hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Oikeusneuvosmies
Oikeusneuvosmies () oli Suomessa tuomarin virkanimike.
Suomen vanhoissa kaupungeissa oli ennen alioikeusuudistusta kussakin raastuvanoikeus, jonka jäsenet olivat keskiaikaisen perinteen mukaisilla raatimiehestä johdetuilla virkanimikkeillä. Oikeusneuvosmies oli lainoppinut raatimies, ja virkaan vaadittiin 1900-luvulla jo oikeustieteen tutkinto ja varatuomarin arvo.
Myös vanhojen kaupunkien maistraateissa oli oikeusneuvosmiehen virkoja.
Oikeusneuvosmiehet toimivat paitsi oikeudenistunnon jäseninä, myös ainakin suuremmissa oikeusistuimissa omien jaostojensa istunnoissa oikeuden puheenjohtajina.
Alioikeusuudistuksessa 1990-luvulla maaseudun kihlakunnanoikeudet ja vanhojen kaupunkien raastuvanoikeudet muutettiin kaikki käräjäoikeuksiksi. Oikeusneuvosmiehen viroissa olleet tuomarit siirrettiin pääsääntöisesti käräjätuomarin virkoihin.
Beechcraft 17
Beechcraft 17 oli ensimmäinen yhdysvaltalaisen lentokonerakentaja Walter Beechin vuonna 1932 perustaman Beechcraft-tehtaan valmistama lentokonetyyppi. Kone oli umpiohjaamolla varustettu kaksitaso. Sarjavalmistus alkoi vuonna 1934. Beechcraft 17 -mallia rakennettiin kaikkiaan yhteensä 781 konetta vuoteen 1948 asti. Kone oli hyvin suosittu varsinkin Yhdysvaltojen armeijan yhteyskoneena.
Beechcraft 17 oli sekarakenteinen nelipaikkainen kaksitasokone. Runko oli hitsattua teräsputkea puisin kaarin ja pituusjäykistein ja verhous pääasiassa kangasta. Aluksi tyypissä oli kiinteä laskuteline, joka muutettiin sisäänvedettäväksi. Vuonna 1937 kone varustettiin laskusiivekkeillä.
D17S-malli oli varustettu 9-sylinterisellä 420 hevosvoiman Pratt & Whitney Wasp Junior -tähtimoottorilla. B17L:n moottorina oli 7-sylinterinen 225 hevosvoiman ilmajäähdytteinen Jacobs L-4M -tähtimoottori.
Suomen ilmavoimissa oli käytössä kaksi Beechcraft 17 -konetta, toinen mallia B17L vuosina 1940–1945 tunnukseltaan BC-1 ja toinen mallia D17S vuosina 1951–1958 tunnukseltaan BC-2.
BC-1:n oli alun perin omistanut Etelä-Afrikassa asunut tanskalainen kapteeni Otto Thaning vuonna 1935. Tunnukseltaan ZS-BBC ollut kone tuhoutui Luandassa vuonna 1936, mutta sen moottori lähetettiin tehtaalle, jossa se asennettiin uuteen runkoon, joka sai saman tunnuksen. Tanskaan lennettyään Bröderne Dahls A/S luovutti koneen Suomen edustajalle Malmössä 19. helmikuuta 1940. Siirtolennolla koneen tunnus oli OH-BCI. Kone oli Ilmavoimien esikunnan yhteyskäytössä, kunnes se vaurioitui laskussa 27. tammikuuta 1945. Veljekset Karhumäki peruskorjasi koneen ja se sai siviilitunnuksen OH-PKA. Kone tuhoutui laskussa Kuorevedelle 3. joulukuuta 1947. Koneen lempinimenä oli Kalle-Kustaa.
BC-2 oli vuonna 1944 Yhdysvaltojen ilmavoimille valmistettu D17S, sotilasversioltaan UC-43 Traveler. Veljekset Karhumäki osti koneen Norjasta vuonna 1949, ja seuraavana vuonna se sai tunnuksen OH-VKN. Ilmavoimat lensi koneella 700 tuntia vuoteen 1958 asti ja myi sen 25. huhtikuuta 1960. Koneen lempinimenä oli Piiska.
Natalia (nimi)
Natalia on naisen etunimi. Se oli suomalaisessa nimipäiväkalenterissa vuosina 1908–1928. Nimipäivä oli 9. elokuuta. Natalian nimipäivä on Suomen ortodoksisessa almanakassa 26. elokuuta. Suomenruotsalaisessa almanakassa tunnetaan rinnakkaismuoto "Natalie", jonka nimipäivä on 9. elokuuta. Nimet johtuvat joulua tarkoittavista latinan sanoista "natale Domini".
Nimi on yleinen varsinkin Venäjällä. Se kirjoitetaan kyrillisillä kirjaimilla "Наталия" tai "Наталья" ja translitteroidaan suomessa nykyisin yleensä "Natalia" ja "Natalja", monissa muissa kielissä myös "Natalya".
Suomessa nimi Natalia on elokuuhun 2016 mennessä annettu 5396 naiselle sekä muutamalle miehelle. Natalie-nimisiä on noin 1120.
Ferdinand
Ferdinand on muinaissaksalainen miehen etunimi, joka merkitsee 'urheaa puolustajaa' (Fredenand, Friedenand). Nimen osat tarkoittavat rauhaa ja urhoollista.
Nimi on ollut Suomen almanakassa vuosina 1739–1928, mutta nykyisin se löytyy vain ruotsinkielisestä nimipäiväkalenterista. Ferdinandin nimipäivä on 3. huhtikuuta.
"Väestörekisterikeskuksen" mukaan on nimi Ferdinand on annettu Suomessa 1900-luvun alusta huhtikuuhun 2017 mennessä 2340 henkilölle.
Clickteam
Clickteam on yritys, joka tekee tietokoneohjelmia, jotka ovat pääasiassa pelinteko-ohjelmia. Sen perustivat François Lionet ja Yves Lamoureux vuonna 1993. Se on saavuttanut suuren suosion tekemillään ohjelmilla, kuten The Games Factorylla. Clickteam tekee pääasiassa klik-ohjelmia eli ohjelmia, joilla voi tehdä pelejä ilman minkään varsinaisen ohjelmointikielen osaamista.
Sollidenin linna
Sollidenin linna () sijaitsee Öölannin saarella, Itämeren rannikolla, Ruotsissa. Linna valmistui vuonna 1906, ja sen rakennutti kuningas Kustaa V:n puoliso, kuningatar Viktoria. Suunnittelusta vastasi arkkitehti Torben Grut.
Nykyään Sollidenin linnan omistaa Ruotsin kuningas Kaarle XVI Kustaa, joka peri sen isoisänsä isän Kustaa V:n kuollessa vuonna 1950. Linna toimii kuninkaallisen perheen kesänviettopaikkana.
Gunpei Yokoi
Gunpei Yokoi, myös nimellä Gumpei Yokoi (, 10. syyskuuta 1941 – 4. lokakuuta 1997) oli japanilainen pelisuunnittelija.
Hän kehitti Nintendon pelejä ja tuotteita, kuten "Metroid"-sarjan sekä Game Boy -käsikonsolin.
Gunpei Yokoi tuli Nintendolle töihin vuonna 1965. Hän oli juuri suorittanut loppututkinnon elektroniikasta Doshishan yliopistossa, ja pääsi Nintendolle töihin liukuhihnalle. Vuonna 1970 Nintendon silloinen toimitusjohtaja Hiroshi Yamauchi pyysi Yokoita tuottamaan jotakin joulumarkkinoille. Seuraavana päivänä Yokoi esitteli omaksi ilokseen tekemänsä Ultra Handin, josta sen jälkeen tuli jättimenestys 1,2 miljoonalla myydyllä kappaleella.
Sharpilta palkatun Masayuki Uemuran kanssa Yokoi kehitti muun muassa "Beam Gun" valopistoolipelit.
Nintendo siirtyi videopelimarkkinoille, ja Yamauchi pyysi Yokoita tekemään jotain uutta. Tuloksena oli suosittu Game & Watch -käsikonsoli-sarja, jonka pelit olivat nestekidenäytöllä ja noin luottokortin kokoisia. Pelien edistyessä Yokoin piti suunnitella parempi ohjaus ja kehitti nk. D-Pad (, ristiohjain), joka oli yksi nappi jota voitiin käyttää neljään suuntaan.
