hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Turun Sanomien kortteliajot
Turun Sanomien kortteliajot (TS Kortteliajot) on vuodesta 1957 lähtien Turun keskustassa järjestetty pyöräilykilpailu.
TS kortteliajot järjestettiin ensimmäisen kerran 22. huhtikuuta 1957 nimellä "Pääsiäisajot". Vaikka kilpailun ajoreitti on vuosien kuluessa vaihdellut, järjestettiin kilpailu jo tuolloin pääpiirteissään samalla alueella Aurajoen molemmin puolin kuin nykyisinkin.
Ensimmäiset kansainväliset kilpailijat, ruotsalaisia kilpapyöräilijöitä, osallistui kortteliajoihin vuonna 1963.
Vuonna 1999 Turun Sanomien kortteliajojen reitti muuttui Aurasillan ja Tuomiokirkkosillan väliltä Aurasillan ja Myllysillan välille. Samalla reitin kiertosuunta muuttui vastakkaiseksi. Vuonna 2004 kilpailu palasi jälleen vanhalle reitilleen.
Ludvig Napoleon
Ludvig Napoleon tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Emily Robison
Emily Robison (s. 16. elokuuta 1972, omaa sukua Burns Erwin) on yhdysvaltalainen country-laulaja, -lauluntekijä ja -multi-instrumentalisti. Hän kuuluu The Dixie Chicksin perustajajäseniin.
Robison syntyi Pittsfieldissä, Massachusettsissa, ja kasvoi Teksasissa. Hän aloitti vanhempiensa rohkaisemana viulunsoiton 7-vuotiaana. Pian hän kuitenkin siirtyi muihin soittimiin kuten banjoon ja dobroon. The Dixie Chicks perustettiin vuonna 1989.
Emily avioitui 1. toukokuuta 1999 countrymuusikko Charlie Robisonin kanssa. Parilla on kolme lasta: Charles Augustus ("Gus", s. 11. marraskuuta 2002) sekä 14. huhtikuuta 2005 syntyneet kaksoset Julianna Tex ja Henry Benjamin.
Zeta Tucanae
Zeta Tucanae (ζ Tucanae, ζ Tuc) on kellanvalkea F-tyypin tähti 28 valovuoden päässä. Näennäisesti se on himmeä, suuruusluokka 4,23.
Matti Karppinen
Matti Karppinen (s. 1958) on suomalainen yritysjohtaja. Karppinen on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri. Hän on toiminut Saarioisen toimitusjohtajana 1. marraskuuta 2016 alkaen.
Karppinen on työskennellyt:
Matti Karppisen luottamustehtäviä ovat olleet Elintarviketeollisuusliiton hallituksen jäsenyys ja Finfoodin hallituksen puheenjohtajuus. Karppinen on toiminut HKScanin hallituksen jäsenenä vuodesta 2008.
Martie Maguire
Martha Elenor "Martie" Maguire, os. Erwin (s. 12. lokakuuta 1969) on yhdysvaltalainen countrymuusikko ja yksi The Dixie Chicksin perustajajäsenistä. Hän aloitti viulunsoiton 5-vuotiaana. Emily Robison on hänen siskonsa.
Maguire soittaa viulua, mandoliinia, alttoviulua ja laulaa.
Maguire oli vuosina 1995–1999 naimisissa Ted Seidelin kanssa. Hän meni 10. elokuuta 2001 uusiin naimisiin Gareth Maguiren kanssa ja synnytti 27. huhtikuuta 2004 kaksostytöt Eva Ruthin ja Kathleen Emilien. Vuonna 2008, heinäkuussa 24. päivänä perheeseen syntyi kolmas tytär Harper Rosie Maguire. Perhe asuu Teksasin Austinissa.
Aurasoutu
Aurasoutu tai Aurasoudut on perinteinen Turun keskustassa Aurajoella järjestettävä akateeminen soutukilpailu, jossa kahdeksanhenkiset mies- ja naisjoukkueet kilpailevat kahden tuhannen metrin pituisella matkalla. Kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1927 Turun yliopiston ja Åbo Akademin opiskelijajoukkueiden välillä ja se on siten vanhin Suomessa edelleen järjestettävä soutukilpailu. Ensimmäisiä kilpailuja seuraamassa oli jopa 20 000 katsojaa, mutta nykyään katsojamäärät jäävät huomattavasti pienemmiksi. Alkujaan Aurasoutu käytiin näiden Turun kahden yliopiston ylioppilaskuntien joukkueiden välillä, mutta Turun kauppakorkeakoulun liityttyä mukaan joukkueita oli pitkään kolme. Vuonna 2010 kauppakorkeakoulu jäi pois sen yhdistyttyä Turun yliopistoon.
Sittemmin kilpailua on muutettu siten, että pelkkien turkulaisjoukkueiden sijaan vastakkain ovat eteläisen Suomen yliopistokaupunkien Turun, Tampereen ja Helsingin opiskelijajoukkueet. Aurasoutu on alusta alkaen järjestetty syksyllä, tavallisimmin syyskuussa. Varsinaisen soutukisan lisäksi Aurasouduissa käydään leikkimielinen kumivenekisa ylioppilaskuntien edustajistojen puheenjohtajien välillä. Veneluokkana kilpailussa on olympialuokkien perämiehellinen kahdeksikko. Aurasoutu on yli 90-vuotisen historiansa aikana jäänyt pitämättä 33 kertaa; pisin tauko oli vuosien 1976 ja 1995 välillä, kun kilpailua ei järjestetty 19 vuoteen. Vuonna 2019 kilpailtava Aurasoutu on järjestyksessään 59:s.
Aurasoutujen yhteydessä on 2000-luvulla järjestetty myös Airofestivaalit-niminen opiskelijatapahtuma. Olennainen osa ohjelmaa on ollut jokirannassa järjestettävä rantatapahtuma. 2010-luvulla soudun yhteydessä järjestettävä tapahtuma on muuttanut nimekseen AurasoutuAppro, ja se on noussut Turun merkittävimpien opiskelijatapahtumien joukkoon. Aurasoudun painopiste on myös muuttunut entistä enemmän soutukilpailusta opiskelijatapahtumaksi katsojamäärien vähentyessä, mutta kilpailu kokoaa edelleen Aurajoen varrelle verrattain suuren määrän seuraajia vuosittain.
Natalie Maines
Natalie Louise Maines (s. 14. lokakuuta 1974, Lubbock, Teksas) on yhdysvaltalainen countrymuusikko. Hän on tullut tunnetuksi The Dixie Chicks -yhtyeen laulajana. Hänet tunnetaan lisäksi kritiikistään George W. Bushia ja Irakin sotaa kohtaan.
Maines on countrymuusikko Lloyd Mainesin tytär. Hän valmistui Lubbock High Schoolista vuonna 1992.
Maines lauloi taustalaulut Pat Greenin debyyttialbumilla "Dancehall Dreamer" vuonna 1995. Hän ei kuulunut The Dixie Chicksin alkuperäisjäseniin, vaan liittyi yhtyeeseen vasta Laura Lynchin tilalle loppuvuodesta 1995.
Natalie Maines meni vuonna 1997 naimisiin opiskeluaikaisen poikaystävänsä Michael Tarabayn kanssa. Suhde johti kuitenkin avioeroon, ja 24. kesäkuuta 2000 Maines meni uusiin naimisiin näyttelijä Adrian Pasdarin kanssa. Mainesilla ja Pasdarilla on kaksi lasta.
Mainesilla on ollut julkisuudessa erimielisyyksiä countrymuusikko Toby Keithin kanssa.
Rake Yohn
Edward Carl Webb (s. 20. tammikuuta 1975 West Chester, Pennsylvania), tunnetaan paremmin nimellä Rake Yohn, on yhdysvaltalainen televisiopersoona. Hän on tunnettu MTV:n ohjelmista "Viva La Bam" ja "Jackass". Hän on myös CKY Crewin jäsen. Hänen nuorempi veljensä, jota kutsutaan nimellä Art Webb 1986, kuuluu myös kyseiseen ryhmään. Rake esitti ”Hellboyta” Bam Margeran elokuvassa "Haggard". Hän on isännöinyt videopelejä käsittelevää ohjelmaa nimeltä "Blastazoid" Brandon Dicamillon kanssa, mutta ohjelma lopetettiin kahden jakson jälkeen. Rake opiskeli Pennsylvania State Universityssä ja on nyt synteettisiin materiaaleihin erikoistunut kemisti. Hänet tunnetaan pitkistä hiuksistaan.
