hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Dallas Wayne
Dallas Wayne on yhdysvaltalainen muusikko. Hän asui Suomessa joitakin vuosia. Wayne on tehnyt covereita J. Karjalaisen kappaleista (mm. "Hän" englanniksi "She") Hän on julkaissut julkaissut 14 albumia vuosina 1990–2005. Hän on Yhdysvaltain suurimman satelliittiradion Outlaw Country -aseman kuunnelluimpia DJ:tä sekä dallasilaisen KHYI-radiokanavan ohjelmapäällikkö. Western Artists -akatemia valitisi hänet vuoden 2006 "Classic Country" DJ:ksi.
Sverre Fehn
Sverre Olav Fehn (14. elokuuta 1924 Kongsberg, Buskerudin lääni – 23. helmikuuta 2009) oli norjalainen arkkitehti. Hän valmistui arkkitehdiksi Oslossa vuonna 1949. Matkusteltuaan vuosina 1952–1953 Marokossa Fehn työskenteli kaksi vuotta Pariisissa arkkitehti Jean Prouvén arkkitehtitoimistossa. Tuolloin hän myös tutustui Le Corbusierin töihin. Palattuaan takaisin Norjaan Fehn perusti oman arkkitehtitoimistonsa. Vuosina 1971–1995 hän toimi professorina Oslon arkkitehtikorkeakoulussa (Arkitekthøgskolen i Oslo). Arvostetulla arkkitehtuurin Pritzker-palkinnolla Fehn palkittiin vuonna 1997.
Albinin vastagambiitti
Albinin vastagambiitti on shakkiavaus, joka alkaa siirroilla:
Tämä avaus on nimetty Adolf Albinin mukaan, joka käytti sitä pelatessaan Laskeria vastaan New Yorkissa vuonna 1893. Alun perin muunnelmaa pelasi kuitenkin Mattia Cavalotti Milanon turnauksessa vuonna 1881. Albinin vastagambiitti on poikkeuksellinen puolustus kuningatargambiittia vastaan, ja se esiintyy harvoin mestaripeleissä. Avaus kuitenkin mahdollistaa mustalle voiton seitsemännessä siirrossa aliylennyksellä ansassa nimeltä Laskerin ansa.
Avaus sijoitetaan ECO-koodistolla koodeille D08 ja D09.
Tyypillinen jatko on:
Nämä siirrot johtavat seuraavaan asemaan:
Jukoshin Ryu jujutsu
Jukoshin Ryu jujutsu on moderni jujutsun tyylisuunta, jonka perusti soke Bryan Cheek (10. dan) sekä muut maailman jujutsumestarit vuonna 2003. Käytännöllisyyden, tehokkuuden ja turhien tekniikoiden karsimisen ansiosta Jukoshin Ryu jujutsu on nykyään yksi suurista taistelulajien koulukunnista. Suomeksi nimi tarkoittaa pehmeän ja kovan sielun koulua.
Jukoshin Ryun viisi painopistettä ovat taito, nopeus, kestävyys, notkeus ja voima. Tämä vetoaa oppilaisiin jotka vaativat itsepuolustustaitoa, joka toimii todellisuudessa. Tyylisuunta tarjoaa laajan kokoelman hiottuja tekniikoita, jotka antavat kaiken tyyppisille oppilaille mahdollisuuden onnistua ja kehittyä lajissa. Opetusohjelmaan kuuluvat heitot, lukot, hermopisteet (atemi), lyönnit ja potkut.
Suomessa lajia harjoitetaan tällä hetkellä vain Oulussa. Suomen korkein vyöarvo Jukoshin Ryussa on sensei Timo Mällisellä, 3. dan.
Manda (saari)
Manda on Lamun saaristoon kuuluva saari Kenian rannikolla. Se tunnetaan kahdesta raunioituneesta satamakaupungista, Manda Townista ja Takwasta. Saarella sijaitsee Lamun saariston ainoa lentokenttä.
Saari on tunnettu luksushotelleistaan ja sitä on pidetty yhtenä Kenian turvallisimmista turistikohteista, mutta 1. lokakuuta 2011 joukko aseistautuneita miehiä sieppasi siellä iäkkään, pyörätuolissa liikkuneen ranskalaisnaisen. Syyskuussa brittiläinen pariskunta joutui hyökkäyksen kohteeksi. Aviomies surmattiin ja vaimo siepattiin ja vietiin Somaliaan.
Kunnas (Lahti)
Kunnas on Lahden kaupungin kaupunginosa. Se sijaitsee kaupungin koillisosassa, kahdentoista kilometrin päässä Lahden keskustasta. Tästä huolimatta Kunnakseen kulkee keskustasta linja-autoliikennettä 20 minuutin välein.
Kunnaksessa toimii 49 päivähoitopaikan Kunnaksen päiväkoti Ristimäenkatu 10:ssä, jonne pääsee linja-autovuoroilla 2 ja 3.
Jalkarannan koulu
Jalkarannan koulu on peruskoulun ensimmäisten luokkien koulu Lahden Jalkarannan kaupunginosassa. Koulussa ovat luokat 1-6.
Koulun yhteydessä on toiminut myös Jalkarannan kirjasto vuodesta 1976 alkaen.
Ensimmäinen Jalkarannan koulu, Jalkarannan kansakoulu, perustettiin Tapanilaan 1912. Toinen koulukiinteistö Jalkarannan peruskoulun ala-astetta vasten rakennettiin 1975, ja siinä toimii myös Ahonkulman päiväkoti, Jalkarannan kirjasto, Jalkarannan kuntosali ja Jalkarannan hammashoitola sekä Mannerheimin lastensuojeluliiton ylläpitämä iltapäiväkerho, Jalkarannan nuokku. Toinen kiinteistö purettiin ja samalla paikalle valmistuu vuonna 2014 kolmas koulutalo, Jalkarannan monitoimitalo.
Jalkarannan peruskoulua edelsi Jalkarannan kansakoulu, joka sijaitsi toista Sarvikadulle rakennettua ja rakennettavaa monitoimitaloa idempänä ja oli puurakenteinen. Peruskoulun siirryttyä sieltä nykyisiin rakennuksiin, luovutti Lahden kaupunki edellisen koulurakennuksen Steiner-kouluksi. Myöhemmin myös Lahden Steiner-koululle rakennettiin uudet tilat.
Syyslukukaudella 1975 Jalkarannan peruskoulun alettua uusissa tiloissa teknisen käsityön tunteja pidettiin vielä entisen Lahden kansakoulun tiloissa siksi, että kaikki tarvittavat kalustot eivät olleet vielä tulleet. Koulun johtajaopettajana muuton tapahtuessa toimi Eilo Eriksson. Hänen jälkeensä rehtorina toimi Tuomo Pesola ja nykyään Joni Luuri.
Myöhemmin peruskoulun kiinteistöön avattiin vielä Jalkarannan kirjasto. Liikuntasalin urheilukäytön lisäksi perustettiin kiinteistöön vielä Jalkarannan kuntosali. Jalkarannan koulu purettiin kesällä 2012. Koulussa hengitysilmaa oli tutkittu vuonna 2004 terveydellisistä syistä.
Koulu osallistui Comenius-hankkeeseen 2008-2010. Sen yhteistyökoulut hankkeessa olivat Basisschool De Weijerhof Boxmeer (1), Alankomaat, Szkola Podstawowa Czestochowa nr 53 (3), Puola,
Mehmetçik İlköğretim Okulu (5), Uşak, Turkki ja Evangelische Grundschule (6),Gross Kölzig, Brandenburg, Saksa. Hankkeen nimi oli "Today-Tomorrow-together: The world we create(d)".
Jalkarannan koulu osallistui ensimmäisen kerran Comenius-hankkeeseen 2002-2005.
