hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Adiel Paananen
Adiel Arthur Paananen (3. tammikuuta 1897 Saarijärvi – 25. heinäkuuta 1968 Saarijärvi) oli suomalainen maastohiihtäjä, joka kilpaili 1920- ja 1930-luvulla.
Paananen voitti pronssimitalin 50 kilometrin hiihdossa Oslon MM-kilpailuissa 1930. Hän hävisi Ruotsin Sven Utterströmille noin 4,5 minuuttia ja Norjan Arne Rustadstuenille yli 3,5 minuuttia. Samojen kisojen 18 kilometrin matkalla hän sijoittui 13:nneksi. Sankt Moritzin 1928 talviolympialaisissa Paananen keskeytti 50 kilometrillä.
Suomen mestaruuden Saarijärven Pullistusta edustanut Paananen voitti 60 kilometrillä vuonna 1927 ja 50 kilometrillä 1929. Viidelläkympillä hän sai SM-hopeaa vuosina 1930 ja 1933. Ounasvaaran kisoissa hän voitti 30 kilometriä vuonna 1928, 10 kilometriä vuonna 1929 sekä 50 kilometriä vuosina 1929 ja 1931. Salpausselän Kisoissa hän sijoittui 50 kilometrillä toiseksi vuonna 1927.
Ammatiltaan Adiel Paananen oli maanviljelijä.
Pentti Pesonen
Pentti Pesonen (s. 7. huhtikuuta 1938 Kangaslampi) oli suomalainen maastohiihtäjä, joka kilpaili 1960-luvulla.
Pesonen voitti hopeamitalin 4 × 10 kilometrin viestissä hiihdon maailmanmestaruuskilpailuista 1962 Zakopanessa. Hän hiihti viestin kolmannen osuuden.
Kangaslammin Kisailijoita edustanut Pesonen voitti poikien (alle 18-vuotiaat) Suomen mestaruuden vuonna 1956 ja nuorten (19-20-vuotiaat) Suomen mestaruuden vuonna 1958. Ensimmäinet huippuhetkensä aikuisten sarjassa hän koki alkuvuonna 1961, kun hän voitti 30 kilometrin kilpailun Harrachovissa ja 15 kilometrin kilpailun Klingenthalissa sekä sijoittui Falunissa 30 kilometrillä Eero Mäntyrannan jälkeen toiseksi ja Puijon kisojen 15 kilometrillä myös toiseksi. Vuonna 1962 hän voitti Kokkolan kisojen 15 kilometrin hiihdon.
Vuonna 1964 metsäteknikko Pesonen sijoittui SM-hopealle 30 kilometrillä Lauri Bergqvistin ja 50 kilometrillä Kalevi Hämäläisen jälkeen. Salpausselän Kisoissa hän hiihti 50 kilometrillä neljänneksi. Uransa ainoan Suomen mestaruuden hän voitti 50 kilometrillä vuonna 1965. Samana talvena hän voitti Ounasvaaran kisojen 15 kilometriä ja sijoittui Holmenkollenin 50 kilometrillä neljänneksi.
Ed Speleers
Edward John ”Ed” Speleers (s. 7. huhtikuuta 1988 Chichester, West Sussex, Iso-Britannia) on englantilainen näyttelijä.
Speelers esiintyi ensimmäisen kerran valkokankaalla vuonna 2006 ilmestyneen "Eragon"-fantasiaseikkailun pääosassa. Elokuva perustuu Christopher Paolinin samannimiseen romaaniin. Ennen "Eragonia" Speelersilla ei ollut kokemusta kuin amatööriteatterinäytelmistä. Hän oli kuitenkin ehtinyt hakea jo muun muassa Peter Pevensien rooliin elokuvaan "" (2005).
Speelers oli kiinnitettynä myös "Eragonin" jatko-osien filmatisointeihin, mikäli ensimmäinen elokuva olisi menestynyt riittävän hyvin. Jatko-osia ei kuitenkaan tuotettu. "Eragonin" jälkeen Speleers on esiintynyt muun muassa lyhytikäiseksi jääneessä brittiläisessä saippuasarjassa "Echo Beach" (2008) sekä elokuvissa "A Lonely Place to Die" (2011) ja "Love Bite" (2012). Hän myös näyttelee Jimmy Kentiä "Downton Abbeyn" kolmannella tuotantokaudella.
Satu Salonen
Satu Salonen (s. 27. helmikuuta 1973) on entinen suomalainen maastohiihtäjä. Hän voitti pronssimitalin 4 x 5 km viestissä hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 1997 Trondheimissa ja samoissa kisoissa hän sijoittui sijalle 12. viiden kilometrin hiihdossa.
Salosen paras sijoitus henkilökohtaisessa kilpailussa talviolympialaisissa oli seitsemäs sija 10 km hiihdossa talviolympialaisissa 2002 Salt Lake Cityssä. Hänen sijoituksensa oli alun perin yhdeksäs, mutta sijoitus nousi parilla pykälällä Venäjän Larisa Lazutinan ja Olga Danilovan doping-tapausten johdosta.
Hiihdon maailmancupissa Salonen on sijoittunut kuudesti kymmenen joukkoon parhaan sijoituksen ollessa viides 15 kilometrin perinteisen tyylin yhteislähtökilpailusta tammikuussa 2002 Val di Fiemmessä. Lisäksi Salonen oli mukana viestijoukkueessa, joka sijoittui kolmanneksi Uumajan maailmancupissa helmikuussa 2004.
Salosen seura kansallisissa kilpailuissa oli Vahdon Tuisku.
Hermokrates (dialogi)
Hermokrates on hypoteettinen Platonin dialogi, jota Platonin on oletettu suunnitelleen kolmanneksi osaksi myöhäiskautensa dialogitrilogiaan "Timaioksen" ja "Kritiaan" ohelle. Koska "Kritias" jää kesken meille tuntemattomasta syystä, on melko varmaa, ettei Platon koskaan aloittanut "Hermokratesta". Joka tapauksessa dialogissa olisivat todennäköisesti esiintyneet samat henkilöt kuin kahdessa aiemmassa dialogissa, eli Sokrates, Timaios Lokrilainen, Hermokrates ja Kritias.
Dialogi on nimetty Syrakusan armeijan kenraalina toimineen Hermokrateen mukaan. Hänellä on kahdessa aiemmassa dialogissa vain hyvin pieni rooli. Koska Kritias kertoo niissä kertomuksen siitä, kuinka muinainen yhdeksäntuhannen vuoden takainen Ateena kykeni voittamaan imperialistisen merivallan Atlantiksen, Hermokrateen tehtävänä olisi saattanut olla kertoa, kuinka Platonin oman ajan imperialistinen merivalta Ateena tuli kokemaan katkeran tappion Sisilian sotaretkellä Syrakusaa vastaan ja lopulta peloponnesolaissodassa Spartaa vastaan.
LucasArtsin vuonna 1992 julkaisemassa videopelissä "Indiana Jones and the Fate of Atlantis" pelaajan tehtävänä on löytää "Hermokrates" saadakseen lisätietoa Atlantiksesta.
Ritchie Jones
Richard Glynn ”Ritchie” Jones (s. 26. syyskuuta 1986 Manchester, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin kakkosliigassa pelaavaa Bradford Cityä. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Jones on Manchester Unitedin kasvatti ja teki debyyttinsä seuran edustusjoukkueessa 26. lokakuuta 2006 liigacupin ottelussa Barnetia vastaan. Käytyään lainalla useissa seuroissa Jones siirtyi kesällä 2008 Hartlepool Unitediin. Kesällä 2010 hän siirtyi Oldham Athleticiin, jossa pelasi yhden kauden. Seuraavana kesänä hän vaihtoi Bradford Cityyn.
Lee Boyd Malvo
Lee Boyd Malvo (s. 18. helmikuuta 1985) on mies, joka yhdessä John Allen Muhammadin kanssa pidätettiin 24. lokakuuta 2002 Beltwayn ampumistapauksista epäiltynä. Hänet todettiin syylliseksi 16 murhaan ja 7 murhan yritykseen, joista suurin osa liittyi Beltwayn tapahtumiin. Malvo tuomittiin elinkautiseen.