Laura Lynch
Laura Lynch (s. 1956) on yhdysvaltalainen entinen countrymuusikko.
Lynch kuului Dixie Chicks -yhtyeen alkuperäiskokoonpanoon. Hän oli huomattavasti vanhempi kuin Emily Robison ja Martie Maguire. Lynch lähti yhtyeestä vuonna 1995, ja hänen tilalleen tuli Natalie Maines.
Laura Lynch soitti bassokitaraa, lauloi ja toimi laulunkirjoittajana. Hän jätti myöhemmin musiikkibisneksen ja muutti miehensä Mac Tullin kanssa Teksasin Weatherfordiin.
Kildin
Kildin () on itäisellä Muurmannin rannikolla Kuolan niemimaan edustalla sijaitseva Barentsinmeren saari. Se sijaitsee 20 km Kuolanvuonon suulta itään, ja sen erottaa mantereesta kapeimmillaan alle kilometrin levyinen mutta kulkukelpoinen Kiltinänsalmi.
Saari on noin 18 kilometrin pituinen ja enimmillään 7 km leveä. Kildin kuuluu Murmanskin alueen Kuolan piirin Teriberkan kuntaan.
Kildinin saaren länsiosassa on Ala-Kiltinän ja Länsi-Kiltinän kylät.
Saaren itäosassa on sijainnut entisiä kiltinänsaamelaisten kyliä, ja siellä onkin säilynyt kiltinänsaamelaisten yli 2 000 vuotta vanha kalmisto, josta on löydetty luisia ja pronssisia nuolenkärkiä.
Kildininsalmen etelärannalla saarta vastapäätä sijaitsi kiltinänsaamelaisten ja kuolansuomalaisten asuttama Uoljoen (Zarubihan) kylä.
Janne Hietanen
Janne Hietanen (s. 2. kesäkuuta 1978 Oulu) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ykkösessä pelaavaa AC Oulua. Pelipaikaltaan hän on puolustaja, joka kykenee pelaamaan keskellä ja vasemmalla laidalla. Hietanen on eniten virallisia otteluita AC Oulussa pelannut pelaaja ja toimii myös seuran myynti- ja markkinointitehtävissä.
Hietasen pelaajaura ylimmillä sarjatasoilla alkoi, kun hän siirtyi 18-vuotiaana kasvattajaseurastaan Oulun Työväen Palloilijoista FC Jazziin kaudeksi 1997. Veikkausliiga-debyyttinsä hän pelasi 26. huhtikuuta 1997 ottelussa Turun Palloseuraa vastaan. Yhden liigakauden jälkeen Hietanen siirtyi Ruotsin pääsarjan IFK Norrköpingiin. Hietasen peliaika jäi kuitenkin Norrköpingissä vähiin, ja hän pääsi kentälle vain kahdessa ottelussa. Kahden Ruotsissa vietetyn kauden jälkeen Hietanen palasi Veikkausliigaan Vaasan Palloseuran riveihin.
Alkuvuodesta 2002 Hietanen siirtyi Turkin Superliigassa pelanneeseen Denizlisporiin, jossa hän esiintyi kevätkaudella 2002 ja 2002–2003 yhteensä 28 sarjaottelussa. Turkista Hietanen siirtyi kevätkauden 2004 aikana Espanjan toiselle sarjatasolle UD Las Palmasin joukkueeseen. Las Palmas tippui kauden 2003–2004 päätteksi kolmannelle sarjatasolle, ja Hietanen siirtyi Espanjasta Tippeligaenin Tromsø IL:ään joulukuussa 2004. Hietanen teki Tromsøn kanssa kolmen vuoden sopimuksen, mutta siirtyi kesken kauden 2005 takaisin Espanjan kolmannelle tasolle, tällä kertaa Córdoba CF:n joukkueeseen. Kausi jäi kuitenkin Córdobassakin kesken, kun Hietanen ja seura purkivat sopimuksen tammikuussa 2006.
Keväällä 2006 hän palasi kotikaupunkiinsa AC Ouluun, joka pelasi Ykkösessä. Kaudella 2007 Hietanen toimi AC Oulun liigajoukkueen kapteenina, ja hänet valittiin Veikkausliigan tähdistöjoukkueeseen. AC Oulun pudottua kauden 2007 päätteeksi takaisin Ykköseen, Hietanen siirtyi Ranskan toisella sarjatasolla pelanneseen Troyes AC:iin loppukauden 2007–2008 kestävällä sopimuksella. Hietanen pelasi vielä Belgian liigan KSV Roeselaressa 2008–2010, kunnes palasi AC Ouluun liigakaudeksi 2010. Hietanen teki tammikuussa 2012 kahden vuoden jatkosopimuksen AC Oulun kanssa.
Janne Hietanen on pelannut viisi poikien maaottelua. Debyytin maajoukkueessa hän teki 16-vuotiaana 25. huhtikuuta 1995 Hangossa pelatussa alle 17-vuotiaiden maaottelussa Ruotsia vastaan.
Alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa Hietanen pelasi 19 ottelua. Debyytin nuorten maajoukkeessa Hietanen pelasi 10. lokakuuta 1997, kun Suomi kohtasi nuorten EM-karsintaottelussa Unkarin. Hietasen pelaamista nuorten maaotteluista yhdeksän oli nuorten EM-kisojen karsintaotteluita.
Ensimmäisen A-maaottelun Hietanen pelasi 21-vuotiaana, kun Antti Muurinen valitsi hänet avauskokoonpanoon 23. helmikuuta 2000 Bangkokissa pelattuun otteluun Viro–Suomi. Bangkokissa pelattujen otteluiden jälkeen Hietanen pelasi A-maajoukkueessa 12 ottelua 2002–2004, mutta arvokisojen karsintaotteluissa Hietasta ei nähty. Viimeiseksi A-maaotteluksi jäi 9. helmikuuta 2005 pelattu Kypros–Suomi.
Vartiovuoren tähtitorni
Vartiovuoren tähtitorni on Turun keskustassa Vartiovuorenmäellä sijaitseva Turun akatemian käyttöön rakennettu tähtitorni. Uusklassista arkkitehtuuria olevan tähtitornin suunnitteli arkkitehti Carl Ludvig Engel. Rakennus valmistui vuonna 1819. Sen edustava, puolipyöreä julkisivu suuntautuu puistoon päin. Tähtitieteen havainnot tornissa voitiin aloittaa vasta noin viiden vuoden kuluttua, kun tutkimusinstrumentit olivat saapuneet ulkomailta. Tutkijana oli observaattori Friedrich Wilhelm August Argelander. Turussa tekemiensä havaintojen perusteella Argelander määritti aurinkokunnan liikkeen suunnan avaruudessa.
Argelander oli 4. syyskuuta 1827 tekemässä havaintoja observatoriossa, mutta joutui tulipalon takia keskeyttämään työt. Hän kirjoitti havaintopäiväkirjaansa:
Korkealla mäellä sijainnut observatorio kuitenkin säästyi. Havainnot jatkuivat 9. syyskuuta. Turun Akatemian välttämätön toiminta, kuten konsistorin kokoukset ja rehtorin kanslia, siirtyivät observatorioon. Argelanderista tuli professori vuonna 1828. Tähtihavaintoja tornissa tehtiin vuoteen 1836. Observatorio valmistui Helsinkiin vuonna 1834.
Vuonna 1836 tähtitornissa aloitti toimintansa Turun ruotsinkielinen merenkulkukoulu, joka toimi rakennuksessa vuoteen 1967 asti. Merenkulkukouluna toimimisen jälkeen rakennus on toiminut sekä merenkulun että turkulaisen tähtitieteen tutkimuksen museona. Vuodesta 1974 siellä olivat merimuseon kokoelmat aina siihen saakka, kunnes ne muutettiin Forum Marinumiin 1998. Turun taidemuseon korjauksen aikana vuosina 1999-2005 tähtitornissa olivat esillä taidemuseon vaihtuvat näyttelyt.
