hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Suomen Kuvalehti
Suomen Kuvalehti (lyhenne SK) on suomalainen perjantaisin ilmestyvä aikakauslehti, jota julkaisee Otavamedia Oy. Lehti käsittelee ajankohtaisia kotimaan ja ulkomaan tapahtumia, yhteiskunnallisia asioita, talouden ja politiikan aiheita, kulttuuri-ilmiöitä sekä tiedettä. Lehden päätoimittaja on Ville Pernaa.
Lehdessä julkaistaan vakituisesti sarjakuvaa "Helmi ja Heikki". Lehden Jyviä ja akanoita -palstalla, jonka aloitti Sakari Virkkunen vuonna 1958, julkaistaan muissa lehdissä kirjoitettuja kömmähdyksiä.
Ensimmäinen "Suomen Kuvalehti" -nimeä käyttänyt lehti ilmestyi vuosina 1873–1880 ja toinen vuonna 1894.
Nykyinen "Suomen Kuvalehti" aloitti ilmestymisensä vuonna 1916, ja siihen yhdistyi "Kansan Kuvalehti" vuonna 1934. Ensimmäisenä päätoimittajana vuonna 1916 toimi Matti Kivekäs, joka sai myöhemmin surmansa Suomen sisällissodassa valkoisten puolella.
"Suomen Kuvalehti" järjesti vuonna 1929 ajan rotuoppien innoittamana suomalaisen naistyypin puhdasta edustajaa etsivät kauneuskisat. Kallonmittaustakin sisältäneen kisan voittajaksi kruunattiin Irma Carberg.
"Suomen Kuvalehti" on jakanut vuosittain vuodesta 1975 alkaen journalistipalkinnon ”vaikuttavasta journalistisesta toiminnasta tai merkittävistä kansallisia tai yhteiskunnallisia kysymyksiä käsittelevistä kirjoituksista tai ohjelmista mediassa”. Palkintosumma on 5 000 euroa.
Syyskuussa 2010 lehti alkoi ilmestyä myös iPad-laitteille suunnattuna digilehtenä. Joulukuussa 2013 lehti uudisti toimintaansa ja sen verkkoversio muuttui osin maksulliseksi.
Globuli
Globuli on tähtienvälinen tumma kaasupilvi keskellä kirkasta hohtavaa emissiosumua.
Bokin globuli on tumma pilvi, jossa muodostuu tähtiä.
10-50 auringon massaiset globulit ovat emissiosumujen keskellä olevia noin yhden valovuoden läpimittaisia tummia alueita, joissa on mm. molekulaarista vetyä, häkää (CO) ja silikaattipölyä 1 % massasta. Näissä muodostuu tai on muodostunut kaksois- tai moninkertaisia tähtiä. Infrapuna- ja millimetrialueen havainnot viittaavat kaasun virtaukseen kohti prototähteä. Joissain globuleissa on lämpimiä kohteita, toisissa Herbig-Haro-kohteita ja joissakin molekulaarisen kaasun ulosvirtausta. Jos molekyylipilvi joutuu vaikkapa supernovan läpäisemäksi siitä saattaa tulla globuli.
Thackerayn globuleja on havaittu vain pilvessä IC 2944.
Ne ovat tiheitä, läpikuultavia tiheän pölyn pilviä.
Näistä globuleista tiedetään hyvin vähän.
Gemini 3
Gemini 3 oli USA:n ensimmäinen kahden miehen avaruuslento. Gemini tarkoittaa kaksosia. Gemini 3 -avaruuslento toteutettiin 23. maaliskuuta 1965 ja se kesti noin 5 tuntia. Aluksessa olleiden astronauttien nimet olivat Virgil Grissom ja John Young. Virgil Grissom oli jo aiemmin osallistunut USA:n toiselle avaruuslennolle, hypylle avaruuteen, Mercury 4 -avaruusaluksella.
Jeansin massa
Jeansin massaa M suurempi kaasupilvi kutistuu kokoon oman painovoimansa ansiosta.
Kaasupilvessä kaasun lämmöstä johtuva paine, magneettikentät jne pyrkivät hajottamaan pilveä.
Painovoima pyrkii kutistamaan pilveä. Kun
painovoima on hajottavia voimia suurempi, kaasupilvi kutistuu kasaan. Jeansin massaa vastaa myös Jeansin pituus tietyn massaiselle kaasupilvelle, sekä Janensin tiheys tietyn kokoiselle kaasupilvelle.
missä formula_2 on Jeansin massa,
formula_3 on äänen nopeus,
formula_4 on gravitaatiovakio ja 
formula_5 on kaasun tiheys.
Gravitaatiovakio
Gravitaatiovakio G on vakio, jonka avulla lasketaan painovoima tietyllä etäisyydellä tietyn massaisesta kappaleesta. Painovoima on suoraan verrannollinen kappaleiden massoihin ja kääntäen verrannollinen etäisyyden neliöön. Verrannollisuuskerroin on gravitaatiovakio.
Gravitaatiovakion arvo on:
Vakion suhteellinen epätarkkuus on formula_3.
Gravitaatiovakio sisältyi vakiokertoimena jo Isaac Newtonin vuonna 1687 julkaisemaan gravitaatiolakiin, mutta sen arvo pysyi vielä yli sadan vuoden ajan tuntemattomana. Tämä johtui siitä, että punnittavissa olevien kappaleiden väliset gravitaatiovoimat ovat niin heikkoja, ettei niitä pystytty havaitsemaan.
Newtonin aikana tunnettiin jo Maan pinnalla vallitseva painovoiman kiihtyvyys, joka nykyisissä mittayksiköissä on "g" = 9,81 "m/s" sekä Maan säde "r" = 6366 km = 6,366 · 10 "m" , joten näiden avulla voitiin kyllä laskea Maan massan ja gravitaatiovakion tulo:
mistä saatiin tulon arvoksi noin 3,9 · 10 "m/s". Yhtäpitävästi tämä tulo voitiin laskea myös Kuun kiertoajan ja 
etäisyyden avulla seuraavasti:
missä v on Kuun liikenopeus, R sen radan säde = 3,8 · 10 m ja T sen kiertoaika = 27,5 "d" = 2,376 · 10 "s", mistä tulon GM arvoksi saadaan niin ikään 3,9 · 10 "m/s".
Sitä seikkaa, että nämä molemmat johtivat samaan tulokseen, Newton pitikin tärkeänä todisteena gravitaatiolain yleispätevyydelle. Maan massalle ja samalla gravitaatiovakiolle hän saattoi kuitenkin esittää vain hyvin karkeita likiarvoja olettamalla, että Maan tiheys olisi kauttaaltaan samaa luokkaa kuin kallioperän pintakerroksissa yleisimpien kivilajien.
Tarkemmin gravitaatiovakion sai ensimmäisenä mitatuksi vasta Henry Cavendish vuonna 1798 käyttämällä John Michellin keksimää torsiovaakaa. Siihen hän kiinnitti kaksi lyijykuulaa, joiden välinen gravitaatiovoima oli jo mitattavissa niiden aikaansaaman kiertymän perusteella. Samalla hän sai määritetyksi myös Maan massan, ja Maan keskitiheys osoittautui selvästi suuremmaksi kuin Maan pintakerrosten kallioperän. Cavendishin saama arvo poikkesi nykyisin hyväksytystä vain suunnilleen yhden prosentin. Kuitenkin mittausteknisten hankaluuksien vuoksi gravitaatiovakion arvo tunnetaan vielä nykyisinkin epätarkemmin kuin muiden yleisten luonnonvakioiden.
Gemini 4
Gemini 4 oli avaruuslento, joka toteutettiin 3.–7. kesäkuuta 1965. Lento kesti yhteensä 98 tuntia. Avaruusaluksessa mukana olivat astronautit Edward White ja James McDivitt. White suoritti ensimmäisenä yhdysvaltalaisena avaruuskävelyn. Se tapahtui 160 kilometrin lentokorkeudessa ja kesti 20 minuuttia.
