hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Nadir Lamyaghri
Nadir Lamyaghri (, s. 13. helmikuuta 1976 Casablanca, Marokko) on marokkolainen jalkapallomaalivahti. Hän pelaa tällä hetkellä marokkolaisessa Wydad Casablancassa.
Lamyaghri aloitti uransa Racing Casablancan junioreissa, josta hänet nostettiin vuonna 1995 edustusjoukkueeseen. Lamyaghri pelasi pitkään Racing Casablancassa, jonka aikana hän voitti Marokon toisen divisionan vuonna 2000, jonka myötä joukkue nousi pääsarjaan. Lamyaghri pelasi vielä kolme kautta kasvattajaseurassaan, kunnes maan toinen paikallinen seura Wydad Casablanca osti vuonna 2002 Marokon maajoukkueeseen nousseen maalivahdin. Myöhemmin arabiemiirikuntalainen Al-Wahda lainasi Lamyaghria kahteen otteeseen, joista jälkimmäinen kesti kuusi kuukautta.
Heinäkuussa 2010 Lamyaghrin ilmoitettiin siirtyvän Marokon mestaruuden voittaneesta Wydad Casablancasta FAR Rabatiin kolmen vuoden sopimuksella jäätyään ilman sopimusta Wydad Casablancan kanssa. Lamyaghri kuitenkin jatkoi sopimustaan Casablancan kanssa ja oli muun muassa johdattanut joukkueensa Afrikan Mestarien liigan loppuotteluun, jonka hän itse joutui kuitenkin jättämään väliin olkapäävamman vuoksi. Wydad Casablanca hävisi loppuottelun tunisialaiselle Espérancelle maalein 1–0.
Marraskuussa 2011 Lamyaghri palkittiin Kultaisella leijonalla vuoden erityisimpänä marokkolaisjalkapalloilijana.
Lamyaghri nousi maajoukkueeseen vuonna 2003, pelatessaan ensimmäisen ottelunsa 30. huhtikuuta 2003 Norsunluurannikkoa vastaan. Sittemmin Lamyaghri on toiminut varamaalivahtina ja erityisesti vuosien 2004 ja 2006 Afrikan-mestaruuskisoissa. Vuoden 2004 kisoissa hän oli saavuttamassa hopeaa Tunisian voittaessa Afrikan-mestaruuden. Vuonna 2008 Lamyaghri valittiin maansa ykkösmaalivahdiksi vuoden 2008 Afrikan-mestaruuskisoihin, jolloin Marokon tie päättyi jo alkulohkoon. Hän pelasi myös vuoden 2012 Afrikan-mestaruuskisoissa, jossa Marokon kohtalo oli jälleen jääminen alkulohkoon. Lamyaghri valittiin myös vuoden 2013 Afrikan-mestaruuskisoihin Marokon ykkösvahdiksi. Marokon kisat päättyivät kuitenkin jälleen alkulohkoon. Lamyaghri ilmoitti seuraavana päivänä päättävänsä maajoukkueuransa. Lamyaghri pelasi yhteensä 55 maaottelua.
Amateur Transplants
Amateur Transplants (AT) on lontoolainen parodia-duo. Amateur Transplantsin perustivat Dr. Adam Kay ja Dr. Suman Biswas vuonna 2004. Yhtye tekee huumorimusiikkia, ja se on julkaissut viisi albumia.
Minette Walters
Minette Walters (s. 26. syyskuuta 1949) on englantilainen jännityskirjailija. Hän on menestynyt psykologisilla trillereillään. Toisin kuin monilla muilla lajityypin kirjailijoilla, Walterilla ei ole kirjasta toiseen mukana pysyviä henkilöitä.
Walters opiskeli ranskaa Durhamin yliopistossa. Valmistuttuaan hän työskenteli naisten romanttisen lukemiston apulaispäätoimittajana, ja siirtyi sitten kirjoittamaan naistenlehtiin vapaana toimittajana. Lasten syntymän jälkeen hän piti taukoa kirjoittamistyössään. Ensimmäisen romaaninsa, "Ruumis jääkellarissa", hän aloitti kun nuorempi poika meni kouluun. Romaani ilmestyi neljä vuotta myöhemmin. Sen jälkeen Walters on julkaissut suunnilleen kirjan vuodessa yli kymmenen vuoden ajan. Waltersin teoksia on julkaistu käännöksinä 35 maassa. Hän sai elämäntyöstään Suomen dekkariseuran kunniakirjan vuonna 2006.
Kauppakeskus Aapeli
Kauppakeskus Aapeli on vuonna 2004 valmistunut kauppakeskus Kuopiossa. Aapeli sijaitsee torin etelälaidalla ns. Nyylan korttelissa, vieressään Kuopion Lyseon lukio. Kauppakeskukseen on sijoittunut 22 liikettä. Kolmikerroksisen rakennuksen (17 000 brm, kerrosalaa 8 300 m) kellarikerroksissa on parkkihalli, jossa on tilaa 150 autolle.
Aapeli sijoittui kesällä 2000 palaneen Kauppa-aitan tontille. Uuden rakennuksen suunnittelun suurimpia haasteita oli sovittaa se ulkonäöllisesti viereisen Lyseoon. Aapelin suunnitteli helsinkiläinen arkkitehtitoimisto Innovarch. Julkisivusta vastasi arkkitehti Reijo Pulkkinen. Paikallisista suunnitteluun osallistui Rakennussuunnittelutoimisto Sormunen & Timonen Oy:stä arkkitehti Marja Väisänen ja rakennesuunnittelija Hannu Sormunen.
Benetton, Bianco footwear, Ecco shop, Freda, kampaamokauppa Hairlekiini, parturi-kampaamo Hairlekiini, Henri, Instrumentarium, KappAhl, DNA, Kultajousi, Glitter, Moda, Nordea, Savocon Oy, Stockmann Beauty, Specksavers,Vero Moda, Jack&Jones ja Only.
Olivia Waldriff
Olivia Waldriff (s. 29. lokakuuta 1999 Ontario, Kanada) on kanadalainen lapsinäyttelijä.
Hän on näytellyt CBC Television -kanavan MVP -televisiosarjassa Grace Morris -nimistä pikkutyttöä tammikuusta 2008.
Hän on myös näytellyt nuoren Jackie Kennedyn roolin HBO:n "Grey Gardens" (2009) -televisioelokuvassa, jossa näytteli hänen lisäkseen muun muassa Drew Barrymore, Jessica Lange ja Jeanne Tripplehorn.
Katra (albumi)
Katra on Katran debyyttialbumi, joka julkaistiin 28. helmikuuta 2007.
Beast Within
Beast Within on Katran albumi, joka sisältää pääasiassa englanninkieliset käännökset debyytin suomenkielisistä kappaleista, uusia kappaleita on vain kaksi. Albumi julkaistiin 27. elokuuta 2008.
Vuoden 2010 miehittämättömät avaruuslennot
Vuoden 2010 miehittämättömät avaruuslennot kattoivat 112 miehittämättömän avaruusaluksen laukaisun, joka on samaa luokkaa kuin edeltävinäkin vuosina. Laukaisuja tehtiin 70, joista 5 epäonnistui, kaikki epäonnistumiset liittyivät uusiin rakettiversioihin. Lihavoidut tekstit tarkoittavat sitä, että laukaisut liittyvät Suomen avaruustoimintaan, ne olivat vuonna 2009 ESA:n Cryosat ja Saksan TanDEM-X.Osittaisia epäonnistumisia tai ongelmallisia laukaisuja
Vuonna 2010 kaavailtujen muttei toteutettujen laukaisujen listassa oli enemmistönä venäläisiä raketteja, tämä voi johtua länsimaisten medioiden huono Venäjän tuntemus. Osa on todellisia viivästymisiä joko rakettien aikatauluista johtuen tai useammin satelliittien valmistumisen viivästymisestä.