Rakennuksen kohtalo oli jonkin aikaa avoinna, kunnes Åbo Akademin säätiö osti sen vuonna 2007. Siellä tullaan järjestämään taidenäyttelyitä, muutoin se toimii säätiön toimitiloina.
Vuonna 2009 Museovirasto määritteli observatorion yhdessä Vartiovuorenmäen ja Luostarinmäen käsityöläiskorttelien kanssa yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Mort Abrahams
Mort Abrahams (26. maaliskuuta 1916 New York – 28. toukokuuta 2009) oli yhdysvaltalainen elokuvatuottaja, jonka tunnetuimpia elokuvia on muun muassa "Apinoiden planeetta".
San Remon Grand Prix 1950
San Remon Grand Prix 1950 oli 16. huhtikuuta 1950 Italiassa järjestetty Formula 1 -sarjan ulkopuolinen Grand Prix. Kilpailun voitti Juan Manuel Fangio Alfa Romeollaan.
Time Machine (Joe Satrianin albumi)
Time Machine on kitaristi Joe Satrianin seitsemäs sooloalbumi. Levy ilmestyi vuonna 1993.
Daniel Graves
Daniel Graves on yhdysvaltalainen Firenzessä asuva taidemaalari. Graves edustaa klassisen realismin tyylisuuntaa ja maalaa kaikki maalauksensa aina elävästä mallista. Hän on aiheiltaan keskittynyt maisemiin, figuratiivisiin aiheisiin ja muotokuviin. Daniel Graves toimii Florence academy of artin johtajana.
Hän aloitti opintonsa vuonna 1968 Maryland Institute College of Artissa ja 1972 hän valmistui Cum Laude arvosanalla, opiskeltuaan neljä vuotta maalausta ja anatomiaa Joseph Sheppardin ja Frank Russellin alaisuudessa. Hän sanoo tämän olleen ensimmäinen kosketus korkeatason maalareihin. Hän sanoo myös oppineensa akatemiassa opiskellessaan Jacques Marogerin käyttämän nopean maalaustekniikan. Vuonna 1978 hän siirtyi opiskelemaan Firenzeen Villa Schifanoia Graduate School of Fine Artiin etsausta Richard Serrinin johdolla. Firenzestä hän lähti Minnesotaan Richard Lackin The Atelieriin ja lopulta palasi vielä Firenzeen Nerina Simin ateljeeseen.
Graves oli vaikuttunut Firenzestä, missä taide ja käsityö oli kukoistanut monta vuosisataa. Siellä hän tajusi, että ihmisruumis oli taiteen keskittymä. Hän tajusi kuinka tärkeä oli vuosisatoja kulkenut taiteen opettajalta opettajalle kulkenut perintö. Firenzessä hän tapasi myös Pietro Annigonin joka rohkaisi häntä ja antoi toivoa, koska hän oli monien mielestä ainoa joka osasi piirtää ja maalata kuin vanhat mestarit.
Wilhelm Kempff
Wilhelm Kempff (25. marraskuuta 1895 – 23. toukokuuta 1991) oli saksalainen pianisti ja säveltäjä.
Kempff syntyi Jüterbogissa ja opiskeli Berliinissä ja Potsdamissa. Hän esiintyi laajalti Euroopassa ja myös sen ulkopuolella, kuten useaan otteeseen Japanissa. Lontoossa hän esiintyi ensimmäistä kertaa vuonna 1951 ja New Yorkissa 1964.
Kempff antoi viimeisen julkisen esiintymisensä Pariisissa vuonna 1981. Hän kuoli Positanossa, Italiassa 95-vuotiaana.
Kempff tuli tunnetuksi muun muassa Beethovenin, Schumannin, Brahmsin, Schubertin, W. A. Mozartin, J. S. Bachin, Lisztin ja Chopinin tulkinnoistaan. Hän esitti myös kamarimusiikkia ja sävelsi.
Hilsepunkki
Hilsepunkki eli kanikapi ("Cheyletiella yasguri") on koiran ulkoloinen, joka käyttää ravinnokseen vaurioittamastaan ihon pintakerroksesta tihkuvaa kudosnestettä. Hilsepunkkia tavataan erityisesti pennuilta, koska aikuisille koirille kehittyy yleensä immuniteetti hilsepunkkia vastaan. Tartunnan saaneelta koiralta hilsepunkkeja löytyy erityisesti pään ja selän alueen iholta, mutta niitä voi löytyä muualtakin.
Hilsepunkin koko elämänkierto munasta toukaksi ja toukasta aikuiseksi hilsepunkiksi kestää noin kuukauden, ja se tapahtuu koiran iholla. Aikuinen naaraspunkki laskee munansa koiran karvapeitteeseen, ja ne kiinnittyvät tiukasti koiran karvoihin. Hilsepunkki elää vain muutaman vuorokauden isäntänsä ulkopuolella, mutta sopivissa olosuhteissa eli viileässä ja kosteassa ne voivat elää jopa muutaman viikon ilman isäntäeläintä. Hilsepunkki tarttuu helposti koirasta toiseen suoran kosketuksen kautta.
Hilsepunkki on harmaa, lähes väritön punkki. Valomikroskoopissa koirasta otetusta raapenäytteestä voidaan tunnistaa hilsepunkkeja, joilla on niille ominainen vyötärömäinen kavennus ja voimakkaasti kehittyneet leukaraajat. Lisäksi jalkojen päissä voidaan havaita kampamaisia rakenteita. Karvoihin kiinnittyneitä munia voidaan myös löytää valomikroskoopilla näytteestä. Jos valomikroskooppia ei ole käytettävissä, tunnistus voi tapahtua myös hilsettä siirrettäessä tummalle alustalle, jolloin "hilseen" nähdään liikkuvan, eli todellisuudessa hilsepunkit liikkuvat näytteessä.
Hilsepunkit aiheuttavat koiralle ihon voimakasta hilseilyä ja kutinaa. Ihmisen ihossa hilsepunkki ei viihdy, mutta se saattaa aiheuttaa punaisia, kutisevia näppylöitä ihoon, kun ihminen käsittelee hilsepunkkitartunnan saanutta koiraa. Ihmisten saamien iho-oireiden vuoksi hilsepunkkitartuntaa saatetaan erehtyä luulemaan koira-allergiaksi.
Melco
Melco Holdings Inc. on japanilainen elektroniikka-alalla toimiva holdingyhtiö. Se tehtävänä on ainoastaan johtaa tytäryhtiöidensä toimintoja. Paremmin yritys on tunnettu tuotemerkkinsä Buffalo kautta. Yhtymän päätoimiala on tietokoneiden oheislaitteiden ja ohjelmistojen valmistus. Tuoteryhmiä ovat RAM-muistikammat, Flash-muistit, USB-laitteet, CD-ROM ja DVD-asemat, kiintolevyt ja lähiverkkotuotteet. Yhtymä valmistaa myös Nestekidenäyttöjä ja tietokoneen komponentteja. Yhtymä tuottaa myös palveluja liittyen tietoverkkojen rakentamiseen, koulutukseen ja ylläpitoon.
Flex-Able Leftovers (Re-release)
Flex-Able Leftovers on yksi kitaristi Steve Vain monista soololevyistä. Levy julkaistiin vuonna 1998.Tähdellä merkityt bonuskappaleita
Pp-ketju
Pp-ketju eli protoni-protoni-ketju on tähtien energiantuotantomekanismi. Pp-ketjussa kaksi protonia fuusioituu deuteroniksi ja edelleen kaksi deuteronia tai deuteroni ja vetyatomi heliumin ytimeksi. Ketju voi toimia kaikkiaan neljällä tavalla, joista edellä mainittu on yleisin. Mekanismi on tärkein energiantuotantomekanismi Auringon kokoluokan ja sitä pienemmillä tähdillä.