Lee Malvo syntyi Kingstonissa, Jamaikalla. Hänen vanhempansa eivät olleet naimisissa, ja isä näki poikansa viimeistä kertaa 1998. Tämän jälkeen Malvo muutti äitinsä kanssa Antiguan saarelle.
Malvo tutustui John Muhammadiin Antigualla noin vuonna 1999. Pian kaksikko lähti yhdessä Yhdysvaltoihin, jossa Malvo kävi high schoolia, Muhammad valheellisesti hänen isäkseen ilmoitettuna. Malvon luokkatoverit sanoivat hänen olleen lahjakas kouluaineissa, kohtelias, siististi pukeutunut ja kantaa ottava, mutta että hänellä ei ollut paljoa ystäviä.
John Muhammadin kanssa ystävystynyt Malvo kääntyi islaminuskoon.
John Muhammad ja Lee Malvo aloittivat Beltwayn ampumistapauksina tunnetun sarjamurhansa syksyllä 2002. Kaksikko tappoi kymmenen ihmistä ennen kuin poliisi löysi heidät nukkumassa autossaan 24. lokakuuta.
10. maaliskuuta 2004 Malvo tuomittiin elinkautiseen vankeusrangaistukseen ilman mahdollisuutta ehdonalaiseen. Myöhemmin selvisi, että Muhammad ja Malvo olivat jo ennen Beltwayn tapahtumia syyllistyneet murhiin. Malvon tuomio kuitenkin pysyi elinkautisena, koska hän oli ollut alle 18-vuotias rikosten tekohetkellä. Muhammad sen sijaan tuomittiin kuolemaan. Malvo kärsii tuomiotaan Virginian osavaltion Red Onion vankilassa Wise Countyssä, joka on toinen ( Wallens Ridge ) osavaltion supermax luokitelluista vankiloista. Muhammad teloitettiin myrkkyruiskeella 10. marraskuuta 2009 Greensvillen rangaistuslaitoksessa Jarrattissa Virginiassa.
Tōru Iwatani
Tōru Iwatani (, s. 25. tammikuuta 1955 Tokio) on japanilainen videopelisuunnittelija. Hänet tunnetaan muun muassa Pac-Man-pelin kehittäjänä.
Iwatani meni töihin Namcolle 1977 ja aloitti näin videopelien kehittämisen. Iwatani sai pian idean ”Puck-Man”-nimiseen peliin, joka valmistui lopulta 1980. Japanissa peli julkaistiin 10. toukokuuta ja siitä tuli heti menestys. Pian Midway Games julkaisi sen Yhdysvalloissa nimellä Pac-Man.
Iwatani on vielä myöhemmällä urallaan suunnitellut joitakin pelejä, kuten "Libble Rabblen" (1983), mutta ne eivät ole yltäneet Pac-Manin saavuttamaan suosioon.
Iwatani jätti työnsä Namcolla maaliskuussa 2007 päästäkseen lehtoriksi Tokion polytekniseen yliopistoon. Hän on myös ollut vierailevana professorina Osakan taiteiden yliopistolla.
Pajalan rautatieasema
Pajalan rautatieasema (, ) oli Ruotsin valtionrautateiden, Statens Järnvägarin, rautatieasema Pajalan kunnassa Pohjois-Ruotsissa. Rautatieasema avattiin 1930-luvulla ja se suljettiin vuonna 1970. Asema-alueen muodostivat asemarakennus nimikyltteineen sekä tavaramakasiini.
Erikoiseksi Pajalan aseman teki rautatien puuttuminen: Ruotsin Ylitornion ja Pajalan välistä rautatietä ei koskaan rakennettu, ja Statens Järnvägar hoiti Ylitornion ja Pajalan välistä liikennettä linja-autoin. Liikenteessä noudatettiin rautateiden rahtitariffeja ja matkalippuhintoja.
SKP:n Tampereen piirijärjestö
SKP:n Tampereen piirijärjestö on Suomen Kommunistisen Puolueen toimintaa Pirkanmaan vaalipiirissä ohjaava järjestö, jonka piiritoimisto sijaitsee Tampereella. Piiri julkaisee Näköala-lehteä. SKP:n listoilta valittiin kaupunginvaltuutetuksi vaaleissa 2004 ja 2008 Tampereella Jari Heinonen ja Nokialla Herkku Hernesniemi, Eero Salonen ja Tuula Palomäki. Tampereen piiri järjestää myös sosiaalineuvontaa, joka on avoin ja ilmainen kaikille.
Tampere oli yksi syksyllä 1918 perustetun Suomen kommunistisen puolueen varhaisista piirijärjestöistä. Alueen piirikomitea aloitti toimintansa jo 1920-luvun alussa. Sotien jälkeen kommunistit aloittivat julkisen toimintansa ja piirijärjestö rekisteröitiin.
SKP:n ajauduttua sisäisiin riitoihin 1960-luvulla Tampereen piiri asettui opposition puolelle, mutta se tunnettiin sovittelevasta asenteestaan. Opposition marssittua ulos SKP:n 15. edustajakokouksesta keväällä 1969 vain Tampereen piirin edustajat palasivat piirisihteeri Esko Malmbergin johdolla takaisin kokoukseen. Tampereen piiri oli kuitenkin tiukasti opposition käsissä ja se erotettiin vuosina 1985–1987 puolueesta muiden oppositiopiirien tavoin. Tämän jälkeen järjestö oli muodostamassa Suomen kommunistista puoluetta (yhtenäisyys) ja 1990-luvulla siitä tuli tätä seuranneen uudelleen rekisteröidyn SKP:n piirijärjestö.
Tampereen piirikomitea julkaisi 1930-luvulla maanalaista äänenkannattajaa nimeltä "Raataja". Sotien jälkeen alkoi ilmestyä jäsenlehti "Liekki". 1960-luvulla järjestön lehti oli "Pirkanmaan työmies". Vuonna 1979 piiri alkoi julkaista lehteä "Näköala", joka välillä on tunnettu myös nimillä "Pohjois-Hämeen Näköala" (1986–1988) ja "Pirkanmaan Näköala" (1988–?).
Paavo Hukkinen
Paavo Hukkinen (oik. Paul Hukkinen, ) oli suomalainen näyttelijä ja Suomen Filmiteollisuuden järjestäjä.
Hän syntyi Saksassa asuneen toimittaja Eino I. Hukkisen perheeseen, joka muutti Suomeen 1914. Hukkinen näytteli suunnilleen sadassa elokuvassa. Hänet tunnetaan muun muassa monista sivurooleistaan Armand Lohikosken ohjaamissa Pekka ja Pätkä -elokuvissa. Varttuneemmalla iällä hän näytteli myös muutamassa Spede Pasasen elokuvassa. Televisionäytelmäsarjassa "Sodan ja rauhan miehet" (1978) Hukkinen esitti neuvostopoliitikko Andrei Ždanovia.
Simson ja Delila (Saint-Saënsin ooppera)
Simson ja Delila ("Samson et Dalila") on Camille Saint-Saënsin säveltämä kolminäytöksinen ooppera, joka kertoo Raamatun Simsonista.
Saint-Saëns sai idean oopperaansa jo vuonna 1868. Sävellystyön valmistuttua ensimmäinen näytös esitettiin Pariisissa 26. maaliskuuta 1875, mutta se sai vihamieliset arvostelut ja säveltäjä yritti turhaan saada koko työtään Pariisin oopperoiden ohjelmistoon. Vasta 2. joulukuuta 1877 Saint-Saënsin ystävä Franz Liszt esitti sen Weimarin Hoviteatterissa nimellä "Simson und Delila". Paikalla oli Saint-Saënsin lisäksi myös hänen oppilaansa Gabriel Fauré. Teos oli suurmenestys. Pariisissa ooppera esitettiin kuitenkin vasta vuonna 1892.
