hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Jurvan Sanomat
Jurvan Sanomat on Kurikan Jurvassa keskiviikkoisin ilmestyvä sitoutumaton paikallislehti. Lehden levikkialue on Jurva ja sen lähialueet. Lehti on perustettu vuonna 1976. Sen päätoimittajana on Jaana Ala-Lahti ja paikallisjohtajana lehden toiminnasta vastaa Aapo Viitala. Lehteä kustantaa Ilkka Yhtymään kuuluva I-Mediat Oy ja se painetaan I-Print Oy:n painossa Seinäjoella. Nykyisin lehden normaali levikki on 2 372 kappaletta.
Jurvan Sanomat ilmestyy kerran kuukaudessa suurjakeluna, jolloin jakelu on 4 000–6 000 kappaletta normaalin levikin lisäksi.
Jurvan Sanomat on myös Sanomalehtien Liiton jäsen.
Jurvan Sanomat sai alkunsa 23.11.1975. Tuolloin jurvalaiset Jalo Hiipakka ja Olavi Kalajainen kokoustivat ja pohtivat, voisiko Jurvan kokoisessa kunnassa menestyä oma paikallislehti. Jurvan liike-elämän, kunnan ja seurakunnan edustajien mielipiteet omasta paikallislehdestä olivat myötämielisiä, joten hanketta lähdettiin viemään eteenpäin.
Huhtikuussa 1976 Hiipakka, Kalajainen ja hankkeeseen mukaan tullut Ossi Mäntylä päättivät, että uuden paikallislehden nimeksi tulisi Jurvan Sanomat ja lehteä kustantavasta yhtiöstä Jurvan Paikallislehti Oy. Vastaavaksi päätoimittajaksi nimettiin Olavi Kalajainen ja toimitusneuvostossa hänen lisäkseen olivat Jalo Hiipakka ja Ossi Mäntylä. Ensimmäisen kerran Jurvan Sanomat ilmestyi Jurva-päivien yhteydessä 11.6.1976. Säännöllisesti kerran viikossa lehti alkoi ilmestyä 3.11.1976.
Olavi ja hänen puolisonsa Anni Kalajainen ostivat Jalo Hiipakan ja Ossi Mäntylän osuudet yhtiöstä 1980-luvun alussa. Yritystä pyöritettiin lähes kokonaan oman perheen voimin, mutta toimittajaa tai päätoimittajaa ei yrittäjäperheestä löytynyt. Vuonna 1988 Olavi Kalajainen nimitti päätoimittajaksi lehdessä kaksi vuotta toimittajana työskennelleen Hannu Siltalan.
Vuonna 1992 Olavi ja Anni Kalajainen myivät lehden Ilkka Oy:lle. Hannu Siltala toimi lehden päätoimittajana alkukesään 2011 saakka. Syksystä 2011 lähtien Jurvan Sanomien päätoimittajana on toiminut Jaana Ala-Lahti.
Jouni Yrjölä
Jouni Yrjölä (s. 24. lokakuuta 1959 Vilppula) on suomalainen shakin suurmestari. Hän voitti shakin Suomen-mestaruuden vuosina 1985 ja 1988. Saavutettuaan ELO-luvun 2 515 Yrjölä jakoi tammikuussa 1984 FIDE:n virallisella listalla 55:nnettä sijaa, joka on kautta aikain korkein suomalaissijoitus.
Lähishakin ohella Yrjölä on pelannut myös kirjeshakkia. Hän osallistui kirjeshakin 25. SM-turnaukseen ja voitti Suomen mestaruuden vuonna 1981.
Decayed Remains
Decayed Remains on Kanadan Québecissä, vuoden 1995 helmikuussa perustettu thrash-/death metal -yhtye, jonka perusti kitaristi Francis Perron. Alkuperäiskokoonpanoon kuuluivat myös Alexandre "Alex" Jacob (kitara), Simon Paquet (laulu) ja David St-Cyr (basso). Yhtyeellä ei ollut aluksi rumpalia, joten he äänittivät ensimmäisen demonsa rumpukoneen avulla. Yhtye on hajonnut.
Toukokuun taika
Toukokuun taika on Ville Salmisen ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1948. Elokuva on hänen viides ohjauksensa.
Elokuva kuvattiin vuoden 1948 touko-kesäkuussa. Tarina rakentuu ajalleen tyypillisesti väärinkäsityksille ja luokkaeroille. Elokuvan pääpari kohtaa toisensa auto-onnettomuudessa: Mannekiini Tuija Suvi (Eeva-Kaarina Volanen) on matkalla viemään pukua kauppaneuvoksettaren tyttärelle, mutta joutuu kolariin ja sen myötä muusikko Asko Karin (Ekke Hämäläinen) kelkkaan. Asko luulee Tuijaa kauppaneuvoksettaren tyttäreksi ja kutsuu hänet ravintolaan, kumpikin pyrkii esiintymään vauraampana kuin onkaan. Vähitellen lemmen laineet alkavat liplatella Askon ja Tuijan välillä.
Särkän laatima käsikirjoitus perustuu ulkomaiseen aiheeseen. Elokuvan sivuosissa näyttelevät muun muassa Ossi Elstelä, Kaarlo Halttunen ja Matti Oravisto. Kuvaussihteeri Aira Samulin vilahtaa elokuvassa Volasen sijaisena kohdassa, jossa Tuija ajaa Askon kanssa pölyävällä maantiellä lehmälauman keskelle. Elokuva esitettiin televisiossa ensi kerran 23. toukokuuta 1964. Se on julkaistu DVD:nä.
Aikalaisarvioissa Uuden Suomen kriitikko kirjoitti elokuvasta: ""Toukokuun taika" ei pyydä olla muuta kuin puolentoista tunnin hupia ja rattoa. - - Koko juttu on vallan naiivi ja viaton, eikä suinkaan vaadi katsojaltaan mitään älyllisiä voimainponnistuksia. Siinä on koko ajan jotain reipasta ja sympaattista, mikä varmaankin on suurelta osaltaan Ville Salmisen kiinnostuneen ohjauksen ansiota." Helsingin Sanomien kriitikon mielestä elokuvasta puuttui keveys ja sen tahti oli liian hidas.
Myöhemmän televisioesityksen yhteydessä elokuvan käsikirjoitusta on pidetty valjuna ja itse elokuvan peruskosketusta naiivina ja sievistelevänä.
Mia Darling
Mia Darling, oikealta nimeltään Mia Keurulainen , on suomalainen laulaja-lauluntekijä Helsingistä.
Darling on opiskellut klassista pianonsoittoa musiikkiopistossa. Hän on aiemmin laulanut ja soittanut kosketinsoittimia yhtyeessä The Pansies, joka toimi vuosina 1993–2000 ja julkaisi neljä studioalbumia.
Darlingilla oli kiinnitys Poko Rekordsille. Hän julkaisi esikoissinglensä ”Fish Bowl” alkuvuonna 2007 ja ensimmäinen sooloalbuminsa "Paradoxes" alkukeväästä 2007.
Velhojen valtakunta
Velhojen valtakunta voi olla:
Arska Tiainen
Ari ”Arska” Tiainen on suomalainen muusikko ja musiikkivaikuttaja. Hänet tunnetaan parhaiten Levy-yhtiö Recordsin perustajana ja toimitusjohtajana. Arska Tiainen soitti kitaraa Tehosekoitin-yhtyeessä vuosina 1992–2001. Hän on toiminut myös Lordin managerina vuosina 1997–2006.
Australian Grand Prix 1991
Australian Grand Prix 1991 oli Formula 1 -kauden 1991 päätösosakilpailu. Se ajettiin 3. marraskuuta 1991 Adelaiden katuradalla. Kilpailu jouduttiin keskeyttämään rankkasateen takia, kun kilpailua oli ajettu 14 kierrosta. Senhetkiset tulokset jäivät voimaan. MM-pisteet puolitettiin tämän takia. Kausi päättyi McLarenin juhliin, sillä talli voitti sekä valmistajien että kuljettajien maailmanmestaruudet.
Jyväskylän kaupunginvaltuusto
Jyväskylän kaupunginvaltuusto on Jyväskylän kaupungin ylintä päätösvaltaa käyttävä elin, johon kuuluu nykyisin 67 kunnallisvaaleilla valittua jäsentä.
Kaupunginvaltuusto aloitti toimintansa vuonna 1875, jolloin valtuustoon valittiin 15 jäsentä. Valtuutettuja oli 41 vaaleihin 1960 asti ja 47 vaaleihin 1972 asti. Vuodesta 1976 lähtien siihen on kuulunut 59 jäsentä, ja määrä vaihtui kuntaliitoksen myötä 75 vuonna 2008. Vuoden 2012 kuntavaaleissa valittiin 67 valtuutettua.
SDP on perinteisesti ollut Jyväskylän kaupunginvaltuuston suurin puolue, mutta vuoden 2017 kuntavaalien jälkeen vihreät nousi valtuuston suurimmaksi puolueeksi. Samalla Piraattipuolue sai ensimmäistä kertaa edustajan kaupunginvaltuustoon.
Muutokset kokoonpanossa
Givenchy
Givenchy ​[ʒivɑ̃ʃi] on ranskalainen muotitalo, jonka perusti vuonna 1952 muotisuunnittelija Hubert de Givenchy. Ranskalainen muotitalo tunnettaan eleganteista vaatteistaan sekä muoti-ikoni Audrey Hepburnin puvustuksesta. Hubert de Givenchy työskenteli talon pääsuunnittelijana eläkkeelle siirtymiseensä asti vuonna 1995. Hänen jälkeensä taloa johtivat nuoret suunnittelijat kuten John Galliano, Alexander McQueen ja Julien MacDonald.
Givenchyn muotitalo valmistaa sekä miesten- että naistenvaatteita, valmisvaatteita ja haute couturea. Miestenvaatteiden suunnittelusta vastuussa on ollut vuodesta 2003 Ozwald Boateng, ja naisten haute couturen ja valmisvaatteiden pääsuunnittelijana on toiminut Riccardo Tisci vuodesta 2005 asti.
Ilmajoki-lehti
Ilmajoki-lehti on Ilmajoella tiistaisin ja torstaisin ilmestyvä sitoutumaton paikallislehti. Lehden levikkialue on Ilmajoki. Lehden päätoimittajana toimii Jussi Uusimäki ja toimitusjohtajana Jussi Äärynen. Lehteä kustantaa Avoin Yhtiö Ilmajoki-Lehti ja painaminen tapahtuu I-Print Oy:n painossa Seinäjoella.
Ilmajoki-lehti on myös Sanomalehtien Liiton jäsen.
30. maaliskuuta 2007 lehden levikki oli 5 041 kappaletta.
30. maaliskuuta 2015 lehden levikki oli 4466 kappaletta http://mediaauditfinland.fi/levikit/tilastot/levikkitrendihaku/
Lehden päätoimittajana toimi pitkään Liisa Äärynen.
Arthur Andrews
Arthur Glenn Andrews () oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän oli Roger Lee Andrewsin ja Beryl Elizabeth (Jones) Andrewsin poika.
Andrews valmistui Princetonin yliopistosta ja istui vuosina 1965–1967 Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Alabamasta. Hän oli epäonnistuneesti uudelleen ehdolla vuosina 1966 ja 1970.
Andrewsista tuli vanhin elossa ollut entinen kongressin jäsen 100-vuotiaan Augustus F. Hawkinsin kuoltua 10. marraskuuta 2007.
Himki
Himki () on kaupunki Moskovan alueella 19 kilometriä Moskovan keskustasta luoteeseen, aivan Pietarista saapuvan M10-valtatien varrella ja Moskovan kehätien (MKAD) vieressä. Himkin keskustan itäpuolitse kulkee Moskvan–Volgan kanava. Noin 9 kilometriä Himkin keskustan pohjoispuolella sijaitsee Šeremetjevon kansainvälinen lentoasema.
Kaupunki oli vuoden 2012 väestönlaskennan 218 275 asukkaallaan Moskovan alueen toiseksi suurin kaupunki.
Himki perustettiin virallisesti 1939 samannimisen rautatieaseman ympärille, joka on ollut olemassa vuodesta 1850 Moskovan–Pietarin rautatien valmistumisesta lähtien. Toisen maailmansodan aikana marras-joulukuussa 1941 Himki oli Moskovan keskustaa lähimpänä oleva Moskovan alueen paikka, jonne saksalaiset joukot operaatio Barbarossaan aikana pääsivät. Tästä muistoksi on Himkissä suuri panssarieste, jossa lukee kilometri 23:n paikka (55°54´46.103"N, 37°24´10.577"E) Moskovan Leningradin valtakadulla. Lähellä paikkaa on ruotsalaisen Ikean huonekalutavaratalo.
Sodan jälkeen kaupungista tuli useiden Neuvostoliiton ilmailu- ja puolustusteknologian laitosten sijaintipaikka, jotka työllistivät suuren osan väestöstä. Tästä syystä se oli niin sanottu suljettu kaupunki, jonne ulkomaalaisilla ei ollut pääsyä. Himkissä työskennellään muun muassa Kansainvälisen avaruusaseman projektien parissa. Himkissä tuotekehiteltiin mm. S-75-, S-125-, S-200 - ja S-300 -ilmatorjuntaohjuksia. Nykyään kaupungilla on naukogradin, venäläisen tiedekaupungin asema.
Viime vuosina Himki on kasvanut nopeasti Moskovan metropolialueen osana asuntotuotannon ja uudisrakentamisen myötä. Sen sijainti on erinomainen Moskovan ja Šeremetjevon lentoaseman välissä.
Himkin kaupungin ja Šeremetjevon kansainvälinen lentoaseman välissä sijaitsee tuhannen hehtaarin suuruinen suojeltu tammimetsä, joka on moskovalaisten suosittu virkistysalue. Sen läpi on linjattu kulkevaksi uusi Moskova–Pietari-moottoritie. Rakennustyöt ovat olleet laajan kiistan ja protestiliikkeen aihe jo vuosia. 26. elokuuta 2010 presidentti Medvedev määräsi rakennustyön keskeytettäväksi kiistojen takia, mutta 14. joulukuuta 2010 Venäjän hallitus päätti rakentaa sittenkin moottoritie metsän läpi. Hallitus on luvannut korvata metsälle aiheutuvista tuhoista lähes 100 000 euroa.
Kiistasta on kasvanut paikallista luonnonsuojelua yleispoliittisempikin kiista, joka on johtanut ympäristöliikkeen kannattajien kiinniottoihin ja pidätyksiin. Mm. Jevgenia Tširikova otettiin kiinni Venäjällä arestiin ilman pidätystä tai tutkintavangitsemisoikeudenkäyntiä ennen kuin hänen piti tulla Vihreän liiton puoluekokoukseen 20. toukokuuta 2012 puhumaan Venäjän demokratian tilasta ja Vladimir Putinin kolmannesta presidenttikaudesta 2012-2016. Jevgenia Tširikova on esiintynyt Suomessa myös Finrosforumin vieraana.
Hugh Carey
Hugh Leo Carey (11. huhtikuuta 1919 – 7. elokuuta 2011) oli yhdysvaltalainen lakimies ja demokraattisen puolueen poliitikko.
Carey syntyi Brooklynissä ja valmistui St. John's Universitystä. Hän istui vuodesta 1961 lähtien seitsemän kautta Yhdysvaltain edustajainhuoneessa, ensin New Yorkin 12., sitten vuodesta 1963 15. vaalipiiristä.
Hugh Carey toimi New Yorkin osavaltion 55. kuvernöörinä vuosina 1975–1982. Häntä edelsi Malcolm Wilson ja seurasi Mario M. Cuomo.
Neuvoton
Neuvoton on kylä ja taajama Haminan kaupungissa Suomenlahden rannalla Kymenlaakson maakunnassa. Taajama sijaitsee Haminan länsiosassa Haminan ja Kotkan keskustojen välissä. Etäisyys Haminan keskustaan on noin 10 kilometriä ja Kotkan keskustaan noin 20 kilometriä. Neuvoton kuului alun perin Vehkalahden kuntaan, joka yhdistyi vuonna 2003 Haminaan. Tie 170 kulkee Neuvottoman halki ja vieressä kulkee moottoritienä Valtatie 7 (E18). Neuvoton on myös esiintynyt MTV3:n Kymmenen uutisten loppukevennyksessä hassujen paikannimien jutussa.
