hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Gayatri
Gayatri (, gāyatri) on feminiinimuoto sanskritinkielisestä laulua tai hymniä tarkoittavasta sanasta "gāyatra". Se voi tarkoittaa:"Gayatri-mantra" on hindulaisuuden vanhimpia mantroja. Gayatri-mantra koostuu Yajur-vedasta peräisin olevasta alkusäkeestä "oṃ bhūr bhuvaḥ svaḥ" (devanagari: ॐ भूर्भुवस्वः) ja Rigvedan (gyatri-mittaisesta) säkeistöstä 3.62.10. Perinteen mukaan Gayatri-mantraa tulisi lausua usein ja antaumuksella niin kauan, että se vakiintuu mielen perustaksi.
Mantran alkuperäistä henkilöitymää jumalatar Gayatria pidetään "veda matana" eli kaikkien Vedojen äitinä ja luojajumala Brahman toisena puolisona sekä myös kaikkeuden perimmäisen olemuksen Brahmanin henkilöitymänä.
Gayatri kuvataan perinteisesti istumassa rikkautta symboloivalla punaisella lootuskukalla. Hän ilmestyy jommassakummassa näistä muodoista:
Sievin rautatieasema
Sievin rautatieasema () on Suomen rataverkon liikennepaikka Pohjanmaan radan varressa rataosalla Kokkola–Ylivieska. Se sijaitsee Sievin kunnan Korhoskylässä Keski-Pohjanmaalla. Liikennepaikan etäisyys Helsingin rautatieasemalta on 613,6 kilometriä mitattuna Haapamäen ja Seinäjoen rautatieasemien kautta.
Sievin asemarakennus on tyypillinen Knut Nylanderin suunnittelema ns. Oulun radan asemarakennus. Uusrenessanssiin pohjautuvaa rakennustapaa noudattava rakennus rakennettiin vuosina 1884–1886 ja sitä laajennettiin Bruno Granholmin suunnitelmien pohjalta lisäämällä poikkipääty vuonna 1908.
Nykyisin Sievin asema on miehittämätön ja liikenteen ohjaustoiminnot hoidetaan kaukokäytöllä Oulusta käsin. Aikaisemmin liikennepaikka toimi junien kohtauspaikkana mutta nykyään liikennepaikalla on kaksoisraide.
Sievin junaturma tapahtui 21. marraskuuta 1975, kun liikennepaikalle saapumassa ollut erikoispikajuna "Polaria" suistui kiskoilta ratapihan eteläpäässä.
Minareetti
Minareetti ( Mi'thana مئذنة) on arkkitehtuuriltaan omaleimainen torni islamilaisissa moskeijoissa. Se on saanut nimensä arabian kielen 'majakkaa' tarkoittavasta sanasta.
Minareetit ovat yleensä korkeita, sirorakenteisia torneja, joissa on sipulinmuotoinen kruunu tai nuppi. Minareetit eivät yleensä ole tuettuja rakennelmia.
Moskeijan yhteyteen rakennetaan minareetti yleensä kahdesta syystä: yhtäältä se on visuaalinen maamerkki, jonka avulla uskovat löytävät moskeijaan, toisaalta sieltä kuuluu kutsu rukoukseen. Aiemmin rukouskutsuja muessin kiipesi minareettiin ja lauloi kutsunsa ikkunasta tai parvelta, mutta nykyisin käytetään äänentoistojärjestelmiä.
Minareeteilla on myös toinen merkitys, ja ne ovat vahva muistutus islamin läsnäolosta.
Minareetit ovat profeetta Muhammedin jälkeinen keksintö. Wahhabiitit eivät aluksi hyväksyneet minareetteja ja kielsivät ne, mutta nykyisin ne ovat yleisiä myös Saudi-Arabiassa.
Useimmissa moskeijoissa on yksi, kaksi tai neljä minareettia. Istanbulin Sinisessä moskeijassa niitä on poikkeuksellisesti kuusi. Medinan Profeetan moskeijassa ja Mekan Masjid al-Haramissa minareetteja on tätä enemmän.
Buharan Kalänin moskeijassa on noin 100 metriä korkea Suuri minareetti, jota kutsutaan joskus myös Kuoleman Minareetiksi: sitä käytettiin emiirikunnan aikana teloituspaikkana eli tiettyihin rikoksiin syyllistyneet heitettiin alas minareetin huipulta. Minareetti toimi myös majakkana karavaaneille ja tähystystornina vihollisten varalta. Neuvostovallan vuosina se, kuten koko moskeijakin, oli museoituna.
Maailman korkein minareetti on 210 metriä korkea torni kuningas Hassan II:n moskeijassa Casablancassa, Marokossa. Sen huipulla on vihreä valonsäde, joka osoittaa Mekkaan päin.
Sveitsissä kiellettiin minareettien rakentaminen kansanäänestyksessä vuonna 2009.
Abu Bakar Bashir
Abu Bakar Bashir (myös Abubakar Ba'asyir) eli Abdus Somad (s. 17. elokuuta 1938) on indonesialainen muslimisaarnaaja ja islaminopettaja, jonka uskotaan olevan Jemaah Islamiyah -terroristijärjestön hengellinen johtaja. Hän on kertonut kannattavansa Osama bin Ladenia, mutta kiistää yhteytensä Jemaah Islamiyahiin tai terrorismiin.
Bashiria epäiltiin buddhalaisen Borobudur-temppelin pommituksesta 1985, mutta hän vältti oikeudenkäynnin pakenemalla Malesiaan, josta hän palasi Indonesiaan 1998.
Bashirin epäiltiin olleen jouluaattona 2000 Jakartassa tapahtuneiden, 18 henkeä vaatineiden kirkkojen pommitusten takana.
Hänen epäiltiin olleen elokuussa 2003 tehdyn jakartalaisen Marriott-hotellin pommituksen takana. Syytteet jouduttiin hylkäämään, sillä todisteita ei ollut.
Bashir sai 2003 neljän vuoden vankeustuomion kansankiihotuksesta. Syyttäjä oli vaatinut 15 vuoden rangaistusta, mutta ei pystynyt osoittamaan Bashirin johtaneen Jemaah Islamiyah -järjestöä. Saman vuoden joulukuussa rangaistus lyheni kolmeen vuoteen vankeutta.
Bashir tuomittiin maaliskuussa 2005 Indonesiassa kahden ja puolen vuoden vankeuteen balilaisten yökerhojen pommituksen (2002) takana olleesta salaliitosta. Balin pommitusten 202 uhrista 88 oli australialaisia turisteja. Bashir vapautettiin Cipinangin vankilasta 14. kesäkuuta 2006. Muiden muassa Australian pääministeri John Howard ilmaisi tyytymättömyytensä Bashirin saamaan lyhyeen vankeusrangaistukseen. Bashir väittää syytteitä lavastetuiksi.
Bashir sai 15 vuoden vankeustuomion vuonna 2011 pyhään sotaan valmistautuvien terroristien harjoitusleirin rahoittamisesta ja organisoinnista. Hänet vapautetaan tammikuussa 2019 humanitaarisista syistä eli sairaalahoitoa vaativan sairauden vuoksi. Hän on luvannut luopua radikaaleista ajatuksista.
Laajan rautatieasema
Laajan rautatieasema () oli Suomen rataverkon liikennepaikka rataosalla . Liikennepaikka sijaitsi noin kuuden kilometrin päässä Laajan kylän kaakkoispuolella Suomussalmen kunnassa Kainuussa. Liikennepaikan etäisyys Helsingin rautatieasemalta on 722,3 rautatiekilometriä mitattuna Pieksämäen rautatieaseman kautta.
Liikennepaikka avattiin kaupalliselle liikenteelle 1. joulukuuta 1952.
Laajan asemalla on aiemmin ollut tavara- ja henkilöliikennettä. 1960-luvulla Laajassa kohtasivat päivittäin Kontiomäeltä ja Pesiökylästä tulevat kiskobussit. Tuolloin Laajan liikennepaikka toimi Hyrynsalmen liikennepaikan alaisena miehitettynä laiturivaihteena. Viimeisinä vuosinaan Laajan liikennepaikka toimi ainoastaan liikenteenohjauksen luvankysymis- ja luvanantopaikkana. Liikennepaikalla ei ollut loppuaikoina lainkaan sivuraiteita.