Pp-ketju alkaa aina kahden vetyatomin fuusiolla. Tällöin muodostuu deuteriumatomi sekä positroni ja elektronin neutriino, kun yksi protoneista muuttuu neutroniksi.
formula_1
Positroni kohtaa elektronin ja molemmat annihiloituvat ja vapautuu kaksi fotonia gammasäteilynä.
formula_2
Ensimmäisessä reaktiossa syntynyt deuteroni fuusioituu vetyatomin kanssa ja muodostuu helium-3-isotooppia.
formula_3
Tästä eteenpäin ketju voi edetä neljällä eri tavalla, jotka kaikki päättyvät helium-4-isotooppiin. Auringossa pp I-ketju on yleisin 86 % osuudella kaikista pp-ketjuista. Pp II-ketjuja on 14 %, pp III-ketjuja vain 0,11 %. Pp IV-ketju on äärimmäisen harvinainen.
Kaksi helium-3-atomia fuusioituu ja syntyy helium-4-atomi ja kaksi vetyatomia.
formula_4
Pp I-ketju kokonaisuudessaan vapauttaa noin 26,7 MeV energiaa. Se on yleisin ketjuista 10-14 miljoonan kelvinin lämpötiloissa.
Helium-3 ja helium-4 fuusioituvat ja syntyy beryllium-7-atomi ja gammafotoni.
formula_5
Beryllium-7 kaappaa elektronin ja syntyy litium-7-atomi ja elektronin neutriino.
formula_6
Litium-7 fuusioituu vetyatomin kanssa ja syntyy kaksi helium-4-atomia.
formula_7
Pp II-ketju on yleinen 14-23 miljoonan kelvinin lämpötiloissa. Berylliumatomin kaapatessa elektronin syntyneistä neutriinoista 90 % on 0,861 MeV ja 10 % 0,383 MeV, riippuen siitä, onko litium-7 jännittyneessä tilassa.
Helium-3 ja helium-4 fuusioituvat ja syntyy beryllium-7-atomi ja gammafotoni.
formula_5
Beryllium-7 fuusioituu vetyatomin kanssa ja syntyy boori-8-atomi ja gammafotoni.
formula_9
Boori-8 hajoaa beryllium-8:ksi, positroniksi, elektronin neutriinoksi ja gammafotoniksi.
formula_10
Beryllium-8 hajoaa kahdeksi helium-4-atomiksi.
formula_11
Pp III-ketju on yleinen yli 23 miljoonan kelvinin lämpötiloissa.
Helium-3 fuusioituu suoraan vetyatomin kanssa ja muodostaa helium-4-atomin, positronin ja elektronin neutriinon.
formula_12
Pp IV-ketju on teoriassa olemassa, mutta sitä ei ole havaittu sen harvinaisuuden vuoksi.
Verrattaessa tuloksena saatua helium-4-atomia ja reaktioon käytettyjen neljän protonin massoja selviää, että 0,7 % massasta on muuttunut energiaksi, fotoneiksi ja neutriinoiksi. Yhden ketjun aikaansaama energia on siten 26,73 MeV. Vain fotonit (gammasäteily) reagoivat tähden materian kanssa, neutriinot vuorovaikuttavat hyvin heikosti materian kanssa. Ketjut eroavat energian jakautumisessa gammasäteilyn ja neutriinoiden välillä:
Protoni-elektroni-protoni-ketju on muunnos pp-ketjusta, joka on melko harvinainen Auringossa (noin yhden kerran 400 tapauksessa). Siinä deuteriumia muodostuu elektronisieppauksella.
formula_13
Pep-ketjun vapauttamat neutriinot ovat paljon energisempiä kuin pp I-ketjun. Pp I-ketju tuottaa 0,42 MeV neutriinoita, kun pep-ketjun neutriinot ovat 1,44 MeV.
Géza Anda
Géza Anda (19. marraskuuta 1921 – 14. kesäkuuta 1976) oli unkarilainen pianisti.
Anda tulkitsi muun muassa Wolfgang Amadeus Mozartia, Ludwig van Beethovenia, Robert Schumannia, Johannes Brahmsia ja Béla Bartókia. Hän oli arvostettu klassismin ja romantiikan ajan pianomusiikin esittäjä ja levyttäjä.
Anda syntyi Budapestissa ja sai opetusta Ernő Dohnányiltä. Hän kuoli syöpään Zürichissä vain 55-vuotiaana.
Myra Hess
Dame Myra Hess DBE (25. helmikuuta 1890 – 25. marraskuuta 1956) oli brittiläinen pianisti.
Hess syntyi Lontoossa. Hän opiskeli Guildhall School of Musicissa sekä Tobias Matthayn johdolla Royal Academy of Musicissa. Hän debytoi vuonna 1907 soittamalla Beethovenin 4. pianokonserton Thomas Beechamin johtamana. Hän teki Yhdysvaltain-debyyttinsä New Yorkissa 1922.
Toisen maailmansodan aikana Hess järjesti useita konsertteja Lontoon National Galleryssä ja esiintyi monissa itsekin. Hänen ohjelmistoonsa kuului mm. Mozartia, Beethovenia, Schumannia, Domenico Scarlattia sekä nykymusiikkia. Hän lisäksi ensiesitti Howard Fergusonin teoksia, soitti kamarimusiikkia ja esiintyi duona Irene Scharrerin kanssa.
Hess sovitti pianolle koraalin "Jesu, bleibet meine Freude" J. S. Bachin kantaatista.
Panimoravintola Koulu
Panimoravintola Koulu on Turussa toimiva Suomen suurin panimoravintola. Ravintola toimii vuonna 1889 valmistuneessa entisessä koulurakennuksessa Eerikinkadun ja Kristiinankadun kulmatontilla. Rakennuksen ovat suunnitelleet arkkitehdit Ludvig Isak Lindqvist ja Bruno Granholm. Uusrenessanssityylisessä koulutalossa toimi pääasiassa ruotsinkielisiä tyttökouluja. Vuodesta 1966 koulun nimi oli Cygnaeus skola.
Panimoravintola tuottaa jatkuvasti kolmea eri olutta, joiden lisäksi se valmistaa useita vaihtelevia erikois- ja kausioluita sekä kolmea siideriä.
Keväällä 2010 tuotiin myyntiin myös talon oma mustaherukkalikööri, nimeltään Kuraattori.
M/S Poseidon Express
M/S Poseidon Express () on Paradise cruise and ferryn omistama ro-ro-matkustajarahtialus. Alus on rakennettu vuonna 1990 Gdańskin telakalla Gdańskissa, Puolassa. Kuollutta painoa laivalla on 11 300 tonnia ja sen jääluokitus on 1A Super. "Translubeca" on rekisteröity Saksan lipun alle ja sen kotisatama on Lyypekki.
12. tammikuuta 1990 alus laskettiin vesille ja 1. joulukuuta se luovutettiin saksalaisen Poseidon Schiffahrtsin omistukseen, joka rekisteröi aluksen Saksan lipun alle nimellä "Translubeca". Kotisatamaksi tuli Lyypekki. Finnlines-Poseidonin liikenteessä alus oli aloittanut jo 7. marraskuuta, välillä Lyypekki–Helsinki. Virallisesti alus kastettiin 14. tammikuuta 1991 Lyypekissä.
Marraskuussa 1995 alus siirtyi reitille Turku–Travemünde–Helsinki ja 1. kesäkuuta 1998 Travemünde–Helsinki välille. 12. kesäkuuta 1999 Translubeca siirtyi reitille Lyypekki–Helsinki–Rauma–Gdynia–Rostock. Syyskuusta 1999 tammikuuhun 2000 alus oli aikarahdattuna eli vuokrattuna DFDS Tor Line Ab:n Göteborgin ja Harwichin väliseen liikenteeseen. Vuonna 2000 alus oli ainakin reiteillä Helsinki–Århus ja Travemünde–Helsinki–Hanko. 24. helmikuuta 2001 alkaen aluksen reitti oli Kiel–Sassnitz–Pietari. 12. tammikuuta 2003 alus siirtyi Lyypekki–Mukran–Pietari-linjalle. Nykyisin alus on linjalla Lyypekki–Pietari.
Durag
Durag, myös "do-rag", "doo-rag" ja"watchu-rag", on yksinkertainen takaa sidottava huivimainen vaatekappale. Se on tarkoitettu suojaamaan päätä.
