hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Niko Ahvonen
Niko Ahvonen (s. 1965) on suomalainen soul-laulaja, joka on tehnyt Cortina Jets -yhtyeen kanssa esiintymisiä vuodesta 1996 alkaen.
Ennen soolouraa Ahvonen keikkaili ja levytti "Hot Shots" -kokoonpanossa levyn "Showtime" (Bulltone 1006) -levymerkille vuonna 1990. Lisäksi hän oli mukana muissakin kokoonpanoissa kuten The Bullworkers.
Soolouransa alkutaipaleella Ahvonen tuli vierailleeksi Veli-Matti Järvenpään levyllä "Pitkä hehku". Levylle Ahvonen esitti kappaleen "Anneli", jonka hän on itse käännöstyössään suomentanut. Kappaleesta tuli samalla hänen ensimmäinen suomenkielinen levytyksensä.
Ensimmäisen sooloalbumin "Painovoimaa vastaan" Ahvonen sai julkaistua vuonna 1996. Ennen sitä häneltä ilmestyi kolme singleä. Sooloalbumin kappaleista suurin osa oli hänen itsensä käsialaa. Levymerkki BMG julkaisi häneltä kolme sooloalbumia sekä useita singlejä vuosien 1996-2001 aikana.
Vuonna 2003 hän teki levytyssopimuksen Audiovox-levymerkin kanssa samalla, kun Ahvosen neljäs sooloalbumi "Eilen tänään huomenna" julkaistiin. Samoihin aikoihin hän tuli vierailleeksi Jalometallia-kokoelmalevyllä esittäen siellä oman tulkintansa Kari Peitsamon tunnetuksi tekemästä kappaleesta ja kohtalaisesti radiosoittoaikaakin saaneen kappaleen "Kauppaopiston naiset". Albumi "Pimeyden nopeus" julkaistiin vuonna 2007 levymerkki "Texicalli"'n kautta.
Vuonna 2008 Ahvonen päätti "Bad Luck Soul" -levyn julkaisusta, joka sisältää hänen tunnettuja kappaleitaan englanniksi tulkittuina sekä lisäksi muutaman cover-kappaleen. Niihin aikoihin yhtye koki myös nimenmuutoksen kautta muutoksen "Cortina Jets" -yhtyeestä "The Regals" -yhtyeeksi ja tämä tapahtui joskus kiertueen aikana.
Vuonna 2011 Ville Leinonen ja Niko Ahvonen perustivat yhdessä duon "2 Leijonaa", jolloin samalla tuli julkaisuina joitakin kappaleita levytettyinä yhteistyössä "The Levitators" -yhtyeen kanssa. "Rocksteady"-albumissa vierailee myös Sami Saari kahdella kappaleella.
Vuonna 2014 Niko palasi takaisin soolouralle joihin aikoihin hän päätti samalla yhteistyön aloituksesta yhdessä J. Karjalaisen ja Sami Saaren kanssa. 
Lisäksi Ahvonen teki yhteiskiertuetta Saaren ja Veeti Kallion kanssa. 
Ahvonen on vieraillut useilla kokoelmalevyillä, mm. Ninni Poijärven "Viideltä"-levyllä sekä "Mielenrauhaa"-tribuuttilevyllä.
Lisäksi hän on tehnyt joitakin käännöstekstejä Marjo Leinoselle ja Sami Saarelle.
Ateenan herttuakunta
Ateenan herttuakunta oli yksi ristiretkeläisvaltioista, joita perustettiin Kreikkaan Bysantin valloituksen jälkeen neljännen ristiretken aikana. Herttuakunnan ensimmäinen herttua oli Otto de la Roche, taustaltaan vähäinen burgundilainen ritari.
Ateena oli alkujaan Thessalonikan kuningaskunnan vasallivaltio. Epeiroksen despotaatin vallattua Thessalonikan Ateena siirtyi Akhaian ruhtinaskunnan alaisuuteen. Herttuakunta käsitti Attikan niemimaan ja pienen osan Makedonian alueesta. Sillä oli yhteistä, mutta määrittämätöntä, rajaa Thessalonikan ja Epeiroksen kanssa. Ateenan Akropolis toimi herttuoiden palatsina.
Vuonna 1381 Ateena siirtyi Aragonian kuningaskunnan haltuun. Tämä myi sen merkittävälle firenzeläiselle Acciaiuolin suvulle vuonna 1388. Vuosien 1395 ja 1402 välisenä aikana venetsialaiset hallitsevat hetkellisesti herttuakuntaa. Vuonna 1444 Ateena siirtyi Konstantinos XI Palaiologoksen, Morean despootin, alaisuuteen. Osmanien valtakunta valloitti Ateenan herttuakunnan jäänteet vuonna 1456.
Hägerstensåsen
Hägerstensåsen (lempinimeltään "Åsen") on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee Tukholman eteläisellä alueella, ja rajoittuu Hägerstenin, Midsommarkransenin, Västbergan, Solbergan, ja Västertorpin kaupunginosiin. Se myös kuuluu Hägersten-Liljeholmenin kaupunginosa-alueeseen.
Hägerstensåsenin kaupunginosa muodostettiin vuonna 1948. Nykyisin siellä on asukkaita noin 6 340, ja maa-alaltaan se on 0,87 neliökilometrin suuruinen. Kaupunginosa, josta suurin osa sijaitsee yli 50 metriä merenpinnan yläpuolella, on sijoittunut harjulle. Sen korkein kohta sijaitsee Bokbindarvägenillä, ja se yltää 67 metrin korkeuteen.
Kaupunginosassa sijaitsee myös Hägerstensåsenin metroasema, Tukholman metron punaisen linjan ulkoilma-asema, joka avattiin vuonna 1964. Se sijaitsee Telefonplanin ja Västertorpin asemien välissä. Etäisyys Slussenin metroasemalle on 6,7 kilometriä.
Solberga (Tukholma)
Solberga on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee eteläisen Tukholman alueella, ja kuuluu Älvsjön kaupunginosa-alueeseen. Nykyisin siellä on asukkaita noin 6 600. Maa-alaltaan se on 1,85 neliökilometrin suuruinen. Solberga tunnetaan muun muassa siitä, että sillä on kaksi erilaista keskusta: Kristalltorget ja Klacktorget.
Suuri osa Solbergasta sijaitsee maa-alueella, jonka Tukholman kaupunki osti 1930-luvulla muun muassa Västbergan kartanolta. Samalla tehtiin ensimmäinen asemakaava ja kaupunginosan raja-alueet vahvistettiin 1945. Nimi "Solberga" tulee 1600-luvulta peräisin olevalta pappilalta.
Nykyinen, Älvsjön aseman lähellä sijaitseva pappila on 1910-luvulta. Kappeli ja hautausmaa ovat 1800-luvun lopulta.
Sadako Sasaki
Sadako Sasaki (, 7. tammikuuta 1943 – 25. lokakuuta 1955) oli tunnettu japanilainen atomipommin uhri. Sadako oli kaksivuotias, kun hänen kotikaupunkiinsa Hiroshimaan pudotettiin atomipommi. Tyttö selvisi itse räjähdyksestä, mutta altistui voimakkaalle säteilylle. Luultavasti tämän seurauksena Sasaki sairastui kymmenen vuotta myöhemmin leukemiaan, joka todettiin alkuvuodesta 1955.
Sadako joutui taudin seurauksena sairaalahoitoon, ja hänen odotettiin kuolevan vuoden sisällä. Sairaalassa ollessaan tytön luona vieraili tämän paras ystävä, joka teki hänelle lahjaksi paperikurjen. Japanilaisen tarinan mukaan kenen tahansa, joka taittelee tuhat paperikurkea, toive toteutuu. Tämän innoittamana Sadako alkoi taitella kurkia itse, ja tarinan eri versioiden mukaan hän ehti taitella 644 paperikurkea tai vaihtoehtoisesti yli vaaditut tuhat ennen menehtymistään sairauteen lokakuussa 1955.
