hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
15 vuotta – suuri puberteettikokoelma
15 vuotta – suuri puberteettikokoelma on Hausmyllyn kokoelmalevy, joka julkaistiin vuonna 2004. Kokoelma julkaistiin yhtyeen 15-vuotisen uran kunniaksi. Albumi nousi Suomen virallisen listan kahdeksannelle sijalle, ja pysyi listalla niin ikään kahdeksan viikkoa.
Kokoelma sisältää yhtyeen vanhempaa tuotannon kappaleita miksattuina versioina. Lisäksi kokoelma sisältää kolme ennen julkaisematonta kappaletta englannin kielellä ja coverversion laulaja Pave Maijasen takavuosien hitistä ”Lähtisitkö”.
Kokoelman kansilehtisessä on tietoa yhtyeen historiasta ja kappaleista.
Warkis
Warkis on varkautelainen jääkiekkoseura, joka pelaa kaudella 2017-2018 Suomen neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla II-divisioonassa Savo-Karjalan lohkossa. Seura on perustettu vuonna 1983. Sen kotihalli on Luode Areena. Warkkiksen kaikkien aikojen menestynein pelaaja on Jukka Hentunen, joka urallaan pelasi NHL:ssä ja SM-liigassa.
Pikku Pietarin piha (vuoden 1961 elokuva)
Pikku Pietarin piha on Jack Witikan ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1961. Elokuva perustuu Simo Puupposen eli Aapelin romaaniin "Pikku Pietarin piha" (1958). Tarinan keskushenkilöitä ovat torikauppias Jormalainen, hänen Pietari-poikansa ja heidän sydämellinen taloudenhoitajansa Karoliina. Pikku Pietarin pihassa eletään 1920-lukua. Talonmies Harakka jahtaa rottia, lapset puuhailevat kadulla, ja mukana on myös muita henkilöitä nuorista rakastavaisista aina vaimonsa ja anoppinsa syrjimään juoppoon kellomestariin.
Kuva-Postin järjestämän yleisökilpailun tuloksena Pietariksi löytyi 12-vuotias Tuukka Tanner Helsingin Länsi-Pakilasta. Hän toimi myöhemmin ravintola-alalla ja kuoli 35-vuotiaana. Elokuva oli Witikan ainoa ohjaustyö Suomi-Filmille, ja se jäi hänen viimeiseksi elokuvakseen samoin kuin näyttelijä Reino Valkaman.
Käsikirjoituksen pohjana olevan romaanin kirjoittaja Simo Puupponen esiintyy elokuvassa Jumalan äänenä, kun Pietari juttelee katolla Jumalan kanssa. Pietarin isää esitti Leevi Kuuranne, ja Karoliinan roolissa oli Elsa Turakainen. Leo Jokela esiintyy elokuvassa sivuosassa pellehyppääjä Vennu Harakkana.
Rauni Mollberg teki tarinasta jo aiemmin näytelmän ja suunnitteli elokuvaakin mutta myöhästyi. Hän ohjasi aiheesta sitten vasta 1977 oman elokuvansa "Aika hyvä ihmiseksi", johon hän hyödynsi Puupposen muutakin tuotantoa sekä aineksia Toivo Pekkasen ja Olavi Siippaisen tuotannosta. Siinä Pietaria esitti Ossi Aronen.
Televisioesityksen yhteydessä esittämässään kritiikissä Arto Pajukallio pitää elokuvaa eheänä ja kantavana kokonaisuutena. "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Harri Närhi sanoo Witikan viimeiseksi jääneen ohjauksen ymmärtävän hienosti pohjana olevan romaanin sävyjä ja tunnelmia. Hän antaa elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Napola – Hitlerin eliittikoulu
Napola – Hitlerin eliittikoulu (, myös "Napola – Elite für den Führer") on vuonna 2004 valmistunut saksalainen sotadraamaelokuva, jonka on ohjannut Dennis Gansel.
Vuonna 1942 nuori Friedrich Weimer pääsee nyrkkeilytaidoillaan Nationalpolitische Erziehungsanstalten -kouluun (NaPolA), laitokseen, jossa koulutetaan natsijohtajia. Vastoin isänsä tahtoa Friedrich lähtee kouluun päästäkseen eroon tehdaselämästä.
In Concert/MTV Plugged
In Concert/MTV Plugged on amerikkalaisen laulaja-lauluntekijä Bruce Springsteenin konserttivideo sekä live-albumi. Video julkaistiin vuonna 1992, ja albumi vuonna 1993. Kyseessä on "Pomon" konsertti Los Angelesissa 1992.Kaikki kappaleet ovat Springsteenin käsialaa.
VHS-versio videosta julkaistiin 15. joulukuuta 1992, ja DVD 9. marraskuuta 2004. Video on kestoltaan 120 minuuttia.
Live in New York City
Live in New York City on amerikkalaisen laulaja-lauluntekijä Bruce Springsteenin live-CD ja -DVD vuodelta 2001. Kyseessä on Bruce Springsteen & the E Street Bandin konsertti vuodelta 2000.
Ammunta kesäolympialaisissa 2000
Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 ammunnassa kilpailtiin kymmenessä miesten lajissa ja seitsemässä naisten lajissa. Eniten mitaleja keräsi Kiina.
Sydämesi tyhjä huone
20 suosikkia – Sydämesi tyhjä huone on Marjatta Leppäsen vuonna 1995 julkaistu kokoelma-albumi, joka sisältää 20 kappaletta hänen vuosina 1965–1995 levyttämistään kappaleista. Albumin on julkaissut CD-levynä ja C-kasettina Fazer Records. Albumin kappale ""Noita"" on levytetty vuonna 1975, mutta julkaistiin ensimmäistä kertaa vasta tällä julkaisulla. Kappaleen ""Kesäkaupunki"" Leppänen esitti Uuden iloisen teatterin revyyssä vuosina 1979 ja 1994.
Hammersmith Odeon London ’75
Hammersmith Odeon London ’75 on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Bruce Springsteenin livealbumi, joka julkaistiin vuonna 2006. Kyseessä on Bruce Springsteen & the E Street Bandin marraskuinen konsertti-CD vuodelta 1975, joka on taltioitu silloiselta "Born to Run" -kiertueelta Lontoon Hammersmith Odeonilla.
Ranskan Grand Prix 1985
Ranskan Grand Prix 1985 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 7. heinäkuuta 1985 Paul Ricardin radalla. Kilpailun voitti kaksinkertainen maailmanmestari Nelson Piquet. Voitto oli hänelle kauden ensimmäinen. Toiseksi ajanut Keke Rosberg lähti paalupaikalta ja ajoi kilpailun nopeimman kierrosajan.
Britannian Grand Prix 1985
Britannian Grand Prix 1985 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 21. heinäkuuta 1985 Silverstonen radalla. Kilpailun voitti kolmanteen voittoonsa kaudella ajanut Alain Prost.
Keke Rosbergin ajama aika-ajokierros säilyi F1-historian nopeimpana kierrosaikana aina vuoteen 2001 asti.
Saksan Grand Prix 1985
Saksan Grand Prix 1985 oli Formula 1 -sarjan yhdeksäs osakilpailu kaudella 1985, joka ajettiin 4. elokuuta Nürburgringin radalla. Kilpailun voitti Michele Alboreto, jolle voitto oli kauden toinen. Se oli myös hänen F1-uransa viidestä voitosta viimeinen.
Babar (animaatiosarja)
Babar on kanadalais-ranskalainen vuosina 1989–1991 ja 2000 valmistunut animaatiosarja. Sarja perustuu ranskalaisen lastenkirjailijan Jean de Brunhoffin luomiin Babar-kirjoihin.
Vuosina 1989–1991 valmistuneet jaksot koostuivat yhteensä viidestä tuotantokaudesta ja 65 jaksosta. Vuonna 2000 valmistui kuudes tuotantokausi, joka sisälsi 13 jaksoa. Vuonna 2010 valmistui 3D-animaatiotekniikalla tehty sarja "Babar ja Badun seikkailut".