Oopperan ehkä tunnetuin aaria on Delilan (mezzosopraano) toisessa näytöksessä Simsonille laulama "Mon cœur s’ouvre à ta voix", sanatarkasti ”Sydämeni avautuu äänellesi”, Jussi Jalaksen suomennoksessa ”Kun kuulen äänesi”. Kolmannen näytöksen vauhdikkaasta tanssista "Bacchanale" on tullut suosittu myös itsenäisenä orkesterikappaleena.
Siitintukku
Siitintukku on erityisesti kämmekkäkasveille ominainen suvulliseen lisääntymiseen liittyvä muodostuma. Samanlaisia rakenteita tavataan myös muista kasviheimoista.
Siitintukku muodostuu ainakin osittain yhteenkasvaneista hedelehdistä ja emilehdistä. Useimmilla kämmekkälajeilla siitintukku on voimakkaasti muuntunut, ja alkuperäisten osien tunnistus on vaikeaa. Vaikka suurimmalla osalla on vain yksi normaaliin tapaan toimiva hede (useimmilla Asparagales-lahkon kasveilla kolme), ovat joutoheteet muodostuneet siitintukun toimintaa edistäviksi osiksi, esimerkiksi siitepölymyhkyjä suojaavaksi kalvoksi. Heikoimmin kehittynyt siitintukku lienee alkeellisina pidetyillä "Neuwiedia"-lajeilla, joilla on kolme selvästi erottuvaa hedettä.
Siitepöly ei ole kämmekkäkasveilla vapaana kuten useimmilla kukkakasveilla, vaan se esiintyy erityisissä siitepölymyhkyissä, joiden rakenteessa on usein pitkälle kehittyneitä erikoistumia, yleisimpänä kanta, joka liittää siitepölyn tiukasti pölyttäjään.
Kämmeköillä siitintukku on joskus kasvanut osittain yhteen huulen tai muiden kehälehtien kanssa.
Siitintukun rakenne pyrkii usein ehkäisemään itsepölytystä. Emin luotti on yleensä omassa syvennyksessään toimivan heteen takana. Joillakin lajeilla, esimerkiksi monilla Suomalaisilla kämmekkälajeilla, siitepölymyhkyt kääntyvät eteenpäin parinkymmenen sekunnin kuluttua siitä, kun pölyttäjä on saanut myhkyt ruumiiseensa, useimmiten päähänsä. Tähän mennessä pölyttäjä on yleensä jo siirtynyt seuraavaan kasviin, ja nyt siitepölymyhky on oikeassa asennossa osuakseen luottiin.
Niin siitepölymyhkyn kuin huulenkin rakenne ovat usein erikoistuneet rajoitettua pölyttäjäkuntaa varten, esimerkiksi vain yhteen hyönteislajiin. Orkideoiden pölytys onkin usein hyvin pitkälle erikoistunut tapahtuma.
Rivinletto
Rivinletto eli Kaasamatala on pieni kivikkoinen saari ja merilintujen pesimäalue Kiiminkijoen suistossa Rivinnokan niemen länsipäässä Oulun Haukiputaalla Perämeren rannikolla. Saari on asumaton, eikä sillä ole lainkaan kasvistoa. Saari sijaitsee Kiiminkijoen pääuoman eteläreunalla Laitakarin sataman eteläpuolella.
Saarella on nimellä "Rivinletto" tai "Rivinleton loisto" tunnettu sektoriloistotorni, joka on osa Martinniemeen ja Kiiminkijoelle johtavan väylän väyläohjausta. Loisto on niin kutsuttu apuloisto, joka sytytetään tarvittaessa. Sen valotunnuksena on valkoinen valonvälähdys joka kolmas sekunti. Valo näkyy sektorissa, jonka rajat mereltä loistoa kohti nähtynä ovat 016°—284°. Valon korkeus merenpinnasta on 7,6 metriä ja valon kantomatka on 3,5 meripeninkulmaa eli noin 6,5 kilometriä. Betoninen, vuonna 1939 rakennettu loistotorni on pyöreä, yläosaltaan musta ja alaosaltaan valkoinen, ja sen huipulla on valkoinen lyhtykoju. Loistokojua kiertää kävelytasanne.
Ulkokallan majakka
Ulkokallan majakka on majakka parinkymmenen kilometrin päässä Kalajoen kaupungista, Kallankareihin kuuluvalla Ulkokallan saarella Perämerellä. Saarella on ollut majakka jo vuodesta 1856, jolloin rannikkopitäjien kalastajille annettiin lupa pitää saaressa merkkitulta. Saari on noin 400 metriä pitkä, ja noin 200 metriä leveä. Sen korkein kohta on vain noin 4 metriä merenpinnasta. Nykyisen, vuonna 1871 valmistuneen tiilisen majakkatornin on suunnitellut Axel Hampus Dahlström. Majakan yhteydessä on majakanvartijoiden rakennus.
Ulkokallan majakan rakentaminen on osa Luotsilaitoksen Pohjanlahden majakanrakennusohjelmaa. Ensin majakka aiottiin rakentaa läheiselle Maakallan saarelle, mutta monien vastustuksesta johtuen se lopulta päätettiin rakentaa Ulkokallaan, joka oli lähempänä laivareittejä. Majakkaan asennettiin Fresnellin järjestelmän mukainen linssilaitteisto, jonka valonlähteenä oli petroliliekki. Majakan valo sytytettiin ensimmäisen kerran 1872. Sähköinen valolaite asennettiin 1961 ja samalla majakkaan asennettiin suuntaamaton radiomajakka.
Majakan henkilökuntaan kuului majakkamestari ja kolme majakanvartijaa. Heidän asuinpaikkana oli hirsiset virkatalot. Saarella oli jo ennestään rakennuksia, sillä kalastajat olivat rakentaneet sinne pieniä harmaita mökkejä. Asukkaat joutuivat keräämään sadevettä, sillä Ulkokallalle ei voinut rakentaa kaivoa. Keväällä ja syksyllä henkilökunta voi joutua olemaan jopa yli 3 kuukautta eristyksissä ulkomaailmasta. Kesällä taas saarella oli jopa ruuhkaakin, sillä joskus 1800-luvulla saarella ja sen mökeissä saattoi yöpyä jopa yli satakin kalastajaa.
Ulkokallan majakka oli miehitetty vielä 1970-luvun alussa. Tuolloin saarella asui neljä majakanvartijaa, jotka työskentelivät pareittain kahden viikon vuoroissa. Miehitys lopetettiin 1974, kun majakka automatisoitiin viimeisenä Perämeren majakoista. Sumusireeni ja radiomajakka poistettiin 1976 ja majakka varustettiin tutkamajakalla 1979.
Tammikuussa vuonna 1944 saarella syttyi majakkamiesten asuintalossa tulipalo. Luoto oli silloin tyhjillään, ja voimistunut tuuli voimisti tulipaloa. Kun viimein jäiltä tullut palokunta pääsi paikalle, rakennus oli palanut jo maan tasalle. Sinä talvena koko saari oli tyhjillään, ja vielä monta seuraavaakin vuotta majakkaväki joutui asumaan sijaisrakennuksissa. Vasta vuonna 1958 rakennettiin uusi asuinrakennus, joka oli selvästi edellistä parempi ja mukavampi.
Santiago de Cuba (provinssi)
Santiago de Cuba on yksi Kuuban provinsseista. Se on Kuuban asukasluvultaan toiseksi suurin provinssi 1,05 miljoonalla asukkaallaan. Sen suurin kaupunki on Santiago de Cuba, joka on myös provinssin pääkaupunki.
Provinssi on luonnonvaroiltaan rikas ja sen alueelta löytyy muun muassa rautaa ja nikkeliä. Sen talous kuitenkin painottuu pääasiassa maatalouteen, mutta teollisuus on alkanut kehittyä pääkaupungin ympärillä turismin kasvaessa. Alueen kaunis luonto houkuttelee useita turisteja sekä Kuubasta että ulkomailta.
Relativismi
Relativismi (< , "suhteellinen") eli "suhteellisuusajattelu" on nimitys useille käsityksille, joita yhdistää näkemys siitä, että jokin asia on suhteellinen johonkin toiseen seikkaan nähden tai tällaisesta riippuvainen. Esimerkiksi jotkut relativistit katsovat, että ihmiset voivat ymmärtää ja arvioida käyttäytymistä tai uskomuksia ainoastaan omassa historiallisessa tai kulttuurisessa kontekstissaan.
Usein relativismilla tarkoitetaan totuusrelativismia, jonka mukaan ei ole olemassa mitään universaaleja, absoluuttisia totuuksia, vaan totuus on aina suhteessa johonkin viitekehykseen, kuten kieleen tai kulttuuriin. Antiikin aikana tällainen relativismi yhdistettiin usein sofisteihin, muun muassa sofisti Protagoraan on katsottu opettaneen relativismia, jossa asioiden totuudenmukaisuus tai eettisyys riippuu tilanteesta, opettaessaan: ""Kaikkien arjen asioiden tarpeen mitta on ihminen, sellaisina kuin asiat ollessaan ovat, ja kun niitä ei ole, myös silloin"".
Jacky Duguépéroux
Jacky Duguépéroux (s. 2. tammikuuta 1948 Saint-Malo) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustava keskikenttäpelaaja.
Hän toimi viimeksi RC Strasbourgin päävalmentajana ja nosti seuran takaisin Ligue 2:een kaudella 2015/16.Saavutukset pelaajana
Saavutukset valmentajana
X-Men: Children of the Atom
X-Men: Children of the Atom on Capcomin kehittämä ja julkaisema taistelupeli. Peli julkaistiin alun perin kolikkopelinä vuonna 1994, ja peli on myöhemmin julkaistu Sega Saturnille, DOS:lle ja PlayStationille. Peli Capcomin ensimmäinen taistelupeli, jossa on mukana hahmoja Marvel Comicsin sarjakuvista. Peliä ylistettiin sarjakuvien hengen ylläpitämisestä käyttäen "X-Men"-animaatiosarjasta tuttuja ääninäyttelijöitä.
Pelin tarkoituksena on päästä taistelemaan ja voittaa Magneto, joka aikoo eliminoida kaikki ihmiset. Pelaaja valitsee jonkin Ryhmä-X:n hahmoista (Kyklooppi, Tajunta, Wolverine, Storm, Kolossi tai Jäämies), jolla taistelee turnauksessa, jossa etsitään Magneton tasoista vastustajaa.
Toisin kuin aiemmissa "X-Men"-peleissä, tässä pelaajan on mahdollista käyttää myös suosittuja vihollisia, kuten Punaomegaa, Vahtia, Spiraalia ja Hopeasamuraita.
Pierre Mankowski
Pierre Mankowski (s. 5. marraskuuta 1951 Amiens) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Hän toimi vuosina 2014–2016 Ranskan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana.
Hän toimi vuosina 2002–2010 Ranskan maajoukkueen apulaisvalmentajana voittaen MM-hopeaa 2006. Hän toimi myös Kamerunin maajoukkueen kakkosvalmentajana 1998 MM-kilpailuissa. Saavutukset pelaajana
Saavutukset valmentajana
Felix II
Felix II oli "vastapaaviksi" nimetty paavi vuosina 355–365. Aikoinaan häntä kuitenkin pidettiin varsinaisena paavina, joskin vasta Sylvester I aikana (paavina 314–335) vakiintui Rooman piispojen kutsuminen paaviksi.
Hän sijoittuu paavillisessa järjestyksessä paavi Liberiuksen, joka oli paavina 352–366 vallassaolon loppuaikaan sekä paavi pyhä Damasus I:n, joka oli paavina 366–383, vallassaoloajan alkamisen välillä. Liberiuksen maanpaon jälkeen, joulukuussa 355, keisari Constantius II, keisarina 337–361, Rooman paisto, joukossa myös arkkidiakoni Felix, vannoi, että he eivät tunnusta muuta piispaa kuin Liberius niin kauan kuin tämä elää. Mutta keisarin painostuksen alaisena Felix muutti mielensä ja kolme areiolaista piispaa pyhitti hänet virkaansa. Rooman papisto liittyi uuden piispansa tukijoihin, mutta kansa pysyi uskollisena Liberiukselle.
Kun Liberius vapautettiin vuonna 357, kokosi Rooman papisto roomalaiset suurelle sirkukselle ja ilmoittivat, että vastedes kirkkoa hallitsee kaksi piispaa. Tilanteessa syntyi vastalauseiden myrsky ja kun Liberius palasi Roomaan niin mellakat pakottivat Felis II lähtemään pakoon kaupungista. Hän yritti väkivalloin paluuta useita kertoja, mutta aina hän epäonnistui ja lopulta hän vetäytyi maatilalleen Rooman läheisyyteen, ja siellä hän kuoli 22. marraskuuta 365.
Myöhemmin keskiajan aikana useiden väärinkäsitysten kautta Felix II pidettiin varsinaisena piispana ja usein hänet esitettiin myös marttyyrina.
Kolmiodraama
Kolmiodraama tarkoittaa kolmen henkilön välisiin rakkausristiriitoihin perustuvaa tapahtumasarjaa tai näytelmää.
Daniel Jeandupeux
Daniel Jeandupeux (s. 7. helmikuuta 1949 Saint-Imier) on sveitsiläinen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja.
Jeandupeux aloitti peliuransa FC La Chaux-de-Fondsin joukkueessa, josta siirtyi 1972 FC Zürichiin. Zürichissä Jeandupeux pelasi kolme vuotta ja voitti kahdesti Sveitsin mestaruuden ja cupin. 1975 hän siirtyi Ranskaan ja Girondins de Bordeaux’n riveihin. Jeandupeux lopetti peliuransa Bordeaux’ssa 30-vuotiaana ja ryhtyi valmentajaksi.
Sveitsin maajoukkueessa Jeandupeux pelasi 34 ottelua.
Saavutukset pelaajanaJeandupeux aloitti valmennusuransa FC Sionissa 1979, josta siirtyi 1980 entisen seuransa FC Zürichin päävalmentajaksi. Jeandupeux johdatti FC Zürichin Sveitsin mestaruuteen 1981 ja jätti seuran 1983 ja siirtyi Ranskaan ja Toulouse FC:n päävalmentajaksi. 1986 Jeandupeux nimitettiin Sveitsin maajoukkueen päävalmentajaksi. Jätettyään maajoukkueen 1989 Jeandupeux on valmentanut SM Caenia, RC Strasbourgia sekä Le Mansia joulukuuhun 2004 saakka. Tämän jälkeen hän siirtyi Le Mansin seurajohtaja Henri Legardan erityisavustajaksi.
Jeandupeux palasi valmennustehtäviin helmikuussa 2009, kun hän korvasi Yves Bertuccin Ranskan liigassa vaikeuksiin ajautuneen Le Mans UC:n päävalmentajana. Jeandupeux'n johdolla Le Mans on parantanut otteitaan Liguessä ja noussut pois putoamiskamppailusta. Monien pettymykseksi Jeandupeux ilmoitti huhtikuussa 2009, ettei hän jatka seurassa enää kauden jälkeen. Hän jatkoi kuitenkin seuran palveluksessa Legardan erityisavustajana. Kesäkuun lopussa 2012 Jeandupeux jättitehtävänsä Le Mansin organisaatiossa.
Ménage à trois
Ménage à trois on ranskasta muualle levinnyt käsite, joka tarkoittaa kolmen henkilön keskinäistä suhdetta. Usein käsitteellä viitataan kolmen henkilön väliseen seksuaalisuhteeseen, kuten aviossa oleva pari ja rakastajatar ovat keskenään seksuaalisuhteessa, vaikkakaan kaikkien ei tarvitse olla seksuaalisuhteessa toisiinsa.
Ranskankielistä käsitettä saatetaan myös käyttää tarkoitettaessa kolmistaan harrastettua ryhmäseksiä.
Subjektiivisuus
Subjektiivisuudella () tarkoitetaan ihmisen omakohtaisesta tulkinnasta tai käsityksestä johtuvaa ja usein myös puolueellista näkemystä, viitaten subjektin näkökulmaan. Subjektiivisuuden vastakohta on objektiivisuus.
Filosofiassa subjektiivisuus viittaa tulkintoihin, jotka liittyvät kunkin henkilön omiin, ainutkertaisiin kokemuksiin ja ovat läsnä vain hänen omassa tietoisuudessaan. Vaikka kokemusten syyt ovat objektiivisia ja kaikkien saatavilla (kuten tietyn valonsäteen aallonpituus), kokemukset itsessään ovat vain ne kokevan henkilön saatavilla (kuten aistittu väri tai sävy).
Brahmi-kirjoitus
Brahmi on muinainen intialainen aakkoskirjoitusjärjestelmä. Brahmi on useimpien nykyisin Etelä-Aasiassa, Tiibetissä ja Mongoliassa käytettyjen aakkostojen esi-isä. Brahmin numeromerkit puolestaan ovat arabialaisten numeroiden edeltäjiä. Yhdessä samoihin aikoihin syntyneen, sittemmin käytöstä poistuneen kharoshthi-kirjoituksen kanssa brahmi oli ensimmäinen Intiassa käytetty kirjoitusjärjestelmä induskulttuurin käyttämän kirjoituksen jälkeen. Parhaiten tunnettu esimerkki brahmiteksteistä ovat Ašokan kiveenhakkaamat lait, jotka on ajoitettu 200-luvulle eaa. Näitä pidettiin pitkään vanhimpana esimerkkinä brahmista, mutta äskettäiset löydöt viittaavat sitä käytetyn jo 500-luvulla eaa.
Brahmin ja kharoshthin uskotaan yleisesti periytyneen seemiläisistä aakkostoista kuten läntisempienkin aakkoskirjoitusten, todennäköisesti aramealaisesta kirjoituksesta. Brahmi on voinut saada vaikutteensa kauppiaiden tai akemenidien 500-luvun eaa. valloituksen kautta. Joidenkin mielestä brahmi oli kuitenkin omaperäinen keksintö tai jopa periytynyt induskulttuurin kirjoituksesta yli 1000 vuoden takaa. Etenkin jälkimmäistä pidetään kuitenkin epätodennäköisenä. Brahmi on nk. abugida-aakkosto, eli sen konsonanttimerkki sisältää myös a-vokaalin. Muut vokaalit esitetään muuntelemalla kirjoitusmerkkiä. Brahmi kytkeytyi buddhalaisuuteen samaan tapaan kuin arabian kieli islamiin ja levisi buddhalaisuuden mukana laajalle alueelle Aasiassa, joskin muotoaan muunnellen.
Teleologinen todistus
Teleologinen todistus (myös "luonnon järjestyksen todistus", "suunnittelutodistus", "fysikaalis-teologinen" tai "tarkoitusperäisyyden todistus", "jumalatodistus", -"väite" tai "argumentti") on yritys todistaa jumalan olemassaolo vetoamalla väitettyyn kaiken tarkoituksenmukaisuuteen. Todistuksen mukaan mikään tuntemamme ei näytä suunnitellulta, ellei se ole suunniteltu. Niinpä on ollut suunnittelija, joka on Jumala.
Richard Dawkinsin mukaan luonnonvalintaan perustuva evoluutio tuottaa valekuvan monimutkaisesta suunnittelusta. Näiden valesuunniteltujen rakenteiden joukossa on myös hermojärjestelmiä, jotka ilmentävät tavoitehakuista käyttäytymistä. Jo pienen hyttysen lento muistuttaa enemmän maaliinsa hakeutuvaa ohjusta, kuin maaliinsa lentävää nuolta.
Sarasirkkalintu
Sarasirkkalintu ("Locustella certhiola") on sirkkalintujen heimoon lukeutuva pieni varpuslintu.
Linnun pituus on 13–14 cm, siipien kärkiväli 16–19 cm ja paino noin 15 g. Olemukseltaan ja kooltaan se muistuttaa pensassirkkalintua. Väritykseltään se puolestaan muistuttaa tuttua ruokokerttusta vaaleine silmäkulmajuovineen ja punaruskeine yläperineen. Pyrstön kärki on sirkkalinnuille tyypillisesti pyöreä ja pyrstösulkien kärjet ovat valkoiset. Nuoret linnut ovat kellertäviä ja vaikeammin tunnistettavissa. Laulu muistuttaa enemmän kerttusten kuin sirkkalintujen laulua.
Vanhoilla linnuilla on täydellinen sulkasato talvehtimisaluilla ennen kevätmuuton alkamista, ja ainakin osalla myös loppukesällä pesinnän päätyttyä. Myös nuorilla linnuilla on täydellinen sulkasato talvehtimisalueilla.
Lajista tunnetaan neljä alalajia: "rubescens" Länsi-Siperiassa, "sparsimstriata" Etelä-Siperiassa ja Mongoliassa, "certhiola" Kaakkois-Baikalilta Amurjoelle ja "centralasiae" Keski-Aasiassa.
Siperia ja Keski-Aasia Mongoliaa ja Kiinaa myöten. Muuttolintu, joka talvehtii Intiassa ja Kaakkois-Aasiassa. Sarasirkkalintu on tavattu Suomessa kerran Siikajoella 6.9.2013.
Pensaikkoiset vetiset heinämaat ja jokivarsien tiheät kasvustot.
Pesä on maassa heinikon suojassa. Munia on 4–7.
Laji on hyönteissyöjä.
Luettelo tavallisimmista suomalaisista luonnonkasveista
Luettelo tavallisimmista suomalaisista luonnonkasveista perustuu Kuopion yliopiston kurssin "Ympäristötieteiden kasvintuntemus" vaatimuksiin. Lajit on tässä järjestetty heimoittain, alakaarittain ja kaarittain.
Lasse Andersson
Kalle "Lasse" Rudolf Andersson () on Anders Jacobssonin ja Sören Olssonin luoma kuuluisa ruotsalainen fiktiivinen poika. Hän on tarinoissa 7–12-vuotias. Lasse-kirjasarja alkaa kirjasta "Lasse, ekaluokkalainen". Kirjoja on ilmestynyt Ruotsissa 23 ja Suomessa 20. Lasse-kirjoja kustantaa Suomessa Kustannusosakeyhtiö Otava. Sarjan on suomentanut ensimmäistä kirjaa lukuun ottamatta Tuula Kallioniemi. Kirjat on suunnattu 7–12-vuotiaille.
Lasse asuu Glimmerdaggissa, joka on kuvitteellinen ruotsalainen pikkukaupunki. Yhdeksänvuotiaana hän muuttaa vähäksi aikaa pois sieltä, mutta palaa pian vanhaan kotikaupunkiinsa.
Lassen perheeseen kuuluvat vanhemmat Rudolf ja Karin Andersson sekä muut lapset: isosisko Anna, ärsyttävä pikkuveli Håkan sekä kirjassa "Selvä peli, Lasse" syntynyt pikkusisko Isabelle. Lasse käy Eteläistä koulua. Lassella on vaaleat hiukset ja siniset silmät.
Lasse on melko avoin ja sosiaalinen naistenmies, ja hänet mainitaan monessa kirjassa parantumattomana likkojenhurmaajana. Hänen paras ystävänsä on naapuriperheen tyttö Sophie Blixt, jonka kanssa hän tekee mielellään kaikkea romanttista (muun muassa pussailee). Lassella on muitakin ihastuksia, kuten Jennifer Blomberg, Maria Perez, Åsa Leipänen, norjalainen Sissel, Cornelia jne. Lasse pitää Håkanin ärsyttämisestä sekä Annan poikaystäväasioiden urkkimisesta.Kirjasta "Lassen kesäloma" ("Sunes sommar") tehtiin Ruotsissa 1993 elokuva, "Lassen kesäloma".
Spider-Man and the X-Men: Arcade’s Revenge
Spider-Man and the X-Men: Arcade’s Revenge on Software Creationsin kehittämä ja LJN:n vuonna 1992 julkaisema toiminta- ja tasohyppelypeli. Peli on julkaistu SNES:lle, Sega Mega Drivelle, Sega Game Gearille ja Game Boylle. Pelissä seikkaillaan Marvel Comicsin sarjakuvahahmoilla.
Ensimmäisellä tasolla pelaaja ohjaa Hämähäkkimiestä, jonka täytyy purkaa useita pommeja hylätyssä rakennuksessa. Tason jälkeen pelaaja saa sitten tietää, että Armoton on kaapannut Stormin, Kykloopin, Wolverinen ja Gambiitin. Pelaaja ohjaa sitten heitä yrittäen vapautua Armottoman Murhamaailmasta ja lopuksi taistelee Hämähäkkimiehellä Armotonta vastaan.
Gerald Bales
Gerald Bales CM (12. toukokuuta 1919–4. heinäkuuta 2002) oli kanadalainen urkuri ja säveltäjä. Hän oppi musiikin alkeet äidiltään ja piti oman pianoresitaalin 7-vuotiaana.
Bales syntyi Torontossa, jossa hän opiskeli vuosina 1936–1940 pianon- ja urkujensoittoa, sävellystä ja orkesterinjohtoa. Suuri osa hänen ammattiurastaan meni toimiessa urkurina ja kuoromestarina Torontossa, Calgaryssä ja Minneapolisissa. Vuosina 1971–1984 hän opetti urkujensoittoa, kuoronjohtoa ja orkestraatiota Ottawan yliopistolla. Bales sävelsi uransa aikana yli 120 teosta pianolle, uruille, lauluäänelle, orkesterille ja kamariorkesterille.
Bales oli Royal Canadian College of Organistsin jäsen ja toimi sen puheenjohtajana 1980–1982. Vuonna 1996 hänelle myönnettiin Order of Canadan kunniamerkki. Hän eli 83-vuotiaaksi.
Saaranpaskantamasaari
Saaranpaskantamasaari on pieni asumaton saari Sallan kunnassa Onkamojärven koillispäässä. Se sijaitsee Suomen ja Venäjän välisellä rajavyöhykkeellä alle 200 metrin päässä valtakunnanrajasta. Saari on tunnettu erikoisen nimensä takia.
Vilho Koljonen
Vilho Koljonen (18. elokuuta 1910 Kiihtelysvaara – 1. syyskuuta 2000) oli suomalainen kirjailija, valokuvaaja ja musiikintekijä, joka toimi vuodesta 1955 lähtien Muonion Särkijärven koulun opettajana. Vuosina 1936–44 Koljonen toimi mainostoimisto Erva-Latvalan tekstisuunnittelijana.
Vilho Koljonen on tullut tunnetuksi ennen kaikkea lukuisten muun muassa Kauko Käyhkön ja Kipparikvartetin esittämien laulujen sanoittajana. Monet Koljosen lauluista ovat päätyneet myös koulujen musiikkikirjojen sivuille.
Vilho Koljosen poika Veli Koljonen (s. 1951) on tunnettu taidemaalari.
Luettelo Aku Ankan ammateista
Tämä on luettelo Aku Ankan ammateista.
Aku on toiminut lukuisissa työpaikoissa. "Roope-setä"-lehden elokuun 2004 numerossa selvitettiin Akun ammatteja. Siinä mainittiin Akun olleen töissä Kattivaaran margariinitehtaalla, Roope Ankalla kolikonkiillottajana ”ja kymmenissä muissakin paikoissa”. Tietotoimiston selvityksen mukaan Aku ”saa luonteensa vuoksi potkut aina säännöllisin väliajoin” ja on tämän takia työskennellyt niin monessa paikassa. Ensimmäisessä suomenkielisessä "Aku Ankka & kumppanit" -lehdessä joulukuussa 1951 Aku toimi koulusalapoliisina (Carl Barksin tarinassa "Aku Ankka koulusalapoliisina") ja yritti saada kiinni koulusta lintsaavia sisarenpoikiaan.
Nick Lowe
Nicholas Drain "Nick" Lowe (s. 24. maaliskuuta 1949, Walton-on-Thames, Englanti) on laulaja-lauluntekijä ja tuottaja, joka tuottaa ja esittää useita eri musiikin tyylejä.
Lowe aloitti uransa vuonna 1966 yhtyeessä nimeltä Kippington Lodge, jonka hän oli perustanut ystävänsä Brinsley Schwarzin kanssa. Soolouran lisäksi hän on ollut jäsenenä myös kokoonpanoissa Brinsley Schwarz (1969-1975), Rockpile (1976-1981) ja Little Village (1992).
Boney M.
Boney M. on tuottaja Frank Farianin perustama 1970-luvulla suosittu diskoyhtye. 
Yhtyeen jäsenet ovat kotoisin Karibialta, Jamaikalta, Montserratilta (Yhdistynyt kuningaskunta) ja Arubalta (Alankomaat). Kaikki Boney M:n albumit on äänitetty Saksassa, mutta joidenkin kappaleiden soitto- ja lauluosuuksia sekä yksittäisiä kappaleita on äänitetty eri puolilla maailmaa (muun muassa Bob Marleyn Studio), soitto-osuuksissa on käytetty muun muassa Lontoon filharmonista orkesteria. Yhtyeen tunnetuimpia hittejä ovat esimerkiksi ”Daddy Cool”, ”Rasputin”, ”Rivers of Babylon”, ”Ma Baker”, ”Brown Girl in the Ring”, ”El Lute”, ”Gotta Go Home” ja ”Sunny”.
Boney M:n ura alkoi studioprojektina vuonna 1975. Tuottaja Frank Farian sävelsi ja äänitti instrumentaalikappaleen ”Hey-Dakar”, jonka hän julkaisi esittäjänimellä Exodus ja tekijänimenllä Zambi. ”Hey-Dakar”-singlen A-puolella oli esittäjänimellä Exodus julkaistu kappale ”Africa”. Farianin ”Exodus”-nimellä julkaisema ”Hey-Dakar” ei kuitenkaan saavuttanut lainkaan listasijoituksia, joten Farian miksasi ja äänitti kappaleen uudelleen lisäten siihen samalla omat lauluosuutensa. Hän antoi sille uuden nimen ”Baby Do You Wanna Bump?” ja julkaisi sen uudelleen Boney M. -nimellä. Kappaleesta tuli pikku hiljaa hitti Belgiassa ja Alankomaissa, ja levy-yhtiö painosti Fariania kokoamaan esiintyjäryhmän ja promoamaan kappaletta Farianin keksimällä Boney M. -nimellä. Yhtyeeseen palkattiin Marcia Barrett, Liz Mitchell, Maizie Williams ja Bobby Farrell, jolloin syntyi alkuperäinen kokoonpano. Studioalbumeilla lauloivat Barrett, Mitchell, Farrell sekä tuottaja Frank Farian.
Boney M saavutti vuodesta 1976 lähtien suurta maailmanlaajuista suosiota. 1980-luvulle tultaessa suurin diskobuumi oli kuitenkin ohi, ja samalla myös Boney M:n suosio alkoi laskea.
Erilaisia Boney M.-kokoonpanoja on esiintynyt Suomessa, muun muassa 26. kesäkuuta 2009 Kuopion viinijuhlilla ja 10. heinäkuuta 2010 Lahden Yöt -festivaalilla. Alkuperäinen kokoonpano on esiintynyt Suomessa vain kahdesti. Molemmat esiintymiset tapahtuivat vuonna 1989, ja ne olivat osa "Greatest Hits of All Times Vol. 1"- ja "Vol. 2" -kokoelmien promootiokiertuetta. Kuitenkin yhtye oli virallisesti hajonnut jo kolme vuotta aiemmin, vuonna 1986.
Onkamojärvi
Onkamojärvi (Онкамоярви) on järvi Sallan kunnassa Lapissa. Se sijaitsee Suomen ja Venäjän rajalla, suurin osa järvestä on Suomen puolella.
Järvessä on 32 saarta, muun muassa Kallunkisaari, Karvastekemäsaari, Kätkänsuusaari, Lujesaaret, Majavasaari, Markuksen aittasaari, Nilisaari, Oravasaari, Paltsarsaari, Peurasaari, Saaranpaskantamasaari, Talvitiensuusaari, Tossonsaari ja Vitsinsaari.
Arsenal (suomalainen urheiluseura)
Arsenal rf on vuonna 1935 perustettu helsinkiläinen urheiluseura, jolla on toimintaa jalka- ja käsipallossa. __notoc__
Arsenalin jalkapallon miesten edustusjoukkue pelaa Helsingin piirin ensimmäisessä lohkossa Nelosessa. Parhaimmillaan joukkue pelasi Suomensarjassa (nykyinen Ykkönen) kolme kautta vuosina 1945, 1946–1947 ja 1949.
Jääkiekossa Arsenalilla ei enää ole toimintaa, mutta menneisyydessään se pelasi korkeimmillaan SM-sarjassa kaudella 1948–1949. Se keräsi kahdeksan joukkueen yksinkertaisessa sarjassa yhden pisteen, jolla se sijoittui seitsemänneksi. Tuolla kaudella sarjassa pelasi Helsingistä myös HJK, HSK ja K-Kissat. Vuosina 1945–1949 joukkueen pelaaja-valmentajana toimi sittemmin jääkiekkoleijonaksi nimetty Carl-Magnus Brander.
Arsenalin käsipallon miesten edustusjoukkue pelaa 1. divisioonassa.
Arsenal on yksi Suomen perinteikkäimmistä käsipalloseuroista, sillä se on pelannut SM-sarjassa 47 kautta. Pidempään käsipallon korkeimmalla tasolla ovat olleet vain HIFK ja BK-46. Arsenal on voittanut yhteensä 16 SM-mitalia: kolme kultaa, viisi hopeaa ja kahdeksan pronssia. Kultamitalit tulivat peräkkäin vuosina 1961, 1962 ja 1963.
Kaasamatala
Kaasamatala eli "Kaasanmatala" on pieni saari Haukiputaan kunnan vesialueella, Oulun edustalla Perämerellä. Se sijaitsee Hietakarin ja Hiukeen saaren välisellä alueella, noin neljän kilometriä Virpiniemen merivartioasemalta länteen. Muut läheiset saaret ovat Lemmonletto ja Puukkoletto. Oulun satamaan johtava laivaväylä kulkee saaren eteläpuolitse.
Erica Terpstra
Erica Georgine Terpstra (26. toukokuuta 1943 Haag) on entinen alankomaalainen uimari, joka voitti kaksi mitalia kesäolympialaisissa 1964; pronssia 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä ja hopeaa 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Ainoalla henkilökohtaisella matkallaan, 100 metrin vapaauinnissa, Tersptra oli neljäs. Neljä vuotta aikaisemmin, vuoden 1960 kesäolympialaisissa, Terpstra oli kuudes 100 metrin vapaauinnissa ja neljäs 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Lisäksi Terpstra voitti vuonna 1962 4 × 100 metrin vapaauintiviestin EM-kultaa.
Uintiuransa jälkeen Terpstra kiinnostui politiikasta, ja hänet valittiin parlamentin toiseen kamariin "Volkspartij voor Vrijheid en Democratie"-puolueen riveistä (ensin 1994-98, uudelleen 2003). Lisäksi hän on toiminut parlamentin terveys- ja hyvinvointivaliokunnan sekä urheiluvaliokunnan jäsenenä. Terpstra valittiin Alankomaiden olympiakomitean puhemieheksi 2003.
SS Norge
SS Norge oli tanskalainen matkustajahöyrylaiva, joka enimmäkseen kuljetti siirtolaisia Kööpenhaminasta, Oslosta ja Kristiansandista New Yorkiin. Laiva upposi Rockallin vesillä pohjoisella Atlantilla vuonna 1904. Kyseinen haveri oli pahin rauhan ajan merionnettomuus aina "Titanicin" uppoamiseen asti.
SS "Norge" oli rakennettu vuonna 1881 Glasgow'ssa, Skotlannissa belgialaiselle Theodore C. Engels & Co -varustamolle. Laivan alkuperäinen nimi oli "Pieter de Coninck". Laivan uppouma oli 3 359 rekisteritonnia ja sen 1 400 hevosvoiman höyrykone antoi sille 10 solmun nopeuden. Alus saattoi kuljettaa 800 matkustajaa.
Vuonna 1889 alus myytiin Tanskaan A/S Dampskibs-selskabet Thingvalla -varustamolle (myöhemmin Skandinavien-Amerika Linien tai englantilaisittain Scandinavian-America Line) ja uudelleen kastettiin SS "Norgeksi".
Tiistaina 28. kesäkuuta 1904 SS "Norge" ajoi tiheässä sumussa karille St. Helensin riutalla lähellä Rockallia, 400 mailia Orkneystä ja 140 mailia lähimmästä saaresta, St. Kildasta. Laiva upposi pohjakosketuksen jälkeen 20 minuutissa. Onnettomuudessa menehtyi 582 matkustajaa ja 45 miehistön jäsentä, joista 225 oli norjalaisia. 160 pelastunutta joutuivat odottelemaan pelastusaluksia jopa kahdeksan vuorokautta avoinaisissa pelastusveneissä.
Aluksen hylky löydettiin vasta heinäkuussa 2003.
Rivinnokka
Rivinnokka on Perämereen työntyvä niemi Oulun Haukiputaan kaupunginosassa Pohjois-Pohjanmaalla. Se sijaitsee Kiiminkijoen etelärannalla, ja erottaa jokisuiston Mustaniemenlahdesta ja Seipiperän lahdesta. Niemen läntisin kärki muodostuu Rivinnokan lisäksi Tupurinnokan ja Ulkonokan niemistä. Alue on suurelta osin luonnontilaista sekametsää sekä merenrantametsikköä.
Rivinnokalla on useita kesäasuntoja sekä omakotitaloja. Niemen läntisimmässä kärjessä on ulkoilijoita varten laavu nuotiopaikkoineen sekä venepoukama. Rivinnokalle pääsee paitsi kapeaa metsätietä, myös Virpiniemestä ja Kirkonkylältä lähteviä hiihtolatuja ja ulkoilureittejä pitkin.
Rivinleton ja Ykskiven saaret sijaitsevat Rivinnokan edustalla. Niemen länsikärjessä sijaitsevat Kiiminkijoelle ja Martinniemeen johtavan veneväylän linjataulut.
Thijs van Valkengoed
Thijs Maarten van Valkengoed (s. 6. heinäkuuta 1983, Lelystad) on alankomaalainen uimari, joka edusti kotimaataan kesäolympialaisissa 2004. Siellä hän karsiutui välierissä 100 metrin rintauinnissa ja alkuerissä 200 metrin rintauinnissa. Van Valkengoed voitti pronssimitalin 200 metrin rintauinnissa lyhyen radan EM-uinneissa 2003.
Van Valkengoed Zwekroniek.comissa
Viita-akatemia
Viita-akatemia on Tampereen työväenopiston, Pirkkalaiskirjailijoiden, Tampereen kaupungin, Tampereen kaupungin kulttuuri- ja vapaa-aikalautakunnan, Tampereen kaupunginkirjaston, Tampereen yliopiston taideaineiden laitoksen, Tampereen yliopiston täydennyskoulutuskeskuksen ja Pirkanmaan äidinkielen opettajien yhteinen luovan kirjoittamisen koulutusohjelma. Se on perustettu vuonna 1989 ja sen toimitilat sijaitsevat Sampolan koulun sivurakennuksessa Tampereen Liisankalliolla, osoitteessa Sammonkatu 2.
Kolmivuotisen kirjoittajakoulun ohjaajana on vuodesta 2006 lähtien toiminut kirjailija, FM Niina Hakalahti. Häntä ennen tehtävää ovat hoitaneet muun muassa runoilija Kullervo Järvinen ja (2001–2006) kirjailija Vuokko Tolonen.
Viita-akatemian käyneistä moni on menestynyt kirjoituskilpailuissa tai julkaissut kirjan.
Viita-akatemian sivut
Tokio Hotel
Tokio Hotel on saksalainen poprock-yhtye, joka on perustettu vuonna 2001 Magdeburgissa, Saksassa. Yhtyeen nimi oli aluksi "Devilish", mutta he vaihtoivat sen Tokio Hoteliksi levytyssopimuksen myötä.
Kaksoset Bill Kaulitz (s. 1. syyskuuta 1989) ja Tom Kaulitz ovat esiintyneet yhdeksänvuotiaista asti. Esiinnyttyään kotikaupungissaan Magdeburgissa vuonna 2001 he tapasivat rumpali Gustav Schäferin (s. 8. syyskuuta 1988) ja basisti Georg Listingin (s. 31. maaliskuuta 1987). Kiinnostus samanlaiseen musiikkiin johti "Devilish"-yhtyeen perustamiseen.
Vuonna 2003 laulaja Bill Kaulitz osallistui laulukilpailuun nimeltään Star Search. Bill ei voittanut kisaa, mutta ohjelmaa tuottanut Peter Hoffman kiinnitti huomionsa häneen. Tuottaja kävi katsomassa Devilishin keikan ja piti näkemästään. Lopulta yhtye solmi levytyssopimuksen Sony BMG:n kanssa, mutta ennen kuin levy ehti tulla ulos, Sony BMG purki sopimuksensa. Kuitenkin Universal Music huomasi yhtyeen ja otti pojat hoiviinsa. Silloin he muuttivat nimensä Devilishistä Tokio Hoteliksi. Nimi kuvaa heidän elämäänsä; kaikkien neljän mielestä Tokio on hieno kaupunki ja he yöpyvät kiertueillaan monissa hotelleissa. Bändille varattiin kerran konsertti Tokiosta, mutta se jouduttiin perumaan. (15.12.2010 bändi kuitenkin pääsi viimein vetämään ensimmäisen keikkansa Tokiossa). Ensimmäinen single "Durch den Monsun" oli Saksassa menestys, mutta vasta "Schrei" nousi muidenkin maiden listaykköseksi.
Suomessa yhtye esiintyi ensimmäisen kerran 12. syyskuuta 2007 vuosittaisessa Elämä Lapselle -konsertissa ja soitti Übers Ende der Welt -kappaleen playbackinä. Yhtyeen piti tulla taas Suomeen 5. huhtikuuta 2008, mutta laulaja Bill Kaulitzin sairastumisen takia kaikki Euroopan konsertit jouduttiin perumaan. Bill Kaulitzilla havaittiin kysta äänihuulessa, mutta se saatiin leikattua onnistuneesti. Tokio Hotel käväisi 9. syyskuuta 2009 Elämä Lapselle -konsertissa, joka oli yhtyeen toinen esiintyminen Suomessa. Yhtye esitti kappaleet "Automatisch" ja "Break Away". Yhtye piti oman konsertin 7. maaliskuuta 2010 Helsingin jäähallissa.
Bill ja Tom Kaulitz syntyivät 1. syyskuuta 1989 Leipzigissä, silloisessa Itä-Saksassa, Tom syntyi kymmenisen minuuttia veljeään aiemmin. Heidän vanhempansa erosivat veljesten ollessa 7-vuotiaita, ja heidän äitinsä meni uudelleen naimisiin kitaristi Gordon Trümperin kanssa. Trümper innoitti veljeksiä myöhemmin musiikin saralla. 
Georg Listing syntyi 31. maaliskuuta 1987 Hallessa, Saksassa. Hän aloitti basson soittamisen ollessaan 12-vuotias.
Gustav Schäfer syntyi 8. syyskuuta 1988 Magdeburgin kaupungissa, Saksassa. Rumpujen soiton hän aloitti 5-vuotiaana.
Sheffield United FC
Sheffield United FC on Englannin mestaruussarjassa pelaava jalkapalloseura Etelä-Yorkshiressa sijaitsevasta Sheffieldin kaupungista. Joukkueen lempinimi on ""The Blades"", joka juontaa juurensa Sheffieldin kaupungin terästeollisuuteen. Joukkue pelaa kotiottelunsa Bramall Lane -stadionilla, johon mahtuu 33 000 katsojaa.
Englannin 1. divisioonan (nykyisen Valioliigan) Sheffield United on voittanut 1898, sekä FA Cupin vuosina 1899, 1902, 1915 ja 1925. Englannin Liigacupissa joukkueen paras esitys on välieräpaikka vuodelta 2003. Keväällä 2011 se putosi mestaruussarjasta ykkösliigaan.
Sheffield United sijoittui kaudella 1896–1897 Englannin 1. divisioonan toiseksi 36 sarjapisteellä. Mestaruuden voittanut Aston Villa keräsi 47 pistettä ja voitti mestaruuden 11 pisteen marginaalilla. Seuraavalla kaudella Sheffield United keräsi 42 pistettä, joka riitti mestaruuteen, sillä toiseksi sijoittunut Sunderland AFC jäi 37 pisteeseen. Vuonna 1899 seura voitti FA Cupin. Loppuottelussa se kaatoi Derby Countyn maalein 4–1. 1. divisioonan kaudella 1899–1900 Sheffield United oli toinen. Se sai 48 pistettä ja jäi mestaruuden voittaneesta Aston Villasta kahden pisteen päähän. Vuonna 1901 seura pääsi FA Cupin loppuotteluun, jonka se hävisi Tottenham Hotspurille uusintaottelussa 1–3. Ensimmäinen loppuottelu oli päättynyt 2–2-tasatulokseen. Sheffield Wednesday selvisi FA Cupin finaaliin myös seuraavana vuonna. Se voitti loppuottelussa Southampton FC:n uusintaottelussa 2–1, kun alkuperäinen loppuottelu oli päättynyt 1–1-tasapeliin.
Seuraavan FA Cupin voittonsa seura voitti vuonna 1915, jolloin se päihitti loppuottelussa Chelsea FC:n maalein 3–0.
Grand Prix (elokuva)
Grand Prix on John Frankenheimerin ohjaama elokuva vuodelta 1966. Elokuva kuvaa Formula 1 -kautta 1966. Pääosissa elokuvassa ovat James Garner, Eva Marie Saint, Yves Montand, Brian Bedford ja Antonio Sabàto. Myös Toshirō Mifunella on merkittävä rooli talliomistajana. Näyttelijöiden lisäksi elokuvassa esiintyy myös oikeita F1-kuljettajia, kuten Jack Brabham ja Phil Hill, ja oikeita F1-talleja, kuten Ferrari. Elokuva keskittyy pääosin kilpailuihin, mutta siinä sivussa kuvataan naisia, jotka yrittävät elää kuljettajien kanssa, joilla on varsin vaarallinen elämäntyyli.
Elokuva voitti kolme Oscaria: paras leikkaus, äänitys ja parhaat äänitehosteet
Elokuvasta julkaistiin kahden DVD:n juhlajulkaisu 11. heinäkuuta 2006.Elokuvan Formula 1 -autot ovat pääosin Formula 3 -autoja, joita on muokattu F1-autojen näköisiksi. Elokuvassa nähdään toki myös oikeita F1-autoja, sillä silloin tällöin näytetään pätkiä oikeista kilpailuista. Entinen F1-maailmanmestari Phil Hill ajoi Monacon ja Belgian Grand Prix'ssa autoa, johon oli kiinnitetty kamera, kuvatakseen kilpa-ajoa lähietäisyydeltä. Näyttelijät itsekin ajoivat autoja, lukuun ottamatta Bedfordia.
Elokuvassa on monia asioita, jotka ovat saaneet vaikutteita todellisista tilanteista:
Erich Ribbeck
Erich Ribbeck (s. 13. kesäkuuta 1937 Wuppertal, Saksa) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Ribbeckin toistaiseksi viimeiseksi valmennustehtäväksi jäi Saksan maajoukkueen valmentaminen 1998–2000. Pesti päättyi nolosti EM-kisoihin 2000, kun Saksa jäi alkulohkoonsa. Ribbeck sai tästä syystä lempinimen "Sir Erich". Ribbeck on toistaiseksi ainoa lopettanut Saksan maajoukkuevalmentaja joka ei saanut valmentaa Saksan maajoukkuetta koskaan MM-kisoissa ja hän on ainoa joka ei ole saavuttanut arvokisamitalia joko MM- tai EM-turnauksessa.