hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Mascali
Mascali on 14 000 asukkaan kaupunki Italiassa. Mascali sijaitsee Catanian metropolikaupungissa Sisilian saarella. Mascalin kaupunginjohtajana on ollut Silvestro Carota vuodesta 2003 lähtien.
Mascalilla on oma jalkapallojoukkueensa, Mascali Calcio, joka pelaa Sisilian alasarjoja.
Vuonna 1928 Etnan purkaus tuhosi silloisen 2 000 asukkaan kaupungin täysin.
Dallas (televisiosarja)
Dallas oli suosittu texasilaisesta Ewingin öljyperheestä kertonut yhdysvaltalainen prime time -televisiosarja. Sitä esitettiin Yhdysvalloissa CBS:n kanavalla 2. huhtikuuta 1978 – 3. toukokuuta 1991. "Dallasia" esitettiin tekstitettynä tai dubattuna 67 kielellä yli 90 maassa. Suomessa "Dallasin" esittäminen alkoi 2. syyskuuta 1981 ja päättyi 8. marraskuuta 1991.
Sarja muistetaan luultavasti parhaiten Larry Hagmanin esittämästä ahneesta ja juonittelevasta öljyparonista J. R. Ewingista ja tapahtumapaikastaan Southforkin hevostilasta.
Sarjassa oli eräs televisiosarjojen tunnetuimmista retconeista: yleisön kaipaama sarjan henkilö Bobby Ewing palautettiin henkiin muuttamalla sarjan juonta niin, että koko Bobbyn kuoleman sisältänyt tuotantokausi olikin vain hänen entisen vaimonsa, Pamelan, unta.
Sarjan päättymisen jälkeen tehtiin vielä kaksi TV-elokuvaa:Jo "Dallasin" esittämisen aikana vuonna 1986 tehtiin varsinaisen sarjan tapahtumia edeltävistä vuosikymmenistä kertova TV-elokuva "Dallas: The Early Years".
Vuosina 2012–2014 sarjaan tehtiin uusia jaksoja.
Myson
Myson (, 500-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen viisaudestaan tunnettu mies. Hän oli kotoisin Lakoniasta, ja hänen kotipaikkansa oli Khen. Jotkut laskevat hänet Kreikan seitsemän viisaan joukkoon, muun muassa Platon sijoittaa hänet dialogissaan "Protagoras" Periandroksen sijalle.
Viisauden lisäksi Myson tunnettiin myös ihmisvihaajana.
Uuden musiikin festivaali
Uuden musiikin festivaali (lyh. UMF) on Turun Kupittaanpuistossa vuosittain järjestettävä elektroniseen musiikkiin keskittynyt festivaali. Se järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2004 ja on kasvattanut kävijämääräänsä vuosi vuodelta. Tapahtuma keräsi ensimmäisenä vuotenaan 1 800 ja toisena noin 4 000 kävijää. Vuoden 2006 festivaali oli loppuunmyyty.
Festivaali ei ole ollut perinteinen tietylle alueelle keskittynyt tapahtuma, vaan se on levittäytynyt ympäri Turun keskustaa. Festivaaliin liittyviä tapahtumia on järjestetty Samppalinnanpuistossa, Varvintorilla, Manillan tehdaskiinteistössä sekä Turun yökerhoissa ja baareissa. Tapahtuman erikoisuuksiin ovat kuuluneet myös vesibussilla tehtävät UMF Kruises -risteilyt Aurajoella Samppalinnan ja Varvintorin välillä. Vuodesta 2008 lukien tapahtuma on keskittynyt Kupittaanpuistoon.
Festivaaleilla on esiintynyt pääosin suomalaisia artisteja ja yhtyeitä, mutta myös ulkomaalaisia elektronisen musiikin huippunimiä kuten Justice, M83 ja Annie.
Koneisto (festivaali)
Koneisto oli Turussa ja Helsingissä järjestetty Pohjoismaiden suurin elektronisen musiikin festivaali. Festivaali järjestettiin ensimmäisinä kertoina Turussa Kupittaan alueella vuosina 2000 ja 2001, mutta se joutui talousvaikeuksien vuoksi siirtymään Helsinkiin vuonna 2002, koska Turun kaupunki ei myöntänyt riittävästi tukea festivaalia järjestävälle taholle. Helsingissä festivaali on toiminut vuosina 2002–2005 Kaapelitehtaalla ja Hietalahden hiekkarannalla, sekä vuonna 2006 Kampin aukiolla ja Mbar -klubilla Kampissa.
Koneisto suosi alusta sekä kotimaisia lupaavia esiintyjiä että ulkomaisia menestyviä ja hyvin tunnettuja esiintyjiä. Ulkomaalaisista tähdistä Koneistossa ovat esiintyneet muun muassa Richie Hawtin, Luke Slater, Miss Kittin, Moloko ja The Streets. Suomalaisista suosituista ja kansainvälistäkin tunnustusta saaneista tähdistä ovat olleet esiintymässä muun muassa Lackluster, Brothomstates ja DJ Proteus.
Dagon
Dagon oli merkittävä koillis-seemiläisten kansojen jumala, jota palvoivat amoriitit, Eblan ja Ugaritin asukkaat sekä Raamatun mainitsemat filistealaiset. Filistealaisille Dagon oli yksi merkittävimmistä tai merkittävin jumala. Joidenkin lähteiden mukaan hän oli viljan ja maanviljelyn jumala. Dagon mainitaan ensimmäisen kerran noin vuonna 2500 eaa.
Dagonilla oli Ugaritissa suuri temppeli 1300 eaa., ja hänen nimensä oli jumalten listalla kolmantena. Hammurabin lain esipuheessa kuningas Hammurabi kutsuu itseään ”Eufratin varren astutuksen pellonraivaajaksi Dagonin, tämän luojansa avulla”.
Raamatussa Dagon mainitaan useita kertoja filistealaisten yhteydessä. Ensimmäinen Samuelin kirja kertoo, miten juutalaisten liitonarkki varastetaan ja viedään Dagonin temppeliin Asdodiin. Seuraavana aamuna Dagonin patsas oli kasvoillaan arkin edessä. Patsas nostetaan pystyyn, ja taas sitä seuraavana aamuna se löytyy taas kaatuneena arkin edestä mutta pää ja kädet katkenneina.
H. P. Lovecraftin kertomuksissa Dagon esiintyy Syväläisten valtiaana ja pahana olentona.
BitchX
BitchX on tekstipohjainen IRC-asiakasohjelma, joka perustuu ircII:n avoimeen lähdekoodin. Ohjelma kirjoitettiin alun perin Unix-alustalle, mutta nykyään siitä on versioita myös Windows-käyttöjärjestelmälle.
Alun perin BitchX oli vain nimimerkkien "Trench" ja "HappyCrappy" kirjoittama skripti ircII-ohjelmaan. "Colten Edwards" muokkasi siitä itsenäisen ohjelman, ja se sulautui loppujen lopuksi epic/IRC-asiakasohjelmaan.
Myöhemmin BitchX-ohjelma kirjoitettiin uudelleen C-ohjelmointikielellä. Uudelleenkirjoituksen myötä ohjelmaan lisättiin uusia toimintoja. BitchX:n toiminnallisuutta voi laajentaa paitsi ircII/epic-yhteensopivalla kielellä ja TCL-kielellä, myös konekielisillä ladattavilla moduleilla.
Lopullinen versio, numeroltaan 1.1, julkaistiin vuonna 2004. Kehitystyö jatkuu edelleen "BitchX2"-nimellä, vaikka uutta versiota ei ole julkaistu, projektin uskotaan kallistuvan tämän hetkiseen Epiciin.
Suuri Magellanin pilvi
Suuri Magellanin pilvi (Suuri Magalhãesin pilvi, LMC) on Linnunradan suurin seuralaisgalaksi. Se sijaitsee suurimmaksi osaksi Kultakalan ja osin Pöytävuoren tähdistössä. Sen lähellä sijaitsee myös Pieni Magellanin pilvi. Molemmat galaksit on nimetty portugalilaisen löytöretkeilijän Fernão de Magalhãesin mukaan.