Dark Thrones and Black Flags
Dark Thrones and Black Flags on norjalaisen black metal -yhtye Darkthronen 14. studioalbumi, joka julkaistiin 20. lokakuuta 2008. Albumi on musiikillisesti jatkumoa kahdelle edelliselle albumille, The Cult is Alivelle ja F.O.A.D.:lle, joilla yhtye yhdistelee black metalia ja crust punkia. Puolet albumin kappaleista on Nocturno Culton, ja puolet Fenrizin, käsialaa.
Kansainvälinen kuvataidearvostelijoiden yhdistys AICA
Kansainvälinen kuvataidearvostelijoiden yhdistys AICA (, ) perustettiin vuonna 1950 elvyttämään kriittistä diskurssia, joka kärsi fasismin alla toisen maailmansodan aikana. AICA liitettiin UNESCOn yhteyteen ei-kansallisena organisaationa (NGO).
Nykyisin yhdistys koostuu 72 jäsenmaan kansallisesta järjestöstä ja se edustaa yli 4 000 taidekriitikkoa. Suomen arvostelijain liiton SARVin kuvataidejaosto on samalla myös AICA Finland eli järjestön Suomen osasto. AICAn kansainvälinen keskustoimisto sijaitsee Pariisissa.
AICAn päätavoitteet ovat:
Seututie 453
Seututie 453 kulkee reittiä Pieksämäki – Jäppilä – Varkaus. Tie alkaa Pieksämäeltä valtatien 23 varresta, josta se jatkuu Jäppilän kylän läpi kohti Varkautta. Liikennemäärät tiellä ovat melko pieniä, 954 ajoneuvoa vuorokaudessa.
Lintuhämähäkit
Lintuhämähäkit eli tarantulat ("Theraphosidae") on hämähäkkien heimo. Sen lajit ovat suurimpia kaikista hämähäkeistä, mutta muodostavat määrällisesti verrattain pienen osan maapallon kaikista hämähäkeistä, sillä niitä on vain noin 85 sukua ja arviolta 900 lajia, kun kaikkiaan eri hämähäkkilajeja on tunnistettu yli 45 000.
Lintuhämähäkkejä esiintyy niin sademetsissä kuin aavikoillakin; osa lajeista kaivaa maahan pysyvän pesän, toiset käyttävät tilapäisiä, luonnon tarjoamia suojia, ja osa elää puissa. Lintuhämähäkit käyttävät ravinnokseen kaikkia eläimiä, jotka suinkin saavat nujerrettua. Ravinto koostuu enimmäkseen hyönteisistä, mutta suurimmat lajit saattavat silloin tällöin napata jonkin pikkunisäkkäänkin.
Yleinen harhakäsitys on, että kaikki lintuhämähäkit olisivat ihmiselle hengenvaarallisia. Niiden myrkky on tarkoitettu halvaannuttamaan saalis ja helpottamaan ruoansulatusprosessia, mutta muutamaa sukua lukuun ottamatta ne ovat ihmiselle jokseenkin vaarattomia. Mikäli lintuhämähäkki pääsee puremaan ihmistä, on reaktio hyvin samankaltainen kuin ampiaisen pistoon. Joillakin aasialaisilla lajeilla on tosin todettu olevan muita voimakkaampi myrkky. Useimmat lajit potkivat puolustautuessaan ihoa ärsyttäviä takaruumiinsa karvoja tunkeilijaa kohti.
Useimmilla lintuhämähäkeillä on varsin pitkä elinkaari. Joidenkin naaraiden tiedetään eläneen vankeudessa lähes 30 vuotta, koiraat sitä vastoin saavuttavat vain muutaman vuoden iän.
Terraarioeläimenä pidetään jo yli sataa tarantulalajia. Suosittuja lajeja ovat esimerkiksi "Grammostola rosea", "Grammostola pulchra", "Brachypelma smithi", "Brachypelma vagans", "Brachypelma boehmei", "Brachypelma emilia", "Avicularia versicolor", "Avicularia metallica", "Chromatopelma cyaneopubescens", "Aphonopelma seemanni", "Acanthoscurria geniculata", "Lasiodora parahybana" ja "Theraphosa blondi". Tarantulasta ei tule kesyä lemmikkiä. Mitä vähemmän sitä käsitellään, sitä paremmin se voi. Hämähäkki viihtyy hämärässä ja lämpimässä. Käsittely taas aiheuttaa sille stressiä, joka voi pahimmassa tapauksessa johtaa hämähäkin kuolemaan. Jos tarantulaa lemmikkinään pitävä ei tiedä, kuinka itse reagoi sen puremaan tai kosketukseen, on parempi olla käsittelemättä sitä. Lattialle pudottamisesta seuraa helposti takaruumiin repeäminen tai hämähäkin kuolema.
Lintuhämähäkeistä on toisinaan käytetty nimitystä "tarantella". Tarantellalla voidaan kuitenkin tarkoittaa myös Etelä-Euroopassa elävää, juoksuhämähäkkien heimoon kuuluvaa tarantelia eli provencentarantelia ("Lycosa narbonensis", jonka vanhentuneita tieteellisiä nimiä ovat "Lycosa tarantula", "L. tarentula", "L. rubiginosa", "Tarantula apuliae" ja "Tarentula apuliae"). Se on saanut nimensä italialaisen Taranton kaupungin mukaan, joka puolestaan on nimetty kreikkalaisen tarujen sankarin, Taraksen mukaan. Tarantella on myös vanha, nopeatempoinen napolilainen kansantanssi sekä kangastyyppi. Epäselvyyksien välttämiseksi suositellaan suomen kielessä käytettäväksi "Theraphosidae"-heimon hämähäkeistä nimitystä "lintuhämähäkit".
Incertae sedis -suvut:
Matias Kupiainen
Matias Kupiainen (s. 11. toukokuuta 1983 Helsinki) on suomalainen kitaristi ja tuottaja.
Kupiainen valittiin power metal -yhtye Stratovariuksen uudeksi kitaristiksi Timo Tolkin erottua vuonna 2008. Hänen ensimmäinen albuminsa Stratovariuksessa oli 2009 ilmestynyt "Polaris", jolle hän myös sävelsi kolme kappaletta.
Stratovariuksen ohella Kupiaisella on vuonna 2006 perustettu pääasiassa grindcorea esittävä projektiyhtye Fist in Fetus, joka julkaisi omakustanne-EP:n vuonna 2007. Hän vieraili vuoden 2007 "Guitar Heroes" -albumilla singlenäkin julkaistussa kappaleessa ”12 Donkeys” ja esiintyi Tavastialla järjestetyssä levynjulkaisukonsertissa. Vuoden 2007 Tuskassa hän esiintyi YLE Extran yhden miehen house-yhtyeenä.
Kupiainen on myös soittanut sessiomuusikkona muun muassa Olavi Uusivirran ja Milanan albumeilla sekä työskentelee tuottajana, äänittäjänä ja miksaajana. Hän on opiskellut Sibelius-Akatemiassa ja Pop & Jazz Konservatoriossa. Hän soittaa Ruokankaan Hellcat Custom- ja PRS:n Artist Series I -kitaroilla ja käyttää pääasiassa ENGLin, Hughes & Kettnerin, Mesa/Boogien ja TC Electronicin laitteita.
Kupiaisen veli Topias Kupiainen soittaa rumpuja Arion-yhtyeessä.
Víctor Hugo Peña
Víctor Hugo Peña Grisales (s. 10. heinäkuuta 1974 Bogota) on kolumbialainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 1997–2012. Hänet on nimetty sekä isänsä että kirjailija Victor Hugon mukaan.
Hän voitti vuoden 2000 Italian ympäriajossa aika-ajoetapin 11 sekunnin erolla Jan Hruškaan. Kolme vuotta myöhemmin hänestä tuli ensimmäinen kolumbialainen, joka kantoi maillot jaune -paitaa Ranskan ympäriajossa. Hän siirtyi kokonaiskilpailun johtoon edustamansa US Postal Service -tallin voitettua 4. etappina ajetun joukkueaika-ajon ja piti keltaista paitaa kolmen päivän ajan.
Vuonna 2014 Pena edusti amatöörijoukkue Blanco del Valle - Redetrans - Supergirosia.
