hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Vasil Barnovi
Vasil Barnovi (, 22. toukokuuta 1856 – 4. marraskuuta 1934), alkuperäinen sukunimi Barnaveli () oli georgialainen kirjailija, joka tunnettiin historiallisista romaaneistaan.
Hän syntyi papin perheeseen Kodan kylässä nykyisen Kvemo Kartlin alueella Georgiassa, joka tuohon aikaan kuului Venäjän keisarikuntaan, ja vietti lapsuutensa Khevsuretissa. Hän sai koulutuksensa Tbilisin seminaarissa ja Moskovan teologisessa akatemiassa. Barnovi palasi Georgiaan vuonna 1882, ja opetti Georgian kieltä ja kirjallisuutta Senakissa, Telavissa ja Tbilisissä. Samaan aikaan hän alkoi harrastaa journalismia, opiskeli georgialaista kansanperinnettä ja kirjoitti omaelämäkerrallisia tarinoita. Hänet tunnetaan kuitenkin parhaiten osallisuudestaan modernin georgiankielisen historiallisen proosan kehitykseen. Hänen teoksensa – "Mamkrali šaravandedi" (, "vaipunut kruunu") vuodelta 1913, "Trpoba tsamebuli" (, "marttyyriksi joutunut rakkaus") vuodelta 1918, "Isnis tsiskari" (, "Isanin aamunkoitto") vuodelta 1901 ja muut – ovat todellisuudessa psykologisia romaaneja asetettuna historialliselle näyttämölle. Ne yhdistelevät historiallisia teemoja kansanperinteeseen ja fiktioon, ja niissä on myös poliittinen elementti Venäjän vallan vastustamisen muodossa.
Barnovi joutui lopettamaan kirjoittamisen vuonna 1929 parkinsonin taudin ja sensuurin vuoksi. Hän kuoli Tbilisissä ja haudattiin Mtatsmindan Pantheoniin.
Shelley Long
Shelley Lee Long (s. 23. elokuuta 1949 Fort Wayne, Indiana) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä oli rooli mm. tilannekomediassa "Cheers", josta hän voitti kaksi Emmy-palkintoa vuosina 1983 ja 1985 sekä Golden Globen vuonna 1982. Hän esitti kyseisessä sarjassa Diane Chambersia vuosina 1982–1987 ja 1993.
Long syntyi Fort Waynessa, Indianassa, ja opiskeli South Side High Schoolissa. Sieltä päästyään hän opiskeli Northwestern Universityssä, josta kuitenkin lähti valmistumatta. Hän liittyi Chicagossa The Second Cityn koomikoksi ja alkoi vuonna 1975 tuottaa, käsikirjoittaa ja juontaa televisio-ohjelmaa "Sorting It Out".
Long alkoi menestyä kansainvälisesti varsinkin esitettyään roolinsa elokuvassa "Läheiset ystävät" vuonna 1980. Hänellä oli useita merkittäviä rooleja 1980–1990-luvuilla, kuten elokuvassa "Susie Q" (1996). 2000-luvulta on muun muassa elokuva "Tohtori T ja naiset" (2000). Hän on vieraillut sarjassa "Sabrina, teininoita".
Long meni lokakuussa 1981 naimisiin Bruce Tysonin kanssa, mutta avioeroa haettiin 23 avioliittovuoden jälkeen 2004. Hänellä on vuonna 1985 syntynyt tytär Juliana.
Long otti 16. marraskuuta 2004 yliannostuksen kipulääkkeitä ja pääsi sairaalasta vasta 23. marraskuuta. Hänen tiedetään kärsineen vaikeista masennusoireista avioliiton kariuduttua. Näyttelijättären manageri ei kuitenkaan suostunut ottamaan kantaa siihen, oliko kyseessä itsemurhayritys.
Kanadansirri
Kanadansirri ("Calidris pusilla") on arktisen alueen kahlaaja. Lajin nimesi Carl von Linné 1766.
Linnun pituus on 13–15 senttimetriä, siipien kärkiväli 34–37 senttimetriä ja paino 20–31 grammaa. Pieni sirri, jolla on mustat jalat ja suora musta nokka. Eroina pikkusirriin on yläpuolen kellan- tai okranruskea sävy. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Pesii Kanadan ja Alaskan tundralla. Maailman populaation koko on noin 3,5 miljoonaa yksilöä. Lajin kanta on elinvoimainen. Se on muuttolintu, joka talvehtii laajalla alalla Etelä-Amerikan rannikoilla ja Länsi-Intian saaristossa. Lajia ei ole tavattu Suomessa vuoteen 2006 mennessä.
Arktisen alueen rannikot, vuorovesirannat ja dyynit, sekä sisämaan järvien, jokien ja muiden kosteikkojen tuntumassa.
Koiras rapsuttaa maahan muutamia pesäkoloja, joista naaras valitsee yhden ja munii siihen 4 munaa. Molemmat puolisot osallistuvat haudontaan, joka kestää 18–22 päivää. Poikaset ovat pesäpakoisia ja etsivät itse ruokansa. Naaras jättää muutaman päivän ikäiset poikaset koiraan hoidettavaksi ja lähtee syysmuutolle. Poikaset oppivat lentämään noin 19 päivän ikäisinä.
Pääasiallinen ravinto on hyönteiset ja nilviäiset.
Stadsgården
Stadsgården on satama-alue Södermalmin kaupunginosan pohjoisosassa, Tukholmassa, Ruotsissa. Alue sijaitsee Tukholman keskustassa, Slussenin välittömässä läheisyydessä Saltsjönin rannalla. Kapean laiturialueen ja Södermalmin jyrkän kallioleikkauksen väliin on rakennettu vilkasliikenteinen Stadsgårdsleden, joka johtaa muun muassa Nackaan. Helsingistä ja Turusta liikennöivän Viking Linen ja ahvenanmaalaisen Birka Linen terminaalit sijaitsevat Stadsgårdenissa. Valokuvataiteen museo Fotografiska sijaitsee niiden terminaalien välissä vanhassa satamamakasiinissa.
Jorja Fox
Ennen näyttelijäopintojaan Jorja Fox toimi mallina mm. muotinäytöksissä. Näyttelijän opintonsa hän aloitti Lee Strasberg instituutissa New Yorkissa jossa hänen tutorinaan toimi veteraaninäyttelijä William Hickey. Fox ehti ennen läpimurtoaan näytellä muutamissa elokuvissa ja TV-sarjoissa, mutta varsinainen läpimurto taphtui vuonna 1996 kun hänet valittiin "tohtori Maggie Doyle"n rooliin TV-sarja Teho-osastossa. Hän esitti roolihahmoaan kaikkiaan 33 jaksossa. Tämän jälkeen vuonna 1999 hän esitti presidentin tyttären turvamies "Gina Toscanon" roolia TV-sarjassa "West Wing". TV-sarjassa CSI Fox esitti rikospaikkatutkija Sara Sidlea ensin vakiokasvona vuosina 2000–2008. Vuosina 2009 ja 2010 hänen roolihahmonsa esiintyi sarjassa satunnaisena vierailevana tähtenä ja vuodesta 2011 lähtien hän on jälleen kuulunut sarjan vakiokasvoihin.
Näyttelijän töiden ohella hän on osaomistajana tuotantoyhtiössä Seafox Productions, joka on tuottanut mm. Dusty Springfieldistä kertovan musikaalin "Stay Forever: The Life and Music of Dusty Springfield" sekä muutamia dokumenttielokuvia. Fox tunnetaan myös ympäristön- ja eläinsuojelu aktiviina.
Helen Wagner
Helen Wagner (3. syyskuuta 1918 – 1. toukokuuta 2010) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Wagner syntyi Lubbockissa, Texasissa. Hänet tunnetaan parhaiten pitkäaikaisesta sarjasta "As the World Turns", jossa hän esitti Nancy Hughes McCloskya 2. huhtikuuta 1956 alkaen. Hänellä oli uransa aikana vain pari keskeytystä, joten hän esitti Nancya kaikkiaan yli viidenkymmenen vuoden ajan.
