hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Zacharias Topelius vanhempi
Zacharias Topelius vanhempi (sukunimi vuoteen 1800 Toppelius; 13. marraskuuta 1781, Oulu – 23. joulukuuta 1831, Uusikaarlepyy) oli piirilääkäri, kansanrunouden kerääjä ja kirjailija Zachris Topeliuksen isä. Zachris Topelius vanhempi oli naimisissa vuodesta 1812 Katarina Sofia Calamniuksen (1791–1868) kanssa.
Topeliuksen vanhemmat olivat oululainen kirkkomaalari Mikael Toppelius ja Maria Magdalena Ocklawitz. Käytyään Oulun triviaalikoulun hän aloitti opinnot Turun akatemiassa 1797. Topelius joutui kuitenkin pian keskeyttämään opintonsa varojen puutteessa ja hän oli sitten kotiopettajana Muhoksella. Topelius pääsi jatkamaan opintojaan 1799 Uppsalan yliopistossa.
Hän alkoi lukea lääkäriksi ja opiskeli ensin Uppsalassa vuoden ajan ja sen jälkeen vuorotellen Tukholmassa ja Uppsalassa. Opiskeluaikanaan Topelius toimi Ruotsin sotalaivaston lääkärinä ja oli rokottajana Pohjois-Pohjanmaalla 1803–1804 ja Tukholmassa 1805. Topelius oli Uudenkaarlepyyn vt. kaupunginlääkärinä 1805–1806 ja harjoitti sitten lääkärintointa Oulussa. Vuonna 1807 hän sai kirurgian maisterin arvon Ruotsissa. Topelius aloitti eläinlääkärin opinnot Lundin yliopistossa 1808 mutta samana vuonna alkanut Suomen sota pakotti hänet keskeyttämään nämä opinnot. Topelius oli sodan aikana ensin Ruotsin laivaston lääkärinä ja sitten vuodesta 1809 köyhäinlääkärinä Tukholmassa.
Vuonna 1811 Topelius suoritti Uppsalan yliopistossa lääketieteen kandidaatin ja lisensiaatin tutkinnot sekä tohtorin arvoa varten vaaditut kirjalliset työt. Lääketieteen tohtorin arvon hän sai 1813. Topelius valittiin 1812 Uudenkaarlepyyn piirilääkäriksi ja tätä tointa hän hoiti kuolemaansa saakka.
Topelius aloitti kansanrunouden keräämisen jo toimiessaan rokottajana vuosina 1803–1804. Laajemman runouden keräilyn hän aloitti 1810–luvulla matkustellessaan piirilääkärin tehtävissä Pohjanmaalla. Topelius joutui lopettamaan nämä matkat sairastuttuaan 1820 mutta sen jälkeenkin runojen taitajia saapui hänen luokseen Uuteenkaarlepyyhyn. Vuonna 1821 Topeliuksen luona kävi vienankarjalainen runonlaulaja Jyrki Kettunen. Kettusen laaja kansanrunojen tuntemus sai Topeliuksen päättelemään että kansanrunojen keruumatkat kannattaisi tulevaisuudessa suunnata nimenomaan Itä-Karjalaan ja hän suosittelikin tätä muille runojenkerääjille.
Topelius julkaisi keräämänsä kansanrunot viitenä runovihkona ("Suomen Kansan Vanhoja Runoja ynnä myös Nykyisempiä Lauluja") vuosina 1822–1831.
Henrik Lilius
Henrik Lilius (lat. Henricus Gustavi Lilius, 3. toukokuuta 1683 Messukylä – 6. maaliskuuta 1745 Messukylä) oli oman aikakautensa etevin suomen- ja latinankielinen runoilija. Hänen kalevalamittainen runonsa "Kehto-Runot" on barokkikauden suomenkielisen lyriikan merkittävin saavutus.
Liliuksen vanhemmat olivat Messukylän kirkkoherra Gustaf Lilius ja Katarina Berg. Hän kävi Turun katedraalikoulua 1698–1700 ja pääsi ylioppilaaksi vuonna 1700. Hänet vihittiin papiksi 1706 ja hän valmistui maisteriksi 1707. Lilius oli Pirkkalan kappalaisena 1709–1722, Längelmäen kirkkoherrana 1722–1730 ja viimeksi Messukylän kirkkoherrana 1730–1745.
Myös Henrik Liliuksen veli Anders Lilius (vanhempi) toimi Messukylässä pappina. Henrikin poika Anders Lilius (nuorempi) (1712–1771) toimi Messukylän kirkkoherrana isänsä jälkeen vuosina 1745–1771 Anders nuoremman kuollessa Liliuksen suvun kolme polvea oli toiminut pappina Messukylässä 92 vuotta, näistä 57 vuotta kirkkoherrana.
Veriapila
Veriapila ("Trifolium incarnatum") on apiloihin kuuluva hernekasvilaji. Se on yleinen laajalti Euroopassa. Sen tieteellisen nimen lajinimi ”incarnatum” tarkoittaa veren punaista. Veriapila on yksivuotinen ja se kasvaa noin 20–50 cm korkeaksi, eikä se haaraudu kuten jotkin apilalajit. Kasvi kukkii koko kevään ja kesän.
Kasvia käytetään proteiinirikkaana eläinrehuna ainakin Etelä-Englannissa ja Yhdysvalloissa. Suomessa kasvia ei juurikaan käytetä maataloudessa, vaan se on enemmänkin puutarhojen koriste- ja maanparannuskasvi, sekä satunnainen tienvarsien karkulainen.
M/S Norcape
M/S Norcape () on Norcape Shipping B.V:n omistama ro-ro-rahtialus. Alus on rakennettu vuonna 1979 Mitsui Engineering and Shipbuilding Co. Ltd:n telakalla Tamanossa, Japanissa. Kuollutta painoa laivalla on 5 024 tonnia. "Norcape" on rekisteröity Alankomaiden lipun alle ja sen kotisatama on Rotterdam.
Norcapen sisaralus on M/S Envoy.
20. huhtikuuta 1979 alus laskettiin vesille nimellä "Puma". Elokuussa se luovutettiin P&O Ferriesin omistukseen, joka rekisteröi sen Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alle nimellä "Tipperary". Kotisatamaksi tuli Lontoo. Tämän jälkeen alus aikarahdattiin B&I Linen Liverpoolin ja Dublinin väliseen liikenteeseen.
29. joulukuuta 1988 Norcape Shipping B.V. osti aluksen ja rekisteröi sen "Norcape" -nimisenä Alankomaiden lipun alle. Kotisatamaksi tuli Rotterdam. Lipunvaihdon jälkeen North Sea Ferries aloitti liikennöinnin aluksella reitillä Europoort–Ipswich. 22. huhtikuuta 1995 alus siirtyi Zeebruggen ja Hullin välille. Vuonna 1996 North Sea Ferriers vaihtoi nimensä P&O North Sea Ferriesiksi.
Sippora
Sippora oli Mooseksen vaimo Toisen Mooseksen kirjan mukaan. Mooses tapasi Sipporan Midianin maassa. Sippora oli Jetron tytär. Heille syntyi kaksi poikaa Gershom ja Elieser.
Sippora on mainittu midianilaiseksi, varhaisten lähteiden mukaan, kuten Josefuksen Jewish Antiquities 2.10-11, ja Targan Pseudo-Jonathanin mukaan, joka tunnetaan modernista Raamatun kritiikistä.
STS-122
STS-122 oli 121. Nasan avaruussukkulalento. Se lennettiin Atlantis-sukkulalla, ja se oli sukkulan 29. lento. Sukkula laukaistiin Kennedyn avaruuskeskuksesta 7. helmikuuta 2008 kello 14.45 paikallista aikaa (EST). Atlantis laskeutui Kennedyn avaruuskeskukseen 20. helmikuuta kello 16.08 Suomen aikaa.
Lennon tärkeimpänä tehtävänä oli asentaa Kansainväliselle avaruusasemalle Euroopan avaruusjärjestö ESA:n "Columbus"-laboratoriomoduli.Asemalle lähtevä Retkikunta 16:n jäsen:
Asemalta palaava Retkikunta 16:n jäsen:
Mihail Tal
Mihail Tal (; , 9. marraskuuta 1936 Riika, Latvia – 27. kesäkuuta 1992 Moskova, Venäjä) oli shakin suurmestari ja shakin kahdeksas maailmanmestari. Tal oli myös arvostettu shakkikirjailija.
