Ihmisoikeudet Venäjällä
Ihmisoikeuksien toteutuminen Venäjällä on länsimaihin nähden heikko. Hallitus pyrkii estämään vallan vaihdoksen keinolla millä hyvänsä. Tällöin poliittinen oppositio, jotkut uskonnot ja
erilaiset etniset ja seksuaaliset vähemmistöryhmät joutuvat erilaisten virallisten ja epävirallisten painostustoimien uhriksi. Läntisten arvioiden mukaan Venäjän ihmisoikeustilanne on heikentynyt 2000-luvun aikana. Valtion johdon asenne kansalaistoimintaa kohtaan on muuttunut epäluuloiseksi. Esimerkiksi ihmisoikeusjärjestöjen katsotaan olevan vihamielisen lännen rahoittamia ulkomaisia toimijoita tai oppositiota, joiden tarkoituksena on kaataa Venäjän hallitus.
Poliisi ja muut paikalliset viranomaiset kiduttavat Venäjällä monesti vankejaan.
Venäjä, Georgia ja Etelä-Ossetia tekivät kaikki Human Rights Watch -järjestön mukaan ihmisoikeusloukkauksia aseellisessa konfliktissa vuonna 2008. Venäjän toinen sota Tšetšeniassa jatkui vuonna 2008.. Monia Tšetšenian sotien ihmisoikeusrikkomuksia julkituoneita aktivisteja on murhattu tai pahoinpidelty Venäjällä. Muutenkin oppositioaktivisteja on häiritty monin kenoin.
Venäjä kiisti häpeämättömästi siviiliuhrit Syyriassa sekä esti YK:n turvallisuusneuvoston toimet Syyrian suhteen. .
Valtioon osin kielteiesti suhthtautuvien uskontojen toimintaa rajoitetaan. Esimerkiksi Jehovan todistajat on lakkautettu Venäjällä.
Viranomaisten näkemyksen mukaan kansalaistoiminnan tehtävänä on tukea hallituksen politiikkaa. Riippumattomien järjestöjen toimintaa haittaa tiukka valvonta, joka jättää tilaa viranomaisten mielivallalle. Järjestöt jakautuvatkin viranomaisten silmissä "rakentaviin" ja oppositiohenkisiin järjestöihin. Yhteistä kaikille itsenäisesti muodostuneille järjestöille on voimakas paikallisuuden korostaminen, jota on pidetty vastareaktiona aiemmalle neuvostoliittolaiselle keskittämiselle.
Amnesty International vuosiraportti 2016 mukaan Venäjä käytti ylimalkaisesti kansallista turvallisuutta ja ääriliikkeiden vastaista lainsäädäntöä sortotoimiin ja yritti hiljentää kansalaisyhteiskuntaa.
Yhdysvaltain hallituksen rahoittaman Freedom Housen mukaan Venäjä on "ei vapaa" maa. Maailmanpankin arvion mukaan Venäjä kuuluu maailman heikoimpiin maihin lain noudattamisen ja poliittisen osallistumisen suhteen. Transparency Internationalin korruptioindeksillä Venäjä sijoittuu 143. sijalle, Indonesian ja Nigerian tasolla. Maailman rauhanindeksillä Venäjä sijoittuu 131. sijalle. Lehdistönvapaudella mitaten Venäjä sijoittuu 144. sijalle.
Moskovassa asuu 100 000 miljonääriä ja 74 miljardööriä. Köyhiä on 18–19 prosenttia, jopa 50 % kansalaisista. Venäläisistä 3 % on varakkaita, 7 % tulee hyvin toimeen, 20 % on keskiluokkaa, 50 % sen alle ja 20 % on köyhiä.
Human Rights Watch -järjestön mukaan Venäjällä on 4-9 miljoonaa siirtotyöläistä, joista 80 % on entisistä neuvostotasavalloista. 40 % siirtotyöläisistä työskentelee rakennuksilla. Rakennustyömaiden väärinkäytöksiin sisältyy: passin takavarikointi, sopimuskielto, myöhästyneiden palkkojen maksamattomuus ja vaaralliset työolot. Osa työnantajista uhkailee tai käyttää väkivaltaa pelotellakseen työntekijöitä, jotka protestoivat maksamattomista palkoista. Poliisi tarkistaa säännöllisesti papereita kiristääkseen rahaa vähemmistöiltä mukaan lukien siirtotyöläiset. Poliisi saattaa käyttää heitä fyysisesti hyväkseen tai pakottaa työhön ilman palkkaa. Venäjä on vapauttanut muuttopolitiikkansa, mutta siirtotyöläisillä on vähän todellisia keinoja puolustautua väärinkäytöksissä.
Kansainvälisen lehdistöinstituutin IPI:n mukaan Venäjällä on vuodesta 1992 tapettu 77 toimittajaa.
Anna Politkovskaja oli venäläinen toimittaja, joka ammuttiin kotitalonsa edessä lokakuussa 2006. Politkovskajan murhan oikeudenkäynti alkoi lokakuussa 2008. Asianajajana on venäläinen ihmisoikeuksiin erikoistunut asianajaja Karina Moskalenko. Hän on edustanut aiemmin Mihail Hodorkovskin ja Garri Kasparovin oikeudenkäynneissä. Hän on vienyt paljon tapauksia Euroopan ihmisoikeustuomioistuimeen Strasbourgiin.
Politkovskaja ammuttiin Vladimir Putinin syntymäpäivänä lauantaina 7. lokakuuta 2006. Politkovskaja arvosteli Tšetšetsenian sotaa ja vallanpitäjiä. Häneltä jäi kesken kirjoitus kidutuksesta ja ihmissieppauksista Tšetšeniassa. Murha sai paljon huomiota kansainvälisesti. Helsingissä oli yli 1000 ihmisen mielenosoitus Venäjän suurlähetystön edessä. Vajaa kuukausi Politkovskajan murhan jälkeen kuoli Aleksandr Litvinenko Lontoossa myrkytykseen. Hän oli kertonut tutkivansa Politkovskajan murhaa.
Ortodoksisen kirkon pappi Daniil Sysolevia (35) ammuttiin kotikirkossaan 19.11.2009. Sysojev oli aktiivinen keskustelija internetissä. Hän auttoi kristinuskon lahkojen ja okkultismin uhreja ja keskusteli islamista.
Venäjä arvosteli Suomen ihmisoikeustilannetta. Tämän johdosta presidenttiehdokas Eva Biaudet sanoi Yle TV1:n Aamu-TV:n tentissä 10. tammikuuta 2012 ehkä tärkeimpänä asianaan olevan Suomen ihmisoikeustilanteen saattamisen Venäjän hyväksymälle tasolle. Vuonna 2017 Vanäjän hallinto kielsi Jehovan todistajien toiminnan, ja takavarikoi kirkon varat. Jo aiemmin Jehovan todistajia oli kielletty toimimasta joillain paikkakunnilla.
YK:n kidutuksenvastainen komitea moitti vuonna 2006 Venäjää vankien julmasta kohtelusta. Venäjän vankiloissa vankeihin kohdistuu joidenkin vankien kertoman mukaan raakaa väkivaltaa, kidutusta ja painostusta. Viranomaiset eivät puutu kylliksi vankiloissa tapahtuviin raakuuksiin. Lisäksi viranomaiset kiistävät väitteet vankien huonosta kohtelusta.