Mika Järvinen
Mika Järvinen (s. 15. marraskuuta 1988 Hämeenlinna) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa SM-liigajoukkue Vaasan Sportissa.
Järvinen on Hämeenlinnan Pallokerhon kasvatti. Hän siirtyi B-juniorina KalPaan. Järvinen sai kaudella 2007–2008 paljon torjuntavastuuta kun joukkueen ykkösvaalivahti Mika Oksa loukkaantui, Järvinen nostettiin A-nuorista heti maalinsuulle kärkijoukkue Kärppiä vastaan 1. marraskuuta 2007 pelatussa kotipelissä, jossa onnistui hyvin tappiosta huolimatta. Hän nousi nopeasti myös KalPan luukkuvahtina aloittaneen Tuomas Nissisen ohi ykkösmaalivahdiksi. Tulokaskautensa päätteeksi Järvinen vahvisti vielä loppukaudella KalPan A-nuoria ja torjui heille mestaruuden. Keväällä 2010 Järvinen ja KalPa purkivat sopimuksen ja hän siirtyi Jokereihin. Kaudella 2010–2011 Järvinen jäi kuitenkin Jokereihin kesken kauden saapuneen slovakkivahdin Ján Lašákin varjoon. Keväällä 2011 Järvinen teki kaksivuotisen sopimuksen kasvattajaseuransa HPK:n kanssa. Toisella kaudella HPK:ssa Järvinen nousi ykkösmaalivahdiksi.
Keväällä 2013 Järvinen teki vuoden sopimuksen KHL-joukkue Amur Habarovskin kanssa.
Järvinen on ensimmäinen SM-liigamaalivahti, joka on onnistunut tekemään maalin. Järvinen teki maalin ottelussa Rauman Lukkoa vastaan 4. joulukuuta 2008, Lukon pelatessa ottelun lopussa ilman maalivahtia.
Lentäjän viimeinen urotyö
Lentäjän viimeinen urotyö () on yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1936, jonka on ohjannut George Fitzmaurice. Pääosia näyttelevät Jean Harlow, Franchot Tone ja Cary Grant. Sivuosissa ovat muiden muassa Lewis Stone, Benita Hume ja Reginald Mason.
Dorothy Parker, Alan Campbell, Horace Jackson ja Lenore J. Coffee laativat käsikirjoituksen Herbert Gormanin romaanin pohjalta. "Lentäjän viimeinen urotyö" on mustavalkoinen ja pituudeltaan se on 93 minuuttia, eli tunti ja 33 minuuttia. "Lentäjän viimeinen urotyö" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 20. heinäkuuta vuonna 1936. Suomeen elokuva ilmestyi teattereihin 9. toukokuuta vuonna 1937. Tuotantoyhtiönä oli Metro-Goldwyn-Mayer.
"Lentäjän viimeinen urotyö" kertoo yhdysvaltalaisesta revyytytöstä, Suzanne "Suzy" Trentistä (Harlow), joka asuu Lontoossa vuonna 1914. Hän rakastaa irlantilaista keksijää Terry Moorea (Tone), joka työskentelee saksalaisen naisen omistamassa tekniikkayrityksessä. Heidän avioliittonsa jälkeen Terry murhataan ja Suzy pakenee Pariisiin, missä hän tapaa lentäjä Andre Charvillen (Grant), kun sota on puhkeamaisillaan.
Harlow, Tone ja Stone näyttelivät viimeksi yhdessä draamassa "Vaarallinen nainen" vuonna 1934. Tone ja Harlow näyttelivät viimeksi yhdessä musikaalielokuvassa "Trocadero" vuonna 1935. Ja sitä ennen draamassa "Vaarallinen nainen" ja komediassa "Bombshell" vuonna 1933. Myös Stone ja Harlow näyttelivät viimeksi yhdessä seikkailuelokuvassa "Matkalla Singaporeen" vuonna 1935, komediassa "Punatukkainen Lilli" vuonna 1932 ja rikoksessa "Salaperäinen kerho" vuonna 1931.
"Lentäjän viimeinen urotyö" oli ehdokkaana vuonna 1937 parhaan laulun Oscar-palkinnon saajaksi laulusta "Did I Remember", jonka säveltäjänä oli Walter Donaldson ja sanoittajana Harold Adamson.
Hadschi Halef Omar
Hadschi Halef Omar eli Hadschi Halef Omar Ben Hadschi Abul Abbas Ibn Hadschi Dawud al Gossarah on henkilö Karl Mayn kirjoissa. Hän on saksalaisen seikkailijan Kara Ben Nemsin apulainen ja ystävä. Heidän matkansa suuntautuivat lähinnä Lähi-itään. Uskonnoltaan Omar on muslimi.
Dschinghis Khanilla on Hadschi Halef Omarista kertova kappale, jonka Frederik on levyttänyt suomeksi nimellä Sheikki Ali Hassan.
Angus MacGyver
Angus MacGyver on kuvitteellinen henkilö yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa "Ihmemies MacGyver". Häntä esittää kaikilla seitsemällä kaudella ja kahdessa televisioelokuvassa näyttelijä Richard Dean Anderson.
MacGyver syntyi 23. maaliskuuta 1951 Minnesotassa. Hän koki suuren menetyksen kymmenvuotiaana, kun hänen isänsä James ja isoäitinsä Celia kuolivat auto-onnettomuudessa. Tämän jälkeen hän asui isoisänsä Harryn kanssa. He tulivat hyvin toimeen, vaikkakin heidän suhteensa ei ollut erityisen lämmin. Tänä aikana tapahtui Macin elämän toinen suuri menetys hänen leikkiessään kavereidensa kanssa aseella. Seurauksena yksi pojista kuoli. Seitsemän vuoden kuluttua Harry lähti pois jättämättä hyvästejä. Mac valmistui high schoolista 1970 ja samana vuonna hän liittyi pomminpurkuryhmään Vietnamin sodassa. Seuraavana vuonna hänen äitinsä menehtyi aivohalvaukseen. Mac teki erilaisia töitä seuraavien vuosien aikana, muun muassa kilpa-autoilun parissa. Hän myös matkusteli ympäri maailmaa ystävänsä Jack Daltonin kanssa.
Vuonna 1980 hän tapasi ensimmäistä kertaa Peter Thorntonin tämän jahdatessa mestaririkollista Murdocia. MacGyver teki erilaisia salaisia tehtäviä hallitukselle ja 1986 hän liittyi Phoenix-säätiöön Peten saatua johtajan paikan.
MacGyverin yhtenä heikkoutena voidaan pitää hänen korkeanpaikankammoaan, vaikka se ei sanottavasti haitannutkaan hänen tehtäviensä suorittamista milloin missäkin.
Vuonna 1992 hän sai tietää olevansa isä ja hän jätti työnsä säätiössä viettääkseen kadotettua aikaa poikansa kanssa.
CPS
CPS (lyhenne sanoista "Characters Per Second") ilmaisee siirrettyjen merkkien määrän sekunnissa. Tämä on siis modeemin todellinen siirtonopeus.
Lyhenteellä on tarkoitettu myös tulostimen nopeutta (kirjaimia sekunnissa). Nykyään yleisempi yksikkö on sivuja minuutissa.
Tuomas Kiiskinen
Tuomas Kiiskinen (s. 7. lokakuuta 1986 Siilinjärvi) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa SHL-joukkue Växjö Lakersia. Kiiskistä on luonnehdittu juonikkaaksi, ”umpitaitavaksi” ja pienestä koostaan huolimatta rohkeaksi pelimieheksi. Hannu Kapanen keksi lisänimen ”Niiralan Maltsev” nähtyään Kiiskisen jäällä B-juoniori-ikäisenä KalPassa.
