hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Marokon vaakuna
Marokon vaakuna on Marokon tunnus lipun, moton ja hymnin ohella ja se hyväksyttiin käyttöön nykyisessä muodossaan 14. elokuuta 1957. Vaakunan keskellä on vihreä viisikanta, jonka takana on punainen tausta niin kuin Marokon lipussakin. Viisikannan yläpuolella on Atlasvuoret, ja niiden takana nouseva aurinko. Kuninkaan kruunu on vaakunan ylin osa. Kaksi leijonaa sivuilla tukevat kilpeä. Vaakunan alla on arabiankielinen teksti "إن تنصروا الله ينصركم", (). (Koraani, luku 7 suura 47).
Geryon
Geryon () oli kreikkalaisessa mytologiassa titaani, Khrysaorin ja Kallirhoen poika, joka asui myyttisten hesperidien Erytheian saarella kaukana läntisellä Välimerellä - myöhemmät sukupolvet mielsivät alueen Tartessokseksi Etelä-Iberiassa. Geryonilla oli kolme päätä, kolme kehoa ja yhteensä kuusi kättä. Jalkoja hänellä on lähteestä riippuen joko myös kolme paria, tai sitten kaikki kolme torsoa yhtyvät ainoastaan kahteen jalkaan. Lisäksi Stesikhoroksen eepoksessa "Geryonin laulu" hänellä kuvataan olevan siivet. Näitä omituisuuksia lukuun ottamatta hänen ulkomuotonsa oli kuin kenen tahansa soturin. Hän omisti kaksipäisen Orthos vahtikoiran, joka oli Kerberoksen veli, ja lisäksi komeaa punakarjaa, jota Orthoksen lisäksi vartioi myös hänen paimenensa Eurytion, Erytheian poika.
Herakleen kymmenes urotyö oli noutaa Geryonin karja. Tämä Eurystheuksen tehtävä lähetti hänet Euroopasta aluksi Libyaan, jossa erämaan kuumuuteen kyllästyneenä ampui nuolellaan kohti Heliosta, aurinkoa. Tunnustuksena tästä rohkeudenosoituksesta Helios antoi hänelle kultaisen kulhon, jota hän itse oli käyttänyt joka yö purjehtiakseen lännestä itään. Herakles käytti sitä päästäkseen Erytheiaan.
Kun Herakles pääsi perille saareen, heti saavuttuaan hän kohtasi kaksipäisen koiran, Orthoksen. Yhdellä valtavalla nuijansa heilautuksella Herakles tappoi vahtikoiran. Eurytion saapui auttamaan Orthrosta, mutta koki saman kohtalon.
Kaiken tapahtuneen jälkeen Geryon syöksyi paikalle kantaen kolmea kilpeä ja kolmea keihästä, ja pitäen päissänsä kolmea kypärää. Hän liittyi taisteluun Anthemos-joen rannalla, mutta sai osuman myrkytetystä nuolesta suoraan otsaansa. Äänekkäästi voihkien Geryon kaatui siitä enää nousematta. Herakles nousi karjan kanssa kulhoonsa ja purjehti meren yli Tartessokseen, jossa hän luovutti kulhon takaisin auringolle.
Karjan vienti perille osoittautui hankalaksi tehtäväksi. Liguriassa Poseidonin pojat Ialebion ja Derkynos yrittivät varastaa karjan, mutta Herakles tappoi heidät. Matkan aikana laumasta karkasi härkä, joka ui meren yli Sisiliaan; samalla sen mukaan nimettiin viereinen maa, jonka läpi se oli kulkenut, Italiaksi - Tyrrhenialaiset kutsuivat härkää sanalla "italos". Kuningas Eryks, joka oli myös Poseidonin poika, kätki härän omaan laumaansa. Herakleen saapuessa vaatimaan omaansa tämä kieltäytyi luovuttamasta sitä, ellei Herakles painisi hänen kanssaan. Näin kävikin - tosin kuningas sai ottelussa surmansa - ja Herakles palautti härkänsä takaisin muiden joukkoon.
Lauman saapuessa merenlahdelle, Hera lähetti paarman kiusaamaan karjaa, ja se hajaantui pitkin Traakian vuoristoa. Tämän jälkeen Hera lähetti paikalle tulvan, jolloin Herakles ei saanut laumaansa kuljetettua joen yli, mutta tämän hän ratkaisi kasaamalle kiviä veteen tehdäkseen sen matalammaksi. Lopulta Herakles palasi jäljelle jääneiden nautojen kanssa takaisin Eurystheuksen luo, joka uhrasi eläimet Heralle.
Trigger
Trigger on In Flamesin EP-levy, joka julkaistiin 10. kesäkuuta 2003. EP:n nimikkokappale ”Trigger” on julkaistu aiemmin yhtyeen vuoden 2002 studioalbumilla "Reroute to Remain". Kappaleen musiikkivideo tehtiin yhtye Soilworkin kanssa.
Alna
Alna on yksi Norjan pääkaupungin Oslon kaupunginosista. Se on nimetty Alna-joen mukaan, joka virtaa läpi kaupunginosan. Alna on pinta-alaltaan 13,7 neliökilometrin suuruinen, ja asukkaita siellä on noin 49 000. Yli 33 prosenttia kaupunginosan asukkaista kuuluu johonkin etniseen vähemmistöryhmään.
Alnassa on noin 1700 työpaikkaa.
Vjerujem u ljubav
Vjerujem u ljubav () on kroatialaisen rockmuusikko Dado Topićin sanoittama ja säveltämä kappale. Kappale on muutamaa englanninkielistä lausetta lukuun ottamatta kroatiankielinen. Kroatialainen rockyhtye Dragonfly yhdessä Dado Topićin kanssa edusti maataan vuoden 2007 Eurovision laulukilpailussa Helsingissä tällä kappaleella. Kappale sijoittui semifinaalissa sijalle 16 eikä näin ollen päässyt finaaliin.
Hooray for Boobies
Hooray for Boobies on The Bloodhound Gangin neljäs pitkäsoitto vuodelta 1999. Albumi on yhtyeen parhaiten menestynyt ja samalla parhaiten arvosteltu albumi. Levyltä nousi hittejä kuten "The Bad Touch", "Mope" ja "The Ballad of Chasey Lain". Albumin lopussa on kappalelistaan merkitsemätön piilokappale (Hidden Track), tämä onkin yhtyeen tapaan kuuluvaa.
C600
C600 on Lokomon valmistama teollisuusveturi. Veturi on hyvin samankaltainen kuin Valmetin Move66, ja sitä voidaankin sanoa rinnakkaismalliksi. Ulkonäkökin on hyvin samankaltainen, C600 on koriltaan vain hiukan suorakulmaisempi. C600-veturia valmistettiin vain seitsemän kappaletta vuosina 1968–1973.
Veturin pituus on 8 980 mm, paino työkunnossa 45 tonnia ja huippunopeus 40 km/h. Koneena on Cummins VT 12-700, vaihteistona hydraulinen Voith L4r4. Veturin teho on 450 kW. Veturin akselijärjestys on C, eli veturissa on kolme akselia joista kaikki vetävät. Pyörän halkaisija on 960 mm ja pyörästön pituus 3 950 mm.
Kuten teollisuusvetureissa yleensäkin, veturin alustaan on lisätty noin kymmenen tonnia ylimääräisiä painolevyjä irtiottokyvyn parantamiseksi. Neljä C600-veturia valmistettiin ruotsalaisten tilauksesta, mutta Suomeen näitä vetureita toimitettiin kaksi Kaukas Oy:lle Lauritsalaan ja yksi Veitsiluoto Oy:lle Kemiin.
Veitsiluodon veturi (663/1972) on nykyään käytössä FGG Finngas GmbH:lla Haminassa ja Kaukas Oy:n toinen veturi (637/1969) puolestaan Imatran veturipalvelulla.
Đà Nẵng
Đà Nẵng on satamakaupunki Vietnamissa Nam Trung Bộn (Eteläinen keskirannikko) hallintoalueella Etelä-Kiinan meren rannalla. Sen asukasluvuksi arvioitiin vuonna 2009 yhteensä 770 499, mikä tekee siitä maan neljänneksi suurimman kaupungin. Lisäksi Đà Nẵng on tärkeä satamakaupunki, ja Da Nangin kansainvälinen lentoasema on maan kolmanneksi vilkkain.
Kaupunki sijaitsee pitkulaisen Vietnamin keskiosassa: 764 kilometriä Hanoista etelään, 964 kilometriä Hồ Chí Minhin kaupungista pohjoiseen. Muinainen keisarien pääkaupunki Huế on 106 kilometrin päässä pohjoiseen, mutta kaupunkien välissä on lähes kilometrin korkuiset vuoret. Vuoristossa on matkailunähtävyytenäkin tunnettu "Pilvisola", Đèo Hải Vân.
Đà Nẵng tunnetaan My Khen rannasta. Pitkä ranta tunnetaan myös nimellä China Beach, jonne Yhdysvaltain ensimmäiset Vietnamin sotaan lähetetyt joukot rantautuivat 1965. Da Nangista 25 kilometriä etelään sijaitsee matkailijoiden suosima UNESCO:n maailmanperintökohde, Hội Anin kaupunki.
Vuonna 1847 Ranskan laivasto pommitti kaupunkia kostoksi ranskalaisten lähetyssaarnaajien vainoista. Vuonna 1858 ranskalaiset nousivat maihin ja valloittivat alueen siirtomaakseen. Se nimettiin "Touraneksi". Vietnamin sodan aikana kaupungissa toimi Yhdysvaltojen suuri lentotukikohta.
Kuressaaren raatihuone
Kuressaaren raatihuone () on rakennus Kuressaaren kaupungissa, Viron Saarenmaalla. Sen rakennutti ruotsalainen Magnus Gabriel De la Gardie, joka toimi Saarenmaan kreivikunnan hallitsijana. Pohjoismaista barokkia edustavan raatihuoneen piirustuksista vastasi riikalainen rakennusmestari Franz Stimer. Raatihuoneen rakennustyöt aloitettiin vuonna 1654, ja ne saatiin päätökseen vuonna 1670. Vuosina 1786–1787 rakennuksessa toteutettiin kokonaiskunnostus. Rakennusta kunnostettiin myös vuosina 1961–1974, jolloin työtä johti arkkitehti Aet Maasik. Raatihuonetta koristi torni vuosina 1847–1931.
Cult of Death
Cult of Death on Deathchainin kolmas albumi, joka on yhtyeen nykyisen laulajan, K.J.Khaosin, ensimmäinen yhtyeessä. Albumi pääsi ensimmäisellä viikollaan Suomen virallisella albumilistalla sijalle 17. Levy on monella tavalla erikoinen ja poikkeaa edeltäjistään muun muassa entistä death metal -painotteisemmalla kappalemateriaalilla.
Deathchainin viralliset kotisivut
Pyhän Nikolain kirkko
Pyhän Nikolain kirkko () on ortodoksinen kirkkorakennus Kuressaaressa, Viron Saarenmaalla. Se edustaa arkkitehtooniselta tyylisuunnaltaan varhaisklassismia. Kirkon rakennustyöt käynnistettiin vuonna 1786, ja ne saatiin päätökseen vuonna 1790.
Union Street
Union Street on brittiläisen synthpop-yhtye Erasuren kahdestoista studioalbumi, joka sisältää akustisia ja country-vaikutteisia versioita yhtyeen aiemmilla äänitteillä julkaistuista kappaleista. Idea akustisen albumin tekoon oli syntynyt yhtyeen edellisen levyn, "Nightbirdin", lauluäänityksissä Union Street -studiolla, New Yorkissa. Clarke ja Bell halusivat työstää uudelleen vanhempia kappaleitaan, jotka olivat heidän mielestään saaneet ansaitsemaansa vähemmän huomiota tai joiden he eivät kokeneet alkuperäisversioina tuovan esiin täyttä potentiaaliaan.
Suluissa alkuperäisversion sisältävä albumi.
Kuressaaren vaakahuone
Kuressaaren vaakahuone () on kulttuurihistoriallisesti arvokas rakennus Kuressaaressa, Viron Saarenmaalla. Se edustaa arkkitehtooniselta tyylisuunnaltaan pohjoismaista barokkia, ja sijaitsee lähellä Kuressaaren raatihuonetta. Vaakahuone on valmistunut vuonna 1663, jolloin Ruotsi hallitsi Saarenmaata. Rakennuksessa toteutettiin kattava restaurointi vuosina 1980–1982, ja sitä johti arkkitehti Lilian Hansar.
Kaarle Vilhelm Ferdinand
Kaarle Vilhelm Ferdinand (; 9. lokakuuta 1735 Wolfenbüttel – 10. marraskuuta 1806 Hampuri) oli Braunschweigin herttua vuosina 1780–1806 ja Preussin armeijan marsalkka vuodesta 1787 lähtien. Hän johti Preussin armeijaa sen lopettaessa Alankomaiden vallankumouksen vuonna 1787, palauttaen Orania-Nassau-suvun valtaan. Toista kertaa hän ei enää onnistunut vastaavassa, vaan hänen Ranskan vallankumouksellisia vastaan johtamansa yhdistynyt itävaltalais-preussilainen armeija pysäytettiin Valmyn taistelussa 1792.
Kaarle Vilhelm Ferdinand aloitti sotilasuransa seitsenvuotisen sodan alkaessa vuonna 1757, taistellen aluksi Hannoveria puolustavassa armeijassa ja myöhemmin Preussin armeijassa. Sodan aikana hän sai maineen hyvänä alipäällikkönä ja Preussin armeijan kenraali hänestä tuli vuonna 1773.
Noustuaan valtaan Braunschweigissa vuonna 1780 Kaarle hallitsi ajan ihanteen mukaisesti valistuneena itsevaltiaana. Aikaisemmat läheiset suhteet henkilötasolla hänen ja Preussin kuningas Fredrik II Suuren välillä vaihtuivat Preussin ja Braunschweigin väliseksi kiinteäksi liittolaissuhteeksi.
Vuonna 1787 Kaarle johti Preussin armeijan hyökkäystä Alankomaihin, jossa oli tarkoitus pysäyttää vuonna 1784 alkanut vallankumous ja palauttaa Vilhelm V takaisin käskynhaltijaksi. Hän onnistui tehtävässä ja menestys Alankomaissa piti yllä Preussin armeijan hyvää mainetta, vaikka Fredrik Suuri oli kuollut vuotta aikaisemmin 1786. Samanlaisen operaation Kaarle sai johtaakseen vuonna 1792, tällä kertaa Ranskan vallankumouksellisia vastaan, tavoitteena Ludvig XVI:n tukeminen.
Aluksi yhdistynyt Itävallan ja Preussin armeija eteni Pariisia kohti menestyksekkäästi, mutta ranskalaiset pysäyttivät Kaarlen Valmyn taistelussa 20. syyskuuta 1792. Taistelun jälkeen Kaarle vetäytyi hätäisesti Ranskasta ja vallankumous pelastui. Hän jätti Preussin armeijan vuonna 1794, mutta palasi palvelukseen Preussin, Venäjän ja Saksin muodostaessa neljännen liittokunnan Napoleonia vastaan vuonna 1806. Napoleonin marsalkka Davout kuitenkin löi Kaarlen johtamat preussilaiset Jenan taistelussa 14. lokakuuta samana vuonna. Kaarle haavoittui kuolettavasti taistelun aikana ja kuoli muutaman viikon kuluttua. Jenan tappiota pidettiin yleisesti osoituksena Preussin armeijan alamäestä, joka oli alkanut Fredrik Suuren kuolemasta.
