hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Antonio Inutile
Antonio Inutile (s. 12. toukokuuta 1985 Järvenpää) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kakkosessa pelaavaa FC Honkaa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä tai hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Inutile on suomalaissyntyinen, mutta hänellä on italialaisia sukujuuria isänsä puolelta.
Inutile aloitti pelaamaan jalkapalloa 10-vuotiaana Järvenpään Palloseurassa. Hän siirtyi 14-vuotiaana Helsingin Jalkapalloklubiin junioreihin, joita edusti puolitoista kautta. Kesken kauden 2001 hän vaihtoi FC Jokerien organisaatioon ja edusti kolmen kuukauden ajan seuran Ykkösessä pelannutta reservijoukkuetta FC Jokruja. Vuodeksi 2002 Inutile palasi JäPS:iin, tehden debyyttinsä miesten tasolla Kolmosessa. Hän pelasi Järvenpäässä vain puoli kautta, siirryttyään kesällä Turun Palloseuran A-junioreihin. Kaudeksi 2003 Inutile palasi Jokereihin, jossa pelasi puoli vuotta ennen siirtymistään Italian kuudennella sarjatasolla pelanneeseen AS Pescina Valle del Giovincoon.
Sarjakauden päätyttyä Italiassa Inutile palasi takaisin Suomeen viimeistelemään opintonsa. Vuoden 2005 alussa hän liittyi HJK:n Kakkosessa pelanneen reservijoukkueen Klubi 04:n riveihin. Joukkue nousi kauden päätteeksi Ykköseen Inutilen onnistuen maalinteossa kahdeksan kertaa 18 ottelussa. Seuraavana kautena hän teki sarjatasoa ylempänä 19 ottelussa peräti 17 maalia, nousten hyvien otteidensa myötä tekemään liigadebyyttinsä HJK:n edustusjoukkueessa. Kaudeksi 2007 Inutile solmi sopimuksen Veikkausliiga-seura FC KooTeePeen kanssa. Yhden Kotkassa vietetyn vuoden jälkeen hän siirtyi Vaasan Palloseuraan, jota Inutile edusti neljän kauden ajan tehden 19 maalia 92 liigaottelussa.
Talvella 2012 Inutile siirtyi Unkarin pääsarjajoukkue Lombard-Pápa TFC:iin. Hän pääsi kentälle yhdeksän kertaa sarjaotteluissa jääden maaleitta. Inutile palasi Suomeen ja teki syyskuussa loppukauden mittaisen sopimuksen Ykkösessä pelanneen PK-35 Vantaan kanssa. Maaliskuussa 2013 hän solmi yhden vuoden jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Kaudeksi 2014 Inutile siirtyi Ykköseen nousseeseen HIFK:iin, tehden kahdeksan maalia 21 ottelussa joukkueen noustessa Veikkausliigaan. Alkuvuodesta 2015 Inutile teki sopimuksen Kakkosen sarjapaikalta uudestaan aloittavan FC Hongan kanssa.
Inutile on edustanut Suomen alle 17-vuotiaiden jalkapallomaajoukkuetta kolmesti vuonna 2001.
Stabiilisuuden saari
Stabiilisuuden saari, vakaussaareke () on termi ydinfysiikassa, joka kuvaa mahdollisia alkuaineita, joilla on tietty määrä protoneja ja neutroneja. Protonien ja neutronien lukumääriä kutsutaan "maagisiksi luvuiksi" "(eng. "magic numbers")". Tämä mahdollistaa tiettyjen transuraanien isotooppien olevan vakaampia, eivätkä ne hajoa niin nopeasti.
Idean "saaresta" keksi yhdysvaltalainen ydinkemisti Glenn Theodore Seaborg. Hypoteesin mukaan atomin ydin, nuklidi, koostuu kuorista samalla tavalla kuin elektroniverho koostuu elektronikuorista. Molemmissa tapauksissa kuoret ovat energiatasoja, jotka ovat verrattain lähellä toisiaan. Kahden erillisen energiatason välillä on Seaborgin hypoteesin mukaan suhteellisen suuri aukko. Kun neutronit ja protonit täyttävät tietyn kuoren atomin ytimessä, nukleonien sidosenergia saavuttaa miniminsä, ja ydin on stabiilimpi eikä hajoa niin nopeasti kuin isotoopit, joilla näitä kuoria ei ole täytetty.
Tietylle kuorelle mahtuu vain tietty määrä protoneja ja neutroneja. Lukumäärää tietylle kuorelle mahtuvista nukleoneista sanotaan "maagisiksi luvuiksi". Yksi mahdollinen maaginen luku neutroneille on 184, ja sitä vastaavia protonin maagisia lukuja ovat 114, 120 ja 126, mikä tarkoittaisi sitä, että kaikkein kestävimmät isotoopit olisivat flerovium-298, unbinilium-304 ja unbiheksium-310.
Saarella esiintyvien alkuaineiden puoliintumisajasta ei olla päästy tiedeyhteisössä yksimielisyyteen. Osa fyysikoista ajattelee, että alkuaineet puoliintuvat muutamassa minuutissa. Toiset taas ajattelevat, että ne voisivat kestää jopa päiviä. Laskelmien mukaan alkuaineiden puoliintumisaika voisi olla hyvin pitkä, jopa miljardi vuotta. Mikäli alkuaineilla on hyvin pitkä puoliintumisaika, niillä voisi olla hyvin erikoisia käyttötarkoituksia muun muassa ydinfysiikassa. Kuitenkin muutamilla isotoopeilla on vain muutama neutroni liian vähän, jotta ne voisivat pysyä vakaina.
Epästabiilisuuden meri () on nimitys ydinfysiikassa, joka kuvaa alkuaineiden joukkoa, jossa alkuaineet ovat hyvin epävakaita ja niiden puoliintumisaika on alle mikrosekunti tai jopa alle nanosekunnin.
Viinitila Falcon Crest
Viinitila Falcon Crest oli amerikkalainen primetime-saippua, joka kertoi kahdesta rikkaasta viinitilaperheestä: Channingit ja Giobertit. Sarjan tapahtumapaikkana oli pieni Tuscany Valleyn kaupunki läheltä San Franciscoa.
Sarjaa esitettiin CBS:llä. Ensimmäinen jakso nähtiin Yhdysvalloissa 4. joulukuuta 1981 ja viimeinen jakso 17. toukokuuta 1990. Sarjaa tehtiin yhteensä 227 jaksoa. Sarjassa näyttelivät mm. Jane Wyman, Lorenzo Lamas, Anne Archer ja Eddie Albert.
Ruukin runni
Ruukin runni eli Rasulan louhos sijaitsee Kuortaneen kunnan Länsirannan kylässä. 1700-luvulla runnista louhittiin noin 500 tonnia kuparimalmia.
Kivisen metsäautotieltä johtaa viitoitettu noin 1,2 kilometrin polku runnille. Louhos on puhdistettu ja aidattu. Paikalla on esitetaulu.
No Prayer on the Road
No Prayer on the Road oli brittiläisen heavy metal-yhtye Iron Maidenin konserttikiertue, jolla promotoitiin yhtyeen vuonna 1990 julkaistua "No Prayer for the Dying"-studioalbumia. Kiertue oli myös yhtyeen uuden kitaristin, Janick Gersin, ensimmäinen Iron Maidenin kanssa.
"No Prayer on the Road" avattiin 19. lokakuuta 1990 julkisuudelta salassa pidetyllä esiintymisellä Englannissa, Milton Keynesin kaupungissa sijaitsevassa Woughton Centressä, ja kyseinen esiintyminen oli Gersin ensimmäinen julkinen konsertti Iron Maidenin kitaristina. Gers korvasi yhtyeen jättäneen kitaristin Adrian Smithin, joka tosin palasi yhtyeeseen vuonna 1999 jonka jälkeen Iron Maiden on soittanut kolmen kitaristin, eli Gersin, Smithin ja Dave Murrayn, voimin. 
Kiertue koostui kaikkiaan 106 esiintymisestä. Suomeen kiertue poikkesi 12. marraskuuta 1990, jolloin yhtye esiintyi Helsingin jäähallissa lämmittelijänään thrash metal-yhtye Anthrax.