Saksalaiset hansakauppiaat ovat myötävaikuttaneet erityisesti Neuvottoman kylän kehitykseen. Tällöin Kymenlaaksosta tarjottiin myyntiin muun muassa kalaa, jota esimerkiksi Tallinnan saksalaiset kauppiaat kävivät täältä ostamassa. Moni hansapursi matkasi tuolloin Kaarniemeen lahden pohjukkaan, josta paikallisilta asukkailta sai ostaa niin lohta kuin silakkaa. Alkujaan kyliä oli kaksi, nimiltään Suur- ja Pien-Nefitte, myöhemmin kylät tunnettiin myös Suur- ja Pien-Newingtonina. Suur-Newingtonin nimeksi vakiintui vähitellen Saksala/Kaarniemi. Pien-Newington-nimi jäi nykyiselle Neuvottoman lahden ympäristölle. Kalan ostossa liikkuneet saksalaiset eivät osanneet suomea. Jostakin syystä he ristivät Kaarniemenlahden ja Neuvottomanlahden lastauspaikat uusiksi kalasatamiksi (engl. ’new white’). Nimitys johtunee rantatulista, joilla ohjattiin laivoja lahdenpoukamiin. "Nyyvait" tarttui suomalaisten korvaan ja jäi väännöksenä pysyvään käyttöön. Aikaa myöten kauppiaiden New Whitestä tuli suomenkielen muunnos Nefitte-Newington-Neuvottoma ja lopulta 1960 posti-ja lennätinhallituksen avustuksella nimeksi Neuvoton. 1600–1800-luvun asiakirjoissa, jotka ovat useimmiten kirjoitetut ruotsiksi, nimi on asussa Nevitto.
Perimätiedon mukaan nykyisessä Neuvottoman lahdessa on käyty myös kauppaa ja valmistettu isoja käsinveistettyjä proomuja. Muistona tästä ovat melkoiset lastukerrostumat lahden pohjakerrostumissa. Neuvoton on tunnettu myös veneveistämöistään. 1960–1970-lukujen kuuluisimpia veistämöitä olivat muun muassa Suntion veneveistämö, missä valmistettiin mahonkisia veneitä ulkomaita myöten.
Hansakauppiaiden matkat päättyivät viimeistään 1500-luvun alussa. Neuvottomalaiset ryhtyivät itse viemään kalansa Viron puolelle – näin sai tuotteesta paremman hinnan. Muistoksi saksalaisista jäi läheisen Saksalan kylän nimi.
Neuvottomassa on ala-asteen vieressä liikuntahalli sekä ala-asteen pihalla urheilukenttä, jossa on kesäisin jalkapallomaalit ja talvisin luistelurata. Valaistulla pururadalla voi hiihtää talvisin.Neuvottoman venerannassa on kaksi laituria. Vieressä on hiekoitettu uimaranta, jossa on pukukoppi sekä lentopallokenttä.
Tuoni
Tuoni on suomalainen suomeksi laulava metalliyhtye. Sen perusti basisti Tuomas Leinonen vuonna 2004. Yhtyeen debyyttialbumi "Elävät & kuolleet" ilmestyi vuonna 2005. Laulaja-rumpali Aksu Hanttu vaikuttaa myös Entwinessa.
Kitaristi Jaani Kähkönen jättäytyi pois yhtyeestä vuonna 2007 ja hänet korvasi Tom Mikkola, jonka puolestaan korvasi alkuvuodesta 2009 Tomi Luoma Kill the Romance -yhtyeestä. Liverumpali Dani Miettisen korvannut Heikki Saari tunnetaan Norther-yhtyeen rumpalina.
Studioalbumit
Singlet
Edgar Whitcomb
Edgar Doud Whitcomb (6. marraskuuta 1917 Hayden, Indiana – 4. helmikuuta 2016 Rome, Indiana) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän syntyi Haydenissa, Indianan osavaltiossa John Whitcombin ja Louise Doud Whitcombin toiseksi lapseksi.
Whitcomb joutui toisen maailmansodan aikana vangituksi Filippiineillä ja kertoi myöhemmin kokemuksistaan kirjassa "Escape from Corregidor" (1958). Hän oli varsinaiselta ammatiltaan lakimies.
Whitcomb toimi Indianan 43. kuvernöörinä vuosina 1969–1973. Häntä edelsi Roger D. Branigin ja seurasi Otis R. Bowen.
FPS Creator
FPS Creator on The Game Creators -yhtiön julkaisema pelieditoriohjelma, joka mahdollistaa omien ensimmäisen persoonan ammuntapelien tekemisen vaatimatta käyttäjältä minkäänlaisia koodaustaitoja. Ohjelma julkaistiin joulukuussa 2005.
Ohjelma mahdollistaa melko suurienkin pelien tekemisen. Maksimi kentän koko on 40x40 'laattaa' 20 eri kerroksessa. Valmiita aseita on 18 ja hahmoja 13, joilla on paljon vaihtoehtoja eri tekstuureihin. Lisää hahmoja, aseita, esineitä ja muita rakennusobjekteja on saatavana maksullisina Model Packeina tai ilmaisia fanien tekeminä. Osa niistä vaatii FPS Creatorin päivityksiä.
The Game Creatorsin julkaisema FPS Creator X10 poikkeaa FPS Creatorista siten, että tuotokset käyttävät DirectX 10-rajapintaa. Tämä tarkoittaa sitä, että tuotoksien pelaaminen vaatii yhteensopivan DirectX 10 -näytönohjaimen sekä Windows Vista -käyttöjärjestelmän.
The Game Creator Storen kautta voi ladata erilaisia MODELEITA maksullisesti. TGC Storessa on myös ilmainen osio, jonne pannaan MODELIT jotka eivät myy tarpeeksi, tai joita tekijä ei päätä myydä, vaan laiittaa ilmaiseksi. The Game Creator Pointseja voi ostaa The Game Creatorin sivuilta, tai lunastaa kortilla.
The Game Creators Store sisältyy uusimpaan päivitykseen.
Elävät &amp; kuolleet
Elävät & kuolleet on Tuonen esikoisalbumi, joka julkaistiin 9. helmikuuta 2005.
Kim Edward Beazley
Kim Edward Beazley AO (30. syyskuuta 1917 Northam, Australia – 12. lokakuuta 2007 Perth) oli australialainen poliitikko. Hän istui työväenpuolueen edustajana Australian edustajainhuoneessa 32 vuoden ajan vuosina 1945–1977.
Beazley opiskeli Länsi-Australian yliopistolla ja Australian kansallisella yliopistolla. Ennen poliittista uraansa hän toimi opettajana.
Beazley oli tullessaan valituksi Australian edustajainhuoneeseen Fremantlen vaalipiiristä 27-vuotiaana sen nuorin jäsen. Ennen vetäytymistään vuonna 1977 hän oli senaatin silloisista jäsenistä pitkäaikaisin. Hän toimi Australian opetusministerinä Gough Whitlamin hallituksessa 1972–1975.
Beazley kuoli Perthissä lokakuussa 2007 täytettyään vain pari viikkoa aiemmin 90 vuotta. Myös hänen poikansa Kim Christian Beazley on Australian työväenpuolueen poliitikko.
Sanomalehtien liitto
Sanomalehtien Liitto – Tidningarnas Förbund r.y. (eng. The Finnish Newspapers Association) on sanoma- ja kaupunkilehtijulkaisijoiden toimialajärjestö, joka on perustettu vuonna 1908. Liiton jäsenyritykset ovat sanoma- ja kaupunkilehtien julkaisijoita, konserniyhtiöitä, jakeluyhtiöitä, kuva- ja uutistoimistoja, markkinointiyhtiöitä ja sanomalehtipainoja. Liittoon kuuluu 175 sanomalehteä, 55 kaupunkilehteä, 3 verkkojulkaisua ja 2 muuta lehteä. Liitto julkaisee alan ammattilehteä Suomen Lehdistöä. Liiton hallituksen puheenjohtaja on Petteri Putkiranta.
Sanomalehtien Liitto on viestintäalan yhteistä edunvalvontaa hoitavan Viestinnän Keskusliiton jäsenjärjestö.
Sanomalehtien Liitto on pitänyt "vuoden parhaat" -kilpailua vuoden parhaista jutuista. Sitä ei keväällä 2018 enää järjestetty, vaan sanomalehtiä kehotettiin osallistumaan Society for News Design Scandinavian -kilpailuun.
Rudolf Brucci
Rudolf Brucci (30. maaliskuuta 1917 – 30. lokakuuta 2002) oli kroatialainen säveltäjä. Hän syntyi Zagrebissa ja oli naimisissa jugoslavialaisen oopperalaulaja Olga Bruccin kanssa.
Brucci aloitti musiikillisen uransa alttoviulistina. Muutettuaan Belgradiin hän aloitti kolmekymppisenä sävellyksenopintonsa Petar Bingulacin johdolla. Vuosina 1954–1955 hän täydensi opintojaan Wienissä Alfred Uhlin johdolla.
Brucci voitti vuonna 1965 sinfoniallaan "Lesta" Brysselissä Kuningatar Elisabetin musiikkikilpailun ensimmäisen palkinnon. Sinfonisten töiden lisäksi säveltäjän tuotantoon kuuluu mm. näyttämömusiikkia (oopperoita, baletteja) sekä kantaatti "Vojvodina".
Brucci kuoli 85 vuoden ikäisenä Novi Sadissa, Vojvodinassa.
A Twist in the Myth
A Twist in the Myth on Blind Guardianin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 1. syyskuuta 2006. Albumin myötä Blind Guardianin pitkäaikainen rumpali Thomen Stauch jätti yhtyeen ja uudeksi rumpaliksi tuli Frederik Ehmke.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 30.
Hippolytos (mytologia)
Hippolytos () oli kreikkalaisessa mytologiassa Theseuksen ja joko Antiopen tai Hippolyten, hänen ensimmäisen vaimonsa, poika.
Theseus kuitenkin jätti ensimmäisen vaimonsa mennäkseen naimisiin Faidran, Minoksen tyttären, kanssa. Kuitenkin synnytettyään Theseukselle Akamaan ja Demofonin, hän rakastui lapsipuoleensa Hippolytokseen. Hippolytos kuitenkin pakeni kaikista Faidran yrityksistä maata hänen kanssaan, koska hän vihasi kaikkia naisia. Faidra, peläten Hippolytoksen antavan hänet ilmi isälleen, halkaisi makuuhuoneensa ovet, repi vaatteensa ja syytti poikapuoltansa päällekarkauksesta tämän isälle.
Theseus uskoi vaimoaan ja rukoili Poseidonia tuhoamaan poikansa, ja niin kun Hippolytos oli ajamassa vaunuillaan, Poseidon lähetti härän meren kuohuista. Valjakon hevoset säihkähtivät tätä, jolloin vaunut rikkoutuivat ja Hippolytos raahautui ohjaksiin sotkeutuneena kuoliaaksi. Faidra puolestaan hirtti itsensä hänen himonsa tultua julki.
Euripides kertoo tapauksen hieman toisin tragediassaan "Hippolytos". Faidra kertoo rakkaudestaan Hippolytokseen hoitajalle, joka lupaa kertoa asiasta edelleen Hippolytokselle. Ennen kertomustaan hoitaja vannottaa Hippolytosta pysymään asiasta vaiti, mutta kuultuaan rakkaudentunnustuksen Hippolytos alkaa empiä, ja lopulta hän ja hoitaja eroavat hyvin sekavissa merkeissä. Faidran kuultua riskistä tulla paljastetuksi Theseukselle hän kirjoittaa itsemurhaviestin, jossa hän syyttää Hippolytosta väkisinmakuusta, ja tappaa itsensä.
Theseuksen löydettyä vaimonsa ruumiin ja viestin hän käy asiasta kiihkeän keskustelun poikansa kanssa, joka ei kuitenkaan riko valaansa. Niin isä käyttää yhden Poseidon hänelle lupaamasta kirouksesta ja langettaa sen poikansa päälle. Hippolytos saa lähes surmansa valjakossaan, mutta Theseuksen oltua tyytyväinen tapahtuneeseen Artemis ilmoittaa hänelle totuuden. Ennen kuolemaansa Hippolytos antaa kuitenkin anteeksi isälleen.
Esa Niemelä
Esa Niemelä (s. 1963) on suomalainen näyttelijä, joka muistetaan erityisesti Tapio Suomisen elokuvasta "Täältä tullaan, elämä!" (1980). Hän näytteli myös samana vuonna ensi-iltansa saaneessa Rauni Mollbergin elokuvassa "Milka".
Vuodesta 1987 lähtien Niemelä on toiminut kameramiehenä Yleisradiossa.
Viktor Geraštšenko
Viktor Vladimirovitš Geraštšenko (, s. 21. joulukuuta 1937) on venäläinen pankkiiri ja poliitikko.
Hänen isänsä oli Neuvostoliiton johtavia pankkiireita, joka johti ulkoministeriön talousosastoa 1940-luvulla ja päätti uransa keskuspankin varajohtajana. Viktor Geraštšenko valmistui 1960 Moskovan taloustieteiden instituutista ja meni työhön Neuvostoliiton valtionpankkiin. Vuonna 1965 hän johti Moscow Narodny Bankia Lontoossa. Vuonna 1982 hän siirtyi ulkomaankauppaa hallinnoivaan Vneshtorgbankiin. Vuonna 1991 hän oli Neuvostoliiton valtionpankin viimeinen johtaja. Hän oli myös 1992–1994 Venäjän keskuspankin johdossa. Geraštšenkoa pidettiin vastuullisena lokakuun 1994 "mustasta tiistaista", jolloin ruplan kurssi romahti 25 % päivässä. Yhdysvaltalainen Jeffrey Sachs nimitti häntä "maailman huonoimmaksi keskuspankkiiriksi."
Geraštšenko palasi keskuspankin johtoon 1998 talouskriisin alettua, ja talous alkoi elpyä romahduksen jälkeen. Maaliskuussa 2002 hän jäi eläkkeelle ikäänsä vedoten, mutta hyväksyi aseman JUKOS-öljy-yhtiön johtokunnan puheenjohtajana. Hän liittyi Rodina-puolueeseen ja nousi sen kanssapuhemieheksi ja valittiin duumaan.
Geraštšenko oli presidenttiehdokkaana 2004 ja on ilmoittautunut vapaaehtoiseksi "radikaalin opposition" yhteiseksi ehdokkaaksi vuoden 2008 presidentinvaaliin, mutta hänellä on asemaan monta kilpakumppania.
Se ei olekaan niin (albumi)
Se ei olekaan niin on Maija Vilkkumaan neljäs studioalbumi. Se nousi Suomen virallisella albumilistan ensimmäiselle sijalle. Albumin myynti ylitti platinalevyrajan jo julkaisupäivänä. Kaikkiaan albumia on myyty yli 47 000 kappaletta. Albumin kappaleesta ”Kesä” on tehty musiikkivideo.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan ensimmäisellä sijalla, ja pysyi listalla yhteensä 26 viikkoa.
James Heckman
James Heckman (s. 19. huhtikuuta 1944) on yhdysvaltalainen taloustieteen professori Chicagon yliopistossa. Heckman tunnetaan parhaiten työstään mikroekonometrian teorian parissa. Hänet palkittiin taloustieteen Nobelin palkinnolla yhdessä Daniel McFaddenin kanssa vuonna 2000.
Heckman syntyi Chicagossa ja aloitti opintonsa Chicagon yliopistossa, mutta siirtyi pian Princetonin yliopistoon. Vuonna 1973 hänet palkattiin töihin Chicagon yliopistoon.
Heckmanin tunnetuin tutkimus liittyy valikoitumisharhan analyysiin. Hänen mukaansa on nimetty Heckit-malli, joka on Tobit-mallin yleistys. Lisäksi Heckman tunnetaan empiirisestä työtään työn taloustieteen alalla.
Heckman on myös eräs merkittävimmistä varhaiskasvatustutkimuksen pioneereista. Hänen tutkimustensa mukaan varhaiskasvatuksen merkitys lapsen myöhempään koulumenestykseen on suuri. Samalla Heckmanin tutkimuksissa käy ilmi, että varhaiskasvatuksen vaikuttavuus koko yhteiskunnan taloudelliseen tilanteeseen on suurempi kuin minkään muun koulutusinvestoinnin kohdalla. Esimerkiksi varhaiskasvatuspalveluihin kohdistetut investoinnit tuovat Hecmanin mukaan jopa 7-10 prosentin vuosittaisen tuoton. Kaikkein tehokkainta sekä yksilöiden pärjäämiselle että yleiselle taloudelliselle kehitykselle olisi varhaiskasvatuspalveluiden saatavuuden varmistaminen niille lapsille, joiden perheissä on kuormittavia tekijöitä, kuten talousvaikeuksia sekä mielenterveys- ja päihdeongelmia. Vaikuttavuuden varmistamiseksi lasten olisi päästävä varhaiskasvatuspalveluiden piiriin Heckmanin mukaan viimeistään viisivuotiaana.
Etelä-Afrikan Grand Prix 1992
Etelä-Afrikan Grand Prix 1992 oli 517. Formula 1 -osakilpailu. Se ajettiin 1. maaliskuuta 1992 ensimmäistä kertaa Kyalamin uudistetulla radalla. Kilpailua hallitsi Williams-talli. Tallin kuljettaja Nigel Mansell otti paalupaikan, voitti kilpailun ja ajoi nopeimman kierroksen. F1-debyyttinsä tekivät Ukyo Katayama ja Christian Fittipaldi.
Jokaiselle jotakin
Jokaiselle jotakin on Henry Theelin kokoelmalevy, johon on koottu vanhoilta gramofonilevyiltä kappaleita vuosilta 1942–1952. Osa kappaleista on jouduttu ottamaan kuluneilta savikiekoilta, mutta digitaalisella masteroinnilla kappaleet on saatu riittävän hyvään kuntoon kuuntelua varten. Toisaalta kokoelmaan on löytynyt muutama äänilevy, joita ei ole paljoa soitettu, sillä kappaleet ovat olleet ruotsinkielisiä.
Ihmiset suviyössä (vuoden 1948 elokuva)
Ihmiset suviyössä ("Människor i sommarnatten") on Valentin Vaalan ohjaama Frans Eemil Sillanpään romaaniin "Ihmiset suviyössä" perustuva suomalainen elokuva vuodelta 1948. Palkitussa elokuvassa maalaillaan kohtaloita kesäyötä kokeville ihmisille erään maalaispitäjän alueella.
"Ihmiset suviyössä" kertoo tietyn tapahtuman aina kahdesta eri näkökulmasta. Elokuvassa synnytään ja kuollaan, rakastetaan ja vihataan. Sillanpääläiseen tyyliin suomalainen luonto kuvataan romanttisena uljaiden metsien ja hopeisten järvien runona, jota rytmittää päivän ja yön herkän vähäeleinen vuorottelu.
"Ihmiset suviyössä" kuvattiin Hauholla. Kuvauksesta vastaa Eino Heino. Elokuvan lempivänä pääparina ovat Eila Pehkosen tulkitsema Helka ja Matti Oraviston tulkitsema Arvid. Suurimman huomion on saanut Martti Katajiston vahvoin vedoin näyttelemä tukkilainen Nokia (homo)seksuaalisessa tyydyttämättömyydessään ja uhossaan. Katajisto sai vuonna 1949 suorituksestaan Jussi-palkinnon. Mettälän Santraa tulkitsevan Kaisu Leppänen, kuten myös Syrjämäen Jalmaria tulkitseva Eero Roine, saivat tulkinnoistaan niin ikään Jussi-palkinnon. "Ihmiset suviyössä" sai myös parhaan käsikirjoituksen palkinnon. Kaikkiaan se sai puolet vuonna 1949 jaetuista Jussi-palkinnoista. Elokuvan ensiesitys oli Riihimäellä. Suuremmissa kaupungeissa se sai ensi-iltansa kuusi päivää myöhemmin, 15. lokakuuta 1948. Elokuva on esitetty usein televisiossa, ensimmäisen kerran 4. toukokuuta 1963.
Vuonna 1992 kuusikymmentä suomalaista elokuvakriitikkoa äänesti itsenäisyyden 75-vuotisjuhlan kunniaksi kaikkien aikojen parhaasta kotimaisesta elokuvasta. "Ihmiset suviyössä" jakoi kolmossijan Matti Kassilan "Elokuun" ja Edvin Laineen "Tuntemattoman sotilaan" kanssa.
Juhlalevy (Eugen Malmstenin albumi)
Juhlalevy on Eugen Malmsténin kokoelma-albumi johon on koottu vanhoilta savikiekoilta kappaleita vuosilta 1935–1942. Kappaleet on käsitelty digitaalisella masteroinnilla riittävän hyvään kuntoon kuuntelua varten.
Levylle on valittu pari ennen julkaisematonta kappaletta "Sä läksit kerran" ja "Illan varjot".
Kivisydän
Kivisydän (tunnetaan myös nimellä Kallioparkki) on Oulun keskustan alla oleva maanalainen pysäköintialue. Peruskallioon 25 metrin syvyyteen louhitussa luolassa on pysäköintitilat 900 ajoneuvolle ja väestönsuojatilat 3 000 hengelle. Pysäköintilaitos sijaitsee kävelykatu Rotuaarin alapuolella Kauppurienkadun suuntaisesti. Ajorampit on sijoitettu Hallituskadulle ja Autorantaan. Lopullinen rakentamispäätös tehtiin kaupunginvaltuustossa 8. marraskuuta 2010. 2. huhtikuuta 2012 urakoitsija Lemminkäinen Oyj solmi urakkasopimuksen Oulun Pysäköinti Oy:n kanssa, rakentaminen alkoi kesäkuussa 2012 ja Kivisydän avattiin 1. lokakuuta 2015.
Oulun kaupungin yhdyskuntajohtaja Matti Matinheikki arvioi, että Kivisydämen rakennuspäätös on merkittävä taloudellinen kehitysruiske kaupungille ja se voi käynnistää arviolta 300 miljoonan euron maanpäälliset rakennusinvestoinnit. Hankkeen kustannusten on arvioitu olevan 73,5 miljoonaa euroa. Kallioparkkihanke mahdollistaa huomattavaa keskustakortteleiden täydennysrakentamista: keskustakortteleiden taloyhtiöt voivat ostaa osan autopaikoistaan Kallioparkista, jolloin aikaisemmin autopaikkoina oleva tila kortteleiden sisäpihoilla voidaan ottaa muuhun käyttöön. Täydennysrakentamisen myötä keskustan liiketilatarjonnan odotetaan kasvavan ja myös keskustan puistoalueiden ja kävelykatujen suunnittelun odotetaan etenevän.
Oulun kaupunginvaltuusto hyväksyi istunnossaan 21. toukokuuta 2007 kallioparkkialueen asemakaavan äänin 56–11. Oulu luopui ensin hankkeesta poistamalla sen budjettiesityksestä 26. lokakuuta 2009. Kaupunginjohtaja Matti Pennasen mukaan hanke kaatui tuolloin ennakoitua korkeampaan hintaan ja tontinomistajien haluttomuuteen sitoutua maankäyttösopimuksiin. Kallioparkin ensimmäisen vaiheen kokonaiskustannusarvio oli 31 miljoonaa euroa josta ydinkeskustan kiinteistöjen osuus oli 27,9 miljoonaa euroa ja kaupungin osuus 3,1 miljoonaa euroa. Ensimmäisessä vaiheessa oltiin rakentamassa 700 autopaikkaa. Lopulta autopaikkojen kaavailtua määrää nostettiin 900:aan ja ajoluiskien määrää kahteen. Lisäksi kustannusarvio nousi tuolloin lähes 60 miljoonaan euroon.
Kallioparkki Kivisydämen rakentamis- ja rakennuttamiskustannukset jäivät lopulta 68 miljoonaan euroon ennakoidun 73,5 miljoonan euron sijaan eli pysäköintilaitos tuli 5,5 miljoonaa euroa ennakoitua halvemmaksi. Rakentamiskustannusten osuus loppulaskusta oli 64,5 miljoonaa euroa ja rakennuttamisen osuus 3,5 miljoonaa euroa. Rahoituspuolella kaupungin ennakkoon keräämillä autopaikka- ja väestönsuojelumaksuilla katettiin 44,5 miljoonaa euroa. Oulun kaupungin suunnitteluun käyttämä suora sijoitus jäi 600 000 euroon. Loput 22,9 miljoonaa euroa on hoidettu lainoituksin.
Aiheesta käytiin vilkasta keskustelua puolesta ja vastaan Kalevan yleisönosastolla. Rakentamisen puolesta ja rakentamista vastaan avattiin nettiadressit, joista jälkimmäisessä on yli 17 000 allekirjoitusta. Vastustavassa adressissa kritisoitiin Kallioparkin ympäristövaikutuksia, vaikutuksia asukkaiden viihtyvyyteen, kalleutta sekä hankkeen vaihtoehdottomuutta. Kallioparkkia kannattavassa adressissa puollettiin hanketta mm. sen vuoksi, että keskustasta saataisiin autot pois.
Italian jääkiekkomaajoukkue
Italian jääkiekkomaajoukkue edustaa Italiaa kansainvälisissä jääkiekkoturnauksissa. Kansainvälisen Jääkiekkoliiton maailmanrankingissa joukkue on 19:s. Kaudella 2017–2018 joukkue pelaa 1. divisioonaa. Joukkueen paras sijoitus on kotikisoista vuodelta 1994. Tuolloin joukkueen sijoitus oli 6:s. Joukkue menestyi kohtalaisen hyvin 1990-luvun puolessa välin ollen viitenä kautena peräkkäin puolivälierissä.
Kaikki sekä Italian maajoukkuetta edustaneet että NHL-uraa luoneet pelaajat ovat saaneet kiekko-oppinsa Pohjois-Amerikassa. Thomas Larkin on toistaiseksi ainoa Italiassa kiekko-oppinsa saanut, pelkästään italialaispelaaja.
Tejuka
Tejuka on Teuvalla keskiviikkoisin ilmestyvä sitoutumaton paikallinen sanomalehti. Lehden levikkialueeseen kuuluvat Teuva, Jurva ja Karijoki. Lehti on perustettu vuonna 1950 ja sen päätoimittajana toimii Jaakko Ujainen. Lehteä kustantaa Pohjankyrön Media Oy, jonka paikallisjohtajana toimii Arja Hissa. Lehti painetaan I-Print Oy:n painossa Seinäjoella.
Tejuka on Sanomalehtien Liiton jäsen.
Tejukan perustivat Heino Birling ja Heino Piikkilä vuonna 1950. Lehden ensimmäiset näytenumerot ilmestyivät saman vuoden kesällä. 6. lokakuuta 1950 lehti alkoi ilmestyä säännöllisesti.
Tejuka siirtyi Ujaisten lehtiperheeseen vuonna 1987. Muun muassa Kurikka-lehti, Pohjankyrö, Kyrönmaa-lehti ja Pohjalainen Yrittäjä-lehti kuuluvat samaan lehtiperheeseen. Jaakko Ujainen on lehden kuudes päätoimittaja.
Norjan jääkiekkomaajoukkue
Norjan jääkiekkomaajoukkue edustaa Norjaa kansainvälisissä jääkiekkoturnauksissa. Vuoden 2017 IIHF:n rankingissa joukkue on 9:s. Norjan jääkiekkomaajoukkue tunnetaan nimellä Isbjørnene ('jääkarhut'), sekä epävirallisesti nimellä "Viikingit".
Norjan maajoukkueen ensimmäinen virallinen ottelu pelattiin 13. helmikuuta 1937 Lontoossa, jossa käydyssä MM- ja EM-kilpailuissa Sveitsi voitti sen 2–13. Myöhemmin Norja menestyi kuitenkin paremmin kansainvälisissä turnauksissa voittamalla pronssia euroopanmestaruuskilpailuissa vuosina 1951 ja 1962. Vuoden 1951 maailmanmestaruuskilpailuissa Pariisissa Norja pelasi erityisen hyvin sijoittuen neljänneksi. Vuosina 1966–1989 Norjan taso ei yltänyt ylimmän sarjan maailmanmestaruuskilpailuihin.
Joukkue on sittemmin vakiinnuttanut asemansa maailmanmestaruuskisojen korkeimmalla sarjatasolla ja on otellut siinä vuodesta 2006 lähtien yhtäjaksoisesti. Sen jälkeen se on maailmanmestaruuskilpailuissa yltänyt puolivälieriin vuonna 2008, jolloin se hävisi puolivälieräottelunsa Kanadalle 8–2; vuonna 2010; vuonna 2011, jolloin Suomi pudotti sen jatkosta maalein 4–1 sekä vuonna 2012, jolloin Venäjä otti 5–2-voiton.
Näistä takaiskuista huolimatta Norja on kyennyt kamppailemaan paikoin tasaväkisesti niin sanottuja jääkiekon suurmaita vastaan. Esimerkiksi vuoden 2011 kisoissa Norja voitti Ruotsin rangaistuslaukauskilpailun päätteeksi lukemin 5–4. Lisäksi se pelasi Yhdysvaltoja vastaan tiukan ottelun, jota se johti ensi erän maaleillaan jo 2–0, kunnes ottelun 19 viimeisen peliminuutin aikana Yhdysvallat iski neljä maalia ja voitti. Samojen kisojen jatkosarjan ottelusta Kanadaa vastaan muodostui myös tasainen, mutta Norja hävisi sen lopulta 2–3, vaikka se voitti ottelun viimeisen erän 2–1. Lopulta joukkue sijoittui kuudenneksi, mikä on edelleen sen paras suoritus sitten vuoden 1951 neljännen sijan.
Vuorenkylä
Vuorenkylä on kylä Hartolan kunnassa. Se on Päijät-Hämeen pohjoisin kylä.
Vuorenkylä valittiin 2007 Päijät-Hämeen vuoden kyläksi.
Perusteluna ovat kyläyhdistyksen päättäväiset toimet elinkeinojen kehittämiseksi. Kun 2004 Purnuvuoren rinnehiihtokeskus suljettiin, perustivat kyläläiset 2006 yhtiön, joka jatkoi toimintaa. Talvella 2006–2007 rakennettiin kahdeksankilometrinen hiihtolatu, josta kaksi kilometriä on valaistua.
Vuorenkylässä on tapana valita joka vuosi Kesäjuhlilla uusi kuninkaallinen. Vuorenkylän Kesäjuhlia vietetään Heinäkuun 3. viikon vaihteena.
Kylän palveluihin kuuluu kyläkauppa, asiamiesposti, pubi, hiihtokeskus ja mökkivuokrausta.
Pohjankyrö-lehti
Pohjankyrö-lehti on Isossakyrössä maanantaisin ja torstaisin ilmestyvä sitoutumaton sanomalehti. Lehden levikkialueeseen kuuluvat Isonkyrön lisäksi Vähäkyrö ja Ylistaro. Maanantain lehti on yhteinen Laihialla ilmestyvän, saman julkaisijan Kyrönmaa-lehden kanssa. Lehden päätoimittajana ja toimitusjohtajana toimii Jaakko Ujainen. Pohjankyrön painaminen tapahtuu I-Print Oy:n painossa Seinäjoella.
Lisäksi Pohjankyrö-lehti kuuluu Sanomalehtien liittoon.
Pohjankyrö-lehden perusti A.E. Ujainen 9. kesäkuuta 1950. Alun perin lehden levikkialue oli Isokyrö, Ylistaro, Laihia ja Vähäkyrö. Heinäkuusta 1950 lähtien lehti alkoi ilmestyä säännöllisesti kerran viikossa, ilmestyttyään ensin kesäkuussa kolme kertaa koeluontoisesti.
Syyskuussa 1981 lehti alkoi ilmestyä kahdesti viikossa.
Hanasaari (Espoo)
Hanasaari () on saari Espoossa, Lauttasaaren ja Keilaniemen välissä, Länsiväylän varressa. Siellä sijaitsee ruotsalais-suomalainen kulttuurikeskus hotelleinen. Talo on rakennettu vastineeksi rahoista, jotka Ruotsi lainasi Suomelle toisen maailmansodan aikana, ja päätti olla perimättä takaisin. Kulttuurikeskus avattiin vuonna 1975.
Saareen on oma eritasoliittymä Länsiväylälle. Espoon kaupunginhallitus on ollut huolissaan saaren liikenteen sujuvuudesta Hanasaaren vieressä Helsingin puolella sijaitsevan Koivusaaren metroaseman tullessa käyttöön.
Michael Goguen
Michael Goguen on televisioanimaatiosarjojen tuottaja, ohjaaja ja animaattori. Hän tuli tunnetuksi tuottamastaan Batman-animaatiosta.
Montenegro Eurovision laulukilpailussa
Montenegro osallistui Eurovision laulukilpailuun ensimmäistä kertaa itsenäisenä valtiona Helsingin kisoissa 2007. Tätä ennen Montenegro on ollut mukana kisoissa osana entistä Jugoslaviaa ja Serbian ja Montenegron valtioliittoa. Maa osallistui kisoihin kuitenkin vain kolme kertaa ja vetäytyi vuoden jälkeen rahoitusongelmiin vedoten. Vuonna 2012 Montenegro teki paluun kisoihin. Se pääsi semifinaleista finaaliin ensimmäisen kerran Eurovision laulukilpailussa 2014.
Montenegro on esittänyt kappaleensa montenegron kielellä vuosina 2007, 2008, 2013, 2014 ja 2015 sekä englannin kielellä vuosina 2009, 2012 ja 2016.
Kilpailu muutettiin vuonna 2004 kaksiosaiseksi. Kansainvälisessä finaalissa suora finaalipaikka on viime vuonna 10 parhaiten menestyneellä valtiolla sekä suurimmilla laulukilpailun rahoittajamailla Saksalla, Ranskalla, Espanjalla ja Isolla-Britannialla. Ne valtiot, jotka eivät päässeet suoraan finaaliin, kilpailevat finaalipaikasta semifinaalissa. 10 parhaiten menestynyttä valtiota semifinaalissa pääsevät finaaliin.
Vuonna 2008 päätettiin ottaa käyttöön kahden semifinaalin järjestelmä, jossa suurimmat rahoittajamaat ja edellisen vuoden voittaja ovat automaattisesti finaalissa. Kaikki muut valtiot kilpailevat finaalipaikasta kahdessa semifinaalissa, joista jatkoon pääsee yhteensä 20 maata. Vuosina 2004–2010 Espanja, Iso-Britannia, Ranska ja Saksa pääsivät automaattisesti finaaliin. Italia palasi kisoihin vuonna 2011 ja isona rahoittajamaana on automaattisesti finaalissa.
Vuonna 2016 otettiin käyttöön uusi pisteidenlaskujärjestelmä, jolla halutaan pitää jännitys loppuun asti. Ennen vuotta 2016 voittaja saattoi selvitä jo hyvin varhaisessa vaiheessa pisteidenlaskua. Tämän ja usein moititun pisteiden vääristymisen takia haluttiin antaa molemmille äänestysryhmille täysin oma valta, joten pisteet jaettiin. Uudessa systeemissä jokaisen osallistujamaan raadit antavat pisteet 1-8, 10 ja 12. Sen jälkeen puhelinäänet julistetaan könttäsummina. Näin ollen voittaja selviää vasta kun eniten puhelinääniä saanut maa saa pisteet.
Ainoastaan finaalissa annetut pisteet näkyvät taulukossa. Montenegro ei osallistunut kilpailuihin 2010 ja 2011. Vuosina 2007–2009, 2012-2013 ja 2016-2017 maa ei selviytynyt finaaleihin, mutta sai äänestää niissä.
Montenegro ei selviytynyt finaaleihin 2007–2009 ja 2012.
Perdita Felicien
Perdita Felicien (s. 29. elokuuta 1980) on kanadalainen pika-aitajuoksija.
Felicien osallistui Sydneyn olympialaisiin 2000, mutta karsiutui alkuerissä ajalla 13,21. Seuraavana vuonna Edmontonin MM-kisoissa hän karsiutui välierissä ajallaan 12,90. Vuonna 2003 hän voitti kultaa Pariisin MM-kisoissa ajalla 12,53. Lisäksi hän sai hopeaa Pan-Amerikan kisojen 100 metrin aitajuoksussa.
Talvella 2004 Felicien voitti Budapestin halli-MM-kisoissa kultaa 60 metrin aidoissa tuloksella 7,75. Ateenan olympialaisissa 2004 hän selviytyi loppukilpailuun, jossa keskeytti törmättyään ensimmäiseen aitaan. Vuonna 2005 hän karsiutui Helsingin MM-kisojen välierissä. Kauden lopussa hän oli seitsemäs. Seuraavana vuonna hän ylsi kolmanneksi.
Vuonna 2007 Felicien saavutti Osakan MM-kilpailuissa hopeaa ajalla 12,49. Hän sijoittui lisäksi toiseksi Pan-Amerikan kisoissa ja neljänneksi . Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän oli kahdeksas ja saman vuoden viides. Dohan sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuissa 2010 hän sai hopeaa 60 metrin aitajuoksussa ajalla 7,86. Seuraavan vuoden Daegun MM-kilpailuissa hän karsiutui välierissä.
Felicien voitti Kanadan mestaruuden 100 metrin aitajuoksussa vuosina 2000, 2002–2007 ja 2009–2011. NCAA:n mestaruuden hän voitti 100 metrin aitajuoksussa 2002 ja 2003 sekä 60 metrin aitajuoksussa 2002.
Palais Esterházy
Palais Esterházy on palatsimainen rakennus Wienissä, Itävallan pääkaupungissa. Se sijaitsee Wienin 1. kaupunginosassa eli Innere Stadtissa. Rakennus edustaa arkkitehtooniselta tyylisuunnaltaan barokkia. Palatsi on saanut nykyisen ulkoasunsa vuosina 1806–1820. Nimensä se on saanut maineikkaan unkarilaisen Esterházyn aatelissuvun mukaan.
Jo Schlesser
Joseph Schlesser (18. toukokuuta 1928 Liouville, Ranska – 7. heinäkuuta 1968 Grand-Couronne, Ranska) oli ranskalainen kilpa-ajaja. Hän kuoli ajaessaan ensimmäistä kertaa Formula 1 -sarjassa Ranskan GP:ssä 1968.
Madagaskarilla syntynyt Schlesser oli aikansa juhlittu autourheilusankari.
Kohtalokkaan Ranskan GP:n lisäksi Schlesser osallistui Formula 2 -luokassa 1967 ja 1968 Saksan Grand Prixeihin, jotka ajettiin F1:sten kanssa samaan aikaan.
Honda palkkasi uuden RA302-autonsa rattiin paikallisen sankarin Schlesserin 1968 Ranskan GP:ksi. Kuitenkin jo kolmannella kierroksella hän kadotti autonsa pidon mutkassa ja törmäsi seinään poikittain. Magnesiumrunkoinen Honda, jossa oli täysi tankki, räjähti liekkeihin, eikä Schlesserillä ollut toivoakaan jäädä henkiin. Kauden jälkeen Honda vetäytyi F1-sarjasta.
Schlesserin ystävä, tuleva F1-tallipäällikö Guy Ligier nimesi kaikki autonsa alkamaan kirjainyhdistelmällä JS ystävänsä muistoksi. Schlesserin veljenpojasta Jean-Louis Schlesseristä tuli myöhemmin menestynyt kilpa-autoilija, joka ajoi Formula 1:ssä ja voitti Dakar-rallin.
Judenplatz
Judenplatz ("Juutalaisaukio") on aukio Itävallan pääkaupungissa Wienissä. Se sijaitsee Wienin 1. kaupunginosassa eli Innere Stadtissa, lähellä Stephansdomia. Aukio oli Wienin juutalaisyhteisön pääaukio liki 500 vuoden ajan. Nykyisin se tunnetaan muun muassa sinne sijoitetusta itävaltalaisten holokaustin uhrien muistomerkistä, joka paljastettiin vuonna 2000 ja jonka suunnitteli brittiläinen Rachel Whiteread. Aukiolla on myös runoilija Gotthold Ephraim Lessingn patsas. Aukiota reunustavat Itävallan perustuslaillinen oikeus sekä hallinto-oikeus.
Palais Schönborn-Batthyány
Palais Schönborn-Batthyány on palatsimainen rakennus Itävallan pääkaupungissa Wienissä. Se sijaitsee Wienin 1. kaupunginosassa eli Innere Stadtissa. Palatsin on suunnitellut arkkitehti Johann Bernhard Fischer von Erlach, ja se edustaa arkkitehtonisesti barokin tyylisuuntaa. Palatsin rakennustyöt käynnistettiin vuonna 1699, ja ne saatiin päätökseen vuonna 1706. Sen rakennutti kreivi Adam Batthyány. Vuonna 1740 Batthyányn leski myi palatsin aateliselle Schönbornin perheelle.
Lou Pearlman
Louis Jay Pearlman (19. kesäkuuta 1954 Flushing, Queens, New York – 19. elokuuta 2016) oli yhdysvaltalainen musiikkituottaja. Pearlman kokosi Backstreet Boys -yhtyeen 1993 innostuttuaan New Kids on the Blockin saamasta suosiosta. Myös ’N Sync oli Pearlmanin kokoama yhtye.
Pearlman pidätettiin kesäkuussa 2007 epäiltynä pyramidihuijauksen johtamisesta. Toukokuussa 2008 hänet todettiin syylliseksi muun muassa kavalluksiin, rahanpesuun ja tekaistuihin konkursseihin ja tuomittiin 25 vuodeksi vankeuteen. Hän kuoli vankilassa 19. elokuuta 2016.
Tokugawa Yoshinobu
Tokugawa Yoshinobu (alk. "Tokugawa Keiki" , 28. lokakuuta 1837 – 22. tammikuuta 1913), myös Tokugawa Keiki sekä Hitotsubashi Keiki, oli Japanin viidestoista ja viimeinen Tokugawa-shōgun. Hänestä tuli shōgun vuonna 1866, mutta hän joutui luopumaan vallasta keisarin hyväksi Meiji-restauraatiossa 1867−1868.
Yoshinobu syntyi 28. lokakuuta 1837 Miton daimion Tokugawa Nariakin seitsemänneksi pojaksi. Mito oli yksi Tokugawa-suvun haaroista, ja kaukaisessa yhteydessä shōgunin perimykseen. Keiki adoptoitiin Hitotsubashin sukuun. Hitotsubashi oli yksi Tokugawa kadettisuvuista ja yksi shōgunin perimykseen kuuluvista sukuhaaroista. Adoption kautta Keiki nousi asemaan, josta hän voisi kohota shōguniksi.
Vuonna 1853 Matthew Perry saapui Japaniin mustien laivojensa kanssa ja vaati maata avaamaan rajansa. Shōgun Tokugawa Iesada kuoli 1858, ja Keiki asetettiin ehdolle hänen seuraajakseen. Miton vastustajat onnistuivat estämään Keikin pyrkimykset ja shōguniksi valittiin alaikäinen Tokugawa Iemochi. Keiki sekä hänen perheensä ja tukijansa asetettiin vuoteen 1862 kestäneeseen kotiarestiin. Hänet nimitettiin samana vuonna nuoren shōgunin holhoojaksi.
Keiki nujersi vuonna 1864 kapinoivan Chōshūn joukot. Kesällä 1866 Keiki johti bakufun joukot rangaistusretkelle Chōshūhun, mutta retki epäonnistui. Keiki käytti Iemochin kuolemaa taistelusta vetäytymisen tekosyynä. Keikistä tuli shōgun vuonna 1866. Shōguniksi nousun yhteydessä hän vaihtoi nimekseen Yoshinobu. Hän luopui vallasta 1867, mutta oletti saavansa johtavan asemansa takaisin, kun hallintoa uudistettaisiin. Vastustajat kuitenkin toimivat ennen uudistusten toteuttamista. Uudistuksia vaativat Chōshūn ja Satsuman samurait valtasivat Kioton palatsin 3. tammikuuta 1868 ja julistivat keisarillisen vallan palaututetuksi. Tätä seurasi Boshin-sotana tunnettu lyhyt sisällissota. Keisarilliset jokot valtasivat Edon, ja Keiki antautui. Vallan siirtymistä shōgunaatilta keisarille kutsutaan Meiji-restauraatioksi. Antautumisensa jälkeen Yoshinobu määrättiin kotiarestiin Mitoon. Vuonna 1902 Yoshinobulle myönnettiin prinssin ("kōshaku") arvo. Tokugawa Yoshinobu menehtyi Tokiossa 22. marraskuuta 1913.
Søgne
Søgne on kunta Etelä-Norjassa Länsi-Agderin läänissä Skagerrakin rannikolla Kristiansandin ja Mandalin kaupunkien välissä. Muita naapurikuntia ovat Marnardal pohjoisessa ja Songdalen luoteessa.
Kunta on tunnettu saaristostaan, jossa 1229 saarta ja luotoa salmineen on vilkasta veneilyaluetta. Korkein kohta on kunnan pohjoisosan Spjotheia (278 m). Rantaviivaa rikkovat lukuisat niemet ja vuonot, joista pisin, Trysvuono, ulottuu 7 km sisämaahan.
Kunta on saanut nimensä vanhan Sygna-joen (Søgneelva) mukaan. Søgne on ollut oma hallinnollinen alueensa jo vuodesta 1837. Kuntaan on alun perin kuulunut myös Greipstad, joka erosi omaksi kunnakseen 1913 (muodostaen myöhemmin osaltaan Songdalenin kunnan). Vuosina 1996-1997 Hummervikin salmesta maihinlaskupaikalta löydettiin luurangonjäänteitä, jotka kuuluivat noin 6500 eaa. eläneelle naiselle. Löytö on vanhin Norjasta löydetty ihmisluurangon osa.
Norjan kansalliskirjailijoihin kuuluvan Bjørnstjerne Bjørnsonin isä Peder Bjørnson toimi Søgnen kirkkoherrana 1852-1869, minkä johdosta Bjørnstjerne asui ja vietti aikaa kunnassa useaan kertaan kyseisten 16 vuoden aikana. Hän kirjoitti kunnassa mm. näytelmän "Mellem Slagene", osia näytelmästä "Halte-Hulda", sekä novellin "Isä". Søgnen miljöö on myös lyönyt leimansa hänen talonpoikaiskertomukseensa "Arne".
Søgnen vanha kirkko (Gamle Kirke) on vuodelta 1640. Vanhassa pappilassa (Gamle Prestegård) on vilkasta konserttitoimintaa ja taidenäyttelyjä.
Kesäisin veneilijöiden suosiossa ovat Ny-Hellesundin saaristo ja saaristolaiskylä, joka tunnetaan mm. runoilija Vilhelm Kragin asuinpaikkana. Taidemaalari Amaldus Nielsen maalasi tunnetun taulunsa "Aamu Uudessa Hellesundissa" siellä. Kapeassa Olavinsalmessa ovat Norjan nykyhistorian kuninkaallisten monogrammit ja kallio, jossa voi nähdä Pyhän Olavin silhuettia muistuttavan luonnonmuodostuman. Paikkaan liittyy myös legenda, jonka mukaan Pyhä Olavi miehineen pakeni vihollisiaan kyseisen salmen kautta, joka aukesi kiveen juuri häntä varten. Alueella on myös saksalaisten joukkojen Toisen maailmansodan aikana tekemiä linnoitusrakennelmia ja osittain restauroitu linnoitus, jossa on kolme sodanaikaista kanuunaa.
Vuonna 1888 rakennettu Songvårin majakka sijaitsee Hellersøyn saarella, joka on avoinna päivävierailuille ja myös yöpyjille ennakkosopimuksesta. Suomalainen höyrylaiva S/S Savonmaa luuli virheellisesti olleensa ko. majakan edustalla lähettäessään hätäsanomia ennen traagista haaksirikkoaan vuonna 1937.
Søgnessä toimivat kolme ala-astetta, kaksi yläastetta, lukio, Agderin kansanopisto sekä kulttuurikoulu.
Perinteisiä elinkeinoja ovat edelleen maatalous, kalastus ja merenkulku. Palveluelinkeinot ovat nykyisin tärkein elinkeino. Kristiansandin kaupungin läheisyys vaikuttaa myös Søgneen ja kunnan väkiluku on kasvusuunnassa. Kunnan keskustaajama Tangvall E-39-valtatien varrella on kasvanut voimakkaasti viime vuosina houkutellen myös liike-elämää. Majoituspalveluja tarjoavat Årosin leirintäalue, sekä Trysnesin veneily- ja lomakeskus.
Sogne (täsmennyssivu)
Sogne voi tarkoittaa: