hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Einar W. Juva
Einar Wilhelm Juva (vuoteen 1935 Juvelius; 7. tammikuuta 1892 Raahe – 6. syyskuuta 1966 Turku) oli suomalainen historioitsija.
Einar W. Juva valmistui tohtoriksi vuonna 1920. Hänen tieteellinen tutkimuksensa käsitteli pääasiassa Suomen 1700-luvun historiaa, minkä lisäksi hän kirjoitti oman aikansa merkkihenkilöiden, kuten P. E. Svinhufvudin ja Rudolf Waldenin, elämäkertoja. Juvasta tuli Helsingin yliopiston Suomen historian dosentti vuonna 1920. Pääosan työurastaan hän teki Turun yliopistossa, jonka Suomen historian professorina hän toimi vuodesta 1929 vuoteen 1955. Lisäksi Juva toimi yliopiston rehtorina vuosina 1934–1945 ja vararehtorina vuosina 1934 ja 1948–1951 sekä humanistisen tiedekunnan dekaanina vuosina 1933 ja 1953–1954.
Tutkimustyönsä lisäksi Juva toimi useissa luottamustehtävissä, muun muassa Suomen Historiallisen Seuran esimiehenä vuosina 1933–1934 ja Turun yliopiston ylioppilaskunnan inspehtorina vuosina 1930–1932. Vuonna 1936 Juva kutsuttiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi.
Einar W. Juvan poika oli arkkipiispa Mikko Juva.
Fiesta
Fiesta on Jonny Jakobsenin kolmas albumi sekä ensimmäinen Carlito-pseudonyymin alla julkaisema albumi, joka julkaistiin 12. heinäkuuta 2006.
Indrek Sei
Indrek Sei (s. 26. kesäkuuta 1972 Tallinna) on virolainen kilpauimari, jonka päämatka oli 100 metrin sekauinti. Hän voitti urallaan lyhyen radan EM-kilpailuista päämatkallaan kahdesti hopeaa (Gateshead 1993, Valencia 2000) ja kahdesti pronssia (Gelsenkirchen 1991, Espoo 1992).
Sei edusti kotimaataan myös kolmissa olympiakisoissa (Barcelona 1992, Atlanta 1996, Sydney 2000).
Carlyle
Carlyle tarkoittaa seuraavia:Carlyle on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Carlyle (Illinois)
Carlyle on kaupunki Clinton Countyssa, Illinois’ssa, Yhdysvalloissa. Siellä oli 3 406 asukasta vuoden väestönlaskennassa. Se on myös maakunta Clinton Countyssa.
Arne Rousi
Arne Henrik Rousi (vuoteen 1942 Brusin, s. 1. syyskuuta 1931 Jämsä) on suomalainen kasvitieteilijä ja professori.
Rousi väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1958. Hän toimi Turun yliopiston kasvitieteen professorina vuodesta 1976 vuoteen 1993, ja yliopiston rehtorina vuodesta 1987 vuoteen 1993.
Rousin kirjoittama, vuonna 1997 julkaistu "Auringonkukasta viiniköynnökseen" sai Valtion tiedonjulkistamispalkinnon. Teos oli ehdokkaana myös Tieto-Finlandia-palkinnon saajaksi.
Arne Rousin poikia ovat sellisti Martti Rousi ja kapellimestari Tuomas Rousi. Bassolaulaja Erik Rousi on Arne Rousin lapsenlapsi.
Alfonsina Storni
Alfonsina Storni (29. toukokuuta 1892 – 25. lokakuuta 1938) oli argentiinalainen runoilija.
Storni syntyi Sveitsissä, jossa hänen perheensä tilapäisesti eli. Myöhemmin perhe asettui Rosarioon, ja vuonna 1907 Storni liittyi kiertelevään teatteriryhmään. Hän luki itsensä opettajaksi ja kirjoitti uransa aikana useisiin lehtiin.
Stornin ensimmäinen runokokoelma "La inquietud del rosal" julkaistiin vuonna 1916. Hänen merkittävän uransa katkaisi itsemurha 46-vuotiaana. Postuumisti julkaistu runo ”Voy a dormir” oli hänen ”itsemurhaviestinsä”.
Ariel Ramírez ja Félix Luna kirjoittivat Stornin kuolemasta laulun nimeltä ”Alfonsina y el Mar” (Alfonsina ja meri), jota on esittänyt muun muassa Mercedes Sosa. Suomeksi kappaleen ovat levyttäneet ainakin Anneli Saaristo ja Reima Helminen.
Luettelo Hectorin kappaleista
Tämä on luettelo Hectorin levyttämistä kappaleista aakkosjärjestyksessä. Singlekappaleiden albumiksi on merkitty "Hectobox", koska kaikki Hectorin singlet on julkaistu tällä kokoelmalla. Alkuperäiskappaleet on merkitty kursiivilla ja huomautukset hakasulkuihin. Luettelossa on yhteensä 292 kappaletta.
Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V X Y Z Å Ä Ö #Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V X Y Z Å Ä Ö #Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V X Y Z Å Ä Ö #Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V X Y Z Å Ä Ö #Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V X Y Z Å Ä Ö #Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V X Y Z Å Ä Ö #Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V X Y Z Å Ä Ö #Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V X Y Z Å Ä Ö #Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V X Y Z Å Ä Ö #Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V X Y Z Å Ä Ö #Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V X Y Z Å Ä Ö #Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V X Y Z Å Ä Ö #Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V X Y Z Å Ä Ö #Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V X Y Z Å Ä Ö #Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V X Y Z Å Ä Ö #Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V X Y Z Å Ä Ö #Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V X Y Z Å Ä Ö #Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V X Y Z Å Ä Ö #Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V X Y Z Å Ä Ö #Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V X Y Z Å Ä Ö #Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V X Y Z Å Ä Ö #Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V X Y Z Å Ä Ö #Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V X Y Z Å Ä Ö #
Deathbound
Deathbound on vaasalainen grindcorea/death metallia soittava yhtye. Yhtye on ollut toiminnassa vuodesta 1995.
Deathboundin perustivat Kai Jaakkola (laulu), Pete Seikkula (kitara) ja Tommi Konu (basso) vuonna 1995. Tuolloin bändin nimi oli vielä Twilight. Yhtyeen tarkoituksena oli tehdä uutta metallimusiikkia yhdistäen grindcorea ja brutaalia death metallia. Vuonna 2003 julkaistiin yhtyeen ensimmäinen levy To Cure the Sane with Insanity, jolloin bändi oli vielä Woodcut Recordsilla ja rumpalina toimi Mika "Q" Aalto. Debyyttilevy sai erittäin hyviä arvosteluita.
Ensimmäisen levyn jälkeen Q siirtyi soittamaan bassoa. Tommi Konu erosi yhtyeestä ajanpuutteen vuoksi, ja Sami Latva liittyi bändiin rumpaliksi. Vuonna 2004 yhtye teki sopimuksen Dynamic Arts Recordsin kanssa ja vuotta myöhemmin julkaistiin yhtyeen toinen albumi Doomsday Comfort, jonka miksasi Mieszko Talarczyk. Doomsday Comfort olikin Mieszkon viimeinen projekti ennen hänen kuolemaansa. Tyylillisesti uudella levyllä yhtye siirtyi tasapainoisempaan grindcore/death metal -yhdistelmään. Levyn julkaisemisen jälkeen Mika "Q" Aalto päätti erota bändistä Rotten Soundin viedessä niin paljon hänen aikaansa.
Yhtyeen kolmas levy We Deserve Much Worse julkaistiin vuonna 2007. Levyllä Sami Latva soittaa bassoraidat, koska yhtyeessä ei vielä ollut uutta basistia. Myöhemmin Toni Pihlaja liittyi bändiin basistiksi.
To Cure the Sane with Insanity
To Cure the Sane with Insanity on death metal -yhtyeen Deathboundin debyyttialbumi vuodelta 2003. Se julkaistiin 26. toukokuuta.
