hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Metsäkorte
Metsäkorte ("Equisetum sylvaticum") on monivuotinen, yhtäläisitiöinen sanikkainen, jota tavataan yleisenä lähes koko pohjoisella pallonpuoliskolla. Se on noin 30–50 cm korkea ja kasvaa monilla erilaisilla kasvupaikoilla. Se on hyvin yleinen Suomessa.
Metsäkorte tekee kaksi versoa, kevät- ja kesäverson. Punaruskeiden kevätversojen latvaan muodostuu käpymäinen itiötähkä, jossa itiöpesäkkeet ovat perällisten kuusikulmaisten kilpien alapuolella. Itiöt valmistuvat Suomessa touko-kesäkuussa, jonka jälkeen tähkä perineen kuihtuu. Pian kevätversoihin alkaa kasvaa haarakiehkuroita, ja ne muuttuvat vähitelleen latvattomien kesäversojen kaltaisiksi.
Metsäkortteen kesäversojen varret ovat vaaleanvihreitä, tähkättömiä ja kasvavat 30–50 cm korkeiksi. Varsi on pysty mutta usein viistolatvainen, karhea, nivelikäs ja uurteinen. Varressa on matalia harjuja 10–18 kappaletta. Onton, 1–4 mm paksun varren keskiontelo on noin puolet koko varren läpimitasta, ja sitä ympäröivät pienet sivuontelot. Kiehkuroina kasvavat lehdet ovat vaatimattomat, yhdiskasvuiset ja muodostavat hammaslaitaisen tupen. Tupet ovat väljiä ja vihertäviä. Osin yhdyskasvuisia hampaita on 3–6, ja ne kasvavat leveähkönä, punaruskeana liuskana. Kesäversoon kasvaa runsaasti ohuita, runsashaaraisia haaroja. Haarakiehkurat ovat tiheitä ja muodostavat varteen vaakasuoria, reunoilta alaspainuneita kerroksia. Kasvin alkeisvarsikko on kaksikotinen, maanpäällinen, liuskainen ja väriltään vihreä. Metsäkorte lisääntyy itiöiden avulla, mutta pääasiallisesti se käyttää leviämiseen laajaa juurakkoaan, joka saattaa painaa jopa 100 kertaa enemmän kuin maanpäällinen kasvusto.
Metsäkorte muistuttaa lehtokortetta ("E. pratense"). Helpoin tapa erottaa lajit toisistaan on kesäversojen haarat. Metsäkortteella on runsaasti haaroja ja ne ovat runsashaaraisia, kun taas lehtokortteella haarat ovat haarattomia.
Metsäkortetta tavataan Britteinsaarilta ja Ranskasta itään läpi Keski- ja Pohjois-Euroopan. Eteläisimmät esiintymät ovat Pohjois-Espanjassa ja Pohjois-Balkanilla. Levinneisyysalue jatkuu yhtenäisenä Siperian läpi Tyynellemerelle saakka. Pohjois-Amerikassa lajia tavataan Alaskassa, Kanadassa ja Yhdysvaltojen pohjoisosissa. Suomessa metsäkorte on hyvin yleinen laji koko maassa.
Metsäkorte viihtyy karuissa ja rehevissä korvissa, kosteissa ja soistuvissa metsissä ja niityillä, tienvarsilla ja -penkereillä, pellonojissa sekä pelloissa. Lajia tavataan tuntureillakin vielä alapaljakan korkeudella.
The Unseen
The Unseen on vuonna 1993 perustettu amerikkalainen punk-yhtye. Sen aikaisempi nimi oli The Extinct.
Jorma Napola
Jorma Napola (s. 4. helmikuuta 1914 Helsinki – k. 25. huhtikuuta 2000, Espoo) oli suomalainen kuvataiteilija ja dekkarikirjailija. Napola toimi Ilta-Sanomien kuvataidearvostelijana ja vapaana taiteilijana sekä kuvanveiston että maalaustaiteen parissa. Lisäksi Napola kirjoitti "Kansa taisteli" -lehteen.
Kirjailijana Jorma Napola saavutti julkisuutta voittamalla WSOY:n salapoliisiromaanikilpailun vuonna 1962 romaanillaan "Ruuvikierre". Hänen toinen romaaninsa "Ministeri on murhattu" täydensi hänen kaksoisvoittonsa WSOY:n kilpailussa, jonka pääpalkinto oli miljoona markkaa ja johon osallistui yli 130 romaania. Voittoisa romaani julkaistiin vuonna 1962 ja toiseksi tullut Ministeri on murhattu vuonna 1981. Ruuvikierrettä on myyty yli 20000 kappaletta.
Luettelo englantilaisista käsipallojoukkueista
Tämä on luettelo englantilaisista käsipallojoukkueista
Tykkimies
Tykkimies on sotilasarvo Suomen Puolustusvoimissa. Tykkimies on alin miehistön sotilasarvo tykistö-aselajissa ja ilmatorjunnassa. Se vastaa jalkaväen jääkäriä. Merivoimissa rannikkojoukoissa (ns. vihreä linja) kaikki miehistöön kuuluvat ovat tykkimiehiä tai korpraaleja koulutushaarastaan riippumatta. Aiemmin Suomessa oli käytössä sotilasarvo "sotamies", jota käytettiin sekä tykistössä että jalkaväessä. Osa tykkimiehistä koulutetaan erikseen tykkien käsittelyyn, "tuliasemamiehiksi", joka on tykistön yksi koulutushaara.
Tykkimiehiksi kutsutaan usein myös kaikkia kenttätykistössä palvelevia ja palvelleita sotilasarvoon katsomatta. Vastaavasti rannikkotykistössä palvelleita voidaan kutsua rannikkotykkimiehiksi ja ilmatorjuntatykistössä palvelleita ilmatorjuntamiehiksi.
Tetraedriluku
Tetraedriluku on positiivinen kokonaisluku, joka on muotoa
formula_1, jossa "n" on positiivinen kokonaisluku. Esimerkiksi 10 on tetraedriluku, koska formula_2.
Tetraedriluku saa nimensä siitä, että sen osoittamasta määrästä pisteitä voidaan muodostaa tetraedrin muotoinen kappale.
Ensimmäiset tetraedriluvut ovat:
1, 4, 10, 20, 35, 56, 84, 120, 165, 220, 286, 364, 455, 560, 680, 816, 969, ... ( OEIS:ssä)
Tetraedriluvut löytyvät Pascalin kolmiosta, ne ovat binomikertoimet formula_3
Luettelo zimbabwelaisista kriketin pelaajista
Tämä on luettelo zimbabwelaisista kriketin pelaajista. Listalle pääsevät pelaajat, jotka ovat osallistuneet kansainvälisen tason virallisiin peleihin.
Saipanin taistelu
Saipanin taistelu alkoi 15. kesäkuuta 1944 Yhdysvaltain merijalkaväen maihinnousuna Japanin puolustamalle Saipanin saarelle. Yli kolme viikkoa kestäneessä taistelussa kenraaliluutnantti Holland Smithin komentamat 2. ja 4. merijalkaväen divisioonat ja 27. jalkaväkidivisioona löivät Yoshitsugu Saitōn komentaman keisarillisen armeijan 43. divisioonan.
Runsasta vuotta aiemmin japanilaiset määrittelivät Saipanin osaksi puolustusvyöhykettä, joka suunniteltiin suojaamaan Japanin kotisaaria hyökkäykseltä. Japanin armeijan johto antoi saarella oleville joukoilleen käskyn puolustautua viimeiseen mieheen. Kun yhdysvaltalaisten Tyynenmeren sotaretki – nk. "Island Hopping Campaign" – eteni Saipanille saakka, japanilaisten odotukset saaren puolustuksen suhteen olivat korkealla. Myös yhdysvaltalaiset pitivät Saipanin puolustuksen tasoa esimerkkinä siitä, millaisia resursseja sota vaatisi Japanin kotisaaria lähestyttäessä. Heille Saipan edusti mahdollisuutta pommittaa Japanin kotisaaria pitkän matkan pommikoneilla Saipanilta käsin.