Tal oppi juutalaisisältään shakin kahdeksanvuotiaana. 1953 hän voitti ensimmäisen Latvian mestaruutensa ja 1957 hänestä tuli suurmestari ja samalla nuorin Neuvostoliiton mestari tuloksella +9 =10 -2. 1958 hän voitti sarjan korkeatasoisia turnauksia, muiden muassa toisen Neuvostoliiton mestaruutensa ja Portorožin alueidenvälisen turnauksen Jugoslaviassa. Seuraavana vuonna Tal voitti ehdokasturnauksen ja kukistettuaan Mihail Botvinnikin MM-ottelussa 1960 (+6 =13 -2), hänestä tuli siihen mennessä nuorin shakin maailmanmestari vain 23-vuotiaana.
Botvinnik oli otteluehtojen mukaan oikeutettu uusintaotteluun seuraavana vuonna. Munuaissairauteen sairastunut Tal torjui vastustajansa tarjouksen siirtää ottelua myöhemmäksi ja hävisi sen (+5 =6 -10). Toiste hän ei enää selviytynyt läpi MM-karsinnoista, vaikka pysyi pitkään maailman huipulla. 
Talin terveysongelmat jatkuivat hänen elämänsä loppuun asti, mikä aiheutti epätasaisia tuloksia shakissa. Tal addiktoitui useisiin päihteisiin. Journalisti Dominic Lawsonin mukaan Tal saattoi polttaa jopa 100 savuketta yhden pelin aikana, ja että Talin ensimmäisen vaimon mukaan tämä ei koskaan omistanut sytytintä, koska sytytti aina uuden savukkeen edellisen natsalla, ja että kun Tal tuli Hastingsin turnaukseen, tämä joi hotellinsa baarin tyhjäksi viskistä ja brandystä. 
Lievittääkseen fyysistä tuskaa, joka hänelle oli aiheutunut operaatioista, joiden tarkoitus oli lieventää juomisen aiheuttamaa tuhoa, hän tuli myös joksikin aikaa riippuvaiseksi morfiinista. Hänen ystävänsä Gennadi Sosonkon mukaan hoitajat yrittivät turhaan löytää hänen käsivarsiensa suonista paikkaa, johon ei olisi jo pistetty.
Usein hän pystyi kuitenkin edelleen maailmanluokan suorituksiin. Hän voitti lisää Neuvostoliiton mestaruuksia vuosina 1967, 1972, 1974 ja 1978, sivuten Botvinnikin kuuden mestaruuden ennätystä. 1979 hän voitti jaetun ensimmäisen sijan Montrealin turnauksessa Karpovin kanssa. 1988 hän voitti pikashakin maailmanmestaruuden. Kolme viikkoa ennen kuin hänen sisäelimensä pettivät lopullisesti 1992, hän pakeni sairaalasta pelatakseen pikashakkiturnauksen Moskovassa. Hän oli ainoa pelaaja, joka voitti maailmanmestari Garri Kasparovin. Hän kuoli munuaissairauteen 1992 55-vuotiaana.
Tal tunnettiin aggressiivisesta, uhrauksia hersyvästä tyylistään. Hän oli myös huomattava shakkijournalisti ja -kirjailija. Hän kommentoi omaelämäkerrassaan 100 parasta peliään.
Kaiku (lehti)
Kaiku oli vuosina 1877–1949 Oulussa ilmestynyt sanomalehti, jonka perustaja oli toimittaja Konrad Fredrik Kivekäs. Kivekäs toimitti ja kustansi Kaikua vuoteen 1905 saakka.
Kaiku oli 1800-luvun lopulla Pohjois-Suomen johtava sanomalehti ja levikiltään Suomen suurin maaseutulehti. Lehden linja radikalisoitui sen jälkeen, kun Suomalainen puolue jakaantui 1880-luvulla vanhasuomalaisiin ja nuorsuomalaisiin, ja Kaiku siirtyi jälkimmäisten leiriin. Kaiku käsitteli kielikysymyksen lisäksi muita ajankohtaisia kysymyksiä, kuten työväen asemaa, siirtolaisuutta, raittiusasiaa ja maaseudun tilattoman väestön ongelmia. Kivekäs sai näiden kirjoitusten takia useita painokanteita ja joutui maksamaan sakkoja, ja hänet tuomittiin myös kerran kolmen kuukauden vankeusrangaistukseen.
Vuonna 1933 Kansallinen Kokoomuspuolue tuli lehteä kustantaneen yhtiön osakkaaksi. Myöhemmin samana vuonna Isänmaallinen kansanliike valtasi lehden. Kaiku jatkoi kuitenkin puolueiden yhteisenä äänenkannattajana. Vaikka Isak Kaitera oli vuosina 1933-39 Kaiun päätoimittaja ja julkaisuyhtiön toimitusjohtaja, päätoimittajan tehtäviä hoiti käytännössä pääasiassa toimittaja, tunnetu lehti- ja radiomies Arvo Alanne. Kokoomus myi osakkeensa vuonna 1939.
Vuoden 1948 eduskuntavaalien jälkeen kokoomus jätti maksamatta velkansa lehdelle. Omistaja-yhtiö Kirjola päätti lakkauttaa lehden lokakuussa 1949, kun rahaa ei ollut saapunut. Lakkautettaessa lehdellä oli 1 950 tilaajaa.
Kaiun päätoimittajat:
Kimmo Perämäki
Kimmo Perämäki on Celestyn entinen solisti. Hän on julkaissut yhdessä Celestyn kanssa yhden pitkäsoiton "Reign of Elements". Tämän jälkeen Perämäki lähti yhtyeestä keskittyäkseen omaan Masquerage-yhtyeeseensä.
Perämäki on tunnettu korkeista vokaaleistaan ja hänet luetaankin suomalaisten power metal -solistien kärkikastiin. Hän toimii Masqueragessa laulaja/kitaristina ja vastaa yhtyeen sävellystyöstä. Masquerage on julkaissut kaksi albumia; Work-Holic-Foolin vuonna 2007 sekä kesäkuussa 2008 ilmestyneen Moonlight Timen. Lisäksi Perämäellä on oma sooloprojekti, Backhill.
Perämäki on myös vaikuttanut yhtyeessä "Athmosfear".
Kip Carpenter
Kip Carpenter (s. 30. huhtikuuta 1979 Kalamazoo, Michigan) on yhdysvaltalainen pikaluistelija, joka aloitti uransa kaukalopikaluistelijana, mutta vaihtoi lajia vuonna 1998.
Carpenter on saavuttanut uransa ainoan arvokisamitalin 2002 Salt Lake Cityn olympialaisten 500 metrillä, jossa hän sijoittui pronssille Casey FitzRandolphin ja Hiroyasu Shimizun jälkeen. Samoissa olympialaisissa Carpenter sijoittui neljänneksi 1 000 metrillä, jääden pronssimitalisti Joey Cheekistä 0,28 sekuntia. 2006 Torinon olympialaisten 500 metrillä Carpenter oli vasta 26:s.
Carpenterin uran ensimmäiset arvokilpailut olivat pikaluistelun matkakohtaiset maailmanmestaruuskilpailut Naganossa vuonna 2000, jossa hän sijoittui 500 metrillä kolmanneksitoista. 2001 Salt Lake Cityssä hän paransi 500 metrillä sijoitustaan yhdellä pykälällä, sijoittuen kahdenneksitoista. Berliinissä 2003 järjestetyissä MM-kilpailuissa Carpenter osallistui 500 metrille, sijoittuen kahdeksanneksi, sekä 1 000 metrille, jossa sijoitus oli neljästoista. 2004 Etelä-Korean Soulissa hän sijoittui 500 metrillä seitsemänneksi ja 1 000 metrillä kuudenneksi sekä 2005 Inzellissä Saksassa 500 metrillä kahdeksanneksi. Salt Lake Cityssä 2007 hän oli 1 000 metrillä seitsemäs sekä Naganossa 2008 500 metrillä kymmenes ja 1 000 metrillä kahdeksas.
