hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Pesupähkinä
Pesupähkinät ovat trooppisilla alueilla kasvavien saippuamarjojen ("Sapindus") hedelmiä. Nimestään huolimatta ne eivät ole pähkinöitä vaan luumarjoja. Ne ovat syömäkelvottomia, mutta niitä on käytetty vuosituhansia luonnonmukaisessa lääkinnässä ja pesuaineena Intiassa.
Pesuteho perustuu hedelmien kuorissa olevaan saponiiniin, joka liukenee yli 30-asteisessa vedessä ja toimii luontaisena pesuaineena.
Noin neljä puolikasta kuorta laitetaan pyykin mukana pesukoneen rumpuun esimerkiksi kangaspussissa. Määrää voi lisätä pyykin likaisuuden mukaan. Kuoret voi käyttää muutaman kerran uudestaan kuivumisen jälkeen. Lopulta ne hävitetään esimerkiksi biojätteen mukana.
Huuhteluainetta ei tarvitse käyttää lainkaan, sillä pähkinät jättävät pyykin pehmeäksi. Ne soveltuvat myös villavaatteiden ja silkin pesuun sekä käsipyykkiin. Valkopyykkiin voi laittaa hieman valkaisuainetta mukaan. Vaikeisiin tahroihin suositellaan käytettäväksi tahranpoistoainetta, esimerkiksi sappisaippuaa.
Suomessa viljeltävistä kasveista samaan käyttöön sopivat hyvänheikinsavikan siemenet. Se tekee kolme siemensatoa vuodessa, ja siemeniä voi lisäksi käyttää kvinoan tapaan yön yli liotuksen jälkeen.
Yleisradion "Kuningaskuluttaja"-ohjelman vuonna 2009 tehdyn testin mukaan pesuteho on niin sanotuilla ekoaineilla yleisesti ottaen melko huono. Pesupähkinöillä pestäessä tahrat olivat vain haalistuneet, ja lika oli levinnyt entistä laajemmalle. Toisaalta saman tahon tekemä vastaava koe varsinaisilla kaupan tahranpoistoaineilla toi samansuuntaisen tuloksen eli teollisiin tahranpoistoaineisiin verrattuna pesutulos oli hyvin samankaltainen
Saippuamarjojen hedelmät kerätään käsin ja kuivataan auringossa myyntiä varten.
Moreno Argentin
Moreno Argentin (s. 17. joulukuuta 1960 San Donà di Piave) on entinen italialainen maantiepyöräilijä, maailmanmestari ja moninkertainen klassikoiden voittaja.
Argentin kilpaili ammattilaisena vuosina 1981–1994. Hän saavutti pronssia maantieajon MM-kilpailussa vuonna 1985 Joop Zoetemelkin ja Greg LeMondin jälkeen. Seuraavana vuonna Argentin voitti maailmanmestaruuden Colorado Springsissä ennen Charly Mottetia ja Giuseppe Saronnia. Vuonna 1987 hän sai MM-hopeaa Stephen Rochen takana.
Argentin voitti Liège-Bastogne-Liègen neljä kertaa, La Flèche Wallonnen kolmesti, Lombardian ympäriajon vuonna 1987 sekä Flanderin ympäriajon vuonna 1990.
Etappikilpailuissa hänen paras saavutuksensa oli Italian ympäriajon kolmas sija vuonna 1984. Hän voitti "Girossa" yhteensä 13 ja Ranskan ympäriajossa kaksi etappia.
Churchillin satama
Churhillin satama () on Churchillin kaupungissa Manitobassa, Kanadassa sijaitseva satama. Satama sijaitsee Pohjoisen jäämeren sivulahden, Hudsoninlahden lounaisosassa. Sataman omisti aiemmin Kanadan valtio, mutta se myytiin yhdysvaltalaiselle OmniTRAX-konsernille.
Satamassa on neljä valtamerialuksille tarkoitettua laituria, jotka on tarkoitettu viljan, irtotavaran, kappaletavararahdin sekä nestemäisen rahdin käsittelyyn. Satama on perustettu vuonna 1931 Hudsoninlahden rautatien valmistuttua. Satama sijaitsee tämän rataverkon pohjoisena pääteterminaalina. Nykyään tätä rautatieyhteyttä satamaan Churchillin rautatieaseman kautta Kanadan muuhun rataverkkoon hallinnoi OmniTRAX-konserni.
Pääasiallisesti sataman kautta on kulkenut vain lähtevää rahtia sekä vientitavaraa, josta pääosa on Canadian Wheat Boardin viljatuotteita. Lokakuussa 2007 sataman kautta kulki ensimmäisen kerran seitsemään vuoteen tuontitavaraa, kun Venäjältä ostettu lannoite-erä purettiin laivasta.
Churchillin satamalla on arktisen alueen satamista suurin öljynkäsittelykapasiteetti, joka rautatien vuoksi mahdollistaa raakaöljyn kuljettamisen aina Pohjois-Dakotasta asti.
Timo Heinonen (koripalloilija)
Timo Petteri Heinonen (s. 26. marraskuuta 1981 Vantaa) on suomalainen koripalloilija. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä ja pituutta hänellä on 198 cm. Heinonen on pelannut urallaan kuusi miesten maaottelua. Hän aloitti SM-sarjauransa kasvattajaseurassaan Vantaan Pussihukissa ja on vuoden 2017 loppuun mennessä pelannut SM-sarjassa 630 runkosarjaottelua, mikä on eniten kaikista pelaajista. Vuoden puolustuspelaajaksi Heinonen on valittu Korisliigassa kahdesti ja kehittyneimmäksi pelaajaksi keväällä 2008.
Heinonen teki marraskuussa 2007 Team Componentaa vastaan liigaennätyksekseen 40 pistettä. Hänet valittiin Korisliigan kuukauden pelaajaksi samana kuukautena. Vuonna 2012 Heinonen siirtyi KTP:n joukkueeseen.
Lokakuussa 2013 Heinonen teki Korisliigan runkosarjassa 200. torjuntansa. Tammikuussa 2015 hän saavutti historian 41. pelaajana 5 000 tehdyn runkosarjapisteen rajan. Heinosen edustama KTP voitti kauden 2014–2015 päätteeksi SM-pronssia, ja Heinonen ylsi historian 12. pelaajana sadanteen pudotuspeliotteluunsa.
Kesäkuussa 2015 Heinonen teki 1+1-vuotisen sopimuksen Helsinki Seagullsin kanssa. Toukokuussa 2016 hän teki Seagullsin kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen.
Tammikuussa 2017 Heinonen pelasi historian toisena pelaajana 600. runkosarjaottelunsa Suomen miesten pääsarjassa. Hän siirtyi pelattujen runkosarjaotteluiden tilastossa ykköseksi 5. joulukuuta 2017 pelatessaan 624. ottelunsa.
Neville Southall
Neville Southall MBE (s. 16. syyskuuta 1958 Llandudno, Wales) on walesilainen jalkapallomaalivahti. Southall pelasi lähes koko uransa Evertonissa, johon hän siirtyi Burystä heinäkuussa 1981. Evertonin jälkeen Southall pelasi lyhyitä jaksoja 12 eri joukkueessa, pääasiassa Englannin alasarjoissa. Keväällä 2000 hän palasi yhden ottelun ajaksi Valioliigaan siirryttyään Bradford Cityyn.
Southall voitti Evertonin paidassa Englannin cupin vuosina 1984 ja 1995, Englannin liigan vuosina 1985 ja 1987 sekä Euroopan cupvoittajien cupin vuonna 1985. Southall pelasi Evertonissa ennätykselliset 578 liigaottelua. Cup-ottelut mukaan lukien Southall edusti vuosina 1981–1998 Evertonia yhteensä 750 ottelussa. Hänet valittiin Englannin jalkapallotoimittajien Vuoden jalkapalloilijaksi vuonna 1985. Southall pelasi Walesin maajoukkueessa 93 kertaa, mikä on maan ennätys. Southall ei koskaan pelannut jalkapallon arvokisoissa, vaikka hänen huippuvuosinaan maajoukkueessa pelasivat myös monet muut Englannin liigan maineikkaista pelaajista, kuten Kevin Ratcliffe, Ian Rush ja Mark Hughes sekä myöhemmissä vaiheissa myös muun muassa Dean Saunders ja Ryan Giggs.