Kiiskinen on KalPan kasvatti. Hän voitti kaudella 2003–2004 B-nuorten pistepörssin. KalPan noustua SM-liigaan myös Kiiskinen nostettiin liigamiehistöön, mutta hän ei vakiinnuttanut paikkaansa vielä kaudella 2005–2006. Mika Pieniniemen saatua potkut KalPan päävalmentajan paikalta kauden 2006–2007 alussa ja Pekka Virran otettua valmennusvastuun Kiiskinen sai enemmän peliaikaa liigajoukkueesta ja teki kaudella 2007–2008 läpimurron. Kaudella 2008–2009 hän voitti KalPassa pronssia, joka oli Kiiskisen ensimmäinen mitali miesten liigassa.
Kaudella 2009–2010 Kiiskinen kehittyi edelleen ja esimerkiksi lokakuun 2009 lopulla Ilta-Sanomat arvioi hänet SM-liigan alkukauden suurimmaksi tähdeksi. Kiiskinen loukkaantui TPS-ottelussa kerättyään sitä ennen 15 ottelussa 20 tehopistettä (8+12).-
Kaudella 2011–2012 Kiiskinen teki urallaan lopullisen läpimurron: hän muodosti Sakari Salmisen ja Matti Kuparisen kanssa SM-liigan tehokkaimman hyökkäysketjun ja pelasi keväällä maailmanmestaruuskisoissa Suomen maajoukkueessa. Hän siirtyi kauden 2011–2012 jälkeen KHL-liigassa pelaavaan Donbass Donetskiin 1+1-vuotisella sopimuksella. Kiiskisen ensimmäisellä KHL-kaudella Donetsk jäi pudotuspelien ulkopuolelle ja hän teki 50 ottelussa tehopisteet 8+13=21. Kiiskisen kautta häiritsi kauteen valmistavalla leirillä tullut rannevamma.
Kiiskinen siirtyi kaudeksi 2014–2015 SHL-joukkue Växjö Lakersiin. Hän ratkaisi keväällä joukkueelleen Ruotsin mestaruuden kuudennen finaaliottelun toisessa jatkoerässä tekemällään maalilla.
Hän pääsi keväällä 2008 jopa Suomen A-maajoukkueen mukaan MM-kisaleiriryhmään, muttei lopulliseen kisajoukkueeseen. Kiiskinen edusti Suomea myös Finnkampenissa syksyllä 2008. Keväällä 2012 Kiiskinen nousi leirityksestä lopulliseen kisajoukkueeseen. Hän debytoi ensimmäistä kertaa MM-joukkueessa 10. toukokuuta 2012 ottelussa Ranskaa vastaan, syöttäen yhden maalin.
Hänen veljensä Matias Kiiskinen on myös jääkiekkoilija. Tuomas Kiiskinen on ollut ystäviensä kanssa perustamassa vuonna 2004 Vuorelan Veikot -nimistä siilinjärveläistä urheiluseuraa. Seuran nimi juontuu siitä, että Kiiskinen on itse, ystäviensä tapaan, kotoisin Vuorelasta ja heidän lapsuutensa suosikkipelaaja oli Mika "Veikko" Nieminen.
Nuori lurjus rakastuu
Nuori lurjus rakastuu () on vuonna 1937 ensi-iltansa saanut W. S. Van Dyken ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen komediaelokuva, jonka pääosissa ovat Jean Harlow ja Robert Taylor. Sivuosissa näyttelevät muiden muassa Reginald Owen, Una O'Connor ja Henrietta Crosman.
Hugh Mills ja Ernest Vajda kirjoittivat käsikirjoituksen H. M. Harwoodin näytelmän "The Man In Possession" pohjalta. "The Man In Possession" -näytelmä esitettiin ensimmäisen kerran Lontoossa 22. tammikuuta vuonna 1930 ja Broadwaylla 1. marraskuuta vuonna 1930.
"Nuori lurjus rakastuu" on mustavalkoinen ja kestää 84 minuuttia, eli tunnin ja 24 minuuttia. "Nuori lurjus rakastuu" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 19. maaliskuuta vuonna 1937. Suomeen elokuva ilmestyi teattereihin 1. elokuuta vuonna 1937. Metro-Goldwyn-Mayer tuotti elokuvan.
"Nuori lurjus rakastuu" kertoo Robert Dabneysta (Taylor), joka palaa hänen perheensä luo lain kanssa tulleihin ongelmien jälkeen. Seriffi hankkii hänelle työpaikan katsomassa taloa ja leski Crystal Wetherbyn (Harlow) huonekaluja.
Harlow ja O'Connor näyttelivät viimeksi yhdessä draamassa "Lentäjän viimeinen urotyö" vuonna 1936. Samoin Harlow ja Owen näyttelivät viimeksi yhdessä komediassa "Platinapommi" vuonna 1931. Ja Harlow ja Harvey näyttelivät viimeksi yhdessä draamassa "Saigonin kaunotar" vuonna 1932 ja Harlow ja Witherspoon näyttelivät viimeksi yhdessä "Kahdesti vihitty" vuonna 1936.
Elokuvassa Harlow koko ajan käytti safiirikihlasormusta, jonka hänelle antoi hänen miesystävänsä William Powell, jonka kanssa hän on näytellyt yhdessä elokuvissa "Trocadero" (1935) ja "Kahdesti vihitty".
"Nuori lurjus rakastuu" on uudelleenfilmatisointi vuoden 1931 elokuvasta, "The Man in Possession", jossa Irene Purcell näytteli Harlowin roolin ja Robert Montgomery näytteli Taylorin roolin.
"Nuori lurjus rakastuu" jäi Harlowin toiseksi viimeiseksi elokuvaksi.
Morley Safer
Morley Safer (8. marraskuuta 1931 Toronto, Ontario – 19. toukokuuta 2016 New York, New York, Yhdysvallat) oli kanadalainen reportteri ja kirjeenvaihtaja, joka työskenteli CBS:n uutisohjelmassa "60 Minutes". Hän toimi ohjelmassa vuosina 1970–2016 ja oli pisimpään ohjelmassa työskennellyt toimittaja.
Safer syntyi Torontossa, Ontariossa. Hän opiskeli yliopistossa ja työskenteli pienissä sanomalehdissä ennen kuin aloitti työt televisiossa 1950-luvun puolivälissä. Canadian Broadcasting Corporationin toimittajana hän raportoi muun muassa Lähi-idän konfliktista ja Algerian sodasta, ja 1960-luvun alussa hän siirtyi yhtiön Lontoon toimistoon.
Vuonna 1964 Safer aloitti CBS Newsin Lontoon kirjeenvaihtajana. 1965 hän avasi CBS Newsin toimiston Saigoniin, Vietnamiin. Hän seurasi sinä vuonna yhdysvaltalaista sotilasjoukkoa ja tallensi kuvanauhalle kuinka se tuhosi evakuoidun vietnamilaiskylän sytyttämällä sen tuleen. Saferin raportti esitettiin elokuussa 1965. Presidentti Lyndon B. Johnson vaati CBS:n johtajaa Frank Stantonia erottamaan Saferin, mutta Stanton kieltäytyi. Johnson uhkasi tuoda julkisuuteen Saferin väitetyt kommunistisuhteet. Hänen adjutanttinsa tarkistivat asian, mutta tällaisia suhteita ei kuitenkaan löytynyt.
Vuonna 1967 Safer nimitettiin Lontoon toimiston päälliköksi. Hän toimi päällikkönä kolme vuotta, kunnes vuonna 1970 hän liittyi "60 Minutes" -ohjelmaan.
Safer kirjoitti bestseller-kirjan "Flashbacks: On Returning to Vietnam" (1990). Hän sai uransa aikana lukuisia palkintoja, muun muassa 12 Emmya.
Vuonna 1968 Safer meni naimisiin Jane Fearerin kanssa, ja he saivat yhden tyttären. Saferilla oli Kanadan ja Yhdysvaltojen kaksoiskansalaisuus.
Safer kuoli 84-vuotiaana keuhkokuumeeseen kotonaan New Yorkin Manhattanilla 19. toukokuuta 2016. Hän oli jäänyt eläkkeelle edellisellä viikolla.
Timo Salo (jääkiekkoilija)
Timo Salo (s. 5. kesäkuuta 1985 Naantali) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelaa laitahyökkääjänä TPS:ssa.
