hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Madrugada
Madrugada on norjalainen rockyhtye. Se perustettiin Stokmarknesissa vuonna 1995.
Madrugadan ensimmäinen albumi "Industrial Silence" ilmestyi vuonna 1999. Neljännen studioalbumin, "The Deep Endin" äänitykset saatiin päätökseen loppuvuodesta 2004, ja levy julkaistiin Norjassa 28. helmikuuta 2005, muualla Euroopassa 31. maaliskuuta sekä lopulta Yhdysvalloissa 11. huhtikuuta.
Madrugadan ensimmäinen ja tähän mennessä ainoa livelevy "Live at Tralfamadore" julkaistiin vuonna 2005. Yhtye voitti saman vuoden lopussa "Spellemannprisenin" kolmessa eri kategoriassa.
Madrugadan aktiiviset jäsenet ovat laulaja Sivert Høyem ja basisti Frode Jacobsen. Aiempiin jäseniin lukeutuvat rumpalit Jon Lauvland Pettersen ja Simen Vangen sekä kosketinsoittaja Mikael Lindqvist. Kitaristi Robert Burås löydettiin kuolleena kotoaan Oslosta 12. heinäkuuta 2007. Hän oli 31-vuotias; tapaukseen ei liittynyt "epäilyttäviä olosuhteita". Kitaristi oli kuulunut yhtyeen vakituiseen kokoonpanoon kuolemaansa saakka.
Madrugadan jäsenillä on ollut myös muita projekteja. Høyem on julkaissut kaksi sooloalbumia, ja Burås julkaisi My Midnight Creeps -yhtyeen kanssa kaksi albumia vuosina 2005 ja 2007. Madrugadan seuraavan studioalbumin ilmestymisajankohta ei ole tiedossa.
Uusin albumi on ilmestynyt Norjassa tammikuussa 2008. Albumin nimi on Madrugada ja tuli hyvin suosituksi heti ilmestymisen jälkeen Norjassa.
Kokoelma-albumi tuli myyntiin joulukuussa 2010 nimellä The Best Of Madrugada. Tupla-cd sisältää 27 Madrugada-klassikkoa mukanaan myös ennenjulkaisematon All This Wanting To Be Free.
Sivert Høyem
Sivert Høyem (s. 22. tammikuuta 1976 Sortland) on norjalainen rocklaulaja.
Høyem tuli tunnetuksi Madrugada-yhtyeestä. Hän on ollut mukana sen toiminnassa alusta alkaen. Yhtyeen debyyttialbumi ilmestyi vuonna 1999, ja se on tehnyt myös kansainvälisen läpimurtonsa.
Høyem on julkaissut sooloartistina albumit "Ladies and Gentlemen of the Opposition" (2004) ja "Exiles" (2006). Hän on kiertänyt myös Sivert Høyem and the Volunteers -yhtyeensä kanssa.
Robert Burås
Robert Solli Burås (12. elokuuta 1975 – 12. heinäkuuta 2007) oli norjalainen kitaristi ja lauluntekijä. Hän tuli alun perin tunnetuksi yhtyeestä Madrugada, joka julkaisi ensialbuminsa vuonna 1999.
Burås kuului vuonna 2005 My Midnight Creeps -nimisen yhtyeen perustajajäseniin. Hän oli mukana yhtyeen albumeilla "My Midnight Creeps" (2005) ja "Histamin" (2007).
Burås löydettiin kuolleena kotoaan Oslosta heinäkuussa 2007. Tapaukseen ei poliisin mukaan liittynyt epäilyttäviä olosuhteita.
Bengt Pohjanen
Bengt Pohjanen (s. 1944 Kassan kylä, Pajalan kunta) on kolmikielinen kirjailija, joka kirjoittaa ruotsiksi, suomeksi ja meänkielellä. Hän on koulutukseltaan filosofian tohtori ja teologian kandidaatti. Hän väitteli tohtoriksi 1979 Tukholman yliopistossa. Väitöskirja käsitteli suomalaisen kirjailijan, Antti Hyryn tuotantoa. Pohjanen on Oulun yliopiston kunniatohtori.
Pohjanen on kirjoittanut romaaneja, runoja, näytelmiä ja televisiodokumentteja. Monet teoksista käsittelevät pohjoisen uskonnollisuutta: ne kertovat Lars Levi Lestadiuksesta ja Korpela-liikkeestä. Pohjanen on aktiivinen meänkielen puolesta puhuja. Hän on myös toinen Meänmaan lipun suunnittelijoista.
Bengt Pohjanen on meänkielisissä teoksissaan kehittänyt meänkieltä kirjakieleksi. Hänen 1985 julkaistu romaaninsa, Lyykeri, on ensimmäinen meänkielinen romaani. Pohjasen meänkielinen näytelmä Kuutot, 1987, oli ensimmäinen meänkielinen näytelmä, joka myös rakensi perustaa Tornionlaakson Teatterin tulevaisuudelle.
Unohtaa ei myöskään sovi Pohjasen meänkielelle kääntämää Uutta Testamenttia. Pohjanen on kirjoittanut Joppausoopperan, jota esitettiin yhden kesän Pellossa (2004) ja yhden kesän Övertorneålla (2005). Hän on myös kirjoittanut Laestadiusoopperan, jota esitettiin Pajalassa kesinä 2007 ja 2008. Trilogian kolmas osa Sotaooppera esitettiin Haaparannalla kesällä 2009.
Pohjanen on kääntänyt suomalaista kirjallisuutta, mm. Antti Tuurin teoksia.
Bengt Pohjasella on oma säätiö, josta hän jakaa palkintoja mm. kirjallisuuspalkintoja, meänmaan vanhin ja meänmaan kuopus.
Puolilammas
Puolilammas eli baraali ("Pseudois nayaur") on vuohieläimiin kuuluva sorkkaeläin, joka asuu Himalajalla Nepalissa, Kiinassa, Pakistanissa ja Intiassa.
Ulkonäöltään puolilammas muistuttaa enemmän vuohta kuin lammasta. Puolilammasurosten sarvet ovat vahvat ja poikkileikkaukseltaan pyöreät. Sarvet kaartuvat kärkeä kohden ja ne kasvavat yli 80 senttimetrin mittaisiksi. Naarailla sarvet ovat lyhyet ja suorat. Pituudeltaan puolilampaat ovat noin 150 senttimetriä ja säkäkorkeudeltaan noin 90 senttimetriä. Urospuoliset yksilöt voivat painaa jopa 80 kilogrammaa.
Puolilampaita tavataan Himalajalla sekä muilla Tiibetin, Xinjiangin ja Sisä-Mongolian vuoristoalueilla 3000 ja 5000 metrin välissä. Satunnaisesti yksilöt saattavat nousta jopa 6500 metriin. Ylänköalueilla puolilampaat laiduntavat alppikasvillisuutta. Vaaran uhatessa laji pakenee vikkelästi jyrkillä rinteillä, joilla petoeläimet eivät pysty seuraamaan.
Naaraat ja nuoret eläimet muodostavat 5–15 yksilön laumoja. Lisääntymiskauden ulkopuolella koiraat elävät yleensä yksin. Lisääntymisaikana koiraat taistelevat kiivaasti toisia koiraita vastaan lauman hallinnasta.
Ulrika Eleonoran kirkko (Helsinki)
Ulriika Eleonooran kirkko oli Helsingin Raatihuoneentorilla eli nykyisellä Senaatintorilla sijainnut, Ruotsin kuningatar Ulriika Eleonoora vanhemman mukaan nimetty kirkkorakennus. Se rakennettiin vuosina 1724–1727 rakennusmestari Anders Hackenbergin johdolla, ja järjestyksessään se oli kolmas kirkko aukiolla. Rakennusmateriaalina käytettiin puuta ja kirkko maalattiin punamullalla. Muodoltaan kirkko oli tasavartinen ristikirkko, johon liittyi korkeahko torni.