Lennon aikana miehistö yritti mennä lähelle avaruuteen jäänyttä Titan-kantoraketin osaa. Yritys kuitenkin epäonnistui miehistön tekemän virheen takia.
Jan Bos
Jan Bos (s. 29. maaliskuuta 1975 Harderwijk, Alankomaat) on alankomaalainen pikaluistelija ja kilpapyöräilijä.
Matkakohtaisista MM-kisoista Bosilla on 1 000 metriltä kulta vuodelta 1999 ja kolme hopeaa vuosilta 1997, 2000 ja 2005 sekä 1500 metriltä pronssia vuodelta 2000. Sprintterien MM-kisoista Bosilla on maailmanmestaruuskulta vuodelta 1998, hopeaa vuodelta 1999 ja pronssia vuodelta 2006. 1998 Naganon olympialaisista Bos voitti 1000 metrillä hopeaa ja 2002 Salt Lake Cityn kisoissa hän uusi hopeamitalinsa samalla matkalla.
2004 Ateenan kesäolympialaisissa Bos osallistui ratapyöräilyn joukkuekilpailuun yhdessä veljensä Theo Bosin kanssa.
Kutaisi
Kutaisi () on Georgian toiseksi suurin kaupunki ja Imeretin alueen pääkaupunki. Vuodesta 2012 lähtien se on myös Georgian parlamentin ja hallituksen kotipaikka. Kaupungissa on 197 000 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 65 neliökilometriä. Kaupunki sijaitsee Imeretin keskiosassa Rioni-joen varrella 80–180 metrin korkeudella merenpinnasta. Kukkulainen Okriban alue sijaitsee kaupungin pohjoispuolella ja Kolkhiin alanko etelä- ja länsipuolella. Tbilisiin on matkaa 220 kilometriä.
Antiikin aikaan Kutaisi oli Kolkhiin valtakunnan pääkaupunki. Kaupungin nimi tulee kreikan sanasta "kuata" ja tarkoittaa "kivistä". Historioitsijat uskovat, että Kutaisi, entinen "Aia", oli Iasonin ja argonauttien määränpää heidän etsiessään kultaista taljaa. Keskiajalla Kutaisi toimi yhdistyneen Georgian kuningaskunnan pääkaupunkina ja myöhemmin Imeretin kuningaskunnan keskuksena. 1800-luvun alussa Venäjän keisarikunta liitti Imeretin itseensä ja Kutaisista tuli Kutaisin kuvernementin pääkaupunki.
Kaupunki liitettiin Potin–Tbilisin rautatiehen vuonna 1877, ja seuraavina vuosikymmeninä sen asukasluku kasvoi voimakkaasti. Kutaisiin perustettiin viinin ja mineraaliveden tuotantolaitoksia. 1921 kaupunki toimi 14 päivää puna-armeijan Tbilisistä ajaman menševikkihallituksen pääkaupunkina. 10. maaliskuuta 1921 puna-armeija valloitti kaupungin. Ennen Georgian uutta itsenäisyyttä 1991 Kutaisi oli tärkeä teollisuuskeskus.
Georgian parlamenttia siirtyi vuonna 2012 Kutaisiin vanhasta neuvostoarkkitehtuuria ja keskushallintoa edustaneesta rakennuksesta Tbilisissä. Uuden parlamenttirakennuksen (2012) tieltä räjäytettiin neuvostoajoista muistuttanut "Merab Berdzenišvili" luoma toisen maailmansodan veteraanien monumentti, missä yhteydessä menehtyi kaksi sivullista joulukuussa 2009. Vuosina 2010-2012 Kutaisiin valmistui uusi rakennus Georgian hallitukselle (2010), parlamentille (2012) ja sen henkilökunnalle (2011). Vuodesta 2012 Georgian parlamentti on kokoontunut Kutaisissa.
Kutaisi sijoittuu pääosin tasangolle, mutta kaupungin pohjoiset alueet ovat kukkuloilla. Kaupunki levittäytyy Rioni-joen molemmille rannoille. Ilmasto on kostean subtrooppinen: talvi on suhteellisen lämmin ja kesä kuuma. Keskilämpötila Kutaisissa on 14,5 astetta celsiusta ja vuosittainen sademäärä noin 1 730 millimetriä.
Keskiaikainen kaupunki on yhä näkyvissä. Erityisesti Mtsvane qvavilan juutalainen kortteli on hyvin säilynyt. Kolme Rioni-joen ylittävää siltaa ovat itsessään nähtävyyksiä: vanhin niistä, Tšatšvis khidi, rakennettiin vuonna 1866, Tsiteli khidi myös 1860-luvulla ja Tetri khidi vuonna 1872. Ukimerionin kukkulalla joen toisella puolella sijaitsee Bagratin katedraali, jonka Georgian kuningas Bagrat III rakennutti vuonna 1003 ja osmanit räjäyttivät vuonna 1692. Rakennus on otettu Unescon maailmanperintöluetteloon yhdessä kaupungin lähistöllä sijaitsevan Gelatin luostarin kanssa. Katedraalin lähellä on kuninkaallisen palatsin ja linnoituksen raunio, jonka luota avautuu näkymä luostarille saakka. Kaupungissa on myös historian ja etnografian museo, jossa on näytteillä esimerkiksi antiikin ajan esineistöä, 900-luvun ikoneita, käsikirjoituksia ja tyypillistä esineistöä Imeretin alueelta.
Tiheysaaltoteoria
Tiheysaaltoteoria on Chia-Chiao Lin ja Frank H. Shun 1960-luvulla kehittämä teoria spiraaligalaksin muodostumista. Sen avulla on pystytty selittämään miksi molekyylipilvet, HII-alueet ja pimeät sumut muodostuvat galaksin kierrehaaroihin.
Tiheysaalto on pyörivässä järjestelmässä, kuten galaksissa tai kertymäkiekossa esiintyvä liikkuva paineaalto. Se etenee keskustasta ulospäin, kunnes vaimenee olemattomiin. Esimerkiksi Linnunradan ja muiden galaksien kierteishaarat ovat tiheysaaltoja, jotka ovat saaneet aikaan kohtaamansa tähtienvälisen kaasun kokoonpuristumista ja romahtamista uusiksi tähdiksi. Nämä uudet ja kirkkaat tähdet paljastavat galaktisten tiheysaaltojen olemassaolon.
Galaksien tiheysaallot saavat alkunsa ja pysyvät yllä mitä todennäköisimmin pienempien seuralaisgalaksien aikaan saamien, niin kutsuttujen Lindbladin resonanssien avulla. Myös galaksien keskustojen epäsymmetrisyys, kuten kaksi toisiaan kiertävää massiivista mustaa aukkoa voivat olla tiheysaaltojen alullepaneva voima.
Herbigin–Haron kohde
Herbig-Haro-kohde (HH-kohde) on pieni tähtimäinen kirkas sumu, jollaisia on havaittu T Tauri -tähtien lähellä.
Se on ilmeisesti kaasusuihkupari, joka sinkoutuu vastamuodostuneesta tähdestä napojen suunnassa. Kaasu suihkuaa noin 150 km/s nopeudella. Suihkun törmätessä tähtienväliseen aineeseen se hohtaa hyvin kirkkaana. Herbig-Haro-kohteita on usein tähtien syntyalueilla.
Kohteet on nimetty George Herbigin ja Guillermo Haron mukaan, jotka havaitsivat niitä toisistaan riippumatta non 50 vuotta sitten.