Game & Watch -laitteita voisi kutsua tulevan Game Boyn prototyypeiksi.
Nintendon alkaessa järjestää suunnittelijoitansa eri osastoihin, Yokoista tehtiin "Researching and Development 1":sen johtaja. Ennen kuin Shigeru Miyamoto sai oman R&D-osastonsa, Yokoi auttoi häntä tuottamaan hänen kuuluisimpiaan pelihallinimikkeitään kuten "Donkey Kong" ja "Super Mario Bros.". 1985 Yokoin ryhmä oli vastuussa ensimmäisestä Metroid-sarjan pelistä, ja myöhemmin vuonna 1986 osa ryhmästä perusti Intelligent Systems -nimisen videopelifirman. Yokoin pienentynyt ryhmä alkoi suunnitella Nintendon yhtä tuottelianta laitetta, Game Boyta.
Game Boy julkaistiin vuonna . Game Boyn näyttö oli mustavalkoinen toisin kuin sen kilpailijoilla Sega Game Gearilla sekä Atari Lynxillä. Koska sen ajan teknologialla akkujen kesto värinäytollisissä käsikonsoleissa oli huono, ei Yokoi halunnut tuottaa sellaista. Tämä oli viisas teko, sillä Game Boyn kilpailijat kaatuivat juuri heikkoon akun kestoon.
Gunpei Yokoista oli tullut Nintendon sisällä arvostettu henkilö. Kuitenkin hänen kehitettyään kotikonsolin Virtual Boy alkoi alamäki. Virtual Boy oli silmillä pidettävä 3D-grafiikkaa käyttävä konsoli, mutta sen näyttö ärsytti joidenkin käyttäjien silmiä ja laitetta oli epämukava käyttää. Virtual Boy ei menestynyt, ja tappio masensi Yokoita. Lopulta hän jätti eronanomuksensa 15. elokuuta 1996.
Pian lähdettyään Nintendolta Yokoi perusti oman yrityksen nimeltään Koto Laboratory, ja hän alkoi kehittää uutta käsikonsolia nimeltään WonderSwan. Laite tuotettiin yhteistyössä Koton ja Bandain kanssa, mutta Gunpei ei ikinä nähnyt lopullista versiota siitä, sillä se julkaistiin vuonna kaksi vuotta hänen kuolemansa jälkeen. Yokoi kuoli auto-onnettomuudessa 4. lokakuuta 1997. Hän oli tutkimassa kahden auton kolaria, kun kaksi muuta autoa törmäsivät romuttuneeseen autoon kummaltakin puolelta. Yokoi jäi puristuksiin ja hänet kiidätettiin sairaalaan, jossa hänet myöhemmin todettiin kuolleeksi.
Ristiohjain on vielä nykyisin käytössä muun muassa pad-ohjaimissa.
Pörssiromahdus
Pörssiromahdus tarkoittaa pörssissä noteerattujen osakkeiden äkillistä huomattavaa kurssilaskua. Romahdusta edesauttaa paniikki enemmän kuin taloudelliset seikat. Tätä edeltää yleensä kurssien yliarvostus ja talouden kuumeneminen ja näistä johtuva osakemarkkinoiden spekulatiivinen hintakupla.
Pörssikurssien taso on jatkuvaa aaltoilua. Nousukaudet ja laskukaudet seuraavat toisiaan syklisesti.
Peura
Peura ("Rangifer tarandus") on arktisella tundralla ja pohjoisella havumetsävyöhykkeellä useina alalajeina esiintyvä hirvieläin. Se on "Rangifer"-suvun ainoa laji. Pohjois-Amerikassa villeinä eläviä alalajeja nimitetään karibuiksi. Kesytetystä peurasta käytetään nimitystä poro.
Lajin levinneisyysalue ulottuu Pohjois-Eurooppaan, Siperiaan, Pohjois-Amerikan pohjoisosiin ja Jäämeren arktisille saarille, mukaan lukien Grönlantiin. Kotieläiminä pidettyjen porojen villiintyneitä jälkeläisiä elää lisäksi Islannissa, Pribilofsaarilla ja St. Matthewilla sekä myös eteläisellä pallonpuoliskolla Kerguelenilla ja Etelä-Georgialla. Etelä-Georgialla elävät 3 500 poroa tosin on päätetty hävittää vuosien 2012–2014 aikana, koska ne ovat vieraslajina uhka alueen alkuperäiselle luonnolle.
Peuralla on nykykäsityksen mukaan 14 alalajia.
Alalajit voidaan jaotella niiden elinympäristöjen ja sopeutumien mukaan kahteen ekologiseen tyyppiin – tundrapeuroihin ja metsäpeuroihin – joista molempiin kuuluu sekä peuroiksi että karibuiksi kutsuttavia alalajeja. Metsäpeurat ovat sopeutuneet elämään havumetsissä, tundrapeurat puolestaan avoimessa arktisessa tundramaastossa. Metsäpeuroilla on kapeammat ja tiiviimmät sarvet kuin tundrapeuroilla. Lisäksi metsäpeurat ovat kookkaampia, pitkäjalkaisempia ja pitkäkuonoisempia kuin tundrapeurat. Anatomiset erot johtuvat elinympäristöjen eroavuuksista; metsissä on esimerkiksi paksumpi lumikerros kuin tundralla, joten metsäpeurojen pitkät jalat helpottavat lumessa liikkumista ja pitkä kuono jäkälän haistamista lumikerroksen alta.
Klik &amp; Play
Klik & Play on Clickteamin vuonna 1994 tekemä tietokoneohjelma, jolla voi tehdä pelejä. Se on Clickteamin ensimmäinen pelinteko-ohjelma. Ohjelma oli aluksi maksullinen, ja sen sai vain CD:ltä. Myöhemmin ohjelma on jäänyt alhaiseksi, ja isoveljiensä The Games Factoryn ja Multimedia Fusionin varjoon. Ohjelma on nykyään freewarea, ja sen saa ladattua Clickteamin kotisivulta. Uusin version on 1.02.
Polynesialaiset
Polynesialaiset ovat pääasiassa Polynesiaa asuttavia etnisiä ryhmiä. Sen jäsenet puhuvat pääasiassa polynesialaisia kieliä.
Polynesialaiset asuttivat Tyynenmeren saaret noin 6 000 vuotta sitten. Koska he asuivat pitkään eristyksissä, heidän alkuperänsä oli pitkään kiistelty. Nykyään uskotaan, että heitä tuli ainakin Kaakkois-Aasiasta ja Taiwanista.
BK Häcken
Bollklubben Häcken on jalkapalloseura Göteborgista, Ruotsista. Kaudella 2009 seuran edustusjoukkue pelaa Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa noustuaan takaisin kahden Superettanissa pelatun kauden jälkeen.
Joukkueen perustivat vuonna 1940 joukko poikia, jotka halusivat pelata jalkapalloa. Kausi 2016 on seurahistorian 16. kausi Allsvenskanissa. Keväällä 2016 Häcken voitti seurahistorian ensimmäisen suuren pokaalin voittamalla Ruotsin Cupin.
Joukkueen yleisöennätys on 19 205 katsojaa Ullevilla vuonna 1981 ottelussa Elfsborgia vastaan."Päivitetty 5. syyskuuta 2018."
Click and Create
Click & Create (CNC) on Clickteamin vuonna 1996 tekemä pelinteko-ohjelma, joka on korjattu versio The Games Factorysta. CNC:ssä on muun muassa mahdollisuus hankkia uusia liitännäisiä. Multimediaa tällä saa aikaiseksi myös. CNC:llä voi tehdä muun muassa cd-soittimen tietokoneelle.
Elias Järvineva
Elias Antero Järvineva (syntyjään Järvinen, 2. marraskuuta 1921 Namibia – 17. maaliskuuta 2006) oli suomalainen lentokonesuunnittelija, jonka merkittävin työ oli toimiminen Valmet L-70 Vinka-koulukoneen pääsuunnittelijana.
Elias Järvineva syntyi Namibiassa eli entisessä Lounais-Afrikassa 1921, jossa hänen isänsä toimi lähetystyötä tekevänä rovastina. Järvineva pääsi ylioppilaaksi Kallion yhteiskoulusta vuonna 1940. Jatkosotaan hän osallistui Morane-hävittäjälentäjänä. Sotalentoja hänelle kertyi noin sata ennen kuin sotilaslentäjän ura päättyi haavoittumiseen vuonna 1944. Vuonna 1949 Järvineva valmistui erinomaisin arvosanoin Teknillisestä korkeakoulusta. Jatko-opintoina hän suoritti suomalaista DI-tutkintoa vastaavan Master of Science in Aeronautics-tutkinnon California Institute of Technologyssä (Caltech) vuonna 1952.
Työssään Elias Järvineva toimi Valmet Lentokonetehtaan suunnitteluinsinöörinä vuodet 1948–1962 ja Ilmavoimien teknillisenä tarkastajana ilmavoimien esikunnassa 1963–1970. Tänä aikana hän oli mm. aloittamassa uudelleen koelentotoimintaa Ilmavoimissa. Tehtävissään hän yleni insinöörieverstiksi. Vuonna 1970 hän palasi Valmetille osastopäälliköksi toimien Ilmailun Kehittämisohjelman (IKO) johtajana ja samalla Valmetin Leko-70 eli L-70-koulukoneen, sarjakoneena Vinka, pääsuunnittelijana. Valmet ei ollut suunnitellut omaa lentokonetta sitten Valmet Tuuli III -koneen, jonka ensilento oli vuonna 1957. Elia Järvineva oli ollut myös tämän koneen pääsuunnittelija. Vinka sarjan jälkeen hän johti vielä ennen eläkkeelle jäämistään Turbo-Vinha- eli nimenmuutoksen jälkeen Redigo-potkuriturbiinikoneen suunnittelutyötä.
Tahvo
Tahvo on suomalainen miehen etunimi.
Tahvo itäsuomalainen muoto kreikkalaisesta nimestä "Stefanos", joka merkitsee 'kruunua', 'seppelettä'.
Tahvo on ollut yleinen puhuttelumuoto ja sitä on alettu antaa ristimänimenä 1870-luvulta alkaen. Almanakassa Tahvo on ollut vuodesta 1950 lähtien.
Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan nimen Tahvo on 1900-luvun alusta vuoden 2009 loppuun mennessä saanut 892 henkilöä.
Lise Myhre
Lise Myhre (s. 1. marraskuuta 1975) on norjalainen sarjakuvapiirtäjä. Hänen tunnetuin luomuksensa on Nemi.
Myhre työskenteli aikaisemmin muun muassa baarityöntekijänä. 1990-luvun puolivälissä hän kuitenkin alkoi piirtää sarjakuvia. Hänen suosikkinsa on Aarne Ankka -sarjakuva. Myhre piirsi vuonna 1996 Anne Ankan vastineeksi Aarne Ankalle Charlie Christensenin lopetettua sarjakuvan.
Nemi syntyi vuonna 1997 ja oli ensimmäinen Myhren piirtämä ihmishahmo. Nemi-strippien perusteella Myhre sai työharjoittelupaikan lehdestä.
Myhre on myös eläinoikeusaktivisti ja Alice Cooperin fani. Hän kuuntelee aina musiikkia tehdessään töitä.
Lise Myhre on naimisissa entisen Dimmu Borgir -basistin ICS Vortexin kanssa ja heillä on vuonna 2007 syntynyt poika.
Rashied Ali
Rashied Ali alkuaan Robert Patterson (1. heinäkuuta 1935 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat – 12. elokuuta 2009) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko, jonka pääinstrumentti oli rummut. Hänet tunnetaan parhaiten John Coltranen viimeisten elinvuosien yhtyeen rumpalina. Alin veli Muhammad Ali oli myös rumpali, joka soitti muun muassa Albert Aylerin yhtyeessä. Coltranen kuoleman jälkeen Rashied Ali levytti muun muassa Pharoah Sandersin, Alice Coltranen ja James Blood Ulmerin kanssa.
Ali perusti myös lyhytikäisen Purple Trap -yhtyeen japanilaisen kitaristin Keiji Hainon ja basisti Bill Laswellin kanssa. Yhtyeen levy "Decided...Already the Motionless Heart of Tranquility, Tangling the Prayer Called ”I”" julkaistiin maaliskuussa 1999. Viimeiset Alin levyt on julkaistu Blue Music Group -levy-yhtiöllä.
Edward Wegelius
Edward Albert Wegelius (30. tammikuuta 1903 Moskova – 6. toukokuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen lentokoneinsinööri ja VTT:n ylijohtaja vuosina 1948–1970.
Wegelius kirjoitti ylioppilaaksi Helsingissä Brobergska samskolanissa vuonna 1922. Hän valmistui diplomi-insinööriksi ranskalaisesta École Nationale Supérieure de l'Aéronautique'sta vuonna 1929. Hän väitteli tekniikan tohtoriksi TKK:ssa vuonna 1944.
Hän toimi Valtion Lentokonetehtaan materiaalikoelaitoksen johtajana 1929–39. Hän osallistui merkittävällä panoksella ns. kolupuun kehittämiseen. Kolupuuta eli koivuvaneriviilupuuta käytettiin sodan aikana korvaamaan vaikeasti hankittavia metallipotkureita. Hän toimi Valtion Lentokonetehtaan pääkonstruktöörinä 1940–44. Hän oli päävastuussa VL Myrskyn kehitystyössä ja vaikutti myös VL Humun kehityksen aloitukseen. Molemmissa ideana oli raaka-aineomavaraisuus eli puinen siipi. Molemmissa ajauduttiin lentokoneen paino-ongelmiin ja niihin tehtiin metallirakennemaisia painonsäästöratkaisuja, jotka johtivat Myrskyn heikkoon lujuuteen ja eräällä tavalla koko Valtion lentokonetehtaan maineen menetykseen kyvyssä tehdä lentokoneita.
Wegelius on myös luonut saranasuksen - uuden hiihtokeksinnön. Lentokonerakennetekniikkaa käyttäen asennettiin koivusukseen sarana, joka sallii suksen taittumisen kahtia. VL-saranasuksi mahtuu tavallista suksea huomattavasti pienempiin tiloihin esimerkiksi lennoilla ja matkoilla. Oikaistuna se on aivan tavallinen suksi. Sen sarana on suksen lujin kohta. VL-saranasuksia valmisti mm. Karhu.
1945 Wegelius siirtyi VTT:n Metalliteknisen laboratorion johtajaksi, jossa hän toimi vuoteen 1974 asti. Hän toimi VTT:n ylijohtajana vuodet 1948–68 ja pääjohtajana 1968–70, jolloin hän siirtyi eläkkeelle.
Sotilasarvoltaan hän oli insinöörikapteeni.
Wegelius toimi myös Suomen ilmailuliiton puheenjohtajana ja oli vuonna 1970 FAI:n puheenjohtaja. Hän toimi myös ISO International Organization for Standardization puheenjohtajana, ja monissa muissa tehtävissä Suomen tekniikan edistämisen parissa.
Albert Ayler
Albert Ayler (13. heinäkuuta 1936 Cleveland, Ohio – 1970 New York) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko ja -säveltäjä, jonka pääinstrumentti oli saksofoni. Ayler oli 1960-luvun free jazz -tyylisuunnan keskeisiä vaikuttajia, jonka musiikissa keskeisin ominaisuus oli harmonian tai melodian sijaan äänenväri ja joka kehitti edelleen John Coltranen ja Ornette Colemanin kokeiluja tällä saralla. Aylerin vuosien 1965 ja 1966 levytykset kuten "Spirits Rejoice" ja "Truth is Marching In" käyttivät perinteisen Pelastusarmeijan soittokunnan vaskipuhallinsoundia ja niissä käytettiin yksinkertaisia marssinomaisia teemoja, jotka vuorottelivat yhtyeen ryhmäimprovisaatioiden kanssa.Hänen sävellyksensä ghosts sanotaan olevan ruotsalainen kansanlaulu.
Ayler luultavasti teki itsemurhan, ja hänet löydettiin New Yorkin East Riveristä.
Liettuan koripalloliiga
Liettuan koripalloliiga ("Lietuvos Krepšinio Lyga") on Liettuan miesten koripallon korkein sarjataso. Ainoastaan kaksi joukkuetta on pystynyt mestaruuteen: Lietuvos Rytas on voittanut mestaruuden viidesti ja Žalgiris Kaunas peräti 19 kertaa.Kussakin joukkueessa saa olla korkeintaan neljä ulkomaalaista pelaajaa. Rajoitukset eivät kuitenkaan koske virolaisia ja latvialaisia pelaajia.
Queens (yhtye)
Queens on puolalainen pop-yhtye. Se perustettiin toukokuussa 2005. Yhtyeen ensimmäinen studioalbumi, "Made for Dancing" julkaistiin 3. helmikuuta 2006. Yhtye tekee kappaleita sekä englanniksi että puolaksi.
Angeli
Angeli () on kylä Inarin kunnassa Muotkatunturin erämaa-alueen kupeessa. Kylä sijaitsee Inarijoen varressa Norjan rajan läheisyydessä ja valtaosa sen asukkaista puhuu saamea. Kylästä on yhteys sorapintaista maantietä 9704 pohjoiseen Karigasniemelle (61 km) ja itään maantietä 9553 Inarin kirkonkylään (etäisyys 62 km).
Kansanmusiikkiyhtye Angelin tytöt, vuodesta 1997 lähtien Angelit, on kotoisin Angelin kylästä. Myös läänintaiteilija Ulla Pirttijärvi-Länsman ja näyttelijä Irene Länsman ovat kotoisin Angelista.
Kylässä sijaitsee lakkautettu Angelin rajavartioasema. Läheisen Riutusvaaran anortosiittikivi tuli kuuluisaksi yhtenä vaihtoehtona korvata Finlandia-talon julkisivumateriaalina käytettävä Carraran marmori.
Veini
Veini on suomalainen miehen etunimi ja sukunimi.
Veini on suomalainen muunnos ruotsalaisesta nimestä Sven, joka on merkinnyt ’poikaa’, ’nuorukaista’ ja ’aseenkantajaa’.
Nimi on yleisin 1920- ja 1930-luvuilla syntyneillä. Almanakkaan se tuli kuitenkin vasta vuonna 1964. Nimipäivä on 21. elokuuta.
Vuoden 2014 elokuuhun mennessä "Väestörekisterikeskuksen" mukaan Veini-nimen on saanut 563 miestä sekä alle 21 naista. Sukunimenä Veini oli vuoden 2014 elokuussa 102 henkilöllä.
Ornette Coleman
Ornette Coleman (9. maaliskuuta 1930 Fort Worth, Texas – 11. kesäkuuta 2015 New York) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko ja -säveltäjä, jonka pääinstrumentti oli alttosaksofoni. Hän oli 1960-luvulla free jazzin merkittäviä uranuurtajia ja jazzin historian keskeisiä hahmoja. Coleman aloitti uransa R&B- ja bebop-muusikkona ja soitti alun perin tenorisaksofonia, jonka hän myöhemmin kuitenkin vaihtoi alttosaksofoniin. Colemanin sointi on saanut paljon vaikutteita bluesista.
Vuonna 1959 nauhoitettu "The Shape of Jazz to Come" oli kriitikko Steve Hueyn mukaan ”vedenjakaja avant-garde jazzin syntymisessä ja syvällisesti vaikutti sen tulevaan kehitykseen”. Levy oli löyhästi bluespohjainen ja usein varsin melodinen, mutta raidat olivat harmonisesti poikkeuksellisia ja yllätyksellisiä. Colemanin vuoden 1961 levytys "Free Jazz: A Collective Improvisation", jossa esiintyivät myös muun muassa Don Cherry ja Freddie Hubbard trumpetissa, Eric Dolphy bassoklarinetissa ja sekä Billy Higgins että Ed Blackwell rummuissa, oli yli neljäkymmenminuuttisena siihen asti pisin koskaan levytetty jazz-kappale. Free jazz -tyylin nimi otettiin kyseisen albumin nimestä.
Coleman vieraili yhtyeineen Pori Jazz -festivaaleilla vuosina 1978 (Ornette Coleman Sextet) ja 1991 (Ornette Coleman & The Prime Time).
Vuonna 2007 hänelle annettiin Grammy-palkinto työstään musiikin hyväksi.
Coleman kuoli sydänhalvaukseen kesäkuun 11. päivänä 2015 New Yorkissa.
Rakkula
Rakkula on ihmisen puolustusjärjestelmän aiheuttama ihon pinnalla oleva kohouma, jonka alla on nestettä pääasiassa imusuonistosta. Rakkula voi syntyä palovamman tai hiertymän aiheuttamana ja sen tehtävänä on ihon korjaamisen auttaminen. Rakkula on usein kipeä.
Jotkin autoimmuunisairaudet aiheuttavat rakkuloita laajoille alueille.
Tietyt kemialliset aseet (rakkuloita nostattavat aineet) toimivat aiheuttaen rakkuloita. Tällaisia aineita ovat sinappikaasu ja lewisiitti.
Tauno
Tauno on suomalainen miehen etunimi. Nimi Tauno on todennäköisesti syntynyt Karjalassa murresanasta tauno, joka tarkoittaa 'sävyisää', 'hyväntapaista'. Karjalassa nimi Tauno tuli käyttöön 1860-luvulla Suosituimmillaan nimi Tauno oli 1910–1930-luvuilla, ja se sai oman nimipäivän 1929. Suomesta nimi on kulkeutunut Viroon 1940-luvulla.
Elokuuhun 2018 mennessä "Väestörekisterikeskuksen" mukaan Tauno-nimen on saanut 29 025 miestä ja alle viisi naista. Virossa 1.1.2018 oli 722 miehellä nimenä Tauno, ja se on 213. yleisin miehen nimi Virossa.
Empire Earth II
Empire Earth II on Mad Doc Softwaren kehittämä ja Sierra Entertainmentin julkaisema reaaliaikainen strategiapeli. Peli julkaistiin vuonna 2005 Microsoft Windowsille. Peli on jatko-osa vuoden 2001 "Empire Earthille". Pelille on julkaistu lisäosa "" ja jatko-osa "Empire Earth III".
Peliä on kritisoitu muun muassa korkeista järjestelmävaatimuksista, monimutkaisuudesta ja tehtäväeditorin hankalakäyttöisyydestä. Toisaalta sitä on kehuttu runsaista säätömahdollisuuksista, hyvästä pelattavuudesta ja laajuudesta.
Edeltäjäänsä "Empire Earthiin" verrattuna peliin on lisätty useita uusia ominaisuuksia, joilla voi vaikuttaa pelin kulkuun huomattavasti. Vuorokauden ja säätilan vaihtelut vaikuttavat yksiköiden nopeuteen sekä sodankäyntiin yleisesti. Säätilat on mahdollista poistaa käytöstä ennen pelin alkua. Sotastrategiakartan avulla voi luoda omia sotasuunnitelmia, jotka helpottavat sodankäyntiä eniten vaikeimmilla vaikeusasteilla. Citizen Managerilla voi yhden kartan avulla ohjailla kansalaisia tekemään eri tehtäviä, kuten rakentamaan uusia ja korjaamaan vanhoja rakennuksia tai ujuttamaan kansalaiset keräämään luonnonvaroja.
Pelissä on yhteensä 275 erilaista rakennusta sisältäen maailmanihmeet sekä muut erikoisuudet. Ysiköitä pelistä löytyy 350 erilaista. Jokaisella sivilisaatiolla on oma erikoisyksikkönsä.
Ennen rakennuksien rakentamista tai yksiköiden luomista kansalaisten täytyy kerätä erilaisia luonnonvaroja, pelissä on kahdenlaisia luonnonvaroja: pää- sekä erikoisluonnonvarat. Pääluonnonvarat ovat mahdollisia kaikilla aikakausilla, ja niitä ovat ruoka, puu, kulta ja kivi.
Erikoiset luonnonvarat ovat mahdollisia tietyillä aikakausilla, esimerkiksi tina on mahdollista aikakausilla 1–6, rauta aikakausilla 4–9, salpietari 7–12, öljy 10–15 sekä uraani aikakausilla 13–15. Joitakin luonnonvaroja varten täytyy rakentaa erillinen tehdas.
Pelissä on yhteensä 15 aikakautta, seuraavalle aikakaudelle ei pääse automaattisesti, vaan pitää kehittyä tarpeeksi sekä tehdä töitä kehityksen eteen. Sivilisaation kehitystä edistävät muun muassa maailmanihmeet sekä linnoittautumiset.Pelissä on 14 erilaista sivilisaatiota, joista jokaisella on erikoiskyvyt sekä -yksiköt.
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 8/10.
Muropaketin arvostelussa etenkin pelin käyttöliittymä on saanut kiitosta.
Isomuurahaiskarhu
Isomuurahaiskarhu ("Myrmecophaga tridactyla") on Etelä- ja Keski-Amerikassa elävä hyönteisiä syövä vajaahampainen nisäkäs. Se elää heinikkomailla, soilla ja alankosademetsissä.
Isomuurahaiskarhu on muurahaiskarhuista kookkain. Sen ruumiin pituus on 100–130 senttimetriä ja hännän 65–90 cm. Uros painaa 24–39 kilogrammaa ja naaras 22–35 kg. Väriltään laji on harmaa ja ruskea, ja harteilla ja selässä on mustia juovia. Isomuurahaiskarhulla on kummassakin eturaajassaan kaksi jopa 10 cm:n mittaista ja terävää kynttä, joilla se puolustautuu. Isomuurahaiskarhulla on pitkä, putkimainen kuono, jonka avulla se kerää hyönteisiä keoista ja koloista.
Isomuurahaiskarhu käyttää ravintonaan lähes yksinomaan muurahaisia ja termiittejä. Näitä se saalistaa työntämällä 60-senttimetrisen tahmean kielensä kekoon nopeasti, 150 kertaa minuutissa. Hyönteiset tarttuvat kielen sylkeen ja väkäsiin, ja muurahaiskarhu vetää ne suuhunsa. Eläimen suu, kieli, lihakset ja leukaluut ovat sopeutuneet hyvin tällaiseen saalistustapaan. Sen kieliluut ovat isot ja nivelikkäät, ja kieli on kiinnittynyt osin alas kaulaan. Sen suuaukko on vain kynän levyinen. Isomuurahaiskarhulla ei ole hampaita, vaan se jauhaa saaliinsa mahassaan.
Isomuurahaiskarhunaaras saa keväisin yhden poikasen. Isomuurahaiskarhun tiineysaika on 190 vuorokautta. Yksilö saavuttaa sukukypsyyden kaksivuotiaana. Se voi elää tarhassa 26-vuotiaaksi.
Isomuurahaiskarhu on yleensä ihmistä kohtaan suvaitseva, mutta samalla kun sen elinpiiri Etelä- ja Keski-Amerikassa on kaventunut, sen on raportoitu uhattuna käyvän kynsillään ihmisen kimppuun. Kaksi ihmisen kuolemaan johtanutta yhteenottoa on ilmoitettu Brasiliassa.
Francis Kirwa
Francis Chepsiror Kirwa (s. 28. marraskuuta 1974 Tebeson) on suomalainen kenialaissyntyinen kestävyysjuoksija. Hän sai Suomen kansalaisuuden kesäkuussa 2005. Hän kuuluu kalenjin-heimoon.
Kirwa voitti 5 000 metrin Suomen mestaruuden vuonna 2005 (ajalla 14.14,28) ja puolimaratonin vuonna 2003 (1.03.44). 10 000 metrillä hän on ollut kerran hopealla (2005), samoin maastojuoksun pitkällä matkalla (2005).
Yleisurheilun MM-kisoissa 2005 Kirwa oli maratonilla 39:s. Vuoden 2006 Rotterdamin maratonilla hän oli kahdestoista ajalla 2.13,09, joka oli tuolloin matkan kaikkien aikojen kahdeksanneksi paras suomalaisaika. Huhtikuussa 2008 Kirwa voitti Padovan maratonin ajalla 2.11.00.
Pekingissä 2008 Kirwa oli olympialaisten maratonilla 17.
Francis Kirwa ei ole läheistä sukua toiselle suomalaisjuoksijalle Wilson Kirwalle. Seuratasolla hän on edustanut Lahden Ahkeraa vuodesta 2002. Kirwaa valmentaa Timo Vuorimaa.
Kirwa osallistuu myös joihinkin kuntourheilukilpatapahtumiin, mm. Lassen hölkkään.
Gefle IF
Gefle Idrottsförening on urheiluseura Ruotsin Gävlestä. Se järjestää jalkapallo-, yleisurheilu-, retkeily- ja kamppailulajitoimintaa. Seura on perustettu 5. joulukuuta 1882 nimellä "Gefle Sportklubb". Nykyisen nimensä se otti käyttöön 24. tammikuuta 1883. Parhaiten tunnetaan Geflen miesten jalkapallojoukkue, joka pelaa Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa.
Archie Shepp
Archie Shepp (s. 24. toukokuuta 1937 Fort Lauderdale, Florida) on yhdysvaltalainen jazzmuusikko, jonka pääinstrumentti on saksofoni, sekä musiikkitieteilijä ja musiikkipedagogi. Shepp tunnetaan afrikkalaisvaikutteisesta musiikistaan 1960-luvun lopulta, jolloin hän työskenteli muun muassa Cecil Taylorin ja John Coltranen kanssa.
Sheppin ensimmäiset levytykset omalla nimellään "New York Contemporary Five"-yhtyeen kanssa tekivät vaikutuksen Coltraneen ja Shepp pääsi levyttämään Impulse!-levymerkille. Shepp soitti muun muassa Coltranen "A Love Supreme" -albumin nauhoituksissa, vaikka hän ei päässytkään lopulliseen julkaistuun LP:hen mukaan. Vuonna 1965 Shepp oli mukana Coltranen "Ascension"-levyllä, mikä vakiinnutti hänen asemansa avant-garde jazzin eturintamassa Coltranen rinnalla. 1960-luvun lopulla Sheppin musiikki keskittyi enenevässä määrin Yhdysvaltain mustan väestön asemaan ja hänen "Fire Music" -levyllään on muun muassa Malcolm X:lle omistettu elegia. Hänen musiikkinsa oli näennäisen kaoottista avant-garde jazzia, joka lainasi rytmejä ja ideologiaa mustien kulttuurista.
Gefle IF Fotboll
Gefle IF Fotboll on gävleläisen Gefle IF -urheiluseuran jalkapallojaosto. Miesten jalkapallojoukkue pelaa Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa. Parhaimmillaan joukkue on ollut Allsvenskanin loppupisteissä kymmenennellä sijalla, vuosina 1934 ja 1983. Kaikkiaan joukkue on historiansa aikana pelannut Allsvenskanissa viisi kautta.
Kotiottelunsa joukkue pelaa 7 200 -paikkaisella Strömvallenilla. Yleisöennätys on 7 644 katsojaa ottelussa IFK Göteborgia vastaan 2. lokakuuta vuonna 1983.
Uolevi
Uolevi on suomalainen miehen etunimi.
Uolevi on peräisin Olavi-nimen ruotsinkielisistä muodoista, joissa o-vokaali on äännetty pitkäksi (esimerkiksi Ole) joko "uu":na tai "uo":na.
Virallisena nimenä Uolevi on ollut käytössä 1800-luvun lopulta lähtien ja suosituimmillaan se oli 1920–1950-luvuilla. Almanakkaan nimi pääsi vuonna 1929.
Vuoden 2009 loppuun mennessä Väestörekisterikeskuksen mukaan Uolevi-nimen on saanut 20 526 miestä ja alle viisi naista.
Helge Perälä
Helge Anton Perälä (3. kesäkuuta 1915 Vehkalahti – 13. helmikuuta 2010 Tampere) oli suomalainen kestävyysjuoksija. Perälä voitti EM-hopeaa 10 000 metrillä Oslossa 1946 Viljo Heinon voittamassa kisassa (Perälän aika 30.31,4). Lontoon olympialaisissa 1948 hän oli samalla matkalla yhdestoista.
Suomen mestaruuden Perälä voitti 5 000 metrillä vuonna 1947 (aika 14.45,4). Hän voitti samana vuonna myös lyhyen matkan (6 km) maastojuoksun mestaruuden. Kauden maailmantilastossa hän oli parhaimmillaan 5 000 metrillä neljäs (vuonna 1947) ja 10 000 metrillä toinen (1946).
Seuratasolla Perälä edusti Kymintehtaan Urheiluseuraa, Karhulan Katajaisia ja Tampereen Pyrintöä.
Sotilaskarkuruus
Sotilaskarkuri tarkoittaa Suomessa sotilasta, joka on ollut luvatta poissa joukko-osastostaan 5 vuorokautta niin, että poissaolo on aiheuttanut olennaista haittaa. Sotilaskarkuruutta pidetään yleisesti vakavana rikkomuksena, varsinkin sodan aikana, mutta rangaistukset voivat vaihdella laajasti; kurinpitorangaistuksesta aina yhden vuoden, sota-aikana jopa neljän vuoden vankeuteen. Suomessa kuolemanrangaistus on poistettu lainsäädännöstä.
Joskus termiä rintamakarkuri voidaan käyttää myös poliittisessa kontekstissa kuvamaan ryhmäpäätöksestä livennyttä henkilöä.
Yhteensä karkuruus- ja pakoilurikoksiin syyllistyi Suomessa noin 31 000–35 000 miestä, joista arviolta runsas puolet oli varsinaisia karkureita. Karkuruus painottui sekä absoluuttisesti että reserviläisten määriin suhteutettuna selvästi Varsinais-Suomeen, Satakuntaan, Itä-Hämeeseen ja Pohjois-Uudellemaalle. Karkuruus painottui maaseudulle ja tiettyihin kuntiin; jossain pitäjässä karkureita saattoi olla paljon, kun taas naapuripitäjässä ei lainkaan. Kuntakohtaisesti suurin suhteellinen karkureiden osuus oli Kolarissa, 7,8 %.
Shin Bet
Shin Bet (hepreaksi "Shabak" "Shérūt ha-Bītāhōn ha-Klālī", שירות ביטחון כללי) on Israelin keskustiedustelupalvelu. Mossadista eroten Shin Bet toimii Israelin armeijan alaisuudessa. Shin Bet tunnetaan myös nimillä "Shin Beth" ja "GSS" (General Security Service). Sen palkkalistoilla on n. 5 000 ihmistä.Yksi Shin Betin tehtäviä on mm. tärkeiden poliitikkojen ja yhteiskuntavaikuttajien suojelu Israelissa. Shin Betin vastuulla on myös israelilaisten terroristiryhmien toiminnan estäminen ensisijaisesti vangitsemisilla ja rahalähteiden jäädyttämisillä.
Kirsi Ranto
Kirsi Marianne Ranto (s. 17. elokuuta 1978 Jalasjärvi) on suomalainen laulaja-lauluntekijä.
Ranto aloitti yksityiset pianotunnit 8-vuotiaana, ja viulutunnit 10-vuotiaana. Hän soitti viulua Jalasjärven sinfoniaorkesterissa ja lauloi Jalasjärven Nuorisokuorossa. Ranto luotsasi 15-vuotiaana myös 10 hengen tyttöyhtyettä soittaen itse harmoonia. Ryhmä esitti eteläpohjalaisia kansanlauluja, ja kävi esiintymässä mm. Italiassa. Samaan aikaan Ranto toimi kosketinsoittajana paikallisessa rockbändissä. Vuonna 1994 hän pääsi opiskelemaan Kaustisen musiikkilukioon, jossa pääaineeksi vaihtui laulu. Hän opiskeli kevyttä ja klassista laulua sekä Kaustisella että Keski-Pohjanmaan konservatioriossa Kokkolassa, ja myöhemmin Helsingissä Sibelius-Akatemian laulupedagogi Ritva Eerolan johdolla. Kaustisella Ranto lauloi myös Jarmo Kotajan johtamassa Kaustisen Viihdeorkesterissa, joka vieraili esiintymismatkalla mm. Saksassa.
Kirsi Ranto teki ensimmäisen virallisen keikkansa 1994 etelä-pohjalaisen Tanssiyhtye Vartin riveissä. Hän toimi kosketinsoittaja-laulajana yhtyessä aina vuoteen 1998 saakka, kunnes hänestä kruunattiin Tangokuningatar 19-vuotiaana Seinäjoen Tangomarkkinoilla.
Ranto on myös säveltäjä, sanoittaja ja tuottaja. Häneltä on ilmestynyt kaiken kaikkiaan kuusi levyä, joista Kotimatka (2007) ja Läikytät mua (2010) ovat Rannon omaa käsialaa. Rannon omia sävellyksiä leimaa melodisuus, mahtipontisuus ja herkkyys. Rannon tuottajapartnerina toimii pitkän linjan jazzmuusikko ja tuottaja Ape Anttila. Jouluna 2011 Rannolta ilmestyi joululevy Ja niin joulu tulla saa, joka sisältää perinteisten joululaulujen lisäksi kaksi Rannon omaa sävellystä.
Kirsi Ranto koki vuonna 2004 loppuunpalamisen, mikä vaikutti merkittävästi hänen elämäänsä ja musiikintekoonsa. Ranto toimi vuonna 2005 Auran Aaltojen juontajana. Vietettyään puolisen vuotta sapattia hän palasi esiintymisareenoille. Tavattuaan henkisen opettajansa Äiti Amman vuonna 2008 Ranto on matkustanut Intiaan tasaisin väliajoin.
Vuonna 2013 Rannolla diagnosoitiin parantumaton spasmodinen dysfonia, joka lääkärin arvion mukaan saattaisi lopettaa Rannon laulajanuran. Ranto kertoi kuitenkin myöhemmin vuonna 2015 parantuneensa sairaudesta "löydettyään sisäisen rauhan".
Youngin epäyhtälö
Matematiikassa Youngin epäyhtälön mukaan positiivisille reaaliluvuille "a", "b", "p" ja "q", joille 1/"p" + 1/"q" = 1, on voimassa
Yhtäsuuruus on voimassa kun formula_2.
Youngin epäyhtälö on erikoistapaus painotetusta aritmeettis-geometrisesta epäyhtälöstä.
Youngin epäyhtälöä käytetään todistamaan Hölderin epäyhtälö.
Tiedetään, että formula_3 on konveksi, sillä sen toinen derivaatta on kaikkialla positiivinen. Siten
Jensenin epäyhtälö
Matematiikassa Jensenin epäyhtälöllä, nimetty tanskalaisen matemaatikko Johan Jensenin mukaan, voidaan arvioida konveksin funktion integraaleja.
Reaaliselle jatkuvalle konveksille funktiolle φ ja positiivisille painokertoimille "a" on voimassa
Epäyhtälö on käännettävä jos φ on konkaavi.
Jos "a"=1, on
Funktio log("x") on konkaavi, joten sijoittamalla φ("x") = log("x") saadaan aritmeettis-geometrinen epäyhtälö:
Epäyhtälö voidaan kirjoittaa myös yleisemmässä muodossa mittateorian avulla. Se voidaan ilmaista myös todennäköisyysteorian avulla. Nämä väittämät ovat yhtäpitäviä.
Olkoon (Ω,A,μ) mitta-avaruus siten, että μ(Ω) = 1. Jos "g" on reaaliarvoinen μ-integroituva ja jos φ on konveksi joukossa "g", on voimassa
Todennäköisyysteorian terminologialla μ on todennäköisyysmitta. Funktio "g" korvataan reaaliarvoisella satunnaismuuttujalla "X". Tällöin jokainen integraali Ω:ssa todennäköisyysmitan μ suhteen voidaan tulkita odotusarvoksi. Tällöin, jos φ on konveksi funktio, on
Olkoon "g" μ-integroituva funktio mitta-avaruudessa Ω ja olkoon "φ" konveksi funktio "g":n määrittelyjoukossa. Määritellään φ:n oikeanpuoleinen derivaatta "x":ssä asettamalla
Koska φ on konveksi, oikean puolen osamäärä on vähenevä kun "t" lähestyy nollaa oikealta. Osamäärä on myös alhaalta rajoitettu: sitä rajoittavat termit muotoa
missä "t" < 0. Siten raja-arvo on aina olemassa.
Asetetaan nyt seuraavat merkinnät:
Tällöin kaikilla "x" on voimassa formula_11. Tämä nähdään siitä, että jos "x">"x" ja "t" = "x" − "x" > 0, on voimassa
Siten
kuten vaadittiin. Tapaus "x" < "x" todistetaan vastaavasti, kuten myös tapaus formula_14.
φ("x") voidaan siten kirjoittaa muodossa
Mutta koska μ(Ω) = 1, on kaikilla reaaliluvuilla "k" voimassa
Erityisesti
Q.E.D.
Juho Juntunen
Juho Juntunen (s. 9. heinäkuuta 1953 Oulu) on suomalainen sarjakuvataiteilija ja rocktoimittaja. Hän on kirjoittanut artikkeleita muun muassa Ilta-Sanomiin, Soundiin ja Suosikkiin, joista jälkimmäisessä hän toimi pitkään uutuuslevyjen arvostelijana. Kriitikkona Juntunen aloitti Satakunnan Kansassa vuonna 1975 ja arvosteli ensimmäisenä levynään Hurriganesin "Roadrunner"-albumin. Soundissa hän oli mukana alusta asti, kunnes irtisanottiin maaliskuussa 2014.
Juntunen on myös sarjakuva- ja pilapiirtäjä. Hän piirsi Juice Leskisen "Per Vers, Runoilija" -albumin (Love Records, 1974) liitteenä olleen sarjakuvan, joka on julkaistu uudelleen kokoelmateoksessa "Natsisurffaajien täytyy kuolla" (Soundi, 1994). Juntunen on myös toiminut underground-sarjakuvalehti "Huulen" päätoimittajana. 1970-luvulla hänen Soundiin piirtämänsä "Poikamme musisoivat" -sarjakuva oli suosittu. Nykyään Juntunen piirtää "Soundiin" vain pilakuvia, joista on ilmestynyt kokoelmat "Kourallinen donitseja: yli 253 käskyä" (Like, 2001) ja "Munkit, nunnat ja donitsit" (WSOY, 2003). Hän on myös kirjoittanut useita kirjoja, muun muassa "Tuuliajolla – suuri rock and roll -risteily" -kirjan ja HIMin kirjan "Synnin viemää".
Juho Juntunen kirjoitti Soundi-lehden numeroon 11/1982 levyarvosteluartikkelin "Rytmipojat ystävineen: Yö jolloin Helsinki vapisi". Levyä ei kuitenkaan ole olemassakaan.
Kirjoitustöiden lisäksi Juntunen on tehnyt lukuisia levynkansia ja muita kuvitustöitä. Hänellä on Tampereella 1990-luvun alkupuolelta perustettu tatuointistudio Tattoo You Studio. Hän on myös kirjoittanut tatuointikulttuuria käsittelevän kirjan "Tatuoitu" (WSOY, 2004). Juntunen on soittanut myös bassoa Beat the Meat -yhtyeessä. Suomen sarjakuvaseuran Puupäähattu-palkinto hänelle myönnettiin vuonna 2008.
Amudarja
Amudarja (, "Omudarjo" tai "darjoi Omu"; turkmeeniksi "Amyderýa;" , "Âmudaryâ"; ; antiikin aikana joki tunnettiin nimellä Oxus) on Keski-Aasian pisin joki. Amudarja muodostuu kahden latvajoen, Vahšin ja Pandžin yhtymisestä ja on näin mitaten 1 415 km:n pituinen, mutta Pandžin lähteiltä mitaten 2 540 km. Joki on purjehduskelpoinen 1 450 km:n matkalta alajuoksultaan.
Amudarjan (Pandžin) lähteet ovat Pamirin vuorilla Afganistanissa. Joki muodostaa osaltaan Afganistanin rajan ensin Tadžikistanin, sitten Uzbekistanin ja Turkmenistanin kanssa ja virtaa sen jälkeen läpi Turkmenistanin palatakseen Uzbekistaniin, jossa se laskee Araljärveen.
Amudarjan veden käyttö keinokasteluun on tärkeimpiä syitä Araljärven kuivumiselle. Joki ei saavuttanut Araljärveä vuosina 2008–2009 ollenkaan, vaan se kuivui autiomaahan.
Vuonna 2010 Amudarjan vesistön alueella ollut kuivuus hellitti ja lumipeite joen alkulähteillä Pamir-vuoristossa oli normaali. Amudarjaan virtasi riittävästi vettä, jotta virtaama saavutti Araljärven, jonka seurauksena järven itäinen osa kasvoi huomattavasti suuremmaksi, kuin se oli ollut 2009.
Juhani Siljo
Juhani Alarik Siljo (vuoteen 1906 Sjögren, 3. toukokuuta 1888 Oulu – 6. toukokuuta 1918 Tampere) oli suomalainen kirjailija ja runoilija.
Siljon vanhemmat olivat merimies Alexander Sjögren ja Maria Josefina Harjapää. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1907 ja aloitti opinnot Helsingin yliopistossa. Runoilijan työnsä ohessa Siljo toimi mm. Helsingin Sanomien avustajana, Jyväskylän tieteellisen kirjaston apulaisena 1915–1918 ja Valvoja-lehden toimitussihteerinä. Sisällisodassa valkoisten puolella taistellut kirjailija Juhani Siljo oli toinen sisällissodan vaatimista kirjailijauhreista. Punaisten puolella kaatui Maiju Lassila (Algoth Untola). Siljo kuoli sodassa saamiinsa vammoihin Tampereella sodan loppuvaiheessa. Juhani Siljo toimi myös aktiivisesti kirjallisuusarvostelijana. Elämänsä aikana hän ehti julkaista lähes 200 kirjallisuusarvostelua.
Siljon sisar Maria Siljo (Sjögren, k. 1929) oli naimisissa professori Martti Airilan kanssa.
Huolimatta suppeasta tuotannostaan Juhani Siljo on V. A. Koskenniemeä ja O. Mannista seuraavan polven yksi huomattavimmista runoilijoista, joka vaikutti Aaro Hellaakosken, 1920-luvun Tulenkantajien ja vielä sodanjälkeiseenkin lyriikkaan. Juhani Siljon, voimakastahtoisen etsijän, ja "puhtaan minuuden rakentajan" kuva sai myytinomaista hohdetta runoilijan kuoltua kansalaissodassa valkoisten puolella. Runsaasti toistettuja ovat useat aforismit tai runonsäkeet kuten kutsumusruno Excelsiorin avaussäe "Kuin jännitetty jousi on tahtoni mun" tai runon Vastavirtaan alku: "Vastavirtaan nousee lohen suku". Esikoiskokoelmassa Runoja (1910) lyriikka on jo moneen suuntaan aukeavaa. Keskeisiä ovat nuoren ihmisen elämänpelon ja elämänjanon tunteet. Maan puoleen (1914) sisältää aikansa rohkeimpia rytmillisiä kokeiluja. Esikoiskokoelman suoralinjainen pyrkimys on vaihtunut Kuolinripin pakottavaksi valinnan ongelmaksi. Siljo tekee valintaa yksinäisyyden ja toisten, rakkauden ja vapauden, unelman ja todellisuuden välillä.
Väinö Suvivuo
Väinö Armas Suvivuo (syntyjään Söderström, 17. helmikuuta 1917 Hamina – 2. toukokuuta 1985 Lahti) oli suomalainen aitajuoksija.
Suvivuo voitti EM-pronssia Oslossa 1946 110 metrin aidoissa ajalla 15,0. Helsingin olympialaisissa 1952 hän karsiutui välierissä ajalla 14,9. Kisojen avajaisissa hän toimi Suomen joukkueen lipunkantajana.
Päämatkallaan Suvivuo voitti seitsemän Suomen mestaruutta. Lisäksi hän voitti viimeiset viralliset Suomen mestaruudet vauhdittomissa hypyissä 1937. Vauhdittomassa kolmiloikassa hän teki Suomen ennätyksen 10,28.