Noin sadan vuoden ikään ehtinyt kirkkorakennus sai purkutuomion Helsingin tultua Suomen suuriruhtinaskunnan pääkaupungiksi. Purkamisesta päätettiin lopullisesti vuonna 1827. Kirkko sai väistyä monien muiden rakennusten tavoin uuden pääkaupungin uljaan Senaatintorin monumentaalirakennusten tieltä. Kirkon hirret huutokaupattiin ja sen esineistöä sekä myytiin että vietiin Vanhaan kirkkoon. Nykyisin esineistö kuuluu Helsingin kaupunginmuseolle ja on näytteillä Sederholmin talossa.
Kirkon vanhojen kellojen kumahtelua voi nykyisin kuunnella Helsingin tuomiokirkon kirkkosalissa. Vuonna 1937 Senaatintorille sijoitettiin kirkon muistomedaljonki, jonka suunnitteli Gunnar Finne. Helsingin kaupunki rakennutti Senaatintorille lumisen jäljitelmän kirkosta vuosina 1997 ja 2000..
Kirkon lattian ääriviivat on nykyään merkitty Senaatintorin kiveykseen.
Tunku Abdul Rahman
Tunku Abdul Rahman (8. helmikuuta 1903 – 6. joulukuuta 1990) oli Malesian ensimmäinen pääministeri, 24. Kedahin sulttaani.
Abdul Rahman opiskeli oikeustiedettä Lontoossa ja Oxfordin yliopistossa. Hän oli maan johdossa nimikkeellä "chief minister" jo ennen sen itsenäistymistä, vuodesta 1955, ja itsenäistymisen jälkeen 1957 hänestä tuli pääministeri. Suositun Alliance-puolueensa tuella hän keskittyi kansan hyvinvoinnin lisäämiseen armeijan vahvistamisen sijasta. Hän loi itsestään mielellään kuvaa Malesian liittovaltion (Malaija, Singapore, Sarawak, Brunei, Pohjois-Borneo) luojana vuonna 1963, mutta asia oli ollut vireillä kauan ja riippui muun muassa Britannian suopeasta suhtautumisesta.
Maan sisäisen kriisin vuoksi hän erosi virasta 1971.
"Tunku" on malesialainen ylhäistä sukua osoittava arvonimi.
Larry Kusche
Larry Kusche (oik. Lawrence David Kusche, s. 1. marraskuuta 1940) on tunnettu väitetyn Bermudan kolmion laivojen ja lentokoneiden katoamisten epäilijä. Hän on toiminut muun muassa lentäjänä ja kirjastonhoitajana.
Kusche kiinnostui Bermudan kolmiosta, kun kirjastonhoitajana joutui tekemisiin monien kolmiota koskevien kyselyjen kanssa. Kun Kusche alkoi tutkia Bermudan kolmiota ensimmäistä kirjaansa varten, hän uskoi katoamisten olevan arvoituksellisia, mutta saatuaan tietoa luotettavista lähteistä muutti kantaansa. Useimmat katoamiset tapahtuivat myrskyjen aikaan tai olivat onnettomuuksia tai sattuivat kaukana väitetyn Bermudan kolmion alueesta. Kusche päätteli Bermudan kolmion olevan keinotekoinen arvoitus. Niinpä Kusche kirjoitti kirjan "The Bermuda Triangle Mystery – Solved" (ISBN 0-87975-971-2) (1975).
Hän kirjoitti myös tunnetusta Lento 19:n katoamisesta kirjan "The Disappearance of Flight 19", jossa selitti lentueen katoamisen luonnollisesti. Kusche haastatteli muun muassa sen aikaista, tapauksesta tietoista laivaston henkilökuntaa. Kusche lensi itse koneella Avengerien reitin. Kusche selitti miksi lentäjä väitti virheellisesti olleensa Florida Keysin yllä.
Kuschen kirjaa on kritisoitu ainakin yhdellä englanninkielisellä verkkosivulla. Kuschen löydökset ja tutkimusmenetelmät ovat niiden mukaan epävarmoja.
Königsallee
Königsallee on bulevardi saksalaisessa Düsseldorfin kaupungissa. Se on kaupungin huomattavimpia ja tunnetuimpia katuja. Sen on suunnitellut Caspar Anton Huschberger vuonna 1802, jolloin aluetta uudistettiin, ja se saatiin valmiiksi vuonna 1804.
Useiden eksklusiivisten liikkeiden reunustamaa bulevardia halkoo 31 metriä leveä ja viisi metriä syvä kanava, johon vesi tulee Reinin sivujoesta Düsselistä. Kanavan ylittää kaksi puista siltaa.
Maisema-arkkitehti Maximilian Friedrich Weyhen ehdotuksesta bulevardia koristamaan istutettiin puita ja bulevardille annettiin nimi "Kastanienallee". Vuonna 1848 tapahtuneen onnettomuuden jälkeen, jossa Preussin kuningasta Fredrik Vilhelm IV:tä heitettiin hevosenlannalla, katu nimettiin hyväntahdon eleenä nykyiselle nimelleen.
The Famous Grouse
The Famous Grouse on suosittu skottilainen blended-viski. Juomasekoituksessa käytettyjä mallasviskejä ovat tyypillisesti The Glenrothes, Highland Park ja The Macallan. Famous Grousen valmistuksen aloitti Matthew Gloag & Son Ltd. vuonna 1897, ja nykyään juomaa tekee The Edrington Group. Viski on nimetty nummiriekon mukaan.
Mahathir Mohamad
Mahathir Mohamad (s. 10. heinäkuuta 1925, Alor Star, Kedah) on malesialainen poliitikko. Hän toimi vuosina 1981–2003 maansa pääministerinä Abdullah Ahmad Badawin edeltäjänä.
Mahathir on ollut aktiivinen vaikuttaja Malesian politiikassa vuodesta 1945. Hän liittyi maan tärkeimpään puolueeseen, "Yhdistyneiden malaijien kansalliseen organisaatioon", sen perustamisvuonna 1946. Hänet nimitettiin senaattoriksi vuonna 1973, ja hän nousi jo pian Malesian opetusministeriksi sekä vuonna 1975 yhdeksi puolueen kolmesta varapuheenjohtajasta.
Mahathirin julkaisemiin kirjateoksiin lukeutuu aikanaan kiistaa herättänyt "The Malay Dilemma", joka julkaistiin poliittisen kriisin vallitessa vuonna 1970. Mahathir oli siihen aikaan erotettu puolueesta, mutta hänet kelpuutettiin takaisin 1972. Kirjassa pohdiskeltiin mm. syitä mittavaan rotumellakkaan, joka oli saanut alkunsa Kuala Lumpurissa malaijien ja kiinalaisten välillä 13. toukokuuta 1969.
Mahathirin toimiessa pääministerinä hän sai kiitosta maan nopeasta modernisaatiosta ja aasialaisten arvojen kunnioittamisesta. Vetäydyttyään 31. lokakuuta 2003 hänelle myönnettiin arvo "Tun". Häntä seurasi varapääministeri Abdullah Ahmad Badawi. Mahathir on lääkäri, ja hänellä on puoliso Siti Hasmah. Hän on kärsinyt sydänvaivoista ja joutui 14. toukokuuta 2007 sairaalaan Langkawiin kärsittyään vakavista hengitysongelmista.
Mahathir sai vuonna 2005 Muammar Gaddafin kansainvälisen rauhanpalkinnon. Hän on tullut viime vuosina tunnetuksi kritiikistään pääministeriseuraajansa kohtaan.
The Sims 2: Matkoilla
The Sims 2: Matkoilla () on Maxisin kehittämä The Sims 2 -pelin kuudes lisäosa. Se julkaistiin Euroopassa 6. syyskuuta 2007.
Matkoilla-lisäosassa simit voivat mennä lomalle hienoon hotelliin, telttaan tai halpaan majataloon. Lomalla simit voivat esimerkiksi ottaa valokuvia, kaivaa maata aarteen toivossa tai kerätä simpukankuoria. Simit voivat oppia paikallisilta asukkailta erilaisia toimintoja, kuten tulitanssia tai ninjaliikkeitä. Kotona sim voi opettaa uudet taidot muille simeille. Matkoilla-lisäosassa voi myös tulla käymään taskuvaras. Taskuvaras esiintyy pelissä siminä, joka voi olla nimeltään joko "Silmänkääntäjä" tai "Luihu kelmi". 