Mika Karttunen (shakinpelaaja)
Mika Karttunen (s. 30. toukokuuta 1981) on suomalainen kansainvälisen mestaritason shakinpelaaja. Hän on shakin Suomen-mestari vuosilta 2002, 2006, 2007, 2009, 2010, 2013 ja 2014. Karttusella on nykypelaajista eniten Suomen-mestaruuksia ja yhteensä 14 SM-mitalia.
Merkittävä yksittäinen pelisaavutus on tasapeli kuusinkertaisen Venäjän mestarin Pjotr Svidlerin kanssa (vuonna 2012). Svidler on kuulunut maailman huippupelaajiin jo 1990-luvulta saakka.
Peliuran lisäksi Karttunen on toiminut 2000-luvulla aktiivisesti suomalaisen shakkielämän edistäjänä, muun muassa Suomen Shakkiliiton nuorison päävalmentajana (2007–2008 ja 2011–2014), Suomen Shakki -lehden kirjoittajana (2000–) ja Suomen Shakkiliiton hallituksen jäsenenä (2012–2014, 2014–2016).
Karttunen perusti vuonna 2011 yhdessä kansainvälisen shakkimestari Heikki Lehtisen kanssa Shakkilinna-projektin, joka edistää lasten ja nuorten shakkitoimintaa Suomessa. Shakkilinna toimii pääasiassa Pirkanmaalla, mutta on oppimateriaalien osalta myös valtakunnallinen toimija. Shakkilinnan merkittävin valtakunnallinen hanke on interaktiivinen shakin opetussivusto Avainsiirto, joka on toteutettu yhteistyössä Suomen Shakkiliiton ja Tampereen yliopiston kanssa.
Karttunen on kirjoittanut kaksi shakkikirjaa. Vuonna 2015 julkaistiin 2000-luvun shakkistrategia (ISBN 978-952-68254-1-0) ja vuonna 2018 Suomalainen pikashakin mytologia - viiden minuutin shakkia (ISBN 978-952-94-0786-6).
Saarenmaan ritarikunnan rakennus
Saarenmaan ritarikunnan rakennus () on kulttuurihistoriallinen rakennus Kuressaaren keskustassa, Viron Saarenmaalla. Sen rakennutti 1700-luvun loppupuolella von Dellingshausen. Saarenmaan ritarikunta hankki rakennuksen haltuunsa vuonna 1800. Rakennus restauroitiin arkkitehti A. Kukkurin johdolla vuonna 1976. Tuolloin palautettiin sen alkuperäinen ulkoasu.
Jussi Tella
Jussi Tella (s. 1971) on suomalainen kansainvälisen mestaritason shakinpelaaja. Hänen kansainvälinen vahvuuslukunsa on ollut korkeimmillaan 2 440 tammikuussa 2002.
Tim Daly
James Timothy Daly (s. 1. maaliskuuta 1956 New York, New York, Yhdysvallat) on Golden Satellitella palkittu yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja ja tuottaja. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjassa "Wings". Daly on tehnyt myös muutamia äänirooleja, joista merkittävin on ollut Teräsmies.
Daly syntyi New Yorkissa vuonna 1956 James Dalylle ja Hope Newellille, jotka olivat molemmat näyttelijöitä. Hänellä on vanhempi sisko Tyne Dale ja velipuoli säveltäjä Mark Snow. Daly opiskeli näyttelemistä ja kirjallisuutta Vermontin Bennington collegessa, josta hän valmistui vuonna 1979. Palattuaan New Yorkiin Daly jatkoi opiskelua näyttelemisen ja laulamisen parissa.
Copán
Copán on esikolumbiaaninen mayakaupunki nykyisen Hondurasin länsiosassa Copánin departementissa noin 60 kilometriä Guatemalan rajalta. Se oli merkittävä mayakaupunki valtakunnan klassisella kaudella. Copán on listattu Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1980.
Copánin kukoistuskausi oli 400-luvulta 800-luvun alkuun. Silloin siellä asui jopa 25 000 ihmistä. Kaupungin historia ulottuu kuitenkin ainakin 100-luvulle asti.
Copán on peräisin jo esiklassiselta maya-ajalta. Ensimmäiset tunnetut merkit Copánin laakson asutuksesta ovat noin vuodelta 1500 eaa., mutta ensimmäiset maya-kulttuurin viitteet ovat 500-luvulta. Copánin mahdin perustanut dynastia tuli tuolloin Tikalista. Kaupungin kultakausi oli muiden suurten mayakaupunkien tavoin noin 400–800 jaa. Kuitenkin pian vuoden 900 jälkeen kaupunki hylättiin. Diego Garcia de Palacio löysi kaupungin vuonna 1570, mutta löytö jäi huomiotta Lloyd Stephensin vuosina 1839–1841 tekemiin tutkimuksiin saakka.
Loire-Atlantique
Loire-Atlantique () on Ranskan departementti numero 44, joka sijaitsee Länsi-Ranskassa Atlantin rannalla Pays de la Loiren hallintoalueella. Departementti on pinta-alaltaan 6 815 neliökilometriä ja siellä on 1 234 089 asukasta. Sen pääkaupunki on Nantes. Loire-Atlantique on jaettu edelleen kolmeen arrondissementtiin,
59 kantoniin ja 221 kuntaan.
Loire-Atlantique oli yksi 83 departementista, jotka muodostettiin Ranskan vallankumouksen yhteydessä 4. maaliskuuta 1790. Sen nimi oli tuolloin Loire-Inférieure. Alue kuului alun perin Bretagneen ja on sitä kulttuurimielessä monien mielestä edelleen. Departementin nimeksi vaihdettiin Loire-Atlantique vuonna 1957.
Sérgio Godinho
Sérgio Godinho (s. 1945 Porto, Portugali) on portugalilainen laulaja, lauluntekijä ja runoilija. Hän on julkaissut 18 studioalbumin lisäksi useita liveäänitteitä ja kokoelmalevyjä, ja on kotimaassaan eräs suosituimmista musiikintekijöistä.
Godinho syntyi Porton kaupungissa vuonna 1945. Hän lähti Portugalista 20-vuotiaana Ranskaan, koska ei halunnut osallistua siirtomaasotaan. Godinho kiersi maailmaa yhdeksän vuoden ajan asuen eri paikoissa, kuten Genevessä, Pariisissa, Amsterdamissa, Brasiliasa ja Vancouverissa. Vuonna 1971 hän äänitti Ranskassa ensimmäisen levynsä nimeltä "Os sobreviventes". Hän palasi Portugaliin vuoden 1974 neilikkavallankumouksen jälkeen. Godinho on julkaissut ensimmäisen äänitteensä jälkeen tasaiseen tahtiin albumeita, jotka ovat olleet Portugalissa hyvin suosittuja. Hän on lisäksi kirjoittanut ja kuvittanut lastenkirjan nimeltä "O Pequeno Livro dos Medos".
Salibandyn naisten maailmanmestaruuskilpailut 2005
Salibandyn naisten maailmanmestaruuskilpailut 2005 olivat historian kymmenennet maailmanmestaruuskilpailut ja viidennet naisten MM-kisat. Ne pelattiin Singaporessa.
Mukana oli yhteensä 17 maata kahdessa eri sarjassa. A-sarjassa 8 ja B-sarjassa 9 joukkuetta jaettiin kahteen lohkoon, jossa pelattiin yksinkertainen sarja. Lohkojen kaksi parasta pääsivät välieriin. Mestaruuden vei ensimmäistä kertaa Sveitsi, toiseksi tuli Suomi ja kolmanneksi Ruotsi.
Sijat 7-8
Sijat 5-6
Välierät
Pronssiottelu
Loppuottelu
Sijat 15–16
Sijat 13–14
Välierät
B-sarjan pronssiottelu (sijat 11–12)
B-sarjan loppuottelu (sijat 9–10)
Tanska, Yhdysvallat ja Singapore nousivat A-sarjaan vuoden 2007 kilpailuihin.