Sarjan päähenkilö. Hän asuu Celestenkylässä vaimonsa Celesten ja lapsiensa kanssa. Lapsuutensa hän viettää viidakossa Ilonlaaksossa äitinsä ja muiden norsujen kanssa. Eräänä päivänä metsästäjä tappaa Babarin äidin ja orpo norsu pakenee viidakosta. Hän päätyy kaupunkiin, jossa tapaa vanhan rouvan, joka ottaa hänet hoiviinsa. Alussa Babarilla on vaikeuksia sopeutua ihmisten elämään, mutta lopulta hän oppii kävelemään kahdella jalalla ja alkaa käyttää vihreää pukua. Ajan myötä hän palaa viidakkoon. Viidakon eläimet suunnittelevat rynnäkköä metsästäjiä vastaan. Elefanttien kuningas kuolee syötyään vahingossa myrkkysieniä. Babar kruunataan uudeksi kuninkaaksi ja norsut päättävät perustaa kuningaskunnan.
Babarin vaimo ja Celestenkylän kuningatar. Babar ja Celeste ovat tunteneet toisensa koko ikänsä ja heillä on neljä lasta.
Babarin ja Celesten lapset. Pom on esikoinen ja Isabella kuopus. Babar kertoo lapsilleen opettavaisia tarinoita, usein omasta lapsuudestaan tai ajoista, jolloin hän oli nuori kuningas ja Celestenkylä vasta perustettu.
Cornelius on vanhin ja viisain norsu Celestenkylässä. Hän toimii Kuningas Babarin neuvonantajana ja ottaa työnsä hyvin vakavasti.
Pompadour on Babarin toinen neuvonantaja ja protokollamestari. Hän usein vastustaa radikaaleja ideoita ja huolestuu helposti.
Babarin nuoruudenystävä, johon hän tutustui viidakossa. Zephir pitää jäätelobaaria Celestenkylässä.
Celesten veli, joka matkailee usein maailmalla. Hän on myös Babarin lasten eno ja kertoo heille usein tarinoita.
Sarvikuonojen valtakunnan kuningas, jolla tulee usein erimielisyyksiä Babarin kanssa. Ajoittain hän ajattelee vain omaa etua, mutta toisinaan joutuu yhteistyöhön kuningas Babarin kanssa. Ratakseella on vaimo ja poika nimeltä Victor. Ratakseen neuvonantajan nimi on Pamir.
Ensimmäinen henkilö, johon Babar tutustui kaupungissa. Hän otti Babarin hoiviinsa ja opetti ihmisten tavoille.
Sarjan jaksoja on Suomessa esitetty ensi kerran vuosina 1992–1994 Yle TV2 -kanavalla ja uusintana muutamaan otteeseen. Vuonna 2008 Future Film julkaisi sarjan jaksot 1–39 DVD:illä.
Jaksojen alkuperäiset englanninkieliset nimet ovat suluissa.
Sarjan suomenkieliset ääninäyttelijät koostuivat KOM-teatterin näyttelijöistä.
Listassa on vain osa roolihahmoista.
Suomennos ja ohjaus: Satu Milonoff ja Marjatta Sario
Babarista on tehty animaatioelokuva "Babar ja sarvikuonot" vuonna 1989 ja Yle TV2 on esittänyt sen suomeksi jälkiäänitettynä. Elokuva kertoo Babarin alkuvaiheista kuninkaana ja siitä kuinka Ratakses yrittää tehdä norsuista orjiaan. Jatko-osa "Babar – elefanttien kuningas" ilmestyi vuonna 1999.
Itävallan Grand Prix 1985
Itävallan Grand Prix 1985 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 18. elokuuta 1985 Österreichringin radalla. Kilpailun voitti paalupaikalta lähtenyt Alain Prost, joka lisäksi ajoi kilpailun nopeimman kierroksen. Voitto oli hänelle kauden neljäs.
Hollannin Grand Prix 1985
Hollannin Grand Prix 1985 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 25. elokuuta 1985 Zandvoortin radalla. Kilpailun voitti Niki Lauda, jolle voitto oli F1-uran viimeinen. Kilpailu oli viimeinen F1-sarjan Hollannin Grand Prix.
Timo Vuorensola
Timo Vuorensola (s. 29. marraskuuta 1979 Helsinki) on suomalainen elokuvaohjaaja, näyttelijä ja muusikko. Hän on ohjannut Samuli Torssosen luoman "Star Wreck" -sarjan elokuvat "" ja "". Hän myös esittää näissä elokuvissa luutnantti Dwarfia. Vuorensola ohjasi myös vuonna 2012 valmistuneen elokuvan "Iron Sky", sekä vuonna 2019 valmistuneen jatko-osan "".
Elokuvien lisäksi Vuorensola toimii industrial-metallia soittavan Älymystö-yhtyeen solistina. Hän on yksi yhtyeen perustajajäsenistä. Timo Vuorensola meni naimisiin Annika Rytkösen kanssa toukokuussa 2015.
Italian Grand Prix 1985
Italian Grand Prix oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 8. syyskuuta 1985 Monzan radalla. Kilpailun voitti Alain Prost, joka juhli kauden viidettä voittoaan. Voitto jäi hänelle kauden viimeiseksi. Viisi voittoa riitti Prostille mestaruuteen.
Belgian Grand Prix 1985
Belgian Grand Prix 1985 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 15. syyskuuta 1985 Spa-Francorchamps'n radalla. Kilpailun voitti Lotus-tallin Ayrton Senna. Kilpailun kärkiviisikossa kaikki olivat tai tulivat joskus olemaan maailmanmestareita. Kilpailu ajettiin epävakaisissa olosuhteissa: rata oli täysin märkä kilpailun alkaessa, mutta kuivui nopeasti ajolinjan osalta. Kilpailun puolivälissä rata kastui pienen sadekuuron jälkeen, mutta kuivui jälleen loppua kohti.
Euroopan Grand Prix 1985
Euroopan Grand Prix 1985 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 6. lokakuuta 1985 Brands Hatchin radalla. Kilpailun voitti ensimmäistä kertaa F1-urallaan brittiläinen Nigel Mansell.
Etelä-Afrikan Grand Prix 1985
Etelä-Afrikan Grand Prix 1985 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 19. lokakuuta 1985 Kyalamin radalla. Kilpailun voitti Nigel Mansell, jolle voitto oli toinen perättäinen.
Australian Grand Prix 1985
Australian Grand Prix 1985 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 3. marraskuuta 1985 Adelaiden katuradalla. Kilpailu oli kauden viimeinen, ja sen voitti Keke Rosberg. Voitto oli hänen uransa viimeinen ja kauden toinen. Voitto oli Rosbergin uran viides.
Viimeisellä kierroksella Ligier-kuljettaja Philippe Streiff yritti ohittaa toisena ajanutta tallikaveriaan Jacques Laffitea. Ohitusyrityksen seurauksena Streiffin etupyörän akseli vaurioitui vakavasti, mutta molemmat kuljettajat onnistuivat kuitenkin ajamaan maaliin samoilla sijoituksilla.
Kilpailu oli ensimmäinen F1-sarjan Australian Grand Prix. Samalla nimellä oli toki ajettu aikaisemminkin kilpailuja, mutta ei F1:ssä.
Marisol Escobar
María Sol ”Marisol” Escobar (22. toukokuuta 1930 Pariisi, Ranska – 30. huhtikuuta 2016 New York, New York, Yhdysvallat) oli venezuelalaisille vanhemmille syntynyt kuvanveistäjä, joka asui myös Yhdysvalloissa. Yksi hänen opettajistaan oli Hans Hofmann.
1960-luvulla Escobar sai vaikutteita ajan johtavien poptaiteilijoiden työstä. Hän osoitti kuitenkin tuotannossaan kiinnostusta useisiin kuvataiteen suuntauksiin ja loi oman, uniikin tyylinsä.
Escobar oli vuodesta 1978 "American Academy of Arts and Lettersin" jäsenenä.
Vihreä maili
Vihreä maili ("The Green Mile") on Frank Darabontin ohjaama draamaelokuva vuodelta 1999. Elokuva perustuu Stephen Kingin kirjaan Kuoleman käytävä, joka kertoo kuolemaantuomittujen viimeisistä hetkistä.
