hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Yöhaikara
Yöhaikara ("Nycticorax nycticorax") kuuluu laajimmalle levinneisiin haikaroihin. Nimensä mukaisesti tämä kosteikkolintu on aktiivisimmillaan öisin. Yöhaikara sopeutuu monenlaisiin oloihin ja etsii syötävää yhtä lailla syrjäisillä puustoisilla soilla ja merenrannoilla kuin riisipelloilla ja tekojärvilläkin. Sen elinikä on enintään 16 vuotta
Yöhaikaran pituus on 56–65 senttiä, siipiväli 105–112 senttiä ja paino 525–800 grammaa.
Yöhaikaralla on musta-harmaa selkä ja valkoinen mahanseutu ja kaula. Lisäksi sillä on musta päälaki josta lähtee pitkä valkea töyhtö, jolla suuri merkitys soidinmenoissa. Nokka on väriltään musta.
Yöhaikaraa tavataan trooppisilla seuduilla ja lauhkean vyöhykkeen lämpimissä osissa laajalla alueella ympäri maailmaa. Euroopassa yöhaikaran esiintyminen on hyvin laikuttaista. Suomessa satunnainen vierailija.
Yöhaikara elää rannikkoseuduilla, järvillä, lammilla, joilla, kosteikoilla ja suo- ja mangrovealueilla, eli aina veden läheisyydessä.
Yöhaikara syö kaloja, sammakoita, kilpikonnia, liskoja, linnunmunia ja -poikia, nilviäisiä ja hyönteisiä.
Richie Ramone
Richie Ramone (oik. Richard Reinhardt, s. 11. elokuuta 1957) toimi Ramones-yhtyeen rumpalina vuosina 1983–1987.
Richie soitti kolmella albumilla ("Too Tough to Die", "Animal Boy" ja "Halfway to Sanity") ja noin 500 konsertissa. Hän myös kirjoitti yhtyeen kappaleen ”Somebody Put Something in My Drink”.
Richie erosi yhtyeestä vuonna 1987. "End Of The Century" -elokuvassa hän ilmoittaa syyksi sen ettei hän ollut Ramone kuin keikoilla, muulloin hän oli ulkopuolinen rumpali. Hän ei myöskään saanut itsensä mukaan tarpeeksi rahaa paidoista. Richien lähdettyä yhtyeestä Ramonesin rumpalina toimi Elvis Ramone, joka kuitenkin erotettiin yhtyeestä kahden keikan jälkeen samana vuonna ja rumpaliksi palasi Ramonesissa vuosina 1978-1983 soittanut Marky Ramone. Richie Ramone julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa "Entitled" lokakuussa 2013. Richie tunnetaan eläinten oikeuksia puolustavana ihmisenä.
Jättiläiskilpikonnat
Jättiläiskilpikonnat ovat "Geochelone"-sukuun kuuluvia kilpikonnia. Niistä tunnetuimmat ovat Galápagossaarten jättiläiskilpikonnat ("Geochelone nigra"). Se voi elää 200-vuotiaaksi ja painaa jopa 250 kiloa. Galápagosin lisäksi jättiläiskilpikonnia tavataan esimerkiksi Madagaskarilla. Jättiläiskilpikonnien kuori on erittäin kova, mutta ne ovat hyvin hidasliikkeisiä. Siksi ne olivatkin helppoa saalista kivääreillä varustetuille eurooppalaisille, jotka saapuivat niiden elinalueille. Nykyään suurin osa jättiläiskilpikonnalajeista on uhanalaisia.
Kattohaikara
Kattohaikara ("Ciconia ciconia") on kattohaikaroiden heimoon kuuluva lintulaji. Suuressa osassa Eurooppaa kattohaikaraan suhtaudutaan myötämielisesti, ja paikoin haikaraa pidetään jopa hyvän onnen tuojana. Sen vanha suomenkielinen nimitys oli "valkea tuonenkurki". Nykyisen nimensä mukaisesti kattohaikara pesii usein katoilla. Kansanperinteessä niiden kerrotaan tuovan ihmisille vauvoja silkkinyyteissä.
Kattohaikaran pituus on 100–110 cm, siipiväli 195–215 cm ja paino 2,3–4,4 kg. Se on lähes kokonaan valkoinen, ainoastaan siipisulat ovat mustat. Lisäksi haikaralla on pitkä punainen nokka ja jalat. Jalat ovat pitkät ja muihin haikaroihin verrattuna tukevat.
Kattohaikara pesii Euroopassa, Länsi-Aasiassa sekä paikoin Afrikassa. Useimmat yksilöt talvehtivat Afrikassa Saharan eteläpuolella. Yksi alalaji elää Turkestanissa ja talvehtii Iranissa ja Intiassa. Suomessa säännöllinen vieras pääosin keväällä maan eteläosissa. Voimakkaat pitkäaikaiset etelänpuoleiset virtaukset huhti-toukokuussa tuovat Suomeen kattohaikaroita Virosta ja Venäjältä. Vuosittain tavataan joistain kymmenistä jopa neljään sataan kattohaikaraa.
Suomessa ensimmäinen onnistunut kattohaikaran pesintä todettiin vuonna 2015 Koskella Tl. Toukokuussa 2015 haikara pesi pylvään päähän rakennettuun pesään. Ensimmäinen kuoriutunut poikanen havaittiin juhannuksena. Poikasia kuoriutui kolme, mutta yksi kuoli, ja emo heitti sen pois pesästä. Birdlife Suomi ja Ylen Turun toimitus järjestivät nimikilpailun, ja rengastuksen yhteydessä poikaset saivat nimikseen Kinttu ja Kontti.
Rannikot, järvien, jokien ym. vesistöjen rannat, kosteikot ja pellot, niityt ja asutetut seudut.
Kattohaikara on sukukypsä neljän vuoden iässä. Emo munii 1–5 munaa pesään, joka usein sijaitsee katolla, mutta lintu kelpuuttaa pesäpaikakseen myös tornit, puhelinpylväät ja puut.
Haikaroille tehdään myös tarkoituksella pesäkehikkoja, koska kattohaikaran uskotaan tuovan onnea taloon.
Kattohaikaran ravintoon kuuluvat sammakot, matelijat, pienet nisäkkäät, kalat, madot ja hyönteiset.
203/50 VC
203/50 VC (203 millimetrin 50 kaliiperin merikanuuna mallia Vickers Canetin lavetilla) on suomalainen nimi kaliiperiltaan 203 millimetrin tykille, joka oli Vickersin 203/50 V -tykki Canetin lavetilla. Putken pituus oli 50 kaliiperia.
203/50 VC:n putken, mikä oli sama kuin 203/50 V:n, pituus oli 10 200 millimetriä. Tykin kokonaispaino kilpineen oli 27 500 kilogrammaa. Tykin kantama oli 28 kilometriä.
Obuhovin terästehdas kehitti 203/50 VC:n Vickersin 1900-vuosikymmenellä kehittämästä 203/50 V -tykistä Pietari Suuren merilinnoituksen tarpeisiin. Osa tykin osista tuli Vickersiltä.
Suomen itsenäistyttyä yksi 203/50 VC jäi maahan ehjänä venäläisten poistuttua. Se sijoitettiin Mäkiluotoon 1930-luvulla. Tykki evakuoitiin jatkosodan jälkeen asevarikolle Moskovan välirauhan mukaan. Tykki sijoitettiin Miessaareen 1963. Se hylättiin 1982 ja tykki kuuluu nykyään Sotamuseon kokoelmaan.
Andy Bell (laulaja)
Andrew Ivan ”Andy” Bell (s. 25. huhtikuuta 1964 Peterborough, Englanti) on brittiläisen synthpop-yhtye Erasuren laulusolisti.
Vuonna 1985 Depeche Moden ja Yazoon taakseen jättänyt Vince Clarke haki lehti-ilmoituksella laulajaa uuteen projektiinsa. Numerolla 41 auditioinut Bell tuli valituksi ja saman vuoden syyskuussa Clarken ja Bellin muodostama synthpop-yhtye Erasure julkaisi ensimmäisen singlensä ”Who Needs Love Like That”. Vuoteen 2007 mennessä Erasure on myynyt yli 14 miljoonaa äänitettä maailmanlaajuisesti.