Wagner pääsi Guinnessin ennätysten kirjaan näyttelijänä, joka on esittänyt pisimmän ajan yksittäistä roolia. Hän esiintyi ennen "As the World Turns" -uraansa jo "Guiding Light" -sarjassa 1950-luvun alussa.
Wagner oli naimisissa Robert Willeyn kanssa vuodesta 1954. Hänen puolisonsa kuoli vuonna 2009. Wagnerille myönnettiin vuonna 2004 Emmyn "Lifetime Achievement Award".
Pieksämäen Vanha kirkko
Pieksämäen Vanha kirkko on yksi Pieksämäellä sijaitsevista kirkoista ja kaupungin merkittävimpiä rakennuksia. Kirkko rakennettiin vuonna 1753 ja sen rakennustöitä johti August Sorsa. Kirkon rakennuttaja oli kirkkoherra Paul Krogius, jonka muotokuva on sakastin seinällä. Vanhaan kirkkoon mahtuu 600–800 henkeä, ja se on yksi Itä-Suomen vanhimmista säilyneistä puukirkoista. Kirkossa on Mikael Toppeliuksen maalauksia saarnastuolissa ja parvissa. Toppeliuksen tekemiä maalauksia on yli 30. Näiden maalausten aiheita ovat muun muassa suuret profeetat. Lisäksi kirkossa on Aatamia ja Eevaa paratiisissa esittävä sommitelma Syntiinlankeemus. Kirkkoa on peruskorjattu useaan kertaan, viimeksi 2001–2002. Viimeisimmän korjauksen yhteydessä myös restauroitiin arvokkaita maalauksia.
Kirkon vieressä sijaitseva kellotapuli valmistui vuonna 1746, myös se on August Sorsan rakentama.
Kun Pieksämäen kauppalaseurakunta (vuodesta 1962 kaupunkiseurakunta) perustettiin 1956, jäljellejääneen Pieksämäen seurakunnan nimeksi muutettiin Pieksämäen maaseurakunta. Pieksämäen Vanha kirkko toimi aluksi molempien seurakuntien yhteisenä kirkkona, kunnes kaupunkiseurakunnalle valmistui uusi kirkko vuonna 1968, tällöin Vanha kirkko jäi maaseurakunnan käyttöön. Lyhytikäiseksi jääneen Pieksänmaan kunnan syntyessä vuoden 2004 alussa Jäppilän, Pieksämäen maalaiskunnan ja Virtasalmen yhdistymisen pohjalta, liitettiin Jäppilän ja Virtasalmen seurakunnat Pieksämäen maaseurakuntaan. Kaupunki- ja maaseurakunta yhdistyivät jälleen vuoden 2007 alussa Pieksämäen ja Pieksänmaan kuntaliitoksen yhteydessä nimelle Pieksämäen seurakunta.
The Doors (albumi)
The Doors on yhdysvaltalaisen The Doors -yhtyeen debyyttialbumi, joka julkaistiin vuonna 1967. Albumia pidetään yleisesti yhtyeen parhaana ja hyvin merkittävänä. Tästä esimerkkinä "Rolling Stone" -lehti valitsi albumin vuonna 2003 kaikkien aikojen top 500 -albumilistallaan sijalle 42.
Levyllä vallitsee yleisesti synkkä, jopa pelottava tunnelma. Levyn kappaleet ”Break On Through (To the Other Side)” sekä ”The End” julkaistiin alun perin sensuroituina versioina. Albumilta julkaistu single ”Light My Fire” nousi listaykköseksi Yhdysvalloissa, tosin lyhennettynä versiona.A-puoli
B-puoli
40th Anniversary (2007) -painoksen bonuskappaleet:
Pieksämäen Uusi kirkko
Pieksämäen Uusi kirkko on yksi Pieksämäellä sijaitsevista kirkoista. Kirkko valmistui vuonna 1968 Pieksämäen kaupunkiseurakunnan kirkoksi (vanha kirkko jäi tällöin maaseurakunnan käyttöön) ja vuonna 1986 siihen tehtiin laajennusosa. Kirkkosalissa on istumapaikat 420 hengelle. Jumalanpalvelustoiminnan lisäksi rakennuksessa on tiloja erilaisia pienempiä tilaisuuksia varten. Kirkon alttaritaulu on Gunnar Uotilan käsialaa.
Kirkon ovat suunnitelleet arkkitehdit Keijo Ström ja Olavi Tuomisto.
George Putnam
George Putnam (14. heinäkuuta 1914 Breckenridge, Minnesota – 12. syyskuuta 2008 Chino, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen radio- sekä televisiokuuluttaja, kertoja ja talk show -juontaja. Hän sai vuonna 1985 oikeustieteen tohtorin arvon Bates Collegesta.
Putnamin ura radiossa alkoi hänen 20-vuotispäivänään WDGY-asemalla Minneapolisissa. Hän siirtyi sittemmin televisioon, ja hänen työnsä keskittyi 1950-luvun alusta Los Angelesin seudulle. Hän palveli toisessa maailmansodassa. Vuonna 1965 hän oli kertojana homoseksuaalisuutta vastustavassa propagandaelokuvassa "Perversion for Profit".
Pitkäaikaisesta työstään television parissa George Putnam sai tähden Hollywood Walk of Famella. Yli 90-vuotiaana hän juonsi päivittäin "Talk Back" -nimistä show'taan ja oli viikoittainen kolumnisti.
94-vuotias Putnam kuoli sairaalassa nukkuessaan.
Pieksämäen Neitsyt Marian syntymän kirkko
Pieksämäen Neitsyt Marian syntymän kirkko on Pieksämäellä sijaitseva kirkko, joka kuuluu Mikkelin ortodoksiselle seurakunnalle. Kirkko valmistui vuonna 1955, ja se on pyhitetty Neitsyt Marian Syntymän muistolle.
Pitkäpaasi
Pitkäpaasi () on Virolahden ulkosaari Suomenlahdella luovutetun Karjalan puolella, noin kuusi kilometriä nykyisen Venäjän rajan takana.
Myöhemmän kylän muodostanut Pitkäpaaden saariryhmä Paation kaakkoispuolella koostuu lounaisesta Kotisaaresta eli Pitkäpaadesta sekä koillisesta Essaaresta, joiden väliin jää luonnonsatama.
Pitkäpaasi oli pitkään Virolahden ainoa asuttu saari. Ensimmäinen tunnettu asukas on Jaakko Henrikinpoika (1543), josta polveutuu Virolahden Hanskin suku , Haapasaaren Tuomala/Warma –suku sekä mahdollisesti Seiskarin ja Suursaaren Hanski-suvut . Jaakko Henrikinpojan jälkeläisestä Tuomas Henrikinpojasta polveutuu Pitkäpaaden myöhempi asutus.
Myöhemmin saarella toimi luotsiasema. Korkeimmillaan Pitkäpaaden asukasluku oli vuonna 1915. Silloin asukkaita oli vähän yli 400.
Suomen merimuseon omistama Colin Archerin suunnittelema luotsikutteri Pitkäpaasi on saanut nimensä Pitkäpaaden luotsiaseman mukaan.
Vuonna 1951 perustettu Pitkäpaasi-Seura on julkaissut Itäviitta-vuosikirjaa vuodesta 1955 asti, sekä teoksen Pitkäpaasi ennen vanhaan (Jaakko Korjus. Pitkäpaasi-Seura ry, Hämeenlinna 1992.)
Pitkäpaasi muodostaa osan joulukuussa 2017 perustettua Itäisen Suomenlahden luonnonpuistoa.
Vuonna 1555, 18.9. - 27.9, joutui kuningas Kustaa Vaasa huonojen purjehdussäiden vuoksi majailemaan laivastoineen Pitkäpaadessa oltuaan matkalla Tukholmasta Viipuriin.
