hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Haapakoski (Pieksämäki)
Haapakoski on pieni maaseutukylä Pieksämäen ja Suonenjoen rajalla Etelä-Savossa. Kylä sijaitsee noin 23 kilometriä pohjoiseen Pieksämäeltä, Haapajoen varrella. Kylän väkiluku on noin 190 ja talouksia on noin sata. Kylä on syntynyt aikoinaan Haapakosken Ruukin ympärille.
Haapakosken rautatieasema sijaitsee noin kilometrin kylän itäpuolella. Sen toiminta loppui vuonna 1987.
Haapakosken historia liittyy Suomen teollisuushistoriaan, kylällä sijaitsee 1842 perustettu järvimalmiruukki. Ruukin tehtaan teollinen toiminta loppui vuonna 2011.
Ruukin alueelle pääsee tutustumaan ohjatuilla kierroksilla. Haapakosken ruukki on Museoviraston luokittelema valtakunnallisesti merkittävä rakennettu kulttuuriympäristö.
Haapakoskella sijaitsi yksi Pieksämäen ensimmäisistä kouluista. Koulussa oli parhaillaan useita satoja oppilaita, mutta tehdastoiminnan hiivuttua koulun oppilasmäärät laskivat, ja 2000-luvulla koulu suljettiin.
Pietarin konservatorio
Pietarin konservatorio ( 'Pietarin valtiollinen Rimski-Korsakov-konservatorio') on Venäjän ensimmäinen julkinen musiikkioppilaitos, joka on nimetty säveltäjä Nikolai Rimski-Korsakovin mukaan.
Konservatorion perusti Anton Rubinstein 1862 ja hän toimi myös konservatorion ensimmäisenä taiteellisena johtajana. Neuvostovallan aikana konservatorio tunnettiin nimellä "Leningradin konservatorio" (). Neuvostoliiton hajottua nimi muutettiin takaisin alkuperäiseksi. Konservatorion vuonna 1896 valmistunut, kulttuurihistoriallisestikin arvokkaana pidetty päärakennus sijaitsee aivan Pietarin ydinkeskustassa osoitteessa Teatralnaja ploštšad 3. Rakennuksesta löytyy esimerkiksi tila ooppera- ja balettiesityksille ja A.K. Glazunovin mukaan nimetty konserttisali. Naapurikorttelissa sijaitsee kuuluisa Mariinski-teatteri (Marian teatteri).
Konservatoriossa on seitsemän tiedekuntaa, jotka on nimetty sävellyksen, pianon, orkesterimusiikin, vokaalimusiikin ja kuoronjohdon, kapellimestarin, musiikkitieteen ja kansanmusiikki-instrumenttien tiedekunniksi. Vuonna 2013 konservatorio kertoi, että sillä oli yli 1 500 opiskelijaa, joista 250 oli ulkomaalailta.
Tunnettuja Pietarin konservatorion kasvatteja ovat muun muassa Pjotr Tšaikovski, Sergei Prokofjev, Dmitri Šostakovitš, Juri Temirkanov, Mariss Jansons, Andrej Hoteev ja Valeri Gergiev.
Karjalan tasavallan Petroskoissa sijaitseva Petroskoin konservatorio on Pietarin konservatorion sivutoimipiste.
EA
EA on lyhenne seuraavista asioista:
EA Sports
EA Sports on Electronic Artsin urheilupelibrändi. Brändin alla julkaistaan muun muassa NHL-, Madden-, NBA- ja FIFA-pelisarjoja. Vuonna 2002 EA Sports osti NASCARin lisenssin kuudeksi vuodeksi.
EA Sportsin aiempi motto oli "If it's in the game, it's in the game", mutta se muutettiin myöhemmin "It's in the game" ja moton äänenä EA Sportsin introvideossa toimii Andrew Anthony.
Tšekin filharmoninen orkesteri
Tšekin filharmoninen orkesteri () on Prahassa toimiva sinfoniaorkesteri.
Tšekin filharmoninen orkesteri aloitti toimintansa Tšekin kansallisoopperan orkesterina, mutta irtautui siitä vuonna 1901. Gustav Mahler johti vuonna 1908 Tšekin filharmonista orkesteria seitsemännen sinfoniansa kantaesityksessä.
Merentutkimuslaitos
Merentutkimuslaitos (MTL, ) oli vuosina 1918−2008 Liikenne- ja viestintäministeriön alaisuudessa toiminut tutkimuslaitos, jonka tehtävänä oli tuottaa meritieteellistä tietoa päätöksenteon, kansalaisten ja merenkulun tarpeisiin. Sen tunnetuimpia palveluita olivat leväennusteet ja jääkartat.
Merentutkimuslaitoksen Aranda-tutkimusaluksista viimeinen valmistui vuonna 1989, ja laitoksen lakkauttamisen yhteydessä se siirtyi Suomen ympäristökeskuksen hallintaan.
Merentutkimuslaitos perustettiin vuonna 1918, ja viimeinen toimipaikka oli Helsingin Kumpulassa Dynamicumissa, samassa rakennuksessa kuin Ilmatieteen laitos. Laitos lakkautettiin vuoden 2009 alusta lukien ja sen toiminnot jaettiin Suomen ympäristökeskukseen (SYKE) ja Ilmatieteen laitoksen (IL) kesken. Laitoksen fysikaalinen tutkimus aallokko- ja vedenkorkeuspalveluineen siirrettiin Ilmatieteen laitokseen ja biologinen tutkimus Suomen ympäristökeskuksen yhteyteen perustettuun Merikeskukseen.
Laitos paitsi suoritti ja johti Suomea ympäröivien merien tutkimusta, myös edusti Suomea alan kansainvälisessä yhteistyössä. Sen osastot olivat fysiikan osasto, kemian osasto ja biologian osasto. Tutkimusalus Arandan lisäksi sillä oli kiinteitä rannikkoasemia.
Merentutkimuslaitos lakkautettiin liikenne- ja viestintäministeri Anu Vehviläisen sekä ympäristöministeri Kimmo Tiilikaisen ajamalla lainmuutoksella 956/2008. Tässä yhteydessä sekä Merentutkimuslaitoksen johto ja henkilökunta että joukko muita alan asiantuntijoita katsoivat, että lakkauttaminen vaarantaisi suomalaisen merentutkimuksen, kuten sitten kävikin Oikeuskansleri arvosteli lainvalmistelua mm. siitä, että vaihtoehtoisia ratkaisuja ei valmistelussa esitetty ja siitä, ettei esitys anna riittävän kokonaisvaltaista informaatiota päätöksenteon pohjaksi. Lakkauttaminen herätti epäilyksiä ja keskustelua myös eduskunnassa, joka kuitenkin hyväksyi lakkauttamisen äänin 86−67.
Lakia perusteltiin mm. sillä, että merentutkimuksen resursit kasvavat ja Arandan käyttö lisääntyy. Resurssit eivät ole lisääntyneet ja sektoritutkimuksen rahoitusuudistuksen seurauksena olemassaoleviin resursseihinkin on tulossa merkittäviä leikkauksia. Arandan käyttö rajattiin käytännössä 120:een päivään vuodessa. Lain hyväksymisen yhteydessä myöskin lakkautettiin IL:n johtokunta.
Siikamäen rautatieasema
Siikamäen rautatieasema () on Suomen rataverkolla Pieksämäen kaupungissa Etelä-Savossa rataosalla sijaitseva rautatieliikennepaikka. Nykyisin Siikamäen liikennepaikka toimii välisuojastuspisteenä. Liikennepaikka sijaitsee noin neljän kilometrin päässä Siikamäen kylän kaakkoispuolella, noin 13,7 kilometriä Pieksämäen rautatieasemalta itään ja noin 17,3 kilometriä Huutokosken rautatieasemalta länteen. Liikenteenohjaustoiminnot hoidetaan Pieksämäen ohjauskeskuksesta.