Sadakon tarinasta tuli maailmankuulu. Hänelle pystytettiin vuonna 1958 muistomerkki Hiroshiman Rauhanpuistoon, ja hänen patsaansa löytyy myös Seattlesta. Hänestä ovat kirjoittaneet Eleanor Coerr ja Karl Bruckner. Hänestä on kirjoitettu kirja "Sadako and the thousand paper cranes".
Musha shūgyō
Haasteottelut saatettiin käydä aidoilla aseilla tai niiden puisilla vastineilla esimerkiksi bokken tai bō. Ottelut saattoivat johtaa joko toisen tai molempien ottelijoiden kuolemaan tai vakavaan haavoittumiseen. Jotkut nimekkäät samurait saattoivat vaeltaa suuressakin joukossa seuraajia ja oppilaita, joita heidän maineensa verrattomina asemiehinä oli kerännyt matkan varrelta.
Soturipyhiinvaelluksella olevia samuraita kutsutti "musha shūgyōsha"ksi. Tällainen vaeltelu aseotteluita etsien ei ollut vain miekkamiehille ominaista vaan vaeltava bushi saattoi olla keihään ("yari"), peitsen ("naginata") käytön taitaja.
Cessna Citation X
Cessna Citation X on tähän asti nopein liikesuihkukone ja nykyään nopein siviililentokone. Sen niin sanottu cruise-speed eli matkalentonopeus 37 000 jalassa (11 300 m) on 517 solmua (0,82 mach, 960 km/h). Koneen suurin lentokorkeus on 51 000 jalkaa (15 550 m), joka tekee siitä siis korkeimmalla lentävän siviililentokoneen.
Citation X:n matkustamon mitat ovat pituussuunnassa 8,97 metriä päästä päähän, korkeus 1,73 metriä lattiasta kattoon ja leveys 1,68 metriä seinästä seinään. Citation X käyttää moderneimpaa avioniikkaa. Koneen suurin lentomatka on 5 686 kilometriä täydellä polttoainekuormalla.
Sveitsin hyppyrimäet
Sveitsin hyppyrimäet on kahden olemassa olevan ja yhden puretun hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Hyvinkään Sveitsissä. Suurin kolmesta hyppyrimäestä räjäytettiin 9. marraskuuta 2012.
Mäkien äärellä sijaitsevat Sveitsin maja, Rantasipi-hotelli sekä Härkävehmaan koulu.
Kolmesta hyppyrimäestä suurin tunnettiin Sveitsin hyppyrimäkenä. Se rakennettiin vuonna 1935. Noihin aikoihin Hyvinkään Sveitsi tunnettiin junalla saapuneiden pääkaupunkiseutulaisten lomanviettopaikkana talviaikana.
Hyppyrimäki rakennettiin uudelleen vuonna 1954. Mäki rakennettiin hirsistä korkealle Sveitsinharjulle ja montun kupeeseen.
Veikko Kankkonen hyppäsi Sveitsin hyppyrimäestä 1960-luvulla. Mäessä on myös kilpailtu jonkun verran, viimeksi 1980-luvulla. Matti Nykänen kilpaili mäessä 1982 maailmanmestarina voitettuaan juuri kultaa Oslon MM-kilpailuissa 1982. Viimeiset hypyt mäestä hypättiin 1990-luvun puolessavälissä.
Hyppyrimäki oli pitkään huonossa kunnossa, joten se päätettiin purkaa räjäyttämällä 9. marraskuuta 2012.
Hanna Marjut Marttila
Hanna Marjut Marttila (s. 5. lokakuuta 1961 Naantali) on suomalainen kirjailija. Hän on julkaissut kirjoja sekä nuorille että aikuisille.
Marttilan esikoisteos oli nuortenromaani "Ikuisesti snadi", joka ilmestyi vuonna 1992. Hänen toinen romaaninsa "Tulikirja" (1998) oli ilmestymisvuonnaan Finlandia Junior -palkintoehdokas. Siitä on tehty myös elokuva "Koti-ikävä" (2005). Marttilan kolmas nuortenromaani "Filmi poikki!" oli Finlandia Junior -ehdokas vuonna 2007. Teos ilmestyi myös ranskaksi vuonna 2009 ollen ensimmäinen Ranskassa ilmestynyt suomalainen nuortenromaani. Se on käännetty myös tanskaksi, saksaksi ja serbiaksi, ja sen käännösoikeudet on myyty myös Unkariin. Vuonna 2007 Marttila sai Kaarina Helakisa -palkinnon.
Vuonna 2002 ilmestyi Marttilan romaani "Kertoi tuleensa petetyksi", joka oli Runeberg-palkintoehdokas.
Lähde
Ludwigslust
Ludwigslust ("Ludvigin ilo") on kaupunki Mecklenburg-Etu-Pommerin osavaltiossa Saksassa. Se sijaitsee 40 kilometriä etelään Schwerinista. Ludwigslust oli ennen Ludwigslustin piirikunnan pääkaupunki. 2011 lähtien se on kuulunut Ludwigslust-Parchimin piirikuntaan.
Kaupungin asukasluku oli 12 967 vuonna 2012.
Push It (Static-X:n kappale)
Push It on industrial metal -yhtyeen Static-X:n albumin: "Wisconsin Death Trip" singlejulkaisu, sekä kappale. Se esiintyy mm. Jessica Alban ja Seth Greenin tähdittämässä Idle Hands -elokuvassa, sekä 3D Realmsin -pelin introssa.
Monoftongi
Monoftongi eli yksinkertainen vokaali on vokaaliäänne, jonka laatu ei ääntämisen aikana muutu. Monoftongin vastakohtana voidaan pitää diftongia.
Monoftongit voivat kielikohtaisesti ääntyä eri pituisina, ja esimerkiksi suomen vokaalijärjestelmässä erotetaan kaksi äänneopillista pituusastetta: lyhyt ja pitkä. Suomen kielen oikeinkirjoituksessa lyhyttä vokaalia merkitään yhdellä kirjaimella ("a", "e", "i", "o", "u", "y", "ä", "ö") ja pitkää vokaalia yleensä kahdella kirjaimella ("aa", "ee", "ii", "oo", "uu", "yy", "ää", "öö"). Kirjoitusasun vuoksi pitkää vokaalia voidaan kutsua myös kaksoisvokaaliksi, mutta foneettisesti se on silti yksinkertainen vokaali.
Monissa kielissä on tapahtunut (ja tapahtumassa) diftongien sulautumista monoftongeiksi. Sanskritissa vokaalit, jotka nykyään käsitetään vokaaleiksi "e" ja "o", ovat alun perin olleet "ai" ja "au", minkä mukaisesti ne myös kirjoitetaan devanagarin sukuisissa aakkostoissa. Sanskritissa on kyllä olemassa äänteet "ai" ja "au", mutta ne kirjoitetaan kuten "aːi" ja "aːu", pitkillä alkuvokaaleilla. Vastaavaa vanhojen diftongien muuttumista monoftongeiksi on havaittavissa niinkin erilaisissa kielissä kuin ranskassa ja nykykreikassa.
Myös suomen murteissa tapahtuu monoftongiutumista: "laulu > laalu, köyhä > kööhä, leipä > leepä". Ilmiö tunnetaan savolaismurteissa Pohjois-Savossa ja Pohjois-Karjalassa.
Göteborgin ooppera
Göteborgin ooppera () on oopperatalo Göteborgin kaupungissa, Ruotsin länsirannikolla. Se sijaitsee Götajoen etelärannalla. Sen ensimmäinen näytös oli Aniara-ooppera, jonka on säveltänyt ruotsalainen säveltäjä Karl-Birger Blomdahl.
Oopperatalon rakentamisesta päätettiin vuoden 1989 syyskuussa, ja se vihittiin käyttöön vuoden 1994 lokakuussa. Rakennuksella on pituutta 160 metriä, ja leveimmältä kohdaltaan se on 85 metriä leveä. Sen lattia-ala on noin 28 700 neliömetriä, ja se on 32 metriä korkea. Oopperatalon suurin näyttämö on suuruudeltaan 500 neliömetriä, ja sen auditoriossa on 1 301 paikkaa.
Nantesin kansainvälinen lentoasema
Nantes Atlantique Airport on kansainvälinen lentoasema Nantesissa, Ranskassa. Kyseessä on Länsi-Ranskan suurin lentoasema. Se sijaitsee 30 minuutin päässä Nantesin keskustasta, ja välillä kulkee Navette Tan Airin bussi.