80 % Herbig-Haro-kohteista on syntyviä tai nuoria kaksoistähtiä. Yli 400 HH-kohdetta on löydetty, mutta niitä oletetaan olevan Linnunradassa jopa 150 000. Varsinaisesti Herbig-Haro-kohde tarkoittaa suihkun aiheuttamaa kirkastumaa tähtienvälisessä aineessa. Herbig-Haro-kohteiden suihkujen "kuumimmat" kohdat ovat yleensä alle 0,5 parsekin päässä keskustähdistään, mutta ne saattavat ulottua jopa yhden parsekin päähän. Herbig-Haro-kohteet ovat useimmiten Bokin globuleiden, tummien kaasumöykkyjen, lähellä keskustähteään. 20–30 % HH-kohteen kaasusta on ionisoitunut, mutta kauempana tämä osuus laskee. Shokkitörmäys tähtienväliseen aineeseen ionisoi monesti taas kaasua, ja nämä kirkkaat suihkujen "päät" hohtavat. Suihkut liikkuvat nopeudella 100–1 000 km/s. Ne syntyvät syntyvän tähden ympärillä nopeasti pyörivän kaasukiekon sisäosissa.
HH-kohteiden lämpötila on 8 000–12 000 K, tiheys muutamia tuhansia – muutamia kymmeniä tuhansia hiukkasia /cm. Planetaarisissa sumuissa ja emissiosumuissa on noin 1 000 hiukasta/cm. Suihkujen massat ovat 1–20 Maan massaa.
T Tauri -tähti
T Tauri -tähti on nuori tähti, joka on kutistumassa kohti vakaata tilaa ja ydinreaktioiden alkamista. Näissä tähdissä havaitaan epäsäännöllisiä valonvaihteluja, ne ovat siis kirkkaudeltaan muuttuvia tähtiä. Niiden muuttujaluokka on INT. T Tauri -tähdet luetaan sumumuuttujiin ja purkautuviin muuttujiin. Nämä tähdet ovat nuorimpia näkyviä tähtiä. T Tauri -tähdissä on enemmän litiumia kuin Auringossa, koska ytimen lämpötila ei nouse tarpeeksi korkeaksi.
Pieni Magellanin pilvi
Pieni Magellanin pilvi (Pieni Magalhãesin pilvi, SMC), josta käytetään myös tunnusta NGC 292, on Linnunradan seuralaisgalaksi. Se sijaitsee Tukaanin tähdistössä, lähellään Suuri Magellanin pilvi. Molemmat galaksit on nimetty portugalilaisen löytöretkeilijän Fernão de Magalhãesin mukaan. Ne ovat osa Linnunradan ja sen suurten naapurigalaksien muodostamaa Paikallista ryhmää. Niiden yhteisnimitys on Magellanin pilvet.
Pieni Magellanin pilvi sijaitsee 210 000 valovuoden päässä meistä. Se on varsin pieni epäsäännöllinen galaksi, jossa on kuitenkin vähintään 10 miljardia tähteä. Kääpiögalaksin läpimitta on useita tuhansia valovuosia, ja se on Linnunradan kolmanneksi lähin seuralainen. "Isoveljensä" Suuren Magellanin pilven tavoin se kiertää Linnunrataa, ja on arveltu, etteivät Magellanin pilvien radat ole toisistaan riippuvaisia.
Pienen Magellanin pilven löytöhistoria on samanlainen kuin Suurenkin, ovathan ne toisilleen lähekkäisiä ja helposti erottuvia eteläisen tähtitaivaan kohteita. Eteläisen pallonpuoliskon kansat ovat varmasti tunteneet galaksin jo esihistoriallisina aikoina, mutta eurooppalaisille se oli tuntematon ennen suurten löytöretkien aikaa. Amerigo Vespucci havaitsi ilmeisesti galaksin kolmannella merimatkallaan 1503–1504, mutta vasta vuonna 1519 kohde tuli länsimaiden tietoisuuteen, kun Fernão de Magalhães löysi uudelleen sekä suuren että pienen "pilven", jotka nimettiin hänen mukaansa.
Koska Pieni Magellanin pilvi sijaitsee vain 18 asteen päässä eteläisestä taivaannavasta, ei sitä milloinkaan voida havaita Euroopasta eikä muiltakaan pohjoisilta alueilta. Sen sijaan eteläisellä pallonpuoliskolla ja päiväntasaajan molemmin puolin se on suhteellisen hyvä havaintokohde. Se on myös yksi kaukaisimmista kohteista, jotka voi nähdä paljain silmin. Galaksi on kuitenkin Suurta Magellanin pilveä pienempi kooltaan, ja se sijaitsee myös sitä kauempana, joten se on selvästi himmeämpi, kirkkaudeltaan (magnitudiltaan) noin +2,7, eli se näkyy hyvin ilman apuvälineitä valosaasteettomassa ympäristössä. Laajahkon koon takia sen pintakirkkaus on pieni, ja se näyttää todellakin epämääräiseltä pilveltä.
Planetesimaali
Planetesimaali on pieni taivaankappale, jollaisesta tähtiä kiertävät planeetat syntyvät. Se on niin suuri, ettei kaasun jarrutus vaikuta siihen merkittävästi. Planetesimaalien kokoluokka vaihtelee metristä pieniin planeettoihin. Komeetat ja pikkuplaneetat saattavat olla
jäljelle jääneitä planetesimaaleja.
Planetesimaali määritellään useimmin kappaleeksi, jonka kokoinen
taivaankappale pystyy vaikuttamaan vetovoimallaan suunnilleen saman kokoisin kappaleeseen. Planetesimaali on myös niin suuri, ettei ympäröivä kaasu vaikuta käytännössä sen liikkeeseen lämpöliikeellään, pyörteisyydellään jne.
Tämän mukaan pienimpien planetesimaalien läpimitta olisi noin 1 km, mikä vastaa pientä pikkuplaneettaa. Suurimpien planetesimaalien läpimitat ovat noin 100-1000 km luokkaa.
Thomas Chamberlin esitti ajatuksen, että planeetat olisivat syntyneet törmäämällä pienemmistä kappaleista. Näitä hän kutsui infinitesimaali- sanasta kehitetyllä planetesimaali-sanalla. Planetesimaaliajatusta kannattanut Forest Moulton esitti 1905 planetesimaalien tulleen Auringosta tähden lähiohituksen takia irronneesta kielekkestä. Teoria Auringosta sinkoutuneesta aineesta jäi seuraavina vuosikymmeninä pois muodista, koska laskemalla todettiin mahdottomaksi, että Auringosta nopeasti pois sinkoava aine voisi tiivistyä tai jäädä Aurinkoa kiertämään.
Planetesimaaliteorian kehittivät tieteellisempään muotoon neuvostoliittolaiset Otto Schmidt ja Viktor Safronov.
Kaasu ja pöly asettuivat alkuaurinkoa syntyneessä esiplanetaarisessa kiekossa osasten keskinäisten törmäysten ja pyörimisen takia samaan tasoon. Pienet epäsäännölliset pölyhiukkaset kasautuivat helposti noin millimetrin-metrin kokoisiksi jyväsiksi. Nämä ajautuivat kaasun jarrutuksen takia kohti Aurinkoa. Teorian mukaan nämä kasautuivat planetesimaaleiksi. Tätä esti osasten kimpoaminen ja hajoaminen törmäyksissä sekä jyvästen ajautuminen Aurinkoon. Osasten kasvua voi verrata "villakoirien" kasvuun ja suurten rakeiden syntyyn ukkospilvessä.
Osaset kasvoivat, jos olivat huokoisia, jäisiä ja keskinäinen törmäysnopeus pienehkö.
Planetesimaalien syntyä ei täysin ymmärretä. Niiden synnyn katsotaan yleensä vaativan tuhansia kertoja suurempaa pintatiheyttä kuin mikä esiplanetaarisessa kiekossa keskimäärin oli.Planetesimaalien synty saattoi johtua pääosin mm. kaasun pyörteilystä.
