hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Åsa Linderborg
Åsa Natacha Linderborg (oik. Andersson, s. 20. toukokuuta 1968 Västerås) on ruotsalainen historioitsija, kirjailija ja kulttuuritoimittaja. Marxilaisen historiakäsityksen omaava Linderborg on toiminut Vasemmistopuolue kommunistit -puolueessa. Hän on työskennellyt Uppsalan yliopistossa ja avustaa Aftonbladetia.
Hänen esikoisteoksensa on lapsuusmuistelo Minua ei omista kukaan, joka oli ehdolla Augustpriset-palkinnolle.
Carl Hamilton
Carl Hamilton on Jan Guillou 13-osaisen kirjasarjan 11 ensimmäisen osan päähenkilö. Lisäksi hän on sarjan kahdessa jälkimmäisessä osassa sivuhenkilö. Kirjoista on sovitettu elokuvia ja televisiosarjoja.
Arn Magnusson
Arn Magnusson on ruotsalaisen kirjailijan ja toimittajan Jan Guilloun luoma kuvitteellinen, keskiajalla elänyt hahmo.
Arn seikkailee niin sanotussa ristiretkitrilogiassa, johon kuuluu kirjat "Tie Jerusalemiin", "Temppeliherra" ja "Pohjoinen valtakunta". Lisäksi Guillou kirjoitti sarjalle itsenäisen jatkoteoksen "Arnin perintö".
Kirjasarjasta on tehty myös kaksi elokuvaa. Vuonna 2007 ilmestynyt Arn – Temppeliritari käsittää sarjan kaksi ensimmäistä kirjaa, ja kolmatta kirjaa käsittelee vuonna 2008 ilmestynyt Arn – Pohjoinen valtakunta.
Mike Kennerty
Michael Brian Kennerty (s. 20. heinäkuuta 1980 Miami, Florida) on yhdysvaltalaisen rockyhtyeen The All-American Rejectsin kitaristi ja taustalaulaja. Hän liittyi bändiin vuonna 2002.
Kennerty on punkbändi These Enzymesin kitaristi ja perustajajäsen The All-American Rejects -bändikaverinsa, rumpali Chris Gaylorin kanssa.
Mike omistaa Edmond Recordsin, joka on erikoistunut värivinyylien painamiseen. Hän tuotti punkrokkari Ben Weaselin albumin "These Ones Are Bitter" ja soitti sillä kitaraa.
Mike rakastaa Dr Pepperiä ja Taco Belliä, jossa hän on kertonut työskennelleensä.
Black ’n Blue (albumi)
Black 'n Blue on yhdysvaltalaisen heavy metal-yhtye Black 'n Bluen samanniminen debyyttialbumi vuodelta 1984. Albumin tuottajana toimi aiemmin saksalaisen Scorpions-yhtyeen maineeseen nostanut Dieter Dierks, ja se nauhoitettiin Dierksin omistamalla Dierks Studios-äänitysstudiolla Dierksin kotikaupungissa Stommelnissa, Länsi-Saksassa. Albumi julkaistiin vuoden 1984 elokuussa, ja sitä pidetään yleisesti yhtyeen parhaimpana studioalbumina sen rosoisemman heavy metal-tyylin vuoksi, sillä yhtyeen seuraavat studioalbumit olivat radioystävällisempää ja valtavirran musiikkiin helpommin sulautuvaa glam rockia, minkä vuoksi ne eivät olleet yhtyeelle debyyttialbumin kaltaisia menestyksiä.
Arnošt Lustig
Arnošt Lustig (21. joulukuuta 1926 Praha – 26. helmikuuta 2011 Praha) on huomattavimpia tšekkiläisiä kirjailijoita. Juutalainen Lustig selvisi nuoruudessaan holokaustista, mikä leimasi monia hänen teoksiaan. Hänen tuotantonsa käsittää romaaneja, novelleja, käsikirjoituksia ja näytelmiä ja niiden inspiraationa toimi usein natsien toimeenpanema kansanmurha.
Prahan kevään päätyttyä neuvostomiehitykseen 1968 Lustig pakeni maasta. Hän asui ensin Jugoslaviassa, sitten Israelissa ja päätyi sitten Yhdysvaltoihin, missä hän toimi Washington DC:n American Universityssä ensin luennoitsijana vuodesta 1973 ja sitten professorina 1978–2003. 1990-luvulla Lustig alkoi asua jälleen osittain Prahassa, ja eläkkeelle jäätyään hän asui siellä vakinaisesti. Arnošt Lustig .
Keväällä 2008 Arnošt Lustigille myönnettiin Franz Kafka -palkinto. Hän kuoli syöpään 84-vuotiaana helmikuussa 2011.
Tommi Murto
Tommi Murto (s. 1977) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Monipuolisena ja taitavana vaihtolyöjänä tunnettu Murto pelasi Miesten Superpesiksessä vuosina 1995-2008 ja toiseksi ylimmällä sarjatasolla Miesten Ykköspesiksessä kaudet 2009-2010.
Murto aloitti pääsarjauransa Alajärven Ankkureissa ja on saavuttanut SM-pronssia vuonna 2003 Koskenkorvan Urheilijain, vuonna 2004 Seinäjoen Maila-Jussien ja vuonna 2008 Nurmon Jymyn riveissä. Hän on voittanut Superpesiksen kärkilyöntitilaston kahdesti (1999 ja 2003) ja pelannut Itä–Länsi-ottelussa kymmenen kertaa.
Kaudeksi 2009 Murto palasi kasvattajaseuraansa Alajärven Ankkureihin, jonka edustusjoukkueessa hän pelasi Ykköspesistä kaksi kautta. Hän voitti Ykköspesiksen kärkilyöntitilaston vuonna 2009.
Franz Kafka -palkinto
Franz Kafka -palkinto on tšekkiläinen kirjallisuuspalkinto. Palkinto on nimetty kirjailija Franz Kafkan mukaan.
Shakin maailmanmestaruusturnaus 2007
Shakin maailmanmestaruus ratkaistiin vuonna 2007 turnauksella. Turnaus pidettiin Méxicossa 12. syyskuuta – 30. syyskuuta. Turnaukseen osallistui kahdeksan pelaajaa, joista Viswanathan Anand selviytyi voittajaksi tuloksella 9/14.
Comanche Moon
Comanche Moon on yhdysvaltalainen lännensarja. Sarja perustuu Larry McMurtryn neliosaisen kirjasarjan "Vaarojen maa" viimeiseen osaan "Comanche Moon" (1997).
Sarja esitettiin alun perin kolmiosaisena tammikuussa 2008. Sarjan lähetys Suomessa alkoi Nelosella kuusiosaisena, alkaen 10. heinäkuuta 2008 ja päättyen 14. elokuuta 2008.
Derrick Adkins
Derrick Adkins (s. 2. heinäkuuta 1970 Brooklyn, New York) on entinen yhdysvaltalainen 400 metrin aitajuoksija, lajin olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Derrick Adkins sijoittui 400 metrin aitajuoksussa kuudenneksi Tokion MM-kilpailuissa 1991 ja seitsemänneksi Stuttgartin MM-kilpailuissa 1993. Vuonna 1994 hän alitti ensimmäisen kerran 48 sekunnin rajan ajallaan 47,70 s ja oli sinä vuonna maailman nopein lajissaan. Heinäkuussa 1995 hän juoksi Lausannessa ennätyksensä 47,54 s ja voitti kuukautta myöhemmin Göteborgin MM-kilpailuissa kultaa ajalla 47,98 s. Atlantan 1996 olympialaisten loppukilpailussa Adkins sivusi ennätystään ja voitti kultamitalin. Ateenan MM-kisoissa 1997 hän karsiutui välierissä. Hän lopetti uransa vuonna 2003.