Nantes Atlantique Airport on Ranskan ainoa lentoasema, joka on Euroopan alueellisten lentoyhtiöiden liiton jäsen.
Siviilikriisinhallinta
Siviilikriisinhallinta () tähtää konfliktien ehkäisemiseen sekä rauhan ja yhteiskunnan vakauden palauttamiseen kriisin puhjettua. Kriisinhallinta käsittää sekä sotilaallista kriisinhallintaa eli rauhanturvajoukkojen lähettämistä kriisialueelle että siviilikriisinhallintaa, jolloin paikalle lähetetään ulkopuolista asiantuntija-apua, kuten poliiseja, oikeusalan asiantuntijoita ja lääkintähenkilökuntaa.
Siviilikriisinhallinnalla pyritään yhteiskunnan toimintaedellytysten palauttamiseen neuvomalla ja kouluttamalla paikallisväestöä infrastruktuurin rakentamisessa, pelastustoimen, hallinnon ja perusturvan luomiseksi.
Euroopan unioni ja kansainväliset järjestöt, kuten Yhdistyneet kansakunnat, Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestö (ETYJ) ja puolustusliitto Nato työskentelevät läheisessä yhteistyössä kansalaisjärjestöjen ja eri maiden viranomaisten kanssa siviilikriisinhallintaoperaatioiden käynnistämiseksi.
Kings Canyonin kansallispuisto
Kings Canyonin kansallispuisto () on yhdysvaltalainen, 4. maaliskuuta vuonna 1940 perustettu kansallispuisto. Se sijaitsee Yhdysvaltain Sierra Nevadassa Kalifornian osavaltion puolella. Kings Canyon ulottuu 1 869 km² laajuiselle alueelle. Sitä hallinnoi Yhdysvaltain National Park Service. Sequoian kansallispuisto sijaitsee aivan Kings Canyonin lähistöllä. National Park Service hallinnoikin niitä samana yksikkönä.
Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 1994
Vuoden 1994 uinnin pitkän radan maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Italian Roomassa Kansainvälisen uimaliiton (FINA) järjestäminä 1.–11. syyskuuta 1994. Kilpailulajeina olivat ratauinti, avovesiuinti, uimahypyt, taitouinti ja vesipallo.
Kilpailut järjestettiin "Stadio Olimpico del Nuoto" -nimisellä uimastadionilla. Suomalaiset uimarit voittivat historiansa ensimmäiset maailmanmestaruudet: Antti Kasvio voitti 200 metrin vapaauinnin ja hopeaa kaksi kertaa pidemmällä matkalla. Jani Sievinen voitti 200 metrin sekauinnin uudella ME-ajalla ja lisäksi hopeaa kaksi kertaa pidemmällä matkalla.
Isäntämaa
Gepidit
Gepidit olivat itägermaanista kieltä puhuva kansainvaellusajan heimo, josta tuli kuuluisa sen voitettua hunnit näiden johtajan Attilan kuoleman jälkeen. Gepidien ensimmäiset asuinalueet olivat Veiksel-joen suulla.
Gepidit mainittiin ensimmäistä kertaa vuoden 260 jaa. tienoilla, kun he osallistuivat Daakian valloitukseen goottien liittolaisina. Heidän ensimmäinen kuninkaansa, Fastida, laajensi gepidien vaikutusvaltaa hyökäten burgundien kimppuun, tuhoten heidät lähes täysin 200-luvulla. Tämän jälkeen he pyysivät gooteilta heidän alueitaan, mutta gootit torjuivat heidät taistelussa. Goottien tavoin gepidit käännytettiin areiolaiseen kristinuskoon.
Vuonna 375 gepidit joutuivat hunnien vallan alle ostrogootti-kuninkaidensa mukana. Heistä tuli hunnien suosimia vasalleja. Gepidit osallistuivat vuonna 451 kuninkaansa Ardarikin johdolla Katalaunien kenttien taisteluun Galliassa, Seinejoen itäpuolella Attilan johtamien hunnien liittolaisina. Hunnien hävittyä taistelun gepidit ja monet muut hunnien alaiset kansat kääntyivät hunneja vastaan. Gepidien kuningas Ardarikin joukot kukistivat Attilan pojan Ellakin johtamat hunnit vuonna 454 Nedao-joen taistelussa. Voiton jälkeen gepidit löysivät uuden kotimaan itselleen Karpaateilta.
Ei kestänyt kauan, kun vanha riita gepidien ja ostrogoottien välillä puhkesi, ja gepidit ajettiin kotimailtaan pois vuonna 504 goottikuninkaan Teoderik Suuren johdolla.
Vuonna 537 gepidit asettuivat rikkaalle alueelle Belgradin ympärille. Vuonna 546 Bysantin valtakunta liittoutui langobardien kanssa, tarkoituksenaan ajaa gepidit pois seudulta. Astfeldin taistelussa gepidit kärsivät murskatappion, ja vuonna 566 avaarit ja langobardit kukistivat gepidien valtakunnan lopullisesti. Legendan mukaan langobardien kuningas Alboin tappoi viimeisen gepidihallitsijan Kunimundin ja otti tämän tyttären Rosamunden puolisokseen.
Géza Gárdonyi
Géza Gárdonyi (3. elokuuta 1863 – 30. lokakuuta 1922) oli unkarilainen kirjailija ja lehtimies. Hänet tunnetaan parhaiten historiallisista romaaneistaan. "Egerin tähdet" kertoo Egerin kaupungista ottomaanien piirityksen aikana vuonna 1552. Toinen suosittu romaani on "Näkymätön ihminen", joka sijoittuu hunni Attilan hoviin. Gárdonyi kirjoitti myös näytelmiä ja lehtiartikkeleita.
Gárdonyi syntyi Agárdissa ja oli alkuperäiseltä nimeltään Géza Ziegler, mutta hän halusi unkarilaisemmalta kuulostavan sukunimen ja valitsi sen Gárdonyn pikkukaupungin mukaan. 1890-luvulla hän muutti Budapestiin elääkseen lehtimiehenä ja kirjailijana. Elannon hankkiminen oli työlästä ja Gárdonyi päätyi kirjoittamaan kioskikirjallisuutta, kuten "Gabor Gore" -nimistä parodista kirjasarjaa maalaiselämästä. Hän tutustui toiseen kirjailija-lehtimieheen Sándor Bródyyn, kävi tämän kotipaikalla Egerissä ja asettui sinne loppuiäkseen.
Shōgō-arvo
Shōgō-arvo () on nykyaikaisissa budōlajeissa annettava opettaja-arvo. Shōgō-arvo on harmonisoitu nykyaikaiseen "kyū"-"dan"-järjestelmään, eikä sillä ole historiallista yhteyttä vanhojen taistelulajikoulujen hierarkioihin. Shōgō-arvo voidaan myöntää vähintään 6. danin arvoiselle budōkalle mutta jotkut lajiliitot vaativat, että se on suoritettava raadille kuten dan-arvo.
() tarkoittaa ohjaajaa. Dan-arvo yleensä 6-7. dan.
() tarkoittaa opettajaa. Dan-arvo yleensä 7-8. dan.
() tarkoittaa mestari-opettajaa. Dan-arvo vähintään 8. dan.
Uinnin maailmanmestaruuskilpailut
Uinnin maailmanmestaruuskilpailut tai Uintilajien maailmanmestaruuskilpailut järjestetään joka toinen vuosi. Ne järjestää Kansainvälinen uimaliitto FINA. Kilpailualtaan pituus on 50 metriä. Kisoissa kilpaillaan ratauinnissa, avovesiuinnissa, taitouinnissa, uimahypyissä ja vesipallossa.
Katja Taimela
Katja Alli Maarit Taimela (o.s. "Kuusisto", s. 23. marraskuuta 1974 Vampula) on suomalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän on toiminut kansanedustajana Varsinais-Suomen vaalipiiristä vuodesta 2007. Vuodesta 2001 Taimela on ollut myös Salon kaupunginvaltuuston jäsen.
Taimela valmistui suurtalouskokiksi Loimaan ammattikoulusta vuonna 1993. Hän on työskennellyt keittiöapulaisena Huittisten ammatti- ja yrittäjäopistossa (1993–1994) ja Salon keskuskeittiössä (1998–2005) sekä ruokapalveluvastaavana Salon lukiossa (2005). Hän on toiminut myös SMD-operaattorina Nokian Salon tehtaalla (1994–1998) ja kansanedustaja Jukka Roosin eduskunta-avustajana (2005–2007).
Vuoden 2000 kunnallisvaaleissa Taimela valittiin ensimmäisen kerran Salon kaupunginvaltuustoon. Hän on toiminut kaupunginvaltuutettuna vuodesta 2001 ja kaupunginhallituksessa vuosina 2005–2007. Tammikuussa 2012 hänet valittiin kaupunginvaltuuston puheenjohtajaksi. Hän on ollut myös SDP:n puoluevaltuuston jäsen (2005–2008), SDP:n Varsinais-Suomen piirihallituksen jäsen (2006–2007), Salon Demarinuorten puheenjohtaja (2004–2005) ja Salon Sosialidemokraattisen Työväenyhdistyksen varapuheenjohtaja (2005–2011).
Eduskuntavaaleissa 2007 Taimela nousi eduskuntaan saatuaan 5 984 ääntä, kolmanneksi eniten neljästä Varsinais-Suomesta valitusta SDP:n edustajasta. Eduskuntavaaleissa 2011 Taimela uusi paikkansa saatuaan 8 498 ääntä, mikä oli toiseksi eniten SDP:n ehdokkaista ja kuudenneksi eniten Varsinais-Suomen vaalipiiristä. Eduskuntavaaleissa 2015 Taimela valittiin kolmannelle kaudelle 6 017 äänellä. Vaalien jälkeen hänet valittiin tarkastusvaliokunnan puheenjohtajaksi. Aiemmin hän on ollut jäsen maa- ja metsätalousvaliokunnassa (2007–2015) ja työelämä- ja tasa-arvovaliokunnassa (2007–2015)
Taimela on ollut naimisissa vuodesta 2001 ja hänellä on vuonna 2002 syntynyt poika.
Fa Ngum
Fa Ngum oli 1300-luvulla elänyt nykyisen Laosin alueella sijainneen Lan Xangin kuningaskunnan perustaja ja sen hallitsija vuosien 1353 ja 1374 välillä. Fa Ngum varttui Khmerien valtakunnan Angkorissa ja valloitettuaan nykyisen Luang Prabangin hän toi maahan niin sanotun kultaisen Buddhan eli Phra Banin vahvistaen myös buddhalaisuuden asemaa muin tavoin. Fa Ngum syöstiin vallasta vuonna 1373 ja hänen seuraajakseen nousi Samsentai.
Fa Ngumia pidetään tavallisesti oikeana historiallisena hahmona, mutta monet hänen tarinansa yksityiskohdista tunnetaan vain legendojen kautta. Fa Ngum syntyi vuonna 1316. Fa Ngumin isä Phi Fa oli Luang Prabangin eli silloisen Xiang Dong Xiang Thongin kruununprinssi. Laosilaisen perinteen mukaan Phi Fa karkotettiin poikansa kanssa valtakunnasta tarinan eri versioiden mukaan joko koska hänellä oli suhde paikallisen hallitsijan jalkavaimoon, tai koska Fa Ngumilla oli syntyessään 33 hammasta, mitä pidettiin epäonnen merkkinä. Perhe pakeni Khmerien valtakunnan Angkoriin, jossa Fa Ngum avioitui paikallisen prinsessa Kaeo Keng Nyan kanssa.
Tarinan mukaan vuoden 1350 paikkeilla Fa Num valloitti khmer-armeijan tukemana Laosin pieniä ruhtinaskuntia Khmerien valtakunnan pohjoispuolella. Xieng Khouangin kukistuttua vallattiin myös Sipsong Chu Tai ja Sipsong Phan Na. Vuonna 1353 Fa Ngum valloitti entisen kotimaansa Xiang Dong Xiang Thongin. Valloituksensa jälkeen Fa Ngum julisti itsensä Lan Xangin eli Miljoonien elefanttien maan kuninkaaksi. Angkorista Fa Num toi mukanaan buddhalaisia munkkeja, sekä Phra Bangin eli kultaisen Buddhan patsaan. Tuolloin Xiang Dong Xiang Thong sai nykyisen nimensä Luang Prabang, eli Kultaisen Buddhan kaupunki. Oman valtansa tukemiseksi Fa Ngum rakennutti useita temppeleitä ja tuki luostarilaitosta. Maahan saapui mahdollisesti myös srilankalaisia theravada-buddhalaisia munkkeja.
Fa Ngum jatkoi valloituksiaan Luang Prabangin valloituksen jälkeen. Lannan kuninkaan sanotaan alkaneen maksaa vasalliveroa Lan Xangille ja myöhemmin pitkän piirityksen jälkeen kukistui myös Ban Keunin lähellä sijainnut Viang Khamin ruhtinaskunta. Tarinan mukaan Fa Ngum oli määrännyt joukkonsa ampumaan kaupungin bambumuureja kultaisilla ja hopeisilla nuolilla. Paikallisten hakattua muurinsa alas nuolien keräämiseksi Fa Ngumin joukot saattoivat hyökätä itse kaupunkiin. Valloitukset jatkuivat edelleen Khoratin ylängöllä ja Mekong-joen keskijuoksulla. Valloitusten ohella Fa Ngum loi diplomaattisuhteita avioituen esimerkiksi ayutthayalaisen prinsessa Kaeo Lot Fahin kanssa. Fa Ngumin hallinnollisiin uudistuksiin kuuluivat uusi lainsäädäntö, jolla kiellettiin esimerkiksi varkaudet, rosvoilu ja aviorikokset. Kuninkaan alaiset ruhtinaat velvoitettiin maksamaan tribuuttia maan hallitsijalle.
Tarinan mukaan Fa Num menetti kiinnostuksensa buddhalaiseen hänen angkorilaisen vaimonsa kuoltua vuonna 1368. Kuningas alettiin nähdä rappiollisena ja vuonna 1373 joukko paikallisia ylimyksiä syöksi hänet vallasta. Hänen seuraajakseen valtaistuimelle nostettiin Samsentai, eli niin sanottu 300 000 tain hallitsija. Fa Ngum karkotettiin Naniin, jossa hän kuoli eri lähteiden mukaan joko 2 tai vasta 20 vuotta myöhemmin.
Montepulciano
Montepulciano on kaupunki Italian Toscanassa Sienan maakunnassa noin 190 kilometriä Roomasta pohjoiseen. Kaupungissa on runsaat 14 000 asukasta. Se on Toscanan korkeimpia kukkulakaupunkeja. Kaupunki on rakennettu kapealle harjanteelle, jolla sijaitsevalta pääkadulta kujat laskeutuvat jyrkästi alas.
Montepulciano saa kiittää ulkoasustaan rauhansopimusta, joka solmittiin vuonna 1511 Firenzen kanssa, kun kaupunki oli ollut pitkään Sienan hallinnassa. Firenzeläiset lähettivät Antonio da Sangallon rakennuttamaan portit ja muurit uudelleen. Hanke oli niin menestyksekäs, että samainen arkkitehti rakensi Montepulcianoon paljon muutakin uutta. Pääaukio on nimeltään Piazza Grande. Se on kaupungin korkeimmalla kohdan lähellä, ja sitä hallitsee 1500- ja 1600-luvulla rakennettu tuomiokirkko sekä 1200-luvulla goottilaiseen tyyliin rakennettu kaupungintalo, Palazzo Comunale.
Montepulciano on viinin ja elintarvikkeiden tuotantoaluetta. Tunnetuin paikallinen viini, Vino Nobile, oli paavin mielestä 1500-luvulla niin hyvää, että hän "aateloi" sen. Elintarvikkeista tunnetuimpia ovat sianlihajalosteet, paksua spagettia muistuttava pasta "pici", linssit ja hunaja.
