hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
World Slavery Tour
World Slavery Tour oli brittiläisen heavy metal -yhtye Iron Maidenin vuosina 1984–1985 järjestämä kiertue, joka pohjautui yhtyen vuoden 1984 studioalbumiin "Powerslave". Kiertue käynnistyi vuoden 1984 elokuussa Puolasta ja päättyi vuoden 1985 heinäkuussa Kaliforniaan, ja se kattoi yhteensä 187 konserttia 24 eri maassa. Se on yhä yhtyeen uran kaikkien aikojen pisin kiertue, ja kestonsa vuoksi sitä on pidetty myös yhtyeen kiertueista kunnianhimoisimpana.
Iron Maidenin uran kannalta World Slavery Tour oli hyvin merkittävä kiertue. Yhtye alkoi kiinnittää yhä enemmän huomiota konserttiensa visuaalisuuteen ja lavasteisiin, jotka World Slavery Tourilla mukailivat tuoreen "Powerslave"-albumin egyptiläistä teemaa. Lavasteisiin lukeutui muun muassa sarkofageja ja näyttävää pyrotekniikkaa, sekä kymmenen metrin mittaiseksi muumioksi puettu yhtyeen maskotti Eddie the Head. Osa kiertueen rekvisiitasta on esillä Portugalissa sijaitsevassa Iron Maiden -teemaisessa Eddie’s Bar -pubissa. Iron Maidenin vuosina 2008–2009 järjestämä kiertue Somewhere Back in Time World Tour mukaili lavasteiltaan ja kappalevalinnoiltaan pitkälti World Slavery Touria, jota muun muassa yhtyeen basisti Steve Harris on pitänyt Iron Maidenin ”uran parhaana lavashow’na”.
World Slavery Tourin aikana Iron Maiden konsertoi ensimmäisen kerran urallaan Etelä-Amerikassa, jossa se esiintyi muun muassa Rio de Janeirossa Rock in Rio -festivaalin toisena pääesiintyjänä 300 000 katsojan yleisölle. Kiertueen ensimmäinen konsertti Puolassa oli myös historiallinen, sillä Iron Maidenista tuli ensimmäinen länsimainen yhtye, joka esiintyi täydellä kalustolla ja lavarekvisiitalla itäblokin maassa. Itä-Euroopan konserteista taltioitiin videotallenne "Behind the Iron Curtain". Yhtye myös äänitti kiertueella uransa ensimmäisen täysimittaisen livealbumin "Live After Death", sekä samannimisen konserttivideon. Suomessa World Slavery Tour poikkesi vuoden 1984 marraskuussa, jolloin Iron Maiden konsertoi Helsingin jäähallissa.World Slavery Tourin aikana Iron Maidenin lämmittelijöinä esiintyivät Accept, Twisted Sister, Mötley Crüe, Queensrÿche, Ratt, Quiet Riot, Rock Goddess, Warrior, Paul Samson’s Empire, Why on Earth, Bad News, Waysted, Warriors, Pokolgép, P-Box, Boss ja Mama’s Boys.Lisäksi joissain konserteissa yhtyeen settilistassa oli mukana myös yksi tai useampi kappale seuraavista:
"Powerslave"-albumin kappale ”Losfer Words (Big ’Orra)” ja "The Number of the Beast" -albumin kappale ”22 Acacia Avenue” olivat mukana settilistassa muutamissa kiertueen Euroopan-osion konserteissa. Kitaristi Dave Murray soitti kiertueen aikana toisinaan kitarasoolon kappaleen ”Powerslave” jälkeen.
Vostok 6
Vostok 6 oli Neuvostoliiton kuudes miehitetty avaruuslento 16.–19.6. 1963. Maailman ensimmäinen naiskosmonautti Valentina Tereškova kiersi maapallon 48 kertaa. Lento kesti 2 vuorokautta, 22 tuntia ja 50 minuuttia.
Vostok 6 suoritti yhteislennon Vostok 5:n kanssa. Lento oli viimeinen Vostok 3KA -aluksella tehty,
Tämä oli toinen kerta, kun neuvostoliittolaiset harjoittelivat kohtaamista avaruudessa. Tereshkova voi suurimman osan lentoa pahoin, hän mm. oksenteli ja oli tyytymätön huonoon ruokaan. Lennon johtaja Sergei Korolev olisi halunnut Tereshkovan mahdollisimman pian takaisin maan pinnalle, mutta koska haluttiin lyödä amerikkalaisten avaruudessaoloennätykset lento vei kolme päivää. Tereshkova mm. piti lentopäiväkirjaa ja otti kuvia sekä muutteli aluksen asentoa niin kuin muillakin Vostok-lennoille oli tehty. Paluuvaiheessa kävi niin että alus sai lisää korkeutta ennakkoon suunnitellun lento-ohjelman virheen takia. Tereshkova muutti lento-ohjelmaa maa-aseman ohjeiden mukaan ja paluu onnistui. Laskeutuessaan kohti maata Tereshkova laukaisi kapselin heittoistuimen. Laskuvarjolla alas leijuessaan Tereshkova meinasi joutua järveen, mutta tuuli vei hyppääjän pois sen yltä. Maahan tullessaan Tereshkovan nenään osui voimakas isku.
Danny Elfman
Daniel Robert ”Danny” Elfman (s. 29. toukokuuta 1953 Amarillo, Texas, Yhdysvallat) on popmuusikko, elokuvamusiikin säveltäjä ja sanoittaja. Hänen tunnetuin työnsä lienee "Simpsonit"-piirrossarjan alkumusiikki. Hän on saanut kolme Oscar-ehdokkuutta sekä Grammy-palkinnon. Vuonna 2015 hänelle myönnettiin Disney-legendan arvonimi.
Elfman on tehnyt pitkään yhteistyötä elokuvaohjaaja Tim Burtonin kanssa ja säveltänyt musiikkia tämän elokuviin. Burton halusi käyttää Elfmanin Oingo Boingo -yhtyeen musiikkia vuoden 1985 elokuvassaan "Pee Wee’s Big Adventure". Sittemmin Elfman on tehnyt musiikkia Burtonin elokuviin "Beetlejuice", "Batman", "Batman – paluu" ("Batman Returns"), "Saksikäsi Edward" ("Edward Scissorhands"), "Päätön ratsumies" ("Sleepy Hollow"), "Mars hyökkää!" ("Mars Attacks!"), "Wanted", "Big Fish", "Jali ja suklaatehdas" ("Charlie and the Chocolate Factory", 2005), "Corpse Bride" (2005), Dark Shadows ja "The Next Three Days". Elfman sävelsi musiikin Tim Burtonin tuottamaan ja Henry Selickin ohjaamaan animaatioelokuvamusikaaliin "Painajainen ennen joulua" ("The Nightmare Before Christmas") ja lainasi lauluäänensä päähahmolle. "Batmanin" (1989) ansiosta Elfman sai Grammy-palkinnon ja hänen uransa lähti nousuun.
Elfman pääsi tekemään musiikkia muihinkin sarjakuvafilmatisointeihin, kuten "Dick Tracy", "Darkman", "Hulk", "Men in Black – miehet mustissa", "MIB II – miehet mustissa 2", "Spider-Man – hämähäkkimies" ja "Spider-Man 2 – Hämähäkkimies 2". "Spider-Man 2" -elokuvan säveltäminen oli Elfmanille ”hirveä kokemus”, ja hän kieltäytyi säveltämästä "Spider-Man 3 – Hämähäkkimies 3" -elokuvaa. Syynä tähän olivat vaikeudet ohjaaja Sam Raimin kanssa. Hänen tilalleen tuli Christopher Young, mutta myöhemmin selvisi, että Elfman ja Young säveltävätkin yhdessä kolmannen osan. Näin ei kuitenkaan käynyt, mutta elokuvaan otettiin aiemmista elokuvista Elfmanin musiikkia. Elfmanin muita elokuvasävellyksiä ovat muun muassa "Vaarallinen tehtävä" (1996) ja "Punainen lohikäärme", television puolella "Simpsonien" ja "Täydellisten naisten" tunnusmusiikki.