Suuri Magellanin pilvi sijaitsee 179 000 valovuoden päässä meistä. Se on pieni epäsäännöllinen galaksi, jota joskus pidetään myös kääpiögalaksina. Sen suurin läpimitta on noin 20 000–30 000 valovuotta ja tähtien lukumäärä noin 30 miljardia. Sen massa on noin kymmenesosa Linnunradan massasta. Se on saattanut olla alun perin pieni sauvaspiraaligalaksi, jonka rakenne on tuhoutunut sen jouduttua Linnunradan painovoiman vaikutuksen alaiseksi. Siitä on jäänyt jäljelle vain tiivis pitkulainen ydin.
Suuressa Magellanin pilvessä on paikallisen ryhmän suurin tunnettu tähtien syntymisalue, Tarantellasumu. Lisäksi siellä on muita galakseille tyypillisiä kohteita, kuten planetaarisia sumuja sekä avoimia ja pallomaisia tähtijoukkoja.
Suuri Magellanin pilvi on varmasti ollut tunnettu eteläisen pallonpuoliskon asukkaille jo esihistoriallisina aikoina, mutta siitä on jäänyt vain vähän merkintöjä. Ensimmäinen kirjallinen maininta kohteesta on vuodelta 964, jolloin persialainen tähtitieteilijä Abd Al-Rahman Al Sufi kirjoitti siitä kiintotähdistä kertovassa kirjassaan. Hän havaitsi myös, että kohde on nähtävissä ainoastaan Arabian eteläosissa, kuten Babd al Mandabin salmesta (12° 15' N), ei kuitenkaan niemimaan pohjoisosassa tai Bagdadissa.
Amerigo Vespucci havaitsi ilmeisesti galaksin kolmannella merimatkallaan 1503–1504. Vasta vuonna 1519 kohde tuli länsimaiden tietoisuuteen, kun Fernão de Magalhães löysi uudelleen sekä suuren että pienen "pilven", jotka nimettiin hänen mukaansa.
24. helmikuuta 1987 Suuressa Magellanin pilvessä havaittiin supernova 1987A, joka oli lähin supernova sitten Keplerin supernovan vuonna 1604. Pitkään luultiin Suuri Magellanin pilven olevan läheisin naapurigalaksimme, kunnes vuonna 1994 löydettiin himmeä "Jousimiehen elliptinen kääpiögalaksi", joka sijaitsee yli kaksi kertaa lähempänä (vuonna 2003 löydettiin vielä lähempänä oleva "Ison koiran kääpiögalaksi").
Suuri Magellanin pilvi sijaitsee vain noin 20 asteen päässä eteläisestä taivaannavasta, eikä se siten ole koskaan havaittavissa Euroopasta tai muilta pohjoisilta alueilta käsin. Parhaiten se näkyy eteläiseltä pallonpuoliskolta, kuten Australiasta ja Etelä-Amerikasta. Sen näennäinen suuruusluokka on +0,1 magnitudia, mikä tekee siitä selvästi kirkkaimman galaksin tähtitaivaalla ja yhden kirkkaimmista syvän taivaan kohteista. Kohteen pintakirkkaus ei ole kovin suuri, sillä se levittyy lähes 11 asteen kokoiselle alueelle ja näyttää paljain silmin utuiselta pilveltä, ikään kuin Linnunradan jatkeelta. Hyvissä olosuhteissa Tarantellasumu (NGC 2070, 30 Doradus) näkyy paljain silminkin. Kiikarilla se näkyy jo hyvin, ja lisäksi sillä voi havaita muutamia avoimia tähtijoukkoja, kuten NGC 1910.
Ferekydes
Ferekydes (, n. 544 eaa.) oli antiikin kreikkalainen esisokraatikkoihin luettavissa oleva filosofi. Monet laskevat hänet Kreikan seitsemän viisaan joukkoon.
Ferekydes oli kotoisin Syroksesta. Hänen sanotaan olleen Pittakoksen oppilas.
Diogenes Laertios sanoo, että jotkut katsovat Ferekydeen olleen Pythagoraan opettaja.
Ferekydes Syroslaista ei tule sotkea Ferekydes Leroslaiseen, historioitsijaan ja myyttien kirjoittajaan.
Ferekydes kirjoitti teoksen nimeltä "Heptamykhos" (tai "Pentemykhos"), joka oli ensimmäisiä kreikkalaisia proosateoksia. Vaikka teos onkin kadonnut, sen säilyneistä osista voidaan muodostaa hyvä yleiskatsaus. Teoksessa Ferekydes opetti filosofiaansa myyttisten kertomusten välityksellä. Aristoteles toteaa "Metafysiikassaan" kuitenkin, että Ferekydes yhdisti Empedokleen ja Anaksagoraan tavoin ajattelutapoja, eikä esittänyt kaikkea myyttisesti. Näin hänen teoksensa muodosti tärkeän sillan myyttisen ja esisokraattisen ajattelun välillä.
Ferekydes esitti maailmanhistorian rationalisoimalla kreikkalaisen pantheonin eli jumaltaruston. Hänelle jumalten kuningas ei ollut Zeus vaan Zas, "hän joka elää". Hänen isänsä oli Khronos, "aika", josta vesi, maa ja tuli saavat alkunsa, pikemmin kuin Kronos. Ferekydeellä ei esiinny jumalmyyteille tyypillistä isän ja pojan välistä vihamielisyyttä. Khronos ja Zas sotivat Ofionia, "käärmemiestä", vastaan. Zas juhlistaa voittoaan kutomalla puvun Khthonielle eli maaäidille, josta tulee Ge, maan pinta.
Sekä Cicero että Augustinus sanovat, että Ferekydes oli ensimmäinen joka opetti sielun kuolemattomuutta.
Sýros
Sýros (; myös "Síros"), antiikin aikana myös "Syríe" () tai "Sýra" (), on Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään. Sen pinta-ala on 83,6 km² ja asukasluku 21 507. Hallinnollisesti saari kuuluu Sýros-Ermoúpolin kuntaan, Sýroksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saaren pääkaupunki on Ermoúpoli.
Sýros sijaitsee Kykladien saariryhmän keskiosassa ja sen pääkaupunki Ermoúpoli onkin koko Kykladien perinteinen keskuskaupunki ja aiemmin Kykladien prefektuurin pääkaupunki. Sýroksen itäpuolella sijaitsevat Kykladien antiikin aikainen keskus Delos sekä Mýkonos, koillispuolella Tínos, pohjoispuolella Ándros ja länsipuolella Kýthnos. Sýroksesta luoteeseen sijaitsevasta Ateenasta on saarelle noin 144 kilometriä.
Sýroksella on vuoristoa erityisesti saaren pohjoisosissa. Suurempia vuoria on myös etelä- ja länsiosissa.
Sýros kuuluu hallinnollisesti Sýros-Ermoúpolin kuntaan, johon kuuluu myös joukko pienempiä asumattomia lähisaaria. Aiemmin saaren alue jakaantui kolmen eri kunnan alueelle.
Saaren suurimmat asutukset ovat pääkaupunki Ermoúpolin (11 407 asukasta) lisäksi Vári (1 584), Mánna (958), Áno Sýros (862) ja Poseidonía (760). (Katso myös: Luettelo Sýros-Ermoúpolin kunnan kaupungeista ja kylistä.)
Sýros oli merkittävä keskus esihistoriallisen niin kutsutun kykladisen kulttuurin aikana. Eräs sen vaiheista, Kéros-Sýros-kulttuuri, on saanut osan nimestään saaresta. Myöhemmin antiikin aikana saarella oli kaksi kaupunkia, jotka olivat Syros, joka sijaitsi saaren itärannikolla nykyisen Ermoúpolin paikalla, sekä Grynkhe tai Grynkheia, joka sijaitsi saaren länsirannikolla. Lisäksi tunnetaan nimeltä Eskhatian kaupunki.
600-luvulla eaa. Sýroksen saarta hallitsivat joonialaiset. Aika oli saarelle kulttuurista ja taloudellista nousukautta. Saarelta oli kotoisin filosofi Ferekydes. 400-luvulla eaa. saari liittyi Ateenan kanssa Deloksen meriliittoon. Makedonia valloitti saaren 300-luvulla eaa. Varhaisimmat kristilliset monumentit saarella ovat peräisin 400-luvulta.
