Cheerleading
Cheerleading on alun perin tarkoittanut urheilujoukkueen kannustamista ryhmänä huudoin ja koreografioin. Toisen urheilujoukkueen kannustamisesta on kehittynyt myös oma urheilulajinsa: USA:ssa tämä tapahtui 1970-luvulla, Suomessa 1980-luvulla.
Kilpailumuotona cheerleading on monipuolinen ja akrobaattinen joukkueurheilulaji. Lajin kilpailuohjelmat sisältävät nostoja eli stuntteja, eri korkuisia pyramideja, permantoakrobatiaa sekä alemmilla tasoilla myös hyppyjä ja tanssia. Kilpailuohjelmien alussa esitetään lajin perinteiden mukainen kannustushuuto. Cheerleading on Suomessa valtion tukema urheilulaji. Harrastajaa kutsutaan nimellä "cheerleader".
Cheerleading jakautuu kilpailumuotona kahteen toisistaan poikkeavaan alalajiin: cheeriin ja cheer-tanssiin. Cheerjoukkueiden ohjelmissa yhdistyvät erilaiset akrobaattiset rakennelmat, kuten stuntit, pyramidit ja heitot sekä myös hypyt, tanssi ja permantoakrobatia, kärrynpyöristä kierrevoltteihin. Kilpacheerleadingissä kannustushuutojen tavoitteena on saada yleisö mukaan kannustamaan omaa, kilpailevaa joukkuetta. Cheertanssijoukkueiden ohjelmat puolestaan ovat näytävää joukkuetanssia, jossa tärkeää on tanssitekniikka, erilaiset taito-osuudet kuten hypyt, piruetit ja notkeusosuudet, joukkueen esittämisen yhdenaikaisuus ja puhtaus sekä vauhdikas koreografia. Cheerjoukkueilla on usein apunaan kannustushuudoissa erilaista rekvisiittaa, kuten lippuja, megafoneja, kylttejä ja huiskia, eli pom-pomeja. Tanssisarjoista yleisin on pom-sarja, jossa apuna ovat huistat; lisäksi kilpaillaan myös cheertanssiryhmien hip hopissa ja jazztanssissa.
Cheerleading vaatii lajina voimaa, notkeutta ja koordinaatiokykyä sekä kykyä työskennellä ryhmässä. Lajin huippumaiksi ovat kilpailuissa osoittautuneet muun muassa Yhdysvallat, Taiwan, Saksa, Slovenia ja Pohjoismaat, kärjessä Suomi. Lajissa kilpaillaan kansainvälisesti MM-tasolla sekä maanosakilpailuissa, kuten EM-kisoissa .
Cheerleadingin historia alkoi Yhdysvaltojen itärannikon yliopistoissa 1880-luvulla. Yksi tunnetuimmista lajin syntysijoista on Princetonin yliopisto New Jerseyn osavaltiossa, josta toiminta vietiin Minnesotan yliopistoon. Laji alkoi epämuodollisena oman urheilujoukkueen kannustamisena. Urheilukilpailussa katsomossa kannustaneet miehet saattoivat innostua niin, että hyppäsivät katsomon eteen huudattamaan muitakin oman joukkueen puolesta. Stadioneiden kasvun myötä myös cheerleading kehittyi. Suuremmat stadionit ja etäisyydet vaativat harjoittelua ja suunniteltuja kannustushuutoja ja liikkeitä, jotta ne näkyivät katsomoon.
Kaikki cheerleaderit olivat aluksi miehiä. 1920-luvulla tilanne muuttui, kun naisetkin pääsivät yliopistoihin. Toisen maailmansodan aikaan naisten määrä kannustusjoukoissa yleistyi miesten sotiessa. Sodan jälkeen cheerleadingissa tulivat muotiin erilaiset akrobaattiset voimisteluliikkeet ja nostot.
Cheerleadingin kilpailutoiminta yleistyi Yhdysvalloissa 1970-luvulla. Kilpailuihin kehiteltiin tiukat säännöt muun muassa turvallisuusnäkökohtien vuoksi. Aluksi cheerleadingissa kilpailtiin koulujen ja yliopistojen joukkueissa, mutta vähitellen ovat yleistyneet myös all star -joukkueet, jotka toimivat yksityisten liikuntakeskusten yhteydessä.
Wisconsinin osavaltion korkeimman oikeuden päätöksen mukaan cheerleading katsotaan osavaltiossa kontaktilajiksi, vaikkei siinä olla fyysisesti tekemisissä vastustajajoukkueen kanssa. Lajissa kuitenkin tapahtuu "merkittävissä määrin fyysistä kontaktia cheerleaderien välillä".
Cheerleadingista on tullut myös yritystoimintaa, jossa sadat eri yrityspohjalla toimivat cheerleadingorganisaatiot tarjoavat harrastajille omia mestaruuskilpailujaan ja leirejään. Cheerleadingin ympärille on rakentunut myös tuottoisa varustebisnes.
Suomeen laji tuli 1980-luvun alussa Yhdysvalloissa vierailleiden vaihto-oppilaiden ja amerikkalaisten elokuvien mukana. Ensimmäiset cheerleaderit olivat Suomeen perustettujen amerikkalaisen jalkapallon seurojen satunnaisia kannustusryhmiä, jotka koostuivat pelaajien siskoista ja tyttöystävistä. Ensimmäisenä vakituisen toiminnan aloittaneena cheerleading-ryhmänä voidaan pitää Turun Trojansin cheerleadereitä vuonna 1983.
Ensimmäiset cheerleadingin SM-kilpailut järjestettiin toukokuussa 1985 Helsingin Pallokentällä. Voiton jakoivat Turun Trojansin cheerleaderit sekä Tampereen Amerikkalaisen Jalkapalloseura Rocksin tanssiryhmä Rockettes. Kilpailutoiminnan taso kohosi nopeasti, ja lajiin tuotettiin ulkomailta vierailevia valmentajia. Laji laajeni 1990-luvulla myös junioritoimintaan.
Cheerleadingseurat olivat vuoteen 1995 saakka Suomen Amerikkalaisen Jalkapallon Liiton jäseniä, mutta vuonna 1995 lajille perustettiin oma yhdistys Suomen Cheerleadingliitto ry (SCL). SCL:ssä on jäseninä 50 cheerleadingseuraa, joissa on yli 9 000 jäsentä. Suurin osa harrastajista on tyttöjä ja naisia, mutta lajissa kilpailee naisten ja miesten sekajoukkueita sekä juniori- että aikuisten tasolla. Suomen Cheerleadingliitto kuuluu Suomen Liikunta- ja Urheilu ry:hyn.
Suomessa järjestetään vuosittain lajin SM-karsintakilpailut, SM-kilpailut, Euroopan Liigaan kuuluvat May Madness -kilpailut (Trio Areena, Vantaa), Summer Cheer Cup -kilpailut (PowerPark, Alahärmä), Twin Towers Competition (uusi nimi) (järjestetään eri paikoissa), edistyneen tason Super cheer -kilpailut (Energia Areena, Vantaa), sekä ensimmäistä kertaa vuonna 2015 järjestetyt, aloittelija-sarjojen kilpailijoille tarkoitetut Winter Wildness- kilpailut (Energia Areena, Hämeenlinna). Näiden lisäksi järjestetään ympäri Suomen aluekilpailuja, ja myös cheerleadingseurat voivat järjestää omia kilpailujaan.
Cheerleadingin voi Suomessa aloittaa yleisimmin noin seitsemänvuotiaana, joissain seuroissa aikaisemminkin. Ellei tähtää huippu-urheilijan uralle, voi lajiin tulla myöhemminkin mukaan eri seurojen harrastajaryhmiin.
Suomessa on lisäksi lukuisia muita urheilulajeja (kuten jääkiekkoa ja jalkapalloa) kannustavia tanssi- ja cheerleadingryhmiä, jotka eivät ole järjestäytyneet lajiliittoon.
