hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Arorintama
Arorintama oli Puna-armeijan toisen maailmansodan rintama, joka luotiin vuonna 1943 Reservirintamasta. Huhtikuussa Reservirintama muutettiin aron sotilaspiiriksi ja 9. heinäkuuta Arorintamaksi.
Kurskin taistelussa kenraalieversti Ivan Konevin johtama Arorintama heitettiin taisteluun 19. heinäkuuta hyökkäysoperaatiossa Belgorod–Harkova-linjalla. Arorintama löi useita saksalaisten 9. armeijan joukko-osastoja, vapautti Belgorodin ja Harkovan ja saavutti pian Dneprjoen.
20. lokakuuta 1943 Arorintama uudelleennimettiin 2. Ukrainan rintamaksi.
Liittopankki
Liittopankki Oy – Ab Unionbanken (vuoteen 1924 Suomen Liittopankki Oy – Unionbanken i Finland) oli vuosina 1920–1931 toiminut suomalainen liikepankki. Sen muodostivat vuonna 1920 yhteensulautuneet Wasa Aktie Bank, Turun Osakepankki ja Landtmannabanken.
Helsingissä pääkonttoriaan pitäneen Liittopankin osakepääoma oli 100 miljoonaa markkaa ja sillä oli 60 sivukonttoria. Pankille valmistui 1929 Helsinkiin Keskuskatu 5:een uusi arkkitehti Pauli E. Blomstedtin suunnittelema pääkonttorirakennus.
Vuonna 1928 Liittopankkiin yhdistettiin vuonna 1917 perustettu Etelä-Suomen Pankki Oy jonka rasitteena olivat Hella Wuolijoen omistamalle Aunuksen Puuliike O.Y.:lle myönnetyt luotot.
1930-luvun lamakauden aikana Liittopankki sulautui vuonna 1931 osaksi Helsingin Osakepankkia (HOP) joka avasi oman pääkonttorinsa Liittopankin talossa. Helsingin Osakepankki siirtyi 1986 kaupalla Suomen Yhdyspankin (SYP) hallintaan.
Kauhun yö
Kauhun yö () on vuonna 1985 ensi-iltansa saanut kauhuelokuva, jonka on ohjannut Tom Holland. Elokuva mukailee vampyyriperinnettä modernissa kaupunkiympäristössä. Esimerkiksi uskomus vampyyrin peilikuvattomuudesta esitetään diskon tanssilattian peileistä. Elokuvassa on parodia- ja komedia-aineksia.
Elokuvalle tehtiin jatko-osa "Kauhun yö 2" vuonna 1988. Sen ohjasi Tommy Lee Wallace.
Elokuva kertoo Charley-nimisestä nuorukaisesta, jonka naapuriin muuttaa kaksi outoa miestä. Pian Charley huomaa, kuinka naapurissa alkaa tapahtua murhia, ja pian hän saakin selville, että toinen miehistä on vampyyri. Charley ilmoittaa tästä poliisille, mutta ei pysty todistamaan mitään murhista. Vampyyri päättääkin kostaa Charleylle tämän sekaantumisen hänen asioihinsa.
Vampyyri onnistuu sieppaamaan Charleyn tyttöystävän ja Charley tajuaa, että hänen on toimittava nopeasti tämän pelastamiseksi. Charley ei kuitenkaan joudu kohtaamaan vampyyria yksin, sillä hän saa apua, vaikkakin pelokasta ja vastahakoista, omassa TV-show’ssaan vampyyrintappajaa esittävältä Peter Vincentiltä. Keinot ovat perinteisiä, mutta Vincent itse pitää niitä vain katsojia varten esitettävinä temppuina. Vampyyri toteaakin, että ristillä ei ilman uskoa ole mitään merkitystä eikä vaikutusta hänen kaltaisiinsa.
Ilek
Ilek ( eli "Ilek" ja eli "Jelek" tai "Jelik") on Uraljokeen vasemmalta puolelta yhtyvä sivujoki, jonka valuma-alue sijaitsee Uralvuoriston eteläpuolisella arolla. Joen alajuoksu toimii samalla Venäjän ja Kazakstanin valtionrajana, jossa Venäjän puolella on Orenburgin alue ja Kazakstanissa Aqtöben alue.
Joki on hyvin saastunut.
Joen lähteet sijaitsee Mulodžaryn kukkuloiden luoteisrinteillä (). Se virtaa alavalla tasankoalueella ja sen uomalla on virtaamatilanteesta riippuen joko kapea uoma tai laaja tulvauoma. Kapea uoma on jyrkkärinteinen ja yläjuoksulla se on 20–30 metriä leveä ja alajuoksulla 150–170 metriä leveä. Tulvauoma on yläjuoksulla 500 metriä ja alajuoksulla 3–4 kilometriä leveä. Tulvan suuren virtaaman vuoksi tulvauomaan on kehittynyt lukuisia sivu-uomaia sekä järviä ja lampia . Aqtöben kaupungin yläpuolella joki on padottu lähes 20 kilometriä pitkäksi patoaltaaksi . Keskijoksulla sijaitsee vielä Sol-Iletskin kaupunki. Ilek yhtyy Uraljokeen sen eteläpuolelta noin 1 085 kilometriä Uralin Kaspianmeren suistosta ja joen yhtymäkohdassa olevaa taajamaa kutsutaan myös nimellä Ilek.
Joella on 75 sivujokea , joista Iso Tšobda kulkee pääuomansa rinnalla koko pituudensa verran. Taulukossa on lueteltu suurimmat suurimmat sivujoet (osa tiedoista puuttuvat):
Lähteet: 1 =
Joen alajuoksu sijaitsee aron reunalla ja sen latva-alueet puoliaavikon reunalla. Ilmasto on mannermainen, joten kesäisin sataa hyvin vähän. Joen vesi on pääasiassa peräisin lumesta, jotka kertyy talvella ja joka sulaa keväällä tuottaen suuren vesimäärän. Tulvat leviävät laajalle alueelle, koska joen tulvatasanko on alavaa aluetta. Kesällä joen virtaama on pieni ja vesi on silloin hyvin matalalla. Vuoden keskimääräinen virtaama on 39,8 m³/s Chilikin kohdalla, joka sijaitsee 112 kilometriä joensuusta.
Jokilaaksossa kasvaa paikoin pensaista ja lehtipuista muodostuvia metsköitä, vaikka äyräiden ulkopuolella pääosan muodostaa arokasvillisuus. Joki jäätyy marraskuun lopulla ja jäät lähtevät huhtikuun loppupuolella.
1984 (albumi)
1984 (myös tunnettu roomalaisin numeron kirjoitettuna MCMLXXXIV) on yhdysvaltalaisen hard rock -yhtye Van Halenin kuudes studioalbumi. Albumi ylsi kakkoseksi Billboard 200 -listalla.
Suureksi hitiksi nousi jo singlenä julkaistu ”Jump”, joka oli "Billboard Hot 100" -listan ykkösenä peräti viisi viikkoa. Toinen suuri hitti on vauhdikas ”Panama”. Vastoin yleistä käsitystä ”Panama” ei käsittele tämän nimistä autoa vaan stripparia, jonka David Lee Roth tapasi aikoinaan Arizonassa. Muita tunnettuja kappaleita ovat ”Hot for Teacher” ja ”I’ll Wait”.
Hiteistä ”Jump”, ”Panama” ja ”Hot for Teacher” tehtiin myös Van Halenin ensimmäiset musiikkivideot. Albumi on käytännössä täysin Edwardin ja Donn Landeen käsialaa. Albumi on suuri myyntimenestys, ja siitä tuli yhtyeen toiseksi myydyin albumi. Albumia mainostava kiertueen keikat olivat loppuunmyytyjä, ja koko maailmankiertue oli tähän mennessä yhtyeen tuottoisin. Albumi on myynyt Yhdysvalloissa kymmenkertaista platinaa eli yli 10 miljoonaa kappaletta.Avausraita ”1984” on instrumentaali. Kappale rakentuu Michael Anthonyn hyvin erikokoisen bassosooloilun ympärille. Anthony soittaa silloin tällöin kappaletta livekeikoilla oman bassosoolonsa aikana.
