Lintuinfluenssa
Lintuinfluenssa on linnuissa esiintyvä virustauti. Se löydettiin Italiassa 1900-luvun alkupuolella, ja tautia tiedetään esiintyvän maailmanlaajuisesti. Lintuinfluenssaviruksesta on yli 140 erilaista tyyppiä, joista suurin osa aiheuttaa linnuille vain lieviä oireita (ns. matalan vaarallisuusluokan tai matalapatogeeniset tyypit) ja on ihmisille vaarattomia. Osa tyypeistä aiheuttaa vakavampia oireita; näitä tyyppejä ei normaalisti esiinny luonnonvaraisissa linnuissa, vaan ne ovat tyypillisesti siipikarjan sairauksia (ns. korkean vaarallisuusluokan tai korkeapatogeeniset tyypit).
H5N1 on korkeapatogeeninen virustyyppi, jonka havaittiin vuonna 1997 tarttuneen Hongkongissa siipikarjasta ihmiseen. Nykyisen epidemian alku havaittiin Etelä-Koreassa vuonna 2003. Virus on vuonna 2005 lähtenyt leviämään voimakkaammin lintuihin ja varsinkin siipikarjaan Kaakkois-Aasiasta. Sittemmin virus on levinnyt myös Eurooppaan. H5N1-virus voi tarttua myös linnusta ihmiseen, ja tartunta on ihmiselle hengenvaarallinen. Virus kuitenkin tarttuu ihmiseen heikosti.
Useat ihmiset ovat saaneet tartunnan linnuista ja kuolleet. Maailman terveysjärjestön mukaan Kaakkois-Aasian tartuntojen määrää on aliarvioitu; oireista päätellen sadat tai tuhannet ihmiset ovat voineet sairastua. Mikäli sairastuneiden määrä on aliarvioitu, lintuinfluenssa tappaa harvemmin kuin aiemmin on luultu. Myös Turkissa useita ihmisiä on kuollut siipikarjasta tarttuneeseen lintuinfluenssaan.
Eräs suurimmista huolenaiheista on viruksen nopea leviäminen villien lintujen muuttoreittien avulla. Tosin esimerkiksi BirdLife Suomi ja lukuisat muut lintutieteelliset yhdistykset eivät usko muuttolintujen levittäneen tautia Aasiasta siinä määrin kuin on pelätty – lintuinfluenssa on levinnyt lähinnä siipikarjan kuljetusreittejä.
Tanskassa varmistui siipikarjatartunta 19. toukokuuta 2006. Kyseessä olivat maan ensimmäiset tautilöydökset siipikarjasta. Aiemmin tautia on todettu vain villilinnuista, kaikkiaan 47 tapausta. Ihmiselle vaarallinen virus löytyi kahdesta helmikanasta ja riikinkukosta. Omistaja oli ottanut yhteyttä viranomaisiin kymmenten lintujen kuoltua äkillisesti. Kerteminden kaupungin lähellä sijaitsevan tilan omistajat olivat pitäneet lintuja ulkona määräysten vastaisesti. Kaikkiaan tilalla oli satakunta lintua, pääosin kanoja, ankkoja ja hanhia. Muut linnut on nyt lopetettu ja tilan ympärille perustettu suojavyöhyke.
Näytteet on tarkoitus lähettää vielä jatkotutkimuksiin Britanniassa sijaitsevaan EU:n laboratorioon.
Unkarista löydettiin 24. tammikuuta 2007 lintuinfluenssaa.
Taudin aiheuttaa lintuinfluenssavirus. Taudinaiheuttaja leviää kosketuksen ja ulosteiden välityksellä. Se voi levitä myös ruoan, veden, vaatteiden tai esineiden välillä, mutta ei ole todisteita että se olisi siirtynyt kypsennetyssä ruoassa. Siipikarja ja villit linnut toimivat ilmeisesti oireettomina kantajina ja levittävät sitä herkempiin kotieläimiin kuten kanoihin.
Oireet vaihtelevat eläimissä, mutta vaaralliset muunnokset aiheuttavat kuoleman muutaman päivän sisällä sairastumisesta.