Suomen Cheerleadingliitto on jäsenenä European Cheer Unionissa, jonka jäsenmaat järjestävät vuosittain lajin EM-kilpailut. SCL oli jäsenenä kansainvälisessä cheerleadingliitossa International Federation of Cheerleadingissa (IFC) vuosina 1998 – 2008, mutta vaihtoi vuonna 2008 kattojärjestöä uuteen International Cheer Unioniin (ICU). Tämän jälkeen myös Euroopan kattojärjestö vaihtui European Cheerleading Associationista nykyiseen ECU:hun.
ICU:n ensimmäiset MM-kilpailut järjestettiin huhtikuussa 2009 Orlandossa, Floridassa. Suomea edustivat naisten cheer-sarjassa Northern Lights Diamonds Oulusta, sekajoukkuiden cheer-sarjassa helsinkiläinen Funky Team Gorillaz ja cheer-tanssisarjassa tamperelainen Dream Team Dancers. Northern Lights Diamonds sai kilpailussa MM-hopeaa, Funky Team Gorillaz tuli neljänneksi ja Dream Team Dancers oli Freestyle Cheer Dance sarjassa MM-pronssilla.
Vuoden 2010 MM-kilpailuihin Suomen edustuspaikan saivat naisten cheer-sarjassa Golden Spirit Angels, sekajoukkueiden cheer-sarjassa Funky Team Gorillaz, sekä tanssisarjassa Dream Team Dancers. Dream Team vei jälleen Freestyle-tanssisarjassa pronssia, Golden Spirit oli sarjassaan neljäs. Funky Team Gorillaz ei päässyt kisoihin lainkaan Islannin tuhkapilven aiheuttamien lento-ongelmien vuoksi, kuten ei mikään muukaan eurooppalainen sekajoukkue.
Vuoden 2011 MM-kilpailuissa Orlandossa, USA:ssa Suomi saavutti ensimmäisen MM-kultansa uudessa järjestössä, kun paristunt-sarjan voittivat Mija Schrey ja Mika Pennanen.
Vuoden 2015 MM-kilpailuissa Suomen joukkueet saivat 3 pronssia. Naisten joukkue oli vain muutaman pisteen päässä hopeasta.
Vuoden 2015 MM-kilpailuista eteenpäin Suomea edustaa maailmanmestaruuskilpailuissa Suomen maajoukkue eikä SM-voittajajoukkue, niin kuin aikaisemmin on ollut.
Suomi saavutti kaksi mitalia vuoden 2016 MM-kilpailuista. Naisten joukkue sijoittui toiseksi ja sekajoukkue uusi edellisvuoden pronssin.
Vuoden 2017 MM-kilpailuista Suomi sai hopeaa naisten sarjassa ja sekajoukkue oli pronssilla kahden edellisvuoden tapaan. Ensimmäistä kertaa tapahtumassa järjestettiin myös junioreiden MM-kilpailut.
Vuoden 2018 MM-kilpailut olivat historialliset, sillä Suomen naisten maajoukkue voitti MM-kultaa naisten premier-sarjassa. Arvostetun sarjan voitti näin ensi kertaa joku muu maa kuin USA. Sekajoukkueiden premier-sarjassa Suomi oli kuudes, Suomen tanssimaajoukkue pom-sarjassa puolestaan neljäs. Juniorit saivat omista kisoistaan kaksi mitalia; Spirit Shakin´ Blizzard nappasi tyttöjen elite-sarjassa hopeaa ja Funky Team Blackbackz sekajunioreiden elite-sarjassa pronssia. Suomea junioreiden tanssisarjassa edustanut HAC Emotion tuli kahdeksanneksi.
Euroopan mestaruuskilpailuissa Suomi on vuosittain menestynyt myös erinomaisesti. Kilpailuja on järjestetty vuodesta 1995 lähtien. Vuoden 2011 EM-kilpailuissa Ljubljanassa, Sloveniassa Suomi saavutti kaikkiaan 13 mitalia eri sarjoissa, joista peräti kolme oli kaksoisvoittoja. Suomella on myös muun muassa kolme peräkkäistä EM-kultaa helsinkiläisjoukkueelle Golden Spirit Whitelighters (2013–2015).
EM-kilpailut vuonna 2018 järjestetään Helsingissä kesä-heinäkuun vaihteessa.