Gunnar Myrdal
Karl Gunnar Myrdal (6. joulukuuta 1898 Orsa, Taalainmaa – 17. toukokuuta 1987 Danderyd, Tukholman lääni) oli Ruotsista kotoisin oleva taloustieteilijä ja poliitikko. Häntä pidetään tärkeänä hyvinvointivaltion arkkitehtina ja hän on myös kansainvälisesti arvostettu yhteiskuntatutkija. Hän oli Sosiaalidemokraattisen puolueen jäsen parlamentissa vuodesta 1933 ja kauppaministeri vuosina 1945–1947 Tage Erlanderin hallituksessa.
Myrdal tunnetaan maailmalla parhaiten yhteiskuntatieteellisistä tutkimuksistaan, kuten "An American Dilemma: The Negro Problem and Modern Democracy" (1944), jolla oli vaikutusta rotuerottelun lopettamiseen Yhdysvaltain kouluissa, sekä "Asian Drama: An Inquiry into the Poverty of Nations and The Challenge of World Poverty. A World Anti-Poverty Program in Outline" (1968), joka on laajahko tutkielma Aasian silloisesta taloustilanteesta.
1930-luvulla Myrdal sympatisoi natseja ja piti heitä tulevaisuuden liikkeenä mutta etääntyi heistä 1940-luvulla. Myrdal ja hänen vaimonsa Alva Myrdal myös puolustivat eugeniikkaa voimakkaasti.
Kirjailija Jan Myrdal on Gunnar ja Alva Myrdalin poika.
Myrdal sai tohtorin arvon taloustieteessä 1927. Väitöskirjassaan hän tutki odotusten roolia hinnanmuodostuksessa. Hänen analyysinsä vaikutti vahvasti taloustieteen Tukholman koulukuntaan. Varhaisessa tutkimuksessaan Myrdal ennakoi joitakin Keynesin myöhemmin kehittämiä ideoita.
Hän toimi Geneven kansainvälisen korkeakoulun professorina 1930–1931, sitten Tukholman kauppakorkean professorina vuosina 1933–1950 ja samalla sosiaalidemokraattien kansanedustajana ja kauppaministerinä (1945–1947). Seuraavat kymmenen vuotta Myrdal toimi YK:n Euroopan talouskomission pääsihteerinä, minkä jälkeen hän rupesi tutkimaan Aasian köyhyyttä ja julkaisi vaikutusvaltaisen, pitkähkön teoksen "Asian Drama: An inquiry in to the Poverty of Nations" (1968). Vuosina 1960–1967 hän oli kansainvälisen taloustieteen professori Tukholman yliopistossa. Vuonna 1961 Myrdal perusti kyseiseen yliopistoon Kansainvälisen Taloustutkimuksen Instituutin. Hän sai taloustieteen nobelin Friedrich Hayekin kanssa vuonna 1974, joskin hän kannatti koko palkinnon lakkauttamista, koska se oli annettu Hayekille ja Milton Friedmanille, joiden töitä Myrdal ei pitänyt arvossa.
Myrdal tunnetaan Yhdysvalloissa ennen kaikkea kirjastaan "An American Dilemma: The Negro Problem and Modern Democracy", joka julkaistiin jo 1944 Carnegie-säätiön aloitteesta. Kirjassaan hän käsittelee mustien ihmisoikeuksien toteutumisen ongelmaa Yhdysvalloissa. Teos sisältää runsaasti tietoa rotujen välisistä suhteista Yhdysvalloissa. Varsinainen tutkimus oli alkanut jo 1938. Alun perin tutkimuksen piti käsitellä sukupuolta eikä rotua, mutta vain jälkimmäiselle aiheelle Myrdal löysi rahoitusta.
Myrdal julkaisi myös monia muita huomattavia töitä, joista monet käsittelivät sosiaalipolitiikkaa. Kansainvälisesti hänet tunnetaankin sosiaalipolitiikan tunnetuimpiin arkkitehteihin kuuluvana hahmona, ja hänen vaikutuksensa sosiaalidemokraattisen ajattelun kehittymiseen maailmalla on huomattava. Myrdalin kirjoittamia teos tältä alueelta on esimerkiksi "Beyond the Welfare State" (1958).
Gunnar ja Alva Myrdal hyväksyivät eugeniikan, ja sosiaalidemokraattien tultua valtaan Ruotsi toteutti neljännesvuosisadan eugeniikkaprojektin, jossa steriloitiin 63 000 ihmistä, etenkin naisia, työväenluokkaa, romaneja, tummaihoisia, mielenterveysongelmaisia ja kehitysvammaisia, vuoden 1935 pakkosterilointilain turvin.
Kirjassaan "Väestökysymyksen kriisi" Myrdalit totesivat, että 10–20 % kansasta on epäkelpoja. Ongelmana ovat mm. "imbesillit, moraalisesti vialliset ja muuten vaikean perinnöllisen rasitteen omaavat." “Voi tuskin mistään näkökulmasta puolustaa sitä, että mielenvikaiset vanhemmat saavat synnyttää ja kasvattaa lapsia. Jokainen tapaus on liikaa.” “Uudelleen ja uudelleen tapaamme mm. naimattomien imbesillien äitien suuria lapsipesueita, joissa yhteiskunnan pitää elättää kaikki lapset ja näiden tuleva avoin epäsosiaalisuus ja rikollisuus aiheuttaa lisää huolia. Se, että joukkoa tiettyjä yksilöitä estetään tulemasta maailmaan, tuottaa myös merkittävää sosiaalista helpotusta täysin riippumatta siitä, mikä vaikutus tällä rajoituksella voidaan ajatella olevan väestöpohjan tulevaan laatuun. Alempiarvoisten lisääntymisen esteiden rakentamista sanotaan negatiiviseksi eugeniikaksi.”