hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Equinor
Equinor ASA (vuoteen 2018 Statoil ASA ja vuosina 2007–2009 StatoilHydro ASA) on norjalainen öljy- ja kaasuyhtiö, jonka pääkonttori sijaitsee Stavangerissa. Se on sekä Norjan että koko Pohjoismaiden suurin yhtiö, jonka osake noteerataan Oslon sekä New Yorkin pörsseissä. Yhtiö fuusioitui 1. lokakuuta 2007 Norsk Hydron öljy- ja kaasudivisioonan kanssa, ja sen toiminnot sulautettiin osaksi tällöin perustettua StatoilHydro-yhtiötä. Yhtiö vaihtoi nimensä takaisin Statoiliksi 1. marraskuuta 2009.
Equinor on maailman suurimpia raakaöljyn tuottajia ja suuri maakaasun toimittaja Euroopassa. Statoil-nimisiä huoltoasemaketjuja on Skandinaviassa, Irlannissa, Puolassa, Baltian maissa ja Venäjällä.
Statoil perustettiin vuonna 1972 suurkäräjien päätöksellä kehittämään Norjan öljyn- ja kaasuntuotantoa. Seuranneeseen kehitykseen vaikutti huomattavasti Statfjordin öljykentän löytyminen Pohjanmerellä, joka oli aikansa suurimpia meriöljykenttiä. Öljyntuotanto Statfjordilla alkoi vuonna 1979, ja Statoilista tuli kentän pääoperaattori vuonna 1987 44 %:n osuudella. Yhtiön liiketoiminta laajeni 1980-luvun aikana erilaisten yhteistyö- ja kehittämissopimusten kautta Euroopan kaasuntuotantomarkkinoille. Samaan aikaan Statoil perusti ensimmäiset huoltoasemaketjunsa Skandinaviassa ja hankki itselleen Esson huoltoasemat, jalostamot ja petrokemian tuotantolaitokset Ruotsissa ja Tanskassa.
Statoil listautui Oslon ja New Yorkin pörsseihin vuonna 2001 ja tuli siten osittain yksityistetyksi Norjan valtion säilyessä kuitenkin yhtiön pääomistajana.
Statoilin ja Norsk Hydron osien fuusioon johtanut suunnitelma julkaistiin 18. joulukuuta 2006 ja suurkäräjät hyväksyi yhtiöiden yhdistymisen kesäkuussa 2007. Perustamisen syynä oli lisääntyneen kilpailukyvyn tavoittelu suuremman yrityksen voimin kansainvälisillä markkinoilla. 1. lokakuuta 2007 perustetun uuden yhtiön nimeksi tuli StatoilHydro. Norsk Hydron historia oli alkanut vuodesta 1905, jolloin "Norsk hydro-elektrisk Kvælstofaktieselskab" perustettiin tuottamaan typpipohjaisia lannoitteita. Öljyalalle yhtiö meni 1960-luvulla, jolloin se osallistui Ekofiskin kentän öljyvarojen hyödyntämiseen. Fuusion tapahtuessa yhtiö oli mukana 13 öljy- ja kaasukentällä.
StatoilHydron johtokunta päätti kokouksessaan 24. maaliskuuta 2009 muuttaa yhtiön nimen takaisin Statoil ASA:ksi. Asia käsiteltiin lopullisesti yhtiökokouksessa 19. toukokuuta. Yhtiö vaihtoi nimensä takaisin Statoiliksi 1. marraskuuta 2009. Nimivaihdosten arvioitiin maksaneen 260 miljoonaa kruunua.
El Tiempo
El Tiempo on kolumbialainen sanomalehti. Sen arkilevikki on 314 000 ja sunnuntailevikki 453 000 kappaletta.
Alfonso Villegas Restrepo perusti El Tiempon vuonna 1911. Vuonna 1913 lehti myytiin Eduardo Santos Montejolle, jonka suvun omistuksessa se yhä on.
Katja Seizinger
Katja Seizinger (s. 10. toukokuuta 1972, Datteln, Nordrhein-Westfalen, Saksa) on saksalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä ja olympiavoittaja. Hän on kaikkien aikojen menestynein saksalainen alppihiihtäjä.
Seizinger voitti kolme olympiakultaa (syöksylaskussa 1994 Lillehammerissa ja 1998 Naganossa sekä alppiyhdistetyssä 1998 Naganossa) sekä kaksi pronssia (super-G:ssä 1992 Albertvillessä ja suurpujottelussa 1998 Naganossa). Hän oli ensimmäinen alppihiihtäjä, joka on voittanut syöksykultaa kahdesti.
Maailmanmestaruuden Seizinger voitti super-G:ssä Moriokassa vuonna 1993. Tämän lisäksi hän oli hopealla syöksylaskussa 1996 Sierra Nevadassa sekä alppiyhdistetyssä ja super-G:ssä Sestrieressä 1997.
Maailmancupin Seizinger voitti kausilla 1995–1996 ja 1997–1998. Super-G:ssä hän oli paras viidesti (1993–1996 ja 1998) ja syöksylaskussa neljästi (1992–1994 ja 1998). Kaikkiaan hän voitti 36 maailmancup-osakilpailua. Voitoista 16 hän saavutti syöksylaskussa, 16 super-G:ssä ja 4 suurpujottelussa. Vuonna 1997 hän voitti kuusi vauhtilajien maailmancup-osakilpailua peräkkäin: ennätys, johon aiemmin oli pystynyt vain Jean-Claude Killy vuonna 1967.
23. huhtikuuta 1999 Seizinger ilmoitti lopettavansa kilpailu-uransa.
Norjan kruunu
Norjan kruunu (, kansallinen lyhenne kr, kansainvälinen valuuttakoodi NOK) on Norjan rahayksikkö. Yksi kruunu jakautuu sataan äyriin ("øre"). Norjan kruunu esiteltiin lailliseksi maksuvälineeksi vuonna 1875, ja se oli samalla alku Skandinavian rahaliitolle, joka kesti ensimmäisen maailmansodan alkuun saakka. Norjan kruunu oli kolmanneksitoista vaihdetuin valuutta arvoltaan vuonna 2010.
Norjan kolikoita ja seteleitä laskee liikkeelle Norjan Keskuspankki (Norges bank).
Vuonna 1877 Norja esitteli 5, 10, 50, 100, 500 ja 1000 kruunun setelit. 1 kruunun seteli laskettiin liikkeelle vuonna 1917, 2 kruunun seteli laskettiin liikkeelle vuosina 1918–1922. 1 ja 2 kruunun setelit laskettiin liikkeelle uudestaan vuosina 1940 ja 1950. 5 kruunun seteli korvattiin kolikolla vuonna 1963. Sama tapahtui 10 kruunun kolikolle vuonna 1984
Norjan keskuspankki on ilmoittanut korvaavansa nykyisen setelisarjan lähitulevaisuudessa. Setelisarja otetaan käyttöön vuonna 2017
Norja luopui äyrien käytöstä käteismaksuissa 1.5.2012. Norjan pankit vaihtavat 50 äyrin kolikoita vuoteen 2022.
Norja kruunun arvo verrattuna muihin valuuttoihin vaihtelee huomattavasti vuodesta toiseen, mikä perustuu pääasiassa muutoksiin öljyn hinnoissa ja koroissa. Vuonna 2002 Norja kruunun arvo kasvoi ennätyslukemiin Yhdysvaltain dollaria ja euroa vastaan vaihtokurssilla 1 USD = 7,36 NOK.
Kuitenkin vuoden 2007 lopulla ja vuoden 2008 alussa USD heikentyi tasaisesti kaikkia merkittäviä valuuttoja vastaan. Norjan kruunu vahvistui samaan aikaan, minkä seurauksena Norjan kruunu oli vahvempi kuin koskaan verrattuna dollariin huhtikuussa 2008, jolloin kurssi oli 1 USD=5 NOK. Lokakuuhun 2008 mennessä USD oli vahvistunut ja oli arvoltaan noin 7 kruunua. Sen jälkeen kruunu vahvistui jälleen voimakkaasti, ja dollarin arvo oli noin 5,8 kruunua vuoden 2010 alussa. Sittemmin dollari on noussut uudelleen ja vuoden 2016 puolivälissä 1 dollari oli arvoltaan noin 8,5 kruunua.