1800-luvulla saaresta tuli käytännössä itsenäinen Ranskan protektoraatti. Tuolloin saarelle tuli paljon pakolaisia muualta yhä turkkilaisvallan alla olleesta saaristosta. Ermoúpolin kaupunki syntyi 1820-luvulla. 1850-luvulta lähtien Ermoúpoli oli Kreikan suurin ja tärkein satama Pireuksen nousuun saakka, sillä siellä toimi merkittävä höyrylaivayhtiö Ellinikí Atmóplia, jonka laivat purjehtivat kaikkialle saaristoon ja myös muihin maihin.
Saaren nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Ermoúpolin museot sekä saaren pohjoisosassa sijaitseva varhaisen kykladisen kulttuurin aikainen asuinpaikka, joka nykyisin tunnetaan nimellä Kastrí.
Saaren pääsatama on Ermoúpoli. Sieltä on yhteydet muun muassa Pireukseen sekä lähisaarille. Sýroksen lentoasema sijaitsee noin kaksi kilometriä Ermoúpolista etelään.
Anne Bonny
Anne Bonny (noin 1698 – 25. huhtikuuta 1782) oli naispuolinen merirosvo, joka vaikutti 1700-luvun alkupuolella Karibialla. Hänet tunnettiin myös nimillä Ann Bonn ja Fulford sekä oletettavasti myös nimellä Sarah Bonny.
Bonnyn isä oli irlantilainen lakimies William Cormac ja äiti tämän palvelustyttö Mary tai Peg Brennan. Kun suhde paljastui, Cormac, Brennan ja lapsi muuttivat Etelä-Carolinaan Yhdysvaltoihin. Anne karkasi kotoaan ja meni naimisiin James Bonny -nimisen merimiehen kanssa. James jätti Anne Bonnyn, ja tämä liittyi Jack Rackhamin merirosvojoukkoon.
Myöhemmin Anne kaappasi laivan, jossa oli matkustajana Mary Read -niminen nainen. Tästä tuli Bonnyn rikoskumppani.
Yksi kohutuimmista merirosvo-oikeudenkäynneistä oli Jack Rackhamin ja hänen naispuolisten kumppaniensa Mary Readin ja Anne Bonnyn oikeudenkäynti Spanish Townissa Jamaikalla vuonna 1721.
Oikeudenkäynnin tulos oli ennalta selvä, ja Rackham miehistöineen tuomittiin kuolemaan.
Naisten kuulustelu käytiin erikseen. Uhrien todistuksen mukaan he käyttivät naisten vaatteita, paitsi taistelussa. Yksi todistajista selitti:
Päätöksenä oli molemmille naisille hirttotuomio. Tuomari kuitenkin kysyi, oliko mahdollisesti mitään syytä miksi rangaistusta ei tulisi panna käytäntöön, ja naiset vastasivat: ”Herra, vetoamme vatsoihimme”. Näin oli raskaana olevien naisten tapana sanoa. Koska lain mukaan raskaana olevia naisia ei saanut hirttää, molemmat säilyttivät henkensä. Mary Read kuoli kuumeeseen hieman oikeudenkäynnin jälkeen. Kerrotaan, että Jack Rackham pyysi saada nähdä Anne Bonnyn ennen kuolemaansa. Tämä katsoi miestä halveksivasti ja tiuskaisi: ”Jos olisit taistellut kuin mies, sinun ei tarvitsisi kohta kiikkua hirressä kuin koira.”
Elämäkertoja esittelevän "Oxford Dictionary of National Biography" teoksen 2013 päivitetty painos esittää, että Anne Bonnyn isä sai tyttärensä pois vankilasta ja vei hänet kotiinsa Charlestoniin Etelä-Carolinaan. Siellä hän synnytti toisen lapsensa. Anne avioitui paikallisen Joseph Burleigh’n kanssa. Yhdessä he saivat kahdeksan lasta. Anne kuoli 84 vuoden ikäisenä, vuonna 1782.
Trimaraani
Trimaraani on laiva tai vene, jossa on kolme runkoa. Keskimmäinen runko on kapea tavallisen venenrungon tyylinen, uloimmat rungot ovat lähinnä ponttoneja, jotka pitävät venettä pystyssä. Trimaraani-nimi viittaa runkojen määrään (tri = kolme). Ensimmäiset trimaraanit rakennettiin Polynesiassa.
Veneitä, joissa on useampi kuin yksi runko, kutsutaan myös monirunkoveneiksi (Multihull). Trimaraani voi olla purjevene tai moottorivene. Tavoitteena on suuri sivuttaisvakaus, joka mahdollistaa purjeveneessä suuremman purjepinta-alan ja pienen kölin.
Trimaraaneilla on saavutettu useita nopeusennätyksiä eri purjehduskilpailuissa. Ranskalainen Francois Joyon teki uuden maailmanennätyksen yksinpurjehduksessa maailmanympäri trimaraanillaan "IDEC" tammikuussa 2008 ajalla 57 päivää, 13 tuntia ja 34 minuuttia.
Moottoritrimaraani "Earthrace" teki syksyllä 2008 uuden moottoriveneiden maailmanennätyksen maapallon ympäri (käyttäen lisäksi biodieseliä). Uusi ennätys on 60 päivää 23 tuntia 49 minuuttia.
Berga (Espanja)
Berga on kaupunki Espanjassa Esi-Pyreneillä keskisessä Kataloniassa. Se on Berguedàn piirikunnan ("comarca") pääkaupunki Barcelonan maakunnassa, ja siellä asuu noin 16 000 koko kunnan noin 50 000 asukkaasta. Berga sijaitsee noin 110 kilometriä Barcelonasta luoteeseen.
Bergan alueella asui roomalaisten historioitsijoiden mukaan bergistanien iberiheimo. Keskiajalla se oli kreivikunta, ja lyhyen aikaa jopa itsenäinen feodaalinen pikkuvaltio, joka liitettiin Barcelonan kreivien vaikutuspiiriin ja osaksi Katalonia-Aragonian liittovaltiota.
1800-luvulla Berga oli Espanjan karlistisodissa eräs kapinallisten tärkeimpiä tukikohtia.
Espanjan perimyssodan jälkeen 1700-luvulla se oli eräs Espanjan ensimmäisistä tekstiiliteollisuuskaupungeista.Bergan kaupunki tunnetaan Patum-juhlasta, jota vietetään toukokuun lopun ja kesäkuun lopun välisenä aikana. Kristillinen juhla juontaa keskiajalle. Juhlan aikana kaduilla nähdään teatteriesityksiä ja kulkueita, joissa on jättiläishahmoja.
Patum kuuluu Unescon suullisen ja aineettoman maailmanperinnön luetteloon.
Manresa
Manresa on kaupunki keskisessä Kataloniassa, Espanjassa. Sen asukasluku on noin 75 000 (2016). Manresa on Bagesin piirikunnan ("comarca") pääkaupunki. Se sijaitsee 65 kilometriä Barcelonasta luoteeseen.
Manresan tärkeimpiä elinkeinoja ovat tekstiili-, kone- ja kemianteollisuus. Kaupunki on yksi Katalonian sisämaan nopeimmin kasvavia taajamia. Se sijaitsee liikenteellisesti otollisessa risteyskohdassa.
Manresassa on keskiaikaista, goottilaista ja barokkiarkkitehtuuria sekä joitakin modernismia edustavia rakennuksia.
Mary Read
Mary Read (noin 1690 Lontoo, Englannin kuningaskunta – huhtikuu 1721 Port Royal, Jamaikan siirtomaa) oli englantilaissyntyinen naispuolinen sotilas, merimies ja merirosvo.
Readin isä oli merimies, mutta hän oli kerran jäänyt tiellensä ja niinpä hänen äitinsä kasvatti Maryn yksin. Köyhä äiti joutui turvautumaan taloudelliseen apuun anopiltaan. Anoppi ei kuitenkaan piitannut tyttölapsista, joten Maryn äiti puki hänet pojaksi. Taloudellista apua he saivat aina anopin kuolemaan saakka. Mary oli tuolloin 13-vuotias.