Lintuinfluenssa ei ainakaan toistaiseksi ole levinnyt ilman kosketusta tai ilman välityksellä.
Lintuinfluenssavirukset jaotellaan pintaproteiinien perusteella, mitkä muodostuvat hemagglutiniineistä (H) ja neuraminidaaseista (N). Lisäksi virukset jaetaan matalaan ja korkeaan vaarallisuusluokkaan sen mukaan, miten ne tappavat siipikarjaa.
16 tunnetusta H-tyypistä vain alatyyppien H5, H7 ja H9 tiedetään pystyvän siirtymään linnuista ihmisiin. Useiden asiantuntijoiden mukaan on vain ajan kysymys, milloin viruksesta syntyy ihmisestä toiseen siirtyvä muunnos. Pandemian todennäköisyyttä ja mahdollisen pandemian ajankohtaa on kuitenkin mahdoton ennustaa.
Vain influenssavirus A:t pystyvät tarttumaan ihmisiin, kuten myös tarttuvat lintuihin. Ihmisiin ja lintuihin tarttuvissa tyypeissä on huomattavia geneettisiä eroavaisuuksia.
Influenssavirusten alatyypeissä on lisäksi eri kantoja. Influenssavirukset H5 ja H6 voidaan lajitella "heikosti tarttuviin" ja "erittäin tarttuviin" muotoihin viruksen geneettisen rakenteen ja sen aiheuttaman sairauden vakavuuden perusteella. Influenssavirus H9:ää on havaittu ainoastaan heikosti tarttuvassa muodossa.
H1N1 oli ensimmäinen tunnistettu A-tyypin influenssa. Lokakuussa 2005 tutkijat ilmoittivat onnistuneensa luomaan espanjantautia aiheuttavan viruksen. Geenitutkimuksen perusteella vuoden 1918 pandemian aiheutti H1N1, jota aiemmin pidettiin sikainfluenssan muunnoksena (joka puolestaan on eräs lintuinfluenssan muunnos). Tässä tapauksessa virus siirtyi suoraan linnuista ihmisiin. Uudelleenluotu virus poikkeaa huomattavasti tavallisista ihmisviruksista, sillä se tarttuu keuhkosoluihin, jotka normaalisti kestävät viruksia erittäin hyvin.
"Pääartikkeli: "
H5N1 on ihmiselle vaarallinen lintuinfluenssan muunnos. H5N1 on levinnyt lintujen mukana ympäri maailmaa vuodesta 1997 asti, ja aiheuttanut kymmenien miljoonien lintujen kuoleman tai joukkoteurastuksen. Yli 200 ihmistä on varmistetusti saanut H5N1-tartunnan, ja kuolleisuus on ollut yli 50 %. H5N1 on huolestuttanut terveysviranomaisia, sillä mahdollisesti juuri tästä alalajista kehittyy lähitulevaisuudessa erittäin tappava pandemia.
Alatyyppien H5N1, H7N2, H7N3, H7N7 ja H9N2 tiedetään tarttuneen myös ihmisiin vuoden 1997 jälkeen.
H2N2
H3N2
H7N2
H7N3
H7N7
H7N9
H9N2
H10N7
Oikeilla toimilla lintuinfluenssan levittäytymistä ja tarttumista ihmisiin voidaan hillitä.Mahdollisen kuoleman aiheuttaa yleensä tukehtuminen keuhkoihin kertyvään nesteeseen. Tätä pyritään hoidon yhteydessä poistamaan.
Taudista selviävien osuus on vaihdellut epidemiakohtaisesti mm. siksi, että virus muuttuu. Erään arvion mukaan lintuinfluenssaan kuolleisuus on pienentynyt. Se voi edesauttaa viruksen leviämistä ihmispopulaatiossa, mikäli ihmisestä ihmiseen helposti leviävä muoto kehittyy, koska taudinkantajat elävät pidempään.