Valittavana on kolme eksoottista kohdetta: trooppinen rantaloma (Twiikki-saari), japanilainen rentoutumiskylä (Takemizu-kylä) ja aito tukkimetsä (Kolmijärvi). Simin ohjauspaneelin muistoja käsittelevässä kohdassa on kuvake, jota klikkaamalla voi tarkastella simin lomakokemuksia. Sim voi suorittaa lomakohteissa yhteensä 45 erilaista lomakokemusta.
Off!
SC Johnson OFF! eli Off! on suomalainen SC Johnsonin hyttyskarkotetuotesarja. Off! tuotteita myydään Yhdysvalloissa, Kanadassa, Brasiliassa, Argentiinassa ja Suomessa. Sarjan tuotteista (Suomessa) 80 prosenttia valmistaa Oy Transmeri Ab Espoossa ja loput Puolassa. Off:in tehoaineena käytetään DEET:ia eli N,N-dietyyli-meta-toluamidia ja Ikaridiiniä. Off! karkottaa Hyttysiä, Punkkeja, Paarmoja ja Mäkäräisiä. 
Off-tuotesarja tuli tunnetuksi erityisesti 1980- ja 1990-luvulla televisiomainoksista, jossa esiintyi ”lapinäijänä” tunnettu, jo edesmennyt enontekiöläinen Ilmari Mattila ja hänen repliikkinsä ”Miksi sinä etelän mies huitot, miksi sinä et käytä Ohvia?”.
Einar Ilmoni
Einar Ilmoni (29. kesäkuuta 1880 Lappeenranta – 4. maaliskuuta 1946 Kangasala) oli suomalainen taidemaalari.
Einar Ilmonin vanhemmat olivat lääketieteen ja kirurgian tohtori Axel Hjalmar Ilmoni ja Fanny Vilhelmina Hannikainen. Myös hänen vanhempansa olivat taiteellisesti lahjakkaita.
Ilmonin lapsuudessa perhe asui Alavudella ja Tampereella, mutta perheen lapset kävivät kuitenkin oppikoulunsa Helsingin Suomalaisessa Yhteiskoulussa.
Vuonna 1896 Einar Ilmoni aloitti 16-vuotiaana opiskelun Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa, jossa opiskeli vuoteen 1902. Hän opiskeli myös Taideteollisuuskeskuskoulussa vuonna 1899. Hänen opettajiinsa kuuluivat Helene Schjerfbeck ja Albert Edelfelt.
Valmistuttuaan Ilmonilla ei ollut varaa jäädä Helsinkiin tai lähteä opintomatkalle ulkomaille, joten hän asettui vanhempiensa uuteen kotiin Kangasalle. Ilmoni eli niukkaa elämää ja kieltäytyi tilaustöistä, jos ei nähnyt niissä sisältöä. Valmiita töitäänkin hän myi vastahakoisesti. Kaukana isojen kaupunkien taidepiireistä hän ei myöskään ollut juuri apurahojen jakajien suosiossa. Vuonna 1924 Ilmoni sai kuitenkin Alfred Kordelinin säätiön stipendin opintomatkalle Italiaan.
Ilmonin töissä nähdään syvää uskonnollisuutta ja rauhaa. Ilmoni oli taitava piirtäjä, ja käytti uransa alussa töissään niukasti värejä, minkä vuoksi hänen värinkäsittelyään pidettiin "aneemisena, hiutuvana ja verettömänä". Hänen pääaiheitaan olivat muotokuvat ja kompositiot lapsista ja naisista, maisemat ja luonnon yksityiskohdat sekä uskonnolliset aiheet kuten enkelit. Ilmonin teoksia sävytti sisäinen symbolismi ja unenomaisuus. Gösta Stenman luonnehti Ilmonia "Suomen maalaustaiteen Kierkegaardiksi".
Jo Ilmonin eläessä hänen töitään oli esillä ympäri Eurooppaa. Ensimmäisen yksityisnäyttelynsä hän piti vuonna 1917.
Vakava allergia esti Ilmonia työskentelemästä kesäaikaan, ja mielenterveysongelmat veivät hänet useampaan otteeseen hermoparantolaan. Ilmoni kärsi masennuksesta ja hermoromahduksesta, minkä vuoksi vietti muutaman kuukauden jakson Tallbackan hermoparantolassa. Suurin tuki erakoituneelle Ilmonille oli hänen sisarensa Aino.
Vuonna 1946 Ilmoni kuoli 66-vuotiaana erakoituneena ja naimattomana ja hänet haudattiin Kangasalan vanhalle hautausmaalle, jonne pystytettiin vuonna 1950 muistomerkki.
Ulrika Pasch
Ulrika Fredrika Pasch (s. 10. heinäkuuta 1735 Tukholma – k. 2. huhtikuuta 1796) oli ruotsalainen taidemaalari, taiteilija Lorens Pasch vanhemman tytär, taiteilija Lorens Pasch nuoremman sisar ja taiteilija Johan Paschin veljentytär. Hänet valittiin ensimmäisenä naisena Kuninkaalliseen taideakatemiaan sen perustamisvuonna 1773.
Vaikka sanotaan Paschin olleen vaatimaton ihminen, joka ei koskaan tuonut esiin omaa työtä, hän on yksi harvoista ammattimaisista naistaiteilijoista Pohjoismaissa ennen 1800-lukua. Useista hakemuksista huolimatta Ruotsin valtiopäivät ei myöntänyt hänelle eläkettä.
Ulrika Pasch kuului suureen taiteilijasukuun. Hänen isoisänsä, isänsä ja veljensä olivat myös taidemaalareita. Äiti, Anna Helena Beckman, oli porvari ja valtiopäivämies Olof Beckmanin tytär. Äidin suvussa oli myös taidekäsityöläisiä, kuten hopeaseppiä.
Ulrika Paschin äidin kuoltua 1756 perheen lapset hajaantuivat useaksi vuodeksi. Veli Lorentz lähti ulkomaille kartuttamaan taideopintojaan. Ulrika Pasch muutti enonsa luo, johti enon taloutta ja maalasi. Tulot olivat perheelle tärkeitä, koska Pariisissa lanseerattu pastellimaalaus oli vähentänyt isän toimeksiantoja. Pach elätti isäänsä ja sisartaan kymmenen vuotta, kunnes hänen veljensä palasi Ruotsiin vuonna 1766. Sisarukset, mukaan lukien sisar Hedvig Lovisa, asuivat loppuelämänsä yhdessä. Hedvig Lovisa hoiti talouden, kun sisarukset työskentelivät taidemaalareina.
Ulrika Pasch aloitti maalaamisen 1756, mutta hän oli jo aiemmin saanut veljensä kanssa opetusta isältään. Hän sai varhain työtilauksia, ensin niin sanottuja hallitsijaluetteloja, myöhemmin muotokuvatilauksia. Pasch alkoi työskennellä yhdessä veljensä Lorentzin kanssa, tämän palattua Ruotsiin vuonna 1766. Ulrikan ja Lorentzin yhteistyötä on kuvattu sopusointuiseksi ja molemmat valittiin Kuninkaalliseen taideakatemiaan 1773.
Ulrika Paschin ura oli menestyksekäs, ja hän maalasi kuningasperheen ja hovin muotokuvia. 1790-luvulla hänen tyylinsä alkoi kehittyä maalauksellisemmaksi.
On a Storyteller’s Night
On a Storyteller’s Night on Magnum-yhtyeen vuonna 1985 julkaistu viides studioalbumi, jota pidetään yhtyeen läpimurtolevynä. Albumi sijoittui parhaimmillaan 24. sijalle Ison-Britannian listalla. Kansikuva on tunnetun fantasiakuvittaja Rodney Matthewsin käsialaa. Vuonna 2005, kaksikymmentä vuotta levyn alkuperäisen julkaisun jälkeen, Magnum julkaisi levystä laajennetun version. Lisäksi vuoden 2005 kiertueella yhtye esitti kaikki albumin kappaleet kokonaisuudessaan.
Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Tony Clarkin.
Balduin I (Jerusalem)
Balduin I (Baudouin I, n. 1058 – 2. huhtikuuta 1118) oli ensimmäisen ristiretken johtohahmoja ja nimellisesti Jerusalemin kuningaskunnan ensimmäinen kuningas. Balduin oli Bouillonin Godefroyn veli.
Balduin oli Boulognen kreivin Eustace II:n ja tämän vaimon Idan kolmas ja nuorin poika. Balduinin vanhemmat suunnittelivat pojalleen kirkollista uraa, joka kuitenkin myöhemmin kariutui. Balduin vietti nuoruutensa Normandiassa ja avioitui Godehilde de Toenin kanssa. Vuonna 1096 Balduin lähti veljiensä kanssa ensimmäiselle ristiretkelle. Matkalla Pyhälle maalle Godehilde sairastui ja kuoli.
Balduin jätti ristiretkeläiset hieman ennen Antiokian piiritystä mennäkseen Edessaan. Hänet oli kaupunkiin kutsunut kaupungin armenilainen hallitsija Thoros, jonka kuoleman jälkeen Balduinista tuli Lähi-idän ensimmäisen ristiretkeläisvaltion, Edessan kreivikunnan hallitsija.
Godefroy de Bouillon kuoli vuonna 1100, jolloin Balduinia pyydettiin seuraamaan Godefroytä Jerusalemin hallitsijana. Jerusalemin patriarkka Daimbert ja ristiretken johtaja Tankred vastustivat suunnitelmaa. Balduin kuitenkin kruunattiin 25. joulukuuta Betlehemissä kuninkaaksi. Hän oli Jerusalemin kuingaskunnan kuningas. Hänen edeltäjänsä Godefroy ei ollut halunnut Jerusalemin kuninkaan arvonimeä, vaikka käytännössä toimikin valtakunnan hallitsijana.
Valintansa jälkeen Balduin pyrki vakiinnuttamaan paikkansa, mutta hänellä oli hyvin vähän valtaa, ennen kuin oli saanut haltuunsa viestintä- ja tavaraliikenteen kannalta tärkeät satamakaupungit. Balduin oli riippuvainen merkittävimpien vasalliensa tuesta. Saatuaan ritarien tuen Balduin pystyi valtaamaan satamat. Jerusalemin hallussa olikin vuonna 1113 Askalonia ja Tyrosta lukuun ottamatta kaikki merkittävimmät lähisatamat.
Balduinin toinen vaimo oli armenialaisen hallitsijan tytär Arda; liiton ansiosta hän oli päässyt Edessan kreiviksi. Balduin hylkäsi kuitenkin Ardan ja meni naimisiin Sisilian normannikreivi Roger I:n lesken Adelaiden kanssa. Vuonna 1113 solmittu liitto oli poliittinen, sillä Balduin sai sen myötä suuret myötäjäiset ja perijän kruunulleen, sillä hän lupasi Adelaiden pojalle Roger II:lle Jerusalemin kruunun. Balduin ei ollut kuitenkaan eronnut missään vaiheessa edellisestä vaimostaan, ja hän mitatöi liittonsa Adelaiden kanssa vuonna 1116.
Balduin hyökkäsi 1118 joukkoineen Egyptiin, sillä ristiretkeläiset pelkäsivät Egyptin ja Syyrian liittoutumista. Balduin oli ollut vakavasti sairas jo pari vuotta aiemmin, ja hän sairastui uudestaan Niilillä. Häntä kuljetettiin kantotuolissa, ja hän kuoli Arishin rajakaupungissa. Balduinin seuraajaksi Jerusalemin valtaistuimelle nousi hänen serkkunsa Bourcqin Balduin.
Gay Ehrnrooth
Gay Sturesson Ehrnrooth (14. kesäkuuta 1925 Viipuri – 14. elokuuta 2006 Espoo) oli suomalainen metsäteollisuuden vaikuttaja ja vuorineuvos (1976). Hän oli koulutukseltaan diplomiekonomi. Hän oli Suomen selluloosayhdistyksen Finncellin palveluksessa ja nousi sen johtajaksi vuosiksi 1965–1969. Hän oli Oy Wilh. Schauman Ab:n toimitusjohtaja 1969–1988, Kymmene Oy:n johtokunnan jäsen. Hän toimi Suomen Metsäteollisuuden Keskusliiton hallituksen puheenjohtajana 1976–1977 ja Teollisuuden Keskusliiton hallituksen puheenjohtajana 1978–1981.
Juustokakku
Juustokakku on makea leivonnainen. Se paistetaan usein uunissa, mutta on myös versioita, joissa juustokakku hyydytetään jääkaapissa. Juustokakun tyypillisiä aineksia ovat kananmuna, voi, liivate, tuorejuusto (esim. ricotta), rahka, sokeri, kerma, smetana, hedelmät, marjat ja suklaa. Kakun pohja tehdään yleensä murskatuista kekseistä, jotka sekoitetaan sulatettuun voihin. Seos muotoillaan irtopohjavuokaan.
Ray Loriga
Ray Loriga (s. 5. maaliskuuta 1967, Madrid), oikealta nimeltään Jorge Loriga Torrenova, on
espanjalainen kirjailija ja elokuvaohjaaja.
Loriga aloitti ohjaajan uransa omaan romaaniinsa "Caídos del cielo" perustuvalla elokuvalla "La pistola del hermano" 1997. Hän oli myös mukana käsikirjoittamassa Pedro Almodóvarin elokuvaa "Lihan värinä" (1997).
"Kameleontissa" (1993) nuori mies lukitsee itsensä huoneeseen elääkseen musiikin maailmassa. Hän yrittää löytää jotain, mikä tekisi elämästä elämisen arvoista: piristeitä, rokkia ja unelmia. "Kirkkaalta taivaalta" -romaanin (1995) kertojana on poika, jonka ihailema isoveli löytää pistoolin, ampuu tavaratalon vartijan ja lähtee pakomatkalle.
"Tokio ei välitä meistä enää" -romaania (1999) on luonnehdittu kyberpunkin ja nouveau roman -suunnan sekoitukseksi. Se on lähitulevaisuuteen sijoittuva tarina laillistetun huumeyhtiön edustajasta, jonka myymä aine auttaa unohtamaan muistot. Teos sai Tähtivaeltaja-palkinnon vuoden parhaasta scifi-kirjasta. "Mies joka keksi Manhattanin" (2004) koostuu erilaisista elämäntarinoista, jotka limittyvät paikassa ja ajassa.
DJ Qbert
DJ Qbert (QBert, Q-Bert), oikealta nimeltään Richard Quitevis (s. 7. lokakuuta 1969), on filippiiniläistä syntyperää oleva yhdysvaltalainen hip hop -DJ ja muusikko. Hän on merkittävä "turntablisti" ja skrätsääjä.
Qbert on kuulunut Invisibl Skratch Piklz -ryhmään, joka oli yksi ensimmäisiä "turntablismiin" keskittyneitä yhtyeitä. Hän on voittanut Disco Mix Clubin (DMC) arvostetussa DJ-kilpailussa yhdysvaltain mestaruuden vuonna 1991 sekä maailmanmestaruuden vuosina 1992–1994. Vuonna 1995 hän toimi samojen kilpailujen tuomarina. DMC:n DJ Hall of Fameen hänet ja toinen entinen ISP:n jäsen, Mix Master Mike, valittiin vuonna 1998. Hän on myös esiintynyt monissa lehdissä ja muutamassa TV-dokumentissa.
Qbertin ensimmäinen sooloalbumi, "Wave Twisters", ilmestyi vuonna 1998.