Mary lähetettiin palvelijaksi eräälle rikkaalle naiselle, mutta hän karkasi pian Flanderiin värväytyäkseen armeijaan. Armeijassa hän tapasi tulevan aviomiehensä. He muuttivat lähelle Bredaa Alankomaiden tasavallassa ja ostivat sieltä kievarin. Pian tämän jälkeen mies kuitenkin sairastui ja kuoli. Read lähti taas merille, tällä kertaa Karibialle. Elettiin vuotta 1719. Matkalla ”Calico Jack” Rackham kaappasi häntä kuljettaneen laivan, ja Read liittyikin Rackhamin ja Anne Bonnyn joukkoon.
Calico Jack pakotti komean nuorukaisen eräältä kaappaamaltaan kauppalaivalta liittymään joukkoonsa. Seurauksena oli Readin rakastuminen nuorukaiseen. He vannoivat uskollisuusvalat toisilleen. Read kuvaili heidän liittoaan myöhemmin ”omantunnon avioliitoksi.” Read pelasti kerran rakkaansa todennäköiseltä kuolemalta kun hän haastoi miehensä haastaneen merirosvon kaksintaisteluun.
Rackham, Bonny ja Read jäivät kuitenkin kiinni rikoksistaan ja joutuivat oikeudenkäyntiin. Koko miehistö, Readin rakastettu mukaan lukien tuomittiin kuolemaan. Bonnya ja Readia ei hirtetty, koska he olivat raskaana. Read kuoli vankilassa kuumeeseen tai mahdollisesti synnytyksen jälkeisiin komplikaatioihin huhtikuussa 1721. Hautajaisten ajankohdaksi kuolintodistukseen kirjattiin 28. huhtikuuta 1721.
Nick Cave
Nicholas Edward "Nick" Cave (s. 22. syyskuuta 1957 Warracknabeal, Victoria, Australia) on australialainen rockmuusikko, lauluntekijä, runoilija, kirjailija ja näyttelijä. Hänet tunnetaan erityisesti yhtyeensä Nick Cave and the Bad Seedsin kanssa tehdystä musiikista.
Caven ensimmäinen tunnettu yhtye oli vuoteen 1984 toiminut The Birthday Party. Vuonna 2006 Cave perusti kolmen muun Bad Seeds -muusikon kanssa yhtyeen Grinderman, joka lopetti vuonna 2011.
Nick Cave on säveltänyt myös elokuvamusiikkia. Yhdessä yhtyetoveri Warren Ellisin kanssa hän on säveltänyt musiikin elokuviin "The Proposition – Ehdotus" (2005) ja "Jesse Jamesin salamurha pelkuri Robert Fordin toimesta" (2007).
Nick Cave on myös kirjailija. Esikoisromaani "Kun aasintamma näki Herran enkelin" ilmestyi vuonna 1992 (alkuperäisteos" And the Ass Saw the Angel" ilmeistyi 1988). Toinen romaani "Bunny Munron kuolema (The Death of Bunny Munro)" julkaistiin syyskuussa 2009 yhtä aikaa 30 maassa.
Cave on tehnyt myös elokuvakäsikirjoitukset John Hillcoatin ohjaamiin elokuviin "Ghosts… of the Civil Dead, The Proposition – Ehdotus" ja "Laittomat". Hän on myös tehnyt pieniä elokuvarooleja 1980-luvun lopulta "Ghosts... of the Civil Dead" -elokuvasta lähtien.
Caven vuonna 2000 syntynyt poika Arthur Cave kuoli vuonna 2015 pudottuaan LSD:n vaikutuksen alaisena 18 metrin korkeudesta kallionkielekkeeltä Brightonissa, Englannissa.
Greippi
Greippi ("Citrus × paradisi") on sitruspuiden ("Citrus") sukuun kuuluva kasvi ja sen tuottama hedelmä. Se on syntynyt luonnollisesti risteytyneistä pomelosta ("Citrus maxima") ja makeasta appelsiinista ("Citrus sinensis"). Geneettisesti se on kuitenkin paljon lähempänä pomeloa kuin appelsiinia.
Greippi menestyy subtrooppisella vyöhykkeellä. Hedelmä löydettiin 1700-luvun puolivälissä ilmeisesti Barbadokselta. Nykyään greipin sanotaan olevan yksi ”Barbadoksen seitsemästä ihmeestä”.
Greippi on ainavihanta puu, joka kasvaa normaalisti noin 5–6 metriä korkeaksi mutta voi nousta jopa 13–15 metriin. Sen lehdet ovat tumman vihreät, pitkät (jopa 15 cm) ja ohuet. Puun kukat ovat valkoisia, neliterälehtisiä ja noin 5 cm halkaisijaltaan. Hedelmä on tyypillisesti keltakuorinen ja pyöreähkö, ja sillä on syötävä hapan keltainen sisus. Greipistä on myös valkoisia ja punaisia lajikkeita. Punaisia lajikkeita kutsutaan usein "verigreipeiksi".
Greippi sisältää paljon C-vitamiinia ja flavonoideja. C-vitamiini parantaa vastustuskykyä, ja flavonoidit toimivat antioksidantteina ja tehostavat C-vitamiinin vaikutusta. Greippien sisältämää foolihappoa pidetään erityisen tärkeänä raskaana oleville naisille, koska se on keskeinen tekijä puna- ja valkosolujen muodostumisessa sekä kudosten uusiutumisessa.
Greipin tai greippimehun nauttimista on hyvä välttää useiden lääkevalmisteiden kanssa, sillä sen sisältämä naringetiini saattaa merkittävästi heikentää tai vahvistaa niiden tehoa.
100 grammaa greipin hedelmälihaa sisältää:
Pearl Jam
Pearl Jam on 1990-luvun alun suosituimpia rock-yhtyeitä. Se yhdistetään tyylilajillisesti grungeen kotikaupunkinsa Seattlen vuoksi.
Yhtyeen perustivat kitaristi Stone Gossard ja basisti Jeff Ament vuonna 1990 edellisen yhtyeensä Mother Love Bonen laulaja Andrew Woodin kuoltua heroiinin yliannostukseen. Pearl Jam on ensimmäinen suuren yleisön tietoisuuteen noussut grunge-yhtye, vaikka tyylisuuntaa alettiin kutsua grungeksi vasta Nirvanan suosion kautta. Pearl Jam erottui muiden joukosta etenkin yhtyeen laulaja Eddie Vedderin matalan ja omalaatuisen lauluäänen ansiosta. Yhtyeen kolme ensimmäistä albumia "Ten" (1991), "Vs." (1993) ja "Vitalogy" (1994) olivat suuria kaupallisia menestyksiä, joita myös kriitikot ovat kehuneet. Vuonna 1995 yhtye soitti Neil Youngin levyllä "Mirror Ball". Yhtyeen viimeisin albumi "Lightning Bolt" julkaistiin vuonna 2013.
Tunnettuja yhtyeen kappaleita ovat mm. "Alive", "Even Flow", "Jeremy", "Daughter", "Black", "Better Man", "Go", "Do the Evolution", "Last Kiss", "Life Wasted", "Worldwide Suicide" ja "Brother". Pearl Jamin levyjä on myyty arvioiden mukaan pelkästään Yhdysvalloissa yli 32 miljoonaa, ja maailmanlaajuisesti yli 60 miljoonaa kappaletta. Yhtye valittiin Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 2017.Vuodesta 2000 lähtien Pearl Jam on julkaissut myös kaikki keikkansa virallisina levyinä.Pearl Jamin ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa konsertti Suomessa tapahtui 30. kesäkuuta 1993, kun yhtye esiintyi Neil Youngin lämmittelijänä Helsingin jäähallissa.
Surabaya
Surabaya on Indonesian toiseksi suurin kaupunki Jakartan jälkeen. Surabayan asukasluku on yli 2,3 miljoonaa (2016). Se sijaitsee Jaavan saarella, ja se on Itä-Jaavan provinssin pääkaupunki.
Surabayassa on kuumaa ympäri vuoden, syys-marraskuussa keskimääräinen ylin lämpötila on 33 astetta, muulloin 30-31 astetta. Eniten sataa tammikuussa, vähiten heinä-lokakuussa.