Laulajauransa ohella Bell on osallistunut lukuisiin AIDS- ja HIV-tutkimusta tukeviin hyväntekeväisyyskampanjoihin ja 14. joulukuuta 2004 hän tiedotti julkisuuteen olleensa vuodesta 1998 tietoinen omasta HIV-positiivisuudestaan.
Bell julkaisi sooloalbumin "Electric Blue" vuonna 2005.
Andy Bell
Andy Bell voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:
Behemoth
Behemoth on puolalainen, vuonna 1991 perustettu extreme metal -yhtye. Behemothilla on ollut tärkeä rooli puolalaisen underground metalin synnyssä. Ennen 2000-lukua Behemoth soitti black metalia pakanallisilla aiheilla, mutta albumillaan "Satanica" (1999) yhtye siirtyi nykyiseen ilmaisuunsa lisäten musiikkiinsa death metal -elementtejä ja vaikutteita Lähi-idän musiikista. Yhtyeen sanoitukset käsittelevät okkultismia, pakanallisuutta, antikristillisyyttä ja muinaisia uskontoja. Yhtyeen suosiosta kertoo, että sen albumi "Evangelion" (2009) nousi Puolan albumilistan ykköseksi.
 Studioalbumit VHS
DVD
Nukkevaltio
Nukkevaltio on valtio, joka on näennäisesti itsenäinen, mutta joka tosi asiassa on riippuvainen ulkoisista valtioista tai ulkoisesta valtiosta. Nukkevaltio on nimellisesti suvereeninen valtio, mutta sen tosiasiallinen määräysvalta on ulkoisen vallan alaisuudessa johtuen yleensä taloudellisista intresseistä.
Nukkevaltio säilyttää itsenäisen valtion ulkokuoren kuten valtion nimen, lipun, kansallislaulun, perustuslain, lait ja moton, mutta todellisuudessa se on valtio, joka on toisen valtion elin, joka on luonut sen tai tukee kyseisen valtion hallitusta. Nukkevaltioita ei ole tunnustettu kansainvälisen oikeuden mukaan laillisiksi valtioksi .
Keskiajalla oli olemassa vasallilvaltioita, jotka perustuivat valtakunnan hallinnon siirtämiseen kuninkaalta alemman luokan aatelismiehille. Kun Westfalenin rauhassa vuodelta 1648 perustettiin idea kansakunnasta, jossa itsemääräämisoikeus perustui enemmän maassa asuvien ihmisten näkökulmasta kuin aateliston jotka olivat lähinnä maanomistajia. Tämä termi on metafora, joka vertaa valtiota tai hallitusta nukkeen jota hallitaan ulkopuolelta nukketeatterin muodossa käyttäen naruja Ensimmäinen käytetty käsite "nukkehallitukselle" on vuodelta 1884, viitaten Egyptin kediivikuntaan joka oli aluksi Ottomaani valtakunnan ja myöhemmin Brittiläisen imperiumin vaikutuspiirissä.
Sarah Chang
Sarah Chang (s. 10. joulukuuta 1980 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen viulisti. Changin vanhemmat ovat Koreasta Yhdysvaltoihin muuttaneita muusikkoja. Hän sai ensimmäisen viulunsa 3-vuotiaana ja pääsi konservatorioon 7-vuotiaana. Hän konsertoi New Yorkin filharmonikkojen solistina ensi kerran 8-vuotiaana.
Sarah Chang on levyttänyt yksinomaan EMI Classics -levymerkille.
Sarah Chang on esiintynyt useita kertoja Suomessa, mm. Helsingin kaupunginorkesterin, Turun filharmonisen orkesterin ja Oulu Sinfonian solistina.
Sarah Chang on saanut useita merkittäviä huomionosoituksia. Vuonna 2004 hän sai Hollywood Bowl Hall of Fame -palkinnon sen kaikkien aikojen nuorimpana saajana ja World Economic Forum nimesi hänet vuonna 2008 "young global leaderiksi".
Rolls-Royce (automerkki)
Rolls-Royce Motor Cars Limited on maailman arvostetuimpia automerkkejä. Rolls-Royce on tunnettu luksus-autoistaan. Se on saanut nimensä Sir Frederick Henry Roycelta, joka valmisti ensimmäisen, kymmenhevosvoimaisen autonsa vuonna 1904, sekä autokauppias-kilpa-ajajalta Charles Stewart Rollsilta. 
Rolls-Royceja valmistaa Rolls-Royce Motor Cars, joka on BMW:n tytäryhtiö ja on vastannut Rolls-Royce-autoista vuodesta 1996.
Autokauppias ja autonvalmistaja tapasivat 23. joulukuuta 1904, ja samana vuonna allekirjoitettiin Rollsin ja Roycen yhtiöiden välillä sopimus, jossa päätettiin kutsua kaikkia valmistettavia autoja nimellä Rolls-Royce ja näin Rolls-Royce-yritys perustettiin. Se, miksi yhtiön nimi on Rolls-Royce eikä Royce-Rolls, on vain sattumaa, koska nimijärjestys ratkaistiin arpomalla.
1990-luvun lopussa yhtiö ja sen tuotemerkit jaettiin monimutkaisten kauppojen seurauksena Volkswagenin ja BMW:n kesken. Vuoden 2003 jälkeen vain BMW saa käyttää tuotemerkkiä Rolls-Royce, kun taas Volkswagenin omistamilla entisillä Rolls-Royce-Bentley-tehtailla tehdään vain Bentley-merkkisiä autoja. BMW maksoi tuotemerkin ja RR-logon käyttöoikeudesta 40 miljoonaa puntaa.
Autojen keulalla on kumartuvaa keijukaista esittävä "Spirit of Ecstasy" -veistos, joka on vanhimmissa malleissa hopeoitu, nykyisin nikkeliä.
Rolls-Royce -autoja on tuotu Suomeen yksittäiskappaleina eri vuosikymmeninä. Yksittäisistä Suomeen tulleista Rolls-Royceista tunnetuimpia on valtionhoitaja, kenraali Gustaf Mannerheimin virka-autona toiminut, vuoden 1915 mallia oleva Silver Ghost. Vuonna 1970 Rolls-Royce Silver Shadow maksoi Suomessa 167 000 markkaa (218 000 euroa), kun esimerkiksi Chrysler New Yorkerin hinta oli 67 200 markkaa (81 200 euroa). Toisaalta Mercedes-Benz 600 Pullmanin hinnaksi ilmoitettiin samana vuonna 239 000 markkaa (288 000 euroa) Vuoden 1999 lopussa Suomessa oli rekisterissä 96 Rolls-Roycea, jotka edustivat vuosimalleja 1921–1992.
Ahjo (Kerava)
Ahjo on Keravan 5. kaupunginosa ja sijaitsee Lahdenväylän itäpuolella hieman yli kaksi kilometriä ydinkeskustasta itään. Alue koostuu Sorsakorven omakotitaloalueesta, Ahjon kerrostaloalueesta ja teollisuusalueesta. Kaupungonosan väkiluku oli 4 871 (2014).
Alueen vanhoihin taloihin kuuluvat Koukkutien 1970-luvulla rakennetut julkisrahoitteiset VVO:n ja kaupungin kerrostalot ja Ratatien sekä Koukkutien vanha omakotitaloalue. Sorsakorven omakotitaloelue valmistui 1990-luvulla. Terästien varressa on vanha teollisuusalue. Kerrostaloalueella on useita VVO:n, kaupungin ja yksityisten omistamia kerrostaloja Koukkutiellä ja Terästiellä. Uusia taloja rakennetaan Terästien ja Ahjonsillan kupeeseen. Alueella on myös laajoja rakennettuja puistoalueita.
Autolla liikenneyhteydet Ahjoon ovat hyvät Helsingin ja Lahden suunnalta Lahdenväylää pitkin. Myös joukkoliikenneyhtydet ovat kohtuulliset. Talviaikataulukautena vuoroväli Terästien varteen ja Sorsakorpeen on arkisin ruuhka-aikoina noin 10–20 minuuttia, päivisin ja iltaisin 30 minuuttia ja viikonloppusin 60 minuuttia. Kesäkautena vuoroväli arkisin on 30 minuuttia ja viikonloppuisin 60 minuuttia.