Pääosa tapahtumista sijoittuu vuoteen 1935. Elokuvan päähenkilö on Paul Edgecomb (Tom Hanks), joka työskentelee vanginvartijana Cold Mountain -nimisessä vankilassa. Eräänä päivänä selliin tuodaan teloitusta odottava John Coffey (Michael Clarke Duncan), jolla on yliluonnollisia kykyjä.
Muissa osissa esiintyvät David Morse, Bonnie Hunt, James Cromwell sekä Sam Rockwell.
"Vihreä Maili" oli ehdolla parhaan miessivuosan esittäjän (Michael Clarke Duncan), äänityksen, käsikirjoituksen, sekä parhaan elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi.
Ylikiimingin seurakunta
Ylikiimingin seurakunta oli Ylikiimingin kunnan alueella toiminut seurakunta. Seurakunta perustettiin vuonna 1909, jolloin se itsenäistyi Kiimingin kirkkoherrakunnasta. Ylikiimingin seurakunta toimi itsenäisenä seurakuntana 98 vuoden ajan, ja se yhdistettiin Oulujoen seurakuntaan 1. tammikuuta 2007.
Ylikiimingin seutu kuului alun perin Iin pitäjään ja kappeliin. Ylikiiminkiin rakennettiin vuonna 1691 kookas hirsinen saarnahuone, joka sijaitse nykyisen kirkon itäpuolella. Saarnatupaan rakennettiin vuonna 1754 Heikki Väänäsen johdolla kellotapuli, jonka alaosa on edelleen olemassa hautausmaan reunalla.
Ylikiimingissä ei alun perin ollut omaa pappia, ja vuonna 1732 ylikiiminkiläiset anoivat menestyksekkäästi omaa kappalaista. Ensimmäinen pappi oli Danien Keckman.
Nykyisen Ylikiimingin kirkon rakennushanke käynnistettiin 1780-luvulla kirkkoherra Erik Siniuksen aloitteesta. Tuolloin vanha saarnahuone oli jo ränsistynyt ja huonokuntoinen. Saarnahuone purettiin ja uusi kirkko valmistui Jacob Rijfin johdolla vuonna 1786. Kirkon sisäosat ja sisustus maalattiin kuitenkin vasta 1840-luvulla.
Seurakunta itsenäistyi Kiimingin kirkkoherrakunnasta Ylikiimingin seurakunnaksi vuonna 1909. Aluksi jumalanpalveluksia järjestettiin epäsäännöllisesti. Ensimmäisen maailmansodan aikoihin seurakunnassa toimi oma sairaanhoitaja sekä diakonissa. Sodan jälkeen hengellinen elämä elpyi ja kirkonmenoja alettiin järjestää säännöllisesti.
Toisen maailmansodan jälkeen seurakuntatoiminta alkoi muodostua nykyiseen muotoonsa. Toiminta käsittää nykyisin nuoriso- ja lähetystyötä sekä kirkkomusiikkitoimintaa. Seurakuntatalo valmistui vuonna 1975.
1. tammikuuta 2009 tapahtuneen Oulun ja Ylikiimingin kuntaliitoksen varmistumisen myötä Ylikiimingin seurakunnan seurakuntatoiminnot yhdistettiin jo pari vuotta aiemmin 1. tammikuuta 2007 Oulun Oulujoen seurakunnan kanssa.
Tumma nainen
20 suosikkia – Tumma nainen on Lea Lavenin vuonna 1996 julkaistu kokoelma-albumi, joka sisältää 20 kappaletta hänen vuosina 1970–1977 Oy EMI Finland Ab:lle levyttämistään kappaleistaan. Albumin on julkaissut CD:nä ja C-kasettina Fazer Records, joka on koonnut sen yhteistyössä EMIn kanssa. 20 suosikkia -sarjassa julkaistiin myös toinen Lavenin albumi "20 suosikkia – Nyt kun oot mennyt".
Etelä-Vantaan Taitoluistelijat
Etelä-Vantaan Taitoluistelijat ry (EVT) on taitoluisteluseura Vantaalla. EVT:n luistelijoita ja kasvatteja on kilpaillut sekä SM-tasolla että kansainvälisellä tasolla niin yksinluistelussa kuin muodostelmaluistelussakin. EVT on kasvava suurseura, joka on myös valittu useamman kerran Suomen parhaaksi taitoluisteluseuraksi.
Toimintaa on erilaisissa muodoissa:
Luistelijoita seurassa on useita satoja iältään kolmevuotiaista yli viisikymppisiin.
Seuran pääpaikkana toimii Myyrmäen jäähalli. Kilparyhmien harjoituksia pidetään myös esimerkiksi Valtti-Areenalla, Hartwall-Areenalla sekä Nurmijärvellä Klaukkalan jäähallissa ja Kisakallion Urheiluopistolla. Myös joidenkin luistelukouluryhmien harjoituksia on Klaukkalassa. Yksinluistelun päävalmentajana toimii Sirkka Kaipio ja muodostelmaluistelun päävalmentajana Jenika Timonen joka valmentaa myös SM-juniorijoukkue Ice Stepsia ja SM-noviisijoukkue Dream Stepsia.
Seuran kilpailevat muodostelmaluistelujoukkueet ovat menestyneet hienosti niin kotimaisilla jäillä kuin kansainvälisestikin - tuoreimpina saavutuksina SM-juniorijoukkue Ice Stepsin voitto Mozart Cupissa keväällä 2012 ja SM-noviisijoukkue Dream Stepsin hopeamitali Spring Cupissa keväällä 2014.
Monacon Grand Prix 1980
Belgian Grand Prix 1980 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 18. toukokuuta 1980 Monacon katuradalla Monacossa. Kilpailun voitti Williamsilla ajanut Carlos Reutemann.
Mario Monicelli
Mario Monicelli (15. toukokuuta 1915 Viareggio – 29. marraskuuta 2010 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja ja yksi "commedia all’italianan" suurista nimistä.
Monicelli aloitti uransa jo 1930-luvulla, mutta alkoi saavuttaa huomattavaa menestystä vasta 1950-luvulta. Hänen tunnettuja elokuviaan ovat muiden muassa "I soliti ignoti" (1958), "Suuri sota" (1959), "L'armata Brancaleone" (1966), "La ragazza con la pistola" (1968) ja "Amici miei" (1975).
Monicelli työskenteli myös televisiossa ja teatterissa. Hän toimi paitsi ohjaajana, myös käsikirjoittajana ja ajoittain näyttelijänä. Hän jatkoi uraansa 2000-luvulle.
Monicelli voitti Kultaisen leijonan 1991 ja oli kahdesti ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi. Hänet palkittiin myös Berliinin elokuvajuhlilla ja hän oli toistuvasti Cannesin elokuvajuhlien Kultainen palmu -ehdokkaana.
Monicelli kuoli marraskuussa 2010 95-vuotiaana. Hän teki itsemurhan hyppäämällä sairaalan viidennen kerroksen ikkunasta. Hän oli sairaalahoidossa sairastettuaan eturauhassyöpää.
Leo Mol
Leo Mol O.C., OM (15. tammikuuta 1915 Polonne, Ukraina – 4. heinäkuuta 2009 Winnipeg, Kanada) oli ukrainalaissyntyinen kanadalainen kuvanveistäjä.
Mol opiskeli Leningradissa vuosina 1936–1940 ja Haagissa 1943. Hän muutti joulukuussa 1948 vaimonsa kanssa Winnipegiin, Manitobaan, Kanadaan, jossa on asunut siitä lähtien.
Molin töistä yli kolmesataa on julkisesti näytteillä Leo Mol Sculpture Gardenissa Winnipegin Assiniboine Parkissa. Kyseinen kokoelma avattiin yleisölle vuonna 1992, ja sitä on sen jälkeen laajennettu kahteen otteeseen. Molin teos "Lumberjacks" esiintyi vuonna 2002 kanadalaisessa postimerkissä.
Mol oli vuodesta 1989 Order of Canadan ja vuodesta 2000 Order of Manitoban jäsen. Hän kuului myös Kanadan kuninkaalliseen taideakatemiaan ja on saanut kunnia-arvoja Winnipegin, Albertan ja Manitoban yliopistoilta.
Sandro Wagner
Sandro Wagner (s. 29. marraskuuta 1987 München) on saksalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Vuonna 2015 Wagner edustaa SV Darmstadtia.
Wagner pelasi pienessä Hertha Münchenissä vuoteen 1995, jolloin hän siirtyi kaupungin suurseuraan Bayern Müncheniin. Hän nousi Bayernin kakkosjoukkueesta Bundesliigajoukkueeseen kauden 2007 alussa, mutta peliaika jäi vähiin kauden aikana. Bayernissa Wagner voitti kauden 2007 Liigacupin ja 2008 liigamestaruuden.
9. kesäkuuta 2008 Wagnerin ilmoitettiin siirtyneen MSV Duisburgiin.
Inari (albumi)
Inari on Vesa-Matti Loirin akustinen studioalbumi, joka äänitettiin paikallisen apteekkarin huvilalla Ivalon kylässä. Se julkaistiin 31. lokakuuta 2007. Albumi on jatkoa edellisenä vuotena julkaistulle "Ivalolle". Albumin tuotti ja julkaisi Warner Music Finland.
"Inari" äänitettiin "Ivalon" tavoin Lapissa sen vuoksi, ettei kesät mökillään Ivalossa viettävä Loiri suostunut lähtemään Helsinkiin levyttämään. Tämän vuoksi levytysstudio tuotiin jälleen Lappiin. Inarin ovat tuottaneet Hannu Pikkarainen ja Julius Mauranen.
Albumi sisältää 13 akustista cover-kappaletta.
"Inari" saavutti kultalevyrajan jo ennakkomyynnillä. Se debytoi Suomen virallisella albumilistalla sijalla 1 ja piti kärkipaikan myös seuraavalla viikolla. Levyä on myyty yli 55 000 kappaletta.
Kiili (kunta)
Kiili (, vuoteen 1971 "Veneküla") on kunta Harjumaan maakunnassa, Virossa. Sen asukasluku on 5 302 (1.1.2018), pinta-ala 100 neliökilometriä ja asukastiheys 53 asukasta neliökilometrillä.
Kunta sijaitsee Tallinnasta viitisentoista kilometriä etelään. Kiilin naapurikunnat ovat Tallinna, Rae, Kose ja Saku
Kunta muodostuu Kiilin kauppalasta (alev), Kangrun ja Luige pienkauppaloista (alevik) sekä 13 kylästä (Arusta, Kurevere, Lähtse, Metsanurga, Mõisaküla, Nabala, Paekna, Piissoo, Sausti, Sookaera, Sõgula, Sõmeru, Vaela). Kunnan keskuspaikka on Kiilin kauppala. Kunnan asema ei muuttunut vuoden 2017 kuntauudistuksessa.
Vuonna 2011 Kiilin kunnassa (Kiilin kauppala mukaan lukien) oli 5 155 asukasta, joista 4 713 (91,4 %) oli virolaisia, 321 (6,2 %) venäläisiä ja 123 (2,4 %) muita kansallisuuksia.
Uuno Kailas (albumi)
Uuno Kailas on Vesa-Matti Loirin ja Perko-Pyysalo Poppoon jazz-albumi vuodelta 1995. Se sisältää Uuno Kailaan runoja Jukka Perkon ja Severi Pyysalon sävellyksinä ja Loirin tulkintoina.
Toni Kroos
Toni Kroos (s. 4. tammikuuta 1990 Greifswald, Mecklenburg-Etu-Pommerin osavaltio, Itä-Saksa) on saksalainen jalkapalloilija. Real Madridissa pelaavan Kroosin pelipaikka on keskikentällä.
Kroos debytoi Bundesliigassa 26. syyskuuta 2007 FC Energie Cottbusia vastaan pelatussa ottelussa. Hän sai unelma-alun Bundesliiga-uralleen, kun hän syötti kaksi Miroslav Klosen tekemää maalia 5–0 päättyneessä ottelussa. Eurocupeissa hän esiintyi ensimmäistä kertaa UEFA Cupissa portugalilaista Belenensesiä vastaan 4. lokakuuta. Suuren yleisön tietouteen Kroos nousi, kun hänet vaihdettiin Mark van Bommelin tilalle ottelussa Belgradin Punaista Tähteä vastaan UEFA Cupin lohkovaiheen ensimmäisellä kierroksella. Kyseisessä ottelussa saksalainen laukoi kaksi vapaapotkua, joista toisen hän keskitti maalintehneelle Kloselle ja toisen hän laukoi suoraan maaliin.
3. heinäkuuta 2014 urheilulehti Marca uutisoi Kroosin siirtyvän espanjalaisjätti Real Madridiin viisivuotisella sopimuksella. Hänestä maksetaan 25 miljoonan euron siirtokorvaus ja siirto tullaan julkistamaan vuoden 2014 MM-kilpailujen päättymisen jälkeen. 17. heinäkuuta 2014 Real Madrid vahvisti Kroosin siirron kuuden vuoden sopimuksella 25 miljoonan euron siirtosummalla.
Brasilian MM-kisojen semifinaaliottelussa isäntämaata Brasiliaa vastaan Kroos teki kaksi maalia vain 69 sekunnin välein. Suoritus on uusi MM-kisojen ennätys.
Venäjän MM-kisojen 2018 päätyttyä Kroos on pelannut 86 maaottelua ja tehnyt niissä 13 maalia.
Kroos valittiin vuoden 2014 UEFA:n ja FIFA:n Team of the Year -joukkueeseen.
Bayern München:
Bayer Leverkusen:
Real Madrid:
Saksan maajoukkue:
Atlaksenvihertikka
Atlaksenvihertikka ("Picus vaillantii") on keskikokoinen luoteisafrikkalainen tikkalintu. Lajin nimesi Alfred Malherbe 1847 ranskalaisen François Le Vaillantin kunniaksi.
Linnun pituus on 30–32 cm, siipien kärkiväli 41–43 cm ja paino noin 150–170 grammaa. Sen höyhenpuku on yläpuolelta tummanvihreä ja alapuolelta kellanvihreä, yläperä on keltainen. Uloimmat käsisulat ovat mustavalkeat. Koiraalla on karmiininpunainen päälaki, naaraalla se on harmaa tai musta. Äänet muistuttavat vihertikan ääniä. Pärryttää harvoin. Laji muistuttaa suuresti vihertikan alalajia "sharpei", ja monet tutkijat luokittelevat sen vihertikan ("P. viridis") alalajiksi.
Atlaksenvihertikka elää Luoteis-Afrikassa Marokossa, Algeriassa ja Tunisiassa 100 000–1 000 000 neliökilometrin alueella, lähinnä Atlasvuoristossa. Lajin kanta on elinvoimainen. Se on ilmeisesti paikkalintu.
Atlaksenvihertikan elinaluetta ovat vuoristometsät, aina kahden kilometrin korkeuteen saakka.
Laji pesii huhti-kesäkuussa. Se kovertaa syvyydeltään 40–50 cm pesäkolon puuhun. Munia on 4-8 kappaletta, tavallisimmin niitä on kuudesta seitsemään.
Atlaksenvihertikka syö pääasiassa muurahaisia, mutta se käyttää ravinnokseen myös lahopuissa eläviä muita hyönteisiä ja niiden toukkia.
Albert O. Hirschman
Albert Otto Hirschman (7. huhtikuuta 1915 Berliini – 10. joulukuuta 2012) oli saksalais-yhdysvaltalainen taloustieteilijä. Hän julkaisi useita merkittäviä kirjoja varsinkin poliittisen taloustieteen alalta.
Hirschman syntyi Berliinissä Carl ja Hedwig Marcuse Hirschmanin pojaksi. Hän opiskeli Pariisin yliopistossa ja London School of Economicsissa sekä Triesten yliopistossa, josta hän sai tohtorinarvonsa vuonna 1938.
Toisen maailmansodan puhjettua Hirschman teki Varian Fryn kanssa yhteistyötä uhan alle joutuneiden taiteilijoiden ja intellektuellien auttamisessa pakoon kansallissosialistisesta Saksasta. Hän palveli Yhdysvaltain maavoimissa vuosina 1943–1946.
Hirschman loi huomattavan uran juuri Yhdysvalloissa. 1950-luvulta alkaen hän työskenteli muun muassa Yalen yliopistossa 1956–1958, Columbian yliopistossa 1958–1964, Harvardin yliopistossa 1964–1974 ja vuoden 1974 jälkeen Institute for Advanced Studyssä.
Buda
Buda on Tonavan halkoman Budapestin läntinen puoli, joka sai nimensä hunni Attilan veljen mukaan. Buda käsittää noin kolmasosan Budapestistä ja on maastostaan mäkistä. Budan merkittävin maamerkki on Budan linna.
Buda oli Unkarin pääkaupunki vuodesta 1361 vuoteen 1541 asti, kun Osmanien valtakunta valtasi kaupungin. Vuonna 1686 Itävalta valtasi Budan, mutta kaupunki oli lähes tuhoutunut ja lukuisat saksalaiset tuotiin rakentamaan kaupunkia uudestaan. Budasta tuli vapaa kuninkaallinen kaupunki vuonna 1703, ja nousi Unkarin pääkaupungiksi uudestaan vuonna 1784. Vuonna 1873 Buda sekä Óbudan ja Pestin kaupungit yhdistyivät Budapestiksi.
Pest (kaupunki)
Pest on Tonavan halkoman Budapestin kaupungin itäinen puoli, joka on maastoltaan alavaa. Pest käsittää noin kaksi kolmasosaa Budapestin pinta-alasta.
Buda, Óbuda ja Pest yhdistyivät vuonna 1873 Budapestiksi. Ennen yhdistymistä Pest oli itsenäinen kaupunki ja kirjoituksissa Pest mainitaan jo vuonna 1148. Tätä ennen muinaisilla kelteillä ja roomalaisilla oli jo asutuksia samalla alueella. Pest tuhottiin vuonna 1241 mongolien hyökkäyksessä, mutta rakennettiin uudelleen pian tämän jälkeen. Vuonna 1849 valmistui ensimmäinen Tonavan ylittänyt riippusilta, Széchenyin ketjusilta. Runsaat kaksikymmentä vuotta myöhemmin muodostui Budapestin kaupunki.
Jõelähtme
Jõelähtme () on kunta Harjumaan maakunnassa, Virossa. Sen asukasluku on 6 425 (1.1.2018) ja pinta-ala 211 neliökilometriä. Kunta on perustettu vuonna 1816.
Jõelähtme sijaitsee Suomenlahden rannikolla parikymmentä kilometriä Tallinnasta itään. Kunnan naapurikuntia ovat Maardu, Viimsi, Tallinna, Rae, Raasiku, Anija ja Kuusalu.
Vuonna 2011 Jõelähtmen kunnassa oli 6 462 asukasta, joista 5 310 (82,2 %) oli virolaisia, 891 (13,8 %) venäläisiä ja 255 (3,9 %) muita kansallisuuksia.
Kunta koostuu Kostiveren ja Loon pienkauppaloista (alevik) sekä 34 kylästä: Aruaru, Haapse, Haljava, Ihasalu, Iru, Jõelähtme, Jõesuu, Jägala, Jägala-Joa, Kaberneeme, Kallavere, Koila, Koipsi, Koogi, Kostiranna, Kullamäe, Liivamäe, Loo, Maardu, Manniva, Neeme, Nehatu, Parasmäe, Rammu, Rebala, Rohusi, Ruu, Saha, Sambu, Saviranna, Uusküla, Vandjala, Võerdla ja Ülgase. Kunnan keskuspaikka on Jõelähtmen kylä.
Loossa on yli 2 000 asukasta ja Kostiveressä yli 700 asukasta.
Kuntaan kuuluu Suomenlahdella muutama pieni saari: Rammu (pinta-ala on 102,6 ha), Laiakari (0,2 ha), Allu (1,6 ha), Koipsi (34,3 ha), Rohusi (12,5 ha), Umblu (1,6 ha), Väike- eli Põhja-Malusi ja Suur- eli Lõuna-Malusi (3,1 ja 7,0 ha) sekä Vahekari (0,6 ha).
Valtatie 1 Tallinnasta Narvaan kulkee Jõelähtmen poikki..
Maan suurin tavarasatama, Muugan satama sijaitsee osittain Jõelähtmessä, Uuskülan alueella.
SK Slavia Praha
SK Slavia Praha on tšekkiläinen vuonna 1892 Prahassa perustettu jalkapalloseura. Jo perustamisestaan lähtien seura on ollut yhdessä AC Sparta Prahan kanssa Tšekin parhaimmistoa. Seurojen keskinäiset paikallisottelut ovatkin tunnetuimpia Tšekin jalkapallohistoriassa. Slavia Praha on voittanut useita Tšekin ja Tšekkoslovakian mestaruuksia ja kerran Mitropa Cupin.
Ludwig-Musser
Ludwig-Musser on yhdysvaltalainen rumpu- ja lyömäsoitinvalmistaja. Ludwig-Musserin tuotemerkkejä ovat "Ludwig" ja "Musser".
Yrityksen perustivat vuonna 1910 veljekset William F. ja Theo Ludwig. Alkuun yritys toimi "Ludwig & Ludwig" -nimisenä. Vuonna 1930 yritys yhdistyi "C.G. Conn Company"n kanssa, ja samassa yhteydessä William jätti yrityksen. Hän perusti W.F.L. Drum Companyn vuonna 1937.
Vuonna 1955 Ludwigin suku osti Ludwigin tuotannon Connilta ja nimesi sen "Ludwig Drum Companyksi". Vuonna 1966 Ludwig osti lyömäsoitinvalmistaja "Musser Marimba Company"n.
Ludwig oli 1970-luvulla maailman suurin rumpuvalmistaja ja sen rumpuja käyttivät silloin useat tunnetut rumpalit. Yritys nousi 1960-luvulla kun Beatlesin Ringo Starr käytti sen valmistamia rumpuja. Toinen kuuluisa käyttäjä oli Led Zeppelinin John Bonham. Ludwigin suosio alkoi laskea 1980-luvulla. Nykyisin Ludwig valmistaa edelleen rumpuja, mutta ei kuulu enää isoimpiin rumpuvalmistajiin.
Suso Cecchi D’Amico
Suso Cecchi D’Amico (s. "Giovanna Cecchi", 21. heinäkuuta 1914 Rooma, Italia – 31. heinäkuuta 2010 Rooma, Italia) oli italialainen käsikirjoittaja. Hän teki yhteistyötä useiden maansa huippuohjaajien, kuten Vittorio De Sican, Luchino Viscontin ja Michelangelo Antonionin kanssa.
Cecchi D’Amico oli 1960-luvulla ehdolla Parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscar-palkinnon saajaksi työstä elokuvassa "Casanova 70". Vuonna 1982 hän oli Cannesin elokuvajuhlien tuomariston jäsen.
Muita tunnettuja Cecchi D’Amicon elokuvia ovat "Rakas vihollinen" (1947), "Rocco ja hänen veljensä" (1960), "Boccaccio '70" (1962), "Tiikerikissa" (1962), "Kuinka äkäpussi kesytetään" (1967), "Mortadella" (1971), "Ludwig II" (1972), "Jeesus Nasaretilainen" (1977) ja "Hänen kaksi elämäänsä" (1985). Myös Cecchi D'Amicon isä Emilio Cecchi tuli tunnetuksi elokuvan parista.
Vaikka Cecchi D’Amico ei onnistunut saada työstään Oscaria, hän voitti useita muita merkittäviä palkintoja kansainvälisesti tunnetuilla elokuvajuhlilla.
Alfred Malherbe
Alfred Malherbe (14. heinäkuuta 1804, Metz–14. elokuuta 1866, Metz) oli ranskalainen raatimies ja amatööriluonnontieteilijä.
Malherbe oli Metzin museon hoitaja ja Metzin luonnontieteellisen seuran puheenjohtaja 1844–1865. Hän matkusteli paljon Pohjois-Afrikassa ja Sisiliassa. Hän julkaisi 4-osaisen tikkoja käsittelevän teoksen "Monographie des picidées" (1859–62). Hän nimesi atlaksenvihertikan François Le Vaillantin kunniaksi.
Lakimies (lehti)
Lakimies on vuonna 1902 ilmestymisensä aloittanut Suomalaisen Lakimiesyhdistyksen aikakauskirja. Lehdessä julkaistaan oikeustieteellisiä artikkeleita, oikeustapauskommentteja ja kirja-arvosteluja. Lehden päätoimittaja on professori Eva Tammi-Salminen.
Kevin Kurányi
Kevin Dennis Kurányi (s. 2. maaliskuuta 1982 Rio de Janeiro, Brasilia) on saksalainen jalkapalloilija, joka pelasi kotimaansa seurojen lisäksi Venäjän liigaseura FK Dynamo Moskovan riveissä. Hän pelasi myös Saksan jalkapallomaajoukkueessa. Hänellä on saksalais-unkarilainen isä ja panamalainen äiti. Hänellä on kroatialainen vaimo, jonka kanssa hänellä on poika ja tytär.
Jalkapalloilun Kurányi aloitti seitsemänvuotiaana vuonna 1988 Serrano FC-nimisessä joukkueessa Rio de Janeirossa Brasiliassa. Vuonna 1993 perheen muuttaessa Panamaan hän siirtyi Las Promesas Panaman joukkueeseen, jossa vuoden pelattuaan palasi Serranoon. 1996 hänen perheensä muutti jälleen Panamaan ja hän palasi vanhaan seuraansa. 1997 Kurányi muutti Saksaan, jossa hän pääsi pelaamaan VfB Stuttgartin juniorijoukkueeseen. Muutaman U-20 -pelin pelattuaan hän pääsi Stuttgartin edustusjoukkueeseen, jonka kanssa hän teki ensimmäisen sopimuksensa vuonna 2001.
Kaudella 2002-2003 hän oli Bundesliigan paras saksalainen maalintekijä, ja oli yksi joukkueen tärkeimpiä pelaajia joukkueen päädyttyä sarjassa toiseksi. Hän siirtyi Stuttgartista FC Schalkeen kesällä 2005. Kaudeksi 2010–2011 Kurányi siirtyy FK Dynamo Moskovaan.
Kurányi pelasi vuosina 2003-2008 Saksan maajoukkueessa 52 ottelua ja teki 19 maalia. Hänet valittiin myös vuosien 2004 ja 2008 EM-kilpailuihin, mutta jäi joukkueen ulkopuolelle Saksassa pidetyistä MM-kilpailuista 2006.
Ottelussa Venäjää vastaan 11. lokakuuta 2008 Kurányi oli jätetty pelaavaan kokoonpanon ulkopuolelle ja joutui seuraamaan ottelun katsomosta. Ensimmäisen puoliajan jälkeen hän päätti omavaltaisesti poistua kotiin, minkä seurauksena päävalmentaja Joachim Löw ilmoitti seuraavana päivänä, ettei tule enää valitsemaan Kurányita maajoukkueeseen.
Antonín Stavjaňa
Antonín Stavjaňa (s. 10. helmikuuta 1963) on tšekkiläinen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi JoKP:ssä, Joensuussa vuosina 1990–1992. Vuonna 1986 Calgary Flames varasi Stavjaňan NHL:n 12. (numerolla 247). Hän ei kuitenkaan pelannut NHL:ssä tai ylipäätään Pohjois-Amerikassa.
JoKP:n lisäksi Antonín Stavjaňa on pelannut HV71:ssä, Ruotsin Elitserienissä ja Tšekin pääsarjassa Extraligassa. Hän on myös pelannut Tšekkoslovakian maajoukkueessa Kanada Cupissa vuosina 1987, 1991 ja myöhemmin Tšekin maajoukkueessa.
Stavjaňa voitti alle 18-vuotiaiden EM-hopeaa vuosina 1980 ja 1981 sekä alle 20-vuotiaiden MM-hopeaa vuosina 1982 ja 1983. Hän on kaksinkertainen maailmanmestari (vuosilta 1985 ja 1996) sekä nelinkertainen MM-pronssimitalisti (1987, 1989, 1990 ja 1993). Lisäksi hänellä on Extraligan mestaruudet vuosilta 1995, 1996, 1997 ja 1998. Hänet valittiin myös Extraligan parhaaksi puolustajaksi vuosina 1995 ja 1997. Keväällä 1998 hän sai myös Extraliigan herrasmiespelaajan palkinnon.
SPV (levy-yhtiö)
SPV GmbH on saksalainen metallimusiikin julkaisemiseen erikoistunut levy-yhtiö. Se perustettiin vuonna 1984 Roadrunner Recordsin saksalaiseksi jakelijaksi. SPV:n alaisuudessa toimii myös useita pienempiä levy-yhtiöitä, kuten Steamhammer, Synthetic Symphony, Oblivion, SPV Recordings ja Audiopharm. SPV:n kautta levyjään ovat julkaisseet muun muassa yhtyeet Kreator, Motörhead, Saxon, Sodom, Symphony X, Iced Earth, Skinny Puppy, Rage, Type O Negative, Angra ja Helloween.
Yhtiön nimi tulee saksan kielen sanoista Schallplatten, Produktion ja Vertrieb.
Aleksandr Hotovitski
Aleksandr Aleksandrovitš Hotovitski (, myös Aleksander Helsinkiläinen, 11. helmikuuta 1872 Kremenets, nyk. Ukraina – noin 16. kesäkuuta 1937) oli venäläinen ortodoksinen pappi, lähetystyöntekijä ja Helsingin ortodoksisen seurakunnan kirkkoherra vuosina 1914–1917.
Hotovitski opiskeli Volynian hengellisessä seminaarissa ja Pietarin hengellisessä akatemiassa. Päätettyään opiskelunsa hänet lähetettiin lähetystyöntekijäksi New Yorkiin pyhän Nikolaoksen seurakuntaan. Hänet vihittiin avioliittoon ja pappeuteen vuonna 1896 San Franciscossa ja toimi tämän jälkeen pyhän Nikolaoksen seurakunnan kirkkoherrana. Hotovitski pyrki aktiivisesti kehittämään ortodoksisuutta Pohjois-Amerikassa ja perusti useita uusia seurakuntia. Hän myös toimitti perustamaansa "The American Orthodox Messenger" -lehteä.
Vuonna 1914 Hotovitski nimitettiin Venäjän Berliinin suurlähetystön kirkon kirkkoherraksi, mutta ensimmäinen maailmansota muutti suunnitelmia ja Hotovitski saapui Helsinkiin kaupungin seurakunnan kirkkoherraksi ja ortodoksisten kirkkojen piirinvalvojaksi. Helsingissä hän toimitti "Gelsingforskij Prikodskij Listok" -lehteä.
Näkyväksi muistomerkiksi jäi Uspenskin katedraalin Golgata-risti, jonka hän hankki vuonna 1916 yksityisin lahjoituksin; tosin ikonikokonaisuuteen alun perin tarkoitettu taustakuva, jossa olisi ollut kevyesti hahmotettu Jerusalemin kaupunki yllään puolipilvinen yötaivas, jäi toteuttamatta sopivan taiteilijan puutteessa.
Vuonna 1917 hän siirtyi Moskovaan Kristus Vapahtajan kirkon kalustonhoitajaksi. Lokakuun vallankumouksen jälkeen kirkon tilanne vaikeutui. Hotovitski vangittiin 1920-luvulla useita kertoja ja tuomittiin vallankumoustribunaalissa 13. joulukuuta 1922 kymmeneksi vuodeksi pakkotyöhön. Hänet kuitenkin armahdettiin viiden vankilavuoden jälkeen. Viimeisen kerran Hotovitski vangittiin 16. kesäkuuta 1937 ja ilmeisesti tuomittiin teloitettavaksi jo samana päivänä. Tuomion syynä oli "osallistuminen kirkollisten terroristien organisaation neuvostovastaiseen toimintaan ja kiihotukseen".