Kaupallinen tavaraliikenne lakkautettiin 1976, ja henkilöliikenne 15. heinäkuuta 1982. Liikennepaikka oli käytössä 29. toukokuuta 1983 saakka, kunnes se lakkautettiin.
Liikennepaikka otettiin uudelleen käyttöön luvankysymis- ja ilmoittautumispaikkana, ja se lakkautettiin aikataulukauden vaihtuessa 3. kesäkuuta 2007.
Asemarakennus on yksityisasuntona.
Abu Abdillah Muhammad al-Idrisi
Al-Idrisi eli Abu Abdillah Muhammad al-Idrisi (noin 1100–1166) () oli arabisyntyinen maantieteilijä, joka asui Sisiliassa, kuningas Rogerin hovissa. Hän syntyi almoravidien valtakunnassa nykyisessa Espanjassa ja kuoli ilmeisesti Sisiliassa. Al-Idrisi väitti olevansa profeetta Muhammadin jälkeläinen suoraan alenevassa polvessa. Hän opiskeli Fèsissä Al-Karaouinen yliopistossa , jota pidetään maailman vanhimpana yliopistona
Vuonna 1154 al-Idrisi laati suuren maailmankartan sisilian normannikuninkaan Roger II:n kehoituksesta. Kartta tunnetaan nimellä Tabula Rogeriana työn toimeksiantajan mukaan. Kartanliitteeksi hän laati kirjan, jonka nimeksi tuli "Geografia". Al-Idrisi laati myös hopeisen karttapallon, joka painoi 400 kiloa, ja kuvasi seitsemän mannerta, kauppareitit, järvet, joet, tasangot ja vuoret sekä suurimmat kaupungit.
Al-Idrisin karttoja käytettiin Euroopassa vuosisatoja. Muun muassa Kristoffer Kolumbus käytti karttoja, jotka perustuivat al-Idrisin työhön.
Al-Idrisi kuvasi maantieteellisessä teoksessaan myös "Fmrk"- nimistä maata, jonka oletetaan tarkoittaneen Lounais-Suomea tai Finnmarkia. Abu al-Idrisin teoksessa Fmrk rajoittuu "Norjan saaren" pohjoispäähän. Siellä kerrotaan olevan paljon kyliä ja viljeltyjä alueita, mutta ei muita kauppapaikkoja kuin "Ebreze" (Abrasa, Auransuu?). Suomen kuninkaalla on Al-Idrisin mukaan Norjassa monta paikkakuntaa ja asuttua seutua. Hän kertoo myös maasta nimeltä Tabast (Häme), jossa jossa on paljon kyliä ja vähän kauppapaikkoja ja jossa kylmyys on vielä ankarampi kuin Suomessa. Hämeeseen luetaan meren äärellä oleva kaupunki, "Dagwhata" eli Hiidenmaa. Maailmankartassa mainitaan Hämeen lisäksi myös Turku eli "Abua." Myös Ragvalda-niminen kaupunki sijaitsee kyseisessä maassa. "Kaupunkien" nimet ovat kuitenkin vääristyneet pahoin arabiankielisessä tekstissä, eikä niitä voida varmuudella tunnistaa. Al-Idrisin mainitsemat paikat ovat ehkä olleet jonkinlaisia markkinapaikkoja. Kaupunkimaisia asutuksia Suomessa ei nykyisen käsityksen mukaan ollut vielä 1100-luvulla.
Koro (paniikki)
Koro () on malaijinkielinen sana, joka tarkoittaa tilaa, jossa joku pelkää, että hänen siittimensä katoaa tai uppoaa kehon sisään. Käsitteistö vaihtelee. "Koro" on yleinen nimitys Aasiassa, paitsi Kiinassa, jossa ilmiö tunnetaan nimellä Shook yang. Ilmiö on ollut esillä myös Sudanissa ja muualla Afrikassa. Koro on kulttuurinen ja psykologinen ilmiö, eikä todellisesta sukuelinten äkillisestä katoamisesta ole todisteita, vaikka niin väitetään käyneen tuhansille.
Koron voidaan uskoa aiheuttavan jopa kuoleman esimerkiksi siten, että siitin madon tavoin kaivautuu ruumiissa aivoihin tai sydämeen.
Koroon liittyy usein joukkopaniikki. Paniikin laukaisevat usein huhut väitetyistä tapauksista, joissa jonkun sukuelimet ovat kadonneet. Koro saattaa aiheuttaa vainoharhaista käytöstä, ja helposti syytetään poliittisia vihollisia, joiden uskotaan haluavan tuhota kansa viemällä sen lisääntymiskyvyn. Esimerkiksi Sudanissa syyllistettiin juutalaiset, ja erään teorian mukaan juutalaisten robottikampa tunkeutui ihmiskehoon ja vei miehuuden. Toisaalta Sudanissa jotkut väittivät, että siittimen katoamisen aiheuttaa kättely ”tummaihoisen” kanssa. Thaimaassa uskottiin vietnamilaisten agenttien laittaneen jotain sukuelimet tuhoavaa ainetta juomaveteen. Usein syyllistetään myös yliluonnollisia tahoja, kuten noitia.
Väitetyistä sukuelinten katoamisista syytettyjä ihmisiä on vainottu ja tapettu ainakin Sudanissa.
Siittimen katoamista saatetaan yrittää estää tai ennaltaehkäistä työntämällä koukkuja siittimen läpi tai sitomalla siihen raskaita painoja, mistä voi aiheutua vammoja. Hätääntyneet omaiset ovat usein potilaan apuna vastaanotolle tullessa 
pitämässä potilaan siittimestä kiinni.
Tunnetuimpia koro-epidemioita ovat olleet v. 1964 Singaporen 469 tapausta, v. 1976 Thaimaan 2 000 tapausta ja v. 1985 
Etelä-Kiinan 2 000 tapausta.
Aitolahden vanha kirkko
Aitolahden kirkko on harmaakivestä 1920-luvun lopussa muurattu kirkko Tampereen Aitoniemessä entisen Aitolahden kunnan alueella Tampereen Messukylän seurakunnan alueella. Sen suunnitteli Birger Federley. Tontin kirkkoa varten lahjoitti Laalahden tilan omistaja, professori Rurik Pihkala. Hautausmaan tontin lahjoittivat Kustaa ja Ida Ruokonen. Kirkko on suorakaiteen muotoinen torniton pitkäkirkko, jonka toisella sivustalla on pieni eteinen. Kirkko jäljittelee vanhoja keskiaikaisia kivikirkkoja muun muassa seinämateriaalin valinnassa. Kirkko on rakennettu talkoilla. Samoin päätykolmioiden tiiliset yläosat ovat tyypillisiä nimenomaan vanhoille kivikirkoille. Runkohuonetta ja eteistä kattaa jyrkkä satulakatto. Keskiaikaisesta tilankäytöstä poiketen Aitolahden kirkon sakasti ei ole kirkon sivulla, vaan muusta kirkkosalista erotettuna runkohuoneen päädyssä.
Kirkossa on istumapaikat 230 hengelle. Alttaritauluna on saksalaisen Fritz Hilbertin tekemä lasimaalaus. Kirkossa on Kangasalan urkurakentamon vuonna 1928 rakentamat 9+1-äänikertaiset urut, jotka on nykyaikaistettu 1966.
Entisen Aitolahden seurakunnan kirkko on valittu Tampereen kulttuuriympäristökohteisiin. Valinnan perusteena oli, että sen arkkitehtoninen ratkaisu, keskiaikaisen kivikirkon tyyli, on historiallinen kuriositeetti.
Heavy Metal Meeting
Heavy Metal Meeting oli Viitasaarella vuosittain elokuussa pidettävä raskaan musiikin tapahtuma. Se pidettiin ensimmäisen kerran vuonna 2004 Hotelli Pihkurin läheisyydessä ja viimeisen kerran samalla paikalla kesällä 2009. Tapahtuman perintöä jatkaa Heavy Metal Evening. Paikkakunnan ja tapahtuman pienestä koosta huolimatta esiintyjät ovat olleet varsin nimekkäitä.
