hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Pihamaina
Pihamaina ("Acridotheres tristis") on aasialainen varpuslintu, joka on suosittu häkkilintu ja voi oppia matkimaan ihmispuhetta.
Linnun pituus on noin 23 senttimetriä, siipien kärkiväli 33–36,5 senttimetriä ja paino 100–130 grammaa. Pihamaina on hiukan kottaraista suurempi ja sillä on suuret keltaiset jalat, keltainen nokka ja laikku silmän alapuolella. Höyhenpuku on pääosin tumman ruskeanharmaa tai musta, alaperä, pyrstön kulmat ja laaja siipilaikku ovat valkoiset. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuori lintu on aikuista himmeämmän värinen. Lajista tunnetaan useita alalajeja. Sekä aikuisella että nuorella linnulla on täydellinen sulkasato loppukesällä.
Pihamaina on yleinen jokapaikan lintu Keski- ja Etelä-Aasiassa. Erillisiä ihmisen siirtämiä populaatioita on Australian itä- ja etelärannikolla, Uudessa-Seelannissa, Madagaskarilla, Kaakkois-Afrikassa, Arabian niemimaalla, Mustanmeren rannikolla ja monessa muussa paikassa. Laji on yleinen häkkilintu. Lajin elinalueen koko on 1–10 miljoonaa neliökilometriä ja sen kanta on elinvoimainen. Toisaalta pihamaina on myös luokiteltu yhdeksi maailman sadasta haitallisimmasta vieraslajista.
Pesii mielellään vuoristoisilla seuduilla ihmisasutuksen tuntumassa. Seurallinen, liikkuu parvina seuraillen karjaa ja ruokaillen pelloilla ja kaatopaikoilla. Yöpyy suurina parvina ruoikoissa, sokeriruokoviljelmillä, suurissa puissa, rautatieasemilla, varastorakennuksissa ja muissa turvallisissa paikoissa.
Pesä on kolossa keskimäärin 7 metrin korkeudella, joko puunkolossa tai onkalossa, maakolossa, rakennuksessa, pöntössä, toisten lintulajien pesissä jne. Naaras munii 2–6, tavallisesti 4 tai 5 munaa. Muna painaa 7–8 grammaa. Molemmat emot hautovat, öisin vain naaras. Kuumimpaan aikaan iltapäivällä munia ei usein haudota lainkaan. Haudonta-aika on 13–18 päivää. Poikaset kuoriutuvat eriaikaisesti ja kasvavat eri tahtiin. Ne oppivat lentämään 3–5 viikon ikäisinä. Nuorimmat poikaset lähtevät usein pesästä ennen kuin ovat lentokykyisiä. Vanhemmat huolehtivat poikueesta useita viikkoja. Sukukypsä 1-vuotiaana.
Pihamaina on kaikkiruokainen. Parvi seurailee laiduntavaa karjaa tai puimakoneita etsien liikkeelle lähteneitä hyönteisiä ja muita selkärangattomia. Syö myös raatoja, jätteitä, siemeniä.
Mats Larsson
Mats Larsson (s. 20. maaliskuuta 1980) on ruotsalainen entinen maastohiihtäjä ja olympiamitalisti.
Larsson sijoittui Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2005 sprintissä kuudenneksi ja kuului Ruotsin seitsemänneksi sijoittuneeseen viestijoukkueeseen. Kaudella 2005–2006 hän vakiinnutti paikkansa maailmancupissa sijoilla 15–30. Vuonna 2006 hän voitti myös olympiapronssia viestikisasta. Samoissa kisoissa hän sijoittui lisäksi 15 kilometrin perinteisen kilpailussa yhdeksänneksitoista.
Larsson voitti sprinttikisan MM-hopeaa Sapporossa 2007. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän oli parisprintissä kuudes. Hän ei ole voittanut yhtään maailmancupin henkilökohtaista osakilpailua (29.11.2010 mennessä). Parhaimmillaan hän on ollut sprintissä toinen Drammenissa ja kolmas Tukholmassa maaliskuussa 2007 sekä kolmas Kuusamossa joulukuussa 2007. Maailmancupin viestin voittaneeseen Ruotsin joukkueeseen hän kuului Jällivaarassa marraskuussa 2010.
Mats Larsson ilmoitti lopettavansa uransa toukokuussa 2011.
Ei kenenkään lähimmäinen
Ei kenenkään lähimmäinen on vuonna 1996 julkaistu "20 suosikkia" -sarjaan kuuluva Hortto Kaalon kokoelmalevy.
Max Pauly
Max Pauly (1. kesäkuuta 1907 Wesselburen, Saksa – 8. lokakuuta 1946 Hameln, Saksa) oli SS-Sturmbannführer, joka toimi Stutthofin, Hohengemman ja Neuengammen keskitysleirien komentajana Toisen maailmansodan aikana.
Pauly perusti ensimmäisen Saksan ulkopuolisen keskitysleirin, Stutthofin, vain päivää sodan syttymisen jälkeen 2. syyskuuta 1939 ja toimi sen johtajana elokuuhun 1942 asti.
Max Pauly joutui oikeuden eteen erityisesti sodan loppuvaiheissa johtamansa Neuengammen keskitysleirin julmuuksista brittiläisessä sotarikosoikeudessa 18. maaliskuuta–13. toukokuuta 1946 Hampurissa. Hänet tuomittiin yhdessä 11 kollegansa kanssa kuolemaan ja teloitettiin hirttämällä 8. lokakuuta 1946.
Maailman antidopingtoimisto
Maailman antidopingtoimiston (; ) tärkein tehtävä on yhtenäistää maailmanlaajuista dopingin vastaista työtä ja dopingvalvontaa sekä puolustaa urheilun eettisyyttä ja taata urheilijan oikeus puhtaaseen urheiluun.
Wada perustettiin Lausannessa, Sveitsissä 10. marraskuuta 1999. Wadan päämaja sijaitsee Montrealissa, Kanadassa. Lisäksi Wadalla on alueellisia toimistoja Etelä-Afrikassa, Japanissa, Sveitsissä ja Uruguayssa.
Valtiot ovat sitoutuneet tukemaan Wadan toimintaa Unescon antidopingsopimuksen kautta. Wadan rahoituksesta tulee puolet Kansainväliseltä Olympiakomitealta ja puolet eri maanosien valtioilta. Suomen edustusta Wadassa koordinoi opetusministeriö yhteistyössä Suomen urheilun eettinen keskus SUEKin kanssa. Suomi on aktiivisesti mukana Maailman antidopingsäännöstön ja alueellisten antidopingohjelmien kehittämistyössä. Suomella on kaksi paikkaa Wadan asiantuntijaryhmissä.
Wadan päätehtävät ovat: Wadan hallintoneuvosto hyväksyi uuden Maailman antidopingsäännöstön 15.11.2013 ja se tuli voimaan 1.1.2015. Wada seuraa kaikkien antidopingorganisaatioiden säännöstön noudattamista. Maailman antidopingsäännöstöön liittyy kansainvälisiä standardeja, joiden noudattaminen on pakollista antidopingtyössä. Näitä standardeja ovat:
Opetusministeriön liikuntayksikön johtaja Harri Syväsalmi toimi Wadan hallintoneuvoston sihteerinä Lausannessa Sveitsissä vuosina 2000–2003. Syväsalmi erosi tehtävästään kesken kauden, ja päätti palata Suomeen henkilökohtaisten syiden takia jo aiemmin. Syväsalmi ehti kuitenkin perustaa Wadan toimiston, hallinnon sekä käynnisti toiminnan. Lisäksi Syväsalmi oli uudistamassa Maailman antidopingsäännöstöä, joka hyväksyttiin järjestön maailman kongressissa maaliskuussa vuonna 2003 Kööpenhaminassa.
Peter Tallberg toimi Wadan hallintoneuvoston jäsenenä vuodesta 1999. Suvi Linden toimi Euroopan Unionin edustajana Wadassa vuosina 2000–2002. Farmasian tohtori, dosentti Tiia Kuuranne on ollut vuodesta 2013 laboratorioasiantuntijaryhmässä, ja liikuntalääketieteen erikoislääkäri Katja Mjøsund on vuodesta 2015 ollut erivapausmenettelyn asiantuntijatyöryhmässä.