Yhdysvaltain laivasto aloitti Saipanin pommituksen kahta päivää ennen hyökkäystä. Kesäkuun 15. päivän aamuna kello 7.00 ensimmäiset hyökkäysveneet irtosivat emäaluksista. Japanilaiset avasivat tulen välittömästi, kun ensimmäiset veneet saapuivat näkyviin. Iltaan mennessä kaksi tuhatta merijalkaväen sotilasta oli kaatunut tai haavoittunut, mutta noin kymmenen kilometriä leveä ja kilometrin syvä sillanpääasema oli saavutettu ja 20 000 yhdysvaltalaista sotilasta oli rantautunut. Seuraavina päivinä amerikkalaiset etenivät syvemmälle saareen, tuhoten pala palalta sitkeitä vastarintapesäkkeitä.
Taistelut heikkenivät 20. kesäkuuta ja jäljellä olevia japanilaisia savustettiin maakuopista, luolista ja piilobunkkereista liekinheittimiä ja kasapanoksia käyttäen. Kaksi päivää myöhemmin saari julistettiin varmistetuksi. Kuitenkin saarella piileskelleet kenraaliluutnantti Saitōn johtamat 3 000 japanilaista suorittivat sodan suurimman itsemurhahyökkäyksen 7. heinäkuuta yön laskeuduttua. Yhdysvaltalaiset joutuivat vetäytymään hetkeksi, mutta saivat torjuttua hyökkäyksen aamunkoittoon mennessä. Viimeisistä japanilaisista suurin osa teki itsemurhan hyppäämällä saaren korkeilta kallioilta. Taistelun aikana kuoli myös 22 000 saipanilaista siviiliä, joista osa Yhdysvaltain laivaston pommituksiin ja japanilaisten tappamana osana antautumiskieltoa. Moni teki japanilaisten sotilaiden tavoin itsemurhan, usein heittäytymällä mereen korkealta rantakalliolta.
Japanilaisten ylin komentaja vara-amiraali Chūichi Nagumo ampui itseään päähän taistelun loppuvaiheessa.
Japanilaisille tappio Saipanilla merkitsi varmuutta siitä, että sota tullaan häviämään. Yhdysvaltalaisille sitkeä ja uhreja vaatinut puolustus merkitsi atomipommin käytön todennäköisyyden kasvamista.
Elokuvan "Windtalkers" tapahtumat sijoittuvat Saipanin taisteluun. Elokuva kuvattiin Havaijilla ja Etelä-Kaliforniassa. Aiheena olleet Navajo-viestimiehet toimivat ansiokkaasti Saipanin taisteluissa.
Luettelo unkarilaisista arkkitehdeista
Tämä on luettelo unkarilaisista arkkitehdeista.
Jens Nowotny
Jens Nowotny (s. 11. tammikuuta 1974 Malsch, Länsi-Saksa) on entinen saksalainen jalkapalloilija, joka pelasi Saksan Bundesliigassa Bayer 04 Leverkusenissa.
Nowotnyn ensimmäinen ammattilaisseura oli Karlsruher SC, joka pelasi 2. Bundesliigaa. Vuosina 1991–1996 hän pelasi seurassa 103 ottelua, joissa teki seitsemän maalia. Tämän jälkeen kävi kutsu Bayer Leverkuseniin, jossa hän teki 231 ottelussa neljä maalia. Nowotny lopetti uransa alkuvuodesta 2007.
Ensimmäisen maaottelunsa Nowotny pelasi vuonna 1997 Ukrainaa vastaan. Loukkaantumisten takia hän ei pelannut vuoden 1998 eikä vuoden 2002 MM-kilpailuissa. Vuoden 2006 MM-kotikisoihin Nowotny valittiin, vaikka hänen viimeaikaiset esityksensä olivatkin olleet keskikertaisia. Onkin sanottu, että hänet valittiin joukkueeseen kokemuksensa johdosta, koska Saksan maajoukkueessa on mukana paljon nuoria pelaajia. Hän pelasi maajoukkueessa yhteensä 48 ottelua tehden yhden maalin.
Turkansaaren kirkko
Turkansaaren kirkko on niin sanottu autiokirkko Turkansaaren ulkomuseoalueella Madekosken kaupunginosassa Oulussa. Autiokirkkona Turkansaaren kirkossa ei järjestetä säännöllisiä jumalanpalveluksia eikä se ole varsinaisesti minkään Oulun seurakunnan kirkko. Kesäisin kirkossa pidetään jumalanpalveluksia ja erityisesti se on suosittu hääkirkko. Kirkkoon mahtuu noin 120 henkeä.
Turkansaaren kirkko on rakennettu rukoushuoneeksi Turkansaareen vuonna 1694. Tuohon aikaan Turkansaari oli vilkas markkinapaikka Oulujoella. Saari menetti kuitenkin asemansa kauppapaikkana ja markkinoiden pito loppui 1700-luvulla. Pitkään käyttämättömänä ollut kirkko purettiin ja myytiin kalastajien varastoksi Ouluun Raatin saareen vuonna 1814.
Oulujokelainen Östen Elfving löysi kadoksissa olleen kirkon 1920-luvun alussa ja osti sen. Kirkko siirrettiin takaisin entiselle paikalleen Turkansaareen talvella 1922.
Koska alkuperäisestä sisustuksesta ei ollut säilynyt tietoja, Turkansaaren kirkko jouduttiin rakentamaan käyttäen mallina muita 1600-luvun lopun vastaavia pieniä kirkkoja. Puretusta Enontekiön Markkinan kirkosta ovat peräisin ulko-ovi ja virsitaulun jalka sekä alttarin ja kuoripylvään osia. Saarnastuolin malli on lainattu Sodankylän vanhasta kirkosta. Elfvingin apuna kirkon uudelleen kokoamisessa oli kirjailija ja kansanperinteen kerääjä Samuli Paulaharju.
Turkansaaren rukoushuone vihittiin kirkoksi 9. heinäkuuta 1925. Kirkon siirto Turkansaareen oli alku nykyiselle ulkomuseoalueelle.
Konsolisota
Konsolisota on nimitys kilpailuasetelmalle, jossa pelikonsolien valmistajat kamppailevat hallitsevasta markkinaosuudesta.
Eräs merkittävimmistä konsolisodista käytiin vuosina 1990–1995 Nintendon ja Segan välillä Yhdysvalloissa. Sota henkilöityi yritysten pelimaskotteihin Marioon ja Sonic the Hedgehogiin.
Konsolisotaa käydään yleensä saman sukupolven pelikonsolien välillä. Kahdeksas sukupolvi käynnistyi vuonna 2012, ja siihen kuuluvat Nintendolta Wii U, Microsoftilta Xbox One ja Sonylta PlayStation 4.
Velvet Acid Christ
Velvet Acid Christ (VAC) on yhdysvaltalainen electro-industrial yhtye, joka on perustettu vuonna 1990 Denverissä, Coloradon osavallassa. Yhtyeen perustamisen syynä oli jäsenien henkinen turhautuminen ja huumekokeilut. Siitä on kuitenkin kehittynyt itseilmaisun ja kommentoinnin välikäsi, jota pitää yllä pitkäaikainen jäsen Bryan Erickson. 90-luvun keskivaiheilla yhtye sai rajoitettua julkisuutta Euroopan underground-yökerhoissa ja tämän jälkeen myös Pohjois-Amerikka kiinnostui yhtyeestä.
Coloradolainen Bryan Erickson on Velvet Acid Christin päävokalisti, artisti, tuottaja sekä perustava jäsen. Tämä kovaääninen ja usein kyseenalainen yksilö suurimmaksi osaksi rinnastetaan yhtyeen nimeen ja usein hänen omat elämänvaiheensa ovat heijastuneet yhtyeen suuntautumiseen. Useimmin yhtyeelle annetut kritisoinnit ja ylistykset onkin osoitettu juuri Ericksonille ja hän on nimennyt itsensä yhtyeen puolestapuhujaksi Internetissä.