1930-luvulta 1960-luvulle sitä ovat käyttäneet pääosin afroamerikkalaiset miehet pitämään kiinni hiuksia nukkuessa. Normaalisti ne tehtiin nenäliinasta, bandannasta tai naisten sukkahousuista. Nykyään ne tehdään silkkistä, joka on hengittävä ja hyväntuntuinen päälle. Duragit tulivat uudestaan muotiin muutama vuosikymmen myöhemmin nuorison käytössä. Durageja on saatavana useina eri väreinä, mutta yleisin on musta. Duragilla pidetään kiinni myös erilaisia kampauksia, kuten braideja.
Monet hip hop -artistit, esimerkiksi Chamillionaire, LL Cool J, Mike Jones, 50 Cent ja Cam’ron, ovat käyttäneet duragia ja siten edistäneet sen suosiota.
Lena Philipsson
Maria Magdalena "Lena" Philipsson tai Lena Ph (s. 19. tammikuuta 1966 Vetlanda, Jönköpingin lääni) on ruotsalainen laulaja.
Philipssonin ura alkoi singlestä "Boy / You Open My Eyes" (1984) ja vuosina 1986, 1987 ja 1988 hän kilpaili "Melodifestivalenissa". Vuonna 1997 Lena Philipsson jäi tauolle, joka loppui näyttävästi hänen voitettuaan vuoden 2004 "Melodifestivalenin" Orupin kirjoittamalla kappaleellaan "Det gör ont". Hän edusti Ruotsia Istanbulissa Eurovision laulukilpailussa 2004 englanninkieliseksi käännetyllä kappaleella "It Hurts". Kappale sijoittui viidenneksi.
Vuonna 2005 Philipsson oli kiertueella Darinin ja Magnus Ugglan kanssa.
Biefeldin–Brownin ilmiö
Biefeldin–Brownin ilmiö on sähköinen ilmiö, joka aiheutuu ilmamolekyylejä ionisoivasta koronapurkauksesta. Kahden eri kokoisen elektrodin väliin muodostuva ionisuihku saadaan aikaan johtamalla elektrodeihin jännite. Tämä jättää elektrodien väliin joukon positiivisesti varautuneita ioneja, jotka vetävät puoleensa negatiivisesti varautunutta elektrodia. Ilmiötä voidaan käyttää hyödyksi esimerkiksi työntömoottoreissa, pumpuissa ja jäähdyttimissä. Ilmiö on nimetty löytäjiensä Thomas Townsend Brownin ja Paul Alfred Biefeldin mukaan.
Brownin opettajana 1920-luvulla toiminut Denisonin yliopiston professori, tohtori Paul Biefeld oli Albert Einsteinin opiskelutoveri Zürichin ETH:n ajoilta, ja Biefeld esitteli Einsteinin ajatuksia oppilaalleen. Samaan aikaan yleinen suhteellisuusteoria ja gravitaation sekä sähkömagnetismin yhteyden etsiminen oli kuuma aihe. Brownin havaintoja pyrittiin selittämään elektrogravitaatiolla, eli sähkövarauksen ja gravitaation yhteydellä. Brownin ensimmäisen patentin mukaista keksintöä kutsuttiinkin nimellä "gravitaattori".
Biefeld–Brownin ilmiötä tutkittiin 1950- ja 1960-luvuilla gravitaatiotyöntövoimaan keskittyneessä tutkimuksessa. Seuraavina vuosina useita lupaavia konsepteja hylättiin teknisten rajoitusten vuoksi, mutta samaan aikaan edistyttiin paljon elektrohydrodynamiikassa.
Biefeld–Brownin ilmiöllä aikaansaatu "elektrogravitaatio" on viime vuosina tullut uudelleen suosituksi. Ilmiöön perustuvia yksinkertaisia leijuvia laitteita kutsutaan "liftereiksi" (). Lifterit ovat pieniä, kevyistä materiaaleista valmistettuja laitteita, jotka saadaan leijumaan niihin yhdistetyn erillisen suurjännitevirtalähteen avulla. 
Lifterit ovat suosittuja harrastajien kesken, etenkin niiden ympärillä pyörivien perättömien huhujen ja myyttien takia.
Ilmiön luonteesta johtuen se on aiheuttanut mielenkiintoa myös UFO-tutkijoiden keskuudessa. Muun muassa Charles Berlitz on käsitellyt aihetta kirjassaan "The Philadelphia Experiment".
Jacob Collins
Jacob Collins (s. 1964) on yhdysvaltalainen taidemaalari. Hänen tyylinsä on traditionaalinen realismi ja yleisimmät aiheet ovat asetelmat, maisemat, interiöörit, figuratiiviset aiheet ja muotokuvat. Collins johtaa kahta Amerikan klassisen kuvataiteen huippukoulua Water Street Atelieria ja Grand Central Academya. Hän maalaa ainoastaan elävästä mallista.
Collins aloitti opintonsa Art Students League of New Yorkissa, jota ennen hän oli jo viettänyt usean vuoden opiskellen itsekseen, kopioimalla mestariteoksia museoissa ja opiskellen muutaman vuoden Columbia Collegessa (jossa hän valmistui taiteiden kandidaatiksi), sekä New York Studio Schoolissa. Art students leaguesta hän siirtyi Ecole Albert Defoisiin, Ted Seth Jacobsin ohjaukseen ja opiskeli samanaikaisesti New York Academy of Artissa.
Collins kutsuu omaa tyyliään traditionaaliseksi tai klassiseksi realismiksi. Hän arvostaakin ranskalaista 1800-luvun akateemista taidetta ja kokee sen olevan lähin linkki traditioon.
Collins kasvoi yksin taiteensa parissa, ja hänen oli vaikea löytää ihmisiä jotka olisivat suhtautuneet vakavasti ja intohimoisesti samoihin arvoihin. Hän aloittikin opettamisen ja yhteydenpidon muihin taiteilijoihin, siinä toivossa, että hän kykenisi luomaan kokonaan uuden koulukunnan. Missä hän vuosien varrella onkin onnistunut. Collins ei ole kiinnostunut post-modernismista (josta New York on tunnettu), vaan pitää sitä lähinnä viisastelevan poliittisena, eikä itse taiteen laatuun panostavana.
Collins asuu n. 350 neliöisessä rakennuksessa Manhattanilla vaimonsa Ann Brasharesin ja 3 lapsensa kanssa. Asuinrakennuksen pohjakerroksessa sijaitsee Water Street Atelier, yläkerroksissa maalaustudio ja asuintilat.
Jean-Christophe Yoccoz
Jean-Christophe Yoccoz (29. toukokuuta 1957 Pariisi – 3. syyskuuta 2016) oli ranskalainen matemaatikko. Hän oli ranskalaisen eliittikoulun École normale supérieuren kasvatti, joka oli tunnettu erityisesti tieteellisistä töistään dynaamisten järjestelmien parissa. Hänelle luovutettiin Fieldsin mitali Zürichin kokouksessa vuonna 1994.
Kouluaikanaan hän suoritti valmistavan luokan Lycée Louis-le-Grand -koulussa Pariisissa ja välittömästi sen jälkeen hän pääsi priimuksena École normale supérieuren oppilaaksi vuonna 1975 kun hän oli vasta 18-vuotias. Hän oli myös jaetulla ensimmäisellä tilalla kun valittiin loppututkinnon suorittaneet oppilaat matematiikan agregaatiota suorittamaan vuonna 1977. Hän väitteli tohtoriksi Michael Hermanin johdolla vuonna 1985.
Hänet valittiin 24. lokakuuta 1994 jäseneksi Ranskan Académie des sciences’n matematiikan osastoon. Hän on myös Brasilian tiedeakatemian jäsen.
Hän toimi professorina Collège de Francessa sekä Pariisin yliopisto XI:ssä sen "Topologie et Dynamique" -ryhmässä.
Brett Ratner
Brett Ratner (s. 28. maaliskuuta 1969 Miami Beach, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuva- ja musiikkivideo-ohjaaja. Hän valmistui New Yorkin yliopiston elokuvakoulusta.