Sodan aikana 26.5.1790 kuningas Kustaa III adjutantteineen astui maihin Pitkäpaadelle ja myöhemmin vielä uudelleen 31.5.
Myöhemmin 1900-luvun ensikymmenellä Pitkäpaasi oli Helsingin - Viipurin laivareitin varrella ja sinne oli helppo päästä. Pitkäpaadessa asuivat kesävieraina mm. Eero Järnefelt ja Armas Järnefelt, Jean Sibelius, Väinö Hämäläinen, Elli Tompuri, Hugo Simberg, Ester Helenius, Akseli Gallen-Kallela ja Yrjö Weijola. Eero Järnefelt jopa kuvasi Pitkäpaaden kalastajakylän kookkaassa maalauksessa. Myös Ester Heleniuksen tauluissa esiintyy Pitkäpaaden maisemia ja henkilöitä. Yrjö Veijolan näytelmä Nuori luotsi lienee syntynyt Pitkäpaadessa vietettyjen kesien seurauksena. Kirjan kansilehteä koristi Kiuskerin vahtituvan kuva.
Betty Garrett
Betty Garrett (23. toukokuuta 1919 – 12. helmikuuta 2011) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja tanssija. Hän voitti Golden Globen vuonna 1975 ja oli Emmy-ehdokkaana vuonna 2003.
Garrett syntyi Saint Josephissa, Missourissa ja valmistui The Annie Wright Schoolista Tacomassa, Washingtonissa. Hän nousi maineeseen musikaalielokuvan ”kultaisella ajalla”, mutta hänet muistetaan myös 1970-luvun tilannekomedioista "Perhe on pahin" ja "Laverne & Shirley". Jälkimmäisessä hän esiintyi, kunnes sarja lopetettiin vuonna 1982.
Toisin kuin puolisonsa Larry Parks, Betty Garrett ei koskaan joutunut Hollywoodin mustalle listalle. Hänellä on kaksi poikaa, ja hän on Jeff Bridgesin kummitäti. Hän jäi leskeksi 13. huhtikuuta 1975 ja sai 23. toukokuuta 2003 oman tähtensä Hollywood Walk of Famelle.
Garrett teki myöhäisellä urallaan vierailevia esiintymisiä lukuisissa sarjoissa, ja vielä 2000-luvun puolella hänet nähtiin muun muassa "Tohtori Beckerissä" vuonna 2003 ja "Greyn anatomiassa" vuonna 2006. Hän kuoli 91-vuotiaana 12. helmikuuta 2011.
Gene Barry
Gene Barry (14. kesäkuuta 1919 – 9. joulukuuta 2009) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
New Yorkissa 1919 syntyneen Gene Barryn (alun perin Eugene Klass) vanhemmat olivat Eva ja Martin Klass, ja isovanhemmat venäjänjuutalaisia maahanmuuttajia. Musikaalisesti lahjakkaan Barryn haaveena oli jo varhain ura näyttelijänä.
Gene Barry otti taiteilijanimensä John Barrymorelta. Hän esiintyi Broadwaylla näytelmässä "Catherine the Great" 1944 ja myöhemmin musikaalissa "La Cage aux Folles" (1983). Barrylla oli keskeinen osa elokuvassa "Maailmojen sota" (1953). Televisiossa hänet nähtiin "Hitchcock esittää" -sarjassa ja rikossarja Columbon ensimmäisessä pilotissa "Prescription: Murder" (1968), jossa Barry esitti vaimonsa (Nina Foch) murhaavaa psykiatria. Etsiväsarja "Burke's Law", joka pyöri ABC-kanavalla 1963–1965, toi Barrylle Golden Globen vuonna 1965. Suomessa Gene Barry nähtiin lännensarjassa "Bat Masterson", jossa hän piirsi nimihahmosta ironisen, kävelykeppiä heiluttavan knallikeikarin.
Kolmas muistettava Suomessakin esitetty TV-sarja oli "The name of the Game" (suom. "Pelin henki") jossa Barry esitti juonikasta the People Magazine-aikakauslehden päätoimittajaa.
Barry on saanut elämäntyöstään tähden Hollywoodin Walk of Famelle.
Barry solmi avioliiton näyttelijä Betty Clairen (taiteilijanimeltään Julie Carson) kanssa vuonna 1944. Avioliitto kesti vuosikymmeniä ja päättyi vasta vaimon kuolemaan 2003. Pariskunnalla oli kolme yhteistä lasta.
Savon radan museo
Savon radan museo on Pieksämäellä sijaitseva museo, joka on keskittynyt rautatieliikenteen historian esittelyyn. Museo toimii rautatieaseman vanhassa asemarakennuksessa ratapihan itäpuolella. Rakennus on valmistunut vuonna 1889, ja museo avattiin yleisölle aseman täytettyä sata vuotta 1. lokakuuta 1989. Sen perusnäyttelyyn kuuluu hieman alle 300 esinettä ja noin 100 valokuvaa.
Oranienburger Straße
Oranienburger Straße on katu Saksan pääkaupungin Berliinin keskustassa. Se sijaitsee Mitten kaupunginosassa, pohjoiseen Spreejoesta ja kulkee Hackescher Platzilta luoteeseen Friedrichstraßelle. Katu on nimetty Brandenburgin osavaltiossa sijaitsevan Oranienburgin kaupungin mukaan.
Kadulla on historiaa 1200-luvulle saakka. Sen vanhin tunnettu nimi on "Spandauer Heerweg". Nykyisen nimensä katu sai virallisesti 26. kesäkuuta vuonna 1824. 1800-luvulla ja varhaisella 1900-luvulla Oranienburger Straße oli Berliinin juutalaiskeskus. Kadulla on nykyisin alueen natsien hävityksen kohteeksi joutuneiden juutalaisten asukkaiden ja kohteiden kunniaksi pystytettyjä muistomerkkejä. Vuosina 1868–1877 kadun läpi rakennettiin raitiovaunulinja. Nykyisin kadulla liikennöivät MetroTram-linjat "M1" ja "M6".
Huomattavin rakennus Oranienburger Straßella on Neue Synagoge, "uusi synagoga", joka valmistuttuaan vuonna 1866 oli Berliinin suurin synagoga. Synagoga säästyi kristalliyön tuhotöiltä vuonna 1938 paikallisen poliisikomentajan toimien vuoksi. Vuonna 1943 se suurimmaksi osaksi tuhoutui liittoutuneiden ilmapommituksissa, ja vuonna 1958 Itä-Saksa tuhosi sen rauniot. Synagogarakennus jälleenrakennettiin ja avattiin vuonna 1995 museona ja juutalaiskeskuksena.
Kadulla sijaitsee myös Tacheles, sodassa pahoin vaurioitunut rakennus, joka oli määrä räjäyttää ja purkaa. 1990-luvun alussa vapaan taiteilijayhteisö sai kiinteistön rakennussuojelun piiriin. Rakennuksessa on pidetty taidenäyttelyitä ja sitä on käytetty työtiloina.
Berliinin kaupungin sivut: Oranienburger Strasse (saksaksi)
Al Molinaro
Albert Francis ”Al” Molinaro (24. kesäkuuta 1919 Kenosha, Wisconsin – 30. lokakuuta 2015 Glendale, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä oli muun muassa kokki Al Delvecchion rooli sarjassa "Onnen päivät" vuosina 1976–1982.
Al Molinaro syntyi Kenoshassa, Wisconsinissa, ja oli yksi perheensä kymmenestä lapsesta. Hän perusti vuonna 1987 entisen näyttelijätoverinsa Anson Williamsin kanssa Big Al’s -nimisen ravintolaketjun.
