hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Pfälzerlied
Pfälzerlied on kansanlaulu, joka kantaa myös eräänlaista Pfalzin paikallislaulun arvoa. Laulun tekstin on kirjoittanut oopperalaulaja ja kirjoittaja Eduard Jost 1869 ja siihen luonut sävelmän huilisti Jean Baptiste Sauvlet 1877.
Am deutschen Strom, am grünen Rheine ziehst du dich hin, o Pfälzerland! 
Wie lächelst du im Frühlingsschmucke, wie winkt des Stromes Silberband! 
Da steh' ich auf des Berges Gipfel und schau auf dich in süßer Ruh', 
und jubelnd ruft's in meinem Herzen: 
O Pfälzerland, wie schön bist du! O Pfälzerland, wie schön bist du! 
Es nickt von deinen sanften Hügeln die Rebe mir im Sonnenstrahl, 
es lockt das Grün mich deiner Wälder, der Fluren Pracht in jedem Tal. 
Von deinen Kirchen und Kapellen tönt mir die Sonntagsglocke zu, 
und Andacht und Begeist'rung flüstern: 
O Pfälzerland, wie schön bist du! O Pfälzerland, wie schön bist du! 
Und deiner Burgen graue Trümmer und deines Domes stolzer Bau, 
wie grüßen sie im Sonnengolde vom Berge mich und aus der Au! 
Es zieht mich hin zu ihren Räumen, es treibt mich ihren Hallen zu, 
und wie ich wandre, tönt es freudig: 
O Pfälzerland, wie schön bist du! O Pfälzerland, wie schön bist du! 
Ja, schön bist du, o Fleckchen Erde am deutschen Strom, am grünen Rhein, 
du Land voll Biederkeit und Treue, du Land im Frühlingssonnenschein! 
Und find' ich einst in deinem Schoße, o Pfälzerland, die sel'ge Ruh', 
dann ruf' ich mit dem letzten Hauche: 
O Pfälzerland, wie schön bist du! O Pfälzerland, wie schön bist du!
Cécile Chaminade
Cécile Louise Stéphanie Chaminade [šaminad] (8. elokuuta 1857 Pariisi – 13. huhtikuuta 1944 Monte Carlo) oli ranskalainen pianisti ja säveltäjä.
Chaminaden musikaalisuus huomattiin hyvin varhain, ja hänen äitinsä alkoi opettaa hänelle pianonsoittoa, vaikka isä vastusti tyttärensä musiikkiopintoja. Chaminade otti pianotunteja Félix Le Coyppeyltä, Auguste Savardilta ja Martin-Pierre Marsickilta ja sävellystunteja Benjamin Godardilta. Camille Saint-Saëns, Emmanuel Chabrier ja Georges Bizet kannustivat häntä jatkamaan uraansa.
Varovaisen varhaistyön 1. pianotrion op. 11 (1880) jälkeen mm. seuraavat teokset ovat merkittäviä hänen urallaan: sarja orkesterille (1881), koominen ooppera "La Sévillane" op. 10 (1882), pianotrio nro 2 op. 34 (1887) sekä konservatorion tilaama concertino huilulle ja orkesterille op 107 (1902), joka jäi hänen viimeiseksi sinfoniseksi työkseen.
Chaminade sävelsi ensi sijassa pianomusiikkia, mutta hän esitti vuonna 1888 kolme sinfonista teostaan: baletin "Kallirhoe" op 37 Marseillessa, konserttikappaleen pianolle ja orkesterille op. 40 ja draamallisen kuorosinfonian "Amatsonit" op. 26 Anversissa.
Cécile Chaminaden tuotanto käsittää yhteensä noin 200 romanttisen tyylin sävellystä ja noin 150 salonkiteosta pianolle. Hänen ensiesiintymisensä Yhdysvalloissa tapahtui Philadelphian orkesterin solistina 7. marraskuuta 1908, kun hän esitti orkesterin kanssa konserttikappaleensa pianolle ja orkesterille. Häntä arvostettiin konserttipianistina erityisesti Ranskassa ja Saksassa.
Three Cheers for Sweet Revenge
Three Cheers for Sweet Revenge on My Chemical Romancen toinen albumi. Se julkaistiin vuonna 2004. Albumi jatkaa tarinaa I Brought You My Bullets, You Brought Me Your Love -levyltä. Albumilta julkaistiin single-kappaleina "Helena", "The Ghost of You" ja "I'm not okay (I Promise)". Kappale "Helena" kertoo My Chemical Romancen laulajan Gerard Wayn ja basisti Mikey Wayn isoäidistä. Cemetery Drive -kappale kertoo myös heidän itsemurhan tehneestä ystävästä. Levy myi platinaa.
Arbeidernes ungdomsfylking
Arbeidernes ungdomsfylking (lyhenne AUF) on Norjan työväenpuolueen nuorisojärjestö. Se on Norjan suurin poliittinen nuorisojärjestö yli 10 000 jäsenellään. AUF perustettiin nykyisessä muodossaan vuonna 1927, kun "Venstrekommunistisk Ungdomsfylking" ja "Norges sosialistiske ungdomsforbund" yhdistyivät. Työväenpuolueella oli kuitenkin oma nuorisojärjestö jo vuodesta 1903.
Monista AUF:n puheenjohtajista on myöhemmin tullut merkittäviä poliittisia vaikuttajia. Esimerkiksi Norjan entinen pääministeri ja Naton entinen pääsihteeri Jens Stoltenberg toimi AUF:n puheenjohtajana vuosina 1985–1989. AUF:n johdossa on ollut vuodesta 2014 Mani Hussaini.
Liikkeen nuorisoleirillä 22. heinäkuuta 2011 Norjan Utøyan saarella kuoli 69 nuorta terrori-iskussa, kun poliisina esiintynyt äärioikeistolainen Anders Behring Breivik ampui leiriläisiä.
TB Resuscitation
TB Resuscitation on saksalaisen Hardfloor-ryhmän ensimmäinen albumi. Sen julkaisi trance- ja teknomusiikkiin erikoistunut Harthouse-levymerkki vuonna 1993 ja se oli ensimmäinen Harthousen julkaisema albumi. Levy on julkaistu Euroopan lisäksi myös Yhdysvalloissa ja Japanissa.
Albumi kuuluu acid house -musiikin merkittävimpiin julkaisuihin ja sisältää useita underground-hittejä, kuten "Lost in the Silver Box" sekä "Acperience 1", jotka on julkaistu myös The Best of Hardfloor -kokoelmalevyllä sekä maxi-singleinä.
Sekä levyn että useiden kappaleiden nimet viittaavat myös Hopealaatikoksi ("silver box") kutsuttuun Roland TB-303 -syntetisaattoriin, jonka käytöstä Hardfloor on tunnettu.Albumin vinyyliversio on kahdella levyllä - kullakin levynpuolella on kaksi kappaletta paitsi D-puolella kolme.
Vetyfluoridi
Vetyfluoridi eli fluorivety (HF) on vedyn ja fluorin muodostama molekyyliyhdiste. Muista halideista poiketen vetyfluoridin kiehumispiste on hyvin lähellä huoneenlämpötilaa. Vetyfluoridin vesiliuosta kutsutaan fluorivetyhapoksi, joka on vain heikosti hapan, mutta vahvasti korrosoiva. Ainetta käytetään laajasti petrokemianteollisuudessa, ja se on tärkeä yhdiste niin kutsuttujen superhappojen valmistuksessa.
Vetyfluoridikiteet koostuvat siksakmaisista molekyyliketjuista. Molekyylien sisäiset kovalenttiset sidokset ovat noin 95 pikometriä pitkiä. Molekyylit ovat kiinni toisissaan sähköisellä vetovoimalla, vetysidoksilla. (Merkitty kuvaan katkoviivoilla.)
Myös nestemäisessä olomuodossa vetyfluoridimolekyylit muodostavat ketjuja, tosin lyhyempiä, noin viiden tai kuuden molekyylin mittaisia. Vetyfluoridin korkeampi kiehumispiste muihin halideihin verrattuna johtuu pitkälti vahvoista vetysidoksista.