Southallin kulta-aika kesti varsin pitkään, sillä häntä pidettiin yleisesti yhtenä maailman parhaista maalivahdeista 1980-luvun puolivälistä pitkälle 1990-luvulle. Hänet tunnettiin erinomaisena refleksitorjujana, minkä lisäksi hän vaikutti täysin pelottomalta pahoissakin maalineduskahinoissa. Tästä huolimatta hän loukkaantui uransa aikana hyvin harvoin. Pisin tällainen jakso sattui vuoteen 1986.
Neville Southallille myönnettiin vuonna 1997 MBE-mitali ja Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsenyys ansioistaan jalkapallossa.
Yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut 1992
Yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1992 Genovassa, Italiassa. Kisojen ajankohta oli 28. helmikuuta – 1. maaliskuuta.
Chaldene
Chaldene on Jupiteria retrogradiseen suuntaan kiertävä, epäsäännöllinen, Carme-ryhmän kuu. Sen löysi ryhmä Havaijin yliopiston astronomeja vuonna 2000. Kuun alkuperäinen nimi oli S/2000 J 10. Kuu on halkaisijaltaa noin 3,8 kilometriä. Se kiertää Jupiteria noin 23 100 000 kilometrin etäisyydellä kiertoajan ollessa noin 724 päivää. Radan inklinaatio on 165 astetta ja eksentrisyys 0,2514.
Nykyisen nimensä kuu sai kreikkalaisesta mytologiasta.
Isonoe
Isonoe on Jupiteria retrogradiseen suuntaan kiertävä, epäsäännöllinen, Carme-ryhmän kuu. Kuun löysi ryhmä Havaijin yliopiston astronomeja vuonna 2000. Kuu sai väliaikaiseksi nimeksi S/2000 J 6.
Kuu on läpimitaltaan noin 3,8 kilometriä. Se kiertää Jupiteria noin 23 833 000 kilometrin etäisyydellä kiertoajan ollessa noin 726 päivää. Radan inklinaatio on 165° ja eksentrisyys 0,2465.
Nykyisen nimensä kuu sai kreikkalaisesta mytologiasta.
Paavo Raitio
Frans Paavo Raitio, alk. Siltanen (30. marraskuuta 1880 – 13. joulukuuta 1954) oli suomalainen näyttelijä.
Raitio näytteli useissa teattereissa, muun muassa Sortavalan Työväen Näyttämöllä, Helsingin Kansanteatterissa sekä Kansan Näyttämöllä vuosina 1908-1933. Hän oli naimisissa näyttelijä Bertta Pirkko Raitio o.s. Sandelln kanssa vuosina 1907–1954. Raitio oli monipuolinen koomikko ja erinomainen näyttelijä, jonka bravuurirooleihin kuuluivat "Koikale", "Onufri", "Argan", "Haudankaivaja Pääkallo" ja "Kamreeri Suvanto". Raitio ei näytellyt yhdessäkään elokuvassa.
Paavo Raitio kuoli joulukuussa 1954.
Turkkilainen tupakka
Turkkilainen tupakka () on maantieteellisesti määritelty tupakkalaji, jota viljellään pääosin Turkissa ja aikoinaan Osmanien valtakuntaan kuuluneissa maissa, kuten Kreikassa, Bulgariassa, Makedoniassa ja Armeniassa.
Tupakka saapui Osmanien valtakuntaan tuontitavarana Amerikasta vuonna 1605 ja osmanit oppivat sen viljelystaidon eurooppalaisilta. Turkkilaiset kuitenkin kehittivät oman tupakanviljelymenetelmänsä sekä valmistustapansa, sillä tupakanpolttamiseen he käyttivät piipun tai sikarin sijasta "narghile"ksi kutsumaansa vesipiippua.
Turkkilainen tupakka on maultaan pehmeää ja se sisältää muihin tupakkalaatuihin verrattuna vähemmän nikotiinia ja karsinogeeneja. Maun voimistamiseksi siihen usein sekoitetaan vahvempia tupakkalajeja kuten virginiantupakkaa. Vastaavasti muita lajeja saatetaan pehmentää sekoittamalla niihin turkkilaista tupakkaa. Yksi turkkilaista ja virginiantupakkaa sekoittava merkki on Camel, joka markkinoi tuotettaan juuri turkkilaisen tupakan tuomalla pehmeydellä.
Turkkilaisten tupakkakasvien lehdet ovat yleensä pienempiä, mutta niitä on lukumääräisesti enemmän kuin muissa lajeissa. Turkkilaiseen tupakan eroavuuteen vaikuttavat ilmasto, maaperä, viljelytapa ja käsittelymenetelmät. 1900-luvun alkupuolella lajeista erotettiin kaksi päälajiketta, "Samsun-Bafra" ja "Trebizond-Platana". Nykyään lajikkeita myydään useilla nimillä. Arvostetuimpien lajikkeiden joukkoon kuuluvat Makedoniassa alueella viljellyt "Yenice", "Drama", "Xanthe" ja "Smyrna". Yksi tunnetuista on muun muassa Mustanmeren Turkin rannikolla ja Armeniassa viljelty "Samsun", joka on saanut nimensä Samsunin kaupungin mukaan. Muita ovat esimerkiksi "Balikesir", "Bursa", Kyproksella Karpasin niemimaalla viljelty "Yayla Karpaz" sekä "Basma", jota viljellään myös Mustanmeren rannikon alueilla.
Turkin ja Etelä-Euroopan lisäksi Turkista peräisin olevista siemenistä viljellään tupakkaa myös Etelä-Afrikassa, mutta Afrikan eteläkärjen erilaisten olojen vuoksi maku poikkeaa alkuperäisestä.
Fandjango
Fandjango on Dave Lindholmin viides sooloalbumi. Se julkaistiin kesällä 1975. Albumi äänitettiin lokakuussa 1974 kahdessa päivässä. Se on viimeinen albumi, jolla Lindholm käyttää taiteilijanimeä "Isokynä Lindholm".
LP-levyn luettelotunnus on Love Records LRLP 132 ja C-kasetin LRC 132. Niiden ykköspuoli päättyy nimikappaleeseen.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Dave Lindholm.Tiitta Spout on julkaissut albumin kappaleista oman singlensä "Linnut laulaa niinkuin ennenkin" / "Sataa & 22" (Love Records LRS 2059).
Kalyke
Kalyke on Jupiteria retrogradiseen suuntaan kiertävä, epäsäännöllinen Carme-ryhmän kuu. Kuun löysi ryhmä Havaijin yliopiston astronomeja vuonna 2000. Kuu sai silloin nimekseen S/2000 J 2.
Kalyke on halkaisijaltaan noin 5,2 kilometriä. Se kiertää Jupiteria noin 23 181 000 kilometrin etäisyydellä kiertoajan ollessa noin 721 päivää. Radan inklinaatio on 166 ° eksentrisyyden ollessa 0,2140.
Nykyisen nimensä kuu sai lokakuussa 2002 kreikkalaisesta mytologiasta.
Kenen laulu
Kenen laulu on Dave Lindholmin kokoelmalevy, joka sisältää kaikki hänen single-kappaleensa vuosilta 1973–1977. Se julkaistiin vuonna 1977.
Johann Passler
Johann Passler (s. 18. elokuuta 1961) on italialainen entinen ampumahiihtäjä ja kaksinkertainen maailmanmestari.
Passler voitti olympiapronssia Calgarystä 1988 sekä normaalimatkalla että viestissä. Hänen lisäkseen Italian viestijoukkueeseen kuuluivat Werner Kiem, Gottlieb Taschler ja Andreas Zingerle. Samoissa kisoissa hän sijoittui sprinttikilpailussa kahdeksanneksi.
Passler oli mukana voittamassa Italialle viestin maailmanmestaruutta Kontiolahdella 1990 ja Borovetsissa 1993. Hänen ainoa henkilökohtaisten lajien MM-mitalinsa on pronssi vuodelta 1985 Ruhpoldingin MM-kisojen sprinttikilpailusta.
Maailmancupissa hän voitti urallaan kolme osakilpailua ja sijoittui yhteensä yhdeksän kertaa kolmen parhaan joukkoon.
Passler on 178 cm pitkä ja painaa 78 kg.
Salaliittoteoria (täsmennyssivu)
Salaliittoteoria voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Vaasan krenatööripataljoona
Vaasan krenatööripataljoona oli valkoisten Länsiarmeijan Hjalmarsonin ryhmän 1. krenatöörirykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoona koottiin Vaasan piiristä ruotsia puhuvista värvätyistä ja ruotsalaisista vapaaehtoisista. Pataljoonan muodostamisen sai 14. helmikuuta 1918 tehtäväkseen ruotsalainen vänrikki Sixten Öberg. Pataljoona alkoikin saada miehistöä jo samana päivänä, ja joukkoja ruvettiin harjoittamaan välittömästi. Komentokielenään he käyttivät ruotsia ja noudattivat Ruotsin armeijan ohjesääntöä, mutta järjestäytyminen hoidettiin tarkoin ylipäällikön ohjeiden mukaisesti. Helmikuun 22. päivänä 1918 pataljoona sai ylipäällikön käskyllä nimen Vaasan rykmentin 1. pataljoona, mutta kun näytti mahdottomalta muodostaa ruotsia puhuvista kokonaista rykmenttiä, pataljoonan nimi muutettiin yksinkertaisesti Vaasan pataljoonaksi.
Pataljoonan komentaja oli majuri Sixten Öberg.
Päällikkö: kersantti T. Pettersson.
Päällikkö: kersantti Olsson, myöhemmin kersantti I. Aldin.
Päällikkö: kersantti Aldin, myöhemmin furiiri F. O. Odell.
Päällikkö: vääpeli N. Viktorin.
Kuormastoaliupseerina jääkärialiupseeri Kaarle Keskinen (siirrettiin 16. maaliskuuta 1. jääkäriprikaatin esikuntaan).
Sinope (kuu)
Sinope on Jupiteria retrogradiseen suuntaan kiertävä, epäsäännöllinen kuu. Se löydettiin vuonna 1914. Nimensä kuu on saanut kreikkalaisesta mytologiasta najadi Sinopen mukaan.
Nykyisen nimensä kuu sai vasta 1975. Ennen sitä se tunnettiin Jupiter IX:nä ja vuosina 1955–1975 sitä kutsuttiin Hadeeksi.
Sinope oli Jupiterin uloin tunnettu kuu aina vuoteen 2000 saakka, jolloin Megaclite löydettiin. Nykyisin uloin tunnettu Jupiterin kuu on S/2003 J 2
Kuun on ajateltu kuuluvan Pasiphaë-ryhmään, mutta sen radan eksentrisyys ja kuun väri ovat varsin erilaisia verrattuna ryhmän jäseniin. Niinpä on myös mahdollista, että kuu on itsenäinen objekti, eikä Pasiphaë-ryhmän synnyn aiheuttaneen kolarin tuotos. Kuu muistuttaa d-luokan asteroidia, jonka Jupiter on kaapannut itselleen.
Hermann Buhl
Hermann Buhl (21. syyskuuta 1924 – 27. kesäkuuta 1957) oli itävaltalainen vuorikiipeilijä. Hän onnistui valloittamaan ensimmäisenä Nanga Parbatin Himalajalla (1953) ja Broad Peakin Karakorumilla (1957).
Buhl syntyi Innsbruckissa. Nanga Parbatille hän kiipesi itsenäisesti, mutta Broad Peakilla hänen mukanaan olivat Fritz Wintersteller, Kurt Diemberger ja Marcus Schmuck.
Buhl ja Kurt Diemberger yrittivät valloittaa Pakistanissa Karakorumin alueella sijaitsevaa aikaisemmin kiipeämätöntä Chogolisan huippua (7 665 m), mutta lähellä huipun kaakoispuolta Buhl putosi lumikannaksen läpi ja hänen oletetaan kuolleen. Hänen ruumistaan ei ole löydetty.
Fritz Wintersteller
Fritz Wintersteller (s. 21. lokakuuta 1927) on itävaltalainen vuorikiipeilijä. Hän saavutti 9. kesäkuuta 1957 ensimmäisenä Broad Peakin (8 047 m) yhdessä Hermann Buhlin, Kurt Diembergerin ja Marcus Schockin kanssa.
Almazán
Almazán on kunta Sorian maakunnassa, Kastilia ja Leónin itsehallintoalueella, Espanjassa. Kunnan pinta-ala on 165 neliökilometriä. Vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan kunnan asukasluku on 5 648 asukasta.
Almazán sijaitsee 27 km lounaaseen Sorian kaupungista, Douro-joen varrella.
Kristiinan krenatööripataljoona
Kristiinan krenatööripataljoona oli valkoisten länsiarmeijan Hjalmarsonin ryhmän 1. krenatöörirykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoonan komentaja kapteeni Eugen Schönberg, v.t. komentajat olivat kapteeni Elis Hultkrantz ja jääkäriluutnantti Kalle Iivari Hyppölä.
Päällikkö: jääkärivänrikki Karl Arne Särämö.
Päällikkö: jääkäriluutnantti Karl Edvard Takkula, (toimi pataljoonan varakomentajana 16. maaliskuuta – 20. huhtikuuta), jääkärialiupseeri Antti Porre (25. maaliskuuta alkaen, kaatui 31. maaliskuuta Mouhijärvellä).
Päällikkö: jääkäriluutnantti Kalle Iivari Hyppölä.
Päällikkö: jääkäriluutnantti Georg Vilhelm Tallqvist myöh. Seponlahti (haavoittui 16. maaliskuuta 1918 Suodenniemellä), v.t. päällikkö A. Gabrielsson.
Kurt Diemberger
Kurt Diemberger (s. 16. maaliskuuta 1932) on itävaltalainen vuorikiipeilijä. Hän osallistui Broad Peakin (1957) ja Dhaulagirin (1960) ensimmäisille valloituksille.
Diemberger oli Hermann Buhlin mukana, kun tämä kuoli Chogolisalla Pakistanissa 27. kesäkuuta 1957. Hän kiipesi vuonna 1986 myös K2:lle retkellä, jossa Alan Rouse sai surmansa.
Villachissa syntynyt Diemberger on julkaissut useita kirjoja.
Megaclite
Megaclite on Jupiteria retrogradiseen suuntaan kiertävä, epäsäännöllinen, Pasiphaë-ryhmän kuu. Sen löysi ryhmä Havaijin yliopiston astronomeja vuonna 2000. Kuu sai silloin väliaikaiseksi nimekseen S/2000 J 8.
Megaclite on halkaisijaltaan n. 5,4km ja se kiertää Jupiteria 24 687 000km etäisyydellä radan inklinaation ollessa 150° ja eksentrisyyden 0,308.
Nykyisen nimensä kuu sai lokakuussa 2002 kreikkalaisesta mytologiasta.
Luettelo televisiosarjan Turtles – mutanttikilpikonnat jaksoista
Luettelo Turtles – mutanttikilpikonnat -jaksoista. Jaksot ovat tuotantokausikohtaisessa luettelossa Yhdysvaltain alkuperäisessä esitysjärjestyksessä. Sarjasta tuotettiin yhteensä 193 jaksoa 10. tuotantokauden verran.
Tämän tuotantokauden jaksot tapahtuvat "Avaruuden valloittajat" (66) ja "Viidakko" (67) jaksojen välissä. Nämä jaksot tuotettiin ennen neljättä kautta, mutta esitettiin vasta kuudennen kauden jälkeen vuonna 1993.
Kahdeksannesta tuotantokaudesta lähtien sarjan tyyli muuttui. Monia muutoksia olivat mm. sarjasta tuli synkempi, piirrostyyli muuttui huomattavasti ja osa tärkeistä hahmoista poistettiin. Tämä ja kaksi viimeistä kautta tunnetaan nimellä "Punainen taivas" ("Red Sky") -jaksot sarjan fanien keskuudessa, johtuen siitä syystä, että taivas on punainen näissä jaksoissa eikä tavanomainen sininen.
