hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Vihteljärvi
Vihteljärvi (Historiallisissa lähteissä usein Wihteljärwi tai Vihtiläjärvi, 1500-luvulla myös Vichtisträsk) on yksi Kankaanpään vanhimmista kylistä, joka sijaitsee Pohjanmaantien varrella Kankaanpään kaupunkikeskuksesta Laviaan päin. Kylässä on asukkaita noin 850.
Ensimmäiset nykyiset asukkaat asettuivat Vihteljärvelle 1500-luvulla, mutta alueelta on löydetty myös kivikautisia asuinpaikkoja sekä historiallisen ajan tervahauta. Kylä on vanhaa viljelyaluetta ja ollut vuodesta 1992 lähtien osa kansallisesti arvokkaaksi arvioitua Vihteljärvi-Niemenkylä/Vihteljärvi-Riihonlahti kulttuurimaisema-aluetta.
Alueella oli 1970-luvulle asti runsaasti pieniä kengänvalmistusyrityksiä ja Kankaanpään kenkäteollisuus on saanut syntynsä kylän alueella. Iisak Koskela aloitti kenka- ja nahkatukkuliikkeensä kylällä vuonna 1906.
Vihteljärvi on osa Pohjois-Satakunnan järviseutua ja kylää Kuninkaanlähteen halkoo vesistö, johon kuuluvat Kuninkaanlähteenoja, Vihteljärvi, Isojoki ja Kaukojärvi. Vesistö jatkuu Lavian Karhijärveen Susikosken kautta. Alue on syntynyt ruhjelaaksoon, johon jääkauden jälkeen on kulkeutunut hienojakoisia maa-aineksia kuten savea, hieta ja hiesua. Pohjoisreunastaan kylä rajautuu Hämeenkankaan harjualueeseen. Hämeenkankaan reuna-alueella purkautuu pohjavettä lähteinä ja Kuninkaanlähde on Suomen runsasvetisin lähde.
Vihteljärvi on vesilintujen, kuten hanhien ja laulujoutsenten, levähdyspaikka niiden muuttomatkoilla ja kalasääsken pesimäaluetta.
Vihteljärvellä sijaitsevat Ruotsin kuningas Aadolf Fredrikin vierailun (1752) mukaan nimetty Kuninkaanlähde ja sen valtakunnallisesti palkittu caravan-alue.
Vihteljärvellä toimii peruskoulun ala-aste, joka tunnetaan Vihteljärven kouluna. Koulurakennus on valmistunut 1961 ja peruskorjattu vuosina 2001-2003. Aikanaan Vihteljärvellä ovat toimineet myös Ruonin, Polven ja Kiviniemen kansakoulut. Kylällä toimii myös kyläkauppa Wihtis. Kyläkauppa on palvellut kyläläisiä, mökkiläisiä ja ohikulkijoita samalla paikalla jo 1960-luvulta lähtien. Kylällä toimivia yhdistyksiä ovat urheiluseura Vihteljärven urheilijat, metsästysseura, Vihteljärven maatalousnaiset sekä kylätoimikunta. Muina palveluina Vihteljärvellä on hiljattain kunnostettu kylätalo, yhteisvoimin ylläpidettävä uimaranta sekä jääkiekkokaukalo ja kevyenliikenteen väylä.
Talkoovoimin järjestettävä Vihteljärven ympärijuoksu järjestetään vuosittain syyskuussa ja on sanoman mukaan Satakunnan vanhin yhtäjaksoisesti järjestetty juoksutapahtuma. Tapahtuma järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1960 ja vuonna 2016 järjestettiin järjestyksessä 57. ympärijuoksu .
Tukiasema
Tukiasema yhdistää langattomassa tietoliikenteessä päätelaitteen (matkapuhelin, tietokone) radioteitse kiinteään verkkoon. Tiedonsiirtoverkon päätelaitteet muodostavat radioyhteyden tukiasemaan ja ovat sen kautta yhteydessä muihin langattoman tai langallisen verkon laitteisiin. Tukiasema toimii lähettimenä ja vastaanottimena tietyllä alueella. Langatonta lähiverkkoa kutsutaan WLANiksi (Wireless Local Area Network). WLAN tukiasemalle annetaan SSID-tunnus.
Langattoman lähiverkon IEEE 802.11 tukiasemissa on yleensä silta ja reititin. Langattoman lähiverkon tukiasemat ovat yleistyneet huimasti muutaman viime vuoden aikana.
Matkapuhelinverkon tukiaseman (BTS, Node B) kautta matkapuhelinverkon päätelaitteet muodostavat radioteitse puhe- tai datayhteyden matkapuhelinkeskukseen tai kiinteään verkkoon.
Parhaan naispääosan Jussi
Parhaan naispääosan Jussi on yksi Jussi-palkinnoista, joita Filmiaura ry jakaa vuosittain suomalaisille elokuville.
Vuosina 1944–1965 sekä vuodesta 1981 eteenpäin palkinnon nimi on ollut parhaan naispääosan Jussi-palkinto, ja se on jaettu vuosittain yhdelle näyttelijälle; lisäksi sen rinnalla on jaettu parhaan naissivuosan Jussi-palkintoa. Vuosina 1966–1981 ei ollut erikseen pää- ja sivuosa-Jusseja, vaan ainoastaan parhaan naisnäyttelijän Jusseja, joita voitiin jakaa vuosittain useammalle näyttelijälle. Alla on listattu molemmat palkinnot.
Staplerfahrer Klaus
Staplerfahrer Klaus – Der erste Arbeitstag on vuonna 2001 valmistunut saksalainen lyhytelokuva trukinkuljettajana työskentelevän Klausin ensimmäisestä työpäivästä. Elokuva on parodia työturvallisuuden edistämiseen tähdätyistä opetusfilmeistä. Vajaan kymmenen minuutin pituisen splatter-elokuvan ohjasivat Stefan Prehn ja Joerg Wagner. Pääosassa trukinkuljettaja Klausina esiintyy näyttelijä Konstantin Graudus. Juontajan äänenä on – hirtehistä autenttisuuden tuntua luomassa – kotimaassaan television liikennevalistuksen tietoiskujen juontajana tunnettu Egon Hoegen. Elokuva kohosi nopeasti genrensä klassikoksi. Se sai useita palkintoja ja osallistui vuoden 2001 Cannesin festivaaleille. Vuodesta 2003 se on ollut saatavilla digitaalisena versiona DVD-levyllä Saksassa. Kansainväliseen DVD-levitykseen se on tulossa vuonna 2007. Mielenkiintoinen yksityiskohta on, että jotkin saksalaiset yritykset ovat alkaneet käyttää elokuvaa trukinkuljettajien koulutukseen – huumoria käyttäen turvaohjeet jäävät helpommin oppilaan mieleen. Paikallinen ammattiliitto on kuitenkin kehottanut olemaan käyttämättä elokuvaa opetustarkoituksiin, koska sen näkeminen on aiheuttanut joidenkin oppilaiden pyörtymisen.
Elokuva on tehty 1980-luvun alun työturvafilmien tyyliin käyttäen trukkia aidossa ympäristössään. Päähenkilö Klaus on juuri saanut trukin ajamiseen oikeuttavan ajokortin. Ensimmäisenä työpäivänään hän tekee jokseenkin kaikki mahdolliset virheet trukkia kuljettaessaan. Tämä johtaa johtaa lukuisiin onnettomuuksiin, joissa irtoilee käsiä, putoilee päitä ja ihmisiä lävistyy trukin haarukkaan. Elokuvan opetuksellisuus paljastuu pian näennäiseksi, ja alkaa verinen splatter, joka tosin on koko ajan tunnistettavissa yliampuvasta toteutustavastaan parodiaksi, mutta ylittää joidenkin katsojien kestokyvyn.
Turun yliopiston varsinaissuomalainen osakunta
Turun Yliopiston Varsinaissuomalainen Osakunta ry (lyh. TVO) on yksi Turun yliopiston ylioppilaskuntaan kuuluvista osakunnista. Vuonna 2007 Turun yliopiston varsinaissuomalaisella osakunnalla oli noin 500 jäsentä Turun yliopistosta, Åbo Akademista ja Turun kauppakorkeakoulusta. Osakunta perustettiin alun perin vuonna 1928 varsinaissuomalaisten opiskelijoiden maakuntakerhoksi, mutta nykyisin suuri osa yhdistyksen jäsenistä on kotoisin muualta kuin Varsinais-Suomesta.