Irina Hakamada
Irina Mutsuovna Hakamada (, s. 13. huhtikuuta 1955) on venäläinen poliitikko.
Hakamadan (袴田) isä oli japanilainen kommunisti, joka pakeni Neuvostoliittoon 1938. Hänen setänsä Satomi Hakamada oli aikoinaan Japanin kommunistisen puolueen keskuskomitean puhemies.
Irina Hakamada opiskeli kansainvälistä taloutta Moskovan Patrice Lumumban kansojen ystävyyden yliopistolla ja valmistui 1981. Hän työskenteli RSFSR:n Gosplanille ja ZILin teknillisessä korkeakoulussa (VTUZ) opettajana. Vuonna 1989 oli perustamassa Konstantin Borovoyn kanssa tavara- ja raaka-ainepörssiä, liikepankkia ja talousuutistoimistoa sekä oli investointiyhtiö RINAKO:n tieteellinen pääasiantuntija 1991–1993.
Hakamada valittiin duumaan 1993, 1995 ja vuosiksi 2000–2003. Vuodesta 2000 hän oli myös varapuhemies. Hän oli yksi toukokuussa 2001 muodostetun Oikeistovoimien liiton puheenjohtajista Jegor Gaidarin, Boris Nemtsovin ja Anatoli Tšubaisin ohella. Hän oli ehdolla vuoden 2004 presidentinvaaleissa, jossa hän heti aluksi ilmoitti olevansa Vladimir Putinia vastaan ja syytti häntä Nord-Ostin tapahtumien salailusta. Hän tuli neljänneksi ja sai 3,9 % äänistä.
Hakamada jätti Oikeistovoimien liiton pian vaalien jälkeen ja oli jonkin aikaa Venäjän vapaan demokraattisen puolueen johdossa ja perusti oman "Meidän valintamme" (Наш выбор) -puolueen, jota johti 2005–2006, jonka jälkeen liittyi Mihail Kasjanovin "Kansandemokraattiseen liittoon."
Aksarayn maakunta
Aksarayn maakunta () on maakunta keskisessä Turkissa. Maakunnan läntisellä puolella sijaitsee Tuzinjärvi. Maakunnan pääkaupunki on Aksaray. Maakunta on jaettu 7 piirikuntaan mukaan lukien Aksaray.
Vuoden 2015 lopussa maakunnan arvioitu väkiluku oli 386 500.
Frankfurtin lentoaseman rautatieasema
Frankfurtin lentoaseman rautatieasema on rautatieasema Saksan Frankfurtissa. Asema yhdistää kaupungin lentoaseman itse kaupunkiin sekä maan rataverkkoon. Asema on jaettu kahteen osaan: S-Bahnin ja tavallisen rautatieliikenteen sekä ICE-liikenteen asemiin.
ICE-asema () avattiin vuonna 1999. Sen pituus on 660 metriä ja korkeus 45 metriä. Aseman odotustilan ja lipunmyynnin yläpuolella on lasikupoli, jonka kohdalta lähtee ylikulkusilta A3-moottoritien yli lentoterminaaliin. Neljän tähden hotelli, jossa on konferenssikeskus, aiotaan rakentaa aseman päälle.
Saksan suurin lentoyhtiö Lufthansa antaa asiakkaidensa tehdä lähtöselvitys jo Kölnin tai Frankfurtin päärautatieasemalla. Matkustajien matkatavarat kuljetetaan sen jälkeen ICE-junalla lentoasemalle, jossa ne lastataan suoraan halutulle lennolle. Tämä palvelu tunnetaan nimellä "AiRail Service". Vuorot, joilla palvelu on käytössä, on merkitty tunnuksella LH. Toinen Lufthansan palvelu on lähtöselvitystiskit moottoritien ylittävällä sillalla.
Toisella puolella moottoritietä lähempänä lentoterminaalia on S-Bahnin ja Regionalbahnin asema (). Tämä rautatieasema avattiin 14. maaliskuuta 1972 ja se oli ensimmäinen lentokenttäasema Länsi-Saksassa. Tällä alkuperäisellä asemalla on kolme raidetta. Aseman alkuperäinen nimi oli "Frankfurt (Main) Flughafen". Kauko- ja lähiliikenteen junat käyttivät samoja raiteita, joka usein aiheutti ruuhkia. Uuden aseman avautuminen 1999 helpotti asiaa huomattavasti.
Tuzinjärvi
Tuzinjärvi eli Tuzjärvi () on Turkin toiseksi suurin järvi. Se sijaitsee Aksarayn maakunnan ja Konyan maakunnan rajalla. Tuzinjärven pinta-ala on 1 500 neliökilometriä. Järvi on 905 metrin korkeudella merenpinnasta ja tavallisesti sen pituus on noin 80 ja leveys 50 kilometriä. Järvi on erityisen matala, sillä suurimman osan vuodesta sen keskisyvyys on 1–2 metriä. Järvi on todella suolainen, ja alueella toimii kolme kaivosta, jotka tuottavat 70 prosenttia Turkin vuotuisesta suolan tuotannosta.
Gosplan
Gosplan () eli Neuvostoliiton valtiollinen suunnittelukomitea () oli vastuussa taloussuunnittelusta.
Organisaatio perustettiin 1921 Kansankomissaarien neuvoston asetuksella. Sillä oli aluksi neuvoa-antava rooli. Suunnitelmatalouden ja viisivuotissuunnitelmien käyttöönoton myötä Gosplanista tuli keskeinen elin, joka otti käskynsä ministereiltä (kansankomissaareilta) ja toimi ministeriöiden kautta. Ensimmäisen viisivuotissuunnitelman ajan (1928–1932) sitä johti Valerian Kuibyšev. Nikolai Voznesenski johti Gosplania 1938–1941 ja 1942–1948.
Grace Church
Grace Chuch on kirkkorakennus Yhdysvaltain suurimmassa kaupungissa New York Cityssä. Se kuuluu New Yorkin episkopaaliselle hiippakunnalle ja sijaitsee Broadwayllä. Kirkkorakennus edustaa uusgoottilaista arkkitehtuuria ja sen suunnittelusta on vastannut yhdysvaltalainen arkkitehti James Renwick nuorempi. Grace Churchin peruskivi muurattiin vuonna 1843 ja kirkko vihittiin käyttöön vuonna 1846.
Grace Church lisättiin Yhdysvaltain historiallisten paikkojen rekisteriin historiallisena maamerkkinä vuonna 1977.
Saint Thomas Church
Saint Thomas Church on kirkkorakennus Yhdysvaltain väkirikkaimmassa kaupungissa New York Cityssä. Se kuuluu New Yorkin episkopaaliselle hiippakunnalle ja sijaitsee 53rd Streetin sekä Viidennen Avenuen kulmauksessa, Manhattanin alueella.
Kirkkorakennus edustaa goottilaista arkkitehtuuria ja sen suunnittelusta ovat vastanneet arkkitehdit Ralph Adams Cram ja Bertram Grosvenor Goodhue. Se on rakennettu vuosina 1911–1913.
Kopula
Kopula (, 'side', 'yhdysside') on kielitieteessä käytetty käsite, jolla tarkoitetaan lauserakenteessa subjektin ja predikatiivin yhdistävää sanaa (yleensä verbi "olla").
Kopula on luonteeltaan huomaamaton ja se voidaan useissa kielissä jättää pois merkityksen muuttumatta. Suomessa se jää helposti pois retorisen toiston yhteydessä (""Elämmekö tietämättämme aikaa, jossa sota on rauhaa, vapaus orjuutta ja tietämättömyys voimaa?""), uutisten otsikoinnissa (""Bagdad raunioina"") ja monissa muissa vakiintuneissa ilmaisuissa (""edessä loistava tulevaisuus"").
Joissakin kielissä kopulaa ei käytetä joko ollenkaan (malaijin kieli, thai), tai vain tietyissä aikamuodoissa (venäjä). Englannissa kopulana käytetään tavallisesti verbiä "be", mutta myös muita sidossanoja on käytössä, kuten "become", "seem" ja "feel".