Ericksonin lisäksi useita muita muusikkoja on soittanut Velvet Acid Christissa. Yhtyeen alkuaikoina jäsenet pysyivät mukana kauemmin, mutta monien yhteenottojen jälkeen muusikoita on hankittu vain tarpeen mukaan. Nykyisin myös kitaristi Todd Loomis ja audiomies Dan Olson on luettu mukaan yhtyeen jäseniksi.
Velvet Acid Christ on tehnyt yksitoista kokopitkää levyä ja on näinä aikoina gootti ja industrial-musiikin alakulttuureiden suuresti suosima.
Itsemurhaisku
Itsemurhaisku on sotilaallinen tai terrori-isku, jonka suorittaminen merkitsee tekijöille varmaa kuolemaa. Isku voidaan suorittaa sotilas- tai siviilikohteeseen, useimmiten räjähteiden kanssa. Hyökkääjä pyrkii aiheuttamaan mahdollisimman suurta hävitystä omasta hengestään välittämättä.
1200-luvulla Intian Chera-dynastia käytti itsemurhajoukkoja vastustaakseen Chola-dynastian invaasiota. Nämä taistelijat tunnettiin chaverseina. Myöhemmin nämä joukot taistelivat pienissä yhteenotoissa provinsseissa ja alkoivat muistuttaa enemmän poliisi- ja vapaaehtoisjoukkoja.
Toisen maailmansodan aikana osa japanilaisista lentäjistä osallistui kamikaze-hyökkäyksiin. Kamikaze-hyökkäys oli rituaalinen itsemurha, jossa pommikone ohjattiin maaliin eli viholliskohteeseen, ja saatiin aikaan mahdollisimman suuri tarkkuus ja tuho. Tyynenmeren sodassa useat Yhdysvaltain sotalaivat kärsivät merkittävää vahinkoa kamikaze-lentäjien ansiosta.
Suurin osa viimeaikaisista itsemurhaiskuista on ollut sekulaarien tamilisissien tekemiä. Erityisesti 2000-luvulla myös ääri-islamistit ovat tehneet lukuisia itsemurhaiskuja. Tunnetuimmat näistä ovat syyskuun 11. päivän iskut Yhdysvalloissa vuonna 2001. Irakin al-Qaida sanoo tehneensä vuonna 2003 alkaneen Irakin sodan aikana yli 800 itsemurhaiskua. Myös tšetšeenien Venäjää ja palestiinalaisten Israelia vastaan tekemät iskut ovat saaneet suurta julkisuutta.
Itsemurhapommittaja kantaa mukanaan pommeja esimerkiksi ympärilleen sidottuina. Hän kulkee kohteen luo ja räjäyttää pommit tarkoituksenaan aiheuttaa tuhoa sekä mahdollisesti muita kuolonuhreja itsensä lisäksi. Tätä keinoa käytetään kohteisiin, joihin ei muuten olisi mahdollista iskeä. Tällaisia kohteita ovat mm. rakennusten sisällä olevat huoneet. Itsemurhapommitus on täsmäpommitusta. Itsemurhapommittaja voi asettua kohteensa lähelle varmistaen näin kohteen tuhoutumisen.
Itsemurhapommittaja voi kokea itsensä aatteensa sankarivainajaksi. Aate voi luvata kuoleman jälkeen hyviä oloja aatteen puolesta kuolleelle. Psykologien mukaan ihmiset myötäilevät luonnostaan ryhmää, vaikka eivät uskoisikaan sen edustamaan asiaan, joten kuka tahansa on mahdollinen itsemurhapommittaja.
Nykyajan itsemurhaiskuja on joskus virheellisesti kutsuttu kamikaze-iskuiksi japanilaisten toisen maailmansodan aikaisten iskujen mukaan. Monet japanilaisveteraanit ja historioitsijat pitävät tätä suurena loukkauksena oikeita kamikaze-lentäjiä kohtaan, sillä kamikazet eivät tappaneet ainuttakaan siviiliä vaan hyökkäsivät ainoastaan kohteisiin, joilla oli mahdollisuus puolustautua (toisin sanoen sotilaskohteisiin).
Peter Amory
Peter Amory (s. 2. marraskuuta 1962, Norwich, Norfolk) on brittiläinen näyttelijä. Suomessa hänet luultavasti tunnetaan parhaiten Emmerdale-sarjasta, jossa hän näytteli Christopher Tatea. Amory on ollut myös muissakin televisio-ohjelmissa mukana, mutta hänen uransa pisin työpaikka oli "Emmerdale", jossa hän oli vuodesta 1989 vuoteen 2003.
Thomas Hitzlsperger
Thomas Hitzlsperger (s. 5. huhtikuuta 1982 München, Baijeri, Saksa) on saksalainen jalkapalloilija. Hänen lempinimensä on ""The Hammer" (Vasara)", joka tulee hänen hurjasta vasemman jalan potkustaan, josta hänet tunnetaan parhaiten.
Hitzlsperger siirtyi vain 18-vuotiaana englantilaiseen Aston Villaan, jossa hän pelasi vuodet 2000–2005 ja teki 99 ottelussaan kahdeksan maalia. Hitzlsperger palasi kotimaahansa vuonna 2005 ja teki Saksan Bundesliigassa VfB Stuttgartin joukkueessa pelaamissaan 125 ottelussa 20 maalia. Tammikuussa 2010 hän siirtyi italialaiseen SS Lazioon, jossa pelasi puoli kautta. Kauden 2010–2011 Hitzlsperger pelasi englantilaisessa West Ham Unitedissa ja kauden 2011–2012 saksalaisessa VfL Wolfsburgissa. Lokakuussa 2012 hän siirtyi englantilaiseen Evertoniin.
Monista loukkaantumisista kärsinyt Hitzlsperger lopetti peliuransa syyskuussa 2013.
Maajoukkueessa Hitzlspergerin asemat alkoivat parantua vuonna 2005, kun Saksan maajoukkueen valmentaja Jürgen Klinsmann peluutti häntä kolmesti Maanosaliittojen Cupissa avauskokoonpanossa. Hänet valittiinkin vuoden 2006 MM-kilpailuihin. Hän pelasi vuonna 2010 päättyneellä maajoukkueurallaan 52 ottelua ja teki niissä kuusi maalia.
Thomas Hitzlsperger on peliuransa jälkeen kertonut julkisuudessa homoseksuaalisuudestaan ja saanut julkisuudessa kiitosta.
Uruguayn jalkapallomaajoukkue
Uruguayn miesten jalkapallomaajoukkue edustaa Uruguayta kansainvälisissä jalkapallon maajoukkuekilpailuissa. Maajoukkuetta hallinnoi Uruguayn jalkapalloliitto (Asociación Uruguaya de Fútbol), joka on Etelä-Amerikan jalkapalloliiton Conmebolin jäsen. Uruguay on maailman vanhimpia maajoukkueita ja ensimmäinen jalkapallon maailmanmestari.
Uruguay on yksi parhaiten menestyneistä jalkapallomaajoukkueista, se on voittanut kahdet MM-kilpailut ja kaksi olympiakultaa. Uruguaylla ja Argentiinalla on ennätys keskenään pelatuissa maaotteluissa, ne ovat pelanneet 161 ottelua toisiaan vastaan vuodesta 1901 lähtien. Uruguayn ensimmäinen ottelu Argentiinaa vastaan oli samalla ensimmäinen virallinen maaottelu, joka pelattiin Ison-Britannian ulkopuolella.
Uruguay oli maailman paras jalkapallomaajoukkue 1920-luvulla ja 1930-luvun alussa. Tällöin se voitti olympialaisten jalkapalloturnauksen sekä Pariisissa 1924 että Amsterdamissa 1928. Ensimmäiset jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Uruguayssa 1930, ja maa voitti loppuottelussa Argentiinan ollen siten ensimmäinen jalkapallon maailmanmestari. Uruguay voitti maailmanmestaruuden myös Brasiliassa 1950, voittaen viimeisessä ottelussa Brasilian.
Uruguay on ollut menestyksekkäin Etelä-Amerikan mestaruusturnauksen Copa Américan osanottajista: maa on voittanut vuodesta 1916 järjestetyn turnauksen 15 kertaa. Argentiina on voittanut Copan 14 kertaa. Muut joukkueet ovat voittaneet Copan yhteensä 13 kertaa, niistä Brasilia 8. Kilpailun pistetilastoissa Uruguay on toisena, hieman Argentiinaa jäljessä. Uruguay voitti kaksi ensimmäistä Copa Américaa, ja sen viimeisin mestaruus maanosansa kisoissa on vuodelta 2011.
Maanosaliittojen cupissa (Confederations Cup) Uruguay on sijoittunut neljänneksi vuosina 1997 ja 2013.
Katso myös
Annie Lennox
Annie Lennox (s. 25. joulukuuta 1954 Aberdeen, Aberdeenshire, Skotlanti, UK) on brittiläisen popmusiikki-duo Eurythmicsin toinen laulaja. Hän on tehnyt yhtyeen ohella myös soolouraa. Eurythmicsin musiikin pääpiirre on Lennoxin voimakas ja ilmaisukykyinen alttoääni. Ennen Eurythmics-yhtyettä Lennox oli sen edeltäjän The Touristsin jäsen.
Vuonna 2004 Lennox voitti Howard Shoren ja Fran Walshin kanssa Golden Globen ja Oscarin parhaasta laulusta, "Into The West", joka on soundtrack-kappale elokuvalle "".
Vuonna 2007 Lennox perusti hyväntekeväisyysjärjestö SING:in, jonka tehtävänä on valistus ja kamppailu Afrikkaa koettelevaa HIV- ja AIDS-pandemiaa vastaan.
Juggernaut (sarjakuvahahmo)
Juggernaut, oikealta nimeltään Cain Marko, on Marvel-kustantamon luoma sarjakuvahahmo, Ryhmä-X:än (ja ajoittain Hulkin) pitkäaikainen vihollinen. Juggernautin loivat Stan Lee ja Jack Kirby. Hahmon ensiesiintymisen tapahtui "The Uncanny X-Men" -lehden numerossa 12 (heinäkuu 1965).
Cain Marko on Ryhmä-X:n johtajan, professori Charles Xavierin, velipuoli. Hänen isänsä, Kurt Marko, nai Charlesin äidin Sharonin tämän aviomiehen, Brian Xavierin, kuoltua. Kurt ajoi kuitenkin toimillaan Sharonin alkoholismiin ja Charlesin uusi velipuoli Cain kiusasi heikompaa veljeään.
Charles kuitenkin ylitti Cainin miltei kaikilla muilla tavoin. Eräänä päivänä Charles luotasi telepatiallaan tahtomattaan Cainin ajatuksia ja oppi tuntemaan tämän sisäisen epävarmuuden. Saatuaan tietää velipuolensa teosta Cain vihasi Charlesia yhä syvemmin.
Nykyään Ryhmä-X:n entinen vastustaja toimii joukkion jäsenenä ja taistelee X-miesten kanssa pahaa vastaan.
Juggernautilla on valtavat fyysiset voimat, joiden avulla hän kykenee nostamaan yli 100 tonnia (joka on ylin mitattavissa oleva luokitus Marvel-universumissa). Juggernautin sanotaan olevan pysäyttämätön, eivätkä hänen voimiensa tarkat ylärajat ole tutkittavissa.
Juggernautin mahtavin ominaisuus on hänen voimansa, joka on luonteeltaan maagista. Alkaessaan kävellä tiettyyn pisteeseen, mikään maanpäällinen voima tai este ei voi pysäyttää häntä. Ainoa, joka hänet on koskaan pystynyt pysäyttämään on Hulk. Kuitenkin jotkin asiat, kuten kymmeniä tonneja kiviainesta tai plasma-aseiden iskut kykenevät hidastamaan Juggernautin etenemistä. Tiedetään että Hämähäkkimies on upottanut Juggernautin kosteaan sementtiin joka pysäytti tämän täysin. Juggernaut pääsi lopulta kyllä pois mutta siihen meni kuukausia tai viikkoja.
Sen lisäksi, että Cyttorakin mystinen jumalvoima suo Juggernautille valtavat fyysiset voimat, se lisää hänen kivunsietokykyään ja muuttaa Juggernautin miltei haavoittumattomaksi. Juggernaut voi tehostaa kykyään ja ympäröidä itsensä voimakentällä keskittymällä tarpeeksi lujasti. Tällaisen voimakentän ympäröimään Juggernauttiin tiedetään iskeytyneen täydessä polttoainelastissa oleva kuorma-auto ilman, että Juggernautille sattui mitään.
Juggernaut kykenee selviämään loputtomiin ilman ruokaa, vettä tai happea. Hänen fysiikkaansa pitävät yllä ainoastaan mystiset voimat.
Juggernautilla on joitain heikkouksia. Häneen kyetään vaikuttamaan mystisten voimien kautta. Ilman metallista luotua kypäräänsä Juggernaut on suojaton psionisia iskuja vastaan. Nimrod, tulevaisuudesta saapunut robotti, tuotti korkeataajuuksisia ääni-iskuja Juggernautia vastaan niin, että tämän hermoimpulssit sekosivat. Mikäli Juggernautilla olisi ollut aikaa keskittyä ja luoda itselleen suojakenttänsä, hän olisi kenties kyennyt selviytymään iskusta.
Juggernaut esiintyy yhtenä pelattavana hahmona Lego Marvel Super Heroes -videopelissä. Hän myös esiintyi Magneton joukoissa elokuvassa . Hän on esiintynyt myös viimeisimmässä Deadpool- elokuvassa Deadpool 2.
Informalismi
Informalismi ( ’ei-muodollinen taide, taide ilman muotoa’) on abstraktin taiteen suuntaus, joka syntyi 1950-luvulla Keski-Euroopassa ja yleistyi 1960-luvulla myös Suomessa. Informalismia on pidetty eurooppalaisena vastineena amerikkalaisten 1950-luvulla Euroopassakin ahkerasti esiintuomalle abstraktille ekspressionismille. Joissakin tietosanakirjoissa tasismi ja informalismi lasketaan samaksi asiaksi ja suuntausta kutsutaan joskus otsikolla "lyyrinen abstraktio".
Informalismi näkyi maalauksissa ja veistoksissa. Teokset ovat pääasiassa abstrakteja, mutta myös figuratiivisia aiheita esiintyy.
Informalismi-sanan otti käyttöön ranskalainen kriitikko Michel Tapiére 1950-luvun alussa. Hänen organisoimansa näyttelyn ohella vuonna 1952 julkaistiin kirja, jonka otsikko oli "Un Art Autre" (). Suuntaus korosti taiteilijan spontaaneja emootioita, joiden viestinnän ajateltiin onnistuvan parhaiten siten, että taiteilija toteutti teoksensa pyyhkäisemällä suunnittelemattomia gestuureita eli eleitä.
Lyyrisyys, erilaisten pintarakenteiden korostaminen, sekatekniikoiden käyttö materiaalisissa maalauksissa sekä maalauksen ja reliefin vuoropuhelu ovat tyypillistä informalismia. Siveltimenvetojen spontaanisuus, maalin valutukset, erilaiset tahrat ja kalligrafiaa muistuttavat kirjoitukset kuuluvat suuntaukseen. Koska informalismi kiinnittää katsojan huomion teoksen pintaan, teoksen ja katsojan suhde on äärimmäisen intiimi. Odottamattomuuden ja outouden tunnelmia on pidetty informalismille tyypillisenä.
Keski-Euroopan johtavia informalisteja olivat Hans Hartung, Jean Fautrier, Georges Mathieu, Wols (Alfred Otto Wolfgang Schulze), Henri Michaux, Jean Dubuffet ja Antonio Tàpies.
Informalismi nousi kansainväliseen tietoisuuteen Venetsian biennaaleissa 1958 ja 1960. Osa Ranskan, Italian ja Espanjan johtavista informalisteista oli esillä Ars 61 -näyttelyssä Helsingissä, Turussa, Tampereella, Hämeenlinnassa ja Jyväskylässä vuonna 1961. Informalismi levisi sen jälkeen Suomeen, jossa sen edustajia olivat jossakin vaiheessa muun muassa Ahti Lavonen, Kimmo Kaivanto, Reidar Särestöniemi, Laila Pullinen, Esko Tirronen ja Jaakko Sievänen.