Planetesimaalit törmäilivät toisiinsa muodostaen protoplaneettoja. Nykyään planetesimaalit ovat joko poistuneet aurinkokunnasta, yhdistyneet suuremmiksi kappaleiksi tai kiertävät aurinkoa joko asteroidivyöhykkeellä tai aurinkokunnan ulko-osissa, esim. Kuiperin vyöhykkeellä.
Shambhala
Chang Shambhala eli Shambhala (tai "Shamballa", "Shambala") on vanhoissa buddhalaisissa kirjoituksissa ja useissa aasialaisissa taruissa esiintyvä myyttinen kuningaskunta. Shambhalaa on kuvattu paikaksi jossa vallitsi rauha ja hyvinvointi, ja jota johtivat viisaat ja myötätuntoiset hallitsijat. Kiinassa sen arveltiin olevan Kunlunvuorten laaksossa, Intialaiset taas arvelivat vastaavan Kalapa-paikan sijaitsevan Himalajasta pohjoiseen. Tiibetin kirjallinen traditio sijoittaa sen lähelle Sîtâ-jokea, Gobin autiomaan länsiosaan. Joidenkin mukaan Shambhala on taivaallinen, eikä sijaitse tässä maailmassa. Jotkut taas uskovat sen sijaitsevan maan alla.
Dalai Lama Tenzin Gyatson mukaan Shambhalaa ei voi löytää kartasta, vaan vaikka se onkin todellinen, se on pikemminkin sellaisen puhtaan maan kaltainen, jonka voi nähdä vain ihminen jonka karma ja ansio on kypsynyt. Chögyam Trungpan mukaan Shambhalassa on kysymys soturin eli rohkeuden polusta, joka on avoin kenelle tahansa aitoa ja pelotonta olemisen tapaa etsivälle ihmiselle. Käsitys perustuu vanhoihin tarinoihin, joiden mukaan Shambhalan kuningaskunta katosi maan päältä korkeampaan olotilaan monta sataa vuotta sitten, ja sen Rigden-kuninkaat valvovat ihmisten toimia edelleen.
Tiibetin buddhalaisten kronikoiden mukaan Shambhala oli todellinen kuningaskunta. Tarinan mukaan Gautama Buddha, opettaessaan Râjaghiran Korppikotkan vuorella esiintyi samaan aikaan Dhânyakatakassa Etelä-Intiassa Kâlachakrana. Kuulijoiden joukossa ollut Shambhalan kuningas Suchandra (tiib. Dawa Sangpo) kokosi opetukset ja vei ne valtakuntaansa. Vuonna 966 orissalainen mestari Chilupa toi Kâlachakran opetukset takaisin intiaan, josta ne olivat kadonneet.
Joissakin buddhalaisissa teksteissä kuvataan reittiä Shambhalaan yksityiskohtaisesti, mutta on erimielisyyttä siitä, onko ohjeet ymmärrettävä kirjaimellisesti vai vertauskuvallisesti. 1800-luvulla elänyt buddhalainen opettaja Mipham laati Kâlachakran suuren kommentaarin, jonka mukaan Shambhala sijaitsee Sitajoen pohjoispuolella, ja maata halkoo kahdeksan vuorijonoa.
Teosofian perustajan Helena Blavatskyn mukaan Shambhala on paikka vuorten ympäröimässä erämaassa. Hänen mukaansa sen yleisin sijoituspaikka on Tiibetistä luoteeseen, mutta muita arveltuja paikkoja ovat tutkimaton Tiibetin keskiosa, Gangdisri-vuoriston ja Gobin pohjoisreunan väli, Kunduz ja Kashmir. Vedantaoppinut T. Subba Row'n mukaan Shambhala oli muinainen pyhä saari joka oli sijainnut meressä, jonka paikalla on nykyinen Gobin autiomaa.
Eurooppalaiset tutkimusmatkailijat ja seikkailijat ovat etsineet Shambhalaa varsinkin Himalajalta, Kunlunvuorilta ja Altaivuorilta ja niiden väliseltä alueelta. Shambhala on voinut myös olla innoittajana tarinalle Shangri-Lasta. Jotkut länsimaiset tutkijat ovat esittäneet, että Shambhala on voinut olla joku historiallisten lähteiden perusteella tunnetuista kuningaskunnista, kuten keskiaasialainen Zhang-Zhungin kuningaskunta.
Shambhala on vaikuttanut myös viihdealalla; -videopelissä etsitään 'Cintamanin kiveä' Shambhalasta.
Protoplaneetta
Protoplaneetta on syntyvä planeetta, joka on tavallista planeettaa pienempi. Eräässä mielessä esimerkiksi Marsia voitaneen pitää Aurinkokunnan syntyajoilta jäljelle jääneenä protoplaneettana.
Protoplaneetta on pallomainen, jos sen läpimitta on suunnilleen yli 400–900 kilometriä. Protoplaneetta kerää itseensä lisää materiaalia, kun sen painovoima vetää pienempiä kappaleita puoleensa.
Kun protoplaneetan halkaisija on noin 4 000 kilometriä, se voi pitää myös jonkinlaisen kaasukehän. Halkaisijan ollessa noin 10 000 kilometriä planeetalla voi olla jo huomattava kaasukehä, ja jos muut edellytykset täyttyvät, se voi mahdollisesti ylläpitää elämää.
Protoplaneettoja oli kymmeniä niin sanotussa oligarkkivaiheessa.
Oman aurinkokuntamme syntyvaiheissa melko iso protoplaneetta Theia mahdollisesti törmäsi proto-Maahan, minkä seurauksena syntyi Maa–Kuu-yhdistelmä. Tätä on astronomisesti pidettävä kaksoisplaneettana enemmän kuin planeetta–satelliitti-yhdistelmänä.
Mahdollisesti myös Venus-planeettaan sen synnyn alkuvaiheessa törmäsi suuri kohde. Alku-Venus ei hajonnut osiin, mutta sen "vuorokausi" on pidempi kuin Venuksen "vuosi". Lisäksi Venus pyörii vastapäivään.
Kaukana Auringosta protoplaneetat keräsivät ympäröivästä esiplanetaarisesta kiekosta ympärilleen suuren kaasuvaipan ja niistä tuli jättiläisplaneettoja. Protoplaneetat vaelsivat alkuaurinkoa ympäröivässä, aurinkosumua sisältävässä kertymäkiekossa kohti Aurinkoa. Lisäksi kolme suurinta asteroidia, Vesta, Ceres ja Pallas ovat aurinkokunnan alkuajoilta säilyneitä protoplaneettoja. Suuret Neptunuksentakaiset kappaleet mm. Kuiperin vyöhykkeellä ovat myös protoplaneettoja.
Spacelab
Spacelab oli Euroopan avaruusjärjestön avaruuslaboratorio, joka suunniteltiin mahtumaan avaruussukkulan rahtiruumaan.
Huhtikuussa 1973 NASA ja ESRO (Euroopan avaruusjärjestön edeltäjä) päättivät avaruuslaboratorion rakentamisesta. Ensimmäisten komponenttien valmistus alkoi vuonna 1974. Spacelabin rakensi saksalainen ERNO, josta myöhemmin tuli osa EADS Space Transportation-yhtiötä. Moduuleita rakennettiin kaksi kappaletta. Ensimmäinen laboratorio LM1 toimitettiin ilmaiseksi NASAlle, jota vastaan ESAn astrounautit saivat käyttää sukkulan kuljetuspalvelua. Spacelabiin kuului myös järjestelmä, jolla voitiin tehdä kokeita laboratorion ulkopuolella, tyhjiössä. Sen rakensi British Aerospace-yhtiö.
