hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Koillismaa (Norja)
Koillismaa () on Norjalle kuuluvan Huippuvuorten saariryhmän toiseksi suurin saari. Nimensä mukaisesti se sijaitsee pääsaaresta Länsimaasta koilliseen. Se on lähes kokonaan jäätikön peitossa; jäättömät osat ovat peurojen asuttamaa tundraa. Rannikoilla elää myös mursuja. Saaren suurin jäätikkö Austfonna on maailman kolmanneksi suurin ja Euroopan suurin jäätikkö, se on paksuimmalta kohdaltaan 560 metriä paksu ja ympärysmitaltaan 200 kilometriä. Saari on asumaton.
Cameo (yhtye)
Cameo oli 1970- ja 1980-luvuilla pinnalla ollut afroamerikkalainen yhtye, joka teki 1970-luvun lopulla funkia ja 1980-luvulla funk-vaikutteista R&B:tä.
Cameo muistetaan parhaiten 1980-luvun R&B-hittikappaleista, joista tunnetuin on listojen kärkeen noussut ”Word Up!” vuodelta 1986. Kappaleesta ovat tehneet cover-kappaleen muun muassa Gun, Korn ja Melanie B. 1970-luvun funk-levyistä voidaan mainita esimerkiksi "Cardiac Arrest" (1977), jonka tunnetuin kappale on ”Rigor Mortis”. Yhtyeen keulahahmo on laulaja Larry Blackmon.
Kivikko (täsmennyssivu)
Kivikko voi tarkoittaa seuraavia asioita:
The Headhunters
The Headhunters on 1970-luvulla aloittanut R&B-yhtye, joka sai nimensä Herbie Hancockin levyn "Head Hunters" (1973) mukaan.
The Headhuntersissa soittavat multipuhaltaja Bennie Maupin, lyömäsoittaja Bill Summers ja basisti Paul Jackson, jotka olivat Hancockin "Head Hunters" -levyllä. Rumpalina on Mike Clarke ja kitaristina on Melvin Ragin, joka tunnetaan myös nimellä Wah-Wah Watson.
Arvostetuin The Headhunters -nimellä tehty levy on "Survival of the Fittest", joka ilmestyi vuonna 1975. Se kuuluu jazz-funk-tyylin tunnetuimpiin julkaisuihin jatkaen Hancockin aiempien "Head Hunters" ja "Thrust"-levyjen tiellä. Paul Jackson laulaa taustalaulajien kanssa levyn ensimmäisessä kappaleessa ”God Make Me Funky” (jota on samplattu esimerkiksi The Fugeesin hitissä ”Ready or Not”). Levyn muut kappaleet ovat sen sijaan sävyltään Hancockin aiempia levyjä vapaamuotoisempia, ja niissä on pitkiä Maupinin sooloja sekä intensiivisiä afrikkalaisvaikutteisia Summersin ja Clarken luomia rytmejä. Summers vie levyllä etnisten lyömäsoittimien käytön vielä Hancockin jazz-funklevyjä pidemmälle.
Yhtye koottiin 1990-luvulla uudelleen ja vuonna 1998 se äänitti levyn "Return of the Headhunters!"
Earth, Wind &amp; Fire
Earth, Wind & Fire on 1970-luvulla suosionsa huipulla ollut yhdysvaltalainen R&B-yhtye. Earth, Wind & Fire on yksi historian menestyneimmistä yhtyeistä. Sen albumeja on myyty maailmanlaajuisesti yli 100 miljoonaa kappaletta.
Yhtyeen musiikissa näkyvät 1970-luvun R&B:n elementit, soul, funk ja disko.
Yhtyeen ensimmäinen vuonna 1971 julkaistu albumi, yhtyeen itsensä mukaan nimetty "Earth, Wind & Fire", on sen arvostetuimpia julkaisuja. Levy edustaa tyyliltään Sly Stone -vaikutteista, mutta vahvempaan torvisektioon perustuvaa funkia. Ensilevy ei kuitenkaan vielä menestynyt erityisen hyvin kaupallisesti.
Uusia albumeja ilmestyi joka vuosi, ja erityisesti vuoden 1975 levyä "That's the Way of the World" on pidetty yhtenä yhtyeen uran kohokohdista. Siinä soundit ovat jo debyyttilevyä selvästi pehmeämmät ja levystä noin puolet on balladimateriaalia. Levystä "I Am" (1979) alkaen yhtye on voimakkaasti jo diskon puolella.
Tunnetuimpia listoilla menestyneitä kappaleita yhtyeeltä ovat esimerkiksi ”Shining Star”, ”September”, ”Let's Groove”, ”Fantasy”, ”Boogie Wonderland”, ”Sing a Song”, ”That's the Way of the World” ja ”After the Love Has Gone”. Yhtyeen funkhitteihin kuuluvat esimerkiksi ”Mighty, Mighty”, ”Getaway”, ”Saturday Night”, ”Jupiter” ja ”Serpentine Fire”.
Taras Ševtšenko
Taras Hryhorovytš Ševtšenko (, 9. maaliskuuta 1814 Moryntsi – 10. maaliskuuta 1861 Pietari, Venäjä) oli ukrainalainen runoilija, taiteilija ja humanisti. Hänen kirjallista perinnettään pidetään yleisesti nykyaikaisen ukrainalaisen kirjallisuuden ja laajemmin jopa modernin ukrainan kielen perustuksena. Ukrainan lisäksi hän kirjoitti myös venäjäksi. Ševtšenkon suuresta merkityksestä etenkin ukrainalaisille kertoo se, että hänelle on pystytetty Ukrainaan noin 1260 muistomerkkiä eli näköispatsaita ja muita; muualla maailmassa muistomerkkejä on yhteensä noin 130, mm. Pohjois -ja Etelä-Amerikassa, Venäjällä sekä useissa Euroopan eri maissa. Ukrainan sadan hryvnian setelissä on Ševtšenkon kuva.
Gustaf Lorentz Sommelius
Gustaf Lorentz Sommelius (19. lokakuuta 1811 Blekinge, Ruotsi – 5. kesäkuuta 1848 Dybbøl, Tanska) oli ruotsalainen runoilija ja Ruotsin armeijan luutnantti.
Sommelius oli lahjakas lyyrillinen runoilija. Hän oli luonteeltaan kiivas ja intohimoisen luomisvoimainen, "byronilainen", joka mielellään käsitteli aiheitaan epäharmonisesti ja vapaamuotoisesti. Hän oli romantikko ja 1800-luvun alkupuolen skandinavististen aatteiden intomielinen kannattaja.
Ensimmäisen Saksan–Tanskan sodan sytyttyä Sommelius ilmoittautui 30. toukokuuta monen muun ruotsalaisen tavoin vapaaehtoisena Tanskan armeijan palvelukseen. Kesäkuun 4. hän ilmoittautui 5. rykmenttiin Alsin kylässä. Seuraavana päivänä rykmentti joutui kovaan taisteluun Dybbölin lähistöllä. Kun joukkojen olisi tullut edetä, ne suojautuivat. Sommelius nousi vallin päälle ja komensi: ""Eteenpäin - Hurr..."" Silloin vihollisen kuula lävisti hänen kaulansa kesken hurraahuudon. Kesäkuun 8. hänet haudattiin Augustenborgin kirkon hautuumaalle. 
Sommeliuksen hautakivessä lukee: 
""Svensk af Födsel faldt han for Danmark"".
Paikalle, jossa Sommeliuksen kaatui, pystytettiin vuonna 1926 muistokivi. Siinä lukee: ""Her faldt svensk frivillig prmlt. G. L. Sommelius ved 5. bataillon d. 5.6.1848.""
Sommelius oli itse romantiikan runouden hengen mukainen sankari, joka kuoli ihanteidensa vuoksi. Hän nousi suureen maineeseen, joskin hänen runoutensa ei ehkä yllä korkeimmalle tasolle.
Sommeliuksen ainoa tytär, "Mathilda Christina", jäi orvoksi, muutti Suomeen ja meni myöhemmin naimisiin suomalaisen tuomarin, Walfrid Waldenin kanssa. G. L. Sommelius oli kenraali Rudolf Waldenin äidinisä.Sommelius julkaisi teokset salanimillä "Beppo" ja "doktor Dulcamara". Nimimerkit on otettu lordi Byronin runosta "Beppo" ja Gaetano Donizettin oopperasta "Lemmenjuoma".