Suomeen kopulan käyttö on tullut indoeurooppalaisten kielten vaikutuksesta. Sen käytön voi usein korvata muokkaamalla predikatiivista verbin, esimerkiksi "Minulla on jano" > "Minua janottaa".
T. H. White
Terence Hanbury White (29. toukokuuta 1906 Bombay – 17. tammikuuta 1964 Pireus) oli englantilainen kirjailija. Hänen kuuluisin teoksensa on kuningas Arthurin tarinan kertova "The Once and Future King" -kirjasarja, jonka ensimmäinen osa julkaistiin vuonna 1938 ja viimeinen postuumisti vuonna 1977.
Terence Hanbury White syntyi Bombayssa (nyk. Mumbai), Intiassa, vuonna 1906. Hän valmistui Queens' Collegesta Cambridgesta pääaineenaan englannin kieli, ja ryhtyi ensin opettajaksi ja myöhemmin päätoimiseksi kirjailijaksi. Toisen maailmansodan aikana White asui omantunnonsyistä Irlannissa, jossa hän kirjoitti suurimman osan "The Once and Future King" -kirjasarjaa. Hän oli innokas luontoihminen, ja piti muun muassa metsästyksestä, kalastuksesta ja haukkametsästyksestä. White kuoli laivassa Pireuksen satamassa Ateenassa, Kreikassa, vuonna 1964, kun hän oli palaamassa Yhdysvalloista luennoimasta.
"The Once and Future King" on fantasiakirjasarja, joka kertoo version kuningas Arthurin ja pyöreän pöydän ritarien tarinasta. Se perustuu Thomas Maloryn 1400-luvulla kirjoittamaan teokseen "Le Morte d'Arthur".
Suomalaisen Yhteiskunnan Tuki
Suomalaisen Yhteiskunnan Tuki (SYT) on suomalainen elinkeinoelämän perustama ja rahoittama säätiö, joka tuki salaista kommunismin vastaista työtä kylmän sodan aikana.
SYT:n perustivat antikommunistiset asevelihenkiset porvarispiirit 8. toukokuuta 1952. Sitä perustamassa olivat vuorineuvos Ralph Erik Serlachius, varatuomari Tapani Virkkunen, varatuomari Ukko Kivi-Koskinen ja Suomen pankin osastopäällikkö Keijo Alho. Vuonna 1950 epäilyt kommunistien salahankkeista, kuten soluttautumis- ja vakoiluaikeista elivät voimakkaina poliittisten päättäjien mielissä ja vaikuttivat heidän toimiinsa. Kylmän sodan syttyminen oli heikentänyt kommunismin kannatusta Länsi-Euroopassa, mutta Suomessa se oli juurtunut syvälle. SKDL:n kannatusta vuoden 1951 eduskuntavaaleissa pidettiin todisteena tästä. SYT:n toiminnanjohtajana oli vuoteen 1974 Osmo Kupiainen.
SYT:n tärkein toimintamuoto oli suomalaisten kommunistien toimia koskevien raporttien ja kommunistien nimiä sisältäneiden mustien listojen laatiminen työnantajille ja luotetuille yhteiskunnallisille vaikuttajille. Lisäksi se tuki SKDL:ää vastaan suunnattuja äänestysaktiivisuuskampanjoita vaalien yhteydessä. Säätiö teki myös tietojenhankinnassa molemminpuolista yhteistyötä Suojelupoliisin ja armeijan tiedustelun kanssa. SYT:n on sanottu olleen tietojen hankkimisessa tiedottajien avulla jopa tehokkaampi kuin suojelupoliisi itse. Sen toimistokin oli Helsingin Ratakadulla vastapäätä suojelupoliisin päämajaa. Säätiö oli 1970-luvulle saakka myös yksityistä tiedustelua harjoittaneen Puskalan toimiston tärkein rahoittaja ja pääasiallinen linkki sen ja suojelupoliisin välillä. Suojelupoliisi luovutti SYT:lle tietoja kansalaisista ja oli kiinnostunut yhteistyöstä vielä 1980-luvun lopullakin. Säätiön epäiltiin saaneen taloudellista tukea läntisiltä tiedustelupalveluilta, mutta tästä tutkijat eivät ole löytäneet todisteita. Rahoitus tuli lähinnä kotimaisilta talouselämän vaikuttajilta. Säätiön hallitukseen kuulu heidän lisäkseen myös porvaripuolueiden johtajia.
SYT teetti 1950- ja 1960-luvuilla yhteiskuntatieteellistä tutkimusta kommunismin kannatuksen perustasta ja pyrki soveltamaan tuloksena saatua tietoa käytäntöön tämän kannatuksen alentamiseksi. Yrittäessään hajottaa kommunistien rivejä säätiö tuki taloudellisesti myös Jarno Pennasen 1960-luvulla julkaisemaa Tilanne-lehteä.
Suurista taloudellisista uhrauksista huolimatta SYT:n kampanjat eivät sanottavasti onnistuneet ainakaan SKDL:n kannatuksen alentamisessa. Toiminta alkoi hiljentyä 1970-luvun lopulla ja päättyi Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen. Säätiö on kuitenkin olemassa edelleen.
Arenbergin linna
Arenbergin linna on linna lähellä belgialaista Leuvenin kaupunkia. Linnan rakennutti 1500-luvulla Antoon van Croy 1100-luvulta peräisin olleen linnan paikalle. Vanhasta linnasta säilyi ainoastaan yksi torni. Nykyisen linnan rakennustyöt saatiin valmiiksi vuonna 1515. Linna, jota ympäröi Arenbergin puisto, on nykyisin Leuvenin katolisen yliopiston omaisuutta ja avoinna yleisölle. Linna toimii insinööritieteiden tiedekunnan istuimena.
'Ajde, kroči
”'Ajde, kroči” (, ) on montenegrolaisen laulajan Stevan Faddyn kappale, joka valittiin Montenegron Euroviisukarsinnasta edustamaan maataan Helsingissä järjestettyyn Eurovision laulukilpailuun. Kappale ei selviytynyt finaaliin saakka.
Sunsoft
Sunsoft () on videopelejä kehittävä ja julkaiseva japanilainen yritys, joka aloitti yhtenä elektroniikkayritys Sun Denshi Corporationin osastoista. Vuodesta yritys tuli tunnetuksi nimellä Sunsoft.
Yritys valmisti lähinnä PC-, NES- ja kolikkopelejä, joista suuri osa oli sen ajan tunnetuista elokuvista tehtyjä lisenssipelejä.
Sunsoftin Japanin ulkopuolella julkaisema tuotanto oli huipussaan kolmannen konsolisukupolven aikana, jolloin yritys laati lukuisia nimikkeitä NES:lle. Siirryttyään 16-bittisiin konsoleihin Sunsoft ei kuitenkaan julkaissut ulkomailla yhtä laadukkaita ja menestyksekkäitä pelejä kuin ennen ja joutui lopulta konkurssin partaalla uudistamaan itseään vuonna 1995. Saneeraamisen tuloksena oli muutama PlayStation- ja Game Boy Color -peli.
Viimeisinä Pohjois-Amerikassa ilmestyvinä peleinään Sunsoft julkaisi "Eternal Eyesin", "in" ja ""’n. Tämän jälkeen yhtiö vetäytyi Amerikan ja Euroopan markkinoilta taloudellisen kannattamattomuuden takia. Sunsoft on sittemmin toiminut vain Japanissa keskittyen suurimmaksi osaksi roolipeleihin sekä pachinko-rahapeleihin.
Luettelo Porvoon valtiopäivien talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehistä
Porvoon valtiopäivien talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet oli valittu Porvoon valtiopäiville kaikkialta maasta. Vaikka sääty oli lukumääräisesti laajin, oli sillä vain 28 edustajaa. Aatelissäädyllä, jossa olivat edustettuina suvut, oli suurin edustajamäärä, joka kohosi jopa 75:een. Porvarisäädyn edustajamäärä oli 19, papiston kahdeksan.