Tähdellä (*) merkittyjä kappaleita ei soitettu säännöllisesti kiertueen jokaisessa konsertissa, vaan ne olivat konserttien settilistoissa satunnaisesti.
Paul Henderson
Paul Henderson (s. 28. tammikuuta 1943, Lucknow, Ontario, Kanada) on entinen jääkiekkoilija. Laitahyökkääjä Henderson pelasi 13 kautta National Hockey Leaguessa seuroinaan Detroit Red Wings, Toronto Maple Leafs ja Atlanta Flames. Hänet muistetaan parhaiten Kanadan Neuvostoliittoa vastaan vuonna 1972 pelaaman Summit Series -sarjan voittomaalin tekijänä.
Liigaa vaihdettuaan Henderson pelasi vielä vuoden 1974 Summit Series -tapahtumassa Neuvostoliittoa vastaan; tällöin jalkeilla eivät kuitenkaan olleet Kanadan kaikki parhaat pelaajat, vaan ainoastaan WHA:ta edustaneet kiekkoilijat. Henderson oli siirtynyt samana vuonna pelaamaan WHA:han, Toronto Toros -seuraan. Seuran muutettua Birminghamiin, USA:n Alabamaan hän jatkoi sen uudessa Birmingham Bulls -joukkueessa kunnes se siirtyi CHL-liigaan vuonna 1979.
Henderson palasi NHL:ään vielä loppukaudeksi 1980, Atlanta Flamesin vahvuuteen. Seuraavalla kaudella hän vielä jatkoi CHL:n Birmingham Bullsissa kunnes lopetti vuonna 1981.
Se, että Hendersonia ei ole koskaan valittu Hockey Hall of Fameen, on synnyttänyt ristivetoa – on ilmeistä, että pohjoisamerikkalaisessa kiekkoilussa voittomaalin tekoa vuoden 1972 Summit Seriesissä ei sinänsä pidetä riittävänä meriittinä lajin kunniagalleriaan pääsemiseksi.
NHL:ssä Henderson teki yhteensä 236 maalia ja 477 tehopistettä kaikkiaan 707 ottelussa.
Tommaso Caccini
Tommaso Caccini (1574–1648) oli italialainen kirkkoisä.
Caccini syntyi Firenzessä ja valitsi uskonnollisen elämän ennen viidettätoista elinvuottaan. Hän valitsi Dominikaanisen vaihtoehdon ja liittyi San Marcon luostariin. Pian hän ositti saarnaajan taitonsa.
Caccini oli Galileo Galilein vihamies. Hän oli muun muassa Galilein vuoden 1633 inkvisitio-oikeudenkäynnin taustavaikuttaja.
Bobby Schottkowski
Bobby Schottkowski oli saksalaisen thrash metal -yhtye Sodomin rumpali vuosina 1997–2010. Ennen Sodomia hän on soittanut yhtyeessä Crows.
Vasili Degtjarjov
Vasili Aleksejevitš Degtjarjov (, 2. tammikuuta 1880, Tula – 16. tammikuuta 1949, Moskova) oli neuvostoliittolainen asesuunnittelija, joka suunnitteli useita puna-armeijan 1920-luvun lopulta lähtien käyttämiä konepistooli-, konekivääri- ja panssarintorjuntakiväärimalleja. Tunnetuin ja valmistetuin Degtjarjovin suunnittelemista aseista on Degtjarjov DP-27 -pikakivääri.
Richard Montgomery
Richard Montgomery (2. joulukuuta 1736 Swords, Irlanti – 31. joulukuuta 1775 Quebec, Kanada) oli amerikanirlantilainen upseeri, joka taisteli Amerikan vallankumouksen aikaan siirtomaiden armeijassa kenraalimajurina.
Montgomery syntyi Irlannissa ja palveli brittiarmeijassa seitsenvuotisen sodan aikaan sekä Kanadassa että Karibialla. Palattuaan takaisin Britanniaan hän kääntyi siirtomaiden itsenäisyyden kannalle ja muutti New Yorkiin vuonna 1772. Hänet valittiin jo kolmen vuoden päästä New Yorkin maakuntaedustajaksi.
Montgomery liittyi prikaatikenraalina Yhdysvaltain vapaussotaan ja johti joukkojaan Kanadaan, missä hän valtasi kaksi linnoitusta ja Montrealin kaupungin.
Hän kuoli yrittäessään vallata Québecin kaupungin vuoden 1775 viimeisenä päivänä. Britit tunnistivat hänen ruumiinsa ja järjestivät hautajaiset sotilaallisin kunnianosoituksin. Vuonna 1818 hänen ruumiinsa siirrettiin New Yorkiin.
Unbibium
Unbibium on väliaikaisnimi alkuaineelle, jonka järjestysluku on 122 ja kemiallinen merkki Ubb. Alkuaine on transuraani ja sitä yritettiin ensimmäisen kerran syntetisoida vuonna 1972 neuvostoliittolaisessa JINR-tutkimuskeskuksessa Dubnassa. Sittemmin samaa yritettiin Gesellschaft für Schwerionenforschung vuonna 2000. Huhtikuun lopulla vuonna 2008 Jerusalemin heprealaisen yliopiston professori Amnon Marinovin johtama työryhmä väitti löytäneensä alkuainetta luonnosta thoriumesiintymän läheisyydestä. Väite sai tiedeyhteisöltä voimakasta kritiikkiä jo sen vuoksi, että aineen syntetisoiminen on äärimmäisen hankalaa ja sen puoliintumisajaksi väitettiin 10 vuotta. Muut raskaat alkuaineet hajoavat sekunnin murto-osassa kevyemmiksi alkuaineiksi. Jos Marinovin havainto on oikea, on unbibium ensimmäinen löydetty raskas alkuaine yli 50 vuoteen.
Arcetri
Arcetri on alue Firenzessä keskustasta etelään olevilla kukkuloilla. Siellä on lukuisia historillisesti merkittäviä rakennuksia kuten Galileo Galilein talo "Villa il Gioiello", "San Matteon konvekti" ja "Torre del Gallo". Siellä on myös observatorio "Osservatorio Astrofisico di Arcetri" ja "San Leonardo in Arcetri"n kirkko.
Galileo Galilei kuoli Arcetrissa 8. tammikuuta 1642.
Bernardus Chartreslainen
Bernardus Chartreslainen (, k. 1125) oli ranskalainen uusplatonilainen filosofi ja yliopistomies. Hänen syntymäaikaansa ja -paikkaansa ei tunneta, mutta hänen uskotaan olevan bretoni. Hänen on arveltu olevan Theodoricus Chartreslaisen vanhempi veli.
Bernardus kirjattiin Chartresin katedraalikoulun oppilaaksi ennen vuotta 1117 ja hän oli koulun kanslerina vuoteen 1124. Suurin osa siitä, mitä Bernardus Chartreslaisen työstä tunnetaan, on välittynyt hänen oppilaidensa kautta. Platon-kommentaari "Glosae super Platonem" on mahdollisesti hänen kirjoittamansa.
Argentiinan Grand Prix 1958
Argentiinan Grand Prix 1958 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 19. tammikuuta 1958 Autódromo Oscar Alfredo Gálvez -radalla. Kilpailu oli kauden avauskilpailu, ja sen voitti Stirling Moss.
Monacon Grand Prix 1958
Monacon Grand Prix 1958 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 18. toukokuuta 1958 Monacossa. Kilpailun voitti Maurice Trintignant, jolle voitto oli kauden ensimmäinen.
Hollannin Grand Prix 1958
Hollannin Grand Prix 1958 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 26. toukokuuta 1958 Circuit Park Zandvoort -radalla. Kilpailun voitti Stirling Moss, jolle voitto oli kauden toinen.
Armfelt (Salo)
Armfelt on Salon kaupunginosa aivan ydinkeskustassa. Se rajoittuu Salonjokeen, rantarataan, seututiehen 110, Turuntiehen ja Helenankatuun.
Alueella sijaitsevat Salon rautatieasema, linja-autoasema, Salon seudun terveyskeskuksen läntinen terveysasema, Salon kaupunginkirjasto sekä kauppakeskukset Plaza ja Linjuri.
