hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Jalkapallon Suomen Cup 2007
Suomen Cup 2007 oli kaikkiaan 53. jalkapallon Suomen Cupin järjestämisvuosi. Turnaus aloitettiin 1. huhtikuuta 2007 ja loppuottelu pelattiin 11. marraskuuta. Cupiin osallistui 340 joukkuetta. Turnauksen voitti lopulta Tampere United kukistettuaan finaalissa FC Hongan.
Tampere United
FC Honka
Huuhkajavaaran seisake
Huuhkajavaaran seisake () oli rautatieseisake Suomussalmen kunnassa Suomen rataverkkoon kuuluneella rataosalla Kontiomäki–Taivalkoski. Liikennepaikka otettiin työjunaliikenteen käyttöön vuonna 1956, ja se lakkautettiin 9. tammikuuta 2005 yhdessä muiden Pesiökylä–Taivalkoski-osuuden liikennepaikkojen kanssa. Liikennepaikka sijaitsi 15,3 ratakilometriä pohjoiseen Pesiökylän asemalta.
Liikennepaikka on alun perin toiminut hiekkakuopalle johtavana pistoraiteena. Välittömästi vaihteen eteläpuolelle Asuntavaarantien tasoristeykseen perustettiin seisake kiskobussiliikenteen alkaessa 15. marraskuuta 1957. Seisake oli käytössä aina 15. heinäkuuta 1982 saakka, jolloin lättähattuliikenne lakkautettiin.
Huuhkajavaaran vaihde ja siinä pääraiteesta erkaantunut soraraide oli käytössä radan rakentamisen aikana vuosina 1956–1959 sekä edelleen vuodesta 1985 alkaen. Sivuraiteen pituus oli noin 450 metriä, ja se johti hiekkakuoppaan radan länsipuolella. Sivuraide ja vaihde ovat edelleen olemassa.
Olga (Kiova)
Pyhä Olga (890 – 11. heinäkuuta 969 Kiova) (ven. Ольга) oli Kiovan Venäjän ruhtinatar vuosina 945–962. Hän oli todennäköisesti kotoisin Pihkovasta ja kuului korkea-arvoiseen viikinkiperheeseen. Hän avioitui 903 Rurikin veljenpojan Igorin kanssa ja sai pojan nimeltä Svjatoslav. Hänen valtakautensa alkoi vuonna 945, kun Olgan puoliso ruhtinas Igor oli murhattu pakkoverojen keruun ja kapinoinnin tukahduttamisen yhteydessä drevljaanien asuma-alueilla.
Surman jälkeen murhauttaja drevljaanien ruhtinas Mal lähetti lähettiläitä pyytämään leskeksi jääneen Olgan kättä. Olga, joka halusi suojella oman poikansa perimystä ja oli järkyttynyt miehensä kuolemasta, murhautti lähettiläät määräämällä palvelijansa hautaamaan heidät elävältä. Tämän jälkeen Olga murhautti vallanhimoisen Malin ja tuhosi drevljaanien pääkaupungin Iskoroksen sekä teurasti tai myi väestön orjuuteen. Hallittuaan Kiovaa kymmenen vuotta menestyksekkäästi, muuttaen muun muassa alistetut ja kapinahenkiset ruhtinaat uskolliseksi aatelistoksi, Olga matkusti Konstantinopoliin 955, kääntyäkseen kristinuskoon, todennäköisesti yhdistääkseen Kiovan väestöä yhteisellä uskonnolla.
Olgan, joka kasteessa otti nimen Helena, yritykset käännyttää Kiovan valtaväestö epäonnistuivat ja kristinusko katosi lähes kokonaan Kiovasta Olgan kuollessa 969, jolloin hänen poikansa Svjatoslav nousi valtaan. Vasta pakanajumaluuksia palvoneen Svjatoslavin nuorin poika Vladimir käännytti Kiovan ortodoksiseen uskoon 989–1015. Pyrkimyksestään käännyttää Kiova kristinuskoon ovat roomalais- ja kreikkalaiskatoliset kirkot julistaneet Olgan pyhimykseksi ja lisäksi ortodoksit ovat myöntäneet hänelle arvon apostolien kaltainen.
Svjatoslav
Svjatoslav I (s. 942 – k. maaliskuu 972) (ven. Святослав Игоревич) oli Kiovan Venäjän ruhtinas vuodesta 962 kuolemaansa asti vuoteen 972. Hänestä tuli ruhtinas hänen isänsä kuoltua. Hänen varsinainen valtakautensa alkoi hänen äitinsä Olgan luovuttua vallasta. Svjatoslav pysyi koko elämänsä pakanana, vaikka hänen äitinsä oli omaksunut kristinuskon.
Svjatoslavin ensimmäinen teko oli hävittää heikentyneen kasaarivallan tukikohta Sarkel Donin varrelta. Tämän seurauksena hän pystyi alistamaan vjatitsien heimon Donista ja okajoen laaksosta. Vuonna 968 kasaarien alaiset petsegenit tekivät rajun hyökkäyksen Kiovaan. Svjatoslav kosti tämän tuhoamalla Kasaarien pääkaupungin Itilin ja hajotti koko kasaarivaltion. Bysantin keisari Nikoforos Fokas pyysi apua Svajatoslavilta vuonna 969 tuhotakseen voimistuneen Bulgarian. Svjatoslav suostui antamaan apua ja ihastui tonavaan, niin että aikoi siirtää valtakunnan keskuksen sinne. Bysantin keisarinvaihdoksen hämmingeissä hän lähti ryöstämään myös Bysantin alueita Tonavan eteläpuolelta, kunnes Keisari Johannes Tsimiskes päihitti hänet vuonna 971. Svjatoslav joutui palaamaan kotiin, mutta matkalla petsegenit surmasivat hänet vuonna 972.
Svjatoslavin kuoltua maa jaettiin kolmen pojan kesken. Vanhin Jaropolk sai Kiovan ja Etelä-venäjän. Lisäksi hän sai Yliruhtinaan aseman. Toiseksi vanhin Oleg sai drevljaanien maan ja nuorin Vladimirista tuli Novgorodin Käskynhaltija.
Svjatoslav oli ensimmäinen Kiovan ruhtinas, jonka nimi ei ollut skandinaavistaustainen. Tämä heijastelee rusien eli Venäjälle ja Ukrainaan asettuneiden viikinkien slaavilaistumista.
Jaropolk
Jaropolk I Svjatoslavitš (noin 958 – 11. kesäkuuta 980 Kiova) (ven. Ярополк I Святославич) oli Kiovan Venäjän ruhtinas vuosina 972–980. Hänen valtakautensa alkoi vuonna 972 Svjatoslavin kuoltua. Jaropolk oli Kiovan ruhtinaana kahdeksan vuoden ajan, hänen valtakautensa päättyi vuonna 980, jolloin hänet murhattiin.
Soson seisake
Soson seisake (myös "Soson pysäkki", ) oli rautatieseisake Soson kylässä Muhoksen kunnassa Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka avattiin liikenteelle rataosan Oulu–Muhos valmistuessa vuonna 1927 ja lakkautettiin lättähattuliikenteen päättyessä 1980-luvulla.
Liikennepaikalla on ollut rautatiehallituksen arkkitehti Thure Hellströmin suunnittelema pysäkkirakennus, joka on ollut rakenteeltaan samankaltainen kuin muut rataosan läntisen osuuden pysäkkirakennukset. Radan eteläpuolella sijainnut asemarakennus on myöhemmin purettu.
Soson seisake nousi uutisotsikoihin 3. huhtikuuta 1953, kun Väinö Kilpiäinen surmasi siellä ryöstön yhteydessä neljä ihmistä.
Sirkkaliisa Virtanen
Sirkkaliisa Virtanen (s. 13. heinäkuuta 1948 Pyhäntä) oli tamperelainen Vasemmistoliiton kaupunginvaltuutettu 1997-2017. Vuoden 2017 kuntavaaleissa hän tippui varasijalle.