Useimmat lääkkeet ovat influenssalääkkeitä ja niiden - vrt. 2000-luvulla annettujen influenssarokotteet - tehokkuutta voidaan epäillä. Lintuinfluenssa voi merkittävästi muuttaa vauraiden maiden tavallisen flunssan hoitoa ihmisten tultua tietoisiksi, että virustauteja voi hoitaa lääkkeillä.
Lintuinfluenssan lääkehoitoon on monissa maissa hankittu Rochelta oseltamiviiriä sisältävää Tamifluta. Yhdysvalloissa kansallisessa lintuinfluenssastrategiassa suositellaan influenssalääkkeitä varattavaksi 40 miljoonaa lääkekuuria, jotta määritellyt seitsemän priorisoitua ihmisryhmää voidaan pyrkiä hoitamaan. 10 %:a varattavista lääkekuureista suositellaan zanavimiiriksi.  PDF-tiedostomuoto (sivu 78/396)
Tämä lisäksi on tutkittu myös patenteiltaan vanhentuneita geneerisesti valmistettavia influenssalääkkeitä, joilla voi olla Tamiflu:n kaltainen tai sitä tehokkaampi vaikutus joihinkin sairaustapauksista.
130 tapauksesta arvellaan niiden vaikuttavan ehkä neljännekseen. Amantadiini ja sitä vanhempi rimantadiini ovat tällaisia. Kumpikin ovat jo geneerisiä lääkkeitä, mitä voivat useammat valmistajat valmistaa. Newyorkilainen Forest Laboratories Inc. rimantadinea ja Chadss Fordissa Pennsylvaniassa sijaitseva Endo Pharmaseuticals Holdings Inc. amantadinea nimellä Symmetrel. Suomessa Leiras markkinoi amantadiinia reseptilääkkeenä Atarin-nimellä.
Lintuinfluenssan rokotetta kehittävät monet yhtiöt. Unkarin pääministeri ilmoitti 15. helmikuuta 2006, että Unkarissa on olemassa lintuinfluenssarokote, joka on jo markkinoilla. Omnivest Kft. on Unkarin lääkkeen kehittäjä. Sille Unkarin hallitus on luvannut kahden miljardin euron takaukset lainaan valmistuskapasiteetin laajentamiseksi sekä saman verran tukea.
Suomessa kansanedustaja Lauri Oinonen ja FIT Biotechin Kalevi Reijonen ovat ehdottaneet kansallista rokotetuotantoa. Maailman terveysjärjestö on varoittanut mahdollisen influenssaepidemian aiheuttamasta uhasta lähitulevaisuudessa. Epidemia on H5N1-tyyppiä. Lukuisat maat ovat jo aloittaneet varustautumisen mahdollisen epidemian varalle. Lyhyen tähtäyksen strategioissa pyritään hävittämään ja rokottamaan siipikarjaa sekä rajoittamaan niiden liikkumista. Pitkän tähtäyksen strategiat vaativat suurimmassa riskiryhmässä olevilta väestöryhmiltä huomattavia muutoksia elintavoissa.
Maailman terveysjärjestö jakaa pandemian kuuteen vaiheeseen minimaalisesta riskistä aina täyteen pandemiaan saakka. Pandemia edellyttäisi viruksen muuttumista ihmisestä ihmiseen tarttuvaksi. Useimmat terveydenalan ammattilaiset luokittelevat vuoden 2005 tilanteen vaiheeseen 3.
Suomi on varautunut mahdolliseen lintuinfluenssapandemiaan suunnittelemalla etukäteen toimia sen varalle, sekä rokotehankinnoin.
9. tammikuuta 2006 WHO kertoi, että Aasiassa lintuinfluenssaan sairastuneiden ihmisten määrää on saatettu pahasti aliarvioida. Tuhansilla on lintuinfluenssaa muistuttavia oireita ja satojen, joilla on näitä oireita, on arveltu olleen kosketuksissa kuolleisiin lintuihin.
17. helmikuuta 2008 Indonesian terveysviranomaiset ilmoittivat, että 16-vuotias poika oli menehtynyt sairauteen Solon kaupungissa. Kaikkiaan sairaus on vienyt maassa 104 ihmisen hengen. Sairaus on vaatinut koko maailmassa yli 200 kuolonuhria.