Neitsythäkki
Neitsythäkki on Ayaan Hirsi Alin esseekokoelma, joka julkaistiin Alankomaissa 2002. Kohua herättänyt kokoelma sisältää kriittisiä tekstejä nykypäivän islamista sekä naisten asemasta. Kirja on käännetty usealle kielelle. Suomeksi sen on julkaissut Otava vuonna 2005.
Kirjan perusväite on, että islam tulisi myös asettaa kritiikin kohteeksi, jotta se kokisi oman valistuskautensa. Hän kaipaa islamilaista Voltairea. Hirsi Ali katsoo, että sama kriittinen prosessi johtaisi myös naisten (sekä miesten) olojen parantumiseen. Kirjassa ruoditaan myös moraalirelativismia, jota Ayaan pitää yhtenä länsimaisista silmien sulkemisen tavoista islamia kohtaan.
Hirsi Alin mukaan on tärkeää, että samat perusoikeudet kuuluvat kaikille ihmisille. Hän puhuu esimerkiksi tapauksista, joissa kodistaan paenneen musliminaisen ovat Euroopan sosiaalityöntekijät palauttaneet kotiinsa, vaikka hänen perusoikeutensa eivät voi toteutua siellä. Tällaiset naiset pakenevat Hirsi Alin mukaan usein järjestettyjä avioliittoja, joista heillä ei käytännössä ole mahdollisuutta kieltäytyä. Hirsi Ali antaa kirjansa yhdessä luvussa yksityiskohtaisia käytännön neuvoja, miten islamilaisessa perheessä kasvanut nuori nainen, joka ei halua omistautua islamin naiselle varaamaan roolin, voi paeta perhettään ja aloittaa itsenäisen elämän.
Kirjan mukaan islamilaiset miehet eivät saa asianmukaista sukupuolivalistusta eikä heitä opeteta pitämään seksuaalisia halujaan kurissa. Asian toinen puoli on, että naisten seksuaalisuus taas nähdään äärimmäisen vaarallisena ja halutaan peittää kokonaan. Tähän liittyen naiset halutaan pitää kotonaan, poissa muitten miehien ilmoilta. Hirsi Ali myös erikseen kritisoi monissa islamilaisissa maissa vallitsevaa tapaa, jonka mukaan hääyönä avioparin on rakasteltava ja näytettävä sukulaisille verinen kangas todisteeksi morsiamen neitsyydestä. Hirsi Alin mukaan morsian - eikä itse asiassa sulhanenkaan - voi kieltäytyä yhdynnästä, joten hän pitää sitä käytännössä raiskauksena.
Hirsi Ali väittää kirjassa, että islamilaiset maat elävät valistusta edeltävää aikaa, jossa uskonto tunkeutuu jokaiselle elämänalueelle. Uskontoa ei saa kyseenalaistaa. Hirsi Alin mukaan islam - ainakin nykymuodossaan - on kuitenkin merkittävä osatekijä siinä, miksi islamilaiset yhteiskunnat eivät kehity odotetulla tavalla. Esimerkiksi uskonnon käsitys naisen asemasta hankaloittaa yhteiskunnallista kehitystä. Naisten huono asema ja uskonnon kyseenalaistamaton asema vallitsevat Hirsi Alin mukaan myös monien länsimaissa elävien muslimien kotona.
Kirjassa on mukana myös kohua herättänyt lyhytelokuvan käsikirjoitus "Submission (part I)", josta Theo van Gogh ohjasi elokuvan. Mohammed Bouyeri, marokkolaista alkuperää oleva muslimi, murhasi van Goghin väittäen elokuvan pilkkaavan islamia. Suomessa kirjaa julkaistessa syntyi myös kohu kun kustannusyhtiöltä jäi pois hyvin kriittinen pala tekstiä. Siinä Ayaan Hirsi Ali syytti Muhammadia lapsiin sekaantumisesta islamin uskonnollisiin teksteihin perustuen. Otava oli etukäteen pyytänyt lupaa jättää kohta pois. Myöhemmin kustannusyhtiö korjasi virheensä ja jokaisen julkaistun kirjan mukaan liitettiin paperilappu, jossa on puuttuva tekstinpätkä. Vapaa-ajattelijain liitto ja Suomen humanistiliitto tuomitsivat Otavan menettelyn sananvapautta puolustavassa kannanotossaan. Liittojen mielestä oli huolestuttavaa, että kirjasta oli myös päätetty turvallisuussyistä jättää pois suomentajan nimi. Kannanotossa pidettiin myös epätavallisena, että Otava vähätteli itse kustantamansa kirjan todenperäisyyttä mainoslauseellaan. Koska islamiin kohdistuva kritiikki on nykyisin tulenarka aihe, on kirjan kääntäjän nimi pidetty salassa kaikissa maissa, joissa kirja on painettu.