Informalismin vastakohdaksi syntyivät 1960-luvun alussa konstruktivistiset ja geometriset suuntaukset, kuten minimalismi, op-taide ja kineettinen taide sekä pop-taide.
Mario Golf
Mario Golf on urheilupelisarja, jonka on kehittänyt Camelot Software Planning ja jota julkaisee Nintendo. Sarjan ensimmäiset osat julkaistiin Nintendo 64:lle ja Game Boy Colorille vuonna 1999. Sittemmin sarjassa on ilmestynyt kaksi peliä.
"Mario Golf" -pelit ovat golfaamista mariomaisella otteella; nurmella pelaaja voi törmätä vaikka Chain Chomppiin tai lyödä pallon warppiputkeen, jolloin voi päästä lähemmäksi reikää.Muut golfpelit, jotka eivät ole ilmestyneet "Mario Golf" -nimen alla:
Takida (EP)
Takida oli ruotsalaisen Takida rock-yhtyeen toinen EP. Se julkaistiin vuonna 2001.
RheinEnergieStadion
RheinEnergieStadion, tunnettu myös nimellä "Müngersdorfer Stadion", on jalkapallostadion Kölnissä, Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa Saksassa. Saksan Bundesliigassa pelaava 1. FC Köln pelaa kotiottelunsa stadionilla, ja siellä pelattiin myös otteluita jalkapallon MM-kilpailuissa 2006.
Alkuperäinen Müngersdorfer Stadion valmistui vuonna 1923 peräti 80 000 katsojaa vetäväksi, ollen tuolloin Saksan suurin stadion. Vuoden 1974 jalkapallon MM-kilpailuja varten paikalle oli määrä rakentaa täysin uusi stadion, mikä ei kuitenkaan suurten kustannusten vuoksi onnistunut, eikä Köln siitä syystä saanut lainkaan otteluita järjestettäväkseen. Vanha stadion päätettiin kuitenkin päivittää tuolloisia vaatimuksia paremmin vastaaviksi. Kunnostustyöt valmistuivat vuonna 1975, ja niiden myötä Müngersdorfer Stadionista tuli ensimmäinen katsojapaikoiltaan (61 000) täysin katettu stadion Saksassa.
Saksan saatua jalkapallon MM-kilpailut uudelleen järjestettäväkseen ei Köln halunnut jäädä jälleen ilman otteluita, ja kunnostustöiden sijaan paikalle päätettiin rakentaa uusi stadion, tällä kertaa ilman juoksuratoja ja 51 000 katsojaa varten. Rakennus- ja purkamistyöt tapahtuivat limittäin, mikä mahdollisti 1. FC Kölnin otteluiden pelaamisen Kölnissä myös rakennustöiden aikana. Uusi 2003 valmistunut stadion tuli maksamaan kaikkiaan 117,5 miljoonaa euroa, ja rahoitusta järjestettiin muun muassa vuokraamalla nimioikeudet RheinEnergie AG:lle. Kansainvälinen olympiakomitea palkitsi stadionin vuonna 2005 pronssisella mitalilla yhtenä maailman parhaimmista urheilun tapahtumapaikoista.
Vuoden 2006 jalkapallon MM-kilpailuissa siellä pelattiin viisi ottelua. Neljä alkusarjan ottelua ja yksi ensimmäisen pudotuspelikierroksen ottelu.
Patrick Mtiliga
Patrick Mtiliga (s. 28. tammikuuta 1981 Kööpenhamina, Tanska) on tanskalainen jalkapalloilija, joka pelaa tanskalaisessa Nordsjællandin joukkueessa. Mtiligan pelipaikka on vasen laitapuolustaja.
167 senttimetriä pitkä Mtiliga aloitti ammattilaisuransa synnyinkaupunkinsa B93:ssa, jossa hän pelasi debyyttikaudellaan 1998–1999 13 liigaottelua. Jo seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Alankomaihin, Excelsior Rotterdamin riveihin. Hän pelasi seurassa neljän ja puolen kauden ajan, sekä maan ylimmällä että toiseksi ylimmällä sarjatasolla. Sarjaotteluita Excelsiorissa kertyi 139. Kesken kauden 2003–2004 Mtiliga siirtyi Feyenoordiin, jossa hän pelasi 22 Eredivisie-ottelun verran. Kausi 2005–2006 jäi häneltä kokonaan väliin loukkaantumisten vuoksi, ja elokuussa 2006 hän siirtyi NAC Bredaan.
Mtiliga siirtyi kesällä 2009 2+1 vuotisella sopimuksella Espanjan pääsarjassa pelaavan Malagan joukkueeseen. Kesällä 2011 hän siirtyi tanskalaiseen Nordsjællandiin.
Sebastián Pardo
Sebastián Eduardo Pardo Campos (s. 1. tammikuuta 1982 Quillota, Chile) on chileläinen jalkapalloilija, joka edustaa chileläistä Unión Temucoa. Pardon pelipaikka on vasemmalla laidalla, joko puolustajana tai keskikenttäpelaajana.
170 senttimetriä pitkä Pardo aloitti ammattilaisuransa vuonna 2000 Universidad de Chilen joukkueessa. Hän pelasi seurassa 42 sarjaottelua, kunnes siirtyi kaudeksi 2002–2003 Alankomaiden pääsarjassa Eredivisiessä pelaavaan Feyenoord Rotterdamiin, jota hän edusti 70 Eredivisie-ottelun verran. Kauden 2007–2008 Pardo pelasi Excelsior Rotterdamissa, jonka jälkeen hän siirtyi Universidad de Chileen vuosiksi 2008–2009.
Pardo on ollut mukana Chilen nuorisomaajoukkueissa, mutta A-maajoukkueessa hän on pelannut vain yhden ottelun.
Katie Leung
Katie Liu Leung (s. 8. elokuuta 1987 Motherwell) on skotlantilainen näyttelijä. Hänen vanhempansa ovat tosin kotoisin Hongkongista. Hän on näytellyt Harry Potter ja liekehtivä pikari-, Harry Potter ja Feeniksin kilta - ja Harry Potter ja puoliverinen prinssi -elokuvissa Cho Changin roolia.
Katien isä oli nähnyt mainoksen, jossa haettiin näyttelijöitä Harry Potter ja liekehtivä pikari -elokuvaan. Hän ehdotti Katien menevän koekuvauksiin, ja hän suostui oitis. He kulkivat pitkän matkan Skotlannista Englantiin. Hän joutui odottamaan jonossa neljä tuntia viiden minuutin koe-esiintymistä takia. Hän sanoi, että olisi paljon mieluummin ostoksilla kuin seisomassa yli 4 500 muun roolinhakija-tytön kanssa, roolin takia jota ei luultavasti edes saisi. Kaksi viikkoa myöhemmin hänelle soitettiin työpajasta, joka tarjosi Cho Changin roolia. Niin Katie Leung sai roolinsa yli 4 500 halukkaan tytön joukosta, vaikkei ollut koskaan edes näytellyt.
Katie sanoo itsensä mielestä olevansa oikeastikin Korpinkynsi (kuten elokuvissa ja kirjoissa), ja vähiten Rohkelikko, sillä hän on mielestään aikamoinen pelkuri.
Katie on myös kertonut, että elokuvassa Harry Potter ja Feeniksin kilta kohtaus, jossa hänen näyttelemänsä Cho Chang ja Harry Potter (Daniel Radcliffe) suutelevat, jouduttiin kuvaamaan yli 30 kertaa, jotta saatiin sopiva suudelma. Radcliffe on sanonut Katien olevan "vavisuttava" ja "todella hyvä näyttelijä."
Al Lowe
Al Lowe (s. 24. heinäkuuta 1946) on pelisuunnittelija, ohjelmoija ja humoristi, joka tunnetaan erityisesti Sierra On-Line -vuosien töistään, kuten Leisure Suit Larry -pelisarjan kuudesta ensimmäisestä osasta. Pelisuunnittelun ohella Lowe harrastaa saksofonin soittoa ja on edelleen aktiivisesti mukana jazz-piireissä.