Surabayan tärkeimpiä vientituotteita ovat muun muassa sokeri, tupakka sekä kahvi. Kaupungissa on useita yliopistoja, joista merkittävin on Airlanggan yliopisto. Lentoliikennettä palvelee Juandan kansainvälinen lentoasema.
13. toukokuuta 2018 itsemurhapommittajat iskivät kaupungissa kolmeen kristittyjen kirkkoon. Lisäksi yksi pommi räjähti asuintalossa jo valmisteluvaiheessa. Seuraavana päivänä tehtiin toinen pommi-isku pääpoliisiasemalle. Pommittajat olivat kolmesta perheestä ja pommittajien joukossa oli jopa perheiden 9-vuotiaat lapset.
Pain of Salvation
Pain of Salvation on ruotsalainen progressiivista metallia soittava yhtye. Sen keulahahmona toimii muusikko Daniel Gildenlöw. Yhtyeen jokainen albumi on tunteellisista ja monimutkaisista sanoituksista koostuva konseptialbumi.
Daniel Gildenlöw perusti Pain of Salvationin 11-vuotiaana vuonna 1984. Silloin yhtye tunnettiin nimellä "Reality". Vuonna 1991 yhtyeen nimeksi muutettiin Pain of Salvation. Tällöin yhtyeeseen kuului laulaja ja kitaristi Daniel Gildenlöw, kitaristi Daniel Magdic, rumpali Johan Langell ja basisti Gustaf Hielm. Marraskuussa 1994 Danielin pikkuveli, tuolloin vasta 16-vuotias Kristoffer Gildenlöw otti basistin paikan itselleen ja Gustaf Hielm sai lähteä. Kaksi vuotta myöhemmin he ottivat vielä viidennen jäsenen, kosketinsoittaja Fredrik Hermanssonin.
Debyyttialbumi Entropia äänitettiin Roasting House -studiolla Malmössä ja julkaistiin vuonna 1997. Albumi sai kehut hyvästä kokonaisuudestaan.
Tammikuussa 1998 Daniel Magdic lähti yhtyeestä ja häntä korvaamaan tuli kitaristi Johan Hallgren.
Alkuvuodesta 1998 yhtye julkaisi toisen pitkäsoittonsa "One Hour by the Concrete Lake".
Pari kuukautta tästä heidän ensimmäinen albuminsa "Entropia" julkaistiin maailmanlaajuisesti.
Keväällä 1999 Pain Of Salvation aloitti ensimmäisen Euroopan-kiertueensa brittiläisen Thresholdin ja italialaisen Eldritchin kanssa. He soittivat muun muassa Saksassa, Ranskassa, Italiassa, Hollannissa, Belgiassa ja Sveitsissä.
Vuonna 2000 yhtye julkaisi kolmannen pitkäsoittonsa "The Perfect Element pt. I". Albumin kappaleesta "Ashes" tehtiin myös musiikkivideo. Syyskuussa 2000 yhtye lähti keikkailemaan areenoille. Kiertueen loppupuolella Daniel Gildenlöw katkaisi kaksi sormeaan ja viimeiset keikat piti viedä loppuun vain yhden kitaran voimin.
Neljäs pitkäsoitto "Remedy Lane" äänitettiin Roasting House studiolla Malmössä syksyllä 2001.
Keväällä 2002 Pain Of Salvation esiintyi yhdysvaltalaisen Dream Theater -yhtyeen kanssa.
Yhtye julkaisi "12:5" -nimisen akustisen livetaltioinnin. Albumi tuli ulos vuonna 2004 ja sisälsi kolme osaa: "Book I: Genesis", "Book II: Genesister" ja "Book III: Genesinister". Samana vuonna yhtye julkaisi moniulotteisen albumin "Be", jossa käytettiin hyväksi sinfoniaorkesteria. Se sai faneilta ristiriitaisen vastaanoton.
Huhtikuussa 2005 julkaistiin "Be"-albumin DVD. Se on liveversio ja kuvattu ja äänitetty yhtyeen kotikaupungissa Eskilstunassa. DVD pohjautuu samaiseen ideaan kuin albumi.
Tammikuussa 2007 bändi julkaisi "Scarsick" nimisen pitkäsoiton, joka oli samalla jatkoa aikaisemmin ilmestyneelle "The Perfect Element pt. I" levylle.
Huhtikuussa 2007 yhtye ilmoitti kotisivuillaan rumpali Johan Langellin lähtevän yhtyeestä meneillään olevan kiertueen jälkeen.
Teollisuusmaa
Teollisuusmaa on maa, jonka taloutta hallitsevat teollisuus ja palvelusektori. Jälkiteollisessa nykyajassa teolliset työpaikat kuitenkin siirtyvät länsimaista kehittyviin maihin.
Teollisuusmaihin kuulumattomia maita kutsutaan yleisesti ottaen kehitysmaiksi. Muita yleisesti käytettyjä termejä enemmän ja vähemmän kehittyneiden maiden vastakkainasettelun kuvaamiseen ovat "ensimmäinen maailma" (teollisuusmaat) ja "kolmas maailma" (kehitysmaat). Termi "toinen maailma" viittasi kylmän sodan aikana kommunistisiin maihin. Myös termiä länsimaat käytetään, mutta tämä ei ole kovinkaan tarkka määritelmä.
Jo ennen varsinaisen teollistumisen syntyä 1700-luvun lopussa teollisuusmaat saivat voimakkaan otteen köyhempien maiden talouksista paremman merenkulkutekniikan avulla. Joillekin maille ilmasto on vakava kehittymisen hidaste. Teollisuusmaiden elintarviketuotanto ja energiankäyttö on jo vanhastaan ollut tehokkaampaa kuin kehitysmaiden.
Maailmanpankin mukaan seuraavat 78 maata (mukaan lukien alueet) luokitellaan "korkean tulotason talouksiksi". Sulkeissa on vuosi (vuodett), joiden aikana niillä oli tällainen luokittelu, koska luokitus alkoi vuonna 1987
Kansainvälisen valuuttarahaston mukaan seuraavat 39 taloutta luokitellaan "kehittyneiksi talouksiksi":
CIA on muuttanut vanhempia versioita IMF:n kehittyneiden talouksien luettelosta ja huomauttanut, että IMF:n luettelo luultavasti kattaisi myös eräitä pienempiä maita. Nämä ovat:
Maailmanpankin määrittelemässä korkean tulotason OECD-luokassa on 33 valtiota.
OECD:n 29 valtiota ja Euroopan unioni ovat Kehitysyhteistyökomiteassa (DAC), maailman suurimpien avunantajamaiden ryhmässä, jossa käsitellään kehitysavun ja kehitysmaiden köyhyyden vähentämistä koskevia kysymyksiä Seuraavat OECD:n jäsenvaltiot ovat DAC:n jäseniä
Pariisin klubissa on 22 pysyvää jäsentä, jotka toimivat tärkeimpien velkojamaiden ryhmässä, joiden tehtävänä on löytää koordinoidut ja kestävät ratkaisut velallisten maiden maksuongelmiin.
James LaBrie
Kevin James LaBrie (s. 5. toukokuuta 1963 Penetanguishene, Ontario) on kanadalainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten Dream Theaterin laulajana.
LaBrie alkoi laulaa ja soittaa rumpuja viisivuotiaana. Teini-ikäisenä hän toimi useissa yhtyeissä laulajana ja rumpalina. Vuonna 1981, 18-vuotiaana, hän muutti Torontoon. 1980-luvun lopussa LaBrie liittyi laulajaksi glam rock -yhtye Winter Roseen, joka julkaisi yhden levyn vuonna 1987. Tämän jälkeen Voivodin manageri Pierre Paradis otti häneen yhteyttä sivuprojektin merkeissä ja kertoi samalla newyorkilaisen Dream Theaterin etsivän laulajaa. LaBrie haki paikkaa ja lopulta hänet valittiin yhtyeen uudeksi laulajaksi yli 200 ehdokkaan joukosta. Koska yhtyeessä oli jo toinen Kevin (kosketinsoittaja Kevin Moore), alkoi LaBrie sekaannusten välttämiseksi käyttää toista nimeään James.
