hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Silja Tarvonen
Silja Eva Stiina Tarvonen (s. 4. huhtikuuta 1985 Parainen) on suomalainen hiihtäjä, joka on menestynyt myös suunnistuksessa.
Tarvosella on suunnistuksen nuorten MM-kisoista neljä MM-mitalia; kultaa normaalimatkalta 2004 ja viestistä 2003, hopeaa viestistä 2004 ja pronssia viestistä 2005.
Vuonna 2008 hän voitti Italian Mallesissa järjestetyissä alle 23-vuotiaiden MM-hiihdoissa 10 kilometrin perinteisen tyylin kilpailussa pronssia ja vapaan tyylin 15 kilometrillä hopeaa. Hiihdossa ja suunnistuksessa Tarvosella on useita SM-mitaleita nuorten sarjassa. Maastojuoksussa hän voitti 17-vuotiaissa SM-kultaa vuonna 2001. Hiihdon SM-kisoista aikuisten sarjassa hänellä on parisprintin kultaa ja viestihopeaa vuodelta 2008 sekä viestikultaa vuodelta 2010.
Venlojen viestissä Tarvonen on useasti juossut Kangasniemen Kalskeen avausosuuden ja tullut ensimmäiseen vaihtoon toisena vuosina 2005 ja 2007 sekä kolmantena vuonna 2004.
Tarvonen edustaa Kangasniemen Kalsketta. Hänen valmentajanaan toimii hänen isänsä Keijo Tarvonen.
Eleanor Parker
Eleanor Jean Parker (26. kesäkuuta 1922 Cedarville, Ohio – 9. joulukuuta 2013 Palm Springs, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hollywood Walk of Famenkin huomioma näyttelijä sai sopimuksen Warner Brothersilta vuonna 1941. Hänen varhaisen tuotantonsa joukkoon lukeutuu elokuva "Naisen orja" (1946).
Parker oli kolmesti ehdolla parhaan naispääosan Oscar-palkinnon saajaksi rooleillaan elokuvissa "Rautahäkki" (1950), "Lain vartija" (1951) ja "Interrupted Melody" (1955). Vuonna 1963 hän oli vielä ehdolla Emmyn ja vuonna 1970 Golden Globen saajaksi.
Myöhemmällä urallaan Parker esiintyi esimerkiksi "The Sound of Musicissa" (1965). Hän ansioitui myös televisiossa ja teatterissa. Hän oli neljästi naimisissa; viimeinen avioliitto kesti vuodesta 1966.
Manhattan Community District 12
Manhattan Community District 12 on New Yorkin Manhattanin saaren pohjoisin hallinnollinen osa-alue (Community District). Siihen kuuluvat Washington Heightsin ja Inwoodin alueet. Tämä on Manhattanin vahvimmin espanjankielistä aluetta.
Vuonna 2000 alueella asui 208 414 henkeä. Sen väkiluku oli kasvanut kymmenessä vuodessa viitisen prosenttia. Asukkaista 74,1 % oli etelä- tai keskiamerikkalaista alkuperää. Ulkomailla syntyineitä oli 53%, heistä 86,2% oli syntynyt Latinalaisessa Amerikassa.
Paholaisen silmä
Paholaisen silmä () on Ingmar Bergmanin ohjaama komediaelokuva vuodelta 1960.
Bergman kertoi ohjanneensa tämän elokuvan tanskalaisen komedian pohjalta saadakseen studiolta luvan ohjata myös Neidonlähde-elokuvan.
"Nuoren naisen koskemattomuus on näärännäppy pirun silmässä." — Irlantilainen sananlasku
Don Juan pääsee lomalle helvetistä kolmen vuosisadan jälkeen. Saatanalla (Stig Järrel) on näärännäppy silmässä. Saatana antaa Don Juanille tehtäväksi vietellä nuoren neidon (Bibi Andersson). Neito on säilyttänyt aivan liian kauan neitsyytensä. Don Juanin lisäksi maan päälle lähetetään hänen palvelijansa Pablo (Sture Lagenwall). He asettuvat vieraiksi kirkkoherran luokse, joka on nuoren naisen isä. Pablo viettelee kirkkoherran vaimon. Vaimo kuitenkin palaa miehensä luokse. Don Juan ei onnistu viettely-yrityksissään. Hän rakastuu kirkkoherran tyttäreen mutta ei saa vastakaikua. Don Juan ja Pablo palaavat helvettiin. Saatana ei pidä matkaa onnistuneena. Toisaalta pahuudella on vielä jalansijaa maailmassa, sillä kirkkoherran tytär lausuu pienen valkoisen valheen. Helvetin ja taivaan ikuinen taistelu jatkuu.
Bob Clark
Benjamin "Bob" Clark (5. elokuuta 1939 New Orleans, Louisiana, Yhdysvallat – 4. huhtikuuta 2007 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja. Hänen tunnetuin työnsä oli vuonna 1983 ilmestynyt jouluelokuva, "Joulutarina", jonka hän ohjasi ja käsikirjoitti yhdessä Jean Shepherdin kanssa. Hänen ensimmäinen menestyksensä oli kuitenkin vuonna 1982 ilmestynyt nuorisoelokuva "Kuuma nuoriso", johon hän ohjasi ja käsikirjoitti myös jatko-osan "Villit fiftarit – Porky's II".
Clark syntyi New Orleansissa, mutta kasvoi Floridan Fort Lauderdalessa. Hän kasvoi köyhissä oloissa, sillä hänen isänsä kuoli Bobin ollessa lapsi ja hänen baarimikko-äitinsä joutui elättämään yksin. Käydessään Catawba Collegea, filosofia pääaineenaan, hän voitti jalkapallostipendin Michiganiin Hillsdalen Collegeen. Myöhemmin hän opiskeli teatteria Miamin yliopistossa ja kieltäytyi, tarjouksista huolimatta, pelaamasta jalkapalloa ammattilaisena.
Clark aloitti uransa kauhuelokuvilla. 1970-luvun alussa ilmestyi hänen ensimmäinen elokuvansa, "Children Shouldn't Play with Dead Things" (1972), joka oli yhdistelmä komediaa ja visuaalista kauhua.
Miljan Miljanić
Miljan Miljanić (, 4. toukokuuta 1930 Bitola, Jugoslavia – 13. tammikuuta 2012) oli serbialainen jalkapallovaikuttaja, pelaaja ja valmentaja.
Miljanićin perhe oli kotoisin Nikšićistä nykyisen Montenegron alueelta, mutta hän syntyi ja kasvoi nykyisen Makedonian alueella. Valmentajaurallaan Miljanić valmensi Crvena zvezdaa, Real Madridia, Valenciaa ja Jugoslavian maajoukkuetta.
Crvena zvezda, jota Miljanić edusti myös pelaajana 1950-luvulla, saavutti vuosina 1966–1974 neljä sarja- ja kolme cup-mestaruutta sekä ylsi kauden 1970–1971 Euroopan cupin välieriin hänen valmennuksessaan. Real Madridissa hän viipyi kolme kautta vuosina 1974–1977 ja voitti kaksi peräkkäistä sarjamestaruutta sekä cupin. Valencian valmentajaksi Miljanić pestattiin kesken kauden 1982–1983 joukkueen roikkuessa sarjataulukon häntäpäässä. Hän ei kuitenkaan onnistunut parantamaan joukkueen asetelmia ja sai potkut jo runsaan kymmenen ottelun jälkeen.
Jugoslavian maajoukkueen peräsimessä Miljanić toimi kahteen otteeseen, vuosina 1973–1974 ja 1979–1982. Hänen johdollaan joukkue otti osaa vuosien 1974 ja 1982 MM-kilpailuihin, mutta ilman mainittavaa menestystä.
Miljanić toimi Jugoslavian jalkapalloliiton puheenjohtajana vuosina 1993–2001. Sittemmin hänelle myönnettiin liiton kunniapuheenjohtajan arvonimi.
Luettelo Electronic Artsin peleistä
Tämä on luettelo Electronic Artsin kehittämistä tai julkaisemista peleistä.