Lowe aloitti uransa toimimalla musiikinopettajana 15 vuotta, jonka jälkeen hän päätti opetella ohjelmoimaan. Vuonna 1982 hän loi kolme peliä Apple II -koneelle, jotka olivat "Dragon's Keep", "Bop-A-Bet" ja "Troll's Tale". Sierra On-Line osti kyseiset pelit häneltä vuonna 1983, jonka jälkeen Lowe työskenteli Sierralle pelisuunnittelijana ja ohjelmoijana 16 vuotta.
Leisure Suit Larry -pelisarja on Lowen tunnetuimpia saavutuksia. Päähenkilönä on polyesteriasuinen, keski-ikäinen luuseri Larry Laffer.
"Leisure Suit Larry in the Land of the Lounge Lizards", eli ensimmäinen Larry-peli on itse asiassa uusintaversio Sierran vuonna 1981 julkaisemasta, Chuck Bentonin ohjelmoimasta tekstipohjaisesta "Softporn"-pelistä.
Vuonna 2006 Lowe ilmoitti, että hän suunnittelee uutta peliä, jonka on nimeltään "Sam Suede: Undercover Exposure". Kyseinen peli oli tarkoitus julkaista Lowen ja Ken Wegrzynin perustaman iBase Entertainment -yhtiön kautta. Joulukuussa 2006 iBase Entertainment kuitenkin lopetettiin, joten peliä ei todennäköisesti julkaista. Tämän takaiskun jälkeen Lowe ilmoitti epäilevänsä, ettei enää ikinä palaa pelialalle.
Alla on lähes kaikki julkaistut pelit ja ohjelmistot, joissa Al Lowella on ollut jotain osuutta.
Henry Padovani
Henry Padovani (s. 13. lokakuuta 1952 Bastia) on korsikalaissyntyinen muusikko, joka toimi The Police -yhtyeen alkuperäisenä kitaristina. Andy Summers korvasi hänet 1977.
The Policesta lähdettyään Padovani liittyi Wayne County & the Electric Chairsiin. Vuonna 1980 hän perusti Flying Padovanisin, joka hajosi julkaistuaan kaksi albumia vuonna 1987.
Vuosina 1984-1994 Padovani toimi I.R.S. Recordsin varapuheenjohtajana. Tämän jälkeen hän manageroi viiden vuoden ajan italialaista Zuccheroa. Huhtikuussa 2006 Padovani julkaisi sooloalbumin "À croire que c'était pour la vie". Samoihin aikoihin julkaistiin myös hänen kirjansa "Secret Police Man".
Michael Wesley-Smith
Michael Thomas Wesley-Smith (s. 2. joulukuuta 1983 Wellington) on uusiseelantilainen televisionäyttelijä. Parhaiten hänet tunnetaan tekniikkaguru Jackin roolista nuortensarjassa "Klaani".
Pokémon Ruby ja Sapphire
Pokémon Ruby ja Pokémon Sapphire () ovat Japanissa vuonna 2002 Game Boy Advancelle julkaistut Pokémon-pelit, joiden kehityksestä vastaa Game Freak ja julkaisusta Nintendo.
Pelaaja on Pokémon-kouluttaja, joka saa valita yhden Pokémonin aloituspokémonikseen kolmesta vaihtoehdosta: Treecko, Torchic tai Mudkip. Kun Pokémon on valittu, saa naapurissa asuva pelihahmon ystävä yhden kahdesta jäljelle jääneestä pokémonista, jolla on aina etulyöntiasema pelaajan Pokémonia kohtaan. Pelissä napataan Pokémoneja, yritetään voittaa voimakkaat kahdeksan salipäällikköä jotka ovat eri puolilla pelialuetta ja lopulta tavoitteena on päästä Pokémon-liigaan jossa voi voittaa Pokémon-mestaruuden.
Riippuen pelistä, pelaaja kohtaa vastustajinaan joko Magmaryhmän ("Pokémon Ruby") tai Aquaryhmän ("Pokémon Sapphire") useasti pelin varrella. Peleissä on joitain Pokémoneja, jotka on vaihdettava pelien välillä, jotta kaikki Pokémonit saataisiin yhteen peliin.
Pokémon Ruby ja Sapphire -peleissä jokaiselle Pokémonille annetaan jokin erikoistaito tai -voima. Uudistuksia ovat myös marjat, joita kastelemalla saattaa saada monia eri marjoja, joista osaa käytetään Pokémonien auttamiseen taistelussa tai sen jälkeen, ja osaa Pokéblockien, eräänlaisten Pokémoneille tarkoitettujen karkkien tekemiseen. Pelissä voi tavata - versiosta riippuen – Latioksen tai Latiaksen. Pokémon-liigan voitettuaan pelaaja voi hieman ennen Pacifidlog Townia olevasta "Taivaspilarista" (Sky Pillar) löytää legendaarisen Rayquaza-Pokémonin.
Nintendo ilmoitti toukokuun 7. päivänä, että peleistä on tulossa uudelleen tehdyt versiot Nintendo 3DS:lle. Uusintapainosten nimet olivat "Pokémon Omega Ruby ja Alpha Sapphire" ja ne julkaistiin "Pokémon X ja Y" -pelien tapaan marraskuussa 2014.
PK-yritys
PK-yritys on nimitys, jota käytetään pienistä ja keskisuurista yrityksistä. PK-yritysten kokoluokkia ovat mikroyritykset, pienet yritykset ja keskisuuret yritykset. Valtaosa yrityksistä on PK-yrityksiä.
Jos yritys ei täytä PK-yrityksen määritelmää, siitä voidaan käyttää nimitystä "suuri yritys" tai "suuryritys".
Suomessa on käytössä kaksi yleistä PK-yrityksen määritelmää.
Yksinkertainen määritelmä perustuu yrityksen henkilöstömäärään. Siinä PK-yritykseksi katsotaan yritykset, joilla on enintään 249 hengen henkilöstö.
Toinen, EU:n ja Tilastokeskuksen määritelmä ottaa huomioon myös liikevaihdon ja taseen koon. Siinä PK-yrityksen palveluksessa on enintään 249 henkeä. Lisäksi joko PK-yrityksen vuosiliikevaihto on enintään 50 miljoonaa euroa tai taseen loppusumma enintään 43 miljoonaa euroa. PK-yrityksen tulee myös olla "riippumaton".
Suomessa toimi vuonna 2012 yhteensä 315 566 PK-yritystä (EU:n määritelmän mukaan laskien), mikä käsitti 98 % kaikista suomalaisista yrityksistä. Yli puolet yritysten yhteenlasketusta henkilöstöstä työskenteli PK-yrityksissä.
Valtaosa PK-yrityksistä on henkilöstöltään hyvin pieniä. Vuosityöllisyydellä mitaten alle kahden hengen yrityksiä on kaksi kolmasosaa suomalaisista yrityksistä, kun maatalousyrityksiä ei oteta huomioon. Moni yrittäjistä toimiikin yksin. Sivutoimisesti tai osa-aikaisesti toimivien yritysten osuus on suuri.
Euroopassa toimii yli 20 miljoonaa yritystä. Näistä yrityksistä yli 99% lukeutuu pieniin tai keskisuuriin yrityksiin, ja PK-yritykset työllistävät eurooppalaisyritysten työvoimasta noin kaksi kolmasosaa. Kaikkein tyypillisimpiä eurooppalaisia yrityksiä ovat alle kymmenen työntekijän mikroyritykset, jotka toimivat etenkin työvoimarikkailla aloilla.
Myös Euroopan unioni tukee pieniä ja keskisuuria yrityksiä, ja PK-yritykset voivatkin saada kahdenlaisia etuja:
Volksparkstadion
Volksparkstadion on Hampurissa, Saksassa sijaitseva stadion. Se toimii Bundesliigassa pelaavan Hamburger SV:n kotikenttänä. Stadion oli myös yksi vuoden 2006 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen tapahtumapaikoista.