Al Molinaro oli naimisissa ja hänellä oli yksi poika. Hän asui Glendalessa, Kaliforniassa, ja oli vetäytyneenä näyttelijänuraltaan jo 1990-luvun alusta. Hänen tiedetään työstäneen vanhuusvuosinaan omaelämäkertaa.
Carl Reiner
Carlton "Carl" Reiner (s. 20. maaliskuuta 1922 Bronx, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko sekä komediallisiin elokuviin erikoistunut ohjaaja, tuottaja ja käsikirjoittaja. Hän on voittanut uransa aikana yhdeksän Emmy-palkintoa.
Juutalaistaustainen Reiner syntyi New Yorkin Bronxissa ja opiskeli ulkoasiainhallintoa Georgetownin yliopistossa. Hän palveli toisessa maailmansodassa Tyynenmeren viihdytysjoukkojen teatterissa, jota johti Shakespeare-näyttelijä Maurice Evans.
Reiner tunnetaan musikaaleista, televisiosta ja elokuvista. Hänelle myönnettiin vuonna 1999 Amerikkalaisen huumorin Mark Twain -palkinto, ja hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. Hänen julkaisemiensa kirjojen joukkoon lukeutuu muistelmateos "My Anecdotal Life: A Memoir" vuodelta 2004. Hänen vuonna 1958 julkaisemasta omaelämäkerrallisesta romaanista "Enter Laughing" sovitti Joe Stein menestyksekkään Broadway-näytelmän. Reinerin omien elämänvaiheiden pohjalta syntyi myös 1960-luvun menestynyt sitcom-sarja "The Dick Van Dyke Show", joka teki Van Dykesta ja hänen vastanäyttelijästään Mary Tyler Mooresta suuria tähtiä.
Reiner kuuluu Television Academy Hall of Fameen. Hän oli vuodesta 1944 alkaen naimisissa Estelle Reinerin kanssa. Heillä on kolme lasta, joista vanhin on elokuvaohjaaja Rob Reiner. Estelle Reiner kuoli 94-vuotiaana 2008.
Jizzax
Jizzax (kyrillisillä aakkosilla Жиззах, ) on 139 200 asukkaan (2006) kaupunki Keski-Uzbekistanissa ja saman nimisen alueen pääkaupunki.
Kaupunki sijaitsee Samarkandin luoteispuolella. Jizzax oli tärkeä piste silkkitiellä Samarkandin jälkeen ennen Jilanutin solaa Turkistanin vuorilla. Nimi tarkoittaa "pientä linnoitusta" kuolleella sogdin kielellä. 1800-luvulle mennessä kaupungista kehittyi Buharan emiraatin merkittävä linnoitus. Venäläinen kenraali Mihail Tšernajev epäonnistui ensimmäisessä yrityksessään valloittaa se, mutta onnistui toisella kerralla menettäen hyökkäyksessään kuusi miestä vastaan puolustajien 6 000 tappiot. Vuonna 1916 kaupunki oli venäläisvastaisen kansannousun keskipisteenä, mutta se taltutettiin nopeasti. Kaupungin kuuluisin asukas, tuleva kommunistisen puolueen pääsihteeri Šarof Rašidov syntyi kaupungissa 1917 ja siellä on hänelle omistettu museo.
Nykyisin kaupungissa on kaksi yliopistoa, joissa on noin 7 000 opiskelijaa. Kaupungin jalkapallojoukkueen Sogdiana Jizzax pelaa Uzbekistanin liigassa.
Kannattajanikama
Kannattajanikama, , on ensimmäinen kaulanikama ja se kiinnittää kallon takaraivoluun selkärangan muihin luihin. Lisäksi atlas kiinnittyy kaudaaliselta puoleltaan toiseen kaulanikamaan eli kiertäjänikamaan ("axis"). Sekä takaraivoluun ja kannattajanikaman että kiertäjänikaman ja kannattajanikaman väliltä puuttuu muusta selkärangasta poiketen nikamavälilevy. Kannattajanikama toimii pään kannattajana yhdessä lihasten kanssa.
Kannattajanikama poikkeaa rakenteellisesti kaikista muista selkärangan nikamista siten, että siinä ei ole nikaman solmua ("corpus vertebrae") vaan se muodostuu kahdesta yhteenliittyvästä kaaresta. Selänpuolella on takakaari ("arcus dorsalis"), johon nikaman surkastunut okahaarake ("tuberculum dorsale") on liittynyt. Mahanpuolella olevassa etukaaressa ("arcus ventralis") on kuoppa, jonka avulla atlas kiinnittyy kiertäjänikamaan. Pään paino jakautuu kannattajanikaman lateraalisille paksuuntumille, "massae laterales", jotka ovat etu- ja takakaaren välissä kummallakin puolella. Kannattajanikaman siipiin ("ala atlantis") kiinnittyy päätä liikuttavia lihaksia. Kannattajanikaman molemmin puolin on väljät tilat, jotka mahdollistavat pään liikehdinnän.
Kannattajanikama eroaa eri eläinlajeilla kokonsa ja rakeenteensa mukaan. Märehtijöiltä puuttuu kokonaan "foramen transversarium", joka on nikaman siivessä oleva aukko selänpuolelta vatsanpuolelle. Lihansyöjillä puolestaan on pelkkä uurre, "incisura alaris", selänpuoleisessa kaaressa, kun taas muilla lajeilla on siinä aukko, "foramen alare". Sialla puolestaan on muita eläinlajeja selkeämpi "tuberculum ventrale" eli kyhmy vatsanpuoleisessa kaaressa.
Merikarvian majakka
Merikarvian majakka on vuonna 1987 rakennettu majakka Pohjanlahdella Merikarvian kunnan alueella. Rakennus sijaitsee matalalla Kasa Storbådanin luodolla, Merikarvian pohjoisen väylän suulla. Majakka on merenpinnasta mitattuna 16,2 metriä korkea, ja se toimii aurinkoenergialla. Valo kantaa 6,7 meripeninkulmaa. Merikarvian majakka on rakennettu maahan upotettujen teräspilarien varaan. Majakan ulkonäkö on muista Suomen majakoista poikkeava ja syy tähän on se, ettei sitä aluksi suunniteltu majakaksi. Majakan statuksen se sai kuitenkin, sillä se on ensimmäinen väylän alussa oleva merimerkki.
Jo vuonna 1880 Luotsihallitus oli suunnitellut Kasa Storbådanille miehitettyä merimajakkaa. Suunnitelma ei toteutunut luodon moreenisesta maaperästä ja ahtaudesta johtuen. Nykyisin luoto on kasvanut huomattavasti maankohoamisen vuoksi.
Bob Catley
Bob Catley on brittiläinen laulaja, joka tunnetaan parhaiten hard rock -yhtye Magnumin laulajana. Hän on laulanut myös monissa muissa yhtyeissä ja julkaissut useita sooloalbumeja.
Catley syntyi 11. syyskuuta 1947 Aldershotissa Englannissa ja muutti pian vanhempiensa kanssa Birminghamin alueelle. Hän oli jo nuorena kiinnostunut musiikista ja kouluaikanaan hän liittyi useisiin pieniin yhtyeisiin, kuten The Smokestacksiin, Lifeen ja Clearwateriin. Hänen ensimmäinen ammattimaisempi yhtyeensä oli The Capitol Systems. Yhtye muutti nimensä pian Paradoxiksi ja keikkaili myös Britannian ulkopuolella, esimerkiksi Alankomaissa ja Italiassa. Paradox hajosi vuonna 1970, mutta Catley päätti jatkaa uraansa musiikin parissa.
Catleyn yhtyeistä pitkäaikaisin on Magnum, joka perustettiin vuonna 1972. Se on kokenut vuosien saatossa useita miehistönvaihdoksia, mutta Catley ja kitaristi Tony Clarkin ovat olleet yhtyeessä alusta lähtien. 1970- ja 1980-lukujen aikana Magnum julkaisi tunnetuimmat albuminsa "Chase the Dragon", "On a Storyteller’s Night", "Vigilante" ja "Wings of Heaven". Vuonna 1995 Tony Clarkin ilmoitti Magnumin lopettamisesta.