Venäjän ortodoksinen kirkko kanonisoi Hotovitskin vuonna 1994 ja vuoteen 2012 saakka hänen muistopäiväänsä vietettiin Suomessa ja Pohjois-Amerikassa 4. joulukuuta, hänen kanonisointipäivänänään. Vuodesta 2012 lähtien pappismarttyyri Aleksanderin muistopäivä on hänen kuolinpäivänään 19. elokuuta.
Uspenskin katedraalin krypta on pyhitetty pappismarttyyri Aleksander Hotovitskin muistolle. Kryptan temppelijuhlaa vietetään hänen muistopäivänään 19.8.
Tiiviin aineen fysiikan tutkimus Suomessa
Suomessa tutkitaan tiiviin aineen fysiikkaa usean korkeakoulun tutkimuslaboratoriossa.
Teknillisessä korkeakoulussa fysiikan laboratorio tutkii kokeellista ja laskennallista tiiviin aineen fysiikkaa. Sen kylmälaboratorio tutkii nanoelektroniikkaa ja matalien lämpötilojen teoreettista ja kokeellista fysiikkaa ja onkin saavuttanut tässä merkittäviä tuloksia: laboratoriossa on päästy hyvin lähelle absoluuttista nollapistettä. TKK:n Optiikka ja molekyylimateriaalit -laboratoriossa tutkitaan muun muassa supramolekyylejä ja itseorganisoitumista.
PTEN
PTEN (, suom. fosfataasi- ja tensiinihomologi) on ihmisen geeni, joka kuuluu kasvunrajoitegeeneihin. Se sijaitsee kromosomissa 10q23.3. Geeniä vastaava PTEN-proteiinia on olemassa lähes kaikissa ihmiskehon kudoksissa. Geenin tuote toimii fosfataasientsyymeihin kuuluvana fosfodiesteraasina.
"PTEN"-geenin mutaatioita ja deleetioita on havaittu useissa syöpäkasvaimissa, esimerkiksi glioblastoomassa, eturauhassyövässä ja rintasyövässä. Geenin inaktivaatio johtaa lisääntyneeseen soluproliferaatioon ja vähentyneeseen solukuolemaan. Mutaatio "PTEN"-geenissä lisää alttiutta sairastua harvinaiseen Cowdenin oireyhtymään.
Umberto Marcato
Umberto Marcato (s. 1936 Padova, Italia) on italialainen laulaja, joka nautti suurta suosiota Suomessa 1950- ja 1960-luvulla; hän oli merkittävä osa suomalaista tanssilavakulttuuria. Suomeen esiintymään hän tuli ensimmäisen kerran Pohjoismaiden kiertueellaan vuonna 1957, jolloin hänen laulamansa ”Guaglione” (”Poika varjoiselta kujalta”) ja ”Lazzarella” nousivat levymyyntitilastojen kärkipaikoille. Marcato palasi muutaman vuoden tauon jälkeen suomalaisille iskelmälistoille levyttämällä Toivo Kärjen tangoja italian kielellä vuosina 1963 ja 1964 (esimerkiksi ”Liljankukka” / ”Resterá”). Hän esitti lauluja myös suomeksi; niistä tunnetuimpia oli tango ”Miksi puhelin ei soi” vuodelta 1965. Hän on esiintynyt suomalaisissa elokuvissa "Isaskar Keturin ihmeelliset seikkailut" (1960) ja "Iskelmäprinssi" (1991).
Toisin kuin Suomessa on yleisesti luultu, Marcato ei ole ollut erityisen suosittu kotimaassaan Italiassa; sikäläisiltä 1950- ja 1960-luvun hittilistoilta ei löydy ainuttakaan hänen levyään. Hänen duettonsa ”Sole, sole” ruotsalaisen Siw Malmkvistin kanssa ylsi kuitenkin kohtalaiseen kansainväliseen menestykseen vuonna 1964. Nykyisin Marcato asuu Italiassa Padovassa, vaikka hän vietti ennen paljon aikaa myös Ruotsissa.
Hugh Martin
Hugh Martin (11. elokuuta 1914 Birmingham, Alabama – 11. maaliskuuta 2011 Encinitas, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen musikaalien säveltäjä ja sanoittaja sekä laulaja ja pianisti.
Martin oli mukana työstämässä musikaalia "Meet Me in St. Louis" (1944), johon sisältyi hänen tunnetuimpien laulujensa joukkoon lukeutuva "Have Yourself a Merry Little Christmas". Hän oli Judy Garlandin läheinen ystävä. Huomattavassa osassa Martinin lauluista (ml. "Have Yourself a Merry Little Christmas" ja "The Trolley Song") hänen yhteistyökumppaninaan toimi Ralph Blane.
Martin oli Blanen kanssa kahdesti ehdolla parhaan laulun Oscar-palkinnon saajaksi ja oli lisäksi nelinkertainen Tony-ehdokas. Hän oli vanhuuteensa saakka levyttänyt muiden muassa Michael Feinsteinin ja Del Delkerin kanssa sekä esiintynyt julkisuudessa. Hän oli seitsemännen päivän adventisti.
Hugh Martin otettiin vuonna 1983 Songwriters Hall of Famen jäseneksi. Hän kuului myös Alabama Music Hall of Fameen.
Siw Malmkvist
Siw Gunnel Margareta Malmkvist (s. 31. joulukuuta 1936 Landskrona) on ruotsalainen laulaja ja näyttelijä. Hänen läpimurtonsa tapahtui Ruotsissa vuonna 1959, jolloin hän voitti sikäläisen laulukilpailun. Malmkvist on levyttänyt myös suomeksi ja ollut suosittu myös Suomessa. Eurovision laulukilpailuissa hän edusti Ruotsia vuonna 1960. Toisen kerran hän osallistui edustaen Länsi-Saksaa Eurovision laulukilpailussa v. 1969 kappaleella ""Prima Ballerina"" ja sijoittui yhdeksänneksi. Malmkvist on ollut naimisissa Lasse Mårtensonin kanssa.
Frans de Waal
Frans B.M. de Waal (s. 1948, 's-Hertogenbosch, Alankomaat) on psykologi, etologi ja kädellisten tutkija. Hän on kädellisten käyttäytymisen professori Emoryn yliopistossa, Atlantassa, Yhdysvalloissa. de Waal on myös kirjoittanut lukuisia kirjoja kädellisten käyttäytymisestä, joista on suomennettu ainakin "Hyväluontoinen : oikean ja väärän alkuperä ihmisessä ja muissa eläimissä" (alkuteos "Good natured : the origins of right and wrong in humans and other animals"). Hänen tutkimuksensa keskittyy kädellisten sosiaaliseen käyttäytymiseen, kuten ristiriitojen ratkaisuun, yhteistyöhön ja ruuan jakamiseen.
de Waal valmistui biologian tohtoriksi Utrechtin yliopistosta vuonna 1977. Väitöskirjaansa varten hän tutki makakien aggressiivista käytöstä ja liittoumia.
Vuonna 1975 de Waal aloitti kuusivuotisen tutkimuksen maailman suurimmasta vankeudessa elävästä simpanssilaumasta Arnhemin eläintarhassa. Tutkimus poiki useita opinnäytteitä, ja johti de Waalin ensimmäisen kirjan, "Chimpanzee Politics" (suomeksi "Simpanssien politiikka"), julkaisemiseen vuonna 1982.
Vuonna 1981 hän muutti Yhdysvaltoihin ottaakseen vastaan viran Wisconsin National Primate Research Centerissä. Vuonna 1991 hän otti vastaan nykyisen virkansa Yerkes National Primate Research Centerissä.
de Waal on tutkinut kädellisten luontaista empatiakykyä ja tullut siihen johtopäätökseen, että ihmisapinat ja ihmiset ovat vain erityyppisiä apinoita ja että lajien välillä on vain pieniä eroja.
Kirjassaan "Our Inner Ape" (suomeksi "Sisäinen apinamme") hän tutkii ihmisten käyttäytymistä kädellistutkijan näkökulmasta, käyttäen simpanssien ja kääpiösimpanssien käyttäytymistä vertauskuvana ihmisen psykologialle.