Askia Mohammad Ture
Askia Mohammad Ture (noin 1442–1538) oli afrikkalaisen Songhain valtakunnan johtaja. Mohammad Ture sai kunnianimen "askia", 'voimakas', taisteluidensa seurauksena, ja nimi periytyi hänen seuraajilleen. Mohammad Turen hallituskaudella Songhai vahvistui ja laajeni Länsi-Afrikan kaikkien aikojen suurimmaksi valtioksi. Songhai hallitsi lännessä entisen Malin kuningaskunnan alueita ja laajeni hausojen maille nykyiseen Nigeriaan asti.
Mohammad Ture lisäsi voimakkaasti kauppaa Euroopan ja Aasian kanssa. Timbuktu, Gao ja Djenné kehittyivät tärkeiksi kauppapaikoiksi. Hän edisti lukutaitoa ja perustutti useita kouluja. Hänen hallituskaudellaan julkaistiin useita oppikirjoja ja "Sudanin historia", josta tuli myöhemmille historioitsijoille arvokas lähde ja ajankuva.
Mohammad Ture oli itse harras muslimi, ja teki pyhiinvaelluksen Mekkaan 1496, mutta ei käännyttänyt alaisiaan pakolla.
John Rambo
John Rambo voi tarkoittaa seuraavia:
Uccpárnáá Vuoli Ilmar
Uccpárnáá Vuoli Ilmar (virallisissa asiakirjoissa Niilo Ilmari Mattus) (s. 9. helmikuuta 1945 Ylivieska) on inarinsaamelainen kielityöntekijä ja kulttuurivaikuttaja ja Anarâškielâ servin aktiivinen toimija sekä vuosina vuosina 2012–2015 Suomen saamelaiskäräjien kielineuvoston varajäsen. Lapsena hän asui Syysjärven () kylässä Inarin pohjoisosassa ja kävi koulua Kaamasessa. Vuonna 1966 hän toimi rauhanturvaajana, minkä jälkeen hän palasi Suomeen ja oli työssä rajavartijana vuosina 1967–1995.
Uccpárnáá Vuoli Ilmar on tehnyt paljon töitä inarinsaamen eteen, esimerkiksi Anarâškielâ servin perustajajäsenenä ja toimittamalla yhdistyksen "Anarâš"-lehteä vuodesta 1988 lähtien. Sen lisäksi hän on kirjoittanut ja toimittanut useita inarinsaamenkielisiä kirjoja, esimerkiksi dokumenttiromaanin "Čovčjäävrist Kaamâsân" (Syysjärveltä Kaamaseen). Yhdessä Matti Morottajan kanssa hän on toimittanut novellikokoelman "Kyelisieidi maccâm já eres novelleh" (Kalaseidan paluu ja muita novelleja), joka ilmestyi jouluna 2005.
Hän on suorittanut suorittanut kokelasluokan radioamatöörin pätevyystutkinnon vuonna 1972.
Rakkaudesta elämään
Rakkaudesta elämään (JHN 2034) on Pelle Miljoona & Avoimet Ovet -yhtyeen studioalbumi vuodelta 1981. Se on yhtyeen ainoaksi jäänyt albumi sekä Pelle Miljoonan kuudes albumi. Tällä levyllä Pelle Miljoona ottaa kantaa yhteiskunnallisiin kysymyksiin. Albumista ilmestyi CD-versio vuonna 1995 (JHNCD 2034).
Albumin sisäpussin kuvat ovat 'Sienipilven varjossa' -kiertueelta 17. marraskuuta – 15. joulukuuta 1980.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Pelle Miljoona sekä sovittanut Avoimet Ovet.
A-puoli
B-puoli
Pianokonsertto nro 3 (Rautavaara)
Einojuhani Rautavaaran kolmas pianokonsertto "Gift of Dreams" on säveltäjänsä uudempaan tuotantoon kuuluva teos pianolle ja sinfoniaorkesterille. Konsertto syntyi vuonna 1998 pianisti Vladimir Aškenazyn tilauksesta. Aškenazy halusi teoksen, jota hän voisi klassismin ajan tavan mukaisesti johtaa pianosolistin paikalta käsin, ilman kapellimestaria. Tästä syystä kolmannessa pianokonsertossa ei ole esimerkiksi niin tiheästi tahtilajin vaihdoksia kuin Rautavaaran teoksissa yleensä, koska niitä olisi hankala johtaa vaativan solistitehtävän lomasta. Konserton alaotsikko "Gift of Dreams" (Unien lahja) on sitaatti eräästä Rautavaaran 1970-luvulla säveltämästä kuorolaulusta Charles Baudelairen runoon. Runo sisältää sanat ""les don des rêves"", "unien lahja". Motiivi f-es-des-e, jolla mainitut sanat lauletaan esiintyy pitkin konserttoa erilaisina muunnelmina. Aškenazy teki konsertosta levyn Ondine-levymerkille, joka otettiin lämpimästi vastaan sekä kriitikoiden että klassisen musiikin harrastajien keskuudessa. Samalla levyllä on myös Rautavaaran orkesteriteos "Autumn Gardens" Aškenazyn johtamana.
Ensimmäinen osa alkaa sordinoitujen jousien pitkälinjaisena ja tyynenä mietiskelynä. Piano astuu näyttämölle pehmein impressionistisin soinnuin, jotka tuovat mieleen Debussyn. Musiikki yltyy rauhallisen alun jälkeen vähitellen romanttisen kiihkeään menoon, kunnes loppua kohti vetäytyy takaisin omaan salaperäiseen maailmaansa. Hitaan toisen osan alussa kuullaan yksi muunnelma em. ns. "unimotiivista". Pianon soolokadenssi osan keskivaiheilla johdattaa musiikin hetkeksi dramaattisempaan vaiheeseen, kunnes tunnelma jälleen tyyntyy. Finaali on konserton selkeästi vauhdikkain ja voimakasilmeisin osa. Siinä kuullaan myös groteskimpia sointitehoja vastakohtana kahden ensimmäisen osan unenomaiselle lyyrisyydelle. Teos huipentuu lopulta viulujen intensiivisen teemaan sekä pianon ja gongien massiivisiin sointuihin. Partituurin loppusivuilla musiikki vaimenee ""kuin etääntyvä näky, ehkä uni"", kuten säveltäjä kirjoitti kantaesityskommentissaan.
Luettelo Suomen virallisen albumilistan ykkösistä vuonna 2005
Tämä on luettelo Suomen virallisen albumilistan kärkipaikkaa hallussaan pitäneistä albumeista ja niiden esittäjistä vuonna 2005.
Pään luusto
Pään luusto () käsittää kaikki pääkallon luut ja siihen liittyvät luut. Pääkallon pohjan muodostaa takaraivoluun pars basilaris ja kitaluu, lateraalinen osa muodostuu parillisesta ohimoluusta, niskan puoleinen osa muodostuu takaraivoluun pars squamosasta ja pars lateralis:sta, aivo-ontelon katon muodostavat otsaluu, päälaenluu sekä inkaluu ja nenän puoleisen seinän muodostaa seulaluu. Pääkallon luut ovat yleensä nuorilla eläimillä kiinni toisissaan rustoliitoksilla, mutta liitokset luutuvat iän myötä. Muita pään luita, jotka kiinnittyvät pääkalloon, ovat kasvojen luut, yläleukaluu, alaleukaluu, välileuanluu, suulaenluu, siipiluu, vannasluu, kieliluut sekä korvan luut, joita ovat alasinluu, jalustin ja vasaraluu.
Kuuluisa Makedonia
Kuuluisa Makedonia () on laulu, jota usein pidetään Kreikan Makedonia-nimisen maakunnan kansallislauluna.
