Ihmissusi
Ihmissusi on myyteissä ja kansantaruissa sekä kauhufiktiossa ja populaarikulttuurissa esiintyvä peto: ihminen, joka kykenee muuttumaan sudeksi tai sudenkaltaiseksi olennoksi. Sudeksi tai muuksi petoeläimeksi muuttuva ihminen on esiintynyt myyteissä ja taruissa läpi historian eri puolilla maailmaa.
Useissa myyteissä ihmissusi on päiväsaikaan ihminen, joka muuttuu keskiyöllä täydenkuun vaikutuksesta sudeksi. Joissakin tarinoissa ihminen kykenee muuttumaan sudeksi milloin itse haluaa. Kenties tunnetuin tapa muuttua ihmissudeksi tapahtuu toisen ihmissuden pureman kautta, mutta joissakin myyteissä ihmissudeksi saatetaan muuttua esimerkiksi kirouksen seurauksena. Tunnetuin tapa tappaa ihmissusi on ampua sitä hopealuodilla.
Ihmissusi on yleinen aihe populaarikulttuurissa.
Ensimmäiset merkinnät ihmissusista on löydetty antiikin kreikkalaisen historioitsijan Herodotoksen teoksista. Herodotos kirjoitti eräässä historiateoksessaan skyyttien uskovan neuri-naapurikansansa muuttuvan kerran vuodessa susiksi. Myöhemmät historioitsijat ovat epäilleet ihmissusitarinan juontuvan pohjoisessa asuneiden neurien käyttämistä turkisvaatteista, jotka olivat antiikin kreikkalaisista omituisia. Roomalaisen kirjailijan Petronius Arbiterin kirjoittamassa "Satyricon"-romaanissa ensimmäiseltä vuosisadalta kerrotaan tarina ihmissudesta.
Kuuluisimpia historiallisia ihmissusia ovat olleet Jean Grenier ja Peter Stubbe. Nämä väitetyt ihmissudet on yleensä todettu mielenvikaisiksi. Esimerkiksi lykantropia on mielenterveydellinen häiriö, jota sairastava henkilö kokee joko olevansa eläin tai olevansa muuttumassa eläimeksi, esimerkiksi sudeksi. Sairastava henkilö saattaa käyttäytyä sen eläimen tavoin, joksi uskoo olevansa muuttumassa. Sairaus on harvinainen eikä sen syitä vielä ymmärretä. Sairaudella on saattanut olla vaikutusta ihmissusimyytin syntymiseen.
Siitä, miten ihmissudeksi voi muuttua, on monia myyttejä. Yksi tunnetuimmista tavoista muuttua ihmissudeksi on joutua sellaisen puremaksi tai raapimaksi. Joissakin myyteissä ihmissudeksi saatetaan muuttua esimerkiksi jonkin jumalan tai noidan kostoksi langettaman kirouksen takia. Ihmissudeksi saattaa muuttua myös tehtyään sopimuksen paholaisen kanssa.
Ihmissusi saattaa susimuodossaan olla oikean suden näköinen tai sudenkaltainen olento, joka esimerkiksi kävelee kahdella jalalla ja osaa puhua. Ihmismuodossaan ihmissusilla on useita tuntomerkkejä, jotka vaihtelevat myytistä toiseen. Joissakin myyteissä ihmissuden tunnistaan siitä, että sillä on ihmismuodossaan hyvin tuuheat kulmakarvat, karvaiset kämmenet, erityinen selkärangan mutka ja harvinaisen pitkä etusormi. Se saattaa myös kammota hopeaesineitä. Jouluaattona syntyneiden lapsien on joskus ajateltu muuttuvan ihmissusiksi.
Kertomuksien mukaan sudenhahmoisen ihmissuden voi muuttaa takaisin ihmiseksi kutsumalla sitä ristimänimellä tai tarjoamalla sille ruokaa. Järeämpiä aseita kaivattaessa ihmissuden voi tappaa hopealuodilla tai muilla hopeasta tehdyillä esineillä. Hopealuoti on yksi tunnetuimmista keinoista tappaa ihmissusi. Kuollut ihmissusi muuttuu yleensä takaisin ihmiseksi, mutta joidenkin tarinoiden mukaan se muuttuu kuollessaan vampyyriksi. Joissakin kertomuksissa ihmissusi lakkaa tietyn ajan kuluttua, esimerkiksi kirouksen rauettua, olemasta ihmissusi.
Joissakin tapauksissa esitetään, että ihmissuden purema tai hampaan raapaisu aiheuttaa vampyyreille kivuliaan kuoleman. Vampyyri voi parantua, jos saa juoda ihmissuden verta. Yleensä ei ole väliä onko saatu veri purijan vai jonkun muun.
Vanhojen myyttien ja kansantarujen lisäksi ihmissusi on esiintynyt myös nykykulttuurissa. Se on nähty esimerkiksi elokuvissa ja televisiosarjoissa, ja ihmissusimyytistä on kirjoitettu useita kirjoja.
Suomalaisista ihmissusitarinoista tunnetuin on kirjailija ja runoilija Aino Kallaksen vuonna 1928 ilmestynyt "Sudenmorsian". 1600-luvun Hiidenmaalle sijoittuvassa tarinassa virolaisen metsänvartija Priidikin vaimo Aalo muuttuu ihmissudeksi Metsän Hengen, "Diabolus Sylvarumin" vaikutuksesta. Kirjan pohjalta Kallas on kirjoittanut myös näytelmän. Tauno Pylkkänen on säveltänyt sen oopperaksi.
Virolainen kirjailija August Kitzberg on kirjoittanut aiheesta novellin "Libahunt" (1891–1892, 'Ihmissusi') ja sen pohjalta näytelmän "Libahunt, draama viies vaatuses". Aino Kallas suomensi näytelmän 1916 ja tarjosi sitä teattereille, mutta mikään teatteri ei huolinut sitä. Suomennos on todennäköisesti hävinnyt.