Monument Valley
Monument Valley (Diné bizaad: Tsé Biiʼ Ndzisgaii) on laakso Yhdysvaltojen Utahin ja Arizonan osavaltioiden rajalla. Se sijaitsee navajoiden reservaatissa. Se on kuivaa autiomaata, jossa törröttää eroosion muovaamia kivipaasia.
Laakson kiviaineksen ja hiekan voimakkaan punainen väri johtuu rautaoksidista. Tummempien siniharmaiden kivien väri johtuu mangaanioksidista. Laakson eteläpäässä louhuttiin vuosina 1948–1967 uraania, vanadiinia ja kuparia.
Monument Valley on ollut monen tunnetun elokuvan kuvauspaikka, kuten:
Torvikopla
Torvikopla on tamperelainen opiskelija- big band, jonka soittajat ovat pääosin Tampereen yliopiston ja Tampereen teknillisen yliopiston opiskelijoita. Torvikoplan ohjelmisto jakaantuu konserteissa kuultavaan modernimpaan suomalaiseen ja ulkomaiseen big band -musiikkiin sekä tanssittavaan swing- ja soul-musiikkiin.
Torvikoplan laulusolisteina ovat vierailleet muun muassa Danny, Costello Hautamäki, Erika Vikman, Hannibal, Heikki Salo ja Pentti Hietanen.
Tampereen opiskelijapuhallinorkesteri Torvikoplan, millä nimellä Torvikopla alun perin tunnettiin, sai alkunsa syksyllä 1991 julisteista, joilla ensimmäisiin harjoituksiin houkuteltiin soittajia.
Torvikopla on toiminut aktiivisesti jo yli 20 vuotta. Tähän ajanjaksoon on mahtunut paljon keikkoja, konsertteja ja ulkomaanmatkoja, kuten myös muutama cd-levy, kesäpäiviä, harjoitusleirejä, saunailtoja ja paljon muuta. Torvikopla on esiintynyt mm. Pori Jazz -festivaaleilla, Belgiassa, Luxemburgissa, Kööpenhaminassa, Tartossa, Riiassa, Tukholmassa, Linköpingissä, Berliinissä, sekä Hollannissa ja Irlannissa. Kokoonpano on kooltaan vaihteleva, mutta keskimäärin orkesterissa on noin 25-30 soittajaa. Aluksi musiikillinen linja oli perinteistä puhallinorkesterimusiikkia, mutta ajan myötä linja on vaihtunut jazzahtavammaksi big band -musiikiksi.
Torvikopla on kokoonpanoltaan laajennettu big band, jonka instrumenttivalikoimaan kuuluvat perinteisten big band -soittimien lisäksi myös puupuhaltimia:
Ulosteinkontinenssi
Ulosteinkontinenssi merkitsee ulosteen karkailua. Kyseessä on virtsankarkailua harvinaisempi vaiva, josta kärsii noin 2 % aikuisväestöstä jossain elämänsä vaiheessa.
Ulosteinkontinenssin taustalla saattaa olla esimerkiksi leikkausten komplikaatiot, ummetus tai vauriot lantionpohjassa ja sulkijalihaksissa. Sulkijalihaksen repeämän saattaa saada aikaan esimerkiksi synnytys. Varsin moni ulosteinkontinenssipotilas kärsii samanaikaisesti virtsankarkailusta. Tällaista kutsutaan kaksoisinkontinenssiksi.
Ennen ulosteinkontinenssin hoitotoimenpiteitä tulee selvittää tilan aiheuttaja. Esimerkiksi synnytyksen jälkeen ilmennyt sulkijalihasvaurio on korjattavissa leikkauksella.
Lahden seurakuntayhtymä
Lahden seurakuntayhtymä on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakuntayhtymä, joka toimii Lahden kaupungin alueella. Seurakuntayhtymään kuuluu viisi seurakuntaa. Vuonna 2018 seurakunnan jäsenmäärä oli 80 267.
Lahden kappeliseurakunta muodostui 1894, kun Hollolan kappalaisen, Hugo Winterin asuinpaikaksi tuli Hollolan Lahden kylä. Samana vuonna Lahden kappeliseurakunta sai Radiomäelle oman ja Lahden ensimmäisen hautausmaan.
Keski-Lahden kirkko, joka palveli 1977 saakka, oli rakennettu jo 1890. Lahden kauppalasta tuli marraskuussa 1905 Hollolan kunnasta itsenäinen kaupunki, mutta Lahden kappeliseurakunta jatkoi Hollolan seurakunnan osana vuoteen 1916, jolloin myös se itsenäistyi.
Lahden seurakunnasta itsenäistyi Launeen seurakunta 1955 ja Joutjärven seurakunta 1960 sekä Salpausselän seurakunta 1961. Koska kaikki kolme Lahden seurakunnasta itsenäistynyttä seurakuntaa sijaitsevat Lahden kaupungin alueella, alettiin Lahden seurakuntaa kutsua Keski-Lahden seurakunnaksi.
Vuoden 2016 alusta Nastolan seurakunta liittyi Lahden seurakuntayhtymään viidenneksi seurakunnaksi. Samaan aikaan Nastolan liittyi Lahden kaupunkiin.
Keski-Lahden 1916 perustettu seurakunta toimii Ristinkirkossa, Mukkulan kirkossa ja Metsäpellon seurakuntakodissa. Alueellisesti se käsittää Lahden kaupungin keskusta-alueet sekä pohjoisia alueita.
Launeen 1955 perustettu seurakunta toimii Launeen kirkossa, Liipolan seurakuntakeskuksessa ja Renkomäen seurakuntakodissa. Alueellisesti seurakunta käsittää Lahden kaupungin eteläiset alueet.
Joutjärven 1960 perustettu seurakunta toimii Joutjärven kirkossa ja Ahtialan seurakuntakeskuksessa. Alueellisesti se käsittää Lahden kaupungin itäiset alueet.
Salpausselän 1961 perustettu seurakunta toimii Salpausselän kirkossa, Läntisessä kappelissa ja Jalkarannan seurakuntakodissa. Alueellisesti seurakunta käsittää Lahden kaupungin läntiset alueet.
Nastolan seurakunnasta tuli osa Lahden seurakuntayhtymään, kun Nastolan kunta liittyi Lahteen vuonna 2016. Seurakunnalla on Nastolan kirkko.
Lahden alueella on yhteensä kahdeksan hautausmaata:
Launeen seurakunta
Launeen seurakunta on Lahden kaupunkiin perustettu ensimmäinen evankelis-luterilainen kaupunginosaseurakunta, johon kuuluu noin 19 000 jäsentä. Se itsenäistyi Lahden seurakunnasta 1955 ja kuuluu Lahden seurakuntayhtymään. Se toimii Launeen kirkossa, Liipolan seurakuntakeskuksessa, Nikkilän ja Patomäen seurakuntakodeissa ja Renkomäen seurakuntakodissa. Alueellisesti seurakunta käsittää Lahden kaupungin eteläiset alueet. Kirkkoherrana toimii Heikki Pelkonen.
Keski-Lahden seurakunta
Keski-Lahden seurakunta on entinen Hollolan seurakunnan kappeliseurakunta, joka itsenäistyi Hollolan seurakunnasta yli 10 vuotta sen jälkeen kun Lahden kauppala oli 1905 marraskuussa itsenäistynyt Hollolan kunnasta. Tuolloin seurakunnan nimi oli Lahden seurakunta, koska Lahdessa ei ollut kuin yksi seurakunta. Seurakuntien lukumäärä alkoi Lahdessa lisääntyä vasta 1950-luvulla, kun kaupungin väkiluvun ja seurakuntalaisten määrän kasvettua perustettiin uusia seurakuntia.
Keski-Lahden perustettu seurakunta toimii Ristinkirkossa, Mukkulan kirkossa ja Metsäpellon seurakuntakodissa. Alueellisesti se käsittää Lahden kaupungin keskusta-alueet sekä pohjoisia alueita.
Vallonian Brabant
Vallonian Brabant on muodostettu vuonna 1995, kun entinen Brabantin provinssi jaettiin kolmeen osaan.
Provinssi sisältää ainoastaan yhden arrondissementin (Nivelles), jossa on 27 kuntaa. Suluissa olevat nimet ovat paikkakuntien hollanninkielisiä nimiä.