Energiapolitiikka
Energiapolitiikka on valtion päätös tavoitteista energian käytön ja tuotannon suhteen sekä erilaisia lainsäädännöllisiä ja verotuksellisia keinoja ja tukia joilla turvataan energian saanti ja ohjataan energian hallintaa, tuotantoa, jakelua ja kulutusta. Energiapolittiset tavoitteet ja keinot vaihtelevat äänestäjien mielipiteen ja sitä kautta puolueiden valtasuhteiden sekä taloudellisen tilanteen ja teknologisen kehityksen mukaan eri aikakausina. Ilmastopolitiikka on nykyään olennainen osa energiapolitiikkaa.
Suomessa energiapolitiikasta vastuussa on työ -ja elinkeinoministeriö, jonka keskeisiä tehtäviä energiapolitiikassa ovat uusiutuvan energian ja energiatehokkuuden edistäminen, energiamarkkinoiden ja toimitusvarmuuden kehittäminen sekä ydinenergian sääntely. Ministeriölle kuuluu myös ilmastopolitiikan kansallisen valmistelun ja toimeenpanon yhteensovittaminen sekä päästökaupan toimeenpano. Työ- ja elinkeinoministeriö laatii muutaman vuoden välein energia- ja ilmastostrategian, jonka uusin versio on laadittu vuonna 2016.
Euroopan unionin energiapolitiikan perusperiaatteet ovat kilpailukyky, kestävyys ja toimivarmuus.
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 194 artiklan mukaan EU:n energiapolitiikalla pyritään:
Aamunkoitto (kirja)
Aamunkoitto on Octavia E. Butlerin "Xenogenesis"-trilogian ensimmäinen osa. Se ilmestyi Yhdysvalloissa vuonna 1987 nimellä "Dawn", ja suomennos ilmestyi Kirjayhtymän kustantamana ja Matti Kannoston kääntämänä vuonna 1990.
Lilith Iyapo herää ydinsodan jälkeiseen maailmaan huomatakseen, että avaruuden muukalaiset ovat viimeinkin löytäneet Maan. Oankalit, vaeltavat DNA-kauppiaat, ovat pelastaneet ihmiskunnan rippeet ja pitäneet heidät unessa samaan aikaan kun Maata on valmisteltu jälleenasuttavaksi.
Lilith on valittu herättämään ja opettamaan pieniä ihmisjoukkoja, joiden on määrä astua takaisin kotiplaneettansa pinnalle. Hänen tehtävänään on valmistella ihmiset kohtaamaan sekä villiintynyt Maa että hirvittävät oankalit.
Ihmiskunnan pelastumisella on kuitenkin hintansa: oankalit ovat geenimanipuloijia, joille perimän muokkaus on elinehto. Tulevaisuus ja Lilithin henki riippuvat siitä pystyvätkö ihmiset muuttamaan käsitystään ihmisyydestä.
Puolipäivän riitit
Puolipäivän riitit on Octavia E. Butlerin "Xenogenesis"-trilogian toinen osa. Se ilmestyi Yhdysvalloissa vuonna 1988 nimellä "Adulthood Rites", ja suomennos ilmestyi Kirjayhtymän kustantamana ja Matti Kannoston kääntämänä vuonna 1991.
Puolipäivän riitit alkaa kymmenen vuotta "Aamunkoiton" tapahtumien jälkeen. Ihmiskunta on jakaantunut kahtia: kauppakylissä asuvat elävät oankalien kanssa ja saavat koostelapsia, jotka ovat sekoituksia ihmisten ja oankalien parhaista ominaisuuksista. Vastarintakylissä taas asuvat ne, jotka eivät halua olla tekemisissä oankalien kanssa ja joista on näin ollen tehty steriilejä.
Lilith Iyapo synnyttää pojan, Akinin, joka ihmismäisen ulkomuotonsa vuoksi joutuu vastarintakyläläisten sieppaamaksi. Oankalit käyttävät tilaisuutta hyväkseen oppiakseen enemmän ihmisistä ja kun Akin viimein pelastetaan, hän on oppinut enemmän kuin kukaan arvasikaan. Hän haluaa tarjota ihmisille uuden mahdollisuuden itsenäiseen elämään senkin uhalla, että he tuhoavat itsensä toistamiseen.
Oulun krenatööripataljoona
Oulun krenatööripataljoona oli valkoisten länsiarmeijan Hjalmarsonin ryhmän 1. krenatöörirykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoonan komentaja oli everstiluutnantti Valdemar Appelgren (haavoittui), v.t. komentaja jääkärikapteeni Yrjö Rehnbäck
Päällikkö: jääkäriluutnantti Einar Björnström.
Päällikkö: jääkäriluutnantti Aarne Manninen.
Päällikkö: varavääpeli Hjalmar Heikki Lindström myöh. Louhimaa.
Päällikkö: jääkäriluutnantti Eino Jokirinta.
Lähettiupseerina ja komppanianpäällikkönä jääkärivänrikki Alexander Hasselström, joukkueenjohtajana jääkärivääpeli Frans Jokelainen.
Imago (kirja)
Imago on Octavia E. Butlerin Xenogenesis-trilogian kolmas ja viimeinen osa. Se ilmestyi Yhdysvalloissa vuonna 1989 samalla nimellä, ja suomennos ilmestyi Kirjayhtymän kustantamana ja Matti Kannoston kääntämänä vuonna 1992.
Imagon pääosassa on Jodahs, yksi Lilith Iyapon koostelapsista. Hänet kasvatetaan poikana, mutta tästä huolimatta hänestä tuleekin ooloi, oankalien kolmannen sukupuolen edustaja. Sen vuoksi Jodahs on ainoa laatuaan, sillä ooloin ja ihmisen yhdistelmää on pidetty liian vaarallisena ja arvaamattomana.
Jotta Jodahs saisi elää perheensä parissa, he kaikki pakenevat metsään odottamaan tämän aikuistumista. Siellä Jodahs törmää vastarintakylästä kotoisin olevaan pariin, jotka yllättäen ovatkin hedelmällisiä. He voivat olla Jodahsin ainoa toivo saada puolisoita, mutta heidät on kasvatettu vihaamaan oankaleja enemmän kuin mitään muuta.
Karl Ludwig Hencke
Karl Ludwig Hencke (8. huhtikuuta 1793 – 21. syyskuuta 1866) oli saksalainen tähtitieteilijä, joka löysi asteroidit 5 Astraea (8. joulukuuta 1845) ja 6 Hebe (1. heinäkuuta 1847). Vuonna 1973 löydetty asteroidi 2005 Hencke on nimetty hänen mukaansa.
Jyväskylän pataljoona
Jyväskylän pataljoona oli valkoisten länsiarmeijan Hjalmarsonin ryhmän 2. krenatöörirykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoonan komentaja oli majuri Alexander Procopé (haavoittui), v.t. komentaja jääkärikapteeni Karl Ilmari Sjöström (komentajana 26. maaliskuuta alkaen)
Sisällissodan jälkeen pataljoonasta mudostettiin Viipurin vartiopataljoona
Päällikkö: jääkärikapteeni Karl Ilmari Sjöström (siirrettiin 26. päälliköksi konekiväärikomppaniaan), myöhemmin jääkärivänrikki Johan (Hannes) Jaakko Evert Anttila .
Päällikkö: jääkärivänrikki Carl Rainer Rudolf Ahonius  7. maaliskuuta 1918 alkaen.
Päällikkö: jääkärivänrikki Johan (Hannes) Jaakko Evert Anttila  (siirrettiin 11. huhtikuuta 1. komppanian päälliköksi), jääkärialiupseeri Hans Einer Elo (14 huhtikuuta alkaen).
Päällikkö: jääkärikapteeni Karl Ilmari Sjöström (siirrettiin 26. maaliskuuta pataljoonan komentajaksi), jääkärivääpeli Jaakko Ala-Piessa myöh. Piessa (myöhemmin joukkueenjohtajana), aliupseeri K. Aimola, jääkärialiupseeri Eero Johannes Riekki.