Kaikki kappaleet säveltänyt Pete Seikkula ja sanoittanut Kai Jaakkola.
Doomsday Comfort
Doomsday Comfort on Deathboundin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 16. toukokuuta 2005.
Albumin äänitti Nasumin vokalisti Mieszko Talarczyk Soundlab Studiosilla, Ruotsissa. Levy jäi Talarczykin viimeiseksi ennen hänen kuolemaansa vuoden 2004 tsunamissa.
We Deserve Much Worse
We Deserve Much Worse on Deathboundin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 10. tammikuuta 2007.
Radisson Hotels &amp; Resorts
Radisson Hotels & Resorts on kansainvälinen hotelliketju. Ketjuun kuuluu 435 hotellia 61 maassa. Ketjun ensimmäinen hotelli aloitti toimintansa Minneapolisissa Yhdysvalloissa vuonna 1909.
Eräissä Euroopan, Afrikan ja Aasian maissa ketjun hotellit tunnetaan Radisson Blu -nimisinä (aiemmin Radisson SAS), ja niiden toiminnasta vastaa Carlson Rezidor-hotelliyhtiö. Radisson Blu -hotelleja on noin 275, ja ne sijaitsevat 50 maassa.
Suomessa toimii seitsemän Radisson Blu -ketjun hotellia Helsingissä (kolme), Espoossa, Turussa, Oulussa, Vaasassa ja Tampereella (yksi kussakin). Kaikilla Suomen Radisson Blu -hotelleilla on Pohjoismainen ympäristömerkki eli Joutsenmerkki.
Radisson Blu -hotellit toimivat Suomessa franchise-periaatteella, ja ne kuuluvat S-ryhmän hotelleihin (Sokotel Oy).
Renesanssi
Renesanssi on rap-yhtye Fintelligensin ensimmäinen studioalbumi vuodelta 2000. Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet "Voittamaton", "Kellareiden kasvatit", "Stockholm–Helsinki" ja "Kelaa sitä".
Albumilla kuullaan joitakin tunnettuja suomalaisia rap-muusikoita kuten Uniikkia, Ääretöntä ja Tasapainoa Kapasiteettiyksiköstä sekä Avainta. Albumilla kuullaan myös ruotsalaisia suurnimiä Petteriä ja Pee Weetä.
Ira Einhorn
Ira Samuel Einhorn (s. 15. toukokuuta 1940) on yhdysvaltalainen rikollinen. Hän oli 1960–1970-luvuilla tunnettu ympäristöaktivisti ja pasifisti, joka oli mukana perustamassa Maan päivää vuonna 1970.
Einhorn syntyi juutalaiseen perheeseen Philadelphiassa, Pennsylvaniassa. Hän surmasi vuonna 1977 entisen rakastettunsa Holly Madduxin, joka oli pannut parin välit poikki ja saanut uuden poikaystävän New Yorkissa.
Einhorn pakeni onnistuneesti Eurooppaan hieman ennen murhaoikeudenkäyntinsä suunniteltua alkamisajankohtaa vuonna 1981. Hänet tuomittiin vuonna 1993 "in absentia" elinkautiseen vankeusrangaistukseen ilman armahdusmahdollisuutta. Kansainvälinen kohu nousi vuonna 1997, kun hänet jäljitettiin Ranskasta, jossa hän oli asunut valenimellä "Eugene Mallon". Hänet palautettiin kärsimään vankeusrangaistusta Pennsylvaniaan.
Einhornista on tehty elokuva "Saaliina murhaaja" (1999).
Tän tahtiin
Tän tahtiin on rap-yhtye Fintelligensin toinen studioalbumi vuodelta 2001. Albumilta julkaistiin singlet "Pää pystyyn", "Heruuks?" ja "Kaks jannuu".
Kokemusten summa
Kokemusten summa on rap-yhtye Fintelligens-yhtyeen kolmas studioalbumi vuodelta 2002. Albumilta julkaistiin singlet "Sori" ja "En vaihtais päivääkään".
Katharine Ross
Katharine Juliet Ross (s. 29. tammikuuta 1940) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Rossilla on ollut tunnettuja rooleja muiden muassa elokuvissa "Miehuuskoe" (1967), "Tappajakoirat" (1972), "Stepfordin naiset" (1975), "Murha luonnollisista syistä" (1979), "Hurrikaani" (1980) ja "Donnie Darko" (2001). Vuosina 1985–1987 Ross näytteli televisiosarjassa "Colbyt".
Ross oli vuonna 1967 ehdolla parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon saajaksi. Hänelle on myönnetty Bafta-palkinto vuonna 1971 ja Golden Globe vuonna 1977.
Ross syntyi Hollywoodissa ja on ollut vuodesta 1984 lähtien naimisissa näyttelijä Sam Elliottin kanssa. Heillä on yksi lapsi.
Sam Elliott
Samuel Pack "Sam" Elliott (s. 9. elokuuta 1944, Sacramento, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Elliott on näytellyt paljon lännenelokuvissa, mutta on esiintynyt myös muissa elokuvissa, muun muassa "Buffalo Girls" (1995) "Minne tuuli kuljetta"a (1998), "Big Lebowsk"i (1998), "You Know My Name" (1999), "Kandidaatti" (2000). Hänet tunnetaan myös lännensarjasta Conagher - lännen sankari (1991).
Elliot tähdittää tällä hetkellä lännensarjaa Netflixissä nimeltä "The Ranch", jossa hän esittää Beau Bennettiä.
Elliott esiintyi muun muassa Doug Robertina "Vaarallinen tehtävä"-televisiosarjassa 1970-luvun alussa sekä elokuvissa "Perintö" (1978), "Kultainen kompassi" (2007) ja "Ghost Rider – aaveajaja"
Hän on myös näytellyt elokuvassa "Did You Hear About The Morgans".
Elliott sai 1990-luvulla yhden Emmy-ehdokkuuden ja kaksi Golden Globe -ehdokkuutta.
Elliott syntyi Sacramentossa, Kaliforniassa, ja on ollut vuodesta 1984 naimisissa Katharine Rossin kanssa.
Nää vuodet 1997–2003
Nää vuodet 1997–2003 on rap-yhtye Fintelligens-yhtyeen kokoelmalevy, joka julkaistiin vuonna 2003. Albumilla on mukana myös Fintelligensin ensimmäinen omakustanteena julkaistu single "Vapaa tyyli".
Klassikko (albumi)
Klassikko on hip hop -kollektiivi Kapasiteettiyksikön toinen albumi. Se julkaistiin 27. syyskuuta 2002 levymerkillä Warner Music. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 7.
Brasilian Grand Prix 1983
Brasilian Grand Prix 1983 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 13. maaliskuuta 1983 Jacarepaguan radalla Brasiliassa. Kilpailun voitti Brabhamilla ajanut Nelson Piquet. Paalupaikalta startannut Keke Rosberg ajoi maaliin toisena, mutta hänet hylättiin kilpailun jälkeen.
Greasy Truckers Party
Greasy Truckers Party on Greasy Truckers-hyväntekeväisyysjärjestön toiminnan hyväksi järjestetyssä konsertissa nauhoitettu livealbumi. Konsertti pidettiin Lontoon Roundhousessa 13. helmikuuta 1972 ja siellä esiintyivät Hawkwind, Man, Brinsley Schwarz sekä muusikko Magic Michael. Albumista julkaistiin uusi, enemmän kappaleita sisältävä versio vuonna 2007.
A-puoli (22.00)B-puoli (22.00)C-puoli (22.00)D-puoli (21.30)CD 1: CD 2: CD 3:
Mindanaonhaavakyyhky
Mindoronhaavakyyhky ("Gallicolumba crinigera") on endeeminen kyyhkylaji laji Filippiineillä. Sitä tavattiin aiemmin Samarin, Leyten, Boholin, Dinagatin, Basilain ja Mindanaon saarilla, mutta nykyisin enää Mindanaolla.