Salo on turkulaisseura Turun Tovereiden kasvatti. Hän on edustanut Mestiksessä TuToa neljänä kautena, ensimmäisen kokonaisen kauden hän pelasi 2004–2005 ja hänet palkittiin Mestiksen parhaana tulokkaana. Salo hankittiin KalPaan kaudeksi monivuotisen joukkuetoverinsa Tapio Laakson kanssa. Salo pelasi tulokaskaudestaan SM-liigassa vain noin puolet olkapäävamman takia.
Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi Turun Palloseuraan yhdessä Tapio Laakson kanssa.
Kannisto (Halikko)
Kannisto on kylä Halikon kunnan keskiosissa Jokikaustan alueella. Kylä on kunnan pienimpiä sekä pinta-alaltaan että asukasluvultaan. Kanniston kaikki kolme tilaa sijaitsee aivan Jokikaustan tien lähettyviltä Purilanjoen länsipuolella.
Kanniston länsiosa on metsäistä mäki ja kalliomaisemaa, jonne kylän rakennuskanta on rajoittunut. Itään kuljettaessa maasto laskee loivasti Purilanjokeen ja muuttu viljelysmaaksi. Kalkkilan kylä on aivan Kanniston vieressä pohjoispuolella ja Jokikaustan tietä etelään päin kuljettaessa tulee pian Mätikkö vastaan.
Pienestä Kannistosta on jäänyt hyvin vähän historiallisia lähteitä, mutta kylä lienee perustettu jo varhaiskeskiajalla, sillä se on kuulunut ns. suomalaisen vero-oikeuden piiriin. Kylässä oli aina 1900-luvulle asti vain yksi tila, josta lohkottiin ennen toista maailmansotaa kummatkin uudet tilat. Vanhaa rakennuskantaa ei ole säilynyt, vaan kylän rakennukset ovat varsin uusia.
Pasi Hirvonen (jääkiekkoilija)
Pasi Hirvonen (s. 4. marraskuuta 1988 Vantaa) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka siirtyi kaudeksi 2012–2013 Mestiksen TuToon. Hirvonen on isokokoinen ja fyysinen puolustaja, jolla on hyvä laukaus ja vahva taklaaja.
Kaudella 2007–2008 Hirvonen voitti KalPan A-nuorissa mestaruuden. Hän nousi KalPan liigamiehistöön kaudella ja pääsi myös tehoille kauden aikana. Hirvonen edusti KalPaa kauteen 2010–2011 asti. Hän pelasi KalPassa 113 liigaottelua ja käväisi myös lainalla Mestiksessä Jokipojissa ja SaPKossa, jonka kanssa teki sopimuksen kesällä 2011.
Hirvonen pelasi SaPKossa tammikuulle 2012 ja oli siirtyessään TPS:aan Mestiksen puolustajien kolmennaksi paras pistemies. Pelattuaan loppukauden TPS:ssa Hirvonen siirtyi kesällä 2012 TuToon.
Antenor (kuvanveistäjä)
Antenor oli antiikin kreikkalainen Ateenasta kotoisin ollut kuvanveistäjä, joka eli 500-luvun eaa. loppupuolella.
Antenorin teoksissa huipentuu ateenalaisen arkaaisen 500-luvun eaa. puolivälin kuvanveistotaide. Hän veisti Delfoin Apollonin temppelin päätykolmion figuurit ja Ateenan niin kutsutun Antenorin koren. Hän teki erityisesti reliefejä. Monet hänen teoksistaan säilyivät sen ansiosta, että ne piilotettiin persialaisilta persialaissotien aikaan vuonna 480 eaa. hautaamalla ne maahan.
Antenor oli Harmodiosta ja Aristogeitonia esittävän veistosryhmän alkuperäinen luoja. Ateenalaiset pystyttivät sen kaksikon kunniaksi näiden murhattua tyranni Hipparkhoksen. Persialaiset ryöstivät patsaat myöhemmin kuningas Kserkses I:n johdolla persialaissotien aikana.
Saratoga (elokuva)
Saratoga () on vuonna 1937 ensi-iltansa saanut Jack Conwayn ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen draamakomediaelokuva, jonka päätähtinä ovat Jean Harlow, Clark Gable, Lionel Barrymore ja Frank Morgan. Sivuosissa ovat muiden muassa Una Merkel, Hattie McDaniel ja Margaret Hamilton.
Anita Loos ja Robert Hopkins laativat käsikirjoituksen heidän tarinansa alta. "Saratoga" on mustavalkoinen ja pituudeltaan 92 minuuttia, eli tunnin ja 32 minuuttia. "Saratoga" sai ensi-iltansa kotimaassaan 23. heinäkuuta vuonna 1937. Suomeen "Saratoga" ilmestyi teattereihin seuraavana vuonna 11. helmikuuta vuonna 1938. Metro-Goldwyn-Mayer -yhtiö tuotti elokuvan.
"Saratoga" oli MGM:n suurin kassamagneetti ilmestymisvuonnaan ja toinen koko vuonna (vuoden suurin kassamagneetti oli Disneyn animaatio "Lumikki ja seitsemän kääpiötä"), sekä kuudes ja viimeinen Harlowin ja Gablen yhteistyöstä.
Gable näyttelee vedonvälittäjä Duke Bradleyta, Harlow hevoskasvattajan tytärtä, Carol Claytonia, joka palaa takaisin kotiin sulhasensa, Hartley Madisonin (Pidgeon) kanssa Euroopasta, kun hänen isänsä (Hale) kuoli yllättäen sydänkohtaukseen tärkeän kilpailun aikana. Carol kumminkin rakastuu Bradleyhyn. Barrymore näyttelee Isoisä Claytonia.
Vaikka käsikirjoittaja Robert Hopkins oli laatinut käsikirjoituksen Harlow mielessä, studio ensin yritti lainata Carole Lombardia Paramount Picturesilta, mutta ei voinut sopimusvaatimuksien takia. Tämän jälkeen ilmoitettiin, että Joan Crawford ehkä tulisi näyttelemään Harlow'n roolin, mutta vuonna 1937 ilmoitettiin päätähdeksi Harlow, jolle käsikirjoitus oli alun perin kirjoitettukin. Walter Pidgeon lainattiin Universal Studiosilta elokuvaan.
Toukokuussa vuonna 1937, kun "Saratoga" oli noin 90% valmis, Harlowin tila romahti kesken kuvauksen ja menehtyi noin viikkoa myöhemmin vakavaan munuaishäiriöön. Hänen jäljelle jäänneet kohtaukset oli kuvattu Mary Deesin kanssa ja kohtaukset kuvattiin vain takaapäin. Paula Winslowe toimi Harlowin äänen sijaisena.
MGM:n johtajat suunnittelivat hyllyttää elokuvan tai ottaa uudestaan Harlowin kohtauksia, mahdollisesti Virginia Brucen tai Jean Arthurin kanssa, mutta yleisön reaktio ennakossa kesäkuun lopussa ja ihailijapostin ryöppy vaati julkaisemaan Harlowin viimeisen elokuvan muuttaen johtajien mielen.
Nokia E65
Nokia E65 on Nokian valmistama matkapuhelin. Se kuuluu yrityskäyttöön suunnattuun E-series -älypuhelinsarjaan. Se julkaistiin 3GSM World Congress 2007 -tapahtumassa, joka järjestettiin 12.–15. helmikuuta vuonna 2007. Puhelin on varustettu liukukannella, jonka alle on sijoitettu tavallinen matkapuhelinnäppäimistö. Siinä on videon ja äänen suoratoisto, musiikkisoitin, joka toistaa mp3- ja AAC-tiedostot sekä mediasoitin. Lisäksi puhelimessa on kahden megapikselin kamera ja WLAN-tuki.
