hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Bebe Neuwirth
Beatrice ”Bebe” Neuwirth (s. 31. joulukuuta 1958 Princeton, New Jersey) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on luonut monipuolisen uran, joka on tuonut hänelle muun muassa kaksi Tony- ja kaksi Emmy-palkintoa. Yksi Neuwirthin tunnetuista rooleista on ollut Lilith Sternin tilannekomediasarjassa "Cheers". Sterninin roolissa hän on esiintynyt myös "Frasierissa", joka oli alun perin "Cheersin" spin-off.
Näyttämön puolella Neuwirth on esiintynyt muun muassa "Chicago"-musikaalissa. Elokuvien joukossa ovat "Kauhun oppitunnit" (1998) ja "Kuinka hukata kundi 10 päivässä" (2003).
Rimpivihvilä
Rimpivihvilä ("Juncus stygius") on hetteiköissä ja keski- ja runsasravinteisilla rimpisoilla kasvava vihviläkasvi.
Kasvi on monivuotinen ja se kasvaa 5–20 senttimetriä korkeaksi. Kasvin varsi on pysty sekä monesti lehdekäs ja punertavansävyinen. Rimpivihvilän juurakko on vaakasuora ja lyhyt. Kasvin lehdissä ei ole ruotia, ja ne ovat tupellisia. Lehtitupet ovat avoimia. Rimpivihvilän lehdet ovat muodoltaan liereitä ja ohuita. Useasti kasvin kukinto on 1–2- tai 3–4-sykeröinen. Sykeröt puolestaan ovat 1–3-kukkaisia. Rimpivihvilän kukat ovat kaksineuvoisia, pienikokoisia, vaaleanruskeita ja säteittäisiä. Kasvi kukkii vyöhykkeillä VI–VII keskikesällä. Rimpivihvilän emin luotti on muodoltaan kolmiliuskainen ja heteitä on kuusi kappaletta. Kasvi on tuulipölytteinen. Kasvin hedelmä on 5–5,6 millimetriä pitkä monisiemeninen kota. Kota on muodoltaan kolmisärmäinen, tylppäkärkinen, vaaleanruskea ja luumunmuotoinen.
Rimpivihvilä on Suomessa yleinen Pohjois-Suomessa Kainuun ja Keski-Pohjanmaan alueille saakka. Etelä-Suomessa se on harvinaistunut.
George Wendt
George Robert Wendt (s. 17. lokakuuta 1948 Chicago) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tulkitsi Norm Petersonin roolin tilannekomediasarjassa "Cheers" (suom. "Terveydeksi"). Rooli toi hänelle peräti kuusi Emmy-ehdokkuutta perättäisinä vuosina 1984–1989.
Wendt on näytellyt myös esimerkiksi elokuvassa "Naapurissa kummittelee" (1986).
Wilhelm Dippell
Wilhelm Dippell (1853–1906) oli viipurilainen liikemies, joka perusti muun muassa Verlan puuhiomon ja pahvitehtaan yhdessä saksalaisen paperimestarin Luis Hänelin ja itävaltalainen paperimestarin Gottlieb Kreidlin kanssa vuonna 1882. Hän oli osakkaana Åstrandin (Hovinmaan) puuhiomossa ja Rakkolanjoen kaakelitehtaassa, ja toimi Hämekosken puuhiomon ja Wiipurin yhdysoluttehtaan toimitusjohtajana sekä lukuisissa luottamustoimissa, muun muassa Viipurin kaupunginvaltuuston puheenjohtajana (1904–1905) sekä Suomen puuhiomoyhdistyksen hallituksen puheenjohtajana (1892–1906).
Wilhelm Dippellin isä Julius Dippell oli muuttanut vuonna 1847 Hannoverista Viipuriin, missä hän toimi muun muassa Hannoverin konsulina ja perusti tupakka- ja sikaritehtaan 1852 sekä eräiden muiden viipurilaisten kauppiaitten kanssa Yhdysoluttehtaan 1864. Wilhelm Dippell ja hänen veljensä arkkitehti Eduard Dippell ovat siis molemmat syntyneet Suomessa. Veljesten äiti oli Viipurin suomenruotsalaisiin kuuluva Maria o.s. Alfthan. Wilhelm oli noin 15-vuotias isän kuollessa 1868. Wilhelm kävi ensin Viipurin saksalaisen koulun ja tutustui sitten ulkomailla kahdeksan vuoden ajan kauppiastoimintaan. Vuonna 1876 hän perusti oman toiminimen W. Dippell.
Verlan puuhiomon ja pahvitehtaan osakkaana Wilhelm Dippellillä oli alun perin työsarkanaan liiketoiminnan kaupallinen puoli, kun taas itävaltalaisen paperimestarin Gottlieb Kreidlin ja saksalaisen paperimestarin Luis Hänelin tehtävä oli tehtaan pyörittäminen käytännössä. Vuonna 1882 tehdyn yhtiösopimuksen mukaan voitot ja tappiot jaettiin kolmikon kesken samassa suhteessa. Dippell kuitenkin kasvatti osuuttaan niin, että vuoden 1892 sopimuksessa hänelle kuului voitoista ja tappioista 5/12. Kun kauppayhtiö muutettiin osakeyhtiöksi, Dippellin osuus vastasi noin kahta kolmannesta yhtiön äänivallasta. Dippelliä voikin pitää hyvin keskeisenä hahmona Verlan tehtaan historiassa sen ensimmäisinä vuosikymmeninä, vaikka hän ei paikkakunnalla asunutkaan. Wilhelm Dippell lahjoitti muun muassa varoja Verlan tehtaalaisten eläkerahastoksi ja perusti lahjarahaston, josta maksettiin 500 markan palkkio 25 vuotta tehtaan palveluksessa olleille työntekijöille.
Wilhelm Dippell kuoli lapsettomana Viipurissa vuonna 1906 jättäen liikeyrityksensä veljelleen Eduardille.
Joutsenon rautatieasema
Joutsenon rautatieasema () on rautatieliikennepaikka Karjalan radalla Lappeenrannan Joutsenossa noin kilometrin päässä taajaman keskustasta. Asema avattiin Lappeenranta–Imatra-rataosan yhteydessä lokakuussa 1934 ja sen on suunnitellut Thure Hellström.
Aseman länsipuolelta erkanee raide Metsä-Botnian Joutsenon-tehtaalle.
Joutsenon ratapiha uusittiin vuonna 2002, jolloin asemalle rakennettiin uusi matkustajalaituri sekä alikulkutunneli. Nykyisin kaikki Helsingin ja Joensuun välillä kulkevat junat muutamaa Pendolinoa lukuun ottamatta pysähtyvät Joutsenossa. Lipunmyynti lakkautettiin vuonna 2003. Kaksi myöhäistä InterCity-junaa Helsinkiin pysähtyy raiteella 2, kaikki muut raiteella 1.
Classics (Tasavallan Presidentin albumi)
Classics on suomalaisen Tasavallan Presidentti -yhtyeen vuonna 1990 julkaistu kokoelma-albumi.
Pellon Ponsi
Pellon Ponsi on pellolainen urheiluseura. Seuran lajeina ovat hiihto, lentopallo, jalkapallo, suunnistus ja yleisurheilu.
Pellon Ponnen kuuluisin urheilija on hiihdon olympiavoittaja ja maailmanmestari Eero Mäntyranta. Suunnistuksessa seuran edustajat ovat saavuttaneet vuosina 2005–2011 eri ikäluokissa yhteensä 25 MM-mitalia. Seuran menestynein suunnistaja on Olli-Markus Taivainen. Yleisurheilussa seuran tämän hetken tunnetuin edustaja on pikajuoksija Sari Eero.
Pellon Ponnen suunnistus jaoston kotisivut
The Economistin palkinnot
The Economistin palkinnot ovat vuosittain eri alojen henkilöille jaettava julkinen tunnustus. Palkinnot jakaa englantilainen "The Economist" -talousaikakauslehti.
Eduard Dippell
Carl Eduard Dippell (10. lokakuuta 1855 Viipuri – 30. joulukuuta 1912 Nizza) oli suomalainen arkkitehti ja liikemies.
Dippellin vanhemmat olivat Hannoverin konsuli Viipurissa, kauppias ja liikemies Henrik Wilhelm Julius Dippell (1816–1868) ja Maria Alfthan (1826–1878). Veljestä Wilhelm Dippellistä tuli merkittävä liikemies ja kunnallispoliitikko, jonka liiketoimet Eduard peri Wilhelmin kuoltua. Dippell pääsi ylioppilaaksi Saksassa ja nähtävästi myös opiskeli arkkitehdiksi siellä. Hän oli naimisissa Dagmar Maria von Alfthanin (1865–1952) kanssa, jonka isä oli kenraaliluutnantti, kuvernööri ja senaattori Georg von Alfthan. Heidän tyttärensä Harriet Dippell (1891–1965) oli naimisissa vuoteen 1918 saakka kenraalimajuri, sotaministeri Wilhelm Alexander Thesleffin kanssa. Dippellin tyttärentytär Dagmar Elisabet Thesleff taas oli naimisissa professori, kirjallisuudentutkija Olof Enckellin kanssa.
Dippell sairasti viimeisinä elinvuosinaan keuhkotautia ja diabetesta ja asui sen vuoksi enimmäkseen Etelä-Ranskassa Nizzassa, jossa hän myös kuoli 57-vuotiaana.
Dippell oli Viipurin ensimmäinen arkkitehti, joka ei ollut virkamies, vaan hänellä oli oma yksityinen arkkitehtitoimistonsa. Hän suunnitteli mm. lukuisia asuinrakennuksia kaupunkiin, samoin kuin näkötornin eli ”huvihuoneen” Papulan puistoon, Nuijamaan puukirkon ja Viipurin suomalaisen seurakunnan kirkon, josta tuli myöhemmin Viipurin uusi tuomiokirkko. Tehdas- ja varastorakennuksista tunnetuimpia lienevät Verlan puuhiomon ja pahvitehtaan rakennukset.
Arkkitehdin työnsä ohella Dippell oli yhteiskunnallisesti aktiivinen. Hän oli perustamassa Viipurin taiteenystäviä vuonna 1891 ja vuonna 1895 Viipurin teknillistä klubia (Tekniska klubben i Wiborg), jonka puheenjohtajana hän toimi 1896–1903. Dippell omisti vuodesta 1889 kaakelitehtaan Rakkolanjoella ja yhdessä veljensä Wilhelm Dippellin kanssa Hovinmaan puuhiomon. Wilhelm Dippellin kuoltua myös Verlan puuhiomo tuli hänen haltuunsa.
Lauhansarven luontomatkailukeskus
Lauhansarven luontomatkailukeskus sijaitsee Isojoella Lauhanvuoren kansallispuistoon läheisyydessä.
Luontomatkailukeskuksessa on huviloita yöpymistä varten. Keskus myös vuokraa esimerkiksi lumikenkiä ja moottorikelkkoja. Lauhansarvessa on kokouksia, seminaaripäiviä ja koulutuksia varten tiloja vuokrattavana. Luontomatkailukeskuksen pihapiirissä on minigolfratoja. Alueella on myös vuonna 2002 palaneen Lauhanvuoren näkötornin pienoismalli. Lauhansarven yhteydessä toimii lisäksi Sahtiopisto Kuurna Ry, jonka tarkoituksena on vaalia isojokista sahtiperinnettä ja tutustuttaa matkailijoita siihen.
Lauhansarvesta pääsee hoidettuja reittejä pitkin Lauhanvuoren kansallispuistoon.
Hymy Pyllyyn
Hymy Pyllyyn on Storyof Oy:n tuottama viihdesarja, jota esitettiin perjantaisin Yle TV1-kanavalla. Sarjan ensimmäinen jakso esitettiin 17. lokakuuta 2008. Ohjelmaa juonsi näyttelijä Maria Sid. Juontaja valitsi yleisöstä henkilön, joka joutui menemään mukaan näyteltyyn sketsiin seuraamaan tilanteen kulkua ja hänen tuli olla nauramatta sketsin ajan. Mikäli hän onnistui siinä, sai hän palkinnoksi 100 €. Myöhemmin sarjaa on esitetty 2010-luvulla uusintana Yle TV2-kanavalla.
Sarja voitti Formaatti-Finlandia -palkinnon vuonna 2009.
Häkli
Häkli on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Art Bell
Art Bell (17. kesäkuuta 1945 – 13. huhtikuuta 2018) oli yhdysvaltalainen talk show -isäntä ja paranormaaleja asioita käsittelevän Coast to Coast AM -radio-ohjelman luoja. Bell on luonut myös vastaavanlaisia teemoja käsittelevän "Dreamland"-ohjelman, jonka juontajana toimii nykyään paremmin kirjailijana tunnettu Whitley Strieber.
Art Bell nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 2008.
John Adams (täsmennyssivu)
John Adams -nimisiä henkilöitä ovat:Lisäksi on olemassa:
Ruskopiirtoheinä
Ruskopiirtoheinä ("Rhynchospora fusca") on sarakasvien heimoon kuuluva monivuotinen kasvi. Kasvi on Suomessa luokiteltu silmälläpidettäväksi sekä alueella 3a (keskiboreaalinen) alueellisesti uhanalaiseksi. Ruskopiirtoheinää tavataan Etelä- ja Keski-Suomessa Etelä-Lapin korkeudelle. Yleisimmin sitä kasvaa Pohjanmaalla ja aivan maan lounaisosassa. Kasvia tavataan Suomen lisäksi muun muassa Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Alankomaissa, jossa se on harvinainen.
Ruskopiirtoheinä kasvaa kalliolätäköissä, ohutturpeisten lettojen ja nevojen rimmillä sekä pienten järvien mutaisilla hiekkarannoilla.
Rauhanpalkinto
Rauhanpalkinto on valtion, kansainvälisen järjestön tai hallituksista riippumattoman järjestön julkinen tunnustus rauhan tai ihmisoikeuksien edistämisestä. Koska keinot rauhan tai ihmisoikeuksien edistämiseen vaihtelevat erityisesti kylmän sodan aikana osapuolet myönsivät palkintoja tahoille, joille toiset eivät olisi todennäköisesti sisäpoliittisesta syystä myöntäneet.
Länsimaisia rauhanpalkintoja myönnettiin toisinajattelijoille ihmisoikeuksien edistämisestä, kun taas neuvostoliittolainen palkinto meni usein rauhaa pasifismin ja aseistariisunnan keinoin edistäville henkilöille. Ihmisoikeuksien korostaminen heikensi kommunististen puolueiden arvovaltaa vaikuttaa toisinajattelijoihinsa, kun taas asevarustelun kritisoiminen heikensi länsimaiden arvovaltaa, erityisesti Yhdysvaltain teknis-taloudellista johtoasemaa asevarustelussa.
Bui
Bui () on kaupunki Kostromajoen varrella Kostroman alueella Keski-Venäjällä, noin 400 km Moskovasta koilliseen. Vuonna 2010 sen väkiluku oli noin 25 000 asukasta.
Bui oli alun perin merjalaisten kauppapaikka ja linnoituskukkula noin 400-500 jaa. Alue oli suomensukuisten kansojen asuttama Venäjän mongolivalloitukseen saakka 1237-1238. 
Historiankirjoituksessa Bui mainitaan vuonna 1536 Kostroma- ja Vjoksa-jokien yhtymäkohdassa olevana, Moskovan Venäjän itärajaa suojaavana linnoituksena, joka oli rakennettu tuon aikaisen Venäjän hallitsijan, Iivana Julman äidin Jelena Glinskajan määräyksestä. Kaupungin aseman Bui sai 1778 Katariina Suuren valtakaudella.
Pietarin-Vjatkan (Kirovin) rautatietä rakennettaessa Buin väkiluku kasvoi nopeasti noin tuhannesta 3500:aan vuonna 1913 (rata valmistui 1908). Buin asema sijaitsi 682 virstaa Pietarista itään, ja 576 virstaa Moskovasta.
Vuosina 1914-1915 venäläiset rakensivat alueelle suuren vankileirin itävaltalaisia, unkarilaisia ja saksalaisia sotavankeja varten. Se sijaitsi Koregassa kolme virstaa Buista etelään Kostroman länsirannalla. Kun kaikki vangit vapautettiin Brest-Litovskin rauhan ehtojen mukaan maaliskuussa 1918, leiri jäi tyhjäksi.