Trinidad Guardian
Trinidad Guardian on Trinidad ja Tobagolla päivittäin julkaistava sanomalehti. Se perustettiin vuonna 1917 broadsheetinä. Marraskuusta 2002 lähtien lehteä on kuitenkin julkaistu tabloidina. Lehden pääkonttori sijaitsee Port-of-Spainissa.
Decamerone
Decamerone on italialaisen kirjailijan Giovanni Boccaccion teos, joka koostuu sadasta novellista. Boccaccio kirjoitti teoksen todennäköisesti vuosina 1350–1353. Decameronea pidetään nykyisen novellin esi-isänä. Teos on merkittävä paitsi kaunokirjallisen arvonsa vuoksi myös siksi, että se on tärkeä historiallinen dokumentti 1300-luvun elämästä. Nimi Decamerone on peräisin kreikan kielen sanoista "δέκα" (déka) eli kymmenen ja "ἡμέρα" (hēméra) eli päivä.
Decamerone kertoo kolmesta nuoresta miehestä ja seitsemästä nuoresta naisesta, jotka lähtevät Firenzestä maaseudulle Fiesoleen mustaa surmaa pakoon. He viipyvät maalla kaksi viikkoa, ja viihdyttääkseen toisiaan he ryhtyvät kertomaan tarinoita. Jokainen kertoo päivittäin yhden tarinan, jotka on löysästi ryhmitelty teemoittain päivien mukaan. Kaksi päivää kustakin viikosta on varattu muihin tarkoituksiin: yksi työpäivä ja yksi pyhäpäivä. Näin ollen ryhmä kertoo yhteensä sata tarinaa.
Kukin kymmenestä kirjan henkilöhahmosta valitaan vuorollaan päivän kuninkaaksi tai kuningattareksi. Hän saa määrätä tarinoiden aihepiirin. Ainoastaan Dioneo, joka kertoo yleensä päivän viimeisen tarinan, vapautetaan velvoitteesta: hänen tarinoidensa aihe saa olla mikä tahansa. Decamerone sisältää lisäksi päivien tapahtumista lyhyet kuvaukset, jotka toimivat kehyksinä tarinankerronnalle.
Useat taidemaalarit ovat hyödyntäneet Decameronen tarinoita maalauksissaan. Kuuluisimpia Decameronen kuvittajia on italialainen Sandro Botticelli. Myös muun muassa brittiläinen John William Waterhouse, saksalainen Franz Xaver Winterhalter ja englantilainen Dante Gabriel Rossetti ovat maalanneet Decameroneen pohjautuvia teoksia.
Ohjaaja Pier Paolo Pasolini teki vuonna 1970 elokuvan Il Decameron, joka perustui joihinkin kirjan tarinoista. Decameronen uusin elokuvaversio on David Lelandin ohjaama Virgin Territory, joka tuli elokuvateattereihin joulukuussa 2007.
Stella (yhtye)
Stella oli joensuulainen viisijäseninen yhtye. Yhtye perustettiin vuonna 2002. Se solmi levytyssopimuksen 13. huhtikuuta 2003 silloisen Sony Musicin kanssa. Stella siirtyi debyyttialbuminsa jälkeen Elements Musicille.
Katri Ylander lauloi menestyksekkäästi Idolsin semifinaaleissa Stellan kappaleen "Piste.", minkä vuoksi kyseinen kappale julkaistiin uudestaan singlenä. Kappale nousi digitaalisten myyntilistojen kärkeen ja puskaradio alkoi levittää tietoa toukokuussa 2004 ilmestyneestä "Kuuntelija"-albumista, joka nousi lopulta myös Suomen virallisen midprice-listan toiselle sijalle helmikuussa 2006.
Stellan toinen albumi "Pelkääjän paikalla" julkaistiin maaliskuussa 2006 ja se nousi heti ilmestyttyään albumilistan viidenneksi. Albumilta julkaistiin neljä singleä, joista etenkin ”Totuuden henki” ja ”Lumottu” soivat paljon radioissa. ”Totuuden henki” nousi myös singlelistan kymmenenneksi.
Yhtyeen kolmas levy "Löytäjä saa pitää" ilmestyi 24. huhtikuuta 2008. Levy nousi ilmestymisviikollaan Suomen virallisen listan toiselle sijalle. Albumin ensimmäinen single ”Korkokengät” nousi parhaimmillaan single- ja latauslistan 11:nneksi.
Stellan neljäs albumi "Jokin on muuttumassa" julkaistiin yhtyeen uuden levy-yhtiön Universal Musicin kautta toukokuussa 2011.
Yhtye ilmoitti 14. helmikuuta 2013 lopettavansa toimintansa kuluvan vuoden kesällä. Yhtye julkaisi toukokuussa kokoelman "Siinä kaikki", joka sisältää viisi uutta kappaletta. Stella soitti viimeisen keikkansa 7. syyskuuta Joensuun "Kerubi"-ravintolassa.
Yhtyeen laulaja Marja Tahvanainen kuoli 29. toukokuuta 2018 äkilliseen sairauskohtaukseen.
Neckar
Neckar on 367 kilometrin pituinen Reinin sivujoki Saksassa. Se alkaa Schwarzwaldin vuoristosta ja yhtyy Reiniin Mannheimin kohdalla. Muita joen varren kaupunkeja ovat esimerkiksi Tübingen, Stuttgart ja Heidelberg. Jokilaakso on viinintuotantoaluetta.
Edgar Meyer
Edgar Meyer (s. 24. marraskuuta 1960 Tulsa, Oklahoma) on yhdysvaltalainen kontrabasisti. Hänen tyylilajejaan ovat bluegrass, newgrass, jazz ja klassinen musiikki.
Meyer syntyi Oklahoman Tulsassa, mutta muutti nelivuotiaana perheensä mukana Tennesseen Oak Ridgeen. Hän oppi bassonsoiton isältään Edgar Meyer seniorilta. Lisäksi hän on opiskellut Indianan yliopistossa Stuart Sankeyn johdolla. Vuonna 1981 hän voitti Zimmermann-Mingus-bassokilpailun.
Meyer on kuuluisa virtuoottisesta soittimen hallinnastaan. Hän on esimerkiksi levyttänyt kontrabassolla Bachin soolosellosarjat. Lisäksi Meyer on säveltänyt viulukonserton, kaksi bassokonserttoa sekä yhden kaksoiskonserton kontrabassolle ja sellolle. Hänen ekleettinen tyylinsä on eräänlainen bluegrassin ja klassisen musiikin synteesi: hänen levyillään soittaakin omien alojensa huippuja, esimerkkinä Joshua Bell, Yo-Yo Ma, Béla Fleck, Sam Bush, James Taylor, Jerry Douglas, Mike Marshall sekä Mark O'Connor.
Edgar Meyer soittaa pääsääntöisesti italialaisella Gabrielli-bassolla vuodelta 1769.
2004200220012000199919971996
Donna Weinbrecht
Donna Weinbrecht (s. 23. huhtikuuta 1965 Hoboken, New Jersey) on yhdysvaltalainen freestylehiihtäjä ja olympiavoittaja. Weinbrecht voitti kumparelaskun olympiakultaa lajin oltua ensi kertaa olympiaohjelmassa Albertvillessa 1992. Lillehammerissa 1994 Weinbrecht oli seitsemäs ja Naganossa 1998 neljäs. Maailmanmestaruuden hän voitti 1991 ja MM-hopeaa 1989 ja 1997. Weinbrecht voitti kaikkiaan 46 maailmancup-osakilpailua.
Baltatševon piiri
Baltatševon eli Baltasin piiri (, ) on hallintopiiri Baškortostanissa. Piirin hallinnollinen keskus on Starobaltatševon kylä, joka sijaitsee 220 kilometriä pääkaupungista Ufasta. Piiri on perustettu vuonna 1930 ja siihen kuuluu 17 kylähallintoaluetta. Piirin pinta-ala on 1 592 km².
