkaisema kokoelmalevy ennen julkaisemattomia nauhoituksia.
Levy sisältää kolme Satanic Warmaster nauhoitetta vuosilta 2000 – 2001, jotka jäivät aikanaan julkaisematta mm. ”Black Metal Kommandon” heikon rumpusoundin ja ”Gas Chamberin” rotusortoa ja holokaustia käsittelevien teemojen takia.
OSA I - Black Metal KommandoOSA II - Gas ChamberOSA III - MOOZZHEAD split / Tribute to Beherit
Grant Wood
Grant Wood, syntymänimeltään Grant DeVolson Wood (13. helmikuuta 1891, Anamosa, Iowa – 12. helmikuuta 1942, Iowa City, Iowa) oli yhdysvaltalainen taidemaalari. Hänet tunnetaan parhaiten maalauksista, jotka kuvaavat Yhdysvaltain Keskilännen maaseutua. Hän matkusti neljästi Eurooppaan opiskelemaan maalaustekniikoita, erityisesti impressionismia vuosina 1920–1928. Suurin vaikuttaja oli kuitenkin Jan van Eyck. Wood opetti maalausta Iowan yliopistossa vuonna 1934. Yksi hänen tunnetuimpia teoksiaan on "Amerikkalaista gotiikkaa".
Denver Nuggets
Denver Nuggets on yhdysvaltalainen koripalloseura, joka pelaa NBA-liigassa. Se pelasi ensimmäisen kautensa NBA:ssa vuonna 1976. Seuran historian tunnetuimpia pelaajia ovat Alex English, Dan Issel, David Thompson, Dikembe Mutombo, Allen Iverson ja Carmelo Anthony. Seura ei ole voittanut yhtäkään NBA-mestaruutta. Viimeksi se on pelannut pudotuspeleissä keväällä 2013 ja viimeksi se on edennyt pudotuspeleissä ensimmäistä kierrosta pidemmälle keväällä 2009.
Uinti kesäolympialaisissa 1928
Vuoden 1928 kesäolympialaisissa, Alankomaiden Amsterdamissa, uitiin yhteensä 11 uintimatkaa, kuusi miehille ja viisi naisille.
Led Zeppelin Remasters
Remasters on englantilaisen rockyhtyeen Led Zeppelinin vuonna 1990 julkaistu kokoelmalevy.
Levyn kolmas osa (CD3) koostuu Led Zeppelinin jäsenten haastatteluista. Se on julkaistu myös erillisenä albumina nimellä Profiled.
Marco Di Vaio
Marco Di Vaio (s. 15. heinäkuuta 1976 Rooma, Italia) on uransa lopettanut italialainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Di Vaio edusti viimeiset vuotensa MLS:n Montreal Impactia. Aiemmin sitä hän on edustanut Laziota, Veronaa, Baria, Salernitanaa, Parmaa, Juventusta, Valenciaa, Monacoa, Genoaa ja Bolognaa.
Di Vaio on pelannut myös Italian maajoukkueessa. Hän kuului Italian joukkueeseen vuoden 2004 EM-kilpailuissa.
Atsitromysiini
Atsitromysiini on makrolidiryhmään kuuluva antibiootti, joka on johdettu puolisynteettisesti erytromysiinistä.
Atsitromysiiniä käytetään hoitamaan muun muassa infektioita, kuten keuhkoputkentulehdusta, keuhkokuumetta ja välikorvantulehdusta. Lisäksi sitä käytetään suurina kerta-annoksina klamydian hoitoon.
Atsitromysiiniä sisältävien lääkkeiden on todettu aiheuttavan rytmihäiriöitä. Riskiryhmään kuuluvat ne, joilla on normaalia hitaampi syke, veren alhainen kalium- tai magnesiumpitoisuus, sekä ne jotka syövät tiettyjä, epäsäännöllisen sykkeen tai rytmihäiriöiden hoitoon käytettäviä lääkkeitä.
Suomessa myytäviä atsitromysiiniä sisältäviä lääkkeitä ovat Zithromax ja Azithromycin Sandoz.
Atsitromysiinin perusrakenteena on laktonirengas, jossa on 14 hiiliatomin lisäksi yksi typpiatomi. Muiden makrolidien tapaan atsitromysiini sitoutuu bakteerien ribosomeihin estäen niiden proteiinisynteesiä.
Atsitromysiinin kemiallinen kaava on CHNO, moolimassa 748,88 g/mol ja CAS-numero 83905-01-5.
Atsitromysiini-antibiootilla hoidetaan muun muassa keuhkoputkentulehdusta ja klamydiaa. Yhdysvalloissa on varoitettu, että antibiootti voi aiheuttaa jopa kuolettavia sydämen rytmihäiriöitä
Koivukosken voimalaitos
Koivukosken voimalaitos on Kajaaninjoessa Kajaanissa sijaitseva, Kainuun Voima Oy:n omistama voimalaitos. Voima-asema, jossa on kaksi vesiturbiinia, rakennettiin vuonna 1943. Turbiinit ovat pystyasennossa olevia Kaplan-tyyppisiä. Voimalaitoksen rakennutti Kajaanin Puutavara Osakeyhtiö. Voima-asema rakennettiin tuottamaan sähköä yhtiön sahalle, sellutehtaalle (suljettu vuonna 1982) ja paperitehtaalle (suljettu vuonna 2008). Voimalarakennuksen on suunnitellut arkkitehti Eino Pitkänen. Kainuun Voiman omistukseen voimalaitos siirtyi vuonna 1995 Yhtyneet Paperitehtaat-konsernilta. Nykyisellään voimalaitos tuottaa sähköä Kainuun Voiman asiakkaille.Voimalaitoksesta kunnostetaan kaupungin keskustan puoleinen koneisto kesäkuun 2008 ja marraskuun 2010 välisenä aikana ja toinen koneisto jätetään varalle. Voimalaitoksen rakennus ja patorakennelmat kunnostetaan ulkopinnoiltaan. Väriksi haetaan mahdollisimman alkuperäistä sävyä, joka on vaaleahko. Toinen koneisto on ollut pois käytöstä turbiinin öljyvuodon vuoksi vuodesta 2006.
7. heinäkuuta 1951 Suomessa julkaistiin ruskea 20 markan arvoinen postimerkki Kajaanin kaupungin 300-vuotisjuhlien kunniaksi. Postimerkissä näkyvät Ämmänkosken saaressa oleva Isak Rasmuksenpojan johdolla vuosina 1604–1619 rakennettu Kajaanin linna (1619–1717), Koivukosken voimalaitos ja Jac Ahrenbergin Kajaanin kirkko (1896) sekä Engelin suunnitteleman Kajaanin raatihuoneen tornit.
Rogue (sarjakuvahahmo)
Rogue on kuvitteellinen supersankaritar Marvel Comicsin sarjakuvamaailmassa. Hän on yksi Ryhmä-X:n jäsenistä. Hänen ensiesiintymisensä oli "Avengers Annual" #10 -lehdessä ja hänet loivat Chris Claremont ja Michael Golden.
Roguen tärkein supervoima on kyky imeä kosketuksellaan muiden supervoimat ja muistot. Rogue imi rikollisuransa aikana Carol Danversilta voimat, jotka jäivät hänelle pysyvästi. Näihin kuuluvat kyky lentää, yli-inhimillinen voima ja haavoittumattomuus. Myöhemmin Rogue myös imi Aurinkotulen voimat.
Rogue esiintyi X-Men -televisiosarjassa (1992-1997), jossa hän oli yksi tärkeimmistä Ryhmä-X:n jäsenistä. Tässä animaatiosarjassa hänellä oli kaikki sarjakuvista tutut voimansa, mukaan lukien Neiti Ihmeeltä viemänsä voimat. Hänen äänenään toimi Lenore Zann.
Rogue esiintyi -televisiosarjassa (2000-2003) ja hänen äänenään oli Meghan Black. Hahmoa kuvattiin sarjassa passiivisena goottina, hyvin erilaisena kuin vuoden 1992 animaatiosarjassa.
Anna Paquin esitti Rogueta elokuvissa X-Men (2000), X-Men 2 (2003) ja (2006).
Bobby Smith
Robert ”Bobby” Smith (s. 12. helmikuuta 1958 North Sydney, Nova Scotia, Kanada) on entinen jääkiekkoilija. Hyökkääjänä pelannut Smith edusti Montreal Canadiensia ja Minnesota North Starsia National Hockey Leaguessa.
Juniorina Ottawa 67's -joukkueessa Ontario Hockey Leaguessa Bobby Smith paransi liigan kausikohtaista piste- ja syöttöennätystä (69+123=192) siirtäen Wayne Gretzkyn 182 pisteen junioriennätyksen historiaan kaudella 1977–1978.
Bobby Smith on QMJHL-liigan Halifax Mooseheadsin pääomistaja.
Keminmaan lukio
Keminmaan lukio on Keminmaan kunnassa sijaitseva lukio, joka perustettiin vuonna 1975. Kunnan nimi oli vielä tuolloin "Kemin maalaiskunta", mutta nimi muutettiin muutama vuosi myöhemmin nykyiseen muotoonsa Keminmaaksi. Sen vuotuinen oppilasmäärä on noin 250 ja sen ylläpitäjänä toimii Keminmaan kunta. Kuten muutkin lukiot, Keminmaan lukio on yleissivistävä koulu, jonka tehtävä on antaa opiskelijalle laaja-alainen yleissivistys ja monipuoliset mahdollisuudet saavuttaa jatko-opintokelpoisuus.
Dave Taylor (jääkiekkoilija)
Dave Taylor (s. 4. joulukuuta 1955, Levack, Ontario, Kanada) on entinen jääkiekkoilija. Taylor edusti NHL:n Los Angeles Kingsiä pelaajana vuosina 1977–94. Hän toimi Kingsin toimitusjohtajana vuodesta 1997 vuoteen 2006.
Taylor pelasi oikeaa laitaa niin sanotussa "Triple Crown Line" -ketjussa, jossa keskusmies oli Marcel Dionne ja vasen laitahyökkääjä Charlie Simmer.
Doug Wilson
Douglas Wilson (s. 5. heinäkuuta 1957 Ottawa, Ontario, Kanada) on entinen jääkiekkoilija. Puolustajana pelannut Wilson aloitti juniorikiekon Ottawa 67’s -seurassa Ontario Hockey Association -sarjassa. Hänet varattiin kaikkiaan kuudentena pelaajana vuoden 1977 NHL-varaustilaisuudessa. Hän pelasi 14 kautta Chicago Blackhawksissa ja kaksi kautta San Jose Sharksissa, jossa lopetti uransa vuonna 1993.
Doug Wilson on nykyisin San Jose Sharksin toimitusjohtaja.
Naisten Suomen Cup
Naisten Suomen Cup on joka vuosi järjestettävä naisten jalkapalloturnaus. Naisten Suomen Cupia on pelattu vuodesta 1981 lähtien. Tuolloin kilpailuun osallistui 10 SM-sarjan joukkuetta. Kilpailu tunnettiin vuoteen 1988 asti nimellä STS-cup, päätukijan Suomen Työväen Säästöpankin mukaan.
Cup on avoinna kaikille Suomen Palloliiton sarjoissa pelaaville joukkueille sekä reservi-, Ladies- ja B-tyttöjen joukkueille. Näin on ollut vuodesta 1982.
Naisten Suomen Cupin menestynein joukkue on Helsingin Jalkapalloklubi, joka on voittanut kilpailun 15 kertaa.
Varsinaisen Naisten Suomen Cupin loppuottelun lisäksi loppuottelutapahtuman yhteydessä pelataan pikkufinaali, jossa kohtaavat parhaat (cupissa pisimmälle selvinneet) Naisten Liigaa alemman tason joukkueet.
Joutsensilta
Joutsensilta on Oulussa sijaitseva ajoneuvo- ja kevyen liikenteen käyttöön rakennettu silta. Sillan pituus on 560 metriä ja siihen liittyy Oulun veturivarikolta nouseva 132 metrin mittainen ramppisilta. Sillan hyötyleveys on 14,5 metriä ja siltakannen pinta-ala on 9 544 m². Silta ylittää Pohjanmaan radan sekä Oulun tavararatapihan 29 raidetta, yhdistäen Limingantullin ja Nokelan kaupunginosat. Silta rakennettiin vuosina 1995–1996, ja se on Suomen pisin maasilta, sekä Suomen kuudenneksi pisin silta.
Silta on geometrialtaan vaihteleva, ja se ylittää ratapihan lisäksi kaksi rakennusta. Sillan pääosuus on muodostettu noin 500 metrin mittaisesta teräksisestä liittopalkkisillasta sekä laattasillasta. Ratapihalta nouseva ramppisilta on teräsbetoninen yhtenäinen laattasilta.
Siltaan on käytetty terästä 1 430 tonnia, betoniterästä 970 tonnia sekä 8 100 m³ betonia. Sillan rakennuskustannukset olivat noin 39 miljoonaa markkaa. Sillan pääurakoitsijat olivat Palmberg-Rakennus Oy sekä Steel Haka Oy. Sillan on suunnitellut Timo Rantakokko.
Papa Don’t Preach
”Papa Don’t Preach” on yksi yhdysvaltalaisen poplaulajan Madonnan musiikkikappaleista. Se julkaistiin Yhdysvalloissa 11. kesäkuuta 1986 toisena singlenä albumilta "True Blue". Kappale saavutti singlelistan ensimmäisen sijan niin Suomessa, Yhdysvalloissa, Australiassa kuin Britanniassakin. Kappaleen tuotti Madonna yhdessä Stephen Brayn kanssa. Sen sanoituksesta puolestaan vastasi suurimmaksi osaksi Brian Elliot.
Australian Grand Prix 1996
Australian Grand Prix 1996 oli Formula 1 -kauden 1996 ensimmäinen osakilpailu. Se ajettiin Australian Melbournessa uudella, järveä kiertävällä puistoradalla. Australian GP oli ajettu aiemmin vuosina 1985-95 Adelaiden kapealla katuradalla.
Aika-ajossa paalupaikan valtasi Williamsin kanadalaistulokas Jacques Villeneuve. Hänen tallitoverinsa Damon Hill otti toisen lähtöruudun. Eddie Irvine oli kolmas. Lähes kohtalokkaasta Adelaiden viime syksyisestä onnettomuudesta toipunut Mika Häkkinen starttasi viidennestä ruudusta. Mika Salo oli aika-ajon kymmenes. Kilpailu ajettiin aurinkoisessa säässä. Lähtövalot sammuivat. Villeneuve piti johtoasemansa myös startin jälkeen. Hill ei onnistunut yhtä hyvin. Hän joutui päästämään Ferrarit Michael Schumacherin ja Irvinen ohi ensimmäisessä mutkassa. Martin Brundlen kolmannen mutkan näyttävän ilmalennon jälkeen kisa kuitenkin keskeytettiin, ja autot ryhmittyivät lähtöruudukkoon uutta starttia varten. Uusi lähtö onnistui, ja kärjen järjestys säilyi muuttumattomana. Brundle kolaroi Pedro Dinizin kanssa jo kilpailun toisella kierroksella, ja joutui keskeyttämään. Häkkinen oli menettänyt yhden sijan, ja Schumacher oli päässyt Irvinen ohi. Rataa kierrettiin järjestyksessä Villeneuve, Hill, Schumacher, Irvine, Jean Alesi ja Häkkinen. Alesi yritti ohittaa edellä ajanutta Irvinea sillä seurauksella, että hän pyörähti ja rikkoi autoaan. Hän ajoi varikolle, ja jätti leikin kesken. Kierroksella 30 Villeneuve kurvasi ainoalle varikkopysähdykselleen. Hillin vuoro oli kaksi kierrosta myöhemmin. Hän ehti pysähdykseltään takaisin radalle juuri Villeneuven eteen. Tämä kuitenkin ohitti Hillin jo samalla kierroksella. Schumacherin kilpailu päättyi jarrujen pettämiseen ja ulosajoon kierroksella 33. Villeneuve oli ajamassa heti debyyttikisassaan uransa ensimmäiseen voittoon, mutta öljynpaineet olivat kohonneet joten hän sai käskyn hidastaa. Hill ajoi voittoon ja Villeneuve varmisti Williamsin kaksoisvoiton toisella sijallaan. Kolmas mies palkintokorokkeella oli Irvine. Myös molemmat suomalaiset keräsivät pisteitä. Häkkinen oli viides ja Salo kuudes.
Pensasangervot
Pensasangervot ("Spiraea") on suku ruusukasvien ("Rosaceae") heimossa. Useita lajeja ja lajikkeita käytetään koristekasveina. Suomessa suvun lajit ovat hyvin suosittuja ja tärkeä osa pihojen kasveja.
Pensasangervot ovat yleensä pienehköjä tai keskikokoisia kesävihantia yksikotisia pensaita. Lehdet sijaitsevat kierteisesti. Lehdet ovat ehyitä tai harvoin liuskaisia ja ehyt- tai hammaslaitaisia. Lehtiruoti on lyhyt.
Kukinto on huiskilo tai sarjamainen ja sijaitsee kuluvan kesän kasvaimen kärjessä tai edellisen kesän kasvaimen sivulla tai lyhyen kukintoperän kärjessä. Kukkien teriö on valkoinen tai punertava ja 5-lukuinen. Hedelmä on monisiemeninen tuppilo.
Monet lajit ovat kauniisti kukkivia ja niitä on eri korkuisia noin 2 metrin korkuisesta punapajuangervosta ("Spiraea douglasii") noin 30 cm:n korkuiseen lamopensasangervoon ("Spiraea decumbens"). Kukat ovat varsin mesipitoisia ja houkuttelevat paljon pölyttäjähyönteisiä, esimerkiksi perhosia ja kimalaisia.
Kaikki angervoiksi kutsutut pensaat eivät kuulu "Spiraea"-sukuun, vaan myös jaloangervot ("Astilbe") ja pihlaja-angervot  ("Sorbaria") kasvavat pensasmaisiksi kasveiksi.
Useimmat matalat pensasangervot kestävät kuivuutta mutta viihtyvät normaalikosteassa maassa. Toiset suosivat kosteaa maata. Kaikki pensasangervot ovat valokasveja.
Eisteddfod
Eisteddfod on kymrin kielen kunniaksi ja tukemiseksi vuosittain järjestettävä runo-, musiikki- ja näytelmäjuhla. Se sai tiettävästi alkunsa 600-luvulla, mutta se on merkitty muistiin vuonna 1176, jolloin Deheubarthin Rhys ap Gruffydd järjesti hovissaan Aberteifissa juhlan. Vuosien mittaan juhla hiipui, ja vasta 1700-luvulla perinne heräsi uudelleen henkiin. Juhlassa koristeellisesti pukeutuneet kuorot ja orkesterit kilpailevat palkintosijoista.
Sana "eisteddfod" muodostuu kymrin sanoista "eistedd" ’istua’ ja "bod" ’olla’, tarkoittaen kirjaimellisesti istuntoa.
Birminghamin kansainvälinen lentoasema
Birminghamin kansainvälinen lentoasema voi tarkoittaa:
Sydämen vajaatoiminta
Sydämen vajaatoiminta (latinaksi "Insufficientia cordis") on sairaustila, jossa sydämen pumppaustoiminta ei ole riittävää. Kansainvälinen tautiluokitus ICD-10 käyttää tilasta päänumeroa I50. Alanumero riippuu muista tekijöistä.
Sydämen vajaatoiminta on harvoin itsenäinen tauti, jolle ei ole olemassa jotain selittävää tekijää. Sydämen vajaatoiminnan ensisijaisina syinä voidaan pitää muun muassa
Toissijaisia sydämen vajaatoiminnan syitä on paljon, ja ne ovat usein yhteydessä toisiinsa.
Monesti sydän on kokonaisuudessaan vajaatoimintainen. Tunnetaan kuitenkin oikean puolen ja vasemman puolen vajaatoiminta, jotka aiheuttavat erilaisia oireita ja löydöksiä.
Sydämen vajaatoiminnan vaikeusastetta on arvioitu NYHA-luokituksella ja sitä täydentävällä AHA-luokituksella, jotka ovat yhdysvaltalaista alkuperää mutta täysin käyttökelpoisia ja käytössä yleismaailmallisesti.
Sydämen vajaatoimintaa hoidettaessa on selvitettävä ilmiön perussyy ja hoidettava se. Käytössä on myös lääkinnällisiä hoitoja.Operatiivisina hoitona voivat tulla kyseeseen muun muassa läppäleikkaukset, suonten korjausleikkaukset ja sydämensiirto.
Akuutissa tilanteessa käytetään myös raajasidoksia, joilla yritetään estää liiallisen nestemäärän rasitusvaikutus.
Vuoden kestäneessä kokeessa 239 sydämen vajaatoimintapotilasta sai päivittäin 100 µg:n annoksen D3-vitamiinia tai lumevalmistetta. Tutkimuksen alkaessa kaikkien osallistujien D-vitamiinipitoisuudet olivat alle suositusten. Kävelytesteissä D-vitamiini ei lisännyt potilaiden fyysistä toimintakykyä mutta paransi mahdollisesti sydänlihaksen toimintaa ejektiofraktiolla mitattuna. Tutkijat toteavat raportissaan, että lisätutkimuksia tarvitaan.
Salmisaaren voimalaitos
Salmisaaren voimalaitos on Helenin (Helsingin Energia) omistama voimala Salmisaaressa Helsingissä. Vuonna 1953 toimintansa aloittanut Salmisaari A tuotti ensin sähköä ja vuodesta 1957 myös kaukolämpöä. Kaukolämpöä se tuotti ensimmäisenä laitoksena Helsingissä. Vuodesta 1984 lähtien käytössä ollut kivihiiltä käyttävä Salmisaari B tuottaa 160 megawattia sähkötehoa ja 300 megawattia kaukolämpöä. Vanhempi A-voimala kykenee nykyään tuottamaan kaukolämpöä 180 MW. Tätä käytetään yleensä vain tarvittaessa. Kaukolämmön kulutushuippujen varalle Salmisaaressa on lisäksi 120 MW:n tehoinen raskasta polttoöljyä käyttävä kattila. Voimalan läheisyydessä sijaitsee myös Kellosaaren kaasuturbiinivoimala.
Salmisaaren voimalaitos toimii nykyisin niin sanotusti kolmoistuotannossa, eli sähkön ja kaukolämmön lisäksi se tuottaa energian myös kaukojäähdytysjärjestelmään.
Voimalaan rakennettiin vuonna 2014 pellettijärjestelmä ja ensimmäiset koepoltot aloitettiin seuraavana vuonna. Pellettejä käytetään kivihiilen rinnalla ja niistä tulee 5–7 prosenttia polttoaineesta.
Salmisaaren voimalaitoksen piippu on 150 metriä korkea, mikä tekee laitoksesta Helsingin korkeimman rakennelman.
Porin silta
Porin silta (myös Porinsilta) on rautainen silta Porissa. Se ylittää Kokemäenjoen ja sijaitsee aivan kaupungin keskustan tuntumassa.
Silta vihittiin käyttöön 26. syyskuuta vuonna 1926 ja oli ensimmäinen Kokemäenjoen ylittävä rautasilta. Sen vihkijänä toimi presidentti Lauri Kristian Relander. Sillan suunnittelusta vastasi insinööri Jalmar Castrén ja sen rakensi helsinkiläinen Oy Constructor Ab. Uusi silta korvasi Charlotta-nimisen ponttoonisillan. Ponttoonisilta oli avattu 12. toukokuuta 1855 Charlottan päivänä, siitä nimi. Porin silta on tyypiltään riippupaarteinen kaideansassilta.
Silta oli aikaisemmin avattava. Pohjoisin jänne nostettiin läppämäisesti ylös laivan tullessa. Nostokoneisto tuli kuitenkin tarpeettomaksi laivojen koon kasvaessa ja kaiken laivarahtiliikenteen siirtyessä Mäntyluotoon. Viimeksi siltaa on nostettu 1960-luvun alussa.
Porin silta yhdistää Etelärannan historialliset kivitalokorttelit Isosannan teollisuusmiljööseen. Sen eteläpäässä on Keski-Porin kirkko ja pohjoispään länsipuolella sijaitsee Porin puuvillatehdas. Sillalta etelään johtaa Yrjönkatu, joka on nykyään osittain kävelykatuna ja pohjoiseen taas Siltapuistokatu. Porin silta on suojeltu asemakaavalla.
Valtatie 8 kulki Porin keskustan läpi Yrjönkatua ja Porinsiltaa pitkin aina Linnansillan valmistumiseen vuoteen 1974 saakka.
Sillan peruskorjaus alkoi maaliskuussa 2014, sen on tarkoitus valmistua lokakuussa 2014. Korjauksen ajan silta on poissa ajoneuvoliikenteen käytöstä, mutta kevyt liikenne pääsee kulkemaan keskeytyksettä.
Randy Carlyle
Randolph Robert ”Randy” Carlyle (s. 19. huhtikuuta 1956 Sudbury, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija ja valmentaja. Valmentajana hän oli voittamassa Stanley Cupia Anaheim Ducksin kanssa kauden 2006–2007 päätteeksi.
Puolustajana pelanneen Carlylen varasi NHL:n Toronto Maple Leafs vuonna 1976. Kilpailevan WHA-liigan Cincinnati Stingers varasi hänet myös samana vuonna, mutta Carlyle valitsi Toronton. Carlyle pelasi NHL:ssä myös Pittsburgh Penguinsissa ja Winnipeg Jetsissä. Hän toimi joukkueen kapteenina kummassakin seurassa. Hän pelasi 17 kautta ja keräsi 1055 ottelussa puolustajalle korkeat tehopisteet 148+499=647.
Valmennusuransa Carlyle aloitti vuonna 1995 Winnipegin apuvalmentajana. Vuonna 2005 hän aloitti Anaheimin päävalmentajana. Hän valmensi Ducksin Stanley Cup -mestaruuteen keväällä 2007. Carlyle oli Ducksin päävalmentajana joulukuulle 2011, jolloin hänelle annettiin potkut, kun joukkue oli aloittanut kauden huonosti. Ducks palkkasi hänen korvaajakseen kaksi päivää aiemmin Washington Capitalsista erotetun Bruce Boudreaun.
Randy Carlylella on vaimo ja kolme lasta. Carlylella on suomalaiset sukujuuret, sillä hänen isovanhempansa Arvi Luikku ja Jenny Muurinaho olivat Kanadaan muuttaneita suomalaisia, jotka olivat kotoisin alun perin Etelä-Pohjanmaalta Lehtimäeltä ja Ylistarosta.
Halikon rautatieasema
Halikon rautatieasema (, ratakm 149+131) oli rantaradan varrella sijainnut rautatieasema Halikon Asemanseudulla. Asema oli rakennettu 1899 kreivi August Armfeltin antamalle maalle, joka sijaitsi kuitenkin kaukana Halikon keskuksista ja palveluista, eikä siitä siksi kehittynyt merkittävää liikennepaikkaa.
Aseman kolmas raide purettiin jatkosodan jälkeen ja vuonna 1955 asema alennettiin seisakkeeksi. Henkilöliikenne lopettiin kokonaan vuonna 1969. Kun rantarataa siirrettiin hieman vuonna 1989, jouduttiin aseman makasiinit purkamaan.
Asemarakennusta alettiin kunnostaa talkoovoimin vuonna 1999, ja siitä tulikin asuinrakennus. Tapaninpäivänä 2004 asemarakennuksessa syttyi lämpöpuhaltimesta tulipalo, joka tuhosi asemarakennuksen. Vuonna 2006 rauniot purettiin ja asemarakennuksesta on jäljellä enää korkea kivijalka.
Sätra
Sätra on kaupunginosa Skärholmenin kaupunginosa-alueella Tukholmassa Ruotsissa. Sätran metroasema palvelee kaupunginosaa.
Tukholman kaupungin ostettua Sätran maat vuonna 1961 sille laadittiin asemakaava vuonna 1962. Rakentaminen alkoi vuonna 1964 ja jatkui vuoteen 1972 asti.
Ryhmävalitus
Ryhmävalitus on Suomessa kuluttajariita-asioihin liittyvä valitustapa, jossa samankaltaisia riita-asioita voidaan käsitellä kuluttajariitalautakunnassa yhtenä tapauksena.
Kuluttajariitalautakunnasta annetun lain mukaan lautakunta voi käsitellä asian ryhmävalituksena, jos useilla kuluttajilla taikka vastaavilla on tai voidaan olettaa olevan samaa elinkeinonharjoittajaa kohtaan sellaisia vaatimuksia, jotka voidaan ratkaista yhdellä lautakunnan päätöksellä. Ryhmävalituksen saattaa vireille kuluttaja-asiamies.
Suomen ensimmäinen ryhmävalitus tehtiin maaliskuussa 2011. Kuluttaja-asiamiehen vireille panema ryhmävalitus oli tehty rakennusyhtiö Peab Oy:tä vastaan, ja sen syynä olivat uuden asunnon kaupassa annetut harhaanjohtava tiedot, koska yhtiö oli ilmoittanut Raisioon rakennuttamansa rivitaloyhtiön hoitovastikkeen selvästi toteutunutta alhaisemmaksi. Ryhmävalitus koski 11 osakasta. Kuluttaja-asiamies vaati, että rakennusyhtiö maksaa osakkaille hinnanalennusta asuntokauppalain perusteella. Peab Oy kiisti väitteet harhaanjohtavista tiedoista. Yhtiön mukaan hoitovastikkeen nousu johtui ennakoimattomista menoista ja siitä, että yhtiön asioita oli hoidettu huonosti.
Ryhmävalitus hylättiin kuluttajariitalautakunnassa huhtikuussa 2012. Lautakunta totesi ratkaisussaan, että taloussuunnitelmassa esitetyt luvut ovat arvioita eikä niitä voi siksi pitää täysin sitovina. Asuntokaupoissa ei ollut lautakunnan mukaan tapahtunut asuntokauppalain mukaista virhettä eikä asunnon ostajille siksi suositeltu hyvitystä.
Espanjan inkvisitio
Espanjan inkvisitio oli katolinen tutkinta- ja tuomiolaitos, jonka perustivat vuonna 1478 Isabella ja Ferdinand Kastiliassa. Inkvisition tuomiovalta ulottui vain Espanjan kristittyihin, mikä maurien ja juutalaisten karkottamisen jälkeen tarkoitti kuitenkin käytännössä kaikkia espanjalaisia. Espanjan inkvisitio lopetettiin Napoleonin vallan aikana 1808–1812, mutta se perustettiin uudelleen Ferdinand VII:n palattua valtaistuimelle. Se lopetettiin 1834. Inkvisitio otettiin käyttöön myös Meksikossa, ja se jatkoi toimintaansa Meksikon itsenäistymiseen saakka.
Inkvisitio teki muun muassa käännynnäisten ("conversos") muslimien ja juutalaisten käsittelyä.Inkvisitio pyrki varmistamaan "veren puhtautta" ("limpieza de sangre") käännynnäisten joukossa. Nämä toimet ja julkiset rankaisemiset (autodafee) saivat varsin synkän maineen. Huonoa mainetta selittää osin Englannin protestanttien 1500-luvulla levittämä propaganda. Portugali toteutti samanlaisia uskonnollisia tutkimuksia merentakaisissa siirtokunnissaan, etenkin Goassa, jossa katolilaisuuden ja hindulaisuuden synkretismi kitkettiin pois.
Myöhemmät tutkimukset ja Vatikaanin arkistot paljastavat, että Espanjan inkvisitio ei ollut niin raaka kuin sen maine on antanut ymmärtää. Tuomiot olivat huomattavasti lievempiä kuin maallisissa inkvisitioissa. Syytökset tutkittiin tarkkaan, sillä inkvisitio oli tietoinen mahdollisista perättömistä ilmiannoista. Useasti syytetylle tuomittiin katumusharjoituksia ja vain harvoin päädyttiin roviolle. Vatikaanin teettämän ja vuonna 2004 julkaistun tutkimuksen mukaan Espanjan inkivisition tutkimista ihmisistä 1,8 % teloitettiin. BBC julkaisi jo kymmenen vuotta aiemmin Timewatch -sarjassaan aihetta käsitelleen dokumentin nimellä "The Myth of the Spanish Inquisition", joka käsitteli Espanjan inkvisition huonon maineen syntymistä.
Jatzofrenia
Jatzofrenia oli Yleisradion uutta ja sähköistä jazz-musiikkia esittelevä radio-ohjelma. Sitä toimittivat Markus "DJ Markka" Partanen ja DJ Bunuel.
Ohjelmaa lähetettiin vuodesta 1995, alun perin Radiomafiassa, vuosina 2003–2006 YleQ:ssa ja loppuvaiheessa Yle Radio 1 -kanavalla.
"Jatzofrenia" lähetettiin sunnuntai-iltaisin klo 21–22. Vuoden 2014 alusta "Jatzofrenia", maanantai-illan "Jazzradio" ja perjantain "Svengaava iltapäivä" korvautuivat Yle Radio 1:n sunnuntai-iltojen kolmituntisella (klo 19–22) "Jazzklubi"-ohjelmakokonaisuudella.
Georges Berger
Georges Berger (14. syyskuuta 1918, Molenbeek Saint-Jean – 23. elokuuta 1967, Nürburgring) oli belgialainen kilpa-autoilija. Hän osallistui Formula 1 -sarjaan kausilla 1953 ja 1954 ja osallistui kahteen Grand Prix -kilpailuun. Näissä kilpailussa hän ajoi Gordini-autoa yksityisesti. Berger keskeytti molemmissa kilpailuissa, eikä savuttanut F1-urallaan näin ollen yhtään MM-pistettä.
Berger kuoli Porsche 911 -autolla sattuneessa onnettomuudessa "Marathon de la Route" -kilpailussa Nürburgringin radalla vuonna 23. elokuuta 1967.
Luettelo Viron merivoimien aluksista
Luettelo Viron merivoimien aluksista jakautuu kahteen osaan, joista ensimmäisessä osiossa listataan palveluksessa olevat ja toisessa laivastossa 1918-1940 palvelleet ja vuoden 1991 jälkeen palveluksesta poistetut alukset.Viron merivoimissa palveli vuosina 1918-1940 yli 120 alusta ja vuosina 1991-2006 on merivoimien aluksista seitsemän poistettu palveluksesta.
Martin Lichtenstein
Martin Heinrich Karl Lichtenstein (10. tammikuuta 1780 Hampuri – 2. syyskuuta 1857 Itämeri) oli saksalainen lääkäri, eläintieteilijä ja tutkimusmatkailija.
Hänen isänsä oli Anton August Heinrich Lichtenstein, eläintieteilijä Hampurista.
Lichtenstein opiskeli lääketiedettä Jenassa ja hänet Helmstedtissä ja promovoitiin 1802. Vuosina 1802–1806 Martin Lichtenstein matkusti ja opiskeli luonnontieteitä eteläisessä Afrikassa. Hän toimi myös Hyväntoivonniemen kuvernöörin henkilääkärinä ja kirurgina Hollannin armeijassa. Palattuaan Saksaan hän asui Braunschweigissa, Göttingenissä ja Jenassa. 1810 hän julkaisi matkakirjan "Reisen im südlichen Afrika". Hänet palkittiin Eläintieteen professuurilla Berliinin yliopistossa 1811. Berliinin eläintieteellisen museon johtajaksi hänet valittiin 1813 ja hän toimi tässä virassa vuoteen 1857 eli kuolemaansa saakka.
Vuonna 1841 Lichtenstein oli vastuussa Berliinin eläintarhan (Zoologischer Garten Berlin) perustamisesta pyytäessään Preussin kuningasta Fredrik Vilhelm IV:tä lahjoittamaan maa-alueen eläintarhaa varten.
Martin Lichtenstein kuvaili ja nimesi suohyypän ja valko-otsalepinkäisen vuonna 1823.
Niterói
Niterói on kaupunki Rio de Janeiron osavaltiossa Kaakkois-Brasiliassa. Kaupungin asukasluku on 487 562 (2010) ja pinta-ala 407,1 km².
Niterói on jaettu kahteentoista alueeseen. Alueet jakautuu vielä 48 kaupunginosaan.
Miehen työ
Miehen työ on Aleksi Salmenperän ohjaama draamaelokuva, joka sai ensi-iltansa 23. helmikuuta 2007. Elokuvan pääosissa näyttelevät Tommi Korpela, Jani Volanen, Maria Heiskanen ja Stan Saanila.
Vähävarainen Juha irtisanotaan työstään betonitehtaalla. Hän ei kerro tästä masennuslääkkeitä syövälle vaimolleen vaan herää ja lähtee edelleen joka aamu "töihin" syrjäiselle huoltoasemalle. Juha päättää ruveta tekemään remonttihommia perheensä elättämiseksi. Hän laittaa huoltamon seinään remonttimies-ilmoituksen ja hankkii vanhalta työpaikaltaan kaverinsa Jampan avustuksella työkalut. Ensimmäisellä keikalla tuntematon nainen pyytää Juhaa kampaamaan naisen hiuksia alastomana reilua rahallista korvausta vastaan. Juha hyväksyy tarjouksen, jättää kaverinsa Jampan avustuksella ilmoituksen netissä olevaan seuranhakupalveluun ja saa lisää asiakkaita. Juhan ja hänen perheensä läheinen ystävä, taksikuski Olli, alkaa kyyditä Juhaa keikoille. Lopulta työ alkaa vaatia veronsa eikä salaisuutta ole mahdollista piilottaa loputtomiin.
Elokuva sai ensi-iltansa 12 kopion voimin ja ensimmäisenä viikonloppunaan se keräsi katsojia 6 673. Elokuva oli ensi-iltaviikonloppunsa kolmanneksi katsotuin elokuva Suomessa.
"Miehen työ" keräsi kaikkiaan 11 Jussi-ehdokkuutta, muun muassa sarjoissa paras elokuva, ohjaus (Salmenperä), miespääosa (Korpela) miessivuosa (Volanen) ja käsikirjoitus (Salmenperä), joista se voitti parhaan miessivuosan ja parhaan miespääosan palkinnot.