Leiristä tuli pian sen jälkeen suomalaisten, Suomen sisällissodan jälkeen maasta paenneiden punaisten siirtokunta. Parhaillaan kesällä 1918 tässä Buin siirtolassa oli yli 3000 suomalaista. Väkiluku väheni kuitenkin nopeasti syksyä kohti. Lopullisesti suomalaisasutus seudulta hävisi Stalinin puhdistuksissa 1936-1938.
Kostroma (joki)
Kostroma () on Volgan vasemmanpuoleinen sivujoki Keski-Venäjällä Kostroman ja Jaroslavlin alueilla. Kostromajoki on 354 kilometrin pituinen ja sen valuma-alue kattaa 16 000 neliökilometriä. Joki on jäässä marraskuulta huhti-toukokuun vaihteeseen. Kostroman kaupunki sijaitsee Kostroman ja Volgan yhtymäkohdassa. Kostroman varrella sijaitsevat Buin ja Soligalitšin kaupungit.
Geuzenpenning-mitali
Geuzenpenning-mitali on alankomaalainen tunnustus, joka myönnetään vuosittain ihmisoikeuksien edistämisestä.
Olof Palme -palkinto
Olof Palme -palkinto () on ruotsalainen rauhanpalkinto, johon sisältyy 75 000 Yhdysvaltain dollarin arvoinen lahjoitus ja diplomi.
Junus-bek Jevkurov
Junus-Bek Bamatgirejevitš Jevkurov (, s. 29. heinäkuuta 1963, Tarskoe, Pohjois-Ossetian ASNT), on venäläinen sotilas, eversti, marraskuusta 2008 Ingušian tasavallan presidentti.
Jevkurov syntyi Prigorodnyin piirissä, joka jo tuolloin kuului Pohjois-Ossetiaan. Hän on kansallisuudeltaan inguuši. Hän liittyi 1982 Tyynenmerenlaivaston merijalkaväkeen. Hän kävi Rjazanissa laskuvarjojoukkojen koulun, josta valmistui 1989. Vuonna 1997 hän valmistui Frunzen sotilasakatemiasta ja 2004 pääesikunnan akatemiasta.
Hän palveli laskuvarjojoukoissa ja yleni 217. kaartinrykmentin pääesikuntaan 98. Svirskin kaartindivisioonassa Ivanovossa.
Kesäkuussa 1999 hän palveli joukossa, joka marssi Bosniasta Kosovoon ja otti haltuunsa Pristinan lentokentän. Vuodesta 2004 hän oli Volgan-Uralin sotilaspiirin tiedusteluosaston varapäällikkö Jekaterinburgissa.
Presidentti Vladimir Putin luovutti henkilökohtaisesti Kremlin suuressa salissa eversti Jevkuroville Venäjän federaation sankarin arvonimen ja mitalin 13. huhtikuuta 2000 toisesta Tšetšenian sodasta. Tiedustelujoukkojen everstiluutnanttina hän vapautti 12 panttivankina pidettyä sotilasta. Jevkurov on lisäksi palkittu Punatähden kunniamerkillä urheudesta.
Presidentti Dmitri Medvedev nimitti hänet 30. lokakuuta 2008 väliaikaiseksi Ingušian presidentiksi. Tasavallan parlamentti vahvisti nimityksen seuraavana päivänä.
Jevkurov joutui 22. kesäkuuta 2009 Nazranissa murhayrityksen kohteeksi. Presidentin autosaattueeseen kohdistuneessa pommi-iskussa kuoli kolme henkivartijaa ja Jevkurov loukkaantui vakavasti. 
Hän palasi kuitenkin töihin jo elokuussa 2009.
Jevkurov on ollut vastakkain Ingušian uskonnollisen johdon kanssa. Hän päätti laillistaa alueen maltilliset salafistiset ryhmät ja liitti heidän moskeijansa paikallisen muftiaatin alaisuuteen. Salafismi on nopeasti saavuttanut suosiota ja jopa syrjäyttänyt paikallisen perinteisen suufilaisen islamin koulukunnan. Lisäksi Jevkurov on sulkenut uskonnolisen radioaseman "Angusht", estänyt uuden moskeijan rakentamisen Magasiin ja määrännyt toistuvia ratsioita madrassoihin. Lisäksi hän määräsi moskeijoiden saarnat tallennettaviksi videolle myöhempää tarkastelua varten. Toukokuussa 2018 Ingušian Muslimien hengellinen kokous julisti Jevkurovin ekskommunikaatioon, eikä pidä häntä enää muslimina, eikä hän saa osallistua muslimien tilaisuuksiin.
Enqvist
Enqvist (kirjoitusasuina myös Enquist tai Enkvist) on ruotsinkielinen sukunimi, joka suomeksi tarkoittaa "katajanoksaa". Nimi voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Luettelo Kanadan lentoyhtiöistä
Tämä on luettelo Kanadan lentoyhtiöistä joilla on virallinen lentotoimilupa Kanadan Civil Aviation Authorityltä.
Viktor Raštšupkin
Viktor Ivanovits Raštšupkin (), s. 16. lokakuuta 1950 Kamensk-Uralsk) on entinen venäläinen kiekonheittäjä, olympiavoittaja Moskovassa 1980.
Raštšupkin osallistui suurkilpailuihin vain yhden ainoan kerran ja voitti heti kultaa. Hän oli ylittänyt 50 metriä jo 1970 ja 60 metriä 1973, mutta 65 metriin hän ylsi vasta 1980. Neuvostoliiton mestaruuden hän voitti 1979.
Olympialaisissa Raštšupkin heitti karsinnassa 64,78. Loppukilpailussa hän oli tasaisen kilpailun neljäntenä neljänteen kierrokseen asti, jolloin hän heitti ennätyksensä 66,64. Tämä riitti voittoon 26 sentin marginaalilla. Voittonsa aikaan Raštšupkin oli 189 cm pitkä, painoi 108 kg, asui Leningradissa ja oli ammatiltaan insinööri.
Voittonsa jälkeen Raštšupkin vajosi entiselle tasolleen ja heitti 1981 vain tuloksen 62,28 eikä häntä enää koskaan valittu Neuvostoliiton joukkueeseen arvokisoihin.
Al Oerterin kuoltua loppuvuodesta 2007 Raštšupkin on nyt vanhin elossa oleva miesten kiekonheiton olympiavoittaja. Hän on lähes tarkalleen kuukautta vanhempi kuin vuoden 1976 voittaja Mac Wilkins.
Michèle Pierre-Louis
Michèle Pierre-Louis (o.s. "Duvivier", s. 5. lokakuuta 1947 Jérémie, Haiti) on Haitin entinen pääministeri. Michèle Pierre-Louis astui virkaan 17. heinäkuuta 2008 ja oli Haitin järjestyksessä toinen naispääministeri (Claudette Werleigh oli virassa 1995–1996). Hän toimi pääministerinä syksyyn 2009 asti, jolloin Haitin senaatti äänesti hänen erottamisensa puolesta. Häntä oli syytetty maan talouskriisin huonosta hoidosta.
Matti Makkonen
Matti Makkonen voi viitata seuraaviin:
Juovasulkahautoja
Juovasulkahautoja ("Benthochromis tricoti") on yksi Tanganjikajärven endeemisistä kirjoahvenlajeista. Lajia voidaan pitää myös akvaariokalana. Luonnossa se elää 50–150 metrin syvyydessä
Juovasulkahautojakoiras voi saavuttaa 16,5 cm pituuden, naaras jää pienikokoisemmaksi. Yleisväritykseltään laji on tumma ja kyljessä on muutama vaaleampi suomurivi. Selvimmin lajin tunnistaa sen evistä. Rintaevät ovat hyvin pitkät ja pyrstöevä on laidoilta pidentynyt.
Parhaiten juovasulkahautoja viihtyy vedessä, jonka lämpötila on 23–25 °C . Ravintonaan laji käyttää pieniä äyriäisiä ja eläinplanktonia.
Liisankadulla
Liisankadulla on Pentti Saarikosken runo, jonka Tapio Lipponen on säveltänyt ja lauluyhtye Muksut levyttänyt 1967 albumille "Viisumi keväästä syksyyn" ja jo aiemmin edellisenä vuonna singlelle. Laulun nimi viittaa Helsingin Kruununhaassa kulkevaan Liisankatuun. Laulussa mainitaan Matti Makkosen ruumisarkkuliike, jolla viitataan todelliseen Liisankatu 25:ssä olevaan Mikko Monosen hautaustoimistoon ja kuvataan rakennusta ja elämää siellä, etenkin yksiöasunnoissa. Saarikosken runossa toimisto oli omalla nimellään, mutta levytettäessä se muutettiin Yleisradion vaatimuksesta. Muksut on 2000-luvulla esittänyt laulua alkuperäisellä tekstillä.
William Katt
William Theodore Katt (s. 16. helmikuuta 1951) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Los Angelesissa kahden näyttelijän – Bill Williamsin ja Barbara Halen – pojaksi. Hän opiskeli Orange Coast Collegessa.
Katt on esiintynyt muiden muassa elokuvissa "Carrie" (1976), "Villit vuodet" (1978), "Butch ja Kid – nuoret hurjat" (1979) ja "Naapurissa kummittelee" (1986). Hänet nähtiin 1980-luvulla myös "The Greatest American Hero" -sarjassa ja Perry Mason -televisioelokuvissa.
Trimma
Trimma on tokkojen ("Gobiidae") heimoon kuuluvien pienten kalojen suku, jonka jäseniä harvoin tunnistetaan lajilleen; akvaarioharrastuksen piirissä puhutaan vain "Trimma"-suvun tokoista.
("Trimma" sp.) Sukuun kuuluu noin 60 lajia.
"Trimma"-suvun jäseniä elää Punaisellamerellä, Intian valtamerellä: Malediiveillä ja Oseaniassa sekä Tyynenmeren länsiosassa Filippiinien saaristossa. Ne ovat pienikokoisia (alle 3 cm pitkiä) ja kirkasvärisiä, lajista riippuen erilaisin oranssin ja keltaisen sävyisin kuvioin.
"Trimma"-tokot syövät lihapitoista ravintoa. Pienen kokonsa takia ne ovat suosittuja pienen riutta-akvaarion kaloja; niitä voi pitää jopa nanoriutta-akvaariossa.
Theon Aleksandrialainen
Theon Aleksandrialainen (n. 335 – n. 405) oli Aleksandrian Museionissa toiminut matemaatikko. Theon toimitti Eukleideen Alkeiden version, johon hän lisäsi joukon selvennyksiä ja kommentaareja. Theonin versio oli pitkään ainoa Alkeista säilynyt alkukielinen versio. Sittemmin löytyneet Theonia aikaisemmat kreikankieliset Alkeiden käsikirjoituskopiot osoittavat, että Theonin tavoitteena oli muodostaa Alkeista paremmin oppikirjaksi käyvä laitos.
Theon toimitti myös Ptolemaioksen "Almagestin" kommentoidun laitoksen. Vaikka Theonilta ei ole säilynyt omaperäisiä matemaattisia tuloksia, hänen merkityksensä opettajana ja historiallisena tietolähteenä on kiistaton.
Theonin tytär Hypatia oli myös matemaatikko, sekä astronomi. Hän ilmeisesti avusti isäänsä ainakin Ptolemaios-editioden valmistamisessa.
Sven Abraham Schartum
Svend Abraham Schartum (myös: "Sv. Schartum", 1866–1949) oli norjalainen merimiespappi ja kirjailija, joka kirjoitti meriaiheisia kristillishenkisiä teoksia. Hän toimi myös Norjan merimieskirkon pääsihteerinä. Suomessa Schartum teoksiaan on julkaistu sekä suomennoksena että ruotsinnoksena. Ruotsinnoksista on vastannut Nanna Orädd ja suomennoksista Kalervo Kurkiala sekä Mika Waltarin setä, Suomen Merimieslähetysseuran johtaja Toivo Waltari.
Frank Rutherford
Frank Garfield Rutherford Jr. (s. 23. marraskuuta 1964) on entinen bahamalainen kolmiloikkaaja, kotimaansa ensimmäinen yleisurheilun olympiamitalisti.
Rutherford suoritti taloustieteen ja tietojenkäsittelytieteen tutkinnot Houstonin yliopistossa. Opiskeluaikanaan hänestä tuli ensimmäinen bahamalainen, joka voitti kolmesti NCAA:n kolmiloikkamestaruuden.
Rutherford saavutti pronssia Indianapolisin sisäratojen MM-kilpailuissa 1987 tuloksella 17,02. Myöhemmin samana vuonna hän oli kolmas samassa kaupungissa järjestetyissä Pan-Amerikan kisoissa . Rooman MM-kilpailuissa hän putosi karsinnassa. Vuonna 1991 hän sijoittui Sevillan MM-hallikisoissa kahdeksanneksi tuloksella 16,61, mutta putosi Tokion MM-kisoissa loppukilpailusta.
Rurherford saavutti pronssia Barcelonan olympialaisissa 1992 tuloksella 17,36. Hän kukisti neljänneksi sijoittuneen Leonid Vološinin neljällä sentillä. Myöhemmin samana vuonna Rutherford sijoittui toiseksi Havannan maailmancupissa tuloksella 17,06. Stuttgartin 1993 ja Göteborgin 1995 MM-kilpailuissa hän putosi loppukilpailusta. Atlantan olympialaisissa 1996 hän sijoittui yhdenneksitoista. 
Rurherford hyppäsi ennätyksensä 17,41 m São Paulossa 17. toukokuuta 1992. Tulos oli syntyessään Bahaman ennätys, jonka Leevan Sands sittemmin rikkoi. Rutherford pyörittää nykyään nimeään kantavaa säätiötä, joka tukee nuorten bahamalaisten koripalloilijoiden ja amerikkalaisen jalkapallon pelaajien kouluttautumista Yhdysvalloissa. Hänestä tuli Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsen, MBE, toukokuussa 2003.
Tappajahai 3
Tappajahai 3 ("Jaws 3-D") on Joe Alvesin ohjaama yhdysvaltalainen kauhuelokuva vuodelta 1983. Se on toinen jatko-osa Steven Spielbergin vuoden 1975 "Tappajahai"-elokuvalle. Elokuvateattereihin tehtiin versio, joka käytti kolmiulotteista polarisaatiotekniikkaa; DVD- ja televisiolevitykseen tehtiin ”tavallinen” versio.
Läheisessä Meri-hupipuistossa tapahtuu verilöyly. Valkohain poikanen yllättää altaassa ja myöhemmin poikanen kuolee. Myöhemmin tapahtuu lisää murhia, ja saadaan selville, että asialla on kolmas valkohai: paljon julmempi ja suurempi kuin edelliset.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 "Tappajahai 3" saa yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Sheltie
Sheltie (Yhdysvalloissa "silkie") on pitkäkarvainen marsurotu. Rodun tärkein tuntomerkki on pitkä, suora turkki. Se on eräs vanhimmista marsuroduista.
Sheltie hyväksyttiin Englannissa uutena rotuna vuonna 1973 ja Yhdysvalloissa kahdesti vuosina 1932 (nimellä "angora") ja vuonna 1980. American Cavy Breeders Association hyväksyi sen vuonna 1980.
Sheltien turkin tulee olla pitkä, pehmeä ja tuuhea. Eläimellä ei saa olla rusetteja (karvapyörteitä) eikä sen turkki saa kasvaa eteenpäin silmille. Käytännön syistä turkki pidetään täydessä mitassaan, jos eläintä aiotaan käyttää näyttelyissä. Turkin voi leikata lyhyemmäksi (pari senttiä) eli klipata, jos sitä ei näyttelytetä. Jos turkin leikkaa, sitä on toinen marsu jysrinyt yms;menee näyttelyyn ja marsu on yli puolivuotias, se laitetaan suoraan klipattuun luokkaan.
Turkin hoitaminen on vaativin osuus sheltie-marsun hoidossa. Turkin päivittäinen hoito tulee aloittaa eläimen ollessa muutaman kuukauden ikäinen. Näyttelyihin tarkoitetun eläimen pitkä turkki on käärittävä nyyteille jotta se pysyisi siistinä ja säästyisi kulumiselta ja pureskelulta. Nyytittäminen aloitetaan kun karva alkaa laahata marsun perässä, se meinaa värjäytyä virtsan tai putujen takia tai takkuuntuu, ja sitä jatketaan kunnes turkki leikataan eli klipataan. Jatkuva kampaaminen ja nyytittäminen kuluttaa karvaa, mistä johtuen sheltie-marsujen näyttelyura klippaamattomien luokissa on varsin lyhyt.
Näyttelysheltieitä pidetään usein erillishäkeissä, jotteivät muut marsut pääsisi nakertamaan sen karvaa. Toinen keino säästää näyttelyeläinten turkkia on pitää ne laumassa, mutta huolehtia siitä, että laumalla on jatkuvasti paljon heinää pureskeltavaksi.
Yamakasi
Yamakasi on parkouria, free runningia ja muunlaisia akrobaattisia harjoituksia yhdistävä ranskalainen ryhmä, jonka katsotaan kehittäneen parkourin.
Nimi "yamakasi" on johdettu lingalan kielestä. Ilmaisu "Ya makási" tarkoittaa suomeksi lähinnä sanapareja "vahva mies, vahva henki", ja siihen sisältyy lajin alkuperäinen ja edelleen voimassa oleva keskeinen tavoite: vahva yksilö on vahva niin ruumiiltaan, hengeltään kuin arvoiltaankin. Termiä "yamakasi" käytetään myös yleisnimenä kuvaamaan erityistä esittämisen muotoa erotuksena edellä mainituista samantapaisista lajeista.
Yamakasin perustivat vuonna 1997 Pariisin lähiöistä kotoisin olevat David Belle, Sébastien Foucan, Yann Hnautra, Charles Perrière, Malik Diouf, Guylain N'Guba-Boyeke, Châu Belle Dinh, Laurent Piemontesi ja Williams Belle. Ryhmä hajosi 1998 David Bellen ja Sébastien Foucanin jätettyä sen erimielisyyksien vuoksi. Vuoden kuluttua Laurent Piemontesi, Châu, Williams ja Yann perustivat ryhmän uudelleen.
Nykyisin parkourina tunnetun "liikkumisen taiteen" () kehittivät Ranskassa 1980-luvulla nämä yhdeksän nuorta miestä. Ajatuksena on edetä kaupunkimaisessa ympäristössä pisteestä A pisteeseen B niin nopeasti kuin mahdollista, yamakasissa kuitenkin ilman esteettistä painopistettä. Näin ollen yamakasin harjoittaja esittää voltteja ja temppuja, mutta parkouraajat eivät niitä tee. Näillä ja free runningilla on kuitenkin joitakin eroja.
Ryhmä on näytellyt kahdessa fiktiivisessä elokuvassa, vuonna 2001 ensi-iltansa saaneessa, Luc Bessonin tuottamassa elokuvassa "Yamakasi" sekä sen vuonna 2004 tehdyssä jatko-osassa "The Great Challenge". Vuonna 2007 ESPN, Laurent Piemontesi ja Châu Belle Dinh tekivät parkour-raportin Yamakasin jäsenistä.
Joan Oró
Juan Oró Florensa (26. lokakuuta 1923 Lérida, Katalonia, Espanja – 2. syyskuuta 2004 Barcelona) oli espanjalainen biokemisti, joka tutki muun muassa elämän syntyä.
Orón yksi tunnetuimmista tuloksista oli elämälle tärkeiden nukleiinihappojen erään emäksen, adeniinin tuotanto elottomilla kemiallisilla reaktioilla vetysyanidista 1959–1962. Tämä on merkittävimpiä elämän synnyn kokeellisia tutkimuksia Miller-Ureyn kokeen jälkeen. Oró väitti ensimmäisenä komeettojen kuljettaneen eloperäisiä molekyylejä maapallolle.
Kerulen
Kerulen (, ) on 1 254 kilometrin pituinen joki, joka virtaa Mongoliassa ja Kiinassa.
Kerulenin lähde sijaitsee Mongoliassa lähellä Burhan Haldunin vuorta Hentiivuorilla noin 180 kilometriä koilliesen Ulaanbaatarista. Kerulen virtaa Burhan Haldunista itään läpi Hentiin provinssin. Joki virtaa itäisen Mongolian aroilla ja tyhjentää vetensä Hulun nuurin järveen Kiinan puolella.
Karhunruoho
Karhunruoho eli pohjankarhunruoho ("Tofieldia pusilla") on Alismatales-lahkoon ja karhunruohojen sukuun kuuluva monivuotinen mätästävä ruoho.
Karhunruoho kasvaa 8–20 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on pysty ja vaaleanvihreä väriltään. Kasvin juurakko on suikertava, suomuinen ja lyhyt. Karhunruohon lehdet ovat 1–8 millimetriä pitkiä, 2–3 millimetriä leveitä, 3–7-suonisia, miekkamaisia ja jäykkiä. Lehdet kasvavat litteänä tyviruusukkeena. Karhunruoholla on enintään 1–2 pientä varsilehteä.
Karhunruohon kukat ovat kaksineuvoisia ja aluksi vähän nuokkuvia. Kukinnolla on pituutta 3–20 millimetriä, ja se on pieni- ja tiheäkukkainen ja tähkämäinen latvaterttu. Karhunruoholla on viidestä kymmeneen kukkaa. Kehä on kaksikiehkurainen ja kiehkurat ovat keskenään samanlaisia ja kolmilehtisiä. Kehälehtien väri on vihertävä tai kellanvalkoinen. Karhunruoho kukkii vyöhykkeillä VI–VIII keski- ja loppukesällä.
Karhunruohon hedelmä on pysty, soikeahko ja väriltään harmahtava kota.
Suomessa kasvi on yleinen maan pohjoisosassa. Lisäksi sitä tavataan harvinaisena Itä-Suomessa ja Pohjanlahden rannikolla Vaasan korkeudelle saakka. Karhunruohoa tavataan lisäksi muun muassa Ruotsissa, Norjassa, Venäjällä, Alppien alueella, Islannissa, Britanniassa, Färsaarilla, Grönlannissa, Kanadassa ja Yhdysvalloissa.
Karhunruoho kasvaa purojen ja jokien varsilla, lähteiköillä, lettosoilla, ravinteikkailla tunturikankailla sekä sammaleisilla kallioilla. Kasvi suosii kalkkia.
Rupiah Banda
Rupiah Banda (s. 13. helmikuuta 1937) on sambialainen poliitikko ja Sambian neljäs presidentti, joka toimi presidentin virassa vuosina 2008–2011. Hän toimi Levy Mwanawasan varapresidenttinä ennen tämän kuolemaa 19. elokuuta 2008. Mwanawasan kuoleman jälkeen Banda toimi sijaispresidenttinä ja hänet valittiin jatkamaan toimessa kansanvaalilla 30. lokakuuta 2008. Hänen vastaehdokkaansa Michael Sata oli tulosten laskennassa aluksi johdossa mutta hävisi lopulta niukasti Bandalle. Sata väitti vaaleja vilpillisiksi ja vaati äänien uudelleenlaskentaa.
Vuonna 2011 järjestetyt presidentinvaalit Sata voitti, ja Banda väistyi presidentin virasta syyskuun lopulla.
Arthur Rowe
Arthur Rowe (17. elokuuta 1936 Barnsley – 13. syyskuuta 2003) oli brittiläinen kuulantyöntäjä.
Rowe aloitti yleisurheilun vuonna 1955, ja vuonna 1957 hän voitti ensimmäisen Britannian mestaruutensa kuulantyönnössä. Vuoden 1958 Kansainyhteisön kisoissa Cardiffissa Rowe voitti mestaruuden tuloksella 17,57 m. Vähän myöhemmin Tukholman EM-kilpailuissa hän työnsi loppukilpailun viimeisellä kierroksella Britannian ennätyksen 17,78 m ja ohitti siihen saakka kilpailua johtaneen Viktor Lipsnisin, jonka parhaaksi tulokseksi jäi 17,47 m.
Elokuussa 1959 satakiloinen ja 187 cm pitkä Rowe työnsi Euroopan ennätyksen 18,59 m. Heinäkuussa 1960 hän menetti ennätyksen Vilmos Varjúlle kolmeksi päiväksi mutta paransi sitten ennätystä 18,92 metriin ja lokakuussa 19,11 metriin. Rooman 1960 olympialaisten loppukilpailusta hän karsiutui. Hän paransi Euroopan ennätystä jälleen Lontoossa 5. elokuuta 1961 ensin tulokseen 19,19 m ja sitten tulokseen 19,43 m. Kaksi päivää myöhemmin Mansfieldissä hän teki viimeisen ennätyksensä 19,56 m ja oli vuoden 1962 EM-kilpailujen kuulantyönnön suurin voittajasuosikki. Hän kuitenkin luopui yleisurheilusta vähän ennen EM-kisoja ja jatkoi urheilu-uraansa muun muassa rugbyn parissa. Hänen kuulantyönnön Euroopan ennätyksensä rikkoi Vilmos Varjú vasta vuonna 1966.
Kuurolan koulu
Kuurolan koulu, joka oli kyläkoulu Kokemäen Kuurolassa, lakkautettiin vuonna 2006. Silloin oppilasmäärä oli vähän yli kaksikymmentä. Kuurolan koululla on pitkä historia ja se toimi 120 vuotta. Koulussa tehtiin hometutkimus, mutta hometta ei ollut. Koululla oli jääkiekkokenttä, mutta se poistettiin koulun lakkauttamisen jälkeen. Koulu perustettiin vuonna 1886. Koulua on remontoitu viimeksi 1950-luvulla. Koulun rannalla on toiminut kansansoudun taukopaikka. Koulun viimeisenä rehtorina toimi Tuulevi Kava.
Vince Bellissimo
Vince Bellissimo (s. 14. joulukuuta 1982) on kanadalais-italialainen jääkiekkoilija, joka siirtyi tammikuussa 2010 Italian Serie A:ssa pelaavaan Asiagoon.
Bellissimo pelasi viimeisen juniorikautensa USHL-liigan Toledo Scarecrowsissa 2001–2002. Hänet valittiin kauden päätteeksi sarjan parhaaksi hyökkääjäksi, ja hän sijoittui sarjan pistepörssissä toiseksi tehtyään 76 pistettä 61 ottelussa. Florida Panthers varasi Bellissimon NHL:ään 158. varauksena. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi NCAA-yliopistosarjaan Länsi-Michiganin yliopiston joukkueeseen. Bellissimo pelasi lopulta yliopistosarjassa kolme kautta, ja siirtyi ammattilaiseksi yliopistokauden 2004–2005 jälkeen, kun teki loppukauden mittaisen sopimuksen AHL:n San Antonio Rampagen kanssa maaliskuussa 2005.
Syyskuussa 2005 Bellissimo teki kahden vuoden sopimuksen NHL-joukkue Carolina Hurricanesin kanssa. Hän ei Carolinassa päässyt pelaamaan, vaan pelasi farmissa sekä AHL:ssa että ECHL:ssä. Kausi 2005–2006 meni osaksi AHL:n Lowell Lock Monstersissa ja ECHL:n Florida Everbladesissa, ja kauden 2006–2007 Bellissimo pelasi kokonaisuudessa ECHL:ssa.
Bellissimo siirtyi kaudeksi 2007–2008 Saksan DEL-liigaan ERC Ingolstadtin joukkueeseen. Saksassa Bellissimo oli DEL-liigan neljänneksi eniten maaleja tehnyt pelaaja, kun hän viimeistei 55 ottelussa 31 maalia. SM-liigajoukkue KalPa hankki Bellissimon joukkueeseensa kaudeksi 2008–2009. Hän sai potkut kuitenkin joukkueesta heikosti sujuneen alkukauden jälkeen marraskuussa. Loppukaudeksi hän siirtyi Itävallan pääsarjaan HC Innsbruckiin.
Bellissimo palasi kaudeksi 2009–2010 Saksan liigan Ingolstadtiin. Tammikuussa 2010 hän kuitenkin vapautettiin sopimuksestaan, ja hän siirtyi Seria A:ssa pelaavaan Asiagoon.
Aymen Zidane
Aymen Zidane (, s. 3. maaliskuuta 1983 Tunis) on tunisialainen jalkapallomaalivahti, jonka nykyinen seurajoukkue on EGS Gafsa.
Zidane aloitti uransa Stade Tunisienissa, jossa hän oli pitkään Hassen Bejaouin ja Wissem Naoualin varamaalivahtina. Kaudella 2008–2009 Naoualin siirtyessä US Monastiriin sai Zidane ykkösmaalivahdin roolin. Hän kuitenkin siirtyi kauden lopussa Gafsaan.
Sagamu
Sagamu eli Shagamu on kaupunki Nigerian Ogunin osavaltiossa, noin 50 kilometirä koilliseen maan suurimmasta kaupungista Lagosista. Vuonna 2000 siellä oli noin 174 000 asukasta.
Sagamun alueella on huomattavat kalkkikivivarat, mistä jalostetaan kaupungissa sementtiä Länsi-Afrikan suurimmassa sementtitehtaassa. Alueen maataloustuotteista tärkeimpiä ovat kaakao ja kolapähkinät.
Kaupungissa toimii yliopistollinen opetussairaala OOUTHS (Olabisi Onabanjo University teaching Hospital Sagamu).
Mail on Sunday
Mail on Sunday on rap-artisti Flo Ridan ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2008. Sen ensimmäinen single "Low" sai suuren suosion ja se vieraili myös useiden listojen kärjessä. Muut singlet ovat "Elevator" ja "In the Ayer".
Peniocereus greggii
Peniocereus greggii on kaktus, jota tavataan Yhdysvalloissa ja Meksikossa.
"P. greggii" on monivuotinen kasvi, joka voi kasvaa 2,1 metriä korkeaksi. Sillä on suuret juuret ja pääjuuri voi painaa jopa 30 kilogrammaa. "P. greggii"n kukat ovat noin 10 senttimetriä halkaisijoiltaan ja ne ovat valkoiset. Kukat aukeavat vain yhden yön ajaksi. Hedelmä on punertava ja vajaa kahdeksan senttimetriä pitkä.
"P. greggii" on kuivien maiden kasvi. Sitä esiintyy aavikoiden ruohomailla ja pensaikkoalueilla. Sen kanssa kasvaa usein esimerkiksi "Larrea divaricata" - ja "Prosopis glandulosa" -pensaita. "P. greggii" on koko levinneisyysalueellaan harvinaistunut.
Edmund Piątkowski
Edmund Piątkowski (31. tammikuuta 1936 Konstantynów – 28. maaliskuuta 2016) oli puolalainen kiekonheittäjä.
Edmund Piątkowski voitti Tukholman EM-kilpailuissa 1958 kultaa kiekonheitossa. Hänen voittotuloksensa oli 53,92 m, jolla hän sai 10 cm:n eron hopeamitalisti Todor Todoroviin. Seuraavan vuoden toukokuussa hän ensin vei lajin Euroopan ennätyksen Italian Adolfo Consolinilta tuloksella 57,89 m ja paransi sitten 14. kesäkuuta 1959 Varsovassa maailmanennätyksen lukemiin 59,91 m. Rooman 1960 olympialaisissa ME-mies jäi viidenneksi tuloksella 55,12 m.
Vuonna 1961 Jay Silvester otti Piątkowskilta maailmanennätyksen ja ylitti samalla ensimmäisenä kiekonheittäjänä virallisesti 60 metrin rajan. Viisi päivää myöhemmin eli 16. elokuuta Piątkowski ylitti myös tuon rajan heittäessään Łódźissa Euroopan ennätyksen 60,47 m. Belgradin EM-kilpailuissa 1962 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 55,13 m. Pistesijoille hän pääsi myös Tokion olympialaisissa 1964 (seitsemäs tuloksella 55,81), Budapestin EM-kilpailuissa 1966 (neljäs tuloksella 56,76) ja Méxicon olympialaisissa 1968 (seitsemäs tuloksella 59,40). Vielä Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän sijoittui 12:nneksi tuloksella 53,64 m.
Piątkowskilla oli pituutta 182 cm ja parhaina urheiluvuosinaan hän painoi 90 kg.
Suomen Viro-yhdistysten liitto
Suomen Viro-yhdistysten liitto ry. (SVYL) on yhdistys, jonka tarkoituksena on edistää Suomen ja Viron suhteita. SVYL perustettiin vuonna 1991 nimellä "Viro-yhdistysten liitto". (VYL). Se kasvoi yli neljänkymmenen paikallisosaston valtakunnalliseksi liitoksi 1990-luvun toisella puoliskolla. Nykyään liittoon kuuluu 39 aktiivisesti toimivaa paikallista Viro-yhdistystä. SVYL kuuluu myös valtakunnalliseen Ystävyysseurojen liittoon.
SVYL edistää erityisesti Suomen ja Viron kulttuurisuhteita ja järjestää erilaisia tapahtumia, seminaareja ja matkoja Viroon. Liiton ansiomerkkiä Suomen ja Viron välisten suhteiden edistämisestä on jaettu vuodesta 2000 alkaen. Liitto kutsuu myös kunniajäseniä. Ensimmäiseksi kunniajäseneksi kutsuttiin vuonna 2012 liiton entinen pääsihteeri, vapaa kirjoittaja Kulle Raig.
Liiton puheenjohtajana on toiminut muun muassa Turun yliopiston professori Kalervo Hovi. Nykyinen puheenjohtaja on kääntäjä Sanna Immanen. Liiton edellisenä puheenjohtajana toimi pitkään kirjailija Harri Raitis.
Liiton toimisto sijaitsee Helsingin Suvilahdessa, osoitteessa Sörnäisten rantatie 22, 17. syyskuuta 2010 avatussa Eesti Maja -keskuksessa. Samoissa tiloissa toimivat muun muassa Tuglas-seura, Baltia-kirjasto, Viron Suomen-instituutti, Viron matkailun edistämiskeskus, Enterprise Estonia ja Tarton yliopiston edustusto.
Suomen Viro-yhdistysten liitto julkaisee viro.nyt-kulttuurilehteä. Lehteä on julkaistu vuodesta 2001 lähtien, ja se ilmestyy neljä kertaa vuodessa. Päätoimittajan tehtävässä toimii Viro-yhdistysten liiton toiminnanjohtaja ja tämän lisäksi toimituskuntaan kuuluvat lehden taittaja sekä lukuisat vapaaehtoiset avustajat. Suomen Viro-yhdistysten liitolla on myös verkkopuoti, joka on ainoana Suomessa erikoistunut virolaiseen kirjallisuuteen.
Suomen Viro-yhdistysten liittoon kuuluu 39 paikallista Viro-yhdistystä ympäri Suomen. Jokainen Viro-yhdistys ottaa vastaan uusia jäseniä. Jäsenetuna liiton jäsenyhdistysten jäsenet saavat muun muassa viro.nyt-kulttuurilehden kotiin neljä kertaa vuodessa sekä SVYL-jäsenkortin.
1. Kulle Raig, v. 2012 lähtien
Grind
Grind on yhdysvaltalainen elokuva, joka kertoo teineistä, jotka haluavat päästä skeittauksen huipulle.
Grindin päähenkilöita ovat Eric Rivers (Mike Vogel), Matt Jensen (Vince Vieluf), Dustin Knight (Adam Brody) ja Sweet Lou (Joey Kern). Elokuvassa nähdään myös skeittilegenda Bam Margera. Elokuvassa Eric ja hänen kaverinsa haluavat lähteä kiertueelle ja yrittää tavoittaa Jimmy Wilsonia (Jason London).
Hyundai H-1
Hyundai H-1 on Hyundain valmistama automallisarja, josta markkinoidaan Euroopassa kolmea mallia muodossa:
Joulun tähdet (vuoden 1994 albumi)
Joulun tähdet – uusia joululauluja - ja tuttujakin! on eri suomalaislaulajien joululauluja sisältävä albumi. Se julkaistiin vuonna 1994.
Albumin laulut ovat uusia, lukuun ottamatta kappaleita "Valkea joulu", "Helkkää pienet tiu'ut" sekä "Tähti tähdistä kirkkain".
Anthony Gilkison
Anthony Gilkison (3. kesäkuuta 1913 – 13. maaliskuuta 2000 Devon) oli brittiläinen elokuvaohjaaja. Hän osallistui vapaaehtoisena Suomen talvisotaan.
Anthony Gilkison opiskeli Oxfordissa, Heidelbergissä ja Münchenissä. Hän perusti 1930-luvun alussa Englannissa oman elokuvayhtiön. Hän teki varsinkin dokumenttielokuvia, ja läpimurtoteos oli Sankt Moritzia talviurheilukeskuksena esitellyt dokumentti.
Gilkisonin isä ja muut lähisuvun miehet kaatuivat ensimmäisessä maailmansodassa. Suomen talvisodan sytyttyä Gilkison perusti vapaaehtoisryhmän nimeltään "London Fire Volunteers". Neljästäsadasta vapaaehtoisesta kahdeksan valittua saapuivat paloauton kera Suomeen ja osallistuivat Helsingissä sammutustöihin ja myöhemmin karjalaisten evakuointiin. Jatkosodan puhjettua Gilkison palasi kotimaahansa ja osallistui sotaan laskuvarjojääkärinä Pohjois-Afrikassa ja Jugoslaviassa. Siteet Suomeen säilyivät, sillä hän avioitui suomalaisen naisen kanssa ja hänellä oli kesämökki Nauvon saaristossa.
Sotien jälkeen Gilkison työskenteli useissa eri maissa 20th Century Foxin palveluksessa. Lopulta hän perusti oman tv-yhtiön; tästä syntyi myöhemmin kansainvälinen yhtiö Viacom, jonka hallituksen puheenjohtajanakin hän toimi.
The Levellers
The Levellers on englantilainen rockyhtye, joka on ottanut vaikutteita punk- ja folkmusiikista. Vuonna 1988 perustettu yhtye on ollut suosituimmillaan 90-luvun puolivälissä. Yhtyeen vuonna 1995 ilmestynyt albumi "Zeitgeist" ylsi Britannian albumilistan kärkipaikalle.
Joulun tähdet (vuoden 2002 albumi)
Joulun tähdet on eri suomalaislaulajien joululauluja sisältävä albumi. Se julkaistiin vuonna 2002.
RTK
Lyhenne RTK tai RtK voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Anselme Gaëtan Desmarest
Anselme Gaëtan Desmarest (6. maaliskuuta 1784 Pariisi–4. kesäkuuta 1838 Maisons-Alfort) oli ranskalainen eläintieteilijä.
Anselme Gaëtan Desmarestin isä oli geologi Nicolas Desmarest (1725-1815). Hänen poikansa Eugène Anselme Sébastien Léon Desmarest (1816-1889) oli hyönteistieteilijä.
Desmarest kuvaili ja nimesi suuren määrän nisäkkäitä ja myös muutamia lintuja, muun muassa loistokaijan ("Polytelis swainsonii") ja valkokulmanäpsyn ("Poecilotriccus sylvia").
Wissem Naouali
Wissem Naouali (, s. 5. marraskuuta 1983 Menzel Témim, Tunisia) on tunisialainen jalkapallomaalivahti, jonka nykyinen seurajoukkue on Olympique de Béja.
Naouali pelasi pitkään Stade Tunisienin riveissä ja toimi myös joukkueensa kapteenina. Kaudella 2002–2003 hän voitti joukkueen kanssa Tunisian cupin. Kesällä 2008 Naouali päätti siirtyä Monastiriin ja solmi joukkueen kanssa kahden vuoden sopimuksen. Siirto kuitenkin peruuntui ja Naouali jatkoi vielä Stade Tunisienissa kaudella 2008-2009.
Kesällä 2009 Naouali siirtyi Espéranceen, jossa hän voitti ensimmäisellä kaudellaan uransa ensimmäisen Tunisian mestaruuden. Naouali saavutti toisella kaudellaan toisen Tunisian mestaruutensa, sekä uransa toisen Tunisian cupin voiton. Kahden menestyksekkään kauden jälkeen hän siirtyi ES Zarzisiin.
Iron Maidenin diskografia
Iron Maiden on englantilainen heavy metal -yhtye, joka on julkaissut 15 studioalbumia, kuusi livealbumia, viisi kokoelmaa, neljä boksia, neljä EP:tä, 37 singleä, 16 videoitua konserttia ja dokumenttia sekä 36 musiikkivideota.
Iron Maidenin perusti vuonna 1975 basisti Steve Harris. Monien kokoonpanomuutosten jälkeen ensimmäinen levyttänyt kokoonpano oli Paul Di'Anno (laulu), Dave Murray (kitara), Dennis Stratton (kitara) ja Clive Burr (rummut). Iron Maiden julkaisi esikoisalbuminsa "Iron Maiden" vuonna 1980, jolloin yhtye edusti brittiläisen heavy metalin uutta aaltoa.
Adrian Smith tuli kitaristi Dennis Strattonin tilalle vuonna 1981 lähinnä musiikillisten erimielisyyksien takia. Samana vuonna yhtye julkaisi albumin "Killers".
Laulaja Paul Di'Anno erosi yhtyeestä 1981 ja tilalle tuli Bruce Dickinson. Yhtyeen albumit alkoivat nousta listoilla kärkikymmenikköön. Iron Maiden julkaisi "The Number of the Beastin" (1982), joka sijoittui ensimmäiseksi Britannian listoilla. Albumi oli ensimmäinen Yhdysvaltojen RIAAn kultalevyrajan rikkonut Iron Maiden -äänite.
Nicko McBrainista tuli rumpali Clive Burrin seuraaja ja yhtye julkaisi "Piece of Mindin" (1983). Seuraava albumi "Powerslave" (1984) oli hyvässä nosteessa olevan yhtyeen ensimmäinen albumi, jota eivät olleet edeltäneet muutokset kokoonpanossa. 
Iron Maiden laajensi soundiaan vuonna 1986 "Somewhere in Time" -albumilla käyttämällä syntetisaattoria. Albumi "Seventh Son of a Seventh Son" (1988) sijoittui ensimmäiseksi Britannian listoilla. Kokoonpano pysyi samana, kunnes kitaristi Janick Gers korvasi Adrian Smithin "No Prayer for the Dyingin" (1990) aikana.
Yhtyeen seuraava brittilistan ykköseksi sijoittunut albumi oli "Fear of the Dark" (1992). Vuonna 1993 Dickinson erosi yhtyeestä ja aloitti soolouran. Iron Maidenin uudeksi laulajaksi tuli Blaze Bailey. Seuraavat kaksi albumia Bayleyn aikana olivat "puhdittomaksi" ja "mielikuvituksettomaksi" luonnehdittu "The X Factor" (1995) ja "Virtual XI" (1997), jonka jälkeen Bailey lopetti Iron Maidenissa.
Bruce Dickinson ja Adrian Smith palasivat yhtyeeseen vuonna 2000. Iron Maiden teki siten paluun menestyksekkäimpään kokoonpanoonsa, jota vahvisti yhtyeen jäseneksi jäänyt kitaristi Janick Gers. Yhtye julkaisi vielä samana vuonna albumin "Brave New World" ja vuonna 2003 albumin "Dance of Death". Molempien albumien sekä vuonna 2006 ilmestyneen "A Matter of Life and Deathin" myyntiluvut ylittivät Britanniassa jälleen kultarajan.
Iron Maidenin albumeita on myyty maailmanlaajuisesti yli 100 miljoonaa. Se on yksi maailman menestyneimmistä yhtyeistä.
Magic Night
Magic Night on Uriah Heep -yhtyeen helmikuussa 2004 julkaistu livealbumi. Konsertissa esiintyvät erikoisvierailijoina vuosien 1976–79 laulusolisti John Lawton sekä Heather Findlay.
Yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut 1984
Yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1984 Göteborgissa, Ruotsissa. Kisapaikkana oli Scandinavium-halli ja kisojen ajankohta oli 3.–4. maaliskuuta.
Riippuhämähäkit
Riippuhämähäkit (Linyphiidae) on valtava hämähäkkiheimo, jonka lajit tekevät sotkuisen näköiset verkkonsa vaakatasoon. Heimoon kuuluu maailmanlaajuisesti 581 suvussa yli 4300 lajia. Suomessakin lajeja on tavattu lähes 70 eri suvusta. Useimmat lajit ovat varsin pienikokoisia ja lajinmääritys vaatii lähes aina eläimen tutkimista mikroskoopin alla.
Valtavan lajimäärän takia heimon lajisto on monimuotoinen. Raajat voivat olla lyhyet tai melko pitkät; eivät yleensä kuitenkaan kolmea kertaa ruumista pidemmät. Silmiä on kahdeksan ja ne ovat asettuneet kahteen neljän silmän riviin. Eturuumis on yleensä pitkänomainen ja takaruumis naaraalla melko pyöreä ja kookkaammilla lajeilla usein kirjava, koiraiden takaruumis on yleensä sylinterinmuotoinen.
Riippuhämähäkkien seitissä ei ole nähtävissä samaan tapaan selvää rakennetta kuin vaikkapa ristihämähäkeillä. Seitti on viritetty vaakatasoon ja sen yläpuolella on pystysuuntaisia estelankoja. Saalistus toimii siten, että hyönteinen lentää estelankoihin ja putoaa verkkoon, jonka alapinnalla hämähäkki itse oleskelee selkä alaspäin.
Suomen yleisimmäksi hämähäkkilajiksi arvioitu kolmioriippuhämähäkki ("Linyphia triangularis") kuuluu riippuhämähäkkien heimoon.
Urheilukeihäs
Urheilukeihäs on kilpaurheiluun tarkoitettu säännöissä määritelty keihäs.
Miesten keihään tulee olla 2,6 m – 2,7 m pitkä, sen massa on 800 grammaa ja sen painopiste on määritelty. 1.4.1986 IAAF:n Technical Committee määräsi keihään painopistettä siirrettäväksi 4 cm eteenpäin, jotta keihäät eivät niin usein olisi tulleet maahan lappeelleen.
Naisten keihään pituus on 2,2 m – 2,3 m ja massa 600 grammaa. Naisten keihään painopistettä siirrettiin 3 cm eteenpäin 1.4.1999.
Maria Emilie Snethlage
Henriette Mathilde Maria Elisabeth Emilie Snethlage (13. huhtikuuta 1868 Gransee-Kraatz, Brandenburg–25. marraskuuta 1929 Porto Velho, Brasilia) oli saksalais-brasilialainen lintutieteilijä.
Maria Emilie Snethlagen isä oli rovasti Emil Snethlage. Maria opiskeli yksityisesti kotona isänsä opastuksella. Vuonna 1900 hän aloitti luonnonhistorian opinnot Freiburgin yliopistossa ja väitteli filosofian tohtoriksi 1904. Väitöskirjan nimi oli "Über die Frage von Muskelansatz und der Muskulatur bei den Arthropoden". Anton Reichenowin kehotuksesta hän matkusti Brasiliaan Belémiin 1905 ja ryhtyi Emil Goeldin assistentiksi. Vuosina 1914–1922 hän toimi "Museu Paraense Emílio Goeldi"-museon johtajana Belémissä. Tämän jälkeen hän siirtyi Rio de Janeiroon kansallimuseon (Museo Nacional) tutkijaksi ja jatkoi työtään Amazonin alueella.
Maria Emilie Snethlage perehtyi Brasilian linnustoon perinpohjaisesti. Hän kirjoitti kymmeniä artikkeleita tieteellisiin sarjoihin ja laati teoksen "Catálogo das Aves Amazônicas" vuonna 1915. Snethlage kuoli sydänkohtaukseen 1929.
Snethlage valittiin British Ornithologists' Unionin kunniajäseneksi vuonna 1915.
Snethlage kuvaili ja nimesi useita uusia lintulajeja, muun muassa raitavatsakipuajan ("Hylexetastes stresemanni") ja lattanokkanäpsijän ("Hemitriccus minor").