Kierâš
Kierâš on inarinsaamenkielinen verkkoviikkolehti, joka alkoi ilmestyä 6. syyskuuta 2007. Lehteä kustantaa Anarâškielâ servi, ja sen päätoimittaja on Petter Morottaja. Lehti ilmestyy kerran viikossa ja tarjoaa inarinsaamenkielisille uutisia, ilmoituksia ja ajankohtaista keskustelunaiheita. Lapin sivistysseura on myöntänyt toimitukselle rahoitusta lehden tekoon ennen sen lakkauttamista. Saamelaiskäräjien kulttuurilautakunta on myöntänyt lehdelle julkaisutukea vuodeksi 2008.
Lehti ilmestyi vuoteen 2011 asti.
Henry L. Stimson
Henry Lewis Stimson (21. syyskuuta 1867 – 20. lokakuuta 1950) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Hänet muistetaan toisen maailmansodan aikaisena sotaministerinä, joka vaikutti Manhattan-projektin aloittamiseen.
Stimson oli republikaanipuolueen ehdokas New Yorkin osavaltion kuvernööriksi vuonna 1910, mutta ei tullut valituksi. Seuraavana vuonna presidentti William Howard Taft nimitti hänet sotaministerikseen. Hän toimi myös Herbert Hooverin ulkoministerinä 1929–1933 ja Franklin D. Rooseveltin sotaministerinä 1940–1945.
Yakubu Gowon
Kenraali Yakubu Dan-Yumma Gowon (s. 19. lokakuuta 1934) oli Nigerian sotilashallituksen johtaja vuosina 1966–1975. Hänen kaudellaan käytiin Biafran sota (1966–1970).
Gowon opiskeli sotilasuralle Ghanassa ja Englannin Sandhurstissa. Tammikuun 1966 vallankaappauksen yhteydessä kenraali Johnson Aguiyi-Ironsi nimitti Gowonin ylipäälliköksi. Myöhemmin hän noisi valtionpäämieheksi ja jatkoi toimessa vuoteen 1975 asti.
Sotilashallitus kaatui vallankaappauksessa kesällä 1975, ja Gowon olikin maanpaossa Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jossa hän suoritti valtiotieteiden tohtorin tutkinnon Warwickin yliopistosta.
Kasvojen luut
Kasvojen luihin () kuuluvat nenäluu, kyynelluu ja poskiluu. Nenäluu muodostaa nenäontelon katon. Kyynelluu osallistuu silmäkuopan muodostukseen. Kyynelluussa on syvennys, jossa sijaitsee kyynelpussi.
Kurpitsalyhty (sarjakuvahahmo)
Kurpitsalyhty on nimi neljälle eri Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvälle superroistolle. Kurpitsalyhdyn ensiesiintyminen tapahtui amerikkalaisen "Machine Man"-lehden numerossa 19 (1981). Hahmon loivat Tom DeFalco ja Steve Ditko.
Ensimmäinen Kurpitsalyhty, 
Jason Philip Macendale ., oli alun perin amerikkalainen sotilas ja CIA:n asiamies. Hän toimi ennen muuta Latinalaisessa Amerikassa ja joskus Kaukoidässä.
Hän oli taipuvainen turhaan väkivallan käyttöön; ei ole kerrottu, nauttiko hän kivun tuottamisesta ja uhriensa tuskanhuudoista, mutta lopulta hän meni liian pitkälle saaden potkut. Hän menetti myös kansalaisoikeutensa liityttyään sotilaana vihamielisen valtion asevoimiin.
Lopulta hän päätti ryhtyä vapaaksi palkkasoturiksi ja -murhaajaksi. Hän hankki itselleen erikoisvarusteet ja lentolaitteita ryhtyen vaihtelevalla menestyksellä toimimaan uudella alallaan. Hän otti peitenimekseen Kurpitsalyhty.
Hän kiinnostui eräässä vaiheessa Mörön varusteista ja halusi ne itselleen, sillä Mörön panssari ja aseet olivat huomattavasti tehokkaampia kuin hänen omansa. Ensimmäinen yhteenotto päättyi siihen että Kurpitsalyhty vetäytyi monta kylkiluuta katkenneena ja yleensäkin hengissä vain suojavarusteidensa ansiosta.
Kurpitsalyhty sai jossain vaiheessa selville, että Mörkö olisi ollut lehtimies Ned Leeds; kun tämä lähti Eurooppaan työtehtävissä ottaen varusteet mukaansa, Kurpitsalyhty palkkasi Muukalainen-nimisen palkkamurhaajan tappamaan Leedsin. Näin tapahtuikin ja murhaaja toi varusteet palkkaajalleen.
Kurpitsalyhdyllä ei ole yliluonnollisia voimia; hänellä on hyvin treenanneen huippusotilaan ja salaisen asiamiehen fyysiset voimat.
Hänen pukunsa on ulkomaista valmistetta, teräsloimitettu ja rintapanssarilla varustettu. Se pysäyttää useimmat raskaidenkin käsiaseiden luodit. Kypärä on hermeettisesti suljettu ja siihen liittyy umpivirtainen hengityslaite. Liekit kypärän ulkopinnalla tehdään teatteritulella.
Puvun ranteissa on sähköiskuja syöksevät aseet.
Lisäksi Kurpitsalyhdyn käytössä on lentävä alusta, jolla hän pystyy liikkumaan matalissa korkeuksissa. Laitetta ohjataan jaloilla.
Kurpitsalyhty sai haltuunsa Mörön varusteet ja yritti niiden kanssa kohota korkeammalle tasolle - epäonnistuen surkeasti. Hän sai N' Astirh -nimiseltä demonilta kaipaamansa supervoimat mutta menetti ihmisyytensä; demonin tuhouduttua mahtivoimat irtosivat Kurpitsalyhdystä erilliseksi Demomörkö-olennoksi, joka kuitenkin menehtyi suhteellisen nopeasti. 
Yritys jatkaa Mörkönä päättyi vankilaan ja varusteiden menetykseen. Kun Kurpitsalyhty vapautui pitkän tuomion jälkeen, hän yritti jatkaa Kurpitsalyhtynä - mutta tämä yritys päättyi tylysti kun Tuomari ampui hänet ja Narrin.
Katja Koren
Katja Koren (s. 6. elokuuta 1975 Maribor, Jugoslavia) on entinen slovenialainen alppihiihtäjä, olympiamitalisti.
Koren saavutti pronssia Lillehammerin olympialaisten pujottelussa 1994 Vreni Schneiderin ja Elfi Ederin jälkeen. Hän oli samoissa kisoissa lisäksi kuudes alppiyhdistetyssä, seitsemäs supersuurpujottelussa ja kymmenes syöksylaskussa. Sierra Nevadan MM-kilpailuissa 1996 Koren oli yhdeksäs yhdistetyssä.
Maailmancupissa Koren voitti supersuurpujottelun Flachaussa joulukuussa 1993. Hän oli lisäksi pujottelussa toinen Mammoth Mountainilla ja Vailissa maaliskuussa 1994 sekä Mariborissa helmikuussa 1995. St. Antonissa joulukuussa 1995 hän oli pujottelukisassa kolmas.
Timo Kiiskinen
Timo Kiiskinen voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Ghadamés
Ghadamés (, berb. ɛadēməs) on keitaalla sijaitseva kaupunki Libyan länsiosassa, noin 550 kilometriä Tripolista lounaaseen. Sitä kutsutaan myös erämaan helmeksi. Ghadamésissä asuu noin 7 000 henkeä, enimmäkseen tuaregi-berbereitä.
Ghadamés on Saharan alueen vanhimpia kaupunkeja. Sen asuintalot on jaettu pystysuunnassa: pohjakerrokset toimivat varastoina, keskikerroksessa on perheen asuintilat ja kattoterassit on varattu naisten ulkoilupaikoiksi.
Ghadamésin vanha kaupunki on Unescon maailmanperintökohde. Tuaregiklaaneilla on muurien suojaamassa vanhassa kaupungissa omat alueensa, jonne he kokoontuvat edelleen sukujuhliin, vaikka heille on osoitettu varsinaiset asuinsijat muualta.
OEEC
OEEC eli Euroopan taloudellinen yhteistyöjärjestö (engl. "Organisation for European Economic Co-operation") oli lyhytaikainen OECD:n edeltäjä, joka perustettiin osana Yhdysvaltojen Marshall-suunnitelmaa Marshall-avun jakamiseksi toisesta maailmansodasta kärsineen Länsi-Euroopan maille ja maiden sitouttamiseksi Yhdysvaltojen vaikutuspiiriin. OEEC muodosti perustan Euroopan hiili- ja teräsyhteisölle, josta on myöhemmin tullut Euroopan unioni. OEEC:n pääkonttori oli perustamisesta alkaen Pariisissa sijaitseva Rothschild-suvun omistama "Château de la Muette" -kartano. Järjestö muuttui OECD:ksi vuonna 1948.
Alenka Dovžan
Alenka Dovžan (s. 11. helmikuuta 1976 Mojstrana, Jugoslavia) on entinen slovenialainen alppihiihtäjä, olympiamitalisti.
Dovžan saavutti pronssia alppiyhdistetyssä Lillehammerin olympialaisissa 1994 Pernilla Wibergin ja Vreni Schneiderin jälkeen. MM-kilpailuissa hänen paras sijoituksensa oli Vailin 1999 kisojen pujottelun 12. tila.
Maailmancupissa Dovžan voitti supersuurpujottelun Cortina d'Ampezzossa tammikuussa 1994. Se jäi hänen ainoaksi palkintokorokesijoituksekseen. Kauden 1993–1994 supersuurpujottelucupissa hän oli neljäs.
Sabratha
Sabratha on laaja raunioalue Libyan luoteiskulmassa, Välimeren rannalla noin 70 kilometriä Tripolista länteen. Sen paikalla oli foinikialaisten kauppasatama noin vuodesta 500 eaa. Siitä kehittyi kaupunki, jota hallitsivat numidialaiset, Rooma ja Bysantti ennen kuin se päätyi arabien käsiin Maghrebin valloituksen yhteydessä. Silloin se menetti asemansa ja kuihtui kyläpahaseksi.
Sabrathassa on jäänteitä kaikkien sitä hallinneiden valtakuntien ajoilta, etenkin roomalaisilta.
Sen arkeologinen kaivausalue on UNESCOn maailmanperintökohde
Kaikkein pyhin (mormonismi)
Kaikkein pyhin (engl. "Holy of Holies") on Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkossa temppelissä sijaitseva huone, joka on omistettu pappeuden korkeimmille toimituksille. Kaikkein pyhin on tiettävästi vain yhdessä temppelissä, Salt Laken temppelissä Salt Lake Cityssä Utahissa. Ennen Salt Laken temppelin valmistumista kaikkien pyhin oli Mantin temppelissä, mutta nykyään Mantin temppelin kaikkein pyhin palvelee tavallisena sinetöintihuoneena. Oletettavasti Salt Laken temppelin kaikkein pyhimmällä on samanlainen funktio kuin Jerusalemin temppelin kaikkein pyhimmällä. Se on siis erityinen Jumalan läsnäolon ja kohtaamisen paikka, johon vain harvoilla on pääsy.
Hyvin vähän tiedetään niistä pappeuden toimituksista, joita kaikkein pyhimmässä suoritetaan. Toinen voitelu lienee ainoa siellä suoritettava pyhä toimitus, josta on edes jonkinlaista tietoa temppelin ulkopuolella. On esitetty, että Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon presidentti voi vetäytyä temppelin kaikkein pyhimpään rukoilemaan ja etsimään Herralta johdatusta ennen tärkeitä päätöksiä. Lisäksi on mahdollista että hän suorittaa kaikkein pyhimmässä toimituksia koko kirkon puolesta.
Nataša Bokal
Nataša Bokal (s. 9. toukokuuta 1967 Škofja Loka, Jugoslavia) on entinen slovenialainen alppihiihtäjä, pujottelun MM-mitalisti.
Bokal edusti vielä Jugoslaviaa saavuttaessaan pujotteluhopeaa Saalbachin MM-kilpailuissa 1991 Vreni Schneiderin jälkeen. Samoissa kisoissa hän oli suurpujottelussa kahdestoista. Albertvillen olympialaisissa 1992 Bokal sijoittui Slovenian edustajana alppiyhdistetyssä seitsemänneksi ja suurpujottelussa kolmanneksitoista.
Sierra Nevadan MM-kilpailuissa 1996 Bokal oli pujottelussa kymmenes, Naganon olympialaisissa 1998 samassa lajissa yhdestoista, Vailin MM-kilpailuissa 1999 kolmastoista sekä Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 yhdeksäs.
Maailmancupissa Bokal oli suurpujottelussa toinen Kranjska Gorassa helmikuussa 1991, voitti seuraavana päivänä samassa paikassa pujottelukilpailun ja sijoittui joulukuussa 1999 Lienzissä toiseksi pujottelussa.
Richard Glücks
Richard Glücks (22. huhtikuuta 1889 Odenkirchen, Saksa – 10. toukokuuta 1945 Flensburg, Saksa) oli SS-Gruppenführer toisen maailmansodan aikana. Hän vastasi keskitysleirien tarkastustoimesta ja muun muassa Auschwitzin keskitysleirin perustamisesta.
Glücks oli Rudolf Hössin ja muiden keskitysleirijohtajien suora esimies. Auschwitzin perustamisen lisäksi hän oli vastuussa myös leirien "lääketieteellisistä palveluista" ja pakkotyövoiman organisoinnista. Hän päätti, kuinka monta vankia tulisi kaasuttaa tai asettaa pakkotyöhön.
Glücks nähtiin viimeksi elossa Tanskan rajan läheisyydessä laivaston sairaalassa. Useimpien lähteiden mukaan hän teki itsemurhan, mutta jotkut lähteet kertovat hänen mahdollisesti tulleen leireiltä vapautuneiden juutalaisten surmaamaksi.
Get Yer Ya-Ya’s Out!
Get Yer Ya-Ya's Out! The Rolling Stones in Concert on The Rolling Stonesin syyskuussa 1970 julkaistu livealbumi. Levyn materiaali äänitettiin kahdessa Yhdysvalloissa järjestetyssä konsertissa marraskuussa 1969, juuri ennen "Let It Bleed" -studioalbumin julkaisua.
"Get Yer Ya-Ya's Out!" jäi yhtyeen viimeiseksi albumiksi, jonka julkaisi Britanniassa Decca Records.A-puoli
B-puoli
Urška Hrovat
Urška Hrovat (s. 18. helmikuuta 1974 Ljubljana, Jugoslavia) on entinen slovenialainen alppihiihtäjä, pujottelun MM-mitalisti.
Hrovat edusti vielä Jugoslaviaa voittaessaan nuorten MM-kilpailuissa 1991 Norjan Hemsedalissa kultaa pujottelussa ja hopeaa yhdistetyssä. Slovenian edustajana hän uusi pujottelumestaruutensa seuraavana talvena kotikisoissaan Mariborissa ja saavutti samassa lajissa pronssia vielä Italian Coleressa 1993.
Hrovat sijoittui Albertvillen olympialaisissa 1992 pujottelussa kymmenenneksi ja Lillehammerissa 1994 kahdeksanneksi.
Hrovat saavutti pronssia Sierra Nevadan 1996 MM-kilpailujen pujottelussa Pernilla Wibergin ja Patricia Chauvet'n jälkeen. Hän oli samoissa kisoissa lisäksi suurpujottelussa yhdestoista. Vailin MM-kisoissa 1999 Hrovat oli pujottelussa seitsemäs ja St. Antonissa 2001 kymmenes.
Hrovat saavutti urallaan viisi maailmancupin osakilpailuvoittoa, kaikki pujottelussa. Kolmen parhaan joukkoon hän sijoittui neljätoista kertaa.
Mystic Quest
Mystic Quest (Japanissa nimellä Seiken densetsu: Final Fantasy gaiden () ja Pohjois-Amerikassa nimellä Final Fantasy Adventure) on Squaren kehittämä ja vuonna 1991 Game Boylle julkaisema toimintaroolipeli. Peli julkaistiin "Final Fantasy" -spinoffina, mutta samalla se on myös itsenäisen "Seiken densetsu" -sarjan ensimmäinen osa.
Pelin keskushenkilöinä ovat nimetön sankari ja sankaritar. He pyrkivät estämään manaa havittelevaa Pimeyden lordia ja tämän velhoapuria tuhoamasta taiallista Mana-puuta, joka pitää yllä maailman tasapainoa.
Vuonna 1998 Sunsoft julkaisi "Seiken densetsu: Final Fantasy gaidenin" uudestaan. Alustana oli edelleen Game Boy, ja ainoa muutos oli pelin pakkauksessa ja introssa olevan Squaresoft-logon vaihtaminen Sunsoftin vastaavaan. Uudistuksiltaan merkittävämpi uusversio oli kuitenkin viisi vuotta myöhemmin Game Boy Advancelle ilmestynyt "Sword of Mana", joka sisältää parannetun grafiikan, uusitun pelimekaniikan ja tarinan sekä moninpelin. Vuosina 2006–2007 peliä julkaistiin japanilaisille matkapuhelimille.
"Mystic Questista" tehdyt arviot ovat lähinnä retropeliarvosteluita, jotka on laadittu vuosia pelin julkaisun jälkeen. Pelistä annetut arvosanat ovat yleisesti ottaen olleet hyvää tasoa, ja eniten kehuja saaneisiin ominaisuuksiin kuuluvat "The Legend of Zeldaa" muistuttava taistelusysteemi sekä visuaalinen esitys ja äänipuoli, joita on sanottu pelin julkaisuaikaan ja käsikonsolikokoon nähden edistyksellisiksi.
Pelin musiikkikappaleet julkaistiin 15. heinäkuuta 1991 "Seiken densetsu: Final Fantasy gaiden Original Sound Version" -albumilla. Kaikki sävellykset olivat Kenji Itōn laatimia lukuun ottamatta "Original Sound Versionin" 17. kappaletta ("Chocobo no teima"), jonka sävelsi "Final Fantasy" -peleissä vaikuttanut Nobuo Uematsu. Vuoden 1991 syyskuussa julkaistiin "Seiken densetsu: Final Fantasy gaiden ~ Omoi wa shirabe ni nosete", joka koostuu Takayuki Hattorin orkesterille sovittamista "Seiken densetsu" -kappaleista.
Molemmat edellä mainituista levyistä sisällytettiin elokuussa 1995 ilmestyneeseen "Seiken densetsu: Final Fantasy gaiden Sound Collectionsiin". Kokoelma julkaistiin uudestaan vuonna 2004.
Australian kansallispuolue
Australian kansallispuolue () on australialainen keskusta-oikeistolainen puolue, joka edustaa perinteisesti lähinnä maanviljelijöitä. Se perustettiin 1920 nimellä "Country Party" (maaseudun puolue), ja se otti nimen National Country Party vuonna 1975 ja nykyisen nimensä vuonna 1982.
Kansallispuolue on perinteisesti ollut pienempi hallituskumppani Australian liberaalipuolueen kanssa 1940-luvulta eteenpäin. Se piti tosin johtopaikkaa Queenslandissa 1957–1989.
Vuodesta 2018 puoluetta on johtanut Michael McCormack. Häntä edelsi Warren Truss.
Vuoden 2013 parlamenttivaaleissa kansallispuolue sai yhdeksän paikkaa ja kuuluu konservatiivipuolueiden hallituskoalitioon. Senaatissa puolueella on kuusi edustajaa.
Australian liberaalipuolue
Australian liberaalipuolue (Lib, ) on australialainen oikeistopuolue, joka perustettiin vuonna 1945 korvaamaan United Australia Party. Ideologisesti puolueen on nähty edustavan konservatismia, liberaalikonservatismia ja talousliberalismia. Kansainvälisesti Liberaalipuolue on International Democrat Unionin jäsen.
Puolueen perustaja oli Robert Menzies, joka oli pää­ministerinä vuosina 1939–1941 "United Australia Partyn" edustajana ja uudelleen vuosina 1949–1966. Liberaalipuolue perustettiin 1945 useiden konservatiivipuolueiden yhteenliittymänä vastustamaan hallitsevaa Australian työväenpuoluetta. Menzies oli pääministerinä ennätykselliset 23 vuotta. Antikommunismi ja sosialismin vastustus oli puolueen perusperiaatteita 1950- ja 1960-luvuilla, ja Menzies yritti jopa kieltää paikallisen kommunistipuolueen 1951. Menzies oli myös vannoutunut monarkisti, jonka mielestä Australian piti pysyä monarkiana ja Britannian monarkin alaisena. Liberaalipuolue on myös perinteisesti pitänyt tärkeänä vahvaa suhdetta Yhdysvaltoihin.
1980-luvulta liberaalipuolue sai vaikutteita "uusoikeiston" thatcherilaisesta uusliberaalista talouspolitiikasta. Liberaalipuolue oli oppositiossa vuodesta 1983 ja hallitusvastuussa vuodesta 1996, jolloin puolueen johtajana ja pääministerinä oli John Howard. Hallituksessa oli mukana myös Australian kansallispuolue.
Marraskuun 2007 vaalitappion jälkeen, jossa Howard menetti parlamenttipaikkansa, hän ja varajohtaja Peter Costello erosivat puolueen johtotehtävistä. Johtajaksi valittiin syyskuussa 2008 Malcolm Turnbull ja joulukuussa 2009 Tony Abbott. Vuoden 2013 parlamenttivaaleissa liberaalipuolue sai liittolaisensa kansallispuolueen kanssa merkittävän vaalivoiton ja Abbottista tuli pääministeri. Hallituskoalitio voitti myös heinäkuun 2016 vaalit.
Sztutowo
Sztutowo () on pieni taajama Puolassa 38 km Gdańskista itään Veiksel-joen suiston koillisosassa, Veikselin kynnäksen juurella, Itämeren rannikolla.
Stutthofin keskitysleiri Toisen maailmansodan aikana sijaitsi kylän länsipuolella. Nykyisin keskitysleirin paikalla on museo.
Eturaajan luusto
Eturaajan luustoon () kuuluvat lapaluu, solisluu, olkaluu, värttinäluu, kyynärluu, ranneluut, kämmenluut ja sormien luut. Eturaajan luusto eroaa takaraajan luustosta siten, että eturaajan luilla ei ole luista yhteyttä vartaloon vaan se kiinnittyy vartalon luihin lähinnä lihasten ja jänteiden avulla.
Soul
Soul voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Jehovan todistajien julkaisutoiminta
Jehovan todistajat -järjestö julkaisee kirjallisuutta yli 910 eri kielellä. Julkaisutoiminta on varsin laajaa, ja vuoteen 2014 mennessä on julkaistu yli 150 eri julkaisua. Monissa eri maissa ns. Betel-kotien yhteydessä (haaratoimistot) on kirjapainot, joissa työskentelee vapaaehtoistyöntekijöitä. Jehovan todistajien kirjoja julkaistaan kahdeksassa eri maassa, esimerkiksi Saksassa, Yhdysvalloissa, Japanissa.
Jehovan todistajien kirjallisuudella on keskeinen rooli järjestön toiminnassa. Vuodesta 1979 alkaen julkaistussa kirjasessa "Raamatullisia keskustelunaiheita" luetellaan, että kirjallisuus helpottaa ns. Valtakunnan julistamista, eli saarnaamistyötä, ja se on järjestön mukaan paras väline Raamatun ymmärryksen saamiseksi. Jehovan todistajat levittävät kirjallisuuttaan ilmaiseksi. Em. liitteessä mainitaan, että "raamatullista kirjallisuutta ei levitetä ansaitsemismielessä", mutta samalla myös "korvausten saaminen ei ole epäraamatullista".
Jehovan todistajat uskovat, että heidän kirjallisuutensa on julkaistu Jeesuksen Kristuksen johdolla Pyhän Hengen välityksellä, joten järjestö kannustaa arvostamaan sitä suuresti. Järjestö kehottaa lukemaan Vartiotorni- ja Herätkää-lehtiä säännöllisesti ja muut järjestön uudet julkaisut heti niiden ilmestyttyä.
Jehovan todistajien julkaisema kirjallisuus voidaan jakaa kahteen ryhmään: järjestön sisäiseen käyttöön ja ulkopuolisille jaettavaan, yleensä käännytystyötä varten julkaistuun. Tunnettujen Vartiotorni- ja Herätkää-lehtien lisäksi julkaistaan kirjallisuutta kiinnostuneiden ihmisten kanssa Raamatun kotitutkistelua varten, kuukausittaista sisäistä lehteä Valtakunnan palveluksemme ja erilaisia ohjekirjoja.
Jehovan Todistajien sisäiseen käyttöön tarkoitettua kirjallisuutta ei anneta ulkopuolisille. Myöskään vastuuasemissa oleville tarkoitettua kirjallisuutta ei anneta rivijäsenten luettavaksi (esimerkiksi "Kiinnittäkää huomiota itseenne ja koko laumaan" ja "Loistaen valaisijoina maailmassa").
Rudolf Spanner
Rudolf Spanner (17. huhtikuuta 1898 Koblenz-Metternich – 1960 Köln, Saksa) oli saksalainen professori ja SA:n jäsen, joka työskenteli muun muassa Danzigin lääketieteellisen akatemian anatomisessa instituutissa Toisen maailmansodan aikana. Hänen kerrotaan yleisesti tehneen saippuaa ihmisruumiista, erityisesti Stutthofin keskitysleirin juutalaisuhreista.
Spanneria kuulusteltiin sodanaikaisista toimistaan Saksassa 1947 ja 1948. Hän kertoi käyttäneensä ihmisrasvoista tehtyä saippuaa nivelsideruiskeisiin. Lisätutkimuksista häntä vastaan luovuttiin. Spanner joutui kuitenkin eroamaan Kölnin yliopiston virastaan brittien vaatimuksesta. Tämän jälkeen hän työskenteli lääkärinä Schleswig-Holsteinissa. Hän kuoli Kölnissä vuonna 1960.
Vuonna 2002 alkaneiden puolalaistutkimusten mukaan Spannerin alaisuudessa tuotettiin noin 10–100 kilogrammaa saippuaa, jossa oli ihmisruumiista peräisin olevia rasvoja. Professori Andrzej Stołyhwo Varsovan maatalouskorkeakoulusta havaitsi saippuassa olleen merkkejä myös kaoliinista, mikä viittaa sitä käytetyn hyödyntämistarkoituksessa, mikä hänen mukaansa rikkoo yleisiä eettisiä periaatteita vastaan.
Spalteholz—Spanner Handatlas der Anatomie des Menschen (toim. Rudolf Spanner), 16. p., Scheltema and Holkema, Amsterdam. 1959-61. oli anatomian klassikkoteoksia 1900-luvulla. Siitä oli vuonna 1961 otettu 16 painosta.
Tehtiinkö Stutthofin juutalaisista saippuaa?
Pjotr Potšintšuk
Pjotr Ivanovitš Potšintšuk (; 26. heinäkuuta 1954 – 1. joulukuuta 1991) oli Neuvostoliittoa edustanut yleisurheilija, joka kilpaili 20 kilometrin kävelyssä.
Hän voitti olympiahopeaa 20 kilometrin kävelyssä vuoden 1980 kesäolympialaisissa Moskovassa. Potšintšuk kuoli juuri silloin, kun Neuvostoliitto oli hajoamaisillaan.
Christina Scherwin
Christina Scherwin (s. 11. heinäkuuta 1976) on tanskalainen yleisurheilija, jonka päälaji on keihäänheitto.
Scherwinin parhaat arvokisasijoitukset ovat vuoden 2005 MM-kilpailujen neljäs ja vuoden 2006 EM-kilpailujen viides sija. hän oli kolmas vuonna 2006.
Scherwin on voittanut maansa mestaruuden peräti kuusi kertaa, vuosina 2000, 2002, 2003, 2004, 2005 ja 2006. Lisäksi hän voitti mestaruuden vuonna 2003 myös kuulantyönnössä.
Hän pitää myös hallussaan Tanskan ennätystä keihäänheitossa tuloksella 64,83, jonka hän heitti IAAF:n yleisurheilufinaalissa Stuttgartissa 9. syyskuuta 2006.
Philander C. Knox
Philander Chase Knox (6. toukokuuta 1853 Brownsville, Pennsylvania – 12. lokakuuta 1921 Washington, D.C.) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko.
Knox toimi Yhdysvaltain oikeusministerinä vuosina 1901–1904 ja vuosina 1904–1909 hän edusti Pennsylvaniaa Yhdysvaltain senaatissa. Presidentti William Howard Taftin ulkoministerinä hän toimi vuosina 1909–1913. Hänet valittiin uudelleen Pennsylvanian senaattoriksi 1917 ja hän istui senaatissa kuolemaansa asti.
Charles Evans Hughes
Charles Evans Hughes (11. huhtikuuta 1862 – 27. elokuuta 1948) oli yhdysvaltalainen lakimies ja republikaanipuolueen poliitikko, joka toimi korkeimman oikeuden tuomarina vuosina 1910–1916, Yhdysvaltain ulkoministerinä vuosina 1921–1925 sekä korkeimman oikeuden puheenjohtajana vuosina 1930–1941.
Hughes toimi New Yorkin osavaltion kuvernöörinä vuosina 1907–1910, kunnes hänet nimitettiin Yhdysvaltain korkeimman oikeuden tuomariksi. Hän erosi korkeimmasta oikeudesta voidakseen asettua presidenttiehdokkaaksi vuoden 1916 vaaleissa. Hän hävisi Woodrow Wilsonille.
Hän toimi ulkoministerinä vuosina 1921–1925, ensin Warren G. Hardingin hallituksessa ja tämän kuoltua varapresidentistä presidentiksi nousseen Calvin Coolidgen alaisena. Hughes erosi vuonna 1925 ja toimi muun muassa Kansainvälisen tuomioistuimen tuomarina vuosina 1928–1930. Vuonna 1930 presidentti Herbert Hoover nimitti hänet korkeimman oikeuden puheenjohtajaksi. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1941.
Pekka Ilveskoski
Pekka Juhani Ilveskoski (31. toukokuuta 1931 – 6. syyskuuta 1987) oli suomalainen arkkitehti, jolla oli oma arkkitehtitoimisto Tampereella. Tunnetuin Ilveskosken suunnittelemista rakennuksista on Tampereella sijaitseva Näsinneulan näkötorni.
T. &amp; J. Salvesen
Aktiebolaget T. & J. Salvesen oli norjalaisomistuksessa ollut osakeyhtiö, joka harjoitti sahaustoimintaa ja puutavaran vientiä Suomessa 1800-luvun ja 1900-luvun vaihteessa.
Etelä-Norjasta kotoisin ollut Salvesenin suku harjoitti 1800-luvun puolivälissä laivanvarustusta, kaivostoimintaa sekä valaanpyyntiä Britteinsaarilla. He kiinnostuivat Suomen puutavaramarkkinoista 1860-luvulla, ja vuonna 1871 Christian Salvesenin hallitsema brittiläinen yhtiö "The Finland Wood Co" osti Haapakosken sahan loviisalaiselta Alfred Björksténiltä.
Sahaa vuodesta 1875 johtanut Christian Salvesenin sukulainen James Salvesen (1855–1926) perusti yhdessä veljensä Thomas Salvesenin kanssa toiminimi T. & J. Salvesenin vuonna 1882 Helsinkiin. Toiminimi keskittyi aluksi hoitamaan The Finland Wood Co:n sahatavaran ja kaivos- sekä paperipuun viennin yhteydessä tarvittuja laivanselvityksiä, mutta se aloitti myös oman sahaustoiminnan ostettuaan 1889 Himangalta hollantilaisen Bratzes & Co:n omistaman Rauman sahan. Salvesenin veljekset perustivat pian sahalaitoksen myös Saimaan etelärannalle Lauritsalaan, ja heillä oli 1900-luvun alussa omistuksessaan myös sahalaitos Ruokolahdella, Haapakosken saha Jyväskylän maalaiskunnan Vaajakoskella sekä 1903 hankittu Kiviojan saha (per. 1889) Ylivieskassa.
Vuonna 1903 toiminimi muutettiin Aktiebolaget T. & J. Salvesen -nimiseksi osakeyhtiöksi, jonka osake-enemmistö oli James Salvesenin hallussa. Myös The Finland Wood Co -yhtiö siirtyi James Salvesenin haltuun 1911 Christian Salvesenin kuoltua Skotlannissa. Tämän jälkeen James Salvesen omisti Suomessa kuusi sahalaitosta ja noin 130 000 hehtaaria maata. Vuosittain laivattiin 170 000–200 000 kuutiometriä puutavaraa, ja Aktiebolaget T. & J. Salvesen oli Suomen viidenneksi tai kuudenneksi suurin sahaustoiminnan harjoittaja.
Ensimmäisen maailmansodan puhjettua Salvesenit luopuivat omistuksistaan Suomessa vuonna 1916. Saimaan alueella olleet sahat myytiin Kaukas Fabrik Ab:lle, Jyväskylän saha siirtyi Suomen Osuuskauppojen Keskuskunnalle (SOK) ja Himangan sekä Ylivieskan sahat porilaiselle W. Rosenlew & Co:lle. The Finland Wood Co:n omistamia metsiä oli jo 1913 myyty W. Gutzeit & Co:lle.
Nikamavälilevy
Nikamavälilevy () sijaitsee nikamien vartaloiden välissä ja sen tehtävänä on lisätä selkärangan notkeutta ja jakaa selkärankaan kohdistuvaa painetta suuremmalle alueella. Lisäksi se osallistuu nikamien välisen nivelen muodostukseen. Nikamavälilevy koostuu sitkeästä syykehästä ("anulus fibrosus") ja sen sisällä olevasta geelimäisestä ytimestä ("nucleus pulposus"). Nikamavälilevyt ohenevat mentäessä dorsaalisesti rintanikamista lannenikamiin. Kaulanikamat ovat ohuempia dorsaalisesta puoliskostaan kuin ventraalisesta puoliskosta. Nikamavälilevyt puuttuvat kallon ja atlaksen välistä sekä atlaksen ja axiksen välistä. Ristinikamien nikamavälilevyt osallistuvat ristiluun muodostukseen, jolloin ne ovat luutuneet ristinikamien väleihin. Nuorella eläimellä nikamavälilevyissä on oma verisuonitus, josta se saa ravinteensa, mutta vanhemmiten verisuonet poistuvat ja nikamavälilevyn ravinteet tulevat diffuusiolla viereisistä kudoksista. Vanhemmiten nikamavälilevyt voivat rappeutua ja muodostaa välilevyn pullistuman.
Hans Köchler
Hans Köchler (s. 18. lokakuuta 1948 Schwaz, Tiroli, Itävalta) on itävaltalainen filosofi ja Innsbruckin yliopiston filosofian professori. Köchler on tutkinut pitkään kansainvälisen politiikan filosofisia perusteita. Kansainvälisessä politiikassa hän tuli laajemmin tunnetuksi viimeistään, kun Kofi Annan nimitti hänet tarkkailijaksi Lockerbien pommi-iskun oikeudenkäyntiin. Köchler on International Progress Organizationin puheenjohtaja.
Filosofina Köchler lukeutuu mannermaiseen filosofiaan, fenomenologiaan ja eksistentialismiin. Hän on saanut vaikutteita ennen kaikkea Edmund Husserlilta ja Martin Heideggerilta, ja Hans Kelsen puolestaan on vaikuttanut hänen oikeusajatteluunsa. Poliittisen filosofian ja oikeusfilosofian ohella hän on tutkinut hermeneutiikkaa ja filosofista antropologiaa.
Jurjen Hempel
Jurjen Hempel on alankomaalainen kapellimestari, jonka ohjelmistossa on paljon nykymusiikkia. Hän on vuodesta 2005 toiminut geneveläisen Ensemble Contrechamps -yhtyeen musiikillisena johtajana ja johtaa säännöllisesti Asko Ensemblea, London Sinfoniettaa, Netherlands Wind Ensemblea, Nieuw Ensemblea ja Schönberg Ensemblea. Hempel on vieraillut usein myös Suomessa johtaen muun muassa Helsingin kaupunginorkesteria, Radion sinfoniaorkesteria ja Tapiola Sinfoniettaa. Syksystä 2013 alkaen Hempel on Joensuun kaupunginorkesterin taiteellinen johtaja kolmivuotiskauden ajan. Syksyllä 2015 hänet valittiin jatkamaan kevääseen 2019 saakka.
Hempel opiskeli orkesterinjohtoa Utrechtin konservatoriossa opettajinaan David Porcelijn ja Kenneth Montgomery. Tanglewoodissa hän opiskeli kapellimestariluokalla Seiji Ozawan kutsumana opettajinaan Bernard Haitink ja Lorin Maazel. Ensimmäisessä kansainvälisessä Jean Sibelius -kapellimestarikilpailussa vuonna 1995 Hempel sijoittui jaetulle kolmannelle sijalle. Kilpailun seurauksena hän sai useilta suomalaiselta orkestereilta kutsun saapua johtamaan.
Vuonna 1989 Hempel debytoi Radio Philharmonic Orchestra Hollandin ja 1990 Netherland Radio Symphony Orchestran johtajana. Vuosina 1996–1997 Hempel toimi Rotterdamin filharmonikoissa Valeri Gergijevin apulaiskapellimestarina ja 1997 hän johti ensi kerran Amsterdamin Concertgebouw-orkesteria ja Haagin Residentie-orkesteria. Kun Hempel Gergijev-festivaalilla johti Richard Straussin "Salome"-oopperan, hänet kutsuttiin johtamaan sama teos myös Mariinski-teatteriin Pietariin. Hempel on ensimmäinen alankomaalainen kapellimestari, joka on johtanut Mariinskissa. Vuonna 2004 Hempel johti Brian Ferneyhoughin "Shadowtime"-oopperan Münchenin biennaalissa. Hän johtaa myös säännöllisesti a ja BBC:n Skotlannin sinfoniaorkesteria. Vuonna 2013 hän aloitti Joensuun kaupunginorkesterin ylikapellimestarina.
Reynaldo Hahn
Reynaldo Hahn (9. elokuuta 1875 Caracas – 28. tammikuuta 1947 Pariisi) oli Venezuelassa syntynyt ranskalaistunut säveltäjä. Hän syntyi Caracasissa 12-lapsisen perheen kuopukseksi, mutta muutti jo 3-vuotiaana Pariisiin.
Hahn oli lahjakas lapsi ja pääsi 10-vuotiaana Pariisin konservatorioon, jossa hänelle antoivat opetustaan Jules Massenet, Charles Gounod ja Camille Saint-Saëns.
Hahn tunnetaan etenkin laulujen säveltäjänä. 1900-luvun alkaessa hänellä oli jo verrattain laaja tuotanto nuoresta iästään huolimatta. Sävellystyön lisäksi Hahn toimi kapellimestarina ja musiikkikriitikkona ennen kuolemaansa Pariisissa 71-vuotiaana.
Eklogiitti
Eklogiitti on harvinainen metamorfinen kivilaji, joka sisältää rakeista punaista granaattia ja vaaleanvihreätä augiittia. Eklogiitti muodostuu suuremmissa paineissa kuin mikä on ominaista maankuorelle.