Al-Wakra
Al-Wakra on yksi Qatarin seitsemästä kunnasta. Se on samalla myös samanniminen kaupunki. Al-Wakra sijaitsee Persianlahden rannalla. Kunnan asukasluku on 141 222 (2010), pinta-ala 2520 km².
Al-Wakran tärkeimpiä nähtävyyksiä ovat vanha linnoitus, joka on nykyään museo, osa vanhaa kaupunginmuuria sekä kaksi vanhaa moskeijaa.
Woolworth Building
Woolworth Building on pilvenpiirtäjä Yhdysvaltain suurimmassa kaupungissa New York Cityssä, tunnetun Broadway-kadun varrella. Sen rakennutti F. W. Woolworth F. W. Woolworth Companyn pääkonttoriksi vuosina 1910–1913, ja rakennus on siten yksi vanhimmista pilvenpiirtäjistä kaupungissa. Rakennus edustaa uusgoottilaista arkkitehtuuria, ja sen suunnittelusta vastasi yhdysvaltalainen arkkitehti Cass Gilbert.
Viisikymmentäseitsemän maanpäällistä kerrosta omaava terrakotta-julkisivuinen pilvenpiirtäjä kohoaa 241 metrin korkeuteen. Sen rakentaminen maksoi 13,5 miljoonaa sen aikaista Yhdysvaltain dollaria. Se kantoi maailman korkeimman rakennuksen titteliä valmistumisvuodestaan vuoteen 1930 asti, jolloin sen ohitti 40 Wall Street. Woolworth Building lisättiin Yhdysvaltain historiallisten paikkojen rekisteriin historiallisena maamerkkinä vuonna 1966.
Woolworth-yhtiö isännöi Woolworth Buildingia 85 vuoden ajan. Venator Group -yhtiö, joka ennen vuoden 1997 nimenvaihdosta tunnettiin nimellä F. W. Woolworth Company, myi pilvenpiirtäjän vuonna 1998 Witkoff Groupille 155 miljoonan dollarin hintaan.
Vuoden 2016 elokuvassa Ihmeotukset ja niiden olinpaikat Woolworth Building toimi Yhdysvaltojen taikakongressin päämajana.
Luettelo Porvoon valtiopäivien pappissäädyn valtiopäivämiehistä
Porvoon maapäivien pappissäädyn valtiopäivämiehet oli valittu vuoden 1809 Porvoon maapäiville kaikkialta maasta. Papistolla oli pienin valtiopäivämiesmäärä, kahdeksan. Porvariston edustajamäärä oli 19, talonpoikaissäädyn 28 ja aateliston jopa 75.Säädyn sihteerinä toimi lehtori M. Alopaeus.
Tales from the Elvenpath
Tales from the Elvenpath on Nightwishin vuonna 2004 julkaisema kokoelmalevy.
Biltmore Estate
Biltmore Estate on ranskalaista renessanssia edustava kartano Yhdysvaltain Pohjois-Carolinassa, lähellä Ashevillen kaupunkia. Sen rakennutti George Washington Vanderbilt II vuosina 1888–1895 arkkitehtien Richard Morris Huntin ja Frederick Law Olmstedin piirustusten pohjalta. Se on edelleen Vanderbiltin jälkeläisten omistuksessa ja siellä toimii nykyisin museo. Noin 16 260 neliömetrillään rakennus on Yhdysvaltain suurin yksityisomisteinen talo. Se on myös listattu yhdeksi Yhdysvaltain kansallishistoriallisista maamerkeistä.
Biltmore Estaten alueella on kuvattu muun muassa elokuvia "Joutsen" (1956), "Tervetuloa, Mr. Chance!" (1979) ja "Riku Rikas" (1994).
Chris Latta
Christopher Lawrence Collins (alkujaan Christopher Latta, s. 30. elokuuta 1949 Orange, New Jersey – 12. kesäkuuta 1994 Ventura, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, ääninäyttelijä ja koomikko.
Hänet tunnetaan parhaiten äänirooleistaan Cobra Commanderina ("Action Force") ja Starscreamina ("The Transformers"). Hän oli "Simpsonien" ensimmäisellä tuotantokaudella muutamassa jaksossa Montgomery Burnsin ja yhdessä jaksossa Moe Szyslakin ääninäyttelijänä, mutta luopui kummastakin roolista kesken tuotantokauden. Lisäksi Latta teki vierailevia rooleja eri televisiosarjoissa kuten "Seinfeld", "NYPD Blue" ja "Pulmuset". Hän oli myös stand up -koomikko ja teki kiertueita 1980-luvun lopulla ja 1990-luvun alussa.
Pehr Klockars
Pehr Klockars (tai Pietari tai Petter) (16. toukokuuta 1752 Uudenkaarlepyyn pitäjä - 23. tammikuuta tai 27. tammikuuta 1814 Uudenkaarlepyyn pitäjä) oli talonpoikaissäädyn puhemies vuonna 1809 Porvoon valtiopäivillä, joilla päätettiin Suomen autonomisesta suuriruhtinaskunnasta Venäjän keisarikunnan yhteydessä.
Klockarsin vanhemmat olivat Petter Klockars ja Maria Bergdahl. Klockars oli arvostettu talonpoika ja lautamies, jolle myönnettiin herastuomarin arvo vuonna 1801. Hän osasi sekä ruotsia että suomea ja oli toiminut kihlakuntansa edustajana valtiopäivämiehenä Norrköpingin valtiopäivillä vuonna 1800. Maaherra määräsi Klockarsin jäseneksi Pietariin menevään Suomen lähetystöön vuonna 1808, mutta hän myöhästyi matkasta. Seuraavana vuonna hänet valittiin valtiopäiville ja hänet määrättiin säätynsä puhemieheksi, minkä toimen hänen kerrotaan hoitaneen taitavasti.
Klockarsin ensimmäinen puoliso vuodesta 1772 oli Susanna Juhanantytär (k. 1774) ja toinen vuodesta 1804 Maria Hannuntytär (k. 1836).
Seehofin linna
Seehofin linna () on linna Memmelsdorfin kunnassa noin viisi kilometriä itään Bambergista, Saksan Baijerin osavaltiossa. Linna rakennettiin alun perin kesäresidenssiksi Bambergin ruhtinaspiispoille. Sen rakentamistyöt käynnistettiin vuonna 1687 ja ne saatiin päätökseen vuonna 1696. Suunnittelusta vastasi italialaissyntyinen arkkitehti Antonio Petrini. Nykyisin linnaa käyttää suurimmaksi osaksi Baijerin osavaltio.
Bamir Topi
Bamir Myrteza Topi (s. 24. huhtikuuta 1957 Tirana) on albanialainen demokraattisen puolueen poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä 24. heinäkuuta 2007 – 24. heinäkuuta 2012. Hänen valintaansa presidentiksi vaadittiin neljä äänestyskierrosta.
Topi on väitellyt Tiranan yliopistosta filosofian tohtoriksi aineenaan biologia. Hän on toiminut Tiranan eläinlääketieteellisen koulutusinstituutin johtajana.
Ensimmäisen kerran Topi valittiin Albanian parlamenttiin vuonna 1996. Hän toimi maatalousministerinä vuosina 1996–1997 kunnes Sali Berishan demokraattinen puolue luopui hallitusvallasta. Topi valittiin kahdesti uudelleen parlamenttiin ja hän toimi demokraattipuolueen parlamenttiryhmän puheenjohtajana kahden kauden ajan. Hänen luopui tehtävästä noustuaan presidentiksi.
Topi on naimisissa ja hänellä on kaksi tytärtä.
Jalkapalloseura SK Tirana on nimennyt Topin kunniapuheenjohtajakseen.
Fritz Busch
Fritz Busch (13. maaliskuuta 1890 – 14. syyskuuta 1951) oli saksalainen kapellimestari. Busch syntyi Siegenissä, Nordrhein-Westfalenissa ja kuoli Lontoossa vuonna 1951. Hän johti kautenaan oopperaa mm. Aachenissa, Stuttgartissa ja Dresdenissä. Hän oli menestyksekkään viulistin, Adolf Buschin veli.