Koulutusaliupseerina jääkärialiupseeri Uuno Alfred Niemikaija (siirrettiin 3. jääkäripataljoonaan)
Rajendra Pachauri
Rajendra Kumar Pachauri (s. 20. elokuuta 1940 Nainital, Intia) intialainen taloustieteen ja tuotantotalouden tohtori. Hän on toiminut IPCC:n johtajana vuodesta 2002 alkaen. IPCC sai vuoden 2007 Nobelin rauhanpalkinnon yhdessä Yhdysvaltain entisen varapresidentin Al Goren kanssa.
Pachauri erosi tehtävästään 24. helmikuuta 2015, kun entinen työtoveri on syyttänyt häntä seksuaalisesta häirinnästä.
IPCC:n perustivat Maailman ilmatieteen järjestö (WMO) ja Yhdistyneiden kansakuntien ympäristöohjelma (UNEP). IPCC on johtava ilmastonmuutoksen arvioinnin tieteellinen organisaatio. Pachauri on osallistunut IPCC:n työhön vuodesta 1995.
Pachauri on opiskellut Yhdysvalloissa North Carolina State Universityssä, ja suorittanut tohtorin tutkinnon sekä tuotantotaloudessa (industrial engineering) että taloustieteessä. Hän on luennoinnut mm. Yhdysvaltain ja Intian yliopistoissa, ollut tutkijana Maailmanpankissa ja toiminut neuvonantajana YK:n kehitysohjelmassa (UNDP) vuosina 1994–1999. Pachauri on ollut jäsenenä useissa kansallisissa ja kansainvälisissä johtokunnissa ja komiteoissa (tieteellinen, tutkimus, kunnallinen, ammatillinen ja yritykset). Hän on saanut korkean intialaisen palkinnon Padma Bhushan Intian presidentiltä tammikuussa 2001.
Pachauri on Itä-Suomen yliopiston kunniaprofessori. Presidentti Tarja Halonen myönsi Pachaurille Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan kunniamerkin vuonna 2010. Hänen johtamallaan monialakonserni TATA:n tukimusyksiköllä TERI:llä toimisto Joensuussa Itä-Suomen yliopiston kampuksella.
Savon pataljoona
Savon pataljoona oli ensin Valkoisen armeija Hämeen ryhmän 5. Mäntän pataljoonaan kuulunut joukko-osasto ja myöhemmin valkoisten länsiarmeijan Hjalmarsonin ryhmän 2. krenatöörirykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoonan komentaja oli majuri W. Stjernschantz, v.t. komentaja jääkäriluutnantti Otto Jalmari Iivarinen
Päällikkö: jääkäriluutnantti Bror Otto Ferdinand Larsson (kaatui 3. maaliskuuta 1918), jääkäriluutnantti Iivari Johannes Ellilä.
Päällikkö: jääkäriluutnantti Otto Jalmari Iivarinen (siirrettiin pataljoonan komentajaksi 10. huhtikuuta 1918).
Päällikkö: jääkärivänrikki Toivo Edvard Karhunen ja jääkärivääpeli Martikainen.
Päällikkö: maanviljelijä V. Kettunen, jääkärivänrikki Toivo Edvard Karhunen, jääkärivänrikki Einar Iisakki Marttinen (haavoittui 19. huhtikuuta 1918 Vesilahdella).
Konekivääriosaston johtajana jääkärivänrikki Toivo Johannes Eloranta (siirrettiin 2. komppaniaan joukkueenjohtajaksi).
Seinäjoen pataljoona
Seinäjoen pataljoona oli valkoisten länsiarmeijan Hjalmarsonin ryhmän 2. krenatöörirykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoona oli valkoisen armeijan ensimmäinen järjestäytynyt pataljoona jonka muodostaminen aloitettiin 4. helmikuuta 1918 Vaasassa ja sen ensimmäinen komentaja oli kapteeni Aminoff. Näihin aikoihin pataljoona sai nimekseen Seinäjoen pataljoona. Pataljoona alkoikin kasvaa nopeasti ja 22. helmikuuta 1918 se oli kasvanut 520 miestä käsittäväksi joukoksi. Pataljoona sijoitettiin Seinäjoelle, jossa se alkuun keskittyi vartiopalvelukseen päämajan varusväkenä.
Pataljoonan komentaja oli majuri Torsten Carl Otto Aminoff, v.t. komentaja oli kapteeni B. G. L. Schauman
Päällikkö: jääkäriluutnantti Herman Samuel Sundvall (haavoittui 16. maaliskuuta 1918 Länkipohjassa), jääkärialiupseeri Juuso Herman Taskinen (16. maaliskuuta - 31. maaliskuuta 1918) ja jääkärivääpeli Aleksander Villiam Redh, jääkärivänrikki Frans Emil Vantunen.
Päällikkö: kapteeni Toivonen, jääkärivääpeli Eino Valdemar Kalervo (18. maaliskuuta alkaen).
Päällikkö: jääkärivänrikki Severus Konkola myöhemmin, jääkärialiupseeri Alexander Villiam Redh.
Päällikkö: jääkäriluutnantti Huugo Reino Östman myöh. Kahva.
Aliupseeritehtävissä jääkärialiupseeri Karl Kustaa Grönman, alipäällystön kouluttajana jääkärivääpeli Lauri Johannes Gulin.
Pasiphaë (kuu)
Pasiphaë on Jupiteria retrogradiseen suuntaan kiertävä epäsäännöllinen Pasiphaë-ryhmän kuu.
Kuu löydettiin vuonna 1908. Se sai alkuun nimen 1908 CJ, koska ei oltu varmoja, kiersikö kappale Jupiteria vai oliko se itsenäinen asteroidi. Kun varmistui, että kappale kiertää Jupiteria, sai se nimen Jupiter VIII. Nykyisen nimensä kuu sai vasta vuonna 1975. Vuosien 1955–1975 välillä sitä kutsuttiin aina silloin tällöin Poseidoniksi.
Pasiphaën mukaan on nimetty Pasiphaë-ryhmä, jonka suurin kappale Pasiphaë on. Kuu kiertää Jupiteria erittäin suuri-inklinaatioisella ja eksentrisellä radalla. Kuun, kuten myös kuuryhmän kappaleiden, ratoja häiritsee jatkuvasti aurinkotuuli ja muiden aurinkokunnan kappaleiden gravitaatio.
Kuun arvioitu halkaisija, noin 58 kilometriä, tekee siitä aurinkokunnan kolmanneksi suurimman epäsäännöllisen kuun heti Himalian ja Elaran jälkeen. Spektroskooppimittauksista on päätelty, että Pasiphaë on muiden Pasiphaë-ryhmän jäsenten tapaan Jupiterin kaappaama c-luokan asteroidi.
Aino (albumi)
Aino on Dave Lindholmin seitsemäs sooloalbumi. Se julkaistiin keväällä 1982. Levystä ilmestyi remasteroitu CD-versio vuonna 2006.
Kaikki kappaleet sovittanut Otto Donner
Huoneet 6 &amp; 14
Huoneet 6 & 14 on Dave Lindholmin kahdeksas sooloalbumi. Se julkaistiin keväällä 1983.
Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Dave Lindholm.
Ari Heikkinen (jalkapalloilija, 1957)
Ari-Pekka Heikkinen (s. 8. huhtikuuta 1957 Kuopio) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Puolustuksessa ja keskikentällä pelannut Heikkinen edusti Suomea neljässä A-maaottelussa vuosina 1979–1980. Hän pelasi yhden ottelun Suomen toistaiseksi viimeisessä olympiakisoihin osallistuneessa jalkapallojoukkueessa Moskovan 1980 kisoissa.
Heikkinen voitti Suomen mestaruuden Kuopion Palloseuran joukkueessa vuonna 1976 sekä Oulun Palloseuran joukkueessa vuosina 1979 ja 1980. Viimeisenä SM-sarjakautenaan 1983 hän edusti Kopareita ja sen jälkeen vielä I divisioonassa Kuopion Eloa. Ammatiltaan hän on poliisi, nykyään ulosottomies.