Fernando Sucre
Fernando Sucre on fiktiivinen hahmo televisiosarjassa "Pako". Häntä näyttelee Amaury Nolasco. Sucre on mukana ohjelmassa pilottijaksosta saakka.
Sucre on kotoisin Puerto Ricosta. Hän kasvoi Chicagossa, jossa hän välillä rikkoi lakia. Tämän takia hänen äitinsä lähetti Sucren New Yorkiin sukulaisen luokse kasvamaan. Siellä hän löysi vakituisen työn varastolla ja naisystävänsä Maricruz Delgadon.
Sucre on Michael Scofieldin sellikaveri Fox Riverin vankilan sellissä nro. 40. Sucresta ja Michaelista tulee vankilassa erittäin hyviä ystäviä. Tämä näkyy jälkeenpäinkin, kun Michael pelastaa Sucren hengen ja he tekevät yhteistyötä koko sarjan ajan. Sucre saa myös lapsen sarjan kolmannella tuotantokaudella Maricruzin kanssa.
Landtmannabanken
Landtmannabanken Aktiebolag oli 1909 perustettu liikepankki, joka keskittyi tarjoamaan lyhytaikaisia luottoja ruotsinkieliselle maanviljelijäväestölle.
Pankin toiminta alkoi 18.7.1910. Pääkonttori oli Helsingissä. Pankilla oli noin 30 sivukonttoria, lähinnä ruotsalaisalueilla. Landtmannabanken, Wasa Aktie Bank ja Turun Osakepankki fuusioitiin 1920 Suomen Liittopankki Oy nimiseksi pankiksi. Liittopankki liitettiin Helsingin Osakepankkiin 1931 ja Yhdyspankki osti taas Helsingin Osakepankin vuonna 1986.
Nalle Puhin uudet seikkailut
Nalle Puhin uudet seikkailut () on yhdysvaltalainen Daytime Emmyllä palkittu piirrossarja Walt Disney Television Animationilta, ja sen inspiraation lähteenä toimivat A. A. Milnen Nalle Puh -tarinat. Sarjaa esitettiin USA:ssa vuodesta 1988 vuoteen 1991 ABC-kanavalla. Sarja kertoo Nalle Puhin ja hänen ystäviensä seikkailuista Puolen hehtaarin metsässä.
Suomessa sarjan jaksoja on esitetty 1990-luvulta lähtien dubattuna moneen otteeseen, muun muassa MTV3:lla ja Nelosella. Viimeksi sarja on esitetty MTV3:lla keväällä 2010. Sarjan jaksoja on julkaistu myös 1990- ja 2000-luvulla videokasetteina. Osaa jaksoista ei olla esitetty lainkaan televisiossa eikä julkaistu VHS:lle vaan ne on dubattu suomeksi ensikertaa vuonna 2005 tulleiden DVD -julkaisuiden myötä. Sarjan suomenkieliset ohjaukset teki 1990 -luvulla Pekka Lehtosaari ja 2000 -luvulla Carla Rindell. Jarmo Koski, Aarre Karén ja Tiina Bergström ovat ainoat sarjan parissa työskennelleet ääninäyttelijät, jotka ovat olleet mukana alusta loppuun.
Alkuperäiset:
Suomenkieliset (1990), ensimmäiset kaudet:
Suomenkieliset (2000), viimeiset kaudet:
Ford GT40
Ford GT40 on Fordin automalli, jolla on voitettu Le Mansin 24 tunnin ajot neljä kertaa peräkkäin vuosina 1966-69.
Ford GT40 kehitettiin Henry Ford II:n määräyksestä, sillä Fordin oli tarkoitus ostaa Ferrari. Kuitenkin Fordin epäonneksi Enzo Ferrari vetäytyi kaupasta viime hetkellä saatuaan taloudellista tukea Fiatilta. Henry Ford suuttui, ja hän halusi rakentaa auton, joka voittaisi joka ikisen Ferrarin kilpa-ajossa. Auto nimettiin GT40:ksi, sillä sen korkeus oli vain 40 tuumaa (noin 1 metri).
Vuonna 2005 mallista alettiin tehdä GT -retroversiota.
The Sweet Escape (kappale)
”The Sweet Escape” on poplaulaja Gwen Stefanin vuonna 2007 ilmestynyt single. Kappaleella esiintyy myös R&B-artisti Akon. Single julkaistiin vuonna 2006 ilmestyneeltä albumilta "The Sweet Escape".
Kappale menestyi hyvin singlelistoilla nousten Bulgarian, Uuden-Seelannin, Kroatian, Slovenian ja Euroopan singlelistojen kärkisijalle. Suomen virallisella singlelistalla se oli parhaimmillaan yhdeksännellä sijalla.
Kappaleen musiikkivideon on ohjannut Joseph Kahn. Videolla Gwen Stefani on kultaisessa sellissä haaveillen sieltä karkaamisesta.
Australian CD single
USA CD single
Unilateralismi
Unilateralismi on periaate, joka puolustaa yksipuolista päätöksentekoa. Termiä käytetään usein kuvaamaan poliittisen toiminnan periaatetta. Termi on uudismuodoste, joka on syntynyt multilateralismin vastakohdaksi. Unilateralismi on myös yksipuolisen aloitteellisuuden korostamista ja riippumattomuutta omien ja muiden päätöksistä.
Esimerkiksi Yhdysvallat on käyttänyt tätä kansainvälisessä politiikassa kylmän sodan jälkeen.
Wind It Up
”Wind It Up” on poplaulaja Gwen Stefanin single, joka julkaistiin vuoden 2006 loppupuolella ennen albumia "The Sweet Escape". Kappale sisältää jodlausta ja katkelman ”The Lonely Goatherd” -kappaleesta. Kappaleella laulaa myös Pharrel Williams.
”Wind It Up” kirjoitettiin alun perin Stefanin L.A.M.B.-muotinäytökseen, eikä sitä ollut tarkoitus julkaista "The Sweet Escape" -albumilla.
Kappale nousi singlelistojen ykkössijalle Uudessa-Seelannissa, Bulgariassa ja Kroatiassa. Suomen virallisella singlelistalla se oli parhaimmillaan kuudennella sijalla.
Kappaleen musiikkivideon on ohjannut Sophie Muller. Videolla voi nähdä useasti G-kirjaimen, joka on Stefanin etunimen alkukirjain.
Pohjois-Amerikka 12″ vinyyli 
UK/Eurooppa 12″ vinyyli 
UK/Eurooppa CD Single
Morrigán
Morrigán (”Aavekuningatar”) on Irlannin kelttien sodan, taistelun ja hedelmällisyyden jumalatar. Hän kuuluu sodan jumalattarien ryhmään, jonka muut jäsenet ovat Nemhain, Badbh ja Macha. Nämä kaikki esiintyvät sekä yksittäisen että kolminaisen jumalan hahmossa, ja kaikkia yhdistää sotaisuus ja seksuaalinen voima.
Morrigán on muodonmuuttaja, joka usein saattaa muuttua korpiksi tai varikseksi . Taisteluun lentävä hurjistunut Morrigán muistuttaa jonkin verran Skandinavian mytologian valkyrioita. Hän on myös ennustaja, joka varoittaa sankareita tai jumalia tulevista uhkista ja neuvoo heitä.
Morrigán kuuluu Tuatha Dé Danann -jumalten heimoon, ja hän auttaa loitsuillaan kansaansa lyömään firbolgit ja myöhemmin fomorit.
Morrigán esiintyy myös Cuchulainnista kertovissa tarinoissa. Jumalatar näyttäytyy Ulsterin sankarille nuorena ja kauniina tyttönä ja tarjoaa miehelle rakkauttaan. Cuchulainn torjuu jumalattaren, jolloin Morrigán hyökkää Cuchulainnin kimppuun erilaisten eläinten hahmossa. Cuchulainn voittaa kuitenkin Morrigánin. Sen jälkeen Morrigán näyttäytyy Cuchulainnille lehmää lypsävänä vanhana eukkona ja tarjoaa miehelle maitoa. Cuchulainn juo maidon ja siunaa eukkoa, jolloin Morrigán parantuu taistelussa saamistaan haavoista. Myöhemmin Morrigán lentää korppina Cuchulainnin olkapäälle, kun tämä on lähellä kuolemaa.
Howard Pyle
Howard Pyle (5. maaliskuuta 1853 – 9. marraskuuta 1911) oli yhdysvaltalainen kuvittaja ja kirjailija. Pyle teki kirjoja pääasiassa nuorille. Hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat vuonna 1883 julkaistu "The merry adventures of Robin Hood" ja "Howard Pyle's Book of Pirates".
Pyle oli myös merkittävä opettaja. Vuonna 1894 hän alkoi opettaa kuvittamista Drexel Institute of Art, Science and Industryssa, nykyisessä Drexel Universityssä. Vuonna 1900 Pyle perusti taidekoulun, Brandywine Schoolin, jossa opiskelivat muun muassa Maxfield Parrish ja N.C. Wyeth.
Boat Trip – kuuma sinkkuristeily
Boat Trip – kuuma sinkkuristeily () on 2002 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Mort Nathan. Elokuvan pääosissa ovat Cuba Gooding Jr. ja Horatio Sanz.
Owen Chamberlain
Owen Chamberlain (10. heinäkuuta 1920 – 28. helmikuuta 2006) oli yhdysvaltalainen fyysikko.
Hän oli professori Kalifornian yliopiston Berkeleyn kampuksella vuodesta 1948 lähtien. Hän sai Emilio Segrèn kanssa vuonna 1959 Nobelin fysiikanpalkinnon antiprotonin löytämisestä.
Chamberlain opiskeli fysiikkaa Kalifornian yliopistossa, mutta opinnot keskeytyivät toisen maailmansodan takia. Hän liittyi Manhattan-projektiin, jonka tehtävänä oli kehittää Yhdysvalloille ydinase. Tässä projektissa hän työskenteli yhdessä Emilio Segrèn kanssa sekä Berkeleyssä että Los Alamosissa.
Vuonna 1946 sodan päätyttyä Chamberlain jatkoi opintojaan Chicagossa Enrico Fermin ohjauksessa. Chamberlain vastaanotti tohtorin arvon Chicagon yliopistossa vuonna 1949.
Vuonna 1948 Chamberlain palasi Berkeleyyn, jossa hän keksi yhdessä Segrèn kanssa antoprotonin, mistä he saivat Nobelin fysiikanpalkinnon 1959. Chamberlain oli myös poliittisesti aktiivinen toimien rauhantyössä ja puhuen Vietnamin sotaa vastaan. Hän oli vaatimassa kolmen poliittisista syistä vangitun neuvostoliittolaisen fyysikon – Saharovin, Orlovin ja Sharanskyn – vapauttamista. 1980-luvulla hän oli perustamassa ydinaseiden vastaista liikettä. Chamberlain opetti Berkeleyssä vuoteen 1989 asti, ja kuoli Parkinsonin taudin komplikaatioihin vuonna 2006.
Transformers: Cybertron
Transformers: Cybertron ("Transformers: Galaxy Force") on GONZO studion ja Sunwoo Entertainment tuottama tietokoneanimesarja, joka kertoo Autobottien ja Decepticonien taistelusta Cyberplaneetta-avaimista. Autobotit yrittävät Optimus Primen johdolla löytää avaimet ja pysäyttää niillä mustan aukon. Decepticonit yrittävät kuitenkin hallita avaimilla koko universumia. Cybertron on osa Unicron-trilogiaa, mutta tarina ei ole millään tapaa yhteydessä trilogian kahden edellisen sarjan (Armada & Energon) kanssa. Cybertronista on kuitenkin julkaistu sarjakuva-versio.
Transformers Cybertron on Unicron-trilogian viimeinen eli kolmas sarja, vaikka tarina onkin täysin eri urilla, kuin "n" ja "in" selvästi yhteenkuuluvat tarinat. Tällä kertaa valtava musta aukko uhkaa Cybertron-planeettaa. Autobottien johtaja Optimus Prime aikoo tämän takia evakuoida planeetan kunnes he keksivät miten mustan aukon voi pysäyttää. Autobotit saavat apua muinaiselta transformerilta nimeltä Vector Prime. Vector Prime kertoo että mustan aukon voi pysäyttää vain etsimällä neljä cyberplaneetta-avainta neljältä planeetalta jotka ovat: Maa, Nopeusplaneetta Velocitron, Viidakkoplaneetta Animatron ja Jättiläisplaneetta Gigantion. Nämä avaimet pitäisi yhdistää Omegalukkoon ja näin palauttaa Transformersien luojan, Primuksen voimat. Decepticonit kuitenkin yrittävät saada avaimet itselleen ja niiden avulla hallita universumia. Autobotit saavat kuitenkin apua kolmelta lapselta nimeltä: Coby Hansen, Lori Jiménez ja Cobyn veli Bud. Jokaisella robotilla on cyber-avain joka antaa robotille lisävoimia tai paljastaa uusia aseita.
Televisiosarja toteutettiin tietokonegrafiikalla, mutta ihmiset piirrettiin normaalisti. "Transformers: Cybertronissa" Primus nähtiin ensi kertaa robottina. Sarja loppui jaksoon nimeltä ""Alku"" mutta sen lisäksi tehtiin myös erikoisjakso, joka sisälsi poistettuja kohtauksia ensimmäisestä jaksosta. Optimus Prime muuntui yleisen rekan sijasta paloautoksi. Sarjassa esiintyneistä planeetoista kaksi nähdään issa. Nämä planeetat ovat Nopeusplaneetta Velocitron sekä Viidakkoplaneetta. Velocitron esiintyi Energonissa nimellä Kisaplaneetta.Unicron-trilogian kolmannen eli viimeisen osan, suomenkielisestä jälkiäänityksestä vastasi Oy PVP Voice Ab.
Cybertron hahmojen leluversioissa oli mukana kunkin oma Cyber-avain ("Legends"- ja "Mini-con"-hahmoja lukuun ottamatta). Pienimmät ja halvimmat hahmoista ovat Cybertron Legends hahmot, jotka ovat hieman Mini-coneja isompia. Scout-pakkauksissa sai joko yhden Autobotin/Decepticonin tai kolme Mini-conia. Näiden lisäksi on Deluxe, Voyager, Ultra, Leader ja jopa 80 euroa maksavat Supremet.
Ernest Orlando Lawrence
Ernest Orlando Lawrence (8. elokuuta 1901 – 27. elokuuta 1958) oli yhdysvaltalainen fyysikko. Vuonna 1939 hän sai Nobelin fysiikanpalkinnon syklotronin rakentamisesta ja keinotekoisten radioaktiivisten alkuaineiden keksimisestä.
Lawrence syntyi Cantonissa Etelä-Dakotan osavaltiossa vuonna 1901. Hän suoritti vuonna 1925 tohtorin tutkinnon Yalen yliopistossa fysiikan alalta. Myöhemmin hän toimi professorina Kalifornian yliopiston Berkeleyn yksikössä.
Lawrence sai idean syklotronista vuonna 1929 ja mainitsi laitteesta tiedejulkaisu Sciencessa. Ensimmäinen syklotroni valmistettiin vuonna 1930, jolloin ionin energia laitteessa saavutti 13 000 eV. Seuraavana vuonna rakennettiin toinen kiihdytin, jossa kiihdytettävän protonin energia saavutti jo 1,2 MeV. Syklotronin avulla Lawrence tuotti isotooppeja, joita voitiin käyttää lääketieteellisessä tutkimuksessa.
Toisen maailmansodan aikana Lawrence työskenteli Manhattan-projektin parissa, jolloin hän onnistui erottamaan uraanin isotooppeja.
Ernest Lawrencen kunniaksi on nimetty tutkimuslaitos Lawrence Berkeley National Laboratory ja massaluvultaan 103 oleva alkuaine nimeltä lawrencium.
Justo Gallego Martínez
Justo Gallego Martínez (s. 20. syyskuuta 1925) on espanjalainen entinen munkki, joka on rakentanut jo vuodesta 1961 omaa katedraalia Mejorada del Campoon, Madridin itsehallintoalueelle, Espanjaan.
