hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Volusianus
Gaius Vibius Volusianus (k. elokuu 253) oli Rooman keisari vuosina 251–253.
Volusianuksen vanhemmat olivat isä Trebonianus Gallus ja äiti Afinia Gemina Baebiana. Hänellä oli myös sisar, Vibia Galla. Volusianuksen isä Trebonianus Gallus nousi keisariksi vuonna 251, kun edellinen keisari Decius oli kaatunut taistelussa gootteja vastaan. Trebonianus Gallus jakoi aluksi keisariuden Deciuksen pojan Hostilianuksen kanssa, ja Volusianus sai tyytyä "caesarin" (apukeisarin) asemaan. Hostilianus kuoli kuitenkin pian kulkutautiin tai mahdollisesti Galluksen murhauttamana, ja Volusianus ylennettiin keisarin asemaan ("augustus"), isänsä uudeksi kanssahallitsijaksi.
Vuonna 253 Moesia Superiorin maaherra Marcus Aemilius Aemilianus kapinoi keisareita vastaan ja lähti armeijan kanssa kohti Italiaa varmistamaan valtansa. Gallus ja Volusianus kokosivat välittömästi armeijan ja marssivat pohjoiseen tavoitteenaan estää Aemilianuksen pääsyn Italiaan. Gallus lähetti myös käskyn senaattori Publius Licinius Valerianukselle tuoda vahvistuksia Reinin alueen provinsseista. Galluksen armeija liikkui kuitenkin hitaasti ja se oli elokuussa 253 ehtinyt vasta italialaisen Interamnan kaupungin edustalle kun tuli tieto, että Aemilianus oli jo päässyt Italiaan ja eteni nopeasti kohti Roomaa. Kun yhteenotto Galluksen ja Aemilianuksen välillä lähestyi, Galluksen sotilaat tekivät oman tilannearvionsa ja tulivat siihen tulokseen, että on aika vaihtaa puolta. Niinpä he murhasivat Galluksen ja tämän pojan Volusianuksen.
Pescennius Niger
Lucius (tai Gaius) Pescennius Niger (noin vuosien 135–140 välillä – 194) oli roomalainen usurpaattori vuosina 193–194. Hän oli Syyrian maaherra, jonka legioonat huusivat Pertinaxin murhan jälkeen keisariksi. Toinen usurpaattori Septimius Severus ehti kuitenkin Roomaan ja tuli lailliseksi keisariksi. Niger lyötiin Issuksessa, ja hänen oli vetäydyttävä. Hän yritti paeta Parthiaan, mutta kuoli. Niger ei koskaan ehtinyt saada Rooman senaatin hyväksyntää, joten häntä ei lasketa lailliseksi keisariksi.
Pescennius Niger syntyi pienessä Aquinumin (nykyinen Aquino, Italiassa) kaupungissa Italiassa noin vuosien 135–140 välillä. Hänen vanhempansa olivat ritarisäätyä. Nigerin isä oli Annius Fuscus ja äiti Lampridia. Niger liittyi nuorena armeijaan ja hän palveli Marcus Aureliuksen aikana auxilia-kohortin prefektinä. Commoduksen aikana hän toimi legioonan tribuunina. Commodus vaikuttui Nigerin kyvyistä ja korotti hänet senaattorisäätyyn entisen preettorin arvonimellä. Tämän jälkeen Niger lähetettiin yhdessä Decimus Clodius Albinuksen kanssa Daakiaan tuntemattomaan virkaan. He toimivat ehkä Daakiaan sijoitettujen legioonien, Legio V Macedonican ja Legio XIII Geminan komentajina. Tänä aikana Niger taisteli sarmaatteja vastaan. Vuonna 185 eräs maantierosvo Maternus piinasi joukkoineen Galliaa ja häneen oli liittynyt myös sotilaskarkureita. Commodus nimitti Nigerin Gallia Lugdunensiksen maaherraksi ja antoi tälle tehtäväksi puhdistaa alue maantierosvoista. Niger hoiti tehtävänsä hyvin ja vuonna 186 Maternus kukistettiin. 180-luvun lopulla Niger toimi lisäkonsulina ("consul suffectus", eli hänet nimitettiin konsulin virkaan keskellä vuotta). Jossakin vaiheessa hän toimi myös tärkeässä virassa Egyptissä. Vuonna 191 Niger nimitettiin Syyrian maaherraksi.
Significant Other
Significant Other on Limp Bizkitin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 22. kesäkuuta 1999. Albumilla yhtye meni enemmän rap-vaikutteiseen musiikkiin kun aikaisemmalla albumilla "Three Dollar Bill, Y’All$.
Albumi julkaistiin kesällä 1999, jolloin yhtye keräsi tunnettavuutta Woodstock '99 keikoilla. Elokuussa julkaistiin albumin ensimmäinen single "Nookie", jonka musiikkivideo pyöri tiuhaan tahtiin MTV-musiikkikanavalla. Vuoden lopussa julkaistiin Method Manin ja DJ Premierin kanssa tehty rap-kappale "N 2gether Now", jonka musiikkivideossa esiintyy mm. Pauly Shore ja Redman. 2000 vuoden alussa julkaistiin kolmas single "Re-Arranged", jonka musiikkivideo kuvaa yhtyeen vankilassa. Musiikkivideo kuvastaa skandaalia koskien yhtyeen keikkoja Woodstock '99 festivaaleilla, jossa laulaja Fred Durstia syytettiin väkivaltaisten mellakoiden yllyttämisessä. Keväällä julkaistiin kenties yksi yhtyeen tunnetuimmista ja menestyneimmistä yhtyeen kappaleista "Break Stuff", jonka musiikkivideota näytettiin musiikkikanavilla lähes tauotta. Musiikkivideolla esiintyy monia tunnettuja julkimoita ja muusikkoja kuten Snoop Dogg, Eminem, Dr. Dre, Seth Green ja Kornin laulaja Jonathan Davis.
Albinus
Decimus Clodius Albinus (25. marraskuuta 147 – 19. helmikuuta 197) oli Rooman keisari. Britannian ja Hispanian legioonat huusivat hänet Rooman keisariksi Pertinaxin murhan jälkeen. Häntä pidetään yleisesti vallananastajana.
Albinus syntyi Pohjois-Afrikassa aristokraattiseen perheeseen. Hän oli Britannian maaherrana. Didius Julianus oli ostanut keisarin viran pretoriaanikaartilta, mutta provinssien joukot kapinoivat. Albinus liittoutui Septimius Severuksen kanssa, joka oli vallannut Rooman ja tullut keisariksi vuonna 193. Kun Severus oli voittanut Pescennius Nigerin, hän lähetti salamurhaajat Albinuksen perään. Syksyllä 196 Albinus julistautui keisariksi ja siirtyi Galliaan joukkoineen. Hän oli aluksi voittoisa seuranneissa taisteluissa. Lopulta Severus voitti hänet ja Albinus teki itsemurhan.
Koska britannialaiset joukot oli siirretty mantereelle, Britannia oli nyt suojaton, ja Severus kohtasi siellä laajaa kapinointia.
Chocolate Starfish and the Hot Dog Flavored Water
Chocolate Starfish And The Hot Dog Flavored Water on Limp Bizkitin kolmas albumi, joka julkaistiin vuonna 2000. Albumi on myyntimenestys, jolta tunnetuiksi nousivat kappaleet ""Take a Look Around"", ""My Generation"", ""My Way"" ja ""Rollin' (Air Raid Vehicle)"". Kappale ""Boiler"" nousi myös pienimuotoiseksi hitiksi kotimaassaan. ""Rollin' (Urban Assault Vehicle)"" julkaistiin "Hurjapäät" - The Fast and the Furious" elokuvan soundtrackilla.
