Something New
Something New on The Beatles -yhtyeen Yhdysvaltain markkinoille suunnattu albumi, jonka julkaisi Capitol Records 20. heinäkuuta 1964. Se sisältää enimmäkseen kappaleita, jotka ovat peräisin "A Hard Day’s Night" -albumin Britannian-painokselta. Erikoisuutena albumille sisältyy ”I Want to Hold Your Hand” -hitin saksankielinen versio ”Komm, gib mir deine Hand”. Albumin nimi () on sikäli hämäävä, että levyn kappaleista lähes puolet oli ilmestynyt myös "A Hard Day’s Nightin" Yhdysvaltain-painoksella.
Albumi oli yhdeksän peräkkäistä viikkoa Billboard 200 -listan toisella sijalla, ja sitä myytiin yli kaksi miljoonaa kappaletta. Yhdysvaltojen lisäksi Capitol julkaisi albumin Kanadassa, kun taas Parlophone julkaisi Euroopassa niin sanotun export-version. Länsi-Saksassa ja Perussa levy ilmestyi Odeon Recordsin julkaisemana.
Capitol julkaisi singlet ”And I Love Her” ja ”I’ll Cry Instead” samanaikaisesti albumin kanssa, 20. heinäkuuta. Elokuussa ilmestyi vielä singlenä kappale ”Matchbox”. Ne kaikki ylsivät Billboard Hot 100 -listalla vähintään top 30:een.
The Beatlesin Yhdysvalloissa ilmestyneiden albumien julkaisuoikeuksiin liittyvät taustat olivat olleet sekavia. United Artists -yhtiö oli lokakuussa 1963 saanut manageri Brian Epsteinin suostumuksella oikeudet seuraavana vuonna julkaistavaan soundtrack-albumiin. Capitol Records ei vielä tuolloin ollut kiinnostunut yhtyeestä. Kuitenkin marraskuussa yhtyeen Britannian-jakelija EMI myönsi Capitolille The Beatlesin virallisen Yhdysvaltain-jakelijan lisenssin. Beatlesin musiikin julkaisuun Pohjois-Amerikassa oli aiemmin liittynyt kiistoja ja oikeuskäsittelyitä, mutta uusi sopimus selvensi tilannetta, sillä jatkossa Beatles-materiaali kuuluisi Capitolille.
Vaikka United Artistsilla oli yksinoikeus "A Hard Day’s Night" -elokuvan soundtrackiin, Capitol sai silti julkaista elokuvassa kuultua musiikkia, kunhan kyseessä ei ollut ”soundtrack-albumi”. Tämä sai Capitolin kehittämään ”pseudo-soundtrackin”, joka saisi nimekseen "Something New". Levy julkaistaisiin heinäkuun 4. päivänä.
United Artists julkaisi "A Hard Day’s Night" -soundtrackin 26. kesäkuuta 1964. Albumista tuli yksi historian nopeimmin myydyistä. Tämän myötä Capitol muutti strategiaansa ja päätti tehdä soundtrackilla julkaisemattomista kappaleista oman albuminsa perustan. Julkaisu siirrettiin heinäkuun 20. päivään. Koska Capitolilla oli oikeus julkaista elokuvan materiaalia myös muissa formaateissa, se julkaisi levyltä myös kolme singleä. Lisäksi se julkaisi 13. heinäkuuta singlenä vain soundtrackille kuuluneen kappaleen ”A Hard Day’s Night”, joka nousi kahdeksi viikoksi Yhdysvaltain listaykköseksi ja myi viidessä viikossa yli miljoona kappaletta.
Alun perin "Something New’n" oli tarkoitus sisältää kaikki The Beatlesin esittämät kappaleet "A Hard Day’s Night" -soundtrackilta, jolle sisältyi myös George Martinin orkesterin versioita. Lopulta levyltä kuitenkin pudotettiin pois laulut ”A Hard Day’s Night”, ”I Should Have Known Better” ja ”Can’t Buy Me Love”, jotka olivat jo ilmestyneet Capitolin julkaisemilla singleillä.
Osa kappaleista oli jo ilmestynyt "A Hard Day’s Nightin" Yhdysvaltain-painoksella. "A Hard Day’s Night" -elokuvassa kuullut kappaleet ”Tell Me Why”, ”And I Love Her”, ”I’m Happy Just to Dance with You” ja ”If I Fell” julkaistiin "Something New’n" B-puolella. ”And I Love Her” -kappaleen miksaus on "Something New" -albumilla hieman erilainen, sillä lauluraitaa ei ole tuplattu, kuten alun perin "A Hard Day’s Night" -albumilla. Britannian-painokselle sisältyneet, mutta Yhdysvaltain-painoksesta puuttuneet ”Things We Said Today”, ”Any Time at All” ja ”When I Get Home” sijoitettiin A-puolelle. Niin ikään A-puolen kappaleet ”Slow Down” ja ”Matchbox” olivat peräisin Yhdysvalloissa julkaisemattomalta "Long Tall Sally" -ep-levyltä.
Avausraita ”I’ll Cry Instead” oli alun perin tarkoitus kuulua elokuvaan, minkä takia se sisältyi myös "A Hard Day’s Nightin" Yhdysvaltain-painokselle. Kappale kuitenkin pudotettiin elokuvasta viime hetkellä. "Something New’n" monoversiossa kappale on hieman pidempi kuin stereversiossa.
"A Hard Day’s Nightin" Britannian-painoksen kappale ”I’ll Be Back” jätettiin albumilta pois, ja sen tilalle otettiin ”Komm, gib mir deine Hand”, joka oli saksankielinen versio yhtyeen hitistä ”I Want to Hold Your Hand”. Levy-yhtiö Capitol ajatteli, että se toisi albumille lisää mielenkiintoa. Lisäksi takakannen esittelyteksti väitti kappaleen olevan Beatlesin suosituimpia.