Mindoronhaavakyyhky on noin 30 cm pitkä, lyhytpyrstöinen maassa ruokaileva kyyhky. Sen rinta ja kurkku ovat valkeat keskellä rintaa olevaa oranssia läikkää lukuun ottamatta. Otsa on tummanharmaa, pää ja hartiat muuten loistavan vihreät, yläpuoli muuten kastanjanruskea. Vatsapuoli on kellanruskea.
Anssi Rauramo
Anssi Mauno Heikki Rauramo (s. 8. heinäkuuta 1952 Lahti) on entinen Kokoomuksen kansanedustaja ja nykyinen Helsingin kaupungin liikuntatoimen johtaja. Hän oli aikanaan Suomen parhaita koripalloilijoita. Kansanedustajana Rauramo toimi 1987–1998. Sotilasarvoltaan hän on yliluutnantti.
__notoc__
Rauramo pelasi koripalloa Torpan Pojissa ja voitti Suomen mestaruuden vuosina 1978, 1981, 1983 ja 1986. Hän oli SM-sarjan paras korintekijä kausilla 1971–1972 ja 1972–1973, ja hänet valittiin kaksi kertaa vuoden koripalloilijaksi, vuonna 1977 ja 1978. Hän pelasi SM-sarjassa 492 runkosarjaottelua ja teki niissä 9 032 pistettä. Pudotuspeleissä hän teki 1 503 pistettä. Hän on kauden 2006–2007 jälkeen näissä kaikissa tilastoissa edelleen kaikkien aikojen kymmenen parhaan joukossa. Vuonna 1989 Torpan Pojat jäädytti hänen pelipaitansa, numero 7.
Rauramo pelasi 151 maaottelua.
Rauramo valittiin kokoomuksen kansanedustajaksi vuoden 1987 vaaleissa. Hän toimi eduskunnassa vuoteen 1998 asti, jolloin hän siirtyi liikuntajohtajaksi Helsinkiin. Kansanedustajuuden aikaan hän toimi valtion liikuntaneuvoston puheenjohtajana vuosina 1994−1998. Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen hän oli vuosina 1996−1998.
Glastonbury Fayre
Glastonbury Fayre on vuoden 1971 Glastonburyn musiikkifestivaalien tiimoilta julkaistu kolmen vinyylin albumi vuodelta 1972. Vaikka kaikki albumin artistit esiintyivät kyseisillä festivaaleilla, kaikki nauhoitukset eivät ole Glastonburyssa taltioituja eivätkä live-nauhoituksia. Albumista tehtiin alun perin vain 5 000 kappaleen painos.
Vuonna 2007 Akarma julkaisi albumista kolmen lp:n sekä kahden cd:n ja dvd:n uusintapainoksen. DVD sisältää elokuvan "Glastonbury Fayre – The Movie".
A-puoli:B-puoli:C-puoli:D-puoli:E-puoli:F-puoli:
Danny Heifetz
Danny Heifetz (s. 1964 New York) on yhdysvaltalainen muusikko, joka asuu nykyään Sydneyssä, Australiassa. Hän soittaa yleensä rumpuja ja muita lyömäsoittimia, mutta on joskus soittanut myös trumpettia. Heifetz on kuuluisan viulistin Jascha Heifetzin pojan poika.
Heifetz oli Mike Pattonin alkuperäisyhtyeen Mr. Bunglen kolmas ja viimeinen rumpali. Mr. Bunglen lisäksi hän soitti myös yhtyetoverinsa Trey Spruancen omassa yhtyeessä Secret Chiefs 3. Nykyään Heifetz on soittanut monissa tuntemattomissa pienissä yhtyeissä.Huhtikuussa 2005 julkaisi eräs Heifetzin uusista yhtyeistä itsenimetyn albumin The Tango Saloon. Levyn julkaisi Heifetzin yhtyetoverin Mike Pattonin oma riippumaton levy-yhtiö, Ipecac Recordings
San Marinon Grand Prix 1983
San Marinon Grand Prix 1983 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 1. toukokuuta 1983 Imolan radalla. Kilpailun voitti Patrick Tambay, jolle voitto oli uran toinen ja viimeinen.
http://koti.mbnet.fi/janir/1983/smr-gp.html F1-ruutu
Haptinen teknologia
Haptinen teknologia on teknologiaa, joka käyttää hyväksi tuntoaistia.
Yleisimmin tuntoaistia hyödynnetään erilaisten tietokonejärjestelmien syöttölaitteissa; tässä yhteydessä puhutaan myös "haptisesta käyttöliittymästä". Jos järjestelmässä tapahtuu jotain, syöttölaite voi esimerkiksi täristä tai helpottaa tai vastustaa liikettä. Esimerkiksi lentokoneen ohjainsauva on "yksisuuntainen" ohjain; uusissa lentokoneissa sitä ei ole kytketty mekaanisesti suoraan ohjauspintoihin. Mikäli ohjainta tärisytetään keinotekoisesti tai se vastustaa liikettä aivan kuin se olisi kytketty suoraan, se muuttuu "kaksisuuntaiseksi" ja antaa täten lentokoneen ohjaajalle tuntuman ohjauspintojen tilasta.
Monissa peliohjaimissa käytetään tärinää hyväksi pelitapahtumien tuntemuksien tehostamiseen; esimerkiksi peliohjain voi täristä asetta laukaistaessa tai räjähdysten mukana, tai rattiohjain voi täristä, kun pelissä ajetaan autolla erilaisella pinnalla. Erilaisissa simulaattoreissa ja virtuaalitodellisuusjärjestelmissä voidaan käyttää myös monipuolisempia muotoja, esimerkiksi voidaan aiheuttaa todenmukainen kosketustuntemus virtuaalista pintaa koskettaessa.
Trakyytti
Trakyytti on vulkaaninen magmakivi, jonka rakenne vaihtelee afaniittisestä porfyyriseen. Suurin osa trakyytin sisältämästä päämineraaleista on alkalimaasälpää. Plagioklaasia ja kvartsia esiintyy myös pieninä määrinä, ja myös joitakin foideja, kuten nefeliiniä, voi löytyä trakyytista. Biotiitti, klinopyrokseeni ja oliviini ovat tavallisia lisämineraaleja.
Trakyytti sisältää vähemmän piidioksidia kuin ryoliitti, ja enemmän (NaO + KO):ta kuin dasiitti.
Trakyytit koostuvat yleensä etupäässä sanidiinistä eli monokliinisestä kalimaasälvästä. Ne sisältävät usein pieniä, epäsäännöllisiä höyryonkaloita, jotka aiheuttavat trakyyttien poikkileikkauksien rikkonaisen pinnan, josta niiden nimi on peräisin. Nimi annettiin alun perin Auvergnestä peräisin oleville ryhmän tietyille kiville, ja pitkään sitä käytettiin paljon laajemmassa merkityksessä niin, että trakyyteiksi kutsuttiin myös kaikkia kvartsi-trakyytteja (joita nykyään kutsutaan lipariiteiksi ja ryoliiteiksi) sekä oligoklaasi-trakyytteja, joika nykyään sanotaan asianmukaisemmin andesiiteiksi. Trakyyttien sanotaan olevan plutonisten syeniittien vulkaanisia vastineita. Niiden päämineraali, sanidiininen maasälpä, esiintyy usein kahdessa sukupolvessa, toisin sanoen sekä suurina hyvinmuodostuneina kiteinä että pienempinä epätäydellisinä sauvoina, jotka muodostavat hienosti kiteytyneen tiheän maamassan. Sanidiinin ohella esiintyy myös pienempiä määriä plagioklaasia, yleensä oligoklaasia. Sanidiini taasen sisältää usein huomattavan määrän albiittia, ja se muistuttaa pikemminkin mikrokliiniä tai kryptokiteistä pertiittiä.
Kvartsi on melko harvinaista trakyytissä, mutta tridymiitti (joka sekin kvartsin tavoin koostuu piistä) sen sijaan ei ole epätavallista trakyytissä. Sen kiteet ovat harvoin kyllin suuria nähtäväksi muuten kuin mikroskoopilla. Toisinaan se kuitenkin muodostaa ohuita, kuusikulmaisia limittäisiä laattoja, jotka muodostavat tiivitä mosaiikin tai kattotiilien kaltaisia kasaumia. Ne peittävät usein suurempien maasälpien pinnan tai reunustavat trakyyttien höyryonkaloita, jolloin ne voivat olla sekoittuneita amorfiseen opaaliin tai säikeiseen kalsedoniin. Vanhemmissa trakyyteissa esiintyy myös sekundääristä kvartsia, joka luultavasti on toisinaan tridymiitin jälleenkiteytymisen seurausta.
Mafisista mineraaleista augiitti on yleisin. Se on tavallisesti vaaleanvihreää, ja se on kiteytynyt täydellisiksi, pieniksi kiteiksi. Myös ruskeaa sarvivälkettä ja biotiittia esiintyy, ja niitä ympyröi magnetiitista ja pyrokseenista koostuvat mustat korroosiorajat. Joskus korvautuminen on täydellinen, eikä sarvivälkettä tai biotiittia ole jäljellä, vaikkakin magnetiitti- ja augiittirykelmän ulkoreunat voivat selvästi näyttää mistä mineraalista se on peräisin. Oliviini on epätavallista, vaikka sitä esiintyykin mm. Isthian trakyyteissa. Joissain italialaisissa trakyyteissa esiintyy myös plagioklaasin peruskivilajityyppien, kuten labradoriitin, suurikokoisia kiteitä. Tummanruskeaa augiittia ja rombista pyrokseenia (hypersteeni tai bronsiitti) on havaittu, mutta ne eivät ole missään nimessä tavallisia. Apatiittia, zirkonia ja magnetiittia on käytännössä katsoen aina jonkin verran lisämineraaleina.
Michael Cera
Michael Austin Cera (s. 7. kesäkuuta 1988, Brampton, Ontario) on kanadalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimmat roolinsa ovat George Michael Bluthin esittäminen "Sukuvika"-sarjassa, Evanin rooli "Superbad"-elokuvassa ja Paulie Bleekerin rooli "Junossa". Hänet on palkittu "Superbad"-roolistaan.
Ceran näyttelijäuralla hänen tavaramerkikseen ovat muodostuneet muun muassa Scott Pilgrimin ja Superbadin Evanin kaltaiset naiivit, herkät ja tunnolliset kiltin pojan roolit.
Cera on keskimmäinen perheen kolmesta lapsesta. Hänen isänsä Luigi Cera on Xerox-teknikko, kotoisin Sisiliasta ja hänen äitinsä Linda Cera on kotoisin Montrealista. Ceralla on vanhempi sisar, Jordan sekä nuorempi sisar, Molly. Ceran ensimmäinen rooli oli Tim Hortonin kesäleirimainoksessa.
Pohjois-Amerikan maantiede
Pohjois-Amerikka on 25,3 miljoonaa neliökilometriä pinta-alaltaan ja siten kolmanneksi suurin manner. Manner rajoittuu idästä Atlanttiin, pohjoisesta Jäämereen ja lännestä Tyyneenmereen. Manner kapenee etelään mentäessä, ja Väli-Amerikan kannas yhdistää sen Etelä-Amerikkaan.
Pohjois-Amerikassa on vanhoja ja nuoria vuoristoja. Nuorten Kordillieerien osat Pohjois-Amerikassa (mm. Kalliovuoret ja Sierra Nevada) kulkevat koko mantereen poikki sen länsipuolelta. Vuoret ovat nuoria poimuvuoria, joissa on aktiivisia tulivuoria. Vuoret nousevat yli neljän kilometrin korkeuteen, ja korkein huippu on Mount McKinley (6 194 m). Vuorijonojen väliin jää tasankoja, altaita, kuten Mojaven aavikko, Kuolemanlaakso ja monet suolajärvet.
Mantereen itärannikolla kulkee Appalakit, joka on vanha vuorijono. Sen korkein kohta on Mount Mitchell (2 037 m). Vuoriston ja rannikon välissä on rannikkotasanko. Mantereen sisäosa koostuu valtavista tasangoista ja alangoista, ns. preeriasta. Jääkausien aikana suuret osa mannerta oli jäätiköiden peitossa, jotka ovat tehneet Kanadan ja Yhdysvaltojen alueiden sedimenttikerrokset.
Pohjois-Amerikan suurimmat joet ovat Missouri (4 088 km pitkä), Mississippi (3 766 km), Rio Grande (3 034 km), Columbia (2 044 km) ja Saint Lawrence (3 058 km). Saint Lawrence yhdistää Suuret järvet Atlanttiin. Mantereen suurin järvi on Yläjärvi (82 100 km²).
Pohjois-Amerikan ilmasto vaihtelee alueittain. Ilmasto luonnollisesti kylmenee etelästä pohjoiseen mentäesseä, siten että esim. Floridan ilmaston ollessa trooppinen, Yhdysvaltojen pohjoisosissa on jo neljän vuodenajan mannerilmasto, ja Kanadan pohjoisosissa se muuttuu arktiseksi. Etelä-Kaliforniassa vallitsee välimerenilmasto. Erityisen kuivaa on Pohjois-Meksikossa, Lounais-Yhdysvalloissa ja Kalliovuorten altaissa.
Tornadoja ilmenee laajalla alueella Keski-Yhdysvalloissa, ja mantereen eteläosiin kulkeutuu usein hurrikaaneja.
Erilaiset metsät peittävät laajoja alueita Pohjois-Amerikassa. Lehtipuut viihtyvät hyvin lauhkeassa ilmastossa, ja Kaliforniassa kasvaa nahkealehtistä kasvillisuutta, sekä Australiasta tuotuja eukalyptuspuita. Subboreaalisella alueella kasvaa subboreaalista metsää. Tyynenmeren rannikolla menestyvät kookkaat puulajit, kuten punapuu.
Mantereen keskiosissa kasvaa ruohokasvillisuutta. Preeriaheinää kasvaa tasangon niillä alueilla, joissa vuotuinen sademäärä on yli 750 mm. Muualla menestyvät vain matalat heinäkasvit. Pohjoisessa subboreaalisen vyöhykkeen pohjoispuolella Kanadassa ja Alaskassa on tundrakasvillisuutta, eli pääasiassa pensaita, sammalia, jäkälää ja ruohoja.
Janyse Jaud
Janyse Aldis Jaud (s. 26. marraskuuta 1969 Kelowna, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen ääninäyttelijä, laulaja ja lauluntekijä, joka tunnetaan parhaiten animaatiosarjasta "Ed, Edd n Eddy". Hän on etniseltä taustaltaan islantilainen ja ranskalainen.
Islantilaisia sukujuuria omaava Jaud on tehnyt äänirooleja 1990-luvulta lähtien animaatioihin kuten Ranma ½, Dragon Ball Z, ReBoot, , ¡Mucha Lucha!, Trollz, Krypto the Superdog ja Hulk Vs. Hän on myös tehnyt uraa laulajana ja julkisti ensimmäisen Joulusinkun vuonna 2005.
Genitaalilävistys
Genitaalilävistys on sukupuolielimiin tai niiden alueelle tehtävä lävistys. Syitä genitaalilävistyksen hankkimiseen on monia: ne voivat olla pelkkiä koristeita ja/tai niillä voidaan tavoitella lisästimulaatiota seksuaalisen kanssakäymisen aikana. Genitaalilävistykset eivät yleensä ole niin kivuliaita kuin luullaan, ja ne myös paranevat useimmiten nopeasti.
Suomessa genitaalilävistysten ikäraja on yleisesti 18 vuotta, eivätkä kaikki lävistäjät tee niitä ollenkaan.
Ala-Utoksen voimalaitos
Ala-Utoksen voimalaitos sijaitsee Utajärvellä. Oulujoki Osakeyhtiön rakentama voimala valmistui vuonna 1957.
Utasen voimalaitoksen rakentamisen yhteydessä rakennettiin alakanavan sivuun pieni voimalaitos. Utajärveen laski pohjoispuolelta Utosjoki, jonka tuomat vedet oli tarkoitus purkaa järvestä alakanavaan sivupenkeren läpi rakennetun ylisyöksyaukon kautta. Kun Utajärven vedenpinta oli 5–6 metriä ylempänä, syntyi ajatus tämän putouksen hyväksikäytöstä. Ylisyöksyaukon tilalle rakennettiin segmentillä suljettava tulva-aukko, tämän sivuun vaatimaton koneasemarakennus ja toiseen sivuun uittokouru Utosjoen uiton johtamiseksi alakanavaan. Syksyllä 1957 koneisto oli valmiiksi asennettu ja energiatuotanto alkoi 0,5 megawatin teholla.
Espoon Jäätaiturit
Espoon Jäätaiturit on Espoon Laaksolahdessa toimiva vuonna 1985 perustettu taitoluisteluseura, jossa luistelee yli 550 luistelukoululaista, yksinluistelijaa, muodostelmaluistelijaa ja harrastajaluistelijaa. EsJt:ssä luistelee myös Suomen maajoukkueluistelijoita, joista tunnetuimpia ovat Laura Lepistö ja Jenni Vähämaa. Espoon jäätaitureissa on 5 muodostelmaluistelujoukkuetta ja 3 yksinluisteluryhmää.
Mikko Sirén
Mikko Sirén (s. 31. joulukuuta 1975) on suomalainen rumpali, joka soittaa muun muassa yhtyeissä Apocalyptica, Megaphone ja Kengurumeininki. Hän toimi sessiomuusikkona Apocalyptican esiintymisissä vuodesta 2003 ja hänestä tuli yhtyeen varsinainen jäsen nauhoitetun albumin ja 200 konsertin jälkeen vuonna 2005.
Sirén oli osana räpartisti Cheekin kokoonpanoa aina vuoden 2018 Valot sammuu -keikoille saakka.
Alia Shawkat
Alia Martine Shawkat (s. 18. huhtikuuta 1989 Riverside, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä on irakilaisia, irlantilaisia ja norjalaisia sukujuuria. Hänen isoisänsä oli näyttelijä Paul Burke.
Shawkatin rooleja on ollut Hannah Rayburnin rooli "State of Grace" -nimisessä tilannekomediasarjassa vuosina 2001–2002. Hänen suurin roolinsa oli Maeby Fünken esittäminen "Sukuvika"-sarjassa 2003–2006.
Shawkat on myös esiintynyt pienemmissä rooleissa muutamassa elokuvassa, kuten "Kolme kuningasta" ja "Prom Wars", joka julkaistiin vuonna 2008, ja pienissä rooleissa muutamissa sarjoissa, kuten "Veronica Marsissa". Hän näytteli vuonna 2010 ensi-iltansa saaneessa 1970-luvun tyttöbändistä kertovassa elokuvassa "The Runaways", jossa hän esitti yhtyeen fiktiivistä basistia Robinia.
Foidit
Foidit ovat ryhmä ovat hohkasilikaattimineraaleja, jotka muistuttavat maasälpää, mutta joilla on toisenlainen rakenne ja jotka sisältävät paljon vähemmän piitä. Niitä esiintyy harvinaisissa ja epätavallisissa magmakivissä, yleensä emäksisissä alkalikivissä. Foideja kutsutaan toisinaan maasälvänsijaisiksi, koska ne muistuttavat maasälpää.
Alexela Korvpalli Meistriliiga
SEB Korvpalli Meistriliiga on Viron koripallon pääsarja. Ensimmäisen mestaruuden voitti Tallinna Sport vuonna 1925. Nykyinen sponsorinimi otettiin käyttöön vuonna 2004.
Vihreä puolue (Yhdysvallat)
Yhdysvaltain vihreä puolue (Green Party) on ollut mukana Yhdysvaltain politiikassa 1980-luvulta saakka. Puolue sai laajempaa huomiota ensimmäisen kerran vuonna 1996, kun se asetti presidenttiehdokkaaksi Ralph Naderin. Nader oli vihreiden ehdokkaana myös vuonna 2000.
Puolue on voittanut vaaleja lähinnä paikallistasolla; suurin osa valituiksi tulleista vihreistä on valittu henkilövaaleissa, joissa puolueen tuki ei ole välttämätöntä.
Puolueella oli vuoden 2006 marraskuussa lähes 290 000 rekisteröitynyttä äänestäjää, mikä oli neljänneksi eniten Yhdysvalloissa.
Vuoden 2006 alahuoneen ja senaatin vaaleissa vihreät saivat huomattavasti vähemmän ääniä kuin Yhdysvaltain libertaaripuolue, mutta saman vuoden kuvernöörivaaleissa vihreät saivat puolestaan huomattavasti enemmän ääniä kuin libertaarit.
Puolue kannattaa ympäristönsuojelua, paikallista päätöksentekoa ja osallistuvaa demokratiaa. Puolueen ohjelmassa on monia sosiaaliseen oikeudenmukaisuuteen liittyviä kohtia, ja se kannattaa esimerkiksi kansalaispalkkaa.
Latsuriitti
Latsuriitti eli lasuriitti on foideihin kuuluva silikaattimineraali. Lasuriitti on sinistä, ja se muodostaa suurimman osan lapislatsulin rakenteesta.
Koska myös lapislatsulia kutsutaan lasuriitiksi, niin mineraali sekoitetaan helposti puolijalokiveen.
Latsuriittia esiintyy metamorfisissa kalkkikiviesiintymissä. Lapislatsulia esiintyy Afganistanissa. Muita latsuriittiesiintymiä on Italiassa, Venäjällä,
Kanadassa ja Yhdysvalloissa.
Colin Greenwood
Colin Charles Greenwood, "”Coz”" (26. kesäkuuta 1969 Oxford, Oxfordshire, Englanti) on englantilaisen rockyhtyeen Radioheadin jäsen. Greenwood tunnetaan yhtyeen basistina, mutta hän soittaa myös muita soittimia. Hänen pikkuveljensä Jonny Greenwood toimii saman yhtyeen kitaristina. Vuonna 1998 Greenwood solmi avioliiton Molly McGrannin kanssa. Heillä on kaksi yhteistä lasta Jesse ja Asa. He asuvat pienessä kylässä Oxfordshiressä.
The New Adventures of Batman
The New Adventures of Batman on yhdysvaltalainen animaatiosarja, jonka loivat Norm Prescott ja Lou Scheimer. Sarjan tuotti Filmation ja sitä esitettiin Yhdysvalloissa ensi kerran vuonna 1977. Yhteensä 16 jaksoa kestänyt sarja loppui vuotta myöhemmin ja sen jaksoja esitettiin jälkeenpäin vuoteen 1981 asti yhdessä muiden animaatioiden yhteydessä, kuten "Batman/Tarzan Adventure Hour", "Tarzan and the Super 7" sekä "Batman and the Super 7".
Sarjassa seurattiin Batmanin ja Robinin seikkailuja Gotham Cityssä, jossa he kohtasivat vanhoja ja uusia vihollisia, kuten Jokeri, Pingviini, Pakkasherra, Zarbor ja Kameleontti. Alfred Pennyworth ei poikkeuksellisesti esiinny sarjassa. Päähahmojen ääninäyttelijöinä olivat 1960-luvun "Batman"-televisiosarjasta tutut Adam West ja Burt Ward, myös sarjan tekijä Lou Scheimer lainasi ääntään muun muassa Batmanin tietokoneelle ja Batmanin suurimmalle fanille Bat-Mitelle.
Sarjasta puuttui muutamia vihollisia, kuten Arvuuttaja ja Linnunpelätin Hanna-Barberan vuoksi, joka tuotti samaan aikaan Superystäviä. Tästä syystä niitä ei saanut käyttää sopimusoikeuksien vuoksi. Siitä huolimatta Arvuuttaja esiintyi sarjan alku tunnuksessa. Sarjassa hänen kuitenkin kerrottiin olevan pidätetty.
"The New Adventures of Batman" julkaistiin myös DVD:lle Yhdysvalloissa kesällä 2007 ja myöhemmin Suomessa. DVD:llä myös kerrottiin sarjan tuotannosta sekä tekijöistä.
Markus Fagerudd
Markus Simon Fagerudd (s. 1. kesäkuuta 1961 Pietarsaari) on suomalainen säveltäjä. Fagerudd opiskeli 80-luvulla säveltämistä Sibelius-Akatemiassa mm. Olli Kortekankaan ja Kalevi Ahon johdolla samalla kun työskenteli muusikkona ja säveltäjänä KOM-teatterissa. Hän täydensi opintojaan Karlsruhen musiikkikorkeakoulussa Wolfgang Rihmin johdolla 1993-1994. Fageruddin monipuoliseen tuotantoon kuuluu sävellystöitä sekä sooloinstrumenteille että kamari- ja sinfoniaorkestereille ja kuoroille. Vuodesta 1997 hän on toiminut sekä Lappeenrannan että Vaasan kaupunginorkesterin nimikkosäveltäjänä. Fageruddin tuotannon tunnetuimpiin teoksiin kuuluvat hänen lapsille suunnatut oopperansa "Gaia", "Heinähattu, Vilttitossu ja suuri pamaus" sekä "Seitsemän koiraveljestä".
Niilo Koskenniemi
Topias Niilo Koskenniemi (2. marraskuuta 1926 Kolari – 18. kesäkuuta 1988 Kolari) oli suomalainen SKDL:ää edustanut poliitikko. Koskenniemi toimi kansanedustajana Lapin läänin vaalipiiristä vuosina 1970–1987. Kolarin kunnassa hän toimi kunnanjohtajana ja kunnanhallituksen puheenjohtajana.
Koskenniemi työskenteli Kolarin kunnan varastonhoitajana vuosina 1948–1956, asutusneuvojana ja asutuslautakunnan puheenjohtajana vuosina 1957–1962, kunnansihteerinä vuosina 1962–1979 ja kunnanjohtajana vuodesta 1979 asti. Koskenniemi oli presidentin valitsijamies vaaleissa 1968, 1978, 1982.
Koskenniemen puoliso oli Kerttu (o.s.) Nirhola vuodesta 1952. Heillä oli kolme lasta.
Tommy Aaron
Thomas Dean "Tommy" Aaron (s. 22. helmikuuta 1937) on yhdysvaltalainen golfaaja. Hänen uransa kohokohta on The Masters Tournamentin voitto vuodelta 1973.
Fernando Poe Jr.
Fernando Poe nuorempi (20. elokuuta 1939 – 14. joulukuuta 2004) oli filippiiniläinen näyttelijä ja poliitikko. Hän syntyi Manilassa ja oli maansa elokuvatuotannon merkkinimiä ennen vuonna 2004 saamaansa presidenttiehdokkuutta.
Poe kuoli aivoissaan tapahtuneeseen tromboosiin 65-vuotiaana. Hänet nimitettiin "Filippiinien kansantaiteilijaksi" postuumisti 24. toukokuuta 2006.
Sean Young
Mary Sean Young (s. 20. marraskuuta 1959) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Louisvillessä, Kentuckyssa, ja aloitti elokuvauransa vuonna 1980.
Youngin elokuvien joukossa ovat "Blade Runner" (1982), "Ei pakotietä" (1988) ja "Ace Ventura – lemmikkidekkari" (1994).
Young oli vuosina 1990–2002 naimisissa Bob Lujanin kanssa ja sai kaksi lasta. Hän "voitti" vuonna 1991 kaksi Razzieta.
Rutger Hauer
Rutger Oelsen Hauer (s. 23. tammikuuta 1944 Breukelen, Alankomaat) on alankomaalainen näyttelijä. Hauer aloitti näyttelijänuransa Alankomaissa 1960-luvun lopulla, ja 1980-luvulta alkaen hän on esiintynyt useissa Hollywood-elokuvissa sekä televisiosarjoissa. Hänet nimettiin Alankomaissa "vuosisadan hollantilaiseksi näyttelijäksi" vuonna 1999.
Rutger Hauer syntyi 23. tammikuuta 1944 Breukelenissa, Alankomaissa, ja kasvoi Amsterdamissa. Hänen vanhempansa olivat taideopettajia. Nuoruudessaan Hauer kiersi maailmaa rahtilaivan kansimiehenä, palveli Hollannin armeijassa ja teki sekalaisia töitä.
Hauer kiinnostui näyttelemisestä, alkoi käydä taidetunneilla ja liittyi kokeilevan teatterin ryhmään viideksi vuodeksi. Hänen ensimmäinen menestysroolinsa oli hollantilaisessa televisiosarjassa "Floris" (1969) ja hänen ensimmäinen merkittävä elokuvaroolinsa Paul Verhoevenin ohjaamassa elokuvassa "Turkkilaisia makeisia" (1973). Hauerin ensimmäinen Britanniassa tehty rooli oli sivuosa elokuvassa "The Wilby Conspiracy" (1975). Rooli elokuvassa "" (1977) teki hänestä tunnetun myös Yhdysvalloissa.
Hauer alkoi esiintyä 1980-luvulla yhdysvaltalaisissa elokuvissa, joista ensimmäisiä olivat "Nighthawks" (1981) ja "Blade Runner" (1982). Niitä seurasi lisää merkittäviä rooleja Hollywood-elokuvissa sekä televisiosarjoissa. Hauer sai elokuvasta "Pako Sobiborista" (1987) Golden Globe -palkinnon ja elokuvasta "Fatherland" (1994) palkintoehdokkuuden. Alankomaissa Hauer on saanut useita näyttelijäpalkintoja ja tunnustuksia, kuten "vuosisadan hollantilainen näyttelijä" vuonna 1999. Hauer on saanut 2000-luvulla myös useita elämäntyöpalkintoja eurooppalaisilla filmifestivaaleilla.
Hauer on ympäristöaktivisti ja HIV/AIDS-aktivisti. Hänen omaelämäkertansa "All Those Moments: Stories of Heroes, Villains, Replicants, and Blade Runners" julkaistiin vuonna 2007.
Doug Ford
Douglas Michael Ford, Sr. (8. kesäkuuta 1922 – 14. toukokuuta 2018) oli yhdysvaltalainen golfaaja. Hän syntyi West Havenissa, Connecticutissa, ja aloitti ammattilaisuransa vuonna 1949. Hänet muistetaan yhä PGA Championshipin (1955) ja The Masters Tournamentin (1957) voitoista.
Mar del Plata
Mar del Plata on kaupunki Argentiinassa. Vuonna 2011 siellä oli noin 594 500 asukasta.Se on maan seitsemänneksi suurin.
Kaupunki sijaitsee Atlantin rannikolla noin 370 km eteläkaakkoon maan pääkaupungista Buenos Airesista. Se on suosittu rantalomakohde, joka ruuhkaantuu kesäviikonloppuina.
Nicolas Dalayrac
Nicolas-Marie d'Alayrac, (8. kesäkuuta 1753 Muret Ranska – 26. marraskuuta 1809 Pariisi) oli ranskalainen säveltäjä, joka aluksi oli asianajaja, mutta isänsä kehotuksesta luopui urastaan ja omistautui kokonaan intohimolleen musiikille.
Dalayrac sai viran Artois'n kreivin, tulevan Ranskan kuninkaan Kaarle X:n palveluksessa Versailles'n hovissa. Hän sai palkkiona 750 livreä, jota täydensi hänen isältänsä saama 450 livren korkotulo.
Dalayracin ensimmäiset sävellykset olivat viuluduoja, jousitrioja ja kvartettoja. Hän julkaisi musiikkiaan italialaisen salanimen turvin. Hänen kvartettonsa saavuttivat suurta menestystä, ja seurauksena oli hänen todellisen henkilöllisyytensä paljastuminen. Dalayrac oli todennäköisesti vapaamuurareiden jäsen, sillä hän sävelsi vuonna 1778 musiikin tilaisuuteen, jossa Voltaire otettiin järjestön jäseneksi. Lisäksi hän sävelsi musiikin Benjamin Franklinin kunniaksi, kun hänet vastaanotettiin Anne-Catherine Helvétius'n luokse.
Dalayrac avioitui Gilberte Pétronille Sallarden kanssa. Vallankumouksen aikana hän muutti nimensä kirjoitustavan d'Alayracista Dalayraciksi. Vuonna 1798 hänen valittiin Ruotsin akatemian jäseneksi. Hän sai Kunnialegioonan kunniamerkin vuonna 1904.
"Le Poète et le musicien".
Juhannusruusu
Juhannusruusu ("Rosa spinosissima" 'Plena', synonyymi "Rosa pimpinellifolia" 'Plena') on pimpinellaruusun lajike, jolla on kerrannaiset valkoiset kukat.
Juhannusruusu on Suomessa perinnekasvi; Ruotsissa ja Englannissa se tunnetaan "suomenruusuna". Suomessa sitä kasvaa Lappia myöten.
Bormio
Bormio on pohjoisessa Italiassa, Lombardian alueella, Sondrion maakunnassa, Valtellinan laaksossa, Addajoen latvoilla sijaitseva kunta. Kunnan asukasluku oli 4 118 syyskuussa 2016. Alueella sijaitsee useita suojelualueita, kuten Stelvion kansallispuisto.
Bormio on tunnettu talviurheilukeskus, etenkin alppihiihdossa. Siellä on järjestetty muun muassa alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1985 ja 2005. Alppihiihdon maailmancupia on laskettu 1980-luvulta lähtien. Kaupungissa on 14 lasketteluseuraa.
David Douglas
David Douglas (25. kesäkuuta 1799 Scone Skotlanti – 12. heinäkuuta 1834 Havaiji) oli skotlantilainen kasvitieteilijä.
Davidin isä oli kivenhakkaaja Sconen kylässä Perthin luoteispuolella. Hän kävi Kinnoul Schoolia ja sieltä päästyään hän pääsi puutarhaharjoittelijaksi Mansfieldin 3. jaarlin Scone Palaceen. Hän vietti tässä toimessa seitsemän vuotta, kunnes lähti opiskelemaan Perthin lukioon oppiakseen lisää kasvitieteestä. Työskenneltyään sitten jonkin aikaa Fifessä, missä hänellä oli oiva tilaisuus kasvi- ja eläintieteellisen kirjaston käyttöön, hän pääsi Glasgowin kasvitieteelliseen puutarhaan 1820 ja kävi kasvitieteen luennoilla Glasgowin yliopistossa. Kasvitieteen professori huomasi hänen kykynsä ja otti hänet mukaansa Ylämaille suuntautuneelle retkelle sekä suositteli häntä Lontoon Horticultural Societylle (myöhempi Royal Horticultural Society).
RHS:n Sir William Jackson Hookerin aloitteesta Douglas otti osaa maineikkaalle kasvienkeräysmatkalle pohjoiselle Tyynellemerelle 1824. Hän saapui New Yorkiin, tutustui Lewisin ja Clarkin kasvikokoelmaan Philadelphiassa ja lähetti Lontooseen joukon näytteitä. Keväällä 1824 hän lähti Hudson's Bay Companyn laivalla tutkimaan Kanadan länsirannikkoa, muun muassa Columbiajoen valuma-alueen kasvillisuutta. Vuosien 1825 ja 1827 välillä hän taivalsi Kanadassa yli 16 000 kilometriä keräten kasvinäytteitä.
Hän aloitti vuonna 1829 toisen tutkimusmatkan, joka suuntautui Kaliforniaan, Columbiajoelle, Fraserjoelle sekä Stuartjärvelle ja päättyi Havaijille.
Vuonna 1827 hän esitti jalostettavaksi douglaskuusen, joka englanniksi (ja suomeksi) on nimetty hänen kunniakseen. Lajin tieteellinen nimi "Pseudotsuga menziesii" viittaa kuitenkin toiseen kasvitieteilijään, Archibald Menziesiin, joka tutki alueen kasvillisuutta joitakin vuosia aikaisemmin. Muita huomattavia Douglasin jalostukseen ottamia puita ovat muun muassa sitkankuusi, sokerimänty, lännenvalkomänty, keltamänty, kontortamänty, montereynmänty, jättipihta, aitopihta sekä lukuisat muut havupuulajit, joita istutettiin Britannian maaseudulle ja joita käytetään puunjalostusteollisuudessa. Lisäksi myös monet puutarhapensaat ja yrtit, esimerkiksi ruusuherukka, isosalali, lupiini, pipot ("Penstemon") ja kaliforniantuliunikko. Kaiken kaikkiaan Douglas tuotti noin 240 kasvilajia Britanniaan.
Douglas kuoli hämärissä olosuhteissa Havaijilla – hän ilmeisesti putosi kuoppaan yhdessä härän kanssa, joka survoi hänet kuoliaaksi. Viimeksi hänet nähtiin elossa englantilaisen härkienmetsästäjän ja vankikarkurin Edward ”Ned” Gurneyn kotona. Douglas haudattiin tuntemattomaan paikkaan yleiselle hautausmaalle lähelle Mission Housea Honolulussa. Hänelle pystytettiin muistomerkki 1856 Kawaiaha'on kirkon ulkopuolelle.
Douglas tutki myös lintuja ja nimesi muun muassa vuoriviiriäisen ("Oreortyx pictus") 1829. Hänen kunniakseen on nimetty pensastupsuviiriäinen ("Callipepla douglasii").
Oriflamme
Oriflamme tai Or-y-flamme < , la "flamme d'or" (ransk. = "kultaliekki"), oli Ranskan kuninkaiden sotalippu keskiajalla. Sen noutaminen Saint-Denisin luostarin basilikasta edellytti kaikkien Ranskan kuninkaan vasallien ja alivasallien liittymistä kuninkaan johdolla taisteluun. Jos Oriflamme otettiin mukaan armeijan standaariksi itse taisteluun, se merkitsi ettei armoa annettu, ja siksi sitä sanottiin "Kuoleman Oriflammeksi".
Oriflamme-lipun syntyvaiheet ovat vaikeasti ajoitettavissa. Jotkut tutkijat sijoittavat alkuperän keisari Konstantinus Suuren aikaan. Toisaalta taas 1100-luvulta peräisin olevan Rolandin laulu -runoelman ranskankielisen version säkeissä 3093–5 kerrotaan kuninkaallisesta sotalipusta, josta käytetään nimitystä "Romaine" tai "Montjoi". Legendan mukaan paavi Leo III oli antanut lipun Kaarle Suurelle tämän keisariksi kruunaamisen yhteydessä jouluna vuonna 800.
Viimeisen kerran Oriflamme oli varmuudella mukana itse taistelussa armeijan standaarina 1415 Agincourtin taistelussa, jossa sen kantaja, Guillaume de Martel, kaatui. Oriflammesta on kuitenkin kuvauksia vielä 1465 ja mainintoja 1500-luvulta.
Amo Houghton
Amory ”Amo” Houghton Jr. (s. 7. elokuuta 1926) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko.
Houghton syntyi Corningissa, New Yorkin osavaltiossa. Hän opiskeli St. Paul's Schoolissa New Hampshiressa, palveli toisessa maailmansodassa Yhdysvaltain merijalkaväessä, valmistui vuonna 1950 Harvardin yliopistosta ja vuonna 1952 Harvard Business Schoolista.