Carpenter osallistui ensimmäisiin pikaluistelun sprinttimaailmanmestaruuskilpailuihinsa Norjan Hamarissa 2002, jossa sijoittui seitsemänneksi. Seuraavana vuonna hän oli Calgaryssä järjestetyissä MM-kilpailuissa kahdeksas. 2004 Naganossa Carpenter ylsi uransa parhaaseen sprinttereiden MM-kilpailu sijoitukseensa, sijoittuen parhaana yhdysvaltalaisena viidenneksi. Kaksissa seuraavissa kisoissa Carpenterin sjoitukset olivat vaatimattomia: 18:s. Salt Lake Cityssä 2005, sekä 30:s. Heerenveenissä 2006. 2007 Hamarissa hän ylsi kymmenen parhaan joukkoon, sijoittuen kahdeksanneksi. Heerenveenin MM-kilpailuissa 2008 Carpenterin suoritus hylättiin ensimmäisellä 500 metrin matkalla.
Matti Kivekäs
Matti Kivekäs (1. tammikuuta 1888 – 4. huhtikuuta 1918 Tampere) oli Suomen Kuvalehden ensimmäinen päätoimittaja vuodesta 1916.
Kivekäs toimi Jean ja Aino Sibeliuksen tyttärien kotiopettajana. Juhani Ahon suosituksesta hänet valittiin Suomen Kuvalehden päätoimittajaksi. Sitä ennen ja sen ohella hän toimi unkarilaisen kirjallisuuden suomentajana.
Kivekkään vanhemmat olivat kirkkoarkkitehtina tunnettu Josef Stenbäck ja hänen vaimonsa Anna. Hänen puolisonsa oli Maj Kivekäs, (o.s. Snellman, myöhemmin Hela). Heidän tyttärensä Kaja (o.s. Kivekäs, myöhemmin Arjas) syntyi 1. elokuuta 1918.
Kivekäs kuoli Tampereella sisällissodan uhrina. Kivekäs toimi Tampereen taistelun aikana sanitäärinä Klassillisen lyseon rakennuksessa sijainneella Punaisen Ristin sidonta-asemalla. Hänet ammuttiin 4. huhtikuuta 1918 Tampereella Johanneksen kirkon pihalla. Kivekäs oli lähtenyt saattamaan sairaalan ylihoitajaa Mary Lavoniusta joka lähti pakolaisia täynnä olevaan Johanneksen kirkkoon avustamaan synnyttävää naista. Kirkon pihassa Kivekäs jäi odottamaan kirkkoon mennyttä ylihoitajaa mutta nostettuaan päätään varomattomasti muurin takaa hän sai luodin silmäkulmaansa.
Sassnitz
Sassnitz (vuoteen 1993 saakka Saßnitz) on kaupunki Pohjois-Saksassa. Se sijaitsee Itämeren rannikolla, Rügenin saaren Jasmundin niemimaalla. Asukkaita kaupungissa oli vuoden 2006 lopussa 10 747 ja väestötiheys oli 231 as/km². Pinta-alaa Sassnitzilla on 46,45 neliökilometriä.
Kaupunki tunnetaan lomailukaupunkina ja se on myös portti läheiseen Jasmundin kansallispuistoon. Sassnitzissa sijaitsee Rügenin saaren ainoa eläintarha. Käytöstä poistettu brittiläinen sukellusvene HMS Otus on hinattu kaupunkiin kelluvaksi museoksi.
Lamkooma
Lamkooma on Lahden ammattikorkeakoulun opiskelijakunnan julkaisema lehti. Lamkoomaa jaetaan pääosin opiskelijakunnan jäsenille, sekä vapaasti Lahden ammattikorkeakoulun eri laitoksilla. Aiemmin lehden painos oli n. 2 500 kappaletta ja parhaimmillaan sitä julkaistiin neljästi vuodessa, vuonna 2014 siirryttiin täysin sähköiseen jakeluun.
Lamkooman edeltäjänä toimi "Lamppu"-lehti. Lampun päätoimittajina toimivat pääosin opiskelijat.
Ezequiel Garay
Ezequiel Marcelo Garay (s. 10. lokakuuta 1986 Rosario, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Espanja Primera Divisiónissa pelaavaa Valenciaa ja on pelannut myös Argentiinan maajoukkueessa.
Garay edusti kotimaassaan synnyinkaupunkinsa Rosarion Newell's Old Boysia. Seuran edustusjoukkueessa hän teki ensiesiintymisensä joulukuussa 2004 mestaruuskamppailun kannalta tärkeässä Primera Divisiónin ottelussa Gimnasia y Esgrimaa vastaan. Seuraavassa ottelussa Newell's varmisti itselleen syyskauden (Apertura) mestaruuden. Enemmän vastuuta Garay sai syyskaudella 2005, jolloin hän pelasi 12 ottelussa ja onnistui myös maalinteossa Rosarion paikalliskamppailussa Rosario Centralia vastaan.
Tammikuussa 2006 Garay siirtyi Espanjaan santanderilaisen Racingin riveihin. Ensiesiintymisensä Espanjan Primera Divisiónissa hän teki helmikuussa 2006 ottelussa Alavésia vastaan. Ensimmäisellä täydellä kaudellaan 2006–2007 Garay sai mainetta paitsi varmaotteisena keskuspuolustajana myös erikoistilanneosaajana. Hän teki kauden aikana yhdeksän maalia, joista useimmat rangaistuspotkusta. Kolme maaleista syntyi tulevaa mestaria ja Garayn nykyistä joukkuetta Real Madridia vastaan; marraskuussa 2006 hän onnistui Madridia vastaan vapaapotkusta, mikä oli myös hänen ensimmäinen maalinsa Espanjassa, ja huhtikuussa 2007 kahdesti rangaistuspotkusta joukkueensa 2–1-voitossa. Kaudella 2007–2008 Racing ylsi Copa del Reyn välieriin ja varmisti historiallisen UEFA Cup -paikan sijoituttuaan sarjassa kuudenneksi, mutta Garay pelasi loukkaantumisten vuoksi vain 22 sarjaottelussa.
Real Madrid hankki Garayn riveihinsä 10 miljoonalla eurolla toukokuussa 2008. Garay teki seuran kanssa kuusivuotisen sopimuksen, mutta hänet lainattiin vielä kaudeksi 2008–2009 Racingiin.
Garay on pelannut useita otteluita Argentiinan juniorimaajoukkueissa. Hän kuului vuonna 2003 Suomessa alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuspronssia ja vuonna 2005 Alankomaissa alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden voittaneiden joukkueiden kokoonpanoon.
Valmentaja Alfio Basile valitsi Garayn ensimmäistä kertaa Argentiinan maajoukkueen kokoonpanoon kesäkuun 2007 harjoitusotteluihin, mutta loukkaantuminen esti tuolloin osallistumisen sekä mahdollisen kutsun kesä–heinäkuun vaihteessa pelattuun Etelä-Amerikan-mestaruusturnaukseen Copa Américaan. Ensiesiintymisensä maajoukkueessa hän teki lopulta harjoitusottelussa Norjaa vastaan 22. elokuuta 2007.
Garay kuului kesällä 2008 olympiakultaa voittaneeseen Argentiinan joukkueeseen.
Seurajoukkueet
Maajoukkueet
Judy Oakes
Judith "Judy" Miriam Oakes (s. 14. helmikuuta 1958) on brittiläinen kuulantyöntäjä, joka on voittanut muun muassa kaksi kultamitalia Kansainyhteisön kisoissa Brisbanessa 1982 ja Victoriassa 1994.
Olympialaisissa Oakes on jäänyt niukasti mitalien ulkopuolella; hän on yltänyt parhaimmillaan neljännelle sijalle Los Angelesissa 1984. Kansainyhteisön kisoissa hän on kultiensa ohella voittanut hopeaa (1986, 1990, 1998) ja pronssia (1978).
Sisäratojen EM-kilpailuissa Wienissä 1979 Oakes saavutti pronssia. Kilpailussa oli vain kolme osanottajaa ja Oakes hävisi hopeamitalistille lähes 4,5 metriä. Pireuksen EM-hallikilpailuissa 1985 hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 17,83 m ja Liévinin EM-hallikilpailuissa 1987 myös kuudenneksi tuloksella 18,14 m.