The Beatles, tuottaja George Martin ja manageri Brian Epstein eivät koskaan olleet erityisen ihastuneita Yhdysvalloissa julkaistuihin albumeihin, joiden sisältö oli koottu hajanaisesti. Tähän vaikutti myös se, että "Something New’n" tekijätietoihin oli merkitty avustavaksi tuottajaksi Dave Dexter, vaikka tämä oli todellisuudessa ainoastaan valinnut kappaleet levylle.
Something New’n materiaali on äänitetty 29. tammikuuta – 2. kesäkuuta 1964, yhteensä viiden sessiopäivän aikana. Albumin vanhin kappale on ”Komm, gib mir deine Hand”, joka nauhoitettiin Emin studioilla, Pariisissa, 29. tammikuuta. Tosin siihen äänitettiin tuolloin ainoastaan uudet laulut ja kättentaputukset, sillä kappaleen pohjaraita oli sama kuin alkuperäisversio ”I Want to Hold Your Handissa”, joka oli äänitetty 17. lokakuuta 1963.
Kappaleet ”Tell Me Why”, ”And I Love Her” ja ”If I Fell” äänitettiin "A Hard Day’s Night" -albumin sessioissa 27. helmikuuta 1964. ”I’m Happy Just to Dance With You” levytettiin samaa levyä varten 1. maaliskuuta. Nauhoituspaikkana oli Abbey Roadin studio Lontoossa.
Pienen tauon ja elokuvan kuvausten jälkeen Beatles palasi Abbey Roadille jatkamaan "A Hard Day’s Nightin" äänityksiä. Kesäkuun ensimmäisen päivän sessiossa valmistui kappale ”I’ll Cry Instead” ja albumin ulkopuolelle jääneet ”Slow Down” ja ”Matchbox”. Seuraavana päivänä äänitettiin laulut ”Things We Said Today”, ”Any Time at All” ja ”When I Get Home”. Nämä kesäkuun nauhoitukset muodostavat "Something New’n" A-puolen.
"Something New" ilmestyi 20. heinäkuuta 1964, vain noin kolme kuukautta sen jälkeen kun Capitolin julkaisema edellinen Beatles-albumi, "The Beatles’ Second Album", oli ilmestynyt. "Something New" nousi Billboard 200 -listan sijalle 2, yhdeksäksi perättäiseksi viikoksi. Sitä myytiin yli kaksi miljoonaa kappaletta. Menestystä on pidetty hyvänä siihen nähden, että levyn materiaalista lähes puolet oli ilmestynyt Yhdysvalloissa jo "A Hard Day’s Night" -albumilla. Albumista myönnettiin kultalevy elokuussa 1964 ja platinalevy joulukuussa 1991.
Capitol julkaisi albumin Yhdysvaltojen lisäksi myös Kanadassa, missä siitä myönnettiin kultalevy vuonna 1995. Lisäksi Parlophone julkaisi albumista niin sanotun export-version Euroopan markkinoille. Länsi-Saksassa "Something New" ilmestyi Odeon Recordsin julkaisemana, ja se nousi listasijalle 38. Sama yhtiö julkaisi albumin myös Perussa. Vuonna 1970 Apple Records julkaisi albumin Japanissa. Ensimmäinen CD-versio ilmestyi epävirallisena painoksena Yhdysvalloissa vuonna 2000. Albumi on julkaistu myös 8-raitana ja C-kasettina. Marraskuussa 2004 ilmestyi neljä CD-levyä sisältävä "The Capitol Albums, Volume 1" -boksi, jolle myös "Something New" kuului. Boksi sisälsi kappaleet sekä stereo- että monoversioina. Sama kaava toistui vuonna 2014, jolloin albumi julkaistiin osana "The U.S. Albums" -boksia.
Allmusicin Bruce Ederin mukaan "Something New" antoi Beatles-fanien rahoille vastinetta. Hänen mukaansa albumi ei ehkä ole yhtä vahva kuin yhtyeen pari aiempaa Yhdysvalloissa ilmestynyttä pitkäsoittoa, mutta kaikissa muissa olosuhteissa se olisi ollut ehdokas vuoden parhaaksi rock and roll -levyksi. Eder kehuu rajusti rokkaavia lainakappaleita ”Slow Down” ja ”Matchbox” ensiluokkaisiksi. Arvosana albumille on 3,5 tähteä viidestä mahdollisesta.
Beatlesebooks.com-sivustolla Dave Rybaczewski on sitä mieltä, että "Something New" on monestakin syystä kestävämpi Beatles-albumi kuin United Artistsin julkaisema "A Hard Day’s Nightin" Yhdysvaltain-versio. "Something New" sisälsi orkesteriversioiden sijaan pelkkiä Beatlesin esittämiä kappaleita, mikä teki siitä miellyttävämmän kuunneltavan, ellei sitten sattunut olemaan George Martinin fani. Lisäksi "Something New’n" kappaleet ovat oikeita stereomiksauksia, kun "A Hard Day’s Nightilla" ne olivat olleet niin sanottuja ”fake-stereoita”, joissa monomiksaus oli ainoastaan kaiutettu useampaan kanavaan. Tämä johtui siitä, että stereomiksausten master-nauhoja ei ollut kiireessä ehditty odottaa saapuvan Britanniasta. Kolmantena – ja kenties merkittävimpänä – seikkana Rybaczewski nostaa esiin sen, että kaikki tiesivät Capitol Recordsin olevan The Beatlesin virallinen Yhdysvaltain-jakelija.
ArvostelutA-puoli
B-puoli
Muusikot
Muut