Jääkiekon Continental Cup
Continental Cup on kansainvälinen jääkiekkoturnaus eurooppalaisille seurajoukkueille. Turnaus pelattiin ensimmäisen kerran vuonna 1997, kun Euroopan cup lopetettiin. Se oli tarkoitettu joukkueille sellaisista maista, joilla ei ollut edustusta European Hockey Leaguessa. Maiden jääkiekkoliitot valitsivat osallistuvat joukkueet. Lopputurnaus on pelattu vuosina 2005–2007 Unkarin Székesfehérvárissa, mutta vuonna 2008 se pelattiin Riiassa. Vuoden 2009 finaalit pelattiin Ranskan Rouenissa.
Suomalaisjoukkueita turnaukseen on osallistunut kolme. Tampereen Ilves osallistui heti ensimmäisellä kaudella, jolloin lopputurnaus pelattiinkin Tampereella. Ilves saavutti tällöin pronssia. Pistepörssin voitti Ilveksen Vesa Viitakoski tehoin 6 + 0 = 6. Jokerit osallistui turnaukseen kaudella 2002–2003, jolloin se voitti koko kilpailun. Samalla pistepörssin voitti Jokereiden Jukka Voutilainen tehoin 4 + 1 = 5. Kaiken kaikkiaan suomalaiset miehittivät tuolloin pistepörssin neljä ensimmäistä sijaa. Jukurit taas on osallistunut turnaukseen kolmesti ja ollut parhaimmillaan neljäs. Kaudella 2006–2007 Ilves oli jälleen mukana ja sai pronssia.
Sijoitukset
2001
2002
2003
2008
2011
2012
2013
2014
2016
Nokia Eseries
Nokia Eseries on Nokian yritysjärjestelmäyksikön (Enterprise Solutions) puhelinvalikoima, jonka ensimmäiset neljä laitetta julkaistiin vuonna 2006. Valikoimaan kuuluu erityisesti yritys- ja työkäyttöön suunnattuja mobiililaitteita. Näistä osa on perinteisiä matkapuhelimia (E50 ja E60) ja osa QWERTY-näppäimistöllä varustettuja puhelimia (E61, E70, E71, E90 ja E7). E50:ä lukuun ottamatta kaikissa näistä on 3G- ja WLAN-yhteydet. WLAN:lla varustettuja malleja voi käyttää lisäksi VoIP-puhelimena. Yhteistä Eseries-laitteille on Symbian-käyttöjärjestelmä ja S60-käyttöliittymä.
Spagetti
Spagetti on pitkulaista, ohutta pastaa. Sen nimi juontuu italian kielen sanasta "spaghetto", joka merkitsee ohutta nauhanpätkää. Pitkää reikäpastaa kutsutaan myös bugatini- ja zitonepastaksi. Italialainen spagetti valmistetaan yleensä durumvehnästä, mutta sitä voi tehdä muistakin viljalajeista kuten riisistä, kaura- ja ruissekoituksista sekä täysjyvävehnästä. Länsimaissa spagetti on yksi suosituimmista pastan muodoista; Suomessakin se on hyvin suosittu ruokalaji. Spagettia käytetään ennen kaikkea kastikkeiden lisukkeena, mutta sitä voi käyttää myös makaronilaatikkoon ja paistoksiin. Knorrin vuonna 2010 teettämän kyselyn mukaan spagetti ja jauhelihakastike on suomalaisten suosituin arkiruoka.
Aprillipäivänä 1957 BBC kehitti Spagettipuu-aprillipilan, jossa kerrottiin sveitsiläisten kasvattavan spagettia puussa.
Keltaiset kasvot
Keltaiset kasvot (engl. "The Adventure of the Yellow Face") on Arthur Conan Doylen kirjoittama Sherlock Holmes -novelli. Se ilmestyi ensimmäistä kertaa "Strand Magazine" -lehdessä helmikuussa 1893 ja sen kuvitti Sidney Paget. 1894 se ilmestyi novellikokoelmassa "The Memoirs of Sherlock Holmes". Ensimmäinen suomennos ”Keltainen naama” ilmestyi jo 1898 Pohjalainen-sanomalehdessä.
"Keltaiset kasvot" on yksi harvoja Holmes-tarinoita, jossa Holmes on ollut väärässä. Novellin lopussa Holmes sanookin Watsonille:
Tarina on harvoja, joissa Sherlock Holmes osittain epäonnistuu. Tarinassa "Keltaiset Kasvot" Holmes tekee väärän johtopäätelmän, vaikkakaan se ei vaikuta ratkaisevasti loppuratkaisuun. Tarinassa erään maaseudulla asuvan miehen naapuriin muuttaa outo perhe, joka vaikuttaa hyvin epäkohteliaalta. Talon ikkunassa mies myös näkee oudot keltaiset kasvot, jotka selvästi kuuluvat ihmiselle, mutteivät näytä ihmisen kasvoilta. Mies alkaa kummeksua, kun hänen vaimonsa alkaa käydä talossa ja kääntyy Sherlock Holmesin puoleen. Holmes päättelee annettujen faktojen perusteella, että talossa asuu vaimon ensimmäinen mies, joka kiristää vaimoa jollain tiedolla. Holmes, mies ja tohtori Watson tunkeutuvat taloon vaimon ollessa siellä ja menevät yläkertaan. Selviää, että talossa asuu vaimon vanha palvelija ja tämän ensimmäisestä avioliitosta syntynyt musta lapsi, joka käyttää keltaista naamiota salatakseen ihonvärinsä naapureilta. Vaimo pelkäsi miehensä hylkäävän tämän ja lapsen, mutta mies otti lapsen syliinsä ja otti tämän samalla perheenjäsenekseen.
Maurice Elvey ohjasi brittiläisen mykkäelokuvaversion "The Yellow Face" 1921. Käsikirjoituksen teki William J. Elliot. Pääosissa olivat Eille Norwood Sherlock Holmesina ja Hubert Willis tohtori Watsonina. Elokuva on kadonnut.
Shannonin lentoasema
Shannonin lentoasema on Irlannin tasavallan toiseksi vilkkain lentoasema ja koko Irlannin saaren kolmanneksi vilkkain. Shannon sijaitsee Claren kreivikunnassa Irlannin länsipuolella. Useimmin Shannonista lennetään mannertenvälisiä ja Britannian lentoja.
Hate Forest
Hate Forest oli ukrainalainen black metal -yhtye. Yhtyeen sanoitukset käsittelivät mm. slaavilaista mytologiaa ja runoutta. Hate Forest hajosi vuonna 2005, mutta Roman Saenko (joka soittaa ja laulaa myös Drudkhissa) perusti Blood of Kingun Hate Forestin tilalle.
Punatukkaisten säätiö
Punatukkaisten säätiö, myös nimillä Punapäiden yhdistys ja Punatukkaisten yhdistys ("The Red-Headed League") on Arthur Conan Doylen kirjoittama Sherlock Holmes -novelli. Se ilmestyi ensimmäistä kertaa Strand Magazine -lehdessä elokuussa 1891 ja sen kuvitti Sidney Paget.
Tarina kertoo punatukkaisesta miehestä, joka sai kuulla järjestöstä nimeltä "Punatukkaisten säätiö" apulaiseltaan. Säätiö on suunnattu punatukkaisille, työnä on vain jäljentää Encyclopedia Britannicaa ja palkka on neljä puntaa viikossa. Mies menee ilmoittautumaan jäseneksi ja pääseekin mukaan järjestöön, kunnes eräänä päivänä hänen työhuoneensa oveen on jätetty lappu, jossa kerrotaan säätiön lakkauttamisesta. Mies kääntyy Sherlock Holmesin puoleen, joka saa selville, että koko järjestö oli pelkkää huijausta, jotta miehen kaupasta voitaisiin kaivaa tunneli pankin kellariholviin.