1,2,3-triklooripropaani
1,2,3-triklooripropaani on orgaaninen yhdiste, joka on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritöntä nestettä, joilla on tunnusomainen haju. Sen kemiallinen kaava on CHCl ja rakennekaava CHClCHClCHCl. 1,2,3-triklooripropaanista käytetään myös nimiä "trikloorihydriini" ja "allyylitrikloridi".
1,2,3-triklooripropaanin moolimassa on 147,4 g/mol, sulamispiste −14 °C, kiehumispiste 156 °C, suhteellinen tiheys 1,39 g/cm (vesi = 1,0 g/cm), leimahduspiste 73 °C c.c., itsesyttymislämpötila 304 °C ja CAS-numero 96-18-4. Aineen liukoisuus veteen on 0,18 g/100 ml.
1,2,3-triklooripropaania valmistetaan allyylikloridia klooramalla ja tässä prosessissa muodostuu myös 1,2-diklooripropaania. Yhdiste reagoi emäksisten vesiliuosten kanssa muodostaen 2,3-diklooripropaania, 2-klooriallyylialkoholia ja vahvojen emästen kuten natriumhydroksidin kanssa klooripropyynejä. Vesihöyryn vaikutuksesta se hydrolysoituu glykoliksi. 1,2,3-triklooripropaania käytetään valmistettaessa polysulfidielastomeereja, kun polymeerin halutaan haarautuvan tai ristisilloittuvan. Muita käyttökohteita ovat vahojen, rasvojen, hartsien ja kloorattujen kumien liuotus.
1,2,3-triklooripropaani ärsyttää silmiä ja hengitysteitä ja altistumisesta voi seurata vaikutuksia maksassa ja munuaisissa.
Kivikkorastas
Kivikkorastas ("Monticola saxatilis") on pienikokoinen varpuslintu. Suomenkielisestä nimestään huolimatta lajin katsotaan kuuluvan sieppojen, ei rastaiden heimoon. Lajin kuvaili ja nimesi Carl von Linné 1766.
Linnun pituus on 17–20 cm ja paino 42–65 g. Juhlapukuisella koiraalla on siniharmaa pää, niska ja kaula, sekä ruosteenpunainen alapuoli. Naaras, nuori ja peruspukuinen koiras ovat saman näköisiä, ruskehtavia ja poikittaisjuovaisia. Pyrstö on melko lyhyt ja punertava.
Vanhoilla linnuilla on täydellinen sulkasato kesällä, nuorilla vain osittainen.
Etelä- ja Keski-Eurooppa, paikoin Pohjois-Afrikka ja Lähi-itä sekä Keski-Aasia Kiinaan saakka. Euroopan populaation koko on 200 000–630 000 yksilöä. Muuttolintu, joka talvehtii Afrikassa Saharan eteläpuolella. Laji on tavattu Suomessa toistaiseksi neljästi: 21.10.-3.11.1991 Hailuodossa, 28.7-3.9.1992 Pyhäjärvellä, 26.-27.6.1994 Turussa ja 10.6.2002 Pirkkalassa.
Pesii vuoristojen rinteillä ja niityillä 1500 metristä ylöspäin.
Pesä on maassa kiven- tai kallionkolossa. Munia on 4–5, joita naaras hautoo 2 viikkoa.
Syö pääasiassa isokokoisia hyönteisiä ja muun muassa marjoja.
Choummaly Sayasone
Kenraaliluutnantti Choummaly Sayasone (s. 6. maaliskuuta 1936) on Laosin presidentti vuodesta 2006 alkaen. Hän on Laosin ainoa puoulueen, Laosin kansan vallankumouspuolueen johtaja.
Sayasone nousi Laosin kuudenneksi presidentiksi kesäkuussa 2006, ja hänet valittiin toiselle viisivuotiskaudelle 2011. Hän oli aiemmin toiminut maansa varapresidenttinä ja puolustusministerinä. Sayasonea edelsi maan presidenttinä Khamtai Siphandon. Yli 80-vuotias Siphandon oli luovuttanut hänelle puolueen johtamisen muutamia kuukausia ennen vuoden 2006 presidentinvaaleja 21. maaliskuuta 2006. Puolueen keskuskomitean jäsen hän oli ollut jo vuodesta 1982.
Albert Hill
Albert George Hill (24. maaliskuuta 1889 Lontoo, Iso-Britannia – 8. tammikuuta 1969) oli brittiläinen keskimatkojen juoksija ja kaksinkertainen olympiavoittaja.
Hill aloitti uransa pitkänmatkanjuoksijana, voittaen Ison-Britannian mestaruuden neljällä maililla vuonna 1910. Seuraavina vuosina hän ei saavuttanut erityistä menestystä ja ensimmäisen maailmansodan alkaminen 1914 lamautti suureksi osaksi Ison-Britannian urheilutoiminnan.
Sodan jälkeen Hill palasi radoille keskimatkojen juoksijana. Hänen valmentajansa oli Sam Mussabini, joka valmensi myös 100 metrin olympiavoittajia Reggie Walkeria ja Harold Abrahamsia. Hill voitti Ison-Britannian mestaruudet 880 jaardilla ja maililla vuonna 1919, mutta oli vähällä jäädä valitsematta seuraavan vuoden Antwerpenin olympialaisiin, koska valitsijat pitivät 31-vuotiasta Hilliä liian iäkkäänä.
Olympialaisissa Hill voitti ensin niukasti 800 metriä ajalla 1.53,4, joka oli uusi Ison-Britannian ennätys. Kaksi päivää myöhemmin Hill voitti myös 1 500 metriä loppuajalla 4.01,8. Hopeaa kilpailussa sai Philip Noel-Baker, joka sai vuonna 1959 Nobelin rauhanpalkinnon. Hill otti osaa myös 3 000 metrin joukkuejuoksuun, jossa Ison-Britannian joukkue sai hopeaa.
Vielä seuraavana vuonna Hill voitti maansa mestaruuden maililla ja lopetti sitten kilpauransa. Myöhemmin hänestä tuli valmentaja, jonka kuuluisin suojatti oli Sydney Wooderson. Hill muutti Kanadaan hieman ennen toista maailmansotaa ja vietti siellä loppuelämänsä.
Jennifer Hawkins
Jennifer Hawkins (s. 22. joulukuuta 1983) on australialainen kauneuskuningatar ja televisiojuontaja, joka voitti Miss Universum -kilpailun vuonna 2004. Kilpailu järjestettiin Quitossa, Ecuadorissa. Hawkins oli ensimmäinen semifinaaliin päässyt australialainen sitten vuoden 1992.
Vuoden 2012 lopulla Hawkins valittiin "Australian huippumalli haussa" -sarjan uudeksi juontajaksi.
Hawkins on syntynyt Uudessa Etelä-Walesissa ja toiminut aiemmin cheerleaderina.
Anton Flettner
Anton Flettner (1. marraskuuta 1885 Eddersheim; kuuluu nyk. Hattersheim am Mainiin) – 29. joulukuuta 1961) oli saksalainen lentokoneinsinööri ja keksijä. Hän teki merkittäviä parannuksia niin lentokoneisiin kuin helikoptereihinkin ja kehitti Flettner-roottorin.
Vuonna 1926 Flettner ylitti Atlantin valtameren vastatuulessa käyttäen hyväksi tuulienergiaa.
Hillevi Rombin
Hillevi Rombin (14. syyskuuta 1933 – 19. kesäkuuta 1996) oli neljännen Miss Universe -kilpailun voittaja vuonna 1955.
Rombin kasvoi Uppsalassa, Ruotsissa. Missikisavoiton jälkeen hän solmi Hollywoodissa sopimuksen Universal Studiosin kanssa. Näyttelijänura jäi kuitenkin melko lyhyeen Rombinin mentyä naimisiin G. David Schinen kanssa vuonna 1957.
Rombin synnytti kuusi lasta. Hän, hänen miehensä ja yksi heidän pojistaan saivat surmansa lento-onnettomuudessa 1996.