Oakesin henkilökohtainen ennätys on 19,36 metriä.
Mersey Docks and Harbour Company
Mersey Docks and Harbour Company (MDHC) on brittiläinen yritys, joka toimii satamaoperaattorina ja laivanrakennusteollisuudessa. Yritys esimerkiksi omistaa Cammell Lairdin telakan Birkenheadissa, joka on nykyisin vuokralla Northwestern Shiprepairers & Shipbuildersille.
Mersey Docks and Harbour Companyn historia ulottuu vuoteen 1780 saakka, jolloin Liverpool Dock Trustees operoi telakoita. Myöhemmin Mersey Docks and Harbour Board korvasi Liverpool Dock Trusteesin liiketoiminnan ja nykyisin yritys toimii nimellä 
Mersey Docks and Harbour Company.
Seppo Korjus
Seppo Korjus (s. 1942) on suomalainen näyttelijä ja muusikko. Hän on Seitsemän seinähullua veljestä -nimisen huumoriyhtyeen jäsen, ja hän laulaa ja soittaa siinä puhaltimia. Hänet tunnetaan myös "The Joulukalenteri" -komediasarjan Kauko-tonttuna ja Olli Santasena.
Korjukselle on myönnetty valtion taiteilijaeläke. Hän asuu vaimonsa Sirkka-Liisan kanssa Viialassa.
Marktl
Marktl on kauppala Saksassa, Baijerin osavaltiossa. Se sijaitsee Saksan eteläosissa Inn-joen läheisyydessä. Historialtaan Marktl am Inn ulottuu aina 13. vuosisadalle saakka. Nykypäivänä paikkakunta lienee tunnetuin entisen paavin Benedictus XVI:n eli Joseph Ratzingerin synnyinpaikkana.
Kooltaan Marktl am Inn on suhteellisen pieni ja vuoden 2006 tietojen mukaan sen asukasluku on 2 703.
Jack Yellen
Jack Selig Yellen (6. heinäkuuta 1892 – 17. huhtikuuta 1991) oli lauluntekijä. Hän syntyi Puolassa, mutta muutti Yhdysvaltoihin jo viisivuotiaana.
Michiganin yliopistosta valmistunut Yellen oli juutalainen. Hän sävelsi lukuisten yksittäisten laulujensa (mm. "Happy Days Are Here Again", "Ain't She Sweet") ohella musikaaleihin ja elokuviin. Säveltäjä Milton Ager oli hänen tärkeä yhteistyökumppaninsa 1920- ja 1930-luvuilla.
Yellen on kuulunut Songwriters Hall of Fameen vuodesta 1972. Hän kuoli Concordissa, New Yorkin osavaltiossa 98 vuoden iässä. Hän teki yhteistyössä Lew Pollackin kanssa laulun ”My Yiddishe Momme”, joka oli menestys Sophie Tuckerin esittämänä. Suomessa laulusta on levyttänyt versionsa (”A jidishe mame”) myös Marion Rung.
Charlie Wilson
Charles ”Charlie” Wilson (1. kesäkuuta 1933 Trinity, Texas, Yhdysvallat – 10. helmikuuta 2010 Lufkin, Texas, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, joka oli vuosina 1973–1997 Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen. Tätä ennen hän toimi 1960–1966 Texasin edustajainhuoneen ja 1966–1972 Texasin senaatin jäsenenä.
Wilson tunnetaan erityisesti rahoituksen hankkimisesta kongressissa CIA:n salaiselle Operation Cyclone -operaatiolle, jolla Yhdysvallat toimitti aseita Neuvostoliittoa vastaa taisteleville mujahideen-taistelijoille Afganistanin sodassa 1980-luvulla. Näiden tapahtumien pohjalta tehtiin vuonna 2007 elokuva "Charlie Wilsonin sota", jossa Wilsonia näyttelee Tom Hanks.
Kristiinan voimalaitos
Kristiinan voimalaitos on Pohjolan Voiman omistama voimalaitos Kristiinankaupungissa, joka käsittää laitosyksiköt Kristiina 1 ja Kristiina 2. Voimalaitoksella on satama, mikä mahdollistaa polttoaineeen laivaukset.
Kristiina 1 on vuonna 1974 toimintansa aloittanut nettosähköteholtaan 210 MW:n lauhdevoimalaitos, jonka polttoaineena on raskas polttoöljy. Kristiina 1:n muuttamista käyttämään biopolttoaineita selvitetään. Voimalaitos on osa Suomen sähkön varatuotantoa.
Öljyn hinnannousun seurauksena vuonna 1983 rakennettiin kivihiiltä käyttävä kattilalaitos, jolla käytettiin aluksi Kristiina 1:n turbiinia. Vuonna 1989 rakennettiin uusi lauhdeturbiinilaitos, joka kytkettiin hiilikattilaan, ja samalla palautettiin öljykattilan ja vanhan turbiinilaitoksen kytkentä. Uusi nettosähköteholtaan 242 MW:n hiilivoimalaitos sai nimen Kristiina 2. Kristiinan 2:n piippu on 157 metriä korkea.
Voimalaitos suljettiin vuonna 2015.
Keturah
Keturah oli Abrahamin vaimo Raamatun mukaan. Abraham otti Keturahin toiseksi vaimokseen Saaran kuoleman jälkeen. Keturah synnytti kuusi poikaa: Simranin, Joksanin, Medanin, Jisbakin, Shuahin
ja Midianin . Keturahin kansalaisuutta ei tiedetä.
Nivalan Urheilijat
Nivalan Urheilijat (lyh. NivU, NU) on vuonna 1925 perustettu Nivalassa toimiva urheiluseura. Seuralla on toimintaa ammunnassa, ampumahiihdossa, hiihdossa, suunnistuksessa sekä yleisurheilussa. Vuoteen 1995 saakka seurassa oli myös jääkiekkojaosto, joka sittemmin irtaantui omaksi seurakseen (Nivala Cowboys).
Seura omisti satakunta vuotta Urheilutalo Tuiskulan, kunnes se myytiin lokakuussa 2015 yrittäjälle. Hän keskittyy huvitilaisuuksien järjestämiseen, mutta vuokraa saleja edelleen myös liikuntakäyttöön.
Nivalan Urheilijoilla on edelleen Tuiskulassa toimistotila.
Vuonna 1963 perustetun ampumajaoston toimintaan on alusta alkaen kuullut pistooli- ja kiväärilajit. Vuodesta 1998 lähtien ammuntaa on harrastettu Pyssymäen ampumaradoilla, josta löytyy pienoiskivääri- ja pistooliratoja.
Nivalan Urheilijat on Suomen Urheiluliiton seuraluokittelussa sijalla 135 vuonna 2008 ja on siten I-luokan seura. Seuralla on noin 50 rekisteröityä yleisurheilijaa. Näistä suurin osa on alle 20-vuotiaita.
ASP Ship Management Scandinavia
ASP Ship Management Scandinavia Oy on laivojen hallintayritys. Yrityksen kotipaikka sijaitsee Maarianhaminassa, Ahvenanmaalla. Lisäksi yrityksellä on toimisto Norjan pääkaupungissa, Oslossa. Yrityksen toimitusjohtaja on Mikael Holm. Yritys on osa maailmanlaajuista ASP Ship Management Group -konsernia, jonka Skandinavian konttori sijaitsee Maarianhaminassa.
Det Norske Veritaksen luokittelemista aluksista M/S Global Freighter, M/S Global Carrier, M/S KCL Ballerina ja Northern Cross ovat ASP Ship Management Scandinavian hallinnassa.
Music Player Daemon
Music Player Daemon (MPD) on vapaa avoimen lähdekoodin musiikintoisto-ohjelma. MPD on nimensä mukaisesti musiikkia toistava palvelinohjelmisto (daemon), jossa itse musiikin toistaminen ja käyttöliittymä, jolla sovelluksen toimintaa ohjataan, on erotettu toisistaan. MPD:ssä itsessään ei ole käyttöliittymää, vaan sitä ajetaan palveluna ja siihen voidaan ottaa asiakasohjelmistolla yhteys, vaikkapa toiselta koneelta verkon yli.