Juutalainen Elfman avioitui vuonna 2003 yhdysvaltalaisen näyttelijä Bridget Fondan kanssa. Danny Elfman kuuluu taiteilijasukuun, jonka muita jäseniä ovat esimerkiksi näyttelijät Bodhi Elfman, Bodhin vaimo Jenna Elfman, kirjailija Blossom Elfman ja näyttelijä-tuottaja Richard Elfman.
Nick Drake
Nicholas Rodney ”Nick” Drake (19. kesäkuuta 1948 Yangôn, Myanmar – 25. marraskuuta 1974 Tanworth-in-Arden, Warwickshire, Englanti) oli brittiläinen folk-laulaja ja -lauluntekijä.
Drake kärsi masennuksesta. Hän kuoli 25. marraskuuta 1974 kuolemansyyntutkijan mukaan itseaiheutettuun amitriptyliinin yliannostukseen. Draken kuolema määriteltiin itsemurhaksi, mutta monet ovat pitäneet sitä vahinkona.
New Yorkin pörssi
New Yorkin pörssi (The New York Stock Exchange, NYSE) on osakkeiden yhteenlasketulla markkina-arvolla mitattuna maailman suurin arvopaperipörssi (16 813 mrd. USD, 1/2016). Myös kuukausittaisella osakekauppojen liikevaihdolla mitattuna maailman suurin pörssi oli tammikuussa 2016 NYSE (1 628,8 miljardia USD, Maailman pörssien yhteistyöjärjestö WFE:n 1/2016 tilasto).
Tämän tilaston mukaan maailman toiseksi suurin pörssi oli tammikuussa 2016 markkina-arvokriteerillä Nasdaq Inc. (aiempi NASDAQ OMX Group) ja osakekauppojen liikevaihtokriteerillä BATS Global Markets. Erityisesti osakekauppojen kaupankäynnin määrässä on ollut suurta vaihtelua arvopaperimarkkinoilla päivä- ja kausikohtaisesti, jolloin myös suurimman pörssin asema tällä kriteerillä on vaihdellut.
New Yorkin pörssi perustettiin vuonna 1792 puun alla kirjoitetulla sopimuksella osoitteessa 68 Wall Street. Nykyään pörssi sijaitsee osoitteessa 18 Broad Street, Broad Streetin ja Wall Streetin kulmassa Manhattanilla. Pörssirakennus lisättiin Yhdysvaltain historiallisten paikkojen rekisteriin historiallisena maamerkkinä vuonna 1978.
New Yorkin pörssiä operoi NYSE Group, Inc. -niminen yhtiö, joka on itsekin listattu samaan pörssiin ().
Pörssin osakekursseja mitataan muun muassa DJIA-indeksillä.
Suomalaisista yrityksistä listattuna on nykyisin vain Nokian osake. UPM:n listaus New Yorkin pörssissä päättyi 6. joulukuuta 2007; yrityksen osakkeilla käytiin kauppaa New Yorkissa vuodesta 1999 lähtien. Myös Metso luopui osakekaupankäynnistään New Yorkin pörssissä syyskuussa 2007.
Varjagit
Varjagit eli varangit olivat viikinkejä, jotka tekivät matkoja idäntielle eli lähinnä Venäjälle ja Bysanttiin. Heidän retkensä ulottuivat aina Kaspianmerelle ja Konstantinopoliin saakka. Varjagien uskotaan yleensä olleen lähtöisin nykyisen Ruotsin alueelta. Nykyisessä kielenkäytössä varjageiksi kutsutaan usein kaikkia Venäjän jokireiteillä liikkuneita viikinkejä, joita kutsutaan myös ruseiksi.
Bysantin valtakunnassa toimi varjagikaarti, joka oli Bysantin keisarin henkilökohtainen kaarti. Siinä palveli myös muitakin kuin vain skandinaaveja, kuten slaaveja ja anglosakseja. Varjagi-nimityksen yleisesti hyväksytty etymologia on skandinaavinen ”valaliittolaista” merkitsevä sana "väring". Termi on keskiajan venäläisten kronikoiden perua.
Varjagisoutajista on myös valtakunta saanut nimensä Rus ja myöhemmin Russia. Nestorin kronikan mukaan alueen slaavilaiset ja suomalais-ugrilaiset heimot lopettivat veron maksun varjageille ja alkoivat hallita itse itseään. Ajauduttuaan keskinäisiin sotiin he kuitenkin kutsuivat kolme varjagiveljestä Rurikin, Sineuksen ja Truvorin hallitsijoikseen vuonna 862. Rurik ryhtyi hallitsemaan Laatokanlinnaa (Aldeigjuborg), Truvor Izborskia ja Sineus Belozerskia (Valkeajärvi, Vologdan alue). Varsin pian kaksi muuta veljestä kuolivat ja jäljelle jäi Rurik koko Novgorodin hallitsijaksi. Nykyaikainen DNA-tutkimus on osoittanut, että Rurik todennäköisesti kuului itämerensuomalaiseen N1c1-haploryhmään.
Lukit
Lukit ("Opiliones", aikaisemmin "Phalangides") on hämähäkkieläimiin ("Arachnida") kuuluva lahko, josta tunnetaan toistaiseksi yli 6 400 lajia, joista Suomessa esiintyy 14. Lukit ovat täysin vaarattomia ihmisille. Yleisin ja tunnetuin on seinälukki ("Phalangium opilio"), joka tulee usein asuntoihin iltamyöhään. Niitä näkee usein valkoseinäisten rakennusten seinissä.
Devonikaudelta, 410 miljoonan vuoden takaa on löydetty fossiilina lähes täysin nykyisenkaltaisia lukkeja, joten ryhmä lienee selvästi tätä vanhempi. Eräs Kiinasta löydetty, 145 miljoonaa vuotta vanha lukkifossiili, kuuluu vielä nykyisinkin elävään heimoon.
Lukit ovat ryhmänä vaivattomia tunnistaa niiden pienestä ja melko pyöreästä vartalosta sekä kahdeksasta pitkästä ja usein hyvin ohuesta raajasta. Erotuksena tavallisiin hämähäkkeihin, lukkien etu- ja takaruumis ovat sulautuneet miltei täysin yhteen. Silmiä on ainoastaan kaksi kappaletta, ne ovat suuntautuneet sivuille ja sijaitsevat kohoumassa eläimen selkäpuolella. Silmät aistivat valon ja varjon vaihtelun, mutteivät muodosta varsinaista kuvaa ympäristöstä. Lukit elävätkin ensisijaisesti tuntoaistinsa varassa. Tätä tarkoitusta varten lukin toinen raajapari (edestä lukien) on muita pidempi ja eläin käyttää niitä pääasiassa ympäristön tunnusteluun. Myös suuosat ja vatsa eroavat rakenteeltaan hämähäkeistä. Lukeilla ei ole myrkkyrauhasia ja ne kykenevät nauttimaan kiinteitä ravintohiukkasia. Hengityseliminä toimii ilmaputkisto.
Eläimen vartalossa on ozoporeiksi kutsuttuja rauhasia, joista se voi ahdistettuna erittää pahanhajuista eritettä.
Lukkien raajat ovat yleensä eläimen kokoon verrattuna hyvin pitkät, joskin myös lyhytjalkaisia lajeja on. Muiden hämähäkkieläinten tapaan jalkoja on neljä paria eli yhteensä kahdeksan. Lukit irrottavat usein yhden jalkansa, jos tuntevat olonsa uhatuksi. Tällöin irronnut raaja jää maahan kouristelemaan ja kiinnittää uhkaajan mielenkiinnon.
Lukit viihtyvät hämärissä ja kosteassa elinympäristössä lajirunsauden ollessa suurin maapallon sademetsäalueilla. Ne ovat elävän ravinnon saalistajana kömpelöitä ja saalistusstrategiana ravinnoksi kelpaavia pehmeäruumiisia selkärangattomia kohtaan on väijyminen. Muita ravinnonlähteitä ovat kasviravinto ja sienet, mutta tyypillisimmillään lukit ovat kuitenkin kuolleen eläinravinnon syöjiä. Myös eläinten ulosteet kelpaavat ravinnoksi. Toisin kuin hämähäkit, lukit sietävät toistensa seuraa ja joskus on mahdollista löytää jopa sadoista yksilöistä muodostuneita joukkoja. Lukeilla voi usein nähdä punkkeja loisina.
Lukit elävät yleensä vain yhden vuoden ja muna on tavallisimmin talvehtiva vaihe. Jotkin lajit talvehtivat täysikasvuisina.
Suomesta on tavattu 16 lukkilajia. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 yksi laji jätettiin arvioimatta (NE) ja 11 lajia on luokiteltu elinvoimaisiksi (LC). Neljä lajia on tavattu ensimmäisen kerran vasta arvioinnin julkaisemisen jälkeen. Lisäksi ennen vuotta 2013 Suomen lajiluetteloon kuuluneet lajit "Leiobunum rupestre" ja "Platybunus bucephalus" ovat osoittautuneet virheellisiksi määrityksiksi, eikä kumpaakaan lajia nykytiedon mukaan ole tavattu Suomesta.
Best Friend of Charleston
Best Friend of Charleston oli vuonna 1830 Yhdysvalloissa rakennettu höyryveturi, jonka yleisesti katsotaan olleen ensimmäinen kokonaan Yhdysvalloissa valmistettu veturi. Se oli myös ensimmäinen höyrykattilan räjähdyksessä tuhoutunut veturi Yhdysvalloissa.
"Best Friend of Charleston" rakennettiin West Pointin valimossa New Yorkin osavaltiossa 1830. Se purettiin osiin kuljetuksen ajaksi ja lähetettiin laivalla Charlestoniin Etelä-Carolinaan, jonne se saapui saman vuoden lokakuussa. Paikalliset kauppiaat, jotka kaipasivat laivaliikennettä nopeampaa ja luotettavampaa kuljetusmuotoa, nimesivät veturin epävirallisesti "Charlestonin parhaaksi ystäväksi".
Veturi kulki ensimmäisen kerran omalla voimallaan joulupäivänä 1830, ja se asetettiin vetämään matkustajajunia kuuden mailin mittaisella radalla Charlestonissa. Tuohon aikaan veturin katsottiin olevan nopein mahdollinen kulkuneuvo, vaikka sen nopeus oli nykyaikaan verrattuna vaatimaton, vain noin 25–40 km/h. Junaa nopeampi kulkuneuvo oli vain hurjasti laukkaava hevonen.
Pian aikataulunmukaisen liikenteen aloittamisen jälkeen veturi saavutti vähemmän kunniakkaan ensimmäisen sijan: 17. kesäkuuta 1831 veturin höyrykattila räjähti, ja tapaus oli ensimmäinen laatuaan Yhdysvalloissa. Räjähdyksessä loukkaantuivat veturinkuljettaja ja -lämmittäjä. Räjähdyksen aiheuttajaksi todettiin kiinnipakotettu varoventtiili: lämmittäjä oli kyllästynyt kuuntelemaan varoventtiilin vihellystä, joten hän oli sulkenut venttiilin kokonaan. Ilman varoventtiiliä höyrynpaine kattilassa kasvoi, kunnes paine ylitti kattilan kestokyvyn ja räjähti. Myöhemmin joitakin osia veturista käytettiin uuteen veturiin, joka nimettiin Phoenix-linnun mukaan.
Nykyisin Charlestonissa on nähtävillä toimiva "Best Friend of Charlestonin" kaksoiskappale.
Billboard
Billboard on yhdysvaltalainen musiikkiteollisuuteen keskittynyt aikakauslehti. Lehti on tunnettu ylläpitämistään viikoittaisista suosituimpien singlejen ja albumien listoista.
Billboard perustettiin vuonna 1894. Aluksi lehdessä käsiteltiin lähinnä sirkushuveja, mutta vähitellen painopiste alkoi siirtyä yhä enemmän musiikkiin. Muut aiheet poistettiinkin lehdestä 1950-luvulla. Ensimmäinen musiikkilista ilmestyi 20. heinäkuuta 1940. Billboardin suosituin lista, Hot 100, joka yhdistää levymyynnin ja radiosoiton, on ilmestynyt vuodesta 1958.
Billboard on toimittanut myös radio-ohjelmaa, American Top 40, vuodesta 1970. Ohjelmassa soitetaan listan 40 korkeimmalla olevaa kappaletta käänteisessä järjestyksessä.
Nykyisin Billboardissa käsitellään koko viihdeteollisuutta DVD:istä musiikin lataukseen Internetistä.
Billboardin single-listat ottavat huomioon myydyt levyt sekä kappaleen radiosoiton. Vuodesta 1998 lähtien singleä ei ole tarvinnut julkaista virallisesti, vaan jos jotakin kappaletta soitetaan radiossa tarpeeksi, voi se nousta listalle. Vuonna 2005 listoja muutettiin niin, että se ottaa nykyisin huomioon myös Internet-musiikkikauppojen, kuten iTunesin myymät kappaleet.
Billboardin listoja ovat:
Kirk Alyn
Kirk Alyn (oik. John Feggo jr. (8. lokakuuta 1910, Wharton, New Jersey – 14. maaliskuuta 1999, Woodlands, Texas) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Aloitti uransa Broadwaylla kuoropoikana ja viihdyttäjänä vaudevillessä. Näytteli elämänsä aikana lähes 50:ssä elokuvassa ja useissa tv-sarjoissa.
Hänet muistetaan kuitenkin parhaiten valkokankaan ensimmäisenä Teräsmiehenä; Alyn näytteli Krypton -planeetalta tullutta outoa vierasta sarjassa ""The adventures of Superman", 1948" ja elokuvassa ""Atom Man vs. Superman", 1950".
Barnabas
Barnabas, alkujaan Josef ("Apostolien teoissa" myös Justus), oli leeviläinen ja apostoli Paavalin työtoveri. Myös häntä kutsutaan apostoliksi. Barnabas toimi Jerusalemin alkuseurakunnassa ja seurasi Paavalia tämän lähetysmatkoilla.
Barnabas oli kotoisin Kyproksen saarelta Salamiin kaupungista. Häntä pidetään Kyproksen kirkon perustajana ja saaren suojeluspyhänä. Perimätiedon mukaan Barnabas kivitettiin kuoliaaksi Salamiissa vuonna 75, ja hänet haudattiin kaupungin lähelle paikalle, jossa nykyisin sijaitsee Apostoli Barnabaan luostari. Hauta löydettiin vuonna 477, jonka jälkeen paikalle rakennettiin luostari.
Voshod 2
Voshod 2 oli Neuvostoliiton toinen useamman kosmonautin lento (18. maaliskuuta 1965). Kosmonautit Aleksei Leonov ja Pavel Beljajev kiersivät maapalloa 173 ja 295 kilometrin korkeudessa. Aleksei Leonov suoritti ensimmäisenä ihmisenä maailmassa sensaatiomaisen avaruuskävelyn. Hän oli ulkona noin viisi metriä avaruusaluksesta 12 minuutin ajan. Avaruuskävely oli päättyä katastrofiin, kun Leonovin avaruuspuku oli avaruuskävelyn aikana tyhjiössä paisunut, ja tämän vuoksi aluksen luukun uudelleen sulkeminen oli liki mahdotonta. Vastoin turvamääräyksiä Lenov päästi puvustaan ilmaa ulos niin että avaruuspuku mahtui sisään. Avaruuskävely piti alun perin suorittaa Vostok 11 -lennolla, mutta se peruuntui. Voshod-kapseli oli muunneltu versio Vostok-avaruuskapselista. Lento kesti noin 26 tuntia.
Ruijan Kaiku
Ruijan Kaiku on lehti, joka ilmestyy noin kerran kuussa suomeksi, kveeniksi ja norjaksi Tromssassa. Lehti perustettiin vuonna 1995, ja sen päätoimittajana on alusta lähtien toiminut Liisa Koivulehto.
Anita Pallenberg
Anita Pallenberg (s. 25. tammikuuta 1944 Rooma – 13. kesäkuuta 2017) oli italialaissyntyinen malli, näyttelijä ja muotisuunnittelija.