Gravediggaz
Gravediggaz oli yhdysvaltalainen hip hop -yhtye New Yorkista, joka on tunnettu mustasta huumoristaan sekä särmikkäästä äänimaailmastaan. Yhtye perustettiin vuonna 1994 ja siitä tuli "superyhtye" kooten yhteen Prince Paulin (aiemmin De La Soulin ja Stetsasonicin tuottaja), Frukwanin Stetsasonicista, Too Poetic Brothers Grymistä ja RZA Wu-Tang Clanista (joka Gravediggazia perustettaessa oli juuri julkaissut Wu-Tang Clanin debyytti-albumin). Ryhmä on laajalti kunnioitettu ja sitä pidetään yhtenä eniten vaikuttaneista ja uranuurtajista pienessä hiphopin horrorcore -alaluokassa.
D12
D12 (myös The Dirty Dozen ja D-Twizzy ja Detroit Twelve) on yhdysvaltalainen rap-yhtye, jonka perusti Detroitissa Proof-niminen räppäri vuonna 1996. Myös räppäri Eminem kuului yhtyeeseen, mutta hänen noustessaan kuuluisuuteen hän ei ollut varsinaisilla albumeilla niin läsnä kuin aikaisemmin itse yhtyeessä. Alkuperäinen jäsen Bugz ammuttiin Detroitissa ampumavälikohtauksessa 1999. Eminem tuli Bugzin tilalle. Kappaleet "Shit on You" (ainoastaan singlenä julkaistu) ja "Purple Pills" nostivat yhtyeen suosioon. Eminemin tuottama "Devil's Night" julkaistiin 2001 ja toinen albumi "D12 World" vuonna 2004. "D12 World"in single "My Band" nousi suureksi hitiksi. Yhtye koki suuren kolauksen vuonna 2006 kun perustaja Proof ammuttiin, jonka jälkeen yhtye on pitänytkin hiljaiseloa. Vuonna 2011 yhtye julkaisi kaksi mixtapea: Return of the Dozen ja Return of the Dozen 2. Entinen jäsen, Fuzz Scoota tuli takaisin yhtyeeseen samana vuonna.Myöhemmin myös Bizarre ja Kon Artis jättivät yhtyeen keskittyäkseen soolouriinsa.
Frederick Banting
Sir Frederick Grant Banting (14. marraskuuta 1891 – 21. helmikuuta 1941) oli kanadalainen lääketieteilijä, joka sai Nobelin palkinnon yhtenä insuliinin keksijöistä 1923. Palkinnon johdosta hän sai ritarinarvon ja Sir-arvonimen.
Brittiläissyntyinen Banting muutti Torontoon, Kanadaan 1921, ja alkoi työskennellä professori John Macleodin alaisena yhdessä jatko-opiskelija Charles Bestin kanssa. Hän sitoi koe-eläiminä käytettyjen koirien haiman tiehyet niin että niihin kertyi salaperäistä "haimaeritettä", jota saatettiin käyttää diabeteksesta kärsivien koirien hoitoon.
Yhdessä James Collipin kanssa he kehittivät menetelmää edelleen niin että saatettiin käyttää tavallisten syntymättömien vasikoiden ja sikojen haimoja. Niiden "haimaeritteestä" erotettua ainetta alettiin kutsua insuliiniksi. Kokeiluvaiheessa aineen työnimi oli "isletiini" koska sitä eristettiin ns. saarekesoluista (engl. "islet")
Ajatus syntyi koska Banting maalaispoikana tiesi että maanviljelijät useinkin astuttivat teurastukseen menossa olevat lehmät ja siat koska teurastamo maksoi eläimestä kokonaispainon mukaan. Tiedemiehenä hän myös tiesi että eläin ei tarvitse ruuansulatusnesteitä sikiötilassa eli niiden haimassa olisi vain saarekesoluja joista hän saisi tarvitsemaansa ainetta. Menetelmää kehitettiin ja siitä tulikin tavanomaisin insuliinin tuotantotapa aina uuteen menetelmään asti eli bakteerikantaan kytkemiseen.
Banting ja Macleod saivat Nobelin palkinnon 1923. Banting jakoi osakkuutensa Charles Bestin kanssa, koska katsoi tämän ansainneen palkinnon Macleodin sijaan. Macleod puolestaan jakoi palkintosummansa James Collipin kanssa.
Insuliinin kehitystyö oli poikkeuksellisen nopeaa; muutamien kuukausien kuluttua alkuperäisestä ajatuksesta ainetta voitiin jo tuottaa massoittain. Ensimmäisen insuliinilla hoidetun diabetespotilaan nimi oli Leonard Thompson.
Banting menehtyi lääkintämajurin arvoisena Kanadan kuninkaallisten ilmavoimien eli RCAF:n kuljetuskoneen maahansyöksyssä Ontariossa. Best kertoo muistoartikkelissaan Bantingin jääneen eloon itse onnettomuudessa mutta käyttäneen voimansa loppuun huolehtiessaan muista onnettomuuden uhreista.
Anne Bancroft
Anne Bancroft (s. Anna Maria Louisa Italiano ) oli yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä. Hän syntyi New Yorkissa italialaisten siirtolaisten lapsena ja opiskeli sekä näyttelemistä että ohjaamista New Yorkissa ja Los Angelesissa.
Bancroft sai parhaan naispääosan Oscar-palkinnon vuonna 1963 elokuvasta "Ihmeidentekijä" ("The Miracle Worker"), joka kertoo Helen Kellerin elämästä. Hän oli Oscar-ehdokkaana neljä muutakin kertaa, muun muassa menestyselokuvassa "Miehuuskoe" ("The Graduate"). Hän voitti myös kaksi Golden Globea, kaksi Tony-palkintoa ja kaksi Emmyä.
Bancroftin puoliso oli Mel Brooks. Kirjailija ja käsikirjoittaja Max Brooks on heidän poikansa.
Bancroftilla on tähti Hollywood Walk of Famella.
Sosiaalidemokraattinen puolue
Sosiaalidemokraattinen puolue voi tarkoittaa seuraavia puolueita:
Katso myös:
Bandanmeri
Bandanmeri on merialue Indonesian lähellä, osa Tyyntämerta mutta satojen saarien siitä erottama. Bandanmeren pinta-ala on 470 000 km. Se on itä-länsisuunnassa noin tuhat kilometriä leveä, pohjois-eteläsuuntaan noin puolet siitä. Bandanmeren rannikot ovat vaaraksi merenkululle, sillä siellä on lukuisia louhokkoisia karikkoja ja pieniä saaria. Merta reunustaviin saariin kuuluvat mm. Sulawesi, Buru, Seram ja Timor.
Udo Dirkschneider
Udo Dirkschneider eli ”Saksan Tankki” (s. 6. huhtikuuta 1952 Wuppertal, Saksan liittotasavalta) on saksalainen heavy metal -laulaja ja Accept-yhtyeen solisti.
Acceptin hajottua vuonna 1987 Dirkschneider perusti U.D.O.-yhtyeen. Hän palasi kuitenkin hetkellisesti Acceptiin 1990-luvulla. Hän on toiminut oman U.D.O.-yhtyeensä laulajana vuodesta 1996.
Dirkschneider esiintyi vierailijana suomalaisen Lordi-yhtyeen "The Arockalypse" -levyllä 2006. Hän lauloi kappaleessa ”They Only Come Out At Night”.
Vuonna 2013 Dirkschneider lauloi suomalaisen Lazy Bonez -yhtyeen debyyttialbumilla "Vol.1" dueton Marco Hietalan kanssa kappaleessa "First to Go – Last to Know".
Udo Dirkschneider teki vuosina 2016–2018 Back to the Roots -kiertueen nimellä Dirkschneider. Kyseessä oli Accept-ajan jäähyväiskiertue, jolla hän esitti pelkästään vanhoja Accept-kappaleita. Kiertueen jälkeen hän ei enää aio esittää U.D.O.-yhtyeensä kanssa Acceptin kappaleita. Hän myös sanoi syyskuussa 2018, ettei huonojen kokemusten vuoksi halua enää olla väleissä entisten Accept-muusikkoystäviensä kanssa.
RBS15
RBS15 on ruotsalaisen Saab Bofors Dynamicsin valmistama meritorjuntaohjus, josta Suomessa käytetään nimitystä MTO85, tarkoittaen meritorjuntaohjusta vuodelta 1985. Alkuperäinen nimike RBS 15 on lyhennys sanasta robotsystem 15 eli ohjusjärjestelmä 15. Ohjuksen tehtävänä on pintamaalien, eli kaikkien muiden alusten paitsi sukellusveneiden torjunta. Laukaistu ohjus lentää alle äänennopeudella lähellä meren pintaa maaliinsa inertia- ja GPS-ohjattuna.
Ohjusta käytetään Suomessa sekä merivoimien ohjusveneiltä että kuorma-autolavetilta laukaistavina versioina.
Heinäkuussa 2018 ohjuksesta esiteltiin päivitetty versio RBS15 Gungnir.
Beni Hammadin Al Qal’a
Beni Hammadin Al Qal’a () on arkeologinen kohde Algeriassa lähellä Välimeren rannikkoa hieman Algeristä länteen. Alueella oli hammadidien berberivaltakunnan ensimmäinen pääkaupunki. Se perustettiin vuonna 1007 ja tuhottiin 1152. Alueen merkittävämpiä kohteita on suuri moskeija. Beni Hammadin Al Qal’a on listattu UNESCOn maailmanperintäkohteeksi.
Helsinki-luokan ohjusvene
Helsinki-luokan ohjusveneet olivat Suomen merivoimien neljän vuosina 1981-1986 valmistetun aluksen muodostama ohjusveneluokka. Ne olivat "Helsinki", "Turku", "Oulu" ja "Kotka". Luokan alukset on poistettu käytöstä 2000-luvun kuluessa ja ne korvattiin Rauma-luokan ohjusveneillä. Luokan viimeinen palveluksessa ollut alus "Oulu" kiinnittyi laituriin Pansiossa 14. heinäkuuta 2007 viimeisen merimatkansa päätteeksi palveltuaan lopun aikansa ohjusaseistuksesta riisuttuna vartioveneenä.
Toinen parlamentaarinen puolustuskomitea, joka jätti mietintönsä kesäkuussa 1976, suositteli poistumassa olevien moottoritykkiveneiden ja saattajien korvaamista iskukykyisillä taisteluveneillä. Mietinnön perusteella Wärtsilän Helsingin telakalta tilattiin vartiovene 80:n prototyyppi 17. lokakuuta 1978. Suunnitellun aluksen vaatimuksiksi asetettiin kolme eri aseistusvaihtoehtoa ja 32 solmun nopeus kaikissa Itämeren olosuhteissa. Aluksen mitoiksi tuli siten pituus 45 ja leveys 9 metriä sekä 280 tonnin uppouma. Nopeustavoitteen saavuttamiseksi alukselle asennettiin kolme dieselmoottoria, joiden yhteisteho oli 9000 kW, ja niihin liitetyllä säätösiipipotkurein. Alusten runko oli pääosin alumiinia.
"Kotka" ja "Oulu" myytiin vuonna 2008 Kroatiaan. "Helsinkiä" ja "Turkua" käytettiin vuodesta 2005 alkaen Örön edustalla tehdyissä kokeissa kehitettäessä sotalaivojen alkusuunnittelutyökaluja asevaikutusten arviointiin ja niiden tuntumassa räjäytettiin mm. merimiinoja ja syvyyspommeja. Veneet romutettiin vuonna 2011.
Alijó
Alijó on kunta Vila Realin piirissä, Portugalissa. Sen pinta-ala on 297,6 km² ja väkiluku noin 11 900.
Alijón nykyinen pormestari on sosiaalidemokraatti Carlos Magalhães. Kunnan juhlapäivä on 11. marraskuuta.
Boticas
Boticas on kunta Vila Realin piirissä, Portugalissa. Sen pinta-ala on 322 km² ja väkiluku noin 5 800.
Boticasin nykyinen pormestari on sosiaalidemokraattipuolueen Fernando Queiroga. Kunnan juhlapäivä on 6. marraskuuta.
Pieter Collen
Pieter Collen (s. 20. kesäkuuta 1980, Gent, Itä-Flanderi, Belgia) on belgialainen jalkapalloilija, joka edustaa Alankomaiden Eredivisiessä pelaavaa Feyenoordia. Collenin pelipaikka on puolustaja.
Ammattilaisuransa kaudella 1997/1998 AA Gentissä aloittanut Collen on pelannut Alankomaissa kaudesta 1999/2000 lähtien ja edustanut nykyisen seuransa lisäksi Vitesseä, NEC Nijmegeniä ja NAC Bredaa. Feyenoordissa Collenin pelipaikka on jäänyt vähiin. Vaikka hän pelasi sen paidassa ensimmäiset ottelunsa jo kaudella 2001/2002, on pääsarjaotteluita rotterdamilaisseurassa kertynyt vasta 12.
Collen debytoi Belgian maajoukkueessa 11. maaliskuuta 2006 pelatussa ottelussa Saudi-Arabiaa vastaan. Tuo ottelu on myös hänen toistaiseksi ainoa maaottelunsa.
Sabrosa
Sabrosa on kunta Vila Realin piirissä, Portugalissa. Sen pinta-ala on 156,9 km² ja väkiluku noin 6 400.
Sabrosan nykyinen pormestari on José Marques. Kunnan juhlapäivä on 8. syyskuuta.
Valpaços
Valpaços on kunta Vila Realin piirissä, Portugalissa. Sen pinta-ala on 548,8 km² ja väkiluku noin 16 900.
Valpaçosin nykyinen pormestari on sosiaalidemokraattipuolueen Amílcar Almeida. Kunnan juhlapäivä on 6. marraskuuta.
Jukka Relander
Jukka Tapio Relander (s. 14. helmikuuta 1967 Helsinki) on suomalainen tutkija, kolumnisti ja esseisti. Hän on myös luennoitsija ja kouluttaja sekä televisio- ja radioesiintyjä.
Relander on ollut vihreiden edustaja Helsingin kaupunginvaltuustossa 2013-2017.
Relander valmistui ylioppilaaksi vuonna 1986 ja suoritti vuonna 1995 Master of Arts -tutkinnon Sussexin ja Helsingin yliopistossa. Hän on valmistellut Helsingin yliopistossa väitöskirjaa taistolaisen opiskelijaliikkeen psykohistoriasta. Vuosina 1998–2008 Relander työskenteli Helsingin yliopiston historian laitoksella vapaana tutkijana.
Vuosina 2000–2007 Relander isännöi "T-Klubia" Yle Teemalla. Hän on toimittanut ohjelmia Radio Helsingille vuodesta 2000. Hän on tehnyt muun muassa "Tukevasti ilmassa" -ohjelmaa yhdessä Tuomas Nevanlinnan kanssa. Relander on esiintynyt myös Radio Helsingin "Norsuradio"-ohjelmassa "Helsingin Sanomien" kulttuuritoimittajien kanssa.
Relander on kirjoittanut useita teoksia ja toiminut kolumnistina muun muassa "Ylioppilaslehdessä" (1996–1997), "Palkkatyöläisessä" (1998–1999), "Imagessa" (2001–2001), Yle Radio 1:ssä (2003), "Hiidenkivessä" (2003–2004), "Metrossa" (2004–2010), "Suur-Jyväskylän lehdessä" (2006–), "Kymen Sanomissa" (2008–), HS.fi:ssä (2009), "Uusi Suomi" -verkkolehdessä (2010–), Yle Puheella (2010–), "Etelä-Saimaassa" (2010–) ja "Kouvolan Sanomissa" (2010–).