Baltasin piirissä oli 24 900 asukasta vuonna 1995 ja asukastiheys oli 16 asukasta/km². Suurimmat etniset ryhmät ovat tataarit, baškiirit ja marit.
Brian Boitano
Brian Anthony Boitano (s. 22. lokakuuta 1963 Mountain View, Kalifornia) on yhdysvaltalainen taitoluistelija, maailmanmestari ja olympiavoittaja. Boitano voitti olympiakultaa Calgaryssa 1988 ja siirtyi sen jälkeen ammattilaiseksi. Amatöörinä hän voitti maailmanmestaruuden 1986 ja 1988, ammattilaisena kuudesti 1988–1992 ja 1994. Jo Sarajevon 1984 olympialaisissa hän sijoittui viidenneksi.
Lillehammerin talviolympialaisissa 1994 ammattilaiset saivat osallistua ensi kertaa taitoluisteluun. Yhtenä ennakkosuosikeista Boitano epäonnistui lyhytohjelmassaan kolmoisaxelissa ja oli lopputuloksissa vasta kuudes.
Animaatiosarjassa "South Park" esiintyy usein supersankari, joka on karikatyyri Brian Boitanosta. "" -elokuvassa on musiikkiesitys nimeltä ”What Would Brian Boitano Do?”.
Mebrahtom Keflezighi
Mebrahtom Keflezighi (s. 5. toukokuuta 1975 Asmara, Eritrea) on yhdysvaltalainen kestävyysjuoksija.
Keflezighin ollessa 12-vuotias hänen 13-henkinen perheensä muutti pakolaisena Italian kautta Yhdysvaltoihin. He asettuivat asumaan San Diegoon ja anoivat Yhdysvaltojen kansalaisuutta vuonna 1997. Tuohon aikaan ei ollut vielä varmaa, että Eritrea osallistuisi Sydneyn olympialaisiin omalla joukkueellaan. Keflezighi sai Yhdysvaltojen kansalaisuuden 2. heinäkuuta 1998 ja otti heti osaa Yhdysvaltojen mestaruuskilpailujen 5 000 metrin juoksuun, jossa sijoittui neljänneksi. Hän sijoittui seuraavan vuoden Yhdysvaltojen mestaruuskilpailuissa 10 000 metrin juoksussa samoin neljänneksi.
Vuonna 2000 Keflezighi voitti Yhdysvaltojen mestaruuden 10 000 metrillä ja pääsi näin Sydneyn olympialaisiin. Flunssan takia hän sijoittui olympialaisissa kuitenkin vasta kahdenneksitoista. Vuonna 2001 hän teki uuden Yhdysvaltojen ennätyksen 10 000 metrillä ajalla 27.13,98. Edmontonin MM-kisoissa hän oli samalla matkalla kahdeskymmeneskolmas. Seuraavana vuonna hän voitti jälleen 10 000 metrin Yhdysvaltojen mestaruuden ja osallistui ensimmäistä kertaa New Yorkin maratonille, jossa sijoittui yhdeksänneksi. Vuonna 2003 hän oli Pariisin MM-kisoissa 10 000 metrillä kuudestoista ja Chicagon maratonilla seitsemäs.
Vuonna 2004 hän osallistui Ateenan olympialaisten maratonille. Hän sijoittui juoksussa toiseksi voittamalla kolmanneksi tulleen Vanderlei de Liman 42 sekunnilla. New Yorkin maratonilla hän oli toinen 2004 ja kolmas 2005. Bostonin maratonilla hän sijoittui kolmanneksi 2006. Keflezighi voitti New Yorkin maratonin 2009 ennätyksellään 2.09.15. Vuonna 2012 hän sijoittui Lontoon olympialaisten maratonilla neljänneksi ajalla 2.11.06. Vuonna 2014 hän voitti Bostonin maratonin ajalla 2.08.37.
Keflezighin ennätykset ovat 1 500 metrillä 3.42,29 (1998), 5 000 metrillä 13.11,77 (2000), 10 000 metrillä 27.13,98 (2001) ja maratonilla 2.08.37 (2014).
Moottoripyöräilyn Grand Prix -kausi 1972
Ratamoottoripyöräilyn MM-kausi 1972 oli kaikkien aikojen 24. lajissaan. Kaudella kilpailtiin viidessä luokassa: 500cc, 350cc, 250cc, 125cc ja 50cc. Giacomo Agostini hallitsi 500- ja 350cc:sia ja Ángel Nieto 125- sekä 50cc:sia. 250cc:ssa mestari oli suomalainen Jarno Saarinen.
Bižbuljakin piiri
Bižbuljakin piiri (, ) on paikallinen itsehallintoalue Baškortostanin länsiosassa Orenburgin alueen rajalla. Piirin hallinnollinen keskus on Bižbuljakin kylä, joka sijaitsee 230 kilometriä pääkaupungista Ufasta. Piiri on perustettu vuonna 1930 ja siihen kuuluu 13 maalaiskuntaa. Piirin pinta-ala on 2 134 km².
Bižbuljakin piirissä oli 27 500 asukasta vuonna 2010 ja asukastiheys oli 13 asukasta/km². Suurimmat etniset ryhmät ovat tšuvassit, tataarit ja baškiirit.
Isaac Kiprono Songok
Isaac Kiprono Songok (s. 25. huhtikuuta 1984 Nandin piirikunta, Kenia) on kalenjin-heimoon kuuluva kenialainen juoksija.
Vuonna 2001 hän voitti Debrecenissä käydyissä nuorten MM-kisoissa 1 500 metrillä kultamitalin ajalla 3.36,78. Maastojuoksun MM-kisoista Songok on voittanut tukun mitaleita. 2004 Brysselissä hän oli lyhyellä matkalla seitsemäs ja saavutti Kenian joukkueessa pronssia. 2005 Saint-Etiennessa ja Saint Galmierissa hän juoksi lyhyellä matkalla pronssille ja sai joukkuekilpailusta hopeaa Kenenisa Bekelen tähdittämän Etiopian takana. 2006 Fukuokassa hän oli lyhyellä matkalla hopealla jälleen Bekelen takana ja sai lisäksi matkan joukkuekilpailusta kultamitalin. Kesäkuussa 2006 hän voitti 5 000 metrin kilpailun Kultaisen liigan Oslon GP:ssä jättäen taakseen Bekelen. Osakan MM-kilpailuissa 2007 hän karsiutui 5 000 metrillä alkuerissä.
Songok on 170 senttimetriä pitkä ja painaa 54 kilogrammaa.
Auto Technisches Spezialzubehör
ATS oli saksalainen Formula 1 -talli, joka ajoi Pensken autoilla vuonna 1977 ja toimi itse valmistajana vuosina 1978–1984. Tallin nimi on lyhenne sanoista Auto Technisches Spezialzubehör. Ensimmäisenä valmistajavuonnaan talli ajatti kahta autoa, seuraavina vuosina yleensä yhtä. Korkein saavutus tallin autolla oli viides sija. Moottoreina talli käytti Ford Cosworth V8:aa ja BMW:n turbokonetta. Kuljettajina toimivat muun muassa Jochen Mass, Keke Rosberg, Manfred Winkelhock ja Gerhard Berger. Berger ajoi tallin viimeisellä kaudella pistesijalle Italian GP:ssä, mutta ei saanut pisteitä, koska ajoi toisella autolla tallien ilmoittaessa kaudelle vain yhden auton.
"*" Laiton osallistuminen kilpailun lähtöön. 
‡ Pistesija tallin toisella autolla, jolla ei voinut kerätä pisteitä.
Bimbo (Keski-Afrikka)
Bimbo on Ombella-M'pokon prefektuurin pääkaupunki Keski-Afrikan tasavallassa. Vuonna 2003 sen asukasluku oli 124 176 joten se on maan toiseksi suurin kaupunki Banguin jälkeen.
Henkilövaali
Henkilövaali on vaalitapa, jossa äänestäjät äänestävät suoraan yksittäisten ehdokkaiden välillä. Tämän vastakohtana on listavaali, jossa äänestäjät äänestävät useampia ehdokkaita käsittävien listojen välillä.
Suomen valtiollisessa ja kunnallisessa politiikassa ei ole käytössä enempää puhdas henkilövaali kuin puhdas listavaalikaan, vaan näiden yhdistelmä, henkilökohtainen listavaali. Henkilökohtaisessa listavaalissa äänestäjä osallistuu samalla äänellä sekä listavaaliin että äänestämällään listalla esiintyvien ehdokkaiden väliseen henkilövaaliin.
Vaalitavan listaosuus jakaa edustajapaikat eri puoluelistoille niiden saamien äänimäärien suhteessa. Tämä voidaan toteuttaa monella eri tavalla, jossa Suomessa on käytössä (sekä kunnallis-, eduskunta- että europarlamenttivaaleissa) d'Hondtin menetelmä. Sen mukaisesti kunkin listan ensimmäiseksi vertausluvuksi tulee tämän saama äänimäärä (näissä vaaleissa ehdokkaalle annettu ääni lasketaan suoran sen listan hyväksi, jolla hän esiintyy), toiseksi puolet siitä, kolmanneksi kolmannes, neljänneksi neljännes, jne., ja paikat jaetaan listojen kesken suurimmasta vertausluvusta alkaen.
Vaalitavan henkilöosuus jakaa listan mahdollisesti saamat paikat joidenkin kyseisellä listalla esiintyvien ehdokkaiden saamiksi paikoiksi. Tämä voidaan toteuttaa hyvinkin monella eri tavalla, joista Suomessa on 
edellä mainittujen vaalien yhteydessä käytössä ns. yhden siirtokelvottoman äänen menetelmä (Single Non-Transferable Vote, SNTV). Sen mukaisesti äänestäjä antaa äänensä vain yhdelle ehdokkaalle, ja jaossa olevat N paikkaa menevät niille N:lle ehdokkaalle, jotka saavat eniten ääniä.
Blagovarin piiri
Blagovarin piiri (, ) on hallintopiiri Baškortostanin länsiosassa noin 70 kilometriä pääkaupungista Ufasta länteen. Piiri on perustettu vuonna 1935 ja siihen kuuluu 16 kylähallintoaluetta. Piirin pinta-ala on 1 611 km².
Blagovarin piirissä on noin 25 000 asukasta ja asukastiheys on 16 asukasta/km². Suurimmat etniset ryhmät ovat tataarit, venäläiset ja baškiirit.
Lawrence Gonzi
Lawrence Gonzi (s. 1. heinäkuuta 1953) on maltalainen poliitikko, joka toimi maansa pää- ja talousministerinä. Hän johtaa myös Maltan nationalistipuoluetta. Gonzi nousi pääministeriksi 23. maaliskuuta 2004 juur ennen Maltan liittuymistä EU:hun. Vuoden 2013 parlamenttivaaleissa hänen puolueensa koki tappion ja uudeksi pääministeriksi nousi työväenpuolueen Joseph Muscat.
Gonzi on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
Yölento (kirja)
Yölento () on ranskalaisen Antoine de Saint-Exupéryn vuonna 1931 kirjoittama romaani. Saint-Exupéry on tunnettu erityisesti "Pikku prinssi" -kirjastaan. Hän oli sekä kirjailija että lentäjä, joten tämän kirjan aihe oli hänen sydäntään lähellä.
Tampere Filharmonia
Tampere Filharmonia () on 97 muusikon vahvuudellaan ainoa täysimittainen sinfoniaorkesteri pääkaupungin ulkopuolella.
Orkesterin taiteellisena johtajana ja ylikapellimestarina aloitti syksyllä 2013 Santtu-Matias Rouvali.
Tampere Filharmonian historia alkaa vuodesta 1930 ja Se kunnallistettiin vuonna 1947 Tampereen kaupungin orkesteriksi ja vuonna 2002 nimi vaihtui Tampere Filharmoniaksi. Orkesterin aiemmista ylikapellimestareista mainittakoon Hannu Lintu, John Storgårds, Eri Klas, Tuomas Hannikainen, Leonid Grin, Ari Rasilainen, Atso Almila, Paavo Rautio, Juhani Raiskinen ja Eero Kosonen. Eri Klas on Tampere Filharmonian kunniakapellimestari ja Jouni Kaipainen sen nimikkosäveltäjä.
Tampere Filharmonia toimii Suomen suurimmassa konserttisalissa Tampere-talossa. Sinfoniakonserttien lisäksi sillä on oma kamarimusiikkisarja, se soittaa oopperaa ja balettia vuosittain ja konsertoi Tampere Biennalessa. Orkesteri tunnetaan lapsille ja nuorille suunnatun musiikkikasvatustoiminnan edelläkävijänä, jolla on Suomen ensimmäinen orkesterin nuorisoklubi. Kotimaan vierailuesiintymisten lisäksi orkesteri on konsertoinut Pohjoismaissa, Virossa, Englannissa, Saksassa, Hollannissa, Espanjassa ja Yhdysvalloissa.
Tuoreimmat yli 50 levytyksestä sisältävät mm. George Enescun, Jouni Kaipaisen, Uljas Pulkkiksen ja Einojuhani Rautavaaran teoksia. Levytykset ovat keränneet tunnustusta ja useita palkintoja, mm. viisi Cannes Classical -palkintoa. Peteris Vasksin toisen sinfonian levytys sai Cannes Classical Disc of the Year 2004 -erikoispalkinnon ja Tiensuu-levy keväällä 2007 ensi kertaa jaetun klassisen musiikin Emma-palkinnon. Rautavaaran Kaivos-oopperan ensilevytys nimettiin vuoden 2012 Grammy-palkintoehdokkaaksi. Uljas Pulkkiksen musiikkia sisältänyt levytys valittiin Yleisradion Vuoden 2011 levyksi.
Karo Koivunen
Karo Koivunen (s. 19. huhtikuuta 1979 Espoo) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä.
Koivunen aloitti uransa juniorina Espoon Jääklubissa (EJK), josta hän siirtyi Kiekko-Espooseen, ja myöhemmin Jokereihin. Hän ei kuitenkaan vielä debytoinut SM-liigassa, vaan aloitti miesten sarjoissa Mestiksen Kokkolan Hermeksessä ja Kirkkonummen Salamoissa sekä Italiassa. Kaudella 2005–2006 Koivunen debytoi SM-liigassa Pelicansissa.
25.1.2007 Koivunen sopi kaksivuotisen jatkosopimuksen Pelicansin kanssa. Sopimus kattaa kaudet 2007–2008 ja 2008–2009. Koivunen sai helmikuussa 2007 nilkkaansa vakavan viillon vastustajan luistimesta. Kauden 2007–2008 alussa Koivunen ei, osin edellisestä loukkaantumisestaan johtuen, onnistunut vakiinnuttamaan pelipaikkaansa Pelicansissa vaan pelasi mm. kahden ottelun ajan HeKissä.
2. heinäkuuta 2009 italialainen SG Pontebba ilmoitti, että Koivunen oli tehnyt seuran kanssa sopimuksen. Pontebbassa Koivunen teki 33 pistettä 30 ottelussa. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Ruotsin I-divisioonassa pelaavaan HC Asplöveniin.
Koivunen valittiin vuonna 2005 vuoden rullakiekkoilijaksi Suomessa hänen voitettuaan SM-liigan pistepörssin. Vuonna 2006 hän voitti SM-kultaa Kirkkonummen Thunderin paidassa ja tuli valituksi pudotuspelien parhaaksi pelaajaksi. SM-liigan tähdistökentälliseen hänet on valittu vuosina 2005 ja 2006. Koivusen veli Petro Koivunen on entinen jääkiekkoilija.
Nykyään Karo Koivunen valmentaa EPS B2 kaudella 2013–2014.
Edgar Grospiron
Edgar Grospiron (s. 17. maaliskuuta 1969 Annecy) on ranskalainen freestylehiihtäjä, maailmanmestari ja olympiavoittaja. Grospiron voitti kumparelaskun olympiakultaa Albertvillessa 1992 ja pronssia Lillehammerissa 1994. Calgaryssa 1988, jossa kumparelasku oli näytöslajina, Grospiron oli myös voittaja.
Grospiron on kumparelaskun maailmanmestari vuosilta 1989, 1991 ja 1995.
Plovdiv
Plovdiv () on kaupunki Bulgariassa ja saman nimisen alueen pääkaupunki. Asukasluku on 338 152 (2011). Se sijaitsee Maritsa-joen (Марица, kreik. Εβρος, Meriç) varrella muinaisessa Traakiassa. Makedonian kuningas Filippos II antoi kaupungille nimen "Filippopolis", Roomassa se tunnettiin nimellä "Trimontium", slaavit tunsivat sen nimellä "Paldin" ja osmanit nimellä "Filibe". Plovdiv liitettiin Bulgariaan 1885 sen yhdistyessä.
Burgas
Burgas () on kaupunki Bulgariassa ja samannimisen alueen pääkaupunki Mustanmeren rannalla. Kaupungin asukasluku on 199 484 (2011).
Burgas on viljelyseutua. Siellä kasvatetaan vihanneksia ja hedelmiä, ja siellä on paljon peltoja. Torit ovat suosittuja Burgasissa.
Burgasin kansainvälinen lentoasema sijaitsee kaupungin pohjoispuolella, noin 12 kilometrin päässä kaupungin keskustasta ja on monien turistien liikenneyhteys Sunny Beachille.
Ruse
Ruse () on kaupunki Bulgariassa ja samannimisen piirikunnan pääkaupunki. Asukasluku on 169 000 (15.3.2007). Ruse sijaitsee maan pohjoisosassa, 244 kilometriä Sofiasta koilliseen. Kaupunki on Tonavan rannalla vastapäätä Romanian Giurgiuta ja kaupunkien välillä on silta, joka on ainoa Romanian ja Bulgarian välinen Tonavan ylittävä silta. Kaupunki on Bulgarian tärkein jokisatama ja huomattava teollisuuskeskus. Lisäksi kaupungissa on telakka. Kaupungin tärkeimmät tuotteet ovat muovi- ja kumitarvikkeet, sähkölaitteet ja maatalouskoneet.
Roomalaiset perustivat jo 100-luvulla Rusen paikalle linnoituksen. Kaupunki tunnettiin laivastotukikohtana nimellä "Sexaginta Prista" ("kuusikymmentä laivaa") ja osmanivallassa nimellä "Rusçuk". Kaupungin kehitys alkoi vuoden 1878 jälkeen.
Stara Zagora
Stara Zagora () on kaupunki Bulgariassa ja saman nimisen alueen pääkaupunki. Asukasluku on 137 363. Se on Etelä-Bulgarian tärkeä teollisuuskeskus. Se sijaitsee 231 kilometrin päässä Sofiasta ja 85 kilometrin päässä Plovdivista.
Keisari Trajanuksen kunniaksi sille annettiin nimi "Augusta Trajana" ja myöhemmin "Irinipolis" Bysantin keisarinnan mukaan. Bysantti lahjoitti sen 717 bulgaareille ja turkkilaiset valloittivat sen 1371.
Pleven
Pleven (, aiemmin Plevna) on kaupunki Bulgariassa ja samannimisen alueen pääkaupunki. Asukasluku on 131 152 (2011). Pleven sijaitsee Pohjois-Bulgariassa Tonavan tasangon maatalousalueen keskellä muinaisessa Moesiassa, 170 kilometriä Sofiasta ja 50 kilometriä Tonavasta.
Pleven tunnetaan osana Turkin sotaa vuonna 1877 käydystä Plevnan piirityksestä.
Retiisi
Retiisi ("Raphanus sativus" var. "sativus") ja retikka ("Raphanus sativus" var. "niger") ovat ristikukkaiskasvien heimoon kuuluvia juureksia. Ne ovat peltoretikan läheisiä sukulaisia ja mahdollisesti siitä kehittyneitä. Retikka on muodoista huomattavasti vanhempi.
Kasvista syödään usein alkeisvarsi, joskin koko kasvi on syömäkelpoinen, ja sen lehtiä voidaan käyttää salaattina. Euroopassa retiisiä syödään tyypillisesti raakana mutta Aasiassa myös keitettynä.
Retiisi- ja retikkalajikkeille tyypillinen kirpeys johtuu ristikukkaiskasveille ominaisista glukosinolaateista, jotka ovat rikkipitoisia glykosideja. Kasvin solukkojen rikkoutuessa yhdisteet hajoavat ja syntyy sinappiöljyjä, jotka ovat eri lajikkeilla erilaisia.
Retiisejä on erivärisiä; nykyään punaiset ovat yleisimpiä. Punaisten lisäksi on olemassa valkoisia, vaaleanpunaisia ja harmahtavia retiisejä; vanhimmat lajikkeet ovat valkoisia. Suurella ja pyöreällä keltaisella lajikkeella on sitruunaa muistuttava ominaismaku. Retiisien ja retikoiden koko vaihtelee. Jotkin yksilöt kasvavat jopa kilogramman painoisiksi.
Retikan muoto voi olla pyöreä tai pitkulainen, ja se voi olla jopa puoli metriä pitkä. Kesäretikan kuori on valkea tai punertava, mutta talvivarastointia kestävät lajikkeet ovat tummempia ja paksumpikuorisia.
Itäaasialaista valkoista retikkaa kutsutaan nimellä "daikon". Daikonin yleisin lajike on porkkanan muotoinen ja maultaan mieto, 20–35 cm:n pituinen ja 5–10 cm:n paksuinen.
Retiisin optimaalinen viljelylämpötila on noin 10 °C. Retiisit kasvavat parhaiten hieman happamassa tai neutraalissa, hedelmällisessä maaperässä ja tarvitsevat paljon kosteutta. Liian kuivassa maaperässä retiisit helposti kitkeröityvät, ja jäykässä maassa mukuloista voi tulla epämuodostuneita. Retiisin kasvuaika kylvöstä sadonkorjuuseen on tyypillisesti noin 35-60 päivää. Niiden kasvattaminen on helppoa myös kotipuutarhassa.
Retiisiä viljellään paljon erityisesti Alankomaissa, missä kasvukausi avomaalla on tyypillisesti keväällä, esimerkiksi maaliskuussa. Talvella retiisiä voidaan kasvattaa matalissa lasitetuissa tai muovitetuissa tunneleissa, mutta varsinaisia täyskorkeita kasvihuoneita retiisi ei tarvitse.
Retiisi korjataan pääsääntöisesti käsin mutta laajemmassa viljelymittakaavassa myös koneellisesti. Retiisi säilyy noin 2-3 viikkoa muovipussissa noin 0 °C:n lämpötilassa korjaamisen jälkeen.
Retiisi on hyväksi hampaille, ikenille, hiuksille ja kynsille.
Blagoveštšenskin piiri
Blagoveštšenskin piiri (, ) on kunnallinen itsehallintoalue Baškortostanin länsiosassa Venäjällä. Piiri on perustettu vuonna 1930. Siihen kuuluu Blagoveštšenskin kaupunkikunta sekä 15 maalaiskuntaa. Piirin pinta-ala on 2 291 km².
Blagoveštšenskin piirissä on noin 47 200 asukasta ja asukastiheys on 21 asukasta/km². Suurimmat etniset ryhmät ovat venäläiset (56 % v. 2002), tataarit, marit ja baškiirit.
Sliven
Sliven () on kaupunki Bulgariassa ja samannimisen alueen pääkaupunki. Asukasluku on 125 268 (2011).
Sliven on kuuluisa Bulgarian "heitukoista", eli vapaustaistelijoista, jotka taistelivat turkilaisia vastaan vuosina 1700 - 1878 ja tunnetaan nimellä "Sadan "voivodin" (kapteenin) kaupunki". Slivenin ympärillä on "Siniset kivet" vuoristo ja siihen liittyvä kansallispuisto. Raikas ilma ja mineraalilähteet tarjoavat monipuolisia mahdollisuuksia vapaa-ajalle ja matkailuun. Bulgarian herätyksen opettaja ja runoilija Dobri Chintulov on syntynyt Slivenissa. Hänen museonsa sijaitsee Slivenin pohjoispuolella. Kaupungin tärkein teatteri sijaitsee pääpuistossa. Se on nimetty Stefan Kirovin mukaan, joka oli näkyvä näyttelijä ja ohjaaja.
Mizuki Noguchi
Mizuki Noguchi (, s. 3. heinäkuuta 1978 Kanagawa, Japani) on japanilainen kestävyysjuoksija.
Noguchi aloitti kilpailemisen yleisurheilussa kouluaikoinaan. 1997 hän sai sponsorisopimuksen Wacoal-yhtiöltä. Lokakuussa 1998 Wacoalin johtaja Nobuyki Fujita joutui kuitenkin lähtemään yhtiöstä. Noguchin sponsorisopimus irtisanottiin samalla. Hän sai uuden sopimuksen Globaly-yhtiöltä helmikuussa 1999. Noguchi voitti Inyaman puolimaratonin vuonna 1999. Maaliskuussa 2002 hän juoksi ensimmäisen maratoninsa Nagoyassa ja voitti sen. Tammikuussa 2003 hän voitti Osakan maratonin ajalla 2.21.18.
Yleisurheilun MM-kisoissa 2003 Noguchi sijoittui hopealle Catherine Ndereban jälkeen. Ateenan olympialaisissa 2004 hän voitti maratonin ajalla 2.26.20.
Noguchi juoksi 25. syyskuuta 2005 Berliinin maratonilla ennätyksensä ja Aasian ennätyksen 2.19.12. Juoksun väliaikoina hän juoksi 25 kilometrin (1.22.13) ja 30 kilometrin (1.38.49) maailmanennätykset.
Dobritš
Dobritš () on kaupunki Bulgariassa ja samannimisen alueen pääkaupunki. Asukasluku on 90 375 (2011). Se sijaitsee 30 kilometrin päässä Mustanmeren rannikosta.
Kaupungin perusti 1500-luvulla turkkilainen kauppias Hacıoğlu Pazarcık, jonka nimeä se kantoi vuoteen 1882 asti. Ortodoksikirkko rakennettiin vuonna 1843. Bulgarialaiset valloittivat kaupungin turkkilaisilta 27. tammikuuta 1878, ja ruhtinas Aleksanteri I antoi sille nimen "Dobrotitsa" Dobrudžan keskiaikaisen hallitsijan mukaan. Kaupunki kuului 1913–1940 Romanialle nimellä "Bazargic". Bulgarian joukot marssivat sinne 25. syyskuuta 1940. Vuodet 1949–1991 kaupunki tunnettiin nimellä "Tolbuhin" Neuvostoliiton marsalkka Fjodor Tolbuhinin mukaan.
Menes
Menes (n. 3050 eaa.) oli Egyptin faarao ja Egyptin ensimmäisen dynastian perustaja. Tarinan mukaan hän yhdisti Ylä-Egyptin ja Ala-Egyptin yhdeksi valtioksi sekä perusti Egyptin ensimmäisen pääkaupungin Memfisin.
Menes hallitsi yli 60 vuoden ajan, kunnes hänet surmasi virtahepo. Hänen katsottiin perineen valtansa suoraan Horus-jumalalta, ja hän oli maansa ensimmäinen ihmishahmoinen hallitsija. On mahdollista, että Narmer-niminen faarao oli sama henkilö kuin Menes, mutta hän saattoi myös olla Menesin edeltäjä.
Hellas (yritys)
Oy Hellas Ab oli suomalainen makeisalan yritys, joka toimi Maarian pitäjän (kuntaliitoksen jälkeen Turun) Kärsämäen kylässä. Hellaksen tehdas aloitti toimintansa vuonna 1916 entisen Amalienborgin panimon rakennuksissa. Tehtaan perusti turkulainen Gardbergin kauppiassuku. Huhtamäki-Hellas Oy perustettiin vuonna 1934, ja myöhemmin Hellas sulautui osaksi Huhtamäki-yhtymän laajaa yritysrypästä. Vuoteen 2006 asti tehdas toimi osana Leafia.
Sedan
Sedan eli porrasperä on henkilöautojen yleisin korimalli. Porrasperässä auton takaikkunan alaosan ja tavaratilan luukun välissä on ”porras” eikä luukkua ole saranoitu takaikkunan kanssa yhteen. Sedanit ovat kaksi- tai neliovisia, kun taas hatchbackit eli viistoperät ovat kolmi- tai viisiovisia (takaluukku katsotaan oveksi, mikäli takaikkuna aukeaa sen mukana).
Sanaa ’sedan’ on käytetty joissain kielissä kuvaamaan ’kantotuolia’. Sana siirtyi sittemmin kuvaamaan automallia. Italian murteessa ’sedia’ tarkoittaa ’tuolia’, ja useissa maissa kantotuolia merkitsevä sana on periytynyt latinan sanasta ’sed’, jonka kantasana on ’sella’ – kantotuolin perinteinen nimi.
Farmari
Farmari on auton korimalli, jossa katto jatkuu miltei perään saakka. Suomessa korimallia kutsutaan farmariksi, mutta muitakin nimityksiä käytetään. Korimallissa on monikäyttöiset sisätilat ja yleensä tavaratilat saadaan farmareissa suuremmiksi kuin muissa malleissa.
Eri automerkkien nimityksiä farmariautomalleista:
Alfa Romeo Formula 1 -sarjassa
Alfa Romeo on Formula 1 -sarjassa kilpaileva autourheilutalli. Alfa Romeo on osallistunut formuloihin ensin kausina – ja –. sekä uudelleen kaudesta 2019 lähtien.
Alfa Romeo tuli Grand Prix -autoiluun mukaan vuonna 1924 Vittorio Janon suunnittelemilla autoilla kuljettajanaan Antonio Ascari, joka toi tallille ensimmäisen voiton Cremonassa 1920-luvun puolivälissä. Tallin auto dominoi kilparadoilla 1920-luvulla ottaen lisäksi valmistajien mestaruuden, mutta kuljettaja Ascari menehtyi Montlheryssä järjestetyssä Ranskan osakilpailussa. 1930-luvulla Jano suunnitteli Tipo B-auton, joka voitti 1932-34 välisenä aikana Rudolf Caracciolan ja Tazio Nuvolarin ohjastamana jokaisen kilpailun, johon se osallistui. Vuonna 1933 Alfa Romeo kansallistettiin ja vetäytyi virallisesti kilparadoilta, mutta Ferrari ryhtyi yhteistyöhön tallin jäänteiden kanssa. Talli palasi kilparadoille vuonna 1938, mutta sodan uhan vuoksi talli valmisti pienempien sarjojen autoja ja kätki ne juustotehtaaseen Saksan miehittäessä Italian toisen maailmansodan aikana. Sodan jälkeen esiin kaivetut kilpa-autot dominoivat jälleen kilparatoja ja niillä voitettiin 26 kilpailua putkeen.
Ensimmäisellä F1-kaudella 1950 Giuseppe Farina ajoi Alfa Romeolla maailmanmestariksi, ja saman teki seuraavalla kaudella Juan Manuel Fangio. Näinä vuosina Alfa Romeolla saavutettiin 10 voittoa, 13 nopeinta kierrosta ja 10 paalupaikkaa. 1950 Alfa Romeo voitti kaikki 6 GP-kisaa joihin se osallistui. Kilpailujen yhteispituus oli tuolloin 2447,6 kilometriä, joista Alfa Romeot johtivat yli 2300 kilometriä. Farinan ja Fangion lisäksi kuljettajana toimi Luigi Fagioli. Tehdas vetäytyi sarjasta sääntömuutosten takia.
Talli palasi sarjaan kesken kauden 1979, toimitettuaan moottoreita ensin vuonna 1971 March- ja vuonna 1976 Brabham-tallille. Kaudella 1979 talli ei vielä saavuttanut pisteitä, mutta seuraavina vuosina tallin kuljettajat saavuttivat useampia pistesijoja, kaksi paalupaikkaa ja yhden nopeimman kierroksen. Bruno Giacomelli oli kolmas kauden Las Vegasissa ja Andrea de Cesaris tuli kauden kisoissa kahdesti toiseksi; Saksan GP:ssä Hockenheimissa ja Etelä-Afrikan GP:ssä Kyalamissa. Kun Alfa Romeo sulautettiin Fiat SpA:han vuoden 1985 aikana, oli päätetty että kaikki Formula 1 -työ keskitettäisiin Ferrariin ja Alfa Romeo poistui sarjasta.
Tallin lopettamisen jälkeen Alfan moottoreilla ajoi Osella-talli, viimeisen kerran kaudella .
Alfa Romeo palaa Formula 1 -kilpasarjaan kaudelle 2019 kilpakuljettajinaan Kimi Räikkönen ja Antonio Giovinazzi. Lihavoitu merkitsee paalupaikkaa ja "kursivoitu" kilpailun nopeinta kierrosta. DNQ = karsiutui aika-ajoissa.
‡ = Jaettu auto.
Turun filharmoninen orkesteri
Turun filharmoninen orkesteri on Suomen vanhin ja yksi maailman vanhimpia yhä toimivia sinfoniaorkestereita.
Orkesteri aloitti toimintansa vuonna 1790 Turun Soitannollisena Seurana. Konserteissa kuultiin mm. Joseph Haydnia ja Ludwig van Beethovenia nykymusiikkina, säveltäjien vielä eläessä. Myös Jean Sibelius on johtanut musiikkiaan yhteensä 18 konsertissa.
Orkesterin vakinaisina kapellimestareina ovat toimineet Tauno Hannikainen, Toivo Haapanen, Ole Edgren, Jorma Panula, Paavo Rautio, Pertti Pekkanen, Igor Bezrodnyi, Jacques Mercier, Hannu Lintu, Tibor Bogányi ja Petri Sakari. Vuoden 2012 alusta ylikapellimestarina ja taiteellisena johtajana on toiminut Leif Segerstam. Päävierailijana toimi vuosina 2001–2011 Juha Kangas. Orkesterin kunniakapellimestarin arvon on saanut Paavo Berglund, jolla oli yli puoli vuosisataa yhteistyötä orkesterin kanssa.
Vuonna 2013 orkesterin vakiokokoonpanoon kuului 74 soittajaa, joten se on Suomen neljänneksi suurin sinfoniaorkesteri Helsingin kaupunginorkesterin, Radion sinfoniaorkesterin ja Tampere Filharmonian jälkeen. Orkesteri esiintyy pääasiassa vuonna 1952 valmistuneessa Turun konserttitalossa, joka on Suomen ensimmäinen varsinainen konserttitalo.
Vuodesta 1979 lähtien orkesteri on säännöllisesti levyttänyt suomalaista musiikkia. Orkesterin ja Karita Mattilan joululevy on myynyt platinaa (2003), samoin levy "Suomalaisia klassisia suosikkisävelmiä".
Jeff Hanneman
Jeffrey John ”Jeff” Hanneman (31. tammikuuta 1964 Oakland, Kalifornia – 2. toukokuuta 2013 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kitaristi, joka soitti Slayer-yhtyeessä ja myös sävelsi sille.
Hanneman oli hyvin kiinnostunut sodasta. Hän keräili sotavälineitä vapaa-ajallaan. Monet hänen säveltämistään kappaleista käsittelevät sotaa, kuten esimerkiksi tunnetuimpiin Hannemanin sävellyksiin kuuluva "Angel of Death", jonka sanoitukset käsittelevät Josef Mengelen tekemiä ihmiskokeita.
Vuoden 2011 alussa Hanneman joutui leikkaukseen saatuaan ilmeisesti hämähäkin puremasta oikeaan käteensä nekrotisoivan faskiitin, ihon ja lihaskerroksen välissä etenevän hengenvaarallisen infektion. Vaikka kitaristin uskottiin palautuvan täydellisesti, hän ei voinut soittaa pian tapahtuneen jälkeen alkaneella Australian kiertueella. Jotta keikkoja ei olisi tarvinnut perua, Hannemanin korvasi Exodus-kitaristi Gary Holt. Holtin lähdettyä palatakseen oman yhtyeensä kiertueelle, uudeksi sijaiseksi ilmoitettiin Cannibal Corpse -yhtyeen kitaristi Pat O’Brien, joka soitti Euroopan-kiertueen loppuun asti. Hanneman palasi lavalle 24. huhtikuuta soittamaan kaksi encore-kappaletta.
Vuoden 2012 toukokuussa Slayer ilmoitti, että Jeff Hanneman ei voi osallistua tuleville touko- ja kesäkuun keikoille Euroopassa ja Iso-Britanniassa kätensä vuoksi. Jeffiä tuurasi kiertueella Gary Holt.
Hanneman kuoli 2. toukokuuta 2013. Yhtyeen jäsenten mukaan kuolinsyy oli alkoholin aiheuttama maksakirroosi. Hanneman oli kuollessaan 49-vuotias.
Vaikka Jeff Hannemanilla on nimikkosarja ESP:n valmistamia kitaroita, hän oli tunnettu Jackson-kitaroiden käyttäjä. Näkyvimmin Hannemanin käytössä vuosien ajan lienee ollut "Jackson Custom Shop Soloist", joka on varustettu kahdella EMG:n mikrofonilla sekä koristeltu Oakland Raidersin, Dead Kennedysin ja Slayerin logotarroilla. Hanneman soitti myös ESP-kitaroilla, jotka oli varustettu niin ikään EMG:n valmistamilla mikrofoneilla.
Jeff Hanneman käytti mielellään vanhoja 1980-luvun Marshall-vahvistimia, mallinimeltään JCM-800. Esivahvistimet olivat merkiltään Marshall JMP-1, ja niihin oli kytketty Bossin ekvalisaattorit.
Kiss Symphony: Alive IV
Kiss Symphony: Alive IV on yhdysvaltalaisen hard rock-yhtye Kissin livealbumi vuodelta 2003. Albumin tuotti Mark Opitz, ja se on yhtyeen Alive-livealbumisarjan neljäs osa.
Albumi on jaettu kolmeen näytösosaan, joista ensimmäisessä kuuden kappaleen mittaisessa näytöksessä esiintyvät vain Kissin muusikot, eli laulajakitaristi Paul Stanley, laulajabassokitaristi Gene Simmons, kitaristi Tommy Thayer ja rumpali Peter Criss. Kahdessa seuraavassa näytöksessä yhtye esiintyy Melbournen sinfoniaorkesterin säestämänä.
Kissin alkuperäisen eli Gene Simmonsin, Paul Stanleyn, Peter Crissin ja Ace Frehleyn muodostaman kokoonpanon palattua yhteen vuonna 1996 Kissin oli määrä julkaista Alive IV jo 2000-luvun alussa, sillä albumin julkaisusta tiedotettiin jo vuonna 1999. Albumin kansitaide ehdittiin jo paljastaa, ja levylle konsertissa nauhoitettu Rock and Roll All Nite-kappale ehdittiin myös julkaista jo kuunneltavaksi yhtyeen uran kattavassa, massiivisessa "The Box Set"-kokoelmassa. Albumia ei kuitenkaan julkaistu levy-yhtiö Universal Music Groupin kanssa käynnissä olleiden sopimuskiistojen vuoksi, joiden päätyttyä yhtye päätti siirtyä Sanctuary Records-levy-yhtiölle. Frehley jätti yhtyeen Kiss Farewell Tour-jäähyväiskiertueen jälkeen, sillä Kissin oli määrä lopettaa uransa kyseiseen kiertueeseen. Tämä ei kuitenkaan toteutunut vaan Simmons, Stanley ja yhtyeeseen palannut Criss jatkoivat konsertoimista yhdessä uuden kitaristin Tommy Thayerin kanssa. Tämä kyseinen kokoonpano myös levytti neljännen, julkaistun Alive-levyn.
Alkuperäinen Alive IV julkaistiin vuonna 2006 osana "Kiss Alive! 1975-2000"-boksia, joka sisälsi kaikki yhtyeen Alive-albumit vuosilta 1975-2000. Kyseisessä julkaisussa albumin nimi on kuitenkin "Alive IV: The Millenium Concert".
Stefan Piesnack
Stefan ”Stefu” Karl Heinz Piesnack (s. 24. helmikuuta 1957 Helsinki) on suomalainen kitaristi. Hänet tunnetaan pääasiassa Pelle Miljoonan yhtyeiden kitaristina ja Hanoi Rocksin perustajajäsenenä. Vuodet 2000–2005 hän keikkaili yhdessä entisen Pelle Miljoonan yhtyeiden rumpalin Tumppi Varosen kanssa Problems?-yhtyeessä. Vuonna 2004 Pelle Miljoona & 1980 teki comebackin kokoonpanollaan, johon myös Piesnack kuuluu. Aktiivisen musiikkuransa jälkeen Piesnack on toiminut Suomen Setlementtiliiton, Setlementtinuorten liiton ja Kalliolan omistaman Muuralan Ässäkodin isäntänä.
Boknöje
Boknöje AB () on vuonna 1982 perustettu norjalaisen Bladkompaniet -kustantamon tytäryhtiö, joka sijaitsee Helsingborgissa Ruotsissa.
Bladkompaniet on sittemmin fuusioitunut Schibsted -kustannusyhtiöön.
Kim Källström
Kim Källström (s. 24. elokuuta 1982 Sandviken, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi seuratasolla kotimaansa lisäksi Ranskassa, Venäjällä, Englannissa ja Sveitsissä. Hän pelasi Ruotsin maajoukkueessa 131 ottelua ja teki niissä 16 maalia.
Junioriurallaan Källström pelasi vuodet 1989–1990 Sandvikens IF:ssä ja vuodet 1990–1996 Partille IF:ssä. Vuonna 1997 hän siirtyi BK Häckenin riveihin, jossa teki ammattilaisdebyyttinsä kaudella 1999. Källström jatkoi Häckenissä vuoteen 2002 asti ja pelasi ensin kauden 1999 Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla ja kaudet 2000 ja 2001 Allsvenskanissa; viimeisellä Häckenissä pelaamallaan kaudella hän viimeisteli 24 Allsvenskan-ottelussa kahdeksan maalia, enemmän kuin edellisillä seurassa pelaamillaan kausilla yhteensä.
Vuonna 2002 Källström siirtyi 12,5 miljoonan kruunun siirtosummalla Ruotsin menestyksekkäimpiin seuroihin lukeutuvaan Djurgårdens IF:ään, jossa hän pelasi kaksi kautta ja voitti seurassa Ruotsin mestaruuden kahdesti ja Ruotsin Cupin kerran, vuonna 2002. Källström kuului seuransa avainpelaajiin ja on ollut molemmilla kausilla Djurgårdenin paras maalintekijä 12 Allsvenskan-osumalla kaudella 2002 ja 14 liigaosumalla kaudella 2003; koko liigan maalipörssissä hän oli kaudella 2002 jaetulla sijalla neljä ja kaudella 2003 sijalla kaksi. Menestyksekkäiden Ruotsissa pelattujen vuosien jälkeen Ligue 1 -seura Rennes hankki Källströmin riveihinsä joulukuussa 2003 18 miljoonan kruunun siirtokorvauksella. Hän pelasi seurassa kolme kautta, minkä jälkeen Ranskan liigaa 2000-luvun alun dominoinut Lyon hankki hänet riveihinsä toukokuussa 2006. Källström pelasi Lyonissa vuoteen 2012 asti. Heinäkuussa 2012 hän siirtyi venäläisseura Spartak Moskovaan.
Tammikuussa 2014 Källström siirtyi Spartakista lainalle Arsenaliin. Lääkärintarkastuksessa paljastui selkävamma, jota Källström jäi parantelemaan Lontooseen. Lopulta Källström pelasi vain kolmessa ottelussa Arsenal-paidassa ja palasi lainasopimuksensa umpeuduttua kesällä 2014 takaisin Spartakiin. Kesällä 2015 Källström siirtyi sveitsiläiseen Grasshopperiin.
Debyyttinsä aikuisten maajoukkueessa Källström teki helmikuussa 2001 Suomea vastaan pelatussa ottelussa. Arvokisadebyyttinsä hän teki vuoden 2004 EM-kisoissa, joissa hän tuli kolmeen otteluun kentälle vaihdosta ja esiintyi avauskokoonpanossa Italian joukkuetta vastaan pelatussa viimeisessä alkulohko-ottelussa. Hän oli mukana Ruotsin joukkueessa myös vuoden 2006 Saksan MM-kisoissa ja oli avauskokoonpanossa kolmessa ottelussa ja tuli yhdessä ottelussa kentälle vaihdosta. Lisäksi hän pelasi Ruotsin jalkapallomaajoukkueessa EM-kisoissa 2008 ja 2012.
Kim Källströmin serkku on Ruotsin MM-jääpallon MM-joukkueessa vuonna 2015 pelannut Johan Östblom.
Flying Fish Cove
Flying Fish Cove on Australialle kuuluvan Joulusaaren suurin asutuskeskus ja pääasiallinen satama. Se sijaitsee saaren koillisosassa.
Vuoden 2011 väestönlaskennassa Flying Fish Covessa oli 1346 asukasta.
Lentokenttä sijaitsee muutaman kilometrin päässä.
Flying Fish Cove oli ensimmäinen brittien asutus vuonna 1888. Se nimettiin kapteeni Maclearin HMS Flying Fishin mukaan.
Jamestown (Saint Helena)
Jamestown on Saint Helena, Ascension ja Tristan da Cunhan pääkaupunki, joka sijaitsee eteläisellä Atlantin valtamerellä Saint Helenan saarella. Kaupungin perusti Englannin Itä-Intian kauppakomppania vuonna 1659. Se edustaa Yrjöjen kauden siirtomaa-arkkitehtuuria ja sitä on ehdotettu muun saaren ohella Unescon maailmanperintökohteeksi.
Monet rakennukset on rakennettu paikallisesta vulkaanisesta kivestä. Kaupunki on rakennettu jyrkkien kallioiden väliin, eikä sillä ole juurikaan tilaa laajeta. Tämän vuoksi kallion päälle on rakennettu esikaupunki, Half Tree Hollow, jonne kuljetaan portaita pitkin.
Vuonna 2016 Jamestownin kaupungissa oli 629 asukasta ja Half Tree Hollow’ssa 984 asukasta.
George Town (Caymansaaret)
George Town on Caymansaarten pääkaupunki, joka sijaitsee saariryhmän suurimmalla saarella Grand Caymanilla. Sen asukasluku on 24 000 (1.7.2003).
Lapin kamariorkesteri
Lapin kamariorkesteri () on Suomen ja samalla koko EU:n pohjoisin ammattikamariorkesteri.
Orkesteri toimii Rovaniemellä, mutta konsertoi säännöllisesti koko Lapin alueella. Orkesterin kotisalina Rovaniemellä on toukokuussa 2011 valmistunut Kulttuuritalo Korundi. 18-jäsenisen orkesterin kapellimestarina ja taiteellisena johtajana on syksystä 1996 toiminut John Storgårds.
TV1 on myöntänyt orkesterille Vuoden valopilkku 2003 -palkinnon Kalevi Ahon Luostosinfonian kantaesityksestä (esityksessä oli mukana myös Radion sinfoniaorkesteri). Orkesterin levytys tanskalaisen Vagn Holmboen kamarisinfonioista oli Gramophone Award 2013 ehdokkaana. Elokuussa 2014 Lapin kamariorkesteri vieraili Carinthischer Sommer -festivaalilla Itävallassa ja The BBC Proms-festivaalilla Lontoossa. Kalevi Ahon Theremin- ja käyrätorvikonsertto - levy sai 1900-2000 –lukujen musiikin konserttolevytysten sarjassa arvostetun saksalaisen ECHO Klassik –palkinnon v. 2015 .