Osakunnan tilat olivat vuodesta 1956 sijainneet ylioppilastalolla. 1960-luvulta lähtien tilat toimivat myös rock-klubina. Tilan omistava Turun ylioppilaskyläsäätiö päätti irtisanoa toukokuussa 2010 osakunnan vuokrasopimuksen ja rakensi tiloihin pyöräkellarin. Häädön vastustamiseksi kerättiin adressi, jonka allekirjoitti 5 000 ihmistä. Osakunta siirtyi vuonna 2013 Köydenpunojakadulla sijaitseviin tiloihin.
Vefsn
Vefsn (eteläsaameksi "Vaapste") on kunta Nordlandin läänissä Pohjois-Norjassa. Sen rajanaapureita ovat luoteessa Leirfjord, pohjoisessa ja idässä Hemnes, kaakossa Hattfjelldal, etelässä Grane sekä lännessä Brønnøy, Vevelstad ja Alstahaug.
Kunnan hallinnollinen keskus on Mosjøenin kaupunki (9 686 as. 2014). Muutoin kunnan väestö on hajautunut suhteellisen tasaisesti kunnan alaville alueille.
Essence
Essence on yhdysvaltalainen muoti-, elämäntapa- ja viihdejulkaisu. Lehden ensimmäinen numero julkaistiin maaliskuussa 1970, ja sen levikki on noin 1 600 000 kappaletta. Se oli ensimmäinen 18–35-vuotiaille afroamerikkalaisille naisille kohdennettu kuukausijulkaisu.
Vuonna 2000 lehtiyhtiö Time osti lähes puolet Essence lehdestä. Vuonna 2005 Time osti enemmistön (51% osakkeista) ja pelkästään sen omistamien osakkeiden arvo on noin 170 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria
Viiden juttu
Viiden juttu ("Party of Five") on amerikkalainen draamasarja, jota tehtiin kuusi tuotantokautta vuosina 1994–2000. Sarja kertoo viidestä eri-ikäisestä sisaruksesta, joiden vanhemmat kuolevat auto-onnettomuudessa ja jotka joutuvat järjestämään elämänsä uudelleen. Jo aikuinen Charlie muuttaa takaisin kotiin pitääkseen huolta sisaruksistaan, jotka puolestaan ovat teini-iässä, sen kynnyksellä tai nuorimman veljen tapauksessa vielä leikki-iässä. Sarjassa seurataan varsinkin neljän vanhemman lapsen ongelmia ja kasvamista sekä heidän keskinäistä lähentymistään.
Sarja menestyi alettuaan odotettua huonommin ja sen tuotanto uhattiin lopettaa, mutta pienen viiveen jälkeen se keräsi hyvät katsojaluvut ja saavutti kulttimaineen faniensa joukossa. Monille sarjan näyttelijöistä Viiden juttu toimi ponnahduslautana myöhempiin rooleihin. Esimerkiksi Neve Campbell ja Jennifer Love Hewitt ovat näytelleet elokuvissa, ja Matthew Foxilla on eräs päärooleista suositussa "Lost"-sarjassa.
Robert Kalina
Robert Kalina (s. 1955) on Itävallan keskuspankissa työskentelevä setelien suunnittelija.
Kansainvälisesti tunnetuksi hän tuli voitettuaan eurosetelien suunnittelukilpailun syyskuussa 1996. Hänen suunnittelemansa setelisarja oli yksi eri suunnittelijoiden tekemästä 44 ehdotuksesta.
Euroseteleiden suunnittelussa yksi erityinen vaikeus oli se, että kuvat eivät saaneet sisältää mitään kansallisia, olemassa olevia kohteita. Kun muissa kilpailuehdotuksissa esiintyi seteliperinteiden mukaisesti henkilökuvia (vaikkakin anonyymejä), niin Kalina jätti kasvokuvat kokonaan pois ja sai sen sijaan eurooppalaisten yhteisestä rakennusperinnöstä hyvän aiheen eurosetelisarjalle. Kalinan kilpailuehdotuksen onnistuneisuudesta kertoo sekin, että eurosetelien muotoilu ei ole herättänyt mitään merkittävää vastustusta, eikä setelistön uudelleenmuotoilu siten ollut tarpeen ennen kuin niiden turvaominaisuuksien päivitys tuli ajankohtaiseksi yli kymmenen vuoden kuluttua sarjan käyttöönotosta.
Kalinan suunnittelema ensimmäinen eurosetelisarja korvataan vähitellen usean vuoden kuluessa toukokuusta 2013 lähtien toisella eurosetelisarjalla, joka pohjautuu Kalinan seteleiden kuvitukseen mutta on saksalaisen Reinhold Gerstetterin suunnittelema.
Kaikki Itävallan šillinkiarvoiset setelit vuodesta 1982 vuonna 2002 tapahtuneeseen euron käyttöönottoon asti olivat Kalinan suunnittelemia. Hänen käsialaansa ovat myös Azerbaidžanin uudet, 1.1.2006 käyttöön otetut manat-setelit ja kolikot.
Mikin ketkuteatteri
Mikin ketkuteatteri (engl. "Mickey's House of Villains") on Disneyn piirroselokuva. Elokuvan päähenkilöt ovat Mikki Hiiri, Aku Ankka, Minni Hiiri, Hessu, Iines Ankka ja monet muut Disneyn elokuvissa aiemmin esiintyneet hahmot. Elokuva julkaistiin videolla Yhdysvalloissa syyskuussa 2002.
Elokuvassa Mikki järjestää teatterissaan Halloween-juhlat. Niihin osallistuu erilaisia ketkuja, joilla on omat suunnitelmansa.
Markus Seikola
Markus Seikola (s. 5. kesäkuuta 1982 Laitila) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja. Hänen vahvuutensa olivat kiekollisessa pelissä ja hänellä oli myös kova lyöntilaukaus.
Seikola on naimisissa vuoden 2008 tangokuningattaren Hanna Talikaisen kanssa.
Turkuun kotipaikaltaan Laitilasta muuttaneen Seikolan ura käynnistyi TPS:n junioreissa. Vahva hyökkäävä puolustaja sai kutsun puolustajien loukkaantumisista kärsineeseen edustusjoukkueeseen kaudella 2000–2001. Seikola vakiinnutti paikkansa liigassa ja voitti keväällä Suomen mestaruuden. Seuraavat neljä kautta kuluivat myös Turussa.
Tuloksellisesti parhaan kautensa Seikola pelasi 2004–2005 jolloin hän teki 14 pistettä (5+9) sekä tehotilastoon lukeman +17. Seuraavalla kaudella 2005–06 Seikola vaihtoi maisemaa TPS:stä kesken kauden Ruotsin Elitserieniin, jossa uusi joukkue oli tuore mestari Västra Frölunda. Seuraavalla kaudella Seikola teki 19 pistettä heikosti menestyneessä göteborgilaisseurassa, joka jäi ensimmäistä kertaa pudotuspelien ulkopuolelle sitten kauden 1994–1995.
Vajaan kahden Ruotsin kauden jälkeen Seikola siirtyi kaudeksi 2007–2008 HPK:hon. HPK:sta hän lähti Ilvekseen kaudeksi 2008–2009. Kausi Ilveksessä oli Seikolan uran paras toistaiseksi: hän teki runkosarjassa 50 ottelussa 17+27=44 pistettä ja valittiin kauden päätteeksi liigan parhaaksi puolustajaksi ja tähdistökentälliseen. Kaudeksi 2010–2011 hän siirtyi Elitserienissä pelaavaan Södertäljeen. Ruotsin-kauden jälkeen Seikola palasi jälleen Suomeen kaudeksi 2011–2012, seuranaan tällä kertaa Lahden Pelicans. Hän pelasi Pelicansissa myös kauden 2012–2013 ennen siirtymistään Turun Palloseuraan kausiksi 2013–2015. Loukkaantumisista kärsinyt Seikola pelasi TPS:ssä kahden kauden aikana yhteensä vain 33 ottelua. Kaudella 2015–2016 Seikola pelasi Suomi-sarjaa turkulaisessa VG-62:ssa ja Mestistä niin ikään turkulaisessa TuTo Hockeyssä. Toukokuussa 2016 Seikola ilmoitti lopettavansa uransa. 