Vuodesta 2009 Relander on toiminut Suomen kirjastoseuran puheenjohtajana. Joulukuussa 2011 hän aloitti tasa-arvoasiain neuvottelukunnan puheenjohtajana. Vuoden 2015 alusta hän on ollut Kultti ry:n toiminnanjohtaja.
Relander oli Helsingin vihreiden asettama ehdokas vuoden 2007 eduskuntavaaleissa. Hän sai 4 403 ääntä jääden varasijalle. Huhtikuussa 2009 vihreät asettivat Relanderin ehdolle kesän eurovaaleihin, mutta hän ei tullut valituksi.
Relander oli Vihreän miesliikkeen puheenjohtaja vuosina 2010–2011. Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa hän sai Helsingin vaalipiirissä 3 606 ääntä eikä tullut valituksi. Kunnallisvaaleissa 2012 Relander valittiin Helsingin kaupunginvaltuustoon 1 262 äänellä. Hän oli ehdolla myös kevään 2015 eduskuntavaaleissa saaden 1 856 ääntä. Syyskuussa 2015 Relander valittiin Helsingin kulttuuri- ja kirjastolautakunnan puheenjohtajaksi.
Relanderin puoliso on ollut vuodesta 1997 filosofian tohtori Pauliina Remes. Heillä on kaksi lasta. Perhe asuu Helsingissä Puu-Koskelassa.
Relander harrastaa muun muassa perhokalastusta.
Arcos de Valdevez
Arcos de Valdevez on kunta Viana do Castelon piirissä, Portugalissa. Sen pinta-ala on 447,6 km² ja väkiluku noin 24 600.
Arcos de Valdevezin nykyinen pormestari on sosiaalidemokraattipuolueen João Manuel Esteves. Kunnan juhlapäivä on 11. heinäkuuta.
Hyeenat
Hyeenat ("Hyaenidae") on petoeläinten heimo. Heimoon kuuluu neljä lajia, joista kaikkia tavataan Afrikassa; juovahyeenaa myös Lähi-idässä ja Intiassa. Hyeenat ovat läheisempää sukua kissaeläimille, sivettieläimille ja mangusteille kuin koiraeläimille.
Hyeenoille tyypillistä on vankka ruumiinrakenne, voimakaspiirteinen pää ja suuret korvat. Heimon erityispiirteitä ovat muita nisäkkäitä vahvemmat leuat, joilla ne voivat murskata kovaakin luuta, ja hyvin tehokas ruoansulatus. Sulamattoman ravinnon hyeenat oksentavat, ja ne ulostavat lähinnä kalkkia. Vain sarvet ja sorkat ne jättävät rauhaan. Hyeenat juoksevat siirtäen saman puolen etu- ja takaraajaa samanaikaisesti. Hyeenojen haju- ja kuuloaisti ovat erittäin tarkat mutta näköaisti on heikko.
Hyeenat metsästävät isoja saaliseläimiä laumoissa, mutta pienempiä yksikseen. Monet hyeenalajit syövät raatojakin.Täplähyeena, hyeenoista suurin, saalistaa isojakin eläimiä ja käy myös haaskalla. "Hyeena"-sanalla tarkoitetaan usein nimenomaan täplähyeenaa.
Juova- ja ruskohyeena ovat pikkueläinten, hedelmien ja raatojen syöjiä.
Muista hyeenoista poiketen maasusi ei käy haaskoilla, eikä se tapa suuria eläimiä, johtuen sen verraten heikoista leuoista ja pienestä koosta. Maasusi on arka termiittien syöjä. Nisäkäsnimistötoimikunta ehdotti vuonna 2008 maasuden uudeksi suomenkieliseksi nimeksi "termiittihyeenaa".
Death Angel
Death Angel on sanfranciscolainen thrash metal -yhtye. Se perustettiin vuonna 1982 ja jatkoi toimintaansa vuoteen 1991. Vuonna 2001 yhtye aktivoitui jälleen ja toimii yhä. Yhtye on esiintynyt Suomessa ainakin Oulun Kuusrockissa heinäkuussa 1988, Oulun Kuusisaaren paviljongissa, Kauhajoen Kasinolla, Tampereen Tullikamarilla ja päivää myöhemmin Helsingin Lepakossa (yhdessä Forbiddenin kanssa) tammikuussa 1990, Tuska Open Air -metallifestivaalissa vuonna 2004, Oulun Jalometallissa 2009 ja viimeksi Sauna Open Air -metallifestivaaleilla 2010 Danzigin lämmittelijänä.
Death Angelin alkuperäisjäsenet olivat serkuksia ja etnisesti filippiiniläistaustaisia, sekä lisäksi soittotaidoistaan huolimatta varsin nuoria. Rumpali Andy Galeon oli ensimmäisten studionauhoitusten aikaan vasta 14-vuotias.
Bofors 57 Mk3
Bofors 57 Mk3 (Yhdysvalloissa "57 mm Mk110") on Boforsin (nyk. BAE Systems Bofors AB, osa BAE Systems -konsernia) kehittämä laivatykki. Tykkiä käytetään Suomessa Hamina-luokan ohjusveneissä. Vanhempi malli Bofors 57 Mk1 on käytössä Hämeenmaa-luokan miinalaivoilla.
Mk3 on yleistykki, jota voidaan käyttää maa-, meri- ja ilmamaaleja vastaan.
Aseella voi ampua erityyppisiä ammuksia, myös ohjelmoitavia 3P-ammuksia (Pre-fragmented, Programmable, Proximity).
Samanaikaisesti voi olla ladattuna kahta eri ammustyyppiä, joita voidaan vaihtaa keskenään milloin tahansa.
Tykki toimii kauko-ohjatusti, varatoimintona gyroskooppistabiloitu paikallinen ohjaus.
Tietokoneohjattu air burst -sarjatulitoiminto mahdollistaa mm. ohjusten torjunnan. Mk.1 on pääpiirtein vastaava, kuin Mk.3, mutta siitä puuttu joitakin ominaisuuksia, kuten automaattinen ammussyöttö ja 3P ammukset.
Jack Dempsey
William Harrison "Jack" Dempsey (24. kesäkuuta 1895 Manassa, Colorado – 31. toukokuuta 1983 New York, New York) oli yhdysvaltalainen raskaansarjan ammattinyrkkeilijä ja näyttelijä.
Dempsey oli raskaansarjan maailmanmestari 1919–1926. Häntä pidetään yhtenä vuosikymmenen suurimmista julkisuuden henkilöistä. Dempsey, hänen managerinsa Jack Kearns ja promoottori Tex Rickard ansaitsivat yhteensä 8,4 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria vuosina 1921–1927 vain viidellä ottelulla. Ensimmäinen suora radiolähetys ammattilaisnyrkkeilyn mestaruusottelusta oli Dempseyn ja Georges Carpentierin kohtaaminen 2. heinäkuuta 1921.
Dempsey nousi raskaansarjan maailmanmestariksi 4. heinäkuuta 1919 Toledossa voittamalla Jess Willardin kolmannessa erässä tyrmäyksellä. Dempsey oli ottelussa ylivoimainen, ja tämä kohtaaminen sai lisänimen "Toledon verilöyly". Hän piti titteliä hallussaan yli seitsemän vuotta kunnes hävisi Gene Tunneylle 23. syyskuuta 1926 Philadelphiassa. Vuotta myöhemmin Dempsey pääsi vielä ottelemaan mestaruudesta Tunneyta vastaan, mutta kärsi Chicagossa pistetappion ottelussa, joka tunnetaan pitkästä laskusta; Dempsey onnistui lyömään Tunneyn lattiaan, mutta tämä sai olla kanveesissa yli kymmenen sekuntia, ehtien nousta ylös ennen kuin tuomari oli laskenut kymmeneen. Tämä johtui siitä, ettei Dempsey ollut tietoinen uudesta säännöstä, jonka mukaan nyrkkeilijän pitää mennä kulmaukseensa odottamaan vastustajansa kaaduttua kanveesiin.
Tämän kohtaamisen, joka oli ensimmäinen yli kahden miljoonan Yhdysvaltain dollarin tulot kerännyt nyrkkeilyottelu, jälkeen Dempsey päätti ammattilaisuransa nyrkkeilijänä.