Aiemmin Siikamäen rautatieasemalla on ollut pääraiteen lisäksi yksi sivuraide. Liikennepaikalla oli myös kampiasetinlaite sekä siipiopastimet, jotka purettiin pois vuonna 1994. Henkilöliikenne päättyi 27. toukokuuta 1989.
Valko-Venäjä Eurovision laulukilpailussa
Valko-Venäjä on osallistunut Eurovision laulukilpailuun joka vuosi vuodesta 2004 lähtien. Sen paras sijoitus on vuodelta 2007, jolloin Dmitri Koldun sijoittui kappaleellaan "Work Your Magic" kuudenneksi 145 pisteellä. Maan kaikki edustuskappaleet ovat englanninkielisiä. Maa ei ollut koskaan laulanut kansalliskielillään, jotka ovat valkovenäjä ja venäjä. Kuitenkin vuoden 2017 kilpailussa kappaleen kielenä oli ensimmäistä kertaa valkovenäjä.
Vuonna 2003 EBU:ssa päätettiin muuttaa laulukilpailun rakennetta. Semifinaali ja finaali käytiin kahtena eri päivänä ja laulukilpailuun voi osallistua korkeintaan 40 valtiota. Kansainvälisessä finaalissa suora finaalipaikka on edellisenä vuonna 10 parhaiten menestyneellä valtiolla sekä suurimmilla laulukilpailun rahoittajamailla Saksalla, Ranskalla, Espanjalla ja Isolla-Britannialla. Ne valtiot, jotka eivät päässeet suoraan finaaliin, kilpailevat finaalipaikasta semifinaalissa. 10 parhaiten menestynyttä valtiota semifinaalissa pääsevät finaaliin.
Vuonna 2008 päätettiin ottaa käyttöön kahden semifinaalin järjestelmä, jossa suurimmat rahoittajamaat ja edellisen vuoden voittaja ovat automaattisesti finaalissa. Kaikki muut valtiot kilpailevat finaalipaikasta kahdessa semifinaalissa, joista jatkoon pääsee yhteensä 20 maata. Vuosina 2004–2010 Espanja, Iso-Britannia, Ranska ja Saksa pääsivät automaattisesti finaaliin. Italia palasi kisoihin vuonna 2011 ja isona rahoittajamaana on automaattisesti finaalissa.
Vuonna 2016 otettiin käyttöön uusi pisteidenlaskujärjestelmä, jolla halutaan pitää jännitys loppuun asti. Ennen vuotta 2016 voittaja saattoi selvitä jo hyvin varhaisessa vaiheessa pisteidenlaskua. Tämän ja usein moititun pisteiden vääristymisen takia haluttiin antaa molemmille äänestysryhmille täysin oma valta, joten pisteet jaettiin. Uudessa systeemissä jokaisen osallistujamaan raadit antavat pisteet 1-8, 10 ja 12. Sen jälkeen puhelinäänet julistetaan könttäsummina. Näin ollen voittaja selviää vasta kun eniten puhelinääniä saanut maa saa pisteet.
Ainoastaan finaalissa annetut pisteet näkyvät taulukossa. Vuosina 2004–2006, 2008, 2009, 2011, 2012, 2015 ja 2016 Valko-Venäjä ei selviytynyt finaaleihin, mutta äänesti niissä.
Valko-Venäjä ei selviytynyt finaaleihin vuosina 2004–2006, 2008, 2009, 2011, 2012, 2015 ja 2016.
Kolmisoppi
Kolmisoppi on yleinen paikannimi:Lisäksi Kolmisoppi-nimisiä järviä ja lampia on Suomessa noin 50.
Kolmisoppi on myös sukunimi. Tämä nimi on esimerkiksi seuraavilla:
Espanja Eurovision laulukilpailussa
Espanja on osallistunut Eurovision laulukilpailuun vuodesta 1961 lähtien. Maa on ollut vuodesta 1999 lähtien yksi kilpailun neljästä suuresta rahoittajamaasta, minkä johdosta se pääsee automaattisesti finaaliin.
Espanja on voittanut Eurovision laulukilpailun kahdesti, vuosina 1968 ja 1969 (jaettu voitto kolmen muun maan kesken). Sen matalin sijoitus on 26. sija vuoden 2017 Eurovision laulukilpailussa.
Espanjan kaikissa edustuskappaleissaan käytettiin ainakin osittain espanjan kieltä aina vuoden 2016 kilpailuun asti. Tuolloin Espanjaa edusti Barei kokonaan englanninkielisellä kappaleella ”Say Yay!”.Vuonna 1975 kehitettiin uusi äänestyskäytäntö. Jokaisesta osallistujavaltiosta annetaan ääniä 10 parhaimmalle esitykselle. Parhaalle esitykselle annetaan 12 pistettä, toiselle 10 pistettä ja seuraaville pisteet 8, 7, 6, 5, 4, 3, 2 ja 1.
Vuonna 2003 EBU:ssa päätettiin muuttaa laulukilpailun rakennetta. Semifinaali ja finaali käytiin kahtena eri päivänä ja laulukilpailuun voi osallistua korkeintaan 40 valtiota. Kansainvälisessä finaalissa suora finaalipaikka on edellisenä vuonna 10 parhaiten menestyneellä valtiolla sekä suurimmilla laulukilpailun rahoittajamailla Saksalla, Ranskalla, Espanjalla ja Isolla-Britannialla. Ne valtiot, jotka eivät päässeet suoraan finaaliin, kilpailevat finaalipaikasta semifinaalissa. 10 parhaiten menestynyttä valtiota semifinaalissa pääsevät finaaliin.
Vuonna 2008 päätettiin ottaa käyttöön kahden semifinaalin järjestelmä, jossa suurimmat rahoittajamaat ja edellisen vuoden voittaja ovat automaattisesti finaalissa. Kaikki muut valtiot kilpailevat finaalipaikasta kahdessa semifinaalissa, joista jatkoon pääsee yhteensä 20 maata. Vuosina 2004–2010 Espanja, Iso-Britannia, Ranska ja Saksa pääsivät automaattisesti finaaliin. Italia palasi kisoihin vuonna 2011 ja isona rahoittajamaana on automaattisesti finaalissa.
Vuonna 2016 otettiin käyttöön uusi pisteidenlaskujärjestelmä, jolla halutaan pitää jännitys loppuun asti. Ennen vuotta 2016 voittaja saattoi selvitä jo hyvin varhaisessa vaiheessa pisteidenlaskua. Tämän ja usein moititun pisteiden vääristymisen takia haluttiin antaa molemmille äänestysryhmille täysin oma valta, joten pisteet jaettiin. Uudessa systeemissä jokaisen osallistujamaan raadit antavat pisteet 1-8, 10 ja 12. Sen jälkeen puhelinäänet julistetaan könttäsummina. Näin ollen voittaja selviää vasta kun eniten puhelinääniä saanut maa saa pisteet.
Vuosina 1956–1998 Eurovision laulukilpailussa lauluja säesti suuri viihdeorkesteri jousineen, puhaltimineen ja komppiryhmineen. Jokainen maa lähetti kilpailuun oman kapellimestarin, joka vastasi laulun sovituksesta ison orkesterin säestämänä.
Kalliuskoski
Kalliuskoski on koski Kiiminkijoessa Puolangalla, noin kymmenen kilometriä joen alkulähteestä Kivarinjärveltä alavirtaan.
Kosken niskalle on yhteys seututie 837:ltä metsäautotietä pitkin, joka ylittää Kiiminkijoen kosken kohdalla. Kosken pituus on noin 700 metriä ja se kuuluu Kiiminkijoen erityiskalastuskohteisiin. Hieman koskesta ylävirtaan sijaitsee Kalliuslampi, jonka erottaa joesta pieni laskuoja.