Jennifer Carpenter
Jennifer Carpenter (s. 7. joulukuuta 1979 Louisville, Kentucky) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Showtimen draamasarjasta Dexter, jossa hän esitti päähenkilön siskoa Debra Morgania. Hän on esiintynyt muun muassa nimiosassa elokuvassa "Emily Rosen riivaaja" (2005), joka perustuu löyhästi tositapahtumiin.
Carpenter on opiskellut näyttelijäntyötä Juilliard Schoolin draamalinjalla vuosina 1998-2002.
Carpenter oli naimisissa näyttelijä Michael C. Hallin kanssa. Pari erosi vuoden 2010 lopussa.
Vénissieux
Vénissieux on kunta Rhônen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 56 061 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Vénissieux’n pinta-ala on 15 neliökilometriä. Vénissieux kuuluu Lyonin suurkaupunkialueeseen "Communauté urbaine de Lyon".
Sathonay-Camp
Sathonay-Camp on kunta Rhônen departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 4 336 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Sathonay-Campin pinta-ala on kaksi neliökilometriä. Sathonay-Camp kuuluu Lyonin suurkaupunkialueeseen "Communauté urbaine de Lyon".
Chris Gaylor
Christopher James Gaylor (s. 11. huhtikuuta 1979) on yhdysvaltalaisen rockyhtyeen The All-American Rejectsin rumpali. Hän liittyi yhtyeeseen vuonna 2002.
Gaylor soittaa rumpuja myös punkyhtye These Enzymesissä, jonka perustajajäsen hän on AAR:n kitaristin Mike Kennertyn kanssa. Hän asuu Edmondissa Oklahomassa.
Chris soitti rumpuja punkrokkari Ben Weaselin albumilla "These Ones Are Bitter".
Saint-Romain-au-Mont-d’Or
Saint-Romain-au-Mont-d’Or on kunta Rhônen departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 948 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Saint-Romain-au-Mont-d’Orin pinta-ala on kolme neliökilometriä. Saint-Romain-au-Mont-d’Or kuuluu Lyonin suurkaupunkialueeseen "Communauté urbaine de Lyon".
Saint-Priest (Rhône)
Saint-Priest on kaupunki ja kunta Auvergne-Rhône-Alpesin hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 40 974 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Saint-Priestin pinta-ala on 30 neliökilometriä. Saint-Priest kuuluu Lyonin suurkaupunkialueeseen "Communauté urbaine de Lyon".
Saint-Genis-Laval
Saint-Genis-Laval on kunta Rhônen departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 19 221 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Saint-Genis-Lavalin pinta-ala on 13 neliökilometriä. Saint-Genis-Laval kuuluu Lyonin suurkaupunkialueeseen "Communauté urbaine de Lyon".
Rochetaillée-sur-Saône
Rochetaillée-sur-Saône on kunta Rhônen departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 1 134 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa.Rochetaillée-sur-Saônein pinta-ala on yksi neliökilometri. Rochetaillée-sur-Saône kuuluu Lyonin suurkaupunkialueeseen "Communauté urbaine de Lyon".
Poleymieux-au-Mont-d’Or
Poleymieux-au-Mont-d’Or on kunta Rhônen departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 859 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Poleymieux-au-Mont-d’Orin pinta-ala on kuusi neliökilometriä. Poleymieux-au-Mont-d’Or kuuluu Lyonin suurkaupunkialueeseen "Communauté urbaine de Lyon".
Oullins
Oullins on kunta Rhônen departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 25 183 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Oullinsin pinta-ala on neljä neliökilometriä. Oullins kuuluu Lyonin suurkaupunkialueeseen "Communauté urbaine de Lyon".
Neuville-sur-Saône
Neuville-sur-Saône on kunta Rhônen departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 7 062 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Neuville-sur-Saônen pinta-ala on viisi neliökilometriä. Neuville-sur-Saône kuuluu Lyonin suurkaupunkialueeseen "Communauté urbaine de Lyon".
Harakkalinnut
Harakat ovat varisten heimoon kuuluvia keskenään samankaltaisia varpuslintuja. Euroopassa harakka-nimitystä käytetään yleensä puhuttaessa Pica pica -lajista.
Marcy-l’Étoile
Marcy-l’Étoile on kunta Rhônen departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 3 091 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Marcy-l’Étoilen pinta-ala on viisi neliökilometriä. Marcy-l’Étoile kuuluu Lyonin suurkaupunkialueeseen "Communauté urbaine de Lyon".
Couzon-au-Mont-d’Or
Couzon-au-Mont-d’Or on kunta Rhônen departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 2 609 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Couzon-au-Mont-d’Orin pinta-ala on kolme neliökilometriä. Couzon-au-Mont-d’Or kuuluu Lyonin suurkaupunkialueeseen "Communauté urbaine de Lyon".
Collonges-au-Mont-d’Or
Collonges-au-Mont-d’Or on kunta Rhônen departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 3 420 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Collonges-au-Mont-d’Orin pinta-ala on neljä neliökilometriä. Collonges-au-Mont-d’Or kuuluu Lyonin suurkaupunkialueeseen "Communauté urbaine de Lyon".
Albigny-sur-Saône
Albigny-sur-Saône on kunta Rhônen departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 2 820 asukasta vuoden 2014 väestönlaskennassa. Albigny-sur-Saônen pinta-ala on kolme neliökilometriä. Albigny-sur-Saône kuuluu Lyonin suurkaupunkialueeseen.
Olga Šišigina
Olga Šišigina (s. 23. joulukuuta 1968 Almaty) on entinen kazakstanilainen pika-aitajuoksija.
Olga Šišigina saavutti vuonna 1995 kaksi MM-hopeaa, Barcelonan sisäratojen MM-kilpailuissa 60 metrin aitajuoksussa ajalla 7,92 s ja Göteborgin ulkoratojen MM-kilpailuissa 100 metrin aitajuoksussa ajalla 12,80 s. Kesäkuussa hän juoksi Luzernissa 100 metrin aitajuoksun ennätyksekseen jääneen ajan 12,44 s. Seuraavana vuonna hän jäi kiinni dopingin käytöstä ja sai kahden vuoden kilpailukiellon.
Vuonna 1999 Šišigina juoksi 60 metrin aitajuoksussa ennätyksensä 7,82 s ja voitti kultaa Maebashin sisäratojen MM-kilpailuissa ajalla 7,86 s. Ulkoratojen MM-kilpailuissa Sevillassa hän juoksi huippuajan 12,51 s mutta jäi neljänneksi. Sydneyn 2000 olympialaisissa hän voitti kultaa ajalla 12,65 s Nigerian Glory Alozieta 0,03 sekuntia nopeampana.
Šišiginan uran viimeinen huippuvuosi oli 2001. Hän sai sijoittui neljänneksi Lissabonin sisäratojen MM-kilpailuissa ajalla 7,96 s ja sai pronssia Edmontonin ulkoratojen MM-kisoissa ajalla 12,58 s.
Sileillä ratamatkoilla Šišigina juoksi ennätyksikseen 60 metrillä 7,33 s (vuonna 2002) ja 100 metrillä 11,13 s (vuonna 2000).
−0
−0 (negatiivinen nolla tai miinusnolla) on joissakin yhteyksissä käytettävä esitys nollalle. Luku 0 ei matemaattisessa mielessä ole positiivinen tai negatiivinen luku, mutta tietyissä tilanteissa nollankin yhteydessä etumerkkejä käytetään.
Tietokoneohjelmoinnissa IEEE 754 -liukulukustandardissa negatiivinen nolla kuvataan binääriluvulla, jonka etumerkkibitti on yksi ja kaikki muut bitit nollia. Tietotekniikassa negatiivista nollaa käytetään joskus esimerkiksi tilanteissa, jossa nollaa pienempi luku pyöristetään nollaksi, tai jos laskennan yhteydessä tapahtuu aritmeettinen alivuoto.