LaBrie on yksi arvostetuimmista ja ihailluimmista progressiivisen rockin ja metallin laulajista. Dream Theaterin ja lukuisten sivuprojektien äänenä hän on omalta osaltaan ollut vaikuttamassa progressivisen musiikin kehitykseen. Hänen laaja äänialansa ja tunnusomainen, intensiivinen laulutyylinsä ovat saaneet suitsutusta niin ihailijoilta kuin kriitikoiltakin.
LaBrie on vieraillut muun muassa Fates Warningin, Shadow Galleryn, Explorers Clubin ja Ayreonin albumeilla sekä Rushin, Emerson, Lake & Palmerin ja Queenin tribuuttialbumeilla. Hän on myös ollut mukana projekteissa nimeltä MullMuzzler ja Frameshift. LaBrie on myös julkaissut kolme sooloalbumia: "Elements of Persuasion" ilmestyi vuonna 2005, "Static Impulse" vuonna 2010 ja "Impermanent Resonance" vuonna 2013.
LaBrien musiikkimaku on melko kirjava. Hän mainitsee suosikeikseen yhtyeet Metallica, Aerosmith, Van Halen, Journey ja Judas Priest sekä taidemusiikin säveltäjät Mozart, Vivaldi ja Beethoven. Suurimpina vaikuttajinaan hän pitää laulajia Steve Perry, Freddie Mercury, Sting, Paul Rodgers ja Nat King Cole.
Vapaa-aikanaan LaBrie harrastaa retkeilyä, laskettelua ja lukemista. Hänen suosikkikirjailijoitaan ovat Anne Rice, Dee Brown, Robert Utley ja Forest Carter. Hän asuu Torontossa vaimonsa Karenin ja kahden lapsensa kanssa.
Gilbreathin konjektuuri
Gilbreathin konjektuuri on alkulukuihin liittyvä lukuteoriaotaksuma, jonka Norman L. Gilbreath julkaisi vuonna 1958.
Kirjoitetaan kaikki alkuluvut jonoon:
Muodostetaan sitten näin saadusta jonosta kahden peräkkäisen luvun erotuksen itseisarvo ja tehdään näistä uusi jono. Jatkamalla näin saadaan seuraavat jonot:
Yhtäpitävästi olkoon formula_1 jonon "n":s alkio ja formula_2 uuden jonon "n":s alkio. Nyt
Gilbreathin konjektuurin mukaan jokaisen jonon ensimmäinen luku on 1, lukuun ottamatta ensimmäistä jonoa. Jokaisen jonon toinen luku on siis oltava 0 tai 2, lukuun ottamatta ensimmäistä jonoa. Otaksuma on varmistettu todeksi lukuun 10 asti.
Jo ennen Gilbreathia François Proth oli löytänyt ja julkaissut ilmiön vuonna 1878. Proth väitti myös todistaneensa sen, mutta todistus oli virheellinen.
Rich Text Format
Rich Text Format (RTF) eli "rikastettu teksti" on yleinen muotoillun tekstin tallennusmuoto, joka eroaa tavallisesta tekstistä (*.txt) tallentamalla tiedostoihin myös fontit ja fonttikoot sekä yleiset muotoilut (kursivointi, lihavointi ja alleviivaus). RTF-muodossa voidaan näin ollen helposti siirtää tekstiä eri tekstinkäsittelyohjelmien ja niiden eri versioiden välillä. Yksi yleisimpiä RTF-tiedostoja käsitteleviä ohjelmia on Microsoftin WordPad. Myös useat muut sovellukset käyttävät RTF-tiedostoja juuri niiden helppokäyttöisyyden vuoksi. RTF-muotoisten tiedostojen pääte on tavallisesti .rtf. RTF-muodon kehittämisen aloitti Microsoft vuonna 1987.
RTF-tiedostot ovat jokseenkin luettavissa sellaisinaan. Yksinkertainen RTF-tiedosto voi olla vaikka seuraavanlainen:
Esimerkki näyttää tekstinkäsittelyohjelmassa suurin piirtein tällaiselta:
RTF-testitiedosto
Keskellä on korostettua tekstiä
Neliväriongelma
Neliväriongelma, nykyisin neliväriteoreema, on verkko- eli graafiteoriaan liittyvä ongelma, jonka mukaan jokainen tasokartta voidaan värittää neljällä eri värillä siten, että millään kahdella vierekkäisellä samanvärisellä alueella ei ole yhteistä rajaa. Ongelman esitti De Morganin oppilas Francis Guthrie vuonna 1852. Raja tarkoittaa rajaviivaa, ei rajapistettä. On melko helposti osoitettavissa, että kartan värittäminen viidellä värillä on mahdollista (Heawoodin lause), mutta neljän värin riittävyys on vaikeammin todistettavissa. Tämän todistivat Kenneth Appel ja Wolfgang Haken vuonna 1976 osoittamalla, että kaikki kartat ovat väritettävissä neljällä värillä jos ja vain jos tietyt 1834 karttaa ovat väritettävissä neljällä värillä. Myöhemmin karttojen lukumäärä pystyttiin pudottamaan 1482:een. Todistus tehtiin tietokoneita apuna käyttäen, mutta kompakti matemaattinen todistus puuttuu edelleen. Neil Robertsonin tutkimusryhmä todisti ongelman uudelleen 1994. Myös Ibrahim Cahit on julkaissut neliväriongelman todistuksen, jossa ei ole mukana tietokonelaskelmia, mutta näitä tuloksia ei ole varmistettu.
Б
Б on kyrillinen kirjain. Se sisältyy bulgarian, jakuutin, makedonian, marin, serbian, ukrainan, valkovenäjän ja venäjän aakkosiin.
Б ääntyy tavallisesti soinnillisena bilabiaalisena klusiilina /b/, soinnillisena liudentuneena bilabiaalisena klusiilina /bʲ/ tai soinnillisena bilabiaalisena frikatiivina /β/. Sen äännearvo on bulgariassa /b/ tai /bʲ/, makedoniassa /b/, marissa /β/, serbiassa /b/, ukrainassa /b/, valkovenäjässä /b/ ja venäjässä /b/ tai /bʲ/.
Љ
Љ on kyrillinen kirjain. Se sisältyy makedonian ja serbian aakkosiin.
Љ on makedonian ja serbian kielessä liudentuneen alveolaarisen lateraalin /ʎ/ merkki. Muissa kyrillistä kirjaimistoa käyttävissä kielissä äännettä merkitään tavallisesti kirjaimella л.
Nansen-passi
Nansen-passi oli Kansainliiton antama pakolaispassi. Nansen-passin kehitti norjalainen naparetkeilijä Fridtjof Nansen.
Nansenin passi liittyy Venäjän vallankumoukseen, jonka jälkeen vuosina 1918–1938 kotimaastaan pakeni kommunistihallinnon pelossa 1,4 miljoonaa venäläistä. Heidän tarkoituksenaan oli jättäytyä Venäjän naapurimaihin ja odotella tilanteen mahdollista selkiytymistä Venäjällä. Niin ei käynyt, vaan Venäjä sulki lähteneiltä paluutien vuonna 1923.
Tilanne oli pakolaisten kannalta huono erityisesti Konstantinopolissa (nykyinen Istanbul), jossa sinnitteli satatuhatta pakolaista. Kansainliitto perusti pakolaisten auttamiseksi vuonna 1921 Nansenin kansainvälisen pakolaistoimiston, jonka johtoon tuli norjalainen tutkimusmatkailija Fridtjof Nansen. Pakolaiskomissio auttoi noin puolta miljoonaa pakolaista palaamaan kotiin, mutta leireille jäi vielä suuret määrät venäläisiä, jotka tuskin koskaan palasivat kotiin.
Ongelman ratkaisemiseksi luotiin Nansenin passi. Sen avulla pakolainen saattoi todistaa henkilöllisyytensä, joten pääsy eri maihin helpottui.
Nansen-passista tuli menestys, ja 1920-luvulla venäläiset pakolaispatoumat Saksassa, Puolassa ja Turkissa olivat purkautuneet länteen. Yksin Ranska otti vastaan yli 400 000 venäläistä paikkaamaan työvoimapulaansa.