Ryan Evans
Ryan Evans on kuvitteellinen henkilö High School Musical -elokuvista. Hän on Sharpay Evansin kaksoisveli. Ryan on Teatterikerhon varapuheenjohtaja siskonsa Sharpayn kanssa. Aiemmin Ryan tuki kaksoissisartaan kaikissa tämän juonissa, mutta abivuotenaan hän on itsenäistynyt kovasti ja kehittynyt lahjakkaasta tanssijasta ja laulajasta superlahjakkaaksi koreografiksi. Ensimmäiset askeleet tähän suuntaan Ryan otti jo Lava Springsin Country Clubilla, kun hän auttoi Wildcats-jengiä kehittelemään upean tanssinumeron kykykilpailua varten. Nyt Ryan on lähdössä opiskelemaan Juilliardiin.
Alexander Berkman
Alexander Berkman (, 21. marraskuuta 1870 – 28. kesäkuuta 1936) oli amerikanvenäläinen kirjailija ja 1800- ja 1900-luvun anarkistisen liikkeen johtava hahmo. Alexander Berkman, syntymänimeltään Ovsei Osipovitš Berkman syntyi Vilnassa Liettuassa juutalaiseen perheeseen. Hän eli nuoruutensa Pietarissa Venäjällä, jossa häntä alettiin kutsua Alexanderiksi. Berkman muutti hänen vanhempiensa kuoltua Yhdysvaltoihin 17-vuotiaana.
Alexander Berkman oli Emma Goldmanin rakastaja ja liittolainen, ja he järjestivät lukuisia kansalaisoikeus- ja sodan vastaisia kampanjoita. Vuonna 1892 Berkman yritti salamurhata Henry Clay Frickin. Tästä Berkman sai 22 vuoden vankeusrangaistuksen, josta hän kärsi 14 vuotta. Ensimmäisen maailmansodan aikana Berkman ja monet muut ulkomaalaistaustaiset anarkistit karkotettiin Yhdysvalloista. Berkman jatkoi toimintaansa ulkomailla ja kuoli Ranskassa vuonna 1936.
Tabernasin aavikko
Tabernasin aavikko on kuiva alue 37 kilometriä Almerían kaupungista pohjoiseen Almerían maakunnassa, Espanjassa. Alueella sataa vettä vain noin 248 mm vuodessa, minkä takia sitä sanotaan joskus Euroopan ainoaksi todelliseksi aavikoksi.
Tabernasin aavikko on geologisesti kiinnostava, sillä siellä aavikoitumisen ja eroosion jäljet ovat selvästi nähtävissä. Aavikkoalueella on syviä rotkoja, jotka muodostuvat, kun harvinaiset sateet täyttävät väliaikaiset jokiuomat.
Elokuvantekijöitä on Tabernasiin houkutellut samanlainen ilmasto ja ympäristö kuin Pohjois-Amerikan lounaisosien aavikoilla. Tabernasiin onkin rakennettu muutamia villin lännen lavastekyliä, joissa on kuvattu mm. Sergio Leonen elokuvia "Kourallinen dollareita" ja "Hyvät, pahat ja rumat".
Tomi Ståhlhammar
Tomi Ståhlhammar (s. 9. maaliskuuta 1988 Turku) on suomalainen ammattilaisuransa lopettanut jääkiekkoilija. Ståhlhammar pelasi neljä kautta SM-liigassa vuosina 2009–2013, edustaen Espoon Bluesia ja Oulun Kärppiä.
Ståhlhammarin vahvuuksiin pelaajana kuuluivat luistelu, karvaaminen, taklaaminen, joukkuepelaaminen ja puolustuspelaaminen. Hän ei ollut kuitenkaan mikään "taitopelaaja", eikä tehnyt kovin paljon tehopisteitä. Ståhlhammarin heikkouksiin kuuluivat myös ajoittaiset turhat jäähyt.
Ståhlhammar aloitti jääkiekon Espoossa. Hänen kasvattajaseuransa on Espoon Kiekkoseura. Ståhlhammar siirtyi jo varhain juniorina Espoo Bluesiin, jonka A-nuorissa hän voitti mestaruuden 2009 sekä pronssia 2006. Väliin mahtuu myös kausi 2006–2007 USHL-joukkue Cedar Rapids RoughRidersissa.
Ståhlhammar teki SM-liigadebyyttinsä Bluesissa kaudella 2008–2009, jolloin hän pelasi 28 runkosarjaottelua tehoin 1+3=4 ja pudotuspeleissä kaikki joukkueen kymmenen ottelua tehden yhden maalin. Ståhlhammarin liigauran avausmaali syntyi 29. tammikuuta 2009 ottelussa Tampereen Ilvestä vastaan. Blues sijoittui lopulta neljänneksi hävitessään pronssiottelussa Kalevan Pallolle. Kaudella 2009–2010 Ståhlhammar pelasi 36 SM-liigaottelua tehoin 2+3=5. Pudotuspeleissä hän mahtui kokoonpanoon yhdessä ottelussa.
Bluesissa pieneen rooliin jäänyt Ståhlhammar teki toukokuussa 2010 vuoden mittaisen sopimuksen Mestiksen nousijajoukkue Kiekko-Laserin kanssa. Hän oli kaudella 2010–2011 tehoilla 12+11=23 joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä Tomi Peltosen kanssa sekä neljänneksi paras pistemies. Ståhlhammar esiintyi myös kolmessa SM-liigaottelussa Oulun Kärppien riveissä tehden yhden maalin, kun joukkueella oli loukkaantumisia. Hän sai Kärpissä vastuuta myös harjoituskaudella kahdeksasta European Trophyn ottelusta.
Huhtikuussa 2011 Ståhlhammar teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Kiekko-Laserin kanssa. Hän oli kaudella 2011–2012 tehoilla 4+8=12 joukkueen kolmanneksi paras pistemies, kunnes K-Laser ajautui konkurssiin joulukuussa 2011 ja joukkueen kausi Mestiksessä päättyi. Tämän jälkeen Ståhlhammar siirtyi tammikuun puoleenväliin asti kestävällä ja loppukauden option sisältävällä sopimuksella Kärppiin. Hän pelasi joukkueessa kolme ottelua, jonka jälkeen Kärpät jätti Ståhlhammarin option käyttämättä. Noin viikkoa myöhemmin hän palasi loppukauden kattaneella sopimuksella Espoo Bluesiin.
Elokuussa 2012 Ståhlhammar liittyi Mestis-joukkue Kiekko-Vantaan harjoitusvahvuuteen. Hän edusti joukkuetta ottelukohtaisella sopimuksella runkosarjan peleissä, kunnes palasi tammikuussa 2013 loppukauden 2012–2013 kattavalla sopimuksella Bluesiin.
Ståhlhammar pelasi World U-17 Hockey Challengessa sekä alle 18-vuotiaiden U-18 Junior World Cupissa vuonna 2005, jolloin hän voitti pronssia.
Pöyhijäorneerot
Pöyhijäorneerot ("Synallaxis") on orneerojen heimoon kuuluva lintusuku. Suvussa on 36 lajia.
Kaksi partiopoikaa
Kaksi partiopoikaa on Ernest Thompson Setonin vuonna 1903 julkaisema kirja, jonka I.K. Inha suomensi 1917.
Luonnontutkija, taiteilija ja kirjailija Ernest Thompson Seton (1860-1946) kirjoitti "Kaksi partiopoikaa" ("Two Little Savages") vuonna 1903. Ennen tätä hän oli julkaissut useita erähenkisiä ja luonnontieteellisiä teoksia. Tarina kertoo, että paikallisen koulun pojat aiheuttivat Setonille harmia tekemällä kolttosia hänen omaisuudelleen. Lopulta Seton marssi kouluun ja neuvotteli poikien kanssa, että he tulisivat korjaamaan aiheuttamansa vahingot mieluummin kuin saisivat selkäänsä, jos hän ottaisi asian esille koulussa ja poikien kotona. Hän tarinoi poikien kanssa intiaanien elämästä ja erätaidoista, ja sai pojat innostumaan. Tästä selkkauksesta syntyi idea poikien erä- ja intiaanihenkiselle kerholle "Woodcraft Indians" ("Eränkävijäintiaanit"). "Kaksi partiopoikaa" syntyi myös Setonin ystävän Rudyard Kiplingin painostuksesta. Myöhemmin, vuonna 1906, Seton tapasi Englannissa Robert Baden-Powellin, joka perusti Partioliikkeen paljolti Setonin ja hänen kirjojensa tarjoaman esimerkin innoittamana.
"Kaksi partiopoikaa" on tarina kahdesta erilaisesta pojasta, kaupunkilaisesta Janista ja maalaispoika Samista. Janissa voimme havaita piirteitä kirjailijan omasta nuoruudesta. Jania kiinnostavat kaikki luonnon tapahtumat. Erityisesti häntä kiehtovat intiaanit, joita tuolloisessa Manitobassa yhä eli luontaistaloudessa. Vaikka kirjassa tavataan oikeita intiaaneja vain yhdessä vaatimattomassa kohtauksessa, ja siinäkin puutteellisesti kuvattuna, on intiaanien elämäntapa läsnä läpi kirjan. Toisella kymmenellään olevat pojat viettävät yhteisen loman metsässä harjoittaen intiaanien eränkäyntitaitoja. Oppaanaan heillä on vanha erämies Kaleb.
"Kaksi partiopoikaa" on, paitsi oppikirja, myös kirja oppimisesta. Opettavainen asenne säilyy läpi teoksen. Setonin metodina oli kannustaminen, palkitseminen ja tosi tekeminen. Vastoinkäymiset olivat voitettavissa, eränkävijälle ei mikään ollut liian vaivalloista. Pojat kasvavat henkisesti lomaviikkojensa aikana. Samin isä, joka on huolissaan poikansa paksukalloisuudesta ja huonosta koulumenestyksestä, huomaa loman lopulla, että Sam on kasvamassa mieheksi ja pystyy jo tekemään itsenäisiä päätöksiä. Heiveröinen ja epävarma Jan kasvaa loman aikana riuskaksi ja päättäväiseksi nuorukaiseksi.
Suomenkielinen laitos on I.K. Inhan suomentama ja WSOY:n kustantama. Ensimmäinen painos on vuodelta 1917. Kirjassa on runsaasti Setonin itse piirtämiä kuvia. Mukana on myös yksityiskohtaisia ohjeita esimerkiksi tiipiin rakentamisesta ja huuhkajan täyttämisestä. Myös tulenteko tuliporalla opetetaan kirjassa tarkasti.
Tytöt puuttuvat kirjan sivuilta. Murrosikää vasta lähestyvien poikien mielessä ei vielä kuulukaan olla tilaa tyttöhaaveille. Vuonna 1921 Seton perustaa tytöille oman partion ("Brownies"), mutta "Kaksi partiopoikaa" seikkailee vielä poikuuden ihmemaassa.
Samin pikkusisko Minnie esiintyy vain parissa kohtauksessa ja kolmannen pojan, Gui Burnsin, neljä pikkusiskoa vielä marginaalisemmin; nämä tytöt ovat kirjailijan mukaan 1 - 4 -vuotiaita eli aivan pikkulapsia.
Radonež
Radonež () oli nykyisellä Moskovan alueella Hotkovon lähellä sijainnut muinaisvenäläinen kaupunki. Se tunnetaan 1300-luvun alkupuolelta lähtien. Kaupunki kuului Serpuhovin ja Moskovan ruhtinaiden omistuksiin. Radonežissa syntynyt Sergei Radonežilainen perusti sen pohjoispuolelle Troitse-Sergijevin luostarin, jonka mahdin kasvu haittasi kaupungin kehitystä. 1400–1500-luvun vaihteessa Radonež muuttui maalaiskyläksi.
Nykyään paikalla sijaitsee Radonežin kylä, jossa on empiretyylinen Kristuksen kirkastumisen kirkko (1840) ja vuonna 1988 paljastettu Sergei Radonežilaisen muistomerkki.
Viiruorneerot
Viiruorneerot ("Thripadectes") on orneerojen heimoon kuuluva lintusuku.
Jermak Timofejevitš
Jermak Timofejevitš (; syntymäaika tuntematon – 6. elokuuta 1585) oli venäläinen kasakkapäällikkö ja Siperian valloittaja.
Iivana IV lahjoitti Stroganovin kauppias- ja teollisuussuvulle Kaman seudun vuonna 1558 ja Uralin takaiset Tura- ja Toboljokien alueet vuonna 1574. Tsaari antoi heille myös oikeuden rakentaa linnoituksia Obin ja Irtyšin rannalle. Vuoden 1577 tienoilla Stroganovit kutsuivat Jermakin joukkoineen suojelemaan omistuksiaan Siperian kaanin Kutšumin hyökkäyksiltä.
Jermak lähti sotaretkelle Siperiaan vuonna 1579 tai 1581. Lokakuussa 1582 Irtyšin rannalla käydyssä taistelussa hänen retkikuntansa tuhosi Kutšum-kaanin pääjoukot ja valtasi Siperian kaanikunnan pääkaupungin Kašlykin. Kutšum jatkoi vastarintaa ja hyökkäsi elokuussa 1585 yllättäen Jermakin retkikunnan kimppuun. Taistelussa haavoittunut Jermak sai surmansa yrittäessään uida Irtyšin sivujoen Vagain yli. Hänen joukkojensa jäänteet vetäytyivät talveksi Obin linnoitukseen.
Jermakista kertovaa kansanrunoutta syntyi jo 1500-luvulla. Myöhemmin häntä ovat kuvanneet monet kirjailijat ja taiteilijat.
Paljon melua tyhjästä
Paljon melua tyhjästä () on William Shakespearen noin vuonna 1598 kirjoittama romanttinen komedia. Se sijoittuu Sisiliaan, Messinan kaupunkiin. Näytelmä kertoo rakkaussuhteista ja kepposista, joita joutilas yläluokka tekee toisilleen. Pääosissa on Messinan kuvernörin tytär Hero ja tämän sulhanen, nuori kreivi Claudio. Sulhasen kaveri Benedikt ja morsiamen sisar Beatrice ovat toinen pari, jonka välille kehitetään romanttisia jännitteitä. Aragonian prinssi Don Pedron ja tämän velipuolen Don Juanin välille kehkeytyy jännitteitä, kateutta ja kilpailua.
Paavo Cajander on suomentanut näytelmän ensimmäisenä 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa, ja se ilmestyi painettuna 1920-luvun alussa. Petri Pullinen käänsi tekstin uudelleen vuonna 2001. Kersti Juvan suomennos ilmestyi 2009.
Sevsk
Sevsk () on kaupunki Brjanskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee lähellä Ukrainan rajaa 149 kilometriä Brjanskista etelään. Kaupunki on samannimisen kunnallispiirin keskus ja sen kautta kulkee Moskovan ja Kiovan välinen M3-valtatie. Asukkaita oli 7 282 vuonna 2010, koko maaseutuvaltaisessa Sevskin piirissä väkeä oli 16 923 henkeä.
Paikkakunta mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1146 Tšernigovin ruhtinaskuntaan kuuluneena asutuksena. Vuodesta 1356 se kuului Liettuaan ja vuonna 1585 se liitettiin Moskovan Venäjään. Kaupungissa oli yksi tärkeimmistä Venäjän etelärajan linnoituksista. Vuonna 1779 siitä tuli Orjolin lääniin kuulunut kihlakuntakaupunki. 1700-luvulla Sevsk menetti sotilaallisen merkityksensä ja siitä tuli hallinnon ja kaupan keskus. 1800-luvulla rautateiden rakentaminen pysäytti kaupungin taloudellisen kehityksen. Toisen maailmansodan aikana se oli saksalaisten miehittämä.
Nykyään Sevskissä on lähinnä elintarviketeollisuutta. Maritsa- ja Sev-jokien yhtymäpaikassa on säilynyt linnoituksen jäänteitä. Muita nähtävyyksiä ovat vuonna 1701 rakennettu Pietari-Paavalin kirkko, barokin ja klassismin sekatyyliä edustava Kristuksen taivaaseen astumisen kirkko (1765) ja klassistinen Ristin ylentämisen kirkko. Kaupungin ulkopuolella on vuonna 1618 perustettu Kristuksen kirkastumisen luostari.
Šenkursk
Šenkursk () on kaupunki Arkangelin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Vienanjoen sivujoen Vagan rannalla 373 kilometriä Arkangelista kaakkoon. Kaupunki on Šenkurskin piirin keskus. Asukkaita on 5 700 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1229. Vuonna 1315 Šenkurskin pogostan osti Novgorodin posadnikka. Vuonna 1565 Iivana IV teki siitä "Vaga"-nimisen kaupungin, joka oli ympäröivän kihlakunnan keskus. 1600-luvun alussa nimenä mainitaan jälleen "Šenkursk". Vuodesta 1710 lähtien se oli Vagan alueen ja vuodesta 1780 Arkangelin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Asukkaat harjoittivat kauppaa sekä vaatteiden ja kenkien ompelua.
Nykyään Šenkurskissa on puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta. Kaupungissa toimii kotiseutumuseo.
Sechuran aavikko
Sechuran aavikko on aavikko Perussa ja Chilessä. Se alkaa Atacaman aavikon rajoilta Chilen pohjoisosista ja jatkuu Tyynenmeren rannikkoa pitkin Pohjois-Peruun. Sechuran aavikko on leveimmilläänkin vain 150 kilometriä leveä, mutta pituudeltaan se on yli 2 000 kilometriä. Pinta-alaltaan aavikko on yhteensä 188 735 neliökilometriä.
Alavilla alueilla Sechuran aavikon vuotuinen kosteusmäärä on maksimissaan vain 100 millimetriä vuodessa. Ylänköalueilla 700 metristä 1000 metriin mereltä nouseva sumu nostaa kosteusmäärän 200 millimetriin vuodessa.
Staritsa
Staritsa () on kaupunki Tverin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Valdain ylängön itäreunalla Volgan rannalla 77 kilometriä Tveristä lounaaseen. Kaupunki on Staritsan piirin keskus. Toržokin ja Rževin välisen rautatien samanniminen asema sijaitsee 10 kilometrin päässä kaupungista. Asukkaita on 9 100 henkeä (vuonna 2009).
Vuonna 1297 paikalle perustettiin "Novyi Gorodok" -niminen linnoitus. 1300-luvulla sen esikaupunki kasvoi ja levittäytyi Volgan vastarannalle. Vuosisadan lopussa se sai nimen "Staritsa". Vuonna 1485 kaupunki liitettiin Tverin ruhtinaskunnan mukana Moskovan Venäjään. Vuonna 1775 Staritsasta tuli Tverin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. 1700–1800-luvulla se oli tärkeä Volgan–Itämeren vesitien satama, joka välitti elintarvikkeita Pietariin. Toisen maailmansodan aikana lokakuusta 1941 tammikuuhun 1942 kaupunki oli saksalaisten miehittämä.
Nähtävyyksiä ovat Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen luostari ja sen vuonna 1530 rakennettu katedraali, klassistinen Kolminaisuuden katedraali (1819), Neitsyt Marian temppeliin tuomisen (1570) ja Evankelista Johanneksen kirkko (1594). Linnamäellä sijaitsee Borisin ja Glebin katedraali (1820) ja sen rinteellä Pjatnitskaja-kirkko (1750). Kaupungissa on säilynyt lukuisia kivisiä kauppiastaloja.
Outrageous
”Outrageous” on Britney Spearsin esittämä kappale, joka julkaistiin vuonna 2004 viimeisenä singlenä hänen albumiltaan "In the Zone". Kappaleen on kirjoittanut ja tuottanut R. Kelly.
Starkin–Heegnerin lause
Starkin–Heegnerin lause on imaginaaristen neliökuntien luokkalukuun liittyvä tulos. Sen mukaan jos formula_1, on kunnan formula_2 luokkaluku yhtä suuri kuin yksi, jos ja vain jos formula_3.
The Potatoes
The Potatoes on suomalainen instrumentaalimusiikkia esittävä yhtye.
Floris van Dijck
Floris Claesz van Dijck (Haarlem tai Delft, n. 1575 – Haarlem, marraskuu 1651) oli alankomaalainen taidemaalari, joka tunnetaan asetelmatöistään.
Van Dijck asui ja työskenteli suurimman osan elämästään Haarlemissa. Opiskeltuaan kotimaassaan hän teki myös opintomatkan Italiaan. Palattuaan Alankomaihin hänet hyväksyttiin Haarlemin Pyhän Luukaksen ammattikuntakiltaan, jossa hänellä oli korkea asema. Elämänsä loppupuolella hän maalasi yhä vähemmän. Yksi syy tähän saattoi olla, että hänen ei enää tarvinnut maalata elättääkseen itsensä. Hänen valmistamansa testamentti vuodelta 1605 osoittaa, että hän oli jo tuolloin hyvin rikas.
Van Dijck maalasi enimmäkseen asetelmia, joissa oli kuvattuna 1600-luvun alankomaalainen aamiaispöytäkattaus antimineen (): juustoja, hedelmiä ja pähkinöitä. Van Dijckin asetelmamaalauksia tunnetaan silti vain kymmenen kappaletta.
Puola yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa
Puola on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman Euroopan-mestaruuskilpailuihin ensimmäisistä, vuoden 1934 kisoista alkaen. Yksittäisissä kisoissa se on sijoittunut mitalitilastossa kärkikolmikkoon kolmesti: vuonna 2106 Puola voitti mitalitilaston ja vuosina 1958 ja 1966 se sijoittui mitalitilastossa toiseksi. Vain vuoden 1950 kisoissa maa on jäänyt ilman mitaleja. Koko EM-kisahistorian mitalitilastossa se on seitsemäntenä.
Puolalaiset ovat EM-kilpailuissa menestyneet laaja-alaisesti; maalla on mestaruuksia niin pikajuoksuista, keskipitkiltä ja pitkiltä juoksumatkoilta, kävelystä, hypyistä, heitoista ja otteluista. Yksittäisistä lajeista puolalaiset ovat useimmin voittaneet naisten 200 metrin juoksun, neljä kertaa. Ensimmäinen puolalainen Euroopan-mestari oli molemmat naisten pikajuoksut Wienissä 1938 voittanut Stanisława Walasiewicz. Maan ensimmäinen Euroopan-mestaruuden saavuttanut mies oli keihäänheiton vuosina 1954 ja 1958 voittanut Janusz Sidło. EM-kilpailujen menestynein puolalainen on viisi mestaruutta voittanut pikajuoksija ja pituushyppääjä Irena Szewińska.
Born to Make You Happy
Born to make you happy on Britney Spearsin kappale ja neljäs single hänen debyyttialbumiltaan "…Baby One More Time". Kappale julkaistiin vuonna 1999.
NBA-kausi 1999–2000
NBA-kausi 1999–2000 oli NBA-liigan 54. kausi. Runkosarja käynnistyi 2. marraskuuta 1999 ja päättyi 19. huhtikuuta 2000. Pudotuspelit päättyivät 19. kesäkuuta 2000. Mestaruuden voitti Los Angeles Lakers kaatamalla finaaleissa Indiana Pacersin otteluvoitoin 4–2.V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti, *=divisioonansa voittaja
Lehtiorneerot
Lehtiorneerot ("Automolus") on orneerojen heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu 8 lajia.
Klaus Lehnertz
Klaus Lehnertz (s. 13. huhtikuuta 1938) on entinen saksalainen seiväshyppääjä ja olympiamitalisti.
Lehnertz saavutti seiväshypyssä olympiapronssia Tokiossa 1964 tuloksella 500 cm. Itäsaksalainen Manfred Preussger jäi tässä noin kahdeksan tuntia ja 45 minuuttia kestäneessä kilpailussa samalla tuloksella neljänneksi. Belgradin EM-kilpailuissa 1962 Lehnertz sijoittui 13:nneksi tuloksella 430 cm ja Budapestin EM-kilpailuissa 1966 yhdeksänneksi tuloksella 470 cm. Méxicon 1968 olympialaisissa hän jäi karsintaan tuloksella 475 cm.