Alueella sijaitsi Salon ensimmäinen elokuvateatteri Keskus jonka nimi muutettiin vuonna 1936 Tähti-kinoksi.
Marina Gamba
Marina Gamba Venetsialainen (n. 1577 – 1619) oli Galileo Galilein kolmen aviottoman lapsen äiti.
Yhdellä lukuisista käynneistään Venetsiassa Galilei tapasi Marina di Andrea Gamba -nimisen nuoren naisen. Marina Gamba muutti Galilein Padovan asuntoon ja synnytti hänelle kolme lasta. Lapset olivat Virginia (s. 16. lokakuuta 1600), myöhemmin sisar Maria Celeste; Livia (s. 1601), myöhemmin sisar Arcangela ja Vincenzio (s. 1606). Kenenkään kolmen kastetodistuksessa ei mainita Galileita isäksi. Virginia on merkitty Marina Venetsialaisen haureuden tuotteeksi, Livian isää ei ole merkitty lainkaan ja Vincenzion isä on merkitty epäselväksi.
Kun Galilei jätti Padovan lopullisesti ottaakseen vastaan paikan Medicien hovissa Firenzessä 1610 hän otti kaksi tytärtään mukaansa mutta jätti Marina Gamban ja neljävuotiaan Vincenzion. Muutama vuosi myöhemmin Vincenziokin muutti Firenzeen. 1613 Marina Gamba nai Giovanni Bartoluzzin. Galilei piti kuitenkin ilmeisesti hyvät yhteydet Marinaan ja Bartoluzziin.
Galilei laittoi tyttärensä luostariin. Hänellä ei olisi ollut varaa tyttäriensä myötäjäisiin.
Indianapolis 500 1958
Indianapolis 500 1958 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 30. toukokuuta 1958 Indianapolis Motor Speedway -radalla. Kilpailun voitti Jimmy Bryan.
Belgian Grand Prix 1958
Belgian Grand Prix 1958 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 15. kesäkuuta 1958 Spa-Francorchamps'n radalla. Kilpailun voitti Tony Brooks, jolle voitto oli kauden ja uran ensimmäinen.
Ranskan Grand Prix 1958
Ranskan Grand Prix 1958 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin Reims-Gueux -radalla 6. heinäkuuta 1958. Kilpailun voitti Mike Hawthorn, jolle voitto oli kauden ensimmäinen.
Britannian Grand Prix 1958
Britannian Grand Prix 1958 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 19. heinäkuuta 1958 Silverstonen radalla. Kilpailun voitti Peter Collins, jolle voitto oli kauden ensimmäinen.
* "korvasi Bernie Ecclestonen"
Saksan Grand Prix 1958
Saksan Grand Prix 1958 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 3. elokuuta 1958 Nürburgringin radalla.
Osallistujien lisäämiseksi kilpailun järjestäjät antoivat Formula 2 -autojen osallistua kilpailuun. Kaksi kilpailua käytiin samaan aikaan, mutta Formula 2 -osallistujat (tuloksissa keltaisella) eivät taistelleet F1-pisteistä.
Peter Collins menehtyi kierroksella 11 sattuneen onnettomuuden takia, ja Tony Brooks ajoi voittoon.
Portugalin Grand Prix 1958
Portugalin Grand Prix 1958 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 24. elokuuta 1958 Circuito da Boavista -radalla. Kilpailun voitti Stirling Moss, jolle voitto oli kauden kolmas. Kilpailu oli ensimmäinen Portugalin Grand Prix.
Italian Grand Prix 1958
Italian Grand Prix oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 7. syyskuuta 1958 Monzan radalla. Kilpailun voitti Tony Brooks, jolle voitto oli kauden kolmas.
Marokon Grand Prix 1958
Marokon Grand Prix 1958 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 19. lokakuuta 1958 Ain-Diab -radalla. Kilpailu oli kauden viimeinen, ja sen voitti Stirling Moss, jolle voitto oli kauden neljäs.
Stuart Lewis-Evans menehtyi kilpailussa sattuneessa onnettomuudessa.
Hermanni (Salo)
Hermanni on Salon kaupunginosa aivan ydinkeskustassa. Se rajoittuu Salonjokeen, Salon toriin, Vähäjokeen, Oskarinkatuun ja Inkerinkatuun.
Alueella sijaitsee Hermannin koulu
Alueella sijaitsi myös yksi Salon elokuvateattereista Kiva.
Lehtovaara (Ilomantsi)
Lehtovaara on pieni itäsuomalainen kylä. Se sijaitsee Pohjois-Karjalassa Ilomantsin kunnassa noin 20 kilometriä keskustaajamasta koilliseen Hattuvaaraan päin. Kylän erikoisuutena on ruotsalaistalot. Lähistöllä on hieno, rakentamaton järvialue hiekkapohjaisine kauniine järvineen.
Lehtovaarassa toimi oma Naurisvaaran kyläkoulu vuoden 2004 kevätlukukauden loppuun asti, koulu lakkautettiin 1.8.2004 .
Lehtovaaraan kuuluu myös pienempi kylä Naurisvaara. Kyläyhdistys toimii Lehtovaara–Korentovaaran nimellä.
Guy Carleton
Guy Carleton, paroni Dorchester, (3. syyskuuta 1724, Strabane, Irlanti – 10. marraskuuta 1808, Maidenhead, Englanti) oli brittiläinen kenraali. Hän toimi Quebecin provinssin kenraalikuvernööri vuosina 1768–1778 ja 1785–1795 sekä varakuvernöörinä 1766–1768. Hän oli myös brittijoukkojen ylipäällikkönä Yhdysvaltain vapaussodan loppuvaiheessa 1782–1783. Hän oli taitava strategikko, mutta taktiikassa huomattavasti heikompi.
Kenraali Carleton torjui amerikkalaisten hyökkäyksen Quebeciin vuonna 1775. Hän ajoi siirtomaiden joukot Trois-Rivièresin kaupungin taakse ja komensi brittilaivastoa Valcourin saaren taistelussa vuonna 1776, jossa amerikkalaisten laivat tuhottiin.
Yorktownin piirityksen päätyttyä brittikenraali Cornwallisin antautumiseen Carleton nimitettiin brittiarmeijan ylipäälliköksi Henry Clintonin tilalle vuonna 1782. Carletonin tehtäväksi jäi lähinnä brittijoukkojen evakuoiminen Britannian päätettyä tehdä rauhan ja tunnustaa Yhdysvallat. Sen jälkeen ylipäälliköksi tuli vuonna 1783 John Campbell.
Carleton jäi eläkkeelle vuonna 1796 ja muutti tällöin Britanniaan.
Sonny Boy Williamson
Sonny Boy Williamson on taiteilijanimi, jota ovat käyttäneet kaksi hyvin tunnettua bluesia soittavaa yhdysvaltalaista huuliharpistia. He eivät olleet toisilleen sukua ja nimien perässä olevat järjestysnumerot noudattavat vain yleisesti noudatettua käytäntöä sekaannusten välttämiseksi. Sonny Boy Williamson II syntyi 15 vuotta aiemmin, mutta hän tuli tunnetuksi artistiksi vasta reilusti yli 50-vuotiaana, jolloin ”ensimmäinen” Sonny Boy Williamson oli jo kuollut.
Formula 1 -kausi 1959
Formula 1 -kausi 1959 oli kymmenes Formula 1 -kausi. Se alkoi 10. toukokuuta ja päättyi 12. joulukuuta 1959 yhdeksän kilpailun jälkeen. Mestaruuden vei nimiinsä Jack Brabham ja talleissa Cooper.
Lehtovaara
Lehtovaara voi tarkoittaa:Lehtovaara on suomenkielinen sukunimi. Tunnettuja nimenkantajia ovat:
Hat Yai
Hat Yai () on kaupunki Thaimaassa lähellä Malesian rajaa. Vuonna 2000 kaupungissa oli 187 920 asukasta. Väestöstä on suurempi osuus muslimeita ja etnisiä kiinalaisia kuin muissa alueen kaupungeissa. Hat Yai on Songhlan provinssin suurin kaupunki, mutta Songkhla on provinssin pääkaupunki.
Hat Yaissa on kansainvälinen lentoasema ja rautatieasema. Myös valtatie kulkee sen kautta. Kaupunki on kasvanut rautatien risteysaeman ympärille. Asema siirrettiin nykyiseen paikkaan 1922, koska sen edellinen sijainti oli tulva-aluetta. Hat Yai sijaitsee noin 30 km rannikosta.
Basilica di Santa Croce
Basilica di Santa Croce (Pyhän ristin basilika) on Firenzen fransiskaanien pääkirkko ja katolisen kirkon kirkko.
Legendan mukaan Santa Crocen perusti itse Franciscus Assisilainen. Nykyisen kirkon rakentaminen aloitettiin kuitenkin luultavasti 1294 ja sen maksoivat kaupungin rikkaimmat suvut. Paavi Eugenius IV vihki sen 1442.
Kirkko on suuri. Sen huomattavia ominaisuuksia ovat kuusitoista kappelia, joista monet on koristeltu Giotton ja hänen oppilaidensa freskoilla, sekä kuolinmuistomerkit. 1560 sisustan uudisti Giorgio Vasari vahingoittaen kirkon koristuksia. Uusgoottilainen Nicolò Matasnin käsialaa oleva fasadi on vuosilta 1857–1863. Irrallinen kellotorni rakennettiin 1842.
Noviisien kappelin on suunnitellut Michelangelo Buonarroti Cosimo de’ Medicin tilauksesta. Se valmistui noin 1445.
Vuoden 1966 tulva vahingoitti kirkon sisätiloja. Silloinen vedenkorkeus on merkitty pylväisiin.
Santa Croce on monien merkkihenkilöiden viimeinen leposija. Sinne on haudattu Michelangelo Buonarroti, Gioacchino Rossini ja Niccolò Machiavelli. Galileo Galilei sai kristilliset hautajaiset 95 vuotta kuolemansa jälkeen. Kirkossa on Danten muistomerkki, mutta hänet on haudattu Ravennaan.
Kirkossa on myös seuraavien henkilöiden muistomerkit:
Ӑ
Ӑ on kyrillinen kirjain. Se sisältyy tšuvassin aakkosiin ja on aakkosjärjestyksessä toinen kirjain. Se esiintyy ensi kerran Ivan Jakovlevin vuonna 1873 julkaisemassa tšuvassin aakkostossa.
Ӑ on tšuvassissa pyöreän takavokaalin merkki. Se ääntyy aina redusoituneena ja voi esiintyä painollisena vain monitavuisen sanan ensimmäisessä tavussa. Sen äännearvo vaihtelee välisestä keskivokaalista [] pyöreään puoliväljään takavokaaliin [ɔ]. Äänne on hyvin lyhyt ja usein niin redusoitunut, että jää lähes ääntymättä.
Diane Lane
Diane Colleen Lane (s. 22. tammikuuta 1965 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan etenkin rooleista elokuvissa "Meren raivo" (2000), "Kohtalokas syrjähyppy" (2002) ja "Toscanan auringon alla" (2003).
Pathein
Pathein, aiemmalta nimeltään Bassein, on kaupunki Myanmarissa. Vuonna 2011 siellä oli noin 132 000 asukasta.
Pathein sijaitsee Iravadi-joen suistossa, ja vaikka se on kaukana valtameren rannikosta, melko suuretkin alukset pääsevät Pathein satamaan, josta rahti voi jatkaa rautatien päärataa pitkin. Pathai on riisinkäsittelyn ja ulkomaankaupan keskeinen paikka.
Kaupungin nimi pathai tulee burmankielen muslimia tarkoittavasta sanasta pathi. Brittiläiset siirtomaaisännät muuttivat sen muotoon Bassein. Kaupungissa on perinteisesti ollut paljon arabi- ja intialaistaustaisia kauppiaita. Siellä on myös merkittävät karen- ja rakhine-heimojen vähemmistöt. Sen sijaan moonilaisia on kovin vähän, vaikka Pathein on aikoinaan ollut osa heidän kuningaskuntaansa. Patheinin tunnetuimpia tuotteita ovat värikkäät päivänvarjot. Siellä on myös useita merkittäviä buddhalaisia temppeleitä.
No Anaesthesia!
No Anaesthesia! on Stonen vuonna 1989 julkaistu toinen albumi. Sitä pidetään yleisesti yhtyeen läpimurtolevynä, sekä suomalaisen metallimusiikin pioneeriteoksena. Levyltä julkaistiin singlenä kappale ”Back to the Stone Age”. Albumin nimi on viittaus Metallican ensimmäisellä levyllä julkaistuun basisti Cliff Burtonin soolokappaleeseen ”Anesthesia (Pulling Teeth)”. Albumilla Stonen musiikki on paljon monimutkaisempaa ja teknisempää kuin ensimmäisellä levyllä.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 15, ja se pysyi listalla yhteensä 3 viikkoa.
Kaikki kappaleet sovittanut Stone.
A-puoli
B-puoli
Uri
Uri on yksi Sveitsin 26 kantonista ja yksi neljästä alkuperäisestä vanhan valaliiton kantonista.
Uri on väkiluvultaan Sveitsin toiseksi pienin: vuoden 2016 lopussa kantonissa oli 36 145 asukasta. Kantonin pinta-ala on 1 076 neliökilometriä. Kantonin hallinnollinen keskus ja suurin kaupunki on Altdorf. Andermatt on tunnettu talviurheilukeskus Urissa.
Uri sijaitsee maan keskiosassa Gotthardin solan ja Vierwaldstätterseen välillä. Suuri osa kantonin alueesta on vuoristoa ja kaikkiaan 54 % pinta-alasta on tuottamatonta aluetta. Urin länsiosa on osa Urin Alppeja, itäosa Glarusin Alppeja ja eteläosa Gotthardin massiivia.
Kantonin keskuspaikka on Altdorf, jossa oli vuoden 2016 lopussa 9 211 asukasta. Kaikkiaan kantonissa on 20 kuntaa:
Urin asutus on keskittynyt Reussin ja sen sivujokien laaksoihin. Uri on enimmäkseen saksankielistä aluetta: vuonna 2014 93 prosenttia kantonin asukkaista oli saksankielisiä. Vuonna 2015 oli 12 prosenttia asukkaista ulkomaalaisia.
Urin työpaikat (yhteensä 18 000) jakaantuivat vuonna 2014 sektoreittain seuraavasti:
Kantonin suurimmat työantajat olivat vuonna 2008 Dätwyler Cables und Rubber AG, kantonin hallinto ja kantonin sairaala.
Useat valtakunnalliset liikenneväylät kulkevat Urin kautta:
Vantaan Kiekko
Vantaan Kiekko (VaKi) on vuonna 1974 perustettu vantaalainen jääkiekkoseura. Parhaimmillaan VaKi:n edustusjoukkue pelasi I-divisioonaa. Nousu I-divisioonaan tapahtui kauden 1986-1987 päätteeksi. Seura kuitenkin putosi sarjasta kauden 1988 jälkeen sijoituttuaan sijalle 12 ja oli näin sarjan viimeinen. Näihin aikoihin seuran junioritoiminta oli laajaa eri ikäluokissa.
Vantaan Kiekon A-juniorit nousivat kauden 1989 päätteeksi A-nuorten I-divisioonaan. I-divisioonakauden valmentajakaksikkona toimi Hannu Lepistö ja Jari "Peltsi" Peltonen. Pelaajisto koostui vuonna 1969-1972 syntyneistä pelaajista.
Vantaan Kiekon miesjoukkue luopui 1989 II-divisioonapaikastaan ja päätti aloittaa uudelleen IV-divisioonasta. Parhaimmillaan Vantaan Kiekkon miesjoukkue karsi 90-luvulla II-divisioonaan pääsystä, mutta ei ihan onnistunut nousussaan. 90-luvulla VHT:n (Vantaan Hockey Team) kaaduttua talousvaikeuksiin ja lopetettua toimintansa alkoi VHT:n organisaatiosta tulla henkilöitä Vantaan Kiekkoon. Näistä ajoista alkoi nykyisen Kiekko-Vantaan taival.