Meteorologiassa miinusnollaa käytetään sääennusteiden yhteydessä, ilmoitettaessa lähellä nollaa, mutta sen alapuolella, olevat lämpötilat. Tämä on käyttökelpoista erityisesti Celsiusasteikon yhteydessä, koska vesi jäätyy nollan alapuolella ja sulaa nollan yläpuolella.
Äärettömän apinajoukon lause
Äärettömän apinajoukon lause on todennäköisyyslaskentaan liittyvä teoreema ja ajatuskoe, jonka mukaan kirjoituskoneen ääreen pantu apina kirjoittaa melkein varmasti lopulta Shakespearen koko tuotannon tai muun halutun tekstin, kunhan sille annetaan tarpeeksi aikaa.
Lausetta voi pohtia matemaattisesti todennäköisyyslaskennan kautta. Todennäköisyys tietylle näppäilysarjalle (Shakespearen tuotanto) on pieni, mutta olemassa. Kun aika lähestyy ääretöntä, todennäköisyys sille, että apina kirjoittaa tämän sarjan, lähestyy yhtä. Todennäköisyysmatematiikassa "melkein varmasti" tarkoittaa, että lopputuloksen todennäköisyys on 1; lopputulos ei ole mahdollinen "varmasti", koska se tarkoittaisi, että kaikki muut lopputulokset olisivat kokonaan poissuljettuja ja tämä lopputulos olisi ainoa mahdollinen.
"Apina" on puolestaan kuviteltu ihanneapina, joka tuottaa kirjoituskonetta käyttäessään satunnaisen pituisen ja sisällöltään täysin satunnaisen merkkijonon. Kun ajatuskoetta kokeiltiin käytännössä kuukauden mittaisessa, Plymouthin yliopiston järjestämässä kokeessa Paigntonin eläintarhassa makakeilla, apinat eivät kirjoittaneet satunnaisia merkkijonoja vaan lähinnä painoivat samoja näppäimiä.
ISO 3103
ISO 3103 on ISO:n julkaisema standardi teen valmistukseen ja aistinvaraiseen arviointiin.
Teen yhtenäisempää arviointia ja vertailua varten laaditun ISO-standardin lisäksi julkaistu monia enemmän tai vähemmän virallisia ohjeita valmistaa juotavaa teetä, kuten brittiläiset (mustan) teen valmistusohjeet. Näitä, kuten ISO-standardikaan noudattamalla, ei kuitenkaan saada läheskään kaikista teetyypeistä valmistettua niiden aromikkuuden ja muut toivotut ominaisuudet parhaiten esilletuovaa teejuomaa.
ISO 3103-standardin pohjana toimineelle brittistandardille myönnettiin kirjallisuuden huuhaa-Nobel eli Ig Nobel-palkinto vuonna 1999.
Natsiufot
Natsiufot viittaavat ufoihin, jotka on ufologiassa, salaliittoteorioissa ja tieteisfiktiossa yhdistetty natsi-Saksaan. Natsien on väitetty suunnitelleen ennen toista maailmansotaa tai sen aikana lautasen muotoisia lentoaluksia, mutta todisteita niiden rakentamisyrityksistä ei ole.
George P. Burdell
George P. Burdell on kuvitteellinen henkilö, joka ilmoitettiin sisään "Georgia Techiin" vuonna 1927 käytännön vitsinä. Sen jälkeen Burdell on saanut oppilaitoksesta useita tutkintoja, käynyt armeijan, mennyt naimisiin ja ollut useissa työpaikoissa. Yhteen aikaan Burdell jopa johti Timen internetäänestystä vuoden henkilöksi. Burdell on nykyään Georgia Techin tärkeä perinne, hänestä luennoidaan kaikille opinahjon uusille oppilaille.
Vessahuumori
Vessahuumori on huumorin alalaji, jossa hauskuus perustuu ruumiintoimintoihin, joita pidetään useissa kulttuureissa tabuina. Vessahuumori on suosituimmillaan normaalisti lasten ja nuorten keskuudessa. Muun muassa "South Park" -sarjan Terrance ja Phillip tekevät vessahuumorivitsejä.
War on Terror
War on Terror on TerrorBull Gamesin vuonna 2006 julkaisema satiirinen lautapeli. Pelissä on tavoitteena valloittaa tai ”vapauttaa” maailma.
Isokauluskaija
Isokauluskaija ("Psittacula eupatria") on aasialainen kaijalaji, joka voi vankeudessa elää noin 30-vuotiaaksi.
Isokauluskaijoilla on iso nokka ja pitkä pyrstö. Pituutta näillä linnuilla on noin 59 cm ja ne painavat noin 220–240 grammaa.
Isokauluskaijat ovat kokonaan vihreitä, mutta niiden siipiä koristavat viininpunaiset laikut. Koiraalla on musta-vaaleanpunainen "kaulanauha", joka ilmaantuu muutaman vuoden ikäisenä. Naarailla ja nuorilla yksilöillä kaulanauha näkyy vain hyvin haaleana. Isokauluskaijoista on jalostettu muutamia värimuunnoksia, mm. keltainen eli lutino.
Isokauluskaijat ovat kotoisin Sri Lankasta, Itä-Afganistanista, Länsi-Pakistanista, Intiasta, Bangladeshistä, Indokiinasta ja Andamaaneilta. Lajista tunnetaan viisi alalajia. Sen holotyypin kuvaili Carl von Linné Gingistä Tamil Nadusta Intiasta 1766.
Naaras munii 2–6 munaa ja hautoo niitä 23–28 päivää.
Laurin &amp; Klement
Laurin & Klement oli böömiläinen autojen, polkupyörien ja moottoripyörien valmistaja. Yhtiön perustivät Václav Laurin ja Václav Klement.
Aluksi yhtiö teki polkupyöriä, vuodesta 1899 lähtien moottoripyöriä ja vuodesta 1905 lähtien myös autoja (Voiturette Laurin & Klement A). Ensimmäinen malli oli pieni kevytrakenteinen Voiturette A, jota valmistettiin noin sata kappaletta. Yritys vei autoja ulkomaille jo hyvin varhaisessa vaiheessa. Se käytti autoissaan myös uusia teknisiä ratkaisuja, yhtenä esimerkkinä vuoden 1907 Model FF:ssä ollut yksi maailman ensimmäisistä 8-sylinterisistä moottoreista.
Kevyiden hyötyajoneuvojen valmistus alkoi vuonna 1907. Tämän jälkeen aloitettiin nelisylinterisellä bensiinimoottorilla varustetun, ketjuvetoisen, 22-paikkaisen linja-auton sekä kantavuudeltaan neljän tonnin kuorma-auton valmistus. Pian näiden rinnalle esiteltiin 1,5 tonnin F-malli. Vuonna 1914 mallistossa oli kantavuudeltaan kahden, kolmen, neljän ja kuuden tonnin kuorma-autot. Niissä käytettiin nelisylinterisiä bensiinimoottoreita tehoiltaan 18, 22 ja 35 hevosvoimaa. Joitain malleja tehtiin vain erikoistilauksesta.
Vuonna 1913 yritys otti haltuunsa Reichenbergissä toimineen Reichenberger Automobil Fabrikin.
Tuotannon siirryttyä Mladá Boleslaviin suunniteltiin kantavuudeltaan 2–4-tonninen nokallinen M-sarja, jossa oli 22/40 hv tehoinen, 5,9-litrainen nelisylinterinen bensiinimoottori. Suunnittelutyö valmistui ensimmäisen maailmansodan alkuaikoina. Sodan päätyttyä mallistoa laajennettiin yhden tonnin ja 1,25 tonnin malleilla. Ensimmäisessä oli 2,4-litrainen, jälkimmäisessä 4,7-litrainen moottori. Näitä seurasi malli 540, jonka kantavuus oli neljä tonnia.
