Alaska Airlinesin lento 261
Alaska Airlinesin lento 261 oli reittilento Meksikon Puerto Vallartasta San Franciscon kautta Seattle-Tacoman kansainväliselle lentoasemalle. 31. tammikuuta 2000 Alaska Airlinesin lento 261 päättyi onnettomuuteen, jossa kone syöksyi Tyyneen valtamereen. Kaikki koneessa olleet saivat surmansa.
Lento 261 lähti Puerto Vallartan kentältä Meksikosta normaalisti. Nousun aikana lentäjät totesivat koneen ohjauksen toimivan epänormaalisti ja korkeusvakaajan jumittuneen. Koneella saattoi lentää, mutta korkeusvakaajan asennon säätäminen (trimmaus) oli mahdotonta. Näin ollen koneen pitäminen vaakalennossa oli erittäin hankalaa. Lentäjät kokeilivat ensin tuloksetta eri pää- ja varajärjestelmien yhdistelmiä saadakseen trimmin toimimaan. Keskusteltuaan asiasta maahenkilökunnan kanssa pilotit päättivät poiketa reitiltä ja laskeutua Los Angelesin kansainväliselle kentälle.
Lentäjät jatkoivat kokeiluja noin seitsemän minuutin ajan suunnanmuutoksen jälkeen. Tällöin he kokeilivat vielä kerran juuttuneen korkeusvakaajan säätöä ns. trimmimoottoreilla. Lentäjien tietämättä tämä viimeinen kokeilu ilmeisesti koitui kohtalokkaaksi, sillä trimmin käyttömoottori onnistui muuttamaan korkeusvakaajan asentoa nostaen vakaajan johtoreunan täysin ylös -asentoon, mistä seurasi välittömästi koneen lähtö syöksyyn.
Suuria ohjausvoimia käyttäen lentäjien onnistui saada kone jotenkuten hallintaansa, ja kone jatkoi matkaa kohti Los Angelesia. Lentäjät päättivät, etteivät enää yrittäisi käyttää korkeusvakaajan trimmiä. Viimeinen radioyhteys lentokoneeseen saatiin koneen ollessa 17 000 jalan korkeudessa.
Noin kymmenen minuuttia ensimmäisen syöksyn jälkeen koneessa kuultiin erittäin voimakas ääni, jonka jälkeen kone lähti välittömästi uuteen syöksyyn. Kone oli hallitsemattomassa lentotilassa ja 81 sekuntia kestäneen syöksyn jälkeen se iskeytyi mereen näköetäisyydellä olleiden muiden koneiden lentäjien seuratessa tapahtumaa. Tapahtumapaikka oli 32 kilometriä luoteeseen Los Angelesista lähellä Point Mugun niemeä Kalifornian rannikolla.
Kone pirstoutui törmäyksessä kappaleiksi, ja kaikki siinä olleet 83 matkustajaa ja viisi miehistön jäsentä saivat surmansa välittömästi.
Yhdysvaltain onnettomuustutkintakeskuksen National Transportation Safety Boardin (NTSB) raportissa todetaan onnettomuuden aiheutuneen trimmin moottoriin liittyvän kierukkaruuvin riittämättömästä voitelusta, minkä johdosta ruuvi jumittui. Kun lentäjät suorittivat kokeiluja saadakseen trimmin toimimaan, kierukkaruuvi petti ja vakaajan johtoreuna nousi ääriasentoonsa, jolloin vakaajaan ja sen kautta trimmimekanismiin kohdistui suuri aerodynaaminen voima. Tämän seurauksena trimmin rajoittimet ja kiinnikkeet pettivät kymmenen minuuttia myöhemmin, jolloin vakaajan johtoreuna nousi suunnitellun ääriasentonsa yläpuolelle aiheuttaen syöksyn, josta konetta oli mahdotonta oikaista.
Raportissa todetaan myös, että korkeusvakaajan trimmijärjestelmän suunnittelussa ei ollut varauduttu mekaaniseen rikkoutumiseen. Ilmeisesti suunnittelijat eivät olleet kehittäneet fail-safe-järjestelmää sen vuoksi, että trimmimoottorin käyttöikä oli suunniteltu niin lyhyeksi, ettei ongelmia ehtisi esiintyä. Ratkaisevaa oli myös se, että tällaisen vian ilmetessä lentäjillä ei ollut ohjeita ongelman lennonaikaiseen korjaamiseen. Turmassa menehtyneet lentäjät katsottiin syyttömiksi onnettomuuteen, ja he tekivät kaikkensa pitääkseen koneen lennossa jopa sen ollessa ylösalaisin viimeisen syöksyn aikana.
Turman takana on myös paljon ristiriitoja. Alaska Airlinesin teknikko oli erotettu virastaan ennen onnettomuutta, koska hän kertoi NTSB:lle yhtiön leikkaavan rajusti lentokoneiden lähtötarkistuksia tiukempien ja tiheämpien aikataulujen hyväksi. Eräs hänen huolenaiheistaan oli nimenomaan trimmin moottorin ja käyttöruuvin voitelun puutteet.
Turman jälkeen Alaska Airlines lakkautti reitin 261 ja korvasi sen samankaltaisella reitillä 289.