Peloponnesolaissota (Thukydides)
Peloponnesolaissota (, ”(Peloponnesolaissotien) historia”) on kreikkalaisen historioitsija Thukydideen kirjoittama selonteko peloponnesolaissodan (431–404 eaa.) taisteluista ja sotaan liittyneestä Kreikan kaupunkivaltioiden välisestä politiikasta. Teos julkaistiin noin vuonna 395 eaa., ja se on yksi historiankirjoituksen varhaisia klassikoita.
Thukydides oli kotoisin Ateenasta ja kirjoitti teoksen sodan vielä ollessa käynnissä. Hän palveli itse sodassa strategoksena vuonna 424 eaa. Hän joutui kuitenkin Amfipoliissa kärsityn tappion jälkeen maanpakoon 20 vuodeksi, minkä ansiosta hän pystyi seuraamaan sotaa puolueettomasti, pitämään yhteyksiä ja matkustelemaan Peloponnesoksessa ja Spartassa sekä kirjoittamaan sotaa käsittelevän historiateoksen. "Peloponnesolaissota" perustuu Thukydideen kirjoittamiin muistiinpanoihin, jotka hän on vähitellen viimeistellyt teoksensa kirjoiksi.
Thukydides kertoo teoksensa alussa pyrkineensä ottamaan asioista itse selvää niin paljon kuin mahdollista, sen sijaan että olisi vain luottanut ihmisten puheisiin. Hän sanoo myös pyrkineensä kirjoittamaan teoksensa aikaa kestäväksi esitykseksi, sikäli kun se voi kertoa tilanteista, jotka helposti toistuvat ihmiskunnan historiassa mahdollisesti myös tulevaisuudessa. Teos on uraauurtava historiantutkimuksellisen metodinsa ansiosta sekä aikalaishistoriana. Teoksen – samoin kuin koko sodan – nimi viittaa siihen, että ateenalaisesta näkökulmasta sota käytiin peloponnesoslaisia ja ennen kaikkea spartalaisia vastaan.
"Peloponnesolaissota" jäi ilmeisesti keskeneräiseksi, koska se ei kuvaa koko sotaa eikä sen kirjallinen muoto ole täysin viimeistelty. Keskeneräisyys ja viimeistelemättömyys johtunevat ainakin osittain siitä, että Thukydides kuoli joskus sodan loppumisvuoden 404 eaa ja vuoden 395 eaa. välillä, jolloin teos ilmeisesti julkaistiin. Kratippos, Ksenofon ja Theopompos aloittivat omat historiateoksensa siitä, mihin Thukydides jäi. Tämä osoittaa teoksen olleen aikanaan hyvin tunnettu. Toisaalta muun muassa Aristoteles kirjoitti saman ajan historiasta ilman viittauksia teokseen.
Theofrastos yhdisti myöhemmin Thukydideen Herodotokseen ja piti näitä kahta historiankirjoituksen perustajina. Viimeistään Cicerosta lähtien Thukydides on nauttinut hyvin suurta arvostusta historiankirjoittajana teoksensa ansiosta.
Thukydideen teoksessa on kahdeksan kirjaa. Ensimmäisessä kirjassa kuvataan lyhyesti Kreikan varhaishistoriaa, kuten Troijan sotaa, kansojen vaelluksia, yhteiskunnan ja kaupunkivaltioiden kehitystä sekä sotilaallisen järjestäytymisen ja liittoutumisen kehitystä. Tämän jälkeen Thukydides kuvaa Ateenan ja Spartan välien kiristymistä ennen peloponnesolaissotaa, jota hän pitää siihenastisen historian merkittävimpänä sotana. Hän katsoo, että Ateenan suuruuden kasvu pakotti Spartan sotaan.
Thukydideen teoksen varsinainen esitys sodasta alkaa melkein täsmälleen siitä, mihin Herodotoksen "Historiateos" päättyy. Hän kuvaa peloponnesolaissodan tapahtumia vaihe vaiheelta suhteellisen tiukassa aikajärjestyksessä. Teos päättyy kuitenkin vuoteen 411 eaa. eli yli kuusi ja puoli vuotta ennen sodan päättymistä. "Peloponnesolaissodassa" ei Herodotoksen teoksen tavoin esiinny kreikkalaisen mytologian jumalia. Sen sijaan Thukydides esittää historian olevan seurausta eri henkilöiden tekemistä valinnoista ja teoista. Hän osoittaa suurta kiinnostusta sekä ihmisluonteisiin että sodan teknisiin yksityiskohtiin. Teoksessa on useita klassikkokirjallisuudeksi kuuluvia kohtia, kuten Perikleen hautajaispuhe ja Melos-dialogi.
Kirja IKirja IIKirja IIIKirja IVKirja VKirja VIKirja VIIKirja VIIIEmil Hårdhin suomennos "Peloponneesolais-sota" ilmestyi vuonna 1912. J. A. Hollon suomennos "Peloponnesolaissodasta" ilmestyi vuonna 1964 osana Antiikin klassikot -sarjaa. Antiikintutkija Heikki Koskenniemi arvosteli seuraavana vuonna käännöstä "Suomalaisessa Suomessa". Hän kritisoi Hollon tapaa jättää alkutekstin pitkät virkkeet sellaisiksi myös suomennoksessa ja antoi omia käännösnäytteitään mielestään paremmista ratkaisuista. Toisaalta Hollo on Koskenniemen mukaan seurannut Thukydideen tyyliä liiankin uskollisesti, toisaalta hän taas toteaa, että monet Thukydideen tyylipiirteet on käännöksessä hävitetty, minkä tuloksena se on ”kuivakiskoinen ja lattea”. Arvostelussa luetellaan myös lukuisia käännösvirheitä. Paavo Numminen arvioi Hollon teosta "Turun sanomissa". Hän valitti, että Hollon antiikinkäännökset eivät kohoa tämän muun käännöstuotannon tasolle. Syyksi hän arveli liian nopeaa työtahtia. "Peloponnesolaissodan" heikkouksiksi hän luki monet väärin tulkitut kohdat ja kielen kankeuden.