Hän kuului TPS:n alumni joukkueeseen Kimmo Timosen #44 paidanjäädytys-seremoniassa.
Ei tippa tapa
Ei tippa tapa on järjestyksessään toinen Irwin Goodmanin albumi. Albumi sisältää muutamia hittejä, kuten nimikappaleen ”Ei tippa tapa” ja kappaleet ”Raha ratkaisee” ja ”Salainen agentti”. Muista poiketen kappaletta ”Salainen agentti” ei ole sanoittanut Vexi Salmi.
Monet albumin kappaleista joutuivat Yleisradiossa ohjelmaneuvoston päätöksellä esitysrajoitusten alaisiksi. Kappaleen ”Yli vaan” osalta perusteena oli ”maantiegangsterismin esittäminen näennäisesti ihannoivassa valossa”, kappaleen ”Poliisi on pop” osalta ”poliisin halventaminen” ja nimikappaleen ”Ei tippa tapa” osalta ”alkoholin käytön puolustus”. Kappaleen ”Uusi Paavo” esittäminen radiossa kiellettiin Yleisradion hallintoneuvoston päätöksellä. Sen katsottiin pilkkaavan maajusseja ja maalla asuvia. Jonkin kappaleen määrääminen esityskieltoon eduskunnan valitseman hallintoneuvoston päätöksen nojalla oli varsin poikkeuksellista.
A-puoli
1. Salainen agentti
2. Rakkaus on rajaton
3. Välitunti
4. Raha ratkaisee
5. Yli vaan
6. Sotilas
B-puoli
7. Poliisi on pop
8. Ei tippa tapa
9. Tuoremehu
10. Leskenlehti
11. Valokuva
12. Uusi Paavo
Tullio Pinelli
Tullio Pinelli (24. kesäkuuta 1908 Torino, Italia – 7. maaliskuuta 2009 Rooma, Italia) oli italialainen elokuvakäsikirjoittaja.
Pinelli oli neljä kertaa ehdolla parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscar-palkinnon saajaksi. Hän oli mukana kirjoittamassa elokuvia "Vetelehtijät" (1953), "Ihana elämä" (1960), "La Strada – Tie" (1954) ja "Fellinin 8½" (1963), kaikki Federico Fellinin ohjaamia. Hän voitti vuonna 1952 Saksan elokuvapalkinnon.
Tullio Pinelli teki yhteistyötä myös Mario Monicellin kanssa. Hänen aviopuolisonsa oli näyttelijätär Madeleine LeBeau.
Härkämäki
Härkämäki on lähiö Turun Pahaniemen kaupunginosassa Raision rajalla. Alue sijaitsee Suikkilan, Jyrkkälän ja Vienolan lähiöiden naapurissa Suikkilantien varressa, Naantalintien ja Rauman valtatien välissä. Myös HK-areena sijaitsee Härkämäen lähellä.
Härkämäessä on ruokakauppa, pubi, pizzeria, kampaamo ja päiväkoti. Alueella on jalkapallokenttä, tenniskenttä, koirapuisto ja kuntorata, ja sieltä on yhteys Turun pohjoisosien ulkoilureitistöön. Härkämäen sivuitse virtaa Raisionjoki.
Härkämäen, Kauppatorin ja Varissuon välillä liikennöi bussilinja 12. Härkämäkeä palvelee lisäksi Vienolan, Kauppatorin ja Ilpoisten välinen linja 61, joka ohittaa Härkämäen Suikkilantietä pitkin. Suikkiläntietä kulkevat lisäksi kehälinjat 80 ja 99.
Dorothy Young
Dorothy Young (3. toukokuuta 1907 – 20. maaliskuuta 2011) oli yhdysvaltalainen viihdetaiteilija. Hän toimi Harry Houdinin avustajana vuosina 1925–1926 ja jätti tämän vasta pari kuukautta ennen Houdinin kuolemaa.
Houdinin kuoleman jälkeen Young pääsi esiintymään Broadwaylle. Näyttelijänuransa jälkeen hän kiersi maailmalla toisen aviomiehensä, Gilbert Kiamien, kanssa latinalaisena "Dorothy and Gilbert" -tanssiparina.
Dorothy Young asui Ocean Grovessa, New Jerseyssä. Hän esiintyi vielä vuonna 2005 televisiossa "Houdini: Unlocking the Mystery" -dokumentissa.
Young kuoli 103-vuotiaana 20. maaliskuuta 2011.
Murray Walker
Graeme Murray Walker, OBE (s. 10. lokakuuta 1923 Hall Green, Birmingham, Englanti) on brittiläinen Formula 1 -selostaja. Hän selosti Formuloita kauden 2001 Yhdysvaltain Grand Prix'hin asti. Walker on tunnettu todella innostuneesta ja eläytyvästä selostustyylistään. Murrayn jäätyä eläkkeelle moni on jäänyt kaipaamaan hänen ääntään, joka tuntui nousevan ja laskevan samassa tahdissa ulvovien moottorien kanssa.
Walker opiskeli Highgate Schoolissa ja Sandhurstin sotakorkeakoulussa. Hän työskenteli suurimman osan urastaan BBC:llä, mutta kun BBC menetti sopimuksen F1-lähetyksiin, hän siirtyi ITV-yhtiöön jatkamaan selostuksiaan. Hänen kommentaattorinaan oli entisistä F1-kuljettajista vuoden 1976 maailmanmestari James Hunt vuosina 1980–1993, Huntin kuoltua Jonathan Palmer ja tämän jälkeen Martin Brundle.
Voitto on Suomen!
Voitto on Suomen! on Veltto Virtasen johtaman Wellto & The Theraboys-yhtyeen promosingle, joka sisältää saman nimisen kappaleen. Promosingleä tehtiin vain 50 kappaletta, eikä se ole ollut koskaan julkisessa myynnissä, vaan Virtanen on jakanut sitä haluamilleen tahoille.
Neliö (algebra)
Luvun neliö on algebrassa luku, joka saadaan, kun alkuperäinen luku kerrotaan itsellään. Luvun formula_1 neliö on formula_2. Luvun neliöön korottaminen tarkoittaa siis luvun kertomista itsellään.
Nimitys tulee siitä, että jos geometrisen neliön sivun pituuden mittaluku (eli sivun pituus) on formula_3, niin tämän neliön muotoisen kuvion pinta-ala on formula_4.
Kaikkien nollasta eroavien kokonais- ja reaalilukujen neliö on positiivinen luku.
Kokonaislukua, joka on jonkin kokonaisluvun neliö, kutsutaan neliöluvuksi (tai joskus täydelliseksi neliöksi). Esimerkiksi 25 on neliöluku, koska formula_5.
Kahden neliöluvun formula_4 ja formula_7 erotus on laskettavissa helposti kaavalla formula_8. Esimerkiksi formula_9. Lasketaan formula_10.
Parhaan naissivuosan Jussi
Parhaan naissivuosan Jussi on yksi Jussi-palkinnoista, joita Filmiaura ry. jakaa vuosittain suomalaisille elokuville ja elokuvantekijöille.
Parhaan naissivuosan Jussia on jaettu vuosina 1944–1965 ja uudelleen vuodesta 1981 alkaen. Vuosina 1966–1981 ei jaettu erillisiä pää- ja sivuosa-Jusseja vaan ainoastaan parhaan naisnäyttelijän Jusseja. Nämä on listattu artikkelissa parhaan naispääosan Jussi-palkinto.
Huhtamäen hölkkä
Huhtamäen hölkkä on Veltto Virtasen kasettisingle, joka julkaistiin vuonna 1990. Alavuden kaupunki teetti sen vuoden 1990 juoksutapahtumaa varten, ja siitä on olemassa vain promokasetti.
Kasetissa on kiitokset Toivo Kuulalle alkufanfaarista.
Kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Veltto Virtanen sekä sovittanut Timo Ristilä ja Virtanen.
Capaz de Todo (albumi)
Capaz de Todo on espanjalaisen NASH-poikabändin debyyttialbumi, joka julkaistiin 27. maaliskuuta 2006.