MPD:lle on olemassa lukuisia asiakasohjelmia, joista osa on merkkipohjaisia (esimerkiksi mpc), osa graafisia sovelluksia (esimerkiksi Glurp) ja osa web-selaimella käytettäviä. Myös Firefox-selaimelle tehty foxytunes-laajennos osaa toimia MPD-asiakkaana.
M/S Satava
M/S Satava on suomalainen yhteysalus. Satava liikennöi Saaristomerellä Iniön rinnakkaisreitillä muun muassa Åselholmiin, Kolkoon ja Själöhön. Aiemmin alus liikennöi Nauvon pohjoisen saariston reitillä ja Rymättylän sekä Velkuan reittialueilla. Satavan omistaa JS-Ferryway.
Alus rakennettiin vuonna 1976 Rauma-Repolan Savonlinnan telakalla ja peruskorjattiin vuonna 2012, jolloin sitä myös pidennettiin. Sen pituus oli alun perin 23 metriä, ja siihen mahtui 2 henkilöautoa ja 82 matkustajaa. Nykyisin se on 33,26 metriä pitkä ja 6,6 metriä leveä, ja siihen mahtuu kahdeksan henkilöautoa ja 80 matkustajaa.
Sen sisaraluksia olivat alun perin Rosala, Sääminki ja Jurmo, jotka on kaikki pidennetty kymmenellä metrillä 1980-luvulla.
Merimiespalvelutoimisto
Merimiespalvelutoimisto (MEPA) () on vuonna 1973 perustettu järjestö, joka huolehtii, että merenkulkijat voivat käyttää tasavertaisesti yhteiskunnan palveluita. MEPA:n toiminta perustuu Kansainvälisen työjärjestön suositukseen ja sopimukseen. Merimiespalvelutoimisto tarjoaa tiedotus-, opinto- ja vapaa-ajan palveluja sekä tukee merenkulkijoiden harrastustoimintaa ja aikuisopiskelua.
Merimiespalvelutoimiston toiminta on hallituksen ja edustajiston ohjauksessa. Näitä valvoo Suomen työministeriö. Hallituksessa ovat edustettuina merenkulkualan työmarkkinajärjestöt, Suomen Merimieskirkko ja työministeriö. Merimiespalvelutoimiston toiminnanjohtajana toimii Martti Karlsson.
Merimiespalvelutoimisto saa toimintaansa rahoitusta Suomen valtiolta, merenkulkijoilta, varustamoilta ja lästimaksuista.
Shannon Briggs
Shannon ”Brooklyn” Briggs (s. 4. joulukuuta 1971 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen raskaansarjan nyrkkeilijä. Hänet muistetaan kenties parhaiten voitostaan Yhdysvaltain George Foremanista. Lähes välittömästi Foreman-ottelun jälkeen Briggs menetti mestaruutensa britti Lennox Lewisille vuonna 1998. Marraskuun 4. päivänä 2006 Briggs palasi raskaansarjan mestariksi voittamalla Sjarhei Ljah’ovitšin teknisellä tyrmäyksellä ottelun kahdennessatoista ja samalla viimeisessä erässä. Hän menetti tittelinsä 2. heinäkuuta 2007 tuomariäänin Sultan Ibragimoville.
Briggs aloitti uransa vuonna 1992 ja oli voittamaton 25 ensimmäisessä ottelussaan. Briggsin mahdollinen suuruus kärsi kolauksen hänen hävitessään Darroll Wilsonille New Jerseyn Atlantic Cityssä vuonna 1996.
Tappionsa jälkeen Briggs voitti kaikkien aikojen vanhimman maailmanmestaruuden voittaneen George Foremanin tuomariäänin ja sai haltuunsa väliaikaisen maailmanmestaruuden. Tämän jälkeen hän kohtasi Lennox Lewisin pyrkiessään ottamaan itselleen WBC-liiton tunnustaman maailmanmestaruuden. Miehet kohtasivat vuonna 1998, ja Lewis iski Briggsin keskeytyskuntoon varsin nopeasti.
Myöhemmin urallaan Briggs kohtasi Francis Bothan, jonka voittikin vaivattomasti. Tämän jälkeen Briggs hävisi Sedreck Fieldsille ja Jameel McClinelle. Briggs onnistui yllättäen voittamaan WBO-liiton tunnustaman mestarin Ray Mercerin vuonna 2005.
Briggs voitti WBO-liiton mestaruuden tyrmäämällä Sjarhei Ljah’ovitšin ottelun viimeisessä erässä marraskuussa 2006. Yhdentoista erän jälkeen Briggs oli tappiolla kaikkien tuomarien papereissa mutta löi Ljah’ovitšin ulos kehästä viimeisessä erässä.
Ensimmäisen kerran Briggsin piti puolustaa titteliään Sultan Ibragimovia vastaan 10. maaliskuuta 2007 mutta Briggs joutui perumaan ottelun, koska lääkäri sanoi hänellä olevan astman. Ottelua siirrettiin 50 päivällä eteenpäin, ja Briggs hävisi tämän ottelun 2. heinäkuuta 2007.
Vuoden 2009 joulukuussa Briggs otteli Marcus McGeetä vastaan voittaen ensimmäisen erän tyrmäyksellä. Tulos muutettiin myöhemmin Briggsin kärähdettyä kielletyistä aineista.
Vern Mikkelsen
Arild Verner Agerskov ”Vern” Mikkelsen (21. lokakuuta 1928 Fresno, Kalifornia – 21. marraskuuta 2013 Wayzata, Minnesota) oli yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän tuli tunnetuksi Minneapolis Lakersista 1940–1950-luvuilla, jossa voitti neljä NBA-mestaruutta. un hänet valittiin kuudesti. Mikkelsen nimettiin Basketball Hall of Fameen vuonna 1995. Hän työskenteli myöhemmällä urallaan valmentajana.
Richard McGonagle
Richard Francis McGonagle (s. 22. lokakuuta 1946 Boston, Massachusetts) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi televisiosarjasta "Rituals".
McGonaglen ura näyttelijänä alkoi 1980-luvulla, jonka jälkeen hän on esiintynyt useissa televisiosarjoissa ja elokuvissa, muun muassa seuraavissa: Hill Street Blues, Konnankoukkuja kahdelle, Viinitila Falcon Crest, Perhe on paras, Oikeus ja kohtuus, Aikahyppy, Star Trek – uusi sukupolvi, Kunnian miehet ja Spirit – villi ja vapaa. McGonagle on tehnyt myös äänirooleja 1990-luvulta lähtien animaatioihin ja videopeleihin kuten Rautamies, Joosef – unten kuningas, Megas XLR, Ben 10, Legion of Super Heroes, , , , sekä .
Oskari Kivivuori
Oskari Kivivuori ("Osku") on Väinö Linnan romaanitrilogiassa "Täällä Pohjantähden alla" torpparipariskunta Otto ja Anna Kivivuoren toinen poika ja keskimmäinen heidän lapsistaan. Oskari osoittaa jo nuorena poikana isänsä kaltaista hulivilimäisyyttä muun muassa käymällä yöjuoksulla piikojen luona. Hänen hartaan uskonnollinen äitinsä Anna paheksuu Oskarin käytöstä vähän väliä. Oskarilla on myös seksisuhde Leppäsen Auneen, joka raskaaksi tullessaan pitää Oskua lapsen isänä, vaikka ehdokkaita löytyy aina pappilan Ilmarista Kankaanpään Eliakseen. Asiasta riideltiin kansalaissodan alkuun asti, ja Oskari oli tyly: hän sanoi että jos oikeuteen mennään hän tuo sinne kaikki muut sulhasehdokkaat ja Aunelle jää vain kulut ja häpeä. Oskari oli taipumaton loppuun asti – ja sitten sota sekoittikin kaiken.
Oskari ottaa osaa Pentinkulman työväenyhdistyksen toimintaan ja myöhemmin liittyy punakaartiin. Tappion häämöttäessä Oskari pyrkii muiden mukana pakoon Venäjälle ennen valkoisten tuloa. Pakomatkalla hän kaatuu Tuuloksessa käydyssä Syrjäntaan taistelussa puolustaessaan punaisten muodostamaa kolonnaa saksalaisten hyökkäykseltä.
Kun samassa taistelussa mukana ollut Akseli Koskela vapautui ehdonalaisuudestaan ja sai siis poistua pitäjästä, Anna pyysi useitakin kertoja että Akseli lähtisi näyttämään hänelle Oskarin haudan paikan; Akseli kieltäytyi koska sanoi ettei pystyisi osoittamaan mihin joukkohautaan Oskari olisi haudattu. Tosiasiassa hän kammosi ajatustakin palata tuolle tuskien tielle.
Kivivuori jäi Oskarin kaaduttua Jannen ja Elinan perittäväksi, mutta Janne luopuu osuudestaan Kivivuoreen, jolloin se siirtyy kokonaan Elinalle eli käytännössä Akselille. Leppäsen Aune kuitenkin vaati pojalleen Valtulle, jonka isänä Oskaria piti, osuutta Kivivuoresta, mitä tämä ei koskaan saanut.
Warhammer 40,000: Dawn of War: Soulstorm
Dawn of War: Soulstorm on Relic Entertainmentin kehittämä lisäosa vuonna 2004 julkaistulle realiaikastrategiapelille "".
Dawn of War: Soulstormissa tulee kaksi uutta pelattavaa rotua: Dark Eldarit ja Sisters of Battle.Dark Eldareiden yksiköt Tortured Slave ja Talos voivat kerätä taistelukentällä kaatuneiden sieluja "Harvest Soul"-kyvyllään. Kuolleiden sielut jäävät "leijumaan" kartalle odottamaan keräämistä, mutta katoavat vähän ajan päästä jos niitä ei kerätä.Siskot ovat uskon ajamia, mikä antaa heidän kutsua kuolemattomalta keisarilta "Acts of the Faith", mitkä ovat vahvoja ominaisuuksia. Faith-resurssia voidaan tuottaa "Holy Icon"-päivityksillä, joita voidaan tehdä Listening Posteihin, mutta sitä tuottavat myös yksiköt, joilla on "faithful"-kyky.Dawn of War: Soulstormissa on suurin piirtein samanlainen yksinpelikampanja kuten ssa oli.
Kyseessä on eräänlainen maailmanvalloituspeli, jossa pelaaja valitsee yhden roduista ja valloittaa fiktiivisen Kauravan aurinkokunnan.
Yle Areena
Yle Areena () (aiemmin "YLE Areena") on Yleisradion tarjoama verovaroin rahoitettu verkkopalvelu, josta voi katsoa Ylen ostamaa ja tuottamaa sisältöä suorina lähetyksinä tai jälkikäteen tallenteina. Suorien lähetysten lisäksi palvelusta löytyy runsaasti draama-, dokumentti- ja lastenohjelmia. Se on Suomen suurin netti-tv ja radio.
Yle Areenassa on tarjolla radio- ja televisio-ohjelmia, jotka on esitetty aiemmin radiossa tai televisiossa sekä ainoastaan Areenaan hankittuja ohjelmia. Areenan kautta voi myös seurata lähetyksiä reaaliajassa.
Palvelun kautta voi kuunnella Ylen 34 eri radiokanavaa, mukaan lukien Yle Radio Suomen ja Yle Vegan maakuntaradiot, sekä katsoa Yle TV1:n, Yle TV2:n ja Yle Teema & Femin ohjelmia reaaliajassa tai myöhemmin. Areenasta voi tilata myös podcast-ohjelmia.
Videon kuvakoko voi olla maksimissaan 1920 × 1080 pikseliä ja korkein bittinopeus 4,1 Mb/s. Suorien lähetysten korkein bittinopeus on 2,6 Mb/s (pois lukien tietyt urheilulähetykset, joiden bittinopeus jopa 7 Mb/s). Audiot ovat pääsääntöisesti MP3-muodossa 128 kb/s bittinopeudella, mutta joissain suorissa lähetyksissä on käytössä korkeampi 192 kb/s bittinopeus.
Osa ohjelmista on tekijänoikeussyistä katsottavissa vain Suomessa. Esitysoikeussopimusten perusteella ohjelmat ovat katsottavissa Areenassa viikon, kuukauden tai vuoden ajan. Jotkut Ylen itse tekemät ohjelmat saattavat olla katsottavissa jopa rajoittamattoman ajan.
Radio- ja tv-sisällöt on eritelty omiksi osioikseen ja ohjelmat ryhmitelty selkeisiin kokonaisuuksiin.
Palvelua voi käyttää kaikilla Adoben Flash-tekniikkaa tukevilla Internet-selaimilla. Yle Areena -sovelluksen saa Android-, Windows- ja iOS-mobiililaitteisiin, erilaisille äly-tv-laitteille ja Sonyn PlayStation 3- ja PlayStation 4 -pelikonsoleille. Lisäksi mobiililaitteille ja verkkoselaimelle on tarjolla Yle Lasten Areena -sovellus, joka sisältää pelkät lastenohjelmat ja lapsille sopivat ohjelmat.
Palvelu esti maaliskuun 2018 alussa osan sen, pääasiassa ulkomaisen, sisällön näkymästä VPN-yhteyden yli.
Television puolella Yle käyttää TV2-kanavaa urheilun esittämiseen. Nykyisin kanavaa on mahdollista katsoa myös suorana Areena-palvelussa. Suurien urheilutapahtumien yhteydessä Yle on voinut kasvattaa lähetyskapasiteettiaan Areenan kautta. Yle näytti esimerkiksi 2016 Kesäolympialaisten ja 2018 Talviolympialaisten useita samanaikaisesti kilpailtavia lajeja Areenan kautta. Näin laaja tarjonta ei olisi ollut aiemmin mahdollista, vaikka kaikki Ylen kanavapaikat olisi alistettu urheilun käyttöön.
Yle aloitti tv-kanaviensa suoran verkkojakelun Areenassa 22. huhtikuuta 2013. Kanavia voi katsella TV:n lisäksi tietokoneilla, taulutietokoneilla ja älypuhelimilla.
Yle Areena oli Taloustutkimuksen vuonna 2012 tekemän selvityksen mukaan Suomen viidenneksi arvostetuin verkkobrändi Googlen, HelMet-kirjaston, HSL Reittioppaan ja Ilmatieteen laitoksen jälkeen. Vuonna 2013 tehdyn selvityksen mukaan se oli Suomen toiseksi arvostetuin Googlen jälkeen. Vuonna 2016 tehdyn selvityksen mukaan Yle Areena oli Suomen arvostetuin suomalainen verkkobrändi neljättä vuotta peräkkäin.
Amelia Boynton Robinson
Amelia Platts Boynton Robinson (18. elokuuta 1911 Georgia – 26. elokuuta 2015) oli afroamerikkalainen ihmisoikeusaktivisti. Hän saavutti jo nuorena mainetta naisten äänioikeuden puolestapuhujana.
Robinson oli Alabaman ensimmäisenä demokraattinaisena ehdolla liittovaltion kongressiin vuonna 1964. Hän sai kymmenen prosenttia äänistä.
Robinson osallistui Selmasta Montgomeryyn -marsseihin, joista yksi (7. maaliskuuta 1965) tuli tunnetuksi ”Bloody Sundayna”. Hän kuului Lyndon LaRouchen Schiller Instituten johtohahmoihin.
Carlos Alazraqui
Carlos Jaime Alazraqui (s. 20. heinäkuuta 1962 Yonkers, New York) on yhdysvaltalainen koomikko, imitaattori ja ääninäyttelijä, joka tunnetaan kenties parhaiten näytelmäroolistaan televisiosarjassa "Reno 911!".
Alazraqui syntyi Yonkersissa, New Yorkissa argentiinalaisille vanhemmille, mutta muutti jo nuorella iällä Concordiin, Kaliforniaan. Pian hän kuitenkin muutti Sacramentoon, jossa Alazraqui opiskeli Cal State Sacramentossa, sekä osallistui kansainväliseen komediakilpailuun San Franciscossa. Hän voitti kilpailun osallistuttuaan neljättä kertaa ja muutti voittorahoillaan Los Angelesiin. Samalla alkoi hänen uransa koomikkona ja imitaattorina, sekä ääninäyttelijänä.