Novellissa ilmoitetut päivämäärät eivät täysin vastaa novellissa kulunutta aikaa. Wilson lukee sanomalehti-ilmoituksen 27.4.1890 ja työskentelee kahdeksan viikkoa. Hän saapuu Sherlock Holmesin luo, jolloin tohtori Watson lukee ilmoituksen ja sanoo "Juuri kaksi kuukautta sitten". Wilson siis saapui pyytämään apua kesäkuun loppupäivinä. Samalla Wilson näyttää tiedotteen, jossa ilmoitetaan Säätiön toiminnan loppuvan vasta 9.10.1890 eli reilu kolme kuukautta myöhemmin, joka on ristiriidassa kahden aiemman päiväyksen kanssa. Koska kaksi aiempaa päiväystä ovat loogisia, niin tätä lokakuun päivää on pidettävä kirjoitusvirheenä.
Dorothy L. Sayers on analysoinut tämän ristiriidan ja väittää, että päivämäärien on täytynyt olla 4. elokuuta ja 4. lokakuuta.
Sherlock Holmesin seikkailut -sarjan 5. jakso "Punatukkaisten seura" (1985) perustuu tähän novelliin. Jakso seuraa muutoin uskollisesti novellia paitsi, että rikoksen on suunnittelut holmesin arkkivihollinen professori Moriarty eikä Clay yksin niin kuin novellissa.
CBS Radio Mystery Theater esitti novelliin perustuvan kuunnelman 26.4.1977. Kevin McCarthy esitti siinä Holmesia.
Ed McBainin romaanissa "The Heckler" rikollinen käyttää tämän novellin tarinaa hämätäkseen poliisia.
Kertomuksesta on ilmestynyt suomennoksia nimillä "Punapäiden yhdistys", "Punatukkaisten yhdistys" ja "Punatukkaisten säätiö":
Musiikinteoria
Musiikinteoria on oppiaine, joka tutkii musiikin monia elementtejä, kuten musiikin analysoinnin, kuuntelemisen, ymmärryksen ja säveltämisen menetelmiä ja kehitystä. Sitä voidaan pitää musiikkitieteen haarana tai itsenäisenä tutkimusalana, joka on osittain päällekkäinen musiikkitieteen kanssa.
Suomessa musiikinteoriaa voi opiskella Sibelius-akatemiassa Sävellyksen ja musiikinteorian aineryhmässä. Musiikinteorian pääaineopiskelijoita on noin kaksikymmentä.
Musiikinteorian osa-alueita ovat muun muassa muoto-oppi, musiikkianalyysi, rytmioppi, sointuoppi, soitinnus, sävellysoppi ja säveloppi.
Iljušin Il-96
Iljušin Il-96 on neljällä suihkumoottorilla varustettu laajarunkoinen pitkän kantaman venäläinen matkustajalentokone. Se on rungoltaan lyhennetty versio Iljušin Il-86:sta. Muita eroja ovat muun muassa suurempi lentomatka, lasiohjaamo sekä fly-by-wire-ohjausjärjestelmä. Ensilento tapahtui syksyllä 1988. Konetyypistä on olemassa kolme versiota: Il-96-300, Il-96M/T ja Il-96-400.
Il-96 on ensimmäinen venäläinen lentokone, joka on mahdollista varustaa länsimaisilla moottoreilla (Pratt & Whitney PW2000).
Helmikuussa 2017 Venäjän lentokoneyhtiö Russia’s United Aircraft Corporation ilmoitti tehneensä sopimuksen aloittaaksen uuden version kehittelyn ja ruveta rakentamaan sarjatuotantona uutta 2010-luvun venäläistä laajarunkokoneen modernisoitua versiota. Ensimmäinen lento uudella versiolla on tarkoitus tehdä jo 2019. Il-96-400M on rakennettu Il-96-400T rahtikoneen pohjalta. Sen pituus 9.65 m pidempi kuin nykyisin liikenteessä olevien Il-96-300 matkustajakoneiden. Suunniteltu matkustajamäärä on jopa 390 matkustajaa.
Il-96-300 oli ensimmäinen versio, ja se on varustettu Aviadvigatel (Soloviev) PS-90A -suihkumoottoreilla, joiden työntövoima on 157 kN. Koneen suunnittelu aloitettiin 1980-luvun puolessa välissä ja prototyypin ensilento tapahtui 28. syyskuuta 1988. Kaupallisen liikenteen Il-96 aloitti vuonna 1993 Aeroflotilla.
Koneen kantama 262 matkustajalla ja täydellä polttoainelastilla on noin 11 000 kilometriä, mikä mahdollistaa välilaskuttomat lennot esimerkiksi Moskovasta Yhdysvaltain länsirannikolle. Konetyyppi on myös käytössä Venäjän presidentti Vladimir Putinin yksityiskoneena.
Il-96M on pidennetty versio Il-96-300:sta. Siinä on 10 metriä pidempi runko ja se on 15 tonnia painavampi kuin Il-96-300. Lisäksi konetyyppi on varustettu länsimaisella avioniikalla sekä Pratt & Whitney PW2337 -suihkumoottoreilla. Il-96M julkistettiin vuonna 1993 ja se aloitti kaupallisen liikenteen vuonna 2000.
Toisin kuin Il-96-300:aa, Il-96M:ää voidaan lentää kahdella ohjaamohenkilöllä.
Il-96T on Il-96M:stä muutettu rahtiversio.
Gerda Ryti
Gerda Paula Ryti (o.s. Serlachius, 11. lokakuuta 1886 Viipuri – 8. syyskuuta 1984 Helsinki) oli Suomen tasavallan presidenttinä 1940–1944 toimineen Risto Rytin puoliso.
Gerda Serlachiuksen vanhemmat olivat oikeusosaston senaattori ja korkeimman oikeuden jäsen Julian Serlachius ja Paula Emilia Söderhjelm. Hän kuului isänsä puolelta Serlachiusten sukuun ja äitinsä puolelta Söderhjelmin alkujaan ruotsalaiseen aatelissukuun; äidinäidin suku von Bienenstamm oli baltiansaksalaista aatelia.
Gerda kävi ruotsinkielisen tyttökoulun ja lähti 1907 Dresdeniin Saksaan täydentämään piano-opintojaan, minkä ohella hän opiskeli saksaa, taidehistoriaa ja kirjallisuutta Dresdenin yliopistossa. Vuosina 1911 ja 1913 hän opiskeli englantia Lontoossa. Hänellä olikin myöhemmin monipuolinen kielitaito. Kun hänen veljensä Eric J. Serlachius vuonna 1914 perusti lakitoimiston yhdessä Risto Rytin kanssa, Gerda palkattiin sinne konttoristiksi. Hän rakastui pian veljensä yhtiökumppaniin, ja heidät vihittiin tammikuussa 1916. Samana vuonna hän lopetti konttoristin työt. Ryteille syntyi kolme lasta: Karl Johan Henrik (1916–2002), Niilo Erik (1919–1997) ja Eva Paula Margareta (1922–2009). Molemmista pojista tuli professoreita.
Ryti oli tunnettu tyylikkäänä ja vastuuntuntevana naisena, joka raskaina sotavuosina tuki esimerkillisesti aviomiestään ja koko Suomea. Hän oli myös tunnettu uskonnollisesta ja hiljaisesta luonteestaan. Sota-aikana hän piti useita kansalaisille osoitettuja radiopuheita, joista tunnetuin lienee Kannaksen ratkaisutaisteluiden aikana 16. heinäkuuta 1944 puolen päivän aikaan esitetty vetoomus koko kansalle yhtyä rukoukseen isänmaan puolesta. Radiopuhetta edeltäneestä kellonsoitosta juontaa edelleen jatkuva tapa, jossa Yleisradio soittaa päivittäin radiossa kello 12 Turun tuomiokirkon kellonsoittoa.
Sylvi Kekkosen kuoltua vuonna 1974 Rytistä tuli ainoa elossa ollut tasavallan presidentin puoliso vuoteen 1982 asti. Hän kuoli vuonna 1984 lähes 98-vuotiaana oltuaan leskenä 28 vuotta.