Koski on myös osa suosittua 21 kilometrin mittaista Kivarinjärvi–Kurimonkoski -melontareittiä. Kalliuskoskeen istutetaan kesäkauden aikana viikoittain pyyntikokoista kalaa, pääasiassa taimenia, harjuksia sekä lohta. Istutusaikana ja rauhoitusaikana kalastus koskella on kielletty.
Kosken kohdalla on nuotiopaikka varusteineen sekä laavu.
Hari Seldon
Hari Seldon (s. 11 988 galaktista ajanlaskua - k. 12 069 galaktista ajanlaskua) on Isaac Asimovin Säätiö-sarjassa esiintyvä hahmo. Hän esiintyy "Säätiön" ensimmäisessä luvussa elävänä ja sen jälkeen julkaistuissa kirjoissa (lukuun ottamatta kahta alkuperäistä "Säätiö"-kirjaa edeltäneitä aikoja kuvailevia kirjoja) nauhoitetuissa hologrammeissa. Hänen hahmoansa käsitellään tarkemmin vasta romaanissa "Kohti Säätiötä".
Hari Seldon on matemaatikko, joka on onnistunut kehittää suurelle yleisölle tuntematonta tieteenalaa, psykohistoriaa. Sen avulla kyetään laskemaan tulevaisuuden todennäköisin kulku ihmismassojen käyttäytymisen mukaan. Laskelmistaan hän saa tietää, että Galaktinen Imperiumi tulee romahtamaan 500 vuoden sisällä ja Linnunrata tulee ajautumaan 30 000-vuotiseen pimeään aikaan. Myöhemmissä laskelmissa hän kykenee selvittämään, että pimeä ajanjakso voidaan lyhentää vain tuhatvuotiseksi, jos hän perustaa kaksi Säätiötä Linnunradan vastakkaisiin päihin vaalimaan Galaktisen Imperiumin tietoa. Seldonin suunnitelman mukaan Säätiöstä tulee 1000 vuoden jälkeen muodostumaan uusi Imperiumi. Tätä ennen sen on kuitenkin käytävä läpi useita kriisejä, joita kirjoissa kutsutaan Seldonin kriiseiksi. Aina kriisin aikaan hänen nauhoitettu kuvajaisensa puhuu Aikakammiossa.
Avaruuden merivirrat
Avaruuden merivirrat on tieteiskirjailija Isaac Asimovin kirjoittama kirja, jonka tapahtumat sijoittuvat kaukaiseen tulevaisuuteen, aikaan, jolloin ihmiskunta on asuttanut Linnunradalla satojatuhansia maailmoja.
Tarinassa Trantorin imperiumi on alkanut laajeta Linnunradan keskustassa, ja tarinan tapahtuma aikaan se hallitsee noin puolta Linnanradan asutuista maailmoista. Trantorin ongelmana on estää vielä itsenäisten tähtien välisten valtakuntien yhdistyminen sitä vastaan, mikä voisi aiheuttaa äärimmäisen tuhoisan sodan ja estää Trantorin laajeneminen koko Linnunrataa käsittäväksi imperiumiksi.
Tapahtumat keskittyvät Florina-planeetalle, jonka alkuasukkaat ovat naapuriaurinkokunnan Sark-planeetan orjuuttamia.
Florina tuottaa korvaamattoman arvokasta, mutta tuntemattomasta syystä vain Florinassa kasvavaa puuvillan kaltaista kyrt-kasvia, jota käytetään muun muassa avaruusalusten moottoreissa ja kalliissa muotivaatteissa.
Kyrt on lujempaa ja hienompaa kuin mikään muu synteettinen tai luonnollinen kuitu, mikä tekee siitä tavattoman halutun ja kalliin materiaalin kaikkialla Linnunradassa. Sen avulla Sarkin valtaapitävät ovat rikastuneet ja saaneet vaikutusvaltaa, ja se suojaa Sarkia ja sen etuoikeutettua yläluokkaa Trantorin kasvavalta poliittiselta ja sotilaalliselta vallalta, koska Trantorin viholliset eivät halua kyrtin joutuvan Trantorin käsiin.
Tarina alkaa, kun eräästä Florinan kylästä löydetään heitteille jäänyt ja muistinsa menettänyt muualta kotoisin oleva mies, jota kukaan ei ole ennen nähnyt, eikä kukaan tiedä, miten hän on ilmestynyt kylään. Mies ei osaa aluksi edes puhua. Nimen Rik saava mies alkaa ajan myötä muistaa yhä enemmän menneisyydestään ja Florinaa uhkaavasta kauheasta vaarasta.
Monet teosta kommentoineet pitävät teosta korkeintaan keskinkertaisena, jos sitä vertaa vaikka alkuperäiseen Säätiö-sarjaan. Teos ei kuitenkaan ole läheskään niin heikko kuin Asimovin Säätiö- ja Robotit-sarjoille kirjoittamamat jatko-osat. Teoksessa on joitain hyviä elementtejä, esimerkiksi pääosin kolmen päähenkilön varaan rakentuva juoni toimii melko hyvin.
Gagauzi
Gagauzi tarkoittaa seuraavia asioita:Gagauzi liittyy myös seuraavaan:
Joukkueenjohtaja
Joukkueenjohtaja johtaa asevoimissa noin 30 miehen vahvuista joukkuetta.
Suomessa joukkueenjohtaja on yleensä nuori upseeri (vänrikki – luutnantti) tai kokenut aliupseeri (ylikersantti – sotilasmestari).
Komento- ja huoltojoukkueen johtaja voi toimia oman toimensa ohella myös perusyksikön vääpelinä.
Tunnettujen sotaromaanien joukkueenjohtajia ovat esimerkiksi Erich Maria Remarquen teoksen "Länsirintamalta ei mitään uutta" korpraali Himmelstoss, joka toimii kasarmilla joukkueen kouluttajana mutta rintamalla aliupseerina, ja "Tuntemattoman sotilaan" vänrikki Koskela.
Elokuvissa esiintyviä joukkueenjohtajia ovat muun muassa "Rukajärven tien" luutnantti Perkola ja "Platoon Leaderin" luutnantti Jeff Knight.
Latvia Eurovision laulukilpailussa
Latvia on osallistunut Eurovision laulukilpailuun vuodesta lähtien. Paras sijoitus on vuodelta , jolloin Latviaa edustanut Marie N voitti kilpailun kappaleella ”I Wanna”. Toistaiseksi parhaan pistemäärän Latvialle on tuonut vuoden edustaja Aminata kappaleellaan ”Love Injected”. Hän keräsi finaalissa 186 pistettä sijoittuen kuudenneksi. Latvia on jäänyt viimeiseksi vuosien , , ja semifinaaleissa.
Latviassa Euroviisut esittää tv-kanava LTV1.
Latvia on esiintynyt latvian kielellä vain kerran, vuonna . Vuonna laulukielenä oli italia ja vuonna venäjä.
Mercedes-Benz AMG C-Class W203 DTM
Mercedes-Benz AMG C-Class W203 DTM oli DTM-sarjan kilpa-auto, jota käytettiin kausina 2005 ja 2006. Myös kaudella 2007 kaksi kuljettajaa kilpaili vuoden 2005 Mercedes-Benz AMG C-Classilla. Sillä voitettiin kaudella 2005 sekä kuljettajien että autonvalmistajien mestaruudet. Kuljettajien mestaruuden vei Gary Paffett. Mercedeksen kanssa valmistajien sarjassa kilpailivat Audi ja Opel.
Mitat:
Moottori:
Tiedot osoitteesta
BSC Young Boys
BSC Young Boys on sveitsiläinen jalkapallojoukkue maan pääkaupunki Bernistä. Se on perustettu vuonna 1898 ja sen värit ovat keltainen ja musta. Seura on voittanut historiansa aikana Sveitsin liigan 12 kertaa ja Sveitsin cupin kuusi kertaa. Se pelaa kotiottelunsa vuonna 2005 valmistuneella Stade de Suissella. Viime vuosina BSC Young Boys on ollut kärkipäässä Sveitsin liigassa ja kaudella 2017–2018 se voitti mestaruuden ensi kertaa sitten vuoden 1986.
Nelson de la Rosa
Nelson de la Rosa (6. syyskuuta 1968 – 22. lokakuuta 2006) oli dominikaanilainen lyhytkasvuinen näyttelijä. Hän oli 72 senttimetrin (joidenkin lähteiden mukaan vain 68 cm:n) mittainen.
De la Rosa aloitti elokuvanäyttelijänuransa Italiassa vuonna 1988 elokuvassa "Quella villa in fondo al parco". 1990-luvulla hän nousi kuuluisuuteen esiintyessään venezuelalaisen Venevisionin televisio-ohjelmassa "Sabado Sensacional" sekä myöhemmin Don Franciscon "Sábado Gigantessa" ja muissa Univisionin ohjelmissa. Hän saavutti laajamittaista suosiota latinalaisen Amerikan maissa. Noina aikoina hän myös meni naimisiin ja sai pojan.
Vuonna 1996 de la Rosalla oli pieni rooli elokuvassa "Tohtori Moreaun saari", missä hän esiintyi mm. yhdessä Marlon Brandon kanssa. Hänen on sanottu olleen inspiraation lähde "Austin Powers" -elokuvien Mini-Me-hahmolle.
Klas Larsson Fleming
Klas Larsson Fleming (1592–1644) oli amiraali ja maaherra.
Klas Flemingin isä oli Lars Fleming, Lauri Hermansson; ja äitinsä oli Kankaisten Horneja, joten hän myös polveutui Stålarmeista ja Kurki-suvusta. Hän toimi valtaneuvoksena ja myös Tukholman ylikäskynhaltijana ja kaatui Femernin meritaistelussa.
Hänen palveluksensa ja ansioidensa johdosta kuningatar 26. maaliskuuta 1651 korotti hänen lapsensa vapaaherroiksi ja -herrattariksi, suvun päämiehenä oli hänen poikansa Herman Klaunpoika Fleming. Heidän sukunsa jatkuu tähän päivään saakka, eli ei ole sammunut miekannalta. Ruotsissa elää edelleen "vapaaherra Fleming af Liebelitz" -nimisiä ihmisiä.
Shabba Ranks
Shabba Ranks (oik. Rexton Rawlston Fernando Gordon, s. 17. tammikuuta 1966 Sturgetown, Saint Ann, Jamaika) on jamaikalainen ragga-artisti.
Shabba oli suosituin artisti lajityypissään ennen Shaggya. Hän teki yhteistyötä monien tunnettujen brittiläisten ja yhdysvaltalaisten alan henkilöiden kuten KRS Onen, Chubb Rockin, Coccoa Tean, Crystalin, Mykal Rosen, Johnny Gillin ja jopa rock and rollin pioneerin Chuck Berryn kanssa.
Shabba Ranksin tunnetuin kappale hänen kotimaansa ulkopuolella on ”Mr. Loverman”. Muita suosittuja kappaleita ovat muun muassa ”Respect”, ”No Mama Man”, ”Get Up Stand Up and Rock”, ”Caan Dun” ja ”Ting A Ling”. Useiden kappaleiden sanoitukset olivat alatyylisiä ja jyrkästi homoseksuaalisuutta vastustavia, mihin myös hänen lopullinen kansainvälinen läpimurtonsa kariutui. Shabba ei kuitenkaan ollut ainoa lajissaan, vaan homofobiset näkemykset kuuluvat melko olennaisena osana myös muiden suosittujen jamaikalaisten ragga-artistien kuten Buju Bantonin, Beenie Manin, Elephant Manin ja Sizzlan kappaleiden sanoituksiin. Kiistellystä maineestaan huolimatta Shabba Ranks sai kaksi Grammy-palkintoa.
Anhydridit
Anhydridit ovat kemiallisia yhdisteitä, joiden voidaan ajatella muodostuvan HO-molekyylin poistamisella. Esimerkiksi kaksi etikkahappomolekyyliä () muodostavat etikkahappoanhydridin ():
Lisäksi esimerkiksi natriumoksidi on natriumhydroksidin anhydridi, koska
ja rikkitrioksidi on rikkihapon anhydridi:
Anhydridit orgaanisessa kemiassa ovat lähinnä happoanhydridejä, eli karboksyylihapon johdannaisia. Ne muodostavat alkoholien kanssa estereitä nukleofiilisen substituutioreaktion S2 kautta, jossa alkoholin hydroksyyliryhmän happiatomin yksinäinen elektronipari hyökkää karbonyyliryhmän C-O hylkivälle π-orbitaalille.
Happoanhydridit ovat tyypillisesti reaktiivisempia, eli nukleofiilit reagoivat niiden kanssa paremmin, kuin muut karboksyylijohdannaiset, kuten amidit tai esterit. Tämä on seurausta hapen elektroneita vetävästä ominaisuudesta. Se vetää elektroneita pois karbonyylistä, kasvattaen positiivista osittaisvarausta hiilellä, ja siten kasvattaen sähköstaattista vetovoimaa nukleofiilin ja karbonyylin välillä. Happi myös luovuttaa elektroneita karbonyyliin, mutta sen elektronitiheyttä vetävä vaikutus on vahvempi tässä tapauksessa.
Veden kanssa reagoidessaan happoanhydridit muodostavat niitä vastaavia karboksyylihappoja. Esimerkiksi etikkahappoanhydridi muodostaa etikkahappoa. Anhydridit ovatkin tehokkaita veden sitojia, eli kuivaavia reagenssejä.
Etikkahappoanhydridiä käytetään myös aspiriinin valmistuksessa. Se lisää asetyyliryhmän salisyylihappoon, josta tuotteena on asetyylisalisyylihappo, eli aspiriini. Anhydridin käyttö on tehokkaampaa, koska etikkahapon käyttö tuottaa vettä, joka voi hydrolysoida tuotteen. Anhydridistä valmistetaan asyliumioni (engl. "acylium ion") esimerkiksi Friedel–Crafts-asyloinnilla. Asyliumioni jatkaa reaktiota, johtaen asetyyliryhmän lisäykseen. Asyliumionin valmistus anhydridistä alla:
Yleiskaavaltaan HEO tyypillisen epäorgaanisen happi­hapon täysin dehydratoitunut yhdiste on EO tai EO.
Suurienergiaiset biokemialliset molekyylit, kuten ATP ovat anhydridejä.
Luettelo kevyimmistä tähdistä
Luettelo kevyimmistä tunnetuista tähdistä massan mukaan. Mittayksikkönä on Jupiterin massa.
Desiderius
Desiderius (myös Daufer tai Dauferius, k. 786) oli langobardien viimeinen kuningas. Hän oli kuninkaana 757–774.
Edellisen kuninkaan Aistulfin kuoltua Desiderius keräsi joukkoja tuekseen noustakseen valtaistuimelle. Aistulfin veli ja edeltäjä Ratchis yritti myös saada kruunun, mutta Desiderius tukahdutti tämän yrityksen nopeasti ja asetti itsensä kuninkaaksi.
Desideriuksen tytär Gerperga (tai Desiderata) oli naimisissa Kaarle Suuren kanssa, mutta Desideriuksen kiista paavi Hadrianus I:n kanssa johti välirikkoon Kaarlen kanssa. Kaarle Suuri valloitti langobardien valtakunnan ja julistautui langobardien kuninkaaksi. Desiderius karkotettiin luostariin, jossa hän kuoli noin 786.
Puola Eurovision laulukilpailussa
Puola on osallistunut Eurovision laulukilpailuun vuodesta 1994 lähtien. Maa ei ole voittanut kertaakaan, mutta sen korkein sijoitus on toinen, jonka Edyta Górniak saavutti heti maan debyyttivuonna 1994 kappaleellaan "To nie ja". Sen jälkeen Puolan menestys on ollut vaihtelevaa.
Vaikka Puolasta tuli EBU:n jäsenmaa vuonna 1993, Eurovision laulukilpailu näytettiin monesti maan televisiossa jo tätä ennen. Vuosina 2005 ja 2006 Puola on karsiutunut semifinaalissa sijoittumalla 11. sijalle, eli maa on ollut molempina vuosina ensimmäinen putoaja, sillä kymmenen parhaiten sijoittunutta maata pääsee finaaliin.
Puola on esittänyt viisi ensimmäistä kappalettaan puolan kielellä. Sen jälkeen puolaksi on laulettu osittain vuosina , , , ja sekä kokonaan vuonna . Puolan ja englannin kielten lisäksi Puola on käyttänyt kappaleissaan monta muutakin kieltä. Ich Troje, joka edusti Puolaa vuosina ja , sisällytti monikielisiin kappaleisiinsa puolaa, saksaa, venäjää, englantia ja espanjaa. Espanjaa on käytetty myös vuonna ja venäjää .
Vuonna 2012 Puola ei osallistunut kilpailuun, koska maa järjesti jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 2012.
Vuonna 2003 EBU:ssa päätettiin muuttaa laulukilpailun rakennetta. Semifinaali ja finaali käytiin kahtena eri päivänä ja laulukilpailuun voi osallistua korkeintaan 40 valtiota. Kansainvälisessä finaalissa suora finaalipaikka on edellisenä vuonna 10 parhaiten menestyneellä valtiolla sekä suurimmilla laulukilpailun rahoittajamailla Saksalla, Ranskalla, Espanjalla ja Isolla-Britannialla. Ne valtiot, jotka eivät päässeet suoraan finaaliin, kilpailevat finaalipaikasta semifinaalissa. 10 parhaiten menestynyttä valtiota semifinaalissa pääsevät finaaliin.
Vuonna 2008 päätettiin ottaa käyttöön kahden semifinaalin järjestelmä, jossa suurimmat rahoittajamaat ja edellisen vuoden voittaja ovat automaattisesti finaalissa. Kaikki muut valtiot kilpailevat finaalipaikasta kahdessa semifinaalissa, joista jatkoon pääsee yhteensä 20 maata. Vuosina 2004–2010 Espanja, Iso-Britannia, Ranska ja Saksa pääsivät automaattisesti finaaliin. Italia palasi kisoihin vuonna 2011 ja isona rahoittajamaana on automaattisesti finaalissa.
Vuonna 2016 otettiin käyttöön uusi pisteidenlaskujärjestelmä, jolla halutaan pitää jännitys loppuun asti. Ennen vuotta 2016 voittaja saattoi selvitä jo hyvin varhaisessa vaiheessa pisteidenlaskua. Tämän ja usein moititun pisteiden vääristymisen takia haluttiin antaa molemmille äänestysryhmille täysin oma valta, joten pisteet jaettiin. Uudessa systeemissä jokaisen osallistujamaan raadit antavat pisteet 1-8, 10 ja 12. Sen jälkeen puhelinäänet julistetaan könttäsummina. Näin ollen voittaja selviää vasta kun eniten puhelinääniä saanut maa saa pisteet.
Vuosina 1956–1998 Eurovision laulukilpailussa lauluja säesti suuri viihdeorkesteri jousineen, puhaltimineen ja komppiryhmineen. Jokainen maa lähetti kilpailuun oman kapellimestarin, joka vastasi laulun sovituksesta ison orkesterin säestämänä.
Edyta Górniak
Edyta Górniak (s. 14. marraskuuta 1972, Ziębice) on puolalainen laulaja.
Górniak oli vuonna 1994 Puolan ensimmäinen edustaja Eurovision laulukilpailussa. Hän toi maalle sen toistaiseksi korkeimman sijoituksen, toisen sijan, kappaleella "To nie ja". Górniak solmi vuonna 1996 levytyssopimuksen EMIn kanssa. Vuonna 2002 hän vaihtoi levy-yhtiönsä Virginiin.
Górniakin esikoisalbumi "Dotyk" vuodelta 1995 ylitti myynnillään Puolassa platinalevyrajan nelinkertaisesti. Sitä myytiin yli miljoona kappaletta.
Islanti Eurovision laulukilpailussa
Islanti on osallistunut Eurovision laulukilpailuun vuodesta 1986, jolloin tekniikka mahdollisti yhteydet myös etäiseen saarivaltioon. Maa ei osallistunut vuosien 1998 ja 2002 kilpailuihin.
Islanti ei ole vielä voittanut Eurovision laulukilpailua kertaakaan, mutta sen korkein sijoitus on toinen sija, jonka Selma Björnsdóttir saavutti vuonna 1999 kappaleellaan "”All Out of Luck”". Islannin korkein pistesaavutus (218) on vuodelta 2009, jolloin maata edusti Yohanna kappaleellaan "”Is It True?”", jolloin maa oli myös toinen.
Islanti esitti kappaleensa islanniksi, kunnes kielisäännön vapautuessa laulukieleksi vaihtui englanti. Vuoden viisussa kuultiin hiukan ranskaa. Islantia kuultiin jälleen pitkästä aikaa vuonna .
Vuonna 2003 EBU:ssa päätettiin muuttaa laulukilpailun rakennetta. Semifinaali ja finaali käytiin kahtena eri päivänä ja laulukilpailuun voi osallistua korkeintaan 40 valtiota. Kansainvälisessä finaalissa suora finaalipaikka on edellisenä vuonna 10 parhaiten menestyneellä valtiolla sekä suurimmilla laulukilpailun rahoittajamailla Saksalla, Ranskalla, Espanjalla ja Isolla-Britannialla. Ne valtiot, jotka eivät päässeet suoraan finaaliin, kilpailevat finaalipaikasta semifinaalissa. 10 parhaiten menestynyttä valtiota semifinaalissa pääsevät finaaliin.
Vuonna 2008 päätettiin ottaa käyttöön kahden semifinaalin järjestelmä, jossa suurimmat rahoittajamaat ja edellisen vuoden voittaja ovat automaattisesti finaalissa. Kaikki muut valtiot kilpailevat finaalipaikasta kahdessa semifinaalissa, joista jatkoon pääsee yhteensä 20 maata. Vuosina 2004–2010 Espanja, Iso-Britannia, Ranska ja Saksa pääsivät automaattisesti finaaliin. Italia palasi kisoihin vuonna 2011 ja isona rahoittajamaana on automaattisesti finaalissa.
Vuonna 2016 otettiin käyttöön uusi pisteidenlaskujärjestelmä, jolla halutaan pitää jännitys loppuun asti. Ennen vuotta 2016 voittaja saattoi selvitä jo hyvin varhaisessa vaiheessa pisteidenlaskua. Tämän ja usein moititun pisteiden vääristymisen takia haluttiin antaa molemmille äänestysryhmille täysin oma valta, joten pisteet jaettiin. Uudessa systeemissä jokaisen osallistujamaan raadit antavat pisteet 1-8, 10 ja 12. Sen jälkeen puhelinäänet julistetaan könttäsummina. Näin ollen voittaja selviää vasta kun eniten puhelinääniä saanut maa saa pisteet.
Vuosina 1956–1998 Eurovision laulukilpailussa lauluja säesti suuri viihdeorkesteri jousineen, puhaltimineen ja komppiryhmineen. Jokainen maa lähetti kilpailuun oman kapellimestarin, joka vastasi laulun sovituksesta ison orkesterin säestämänä. Islannin kappaleet esitettiin ilman orkesterisäestystä vuosina 1988 ja 1989.
Paistaminen
Paistaminen on ruoan kypsentämistä kuumalla pinnalla kuuman rasvan avulla. Paistinrasvana voidaan käyttää voita, margariinia tai kasviöljyä. Paistamista pannulla ilman rasvaa sanotaan "paahtamiseksi" tai "pariloimiseksi". Paistamiseksi kutsutaan myös ruoan kypsentämistä uunissa. Esimerkiksi sianruhon takaraajoista saatava kinkku paistetaan uunissa, samoin leivät ja kakut.
Keittämisessä, jossa ruoka-aine on upotettuna veteen, maitoon tai muuhun runsaasti vettä sisältävään nesteeseen, veden lämpötila voi nousta korkeintaan sataan asteeseen, mutta paistorasva voi olla paljon kuumempaa (noin 200–250 °C). Siksi paistettavan tuotteen pinnassa sokeri karamellisoituu tuottaen ruskeaa väriä, ja osa muista aineista saattaa hiiltyä. Paistetun perunan ja lihan pinta on ruskea, keitetyn lihan pinta jää harmahtavaksi. Paistorasvan lämpötilasta riippuu, kuinka syvälle rasva tunkeutuu ja kuinka rapea pinnasta tulee. Uppopaistamisessa paistettava tuote, esimerkiksi ranskalaiset perunat, upotetaan kokonaan rasvaan. Friteerauksessa tuote kastetaan vehnäjauhopohjaiseen taikinaan ennen uppopaistamista.
Corry Brokken
Corry Brokken (3. joulukuuta 1932 Breda – 2. kesäkuuta 2016) oli alankomaalainen laulaja, joka voitti vuoden 1957 Eurovision laulukilpailun kappaleella ”Net als toen”. Hän osallistui myös vuosien 1956 ja 1958 kilpailuun. Vuonna 1976 hän toimi kilpailun juontajana.
Corry Brokken alkoi vuonna 1976 lukea lakia ja hänestä tuli tuomari vuonna 1988.
André Claveau
André Claveau (17. joulukuuta 1915 Pariisi – 4. heinäkuuta 2003 Brassac, Tarn) oli ranskalainen laulaja ja näyttelijä. Hänestä tuli ensimmäinen miespuolinen Eurovision laulukilpailun voittaja vuonna 1958 kappaleella ""Dors, mon amour"", jonka oli säveltänyt Pierre Delanoë ja sanoittanut Hubert Giraud.
Ali Saïdi-Sief
Ali Saïdi-Sief (s. 15. maaliskuuta 1978 Constantine, Algeria) on algerialainen kestävyys- ja keskimatkojen juoksija.
Saïdi-Sief ylsi suurimpaan saavutukseensa Sydneyn olympialaisissa 2000, kun hän juoksi 5 000 metrin juoksussa toiseksi. Seuraavana vuonna Edmontonin MM-kilpailuissa hän oli jälleen 5 000 metrillä toinen, mutta kärähti kisan jälkeen doping-testissä nandrolonin käytöstä ja menetti mitalinsa. Hän sai tapauksesta kahden vuoden kilpailukiellon.
Kilpailukieltonsa jälkeen hän on palannut radalle ja sijoittui Ateenan olympialaisissa 2004 5 000 metrillä kymmenenneksi ja Helsingin MM-kisoissa 2005 viidenneksi. Pekingin olympialaisissa 2008 Saïdi-Sief jäi 5 000 metrillä alkueriin.
Teddy Scholten
Dorothea Margaretha (Teddy) Scholten-van Zwieteren (11. toukokuuta 1926 Rijswijk – 8. huhtikuuta 2010 Rijswijk) oli alankomaalainen laulaja. Hän voitti vuoden 1959 Eurovision laulukilpailun kappaleella "Een beetje", jonka oli säveltänyt Dick Schallies ja sanoittanut Willy van Hemert.
Scholten aloitti uransa 1940-luvulla duossa Scholten & Van ’t Zelfde.
Jacqueline Boyer
Jacqueline Boyer, oikealta nimeltään Jacqueline Ducos (s. 23. huhtikuuta 1941) on ranskalainen laulaja.
Hänen vanhempansa Jacques Pills ja Lucienne Boyer olivat laulajia.
Boyer voitti vuoden 1960 Eurovision laulukilpailun kappaleella "Tom Pillibi", jonka oli säveltänyt André Popp ja sanoittanut Pierre Cour.
Jean-Claude Pascal
Jean-Claude Pascal, oikealta nimeltään Jean-Claude Villeminot, (24. lokakuuta 1927 Pariisi – 5. toukokuuta 1992 Pariisi) oli ranskalainen laulaja ja näyttelijä.
Pascal edusti kahdesti Luxemburgia Eurovision laulukilpailussa. Hän voitti vuoden 1961 kilpailun kappaleella ”Nous les amoureux”. Hän oli toinen kilpailun voittanut miessolisti vuoden 1958 voittajan André Claveaun jälkeen. Kappaleen oli säveltänyt Jacques Datin ja sanoittanut Maurice Vidalin. Kaksikymmentä vuotta myöhemmin Pascal osallistui vuoden 1981 kilpailuun ja sijoittui yhdenneksitoista kappaleella ”C’est peut-être pas l’Amérique”.
Pascal julkaisi vuonna 1986 omaelämäkertansa "La Beau masque". Hän kuoli Pariisissa vuonna 1992.
Isabelle Aubret
Isabelle Aubret, oik. Thérèse Coquerelle (s. 27. heinäkuuta 1938 Lille, Ranska) on ranskalainen laulaja ja entinen kilpavoimistelija.
Aubret voitti vuoden 1962 Eurovision laulukilpailun kappaleella "Un premier amour", jonka oli säveltänyt Claude-Henri Vic ja sanoittanut Roland Stephane Valade. Hän osallistui myös vuoden 1968 Eurovision laulukilpailuun kappaleella "La source" ja sijoittui kolmanneksi.
Aubret voitti vuonna 1958 Ranskan kansallisen voimistelun mestaruuden.
Frida Boccara
Frida Boccara (29. lokakuuta 1940 Casablanca, Marokko – 1. elokuuta 1996 Pariisi, Ranska) oli marokkolaissyntyinen ranskalainen laulaja.
Boccara voitti vuoden 1969 Eurovision laulukilpailun kappaleella ”Un jour, un enfant”, jonka oli säveltänyt Emil Stern ja sanoittanut Eddy Marnay.
Boccara kuoli keuhkosairauteen vuonna 1996.
Kv
Kv tarkoittaa seuraavia:Aihepiiriin liittyy myös seuraava:
Niamh Kavanagh
Niamh Kavanagh (s. 13. helmikuuta 1968) on irlantilainen laulaja.
Kavanagh voitti vuoden 1993 Eurovision laulukilpailun kappaleella ”In Your Eyes”, jonka oli säveltänyt ja sanoittanut Jimmy Walsh. Kappale julkaistiin myös singlenä. Se pääsi Irlannin singlelistojen kärkeen ja myös Isossa-Britanniassa 24. sijalle. Kavanagh edusti Irlantia toisen kerran Eurovision laulukilpailussa 2010 kappaleella ”It’s For You”. Hän pääsi semifinaalista jatkoon, mutta jäi finaalissa sijalle 23.
Kavanagh on esiintynyt "The Commitments" -elokuvan soundtrackilla.
Linda Martin
Linda Martin (s. 17. huhtikuuta 1947) on irlantilainen laulaja ja televisiojuontaja, joka aloitti uransa irlantilaisessa Chips-yhtyeessä vuonna 1969.
Martin on osallistunut Eurovision laulukilpailuun kahdesti, vuosina 1984 ja 1992. Jo vuonna 1984 hän sijoittui toiseksi kappaleella ”Terminal 3”, mutta kahdeksan vuotta myöhemmin hän voitti kilpailun Johnny Loganin säveltämällä ja sanoittamalla kappaleella ”Why Me?”.
Martin juonsi RTÉ:n "The Lyrics Board" -show’ta ja toimi yhtenä "You're a Starin" ja "You're a Star Charity Specialin" tuomareista.
Bobbysocks
Bobbysocks oli pop-yhtye, joka koostui norjalaisesta Hanne Kroghista (s. 24. tammikuuta 1956 Haugesund, Norja) ja ruotsalais-norjalaisesta Elisabeth Andreassenista (s. 28. maaliskuuta 1958 Sykkylven, Norja). Yhtye edusti Norjaa vuoden 1985 Eurovision laulukilpailussa ja voitti kappaleellaan "La det swinge". Bobbysocks sai samana vuonna Norjan suurkäräjiltä Peer Gynt -palkinnon.
Bobbysocks perustettiin vuonna 1983 ja se hajosi 1988. Yhtye on esiintynyt kuitenkin senkin jälkeen, muun muassa vuonna 2005 järjestetyissä Eurovision laulukilpailun 50-vuotisjuhlissa Kööpenhaminassa.
Mojo
Mojo on afroamerikkalaiseen hoodoo-magiaan kuuluva taikaesine. Mojo on pieni pussi, joka tehdään usein kurelangalla sidotusta punaisesta flanellikankaasta. Pussissa on kasveja, eläinten osia, mineraaleja, toiveita sisältäviä papereita ja muuta vastaavaa tavaraa. Pussia pidetään yleensä vaatteiden alla.
Sana ”mojo” on peräisin Afrikasta ja tuli englannin kieleen orjuuden aikana Amerikassa. Sana tunnettiin hyvin jo 1800-luvulla. Sanalle on ollut runsaasti alueellisia variaatioita kuten ”mojo hand”, ”conjure bag”, ”conjure hand”, ”toby”, ”jomo” ja ”nation sack” sekä ranskalaista alkuperää olevat ”gree-gree” ja ”gris-gris”. Haitissa afrikkalaista alkuperää olevat asukkaat kutsuvat vastaavia esineitä esimerkiksi nimillä ”wanga”, ”oanga” ja ”wanger”.
Mojon ajateltiin sisältävän yliluonnollisia voimia: sen uskottiin suojelevan kantajaansa pahuudelta, vetävänsä kantajansa puoleen rakkautta, tuovan onnea tai menestystä uhkapeleissä tai muissa raha-asioissa. Mojo voidaan myös varta vasten valmistaan jotain katalaa tarkoitusta varten, kuten aiheuttamaan impotenssi jollekin.
Mojo-pussi sisältää usein erilaisia yrttejä, jauheita, jollekin henkilölle kuuluvia asioita kuten hiuksia, kolikon tai nopan, magneetin, pyyntöjä tai rukouksia sisältävän paperin.
Pussin sitominen on tärkeä osa sen valmistamista, koska sitomisen ansiosta henki, jonka voimia mojolla pyydetään avuksi, pysyy sen sisällä. Kun mojo on valmistettu, sen voimia ylläpidetään yleensä jollain nesteellä kuten parfyymillä, voiteella tai virtsalla.
Viittaukset mojoon, jota hyvin usein kutsuttiin myös nimillä ”nation sack” tai ”toby”, olivat yleisiä 1900-luvun blues-kappaleissa. Jotkut varhaiset blues-kappaleet muunnettiin valkoisten rock and roll -yhtyeiden musiikiksi, jolloin afroamerikkalaisesta taikauskosta tietämättömätkin ihmiset saivat kuulla mojosta kappaleiden sanoitusten kautta. Tämä on johtanut usein väärinymmärryksiin sanan merkityksestä, ja sana on saanut näin uusia käyttötarkoituksia. Tunnettu esimerkki on Jim Morrisonin itselleen antama nimi ”Mr. Mojo Risin’” kappaleessa ”L.A. Woman”. Kyseessä on anagrammi hänen nimestään. Tässä mielessä sanaa käytettiin myös tunnetussa vuoden 1999 elokuvassa "Austin Powers – agentti joka tuuppasi minua", jonka päähenkilö kadottaa mojonsa ja menettää itseluottamuksensa. Eri slangeissa mojolla tarkoitetaan myös esimerkiksi karismaa, karmaa ja kokaiinia. Sanaa käytetään kuitenkin edelleen afroamerikkalaisessa kulttuurissa myös sen alkuperäisessä merkityksessä.
Kappaleen nimen perässä lukee, millä nimellä mojoa kutsutaan kappaleessa.
Gabriela Szabo
Gabriela Szabo (s. 14. marraskuuta 1975 Bistrița, Romania) on romanialainen kestävyys- ja keskimatkojen juoksija. Hän saavutti urheilu-urallaan kolme olympiamitalia ja useita maailmanmestaruuksia.
Vuonna 2014 Szabo nimettiin Romanian nuoriso- ja urheiluministeriksi.
Szabon ensimmäinen arvokisamitali oli Helsingin EM-kisoissa 1994 juostu 3 000 metrin juoksun pronssimitali. Seuraavana vuonna Barcelonan sisäratojen MM-kisoissa hän voitti mestaruuden 3 000 metrillä. Atlantan olympialaisissa 1996 hän voitti olympiahopeaa 1 500 metrin juoksukilpailussa. Vuonna 1997 hän voitti Pariisin sisäratojen MM-kisoissa 3 000 metrin MM-kultaa sekä Ateenan MM-kisoissa MM-kultaa 5 000 metrin juoksussa. Myös vuosi 1998 oli Szabolle menestyksekäs. Hän voitti ensin sisäratojen EM-kilpailussa 3 000 metrin juoksun ja Budapestin EM-kisoissa hopeaa 5 000 metrillä.
Vuonna 1999 Szabo ansaitsi 500 000 dollaria voittamalla seitsemän Kultaisen liigan osakilpailua. Samana vuonna hän voitti Maebashin sisäratojen MM-kisoissa sekä 1 500 metriä että 3 000 metriä. Sevillan MM-kisoissa hän voitti lisäksi 5 000 metrillä MM-kultaa. Seuraavana vuonna Szabo juoksi sisäratojen Euroopan mestariksi 3 000 metrin juoksussa. Sydneyn olympialaisissa hän voitti olympiakultaa 5 000 metrillä ja juoksi pronssille 1 500 metrillä. Vuonna 2001 Szabo voitti vielä hopeaa Lissabonin sisäratojen MM-kilpailuissa 3 000 metrillä ja ulkoradoilla MM-kultaa Edmontonin MM-kisoissa. Viimeisen arvokisamitalinsa hän voitti Münchenin EM-kisoissa 2002 juoksemalla 1 500 metrillä toiseksi.
Szabo juoksi 13. helmikuuta 1999 Dortmundissa 5 000 metrin sisäratojen maailmanennätyksen 14.47,35. Berhane Adere alitti ennätyksen vuonna 2004.
Szabon valmentajana toimi Zsolt Gyöngyössy, joka on nykyisin hänen aviopuolisonsa. Szabo ilmoitti toukokuussa 2005 lopettavansa aktiiviuransa.
Allure
Allure on yhdysvaltalainen R&B-yhtye, joka perustettiin New Yorkissa 1990-luvulla. Se solmi levytyssopimuksen Mariah Careyn Crave Recordsin kanssa ja julkaisi debyyttialbuminsa "Alluren" vuonna 1997. Yhtyeen single "All Cried Out" (1998) myi platinaa.
Vuonna 2000 Allure siirtyi MCA Recordsille ja julkaisi seuraavana vuonna "Sunny Days" -albumin. Pian sen jälkeen yksi jäsenistä, Linnie Belcher jätti yhtyeen. Yhtyeen tuorein albumi on vuodelta 2004.
OM
Om, OM ja om ovat nimiä:Om, OM ja om ovat lyhenteitä:
Iin Röyttä
Röyttä, yleisesti Iin Röyttä (erotuksena Tornion edustalla sijaitsevasta Röytän saaresta), on saari Perämerellä, Iin edustalla. Saari sijaitsee noin 40 kilometriä Oulusta pohjoiseen ja noin neljän kilometrin päässä mannermaalta. Sen pinta-ala on noin 56 hehtaaria ja korkein kohta runsaan viiden metrin korkeudella merenpinnasta. Saarella on aallonmurtajien suojaama venesatama. Röyttä tarkoittaa nykysuomeksi riuttaa. Saari kuuluu Perämeren saaret -Natura-alueeseen.