Pallenberg seurusteli kahden The Rolling Stones -yhtyeen jäsenen kanssa. Pallenberg tapasi kitaristi Brian Jonesin yhtyeen Euroopan kiertueen Münchenin-konsertissa Zirkus Krone-Baussa 14. syyskuuta 1965 ja muutti Lontooseen asumaan Jonesin kanssa. Heidän suhteensa oli kuitenkin myrskyisä ja lopulta huumeiden astuessa kuvaan myös väkivaltainen. Rolling Stonesin kitaristi Keith Richardsin on sanottu pelastaneen Pallenbergin Jonesin kynsistä. Heistä tuli tiivis pari vuonna 1967, jolloin Richards ja Pallenberg pakenivat yhtyeen yhteiseltä lomamatkalta Marokosta jättäen Jonesin lomailemaan yksin. Pallenbergilla on huhuttu olleen syrjähyppy Rolling Stonesin laulaja Mick Jaggerin kanssa elokuvan "Performance" (1970) kuvauksien aikana, jossa kumpikin näytteli. Pallenberg itse on sanonut tapahtuneen "menevän metodinäyttelemisen piikkiin". Pallenberg ja Richards saivat kolme lasta: Marlonin (s. 10.8.1969), Angelan (aik. Dandelion) (s. 17.4.1972) ja Taran (s. 26.3.1976), joka syntyi heikkokuntoisena ja kuoli 6.6.1976. Pallenbergin ja Richardsin suhde päättyi vuonna 1979. Pallenberg on kertonut Scott Cantrellin tapauksen olleen "viimeinen pisara" heidän suhteessaan. 17-vuotias Scott Cantrell ampui itseään kuolettavasti päähän 20.7.1979 Richardsin asunnossa New Yorkin Lewisborossa "pelatessaan" Richardsin aseella venäläistä rulettia. Pallenberg oli paikalla, mutta hänet todettiin myöhemmin syyttömäksi tapahtuneeseen.
Pallenbergilla oli musiikin maailmassa voimakkaan naisen imago. Hänhän oli aikanaan tekemisissä rock-musiikin "pahojen poikien" kanssa. Pallenbergia on myös kutsuttu kuudenneksi Rolling Stonesin jäseneksi, "Sixth Stone". Hän aiheutti vuonna 1966 kohua poseeratessaan Brian Jonesin kanssa kuvassa, jossa Brian oli pukeutunut natsiunivormuun. Hänen ja Brianin asunto oli svengaavan Lontoon keskuksia, jossa pariskunnan ystävät, kuten muut Rolling Stonesin jäsenet ja Marianne Faithfull, kokoontuivat viettämään aikaansa musiikin ja erilaisten psykedeelisten huumeiden parissa. Pallenberg oli myös tunnettu näyttävästä pukeutumisestaan ja koruistaan. Lisäksi hän oli vastuussa miesystäviensä puvustamisesta, ja Keith Richardsin nykyään jo legendaariseksi noussut merirosvotyyli on pitkälti Pallenbergin luomus. Samoja vaatteita ja asusteita on vaihdellen eri kuvissa sekä Pallenbergin että miesystävien päällä.
Eron jälkeen Pallenberg opiskeli vaatesuunnittelua ja vesivärimaalausta. Hänellä oli asunto Lontoon Chelseassa, ja hän vietti aikaansa niin New Yorkissa kuin Euroopassakin. Hän liikkui toisinaan esimerkiksi Kate Mossin seurassa. Hänellä oli pieni talo Italiassa Rooman eteläpuolella, ja hän oli harrasti kotitarveviljelyä siirtolapuutarhapalstalla Chiswickssä.Pallenberg vieraili brittiläisessä komediasarjassa "Todella upeeta", jossa hän esitti pirun kaltaista hahmoa, ja Marianne Faithfull puolestaan toimi enkelin osassa, leikitellen vanhalla käsityksellä siitä, että Pallenberg oli "paha" tyttö ja Marianne "hyvä", kuten monissa Rolling Stones -anekdooteissa väitetään.
Hevikaraoke
Hevikaraoke on perinteisestä karaokesta jalostettu genrekaraoke, joka keskittyy nimensä mukaisesti hevimusiikkiin.
Ennen suomalaisen Hevikaraoken syntyä raskaampaan musiikkiin painottuvaa karaokea on harrastettu ainakin Saksassa, Ruotsissa ja Yhdysvalloissa. Suomeen idea rantautui vuonna 2004, jolloin helsinkiläisessä "Corner Barissa" alettiin järjestää säännöllisesti nimenomaan hevimusiikkiin keskittyvää karaokea. Hevikaraoken laululistoilla on tarjolla vain heviä tai raskasta rockia ulottuen 1960-luvun rock-klassikoista tämän päivän metallihitteihin. Hevikaraokessa tunnelmaa nostattavat savukoneet, ja kiertueilla sekä festivaaleilla mukana on myös keikkamaista tunnelmaa luova valoshow. Suuri osa esiintyjistä suhtautuu intohimoisesti esittämäänsä musiikkiin, ja esiintymisellä on yleensä merkittävämpi osa kuin perinteisessä karaokessa.
Suomessa järjestettiin aktiivisesti Hevikaraokea 2000-luvulla Oulussa (Hevimesta), Helsingissä (Hevimesta Hellsinki ja Corner Bar), Hämeenlinnassa (RockTown), Turussa (Rokkibaari), Kouvolassa (Rytmi-Katti), Korialla (Kuja-Kolli), Porvoossa (Walter's Pub) ja Keravalla (Panama Jack). Ravintoloiden lisäksi hevikaraokea järjestettiin muun muassa Ruisrock-festivaaleilla, Ankkarock-festivaaleilla ja Finnish Metal Expo -tapahtumassa. Vuoden 2006 jälkeen eri paikkakuntien ravintolat kuitenkin lopettivat toimintansa tai muuttivat teemansa erilaiseksi, jolloin hevikaraoke poistui vuosien kuluessa eri pubien, baarien, yökerhojen ja festivaalien tapahtumalistoilta.
2010-luvulla virallista hevikaraoketapahtumaa on järjestetty muun muassa Helsingin Painobaarissa ja kerran viikossa Oulun Hevimestassa. 
28.5.2010 julkaistiin DVD-kokoelma "Heavykaraoke: Hits of Nightwish". Tämä julkaisu on toistaiseksi viimeisin hevikaraoken myyntituote.
Jonkin ajan kuluttua julkaisun jälkeen hevikaraoken kotisivut suljettiin.
13.5.2015 alkaen Hevikaraoke jatkuu jälleen säännöllisesti Helsingissä Bar Bäkkärillä brändillä "Hevikaraoke Helsinki". Myös hevikaraoken kotisivut avattiin uudistettuina, tosin ilman sisältöä.
Perinteisten ulkomaisten valmistajien lisäksi myös Suomessa on julkaistu karaokeversioita hevikappaleista. Näitä on muun muassa DVD-kokoelmissa "Hevikaraoke vol. 1–4", "Heavy Karaoke vol. 601–604" ja 2 kpl "Metallikaraoke" ja tietokonejärjestelmässä "KSF Player 3000 Rock and Heavy".
Värähtelypiiri
Värähtelypiiri eli virityspiiri on elektroniikassa ja radiotekniikassa kytkentä, jolla on taipumus värähdellä sille ominaisella resonanssitaajuudella. Värähtelypiirejä käytetään esimerkiksi oskillaattoreissa ja radiovastaanottimien virityspiireinä.
Värähtelypiirissä on rinnan- tai sarjaankytkettyinä kela ja kondensaattori, joiden reaktanssit tai suskeptanssit kumoavat toisensa resonanssitaajuudella. Piirin häviöitä, esimerkiksi kelan johtimen resistanssia, kuvataan vastuksella "R".
Yleisesti vähähäviöisen värähtelypiirin resonanssitaajuus "f" hertseinä voidaan laskea seuraavasta kaavasta:
missä "L" on kelan induktanssi ja "C" on kondensaattorin kapasitanssi.
Sama yhtälö voidaan ilmaista myös kulmataajuutena (rad/s):
Resonanssi tarkoittaa sähköisessä värähtelypiirissä tilannetta, jossa piirin yli mitatun jännitteen ja piiriin syötetyn virran välinen vaihe-ero on nolla.
Sarjaresonanssi RLC-virtapiirissä tapahtuu jos formula_3.
Silloin formula_4.
Tässä tilanteessa kokonaisreaktanssi on 0 ja virta formula_5 saavuttaa maksimiarvonsa piirissä.
Piirin resonanssitaajuus formula_6
Kelaan ja kondensaattoriin vaikuttavat jännitteet saattavat nousta vaarallisen suuriksi, jos virtaa rajoittavan vastuksen resistanssi on pieni.
Rinnakkaisresonanssi RLC-piirissä tapahtuu, kun
formula_7
Virta "I" on tällöin minimiarvossaan formula_8.
Piirin resonanssitaajuus formula_9.
Vääpeli Körmy – taisteluni
Vääpeli Körmy – taisteluni on Ere Kokkosen kirjoittama ja ohjaama vuonna 1994 valmistunut sotilasfarssi. Elokuva on "Vääpeli Körmy" -sarjan neljäs elokuva. Elokuva on esitetty kuusiosaisena minisarjana Yle TV2 -kanavalla vuosina 1996, 1999 ja 2001 sekä uusintana pääsiäisenä 2010.
Elokuvan ensi-illan vanavedessä jaettiin jokavuotiseksi kaavailtu Körmy-palkinto, jonka ensimmäisenä sai valtioneuvos Johannes Virolainen.
Elokuva sai vuonna 1994 Suomen Elokuvasäätiön tuotantotukea ja se menestyi teattereissa keräten yli 50 000 katsojaa. Arja Koriseva esittää elokuvassa useita kokonaisia kappaleita. Elokuvan musiikista vastaa Olli Ahvenlahti, jolla myös pieni rooli elokuvassa.
Koko Suomen armeija on lomautettu, lukuun ottamatta Räyhänrannan sissikomppaniaa, jonka joku pääesikunnassa lienee unohtanut. Kansainvälisen politiikan kiemuroiden vuoksi Suomi onkin yhtäkkiä sotatilassa ja yhden ainoan komppanian voimin. Tämäkin komppania koostuu naisista, muutamasta alikersantista ja epätoivoisesti ylennystä odottelevista upseereista. Mutta onneksi vastassa on vain Ruotsi.
Engelmanninkuusi
Engelmanninkuusi ("Picea engelmannii") on havupuu, joka esiintyy luonnonvaraisena Pohjois-Amerikan länsiosissa.
Lajin esiintymisalue ulottuu Brittiläisen Kolumbian keskiosista ja Lounais-Albertasta aina Pohjois-Kaliforniaan ja lounaiseen Arizonaan ja New Mexicoon. Pohjois-Meksikossa on myös kaksi erillistä esiintymisaluetta. Laji kasvaa korkealla vuoristossa (900–3 450 m), monilla alueilla puurajalle saakka, esiintymisalueen luoteisosissa joskus alempana.
Engelmanninkuusi kasvaa yleensä 25–40 metrin pituiseksi, parhaimmillaan 65 metriä ja rungonpaksuudeltaan 1,5-metriseksi. Kaarna on ohut ja suomumainen ja hilseilee pois pyöreinä paloina, jotka ovat halkaisijaltaan 5–10 cm. Latvusto on nuorena kapea. Vuosiversot ovat ruskean-oranssinkeltaisia, tiheästi untuvakarvaisia. Neulaset ovat 15–30 mm pitkiä, pehmeitä, päältä sinivihreitä ja alapuolelta sinivalkoisia.
Kävyt ovat riippuvia, kapeita, 4–8 cm pitkiä ja sulkeutuneina 1,5 cm leveitä, avautuneina 3 cm leveitä. Niissä on ohuet, taipuisat suomut, jotka ovat 15–20 mm pitkät ja reunoiltaan aaltomaiset. Kävyt ovat punaruskeita, täysin kehittyneinä 4–7 kuukautta pölyttymisen jälkeen vaaleanruskeita. Siemenet ovat mustia, 2–3 mm pitkiä, ja niissä on 5–8 mm pitkä kapea vaaleanruskea siipi.
Engelmanninkuusesta esiintyy kaksi alalajia. Toiset tutkijat pitävät niitä muunnoksina, toiset omina lajeinaan.
Engelmanninkuusi risteytyy helposti lähisukulaisen valkokuusen ("Picea glauca") kanssa Kalliovuorten pohjois- ja itäosissa ja jonkin verran sitkankuusen ("Picea sitchensis") kanssa Kaskadien vuoriston länsiosissa.
Engelmanninkuusta käytetään Pohjois-Amerikassa paperinvalmistukseen ja rakennuspuuksi. Hitaasti korkealla vuoristossa kasvaneita puita käytetään akustisten kitaroiden valmistukseen. Sitä käytetään myös jonkin verran joulukuusina. Suomessa engelmanninkuusta käytetään jonkin verran koristepuuna, sillä se menestyy Etelä- ja Keski-Suomessa.
Ceratosaurus
Ceratosaurus (nimen merkitys: ”sarvekas lisko”) on sukupuuttoon kuollut petodinosaurussuku, joka eli jurakaudella noin 155–145 miljoonaa vuotta sitten Pohjois-Amerikassa. Sillä oli suuri sarvi kuonon päällä, ja pari pienempää sarvea silmien päällä. "Ceratosaurus" oli ainutlaatuinen teropodi, sillä oli panssari, joka koostui pienistä luunystyistä keskellä sen selkää. Se oli 5–6 metriä pitkä ja painoi 500–1000 kiloa. Muiden keratosaurien tavoin se liikkui kahdella takajalallaan. Tunnusomaista oli voimakkaat leuat ja terävät ja käyrät hampaat. Lyhyissä eturaajoissa oli neljä vahvakyntistä sormea ja pitkissä takaraajoissa kolme kynnellistä varvasta.
Grilli
Grilli on paahdin, jossa korkea lämpö nopeasti kypsentää ruoan, tavallisesti ilman rasvaa. Grillissä ruoka kypsennetään paistoritilällä, jossa liika rasva tippuu pois. Paahdettaessa käytetään säteilylämpöä, mutta pariloitaessa ruoka kypsytetään parilan kuumalla pinnalla.
Puugrillissä käytetään polttoaineena pääasiallisesti teollisesti puusta valmistettuja puuhiiliä. Valmiiksi pakatut grillihiilet ovat sellaisenaan käyttövalmiita ja tuottavat nopeasti tasalaatuisen ja korkealämpöisen hiilloksen.
Puugrilli on tavallisesti ohuesta metallilevystä valmistettu avonainen tulisija ilman varsinaista arinaa. Palamistapahtumaa ohjataan grillin pohjassa olevalla ilmakanavalla. Polttoaineena puuhiilien lisäksi on hätätilanteessa mahdollista käyttää myös muuta kuivaa puupolttoainetta kuten puupellettejä.
Käytettäessä tavallista nuotiopaikkaa, arinalla tai ilman, grillaamiseen polttoaineeksi kelpaavat tavalliset puuhalot siinä missä grillihiiletkin. Haittapuolena käytettäessä puuhalkoja verrattuna puugrilliin on hiilloksen hitaampi valmistuminen grillausta varten.
Haluttaessa nopeuttaa hiilloksen syntymistä on mahdollista käyttää sytytysnestettä hiilten tai puun sytyttämisessä.
Avonaisen metallista valmistetun grillin kehittyneempi versio on pallogrilli, jossa grillin paistoritilän yläpuolella on metallinen paistokansi. Tämä suojaa grilliä niin tuulelta kuin myös sateelta ja nopeuttaa itse grillaustapahtumaa säilyttäen lämmön grillin sisällä.
Kaasugrillin polttoaineena on tavallisimmin nestekaasu. Kaasuverkon piirissä olevat ravintoloiden kaasugrillit voivat käyttää myös maakaasua.
Kaasugrillissä nestekaasuliekki kuumentaa grillattavaa kappaletta koko grillaustapahtuman ajan. Toimintaperiaatteensa vuoksi kaasugrilli on heti valmis grillaukseen. Käytettäessä laavakiviä tai paistoparilaa on odotettava niiden kuumenemista ennen paistamisen aloittamista.
Kaasugrilli on suhteellisen kevyt myös kuljetettavaksi. Se mahdollistaa ruoan valmistuksen sielläkin missä tulen teko tai sähkön saanti ei ole mahdollista kuten sähköistämättömissä mökeissä.
Sähkögrillissä ei tapahdu palamista vaan grillauksen yhteydessä tarvittava lämpö muodostetaan sähkövastuksilla. Sähkögrilli muodostaa grillauksessa tarvittavan kuumuuden punaisina hehkuvien sähkövastusten avulla. Sähkögrilli muistuttaakin sähköhellassa käytettyjä grillausvastusten toimintaperiaatetta, mutta muistuttaa ulkoisesti kaasugrilliä.
Sähkögrilli on saanut suosion niiden grillaajien keskuudessa, jotka eivät voi käyttää grillissään palavia materiaaleja tai mukavuussyistä pitäytyvät varsin huolettomassa ja helppokäyttöisessä sähkögrillissä. Sähkögrillin heikkoina puolina voidaan pitää heikompaa grillaustehoa ja sen vaatimaa sähköverkon läheistä saatavuutta.
Grilliin sopivia grillattavia elintarvikkeita ovat makkarat (erityisesti grillimakkarat), grillipihvit, broileri, liha, kala, kasvikset sekä hedelmät (erityisesti ananas).
Xanadu-projekti
Xanadu-projekti on 1960-luvulla määritelty toisiinsa kytkeytyvien elektronisten dokumenttien eli hypertekstin mallinnus. Sitä pidetään World Wide Webin innoittajana. Xanadun isä on Ted Nelson. Xanadu ei toteutunut koskaan siinä muodossa kuin se suunniteltiin, joskin siitä on olemassa osittainen toteutus nimeltään Udanax. Samoin monia Xanadun kehittyneitä ideoita, kuten transkluusio ja kaksisuuntainen linkkien eheyden varmistaminen, on toteutettu muissa hypertekstijärjestelmissä; esimerkiksi erilaiset wikisovellukset ja sisällönhallintajärjestelmät toteuttavat nämä ominaisuudet.
Xanadu sai nimensä Kublai-kaanin kesäpääkaupungin Xanadun mukaan.
Kuoleskelemus
Kuoleskelemus tarkoitti vanhassa kielessä halvausta ja kaatumatautia, ja ehkä joitakin muitakin sairaalloisia tiloja ja kohtauksia. Kaatumatauti käsitettiin jonkinlaiseksi väliaikaiseksi kuolemaksi, halvaus taas osittaiseksi kuolemaksi. Kuoleskelemukseen liittyi mahdollisesti sielun tai erään sielun osan itsen poistuminen ruumiista. Kaatumatautikohtaus eli kuoleskelemus päättyi, kun sielu palasi ruumiiseen.
Huovi
Huovi tarkoitti Ruotsin vallan aikana sotilasta tai ratsumiestä, varsinkin haarniskoitua ratsumiestä. Sana on vääntymä vanhasta ruotsin kielen sanasta "hofman", hovimies. Myös ylimyksen henkivartijoita kutsuttiin huoveiksi. Vaikka monet huovit olivat suomalaisia, näiden ja suomalaisen maatalousväestön välit olivat usein huonot.
Huovit majailivat talonpoikien järjestämissä linnaleireissä, joissa talonpojat kuninkaan määräyksen mukaan ruokkivat huoveja. Talonpojille tämä oli suuri rasitus suurien verojen lisäksi ja talonpoikaistaloissa nähtiin usein nälkää.
Jet Star
Jet Star on edesmenneen saksalaisen Anton Schwarzkopfin suunnittelema liikuteltava teräksinen vuoristorata, jonka valmistus aloitettiin 1968. Jet Starin korkeus on 13,50 metriä, pituus 538 metriä ja sen vaatiman alueen koko 44 × 27 metriä.
Tampereen Särkänniemessä toiminut Jet Star oli viimeinen valmistettu ensimmäisen mallin Jet Star. Se rakennettiin tehtaan varastoon jäljelle jääneistä varaosista. Särkänniemen Jet Star otettiin käyttöön vuoden 1980 heinäkuussa. Alun alkaen radan olisi pitänyt olla käytössä jo äitienpäivänä, mutta merenkulkulakko viivästytti laitteen saapumista Suomeen parilla kuukaudella. Jet Star maksoi kaikkineen 2,7 miljoonaa markkaa. Särkänniemen Jet Star oli 80-luvulla väritykseltään sinivalkoinen. Rata purettiin kauden 1988 jälkeen ja maalattiin kautta 1989 varten punamustan väriseksi. Samana vuonna Särkänniemi täytti 20 vuotta. Vuonna 2008 vaunut uusittiin ja niihin tehtiin turvapuomit. Aiemmin matkustajien kyydissäpysymisestä huolehti keskipakoisvoima. Samalla vaunujen kapasiteetti laski neljästä hengestä kolmeen.
Jet Star reistaili kesällä 2012 kunnes hajosi heinäkuun lopulla 2012 ja oli poissa käytöstä koko loppukauden. 8.4.2013 Jet Starin purkutyöt aloitettiin ja vain pari päivää myöhemmin oli rata purettu kokonaan. Näin päättyi Särkänniemen vanhimman vuoristoradan pitkä 32-vuotinen taival.
Schwarzkopf on valmistanut kaikkiaan neljää Jet Star -mallia:
Lisäksi on valmistettu myös pitkää Jet Star -rataa mallinimellä Speed Racer.
Prokofjev
Prokofjev (), naisilla Prokofjeva (Проко́фьева) on yleinen venäläinen sukunimi. Se perustuu kreikkalaisperäiseen etunimeen Prokofi (Прокофий). Nimen variantti on "Prokopjev" (Проко́пьев). Se voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Bjørn Dæhlie
Bjørn Erlend Dæhlie (s. 19. kesäkuuta 1967, Elverum, Norja) on norjalainen entinen huipputason maastohiihtäjä. Hän on mitalien määrällä mitattuna kaikkien aikojen toiseksi paras talviolympiaurheilija Ole Einar Bjørndalenin jälkeen.
Häntä on pidetty kaikkien aikojen parhaana mieshiihtäjänä.
Dæhlie voitti vuosina 1992–1998 Albertvillen, Lillehammerin ja Naganon talviolympialaisista yhteensä 12 mitalia, joista kahdeksan on kultaisia. Lisäksi hän saavutti yhdeksän maailmanmestaruutta Lahden, Val di Fiemmen, Falunin, Thunder Bayn, Trondheimin ja Ramsaun MM-hiihdoista vuosien 1989–1999 aikana.
Bjørn Dæhlien suhteellinen hapenottokyky oli epävirallisen arvion mukaan maailmanennätysluokkaa. Dæhlien hapenottokyvyksi mitattiin 96 millilitraa painokiloa kohti minuutissa.
Huipulla lopetettuaan Dæhlie on suunnittelut hiihtopukuja. Viimeisen kerran Dählie kilpaili helmikuussa 2002 FIS:n Marathon Cupin 63 kilometrin kilpailussa Otepäässä.
Hotel Chelsea
Hotel Chelsea on tunnettu taiteilijoiden, muusikoiden ja kirjailijoiden asuttama hotelli New Yorkissa. Se sijaitsee 23rd Streetillä Seventh ja Eight Avenuen välissä.
Hotelli ottaa vastaan uusia vieraita mutta on pääasiallisesti tunnettu pitkäaikaisista asukkaistaan, niin aikaisemmista kuin nykyisistä. Hotelli on aina toiminut taiteellisen ja boheemin toiminnan keskuksena, ja se sisältää myös paljon entisten asukkaittensa jälkeensä jättämiä taideteoksia. Chelsea kuuluu kulttuuriperinnöltään tärkeisiin rakennukseksi New Yorkissa.
Itse rakennus valmistui vuonna 1883 yksityisasuntolaksi, joka avasi ovensa vuonna 1884. Siihen aikaan Chelsea, kuten sen lähiympäristökin, oli aivan New Yorkin suositun teatterialueen sydämessä. Muutaman vuoden sisällä teatterit muuttivat kuitenkin muualle, ja asuntolan taloudelliset paineet alkoivat kasvaa. Rakennus myytiin uudelle omistajalle vuonna 1905 ja avattiin hotellina.
Chelseassa Sex Pistols -yhtyeen basisti Sid Viciousin epäillään puukottaneen tyttöystävänsä Nancy Spungenin.
Hotelli pantiin myyntiin lokakuussa vuonna 2010. Omistajiin kuuluva ja sitä 50 vuotta johtanut Stanley Brad oli vielä helmikuussa vuonna 2011 halukas ostamaan hotellin, mutta hän on sittemmin luopunut ajatuksesta. Heinäkuussa vuonna 2011 hotelli suljettiin korjaustöitä varten määrittelemättömäksi ajaksi.
Olemassaolonsa aikana Hotel Chelseassa on asunut tunnettua kirjailijoita ja runoilijoita, esimerkiksi Mark Twain, O. Henry, Dylan Thomas, Arthur C. Clarke, William S. Burroughs, Gregory Corso, Leonard Cohen, Arthur Miller, Quentin Crisp, Gore Vidal, Tennessee Williams, Allen Ginsberg, Brendan Behan, Robert Oppenheimer, Jean-Paul Sartre ja Simone de Beauvoir.
Hotellissa on ollut myös useiden elokuva-alan ihmisten koti, kuten Stanley Kubrickin, Miloš Formanin, Lillie Langtryn, Ethan Hawken, Dennis Hopperin, Uma Thurmanin ja Jane Fondan.
Hotellin historiaa ovat värittäneet myös monet siellä viihtyneet musiikki-ihmiset, kuten Patti Smith, Virgil Thomson, Dee Dee Ramone, Henri Chopin, John Cale, Édith Piaf, Bob Dylan, Janis Joplin, Jimi Hendrix, Sid Vicious, Jobriath, Rufus Wainwright sekä Anthony Kiedis. Vuoden 2003 huhtikuussa The Libertines -yhtyeen jäsenet Pete Doherty ja Carl Barât nauhoittivat Chelseassa alkuperäiset "Babyshambles" -sessiot.
Hotellissa on myös esillä ja kokoelmissaan töitä useilta siellä asuneilta taiteilijoilta. Heidän joukossaan ovat muun muassa Brett Whiteley, Christo, Richard Bernstein, Robert Mapplethorpe, Frida Kahlo, Diego Rivera, Robert Crumb, Jasper Johns, Claes Oldenburg, Vali Myers ja Henri Cartier-Bresson.
Chelsea yhdistetään usein myös Warholin supertähtiin. Heistä Chelseassa ovat asuneet ainakin Viva, Ultra Violet, Holly Woodlawn, Brigid Berlin, Andrea Feldman, Nico, Paul America, ja Edie Sedgwick, joka kerran melkein sytytti koko hotellin palamaan nukahdettuaan huoneessaan savuke kädessä.
Hotellissa on kuvattu muun muassa elokuvat
Koreankuusi
Koreankuusi ("Picea koraiensis") on havupuu joka kasvaa luonnonvaraisena Pohjois-Korean vuoristossa pääasiassa Yalu-joen varrella, Koillis-Kiinassa Jilinin provinssissa ja pienellä alueella Venäjällä Ussuri-joen varrella.
Koreankuusi on muodoltaan kartiomainen, oksan kärjet taipuvat ylöspäin. Neulaset ovat tumman sinivihreitä, teräväkärkisiä ja murskattaessa hyväntuoksuisia.
"Picea koraiensis" var. "pungsanensis" on koreankuusen uhanalainen muunnos, jota tavataan vain harvoilla eristäytyneillä alueilla Pohjois-Koreassa.
Siperiankuusi
Siperiankuusi ("Picea obovata") on mäntykasvien heimoon ja kuusten sukuun kuuluva havupuu. Se on usein luokiteltu metsäkuusen ("Picea abies") alalajiksi. Siperiankuusi risteytyy metsäkuusen nimialalajin euroopankuusen kanssa.
Siperiankuusi kasvaa matalammaksi kuin euroopankuusi, enintään 20 metriä. Selvä ero puun habituksessa euroopankuuseen verrattuna on latvuksen kapeus. Myös siperiankuusen kävyt ovat pienemmät kuin euroopankuusella ja sen nuoret haarat ovat nystykarvaiset.
Septimius Severuksen riemukaari
Septimius Severuksen riemukaari on riemukaari Roomassa Forum Romanumin luoteiskulmassa. Valkoisesta marmorista valmistettu rakennelma pystytettiin juhlistamaan keisari Septimius Severuksen ja hänen poikiensa Caracallan ja Getan vuonna 202 päättynyttä parthialaisia vastaan käymää voitollista sotaretkeä. Kaari vihittiin käyttöön vuonna 203, mutta ilmeisesti sen rakentaminen oli aloitettu jo Septimius Severuksen ensimmäisen, kymmenen vuotta aikaisemman Parthian-retken jälkeen.
Kolme kaarta lepäävät pilareilla, joiden edessä on korokkeilla neljä pylvästä molemmin puolin irrallaan itse riemukaaresta. Eroosion takia niin paljon lietettä ja maata oli irronnut läheisiltä kukkuloilta, että riemukaari oli hautautunut pylväiden juureen asti ennen kuin se kaivettiin esiin maasta. Keskiaikaisen ja uuden ajan alun liikenteen aiheuttamia vauriota voi yhä havaita pylväiden jalustoissa.
Alun perin kaari oli rakennettu jalustalle ja sitä lähestyttiin nousemalla portaat Forumin antiikin aikaiselta tasolta. Runsaasti koristellusta pääkaariholvista aukeavat portit sivukaariin – tyyli, jota on jäljitelty monissa uudemmissa riemukaarissa. Eteläpilarissa olevat portaat vievät monumentin huipulle, jossa seisoi keisarin ja hänen poikiensa patsaat nelivaljakon vetämissä vaunuissa sotilaiden ympäröiminä.
Septimius Severuksen kuoleman jälkeen vuonna 211 Caracalla antoi murhauttaa Getan ja poistatti hänet asiakirjoista ja muistomerkeistä. Getan nimi ja kuvat poistettiin tällöin myös riemukaaresta ("damnatio memoriae").
Kaari seisoo lähellä Capitolium-kukkulan juurta. Alun perin kaarelle johti pieni portaikko, kuten Trajanuksen riemukaaressa Anconassa. Jo 400-luvulle tultaessa eroosio oli nostanut maantasoa niin paljon, että kaaren läpi laitettiin ensimmäistä kertaa kulkemaan tie. Keskiajalla toistuvat tulvat toivat niin paljon mutaa ja sedimenttejä matalalle alueelle, jossa Forum sijaitsee, että kaaresta oli enää puolet näkyvissä.
Alex Yoong
Alex Yoong (; 20. heinäkuuta 1976 Kuala Lumpur) on malesialainen kilpa-autoilija ja Malesian ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa Formula 1 -kuljettaja.
Yoong pääsi F1-sarjaan malesialaisen vedonlyöntiyhtiö Magnumin tuella. Hän ajoi kaudella 2001 kolme kilpailua Minardi-tallissa. Sopimusta jatkettiin seuraavalle kaudelle, mutta Yoongilla oli toistuvia vaikeuksia päästä kilpailuihin mukaan, ja Anthony Davidson tuurasi häntä kahden kilpailun ajan. Yoongin otteet paranivat kauden mittaan, mutta hänen sopimustaan ei kauden jälkeen jatkettu. Yoong osallitui F1-sarjassa yhteensä 15 Grand Prix'hin, joista paras sijoitus oli vuoden 2002 Australian Grand Prix'n 7. sija, mutta silloin vain kahdeksan autoa pääsi maaliin asti ja kuudelle parhaalle jaettiin pisteitä.
Kaudella 2003 Yoong esitti lupaavia otteita Amerikan Champ Car -sarjassa (entinen CART-sarja) kauden avauskilpailussa sijoittumalla yhdeksänneksi, mutta hänen kautensa loppui lyhyeen tallin talousvaikeuksien takia. Vuonna 2004 Yoong kilpaili Australian V8 Supercar -urheiluautosarjassa ilman mainittavampaa menestystä, ja on sen jälkeen keskittynyt toimimaan kotimaassaan F1-kilpailujen televisiolähetysten kommentaattorina. Yoong edusti Malesiaa A1 Grand Prix -sarjassa yhdessä Fairuz Fauzyn kanssa. Hän voitti kauden päätösviikonloppuna Shanghaissa sprinttikilpailun ja keräsi lisäksi kaksi kakkossijaa.
6. joulukuuta 2009 Yoong nimitettiin uuden malesialaistaustaisen Lotus Racing -tallin nuorten kuljettajien kehitysohjelman johtajaksi.
Makedonianmänty
Makedonianmänty ("Pinus peuce") on mäntyjen sukuun ja mäntykasvien heimoon kuuluva havupuu. Laji kasvaa luonnonvaraisena Balkanin vuoristossa, yleensä 1 000–2 200 metrin korkeudella ja muodostaa usein puurajan. Se kasvaa parhaimmillaan 35–40 metrin pituiseksi ja runko voi saavuttaa 1,5 metrin läpimitan. Normaali korkeus on kuitenkin 10-18 metriä.
Neulasia on viisi yhdessä samassa kääpiöoksassa, pituudeltaan ne ovat 7–10 cm. Kävyt ovat pituudeltaan yleensä 8–15 cm. Siemenet ovat 7 mm:n mittaisia ja niissä on 1,5 cm pitkä siipi. Siemeniä levittää tuuli, mutta usein asialla voi olla myös pähkinähakki.
Makedonianmänty on kestävä koristekasvi Etelä- ja Keski-Suomessa. Parhaiten se menestyy valoisalla paikalla. Laji on kotoisin nimensä mukaisesti Makedoniasta ja kasvaa yleensä tuoreissa keskiravinteisissa metsissä tai kallioilla.
Robin Warren
J. Robin Warren (s. 11. kesäkuuta 1937, Adelaide, Etelä-Australia) on australialainen patologi ja tutkija, joka löysi helikobakteerin vuonna 1979. 1980-luvulla hän osoitti yhdessä Barry Marshallin kanssa, että gastriitti, mahalaukun limakalvon tulehdus sekä vatsalaukun ja pohjukaissuolen haava johtuvat tästä bakteerista. Vuonna 2005 Warren jakoi Nobelin lääketieteen palkinnon yhdessä Marshallin kanssa näistä helikobakteeriin liittyvistä tutkimuksista.
Barry Marshall
Barry J. Marshall (s. 30. syyskuuta 1951 Kalgoorlie, Länsi-Australia) on australialainen lääkäri ja kliinisen mikrobiologian professori University of Western Australiassa. Hän osoitti 1980-luvulla yhdessä Robin Warrenin kanssa ensimmäistä kertaa, että erilaiset mahan tulehdustilat kuten mahalaukun limakalvon tulehdus sekä vatsalaukun ja pohjukaissuolen haava voivat aiheutua helikobakteerista. Aikaisemmin oli laajalti uskottu kyseisten vaivojen aiheutuvan stressistä, vahvasti maustetusta ruuasta ja runsaasta alkoholinkäytöstä. Vuonna 2005 Marshall ja hänen pitkäaikainen kollegansa Robin Warren palkittiin tästä tutkimustyöstä Nobelin lääketieteen palkinnolla.
OKB
OKB (, suom. läh. ’Kokeellinen suunnittelutoimisto’) oli Neuvostoliitossa käytetty nimitys lentokoneteollisuuden suunnittelutoimistoille tuotantojärjestelmässä, jossa suunnittelu ja valmistus oli erotettu (eli valmistus oli ulkoistettu). Kunkin suunnittelutoimiston nimi oli OKB-numero, mutta eräät niistä tunnettiin myös toimistojen pääsuunnittelijoiden nimillä. Esimerkiksi OKB-51-toimistoa johti Pavel Suhoi ja siitä tuli aikanaan OKB Suhoi. Pääsuunnittelijoiden nimet jäivät elämään organisaatioissa vielä nimimiesten siirryttyä eläkkeelle ja kuoltua. Vielä 1990-luvulla nimet yleensä siirtyivät osittain yksityistetyillekin venäläisille ilmailu-, avaruus- ja puolustusvälineteollisuusyrityksille.
Nämä valtion organisaatiot eivät valmistaneet suunnittelemiaan lentokoneita, helikoptereita, ohjuksia jne. Niillä kuitenkin oli merkittävää tuotantokapasiteettia prototyyppien valmistukseen. Tämä selittää nimen.
Ruotsinsalmen ensimmäinen meritaistelu
Ruotsinsalmen ensimmäinen meritaistelu käytiin elokuussa 1789 nykyisen Kotkan edustalla Ruotsin ja Venäjän laivastojen välillä osana a.
Ruotsin saaristolaivasto kärsi taistelussa 24. elokuuta 1789 kovan tappion ja menetti parikymmentä alusta, muun muassa lippulaivan, kruununparkki Amphionin sekä 1 500 sotilasta. Venäjän tappiot olivat 169 kaatunutta tai kadonnutta, tuhoutunut tykkivene sekä kaksi tuhoutunutta ja yksi pahasti vaurioitunut barkassi. Lisäksi ruotsalaiset kaappasivat Mussalon länsipuolella huoltolotja HOBAЁn ja sen lastina olleet 820 puutaa ruisjauhoja.
Ruotsin saaristolaivastoa johti yliamiraali Carl August Ehrensvärd. Venäjän joukot oli jaettu kahteen eskaaderiin: pääjoukkojen johdossa oli Nassau-Siegenin prinssi amiraali Karl Henrik Nikolaus Otto, mutta Haapasaaren kautta tuli 20 alusta kenraali Ivan Ballen johdolla.
Taistelu alkoi Ruotsin yllätyshyökkäyksellä Kuutsalon ja Seiskarin kapeikon suunnalta. Sen tarkoituksena oli pakottaa vihollinen Sunilan salakareja vilisevälle merialueelle. Nopeasti epäedullisiksi muuttuneet tuuliolosuhteet sekä epäselvyydet viestiliikenteessä johtivat pian katastrofiin. Pääosin Närpiöstä ja Korsnäsistä värvätyt hylkeenpyytäjät ja traaninikkarit pakenivat oikealta sivustalta laivakunnittain aina Loviisaan asti heti vihollisen nähtyään. Tätä pidetään merkittävimpänä yksittäisenä syynä ankaraan tappioon. Muita syitä etsittäessä tuotakoon esiin, että ruotsalaisten ruuti oli kostunut poikkeuksellisen sateisen kesän seurauksena ja sen pontevuus oli ehkä vain 60 % taulukkoarvoihin verrattuna. Näin ollen Venäjän laivasto pystyi 12-naulaisilla tykeillä samoihin suorituksiin kuin ruotsalaiset 18-naulaisilla.
Taistelua seuranneena talvena Ruotsi vahvisti kuumeisesti laivastoaan. Niinpä kesällä 1790 se pystyi Ruotsinsalmen toisessa meritaistelussa huomattavasti parempaan tulokseen.
Ruotsinsalmen ensimmäisen meritaistelun vuosipäivä on Venäjän laivaston vuosipäivä. Ruotsin ja Suomen merivoimien vuosipäivä on puolestaan Ruotsinsalmen toisen meritaistelun vuosipäivä.
Subura
Subura tai Suburra oli kaupunginosa antiikin Roomassa. Suburan läpi kulki Argiletum-katu, joka päättyi kuurian kohdalla Forum Romanumilla. Tiheästi kansoitetun Suburan maine oli huono: siellä asui prostituoituja ja katukauppiaita, ja alue oli tulipaloherkkä.
Suburasta on jäänyt nykypäivään kuvauksia satiirikko Juvenaliksen teoksissa. Historioitsija Suetonius mainitsee, että Julius Caesar asui Suburassa ennen kuin hänestä tuli "pontifex maximus".