Vuosina 1985–1995 Virtanen istui Pirkkalan kunnanvaltuustossa ja hän oli Pirkkalan kunnanhallituksen varapuheenjohtaja 1987–1995. Vuosina 1995–1998 hän oli Vasemmistoliiton puoluevaltuuston puheenjohtaja toimittuaan sitä ennen viisi vuotta varapuheenjohtajana. Virtanen johti myös Pirkanmaan Vasemmistoliittoa 1989–1997. Sirkkaliisa Virtanen toimi Tampereen kaupungin apulaispormestarina 2008–2012.
Ennen apulaispormestariksi nousua Virtanen on työskennellyt sekä useissa eri sairaanhoidon työtehtävissä, muun muassa kätilönä ja johtavana hoitajana, että sosiaali- ja terveysministeri ministeri Terttu Huttu-Juntusen ja alue- ja kuntaministeri Martti Korhosen erityisavustajana. Virtaselle on myönnetty Suomen kunnallisliiton pronssinen ansiomerkki (1987), Suomen Valkoisen Ruusun ansioristi (1994) ja Suomen kuntaliiton hopeinen ansiomerkki (1996). Toukokuussa 2015 tasavallan presidentti myönsi Virtaselle kunnallisneuvoksen arvonimen.
Virtanen on toiminut kolumnistina lehdissä Hämeen Yhteistyö, Pirkanmaan Yhteistyö ja Kansan Uutiset. Hänen runojaan on julkaistu eri lehdissä 1960- ja 1970-luvuilla.
Khajuraho
Khajuraho () on kaupunki Intian Madhya Pradeshin osavaltiossa. Kaupungissa on keskiaikaisia hindu- ja jainatemppeleitä, jotka ovat kuuluisia eroottisesta taiteestaan. Nimi 'Khajuraho' tulee hindin sanasta "khajur", joka tarkoittaa välimerentaatelia. Unesco lisäsi Khajurahon monumentit maailmanperintöluetteloonsa vuonna 1986.
Khajuraho oli Chandellan valtakunnan pääkaupunki. Valtakunta hallitsi Intian tätä osaa 900-luvulta 1100-luvulle. Khajurahon temppelit rakennettiin noin sadan vuoden aikana 950–1050.Chandellan pääkaupunki siirrettiin Mahoban tämän jälkeen, mutta Khajuraho jatkoi kukoistustaan vielä kuitenkin jonkun aikaa.
Koko temppelialue oli ympäröity muurilla, jossa oli kahdeksan porttia, joista jokaisen vieressä oli kaksi kultaista palmupuuta. Alueella oli alkujaan yli 80 temppeliä, mutta näistä vain 22 on säilynyt kohtuullisessa kunnossa. Temppelit ovat levittäytynyt noin 21 neliökilometrin alueelle.
Khajurahon temppelit kunnioittavat pohjoisintialaista sikhara-temppelityyliä. Muutama temppeleistä on jainalaisia, mutta loput on pyhitetty hindulaisille jumalille: Brahmalle, Vishnulle, Shivalle ja Devin monille eri muodoille. Panchayatanan temppelissä on neljä pienempää temppeliä neljässä kulmassa ja pääpyhäkkö keskellä koroketta. Temppelit voidaan jakaa kolmeen maantieteelliseen ryhmään: läntiseen, itäiseen ja eteläiseen.
Temppeleille on tyypillistä sikharoiden (tornien) hiljattainen nouseminen pääsikharaan pyhätön päällä. Nämä sikharat antavat Khajurahon arkkitehtuurille oman leimansa. Sikharoiden korkeus nousee hiljalleen eteisestä, juhlasaliin, pääsaliin, eteishalliin ja lopulta pyhättöön. Tornit nousevat asteittain samaan tapaan kuin Himalajan vuoret. Kandariya Mahadeva koostuu 84 sikharasta, joista korkeimman huippu ylettyy noin 35 metriin maan pinnasta.
Porttikielto taivaaseen
Porttikielto taivaaseen on suomalainen elokuva vuodelta 1990. Se kertoo kolmen ilotytön sotkeutumisesta rikosten vyyhtiin. Tarinan kantavana voimana on rahan, seksin ja väkivallan kolmiyhteys.
Tummaveriköiden Bellan ja Saran sekä vaaleahiuksisen Lulun työtehtäviin kuuluu miesvieraiden viihdyttäminen hotelliemäntinä. Keskeinen osa työtä ovat maksulliset seksipalvelut. Kaiken takana on häikäilemätön johtaja TT, jolla on apunaan ilotyttöjen toiminnan järjestäjä Cindy sekä poikansa Jukka. TT naamioi hämäräperäisen toimintansa käyttäen hyväkseen suhteitaan poliisiin. TT:llä on lisäksi oma jääkiekkoseura. Siinä pelaa muun muassa Timi, joka on Bellan haaveiden mies. Jääkiekkoilija Matti Hagmanin tulkitsema Timi edustaa Bellalle niin sanottua kunnon miestä, jolle Tapani Pertun näyttelemä TT on jyrkkänä vastakohtana.
Ilotyttöjen etuihin kuuluu virkavallan välttely. Tapahtuu kuitenkin synkkiä asioita, jotka pakottavat Bellan kääntymään poliisin puoleen. Lulun ammeesta löytyy itsemurhan tehnyt runoilijapoika, ja jonkin ajan kuluttua Lulu pahoinpidellään sairaalakuntoon. TT:n rikollinen toiminta uhkaa päätyä iltapäivälehtien lööppeihin. Hän joutuu konfliktiin niin Bellan kuin Cindynkin kanssa. Bella alkaa vähitellen ottaa etäisyyttä ilotyttöbisnekseen, mutta menneisyyden varjo ulottuu pitkälle. Korruptoituneesta poliisista ei ole apua, sillä TT:llä on kuvia, joilla hän voi kiristää poliisijohtoa. Bella joutuu repimään omin voimin itsensä ulos valheiden ja rikosten verkosta.
Elokuva nähtiin televisiossa ensi kerran Yle TV1 -kanavalla 17. lokakuuta 1992. Myöhemmin Yle TV2 on esittänyt elokuvan vuosina 1995, 2002 ja 2010. Se on julkaistu DVD-formaatissa (DVD-5).
"Helsingin Sanomien" televisiosivulla 1992 Jussi Karjalainen sanoo elokuvan olevan ”täynnä kauheaa mainosmaista pintaestetiikkaa ja tekopyhää ongelmilla runkkausta”. Hän epäilee "Täältä tullaan, elämä!" -elokuvaan yltäneen Tapio Suomisen tämänkertaisia motiiveja. "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano sanoo Suomisen yrityksen tehdä kansainvälisen tyylin elokuvaa onnistuu vain kuvauksen osalta. Hän antaa elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Hubert-Joseph Henry
Hubert-Joseph Henry (1846–1898) oli ranskalainen upseeri, joka väärensi todisteet, joiden perusteella Alfred Dreyfus tuomittiin vakoilusta. Henry pidätettiin myöhemmin, ja hänet löydettiin kuolleena sellistään vuonna 1898. Carl Grimbergin mukaan Henry teki itsemurhan, sillä hän totesi säästyvänsä näin julkiselta häväistykseltä sotaoikeudessa.
Hubert-Joseph Henry syntyi maanviljelijäperheeseen ja aloitti sotilasuransa vuonna 1865. Hän yleni ensin ensimmäisen luokan sotamieheksi vuonna 1866 ja sotilasmestariksi vuonna 1868. Hän joutui vangiksi 11. lokakuuta 1870, mutta hänen onnistui paeta jo viikon kuluttua, ja sittemmin hän yleni luutnantiksi. Hän otti osaa taisteluihin Afrikassa ja Tonkinissa saavuttaen menestystä ja kunnianosoituksia. Naimisiin hän meni vuonna 1892. Syytettyään Alfred Dreyfusia oikeudessa hän pääsi päälliköidensä suosioon. Ehkä tästä innostuneena hän väärensi todisteita Dreyfusia vastaan. Hänet ylennettiin everstiluutnantiksi.
Todisteet paljastuivat kuitenkin väärennetyiksi ja paikkaansapitämättömiksi, minkä Henry tunnusti, ja hänet pidätettiin. Hänet vietiin 30. elokuuta Fort Mont-Valérienin linnaan. Seuraavana päivänä noin kello viisi iltapäivällä hänet löydettiin kuolleena sellistään. Hänen leskelleen ja isättömäksi jääneelle pojalleen kerättiin lahjoituksia 131 000 frangin edestä. Kerääjät sanoivat "juutalaisen" tappaneen Henryn viitaten Dreyfusiin.
Ilpo Jorasmaa
Ilpo Keijo Kullervo Jorasmaa (s. 17. heinäkuuta 1950) on entinen kunnanjohtaja ja nykyinen kunnallispoliitikko.
Jorasmaa suoritti filosofian maisterin tutkinnon Helsingin yliopistossa pääaineena suunnittelumaantiede. Sitten hän toimi seutukaavatutkijana ja ympäristösuunnittelijana Heinolassa. Tämän jälkeen Jorasmaa siirtyi Pornaisiin, missä oli elinkeinoasiamiehenä viisi vuotta. Myöhemmin hän oli Uukuniemen ja Rääkkylän kunnanjohtajana yhteensä 14 vuoden ajan. Rääkkylän kunnanjohtajana hän oli vuosina 1997–2004. Hän toimii yrittäjänä ja kunnanvaltuutettuna Rääkkylässä. Vuodesta 2008 hän ollut Maaseudun kehittämisyhdistys Jetina ry:n toiminnanjohtajana. Vuoden 2007 eduskuntavaaleissa Jorasmaa oli Vihreän liiton ehdokkaana.
Jorasmaan perheeseen kuuluu vaimo ja kolme lasta. Hän harrastaa näyttelemistä Riäkkyteatterissa ja kuntoilua.
Yhdysvaltain sotilassuklaa
Sotilassuklaa on kuulunut vuodesta 1937 lähtien Yhdysvaltojen armeijan kenttäolosuhteissa käytettäviin ruoka-annoksiin. Suklaan tarkoitus on kaksitahoinen: toisaalta sen tehtävänä on parantaa joukkojen taistelutahtoa, mutta toisaalta sen on tarkoitus toimia taskukokoisena hätäravintona. Sotilaskäyttöön tarkoitettu suklaa valmistetaan yleensä armeijan asettamien vaatimusten mukaisesti erikoistuotantona. The Hershey Company on suurin yksittäinen sotilassuklaan valmistaja.
Taistelutahdon kohottamiseen käytettävä sotilassuklaa ei juurikaan poikkea kaupoissa myytävistä tuotteista maun tai koostumuksen osalta. Usein suklaa kuitenkin pakataan ja valmistetaan eri muotoon kuin tavallisesti.
Hätäravintona käytettävä sotilassuklaa poikkeaa huomattavasti tavallisesta suklaasta. Suklaan tarkoituksena oli taata taistelutilanteessa sotilaiden käyttöön nopeasti sulava energia-annos, ja niinpä aluksi suklaasta pyrittiin tekemään mahdollisimman epämiellyttävän makuinen, jotta joukot eivät nauttisi sitä ennen kuin todellisessa hätätilanteessa. Tässä onnistuttiinkin varsin hyvin, sillä vaikka suklaan makua yritettiin parantaa myöhemmin, se ei koskaan saanut kovin ylistäviä arvioita. Hätäravinnoksi tarkoitetut suklaat valmistettiin mahdollisimman energiatiheiksi, helpoiksi kuljettaa ja lämmönkestäviksi. Jalkaväen sotilaat joutuivat usein taistelemaan trooppisissa ja aavikkomaisissa olosuhteissa, joissa tavallinen suklaa sulaisi hyvin nopeasti, joten lämmönkestävyys oli tärkeätä.
Nuorikkala
Nuorikkala on Raision kaupunginosa, joka sijaitsee Raisionlahden ja Uudenkaupungin radan välissä. Alueen talot ovat lähinnä pientaloja. Raision keskustaan Nuorikkalasta on matkaa noin kaksi kilometriä. Tarjolla on myös luontomaisemia ja kävelyreitistö. Yksi kaupungiosan alueista on maaseutumainen Tahvio, jossa sijaitsee Tahvion koulu. Nuorikkalan katuja on nimetty Raision ystävyyskaupunkien mukaan, kuten Csongradinkatu, Sigtunankatu, Kingiseppinkatu, Newalankatu ja Ystävyydenkatu.
Hämäräkytkin
Hämäräkytkimeksi nimitetään laitteistoa, joka pystyy ohjaamaan valon funktiona toista (sähköistä) laitetta. Hämäräkytkin on toteutettu toiminnallisesti esim. LDR-valovastuksella: LDR-resistori ohjaa esimerkiksi kanavatransistoria tai triacia, joka releen tai kontaktorin avulla kytkee virran ohjattavaan laitteeseen. Hämäräkytkimen yhteydessä käytetään elektronisessa kytkennässä hystereesiä siten, että valoa ohjaava komponentti ei ala vuoroin kytkemään ja katkaisemaan hämärän alkaessa tai loppuessa.
Kaupallisissa hämäräkytkinsovelluksissa hämäräkytkimeen voidaan liitetään usein herkkyysasettelu, jossa kytkentähetken valonvoimakkuus on säädettävissä. Edelleen hämäräkytkimiin voidaan liittää kelloja, joissa esimerkiksi ulkovalojen ohjaus voidaan toteuttaa pimeään aikaan, mutta kellolaitteisto sammuttaa valaistuksen haluttuna ajanjaksona. Hämäräkytkinsovelluksissa voidaan käyttää mikrokontrollereita, jotka mahdollistavat hämärä- ja liiketunnistimien sekä kellokytkinten yhtäaikaisen käytön.
EPICA
EPICA () on monikansallinen eurooppalainen jääkairausprojekti Antarktiksella. Sen päätavoite on dokumentoida antarktisesta jäästä saatavaa ilmastollista tietoa kairaamalla ja analysoimalla kahta jääkairausnäytettä ja vertaamalla niitä Grönlannista otettuihin näytteisiin (GRIP ja GISP). Näytteistä saadaan tietoa ilmastoherkkyydestä ja viime jääkaudella tapahtuneista äkillisistä muutoksista ilmastossa.
Vuonna 2008 hanke sai tutkimuksistaan Descartes -palkinnon.
Chandra Shekhar
Chandra Shekhar Singh (, 1. heinäkuuta 1927 – 8. heinäkuuta 2007) oli Intian 11. pääministeri vuosina 1990–1991.
Chandra Shekhar syntyi vuonna 1927 maanviljelijäperheeseen Ibrahimpatin kylään Uttar Pradeshin osavaltioon. Hän suoritti tutkinnon valtio-opissa Allahabadin yliopistossa vuonna 1951.
Hän istui Rajya Sabhassa, Intian parlamentin (Sansad) ylähuoneessa, vuosina 1962–1984. Kun pääministeri Vishwanath Pratap Singh erosi vuonna 1990, ja uusintavaaleja haluttiin välttää, Shekar nousi valtaan pienellä enemmistöllä 10. marraskuuta 1990. Hän toimi pääministerinä seitsemän kuukautta, ja erosi 21. kesäkuuta 1991, koska hän oli menettänyt kongressipuolueen tuen.
Viiru ja Pesonen
Viiru ja Pesonen () on kirjailija Sven Nordqvistin luoma lastenkirjoissa esiintyvä parivaljakko. Pesonen on vanhahko perheetön mies, joka asuu Viiru-kissansa ja kanojensa kanssa maaseudulla. Hahmoista on myös luotu piirroselokuvia, tietokonepelejä, Viiru ja Pesonen -sarjakuvalehti sekä muita oheistuotteita.
Vuonna 2009 sarjan ensimmäinen kirja "Viirun syntymäpäivät" pääsi mukaan teokseen "Tusen svenska klassiker", johon koottiin tuhat Ruotsissa julkaistujen kirjojen, elokuvien, äänilevyjen ja tv-ohjelmien klassikkoa. Sarjassa esiintyy myös Viirun ja Pesosen naapuri Kosonen. Hän kilpailee usein Pesosen kanssa.Viiru ja Pesonen -pelit on valmistanut Gammafon.