Houghton toimi vuosina 1964–1983 Corning Incorporated -yhtiön johdossa.
Houghton tuli valituksi Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen vuonna 1986. Hän aloitti ensimmäisen kautensa Stan Lundinen seuraajana vuonna 1987 ja istui kongressissa yhtämittaisesti vuoden 2005 alkuun saakka, jolloin hänen seuraajakseen tuli Randy Kuhl.
Miekkailu kesäolympialaisissa 1908
Lontoon kesäolympialaisissa 1908 miekkailussa kisattiin neljässä lajissa. Miehet kilpailivat kalvalla ja säilällä sekä henkilökohtaisessa että joukkuekilpailussa. Naiset eivät kilpailleet lainkaan. Eniten mitaleita keräsi Ranska, joka voitti kaksi kultaa, yhden hopean ja pronssin.
Danièle Delorme
Danièle Delorme, oikeasti Girard (9. lokakuuta 1926 Levallois-Perret – 17. lokakuuta 2015 Pariisi) oli ranskalainen näyttelijä. Hän aloitti uransa teinivuosinaan.
Delormella oli merkittäviä rooleja muiden muassa elokuvissa "Gigi" (1948), "Tyttöjä harhateillä" (1949), "Minne, l’ingénue libertine" (1950) ja "Kurjat" (1958). Hän oli vuosina 1956–2002 naimisissa Yves Robert’n kanssa.
Delorme oli tuomariston jäsenenä Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 1988.
William Gambel
William Gambel (kesäkuuta 1823 Philadelphia–13. joulukuuta 1849 Rose's Bar) oli yhdysvaltalainen luonnontieteilijä ja keräilijä. Hänen syntymäajastaan on vaihtelevaa tietoa, kesäkuu 1823 on ranskankielisessä Wikipediassa.
Gambelin vanhemmat olivat irlantilaisia. Hänen isänsä kuoli Williamin ollessa 9-vuotias ja äiti opetti itse lapsensa.
1838 Gambel teki keräysretken Pohjois-Carolinaan Thomas Nuttallin kanssa. Maaliskuussa 1841 hän lähti yksin keräämään kasveja Nuttallille. Hän vaelsi länteen ja saapui Kaliforniaan marraskuussa. Hän vietti seuraavan vuoden keräten näytteitä Tyynenmeren rannikolla ja liittyi sitten kirjuriksi Yhdysvaltain laivastoon. Gambel oli ensimmäinen ornitologi, joka järjestelmällisesti tutki Kalifornian linnustoa.
Gambel palasi Philadelphiaan elokuussa 1845. Vuonna 1848 hän valmistui lääkäriksi ja avioitui samoihin aikoihin. 1849 hän lähti takaisin länteen ja liittyi uudisasukkaiden ryhmään. Ryhmä joutui vaikeuksiin kuivuuden koettelemalla tasangolla ja menetti suurimman osan hevosistaan ja karjastaan. Ensilumen sataessa he saavuttivat Sierra Nevadan. Suurin osa väestä menehtyi vuoria ylitettäessä mutta Gambel selviytyi. He saapuivat Rose's Bar nimiseen paikka Yubajoella, missä Gambel ryhtyi parantamaan eräitä sairastuneita kullankaivajia. Hän itse sairastui lavantautiin ja kuoli. Rose's Bar ja Gambelin luut jäivät myöhemmin paikalle rakennetun kaivosaltaan alle.
Hänen kuvailemiaan ja nimeämiä uusia lintulajeja ovat muun muassa aavikkotupsuviiriäinen ("Callipepla gambelii"), vuoritiainen ("Parus gambeli") ja kaliforniantikka ("Picoides nuttallii").
Colette
Sidonie-Gabrielle Colette (28. tammikuuta 1873 Saint-Sauveur en Puisaye, Yonne, Ranska – 3. elokuuta 1954 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kirjailija, jonka tunnettuja teoksia ovat romaanit "Gigi" (1944) ja viiden romaanin "Claudine-sarja".
Coletten isä oli veronkantaja, entinen zuavikapteeni Jules-Joseph Colette ja äiti Sidonie eli Sido Landoy. Colette kävi kansakoulun. Hän avioitui 20-vuotiaana vuonna 1893 Henry Gauthier-Villarsin kanssa. Aviomiehensä pyynnöstä Colette ryhtyi kirjoittamaan lapsuusmuistelmiaan, joista muotoutui ensin hänen esikoisteoksensa "Claudine à l'école" ja sitten useamman Claudine-teoksen sarja. Gauthier-Villars julkaisi ne ensin omissa nimissään. Avioliitto päättyi eroon virallisesti 1910, ja Colette ryhtyi kirjailijan työn ohella näyttelijäksi. Vuonna 1912 hän solmi avioliiton Henry de Jouvenelin kanssa, josta ero tuli voimaan 1925. Avioituessaan vuonna 1935 Maurice Goudeketin kanssa Colette oli 62-vuotias, joskin suhde oli alkanut jo 10 vuotta aiemmin. Tämä kolmas avioliitto kesti kirjailijan kuolemaan saakka ja oli elämäkerran kirjoittajan Judith Thurmanin mukaan avioliitoista kestävin ja seesteisin. Elämänsä varrella hänellä oli suhteita kummankin sukupuolen edustajien kanssa..
Colette sai vuonna 1920 nimityksen Kunnialegioonan ritariksi, ja vuonna 1953 hän sai suurupseerin arvon. Hänet valittiin ranskalaisen Goncourt-akatemian puheenjohtajaksi sen historian ensimmäisenä naisena. Hän oli avoimesti biseksuaalinen. Colette kuoli Pariisissa 81-vuotiaana, ja hänet haudattiin Père-Lachaiseen.
Colette julkaisi lähes 80 kaunokirjallista teosta sekä muistelmia ja näytelmiä, mutta kirjoitti myös pakinoita, matkakuvauksia ja teatteriarvosteluja, jotka ilmestyivät 1930-luvulla neljänä niteenä nimellä "La Jumelle noire" (1934–1938).
Teoksessa "Mes apprentissages" (1936), joka oli yksi Coletten monista omaelämäkerrallisista teoksista, hän kertoo kiehtovasta elämästään ja keskittyy siinä erityisesti ensimmäisen avioliittonsa aikaan Gauthier-Villarsin kanssa.
Kirjailijantyönsä ohella Colette oli toimittaja, kolumnisti ja teatterikriitikko. 1930-luvulla hän oli Le Journalin pääasiallinen teatteriarvostelija. Hän arvosteli vähintään neljä teatteriensi-iltaa viikossa. Hänen kootut kolumninsa käsittävät neljä paksua nidettä nimellä "La Jumelle noire". Thurman sanoo, että arvostelujen "skaalan laajuutta ja kynän sujuvuutta ei voi olla ihailematta, ja kaikesta henkii laaja sivistyneisyys – eurooppalaisen teatterin klassikkojen tuntemus ja perehtyneisyys uusimpiin virtauksiin".
Ranskan saksalaismiehityksen aikana Colette julkaisi artikkeleita yhteistoimintaa kannattaneessa Le Petit Parisien -lehdessä ja yhden artikkelin myös avoimesti saksalaismielisessä La Gerbessa.
C. William O’Neill
C. William O'Neill (14. helmikuuta 1916 – 20. elokuuta 1978) oli yhdysvaltalainen poliitikko ja lakimies, joka toimi 1950-luvulla Ohion kuvernöörinä.
O'Neill valittiin Ohion oikeusministeriksi vuonna 1950 ja kuvernööriksi vuonna 1957. Hän hävisi uudelleenvalinnan vuonna 1959. Hänet valittiin Ohion korkeimman oikeuden tuomariksi vuonna 1960 ja korkeimman oikeuden puheenjohtajaksi 1970. Hän toimi tuomarina aina kuolemaansa saakka