Spacelab oli joko ainoana tai yhtenä hyötykuormana 25:llä NASAn avaruussukkulalennolla 1983–2000 välisenä aikana. Spacelab palasi sukkulan mukana takaisin maahan. ISS-aseman rakentaminen lopetti Spacelab-lennot, mutta näiden kaltaisia Spacehab-lentoja jatkettiin - Columbian onnettomuuslento STS-107 oli sellainen.
Kōshin’etsu
Kōshin’etsu () on Japanin Chūbun seudulla sijaitseva alue, joka koostuu Yamanashin, Naganon ja Niigatan prefektuureista. Sen nimi on muodostettu näitä prefektuureja vastanneiden provinssien eli Kain, Shinanon ja Echigon nimien ensimmäisistä kirjoitusmerkeistä: Kain (甲斐) ensimmäinen kirjoitusmerkki voidaan lukea myös "kō", Shinanon (信濃) "shin" ja Echigon (越後) "etsu".
Kōshin’etsulla on tiiviit taloudelliset ja yhteiskunnalliset siteet sen itäpuolella sijaitsevaan Kantōn alueeseen, ja niistä käytetäänkin usein yhdistelmänimeä Kantō–Kōshin’etsun alue. Kōshin’etsu on suureksi osaksi vuoristo- ja ylänköaluetta, joka toimii matkailu- ja virkistyskohteena Kantōn ja Keihanshinin metropolien asukkaille. Alueen maatalous tuottaa esimerkiksi "koshihikari"-riisiä sekä kasviksia ja hedelmiä.
Tōkai
Tōkai () on Chūbun seudun sisällä oleva alue Japanissa Honshūn saarella Tyynen valtameren rannalla. Tōkain alueeseen kuuluvat Aichin, Mien ja Shizuokan prefektuurit sekä osia Gifun prefektuurista, mutta sen rajoja ei ole tarkoin määritelty.
Tōkai tunnetaan Japanin tärkeimpänä teentuottaja-alueena sekä modernista teollisuudestaan, erityisesti autoteollisuudesta. Taloudellisesti se on kuitenkin jäänyt usein naapurialueidensa, Kansain ja Kantōn, varjoon. Tōkain prefektuureista Shizuokassa asutus on keskittynyt kapealle Tyynenmeren rantakaistaleelle ja Mien sekä Aichin prefektuurit ympäröivät Isenlahtea. Gifu kuuluu vuorostaan suureksi osaksi Honshūn keskiosan vuoristoalueeseen, joka erottaa Tōkain Japaninmeren rannikon Hokurikun alueesta. Alueen merkittävin kaupunki on Nagoya.
Jumbo
Jumbo (1860? – 15. syyskuuta 1885) oli Abyssiniassa 1861 pyydystetty afrikannorsu, joka kuljetettiin aluksi Pariisiin eläintarhaan. Vuonna 1865 se siirrettiin Lontoon eläintarhaan, missä siitä tuli suosittu vetonaula, jolla ihmiset saattoivat ratsastaa. Lontoossa sille annettiin nimeksi "Jumbo". Vuonna 1882 Jumbo myytiin P. T. Barnumin sirkukseen. Se sai surmansa St. Thomasissa, Kanadan Ontariossa, jäätyään rautatieasemalla veturin alle. Jumbon luuranko lahjoitettiin New Yorkiin luonnonhistorialliseen museoon. Sen nahka kiersi vielä pitkään Barnumin sirkuksen mukana, kunnes se lahjoitettiin vuonna 1889 Tuftsin yliopistoon. Nahka oli näytteillä aina vuoteen 1975 asti, jolloin se tuhoutui tulipalossa.
Perchenhevonen
Perchenhevonen (myös "percheron") on noin 150–168 cm:n korkuinen ja noin 900 kiloa painava kylmäverinen työhevosrotu, joka on kotoisin Ranskasta. Se sopii maatalous- ja metsätyöhön, ja sitä käytetään myös paraateissa ja esimerkiksi panimoiden näyttävinä mainos- ja jakeluhevosina. Percheroneja kasvatetaan myös teuraaksi.
Perchenhevoset ovat väriltään yleensä kimoja tai mustia.
Kouluaste
Kouluasteen tutkinto on vanha ammatillisista tutkinnoista käytetty nimitys Suomessa. Nykyään puhutaan toisen asteen tutkinnoista (ensimmäinen aste on peruskoulu ja kolmas aste korkeakouluopinnot). Kouluasteen yläpuolella olivat aikanaan opistoasteen tutkinnot.
Kaikki tutkintonimikkeet eivät tutkintouudistuksen myötä kuitenkaan suoraan periytyneet kouluasteelta toiselle asteelle. Esimerkiksi kaupallisella alalla oli kouluasteella merkantin ja opistoasteella merkonomin koulutus. Nykyään merkantin tutkintoa ei ole enää olemassa, ja merkonomi on laskenut toisen asteen tutkinnoksi.
Opistoaste
Opistoasteen tutkinto on ammatillisista tutkinnoista Suomessa käytetty vanha nimitys. Nykyään sen tilalla ovat osin ammattikorkeakoulututkinnot ja osin toisen asteen tutkinnot. Opistoasteen alapuolella olivat aikanaan kouluasteen tutkinnot.
Kaikki tutkintonimikkeet eivät tutkinnonuudistuksen myötä kuitenkaan suoraan periytyneet opistoasteelta ammattikorkeakouluun. Esimerkiksi kaupallisella alalla opistoasteella oli merkonomin tutkinto, jonka yläpuolelle muodostettiin tradenomin ammattikorkeakoulututkinto. Merkonomi-nimike sen sijaan jäi väistyvän opistoasteen tilalle muodostetun toisen asteen liiketalouden perustutkinnon nimikkeeksi.
Aiemman opistoasteen ja esimerkiksi nykyisen toisen asteen tutkintojen vaativuuseroja voi tarvittaessa selventää Tilastokeskuksen koulutusluokitusta käyttäen. Opistossa suoritettu merkonomin tutkinto katsotaan sen mukaan alimman korkea-asteen tutkinnoksi. Sitä alemman tason eli keskiasteen tutkintoja ovat muun muassa ylioppilastutkinto, erityisammattitutkinto, artesaanin, asentajan, mekaanikon, laborantin ja lähihoitajan tutkinnot.
Kauppaoppilaitos
Kauppaoppilaitos on ammattioppilaitos, jossa koulutetaan merkonomeja, datanomeja ja sihteerejä. Aiemmin toiminnassa olivat kauppakoulut ja kauppaopistot, joista edelliset kouluttivat käytöstä poistuneeseen merkantin tutkintoon, ja aikaisemmin opistoasteisiin merkonomin ja datanomin tutkintoihin.
Korkeampia kaupallisen alan oppilaitoksia ovat ammattikorkeakoulujen liiketalouden yksiköt (kouluttavat tradenomeja) sekä kauppakorkeakoulut ja monialaisten yliopistojen kauppatieteen yksiköt (kouluttavat kauppatieteiden maistereita).
Monet kauppaoppilaitokset toimivat nykyään ammattiopistojen ja koulutuskuntayhtymien alaisuudessa.
HDCP
HDCP ("High-Bandwith Digital Content Protection") on Intelin kehittämä digitaalisten oikeuksien hallintajärjestelmä äänen ja kuvan hallintaa varten DVI- ja HDMI-liitännöissä. HDCP ei ole vapaasti käytettävissä vaan sitä käyttävien laitevalmistajien on ostettava lisenssi oikeudenomistajalta.