Kalannin kirkko
Kalannin Pyhän Olavin kirkko on keskiaikainen Neitsyt Marialle nimetty harmaakivikirkko Kalannissa, nykyisin Uudessakaupungissa. Kirkko on rakennettu kokonaisuudessaan vuosien 1430 ja 1450 välisenä aikana. Ajoitusta tukee vuosirengasajoitus länsiportaalin puomista. Kirkko tunnetaan maalari Petrus Henrikssonin 1470-luvulla signeeraamista maalauksista.
Kirkossa on ollut myös Suomen merkittävin keskiajalta säilynyt alttarikaappi. Hampurilaisen Mestari Francken tekemä Pyhän Barbaran alttarikaappi kuvaa Pyhän Barbaran legendaa ja sijaitsee nykyään kansallismuseossa.
Kirkon pronssinen sankaripatsas on kuvanveistäjä Jussi Vikaisen työ vuodelta 1955.
Tupac Shakur: Thug Angel: The Life of an Outlaw
Thug Angel: The Life of an Outlaw on rap-tähti Tupac Shakurista kertova dokumentti. Dokumentti ilmestyi vuonna 2002 ja se sisältää paljon harvinaista materiaalia Shakurista, sekä mm. haastatteluja Outlawz jäseniltä ajalta jolloin Shakur vielä oli elossa.
Filmin tuotti Shakurin läheiset ystävät ja businesskaverit, entinen manageri Leila Steinberg, Tracy Robinson ja Quincy "QD3" Jones III.
Barry Blue
Barry Blue (oikelta nimeltä "Barry Ian Green") (s. 4. joulukuuta 1950 Lontoo) on rocklaulaja, levytuottaja ja laulunkirjoittaja Englannista. Hän on tunnettu varsinkin listahiteistään "Dancin' (on a Saturday Night)", jonka hän kirjoitti yhdessä Lynsey De Paulin kanssa ja "Do You Wanna Dance", jotka molemmat ovat peräisin vuodelta 1973.
Hän liittyi Bell Recordsiin 1970-luvun alussa ja sai aikaan viisi hittisingleä, mutta 1970-luvun lähetessä loppuaan hänen suosionsa väheni. Hänen viimeisin Top 40 -hitti Englannin singlelistalla oli lokakuussa 1974, kun "Hot Shot" saavutti sijan 23.
Vaikkei hän koskaan saavuttanut samanlaista suosiota kuin kilpailijansa The Sweet, Gary Glitter, David Bowie tai T Rex, Blue on jatkanut työskentelyään musiikkialalla, etenkin tuottajana muille artisteille, esimerkkeinä yhtyeet sekä artistit Heatwave, Bananarama, Toto Coelo ja Cheryl Lynn. Bluen kokoelmalevy, "Greatest Hits" julkaistiin levy-yhtiön Repertoire Records kautta vuonna 2002.
Ranskan aluevaalit
Ranskan aluevaalit ovat kansalaisille perustuslaissa tarjottu mahdollisuus äänestää ja valita alueneuvostojen jäsenet, joiden toimikausi on pääsääntöisesti kuusi vuotta.
Viimeisimmät vaalit käytiin 21. ja 28. maaliskuuta 2004 ja seuraavien pitäisi olla vuorossa vuonna 2010.
Vaalitapa Ranskan aluevaaleissa perustui vuonna 2004 vaalilain muutokseen, joka tuli voimaan 11. huhtikuuta 2003. Lain mukaan vaalit ovat suhteelliset, kahden kierroksen vaalit, joissa kuitenkin noudatetaan osittain ja erityisesti myös enemmistövaalia.
Vaalitavassa tuli vuonna 2004 oleellisenä muutoksena se, että vaalien järjestämisestä ei vuoden 1998 tapaa vastaa enää departementit vaan alue. Kuitenkin listoissa sallitaan vielä jako departementteihin, jotta äänestäjät voivat helpommin tunnistaa omat ehdokkaansa.
Vaalien keskeisiä periaatteita ovat:Lain mukaan jokaisessa vaaliliitossa tulee olla yhtä monta nais- ja miesehdokasta.
Aluevaalien äänioikeus on kaikilla kansallisiin vaaleihin oikeutetuilla, eli kaikilla niilla henkilöillä, jotka:
Vaaleissa voivat ehdokkaina olla henkilöt, jotka:
Vaalilain 10. artikla mahdollistaa ehdokkuuden vain yhdellä ainoalla vaalilistalla.
Vanderlei Luxemburgo
Vanderlei Luxemburgo da Silva (s. 10. toukokuuta 1952 Nova Iguaçu, Brasilia) on brasilialainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen valmentaja.
Vuonna 1971 alkaneella pelaajaurallaan Luxemburgo edusti Flamengoa, Internacionalia ja Botafogoaa.
Valmennusuransa alussa Luxemburgo valmensi useita brasilialaisseuroja muun muassa Flamengoa, Ponte Pretaa, Palmeirasia ja Paraná Clubea. Brasilian maajoukkuetta hän taas valmensi vuosien 1998 ja 2000 välillä. Mário Zagallon vuoden 1998 MM-kisojen jälkeen korvanut Luxemburgo tunnettiin siitä, että keskitti joukkueen pelin paljolti Rivaldon ympärille. Vuoden 2000 Olympialaisissa Brasilia voitti alkulohkonsa, mutta hävisi puolivälierissä Kamerunille numeroin 2–1.
Émerson Leãosta tuli Luxemburgon seuraaja Brasilian maajoukkueessa.
Kauden 2004/2005 toisella puoliskolla Luxemburgosta tuli Real Madridin päävalmentaja, erotetun Mariano García Remónin tilalle. 11 kuukauden pestin jälkeen hän sai potkut.
Joulukuusta 2009 Luxemburgo siirtyi Clube Atlético Mineiron peräsimeen. Hän sai potkut syyskuussa 2010 seuran hävittyä 1–5 Fluminenselle.
Lokakuun alussa 2010 Luxemburgo siirtyi Flamengon päävalmentajaksi. Hän sai potkut helmikuun alussa 2012. Pian potkujensa jälkeen Luxemburgo allekirjoitti vuoden 2012 loppuun ulottuvan sopimuksen Grêmion kanssa. Luxemburgo nosti Grêmion Brasilian liigassa sijalta 12 kärkitaisteluun. Marraskuun lopulla hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen seuran kanssa. Luxemburgon johdolla Grêmio oli lopulta liigassa kolmas kauden 2012 päätteeksi. Hyvistä tuloksista huolimatta seurajohto ei ollu tyytyväinen, sillä Luxemburgo ei luotsannut Grêmiota mestariksi missään kilpailussa. Lopulta kokenut valmentaja sai potkut kesäkuun lopussa 2013.
Protonin hajoaminen
Protonin hajoaminen on hypoteettinen radioaktiivinen hajoamisen muoto, jossa protoni hajoaa kevyemmiksi alkeishiukkasiksi. Hajoamista ei ole toistaiseksi havaittu kokeellisesti, eikä sen olemassaolosta ole varmuutta.
Hiukkasfysiikan standardimallin mukaan protonit eivät hajoa, sillä baryoniluku säilyy kaikissa vuorovaikutuksissa. Protonit ovat kaikkein kevyimpiä eli vähiten energeettisiä baryoneja, joten ne ovat vakaita hiukkasia.
Standardimallin seuraajiksi ehdotetuissa suurissa yhtenäisteorioissa baryoniluvun säilyminen kuitenkin rikkoutuu, jolloin protonin olisikin mahdollista hajota esimerkiksi ns. X-bosonin kautta. Protonin hajoaminen on yksi harvoista prosesseista, joita havaitsemalla ehdotettujen suurten yhtenäisteorioiden paikkaansapitävyyttä voitaisiin tutkia kokeellisesti.
Jotkut suuret yhtenäisteoriat ennustavat protonin hajoamista esimerkiksi neutraaliksi pioniksi ja positroniksi. Pioni hajoaisi tämän jälkeen lähes välittömästi kahdeksi fotoniksi. Prosessin kokeellinen tutkimus on kuitenkin hyvin vaikeaa, sillä protonin puoliintumisajan alarajaksi sen kautta arvioitiin 90 % todennäköisyydellä 8,2 × 10 vuotta. Myöhemmin arviota on nostettu 1,01 × 10 vuoteen.