Ari Heikkisen isä Kalle Heikkinen pelasi jalkapalloa Kuopion Pallo-Tovereissa ja toimi SM-sarjassa erotuomarina.
The ABBA Story
The ABBA Story on ruotsalaisen popyhtye Abban vuonna 2004 julkaistu kokoelma-albumi.
Fiat CR.20
Fiat CR.20 oli italialainen kaksitasohävittäjä, jota käytettiin 1920–1930-luvuilla. Konetyyppi oli väliaskel varhaisen CR.1:n ja myöhempien CR.30–CR.32–CR.42 -konetyyppien välillä. Se oli varustettu nestejäähdytteisellä Fiat A.20 V8-moottorilla, joka tuotti 410 hevosvoimaa. Koneen suosituimpia versioita olivat CR.20 Idro, joka oli vesitaso, ja CR.20 Asso, jossa oli tehokkaampi, 450 hevosvoiman moottori. CR.20bis, jota tuotettiin 1930-luvulla, erosi aikaisemmasta mallista lähinnä parannetulla laskutelineellä.
Konetta käytettiin lähinnä toisessa Italian–Etiopian sodassa. Kuusi konetta myytiin Paraguayhin, missä ne osallistuivat Chacon sotaan. Konetyyppi säilyi Regia Aeronautican taitolento- ja koulutuskäytössä aina 1930-lukuun saakka.
Integriini
Integriinit ovat tarttumisreseptoreja, jotka läpäisevät solukalvon. Ne yhdistävät solun tukirangan soluväliaineeseen. Integriinit läpäisevät solukalvon yhden kerran, suurin osa niistä sijaitsee solun ulkopuolella.
Kaikki integriinit koostuvat kahdesta eri proteiinista, α- ja β-integriinistä. Sekä α-, että β-alayksiköitä ja niiden muodostamia reseptoreita kutsutaan integriineiksi. Integriinit voidaan ryhmitellä esimerkiksi tärkeimmän reseptorinsa mukaan kollageeni-, laminiini-, fibronektiini-, tenaskiini-, fibrinogeeni-, vitronektiini- ja tulehdussolujen solu-solureseptoreihin. Yleensä integriinit kiinnittyvät useampaan kuin yhteen soluväliaineen proteiiniin. Myös yhdenlaisella soluväliaineen proteiinilla voi olla useita eri integriinejä reseptoreinaan.
Integriinit ankkuroivat soluja kiinni kudoksiin ja niillä on myös tehtävä solujen liikkuessa kudoksissa. Solut käyttävät niitä myös saadakseen tietoa ympäristöstään siten, että integriinin kiinnittyminen ligandiinsa saa aikaan viestin välittymisen soluun. Integriinit tunnistavat ligandissaan kohdan, joka muodostuu kolmesta aminohaposta ja kiinnittyvät tähän. Esimerkiksi fibronektiinistä on löydetty arginiini-glysiini-asparagiinihappojakso (RGD-jakso), joka yleensä sijaitsee proteiinista ulostyöntyvässä lenkissä. Tähän jaksoon perustuu solujen vuorovaikutus useiden proteiinien kanssa, jotka sijaitsevat soluväliaineessa. Kaikki integriinit eivät kuitenkaan tunnista RGD-jaksoa, vaan käyttävät muita tunnistuskohtia. Soluviljelmissä solut tarttuvat soluväliaineeseen tarttumis- eli fokaaliadheesiokohtien avulla. Tällöin integriinejä kerääntyy yhteen. Samalla solun sisällä solun tukirangan proteiineja kerääntyy samaan kohtaan ja liittävät integriinejä aktiinisäikeisiin.
Eri integriinien esiintyminen kudoksissa vaihtelee, ja niiden puute tai mutaatio voi aiheuttaa erilaisia sairauksia. Esimerkiksi kollageenireseptoreja on epiteelisoluissa, verihiutaleissa, rustoissa ja luussa. Laminiinireseptoreita on useissa eri kudoksissa. Alayksikön α3β1 puutteen on huomattu aiheuttavan poistogeeniselle hiirelle muun muassa keuhkojen ja munuaisten kehityshäiriöitä. Ihmiselle mutaatio laminiinireseptorissa α6β4 aiheuttaa ihon rakkulasairauden. Fibronektiinireseptoreja ja vitronektiinireseptoreja esiintyy muun muassa epiteelisoluissa parantuvassa haavassa.
Solujen liikkuminen on yhteistoimintaa tarttumisreseptoreiden ja solun tukirangan välillä. Solujen vaellusta väliainetta pitkin kutsutaan solumigraatioksi. Solukalvosta syntyy laskos, lamellipodi, jonka eteenpäintyöntyvään kärkeen muodostuu uusi fokaaliadheesio. Fokaaliadheesiossa integriinit kiinnittyvät soluväliaineseen. Liikkumisen saa aikaan aktiinin ja myosiinin liike. Liikkumiselle ei ole välttämätöntä, että vanhat fokaaliadheesiot puretaan, vaan solu voi repäistä itsensä irti.
Aksiooma (filosofia)
Aksiooma on filosofiassa perusoletus, jonka paikkansapitävyys on ilmeinen. Joidenkin mielestä tällaisia aksioomia ei ole olemassa.
Aristoteleen mukaan tieto voidaan jakaa kahteen ryhmään. Aksioomat muodostavat toisen ryhmän, jotka ovat yleisiä, ehdottomia tietoja, joita on rajallinen määrä ja joita ei voida johtaa, eli perustella, toisista tähän ryhmään kuuluvista tiedoista. Aksioomista voidaan deduktiivisen päättelyn avulla johtaa teoreemoja ja näin perustella loogisella päättelyllä tieto oikeaksi. Induktiivisen päättelyn kautta voidaan muodostaa aksioomeja yksittäisistä havainnoista.
Kari Helopaltio
Kari Kalevi Helopaltio (s. 1946 Helsinki) on suomalainen musiikki- ja viihdetoimittaja.
Ensimmäiset julkaistut artikkelit hän kirjoitti vuonna 1964 silloiseen Iskelmä-lehteen, johon hän sai "Iskelmäradio" -nimisen palstan. Helopaltio kirjoitti ajankohtaisista poptähdistä, kuten Roy Orbison, Adamo, Anneke Grönloh, Ray Conniff ja Herb Alpert.
Aikaisemmin vuonna 1961 hän oli esiintynyt Iskelmän lukijapalstalla ja sijoittunut kolmanneksi TES-TV:n "Nuorten tanssihetki" -tietovisassa. Iskelmän ohella 1960-luvulla hän teki juttuja muun muassa Radiokuuntelijaan ja kahteen tuon ajan merkittävään nuortenlehteen, Markku Veijalaisen päätoimittamaan Introon ja Ilkka "Frederik" Sysimetsän Stumpiin.
Yhdysvaltalaisen äänite- ja musiikkialan ammattilehden Billboardin kirjeenvaihtaja Helopaltiosta tuli kesällä 1967. Hän avusti myös muita Billboard Groupin ammattilehtiä, kuten Record Retailer, Amusement Business, Record Mirror, Music Week ja Music & Media. Helopaltion Billboard-ura kesti 25 vuotta.
Vuonna 1972 Helopaltio oli alkanut kerätä Suomen single- ja lp-myyntilistoja, jotka esimerkiksi Billboardin ja radioasemien välityksellä levisivät ja vaikuttivat maapallon kaikilla kolkilla. Ne edustivat Suomea ulkomailla noin 15 vuoden ajan. Kotimaassa listat levisivät muun muassa Seura-lehden, Intron ja sen seuraajan Helpin, Shock Groupin sekä OK-lehden välityksellä.
Intro vaihtoi omistajaa 1970-luvun alussa ja toistamiseen 1970-luvun keskivaiheilla. A-lehtien omistuksessa se sai nimen Help mutta myytiin lihotusvaiheen jälkeen Lehtimiehet Oy:lle ja liitettiin Suosikkiin.