HDCP:n käyttöön lisenssejä myöntää Digital Content Protection, LLC, Intelin tytäryhtiö. Lisenssin ostajat lupautuvat lisenssimaksujen lisäksi rajoittamaan tuotteidensa ominaisuuksia. Esimerkiksi HD-tasoisen videomateriaalin tarkkuus tulee rajoittaa DVD-laatuiseksi ei-HDCP-yhteensopivista videoulostuloista, mikäli ohjelmalähde niin vaatii. Vastaavasti DVD-Audio-ääni tulee rajoittaa DAT-laatuiseksi ei-HDCP-yhteensopivista ääniulostuloista (rajoite ei koske analogisia ääniulostuloja). Laitteiden tulee myös estää kopioiden valmistaminen toistettavasta sisällöstä ja ne tulee valmistaa niin, että ne "tehokkaasti tekevät toivottomiksi yritykset murtaa sisällönsuojausvaatimukset".
HDCP:n päätarkoitus on salaamattoman sisällön lähetyksen estäminen. Tavoitteen saavuttamiseksi on kehitetty seuraavat kolme järjestelmää:Jo vuonna 2001, eli ennen kuin ensimmäistäkään HDCP:tä tukevaa laitetta oli markkinoilla, paljastivat kryptoanalyytikot vakavia puutteita järjestelmässä, varsinkin sen lineaarisessa avaintenvaihdossa.  Samoihin aikoihin edellisen julkistuksen kanssa tunnettu kryptoanalyytikko Niels Ferguson kertoi murtaneensa järjestelmän, mutta kieltäytyi paljastamasta menetelmäänsä koska pelkäsi että hänelle tulisi ongelmia DMCA:n perusteella.
HD-DVD- ja Blu-ray-levyillä voidaan käyttää nk. Image Constraint Tokenia (ICT), jonka havaitessaan soitin ei suostu lähettämään täyden tarkkuuden kuvaa suojaamattoman analogi- tai digiliitännän yli, vaan käyttää alaspäin näytteistettyä (960×540p) kuvaa. Ainakin osa suurimmista elokuvastudioista ei käytä ICT:tä ennen vuotta 2010, koska Yhdysvalloissa on vielä laajat käyttäjäkunnat HD-televisioilla joissa ei ole HDCP-yhteensopivia liitäntöjä.
Tammikuussa 2005 EICTA (European Industry Association for Information Systems) ilmoitti että Euroopassa myytäviin näyttölaitteisiin vaaditaan HDCP, jos laitetta aiotaan markkinoida ns. HD-readynä.
HDCP:n oikeuksienomistajat ja markkinoijat ovat sanoneet että järjestelmän olisi tarkoitus lopettaa luvaton kotikopiointi ja seuraavan sukupolven elokuvalevyjen kuten Blu-rayn ja HD-DVD:n internetpiratismi, mutta kriitikot kuten EFF ovat väittäneet että tarkoituksena olisi vain rajoittaa kuluttajan oikeuksia ja valinnanmahdollisuuksia.  Lisäksi on sanottu että HDCP ja sen lisenssiehdot rajoittavat laitevalmistajia lukitsemalla nämä yksipuolisesti määrätyn lisenssin ehtoihin, ja estävät lisensittömiä valmistajia tulemasta teräväpiirtotelevisioiden markkinoille.
Raimund IV (Toulouse)
Raimund IV ("Raymond", 1052–1105) oli Toulousen kreivi ja Provencen rajakreivi. Hän oli yksi ensimmäisen ristiretken johtajista. Hänen isänsä oli Toulousen kreivi Pons ja hänen äitinsä oli Almodis de La Marche. Hän seurasi veljeään Vilhelm IV:ä Toulousen kreivinä vuonna 1094.
Raimund oli eräs ensimmäisistä henkilöistä joka ilmoitti lähtevänsä ristiretkelle. Hän oli myös rikkain ja vanhin kaikista niistä jotka ottivat osaa ensimmäiseen ristiretkeen. Raimund lähti Toulousesta lokakuussa 1096. Raimondin hurskautta kuvaa se että hän oli päättänyt että kuolisi pyhällä maalla. Raimond marssi saattueineen aluksi Dyrrakioniin ja sieltä Konstantinopoliin. Raimond oli ainut ristiretken johtajista joka ei vannonut uskollisuutta Bysantin keisari Aleksiokselle. Hän vannoi kuitenkin ystävyysvalan keisaria kohtaan ja lupasi tälle apua heidän kummankin yhteistä vihamiestä Taranton Bohemundia vastaan.
Raimund oli paikalla Nikaian piirityksen, Dorylaeumin taistelun ja Antiokian piirityksen aikana. Antiokian valtauksen jälkeen Raimund vastusti sitä että Bohemund saisi kaupungin itselleen. Raimund olisi halunnut palauttaa Antiokian keisarille kuten tälle oli luvattu. Raimund jäi tässä kamppailussa tappiolle ja Bohemundista tuli lopulta Antiokian ruhtinas. Vuoden 1098 syksyllä Raimund johti loput ristiretkeläisistä Jerusalemia kohti.
Matakalla etelään Raimund yritti vallata Tripolin lähellä olevan Arqan kaupungin. Piiritys kesti kuitenkin pidempään kun oli luultu ja Raimundin suosio laski ristiretkeläisten keskuudessa. 13. toukokuuta Raimund luopui lopulta yrityksestä ja jatkoi matkaa Jerusalemia kohti joka vallattiin piirityksen jälkeen. Raimundille tarjottiin Jerusalemin kuninkuutta, mutta hän kieltäytyi. Lopulta Bouillonin Godefroy valittiin hallitsijaksi.
Askalonin taistelun jälkeen Raimund riitaantui Godefroyn kanssa ja lähti pohjoista kohti missä hän valtasi Latakian Bohemundilta, joka oli juuri vallannut sen Aleksiokselta. Raimund matkustikin nyt Konstantinopoliin jossa hän liittoutui Aleksioksen kanssa Bohemundia vastaan. Raimund otti osaa myös epäonnistuneeseen vuoden 1101 ristiretkeen. Ristiretken tuhon jälkeen vuonna 1102 Raimund pakeni Konstantinopoliin. Matkustettuaan sieltä Antiokiaan Raimund joutui Bohemundin serkun Tankredin vangiksi. Hänet päästettiin vapaaksi vasta sen jälkeen kun oli luvannut olla hyökkäämättä Antiokian ruhtinaskuntaa vastaan. Hän petti kuitenkin pian lupauksensa ja valtasi Tortosan. Hän alkoi myös piirittää Tripolia, mutta kuoli vuonna 1105. Kaupunki vallattiin vasta vuonna 1109 Raimundin veljenpojan Vilhelm-Jordanin johdolla.
Dies irae
Dies irae () oli katolisen kirkon sielunmessun eli "Requiemin" sequentia-jakson latinankielinen tunnetumpi nimitys. Sen on luultavasti kirjoittanut Tuomas Celanolainen. Teksti poistettiin requiemin kaavasta katolisen kirkon vuoden 1970 liturgisessa uudistuksessa ja sitä käytetään enää hetkipalveluksissa katolisen kirkkovuoden viimeisellä viikolla juuri ennen adventtia. Runon ensimmäinen säkeistö on:
eli:
Runon innoittajana on mahdollisesti toiminut Sefanjan kirjan 1. luvun jakeet 15–16 Vulgatan mukaan:
"Dies irae" on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa numerolla 158, nimellä "Vihan päivä kauhistava!" Virren on suomentanut Hemminki Maskulainen vuonna 1605 ja uudistanut August Ahlqvist vuonna 1866. Virsikirjassa esiintyvässä suomennoksessa on alkuperäisen latinalaisen runon 19 säkeistöstä kuitenkin mukana vain kahdeksan.
Dies irae esitettiin tavallisesti laulamalla se osana Requiem-palvelusta, ja sen melodia on seuraava:
Teksti latinaksi ja suomenkielinen vapaa käännös:
Perinteistä gregoriaanista melodiaa lainataan seuraavissa sävelteoksissa:
Kasvain
Kasvain eli tuumori () eli neoplasma () on solujen hallitsemattomasta jakautumisesta johtuva muodostuma. Kasvain voi olla joko hyvän- tai pahanlaatuinen. Pahanlaatuiset kasvaimet eli syöpäkasvaimet voivat lähettää etäpesäkkeitä eli metastasoida. Hyvänlaatuiset kasvaimet eivät metastasoi, mutta nekin voivat olla terveyshaitta esimerkiksi painaessaan elintärkeitä rakenteita aivoissa tai muissa elimissä.