Toinen teoreettinen protonin hajoamisprosessi on hajoaminen myoniksi ja pioniksi. Arvioitu puoliintumisajan alaraja 90 % varmuudella on 6,6 × 10 vuotta.
M/S Baltic Excellent
M/S Baltic Excellent () on ahvenanmaalaisen Birka Cargo Ab:n omistukseen rekisteröity ro-ro-rahtialus. Aluksen rakentaminen on aloitettu vuonna 1994 kahdella eri telakalla Kroatiassa, Trogirissa ja Kraljevicassa, ja loppuun työt on saatettu Nymo Werft -telakalla Grimstadissa, Norjassa. Kuollutta painoa "Baltic Excellentillä" on 5 866 tonnia, ja jääluokitus on 1A, eli alus pystyy useimmissa jääolosuhteissa liikkumaan yksin. Alus on rekisteröity Suomen lipun alle, ja sen kotisatama on Maarianhamina. Nykyään alus liikennöi Euroopan alueella.
"Baltic Excellentin" sisaralus on M/S "Trans Carrier".
Aluksen runko rakennettiin vuonna 1994 Brodogradiliste Trogir -telakalla, Trogirissa, Kroatiassa, josta se hinattiin Brodogradiliste Kraljevica -telakalle loppuunrakennusta varten. Alus oli määrä kastaa "Crown Linkiksi". Näin ei kuitenkaan koskaan tapahtunut, sillä sota keskeytti rakennustyöt. 11. maaliskuuta – 29. elokuuta 1994 välisen ajan alus vietti pohjoisitalialaisessa Triesten kaupungissa. Syyskuussa alusta lähdettiin hinaamaan loppuunrakentamista varten norjalaiselle Nymo Werft -telakalle, jonne se saapui 27. syyskuuta.
10. huhtikuuta 1995 alus luovutettiin Swan Shipping A/S:n omistukseen, joka rekisteröi sen Norjan lipun alle. Kotisatamaksi tuli maan pääkaupunki Oslo. Tuolloin alus oli nimeltään "Bravo". 10. huhtikuuta 1995 – 31. maaliskuuta 1996 välisen ajan alus oli vuokrattuna North Sea Ferriesille. Tuona aikana alus nimettiin "Norcliffiksi". Huhtikuun alussa 1996 "Norcliff" vuokrattiin Sea-Link Ab:lle Terneuzen ja Piitimen väliseen liikenteeseen. Maaliskuussa 1997 alus siirtyi Exxtor Ferriesin liikenteeseen välille Rotterdam–Immingham. Vuonna 1998 Tor Line vuokrasi "Norcliffin". Jälleen 7. tammikuuta 1999 vuokraaja vaihtui; Finncarriers aloitti liikennöinnin aluksella, linjalla Kotka–Lyypekki. Joulukuusta 2001 joulukuuhun 2005 laiva oli vuokrattuna Finnlinesille, joka liikennöi sillä reitillä Hamina–El Ferrol–Bilbao–Amsterdam–Helsinki–Kotka. Tammikuussa 2006 Sea-Cargo vuokrasi "Norcliffin" reitille Tananger–Bergen–Husnes–Karmoy–Amsterdam–Immingham.
Nykyinen omistaja, ahvenanmaalainen Birka Cargo Ab, osti aluksen elokuussa 2006. 10. tammikuuta 2007 alus luovutettiin uudelle varustamolle, joka kastoi aluksen "Baltic Excellentiksi".
Ultima Thule (ruotsalainen yhtye)
Ultima Thule oli ruotsalainen yhtye, joka soitti viikinkirokkia. Yhtyeellä oli pitkä historia ja levyjä on ilmestynyt yli kymmenen, muun muassa "Folkets Röst" ja "Nu grönskar det".
Yhtye on tehnyt myös monia cover-kappaleita kuten esim. I will stay ja Frosty the Snowman
Henri Stenroth
Henri Stenroth (s. 8. lokakuuta 1985 Nivala) on suomalainen laulaja, joka valittiin tangokuninkaaksi Seinäjoen Tangomarkkinoilla vuonna 2007. Hän sai tuomaristolta 221 pistettä ja päihitti toiseksi sijoittuneen Antti Ahopellon kahdella pisteellä. Stenroth lauloi kilpailun finaalissa Antti Ahopellon kanssa Teemu Harjukarin ja Sinikka Svärdin tekemän "Onko rikos rakastaa" -tangon sekä kappaleet "Tango Desiree" ja "Keskiyön aikaan". Henri Stenrothin äiti on Suomen ensimmäinen tangoprinsessa Aura Stenroth.
Stenrothin esikoisalbumi "Ensikerran" julkaistiin huhtikuussa 2008. Tällä hetkellä putkiasentajana työskentelevä Stenroth on luonut uraa myös nyrkkeilijänä.
Vampire Bats
Vampire Bats, televisioesityksessä "Vampire Bats – lentävät tappajat", on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut kauhuelokuva. Elokuvan ohjauksesta vastasi Eric Bross ja pääosassa on Lucy Lawless.
Elokuva kertoo biologian opettajasta Maddy Rierdonista, joka saa kuulla että yksi hänen oppilaistaan löydettiin kuolleena. Tästä järkyttynyt Maddy alkaa tutkia nuorukaisen kuolemaa ja huomaa että murhaaja on ollut jotakin muuta kuin ihminen. Maddy löytää pojasta hampaan jälkiä ja tekee havainnon siitä että asialla on ollut vampyyrilepakko. Pian Maddy saa tietää että koko kaupunki on täynnä aggressiivisia lepakoita.
Flying the Flag (for You)
Flying the Flag (for You) on Scooch-yhtyeen kappale, jonka se lauloi edustaessaan Isoa-Britanniaa Helsingissä järjestetyissä vuoden 2007 Eurovision laulukilpailuissa. Laulun ovat sanoittaneet Russ Spencer, Morten Schjolin, Andrew Hill ja Paul Tarry. Kappale keräsi yhteensä 19 pistettä ja se sijoittui sijalle 23.
Kappaleen teemana on lentokone, johon yhtyeen jäsenet olivat pukeutuneet sturteiksi ja lentoemänniksi. Jäsenet ovat Natalie Powers, Russ Spencer, David Ducasse ja Caroline Barnes.
Kari Myyryläinen
Kari Myyryläinen (s. 22. lokakuuta 1963) on entinen suomalainen kilpapyöräilijä.
Suomen tunnetuimpiin pyöräilijöihin kuuluva Kari Myyryläinen voitti 21 Suomen mestaruutta, mm. maantieajossa vuosina 1985 ja 1986 sekä maantiepyöräilyn aika-ajossa vuosina 1983, 1984, 1985 ja 1993. Vuonna 1985 hänet valittiin . Nykyään hän valmentaa maantiepyöräilijöitä. Myyryläinen kilpaili aktiivisesti myös maastopyöräilyssä.
Myyryläinen sijoittui olympialaisten maantieajossa 25:nneksi Los Angelesissa 1984 ja 63:nneksi Atlantassa 1996 . MM-edustajana hän oli seitsemän kertaa ja sijoittui maantieajossa 9:nneksi 1985. Pohjoismaiden mestaruuden hän voitti maantiejoukkueajossa 1983 ja maastoajossa 1993–94.
Kotimaassa Myyryläinen edusti Turun Urheiluliittoa, Hyvinkään Pontevaa ja vantaalaista Let's Go-seuraa. Vuonna 1986 hän siirtyi ammattilaiseksi espanjalaiseen Reynolds-talliin, jonka riveissä ajoi tuolloin myös Miguel Indurain. Myyryläinen osallistui vuonna 1988 ensimmäisenä suomalaisena Italian ympäriajoon. Hän joutui kuitenkin keskeyttämään kilpailun 10. etapilla.
Kari Myyryläisen isä Reijo Myyryläinen ja setä Seppo Myyryläinen ovat voittaneet pyöräilyssä useita TUL:n mestaruuksia. Reijo Myyryläinen toimi pyöräilyn olympiajoukkueen johtajana ja mekaanikkona Los Angelesissa 1984 sekä pyöräilyn ja hiihdon valmennustehtävissä ja kilpailuselostajana.