Albumin suosituimmiksi kappaleiksi nousivat sen ensimmäiset singlejulkaisut: nimikappale "Capaz de Todo" sekä "Dónde estás?". Molemmista tehtiin myös musiikkivideo.
"Capaz de Todosta" on tehty kolme erilaista versiota; tavallisen version lisäksi 16. marraskuuta julkaistiin kaksi uutta kappaletta sisältänyt "Edicion especial" -erikoispainos ja 16. huhtikuuta 2007 "Misión Eurovisión" -painos, joka sisälsi "I Love You Mi Vida" -kappaleen, jolla yhtye valittiin edustamaan maataan vuoden 2007 Eurovision laulukilpailuissa. Euroviisupainos sisälsi myös muut kappaleet, joilla yhtye kilpaili maansa karsintakilpailuissa ja DVD:n.
Albumi ei aluksi ollut kovin suuri menestys edes kotimaassaan; sen korkein listasijoitus oli 77. ja myyntiluvut jäivät noin 10 000:een. Euroviisuedustuksen varmistuminen ja erikoispainoksien julkaisu paransivat kuitenkin menestystä, ja "Capaz de Todo" nousikin Espanjan listan sijalle 23. Toistaiseksi albumia on myyty noin 20 000 kappaletta.Edicion especial:
Misión Eurovisión:
Quetzaltenango
Quetzaltenango on Guatemalan toiseksi suurin kaupunki. Se tunnetaan myös nimillä Xelaju tai Xela. Nimi merkitsee "quetzalien paikkaa" (quetzal eli mayaketsaali on kansallislintu).
Quetzaltenango sijaitsee noin 200 kilometrin päässä pääkaupungista Guatemalasta. Asukkaita on noin 412 000. Kaupunki on 2 333 metrin korkeudessa ja lämpötila on viileä koko vuoden.
Quetzaltenango on tärkeä kaupan ja teollisuuden keskus. Alueella on muun muassa kahvinviljelyä ja tekstiiliviljelyä ja -teollisuutta.
Kaupunkia ympäröi neljä tulivuorta: Siete Orejas (3370 m), Santa Maria (3772 m), Zunil (3533 m) ja Santo Tomás (3505 m). Santa Maríalle voi kiivetä, sieltä voi seurata viereisen Santiaguiton purkautumista.
Quetzaltenangossa on paljon espanjan kielikouluja.
Pioneer Venus
Pioneer Venus -nimellä kutsuttiin kahta amerikkalaisten Venukseen vuonna 1978 lähettämää avaruusluotainta. Toinen kiersi planeettaa ja tutkakartoitti Venuksen napa-alueita lukuun ottamatta, kun taas toinen lähetti laskeutumiskapseleita Venuksen kaasukehään.
Pioneer Venus 1 laukaistiin 20. toukokuuta 1978 Atlas-Centaur-kantoraketilla. Venuksen kiertoradalla saavuttiin 4. joulukuuta 1978. Pioneer Venus 1 kiersi Venusta soikealla radalla 24 tunnin kiertoajalla. Luotaimen etäisyys Venuksesta vaihteli 1,03 - 12,01 Venuksen sädettä, radan kaltevuus oli 105° astetta. Luotain tutkakartoitti Venuksen pintaa, niin että amerikkalaiset kykenivät nimeämään Venuksen pinnanmuodot. Luotaimella tehty pinnan tutkartoitus ei ollut niin tarkkaa kuin myöhempien venäläisten Venera-luotainten ja amerikkalaisen Magellan-luotaimen suorittama tarkka kartoitus.
Pioneer Venus 2 laukaistiin 8. elokuuta 1978 Atlas-Centaur-kantoraketilla. Sen mukana oli yksi iso ja kolme pientä laskeutumiskapselia, jotka mittasivat Venuksen ilmakehän arvoja, mm. lämpötilaa ja painetta. Iso kapseli mittasi lisäksi ilmakehän koostumusta. Kameroita niissä ei ollut.
Harjankylä
Harjankylä on yksi Kauhajoen kuudesta virallisesta kylästä. Se sijaitsee kunnan pohjoisosassa ja on tyypillinen jokirantakylä, jossa vanhimmat talot sijaitsevat nauhamaisesti Kyrönjoen rannoilla. Kylässä rakennukset on rakennettu tien ja joen väliin, jolloin molemmat kulkuväylät ovat helposti käytettävissä ja ne myös rajaavat tontin. Laajojen peltoaukeiden ja joen lisäksi kylässä on myös suuria yhtenäisiä nevoja sekä metsiä. Harjankylässä on myös vireää kylätoimintaa.
Tie 6900 ja Suupohjan rata kulkevat etelä-pohjoissuuntaisesti kylän läpi Kauhajoen keskustan suunnasta kohti Kurikkaa.
Suomen sodan aikana Kauhajoki ja varsinkin Harjankylä oli venäläisten tuhovimman kohteena. Venäläinen kuormasto joutui jäämään 7.– ja 8. heinäkuuta 1808 väliseksi yöksi Harjankylässä sijainneeseen Harjan taloon. Pohjalaisia talonpoikia oli pitkin päivää saapunut kylään noin sata. Talonpojat ryöstivät onnistuneesti venäläisten kuormaston. Parin päivän kuluttua venäläisen kenraali Vasili Orlov-Denisovin kasakat saapuivat tuhoamaan Kauhajokea kostoksi.
Harjankyläläiset ovat pystyttäneet kylään Suomen sodan muistomerkin, jolla he kunnioittavat kylänsä esi-isien työtä. Muistomerkin paljastus tapahtui 16. elokuuta 1998. Kivessä olevan laatan teksti on Liisa Ruismäen käsialaa.
Tampereen kansainvälinen koulu
Tampereen kansainvälinen koulu (), entinen Amurin koulu, on Tampereen keskustan lähettyvillä, Amurin kaupunginosassa sijaitseva, lähes kokonaan englanninkielinen peruskoulu. Samassa rakennuksessa ovat ylä- ja ala-aste. Lukuvuodesta 2007–2008 lähtien kouluun ei ole tullut uusia suomenkielisiä ensimmäisiä luokkia. Koulussa on noin 550 oppilasta.
Koulurakennuksessa on viisi kerrosta, ylimmässä kerroksessa on yläaste ja kolmannessa sijaitsee opettajainhuone. Toinen, kolmas ja neljäs kerros ovat pääosin ala-asteen käytössä. Toisessa ja kolmannessa kerroksessa on kuitenkin myös yläasteen käytössä olevia luokkia. Viimeinen suomenkielinen luokka kävi yhdeksännen luokkansa koulussa lukuvuonna 2012–2013. Amurin koulua remontoitiin 2014–2017. Yläaste siirtyi Keskustorilla sijaitsevaan rakennukseen remontin ajaksi.
Venera 15
Venera 15 () oli Neuvostoliiton Venusta kiertänyt avaruusluotain, joka tutkakartoitti kohtalaisen tarkasti Venuksen pintaa. Luotain kiersi Venusta hyvin soikealla radalla, ja siinä oli tarkka SAR-tutka ja tutkakorkeusmittari. Luotaimen samoihin aikoihin Venusta kiertänyt sisaralus oli Venera 16. Venera 15 laukaistiin 2. kesäkuuta 1983 kello 02.38.39 UTC, ja se saavutti Venuksen kiertoradan 10. lokakuuta 1983.
Venera 15 ja 16 -luotaimet löysivät Baltis Vallis -uurrelaakson vuonna 1983.
Venera 13
Venera 13 () ja Venera 14 olivat samanlaisia Neuvostoliiton vuonna 1981 Venukseen lähettämiä avaruusluotaimia. Venera 13 laukaistiin 30. lokakuuta 1981 kello 06.04 UTC.