Merja Kuusisto
Merja Kuusisto (s. 4. joulukuuta 1954 Hausjärvi) on suomalainen sosiaalidemokraattien poliitikko, joka oli Uudenmaan vaalipiirin kansanedustaja vuosina 2007–2015. Hän asuu Tuusulassa ja on ammatiltaan erikoissairaanhoitaja. Kuusisto oli Tuusulan kunnanvaltuuston puheenjohtajana 2001–2006.
Thomas Blomqvist
Thomas Jörn Ingmar Blomqvist (s. 15. tammikuuta 1965 Tammisaari) on toiminut RKP:n kansanedustajana vuodesta 2007. Ammatiltaan hän on maanviljelijä. Vuosina 2005–2007 Blomqvist toimi RKP:n varapuheenjohtajana.
Blomqvist on ollut Tammisaaren kaupunginvaltuutettu vuodesta 1993. Vuonna 2005 hänet valittiin valtuuston puheenjohtajaksi. Vuodesta 2009 alkaen hän on toiminut Raaseporin kaupunginvaltuuston puheenjohtajana. 5. toukokuuta 2015 Blomqvistv valittiin eduskunnan tulevaisuusvaliokunnan puheenjohtajaksi.
Robert Black
Robert Black (21. huhtikuuta 1947 – 12. tammikuuta 2016) oli skotlantilainen sarjamurhaaja. Hän raiskasi ja murhasi kolme sieppaamaansa tyttöä 1980-luvulla Lisäksi hän sieppasi neljännen tytön, joka selvisi, ja yritti siepata viidennenkin. Häntä epäillään useista selvittämättömistä lapsiin kohdistuneista seksuaali- ja henkirikoksista jo 1970-luvulta.
Lapsena säännöllisesti väkivallan ja kiusaamisen kohteeksi joutunut Black vietti aikaa häntä nuorempien lasten kanssa ja harjoitti toisinaan seksuaalista väkivaltaa. Hänellä oli koko elämänsä ajan ollut jossakin määrin transseksuaalinen identiteetti.
Omien sanojensa mukaan Black rakasti 8-vuotiaasta lähtien esineiden työntämistä peräaukkoonsa. Hänen kasvatusäitinsä Margaret Tulip kuoli pojan ollessa 11-vuotias. 12-vuotiaana Black yritti tovereidensa kanssa joukkoraiskausta. Hän joutui siirtymään uuteen kasvatuskotiin kerran toisensa jälkeen, ja Musselburghin Red Housessa hän joutui itse seksuaalisen hyväksikäytön kohteeksi. Musselburghin-aikanaan Black kuitenkin kiinnostui jalkapallosta ja uinnista, joista jälkimmäisestä tuli hänen elinikäinen harrastuksensa.
Black jätti kasvatuskodin taakseen 15-vuotiaana ja toimi lähettipoikana Greenockissa. Hän käytti tyttöjä seksuaalisesti hyväkseen ja sai ensimmäisen tuomionsa 17-vuotiaana tapauksesta, jossa hän oli kuristanut 7-vuotiaan tytön tajuttomaksi ja masturboinut tämän päälle.
Black sai jälleen töitä Grangemouthissa ja aloitti seurustelun Pamela Hodgsonin kanssa. Suhde kuitenkin päättyi joitakin kuukausia myöhemmin. Uudessa työssään Black jatkoi pedofiilisten taipumustensa harjoittamista. Nuorisokodista vapauduttuaan hän siirtyi Lontooseen, jossa hän myöhemmin jäi kiinni pikkutytön lähentelystä ja lapsipornon hallussapidosta.14. heinäkuuta 1990 Black pidätettiin 6-vuotiaan tytön kidnappauksesta. Samalla hänen kotoaan paljastui laaja kokoelma lapsipornoa.
Black vastasi murhasyytteisiin vasta keväällä 1994. Hän kiisti syytteet, mutta sai elinkautisen tuomion. Epäselväksi on jäänyt, olivatko kolme siepattua tyttöä ainoat hänen surmaamansa.
Black kuoli 68-vuotiaana Maghaberryn vankilassa, Pohjois-Irlannissa.
Friedrich Leibacher
Friedrich Leibacher (21. heinäkuuta 1944 – 27. syyskuuta 2001) oli sveitsiläinen joukkomurhaaja. Hän surmasi 14 Zugin parlamentin jäsentä, haavoitti kahdeksaatoista muuta ja teki lopuksi itsemurhan.
Leibacher oli toiminut liikealalla ja solminut useita eroon päättyneitä avioliittoja, joista yhdestä hän sai tyttären. Vuonna 1970 Leibacher tuomittiin muutamista rikoksista 18 kuukaudeksi vankeuteen tarkkailun alaisena. Rangaistuksen suoritettuaan Leibacher jäi työttömäksi. Hän kärsi persoonallisuushäiriöstä ja alkoholismista, ja miehelle alettiin myöntää työkyvyttömyyseläkettä. Vuonna 1998 hän sai tuomion linja-autonkuljettajan uhkailusta.
Leibacher saapui 27. syyskuuta 2001 Zugin parlamenttiin poliisiksi naamioituneena. Hän oli aseistautunut, ja hän ampui yli 90 satunnaisesti kohdistettua laukausta. Lopuksi hän räjäytti pienen kotitekoisen pommin ja surmasi itsensä. Leibacher oli ilmeisesti suuttunut poliitikko Robert Bisigille, jonka uskoi olevan häntä vastaan suunnitellun "hallituksen salaliiton" takana. Hän oli yhä kuohuksissaan bussikuskin uhkailun jälkeen saamastaan kohtelusta. Bisig ei ollut paikalla joten hän selvisi ammuskelusta.
Šio Mghvimeli
Šio Mghvimeli (; "luolassa asuja") oli 500-luvulla elänyt syyrialainen tai georgialainen kirkkoisä. Hänestä kerrotaan mahdollisesti 900-luvun loppupuolella kirjoitetussa hagiografiassa (pyhimyselämäkerrassa), joka kuuluu "Kolmentoista assyrialaisen kirkkoisän elämät" -kokoelmaan. Assyrialaisilla kirkkoisillä oli merkittävä rooli kristinuskon keskusten perustamisessa Georgiaan ja siten maan kulttuuriperinnön rakentamisessa ("luolassa asuja" saattaa viitata luostarin perustamiseen). Vaikka osa kokoelman elämäkerroista on todennäköisesti kirjoitettu 1700-luvulla, Mghvimelin elämäkertaa pidetään alkuperäisenä.
Šio Mghvimeliä on pidetty varhaisimman georgiankielisen hymnin kirjoittajana. Kirjuri väittää löytäneensä Neitsyt Mariaa ylistäneen hymnin ruukun alta.
Harry Strauss
Harry "Pittsburgh Phil" Strauss (28. heinäkuuta 1909 – 12. kesäkuuta 1941) oli Murder, Inc.in palveluksessa 1930-luvulla työskennellyt palkkamurhaaja.
Strauss syntyi Brooklynissä, New Yorkissa. Hänen uskotaan surmanneen yli 30 ihmistä mm. ampumalla, hukuttamalla ja hautaamalla elävältä. Hän syyllistyi myös pahoinpitelyihin, varkauksiin ja huumausainerikoksiin.
Strauss teloitettiin lopulta sähkötuolilla 12. kesäkuuta 1941.
Rukwajärvi
Rukwajärvi on matala laskujoeton järvi lounaisessa Tansaniassa, Itä-Afrikassa. Rukwajärven pinta-ala on 2 850 neliökilometriä, suurin syvyys 3 metriä ja korkeus merenpinnasta 793 metriä. Se sijaitsee Tanganjikajärven ja Njassajärven välissä. Rukwajärvi kuivuu ajoittain kokonaan ja sen vesi on suolapitoista.
Rukwajärvi on kalaisa ja siellä asustaa virtahepoja ja krokotiileja.
K. G. Hammar
Karl Gustav Hammar (s. 18. helmikuuta 1943 Hässleholm) on ruotsalainen luterilainen kirkonmies, joka toimi Uppsalan arkkipiispana vuosina 1997–2006.
Hammar opiskeli teologiaa Lundin yliopistossa, ja hänet vihittiin papiksi vuonna 1965. Teologian tohtorin arvon hän sai 1972.