Aikakauslehti Time nimesi hänet yhdeksi vuoden 2007 sadasta vaikutusvaltaisimmasta ihmisestä.
de Waal työskentelee myös sosiaalipsykologian parissa, ja julkaisee artikkeleita Kalifornian yliopiston Greater Good Science Centerin julkaisemassa Greater Good-aikakauslehdessä. Hän kirjoittaa myös kolumnia suosittuun hollantilaiseen "Psychologie"-aikakauslehteen.
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2007
Vuoden 2007 Yhdysvaltain avoin tennisturnaus järjestettiin 27. elokuuta – 9. syyskuuta 2007 USTA Billie Jean King National Tennis Centerissä, Flushing Meadowsissa, New Yorkissa. 11. heinäkuuta ilmoitettiin miesten ja naisten palkintopottia korotettavan 200 00 dollarilla 1,4 miljoonaan dollariin. Summa on Wimbledonin vastaavaa matalampi, mutta korkeampi kuin Australian ja Ranskan avoimissa. Roger Federer voitti miesten kaksinpelin neljännen kerran peräkkäin. Justine Henin valtasi naisten kaksinpelin häviämättä eräkään.
Kansainväliset situationistit
Kansainväliset situationistit (Situationist international, SI) oli vuonna 1957 perustettu ranskalaisen marxilaisälymystön muodostama ryhmittymä. Avantgardistiseksi ja radikaalimarxilaiseksi luonnehdittu liike toimi lähinnä Pariisissa ja suunnitteli mittavia sosiaalisia ja poliittisia muutoksia: SI:n suurellinen tavoite oli kieltää koko olemassa oleva yhteiskunta poistamalla kaikki, mikä on olemassa yksilöstä erillisenä järjestelmänä. Maailman viimeiseksi avantgarde-liikkeeksi luonnehditun ryhmän toiminta päättyi 1972.
SI perustettiin Cosio d'Arroscian vuoristokylässä Italiassa 1957 kolmen avantgarde-liikkeen yhdistämiskonferenssissa. Läsnä olivat Kansainvälisen Imaginistisen Bauhausliikkeen (MIBI), L'Internationale Lettristen sekä London Psychogeographical Association -liikkeiden edustajia; tosin viimeinen yhdistys keksittiin konferenssin aikana luomaan mielikuvaa tapahtuman kansainvälisyydestä. Konferenssi oli noin viikon mittainen ja yhdistymisestä äänestettiin 28. heinäkuuta.
Situationistisen liikkeen ideoiden pääarkkitehteja olivat COBRAn Asger Jorn ja Constantin, lettristien Gil Wolman ja Guy Debord sekä Raoul Vaneigem. Individualismia ja vapaata luovuutta korostavassa SI:ssäkin korostui avantgarde-liikkeiden tyypillinen ongelma: liike puhui kollektiivisesta luomisesta, mutta samalla situationistit eivät kyenneet kuvittelemaan maailmaa ilman intellektuellien etujoukkoa, joka tietää millainen maailman tulisi olla ja kertoo, miten ihmisten pitäisi toimia.
Ryhmän julkaiseman lehden "Internationale situationniste"n ensimmäisessä numerossa määriteltiin sana "situationisti": "Situaatioiden rakentamisen teoriaan tai käytäntöön liittyvä. Joku joka osallistuu situaatioiden rakentamiseen. Situationistisen internationaalin jäsen". Samassa lehdessä määriteltiin myös "situationismi": "Edellä mainitusta johdettu merkityksetön termi. Ei ole olemassa situationismia, joka tarkoittaisi olemassa olevien tosiasioiden selittämisjärjestelmää. Käsite situationismi on selvästi antisituationistien keksimä".
Kun situationistinen liike uhkasi tulla tunnetuksi, liikkeen toiminta hiipui vähitellen. Vuoteen 1972 mennessä miltei kaikki jäsenet olivat eronneet tai erotettu. Liike kuoli kyvyttömyyteensä uudistua: Pariisin 1968 mellakoiden jälkeen syntyi lukuisia situationisteille myönteisiä pro-situ -ryhmiä, mutta itse situationistiliike sanoutui niistä irti.
Pinto Colvig
Vance DeBar "Pinto" Colvig (11. syyskuuta 1892 Jacksonville, Oregon – 3. lokakuuta 1967 Woodland Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen vaudeville-, radio- ja ääninäyttelijä sekä sanomalehtisarjakuvien piirtäjä ja sirkustaiteilija. Hän valmistui Oregon State Universitystä 1911.
Ehkä parhaiten Colvig tunnetaan ääniroolistaan The Walt Disney Companyn piirroselokuvien Hessu Hopona. Hän esitti myös muita rooleja Disneyn elokuvissa: yhtenä porsaana "Kolmessa pienessä porsaassa", Jörönä ja Uneliaana "Lumikissa ja seitsemässä kääpiössä" sekä haukkuvana Plutona. Hän oli myös alkuperäinen Bozo-klovni, jota hän esitti vuodesta 1946 lähtien kokonaisen vuosikymmenen. Colvig ei työskennellyt ainoastaan Disneylle vaan myös muille elokuvastudioille: Warner Bros. -animaatiostudiolle, Fleischerin studioille ja MGM:lle. Viimeksi mainitun elokuvista hänellä oli äänirooli "Ihmemaa Ozissa" (1939).
Colvig kuoli 75-vuotiaana keuhkosyöpään. Hän oli tupakoinut koko ikänsä ja oli Yhdysvalloissa ensimmäisiä, jotka yrittivät saada tupakka-askeihin syöpävaroitusta.
Wangfujing
Wangfujing (; pinyin: Wángfǔjǐng) on yksi Pekingin suosituimmista ostoskaduista. Se on suljettu autoilijoilta ja usein aivan täynnä ihmisiä. Kadulla on pitkä historia ja se toimi aristokraattien sekä prinsessojen asuinalueena Qing-dynastian aikaan, koska paikalta löydettiin makean veden lähde.
Vuonna 1903 alueella alettiin harrastaa laajamittaisempaa kaupankäyntiä. Vuoteen 1949 saakka katu tunnettiin myös nimellä Morrison Street australialaisen lehtimiehen George Ernest Morrisonin mukaan. Katu alkaa Wangfujing Nankousta, missä sijaitsevat Oriental Plaza ja Beijing Hotel. Sieltä se jatkuu pohjoiseen ja kadun varrella on muun muassa Pekingin suurin vieraskielinen kirjakauppa.
The Story of Francine
The Story of Francine on suomalaisen rock’n’roll -yhtye Francinen järjestyksessään toinen kokoelmalevy. Se julkaistiin keväällä 2007. Kokoelma sisältää tunnetuimmista hiteistä kootun CD-levyn sekä muun muassa musiikkivideoista ja TV-esiintymisistä kootun DVD:n.
Francinen ensimmäinen kokoelmalevy "The Francinest" (1997) kattaa yhtyeen ensimmäiset kymmenen vuotta. "The Story of Francine" esittelee seuraavat kymmenen vuotta, jolloin yhtye siirtyi yhä enemmän rockabilly-musiikista rock’n’rolliin.
Kokoelma juhlisti Francinen 20-vuotista taivalta.
Sisältää 21 Francinen tunnetuinta kappaletta vuosilta 1998–2007 sekä yhden ennenjulkaisemattoman kappaleen ”Taxi Driver”, joka on Hanoi Rocks -cover.Kaikki sovitukset Francine.
Sisältää kaikki Francinen musiikkivideot, TV-esiintymisiä, dokumentin 20-vuotisesta historiasta yhtyeen itsensä kertomana sekä valokuvagallerian. Mukana on myös ennenjulkaisematon video ”Taxi Driver” -kappaleesta.
Kaikkia televisioesiintymisiä ei saatu käyttöön, sillä niitä ei ole enää arkistoissa.
Kesto: 55 minuuttia.
Valokuvat: Teemu Töyrylä, Harri Hinkka, Kari Lahtinen, yhtyeen jäsenet sekä levy-yhtiöiden väki.