Nuorempana Justo Gallego liittyi trappistiluostariin, mutta joutui lähtemään sieltä vuonna 1961 sairastuttuaan tuberkuloosiin. Turhautuneena hän ryhtyi rakentamaan omaa katedraalia vanhemmiltaan perimälleen maalle.
Katedraalin lopputulos ei koskaan ole ollut hänen mielessään ja suunnitelmat ovat muuttuneet aikojen myötä tunteiden ja inspiraation mukaan. Hänen suurin inspiraation lähteensä on Kristus. Hänellä ei ole virallista rakennuslupaa Mejorada del Campon kaupungilta. Myöskään katolinen kirkko ei ole antanut hänelle tukeaan.
Justo Gallegon mukaan rakennus on omistettu Neitsyt Marian Espanjassa ilmestymisen kunniaksi ("Nuestra Señora del Pilar"). Kupoli ulottuu 40 metrin korkeuteen. Hän on rakentanut katedraalinsa pääosin itse kuuden sisarenpojan ja satunnaisten vapaaehtoisten voimin. Tarvittaessa Gallego on omalla kustannuksellaan käyttänyt asiantuntijaa. Hän rahoittaa projektinsa vuokraamalla tai myymällä perimäänsä maatalousmaata, sekä saamillaan lahjoituksilla. Vuonna 2005 hän pääsi Coca-Colan energiajuomamainokseen ja sai rahan lisäksi kuuluisuutta koko Espanjan laajuisesti.
Kansalaisilla on eriäviä mielipiteitä meneillään olevasta projektista. Toiset näkevät sen turistien kannalta mielenkiintoisena matkailunähtävyytenä, kun taas toisten mielestä viranomaiset eivät ole tehneet riittävästi estääkseen hirvityksen rakentamista.
Suurin osa rakennusmateriaalista on kierrätettyä. Hän saa lahjoituksena materiaalia espanjalaisilta rakennusyrityksiltä, läheiseltä tiilitehtaalta ja myös vierailijoilta. Esimerkiksi pylväät on valettu vanhojen bensiinisäiliöiden avulla.
Gallego Martínez elää sisarensa kanssa katedraalin lähellä.
Brain Salad Surgery
Brain Salad Surgery on Emerson, Lake & Palmer -yhtyeen neljäs studioalbumi vuodelta 1973. Levy oli yhtyeen ensimmäinen, jonka julkaisi bändin oma Manticore Records -levy-yhtiö. "Brain Salad Surgerya" pidetään yleisesti yhtenä progressiivisen rockin tärkeimmistä albumeista. Albumin lyriikoista vastasi Greg Lake (Peter Sinfieldin avustuksella).
Levyn alussa on kaksi klassisesta musiikista sovitettua teosta, "Jerusalem" ja "Toccata". Kolmas raita "Still... You Turn Me On" on Laken kirjoittama balladi ja neljäs humoristinen vauhdikas pianokappale "Benny the Bouncer". Loppuosa koostuu "Karn Evil 9" -teoksesta, jolla on pituutta miltei 30 minuuttia. Pituuden vuoksi alkuperäisessä vinyylipainoksessa kappaleen ensimmäinen osa jouduttiin jakamaan sekä A- että B-puolelle. Myös alkuperäisessä CD-painoksessa kappaleen osat on eroteltu toisistaan, mutta useissa myöhemmissä painoksissa se on yhdellä raidalla.
Isidor Isaac Rabi
Isidor Isaac Rabi (29. heinäkuuta 1898 – 11. tammikuuta 1988) oli yhdysvaltalainen fyysikko. Hän toimi New Yorkin Columbian yliopistossa vuodesta 1929 ja oli fysiikan professori vuodesta 1935. Vuonna 1944 hän sai Nobelin fysiikanpalkinnon kehittämästään molekyylisuihkumenetelmästä, jolla voidaan määrittää ytimien magneettisia momentteja.
Rabi syntyi 1898 Rymanówin kaupungissa, joka kuului silloin Itävalta-Unkariin, nykyisin Puolaan. Perhe muutti seuraavana vuonna New Yorkiin. Rabi opiskeli ensin kemiaa Cornellin yliopistossa, mutta vaihtoi fysiikkaan ja Columbian yliopistoon, missä väitteli vuonna 1927. Hän sai stipendejä ja vietti kaksi vuotta Euroopassa, missä työskenteli Sommerfeldin, Bohrin, Paulin, Sternin ja Heisenbergin kanssa. Yhdysvaltoihin palattuaan Rabi meni töihin Columbian yliopistoon, missä hänestä tuli myöhemmin fysiikan professori. Toisen maailmansodan aikana hän osallistui MIT:ssa tutkan ja atomipommin kehitykseen. MIT:ssä hänestä tuli säteilylaboratorion tutkimusjaoksen johtaja. Häntä pyydettiin Manhattan-projektin apulaisjohtajaksi, mutta hän kieltäytyi koska piti tutkankehitystyötä tärkeämpänä. Hän toimi Manhattan-projektissa kuitenkin usein konsulttina.
Rabi meni naimisiin vuonna 1926 Helen Newmarkin kanssa ja sai kaksi tytärtä.
Rabin tärkein tieteellinen saavutus on 1930-luvulla kehitetty menetelmä, jolla voidaan määrittää atomien, atomiytimien ja molekyylien magneettisia momentteja. Näillä mittauksilla saadut tarkat tiedot tekivät mahdollisiksi atomikellon, maserin ja laserin kehittämisen sekä lääketieteessä käytetyt magneettikuvaukset.
Turun kaupunginkirjaston pääkirjasto
Turun kaupunginkirjaston pääkirjasto on Turun keskustassa VI kaupunginosassa Linnankadun varrella sijaitseva Turun kaupunginkirjaston päätoimipiste. Kirjaston huoneistoala on yhteensä noin 8 500 m². Pääkirjasto koostuu kolmesta rakennuksesta: vanhasta ja uudesta kirjastotalosta sekä vuonna 1818 valmistuneesta entisestä maaherran kansliarakennuksesta. Kansliarakennuksen purkamista mietittiin uuden kirjaston tieltä, mutta Museovirasto ja ympäristökeskus eivät suostuneet kumoamaan vuoden 1991 suojelupäätöstä.
Pääkirjaston vanha rakennus valmistui vuonna 1903. Sen rakennutti ja luovutti Turun kaupungille kauppaneuvos Fredric von Rettig. Rakennuksen suunnitteli hänen vävynsä K. A. Wrede ja se on pinta-alaltaan noin 2 900 m². Se edustaa hollantilaista myöhäisrenessanssia ja sen esikuvana on ollut Tukholman ritarihuone. Kirjastotalon ensimmäisessä kerroksessa toimi työväestölle tarkoitettu kansankirjasto ja toisessa sivistyneistölle tarkoitettu kaupunginkirjasto. Vuonna 1912 nämä kirjastot yhdistettiin Turun kaupunginkirjastoksi.
Vanhaan kirjastorakennukseen sijoitettiin vuonna 2008 valmistuneen kunnostuksen jälkeen kaunokirjallisuus, taiteet ja musiikki. Rakennus sai nimekseen Taiteiden talo.
Turun kirjastotalo oli kolmas Suomessa. Turkua ennen oman kirjastotalonsa olivat ehtineet saada ainoastaan Helsinki ja Rauma.
Vuonna 2007 Turun kaupunginkirjaston pääkirjaston toiminta laajeni vanhan kirjastotalon viereen rakennettuun uuteen rakennukseen. Uuden kirjastotalon suunnittelusta vastasi Arkkitehtitoimisto JKMM Oy, ja sen pääsuunnittelijana toimi arkkitehti Asmo Jaaksi. Rakennuksen huoneistoala on noin 5 400 m². Pääasiallisena rakennusmateriaalina on betoni, ja kirjasto on saanut vuoden 2007 betonirakennepalkinnon.
Uudessa kirjastorakennuksessa sijaitsevat lasten alue Saaga, nuorten alue Stoori, Studio ja Tieto-osasto, jossa toimii myös Varsinais-Suomen Eurooppatiedotus.