Viimeisin Vantaan Kiekon edustusjoukkue (VaKi HT) pelasi kauden 2006-2007 osan kautta II-divisioonaa, kunnes erotettiin sarjasta joulutauon aikana syystä, joka vieläkin on epäselvä. Vantaan Kiekko ry ei ole entinen jääkiekkoseura, vaikka sillä ei juuri nyt ole sarjapaikkaa tai joukkuetta missään ikäluokassa. Joukkueita ei ole, koska Vantaan Kiekko ry:lle ei ole annettu Vantaalla jäävuoroja ollenkaan.
Vantaan Kiekko ry on Suomen Jääkiekkoliitto ry:n jäsen ja omistaa myös huomattavan määrän osakkeita Myyrmäen Urheiluhallit Oy:ssä, joka hallinnoi Myyrmäen Urheilupuistossa jää- ja muita liikuntahalleja.
Seuran toimintaan on kuulunut jääkiekon lisäksi lentopallo. Seuran puheenjohtajana toimii Kim Pihl vuodesta 2005. Seura kuuluu TUL:iin.
Maribor
Maribor () on kaupunki Štajerskan perinteisellä alueella Sloveniassa. Se on Mariborin kunnan keskustaajama.
Kaupungissa on noin 95 600 asukasta, joten se on Slovenian toiseksi suurin kaupunki pääkaupunki Ljubljanan jälkeen. Mariborin pinta-ala on 41 neliökilometriä.
Maribor sijaitsee vain 18 kilometrin päässä Itävallan rajalta Drava-joen varrella. Kaupunki oli pieni aina 1800-luvulle saakka, kunnes se kasvoi voimakkaasti teollisen vallankumouksen myötä. Kirjallisissa lähteissä Maribor mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1204 Marchburch-nimisen linnan lähistöllä sijaitsevana kauppapaikkana. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1254.
Kaupungissa on Mariborin yliopisto, joka on perustettu vuonna 1975 ja jossa opiskelee noin 25 000 opiskelijaa. Kaupunkia palvelee Mariborin lentoasema, joka sijaitsee noin kymmenen kilometriä kaupungista etelään. Mariborin tuomiokirkko on peräisin keskiajalta.
Mariborilla on yksitoista ystävyyskaupunkia:
Laura Innes
Laura Elizabeth Innes (s. 16. elokuuta 1957 Pontiac, Michigan) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja televisio-ohjaaja.
Hänet tunnetaan parhaiten Kerry Weaverin roolista televisiosarjasta Teho-osasto, jossa hänen hahmonsa oli mukana toisesta kaudesta lähtien. Vuonna 2007
Laura Innes jätti sarjan. Sen lisäksi hän on mm. ohjannut televisiosarjojen, kuten West Wingin, jaksoja. Television lisäksi hän on luonut uraa niin teatterissa kuin elokuvissakin.
Hän on naimisissa näyttelijä David Brisbinin kanssa ja hänellä on kaksi lasta.
Ә
Ә, ә on kyrillinen švaa-kirjain, joka sisältyy abhaasin, baškiirin, dungaanin, kalmukin, kazakin, kurdin ja tataarin aakkosiin. Se kuului myös azerin ja turkmeenin aakkosiin, kunnes näitä kieliä alettiin kirjoittaa latinalaisella kirjaimistolla. (Myös latinalaiseen kirjaimistoon sisältyy švaa, joka on samannäköinen kuin kyrillinen vastineensa, mutta teknisesti ne ovat Unicode-merkistössä eri kirjaimia.)
Ә ääntyy azerissa, baškiirissa, kazakissa ja tataarissa laveana väljänä etuvokaalina . Dungaanissa se on lavea puolisuppea takavokaali  ja kalmukissa ja kurdissa välinen keskivokaali . Abhaasissa ә ei ole minkään äänteen merkki, vaan se osoittaa edeltävän konsonantin labiaalistumista, jota kansainvälisen foneettisen aakkoston mukaan merkitään yläindeksinä olevalla w-kirjaimella . Kirjain ә muodostaa siten edeltävän kirjaimen kanssa digrafin, jolla on oma paikka aakkosjärjestyksessä.
Leila Haaparanta
Leila Tuulikki Haaparanta (o.s. Taiminen, s. 20. lokakuuta 1954 Kalvola) on suomalainen filosofi ja professori. Hän toimii Helsingin yliopiston teoreettisen filosofian dosenttina, ja filosofian professorina Tampereen yliopistossa.
Haaparanta on opiskellut Helsingin yliopistossa, jossa hän on väitellyt filosofian tohtoriksi vuonna 1985. Hänen puolisonsa on professori Pertti Haaparanta.
Haaparanta valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2002. Academia Europæa -tiedeakatemian jäsen hän on ollut vuodesta 2011.
Pablo Francisco
Pablo Ridson Francisco (s. 5. tammikuuta 1974 Tucson, Arizona, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen stand up -koomikko.
Francisco nousi julkisuuteen 1990-luvun lopulla esiinnyttyään "MADtv"-televisio-ohjelmassa. Hänen stand up -esityksensä tuli tunnetuksi Yhdysvalloissa, kun Comedy Central esitti hänen puolituntisen ohjelmansa vuonna 2000. Vuosina 2001 ja 2002 Francisco oli mukana The Three Amigos -kiertueella, johon kuuluivat myös Carlos Mencia ja Freddy Soto. Hän on esiintynyt myös muun muassa "The Tonight Show with Jay Lenossa", VH1:n "ILL-ustratedissa" ja Carlos Mencian isännöimässä "Mind of Menciassa".
Francisco on tunnettu kyvystään imitoida useita tunnettuja henkilöitä, kuten Aaron Nevilleä, Arnold Schwarzeneggeriä, Keanu Reevesiä ja yhtä yhdysvaltalaisten elokuvien tunnetuinta traileriääntä Don LaFontainea. __notoc__
Ӕ
Ӕ (ӕ) on kyrillinen kirjain. Se sisältyy osseetin aakkosiin ja on aakkosjärjestyksessä toinen kirjain. Se on ligatuuri, jonka pohjana ovat kyrilliset kirjaimet а ja е. Vastaavalla tavalla on muodostettu latinalaisen kirjaimiston æ.
Ӕ ääntyy osseetissa laveana väljänä etuvokaalina [æ].
Johannes Prinz
Johannes Prinz (s. 1958) on itävaltalainen kuoronjohtaja. Hän toimi lapsena Wiener Sängerknaben -poikakuoron sopraanosolistina ja opiskeli myöhemmin kuoronjohtoa mm. Ferdinand Grossmannin ja Erwin Ortnerin johdolla.
Prinz toimi sekä laulajana että varajohtajana Arnold Schönberg -kuorossa ja perusti vuonna 1982 "Chor der Wiener Wirtschaftsuniversitätin", jonka konserttimatkat ovat ulottuneet Australiaan ja Kaukoitään saakka. Muita merkittäviä Prinzin johtamia kuoroja ovat "Kammerchor der Wiener Musikuniversität", "Wiener Kammerchor", "Wiener Singverein" ja "World Youth Choir".
Johannes Prinz toimii kuoronjohdon professorina Grazin musiikkikorkeakoulussa Itävallassa. Hän on lisäksi opettanut lukuisilla kuoronjohtokursseilla kotimaansa ulkopuolella.
Evanna Lynch
Evanna Patricia Lynch (s. 16. elokuuta 1991 Termonfeckin) on irlantilainen näyttelijä, joka tunnetaan roolistaan Luna Lovekivana Harry Potter -elokuvasarjassa. Hän teki ensiesiintymisensä elokuvassa "Harry Potter ja Feeniksin kilta" vuonna 2007.
Lynch on kotoisin Termonfeckinin pienestä rannikkokaupungista Irlannissa. Jo ennen valintaansa Luna Lovekivan rooliin hän oli Harry Potter -kirjojen ihailija. Kuullessaan koe-esiintymistilaisuuksien alkaneen Lynchin isä päätti viedä hänet paikan päälle. Lynchin tultua valituksi hän pääsi juttelemaan kuvauspaikalla J. K. Rowlingin kanssa. Kirjailija luonnehti Lynchiä ”täydelliseksi” valinnaksi ja ilmoitti heti: ”Hän on Luna!” Elokuvan arvosteluissa Lynch sai myönteistä palautetta roolistaan.