Tehdas siirtyi vuonna 1924 Plzeňiin, jossa 540-mallista kehitettiin kolmiakselinen, nivelrunkoinen 24–30 -paikkainen linja-automallisto.
Viimeinen Laurin & Klement -kuorma-automalli oli 1,25-tonninen tyyppi 115 vuodelta 1925. Saman vuoden aikana yrityksestä tuli osa Škodovy závody -yhtymää, jolloin autojen merkiksi tuli Škoda.
Suomessa tiedetään olleen 1920-luvulla ainakin kaksi Laurin & Klement -henkilöautoa. Toinen oli rekisteröity Uudenmaan ja toinen Hämeen lääniin.
Max Schöne
Max Schöne (20. tammikuuta 1880 Berliini – 16. tammikuuta 1961) oli saksalainen uimari. Hän voitti olympiakultaa 200 metrin joukkuekilpailusta Pariisissa 1900 Ernst Hoppenbergin, Max Hainlen, Julius Freyn ja Herbert von Petersdorffin kanssa.
112 Gripes about the French
112 Gripes about the French oli Yhdysvaltain armeijan vuonna 1945 julkaisema vihkonen, jonka tarkoitus oli auttaa yhdysvaltalaisia sotilaita ymmärtämään paikallista ranskalaisväestöä paremmin ja lievittää näiden välisiä jännitteitä. Vihko on laadittu kysymys ja vastaus -muotoon ja esittää järkeenkäyvät selitykset lukuisiin yleisiin ranskalaisia koskeviin valituksiin.
Vihko on julkaistu vuonna 2004 uudelleen englanniksi (ISBN 1-4191-6512-7) ja ranskaksi nimellä "Nos amis les Français" eli "ystävämme ranskalaiset" (ISBN 2-7491-0128-X).
Warsangelin geradikunta
Warsangelin geradikunta eli Pohjois-Somalian sulttaanikunta sijaitsi nykyisen Somalimaan ja Puntmaan alueella. Siitä kasvoi Afrikan sarven suurin sulttaanikunta, jota hallitsi 1200-luvulla syntyneen Gerad Dhidhin jälkeläiset. Geradin asema periytyi. Oli tärkeää, että äiti kuului tiettyyn kuninkaalliseen sukuun. Vaikka geradit olivat miehiä, vallanperimys kulki siis matrikaalista linjaa. Geradi oli ainakin muodollisesti yksinvaltias. Hänellä oli monia muita arvonimiä, kuten talon valtias tai sulttaanien sulttaani. Hallitsijat eivät kuitenkaan kutsuneet itseään sulttaaniksi vaan geradiksi. Sulttaanin arvonimen otti käyttöön vasta sulttaani Mohamud Ali Shiren 1800-luvun lopulla. Warsangelin geradit olivat Afrikan sarven vaikutusvaltaisimpia hallitsijoita.
Puttila
Puttila () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Leningradin alueen Kirovskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Laatokan eteläpuolella 28 kilometriä Kirovskista itään. Kylässä on 2 000 ja kunnassa 2 300 asukasta (vuonna 2011).
Puttilan kunnan pinta-ala on 555,83 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä ja kaakossa Kirovskin piirin Naasian, lounaassa Namkun ja luoteessa Priladožskin kuntiin sekä koillisessa Laatokkaan. Pinta-alasta 67,6 % on vesistöjä, 11,8 % metsää, 10,5 % maatalousmaata ja 2,1 % asuinaluetta.
Kunta sijaitsee Olhavan tasangolla. Sen alueella virtaa Naasianjoki ja joukko pienempiä puroja. Laatokan ohella ainoa järvi on Holskovo. Seudulla on paljon soita. Hyötykaivannaisiin kuuluvat rakennuskivi ja turve.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu Naasian asemataajama (ven. "Nazija") ja kuusi kylää: Ala-Seltikka ("Nižnjaja Šaldiha"), Hyvilä ("Poljany"), Maitohuhta ("Aleksejevka"), Petroussina ("Petrovštšina"), Valossina ("Valovštšina") ja Ylä-Seltikka ("Gornaja Šaldiha"). Puttilan jälkeen toiseksi suurin asutuskeskus on yli sadan asukkaan Valossina. Maitohuhdassa ei ole lainkaan vakituista asutusta. Naasian aseman lähellä sijaitsee suuri puutarhapalsta-alue, jossa kesäaikaan arvioidaan olevan noin 5 000 asukasta.
Paikkakunnan nimitys perustuu slaavilaiseen henkilönimeen Putilo. Seudulla sijainnut Lopen pogosta mainitaan ensimmäisen kerran Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1500. Ruotsin vallan aikana 1600-luvulla Puttila oli Lopen luterilaisen seurakunnan keskus. 1700-luvun alun sotavuosina venäläiset hävittivät pitäjää ja polttivat kylässä sijainneen kirkon. Pietari I siirsi vuonna 1712 seudulle venäläisiä talonpoikia louhimaan kalkkikiveä, jota käytettiin Pietarin kaupungin rakentamiseen. Luterilainen kirkko pystytettiin Markkovan kylään, josta seurakunta sai uuden nimensä.
Kunnan läpi kulkevat Pietarin ja Murmanskin välinen M18-valtatie sekä Pietarin ja Olhavan välinen rautatie, jolla on Naasian ja Hyvilän asemat sekä 75. ja 77. kilometrin pysähdyspaikat. Naasian asemalta johtaa osittain asfaltoitu maantie Puttilan kautta Ala-Seltikkaan ja sieltä soratie Lavrovoon. Puttilasta on linja-autoyhteydet Pietariin, Kirovskiin sekä Siiherin asemalle Naasian kaupunkitaajamaan. Puttilan lähellä M18-valtatien varrella on huoltoasema.
Paikallisista elinkeinoista tärkeimpiä erilaiset palvelut (60 % työpaikoista) sekä maatalous. Puttilan kylässä toimii karjanhoitoon erikoistunut maatalousyritys Dalnjaja poljana. Teollisuutta edustavat kivijalostamo ja leipomo. 80 % työvoimasta käy töissä kunnan ulkopuolella.
Puttilan palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto, pieni poliklinikka, posti, pankki ja joukko kauppoja. Valossinassa ja Naasian asemataajamassa on lääkintäasemat. M18-valtatien varrella Ylä-Seltikan lähellä toimii pieni kahvila.
Paikallisia nähtävyyksiä ovat Laatokan kanavat, Puttilan raunioitunut kirkko ja tsasounat sekä Petroussinan lähellä sijaitseva lehtikuusimetsä. Seudulla on useita toisen maailmansodan muistomerkkejä ja neuvostosotilaiden hautapaikkoja.
The Puppy Channel
The Puppy Channel oli lyhytaikainen yhdysvaltalainen televisiokanava. Sen ohjelma koostui ainoastaan koiranpentuja käsittelevästä kuvamateriaalista. Kanava aloitettiin vuonna 1997.
Educode
Educode Oy on Nordic Morningin tytäryhtiö. Toimipiste sijaitsee Helsingissä.
Educode muodostettiin Opetusalan koulutuskeskuksesta eli Opekosta, joka oli aloitti toimintansa vuonna 1998. Opeko muodostettiin Tampereen Ammattikasvatushallinnon koulutuskeskuksesta 1988 ja Heinolan kurssikeskuksesta 1972. (Laki) Opeko toimi opetushallituksen alaisuudessa, kunnes se yhtiöitettiin 1.1.2010, jolloin siitä tuli valtion kokonaan omistama Opetusalan koulutuskeskus Educode Oy. 1.3.2012 Edita Oy osti koko Educoden osakekannan. Educode on nyt osa Editaa (Nordic Morning) ja on sen tytäryhtiö. Educode Oy:n Heinolan toimipiste siirtyi Lahteen juna-aseman viereen tammikuussa 2013.Tampereen toimipiste lakkautettiin 2014 ja toiminnat keskitettiin Lahteen. Lahden toimipiste lakkautettiin 2015 ja toiminta siirtyi Helsinkiin Nordic Morningin tiloihin. Toiminta jatkuu pienenä opetusalan jatko- ja täydennyskoulutusta järjestävänä yhtiönä toistaiseksi.