Luotaimen massa oli 760 kg. Venuksen kiertoradalle se saapui 1. maaliskuuta 1982. Tuolloin laskeutumiskapseli laskeutui Venuksen kaasukehään laskuvarjon varassa. 50 kilometrin korkeudessa laskuvarjo irrotettiin ja loppuosa laskeutumisesta tapahtui kaasukehän kitkan aiheuttaman jarrutuksen avulla. Venera 13 laskeutui koordinaatteihin 7,5° eteläistä, 303° itäistä, arviolta 950 km koilliseen Venera 14:stä Phoebe-ylänköalueen itäpuolelle. Laskeutumisen jälkeen Venera 13:n laskeutumiskapseli otti maaperänäytteen ja kuvasi Venuksen pintaa. Laskeutuja säilyi 127 minuuttia toimintakykyisenä 457 °C ja 84 Maan ilmakehän (8,5 MPa) paineessa. Laskeutuja lähetti tietoja luotaimen kiertoradalla sijaitsevan satelliittiosan radiolinkkiin.
Voimakkaan ukkosen ääntä tallentanut Venera 13 oli ensimmäinen toisesta maailmasta ääntä tallentanut luotain, Huygens-luotain vuonna 2005 oli toinen.
Veikselinhaffi
Veikselinhaffi (, , ) on osittain Puolaan, osittain Venäjän Kaliningradin alueeseen kuuluva haffi (laguuni) Itämeren kaakkoisosassa. Vuoteen 1945 Veikselinhaffi kuului Saksaan (Itä-Preussiin). 70 km:n pituinen Veikselin kynnäs erottaa haffin Gdańskinlahdesta. Haffi on yhteydessä Gdanskinlahteen pohjoisosastaan Baltijskinsalmen kautta. Veikselinhaffiin laskevista joista tärkeimmät ovat Veikselin sivuhaara Nogat sekä Venäjän puolelta laskeva Pregola (Pregel). Laguunin vesi on käytännössä makeata.
Suurimmat satamakaupungit ovat Venäjän Kaliningrad haffin koilliskolkassa sekä Baltijsk sen suulla. Puolalaisia satamakaupunkeja ovat Elbląg, Braniewo, Tolkmicko, Frombork, Sztutowo, Krynica Morska ja Nowa Pasłęka.
Harjannostajaiset
Harjannostajaiset on talonrakennuksen perinteeseen kuuluva juhlatilaisuus, joka perinteisesti pidetään rakennuksen vesikattotöiden valmistuttua, kun rakennus on saatu suojatuksi sateelta. Harjannostajaiset järjestää tilaaja, joka kutsuu tilaisuuteen kaikki hankkeeseen osallistuneet, muun muassa rakennustyöväen ja suunnittelijat.
Perinteisesti tilaisuus pidettiin työmaalla, mutta nykyisin useimmiten ravintolassa tai muussa vastaavassa juhlapaikassa. Ohjelmassa on yleensä puheita, ruokailu ja jonkinlainen viihdyttävä osuus.
Ennen vanhaan katon nostamiseen tarvittiin useampi henkilö, joten työ korvattiin heille järjestämällä juhlat. Suomessa hernekeitto on perinteinen harjannostajaisissa tarjottava ruoka. Juomaksi on usein olutta.
Mikäli harjannostajaiset ovat työmaan rakennusväen mielestä myöhässä, on tapana naulata harja ylösalaisin rakennuksen vesikaton päätyyn muistutukseksi tilaajalle.
Färingit
Färingit tai färsaarelaiset () ovat pieni pohjoiseurooppalainen etninen ryhmä, joilla on skandinaaviset sukujuuret. He muodostavat pääosan Färsaarten väestöstä. Suurin osa färingeistä on uskonnoltaan muiden skandinaavien tavoin luterilaisia. Färingit puhuvat äidinkielenä fääriä, joka on pohjoisgermaaninen kieli ja erityisen läheistä sukua islannille.
Färsaaret asutettiin Norjasta käsin 800-luvun alkupuolella ja kristinusko saapui alueelle samalla kun saaret liitettiin Norjan kuningaskuntaan 1000-luvulla. Uskonpuhdistus vuosien 1535-1540 välillä tapahtui rauhallisesti ja sen aikana Tanska-Norjan kuningas takavarikoi katolilaisen kirkon omistamat maat, joille muodostettiin torpparitiloja. 1600-luvulla saaria alettiin hallita Norjan Bergenin kaupungin sijaan Tanskan Kööpenhaminasta käsin. Vuonna 1816 Färsaarista tuli Tanskan maakunta eli "amt". Vuonna 1816 saarten vanha parlamentti eli Løgting lakkautettiin. Se perustettiin uudestaan neuvoa antavana elimenä 1852 ja lopulta se sai myös lainsäädännöllistä valtaa. Saarten kauppa vapautettiin tanskalaisesta monopolista vuonna 1856 ja tämä johti kalateollisuuden kasvuun, sekä paikallisen älymystön ja keskiluokan syntyyn. Kansallisuusaate sai laajaa kannatusta 1890-luvulla ja sen myötä syntyi myös paikallinen separatistinen liike. Toisen maailmansodan aikana Yhdistynyt kuningaskunta miehitti saaret ja sodan jälkeen saarille myönnettiin itsehallinto Tanskan alaisuudessa.
Grazin yliopisto
Grazin yliopisto () on julkinen yliopisto Grazin kaupungissa, Steiermarkin osavaltiossa, Itävallassa. Se on Itävallan yliopistoista toiseksi suurin, ja osavaltionsa yliopistoista suurin noin 22 000 opiskelijallaan. Yliopistossa on viisi tiedekuntaa. Se kuuluu Coimbra-ryhmään, eurooppalaisten yliopistojen muodostamaan verkostoon.
Yliopiston perusti arkkiherttua Kaarle II vuonna 1585. Vuonna 1782 se joutui kuitenkin keisari Joosef II:n sulkemaksi, joka muutatutti sen yliopistosta lyseoksi. Keisari Frans I palautti sille vuonna 1827 yliopiston arvon, ja hänen nimestään juontuu yliopiston saksankielinen nimi, "Karl-Franzens-Universität".
Jon Nödtveidt
Jon Nödtveidt (28. kesäkuuta 1975 – 13. elokuuta 2006) oli vuonna 1989 perustamansa ruotsalaisen death metal/black metal -yhtye Dissectionin kitaristi-laulaja. Hän oli myös MLO:n (Misanthropic Luciferian Order) jäsen.
Nödtveidt esiintyi myös muutamissa muissa yhtyeissä, muun muassa Necrophobic, The Black, De Infernali, Nifelheim, Ophthalamia, Satanized, Siren's Yell ja Terror (grindcore-yhtye jossa oli mukana At the Gatesin jäseniä).
Hän myös kirjoitti "Metal Zone" -lehteen artikkeleita black metal -aiheista.
Vuonna 1997 Nödtveidt tuomittiin vankilaan 38-vuotiaan homoseksuaalin algerialaismiehen, Josef Ben Maddourin murhan avunannosta. Vankilassa hän sävelsi ja sanoitti "Reinkaos" -levyn sekä opiskeli ja tutki okkultismia. Hänet vapautettiin vankilasta vuonna 2004, jonka jälkeen hän kokosi Dissectionin uudelleen.
Nödtveidt löydettiin kuolleena asunnostaan Hässelbysta, Tukholman lähiöstä 16. elokuuta 2006. Hän oli ampunut itseään haulikolla päähän palavista kynttilöistä muodostetun ympyrän sisällä. Dissectionin virallinen kotisivu vahvisti kuoleman myöhemmin.
Ensimmäiset artikkelit tapahtumasta kertoivat Nödtveidtin löytyneen kuolleena auki oleva Saatanallinen raamattu edessään, mutta Dissectionin kitaristi Set Teitan kumosi väitteen myöhemmin. Hänen mukaansa Nödtveidtin edessä ollut kirja ei ollut Anton Szandor LaVeyn kirjoittama 'Saatanallinen raamattu', vaan MLO:n suurmestari Frater Nemidialin Liber Azerate.
Jon Nödtveidtin kotisivut ilmoittivat hänen itsemurhastaan 19. elokuuta vuonna 2006.
Rinnanpoisto
Rinnanpoisto eli mastektomia () on kirurginen toimenpide, jossa poistetaan toinen tai molemmat rinnoista. Rinnanpoistoa käytetään useimmiten rintasyövän hoitokeinona, mutta harvemmissa tapauksissa leikkaus voidaan tehdä ennalta ehkäisevästi naisille, joilla on erittäin korkea riski sairastua rintasyöpään. Rinnanpoisto voidaan tehdä myös transsukupuolisille miehille osana sukupuolenkorjausprosessia.
Rintasyövän hoitona on nykyisin usein mahdollista tehdä rinnan säästävä leikkaus, jossa poistetaan ainoastaan kasvain ja riittävä osa tervettä kudosta sen ympäriltä. Esteettinen lopputulos on yleensä hyvä, ja leikkaus on sädehoitoon yhdistettynä monesti yhtä tehokas kuin rinnanpoisto. Edelleen kuitenkin rinnanpoisto on paras hoitokeino, jos kasvain on suuri, koostuu useammasta osasta, sen uusiutumistaipumus on korkea tai sädehoito ei ole mahdollista. Rinnanpoisto suoritetaan myös, jos potilas sitä toivoo.
Rinnanpoiston jälkeen nainen voi käyttää erilaisia esimerkiksi rintaliiveihin kiinnitettäviä rintaproteeseja, jotka antavat päällepäin luonnollisen vaikutelman. Naisen rinta voidaan myös myöhemmin rekonstruoida eli rakentaa uudelleen erillisessä rintarekonstruktioleikkauksessa.
Jääkiekon SM-liigakausi 2007–2008
Kausi 2007–2008 on jääkiekon SM-liigan 33. kausi. Hallitsevana mestarina kauteen lähti Oulun Kärpät. Runkosarja käynnistyi 11. syyskuuta 2007 ja päättyi 4. maaliskuuta 2008. Runkosarjan voitti Oulun Kärpät. Mestaruuden voitti myös Kärpät, toiseksi sijoittui Espoo Blues, ja kolmanneksi Tappara. Runkosarjan pistepörssin voitti Janne Pesonen, parhaaksi pelaajaksi jääkiekkotoimittajat valitsivat Jokereita edustavan Ville Leinon. Kausi oli myös jääkiekkolegendan Raimo Helmisen viimeinen ammattilaispelaajana.
Mose Allison
Mose John Allison, Jr. (11. marraskuuta 1927 Tippo, Mississippi – 15. marraskuuta 2016 Hilton Head, Etelä-Carolina) oli yhdysvaltalainen jazz-pianisti, -laulaja ja -lauluntekijä.
Allison syntyi Tippossa, Mississippissä, ja harrasti nuorena pianon ja trumpetin soittoa. Hän opiskeli Mississippin ja Louisianan osavaltioissa suorittaen humanististen tieteiden kandidaatin tutkinnon aineenaan englannin kieli.
Allisonin tuotanto on inspiroinut useita blues- ja rockesittäjiä, kuten Rolling Stonesia, John Mayallia, JJ Calea ja The Whota. Viimeksi mainittu käytti Allisonin laulua ”Eyesight to the Blind” rockoopperassaan "Tommy". Useat esittäjät ovat tehneet hänen kappaleistaan coverversioita, ja Van Morrison jopa julkaisi Allisonin kappaleita kokonaisen albumin vuonna 1996.
Mose Allison otettiin vuonna 2006 Long Island Music Hall of Fameen. Hänen lapsensa on countrymuusikko Amy Allison.
Allison esiintyi vuonna 2011 Helsingin juhlaviikoilla Huvilateltassa. Samassa konsertissa esiintyi myös Allen Toussaint.
Les Bijoux
Les Bijoux on korealainen manhwa, jonka on käsikirjoittanut Jo Eun-Ha ja kuvittanut Park Sang-Sun. Alun perin sen julkaisi Koreassa DAIWON C.I. Inc, kun taas suomalaisesta julkaisusta vastaa Punainen Jättiläinen.
Suomeksi ilmestyneet Les Bijoux-manhwat:"Les Bijoux" sijoittuu fantasiamaailmaan, jossa hallitseva luokka, Habit, julmasti sortaa ja orjuuttaa alempaan luokkaan kuuluvia Spareja. Tarina alkaa, kun kohtalokkaana yönä kääpiölle ja kyttyräselälle syntyy kirottu lapsi, jolla on taianomainen kyky muuntautua miehestä naiseksi. Ollessaan naishahmossaan hänen nimensä on Lazuli, kun taas mieshahmossaan hän kulkee nimellä Lapis. Kun julma Habit-lordi, Diamond, murhaa Lapis Lazulin perheen, tämä vannoo kostoa ja päättää kumota tyrannisten hallitsijoiden vallan. Kaikki ei kuitenkaan mene kostonhimoisen Lapisin suunnitelmien mukaan, kun Lazulin ja lordi Diamondin välille kehkeytyy orastava rakkaussuhde.
Melvin Schwartz
Melvin Schwartz (2. marraskuuta 1932 New York, Yhdysvallat – 28. elokuuta 2006 Twin Falls, Idaho, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen fyysikko. Hänelle, Leon Ledermanille ja Jack Steinbergerille myönnettiin vuonna 1988 Nobelin fysiikanpalkinto neutriinojen tutkimukseen liittyvästä työstä.
Schwartz varttui New Yorkissa pörssiromahduksen jälkeisinä vuosina. Schwartz kiinnostui fysiikasta 12-vuotiaana ja vuonna 1958 hän valmistui filosofian tohtoriksi Columbian yliopistosta ja viiden vuoden kuluttua valmistumisesta hän pääsi samaiseen yliopistoon professoriksi.
Schwartz muutti Stanfordin yliopistoon vuonna 1966, jonne uusi hiukkaskiihdytin oli valmistunut. Schwartz teki monia mielenkiintoisia kokeita juuri valmistuneella SLACilla, jonka avulla hän onnistui valmistamaan yhdestä pionista ja myonista vetyatomin kaltaisen hiukkasen.
Schwartz kuoli Twin Fallsissa, Idahossa. Hän kärsi Parkinsonin taudista ja hepatiitti C:stä.
Muhal Richard Abrams
Muhal Richard Abrams (synt. Richard Louis Abrams; 19. syyskuuta 1930 Chicago, Illinois – 29. lokakuuta 2017 New York, New York) oli yhdysvaltalainen säveltäjä, sovittaja, klarinetisti, sellisti ja jazz-pianisti.
Abrams oli monipuolinen muusikko. Hän perusti Association for the Advancement of Creative Musiciansin. Hän julkaisi tärkeitä omia levytyksiä ja esiintyi muiden artistien levyillä sekä sävelsi klassista musiikkia. Hänen toisen jousikvartettonsa esitti Kronos-kvartetti.
Abrams teki yhteistyötä muun muassa Anthony Braxtonin, Marion Brownin ja Chico Freemanin kanssa.
Hank Jones
Henry "Hank" Jones (31. heinäkuuta 1918 Vicksburg, Mississippi – 16. toukokuuta 2010 New York) oli yhdysvaltalainen jazz-pianisti.
Jones syntyi Vicksburgissa, Mississippissä, ja varttui Michiganin Pontiacissa. Hän sai jo 13-vuotiaana paikallista mainetta Michiganissa ja Ohiossa. Lucky Thompson kutsui hänet New Yorkiin, jossa Jones sai vaikutteita sen hetken bop-muusikoilta.
Jones teki yhteistyötä mm. John Kirbyn, Howard McGheen, Coleman Hawkinsin, Andy Kirkin, Billy Eckstinen, Norman Granzin, Ella Fitzgeraldin, Charlie Parkerin, Artie Shawin, Benny Goodmanin, Lester Youngin, Milt Jacksonin, Cannonball Adderleyn ja Wes Montgomeryn kanssa.
Jones liittyi vuonna 1959 CBS:n henkilöstöön. Hän jatkoi levytysuraansa näihin päiviin asti ja asui kuollessaan New Yorkin osavaltiossa. Edesmenneet jazzmuusikot Thad Jones ja Elvin Jones olivat hänen veljiään.
The Allisons
The Allisons oli englantilainen pop-duo. Se sijoittui Eurovision laulukilpailussa 1961 toiseksi laulullaan "Are You Sure". Se julkaistiin singlenä Fontana Records -yhtiön kautta.
The Allisons julkaisi vielä pari hittiä, mutta hajosi lyhyeksi jääneen uran päätteeksi vuonna 1963. Kokoonpano on satunnaisesti palaillut yhteen tämän jälkeenkin.