Introa ja Helpiä päätoimittanut Tom Lundberg (silloinen Pyynönen) sai 1981 vielä aikaan uuden nuortenlehden eli OK:n ja kutsui Helopaltion vakituiseksi avustajaksi. Oulussa aloittanut lehti siirtyi pian Yhtyneiden Kuvalehtien omistukseen, ja siitä alettiin rakentaa Suosikin kilpailijaa. Suosikin kustantaja Lehtimiehet Oy vastasi haasteeseen ostamalla OK:n pois markkinoilta vain lopettaakseen sen. Tässä vaiheessa Helopaltio toimitti uutisia Tapani Ripatin "Ocsid"-ohjelmasarjaan Ylen Radiomafiassa.
1980- ja 1990-luvuilla Helopaltio avusti muun muassa Stara Magazinea sekä Sinä ja minä- ja Me kaks -lehtiä. Hänellä oli kaikissa oma popmusiikkipalsta. Seurassa ja Me kaks -lehdessä oli lisäksi oma kysymys- ja vastauspalsta, aivan kuten aikanaan Intro/Help -lehdessä, Shock Groupissa ja OK:ssa. Helopaltion pääasiallinen työllistäjä 1990- ja 2000-luvuilla oli Discopress Oy. Suomen Journalistiliiton freelanceriksi Helopaltio tuli 1979.
Juniori-ikäisenä Helopaltio pelasi jalkapalloa Helsingin Ponnistuksen riveissä. Vuonna 1960 hän osallistui Pohjoismaisten pääkaupunkien oppi- ja kansakoulujen futisturnaukseen Kööpenhaminassa; Helsinki sijoittui kolmanneksi. Savon Prikaatin mestaruus tuli 2. pataljoonan joukkueessa 1966.
1960-luvun alussa alkaneen radioharrastuksen tuloksena Helopaltio on ollut kolmasti DX-kuuntelun Suomen mestari (vuosina 2000, 2001 ja 2005) ja useasti NORDX-kilpailujen mitalisijoilla tai kymmenen parhaan joukossa.
Äänilevybisnestä Helopaltio kokeili 1967–1971, kun harjoitti pienimuotoista äänitteiden maahantuontia ja postimyyntiä.
Abba Gold – Greatest Hits
Abba Gold, Greatest Hits on ruotsalaisyhtye Abban kokoelmalevy vuodelta 1992.
Albumi on Abban myydyin ja vuoteen 2008 mennessä sitä oli myyty jo 27 miljoonaa kappaletta.
Se on samalla kaikkien aikojen neljänneksi myydyin albumi Britanniassa ja toiseksi myydyin ulkomainen albumi Suomessa.
"Kaikki kappaleet kirjoittaneet Benny Andersson ja Björn Ulvaeus ellei toisin mainita."
Mkrtitš Khrimian
Mkrtitš Khrimian (, 4. huhtikuuta 1820 – 27. lokakuuta 1907) toimi Armenian katolikoksena vuosina 1892–1907. Valintansa hetkellä hän oli karkotettuna Jerusalemiin, millä oli lähinnä kannatusta lisäävä vaikutus. Hänen valintaansa koskevassa vaalissa oli erikoisena yksityiskohtana se, että yhden äänen sai muuan Kevork Ter Nersessian, josta kukaan ei ollut kuullutkaan. Mkrtitš Khrimian kuitenkin voitti vaalin, mikä riemastutti myös kansaa. Hän joutui kuitenkin matkustamaan Armeniaan Euroopan kautta, sillä Osmanien valtakunnan sulttaani ei halunnut päästää häntä maansa läpi.
Mkrtitš Khrimian oli virassaan erittäin suosittu, ja häntä arvostettiin hänen monien hyvien ominaisuuksiensa vuoksi. Tämän vuoksi hän sai lisänimen "Hairig", 'Armenialainen'. Hänen aikanaan oli kuitenkin myös paljon surua, sillä nykyisen Turkin alueella surmattiin tuolloin satoja tuhansia armenialaisia.
Mkrtitš Khrimian kuoli 27. lokakuuta 1907, ja hänet haudattiin Etšmiadzinin katedraalin kellotornin eteläpuolelle. Hauta on yhä suosittu pyhiinvaelluskohde. Mkrtitš Khrimiania seurasi katolikoksena Matteos II.
Libera (kuoro)
Libera on englantilainen anglikaaninen poikakuoro, jonka kotikaupunki on Lontoo. Kuoro koostuu pojista, jotka ovat iältään 7–16-vuotiaita. Kuoron nimi on vaihtunut pariin otteeseen. Kuoron aiemmat nimet ovat Saint Philip's Boys' Choir (1984-) ja Angel Voices (1990-). "Libera"-nimen kuoro otti käyttöön vuonna 1998.
Perinteisistä kirkkokuoroista poiketen Libera käyttää musiikissa taustalla rumpuja, syntetisaattoreita ja muita soittimia, mikä tekee kuoron musiikista varsin ainutlaatuista. Liberan musiikissa on paljon vaikutteita muun muassa Gregoriaanisesta kirkkolaulusta. Kuoron johtaja, Robert Prizeman, on säveltänyt ja sovittanut monet Liberan esittämistä kappaleista.
Libera on julkaissut viisi musiikki-CD:tä, "Libera" (1998), "Luminosa" (2001), "Free" (2004), "Visions" (2005) ja "Angel Voices" (2006). 2. lokakuuta 2007 Libera julkaisi Leidenissa Alankomaissa nauhoitetun konserttivideon nimellä "Angel Voices: Libera in Concert". Lisäksi Libera on julkaissut useita musiikkivideoita, joita esitetään usein esimerkiksi Classic FM TV -kanavalla.
Lukuisten TV-esiintymisten lisäksi Libera konsertoi ympäri maailmaa. Vuoden 2007 aikana Libera on esiintynyt Japanissa, Etelä-Koreassa, Alankomaissa, Yhdysvalloissa ja tietysti monissa paikoin Isoa-Britanniaa.
2. joulukuuta 2007 Libera esiintyi Yhdysvalloissa, Washington D.C.ssä vuotuisessa Kennedy Center Honors -tilaisuudessa. Libera esitti kuoroversion Brian Wilsonin (Beach Boys) "Love and Mercy" -kappaleesta. Tilaisuudessa kunniamaininnan saivat Brian Wilsonin lisäksi pianisti Leon Fleisher, näyttelijä Steve Martin, laulaja Diana Ross sekä ohjaaja Martin Scorsese. Paikalla oli myös Yhdysvaltain presidentti George W. Bush. Tilaisuus näytettiin CBS-kanavalla 26. joulukuuta 2007.
Matteos II
Matteos II (k. 1910) toimi Armenian katolikoksena vuosina 1908–1910. Hänen kautensa jäi vain eräänlaiseksi välivaiheeksi lyhyen kestonsa vuoksi. Häntä seurasi katolikoksena Gevorg V Sureniats.
Peräsin
Peräsin on ohjauslaite, jolla ohjataan vesialusta tai lentokonetta. Suurin peräsimen kääntymiskulma on yleensä 35–40 astetta..
Peräsin kääntää virtauksen aluksen peräpäässä sivulle, jolloin pohjan muodosta tulee epäsymmerinen. Lisääntyvä vastus toisella puolella pyrkii kääntämään aluksen kulkusuuntaa ja myös aluksen pohjan "siipiprofiili" muuttuu. Peräsin pyritään sijoittamaan potkurialuksessa potkurin taakse, jolloin myös potkurin aiheuttaman työntövoiman suunta kääntyy.
Myös lentokoneissa ja ilmatyynyaluksissa on peräsin. Ilma-aluksissa ja sukellusveneissä käytetään myös "siivekkeitä" jotka ovat vaakatasossa mutta joiden toiminta on vastaava.
Persialaisessa taiteessa, puuveistoksissa ja veneiden jäännöksissä on kuvattu veneen sivulla oleva ohjaukseen tarkoitettu airo jo 2000-luvulla eaa.
Sao
Sao on Neptunuksen kuu, joka löydettiin vuonna 2002. Se tunnetaan myös nimillä Neptunus XI ja S/2002 N 2. Kreikkalaisessa mytologiassa Sao oli yksi nereideistä.