Merijänikset
Merijänikset ("Anaspidea", nyk. "Aplysiomorpha") ovat kotiloihin kuuluvia kuorettomia nilviäisiä, jotka on luokiteltu lahkoksi ja myöhemmin alalahkoksi.
Pienimmät merijänikset ovat kaksisenttisiä, suurimmat kasvavat jopa 70 senttimetrin pituisiksi. "Aplysia vaccaria" voi kasvaa jopa lähes metrin mittaiseksi ja painaa 14 kg.
Merijäniksillä on suun kummallakin puolella pitkähkö lonkero, joka saa eläimen muistuttamaan ulkonäöltään jänistä. Päälaella on kaksi pienempää tuntosarvea. Näköelimet eivät ole kehittyneet varsinaiseksi silmäksi, mutta eläimellä on joitakin valoherkkiä soluja.
Merijänikset erittävät puolustautuessaan punaista tai valkoista mustetta, jonka tarkoitus on hämätä saalistajaa.
Kaikki merijänikset ovat kasvinsyöjiä ja syövät joitakin levälajeja. Osa lajeista syö myös syanobakteereja eli sinilevää. Monet merijänislajit vaihtavat ruokavaliotaan elämänsä varrella: ne saattavat syödä nuorina vain joitakin makrolevälajeja ja aikuisina aivan toisia levälajeja.
"Dolabella auricularia" -nimisen lajin elimistöstä saadaan syöpälääkettä. Pieniä merijäniksiä pidetään meriakvaarioissa. "Aplysia"-suvun merijäniksiä on saatu myös lisääntymään akvaariossa.
Mureș (piirikunta)
Mureș () on piirikunta Romanian Transilvaniassa. Piirikunnan pääkaupunki on Târgu Mureș. Piirikunta on saanut nimensä sen läpi virtaavasta samannimisestä joesta. Sen pinta-ala on 6 714 km² ja siellä on noin 547 757 asukasta (vuonna 2014).
Piirikunnan pinta-ala on yhteensä 6 714 km². Alueen läpi virtaavat Mureș, Târnava Mare ja Târnava Mică.
Mureșin piirikunta rajautuu idässä Harghitan piirikuntaan, lännessä Alban ja Clujin piirikuntiin, pohjoisessa Bistrița-Năsăudin ja Suceavan piirikuntiin sekä etelässä Sibiun ja Brașovin piirikuntiin.Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan piirikunnassa oli 531 380 asukasta ja sen väestötiheys oli 79 asukasta neliökilometrillä.
Piirikunnan asukkaista romanialaisia on 52,59 %, unkarilaisia 37,82 % ja romaneja 8,77 %.
The High Voltage SID Collection
The High Voltage SID Collection, HVSC, on hanke, joka pyrkii keräämään ja säilyttämään pääosin Commodoreista 64 ja 128 tunnetulle SID-äänipiirille tehtyä musiikkia. Nimi HVSC viittaa myös projektin tällä tavoin tuottamaan musiikkikokoelmaan. Kokoelman materiaali koostuu pelimusiikista sekä demo- ja kräkkeriryhmien ja yleensä alan harrastajien tekemästä musiikista. Materiaalia on vuonna 2010 kertynyt jo noin 27 vuoden ajalta, HVSC-sivuston mukaan yli 35 000 SID-kappaleen verran. Nämä kappaleet ovat saatavilla sivustolta erityisinä SID-tiedostoina, ja niitä soitetaan yleensä jollakin SID-emulaattorilla.
Grant Nicholas
Grant Nicholas (s. 12. marraskuuta 1967 Newport, Monmouthshire, Wales) on brittiläinen rockmuusikko. Hän on tullut tunnetuksi laulajana, kitaristina ja pianistina yhtyeestä Feeder.
Nicholas kasvoi Chepstow'ssa ja kävi Monmouthin koulun Monmouthissa. Hän esiintyi julkisesti ensimmäistä kertaa 11-vuotiaana. Kouluvuosinaan Nicholas soitti trumpettia ja vaikutti ensimmäisessä yhtyeessään, Black Sabbathin laulun mukaan nimetyssä Sweet Leafissa. Black Sabbath oli hänen suosikkiyhtyeitään sekä ensimmäinen, jonka hän näki esiintyvän livenä. Hän sai vanhemmiltaan myös ensimmäisen kitaransa.
Koulun suoritettuaan Nicholas toimi pyörälähettinä Etelä-Walesissa ja jatkoi samalla musiikkiharrastustaan. Hän perusti Feederin vuonna 1992 Jon Leen ja Taka Hirosen kanssa. Nicholas esiintyy ja levyttää menestyneen yhtyeen kanssa yhä; Jon Lee kuitenkin teki itsemurhan Miamissa vuonna 2002 ja tuli korvatuksi Mark Richardsonilla.
Mark Richardson
Mark Richardson (s. 28. toukokuuta 1970 Leeds, West Yorkshire, Englanti) on brittiläinen rockmuusikko. Hän aloitti Feederin rumpalina Jon Leen tehtyä itsemurhan Miamissa vuonna 2002. Hän oli yhtyeen jäsenille ennestään tuttu.
Richardson on aiemmin soittanut rumpuja yhtyeissä Little Angels ja Skunk Anansie. Feederin kanssa hän teki ensimmäisen keikkansa Readingin ja Leedsin festivaaleilla 21. elokuuta 2002.
Richardsonin suosikkikappale Feederiltä on "My Perfect Day" vuoden 1997 albumilta "Polythene". Hän kuuli kappaleen ensimmäistä kertaa jo ennen liittymistään yhtyeeseen Feederin lämpätessä Skunk Anansietä. Richardsonin ensimmäinen yhteinen albumi Feederin kanssa oli platinaa myynyt "Comfort in Sound" (2002).
Syyskuussa 2003 Richardson esiintyi BBC:n musiikkivisailussa "Never Mind the Buzzcocks". Toisin kuin hän väitti, hän ei ollut osallistunut Feederin ”Buck Rogers” -kappaleen (2001) levyttämiseen. Puolustuksekseen Richardson ilmoitti, että ”ei kuuntele hänen sanoituksiaan, istuu vain ja lyö rumpuja”.
Richardson on ollut naimisissa suomalaisen kansanedustajan Maria Guzeninan kanssa. Heillä on yksi poika.
Perugia Volley
RPA-LuigiBacchi.it Perugia eli Perugia Volley on italialainen lentopallojoukkue, joka pelaa Italian A1-liiga-lentopalloliigassa. Perugian joukkueessa pelaa muun muassa serbialainen Goran Vujevic.
Perugia Volley nousi Italian korkeimmalle sarjatasolle vuonna 2002, jolloin se voitti Italian A2-liigan mestaruuden. Ensimmäisellä A1-liigakaudellaan Perugia Volley säilytti sarjapaikkansa sijoittumalla liigassa 9. sijalle.
Toisella liigakaudellaan joukkue selviytyi historiansa ensimmäisen kerran play-off-peleihin sijoittumalla runkosarjassa 8. sijalle. Play-off-peleissä joukkue yllätti voittamalla runkosarjan voittajan ja suurimman mestarisuosikin Trentinon, edeten semifinaaleihin. Finaalipeleistä joukkue putosi voitoin 3-1 ja lopulliseksi sijoitukseksi jäi 3. sija.
Kolmannella A1-liigakaudellaan Perugia eteni finaalipeleihin. Semifinaaleissa Perugia kaatoi Piacenzan, mutta finaaleissa Sisley Volley vei mestaruuden.
Kaudella 2006 joukkue eteni jälleen play-off-peleihin, mutta putosi jo ensimmäisellä kierroksella lopulta mestaruuden vieneelle Lube Maceratalle. Seuraavalla kaudella Perugialle kävi samoin, kun joukkueen pudotti ensimmäisellä play-off-kierroksella mestaruuden vienyt Sisley Volley.