Brett Ratner syntyi Miami Beachillä, Floridassa, Marcia Ratnerille, kuubalais-syntyiselle juutalaiselle viihdyttäjälle. Ratner ohjasi musiikkivideoita ennen kuin menestyi kaupallisesti toimintakomedia-elokuvallaan "Rush Hour – rankka pari", jossa olivat pääosassa Jackie Chan ja Chris Tucker, jotka esiintyivät myös Ratnerin vuonna 2001 ohjaamassa jatko-osassa "Rush Hour 2". Ratner oli aikeissa ohjata elokuvat "X-Men" (2000) ja "Superman Returns" (2006), mutta lopulta Bryan Singer ohjasi nämä. Ratner ohjasi (2002) tuottoisan "Punainen lohikäärme" -elokuvan. Elokuvan pääosissa esiintyvät muun muassa Edward Norton, Anthony Hopkins, Ralph Fiennes ja Harvey Keitel. Singerin siirryttyä "X-Men"-elokuvista "Superman Returnsiin" Ratner pääsi sattumalta ohjaamaan elokuvan "" (2006).
Ratner on New York Film Academyn luennoitsijavieras.
Ratner asuu Beverly Hillsissä, Kaliforniassa. FOX ilmoitti 25. huhtikuuta 2007, että Ratner, Carrie Fisher, Garry Marshall ja Jon Avnet olisivat tuomareita elokuvantekokilpailu-tosi-tv-sarjassa "On the Lot", joka alkoi toukokuussa 2007.
Ratner esiintyi omana itsenään James Tobackin draamaelokuvassa "Black and White".
István Horthy
István Nagybányai Horthy (12. syyskuuta 1904 Pula – 20. elokuuta 1942 Aleksejevka) oli Unkarin valtionhoitajan amiraali Miklós Horthyn vanhin poika, poliitikko ja hävittäjälentäjä.
Horthy valmistui insinööriksi vuonna 1928. Sen jälkeen hän toimi unkarilaisen konepajayhtiö MÁVAGin höyryveturitehtailla. Hän toimi suunnitteluryhmässä ja osallistui moniin merkittäviin projekteihin kuten höyryveturi MÁV 424:n suunnitteluun. Vuosina 1934–1938 hän toimi yrityksen johtajana, ja vuodesta 1938 hän toimi sen pääjohtajana. Vuonna 1940 hän nai kreivitär Ilona Edelsheim-Gyulain. Hän suhtautui kansallissosialismiin epäilevästi ja esitti usein julkisesti kritiikkiä natsismia kohtaan. Tammikuussa 1942 hänen isänsä teki hänestä varavaltionhoitajan. "Pikku-valtionhoitajasta" tuli Unkarissa valtavan suosittu. Tämän jälkeen Horthy nuorempi lähetettiin itärintamalle. "Juutalaiskysymykseen" ja sen "lopulliseen ratkaisuun" Horthy suhtautui rikollisena toimintana. Hän lähetti Kiovasta isälleen kirjeen:
Horthy kuoli pian saapumisensa jälkeen selittämättömässä lentokoneen maahansyöksyssä itärintaman takana. On spekuloitu, että saksalaiset agentit olisivat tarkoituksellisesti pudottaneet hänen koneensa pelätessään hänen lisäävän natsismin vastustusta Unkarissa.
István Horthyn vanhin poika (myös etunimeltään István) on toiminut insinöörinä Indonesiassa, missä kääntyi muslimiksi , ja Yhdysvalloissa.
Grand Central Academy of Art
Grand Central Academy of Art on 2006 perustettu yhdysvaltalainen New Yorkissa, Manhattanilla sijaitseva koulu. Koulu on keskittynyt klassisen akateemisen taiteen tekotapoihin ja opettaa piirustusta, maalausta ja kuvanveistoa.
Opintosuunnitelma noudattaa klassista tapaa opetella piirtämisen, maalaamisen ja kuvanveiston taito. Luentoja on yleensä vähän, ja suurin osa ajasta vietetään piirtäen elävää mallia ja kipsipatsaita. Ohjaajat yleensä ainoastaan siis ohjaavat työskentelyä ja antavat kussakin vaiheessa tarvittavat tiedot perusteiden hallintaan. Kuvanveistoon ei ole yksittäistä opintosuunnitelmaa, vaan se on suunniteltu tukemaan piirtämistä antamalla oppilaille kuva ihmiskehon kolmiulotteisesta rakenteesta, kaksiulotteisten mittausten rinnalle.
Ensimmäinen vuosi piiretään ja maalataan grisaille-tekniikalla (tekniikka jossa paletilla on ainoastaan mustaa ja valkoista) kipsipatsaita, asetelmia ja elävää mallia. Toisena vuonna maalauksessa siirytään käyttämään koko väripalettia. Viimeisenä vuonna koko paletin käyttö jatkuu ja lisäksi oppilaille esitellään eri koulukuntien ja taiteilijoitten tekniikoita.
Opintosuunnitelma vaatii oppilailta vahvaa työmoraalia ja päättäväisyyttä tavoitteittensa suhteen. Tavallisesti pääopinto-ohjelman oppilaat työskentelevät koululla klo 9:00-17:00. On myös tavallista, että oppilaat jatkavat opintojaan koulupäivän jälkeenkin, niin että yhteensä harjoitteluaikaa päivässä voi kertyä yli 10 tuntia.
Oppilaitten käytössä on isot studiot, joissa käytetään yleensä ainoastaan kattoikkunoista tulevaa päivänvaloa esineiden ja mallien valaistukseen. Käytössä on myös laaja, yli 200 kipsin valikoima klassisia Metropolitan Museumin lahjoittamia kipsipatsaita.
Grand Centralin ohjaajien neuvomat tavat muistuttavat eniten Water Street Atelierin, L'Ecole Albert Defoisia ja Studio Escalieria. Perus mittaaminen perustuu vahvasti suhteelliseen mittaamiseen, jossa silmillä piirretään malliin suoria viivoja (yleensä vertikaaleja tai horisontaaleja), joiden avulla poimitaan yksinkertaisia pisteitä, joita sitten yhdistellään viivoilla. Grand Centralin, Waterstreetin, L'Ecole Albert Defoisin ja Studio Escalierin tapa piirtää eroaa selvästi firenzeläisestä Richard Lackin, Robert Hale Ives Gammelin ja muiden, luomasta perinteestä, joka pohjautuu enemmän Jean-Leon Geromen opettamiin tekniikkoihin ja sight-size piirustustekniikkaan.
Akatemiaa johtaa Jacob Collins. Avustavia opettajia pääopinto-ohjelmassa ovat Kate Lehman, Michael Grimaldi ja Dan Thompson. Työpajojen ja iltatuntien opettajiin kuuluu Camie Davis, Jon Demartin, Nicholas Hiltner, Sarah Lamb, Edward Minoff, John Morra, Richard Piloco, Frank Porcu, Travis Schlaht, Sam Wisneski, Brian Craig, Patrick Devonas, Douglas Flynt, Stephen Perkins, David Simon, Mark Tennant ja Yuqi Wang. Pääopinto-ohjelman ohjaajista suurin osa on saanut oppinsa joko Ted Seth Jacobsin tai hänen oppilaittensa alaisuudessa. Tekniikat ja tyyli ovatkin hyvin saman tapaiset kuin Jacobsin, toisaalta taas Jacobsin oppien pohjalta on alkanut kasvaa jo täysin uutta piirustus- ja maalaustyyliä jota opetetaan Grand Centralissa.
Sergei Avdejev
Sergei Vasiljevitš Avdejev (Сергей Васильевич Авдеев, s. 1. tammikuuta 1956) on eläkkeellä oleva venäläinen kosmonautti.
Avdejev syntyi Tšapajevskissä Samaran alueella. Hän valmistui Moscow Physics-Engineering Institute -koulusta vuonna 1979. Vuosina 1979–1987 hän toimi insinöörinä NPO Energija -yhtiössä. Hänet valittiin kosmonauttikoulutukseen tätä kautta 26. maaliskuuta 1987. Koulutus päättyi heinäkuussa 1989.
Avdejevilla oli jonkin aikaa maailmanennätys avaruuslentotunneissa: 747,6 vuorokautta Mir-avaruusasemalla. Elokuussa 2005 ennätys siirtyi Sergei Krikaljoville.
Avdejev jäi kosmonauttijoukoista eläkkeelle 14. helmikuuta 2003. Hän on naimisissa ja perheessä on kaksi lasta.
The Goon
The Goon on sarjakuva sarja, jonka on luonut Eric Powell vuonna 1999. Sarjakuva kertoo Goon nimisestä miehestä, joka kertoo olevansa pelätyn Labrazio gangsterin leivissä. Goon ja hänen apulaisensa Franky joutuvat usein ongelmiin, joihin sisältyy useimmiten zombielaumoja, joita ohjailee Nameless Zombie Priest.
Sarjassa käsitellään paljon paranormaaleja ilmiöitä, kuten erilaisia hirviöitä ja toisia ulottuvuuksia.
The Goonin julkaisi ensimmäiseksi Avatar Press 1999. Powell ei kuitenkaan ollut tyytyväinen Avatarin laatuun, joten hän lopetti sarjakuvien lähettämisen ja odotti sopimuksen raukeamista. Sen jälkeen hän ei kuitenkaan löytänyt uutta julkaisijaa, joten hän alkoi itse julkaista sarjaa vuonna 2002 Albatross Exploding Funny Booksin kanssa. Nämä itse julkaistut teokset herättivät huomiota Dark Horse Comicsissa, joka kyseli Powellia liittymään riveihinsä. Vuonna 2003 Goonin julkaisut siirtyivät Dark Horselle.
SikTh
SikTh on englantilainen progressiivista metallia ja mathcorea soittava yhtye. Vuonna 1999 perustettu yhtye on julkaissut kolme studioalbumia. Vuosina 2009–2014 yhtye oli tauolla. SikThin tekninen soittotyyli on vaikuttanut djent-tyylisuunnan kehitykseen.
SikTh perustettiin Lontoossa 1999, ja ensimmäisen vuoden aikana yhtyeen jäsenet vaihtuivat usein. Lopullinen kokoonpano muodostui vuonna 2001. SikTh sekoitti musiikissaan sellaisia genrejä, kuten thrash metalia, metalcorea, death metalia ja power metalia. Lisäksi heidän musiikissaan on runsaasti progressiivisia elementtejä ja soitanta on hyvin teknistä. SikThiä pidetään djent-suuntauksen uranuurtajana Meshuggahin ohella
Toukokuussa 2007 yhtyeen laulajat Mikee Goodman ja Justin Hill ilmoittivat eroavansa yhtyeestä kuluvan vuoden aikana henkilökohtaisten syiden ja muiden musiikkiprojektiensa vuoksi. He erosivat syyskuussa 2007. Muut yhtyeen jäsenet ilmoittivat yhtyeen hajoamisesta toukokuussa 2008. 15. tammikuuta 2012 SikThille luotiin viralliset Facebook-fanisivut, missä ei vielä kerrottu yhtyeen palaamisesta. Vuoden 2014 alussa SikTh ilmoitti esiintyvänsä samana vuonna Download-festivaalilla. Keikasta tulleen hyvän palautteen vuoksi yhtye palasi studioon vuonna 2015. EP nimeltä Opacities julkaistiin sen vuoden joulukuussa. Justin Hill erosi vuonna 2016 ja hänet korvasi Joe Rosser. Vuonna 2018 julkaistiin SikThin kolmas studioalbumi "The Future in Whose Eyes?"
Kuitti
Kuitti (myös kassakuitti) on yleisesti käytössä oleva suorituksesta saatava, vapaamuotoinen kirjallinen tai sähköinen todiste. Kuitin luovuttaja toteaa transaktion tapahtuneen, jonka todisteena toimii kuitti-asiakirja.
Veroviranomaiset vaativat, että veroilmoituksen kuitit pitää säilyttää kuusi vuotta verovuoden päättymisestä.
Suomessa käteiskaupasta on ollut pakollista tarjota kuitti asiakkaalle vuoden 2014 alusta alkaen. Laki kuitintarjoamisvelvollisuudesta käteiskaupassa (30.8.2013/658) koskee niitä yrityksiä, joiden liikevaihto on yli 8 500 euroa. Sen mukaan tavaran tai palvelun ostajalle on tarjottava maksusuorituksesta laadittu kuitti, jos maksu suoritetaan käteisellä rahalla tai siihen rinnastettavalla maksutavalla. Kuitti voidaan tarjota sähköisesti. Laissa on myös tarkkaan määritetty pakolliset tiedot, jotka kuitissa on oltava.
Laki ei kuitenkaan koske
Korkeimman hallinto-oikeuden päätöksen mukaan kuittia ei tarvitse tulostaa, jos asiakas ei sitä halua.
Mikäli ostetulla tuotteella on takuu, käytetään kuittia usein takuutodistuksena. Käytännön maksutapahtumissa kuitti voi olla pienestä paperinpalasta (~lämpöpaperikuitti) tai suuremmissa kaupoissa useista sivuista koostuva dokumentti. Jos kuluttaja valittaa yritykselle laitteen rikkoutumisesta, yritys ei voi kieltäytyä korjaamisesta vain sen perusteella, ettei takuun voimassaoloa ole näytettävissä. Takuukuitin olemassaolo ei ole ratkaiseva tekijä arvioitaessa, kuuluuko vian korjaaminen yrityksen vastuulle vai ei.
Lain mukaan kuitissa on oltava seuraavat tiedot:
Mykola Bažan
Mykola Platonovytš Bažan (, 9. lokakuuta 1904 Kamjanets-Podilskyi – 23. marraskuuta 1983 Kiova) oli neuvostoliittolainen ja ukrainalainen kirjailija ja runoilija. Hän sai työstään Stalin-palkinnon.
Puokiojärvi
Puokiojärvi sijaitsee Puokion kylän läheisyydessä Puolangan kunnassa Kainuussa, Oulun läänissä. Puokiojärvi on kylän suurimpia järviä. Sen kalakantaan kuuluvat yleisimmät suomalaiset kalalajit, mutta siihen istutetaan säännöllisesti myös kirjolohta ja siikaa. Järvi on syvimmillään neljäntoista metrin syvyinen.
Rannat ovat asuttuja, pohjoisen puolelta järven ohi kulkee seututie 800, jonka vieressä on pieni uimaranta laitureineen. Muuten järven ympäri ei ole yhtenäistä tieyhteyttä. Itärannan puolella Pelkosenniemen kohdalla on Isosaari-niminen saari.
Havaijinalbatrossi
Havaijinalbatrossi ("Phoebastria immutabilis") on keskikokoinen albatrossi. Lajin nimesi Walter Rothschild 1893.
Linnun pituus on noin 80 cm, siipien kärkiväli 2,1 m ja paino keskimäärin 3,2 kg. Kooltaan se on mustajalka-albatrossin luokkaa. Havaijinalbatrossin habitus on lokkimainen: sen selkä on musta ja alapuoli sekä kaula valkoiset. Poskella on harmaa laikku. Koiras on noin 10 % naarasta kookkaampi.
Pohjoisen Tyynenmeren pesimälaji. Valtaosa, noin 90 % lajin kannasta pesii Havaijin luoteisilla saarilla, muun muassa Midway ja Laysan saarilla, joilta laskettiin 441 178 pesää vuonna 2003. Japanin ja Meksikon ulkosaarilla pesii noin 500 paria. Kaikkiaan tunnetaan tällä hetkellä 16 pesimäpaikkaa, joista yhdeksällä pesii yli 100 paria. Lajin kanta on kasvamassa mutta on edelleen vain murto-osa sadan vuoden takaisesta, jolloin massiivisen höyhenten keräämisen takia tapettiin valtava määrä albatrosseja. Tällä hetkellä pahin ongelma on avomeren pitkäsiimakalastus, jonka yhteydessä kuolee vuosittain noin 10 000 havaijinalbatrossia.
Pesimäyhdyskunnat sijaitsevat puuttomilla saarilla ja atolleilla. Pesimäajan ulkopuolella havaijinalbatrossit kiertelevät Tyynellä merellä Kiinan, Alaskan ja Meksikon rajaamalla alueella.