Essi Peltonen
Essi Peltonen (s. 1982 Turku) on suomalainen kuvataiteilija, joka asuu Naantalissa. Peltonen opiskeli Porin taidekoulussa sekä Turun AMK:n kuvataidelinjalla, josta valmistui kuvataiteilijaksi vuonna 2006.
Peltonen maalaa yleensä suunnittelematta etukäteen. Abstraktioiden lisäksi hän maalaa naisfiguureja.
Peltonen on kertonut olevansa kiinnostunut erityisesti ranskalaisesta maalaustaiteesta, impressionismista ja ekspressionismista esikuvinaan muun muassa Helene Schjerfbeck, Edvard Munch, Henri de Toulouse-Lautrec ja Claude Monet.
Essi Peltosen isä on kuvataiteilija Jarkko Peltonen. Peltosilla on oma taidegalleria Elämän sirkus Naantalin keskustassa.
Arthur Nebe
Arthur Nebe (13. marraskuuta 1894 – 21. maaliskuuta 1945) oli berliiniläinen poliisivirkailija 1920-luvulla, korkea-arvoinen natsi ja SS-kenraaliluutnantti. Hän kuului sekä SA:han että SS:ään ja oli Interpolin presidentti vuosina 1941–1942.
Toisen maailmansodan aikana hän oli Einsatzgruppe B:n päällikkö. Hän työskenteli SS-Obergruppenführer Reinhard Heydrichin alaisena ja otti osaa juutalaisten tuhoamiseen itärintamalla.
Nebe nimitettiin Saksan rikospoliisin eli Kripon päälliköksi vuonna 1936.
Vuonna 1941 Nebe komensi yhtä Einsatzgruppea Neuvostoliiton alueella. Tehtävänä oli surmata alueen juutalaiset ja kommunistivirkailijat, ja Nebe väittikin yksikkönsä tappaneen noin 45 000 ihmistä.
Maaliskuussa 1944 niin sanotun suuren paon jälkeen Stalag Luft III -sotavankileiriltä, Gestapon päällikkö Heinrich Müller käski Nebeä teloittamaan 50 kiinni saaduista 75 vangista. Nebe joutui valitsemaan teloitettavat ja eloon jäävät. Taustastaan huolimatta Nebe koki valinnan vaikeaksi. Hän ilmeisesti pyrki säästämään nuorimmat ja perheelliset.
Hän otti osaa heinäkuun 20. päivän salaliittoon Hitleriä vastaan. Juonen epäonnistuttua Nebe piiloutui Wannsee-järven saareen, mutta hylätty rakastajatar antoi hänet ilmi.
Roland Freislerin johtama Kansanoikeus tuomitsi hänet kuolemaan petturina. Nebe hirtettiin pianonkielellä 21. maaliskuuta 1945 Plötzenseen vankilassa.
Modaali (sijamuoto)
Modaali eli formaali on unkarin kielessä esiintyvä sijamuoto, joka ilmaisee tapaa (). Modaalin pääte on "-képpen" tai "-képp", ja se liittyy lähinnä pronomineihin. Suomeksi modaali voidaan yleensä kääntää postpositiolla "tavalla, tavoin", joskus myös essiivillä.Modaali on sekä merkitykseltään että muodostamistavaltaan läheistä sukua essiivi-formaalille.
Family Matters
Family Matters on yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, joka kertoo Chicagossa asuvasta keskiluokkaisesta afroamerikkalaisesta perheestä. Sarjasta tehtiin yhteensä 215 jaksoa, jotka esitettiin vuosien 1989–1998 aikana. Tämän myötä sarjasta tuli toiseksi pisin komediasarja, jossa pääosassa olivat afroamerikkalaiset. Yhdysvalloissa sarjaa esitettiin aluksi ABC:lla vuosina 1989–1997, jonka jälkeen sarjan loput jaksot esitti CBS syyskuusta 1997 aina heinäkuuhun 1998 asti.
Family Matters oli spin-off sarja Perfect Strangersista ja sarjassa keskityttiin Winslowin perheeseen ja erityisesti Harriette Winslowiin, sekä hänen aviomieheensä Carliin, joka toimi poliisina. Perheeseen kuului myös kapinallinen poika Eddie, älykäs tytär Laura ja lapsista nuorin Judy. Perheen kotona asuivat myös Carlin äiti Estelle Winslow, sekä Harrietten sisko Rachel Crawford ja hänen poikansa Richie, jotka muuttivat taloon Rachelin aviomiehen kuoltua. Winslow perheen naapuri Steve Urkel oli myös yksi sarjan keskeisimmistä hahmoista ensimmäisen tuotantokauden puolenvälin jälkeen.
William Bright
William Bright (13. elokuuta 1928 Oxnard, Kalifornia – 15. lokakuuta 2006 Louisville, Colorado) oli yhdysvaltalainen kielitieteilijä, joka erikoistui Yhdysvaltojen alkuperäiskieliin ja Etelä-Aasian kieliin sekä kuvailevaan kielitieteeseen.
Bright suoritti alemman korkeakoulututkinnon kielitieteessä 1949 ja tohtorin tutkinnon samalla alalla 1955, kummatkin Kalifornian Yliopistossa Berkeleyssä. Hän oli kielitieteen ja antropologian professori UCLA:lla vuodesta 1959 vuoteen 1988 saakka. Tämän jälkeen hän siirtyi Coloradon Yliopistoon Boulderiin, jonne hän jäi kuolemaansa saakka. Bright oli Kalifornian intiaanikielten ja kulttuurien asiantuntija ja erityisen tunnettu hänen työstään karuk-kielen parissa, jota puhutaan Luoteis-Kaliforniassa. Hänestä tehtiin ensimmäisenä ulkopuolisena henkilönä karuk-heimon kunniajäsen kunnianosoituksena hänen ponnisteluistaan dokumentoida ja säilyttää heimon kieli, mikä taas johti kielen elvyttämiseen. Bright tunnettiin myös hänen tutkimustyöstään nahuatl-, kaqchikel-, luiseño-, ute-, wishram- ja yorok-intiaanikielen sekä Etelä-Aasian lushai-, kannada- tamili- ja tumu-kielten saralla.
Bright oli Yhdysvaltain kielitiedeyhteisön tuottaman Language-lehden toimittaja vuodesta 1966 vuoteen 1988 ja Language in Society -lehden toimittaja vuodesta 1993 vuoteen 1999. Bright oli Written Language and Literacy -lehden perustajajäsen ja toimittaja vuodesta 1997 vuoteen 2003. Hän toimi Yhdysvaltain kielitiedeyhteisön presidenttinä vuonna 1989.
Hän oli kirjailija Susie Brightin isä. Myöhemmällä iällään Bright avioitui Lisa Mennin kanssa. Bright kuoli aivokasvaimeen.
George Wald
George Wald (18. marraskuuta 1906 – 12. huhtikuuta 1997) oli yhdysvaltalainen biologi. Hän sai Nobelin lääketieteen palkinnon vuonna 1967 yhdessä Ragnar Granitin ja Haldan Keffer Hartlinen kanssa näkemiseen liittyvien silmän fysiologisten ja kemiallisten prosessien tutkimuksistaan.
Larry Pounds
Larry Pounds (s. 15. heinäkuuta 1953 Mississippi) on yhdysvaltalaissyntyinen suomalainen koripallovalmentaja ja entinen pelaaja. Pounds on pelaajana voittanut Suomen ja Filippiinien mestaruuksia. Suomessa hän pelasi pitkän uran KTP:n joukkueessa, jossa hän on toiminut myös päävalmentajana kahteen otteeseen pelaajauran jälkeen. Pounds on toiminut myös koripallon naisten SM-sarjassa pelaavan Peli-Karhujen päävalmentajana kaksi kertaa. Pituudeltaan hän on 203 cm.
Mississippissä syntynyt ja Pasadenaan kymmenvuotiaana muuttanut Pounds saapui Suomeen pelaamaan kaudeksi 1976–1977 KTP:n joukkueeseen SM-sarjaan ja saavutti heti koripallokuninkuuden tehden keskimäärin 37,4 pistettä ottelua kohden. Seuraavina vuosina hän pelasi Yhdysvalloissa ja KTP:ssä I-divisioonassa kauden 1978–1979 sekä kahteen otteeseen Filippiineillä. Pounds voitti Filippiinien mestaruuden vuonna 1979 Open Conference -sarjassa joukkueessa Royal Tru-Orange ja vuonna 1980 Filippiinien Invitational Conference -sarjassa vierailevana pelanneessa Nicholas Stoodley -joukkueessa. Pounds palasi KTP:n joukkueeseen SM-sarjaan kaudeksi 1982–1983 ja pelasi joukkueessa sen jälkeen aina kauteen 1993–1994 saakka. Suomessa Pounds voitti peliurallaan neljä mestaruutta ja seitsemän cup-mestaruutta. Hän lopetti aktiiviuransa pelaajana vuoden 1994 mestaruuteen ja pelasi pääsarjassa kaikkiaan 387 ottelua. SM-sarjan runkopeleissä hän teki 10 293 pistettä keskiarvolla 26,7 ja hän on sillä kaikkien aikojen pistetilastossa kolmannella sijalla.
Pounds on valittu Vuoden koripalloilijaksi kolme kertaa ja IS Veikkaajan asiantuntijaäänestyksessä hänet on valittu Suomen kaikkien aikojen parhaaksi ulkomaalaisvahvistukseksi.
KTP jäädytti Poundsin pelinumeron lokakuussa 2012.
Pounds nimettiin elokuussa 2015 Suomen koripallon Hall of Fameen.
Pelaajana saavutetun viimeisen mestaruuskauden jälkeen Pounds siirtyi KTP-Basketin päävalmentajaksi kaudeksi 1994–1995. Seuraavana kautena hän toimi KTP-Basketissa Jorma Brucen apuvalmentajana ja on sen jälkeen toiminut Kouvoissa Risto Piiparin apuvalmentajana kaudella 1998–1999 ja Peli-Karhujen naisten koripallojoukkueen päävalmentajana, jossa hän voitti seuran ensimmäisen Suomen Cupin vuonna 2000. Pounds on toiminut lisäksi juniorivalmennuksessa. Kaudella 2007–2008 hän siirtyi kesken kauden KTP-Basketin päävalmentajaksi Ray Ailuksen tilalle. Kaudella 2008–2009 hän valmensi Peli-Karhuja toisen kerran.
Pounds sai Suomen kansalaisuuden vuonna 1987. Hänen kolme lastaan ovat kaikki myös koripalloilijoita ja pelanneet Suomessa pääsarjatasolla. Dionne Pounds ja Anissa Pounds ovat pelanneet Peli-Karhuissa ja Michael Pounds KTP-Basketissa sekä Torpan Pojissa. Myös Larry Poundsin veli Willie Pounds oli koripalloilija. Hän pelasi KTP:ssä kaudella 1979–1980.
Tulilinjalla
Tulilinjalla ("In the Line of Fire") on Wolfgang Petersenin ohjaama trilleri vuodelta 1993. Elokuvan pääosassa ovat salaisen palvelun agenttina Clint Eastwood ja salamurhaajana John Malkovich. Elokuva oli ehdolla kolmen Oscar-palkinnon saajaksi.
Elokuva kertoo salaisen palvelun agentista Frank Horriganista. Horrigan on työskennellyt agenttina monia vuosia ja nyt alkaa jo ikä painaa. Horrigania vaivaa myös monia vuosia sitten tapahtunut tragedia, sillä hän oli yksi Kennedyn henkivartijoista, kun tämä salamurhattiin. Horrigan saa vihjeen uudesta salamurhayrityksestä, Mitch Leary -niminen psykopaatti aikoo tappaa Yhdysvaltain presidentin. Leary tietää Horriganin heikkouden, ja hän alkaa soitella iltaisin Horriganille ja jättää tälle pieniä vihjeitä.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano sanoo elokuvaa onnistuneeksi, tiiviiksi ja huolella rakennetuksi ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Kurjat (täsmennyssivu)
Kurjat tai Les Misérables voi tarkoittaa ainakin seuraavia:Lisäksi aiheesta on tehty useita televisiosarjoja.
Igor Elisejev
Igor Elisejev on venäläinen ammattilaislentopalloilija, joka pelasi kauden 2008 lopun suomalaisessa Pielaveden Sampossa, lentopallon SM-liigassa. Hän on rooliltaan yleispelaaja. Elisejev edusti ennen Sampoon tuloaan pietarilaista Spartakia, ja hän oli legendaarisen Vjatšeslav Platonovin viimeisimpiä valmennettavia.
Jeffrey Ashby
Jeffrey Shears "Bones" Ashby (s. 16. kesäkuuta 1954) on toiminut Yhdysvaltain laivaston lentäjänä ja astronauttina, hän oli mukana kolmella sukkula lennolla. Hän siirtyi eläkkeelle Yhdysvaltain laivastosta kapteenin arvonimellä.
Jeff on kotoisin Evergreenistä, Coloradosta. Valmistuttuaan Evergreen High Schoolista vuonna 1972 hän jatkoi opiskeluaan Idahon yliopistossa, jossa hän suoritti korkeakoulututkinnon konetekniikassa vuonna 1976. Hän suoritti tutkinnon lentokonetekniikassa Tennesseen yliopistossa vuonna 1993.
Vuonna 1986 Ashby valmistui koelentäjäksi Navy Fighter Weapons School -koulusta (Top Gun) ja Naval Test Pilot School -koulusta. Hän osallistui myös F/A-18 Hornet koneiden kehitykseen. Ashby osallistui taistelutehtäviin samalla konetyypillä molempiin Persianlahden sotiin kuten myös sotatoimiin Somaliassa. Asbyllä oli komennossaan lentolaivue USS Abraham Lincolnilla vuonna 1994, hänen laivueensa oli tunnustettu parhaaksi F/A-18 laivueeksi Yhdysvaltain laivastossa. Hänelle kertyi kaikkiaan yli 7 000 lentotuntia ja suoritti yli 1 000 lentotukialuslaskeutumista urallaan.
Joulukuussa 1994 hänet valittiin NASAn astronauttiohjelmaan ollessaan 40-vuotias. Hän oli lentäjänä sukkulalennoilla STS-93 (kesäkuussa 1999) ja STS-100 (huhtikuussa 2001), hän oli myös komentajana lennolla STS-112 (lokakuussa 2002).
Ensimmäisellä sukkulalennollaan (Columbia) he kuljettivat Chandra-avaruusteleskoopin kiertoradalle, jolla oli ensimmäistä kertaa naiskomentaja Eileen Collins. Seuraavat kaksi lentoa Endeavourilla ja Atlantiksella olivat kuudes ja yhdeksäs kokoonpanolento Kansainväliselle avaruusasemalle. Uransa aika hän on lentänyt kaikkiaan n. 15 miljoonaa kilometriä, 436 kertaa maapallon ympäri kiertoradalla ja viettänyt yli 660 tuntia avaruudessa.
Sterope
Sterope () viittaa useaan naishahmoon kreikkalaisessa mytologiassa:
Leena Hietamies
Leena Hietamies (s. 24. kesäkuuta 1953) on helsinkiläinen toimittaja, kirjailija ja kuvataiteilija, koulutukseltaan diakoni. Hietamies on työskennellyt muun muassa varhaisnuorisotyön kouluttajana Helsingin seurakuntayhtymässä, toimittajana JP-lehdessä, Koulun Aamussa sekä Ilossa, toimitussihteerinä Lastenmaassa ja Kotimaassa sekä toimituspäällikkönä Lohjan seurakuntalehti Lohkareessa. Hietamiehen kolumneja ja pakinoita ovat julkaisseet Elanto, Kirkko ja kaupunki, Valitut Palat, Kotimaa sekä Askel. Hän on kirjoittanut ja osin kuvittanut erilaisia puuha- ja askartelukirjoja. Hietamiehen kuvataidenäyttelyitä on ollut mm. Lohjan Vivamossa, Sammatin Putiikkikahvilassa, Sammatin jyvälainaston kesänäyttelyssä, Saarijärven Käsityökeskuksen Vinttigalleriassa, Galleria Resta-Mestassa, Laajasalon kirkossa sekä Piiamarilla-puodissa Helsingin Kalliossa.