Vuonna 2012 Lynch sai roolin indie-elokuvasta "Monster Butler", joka perustuu tositarinaan brittiläisestä sarjamurhaajasta. Hän esiintyy myös prinsessa Alenan roolissa "Sinbad"-televisiosarjan ensimmäisen kauden päätösjaksossa.
Alexandre Koyré
Alexandre Koyré (29. elokuuta 1892, Taganrog – 28. huhtikuuta 1964, Pariisi) oli ranskalainen venäläissyntyinen filosofi, joka kirjoitti tieteen historiasta ja tieteen filosofiasta.
Koyré syntyi Venäjällä Taganrogin kaupungissa.
Koyré keskittyi työssään erityisesti Galileo Galileihin, Platoniin ja Isaac Newtoniin.
Hänen tunnetuin työnsä on "From the Closed World to the Infinite Universe", joka muodostuu sarjasta luentoja Johns Hopkinsin yliopistossa vuodelta 1959. Se käsittelee varhaisen nykyaikaisen tieteen nousua ja muutosta tutkijoiden todellisuuskäsityksessä Nicolaus Cusanuksesta ja Giordano Brunosta alkavan Newtoniin saakka kestävän aikakauden aikana. Kirja oli pikemminkin kokoelma Koyrén näkemyksistä kuin varsinainen järjestelmällinen teos.
Koyré epäili tutkijoiden kokeisiin pohjautuvaa luonnonlakien kehittämistä. Hän väitti näiden kokeiden perustuvan mutkikkaisiin lähtöoletuksiin ja todistavan pikemminkin vain näiden lähtöoletusten ennusteet kuin mitään varsinaista totuutta.
Koyré vaikutti moniin amerikkalaisiin ja eurooppalaisiin tieteenfilosofeihin kuten Thomas Kuhniin ja Paul Feyerabendiin.
Nora (lentokenttä)
Nora oli etutukikohta, jonka ruotsalainen vapaaehtoisyksikkö Lentorykmentti 19 perusti talvisodan aikana 17. tammikuuta 1940 Hirvasjärvelle, 30 kilometriä Märkäjärveltä eli nykyisestä Sallan kirkonkylästä etelään. Tukikohdan nimi tuli ruotsin kielen sanasta "norra". Kenttä oli varustettu toimimaan yksittäisten Hawker Hart I -pommikoneiden tukikohtana. Kenttä joutui 26. tammikuuta 1940 neuvostoliittolaisten pommitusten kohteeksi, mutta ei kärsinyt vaurioita. 30. tammikuuta Noran toiminta siirrettiin Nora 2:lle.
Nora 2
Nora 2 oli ruotsalaisen vapaaehtoisyksikön, Lentorykmentti 19:n, talvisodan aikana 30. tammikuuta 1940 Kemijärvelle perustama lentotukikohta. Kemijoen länsirannalle, noin 6 kilometriä Kemijärvestä kaakkoon perustettu tukikohta jatkoi Hirvasjärvellä sijainneen Nora-tukikohdan toimintaa sen jouduttua neuvostopommittajien hyökkäyksen kohteeksi 26. tammikuuta 1940. Tukikohtaan tukeutui Noran tavoin yksi Hawker Hart I -pommikone kerrallaan.
Epälineaarinen
Epälineaarinen tarkoittaa matematiikassa systeemiä, jonka käyttäytyminen ei ole ilmaistavissa kuvailijoidensa summana. Erityisesti epälineaariseen systeemiin ei päde superpositioperiaate kuten lineaariseen. Karkeasti sanoen epälineaarinen systeemi ei ole yksinkertaisesti osiensa summa tai monikerta.
Epälineaarinen kehitys sisältää yllättäviä tapahtumia, joita ei voida palauttaa yksinkertaisiin syy–seuraussuhteisiin, ja joissa verraten pieni tapahtuma voi aikaansaada merkittävän tapahtumaketjun. Epälineaarisuudella viitataan tapahtumien kulussa ilmenevään ennakoimattomaan epäjatkuvuuteen. Epälineaarisuudesta johtuen systeemin kehityksessä voidaan tunnistaa perhosefekti. Toisin sanoen systeemin alkutilassa tapahtuvat pienetkin muutokset kertaantuvat ja voivat aiheuttaa suuriakin muutoksia systeemin myöhempiin tiloihin.
Oskar (lentokenttä)
Oskar oli toinen kahdesta ruotsalaisen vapaaehtoisyksikön Lentorykmentti 19:n talvisodan aikaista päätukikohdasta. Se perustettiin 1. tammikuuta – 11. tammikuuta 1940 Rovaniemen Olkkajärven jäälle. Oskar-kentän tarkoituksena oli tukea Rovaniemen ilmapuolustusta Neuvostoliiton pommituksia vastaan.
Rovaniemeä pommitettiin ainakin 31. tammikuuta ja 13. maaliskuuta 1940.
Svea (lentokenttä)
Svea oli ruotsalaisen vapaaehtoisyksikön, Lentorykmentti 19:n, talvisodan aikana Posion Aholaan perustama lentotukikohta. 18. tammikuuta 1940 perustetun tukikohdan nimi tuli ruotsin kielen sanasta södra. Kenttä toimi pelkästään koneiden varalasku- ja tankkauspaikkana 1. maaliskuuta 1940 asti, jolloin kentälle siirrettiin yksi rykmentin Gloster Gladiator -koneista torjumaan neuvostopommikoneiden lentoja Rovaniemen ja Oulun suuntiin. Kenttä joutui venäläisten ilmahyökkäyksen kohteeksi kerran, 10. maaliskuuta 1940. Hyökkäys ei kuitenkaan aiheuttanut kentälle vaurioita.
Ulrik (lentokenttä)
Ulrik oli ruotsalaisen vapaaehtoisyksikön, Lentorykmentti 19:n, talvisodan aikana Ouluun perustama lentotukikohta. 15. tammikuuta 1940 valmistuneen tukikohdan nimi tuli Oulun ruotsinkielisestä nimestä Uleåborg. Tukikohdan tarkoituksena oli tukea Oulun ilmapuolustusta Neuvostoliiton pommituksia vastaan. Kohdatakseen ajoissa Oulua idästä lähestyvät neuvostopommittajat, osa Ulrikin henkilökunnasta tukeutui Vaalan Nimisjärven jäälle perustettuun Ulrik 2 -tukikohtaan.
Ulrik 2 (lentokenttä)
Ulrik 2 oli ruotsalaisen Lentorykmentti 19:n talvisodan aikana Vaalan Nimisjärven jäälle perustama lentotukikohta.
Tukikohta toimi F19:n Gloster Gladiator -hävittäjien työkenttänä niiden täydentäessä Oulun ilmapuolustusta sekä suojatessa tärkeää Vaalankurkun rautatiesiltaa Neuvostoliiton pommikoneiden hyökkäyksiltä. Nimisjärveltä 7. maaliskuuta 1940 torjuntalennolle startannut vänrikki Einar Theler ampui Gladiator-hävittäjällä alas kaksi SB-2-pommikonetta.
Veitsiluoto (lentokenttä)
Veitsiluoto oli ruotsalaisen vapaaehtoisyksikön, Lentorykmentti 19:n, talvisodan aikana Kemin Veitsiluotoon, Ajoksen saareen perustama päälentotukikohta. Varsinainen lentokenttä sijaitsi jäällä Veitsiluodon sellutehtaan edustalla. Osaston lentokoneet oli hajasijoitettu metsään rakennettuihin lentokonesuojiin. Osaston henkilökunta oli majoitettu tehtaan tiloihin; miehistö tehtaan kokoontumistilaan ja päällystö tehtaan ympäristössä sijaitseviin huviloihin. Rykmentin esikunta sijaitsi tehtaan konttorissa. Kentälle osoitettiin ilmatorjunnaksi yksi Svenska Frivilligkåreniin kuuluva kahden 40 mm:n Bofors-ilmatorjuntatykin jaos, jota johti vänrikki Uno Engström. Jaos puolusti ensiksi Kemin rautatieasemaa, Kemijoen ylittävää siltaa sekä lentokenttää. Helmikuun lopussa se siirrettiin Rovaniemen kautta Nautsiin osasto Pennaseen kuuluvaksi.