Uutta kirjastotaloa rakennettaessa noudatettiin nk. prosenttiperiaatetta, jonka mukaan tietty osa rakentamiskustannuksista varattiin kirjastoon tehtäviin taidehankintoihin. Kirjaston yleisötiloihin hankittiin viisi tilausteosta. Teokset olivat Saara Ekströmin "Alkukirjain ja Aakkoset", Hans Christian Bergin "Visual Vortex - Passage of Events", Hilkka Könösen "Vestigia", Ann Sundholmin "Hetkinen" ja Merja Pitkäsen "Esiintymä". Hankitut teokset liitettiin Wäinö Aaltosen museon hallinnoimaan Turun kaupungin taidekokoelmaan.
Kirjaston rakennuksia yhdistää toisiinsa käytävä, joka kulkee Uutistorin läpi. Uutistorilta on käynti entisessä maaherran kansliarakennuksessa toimivaan Café Siriukseen, jonka yläkerrassa on kokoustiloja.
Slovenian vaakuna
Slovenian vaakuna on Slovenian kansallistunnus lipun ja kansallislaulun ohella. Siinä on punaisella viivalla rajattu sininen kilpi, jossa on valkoinen Triglav-vuori. Aaltokuviot symboloivat Adrianmerta ja Slovenian jokia. Kolme kultaista tähteä on lähtöisin Celjen kreivien vaakunasta. Vaakuna on suunniteltu ja otettu käyttöön 1990-luvulla.
Niskavuoren Heta (vuoden 1987 elokuva)
Niskavuoren Heta on suomalainen televisioelokuva vuodelta 1987. Se perustuu Hella Wuolijoen saman nimiseen näytelmään. Elokuvan ohjasi Kalle Pursiainen. Aiheesta valmistui vuonna 1952 elokuva "Niskavuoren Heta" Edvin Laineen ohjaamana. Juonessa ei ole eroja, mutta Pursiaisen yli sataminuuttinen teos kertoo tarinan laveammin kuin Laineen mustavalko-Heta. Nimiosaan valittiin rehevänräiskyvien maalaisemäntien osistaan tunnettu Leena Suomu.
Samaan aikaan Niskavuoren Hetan kanssa valmistui myös televisioelokuva "Niskavuoren nuori emäntä". Tekijät ovat samat, joten elokuvat muodostavat eheän kokonaisuuden hämäläisen suurtilan ja sen ihmisten vaiheista 1800-luvun lopulta 1920-luvulle. Elokuvat käsittävät viisiosaisen Niskavuori-sarjan kronologisesti kaksi ensimmäistä osaa.
Niskavuoren Hetan miespääosa, Juhani Niemelän tulkitsema Akusti Harjula näyttäytyy jo Niskavuoren nuori emäntä -elokuvassa. Vuonna 1946 kuvatun elokuvan "Loviisa – Niskavuoren nuori emäntä" ja kuusi vuotta myöhemmin valmistuneen "Niskavuoren Hetan" välille tällaista yhteyttä ei voitu rakentaa, sillä Wuolijoki julkaisi Heta-näytelmänsä vuonna 1950.
Niskavuori-sarja sai uudelleentulkinnan 1980-luvulla, sillä näytelmäsarjan kolmannesta ja neljännestä osasta valmistui elokuva "Niskavuori" vuonna 1984 Matti Kassilan ohjaamana. Lisäksi Pursiainen ohjasi sarjan viimeisestä osasta televisionäytelmän "Entäs nyt, Niskavuori?" niin ikään 1987. Pursiaisen televisioelokuvat sekä Kassilan Niskavuori-elokuva esitettiin tapahtumien mukaisessa järjestyksessä joulukuussa 1987.
Brienpaimenkoira
Briard on ranskalainen koirarotu, jota käytettiin ensimmäisen maailmansodan aikana ns. lääkintäkoirana, eli sen tehtävä oli etsiä ruumiiden seasta haavoittuneet. Se kuuluu FCI:n roturyhmään 1. Briard on hyvin terve rotu, perinnöllisistä sairauksista huonoin tilanne on lonkkaniveldysplasian suhteen.
Jo 700-luvulla suuresti briardia muistuttava koira on kuvattuna seinävaatteessa Kaarle Suuren vierellä ja Napoleonilla tiedetään myös olleen briardeja vahtikoirina. Amerikkalaiset sotilaat ihastuivat rotuun komennuksellaan Euroopassa ja veivät briardeja mukanaan Yhdysvaltoihin, jonne perustettiin oma briardyhdistys vuonna 1927. Ranskan ensimmäinen briardyhdistys perustettiin 1900-luvun alussa, Englantiin briardit tulivat vuonna 1968 ja Pohjoismaihin 1970-luvun alussa. Ensimmäiset briardit tuotiin Suomeen 1970-luvulla. Vuonna 1981 rodulle perustettiin oma yhdistys Suomeen, Suomen Briard ry.
Briard on voimakas, notkea ja hyvin sopusuhtainen koira, jonka liikkeet ovat eloisat ja vilkkaat. Briardin tulee olla pitempi kuin korkeutensa, eikä sen pää saa olla liian lyhyt suhteessa runkoon. Kuono-osa ja kallo-osa ovat yhtä pitkät. Silmien värin ja pigemantaation tulee olla mahdollisimman tummia, hampaat ovat saksipurennassa. Värejä on kolme: fawn, musta ja sininen, joista viimeksi mainittu on Suomessa harvinainen. Kustakin väristä löytyy runsaasti eri sävyeroja.
Briardin tulisi olla avoin ja käyttäytyä rauhallisesti kotioloissa, mutta vilkas ja temperamenttinen ulkona sekä työskennellessä. Briardin kouluttaminen ei ole helppoa, joten siihen tarvitaan pitkää pinnaa ja hyvää mielikuvitusta. Briard sopii oikeastaan vain huumorintajuiselle ihmiselle. Briard on loistava vahtikoira reviirivaistonsa vuoksi.
Emilio Gino Segrè
Emilio Gino Segrè (1. helmikuuta 1905 – 22. huhtikuuta 1989) oli italialaissyntyinen yhdysvaltalainen fyysikko. Hän sai Owen Chamberlainin kanssa vuonna 1959 Nobelin fysiikanpalkinnon antiprotonin löytämisestä.
Segrè väitteli vuonna 1928 Enrico Fermin ohjauksessa. Juutalaisena hän pakeni fasisteja Yhdysvaltoihin ja työskenteli Kalifornian yliopiston Berkeleyn kampuksella säteilylaboratoriossa sekä Manhattan-projektissa ryhmäpäällikkönä.
William Petty (lääkäri)
William Petty, Sir, (1623 – 1687) oli brittiläinen lääkäri, filosofi sekä talous- ja tilastotieteilijä. Hän loi käsitteen "poliittinen aritmetiikka" ja sovelsi sillä nimellä tutkimustuloksiaan taloustieteeseen.
Hänen saman niminen jälkeläisensä toimi Ison-Britannian pääministerinä 1782-1783.
Ceskyterrieri
Ceskyterrieri on tšekkiläinen koirarotu, jonka alkuperäinen nimi oli "bohemianterrieri". Ceskyterrieri kuuluu FCI:n roturyhmään 3.
Rodun luoja oli kynologi ja geneetikko "Frantisek Horak" (1909–1996) Tšekin tasavallasta. Hän sai vuonna 1932 idean luoda uuden rodun, joka olisi paremmin sopiva metsästyskäyttöön. Ensimmäinen ceskyterrieri, "Adam Lovu Zdar", syntyi 
25. joulukuuta 1949 skotlanninterrierinarttu–sealyhaminterrieriuros-yhdistelmästä. Cesky on suosittu niin kotimaassaan että ulkomailla. Vuonna 1956 rotu esiteltiin ensimmäisen kerran yleisölle. FCI rekisteröi rodun vuonna 1963. 