Koulun Aamu
Koulun Aamu on päivänavauksiin erikoistunut 16-sivuinen lehti, joka ilmestyy 9 kertaa vuodessa eli koulun lukukausien aikana verkossa luettavana näköislehtenä. Lehti on perustettu vuonna 1949 nimellä Kouluhartaus. Ensimmäinen päätoimittaja oli teologian tohtori Martti Haavio. Vuonna 1970, peruskoulu-uudistuksen myötä lehden nimi muutettiin Koulun Aamuksi. Tällä hetkellä päätoimittajana toimii Leena Hietamies. Lehden julkaisijoina ovat olleet Suomen Kirkon Seurakuntatyön Keskusliitto, SKSK-Kustannus Oy ja vuodesta 1993 Kotimaa-yhtiöhin kuuluva Kustannus-Osakeyhtiö Kotimaa, nykyiseltä nimeltään Kotimaa Oy. Lehden levikki on noin 800 kappaletta.
Vuoden 2014 alusta Koulun Aamu alkoi ilmestyä vain verkossa, josta se on luettavissa näköislehtenä.
Lastenmaa
Lastenmaa on vuodesta 1986 ilmestynyt leikki-ikäisten ja pienten koululaisten puuhalehti. Lehden julkaisijana toimii Lasten keskus. Lehden päätoimittajana toimi 1986–1987 Tertti Lappalainen, 1987-1992 Eila Jaatinen ja vuodesta 1992 Anna-Mari Kaskinen.
Lehti sisältää muun muassa satuja, tarinoita, sarjakuvia, runoja, askartelu- ja leikkiohjeita.
DirecTV
DirecTV on yhdysvaltalainen digitaalista televisio-ohjelmaa välittävä tietoliikennesatelliittiyhtiö. Sen satelliitit kantavat yhtiön nimeä.
Yhtiön pääkonttori on El Segundossa Kaliforniassa. Sen omistaa AT&T Inc., joka osti yhtiön heinäkuussa 2015.
Yhtiö välittää televisio-ohjelmia Yhdysvaltoihin, Karibian merelle ja Latinalaiseen Amerikkaan, mutta ei Meksikoon. Kotien lisäksi se välittää ohjelmia etenkin baareihin ja hotelleihin sekä sairaaloihin. Se tarjoaa mobiilipalvelua autoilijoille je veneilijöille sekä lentokoneisiin. Viimeksi mainittu "Connexion by Boeing"-hanke kaatui käyttäjien puutteeseen pitkillä lennoilla.
DirecTV vastaanottoon käytetään yleensä 18 tuuman paraboolista antennia.
Marcel Fischer
Marcel Fischer (s. 19. elokuuta 1978 Biel/Bienne) on sveitsiläinen kalpamiekkailija. Fischer asuu Baselissa ja edustaa "Fechtgesellschaft Basel"-seuraa. Hänen valmentajinaan toimivat Rolf Kalich ja Manfred Beckmann. Ammatiltaan hän on ortopedi. Marcel Fischer on 190 cm pitkä ja painaa 80 kg.
Fischer voitti kalvan olympiakultaa vuoden 2004 olympialaisissa Ateenassa. Fischer on ensimmäinen sveitsiläinen miekkailun olympiavoittaja.
Sight &amp; Sound
Sight & Sound on vuonna 1932 perustettu ja British Film Instituten julkaisema brittiläinen elokuvalehti. Lehti ilmestyy kerran kuukaudessa.
Sight & Sound tunnetaan kenties parhaiten lehden säännöllisesti järjestämistä äänestyksistä, joissa elokuva-alan ammattilaiset valitsevat kaikkien aikojen parhaat elokuvat. Äänestyksiä on tehty 10 vuoden välein vuodesta 1952 lähtien. Vuodesta 1992 lähtien elokuvaohjaajia pyydettiin myös äänestämään.
John Kucera
John Kucera (s. 17. syyskuuta 1984 Calgary, Kanada) on kanadalainen alppihiihtäjä, syöksylaskun maailmanmestari.
Kucera on voittanut urallaan yhden maailmancupin osakilpailun, marraskuussa 2006 Lake Louisen Super-G-kisan. Myöhemmin samalla kaudella hän tuli kolmanneksi Val Gardenassa, lajina oli edelleen Super-G. Kaudella 2008–2009 hän sijoittui Lake Louisen supersuurpujottelukilpailussa toiseksi.
Torinon 2006 olympialaisissa Kucera sijoittui 17:nneksi alppiyhdistetyssä, 22:nneksi Super-G:ssä ja 27:nneksi syöksylaskussa. Bornion MM-kilpailuissa 2005 hän oli alppiyhdistetyssä yhdeksäs, syöksylaskussa 16:s ja super-G:ssä 25:s. Åren MM-kilpailuissa 2007 hänen sijoituksensa olivat 12:s suurpujottelussa, 30:s super-G:ssä, 31:s syöksylaskussa ja 32:s alppiyhdistetyssä.
Kucera voitti Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 kultaa syöksyssä kukistettuaan Didier Cuchen neljällä sadasosakunnilla. Super-G:ssä hän sijoittui kuudenneksi.
Karbalan taistelu
Karbalan taistelu tai Karbalan murhenäytelmä tapahtui 10. lokakuuta 680 Karbalan kaupungissa, joka sijaitsee nykyisessä Irakissa. Vastakkain olivat umaijadit johtajanaan Jazid I ja toisella puolella Husain ibn Alin, Muhammadin tyttärenpojan, joukot kannattajineen. Taistelun tuloksena Husain surmattiin yhdessä noin seitsemänkymmenen sukulaisen ja kannattajan kanssa.
Šiialaisuudessa Karbalan taistelu ja Husainin marttyyrikuolema nähdään maailmanhistorian taitekohtana. Kaikki historian tapahtumat tähtäsivät tähän marttyyrikuolemaan ja Husainin veri tulee tahrimaan koko loppuhistorian. Jumala kertoi tapahtumasta jo aikaisemmin islamin profeetoille ja he olivat kaikki surreet Husainin marttyyrikuolemaa.
Šiialaisuudessa Husainille on varattu syntien lunastajan rooli – eräänlainen vastine kristinuskon Jeesukselle. Yksikin Husainin marttyyrikuolemasta vuodatettu kyynel varjelee muslimia Helvetin tulelta.
Karbalan murhenäytelmän muisteleminen on toistuva, vuoden tärkein tapahtuma šiialaisille. Kymmenen päivää kestävää sureminen huipentuu viimeisen päivän "ashura"-juhlaan. Šiialaiset muistelevat tapahtumaa kulkuein, suruliputuksin ja marttyyrinäytelmillä.
Wang Lei
Wang Lei (, s. 20. maaliskuuta 1981) on kiinalainen kalpamiekkailija. Wang on vuoden 2006 kalvan maailmanmestari ja olympiahopeamitalisti vuoden 2004 olympialaisista.
Aaro Liukko
Aaro Liukko (4. joulukuuta 1891 Heinävesi – 26. lokakuuta 1976 Savonlinna) oli Savonlinnassa asunut opettaja ja kirjailija.
Liukko oli kansakoulunopettajana Savonlinnassa 1920–1955 ja hän toimi myös kirjastonhoitajana Savonlinnan kaupunginkirjastossa vuosina 1924–1929.
Kaarlo Julkunen
Kaarlo Juhana Julkunen (10. helmikuuta 1897 Rantasalmi – 21. toukokuuta 1976 Rantasalmi) oli suomalainen toimittaja ja runoilija.
Julkunen pääsi ylioppilaaksi Savonlinnan lyseosta 1916 ja hän oli myöhemmin toimittajana muun muassa Itä-Savo-lehdessä.
Vokaalireduktio
Vokaalireduktio eli vajaaääntöisyys on vokaalien joko fonologista tai foneettista muuttumista. Fonologisessa reduktiossa vokaali "neutralisoituu" menetettyään painon. Tällainen tapahtuu esimerkiksi englanninkielen sanojen "major" ja "majority" välillä. Foneettisessa reduktiossa puolestaan vokaalin laatu muuttuu prosodisesta tilanteesta johtuen.