Laji pesii vuosittain. Parit solmivat elinikäisen parisuhteen ja saapuvat pesimäsaarelleen lokakuun lopulla yhdessä. Pesä on kuoppa maassa. Naaras munii yhden munan, jota molemmat puolisot hautovat yhteensä noin 65 päivää. Poikanen on lentokykyinen noin 160 päivän ikäisenä.
Syö kaloja, mustekaloja, äyriäisiä ja haaskoja.
Lydia Mendoza
Lydia Mendoza (21. toukokuuta 1916, Houston, Teksas – 20. joulukuuta 2007) oli yhdysvaltalainen tejanomusiikin laulaja ja kitaristi.
Mendoza syntyi muusikkosukuun ja aloitti siksi uransa jo varhain. Laulu "Mal Hombre" oli huomattava menestys espanjankielisessä yhteisössä ja toi Mendozalle levytyssopimuksen Bluebird Recordsin kanssa. Kaikkiaan hän levytti vuosina 1934–1940 lähes 200 laulua Bluebirdille.
Mendoza aloitti uransa esiintymällä perheenjäsentensä kanssa, mutta hän jatkoi vielä äitinsä kuoltua vuonna 1952. Hän jatkoi uraansa yli 70-vuotiaaksi ja ilmoitti vetäytymisestään vasta 1988.
Mendoza kärsi 1980-luvun lopulla invalidisoivan aivohalvauksen. Hänelle myönnettiin Yhdysvaltain National Medal of Arts vuonna 1999. Hän eli 91-vuotiaaksi.
Maihuenia
Maihuenia on kaksi kaktuslajia käsittävä kasvisuku. Suvun ainoat lajit ovat "M. poeppigii", joka löydettiin 1898 ja "M. patagonica", joka löydettiin 1919. Kumpikin laji on kotoisin Argentiinan ja Chilen eteläosien vuoristoista, missä ne kasvavat leveysasteesta riippuen merenpinnan tasosta 2400 metrin korkeuteen.
"Maihueniat" ovat melko alkeellinen kaktusryhmä ja ne poikkeavat monin tavoin muista kaktuskasveista. Aikaisemmin niiden ajateltiin olevan sukua puukaktuksien, opuntioiden tai rankokaktuksien kanssa, mutta 1990-luvun alussa suoritetut DNA-tutkimukset osoittivat "Maihuenioiden" olevan geneettisesti kaukana näistä. Nykyään ne luetaankin kokonaan omaksi alaheimokseen.
Kumpikin laji on noin 40cm korkuiseksi kasvava kaktus, jolla on sylinterimäinen, joustava ja runsaasti haarautuva varsi sekä meheviä lehtiä. Kasvin pinta on tahmea. Piikit ovat pitkiä ja niitä kasvaa kolme kappaletta kustakin areolista. Kukat muistuttavat paljon opuntioiden kukkia ja pitkänomaisissa hedelmissä on mehukas hedelmäliha.
Kasvutavaltaan lajit poikkeavat muista kaktuksista. Ne kasvavat muodostaen hyvin tiiviitä, keidasmaisia varvikoita, joiden läpimitta voi olla muutamia metrejä. "M. patagonican" kasvustojen keskiosissa on usein vanhoja, kuolleita versoja. Tyypillinen kasvupaikka on avoimella hiekkamaalla alueella, jolla sadetta on harvoin. Useimmista muista kaktuksista poiketen "Maihueniat" joutuvat sietämään talvikuukausina pitkiä pakkasjaksoja, jopa −20 °C pakkasta sekä lunta. Ne ovatkin hyvin erikoistuneita ekologiseen lokeroonsa, Patagonian vuoristojen kuiviin ja kylmiin oloihin.
Akustinen bassokitara
Akustinen bassokitara (myös akustinen basso) on akustisen kitaran esimerkin mukaan tehty kielisoitin, jossa on yleensä neljä tai viisi kieltä. Akustinen bassokitara viritetään samoin kuin sähköinen bassokitara ja kontrabasso.
Ensimmäisen modernin akustisen bassokitaran toi markkinoille Ernie Ball vuonna 1972. Päinvastoin kuin sähkökitaran ja akustisen kitaran tapauksessa, akustinen bassokitara kehitettiin ja tuotiin markkinoille vasta sähköisen version jälkeen.
Elektroakustinen bassokitara on muuten kuin akustinen bassokitara, mutta siinä on sisäänrakennettu mikrofoni, joka mahdollistaa soittimen sähköisen vahvistuksen.
Sanda Ladoși
Sanda Ladoși (s. 2. tammikuuta 1970) on romanialainen laulaja.
Ladoși aloitti musiikkiharrastuksen lapsena. Hän oppi laulamaan ja soittamaan pianoa ja kitaraa. Hän syntyi opettajaperheeseen ja opiskeli itsekin aluksi kasvatusalaa, mutta lähti sitten Bukarestiin ammattimuusikon uran toivossa. Hän opiskeli lisäksi lakia.
Ladoși on esiintynyt kansainvälisesti ja julkaissut useita studioalbumeita. Lisäksi hän on tehnyt yhteistyötä mm. Marcel Pavelin kanssa. Hän edusti vuonna 2004 Romaniaa Eurovision laulukilpailussa kappaleellaan "I Admit".
Kirjopäivänsini
Kirjopäivänsini eli päivänsini ("Ipomoea tricolor") on köynnöskasvi, joka kietoutuu tuen ympärille varrellaan. Päivänsinen varret voivat kasvaa 2–3 metriä pitkiksi. Sen lehdet ovat vaaleanvihreitä ja muodoltaan herttamaisia. Hyvissä olosuhteissa lehdistöstä tulee hyvin runsas. Päivänsinen kukat ovat suippomaisia. Yksittäinen kukka kestää vain yhden päivän, mutta päivänsini tuottaa kierteisiä nuppuja niin paljon, että kukkia riittää koko kesäksi. Suosituimman lajikkeen, 'Heavenly Blue', kukat ovat yli 10 cm leveitä ja puhtaan siniset.
Päivänsinen siemenillä on syötynä huumaava vaikutus, sillä ne sisältävät LSA:ta.
Päivänsinellä on pitkä historia hallusinogeeninä. Eteläamerikkalaiset intiaaniheimot käyttivät sitä rituaaleissaan.
Päivänsini oli asteekkien pyhä kasvi, "tlitliltzin" ("pyhä musta"). Asteekit hauduttivat siemenistä juomia, joita juomalla he pääsivät transsimaiseen tilaan ja yhteyteen henkien kanssa. Ennen uhritoimituksia asteekkiparantajat hieroivat vartaloihinsa päivänsinen siemenistä, tupakasta ja hyönteisistä tehtyä seosta. Asteekit uskoivat, että päivänsinen siemenet takasivat uhrille jälleensyntymisen uhrikuoleman jälkeen.
Atsteekkien lisäksi muun muassa mayat, mazatekit, mixteekit ja zapoteekit käyttivät päivänsineä. Lisäksi meksikolaisten parantajien sanotaan yhä käyttävän päivänsinen siemeniä saadakseen tietoja parannettavan henkilön sairauksista.
Suomessa kirjailija Juha Mannerkorpi on kirjoittanut romaanin "Päivänsinet" (1979). Siinä sairauden takia huoneeseensa sidottu kertoja seuraa päivänsinen kasvua ja kukkimista.
Suomen Sulkapalloliitto
Suomen Sulkapalloliitto on vuonna 1954 sulkapallon harrastusta edistämään perustettu yhteisö. Suomen Sulkapalloliitto on 125 jäsenseuran yhteisö, jonka tehtävänä on edistää lajitoimintaa Suomessa.
Suomen sulkapallon arvokisavoittoihin lukeutuvat Pontus Jäntin kaksinpelin kultamitali nuorten EM-kisoista Varsovasta vuodelta 1987 sekä Ville Långin ja Maria Väisäsen pronssimitalit kaksinpeleissään vastaavassa kisassa 2003. Arvokisavoittoihin lukeutuvat myös Pontus Jäntin veteraanien (+35-v.) MM-kulta vuodelta 2004 ja Kari Laakson ja Stefan Packalénin miesten nelinpelin hopea +55-luokan MM-kisoissa.