Josef Labor
Josef Labor (29. kesäkuuta 1842 – 26. huhtikuuta 1924) oli myöhäisromantiikan itävaltalainen säveltäjä, urkuri ja pianisti.
Labor syntyi nykyisen Hořovicen (Tšekin tasavalta) alueella vuonna 1842. Lapsuusiän sairaus jätti hänet pysyvästi sokeaksi 3-vuotiaana. Hän opiskeli musiikkia Simon Sechterin ja Eduard Pickhertin johdolla.
Labor nousi hoviurkuriksi ("Kaiserlich und Königlich Hoforganist") vuonna 1904 ja opetti mm. Alma Mahleria, Paul Wittgensteinia ja Arnold Schönbergiä. Labor sävelsi Wittgensteinille pianokappaleita vasemmalle kädelle tämän menetettyä oikeansa ensimmäisessä maailmansodassa. Wittgenstein nousi myöhemmin maailmanmaineeseen, ja hänelle sävelsi mm. Maurice Ravel.
Vaikka Labor oli aikanaan hyvin arvostettu, hänen kamarimusiikkinsa on nykyisin melko huonosti tunnettua.
Haittalukko
Haittalukko on haittalevyillä toimiva lukko. Perinteisissä haittalukoissa on avaimenreikä, josta voi kurkistaa sisään tai ulos. Myös useimmat varmuuslukot ovat haittalukkoja, vaikkakin niissä on huomattavasti enemmän turvaominaisuuksia.
Jo vuoden 4000 eaa. tienoilla temppeleiden ja palatsien ovia varustettiin lukituksilla, jotka perustuivat oven lukitussalvan liikuttelun estäviin tappeihin.
Nykyaikaisen haittalukon periaatteen patentoi englantilainen lukkoseppä Robert Barron 31. lokakuuta 1778. Lukko oli ensimmäinen todellinen parannus turvallisuuteen, koska se eliminoi sen mahdollisuuden, että lukko olisi voitu avata väärällä avaimella, kuten aikaisemmin oli ollut mahdollista.
Lukossa on lovettuja haittalevyjä ja kieli (telki), jossa on sokka. Oikeaa avainta kääntäessä haittalevyt nousevat juuri sopivalle korkeudelle, että kielen sokka on samassa tasossa lovien kanssa. Kääntämällä avainta lisää sokka liukuu lovien sisälle ja kieli siirtyy sisään tai ulos. Haittalevyt on lovettu molemmilta puolilta, jotta lukon voisi avaamisen lisäksi myös sulkea. Väärällä avaimella haittalevyt nousevat 
väärälle korkeudelle, joten sokka ottaa kiinni haittoihin eikä kieltä voi siirtää.
Useat varmuuslukot (esimerkiksi Boda) ovat haittalukkoja. Ne on helppo asentaa, koska ei tarvita erillisiä lukkopesiä ja muita osia. Haittalukossa kaikki osat ovat lukkorungon sisällä, joten ei tarvitse tehdä muuta kuin ruuvata lukko kiinni oveen.
Haittalukkojen tiirikointi on hankalaa jos haitat voidaan nostaa lovien ohi. Tiirikoinnin vaikeuttamiseksi on varmuuslukoissa lähes poikkeuksetta käytetty vale-lovia, jolloin tiirikoijan on vaikea tietää mikä lovista on oikea. On myös olemassa joitakin reiällisiä kieliä, joihin pannaan erikokoisia tappeja ja näin luodaan "valesokka", jolloin tiirikoija luulee sokan olevan oikea, vaikkei se ole. Jos kielen sokka porataan pois, aukeaa lukko väärälläkin avaimella. Useimmissa varmuuslukoissa on kuitenkin karkaistusta teräksestä valmistetut porasuojat.
Villa Elfvik
Villa Elfvikin luontotalo on Espoon kaupungin ympäristövalistuskeskus. Luontotalo tarjoaa luonto- ja ympäristötietoutta eri muodoissaan. Elfvikissä on luontopolkuja, joista osalla voi kulkea pitkospuita pitkin, ja lintutorni. Elfvik on Laajalahden luonnonsuojelualueen pohjoisreunassa.
Villa Elfvikin rakennutti asuintalokseen vapaaherratar Elvira Standertskjöld vuonna 1904, ja sen suunnitteli arkkitehti Mauritz Gripenberg. Rakennus edustaa englantilaisvaikutteista jugendia ja on rakennushistoriallisesti arvokas. Standertskjöldien kuoltua rakennus päätyi monien välivaiheiden kautta Espoon kaupungin omistukseen vuonna 1985, minkä jälkeen se kunnostettiin. Vuonna 1992 se avattiin yleisölle.
Nimi Elfvik lienee yhdistelmä Elvirasta ja keijua tarkoittavasta ruotsin kielen sanasta "älva" sekä paikannimestä Bredvik. Nimi lausutaan Elviik.
Villa Elfvik sijaitsee Laajalahden rannalla, Leppävaaran ja Tapiolan kaupunkikeskusten välillä. Alkujaan sen lähettyvillä oli myös venelaituri, jonne kulki höyrylaiva, mutta koska sen edustalla oleva osa Laajalahtea on vähitellen kasvanut täyteen ruovikkoa, sinne ei nykyisin enää pääse vesitse. Rannassa on kivilaituri.
Villa Elfvikin alueella on myös Pajamäen aurinkokuntamalliin kuuluva planeetta Uranuksen malli. Planeetta sijaitsee vanhassa huvimajassa. Huvimajan graniittisen perustuksen kivet on louhittu Villa Elfvikin lähistöllä olleesta graniittilouhoksesta. Louhoksen jäänteet ovat vieläkin jäljellä.
Villa Elfvikin rakennuttaja Elvira Sofia Wilhelmina o.s. Hallgren syntyi Gävlessä Ruotsissa vuonna 1868. Hän avioitui vuonna 1892 vapaaherra Emil Albert Mauritz Standertskjöldin kanssa. Emil Standertskjöld oli syntynyt Tulassa Venäjällä vuonna 1864 Carl August Standertskjöldin poikana. Pariskunnalla oli kaksi tytärtä: Helsingissä syntyneet Fanny Lise Thérese (s. 1893) ja Thelma Elvira Emelie (s. 1897).
Emil Standertskjöld osti Bredvikin kartanon ja aikoi rakennuttaa huvilan Laajalahden rannalle. Suunnitelma jäi toteutumatta, koska hän kuoli varsin nuorena vuonna 1900. Muutaman vuoden kuluttua hänen leskensä Elvira Standertskjöld rakennutti huvilan, josta tuli hänen ja hänen lastensa koti. Elvira Standertsjöld kuoli Elfvikissä vuonna 1955.
Kuvanveistäjäksi kouluttautunut Thelma ja näyttelijä ja kuvataiteilija Lise elivät Elfvikissä elämänsä loppuun saakka. Kumpikaan heistä ei avioitunut eikä saanut lapsia. Thelma kuoli vuonna 1957 ja Lise vuonna 1974. Sisarusten yhteinen testamentti määräsi, että Villa Elfvikiin oli tehtävä huoneistoja ruotsinkielisten näyttelijöiden ja taiteilijoiden asunnoiksi. Jos se ei mitenkään olisi mahdollista, asuntoja olisi hankittava heidän testamenttivaroillaan muilla keinoin testamentin tarkoituksen mukaisesti. Kävi ilmi, että Villa Elfvik ei soveltunut tarkoitukseen muun muassa paloturvallisuussyistä, joten huvila myytiin, ja se päätyi lopulta Espoon kaupungin omistukseen.
Jack Steinberger
Jack Steinberger (s. 25. toukokuuta 1921) on saksalais-yhdysvaltalainen fyysikko. Hänelle, Melvin Schwartzille ja Leon Ledermanille myönnettiin vuonna 1988 Nobelin fysiikanpalkinto neutriinoihin liittyvän tutkimuksen tekemisestä.
Steinberger syntyi Saksassa, mutta lisääntyvän antisemitismin ja kansallissosialismin takia hänen perheensä oli pakko muuttaa Yhdysvaltoihin. Steinberger vietti monta vuotta Yhdysvalloissa, kunnes muutti Sveitsiin ja työskentelemään CERN:ssä.
Norman Foster Ramsey
Norman Foster Ramsey (27. elokuuta 1915 Washington, DC, Yhdysvallat – 4. marraskuuta 2011 Wayland, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen fyysikko. Hänelle myönnettiin vuonna 1989 Nobelin fysiikanpalkinto kehittämästään erillisten oskillaatiokenttien menetelmästä, joka on tärkeä osa vetymaserin ja atomikellon toimintaa. Samana vuonna palkinnon saivat Wolfgang Paul ja Hans Dehmelt.
Ramsey työskenteli useissa hallintotehtävissä esimerkiksi Natossa ja Yhdysvaltain atomienergiakomissiossa.
Lê Ðức Thọ
Lê Đức Thọ (14. lokakuuta 1911 – 13. lokakuuta 1990) oli vietnamilainen kapinallinen, kenraali ja poliitikko.
Lê Đức Thọ oli perustamassa Indokiinan kommunistipuoluetta 1930. Ranskalaiset siirtomaaisännät vangitsivat hänet yhdeksitoista vuodeksi: Vapauduttuaan 1945 hän nousi Vietnamin vapautusliikkeen Việt Minhin kärkipaikoille. Geneven konferenssin jaettua Vietnamin kahtia 1954 jälkeen hän kuului Pohjois-Vietnamin politbyroohon, ja 1956 hän johti Vietkongin joukkoja Vietnamin sodassa.
Vuonna 1969 Lê Đức Thọ ja Yhdysvaltain ulkoministeri Henry Kissinger aloittivat rauhanneuvottelut, jotka johtivat neljä vuotta myöhemmin allekirjoitettuun Pariisin rauhansopimukseen. Sopimus johti tulitaukoon Vietnamin sodassa ja Yhdysvaltojen vetäytymiseen Vietnamista. Vuoden 1973 Nobelin rauhanpalkinto myönnettiinkin molemmille pääneuvottelijoille. Lê Đức Thọ kuitenkin kieltäytyi palkinnosta, ja muistutti, ettei hänen kotimaassaan ole vielä rauhaa. Tällöin hänestä tuli ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa Nobelin rauhanpalkinnosta vapaaehtoisesti kieltäytynyt. Myöskään Kissinger ei vastaanottanut palkintoaan henkilökohtaisesti ja halusi palauttaa sen myöhemmin. Yhdysvaltojen joukot vetäytyivät Vietnamista maaliskuussa 1973. Sodankäynti jatkui silti kiivaana, sillä Etelä- ja Pohjois-Vietnamin joukkojen välisissä yhteenotoissa kuoli keskimäärin 2980 ihmistä kuukaudessa tulitauosta huolimatta. Tulitaukoa seurannut vuosi 1974 oli sodan raskain ihmisuhrien määrässä mitattuna. Sota päättyi 30. huhtikuuta 1975, kun pohjoisvietnamilaiset joukot valtasivat Etelä-Vietnamin pääkaupungin Saigonin.
Taneli Jarva
Leo Taneli Jarva (s. 4. tammikuuta 1975 Oulu) on suomalainen säveltäjä, sanoittaja ja laulaja, joka on toiminut useissa suomalaisissa metalliyhtyeissä. Jarva on metalliyhtye The Black Leaguen perustaja sekä laulaja ja toimi vuosien 1991–1996 aikana Sentencedin laulajana sekä basistina. Nykyään hän soittaa kreikkalaisessa metalliyhtye Diavolosissa yhdessä Electric Wizardin ex-basisti Tas Danazogloun kanssa.
Taneli Jarva on lisäksi vaikuttanut Impaled Nazarene- sekä Chaosbreed-yhtyeissä ja laulanut taustoja muun muassa Babylon Whores- ja Profane Omen -yhtyeiden albumeilla.
Jarva toimii tätä nykyä täyspäiväisenä tatuoijana Helsingin keskustassa sijaitsevassa Tatuatassa. Jarva on nimennyt Lemmy Kilmisterin tärkeäksi musiikilliseksi esikuvakseen.
Clifford Glenwood Shull
Clifford Glenwood Shull (23. syyskuuta 1915 – 31. maaliskuuta 2001) oli yhdysvaltalainen fyysikko. Hänelle myönnettiin vuonna 1994 Nobelin fysiikanpalkinto työstään neutronisironnan parissa, erityisesti neutronidiffraktion.
Hän suoritti perusopintonsa Carnegie Techissä ja jatkoi New Yorkin yliopistossa. Palkintoon johtaneet tutkiuksensa hän teki Tennesseessä Oak Ridge National Laboratories vuosina 1946-1955. Vuodesta 1955 eläkkeelle jäämiseensä hän oli professorina MIT:ssä.
Perttu Kivilaakso
Perttu Kivilaakso (s. 11. toukokuuta 1978 Helsinki) on suomalainen sellisti, joka soittaa Apocalyptica-metalliyhtyeessä.
Kivilaakso aloitti sello-opinnot viisivuotiaana Itä-Helsingin musiikkiopistossa Csaba Szilvayn johdolla. Hänen isänsä Juhani Kivilaakso on myös sellisti ja on opettanut poikaansa. Kivilaakso opiskeli Sibelius-Akatemiassa Martti Rousin ja Erkki Raution oppilaana ja hän suoritti siellä sellonsoiton diplomin maksimiarvosanoin vuonna 2000. Lisäksi hän on osallistunut muun muassa Yo-Yo Man ja Anner Bylsman mestarikursseille. Kivilaakso soitti Helsingin kaupunginorkesterissa vuosina 1998–2005 ja ehti olla vähän aikaa soolosellistinäkin orkesterissa. Sellon ohella hän soittaa myös pianoa ja kitaraa.
Kivilaakson merkittävin kansainvälinen saavutus klassisena sellistinä on kolmas sija kansainvälisessä Paulon sellokilpailussa. Paulon kilpailussa kukaan suomalainen ei ole tähän mennessä saavuttanut tätä korkeampaa sijoitusta.
Ennen rockuraansa Kivilaakso esiintyi eri pianistien kanssa lukuisilla kotimaan kiertueilla ja ulkomailla muun muassa Aasiassa, Yhdysvalloissa, Saksassa, Isossa-Britanniassa, Pohjoismaissa, Venäjällä, Unkarissa, Alankomaissa, Belgiassa, Ranskassa ja Virossa. Hän kiersi myös Helsingin Juniorijousten solistina – hän on ollut kokoonpanon jäsenenä pienestä pitäen. Hän on myös esiintynyt lähes kaikkien suomalaisten orkesterien solistina 1990-luvun lopulla sekä useilla klassisen musiikin festivaaleilla ympäri Euroopan. Ensimmäisen kerran Kivilaakso esiintyi Radion sinfoniaorkesterin solistina jo 12-vuotiaana. Lisäksi hän on soittanut kamarimusiikkia useissa kokoonpanossa ja voittanut pohjoismaisen kamarimusiikkikilpailun.
Apocalypticaan Perttu liittyi vuoden 1999 lopussa, vaikka hän kuuluikin kokoonpanoon jo 1995 soitetulla Teatron keikalla, mistä yhtye sai levytyssopimuksen.
Kivilaakso on säveltänyt musiikkia muutamaan dokumenttielokuvaan, minkä lisäksi hän on säveltänyt monia Apocalyptican kappaleita, kuten ”Conclusion”, ”Betrayal/Forgiveness” ja ”Farewell”. Hän on kertonut haastatteluissa kirjoittavansa paljon klassista musiikkia sekä suunnittelevansa myös erilaisia rock-projekteja selloyhtyeen lisäksi.
Kivilaakso on intohimoinen Tolkienin ja oopperan ihailija. Hänen musiikki-intonsa onkin peräisin Savonlinnan Oopperajuhlilta, joilla hänen isänsä soitti kesäisin. Kivilaakso on myös säveltänyt Eicca Toppisen kanssa Suomen Kansallisoopperalle teoksen "Indigo" (2016).
Kivilaakso oli vuosina 2010-2014 kihloissa Anne-Mari Bergin kanssa. Kivilaakso tapasi sittemmin Miss Suomi -kisoihin osallistuneen Johanna Ahlbäckin, jonka kanssa meni kesällä 2017 naimisiin.