Vuonna 2007 ESPN asetti Jack Dempseyn 1900-luvun parhaista pohjoisamerikkalaisista urheilijoista kootulla listallaan sijalle 52.
Sacred Reich
Sacred Reich oli yhdysvaltalainen thrash metal -yhtye. Sen kappaleet olivat usein poliittisia ja kantaa ottavia. Vaikka Sacred Reichin levyjä ja t-paitoja näkyi aikoinaan Suomessakin, se ei silti koskaan noussut kovin suosituksi missään vaan jäi kulttibändiksi.
Luettelo maailmanperintöluettelon kohteista Afrikassa
Tämä on luettelo UNESCOn maailmanperintöluettelon kohteista Afrikan alueella.
Pelikaanimies
Pelikaanimies on vuonna 2004 valmistunut Liisa Helmisen käsikirjoittama ja ohjaama elokuva, joka perustuu Leena Krohnin romaaniin ”Ihmisen vaatteissa” (WSOY 1976). Se keräsi vuosina 2004 ja 2005 yhteensä 100 121 katsojaa. Pelikaanimies sai Jussi-palkinnot äänisuunnittelusta ja lavastuksesta. Se on myös palkittu Chicagon kansainvälisillä lastenelokuvafestivaaleilla.
Emilin vanhemmat eroavat ja hän muuttaa äitinsä kanssa kaupunkiin. Emilin uuden kodin naapurina asuu mekastava herra Lintu. Kaupungilla herra Lintu on tavallisen näköinen ihminen, joka kulkee puku päällä. Tosiasiassa herra Lintu on oikea lintu, pelikaani, jonka Emil näkee kirkon portailla ottamassa suullaan lokin pudottamaa kalaa kiinni. Emil ystävystyy herra Linnun kanssa. Myöhemmin Emil tutustuu myös Elsa-nimiseen tyttöön.
Emil saa isältään kirjeen ja lähtee kahdeksi viikoksi hänen luokse maalle. Sillä välin herra Lintu paljastuu ja hänet viedään eläintarhaan. Emil palaa takaisin Helsinkiin ja lähtee pelastamaan herra Lintua Elsan kanssa. Lapset vapauttavat herra Linnun, joka päättää lentää pois.
Bofors 40 Mk3
Bofors 40 Mk3 on BAE Systems Bofors AB:n valmistama laivatykki, jota käytetään useiden Suomen merivoimien alusten ilmatorjunta-aseena.
Chandrasekharin raja
Chandrasekharin raja (tai Chandrasekharin massa) on valkoisen kääpiön suurin mahdollinen massa. Se on noin 2,8 × 10 kg eli noin 1,4 Auringon massaa. Tarkka lukuarvo riippuu tähden koostumuksesta . Tämän rajan löysi ja laski ensimmäisenä Nobel-palkittu intialainen fyysikko Subrahmanyan Chandrasekhar vuonna 1930.
Valkoinen kääpiö on elinkaarensa loppupäässä oleva tähti, jonka sisuksen ydinreaktiot ovat loppuneet. Valkoisen kääpiön romahtamisen estää tavanomaisen säteilypaineen sijaan elektronien degeneraatiopaine. Elektronit ovat fermioneja, joten kaksi elektronia ei voi olla samassa kvanttitilassa. Kun elektronikaasua puristetaan pienempään tilaan, täytyy elektronien virittyä korkeammille energiatiloille, ja tästä aiheutuva paine pysäyttää tähden luhistumisen. Jos valkoisen kääpiön massa ylittää Chandrasekharin rajan, virittyneiden elektronien energia on niin suuri että elektronisieppaus muuttuu energeettisesti kannattavaksi. Tällöin tähden aine muuntuu neutroneiksi (ja neutriinoiksi), ja tähti romahtaa neutronitähdeksi.
Matra Mistral
Matra Mistral on ranskalaisvalmisteinen infrapunahakuinen ilmatorjuntaohjus, jota valmistaa MBDA (ennen Matra BAe Dynamics). Mistral tuli käyttöön 1988. Ohjus perustuu vanhempaan SATCP-ohjukseen. Ohjuksen tehokas kantama on 5,3 kilometriä, lentonopeus 800 m/s (mach 2,6) ja räjähdysainemäärä 2,95 kg. Rakettimoottori on kiinteäpolttoaineinen.
Mistral-ohjuksista on luotu lähitorjunta-ase kuuden ohjuksen Sadral, joka on varustettu automaattisella pikalautauksella. CSEE:n valmistama tulenjohtojärjestelmä on kytketty alustaan ja siinä on TV-kamera ja FLIR. Järjestelmä painaa yhteensä 1080 kg ja operaattorikonsoli 280 kg.
Kahden ohjuksen alustalle rakennettu laivoihin asennettava järjestelmä on Simbad ja neljän ohjuksen järjestelmä on saanut nimen Tetral. Simbad RC ja Tetral ovat kauko-ohjattuja kun taas Simbadia käyttää optisin tähtäimin erillinen ampuja.
Suomessa ohjus oli käytössä Suomen merivoimissa osana Rauma-luokan ohjusveneiden ilmatorjunta-aseistusta. Puolustusvoimien merkintä aseelle on ItO 91, eli Ilmatorjuntaohjus, numero perässä merkitsee käyttöönottovuotta Suomessa (1991). Kun Rauma-luokka modernisoitiin vuosina 2010–2013 aluksia ei enää varustettu ilmatorjuntaohjuksin.
Viro hankkii ensimmäiselle jalkaväkiprikaatilleen Mistral-ohjukset.
Ammusilmatorjunta
Ammusilmatorjuntaa on ilmatorjunta, missä aseistuksena käytetään ilmatorjuntaohjusten sijasta perinteisiä menetelmiä: ilmatorjuntakonekivääreitä ja ilmatorjuntatykkejä. Ennen ohjuksien kehitystä lähes kaikki (poikkeus ilmatorjuntaraketti Fliegerfaust) aktiivinen ilmatorjunta oli ammusilmatorjuntaa. Ilmatorjunnan kehitys alkoi ensimmäisessä maailmansodassa siitä, että kenttätykkejä pyrittiin suuntaamaan taivaalle ja ampumaan hitaasti liikkuvia ilmalaivoja tai hitaasti lentäviä lentokoneita konekiväärien ja kiväärien ilma-ammunnan lisäksi.
Keveintä ammusilmatorjuntaa on rynnäkkökiväärillä tai muulla vastaavalla suoritettu ilma-ammunta, missä usean aseen tuli pyritään keskittämään ennakot huomioiden kohteeseen. Raskainta ammusilmatorjuntaa on suuren kaliiperin konetykkien tulitus.
Ammusilmatorjunnalla on yhä edelleen merkitystä nykyaikaisen sodankäynnin kannalta. Perinteisestä koetellusta tekniikasta johtuen ilmatorjuntatykit ovat luotettavia, eikä niiden ampumia kranaatteja kyetä häiritsemään tai harhauttamaan kun ne on kerran ammuttu. Ammusilmatorjunnan käyttökelpoisuutta rajoittaa ohjuksia pienempi torjuntaulottuvuus. Nykyään ammusilmatorjuntaa käytetään lähi- ja kohdeilmatorjunnassa lähinnä tiedustelulennokkeja, taisteluhelikoptereita ja rynnäkkökoneita vastaan. Asejärjestelmät saattavat olla varustettuja laskimella ja tutkalla.
Hasbro
Hasbro on yhdysvaltalainen yritys, joka valmistaa leluja ja pelejä. Se on maailman toiseksi suurin lelujen tuottaja. Hasbro on myös maailman eniten myydyn lautapelin, "Monopolyn", julkaisija. Yrityksen perustivat vuonna 1923 veljekset Henry ja Helal Hassenfeld. Yhtiön nimi oli aluksi Hassenfeld Brothers. Alkuvaiheessa se valmisti enimmäkseen tekstiilejä, ensimmäiset lelunsa yritys valmisti 1940-luvulla.