Määräaikainen valtiosihteeri
Määräaikainen valtiosihteeri tai ministerin (poliittinen) valtiosihteeri on Suomen valtioneuvoston jäsenen eli ministerin henkilökohtainen erityisavustaja. Ne ministerien poliittiset sihteerit, joita ei nimitetä määräaikaisiksi valtiosihteereiksi ministeriöihin ovat edelleen erityisavustajia. Ensimmäiset määräaikaiset valtiosihteerit aloittivat vuonna 2005.
Ministerien henkilökohtaisen luottamuksen varassa toimiva valtiosihteeri nimitetään ministerin toimikaudeksi. Valtiosihteerien tarve arvioidaan kunkin hallituksen muodostamisen yhteydessä. Stubbin hallituksessa pääministerin lisäksi kymmenellä ministerillä on valtiosihteeri.
Määräaikaisten valtiosihteerien valtuuksista käytiin keskustelua, koska ensisijaisesti SDP halusi heille ministerivastuuta mm. siten, että he voisivat edustaa vastuuministeriään Euroopan unioniin liittyvissä asioissa. Erityisesti tätä vastusti kokoomuslainen perustuslakivaliokunnan puheenjohtaja Kimmo Sasi, koska se tekisi määräaikaisesta valtiosihteeristä apulaisministerin kaltaisen.Stubbin hallituksessa (2014–) opetus- ja viestintäministerillä eikä ympäristöministerillä ole valtiosihteeriä.
Rafael Frühbeck de Burgos
Rafael Frühbeck de Burgos (oik. Rafael Frühbeck Frühbeck; 15. syyskuuta 1933 Burgos – 11. kesäkuuta 2014 Pamplona) oli espanjalainen kapellimestari.
Frühbeck de Burgos opiskeli viulunsoittoa, pianonsoittoa ja säveltämistä Bilbaossa ja Madridissa. Orkesterinjohdossa hän valmistui Münchenistä ja voitti Richard Strauss -palkinnon. Hän teki tunnetun orkestraation Isaac Albénizin "Suite Españolasta".
Frühbeck de Burgos toimi mm. seuraavissa viroissa:
Alicia de Larrocha
Alicia de Larrocha y de la Calle (23. toukokuuta 1923 – 25. syyskuuta 2009) oli espanjalainen pianisti.
Larrocha syntyi Barcelonassa, Kataloniassa, ja aloitti pianonsoiton 3-vuotiaana. Ensimmäisen konserttinsa hän piti 6-vuotiaana, ja orkesterin kanssa hän debytoi 11-vuotiaana. Hän aloitti kansainvälisen kiertämisen 1947, ja vuonna 1954 hän esiintyi Pohjois-Amerikassa Los Angelesin filharmonikkojen kanssa.
Larrocha voitti ensimmäisen Grammy-palkintonsa vuonna 1975. Hänen ohjelmistoonsa kuului muun muassa klassistisia teoksia, kuten Wolfgang Amadeus Mozartin ja Antonio Solerin tuotantoa, mutta myös espanjalaisten säveltäjien, kuten Isaac Albénizin ja Enrique Granadosin musiikkia.
Larrochalle myönnettiin vuonna 1994 Asturian ruhtinaan palkinto.
De Larrocha kuoli sydänpysähdykseen sairaalassa Barcelonassa 86-vuotiaana.
Vesimokkasiinikäärme
Vesimokkasiinikäärme ("Agkistrodon piscivorus") on myrkkykäärme, jota tavataan Yhdysvaltain kaakkoisosassa Meksikonlahden rannoilla ja Mississippijoen vesistöalueella.
Vesimokkasiinikäärme on ainoa kyykäärme, joka on sopeutunut elämään vedessä ja käyttää ravintonaan kaloja. Se syö myös sammakoita, pieniä kilpikonnia sekä alligaattorin poikasia. Se saalistaa käyttäen apunaan silmiensä välissä sijaitsevaa kuoppaa, jonka avulla käärme kykenee aistimaan lämpötilaeroja ympärillään. Käärmeen myrkky hajottaa saaliseläimen punasoluja ja estää veren hyytymistä, jolloin uhri kärsii verenvuodosta. Pienet eläimet se pitää paikoillaan antaen myrkyn vaikuttaa, mutta suuremmat päästää pakoon seuraten niitä hajujälkien avulla. Huumaantuneen tai kuolleen saaliinsa se nielee sitten kokonaisena.
Alue- ja kuntaministeri
Alue- ja kuntaministeri tai lyhyemmin "kuntaministeri" on virkanimikkeeltään "ministeri sisäasiainministeriössä". Alue- ja kuntaministerin tehtävänä on koordinoida aluekehitystä, joka johtaa sisäasiainministeriö maakuntaliittojen välityksellä, mutta jota merkittävässä määrin toimeenpanevat työvoima- ja elinkeinokeskusten kauppa- ja teollisuusministeriöön liittyvät yritysosastot, maa- ja metsätalousministeriöön liittyvät maaseutuosastot sekä työministeriöön liittyvät työvoimaosastot.
Sisäasiainministeriön kuntaosasto kuuluu alue- ja kuntaministerille.
Tällä nimikkeellä on ollut ministeri vain kolmessa Suomen hallituksessa.
Alue- ja kuntaministereinä ovat toimineet Martti Korhonen Lipposen toisessa hallituksessa sekä Hannes Manninen Jäätteenmäen ja Vanhasen ensimmäisessä hallituksessa. Vanhasen toiseen hallitukseen nimettiin kunta- ja hallintoministeri.
Juha Mäkikokko
Juha Mäkikokko (s. 15. kesäkuuta 1976 Muonio) on suomalainen lentopalloilija. Hän on edustanut urallaan Napapiirin Pallokettuja, Oulun Ettaa, Perungan Poikia, Salon Piivolleyta ja Raision Loimua. Hän on pelannut SM-liigassa syksystä 1996 lähtien ja voittanut urallaan yhden Suomen mestaruuden, yhden Suomen cupin sekä muita SM-mitaleja. Pituutta hänellä on 198 cm, ja pelipaikaltaan hän on keskitorjuja.
Mäkikokko aloitti peliuransa pääsarjatasolla Napapiirin Palloketuissa kaudella 1996–1997. Hän voitti SM-pronssia kettujen riveissä kaudella 1999. Tämän jälkeen Mäkikko siirtyi pelaamaan vuodeksi Oulun Ettaan, josta hän palasi takaisin Rovaniemelle, mutta tällä kertaa SM-liigaan nousseeseen Perungan Poikiin. PerPo:ssa Mäkikokko taisteli kaudella 2001–2002 SM-hopeaa, jonka hän kirkasti kaudella 2003 uransa ensimmäiseksi suomenmestaruudeksi. Suomenmestaruuden jälkeen Mäkikokko muutti etelämmäksi ja siirtyi Salon Piivolleyhin.
Salon Piivolleyssa Mäkikokko voitti Suomen Cupin kaudella 2003. Lisäksi hän saavutti joukkueessa kolme kertaa peräkkäin SM-hopeaa kausilta 2004, 2005 ja 2006. Kaudelta 2007 tuloksena oli SM-pronssi. Lisäksi hän saavutti Piivolleyssa kolme kertaa Suomen Cupin hopeaa kausilta 2004, 2006 ja 2007.
Mäkikokko vaihtoi seuraa kaudeksi 2008 ja siirtyi Raision Loimuun. Syyskuussa 2009 Loimu purki sopimuksen ja Mäkikokko palasi Piivolleyhin.
Mäkikokon tasaiselle luonteelle olisi ollut käyttöä myös maajoukkueessa, johon miestä on tuloksetta houkuteltu. Syynä kieltäytymiseen ovat olleet loukkaantumiset. Talvella 2006 Mäkikokko sanoi maajoukkuevalmentaja Mauro Berrutolle "ei" perheen takia, minkä jälkeen maajoukkueluotsit ovat päättäneet jättää hänet rauhaan. Mäkikokko sai täyteen 400 SM-liigaottelua 11. marraskuuta 2007.
Parinsa Heikki Kiiskisen kanssa hän on menestynyt myös Suomen beachvolleykentillä.