Henrik Otto Donner
Henrik Otto Donner (joskus Otto Donner; 16. marraskuuta 1939 Tampere – 26. kesäkuuta 2013 Pietarsaari) oli suomalainen musiikkivaikuttaja: muusikko, säveltäjä, sovittaja ja muun muassa Teoston entinen puheenjohtaja. Donner toimi useissa monitaiteellisissa projekteissa sekä vasemmistolaisessa poliittisessa laululiikkeessä. Hän yhdisti projekteissaan pop- ja rock-musiikkia, jazzia, uutta taidemusiikkia, elektronista musiikkia sekä iskelmää.
Donner aloitti uransa vuonna 1958, jolloin hän liittyi Ossi Aallon orkesteriin trumpetistiksi. Samana vuonna hän aloitti sävellysopinnot Sibelius-Akatemiassa Joonas Kokkosen ja Nils-Eric Fougstedtin johdolla. 1963–1964 Donner oli György Ligetin opissa Wienissä ja Siemensin elektronisen musiikin studiossa Münchenissä.
Donner tutustui vuonna 1962 Zagrebissa Terry Rileyyn ja teki vuosina 1963–1965 yhteistyötä tämän sekä teatterimies Ken Deweyn kanssa. He toteuttivat Helsingissä elokuussa 1963 Suomen ensimmäisen happeningin "Street Piece".
Vuonna 1966 Donner perusti yhdessä Christian Schwindtin ja Atte Blomin kanssa levy-yhtiö Love Recordsin. Donner toimi yhtiössä toimitusjohtajana vuosina 1976–1979. Love Records oli poikkeuksellisen tuottelias ja laaja-alainen levy-yhtiö. Tämä johtui yhtiön toiminta-ajatuksesta, jonka mukaan kaikki myynnistä saatava tuotto käytettiin uusien levyjen tuottamiseen.
Vuonna 1969 Donnerilta ilmestyi Pentti Saarikosken runokokoelmaan sävelletty "En soisi sen päättyvän", joka oli Suomen ensimmäinen rock- ja jazz-muusikoiden yhteisteos. Hän teki myös elokuva- ja mainosmusiikkia, muun muassa ”Parempaan asumiseen” Risto Jarvan samannimiseen mainoselokuvaan. Myös ensimmäisen Spede-elokuvan "X-paronin" musiikki on Donnerin säveltämä. Hän myös esiintyi elokuvassa sivuroolissa.
Yleisradion viihdepäällikkönä Donner toimi 1970–1974, ja hän oli perustamassa Elävän Musiikin Yhdistystä vuonna 1978.
Donner toimi Suomen kapellimestarina Eurovision laulukilpailussa vuonna 1981 tuuraten vakituista Ossi Runnetta, joka tuona vuonna toimi YLEn euroviisuselostajana.
Myöhemmin hän toimi mm. vanhojen levytysten masterointiin erikoistuneen DER-studion johtajana ja musiikkipedagogina sekä sävelsi säännöllisesti teoksia muun muassa. UMO Jazz Orchestran esitettäväksi. Hän oli Teoston puheenjohtaja 1994–2006.
Syksyllä 2006 Otto Donner organisoi Loveradio-projektin, jossa kuukauden ajan soitettiin Love Recordsin tuotantoa korkeatasoisen puheohjelman lomassa. Donnerin mukaan tavoitteena oli tehdä sellaista ohjelmaa, jota Yleisradion olisi pitänyt tehdä.
Henrik Otto Donner oli kahdesti naimisissa. Ensimmäinen puoliso vuosina 1962–1975 oli kuvanveistäjä Christina Margaretha Schulman ja toinen puoliso vuodesta 1975 Irina Martina (o.s. Lillas ent. Winquist). Lapsia Donnerilla on kaikkiaan viisi.
Donner koki traagisen lopun: hän putosi oman veneensä viereen 26.6.2013 Pietarsaaren Alholman satamassa, josta hänet löydettiin menehtyneenä. Hänet muistetaan musiikin lisäksi meren ystävänä ja klassisten veneiden omistajana.
Donnerin veli on etnomusikologi ja säveltäjä Philip Donner (s. 1945).
Henrik Otto Donnerin sävellystuotanto on laaja, ja siihen sisältyy muun muassa toistatuhatta laulua sekä jazz-sävellyksiä, kuorokappaleita, elokuvamusiikkia ja näyttämömusiikkia.