Tiopentaali
Tiopentaali (CHNOS) on nopeasti vaikuttava, lyhytvaikutteinen barbituraatti, jonka keskeisin käyttötarkoitus on yleisanestesian aikaansaaminen laskimoon annostelemalla. Sen puoliintumisaika on 6–12 tuntia. Tiopentaali annostellaan natriumtiopentaalina (CHNNaOS) eli tiopentaalin natriumsuolana, joka muuttuu elimistössä tiopentaaliksi. Suomessa natriumtiopentaalia myydään nimellä Pentothal, joka on kellertävää kuiva-ainetta injektioliuoksen valmistusta varten. Tiopentaali on ollut laajassa käytössä, mutta nykyisin länsimaissa propofoli on pitkälti syrjäyttänyt sen anestesiakäytössä.
Anestesiakäytössä tiopentaalia annetaan natriumtiopentaalina laskimonsisäisesti. Aine saavuttaa aivot 30–45 sekunnissa aiheuttaen tajuttomuuden. Minuutissa 60 % siitä on aivoissa ja sen pitoisuus siellä on huipussaan. Sen jälkeen aine alkaa levitä muualle kehoon ja 5–10 minuutissa pitoisuus on laskenut aivoissa siten, että tajunta palaa. Tunnissa metaboloituu 10–15 %.
Tiopentaali antaa nopean ja syvän tiedottomuuden, jonka aikana anestesiapotilaan hengitystie voidaan turvata esimerkiksi intuboimalla, ja ylläpitoanestesia voidaan aloittaa. Tiopentaalia käytetään anestesian ylläpidossa vain harvoissa erityistapauksissa (esimerkiksi tehohoitoa vaativa "status epilepticus"). Normaali annos on noin 4–6 mg/kg. Kokeneiden nukutuslääkäreiden mukaan potilaalle ei tulisi antaa enempää kuin 1 g eikä missään tapauksessa enempää kuin 2 g tiopentaalia. Aine ei sovi liikalihaville potilaille.
Tiopentaalia on käytetty kooman aiheuttamisessa ja ylläpitämisessä. Tiopentaalilla aiheutettua koomaa voidaan käyttää muulle hoidolle reagoimattoman kohonneen kallonsisäisen paineen hoitoon.
Eläinlääketieteessä tiopentaalia käytetään lemmikkieläinten nukutukseen ja lopettamiseen.
Eutanasian sallivissa maissa (Belgia ja Hollanti) aineella aikaansaadaan ensin kooma (20mg/kg annos) jonka jälkeen annetaan kolminkertainen annos lihasrelaksanttia, kuten pankuronidibromidia.
Yhdysvalloissa tiopentaalia käytettiin vuoteen 2011 asti kuolemanrangaistuksen täytäntöönpanossa, joko pelkästään tai kahden muun lääkeaineen, pankuronibromidin ja kaliumkloridin kanssa. Nykyisissä sekoituksissa tiopentaali on korvattu pentobarbitaalilla taikka midatsolaamilla. Käytettäessä pelkästään tiopentaalia kuolema tulee 45 minuutissa ja yhdistelmässä 10 minuutissa. Teloituksessa ainetta annetaan 2–5 grammaa.
Monessa osavaltiossa teloituksia jouduttiin lykkäämään syksyllä 2010, koska tiopentaalia ei ollut saatavilla. Tammikuussa 2011 lääkeyhtiö Hospira ilmoitti lopettavansa aineen tuotannon, koska ei halua sitä käytettävän teloituksissa. Tutkimuksissa on havaittu, että monet tuomitut olivat saaneet liian pienen määrän tiopentaalia ennen teloitusta. Se voi johtaa siihen, että tuomittu kokee tuskallisen ja hitaan tukehtumiskuoleman ollen samalla täysin tietoinen, mutta kykenemätön liikuttamaan lihastakaan pankuronibromidin takia.
Jotkin osavaltiot, kuten Nebraska ja Etelä-Dakota ovat kääntyneet intialaisen lääkkeenvalmistajan puoleen aineen saamisen varmistamiseksi.
Río Plátanon biosfäärialue
Río Plátanon biosfäärialue on luonnonsuojelualue Río Plátano -joen varrella Hondurasissa Karibianmeren rannikolla. Se kuuluu sekä UNESCOn maailmanperintöluetteloon että Ihminen ja biosfääri -ohjelmaan. Alue on kooltaan 8 000 neliökilometriä, josta 4 818 neliökilometriä kuuluu puskurivyöhykkeeseen.
Biosfäärialueen luonto muodostuu pääasiassa sademetsästä. Lisäksi alueella on mangrovesoita, rannikkosavannia ja joenvarren lehtimetsää. Monipuolisen luonnon lisäksi biosfäärialueella on yli 200 arkeologista kohdetta.
Vuonna 1996 Río Plátanon biosfäärialue listattiin vaarassa olevien maailmanperintökohteiden luetteloon. Siihen kohdistuu uhkia maanviljelystä, asuttamisesta ja huonosta hallinnasta. Lisäksi alueelta kaadetaan laittomasti puita ja sinne on suunnitteilla vesivoimala. Suojelutoimien parantumisen ansiosta Maailmanperintö-komitea päätti vuonna 2007 poistaa biosfäärialueen vaarassa olevien kohteiden luettelosta.
Alueelta löytyi vuonna 2012 viiden neliökilometrin laajuinen raunioalue, jossa saattaa olla legendaarinen Valkoinen kaupunki, "Ciudad Blanca". Sitä ja siellä ehkä olevaa kultaa etsivät espanjalaiset konkistadorit Hernán Cortésin johdolla jo 1500-luvulla. Kaupunki on ilmoitettu löytyneeksi aiemminkin, muun muassa toisen maailmansodan alla yhdysvaltalainen tutkimusmatkailija Theodore Mordenin kerrottiin löytäneen sen. Mutta nyt käytössä olleen laser-tekniikan avulla sieltä on löytynyt raunioita, vaikka viranomaiset ovat vakuuttaneet, ettei siellä ole ollut koskaan asutusta. Maaliskuussa 2015 julkistettiin tieto, että kyse on kokonaisesta kulttuurista ja useista kaupungeista, ja samalla on hylätty ajatus legendaarisesta Ciudad Blancasta.
Maija Hapuoja
Maija Hapuoja (virallisesti Maija Tuulikki Hapuoja-Ryti) (s. 2. huhtikuuta 1948) on suomalainen jazzlaulaja (sopraano), joka on esiintynyt ja levyttänyt yhdessä muun muassa Heikki Sarmannon kanssa. Hapuoja opettaa pop- ja jazz-laulua Jyväskylän ammattiopiston konservatoriossa.
Aktomyosiini
Aktomyosiini on aktiinista ja myosiinista koostuva proteiinikompleksi, jonka aktiini- ja myosiinisäikeiden keskinäiseen liikkeeseen lihassolun supistuminen () perustuu. Eli lihas supistuu, kun edellä mainitut valkuaisainemuodostelmat liukuvat toistensa lomaan ja samassa yhteydessä lihas myös usein lyhenee.
Myosiini
Myosiinit ovat proteiineja, joita on aitotumallisten lihaksissa. Myosiinimolekyylejä on useita erilaisia, ja ne nimetään roomalaisin numeroin yhdestä kahdeksaantoista.
Myosiini-II aiheuttaa lihassolujen supistuksen yhdessä aktiinin kanssa. Se muodostaa yhdessä aktiinin kanssa aktomyosiiniksi kutsutun valkuaisainekompleksin, jonka aktiini- ja myosiinisäikeiden keskinäiseen liikkeeseen lihassolun supistuminen () perustuu.
Myosiini-I -molekyyli lyhythäntäisenä molekyylinä osallistuu soluelimien siirtämiseen solujen sisällä. Myosiini-III on tieteellisessä mielessä huonosti tunnettu. Myosiini-XV osallistuu sisäkorvan värekarvojen toimintaan.