Piazza dei Miracoli
Piazza dei Miracoli ("Ihmeiden kenttä"), virallisesti Piazza del Duomo ("Katedraaliaukio"), on laaja muurien ympäröimä alue Pisan keskustassa ja keskiajan taiteen suurimpia muistomerkkejä. Osittain päällystetyllä ja osin ruohon peittämällä alueella on neljä tunnettua ja merkittävää rakennusta: Tuomiokirkko, Kastekappeli, Kellotorni ("Pisan kalteva torni") ja Camposanto (hautausmaarakennus). Alue rakennettiin 300 vuoden aikana vuodesta 1063 alkaen. Vuonna 1987 alue nimettiin UNESCOn maailmanperintökohteeksi.
Aukion sydän on Duomo Santa Maria Assunta eli Pisan katedraali. Tuomiokirkon rakennutti arkkitehti Buschetus, ja rakentaminen aloitettiin vuonna 1063 heti saraseenien laivastosta saavutetun voiton jälkeen. Kirkko vihittiin vuonna 1118, minkä jälkeen sen runkohuonetta vielä pidennettiin.
Rakennuksessa yhdistyy itämainen rakennustaide kreikkalais-bysanttilaisiin elementteihin sekä itämaisiin ja lombardialaisiin koristeluihin. Marmorisen katedraalin pohjakaava on latinalaisen ristin mallinen, sen runkohuoneessa on viisi ja poikkilaivassa kolme laivaa, ja sen kupoli on ovaalinmuotoinen.
Kirkossa on kolme portaalia, joiden yläpuolella on tiheä pienoispylväsgalleria. Alkuperäiset pronssiovet sulivat tulipalossa 1595; uusissa ovissa on kohtauksia Neitsyt Marian elämästä.
Kirkon sisätiloille antaa leimansa eri tyylien sekoitus ja värillisestä marmorista muodostuvat kontrastiset raidat. Kirkon taiteellinen pääteos on Giovanni Pisanon marmorinen saarnatuoli.
Kastekappelin rakentaminen aloitettiin vuonna 1152, ja se sai lopullisen muotonsa vuonna 1358, jolloin romaaninen aukollinen kupoli suljettiin. Kappelin portaali on koristeltu köynnös-, lehti- ja ruusukekuvioin, ja reliefikasetteihin on kuvattu ihmisten toimia eri kuukausien aikana. Kappelin sisällä on kahdeksankulmainen kasteallas, jonka teki vuonna 1246 Guido Bigarelli. Saarnatuoli on Nicola Pisanon tekemä vuodelta 1260, ja se on ensimmäinen irrallinen saarnatuoli.
Pisan kalteva torni on katedraalin kellotorni. Sen rakentaminen aloitettiin vuonna 1173, ja se valmistui vuonna 1350. Tornista on tullut suosittu turistinähtävyys sen kaltevuuden johdosta.
Camposanto on kaupunginmuurin laidalla sijaitseva 126 metriä pitkä ja 52 metriä leveä hautausmaarakennus. Sen rakentaminen alkoi vuonna 1278 varhaiskeskiaikaisen hautausmaan paikalle.
Tähän goottilaiseen rakennukseen on haudattu sukupolvien ajan paikallisia ylimyksiä ja kirkonmiehiä. Vanhimmat sarkofagit ovat peräisin antiikin ajalta. Rakennuksessa on paljon freskoja, kuten Benozzo Gozzolin maalaamat Vanhaan testamenttiin perustuvat freskot 1400-luvulta.
Rakennuksen seinällä roikkuvat myös Pisan menneestä merimahdista kertovat vanhat satamaporttien ketjut. Meriherruudesta kilpailleet genovalaiset varastivat ketjut vuonna 1342, ja viisisataa vuotta myöhemmin firenzeläiset palauttivat ne Pisaan.
Toisen maailmansodan aikana liittoutuneet pommittivat rakennuksen erehdyksessä pahoin. Vuosikymmeniä kestäneen restauroinnin jälkeen monia freskoja on saatu entisöityä.
Nautsi
Nautsi () oli Suomeen vuosina 1920-1944 kuuluneen Petsamon kunnan läntisin kylä Neuvostoliitolle sodan jälkeen luovutetulla alueella. Se sijaitsi Petsamon länsiosassa Paatsjokeen laskevan Nautsijoen varrella lähellä Norjan ja Inarin rajoja. Nautsin naapurikyliä olivat Petsamon puolella pohjoisessa Höyhenjärvi ja idässä Suonikylä ja lännessä Inarin puolella Paatsjoki. Pohjoisessa Nautsi rajoittui Norjaan, sillä valtakunnan raja kulki Paatsjoessa. Valtioneuvoston vuonna 1930 vahvistaman Petsamon uuden kyläjaon mukaan Nautsi tuli kuulumaan Höyhenjärven kyläkuntaan.
Jäämerentie kulki kylän kautta. Petsamon ensimmäisessä koulupiirijaossa vuonna 1921 Nautsi kuului Salmijärven koulupiiriin. Vuonna 1932 aloitti toimintansa Höyhenjärven koulupiiri, johon Nautsikin kuului. Nykyisin kylä on asumaton ja lähin asutuskeskus on Rajakoski, jonne erkanee tie entiseltä Jäämerentieltä suunnilleen Nautsin kohdalta. Kylän alue kuuluu nykyisin Petsamon piirin Nikelin kuntaan.
Talvisodassa Neuvostorykmentti valtasi Nautsin Petsamoa puolustaneelta osasto Pennaselta 7.3.1940. Neuvostoliiton sotatiedotuksessa mainittiin Nautsin kaupungin tulleen valloitetuksi. Todellisuudessa Nautsissa oli vain kestikievari ja muutama talo. Talvisodan viimeisenä päivänä 13. maaliskuuta 1940 neuvostoliittolainen pommikone joutui tekemään pakkolaskun Nautsiin. Lentäjä räjäytti koneen ennen kuin suomalaiset ehtivät paikalle.
Pornograffitti
Pornograffitti ("Extreme II: Pornograffitti") on Yhdysvaltain Bostonista kotoisin olevan Extreme-yhtyeen toinen levy. Levy ilmestyi vuonna 1990. Yhtye teki ns. läpimurtonsa tällä levyllä. Levyllä on yhteensä 13 kappaletta ja se sisältää yhtyeen suurimmat hitit "Hole Hearted", "Get The Funk Out" ja "More Than Words".
Juurikashara
Juurikashara on maataloudessa käytettävä työkalu, jossa piikkien lukumäärä vaihtelee yhdestä leveästä lavasta viiteen pikkiin. Käsite on hieman vakiintumaton. Juurikasharan käyttö on suosittua niin sanotussa harjuviljelyssä ja luonnonmukaisessa viljelyssä rikkakasvien torjunnassa.
Järvikylä (Vaala)
Järvikylä on yksi Vaalan kylistä. Se sijaitsee Oulujoen pohjoisrannalla, Jylhämän ja Vaalan kirkonkylän pohjoispuolella valtatien 22 varrella. Kylä muodostuu Järvikylän, Korpelanvaaran, Mäkelän ja Varpuvaaran kulmakunnista, ja se on syntynyt Alajärven, Keskijärven ja Järvenjärven ympärille.
Osasto Roininen
Osasto Roininen oli Kemijärven Joutsijärven, Sallan Märkäjärven ja Kuolajärven suunnalla talvisodassa majuri Vilho Roinisen komennossa taistellut sotilasosasto. Se muodostettiin 5. joulukuuta liittämällä yhteen majuri Roinisen ErP 17 ja avuksi tullut ErP 25. 12. joulukuuta osastolle alistettiin vielä ErP 26..
Osasto torjui neuvostoliittolaisen divisioonan ja kykenee vastahyökkäämään 14. tammikuuta 1940 mennessä Vuosamonselästä Märkäjärvelle, mihin rintama vakiintuu. Myöhemmin rintamavastuun alueesta ottaa Svenska Frivilligkåren.
Neuvostoliiton 122. divisioonan ja 88. divisioonan tehtävää oli vallata kahdessa viikossa Rovaniemi ja jatkaa edelleen Tornioon suomalaisten maayhteyden Ruotsiin poistamiseksi. 122. divisioona ylitti Suomen rajan 30.11. 1939 Sallan Hanhivaarassa kello 12:15.
122. divisioona hyökkäsi 7.12. Sallan Kuolajärvellä. Suomalainen pataljoona häviää taistelun ja vetäytyy Sallan silloiseen kirkonkylään. 8. joulukuuta neuvostojoukot tunkeutuivat kirkonkylään ja valtasivat sen kokonaan seuraavanan päivänä. Suomalaisten puolustus murtuu Märkäjärvellä 12.12. ja puolustavat joukot vetäytyvät noin kymmenen kilometriä Salmivaaraan.
18.12. suomalaiset torjuvat Joutsijärvellä 122. divisioonan päähyökkäyksen. 18.12. neuvostoliittolaisrykmentin selustaan päässyt jalkaväkirykmentti 40:n ensimmäinen pataljoona tuhoaa Pelkosenniemen taistelussa rykmentin huoltokeskuksen ja kenttätykistöpatteriston tuliasemat. Sodankylää ja Kemijärveä vastaan suuntautunut uhka näin saadaan torjutuksi. 19.12. osasto Roininen lähtee vastahyökkäykseen Joutsijärven eteläpuolelta venäläisdivisioonan sivustalta saavuttaen menestystä. Seuraavana päivänä yksi neuvostoliittolaispataljoona tunkeutuu Mäntyvaarassa suomalaisselustaan ja lopulta tuhoutuu.
20.12. 122. divisioona pataljoona yllättää reserviin siirretyn Erillinen Pataljoona 17:n kaksi komppaniaa. Syntyy nelituntinen Mäntyvaaran taistelu, missä suomalaiset menettävät 17 kaatunutta ja neuvostoliittolainen pataljoona 300 kaatunutta. Neuvostoliittolaiset vetäytyvät.
Suomalaisten sissitoiminnan ja ankaran sään huollolle asettamien vaikeuksien vuoksi
10.1. 1940 122. divisioona aloittaa vetäytymisensä Märkäjärvelle.
12.1. alkaa ruotsalainen vapaaehtoinen laivueen vahvuinen lentorykmentti 19 tukea suomalaisten taistelua Sallassa hyökkäämällä Märkäjärvellä. Kolme neuvostoliittolaista Polikarpov I-15 -hävittäjää tuhoutuu maassa, yksi ilmassa. Kaksi neljästä Suomeen lähetetystä ruotsalaisesta Hawker Hart I -hävittäjäpommittajasta törmää toisiinsa ilmassa ja tuhoutuu. 14.1. mennessä 122. divisioona on vetäytynyt Vuosamonselästä Märkäjärvelle. 18.1. neljä suomalaispataljoonaa hyökkää Märkäjärvelle, mutta ei onnistu murtamaan 122. divisioonan puolustusta. Seuraavana päivänä suomalaiset ryhmittäytyvät puolustukseen.
Taistelut saavat asemasotaluonnetta, koska suomalaiset eivät ole riittävän voimakkaita hyökätäkseen edelleen. Partiointi ja sissitoiminta jatkuvat.
Svenska Frivilligkåren liitetään Suomen armeijaan 20. helmikuuta 1940. 28. helmikuuta Svenska Frivilligkåren ottaa rintamavastuun Märkäjärvellä.
Vuoden kainuulainen kylä
Vuoden kainuulainen kylä valitaan Kainuussa, kuten joissakin muissa Suomen maakunnissa. Valinnan taustalla on Suomen Kylätoiminta, ja valinnan tarkoituksena on maaseudun elinvoimaisuuden kehittäminen.
Kairala
Kairala () on kylä Alakurtin maalaiskunnassa, Murmanskin alueen Kantalahden piirissä Venäjällä. Kairala sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella Sallan itäosassa. Paikkakunta on nykyisen Salla-Alakurtti-Kantalahti -tien varrella, noin 25 km Suomen nykyrajasta itään, Alajärven ja Ylijärven välisellä kannaksella.
Kuolajärvi oli laajempi kyläkokonaisuus, joka levittäytyi 18 km:n matkalle pohjois-etelä-suuntaisen Alajärven, Ylijärven ja Aapajärven muodostaman järviketjun rannoille ja koostui neljästä osasta: Ylipäästä, Mikkolanniemestä, Keskiniemestä ja Alapäästä. Kylässä oli 1930-luvulla noin 400 asukasta ja 50–60 taloa. Nykyinen Kairala vastaa silloista Keskiniemeä, joka oli kylän keskuspaikka ja jossa sijaitsi Kairala-niminen talo.
Järvialueen maantieteellisen nimen mukaan muodostunutta kuntaa kutsuttiin nimellä Kuolajärven kunta, aina vuoteen 1936 saakka, jolloin nimi muutettiin nimeksi Salla. Samalla muutettiin silloisessa Kuolajärven kunnassa sijainnut Sallansuu - niminen kylä, Salla – nimiseksi kirkonkyläksi. Puhuttaessa nykyisestä Kairalasta ( ven. Кайралы, Kairaly ), tarkoitetaan Suomen Neuvostoliitolle luovuttamaa, Kuolajärven kylän Keskiniemessä sijaitsevalle alueelle sotien jälkeen muodostunutta venäläistä taajamaa.
Länsi-Uusi-Guinea
Länsi-Uusi-Guinea () on Indonesiaan kuuluva alue, joka muodostuu Uuden-Guinean saaren läntisestä puoliskosta ja muutamista pienemmistä lähisaarista – Uuden-Guinean itäpuoliskolla on Papua-Uuden-Guinean valtio. Hallinnollisesti Länsi-Uusi-Guinea jakautuu nykyään Papuan ja Länsi-Papuan provinsseihin. Alueella on itsenäistymistä ajavia ryhmiä.
Länsi-Uuden-Guinean pinta-ala on 420 540 neliökilometriä.
Länsi-Uuden-Guinean alkuperäisväestö on pääosin melanesialaista ja jakautunut satoihin eri kieliä puhuviin heimoihin. Indonesian hallituksen siirtolaisuusohjelma on kuitenkin viimeisen 30 vuoden aikana tuonut Länsi-Uuteen-Guineaan satojatuhansia uudisasukkaita Indonesian muista osista.
Vuonna 2005 Länsi-Uuden-Guinean asukasluku oli 2 647 000. Kuten joissakin muissakin Indonesian itäisissä osissa ja Papua-Uudessa-Guineassa, väestön valtauskonto on kristinusko. Vuonna 2000 54 prosenttia länsipapualaisista piti itseään protestantteina ja 24 prosenttia katolilaisina. Muslimeja oli 21 prosenttia ja alle yksi prosentti ilmoitti olevansa buddhalaisia tai hinduja. Suurten maailmanuskontojen rinnalla harjoitetaan kuitenkin yleisesti myös animismia.
Länsi-Uuden-Guinean kirjoitettu historia alkaa pääosin eurooppalaisten tulosta, joskin jo vanhoista indonesialaisista lähteistä löytyy mainintoja yhteyksistä alueelle. Espanjalaiset, portugalilaiset ja alankomaiset vierailivat Länsi-Uuden-Guinean rannikolla 1500-luvulta lähtien. Alankomaat perusti alueelle ensimmäisen pysyvän tukikohdan vuonna 1828 ja julisti alueen siirtomaakseen.
1930-luvulla syntyivät ensimmäiset papualaiset kansallistunteen ilmaukset. Toisen maailmansodan yhteydessä Japani miehitti vuonna 1942 Länsi-Uuden-Guinean pohjoisrannikon (ks. Uuden-Guinean sotaretki). Alue säilyi sodan jälkeen Alankomaiden hallinnassa, kunnes se vuonna 1963 liitettiin Indonesiaan. Alueella toimi myös itsenäisyysliike, joka julisti alueen itsenäiseksi Länsi-Papuan tasavallaksi, mutta se kukistettiin.