Ensimmäinen samalla paikalla sijainnut stadion avattiin vuonna 1925 nimellä "Altonaer Stadion" noin 50 000 katsojaa varten. Operaatio Gomorrahin aiheuttamia tuhoja kärsinyt stadion rakennettiin sodan jälkeen uudelleen käyttäen hyväksi pommituksissa tuhoutuneiden rakennusten jäännöksiä. Volksparkstadionin rakennustyöt valmistuivat 1953 ja uudelle, myös yleisurheilukäyttöön soveltuneelle stadionille mahtui jopa 75 000 katsojaa. Suurta suosiota avoin ja laaja stadion ei kuitenkaan saanut osakseen kannattajien kokiessa hyvän tunnelman aikaansaamisen poikkeuksellisen vaikeaksi.
Stadion valittiin yhdeksi vuoden 1974 jalkapallon MM-kilpailujen pelipaikoista. Siellä pelattiin kolme alkulohko-ottelua. Vuoden 1988 jalkapallon EM-kilpailuissa stadion sai järjestettäväkseen yhden välieräottelun; tuolloin kapasiteetti oli noin 61 200 katsojaa.
Saksan saatua vuoden 2006 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut järjestettäväkseen päätettiin epäsuosittu ja jokseenkin vanhentunut stadion rakentaa kokonaan uudestaan, samalle paikalle mutta ilman juoksuratoja ja 90° käännettynä. Vuonna 1998 alkaneet ja kaksi vuotta myöhemmin valmistuneet rakennustyöt tulivat maksamaan kaikkiaan noin 97 miljoonaa euroa. Uudeksi kapasiteetiksi muodostui 57 000. Rakennustöitä vaikeutti muun muassa vaadittu erikoislupa ilmailuviranomaisilta, sillä stadion sijaitsee keskellä Hampurin lentoaseman vilkkainta laskeutumisreittiä.
Vuonna 2001 nimioikeudet vuokrattiin neljäksi vuodeksi tietoliikennepalveluita tarjoavalle AOL-konsernille 15,3 miljoonalla eurolla ja 2005 sopimusta jatkettiin vielä kahdella vuodella. Vuoden 2006 MM-kilpailuissa stadion kantoi kuitenkin nimeä "FIFA WM-Stadion Hamburg", sillä AOL ei kuulunut turnauksen virallisiin sponsoreihin. Stadionilla pelattiin turnauksen neljä alkusarjan ottelua ja yksi neljännesvälierä. Vuosina 2007–2010 stadionin nimi oli "HSH Nordbank Arena" ja vuosina 2010–2015 "Imtech Arena". Heinäkuusta 2015 lähtien stadionin nimi on ollut jälleen Volksparkstadion.
Seppo Kimanen
Seppo Tapani Kimanen (s. 7. helmikuuta 1949 Helsinki) on suomalainen sellisti. Hän kävi keskikoulun ja osan lukiota Joensuun lyseossa. Hän opiskeli Prahan konservatoriossa 1966, Pariisin konservatoriossa 1967–1969 ja suoritti sellonsoiton opintoja Detmoldin musiikkiakatemiassa Länsi-Saksassa 1969–1970.
Kimanen soitti ensikonsertin 1969, toimi Turun musiikkiopiston lehtorina 1971–1974 ja Radion sinfoniaorkesterin kolmantena soolosellistinä 1974–1977. Kimanen perusti vuonna 1970 viulisti Yoshiko Arain kanssa Kuhmon kamarimusiikkifestivaalin. Hän toimi myös sen taiteellisena johtajana 1970–1977 ja 1980–2005. Vuonna 2006 häntä seurasi Vladimir Mendelssohn. Vuodesta 1976 vuoteen 1979 Kimanen toimi Helsingin juhlaviikkojen johtajana. Taiteen keskustoimikunnan taiteilijaprofessorina hän toimi 2000–2005. Hän johti Lontoon Suomi-instituuttia vuodesta 2005 vuoteen 2007 ja siirtyi 1. syyskuuta 2007 lehdistövirkamieheksi Suomen Tokion suurlähetystöön. Kimanen on ollut vuodesta 2010 alkaen Kauniaisten musiikkijuhlien taiteellinen johtaja.
Kimanen soittaa Jean Sibelius -kvartetissa. Hän on toiminut useiden musiikkijuhlien taiteellisena neuvonantajana ja esiintynyt solistina ja kamarimuusikkona eri puolilla maailmaa vuodesta 1973. Vuonna 2005 Kimanen sai Suomen Säveltäjät ry:n Madetoja-palkinnon ja Metsämiesten säätiön Luonnotar-palkinnon. Hän toimi EU:n Euroopan kulttuuripääkaupungit vuonna 2011 valintalautakunnan jäsenenä vuonna 2007. Kimanen on kirjoittanut kolumneja Kainuun Sanomiin vuodesta 1988 lähtien, Turun Sanomiin vuodesta 1997, Rondo-lehteen vuodesta 2003 ja Etelä-Suomen Sanomiin vuodesta 2005 lähtien.
Kimanen sai professorin arvonimen vuonna 1999. Hän sai Suomen Kulttuurirahaston tunnustuspalkinnon vuonna 1992 ja Aleksis Kiven Seuran Eskon puumerkki -palkinnon 1989.
Seppo Kimasen puoliso on viulisti Yoshiko Arai.
Liisa Pohjola
Maija-Liisa Pohjola (s. 9. heinäkuuta 1936 Seinäjoki) on suomalainen pianisti ja pianopedagogi. Hän opiskeli Helsingissä Timo Mikkilän, Wienissä Richard Hauserin, Essenissä Detlev Krausin ja Pariisissa Magda Tagliaferron johdolla. Pohjolan ensikonsertti Sibelius-Akatemiassa oli 1955.
Pohjolasta tuli vuonna 1976 pianonsoiton professori Sibelius-Akatemiaan, jossa hän oli opettanut vuodesta 1965 alkaen. Sitä ennen hän oli opettanut muun muassa Turun konservatoriossa. Pohjola on esiintynyt solistina ja kamarimuusikkona Euroopan eri maissa. Hän on ansioitunut erityisesti uuden musiikin tulkitsijana, ja hän on kantaesittänyt lukuisia teoksia, muun muassa Erik Bergmanin, Kalevi Ahon, Pertti Jalavan, ja Mikko Heiniön sävellyksiä.
Liisa Pohjola on Ensti Pohjolan, Erkki Pohjolan ja Paavo Pohjolan sisar. Liisa Pohjola oli vuosina 1965–1979 naimisissa professori Ilkka Oramon kanssa. Heidän poikansa Sakari Oramo on tunnettu kapellimestari ja tyttärensä Anna-Maaria Oramo barokkicembalisti ja -urkuri.
Natalja Gutman
Natalja Grigorjevna Gutman (ven. Наталья Григорьевна Гутман; s. 14. marraskuuta 1942, Kazan) on venäläinen sellisti. Häntä opetti muun muassa Mstislav Rostropovitš Moskovan konservatoriossa.
Gutman aloitti sellonsoiton 5-vuotiaana. Hän oli naimisissa viulisti Oleg Kaganin kanssa tämän kuolemaan saakka vuonna 1990.
Gutman on levyttänyt muiden muassa Dmitri Šostakovitšin, Antonín Dvořákin, Robert Schumannin ja Alfred Schnittken sellokonsertot.
Alavieskan kirkko
Alavieskan kirkko on Alavieskan seurakunnan seurakunnan kirkko Alavieskan keskustaajamassa.
Nykyinen, järjestyksessään Alavieskan neljäs kirkko, valmistui 1948. Tiilestä rakennetun perinteistä muotokieltä edustavan pitkäkirkon on suunnitellut rakennustoimisto J. Karvonen Oulusta.
Alavieskan kappeliseurakunta perustettiin 1782. Seurakunta oli osa Kalajoen emäseurakuntaa. Itsenäiseksi seurakunnaksi Alavieska erotettiin 1879.