Ahjon joukkoliikennetarjontaa hoitavat Keravan sisäinen linja 5 Mattilanpuisto–Sorsakorpi, linja 738 Mattilanpuisto–Helsinki ja linja 633N Helsinki-Korso-Sorsakorpi. Porvoonkatua pitkin radan toisella puolella kulkevat sisäinen linja 8 Terveyskeskus–Kaskela (Kytömaan kautta) ja linja 985 Keravan asema–Nikkilä.
Linjojen 738 ja 975 K-vuorot tarjoavat yhteyden Sipoon Bastukärrin työpaikka-alueelle. Lisäksi talviaikataulukautena kulkee arkisin ruuhka-aikoina linja 975B Sorsakorpi–Keravan asema. Linja 633N kulkee viikonloppuöisin ja -aamuisin sekä sunnuntai-iltoina tarjoten yhteyden Tuusulanväylän suuntaan ja Korso–Koivukylä-alueelle. Linja 738 tarjoaa nopean vaihdottoman yhteyden Lahdentien kautta Helsinkiin.
Linja-autojen aikataulut ovat pääsääntöisesti sovitettu Helsinkiin/Helsingistä kulkevien nopeiden R/H/Z-junien aikataulujen kanssa tarjoten vaihtoyhteyden Keravan asemalla. Bussit myös tarvittessa odottavat myöhässä kulkevaa junaa, jotta liityntäyhteys junasta bussiin toimisi.
Pääsiäispupu
Pääsiäispupu tai pääsiäisjänis on kuvitteellinen jänis, joka tuo lapsille suklaamunia pääsiäisen aikaan monissa Länsi-Euroopan kulttuureissa ja Australiassa. Munia piilottava myyttinen eläin ei ole kaikkialla jänis: Sveitsissä munat tuo käki, ja Saksan joissakin osissa kettu, haikara tai hanhi.
Pääsiäisjäniksessä heijastuu esikristillinen "Ostarâ", ja hedelmällisyysmyytti. Jänishän on tunnettu nopeasta lisääntymissyklistään. Pääsiäismuna liittyy tiiviimmin kristillisen mytologiaan, mutta molemmilla on yhteys kevääseen ja kuolema-elämä -vastakkainasetteluun kevään kynnyksellä.
Saksan Münchenissä oli Pääsiäispupumuseo.
Jalava (kirjankustantamo)
Kustannusosakeyhtiö Jalava on vuonna 1982 perustettu kustannusyhtiö, joka on nykyisin Art House -kustantamon aputoiminimi Kustannus Jalava. Jalava aloitti sarjakuvilla ja on sittemmin laajentanut toiminta-alaansa kauhu- ja tieteiskirjallisuuteen sekä vuodesta 1989 yhä vahvemmin fantasiakirjallisuuteen (mm. Dragonlance-kirjat). Kustannus Jalavan kustannusjohtajana toimi sen perustaja Markku Jalava eläkkeellejäämiseensä, 1.11.2012, saakka. Nyt Jalavan vetäjänä toimii Urpu Strellman, joka toimii myös Art House Oy:n kustannuspäällikkönä. Kustantamo on julkaissut vuoden 2014 loppuun mennessä noin 600 nimikettä.
Manx (kissa)
Manx eli mansaarenkissa on kissarotu, jonka tuntomerkki on häntä, tai pikemminkin sen puuttuminen. Manx on lihaksikas ja jäntevä, yleisilme on pyöreä. Takajalat ovat vahvat ja korkeat, vartalo on lyhyehkö ja tanakka, takamus pyöreä.
Manx on kotoisin nimensä mukaan Mansaarelta. Manxilla on sisarrotu, pitkäkarvainen manx eli cymric. Molemmat ovat samaa vanhaa rotua, vain turkin mitta on eri.
Manxeja syntyy neljällä eri hännän mitalla, täysin hännättömästä aina pitkähäntäiseen asti (MAN 51–54). Näistä näyttelyyn hyväksytään vain hännättömät (MAN 51/52) ja stumpy eli töpöhäntäinen (MAN 53). Jalostuskäyttöön ovat kuitenkin hyväksyttyjä kaikki neljä hännänmittaa. Turkki voi olla minkä värinen tahansa, mutta sen on oltava lyhyt ja kaksinkertainen. Luonteeltaan manxit ovat ystävällisiä, seurallisia ja leikkisiä, joskus jopa uteliaita. Sopeutuvaisen luonteensa takia ne sopivat hyvin lapsiperheisiin tai talouksiin, joissa on muita eläimiä.
Manx on lihaksikas ja jäntevä kissa. Hännän puuttuminen ei mitenkään haittaa kissan liikkumista. Se hyppää kevyesti lattiatasolta katonrajaan. Se on myös erittäin nopea. Joskus hännän puuttuminen voi kuitenkin aiheuttaa myös ongelmia. Onneksi ongelmat ovat harvinaisia ja havaitaan nopeasti jo aikaisessa vaiheessa. Rekisteröidyn manxin hankkiminen vastuulliselta kasvattajalta on tae kissan terveydestä. Manx on perusterve kissa, joka elää vanhaksi säilyttäen leikkisyytensä vanhempanakin.
Manxeilla on käynnissä parhaillaan kansainvälinen terveystutkimus Kitten Health Project (Dr. Susan Little, DVM) , jonka tarkoituksena on manx-pentueiden terveyden kartoitus. Samaa tutkimusta on jo tehty muillakin roduilla. Lisäksi tehdään DNA-tutkimusta (Dr. Leslie Lyons), jolla yritetään löytää manxien hännättömyyden aiheuttava geeni ja sen mutaatio.
Baldassare Galuppi
Baldassare Galuppi (18. lokakuuta 1706 – 3. tammikuuta 1785) oli venetsialainen säveltäjä, joka tunnetaan erityisesti opera buffa -oopperoistaan. Galuppi syntyi Buranon saarella ja häntä kutsuttiin nimellä "Il Buranello". Galuppi toimi jonkin aikaa Pietarin hovikapellin kuoronjohtajana ja Dmitri Bortnjanskin opettajana. Hän sävelsi myös paljon kosketinsoittimille, erityisesti cembalolle. Tyyliltään cembalomusiikki on galanttia, mutta erityisesti myöhemmissä teoksissa on viitteitä klassismin vaikutteista. Suuri osa näistä on sonaatteja, joita ei toistaiseksi ole vielä luetteloitu kunnolla.
Hertseg-Bosnia
Hertseg-Bosnia () oli Bosnia-Hertsegovinan kroaattien itsehallintoalue Bosnian sodassa.
Kroatian itsenäistyminen ja sitä seurannut Kroatian sota vuonna 1991 saivat Bosnian alueen äärikansalliset kroaatit perustamaan vuoden lopussa Bosnian valtiosta erillisen Hertseg-Bosnian kroaattialueen, jonka pääkaupungiksi valittiin Mostar. Hertseg-Bosnian itsehallintoalue perustettiin Mate Bobanin hallinnon alaisuudessa kesällä 1992, josta seurasivat kroaattien ja muslimien väliset aluekiistat Bosnian alueella. Kiistat liittyivät luultavimmin Kroatian presidentti Franjo Tuđmanin Suur-Kroatian politiikkaan, joka pyrki Kroatian aluelaajennuksiin sekä Bosnia-Hertsegovinan jakamiseen yhdessä serbien kanssa.
Talvella 1992 Boban oli siirtynyt Hertsegovinan kroaattien johtoon, minkä seurauksena bosniakit alkoivat poistua huhtikuussa Bosnian sodan aikana muodostetusta Bosnian kroaattiarmeijasta.
Alueesta käytettiin nimityksiä HZ-HB (Hertseg-Bosnian kroaattiyhteisö) ja HR-HB (Hertseg-Bosnian kroaattitasavalta). Hertseg-Bosnian perustaminen johti muun muassa siihen, että kroaatit alkoivat takavarikoida bosniakeille saapuvia aseita tarkastuspisteissään. Tarkastus saattoi usein takavarikoida itselleen suuren osan läpikulkevasta aselastista. Tämä johti kroaattien ja bosniakkien välisiin vihamielisyyksiin. Poliittiset jännitteet pysyivät vielä syksyllä 1992 pimennossa kansainväliseltä yhteisöltä.
Kroaattien ja bosniakkien välinen viha johti avoimeen taisteluun tammikuussa 1993 ja laajaan sotaan saman vuoden huhtikuussa. Yhdysvallat painosti Bobania siirtymään pois vallasta, mikä tapahtui vasta seuraavana vuonna. Taistelut Hertseg-Bosnian kroaattien ja bosniakkien välillä päättyivät tulitaukoon maaliskuussa 1994 allekirjoitetun Washingtonin sopimuksen myötä. Muut valtiot Kroatiaa lukuun ottamatta eivät tunnustaneet Hertseg-Bosnian aluetta itsenäiseksi, minkä seurauksena valtio lakkasi olemasta vuonna 1994 (Kroatian tuki poistui viimeistään vuonna 1996).
The Normal
The Normal oli Silicon Teensin ohella toinen brittiläisen musiikkivaikuttaja Daniel Miller musiikkiprojekteista.
Punk-asenteen ja 70-luvun lopun kokeellisten elektronisen musiikin yhtyeiden inspiroimana Miller päätti kokeilla siipiään muusikkona. Tuloksena oli vuonna 1978 The Normal, joka levytti ainoastaan yhden singlen, "T.V.O.D. / Warm Leatherette".
"Warm Leatheretten" sanoitus oli J.G. Ballardin romaanin "Crash" inspiroima, ja siinä pohditaan Millerin omien sanojen mukaan "auto-onnettomuuden luomia eroottisia mahdollisuuksia".
Minimalistinen kappale on äänitetty Millerin kotona käyttäen neliraitanauhuria, ainoana instrumenttina toimi analoginen Korg 700S -syntetisaattori.
Myöhemmin kappaleesta ovat tehneet oman versionsa mm. Grace Jones, Chicks On Speed ja Trent Reznor yhdessä Bauhaus-yhtyeen laulusolistin Peter Murphyn kanssa.
The Normalin muodossa Miller näytti esimerkkiä miten punk-asenteella ja modernilla teknologialla varustautunut luomishaluinen yksilö voi tehdä kulttuurisesti merkityksellisiä tekoja - mahdollisesta musiikillisten kykyjen rajoittuneisuudesta huolimatta.
The Normalin musiikkia julkaistakseen Miller perusti Mute Records -yhtiön, joka puolestaan tarjosi mahdollisuuden kokonaiselle 70-luvun lopun asennemurroksen läpikäyneelle sukupolvelle kanavan julkaista valtavirrasta poikkeavaa, uudenlaista musiikkia.
203/45 C
203/45 C (203 millimetrin 45 kaliiperin merikanuuna mallia Canet) on suomalainen nimi kaliiperiltaan 203 millimetrin tykille, jonka valmistaja oli Obuhovin terästehdas. Putken pituus oli 45 kaliiperia. Tykkiä valmistettiin 1890-luvulta vuoteen 1916. Tykki suunniteltiin laivatykiksi, mutta päätyi Suomessa rannikkotykiksi.
203/45 C:n kaliiperi oli 203,2 millimetriä. Putken pituus oli 9 135 millimetriä. Rannikkotykin kantama oli 25 kilometriä korkeimmalla 40 asteen korotuksella. Laivatykin kantama oli noin 16 kilometriä korkeimmalla 18 asteen korotuksella.
203/45 C suunniteltiin 1892 venäläisten panssariristeilijöiden aseeksi. Kun Pietari Suuren merilinnoitusta varustettiin, sijoitettiin tykkejä vuonna 1914 tilapäiseksi aseeksi Mäkiluotoon ja Naissaareen ennen kuin ne voitiin korvata tehokkaammalla 203/50 V:hen perustuvalla tykillä. Tykkejä käytettiin Lokakuun vallankumouksen aikana myös rautatietykkeinä. Puna-armeija luopui tykeistä 1930-luvulla.
Vallankumouksen jäljiltä Suomessa oli kolme ehjää 203/45 C -tykkiä. Kaksi sijoitettiin 1930-luvulle mennessä Pukkioon ja yksi Mäkiluotoon. Pukkio kävi niin paljon taisteluammuntoja talvisodassa, että tykkien putket kuluivat loppuun. Mäkiluodon tykki evakuoitiin jatkosodan jälkeen asevarikolle. Tykki sijoitettiin Miessaareen 1963. Se hylättiin 1982 ja tykki kuuluu nykyään yksityiseen kokoelmaan.
Skotlanninhirvikoira
Skotlanninhirvikoira on vinttikoiriin kuuluva skotlantilainen koirarotu.
Pienin toivottu säkäkorkeus uroksella on 76 senttimetriä, paino noin 45,5 kiloa; nartulla 71 senttimetriä ja noin 36,5 kiloa. Koiran turkki on karheaa, noin 8–10 senttiä pitkää. Karva voi olla väriltään tumman siniharmaa, tumman- tai vaaleanharmaa, juovikas, keltainen tai hiekan- / kellanpunainen. Skotin karkea turkki suojaa kosteudelta sekä koleudelta ja on ulkonäöstään huolimatta helppohoitoinen.
Rotu muistuttaa karkeakarvaista englanninvinttikoiraa, mutta on sitä kookkaampi. Skotlanninhirvikoiran liikkuminen on vaivatonta ja tehokasta.
Luonteeltaan skotlanninhirvikoirat ovat ystävällisiä ja lempeitä sekä olemukseltaan säyseitä. Ne ovat tottelevaisia ja seurallisia, eivät koskaan hyökkääviä tai hermostuneita.
Skotlanninhirvikoira on uskollinen ja isäntäväkeen kiintyvä koira, joka saattaa suhtautua vieraisiin varautuneesti.
Skotlanninhirvikoira kuuluu vinttikoirien ryhmään, joka on yksi maailman vanhimmista koiraryhmistä. Viitteitä vinttikoirista löytyy Afrikasta sekä Lähi-idästä ja Keski-Aasiasta ainakin 5 000 vuoden takaa. Vinttikoirat metsästävät avoimessa maastossa tarkan näkönsä avulla juosten saalinsa kiinni, minkä vuoksi ne ovat kehittyneet kapeiksi ja sulavalinjaisiksi.
Skotlanninhirvikoiran alkuperästä ei ole tarkkaa tietoa, mutta sen on arveltu saapuneen Skotlantiin foinikialaisten kauppiaiden mukana. Rotua käytettiin aikoinaan saksanhirven metsästyksessä.
Lukumääräisesti skotlanninhirvikoirat ovat melko harvinaisia Suomessa ja muualla. Pariin otteeseen rotu on lähes kadonnut sukupuuttoon. Esimerkiksi klaanijärjestelmän kaatuessa Skotlannissa 1700-luvun puolivälissä myös koirakanta vaarantui. Ensimmäinen skotti tuotiin Suomeen 1960-luvulla.
Upanishad
Upanishadit tai upanisadit (devanagari: उपनिषद्, IAST: "upaniṣad") ovat hindujen pyhiä kirjoituksia, veda-kirjojen viimeinen osa, joka sisältää selityksiä ja elämänohjeita veda-kirjojen pohjalta.
Tutkijoiden arviot upanishadien syntyajasta vaihtelevat 1500-luvusta eaa. 700-luvulle eaa. Upanishadit kulkivat suullisena perimätietona kunnes ne kirjoitettiin. Upanisadeja oli aluksi yli kaksisataa, mutta yleisesti hyväksyttyyn laitokseen niitä on päässyt kaksitoista pääasiallista ja joukko vähäisempiä tekstejä, yhteensä 108 kappaletta.
Gustaf Dalén (majakka)
Gustaf Dalén on Suomen rannikolla Kihdin selällä sijaitseva pohjamajakka. Se on rakennettu vuonna 1947, ja on Suomen ensimmäinen kiinteä pohjamajakka. Majakka on nimetty valolaitteensa keksijän Gustaf Dalénin mukaan.
Majakasta saatujen kokemuksien perusteella rakennettiin useita muita pohjamajakoita korvaamaan majakkalaivoja.
Majakkatorni on sijoitettu merenpohjassa lepäävän pohjaosan eli kasuunin päälle. Pohjaosa on ontto betoninen rakennelma, joka on täytetty hiekalla ja soralla. Kasuuniosasta vain pieni osa on merenpinnan yläpuolella.
Majakkatorni on pyöreä betoninen noin 6 metrin korkuinen rakennelma. Valolaite sijaitsee neljän pilarin kannattelemana 11,7 metriä merenpinnan yläpuolella. Loistolaite on sijoitettu pilarien varaan, etteivät suuret aallot murtuisi majakan yläosaa vasten vaan pääsisivät lyömään pilareiden välistä. Täten muodostuneen tasanteen yläreunassa on majakan nimi puoli metriä korkein valkoisin metallikirjaimin. Tasanteella oli 1990-luvulle asti automaattinen sumukello, joka poistettiin sähköistämisen yhteydessä ja siirrettiin muistomerkiksi Maarianhaminan merimuseoon.
1990-luvulla alun perin kaasukäyttöinen majakka muutettiin toimimaan aurinkopaneelien voimalla.
Broadcast (yhtye)
Broadcast oli vuonna 1980 perustettu suomalainen pop-yhtye. Yhtye hajosi viidennen albuminsa "Step On It" (1987) jälkeen. Broadcast teki paluun vuonna 1995 ja julkaisi seuraavana vuonna uuden levynsä. Tämän jälkeen yhtye lopetti toistamiseen toimintansa.
Yhtye teki paluun esiintymislavalle 5. elokuuta 2017 Jazzkukko-festivaalilla Laitilassa.
Santa María la Real de la Almudena
Santa María la Real de la Almudena on katolinen katedraali Espanjan pääkaupungissa Madridissa.
Suunnitelmat katedraalin rakentamisesta alkoivat jo 1500-luvulla, mutta varsinaiset rakennustyöt käynnistyivät vasta kuningas Alfonso XII:n käskystä vuonna 1883. Töitä hidastivat muun muassa rahan puute ja sisällissota, ja ne kestivät lopulta yli sata vuotta. Arkkitehti Francisco de Cubas suunnitteli katedraalin alun perin uusgoottilaiseen tyyliin Reimsin katedraalin innoittamana, mutta vuonna 1944 pidetyn suunnittelukilpailun voittaneilla Fernando Chuecalla ja Carlos Sidrolla oli muita ideoita. Uuden projektin tavoitteena oli, että rakennus sointuisi hyvin yhteen vieressä sijaitsevan kuninkaallisen palatsin kanssa. Lopputuloksena katedraali edustaa uusgoottilaisuutta sisältä ja uusklassismia ulkoa. Paavi Johannes Paavali II vihki katedraalin käyttöön 15. kesäkuuta 1993.
Katedraali on omistettu Almudenan neitsyelle ("Virgen de la Almudena"), Madridin suojeluspyhimykselle. Tarinan mukaan apostoli Jaakob rakennutti ensimmäisellä vuosisadalla Espanjaan pienen eremitaašin, jonne sijoitti Neitsyt Marian kuvan. Maurilaisvallan aikana kuva kätkettiin läheisen linnoituksen torniin. Niemimaan uudelleenvaltauksen jälkeen kuva löydettiin osan muurista romahdettua. Nimi Almudena tulee sanasta "almudayna", joka on arabiaa ja tarkoittaa linnoitusta. Nykyinen katedraali sijaitsee paikalla, jolta kuva löydettiin.
22. toukokuuta 2004 katedraali toimi näyttämönä pääkaupungin juhliessa kuninkaallisia häitä ensimmäistä kertaa lähes sataan vuoteen, kun kuningas Juan Carlosin poika Asturian ruhtinas Felipe vei vihille Letizia Ortizin.
QuArK
QuArK on monikäyttöinen tietokonepelien aputyökalu. Se sisältää mm. karttaeditorin, Mallieditorin ja tekstuurieditorin. Nimi QuArK tulee sanoista "QUake ARmy Knife". QuArK tukee mm. Quake-pelimoottoreihin perustuvia pelejä.
QuArK löytyy esimerkiksi Lazarukselle tehdystä 3D-peliohjelmointipaketista.
John Corigliano
John Corigliano (s. 16. helmikuuta 1938) on yhdysvaltalainen klassisen musiikin säveltäjä. Hän opiskeli musiikkia Otto Lueningin, Vittorio Gianninin ja Paul Crestonin johdolla. Hän itse on myöhemmin opettanut muun muassa Eric Whitacrea.
Suurin osa Coriglianon sävellyksistä on orkesterimusiikkia. Hän on säveltänyt muun muassa kolme sinfoniaa, konserttoja, oopperan ja kamarimusiikkia, kuten jousikvarteton.
Corigliano on avoimesti homoseksuaali ja elää Mark Adamon kanssa New Yorkissa. Hän on kuulunut Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemiaan vuodesta 1991. Hänet on palkittu muun muassa Grawemeyer-palkinnolla vuonna 1991 ja Pulitzer-palkinnolla vuonna 2001.
Corigliano sävelsi musiikin elokuvaan "Punainen viulu" (1998), jolla hän voitti Parhaan musiikin Oscar-palkinnon vuonna 1999.
Villi länsi
Villi länsi () on osaksi todellisuuteen, osaksi historian romantisointiin perustuva käsite, joka tarkoittaa nykyisten Yhdysvaltojen länsiosassa sijainnutta aluetta 1800-luvulla, jolloin siellä vallitsivat laittomat ja seikkailulliset olosuhteet. Villiin länteen on sijoitettu hyvin monia seikkailukirjoja ja -elokuvia sekä videopelejä.
Yleensä villillä lännellä viitataan ”rajaseudun” ("frontier") uudisasuttajien elämään ajanjaksolla, joka ulottui Yhdysvaltain sisällissodasta 1861–1865 vuoteen 1890. Rajaseudulla tarkoitettiin kiinteästi asutetun alueen ”rajan” länsipuolista aluetta, josta kuka tahansa saattoi ilmaiseksi vallata itselleen tietyn kokoisen vapaan maa-alueen. Rajaseutuun kuului nykyisiä Texasin, Kansasin, Oklahoman, Nebraskan sekä Pohjois- ja Etelä-Dakotan osavaltioita vastaava alue.
1700-luvulla britit asuttivat Pohjois-Amerikan itärannikkoa, mutta jo Appalakkien takana alkoi intiaanien asuttama alue. Alue tuli Yhdysvaltojen omistukseen 1803, kun silloin Louisianaksi kutsuttu alue ostettiin Ranskalta. Mississipin ja Tyynen valtameren välinen alue oli eurooppalaisille täysin tuntematon ja kartoittamaton joitain hajanaisia kertomuksia lukuun ottamatta. Ensimmäisenä tutkimusretkikuntana aluetta lähti keväällä 1804 tutkimaan kahdeksi vuodeksi Lewisin ja Clarkin retkikunta. Merkittävää oli myös ensimmäisen uudisasukkaan Daniel Boonen (1734–1820) toiminta alueen tutkimisessa.
Lain valvonta tällä harvaan asutulla alueella oli hankalaa. Niinpä väkivaltarikollisuutta ja sen seurauksena myös oman käden oikeutta esiintyi suhteellisen paljon. Riitoja ja erimielisyyksiä ratkaistiin kaksintaisteluin, joita kuvataan usein elokuvissa, mutta väijytys oli yleisempi tapa tappaa vastustaja. Alueella käytiin myös viimeiset intiaanisodat. Nimitys ”villi länsi” viittaa tähän rauhattomuuteen.
Hallitus julisti rajaseudun suljetuksi 1890, kun väestönlaskennan perusteella todettiin, ettei selvää kiinteän asutuksen rajaa enää ollut olemassa. Uusi rajaseutu ("the last frontier") tosin avattiin Klondiken kultalöydön myötä Alaskaan vuonna 1896, ja sekin on toisinaan liitetty villin lännen käsitteeseen.