Albumilla yhtye meni lähemmäs rap-vaikutteita, joita oli paljon jo albumilla "Significant Other" (1999). Mm. kappale ""Getcha Groove On"" (Xzibitin kanssa) ja ""Rollin' (Urban Assault Vehicle)"" (DMX, Method Man ja Redman mukana) ovat täysverisiä rap-kappaleita. Albumilla on myös paljon tuttuja rapcore/nu metal-vaikutteita, mm. kappaleilla ""My Generation"" ja ""Hot Dog"". Albumilla yhtye meni myös samalla melodisempaan suuntaan kappaleissa ""The One"", ""Hold On"" ja ""My Way"". ""Hot Dog"" sai paljon huomiota mediassa, sillä se sisälsi 46 "fuck"-sanaa, jonka Fred Durst mainitsee myös kyseisessä kappaleessa.
Albumi myi enemmän kuin edelliset kaksi albumia yhteensä, yhteensä noin 18 miljoonaa kappaletta. Julkaisupäivänään se myi jo platinalevyn verran Yhdysvalloissa. Nykyään se on myynyt Yhdysvalloissa kuusinkertaista platinaa. Suomessa albumi myi tuplaplatinaan oikeuttavan määrän eli yli 50 000 kopiota.Albumi sisältää myös monia muita maineikkaita vierailijoita mm. erilaisissa puherooleissa kuten Ben Stiller ja Mark Wahlberg.
Deszkatemplom
Deszkatemplom (Puukirkko) sijaitsee Miskolcissa, Unkarissa. Reformoidun kirkon käytössä oleva kirkko on rakennettu puusta, mikä ei ole Unkarissa kovin tyypillistä. Nykyinen kirkko on rakennettu vuonna 1999 kopioksi vuonna 1997 tulipalossa tuhoutuneesta kirkosta.
Ensimmäinen Deszkatemplomin paikalla ollut kirkko vihittiin käyttöön 13. syyskuuta 1637. Tieto on kuitenkin suullista perimätietoa eikä se siten ole täysin varma. Ensimmäinen kirjallinen maininta kirkosta on vuodelta 1698. Vuonna 1724 rakennettiin ensimmäinen Deszkatemplomiksi nimitetty kirkko, ja se säilyi muuttumattomana vuoteen 1937 asti, jolloin huonoon kuntoon päässyt kirkko rakennettiin uudelleen. Rakentamisessa käytettiin Transilvaniasta tuotua puuta, ja myös kirkon koristelussa oli transilvanialaisia piirteitä. Vuonna 1997 4. joulukuuta vastaisena yönä eräs mielisairas sytytti kirkon palamaan, ja se paloi maan tasalle. Julkisen keräyksen ja valtiontuen avulla kirkko rakennettiin uudelleen kahdessa vuodessa.
Jan Trøjborg
Jan Trøjborg (14. joulukuuta 1955 – 6. toukokuuta 2012) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko.
Trøjborg toimi Tanskan parlamentin Folketingetin jäsenenä syksystä 1987 vuoden 2005 loppuun, jolloin hänet valittiin kotikaupunkinsa Horsensin pormestariksi. Trøjborgille kertyi vankka ministerikokemus Poul Nyrup Rasmussenin hallitusten ajalta. Hän toimi ministerinä yhtäjaksoisesti lähes yhdeksän vuoden ajan tammikuusta 1993 marraskuuhun 2001 asti, jolloin Anders Fogh Rasmussenin johtama Venstre-puolue voitti parlamenttivaalit.
Koulutukseltaan Trøjborg oli rakennusinsinööri, joksi hän valmistui vuonna 1986. Trøjborg oli vuodesta 1998 vuoteen 2010 naimisissa Janne Lindgaardin kanssa, jonka kanssa hänellä oli kaksi lasta. Hänellä oli kaksi lasta myös aiemmasta liitostaan.
Trøjborg kuoli toukokuussa 2012, 56-vuotiaana, saatuaan sydänkohtauksen.
Malev
Malev (vir. 'sotajoukko') on virolainen komediallinen seikkailuelokuva vuodelta 2005. Elokuva sijoittuu vuoteen 1208 ja kuvaa humoristisesti virolaisten vaiheita Euroopan suurvaltapolitiikassa. "Malev" parodioi historiallisia seikkailuelokuvia Monty Pythonin tyyliin. Elokuvan alaotsikko ”Läti Henrik valetas!” (Henrik Lättiläinen valehteli!) viittaa Henrikin Liivinmaan kronikkaan.
Mariann Fischer Boel
Else Mariann Fischer Boel (s. 15. huhtikuuta 1943) on tanskalainen liberaalin Venstre-puolueen poliitikko. Hän toimi Barroson komission maatalouskomissaarina marraskuusta 2004 helmikuuhun 2010.
Kotimaassaan Tanskassa Fischer Boel toimi ennen komissaarinimitystään joulukuusta 1990 lähtien Tanskan parlamentin eli Folketingetin jäsenenä ja marraskuusta 2001 elokuuhun 2004 Anders Fogh Rasmussenin johtaman hallituksen elintarvike-, maatalous- ja kalastusministerinä. Kansanedustajaurallaan hän toimi kolmen eri valiokunnan puheenjohtajana: 1994–1998 elintarvike-, maatalous- ja kalastusasiain valiokunnan, 1998–1999 kauppa- ja teollisuusvaliokunnan ja 1999–2001 verovaliokunnan johdossa. Kunnallispolitiikan tasolla Fischer Boel toimi vuodesta 1982 vuoteen 1991 ja uudelleen vuosina ja 1994–1997 Munkebon kunnanvaltuuston jäsenenä.
Vibraattori
Vibraattorilla tai vibralla voidaan tarkoittaa ainakin:
Nilosaharalaiset kielet
Nilosaharalaisten kielten kielikunnan muodostaa noin 160 Afrikassa, pääosassa Niilin ja Charin yläjuoksujen tuntumassa puhuttavaa kieltä. Vuonna 1987 näiden kielten puhujia oli arvion mukaan yhteensä noin 11 miljoonaa, joista käytetään myös yhteisnimitystä nilootit. Kielikunnan sisäinen kirjo on laaja ja onkin kiistanalaista, pitäisikö se jakaa useampaan pienempään kielikuntaan. Nilosaharalaisia kieliä on tutkittu huomattavasti vähemmän kuin suurempia kielikuntia.
Marie Under
Marie Under (27. maaliskuuta 1883 Tallinna Viro – 25. syyskuuta 1980 Tukholma Ruotsi) oli virolainen runoilija.
Under oli Viron 1900-luvun vaikutusvaltaisimpia kirjailijoita mutta joutui toisen maailmansodan loppuvaiheissa pakenemaan Ruotsiin, missä vietti loppuelämänsä. Neuvostovalta julisti hänet kansanviholliseksi. Hänen runojensa julkaiseminen ja levittäminen kiellettiin ja hänen teoksensa hävitettiin.
Under syntyi Tallinnassa. Hänen vanhempansa olivat Friedrich Under ja Leena Under (o.s. Kerner). Hän kävi Tallinnassa saksankielistä yksityiskoulua vuosina 1891–1900. Under ja Karl Hackerin avioituivat 1902 ja muuttivat Moskovaan. Under palasi perheenäitinä Tallinnaan 1906. Venäjän vallankumouksien välisenä aikana 1917 Under liittyi uusia kirjallisuudenmuotoja edistävään Siuru-ryhmään.. Hän julkaisi ensimmäisen varsinaisen kirjansa, runokokoelman Sonetid samana vuonna ollessaan jo 34-vuotias). Vielä tässä vaiheessa Underin runoelmat olivat kevyehköjä luonnon ja rakkauden ylistyksiä.
Sekasortoinen vallankumous ja ensimmäinen maailmansota vaikuttivat Underin tuotantoon, ja 1920-luvun alussa hän keskittyi runoissan yhteiskuntaa käsittelevään muotoon. 1920-luvun puolivälistä alkaen kriitikot alkoivat muualla Euroopassa kiinnostua hänestä. Underin runotuotanto saavutti määrällisen huippunsa 1920-luvun lopulla, mutta arvostus ja maine olivat suurimmillaan ennen toista maailmansotaa.
Vuonna 1935 julkaistusta teoksesta "Kivi südamelt" lähtien Under suuntasi taas uuteen suuntaan, ja tällä kertaa hän pyrki käsittelemään runoissaan ikiaikaisia ihmisen perusongelmia: sota ja rauha, viha ja rakkaus, kuolema ja sen viivyttäminen. Tätä suuntausta hän noudatti koko sota-ajan kuolemaansa saakka. 1944 Under muutti Ruotsiin Tukholman Mälarhöjdeniin, missä hän asui puolisonsa Arthur Adsonin kanssa, josta oli tullut hänen puolisonsa 1924. Underin kirjallinen tuotanto väheni merkittävästi 1960-luvun alussa. Under on haudattu Tukholmaan Skogskyrkogårdenin hautausmaalle.
Fred Durst
William Frederick "Fred" Durst (s. 20. elokuuta 1970 Jacksonville, Florida, Yhdysvallat) on nu metal -yhtye Limp Bizkitin laulaja ja Wes Borlandin lähdettyä Limp Bizkitistä myös kitaristi. Durst on myös yhtyeen johtohahmo. Durstin kastetodistuksessa lukee nimi Frederick Allen Mayne III. Durstin vanhemmat erosivat hänen ollessaan lapsi, ja äidin avioiduttua uudestaan Durst sai uuden nimen William Frederick Durst.
High Schoolin jälkeen Durst liittyi Yhdysvaltojen merivoimiin, mutta armeijaura jäi lyhyeksi Durstin murrettua ranteensa lautaillessaan lomalla. Armeijan jälkeen hän työskenteli surffauskaupoissa ja tatuoijana. Kerrotaan, että kun Korn oli keikalla Jacksonvillessä, kävivät yhtyeen basisti Reginald "Fieldy" Arvizu ja kitaristi Brian "Head" Welch Durstin tatuoitavana, jolloin hän antoi heille Limp Bizkitin demon, jonka seurauksena yhtye sai levytyssopimuksen.
Durst toimii paitsi Limp Bizkitin johtohahmona, myös varatoimitusjohtajana Interscope-levy-yhtiössä, ja hän kuuluu Flip- ja Flawless-levy-yhtiöiden johtokuntiin. Hän on myös ohjannut musiikkivideoita muun muassa Limp Bizkitille, Kornille ja Staindille.
Durst on ollut naimisissa kerran, ja hänellä on tytär Adriana (s. 1990) ja poika Dallas (s. 2001).
Vuonna 2006 Durst ajoi Los Angelesissa tahallaan kahden ihmisen päälle mutta selvisi sakoilla ja ehdonalaisella. Durst on istunut vankilassa pahoinpideltyään miehen, jonka kanssa hänen silloinen tyttöystävänsä petti häntä.
Torakat
Torakat ovat "Blattodea"-alalahkoon kuuluvia, muodoltaan litteähköjä ja äärimmäisen sitkeitä hyönteisiä. Eurooppalaisissa kaupunkiympäristöissä torakat ovat noin 2–5 cm pitkiä, mutta muualla maailmassa ne voivat kasvaa jopa 10 cm:n pituisiksi. Toisin kuin sitkeä kaupunkitarina väittää, torakat eivät kestä poikkeuksellisia määriä ionisoivaa säteilyä verrattuna muihin hyönteisiin. Eri torakkalajeja on noin 4 000.
Suomessa yleisin asuntotorakka on russakka ("Blatta germanica"), joka on kohtalaisen pienikokoinen torakkalaji (8–13 mm pitkä). Se elää pienissä yhdyskunnissa sopivan lämpimissä (20–30 °C) ja kosteissa tiloissa. Se hakeutuu uunin ympäristöön, lämpöpattereiden taakse ja lämpöputkistojen läpivienteihin. Litteän muotonsa ansiosta torakat mahtuvat erittäin ahtaisiin paikkoihin. Niitä on löydetty kasautuneena muun muassa valokatkaisijan suojalevyn taakse. Russakka hakee pimeässä keittiöstä ravinnokseen mm. viljatuotteita, kasviksia ja lihaa. Muita Suomen oloissa sisätiloissa tavattavia lajeja russakan ohella ovat ruotsintorakka ("Blatta orientalis"), ranskantorakka eli ”tv-torakka” ("Supella longipalpa"), sokeritorakka eli amerikantorakka ("Periplaneta americana") ja australiantorakka ("Periplaneta australasiae").
Luonnonvaraisina lajeina Suomessa esiintyvät metsätorakka ("Ectobius sylvestris") ja lapintorakka ("Ectobius lapponicus").
Torakoita on pidetty haitallisina ja vastenmielisinä eläiminä, sillä ne muun muassa pilaavat ruokavarastoja. Torakat ulostavat ruokailupaikoilleen ja näin aiheuttavat ruoan pilaantumista ja vaarallisiakin tauteja ihmisille. Niiden on myös uskottu imevän ihmisten verta. Torakat ovat selviytyviä ja sopeutuvia eläimiä, joita on ollut vaikea hävittää ihmisten kodeista, kun ne ovat kerran niihin asettuneet. Talon torakoiden hävittäminen vanhanaikaisilla myrkyillä on usein vaatinut niin paljon myrkkyä, että ihmistenkin on ollut epäterveellistä asua talossa vähään aikaan. Koko talo täytyy myrkyttää kerralla – esimerkiksi yksittäisen kerrostaloasunnon myrkyttäminen ei riitä, sillä torakat tulevat pian takaisin toisista asunnoista.
Nykyisin tiettyjä torakoita, kuten ”madagaskarintorakkaa” "Gromphadorhina portentosa", ”suklaatorakkaa” "Shelfordella tartara", ”argentiinantorakkaa” "Blaptica dubia", ”pääkallotorakkaa” "Blaberus craniifer", ”valepääkallotorakkaa” "Blaberus discoidalis" ja ”jättiläistorakkaa” "Blaberus giganteus" sekä "Archimandrita tessellata" ja "Nauphoeta cinerea" -lajeja, kasvatetaan Suomessakin terraarioissa lemmikkeinä pidettävien liskojen ja lintuhämähäkkien ravintoeläimiksi.
Sanat "russakka" ja "torakka" ovat lainaa venäjän kielestä. Sanan russakka vastine venäjässä, "prusak" (translitterointi), tarkoittaa ensisijaisesti preussilaista, mutta sanaa on käytetty myös torakoiden nimityksenä, jossa merkityksessä sana on omaksuttu myös suomen ja karjalan kieliin. Alun perin russakka ja torakka olivat suomessa vain vaihtoehtoiset nimitykset torakoille, mutta sittemmin luonnontieteellisen lajien määrittelyn myötä on päätetty, että torakoilla tarkoitetaan koko lahkoa, kun taas russakalla tarkoitetaan suomalaisille tutuinta torakkalajia.
Anedjib
Anedjib oli muinaista Egyptiä 1. dynastian aikaan vuoden 2925 eaa. tienoilla hallinnut faarao.
Isänsä ja edeltäjänsä tavoin Anedjib kuvattiin päässään Egyptin kaksoiskruunu, joka symboloi hänen valtaansa Ylä- ja Ala-Egyptissä. Anedjibin hallituskaudella oli kuitenkin ilmeisesti jatkuvia mellakoita ja kapinoita, jotka saattavat osoittaa, että Anedjib hallitsi vain toista maata. Myöhemmin hallituskautensa aikana hän alkoi käyttää itsestään titteliä ""kaksi herraa"" painottaakseen valtaansa koko Egyptiin.
Anedjib otti vaimokseen ja kuningattarekseen Betrest-nimisen naisen, joka ilmeisesti oli suoraa sukua aikaisemmille kuninkaille. Näin Anedjib pyrki "laillistamaan" valtansa. Hän saattoi myös anastaa vallan itselleen. Tähän viittaa mm. se, että Anedjibin nimi korvattiin hänen seuraajansa nimellä ja hänen rakennuttamiaan monumentteja turmeltiin.
Anedjib on ensimmäinen Sakkaran kuningasluettelossa mainituista kuninkaista, mikä viittaisi siihen, että hän ei ole suoraa sukua memfisläisille kuninkaille.
Anedjibin hallituskaudelta on säilynyt häntä itseään kuvaavia patsaita, jotka ovat vanhimmat löydetyt faaraota kuvaavat patsaat.
Anedjibin oma hauta on varsin yksinkertainen ja koristelematon, mutta hänen hallituskaudellaan eläneen Nebitka-nimisen henkilön (mahdollisesti Anedjibin visiiri) suurta hautaa pidetään Djoserin porraspyramidia edeltäneenä askeleena arkkitehtuurisessa suunnittelussa.
Tilsitin sopimus
Tilsitin sopimus oli Ranskan keisari Napoleonin ja Venäjän tsaari Aleksanteri I:n välillä Tilsitissä 7. heinäkuuta 1807 solmittu rauhan- ja liittosopimus. Kaksi päivää myöhemmin Napoleon solmi Tilsitissä rauhan myös Preussin kanssa, mikä päätti neljännen liittokunnan sodan.
Aselepo Ranskan sekä Venäjän ja Preussin välillä oli solmittu 21.–25. kesäkuuta.
Napoleonin ja Aleksanterin neuvottelupaikkana toimi Niemenjokeen ankkuroitu lautta. Sopimuksen perusteella osapuolet sitoutuivat paitsi rauhaan myös keskinäiseen liittoon. Napoleonin kannalta kyse oli merkittävästä edistysaskeleesta, koska hän sai aiemmin vastahakoisen Venäjän viimein mukaan ajamaansa Britannian mannermaasulkemukseen, jonka toimivuus oli riippuvainen sen tiiviydestä.
Sopimuksen perusteella Venäjä sitoutui välittämään rauhaa Ranskan ja Britannian välille. Edelleen, mikäli rauhantunnustelut epäonnistuisivat, Venäjä katkaisisi diplomaattisuhteensa Lontooseen ja tarvittaessa painostaisi mannermaasulkemukseen sitoutumattomat Portugalin, Tanskan ja Ruotsin mukaan saartoon.
Vastaavasti Ranska lupautui välittämään rauhaa sodassa olevien Venäjän ja Turkin välille, sekä tukemaan Venäjän valloituksia Turkin kustannuksella Euroopassa, mikäli Turkki ei suostuisi rauhanehtoihin.
Tsaari Aleksanterin tavoin myös Preussin kuningatar Luise neuvotteli henkilökohtaisesti Napoleonin kanssa, mutta Napoleon ei suostunut lieventämään Preussilta vaadittuja ankaria rauhanehtoja. Rauhansopimuksessa Preussi menetti puolet alueistaan, mukaan lukien kaikki sen Puolan jaoissa 1793 ja 1795 saamat alueet sekä kaikki Elben länsipuoliset alueet. Preussin alue kutistui 231 000 neliökilometristä 119 000 neliökilometriin. Preussin luovuttamista alueista muodostettiin muun muassa Ranskan vasallivaltioiksi tarkoitetut Westfalenin kuningaskunta sekä Varsovan suurherttuakunta. Preussi joutui myös osallistumaan mannermaasulkemukseen. Lisäksi Preussi joutui maksamaan 120 miljoonaa frangia sotakorvauksia, ja Ranskan joukot miehittäisivät maata kunnes koko summa olisi maksettu.
Tilsitin sopimuksella oli suuri merkitys Suomen historian kannalta, koska Ruotsin kuningas Kustaa IV Aadolf oli vastustanut Napoleonia väsymättä eikä nytkään halunnut antaa periksi. Kovan diplomaattisen taivuttelun osoittauduttua tuloksettomaksi Aleksanteri julisti Napoleonin painostuksesta Ruotsille Suomen sodan nimellä tunnetun sodan vuonna 1808. Sen seurauksena Suomi liitettiin osaksi Venäjää.
Tilsitissä saavutettu kahden suurvallan yksimielisyys jäi kuitenkin lyhytaikaiseksi, sillä jo 31. joulukuuta 1810 Aleksanteri salli brittiläisten alusten jälleen saapua venäläisiin satamiin. Päätöksen taustalla oli Napoleonin oma yritys helpottaa maansa talousongelmia sallimalla määrättyjen puolueettomien alusten välittää Ranskan ja Britannian välistä kauppaa. Lopulta, alle viisi vuotta sopimuksen solmimisen jälkeen, Tilsitin sopimuskumppanit ajautuivat sotaan, jonka tulos oli ratkaiseva Napoleonin kohtalon.
Crowleyn lista
Crowleyn lista on Gregory Douglasin Cryptome.org-sivustolla julkaisema lista, jonka hän väitti saaneensa Yhdysvaltain keskustiedustelupalvelun CIA:n salaisten operaatioiden apulaisjohtajalta, Robert Trumbull Crowleylta. Listaan liittyvän salaliittoteorian mukaan Crowley antoi listan joillekin sanomalehtimiehille ennen kuolemaansa (8. lokakuuta, 2000). Listan väitetään sisältävän tiedot 2 619:stä CIA:n luottotoimittajasta, joille CIA antoi parempia tietoja juttujen aiheiksi. Lisäksi nämä toimittajat toimivat CIA:n hyväksi kirjoittamalla mediaan epätosia uutisia yleisen mielipiteen muuttamiseksi.
Näitä Crowleyn monikansallisella listalla olevia henkilöitä, joista monet olivat saattaneet olla yhdysvaltalaisten tiedustelupalvelujen palveluksessa ennen CIA:n luottotoimittajiksi ryhtymistään, ei pidetä varsinaisina tiedustelupalvelun jäseninä. Tämän mediayhteistyön voimaa arvioi CIA:n Frank G. Wisner sellaiseksi, että heidän avullaan CIA voisi saada millaisen tahansa sanoman tai mielikuvan julkisuuteen.
Listan ainoa suomalainen on mm. Helsingin Sanomia ja Ilta-Sanomia kustantavan Sanoma Newsin pääomistaja Aatos Erkko.
Nimiluetteloa tarkastelleiden mukaan luettelo ei ole luultavasti peräisin Crowleylta, vaan se on vuoden 1996 Association of Former Intelligence Officersin jäsenluettelo, johon on lisätty 106 nimeä.
Nimilista
Nimilista on joukko ihmisten nimiä, jotka listan aiheen osalta liittyvät läheisesti toisiinsa. Nimilistoja käytetään arkisissa tilanteissa esimerkiksi nimenhuudon yhteydessä. Yleisesti tunnetuilla nimilistoilla on usein negatiivinen sävy.
Nimilistat ja niiden aktiivinen käyttäminen lehdistössä, radiossa, televisiossa ja muissa mahdollisissa tiedotusvälineissä mahdollistaa epäilysten herättämisen listalla olevia kohtaan ja vaikeuttaa heidän toimintaansa. Äärimmäisissä tapauksissa nimilistat voivat olla listalla oleville jopa hengenvaarallisia kriisi- tai sotatilanteessa.
Nimilistoja käytetään muun muassa tietovuotojen yhteydessä, millä pyritään vaikuttamaan politiikkaan, hallintoon tai päätöksentekoon vaikuttavaan yleiseen mielipiteeseen.
Suomessa nimilistoja on käytetty politiikan välineenä 1990-luvun jälkeen useaan otteeseen mm. toimittaja Olli Ainolan paljastaman Tiitisen listan olemassaolon ja Ruusupuu-listan yhteydessä. Suomessa käsittelemättömäksi jäänyt lista on Crowleyn lista. 1970- ja 1980-luvulla puhuttiin Tehtaankadun listasta, jolle oli kerätty suomalaisten puolueiden edustajien Neuvostoliiton suurlähetystölle tekemiä ilmoituksia oman puolueensa todennäköisesti neuvostovastaisista voimista. 1930-luvulla työnantajat keräsivät ns. mustia listoja kommunisteista heidän palkkaamisensa estämiseksi. Mustiksi listoiksi on nimitetty yleensä luetteloita epäsuosioon joutuneista tai epäluotettavista henkilöistä.
Yhdysvaltain presidentti Richard Nixon laati omaan käyttöönsä ”vihollislistan”, jossa lueteltiin hänen poliittisia vastustajiaan. Nixonin nimilista tuli vuonna 1973 julkisuuteen ja herätti paljon huomiota. Monet Nixonin vastustajat olivat suorastaan ylpeitä nimensä esiintymisestä listalla.
Korvetti
Korvetti tarkoittaa sotalaivatyyppiä. Nimitystä käytetään sekä purjelaivojen aikakaudesta että nykyaikaisista laivastoista puhuttaessa.
Korvetti oli purjealusten aikakaudella laivatyyppi, jolla oli fregatin takila, mutta oli sitä pienempi. Korvettien uppouma on noin 1 000 tonnia. Korvetissa oli vain yksi tykkikansi, ja tykit sijaitsivat aluksen yläkannella. Nimi "korvetti" tulee ranskan kielestä. Korvettia pienempi alus oli sluuppi, jossa oli yleensä kuunaritakila.
Ison-Britannian merivoimat otti termin uudelleen käyttöön luokituksena vuosina 1939–1940 tilatuille hävittäjää pienemmille Flower-luokan aluksille.
Nykyään korvetilla tarkoitetaan pienimpään kokoluokkaan kuuluvia, noin 500–1 500 tonnin uppouman omaavaa sota-alusta, jota käytetään pintatorjuntaan. Korvettia pienempiä taistelevia sota-aluksia ovat vain ohjus-, torpedo- ja vartioveneet. Suurempia aluksia nimitetään hävittäjiksi.
Nykyään korvetit kuuluvat useiden maiden moderneihin laivastoihin. Niitä on käytössä muun muassa Ruotsin, Saksan, Italian, Etelä-Afrikan, Intian, Kiinan, Israelin, Turkin, Puolan, Kreikan ja Venäjän merivoimilla. Suomessa käytössä olleet Turunmaa-luokan tykkiveneet Turunmaa ja Karjala olivat kansainvälisen luokituksen mukaan korvetteja.
Uusinta teknologiaa edustavat ruotsalaiset Visby-luokan ohjuskorvetit, jotka otettiin käyttöön vuosina 2000–2006. Yhdysvalloissa on kehitteillä uuden sukupolven rannikkotaistelualus (). Alustyypin ensimmäinen edustaja USS Freedom (LCS-1) valmistui vuonna 2006. Kehitystyö on ollut vaikeuksissa kustannuksien karattua hallinnasta.
Kuivatislaus
Kuivatislaus eli pyrolyysi (myös "destruktiivinen tislaus") on kemiallinen reaktio, jossa orgaanisia kiinteitä aineita hajotetaan kuumentamalla hapen pääsemättä vaikuttamaan prosessiin. Nimitys johtuu siitä, että aine fraktioidaan ("tislataan") sellaisenaan (kuiviltaan); kyse ei kuitenkaan ole, kuten tislauksessa, aineensiirron yksikköoperaatiosta (fysikaalisesta reaktiosta), vaan kemiallisesta reaktiosta. Kuivatislaus on voimakkaasti pelkistävä reaktio, ja se pilkkoo makromolekyylejä komponentteihinsa, rikkoo estereitä ja amideja, ja erottaa pieniä molekyylejä. Tavallisimmat kuivatislaustuotteet (alitteet) ovat koksi, terva ja sysi. Tisleenä saatuja tuotteita ovat vesi, hiilimonoksidi, erilaiset hiilivedyt, etikkahappo, metanoli, ammoniakki, fenolit ja orgaaniset emäkset.
Pyrolyysissä käytetään joko vakuumia ("tyhjiöpyrolyysi") tai inerttiä atmosfääriä, kuten typpeä syrjäyttämään ilman happi. Teollisuuden pyrolyysireaktiot tehdään pääsääntöisesti 200 - 500 °C:n lämpötilassa.
Teollisuudessa kuivatislataan muun muassa puuta, kivi- ja ruskohiiltä, turvetta ja hartsia. Puun kuivatislausta ovat muun muassa miilunpoltto ja tervanpoltto. Puun kuivatislauksessa eli puunhiillossa saadaan muun muassa tervaa, etikkahappoa, metanolia, asetonia ja tärpättiä. Kivihiilen kuivatislauksessa saadaan valokaasua, koksia, ammoniakkia, raakaa bentseeniä sekä kivihiilitervaa. Tervanpoltto on eräs kuivatislauksen perinteinen sovellus. Nykyaikainen rauta- ja terästeollisuus sai alkunsa vasta Abraham Darby I:n kehitettyä 1709 kivihiilen pyrolyysin, jolla saatiin masuunin raaka-aineeksi kelpaavaa koksia.
Kuivakkokasvi
Kuivakkokasvi eli kserofyytti on kasvi joka on rakenteellisilta (kseromorfinen) ja fysiologisilta ominaisuuksiltaan sopeutunut selviytymään kuivalla kasvupaikalla. Kserofyyttejä esiintyy kaikenlaisissa ympäristössä - ei vain niissä mitkä näyttävät kuivilta, kuten aavikoilla. Kaktukset ja muut mehikasvit eli sukkulentit sekä ananaskasvit, joita löytyy sademetsistä ovat yhtä lailla kserofyyttejä. Useilla kasveilla jotka elävät arktisilla alueilla on myös kserofyyttisiä ominaisuuksia, koska vesi on kauan aikaa jäässä. Kserofyyttejä on myös hiekkarannoilla, kivisillä rannikoilla sekä satunnaisilla hiekkadyyneillä.
Kserofyytin ominaisuuksia ovat veden vähäinen haihduttaminen, mutta samalla mahdollisimman suuren vesimäärän säilyttäminen. Kserofyytin vastakohtana ovat kosteikkokasvit eli hydrofyytit.
Kosteikkokasvi
Kosteikkokasvi eli hydrofyytti on fysiologisilta ominaisuuksiltaan kostealle kasvupaikalle sopeutunut kasvi. Tarkemmin sanottuna kasvi kasvaa vedessä, vetisessä maassa tai maassa, joka kostuu säännöllisesti. Esimerkiksi lumpeet ja jotkin vuokot ovat hydrofyytteja. Kosteikkokasveja ovat myös ruohovartiset rantakasvit, kuten rentukka, järvikorte ja sarakasvit. Myös sammalet ovat kostean paikan kasveja. Kosteikkokasveja on myös trooppisissa sademetsissä sekä lehdoissa. Hydrofyytin vastakohtana ovat kuivakkokasvit eli kserofyytit. Vesikasveja on viittä tyyppiä: pohja-, uppos- ja kelluslehtiset sekä irtokellujat ja ilmaversoiset.
Joitakin kosteikkokasveja käytetään kosteikkopuutarhassa.
Hydrofyyttien ominaisuuksia:
Heckler &amp; Koch G36
Heckler & Koch Gewehr 36 (valmistajan mukaan "G36", Bundeswehrin mukaan "Gewehr G36, Kaliber 5.56 mm x 45") on Länsi-Saksassa 1980- ja 1990-luvuilla suunniteltu modulaarinen rynnäkkökivääri. Se on ollut jalkaväen pääaseena Bundeswehrissä vuodesta 1997 ja Espanjan armeijan käytössä vuodesta 1999.
Aseen rakenteessa on korvattu kaikki mahdolliset metalliosat korkealaatuisella muovilla sellaisilla paikoissa, joissa metallin käyttö ei ole välttämätöntä. Esimerkiksi aseen runko on hiilikuituvahvisteista polyamidia, jossa vain suurimmalle rasitukselle joutuviin kohtiin on lisätty ruostumattomasta teräksestä tehtyjä osia.
Aseessa on kiinteä 3.5 kertaisesti suurentava optinen tähtäin, jonka päällä punapistetähtäin.
G36-aseesta on erilaisia variaatioita kuten esimerkiksi lyhennetty versio G36K (K on lyhenne sanasta "kurz" ’lyhyt’), vielä edellistäkin lyhyempi kompaktiversio G36C (C=Compact=kompakti) josta on poistettu optiset tähtäimet joiden tilalla on STANAG-kisko ja diopteritähtäimet, sekä ulkomaanvientiin tehdyt versiot G36E ja G36KE joista puuttuu punapistetähtäin.
Siitä on valmistettu myös raskaspiippuista, sadan patruunan C-Mag-kaksoisrumpulippaalla ja haaratuella varustettua MG36-tulitukiversiota.
Aseesta on myös muun muassa tukistaan, tähtäimistään ja lippaaltaan muutettu itselataava siviiliversio SL8.
Suomen rajavartiolaitoksen valmiusjoukkueiden käytössä on G36C -malli. Myös Suomen Poliisilaitosten VATI-ryhmät saivat lokakuusta 2009 alkaen käyttöönsä G36C -mallit.
G36 on päätetty korvata saksan armeijassa uudella aseella lähivuosina, ase on todettu huonoksi. Kuumetessaan siitä tulee epätarkka eikä ase sovellu pitkiin taisteluihin, jollaisista on raportteja Afganistanista. Maaliskuussa 2015 puolustusministeri Ursula von der Leyen antoi medialle lausunnon jonka mukaan ongelman juurisyy on aseen painoa pienentävä suunnittelu. Tämä perustui tarkastajakenraali Volker Wiekeriltä saatuun kirjeeseen jossa viitattiin armeijan sisäiseen raporttiin. Raportin mukaan sadan metrin matkalla osumaprosentti tippuu seitsemään prosenttiin kun aseen ja ulkolämpötilan ero on yli 30 astetta.
Saksan armeijan oma vaatimustaso osumatodennäköisyydelle on 90 prosenttia.
Ahe
Ahe on koralliatolli Tuamotun saariryhmässä Ranskan Polynesiassa. Se sijaitsee Manihin saaresta lounaiseen ja pääsaari Tahitista noin 450 kilometriä koilliseen. Ahella oli 491 asukasta vuoden 2017 väestönlaskennassa, ja sen ainoa kylä on Tenukupara, jonka asukasluku on noin 100.
Atolli on pinta-alaltaan 183 neliökilometriä, josta laguuni peittää noin 145 neliökilometriä. Laguunilta on yhteys ympäröivään mereen.
Suomuhauki
Suuri suomuhauki on Kalevalan sankarien esteeksi asettuva jättiläismäinen kala.
Väinölän sankarien pursi pysähtyy pinnan lähellä kellottelevan suomuhauen selkään. Väinämöinen tappaa miekallaan kalan, ja tekee sen leukaluusta ensimmäisen kanteleen. Toinen suomuhauki asuu Tuonen joessa. Ilmarinen saa Pohjolan emännältä tehtäväksi tämän suomuhauen pyytämisen, palkaksi Pohjolan neidosta. Ilmarinen takoo rautaisen kokon, joka iskee kyntensä haukeen, ja nostaa sen vedestä. Kokko on kuitenkin tuhma, se syö luvatta kalaa, ja turmellun kalan saanut Pohjolan emäntä epäröi luovuttaa neitoa.
Huumorifantasia
Huumorifantasia on fantasiakirjallisuuden alalaji, joka on tyyliltään ja tavoitteiltaan humoristinen. Huumorifantasian tarinat sijoittuvat tavallisesti kuvitteellisiin maailmoihin, ja ne sisältävät usein parodisia viittauksia muihin fantasiakirjoihin. Huumorifantasiaa on kutsuttu joskus myös matalaksi fantasiaksi erotuksena korkeaan fantasiaan, joka on tyyliltään vakavaa. Nykyisin matala fantasia kuitenkin erotetaan omaksi alalajikseen.
Terry Pratchettin Kiekkomaailma-kirjoja pidetään hyvänä esimerkkinä huumorifantasiasta.
Pohjan neito
Pohjan neito on kuvanveistäjä Viljo Savikurjen vuonna 1967 valama pronssipatsas, joka kuuluu Oulun kaupungin julkisten veistosten kokoelmaan. Teosta pidetään yhtenä Savikurjen onnistuneimmista ulkoveistoksista. Pohjanmaa Oy lahjoitti veistoksen kaupungille 50-vuotisjuhlansa kunniaksi, ja se sijoitettiin yrityksen pääkonttorin eteen Lyötynpuistoon, keskustan Vanhatullin kaupunginosaan. Veistoksen mitat ovat 140×56×166 cm.
Patsasta on joskus kutsuttu ”Oulun Havis Amandaksi”, koska aikaisemmin ylioppilaat lakittivat neidon vappuisin.
Meksikonrevonhäntä
Meksikonrevonhäntä eli amarantti ("Amaranthus hypochondriacus") on revonhäntäkasveihin kuuluva ruohovartinen kasvi, jota kasvatetaan sen ravintopitoisten siementen takia.
Meksikonrevonhäntää kasvaa jopa 3,5 metriä korkeaksi. Sen varsi on pysty, lehdet soikeita ja kukinto laaja, haarova tähkä, joka on lajikkeesta riippuen joko punainen tai vihreä.
Meksikonrevonhäntää kasvatetaan Keski-Amerikassa 1 000–1 500 metrin korkeudessa.
Meksikonrevonhäntä oli muinaisten asteekkien jokapäiväistä ruokaa. Se on pienijyväistä valeviljaa, joka sisältää runsaasti kalsiumia, kaliumia, sinkkiä, foolihappoa, rautaa ja kuitua. Aminohapoista amarantti sisältää erityisesti metioniinia ja lysiiniä. Meksikonrevonhäntää voi ostaa luontaistuotekaupoista, ja sitä lisätään joihinkin riisikakkuihin. Ruoanlaitossa jyvät kannattaa paahtaa kevyesti ennen kypsennystä, jolloin maku paranee. Meksikonrevonhännässä on vehnään verrattuna kolminkertainen määrä kuitua ja viisinkertainen määrä rautaa sekä maitoon verrattuna kaksinkertainen määrä kalsiumia.
Matti Kurki
Matti Kurki on kansantaruissa esiintyvä pirkkalaispäällikkö. Matti Kurki -aiheisia kansantarinoita on talletettu paljon Vesilahden ja Pirkkalan ympäristössä, mutta myös kauempaa aina Lappia myöten. Ensimmäinen kirjallinen lähde Matti Kurki -aiheisista tarinoista on 1600-luvulta. Matti Kurkea on joskus pidetty todellisena historiallisena hahmona, mutta tämän tueksi ei ole mitään todisteita.
Matti Kurjen isoisä oli tarinoiden mukaan koko Satakunnan kuningas.
Tunnetuin Matti Kurki -tarina koskee "Maamme kirjassakin" kuvattua kaksintaistelua novgorodinkarjalaisen jättikokoisen miehen Pohdon kanssa. Taistelu olisi tarinoiden mukaan käyty sopimuksen mukaan Laukon kartanon mailla noin 500 metriä päärakennuksesta sijaitsevalla Pohdonsaarella, muistuttaen skandinaavien holmgång-kaksintaistelua. Saarelle sai mennä kaksi soturia, joista vain toinen sai palata takaisin. Pohto ei noudattanut kaksintaistelun sääntöjä, vaan löi ennenaikaisesti Matti Kurjen oikean käden irti (toisissa tarinoissa vain muutamia sormia). Matti Kurki kuitenkin käytti miekkaansa vasemmalla kädellään, ja tappoi Pohdon. Pohdon kanssa Suomeen tunkeutuneet viholliset lähtivät tästä kuultuaan pakoon, ja heitä tapettiin suurin joukoin. Ruotsin kuningas kuuli voitosta, ja teki palkkioksi Kurjesta aatelisen.
Erääseen tarinaan liittyy kansanomainen selitys Kurki-nimen alkuperästä. Pohto olisi lyötyään sanonut tuskaisen Matin hyppivän kuin kurki. Matti sanoi kuitenkin osaavansa myös lentää ja löi Pohdon pään poikki.
Kansantarinoiden mukaan Matti Kurki olisi ollut Kurki-suvun kantaisä ja saanut Laukon kartanon maat palkkioksi urotöistään Ruotsin kuninkaan hyväksi. Henkilön epäillään eläneen 1200-luvun lopulla ja kyseinen kuningas oli luultavasti Maunu Ladonlukko. Legendan tarinat sijoittuvat ainakin ajalle ennen Pähkinäsaaren rauhaa
Semerkhet
Semerkhet oli muinaista Egyptiä 1. dynastian aikaan vuoden 2900 eaa. tienoilla hallinnut faarao.
Palermon kivessä Semerkhetin mainitaan hallinneen noin yhdeksän vuotta, kun taas Manethon mukaan hän hallitsi 18 vuotta. Nykyisin Semerkhetin hallitusajan uskotaan olevan lyhyempi mainittu, sillä hänen hallituskaudeltaan ei ole säilynyt, yhtä steelaa lukuun ottamatta, juuri mitään.
Semerkhet saattoi anastaa vallan edeltäjänsä Anedjibin laillisilta perillisiltä. Semerkhet mm. turmeli edeltäjänsä haudan ja pyyhki Anedjibin nimen kirjoituksista tai korvasi sen omallaan. On kuitenkin mahdollista, että Anedjib oli anastanut vallan ennen Semerkhetiä. Tässä tilanteessa "väärän" faaraon nimi yleensä pyrittiin poistamaan mahdollisimman tehokkaasti (kuten Akhenatenin tapauksessa). Toisaalta Semerkhetiä ei merkitty Sakkaran kuningasluetteloon, mikä viittaisi siihen, että häntä ei pidetty laillisena hallitsijana.
Semerkhetin hallituskaudesta ei tiedetä juurikaan mitään, mutta Manetho mainitsee, että tuolloin oli useita katastrofeja. Semerkhet ilmeisesti kävi kauppaa palestiinalaisten kanssa, sillä hänen (ja muiden ensimmäisen dynastian kuningaiden) nimellään varustetusta rakennuksesta on löytynyt palestiinalaisia sinettejä.
Semerkhetin hauta on Abydoksessa (hauta U). Se on huomattavasti hänen edeltäjänsä hautaa suurempi (29x31m) sekä paremmin rakennettu. William Flinders Petrien suorittaessa kaivauksia haudassa, huomasi hän, että hautaan johtavan rampin kivet oli kasteltu aromaattisillä öljyillä. Öljyt tuoksuivat koko haudassa vielä noin 5000 vuoden kuluttua haudan rakentamisesta.
Elinan surma
Elinan surma (myös "Elinan surmaruno" tai "Elinan surmavirsi") on tunnettu 1400- tai 1500-luvulta peräisin oleva kalevalamittainen suomalainen balladi. Se sijoittuu Vesilahdelle Laukon kartanoon ja sivuaa Kurki-sukua. Runon alkuperäinen luoja lienee ollut varsin oppinut ja tuntenut mm. eurooppalaista balladiperinnettä. Joidenkin mielestä näin mutkikas balladi ei ole voinut säilyä satoja vuosia suullisena perinteenä, vaan siihen on vaadittu kirjallista muistiinmerkintää. Varhaisimmat löydetyt kirjalliset lähteet ovat kuitenkin vasta 1700-luvulta. Elias Lönnrot toimi 1800-luvun alussa Laukon kartanossa kotiopettajana ja kokosi runon Vesilahdelta keräämistään suullisista toisinnoista ja 1700-luvulla tehdyistä kirjallisista muistiinmerkinnöistä. Se julkaistiin "Kantelettaressa" 1840. Runosta on tehty useita näytelmäsovituksia, oopperoita ja elokuva.
Laukon Klaus Kurki tulee sadan ratsumiehen kanssa Elina-neidon talolle ostamaan itselleen piikaa ja iskee silmänsä Elinaan. Elina suostuu ottamaan kihlat, kun Klaus vakuuttaa, ettei tämä joudu töihin, vaan työt tekee piika Kirsti, joka mainitaan Laukon entiseksi emännäksi. Kirsti ei tahdo Elinan palvelijaksi ja väittää Klausille Elinan pettäneen tätä renki Uolevin kanssa. Klaus pyytää todisteita ja Kirsti ehdottaa tätä piiloutumaan lähitienoille ollen muka pitkällä matkalla pohjoisessa. Klausin ollessa poissa Kirsti kiusaa Elinaa monin tavoin ja lopulta onnistuu houkuttelemaan Uolevin Elinan kanssa samaan pirttiin, johon heidät lukitsee. Asiasta kuullut Klaus palaa raivoissaan ja sytyttää mökin tuleen. Elina kurkottaa kätensä ulos mökistä, jolloin Klaus sivaltaa miekalla vihkisormussormen poikki. Elina vetoaa siihen, että Klaus säästäisi vastasyntyneen poikansa, mutta Klaus sanoo lapsen olevan Uolevin. Elina tahtoo nähdä äitinsä, jonka Uoti hakeekin paikalle vakuutellen, että Elina on turvassa. Myös äiti anelee, että Klaus armahtaisi Elinan, mutta Kirsti kehottaa heittämään liekkeihin tervaa ja ruutia, jotta mökki palaisi paremmin. Elina ja äiti vaihtavat muutaman sanan ennen kuin tuli nielaisee Elinan. Kuluu muutamia viikkoja, ja kartanon lehmät ja hevoset kuolevat. Klaus itkee, ja paikalle tulee vanhan miehen hahmossa Jeesus, jolle Klaus sanoo polttaneensa puolisonsa ja poikansa. Jeesus ilmoittaa Klausin ja Kirstin joutuvan helvettiin, mutta Elinan, tämän pojan ja Uolevin olevan taivaassa. Klaus hukuttautuu.
Kuvattujen tapahtumien mahdollista vastinetta todellisessa historiassa on pohdittu pitkään. Niitä tuskin on tapahtunut ainakaan 1400-1500-lukujen vaihteessa eläneelle Ylisen Satakunnan tuomarille ja piispa Arvid Kurjen isälle Klaus Kurjelle. On esitetty, että päähenkilö olisi oikeasti ollut Klaus Kurjen äidinisä Klaus Lydekenpoika Djäkn, mutta tämäkin teoria on hatara. Kansanrunoustutkijat ovat huomauttaneet, että tarina morsiamen polttamisesta on yleiseurooppalainen kiertotarina. Tanskalainen balladi ”Lave Stisøn og Fru Eline” muistuttaa paljolti Elinan surmavirttä ja on tätä vanhempi.
Liinmaan linna
Liinmaan linna () oli keskiaikainen (1300–1400-lukujen taitteen) linna Satakunnassa Eurajoella. Linnassa oli kaksinkertainen valli ja niiden välissä vallihauta. Linna jäi käytöstä viimeistään 1400-luvun kuluessa. Vreghdenborch-nimi tulee todennäköisesti linnan rakennuttajana toimineesta saksalaisesta ylimyksestä Didrich Vereggrestä.
Aikanaan linna sijaitsi saarella Eurajoen ja Lapinjoen suiden välillä. Paikaltaan se lienee kyennyt hallitsemaan näiden jokien suihin kulkenutta liikennettä. Kansanperinne liittää linnan huonoihin aikoihin:
FT Kari Uotilan johtamissa kaivauksissa vuosina 2004 ja 2005 on saatu uutta tietoa linnan historiasta. Näiden tutkimusten mukaan linnan perustaminen saattaisikin ajoittua jo 1200-luvulle.
Sivistys
Sivistys tarkoittaa kasvatuksen kautta omaksuttua tietoa, henkistä kehittyneisyyttä ja avarakatseisuutta. Tässä mielessä puhutaan opillisesta tai muodollisesta sivistyksestä, humanistisesta ja luonnontieteellisestä sivistyksestä, yleissivistyksestä tai akateemisesta sivistyksestä, sekä toisaalta ihmisen sisäisestä kehittyneisyydestä ja kypsyydestä. Jälkimmäiseen saatetaan viitata ”sydämen sivistyksenä” tai viisautena. Sivistyksen sisällöstä on erilaisia käsityksiä.
Sana "sivistys" voi tarkoittaa myös korkeakulttuuria, sivilisaatiota. Se tulee latinankielen sanasta "civilis", joka on adjektiivimuoto sanasta "civis". "Civilis" tarkoittaa kansalaista tai kaupunkilaista, joka elää kaupunkinsa sääntöjen mukaan.
Qaa
Qaa oli muinaista Egyptiä 1. dynastian aikaan vuoden 2890 eaa. tienoilla hallinnut faarao.
Qaa on Manethon dynastiajaottelun mukaan ensimmäisen dynastian viimeinen faarao. Manetho ei kuitenkaan anna tälle jaottelulle mitään perustetta ja hänen dynastiajaotteluaan ei voida pitää tässä tapauksessa luotettavana.
Qaan hallituskaudesta ei tiedetä juuri mitään lukuun ottamatta kahta steelaa, jotka on ajoitettu hänen hallituskaudelleen. Nämä steelat ovat kuuluneet Merka- ja Sabef-nimisille virkamiehille. Steeloissa oleva hieroglyfikirjoitus on huomattavasti monimutkaisempaa ja tarkemmin toteutettua kuin aikaisemmin.
Qaa on luultavasti haudattu Abydoksessa sijaitsevaan hautaan (hauta Q), josta on löytynyt kaksi kuninkaallista hautasteelaa, joissa on Qaan nimi. Hautaa on tutkittu moneen otteeseen. Ensimmäisinä kaivauksia suoritti Emile Amelineau 1890-luvulla ja hänen jälkeensä perusteellisempia tutkimuksia teki William Flinders Petrie vuonna 1902. Viimeisimpänä hautaa ovat tutkineet Günter Dreyer ja Werner Kaiser vuonna 1991. Tämä saksalaisryhmä löysi haudasta monia esineitä, joita aiemmat egyptologit eivät olleet huomanneet tai olivat pitäneet niitä merkityksettöminä. Näihin esineisiin kuuluu mm. kirjoituksia, joissa kuvataan öljyn tuomista todennäköisesti Palestiinan alueelta.
Haudasta on löytynyt Qaan seuraajan Hetepsekhemwyn nimellä varustettuja esineitä ja sinettejä, mikä viittaisi siihen, että Hetepsekhemwy rakennutti edeltäjänsä haudan loppuun tämän jo kuoltua. Tämä edelleen viittaisi siihen, että ensimmäinen dynastia ei missään välissä vaihtunut vaan asetettu raja olisi keinotekoinen ja jälkeenpäin keksitty.
Neljä Sakkarassa olevaa hautaa on myös ajoitettu Qaan hallituskaudelle. Yhdestä näistä haudoista löytyi puisen patsaan alaosa. Hautaa on saatettu käyttää palvontapaikkana. Monet egyptologit pitävätkin tätä rakennelmaa mahdollisesti pyramidikompleksien kuolintemppeleiden kehityksen ensimmäisenä askeleena.
Lina Medina
Lina Vanessa Medina (s. 27. syyskuuta 1933 Peru) on maailmanhistorian kaikkein nuorin äiti synnytettyään poikansa viiden vuoden ja kahdeksan kuukauden iässä. Lapsen isää ei ole saatu selville, mutta Medinan omaa isää epäiltiin vahvasti. Häntä vastaan nostetut syytteet kuitenkin kaatuivat todisteiden puutteessa. Koska Lina ei osannut antaa lääkäreille selkeitä vastauksia lapsen isyydestä, oli mahdollista, että Lina ei sitä itsekään tiennyt.
Linan vanhemmat veivät Linan lääkärille, sillä ajattelivat mahan paisumisen johtuvan kasvaimesta. Lääkärillä kuitenkin selvisi, että Lina oli raskaana. Lina synnytti terveen kolmekiloisen poikavauvan keisarileikkauksella 14. toukokuuta 1939. Poika sai nimekseen Gerardo Linaa hoitavan lääkärin mukaan. Gerardolle kerrottiin kymmenvuotiaana, että Lina, jota hän piti siskonaan, olikin hänen oma äitinsä.
Linan sairaushistoriasta kävi ilmi, että hänen kuukautisensa olivat alkaneet hänen ollessaan vasta kahden ja puolen vuoden ikäinen. Myös Linan rinnat olivat alkaneet kasvaa hieman aikaisemmin. Hänen mennessään lääkäriin kuukautiset olivat olleet poissa seitsemän ja puolen kuukauden ajan. Lina oli jo nelivuotiaana epätavallisen kehittynyt vartaloltaan: hänellä oli jo hyvin kehittyneet rinnat ja häpykarvoitusta.
Lina Medinan tapaus on ollut ainutlaatuinen, sillä kyseessä epäillään olleen myös varhaisin puberteetti ihmiskunnan historiassa. Varhaiseksi ja hoitoa vaativaksi puberteetti lasketaan, jos se alkaa ennen kahdeksaa tai yhdeksää ikävuotta, riippuen henkilöstä. Keskimäärin tyttöjen puberteetti alkaa noin 10–12 vuoden iässä. Gerardo kuoli vuonna 1979 luuydinsairauteen. Linan toinen poika syntyi vuonna 1972 (33 vuotta Gerardon jälkeen).
Lina ja hänen aviomiehensä asuvat nykyisin Perun pääkaupungissa Limassa.
Calw
Calw on kaupunki Saksassa, Baden-Württembergin osavaltiossa, 18 kilometriä Pforzheimista etelään ja 33 km Stuttgartista länteen. Se sijaitsee Schwarzwaldin pohjoisosassa Nagold-joen laaksossa. Vuoden 2011 väestönlaskennassa siellä oli 22 034 asukasta.
Calw syntyi 1000-luvulla Calwin kreivin linnan ympärille, ja ensimmäinen kirjallinen kaupungista on vuodelta 1075. Keskiajalla Calw oli merkittävä kaupankäynnin keskus, erityisesti vaate- ja nahkakaupan. Vuonna 1345 Calw tuli Württembergin alaisuuteen. 1500-luvulla Württembergin herttuat käyttivät Calwia kesäpaikkanaan. 1700-luvulla alkoi puukaupan myötä uusi talouden kukoistuskausi.
Uskonpuhdistus saapui vuonna 1534 Württembergiin, ja siten myös Calwista tuli evankelis-luterilainen kaupunki. 1800-luvulla Calwiin tuli jälleen katolinen kirkko, ja nykyään kaupungissa ovat molemmat uskontokunnat edustettuina.
Calwissa on yli 8000 työpaikkaa, joista 5200 on palvelusektorilla ja 2700 tuotantoaloilla. Calw sijaitsee B 295- ja B 463-teiden varrella. Calwissa on myös rautatieasema ja bussilinjoja.
Calw - Badischer Hof -kulttuurikeskuksessa järjestetään paljon teatterinäytöksiä. Hirsaun luostarijuhlien aikaan myös Calw-Hirsaun luostarin kellarissa järjestetään esityksiä.
Hermann Hesse -museo esittelee historian tunnetuimman calwilaisen elämää.
Näkemisen arvoisia ovat kauppatori, Hermann Hessen syntymäkoti sekä Nikolainsilta. Hirsaussa voi käydä katsomassa luostarin raunioita.
Otso Höglund
Otso Höglund on suomalainen kuvataiteilija ja sarjakuvapiirtäjä. Hänen sarjakuvansa ovat etupäässä strippisarjakuvia, jotka kommentoivat ironisesti ja pessimistisesti sinkkuelämää ja nuorten aikuisten ihmissuhdesotkuja. Hänen sarjakuviaan on ilmestynyt Tampereen sarjakuvaseuran Sarjarissa sekä Kaltsu Kallion aloittamassa Mörkö-omakustanteessa. Hän on myös piirtänyt "Parisuhde-akatemia" ja "Suomi aloittelijoille"-nimisiä sarjakuvia Tampereen ylioppilaslehteen Aviisiin vuodesta 2006 lähtien. Etenkin Mörkö-lehden omakohtaiset, elämänmakuiset sarjakuvat herättivät huomiota varsinkin Tampereen seudulla.
Afroamerikkalainen musiikki
Afroamerikkalainen musiikki on Yhdysvalloissa syntynyttä Afrikasta tuotujen orjien jälkeläisten tekemää musiikkia.
Afroamerikkalainen musiikki vaikutti ratkaisevasti modernin populaarimusiikin syntyyn 1950-luvulla. Afroamerikkalaisessa musiikissa rytmit ovat korostuneet ja laulu on usein vahvasti tunteellista. Harmoniset rakenteet taas ovat suhteellisen yksinkertaisia.