Geologisen tutkimuslaitoksen (GTK) julkaisema "Retkeilijän kiviopas" suosittelee timanteista kiinnostuneille luonnonharrastajille kimberliittisten kivilajien (ja siis eklogiitin) tunnistamisen harjoittelua. Näissä saattaa olla Suomessakin timantteja pieninä oktaedreinä ja näistä syöpyneinä pyöreämpinä rakeina. Kaavin ja Kuopion alueen 
kimberliiteissä on enimmillään noin 0,01 g timantteja tonnissa kiveä. Timanttien tunnistaminen löydöksestä on kuitenkin hyvin hankalaa ja vaatii käytännössä laboratoriomäärityksen.
Dick Van Patten
Richard Vincent ”Dick” Van Patten (9. joulukuuta 1928 Kew Gardens, New York – 23. kesäkuuta 2015 Santa Monica, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli näyttelijä Joyce Van Pattenin vanhempi veli, ja hänen velipuolensa Tim Van Patten on televisio-ohjaaja. Van Patten oli vuodesta 1954 naimisissa Patricia Poolen kanssa; parilla oli kolme poikaa.
Van Patten esiintyi jo lapsena Broadway-teatterissa. Hän siirtyi sittemmin televisioon (muun muassa "Eight Is Enough", 1977–1981) ja elokuviin, joista yksi oli Mel Brooksin "Avaruusboltsit". Hänet nähtiin niin ikään ”Weird Al” Yankovicin musiikkivideoilla.
Van Pattenilla on tähti Hollywood Walk of Famella.
Hellbilly Deluxe
Hellbilly Deluxe on Rob Zombien (White Zombie) ensimmäinen sooloalbumi, joka julkaistiin 25. elokuuta 1998. Albumin nimi tulee Dwight Yoakamin albumista "Hillbilly Deluxe". Kappaleen "Dragula" remix oli vuoden 1999 elokuvan "The Matrix"in soundtrackilla.
Albumi uudelleenjulkaistiin vuonna 2005, sisältäen DVD:n, jossa on musiikkivideo albumin jokaiselle kappaleelle (myös "täyteraidoille" kuten Perversion 99 ja The Beginning of the End) ja uusi kansitaide.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Rob Zombie ja Scott Humphrey.Albumi - Billboard (Pohjois-Amerikka)
Singlet - Billboard (Pohjois-Amerikka)
Irna Phillips
Irna Phillips (1. heinäkuuta 1901 – 22. joulukuuta 1973) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja käsikirjoittaja, joka kirjoitti käsikirjoituksia moniin amerikkalaisiin saippuaoopperoihin.
Hänet tunnetaan parhaiten käsikirjoittajana seuraaviin televisiosarjoihin:
R. K. Salon Lakkitehdas
R. K. Salon Lakkitehdas Oy on Vammalassa sijaitseva Suomen vanhin toimiva lakkitehdas. Lakkitehdas valmistaa naisten, miesten ja lasten päähineitä sekä ammattilakkeja.
Lakkitehtaan perusti Reino Salo Kaustisella vuonna 1952. Vuodesta 1960 yritys on toiminut Vammalan kaupungissa Pirkanmaalla. Nykyisin lakkitehtaan toiminnasta vastaava osakeyhtiö on perustettu 1981, ja sen omistavat Reino Salon lapset.
Yrityksen liikevaihto on vuosina 2004–2008 ollut varsin tasaisesti 1,4 miljoonaa euroa. Yrityksen tulos oli vuonna 2007 noin 87 000 euroa, ja työntekijämäärä kuusi henkilöä. Päähineitä tuotettiin yli 150 000 kappaletta vuonna 2003, jolloin liikevaihto oli 1,6 miljoonaa euroa. Puolet liikevaihdosta tulee viennistä. Merkittävimpiä vientimaita ovat Pohjoismaat sekä Saksa, Itävalta ja Sveitsi.
Winifred Holtby
Winifred Holtby (23. kesäkuuta 1898 – 29. syyskuuta 1935) oli brittiläinen kirjailija. Häneltä ilmestyi useita romaaneja, joista tunnetuin, "South Riding" vasta postuumisti vuonna 1936.
Holtby menehtyi munuaissairauden seurauksena vain 37 vuoden ikäisenä.
Holtby voitti "South Riding" -romaanillaan James Tait Blackin muistopalkinnon 1936. Hänen omalle muistolleen omistettua kirjallisuuspalkinto jaettiin vuosina 1967–2002.
Good Apollo, I’m Burning Star IV, Volume One: From Fear Through the Eyes of Madness
Good Apollo, I’m Burning Star IV, Volume One: From Fear Through the Eyes of Madness progressiivista rockia soittavan Coheed and Cambrian kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 20. syyskuuta 2005.
Albumin kolmas kappale "Welcome Home" julkaistiin ensimmäisenä singlenä, ja se tulee sisältymään myös videopeliin "Rock Band". Albumin toinen single oli "The Suffering" ja kolmas "Ten Speed (of God's Blood & Burial)", jota ei tosin julkaistu radiosoittoon.
Levy sijoittui 69:nneksi lokakuun 2006 Guitar World -lehdessä julkaistussa "sadan kaikkien aikojen parhaan kitara-albumin" listassa. Akustinen versio kappaleesta "Wake Up" pääsi elokuvan "Snakes on a Plane" soundtrackille.
Albumi on Coheed & Cambria:n parhaiten myynyt albumi myyden yli miljoona kappaletta maailmanlaajuisesti. Albumi sijoittui ensimmäisellä viikollaan Billboard 200 -listalle 7. sijalle, ja sitä myytiin 422 679 kappaletta. Se on myös saanut hyviä arvosteluja, kuten Metacriticista arvion "73%".
CD:stä julkaistiin erikoisversio, jossa oli erilainen kansi ja bonus-DVD, joka sisältää kappaleiden "The Suffering" ja "Welcome Home" musiikkivideot ja muuta materiaalia.
I’m Eighteen
I’m Eighteen on shock rock -yhtye Alice Cooperin kappale. Se ilmestyi singlenä vuonna 1970 ja vuonna 1971 albumilla "Love It to Death" ja oli yhtyeen läpimurtohitti. Anthrax ja Creed ovat coveroineet kappaleen. Johnny Rotten esitti kappaleen Sex Pistolsin koe-esiintymisessä.
Orson (sarjakuva)
Orson () on yhdysvaltalaisen Jim Davisin luoma sarjakuva, jota ilmestyi sanomalehdissä vuosina 1986-1989. Davis on tunnettu myös toisesta sarjakuvastaan "Karvinen".
Orsonin farmi (Orson's Farm) on esiintynyt Karvisen piirrossarjassa alusta asti ja se pyöri ohjelmassa vielä sarjakuvankin jälkeen. Suomessa 1990-luvulla Orsonia ei vielä ollut Karvisen 15-minuuttisissa jaksoissa. Vasta 2010-luvulla sarja tuli puolituntisena liittäen Karvista ja Orsonia. Sarjan puolituntisia jaksoja alkoi MTV3 Juniorissa 31. elokuuta 2010, Subissa alkoi kesällä 2011 ja MTV3ssa syksyllä 2011. 
Yleensä näissä jaksoissa piilee opetus. Joissakin Orson taas opettaa jotakin. Esimerkiksi kerran hän opetti Pololle ja katsojille piirretyn tärkeimmät asiat.
Orsonin lyhykäiset (Orson's Farm Quickie) ovat jaksojen lisänä puolen minuutin pätkiä. Suurin osa näistä lyhykäisistä on keksitty tv-sarjaa varten. Vain muutama on otettu suoraan sunnuntaisarjoista.
No More Mr. Nice Guy
No More Mr. Nice Guy on shock rock - ja glam rock -yhtye Alice Cooperin hittikappale. Se ilmestyi vuonna 1973 albumilla Billion Dollar Babies.
Megadeth on tehnyt kappaleesta cover-version elokuvan Shocker soundtrackille vuonna 1989. Single on Megadethin ensimmäinen ja ainoa virallinen julkaisu, jonka yhtye äänitti kolmimiehisenä. Kokoonpanoon kuului tuolloin Dave Mustaine, David Ellefson, sekä Nick Menza.