Catley ja Tony Clarkin perustivat Hard Rainin miltei välittömästi Magnumin hajoamisen jälkeen. Yhtye julkaisi kaksi albumia. Samoihin aikoihin Catley alkoi myös suunnitella omaa sooloprojektiaan. Pikkuhiljaa hän keskittyi yhä enemmän sooloprojektiinsa ja erosi lopulta Hard Rainista. Tony Clarkin lakkautti yhtyeen lopullisesti muutaman kuukauden hiljaiselon jälkeen.
Vuonna 2002 Catley herätti Magnumin uudelleen henkiin Tony Clarkinin kanssa. Tämän jälkeen yhtye julkaisi albumit "Breath of Life" ja "Brand New Morning". Vuonna 2007 ilmestyi Magnumin neljästoista studioalbumi "Princess Alice and the Broken Arrow", joka oli myös yhtyeen parhaiten menestynyt sitten vuoden 1994.
Catley on julkaissut yhteensä kuusi studioalbumia sooloartistina ja ollut vierailijana useissa muissa projekteissa. Hän on julkaissut kaksi albumia Ten-yhtyeen laulajan Gary Hughesin kanssa ja ollut mukana Tobias Sammetin Avantasia-metallioopperaprojektissa.
Pallas (Pandionin poika)
Pallas () oli kreikkalaisessa mytologiassa yksi neljästä Pandion II:n, Attikan kuninkaan, ja Pylian pojasta. Kerrotaan tosin, että Pallas olisi ollut ottolapsi.
Pandeonin kuoltua Pallas ja hänen kolme veljeään – Aigeus, Nisos ja Lykos – syrjäyttivät Metionin pojat Ateenan valtaistuimelta, jonka nämä puolestaan olivat aiemmin anastaneet Pandeonilta. Veljekset jakoivat vallan keskenään, mutta Aigeuksesta tuli Attikan kuningas.
Myöhemmin Aigeuksen kuoltua Pallas yritti tavoitti valtaistuinta, mutta epäonnistui syntyperänsä tähden, ja hallitsijaksi julistettiin Theseus. Hänen viisikymmentä poikaansa, pallantidit, eivät hyväksyneet uutta hallitsijaa, vaan yrittivät vielä nostaa isänsä valtaan. Heidän juonittelunsa tuli kuitenkin ilmi, ja Theseus surmasi väijytystä yrittäneet veljekset.
Pulkkilan kunnanvaltuusto
Pulkkilan kunnanvaltuusto oli lakkautetun Pulkkilan kunnan ylin päättävä elin. Valtuustossa oli 17 jäsentä, jotka valittiin neljän vuoden toimikausiksi. Vaaleissa 2004 asetti ehdokkaita vain yksi puolue, Suomen Keskusta, joka keräsi lähes 90 prosenttia äänistä. Loput äänistä menivät aiemmin Vasemmistoliitossa toimineen Teuvo Lemmetyisen valitsijayhdistykselle.
Miika Huczkowski
Miika Huczkowski (s. 26. elokuuta 1982 Jyväskylän maalaiskunta) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi JYPissä vuodesta 1997 vuoteen 2007, josta siirtyi kaudeksi 2007–2008 Espoo Bluesin miehistöön. Kaudeksi 2010–2011 hän siirtyi TPS:aan, jossa pelasi kaksi kautta. Hän lopetti uransa keväällä 2012. Huczkowskin sukujuuret ovat Puolassa.
Hanski (täsmennyssivu)
Hanski voi tarkoittaa seuraavia:
Pallas (gigantti)
Pallas () oli kreikkalaisessa mytologiassa gigantti, joka osallistui gigantomakhiaan. Pallaksen tappoi sen aikana Pallas Athene, joka tämän jälkeen nylki Pallaan nahan pukeakseen sen yllensä suojatakseen itseään. Pallas Athenen epiteetti "Pallas" johtaa erään selityksen mukaan todennäköisesti tästä tapahtumasta.
Leipziger Straße
Leipziger Straße on itä–länsisuuntainen katu Saksan pääkaupungin Berliinin keskustassa. Se sijaitsee Mitten kaupunginosassa ja alkaa Leipziger Platzilta päättyen Spittelmarktille. Katu on noin 1,5 kilometrin pituinen. Nykyinen Leipziger Straße luotiin vuonna 1688. Nimi on peräisin Leipzigiin johtaneesta, samalla paikalla sijanneesta varhaisemmasta tiestä.
Leipziger Straßen varrella sijaitsee muun muassa Saksan liittoneuvoston rakennus, entinen Preussin parlamentin ylähuone, joka on rakennettu vuonna 1904. Muihin katua reunustaviin huomattaviin rakennuksiin lukeutuu muun muassa Saksan valtiovarainministeriön rakennus, jossa aiemmin toimi Natsi-Saksan "Reichsluftfahrtministerium" ja joka rakennettiin vuosina 1935–36 arkkitehti Ernst Sagebielin suunnitelmien pohjalta.
Moshood Abiola
Moshood Kashimawo Olawale Abiola (24. elokuuta 1937 – 7. heinäkuuta 1998) oli nigerialainen Joruba-heimoon kuulunut liikemies, joka voitti presidentinvaalit 1993.
Abiola oli syntyisin Abeokutasta Ogunin osavaltiosta. Hänestä tuli 1970-luvun öljybuumin myötä yksi maan rikkaimmista miehistä. Omaisuutensa hän teki televiestintäalalla. Politiikkaan hän lähti 1979 alun perin Kansallispuolueessa sotilashallituksen luvattua siirtymistä siviilivaltaan. Sotilasvallankaappaus pyyhkäisi kuitenkin pois presidentti Shehu Shagarin ja kansallispuolueen.
Abiola pyrki Nigerian presidentiksi 12. kesäkuuta 1993 vaaleissa, jossa hän oli Social Democratic Partyn ehdokas. Abiola voitti selvästi pohjoisnigerialaisen vastaehdokkaansa, hausa-muslimi Bashir Tofan (National Republican Convention) saaden taakseen 19 osavaltiota 30:stä. Kyseisiä vaaleja on pidetty Nigerian historian rehellisimpinä ja vapaimpia.
Maan sotilashallitsija kenraali Ibrahim Babangida kuitenkin peruutti vaalien tuloksen ja kielsi entisiä ehdokkaita enää asettumasta ehdolle. Babangida joutui eroamaan protestien ja lakkoaallon vuoksi. Hän luovutti vallan Ernest Shonekanille, mutta kolmen kuukauden kuluessa kenraali Sani Abacha kaappasi vallan itselleen Babangidan ollessa Egyptissä.
Kun Abiola julisti olevansa laillinen Nigerian presidentti, hänet vangittiin maanpetoksesta syytettynä. Abiola kuoli 7. heinäkuuta 1998, pian sen jälkeen kun hänet vapautettiin vankilasta ja hän tapasi YK:n ja Yhdysvaltain edustajia. Kuolinsyyksi ilmoitettiin sydänkohtaus. Abiolan kuolemaa ei pidetty luonnollisena, ja sen seurauksena syttyi mellakoita, joissa kuoli noin 60 ihmistä.
Kimmo Pikkarainen
Kimmo Pikkarainen (s. 19. joulukuuta 1976 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut SM-liigaa KalPan, JYPin, Pelicansin, Bluesin, Tapparan ja Jokereiden riveissä.