Blyk
Blyk (virallisesti Blyk Services Oy) oli mainosrahoitteinen matkapuhelinoperaattori, joka aloitti toimintansa syksyllä 2007 Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Blykin ensimmäinen lanseeraus Britanniassa kohdistui 16–24-vuotiaisiin nuoriin. Blykin tuote tarjosi rajoitetun määrän ilmaisia tekstiviestejä ja puheminuutteja asiakkailleen ("~jäsenilleen)", jotka hyväksyivät vastaanottavansa mainontaa. Blykin liittymän voi saada ainoastaan kutsun perusteella. Liittymän haltijat voivat suositella kavereitaan jäseniksi ja Blyk voi itse kutsua nuorisoa mukaan. Blykin tarkoituksena oli rakentaa älykäs nettiyhteisö. Blykin pääkonttori sijaitsi Helsingissä. Blykin toimitusjohtajana toimi Pekka Ala-Pietilä. Hallituksen varajäsenenä toimi mainostoimisto Contran myynyt Antti Öhrling. Yrityksen alkupääoma tuli omistajien lisäksi muilta yksityisiltä sijoittajilta ja ranskalaiselta riskisijoittajalta Sofinnova Partnersilta.
Blyk Service Oy oli suomalainen yritys ja se teki ensimmäisenä 31.12.2006 päättyneenä toimintavuonna tappiota lähes 3 miljoonaa euroa. Vuonna 2007 yritys teki voittoa noin 0,5 miljoonaa euroa, mutta vuonna 2008 tappiota reilut 1,3 miljoonaa euroa.
Blyk ilmoitti 27.7.2009 lopettavansa palvelunsa Britanniassa 26.8.2009. Toisalta se ilmoitti 5.5.2010 palvelunsa avaamisesta Vodafonen verkossa Hollannissa. Kannattavuutensa parantamiseksi yhtiö kehitti uusia mainosrahoitustapoja.
Viistorintamahyökkäys
Viistorintamahyökkäys oli Preussin kuningas Fredrik II Suuren 1700-luvun puolessa välissä kehittämä taktiikka, jossa pyrittiin keskittämään oman armeijan voima vastustajan taistelulinjan sivustaan tai selustaan.
Fredrik kehitti viistorintamahyökkäyksen vuonna 1745, koska hän halusi kohdistaa ylivoimaisen iskun yhteen kohtaan vastustajan linjataktiikan mukaisessa taistelulinjassa. Hän kehitti erilaisia tapoja vahvistaa oman linjansa toista päätä hyökätäkseen sillä, samalla kun pyrki vähentämään linjansa heikompien osien kokemia tappioita. Lopullisessa muodossa viistorintamahyökkäys toteutettiin seuraavalla tavalla: osalla armeijaa tehtiin valehyökkäys vastustajan taistelulinjaa vastaan, samalla kun oman armeijan päävoima kiersi vastustajan sivustaan. Tämä liike koitettiin peittää vihollisen näkyvistä, joko käyttämällä hyväksi jotain paikallista maaston piirrettä, tai musketti ja tykkitulen aikaansaamaa savua. Näin aikaansaadulla uudelleenryhmityksellä iskettiin vastustajan sivustaan, tavoitteena romahduttaa yllättyneen vihollisen taistelulinja. Onnistunut taktiikka vaati joukkojen nopeaa liikuttelua, ja se ei onnistunut huonosti harjoitetuilta armeijoilta.
Ehkä paras esimerkki viistorintamahyökkäyksen käytöstä on Leuthenin taistelu itävaltalaisia vastaan vuonna 1757, jossa Fredrik käytti hyväkseen taistelukentän harjumuodostumaa, piilottaen sen kautta koukkaavan armeijansa vastustajalta. Samalla kun vastustajan komentajan Karl Alexander Lothringenin huomion kiinnitti valehyökkäys linjan keskustaan ja oikeaan sivustaan Fredrik marssitti oman armeijansa itävaltalaisten taistelulinjan vasempaan päähän, johon suoritettu hyökkäys romahdutti ylivoimaisen vastustajan koko taistelulinjan.
Viistorintamahyökkäyksen huippuaikaa olivat Itävallan perimyssota ja seitsenvuotinen sota. Pian itävaltalaiset kehittivät omaa taktiikkaansa sitä vastaan, muun muassa lisäämällä reservin osuutta taistelukentällä. Näin Preussin armeijan nauttima taktinen etu kurottiin umpeen. 1770-luvulla Fredrikiä alettiin arvostella taktisen joustamattomuuden takia ja Baijerin perimyssota 1778-79 ei ollut enää pelkkää Preussin voittokulkua.
Viistorintamataktiikka sopi parhaiten Keski-Eurooppaan, erityisesti Sleesian ja Böömin aitaamattomalle maaseudulle. Huonommin se soveltui metsäisempään ja aidattuun Länsi-Eurooppaan, jonka preussilaiset huomasivat sotiessaan ranskalaisia vastaan 1790-luvulla Itä-Ranskassa ja Belgiassa. Lisäksi ranskalaisten käyttämä linjataktiikasta poikkeava taistelutapa teki viistorintamahyökkäyksen käyttämisen vaikeammaksi.
CLU
CLU on käännettävä abstrakteja tietotyyppejä tukeva akateeminen ohjelmointikieli vuodelta 1974. Siinä on ensimmäistä kertaa toteutettu iteraattorit, muuttamattomat (immutable) tietotyypit ja syntaktinen sokerointi jotka kaikki ovat ominaisuuksia, jotka ovat vasta nyt yleistymässä tuotanto-ohjelmointikielissä kuten Ruby ja Python.
Nimi CLU tulee sanoista "CLUster programming language".
CLU kehitettiin yhdysvaltalaisessa MIT-yliopistossa 1974 professori Barbara Liskovin johdolla. Tarkoituksena oli tutkia abstrakteja tietotyyppejä.
CLU-ohjelmointikielellä on toteutettu muutamia täysin toimivia tutkimusprojekteja (tekstintoimitin, käyttöjärjestelmä), mutta varsinaisessa tuotanto-ohjelmoinnissa sitä ei ole käytetty.
Suomessa on kehitetty CLU:n pohjalta tutkimusprojektissa uusi ohjelmointikieli nimeltä XE vuonna 1989.
Vaikka CLU:ssa on stattinen käännösaikainen tyypitys, CLU:n tietotyypit ovat melko joustavia ja niille on roskankeruu.
CLU-ohjelmointikielessä voidaan totetuttaa abstrakteja tietotyyppejä. Näitä kutsutaan klustereiksi. Klusteri vastaa oliokielten luokkia, mutta CLU ei ole varsinainen olio-ohjelmointikieli vaikka siihen on otettu vaikutteita myös ensimmäisesti olio-ohjelmointikielestä, Simula 67:stä.
Esimerkiksi kompleksiluvut määrittelevä klusteri näyttäisi CLU-ohjelmointikielellä seuraavalta:
rep määrittelee tietotyypin sisäisen esitysmuodon eikä siihen ole pääsyä klusterin ulkopuolelta.
C++-ohjelmointikielen mallit (templates) ovat saaneet vaikutteita CLU:n abstraktien tietotyyppien käsittelystä.
CLU:ssa ei ole tietotyyppien perintää.
CLUssa on ensimmäisenä toteutettu iteraattorit. Nykyisistä ohjelmointikielistä iteraattorit ovat keskeinen Ruby-ohjelmointikielen rakenne. Myös uusissa Python-ohjelmointikielen toteutuksissa voi käyttää helposti iteraattoreita.
Iteraattori on mekanismi, jolla silmukkarakenteella voidaan käydä läpi abstraktin tietotyypin arvoja.
CLU-ohjelmointikielessä on esimmäisenä otettu käyttöön termi syntaktinen sokerointi. Se tarkoittaa sitä, että esimerkiksi "1+1" on vain merkintä, joka tulkitaan abstraktin tietotyypin "kokonaisluku" operaatioksi "add". "1+1" tulkitaan jo syntaktisella tasolla samanlaiseksi operaatioksi kuin esimerkiksi nykyaikaisen ohjelmointikielen metodikutsut.
Syntaktinen sokerointi on käytössä sekä Rubyssä että jossain määrin Pythonissa.
CLU:ssa on yleisimmistä tietotyypeistä sekä muutettavissa olevat että muuttamattomat "(immutable)" tietotyypit. Nykyaikaisista ohjelmointikielistä tämä on otettu käyttöön Pythonissa.
CLU oli ensimmäinen ohjelmointikieli missä sijoituksen voi tehdä rinnakkain, esimerkiksi
codice_1
vaihtaa muuttujien x ja y arvot keskenään.
Myös funktion paluuarvon voi olla useampi arvo, jotka sijoitetaan useampaan muuttujaan (vrt. Pythonissa "tuple" funktion paluuarvona).
CLU tukee poikkeuksia.
Slaughter
Slaughter on yhdysvaltalainen hard rock -yhtye Las Vegasista, Nevadasta.
Slaughter perustettiin vuonna 1988. Debyyttialbumilta "Stick It To Ya" nousivat listoille hitit "Fly to the Angels", "Up All Night" ja "Spend My Life". Myöhemmin yhtyeen toimintaa varjostivat kitaristi Tim Kellyn saamat syytteet huumausainerikoksista ja basisti Dana Strumin moottoripyöräonnettomuus, jossa hän vammautti soittokätensä.
Slaughter oli ehtinyt julkaista neljä studioalbumia, kun kitaristi Tim Kelly kuoli auto-onnettomuudessa Arizonassa 5. helmikuuta 1998. Yhtye päätti kuitenkin jatkaa uraansa uutena kitaristinaan Jeff Blando. Yhtyeen tuorein studioalbumi on "Back to Reality" (1999).
Bertrand Delanoë
Bertrand Delanoë (s. 30. toukokuuta 1950 Tunis, Tunisia) on ranskalainen poliitikko, sosialistipuolueen jäsen, joka toimi Pariisin kaupungin pormestarina, "maire", 2001-2014 .
Delanoën perhe muutti takaisin kotimaahan Ranskaan Bertrandin nuoruusvuosina. Hän on osallistunut aktiivisesti poliittiseen toimintaa 23-vuotiaasta lähtien toimien ensimmäiseksi Aveyronin departementin sosialistisen federaation sihteerinä. Tässä tehtävässä hän osoitti kyvykkyyttä, eritoten erinomaisia puhujan taitoja, ja Sosialistipuolueen kansallisen tason johtaja, François Mitterrand kutsui hänet Pariisin 1970-luvun alkuvuosina.
Hänet valittiin vuoden 1977 kunnallisvaaleissa Pariisin kaupunginvaltuustoon samoissa vaaleissa kuin Lionel Jospin, Claude Estier, Daniel Vaillant ja he muodostivat kuuluisan XVIII kaupunginosan joukon. Myöhemmin hänet on valittu monesti uudelleen. Hänet valittiin sosialistien kansanedustajaksi Pariisista vuosina 1981 ja 1986. Tällöin han edusti nuorena kansanedustajana Pariisin XVIII kaupunginosaan eli Montmartrea. Hänet valittiin myös sosialistipuolueen tiedottajaksi, joka oli kansallisen tason kolmanneksi keskeisin virka.
Vuonna 1988 hän oli XVIII kaupunginosassa ehdokkaana, mutta hävisi tällöin Alain Juppélle. Hän käytti tilaisuutta hyväkseen, kun Pariisin sosialistien puheenjohtaja Georges Sarre erosi ja näin hänet vuonna 1993 valittiin Pariisin kaupungin sosialistisen puolueen puheenjohtajaksi ja johtamaan sosialistien poliittista toimintaa pääkaupungissa.
Bertrand Delanoë valittiin 1995–2001 Pariisin kaupungin kiintiöstä Ranskan senaatin jäseneksi. Tämän tehtävän myötä hän toimi sihteerinä ulko- ja puolustuspoliittisessa valiokunnassa. Samaan aikaan hän toimi Pariisin kaupunginvaltuuston sosialistien ja heihin liittyneitten ryhmien puheenjohtajana. Ja hän on ollut myös Ranskan sosialistisen puolueen puoluetoimikunnan jäsenenä vuodesta 1995 lähtien. 
Bertrand Delanoë on ollut koko Pariisin kaupungin pormestari (maire) maaliskuusta 2001 alkaen. Tällöin näet vasemmiston yhteenliittyvä sai haltuunsa enemmistön kaupunginvaltuustossa. Tämä tapahtui ensimmäisen kerran sitten vuoden 1871 koetun Pariisin kommuunin. Hän seurasi tehtävässä Jean Tiberitä (1995–2001) ja Jacques Chiracia (1977–1995), josta kahdeksantoista vuoden pormestarikauden jälkeen tuli Ranskan tasavallan presidentti.
Tämä historiallinen voitto oli mahdollista, koska koko vasemmista sekä vihreät ja osa sitoutumattomistakin olivat liittyneet yhteiseksi rintamaksi pormestariehdokas Bertrand Delanoën taakse. Lisäksi oikeiston jakautuminen kilpaileviin ryhmiin mahdollisti historiallisen tapahtuman. 
Lisäksi Jean Tiberin moninaiset poliittiset ja taloudelliset skandaalit lisäsivät oikeiston tappion taakkaa.
Jo vuonna 1998 hyvissä ajoin ennen kunnallisvaaleja Delanoë kertoi avoimesti homoseksuaalisuudestaan, ja onkin luultavaa, että sukupuolivähemmistöjen äänet ratkaisivat taiston ainakin aiemmin voimakkaasti oikeistolaisissa kaupunginosissa Delanoën hyväksi.
Jarl Hellemann
Jarl Frode Hellemann (4. marraskuuta 1920 Kööpenhamina, Tanska – 25. helmikuuta 2010 Helsinki) oli filosofian lisensiaatti ja Tammen toimitusjohtaja.
Hellemann työskenteli muun muassa "Kauppalehden" kirjallisuusarvostelijana, ennen kuin aloitti Tammessa kustannustoimittajana 1945. Tammen apulaisjohtajana hän toimi 1955–1963, varatoimitusjohtajana 1963–1968 ja toimitusjohtajana 1968–1982. Hänen edeltäjänsä toimitusjohtajana oli Untamo Utrio ja seuraajansa Olli Arrakoski.
Hellemann tuli tunnetuksi erityisesti Tammen Keltaisen kirjaston perustajana. Hän julkisti sarjan 6. syyskuuta 1954, ja ensimmäinen teos ilmestyi samana syksynä. Hän valikoi sarjaan kirjallisuutta eläkkeelle jäätyäänkin vielä 15 vuotta. Hänellä oli merkittävä osa Tammen ulkomaisten suhteiden luomisessa.
Hellemannin mukaan on nimetty Jarl Hellemann -käännöskirjapalkinto, joka jaettiin esimmäisen kerran Helsinki Lit -tapahtumassa vuonna 2015.
Ensimmäisen romaaninsa "Kerran kaikki maksetaan" Hellemann kirjoitti 25-vuotiaana ja lähetti sen salanimellä Jarl Helle Tammeen. Oikean nimensä hän paljasti kustantamolle vasta, kun kirja oli hyväksytty julkaistavaksi.
Hellemann on käyttänyt salanimeä muulloinkin. Salanimellä Jorma Järvinen hän julkaisi viiniharrastajien keskuudessa suuren suosion saaneen kirjan "Kotiviini". Hellemannilla ei juuri ollut viininvalmistuksesta omia kokemuksia, ja kirjan ohjeet perustuvatkin hänen isänsä resepteihin. Kirjasta on otettu useita painoksia.
Jarl Hellemannin puoliso oli vuoteen 1975 kirjailija Eeva Joenpelto. Sen jälkeen hänen elämänkumppaninsa oli Tammessa työskennellyt Marjatta Soinio.
Hellemannin perhe muutti Tanskasta Suomeen, äidin vanhempien kotikaupunkiin Helsinkiin 1930-luvulla, sen jälkeen kun isän Victor Hellemannin liiketoimet olivat lamavuosina epäonnistuneet.
Rallisprint
Rallisprint on autourheilulaji, jossa ajetaan lyhyitä rallin erikoiskokeita. Rata on yleensä samantyyppinen kuin rallin erikoiskoe, mutta pituudeltaan vain 2–4 km.
Erona normaaliin ralliin on, että rallisprintissä autossa ei ole kuljettajan apuna kartanlukijaa. Lisäksi kilpailija ajaa samat erikoiskokeet uudelleen määrätyssä järjestyksessä ja vain erikoiskokeen paras aika jätetään huomioon. Kuljettajat jaetaan kokemuksen ja taidon perusteella samoin kuin monessa muussakin lajissa, juniorikuljettajiin ja yleisen luokan kuljettajiin, myös nuorten luokka kuuluu rallisprintiin. Kilpailukalustona rallisprintissä on huipputasolla uutta rallikalustoa ja tehokkaita turboautoja, mutta harrastajatasolla ajetaan vanhemmalla ja edullisella kalustolla. Rallisprintissä on myös nuortenluokka, johon voi ottaa osaa 15 vuotta täyttäneet.
Rikkiplasmalamppu
Rikkiplasmalamppu on valaisin, jossa mikroaaltoja suunnataan rikki- ja argontäytteiseen polttimoon. Rikkiplasmalamppujen valmistusta on jatkettu vuodesta 2005 eteenpäin.
Vuonna 1998 julkaistussa yksittäistutkimuksessa kurkut saatiin kasvamaan kasvuvaiheessa yhdellä 1000 W:n rikkiplasmalampulla nopeammin kuin kuudella 400 W:n monimetallivalaisimella kasvatetut kasvit.
Patrouille de France
Patrouille de France on Ranskan ilmavoimien vuonna 1953 perustettu taitolento-osasto.
Se lentää nykyisin kahdeksalla Dassault-Breguet/Dornier Alpha Jet -suihkuharjoituslentokoneella.
Diomedeen tammat
Diomedeen tammat olivat kreikkalaisessa mytologiassa neljä ihmislihaa syövää hevosta. Traakian jättiläiskuningas Diomedeen, Areen ja Kyrenen pojan, omistamat suurenmoiset hevoset olivat villejä ja hillittömiä, jonka vuoksi niiden syöttökaukalot oli tehty kuparista ja hevoset oli kahlehdittu rautaketjuilla. Bukefaloksen, Aleksanteri Suuren ratsun, kerrottiin olevan näiden tammojen jälkeläinen.
Herakleen kahdeksas urotyö, jonka hän Eurystheukselta sai, oli Diomedeen tammojen varastaminen. Herakles purjehti paikalle mukanaan joukko vapaaehtoisia, ja he voittivat vaivatta paikalla olleet hevosten hoitajat. Kun hevoset oli ajettu meren rantaan niiden lastaamiseksi laivaan, Diomedes saapui paikalle pelastaakseen omaisuutensa. Herakles jätti hevoset Abderoksen, Hermeen pojan, vahdittaviksi, mutta tammat tappoivat tämän raahaamalla tätä perässään. Seuranneessa taistelussa Herakles tappoi Diomedeen syöttämällä tämän omille hevosilleen pystyäkseen hallitsemaan nyt kylläisiä hevosia.
Tuotuaan hevoset mukaanaan Herakles antoi ne Eurystheukselle. Kirjoittajasta riippuen tämä joko päästi ne menemään ja ne vaelsivat Olympos-vuorelle, jossa ne joutuivat villipetojen tappamiksi, tai sitten Eurystheus pyhitti hevoset Heralle ja antoi niiden jatkaa sukuaan.
Alan Paton
Alan Stewart Paton (11. tammikuuta 1903 Pietermaritzburg, Natal, Etelä-Afrikka – 12. huhtikuuta 1988 Durban, Natal, Etelä-Afrikka) oli eteläafrikkalainen kirjailija ja vuodesta 1955 perustamansa liberaalipuolueen johtaja.
Patonin isä oli pikkuvirkamies. Valmistuttuaan Natalin yliopistosta Paton toimi opettajana ja rehtorina ja tapasi tulevan vaimonsa Dorrie Francis Lustedin. He avioituivat vuonna 1928 ja olivat yhdessä Dorrien kuolemaan saakka vuonna 1967. Paton meni uudelleen naimisiin samana vuonna.
Paton toimi kristillis-liberaalilta pohjalta aktiivisesti politiikassa rotuerottelua vastaan ja perusti 1953 puolueen South African Liberal Party. Vuonna 1960 puolue ryhtyi ajamaan yleisen äänioikeuden asiaa.
Hänen kunniakseen on perustettu eteläafrikkalaista tietokirjallisuutta esiin nostava Alan Paton -palkinto.
Jarno Rova
Jarno Rova (s. 2. syyskuuta 1987 Oulu) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan Rova oli hyökkääjä.
Rova on kempeleläisen Ajax Sarkkirannan kasvatti. Hänet tunnettiin nuoruudessaan Kempeleen parhaana juniorijalkapalloilijana. B-juniorina Rova siirtyi Oulun Luistinseuraan. Hän teki ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa Ykkösessä kaudella 2005. Kaudeksi 2007 Rova siirtyi AC Ouluun. Uransa hän päätti kauteen 2013, edustaen Tervereita, neljässä ottelussa Kakkosessa.
Niko Heiskanen
Niko Heiskanen (s.11. maaliskuuta 1989, Oulu) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelaa Tornion Pallo-47:ssä. Heiskanen pelaa puolustuksessa ja keskikentällä. Hän on pelannut aikaisemmin myös OLS:ssa, Tervareissa ja AC Oulussa. Näistä otteluista hän on pelannut Ykkösessä kolme kautta ja 48 ottelua.
Thomas Chung
Thomas Chung on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Chung on kaksinkertainen World Series of Poker -voittaja. WSOP:n pääturnauksessa hän on parhaimmillaan ollut viides (vuonna 1993).
Tammikuussa 1992 Chung oli Queens Poker Classicin 5 000 dollarin no limit hold'em -turnauksen voittaja ja ansaitsi 200 000 dollaria. Yhdysvaltain pokerimestaruuskilpailuissa (United States Poker Championship) vuonna 1996 hän voitti 1 500 dollarin no limit hold'em -turnauksen.
Elokuussa 2007 Chungin pokeriuran turnausansiot ylittivät 1,7 miljoonaa dollaria.
Lasse Väisänen
Lasse Väisänen (s. 24. tammikuuta 1988 Puolanka) on suomalainen jalkapalloilija. Keskikentällä pelaava Väisänen pystyy pelaamaan myös topparin paikalla. Väisänen pelasi kaudella 2005 AC Oulun Veikkausliiga-joukkueessa. Väisäsen aiempia seuroja ovat Tervarit ja OPS.
Trajanuksen forum
Trajanuksen forum () on viimeinen Rooman valtakunnan keisarillisista forumeista.
Keisari Trajanus rakennutti forumin Daakiasta vuonna 106 saadun voiton jälkeen. Erään Ostiasta löydetyn kalenterin mukaan forum otettiin käyttöön vuonna 112, kun taas Trajanuksen pylväs otettiin käyttöön vuotta myöhemmin vuonna 113. Monumentaalisen forumin rakentamiseksi oli tehtävä laajoja maansiirtotöitä ja kahdesta Rooman seitsemästä kukkulasta ("Collis Quirinalis" ja "Collis Capitolinus") poistettiin osia. Kaivutyöt aloitettiin mahdollisesti jo keisari Domitianuksen aikana, kun taas forumin rakentaminen liitettiin arkkitehti Apollodoros Damaskolaiseen.
Líndos
Líndos () on Kreikan kylä sekä samanniminen Ródoksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Λίνδου, "Dimotikí Enótita Líndou") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Ródoksen saarella, Ródoksen alueyksikössä Etelä-Egean saarten alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 3 957 ja varsinaisen Líndoksen kylän väkiluku 819 (vuonna 2011).
Líndos sijaitsee Ródoksen itärannikolla noin 55 kilometriä etelälounaaseen Ródoksen kaupungista. Sen tunnetuin nähtävyys on antiikin aikainen akropolis eli linnavuori, jonka juurella Líndoksen kylä sijaitsee.
Antiikin Lindos perustettiin noin 900-luvulla eaa. Se oli yksi saaren kolmesta vanhasta kaupungista Kameiroksen ja Ialysoksen ohella. Saaren kaupungit perustivat yhdessä Kosin, Knidoksen ja Halikarnassoksen kanssa kauppaliiton, doorilaisen heksapoliin, vuoteen 700 eaa. mennessä.
Lindoksen akropoliilla eli linnavuorella sijaitsi Athene Lindian temppeli, joka oli saaren tärkein kulttipaikka. Temppelin ansiosta Lindos säilyi merkittävänä myös sen jälkeen, kun se sekä Kameiros ja Ialyssos perustivat yhdessä Rhodoksen kaupungin saaren uudeksi keskukseksi. Temppelin raunioiden lisäksi akropoliilla on jäännöksiä temppeliä ympäröineistä pylväshalleista ja propylaia-sisäänkäynnistä, sekä myöhemmistä keskiaikaisista linnoitteista ja rakennuksista. Antiikin ajalta ovat säilyneet myös muun muassa Lindoksen teatterin rauniot akropoliin alarinteessä.
Lindoksen antiikin aikainen linnavuori säilyi merkittävänä linnoituksena bysanttilaisella keskiajalla ja edelleen Johanniittain ritarikunnan aikana vuosina 1309–1522, jolloin kukkulaa linnoitettiin jälleen laajalti. Linnoitus oli käytössä myös osmanivallan aikana.
Linnoituksen ympärille kehittyi nykyinen Líndoksen kylä. Se on nykyisin saaren suosituimpia turistikohteita ja tunnetaan paitsi linnavuoresta myös valkoisista, perinteisistä rakennuksistaan. Kylässä on myös lukuisia bysanttilaisaikaisia kirkkoja. Líndoksessa on paljon kauppoja, useita rantoja sekä myös kylpylöitä.
Líndos oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Ródoksen kuntaan yhdessä Afántoun, Archángeloksen, Attávyroksen, Ialysóksen, Kallithéan, Kámeiroksen, Nótia Ródoksen ja Petaloúdeen kanssa.
Líndoksen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Keryneian kauris
Keryneian kauris oli kreikkalaisessa mytologiassa suurikokoinen kauris, joka oli pyhitetty Artemiille, siveälle metsästyksen ja kuun jumalattarelle. Sillä oli kultaiset sarvet ja sorkat pronssia, ja sen kerrottiin pystyvän juoksemaan metsästäjän nuolta nopeammin.
Artemiin ollessa lapsi hän löysi viisi komeaa kaurista laiduntamassa Thessaliassa, ja pyydysti niistä neljä vetämään vaunujaan. Viides pakeni kuitenkin joen yli Keryneian vuorelle Akhaian ja Arkadian rajalle.
Herakleen kolmas urotyö sai alkunsa, kun Eurystheus - suuttuneena siitä, että Herakles oli onnistunut välttämään kuoleman kahden edellisen tehtävän kohdalla - päätti harkita tarkemmin kolmatta tehtävää syöstäkseen sankarin turmioon. Siksi kolmas tehtävä ei sisältänyt pedon tappamista; Herakles oli jo osoittanut, että hän pystyisi voittamaan pelottavimmatkin vastustajat, vaan Eurystheys päätti lähettää hänet sieppaamaan jäljelle jääneen Keryneian kauriin laskien sen varaan, että tämä ajautuisi vähintään ristiriitaan Artemiin kanssa vaikka saisikin kauriin kiinni.
Herakles jahtasi kaurista kokonaisen vuoden, ja kun kauris väsyneenä takaa-ajosta oli pakenemassa vuorille Ladon-joen ylitse, Herakles sai ammuttua sitä nuolella ja sai siepattua lamaantuneen eläimen harteilleen. Vaihtoehtoisesti hänen on esitetty myös pyydystäneen kauriin verkolla tai siepanneen sen sen nukkuessa.
Arkadiassa häntä vastaan tuli kuitenkin Artemis Apollon seurassaan. Tämä olisi riistänyt kauriin ja nuhdellut häntä yrityksestä tappaa hänen pyhä eläimensä, mutta Herakles vetosi kuitenkin teon välttämättömyyteen ja vieritti syyn Eurystheuksen niskaan. Tämä lepytti jumalattaren vihan ja Herakles sai tuotua kauriin Eurystheukselle.
Leevan Sands
Leevan Sands (s. 16. elokuuta 1981 Nassau, Bahama) on bahamalainen kolmiloikkaaja.
Sands osallistui 1998 Annecyn nuorten MM-kisoihin, mutta karsiutui tuloksellaan 15,70. Kaksi vuotta myöhemmin Santiago de Chilen nuorten MM-kisoissa hän karsiutui pituushypyssä tuloksella 719, mutta loikki kolmiloikassa viidenneksi tuloksella 16,22. 2002 Kansainyhteisön kisoissa Sands sijoittui kolmanneksi loikittuaan 17,26. Vuonna 2003 hän voitti NCAA-mestaruuden ja MM-pronssia Pariisin MM-kisoissa tuloksella 17,26. Kauden lopussa hän oli seitsemäs.
Sands karsiutui Ateenan olympialaisissa 2004 ja sijoittui samana vuonna kuudenneksi. Seuraavana vuonna hän oli Helsingin MM-kisoissa neljäs tuloksella 17,39 ja viides. Maaliskuussa 2006 kävi ilmi, että Sands oli antanut doping-näytteen, joka sisälsi levmetamfetamiinia. Hän sai tapauksesta kuuden kuukauden kilpailukiellon, joka päättyi 9. syyskuuta 2006.
Vuonna 2007 Sands karsiutui Osakan MM-kilpailuissa ja oli viides . Seuraavana talvena hän karsiutui loppukilpailusta Valencian sisäratojen MM-kilpailuissa.
Sands hyppäsi Pekingissä 2008 omansa ja maansa ennätyksen kolmiloikan olympiafinaalissa. Tuloksella 17,59 Sands ylsi pronssille tasaisessa kilpailussa. Myöhemmin samana syksynä hän oli kuudes . Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui neljänneksi loikittuaan 17,32. hän oli toinen. Kaksi vuotta myöhemmin hän oli seitsemäs Daegun MM-kilpailuissa tuloksella 17,21.
Biosfäärialue
Biosfäärialue on kestävän kehityksen alue, joka kuuluu Unescon ohjelmaan Programme on Man and the Biosphere (MAB, ). Ohjelmaan kuului vuoden 2009 listauksen mukaan maailmanlaajuisesti 553 aluetta 107 maassa . Ohjelma käynnistyi vuonna 1970. Biosfäärialueen määritelmä kehitettiin vuonna 1974 ja uudelleenmuotoiltiin vuonna 1995.
Biosfäärialueeseen pitää kuulua lailla suojeltu alue, puskurivyöhyke, jossa luonnonsuojelun vastaiset toimet ovat kiellettyjä ja yhteistoiminta-alue, jossa hyväksytyt toimet ovat sallittuja. Tämä tehdään kunnioittaen paikallisten asukkaiden luonnonvarojen järkevää käyttöä. Biosfäärialueet eivät ole suojelualueita, vaikka ne sellaisia sisältävätkin. Yhteistoiminta-alueilla on asutusta ja harjoitetaan taloudellista toimintaa, minkä tavoitteena on tasapainoinen suhde ihmisen ja luonnon välillä .
F’murr
F'Murr eli F'Murrr oli ranskalaisen sarjakuvapiirtäjän Richard Peyzaret'n (31. maaliskuuta 1946 – 10. huhtikuuta 2018) nimimerkki, joka tunnetaan sarjakuvasta Le Génie des alpages.
Sarjaa on ilmestynyt suomeksi nimillä: