Terveysliikunta
Terveysliikunta tarkoittaa kaikkea sellaista fyysistä aktiivisuutta, jolla on myönteisiä vaikutuksia terveyteen ja terveyskuntoon. Terveysliikuntaa on liikunta ja liikkuminen, joka tuottaa terveyshyötyjä mutta ei lisää kovasta liikunnasta terveydelle mahdollisesti koituvia riskejä. Terveysliikunnan tunnuspiirteitä ovat säännöllisyys, kohtuullinen kuormitus ja jatkuvuus. Näiden avulla voidaan ylläpitää ja kohentaa kaikenikäisen väestön toiminta- ja työkykyä sekä ehkäistä pitkäaikaissairauksia. (UKK-instituutti; Niemi 2009, 8.)
Terveysliikunta voi toteutua monin eri hyöty- ja harrasteliikunnan tavoin:
(Suni, Taulaniemi 2012, 16)
Terveysliikunta toteutuu monenlaisissa rakennetuissa ja luonnollisissa ympäristöissä kuten kevyen liikenteen väylät, puistot, metsät, liikuntatilat tai koulu- ja työympäristöt. Helposti saavutettavien liikuntapaikkojen kehittäminen on osa terveysliikunnan edistämistä. (Diana 2012.)
Suomalainen terveysliikunnan suositus 18–64-vuotialle perustuu USA:n terveysministeriön vuonna 2008 päivittämiin liikuntasuosituksiin, jotka on laadittu tutkimuskirjallisuuden pohjalta . UKK-instituutti on kiteyttänyt terveysliikunnan suosituksen Liikunta­piirakan muotoon.
Liikuntapiirakka
Liikuntapiirakka kertoo terveyden edistämiseksi tarvittavan viikoittaisen liikuntamäärän ja antaa esimerkkejä liikuntamuodoista. Sen ensimmäinen versio ilmestyi vuonna 2004. Liikuntapiirakka päivitettiin vastaamaan uusittua suositusta vuonna 2009. Eri ryhmille suunnatuissa liikuntapiirakoissa otetaan huomioon ikä ja mahdolliset liikkumisen rajoitukset:
Terveyskunto
Terveysliikuntaan liittyvä käsite on terveyskunto. Terveyskunto koostuu kestävyyskunnosta, sujuvasta liikkumisesta, kehon koordinaatiosta ja tasapainosta, lihasvoimasta, vahvasta luustosta, nivelten liikkuvuudesta ja painonhallinnasta. Terveysliikunta on osa jokaisen aktiivista omaehtoista terveydenhoitoa. Terveysliikunnalla on fyysisiä, sosiaalisia ja psyykkisiä vaikutuksia.(Niemi 2009, 8 ja 12.)
Terveyskuntoon kuuluvat sellaiset fyysistä kuntoa määrittävät kehon rakenteet ja toiminnot, joilla on yhteyksiä terveyteen ja joihin fyysinen aktiivisuus vaikuttaa positiivisesti ja sen puute negatiivisesti. Terveyskunnon osa-alueita ovat: kehon koostumus, liikehallintakyky, tuki- ja liikuntaelimistön kunto, hengitys- ja verenkiertoelimistön kunto ja aineenvaihdunta (Bouchard & Shephard 1994).
Terveyskunnon testaus
Terveyskuntoa voidaan arvioida terveyskuntotesteillä. Niiden avulla kartoitetaan ja seurataan terveyden ja toimintakyvyn kannalta tärkeitä kunnon osa-alueita. Terveyskuntotesteillä arvioidaan yksilön terveydentilaa ja fyysistä toimintakykyä sekä liikunnan tarvetta. Toistamalla testi voidaan seurata myös liikuntaharjoittelun vaikutuksia.
Fyysistä toimintakykyä voidaan arvioida kyselyillä, haastattelemalla tai mittaamalla. Objektiivisten suorituskykymittausten tulokset ovat usein luotettavampia kuin itsearvioinnilla saatavat tulokset.
Terveyskuntotesteillä mitataan terveyskunnon osa-alueita, joita ovat kehon koostumus, motorinen kunto, tuki- ja liikuntaelimistön kunto sekä aerobinen kunto. Keski-ikäisille ja ikääntyville suunnatuissa UKK-terveyskuntotesteissä arvioidaan terveyskunnon osa-alueita muun muassa seuraavin mittausmenetelmin:Aikuisten terveyskunnon testaamista varten on suunniteltu myös ALPHA-FIT-terveyskuntotestikokonaisuus, joka on käytössä ympäri Eurooppaa. Lisäksi UKK-liikehallintakykytesteillä on mahdollista mitata liikehallintakykyä. Tule-KUNTOMITTA-testikokonaisuuden avulla taas voidaan arvioida yksilön tuki- ja liikuntaelinsairauksien vaaraa.
Terveyskuntoa testaamalla voidaan edistää väestön terveyttä ja liikkumista. Liikuntaneuvonnassa kuntotestejä voidaan käyttää esimerkiksi silloin, kun asiakas ei tunnista liikkumisen lisäämisen tarvetta tai kun halutaan kannustaa asiakasta jatkamaan liikkumista.
Bouchard C., Sheppard R. J. Physical activity, fitness, and health: the model and key concepts: In: Bouchard C., Sheppard R. J., Stephens T., eds. "Physical activity, fitness, and health". Champaign, IL: Human Kinetics Books, 1994: 77—78
Diana A. Physical activity: definitions, issues and knowledge gaps. In: Meyer, A. L., Gullotta T. P., eds. "Physical activity across the lifespan. Prevention and treatment for health and well-being". NY, Heidelberg, Dordrecht, London: Springer, 2012. 978-1-4614-3606-5 (Online)
Niemi, Aleksi. 2009. "Terveysliikunta – helppoa, hauskaa, tehokasta" (2. laitos). Saarijärvi: Serus Oy, Personal Book Publishing.
Suni Jaana, Taulaniemi Annika (toim.). "Terveyskunnon testaus : menetelmä terveysliikunnan edistämiseen". Helsinki: SanomaPro 2012.