Veteraanien SM-kilpailuissa 2010 Hyvinkäällä Myyryläinen saavutti hopeaa yli 40-vuotiaiden sarjassa.
Frank Edwards
Frank Edwards (4. elokuuta 1908 – 23. kesäkuuta 1967) oli yhdysvaltalainen lehtimies ja radiotoimittaja, joka tuli tunnetuksi ufojen puolestapuhujana.
Edward kirjoitti bestsellerin "Flying Saucers, Serious Business" (suomennettu "Lentävien lautasten arvoitus" (1968)) ja julkaisi sen vuonna 1966. Edwards erotettiin radiosta vuonna 1954, koska hän puhui liian paljon ufoista radiolähetyksissään. Edwards kuului silloin alalla merkittävään amerikkalainen ufojärjestö NICAP:iin.
Frank Edwardsin otetta ovat kriittiset ufotutkijat arvostelleet, mutta Edwards ei pitänyt itse esimerkiksi Adamskin ufokontaktista, joka oli tekele. Edwards kuoli päivää ennen kuin oli kulunut 20 vuotta ensimmäisestä Arnoldin tekemästä ufohavainnosta. Tieto Edwardsin hieman ennen puoltayötä tapahtuneesta kuolemasta levisi vasta seuraavana päivänä, mikä synnytti legendan, jonka mukaan Edwards olisi kuollut 24. päivänä.
Huw Lloyd-Langton
Richard Hugh ”Huw” Lloyd-Langton (7. helmikuuta 1951 Lontoo, Iso-Britannia – 6. joulukuuta 2012) oli brittiläinen kitaristi, joka muistetaan parhaiten Hawkwind-yhtyeen jäsenenä.
Lloyd-Langton liittyi Hawkwindiin vuonna 1970 soolokitaristiksi yhtyeestä lähteneen Mick Slatteryn tilalle. Lloyd-Langton oli mukana yhtyeen ensimmäisellä albumilla, mutta erosi pian levyn ilmestymisen jälkeen koettuaan yhtyeen huumeidentäytteisen elämäntyylin liian raskaaksi. 1970-luvulla hän soitti useiden artistien kanssa ja oli jäsenenä Widowmaker-yhtyeessä vuosina 1974–1978. Yhtye keikkaili ahkerasti Yhdysvalloissa ja sai siellä listasijoituksiakin. Lloyd-Langton palasi Hawkwindiin vuonna 1979 ja pysyi yhtyeessä aina vuoteen 1988 asti. Vuonna 1982 hän perusti sivuprojektina sooloyhtyeen Lloyd Langton Group, jota hän pyöritti enemmän ja vähemmän näkyvästi aina 2000-luvulle saakka. Vuonna 2001 Lloyd-Langton palasi jälleen Hawkwindiin, mutta joutui eroamaan seuraavana vuonna sairastuttuaan legioonalaistautiin. Sen jälkeen hän vietti hiljaiseloa toipuen sairaudestaan. Vuonna 2012 hän kuoli syöpään.
Alan Davey
Alan Davey (s. 11. syyskuuta 1963 Ipswich) on brittiläinen basisti, joka parhaiten tunnetaan Hawkwind-yhtyeen pitkäaikaisena basistina. Hän liittyi yhtyeeseen vuonna 1984 ja pysyi mukana aina vuoteen 2007 asti, vuosia 1996–2001 lukuun ottamatta. Hänellä oli myös oma Bedouin-yhtye vuosina 1997–2003. Tällä hetkellä (2007) hän on basistina kokeellisessa black metal -yhtyeessä Meads Of Asphodel.
How High the Moon
How High the Moon on jazzstandardi vuodelta 1940, jonka sanoitus on Nancy Hamiltonin ja sävellys Morgan Lewisin. Kappale on alun perin Broadway-musikaalista "Two For The Show", joka sai ensi-iltansa Booth Theatressa 8.2.1940.
Tunnetuimman levytyksen kappaleesta ovat tehneet Les Paul ja Mary Ford 4. tammikuuta 1951. Levyn julkaisi Capitol Records numerolla 1451. Kappale oli yhdeksän viikkoa Billboardin listan ykkösenä. Toisen version on levyttänyt useita kertoja Ella Fitzgerald, ja siitä tuli Gershwinin ”Lady Be Goodin” ohella hänen tunnuskappaleensa. Fitzgeraldin suosituin levytys kappaleesta on albumilla "Ella in Berlin" (1960). Diskoversion laulusta on levyttänyt Gloria Gaynor. Pat Suzukin vuonna 1950 levyttämä "How High the Moon" soi elokuvan Biloxi Blues alkukohtausten aikana.
Charlie Parkerin vuoden 1946 jazzklassikko ”Ornithology” perustuu kappaleen ”How High the Moon” sointuihin. Monet jazzmuusikot, kuten Ella Fitzgerald ja Lionel Hampton, liittivät ”Ornithologyn” usein saumattomasti mukaan ”How High the Moonia” esittäessään. Miles Davisin ”Solar” vuodelta 1954 perustuu myös osittain samaan sointurakenteeseen. John Coltrane sävelsi vuonna 1960 ”How High the Moonin” pohjalta kappaleen ”Satellite”.
Kullervo on tekstittänyt kappaleen suomeksi nimellä ”Kuun lumoissa”. Sen levytti Donna Arima vuonna 1959.
Vilhelm Helander
Arne Anders Vilhelm Helander (s. 8. helmikuuta 1941, Helsinki) on suomalainen arkkitehti ja professori, joka tunnetaan vanhojen rakennusten restaurointitöistä.
Helander valmistui Helsingin teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1967 arkkitehdiksi ja vuonna 1972 tekniikan lisensiaatiksi. Hän toimi korkeakoulun arkkitehtuurin historian professorina vuosina 1985–2006, minkä jälkeen jäi virasta eläkkeelle. Opetustyön ohella Helander on luonut mittavan uran suunnittelevana arkkitehtina. Hänellä on ollut vuodesta 1978 lähtien yhteinen arkkitehtitoimisto akateemikko Juha Leiviskän kanssa, mutta he työskentelevät yleensä eri projektien parissa.
Helander tuli jo 1970-luvulla tunnetuksi yhdessä arkkitehti Mikael Sundmanin kanssa kirjoittamallaan poleemisella teoksella "Kenen Helsinki", jossa tekijät tarkastelivat kiinteistönjalostuksen tuhoisia vaikutuksia historiallisen kaupunkimiljöön kehitykseen. Kirja sai vuonna 1971 arvostetun Eino Leinon palkinnon.
Vilhelm Helander on tunnustettu merkittävistä ansioistaan pohjoismaisen rakennussuojelun teorian kehittäjänä. Myös arkkitehdin työssään Helander on erikoistunut restaurointitehtäviin rakennusten alkuperäistä henkeä kunnioittaen. Hänen päätöitään restauroinnin alalla ovat vuonna 1993 valmistunut Helsingin Säätytalon restaurointi, vuonna 1999 valmistunut Helsingin tuomiokirkon restaurointi sekä vuonna 2000 valmistunut Kansallismuseon peruskorjaus. Hän on myös toiminut monissa luottamustehtävissä, esimerkiksi Alvar Aalto -säätiön hallituksen jäsenenä.
Helanderin aviopuoliso on Åbo Akademin hallintojohtaja Elisabeth Helander.
Helanderin isä oli arkkitehti Arne Helander.
Harri Moisio (poliitikko)
Harri Moisio (s. 16. toukokuuta 1954) on vaasalainen Vasemmistoliiton kaupunginvaltuutettu ja Kustaalan lastenkodin johtaja. Hän toimi Suomen Demokraattisen Nuorisoliiton puheenjohtajana vuosina 1982–1985.