"Neoplasia", ’uusi kasvu’ tai ’uudismuodostus’, tarkoittaa kasvaimen kasvua. Rupert Allan Willis määritteli kasvaimen epänormaaliksi kudosmassaksi, jonka kasvu on runsaampaa ja koordinoimatonta verrattuna ympäröivään normaaliin kudokseen. Lisäksi kasvaimen kasvu ei lopu, vaikka sen syntyyn johtanut ärsyke poistuisi.
Onkologia (, ’kasvain’ tai ’tilavuus’) on kasvaimia tutkiva tieteenala.
Hansakortteli
Hansakortteli eli Hansa on kauppakeskus Turun ydinkeskustassa, kauppatorin laidalla VII kaupunginosassa. Yli 130 liikkeellään se on Turun suurin kauppakeskus, ja keskuksessa kävi ostoksilla vuonna 2017 noin 12,4 miljoonaa asiakasta. Hansan myynti oli 227 miljoonaa euroa vuonna 2017. Samassa rakennuksessa, kauppakeskuksen länsipäässä, on Stockmannin Turun-tavaratalo neljässä kerroksessa.
Kauppakeskus on rakennettu kuuden aiemmin muussa käytössä olleen rakennuksen sekä kahden uuden rakennuksen sisälle, ja näiden väliin on rakennettu koko korttelin kattava lasikatto. Hansa on suosittu kohtauspaikka ja siellä on mahdollista järjestää pieniä tapahtumia, kuten musiikki- tai muotiesityksiä.
Hansakorttelissa on käynnissä mittavat uudistustyöt.
Ensimmäisen kerran paikalle suunniteltiin kauppakeskusta jo 1960-luvulla, jolloin oli suunnitelmana purkaa kaikki korttelin rakennukset alta. Tämä ei kuitenkaan toteutunut. Asia nousi seuraavan kerran esille 1980-luvulla, jolloin Turun keskustaan kaivattiin huomiota herättävää vetonaulaa. Tässä yhteydessä keksittiin idea "Hansakorttelista", lasilla katetusta koko korttelin käsittävästä kauppakeskuksesta.
Hankkeen suunnittelijaksi palkattiin Benito Casagrande. Hansakortteli rakennettiin useassa osassa: ensimmäinen osa valmistui vuonna 1985 ja viimeinen vuonna 1988. Kauppakeskusta rakennettaessa onnistuttiin säilyttämään kadunvarsitalot ja katukuva entisellään, mikä oli poikkeavaa moniin Turun keskustan aiempiin rakennushankkeisiin verrattuna.
Hansakorttelin tiloissa tehdään vuosina 2017–2019 merkittäviä uudistustöitä, joiden suunnittelusta vastaa Schauman Arkkitehdit.
Security Service
Security Service (tunnetaan paremmin nimellä MI5) on yksi Yhdistyneen kuningaskunnan salaisen palvelun osastoista. Sen päätoimialue on maan sisäinen turvallisuus, ulkoisesta turvallisuudesta vastaa Secret Intelligence Service (SIS), joka tunnetaan myös nimellä MI6.
Security Service perustettiin vuonna 1909 nimellä Secret Service Bureau. Vuonna 1994 osaston päämaja siirrettiin Thames Houseen Lontooseen.
Yhteiskoulu
Yhteiskoulu on historiallisesti tarkoittanut oppilaitosta, varsinkin oppikoulua, jossa opiskelee sekä poikia että tyttöjä. Suomessa monet oppikoulut olivat aiemmin joko erillisiä poika- tai tyttökouluja, mutta jo 1800-luvulla niiden rinnalle perustettiin myös yhteiskouluja, ensimmäisenä Helsingin Suomalainen Yhteiskoulu vuonna 1886.
Suomen kansakoulut olivat alusta lähtien yhteisiä pojille ja tytöille, samoin kuin nykyisin kaikki peruskoulut ja lukiot, mutta niistä ei yleensä ole käytetty yhteiskoulu-nimitystä.
Sana yhteiskoulu esiintyy yhä monen peruskoulun ja lukion nimessä, vaikka sillä ei enää mitään käytännön merkitystä olekaan. Pääsääntöisesti yhteiskoulu-sanaa nimessään käyttävissä kouluissa toimii tänä päivänä sekä peruskoulun yläaste (luokat 7–9) että lukio. Termiä voidaan käyttää kuitenkin myös koulun historian takia kuten esimerkiksi Tampereen yhteiskoulun lukiossa.
Tohtorinhattu
Tohtorinhattu on arvonmerkki, jota käyttävät perinteisesti yliopiston promootiossa tohtoriksi promovoidut henkilöt, kunniatohtorit mukaan luettuina. Nykyään myös promootioon osallistumattomat käyttävät tohtorinhattua. Hattu on malliltaan silinteri eli siinä on kovitettu lieri ja korkea kupu.
Hatun väri on:
Tekniikan tohtorin hattu on musta, mutta poikkeaa muista käännetyn lierinsä ansiosta. Muissa tohtorinhatuissa on suora lieri. 
Tohtorinhattuun kiinnitetään lyyra, joka on erilainen eri tiedekunnista valmistuneilla tohtoreilla. Hatun päällyskangas on silkkiä, kuvussa laskostettu ja muuten sileä. Sisäpuolelta hattu on tavanomaisen silinterin kaltainen.
Tohtorinhattu valmistetaan käsityönä mittojen mukaan ns. formaattorin avulla. Hattua varten mitataan kallon muoto ja koko, niin että hattu asettuu päähän silinterin tapaan oikealle kohdalle, ei silmille mutta ei myöskään ylös otsalle. Lyyra kiinnitetään hatun kuvun etuosaan keskelle. Tohtorinhatun tyypillinen hinta vuonna 2012 oli noin 500-600 euroa.
Tohtorinhattua käytetään tietyissä akateemisissa juhlatilaisuuksissa, joista tärkeimpiä esimerkkejä ovat: 
Tohtorinhattua koskee pitkälti sama pukeutumisetiketti kuin muitakin silinterihattuja. Perinteisesti miehet käyttävät tohtorinhattua vain frakin kanssa, johon kuuluu päiväsaikaan musta ja illalla valkoinen liivi. Naiset käyttävät puolestaan useimmiten mustaa iltapukua.
Tohtorinhattu on henkilökohtainen eikä sitä yleensä lainata muille henkilöille. Yhdessä mahdollisen tohtorin miekan kanssa se muodostaa väitelleen henkilön omat akateemiset tunnusmerkit - tohtorinhattu on omistajalleen tieteellisen vapauden vertauskuva. Hattua säilytetään sille valmistetussa hattukotelossa, jossa sitä pidetään sivuttain, niin että lierille, jonka reunat ovat kotelon pohjaan ja kanteen päin, on oma tukensa kotelon sisällä.
Verivirtsaisuus
Verivirtsaisuus eli hematuria tarkoittaa veren esiintymistä virtsassa. Se voi olla oire useista eri munuaistaudeista tai virtsakivistä. Muun muassa munuaissyöpä aiheuttaa jatkuvaa tai ajoittaista verivirtsaisuutta. Miehillä sairaus voi johtua myös eturauhasperäisistä vaivoista. Yleisin ikä saada verivirtsaisuus on 60–70 vuotta.
Sairaus voi olla erittäin vakava, täysin harmiton tai ohimenevä tila.
Virtsatessa veren voi nähdä itse, tai sitä voi olla niin vähän, että tarvitaan mikroskooppia sen näkemiseen. Sairauden aiheuttajasta paljastuu usein taudin vakavuus. Jos tauti on lievä, aiheuttajana on eturauhasen hyvänlaatuinen liikakasvu. Jos sairaus on ohimenevä, aiheuttajana on virtsatieinfektiot, munuais- ja rakkokivet tai virtsarakon tulehdus.
Sairauden ollessa vakava, aiheuttaa sairauden pahanlaatuiset kasvaimet, kuten rakkokasvaimet. Vakavaa verivirtsaisuutta aiheuttavat myös virtsanjohdinkivet, munuaisaltaan laajentuma ("hydronefroosi"), munuaisten rakkulatauti, munuaiskudossairaudet ja tuberkuloosi.
Tapaturman jälkeen esiintyvä verivirtsaisuus viittaa munuaisten tai muiden virtsateiden vaurioon.
At the Gates
At the Gates on ruotsalainen death metal -yhtye. Yhtyeen suosituimmaksi albumiksi jäi vuonna 1995 julkaistu "Slaughter of the Soul". Myös moni yhdysvaltalainen metalcore-yhtye on saanut vaikutteita At the Gatesilta, muun muassa The Black Dahlia Murder, As I Lay Dying ja Darkest Hour.
Kun yhtye hajosi vuonna 1996, rumpali Adrian Erlandsson, basisti Jonas Björler ja kitaristi Anders Björler perustivat The Hauntedin. Laulaja Tomas Lindberg vieraili lukuisissa eri projekteissa, kuten Skitsystem, Disfear, The Crown ja Nightrage. The Hauntedin rumpali Adrian Erlandsson jätti yhtyeen myöhemmin liityttyään Cradle of Filthiin. Yhtye lupautui tekemään paluun kesällä 2008 ja esiintyi muun muassa Ruisrockissa ja Turussa 4. heinäkuuta 2008.
Beverly Hills
Beverly Hills on kaupunki Los Angelesin piirikunnan länsiosassa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa.
Beverly Hillsin asukasluku oli vuoden väestönlaskennassa 33 784. Tuolloin kaupungin asukkaista 85,1 % katsoi edustavansa valkoisia ("whites"), 1,8 % mustia tai afroamerikkalaisia ("Black or African American") ja 7,1 % aasialaisia ("Asian").
Yhdysvaltojen Census Bureaun mukaan Beverly Hillsin pinta-ala on 14,7 km² josta 14,7 km² maata, vesipinta-alaa alueella ei ole ollenkaan.
Kaupunki on lähes kokonaan Los Angelesin kaupungin ympäröimä. Pohjoisessa kaupunki rajaantuu Santa Monica Mountains -kukkuloihin, idässä West Hollywoodin kaupunkiin ja Los Angelesin kaupunkiin, etelässä Los Angelesin kaupunkiin ja lännessä Westwood Villageen ja Century Cityyn, jotka ovat Los Angelesiin kuuluvia kaupunginosia eivätkä omia kaupunkejaan. Yhdessä Bel-Airin ja Holmby Hillsin kanssa Beverly Hills muodostaa ns. "Platinum Trianglen".
The Crown
The Crown on ruotsalainen death- ja thrash metal -yhtye. Yhtye otti vaikutteita myös hard rockin puolelta. Yhtyeen nimi oli aluksi "Crown of Thorns", mutta nimi vaihdettiin, koska samanniminen yhtye oli jo olemassa. The Crownin sanoitukset käsittelevät muun muassa uskontoja ja kapinoita. Yhtye ehti julkaista kolmentoista toimintavuotensa aikana seitsemän albumia. The Crown hajosi vuonna 2004 mutta bändi palasi takaisin yhteen joulukuussa 2009 uutena laulajanaan Jonas Stålhammar, sittemmin yhtyeen laulajaksi on jälleen palannut Johan Lindstrand.DVD:t
Evenkin kieli
Evenkin kieli (aikaisempi nimitys "tunguusi"; evenkiksi эвэды турэн, "evedy turen") on Venäjällä Siperiassa, Kiinassa ja Mongoliassa asuvien evenkien puhuma tunguusilainen kieli.
Evenkit asuvat valtavan laajalla alueella Venäjällä Krasnojarskin aluepiirin Evenkian ja Taimyrin piireissä, Burjatian ja Jakutian tasavalloissa, Irkutskin, Tomskin, Tšitan, Amurin ja Sahalinin alueilla, Habarovskin aluepiirissä sekä Kiinassa ja Mongoliassa. Vuonna 1989 Venäjällä laskettiin olevan 29 900 evenkiä ja 9 900 evenkin kielen puhujaa. Kansallisuudeltaan evenkeistä 30,3 % ilmoitti äidinkielekseen evenkin, 28,3 % venäjän ja 40 % jakuutin. Vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin 35 600 evenkiä ja 7 600 evenkin puhujaa.
Alueellisesti he jakautuvat seuraavasti:Kiinassa evenkejä on noin 19 000 henkeä (vuonna 1982), joista 17 000 puhuu evenkiä äidinkielenään. Toisena kielenään evenkiä käyttää lisäksi noin 7 500 muiden kansallisuuksien edustajaa. Mongoliassa evenkejä arvioidaan olevan yli 2 000 henkeä.
Tutkimusten mukaan evenkin kieli on Venäjällä säilynyt parhaiten Evenkiassa, Amurin alueella ja Habarovskin aluepiirissä. Jakutiassa suurin osa puhuu jakuttia tai venäjää. Burjatiassa evenkit osaavat venäjän ja evenkin lisäksi myös burjaattia. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan Jakutian evenkeistä 89,1 % puhuu venäjää ja 84,6 % jakuuttia. Burjatiassa venäjää osaa 98,5 % ja burjaattia 19,6 %. Kiinassa osa evenkeistä puhuu äidinkielenään mongolia.
Evenki kuuluu pohjoistunguusilaisten kielten siperialaiseen ryhmään. Sen lähimmät sukukielet ovat eveni, negidaali ja Kiinassa puhuttu orotšoni. Kieli jakautuu pohjoiseen, eteläiseen ja itäiseen murreryhmään, jotka käsittävät yli 50 paikallismurretta.
1920–1930-lukujen vaihteessa luotiin latinalaiseen kirjaimistoon ja Irkutskin alueella puhuttuun etelämurteeseen perustunut evenkin kirjakieli. Vuosina 1936–1937 otettiin käyttöön kyrillinen kirjaimisto, ja vuonna 1952 tehtiin päätös kirjakielen siirtämisestä Evenkiassa puhuttavalle Poligusin murteelle, joka myös kuuluu etelämurteisiin. Murre-erojen takia kirjakielinä on käytetty myös Jakutiassa ja Amurin alueella puhuttuja itämurteita. Evenkiksi on julkaistu koulujen oppikirjoja, kansanperinnekokoelmia, jonkin verran alkuperäistä kaunokirjallisuutta sekä aikaisemmin myös käännöskirjallisuutta. Evenkian, Burjatian, Irkutskin ja Amurin alueen paikallislehdissä julkaistaan evenkinkielistä aineistoa. Kieltä opetetaan aineena Evenkian, Jakutian, Burjatian, Krasnojarskin ja Habarovskin aluepiirien, Tšitan ja Amurin alueen kouluissa. Opettajia koulutetaan Jakutian ja Nikolajevsk-na-Amuren opettajaopistoissa sekä Herzenin pedagogisessa yliopistossa Pietarissa. Evenkiassa, Jakutiassa ja Burjatiassa lähetetään evenkinkielisiä radio-ohjelmia.
Nykyään evenki on vakavasti uhanalainen kieli. Yhteisön ja perheen elävänä kommunikaatiovälineenä sitä käytetään enää eräissä syrjäisissä asutuskeskuksissa.