Gerda Ryti oli sattumalta paikalla todistamassa kahta merkittävää suomalaista murhatapausta: Suomen rikkaimpana miehenä tunnetun liikemies Alfred Kordelinin murhaa Mommilassa marraskuussa 1917 ja sisäministeri Heikki Ritavuoren murhaa Helsingin Töölössä vuonna 1922. Hän oli miehensä mukana paikalla myös presidentti Kyösti Kallion kuollessa Helsingin rautatieasemalla joulukuussa 1940.
Gerda Ryti oli 1930-luvulta alkaen vakaumuksellinen spiritualisti. Hänellä oli oman uskomuksensa mukaan myös selväkuuloisuuden lahja, ja hän oli jossain vaiheessa päivittäin puheyhteydessä henkioppaansa kanssa.
Wałbrzych
Wałbrzych [ˈvau̯bʐɨx] () on kaupunki Lounais-Puolassa, Ala-Sleesian voivodikunnassa, noin 75 km Wrocławista lounaaseen.
Vuonna 2015 siellä oli 116 691 asukasta. Wałbrzych on puolalaistettu väännös saksankielisestä metsälinnaa tarkoittavasta sanasta. Kaupungin historia alkaa 1100-luvulta. 1900-luvulla sinne rakennettiin suuret lasi- ja posliinitehtaat. Kaupunki välttyi toisen maailmansodan tuhoilta, joten siellä on enemmän historiallisia rakennuksia kuin monissa muissa samankokoisissa Puolan kaupungeissa.
Włocławek
Włocławek [vwɔt​͡sˈwavɛk] () on kaupunki Puolassa Kujavia-Pommerin voivodikunnassa, Veikseljoen varrella, 140 kilometriä Varsovasta luoteeseen. Vuonna 2009 siellä oli 117 785 asukasta.
Alueella on ollut asutusta yli kolmentuhannen vuoden ajan. Vanhin asutus kuului Luzatian kulttuurin piiriin. Pomeranialainen kulttuuri korvasi sen 500 vuotta myöhemmin. Keskiajalla, vuodesta 1123, samassa paikassa toimi piispanistuin. Paikkaa kutsuttiin tällöin nimellä "Wlodzislaw", sittemmin nimellä "Wloclaw" (). Kaupunkioikeudet se sai viimeistään vuonna 1265. 1300-luku oli alueella saksalaisen ritarikunnan mahtiaikaa, ja kaupunki kärsi tuhoja ritarien hyökkäyksissä. Rauha palautui 1460-luvun rauhansopimuksissa Puolan voimistuttua. Tästä alkoi kaupungin kukoistusaika, jota kesti parisataa vuotta. Kolmikymmenvuotinen sota aiheutti alueella suurta tuhoa, ja sen jälkeen vaihtui kaupungin nimi: Włocław muuttui muotoon Włocławek. Uusi kukoistuskausi alkoi 1700-luvun puolimaissa. Puolan jaot johtivat siihen, että alue liitettiin Venäjän keisarikuntaan. Tällä oli toisaalta piristävä vaikutus talouselämään. 1800-luvulla kaupunkiin perustettiin paperi- ja selluloosatehdas, ja erityisesti saksalaiset teollisuusmiehet kehittivät useita muitakin teollisuudenaloja.
Kommunismin kaudella vuodesta 1945 teollisuus oli paikkakunnan keskeinen elinkeino. Vuonna 1969 valmistunut pato vähensi Veikselin tulvimisongelmaa. Kommunismin kauden päättyminen oli Puolassa kivulias prosessi, jossa 1980-luvulta alkaen oli mukana Solidaarisuus-ammattijärjestö. Kommunismin vastustajana tunnettu pappi Jerzy Popiełuszko murhattiin Włocławekin padolla vuonna 1984, ja se sai aikaan voimakkaan vastareaktion.
Włocławek on perinteinen teollisuuskaupunki, jossa (vuodesta 2012 alkaen) toimii investointeja houkutteleva teollisuus- ja teknologiakeskus.
Puolalainen petrokemian yritys Orlen omistaa Włocławekissa toimivan Anwil S. A. -yrityksen, joka valmistaa typpeä, lannoitteita ja PVC-muovia. Sillä on yli 1 200 työntekijää. Vuodesta 1969 Włocławekissa on ollut vesivoimalaitos ja pato, joka säätelee Veikselin korkeutta. Se on suunnitellun seitsemän padon järjestelmän ainoa toteutettu laitos.
Kaupungin rakennuskanta on monenkirjava. Siinä sekoittuvat vanhasta teollisuuskaudesta kertovat tiilitalot ja kommunismin ajan suoraviivainen arkkitehtuuri uusiin, viime vuosikymmenten rakennuksiin. Pääkaduilla on eri-ikäisiä, usein kaksikerroksisia liikerakennuksia. 1970-luvulla poistettiin asuntopulaa rakentamalla kymmeniä 12-kerroksisia asuintaloja, joissa kussakin on parisataa asuntoa. Näitä on kaupungin eri puolilla pieninä ryhminä. Veikselin pohjoispuolen kukkula on arvostettu omakotitalojen alue.
Kaupungin koripallojoukkue pelaa sponsorinsa mukaan nimellä "Anwil Wloclawek". Se on sijoittunut useina vuosina mitaleille Puolan mestaruusliigassa (Tauron Basket Liga).
Jaakobin luuarkku
Jaakobin luuarkku on vuonna 2002 Israelista löydetty arkeologinen löytö, jota on pidetty todisteena Jeesuksen historiallisuudesta. Luuarkku esitettiin Jeesuksen veljen Jaakobin arkkuna. Luuarkun kylkeen oli kaiverrettu teksti, joka kuului suomeksi ""Jaakob, Joosefin poika, Jeesuksen veli"". Joidenkin mielestä kaiverruksen loppuosa "Jeesuksen veli" on nykyaikana tehty väärennös, mutta itse arkku on aito arkeologinen löydös. Jerusalemissa käytävä oikeudenkäynti väitetyn loppuosan väärennöksen suhteen on kesken (helmikuussa 2007). Israelin antiikkivirasto on tuominnut raportissaan luuarkun loppuosan väärennöksi, mutta ei selventänyt menetelmiään ja antanut sitä muiden tutkittavaksi.
Zabrze
Zabrze (Sleesian: "Zobrze"; vuosina 1915–1945 ) on kaupunki Etelä-Puolassa Sleesian voivodikunnassa. Vuonna 2009 siellä oli 188 122 asukasta. Zabrze oli pitkään preussilaisen ja saksalaisen vallan alla. Se oli merkittävä kaivoskaupunki 1800-luvun lopusta alkaen. Saksalaiset nimesivät kaupungin Hindenburgiksi 1915 kenraalimarsalkka Paul von Hindenburgin kunniaksi. Vuonna 1945, kun kaupunki liitettiin taas Puolaan, se palautettiin vanhalle puolankieliselle nimelleen.
Kaupungin jalkapallojoukkue Górnik Zabrze voitti Puolan mestaruuden 14 kertaa vuosien 1957 ja 1986 välillä. Vuonna 1970 se pelasi UEFA cupin finaalissa.
Antiikin kulttuuri
Antiikin kulttuuria käsitellään seuraavissa artikkeleissa:
Eero Raittinen ja kansainväliset seikkailijat
Eero Raittinen ja kansainväliset seikkailijat on Eero Raittisen studioalbumi.
Astrofaes
Astrofaes on ukrainalainen black metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 1996 Harkovassa. Astrofaesin laulaja-kitaristi Thurios soittaa myös Drudkhissa sekä Hate Forestissa. Nokturnal Mortumista ja Lucifugumista tutut Saturious ja Munruthel ovat toimineet yhtyeessä sessiomuusikkoina mm. koskettimien ja rumpujen osilta.
Heti Astrofaesin perustamisesta lähtien yhtye on toiminut hyvin tuotteliaana - vuosien 1996 ja 1997 välille mahtuu kaksi demoa ("Ad Infinitum" ja "The Attraction: Heavens and Earth (live)") ja yksi kokopitkäksikin luokiteltu levy (edellisen demon tyyliin nimetty "The Attraction: Heavens and Earth"). Huolimatta levy-yhtiöiden hankintaongelmista on Astrofaes julkaissut vuoteen 2006 mennessä kahdeksan eri julkaisua.