Ensimmäinen ceskyterrieri tuli Ruotsista Suomeen vuonna 1976, se oli narttu nimeltä "Gamgi". Ensimmäinen pentue syntyi vuonna 1979. Ensimmäinen suomalainen rotukerho perustettiin vuonna 1987 yhdessä dandiedinmontinterrieriharrastajien kanssa. Yhteistyö ei kuitenkaan toiminut, ja kerho lopetti toimintansa kahden vuoden jälkeen. Samana vuonna, joulukuussa 1989, perustettiin uusi ceskyterrierikerho, Cesky-kerho ry. Ceskyterrieri kuuluu FCI:n roturyhmään 3.
Luonteeltaan ceskyterrieri on lapsiystävällinen ja helppo koulutettava. Se on myös tottelevainen, uskollinen, hyväntahtoinen, oppivainen ja kiltti koirarotu. Pienuudestaan ja rauhallisuudestaan huolimatta se on loistava leikkikaveri. Vaikka ceskyterrieri ei ole luonteeltaan aggressiivinen, se on silti hieman varautunut vieraita kohtaan.
Ceskyterrieri on matalaraajainen, pitkäkarvainen, hyvärakenteinen, lihaksikas ja suorakaiteen muotoinen terrieri, jolla on keskikokoiset ja riippuvat korvat. Ceskyterrierin kaunis turkki on helppohoitoinen, karvapeite kunnostetaan saksilla tarvittaessa, mutta kuono-osan tai raajojen alaosasta, rinnan alta tai vatsasta karvoja ei tarvitse leikata.
Thomas Campbell Eyton
Thomas Campbell Eyton (10. syyskuuta 1809 Eyton Hall, Shropshire – 25. lokakuuta 1880 Eyton Hall) oli englantilainen luonnontieteilijä.
Eyton opiskeli Cambridgen yliopistossa yhdessä ystävänsä Charles Darwinin kanssa. 1855 hän rakennutti laajan luonnonhistoriallisen museon Eyton Halliin, jonka kokoelmat koostuivat pääasiassa hänen itsensä kotimaasta hankkimista ja kaukomailta saaduista ja hänen itsensä preparoimista linnuista ja eräistä muista selkärankaisista. 1858 hän painatti luettelon museon näytteistä. Kokoelma katosi hänen kuolemansa jälkeen, paitsi simpukkakokoelma, joka toimitettiin Shrewsburyn museoon.
Teoksessa "Osteologia Avium" on runsas piirroskuvitus, joka on tehty hänen museonsa lintujen luurangoista.
Eyton kuvaili ja nimesi lukuisia eläimiä, linnuista muun muassa pikkulapasotkan ("Aythya affinis").
Eyton oli jäsenenä "Linnean Society" ja "Zoologial Society of London" nimisissä yhdistyksissä.
Clumberinspanieli
Clumberinspanieli on brittiläinen koirarotu. Se kuuluu FCI:n roturyhmään 8.
Clumberinspanieli on jalostettu roduksi Englannin Nottinghamshiressa, The Dukeriesissa sijaitsevan Clumber Park -puiston alueella, mistä rotu on myös saanut nimensä.
Clumberinspanieli on älykäs ja erittäin aktiivinen koirarotu. Se työskentelee äänettömästi ja sillä on tarkka hajuaisti. Clumberinspanieli on luonteeltaan pidättyväisempi kuin muut spanielirodut. Normaalisti sillä ei ole lainkaan taipumusta aggressiivisuuteen; se on ihmisystävällinen ja luotettava, mutta hieman syrjään vetääntyvä.
Clumberinspanieli on raskasluustoinen, mutta tasapainoinen rotu. Sille ovat ominaisia neliömäinen ja jykevä pää sekä raskas kuono.
Sen silmät ovat lempeät, kirkkaat, tumman meripihkan väriset ja hieman painuneet. Clumberinspanielin raajojen tulee olla voimakkaat, lihaksikkaat ja hyvin kehittyneet. Runko on pitkä ja raskas, rintakehä on syvä ja kylkiluut hyvin kaarevat. Häntä on vahva, matalalle kiinnittynyt ja hapsukas. Rodun erikoisuus on rullaava askellus ("rolling gait"), joka perustuu pitkään vartaloon ja lyhyisiin raajoihin.
Antalyan maakunta
Antalyan maakunta () on yksi Turkin 81 maakunnasta. Se sijaitsee Välimeren rannalla Taurusvuorilla. Maakunnan väkiluvuksi arvioitiin 2 288 456 vuonna 2015, jolloin se oli Turkin viidenneksi väkirikkain maakunta.
Maakunnan pääkaupunki on Antalya (1 068 099 as., 31.12.2014 arvio).
Antalyan maakunta on Istanbulin ohella Turkin vilkkaimpia turistialueita. Jopa 30 prosenttia Turkin matkaajista lomailee Antalyassa.
Xanthosin kaupunki on Antalyan maakunnan nähtävyyksiä ja se kuuluu maailmanperintökohteisiin.
Maakunta on jaettu 19 piirikuntaan.
Edward Witten
Edward Witten (s. 26. elokuuta 1951) on yhdysvaltalainen matemaatikko ja teoreettinen fyysikko sekä Institute for Advanced Studyn professori. Witten on yksi maailman johtavista supersäieteorian tutkijoista. Hänelle myönnettiin Fieldsin mitali saavutuksistaan teoreettisessa fysiikassa vuonna 1990. Witten esitteli Etelä-Kalifornian yliopistossa vuonna 1995 pidetyssä konferenssissa niin sanotun M-teorian. Monet nykyajan fyysikoista pitävät häntä todellisena Albert Einsteinin seuraajana. Time-lehti nosti hänet maailman sadan vaikutusvaltaisimman ihmisen listalle vuonna 2004.
Witten syntyi Baltimoressa Marylandin osavaltiossa. Hänen vanhempansa ovat Lorraine W. Witten ja Louis Witten, joka on painovoimaan ja yleiseen suhteellisuusteoriaan erikoistunut fyysikko. Witten luki historiaa ja suoritti kandidaattitutkintonsa Brandeisin yliopistossa vuonna 1971. Wittenistä piti tulla toimittaja, ja hänen artikkeleita julkaistiin The New Republicissa ja The Nationissa. Witten oli vähän aikaa mukana myös George McGovernin presidenttikampanjassa. Witten opiskeli yhden lukukauden Michiganin yliopistossa, mutta jätti opinnot siellä kesken ja jatkoi Princetonin yliopistossa soveltavan matematiikan opiskelua. Witten sai väitöstyönsä valmiiksi vuonna 1976. Hänen väitöskirjanohjaajansa oli Nobelin fysiikanpalkinnon saanut David Gross.
Dandiedinmontinterrieri
Dandiedinmontinterrieri on ikivanha rotu, kotoisin Skotlannista läheltä Englannin rajaa, jossa muun muassa kiertelevät romanit käyttivät sitä pikkuriistan metsästykseen. Nykyään dandiedinmontinterrieriä käytetään vain seurakoirana.
Se on maailman ainoa koirarotu, joka on nimetty romaanihahmon mukaan: Sir Walter Scottin vuonna 1814 ilmestyneessä romaanissa ""Guy Mannering"" on mies nimeltä "Dandie Dinmont", joka omisti liudan näitä pippurin ja sinapin värisiä matalia terriereitä.
Rotu saapui Suomeen vuonna 1963. Vaikka Englannista ja Ruotsista tuotiin Suomeen näitä terriereitä, rotu pysyi harvinaisuutena vuoteen 1980, jolloin nykyinen dandiedinmontinterrierin kasvatus aloitettiin. Vuosien varrella koiria on tuotu Ruotsista, Englannista, Hollannista, Saksasta, Unkarista ja Amerikasta.
Dandiedinmontinterrieri on notkea matalajalkainen, pitkärunkoinen koira, jonka huomattavimmat rotupiirteet ovat suuri, runsastukkainen pää, tummat älykkäät silmät ja ainutlaatuinen kaartuva ylälinja. Värejä on kaksi, pippuri (harmaasta lähes mustaan) ja sinappi (vaalean hiekanvärisestä parkinruskeaan). Molemmilla värimuunnoksilla on lähes valkea päätupsu eli "topknot" sekä runkoa selvästi vaaleampi hapsutus raajoissa ja rungon alla. Raajat ovat lyhyet ja vankat, sillä ne on tarkoitettu kaivamiseen. Dandien karvaa ei saa koskaan ajella, ei edes silloin, vaikka koira ei näyttelyissä kävisikään, koska silloin karkean karvan kasvu heikkenee eikä turkista tule säänkestävää.