Lisäksi hän on pelannut Mestiksessä ja sen edeltäjässä 1-divisioonassa Hyvinkään Ahmoissa, K-Vantaassa ja KJT:ssä. Ulkomailla pääsarjatason pelikokemusta on kertynyt Tanskan Herning IK:sta, Italian Rittenistä ja Slovakian HKM Zvolenista, alemmilla tasoilla Pikkarainen on pelannut Ruotsin Nittorpissa, Italian Milano Rossoblussa ja Suomi-sarjan EPS:ssä.Pikkarainen on ollut naimisissa malli Dana Mäkisen kanssa. Pari jätti erohakemukset Helsingin käräjäoikeuteen toukokuussa 2012. Hänellä on myös poika, Oliver Pikkarainen.
Pyhän Tapanin tuomiokirkko (Passau)
Pyhän Tapanin tuomiokirkko (, myös "Passaun tuomiokirkko", ) on barokin tyylisuuntaa edustava kirkko saksalaisessa Passaun kaupungissa Baijerissa. Se on Passaun roomalais-katolisen hiippakunnan pääkirkko.
Nykyisen tuomiokirkon paikalla on sijainnut kirkkoja vuodesta 730 lähtien. Nykyinen, barokkia edustava ja noin 100 metriä pitkä kirkkorakennus rakennettiin vuosina 1668–93. Se korvasi tulipalossa vuonna 1662 tuhoutuneen edeltäjänsä, josta on jäljellä vain myöhäisgotiikkaa edustava itäinen osa. Tuomiokirkon pääpiirustukset laati Carlo Lurago, sen sisätilojen koristelusta vastasi Giovanni Battista Carlone ja freskot kirkkoon teki Carpoforo Tencalla.
Tuomiokirkossa on yhdet maailman suurimmista uruista. Uruissa on 17 774 pilliä ja 233 äänikertaa.
Miki Andō
Miki Andō (, s. 18. joulukuuta 1987) on japanilainen taitoluistelija.
Andō voitti kultaa vuoden 2007 MM-kisoissa Tokiossa ja pronssia vuoden 2009 MM-kisoissa Los Angelesissa. Torinon talviolympialaisissa 2006 hän sijoittui 15:nneksi ja Vancouverin talviolympialaisissa 2010 viidenneksi.
Andō aloitti taitoluistelun yhdeksänvuotiaana. Ensimmäisen kolmoishyppynsä hän teki 11-vuotiaana. Andō on ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa naistaitoluistelija, joka on pystynyt kilpailussa onnistuneeseen neloishyppyyn. Hän hyppäsi nelois-salchowin ISU Junior Gran Prix -finaalissa Haagissa joulukuussa 2002. Andōn valmentajana ja koreografina toimii venäläinen entinen taitoluistelija Nikolai Morozov.
Carlo Lurago
Carlo Lurago (myös "Loragho", "Luraghi", "Luragho", s. 1615, Pellio Intelvi, Comon maakunta – k. 22. lokakuuta 1684, Passau, Baijeri) oli italialainen arkkitehti. Hän oli enimmäkseen aktiivinen Böömissä, jonka pääkaupunkiin Prahaan hän muutti 23-vuotiaana.
Suurkylä (Suursaari)
Suurkylä oli suurempi Suursaaren kahdesta kylästä. Se sijaitsi Suursaaren itärannalla saaren pohjoisosassa Kappelniemen lähellä olevan lahden rannalla Pohjoiskorkian kaakkoispuolella.
Nykyään Suurkylässä on edelleen laituri huviveneille.
Hydrohelium
Hydrohelium HHe on yksiarvoinen kationi, joka muodostuu heliumista, johon on liittynyt vety-ydin eli protoni. Se on vahvin tunnettu happo. On ehdotettu, että hydroheliumia esiintyisi tähtienvälisessä aineessa, mutta havaintoja ei ole tehty.
Lounatrivi
Lounatrivi on Suomenlahden itäosassa Venäjällä sijaitsevan Suursaaren eteläinen kärki ja siellä sijaitseva majakka.
Ensimmäinen majakka paikalle rakennettiin 1861, ja nykyinen punatiilinen majakkatorni rakennettiin 1906. Torninkorkeus on 84 metriä ja se on sijaitsee 89 metrin korkeudella merenpinnasta. Majakan venäläinen nimi on "Gogland južnyi" eli Suursaaren eteläinen (majakka). Majakkaa operoi Venäjän Itämeren laivasto. Majakka on toiminnassa ja lähettää valosignaalin joka kuudes sekunti.
Nyttemmin Lounatriviin on rakennettu uusi entistä korkeampi majakka ja radiomasto.
Kaltimon kanava
Kaltimon kanava on yksi Pielisjoen kanavista. Kanavan yhteydessä on Kaltimon voimalaitos. Kanava ja voimalaitos sijaitsevat noin 4 kilometriä Enon kirkonkylän keskustasta etelään. Kanavan pituus on 1700 metriä ja pudotuskorkeus 9 metriä.
Kaukas ja Enso-Gutzeit sopivat vuonna 1953 Pielisen vesivoiman rakentamisesta. Kaltimon voimalaitoksen rakentaminen aloitettiin toukokuussa 1956. Rakentamisen ajaksi joen pääuoma erotettiin työpadolla ja kuivattiin, vesi johdettiin Nesterinsaaren itäpuolelle. Koneaseman viereen rakennettiin säännöstelypato ja uittosulku, Kaltimon uusi kanava. Kesällä 1958 työmaalla työskenteli noin 500 rakentajaa. Työpadot avattiin elokuussa ja Pielisjoki ohjattiin entiseen uomaansa. Nesterinsaaren itäinen haara suljettiin maapadolla.
Koneasema rakennettiin kahta koneistoa varten, joista ensimmäinen kytkettiin valtakunnan verkkoon syyskuussa 1958 ja toinen joulukuussa. Kaltimon voimalaitoksen suunnittelivat arkkitehdit E. Kråkström ja A. Korhonen.
Kaltimon kanava korvasi samalla kohdalla joen itäisessä haarassa olleet Nesterinsaaren ja Saapaskosken kanavat. Nesterinsaaren kanava jäi joen itäiseen haaraan rakennetun maapadon ja patoaltaan alle. Veden pinnan nosto voimalan yläpuolelle syntyneessä patoaltaassa muutti yläjuoksun ympäristöä. Kaltimon vanha kanava ja Häihän kanava jäivät altaaseen ja menettivät merkityksensä. Pielisjoen ylittävä maantiesilta oli rakennettava uudelleen ja toiseen paikkaan. Kaltimon pahvitehdas räjäytettiin nousevan veden tieltä.
Pohjoiskorkia
Pohjoiskorkia on matalin Suursaaren neljästä huipuista sekä siellä sijaitseva majakka. Huipun korkeus Suomenlahden pinnasta on 106 metriä ja se sijaitsee Suurkylän luoteispuolella.
Pohjoiskorkian majakka perustettiin vuonna 1723. Majakka vaurioitui toisen maailmansodan aikaisissa taisteluissa, ja se korvattiin ensin ristikkorakenteisella tornilla. Nykyinen metallilevyrakenteinen torni pystytettiin vuonna 1965.
Majakan korkeus on 23 metriä maanpinnasta ja valo siten 132 metriä merenpinnasta. Se lähettää kolme sekuntia valkeaa valoa 7,5 sekunnin välein.
Haukkavuori (Suursaari)
Haukkavuori on Suursaaren toiseksi korkein mäki. Se sijaitsee Liivalahden järven rannalla ja on 142 metriä korkea.
Pohjoisrivi
Pohjoisrivi oli majakka Suursaaren pohjoisosassa. Sinne rakennettiin kolme metriä korkea kivijalka, jonne laitettiin majakka merenkulkua varten 1807. Vuonna 1824 sai luotsiyhteisö pienen pyöreän rakennuksen, jossa oli sumuhälytin. Rakennus oli kellon muotoinen ja siitä tuli suosittu postikorttiaihe. Myöhemmin parannusten jälkeen 1861 se näkyi 11 merimailin päähän. 