Aivan kuin moni muukin ukrainalainen black metal -yhtye, käsittelee myös Astrofaesin sanoitukset pääosin slaavilaista mytologiaa, musiikin luodessa enemmänkin tunnelmallista tyyliä aggressiivisen annin sijaan.
Astrofaes-nimisellä metallimusiikin arvostelusivulla ei ole tekemistä itse yhtyeen kanssa.
Urkusinfonia
Urkusinfonia on ranskalaisten urkuri-säveltäjien, pääasiassa Charles-Marie Widorin ja Louis Viernen kehittämä erityisesti Cavaillé-Coll-urkujen mahdollisuuksia hyödyntävä sävellysmuoto. Kun kysymyksessä on sävellys yhdelle soittimelle, niin nimike sonaatti olisi oikeaoppisempi, mutta koska urut toimivat orkesterina, niin nimike sinfonia on myös perusteltavissa. Urkusinfonia ja urkusonaatti ovatkin monesti synonyymeja.
Camille Saint-Saënsin sinfonia nro 3 ("Urkusinfonia") on luonteeltaan orkesteriteos, jossa urkuja käytetään tietynlaisen sointivärin luovana orkesterin soittimena.
Johann Sebastian Bach kirjoitti useita ei-liturgisia "Preludi (tai Fantasia tai Toccata) ja Fuuga" - tyyppisiä kappaleita, joista monet olivat tarkoitetut uusien urkujen vastaanottotarkastukseen. Suuret Preludit ja Fuugat (C-duuri, c-molli, Es-duuri, e-molli ja h-molli) sekä Doorinen Toccata ja Fuuga ovat täydellä syyllä kaksiosaisia urkusinfonioita.
Felix Mendelssohnin kuusi sonaattia uruille ovat muodoltaan epäyhtenäisiä ja luonteeltaan enemmänkin muistiinkirjoitettuja improvisaatioita. Musiikillisen materiaalinsa ne ottavat osittain koraaliteemoista.
Franz Lisztin fantasia ja fuuga Giacomo Meyerbeerin oopperaan "Le Prophète" sisältyvästä koraalista "Ad nos, ad salutarem undan" laajentaa muotoa preludin ja fuugan välisellä adagiolla. Samaan kategoriaan kuuluu Lisztin oppilaan Julius Reubken "Der 94ste Psalm – Sonate für die Orgel".
César Franckin "Grande pièce symphonique" otti esikuvakseen Ludwig van Beethovenin yhdeksännen sinfonian erikoispiirteen - tärkeimpien teemojen muistelun finaalin johdannossa. Kappale ei ole perinteistä kirkkomusiikkia vaan muistuttaa Franckin ainoata orkesterille kirjoittamaa sinfoniaa d-molli.
Alexandre Guilmant kirjoitti kahdeksan sonaattia uruille. Ensimmäisen sonaatin tekstuurin hän kirjoitti myös orkesterille ja nimesi sen sinfoniaksi. Vastaavasti orkesterille kirjoittamansa kahdeksannen urkusonaatin hän nimesi sinfoniaksi järjestysnumerolla toinen. Seitsemännen sonaatin vaihtoehtoinen nimi on sarja.
Widor kirjoitti kahdeksan numeroitua urkusinfoniaa sekä numeroimattomat urkuteokset Goottilainen sinfonia, Romaaninen sinfonia ja Latinalainen sarja. Järjestysnumeron kasvaessa sinfonia jatkuvasti hakee muotoaan. Laajennetusta Preludi ja Fuuga -muodosta se lähestyy sonaattimuotoista sinfoniaa, laajenee lähes yli-inhimillisiin mittoihin ja saa lopuksi täyttymyksen varsin omaperäisessä Romaanisesa sinfoniassa.
Louis Vierne oli sekä Franckin että Widorin oppilas ja omaksui eräitä heidän käytäntöjään, mutta säveltäjänä kulki omia teitään. Hän kirjoitti kuusi numeroitua urkusinfoniaa.
Ohjauspyörä
Ohjauspyörä eli ratti on auton tai muun ajoneuvon hallintalaite, jota käytetään ajosuunnan säätämiseen, ohjaamiseen.
Ohjauspyörään kuuluu keskiö, josta se kiinnittyy ohjausakseliin ja puolat, jotka yhdistävät ohjauskehän itse keskiöön. Puolien avulla välitetään voima keskiöön. Nykyaikaisessa autossa ohjauspyörän keskiö sisältää turvatyynyn ja äänimerkin käyttökytkimen. Useissa automalleissa radion ja vakionopeudensäätimen käyttökytkimet sijaitsevat ratissa, jolloin puhutaan monitoimiohjauspyörästä. Kilpa- ja ralliautoissa sekä uusissa henkilöautomalleissa käytetyssä kaksoiskytkinvaihteistossa vaihteen vaihtamiseen tarkoitetut kytkimet voivat sijaita ohjauspyörän yhteydessä. Vanhoissa automalleissa vaihdelaatikon vaihteenvalitsin saattoi sijaita ohjauspyörän yhteydessä, jolloin puhuttiin rattivaihteesta.
Awash
Awash on joki Etiopiassa. Sen lähteet sijaitsevat Warqe-vuoren eteläpuolella hieman länteen Addis Abebasta. Awash virtaa ensin etelään kiertäen Addis Abeban, ja jälkeen uoma kulkee ensin itään ja lopulta koilliseen. Joki ohittaa matkallaan Awashin kansallispuiston ennen kuin päätyy Afarin syvänköön. Siellä Awash laskee vetensä Abhejärveen, joka sijaitsee Djiboutin rajalla noin sadan kilometrin päässä Tadjouranlahdesta.
Noin 1 200 km pitkä Awash on keskiosassaan runsas joki. Kuivana kautena se on noin 60 metriä leveä 1,2 metriä syvä, mutta sadekautena se on jopa 20 metriä ylitse matalan veden rajan. Awash tulvii tällöin runsaan kilometrin verran kummallekin rannalle.
Awash on historiallisesti merkittävä joki. Se jakoi Etiopian 1500-luvun lopulla kahteen osaan: kristittyjen asuttamaan pohjoiseen ja muslimien etelään. Lisäksi Awashin keskijuoksun laakso on merkittävä palentologinen kohde. Sieltä on löytynyt useita varhaisten ihmisapinoiden fossiileja. Merktityksensä ansiosta Awashin alajuoksun laakso on valittu myös Unescon maailmanperintöluetteloon.
Vuonna 1960 valmistui 75 kilometriä Addis Abebasta Kokan pato, ja siitä tuli alueen tärkein vesivoiman lähde. Syntynyt tekojärvi Gelilajärvi on noin 180 neliökilometrin laajuinen. Sekä järveä että patoa uhkaa kasvava sedimentaatio.
Hammaste
Hammaste on postimerkkien välissä oleva rei'itys, joka mahdollistaa postimerkkien irrottamisen toisistaan repimällä siten, että merkit irtoavat siististi toisistaan.
Hammasteita voi olla eri kokoisia riippuen siitä, kuinka isoja ja kuinka tiheässä reiät ovat. Jos hammaste on sama niin merkin pysty- kuin vaakasivuilla, ilmoitetaan hammastetiheys yhdellä luvulla. Jos hammaste eroaa pysty- ja vaakasivuilla, ilmoitetaan hammastetiheys kahdella luvulla (esimerkiksi 14 1/4 : 14 3/4). Ensimmäinen luku on vaakasivu ja toinen pystysivu.
Hammasteita voidaan mitata hammastemittarilla. Hammasteen aikaansaavaa rei’itystä kutsutaan kirjapainotermillä "perforointi".
Jamie Langenbrunner
Jamie Langenbrunner (s. 24. heinäkuuta 1975 Duluth, Minnesota) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija ja kaksinkertainen Stanley Cup -voittaja, jonka pelipaikka on oikea laitahyökkääjä. Juniorina hän teki minnesotalaisen Cloquet High School -joukkueen riveissä 27 ottelussa peräti 89 pistettä. Tulokaskaudellaan NHL:ssä 1996–1997 hän sai kokoon 39 pistettä. Langenbrunnerin yhden kauden piste-ennätys NHL:ssä on 69 pistettä kaudelta 2008–2009. Hän oli tärkeässä osassa Devilsin voittaessa Stanley Cupin kaudella 2003, Langenbrunner voitti kyseisellä kaudella pudotuspelien pistepörssin. Langenbrunner on ollut urallaan New Jersey Devilsin kapteeni, ja hänet valittiin Yhdysvaltain joukkueen kapteeniksi Vancouverin olympialaisiin 2010. Langenbrunner edusti Yhdysvaltoja olympiatasolla myös vuonna 1998.
Reanimation
Reanimation on Linkin Parkin ensimmäinen remix-albumi, joka julkaistiin 30. heinäkuuta 2002. Sen sisältämät kappaleet ovat uudelleenmiksauksia muista yhtyeen kappaleista, joista suurin osa on edelliseltä albumilta "Hybrid Theorylta". Tyyliltään musiikki on hip hop -vaikutteisempaa kuin mitä alkuperäisten kappaleiden tyyli on.
"Reanimationia" myytiin platinalevyyn oikeuttava määrä Yhdysvalloissa. Miksaukset ovat eri henkilöiden tekemiä ja ne poikkeavat varsin paljon alkuperäisistä kappaleista. Niissä on enemmän räppäystä ja yksityiskohtia. Lisäksi osasta kappaleita laulaja Chester Benningtonin osuuksia on leikattu tai ne on jätetty kokonaan pois. Singlenä julkaistiin albumin kappale ”Pts.Of.Athrty” (miksaus kappaleesta "Points of Authority").
Aristide Cavaillé-Coll
Aristide Cavaillé-Coll (4. helmikuuta 1811 – 13. lokakuuta 1899) oli ranskalainen urkujenrakentaja.
Ranskan merkittävimmän urkujenrakentajan isoisä Jean-Pierre Cavaillé syntyi vuonna 1743 ja avioitui 1767 espanjalaisen Marie-Françoise Collin kanssa. Liitosta syntyi Toulousessa vuonna 1771 Dominique-Hyacinthe. Espanjalaisen tavan mukaan pojan sukunimeksi tuli Cavaillé-Coll. Dominique avioitui Jeanne Autardin kanssa ja asettui Montpellier’hen. Avioliitosta syntyivät pojat Vincent 1808 ja Aristide 1811.
Aristide Cavaillé-Coll siirtyi 1833 Gioacchino Rossinin ehdotuksesta Pariisiin ja rakensi isänsä ja veljensä kanssa lähes 500 urut pääasiassa Ranskaan, mutta myös Belgiaan, Alankomaihin ja muualle. Tunnetuimpia sijaintipakkoja ovat Pariisin Notre-Dame, Saint-Sulpice, Sainte-Clotilde, Église de la Madeleine ja La Trinité. Urkureina toimineet romantiikan ajan säveltäjät Louis Vierne, Charles-Marie Widor, César Franck, Camille Saint-Saëns ja Alexandre Guilmant sekä uudemman ajan säveltäjät Jehan Alain ja Olivier Messiaen ynnä monet muut ovat säveltäneet erityisesti Cavaillé-Coll-uruille.
Cavaillé-Coll huomasi, että käytettäessä suurempaa ilmanpainetta, jota hänen äänikertansa tarvitsivat, koskettimen painaminen tuli lähes ylivoimaiseksi useampien äänikertojen ollessa kytkettynä. Englantilainen Charles Barker oli keksinyt pneumaattisen vahvistimen, niin sanotun Barker-koneen, joka käytti ilmanpainetta venttiilin avaamiseen. Cavaillé-Coll paransi tätä usealla tavalla.
Cavaillé-Coll-uruissa äänikerrat on jaettu ryhmiin. "Jeux de fond" sisältää oktaaviäänikertoja jalkaluvuiltaan 32, 16, 8, 4, 2 ja näiden avulla sadaan neutraali perusrekisteröinti. "Jeux de combinaison" sisältää kvinttiäänikertoja kuten 5 1/3 ja 2 2/3, terssiäänikertoja kuten 3 1/5 sekä kertaavia kuoroäänikertoja. Näitä ei periaatteessa käytetä yksinään, vaan ne yhdistetään eli kombinoidaan perusäänikertoihin, jolloin saadaan plenosointi. Ranskalaisten urkujen kertaavat kuorot (Fourniture) ovat yleensä matalampia ja vähäkuoroisempia kuin vastaavien saksalaisten. "Anches" tarkoittaa kieliäänikertoja, ja ne jäljittelevät orkesterin klarinetteja, fagotteja, trumpetteja ja pasuunoita. Niitä voidaan käyttää sellaisenaan sooloäänikertoina tai yhdistää antamaan plenolle täyteläisyyttä. Cavaillé-Collin uruissa urkuri voi kytkeä päälle tai pois kokonaisen ryhmän yhdellä napinpainalluksella.
Pariisin Notre-Damen katedraalin urut 1868 Cavaillé-Collin tekemän uudistuksen jälkeen.
Cavaillé-Coll sisällytti useat Clicquot’n vuoden 1788 dispositioon kuuluneet äänikerrat (sellaisenaan) tai [uudistettuna].
Jo ennen Pariisiin siirtymistään nuori Aristide paransi sirkkelisahan ja sai mainion uusia ulottuvuuksia avaavan työkalun pienten puukappaleiden valmistukseen. Hän pystyi nyt kehittelemään vuonna 1832 keksimäänsä urkuharmonin edeltäjää, joka tunnetaan nimellä "Poikilorgue". Näillä kahdella keksinnöllään hän saavutti rahoittajien luottamuksen.
Cavaillé-Coll & Convers -yhtiön kohtalona oli kadota vuoden 1929 pörssiromahduksen maininkeihin. Vuonna 1928 valmistuneeseen uuteen Mäntän kirkkoon ennätettiin kuitenkin toimittaa Suomen oloissa ainutlaatuiset urut.
Awashin kansallispuisto
Awashin kansallispuisto sijaitsee Etiopiassa Afarin alueen eteläosassa 225 kilometriä itään pääkaupunki Addis Abebasta. Kansallispuiston eteläraja seuraa Awash-jokea ja se käsittää 752 neliökilometriä akasiametsiä ja ruohomaata. Addis Abeban ja Etiopian toiseksi suurimman kaupungin Dire Dawan yhdistävä valtatie halkaisee puiston eteläiseen Illala Sahan tasankoon ja pohjoiseen Kudun laaksoon.
Awashin kansallispuisto perustettiin vuonna 1966, ja se on Etiopian vanhin kansallispuisto. Päätös perustamisesta hyväksyttiin lopullisesti vasta kolme vuotta myöhemmin.
Puiston villieläimiin kuuluvat itäafrikanbeisa, soemmerringingaselli, dikdik, sekä pikku- ja isokudu. Alueella elää myös yli 400 lintulajia. Kudun laaksossa kasvaa palmulehtoja, joiden keskellä on kuumia lähteitä.
Kitakieleke
Kitakieleke (lat. "uvula") on kudoksesta muodostunut pitkulainen elin, joka roikkuu kurkun yllä kiinni pehmeässä suulaessa. Kitakielekkeen merkitystä ei tarkkaan tunneta, mutta sillä on tärkeä tehtävä ihmisen puheen muodostuksessa.
Kitakieleke on yksi monista paikoista, joihin voi ottaa lävistyksen. Kitakielekelävistys on kuitenkin lävistyksistä vaarallisimpia mm. turvotuksen ja tukehtumisvaaran vuoksi.
Afarin syvänkö
Afarin syvänkö on syvänköalue Itä-Afrikassa. Se ulottuu Eritrean, Etiopian ja Djiboutin alueelle.
Syvänkö on syntynyt maapallon kivikehän kolmen laatan reunakohtaan. Aiemmin toisistaan irtautuniden Arabian ja Afrikan laattojen lisäksi syvängön syntyyn on vaikuttanut Afrikan laatasta erkanevan Itä-Afrikan liike. Afarin syvänkö muodostaa osan laajempaa Isoa hautavajoamaa.