Saari on syntynyt maankohoamisen myötä ja on iältään nuori. 1870-luvun merikartoissa nykyinen Röytän saari oli merkitty kolmena erillisenä saarena. Vielä 1900-luvun alkupuolella saaren rinnakkaisnimi oli Papinkari.
Röytässä on ollut satamatoimintaa vuosina 1882–1891, kun Siuruan Höyrysaha Osakeyhtiö alkoi uittaa vientisahatavaraa saarelle. Sahatavara puhdistettiin, loppukäsiteltiin, lajiteltiin ja varastoitiin saarelle odottamaan laivausta. Laivaliikenne oli aluksi hiljaista: vain viidestä kymmeneen alusta purjehduskautta kohti. Laivojen määränpäänä oli joko Saksa tai Englanti. Laivaustoiminnan laajuudesta ei ole säilynyt tarkkoja lukuja, mutta vuonna 1890 laivattiin 147 000 kappaletta erikokoisia lautoja ja lankkuja sekä kuutisensataa kuutiometriä polttopuuta. Vuonna 1924 Röytässä lastattiin 41 alusta, joista kukin lastasi keskimäärin tuhat kuutiometriä sahatavaraa.
Saarelle rakennettiin vuosina 1930–1933 viisi aallonmurtajaa, laituri sekä työntekijöiden asuinrakennuksia, joista useat ovat edelleen pystyssä. Laivaustoiminta päättyi suurimmalta osin vuonna 1965; viimeiset laivat kävivät satamassa vuonna 1969.
1960-luvulla saari sai uuden käyttötarkoituksen retkiveneilytukikohtana, kun 1966 Oulun Merenkävijäin ja Oulun Purjehdusseuran Telakkasäätiö ja metsähallitus kirjoittivat vuokrasopimuksen. Vuokrasopimuksen myötä oululaiset purjehdusseurat saivat käyttöoikeuden entiseen lastauspaikkaan aallonmurtajineen ja tukikohdakseen entisen luotsien asuinrakennuksen.
Metsähallitus on kustantanut saaren historiasta ja tästä päivästä kertovan kuvitetun kirjan "Iin Röyttä - laivoja ja ihmisiä", jonka ovat kirjoittaneet Kari Alenius ja Joni Skiftesvik.
Nykyisin Iin Röyttä on virkistyskäytössä. Suojasatamaksi tarkoitettu vierasvenesatama rakennettiin vuosina 1993–1994. Luotsien entinen toimistorakennus "Luotsila" ja "Lastaaja" ovat nykyisin Metsähallituksen vuokrakämppiä.
Saaren näkyvimpiä käyttäjiä ovat lähialueiden purjehtijat ja veneilijät. Aina elokuun ensimmäisenä viikonloppuna paikalliset purjehdus- ja veneilyseurat järjestävät yhdessä saarella saaristolaistanssit, Elojuhlat. Saaressa sijaitsee seuraavien purjehdusseurojen majoja: Oulun Purjehdusseura, Oulun Merenkävijät, Iin Meriseura, Haukiputaan Pursiseura, Haukiputaan Veneilijät ja Oulun Työväen Pursiseura.
Vuonna 2009 Iin Röytässä toimivat veneilyseurat perustivat yhdistyksen, Iin Röytän toimijat ry, yhteseksi edunvalvojaksi saaren omistavaan Metsähallitukseen päin.
Oulusta Iin Röyttään järjestetään vuosittain myös muutamia purjehduskilpailuja:
Tanrekit
Tanrekit ("Tenrecidae") on nisäkkäiden heimo, jonka jäseniä tavataan Madagaskarilla ja Länsi-Afrikassa. Niitä on kymmenen sukua ja 30 lajia. Eri lajit ovat hyvin erilaisia, ja muistuttavat siilejä, opossumeja, hiiriä ja saukkoja. Joitakin tanrekkilajeja pidetään lemmikkeinä, ja kutsutaan harjasiileiksi.
Röyttä
Röyttä on saari, satama ja teollisuusalue Tornion kaupungin edustalla Tornionjoen suulla Perämerellä. Saareen on sekä maantie- että rautatieyhteys. Röytässä sijaitsevat muun muassa Tornion satama, tulli sekä Outokumpu Oyj:n Tornion terästehdas.
Noin 300 jaa. alkoi Sellö, myöhemmin Junkkala, nousta meren pinnan yläpuolelle ja noin vuonna 1300 se oli jo Alatornion edustalla oleva ulkosaari. Röytän niemi nousi vedestä viimeksi. Henkiveroa vuonna 1660 maksoi tällä saarella Sellön tilalla vanhemmat (2), 1 poika, 1 miniä ja 1 renki. 1678 Sellö oli kruunun omistama ja se oli vuokrattu Lauri ja Erkki Hannunpojalle Limingasta. Sellö/Puuluoto-talolle oli vuoden 1765 veroluettelossa merkitty 1/2 manttaalia. Tilan omisti torniolaiset porvarit 1795–1824 ja lopuksi se joutui Tornion kaupungin omistukseen 1825.
Tornion sataman siirtämisestä Röytän saarelle päätettiin kaupungin vuoden 1762 palon jälkeen. Röyttän satama valmistui vuonna 1766.
Torniolaiset P. Govenius ja C. W. Berg sekä oululaiset ja F. Granberg perustivat 1862 Tornion Höyrysaha Oy:n Röytään. Enimmillään sahalla oli töissä 500 henkeä vuonna 1905. Tältä Röytän asutuksen "kulta-ajalta" on peräisin Röytän Jymyä ja Suomea edustaneen Ville Pörhölän olympiakultamitali kuulantyönnössä Antwerpenistä vuodelta 1920. Sahan toiminta loppui ankaraan tulipaloon vuonna 1928, jolloin saha ja asunnot tuhoutuivat. Toisen maailmansodan loppuvaiheessa 1944 sota pyyhkäisi Röytän yli Röytän maihinnousun muodossa.
Pietarsaarelaiset Ingvar ja Ragnar Nars perustivat uuden sahan Röyttään vasta 1951. Sahalle rakennettiin pistoraide, maantie kunnostettiin ja satamaa ruopattiin. Henkilöjunaliikenne alkoi 1954. Rauma-Repola osti Röytän sahan 1962, jolloin siitä tuli Suomen suurin vientisaha ja se teki tuotantoennätyksensä vuonna 1982. Röyttään kehittyi tänä aikana asukasyhdyskunta kauppoineen ja kouluineen. Saha lakkautettiin 1985.
Uusi käänne Röytän historiassa oli tapahtunut jo 1960-luvun puolivälissä, kun Outokumpu oli päättänyt aloittaa Keminmaan kromimalminsa jalostamisen ferrokromiksi Junkkalanniemen 130 hehtaarin maa-alueellaan. Sitten seurasi II terässota (I oli Rautaruukin sijoittaminen) ruostumattoman teräksen tehtaan sijoittamisesta ja Tornio voitti sen. Terästehdas aloitti vuonna 1976 ferrokromitehtaan vieressä Röytässä. Tehdas on kolmenkymmenen toimintavuotensa aikana kehittynyt maailman mittakaavan tehtaaksi. Viimeisinä vuosikymmeninä asutus on vähitellen poistunut kokonaan Röytän alueelta ja koulukin lopetettiin vuonna 1993. Alueesta on syntynyt täysin Outokummun teollisuusalue. Satama muodostaa yhden kokonaisuuden tuotantolaitosten kanssa. Lähin asutus sijaitsee Puuluodossa noin kolme kilometriä tehtaista.
Röyttän satamaan rakennetaan nesteytetyn maakaasun (LNG) terminaali.