Vuoden 1918 ensimmäisenä pääsiäispäivänä venäläinen majakkamestari ja venäläiset majakanvartijat korvattiin suomalaisella. Uudeksi majakkamestariksi asetettiin laivuri E. A. Penttilä, eikä ulkopaikkakuntalaisia enää käytetty. Majakan lyhtykoju siirrettiin 1922 Porkkalan majakalle ja Pohjoisriviin asennettiin uudet majakkavalot, joita käytettiin asetyleenillä. Majakkavalot sammutettiin suomalaisten poistuessa syksyllä 1939.
Majakan lähellä oli myös sumumerkinantoasemana vuonna 1824 rakennettu, tiilistä ja kivistä muurattu pyöreä sumukellolla varustettu tapuli.
Vedanta
Vedanta (devanagarink.: वेदान्त), ') on hindulaisen filosofian koulukunta. Sana "Vedanta" muodostuu sanoista "veda" "tieto" ja "anta" "loppu, päätös", ja kuuluu käännettynä "tiedon huipentuma". Vedāntaa kutsutaan myös nimellä Uttara Mimamsa, 'jälkimmäinen' tai 'korkeampi tutkimus', ja se rinnastetaan usein Purva Mimamsaan, 'edelliseen tutkimukseen'. Pūrva Mimamsa, yleensä yksinkertaisesti vain Mimamsa, käsittelee vedalaisten mantrojen (Samhita-Vedoissa) ja brahmanojen tuliuhreja, kun taas vedanta kehittelee Ārayakan ("metsäkirjoitusten"), esoteerisia opetuksia ja Upanishadeja.
Anson Williams
Anson Williams (Anson William Heimlick; s. 25. syyskuuta 1949 Los Angeles) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan parhaiten roolistaan Warren "Potsie" Weberinä sarjassa "Onnen päivät".
Williamsin hahmo esiintyi "Onnen päivissä" sen koko historian ajan, joskin esiintymistiheys väheni sarjan loppua kohden. Williams on tehnyt myös ohjaajantöitä muiden muassa sarjoissa "Sabrina, teininoita" sekä "Siskoni on noita" ja "Star Trekissä".
Williams oli vuonna 1983 ehdolla Golden Globen saajaksi. Hän on ollut kahdesti naimisissa, ja hänellä on viisi lasta; toinen avioliitto jatkuu yhä. Yhdysvaltalainen lääkäri Henry Heimlich on sukua hänelle.
Henry Heimlich
Henry Jay Heimlich (3. helmikuuta 1920 Wilmington, Delaware – 17. joulukuuta 2016 Cincinnati, Ohio) oli yhdysvaltalainen lääkäri. Hän kehitti niin kutsutun Heimlichin otteen, jota käytetään ensiavussa tukehtumisen estämiseksi.
Heimlich syntyi Wilmingtonissa Philip ja Mary Heimlichin pojaksi. Hänen keskimmäinen nimensä oli alun perin Judah, mutta hän muutti sen myöhemmällä iällään. Hän valmistui ensin Cornellin yliopistosta "Bachelor of Arts" -arvolla 1941 ja sitten lääketieteen tohtoriksi Weill Cornell Medical Collegesta vuonna 1943.
Heimlich meni 4. kesäkuuta 1951 naimisiin Jane Murrayn kanssa. Näyttelijä-ohjaaja Anson Williams on Heimlichin pikkuserkku.
Heimlich esitteli kehittämänsä ensiapumenetelmän kesäkuussa 1974, ja sen jälkeen menetelmän merkitys ensiavussa on kasvanut merkittäväksi. Sillä on pelastettu pelkästään Yhdysvalloissa yli 100 000 ihmistä.
Heimlich käytti kahdesti tositilanteessa kehittämäänsä otetta, ensimmäisen kerran vuonna 2003 pelastaessaan ravintolassa erään miehen. Toinen kerta tapahtui toukokuussa 2016 Cincinnatissa sijaitsevassa vanhainkodissa, jossa eräs nainen oli tukehtua hampurilaisen palaseen. Heimlich oli tuolloin 96-vuotias ja asui itse kyseisessä vanhainkodissa.
Gabriel París Gordillo
Gabriel París Gordillo (8. maaliskuuta 1910 – 21. maaliskuuta 2008) oli kolumbialainen kenraali ja poliitikko.
París Gordillosta tuli Kolumbian ensimmäinen presidentti ja sotilasjuntan puheenjohtaja vallankaappauksen jälkeen, kun Gustavo Rojas Pinilla syrjäytettiin vuonna 1957. París Gordillo toimi virassa elokuuhun 1958.
París Gordillo syntyi Ibaguéssa Alberto París Montalvon ja Isabel Gordillo Díazin pojaksi. Hänen sotilasuransa alkoi kadettikoulussa vuonna 1928. Hän osallistui Perun vastaiseen sotaan vuonna 1933 luutnanttina. Hän meni 28. syyskuuta 1936 naimisiin puolisonsa María Felisa Quevedo Parísin kanssa. Pari sai neljä yhteistä lasta: Gabrielin, Jaimen, Glorian ja Ligian. María kuoli 17. kesäkuuta 1994.
París Gordillo oli kuollessaan 98-vuotias. Hän oli viimeinen juntan jäsen ja maailman iäkkäimpiä elossa olleita entisiä valtionpäämiehiä. Hänen edelleen kuitenkin meni 9. tammikuuta 1909 syntynyt Anthony Mamo Maltalla.
Nouhak Phoumsavanh
Nouhak Phoumsavanh (9. huhtikuuta 1914 – 9. syyskuuta 2008) oli laosilainen poliitikko. Hän oli Laosin kansan vallankumouspuolueen kakkosmies 1950-luvulta 1990-luvulle Kaysone Phomvihanen jälkeen ja toimi puolueen puheenjohtajana ja Laosin presidenttinä vuosina 1992–1998. Hän oli aiemmin toiminut maansa varapääministerinä Kaysone Phomvihanen ollessa pääministerinä.
Phoumsavanh oli perustamassa Laon vallankumouksellista liikettä (Pathet Lao) 1940 maan ollessa Ranskan siirtomaa. Liike nousi valtaan 1975 Pohjois-Vietnamin tuella. Nouhak nimitettiin tämän jälkeen varapääministeriksi. Vuonna 1989 hänet valittiin kansankokoukseen ja sen puhemieheksi. Hän johti komiteaa, joka kirjoitti uuden perustuslain, jossa presidentti sai laajat valtaoikeuden aseman oltua aiemmin seremoniallinen. Kun perustuslaki otettiin käyttöön 1991 Kaysone Phomvihane valittiin tähän tehtävään.
Phoumsavanh, Kaysone Phomvihane ja Khamtai Siphandon kuuluivat kommunistisen Pathet Laon ydinryhmään. Heitä kutsuttiin "rautakolmioksi". Kaysone kuoli 21. marraskuuta 1992, ja 25. marraskuuta Phoumsavanhista tuli presidentti ja Siphandonista puoluejohtaja
Nouhakin kuoleman jälkeen hänen hautajaisiaan valmistelemaan nimitettiin 26-jäseninen komitea johdossaan presidentti Choummaly Sayasone ja maahan julistettiin viiden päivän suruaika. Nouhak Phoumsavanhille järjestettiin polttohautajaiset Vientianessa 14. syyskuuta 2008.
Olga Levenkova
Olga Levenkova (s. 11. tammikuuta 1984 Kemerovo, Neuvostoliitto) on venäläinen seitsenottelija.
Levenkova voitti 2002 Kingstonin nuorten MM-kisoissa pronssia seitsenottelussa pistein 5712. Seuraavana vuonna hän voitti nuorten EM-kultaa tuloksella 5748. Saman vuoden Universiadeissa hän sijoittui yhdeksänneksi. Vuonna 2005 hän oli Universiadeissa kahdeksas. Levenkova voitti 2006 Venäjän sisäratojen mestaruuden viisiottelussa. Hän voitti samana vuonna MM-pronssia Moskovan sisäratojen MM-kisoissa viisiottelussa tuloksella 4579. Myöhemmin samana vuonna hän sijoittui Göteborgin EM-kisoissa seitsenottelussa kymmenenneksi tuloksella 6118. Seuraavana vuonna hän oli Birminghamin sisäratojen EM-kisoissa kahdestoista viisiottelussa.