Yhtiöllä oli videopelien julkaisuun keskittynyt tytäryhtiö Hasbro Interactive, joka vuonna 2001 myytiin Infogramesille. Vuonna 2005 Hasbro osti takaisin oikeudet eräisiin peleihin.
Hasbron osake noteerataan New Yorkin pörssissä.
Tycho Brahe
Tycho Brahe voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Ray Ozzie
Ray Ozzie (s. 20. marraskuuta 1955) on Microsoft-yhtiön johtava ohjelmistoarkkitehti. Hänet nimitettiin tehtävään 15. kesäkuuta 2006 Bill Gatesin seuraajaksi.
Ozzien aiemmat ansiot sovelluskehityksessä liittyvät pääosin Lotus Notes -ohjelmistoon, jonka ensimmäisen version hän suunnitteli 1980-luvulla. Ozzie on perustanut myös Groove Networks -yhtiön (nykyään osa Microsoftia).
Ratto
Ratto oli suomalainen miestenlehti, joka ilmestyi vuosina 1973-1987 ja 2007-2015. Lehden sisältö oli lähinnä alastomien naisten kuvia ja sensaatiojuttuja. Rattoa julkaisivat Pop-lehdet, Lehtimiehet Oy ja Press Masters Oy. Vuonna 2015 Pirkanmaan käräjäoikeus asetti lehteä kustantaneen Press Mastersin konkurssiin, mikä merkitsi jälleen Raton lakkauttamista.
Nyrkkiposti
Nyrkkiposti oli vuosien 1960 ja 1976 välillä julkaistu suomalainen miehille suunnattu yleisaikakauslehti, joka sisälsi pehmopornoa, miesten seikkailukertomuksia, skandaaliuutisia ja tutkivaa journalismia. Lehden perusti 1960 Mauri Lintera nimellä "Nyrkki" ja vuonna 1968 nimeksi tuli "Nyrkkiposti". Vuonna 1977 lehti muuttui Nykyposti-lehdeksi. Nyrkki-lehden kirjoittajiin kuului muun muassa Veikko Ennala.
Muovimies
Muovimies ("Plastic Man") on Quality Comicsin vuonna 1941 luoma sarjakuvasupersankari. Hahmon ensiesiintyminen oli Police Comics -lehden numerossa #1. Hahmo pystyy venyttämään itseään mihin suuntaan haluaa. Hahmon luoja ja ensimmäinen tekijä oli Jack Cole.
Jack Cole teki itsemurhan vuonna 1958, ja sarjakuva päättyi. DC Comics oli hankkinut Muovimiehen oikeudet, kun Quality oli lopettanut toimintansa, ja uuden supersankarimuodin myötä Muovimies sai oman lehtensä joksikin aikaa.
Muovimies on parhaimmillaan kuitenkin humoristisissa sarjoissa, joissa on mukana usein apulainen "Woozy Winks".
1970-luvun tv-julkisuuden jälkeen Grant Morrison otti "Plasin" mukaan Oikeuden Puolustajiin. Silloin selvisi että Muovimies on kuolematon. Hän oli JLA:n aikamatkailun vuoksi kappaleina meren pohjalla 3000 vuotta.
Patrick "Eel" O'Brian oli alun perin varas, jonka vartija ampui erään ryöstön aikana. O'Brian putosi happoa täynnä olevaan altaaseen. Hänet pelasti salaperäinen ryhmä munkkeja, jotka myös paransivat O'Brianin rikollisuuden polulta. Happo antoi erikoiskyvyt O'Brianille, ja hän kykeni muuttamaan kehoaan minkälaisiin muotoihin tahansa. O'Brian käytti sankarina nimeä Muovimies ja piti tummia laseja sekä punaisen ja keltaisen väristä asua, joka oli yhtä taipuisa kuin hän itse. Myöhemmin Muovimies otti apulaisekseen kömpelön Woozy Winksin, jolla oli taianomainen yhteys luontoon, mikä suojeli häntä vahingoilta. Myöhemmin tämä kyky unohdettiin ja Woozysta tuli pelkkä tyhmä ja uskollinen Muovimiehen ystävä.
Hahmo tuli tunnetuksi 1970-luvun lopulla, kun se alkoi seikkailla lauantaiaamuisin piirretyssä sarjassa The Plastic Man Comedy/Adventure Show.
Muovimies palasi takaisin televisioon vuonna 2008 animaatiosarjaan Batman – pelottomat, jossa hän esiintyy vierailevana hahmona. Hahmon alkuperää oli hivenen muokattu. Alun perin vartija ampui hänet, ja O'Brian putosi happoa täynnä olevaan altaaseen, kun taas animaatiossa Batman pudotti hänet vahingossa altaaseen, mutta pelasti O'Brianin ja auttoi tätä olemaan kunnollinen kansalainen rikollisuuden sijasta.
Atomi (sarjakuvahahmo)
Atomi () on nimi neljälle eri DC Comics -kustantamon sarjakuvissa esiintyville supersankareille. Alkuperäinen Ben Flintonin ja Bill O'Connerin luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1940 "All-American Comics" -sarjakuvalehden numerossa 19. Atomi on esiintynyt enimmäkseen supersankariryhmien, kuten Oikeuden Puolustajien jäsenenä.
Ensimmäinen Atomi-nimeä käyttänyt supersankari teki ensiesiintymisensä All-American Comics-lehdessä vuonna 1940 Ben Flintonin ja Bill O'Connerin tekemänä. Hän oli oikelta nimeltään Al Pratt, lyhytkasvuinen lääketieteen opiskelija, joka tavallaan oli esimerkkinä siitä, ettei supersankariudessa pituudella ollut merkitystä. Alkuvaiheessa hänellä ei ollut lainkaan supervoimia, mutta hän sai yli-inhimillisen vahvuuden Cyclotron-nimisen vihollisen kanssa käydyn taistelun jälkivaikutuksina. Atomi oli myös Justice Society of American perustajajäsen. Hahmolla ei ole juuri yhteistä myöhempien Atomien kanssa.
Vuonna 1961 Showcase-lehdessä esiteltiin Ivy Townin collegen professori Ray Palmer. Hänet loivat sarjakuvapiirtäjät Gardner Fox ja Gil Kane. Palmer rakensi valkoisesta kääpiöstä saadusta aineesta linssin, jolla hän saa itsensä pienentymään jopa atomin kokoiseksi. Linssi on asennettu Atomin vyöhön, jossa olevalla mekanismilla hän pystyy säätelemään kokoaan. Myöhemmin Atomi pystyi kutistumaan ilman apuneuvoja. Kutistuneena hän pystyy mm. liikkumaan puhelinlinjoja pitkin.
Suicide Squad-lehdessä vuonna 1990 julkaistussa jatkotarinassa Atomin saappaisiin astui hetkeksi mies nimeltä Adam Cray. Tarinassa hän toimi Ray Palmerin sijaisena, sillä aikaa kun tämä oli lavastanut kuolemansa ja soluttautunut Micro Force -nimiseen mikroskooppisten konnien järjestöön.
DC Comics ilmoitti, että kesäkuussa 2006 alkaa ilmestyä uusi Gail Simonen käsikirjoittama The All-New Atom -lehti. Tässä versiossa Atomi on aasialaissyntyinen Ryan Choi, sijaisopettaja Ivy Townin collegessa, joka pääsee Ryan Palmerin salaisuuden jäljille. Palmer ei kuitenkaan itse esiinny sarjakuvassa.
Samasta kustantajasta johtuen eri Atomit ovat tavanneet muutaman kerran toisensa.! Vuodet !! Näyttelijät !! Sarjat !! Elokuvat !! Konsolipelit
Legends of Tomorrow
Zatanna
Zatanna on DC Comicsin kustantama sarjakuvahahmo, supersankaritar, Oikeuden Puolustajien jäsen ja taikuri, jonka loivat Gardner Fox ja Murphy Anderson. Hän teki ensiesiintymisensä "Hawkman" sarjakuvan numerossa 4, vuonna 1964. Hänen taikasanansa ovat tavallisia sanoja puhuttuna takaperin.