Sao on Kozain resonanssissa eli sen eksentrisyys ja inklinaatio vaihtelevat.
Maa ja vapaus
Maa ja vapaus on vanha sosialistinen tunnus, joka periytyy 1800-luvun venäläisiin anarkismiin viittaaviin sosialisteihin. Vuonna 1888 perustettu anarkistien lehti käytti tätä nimeä.
Tunnusta "Tierra y Libertad" käyttivät mm. Emiliano Zapata, Partido Liberal Mexicano ja siitä tuli Meksikon vallankumouksen tunnus. Myöhemmin sitä käytettiin Espanjan sisällissodassa.
Raimo Smedberg
Raimo Smedberg on suomalainen muusikko ja näyttelijä. Hän vaikuttaa Seitsemän seinähullua veljestä -yhtyeessä. Parhaiten hänet muistetaan vuonna 1997 valmistuneesta The Joulukalenteri -sarjasta Hande-tontun ja Kerttu Santasen rooleista. Hän on esiintynyt myös elokuvissa "Rampe ja Naukkis – kaikkien aikojen superpari" ja "Iskelmäprinssi".
Frank Calvert
Frank Calvert (1828–1908) oli englantilainen konsulaattiviranomainen itäisen Välimeren alueella ja harrastelija-arkeologi. Hän oli avaintekijä Heinrich Schliemannin löytäessä antiikin kaupungin Troijan.
Charles Maclaren oli tunnistanut Hissarlikin mahdolliseksi Homeroksen kuvailemaksi Troijan kaupungiksi vuonna 1822. Vuonna 1847 Calvertin veli oli ostanut 2000 aarin 8 neliökilometrin alueen Aksa Koysta, joka oli osa Hissarlikin vuorta. Vuonna 1852 Calvert oli auttamassa veljeään Frederickiä ja Jamesia heidän konsulaattityössään. Calvert jatkoi veljiensä työtä vuonna 1855, kun Frederick oli määrättynä Krimin sotaan. Calvert toimi Britannian konsulina 1855–1858. Frank seurasi veljeään Jamesia Yhdysvaltain konsulaattiagenttina vuonna 1874.
Jäätyään pois konsulin toimistaan Calvert alkoi huolellisesti suorittaa arkeologisia kaivauksia perheensä omistamalla maa-alueella. Calvert omisti itäisen puolen Hissarlikin vuoresta ja antiikin kaupungin paikan. Hän julkaisi löytönsä 1864. Hän oli vakuuttunut, että hän oli löytänyt antiikin Troijan. Krimin sodan jälkeen hän välitti näkemyksiään Heinrich Schliemannille. , 1873–1890 kaivauksien aikana Schliemann löysi taide-esineitä Hissarlikin vuorelta ja vakuuttui Troijan löydöstä.
Kingston (troolari)
Kingston (tunnus FIN-1102 U) oli suomalainen troolari, joka upposi Selkämerellä 24. helmikuuta 2000. Troolarin nelihenkinen miehistö menehtyi turmassa. Miehistön jäsenistä kaksi oli suomalaisia ja kaksi virolaisia.
"Kingston" oli lähtenyt 23. helmikuuta 2000 Kustavin Laupusten kalasatamasta pyytämään silakkaa troolilla Gävlen koillispuolella sijaitsevan Finngrundetin matalikon vesille. Kun alus ei palannut takaisin määräpäivään 25. helmikuuta mennessä, käynnistettiin Selkämeren alueella etsinnät, joihin osallistui sekä suomalaisia että ruotsalaisia aluksia ja lentokoneita.
Troolarin uppoamispaikka löydettiin meressä olevien dieselöljyläikkien perusteella, ja eräs venäläinen kauppa-alus poimi talteen myös "Kingstonin" kaksi pelastuslauttaa, jotka ajelehtivat merellä tyhjinä. "Kingstonin" hylky löytyi seuraavana päivänä 80 metrin syvyydestä miehittämättömän ruotsalaisen pienoissukellusveneen avulla.
"Kingston" upposi tutkimusten perusteella todennäköisesti 24. helmikuuta klo 16 iltapäivällä, kun siihen oltiin nostamassa kalansaalista. Sää oli tapahtumahetkellä huono, ja alus kallistui yli 20 astetta, jolloin sen laidan avoimista aukoista sisään virrannut vesi upotti aluksen. "Kingstonin" vakautta olivat heikentäneet siihen aiemmin Ruotsissa tehdyt muutostyöt ja sen rakenteen yläosiin Helsingissä tehdyt laiteasennukset. Osa aluksen teknisistä laitteista ei myöskään ollut toimintakunnossa, ja sen miehistö ei tuntenut kovin hyvin joulukuussa 1999 Ruotsista Suomeen ostettua alusta.
"Kingston" oli rakennettu vuonna 1967 Roßlauer Schiffswerftillä Itä-Saksassa. Sen vetoisuus oli 202 brt, pituus 30 metriä, leveys 6,6 metriä ja koneteho 662 kW.
Frenckellin paperitehdas
Frenckellin paperitehdas oli Tampereella Tammerkosken varrella sijainnut paperitehdas, jossa käynnistettiin Suomen ensimmäinen paperikone vuonna 1842. Tehtaan juuret juontuivat Suomen ensimmäiseen paperitehtaaseen, jonka Abraham Häggman oli perustanut samalle paikalle jo vuonna 1783.
Frenckellin paperitehdas laajeni voimakkaasti 1870-luvulla. Vuosina 1903–1905 rakennettiin Birger Federleyn suunnittelema laaja jugendtyylinen teollisuuskompleksi, joka nykyisin muodostaa keskeisen osan Tammerkosken teollisuushistoriallisesta kansallismaisemasta. Vuonna 1921 Frenckellin paperitehtaasta tuli porilaisen W. Rosenlew & Co:n tytäryhtiö. Paperitehtaan toiminta päättyi alueen käytyä ahtaaksi vuonna 1929.
Jäljellä olevissa tehdasrakennuksissa toimii nykyään Tampereen Teatterin Frenckell-näyttämö sekä kaupungin teknisen- ja ympäristötoimen tiloja.
Tehtaan piipun juurella olevassa vanhassa pannuhuoneessa toimi kaupunginkirjaston Frenckellin lehtilukusali vuosikymmenten ajan. Se siirtyi kuitenkin kirjaston yhteyteen vuonna 2016. Vuonna 2018 tiloihin avataan ravintolatoimintaa.
Contender
Contender on yhden purjehtijan trapetsijolla. Kansainvälisen Contender-veneluokan on suunnitellut australialainen Bob Miller vuonna 1968, ja tarkoituksena oli, että siitä olisi tullut Olympialuokka. Vene on suosittu Euroopassa ja Australiassa, mutta sillä purjehditaan aktiivisesti myös USA:ssa ja Kanadassa.
Contenderia purjehditaan trapetsilta eli venettä ohjataan ja käsitellään "ilmassa roikkuen". Veneen käsittely vaatii hyvien fyysisten ominaisuuksien, ketteryyden ja notkeuden, lisäksi myös hyviä veneenkäsittely- ja purjehdustaitoja päästääkseen edes alkuun. Contender-purjehtijan ihannepaino on varsin laaja – luokassa on ollut hyvin erikokoisia kansainvälisiä mestareita aina 60 kg:stä yli 90 kg:aan.
2000-luvulla kansainvälisiin purjehduskilpailuihin on osallistunut noin 150 Contender-purjehtijaa.
Rankka kutsumus
Rankka kutsumus – Sairaanhoitajan päiväkirja (2007, kustannusosakeyhtiö Nemo) on Kaarina Davisin esikoisteos. Teos valittiin 22.11.2007 Tieto-Finlandia-ehdokkaaksi ja se sai Mielenterveysseuran tunnustuspalkinnon.
Teos kuvaa sairaanhoitajan työtä. Se ottaa kantaa hoitajien työoloihin ja sisältää osia Davisin omasta päiväkirjasta, jota hän on kirjoittanut työstään.