Villin lännen historia rikollisineen, revolverisankareineen, intiaaneineen ja karjapaimenineen on osa "americanaa" eli yhdysvaltalaista kansallisromantiikkaa. Villin lännen kuvaus eli "western" on kehittynyt kokonaiseksi elokuvan (”"lännenelokuva"”), kirjallisuuden ja sarjakuvan lajityypiksi. Westernien tapa kuvata villiä länttä on perustaltaan historiallinen, mutta usein mukana on runsaasti liioittelua, romantisointia ja muita kuvitteellisia aineksia.
Tyypillisiä villin lännen tarinoiden hahmoja ovat karjapaimenet, intiaanit, kullankaivajat, seriffit ja lainsuojattomat. Tapahtumapaikka on yleensä tomuinen kylä tai pikkukaupunki aavikolla, missä vesi, hevoset, karja, öljy tai kulta aiheuttavat kiistoja. Usein hahmot käyvät saluunassa, jossa kiistoja ratkotaan revolvereilla.
Hugo Alfvén
Hugo Alfvén (1. toukokuuta 1872 Tukholma – 8. toukokuuta 1960) oli ruotsalainen säveltäjä, kapellimestari, viulisti ja maalari. Hänen musiikkinsa on myöhäisromanttista.
Alfvén sävelsi muun muassa viisi sinfoniaa sekä rapsodioita
Alfvén opiskeli Tukholman konservatoriossa vuosina 1887–1891. Hän sai myös yksityisopetusta Johan Lindegreniltä. Myöhemmin Alfvén johti mieskuoro Orphei Drängaria.
Laune
Laune on kaupunginosa eteläisessä Lahdessa. Alue on kuulunut Hollolaan, josta se liitettiin 1933 Lahteen.
Nimensä alue on saanut tunnetusta Launeen lähteestä. Launeen lähteen ympäristöön alkoi asutus tihentyä 1920-luvulla. Nimen Laune taustalla saattaa olla muinaissaksalainen, kelttiläinen tai gootinkielinen sana, joka merkitsee iloista . Launeen lähteen lähellä oleva kumpu oli muun muassa juhannusjuhlien suosittu paikka. Lähde peitettiin 1909, ja sen paikalle rakennettiin vesipumppuasema, jonka ympäristö on Lahden kulttuurihistoriallinen suojelukohde.
Asukkaita Launeella on noin 5 900 henkeä. Kaupunginosan ydinalueen muodostaa 1940- ja 1950-luvuilla rakennettu omakotialue. Alueella on seuraavia palveluja: terveysasema, kirkko, päiväkoteja, neuvola ja kirjasto. Lisäksi Laune on tuttu lahtelaisille kuluttajille kauppakeskittymästään.
Launeelle liikennöidään myös monia Lahden bussilinjoja.
Launeella toimii 147 päivähoitopaikan Launeen päiväkoti Tapparakatu 15:ssä, jonne pääsee linja-autovuoroilla 21, 30, 71 ja 72.
1980-luvulla Mallasjuoma mainosti kivennäisvettä, jonka raakavesi oli soraharjun suodattamaa pohjavettä. Tästä kivennäisvedestä, Lahden Launeesta, tuli valtakunnallinen käsite.
Launeella on esikoislestadiolaisten suuri linnamainen rukoushuone ja Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Launeen seurakunnan kirkko sen itäpuolella.
Laune on yksi Lahden kaupungin suunnittelualueiden suuralueista. Launeen suuralueella on mm. Ali-Juhakkalan tilastoalue.
Rachid Taha
Rachid Taha (18. syyskuuta 1958 Oran, Ranskan Algeria – 12. syyskuuta 2018 Pariisi) oli algerialais-ranskalainen muusikko. Hänen musiikissaan oli vaikutteita raïsta, teknosta, rockista ja punkista.
Taha syntyi vuonna 1958 Oranissa Algeriassa ja muutti vuonna 1968 Alsaceen, Ranskaan.
Taha oli avoimen poliittinen ja vastusti mm. rasismia.
Taha perusti ystäviensä kanssa 1980-luvun alkupuolella rock-yhtyeen Carte de Séjour (suom. oleskelulupa). Yhtye hajosi vuonna 1989. Sittemmin Taha tunnettiin sooloartistina.
Vuonna 1999 hän levytti yhdessä rai-muusikoiden Khaledin ja Faudelin kanssa live-albumi 1,2,3 Soleilsin. Omien sanojensa mukaan Taha ei kuitenkaan halunnut tulla leimatuksi maailmanmusiikin esittäjäksi tai rai-muusikoksi. Omasta mielestään Taha teki rock-musiikkia. Esimerkiksi Tekitoi-albumilta löytyy Clashin "Rock the Casbah" -kappaleesta arabiankielinen cover-versio, "Rock el Casbah".
Hänen kappaleensa "Barra Barra" voi kuulla elokuvassa Isku Mogadishuun ja vuonna 2008 julkaistun pelin Far Cry 2 trailerissa.
Polisario
Polisario (, , Saguia el-Hamran ja Río de Oron kansan vapautusrintama) on länsisaharalainen vapautusliike, joka perustettiin vuonna 1973. Polisario pyrkii lopettamaan Marokon miehityksen Länsi-Saharassa. Se ja sen suojelija Algeria julistivat Länsi-Saharan itsenäiseksi vuonna 1976. Polisarion toiminta on kielletty Marokon miehittämissä Länsi-Saharan osissa.
Ferruccio Busoni
Dante Michelangelo Benvenuto Ferruccio Busoni (1. huhtikuuta 1866 Empoli, Italia – 27. heinäkuuta 1924 Berliini, Saksa) oli italialainen säveltäjä, pianisti, pianopedagogi, kapellimestari ja esseisti. Busoni syntyi vuonna 1866 Empolissa, Italiassa. Hänen äitinsä oli pianisti ja hänen isänsä klarinetisti.
Vuosina 1888–1890 Busoni toimi opettajana Helsingin musiikkiopistossa (nykyisen Taideyliopiston Sibelius-Akatemian edeltäjä) oppilaitoksen perustajan Martin Wegeliuksen kutsumana. Vuonna 1894 hän muutti Berliiniin, jossa hän esiintyi pianistina ja kapellimestarina ja toimi myös muun muassa Claudio Arraun, Egon Petrin ja Kurt Weillin opettajana. Ensimmäisen maailmansodan aikana Busoni asui Bolognassa ja Zürichissä. Vuonna 1920 hän palasi Berliiniin.
Ferruccio Busoni oli Jean Sibeliuksen elinikäinen ystävä ja tämän musiikin puolestapuhuja.
Suurin osa Busonin musiikista on sävelletty pianolle. Hänen pianokonserttonsa (1904) on konserttokirjallisuuden massiivisimpia teoksia: teos kestää noin 70 minuuttia, ja mukana on kuoro. Hän myös sovitti pianolle Johann Sebastian Bachin teoksia. Lisäksi Busoni sävelsi oopperoita. Vuonna 1916 Busoni aloitti oopperansa "Tohtori Faustus", joka jäi kuitenkin kesken hänen kuoltuaan krooniseen nefriittiin vuonna 1924. Oopperan viimeisteli sittemmin Philipp Jarnach.
Busoni julkaisi musiikkia koskevia esseitä kokoelmissa "Entwurf einer neuen Ästhetik der Tonkunst" (1907) ja "Von der Einheit der Musik" (1923). Busonin pianosovituksilla Bachin urkuteoksista oli 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alkupuolella suuri vaikutus Bachin musiikin nousulle yli sata vuotta kestäneestä unohduksesta.
Richard Addinsell
Richard Addinsell (13. tammikuuta 1904 – 15. marraskuuta 1977) oli brittiläinen säveltäjä, joka sävelsi pääasiassa elokuvamusiikkia.
Addinsell syntyi lontoolaisen liikemiehen poikana ja kävi koulunsa kotona yksityisopetuksessa. Hän opiskeli Oxfordissa ja vuosina 1929–1932 Berliinissä ja Wienissä.
Elokuvia, joihin Addinsell sävelsi musiikin ovat muun muassa:Vuonna 1941 Addinsell sävelsi pianokonserton ("Warsaw Concerto") elokuvaa "Vaarallista kuutamoa" varten. Siitä tuli hänen tunnetuin teoksensa.
Miia
Miia, Mia on naisen etunimi. Se on ollut vuodesta 1984 suomalaisessa nimipäiväalmanakassa 30. huhtikuuta, jolloin nimipäiviään viettävät myös Mirja, Mira, Mirva, Mirjami, Mirka ja Mirkka. Vuosina 1973–1983 Miia oli almanakassa 2. heinäkuuta Marian rinnalla.
Suomessa nimi Mia on 1900-luvun alusta huhtikuun 2018 loppuun mennessä annettu 8 661 ja Miia 9 873 naiselle, kumpikin myös alle viidelle miehelle. Suurin osa Suomen Miia- ja Mia-nimisistä on syntynyt vuosien 1960 ja 2000 välisenä aikana.
Kansanomaisessa käytössä Miia on ollut Mirjamin ja Mirjan kutsumamuoto. Mirjam on puolestaan Marian heprealainen asu.
Mirjam
Mirjam on alun perin heprealainen naisen nimi, jonka merkitys on epäselvä mutta joka ehkä tarkoittaa katkeraa, kapinallista tai toivottua – taustalla voi olla myös egyptin rakastettua merkitsevä sana. Raamatussa Mirjam on Mooseksen ja Aaronin sisar, joka toimi erämaavaelluksen aikaan profeettana.
Suomessa nimi on Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan annettu huhtikuuhun 2018 mennessä 26 552 henkilölle, joista kuusi on miehiä.
Suomenruotsalaisessa kalenterissa Mirjamin nimipäivä on 30. huhtikuuta. Suomenkielisessä almanakassa samalle päivälle on sijoitettu joukko nimen muunnelmia, joista tavallisin on Mirja.Mirjam Heino oli yksi kirjailija Kersti Bergrothin käyttämistä nimimerkeistä
R’lyeh
R’lyeh on H. P. Lovecraftin keksimä kuvitteellinen kaupunki, joka esiintyy Cthulhu-mytologiassa. R’lyeh on syvälle Tyyneenmereen uponnut kaupunki, jossa nukkuu kuolonuntaan Suurten muinaisten ylipappi Cthulhu. Lovecraftin mukaan kaupunki sijaitsee koordinaateissa .
Kaupunki mainitaan ensimmäisen kerran Lovecraftin novellissa "Cthulhun kutsu" ("The Call of Cthulhu").
Nengone
Nengone on Uudessa-Kaledoniassa puhuttava austronesialainen kieli. Sillä on noin 8 720 puhujaa (2009). Kieli kuuluu oseanialaiseen kieliryhmään. Kielen puhujat asuvat Marén saarella. Kielen sanajärjestys riippuu aikamuodosta, jossa lause on.
Uusikaledonialainen OK! Ryos -yhtye laulaa musiikkiaan nengonen kielellä.
OK! Ryos
OK! Ryos on uusikaledonialainen yhtye, jonka musiikissa on vaikutteita paikallisesta kansanmusiikista ja länsimaisesta populaarimusiikista. Yhtye on kotoisin Marén saarelta ja sen kappaleet ovat laulettu nengonen kielellä.
Yhtyeessä on kahdeksan jäsentä ja sen perusti laulaja Edouard Wamejo.
Jyrki Lumme
Jyrki Olavi Lumme (s. 16. heinäkuuta 1966 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi NHL:ssä vuodesta 1988 vuoteen 2003 saakka. Lumme pelasi Pohjois-Amerikassa NHL:n runkosarjassa 985 peliä sekä 105 playoffs-ottelua. Jääkiekon MM-esityksissä häneen tarttui laulaja Sonja Lumpeeseen viittaava "Sonja"-lisänimi, joka oli lähtöisin urheiluselostaja Juha Jokisen lausahduksista.
Lumme oli jääkiekkoilijana myöhäisherännäinen. Hän pelasi Ilveksen juniorijoukkueissa, mutta murrosiässä hänen motivaationsa pelaamiseen ja etenkin harjoitteluun heikkeni. Ilveksen C-nuorissa Lumme jäi vähälle peliajalle ja hän siirtyi Kooveehen, jossa sai enemmän vastuuta ja intoutui uudelleen myös harjoittelemaan. Lumme voitti Kooveessä A-nuorten Suomen-mestaruuden 1984. Vuotta myöhemmin Ilves poimi Lumpeen edustusjoukkueeseensa.
Lumme debytoi Ilveksen liigajoukkueessa kauden 1985–1986 alussa. Ensimmäisellä kaudella rooli jäi pieneksi, mutta jo toisellaan Lumme teki 24 tehopistettä 43 ottelussa ja kolmannellaan 30.
Lumme oli kookas ja voimakas ja ampui lujaa, ja hänen mailatekniikkansa oli harvinaisen hyvä. Hän hyökkäsi innokkaasti ja esitti alimpanakin miehenä näyttäviä harhautuksia, mistä valmentajat eivät aina pitäneet.
Montreal Canadiens varasi Lumpeen vuonna 1986 kolmannella kierroksella numerolla 57. Hän siirtyi NHL:ään syksyllä 1988 ja pelasi Canadiensissa 75 ottelua kahden kauden aikana, kunnes hänet kaudella 1989–1990 kaupattiin Vancouver Canucksiin.
Canucksissa Lumme nousi nopeasti joukkueen parhaaksi hyökkääväksi puolustajaksi voittaen useilla kausilla joukkueen puolustajien pistepörssin. Kauden 1993–1994 päätteeksi Lumme pääsi pelaamaan Stanley Cupin loppuotteluihin. Vancouver kuitenkin hävisi New York Rangersia vastaan pelatun finaalisarjan.
Lumme siirtyi vuonna 1998 Phoenix Coyotesiin, josta jatkoi vuonna 2001 Dallas Starsiin ja vielä saman kauden aikana Toronto Maple Leafsiin, jossa hän pelasi vielä kauden 2002–2003
Kanadalainen rockyhtye Glenn Ford & The Piers on tehnyt laulun "What's Wrong with Lumme?"
Kausi 2002–2003 näytti jäävän Lumpeen uran viimeiseksi. Hän oli kaksi kautta pelaamatta ja ehti jo ilmoittaa lopettamisestaan. Vuonna 2005 Lumme kuitenkin teki päätöksen uransa jatkosta ja palasi vielä SM-liigaan: hän pelasi osan kausista 2005–2006 ja 2006–2007 kasvattajaseurassaan Tampereen Ilveksessä.
Pelatessaan Phoenix Coyotesissa vuonna 2000 Lumme hankki osuuden tuolloin yhtiöitetystä Tampereen Ilveksen liigajoukkueesta.
Lumme aateloitiin 2008 Jääkiekkoleijona-numerolla 196.
Vuonna 2010 hänet nostettiin Vancouver Canucksin kautta aikojen tähdistöjoukkueeseen, jonka TSN julkaisi 20.10.2010. Muita suomalaisia joukkueeseen ei valittu, mutta ruotsalaisia mahtui neljä: Daniel ja Henrik Sedin, Markus Näslund ja Mattias Öhlund.
Blackbird (kappale)
”Blackbird” on The Beatles -yhtyeen kappale niin sanotulta valkoiselta tupla-albumilta "The Beatles". Paul McCartney kirjoitti kappaleen ja soitti sen akustisella kitaralla. Levytys sisältää myös mustarastaan () laulua. Vasemmassa äänikanavassa kuuluva nakutus, jota usein luullaan mekaaniseksi metronomiksi, on McCartneyn jalallaan tekemä. Nakutus äänitettiin erikseen kondensaattorimikrofonilla. Laulu nauhoitettiin kesäkuun 11. päivänä 1968 Abbey Roadin studiolla, tuottajana George Martin.
McCartney sai inspiraation lauluun Intiassa, kun lintu herätti hänet kuudelta aamulla. Laulu viittaa vertauskuvallisesti Yhdysvaltain mustien kansalaisoikeuskamppailuun 1960-luvun lopulla. Linnun lisäksi "bird" tarkoittaa brittislangissa tyttöä, ja McCartney kertoo kirjoittaneensa laulun tähän viitaten. Kun Paul McCartneyn tuleva vaimo Linda yöpyi tämän luona ensimmäistä kertaa, McCartney esitti laulun talonsa ulkopuolelle leiriytyneille faneille.
Monet yhtyeet ovat levyttäneet ”Blackbirdistä” omia versioita, muun muassa Phish, Crosby, Stills & Nash, Doves, Brad Mehldau, Sarah McLachlan, Harpers Bizarre, Bobby McFerrin, Jaco Pastorius, Dan Fogelberg, Dave Grohl, Dave Matthews Band, Elliott Smith sekä Maria João & Mário Laginha.
Sanoituksen osia (”take these broken wings and learn to fly”) on esiintynyt myöhemmissä populaarimusiikin teoksissa, joista merkittävin on Mr. Misterin listaykkönen ”Broken Wings”. Laulu innoitti myös säveltäjä Gustavo Santaolallaa, kun hän kirjoitti laulun ”The Wings” elokuvaan "Brokeback Mountain".
Cthulhun kutsu
Cthulhun kutsu ("The Call of Cthulhu") on H. P. Lovecraftin vuonna 1926 kirjoittama kauhunovelli. Se julkaistiin "Weird Talesissa" vuoden 1928 helmikuun numerossa. Novelli on kirjoitettu dokumentaariseen tyyliin; kertoja lainaa ja tutkii useita lähteitä, joiden myötä hän vähitellen päätyy hirviöjumala Cthulhun kultin jäljille. "Cthulhun kutsu" on ainoa Lovecraftin kirjoittama tarina, jossa itse Cthulhu esiintyy merkittävässä roolissa. Novelli on keskeinen Lovecraftin kirjoitusten pohjalta luodussa Cthulhu-mytologiassa.
__notoc__
Sandy Petersenin kehittämä ja Chaosiumin julkaisema samanniminen roolipeli perustuu Lovecraftin kirjoihin ja hänen luomaansa Cthulhu-mytologiaan. Peli sijoittuu ajallisesti 1920-luvulle.
H. P. Lovecraftin historiaseura ("The H.P. Lovecraft Historical Society") tuotti vuonna 2005 valmistuneen mustavalkoisen mykkälyhytelokuvan "The Call of Cthulhu", joka voitti useita palkintoja ja sai kunniamaininnan monilla elokuvafestivaaleilla. Elokuvan kerronta poikkeaa novellin vastaavasta jonkin verran, vaikka juoni onkin sama.
Cthulhun kutsusta on tehty maailmalla myös näytelmiä. Vuoden 2015 marraskuussa Suomen ensi-iltansa Tikkurilan Teatterissa sai Aarne Lindenin käsikirjoittama näytelmäversio samasta tarinasta.
Sleipnir
Sleipnir oli Odinin, skandinaavisen ylijumalan mahtava kahdeksanjalkainen ori, jonka kotitalli oli Asgardissa, ylisessä maailmassa. Se laukkasi tuulta nopeammin ja ylitti kaikki esteet. Sleipnir keräsi taistelussa kaatuneiden soturien sielut ja vei ne Valhallaan, sankarien asuinpaikkaan.
Sleipnirin isä oli mahtava Svadilfari, valtava musta ori, joka kuului eräälle jättiläiselle. Jätti tarjoutui eräänä päivänä rakentamaan hevosensa avulla muurin Asgardin suojaksi kolmessa talvessa, mikäli saisi palkkioksi auringon, kuun ja puolisokseen Freija-jumalattaren. Jumalat pitivät tehtävää mahdottomana ja suostuivat. Jättiläinen pyysi lupaa aasoilta käyttää Svadilfaria apunaan, johon Loki suostui. Svadilfari oli kuitenkin vahva ja suuri apuri, ja jättiläinen näytti onnistuvan. Aasat käskivät Lokin keksiä tapa, jolla jättiläinen ei onnistuisi. Loki otti harmaan tamman muodon ja vietteli Svadilfarin pois isäntänsä luota. Yhdessä Svadilfari ja Loki saivat varsan, ihmeellisen Sleipnirin. Kun jättiläisen aika loppui ja muuri jäi valmistumatta, Loki otti ihmisen hahmon ja palasi Asgardiin Sleipnir mukanaan. Odin ihastui oriin suuresti ja ratsasti sillä Asgardin ja Midgardin eli Maan väliä.
Sleipnirin hampaisiin oli kaiverrettu riimukirjaimia. Ne selittivät osaltaan orin käsittämättömät voimat.
Mestarit
Mestarit oli 1990-luvulla perustettu suomalainen laulukokoonpano, johon kuuluivat Hector, Kirka, Pave Maijanen ja Pepe Willberg. Mestarit olivat esiintyneet yhdessä jo "Back to the sixties" -konserteissa ja Nokian kesäkiertueella v. 1997. Ensimmäinen julkinen konsertti järjestettiin Hartwall-Areenalla 29. lokakuuta 1998. Konsertista tuli suurmenestys ja helmikuussa 1999 he lähtivät kiertueelle, joka kiersi Suomen suurimmissa jäähalleissa. Suuresta suosiosta kertoo, että kaikki konsertit olivat loppuunmyytyjä. Myös ensimmäisestä konsertista julkaistu tuplalive-cd "Mestarit Areenalla" oli vuoden 1999 myydyin äänite Suomessa ja kaikkien aikojen myydyin livealbumi Suomessa. Levy valittiin Emma-gaalassa "Vuoden albumiksi".
Kun Mestarit vierailivat tv-ohjelma "Bumtsibum"issa, ohjelma keräsi ennätykselliset 1,72 miljoonaa katsojaa. Menestystarina jatkui huhtikuussa 1999 muutamalla konsertilla, kesällä muutamalla festarilla, huipentuen 5. elokuuta 1999 järjestettyyn konserttiin Helsingin Olympiastadionilla, jossa oli paikalla 36 000 katsojaa. Kyseinen konsertti oli ensimmäinen suomalaisen yhtyeen oma konsertti Olympiastadionilla.
Syksyllä 1999 Mestarit esiintyivät myös Ruotsissa Göteborgissa Suomi–Ruotsi-maaottelun yhteydessä. Kiertueen jälkeen Mestarit konsertoivat vielä muutamissa tilaisuuksissa, mutta vuoden 2002 jälkeen he eivät esiintyneet yhdessä.
Carvahall
Carvahall on Eragonin kotikylä Christopher Paolinin kirjoittamassa Perillinen-trilogiassa.
Carvahall on pieni kylä, joka sijaitsee Palancarin laaksossa. Palancarin laaksossa on myös toinen kylä, Therinsford. Eragon kasvoi Carvahallissa ja asuu sen lähellä maatilalla. Kylä on sen verran pieni, että se ei pysty tuottamaan kaikkia elintarvikkeita. Sen vuoksi suurin osa tarvikkeista tuodaan muista kylistä tai kaupungeista. Carvahallissa käy myös joka vuosi keväällä kaupankävijöitä, joilta kylän asukkaat ostavat elintarvikkeitaan.
Christopher Paolini
Christopher Paolini (s. 17. marraskuuta 1983 Los Angeles) on yhdysvaltalainen kirjailija, joka on tullut tunnetuksi "Perillinen"-kirjasarjastaan. Paolini aloitti esikoisteoksensa "Eragonin" kirjoittamisen 15-vuotiaana, ja hänestä tuli bestseller-kirjailija 19-vuotiaana. "Perillinen" on saavuttanut suuren suosion monissa maissa, myös Suomessa. Esimerkiksi sarjan kaksi ensimmäistä kirjaa ovat myyneet yhteensä yli 15,5 miljoonaa kappaletta, ja sen kirjoja on käännetty yli 50 kielelle. Ensimmäisen kirjan pohjalta on lisäksi tehty samanniminen elokuva, joka tuli elokuvateattereihin 15. joulukuuta 2006. "Perillinen"-sarjan kolmas osa, "Brisingr", julkaistiin alkuperäiskielellä syyskuussa vuonna 2008 ja suomeksi keväällä 2009. Sarjan neljännen osan, "Perillisen", alkuteos julkaistiin vuonna 2011 ja suomennos lokakuussa 2012. Christopher Paolini asuu Paradise Valleyssa, Montanassa.