Seuratasolla Suvivuo edusti Porin Tarmoa ja Vammalan seudun Voimaa. Ammatiltaan hän oli liikunnanopettaja (valmistui 1947) ja toimi opettajana aluksi Vammalassa ja vuosina 1954–1975 Lahdessa.
Suvivuo osallistui talvi- ja jatkosotaan ja oli sotilasarvoltaan reservin yliluutnantti. Ansioistaan urheilun saralla hän sai Suomen urheilun hopeisen ansioristin.
IF Elfsborg
Idrottsföreningen Elfsborg on urheiluseura Ruotsin Boråsista. Sillä on toimintaa jalkapallossa, keilailussa, hiihdossa ja hiihtosuunnistuksessa. Seura on perustettu 26. kesäkuuta vuonna 1904.
IF Elfsborgin miesten jalkapallon edustusjoukkue pelaa Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa.
1930-luvun loppuvuosina Elfsborg lukeutui Ruotsin parhaisiin seuroihin ja joukkue voittikin Ruotsin mestaruuden vuosina 1936, 1939 ja 1940. Ajan suuri tähti oli hyökkääjäpelaaja Sven Jonasson, joka pelasi joukkueessa vuosina 1927—1946 410 ottelua ja teki 252 maalia. Neljännen Ruotsin mestaruutensa joukkue voitti vuonna 1961. 1980-luvulta lähtien joukkue on pariin otteeseen joutunut hakemaan vauhtia Superettanin puolelta. Kaudeksi 1997 joukkue nousi takaisin Allsvenskaniin ja on säilynyt sarjassa sen jälkeen. Tuohon aikaan joukkueessa pelasi monia myöhemmin maajoukkueessa esiintyneitä nimiä kuten Anders Svensson, Tobias Linderoth ja Fredrik Berglund. Vuonna 2001 joukkue voitti historiansa ensimmäisen Ruotsin Cupin kukistettuaan loppuottelussa AIK:n. Toinen cup-voito tuli kaksi vuotta myöhemmin. Kaikkiaan joukkue on historiansa aikana pelannut Allsvenskanissa 62 kautta. Kaudella 2006 IF Elfsborg voitti Magnus Haglundin valmennuksessa seuran historian viidennen Ruotsin mestaruuden. Edellisestä oli kulunut jo 45 vuotta.
IF Elfsborgin hiihtojaosto on nimeltään IF Elfsborg Skidor, hiihtosuunnistusjaosto IF Elfsborg Skidorientering ja keilailujaosto IF Elfsborg Bowling.
Valfrid Nykänen
Valfrid Erhard Nykänen, lempinimeltään "Poju", (8. tammikuuta 1894 Kotka – helmikuu 1918 Hämeenkyrö) oli ensimmäinen suomalainen hävittäjälentäjä ja ilmavoiton saavuttanut lentäjä.
Nykänen tuli ylioppilaaksi Kotkan suomalaisesta yhteiskoulussa keväällä 1914. Hän oli tuolloin etevä voimistelija. Nykänen oli vuoden 1912 Tukholman olympialaisten suomalaisen voimistelujoukkueen varamies. Urheilussa hän edusti Kotkan SLU:ta ja Kotkan Intoa. Vuoden 1914 lopulla hän lähti Venäjälle ja läpikävi vuoden pituisen upseerikurssin Kazanin sotaopistossa.
Hänet komennettiin rintamalle Puolaan vänrikkinä. Vajaat kaksi vuotta jalkaväkisotaa Varsovan puolustusjoukoissa vei hänet 12. hävittäjäosastoon tähystäjäksi. Tammikuussa 1917 hänet siirrettiin hävittäjäohjaajakurssille Sevastopoliin, jossa hän suoritti ohjaajatutkintonsa noin 1. toukokuuta 1917. Tämän jälkeen Nykänen toimi hävittäjälentäjänä Kaukasian rintamalla. Useissa ilmataisteluissa hän saavutti neljä ilmavoittoa.
Nykänen osallistui Ukrainan vapaustaisteluun tammikuussa 1918, jonka jälkeen hän palasi Suomeen. Hän johti Satakunnan suojeluskuntalaisia Kauvatsan kahakassa, ja pyrki hieman myöhemmin punaisten rintaman läpi Helsinkiin hakemaan lentokoneita. Saattomies petti Nykäsen ja punaiset surmasivat hänet helmikuussa.
Väinö Mikkola
Väinö Werner Mikkola (3. maaliskuuta 1890 Kouvola – 7. syyskuuta 1920 Glarusin Alpit, Sveitsi) oli Suomen ilmavoimien ensimmäisiä suomalaisia lentäjiä.
Mikkola suoritti sähköinsinöörin tutkinnon Mittweidan teknikumissa Saksassa vuonna 1915. Hän lähti vapaaehtoisena sotapalvelukseen Venäjän keisarikunnan laivastoon helmikuussa 1915, vaikka ensimmäisen maailmansodan aikainen asevelvollisuus ei koskenutkaan suomalaisia. Maaliskuussa 1915 hänet komennettiin lentoupseerikouluun Pietari Suuren korkeakouluun ja sieltä Riianlahdelle lentotiedusteluun. Joulukuussa 1916 hänet siirrettiin hävittäjälentäjäkouluun Bakuun. Huhtikuussa 1917 hän palveli Suomen rannikolla vesilentokoneidenemäalus "Orlitsalla", missä hän oli aluksen lento-osaston päällikkönä elokuussa 1917. Joulukuussa 1917 Mikkola siirtyi itsenäisen Suomen palvelukseen. Suomen sisällissodan syttyessä hän oli Hermannin merilentoaseman päällikkönä.
Sisällissodan valkoisia tukenut Mikkola yritti 5. helmikuuta 1918 viedä senaatin puheenjohtaja P. E. Svinhufvudin lentokoneella Helsingistä Vaasaan, mutta moottorivian takia pako piti tehdä laivalla. Pian tämän jälkeen punaiset vangitsivat hänet ja hän oli vankina Helsingin valtaukseen asti.
Mikkolasta tuli ilmavoimien upseeri ja hän palveli ensin luutnanttina yleten majuriksi. 17. syyskuuta 1918 Mikkolalle myönnettiin Suomen lentomerkki n:o 1. Hän oli Suomen johtava vesikoneiden lentäjä. Hän kuoli niin kutsuttuna alppilentäjänä 7. syyskuuta 1920 lentokoneiden hakumatkalla Italiasta.
Proslogion
Proslogion (lat. ”Puhuttelu”) eli "Fides quaerens intellectum" ("Ymmärrystä etsivä usko") on Anselm Canterburylaisen vuosina 1077–78 Becin luostarissa kirjoittama teologinen tutkielma. Teoksessa Anselm pyrkii todistamaan, että Jumala on todella olemassa eikä voida ajatella, että Jumalaa ei olisi. Tämän todistamiseksi hän esittää tunnetun ontologisen jumalatodistuksensa.
"Proslogion" on Anselmin aiemman teoksen "Monologionin" sisarteos. Kummatkin ovat eräänlaisia mietiskelyharjoituksia, joissa ihminen kääntää sielunsa tutkiskelemaan Jumalaa ja pyrkii ymmärryksellään tavoittamaan jotain oleellista hänestä. "Monologionissa" Anselmin tavoitteena oli "ratio", ”tieto”, mutta "Proslogionissa" "intellectus", paljon tietoa syvempi ”ymmärrys”. "Monologion" oli koostunut useista toisiaan seuraavista todisteluista. "Proslogionissa" Anselm halusi sen sijaan muotoilla yhden, lyhyen todistuksen, joka sekä todistaisi Jumalan olemassaolon että osoittaisi hänestä uskotut kaikkein keskeisimmät asiat.
Tämän yleispätevän teologisen muotoilun etsintä vaivasi Anselmia pitkään. Kerrotaan, että hänelle valkeni lopulta erään aamurukouksen ("matutina") aikana, että ”Jumala on se, mitä suurempaa ei voida ajatella” ("Deus est quo maius cogitari non potest"). "Proslogion" keskittyy tämän oivalluksen ympärille.
Logiikan alan teoksen lisäksi "Proslogionin" on katsottu olevan samalla myös hartauskirja ja mystiikan alaan kuuluva teos.
Anselm muotoili todistuksensa seuraavasti: