hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Valtioneuvoston kanslia
Valtioneuvoston kanslia (lyhenne VNK, ) on yksi Suomen 12 ministeriöstä. Se vastaa pääministerin johdolla hallitusohjelman toimeenpanon valvonnasta ja avustaa pääministeriä valtioneuvoston johtamisessa. Valtioneuvoston kanslia vastaa Suomen EU-politiikan yhteen sovittamisesta ja käsittelee EU:n kehittämistä.
Valtioneuvoston kanslia turvaa kaikissa olosuhteissa pääministerin ja hallituksen toimintaedellytykset. Valtioneuvoston kansliaan voidaan nimittää pääministerin lisäksi myös muita ministereitä, niin sanottuja kansliaministereitä.
Valtioneuvoston kanslian päällikkönä toimii pääministeri, toukokuusta 2015 lähtien Juha Sipilä. Ministereinä valtioneuvoston kansliassa toimivat myös ulkoministeri Timo Soini (EU-asiat) sekä kunta- ja uudistusministeri Anu Vehviläinen (selvitys- ja tutkimustoiminta sekä valtion sektoritutkimuksen tavoitteiden yhteensovittaminen). Valtiosihteerinä toimii Paula Lehtomäki ja alivaltiosihteerinä Timo Lankinen.
Vuonna 1892 pääministeri sai johdettavakseen oman kanslian, senaatin talousneuvoston. Sen nimi muutettiin vuonna 1918 valtioneuvoston kansliaksi.
Vuonna 1939 valtioneuvoston kanslian alaisuuteen perustettiin valtioneuvoston tiedotuskeskus, joka siirrettiin vuonna 1945 sisäasiainministeriöön.
Vuonna 1963 perustettiin päätoiminen ja vakituinen kansliapäällikön virka. Vuonna 1990 kansliapäällikön tehtävät siirtyivät pääministerin mukana vaihtuvalle poliittiselle valtiosihteerille sekä alivaltiosihteerille. Valtiosihteeri avustaa pääministeriä ja alivaltiosihteeri johtaa kanslian hallintoa.
Valtioneuvoston kanslian yhteydessä on toimielimiä sekä eräitä erillishankkeita ja kanslian tehtäväksi otettuja erityisselvityksiä.
VNK:n toimielimille ei ole asetettu määräaikaa. Toimielimistä voidaan säätää laissa tai asetuksessa. Toimielimet tuottavat selvityksiä ja raportteja omalta erityisalaltaan tai ne käsittelevät jotain yksittäistä asiaa. Toimielimiä ovat esimerkiksi talousneuvosto ja ruotsin kielen lautakunta.
Hankkeille on määrätty selkeä määräaika. Valtioneuvoston kanslian hankkeet ovat yleensä pääministerin tai valtiosihteerin asettamia. Vireillä ovat esimerkiksi Arktisen alueen neuvottelukunta (2013–2016), keskushallinnon uudistushanke (2012–) sekä säädöspolitiikan yhteistyöryhmä (2011–2015).
Chitungwiza
Chitungwiza on kaupunki Zimbabwessa. Se sijaitsee noin yhdeksän kilometriä etelään pääkaupunki Hararesta. Useimmat chitungwizalaiset työskentelevät Hararessa. Chitungwiza perustettiin vuonna 1978.
Chitungwizan asukasluku vuonna 2014 oli noin 356 840. Kaupunki on asukasluvultaan Zimbabwen kolmanneksi suurin kaupunki.
Cambridge–Oxford-soutukilpailu
Cambridgen ja Oxfordin yliopistojen välinen soutukilpailu käytiin ensimmäisen kerran vuonna 1829 ja se on lukeutuu maailman kuuluisimpiin soutukilpailuihin. Vuosittainen kilpailu käydään kahdeksikoilla Thamesjoella Lontoossa. Matkan pituus on neljä mailia ja 374 jaardia (6,779 km) Putneyn sillalta Mortlakeen. Soutukilpailu on kohonnut Britanniassa eräänlaisen kansallisen instituution asemaan, ja se tunnetaankin yksinkertaisesti nimellä The Boat Race (”soutukilpailu”). Kilpailu muun muassa televisioidaan joka vuosi.
Cambridge ja Oxford ovat Englannin vanhimmat yliopistot, joiden välisellä kilpailulla on vuosisataiset perinteet. Soutukilpailujen perinteen aloitti Cambridgen yliopiston opiskelija Charles Merivale ja hänen ystävänsä, Oxfordissa opiskellut Charles Wordsworth. Cambridge haastoi Oxfordin kilpailuun, ja haaste toistettiin seuraavanakin vuonna. Tapana on, että hävinnyt joukkue haastaa voittaneen kilpaan seuraavana vuonna.
Naisten soutukilpailun juuret ovat vuodessa 1927, mutta alkuun soutua pidettiin naisille epäsopivana lajina eikä varsinaista kilpailua sallittu – vuoden 1927 soutu tuomaroitiin tyylin perusteella ja aikalaisraportin mukaan sitä oli kerääntynyt seuraamaan suuri, vihamielinen katsojajoukko. Samalle reitille miesten kilpailun kanssa naiset siirtyivät vasta vuonna 2015, jolloin naisten kilpailu myös televisioitiin ensimmäisen kerran.
Vuonna 2013 Cambridgen ja Oxfordin alumnit järjestivät Suomessa oman soutukilpailunsa.
Niutao
Niutao on saari Tuvalussa, Tyynellä valtamerellä. Saaren pinta-ala on 2,5 neliökilometriä, ja siellä asui vuoden 2012 väestönlaskennan mukaan 606 ihmistä.
Niutao on matala korallisaari, jota reunustaa kapea riutta. Laskuveden aikana saaren pinta-ala kasvaa 3,1:een neliökilometriin. Saaren keskellä on kolme matalaa ja pientä laguunia, jotka yhdistyvät mereen maanalaisten virtojen kautta. Niitä ympäröi mangrovekasvillisuus.
Saarella on kaksi kylää, Kulia ja Teava, jotka sijaitsevat saaren länsirannikolla. Saarella on muun muassa kirkko ja postitoimisto. Saarelaisten mahdollisuudet itsensä elättämiseen ovat hyvin rajalliset. Saarineuvoston julkisen sektorin työpaikkojen lisäksi Niutaon asukkaat elättävät itsensä satunnaisilla töillä, kalastamisella, kasitöillä ja ulkomailla asuvien sukulaisten rahalähetyksillä.
Niulakita
Niulakita on eteläisin ja pienin saari Tuvalun saarivaltiossa. Sen pinta-ala on 0,42 neliökilometriä, ja siellä oli vuoden 2012 väestönlaskennan mukaan 30 asukasta. Niulakitaa hallitaan Niutaon paikallishallinnon kautta.
Ensimmäinen Niulakitan löytänyt eurooppalainen oli espanjalainen Alvaro de Mendana, joka löysi saaren vuonna 29. elokuuta 1595. Hän nimesi saaren "La Solitaria"ksi. 6. marraskuuta 1821 kapteeni George Barrett löysi saaren uudelleen. Niulakita oli alun perin asumaton, mutta osa Niutaon saaren asukkaista muutti sinne vuonna 1949. Niutaota pidettiin tuolloin liikakansoitettuna.
Nukulaelae
Nukulaelae on atolli Tuvalun saarivaltiossa ja yksi sen kahdeksasta hallintoalueesta. Se koostuu 19 saaresta, joiden pinta-ala on yhteensä noin 1,8 neliökilometriä. Atollilla on laguuni, jonka pinta-ala on 43 km². Nukulaelaen nimi tarkoittaa tuvalun kielellä "hiekkojen maata". ja sen asukasluku oli 324 vuoden 2012 väestönlaskennassa. Atollin suurin saari on Niuoko. Muita suurempia saaria ovat esimerkiksi Tumiloto, Fangaua ja Fetuatasi. Nukulaelaeta johtaa saarineuvosto ja atollilla on yksi paikka Tuvalun 15-paikkaisessa parlamentissa.
Nukulaelaen 19 saaresta koostuva atolli sijaitsee Tyynellämerellä noin 110 kilometriä kaakkoon Funafutista, Tuvalun väkirikkaimmasta atollista. Nukulaelae on maan itäisin atolli. Saarien yhteenlaskettu pinta-ala on 1,8 neliökilometriä ja atollin laguunin pinta-ala on 43 km². Atollin saaret ovat pääosin hiekkarantaisia laguunin puolella.
Nukulaelaen vuosittainen sademäärä on keskimäärin noin 3 200 millimetriä.
Nukulaelaen eteläosissa sijaitsee polynesialaista maraes-temppeliä muistuttava rakennelma, joka on peräisin eurooppalaisten saapumista edeltäneeltä ajalta. Ensimmäinen Nukulaelaen löytänyt eurooppalainen oli kapteeni George Barrett. Kristinusko levisi saarelle ensimmäisen kerran vuonna 1861. Vuosina 1862–1863 arviolta 65–80 prosenttia atollin noin 300 asukkaasta vietiin orjiksi Peruun. Monet heistä eivät enää palanneet saarelle ja vuonna 1892 atollin asukasluku oli vain 95. Eurooppalaiset toivat myös mukanaan sairauksia, jotka johtivat useisiin kuolemantapauksiin saarella.
Nukulaelaen atollilla avattiin postitoimisto vuonna 1923.
Tämän päivän nukulaelaelaiset tunnetaan heidän laulamisestaan ja tanssistaan.
Euroopan unioni on avustanut Nukulaelaella ja kahdella muulla Tuvalun atollilla aurinkoenergian käyttöönottoa. Niinpä niillä voidaan nykyään käyttää sähköä vuorokauden ympäri. Aikaisemmin sähköä tuotettiin saarilla dieselillä, ja sitä riitti vain 18 tunniksi vuorokaudessa.
Michael Caine
Sir Michael Caine CBE (alun perin Maurice Joseph Micklewhite; s. 14. maaliskuuta 1933 Lontoo, Englanti, Britannia) on kahdesti Oscar-palkittu englantilainen näyttelijä. Hän syntyi Rotherhithessä, Etelä-Lontoossa, mutta kasvoi Camberwellissä. Toisen maailmansodan aikana hänet evakuoitiin Norfolkiin. Alkaessaan näyttelijäksi hän käytti nimeä Michael Scott, mutta sai tietää että samanniminen näyttelijä oli jo olemassa; nimen Caine hän keksi elokuvasta "Cainen kapina".
Useiden pienten roolien jälkeen Caine sai osan elokuvassa "Zulu" (1964), jota seurasivat roolit elokuvissa "Salaisen agentin kansio" (1965), "Alfie – naisten viettelijä" (1966), "Hautajaiset Berliinissä" (1966) ja "Miljardin dollarin aivot" (1967). 1970-luvulla hän näytteli muun muassa elokuvissa "Pirullista peliä" (1972), "Seikkailujen sankarit" (1975) ja "Tuhoparvi" (1978). Cainen muita merkittäviä roolisuorituksia on elokuvissa "Tappakaa Carter", "Tunnit Ritan kanssa", "Hannah ja sisaret", "Tappajahain kosto", "Vaarallisella alueella", "Oman elämänsä sankari", "Austin Powers ja kultamuna", "Hiljainen amerikkalainen" ja "Ihmisen pojat". Caine on yksi ohjaaja Christopher Nolanin luottonäyttelijöistä: hänet on nähty Nolanin elokuvissa "Batman Begins", "Yön ritari" ja "Yön ritarin paluu" hovimestari Alfredin roolissa sekä pienemmissä osissa elokuvissa "The Prestige", "Inception" ja "Interstellar".
Caine on saanut uransa aikana kuusi Oscar-ehdokkuutta, joista hän on voittanut kaksi: ensimmäisen elokuvasta "Hannah ja sisaret" (1986) ja toisen elokuvasta "Oman elämänsä sankari" (1999). Hän on lisäksi saanut kolme Golden Globe -palkintoa, kaksi Bafta-palkintoa sekä SAG-palkinnon. Vuonna 2000 hän sai ritarin arvon.
Caine muutti vuonna 2016 nimensä virallisesti Michael Caineksi, joka oli aiemmin hänen taiteilijanimensä.
Theodoros II
Theodoros II, siviilinimeltään Nikólaos Choreftákis (, 25. lokakuuta 1954, Kreeta) on kreikkalainen patriarkka. Hän on johtanut Aleksandrian ja koko Afrikan kreikkalais-ortodoksista patriarkaattia vuodesta 2004 edeltäjänsä patriarkka Petros VII:n kuoltua helikopterionnettomuudessa Athoksen lähellä.
Patriarkan koko arvonimi kuuluu: "Suuren Aleksandrian kaupungin, Libyan, Pentapoliksen, Etiopian, koko Egyptin ja koko Afrikan Paavi ja Patriarkka, Isien Isä, Pastorien Pastori, Prelaattien Prelaatti, Kolmastoista Apostoli ja Ekumenian Tuomari".
O.C.
O.C. ("The O.C.") on yhdysvaltalainen teinidraamasarja, joka kertoo Orangen piirikunnan, Kaliforniassa sijaitsevan Newport Beachin hienostoalueen teinien ja heidän vanhempiensa elämästä. Sarjan nimi on lyhenne Orangen piirikunnan englanninkielisestä nimestä "Orange County". Tapahtumapaikoista ja nimestään huolimatta sarjaa kuvataan Los Angelesin piirikunnassa.
Sarjan päähenkilöitä ovat Chinosta Coheneille muuttava rikoksia tekevä nuori Ryan Atwood, varakkaasta perheestä kotoisin oleva Seth Cohen, tummatukkainen ja lujatahtoinen Summer Roberts sekä rikkaasta perheestä tuleva ongelmateini Marissa Cooper.
Sarjan pääkäsikirjoittajana toimi Josh Schwartz, joka itsekin asuu O.C.:n alueella ja jossa on hyvin paljon yhteneviä piirteitä roolihahmo Seth Cohenin kanssa.
Yhdysvalloissa on esitetty neljä kokonaista tuotantokautta. Sarjan katsojaluvut olivat kuitenkin vähitellen pudonneet alkuaikojen kymmenestä miljoonasta neljään miljoonaan, mikä johti sarjan lopettamiseen. FOX tilasi neljättä kautta 16 jaksoa, joista viimeinen esitettiin Yhdysvalloissa 22. helmikuuta 2007. Viimeinen jakso esitettiin Suomessa 26. kesäkuuta 2007. Sarjan tunnusmusiikin "California" esittää Phantom Planet.
Sarjaa on Suomessa esitetty tiistaisin iltakahdeksalta MTV3-kanavalla. Sarjan ensimmäistä tuotantokautta (27 jaksoa) alettiin esittää MTV3-kanavalla 30. marraskuuta 2004. Myös sarjan toinen tuotantokausi (24 jaksoa) ja kolmas tuotantokausi (25 jaksoa) on näytetty Suomessa kokonaan. Ensimmäisen tuotantokauden uusintajaksot pyörivät MTV3-kanavalla kesällä 2006, ja niistä ehdittiin esittää 15 ensimmäistä, ennen kuin kolmas tuotantokausi pyörähti käyntiin 5. syyskuuta 2006. Heti kolmannen tuotantokauden loputtua alettiin 13. maaliskuuta 2007 esittää neljättä eli viimeistä tuotantokautta. Syksyllä 2008 sarjaa alettiin esittää Sub-kanavalla. Sub aloitti O.C.:n uusinnat ensimmäisestä kaudesta lähtien kesällä 2011.
Musta = vakituinen
Harmaa = vieraileva
Valkoinen = ei esiinny
O.C. oli varsinkin sarjan ensimmäisen tuotantokauden aikana hyvin suosittu, keräten Yhdysvalloissa keskimäärin 9,7 miljoonaa katsojaa. Toisella tuotantokaudella sarjan keskimääräinen katsojamäärä laski yli 2,5 miljoonalla 7,0 miljoonaan katsojaan. Tätä on selitetty muun muassa sarjan uudella esitysajalla "ultra-kilpailullisena torstaina". Kolmannella ja neljännellä tuotantokaudella sarjan suosio laski edelleen ja FOX päätti lopulta keskeyttää sarjan tuottamisen.
Wanukaka
Wanukaka on Indonesiassa puhuttava austronesialainen kieli. Sillä on noin 10 000 äidinkielistä puhujaa (1981). Kielen puhujat asuvat pääosin Sumban saarella. Kieli jakautuu kahteen tärkeimpään murteeseen.
Osis
Osis on Schwarzkopfin valmistama hiusten muotoiluun tarkoitettu tuotesarja. Osis on lyhenne englannin kielen sanoista "Only Seen In Salons" (nähty vain salongeissa), mikä tarkoittaa, että tuotteet on suunnattu käytettäväksi ja myytäväksi pääasiassa parturi-kampaamoissa. Osis-tuotesarjan tuotteet ovat hiusten muotoiluun ja viimeistelyyn käytettäviä aineita, kuten hiuskiinteet, -lakat ja -vahat.
Teppo Tulppu
Teppo Tulppu, herra Reima Muristo eli herra Turski ( tai "Neighbor J. Jones") on kuvitteellinen hahmo Disneyn sarjakuvamaailmasta. Tulppu on Aku Ankan naapuri. Tulppu asuu osoitteessa Paratiisitie 12, 14, tai 15 piirtäjästä riippuen. Aku ja Tulppu tappelevat aina. Yleensä heidän tappelunsa alkavat jostakin pikkuasiasta ja päätyvät katastrofiin. Teppo Tulpun hahmon loi Carl Barks. Tulppu esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1943 sarjassa "Good Deeds" (suomeksi "Hyvien tekojen päivä"). Joissakin tarinoissa hän elää yhdessä äitinsä tai vaimonsa kanssa. Tulpun tiedetään arvostavan taidetta ja harrastavan filateliaa, kun taas tarinassa "Tiukasti satulassa" Teppo keräili Ratsupostiin liittyviä tavaroita. Lisäksi Tulpun postimerkkikokoelma on kokenut kovia naapurisodissa Aku Ankan kanssa. Joissakin tarinoissa nähdään että Tepolla on auto. Hänellä on setä, Eetvartti Tulppu, joka asuu Rämekorvessa. Eetvartti soittaa banjoa ja omistaa kanan.
Kvantisointi
Digitaalisessa signaalinkäsittelyssä kvantisoinnilla tarkoitetaan reaalilukuarvojen tai hyvin suuren lukujoukon arvojen likimääräistämistä pienempään lukujoukkoon, esimerkiksi kokonaisluvuiksi sovitulle välille.
Kvantisointi tapahtuu usein signaalin digitoinnin yhteydessä, kun analoginen signaali muunnetaan digitaaliseen muotoon analogia-digitaalimuuntimella. Näytteistin ottaa signaalista, esimerkiksi äänestä, tietyin väliajoin näytteitä pitopiiriin, josta ne muunnetaan digitaalisiksi arvoiksi (esimerkiksi 16-bittisiksi kokonaisluvuiksi) analogia-digitaalimuunnoksen avulla. Usein sekä näytteistyksen että kvantisoinnin suorittavaa laitetta kutsutaan digitoijaksi eli A/D-muuntimeksi.
Signaali voi myös olla moniulotteinen ja kvantisointia ei tarvitse suorittaa jokaisessa ulottuvuudessa.
CD-levy sisältää digitoitua ääntä. Näytteistys tapahtuu 44 100 kertaa sekunnissa (eli taajuudella 44 100 Hz) ja näytteet on kvantisoitu 16-bittisiksi kokonaisluvuiksi. 16 bitillä eli 2 tavulla voidaan esittää formula_1 eli 65536 erilaista arvoa.
Kvantisointi on myös tärkeä osa monia äänenpakkausmenetelmiä. Se on usein häviöllisen pakkausmenetelmän viimeinen vaihe. Voidaan yksinkertaistaen sanoa, että vasta kvantisointi tekee pakkausmenetelmästä häviöllisen. Tiedonpakkauksessa signaalin osasia voidaan kvantisoida vaihtelevalla resoluutiolla; esimerkiksi voimakkaiden äänien osalta ihmisen korvan erottelukyky on karkeampi kuin hiljaisempien.
Jerez de la Frontera
Jerez de la Frontera on kaupunki Cádizin maakunnassa Andalusiassa Etelä-Espanjassa.
Jerez de la Fronteran asukasluku on noin 213 000 (2016). Se sijaitsee noin 15 kilometrin päässä Cádizinlahden rannikolta, noin 75 km Sevillasta etelään ja 30 km Cádizista koilliseen (etäisyydet linnuntietä).
Jerez tunnetaan erityisesti sherry -viineistä ja yhtenä flamencon kotipaikoista. Jerezissä on Circuito Permanente de Jerez -moottorirata, jolla ajetaan muun muassa MotoGP -kilpailuja. Radalla on ajettu myös Formula 1 -sarjan kilpailuja, joista viimeisin kaudella 1997.
Jerez oli reconquistan viimeisessä vaiheessa rajakaupunki Kastilian ja Granadan välillä, josta lisämääre "de la Frontera".
Kaupungin suurin "bodega" on keskustaassa sijaitseva Gonzalez Byass.
Jerez de la Fronterassa sijaitseva Atalaya -museo (Museos de la Atalaya) koostuu kellomuseosta (Museo de Relojes, Palacio del Tiempo) ja viinimuseosta (Misterio de Jerez).
Square Enix
Square Enix kabushikigaisha () on japanilainen pääosin videopelien kehittämiseen ja julkaisuun keskittyvä yritys. Yhtiö syntyi, kun keskenään kilpailleet Enix ja Square yhdistyivät huhtikuussa 2003.
Square Enixin päätuotteet ovat konsoliroolipelisarjat, kuten "Final Fantasy" ja "Dragon Quest". Pelien ohella yhtiö on tuottanut myös manga- ja animesarjoja, kuten "Fullmetal Alchemist". Vuoden 2005 lopulla "Space Invaders" -sarjan luonut Taito Corporation liitettiin Square Enixiin. Yhtiöön liitettiin vuonna 2009 Eidos.
Gangan Comics on Square Enixin mangaa julkaiseva osasto. Japanissa ilmestyviä Gangan-lehtiä on yhteensä 5, ja esimerkkejä niiden sisältämistä sarjoista ovat "666 Satan", "Higurashi no naku koro ni" ja "Fullmetal Alchemist". Osa Square Enix -peleistäkin on saanut oman mangasovituksensa, kuten "Kingdom Hearts II" ja "Final Fantasy XII".
Useasta sarjakuvasta on tehty myös animesarjoja. Mangasta riippumatonta animea ovat taas "":ään perustuva "" (2005) sekä itsenäisen Squaren tuottamat "" (1994) ja "" (2001–2002).
Square Enix omistaa oikeudet kahteen "Final Fantasy" -sarjaan perustuvaan elokuvaan. Niistä ensimmäinen on Square Picturesin tuottama "", joka julkaistiin vuonna 2001. Elokuva ei ollut taloudellinen menestys, ja Enix päätti sen takia lykätä sulautumista tappiota tekevän Squaren kanssa. Vuonna 2005 Square Enix ja Sony Pictures Home Entertainment taas julkaisivat DVD:lle elokuvan "". 101-minuuttinen tietokoneanimaatio kuuluu "Compilation of Final Fantasy VII" -kokoelmaan, ja sen tarina seuraa 2 vuodella "Final Fantasy VII":n tapahtumia. Toisin kuin "Advent Children", "Spirits Within" ei suoraan liity mihinkään pelisarjan osaan vaan on oma tarinansa.
EEC-vetoomus
EEC-vetoomus oli vastalause Suomen hallituksen pyrkimykselle solmia vapaakauppasopimus Euroopan talousyhteisön (EEC) kanssa. Se julkaistiin maksettuna ilmoituksena "Helsingin Sanomissa" 19. syyskuuta 1973 otsikolla "EEC-vapaakauppasopimus torjuttava". Vetoomus kohdistettiin ”tasavallan presidentille, hallitukselle ja eduskunnalle”.
Ilmoituksen teksti vastusti sopimusta EEC:n kanssa ja vaati, että Neuvostoliiton ja SEV-järjestön kanssa lisättäisiin yhteistyötä ja kauppaa.
Vetoomuksen allekirjoittaneet noin 500 julkisuuden henkilöä anti-EEC-toimikunnan puheenjohtajan Hannu Vesan johdolla myös jättivät adressinsa tasavallan presidentti Urho Kekkoselle tuntia ennen EEC-sopimuksen allekirjoittamista 5. lokakuuta 1973 ja kehottivat vielä kerran harkitsemaan sopimuksen torjumista. Kekkonen valitteli, ettei voinut ottaa kansalaisjärjestöä aiemmin, ennen presidentin esittelyä 3. lokakuuta, mutta totesi myös, ettei tapaaminen olisi muuttanut päätöstä. Adressin ojensi Yrjö Tirri.
SDP:n puolueneuvosto äänesti EEC-sopimuksen hyväksymisestä 19. syyskuuta 1973. Päätös ei syntynyt ilman arvostelua. Esimerkiksi kansanedustaja Erkki Tuomioja näki torjumisen antavan paremmat mahdollisuudet puolustaa ja korottaa työväen elinehtoja. Kansanedustaja Tellervo M. Koivisto taas sai kirjallisen varoituksen puolueeltaan SDP:ltä EEC:n vastustamisesta. Hän kiisti huhut puolueesta loikkaamisesta sanomalla: ”Ei se, että vastustan EEC:tä, tee minusta kommunistia.”
Anti-EEC-toimikunta järjesti eri puolilla Suomea mielenosoituksia sopimusta vastaan. Järjestäjien mukaan 8 000 ja poliisin mukaan 6 000 ihmistä osoitti mieltään Helsingissä Eduskuntatalon edessä 20. syyskuuta. Mielenosoituksessa puhuivat muun muassa Hannu Vesa (sd.), SKP:n puheenjohtaja Aarne Saarinen ja Ilkka Taipale (sd.). Samana päivänä Turussa Kupittaan jalkapallokentällä osoitti mieltään 2 000 ja Tampereella Keskustorilla 3 000 ihmistä. Myös työpaikoilla tapahtui mielenosoitusseisauksia. Ojentaessaan presidentille adressia anti-EEC-toimikuntalaiset lupasivat järjestää uuden mielenosoituksen 9. lokakuuta. Helsingissä mieltä osoitti 5 000 henkilöä. Vasemmistolaisten lisäksi tilaisuudessa puhui SKYP:n Olavi Tupamäki. Muista puhujista Taisto Sinisalon mielestä sopimus oli vakava loukkaus Suomen ja Neuvostoliiton välistä YYA-sopimusta vastaan.
Alun perin mukana puhumassa piti olla myös Liberaalisen nuorisoliiton edustajat, joka ilmoitti vastustavansa EEC:tä, mutta se ei halunnut osallistua mielenosoitukseen, koska sen mielestä he eivät voineet hyväksyä tilaisuuden tunnusta, joka oli LNL:n mukaan ”suunnattu ulkopoliittista johtoa vastaan ja asettaa Suomen kauppajärjestelyt ja yya-sopimuksen vastakkain”.
Vetoomuksen allekirjoitti noin 500 suomalaista, joiden joukossa oli poliitikkoja, toimittajia ja kulttuurihenkilöitä sekä tuntemattomampia henkilöitä. "Helsingin Sanomien" uutisen mukaan allekirjoittajat olivat julkisuuden henkilöitä. Markku Jokisipilän mukaan useat heistä ovat tai ovat olleet korkea-arvoisia poliitikoita tai arvostettuja kulttuurihenkilöitä.
Osa allekirjoittajista (nimet alkuperäisessä julkaisujärjestyksessä, hakasuluissa olevat tiedot eivät kuulu alkuperäiseen listaan):
Juuso Välimäki (taloustieteilijä)
Juuso Välimäki (s. 8. tammikuuta 1966) on suomalainen taloustieteilijä, joka toimii vuodesta 2002 Aalto-yliopistonkauppakorkeakoulun taloustieteen professorina. Välimäki väitteli vuonna 1996 University of Pennsylvaniassa. Tutkimustyössään Välimäki on keskittynyt mikrotaloustieteeseen ja varsinkin toimialan taloustieteeseen, peliteoriaan sekä informaation taloustieteeseen (engl. Information Economics). Välimäen tutkimuksia on julkaistu laajasti johtavissa taloustieteellisissä aikakauskirjoissa.
Laktoosi
Laktoosi eli maitosokeri on nisäkkäiden maidossa esiintyvä hiilihydraatti. Sitä on esimerkiksi äidinmaidossa noin seitsemän prosenttia ja lehmänmaidossa 4,8 %. Sana "laktoosi" tulee latinan maitoa tarkoittavasta "lac"-sanan obliikvivartalosta "lact-" ja sokereihin viittaavasta -oosi-päätteestä.
Laktoosi on disakkaridi, joka koostuu kahdesta happisillan yhdistämästä monosakkaridista: glukoosista ja galaktoosista. Laktoosin empiirinen kaava on CHO, moolimassa 342,3 g/mol ja CAS-numero 63-42-3.
Laktoosi muodostuu glukoosin ja galaktoosin sitoutuessa toisiinsa beeta-1-4-glykosidisidoksella. Laktoosin muodostumista tapahtuu elimistössä ainoastaan maitorauhasen epiteelisoluissa. Maitorauhasen epiteelisoluissa laktoosi muodostetaan glukoosista Golgin laitteissa, joissa laktoosi myös pakataan kuljetusvesikkeleihin, joiden avulla laktoosi siirretään solujen ulkopuolelle.
Nuorilla nisäkkäillä laktaasiksi kutsuttu entsyymi hajottaa laktoosin takaisin monosakkarideiksi, jolloin se voi imeytyä elimistöön. Tavallisesti laktaasin eritys lakkaa poikasten kasvaessa, eikä niiden elimistö voi enää sulattaa laktoosia. Tämä on mahdollisesti evoluution aikaansaama pakote poikasten vieroittamiseksi.
Laktaasin häviäminen on tavallista myös ihmisillä. Kuitenkin joillain ihmisryhmillä (erityisesti Pohjois-Euroopassa ja Lähi-idässä) ilmenee mutaatio, jonka vuoksi entsyymin eritys ei lakkaa aikuisiällä ja maitotuotteet voivat muodostaa suuren osan heidän ruokavaliostaan. Näyttäisi siltä, että vuosituhansia jatkunut maanviljely ja lampaiden, karjan ja vuohien lypsäminen näillä alueilla on aiheuttanut sopeutumisen maitopitoiseen ruokavalioon. Suomalaisista aikuisista laktaasientsyymi puuttuu noin 17 prosentilta.
Laktoosia voidaan käyttää makeutusaineena. Lisäksi sille on käyttökohteita lääketieteessä ja biokemiallisissa ja biologisissa tutkimuksissa käymis- ja kasvatusalustana.
Peter Snell
Peter George Snell (s. 17. joulukuuta 1938) on entinen uusiseelantilainen juoksija, joka saavutti lyhyen uransa aikana kolme olympiakultaa.
Snell oli nuoruudessaan monipuolinen urheilun harrastaja mm. voitti teini-ikäisenä Uusi-Seelannin nuorten tennismestaruuden. Yleisurheilusta tuli hänen päälajinsa 19-vuotiaana. Hänen valmentajakseen tuli suomalaistenkin 1960-luvun lopulla hyvin tuntema Artur Lydiard. Snell oli keskimatkojen juoksijaksi vahvarakenteinen; hänen pituutensa oli 179 cm ja painonsa 80 kg. Snell tuli kansainväliseen tietoisuuteen Rooman olympialaisissa 1960, kun hän voitti 800 metrin juoksun uudella maansa ennätysajalla.
Vuoden 1962 alussa Snell paransi kotimaassaan Whanganuissa Australian Herb Elliotin vuonna 1958 juoksemaa mailin ME:tä kymmenyksellä aikaan 3.54,4. Kuukautta myöhemmin hän paransi 880 jaardin ja samalla 800 metrin ME:eitä Aucklandissa. Entinen 800 metrin ennätys oli vuodelta 1955 Belgian Roger Moensin nimissä, ja hän paransi sitä yli sekunnilla aikaan 1.44,3. Samana vuonna marraskuun lopulla 1962 hän voitti Australian Perthissä Brittiläisen Kansainyhteisön mestaruudet 880 jaardilla ja maililla.
Neljä vuotta myöhemmin Tokiossa Snell voitti 800 metrin lisäksi 1500 metrin juoksun. 800 metrin aika oli uusi olympiaennätys. Tokion jälkeen Snell kulki voitosta voittoon. 12. marraskuuta hän teki Aucklandissa uuden 1 000 metrin maailmanennätyksen 2.16,6 ja vain viisi päivää tämän jälkeen juoksi uudet mailin ME-lukemat 3.54,1.
Vielä vuonna 1965 Snell kilpaili Euroopassa ja Yhdysvalloissa ilman kummempaa menestystä, minkä jälkeen hän ilmoitti lopettavansa kilpaurheilun ja keskittyvänsä muihin asioihin.
Uransa lopetettuaan Snell toimi maanmittarina ja savuketehtaan edustajana. Vuonna 1971 Snell muutti Yhdysvaltoihin kouluttaakseen itseään paremmin. Hän suoritti BSc-tutkinnon Kalifornian yliopistossa Davisissa aiheenaan ihmisen suorituskykyasiat. Sen jälkeen hän suoritti PhD-tutkinnon Washingtonin
valtionyliopistossa. Tohtoritutkinnon jälkeen hän työskenteli sisätautiopin apulaisprofessorina Lounais-Texasin lääketieteen tutkimuskeskuksessa Dallasissa.
Muksis
Muksis ( ) on venäläisen lastenkirjailijan Eduard Uspenskin luoma satuhahmo.
Muksis on pieni, pyöreä ja karvainen ja sillä on suuret pyöreät korvat. Se ystävystyy pian Krokotiili Genan kanssa. Gena on vanha arvokas krokotiili, joka on eläintarhassa töissä krokotiilina. Muksis ja Gena esiintyivät useissa animaatioelokuvissa ja saavuttivat kuuluisuutta myös itäblokin ulkopuolella, esimerkiksi Japanissa. Sen mukaan on nimetty Tšeburaška-auto, lentokone, jopa virvoitusjuoma, ja se on muun muassa useiden venäläisten vitsien päähenkilö.
Muksis oli Venäjän olympiajoukkueen maskotti vuoden 2004 kesäkisoissa Kreikassa. Muksis-pehmolelu oli myös Ville Haapasalon ja Niki Juuselan matkassa, kun nämä esittelivät vuoden 2014 talviolympialaisten isäntäkaupunkia Sotšia Ylen tv-sarjassa, jota esitettiin olympialaisten aikaan.
Ensimmäisen kerran Muksis esiintyi Uspenskin lastenkirjassa "Krokotiili Gena ja hänen ystävänsä" (Крокодил Гена и его друзья). Muksis on tiheässä tropiikin metsässä asustava eläin, jota tiede ei tunne. Se koostuu niin erilaisista osista, että on mahdotonta sanoa onko se jänis, koira, kissa vai kenguru. Kun Muksis kerran on kävelyllä hengittämässä raitista ilmaa, se joutuu vahingossa appelsiinilaatikkoon ja sen mukana sivistyneeseen maailmaan. Kun se perillä nostetaan ulos laatikosta, ovat sen käpälät niin puutuneet että se muksahtaa ensin pöydältä tuolille, sitten lattialle. Tämän mukaan (venäjää: чебурахнуться, pudota kömpelösti) se nimetään Muksikseksi.
Jousijalka-Jack
Jousijalka-Jack ("Spring Heeled Jack") on jousitetuilla kengillä hyppivä ulkonäöltään pirunoloinen hahmo, jonka kerrotaan eläneen Englannissa viktoriaanisella ajalla ja pelotelleen ihmisiä. Mahdollisesti kyseessä on eräänlainen kaupunkitarina, mutta myöskään olennon todenperäisyyttä ei pystytä varmuudella kiistämään. Ensimmäinen muistiin merkitty havainto Jousijalka-Jackista tapahtui vuonna 1837, ja havaintoja samankaltaisista hahmoista tehtiin myöhemmin 1870-luvulla.
Populaarikulttuurin puolella hahmo on esiintynyt niin kirjoissa, sarjakuvissa kuin näytelmissäkin.
Kukaan ei koskaan tunnistanut Jousijalka-Jackia. Hänelle on kuvattu pirun ulkonäkö sekä poikkeuksellisia kykyjä, kuten valtavat loikat, pitkä esiintymisaika ja kipinöiden sylkeminen.
Hahmon todenperäisyyttä epäilevät tutkijat ovat luokitelleet Jousijalka-Jackin pelkäksi tarinaksi tai kepposeksi.Jousijalka-Jackille on keksitty laaja kirjo erilaisia paranormaaleja selityksiä.
Pöly
Pöly koostuu kiinteistä, erittäin pienistä ainehiukkasista, jotka leijailevat ilmassa ja laskeutuvat hitaasti.
Pölyhiukkasten koko vaihtelee alle 1 µm hiukkasista yli 100 µm hiukkasiin.
Pölyn aiheuttamiin terveyshaittoihin vaikuttavat kullekin jauheelle ominaiset terveysvaikutukset, altistumisen määrä ja altistumisaika sekä hiukkaskoko ja muut hiukkasen ominaisuudet. Yli 5 µm kokoiset hiukkaset jäävät hengitysteihin ja pienemmät voivat kulkeutua keuhkorakkuloihin asti. Monet pölyn aiheuttamat sairaudet syntyvät vuosien altistumisen seurauksena.
Hiukkaset jaotellaan koon mukaisesti neljään luokkaan:Huoneisiin kertyvä pöly on yhdistelmä ilmakehässä leijuvasta pölystä ja asukkaista irronneista hiukkasista, kuten kuolleesta ihokudoksesta ja erilaisista vaate- ja kangaskuiduista. Pölypunkit käyttävät huonepölyn orgaanisia osia ravintonaan. Niiden ulosteet puolestaan muuttuvat osaksi huonepölyä ja voivat aiheuttaa joillekin ihmisille allergisia reaktiota.
Lasikuitupöly voi ärsyttää ihoa, silmiä, nenää ja kurkkua. Se voi aiheuttaa kutinaa, yskää ja kurkkukipua. Jotkut ihmiset ovat lasikuidulle herkempiä kuin toiset. Lasikuitu on myös luokiteltu mahdollisesti syöpää aiheuttavaksi, etenkin pitkäaikaisesti altistettuna.
Viktoriaaninen aikakausi
Viktoriaaninen aikakausi katsotaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa teollisen vallankumouksen ja britti-imperiumin huippukaudeksi. Se kesti vuodet 1837–1901, jolloin kuningatar Viktoria oli vallassa. Aikakautta leimasi ankara tapakulttuuri yläluokan piirissä ja tiukka jako eri yhteiskuntaluokkiin. Viktoriaaninen muoti ja tyyli oli rehevää ja varsinkin naisten muoti suorastaan tuhlailevaa.
Myös voimakkaan kaksinaismoralismin väitetään leimanneen viktoriaanista aikakautta: siinä missä monet yläluokkaiset miehet vaalivat kotonaan ja suhteissa yläluokan naisiin tiukkaa protokollaa ja tapakulttuuria, samaisten miesten kerrotaan usein salaa harrastaneen monia epäsiveellisiä ja paheellisia elämäntapoja kuten juopottelua, uhkapeliä, epäsiveellisiä revyy-esityksiä ja bordellivierailuja. Aikakauden tabloidilehdistö ruokki skandaalien metsästystä, joka oli suosittua kansanhuvia Britteinsaarilla.
Saksan "vilhelmiininen aika" (1871–1918), Ruotsin "oskariaaninen aika" (1872–1907) ja Ranskan "belle époque" ovat ajallisesti ja kulttuuriselta sisällöltään osittain päällekkäisiä käsitteitä viktoriaanisen ajan kanssa.
Aristokratia
Aristokratia eli ylimysvalta tarkoittaa perinnöllisen aateliston valtaa. Sana on muodostettu kreikan kielen sanasta ""aristos"", joka tarkoittaa 'paras' sekä sanasta ""kratein"", joka tarkoittaa 'hallita'. Nimitys "aristokratia" on peräisin Platonilta, mutta oppilaansa Aristoteles myös myöhemmin käytti sitä. Jälkimmäinen määritteli "aristokratian" monarkian (yksinvalta) ja demokratian (kansanvalta) vastakohdaksi.
Aristokraattista kulttuuria luonnehti usko jalojen, epäitsekkäiden ja varttuneiden vain yhteistä etua ajavien yli 60-vuotiaiden viisaiden hallintomalliin, kun taas timokratia ja oligarkia olivat valtiomuotoja, jossa ylin valta kuului jollekin, esimerkiksi syntyperän, varallisuuden tai virka-aseman vuoksi etuoikeutetulle kansalaisluokalle.
Historiasta tällaisia timokratia- ja oligarkia-valtiomuotoja löytyi esimerkiksi Spartasta ja keskiajalla Venetsiasta.
Mervyn Peake
Mervyn Laurence Peake (9. heinäkuuta 1911 – 17. marraskuuta 1968) oli englantilainen kirjailija, runoilija, taidemaalari ja kuvittaja. Hänet tunnetaan parhaiten "Gormenghast"-fantasiakirjoistaan, joiden oli tarkoitus seurata Titus Groanin elämää kehdosta hautaan, mutta kirjailijan kuoleman johdosta sarja jäi kolmiosaiseksi. Gormenghast-kirjoja verrataan joskus Peaken aikalaisen J.R.R. Tolkienin tuotantoon.
Planckin teho
Planckin teho on Planckin energia jaettuna Planckin ajalla, eli noin 
3,62831 × 10 W. Tämä on iso ja epäkäytännöllinen yksikkö, sillä gammasädepurkauksissakaan, jotka ovat tehokkaimpia tunnettuja ilmiöitä, ei tule energiaa kuin 1 × 10 W. Tämä on alle miljoonasosa Planckin tehosta.
Fysiikan perusvakioin ilmaistuna Planckin teho on formula_1.
Planckin tiheys
Planckin tiheys on tiheyden luonnollinen yksikkö ja sitä merkitään ρ. Planckin tiheys on yksi Planckin johdetuista yksiköistä. Planckin tiheys saadaan, kun Planckin massa jaetaan Planckin tilavuudella.
missä:
Planckin tiheys on hyvin epäkäytännöllinen, sillä se vastaa lähes samaa tiheyttä kuin 10 Aurinkoa puristettaisiin atomin ytimen kokoon. Arvioiden mukaan, universumin ollessa Planckin ajan ikäinen, universumin tiheys oli Planckin tiheyden verran.
Gormenghast
Gormenghast on Mervyn Peaken fantasiakirjasarja. Kirjoihin viitataan yleensä Gormenghast-trilogiana, vaikka sarjaan kuuluu myös lyhyempi neljäs osa. Sarja jäi kesken Peaken kuoleman vuoksi.
Gormenghast on myös linna, joka ei kuitenkaan esiinny lainkaan kolmannessa kirjassa.
BBC on tuottanut kirjoista vuonna 2000 neliosaisen minisarjan, joka perustuu kahteen ensimmäiseen kirjaan.
Katatonia (yhtye)
Katatonia on Anders Nyströmin ja Jonas Renksen vuonna 1991 perustama ruotsalainen metalliyhtye. Yhtyeen musiikki on melankolissävytteistä ja sen vaikuttajia ovat muun muassa Paradise Lost, Jeff Buckley, Fields of the Nephilim ja The Cure. Katatonian ensimmäiset julkaisut edustavat pitkälti hidastempoista death metallia ja laulutyyli on murinalaulua. "Saw You Drown" -minialbumin myötä yhtye on siirtynyt kevyempään ilmaisuun puhtaalla laululla. "Discouraged Ones" -albumilta lähtien musiikki on ollut entistä laulupainotteisempaa.
Katatonia on julkaissut kaksi kokoelmalevyä. "Brave Yesterdays" sisältää kaikki kappaleet yhtyeen mini-albumeilta "Saw You Drowniin" asti, kappaleita "Dance of December Souls" ja "Brave Murder Day" -albumeilta sekä kaksi uutta kappaletta. "The Black Sessions" on rajoitettu painos, joka keskittyy yhtyeen uudempaan tuotantoon ja sisältää myös live-DVD:n.
Katatonialla on levytyssopimus brittiläisen Peaceville Recordsin kanssa. Yhtyeen kahdeksas studioalbumi "Night Is the New Day" julkaistiin 2. marraskuuta 2009.
Eric Heiden
Eric Arthur Heiden (s. 14. kesäkuuta 1958) on yhdysvaltalainen pikaluistelun viisinkertainen olympiavoittaja Lake Placidin kisoista 1980. Nykyään Heiden toimii ortopedinä.
Heiden voitti Lake Placidissa kaikki viisi miesten luistelumatkaa (500, 1 000, 1 500, 5 000 ja 10 000 metriä). Hän oli ensimmäinen luistelija, joka sai yksissä kisoissa viisi kultamitalia. Hän oli myös ensimmäinen urheilija, joka voitti viisi kultaa henkilökohtaisista lajeista yksissä kisoissa. Kaiken lisäksi Heiden luisteli jokaisella matkalla uuden olympiaennätyksen ja paransi 10 000 metrin maailmanennätystä 6,2 sekunnilla.
Ericin sisko Beth Heiden oli myös Lake Placidin kisojen luistelumitalisti. Hän voitti pronssia, joten Heidenin sisarukset nappasivat puolet Yhdysvaltain mitalisaaliista.
Lyhyen pikaluistelu-uransa aikana Heiden ehti lisäksi voittaa kolme yleisluistelun maailmanmestaruutta ja neljä peräkkäistä sprinttereiden maailmanmestaruutta vuosina 1977–1980. Maailmanennätyksiä hän teki viisi kappaletta, joista kolme 1 000 metrillä.
Luistelu-uransa jälkeen Heiden kilpaili pyöräilyssä ja osallistui Ranskan ympäriajoon vuonna 1986.
Tahdon riemuvoitto
Tahdon riemuvoitto ("Triumph des Willens") on Leni Riefenstahlin ohjaama dokumenttityyppinen propagandaelokuva, joka kuvaa Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen puoluekokousta Nürnbergissä vuonna 1934. Se sisältää univormupukuisten kansallissosialistien marssimista ja harjoittelua mahtipontisen klassisen musiikin soidessa ja katkelmia eri johtajien – myös Adolf Hitlerin – puheista kongressissa. Hitler tilasi filmin ja toimi sen epävirallisena tuottajana. Filmin teemana on Saksan nousu suurmahdiksi ja Hitlerin rooli saksalaisena messiaana, joka johdattaa valtion loistokkaaseen tulevaisuuteen. Propagandafilmin nimi on viittaus Friedrich Nietzschen käsitteeseen ”tahto valtaan” (""Der Wille zur Macht"").
"Tahdon riemuvoitto" sai ensi-iltansa vuonna 1935, ja se nousi nopeasti yhdeksi elokuvahistorian tunnetuimmista propagandafilmeistä. Riefenstahlin kekseliäisyys näkyi liikkuvissa kameroissa, vääristetyn perspektiivin luovissa teleobjektiiveissa, ilmakuvissa ja uutta luovassa tavassa yhdistää musiikkia ja elokuvaa. Teknisesti mullistavana se onkin saanut maineen yhtenä elokuvahistorian klassikoista, joskin epäilyttävänä kolmannen valtakunnan ihannoimisessaan. Riefenstahl sai monia palkintoja, ei ainoastaan Saksassa vaan myös muun muassa Yhdysvalloissa, Ranskassa ja Ruotsissa. Elokuva palkittiin Pariisin maailmannäyttelyssä 1937.
Elokuvaa alettiin esittää Berliinissä elokuvateatteri Ufa-Palastissa vuonna 1935.
Alberto Juantorena
Alberto Juantorena Danger (s. 3. joulukuuta 1950, Santiago de Cuba, Kuuba) on entinen kuubalainen yleisurheilija ja kaksinkertainen olympiavoittaja. Hän on ensimmäinen henkilö, joka voitti samoissa olympialaisissa sekä 400 että 800 metrin juoksun.
Juantorena aloitti koripalloilijana. Puolalainen yleisurheiluvalmentaja Zygmunt Zabierzowski vakuutti hänet aloittamaan juoksu-uran. Vuoden päästä Münchenin olympialaisissa 1972 Juantorena putosi 400 metrin juoksun välierissä.
Hän tuli tunnetummaksi seuraavien vuosien aikana, kun hän voitti kultaa universiadeissa 1973 ja hopeaa Pan-Amerikan kisoissa 1975 400 metrillä.
Juantorena siirtyi vakavasti 800 metrille vasta 1976 eli olympiavuonna. Kukaan ei uskonut, että Juantorenasta olisi Montrealin kisoissa haastajaksi. Hän kuitenkin juoksi finaaliin ja lopulta olympiakultaan maailmanennätysajalla 1.43,50. Kolme päivää myöhemmin Juantorena tuli ensimmäisenä maaliin myös 400 metrillä ajalla 44,26.
Vuonna 1977 Juantorena, joka tunnettiin nyt Kuubassa myös nimellä "El Caballo" (hevonen), paransi 800 metrin maailmanennätyksen aikaan 1.43,44 voittaessaan Sofian universiadeissa kultaa. Tämän jälkeen hän ei päässyt enää aivan samanlaiseen huippukuntoon. Moskovan 1980 olympialaisissa Juantorena sijoittui 400 metrillä neljänneksi ajalla 45,09. Viimeisen suuren kisansa Juantorena juoksi Helsingin maailmanmestaruuskisoissa 1983. Hän selvisi 800 metrin alkuerästään jatkoon, mutta astui heti maaliin tultuaan radan reunuksen päälle loukaten nilkkansa niin pahoin, ettei kyennyt juoksemaan välierässä.
Urheilu-uransa jälkeen Juantorena nimitettiin Kansainvälisen yleisurheiluliiton IAAF:n hallituksen jäseneksi. Lisäksi hän on toiminut liiton urheilijakomiteassa ja GP-kisojen järjestelykomiteassa.
Commodore 900
Commodore 900 oli Commodoren suunnittelema tietokone jota ei kuitenkaan koskaan julkistettu. Koneen valmistus jäi kesken Commodoren ostettua Amigan. C900-koneet oli tarkoitettu lähinnä työasemiksi ja palvelimiksi.
Santtu Karhu &amp; Talvisovat
Santtu Karhu & Talvisovat on livvin eli aunuksenkarjalan kielellä esiintyvä etnorockyhtye Petroskoista, Karjalan tasavallan pääkaupungista. Talvisovat yhdistelevät nykyaikaiseen rockiin perinteisiä karjalaisia elementtejä ja soittimia. Talvisovat syntyi 1980-luvun lopulla, kun Santtu Karhu ihmetteli, miksi virolaisilla on rockyhtyeitä, mutta vastaavassa asemassa olevilla karjalaisilla ei.
1980- ja 1990-lukujen taitteessa Talvisovat kiersi Suomea ja julkaisi muutaman single-levytyksen, jotka soivat Suomen radiokanavilla. Suomeen iski kuitenkin lama, eikä yhtye saanut levytyssopimusta. Yhtye turhautui ja hanuristi Arto Rinne ja soittoniekka Aleksandr Bykadorov perustivat Myllärit-kansanmusiikiyhtyeen, johon Talvisovista liittyi vielä jouhikkotaituri Leo Sevets.
2000-luvun puolella Arto Rinne kuitenkin palasi takaisin Talvisopiin ja yhtye koki uuden heräämisen. Heidän lisäkseen yhtyeessä soittavat venäläinen rumpali Igor Saharov ja maailman ainoaksi vepsäläiseksi sähkökitaristiksi mainittu Fjodor Astašov. Yhtye on kierrellyt Suomessa erityisesti kansanmusiikkitapahtumilla soittamassa.
Suomen konserteissaan yhtye on esittänyt kappaletta nimeltä "Suomi takaisin".
Yhtyeen nimi tarkoittaa talvivaatteita (vrt. suomen "sotisopa"). Nimen valintaan on kuitenkin vaikuttanut talvisovat-sanan härnäävä vaikutus suomenkielisiin ihmisiin, jotka helposti yhdistävät nimen talvisotaan.
Metropolitan Museum of Art
Metropolitan Museum of Art, usein Met, on taidemuseo New Yorkissa Yhdysvalloissa.
Museo sijaitsee New Yorkin Central Parkin itälaidalla Manhattanin Upper East Sidessa. Museo avattiin 20. helmikuuta 1872, ja perustamisen merkittävimpänä taustavoimana toimi kirjankustantaja George Palmer Putnam.
Museon kokoelmiin sisältyy lähes kaikkea mahdollista taiteeksi luokiteltavaa antiikin taideaarteista afrikkalaiseen taiteeseen ja eurooppalaisiin maalaustaiteen mestareihin. Kokoelmiin kuuluu yli miljoona taideteosta yli viiden tuhannen vuoden ajalta.
Vuoden 2009 alusta museon johtajaksi nimettiin museon eurooppalaisten gobeliinien osaston kuraattorina toiminut Thomas P. Campbell.
Museossa on 17 osastoa.
The Cloistersin (suom. 'pylväskäytävät') kokoelma oli alun perin erillinen museo, jonka miljonääri John D. Rockefeller, Jr. lahjoitti Metille vuonna 1925. Cloisters sijaitsee Fort Tryon puistossa Pohjois-Manhattanilla. Vuonna 1938 yleisölle avautunut rakennus on omistettu keskiajan Euroopan taiteelle.
Cloistersin nimi johtuu viidestä keskiaikaisesta ranskalaisesta pylväskäytävästä, joiden kootut rakenteet yhdistettiin uuteen rakennukseen. Keskiajan eurooppalaisiin teoksiin keskittyvään kokoelmaan kuuluu Jean de Francen "Belles Heures", Limbourgin veljesten kuvittama "Duc de Berry" vuodelta 1409, romaaninen alttariristi "Cloistersin risti" sekä seitsemän seinävaatteen sarja "Yksisarvisen metsästys".
Chuuk
Chuuk on saariryhmä Tyynellä valtamerellä. Se sijaitsee noin 1 000 kilometriä kaakkoon Guamilta. Saariryhmän nimi tarkoittaa chuukin kielellä "vuorta". Vuoteen 1990 saariryhmä tunnettiin nimellä "Truk". Saariryhmässä on 98 saarta. Vuonna 2010 Chuukin saarilla oli 48 651 asukasta. Saariryhmän maapinta-ala on 99,87 km².
Chuukin saaret muodostavat Mikronesian liittovaltion suurimman osavaltion Chuukin. Maantieteellisesti Chuuk on myös osa laajempaa Karoliineja. Moenin saarella on lentokenttä.
Chuukin kieli
Chuuk (aiemmin truk) on austronesialainen kieli, jota puhutaan Chuukissa, Mikronesian liittovaltiossa. Kieleltä puhuu noin 48 200 äidinkielenään ja noin 52 790 toisena kielenään.
Eräs chuukin erikoisuuksista on sen tapa sallia sananalkuinen geminaatta eli kaksoiskonsonantti, joka on lähes tyystin kadonnut muista Mikronesian alueen kielistä.
Pohnpei
Pohnpei eli Ponape on Pohnpein osavaltion pääsaari Mikronesian liittovaltiossa. Mikronesian pääkaupunki Palikir sijaitsee Pohnpein saarella.
Pohnpeillä on noin 32 000 asukasta. Saaren tärkein kieli on pohnpei.
Pohnpein kieli
Pohnpei eli ponape on austronesialainen kieli. Sillä on noin 29 000 äidinkielistä puhujaa (2001). Noin 24 000 puhujista asuu Pohnpein saarella, Mikronesian liittovaltiossa. Kielellä on kolme murretta: kiti, ponape ja sapwuahfik. Pohnpein läheisimpiin sukulaiskieliin kuuluu muun muassa pingelap, jonka kanssa kielen sanastosta 81 % on yhteistä.
Verner Järvinen
Venne ”Verner” Järvinen (4. maaliskuuta 1870 Ruovesi – 31. tammikuuta 1941 Tampere) oli suomalainen kenttälajeihin erikoistunut yleisurheilija, olympiamitalisti ja välikisojen kultamitalisti.
Järvisen vanhemmat olivat torppari Henrik Järvinen ja Gustava Saarijärvi. Hän hankki koulutietoja asevelvollisena Hämeen Pataljoonassa, jossa yleni aliupseeriksi. Valtion rautateiden palvelukseen Järvinen tuli 1896, päätyen ylijunailijaksi. VR:n palveluksesta hän erosi vasta 1932.
Järvinen oli vuodesta 1897 naimisissa Thyra Maria Leanderin (k. 1948) kanssa. Heidän poikansa Akilles, Kalle, Matti ja Yrjö menestyivät urheilijoina, ja Verner Järvinen tunnettiinkin lempinimellä ”Isä Järvinen”.
Järvinen kiinnostui urheilusta jo asevelvollisuusaikana, jolloin hän harjoitteli muun muassa painia, kuulantyöntöä ja kiekonheittoa. Palkinnon hän sai ensimmäisen kerran voimistelukilpailuissa vuonna 1900.
Järvinen voitti Ateenan välikisoissa 1906 olympiakultaa 1. toukokuuta vauhdittomassa antiikkisessa kiekonheitossa (tulos 35,17 m) ja pronssia kiekonheitossa (tulos 36,82 m). Samoissa kisoissa hän oli keihäänheitossa viides neljän ruotsalaisen jälkeen. Kuulantyönnössä pisimmälle työntänyt Järvinen hylättiin virheellisen tekniikan vuoksi vastustajien protestoitua.
Lontoon kesäolympialaisissa 1908 Järvinen oli antiikkisessa kiekonheitossa kolmas (tulos 36,48 m) ja kiekonheitossa neljäs (tulos 39,43 m). Järvinen osallistui kisoissa myös kuulantyöntöön. Vielä samana vuonna hän heitti kiekossa maailmanennätystuloksen 44,84 metriä.
SM-tasolla Järvinen voitti Suomen-mestaruuden antiikin tyylin kiekonheitossa 1910 tuloksella 37,43 ja seuraavana vuonna, jolloin voittotulos oli 38,03.
Järvinen teki 1900-vuosikymmenen lopulla Suomen-ennätyksen kiekonheitossa ja moukarinheitossa. Kiekonheitossa hän heitti 1909 43,15, joka pysyi Suomen-ennätyksenä seuraavaan vuoteen, kunnes Elmer Niklander rikkoi sen. Moukarinheitossa Järvinen heitti 1909 Suomen-ennätykseksi 34,83. Niklander rikkoi myös tämän ennätyksen seuraavana vuonna.
Tukholman vuoden 1912 kisoissa Järvinen oli jo yli 40-vuotias ja menestys jäi vaisuksi. Hän oli kiekonheitossa viidestoista tuloksella 38,60 ja kahden käden kiekonheitossa kahdestoista yhteistuloksella 66,69 (27,84 + 28,85).
Seattle (intiaani)
Seattle (myös Sealth tai Seathl) oli Suquamish- ja Duwamish-intiaaniheimojen päällikkö. Hän syntyi noin vuonna 1789 ja kuoli 1866. Seattlen heimot asuivat kutakuinkin nykyisen Washingtonin osavaltion alueella. Seattlen kaupunki on saanut nimensä hänen mukaansa. Naapurien ryhtyessä vuonna 1855 sotaan valkoisia vastaan Seattle piti oman duwamish-heimonsa ja suquamishit puolueettomina.
Vuonna 1854 Seattle vastasi tunnetulla puheella Yhdysvaltojen vaatimuksiin liittää heimon alueet määräysvaltaansa. Puheesta on erilaisia versioita. Joissakin niistä ei esitetä, että Seattle olisi kiistänyt kenenkään oikeutta omistaa maata, vaan että hänen käsityksensä mukaan ihminen maan asukkaana ja siitä elantonsa saavana pikemminkin kuuluu maalle. Puhe on kirjoitettu muistiin vasta 30 vuotta myöhemmin, kun alkuperäistä puhetta kuunnellut duwamish-kielen taitoinen lääkäri Henry Smith tallensi sen muistinsa varassa. Tunnetuin versio puheesta on kuitenkin kirjoitettu vasta vuosina 1971–1972 elokuvakäsikirjoitusta varten. Sen kirjoittaja oli Ted Perry. Uudessa versiossa kuvataan esimerkiksi puhvelinmetsästystä junasta, jota Seattle ei voinut vuonna 1854 tietää. Tämä teksti on länsimainen romantisoitu näkemys, joka perustuu 1700-luvun sentimentalismin luomaan mielikuvaan jalosta villistä .