Monkey Tennis
Monkey Tennis () on brittiläinen populaarikulttuurin fraasi, jota käytettiin ensi kertaa 1990-luvun lopulla. Se lähti sitcomin vitsistä, ja sitä on siitä lähtien käytetty esimerkkinä hypoteettisesta kaikkein huonoimmasta mahdollisesta televisio-ohjelmasta.
Spagettipuu
Spagettipuu oli kuvitteellinen puulaji, jonka BBC keksi vuonna 1957 aprillipäivän pilaksi. Vitsin tueksi BBC lähetti kolmeminuuttisen "Panorama"-ohjelman, jossa kerrottiin Sveitsissä kasvatettavista puista, joissa kasvoi spagettia. Pilan johdosta BBC sai satoja puheluita, joissa tiedusteltiin mistä kyseisen kasvin voisi itselleen hankkia. Spagettipuu-huijausta pidetään eräänä ensimmäisistä aprillipiloista, joissa televisiota on käytetty pilan välineenä. Runsaan yleisöpalautteen vuoksi BBC tunnusti pilan vielä samaisen aprillipäivän iltana.
Big Mac -indeksi
Big Mac -indeksi on eri maiden hintatasojen ja ostovoimien vertailuun tarkoitettu indeksi, joka julkaistiin ensi kerran vuonna 1986. Indeksin kehitti arvostettu brittiläinen "The Economist" -aikakauslehti. Indeksi tuottaa eri maiden hyödykekorin, jossa on vain Big Mac, perusteella valuutan yli- tai aliarvostusta yksinkertaisesti kuvaavan mittarin. Taloustieteessä tapaa kutsutaan ostovoimapariteetiksi. Koska samaa tuotetta myydään yli 120 maassa, se antaa laajuutta indeksille.
Punaporu
Punaporu () on kaupunkityyppinen taajama Leningradin alueen Tusinan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee 20 kilometriä kaakkoon Pietarista, Moskovaan johtavan pääradan varrella (Popovkan asema).
1800-luvun lopussa seutu oli suosittua huvila-aluetta. Taajama on perustettu vuonna 1935. Toisen maailmansodan aikana se tuhoutui kokonaan. Nykyään asukkaita on 4 800 henkeä (2006).
Taajaman lähellä sijaitsee Krasnyi Borin ongelmajätekaatopaikka, joka on Luoteis-Venäjän suurin vaarallisten aineiden kaatopaikka, ja sen yhteydessä toimiva jätteenkäsittelylaitos.
Eduardo César Daud Gaspar
Eduardo César Daud Gaspar, yleensä vain Edu (s. 15. toukokuuta 1978 São Paulo, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hänellä on myös Portugalin kansallisuus.
Uransa aikana hän on edustanut Corinthiansia, Arsenalia ja Valenciaa.
Seurajoukkueet
Maajoukkue
Willie Banks
William "Willie" Augustus Banks III (s. 11. maaliskuuta 1956 Travis Air Force Base, Kalifornia) on yhdysvaltalainen kolmiloikkaaja.
Banks saavutti hopeaa Helsingin MM-kilpailuissa 1983 tuloksella 17,18 m. Hän hävisi kilpailun voittaneelle Zdzisław Hoffmannille 24 senttiä. Los Angelesin olympialaisissa 1984 Banks sijoittui kuudenneksi hypättyään 16,75 .
Banks hyppäsi 16. kesäkuuta 1985 Indianapolisissa uuden kolmiloikan maailmanennätyksen 17,97 m. Sen rikkoi vasta kymmenen vuotta myöhemmin Jonathan Edwards.
Banksin katsotaan tuoneen yleisurheilukentille sittemmin yleistyneet katsojien rytmikkäät taputukset suoritukseensa valmistautuville hyppääjille.
Veikko Lehtiranta
Veikko ”Veke” Lehtiranta on Yö-yhtyeessä soittanut suomalainen rumpali.
Lehtiranta aloitti rumpalina 1980 yhtyeessä Uiva Ooppera. Kahta vuotta myöhemmin hän korvasi Yön Tapio Wallinin ja siirtyi rumpaliksi hänen paikalleen. Samana vuonna Yö voitti Rockin Suomen mestaruuskilpailuiden Porin karsinnan. Heinäkuussa 1990 Lehtiranta erotettiin Yöstä yhdessä Juha Mielosen ja Juha Rauängin kanssa.
Lehtiranta on viime vuodet soittanut rumpuja porilaisessa Los Dynamos -bändissä ja Jussi Hakulisen soololevyillä.
Lehtiranta on myös tehnyt sävellyksiä ainakin Yö-yhtyeelle.
Vahriselkä
Vahriselkä () on kaupunkimainen taajama ja kaupunkikunta Leningradin alueen Kirovskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee lähellä Pietarin ja Murmanskin välistä M18-valtatietä 45 kilometriä Pietarista kaakkoon. Asukkaita on 3 800 henkeä (vuonna 2011).
Vahriselän kunnan pinta-ala on 494,9 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Kirovskin piirin Priladožskin, etelässä Kirovskin ja lännessä Pähkinälinnan kuntiin sekä pohjoisessa Laatokkaan. Pinta-alasta 78,4 % on vesialuetta, 12,5 % metsää ja 6,0 % maatalousmaata. Hyötykaivannaisiin kuuluvat hiekka, sora, savi, turve ja kalkkikivi.
Kunnan ainoa asutuskeskus on virallisesti Vahriselän kaupunkimainen taajama. Todellisuudessa se käsittää myös toisen taajaman, josta aiotaan muodostaa Vahriselän kylä. Alueella sijaitsee myös useita huvila- ja puutarha-alueita, joissa on yhteensä 15 000 palstaa.
Kunnan todellinen asukasmäärä on virallista huomattavasti korkeampi, arviolta 10 800 henkeä. Kesäaikaan väkiluku kohoaa 33 800 henkeen.
Vahriselän (ven. aiemmin "Vagriselka") kylä mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. Nykyisen venäläisen nimensä se sai Senjavinin veljeksistä, joille Pietari I lahjoitti seudun maat venäläisten talonpoikien asuttamista varten. Vuonna 1862 kylässä oli 73 taloa ja 536 asukasta, koulu ja tsasouna.
1920-luvulla kylän lähettyvillä alettiin nostaa turvetta, ja vuonna 1930 turvetuotannon työlaisasutukset yhdistettiin Namkun piiriin kuuluneeksi Vahriselän kaupunkimaiseksi taajamaksi. Vuonna 1935 siellä oli 13 500 asukasta. Kapearaiteinen rautatie liitti työmaat Vahriselän, Nevdubstroin ja Pähkinälinnan rautatieasemiin.
Toisen maailmansodan aikana seudulla käytiin ankaria taisteluita, joissa Vahriselän kylä ja työläisasutukset tuhoutuivat täydellisesti. Sodan jälkeen entisten 1. ja 2. asutuksen välille syntyi Vahriselkä-1 ja 8. asutuksen paikalle Vahriselkä-2. Taajamat sijaitsevat melko kaukana samannimisestä entisestä kylästä.
Murmanskin valtatien lisäksi kunnan alueella kulkee maantie N-141 sekä Pähkinälinnan ja Nasian välinen paikallistie. Taajamasta on linja-autoyhteys Pietariin Ulitsa Dybenkon metroasemalle.
Vahriselässä toimii kaksi suurta elintarvikealan tuotantolaitosta: Severnajan suurkanala ja Pit-Produktin makkaratehdas. Lisäksi on yksi maatalousyritys. Suuri osa asukkaista käy töissä tai opiskelemassa Pietarissa.
Palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, lasten taidekoulu, kaksi kulttuuritaloa ja kirjastoa, poliklinikka, yleinen sauna ja joukko kauppoja.
Seudun kulttuuriperintökohteita ovat Vahriselän taistelupaikat muistomerkkeineen sekä neuvostosotilaiden hautapaikkoineen. Muita nähtävyyksiä ovat 1700- ja 1800-luvuilla rakennetut Laatokan kanavat. Matkailupalveluihin kuuluu pieni hotelli.
Juha Mielonen
Juha Mielonen on suomalainen Yö-yhtyeen kitaristina vuosina 1987-1990 toiminut muusikko. Ennen Yötä Mielonen soitti Himo-yhtyeessä.
Mielonen liittyi Yöhön 1987 ennen "Lanka palaa" -levyn julkaisemisesta korvaten Eve-yhtyeeseen ja myöhemmin Popedaan basistiksi siirtyneen kitaristi Markku Petanderin. Uusi kitaristi sävelsi levylle kolme ja sanoitti neljä kappaletta. Mielonen ja laulaja Olli Lindholm eivät kuitenkaan tulleet keskenään toimeen. Vuonna 1989 julkaistun epäonnistuneen "Toinen puoliaika" -LP:n jälkeen Mielonen erotettiin yhtyeestä yhdessä Juha Rauängin ja Veikko Lehtirannan kanssa 1990.
Yö-yhtyeen lisäksi Juha Mielonen on tehnyt joitakin kappaleita myös Himo-yhtyeelle 
Mielonen toimii nykyään lähinnä kielisoittimien opettajana.
Juha Rauäng
Juha ”Liuhu” Rauäng on Yö-yhtyeessä (1981–1990) tunnetuksi tullut suomalainen basisti.
Rauäng oli 1980 perustamassa Olli Lindholmin kanssa punk-yhtye Appendixia. Ennen Appendixin ensimmäistä julkaistua levyä "Ei raha oo mun valuuttaa" Lindholm ja Rauäng erosivat yhtyeestä ja perustivat Yön, josta he tulivat tunnetuiksi.
Rauäng oli mukana Yö-yhtyeessä aina sen ensimmäisen albumin "Varietee" julkaisusta vuonna 1989 julkaistuun "Toinen puoliaika" -albumiin asti. Vuonna 1990 hänet erotettiin yhdessä Veikko Lehtirannan ja Juha Mielosen kanssa.
Vuonna 2002 Rauäng soitti bassoa Mister Suomi Ja Vastuulliset Oikeushenkilöt -yhtyeen albumilla "Kiljuva sammakko (OVCD-02)" taiteilijanimellä Kullervo Mahti. Niin ikään hän soittaa Mister Suomen joulukuussa 2011 julkaistulla äänitteellä "Tapan itseni jouluaattona" (MISTER01).
Juha toimi säveltäjänä Yö-yhtyeessä.
Vancouver Giants
Vancouver Giants on vancouverlainen juniorijääkiekkoseura, joka perustettiin kaudelle 2000–2001 juniorisarja WHL:ään. Joukkueen omistavat liikemiehet Ron Toigo ja Sultan Thiara, jääkiekkolegenda Gordie Howe ja NHL-valmentaja Pat Quinn. Giantsin parhaat saavutukset ovat WHL:n mestaruus 2006 ja Memorial Cupin voittaminen 2007. Joukkueen kotiareena on vanha Vancouver Canucksin jäähalli Pacific Coliseum."Muun muassa"
The Lone Ranger
The Lone Ranger on yhdysvaltalainen George W. Trendlen ideoima ja Fran Strikerin käsikirjoittama pitkäikäinen radio- ja televisiosarja. Radiossa sarjan ensimmäinen jakso lähetettiin 30. tammikuuta 1933 ja viimeinen 3. syyskuuta 1954. Radiosarjaa tehtiin kaikkiaan 2 956 jaksoa. Televisiossa sarjaa esitettiin vuosina 1949–1957.
Sarja kertoo Texas Ranger John Reidista ja hänen intiaanikumppanistaan Tontosta. Sarjan tapahtumat sijoittuvat villiin länteen.
Sarjan radioversio on päässyt Radio Hall of Fameen.
Hahmo tunnetaan Suomessa nimellä Yksinäinen ratsastaja.
Lone Ranger on esiintynyt myös elokuvasovituksissa. Vuoden 1981 version "Yksinäinen ratsastaja" () ohjasi William A. Fraker. Heinäkuussa 2013 saa ensi-iltansa Gore Verbinskin ohjaama ja Jerry Bruckheimerin tuottama elokuvasovitus "The Lone Ranger", jossa nimihenkilöä esittää Armie Hammer ja Tontoa Johnny Depp.
Suomessa vuonna 1971 valmistuneessa Spede Pasasen tuottamassa komediaelokuvassa "Hirttämättömät" Yksinäistä ratsastajaa alias Lonely Rideriä esittää Vesa-Matti Loiri ja Tontoa Simo Salminen.
Yksinäinen ratsastaja
Yksinäinen ratsastaja tarkoittaa seuraavia asioita:
Petšerskin piiri
Petšerskin piiri () on yksi Kiovan kaupungin kymmenestä hallintopiiristä Ukrainassa. Se sijaitsee aivan kaupungin keskustassa. Sen pinta-ala on 27 neliökilometriä ja asukasluku 126 200.
Petšersk on Ukrainan valtakeskus, siellä sijaitsevat mm. Ukrainan presidentinkanslia, parlamentti eli Ukrainan korkein rada, Ukrainan valtioneuvoston rakennus, Ukrainan keskuspankki, Ukrainan yleisen syyttäjän rakennus, urheilupalatsi ja urheilukeskus Olympialainen.
Piirin alueella sijaitsee noin 30 teollisuusyritystä ja 28 ylempää oppilaitosta ja korkeakoulua.
Mirnyi (Arkangelin alue)
Mirnyi () on suljettu kaupunki (ZATO) ja kaupunkipiirikunta Luoteis-Venäjällä Arkangelin alueella noin 300 kilometriä Arkangelista etelään, maanteitse 8 kilometriä Plesetskin kaupungista pohjoiseen. Mirnyin kaupunkiin on maantie- ja rautatieyhteys.
Plesetskin avaruuskeskus toimii laajalla alueella, Mirnyin ja Pletsenskin kaupunkien ohella erityisesti kaupungeista itään sijoittuvalla koealueella. Plesetskin sotilaslentoasema sijaitsee 10 kilometriä Mirnyistä kaakkoon.
Mirnyissä asui 30 280 henkeä vuonna 2010. Se perustettiin vuonna 1957 alun perin mannertenvälisten ohjusten salaiseksi tukikohdaksi rakennetun Plesetskin kosmodromin työntekijöiden asutuskeskukseksi. Kaupunkioikeudet Mirnyi sai 1960 ja suljettu kaupunki siitä tuli 1966. Nykyään kaupunki on naukograd, venäläinen tiedekaupunki.
Porlammin kartano
Porlammin kartano () on Lapinjärven Porlammilla sijaitseva kartano, jonka laitumilla on ylämaankarjaa. Kartanon omistaa nykyään agrologi Georg Ehrnrooth, joka on Casimir Ehrnroothin poika. 1500-luvun lopulla Lapinjärven kylistä Ingermaninkylä, Porlammi, Vasarankylä ja Rutumi olivat läänitetyt Arvid Tönnesson Wildemanille. 1600-luvulla muodostettiin Lapinjärvelle Lapinjärven säteri ja Porlammin säteri.
Porlammin Osuusmeijeri
Porlammin osuusmeijeri on 20. tammikuuta 1920 perustettu itsenäinen osuusmeijeri, jonka päätuotteita ovat emmental, juustoraasteet, sulatejuustot sekä juustoanalogit. Meijeri valmistaa pitkän kypsytyksen vaativaa mustaleimaemmentalia. Nykyään Porlammin Osuusmeijeri on yksi Arla Oy:n seitsemästä yhteistyömeijeristä.
Meijeritoiminnan Porlammilla aloitti sveitsiläinen Gotfrid Gerner Porlammin kartanon meijerissä, joka perustettiin 1881, ja joka jatkoi toimintaansa 1946 saakka, jolloin se yhdistyi Porlammin Osuusmeijeriin. Porlammin ensimmäinen yhtiömeijeri perustettiin 1894, ja sen jälkeen Tyyskänmäen meijeri sekä kolmas yhtiömeijeri nykyisen Porlammin Osuusmeijerin paikalle.
Porlammin Osuusmeijerin perustamista suunniteltiin jo 1913, mutta koska se ei onnistunut, perustivat Kaarlo Vuorenalho, Ilmari Myyrä ja Kalle Vähämartti yhtiömeijerin. 1920 ei perustettu Porlammin Osuusmeijeri saanut etumaksuja taloudellisiin vaikeuksiinsa joidenkin muiden meijereiden tapaan, minkä vuoksi meijerille perustettiin oma vientiliike.
Europa Universalis III
Europa Universalis III (EU3 tai EUIII) on Paradox Interactiven kehittämä ja alun perin 2007 Windowsille julkaisema "Europa Universalis" -sarjan strategiapeli.
EU3 on valtiosimulaattori, jossa pelaaja ohjastaa jotain peliin sijoitetun aikakauden historiallisista valtioista. Europa Universaliksen aikajänne kattaa 339 vuoden ajanjakson Konstantinopolin valtaamisesta ja uuden ajan alusta aina Ranskan vallankumoukseen asti. Pelin keskeisiä osa-alueita ovat löytöretket, kaupankäynti, sodankäynti ja valtioiden välinen diplomatia.
Taistelu ei pääty toisen laivaston tuhoutumiseen vaan taistelutahdon loppumiseen. Taistelun häviäjä saattaa taistelun menetyksien lisäksi menettää hieman lisää laivoja joko uppoamiseen tai niiden menettämiseen vastustajalle.
Mitä enemmän rahaa kuluttaa tutkimuksiin, sitä nopeammin teknologia kasvaa.
Kansalliset ideat ovat pieniä ilmaisia bonuksia. Ideoita on 30 ja niitä voi ottaa korkeintaan 10, yhden kerrallaan.
Pasi Rutanen
Pasi Juhani Rutanen (s. 23. lokakuuta 1936 Jyväskylä) on suomalainen toimittaja ja diplomaatti.
Rutanen opiskeli Helsingin yliopistossa ja teki samaan aikaan sarjakuvia ja kolumneja Ylioppilaslehteen. Valmistuttuaan valtiotieteiden kandidaatiksi hän meni toimittajaksi Yleisradioon. Hänet lähetettiin 1960-luvun puolivälissä Yhdysvaltoihin Yleisradion ensimmäisenä Washingtonin-kirjeenvaihtajana, jona toimi kunnes siirtyi diplomaattiuralle 1970.
Rutanen muistetaan erityisesti ensimmäisen kuuhun laskeutuneen Apollo-lennon raporteistaan, joita hän antoi Houstonista Yleisradion Kuustudio-ohjelmaan.
Pasi Rutanen oli suurlähettiläänä 1984–1987 Manilassa ja toimi ulkoministeriössä kehitysyhteistyöosaston apulaisosastopäällikkönä 1987–1989, neuvottelevana virkamiehenä 1989–1991, suurlähettiläänä Bangkokissa vuosina 1984–1986, Suomen suurlähettiläänä OECD-edustustossa Pariisissa vuosina 1991–1997 ja suurlähettiläänä Pekingissä 1997–2001
Rutanen asuu amerikkalaisen vaimonsa kanssa Pariisissa .
Kalmokorppikotka
Kalmokorppikotka ("Sarcogyps calvus") on äärimmäisen uhanalainen Etelä-Aasiassa elävä petolintu .
Kooltaan kalmokorppikotka on 76–86 cm. Väritykseltään lintu on pääosin musta lukuun ottamatta punaista, kaljua päätä sekä koipia. Nuoren yksilön väritys on täysikasvuista lintua vaaleampi. Kalmokorppikotkan elinympäristöä ovat avoimet maat usein asutuksen lähellä sekä runsaspuiset metsät, jokien lähettyvillä. Laji elää yleensä alle 2 500 metrin korkeudessa .
Kalmokorppikotkakannan kooksi arvioidaan 2 500–10 000 yksilöä . Lajin vähenemiseen on useita syitä muun muassa nuorten lintujen kuolema, elinympäristön raivaaminen maanviljelykseen ja kehittynyt jätteiden hävitys. Yhtenä suurimmista syistä kannan romahtamiseen pidetään eläinten hoitamista diklofenaakilla, joka on erittäin myrkyllistä haaskoja syöville korppikotkille.
Tao Lin
Tao Lin (TaoLin) (s. 1967) on kiinalais-suomalainen runoilija-kirjailija. Hän muutti Suomeen Kiinasta vuonna 1997 ja hänellä on kaksi lasta. Hänen taiteilijanimensä on TaoLin, (kiinaksi 桃林) joka tarkoittaa persikkapuutarhaa. TaoLinin esikoisromaani "Suomen taivaan alla" (Enostone, 2008) oli ehdokkaana Helsingin Sanomien kirjalisuuspalkinnon saajaksi. Hän on Kirjailijaliiton jäsen.
Ivano Balić
Ivano Balić (s. 1. huhtikuuta 1979 Split) on kroatialainen käsipalloilija ja olympiavoittaja. Hän oli mukana Kroatian kultaa voittaneessa joukkueessa Ateenan olympialaisissa 2004. Lisäksi Balić on voittanut MM-kisoissa yhden kultamitalin ja kaksi hopeamitalia. EM-kisoista hän on voittanut yhden hopeisen mitalin. Hän on pelannut seuratasolla muun muassa Portland San Antoniossa.
Balićia on usein sanottu maailman tämän hetken parhaaksi käsipalloilijaksi, ja hän onkin saanut tittelin vuosina 2003 ja 2006. Lisäksi hänet on äänestetty kuusi kertaa peräkkäin arvoturnausten parhaaksi pelaajaksi. Hän on 190 cm pitkä ja painaa 93 kg.
Liisa Laukkarinen
Liisa Helena Laukkarinen (oik. "Laukkarinen-Rüfenacht"; s. 13. tammikuuta 1944 Laukaa) on suomalainen runoilija ja kääntäjä. Hän opiskeli Tampereen yliopiston draamastudiossa 1965–1972.
Laukkarinen asuu Suomessa Jyväskylän Vaajakoskella ja Sveitsissä Oberschanissa. Hän on ollut naimisissa sveitsiläisen taiteilijan Peter Rüfenachtin kanssa. Puoliso on kuvittanut useita Laukkarisen teoksia. Heillä on poika Marius Rüfenacht, jonka kanssa hän on kirjoittanut kirjat "Yhden asian mies" (1998) ja "Pakko juoda?" (2007).
Laukkarisen runoja on julkaistu runsaasti myös saksaksi.
Luettelo Black Sabbathin jäsenistä
Tämä on luettelo Black Sabbathin jäsenistä. Luettelo sisältää kaikki kokoonpanot.
Omar Ajete
Omar Ajete Iglesias (s. 31. heinäkuuta 1965 San Juan) on kuubalainen entinen baseballpelaaja ja olympiavoittaja. Ajeten pelipaikka oli syöttäjä. Hän voitti urallaan kultaa sekä Barcelonan että Atlantan olympialaisista. Lisäksi Ajete oli voittamassa hopeaa Sydneyn olympialaisista 2000.
Jennifer Suhr
Jennifer Suhr (o.s. Stuczynski, s. 6. helmikuuta 1982) on yhdysvaltalainen seiväshyppääjä ja olympiavoittaja.
Suhr sijoittui vuoden kolmanneksi tuloksella 460 cm. Seuraavana vuonna hän hyppäsi Osakan MM-kisoissa kymmenenneksi tuloksella 450 cm. Maaliskuussa 2008 hän saavutti Valencian sisäratojen MM-kilpailuista hopeaa tuloksella 475 cm.
Pekingissä 2008 Suhr aiheutti pientä kohua, kun kertoi ennen seiväsfinaalia, että ”potkii venäläistä takamusta”. Suhr tarkoitti, että aikoo voittaa hallitsevan naishyppääjän venäläisen Jelena Isinbajevan. Kisassa Suhr pystyi ylittämään 480 cm, joka riitti hopeasijaan, kun Isinbajeva hyppäsi uuden maailmanennätyksen 505 cm. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 470 cm. Lontoon olympialaisissa 2012 hän voitti olympiakultaa tuloksella 475 cm. 2. maaliskuuta 2013 Suhr hyppäsi Yhdysvaltain hallimestaruuskilpailuissa maailmanennätyksen 502 cm. Hänestä tuli Jelena Isinbajevan jälkeen toinen viisi metriä ylittänyt naisseiväshyppääjä. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän sai hopeaa tuloksella 482. Sopotin sisäratojen MM-kilpailuissa 2014 hän sijoittui viidenneksi. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 Suhr sijoittui jaetulle neljännelle sijalle tuloksella 470. 31. tammikuuta 2016 Suhr hyppäsi Brockportissa tuloksen 503 cm. Tulos ylitti maailmanennätyksen yhdellä senttimetrillä, mutta sitä ei kuitenkaan ratifioitu maailmanennätykseksi. Hän voitti sisäratojen maailmanmestaruuden Portlandissa 2016 tuloksella 490. Saman vuoden Rio de Janeiron olympialaisissa hän oli seitsemäs. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän jäi karsinnassa ilman tulosta.
Suhr on voittanut Yhdysvaltain ulkoratojen mestaruuden vuosina 2006–2010 ja 2012–2016 sekä sisäratojen mestaruuden vuosina 2005, 2007–2009 ja 2011–2013. Suhr meni valmentajansa Nick Suhrin kanssa naimisiin tammikuussa 2010.
Mattolaituri
Mattolaituri on yleensä kunnan ylläpitämä laituri, joka on varustettu maton pesuun tarkoitetuilla pöydillä. Usein mattolaiturin vierestä löytyy myös mankeli mattojen kuivaamista varten sekä kuivaustelineet.
Viime aikoina mattolaiturit ovat vähentyneet Suomessa, kun matonpesupaikat on siirretty kuivalle maalle vesistöön päätyvien päästöjen vähentämiseksi.
Suomen kuuluisin mattolaituri sijaitsee Helsingin Kaivopuiston rannassa, jossa ulkomaalaiset turistit ihmettelevät mattoja peseviä ihmisiä ohikulkevista vesibusseista.
Georg Albertsen
Georg Albert Christian Albertsen (12. heinäkuuta 1889 – 28. huhtikuuta 1961) oli tanskalainen voimistelija ja olympiavoittaja. Hän oli mukana Tanskan kultaa voittaneessa joukkueessa Antwerpenin olympialaisissa 1920.
Werner Potzernheim
Werner Potzernheim (8. maaliskuuta 1927 Hampuri – 22. huhtikuuta 2014 Hannover) oli saksalainen ratapyöräilijä. Hän voitti pronssia Helsingin olympialaisissa 1952 1 kilometrin eräajossa Enzo Sacchin ja Lionel Coxin jälkeen. Vuonna 1953 Potzernheim voitti sprintissä MM-pronssia.
Ibrahim Moustafa
Ibrahim Moustafa (1904 – 11. lokakuuta 1968) oli egyptiläinen painija ja olympiavoittaja. Hän voitti kultaa Amsterdamin olympialaisissa 1928 alle 82,5-kiloisten sarjassa.
Asterix gladiaattorina
Asterix gladiaattorina on neljäs Ranskassa, ja toinen Suomessa julkaistu Asterix seikkailee -albumi. Se julkaistiin vuonna 1964 Ranskassa, ja vuonna 1969 Suomessa.
Pattijoen silta
Pattijoen silta Raahessa on vuosina 1896–1897 rakennettu yksiaukkoinen kivinen holvisilta. Sillan kaaren aukko on 6 m leveä. Se kuuluu Tiehallinnon museosiltaluetteloon. Sillan nykyiset kivipilarilliset teräsputkikaiteet ovat vuodelta 1925, alkuperäiset kaiteet olivat puuta. Silta kuuluu Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin
Silta ylittää Pattijoen Rännärin suvannon kohdalla lähellä Pattijoen kirkkoa. Sillasta onkin käytetty myös nimityksiä Kirkkosilta ja Rännärin silta. Nimi "Rännäri"on peräisin sillan läheisyydessä sijainneesta viinapolttimosta. Valtatie 8:n liikenne kulki vielä 1960-luvulle asti sillan yli, kunnes Pattijoen kirkonkylän ohittava uusi linjaus valmistui vuosikymmenen loppupuolella. Silta jäi kevyenliikenteen sillaksi 1970-luvun puolivälissä. Tiemuseokohteeksi se valittiin vuonna 1984.
Tolmanin–Oppenheimerin–Volkoffin raja
Tolmanin–Oppenheimerin–Volkoffin raja on neutronitähtien massan teoreettinen yläraja. Jos neutronitähti ylittää rajan se romahtaa johonkin vielä tiheämpään muotoon, mahdollisesti mustaksi aukoksi. Raja on periaatteeltaan yhtäläinen kuin Chandrasekharin raja joka määrää valkoisten kääpiöiden massan ylärajan.
Neutronitähtien massan ylärajan laskivat alun perin Robert Oppenheimer ja George Volkoff vuonna 1939 apunaan Richard Tolmanin työt. Oppenheimer ja Volkoff olettivat että neutronitähtien neutronit muodostaisivat kaasumaisen aineen ilman elektroneja, niin sanotun Fermi-kaasun. Tällöin yläraja massalle olisi noin 3/4 auringon massaa. Nykyaikana arviot vaihtelevat arviolta puolestatoista auringon massasta jopa kolminkertaiseen massaan. Arviot vaihtelevat suuresti sillä hyvin tiheän aineen kaikkia ominaisuuksia ei tunneta kunnolla.
Anna-Julia Kontio
Anna-Julia Kontio (s. 1991 Tampere) on suomalainen GP-tason esteratsastaja.
Kontion isä on raviohjastaja Jorma Kontio ja hänen äitinsä, Tuula Kontio, on myös aiemmin kilpaillut esteratsastuksessa. Kontio kuuluu Tampereen ratsastusseuraan (TRS). Hänen hevosiaan ja ponejaan ovat olleet muun muassa Rascal, Escape, Jessy ja Rio Nuevo.
Maaliskuussa 2011 Kontio nimettiin Helsinki International UB Horse Show’n kummiurheilijaksi.
Kontio asui 2010-luvulla Zürichissä, Sveitsissä ja valmentautui seurustelukumppaninsa, nuorten EM-kultamitalisti Martin Fuchsin vanhempien tallilla. Erottuaan Fuchsista Kontio keskeytti kilpauransa ja muutti Suomeen.
Helmikuussa 2017 Kontio ilmoitti, että hänen uransa jatkuu saksalaisen J.S. Sportpferde -tallin ratsuttajana ja kilparatsastajana.
Kontio on ilmoittanut olevansa allerginen hevosille.