Vuonna 1933 Nansenin passin saanti laajennettiin myös armenialaisille, assyrialaisille ja turkkilaisille pakolaisille
Nansenin kuoleman jälkeen 1930 passin myöntäminen siirtyi Nansenin kansainväliselle pakolaistoimistolle, joka toimi Kansainliiton alaisuudessa.
Nansenin kansainvälinen pakolaistoimisto suljettiin vuonna 1938, jonka jälkeen passin myöntäminen siirtyi Kansanliiton pakolaisasiain päävaltuutettun toimistolle, jonka toimisto sijaitsi Lontoossa.
Yhdistyneiden Kansakuntien aikana solmittiin vuonna 1951 pakolaisten oikeusasemaa koskeva yleissopimus. Sen mukaan valtio, joka on ottanut vastaan pakolaisia, myöntää pakolaisille erityisen matkustusasiakirjan, joka nykyisin vastaa Nansenin passia.
H-II
H-II tai H-2 on Japanin avaruusjärjestön (JAXA) kehittämä suuri kantoraketti, jonka valmistaja on "Mitsubishi". Moottoreiden valmistukseen osallistuu myös amerikkalainen ATK Thiokol. Ensimmäisen version huono luotettavuus lopetti pian sen käytön. Uusin versio on H-IIA, sen erot H-II:een ovat teknisesti vähäisiä, 
mutta raketin luotettavuutta on pyritty nostamaan merkittävästi. H-2-raketin laukaisutorni on JAXAn Tanegashiman avaruuskeskuksessa.
3-vaiheinen kantoraketti
Seitsemän laukaisua tehtiin 3. helmikuuta 1994 - 15. marraskuuta 1999; niistä kaksi epäonnistui. Laukaisun hinta oli 190 miljoonaa dollaria 1990-luvulla. H-IIA käytettiin ensimmäisen kerran 29. elokuuta 2001, mutta sen käyttö on ollut harvaa ja laukaisu 29. marraskuuta 2003 epäonnistui. Tällöin Japani menetti kaksi tiedustelusatelliittia. Seuraava laukaisu 26. helmikuuta 2005 onnistui (MTSAT-1R).
Ensimmäinen maan radan ulkopuolinen laukaisu oli 14. syyskuuta 2007 laukaistu SELENE-kuuluotain. Ensimmäinen H-IIA:n ulkomainen hyötykuorma oli australialainen FedSat-1 vuonna 2002.
Tammikuuhun 2009 mennessä 14 laukaisua 15:stä oli onnistunutta.
Suuremman hyötykuorman H-IIB perustuu H-IIA-rakettiperheeseen. H-IIB käyttää kahta LE-7A moottoria ensimmäisessä vaiheessa H-IIA:n yhden sijaan. Ensimmäinen H-IIB:n laukaisu tapahtui 10. syyskuuta 2009.H-IIA:sta on neljä eri versiota kiinteän polttoaineen apurakettien määrän mukaan: H2A202, H2A2022, H2A2024 ja H2A204.
Щ
Щ on kyrillinen kirjain. Se sisältyy bulgarian, jakuutin, marin, ukrainan ja venäjän aakkosiin. Jakuutin kielessä se tosin esiintyy vain venäjän kielestä lainatuissa sanoissa.
Щ ääntyy tavallisesti joko liudentuneena soinnittomana palato-alveolaarisena sibilanttina /ʆ/, soinnittoman palato-alveolaarisen sibilantin ja soinnittoman alveolaarisen klusiilin yhtymänä /ʃt/ tai soinnittoman palato-alveolaarisen sibilantin ja soinnittoman palato-alveolaarisen affrikaatan yhtymänä /ʃʧ/. Sen äännearvo on bulgariassa /ʃt/, ukrainassa /ʃʧ/ ja venäjässä /ʆ/. Marissa щ esiintyy vain uusissa lainasanoissa.
Mykkäelokuva
Mykkäelokuva on elokuva, jossa ei ole elokuvaan tahdistettua puhetta ääniraidalla. Äänen yhdistäminen liikkuvaan kuvaan on ideana lähes yhtä vanha kuin elokuvat itse, mutta teknisten vaikeuksien vuoksi valtaosa ennen 1930-lukua tehdyistä elokuvista on mykkäelokuvia. Ensimmäinen suomalainen elokuva "Nikolainkadun koulun koulunuorisoa välitunnilla" valmistui 1904.
Elokuvahistorian aikakautta ennen äänielokuvan keksimistä kutsutaan "mykkäelokuvien kaudeksi". Mykkäelokuvissa on yleensä avainkohtia ja -repliikkejä selventäviä välitekstejä, niin sanottuja plansseja. Vaikka mykkäelokuvissa ei ollut tahdistettua ääniraitaa, niiden teatteriesityksen yhteydessä esitettiin yleensä elävää musiikkia pianistin tai jopa kokonaisen orkesterin voimin. Nykyään elokuvateattereissa esitettävät vanhat mykkäelokuvat ovat usein äänikopioita, joihin on lisätty musiikkiraita. Sama koskee mykkäelokuvien televisioesityksiä.
Mykkäelokuvan aikana käytettiin nitraattifilmiä, joka on hyvin tulenarkaa. Myöhemmin elokuvat kopioitiin kestävämmälle ja vähemmän tulenaralle asetaatille. Koska niin kameroita kuin projektoreitakin pyöritettiin käsin, sekä kuvaus- että esitysnopeudet vaihtelivat suuresti – 14:stä aina 26:een kuvaan sekunnissa. Nykyisin hitaammin esitettäväksi tarkoitettuja mykkäelokuvia joudutaan usein ajamaan 24:n (tai televisiossa 25:n) kuvan nopeudella, ja siksi tapahtumat niissä näyttävät nopeammilta kuin tekijät tarkoittivat.
Äänen puutetta ja välitekstejä on käytetty tehokeinona vielä äänen nauhoittamisen tultua teknisesti mahdolliseksi. Kuuluisia esimerkkejä tästä ovat Chaplinin "Nykyaika" vuodelta 1936 ja Aki Kaurismäen "Juha" vuodelta 1999.
Jens Johansson
Jens Ola Johansson (s. 2. marraskuuta 1963 Tukholma) on ruotsalainen kosketinsoittaja.
Johansson on ruotsalaisen pianisti Jan Johanssonin poika. Hän sai klassisen koulutuksen pianoon ja tutustui myöhemmin kosketinsoittimiin. Vuonna 1982 Johansson liittyi ruotsalaiseen metalliyhtyeeseen nimeltä Silver Mountain. Seuraavana vuonna hän muutti kitaristi Yngwie Malmsteenin mukana Yhdysvaltoihin. Johansson levytti ja konsertoi Malmsteenin kanssa vuoteen 1989 asti, jonka jälkeen tiet Malmsteenin kanssa erosivat ja Johansson liittyi yhtyeeseen Dio. Vuonna 1994 Johansson haki Dream Theaterin kosketinsoittajaksi yhtyeen etsiessä korvaajaa Kevin Moorelle, mutta häntä ei valittu. Vuodesta 1995 asti hän on ollut suomalaisen metalliyhtye Stratovariuksen jäsen.
Pääyhtyeidensä ohessa Johansson on levyttänyt myös lukuisia fuusiojazz-levyjä, joista useimmilla on mukana myös hänen veljensä, muun muassa HammerFall-yhtyeessä soittanut rumpali Anders Johansson. Projekteja ovat olleet muun muassa Heavy Machinery, jossa oli mukana englantilainen kitaristi Allan Holdsworth, ja basisti Jonas Hellborgin kanssa tehty materiaali. Lisäksi veljekset ovat äänittäneet Johansson- tai The Johansson Brothers -nimillä useita eri tyylisiä albumeja.
Lisäksi Johansson on äänittänyt yhden pianosoololevyn, "Ten Seasonsin". Hän on usein myös vieraillut muiden yhtyeiden albumeilla; hän esimerkiksi soitti kosketinsoitinsoolot Sonata Arctican "Winterheart’s Guild" -albumille, kun yhtye oli ilman kosketinsoittajaa tehdessään kyseistä albumia.
Johanssonin soitossa tunnistettavin piirre on pehmeä analogisyntetisaattori-soolosoitin, joka on rakennettu päällekkäisistä eri oktaaveissa ja hieman eri vireessä soivista saha-aalloista ja ohjattu säröefektin läpi. Monet nykyiset metallimusiikin kosketinsoittajat jäljittelevät soolosoittimissaan tätä ääntä.
