Saunomisen maailmanmestaruuskilpailut
Saunomisen maailmanmestaruuskilpailut (Löylynheiton MM-kisat) järjestettiin vuosittain 1999-2010 alun perin Heinolassa. Tapahtumassa kisan voitti kilpailija, joka kesti istua pisimpään jatkuvasti kuumenevassa saunassa. Vuonna 2010 kisa nousi maailmanlaajuiseen julkisuuteen, kun venäläinen osallistuja kuoli ja suomalainen osallistuja Timo Kaukonen loukkaantui vakavasti ja joutui moneksi kuukaudeksi sairaalahoitoon. Tämän jälkeen tapahtumaa ei ole enää järjestetty.
Ensimmäisen kerran kilpailu järjestettiin virallisesti vuonna 1999. Osallistujamäärä kasvoi joka vuosi.
Kilpailussa kilpailtiin erikseen miesten ja naisten sarjoissa. Kilpailu alkaa alkuerillä ja päättyy loppukilpailuun, johon pääsee kuusi parasta. Saunan lämpötila on aina yli 110 °C ja kiukaalle heitetään vettä puolen minuutin välein puoli litraa; viimeksi käytössä olleilla säännöillä veden syöttö kiukaalle tapahtui automaattisesti. Kilpailijoiden oli osoitettava olevansa kunnossa jokaisen löylynlyönnin jälkeen nostamalla peukalonsa ylös. Voittaja oli kilpailija, joka viimeisenä kävelee saunasta ulos omin jaloin. Kilpailijat osallistuivat kilpailuun omalla vastuullaan.
Kilpailun menestynein maa oli Suomi voitettuaan kaikki miesten mestaruudet ja seitsemän naisten mestaruutta.
Vuonna 2004 japanilainen televisioyhtiö Nippon Network teki tapahtumasta dokumentin, jonka katsoi 40 miljoonaa ihmistä Japanissa. Kisaan otti osaa myös kaksi japanilaista kilpailijaa, mutta kumpikaan heistä ei selvinnyt finaaliin saakka.
Joka vuosi useita kilpailijoita hylättiin sääntörikkomusten takia.
Vuoden 2010 kilpailussa finaali keskeytettiin kuuden minuutin kohdalla, ja järjestäjät toivat finalistit, venäläisen Vladimir Ladyženskin ja suomalaisen Timo Kaukosen ulos saunasta. Molemmilla oli pahoja palovammoja. Ladyženskia pyrittiin elvyttämään, mutta hän menehtyi ilmeisesti jo tapahtumapaikalla. Kaukonen vietiin sairaalaan, jossa hän oli noin kaksi kuukautta koomassa.
Kaukosen ihosta paloi yli 70 prosenttia ja pahiten paloivat lähellä kiuasta olleet jalat. Hänen hengityselimensä olivat korventuneet ja munuaiset pettivät. Sairaalassa hänen ei uskottu selviävän. Kaukonen pääsi Töölön sairaalasta pois 22. lokakuuta 2010, minkä jälkeen hänet siirrettiin hoitoon Lahteen. Kaukonen kotiutettiin 29.11.2010. Hän saunoo taas.
Poliisi aloitti kuolemantapauksen esitutkinnan rikosnimikkeillä kuolemantuottamus ja kokoontumisrikkomus. Finalisteja poliisi epäili petoksen yrityksestä. Ladyženskille tehdyssä oikeuslääketieteellisessä ruumiinavauksessa selvisi että välitön kuolinsyy olivat kolmannen asteen palovammat eri puolilla kehoa. Kuolemaan olivat myötävaikuttaneet puudutusaineet ja kipulääkkeet, joiden käyttö oli kilpailussa kielletty. Kaukonen ei ollut käyttänyt puudutteita. Kihlakunnansyyttäjä ei nostanut syytteitä järjestäjiä tai kilpailijoita vastaan.
Vaikka finalisteista Ladyženski poistui saunasta viimeisenä ja Kaukonen toiseksi viimeisenä, ei Ladyženski virallisesti voittanut kilpailua eikä Kaukonen tullut toiseksi. Heidän suorituksensa hylättiin, koska he eivät tulleet omin jaloin ulos saunasta. Kilpailun miesten sarjan voitti suomalainen Ilkka Pöyhiä, hän kun oli miesfinalisteista se, joka viimeisenä saunasta poistui omin jaloin.
Kilpailun jälkeen kilpailunjohtaja Ossi Arvela uskoi, ettei kisoja enää järjestetä. Sittemmin Vesa Keskinen kertoi julkisuudessa järjestävänsä vuoden 2011 kilpailut. Näin ei kuitenkaan käynyt, ja vuoden 2010 miesten sarjan voittanut Ilkka Pöyhiä arvioi vuonna 2012, että kisat on lopetettu pysyvästi.