Jalkarannan peruskouluun liittyy kaksi stipendejä myöntävää säätiötä. 1960 perustettu opettaja Aino Ylhäisen opintorahastosäätiö numero 1299. Säätiön tarkoituksena on "tukea ja edistää Lahden kaupungin Jalkarannan kansakoulussa opintonsa aloittaneiden, edistyvien ja hyväkäytöksisten varattomien oppilaiden kansakoulun jälkeisiä jatko-opintoja kotimaassa." Säätiön apurahat on haettavissa lokakuussa, mistä on ilmoitus Etelä-Suomen Sanomissa. Säätiön yhteyshenkilönä toimii rehtori Joni Luuri ja sihteerinä Matti Räsänen.
Jalkarannan koululle on perustettu Facebook-ryhmä "Jalkarannan ala-aste" Lisäksi koulusta kertoo maakuntalehti Etelä-Suomen Sanomien koululaisia varten perustettu verkkolehti Jalis
Jalkarannan peruskoulu toimii myös Lahden kaupungin äänestysalue 029 Jalkarannan koulun ja 030 Jalkarannan koulun äänestyspaikkoina. 31.1.2008 029 Jalkarannan koulu -nimisellä alueella oli 1 380 äänestysikäistä naista ja 1 785, yhteensä 3 165 ja 030 Jalkarannan koulu -nimisellä alueella 834 naista ja 856 miestä, yhteensä 1 680.
Myllysaari (Lahti)
Myllysaari on pieni saari Lahdessa. Saari on Vesijärvessä Tapanilan kaupunginosassa. Saareen pääsee kävellen siltoja pitkin. Saaressa on huvivenesatama ja myös jotkin Vesijärvellä risteilevät laivat pysähtyvät Myllysaaressa. Saarelle rakennetussa paviljongissa toimii myös suosittu kesäravintola Myllysaari.
Myllysaaresta on löytynyt rautakautinen hauta, josta löytyi keihään osia ja kaksiteräisen miekan katkelma, jotka ovat Kansallismuseon kokoelmissa. Löytökohde on luokiteltu kiinteäksi muinaisjäännökseksi.
1800-luvun lopulla saari kuului Ali-Köllin taloon, jonka isäntä rakensi saaren keskikohdalla sijainneelle kumpareelle tuulimyllyn. Sen myötä saari nimettiin Myllysaareksi. Aiemmin saari oli tunnettu nimellä Vähäsaari pienen kokonsa vuoksi. Mylly oli paikallaan vielä 1900-luvun alussa, jolloin saari oli myös tunnettu nuorison tanssi- ja huvittelupaikkana.
Myllysaari laajassa virkistyskäytössä sai alkunsa, kun Mallasjuoman panimomestari Ernst Mattson osti saaren Köllin suvulta 1905 perustettavaa Lahden purjehdusseuraa varten. Saareen rakennetiin paviljonki syksyllä 1909 tehdyn päätöksen mukaisesti. Rakennustyöt alkoivat 20.11.1909 ja paviljonki tuli valmiiksi huhtikuussa 1910. Varsinainen vihkiäisjuhla pidettiin 15.7.1910. Mattson myi saaren kiinteistöineen seuralle 1910. Myllysaaren paviljonki kuuluu Lahden kaupungin suojeltavien luetteloon. Sen on suunnitellut arkkitehti Uno Alanco. Myllysaareen on rakennettu 1980-luvulla silta.
Maastojuoksun maailmanmestaruuskilpailut 1973
Maastojuoksun maailmanmestaruuskilpailut vuonna 1973 järjestettiin Waregemissa, Belgiassa 17. maaliskuuta, ja ne olivat ensimmäiset virallisen MM-arvon saaneet maastojuoksukilpailut.
Giri
Giri () on japanilainen käsite, joka tarkoittaa suurin piirtein "velvollisuutta" tai "kiitollisuudenvelkaa". Girin sanotaan olevan merkittävä tekijä japanilaisissa sosiaalisissa suhteissa. Termillä on lukuisia erilaisia nyansseja erilaisissa sosiaalisissa tilanteissa, joita se säätelee. Girin ja ninjōn, henkilökohtaisten toiveiden, vastakkainasettelu on merkittävä teema Japanin kirjallisuudessa ja taiteessa, esimerkiksi Chikamatsu Monzaemonin teoksissa ja kabuki-näytelmissä yleensä.
Esimerkki yhteisössä vaikuttavasta giristä:
Esimerkki moraalisiin valintoihin vaikuttavasta giristä:
Girin merkittävä piirre on se, että osapuolet eivät varsinaisesti sovi toistensa kanssa mitään, vaan toimivat pikemminkin ennakoiden. Giri on siis täysin subjektiivinen käsite ja sen toteutuminen riippuu osapuolten huomaavaisuudesta. Tiukat sosiaaliset rakenteet ja säännöt voidaan nähdä esteenä girin toteutumiselle, minkä vuoksi kiistan sattuessa kahden osapuolen välille esimerkiksi käräjöintiä vältetään ja suositaan keskinäistä sovittelua.
Vieraissa
Vieraissa on suomalaisen Popeda -yhtyeen viidestoista studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1999. Levy ei sisällä Popedan omaa materiaalia, vaan ainoastaan cover-kappaleita. Albumi on viimeinen Popeda-levy, jolla rumpali Kari Holm ja kosketinsoittaja Jukka Järvinen olivat mukana. Albumin kansikuva on kopioitu kondomipaketista.
Wytze Kooistra
Wytze Kooistra (3. kesäkuuta 1982) on hollantilainen ammattilentopalloilija. 209-senttinen Kooistra on pelipaikaltaan keskitorjuja. Kaudella 2007–2008 Kooistra pelaa italialaisessa huippujoukkueessa Pallavolo Modenassa.
Kooistra aloitti lentopallon kahdeksanvuotiaana yhdessä veljensä kanssa. Tuolloin hän asui vanhempiensa luona Hollannissa ja pelasi Sleen-nimisessä joukkueessa. Aluksi lentopallo oli hänelle hauskaa ajan kulua muiden lasten kanssa. Mutta pian Kooistran lahjakkuudet lentopallossa huomattiin. Kooistra alkoi harjoitella entistä laadukkaammin lentopallon parissa ja tulos tuotti hedelmää, kun hänet valittiin alueensa joukkueeseen, ja myöhemmin hän pääsi nuortenmaajoukkueeseen. Juniorina Kooistra voitti Hollannissa monia mestaruuksia eri ikäluokissa.
Kun Kooistra alkoi pelata Hollannin nuortenmaajoukkueesa, hänen täytyi muuttaa Sleenin kaupungista Asseniin. Assenissa hän pystyi pelaamaan kakkosdivisioonassa (farmijoukkueessa) ja samalla hän harjoitteli Hollannin pääsarjassa pelaavan joukkueen mukana. Ennen kuin Kooistralla oli mahdollisuus nousta pelaamaan Hollanin pääsarjaan, hänen täytyi saattaa opiskelunsa loppuun. Hän pelasi vuoden Lycurgus Groningen -nimisessä joukkueessa, kunnes teki sopimuksen Apeldoornin joukkueen kanssa pääsarjaan.
Aperdoornin joukkueessa hän pelasi kolme vuotta menestyksellisesti. Ensimmäisellä kaudellaan hän voitti Top Teams Cupin mestaruuden ja Hollannin mestaruuden. Toisella ja kolmannella kaudellaan hän kehittyi valtavasti urallaan. Hän pelasi paljon joukkueen avauskokoonpanossa ja kasvoi entistä paremmaksi pelaajaksi. Samalla hän sai uransa ensimmäisen kutsun Hollannin kovaan maajoukkueeseen. Kolmannella kaudellaan Hollannin pääsarjassa hänet valittiin liigan parhaimmaksi pelaajaksi 2005.