Afarin syvängössä sijaitsee Afrikan mantereen matalin kohta: Assaljärvi (-155 metriä). Alue on yksi maailman lämpimimpiä seutuja ympäri vuoden, sillä lämpötila vaihtelee sadekauden 25 celsiusasteen ja kuivan kauden 48 celsiusasteen välillä.
Afar ja etenkin Awash-joen alajuoksun laakso on kuuluisa varhaisten ihmisapinoiden jäännöksistä. Täältä löydettiin muun muassa Lucy-nimen saanut "Australopithecus afarensis" -lajin luuranko.
Aarre Karén
Aarre Einari Karén (s. 29. marraskuuta 1932 Tokio, Japani) on suomalainen näyttelijä, joka on esiintynyt teatterissa, elokuvissa ja televisiosarjoissa. Karén näytteli ensimmäisen ison elokuvaroolinsa Maunu Kurkvaaran ohjaamassa "Kujanjuoksussa". Karénin elokuvaura on 45 vuoden mittainen, jonka aikana hän on esiintynyt mm. monissa Spede Pasasen Uuno Turhapuro -elokuvissa. Karén nähtiin vuonna 2006 elokuvassa "Laitakaupungin valot", jonka on ohjannut Aki Kaurismäki.
Elokuvien lisäksi Karén on ääninäytellyt aktiivisesti useissa animaatioissa. Hänen tunnetuin roolinsa on Kani "Nalle Puh" -piirretyissä, jonka lisäksi Karén on dubannut mm. Jokeria "Batman" -animaatioissa, Abraham Simpsonia "The Simpsons Moviessa" ja Akvavixtixia "Asterxissa". Hän on ääninäytellyt myös kotimaisissa animaatioissa, kuten Joulupukki ja noitarumpu, Röllin sydän, Niko – Lentäjän poika, Niko 2 - lentäjäveljekset ja Eetu ja Konna.
Karénin vanhemmat olivat Suomen Luterilaisen evankeliumiyhdistyksen pitkäaikaisia lähetystyöntekijöitä Japanissa. Helsingin Sanomien mukaan Karénilla on veli, rovasti Aulis Karén (1931–2013) ja sisar Mirjam Ramberg (o.s. Karén, 1925–2013). Karénin tyttärentytär on näyttelijä Linnea Skog.
Risto Ahonen (kolumnisti)
Risto Ahonen (s. 1949) on Keski-Suomesta, Jämsästä syntyisin oleva viestintäsuunnittelija, kirjailija, ja kriitikko. Hän on kirjoittanut vuodesta 1995 alkaen kolumneja sanomalehti Keskisuomalaiseen.
Risto Ahonen on mukana Suomen lähikoulut -yhdistyksen toiminnassa, jonka nimissä kerättiin 22 000 nimen adressi eduskunnan sivistysvaliokunnalle 2005.
Risto Ahonen valittiin vuoden 2014 Jämsän Äijäksi. Valinta suoritetaan paikallislehti Jämsän Seudun järjestämällä avoimella äänestyksellä.
Abhejärvi
Abhejärvi on suolajärvi Etiopian ja Djiboutin rajalla. Se on 340 neliökilometrin suuruinen. Alasta 230 neliökilometriä on Etiopiassa ja 110 neliökilometriä Djiboutissa. Järvi sijaitsee Afarin syvängön keskeisellä kohdalla, jossa kolme maankuoren palasta kohtaavat.
Se kuuluu järviketjuun, johon kuuluu viisi pienempää järveä. Se on sisäisessä valuma-alueessa, jossa oli aikoinaan suurempi järvi. Awash on merkittävin Abhejärveen laskevista joista. Se laskee järven luoteiseen kulmaan. Awashin vettä on alettu 1900-luvulla käyttää entistä enemmän keinokasteluun, minkä takia järven pinta-ala on noin kaksi kolmasosaa siitä, mitä se oli 1940-luvun lopulla. Pienenemisen seurauksena järven lounaisosassa on noin 115 neliökilometrin laajuiset suolatasangot.
Järvi tunnetaan jopa 50 metrin korkeuteen kohoavista kalkkikivipiipuistaan, jotka toimivat myös höyryn poistoaukkoina. Järven luoteisrannalla puolestaan on 1 069 metrin korkeuteen kohoava Dama Alé -tulivuori.
Abhejärven rannoilla asuu nomadinen afarikansa. Järvi on myös vesilinnuille. Pikkuflamingoja siellä on arvioitu elävän noin 100 000 yksilöä.
Pekka Hannula
Pekka Hannula (s. 31. elokuuta 1961 Helsinki) on espoolainen taidegraafikko ja kuvataiteilija. Hän on Simo Hannulan poika.
Pekka Hannula on Suomen taidegraafikkojen jäsen. Hän on tehnyt surrealistissävytteistä etsausviivaan perustuvaa grafiikkaa. Viime vuosina Hannula on työskentellyt myös konstruktivististen paperikollaasien parissa. Vuonna 2004 Pekka ja Simo Hannulalla oli yhteisnäyttely Hämeenlinnan taidemuseossa.
Hannula on kiinnostunut myös kuvataiteilijan toimeentulon parantamiseen liittyvistä kysymyksistä ja vuorovaikutuksesta taiteen tilaajan ja tekijän välillä. Hän on kehittänyt ajatusta tilaustöistä siten, että sekä tilaaja että taiteilija voivat olla tyytyväisiä lopputulokseen.
Hannula on myös taiteilijayrittäjyyden puolestapuhuja ja aktiivinen mielipidekirjoittaja.
Vanha holvikirkko (albumi)
20 suosikkia – Vanha holvikirkko on Eero Raittisen kokoelma-albumi.
Tadjouranlahti
Tadjouranlahti on Intian valtameren lahti Djiboutin rannikolla Itä-Afrikassa Adeninlahden länsikärjessä. Tadjouranlahti on suullaan noin 56 kilometriä leveä ja 80 kilometriä pitkä. Lahden syvyys lähellä sen keskustaa on 1 082 metriä ja keskimäärin 50 metriä lähempänä rannikkoa. Lahden rannikko on karu ja kuiva ja sitä asuttavat lähinnä paimentolaiset. Alueen ainoat merkittävät asutuskeskukset ovat Djibouti, Tadjoura ja Obock, joista vain Djiboutissa on merkittävä satama.
Yōko Maki
Yōko Maki (aik. Yōko Fuke, s. 11. heinäkuuta 1981) on manga-sarjakuvataiteilija, joka tunnetaan parhaiten Aishiteruze Babystä, mutta hänen luomuksiinsa kuuluvat myös Atashi wa Bambi, Sora sora, Starblacks, Taranta Ranta, Koi o hajimeru bokutachi ni ja Kareki ni koi wo Sakasemasu. Maki omistaa koiran ja pitää pyöräilystä. Hän kertoo suosikkiharrastuksensa olevan saippuakuplien puhaltaminen.
Helmiä ja sikoja
Helmiä ja sikoja on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut suomalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Perttu Leppä. Elokuvan pääosissa esiintyvät Mikko Leppilampi, Unto Helo, Jimi Pääkallo, Timo Lavikainen, Amanda Pilke ja Laura Birn. Muissa rooleissa ovat muun muassa Outi Mäenpää, Risto Salmi, Antti Virmavirta, Tomi Salmela, Martti Suosalo ja Taneli Mäkelä.
Elokuvan alkuperäinen ikäraja Suomessa oli K-15, mutta uudelleentarkastettuna se pudotettiin nykyiselleen (K-11). Elokuva voitti vuonna 2004 kaksi Jussi-palkintoa: paras miespääosa (Mikko Leppilampi) ja paras naissivuosa (Outi Mäenpää). Lisäksi elokuva oli ehdolla sarjoissa paras elokuva, paras naissivuosa (Laura Birn) ja paras kuvaus.
Hirvosen veljesten, Läden, Timon, Ruhon ja Pojun, elämä keskittyy enimmäkseen pimeän viinan ja pikkusuolaisten kauppaamiseen ja saksalaisten poliisisarjojen katsomiseen. Epäonnisen viinan salakuljetusmatkan jälkeen poikien isä joutuu vankilaan. Hirvosten isän vastuu velasta rikollisfirmalle siirtyy pojille, ja firman jäsenet Sika ja Limppu vaativat suurta rahasummaa heiltä.