Vetyfluoridia käytetään muun muassa polymeerien fluorauksessa, maaöljyn jalostuksessa, lasinvalmistuksessa ja etsauksessa, alumiinin tuotannossa ja uraaniheksafluoridin syntetisoinnissa. Vetyfluoridin vesiliuos myös syövyttää oksideja, joten sitä käytetään teräksen valmistuksessa ja puolijohdeteollisuudessa piin epäpuhtauksien poistossa.
Vetyfluoridia valmistetaan kalsiumfluoridista ja rikkihaposta.
Ainetta myydään yleensä anhydridinä tai 70- tai 49-prosenttisina vesiliuoksina eli fluorivetyhappona. Voimakkaan reaktiivisuutensa ja syövyttävyytensä takia vetyfluoridia ja sen vesiliuosta säilytetään yleensä teflon-astioissa. Fluori ei reagoi teflonin kanssa, joka itse on fluoriyhdiste.
Aine on myrkyllistä ja voi olla jopa kuolettavaa pieninäkin annoksina ravinnossa tai ihon läpi imeytyneenä. Iholle joutuessaan aine voi aiheuttaa vakavia vaurioita ja hengitettynä tai nieltynä pahoinvointia.
Kosovorotka
Kosovorotka () on perinteinen venäläinen miesten paita. 
Se on vinokauluksinen, mistä se on saanut nimensäkin ("koso" - vino, "vorot" - kaulus). Asustetta käyttivät vielä 1900-luvun alkuvuosina talonpojat ja monet kaupunkilaisetkin, mutta bolševikkien suorittaman vallankumouksen myötä alettiin suosia arkipukeutumisessa enemmän länsimaisia vaatteita. Puku tunnetaan myös nimellä "tolstovka", sillä Leo Tolstoi otti tavakseen käyttää vaatetta viimeisinä vuosinaan.
Nykyisin kosovorotka on yleensä matkamuisto, mutta sitä käytetään myös venäläisten kansantanssien yhteydessä.
Kiss (radioasema)
Kiss on suomalainen radioasema, jonka omistaa Bauer Media Groupin tytäryhtiö Bauer Media Oy. Kiss aloitti lähetykset 14. helmikuuta 2016 The Voicen entisillä taajuuksilla, ja se on suunnattu "hittimusiikista nauttiville nuorekkaille aikuisille". Nimestään huolimatta uudella Kissillä ei ole mitään tekemistä vuosina 1995-2007 toimineen Kiss FM:n kanssa. Kissin juontajat julkistettiin 29. helmikuuta 2016.
Suomen lisäksi Kiss-radiokanavia on myös Isossa-Britanniassa ja Norjassa.
Radioasema The Voice pyöritti perinteistä Suomen Virallinen Kesähitti -äänestystä vuosina 2007-2015. Voicen lopetettua Kesähitti-äänestys jatkui Kissin taajuuksilla. Voittajakappaleet vuodesta 2016 lähtien ovat:
Respect (Hardfloorin albumi)
Respect on vuonna 1994 julkaistu saksalaisen Hardfloor-ryhmän toinen albumi.
Hardfloorin edellinen albumi, TB Resuscitation, keskittyi Roland TB-303 -syntetisaattorin ympärille niin ääniltään kuin teemoiltaankin, Respectin teemana ovat eri ruoka-aineet. Aikaisemmasta tuotannosta tutut acid-äänet ovat kuitenkin läsnä kaikissa kappaleissa.
Wilho Sjöström
Frans Wilhelm (Wilho) Sjöström (22. huhtikuuta 1873 Iisalmi – 16. marraskuuta 1944 Viitasaari) oli suomalainen taidemaalari ja professori. Hän oli elinaikanaan Suomen tunnetuimpia taidemaalareita ja monien luottamustehtävien kautta myös taide-elämän vaikuttaja.
Sjöström opiskeli Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1891–1893 sekä oli taiteilija Akseli Gallen-Kallelan oppilaana Sääksmäellä. Hän opiskeli myös Pariisissa Académie Julianissa, Kööpenhaminassa Statens Studieskolorissa ja Firenzessä Scuola du Nudossa sekä harjoitti opintoja myös Roomassa ja Lontoossa. Sjöströmin töitä oli ensimmäisen kerran esillä Pariisissa 1897 ja seuraavana vuonna Helsingissä.
Realistisella tyylillä maalannut Wilho Sjöström suosi maisema- ja henkilökuvausta. Virtaavaan veteen keskittyvät maisemat kuvaavat usein järvi- ja jokinäkymiä. Monista vaikuttajista maalattujen muotokuvien ohella hänen tuotannossaan on vapaampia henkilökuvia ihmisistä työssään. Hänen huomattavimpia nuoruuden töitään on maalaus "Pilvinen päivä" vuodelta 1902, jolla hän voitti valtion maalauskilpailun. Hieman myöhemmässä maalauksessa "Hiekkakuoppa" vuodelta 1907 tyyli on jo impressionistinen, samoin kuin maalauksessa "Onkivia poikia" (1913). 1920- ja 1930-luvulla Sjöströmin tyyli muuttui uudelleen, mikä näkyy mm. maisemamaalauksessa "St. Paul" (1925). Viime vuosinaan Sjöström maalasi muotokuvia liikemiehistä, taiteilijoista, tiedemiehistä ja poliitikoista, muun muassa Carl Gustaf Emil Mannerheimista.
Sjöström toimi Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulujen tarkastajana vuosina 1927–1933 sekä valtion taidelautakunnan puheenjohtajan vuodesta 1936. Arkkitehti Einar Sjöström oli hänen veljensä.
Wilho Sjöströmin ensimmäinen puoliso vuosina 1903–1918 oli taidemaalari Tyra Malmström (1875–1928) ja toinen puoliso vuodesta 1918 hammaslääkäri Vieno Kalima (1883–1975).
Sundanlasimonni
Sundanlasimonni ("Kryptopterus bicirrhis") on indonesialainen parvikala. Vuoteen 1989 asti laji käsitti myös pienemmän "Kryptopterus vitreoluksen". Sundanlasimonnin nimeä käytetään edelleen "K. vitreoluksesta". Suurempaa, varsinaista sundanlasimonnia on harvoin, jos koskaan, käytetty akvaariokalana.
Sundanlasimonni on noin 15 senttimetrin pituiseksi kasvava parvikala.
Sundanlasimonni elää luonnonvaraisena Indonesian joissa Sumatralla, Jaavalla ja Borneolla sekä Thaimaassa.
The Best of Hardfloor
The Best of Hardfloor on saksalaisen Hardfloor-ryhmän vuonna 1997 julkaistu kokoelma-albumi, joka sisältää ryhmän merkittävimpiä acid house -kappaleita, muiden tekemiä remixejä Hardfloorin kappaleista sekä kokoelman muiden esittäjien kappaleita, joista Hardfloor on tuottanut remixejä.
Albumin kappaleet keskittyvät äänimaailmaltaan Roland TB-303 -syntetisaattorin ympärille liikkuen acid housen ja teknon välillä.
Hardfloorin huomiota herättäneet remixit tunnetuista tanssihiteistä ovat toisella levyllä. Yhtyeet ja esittäjät kuten Mory Kante, New Order ja Depeche Mode ovat antaneet materiaaliaan Hardfloorin miksattavaksi.
John Love
John Love (s. 7. joulukuuta 1924, Bulawayo, Zimbabwe - k. 25. huhtikuuta 2005) oli Rhodesiaa edustanut entinen kilpa-autoilija. Love ajoi F1-luokassa 10 MM-sarjan kilpailua vuosina 1962-65 ja 1967-72. Hän saavutti urallaan yhden palkintopallipaikan ja 6 MM-pistettä. Love on ainoa zimbabwelainen F1-kuljettaja, joka on ajanut pisteille.
Shaivismi
Shaivismi tai shivalaisuus on yksi hindulaisuuden päähaaroista, jonka edustajat keskittyvät tuhon ja uusien alkujen jumalan, Shivan ja hänen perheensä (Parvati, Ganesha) palvontaan.
Hartaimmat shaiviitit piirtävät tuhkalla otsaansa kolme poikittaista viivaa jotka symboloivat tietoisuuden eri tasoja ("guna"). Askeesin, mietiskelyn ja joogan jumalana Shiva on esikuva monille sadhuille, pyhille miehille ja naisille (joiden vanhempi nimitys on arabialaisperäinen "fakiiri"). Shivan tavoin sadhut saattavat pukeutua pelkästään tuhkaan ja rukousnauhoihin.
Shivan palvonnassa hänen energiaansa symboloivalla, alun perin fallossymbolismista juurensa juontavalla lingam-pilarilla on tärkeä osa. Lingamia pidetään kasvottomana, anikonisena jumalan symbolina samalla tavalla kuin islamilaisen taiteen arabeskeja. Lingamia palvotaan mm. kaatamalla sen ylle maitoa, Gangesin vettä, kirkastettua voita ("ghee") ja muita pyhiksi katsottuja aineita.
Koloratuurisopraano
Koloratuurisopraano on taidemusiikissa käytetty termi, jolla tarkoitetaan erityisen korkealta laulavaa sopraanolaulajaa. Koloratuurisopraanon äänialassa on notkeutta erityisesti korkeassa äänirekisterissä. Koloratuurisopraanorooleja on lähes ainoastaan oopperamusiikissa. Koloratuurisopraanolle sävelletyt aariat ovat usein hyvin virtuoottisia – tunnetuin näistä on "Yön kuningattaren aaria" Wolfgang Amadeus Mozartin "Taikahuilu"sta ja vaikeimpia "Glitter and be Gay" Leonard Bernsteinin operetista Candide.
Koloratuurisopraanon lisäksi on olemassa matalampi ja tummasävyinen koloratuurimezzosopraano.
Tunnettuja koloratuurisopraanoja
• June Anderson (s. 1952)
• Kristin Chenoweth (s. 1968)
Miliza Korjus (s.1909)
Home Run
Home Run on saksalaisen Hardfloor-ryhmän kolmas albumi ja sen julkaisi Harthouse vuonna 1996.
Levyn teema on baseball, mikä näkyy lajin termien mukaan nimetyissä kappaleissa ja levyn kansitaiteessa.
Siipisimppu
Siipisimppu ("Pterois volitans") kuuluu skorpionisimppujen heimoon ja sillä, kuten muillakin heimon lajeilla on selkä- ja sivuevissään myrkkypiikit, joiden sisältämä myrkky on ihmisellekin vaarallista ja voi ilman asianmukaista hoitoa aiheuttaa jopa kuoleman. Siipisimpun koko on noin 40 cm.
Siipisimput elävät Intian ja Tyynen valtameren trooppisten alueiden koralliriutoilla saalistaen pieniä kaloja. Nykyään ne ovat myös levinneet vieraslajina Atlantille ja vahingoittavat riuttoja, koska niillä ei ole siellä luonnollisia vihollisia. Ne eivät saalista väijyksistä, kuten esimerkiksi kivikala ("Synanceia verrucosa"), vaan odottavat, että varomattomat kalat tulevat sopivalle etäisyydelle, ja imaisevat ne suuhunsa. Myrkkypiikkejään ne käyttävät vain puolustukseen.
Siipisimppua voi pitää merivedessä varsinkin riutta-akvaariossa. Sitä ei voi pitää pienten kalojen tai rapujen kanssa, sillä se syö ne.
Harthouse
Harthouse on saksalainen itsenäinen levymerkki, joka on erikoistunut trance- ja teknomusiikkiin. Harthousella oli merkittävä vaikutus 1990-luvun alussa teknon ja trancen lyödessä läpi.
Sven Väth perusti Harthousen ja Eye Q:n 1990-luvun alussa. Harthouselle levyttäneitä artisteja ovat Väthin lisäksi muun muassa Hardfloor, Oliver Lieb, Koxbox,Spicelab ja Braincell.
Montana (Bulgaria)
Montana () on kaupunki Luoteis-Bulgariassa lähellä Serbian rajaa. Montana on myös Montanan alueen pääkaupunki. Se sijaitsee 50 kilometriä Tonavasta ja 40 kilometriä Vratsasta. Montanan asukasluku on 53 381 (2011).
Montana sijaitsee Ogostajoen rannalla, pohjoiseen Balkanvuorilta.
All Targets Down
All Targets Down on vuonna 1998 julkaistu saksalaisen Hardfloor-ryhmän viides albumi. Sen julkaisi saksalainen Harthouse. Albumin teemana on flipperi, ja kappaleiden nimet ovat eri flipperitermejä.
"Hardfloor Will Survive" -kappale tehtiin yhteistyössä acid house -musiikin alkuaikojen vaikuttajan Phuture 303:n kanssa. "Multiball Challenge" on julkaistu myös ReBirth RB-338 -softasyntetisaattorin esimerkkikappaleena.
Epolettihai
Epolettihai eli sokkopartahai ("Hemiscyllium ocellatum") on pienehkö hailaji, jota tavataan Länsi-Australian ja Uuden-Guinean rannikkovesissä noin 1–10 metrin syvyydessä hiekkapohjilla. Sen selkäpuolella on mustia pisteitä ja molemmissa kyljissä iso musta täplä. Molemmat selkäevät ovat suunnilleen samankokoisia.
Epolettihailla, kuten monilla muillakin pohjassa elävillä petokaloilla on herkät viiksisäikeet, joilla se etsii hiekasta simpukoita, matoja ja rapuja ravinnokseen.
Oman Air
Oman Air (arab. الطيران العماني) on omanilainen lentoyhtiö, joka lentää henkilö- ja rahtiliikennettä. Yhtiön kotipaikka ja -kenttä on Masqatin kansainvälinen lentoasema, Masqat. Yhtiö on perustettu vuonna 1981 ja operatiivisen toiminnan se aloitti vuonna 1993. Yhtiöllä on noin 6 300 työntekijää. Kesällä 2015 Omanin sultaanikunta omisti 99,825 prosenttia lentoyhtiöstä.
Oman Air on Arab Air Carriers Organizationin jäsen.
Oman Airilla on code sharing -sopimus Royal Jordanianin kanssa, jossa Oman Air operoi seitsemästi viikossa yhtiöiden yhdessä markkinoimaa Ammanin ja Masqatin välistä reittiä.
Heinäkuussa 2015:
So What?!
So What?! on saksalaisen Hardfloor-ryhmän vuonna 2000 julkaisema acid house -albumi.
So What
So What voi tarkoittaa:
Stefan Aartsen
Stefan Remco Aartsen (s. 13. maaliskuuta 1975 's-Gravenzande, Etelä-Hollanti) on alankomaalainen entinen uimari, joka edusti kotimaataan kaksi kertaa olympialaisissa; vuosina 1996 ja 2000. Hänen ensimmäinen arvokisamitalinsa oli 200 metrin vapaauinnin junioreiden EM-kulta vuonna 1992. Vuonna 1998 lyhyen radan EM-kilpailuissa Aartsen voitti kultaa Alankomaiden 4 × 50 metrin vapaauintiviestijoukkueen jäsenenä. Vuotta myöhemmin hän voitti pitkän radan EM-kilpailuissa kultaa 4 × 100 metrin sekauintiviestissä Klaas-Erik Zweringin, Marcel Woudan ja Pieter van den Hoogenbandin kanssa. Hänen parhaaksi sijoituksekseen olympialaisissa jäi 13. sija 200 metrin perhosuinnissa vuonna 1996. Hän ei päässyt kesäolympialaisiin 2004 ja päätti lopettaa uransa.
Kuisma Taipale
Kuisma Taipale (s. 15. helmikuuta 1970 Veteli) on suomalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Vetelin Urheilijoita. Taipale on edustanut urallaan myös Kalajoen Junkkareita ja Lapuan Virkiää. Hän on ammatiltaan maanviljelijä.
Taipale osallistui nuorten hiihdon maailmanmestaruuskilpailuihin vuonna 1990. Falunin MM-kisoissa 1993 hän sijoittui 30 kilometrin perinteisellä 16. sijalle. Ramsaun MM-kisoissa 1999 hän oli 30 kilometrin vapaalla 31. ja osallistui myös 50 kilometrin perinteisen kilpailuun, joka päättyi keskeytykseen. Val Di Fiemmen MM-kisoissa 2003 hän oli 10 kilometrin perinteisen + 10 kilometrin vapaan yhdistelmäkilpailun 26. ja 30 kilometrin perinteisen yhteislähdön 33. Taipale valittiin myös Suomen 4 x 10 kilometrin viestijoukkueeseen hiihtäen toisen perinteisen osuuden 6. sijaan päättyneessä kilpailussa. Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 hän oli 15 kilometrin perinteisellä 30. ja 50 kilometrin perinteisellä 48. Hän oli myös avausosuuden perinteisen hiihtäjä 4 x 10 kilometrin viestissä, joka päättyi Suomen osalta 11. sijaan.
Taipale sijoittui maailmancupissa seuraavasti: 1993 52., 1994 71., 1996 56., 1997 83., 1999 109., 2000 109., 2003 90. Hän on voittanut vuosien 1993–2007 välillä kahdeksan mitalia SM–kilpailuissa. Kuisma Taipale kilpailee nykyisin veteraanisarjoissa.
Myös Kuisma Taipaleen isä Hannu Taipale on entinen huippuhiihtäjä.
Kuisma Taipale -niminen hahmo esiintyi viihdeohjelmassa Vintiöt. Henkilöhahmo oli hiihtäjä, joka ei koskaan menestynyt.
Jugurthan sota
Jugurthan sota käytiin vuosina 112 – 105 eaa. Rooman tasavallan ja kuningas Jugurthan johtaman Numidian välillä.
Numidian kuningas Micipsa kuoli vuonna 118 eaa.. Micipsa halusi että hänen poikansa Adherbal ja Hiempsal sekä hänen veljenpoikansa Jugurtha, jonka hän oli adoptoinut, hallitsisivat Numidiaa yhdessä. Jugurtha osoittautui kuitenkin julmaksi ja häikäilemättömäksi hallitsijaksi. Hän antoi teloittaa Hiempsalin, jonka jälkeen Adherbal pakeni Roomaan. Roomalaiset lähettivät neuvottelijoita sopimaan kiistan, mutta Jugurtha lahjoi heidät ja sai Numidian parhaimmat osat. Vuonna 113 eaa. Jugurtha aloitti sodan Adherbalia vastaan. Jugurtha valtasi vihollisensa pääkaupungin ja antoi teloittaa Adherbal ja kaikki tätä avustaneet roomalaiset. Rooman senaatti julisti tämän jälkeen sodan vuonna 111 eaa.
Jugurtha antautui kun konsuli Lucius Calpurnius Bestian johtama armeija saapui Numidiaan. Rauhanehdot olivat epätavallisen lievät ja luultavasti Jugurtha oli lahjonut Bestian. Jugurtha kutsuttiin Roomaan jossa hän lahjoi kaksi kansantribuunia jotka puolustivat häntä. Jugurtha karkotettiin Roomasta sen jälkeen kun hän yritti antaa salamurhata mahdollisen rivaalinsa, serkkunsa Massivan, joka asui Roomassa. Vuoden 110 eaa. lopulla tai vuoden 109 eaa. alussa Jugurtha kukisti Aulus Postumus Albinuksen johtaman armeijsa.
Seuraavaksi konsuli Quintus Caecilius Metellus lähetettiin armeijan kanssa Numidiaan. Vaikka Metellus ei saanut aikaan mitään merkittävää Numidiassa, hänelle myönnettiin myöhemmin arvonimi "Numidicus". Metellus riitaantui pian legaattinsa Mariuksen kanssa. Marius palasi pian Roomaan, jossa hän sai kansankokouksen avulla Metelluksen armeijan johdon itselleen.
Kun Marius palasi Afrikkaan oli Jugurtha liittoutunut Mauretanian kuninkaan Bocchuksen kanssa. Marius jatkoi Metelluksen suunnitelmaa, ja saavutti useita voittoja. Pian kävi kuitenkin ilmeiseksi etteivät roomalaiset pystyisi lyömään Jugurthaa sotilaallisesti. Roomalaiset solmivat rauhan Bocchuksen kanssa sillä ehdolla että tämä luovuttaisi Jugurthan heille. Vastalahjaksi Bocchus sai osan Jugurthan valtakunnasta.
Sodan päätteeksi Jugurtha jäi Mariuksen ja Sullan vangiksi ja hänet teloitettiin Roomassa. Sotaa on kuvaillut historioitsija Sallustius.
Tineke Hofland
Martina ("Tineke") Maria Hofland (s. 14. tammikuuta 1954 Haag, Etelä-Hollanti) on entinen alankomaalainen uimari, joka edusti kotimaataan kesäolympialaisissa 1972. Siellä hän karsiutui alkuerissä 100 metrin rintauinnissa ajalla 1.19,38.
Vaasan marssi
Vaasan marssi () on kahden nykymaakunnan eli Etelä-Pohjanmaan ja Pohjanmaan maakunnan maakuntalaulu. Sen ruotsinkieliset sanat on kirjoittanut Zacharias Topelius ja laulun säveltänyt Karl Collan. Suomenkieliset sanat on tehnyt Alpo Noponen.
Vaasan marssi kirjoitettiin ja sävellettiin tilaus­työnä Vaasan ruotsin­kielisen lukion, Wasa Gymnasietin oppilaiden pyynnöstä, ja sen nimikin oli alun perin "Wasa Gymnasisters Sång". Kun vanha koulurakennus paloi Vaasan palossa vuonna 1852, koulu joutui toimimaan useita vuosia kaupungin ulko­puolella, kunnes uusi koulutalo valmistui vuonna 1863. Uuden koulutalon avajaisiin oppilaat aikoivat tilata juhlarunon ensin Runebergiltä, joka kuitenkaan hän ei mielellään kirjoittanut runoja tilaus­töinä, ja niinpä hänen ehdotuksestaan runo tilattiin Topeliukselta. Samana vuonna lukiolaiset pyysivät Karl Collania säveltämään laulun. Laulun sanat julkaistiin Pohjalaisen Osakunnan "Joukahainen" -julkaisussa vuonna 1864, ja myös sävelmä julkaistiin samana vuonna nimellä "Wasa Marcsh". Seuraavina vuosina marssi tuli varsin suosituksi, ja se esiintyi muun muassa monissa kvartettilaulukokoelmissa. Sitä laulettiin vain ruotsiksi, kunnes Alpo Noponen suomensi sen vuonna 1898. Tämän jälkeen sitä alettiin laulaa myös suomen­kielisissä kouluissa, ja vähitellen se vakiintui Etelä-Pohjanmaan maakunta­lauluksi.
1. Miss' laaja aukee Pohjanmaa, 
veet merten virtain vaahtoaa, 
me siellä maassa hallojen 
niin kasvoimme kuin kuuset sen: 
Ei niitä sää voi säikyttää, 
ei kuihtumaan saa talvetkaan
ei kuihtumaan saa talvetkaan 
ei puute kurjuus korpimaan.
2. Kuin aallot järvein tuhanten 
käy rannoillamme yhtehen, 
niin liittohon myös meidät saa 
sun nimes', kallis synnyinmaa. 
Jos vainomies sun sulkis ties, 
niin kuolemaan me taistellaan
niin kuolemaan me taistellaan 
kuin Vaasan urhot ainiaan.
3. Et turvatta, sa Suomi jää,
on vankka pohjas ranta tää,
ja muuris meidän olla suo,
jot' eivät myrskyt maahan luo.
Pois unteluus ja hervakkuus!
Niin onnehen maan pohjoisen
niin onnehen maan pohjoisen
vie kunto työ sen poikien.
Pertti Ström
Pertti "Pertsa" Ström on yksi Leena Lehtolaisen Maria Kallio -kirjojen poliiseista.
Vammalassa syntynyt Ström kuvataan alkoholiongelmaiseksi ja ennakkoluuloiseksi etnisiä vähemmistöjä kohtaan, esimerkiksi vietnamilaissyntyistä kollegaansa Anu Wangia hän saattaa nimittää mm. "vinosilmäksi". Hän suhtautuu kielteisesti myös seksuaalisiin vähemmistöihin ja esimerkiksi kieltäytyy kättelemästä pahoinpitelyn uhriksi joutunutta homoparia (Petri Ilveskivi & Tommi Laitinen, "Ennen lähtöä") ja romaanissa "Kuolemanspiraali" kauhistelee Kalliolle, kuinka hänen homoseksuaaliksi epäilemänsä Rami Luoto oli kätellyt häntä poliisiasemalla.
Ström erosi vaimostaan, jonka kanssa hänellä oli lapset Jani ja Jenna. Kirjassa "Tuulen puolella" Ström intoutuu pahoinpitelemään kuulusteltavansa, vaimonsa toistuvasti hakanneen ja jopa lapsiaan uhkailleen Ari Väätäisen. Tämän seurauksena hänet pidätetään virasta ja soitettuaan työtoverilleen ja kirjoitettuaan omaisilleen ja kollegoilleen itsemurhaviestin, hän ampuu itsensä kotonaan Espoon Olarissa.
Kirjasarjassa käy ilmi, että Ström oli ollut samalla kurssilla poliisikoulussa kuin Kallio. Kurssilla ollessaan Ström myös pyysi Kalliota treffeille, ja tämän kieltäytyminen on osasyy näiden kahden osin vihamielisiinkin väleihin.
Hahmo on saanut nimensä Eppu Normaalin albumin "Aknepop" kappaleesta "Kuka ön Pertti Ström" (1978), joka viittaa Epe Heleniuksen käyttämään salanimeen.
Merzbox
Merzbox on Merzbowin, Masami Akitan noiseprojektin vuonna 2000 ilmestynyt kokoelmalevy. Se koostuu peräti viidestäkymmenestä CD-levyllisestä Akitan tuotantoa Merzbowin perustamisesta 1979 lähtien.
Merzbox toimitetaan suuressa salkussa ja musiikin lisäksi se sisältää t-paidan, tarroja, julisteen, CD-ROM-levyn ja Masami Akitan elämäkerran. Merzbox oli osa Extreme Recordsin kymmenvuotisjuhlia ja sitä valmistettiin vain tuhat kappaletta. Levyistä 20 sisältää ennenjulkaisematonta materiaalia, joka on kuitenkin nauhoitettu aikaisemmin.
Georgia Institute of Technologyn opiskelijaradio WREK 91.1 FM lähetti Merzboxin kokonaisuudessaan 17. joulukuuta - 19. joulukuuta 2002.
Messier 50
Messier 50 (M50, NGC 2323) on Yksisarvisen tähdistössä sijaitseva avoin tähtijoukko, jonka Charles Messier löysi ja luetteloi vuonna 1772. Giovanni Domenico Cassini havaitsi sen mahdollisesti jo ennen vuotta 1711. Se sijaitsee noin 2 900 valovuoden päässä Maasta ja sisältää noin 80 tähteä.
Kiikarilla joukosta on mahdollista erottaa kirkkaimpia tähtiä, ja pienellä kaukoputkella himmeämmätkin tähdet tulevat näkyviin.
Isosiilikala
Isosiilikala ("Diodon hystrix") on jäykkäleukalojen lahkon siilikalojen heimon kalalaji, joka on kuuluisa puolustuskeinostaan: se imee vettä sisäänsä ja paisuu palloksi, jolloin ihoa vasten painautuneet piikit ponnahtavat pystyyn ja tekevät kalan nielemisestä mahdotonta. Isosiilikala on heimonsa suurimpia lajeja ja voi suurimmillaan kasvaa 90 cm pitkäksi.
Isosiilikalaa tavataan subtrooppisten alueiden koralliriutoilla ympäri maapallon. Sitä tavataan usein riuttojen luolissa ja koloissa 50 metrin syvyyteen asti. Alle 20 cm pitkät nuoret yksilöt liikkuvat avovedessä myös kauempana riutoista, mutta aikuistuessaan kalat siirtyvät riuttojen läheisyyteen.
Isosiilikalan kuivattuja, ilmalla täytettyjä nahkoja on myyty matkamuistoiksi.
Suvi Koponen
Suvi Koponen (oikealta nimeltään Suvi Maria Riggs, o.s. Koponen, s. 26. maaliskuuta 1988 Vantaa) on Yhdysvalloissa asuva suomalainen malli, joka voitti MTV3:n "Mallikoulu"-sarjan ensimmäisen tuotantokauden vuonna 2005. Voitto toi mallisopimuksen Milanossa, Pariisissa ja New Yorkissa toimivan Women-toimiston kanssa.
Mallikoulu-ohjelman tuomarit muistelevat hetkeä, jolloin näkivät Koposen ensimmäiset valokuvat: "Vau, tässä on tähti! Ihan kuin hän olisi tehnyt tätä koko ikänsä!"
Vuodesta 2005 alkaen Koponen on huomattu myös kansainvälisesti. Tunnettu mallisivusto Models.com rankkasi hänet vuonna 2006 kuukauden tulokkaaksi, sekä 50 halutuimman mallin joukkoon.
Syyskuussa 2006 Koponen avasi ja lopetti Pradan näytöksen Milanossa toimien näin näytöksen päämallina ja saaden huomiota muotijulkaisuissa. Esiintyminen poiki Koposelle sopimuksia useiden maineikkaiden yhtiöiden kanssa ja hän onkin työskennellyt Balenciagalle, Burberry Prorsumille, Chloélle, Christian Diorille, Dolce & Gabbanalle, Fendille, Hermèsille, Karl Lagerfeldille, Louis Vuittonille, Max Maralle, Missonille, Nina Riccille, Emilio Puccille, Emanuel Ungarolle, Versacelle, Yves Saint Laurentille, Anna Suille, Vera Wangille, Marc Jacobsille, Donna Karanille, Anne Kleinille, Miu Miulle, BCBG Max Azrialle ja Calvin Kleinille.
Koponen on esiintynyt useissa muotijulkaisuissa, kuten suomalaisissa Pàp- ja Trendi-lehdissä, Ruotsin Ellessä, saksalaisen Amican kannessa sekä Italian, Britannian, Ranskan ja Yhdysvaltain Voguessa. Häntä ovat kuvanneet Steven Meisel, Mario Testino sekä Craig McDean. Koponen toimi loppukesästä 2007 Blumarinen, Pradan, Calvin Kleinin, Balenciagan ja Mulberryn mainoskampanjoissa.
Syyskuussa 2007 hänet rankattiin New York Fashion Weekin neljänneksi parhaimmaksi malliksi.
Maaliskuussa 2008 Koponen oli ensimmäistä kertaa Voguen kannessa. Hän oli aiemmin samana vuonna ollut esimerkiksi Purple- ja i-D-lehtien kansissa. Hän uusi myös sopimuksensa Blumarinen kasvona. Syksyllä 2008 Koponen palasi Calvin Kleinin kasvoksi (Calvin Klein Collection).
Koponen valittiin kesäkuun 2010 Ranskan Ellen kanteen. Hän on vakiinnuttanut paikkansa maailman huippumallien joukossa. Vuonna 2014 hän oli kahdeksas Models.comin mallilistassa. Hänen kansikuvansa Pariisin ja Venäjän maaliskuun Voguessa ID:ssä, useat editorialit eri maiden Vogue-lehdissa, New York Timesissä, Vanity Fearissa sekä suuret kampanjat Calvin Kleinille, Chloelle, Alexander MQueenille ym ovat nostaneet hänet yhdeksi seuratummaksi huippumalliksi maailmassa
Suvi myöntää mallimaailman hyvät puolet, mutta on tietoinen myös glamourin kääntöpuolesta, raa'asta kilpailusta ja rankoista kuvauspäivistä. "Mä en ole ikinä välittänyt julkisuudesta, mutta se on pakko kestää. Yritän välttää sitä mahdollisimman paljon," hän kertoo "Missä he ovat nyt? Mallikoulun Suvi" -dokumentissa.
Koponen seurusteli vuodesta 2009 ja avioitui mallina toimivan Tyler Riggsin kanssa vuonna 2012, jolloin hän vaihtoi sukunimekseen Riggs. Joulukuussa 2016 Riggs synnytti Juniper-nimisen tyttövauvan ammeeseen ja maaliskuussa 2018 kylpyhuoneen suihkussa seisten Raelyn-nimisen tyttären.
Smallville (6. tuotantokausi)
Smallvillen 6. tuotantokausi käynnistyi Yhdysvalloissa 28. syyskuuta 2006. Kausi sisältää 22 jaksoa. Kauden viimeinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa 17. toukokuuta 2007.
Suomessa ensimmäinen jakso nähtiin 25. maaliskuuta 2007.Zod riehuu Maassa ja aikoo tuhota sen. Ihmisten kohtalon voi pelastaa vain yksi ihminen, kun Clark on vankina varjovyöhykkeellä. Jaksossa nähdään Smallville-sarjassa uusi hahmo, mutta Teräsmies-sarjakuvista tuttu hahmo, Jimmy Olsen.
Clark alkaa saada yllättäen aivastuksia, joilla on seurauksia. Lex siepataan ja samaan aikaan hänen vanha kaverinsa saapuu Metropolisiin. Lois yrittää saada uutta työpaikkaa ja Lana saa selville jotain Lexistä.
Teijo Eloranta
Teijo Risto Johannes Eloranta (s. 3. tammikuuta 1960 Helsinki) on suomalainen näyttelijä.
Eloranta valmistui teatteritaiteen maisteriksi vuonna 1994 Teatterikorkeakoulusta. Hän oli vuodet 1992–1994 kiinnitettynä näyttelijänä Lahden kaupunginteatterissa, jonka jälkeen hän on toiminut freelancerina. Teatteriurallaan hän on vieraillut muun muassa KOM-teatterissa, Oulun kaupunginteatterissa, Svenska Teaternissa ja Turun kaupunginteatterissa. Hän on näyttelemisen ohella myös ohjannut näytelmiä, muun muassa Molièren näytelmät "Luulosairas" ja "Saituri", ja Samuel Beckettin näytelmän "Leikin loppu". Eloranta on toiminut myös improvisaatio- ja vuorovaikutuskouluttajana ja kuulunut vuodesta 1995 alkaen Stella Polaris -improvisaatioteatteriryhmään.
Ensimmäisen elokuvaroolinsa Eloranta teki Juha Rosman ohjaamassa nyrkkeilyelokuvassa "Kuka on Joe Louis?" vuodelta 1992. Myöhemmin hän on näytellyt muun muassa elokuvissa "Kukkia ja sidontaa", "Valo" ja "Saippuaprinssi". Lisäksi Eloranta on nähty useammassakin televisiotuotannossa, muun muassa MTV3:n sarjoissa "Salatut elämät" ja "Vapaa pudotus" (jälkimmäisessä myös käsikirjoittajana), ja Ylen sarjoissa "Tie Eedeniin", "Kotikatu" ja "Pirunpelto". "Pirunpelto"-sarjassa hän oli kiero pankinjohtaja Östelä, joka ajautui napit vastakkain lähes kaikkien sarjassa olleiden henkilöiden kanssa.
Ääninäyttelijänä Eloranta on toiminut elokuvassa "" (2011).
Hän on laulanut sanoittamiaan blues-kappaleita vuonna 2006 perustamassaan yhtyeessä.
Kalahuuhkaja
Kalahuuhkaja ("Bubo zeylonensis" tai "Ketupa zeylonensis") on pöllö, joka kuuluu kalahuuhkajien 4–jäseniseen sukuun.
Linnun pituus on 54–57 cm. Lähes huuhkajan kokoinen pöllö, joka on selkäpuolelta punaruskea ja voimakkaasti tummaviiruinen. Alapuoli on vaaleanruskea mustin pitkittäisjuovin, kurkku on valkoinen. Silmät ovat keltaiset ja päässä on huuhkajamaiset korvatupsut. Sukupuolet ovat samanväriset. Soidinhuuto on pehmeä "huputus" tai voimakkaampi huhuilu.
Kalahuuhkajan varpaissa on terävät nystyrät liukkaiden saaliseläinten kiinni pitämiseksi. Jalat ovat höyhenettömät, jotta märät höyhenet eivät haittaisi lentoa. Tavallisesti pöllöillä on höyhenpeitteiset jalat ja varpaat.
Aasian eteläosat Etelä-Kiinasta Intiaan ja Levanttiin. Lähi-idässä harvinainen, Levantissa arvioidaan pesivän 2–20 paria.* Maailmanlaajuisesti laji on ilmeisesti vähenemässä, mutta tarkkoja tietoja ei ole. Lajia ei ole tavattu Suomessa.
Asuu vesistöjen läheisyydessä avoimessa metsämaastossa ja istutusmetsissä.
Pesä on kallion- tai puunkolossa tai jonkin petolinnun vanhassa pesässä. Naaras munii 1 tai 2 munaa. Haudonta kestää noin 38 päivää. Poikaset ovat lentokykyisiä 7 viikon ikäisinä.
Nimensä mukaisesti kalahuuhkaja syö paljon kalaa. Se saalistaa lentämällä veden yllä ja sieppaamalla saaliin kynsiinsä. Se myös väijyy istuen veden ylle kaartuvan puun oksalla tai latvassa. Se voi myös kahlata vedessä saaliin perässä. Kalojen lisäksi se syö rapuja, ja vähemmässä määrin muuta liharuokaa.
Piikkisilmä
Piikkisilmä ("Pangio kuhlii") on Kaakkois-Aasian joissa ja järvissä tavattava noin 10 cm:n pituinen pitkulainen kala, joka on saanut nimensä pienistä silmien alla olevista piikeistä, jotka voi tarvittaessa kääntää ulospäin. Se on suosittu akvaariokala samoin kuin sukulaisensa siaminpiikkisilmä ("Pangio myersi").
Piikkisilmä on noin 10 cm:n pituinen matomainen kala. Sukupuolierot ovat lähes olemattomat, mutta terve täysikasvuinen naaras on koirasta pulskempi.
Kalan vartalossa on 6-10 epäsäännöllistä tummanruskeaa raitaa. Juovat eivät jatku yhtenäiinä kalan mahan alta.
Piikkisilmä on kotoisin Kaakkois-Aasian joista ja järvistä. Alkuperäinen "Pangio kuhlii" määritettiin Javan saarelta ja sai nimensä Heinrich Kuhlin mukaan. Pangio-suvusta on nyttemmin määritetty neljä lajiryhmää. Kuhlii-ryhmän lajeja on vaikea erottaa toisistaan, ja luultavasti useimmat piikkisilmän (jota kutsutaan myös aitopiikkilmäksi) nimellä akvaarioihin myydyt kalat ovat olleet aaltopiikkisilmiä "Pangio semicincta".
Piikkisilmät ovat hämäräaktiivisia. Ne piilottelevat päivisin mielellään esimerkiksi kasvien lomassa ja juurakoiden alla. Siksi niille tulee akvaariossa varata sopivia piilopaikkoja, kuten kivien välisiä koloja tai kumolleen kaadettuja ruukkuja. Ne voivat myös kaivautua pohjahiekkaan, mutta eivät viihdy karkeassa sorassa. Ne ovat sosiaalisia kaloja ja siksi niitä pitäisi aina hankkia kerralla useampia. Piikkisilmälajeja on monia: jotkin ovat pystyraidallisia, toiset yksivärisen ruskeita.
Piikkisilmät kutevat pinnassa, josta vihertävät mätimunat laskeutuvat kasvien joukkoon. Lisääntyminen on akvaario-oloissa harvinaista, mutta toisaalta kalat ovat pitkäikäisiä, ne voivat viihtyä akvaariohoidokkina 5-10 vuotta.
Piikkisilmät pitävät lämpimästä (24–30-asteisesta) ja pehmeästä vedestä, jonka pH on 6,0–7,0. Uimatilaa tulisi olla ainakin 80 litraa.
Piikkisilmät syövät luonnossa muun muassa levää ja raatoja. Akvaario-oloissa niitä voidaan ruokkia esimerkiksi spirulina-tableteilla ja katkarapupelleteillä; myös pohjaan pudonneet ruokahiutaleet kelpaavat.
Dewey Tomko
Dewey Tomko (s. 31. joulukuuta 1946, Glassport, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Winter Havenissa, Floridassa asuva Tomko oli ennen pokeriuraansa lastentarhanopettaja.
Elokuussa 2007 Tomkon pokeriuran turnausansiot ylittivät 4,8 miljoonaa dollaria.
Tomko on tullut World Series of Pokerin (WSOP) pääturnauksessa kahdesti toiseksi. Vuonna 1982 hän hävisi Jack "Treetop" Strausille ja vuonna 2001 Carlos Mortensenille. Tomko on voittanut kolme WSOP-ranneketta. Vuonna 2006 Tomko oli mukana 50 000 dollarin H.O.R.S.E.-turnauksessa. Sen seitsemäs tila toi palkintona 343 200 dollaria.
World Poker Tourilla (WPT) Tomko on ollut finaalipöydässä kahdesti: 2003 Bellagio Five-Diamond World Poker Classic -turnauksessa hän oli toinen (kakkospalkinto 552 853 USD) ja vuotta aiemmin Costa Rica Classicissa neljäs (14 650 USD).
Merja Kiviranta
Merja Kiviranta (s. 1. lokakuuta 1977, Oulainen) on suomalainen triathlonisti. Hän on ammatiltaan ravitsemusterapeutti, TtM.
Mario Innauer
Mario Innauer (s. 10. tammikuuta 1990) on itävaltalainen mäkihyppääjä ja olympiavoittaja Anton Innauerin poika.
Innauer edustaa SV Innsbruck-Bergiselin hiihtoseuraa. Hänen ensimmäinen maailmancup-kisansa oli Innsbruckin kilpailu tammikuussa 2007, jossa hän sijoittui 16:nneksi. Innauerin paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa on 5. sija, jonka hän saavutti saman vuoden helmikuussa Titisee-Neustadtin osakilpailussa. Hän on Itävallan toisen teinisensaation Gregor Schlierenzauerin harjoittelukaveri.
Mutaharakka
Mutaharakka ("Grallina cyanoleuca") on australialainen varpuslintu, joka kuuluu monarkkien heimoon.
Linnun pituus on 26–30 senttimetriä ja paino keskimäärin 92 grammaa. Mutaharakka on räkättirastaan kokoinen musta-valkoinen lintu, jolla on vaalea nokka. Koiraalla on musta naama ja rinta, naaraalla valkoinen. Ääni on lajityypillinen ”pii-wii”.
Lajin kuvaili ja nimesi tieteelle englantilainen John Latham vuonna 1802.
Mutaharakka pesii yleisenä Australiassa, mantereen keskisiä asumattomia alueita lukuun ottamatta, sekä Timorilla ja Uuden-Guinean eteläosissa. Tasmaniassa se on harvinainen vierailija. Lajia ei ole tavattu Suomessa. Laji on runsastunut ihmisen toimien ansiosta, mutta viime aikoina kanta on paikoin ollut vähenemään päin. Vähenemisen syyksi on epäilty myrkyttymistä juottopaikkojen liian suolaisen juomaveden takia, tai myös siksi, että mutaharakat syövät myrkkyihin kuolleita etanoita.
Mutaharakka on kulttuurilintu, joka elää laitumilla ja viljelysmailla sekä nykyisin myös taajamissa ja kaupungeissa.
Pari rakentaa pesän puuhun usein jopa 20 metrin korkeuteen. Pesä on kokonaan muurattu kosteasta savesta, se on maljamainen, ja sijoitettu puun vaakasuoralle oksalle. Pesämalja vuorataan höyhenillä ja ruohoilla. Munia on 3–5, väriltään valkoisia tai vaaleanpunaisia punertavin täplin. Molemmat puolisot hautovat, haudonnan kesto on 17–18 päivää. Poikaset lähtevät pesästä vajaan kolmen viikon ikäisinä. Olosuhteiden ollessa suotuisat laji voi pesiä kahdesti kesässä. Pesimäaikaan mutaharakka voi olla aggressiivinen ihmisiä kohtaan.
Mutaharakka syö maassa eläviä hyönteisiä, etanoita ja muita selkärangattomia eläimiä.
Peniksensiirto
Peniksensiirto eli siittimensiirto on elinsiirto, jossa potilaan vaurioitunut penis korvataan joko keinotekoisella (ei kokeiltu ihmisiin) tai kuolleelta luovuttajalta saadulla terveellä peniksellä.
Ensimmäinen tunnettu onnistunut peniksensiirto toteutettiin Kiinassa vuonna 2005. 44-vuotias potilas oli loukannut siittimensä liikenneonnettomuudessa. Viisitoista tuntia kestäneen toimenpiteen jälkeen mies kykeni jälleen virtsaamaan tavallisesti ja sai takaisin normaalin kykynsä erektioon. Penis oli siirretty 23-vuotiaalta aivokuolleelta mieheltä Kantonin sotilassairaalassa. Siirretty penis poistettiin 44-vuotiaalta myöhemmin "psykologisista syistä".
Tutkijat ovat onnistuneesti korvanneet kaniinin siittimen keinotekoisesti valmistetulla, mutta ihmisiin tätä ei ole koetettu. Vaikka peniksensiirto on onnistunut vasta 2000-luvulla, jo 1970-luvun komediaelokuvissa "Percy" ja "Percy's Progress" tämä oli juonen pääaihe.
Yrjö Sariola
Yrjö Veikko Sariola (1. kesäkuuta 1932 Laukaa – 10. syyskuuta 2016 Jyväskylä) oli Lapuan hiippakunnan piispa vuosina 1974–1995.
Papiksi Sariolan vihki 1957 Mikkelissä Martti Simojoki, minkä jälkeen hän toimi Anjalankoskella, Kuusankoskella, Juvalla ja Virroilla seurakuntapastorina. Jyväskylän kaupunkiseurakunnan kappalaisen virasta hänet valittiin Laukaan kirkkoherraksi 1969. Hän toimi Kirkon koulutuskeskuksen vt. johtajana vuosina 1971–1972.
Teologian tohtoriksi hän väitteli 1968 Helsingin yliopistossa homiletiikasta koskien saksalaista saarnaa. Sen jälkeen hän toimi teologisen tiedekunnassa dosenttina.
Yrjö Sariola avioitui Anna-Maija Sariolan (o.s. Ahva) kanssa. Heidän lapsensa ovat Heikki, Olavi, Jukka ja Ilkka.
Glassport
Glassport on kunta Alleghenyn piirikunnassa Pennsylvanian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Glassport sijaitsee Monongahela-joen rannalla noin 16 kilometriä Monongahela ja Allegheny-jokien risteyskohdasta. Vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan kunnan asukasluku oli 4 993.
X-Out
X-Out (äännetään 'Crossout') on Rainbow Artsin julkaisema tietokonepeli. Se julkaistiin Commodore 64:lle vuonna 1989 ja Amigalle ja Atari ST:lle vuonna 1990.
"X-Out" on tavanomainen, horisontaalisesti vierivä shoot-em-up-peli. Pelissä on ikäänsä nähden toimivat grafiikat ja hyvät äänet. Jokaisessa pelin kahdeksasta kentästä on oma taustamusiikkinsa ja kenttäpareissa oma tyylinsä.
Montan
Montan () on kunta Italiassa Etelä-Tirolin maakunnassa Trentino-Etelä-Tirolin alueella. Montan sijaitsee noin 35 kilometriä Trentosta pohjoiseen ja 20 kilometriä Bolzanosta etelään. Vuonna 2013 kunnassa oli 1 628 asukasta.
Nakhon Ratchasima (provinssi)
Nakhon Ratchasiman provinssi () on yksi Thaimaan provinsseista ("changwat"). Se sijaitsee maan koillisosassa Isanin alueella ja sen naapuriprovinssit ovat Chaiyaphum, Khon Kaen, Buriram, Sa Kaeo, Prachinburi, Nakhon Nayok, Saraburi ja Lopburi. Provinssin pinta-ala on 20 494 neliökilometriä ja siellä on arviolta 2 492 300 asukasta (vuonna 2017).
Nakhon Ratchasima sijaitsee maantieteellisesti Koratin laakiolla, jonka erottaa keskisestä Thaimaasta Phetchabunin vuorijono. Provinssin pääkaupunki on Muang Nakhon Ratchasima, joka tunnetaan myös nimellä "Korat".
Noin 14 kilometriä koilliseen Nakhon Ratchasimasta sijaitsee Wat Prasat Phanom Wanin pyhikkö 1200-luvulta. Paikalla oli alun perin hindujumala Shivalle omistettu temppeli; sinne rakennettiin buddhalaistemppeli ensimmäisen kerran Ayutthaya-aikakaudella. Nykyään paikalla on uudemmalta ajalta peräisin olevia kullattuja Buddhapatsaita.
Noin 37 kilometriä länteen Nakhon Ratchasimasta sijaitsee khmerien aikakauden temppeli Wat Prasat Hin Noen Ku, jossa on veistoksin koristeltu neliömäinen terassi 1100-luvulta.
Burma (kissa)
Burma (myös "burmankissa" tai "burmakissa") on kaakkoisaasialaislähtöinen, ihmisen kehittämä kissarotu. 1930-luvulla laivastolääkäri Joseph Thomson toi Burmasta Yhdysvaltoihin ruskean kissan, Wong Maun, joka on burmankissojen esiäiti. Wong Mau astutettiin ruskeanaamioisella siamilaisuros Tai Maulla, mistä burma-rotu sai alkunsa. Länsimaisen burman jalostukseen on siis käytetty siaminkissaa. Burmaa ei pidä sekoittaa pyhään birmaan, joka on vanha alkuperäisrotu – pyhiä birmoja on ollut buddhalaisissa temppeleissä ainakin 1400-luvulta alkaen. Alkujaan burmat olivat ruskeita, mutta jalostuksen myötä niitä on nykyään useanvärisiä. Suomeen burma tuli 1960-luvulla.
Burma on keskikokoinen ja elegantti kissa, joka on luonteeltaan eloisa, seurallinen ja oppivainen. Sillä on lyhyt ja kiiltävä vartalonmyötäinen turkki. Burma on ruumiinrakenteeltaan linjakas ja solakka. Lihaksisto on kuitenkin voimakas, ja kissa on painavampi kuin ulkonäöstä voisi päätellä. Burman rinta on vahva ja pyöreä, raajat ovat ohuet ja tassut soikeat.
Rodussa esiintyy useita värejä: creme, punainen, suklaa, lila, sininen ja ruskea sekä kilpikonnamuunnokset ruskea-, sini-, suklaa- ja lilakilpikonna. Niissä kaikissa vartalon alapuolen väri on vaaleampi kuin selän ja jalkojen. Kuvioita ei sallita missään värissä.
Isa-Eerika Lehto
Isa-Eerika Lehto (s. 26. helmikuuta 1973 Vantaa) on musiikkipedagogi, näyttelijä ja tv-toimittaja. Hän on opiskellut Kallion ilmaisutaidon lukiossa, Helsingin konservatoriossa ja Sibelius-Akatemiassa. Näyttelijänä hän on tehnyt töitä muun muassa Oulun, Turun ja Lahden kaupunginteattereissa. Syksyllä 2003 hän aloitti toimittajan työt "Buusteri"-nuortenohjelmassa.
1990-luvulla hän toimi Tarharyhmä-yhtyeessä laulajana sekä akustisen kitaran soittajana.
Tarharyhmä teki comebackin vuonna 2009.
Lee Remick
Lee Ann Remick (14. joulukuuta 1935 Quincy, Massachusetts Yhdysvallat – 2. heinäkuuta 1991 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä oli rooleja mm. elokuvissa "Erään murhan anatomia" (ohj. Otto Preminger, 1959), "Viinin ja ruusujen aika" (ohj. Blake Edwards, 1962) sekä "Ennustus" (ohj. Richard Donner, 1976).
Remickin elokuvadebyytti tapahtui vuonna 1957. Vuonna 1962 Remick oli ehdolla Oscar-palkinnon ja vuonna 1966 Tony Awardin saajaksi.
Remick kuoli 55-vuotiaana munuaissyöpään Los Angelesissa, Kaliforniassa vuonna 1991. Hän on Hollywood Walk of Famessa. Näyttelijän ensimmäinen aviomies oli Bill Colleran, jonka kanssa hänellä oli poika ja tytär. Toisen avioliiton hän solmi Kip Gowansin kanssa.
Nykteus
Nykteus oli kreikkalaisessa mytologiassa Theban kuningas. Hänen hallituskautensa alkoi Polydoroksen kuoleman jälkeen. Häntä seurasi hänen veljensä Lykos.
Nykteus ja Lykos olivat joko spartti Khthonioksen tai nymfi Klonian ja Hyrieuksen tai Poseidonin ja plejadi Kelainon poikia. Veljekset pakenivat Euboiasta murhattuaan kuningas Flegyaan, asettuivat Hyriaan ja siirtyivät sitten Thebaan, koska he olivat kaupungin kuninkaan Pentheuksen ystäviä.
Nykteuksella oli kaksi tytärtä, Nykteis ja Antiope. Nykteis nai Polydoroksen, joka puolestaan seurasi Pentheusta. Heidän poikansa oli Labdakos. Pentheus ja Polydoros kuitenkin kuolivat pian, ja Nykteuksesta tuli hallitsija Labdakoksen nuoren pojan Laioksen sijasta.
Apollodoros kirjoittaa, että sen jälkeen kun Antiope oli tullut raskaaksi Zeukselle ja paennut naidakseen kuningas Epopeuksen Sikyonissa, Nykteus pyysi Lykosta rankaisemaan tytärtään ja teki itsemurhan häpeästä.
Pausanias kuitenkin väittää, että Nykteus johti thebalaiset Epopeusta vastaan mutta haavoittui ja hänet kannettiin takaisin Thebaan, jossa hän kuoli pyydettyään ensin Lykosta jatkamaan taistelua. Lykos seurasi veljeään Theban valtaistuimella.
Riikka Sirviö
Riikka Sirviö (s. 11. helmikuuta 1974 Kajaani) on suomalainen maastohiihtäjä.
Ensimmäiset suksensa Sirviö sai ollessaan vajaa kaksivuotias. Ensimmäisen kilpailunsa hän hiihti viiden vuoden iässä varuskunnan lasten hiihtokilpailussa, jossa hän sijoittui alle kuusivuotiaiden tyttöjen sarjassa viidenneksi.
Sirviön kilpaura ajoittui vuosille 1994–2003. Urallaan hän edusti Jyväskylän Hiihtoseuraa. Ensimmäisen maailmancup-kilpailunsa hän kävi 28. tammikuuta 1995. Hän voitti pronssia 4 × 5 km viestissä hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 1997. Sirviö voitti nuorten piirinmestaruuden 5 km:lla ja viestihiihdossa vuonna 1992. Vuonna 1994 hän oli nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa seitsemäs 5 km perinteisellä tyylillä hiihdetyssä hiihdossa. Vuosina 1995–2003 hän voitti yhden Suomen-mestaruuden, sai kuusi kertaa hopeaa ja neljä pronssia.
Sirviöllä oli uransa aikana lukuisia ongelmia, muun muassa Naganon olympialaiset 1998 jäivät häneltä väliin selkävaivojen takia.
Maailmancupissa Sirviö oli mukana viestijoukkueessa, joka sijoittui kolmanneksi Nove Mestossa tammikuussa 2002.