Hänellä oli mahdollisuus hienon kauden jälkeen päästä entistä parempiin joukkueisiin. Siksi hän ei kirjoittanut Aperdoornin kanssa heti sopimusta vaan päätti odottaa sopimustarjousta Italian A1-liigasta, jota pidetään maailman kovimpana lentopalloliigana. Itas Diatec Trentino niminen huippujoukkue Italiasta tarjosi lopulta Kooistralle sopimusta ja se tehtiin melkein heti. Kooistralla oli täyttynyt hänen nuoruuden unelmansa pelata Italian A1-liigassa.
Trentinossa hän pelasi 2006 kauden kunnes teki sopimuksen vieläkin kovempaan joukkueeseen, Roma Volleyhin. Ensimmäisellä kaudellaan Roma Volleyssa hän voitti Italian A1-liigassa pronssia. Toisella kaudellaan Rooma Volleyssa Kooistra juhli CEV-Cupin voittoa sekä Italian liigan pronssia. Kaudella 2009 hän pelaa Pallavolo Modenassa.
Kooistra on opiskellut myös lentopallon pelaamisen ohella pitkälle.
Peetlehemin pesäveikot (nopein saa)
Peetlehemin pesäveikot (nopein saa) on suomalaisen Popeda-yhtyeen toinen kokoelmalevy, joka julkaistiin vuonna 1993. Kokoelmalle koottiin kaikki yhtyeen singlekappaleet, joita ei ole albumeilla.
Marco Molteni
Marco Molteni (s. 3. syyskuuta 1976) on italialainen lentopalloilija. Pitkän ja menestyksekkään uran Italian lentopalloliigassa tehnyt Molteni pelaa kaudella 2009/10 Gabeca Montichiarissa.
Italian maajoukkueessa Molteni on pelannut vuodesta 1999 lähtien 34 A-maaottelua. Hän on voittanut maajoukkueen mukana muun muassa maailmanliigan vuonna 2000.
Robert Cecil (nobelisti)
Edgar Algernon Robert Gascoyne-Cecil (14. syyskuuta 1864 – 24. marraskuuta 1958) oli brittiläinen lakimies, poliitikko ja diplomaatti. Cecil oli merkittävässä asemassa Kansainliittoa suunniteltaessa, ja työskelnteli siellä kunnes Kansainliitto sulautettiin YK:hon vuonna 1945.
Cecil oli pääministeri Robert Salisburyn poika josta tuli ensimmäisen maailmansodan aikana korkea ulkoministeriön virkamies. Hän alkoi suunnitella kansainvälistä rauhanturvasopimusta jo 1916, ja Pariisin rauhanneuvotteluissa hän huomasi ajatustensa olevan hyvin samansuuntaisia kuin Yhdysvaltojen Woodrow Wilsonilla ja Etelä-Afrikan Jan Christian Smutsilla.
Cecilille myönnettiin Nobelin rauhanpalkinto vuonna 1937 hänen ansioistaan Kansainliiton parissa.
Simo Silmu (albumi)
Simo Silmu on suomalaislaulaja Simo Silmun esikoisalbumi sooloartistina. Se julkaistiin 14. kesäkuuta 2004. Se nousi Suomen virallisen listan neljännelle sijalle.
Albumi myi julkaisuvuotenaan kultaa ja seuraavana vuonna platinaa.
Siniherttuakala
Siniherttuakala ("Centropyge argi") on keisarikaloihin kuuluva kala.
Siniherttuakala on pienin herttuakaloista, se jää noin 8 cm pitkäksi. Se on muuten sinisävyinen, mutta kuono on kellertävä.
Siniherttuakala on kotoisin Atlantin länsiosista. Sitä tavataan Karibialla ja Meksikonlahdella, Bermudalta ja Floridasta Ranskan Guyanaan ulottuvalla alueella.
Urokset ovat aggressiivisia ja niiden taistelut johtavat toisen uroksen kuolemaan.
Siniherttuakala syö luonnossa levää ja sen joukossa eläviä pieniä selkärangattomia. Se on yleensä helppo ruokittava akvaario-oloissakin, huolii valmisruokia ja nyppii lisäksi rihmaleviä elävän kiven pinnalta. Se tarvitsee monipuolisen, kasvispitoisen ruokavalion ja mielellään useita pieniä ruoka-annoksia päivässä.
Sydänsärkyä
Sydänsärkyä on Simo Silmun toinen sooloalbumi, joka julkaistiin 5. huhtikuuta 2006. Levy sai Emma-gaalassa "Iskelmäalbumi"-palkinnon vuonna 2006. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 4, ja sitä myytiin kultalevyyn oikeuttava määrä.
Naamioherttuakala
Naamioherttuakala ("Centropyge bicolor") on keisarikaloihin kuuluva kala.
Naamioherttuakala kasvaa noin 15 cm pitkäksi. Kala on värikäs: edestä keltainen, pyrstöpuolestaan sininen. Otsassa on sininen raita, pyrstö on keltainen. 
Naamioherttuakala on kotoisin Indopasifiselta merialueelta: Salomoninsaarilta, Suurelta valliriutalta, Fidžiltä ja Filippiineiltä.
Naamioherttuakala ei sovi riutta-akvaarioon, koska se syö selkärangattomia ja nyppii korallien polyyppejä.
Naamioherttuakala syö levää ja pieniä selkärangattomia.
Elefanttigambiitti
Elefanttigambiitti on shakkiavaus, joka alkaa siirroilla:
Tätä gambiittia käytetään yleensä yllätysaseena. Mustan d5-siirto vaikuttaa ennenaikaiselta ja käytäntö onkin osoittanut, että esimerkiksi seuraavat jatkot tuottavat valkealle mainiot asemat.
Seuraavassa kuvassa on eo. muunnelmaa vastaava asema.
Seuraavassa kuvassa on eo. muunnelmaa vastaava asema.
Historiallisesti elefanttigambiitilla (tunnetaan Suomessa myös norsugambiittina) ei ole ollut vakiintunutta nimeä. Saksalaisella kielialueella avaus on tunnettu nimellä "Mittelgambit im Nachzüge" (suom. jälkisiirtoinen keskusgambiitti). Nimitys on ongelmallinen, koska avausta ei suinkaan pidä sotkea keskusgambiittiin, jonka teemasiirrot ovat "1. e4 e5 2. d4 exd4" ja nyt valkea ei pelaa "3. c3" (Tanskalainen gambiitti) eikä myöskään "3. Dxd4" (Keskuspeli). Englanninkielisissä maissa elefanttigambiitista on käytetty nimeä "Queen's Pawn Counter Gambit" (suom. kuningatarsotilaan vastagambiitti). Venäjällä avauksella ei ole historiallisesti ollut vakiintunutta nimeä laisinkaan. Oli siis maailmanlaajuisesti tarve yhtenäistää nimikäytäntöä. Siksi käyttöön on otettu nimitys elefanttigambiitti. Eri kielialueiden vanhoja nimityksiä käytetään kuitenkin edelleen elefanttigambiitti-nimen rinnalla. Nimen alkuperä tai sen keksijä ei ole tiedossa. Nimen "elefanttigambiitti" (Elephant Gambit) käyttöä voidaan perustella siten, että se on helposti ymmärrettävä kansainvälinen nimitys. Toinen tapa johtaa nimi juontuu mustan avausstrategiasta. Mustan keskustasotilaiden siirtyminen avaa linjat mustan läheteille, joiden paikalla intialaisessa chaturanga-pelissä ovat norsut (eli elefantit).
Ensimmäistä kertaa elefanttigambiittia pelasi mustilla englantilainen mestari Howard Staunton John Cochranea vastaan Lontoossa vuonna 1842. Staunton esittelee pelin myös teoksessaan "Chess Player’s Handbook" (1847). Staunton ei väitä keksineensä gambiittia itse, joten on todennäköistä, että hänellä oli käytettävissään lähdeaineistona aiempi peli tai pelejä, jotka eivät kuitenkaan ole säilyneet nykypäivään.
Nykyisin elefanttigambiittia käytetään hyvin harvoin. Lähinnä se toimii yllätysaseena. Tim Hardingin mukaan avaus sopii käytettäväksi taktisesti hyvälle pelaajalle ja lähinnä mestaritason alapuolella..
Elefanttigambiittia pelattiin eniten 1800-luvulla, jolloin pelissä esiintyi tyypillisesti rohkeita hyökkäyksiä ja materiaalin uhrauksia. Vanhin tunnettu peli, jossa avausta on pelattu, on seuraava:
John Cochrane - Howard Staunton, Lontoo (1842):
1.e4 e5 2.Rf3 d5 3.Rxe5 De7 4.d4 f6 5.Rc3 fxe5 6.Rxd5 Df7 7.Lc4 Le6 8.O-O c6 9.f4 cxd5 10.fxe5 Dd7 11.exd5 Lxd5 12.e6 Dc6 13.Dh5+ g6 14.Dxd5 Re7 15.De5 Dxc4 16.Dxh8 Rf5 17.Lh6 Db4 18.Dxf8+ Dxf8 19.Lxf8 Kxf8 20.g4 ja musta luovutti (1-0).
Kantapelissä käytetty muunnelma 3...De7 on jäänyt pois käytöstä, koska Neuvostoliiton absoluuttisessa mestaruusturnauksessa 1941 Andor Lilienthal hävisi mustilla Isaac Boleslavskille. .
Grobin hyökkäys
Grobin hyökkäys on shakkiavaus, joka alkaa siirrolla:
Aloitusta pidetään epätavallisena, mutta sitä on pelannut muun muassa englantilainen suurmestari Michael Basman. Avaus on nimetty Henri Grobin mukaan. G-sotilaan siirto vapauttaa g2-ruudun valkean lähetille, mutta heikentää samalla kuningasasemaa. Parempana vaihtoehtona pidetään esimerkiksi siirtoa g3.
Musta vastaa yleensä 1...d5 uhaten välittömästi g4 sotilasta valkean vastatessa tähän yleensä 1...d5 2.Lg2 vastauhkauksin tai 1...d5 2.h3 (Basmanin suositus). Peli voi jatkua esimerkiksi
Valkea voi jatkaa 7.g5, kuten Basman pelasi pelissä (Basman, Michael – Keene, Raymond 1981). tai vähemmän omalaatuisesti 7.Db3, kuten Basman pelasi pelissä (Basman,Michael – Singh 1989). Ensin mainittu siirto johtanee tarkalla pelillä mustan etuun.
Grobin avauksella voi joutua nopeimpaan mahdolliseen mattiin
Seututie 190
Seututie 190 on Kylmäkoskelta Akaan Viialan kautta Lempäälään kulkeva seututie. Hämeenlinnan ja Tampereen välisen moottoritien valmistumiseen saakka tie oli osa valtatietä 9.
Grêmio Foot-Ball Porto Alegrense
Grêmio Foot-Ball Porto Alegrense, tunnetaan myös nimellä Grêmio tai Grêmio FBPA, on brasilialainen jalkapalloseura Porto Alegresta, Rio Grande do Sulista, perustettu 15. syyskuuta 1903. Seura pelaa Brasilian korkeimmalla sarjatasolla Série A:ssa.
Seuran suurimpiin saavutuksiin kuuluu Intercontinental Cupin voitto vuonna 1983, Copa Libertadoresin voitto vuosina 1983, 1995, 2017 ja Série A:n voitto vuosina 1981 ja 1996. Grêmion kasvatti Ronaldinho on maailman kuuluisimpia jalkapalloilijoita.
Jeff VanderMeer
Jeffrey Scott VanderMeer (s. 7. heinäkuuta 1968 Bellefonte, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen kirjailija.
VanderMeer sai vuonna 2000 World Fantasy Awardin pienoisromaanistaan ”Martin Laken muodonmuutos”. Hänet palkittiin myös vuonna 2003 yhdessä Mark Robertsin kanssa toimittamastaan antologiasta "Leviathan 3". VanderMeerin teos "Pyhimysten ja mielipuolten kaupunki" voitti ensimmäisen vuoden parhaalle käännösfantasialle jaettavan Tähtifantasia-palkinnon vuonna 2007.
Hänen Eteläraja-trilogiansa avausosa "Hävitys" voitti vuoden 2014 parhaan romaanin Nebula-palkinnon. Teoksesta tehty elokuva ei saanut teatterilevitystä Yhdysvaltain ulkopuolella, mutta on julkaistu Netflix-suoratoistopalvelussa Euroopassa.
VanderMeer osallistui vuonna 1992 Clarion-kirjoitustyöpajaan Michiganin yliopistossa. VanderMeer oli mukana pienkustantamo The Ministry of Whimsyssä, joka julkaisi muun muassa Stepan Chapmanin surrealistisen romaanin "Troikka" vuonna 1997. VanderMeer asuu nykyisin Tallahasseessa Floridassa.
Mil Mi-28
Mil Mi-28 () on venäläinen kaksipaikkainen taisteluhelikopteri. Alun perin Mi-28 oli ehdotelma Mi-24 Hindin manttelinperijäksi, mutta malli hävisi aikoinaan aiheesta järjestetyn suunnittelukilpailun ketterämmälle Ka-50:lle. 2000-luvulla on kuitenkin huomattu, että Mi-28 on yksinkertaisemman ja vankemman rakenteensa vuoksi (Kamovin koaksiaaliroottorin huolto on vaikeaa ja kallista) sittenkin parempi seuraaja Mi-24:lle. Venäjän valtio onkin tehnyt 300 koneen tilauksen Milin tehtaille ja kopterit on tarkoitus saattaa palvelukseen vuoteen 2015 mennessä. Äskettäin myös edesmennyt Hugo Chávez on tilannut koptereita Venezuelan armeijalle.
Versio N kykenee periaatteessa operoimaan kaikissa näkyvyysolosuhteissa, samaan tapaan kuin läntinen kollegansa AH-64 Apache. Mi-28 on huomattavasti raskaammin panssaroitu kuin AH-64 Apache (AH-64 painaa tyhjänä n. 5,2 tonnia, Mi-28 n. 8,1 tonnia), mutta on silti ainakin paperilla lento-ominaisuuksiltaan Apachea parempi. Asejärjestelmissä Apache on kuitenkin kehittyneempi. Yksityiskohtana mainittakoon, että Mi-28:n 30 mm konetykki käyttää samaa ammusta kuin Venäjän maakalusto. Kone voikin periaatteessa taistelun aikana laskeutua hakemaan ammustäydennystä maajoukoilta.
Mi-28 on luonteeltaan taisteluhelikopteri, joka periaatteessa kestää hyvin vihollistulta. Toisin kuin edeltäjänsä Mi-24 Hind, Mi-28:lle ei ole suunniteltu kuljetushelikopterin roolia. Kuitenkin edestä katsoen oikean siiven takana on luukku, jossa on paikka kolmelle matkustajalle. Kopterilla on siis mahdollista joko pelastaa pudonnut miehistö tai vaihtoehtoisesti kuljettaa tiedustelupartio toiminta-alueelle.
Maine-et-Loire
Maine-et-Loire departementti läntisessä Ranskassa. Departementin numero on 49 ja sen pääkaupunki on Angers. Vuoden 2006 väestönlaskennan mukaan departementtissa oli 766 655 asukasta.
Maine-et-Loire on yksi alkuperäisistä Ranskan vallankumouksen aikana vuonna 1790 luoduista departementeista. Departementin alkuperäinen nimi oli "Mayenne-et-Loire" ja se muutettiin nykyiseen asuunsta vuonna 1791.
Kolkuttajat
Kolkuttajat ("The Tommyknockers") on Stephen Kingin alun perin vuonna 1987 julkaisema kauhuromaani. Kirja julkaistiin suomenkielisenä vuonna 1990. Kirja perustuu tunnettuun amerikkalaiseen lastenloruun, johon Stephen King keksi kirjaa varten muutamia uusia säkeistöjä. Kirjasta on tehty myös minisarja vuonna 1993.
Kirjan tapahtumat sijoittuvat mainelaiseen Havenin kuvitteelliseen kaupunkiin. Lännenromaanikirjailija Roberta "Bobbi" Anderson on kävelyllä metsässä yhdessä koiransa Peterin kanssa, kun hän kompastuu metalliesineeseen. Esine alkaa kiinnostaa Bobbia, sillä se on hyvin tiukasti maassa kiinni ja tästä syystä hän alkaa kaivaa maata sen ympäriltä. Bobbia auttaa hänen ystävänsä, runoilija John "Gard" Gardener, joka suunnittelee itsemurhaa ja vastustaa ydinvoimaa. Kun metallinen objekti vähitellen paljastuu maan uumenista, käykin ilmi, että se on lähes kolmesataa metriä halkaisijaltaan oleva avaruusalus. Äkkiä Havenissa alkaa tapahtua. Kaupunkilaiset vuotavat verta, heidän hampaansa putoavat, he kaljuuntuvat ja saavat kyvyn rakentaa uutta, tuntematonta tekniikkaa, eivätkä he pysty poistumaan kaupungista. He alkavat muuntua samankaltaisiksi olennoiksi, kuin ne, joiden alus alun perin oli ollut. Heistä tulee "Kolkuttajia". Jokainen, joka yrittää puuttua kaupungin tapahtumiin, kohtaa karmean lopun. Gardiin avaruusaluksen voima ei kuitenkaan tunnu vaikuttavan. Tämä johtuu ilmeisesti metallilevystä, joka on hänen päässään lasketteluonnettomuuden jäljiltä. Gard huomaa muutokset Bobbissa ja muissa kaupunkilaisissa, ja niin hän ryhtyy taistoon estääkseen tapahtumien etenemisen.
Mamoudzou
Mamoudzou on Ranskan merentakaisen paikallishallintoalueen Mayotten pääkaupunki ja sen väkirikkain kunta. Se sijaitsee Mayotten pääsaarella Grande-Terrellä. Vuonna 2002 Mamoudzoussa asui 45 646 ihmistä. Pinta-alaltaan se on 41,94 neliökilometrin suuruinen, ja asukastiheys on 1 088 as./km².
Mamoudzoun kunta ("commune") koostuu keskustaajama Mamoudzoun lisäksi kuudesta kylästä ("village"), Kawénista, Matsapéréstä, Passamaintista, Vahibéstä, Tsoundzou 1:stä ja Tsoundzou 2:sta. Kunta on jaettu myös kolmeen kantoniin, jotka kantavat nimiä Mamoudzou I, Mamoudzou II ja Mamoudzou III.
Mamoudzou on toiminut Mayotten pääkaupunkina vuodesta 1977 lähtien. Sitä ennen paikallishallintoalueen pääkaupunkina oli Dzaoudzi.
Fragile (Yesin albumi)
Fragile on brittiläisen progressiivista rockia edustavan yhtyeen Yesin neljäs albumi ja julkaistiin vuonna 1971. Se on yksi yhtyeen kuuluisimmista albumeista ja voidaankin laskea progressiivisen rockin klassikkojen joukkoon. Albumin tunnetuimmat kappaleet lienevät "Roundabout" ja "Heart of the Sunrise". Albumi jakautuu kahtia siten, että viisi laulua on yhtyeen yksittäisten jäsenten sooloesityksiä tai jäsenen persoonallinen idea, jonka toteutuksessa muut ovat mukana.
Levyn toinen raita "Cans and Brahms" käyttää melodiaa Brahmsin neljännen sinfonian kolmannesta osasta. Rick Wakeman on sovittanut teoksen instrumenttien osuudet eri kosketinsoittimille.
"We Have Heaven" -kappale perustuu rinnakkaisiin laulumelodioihin ja -harmonioihin, jotka Jon Anderson esittää yksin päällekkäisäänitysten avulla yhtyeen säestäessä.
"Five Per Cent for Nothing" on Bill Brufordin luoma ja yhtyeen esittämä soittotekninen näyttö, jossa rummut on soitettu aitona esityksenä yhdellä otolla.
"The Fish" -kappaleessa Chris Squiren melodiakulut ja säestys on toteutettu bassolla rumpukompin kanssa.
"Mood for the Day" on Steve Howen klassisvaikutteinen akustinen soolonumero.
Avauskappale "Roundabout" julkaistiin editoituna singlenä USA:ssa b-puolenaan "Long Distance Runaround" tammikuussa 1972. Sen paras listasijoitus oli 13.
2002 julkaistulla DVD audio-versiolla kappalevalikoimaan on lisätty Paul Simonin sävellys "America" versiona, jonka kesto on 10:30. Se on aiemmin ilmestynyt 1975 julkaistulla "Yesterdays" - kokoelmalla sekä Atlantic - levy-yhtiön kokoelmalla "Age of Atlantic", mutta tässä versiossa on aiemmin pois editoituja lauluosuuksia.
Albumin kansitaide on Roger Deanin luoma esittäen hajoamassa olevaa maailmaa. Teema jatkuu seuraavien albumien kansitaiteessa muodostaen yhtenäisen kokonaisuuden.Kappaleen "Heart of the Sunrise" lopussa kertautuu kappaleen "We Have Heaven" -teema.
Dzaoudzi
Dzaoudzi on kunta ("commune") Ranskan merentakaisella paikallishallintoalueella Mayottella. Se sijaitsee Petite Terren saarella ja koostuu kahdesta kylästä ("village"), Dzaoudzista ja Labattoirista. Kunta on pinta-alaltaan 6,66 neliökilometrin suuruinen, ja sen asukasluku oli vuonna 2002 12 308. Dzaoudzi toimi Mayotten pääkaupunkina vuoteen 1977 asti, jolloin pääkaupungiksi tuli pääsaari Grande Terren Mamoudzou.
Okeanidit
Okeanidit (, ) olivat kreikkalaisessa mytologiassa titaanien Okeanos ja Tethys kolmetuhatta tytärtä. Jokainen heistä oli suojelushenki tietylle joelle, lähteelle, lammikolle tai merelle; side oli niin kiinteä, että suojelijattaren hyvinvointi vaikutti kohteensa hyvinvointiin ja päinvastoin. Okeanoksella ja Tethyksellä oli myös kolmetuhatta poikaa, jokijumalaa. Yleensä okeanidilla viitataan kuitenkin vain tyttäriin, mutta välillä antiikin kirjoituksissa myös miespuoliset jälkeläiset lasketaan kuuluviksi heihin.
Hesiodos, Apollodoros ja Hyginus luettelevat seuraavia okeanideja nimeltä:
Robert Wagner
Robert John Wagner (s. 10. helmikuuta 1930 Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Robert Wagner aloitti elokuvauransa 50-luvun alussa. Hänen yksi ensimmäisistä elokuvarooleista oli sivuosa elokuvassa "Haluan vaimoni takaisin" (Let's Make it Legal, 1951) jossa näytteli sivuroolissa myös toinen vasta uraansa aloitteleva tähtönen, Marilyn Monroe. Seuraavana vuonna hän sai jo lupaavimman tulokkaan Golden Globe -ehdokkuuden roolistaan elokuvassa "Marssikuningas" (Stars and Stripes, 1952). Yksi hänen 50-luvun alun tunnettuja elokuvia oli myös rooli elokuvassa "Titanic" (Titanic, 1953) jossa näytteli mm. Barbara Stanwyck. Hän kuitenkin karisti kultapojan maineen harteiltaan näytellessä rahanhimoista murhaajaa elokuvassa "Suudelma ennen kuolemaa" (A Kiss Before Dying, 1956). Seuraavana vuonna hän näytteli nimiosan elokuvassa "Jesse James" (The True Story of Jesse James, 1957). Hänen tunnetuimpia 60-luvun elokuvia ovat mm. "Atlantin valli murtuu" (The Longest Day, 1962) ja "Vaaleanpunainen pantteri" (The Pink Panther, 1963). Myöhemmällä urallaan hän on näytellyt mm. sivuroolin kolmessa Austin Powers -elokuvassa. Elokuvien lisäksi hän on luonut mittavan uran televisiossa, hän on näytellyt urallaan peräti kolmessa eri televisiosarjassa; "Itse teossa" (It Takes a Thief, 1968–1970), "Switch" (1975–1978) ja "Hart & Hart" (Hart to Hart, 1979–1983). Robert Wagner on saanut urastaan kaksi tähteä Hollywood Walk of Famelle.
Robert Wagner on solminut neljä avioliittoa. Hän oli kahdesti naimisissa näyttelijätär Natalie Woodin kanssa: vuosina 1957–1962 ja 1972–1981. Vuodet 1963–1970 hän oli naimisissa Marion Marshallin kanssa (liitto päättyi avioeroon). Vuodesta 1990 lähtien hänen puolisonsa on ollut Jill St. John. Robert Wagnerilla on yksi lapsi Marion Marshallin kanssa ja yksi lapsi Natalie Woodin kanssa, ja lisäksi hän on adoptoinut Natalien toisen lapsen.
Robert Wagner ja Natalie Wood olivat aikoinaan yksi Hollywoodin suurista lemmenpareista, mutta heidän rakkaustarinansa päättyi traagisesti vuonna 1981, kun Natalie hukkui Santa Catalinan saarella. Heidän tyttärensä oli tuolloin seitsemänvuotias.
M/S Timca
M/S Timca () on alankomaalaisen Spliethoff -varustamokonsernin omistama ro-ro-rahtialus. Se on rakennettu vuonna 2006 Stocznia Szczecińska Nowa -nimisellä telakalla Szczecinissä, Puolassa. Kuollutta painoa aluksella on 17 654 tonnia ja jääluokitus on 1A Super eli alus pystyy useimmissa jääolosuhteissa kulkemaan yksin. Kontteja (TEU) laivaan mahtuu kerrallaan 640. "Timca" on rekisteröity Alankomaiden lipun alle ja sen kotisatama on Amsterdam. Nykyisin Timcalla operoi rahtivarustamo Transfennica.
Timcan sisaraluksia ovat M/S Kraftca, M/S Genca, M/S Trica, M/S Pulpca, M/S Plyca, M/S Steelca ja M/S Woodca.
11. helmikuuta 2006 alus laskettiin vesille. 12. heinäkuuta se luovutettiin Spliethoffin omistukseen, joka rekisteröi aluksen Alankomaiden lipun alle. Kotisatamaksi tuli Amsterdam. 15. heinäkuuta Transfennica aloitti liikennöinnin aluksella, reitillä Hamina–Hanko–Antwerpen. 23. elokuuta 2006 alus sai "Timca" -nimensä, kun se kastettiin Helsingin Katajanokalla. Aluksen kummina toimi Ann Wahlroos-Jaakkola.
Timca ajaa vuonna 2008 Suomen Haminan ja Yhdysvaltain Baltimoren välillä.
Gustavia
Gustavia on Ranskan merentakaisen paikallishallintoalueen Saint Barthélemyn pääkaupunki ja ainoa kaupunki. Se on nimetty Ruotsin kuninkaan Kustaa III:n mukaan. Kaupunki perustettiin Ranskan luovutettua saaren Ruotsille vuonna 1785. Nykyisin Gustaviassa on noin 2 700 asukasta. Sitä palvelee lentoasema Aérodrome Gustave III.
Close to the Edge
Close to the Edge on brittiläisen Yes-yhtyeen viides albumi. Albumi on kenties yhtyeen arvostetuin teos ja sitä pidetään myös progressiivisen rockin saralla yhtenä merkittävimmistä teoksista.
Julkaisulla yhtyeen musiikillinen tyyli meni vielä monimutkaisempaan suuntaan kuin aikaisemmin, minkä voi huomata mm. albumin nimikkokappaleesta. Nimikkokappaleen intro "The Solid Time of Change" paljastaa Yesin erittäin monimutkaisen, jossain määrin jopa häiriintyneen musiikillisen ilmaisun taidon. Kappaleessa esiintyy kuitenkin myös rauhallisia ja virtaviivaisempia osioita.
"And You and I" julkaistiin Part I/Part II singlenä USA:ssa lokakuussa 1972. Paras listasijoitus oli 42. "Total Mass Retain" oli heinäkuussa 1972 julkaistun Paul Simonin säveltämän "America"-kappaleen singleversion B-puolena sijalla 46.
Suomessa albumin paras sijoitus oli 20 lokakuussa 1972.Asteriskilla (*) merkityt kappaleet ovat mukana ainoastaan remasteroidulla uudelleenjulkaisulla.
Tuhat yötä
Tuhat yötä on näyttelijä-laulaja Samuli Edelmannin ja Aikakone-yhtyeen laulajan Saija "Sani" Aartelan duettokappale vuodelta 1995. Kappale oli yksi vuoden menestyskappaleista. Kappaleen parhain sijoitus oli ensimmäinen Suomen virallisella listalla viikolla 37/1995.Kappaleesta on tehty musiikkivideo, joka on esitetty muun muassa musiikkiohjelmassa Jyrki sekä Levyraadissa, jossa voitti kyseisellä viikolla.
Röyhelökotinga
Röyhelökotinga ("Cephalopterus ornatus") on suurikokoinen eteläamerikkalainen varpuslintu. Lajin nimesi Étienne Geoffroy Saint-Hilaire 1809.
Linnun pituus on noin 51 cm, eli se on suurimpia varpuslintuja. Koiras on yli puolitoista kertaa naarasta painavampi, painaen 680–745 g. Koko höyhenpuku on musta. Päälaella on pitkistä, eteenpäin kaartuvista höyhenistä muodostunut töyhtö, josta laji on saanut englanninkielisen nimensä "Amazonian Umbrellabird". Töyhdön höyhenten ruodot ovat vaaleita. Kurkussa roikkuu pitkä, kihartuvista höyhenistä muodostunut "parta", joka on kiinnittynyt löysään venyvään ihopoimuun. Koiraan töyhtö ja parta ovat huomattavasti suuremmat kuin naaraan. Koiraan silmän iiris on lähes valkoinen. Kynnet ovat voimakkaat, samoin kuin varismainen nokka. Laji liikkuu enimmäkseen metsän latvuskerroksessa. Lennossa töyhtö on painettu päätä vasten ja parta rintaa vasten.
Koiraan soidinhuuto on kumea ja kauas kuuluva "boooo". Huutaessaan se istuu oksalla vartalo eteenpäin taivutettuna sekä töyhtö ja parta levitettyinä.
Röyhelökotinga elää Etelä-Amerikan koillis- ja keskiosissa lähinnä Amazonin vesistöalueella. Laji on paikkalintu ja sen kanta on elinvoimainen.
Elää metsissä ja metsäaukeilla, joenvarsilla, tasankojen metsäsaarekkeissa ja saarissa.
Oksista ja risuista laadittu hutera pesä sijaitsee puussa. Munia on vain yksi. Poikanen on pienenä alaston ja Wallacen sanoin "ruma".
Syö enimmäkseen hedelmiä, joiden siemenkivet se oksentaa noin tunnin kuluttua syömisestä. Sadekausina, jolloin hedelmät ovat vähissä, se syö pääasiassa hyönteisiä ja hämähäkkejä.
Tesmaperhonen
Tesmaperhonen ("Aphantopus hyperantus") on täpläperhosiin kuuluva, tavattoman yleinen perhoslaji. Sen siivet ovat tummat ja tasaväriset, kesän lopulla siivet vaalenevat. Tesmaperhonen on yksi harvoista päiväperhosista, joka lentelee myös pilvisillä säillä. Se koteloituu kesäkuun puolenvälin tienoilla ja kuoriutuu heinäkuun alussa.
Tesmaperhonen on kauttaaltaan tumman suklaanruskea ja yksivärinen. Siipien yläpinnalla saattaa erottua muutama musta, vaaleareunainen ja valkoteräinen silmätäplä. Siipien alapinnalla on rivi hyvin selkeitä, keltareunaisia mustia silmätäpliä. Siipiä reunustavat vaaleat siipiripset. Siipien kärkiväli on 28–42 mm ja naaraat ovat hieman koiraita suurempia.
Tesmaperhosta tavataan lähes koko Euroopassa pois lukien Välimeren saaret, osa Välimeren ympäristöstä sekä Skandinavian pohjoisosat. Idässä levinneisyysalue ulottuu Pohjois-Aasiaan. Etelä- ja Keski-Suomessa laji on hyvin yleinen ja varsinkin eteläisessä Suomessa sitä tavataan heinikkoisilla alueilla lähes poikkeuksetta. Suomessa esiintymisen pohjoisraja on suunnilleen Oulu-Kajaani-linjalla ja se on heinäperhosille tyypilliseen tapaan jyrkkä. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena kesäkuun lopulta elokuun alkupuolelle.
Tesmaperhosta tavataan avoimilla niityillä, valoisissa metsiköissä sekä metsänreunuksilla ja hakkuuaukeilla. Se kuitenkin välttelee usein kuuminta auringonpaistetta ja perhoset lentävät usein hieman kasvillisuuden suojaamina. Lajin yleisyyttä kuvaa se, että kesällä 2012 maatalousympäristön päiväperhosseurantaan ilmoitettujen tesmaperhosten määrä oli yli 15 000 ollen yli kaksinkertainen seuraaviin lajeihin, sitruuna- tai lanttuperhosiin, verrattuna ja valtakunnallisessa päiväperhosseurannassa 2013 se oli yli 37 800 ilmoitetun yksilön määrällä ylivoimaisesti runsain päiväperhonen.
Päiväperhosille melko poikkeuksellisesti tesmaperhonen liikkuu usein myös pilvisellä säällä, kunhan ilma on riittävän lämmin, ja laji on ensimmäisenä lennossa sateen jälkeen. Koiraat lentävät aamusta saakka partioiden ja karkottaen toiset koirasyksilöt reviiriltään. Ainoastaan naaraat käyvät ahkerasti kukilla imemässä mettä, ja ne ilmeisesti elävätkin koiraita pitempään. Aikuiset perhoset kuoriutuvat koteloista pitkällä aikavälillä, minkä vuoksi lennossa olevien perhosten kunto vaihtelee paljon. Tesmaperhosella on myös selvä "protandria": koiraat ovat olleet lennossa jo pitkään ennen kuin ensimmäiset naaraat aikuistuvat. Tesmaperhoskoiraan tuottama feromoni houkuttelee tesmaperhosten lisäksi myös koivulasisiiven ("Synanthedon scoliaeformis") koiraita.
Naaras laskee munat yksitellen laskeutuen satunnaisesti heinille. Toukat kuoriutuvat pari viikkoa myöhemmin ja kasvavat hitaasti. Laji talvehtii keskenkasvuisena toukkana. Kotelo sijaitsee heinänkorrella, taivutetun lehden suojaamana lähellä maanpintaa.
Toukat käyttävät ravinnokseen erilaisia heinäkasveja ("Poaceae"), kuten timoteitä eli nurmitähkiötä ("Phleum pratense") sekä saroja ("Carex"). Aikuiset yksilöt syövät lähinnä kukkien mettä.
Lyhtyherttuakala
Lyhtyherttuakala ("Centropyge tibicen") on keisarikaloihin kuuluva kala.
Lyhtyherttuakala kasvaa noin 20 cm pitkäksi. Se on yleisväriltään sinisävyinen, vatsaevä on keltainen ja kyljessä hohtava läikkä, jonka sanotaan muistuttavan lyhtyä tai avaimenreikää (jälkimmäinen vertaus on antanut kalalle sen englannin- ja saksankielisen nimen). Sukupuolet eivät juuri eroa toisistaan ulkonäöltään.
Lyhtyherttuakala on kotoisin Intian valtameren itäosista ja Tyynenmeren länsiosista.
Lyhtyherttuakalaa tulisi ruokkia kaksi tai kolme kertaa päivässä. 
Lyhtyherttuakala syö levää ja pieniä selkärangattomia, ja varsin monipuolisesti myös korvikeruokia. Sopiva lämpötila on 24–26 °C.
Laurentia Desgagnes
Laurentia Desgagnes () (aik. "M/T Palva") on Neste Shipping Oy:n kolmas "Palva"-niminen tankkeri. Alus on valmistunut helmikuussa 2007 Brodosplit Brodogradiliste -nimisellä telakalla, Splitissä, Kroatiassa. Alus on suunniteltu kuljettamaan öljyä sekä öljytuotteita, joita se kuljettaa pääsääntöisesti Euroopan ja Pohjois-Amerikan välillä. Aluksen rahtauksesta ja miehityksestä vastaa Neste Shipping. "Laurentia Desgagnesin" jääluokitus on 1A, eli se pystyy useimmissa jääolosuhteissa kulkemaan yksin. Kuollutta painoa aluksella on 60 400 / 74 999 tonnia. Kansia aluksella on seitsemän. Aluksen raskasöljykapasiteetti on 2 381,0 m³, dieselkapasiteetti 191,4 m³ ja painolastivesikapasiteetti 31 819,4 m³
"Palvan" sisaralus on M/T "Stena Poseidon".
"Palva" ulosliputettiin syyskuussa 2013.
Stade Omnisports
Stade Omnisports ("Ahmadou Ahidjo stadium") on monikäyttöinen stadion Kamerunin pääkaupungissa Yaoundéssa. Sitä käytetään enimmäkseen jalkapallo-otteluihin, ja se toimii kotiareenana jalkapallojoukkueille Canon Yaoundé ja Tonnerre Yaoundé. Stadion valmistui vuonna 1972 ja sen katsojakapasiteetti on 38 720.
Minolta DiMAGE X
Minolta DiMAGE X on Minoltan valmistama, julkaisuhetkellään tammikuussa 2002 maailman kevein ja ohuin 3-kertaisella zoom-objektiivilla varustettu digitaalikamera. Kamerassa on 2 megapikselin CCD-kenno, 1,5 tuuman nestekidenäyttö ja 5 kuvausohjelmaa. Laite tukee SD- ja MMC-muistikorttistandardeja ja toimii litium-ioni-akulla. Se painaa ilman muistikorttia ja akkua noin 135 grammaa.
Tulihaukkakala
Tulihaukkakala ("Neocirrhites armatus") on haukkakaloihin kuuluva kala.
Tulihaukkakala kasvaa noin 9 cm pitkäksi. Se on helakanpunainen selässä kulkevaa mustaa raitaa lukuun ottamatta.
Tulihaukkakala elää luonnossa Tyynenmeren länsiosassa.
Tulihaukkakaloja pidetään akvaariossa yksin tai pareittain.
Tulihaukkakala syö lihapitoista ruokaa sekä kuivattuna että pakastettuna. Se on tarkka veden laadusta: veden pitää olla puhdasta, happipitoista ja jatkuvassa liikkeessä.
Korallihaukkakala
Korallihaukkakala ("Cirrhitichthys oxycephalus") on haukkakaloihin kuuluva kala.
Korallihaukkakala kasvaa noin 9 cm pitkäksi. Sen vartalo on oranssikuvioinen, evät harmahtavat. Evän ruotojen kärjissä on pienet tupsut. Väritys ja kuviointi vaihtelevat, ja korallihaukkakalaa voi olla vaikea erottaa täplähaukkakalasta. Yksi tuntomerkki on pyrstöevä, joka on täplähaukkakalalla läpinäkyvä.
Korallihaukkakala elää luonnossa Indopasifisella merialueella ja Punaisellamerellä.
Korallihaukkakala on aggressiivinen kala, joka syö pienet selkärangattomat ja kiusaa samassa akvaariossa asuvia rauhallisia kaloja. Korallihaukkakala viihtyy kivikorallien haarojen tyvellä, ei latvassa kuten monet muuta haukkakalat. Sen tyypillisiä asuinkoralleja luonnossa ovat "Porites"- ja "Pocillopora"-lajit.
Korallihaukkakala syö lihapitoista ruokaa sekä kuivattuna että pakastettuna.
Sandy Casar
Sandy Casar (s. 2. helmikuuta 1979 Mantes-la-Jolie, Yvelines) on ranskalainen maantiepyöräilijä. Hän ajoi koko ammattilaisuransa 2000–2013 Française des Jeux / FDJ -tallissa. Casar on kilpaillut myös cyclocrossissa.
Casar sijoittui toiseksi vuoden 2002 Pariisi–Nizza-ajossa ja voitti nuorten kilpailun. Lisäksi hän oli paras Circuit Franco–Belgo -kilpailun neljännellä etapilla. Seuraavana vuonna Casar voitti Sveitsin ympäriajon neljännen osuuden ja tuli kolmanneksitoista Italian ympäriajossa. Vuoden 2004 Ranskan ympäriajossa Casar sijoittui kuudenneksitoista; lisäksi hän oli nuorten kilpailussa toinen ja viidennellä etapilla kolmas. Tour du Poitou Charentes de la Vienne -kilpailussa hän voitti toisen osuuden. Lisäksi hän oli toinen Route du Sud -etappikilpailussa.
Casar voitti vuonna 2005 Route du Sudin sekä sijoittui toiseksi Ranskan ympäriajon 12. ja 19. osuudella. Seuraavana vuonna hän tuli kuudenneksi Italian ympäriajossa. Vuoden 2007 Ranskan ympäriajossa Casar sijoittui kymmenennellä etapilla toiseksi Cédric Vasseurin jälkeen ja voitti kilpailun 18. osuuden huolimatta koiran aiheuttamasta kolarista – hän oli loppukirissä paras neljän miehen kärkiryhmästä ennen Axel Merckxiä .
Vuonna 2008 Casar sijoittui kuudenneksi Tour de Romandiessa. Ranskan ympäriajossa hän sijoittui Alpeilla ajetulla 16. etapilla toiseksi Cyril Desselin jälkeen. Kokonaiskilpailussa hän oli neljästoista ja saman vuoden Espanjan ympäriajossa yhdeksästoista. Ranskan ympäriajossa 2009 hän sijoittui kahdeksannella ja 16:nnella etapilla toiseksi. Kokonaiskilpailussa hän oli kahdestoista. Baskimaan ympäriajossa 2010 hän oli kuudes. Saman vuoden Ranskan ympäriajossa hän voitti 9. etapin ja oli toinen 16. etapilla. Ranskan ympäriajossa 2011 hän sijoittui kolmanneksi yhdeksännellä ja 17:nnella etapilla. Italian ympäriajossa 2012 hän oli 12. etapilla toinen ja saman vuoden Ranskan ympäriajossa 14. etapilla kolmas.Virallinen kotisivu
San Francisco Chronicle
San Francisco Chronicle on San Franciscossa Yhdysvalloissa vuonna 1865 perustettu sanomalehti.
Lehden perustajia olivat Charles de Young ja Michael H. de Young. Nykyään San Francisco Chronicle on San Franciscon lahden ympäristön suurin sanomalehti.
Tummahäränsilmä
Tummahäränsilmä ("Maniola jurtina") on täpläperhosiin ("Nymphalidae") kuuluva päiväperhoslaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu vaarantuneeksi (VU).
Tummahäränsilmän esiintymisalue ulottuu Pohjois-Afrikasta Eurooppaan ja Vähän-Aasian kautta Iraniin. Pohjoisessa sitä tavataan Etelä-Suomessa saakka ja idässä Uralille saakka. Lajin kanta Suomessa on heikentynyt muutamien vuosikymmenien aikana huomattavasti ja sitä tavataankin lähinnä Lounais-Suomessa, missä kanta on säilynyt muuta maata paremmin. Lentoaika on kesä-elokuu.
Tummahäränsilmän siipien kärkiväli on noin 4 cm ja siivet ovat päältä tummanruskeat. Naaraat ovat hieman koiraita suurempia ja niiden siivissä on suuri punaruskea alue. Kummallakin on etusiivessään silmätäplä.
Tummahäränsilmän elinympäristöä ovat niityt ja pientareet. Laji talvehtii toukkana.
Toukat käyttävät ravinnokseen erilaisia heinäkasveja ("Poaceae"), kuten nurmikat ("Poa") ja tesma ("Milium effusum").
Liikekeskus Tornion Portti
Liikekeskus Tornion Portti on Torniossa sijaitseva liikekeskus. Se sijaitsee noin 2 kilometriä kaupungin keskustasta etelään päin, valtatien 29 ja seututien 921 risteyksessä. Liikekeskus avattiin 31. toukokuuta 2007.
Liikekeskuksessa on ABC-liikennemyymälän lisäksi Prisma-kauppaketjun liike. Marraskuuhun 2009 asti liikekeskuksessa toimi pinta-alaltaan Suomen suurin S-market-kauppaketjun liike sekä kalustemyymälä Isku.
Liikekeskus sai nimensä asiakkaille järjestyllä nimikilpailulla. Kaikkien ehdotuksien joukosta valittiin nimi Tornion Portti, joka sekä kuvaa sen sijaintia että näkyy portteina sisäänkäynneissä.
Täplähaukkakala
Täplähaukkakala ("Cirrhitichthys aprinus ") on haukkakaloihin kuuluva kala.
Täplähaukkakala kasvaa noin 12 cm pitkäksi. Siinä on vaalealla pohjalla punaruskeita kuvioita. Silmän takana on soikea silmätäpläkuvio. Selkäevän ruotojen päässä on pienet tupsut. Sen erottaa sukulaislajistaan korallihaukkakalasta siitä, että täplähaukkakalan pyrstöevä on läpinäkyvä.
Täplähaukkakala elää luonnossa Indopasifisella merialueella.
Täplähaukkakalaa voi pitää riutta-akvaariossa korallien kanssa, mutta pienet kalat ja katkaravut joutuvat helposti sen syömiksi. Luonnossa se viihtyy 5–40 metrin syvyydessä, ja levähtää usein sienieläinten päällä.
Täplähaukkakala syö lihapitoista ruokaa sekä kuivattuna että pakastettuna.
Vigilante
Vigilante on rockyhtye Magnumin vuonna 1986 julkaistu kuudes studioalbumi.
Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Tony Clarkin.
Ben Jipcho
Ben Jipcho (s. 1. maaliskuuta 1943) on kenialainen estejuoksija, joka voitti hopeaa 3 000 metrin estejuoksussa Münchenin olympialaisissa 1972 maanmiehensä Kipchoge Keinon jälkeen ja ennen Suomen Tapio Kantasta.
Jipcho voitti 5 000 metrin juoksun ja 3 000 metrin estejuoksun Afrikan kisoissa Lagosissa 1973. Hänen esteaikansa 8.20,7 alitti maailmanennätyksen mutta sitä ei kuitenkaan hyväksytty viralliseksi maailmanennätykseksi. Jipcho voitti 5 000 metriä ja 3 000 metrin esteet myös vuoden 1974 kansainyhteisön kisoissa Christchurchissa Uudessa-Seelannissa. Hän paransi estejuoksun virallista maailmanennätystä kahdesti Helsingissä vuonna 1973: aika 8.19,8 syntyi 19. kesäkuuta ja 8.14,0 kahdeksan päivää myöhemmin.