QR-koodi
QR-koodi eli ruutukoodi on kaksiulotteinen kuviokoodi, johon on koodattu informaatiota. Matkapuhelimella QR-koodeja luetaan erillisillä, yleensä ilmaisilla sovelluksilla, jotka voi asentaa matkapuhelimeen joko valmistajan tai käyttöjärjestelmän sovelluskaupan kautta. Koodin lukemisen jälkeen puhelin toimii koodin sisältämän tiedon mukaan, esimerkiksi avaten tietyn www-sivun tai lisäten puhelimeen tietyn yhteystiedon.
QR-koodin kehitti japanilainen Toyotan tytäryhtiö Denso Wave vuonna 1994. "QR" on tavaramerkkinimi ja lyhenne sanoista "Quick Response", 'nopea vaste'. Denso Wave kehitti QR-koodin alun perin liukuhihnateollisuuden nopeaksi tuotannonseurantavälineeksi. Yhtiöllä on teknologiaan yhä patentti, mutta sitä saa käyttää vapaalla lisenssillä, ja sen spesifikaatio on julkaistu kaikkien käytettäväksi.
QR-koodin ensimmäinen versio oli vain 21 × 21 pikseliä ja sisälsi informaatiota neljän merkin edestä. Teknologian kehittyessä QR-koodit kasvoivat, ja vuonna 2012 uusin versio oli 177 pikselin neliö, johon mahtui 1852 merkkiä. Vuosien mittaan QR-koodien käyttötarkoitukset ovat laajentuneet autoteollisuuden ulkopuolelle, ja niitä käytetään nykyisin hyvin monenlaisiin tarkoituksiin.
QR-koodeja käytetään monenlaisiin tarkoituksiin ja monenlaisissa yhteyksissä niin liike-elämässä kuin vapaa-ajallakin. QR-koodi voidaan painaa hyvin monenlaiseen tuotteeseen, kirjaan, mainokseen tai esitteeseen.
Usein QR-koodissa on linkki jollekin www-sivulle. Koodi voi sisältää myös esimerkiksi tavallista tekstiä, puhelinnumeron, tekstiviestin, osoitetiedon tai kalenteritapahtuman. Kaikkiaan QR-koodin sisältämiä erilaisia informaatiotyyppejä on yli kaksikymmentä.
QR-koodeja voi lukea jollain kameralla varustetulla lukulaitteella, kuten älypuhelimella, taulutietokoneella, pöytätietokoneella, kannettavalla tietokoneella tai erityisellä QR-koodien lukulaitteella. Lukulaitteessa täytyy myös olla asennettuna QR-koodien lukijasovellus tai -ohjelma. Windows Phone -puhelimissa QR-koodilukija on osa käyttöjärjestelmää.
Älypuhelimella QR-koodi luetaan käynnistämällä lukusovellus ja kohdistamalla puhelimen kamera QR-koodiin. Sovellus lukee QR-koodin sisältämän informaation ja toimii sen mukaisesti, kuten avaamalla siinä annetun www-osoitteen tai näyttämällä koodin sisältämän tekstin.
QR-koodeja voi kirjoittaa mobiilisovelluksella, selainpohjaisella pilvipalvelulla, tietokoneeseen asennettavalla kirjoitusohjelmalla tai QR-koodien lukulaitteella. QR-generaattorilla voi varsinaisen informaation lisäämisen lisäksi esimerkiksi muuttaa koodin tai sen taustan väriä, muotoilla pikseleitä, lisätä selitetekstin, valita virheenkorjaustason, upottaa koodin www-sivulle, valita staattisen ja dynaamisen koodin väliltä sekä seurata omien koodien lukutapahtumia. QR-generaattorit ovat yleensä ilmaisia, mutta moni niistä vaatii käyttäjän rekisteröitymisen.
QR-koodi sijoitetaan liikkumattomaan paikkaan, josta se on helppo lukea. Koodin on oltava kooltaan niissä rajoissa, että se mahtuu lukijalaitteen ikkunaan mutta on samalla riittävän suuri. Kahden metrin lukuetäisyydeltä suositeltava koko on noin 25 × 25 senttimetriä. Painotuotteessa QR-koodin tulisi olla 20 × 20 millimetriä resoluutiolla 200–400 pistettä tuumalla. WWW-sivulla QR-koodin kooksi suositellaan vähintään 100 × 100 pikseliä.
QR-koodi on kaksiuloitteinen (2D), sillä se sisältää informaatiota sekä vaaka- että pystysuunnassa. Yhteen QR-koodiin mahtuu teoriassa 7089 numeroa tai 4296 kirjainta. Käytännössä merkkimäärän on kuitenkin oltava huomattavasti pienempi, ehkä vain 500 merkkiä, jotta koodi olisi luettavissa älypuhelimilla.
QR-koodi on neliön muotoinen kuvio. Sen kolmessa kulmassa on kohdistusneliöt, joiden avulla koodia voi lukea kaarevaltakin pinnalta, joka saa sen näyttämään vääristyneeltä. Koodissa on myös yksi tai useampi kohdistusneliötä pienempi suoristusneliö. Lisäksi QR-koodissa on tietoa muun muassa virheenkorjaustasosta. QR-koodin ympärillä on neljän moduulin levyinen tyhjä tila, joka kuuluu koodiin ja on välttämätön.
QR-koodin sisältämä varsinainen informaatio koostuu pienistä mustista ja valkoisista neilömäisistä moduuleista. Mitä enemmän moduuleita koodissa on, sitä enemmän tietoa koodi sisältää.
QR-koodissa voi olla taustakuva, tai sen sisään voi sijoittaa kuvan tai logon. Moduuleja voi muotoilla esimerkiksi niiden reunoja pyöristämällä. Kaikenlaiset muutokset saattavat kuitenkin heikentää koodin luettavuutta. Koodin yhteyteen liitettävä seliteteksti, kuten www-osoite merkkeinä, sijoitetaankin usein koodin alapuolelle.
QR-koodin virheenkorjauksen ansiosta koodin voi lukea vaikka osa siitä olisikin vahingoittunut. Nurkissa olevien kohdistusneliöiden täytyy kuitenkin säilyä ehjinä. Kirjoitusvaiheessa valittavia virheenkorjaustasoja on neljä, matalasta (7 %) korkeaan (30 %). Mitä korkeampi virheenkorjaustaso on, sitä enemmän koodilla on varaa vahingoittua, mutta samalla koodista tulee tiheämpi.
QR-koodi voi olla staattinen tai dynaaminen. Staattisen koodin sisältämä informaatio pysyy aina samana, eikä sitä voi jälkeenpäin muuttaa. Dynaamisen QR-koodin sisältämää informaatiota sen sijaan voi muuttaa, jos esimerkiksi linkitetty www-sivu on siirtynyt uuteen osoitteeseen. Dynaaminen QR-koodi tehdään erityisellä dynaamisella QR-generaattorilla, jonka hallinnointisivulla koodin sisältämää informaatiota voi jälkikäteen muokata tarvisematta uusia itse koodia. Dynaamisilla QR-generaattoreilla on yleensä vuosimaksu.
QR-koodien erikoisominaisuuksia ovat koodin suojaus salasanalla, koodin voimassaoloajan määrittely sekä koodin sisältämän informaation kommentointimahdollisuus.
QR-koodista eri tarkoituksiin tehtyjä tai erikokoisia muunnelmia ovat Mikro-QR-koodi (voi sisältää korkeintaan 35 merkkiä), iQR-koodi (voi olla erimuotoinen, sisältää enemmän tietoa kuin QR-koodi), SQRC-koodi (voi sisältää myös salattua yksityistä tietoa) ja FrameQR-koodi (voi sisältää kuvan keskellä). Näille koodeille tarvitaan joskus omat lukusovelluksensa.