Zatannan tunnusmerkit ovat perinteisesti olleet silinterihattu ja verkkosukat, joskin nykyaikaisissa Vertigo-sarjakuvissa Zatanna esiintyy vähemmän huomiota herättävissä vaatteissa.
Alkuperäinen, jopa mahtavampi taikuri oli "Zeen" isä Zatara, joka on yhtä vanha hahmo kun Teräsmies, molemmat ovat esiintyneet ensi kerran Action Comicsin ensimmäisessä numerossa vuonna 1938.
Lihavuudenvastustamisyhdistys
Lihavuuden vastustamisyhdistys ry. oli suomalainen yhdistys, joka perustettiin 28. tammikuuta 1950 vastavetona sotienjälkeiselle nopeasti kohonneelle elintasolle. Yhdistyksen perustamisen vauhdittajana olivat etenkin joulunpyhinä 1949 saadut ylensyöntiesimerkit. Yhdistys oli luonteeltaan ensimmäinen koko maailmassa ja oli Suomessa merkittävä toimija. Sen toiminta hiipui Painonvartijoiden tuloon.
Lihavuudenvastustamisyhdistyksen ensimmäinen puheenjohtaja oli Yrjö Similä. Muita aktiiveja oli professori A. I. Virtanen. Sen hallitukseen kuului puheenjohtajanakin muun muassa Toivo Rautavaara, joka vuonna 1951 julkaisi kirjan "Syömällä solakaksi ilman kalorilaskua ja paastoamista". Rautavaara oli yhdistyksen puheenjohtaja toistakymmentä vuotta.
Yhdistys järjesti laihdutuskursseja. Se aloitti neljä kuukautta kestävät kurssit vuonna 1958. Kunkin kurssilaisen paino aleni keskimäärin 10,6 kiloa.
Vuonna 1960 ilmestyi kirja "Kuta pitempi vyö, sitä lyhyempi elämä".
Yhdistyksen toimintaa sivutaan Esko Töyrin vuonna 1961 ohjaamassa yhdeksänminuuttisessa filmidokumentissa "Paksu juttu", jossa pääosaa esittää Toivo Rautavaaran lisäksi näyttelijä Juhani Kumpulainen. Dokumentti on lisukkeena Matti Kassilan vuonna 1957 valmistuneen "Kuriton sukupolvi" -elokuvan DVD-julkaisulla vuodelta 2003.
Satyagraha
Satyāgraha ( 'totuus' + "a-graha" 'pyrkimys') tarkoittaa väkivallattoman vastarinnan filosofiaa. Mahatma Gandhi käytti satyāgrahaa Intiassa brittejä vastaan ja kamppaili sen avulla Intian itsenäisyyden puolesta. Satyāgrahan kolme periaatetta ovatEnsimmäinen satyāgraha-periaatteita käyttävä vastarintakampanja aloitettiin 11. syyskuuta 1906 Etelä-Afrikassa.
"Satyagraha on totuuden voima, rakkauden voima tai sielun voima. Satyagrahan harjoittaja koettaa voittaa pahan hyvällä, vihan rakkaudella, valheen totuudella, väkivallan väkivallattomuudella." 
- Mahatma Gandhi
Uutuuteen vetoaminen
Uutuuteen vetoaminen eli argumentum ad novitatem on argumentointivirhe, jossa pyritään perustelemaan jotain vetoamalla sen uutuusarvoon, ”"uusi luuta lakaisee paremmin kuin vanha"”, mutta ei perustella, miksi uusi asia olisi parempi kuin vanha. Sen yleinen kaava on:Toisessa muodossaan argumentum ad novitatem menee:Esimerkkejä uutuuteen vetoamisesta voisivat olla vaikkapa:
Uutuuteen vetoamisen vastakohta on perinteisiin vetoaminen.
Argumentum ad misericordiam
Argumentum ad misericordiam on argumentointivirhe, jossa pyritään vetoamaan sääliin tai empatiaan, ja perustelemaan sillä argumentointi oikeaksi.
Esimerkkejä:
"Olet arvostellut kokeeni väärin. Opiskelin hartaasti sitä varten. Jos hylkäät kokeen, elämäni on pilalla!"
"Toivon että pidät opinnäytetyöstäni. Tein sitä kuusi vuotta, enkä tiedä mitä tehdä, jos hylkäät sen."
Jippo (lehti)
Jippo oli suomalainen 1970-luvulla lopulla ja 1980-luvun alussa ilmestynyt lehti lapsille ja nuorille. Sen liitteenä tuli jokin koottava lelu ja siinä oli sarjakuvien lisäksi erilaisia puuhasivuja. Lehdessä oli myös asiapitoisia artikkeleita, joissa käsiteltiin mm. polkupyörän huoltoa, gyroskooppia tai jotakin historiallista henkilöä. Usein nämä artikkelit liittyivät jollakin tavoin liitteenä olleeseen ”jippoon”.
Jipon materiaali oli alun perin kotoisin ranskalaisesta "Pif Gadget" -lehdestä, joka oli alkanut ilmestyä jo 1960-luvun lopulla. Lehti alkoi ilmestyä Suomessa vuonna 1977 ja sitä julkaisi Lehtimiehet Oy, lehden päätoimittajana toimi Olavi Järvi. Lehden mukana tuli aina jokin ”jippo”, koottava lelu tai vekotin, joka liittyi kokeelliseen tieteeseen tai taikuuteen. Nämä lelut valmisti Suomessa porilainen Karhumuovi Oy. Nuo koottavat ”jipot” jätettiin kuitenkin vähitellen pois ja vuonna 1980 lehti uudistettiin, tämän jälkeen jokaisen lehden mukana tuli pahvinen koottava lentokone. Jippo lakkasi ilmestymästä vuonna 1982, alkuperäinen lehti ilmestyi vuoteen 1993.
Koottava leikkisukellusvene (8/1978), jonka sisään laitettiin soodaa. Vesialtaaseen laitettu sukellusvene upposi pohjaan, mutta nousi pinnalle, kun vesi pääsi kosketuksiin sukellusveneen sisällä olleen soodan kanssa muodostaen kaasuja.
Taikaikkuna (numerossa 3/1978) oli kämmenelle sopiva raamillinen, läpinäkyvä muovilevy, jonka keskellä oli pyöreä rengas. Kynän tai sormen pystyi työntämään renkaan läpi, vaikka koko levy oli ehjä.
Maapähkinä (numerossa 9/1978), josta pystyi kasvattamaan itselleen pähkinäpensaan.
"Rahantekokone" (numerossa 4/1978), laite jossa oli kaksi rullaa joiden päällä mustaa muovia. Laitteen sisään rullattiin aluksi seteli (piilossa katsojilta). Tämän jälkeen katsojille näytettiin, miten laitteeseen rullattu tyhjä, setelin kokoinen paperi "muuttui" aidoksi seteliksi, kun valmistelussa sisälle laitettu paperi tuli ulos laitteesta.
Kuution muotoisten munien tekolaite (numerossa 3/1979) , muovinen kuutio jonka sisään työnnettiin lämmin, kovaksi keitetty kananmuna.
Viisimastoparkki (numerossa 5/1977), purjelaiva kokoontaitettuna työnnettiin lasipulloon ja narulla vedettiin purjeet pystyyn. Pullo ei ollut liitteenä.
Liitteinä olleet taikajipon esineet olivat Jipoissa 1978 nrot 2-4.
Jippo-lehdessä julkaistiin myös monia sarjakuvia, joista jotkut pysyivät lehdessä sen loppuun asti.
Lehdessä osa oli sinimustia (mustavalkoisia sinisellä pohjavärillä) sarjakuvia Jippeli-puuhasivun yhteydessä, kuten Ville Viksu, Poke Pokkus ja Tohtori Vastaisku. Ville Viksu oli myöhemmin väreissä.
Ilmeisesti kaikkia alkuperäisessä lehdessä olleita sarjoja ei koskaan nähty meillä, jotkut saattoivat vilahtaa vain yhdessä puuhasivuissa, eikä Corto Maltese koskaan esiintynyt Jipossa.