Alavieskan ensimmäinen kirkko, joka sijaitsi Kalajoen rannalla Tikkakosken partaalla rakennettiin jo 1651. Nykyisen kirkon vieressä seisova pohjalainen renessanssitapuli rakennettiin 1730-luvulla ensimmäisen kirkon peruskorjauksen yhteydessä.
Korjaustöistä huolimatta vanha kirkko todettiin 1787 korjauskelvottomaksi ja uusi kirkko rakennettiin nykyisen kirkon paikalle 1795. Vanha kellotapuli siirrettiin uuden kirkon viereen. Toisen kirkon suunnitteli kalajokinen Simon Silvén. Puiseen ristikirkkoon mahtui 800 henkilöä. Uuteen kirkkoon siirrettiin vanhan kirkon Erik Westzynthius vanhemman maalaukset. Alttariseinälle maalasi kirkkomaalari Thomas Kiempe viiden eri raamatuntapahtumia kuvaavan maalauksen muodostaman kokonaisuuden. Kirkon korjaustöissä 1908–1909 Westzynthius vanhemman kuvat siirrettiin kirkosta varastoon, mikä pelasti ne, kun Alavieskan toinen kirkko tuhoutui salamaniskun aiheuttamassa tulipalossa 2. toukokuuta 1916. Kirkosta pystyttiin pelastamaan vain kattokruunut ja seinälampetit.
Vakuutusrahojen avulla seurakunta pystyi rakentamaan vain väliaikaiseksi tarkoitetun "lautakirkon", joka palveli kirkkona lopulta yli 30 vuotta. Nykyistä kirkkoa alettiin suunnitella 1938. Rakennustyöt aloitettiin 1939, mutta sotien ja niiden jälkeisen rakennustarvikepulan vuoksi kirkon valmistuminen viivästyi. Kirkko vihittiin käyttöön 19. joulukuuta 1948.
Alttaritaulun sijasta Alavieskan kirkossa on puusta veistetty krusifiksi, jonka teki itseoppinut taiteilija "Hugo Kähtävä" Alavieskan Kähtävänkylästä 1948. Kähtävä on myöhemmin tehnyt kirkkoon "Hyvä Paimen" –nimisen veistoksen. Kangasalan urkutehtaan rakentamat 18-äänikertaiset urut ovat vuodelta 1948.
Vladimir Mendelssohn
Vladimir Mendelssohn (s. 1949) on romanialainen säveltäjä, alttoviulisti ja pedagogi, joka on toiminut Kuhmon kamarimusiikkifestivaalien taiteellisena johtajana elokuusta 2005. Jo sitä ennen hän oli Kuhmon vakituinen muusikkovieras.
Hän syntyi musikaaliseen perheeseen ja opiskeli Bukarestissa alttoviulunsoittoa ja sävellystä.
Mendelssohn on opettanut eri konservatorioissa, kuten Pariisin konservatoriossa, jossa hänellä on myös kamarimusiikin professorin arvo. Hän opettaa myös Essenissä, Bolognassa ja nykyisessä asuinkaupungissaan Haagissa.
Vladimir Mendelssohn on säveltänyt lukuisia teoksia muun muassa sinfonia- ja kamariorkesterille sekä soolosoittimille. Hän on tehnyt monien balettien ja elokuvien musiikin.
Hänellä on pianistivaimo ja poika.
Airliners.net
Airliners.net on ilmailuaiheinen Internet-sivusto, joka sijaitsee Luulajan teknillisen yliopiston palvelimella. Sivuston perusti ruotsalainen Johan Lundgren vuonna 1997 hänen edellisen sivustonsa, vuonna 1994 perustetun Pictures of Modern Airlinersin seuraajaksi. Sivustolla on mm. keskustelupalsta, chat-huone, tietoja ja historiaa eri lentokonetyypeistä sekä laaja ilmailuaiheisten valokuvien kuvapankki, jonne kuka tahansa voi lisätä omia valokuviaan.
Vuonna 2007 Airliners.net myytiin Demand Media -yhtiölle.
Marat Safin
Marat Safin (s. 27. tammikuuta 1980 Moskova) on entinen venäläinen tennispelaaja ja entinen maailmanlistan ykköspelaaja. Hän voitti Australian avoimet 2005 ja Yhdysvaltain avoimet 2000. Maailmanlistan ykköspelaajana hän oli 20. marraskuuta–3. joulukuuta 2000. Hän on kansallisuudeltaan tataari. Safinin sisko Dinara Safina on myös tennisammattilainen.
Anttolan kirkko
Anttolan kirkko on alun perin Juvalle vuonna 1729 rakennettu puinen ristikirkko, joka siirrettiin nykyiselle paikalleen Anttolaan vuonna 1870. Kirkossa on istumapaikkoja 650 ihmiselle. Alkuperäinen 1700-luvulta peräisin oleva alttaritaulu, joka kuvaa Jeesusta ristillä on nykyisin sakastissa ja sen tilalla on noin vuodelta 1666 peräisin oleva krusifiksi. Kirkon saarnatuoli on sekin 1600-luvulta ja siten vanhempi kuin itse kirkko.
Kirkon 33-äänikertaiset urut ovat saksalaisen Rieger-Kloss-urkutehtaan tuotantoa ja peräisin vuodelta 1955.
Nykyistä kirkkoa on remontoitu kuuteen otteeseen. Ensimmäisen kerran vuonna 1884, jolloin kirkon oheen rakennettiin kellotorni. Toisen kerran kirkkoa remontoitiin 1891, jolloin alkuperäinen aumakatto muutettiin nykyisen kaltaiseksi harjakatoksi.
Kirkon sankarihautausmaan muistomerkki on kuvanveistäjä Heikki Varjan työ vuodelta 1969.
Juvan seurakunnan vuonna 1666 rakennettu puukirkko vaurioitui myrskyssä ja purettiin 1727. Uusi kirkko tehtiin edeltäjänsä tavoin Juvan vanhalle hautausmaalle, kirkko valmistui 1729 ja oli tyypiltään tasavartinen ristikirkko. Kirkkoon siirrettiin vanhasta kirkosta kaikki irtain, myös saarnastuoli. Kirkko osoittautui heti alkuunsa liian pieneksi seurakunnan tarpeisiin ja sen laajentaminen suunniteltiin tehtäväksi 1700-luvun lopulla alkaneen ja vuonna 1814 valmiiksi saadun korjauksen yhteydessä. Laajennusta ei toteutettu, sen sijaan kirkon puulattia, paanukatto ja ikkunoiden puitteet uusittiin ja sakaristo korjattiin. Joulukirkossa vuonna 1829 kirkossa puhkesi pakokauhu aiheettoman ja ajattelemattoman ”tuli on irti” -huudahduksen takia. Syntyneessä rynnistyksessä 15 nuorta naista kuoli. Juvan kirkkoherra Carl Gustaf Nykopp ehdotti jo kuukauden sisällä onnettomuudesta uuden kirkon rakentamista. Sen rakentaminen alkoi vasta vuonna 1856 ja ensimmäinen jumalanpalvelus uusissa tiloissa oli elokuussa 1863. Vanha kirkko purettiin talvella 1869–1870 ja kuljetettiin ja pystytettiin Anttolaan. Kirkon mukana matkasivat myös Juvan aikaisemmasta kirkosta siirretyt alttariseinän krusifiksi ja saarnastuoli. Kirkkoa purettaessa saarnastuolin vuorilaudoituksen alta löytyi vuosiluku 1666, jonka on päätelty olleen aikaisemman kirkon rakennusvuosi.
Argumentum ad ignorantiam
Argumentum ad ignorantiam on argumentaatiovirhe, jossa väite todetaan todeksi tai epätodeksi vetoamalla todisteiden puutteeseen. Virhe esiintyy useimmiten keskusteluissa, joissa jotain ei ole mahdollista osoittaa todeksi tai joissa jotain ei ole toistaiseksi todistetu. Sen yleinen kaava on seuraava:
Se voidaan esittää myös käänteisessä muodossaan:
Argumentum ad ignorantiam tarkoittaa käytännössä samaa kuin "käänteinen todistustaakka": syyllinen, kunnes toisin todistetaan.