Seitsemän kuolemansyntiä (sketsisarja)
Seitsemän kuolemansyntiä on vuonna 1988 valmistunut Yleisradion tuottama sketsiviihdesarja. Se oli ensimmäinen Lapinlahden Linnut -yhtyeen jäsenien tekemistä sketsiviihdesarjoista. Sarjaan sisältyi näyteltyjä sketsejä ja musiikkiesityksiä.
7-osainen sarja esitettiin ensimmäisen kerran loka-marraskuussa 1988. Uusintana sarja nähtiin keväällä 2003. Sarjan kaksi jaksoa esitettiin uusintana Yle Teemalla maaliskuussa 2013.
Lapinlahden Linnut tekivät myöhemmin vielä Yleisradion kanssa sketsisarjat "Maailman kahdeksan ihmettä" (1990), "Kuudesti laukeava" (1992) ja "Muuttuuko ihminen" (2006).
Kolme miestä nousee esiin ja oikeanpuoleinen sanoo: "Ehtoota. Me ollan Johanssoni pojat". Keskimmäinen jatkaa: "Joo. Me ollaan tässä funteerattu sellasta asiaa, et..." Sen jälkeen keskimmäinen kertoo mitä he ovat "funteeraneet". Oikeanpuoleinen sanoo: "Sano sääki Hemmo jottai" tarkoittaen tällä ryhmän miestä, joka ei aikaisemmin ole sanonut sanaakaan. Tämä ei kuitenkaan sano mitään. Keskimmäinen päättää sketsin sanomalla: "Tätä me ollan Turussa funteerattu niin perkeleesti ja tasaseen." Sketsin juoni säilyy jaksosta toiseen samana. Jokainen jakso alkaa Johanssonin pojat -sketsillä. Kahdessa viimeisessä sketsissä Hemmo sanoo "Heko Heko" ja "En sano".
Markku Toikan esittämä Mauno hekottelee itsekseen kameran edessä ja kertoo suunnittelevansa jotain enemmän tai vähemmän hupaisaa piilokameravitsiä. Osissa jäynissään Mauno yrittää myös puuttua piilokamerallaan yhteiskunnan epäkohtiin laihoin tuloksin.
Parodioita Yleisradion televisiossa esitetyistä" Tietoiskuista".
Asuntopulaan esitellään erilaisia "yksiöitä", jotka oli rakennettu esimerkiksi pesukonerumpuun, koirankoppiin ja ulkohuussiin. Sketsien suunnittelemisen taustalla oli Pääkaupunkiseudulla vallitseva asuntojen saatavuus.
Sketsissä esitellään suomalaisia paikkakuntia. Samalla irvaillaan paikkakuntaan tai alueeseen liittyvillä stereotypioilla.
Erilaisia tansseja, joissa yleensä irvaillaan jotain tunnettua tanssijaa.
"Satunnainen matkailija" matkustaa ympäri maailmaa kuvaten samalla jonkinlaista dokumenttia eri puolilla maailmaa Eiffel-tornista Amazonille, vaikka mies ilmiselvästi reissasi säälittävästi koti-Suomen maisemissa. Sketsin lopussa useimmiten matkailija parkuu, että hän joi kaikki rahat Helsinki-Vantaan lentoaseman baarissa. Sketsi on parodiaa Yleisradion Juhani Mäkelän matkaohjelmista. Mäkelä tosin itse suuttui sketseistä.
Heikki Salomaa kertoo miten joku asia on "yhtä hassäkkää". Salomaan mukaan aiheessa on lukuisia ongelmia, mutta joku niistä on "ongelmistasi pienin" kunhan vain menettelet tietyllä tavalla. Sketsit perustuvat Tampax-tamponin tv-mainokseen.
Erilaisia älyvapaita tiedotuksia, julistuksia ja komentoja Suomen kansalle, jotka nämä hyväksyvät hurraten tai alistuen.
Seksistudiosketseissä Mikko Kivinen esittää studioisäntää, jossa on vieras, joka kertoo jostain seksiin tai seksuaalisuuteen liittyvästä ongelmasta, jonka jälkeen Kivinen ja studioyleisö alkavat pilkata vierasta. Kaikkien sketsien idea on sama.
Jokaisen osan alussa "Moni Matti ja Maija päällä maan" -laulu ja lopussa "Hip Hop" -laulu. Muut musiikkiesitykset on merkitty "kursivoidulla" tekstillä.
Sarjan nimi viittaa joka jaksossa esitettyyn "tarinaan", johon liittyi yksi kuolemansynneistä. Timo Erängön esittämä kertoja Dr. Josef W.Krâzow, kertoo tarinan kulkua.
Osa 1
Osa 2
Osa 3
Osa 4
Osa 5
Osa 6
Osa 7
"Lainausmerkeissä" olevat musiikkiesitykset on esitetty ainoastaan televisiosarjassa.
Joka osan alussa "Moni Matti ja Maija päällä maan" alkulauluna, ja "Hip Hop" loppulauluna.
Osa 1
Osa 2
Osa 3
Osa 4
Osa 5
Osa 6
Osa 7
Yle Tallennemyynti julkaisi vuonna 1990 sarjan kirjastotallenteena.
Pan Vision julkaisi sarjan DVD:nä elokuussa 2006. DVD sisältää alkuperäisten jaksojen lisäksi ohjelman "Seven Deadly Sins", joka osallistui Montreux’n Kultainen ruusu-kilpailuun vuonna 1989 sekä Tarrant-on-TV -ohjelman vuodelta 1989, jossa Chris Tarrant kommentoi eurooppalaisia viihdeohjelmia.
Sarja löytyy myös -keräilyboksista.