Hänen rakastajattarensa
Hänen rakastajattarensa () on yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1931. Se perustuu Edgar Selwynin kirjoittamaan Broadway-näytelmään "The Mirage" . Elokuvan käsikirjoituksen laati Lenore J. Coffee, ja sen ohjasi Clarence Brown. Elokuvan pääosissa näyttelevät Joan Crawford ja Clark Gable. "Hänen rakastajattarensa" on mustavalkoinen ja kestää noin 76 minuuttia. Suomessa elokuva tuli esitykseen syyskuussa vuonna 1932 . Tuotantoyhtiönä oli Metro-Goldwyn-Mayer.
"Hänen rakastajattarensa" kertoo Joan Crawfordin esittämästä Marian Martinista, joka ryhtyy rakastajattareksi Clark Gablen näyttelemälle varakkaalle lakimiehelle Mark Whitneylle.
Meritatar
Meritatar ("Polygonum oxyspermum") on Itämeren hiekkarantojen yksivuotinen kasvi. Suomessa meritatar on hyvin uhanalainen ja erityisesti suojeltu laji, joka on rauhoitettu luonnonsuojeluasetuksella.
Meritatar muistuttaa suuresti pihatatarta ("P. aviculare"). Maanmyötäisesti suikertavat varret ovat helakan punaiset ja kasvavat 20–80 cm pitkiksi. Puhtaanvihreät lehdet ovat hyvin lyhytruotisia, kapeansoikeita ja 1,5–3,5 cm pitkiä. Kukat ovat punertavat, valkoreunaiset, halkaisijaltaan noin 3,5–5,4 mm. Meritatar kukkii Suomessa heinä-syyskuussa.
Meritatarta tavataan Itämeren piirissä satunnaisesti Tanskan salmista Suomenlahdelle saakka. Laji on Itämeren alueella kotoperäinen. Meritatarta on myös tavattu Pohjois-Amerikasta, jossa se kuitenkin lienee tulokas.
Suomessa meritatarta on tavattu kaikkiaan yli 20 kasvupaikalta Ahvenanmaalta Kymenlaaksoon. Eniten esiintymiä tunnetaan Saaristomereltä. 1900-luvun loppupuolella laji väheni voimakkaasti ja nykyisin sitä tavataan enää Paraisten Jurmossa. Muualla Suomessa meritatar on tiettävästi esiintynyt viimeksi Pyhtään Kaunissaaressa 1990-luvulla.
Meritattaren kasvupaikat ovat lähes aina hiekkaisilla merenrannoilla, joille ajautuu maihin rakkolevää. Rakkolevät toimivat tärkeinä kasvualustan lannoittajina. Meritattaren pähkylät pystyvät kellumaan pitkiä aikoja merivedessä, mikä mahdollistaa yksivuotisen kasvin leviämisen uusille elinalueille. Meritatar harvinaistui voimakkaasti 1980-lukuun mennessä. Syynä tähän oli rakkolevän voimakas väheneminen Itämeressä ja perinteisen rantalaidunnuksen loppuminen. Laji on myös hävinnyt hiekkarannoilta, jotka ovat voimakkaassa virkistyskäytössä.
Monacon Grand Prix 1976
Monacon Grand Prix oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin Monacon katuradalla 30. toukokuuta 1976.
Uinti kesäolympialaisissa 1992
Vuoden 1992 kesäolympialaisissa, Espanjan Barcelonassa, uitiin yhteensä 31 uintimatkaa.
Ultima V
Ultima V: Warriors of Destiny on Origin Systemsin kehittämä ja alun perin 1988 julkaisema "Ultima"-tietokoneroolipelisarjan videopeli.
Lord British on kadonnut matkallaan Underworldissa, ja tyrannimainen Lord Blackthorn on anastanut vallan. Blackthorn vaatii kahdeksan hyveen tiukkaa noudattamista, kuolemantuomion uhalla. Samaan aikaan kolme Shadowlordeina tunnettua olentoa terrorisoi maaseutua. Avatarin ystävät kutsuvat hänet Britanniaan eliminoimaan Shadowlordit, syöksemään Blackthornin vallasta ja etsimään Lord Britishin.
Brussels Cycling Classic
Brussels Cycling Classic (vuoteen 2012 saakka Pariisi–Bryssel) on syyskuussa käytävä yhden päivän mittainen maantiepyöräilyn klassikkokilpailu, joka on yksi vanhimpia ammattipyöräilykilpailuja.
Pariisi–Bryssel järjestettiin ensimmäisen kerran jo vuonna 1893, tuolloin kaksipäiväisenä amatöörikilpailuna. Vuodesta 1907 lähtien se on ollut ammattilaiskilpailu. Pariisi–Bryssel kuului vuosikymmeniä kevään klassikoihin, joka ajettiin huhtikuun loppupuolella Pariisi–Roubaix’n ja Gent–Wevelgemin välissä. Kilpailu menetti hohtoaan vuonna 1966 Amstel Gold Racen aloittamisen myötä, eikä sitä järjestetty lainkaan vuosina 1967–1972. Pariisi–Bryssel palasi kilpailukalenteriin vuonna 1973 syyskuun loppupuolella juuri ennen Pariisi–Toursia.
Pariisi–Bryssel-ajon pituus oli ennen vuotta 1926 aina yli 400 kilometriä, mutta matka lyhentyi sittemmin runsaaseen 200 kilometriin ja lähtöpaikkana oli Soissons, 85 kilometriä Pariisista koilliseen. Reitti oli pääasiassa varsin tasainen, mutta matkan loppupuolella oli useita mukulakivipintaisia nousuja. Kilpailu päättyi pitkään RSC Anderlechtin jalkapallostadionin ulkopuolelle, mutta vuonna 2005 maalipaikka vaihtui Atomiumin läheisyyteen Brysselin keskustaan. Vuodesta 2013 lähtö- ja maalipaikka on ollut Brysselissä.
Pariisi–Brysselin on voittanut useimmin Robbie McEwen, kaikkiaan viisi kertaa. Kilpailun taso on kärsinyt Espanjan ympäriajon siirtymisestä keväästä syyskuulle vuonna 1995.
Force India VJM01
Force India VJM01 on Formula 1 -auto, jota Force India -talli käytti kaudella . Auto esiteltiin 7. helmikuuta 2008 Mumbaissa Intiassa. Autoa kilpailuissa ajoivat italialainen Giancarlo Fisichella ja saksalainen Adrian Sutil.
Auto pohjautuu Spykerin F8-VII:hin. Autolla ei ylletty pisteille. Paras saavutettu sija on Fisichellan ajama kymmenes sija Espanjan GP:ssä.
Jalkaväkirykmentti 9 (jatkosota)
Jalkaväkirykmentti 9 (JR 9) oli jatkosodan 7. divisioonan rykmentti. Se kuului suojajoukkoihin ja sen perustamisesta vastasivat välirauhan aikainen 9. prikaati sekä Pohjois-Karjalan suojeluskuntapiiri.
Välirauhan ajan 9. prikaati sai käskyn suojavalmiuteen asettumisesta eli suojajoukkoryhmitykseen siirtymisestä 10. kesäkuuta 1941. Tämän seurauksena prikaati muutettiin Jalkaväkirykmentti 9:ksi. I ja II pataljoonan rungot muodostettiin palveluksessa olevista varusmiehistä ja täydennettiin palvelukseen kutsutuilla reserviläisillä. Pohjois-Karjalan suojeluskuntapiiri perusti Enon Kaltimossa rykmentin III pataljoona Enon, Ilomantsin ja Kontiolahden reserviläisistä.
Liikekannallepanossa perustettiin:Jalkaväkirykmentti 9:n II pataljoona siirtyi 13. kesäkuuta Kaltimon kautta Sonkajaan ryhmittymisalueelleen, missä ryhmittyi puolustukseen. I pataljoona siirtyi 15. kesäkuuta Koveroon, missä se ryhmittyi puolustukseen. III pataljoona ryhmittyi Enon ja Koveron väliselle alueelle. Rykmentin esikunta toimi perustamisen alkuajan Kontiolahdella, mistä siirtyi Revonkylän Törrölän koululle 22. kesäkuuta.