Redusoituneet vokaalit tuotetaan normaalia heikommalla lihasjännityksellä.
Franz Anton Basch
Tohtori Franz Anton Basch (unkariksi: Basch Ferenc Antal, 13. heinäkuuta 1901 – 27. huhtikuuta 1946) oli saksalainen natsipoliitikko, Volksbundin puheenjohtaja ja unkarinsaksalaisten johtaja toisen maailmansodan aikana.
Basch syntui Zürichissä, Sveitsissä. Hän oli Jakob Bleyerin oppilas Budapestin yliopistossa 1920–1924 ja vuonna 1925 saksalaisen kulttuuriseuran sihteeri Saksassa. Tänä aikana hän julkaisi monia töitään.
Vuonna 1930 hän alkoi julkaista kansallissosialistista propagandaa ja liittyi kansallissosialistiseen puolueeseen. Vuonna 1934 hän luopui asemastaan, koska hänen levittämänsä aatteet ärsyttivät unkarilaisia. Vuonna 1938 hän perusti oman natsiorganisaationsa Unkariin, nimeltään Unkarinsaksalaisten kansanunioni (Volskbund) ja tuli sen puheenjohtajaksi. Vuonna 1940 Adolf Hitler nimitti hänet kaikkien unkarinsaksalaisten johtajaksi. Vuoden 1944 lopussa hän pakeni Saksaan, mutta liittoutuneet luovuttivat hänet takaisin Unkariin vuonna 1945. Hänet leimattiin sotarikolliseksi ja teloitettiin Budapestissa 1946.
Tomi Salmela
Tomi ”Topi” Salmela (myös Tomi Salmela-Nikunen, s. 27. helmikuuta 1957 Helsinki) on suomalainen näyttelijä ja ohjaaja.
Salmela on Tampereella toimivan Teatteri Telakan perustajajäseniä. Hän on tehnyt mittavan uran teatterissa ja tehnyt lukuisia roolitöitä muun muassa Q-teatterissa, Ryhmäteatterissa, Lahden kaupunginteatterissa ja Tampereen Teatterissa. Salmelan ohjaustöitä ovat muun muassa "Vapaaherran Testamentti" (1997) Teatteri Telakalla sekä "Pumpulitaivas" (2008) Tampereen Teatterissa.
Salmelan televisiotöihin lukeutuvat rooli palkitussa "Uudisraivaaja"-sarjassa (Salmenperä-Kähönen-Aaltonen, 2006) sekä Anders Engströmin ohjaamassa "NDA"-rikossarjassa. Salmela on näytellyt myös ruotsiksi muun muassa palkitussa lyhytelokuvassa "Häng dig pojkfan" (Claes Olsson, 1985) sekä FST:n tuottamassa televisiosarjassa "Isabella" (Anders Engström, 2006).
Salmela on esiintynyt myös muun muassa elokuvissa "Rikos & Rakkaus", "Talvisota", "Helmiä ja sikoja" ja "Täällä Pohjantähden alla" sekä televisiosarjoissa "Uudisraivaaja" ja "Harvoin tarjolla". Televisiossa hän on myös esittänyt Kristo Päivistä saippuasarjassa "Salatut elämät".
Yhdystie 8240
Yhdystie 8240 on Limingan Tupoksesta Tyrnävän kirkonkylän kautta Muhoksen Kylmälänkylään johtava yhdystie.
Tie alkaa seututieltä 847, ja päättyy yhdystielle 8250, ja sen pituus on 57 kilometriä.
Tupoksesta Tyrnävän kirkonkylälle tien nimi on "Tupostie". Tyrnävän kirkonkylällä tie muuttuu noin 1,5 kilometrin ajan "Kirkkotieksi" ja siitä eteenpäin "Kylmäläntieksi". Noin 35 kilometriä Tyrnävän kirkonkylän jälkeen tulee vastaan Limingan kunnalle kuuluvaa aluetta 5 kilometrin ajan, jonka jälkeen Muhoksen kunnanrajalla tien nimi muuttuu "Kalettomantieksi".
CGI (yritys)
CGI (Conseillers en Gestion et Informatique), entinen Logica, on globaali IT-alan palveluyritys, joka toimii yli 40 maassa. Sillä on runsas 70 000 työntekijää.
Yritys tarjoaa IT-alan konsultointia, IT-infrastruktuuriratkaisuja, tietojärjestelmien integraatiopalveluja sekä IT- ja liiketoimintaprosessien ulkoistamispalveluja. Sen asiakkaita ovat suuret ja keskisuuret yritykset sekä julkishallinto.
CGI Suomi Oy (aiemmin Logica Suomi Oy) työllistää Suomessa noin 3 000 henkilöä. Yrityksen maajohtajana oli 2008–2015 Heikki Nikku (s. 1956) ja vuodesta 2015 Tapio Volanen. CGI on IT-palveluyritys, jonka palveluja ovat konsultointi, tietojärjestelmien integraatiot, IT- ja liiketoimintaprosessien ulkoistamispalvelut sekä IT-palveluiden toteuttaminen. Sen asiakkaita ovat sekä julkisen sektorin toimijat että yksityiset yritykset.
CGI osti Logican elokuussa 2012. Logican taustalta löytyvät yritysnimet WM-data, Novo, KT-tietokeskus, PTK-tietokeskus ja Kunnallistieto.
WM-data perustettiin Ruotsissa 1969. Vuonna 1972 Suomessa 300 kuntaa perusti Kunnallistieto Oy:n ja 1977 pääkaupunkiseudun suuret kunnat perustivat Pääkaupunkiseudun tietokeskuskuntainliitto PTK-tietokeskuksen. PTK-tietokeskus ja Kunnallistieto fuusioituvat 1990 ja yrityksen nimeksi tuli KT-tietokeskus, joka listautui Helsingin pörssiin 1997 nimellä Novo Group Oyj.
WM-data laajensi toimintansa Suomeen 1983 ja vuonna 2003 se osti Novon.
Logica, joka toimi yritysnimellä Logica CMG, osti WM-datan liiketoiminnot Pohjoismaissa syksyllä 2006. WM-data-yritysnimi vaihtui Logicaksi 27.2.2008.
CGI on kehittänyt yhdessä Satokausikalenterin tuottajan Sesonkia Oy:n kanssa suurkeittiöille tarkoitetun Aromi-järjestelmän, jonka avulla ne voivat huomioida ruokapalvelujen tuotannossa satokauden parhaat tuotteet. Järjestelmän avulla on vähennetty merkittävästi esimerkiksi kurkkuja ympärivuotisesti viljelevien tilojen päästöjä. Palvelua käyttävät muun muassa kaupungit, kunnat, sairaalat, päiväkodit, koulut ja erilaiset hoivalaitokset ja ravintolat. Helsingin kaupungin ja helsinkiläisten yritysten Ilmastokumppanit-verkosto valitsi Aromi-järjestelmän viiden parhaan ympäristöteon joukkoon vuonna 2015.
Nadi (täsmennyssivu)
Nadi voi tarkoittaa seuraavia:
Haarukkavaunu
Haarukkavaunu (tai pumppukärry) on laite, jota käytetään esimerkiksi varastoissa ja jakelukuljetuksissa kuormalavojen ja erilaisten tavaroiden siirtelyyn. Laitteita on sekä käsikäyttöisiä että sähköisiä. Vastaavaan tarkoitukseen käytettävä ajettava laite on trukki.
Tyypillisen käsikäyttöisen haarukkavaunun kahden nostoaisan päässä on muoviset pyörät ja käyttäjän puoleisessa päässä kaksi suurempaa ohjauspyörää sekä hydraulisen pumpun kahva, jota käytetään myös vaunun ohjaukseen.
Haarukkavaunun nostoaisat työnnetään lavan alle, minkä jälkeen lava tavaroineen saadaan nostettua kahvaa pumppaamalla. Lavan irrottua alustasta ja painon siirryttyä haarukkavaunun päälle voidaan lava helposti kuljettaa toiseen paikkaan. Haarukkavaunun nostokyky on yleensä useista sadoista jopa tuhansiin kilogrammoihin.
Didier Défago
Didier Défago (s. 2. lokakuuta 1977 Morgins, Sveitsi) on sveitsiläinen alppihiihtäjä ja syöksylaskun olympiavoittaja vuodelta 2010.
Défago kilpaili ensimmäisen kerran arvokisoissa vuoden 2001 MM-kisoissa sijoittuen super-G:ssä 11:nneksi. Salt Lake Cityn talviolympialaisissa 2002 hänen paras tuloksensa oli super-G:n kuudes sija. Suurpujottelussa hän oli 14:s ja syöksylaskussa 21:s.
Sankt Moritzin MM-kisoissa 2003 Défago oli alppiyhdistetyssä seitsemäs, super-G:ssä 21:s ja suurpujottelussa 22:s. Vuoden 2005 MM-kisoissa hän oli kuudes syöksylaskussa, seitsemäs super-G:ssä, 12:s suurpujottelussa ja 14:s alppiyhdistetyssä. Torinon talviolympialaisissa 2006 Défago sijoittui suurpujottelussa 14:nneksi, super-G:ssä 16:nneksi ja syöksylaskussa 26:nneksi. Åren MM-kisoissa 2007 hän sijoittui alppiyhdistetyssä neljänneksi. Syöksylaskussa Défago oli kymmenes, suurpujottelussa 13:s ja super-G:ssä 17:s. Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui super-G:ssä kahdeksanneksi.
Vancouverin talviolympialaisissa 2010 Défago voitti syöksylaskun olympiakultaa. Kultamitali oli Défagon ensimmäinen arvokisamitali. Samojen kisojen super-G:ssä hän sijoittui 15:nneksi. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän oli syöksylaskussa kahdeksas ja super-G:ssä 26:s. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui syöksylaskussa 14:nneksi. Vailin/Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän oli supersuurpujottelussa seitsemäs ja syöksylaskussa yhdestoista.
Défago on voittanut urallaan viisi maailmancupin osakilpailua: Val Gardenan super-G:n 2002, Wengenin ja Kitzbühelin syöksykilpailut 2009, Bormion syöksylaskun 2011 ja Kitzbühelin supersuurpujottelun 2014. Lisäksi hän on ollut maailmancupin kilpailuissa kahdeksan kertaa toinen ja kolme kertaa kolmas (18.3.2015 mennessä).
Maailmancupin kokonaiskilpailussa Défago on ollut parhaimmillaan kuudes kausilla 2004–2005 ja 2008–2009. Alppiyhdistetyn maailmancupissa hän oli kolmas kaudella 2004–2005, samoin syöksycupissa ja supersuurpujottelun cupissa kaudella 2008–2009. Hän voitti Sveitsin mestaruuden syöksylaskussa vuonna 2003 ja suurpujottelussa 2004.
André Myhrer
André Myhrer (s. 11. tammikuuta 1983 Bergsjö, Ruotsi) on ruotsalainen alppihiihtäjä. Hän on pujottelun olympiavoittaja ja maailmancupin voittaja.
Myhrer sijoittui Bormion MM-kilpailuissa 2005 pujottelussa viidenneksi. Hän edusti Ruotsia myös vuoden 2006 olympialaisissa, ja sijoittui pujottelussa neljänneksi. 2010 olympialaisissa Vancouverissa Myhrer sijoittui pujottelussa pronssille. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän oli samassa lajissa kymmenes. Schladmingin MM-kilpailuissa hän kuului Ruotsin hopeajoukkueeseen joukkuekilpailussa. Lisäksi hän oli pujottelussa neljäs ja suurpujottelussa 14:s. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän sai joukkuekilpailussa pronssia ja oli pujottelussa kuudes. Hän sai joukkuekilpailun MM-pronssia ja oli pujottelussa kuudes myös Sankt Moritzissa 2017. Hän voitti pujottelun olympiakultaa 2018 Pyeongchangissa 0,34 sekunnin erolla Ramon Zenhäuserniin.
Myhrer voitti pujottelun maailmancupin kaudella 2011–2012. Kaudella 2010–2011 hän sijoittui kolmanneksi sekä kausilla 2012–2013 ja 2015–2016 neljänneksi. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli yhdeksäs kaudella 2012–2013.
Myhrer on voittanut urallaan seitsemän maailmancupin pujotteluosakilpailua: kaudella 2006–2007 Beaver Creekissä, kaudella 2010–2011 Zagrebissa, kaudella 2011–2012 Kranjska Gorassa ja Schladmingissa, kaudella 2012–2013 Levillä, kaudella 2015–2016 Sankt Moritzissa sekä kaudella kaudella 2016–2017 Aspenissa. Lisäksi hän voitti Oslon kaupunkitapahtuman kaudella 2017–2018.
Kaudella 2004–2005 Myhrer oli toinen Kranjska Goran ja kolmas Schladmingin pujottelussa sekä kaudella 2009–2010 toinen Wengenin ja kolmas Garmisch-Partenkirchenin pujottelussa. Kaudella 2010–2011 hän oli toinen Levin ja Schladmingin pujotteluissa. Kaudella 2011–2012 hän oli toinen Flachaun, Wengenin ja Banskon pujotteluissa sekä kolmas Moskovan paripujottelussa. Kaudella 2012–2013 hän sijoittui toiseksi Zagrebin pujottelussa ja Moskovan paripujottelussa. Kaudella 2013–2014 hän oli toinen Adelbodenin pujottelussa. Kaudella 2015–2016 hän oli kolmas Alta Badian parisuurpujottelussa sekä toinen Naeban pujottelussa ja Tukholman paripujottelussa. Kaudella 2017–2018 hän oli toinen Tukholman kaupunkitapahtumassa sekä kolmas Val d'Isèren ja Wengenin pujotteluissa. Pujottelucupissa hän sijoittui kolmanneksi. Kaudella 2018–2019 hän sijoittui kolmanneksi Levin pujottelussa.
Prima vista
Prima vista () on italiankielinen musiikkitermi. Prima vista -soitossa lauletaan tai soitetaan suoraan nuotista kappale, jota soittaja ei ole nähnyt tai kuullut aiemmin. Erilaisissa musiikkioppilaitosten tutkinnoissa prima vista -tehtävällä tutkitaan, miten oppilaan nuotinlukutaito on kehittynyt.
Tímea Nagy
Tímea Nagy (s. 22. elokuuta 1970 Budapest, Unkari) on unkarilainen kalpamiekkailija. Hän on vasenkätinen, 179 cm pitkä ja painaa 65 kg.
Nagy on kaksinkertainen olympiamitalisti (vuosina 2000 ja 2004) ja voittanut lajin maailmanmestaruuden joukkuekilpailussa vuosina 1992, 1993, 1995, 1997 ja 1999 sekä henkilökohtaisessa kilpailussa vuonna 2006.
Valeri Legasov
Valeri Aleksejevitš Legasov (, 1. syyskuuta 1936 – 27. huhtikuuta 1988) oli neuvostoliittolainen ydinfyysikko ja Venäjän tiedeakatemian jäsen, joka tunnetaan parhaiten Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuuden tutkinnan johtajana.
Legasov syntyi Tulassa 1936. Vuodesta 1983 kuolemaansa asti hän oli Moskovan valtiollisen yliopiston kemian osaston puheenjohtaja. Venäjän tiedeakatemian täysivaltainen jäsen hänestä tuli 1981.
Tšernobyl-onnettomuuden jälkeen 26. huhtikuuta 1986 Legasov alkoi johtaa komiteaa, joka muodostettiin tutkimaan katastrofin aiheuttajaa ja suunnittelemaan sen haittojen hävitystä. Hän oli avoin löydöksien suhteen ja raportoi aktiivisesti hallitukselle alueen tilanteesta. Hän ei myöskään epäröinyt puhua muille tutkijoille ja lehdistölle tuhoutuneen voimalan turvallisuusriskeistä ja vaati koko Prypjatin alueen välitöntä evakuoimista. Elokuussa 1986 hän esitti komitean raportin Kansainvälisen atomienergiajärjestön erikoiskokouksessa Wienissä.
Legasovin avoin ja varma suhtautuminen kuitenkin aiheutti paljon närää hänen kotimaassaan. Neuvostoliiton hallitus ei pitänyt hänen avoimuudestaan ja näin ollen, kun vuosina 1986 ja 1987 hänen nimensä oli kahdesti Sosialistisen työn sankarin arvonimen ehdokaslistalla, kummankin kerran hänen ehdokkuutensa hylättiin.
Koska Legasov oli itsekin altistunut ground zeron säteilylle, hän alkoi tuntea muutoksia terveydessään sekä masennusta. Hän teki itsemurhan 1988 Moskovassa. Hän jätti jälkeensä ääninauhan, jossa kertoi kaikki tuntemattomat faktat onnettomuudesta.
Vuonna 1996 presidentti Boris Jeltsin antoi hänelle postuumisti Venäjän federaation sankarin arvonimen.
Rothin ja Spoofin sissiretki
Rothin ja Spoofin sissiretki oli Suomen sodan aikana 23. heinäkuuta 1808 Tampereelle tehty sissihyökkäys, jota johtivat teiskolainen aliupseeri Jacob Johan Roth (1772–1839) ja tamperelainen vääpeli Carl Johan Spoof (1773–1808). Spoof oli kotoisin Lempäälän Kukkolan kartanosta.
Lapuan taistelun jälkeen Wilhelm Mauritz Klingspor lähetti sissijoukon tuhoamaan kenraalimajuri Nikolai Rajevskin joukkojen Virroilla sijainneet elintarvikevarastot. Rothin ja Spoofin johtama sissijoukko koostui 41 Ruoveden ja Vesilahden komppanioiden miehestä. Sissit toimivat kolmen viikon ajan pääasiassa Virtain ja Ruoveden alueella tuhoten venäläisten varastoja ja häiriten heidän huoltokuljetuksiaan mutta he ulottivat iskunsa myös etelämmäksi aina Tampereelle saakka.
Tampere oli kesällä 1808 venäläisten joukkojen miehittämä ja soutuveneillä Näsijärveltä saapuneen noin 40 miehen sissipartion tarkoituksena oli polttaa Tammerkosken yli johtava puusilta ja kaupungissa olevat venäläisten joukkojen varastot. Venäläiset estivät kuitenkin nämä aikeet tykkitulen avulla mutta sissien toiminta aiheutti kuitenkin häiriöitä venäläisille. Tampereen varuskunnan komendantti majuri Njevnev ilmoitti myöhemmin raportissaan että Tampereelle oli hyökännyt Rutt-nimisen amiraalin johtaman laivasto, jonka maihinnousujoukkoja komensi Spuf-niminen kenraali.
Spoofin ja Rothin johtamat sissit tekivät myös useita muitakin iskuja Näsijärven alueella, muun muassa 21. heinäkuuta 1808 he valtasivat venäläisten viljajaalan Teiskon Unnekivensalmessa. Sissit lähtivät 10. elokuuta vetäytymään kohti pohjoista venäläisten tuotua lisää joukkoja heitä vastaan ja osasto palasi ruotsalaisten pääjoukkojen yhteyteen Kauhajoella 14. elokuuta 1808. Spoof kuoli myöhemmin samana vuonna Torniossa ja hänet haudattiin sinne. Roth ylennettiin luutnantiksi ja erottuaan armeijasta hän eli kotiseudullaan Teiskossa jonne hänet on myös haudattu.
Rothin ja Spoofin sissiretki oli yhtenä innoittajana Johan Ludvig Runebergille hänen kirjoittaessaan myöhemmin pääteostaan "Vänrikki Stoolin tarinoita". Runeberg toimi vuosina 1825–1826 kotiopettajana kapteeni Erik Gustaf af Enehjelmin perheessä Ruovedellä.
Kuvanveistäjä Sisko Petäjän suunnittelema Rothin ja Spoofin retken muistolaatta paljastettiin Tampereen Mältinrannassa 1954.
Pauli Virtanen
Pauli Virtanen (27. joulukuuta 1934 Helsinki – 9. elokuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja ohjaaja.
Virtanen näytteli tiheästi sivuosia monissa suomalaisissa elokuvissa ja tv-sarjoissa 1960-luvulta aina 1990-luvulle asti. Monesti hän sai näytellä melko epämiellyttäviä roolihahmoja, kuten esimerkiksi pornokauppiasta Erkko Kivikosken elokuvassa "Kesyttömät veljekset" (1969). Hänen ehkä suurin ja muistettavin roolinsa oli keski-ikäisen, eronneen ja lapsiensa kartteleman liikemiehen rooli myös niin ikään Kivikosken ohjaamassa elokuvassa "Yö meren rannalla" (1981). Hänellä oli myös merkittävä sivurooli Renny Harlinin esikoiselokuvassa "Jäätävä polte" (1986).
Näyttelemisen lisäksi Virtanen ansioitui myös televisio-ohjaajana. Hän sovitti ja ohjasi useita, nyt jo klassikoiksi muodostuneita televisiosarjoja, kuten "Kunnon sotamies Svejkin seikkailuja" (1968) ja "Lentsu" (1990). Edellinen pohjautui Jaroslav Hašekin, jälkimmäinen puolestaan Veikko Huovisen romaaniin. Niiden lisäksi hän ohjasi tv-sarjoiksi ja tv-elokuviksi myös Veijo Meren ("Sotamies Jokisen vihkiloma" 1980), Juhani Peltosen ("Metsästys joulun alla" 1979, "Ei jälkeäkään" 1988) ja Paavo Rintalan ("Mummoni ja Mannerheim" 1971) romaaneja.
Erkko Kivikosken lisäksi Virtanen oli yksi Anssi Mänttärin elokuvien luottonäyttelijöistä. Virtasen luottonäyttelijöitä hänen tv-ohjauksissaan olivat puolestaan Aapo Vilhunen ja Martti Tschokkinen.
Tiusalan rautatieasema
Tiusalan rautatieasema on entinen rautatieliikennepaikka Haapamäki–Jyväskylä-radalla Keuruun kunnassa.
Tiusalan ensimmäinen vuonna 1907 avattu pysäkki on sijainnut vanhalla ratalinjalla 4,5 km:n päässä Haapamäen asemalta. Vanha ratalinja on kulkenut Tiusalassa valtatie 23:n alla. ;
Liikennepaikkarakennus rakennettiin Bruno Granholmin Platformskjul VI -tyyppipiirustusten mukaan ja se oli ainoa VI -tyypin edustaja maassamme valmistusvuonnaan. Siinä keskiosan odotushuone oli lämmitetty sisätila.
Rakennus siirrettiin uudistetun linjan yhteyteen vuonna 1924 . Tiusalassa oli myös ratavartijan mökki. Tiusala muutettiin miehittämättömäksi seisakkeeksi 1968, henkilöliikenne lopetettiin 1979 ja liikennepaikka lakkautettiin 1980. Molemmat rakennukset on purettu 1980-luvun lopussa. Ne sijaitsivat Tiusalantien ja rautatien tasoristeyksen lähettyvillä radan eteläpuolella.;
Tiusala oli toiminnallisesti laiturivaihde ja siellä oli sivuraide junakohtauksia varten ja erillinen kuormausraide. Haapamäen risteysaseman liikenne oli ruuhkaisaa 1940–1960-luvuilla. Tiusala, Tampereen radan Ristimäen ohella, paransi liikenteen välityskykyä Haapamäen asemalle.
Tiusalan laiturivaihde palveli Keuruun Tiusalan-Valkealahden kylän tarpeita.
Tunnustuskunta
Tunnustuskunta on useiden kristillisten seurakuntien tai kirkkojen muodostama yhteisö, jolla on yhteinen oppi. Jotkut tunnustuskunnat muodostavat keskusjohtoisen organisaation, kirkkokunnan, esimerkiksi Roomalais-katolinen kirkko; Toiset muodostuvat itsenäisistä kansallisista kirkoista (esimerkiksi luterilaisuus) tai paikallisseurakunnista (esimerkiksi helluntailaisuus). Tällaisia tunnustuskuntia yhdistää yhteinen oppi ja yhteinen perinne ja niillä on enemmän tai vähemmän löyhiä yhteistyöorganisaatiotia vaalimassa globaalia yhteyttä samanuskoisten kesken.
Tunnustuskunta-sanaa käytetään vain kristillisistä yhteisöistä, toisin kuin sanaa uskontokunta, joka voi viitata mihin tahansa uskontoon. Sana sisältää näin ollen ajatuksen jonkinasteisesta samanhenkisyydestä, mutta samalla siitä, että opilliset erot ovat huomattavia.
Mihai Covaliu
Mihai Claudiu Covaliu (s. 11. toukokuuta 1977 Brașov) on romanialainen säilämiekkailija ja olympiavoittaja.
Covaliu voitti säilän olympiakultaa vuonna 2000 ja lajin henkilökohtaisen maailmanmestaruuden vuonna 2005. Vuonna 2005 hänet myös valittiin Romanian vuoden urheilijaksi. Pekingissä 2008 Covaliu voitti pronssia säilässä kaadettuaan pronssikamppailussa Ranskan Julien Pilletin.
Lucy Davis
Lucy Davis (s. 2. tammikuuta 1973 Solihull, Länsi-Midlands, Englanti) on englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan useista televisiosarjoista ja joistakin elokuvista. Hänen tunnetuin roolinsa lienee Dawn Tinsley brittiläisessä komediasarjassa "Konttori" vuosina 2001–2003.
Davis on komedianäyttelijä Jasper Carrottin tytär. Hän oli naimisissa näyttelijä Owain Yeomanin kanssa vuosina 2006–2011.
Georg Wittig
Georg Wittig (16. kesäkuuta 1897 Berliini − 26. elokuuta 1987 Heidelberg) oli saksalainen kemisti. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1979 tavasta syntetisoida alkeeneja aldehydeistä ja ketoneista Wittigin reaktiolla käyttämällä fosfoniumylidiä. Wittig jakoi palkinnon Herbert C. Brownin kanssa.
Wittig aloitti kemian opiskelun Tübingenin yliopistossa vuonna 1916. Wittig liittyi armeijaan. Oltuaan englantilaisten vankina 1918–1919 hän aloitti opiskelun. Se oli kuitenkin monimutkaista ylitäytettyjen yliopistojen takia. Esitettyään suoran pyynnön Karl von Auwersille, joka oli professorina Marburgin yliopistossa, hän pääsi jatkamaan opintojaan. Kolme vuoden kuluttua Wittig oli suorittanut filosofian tohtorin tutkinnon orgaanisessa kemiassa. Von Auwers sai hänet aloittamaan akateemisen uran. Vuonna 1926 hän sai valmiiksi habilitaationsa. Sinä aikana hän ystävystyi myös habilitaatiotaan tekevän Karl Zieglerin kanssa. Von Auwersin seuraaja Hans Meerwein pyysi Wittigin yliopistoon opettajaksi osittain Wittigin kirjoittaman neljäsataasivuisen stereokemiaa käsittelevän kirjan takia. Karl Friesin kutsusta Wittig siirtyi professoriksi Braunschweigin teknillinen yliopistoon vuonna 1932. Aika Braunschweigissa oli vaikeaa, koska natsit yrittivät päästä eroon Friesistä ja Wittig tuki häntä. Friesin pakkoeläkkeelle siirtymisen jälkeen vuonna 1937 Hermann Staudinger tarjosi Wittigille paikkaa Freiburgin yliopistosta. Vuonna 1944 Wittig seurasi Wilhelm Schlenkiä Tübingenin yliopiston orgaanisen kemian osaston johtajana. Siellä Wittig teki suurimman osan tutkimuksistaan. Vuonna 1956 Wittig siirtyi orgaanisen kemian osaston johtoon Heidelbergin yliopistossa. Sinne Wittigiä houkuttelivat vastarakennettu osasto ja läheinen yhteistyö BASF:n kanssa. Heidelbergissä ollessaan Wittig sai useimmat tunnustuksensa kuten Nobelin kemianpalkinnon.
Vladimir Smirnov (miekkailija)
Vladimir Viktorovitš Smirnov (, 20. toukokuuta 1954 – 27. heinäkuuta 1982) oli neuvostoliittolainen florettimiekkailija, joka vammautui kuolettavasti Roomassa pidetyissä maailmanmestaruuskilpailuissa ottelussa tapahtuneessa onnettomuudessa.
Smirnov voitti vuoden 1980 Moskovan olympialaisissa kultaa yksilö- ja hopeaa joukkuefloretissa sekä pronssia joukkuekalvassa . Seuraavana vuonna hän voitti myös floretin maailmanmestaruuden. Rooman maailmanmestaruuskilpailuissa seuraavana vuonna Smirnovin otellessa Länsi-Saksan Matthias Behriä vastaan tämän ase katkesi, ja tynkä tunkeutui Smirnovin maskin läpi tämän aivoihin. Smirnov kuoli saamiinsa vammoihin yhdeksän päivää myöhemmin. Smirnovin kuoleman jälkeen FIE tiukensi miekkailun turvamääräyksiä, minkä takia käyttöön otettiin aikaisempaa vahvemmat maskit ja uudet turvaterät.
Mika Honkanen
Mika Juhani Honkanen (s. 24. joulukuuta 1964 Kuusankoski) on suomalainen näyttelijä.
Honkanen on ansioitunut teatterinäyttelijä, joka on esiintynyt muun muassa Seinäjoen kaupunginteatterin näytelmissä "Rocky Horror" ja "Piukat Paikat". Vuodesta 1999 lähtien hän on ollut kiinnitettynä Tampereen Työväen Teatterissa. Aikaisemmin Honkanen on työskennellyt Rauman Kaupunginteatterissa 1984–1987, Savonlinnan Kaupunginteatterissa 1987–1991 ja Seinäjoen Kaupunginteatterissa 1991–1999. Lisäksi hänet tunnetaan pääosasta Visa Mäkisen elokuvassa "Ruuvit löysällä".
1980-luvun alussa Honkanen toimi rockabillyä soittaneen tamprelais-porilaisen The Black Bisons -yhtyeen laulusolistina.
Hänen isänsä oli näyttelijä Kalevi Honkanen.
Richard Haydn
George Richard Haydn (10. maaliskuuta 1905 – 25. huhtikuuta 1985) oli brittiläinen näyttelijä. Hän oli muun muassa äänenä Disney-animaatiossa "Liisa Ihmemaassa" (1951).
Haydnilla oli muita elokuvarooleja esimerkiksi "The Sound of Musicissa" (1965). Hän tuli tunnetuksi myös televisiosta ja radiosta.
Lontoossa syntynyt Haydn kuoli Kalifornian Los Angelesissa, Yhdysvalloissa sydänkohtaukseen vain puolisentoista kuukautta 80-vuotispäivänsä jälkeen.
A. J. Weänänen
Anders Johan (Antti Juhana) Weänänen (sukunimi aikaisemmin Wenell; 10. heinäkuuta 1820 Kuopio – 23. maaliskuuta 1863 Helsinki) oli suomentaja, kirjailija ja toimittaja.
Weänäsen vanhemmat olivat kirjakauppias ja herännäismies Petter Josef Väänänen ja Anna Margareta Sellström. Hän kävi Kuopion triviaalikoulua 1829–1834 ja Porvoon lukiota 1837–1841 päästen ylioppilaaksi 1841. Weänänen suoritti teologian tutkinnon 1845. Hän otti Helsingin yliopistoon tullessaan käyttöön sukunsa vanhan suomalaisen nimen vieläpä sen savon murteellisessa muodossa.
Weänänen suomensi paljon uskonnollista kirjallisuutta, muun muassa John Charles Rylen, Christian Scriverin, Daniel Tiseliuksen, Horatius Bonarin ja Friedrich Wilhelm Krummacherin teoksia.
Peggy Wood
Mary Margaret "Peggy" Wood (9. helmikuuta 1892 – 18. maaliskuuta 1978) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli ehdolla parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon saajaksi roolistaan "The Sound of Musicissa" (1965).
New Yorkin Brooklynissä syntynyt Peggy Wood oli kahdesti naimisissa. Hän jäi molemmista avioliitoista leskeksi ja kuoli itse aivoverisuonisairauksiin Connecticutin Stamfordissa 86-vuotiaana.