Vuoden 2007 eduskuntavaaleissa Moisio oli 3 636 äänellään Vasemmistoliiton suosituin ehdokas Vaasan vaalipiirissä, mutta puolue ei saanut kansanedustajia. Vuoden 2008 kunnallisvaaleissa Moisio sai toiseksi eniten ääniä Vaasassa, kaikkiaan 1 123 kappaletta. Vuoden 2012 kunnallisvaaleissa valittiin uudelleen valtuustoon 679 äänellä. Kuntavaaleissa 2017 Moisio keräsi 461 ääntä tullen edelleen valituksi kaupunginvaltuutetuksi.
Questa Notte
Questa Notte () on latvialaisen Bonaparti.lv:n Euroviisu-edustuskappale, jonka se lauloi edustaessaan Latviaa Helsingissä järjestetyissä Euroviisuissa. Laulu oli alun perin tarkoitus laulaa englanniksi, mutta se vaihdettiin italiaksi. Kappale keräsi yhteensä 54 pistettä ja se sijoittui 16. sijalle.
Jarl Ungern
Jarl Viking Ungern (20. lokakuuta 1888 Tammisaari – 3. toukokuuta 1974 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, joka toimi rautatiehallituksen rakennusosaston arkkitehtina vuodesta 1923, vuosina 1945–1958 sen päällikkönä. Ungernin signeeraamia rautatieasemien piirustuksia ovat muun muassa Hangon ja Kiuruveden asemat, ja hänen signeerauksensa löytyy myös Kuopion rautatieaseman piirustuksista. Ungern teki usein yhteistyötä Thure Hellströmin kanssa.
Ungernin suunnittelemia laudalla vuorattuja, ilmeisesti hirsirunkoisia väliliikennepaikkojen asemarakennuksia on muun muassa rataosalla Laurila–Kemijärvi, jonne rakennettiin uusia asemarakennuksia korvaamaan talvi-, jatko- ja Lapin sodissa tuhottuja asemarakennuksia.
Ungernin suunnittelema on myös Joensuun asemaravintolarakennus, jossa nykyään toimii kulttuurikahvila Laituri.
Hangon rautatieasema
Hangon rautatieasema (, ) on rautatieliikennepaikka Hangossa, noin 50 kilometriä Karjaalta lounaaseen rataosan eteläpäässä. Asema on myös Suomen rataverkon eteläisin liikennepaikka.
Asema avattiin 8.10.1873 Hyvinkäältä Hankoon rakennetun yksityis­radan pääteasemaksi, mutta se siirtyi valtion omistukseen kaksi vuotta myöhemmin. Rata vaikutti merkittävästi paikkakunnan kehittymiseen; Hangon kaupunki perustettiin vuonna 1874 aseman ja sataman ympärille. Alkuaikoina Hangon radalla kulki yksi juna vuorokaudessa kumpaankin suuntaan. Tarvittaessa voitiin kuitenkin ajaa ylimääräinenkin junavuoro; yksi ensimmäisistä ajettiin Hangossa vuonna 1874 pidettyihin purjehduskilpailuihin. Näistä kilpailuista kehittyi jokavuotinen Hangon Regatta.
1900-luvun alkuvuosina aseman kautta kulki suurin osa laivalla Englantiin ja Amerikkaan lähteneistä siirtolaisista, enimmillään vuosina 1906 ja 1907 noin 30 000 matkustajaa kumpanakin. Näistä noin puolet oli venäläisiä, muun muassa Venäjän juutalaisia. Siirtolaisvirrat vähenivät 1920-luvulla Yhdysvaltain alettua rajoittaa maahanmuuttoa niin voimakkaasti, että Hangosta lähtijöitä oli enää muutama sata vuodessa.
Asema koki strategisen sijaintinsa vuoksi vahinkoja ensimmäisessä maailmansodassa, jonka seurauksena muun muassa konepaja siirrettiin myöhemmin Karjaalle. Enimmät tuhot tulivat kuitenkin toisen maailmansodan aikana: vanha puinen asemarakennus sekä makasiini tuhoutuivat jatkosodan aikana vuokra-alueen takaisinvaltauksen yhteydessä. Sodan jälkeen asema sekä ratapiha siirrettiin pohjoisemmaksi, ja Jarl Ungernin suunnittelema funktionalistinen asemarakennus valmistui vuonna 1952. Hangon asemaa voidaan pitää Suomen nuorimpana funktionalistisen tyylisuunnan asemarakennuksena.
Hangon asemalta on arkisin seitsemän, viikonloppuisin kuusi taajamajunavuoroa Karjaalle, minkä lisäksi välillä kulkee linja-autoja. Lipunmyynti asemalla lakkautettiin vuonna 2008, mutta siellä on kuitenkin lippuautomaatti. Matala asemalaituri korvattiin uudella, 150 metriä pitkällä korkealla laiturilla vuonna 2013.
Gunnar Aspelin
Gunnar Aspelin voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Jerome K. Jerome
Jerome Klapka Jerome (2. toukokuuta 1859 – 14. kesäkuuta 1927) oli englantilainen kirjailija, joka tunnetaan parhaiten humoristisesta matkakertomuksestaan "Kolme miestä veneessä" (1889) . Hän syntyi Caldmore Roadilla, Bradford Streetin kulmassa olevassa talossa Walsallissa, Staffordshiressa, jossa sijaitsee nyt museo hänen muistokseen.
Jerome syntyi Jerome Clapp Jeromen ja Marguerite Jonesin perheeseen neljäntenä lapsena. Lapsuus oli äärimmäisen köyhää. Hänellä oli kaksi siskoa ja yksi veli, joka kuoli nuorena. Jerome rekisteröitiin isänsä kaimaksi; K hänen nimessään on myöhempi muunnos Clappista. Isä kuoli, kun hän oli 12-vuotias, ja hän joutui pian lopettamaan koulunkäynnin. Äiti kuoli puolitoista vuotta myöhemmin. Jerome toimi monenlaisissa ammateissa, muun muassa rautateillä konttorissa.
Heinäkuussa 1888 Jerome avioitui Georgina Elizabeth Henrietta Stanley Marrisin kanssa, jolla oli yksi tytär edellisestä avioliitostaan. Jerome ja Marris viettivät kuherruskuukauden Thamesilla, ja sillä oli merkittävä vaikutus Jeromen menestysteokseen "Kolme miestä veneessä".
Jerome siirtyi vähitellen kirjallisuuden, teatterin ja journalismin pariin. Vuonna 1886 ilmestyi hänen teoksensa "The Idle Thoughts of an Idle Fellow", joka jo saavutti menestystä. Hän muutti vuonna 1888 Chelsea Gardensiin, jossa hän kirjoitti vuonna 1889 "Kolme miestä veneessä". Teos sai myös jatkoa, kun "Three Men on the Bummel" ilmestyi vuonna 1900. Lisäksi Jerome kirjoitti näytelmiä ja saavutti jonkin verran suosiota Lontoossa.
Jerome menestyi toimittajana ja vaikutti monissa lehdissä. Hänet valittiin 1892 toimittamaan "The Idler" -lehteä, johon ovat kirjoittaneet useat merkittävät kirjailijat. Vuonna 1893 hän perusti lehden "To-Day". Hän joutui kuitenkin luopumaan molemmista lehdistä taloudellisten vaikeuksien ja kunnianloukkaussyytteen vuoksi.
Jerome tarjoutui palvelemaan maataan sodassa, mutta hänet hylättiin ikänsä takia (56). Hän kuitenkin tarjoutui ambulanssinkuljettajaksi Ranskan armeijaan. Sota masensi häntä, kuten varmasti myös hänen tytärpuolensa kuolema 1921. Vuonna 1926 ilmestyi hänen omaelämäkertansa "My Life and Times". Pian tämän jälkeen hänet julistettiin Borough'n kunniakansalaiseksi.
Vuonna 1927 hän sai aivoverenvuodon ja ehti olla sairaalassa kaksi viikkoa ennen kuolemaansa 14. kesäkuuta Northamptonshiressa. Hänet tuhkattiin ja haudattiin Ewelmeen Oxfordshireen.
Absoluuttinen monarkia
Absoluuttinen monarkia on hallitusmuoto, jossa monarkilla on täydellinen (absoluuttinen) valta hallita maataan ja sen kansalaisia ilman, että lait tai oikeuslaitos koskettavat hänen määräysvaltaansa. Toisinaan absoluuttista valtaa saattaa pitää käsissään myös uskonnollinen johtaja. Teoriassa absoluuttisessa monarkiassa monarkilla on täysin rajaton valta tehdä mitä haluaa, mutta käytännössä monarkkien on yleensä pakko jakaa valtaa eri ryhmittymille.
Joissakin monarkioissa (kuten Saksan keisarikunnassa 1871–1918) hallitsijalla on ”käsikassaranaan” parlamentti tai muita hallituksen osia, mutta monarkki kykenee määräysvallalla ohittamaan niiden päätökset. Useimmat absoluuttiset monarkiat ovat myöhemmin kehittyneet perustuslaillisiksi monarkioiksi. Venäjän keisarikunta oli absoluttinen monarkia, mutta siirtyi perustuslaillisuuteen vuoden 1905 vallankumouksen myötä.
Absoluuttinen monarkia on menettänyt huomattavasti suosiotaan Ranskan vallankumouksen jälkeen, kun yhä useampi aiemmin absoluuttista valtaa valtion taholta käyttänyt valtio on muuntunut kansanvaltaiseksi. Silti muutamat valtiot ovat nykyisinkin absoluuttiseksi monarkiaksi määriteltäviä: Brunei, Oman, Saudi-Arabia, Swazimaa ja Vatikaani.
Monet aiemmin absoluuttisista monarkioista, kuten Jordania ja Marokko, ovat muuntuneet hiljalleen perustuslaillisiksi monarkioiksi, vaikkakin monarkilla on molemmissa valtioissa edelleen jonkin verran valtaa. Myös Bhutan on muuttunut perustuslailliseksi monarkiaksi. Nepal taas on muuttunut tasavallaksi.
Kiinteistö Oy Turun Lintula
Kiinteistö Oy Turun Lintula on arkkitehti Albert Richardtsonin suunnittelema vuonna 1932 valmistunut rakennus, joka sijaitsee Turun ydinkeskustassa. Rakennuksen kadun puolella on asuinrakennuksia ja pihan puoleiset tilat rakennettiin alun perin liikuntatiloiksi. Tarkoitus oli rakentaa tiloihin tennis- ja uimahalli, mutta vain tennishalli valmistui. Vuonna 1936 Erik Bryggman suunnitteli tiloihin Suomi-Filmin elokuvateatterin Kino-Palatsin. 
Vuonna 1978 teatterista tehtiin Suomen ensimmäinen "multiplex" eli monisaliteatteri, kun 460-paikkaisen Kinopalatsin oheen rakennettiin 98- ja 74-paikkaiset Colt 1 ja 2 -salit. Elokuvatoiminta kiinteistössä jatkui vuoteen 1986.
Turun kaupunki kaupunki osti rakennuksen 1.–3. kerroksen tilat nuorten käyttöön vuonna 1990 ja Nuorisokeskus Palatsi avattiin 1992. Tilat maksoivat kolme miljoonaa euroa ja vähintään saman verran kului rahaa korjaukseen. 2000-luvun alussa Palatsissa oli nettikahvila, koululaisten iltapäiväkerho ja mediapaja sekä biljardi- ja snooker-sali. Eri järjestöt ja nuorisoryhmät voivat varata Palatsista tiloja käyttöönsä. Nuorisokeskuksessa oli kävijöitä vuodessa yli 80 000. Talon neljäs kerros oli liikuntatoimen ja viides yksityisen kuntokoulun käytössä.
Nuorisokeskuksen toiminta lakkasi 28.4.2006 ja jäähyväiskeikalla esiintyivät muun muassa Lovex
Tiloihin on suunniteltu musiikkitaloa, yökerhoa, kulttuuriareenaa
ja kaupungin työterveyshuoltoa .
Uusi nuorisokeskus Vimma avattiin syksyllä 2006 entiseen Aurakadun tyttökouluun.
Elina Kolehmainen
Elina Kolehmainen (19. elokuuta 1897 Pielisjärvi – 4. lokakuuta 1978 Kotka) oli suomalainen näyttelijä. Ensiesiintymisessä elokuvassa hän teki vuonna 1947 elokuvassa "Tuhottu nuoruus". Kolehmainen esiintyi kaikkiaan kolmessa elokuvassa ja yhdessä neliosaisessa televisiosarjassa. Hänen viimeiseksi roolikseen jäi vuonna 1969 valmistunut "Tehtaan varjossa". Vuonna 1953 Kolehmaiselle myönnettiin Pro Finlandia -palkinto.
Kotavaaran rautatieasema
Kotavaaran rautatieasema () oli rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsi Kemijärven kaupungissa, 8,3 kilometrin päässä Kemijärven rautatieasemalta ja 1,8 kilometrin päässä Isokylän rautatieasemalta itään. Liikennepaikka lakkautettiin 3. kesäkuuta 2007, kun uudet Isokylän liikennepaikkamerkit asennettiin. Tässä yhteydessä Kotavaaran liikennepaikka jäi nykyisen Isokylän liikennepaikan rajojen sisäpuolelle.
Kotavaaran liikennepaikka käsitti vain liikennepaikkamerkit nimikyltteineen, ja toimi liikenteenohjaukseen liittyvänä ilmoittautumis- ja luvankysymispaikkana.
The Last Dance (Ken Hensleyn albumi)
The Last Dance on Ken Hensleyn soololevy joka julkaistiin virallisesti keväällä 2004.
Lepaa
Lepaa on kylä Hattulan kunnassa Kanta-Hämeessä.
Lepaan kartano on mahdollisesti perustettu jo 1200-luvulla. Päärakennuksen vanhin osa on peräisin 1600–1700-lukujen taitteesta. Se muutettiin empiretyylin mukaiseksi 1800-luvun alkupuolella. Vuonna 1820 kartanon osti pietarilainen kauppias Heimburger. Hänen kuoltuaan tila jäi hänen leskelleen Marialle. Maria avioitui tilanhoitaja Karl Fredrik Packalenin kanssa. Packalen testamenttasi kartanon valtiolle vaimonsa Marian kuoltua sillä ehdolla, että tilalle on perustettava maanviljelys- tai puutarhakoulu. Valtio sai tilan vuonna 1902, puutarhaopisto perustettiin 1910 ja ensimmäiset opiskelijat aloittivat opintonsa vuonna 1912.
Nykyään Hämeen ammattikorkeakoulun rakennetun ympäristön ja puutarhatalouden koulutusohjelmat sekä Hämeen ammatti-instituutin viheralan ja puutarhatuotannon koulutusohjelmat toimivat Lepaalla. Hämeen ammatti-instituutissa on myös mahdollista suorittaa puutarha-alan ammattitutkinto (golfkentänhoitajan osaamisala), puutarha-alan erikoisammattitutkinto (golfkenttämestari) sekä elintarvikejalostuksen ammattitutkinto (alkoholijuomien osaamisala). Lepaalla on myös puutarha-alaan keskittynyt, kaikille avoin kirjasto.
Lepaalla järjestetään vuosittain puutarha-alan ammattilaisten Lepaa-näyttely, joka on yksi Pohjoismaiden suurimmista ja Euroopan vanhimmista ammattilaistapahtumista.
Lepaalla kerrotaan tarinaa Anna-neidosta, jolla oli suhde Maunu Olavinpoikaan ja joka nykyään joka kummittelee Lepaalla. Tarinan mukaan Anna muurattiin elävältä kartanon kellariin tai hukutettiin virtaan. Lepaan Annasta on tehty myös näytelmä. Lepaan viinitila myy hänen mukaansa nimettyä viiniä.
Vaaralan ratapiha
Vaaralan ratapiha tai linjavaihde () on rautatieliikennepaikka Rovaniemen kaupungissa Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsee 9,7 kilometrin päässä Rovaniemen rautatieasemalta ja 74,9 kilometrin päässä Kemijärven rautatieasemalta.
Liikennepaikalla on pääraiteen lisäksi yksi noin 320 metrin pituinen sivuraide, jota käytetään tavaran kuormaamiseen. Henkilöliikennettä ei ole. Liikennepaikalla ei myöskään ole sähköisiä turvalaitteita eikä asemarakennusta.