Pojat saavat yllättäen uuden perheenjäsenen, kun heidän pikkusiskonsa Saara muuttaa heidän luokseen. Pian selviää, että Saaralla on upea lauluääni, ja pojat keksivät ilmoittaa tytön lasten laulukilpailuun. Tyttöä valmentamaan palkataan entinen tenavatähti, nykyinen kapakkaruusu, Laura. Saara selviytyy kilpailuun, jossa palkintona ovat auto ja suuri rahasumma. Hirvosten äiti on kuitenkin esteenä, sillä hän myös vaatii voittorahoja itselleen. Kesken esityksensä Saara pyörtyy lavalle. Seuraa kaaos, jota hyväksi käyttäen laaditun juonen mukaan pojat varastavat palkintorahat. Pojat livahtavat paikalta ja postittavat osan rahoista Sialle ja Limpulle.
Elokuva suuntautuu suureksi osaksi Joensuussa sijaitsevaan Rantakylään.
Sisu (täsmennyssivu)
Sisu voi tarkoittaa seuraavia asioita:Tekniikka
Urheiluseura
Muut
John Young (astronautti)
John Watts Young (24. syyskuuta 1930 San Francisco, Kalifornia – 5. tammikuuta 2018 Houston, Texas) oli eräs Yhdysvaltojen avaruushistorian kokeneimpia astronautteja. Hän vietti urallaan yhteensä 835 tuntia avaruudessa.
John Young syntyi San Franciscossa mutta vietti lapsuutensa Orlandossa Floridassa. Hän kävi Orlandon High Schoolia jonka jälkeen siirtyi opiskelemaan Georgia Institute of Technology yliopistoon. Sieltä valmistuttuaan vuonna 1952 hän palveli laivastossa jossa oli USS Laws (DD-558) hävittäjällä ja otti osaa Korean sotaan. Laivastosta hänet siirrettiin lentokoulutukseen jonka jälkeen hänet siirrettiin Strike Fighter Squadron 103 ilmailuyksikköön jossa oli 4 vuotta. Hän valmistui laivaston testipilokoulusta vuonna 1959 ja palveli sen jälkeen Naval Air Test Centerissä kolme vuotta.
Young liittyi NASAan vuonna 1962. Hän osallistui 1960-luvulla Gemini 3 ja Gemini 10 -avaruuslentoihin sekä myöhemmin avaruussukkulalentoihin ja oli näin ainoa astronautti joka lensi näillä kaikilla kolmella. Vuoden 1969 Apollo 10 -lennolla hän oli komentomoduulin pilottina. Vuonna 1972 hän johti Apollo 16 -kuulentoa ja sai 21. huhtikuuta 1972 tilaisuuden astua yhdeksäntenä ihmisenä kuun pinnalle.
1980-luvulla Youngin astronauttiura sai jatkoa kahdella avaruussukkulalennolla, vuosina 1981 ja 1983. Hän jäi eläkkeelle NASAsta vuonna 2004, 74 vuoden ikäisenä. Hänen uransa oli kesti 42 vuotta.
Katalonian jalkapallomaajoukkue
Katalonian jalkapallomaajoukkue () edustaa Espanjaan kuuluvaa Kataloniaa jalkapallon maaotteluissa.
Koska Katalonia ei ole Fifan tai Uefan jäsen, joukkue ei voi osallistua niiden alaisiin kilpailuihin kuten MM- tai EM-kilpailuihin. Useat katalonialaiset pelaajat ovat tämän vuoksi edustaneet arvokilpailuissa Espanjaa. Katalonian maajoukkue on pelannut vuodesta 1912 lähtien ystävyysotteluita muita maajoukkueita vastaan.
Vuosina 2009–2013 joukkuetta valmensi alankomaalainen Johan Cruijff, joka itsekin pelasi joukkueessa kaksi ottelua 1970-luvulla edustaessaan Barcelonaa.
Joulukuun 2014 Baskimaa-otteluun valitut pelaajat:
Etsaus
Etsaus eli viivasyövytys on taidegrafiikan syväpainomenetelmä, jossa haluttu kuva syövytetään hapon avulla painolaattaan. Painolaatta, joka on tavallisesti kuparia, sinkkiä tai terästä, päällystetään ensin haponkestävällä vahamaisella pohjustusaineella. Seuraavaksi haluttu kuva piirretään pohjustusaineeseen raaputtamalla sitä pois laatan pinnasta niistä kohdista, joihin viivojen halutaan syntyvän. Tämän jälkeen laatta pohjustusaineineen upotetaan happoon. Tällöin happo pääsee tunkeutumaan pohjustusaineeseen raaputetuista urista itse painolaattaan, syövyttäen sitä ainoastaan urien kohdalta. Syövyttämisen jälkeen painolaatta puhdistetaan kokonaan pohjustusaineesta, jolloin laatassa näkyy halutun painokuvan negatiivi. Seuraavassa vaiheessa laatalle levitetään painoväri ja laatta puhdistetaan, niin että väriä jää vain hapon syövyttämiin uriin. Lopuksi levystä otetaan vedos eli sitä puristetaan painoprässissä suurella voimalla paperia vasten, jolloin paperi painuu painovärin kyllästämiin hapon syövyttämiin uriin. Kun prässi avataan, painolaatalla ollut kuva on siirtynyt paperiin.
Etsaus on alun perin kehitetty metalliseppien parissa viimeistään keskiajalla, mutta tekniikka saattaa olla tätä vanhempi. Keskiajalla etsausta käytettiin muun muassa haarniskoiden koristelemiseen. Etsauksen käytön kuvien paperille painamiseen uskotaan olevan augsburgilaisen Daniel Hopferin (n. 1470–1536) keksintö. Ensimmäinen päivätty vedos on vuodelta 1513, tekijänä Urs Graf. Painokuvia oli tehty ennen etsauksen keksimistä metallikaiverruksina, mutta etsaus oli paljon helpompi tekniikka, sillä se ei edellyttänyt varsinaista metallintyöstötaitoa. Näin ollen etsaus alkoi 1500-luvulta alkaen yleistyä suuritöisemmän kaivertamisen kustannuksella. Tekniikka on kulkenut kehittyen läpi vuosisatojen ja säilynyt elinvoimaisena nykyaikaan asti. Tunnetuimpia etsauksen taitajia ovat Rembrandt ja Piranesi.
Macintosh Classic
Macintosh Classic (työnimet "XO" ja "Civic") on Apple Computerin 15. lokakuuta 1990 julkaisema, Macintosh-tietokoneiden sarjaan kuuluva henkilökohtainen tietokone. Se oli ensimmäinen Macintosh, jonka sai alle tuhannella dollarilla. 40 Mt:n kiintolevyllä varustettu Macintosh Classic maksoi 1500 dollaria, kiintolevytön versio 1000 dollaria. Classicissa tietokoneen näyttö ja keskusyksikkö on muiden Compact Macintosh -mallien tapaan pakattu yksiin kuoriin. Edullista tietokonetta hankittiin paljon oppilaitoskäyttöön. Koulut saivat Macintosh Classic -tietokoneita myös erilaisten kehittämishankkeiden mukana.
Macintosh Classic muistuttaa paljon vuonna 1987 julkaistua Macintosh SE -tietokonetta. 9"-näyttö periytyy suoraan Macintosh 128K -mallista. SE:stä poiketen Classicissa ei ole sijaa laajennuskorteille, lukuun ottamatta SIMM-muistikampoja tukevalla piirilevyllä päivitettävää keskusmuistia. Laitteen mukana toimitettiin System 6.0.7 -käyttöjärjestelmä, jonka saattoi päivittää aina System 7.5.5 :een saakka. Macintosh Classicissa on erikoisominaisuus; painamalla käynnistyksen yhteydessä Komento+Optio+X+O kone käynnistyy ROM-muistille tallennettuun Systemin ja Finderin erityisversioon.Macintosh Classic oli viimeinen 8 megahertsin suorittimella varustettu Macintosh. Huolimatta jo julkaisuhetkenään vanhentuneesta suorittimestaan, se sai laajalti suosiota.