Dandiedinmontinterrieri on itsenäinen, äärettömän ihmisrakas, päättäväinen, arvonsa tunteva ja erittäin älykäs. Ulkonäöstään huolimatta se ei ole mikään pehmolelu tai lasten leikkikalu. Se tulee yleensä hyvin toimeen muiden koirien kanssa, mutta ilman hyvää kotikasvatusta siitä tulee vaikea käsitellä ja älykkäänä koirana se osaa käyttää omistajansa heikkouksia hyväkseen.
Malonihappo
Malonihappo on orgaaninen yhdiste (dikarboksyylihappo), joka on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan kiinteää, valkoisia kiteitä. Sen kemiallinen kaava on CHO ja rakennekaava HOOCCHCOOH. Malonihaposta käytetään myös nimityksiä "propaanidihappo", "metaanidikarboksyylihappo", "dikarboksimetaani" ja "karboksietikkahappo". Malonihapon suolat, esterit ja ionimuoto ovat malonaatteja.
Malonihapon moolimassa on 104,1 g/mol, sulamispiste 135 °C (hajoaa), suhteellinen tiheys 1,6 g/cm (vesi = 1,0 g/cm) ja CAS-numero 141-82-2. Malonihapon liukoisuus veteen (20 °C) on 7,3 g/100 ml.
Malonihappo dekarboksyloituu kuumennettaessa eli hajoaa etikkahapoksi (CHO) ja hiilidioksidiksi (CO).
Malonihappoa valmistetaan teollisesti tyypillisesti syanoetikkahapon hydrolyysillä tai malonaattiestereiden saippuoimisella. Muita tapoja ovat syklopentadieenin otsonolyysi, 1,3-propaanidiolin hapetus ja bioteknisesti maloninitriilistä nitrilaasientsyymin avulla.
Malonihappoa ja sen estereitä käytetään orgaanisten aineiden synteeseissä. Sitä käytetään kalliimpien malonaattiestereiden sijasta eräissä synteeseissä. Tyypillinen reaktio on Knoevenagel-kondensaatio ja sitä seuraava dekarboksylaatio. Tätä reaktiota käytetään muun muassa kanelihapon, sinmetasiinin ja sinepaksadiilin synteesissä. Lisäksi malonihappoa voidaan käyttää dietyylimalonaatin synteesissä, alumiinin anodisoinnissa ja apuaineena liimoissa.
Ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä.
Rayman 2: The Great Escape
Rayman 2: The Great Escape on Ubisoftin vuonna 1999 julkaisema tasohyppelypeli. Edellisosaan verrattuna suurin muutos on ympäristön muuttuminen kolmiulotteiseksi. Pelistä tehtiin uusintaversio "Rayman Revolution" PlayStation 2:lle. Pelin pohjalta luotiin myös lyhytikäinen tietokoneanimaatiosarja, jossa tosin esiintyy peleistä Raymanin lisäksi vain pieni keiju. Sarjassa esiintyi ensimmäistä kertaa suuret hyonteistä muistuttavat ihmisten korvaamiseen tarkoitetut hahmot, jollaisia on myös myöhemmin "" -pelissä. "Rayman 2" on myytävänä PlayStation Storessa PlayStation Portablelle ja PlayStation 3:lle. Maaliskuussa 2011 peli julkaistiin Nintendo 3DS:lle "Rayman 3D"-nimen alaisena.
Energiapallot: Vastaa "Raymanin" nyrkin heittoa. Raymanin tehokkaat energiapallot kimpoilevat sitä enemmän mitä pitää lataamisnäppäintä pohjassa. Energiapallojen teho kasvaa myös kultakäsineistä, joita on ympäri maailmaa (kultakäsineet saa myös voittamalla tason The Walk of Power).
Hyppy: Tasohyppelypeliin tyypillisesti kuuluva hyppytaito.
Helikopteri: Raymanin helikopteritukka on esiintynyt lähes kaikissa "Rayman"-peleissä. Tukallaan Rayman siis hidastaa maahan putoamista hypättyään. Beneath the Sanctuary of Rock and Lava -tasossa Ly antaa Raymanille kyvyn, jolla tämä voi lentää propellitukkansa ansiosta.
Uiminen: Rayman pystyy uimaan vesissä, joita Robo-merirosvot eivät ole vielä saastuttaneet. Veden alla Raymanillä on happimittari, jota saa kasvatettua sinisten lumien tai Carmen-valaan ilmakuplien kautta.
"Rayman Revolution" -versiossa Rayman pystyy ostamaan itselleen uusia voimia, kuten tynnyrin kanssa juokseminen, panosten kimpoaminen ja panosten kimpoaminen vihollisten päistä.
Robo-merirosvot ovat valloittaneet maailman ja Rayman on ainoa, joka voi pelastaa koko kansan orjuuttamisen. Raymanin pitää päästä Robo-merirosvojen vankilaivaan tuhotakseen amiraali Razorbeardin. Päästäkseen vankilaivaan Rayman tarvitsee eri pyhätöistä neljä taikanaamiota. Niiden avulla Raymanin ystävä Polokus pystyy teleporttaamaan Raymanin Robo-merirosvojen vankilaivaan, jossa amiraali Razorbeard hallitsee.
Raymanillä on uusia ystäviä, joita ei esiintynyt edellisessä osassa.
Raymanin ystävät Rayman 2: The Great Escape -pelissä:
Musiikin peliin on säveltänyt ranskalainen säveltäjä Eric Chevalier.
Amha Selassie
Amha Selassie (tunnettiin nimellä prinssi Asfaw Wossen) (1916 – 17. helmikuuta  1997) oli Etiopian viimeisen keisarin Haile Selassien poika. Hän oli Etiopian maapaossa olevan keisarillisen neuvoston päämies. Keisarillinen neuvosto julisti hänet 8. huhtikuuta 1989 keisariksi.
Marxilainen derg otti 12. syyskuuta 1974 vallan, ja Amha Selassien isä Haile Selassie syrjäytettiin. Juntta nimitti Amhan keisariksi, kun hän oli kaappauksen aikana Genevessa saamassa sairaalahoitoa. Hän oli halvaantunut 1973. Selassie ei tunnustanut nimitystä eikä palannut kotimaahan. Hän ilmoitti Etiopian suurlähetystölle Lontooseen, että hän aikoo muuttaa kaupunkiin pian. Samalla derg alkoi pidättää keisarisuvun jäseniä. Marraskuussa 1975 vallankumoukselliset lakkauttivat keisarikunnan. Amha Selassie muutti Lontooseen jonne oli paennut keisarillisen perheen jäseniä. Muut keisarillisen perheen jäsenet, kuten Amha Selassien sisko prinsessa Tenagnework, olivat vangittuina Etiopiassa.
Huhtikuussa 1989 Amha Selassie julisti itsensä maanpaossa Lontoossa keisariksi. Mukana kruunajaisissa oli etiopialaisia maanpakolaisia. Seuraavana vuonna hän muutti Yhdysvaltoihin ja asettui asumaan Virginiaan lähelle Washington D.C.:n esikaupunkialueelle, jossa asui suuri etiopialaisemigranttien yhteisö. Kun derg oli pitänyt muita keisarillisen perheen naispuolisia jäseniä vankeina 15 vuotta, se päätti armahtaa heidät. Vuonna 1989 prinsessa Tenagnework vapautettiin. Hän eli vuoden verran hiljaista elämää Addis Abebassa, kunnes hän sai matkustaa veljensä luokse Lontooseen.
Vuonna 1991 derg kukistui vallankaappauksessa, ja Amha Selassie perusti monarkistisen Moa Ambassa -liikkeen. Hänen oli tarkoitus palata kotimaahansa ja haudata isänsä maalliset jäännökset uudelleen. Uusi hallitus ei kuitenkaan suostunut järjestämään edesmenneelle keisarille valtiollisia hautajaisia, joten Amha Selassie ei saanut viisumia Etiopiaan.