Alison Lurie
Alison Lurie (s. 3. syyskuuta 1926) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hänelle myönnettiin vuonna 1985 Pulitzer-palkinto romaanista "Ulkomaansuhteita".
Lurie syntyi Chicagossa, kasvoi New Yorkissa ja valmistui Radcliffe Collegesta vuonna 1947. Hän meni vuonna 1948 naimisiin Jonathan Peale Bishopin kanssa, mutta pari erosi vuonna 1985.
Lurien ensimmäinen romaani "Love and Friendship" julkaistiin vuonna 1962. Hänen myöhempiin teoksiinsa lukeutuu muiden muassa "Real People" (1969), mutta "Ulkomaansuhteita" on pysynyt hänen "magnum opuksenaan". Hän on opettanut Cornellin yliopistolla vuodesta 1970.
Lurie on osoittanut kiinnostusta myös lastenkirjallisuutta kohtaan ja kirjoittanut aiheesta runsaasti. Vuonna 2001 hän julkaisi muistelmateoksen "Familiar Spirits", jossa keskeisissä osissa ovat avoimesti homoseksuaali runoilija James Merrill ja hänen partnerinsa David Jackson. Lurie tunsi molemmat henkilökohtaisesti jo 1950-luvulta.
Lurie on nykyisin naimisissa kirjailija Edward Howerin kanssa. Hänellä on edellisestä avioliitosta kolme aikuista poikaa – John, Jeremy ja Joshua – ja lapsenlapsia. Hän on ollut vuodesta 1989 Yhdysvaltain Taiteiden ja kirjallisuuden akatemian jäsen.
Juliana Juštšanka
Juliana Juštšanka (o.s. Žalnjaruk, s. 14. elokuuta 1984) on valkovenäläinen 400 metrin juoksija.
Juštšanka oli Moskovan sisäratojen MM-kisoissa mukana Valko-Venäjän joukkueessa, joka voitti MM-pronssia 4 x 400 metrin viestijuoksussa. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Euroopan cupin ykkösliigan 400 metrillä ajalla 51,53. Göteborgin EM-kisoissa samana vuonna hän oli mukana voittamassa EM-hopeaa pitkässä viestissä.
Júlia Liptáková
Júlia Liptáková (s. 8. huhtikuuta 1984) on slovakialainen malli.
Liptáková syntyi ja kasvoi Nová Dubnicassa. Hän voitti jo vuonna 2000 "Miss dievča" -kilpailun kotikaupungissaan; vuonna 2004 hänet nimettiin "Miss Body Beautiful of the Worldiksi" Malesiassa. Hän sijoittui toiseksi Model of the Year -kilpailussa Koreassa syyskuussa 2005.
Liptáková on 174 cm pitkä. Hänellä on vaalea tukka ja sinivihreät silmät.
Dmitri Petrov
Dmitri Petrov (, s. 4. tammikuuta 1982) on venäläinen 400 metrin juoksija.
Petrov karsiutui 2000 Santiago de Chilen nuorten MM-kisoissa 400 metrin alkuerissä ajalla 47,66. Vuonna 2006 hän voitti Venäjän sisäratojen mestaruuden 400 metrillä. Samana vuonna Moskovan sisäratojen MM-kisoissa hän sijoittui matkan kuudenneksi ajalla 47,33. Hän oli samoissa kisoissa mukana Venäjän joukkueessa, joka voitti MM-pronssia 4 x 400 metrin viestijuoksussa.
Meinhardt Raabe
Meinhardt Raabe (2. syyskuuta 1915 – 9. huhtikuuta 2010) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esiintyi vuoden 1939 elokuvassa "Ihmemaa Oz" yhtenä maiskisista.
Raabe syntyi Wisconsinissa ja valmistui Wisconsin-Madisonin yliopistosta vuonna 1937. Hänet tunnetaan lyhytkasvuisuudestaan: hän oli vain 140 senttimetrin pituinen. Hän oli naimisissa Marie Raaben kanssa vuodesta 1946 tämän kuolemaan liikenneonnettomuudessa 23. lokakuuta 1997.
Raabe vieraili huhtikuussa 2005 "Jimmy Kimmel Live!" -talk show’ssa ja saman vuoden lokakuussa "Entertainment Tonightissa". Hän asui viimeisinä vuosinaan Penny Farms Retirement Community -vanhainkodissa Floridassa.
Vicente Trueba
Vicente Trueba Pérez (16. lokakuuta 1905 – 10. marraskuuta 1986) oli espanjalainen maantiepyöräilijä. Hän on tullut parhaiten tunnetuksi voitettuaan ensimmäisenä Ranskan ympäriajon "vuorten kuninkaan" -tittelin vuonna 1933. Samana vuonna hän sijoittui kokonaiskilpailussa kuudennelle sijalle.
Vasta vuonna 1933 kilpailtiin vuorten kuninkuudesta ja laskettiin virallisesti pisteet. Tällöin voittajaksi selviytyi espanjalainen Tureba, joka saavutti entinen vuorinousujen voittoja kilpailun aikana. Trueba oli kuitenkin erinomaisen huono mäkien alastulossa, joten hän ei voittanut muuta kuin vain nousut. Tämän kokemuksen innostamana Tour de Francen kilpailujohtaja Henri Desgrange päätti luoda järjestelmän, jossa ensimmäisenä vuorille nousseet saivat bonuspisteitä aikahyvityksen muodossa.
Jerry Herman
Gerald "Jerry" Herman (s. 10. heinäkuuta 1931) on yhdysvaltalainen säveltäjä ja sanoittaja. Hänet tunnetaan hänen Broadway-musikaaleistaan, joista tunnetuimpia ovat "Hello, Dolly!" (1964), "Mame" (1966) ja "La Cage aux Folles" (1983).
Herman syntyi New Yorkissa. Hän osoitti jo lapsena huomattavaa musikaalista lahjakkuutta, ja hänen Broadway-debyyttinsä ("From A to Z") tapahtui vuonna 1960. Hänen tunnetuin yksittäinen laulunsa on samannimiseen musikaaliin kuuluva "Hello, Dolly!", joka nousi vuonna 1964 Louis Armstrongin levyttämänä listaykköseksi.
Hermanin on sanottu olevan ainoa säveltäjä-sanoittaja, jonka teoksista kolme on näytetty Broadwaylla yli 1 500 kertaa. Hänelle on myönnetty kaksi Tony-palkintoa vuosina 1964 ja 1984. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella, ja hän on kuulunut Songwriters Hall of Fameen vuodesta 1982.
Herman on elänyt yli kaksikymmentä vuotta HIV-positiivisena. Hän on avoimesti homoseksuaali.
Katrin Cartlidge
Katrin Cartlidge (15. toukokuuta 1961 – 7. syyskuuta 2002) oli brittiläinen näyttelijä.
Cartlidge syntyi Lontoossa englantilaiselle isälle ja saksanjuutalaiselle pakolaisäidille. Hän opiskeli Parliament Hill Schoolissa Camdenissa.
Cartlidge tuli alun perin tunnetuksi sarjasta "Brookside" 1980-luvulla. Myöhempiä rooleja hänellä oli muiden muassa elokuvissa "Ennen sadetta" (1994), "Merisairas" (1996), "Career Girls – uranaisia" (1997) ja "From Hell" (2001).
Keuhkokuume ja verenmyrkytys, jotka johtuivat feokromosytoomasta, veivät 41-vuotiaan Cartlidgen alkusyksystä 2002 erittäin huonoon tilaan, ja hän kuoli Lontoossa 7. syyskuuta 2002.