7. divisioonan komentaja antoi 23. kesäkuuta käskynsä, missä ilmoitettiin rykmentin liittämisestä divisioonaan. Seuraavana päivänä divisioonankomentaja tarkasti rykmentin valmiuden.Jalkaväkirykmentti 9 oli ryhmittynyt Onkamon ja Hammaslahden välille lokakuun 1944 lopulla, mistä aloitettiin siirrot kotiuttamispaikoille 8. marraskuuta. Ilomantsilaiset, enolaiset ja tuupovaaralaiset kotiutettiin Kaltimossa ja muut pohjoiskarjalalaiset Kontiolahdessa. Muista suojeluskuntapiireistä olevat kotiutettiin Joensuussa. Pohjoiskarjalaiset marssivat kotiuttamispaikoille 9. marraskuuta ja kotiuttaminen alkoi seuraavana päivänä.
Puolustusvoimien uudelleen järjestelyyn liittyen II pataljoona (nuorennettu varusmiespataljoona) siirtyi Tuusulaan Hyrylän kasarmeille 28. marraskuuta ja rykmentin esikunta sekä I pataljoona (nuorennettu varusmiespataljoona) Helsinkiin Santahaminaan. Näistä rykmentin osista muodostettiin 4. joulukuuta 1944 uudelleen nimetty Jalkaväkirykmentti 5.
Eero Koskela
Eero Koskela on Väinö Linnan romaanitrilogiassa Täällä Pohjantähden alla Koskelan Akselin ja Elinan toinen poika. Eero kuvataan hiljaiseksi ja rauhalliseksi henkilöksi. Eero osallistuu talvisotaan yhdessä veljiensä Vilhon ja Voiton kanssa. Eero kaatuu Karjalan kannaksella Vuosalmella erään Vuoksen saaren valtausyrityksessä. Eeron ruumis jäi päiväksi vihollisille, mutta vuoksen uudelleen hyökkäyksessä se saatiin takaisin.
Pahtakeltto
Pahtakeltto eli pahtaketokeltto ("Crepis tectorum" ssp. "nigrescens") on kelttojen sukuun ja asterikasvien heimoon kuuluva laajalle levinnyt pohjoisen kasvialalaji. Suomessa pahtakeltto on erittäin uhanalainen (EN), erityisesti suojeltu ja rauhoitettu laji.
Pahtakeltto on ketokelton ("Crepis tectorum") alalaji ja muistuttaa sitä läheisesti. Ketokeltot ovat monimuotoisia ja monirotuisia ja niiden taksonomia tunnetaan huonosti.
Pahtakeltto on matalakasvuinen. Sen lehdet ovat lähes kaljuja. Ruusukelehdet ovat isohampaisia, pariliuskaisia ja muodostavat maanmyötäisen ruusukkeen kasvin tyvelle. Kukintavaiheessa ruusukelehdet ovat yleensä kuihtuneet. Varsilehdet ovat leveähkötyvisiä, kapeita ja lähes hampaattomia. Halkaisijaltaan parisenttiset keltaiset mykerökukat kasvavat haarovan varren latvassa.
Pahtakelton levinneisyysalue on laaja, ulottuen Fennoskandian itäosista Venäjän pohjoisosien kautta Luoteis-Siperiaan. Lajin ainoat esiintymispaikat Suomessa ovat Sallassa Oulangan kansallispuistossa ja Utsjoella Kevon luonnonpuistossa.
Suomessa pahtakeltto kasvaa Sallassa kalkkipitoisten kallioseinämien rapautumapintaisilla hyllyillä sekä Utsjoella graniittigneissialustoilla. Kasvupaikkojen on oltava avoimia. Vaikka pahtakelton esiintymät Suomessa sijaitsevat suojelualueilla, niitä uhkaavat kasvupaikkojen umpeenkasvu, laiton keräily sekä kaivostoiminta.
John Grimsley
John Grimsley (25. helmikuuta 1962 – 6. helmikuuta 2008) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän syntyi Cantonissa, Ohiossa, ja pelasi yliopistotasolla Kentuckyssä.
Grimsley aloitti NFL-uransa vuonna 1984 pelaajana Houston Oilersissa, jossa hän pysyi 1990-luvun alkuun ennen siirtymistään Miami Dolphinsissa.
Grimsley kuoli ampumatapaturmassa kotonaan Missouri Cityssä 45-vuotiaana.
Jordan EJ10
Jordan EJ10 oli britti Mike Gascoynen suunnittelema auto, jolla Jordan kilpaili kaudella 2000. Autoa ajoivat edelliskaudella hyvin menestynyt saksalainen Heinz-Harald Frentzen ja italialainen Jarno Trulli. Auto käytti Bridgestonen renkaita ja siinä oli Mugen Hondan V10 -moottori. Jarrut valmisti Brembo.
Kauden alussa näytti siltä että talli olisi saamassa jatkoa edelliskauden hyvälle menestykselle, kun Australian GP:ssa Frentzen johti kilpailua hetken aikaa. Kaikki muuttui kuitenkin nopeasti, kun molemmat autot joutuivat keskeyttämään. Seuraavaksi ajetussa Brasilian GP:ssa molemmat autot ylsivät pisteille, kun Frentzen oli kolmas ja Trulli neljäs. Britannian GP:ssa Trulli sijoittui kuudenneksi ja Espanjan GP:ssa Frentzen ajoi samalle sijalle. Kahden pisteettömän kilpailun jälkeen Kanadan ja Ranskan GP:ssa Trulli sijoittui molemmissa kuudenneksi. Tämän jälkeen hän ei enää kyennyt saavuttamaan pisteitä loppukauden aikana.
Talli ilmoitti tuovansa radoille Saksan GP:hin EJ10-autonsa uuden B-version. Aluksi B-versio oli suunniteltu otettavan käyttöön jo Itävallan GP:ssa, mutta talli halusi kuitenkin vielä testata autoa lisää. B-versiota oli muutettu niin paljon, että tallin piti käytättää se FIA:n pakollisissa törmäystesteissä.
Frentzen katkaisi kuuden kilpailun mittaisen pisteettömän kautensa yltäessään kuudenneksi Unkarin ja Belgian GP:ssa. Yhdysvaltain GP:ssa Frentzen ajoi viimeistä kertaa kaudella pisteille sijoittumalla kolmanneksi. Samalla alkoi kolme vuotta kestänyt palkintopalliton ajanjakso. Giancarlo Fisichella katkaisi sen kaudella 2003.
Jordan sijoittui kauden päätteeksi valmistajien MM-sarjassa kuudenneksi. MM-pisteitä talli kokosi 17 kappaletta. Edellisen kerran talli sijoittui yhtä heikosti kaudella 1995.
Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, "kursivointi" kilpailun nopeinta kierrosta.
B = Kilpailu ajettiin autolla EJ10B
Dean Steinkuhler
Dean Elmer Steinkuhler (s. 27. tammikuuta 1961) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän syntyi Burr-nimisessä kylässä Nebraskassa ja pelasi yliopistotasolla Nebraska–Lincolnissa.
Vielä yliopistojoukkueessaan, Nebraska Cornhuskersissa pelatessaan Steinkuhler voitti vuonna 1983 Outland-palkinnon. Cornhuskers on jäädyttänyt hänen pelipaitansa numeron 71.
Steinkuhler aloitti NFL-uransa vuonna 1984 ja pelasi Houston Oilersissa aina vetäytymiseensä 1991.
Bill Fischer
Bill Fischer (10. maaliskuuta 1927 Chicago, Illinois – 20. tammikuuta 2017 Cape Coral, Florida) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän pelasi yliopistojalkapalloa Notre Damessa, Indianassa.
Vuonna 1948 Outland-palkinnon voittanut on kuulunut vuodesta 1983 College Football Hall of Fameen. Hänen pelipaitansa numerona oli 72.
Fischer sai vuonna 1949 NFL-varauksen ja pelasi Chicago Cardinalsissa vuoteen 1953. Hän siirtyi myöhemmin avustavan valmentajan töihin vanhalle yliopistolleen Notre Dameen.