Johanssonin soololinjoissa kuuluu läpi heavy-perinteen lisäksi sekä klassinen barokkimusiikkiperinne että jazz-perinne. Erityyppisten asteikkojen ja soinnun sisäisten kadenssien käyttäminen soololinjan materiaalina on harvinaisempaa puhtaasti heavy-perinteeseen pohjaavien muusikoiden soitossa. Johanssonia pidetään laajalti yhtenä kosketinsoitinmaailman kärkinimistä ja lukuisat muusikot jäljittelevät hänen soittoaan.
Luettelo Suomen linja-autoliikennöitsijöistä
Tämä on luettelo osasta Suomen linja-autoliikennöitsijöitä. Katso myös artikkeli linja-auto.
Harri István Mäki
Harri István Mäki (s. 19. huhtikuuta 1968 Tampere) on suomalainen kirjailija. Hän on toiselta ammatiltaan teatteriohjaaja ja toimii Oriveden Opistossa sanataiteen opettajana. Mäki on kirjoittanut lasten- ja nuortenromaaneita, romaaneita, näytelmiä, kuunnelmia ja TV-käsikirjoituksia.
Suosituimmiksi kirjoiksi ovat tulleet Mäen juuri lukemaan oppineille suunnatut lastenkirjasarjat Sihis ja Naamiosankarit. Muita hänen kirjoittamiaan seikkailusarjoja ovat lapsille suunnattu Luke -sarja (marsukapteeni keltaisessa sukellusveneessä), varhaisnuorille suunnatut Hakkerit (nettirikokset), Dark Dante (muinaisaarteet), Leevi (kadonneet historialliset reliikit) ja Siperian legioona (eksyneet kummitukset Finlaysonin tehtaassa). Harri István on kirjoittanut myös kaksi selkoromaania nuorille: Rikkaat ritarit sekä Rikkaat ritarit ja Zombiprinsessa. Mäki on kuvittanut lastenkirjansa "Superkumikana, Prahan vaahtohirviöt" sekä "Sipsu teatterihamsteri".
Aikuisille suunnattuja romaaneita ovat tanssijoista kertova "Kraatterin lapset" ja veijariromaanit "Musta legioona" sekä "Pyhä klaani". Tapani Baggen kanssa Mäki on kirjoittanut yhdessä dekkarit "Synnyimme lähtemään" sekä "Paha paikka".
Mäki harrastaa tussipiirtämistä, matkustamista ja kääpiökoiria. Hän asuu perheensä kanssa vanhassa talossa Ylöjärvellä. Mäki vietti lapsuutensa Unkarissa (äitinsä on unkarilainen). Lapsena kirjailija piirsi sarjakuvia kummituksista, hirviöistä, linnoista ja purjelaivoista. Mäki kertoo, että hän haluaa kirjoittaa sellaisia kirjoja lapsille ja nuorille, jotka saavat heidät käyttämään mielikuvitustaan. Sellaisista kirjoista Mäki piti lapsena eniten. Tärkeintä on tarjota lapsille ja nuorille oma kirjallisuuskulttuuri.
Jaakko Frösén
Jaakko Lars Henrik Frösén (s. 9. tammikuuta 1944 Helsinki) on kreikkalaisen filologian professori emeritus Helsingin yliopistossa ja arvostettu suomalainen antiikintutkija. Frösén tunnetaan ennen muuta papyrologisista tutkimuksistaan, sillä hän tutkimusryhmineen on saanut hyviä tuloksia Petran kaupungista löydettyjen, pahoin vahingoittuneiden hiiltyneiden papyrusten tulkitsemisesta.
Frösén väitteli tohtoriksi 1974. Hän oli 1988–1992 Suomen Ateenan-instituutin johtaja ja 1993–1999 akatemiaprofessori. Vuonna 1999 hänet nimitettiin kreikkalaisen filologian professoriksi.
Papyrustutkimuksen ohella Frösénin tutkimusryhmä suorittaa muun muassa arkeologisia kaivauksia Aaronin vuorella Petran lähellä sekä tutkii Aleksandrian ortodoksisen patriarkaatin kirjaston käsikirjoituksia. Tutkimusryhmä nimettiin Suomen Akatemian huippuyksiköksi vuosiksi 2000–2005 (nimellä "Antiikin ja keskiajan kreikankieliset asiakirjat, arkistot ja kirjastot") sekä uudestaan vuosiksi 2006–2011 (nimellä "Antiikin Kreikan kirjoitetut lähteet").
Hän on ollut Academia Europæa -tiedeakatemian jäsen vuodesta 1989.
Frösén oli vuonna 2001 Tieteentekijöiden liiton vuoden tieteentekijä.
Vappu (nimi)
Vappu on suomalainen naisen nimi, germaanisperäisen Valburg-nimen suomenkielinen muunnelma. Vapun nimipäivä on 1. toukokuuta, jolloin on myös juhlapäivä nimeltä vappu.
Vuoden 2009 loppuun mennessä Väestörekisterikeskuksen mukaan 6 720 henkilöä on saanut nimekseen Vappu. Nimi oli suosionsa huipulla välillä 1920–1939, jolloin sen sai yhteensä 2 713 henkilöä. Vuosina 2000–2009 nimen sai 109 henkilöä.
Vappu on seuraavien henkilöiden etunimi:
Dixie Dregs
Dixie Dregs on 1970-luvulla perustettu yhdysvaltalainen yhtye, jonka musiikki on fuusion ja progen tienoilla. Yhtyeen musiikki on suurimmaksi osaksi instrumentaalista. Siinä yhdistyy vaikutteita jazzista, rockista ja klassisesta musiikista.
Kitaristi Steve Morse, kitaristilaulaja Frank Brittingham, kosketinsoittaja Johnny Carr, basisti Andy West ja rumpali Dave Morse (Steven vanhempi veli) soittivat 1960-luvun lopussa yhtyeessä, jonka nimi oli Dixie Grit. Myöhemmin kosketinsoittajaksi vaihtui Mark Parrish. Vuonna 1972 Dixie Grit hajosi. Morse ja West jatkoivat esiintymistä duona, jonka nimeksi he antoivat Dixie Dregs.
Vuonna 1973 Morse ja West tutustuivat Miamin yliopistossa viulisti Allen Sloaniin ja rumpali Rod Morgensteiniin, jotka liittyivät Dixie Dregsiin. Vuonna 1974 yhtyeeseen liittyi myös kosketinsoittaja Frank Josephs. Yhtye äänitti yliopistolla ensimmäisen albuminsa, "The Great Spectacular":n, vuonna 1975. Vuonna 1976 yhtye solmi levytyssopimuksen Capricorn Recordsin kanssa. Seuraava albumi, "Free Fall", julkaistiin vuonna 1977. Samana vuonna kosketinsoittaja Mark Parrish liittyi uudelleen yhtyeeseen.
Vuonna 1978 yhtye julkaisi albumin "What If" ja lähti kiertueelle. Albumin myötä Dixie Dregs sai Grammy-ehdokkuuden. Joulukuussa rumpali Mark Parrish lähti bändistä. Hänen tilalleen otettiin T Lavitz. Vuonna 1979 yhtye julkaisi seuraavan albuminsa, "Night of the Living Dregs"in. Albumi toi yhtyeelle jälleen Grammy-ehdokkuuden. Vuonna 1981 yhtye vaihtoi nimensä The Dregsiksi tavoitellen suurempaa suosiota. Viulisti Sloan vaihdettiin Mark O'Connoriin vuonna 1983. The Dregs ei kuitenkaan saavuttanut sitä suosiota, mitä sen jäsenet halusivat, joten jäsenet erosivat kukin omiin projekteihinsa.
1980-luvun lopussa yhtye palasi ja teki kiertueen kokoonpanolla, johon kuuluivat Morse, Morgenstein, Lavitz ja Doan. Samalla julkaistiin kokoelma "Divided We Stand". Tällä hetkellä Dregs on kokoelma sen entisiä jäseniä, jotka silloin tällöin kokoontuvat kiertueen tai äänitysten merkeissä.