hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Nels Stewart
Nelson Robert ”Old Poison” Stewart (29. joulukuuta 1902 Montreal, Quebec – 21. elokuuta 1957) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Keskushyökkääjänä pelannut Nels Stewart edusti Montreal Maroonsia, New York Americansia ja Boston Bruinsia National Hockey Leaguessa. Hänen uransa kattoi vuodet 1925–1940 ja hän teki 324 maalia ja antoi 191 syöttöä 651 ottelussa.
Leo Palin
Leo Palin (s. 20. lokakuuta 1956 Helsinki, Suomi) on entinen tennispelaaja. Hän oli parhaimmillaan tenniksen maailmanlistalla sijalla 92 vuonna 1982. Nelinpelissä hän nousi rankingissa parhaimmillaan sijalle 111. Tämä tapahtui heinäkuussa vuonna 1986. Oikeakätinen Palin on 177 cm pitkä ja painoi peliurallaan 70 kiloa. Palin voitti urallaan yhden nelinpeliturnauksen ATP-tasolla ja ansaitsi rahaa pelaamalla 140695 Yhdysvaltain dollaria. Kaksinpelissä Palin oli kerran ATP-turnauksen finaalissa, mutta hävisi.
Palin oli Suomen Davis Cup-joukkueessa vuosina 1976 ja 1978-86. Hän voitti kaksinpelin suomenmestaruuden ulkokentällä vuosina 1977 ja 1981, sekä sisäkentällä vuosina 1984-86. Nelinpelin suomenmestaruus tuli ulkokentällä vuonna 1983.
Kama (täsmennyssivu)
Kama tarkoittaa seuraavia asioita:
Bill Cowley
William Mailes ”Cowboy” Cowley (12. kesäkuuta 1912 Bristol, Quebec – 31. joulukuuta 1993) oli kanadalainen, varhaisen NHL:n parhaisiin luettava jääkiekkoilija. Keskushyökkääjä Cowley pelasi 13 kautta National Hockey Leaguessa seuroinaan St. Louis Eagles ja Boston Bruins.
NHL:ssä Cowleyn ottelukohtaisen pistekeskiarvoennätyksen 1,97 yhdellä kaudella ovat sittemmin ylittäneet vain Wayne Gretzky ja Mario Lemieux. Cowley ylti keskiarvoon kaudella 1943–1944.
Neuroteologia
Neuroteologia tutkii uskonnollisten kokemusten ja hermoston, erityisesti aivojen toiminnan korrelaatioita. Tutkimus tapahtuu laboratorioissa EEG- ja PET-tutkimuksina. Näissä tutkimuksissa on osoitettu, että aivot ja hermosto toimivat uskonnollisen kokemuksen aikana normaalista poikkeavalla tavalla.
Aldous Huxley käytti ensimmäisenä termiä "neuroteologia" romaanissaan "Island" (1962).
Tri. Michael Persinger Laurentian yliopistosta Kanadassa pyrki 1980-luvulla tutkimuksissaan tuottamaan uskonnollisia kokemuksia ärsyttämällä ohimolohkoja magneettikentillä. Hän suunnitteli tätä varten kypärän, jonka tarkoituksena oli tuottaa "selittämättömiä" läsnäolokokemuksia. Vuonna 2003 näihin tutkimuksiin osallistui myös kuuluisa ateisti Richard Dawkins. Persingerin mukaan monet koehenkilöistä raportoivat selittämättömistä "läsnäolokokemuksista". Dawkins ei tällaisia tuntenut, vaikka olisi omien sanojensa mukaan halunnut sellaisen kokea. Persingerin mukaan ihmiset sijoittuvat tässä janalle, jonka toinen pää on täysin epäherkkä. Dawkins edustaa hänen mukaansa tätä epäherkkää päätä. 
BBC: God on the Brain
Pehr Granqvist (2005) Uppsalan yliopistosta kritisoi Persingerin kokeiden tieteellisyyttä, mutta keskustelu heidän välillään jatkuu vilkkaana.
Andrew Newberg tutki fransiskaaninunnien ja buddhalaisten aivojen toimintaa syvän rukouksen tai meditaation aikana PET-laitteella. Tutkimuksissa kävi ilmi, että fransiskaaninunnien otsalohkot aktivoituivat rukouksen aikana, mutta päälakilohkon toiminta vaimeni, mikä Newbergin mukaan liittyy uskonnolliseen ajasta ja paikasta irrottautumisen tunteeseen ja Jumalan läsnäolon kokemuksiin. Samanlaisia aivotoiminnan muutoksia oli havaittavissa myös buddhalaisilla meditoijilla. Erona oli kuitenkin se, että nunnilla aktivoitui kielellinen alue aivoista, kun taas buddhalaisilla aktivoitui visuaalinen alue, mikä liittyy erilaisiin meditaatio- ja rukoilutapoihin. Epileptikot ovat alttiimpia tällaisiin kokemuksiin.
Luonnontieteellisesti suuntautuneet ajattelevat, että uskonnolliset kokemukset johtuvat aivojen toiminnasta. Andrew Newbergin mukaan hänen tutkimuksensa perusteella ei voi kuitenkaan arvioida uskonnollisten kokemusten "objektiivista totuudenmukaisuutta". Tutkimus ei hänen mukaansa pysty myöskään antamaan vastausta kysymykseen, onko ihmisellä kuolematon sielu tai onko Jumala olemassa. Se voidaan kuitenkin hänen mukaansa sanoa, että mikäli Jumala on olemassa, se pitää kokea aivojen välityksellä. Selvää on myös, että hengellinen elämä saa aivoissa aikaan biologisia muutoksia.
Anglikaanipiispa Stephen Sykesin mukaan tutkimuksen tulokset eivät osoita, että uskonnollisten kokemusten merkitys tai arvo pitäisi käsittää aikaisempaa vähäisemmäksi. Hän puhuu tutkimuksiin viitaten myös "uskonnollisesta lahjakkuudesta" ja ehdottaa, että ennemminkin tulisi olla kiinnostunut kaikesta uudesta tiedosta, mitä tutkimus saa selville. Professori Ramachandran ehdottaa lisäksi, että tulokset osoittavat vain, että Jumala saattaa olla rakentanut aivoihin "antennin", jotta olisimme vastaanottavaisempia hänelle.
Mana (voima)
Mana on jumalissa, ihmisissä, eläimissä ja esineissä piileväksi uskottu persoonaton yliluonnollinen voima. Mana voi olla hyvää tai pahaa, hyödyllistä tai vaarallista. Mana liittyy etenkin Melanesian ja Polynesian kansojen uskontoihin.
Manan käsite tuli länsimaissa esille ensimmäisen kerran 1800-luvulla keskusteluissa uskonnon alkuperästä. Sen jälkeen se rinnastettiin vastaaviin käsitteisiin esimerkiksi dakota- ja irokeesi-intiaaneilla. 1900-luvun alussa manan arveltiin olevan yleismaailmallinen ilmiö, joka oli kaikkien uskontojen taustalla, kunnes henkilöityneet voimat ja jumaluudet syrjäyttivät sen. Tämä käsitys on nykyisin kiistetty. Manaa ei pidetä yleismaailmallisena eikä persoonattomana, ja siihen uskominen liittyy erottamasti myös henkiin uskomiseen. Se on Melanesiassakin käytössä vain korkeimmin järjestäytyneiden yhteisöjen keskuudessa. Manan arvioidaan olevan symbolinen tapa ilmaista korkea-arvoisten ihmisten erityispiirteitä, ja se sanktioi heidän tekonsa ja selittää epäonnistumisensa.
Manan käsitteen toi Eurooppaan lähestyssaarnaaja ja antropologi Robert Henry Codrington lähinnä Banks Islandsilta pohjoisesta Vanuatusta ja esitteli sen teoksessaan "The Melanesians: Studies in Their Anthropology and Folk-lore" 1891.
"Manaa" käytetään myös monissa fantasiapeleissä. Peleissä "mana" edustaa yleensä erilaisiin loitsuihin käytettävää energiaa.
Ilmeisesti ensimmäinen kerta kun manaa käytettiin taikavoiman lähteenä, oli Larry Nivenin vuonna 1969 julkaistussa novellissa "Not Long Before The End". Kirjassa velhot käyttivät manaa loihtimiseen, kunnes tuloksena oli nykyinen maailma, jossa taikavoimia ei enää tunnettu. Kirja ymmärrettiin ekologisena vertauksena uusiutumattomista luonnonvaroista. Niven oli tutustunut termiin lukemastaan Peter Worsleyn Uuden-Guinean lastikultteja käsittelevästä kirjasta "The Trumpet Shall Sound".
Manan käsite löysi tiensä 1970-luvun Dungeons & Dragons -kopioihin (vaikka D&D:n loitsujärjestelmä oli erilainen). Ensimmäinen merkittävä tietokonepeli, joka käytti manajärjestelmää oli Ultima III (1983), tosin pelissä resurssin nimi oli "Magic Points". Dungeon Master -pelissä (1987) yksikön nimi oli jo "Mana Points".
Marcel Mule
Marcel Mule (24. kesäkuuta 1901, Aube Orne – 18. joulukuuta 2001, Hyère Var) toimi Pariisin konservatorion saksofoninsoiton professorina vuosina 1942–1968.
Yhdessä François Combellen, Paul Rombyn ja Jules Viardin kanssa Marcel Mule on ollut perustamassa saksofoninsoiton ranskalaista koulukuntaa.
Marcel Mule löysi saksofonin lisäksi pianon ja viulun ollessaan 8-vuotias. Hänen sotilassoittokunnan johtajana toiminut isänsä oli hänen ensimmäinen opettajansa. Mulea opetti myös Tasavaltalaiskaartin solisti François Combelle. Kun nuorimies suoritti asepalvelustaan Pariisissa sijaitsevassa tykistörykmentissä, hän käytti hyväkseen kaikki mahdollisuudet opintojensa täydentämiseen Pariisin konservatoriossa. Eritoten hän osallistui Georges Caussaden musiikin harmonian opetukseen.
Vuonna 1923 hän osallistui Tasavaltalaiskaartin soittokunnan pääsykokeeseen, suoritti sen hyväksyttävästi ja sai entisen opettajansa François Combellen solistin tehtävät. Hän toimi vuodesta 1928 lähtien jäsenenä Tasavaltalaiskaartin kvartetissa.
Hän jätti kuitenkin uransa Tasavaltalaiskaartissa vuonna 1936 perustaakseen Pariisin saksofonikvartetin, joka tunnetaan paremmin nimellä Marcel Mulen kvartetti. Kvartetti soitti erittäin paljon elokuvamusiikkia.
Mulen vanhin poika, vuonna 1926 syntynyt "Pol Mule" on huilisti ja kapellimestari. Hän toimii Antibesin kaupungin konservatorion johtajana. Nuorempi poika, vuonna 1929 syntynyt "Jacques Mule" on ollut poikkihuilun professorina Nancyn kaupungin konservatoriossa.
Vuonna 1942 Pariisin konservatorion johtaja Claude Delvincourt perusti uudelleen saksofoninsoiton koulutusohjelman. Hän antoi tämän opetuksen johtamisen Marcel Mulen harteille. Hänen opettajanuransa kesti kaikkiaan 26 vuotta. Mulen oppilaat ovat vaikuttaneet Ranskassa ja kaikkialla maailmassa niin opettajina kuin muusikoinakin.
Vuonna 1968 hän jäi tästä tehtävästä eläkkeelle ja lopetti täysin saksofonin soiton sydänongelmien takia.
Matti Jämsä
Matti Mikael Jämsä (6. maaliskuuta 1929 Turku – 11. tammikuuta 1988) oli suomalainen toimittaja, joka tuli tunnetuksi 1950-luvulla "Apu-lehdelle" tekemistään vauhdikkaista reportaaseista. Jämsä oli aloittanut kirjoittamisen 16-vuotiaana, ja hän tuli "Avun" palvelukseen 1953.
Reportaaseissaan Jämsä muun muassa paini Tivoli Huvikentän karhun kanssa, ajoi autolla mereen ja rotkoon, kesytti leijonan, lumosi käärmeen, toimi Linnanmäen vedenneitona, hyppäsi korkeusennätyksen laskuvarjolla, laski kosken tynnyrissä, työntyi asbestipuvussa palavaan taloon sekä pukeutui naiseksi ja osallistui Rovaniemellä Lapin neito -missikisoihin, joissa hän pääsi neljännelle sijalle. Useat jutuistaan Jämsä teki yhdessä Veikko Ennalan kanssa.
Jämsä juuttui kuitenkin tähän sankarireportterin roolinsa, ja 1960-luvulle tultaessa tämä aihepiiri alkoi olla loppuun kulutettu. Hän toimi sittemmin "Apu"-lehden toimitussihteerinä, mutta alkoholi alkoi loppuvaiheessa hallita hänen elämäänsä yhä suuremmassa määrin.
"Apu"-lehdessä 1950-luvulla lmestyneitä juttuja Matti Jämsän tempauksista, kirjoittajina Matti Jämsä ja Veikko Ennala:
Mikki Hiiren kerhotalo
Mikki Hiiren kerhotalo ("Mickey Mouse Clubhouse") on Disneyn tuottama tietokoneanimaatiosarja, jota esitettiin Disney Channelilla arki-aamuisin. Sarjaa esitettiin myös Yle TV2n Pikku Kakkosen sunnuntaiaamussa. Nykyisin sitä esitetään lastenkanavilla Playhouse Disney ja Disney Channel. Ohjelma palasi myös Pikku Kakkosen lauantaiaamuihin.
Ohjelman ensiesitys oli Disney Channelilla 5. toukokuuta 2006. Ohjelman suomenkielistä versiota esitettiin TV2:lla jo syksyllä 2006 ja keväällä 2007. Sarja on tarkoitettu 2–5-vuotiaille. Sen on tarkoitus opettaa mm. muotoja, värejä, kirjaimia ja numeroita leikin varjolla.
Ohjelman alussa iloinen Mikki Hiiri saapuu kuvaan, esittelee itsensä: "Minä tässä, Mikki Hiiri." ja kysyy: "Hei, haluatteko tulla kerhooni?" Arvattuaan katsojan vastaavan myöntävästi hän sanoo "Selvä" ja jatkaa: "Minä melkein unohdin - jotta kerhotalo saadaan esille, pitää sanoa taikasana: Miiska, muuska, Mikki Hiiri". Tämän jälkeen alkaa tunnusmusiikki ja Mikin takana olevalle nurmikentälle nousee maasta animoituna Mikki Hiiren muotoinen kerhotalo. Osassa jaksoista Mikki Hiiri toteaa alussa: "Tämä on Mikki Hiiren kerhotalo" ja osassa taas: "Tämä on Mikki Hiiren kerho."
Mikki ystävineen puuhaa aina jotain hauskaa ja seikkailee. Jakson alussa eteen tulee ongelma, jonka Mikki ystävineen päättää ratkaista. Tämän jälkeen käynnistetään mikkikoje, toiselta nimeltään Touhotin, joka luo mikittimet. Mikitin on myöhemmin ongelman ratkaisussa tarvittava elollinen tai eloton asia. Näitä luodaan kolmesta viiteen kappaletta, joista yksi on aina mysteerimikitin. Mysteerimikitintä käytetään, kun tiedossa olevat mikittimet eivät auta ongelman ratkaisussa.
Seikkailun edetessä, kun hahmot tarvitsevat jotain jota heillä ei ole, ja arvellaan tarvittavan mikitintä kutsutaan Touhotinta huudolla: "Hoi Touhotin!" Touhotin on Mikki hiiren pään muotoinen laite, joka tuo alussa mikkikojeen luomat mikittimet. Lopuksi, kun kaikki Mikittimet on käytetty, Mikki pyytää katsojia hurraamaan. Samalla Touhottimen takana lentää ilotulitteita.
Ohjelman loppuessa, kun kaikki mikittimet on käytetty, palataan kerholle. Jakso loppuu TipTop-tanssiin, jonka aikana Mikki käy vielä lyhyesti läpi jakson tapahtumat. Ystävykset poistuvat kerholta ja Mikin poistuttua viimeisenä portista ja sanottua: "Hei, hei!", kerhotalo häviää animoituna nurmikentälle. Lopuksi Mikki sanoo: "Nähdään taas pian!"
Hahmot ovat yleisesti ottaen aika saman näköisiä kuin muutenkin ja ne puhuvat samoilla äänillä kuin muissakin TV-sarjoissa. Niissä on kuitenkin pieniä eroja, kuten Iines Ankan poninhäntä. Musta Pekka -hahmo esiintyy sarjassa ensimmäistä kertaa Suomessa pelkkänä Pekkana, paitsi jaksossa "Ilmapallokilpailu", jossa Pekasta käytetään koko ajan nimitystä Musta Pekka. Lopputeksteissä hahmon suomenkielisen ääninäyttelijän roolinimi on Musta Pekka.
Jaksojen esitysjärjestys Suomessa poikkeaa ainakin TV2:n osalta Disney Channelin alkuperäisjärjestyksestä. Ohessa ovat Suomessa esitetyt jaksot ja niiden alkuperäinen nimi Disney Channelin lähetysjärjestyksessä.Jaksot, joita ei ole esitetty televisiossa:DVD:t
Better Dayz
Better Dayz on neljäs postuumisti julkaistu albumi Tupac Shakurilta. Albumi julkaistiin marraskuussa 2002, ja se debytoi Billboard 200 -listalla sijalla 5, myyden kaiken kaikkiaan kaksi miljoonaa kappaletta. Tämä on toinen tupla-cd, joka on julkaisu Tupacin ”Makaveli”-ajanjaksolta (1995–kuolema). Samalla tämä albumi on viimeinen yhteistyöprojekti levy-yhtiöiden Death Row Records ja Amaru Entertainment välillä. Tuottajina toimivat Johnny "J", Jazze Pha, Frank Nitty ja Tha Outlawz -ryhmästä tuttu E.D.I.. Albumi sisältää 23 ennen julkaisematon kappaletta sekä kaksi remix-kappaletta. Vierailevia artisteja albumilla ovat muun muassa Nas, Mya, Tha Outlawz, Ron Isley ja Tyrese. Hitti-singlestä ”Thug Mansion” julkaistiin kaksi eri versiota: Nasin akustinen versio, josta kuvattiin myös musiikkivideo, sekä hip hop -versio, jossa oli mukana Anthony Hamilton. Albumi myi ensimmäisellä julkaisuviikollaan 336 000 kappaletta ja ylitti lopulta tuplaplatinan rajan lähes olemattomasta mainonnasta huolimatta. Kappale ”Ghetto Star” esiintyy ”25 to Life” -videopelin soudtrackillä.
Tōjinmachin metroasema
Tōjinmachin metroasema () on Fukuokan kaupungin Chūōn suuralueella sijaitseva metroasema. Asema on viides asema Kūkō-linjalla Meinohaman aseman päästä lukien. Asema avattiin 26. heinäkuuta 1981.
Asema sijaitsee lähimpänä Fukuoka YAHOO! Domen baseball-areenaa. Tämän vuoksi asemalla on ylimääräisiä lippuautomaatteja, jotka otetaan käyttöön aina areenalla pelattujen otteluiden jälkeen.
Muita paikkoja, jotka sijaitsevat aseman lähellä ovat muun muassa:
Hiidenkivi (lehti)
Hiidenkivi oli vuosina 1994-2012 ilmestynyt suomalainen kulttuurilehti. Sitä julkaisivat Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Kotimaisten kielten tutkimuskeskus ja Suomen Kotiseutuliitto. Kuudesti vuodessa ilmestynyt lehti esitteli suomalaiseen kulttuuriin liittyvää tutkimustietoa yleistajuisesti ja ajankohtaisesti. Lehden aihepiirit olivat pääasiassa historian, suomen kielen ja kirjallisuuden, kotiseudun ja kulttuuriympäristön, kansanperinteen ja kulttuurintutkimuksen aloilta. Lehdessä oli myös laaja kirja-arvio-osasto.
Hiidenkivi perustettiin 1994, kun SKS:n lehti "Elias", Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen "Kieliposti" ja Suomen Kotiseutuliiton "Kotiseutu" yhdistettiin.
Hiidenkiven viimeisenä päätoimittajia oli Outi Lauhakangas. Aiemmin päätoimittajana ovat olleet Pirkko Leino-Kaukiainen, Pirjo Hiidenmaa, Lasse Koskela, Panu Rajala, Heikki Ylikangas ja Esko Koivusalo. Lehteä kustansi Stellatum Oy.
Stellatum Oy sanoi kustannussopimuksen irti lehden julkaisijoiden kanssa vuonna 2012. Täten myös lehden ilmestyminen päättyi, sillä julkaisijoilla ei ollut mahdollisuutta lähteä itse kustantamaan lehteä asiakkailleen.
Vuodesta 2013 lähtien julkaisu on ilmestynyt vuosikirjamuotoisena nimellä Kotiseutu. Vuosikirjaa julkaisee Suomen Kotiseutuliitto.
Tuoteaktivointi
Tuoteaktivointi on tapa, jolla varmistetaan käytettävän ohjelmiston aitous. Tällä aktivoinnilla sidotaan ohjelmisto toimimaan yleensä tietyn tietokonelaitteiston kanssa. Kun tuoteaktivoinnilla varustettu ohjelmisto asennetaan tietokoneeseen, pitää tuoteaktivointi yleensä suorittaa noin 30 päivän sisään ohjelmiston asentamisesta. Mikäli aktivointia ei suoriteta, lakkaa ohjelmisto yleensä toimimasta. Aktivointi suoritetaan yleensä Internetin yli, tai puhelimitse ohjelmiston valmistajan ohjeiden mukaan.
Tuoteaktivoinnin tarkoitus on rajoittaa laittomien ohjelmistojen asentamista tietokoneisiin. Se sitoo laitteiston ja asennuksessa käytetyn avainkoodin toisiinsa, sekä estää kyseisen ohjelmiston asentamisen toiseen tietokoneeseen samalla avainkoodilla. Tuoteaktivointi on usein mahdollista myös purkaa, jolloin tuote poistetaan koneesta, mihin se on asennettu ja siirretään toiseen koneeseen, johon se aktivoidaan uudestaan.
Anna Riihimäki
Anna Riihimäki juontaa sunnuntai-aamun Pikku Kakkosen. Riihimäki on ollut mukana Pikku Kakkosessa myös nuorempana, jolloin hän juonsi Pikku kakkosta usean vuoden ajan Ransun kanssa. Myöhemmin Riihimäki ja Neponen juonsivat Pikku Kakkosen pääsiäistä.
Myös Anna Riihimäen pikkusisko Lotta Riihimäki on juontanut Pikku Kakkosen maanantaita.
Hän on myös näytellyt tv-sarjassa Hovimäki
Poninhäntä
Poninhäntä on hiustyyli, joka voidaan tehdä pitkiin hiuksiin kiinnittämällä hiukset nipuksi tyvestä ja jättämällä suorat tai kiharat latvat roikkumaan vapaasti. Poninhännän nimi tulee kampauksen ulkonäöstä, joka muistuttaa hevosen tai ponin häntää.
Poninhäntä kiinnitetään yleensä joustavalla hiuslenkillä, mutta myös lettinauhaa tai muunlaisia hiuspidikkeitä voidaan käyttää. Kampauksen kiinnityskohta voi olla takaraivolla tai niskassa ja joskus sivulla tai päällä. Poninhäntä voidaan tehdä tiukaksi, jolloin hiukset vedetään päätämyöden kireälle kiinnityskohtaan, tai jättää löysemmäksi, ja harvemmin myös latvat voidaan kiinnittää yhteen.
Friedrich List
Friedrich List (1789–1846) oli saksalainen taloustieteilijä, joka tunnetaan näkemyksistään valtion kansallisen talouskehityksen politiikan suhteen.
List suositteli tarkasti valittua varhaisessa kehitysvaiheessa olevan teollisuuden suojelua (täyden vapaakaupan sijaan). Hän ei vastustanut kansainvälistä kauppaa eikä viennin voimakasta laajentamista. Hän painotti kaupan tärkeyttä ja näki vapaakaupan lopullisena päämääränä, mutta piti teollisuuden suojelua tärkeänä talouskehityksen alkuvaiheessa.
Listin mukaan Britannia ei ollut noudattanut Adam Smithin liberalistista talouspolitiikkaa, vaan Britannian hallitus oli vahvistanut maansa taloutta eri tavoin, myös protektionistisin menetelmin. Hän neuvoi Saksaa seuraamaan samaa tietä.
Listin pääteos on "Kansantaloustieteen kansallinen järjestelmä" (). Listin näkemykset ovat olleet erittäin vaikutusvaltaisia.
Kristillinen sosialismi
Kristillinen sosialismi on aate, joka yhdistää sosialismin periaatteet ja kristilliset arvot ja maailmankuvan. Marxilaisuus edusti ateismia, mutta monet halusivat yhdistää sosialistisen yhteiskuntateorian ja kristillisen uskon, sillä niitä ei nähty toistensa vastakohtina, vaan yhteensopivina.
1800-luvulla useimmat kirkonmiehet vastustivat kaikkia sosialismin muotoja marxilaisen ateismin takia. 1850-luvulla Britanniassa syntyi kuitenkin kristittyjen sosialistien ryhmä, jota johtivat John Ludlow, Charles Kingsley ja Frederick Denison Maurice. Sekä marxilaista ateismia vastustavat papit että marxilaiset ateistit vastustivat ryhmää. Jo muutaman vuoden kuluttua liike hajosi. Myöhemmin Britanniassa kristillinen sosialismi on saanut merkittävästi jalansijaa anglokatolisuudessa. Myös Labour-puolueen ensimmäinen puheenjohtaja Keir Hardie oli kristillisen sosialismin kannattaja.
Suomessa Kristillisen Työväen Liitolla oli useita kansanedustajia 1900-luvun alussa; nykyisin järjestö on puoluepoliittisesti sitoutumaton.
Kolmannen maailman vapautuksen teologiaksi kutsuttu kristillissosialistinen liike sai myöhemmin 1900-luvulla huomiota.
Merkittäviin kristillissosialisteihin lukeutuvat muun muassa Ghanan presidentti Kwame Nkrumah, Venezuelan presidentti Hugo Chávez, Ecuadorin presidentti Rafael Correa, Nicaraguan presidentti Daniel Ortega, El Salvadorin arkkipiispa Óscar Romero, brittiläinen parlamentaarikko George Galloway, teologi Paul Tillich, teologi Dorothy Day, teologi Karl Barth, Haitin entinen presidentti Jean-Bertrand Aristide sekä filosofi Simone Weil.
Epämiellyttävä totuus
Epämiellyttävä totuus () on yhdysvaltalainen dokumenttielokuva ilmaston lämpenemisestä. Dokumentissa Yhdysvaltain entinen varapresidentti Al Gore esittelee ilmastonmuutosta ja arvioita sen vaikutuksista.
Elokuvan ensi-ilta Yhdysvalloissa oli 24. toukokuuta ja Suomessa 15. syyskuuta 2006. Elokuva voitti kaksi Oscar-palkintoa vuonna 2007 parhaasta dokumenttielokuvasta ja alkuperäisestä laulusta. Elokuva on herättänyt myös aiheelle tyypillistä kiistelyä. Dokumentissa esitetty pelko mannerjäiden nopeasta sulamisesta oli osallisena brittituomarin päätöksessä, jonka mukaan elokuvaa virheidensä vuoksi ei saa esittää Britannian kouluissa sellaisenaan. Al Goren virheiden osoittaminen ei kuitenkaan todista ihmisperäistä ilmaston lämpenemistä vääräksi.
Elokuva näytettiin Suomen televisiossa Nelosella keskiviikkona 16. toukokuuta 2007 sekä JIMillä 30. toukokuuta 2007 ja 20. elokuuta 2008.
Goren mukaan epämiellyttävä totuus on, että lähes kaikki maailman vuoristojäätiköt sulavat – osa todella nopeasti. Himalajan jäätiköt ovat muuttuneet eniten lämpenemisen johdosta. Maailman väestöstä 40 prosentin juomavesi on lähtöisin niistä. Antarktiksesta hupenee 31 miljardin tonnin edestä vettä joka vuosi. Viimeisten 25 vuoden aikana on mitattu suurin osa maailmassa lämpimimmistä vuosista ajanjaksona 1860–2005. Vakuutusvahingot ovat kasvaneet 15-kertaisiksi lämpenemisen johdosta 30 vuodessa. Jos hiilidioksidipäästöjä ei pian ryhdytä rajoittamaan, pitoisuudennousu ei rajoitu kaksinkertaistumiseen, vaan voi nelinkertaistua. Silloin suuri osa Yhdysvaltoja menettäisi 60 % maan kosteudesta.
Donald Kennedyn mukaan on harvinaista, että luonnontieteessä saavutetaan niin vahva yksimielisyys kuin tässä kysymyksessä.
Princetonin yliopiston tutkijoiden Robert Socolow ja Stephen Pacak mukaan ihmisillä on jo tieteellinen ja tekninen taito ilmastonmuutoksen ratkaisuun. Ratkaisuun tarvitaan vain poliittista tahtoa.
Elokuvan mukaan tuolloin vallassa ollut presidentti George W. Bush oli uhka maailman tulevaisuudelle, koska hän ei ottanut huomioon ilmaston lämpenemistä. General Motorsin toimitusjohtajan Jeffrey Immeltin mukaan yrityksen ympäristöparannukset johtavat kannattavuuteen. Al Goren mukaan amerikkalaiset eivät voi esimerkiksi myydä autoja Kiinaan, koska ne eivät täytä maan ympäristövaatimuksia.
Tuija Toivonen
Tuija Sisko Annele Toivonen (vuosina 1985–1989 Jousimaa, s. 22. syyskuuta 1958 Elimäki) on suomalainen entinen kestävyysjuoksija, jonka päämatka oli maratonjuoksu.
Helsingin MM-kisoissa 1983 Toivonen sijoittui kahdeksanneksi ja Los Angelesin olympialaisissa 1984 kymmenenneksi. Hän osallistui myös Ateenan EM-kisoihin 1982, Rooman MM-kisoihin 1987, Soulin olympialaisiin 1988 sekä maastojuoksun MM- ja EM-kilpailuihin.
SM-kilpailuista Toivosella on yhteensä 14 kultaa ja kaiken kaikkiaan 27 mitalia. Suomen ennätyksiä Toivonen juoksi 3 000, 5 000 ja 10 000 metrillä sekä maratonilla. Hän lopetti uransa vuonna 1996, jolloin tavoitteli vielä paikkaa Atlantan olympialaisiin, mutta ei tullut valituksi. Samana syksynä hän osallistui vielä Suomi–Ruotsi-maaotteluun yhdeksännen kerran.
Toivonen edusti Riihimäen Kiskoa ja häntä valmensi Esko Toivonen. Vuosina 1985–1989 Tuija Toivonen tunnettiin nimellä Tuija Jousimaa, kun hän oli naimisissa estejuoksijana tunnetun Ilpo Jousimaan kanssa.
Kalevan kisat
Maraton
Maastojuoksu
Halli-SM
Diane Warren
Diane Eve Warren (s. 7. syyskuuta 1956) on yhdysvaltalainen lauluntekijä. Vuoteen 2006 mennessä hän oli saanut kuusi Oscar-, neljä Golden Globe- sekä seitsemän Grammy-ehdokkuutta.
Warrenin lauluja on käytetty yli 80 elokuvassa. Hän on tehnyt lauluja useiden esittäjien levyille, ja varhaisimpia menestyksiä oli Laura Braniganille kirjoitettu ”Solitaire”, joka nousi vuonna 1983 Yhdysvaltojen listojen 7. sijalle.
Useimmat Warrenin laulut käsittelevät romanttisia aiheita. Warren ei kuitenkaan ole omien sanojensa mukaan ollut koskaan rakastunut, eikä hän ole naimisissa.
Warren otettiin Songwriters Hall of Fameen 2001.
Sissit
Sissit on vuonna 1963 valmistunut Mikko Niskasen ohjaama sotaelokuva. Se pohjautuu hänen esikoiselokuvansa "Poikien" tavoin Paavo Rintalan romaanikäsikirjoitukseen. Käsikirjoitus ilmestyi myöhemmin samana vuonna kohuteoksena "Sissiluutnantti". Sissien tapahtumat sijoittuvat jatkosodan viimeisiin päiviin.
Elokuvan kehyskertomuksena on nykyhetkeen sijoitettu illanvietto, jossa 20. divisioonan sissiveteraanit muistelevat sotaa ja kaatuneita tovereitaan. Pääosa elokuvasta nähdään takaumana. Luutnantti Erkki Takalan (Matti Oravisto) Vienan Karjalassa jatkosodan aikana toimiva sissijoukkue menettää alussa yhden miehistä, kun liikaa nähnyt sotamies Saastamoinen saa hermoromahduksen heti linjojen läpi tultua ja viedään köysissä hoitoon. Retkeltä palaamista juhlittaessa Takalan ja nuoren lotan välillä syntyy sukupuolisuhde – lotat kelpuuttavat kavaljeereikseen upseerien lisäksi ainoastaan sissit, jotka erotukseksi tavallisesta jalkaväestä nähdään sodan tähtinä.
Takala, joka on siviilissä teologian ylioppilas, keskustelee sotilaspapin kanssa sodan mielettömyydestä, ja sotilaspappi kertoo hänelle tuntevansa tekevänsä paholaisen työtä sotaväen palveluksessa. Kun sissit saavat vaarallisen tehtävän vallata pieni kukkula, jonka valtaamisessa jalkaväki on epäonnistunut neljästi, pappi lähtee mukaan vaikka aavistaa kuolevansa. Röyhkeästi päiväsaikaan tehty valtausyritys onnistuu, mutta pappi kaatuu.
Takalan esimies kapteeni Kokkonen lähtee poikkeuksellisesti Takalan sissien mukaan vanginhakuretkelle, jolta palattaessa Takala osin Kokkosen painostuksesta päästää vangiksi otetun neuvostoliittolaisen sotilaan vapaaksi, kun tämä paljastuu vain sotamieheksi, vaikka tietää siten asettavansa miehensä vaaraan. Hurjan takaa-ajon aikana sisseistä puolet kaatuu. Tapaus laukaisee Takalassa samankaltaisen hulluuskohtauksen kuin Saastamoisella alussa.
Takala käy lomalla kotona tapaamassa Marjaa, joka puhuu avioliitosta, mutta Takala ei usko kykenevänsä enää rakastamaan. Kun rauha lopulta tehdään, sodankäynnin ja tappamisen elämänsä sisällöksi omaksunut Takala ei pysty yhtymään yleiseen riemuun.
Elokuva sai vuonna 1964 valtion elokuvapalkinnon ja neljä Jussi-palkintoa: paras ohjaus (Mikko Niskanen), paras miespääosa (Matti Oravisto), paras kuvaus (Esko Nevalainen), paras leikkaus (Juho Gartz).
Tv-kriitikko Arto Pajukallio nostaa elokuvan suomalaisten sotaelokuvien kärkisijoille.
Vincent Damphousse
Vincent Damphousse (s. 17. joulukuuta 1967 Montréal, Kanada) on pelaajauransa lopettanut NHL-jääkiekkoilija. Hän pelasi keskushyökkääjänä Toronto Maple Leafsissa, Edmonton Oilersissa, Montreal Canadiensissa, San Jose Sharksissa ja Colorado Avalanchessa vuosina 1986–2004.
Tepelenë
Tepelenë (albaniaksi Tepelena) on kaupunki Albaniassa. Nimi on turkkia ja tarkoittaa "Helenin kukkulaa". Kaupunki sijaitsee Etelä-Albaniassa Vjosë-joen rannalla noin kolme kilometriä alavirtaan sen ja Drino-joen yhtymäkohdasta.
Kaupunki sijaitsee strategisesti tärkeällä paikalla ja sen lähellä on linnoituksen rauniot. Ali Pasha syntyi läheisessä Hormovan kylässä. Vuonna 1847 brittiläinen kirjailija Edward Lear vieraili kaupungissa ja näki tuhoutuneet rakennukset.
Läheisellä Aoosin kapeikolla, Makedonian armeija sulki tien Epirukseen ja vuonna 196 eaa. ratkaiseva taistelu käytiin Rooman armeijan komentajan Titus Quinctius Flamininuksen ja Makedonian Filippos V:n välillä, jonka Rooman armeija voitti.
Bysantti rakensi puolustustornin, jota turkkilaiset kehittivät 1400-luvulla ja Ali Pasha 1800-luvulla. Vuonna 1920 maanjäristys tuhosi kaupungin ja se korjattiin täysin jälkeenpäin; paikallisen perinteen mukaan Tepelenë tuhoutuu jos siellä on yli 100 rakennusta. Samana vuonna 400 Italian sotilasta antautui albanialaisille.
Toisen maailmansodan alussa Italia miehitti Tepelenën. Sodanjälkeinen kommunistihallinto muutti paikallisen Italian sotilasleirin pakkotyöleiriksi. Sillä oli paha maine brutaaleista menetelmistä ja sairauksista ja sitä sanottiin "Albanian Belseniksi". 
Se suljettiin 1950-luvulla, kun suuri osa vangeista kuoli koleraan.
Vuonna 1997 Tepelenëstä tuli Sali Berishan hallinnon vastaisen kansannousun keskeinen paikka. Kansankomitea otti kaupungin haltuunsa maaliskuussa ja vapautti oppositiopoliitikko Fatos Nanon paikallisesta vankilasta. Liike levisi Gjirokasteriin maaliskuussa ja aseita jaeltiin Tepelenëstä.
Tepelenën jalkapalloseuran nimi on SK Tepelena.
Lounas (ateria)
Lounas on keskipäivän ateria, joka syödään yleensä kello 11 ja 15 välillä. Se on toinen päivän pääaterioista päivällisen ohella.
Eri puolilla maailmaa käytännön lounasjärjestelyt vaihtelevat suuresti. Useimmiten lounas nautitaan kesken työ- tai koulupäivän ja kodin ulkopuolella. Esimerkiksi oppivelvollisille tarjotaan Suomessa päivittäin ateria. Joissain tapauksissa lounas valmistetaan etukäteen ja otetaan mukaan kotoa lähtiessä. Vapaapäivien ja juhlapyhien lounaskäytännöt poikkeavat usein arkipäivien rutiinista.
Suomessa lounaaseen katsotaan useimmiten kuuluvan:
Lounaan vanha nimitys on "puolinen", ja se nautittiin puolilta päivin.
Juan Benavides
Juan Benavides Hermosilla (s. 25. kesäkuuta 1975, Madrid) on entinen espanjalainen uimari, joka osallistui kotimaansa riveissä kaksiin kesäolympialaisiin, alkaen vuodesta 1996. Siellä hän oli 30. 50 metrin vapaauinnissa, ja 33. 100 metrin vapaauinnissa.
Joukkoerotus
Joukkoerotus on joukko-oppiin liittyvä termi, joka tarkoittaa tietyn joukon alkioiden poistamista toisesta joukosta. Joukkojen "B" ja "A" joukkoerotus sisältää ne alkiot, jotka kuuluvat joukkoon "B" mutteivät joukkoon "A". Joukkojen "A" ja "B" erotusta merkitään "B" \ "A" tai "B" − "A".
Muodollisesti joukkoerotus määritellään seuraavasti: "B \ A = { x ∈ B | x ∉ A }."
Until the End of Time
Until the End of Time on postuumisti julkaistu tupla-cd rap-artisti Tupac Shakurilta. Albumi julkaistiin maaliskuussa 2001 ja se saavuttanut tähän mennessä 4xplatinaa. Tämä albumi koostuu julkaisemattomista kappaleista ja niiden remix-versioista. Albumi on kolmas julkaisu ilman Shakurin luovaa työpanosta. Until the End of Time oli suuresti ennakkoon odotettu julkaisu, josta tuli myös vuoden 2001 parhaiten myynnyt hip hop albumi. Single "Until the End of Time" (mukana Richard Page) sisältää samplen Mr. Misterin 1980-luvulla julkaistusta hittikappaleesta "Broken Wings". Tämän kappaleen musiikkivideo on kokoelmateos ennen julkaisemattomista kohtauksista, joissa Tupac Shakur esiintyy. Suge Knight ja Afeni Shakur toimivat tämän albumin johtavina albumituottajina. 10 albumin kappaletta on tuottanut Tupacin "oma" pitkäaikainen tuottaja ja ystävä Johnny "J".
Metro Luminal
Metro Luminal on virolainen rock/post punk -yhtye.
Metro Luminal on virolainen yhtye joka perustettiin 1980-luvun loppupuolella Tallinnassa. Kitaristi Rainer Jancis sekä runoilija Mait Vaik perustivat yhdessä Allan Vainolan kanssa Metro Luminalin Janciksen edesmenneen Ükskoik- yhtyeen raunioille. Vainola ja Mait Vaik soittivat Metro Luminalin vuosiensa aikana samaan aikaan myös toisessa suositussa yhtyeessä nimeltä Vennaskond.
Metro Luminal oli eräänlainen aikakautensa ilmiö. Yhtyeen kitaravoittoiset melodiat ja synkät sanoitukset, joissa ei annettu paljoa toivoa tulevaisuudesta, iskivät suoraan uudelleen itsenäistyneen Viron nuorisoon. Viro kamppaili tuolloin taloudellisessa ahdingossa, ja itsemurhaluvut olivat korkealla. Mait Vaikin ja runoilija Andres Rodionovin sanoitukset kertoivatkin lähinnä toivottomuudesta ja synkistä asioista. Musiikki oli kuitenkin duurivoittoista, energistä ja nopeatempoista – kuin vastapainona sanoituksille.
Erikoiset kitaraefektit ja käänteiset ja nopeat rytmit saivat yhtyeen kuulostamaan ajoittain melkein elektrolta, vaikka kokoonpanona olivat vain kitara, basso ja rummut. Yhtyeen kitaristi, Rainer Jancis, loi kitaraefekteillään massiivisia ja hypnoottisia maisemia joihin Allan Vainola lauloi tekstejä, jotka eivät kertoneet paremmasta huomisesta.
"Ainult rottidele" -albumi (suomeksi 'Vain rotille') julkaistiin vuonna 1994, ja toinen täyspitkä levy (Nimetön tai "Coca Cola") oli viimeistään läpimurto yhtyeelle vuonna 1995. Kappaleet olivat kuitenkin tehty tälle levylle jo vuosina 1988–1990. "Coca Colaa" myytiin vain C-kasetilla. Jokaisen kasetin kuori oli maalattu erikseen, eivätkä ne sisältäneet kansilehteä lainkaan. Yhtyeen kappaleet "Ema on haige" ('Äiti on sairas/sairaana'), "Isa tuli koju" ('Isä tuli kotiin'), "Valge kardina valguses" ('Vaalean verhon valossa'), "Ja päike tõuseb" ('Ja aurinko nousee') sekä "Palveta surnud söprade eest" ('Rukoile kuolleiden ystävien edestä') tulivat nopeasti suosituiksi ja soivat paljon radiossa.
Yhtye keikkaili erittäin vähän. Kenties tunnetuimmat keikkansa yhtye teki Tartossa vuosina 1995 ja 1996. 1990-luvun puolivälin jälkeen yhtye kumminkin katosi julkisuudesta, ja sen jäsenet, Allan Vainola sekä Rainer Jancis, ryhtyivät tekemään omia projektejaan.
Vaikka Rainer Jancis kokosi yhtyeen uudestaan 2000-luvulla ilman Allan Vainolaa ja Mait Vaikia, teki yhtye vain muutaman keikan sekä yhden levyn. Levyä ei juurikaan mainostettu. Uusi Metro Luminal ei saavuttanut enää läheskään sitä samaa suosiota kuin 1990-luvun puolivälin yhtye. Allan Vainola perusti 1990-luvulla runoilija Andres Aulen kanssa oman yhtyeensä Alumiinium, Sinu Sädelev Sõber (Alumiini, Säteilevä Ystäväsi) sekä myöhemmin Sõpruse Puiestee -yhtyeen ('Ystävän Puistotie'), jossa myös Mait Vaik on jäsenenä.
Yhdiste (matematiikka)
Yhdiste eli unioni on joukko-oppiin liittyvä käsite. Joukkojen "A" ja "B" yhdisteeseen kuuluvat ne alkiot, jotka sisältyvät jompaankumpaan tai molempiin joukoista "A" ja "B". Joukkojen "A" ja "B" yhdistettä merkitään "A" ∪ "B".
Muodollisesti joukkojen "A" ja "B" yhdiste määritellään seuraavasti:
formula_1.
Melissa Caballero
Melissa Caballero Ayasse (s. 5. tammikuuta 1985 Barcelona) on espanjalainen uimari, joka saavutti hopeaa 4 x 200 metrin vapaauintiviestissä pitkän radan EM-kilpailuissa 2002. Lisäksi hän on voittanut pronssia 400 metrin vapaauinnissa lyhyen radan EM-kilpailuissa 2003. Hän osallistui Kesäolympialaisiin 2004, joissa hän ui 4 x 200 metrin vapaauintiviestissä kuudenneksi, yhdessä Tatiana Rouban, Erika Villaécijan, ja Arantxa Ramosin kanssa. Lisäksi hän oli 4 x 100 metrin vapaauintiviestissä neljästoista.
Jim Montgomery
James Paul ”Jim” Montgomery (s. 24. tammikuuta 1955 Madison, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uimari. Hänet valittiin International Swimming Hall of Fameen vuonna 1986. Hän oli ensimmäinen mies joka rikkoi 100 metrin vapaauinnissa 50 sekunnin haamurajan. Tämä tapahtui Montrealin 1976 kesäolympialaisissa, joissa hän voitti henkilökohtaisen kultamitalin lisäksi kaksi kultaa viesteissä.
MM-kisoissa Montgomery voitti Belgradissa 1973 viisi kultamitalia, muun muassa 100 ja 200 metrin vapaauinnissa. Vielä Calin MM-kisoissa 1975 ja Berliinin MM-kisoissa 1978 hän voitti kultaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä.
Nykyään hän toimii uintivalmentajana Greenhill Schoolissa, Texasissa.
The Sims Tarinat
The Sims Tarinat () on "The Sims" -peliin pohjautuva pelisarja. Julkaisija Electronic Artsin mukaan Tarinat-sarjan pelit on helpompi omaksua ja sarjan osat toimivat paremmin kannettavilla tietokoneilla kuin "The Sims" -sarjan aiemmat osat. Peli esimerkiksi pysäytetään kun käyttäjä laskee kannettavansa näytön alas. Sarjaan on tullut kolme osaa, joista kaikki osat ovat jo julkaistu. Jokainen osa on erillinen pelinsä, eikä "The Sims 2" -sarjan pelejä tai lisäosia tueta. Tämä tarkoittaa siis sitä, että esimerkiksi lisäosalla "" ("Nightlife") ei ole vaikutusta "The Sims Tarinat" -sarjan peleihin.
Sarjan ensimmäinen osa, "The Sims Elämäntarinat" (), julkaistiin helmikuussa 2007. Peli on tarinapohjainen, mikä tuo enemmän käänteitä kuin tavallisessa Sims-pelissä ja pelaajan suorituessa asetetuista tavoitteista, hän voi avata lukittuja palkintoja. Klassisessa pelitilassa pelaaja voi luoda oman simin ja päättää sen kohtalosta läpi elämän käännekohtien.
Toinen osa, "The Sims Lemmikkitarinat" () sisältää lemmikkieläimiin liittyviä tehtäviä ja palkintoja. Peli julkaistiin 5. heinäkuuta 2007.
Kolmas osa, "The Sims Selviytymistarinat" () vaihtaa urbaanit ympäristöt kartoittamattomaan saareen, jonka kultaiset hiekkarannat, siniset laguunit ja räjähdysalttiit tulivuoret luovat hyvät puitteet erilaisille seikkailuille. Peli julkaistiin 5. helmikuuta 2008.
Onttoni Miihkali
Onttoni Miihkali (oik. Mikko Miihkali Karvonen, vuodesta 1952 Mikael Karresand), 3. tammikuuta 1904 Kiestinki – 2. joulukuuta 1979 Lövbo, Ruotsi) oli vienankarjalaista syntyperää oleva suomalainen kirjailija, joka kirjoitti useita sotakirjoja. Kirjoista tunnetuin on 1940 ilmestynyt "Suomussalmen sotatantereilla". Hän kirjoitti myös Itä-Karjalaan liittyvistä aiheista.
Karvonen oli mukana Karjalan metsäsisseissä 1921–1922 ja osallistui Itä-Karjalan kansannousuun. Kansannousun epäonnistuttua hän pakeni Suomeen. Karvonen ajoi myöhemmin Vienan Karjalan asiaa Karjala-Seurassa ja sodan aikana 1942 hän oli jäsenenä Itä-Karjalan sotilashallinnon neuvottelukunnassa.
Karvonen valmistui kansankoulunopettajaksi Kajaanin seminaarista 1928 ja toimi Suomussalmen Kuivajärvellä opettajana vuosina 1928–1939. Opettajakaudellaan hän toi esille radio-ohjelmissa, lehtikirjoituksissa ja esitelmissä Kuivajärven ja läheisen Hietajärven kylien ortodoksista vienankarjalaista kulttuuria ja teki myös Kuivajärvellä asuneen runonlaulaja Domna Huovisen tunnetuksi. Karvosen hyvä ystävä näinä vuosina oli toinen Vienan Karjala-aktivisti, kirjailija Ilmari Kianto. Miesten välit katkesivat talvisodan aikana kun Kianto epäili Karvosta Kiannolle sotapetostuomion tuottaneen sikarilaatikkojupakan alkuunpanijaksi.
Karvonen osallistui talvisotaan Suomussalmen rintamalla luutnanttina toimien ErP 15:n tiedustelu-upseerina aina vuoden 1939 loppuun saakka. Hän siirtyi Suomussalmelta tammikuussa 1940 Päämajan propagandaosastolle Mikkeliin. Jatkosodan alkaessa Karvosesta tuli heinäkuun puolivälissä 1941 heimosoturipataljoonista muodostetun Osasto K:n tiedustelu-upseeri. Hän toimi Itä-Karjalan sotilashallinnon varakomentajan ja Itä-Karjalan neuvottelukunnan puheenjohtajan, jääkärieverstiluutnantti Ragnar Nordströmin adjutanttina aina marraskuuhun 1942 saakka. Karvonen teki 1941-1942 useita tarkastusmatkoja Itä-Karjalaan ja laati mielialaraportteja sekä tilanneraportteja suoraan marsalkka Mannerheimille. Vuokkiniemen kansalliskokouksessa 20. heinäkuuta 1941 Karvonen julisti pitämässään puheessa Itä-Karjalan liitetyksi Suomeen.
Useat hänen teoksistaan joutuivat sodan jälkeen 1944–1946 kiellettyjen kirjojen luetteloon, ja niitä siirrettiin tällöin myös yleisistä kirjastoista varastoon.
Mikko Karvonen muutti sodan jälkeen Ruotsiin, koska hän pelkäsi joutuvansa luovutetuksi Neuvostoliittoon vienankarjalaisen syntyperänsä ja sotakirjojensa takia. Karvonen jatkoi Ruotsissa opettajan ammatissa. Hänen tyttärensä, filosofian maisteri Alli Risberg on lahjoittanut isänsä jäämistöä Kainuun Museoon ja Kajaanin Maakuntakirjastoon. Kuivajärven kylässä on Kajaanin ortodoksisen seurakunnan ylläpitämä Onttoni Miihkalin leirikeskus.
Nicolas Gombert
Nicolas Gombert (n. 1495 – n. 1560) oli flaamilaisen koulukunnan säveltäjä renessanssin ajalla.
Gombert syntyi vuoden 1495 paikkeilla mahdollisesti La Gorguessa. Hänen uskotaan opiskelleen Josquin Desprezin johdolla vuosien 1515–1521 välisenä aikana.
Gombertista tuli muusikko Kaarle V:n hovikappeliin vuonna 1526. Hän toimi ainakin laulajana ja mahdollisesti lisäksi säveltäjänä. Hänellä oli myös ura kirkonmiehenä.
Vielä noin vuosina 1537–1540 Gombert toimi keisarin palveluksessa. Girolamo Cardanon kirjoituksen mukaan hänet tuomittiin pakkotyöhön kaleereilla huostassaan olleen pojan hyväksikäytöstä. Ilmeisesti hän oli vapaana noin 1547. On epäselvää, oliko Gombertilla tämän jälkeen mitään virkoja tai kuinka kauan hän eli. Vuonna 1556 hänen mainittiin olevan vielä elossa, viimeistään 1560-luvun alkuun mennessä hän oli kuollut.
Gombert kirjoitti enimmäkseen polyfonisessa tyylissä. Hänen maalliseen musiikkituotantoonsa kuuluu ennen kaikkea chansoneita. Muu tuotanto käsittää mm. 10 messua, noin 140 motettia ja madrigaalia.
In-Grid
In-Grid (oik. Ingrid Alberini, s. 11. syyskuuta 1973) on italialainen laulaja. Hän on syntynyt Guastallan kaupungissa Pohjois-Italiassa.
Nimensä hän on saanut ruotsalaiselta näyttelijältä Ingrid Bergmanilta. Yksi hänen tunnetuimmista hiteistään on ”Tu es foutu”, joka oli iso hitti Euroopassa, Australiassa, Latinalaisessa Amerikassa ja Yhdysvalloissa. In-Grid on myös levyttänyt omia versioitaan muun muassa Édith Piafin kappaleista.
Mayreth Söderholm
Mayreth Söderholm (s. 1970) on suomalainen näyttelijä sekä palkittu copywriter ja käsikirjoittaja.
Gold. Work: "Thunderheart"
Promax Global Excellence, Los Angeles. Category Best Sports Program General Image Spot
Finalist. Work: "Thunderheart"
Promax Global Excellence, Los Angeles. Category Best use of an Original Music
Gold. Work: “Mash Up”, Yle Teema Channel Ident Series (as a co writer)
Eurovision Connect Awards, Brussels in category Best Channel Branding
Gold. Work: "Thunderheart"
BassAwards. International Awards of Broadcast Design. Category Best Sports Promo
Silver. Work: "Thunderheart"
BassAwards. International Awards of Broadcast Design. Category Best Promo Ever
Finalist. Work: "Thunderheart"
PromaxBDA Europe Awards, Paris. Category Best Sports Promo of the Year
Finalist. Work: "Thunderheart"
PromaxBDA Europe Awards, Paris. Category Best use of an Original Music
Gold. Work: "Yesterday Lives" (as a co writer)
EBU INAP Awards, Copenhagen. Category Grand Prix
Silver. Work: "Yesterday Lives" (as a co writer)
PromaxBDA Europe Awards, Barcelona. Category Best Copy/Screenwriting
Silver. Work: "Yesterday Lives" (as a co writer)
PromaxBDA Europe Awards, Barcelona. Category Best General Branding/ Image Promotion
Silver. Work: "Yesterday Lives" (as a co writer)
PromaxBDA Europe Awards, Barcelona. Category Best Promo For Channel or Interactive Service
Gold. Work: "Soul of Music"
Media & Message, Naantali. Category Best Promo
Gold. Work: "Soul of Music"
EBU INAP Awards, Lucerne. Category Best Sound Design
Finalist. Work: "Tv1 - Joy and Sense"
PromaxBDA Europe Awards, Lisbon. Category Best Television Image Campaign
Gold. Work: "Strömsö Food with Mikael and Matias"
Media & Message, Naantali. Category Best Promo
Silver. Work: "Strömsö Food with Mikael and Matias"
EBU INAP Awards, Lucerne. Category Best Promo of the Year
Silver. Work: "Love Story in History"
PromaxBDA Europe Awards, Berlin. Category Best Copy/ Screenwriting
Bronze. Work: "Love Story in History"
EBU INAP Awards, Lucerne. Category Best Promo of the Year
Gold. Work: "Teema Passion" commercial series
Media & Message, Naantali. Category Best Channel Advertising
Rodolphe Kreutzer
Rodolphe Kreutzer (16. marraskuuta 1766 Versailles – 6. tammikuuta 1831 Geneve) oli ranskalainen säveltäjä, viulisti, pedagogi ja kapellimestari.
Kreutzer sai musiikin opetusta isältään sekä Anton Stamitzilta. Kuultuaan Kreutzerin esiintymisen Wienissä Ludwig van Beethoven omisti yhdeksännen viulusonaattinsa hänelle. Kreutzer toimi myöhemmällä urallaan kapellimestarina oopperassa.
Kreutzer toimi viulunsoiton professorina Pariisin konservatoriossa. Hänen sävellystuotantoonsa kuuluu mm. yhdeksäntoista viulukonserttoa ja nelisenkymmentä oopperaa. Kenties parhaiten hänet kuitenkin tunnetaan teoksestaan "42 études ou caprices", joita käytetään monesti opetustarkoituksessa.
Gérard Grisey
Gérard Grisey (17. kesäkuuta 1946 – 11. marraskuuta 1998) oli ranskalainen nykytaidemusiikin säveltäjä.
Grisey opiskeli Olivier Messiaenin johdolla Pariisin konservatoriossa ja sai Prix de Romen. Hän sai myöhemmin opetusta lisäksi Karlheinz Stockhausenilta, György Ligetiltä ja Iannis Xenakikselta.
Grisey kuoli Pariisissa 52-vuotiaana. Hänen tunnettuja teoksiaan ovat mm. "Vortex Temporum", "Talea" ja "Dérives".
Pazuzu
Pazuzu on assyrialaisessa ja babylonialaisessa mytologiassa tuulten demonien kuningas ja Hanbi-jumalan poika. Pazuzu edustaa myös lounaistuulta. Pazuzu kuvattiin usein osittain ihmis- ja osittain eläinhahmoisena. Sillä oli usein esimerkiksi leijonan tai koiran pää, miehen ruumis, skorpionin häntä ja käärmemäinen penis. Pazuzu kuvattiin usein oikea käsi osoittamassa ylöspäin ja vasen alaspäin. Symbolilla on ollut vanha okkultistinen merkitys: ”kuten ylhäällä, niin myös alhaalla”.
Pazuzu hallitsi lounaistuulta, joka tunnettiin kuivuuden ja nälänhädän tuojana kuivina kausina ja heinäsirkkojen tuojana sateisina kausina. Toisaalta Pazuzu suojeli ihmisiä rutolta ja muilta pahoilta voimilta, etenkin pahalta jumalattarelta Lamashtulta.
Pazuzu esiintyy William Peter Blattyn kauhuromaanissa "Manaaja" ja sen elokuvasovituksessa. Tarinan alussa isä Merrin löytää Pazuzua kuvaavan esineen arkeologiselta kaivauspaikalta Pohjois-Irakista. Myöhemmin demoni riivaa pikkutytön Yhdysvalloissa. Demoni Pazuzu on osa suomalaisen psykedeelistä black metalia soittavan yhtyeen nimeä "Oranssi Pazuzu".
Alppihiihto talviolympialaisissa 2002
XIX talviolympialaiset järjestettiin vuonna 2002 Salt Lake Cityssä, Yhdysvalloissa. Alppihiihdossa järjestettiin kymmenen kilpailutapahtumaa.
Ajankohta: 10. helmikuuta 2002
Ajankohta: 16. helmikuuta 2002
Ajankohta: 21. helmikuuta 2002
Ajankohta: 23. helmikuuta 2002
Ajankohta: 13. helmikuuta 2002
Ajankohta: 12. helmikuuta 2002
Ajankohta: 17. helmikuuta 2002
Ajankohta: 22. helmikuuta 2002
Ajankohta: 20. helmikuuta 2002
Ajankohta: 14. helmikuuta 2002
Hallelujah Rock'n'Rollah
Hallelujah Rock'n'Rollah on The Flaming Sideburns -yhtyeen ensimmäinen varsinainen studioalbumi. Levy äänitettiin alkuvuodesta 2001, ja se julkaistiin kesäkuussa 2001. Tanskalainen Bad Afro julkaisi albumin Euroopassa. Yhdysvaltalainen Jetset Records julkaisi levyn uudella nimellä Save Rock'n'Roll ja uudella kannella varustettuna Yhdysvalloissa syksyllä 2002. Hallelujah Rock'n'Rollah nousi Suomen albumilistan sijalle 12.
Levyn ensimmäinen single oli Street Survivor, jonka jälkeen singleillä julkaistiin myös Loose My Soul, Up In Flames, World Domination ja Flowers.
Sue-lehti valitsi sen 2000-kymmenluvun yhdeksänneksi parhaaksi kotimaiseksi albumiksi vuonna 2009.
Sky Pilots
Sky Pilots on The Flaming Sideburns -yhtyeen toinen studioalbumi. Levy äänitettiin vuosina 2002–2003, ja se julkaistiin keväällä 2003. Euroopassa levyn julkaisi Spinefarm, Yhdysvalloissa Jetset Records ja Venäjällä Soyuz. Levyn vinyyliversion julkaisi saksalainen Bitzcore.
Levyltä julkaistiin singleinä Let Me Take You Far, Since the Beginning ja Save Rock'n'Roll. Sky Pilots nousi Suomen albumilistan sijalle 6. Single Let Me Take You Far nousi singlelistan sijalle 2.
Keys to the Highway
Keys to the Highway on The Flaming Sideburns -yhtyeen kolmas studioalbumi. Levy äänitettiin kesällä 2006 ja julkaistiin tammikuussa 2007. Levyn julkaisi Suomessa Spinefarm ja muualla Euroopassa Bitzcore. Levyn on tuottanut Pentti Dassum.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 15.
Klaus Flaming
Klaus Flaming (s. 21. joulukuuta 1958 Helsinki) on suomalainen radiojuontaja. Hän aloitti radiouransa Yleisradiossa vuonna 1988, ja oli mukana Radiomafian toiminnassa kanavan perustamisesta sen lopettamiseen saakka.
Flaming juonsi Radiomafiassa ja sen seuraajassa, YleX:ssä, Metalliliitto-nimistä radio-ohjelmaa 772 lähetyksen verran, vuosina 1990–2006. Tammikuussa 2007 Flaming siirtyi Yleisradiosta Nelonen Median Radio Rock -kanavalle, jossa hän juontaa maanantaista torstaihin kello 20–22 lähetettävää erikoisohjelmaansa, jossa ohjelman soittolistoissa on joka päivä eri teema. Flaming juonsi myös Radio Rockin "100 Rockin legendaa - Eihän sitä koskaan tiedä" -ohjelmaa.
Vuoden 2007 Finnish Metal Expo -tapahtumassa Flaming sai Imperiumi-palkinnon, joka myönnettiin raskaasta elämäntyöstä.
It’s Time to Testify... Brothers and Sisters
It's Time to Testify ... Brothers and Sisters on kokoelma The Flaming Sideburns -yhtyeen levytyksistä vuosilta 1996-1998. Siltä löytyy kappaleita yhtyeen kolmelta ensimmäiseltä singleltä sekä mini-albumilta It's Time to Testify, jotka kaikki julkaistiin alun perin vain vinyylinä. Muualla julkaisemattomia levyn kappaleista ovat Sugar Ain’t That Sweet ja Action Woman.
Albumin julkaisi vuonna 1999 tanskalainen Bad Afro, minkä lisäksi Safety Pin julkaisi kokoelman kuvalevynä Espanjassa ja Humber vinyylinä Australiassa.