Amha Selassie kuoli 80-vuotiaana Virginiassa Yhdysvalloissa 17. helmikuuta 1997. Hänen ruumiinsa lennätettiin kotimaahan, jossa Etiopian ortodoksisen kirkon patriarkka Abune Paulos siunasi ruumiin. Etiopian kruununtavoittelijaksi nousi hänen poikansa Zera Jakob Amha Selassie.
Englanninkääpiöterrieri
Englanninkääpiöterrieri on brittiläinen koirarotu. Sen jalostuksessa on käytetty manchesterinterrieriä ja italianvinttikoiraa. Englanninkääpiöterrieri kuuluu FCI:n roturyhmään 3. Ensimmäinen englanninkääpiöterrieri tuli Suomeen 1970-luvun alussa.
Uşakin maakunta
Uşakin maakunta on yksi Turkin 81 maakunnasta. Se sijaitsee länsi-Turkissa ja sen naapurimaakuntia ovat Manisa, Denizli, Afyon ja Kütahya. Uşakin pääkaupunki on Uşak.
Vuoden 2015 lopussa arvioitu väkiluku oli 353 048.
Uşakin maakunta on jaettu 6 piirikuntaan.
Espanjanvinttikoira
Espanjanvinttikoira () on Espanjasta entisen Kastilian kuningaskunnan eli nykyisten Kastilia ja Leónin ja Kastilia- La Manchan maakunnista kotoisin oleva koirarotu. Se kuuluu FCI:n roturyhmään 10. Espanjanvinttikoiran sanotaan kehittyneen kelttiläisistä vinttikoirista ja arabialaisista sloughi-tyyppisistä vinttikoirista. Suomeen rotu saapui vasta 1990-luvulla.
Rotua käytetään Espanjassa edelleen jäniksenmetsästyksessä. Espanjanvinttikoirien pitoon liittyy vakavia eläinoikeuskysymyksiä, sillä metsästyskauden lopussa useimmat koirat hylätään tai tapetaan, usein julmilla tavoilla kuten hirttämällä. Huonosti metsästäneet koirat hirtetään vanhan tavan mukaan matalammalle, jotta kuolema on hitaampi. Koiria poltetaan elävältä, hukutetaan ja hakataan. Arvoiden mukaan Espanjassa tapetaan ja hylätään kymmeniä tuhansia galgoja vuosittain.
Suomessa on useita Espanjasta adoptoituja galgoja joita ei ole merkitty Kennelliiton rekisteriin. Useat vapaaehtoisvoimin ja lahjoitusvaroin toimivat yhdistykset toimivat galgojen tilanteen parantamiseksi Espanjassa niin paikallisestikin kuin etsimällä galgoille adoptiokoteja. Galgoja adoptoidaan Suomen lisäksi useisiin Euroopan maihin ja Yhdysvaltoihin.
Espanjanvinttikoira on luonteeltaan epäluuloinen, mikä johtuu rodun alkukantaisuudesta. Se tarvitsee aikaa uusien asioiden hyväksymiseen, mutta se kiintyy perheeseensä hyvin voimakkaasti. Vieraita kohtaan se on varautunut, mutta ei aggressiivinen. Arvokas ja pidättyväinen, kotioloissa paljon nukkuva, mukavuutta ja sohvan pehmeyttä arvostava koira joka osoittautuu kuitenkin metsästystilanteissa erittäin energiseksi ja eloisaksi.
Zera Jakob Amha Selassie
Zera Jakob Amha Selassie (s. 1953) on Etiopian keisarin Haile Selassien lapsenlapsi. Etiopian vallankumouksen jälkeen vuonna 1974 hän asui maapaossa Britanniassa, jossa hän opiskeli. Myöhemmin hän asui Yhdysvalloissa. Nykyään hän asuu Addis Abebassa.
Zera Jakob kävi koulunsa Eton Collegessa ja Cambridgen yliopistossa.
Hänen isoisänsä nimitti hänet varakeisariksi vuonna 1974, kun hänen isänsä Amha Selassie oli saanut halvauksen.
Kun Etiopian kuningaskunta kaatui vuonna 1974, Zera Jakob valmistui Cambridgen yliopistosta ja oli töissä pankissa Yhdysvalloissa. Myöhemmin hän palasi Lontooseen, jonne hänen isänsä Amha Selassie oli palannut sairaalahoidosta Genevestä. Amha Selassie muutti Virginiaan vuonna 1989 mutta Jakob asettui asumaan Manchesteriin. Hän palasi Etiopiaan pysyvästi, kun hänen isänsä kuoli vuonna 1997.
Giuseppe Gené
Giuseppe Gené (9. joulukuuta 1780 Turbigo, Lombardia – 14. heinäkuuta 1847 Torino) oli italialainen luonnontieteilijä.
Gené opiskeli Pavian yliopistossa. Hän kirjoitti suuren määrän tieteellisiä artikkeleita, etupäässä entomologiasta. 1828 hänet nimitettiin yliopiston apulaislehtoriksi. Seuraavana vuonna hän matkusti Unkariin tutkimaan hyönteisiä. Vuosina 1833–1838 hän teki neljä hyönteisten keruumatkaa Sardiniaan.
1830 Genéstä Franco Andrea Bonellin seuraaja Torinon yliopiston eläintieteen professorina ja Kuninkaallisen eläinmuseon johtajana.
Gené nimesi ja kuvaili linnuista muun muassa välimerenhaukan ("Falco eleonora"). Hänen kunniakseen on nimetty kaitanokkalokki ("Larus genei").
Star Trek (animaatiosarja)
Star Trek: The Animated Series (ST: TAS, TAS), alun perin nimellä Star Trek, on Daytime Emmy -palkittu televisioanimaatiosarja, joka perustuu samannimiseen televisiosarjaan "Star Trek" (1966–69), ja jota esitettiin alun perin vuosina 1973–1974 kahden tuotantokauden ajan, yhteensä 22:n jakson verran. Jokainen jakso kestää hieman yli 20 minuuttia ja tekijät olivat enimmäkseen samat, jotka olivat tekemässä myös alkuperäistä televisiosarjaa. Myös sarjan päähenkilöinä ovat lähes kaikki alkuperäisen sarjan päähenkilöt, ja ääninäyttelijöinä toimii suurin osa alkuperäisen "Star Trek" -televisosarjan näyttelijäkaartista.
"The Animated Series" on järjestyksessä toinen "Star Trek" -televisiosarja. Sarja on jäänyt "Star Trek" -fanien keskuudessa melko tuntemattomaksi eikä ole herättänyt samanlaista arvostusta kuin alkuperäinen televisiosarja. Sarjan tarkoituksena oli jatkaa tähtilaiva "USS Enterprisen" viisivuotista matkaa, jota oli tehty alkuperäisessä sarjassa kolme tuotantokautta. "The Animated Series" nähdäänkin joissain yhteyksissä jonkinlaisena alkuperäisen "Star Trek" -televisiosarjan neljäntenä tuotantokautena.
"Star Trekin" luoja Gene Roddenberry teki animaatiosarjaa pelkästään rahan takia, minkä vuoksi hän pyysi, ettei sarjaa liitettäisi "Star Trekin" viralliseen "kaanoniin". Käytännössä se tarkoittaa, että sarjan tapahtumat eivät ole virallisesti tapahtuneet "Star Trekin" maailmassa. Poikkeuksena tästä on jakso "Yesteryear", joka kertoo Mr. Spockin nuoruudesta.
Sarjan liittämisestä "Star Trekin" kaanoniin on väitelty pitkään. Puolestapuhujat viittaavat mm. kapteeni James T. Kirkin toiseen etunimeen, joka kerrottiin ensimmäisen kerran "The Animated Series" -sarjan jaksossa "Bem". Myös "holokansi" nähtiin ensimmäistä kertaa "Animated Series" -sarjassa. Virallisen "Star Trekin" kaanonin ja "Animated Series" -sarjan tarinoissa on kuitenkin monia ristiriitoja, mikä puhuu animaatiosarjan "Star Trekin" kaanoniin liittämistä vastaan.