hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Hummer H3
Hummer H3 on ulkomitoiltaan toiseksi pienin ja viimeiseksi jäänyt Hummer-malli. SUV-mallinen auto esiteltiin vuonna 2005. Yhdysvalloissa se tuli markkinoille toukokuussa 2005 ja lisäsi selkeästi Hummereiden kokonaismyyntilukuja. Aluksi mallia valmistettiin vain Shreveportissa, Louisianassa ja autot jäivät kaikki Pohjois-Amerikkaan. Vuoden 2007 alussa General Motors esitteli myös Etelä-Afrikan Struandalen tehtaalla valmistettavan H3:n, jota tullaan myymään ympäri maailman. Euroopassa uusi malli tuli myyntiin huhtikuussa 2007 ja myös oikealta ohjattava malli tuli saatavaksi samana kesänä.
Pohjois-Amerikan mallissa käytetään paljon yhteisiä osia Chevrolet Coloradon ja GMC Canyonin kanssa. Mallista on olemassa myös vuoden 2006 Detroitissa esitelty H3x-malli, joka eroaa normaalimallista lisävarusteiden osalta. H3:sen konseptiautomalli oli pick-up, mutta tuotantomallista tuli kuitenkin farmari.
Etelä-Afrikassa valmistettu versio eroaa monin tavoin pohjoisamerikkalaisesta. Muun muassa valoumpioiden ja puskurien muodot ovat erilaiset. Samoin esimerkiksi lokasuojia on levennetty, jotta ne peittäisivät renkaat paremmin ja täyttäisivät joidenkin maiden lainsäädännön asettamat edellytykset.
Maaliskuussa 2007 esiteltiin Isossa-Britanniassa myös oikeanpuoleisella ohjauksella varustettu H3. Se valmistetaan Etelä-Afrikassa ja tulee tarjolle Ison-Britannian lisäksi muun muassa Australiassa ja Japanissa.
Ensimmäistä kertaa Hummerissa on mahdollista valita vaihteistoksi viisivaihteinen manuaalivaihteisto tai nelivaihteinen automaatti (Hydra-Matic 4L60). Neliveto toimii täysin elektronisesti. Varustukseen kuuluu myös GM:n Stabilitrak-ajonvakautusjärjestelmä.
Yhdysvalloissa moottorina toimii 3,5-litrainen Atlas-moottori.Etelä-Afrikassa valmistetussa versiossa käytetään 3,7-litraista R5-mallista Vortec-moottoria. Moottorin huipputeho on 180 kW (224 hv).H2-malliin verrattuna H3 on 39 millimetriä lyhyempi, 171 millimetriä matalampi ja 73 millimetriä kapeampi. Auto ei ole juurikaan normaalia sedan-mallista autoa pidempi, joten sillä pystyy liikkumaan myös kaupunkiliikenteessä. Kääntöympyräksi ilmoitetaan 11,3 metriä. Maasto-ominaisuudet ovat kuitenkin Hummer-tyyliset, maavaran ollessa 216 millimetriä. Pienestä koostaan huolimatta H3 pystyy kahlaamaan syvemmällä vedessä kuin isoveljensä, Hummer H2. GM:n mukaan H3 pystyy etenemään 407 millimetrin syvyisessä vedessä 32 km/h ja 610 millimetrin syvyisessä vedessä 8 km/h. Koska pyörät on sijoitettu aivan korin kulmiin, on nousukulma edessä 37,5 astetta ja takana 34,6 astetta.
Different World
Different World voi tarkoittaa:
Paini kesäolympialaisissa 1932
Los Angelesin kesäolympialaisten 1932 painissa kilpailtiin seitsemässä sarjassa sekä kreikkalais-roomalaisessa että vapaapainissa. Kaikki kilpailutapahtumat olivat miehille.
Kalle Moraeus
Karl Anders Moraeus (s. 15. heinäkuuta 1963 Orsa, Ruotsi) on ruotsalainen muusikko, pelimanni ja säveltäjä.
Moraeus oli aikaisemmin Tukholman kuninkaallisen filharmonisen orkesterin jäsen. Nykyään hän on Orsa spelmänin ja Benny Anderssons Orkesterin jäsen. Hän on myös rockyhtye Hej Kallen jäsen. Moraeus on esiintynyt useissa televisio-ohjelmissa, kuten ohjelmissa Allsång på Skansen ja Så ska det låta.
Vuonna 2006 Moraeus palkittiin Karamelodiktstipendiet-stipendillä.
Paini kesäolympialaisissa 1928
1928 kesäolympialaisten painissa kilpailtiin kreikkalais-roomalaisessa painissa kuudessa sarjassa ja vapaapainissa seitsemässä sarjassa.
Kamppailut käytiin Bergvallin karsintajärjestelmällä. Erikoista oli, että vapaapainin 79 kg:n sarjassa Samuel Rabin saavutti pronssimitalin ottelemalla yhden kamppailun, jonka hävisi.
Maantiepyöräilyn klassikot
Klassikot ovat arvostetuimpia yksipäiväisiä kilpailuja maantiepyöräilyn kilpailukalenterissa. Suurin osa näistä läntisessä Euroopassa ajettavista kilpailuista on ollut ohjelmassa jo vuosikymmeniä, vanhimmat 1800-luvulta asti. Kilpailut pidetään osapuilleen samoihin aikoihin joka vuonna.
Suurin osa klassikoista kuului vuosina 2005–2008 kansainvälisen pyöräilyliiton pyörittämään UCI ProTouriin, 2009–2010 UCI World Rankingiin ja vuodesta 2011 UCI World Touriin. Tämä kilpailukiertue sisältää myös pidempiä etappiajoja kuten Italian, Ranskan ja Espanjan ympäriajot, Pariisi–Nizza-ajon, Dauphiné Libérén sekä yksipäiväisiä ei-klassikkoajoja. ProTour korvasi maantiepyöräilyn maailmancupin, joka koostui pelkästään yksipäiväisistä ajoista.
Viime aikoina viidestä kaikkein arvostetuimmasta klassikosta on alettu puhua 'monumentteina'.Vain kolme ajajaa, kaikki belgialaisia, on voittanut kaikki 'monumentit': Roger De Vlaeminck, Rik Van Looy ja Eddy Merckx. Neljä muuta monumenttia voittanut irlantilainen Seán Kelly jäi täpärästi tämän joukon ulkopuolelle sijoituttuaan Flanderin ympäriajossa toiseksi kolmeen otteeseen (1984, 1986 ja 1987).Joitakin entisiä klassikkoajoja ei enää ajeta, muun muassa äärimmäisen raskasta, 560 kilometrin pituista yksipäiväistä Bordeaux–Pariisia, joka oli ohjelmassa 1891–1988. Nykyisin amatöörikilpailuna ajettava, vuonna 1914 aloitettu Züri-Metzgete (eli Zürichin mestaruus) kuului ammattilaisten kalenteriin vuoteen 2006 saakka.
Janne Virtanen (voimamies)
Janne Virtanen (s. 15. marraskuuta 1969) on janakkalalainen voimamies, joka on voittanut maailman vahvin mies -kilpailun ja useita Suomen vahvin mies -kilpailuita. Hän on ammatiltaan kirvesmies ja hänen harrastuksiaan ovat keilailu, kalastus ja rullaluistelu. Janne Virtanen palasi maailman huipulle vuonna 2007 saavuttaen paikan Maailman vahvin mies -kilpailuun ollen 5. GP-kilpailussa Norjan Gulissa.
Yasir Gaily
Yasir Gaily on suomalainen käsikirjoittaja ja suomentaja. 
Gaily on ollut mukana käsikirjoittamassa television komediasarjoja "Uutisvuoto", "Ähläm Sähläm" ja "Noin viikon uutiset".
Gaily on toiminut Suomessa rasismin vastustajana ja voitti vuonna 1996 pidetyn rasismin vastaisen kirjoituskilpailun kirjoitelmallaan ”Musta valo, valkeat varjot”. Hän oli myös Suomen ensimmäinen TV-chat-ohjelman juontaja TVTV!-kanavalla heinäkuussa 2000 alkaneessa "Chat Show" -ohjelmassa. Chat-juontajan työt hän lopetti heinäkuussa 2001 ja alkoi keskittyä kirjojen suomentamiseen.
Maria Vaara
Maria Vaara (oikealta nimeltään Maija Haataja) (29. joulukuuta 1931 Kuhmo – 23. kesäkuuta 1992 Oulu) oli suomalainen kirjailija. Vaara julkaisi teoksensa vuosina 1973–1982 kirjoittaen romaaneja, runoja, kuunnelmia ja nuorten saturomaanin. Vaara sai Gummeruksen Kaarlen päivän palkinnon 1976. Hänen kirjansa käsittelivät omakohtaisesti koettua suhdetta skitsofreniaan.
Vaaran omaelämäkerralliseen tuotantoon kuuluu viisi teosta: "Likaiset legendat (1974), Kuuntele Johannes (1975), Toinen hengitys (1976), Myrkkyseitikki (1980) ja Tulilintu (1982)". Tämä sarja kuvaa päähenkilön elämää, sairautta ja elpymistä.
Maria Vaara kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Käpylän yhteiskoulusta 1953. Vaara toimi kirjastonhoitajana ja opettajana Kainuussa 1953–1970. Oulussa hän asui vuodesta 1977 lähtien. Hänet on haudattu Oulun hautausmaalle.
Joigny
Joigny on ranskalainen kaupunkikunta, joka sijaitsee Yonnen departementissa Burgundin alueella.
Joignyn kaupunki sijaitsee Yonnen departementin keskustassa ja sieltä on 140 kilometriä kaakossa sijaitsevaan Pariisiin. Kaupunki on rakentunut Yonne-joen varrelle.
Kaupungin alueella on ollut asutusta jo neoliittisellä ajalla, josta ovat todisteina useat esiinkaivetut asutuskeskittymät. Roomalaisajalla kaupungin nimeksi muodostui "Joviniacum". Sensin kreivi Raynard vanhempi rakennutti paikalle linnoituksen, joka on alkuna nykyiselle kaupungille. Kaupungin virallisena perustamisvuotena pidetään vuotta 996. Suuri tulipalo tuhosi melkein lähes koko puusta rakennetun kaupungin vuonna 1539.
Kaupunki sijaitsi aina Ranskan vallankumoukseen saakka Champagnen maakunnassa. Joignyn kreivit olivat herttuakunnan ensimmäisiä päärejä.
Kaupunki rakennettiin alun perin korkeaan nimenkärkeen, joka oli paikalle niin puolustuksellisesti kuin kaupankin kannalta edullinen sijainti koska sen dominoi leveää jokea, joka oli kommunikaation keskeinen väylä. Paikalle rakennettu silta ol yhteystekijä luonnonrikkaiden jokirantamien välillä, ja toi kaupungille vaurautta.
Kaupunki koki voimakkaita pommituksia toisen maailmansodan aikana. Kaupungin keskuaukio, La place Saint-Jean tuhoutui näissä pommituksissa melko täydellisesti, kuten myös uudelleen rakennettu kruununvoudin talo.
Sähkönsinistä sinfoniaa
Sähkönsinistä sinfoniaa on Kilven esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 2003. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 32.
Kaikki kappaleet säveltänyt Petteri Kilpi, sanoittanut Taage Laiho sekä sovittanut Kilpi ja Laiho, ellei toisin mainittu.
Paini kesäolympialaisissa 1924
Pariisin kesäolympialaisten 1924 painissa kilpailtiin kreikkalais-roomalaisessa painissa kuudessa sarjassa ja vapaapainissa seitsemässä sarjassa. Kaikki olivat miehille.
Kääpiömarmosetti
Kääpiömarmosetti eli kääpiösilkkiapina ("Callithrix pygmaea", aik. "Cebuella pygmaea") on Etelä-Amerikassa Amazonin yläjuoksulla Perun, Ecuadorin, Kolumbian, Bolivian ja Brasilian metsissä elävä maailman pienin apina. Se painaa vain noin 100–150 grammaa.
Kääpiömarmosetit ovat omnivoreja eli ne ovat kaikkiruokaisia. Ne syövät muun muassa hyönteisiä, hedelmiä ja lehtiä. Lisäksi ne syövät myös kumipuun kumia. Ne rikkovat kumipuun pintaa, jolloin puu joutuu paikkaamaan haavan erittyvällä kumilla. Kääpiömarmosetti syö sitten paikattujen haavojen päälle tullutta kumia.
Kääpiömarmosetit ovat vain noin 15 cm pitkiä. Lisäksi niiden häntä on noin 15–20 cm pitkä. Pienestä koosta huolimatta kääpiömarmosetit voivat hypätä jopa viiden metrin päähän ilmassa.
Kaius Peltonen
Kaius Peltonen on suomalainen lentopalloilija, joka pelaa 2008-2009 kaudella Vammalan Lentopallon riveissä, Lentopallon SM-liigassa.
Peltonen on opiskellut Kuortaneen urheilulukiossa maan parhaiden lukioikäisten lentopalloilijoiden kanssa. Peltosella on takana monia nuorten maaotteluita. Hänen kasvattajaseuransa on Raision Loimu, jossa hän pelasi uransa ensimmäiset SM-liigaottelut kaudella 2006.
Peltosen ensimmäinen SM-liigakausi kaudella 2006, kun hän esiintyi kasvattajaseuransa Raision Loimun riveissä. Seuraavalla kaudellaan SM-liigassa hän nousi Loimun joukkueen kantavaksi voimaksi passipelissä. Kaudella 2008 Peltonen oli jo joukkueen ykköspassari, ja eteni Loimun kanssa aina puolivälieriin saakka. Kaudella 2009 hän pelaa Vammalan Lentopallon riveissä.
Kaiuksen veli Markus Peltonen on myös lentopalloilija. Veljekset pelaavat samassa joukkueessa kaudella 2009.
Karvinen (piirrossarja)
Karvinen () on vuosina 1988–1994 tehty yhdysvaltalainen piirrossarja, joka perustuu Jim Davisin sarjakuvaan "Karvinen". Alkujaan CBS-kanavalla esitetty sarja käsittää 121 puolituntista jaksoa. Sarjan on luonut yhdysvaltalainen ohjaaja ja tuottaja Phil Roman ja sen on käsikirjoittanut itse sarjakuvan luoja Jim Davis. Osa sarjan kohtauksista perustuu Davisin toiseen sarjakuvaan "Orson". Sarja palkittiin vuonna 1989 Young Artist -palkinnolla parhaana piirrossarjana.
Suomessa sarjaa näytettiin MTV3:lla vuosina 1992–1994 sekä uusintana 1998–1999 Yle TV2 -kanavalla, jolloin sarjaa esitettiin ainoastaan puolet, eli 15 minuuttia kerralla. Sarja alkoi uudelleen C More Juniorilla 31. elokuuta 2010 ja Subilla alkoi kesällä 2011.
Sarjan tekstityksissä Eskon nimi oli suomennettu 1990-luvulla Esko Unohtumaton ja 2010-luvulla uusinnoissa Esko Kilpinen.
Juoni on hyvin samanlainen kuin Karvinen-sarjakuvissakin. Karvinen viettää aikaa syöden lasagnea, juoden kahvia, pelotellen postimiestä ja kiusaten Oskua. Esko on aivan epätoivoinen ja Osku aivoton. Joskus juoni kuitenkin menee erilaiseksi kuin sarjakuvissa. Karvinen joutuu usein Oskun kanssa erilaisiin kommelluksiin, ja monesti Eskokin joutuu mukaan.
Näissä jaksoissa esiintyvät Orson-sarjakuvan hahmot: Orson, Roi, Polo, Bää, Lanoliini, Myssykkä ja Kirjuri. Yleensä näissä jaksoissa piilee opetus. Joissakin Orson taas opettaa jotakin. Esimerkiksi kerran hän opetti Pololle ja katsojille piirretyn tärkeimmät asiat.
Nämä lisät ovat puolen minuutin pituisia animaatiopätkiä, joiden juoni on otettu suoraan Karvisen sunnuntaisarjoista.
Sama kuin Karvisen lyhykäinen, mutta niissä seikkailevat Orson kavereineen. Suurin osa näistä lyhykäisistä on keksitty tv-sarjaa varten. Vain muutama on otettu suoraan sunnuntaisarjoista.
Kirku-Binkyt ovat yhtä pitkiä kuin lyhykäiset. Ero lyhykäisiin on se, että jokin henkilö tekee yleensä jotain tarkkaavaisuutta vaativaa ja Binky-klovni tulee pilaamaan sen huutamalla esimerkiksi: "Heei golffari!!!!". Sitten Binkyn uhriksi joutunut henkilö hermostuu ja suuttuu Binkylle. Kirku-Binkyt on suunniteltu ainoastaan tv-sarjaa varten eli ne eivät perustu Davisin sarjakuviin.
Suomessa on julkaistu kolme Karvinen-televisiosarjan DVD:tä. Lisäksi sarjan jaksoja on julkaistu myös 1990-luvulla VHS-kasetteina suomenkielisillä dubbauksella. Suomenkielelle dubatusta versiosta vastasi PVP Voice.
Scum
Scum on grindcore-yhtye Napalm Deathin vuonna 1987 julkaistu debyyttialbumi. Sitä pidetään usein yhtenä ensimmäisistä grindcore-albumeista ja melko merkittävänä genren kehityksen kannalta. Albumin kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut yhtyeen rumpali Mick Harris.
Levyn a-, ja b-puolilla soittaa molemmilla eri kokoonpano (lukuun ottamatta rumpali Mick Harrisia, joka soittaa molemmilla puolilla) ja ne on äänitetty eri ajankohtina. A-puoli on äänitetty elokuussa 1986, B-puoli yhdeksän kuukautta myöhemmin, toukokuussa 1987.
Kappale "You Suffer" on mainittu Guinnessin Ennätysten Kirjassa maailman lyhimpänä kappaleena: sen pituus on ainoastaan 1,316 sekuntia.
VICE
VICE (VersatIle Commodore Emulator) on avoimeen lähdekoodiin perustuva emulaattori. Ohjelmistolla voidaan ajaa useimpia 8-bittisten Commodore-tietokoneiden ohjelmia, mukaan lukien Commodore 64:n. VICE toimii mm. Unixeilla, Windowsilla, ja Mac OS X:llä.
VICE:n kehitystyö alkoi vuonna 1993, kun suomalainen ohjelmoija Jarkko Sonninen aloitti projektin. Sonninen jättäytyi pois aloittamastaan projektista vuonna 1994. Myös suomalaiset Jouko Valtanen ja Teemu Rantanen olivat mukana kehitystyössä vuodesta 1993 alkaen, mutta jättäytyivät pois jatkokehitystyöstä lähivuosien aikana.
Houari Boumédiènne
Houari Boumédiènne (arab. هواري بومدين, Mohamed Ben Brahim Boukharouba, 23. elokuuta 1932 – 27. joulukuuta 1978) oli algerialainen poliitikko, joka toimi Algerian presidenttinä joulukuusta 1976 lähtien kuolemaansa saakka.
Hän syrjäytti vuonna 1965 maan itsenäisyysliikettä johtaneen Ahmed Ben Bellan ja asetti maan johtoon vallankumousneuvoston. Boumédienne oli vallankumousneuvoston puheenjohtaja ajanjaksolla 19. kesäkuuta 1965 – 12. joulukuuta 1976. Presidentin tehtävän hän sai, kun maa sai uuden kansalliskokouksen vuonna 1976. Kansalliskokouksen vaalissa ainoa sallittu puolue oli Ben Bellan perustama FLN.
Kolera (yhtye)
Kolera on Oulussa vuonna 1985 perustettu suomenkielistä rockia soittava yhtye, jonka avainhahmot ovat alusta alkaen olleet oululainen biisintekijä-kitaristi-laulaja Rike Pietilä ja rantsilalainen rumpali Rane Kesti.
Kolera perustettiin Oulussa vuonna 1985. Yhtye äänitti ensimmäisen demonsa oululaisella SM-studiolla samana vuonna. Manageri-tuottaja Antti Porkka innostui yhtyeestä ja ehdotti singlen tekemistä. Hän esitteli Koleran Love Recordsin Atte Blomille, joka vakuuttui yhtyeen mahdollisuuksista. Ensimmäinen single ”Beibi älä lyö / Kaasu pohjaan” julkaistiin ANA-labelilla Porkan ja Blomin Megamanian yhteisjulkaisuna tammikuussa 1987. Single sai hyvin radiosoittoa ja Koleran ensimmäinen pitkäsoitto "Liekki lepattaa" ilmestyi saman vuoden kesällä. Yhtye teki vuosina 1987–1989 keikkoja ja pikkukiekkoja.
Joulun alla 1989 julkaistiin rap-irroittelu ”Suomi on Euroopan kallein maa”, josta tuli yllättäen Koleran suurin hitti. Uutta pitkäsoittoa hierottiin vuoden päivät, ja tammikuussa 1991 ilmestyi toinen albumi, edellä mainitun rap-kappaleen sisältävä "Maamme laulu".
Vuosina 1991–1993 Kolera eli aktiivisinta aikaansa ja keikkaili ympäri Suomen liki sadan keikan vuosivauhdilla. Vuoden 1992 syksyllä julkaistiin kolmas pitkäsoitto "Suolaista ja makeaa". Kappaleet soivat hyvin radiotaajuuksilla ja yhtyeen ”Anna mulle lovee” -niminen suomennos Spencer Davis Groupin ”Gimme some Lovin” -kappaleesta voitti Jukka Virtasen isännöimän "Levyraadin" kesällä 1992.
Kolera julkaisi vuosina 1987–1996 kolme pitkäsoittoa ja 12 singleä, ja oli lisäksi mukana lukuisilla eri kokoelmilla. Sen jälkeen yhtye hiljeni tyystin vuosiksi 1997–2001. Toukokuussa 2010 Kolera julkaisi kokoelmalevyn "Taudinkuva 1987–2010", joka sisältää myös uuden kappaleen ”Päin persettä”.
Nykyään Kolera keikkailee alkuperäisellä kokoonpanollaan.
Sätkyukot
Sätkyukot on lastenmusiikkiyhtye Fröbelin Palikoiden kolmas albumi. Se julkaistiin vuonna 1994.
Brown
Brown () on yleinen sukunimi anglosaksisissa maissa. Se on Yhdysvaltain viidenneksi yleisin sukunimi. Tunnettuja Brown.nimisiä ovat muun muassa seuraavat:
From Enslavement to Obliteration
From Enslavement to Obliteration on grindcore-yhtye Napalm Deathin vuonna 1988 julkaistu toinen albumi.
Markku Nieminen (lentopalloilija)
Markku Nieminen (s. 1987) on suomalainen lentopalloilija, joka on pelannut lentopallon SM-liigassa Raision Loimun ja Valkeakosken Isku-Veikkojen joukkueissa. Hän on pelannut pääsarjassa 77 ottelua.
Nieminen on Raision Loimun oma kasvatti ja pelasi kaudella 2008 liigassa jo kolmannen kautensa. SM-liigapelien lisäksi Nieminen on pelannut ykkössarjaa Loimun farmijoukkue VG-62:ssa. Markku Nieminen on aiemmin pelannut pääsääntöisesti yleispelaajan roolissa, mutta uuden päävalmentajan Ruben Wolochinin ajatuksissa on treenauttaa häntä myös kakkosmieheksi liberon tehtäviin. Kaudella 2007–2008 osa Niemisen ajasta kului Lahdessa Puolustusvoimien Urheilukoulussa, jossa hän astui palvelukseen kesäkuun alkupuolella.
Ruben Wolochin
Ruben Wolochin on argentiinalainen lentopallovalmentaja, joka valmentaa 2008–2009 kaudella Lentopallon SM-liigassa pelaavaa Raision Loimun joukkuetta.
Woloxhin aloitti valmentamisen Suomessa LiigaEurassa, joka pelaa naisten SM-liigassa. LiigaEuraa hän valmensi kaksi kautta vuosina 2005-2007. Hän palasi takaisin miesten valmennukseen kun hän solmi Loimun kanssa 1+1-vuotisen sopimuksen 2007–2008-kaudeksi. Jota hän jatkoi ensimmäisen kautensa jälkeen yksivuotisella sopimuksella. Hän on valmentanut ennen Suomeen tuloaan 2005 kotimaansa lisäksi Espanjassa ja Tanskassa. Suomea Wolochin ei vielä puhu, joten päävalmentaja ohjaa suomalaisia pelaajia englannin kielellä, jota Wolochin puhuu sujuvasti.
Wolochin on erittäin aurinkoinen ja positiivinen persoona. Suosittelijana toimineet edelliset seurat ovat kehuneet Wolochinia erittäin vaativaksi valmentajaksi. Hän tulee jatkamaan Loimussa määrätietoista nuorten lahjakkuuksien kehittämistä. Tämä tarkoittaa Loimun liigajoukkueen valmentamisen ohella aamuharjoitusten vetämistä Aurajoen Urheilulukiossa ja Turun Urheiluakatemiassa.
Ruben Wolochin on toiminut erilaisissa valmennustehtävissä vuodesta 1992 lähtien. Kotimaassaan hän on valmentanut naisia pääsarjatasolla ja vetänyt junioritoimintaa eri seuroissa. Miesten valmennuksessa Wolochin oli ensimmäisen kerran mukana jo kausina 1992–1994, kun hän toimi Argentiinassa A1-Liigan Club Regatas Santa Fe -joukkueen apuvalmentajana.
Miesten päävalmentajana hän toimi ensimmäisen kerran Espanjassa kaudella 2002–2003. Kaudella 2003–2004 hän nosti espanjalaisen Club Voley Guaddan A2-sarjasta maan pääsarjaan, A1:een. Nousun jälkeen Wolochin lähti Tanskaan SK Århusin miesten pääsarjajoukkueen valmentajaksi. Tanskan kaudellaan hän valmensi hopeaa sekä liigassa että cupissa. Tanskasta Wolochin siirtyi Suomeen ja Euraan, jossa hän on valmentanut nyt kahden vuoden ajan tutustuen samalla suomalaisiin ihmisiin, kulttuuriin ja lentopalloiluun.
Wolochin on suorittanut Argentiinassa suomalaista korkeakoulututkintoa vastaavat opinnot valmennuksesta ja urheilutieteistä. Lisäksi hän on suorittanut mm. FIVB:n Level 1 –valmentajatutkinnon.
Smear Campaign
Smear Campaign on grindcore-yhtye Napalm Deathin vuonna 2006 julkaistu albumi. Sanoituksiltaan levy on teema-albumi, joka kritisoi ja kyseenalaistaa uskontoja . Levyn kannessa symboloidaan teemaa monin tavoin: keskellä näkyy kommandopipoon puettu pääkallo, jonka otsassa on kristinuskon iktys-symboli. Kallon oikealla puolella on sirppi, jonka terässä lukee "Freedom is the wage of sin" (suom. "Synnin palkka on vapaus"). Kallon vasemmalla puolella näkyy mielenosoituskylttejä, joissa lukee iskulauseet "You are either with us or against us" sekä "No choice" (suom. "Ei valinnanvapautta"). Kuvan taustana on hautausmaa ja koko kuva on ympyröity patruunavyöllä.
Levy on julkaistu normaalin CD-version lisäksi myös pahvikantisena digipak-versiona, jolla on mukana 2 bonusraitaa.
Merien happamoituminen
Merien happamoituminen tarkoittaa merien pH-arvon pienenemistä, joka johtuu pääasiassa hiilidioksidin sitoutumisesta meriin ja osittain meriin satavista happosateista. Meret ovat luontaisesti lievästi emäksisiä, sillä meriveden pH on hieman yli 8, mutta korkea ilmakehän hiilidioksidipitoisuus voi laskea merien pH:ta voimakkaasti laajoilla alueilla.
Hiilidioksidin luonnollinen imeytyminen meriin lieventää ihmisperäisten hiilidioksidipäästöjen vaikutusta ilmastoon, mutta samalla happamoitumisesta on arvioitu seuraavan vaikutuksia muun muassa merien eliöstöihin, heijastavuuteen ja pilvisyyteen.
Ilmakehän kasvaneesta hiilidioksidipitoisuudesta seuraa, että meriveteen imeytyy yhä enemmän hiilidioksidia. Hiilidioksidin (CO) ja veden (HO) reagoidessa syntyvä hiilihappo (HCO) muodostaa edelleen bikarbonaatti- ja karbonaatti-ioneita (CHO ja CO). Reaktiossa vapautuu happamoittavia vetyioneja (H), jotka vähentävät meriveden pH-arvoa. Vetyionit voivat edelleen yhdistyä karbonaatti-ionien (CO) kanssa, mikä vähentää merellisille eliöille tärkeän kalsiumkarbonaatin (CaCO) muodostumista.
Merien pintavesien happamuuden on arvioitu lisääntyneen 8,179:stä 8,104:ään (–0,075) aikavälillä 1751–1994. Meriveden odotetaan happamoituvan entisestään 7,949:ään (–0,230) vuoteen 2050 mennessä ja 7,824:ään (–0,355) vuoteen 2100 mennessä. Tämä vastaisi 100–150 % kasvua vetyionipitoisuudessa. Merien happamuuden muutoksista palautuminen kestää tuhansia vuosia.
Kaikista ihmisen kahden vuosisadan aikaisista hiilidioksidipäästöistä noin 40 % on imeytynyt meriin ja aiheuttaa happamoitumista. Kun meret happamoituvat, monien ekosysteemin kannalta tärkeiden organismien toiminta vaikeutuu. Tämän seurauksena kaloja, pieneliöitä ja simpukkaeläimiä arvioidaan kuolevan sukupuuttoon. Esimerkkejä ovat korallit ja monien vedenelävien ravinto plankton. Merten happamoituminen vaikuttaa merten pilvisyyteen, heijastavuuteen ja äänen kulkuun vedessä.
Merten happamoitumista torjuvat kalkkikiveä muodostavat kalsiumkarbonaatit, joita liukenee mereen luultavasti mikroskooppisten planktoneliöiden pintakerroksen alta. Myös luukalojen on ehdotettu tuottavan kalsiumkarbonaattia.
Konferenssi
Konferenssi on tapahtuma, joka on yleensä järjestetty koulutusta, kollegoiden tapaamista tai 
valikoidusta liiketoiminta-aiheesta keskustelemista varten.
Konferensseilla on yleensä enemmän tai vähemmän tiukasti järjestäjien suunnittelema aikataulu, jonka lomassa konferenssivieraat voivat myös tavata toisiaan. Yleensä mukaan on kutsuttu myös aiheeseen liittyviä puhujia, jotka pitävät luentomuotoisia esityksiä. Tapahtumaan voi liittyä myös paneelikeskustelu. Konferenssin järjestävänä tahona toimii yleensä yhdistys, yritys, julkaisu tai yksityishenkilö.
Konferensseja pidetään usein konferenssikeskuksissa tai hotelleissa, joissa on konferenssitiloja. Epäkaupallisia konferensseja järjestetään Suomessa varsin usein yliopistojen yhteydessä tai jopa näiden tiloissa.
Näitä kokoontumisia järjestetään ajoittain myös vapaamuotoisemmista aiheista. Esimerkkejä ovat roolipelaajien konferenssi Ropecon ja erinäiset animea käsittelevät konferenssit, joita myös kutsutaan usein ’Coneiksi’.
Matti Haupt
Carl Gustaf Mattias "Matti" Haupt (8. toukokuuta 1912 Pietari, Venäjä – 11. lokakuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen kuvanveistäjä.
Haupt opiskeli vuosina 1928–1932 Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa. Tämän jälkeen hän opiskeli Wäinö Aaltosen johdolla vuosina 1932–1933. Haupt muutti opiskelun takia Italiaan, missä hän opiskeli Marino Marinin ja Arturo Martinin johdolla vuosina 1937–1939. Ensimmäisen yksityisnäyttelynsä hän järjesti juuri Italiassa, Roomassa vuonna 1938. Ensimmäistä kertaa hänen teoksiaan oli kuitenkin näytteillä jo vuonna 1932. Matti Haupt palkittiin vuonna 1950 Pro Finlandia -mitalilla.
Hauptin veistos "Flickan med flätor" on Ruotsissa Uddevallan Margretegärdeparkenissa, jonne laivanvarustaja ja telakanomistaja Gustaf Thordén tilasi häneltä veistoksen. Thordénin kuoltua Haupt sai tehtäväkseen myös varustajan muistomerkin, joka valmistui varustamon pääkonttorin (nykyisen kaupungintalon) aulaan.
Haupt on suunnitellut Närpiön kirkon pronssisen sankaripatsaan vuonna 1952.
Henri Haaraniemi
Henri Haaraniemi (s. 1988) on suomalainen lentopalloilija. Hän pelaa kaudella 2013–2014 Vaasan Kiistossa 1-sarjaa.
Kaudella 2011–2012 hän pelasi Pielaveden Sammossa Lentopallon SM-liigaa.
Pelipaikaltaan Haaraniemi on keskitorjuja.
Haaraniemi aloitti lentopallouransa Seinäjoen Maila-Jussien riveissä juniorina. Lentopallopuolen erkaannuttua Jusseista Haaraniemen seuraksi muuttui Seinäjoki-Lentis. Seinäjoki Lentiksessä hän voitti kaudella 2005 B-ikäisten SM-hopeaa.
Vuonna 2005 Haaraniemi lähti opiskelemaan Kuortaneen urheilulukion lentopallolinjalle. Kuortaneella Haaraniemi pelasi 2-sarjaa ensimmäisen kautensa, ja kaudella 2006 hän pelasi ensimmäistä kertaa 1-sarjassa. Kauden 2006 jälkeen Kuortaneen urheiluopiston joukkue hajosi eripuolelle Suomea ja Haaraniemi alkoi pelata Nurmon Jymyssä 1-sarjaa. Kausi huipentui liigakarsintoihin, joissa Jymy lopulta putosi.
Kauden jälkeen Haaraniemi teki sopimuksen SM-liigajoukkue Raision Loimun kanssa ja pelasi joukkueessa ensimmäisen kautensa Lentopallon SM-liigassa kaudella 2007–2008. Hän voitti Loimussa muun muassa seurajoukkueiden Pohjoismaiden mestaruuden, kun Loimu järjesti kilpailut Raisiossa.
Kaudeksi 2008-2009 Haaraniemi teki sopimuksen Nurmon Jymyn kanssa 1-sarjaan.
Haaraniemi on pelannut vuonna 1988 syntyneiden nuorten maajoukkueessa. Hän valmistui ylioppilaaksi vuonna 2007 Kuortaneen urheilulukiosta. Haaraniemi opiskelee Kuortaneen Urheiluopistossa liikuntaneuvojaksi.
Ryūgi
"Ryūgi"in kuuluvat usein myös perinteiset japanilaiset käyttäytymismallit ja tavat. Japanilaisissa koulukunnissa "ryūgi"a seurataan tunnontarkasti ja sen rikkominen on paheksuntaa aiheuttavaa, usein rangaistavaakin.
Teofylliini
Teofylliini (lat. "thea" "tee", kreik. "fyllon" "lehti") on alkaloidi, joka muun muassa rentouttaa keuhkojen lihaskudosta sekä stimuloi sydämen toimintaa. Teofylliini laajentaa keuhkoputkia, minkä vuoksi sitä käytetään muun muassa astman ja keuhkoahtaumataudin hoitoon. Teofylliinia esiintyy mm. kaakaopavuissa ja vähäisiä määriä teepensaan lehdissä.
Teofylliini on palamatonta, huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä, valkoista kiteistä jauhetta. Aineesta käytetään myös nimityksiä "3,7-dihydro-1,3-dimetyyli-1H-puriini-2,6-dioni" ja "1,3-dimetyyliksantiini". Teofylliini on teobromiinin isomeeri.
Aikuisilla teofylliini poistuu elimistöstä pääasiassa maksan kautta, jossa aine hajoaa 1,3-dimetyylivirtsahapoksi (CHNO), 1-metyylivirtsahapoksi (CHNO) välituotteena syntyvän 1-metyyliksantiinin (CHNO) kautta sekä 3-metyyliksantiiniksi (CHNO). Alle 15 % teofylliinistä erittyy muuttumattomana virtsaan. Keskosilla ja vastasyntyneillä 50–90 % teofylliinin eliminaatiosta tapahtuu kuitenkin munuaisten kautta.
Teofylliinivalmisteiden kauppanimiä ovat Accurbrom, Bilordyl, Bronchorectard, Elixicon, Lasma, Retafyllin, Sabidal, Theo-Dur, Theochram, Xanthium.
Ossi Rumpunen
Ossi Rumpunen (s. 18. huhtikuuta 1989) on suomalainen lentopalloilija, joka edustaa Mestaruusliigassa kasvattajaseuraansa Raision Loimua. Hän on pelannut SM-liigassa yli sata ottelua. Pelipaikaltaan hän on yleispelaaja tai hakkuri ja pituutta on 187 cm. Keväällä 2015 hänet valittiin ensimmäisen kerran maajoukkuelistalle, kun hänet nimettiin Maailmanliigan 25 pelaajan "isoon listaan". Tämän lisäksi hänet valittiin edustamaan Suomea Bakussa järjestettäviin Euroopan kisoihin.
Rumpunen aloitti uransa Raision Loimun junioreissa hyvin nuorena. Hänen tiensä vei 16-vuotiaana Kuortaneen urheilulukioon opiskelemaan sekä harjoittelemaan nuorten maajoukkueen kanssa. Ennen SM-liigaan siirtymistään hän pelasi Loimun farmijoukkueessa VG-62:ssa 1-sarjaa. Kaudella 2007–2008 hän debytoi SM-liigassa. Samalla kaudella hän voitti seurajoukkueiden Pohjoismaiden mestaruuden ja oli loppuottelussa Loimun parhaimmistoa. Vuonna 2010 Rumpunen saavutti Loimun joukkueessa SM-pronssia.
Rumpunen on pelannut myös Saksan Bundesliigassa mutta palasi kaudeksi 2018–2019 Loimuun.
Ossi on Rumpusen perheen kolmas Loimussa pelannut liigalentopalloilija. Ossin isä Kai Rumpunen pelasi aikanaan hienon uran Loimussa ja isoveli Tomi on pelannut SM-liigaa Loimun lisäksi Salon Piivolleyssa, Hurrikaani-Loimaassa ja Kokkolan Tiikereissä.
Emil Luukkonen
Emil Luukkonen (9. maaliskuuta 1888 Viipuri – 14. marraskuuta 1952) oli suomalainen teatterinjohtaja, joka vuoden 1918 sisällissodan aikana toimi Iisalmen punakaartin päällikkönä.
Viipurista kotoisin ollut Luukkonen työskenteli Iisalmen Työväen Näyttämön johtajana vuodesta 1914 lähtien ja oli myös Iisalmen työväenyhdistyksen johtohahmoja. Marraskuun 1917 yleislakon aikana hän kuului Iisalmen työväenneuvoston johtokuntaan. Iisalmen punakaarti muodostui jo pari viikkoa ennen lakkoa Luukkosen, seppä Juho Pirttiahon ja osuuskauppias Heikki Rytkösen ympärille, ja hänet valittiin sen päälliköksi. Sisällissodan aikana Luukkonen ei osallistunut taisteluihin, mutta häntä epäiltiin muun muassa osallisuudesta Iisalmen rautatieasemalla 18. tammikuuta 1918 tapahtuneeseen aseryöstöön, jossa vietiin Kajaanin suojeluskunnalle tarkoitettuja aseita.
Sisällissodan jälkeen Luukkonen jatkoi teatteriuraansa ja esiintyi myös vuoden 1948 elokuvassa "Ihmiset suviyössä", jossa hän näytteli Kortsanin isäntää. Vuonna 1948 Luukkonen palkittiin Pro Finlandia -mitalilla.
Paini kesäolympialaisissa 1920
1920 kesäolympialaisten painissa kilpailtiin viidessä sarjassa sekä kreikkalais-roomalaisessa että vapaapainissa.
Celia Rees
Celia Rees (s. 1949) on englantilainen kirjailija. Suomessa hänen kirjoistaan tunnetaan muun muassa "Noitalapsi" ja sen jatko-osasta "Näkijä" sekä "Merirosvoja!". Celia Rees on opiskellut Warwickin yliopistossa historiaa ja toiminut pitkään opettajana.
Teos kertoo Mary-nimisestä tytöstä, joka lähtee Englannista pakoon noidaksi syytettynä. Hän saapuu Yhdysvaltoihin puritaanien joukossa, ja jää heidän luokseen asumaan. Lopulta häntä syytetään noidaksi jälleen ja hän joutuu pakenemaan kylästä.
Teos sijoittuu nykyaikaan. Se kertoo Maryn jälkeläisestä, joka näkee näkyjä esiäidistään Marysta. Tarina sijoittuu vuoroin nykyaikaan, vuoroin Maryn aikaan, ja se kertoo Maryn sopeutumisesta elämään intiaanien kanssa ja siitä mitä hänelle sittemmin tapahtui.
Teos sijoittuu 1700-luvulle. Se kertoo Nancy Kingtonin elämästä. Se alkaa lapsuudesta, jolloin hänen isänsä oli sokerikauppias Bristolissa ja hän leikki majatalon pojan Williamin kanssa. Tarina jatkuu, William lähetetään merille ja Nancy saa äitipuolen, joka tahtoo tehdä villistä poikatytöstä hienon naisen. Ja vuosien kuluttua Nancyn isä kuolee ja tytär lähetetään sokerifarmille kauas kotoa. Siellä hän saa todeta orjien julman kohtelun, ja pakenee lopulta farmilta mukanaan Minerva, entinen orjansa. He liittyvät merirosvoihin ja kokevat huimia seikkailuja yhdessä.
ZB vz. 37
ZB vz. 37, tehdasnimikkeeltään ZB-53 on tšekkoslovakialainen ilmajäähdytteinen, kaasumäntätoiminen raskas konekivääri. "Československá zbrojovka Brno"n valmistama, Václav Holekin suunnittelema konekivääri valittiin vuonna 1937 Tšekkoslovakian armeijan raskaaksi konekivääriksi. Sitä käytettiin sekä jalkaväen tukiaseena että panssarivaunuaseena.
Konekivääriä valmistettiin Tšekkoslovakian asevoimille noin 6 000 kappaletta ja vientiin Iraniin, Jugoslaviaan, Kiinaan, Romaniaan ja Yhdistyneeseen kuningaskuntaan noin 12 000 kappaletta.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa B.S.A. valmisti asetta lisenssillä panssarivaunuaseeksi vuodesta 1939 Besa-nimellä. Niitä valmistettiin toisen maailmansodan aikana kaikkiaan 59 322 kappaletta.
Saksan miehitettyään Tšekkoslovakian, konekivääri otettiin saksalaisjoukkojen käyttöön nimikkeellä MG-37(t) ja sen valmistus jatkui vuoteen 1942.
Japanin kommunistinen puolue
Japanin kommunistinen puolue () on japanilainen poliittinen puolue. Se on perustettu 15. heinäkuuta 1922 ja sen puheenjohtaja on Kazuo Shii. Sen pääkonttori sijaitsee Tokiossa Shibuyan erillisalueella.
Puolue kannattaa asteittaista luopumista kapitalismista ja sosialismiin, demokratiaan ja rauhaan perustuvan yhteiskunnan rakentamista. Puolue vastustaa militarismia ja Japanin sotilaallista yhteistyötä Yhdysvaltojen kanssa, jonka se näkee Japanin itsemääräämisoikeutta rajoittavana. Tavoitteidensa saavuttamiseksi kommunistinen puolue haluaa toimia "demokraattisen muutoksen kautta kapitalistisessa ympäristössä". Puolue haluaa muuttaa Japanin talouspolitiikan, joka sen mielestä suosii suuryrityksiä kansalaisten kustannuksella. Kommunistinen puolue vastustaa lisäksi Japanin perustuslain sodan kieltävän pykälän muuttamista.
Japanin kommunistinen puolue on yksi suurimmista ei-vallassaolevista kommunistisista puolueista maailmassa. Sillä on noin 400 000 jäsentä 24 000 osastossa. Toisin kuin kommunistiset puolueet Euroopassa ja muualla maailmassa puolue ei ole kärsinyt sisäistä kriisiä Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen, eikä se ole radikaalisti muuttanut perustavoitteitaan. Vuoden 2014 vaaleissa puolue sai 11,37 prosenttia äänistä (noin 6,06 miljoonaa ääntä) ja 21 paikkaa Japanin alahuoneeseen. Puolue enemmän kuin kaksinkertaisti paikkamääränsä, ja tämä oli vuoden 1996 jälkeen ensimmäinen merkittävä vaalivoitto puolueelle.
The Best of Judas Priest
The Best Of Judas Priest on Judas Priestin kokoelma-albumi vuodelta 1978. Sen julkaisi yhtyeen vanha levy-yhtiö ja se sisältää kappaleita yhtyeen kahdelta ensimmäiseltä albumilta sekä varhaisen version kappaleesta "Diamonds And Rust".
A-puoli:
B-puoli:
Silta salaiseen maahan
Silta salaiseen maahan () on yhdysvaltalaisen Katherine Patersonin kirjoittama nuortenkirja. Englanninkielinen alkuteos julkaistiin 1977 ja suomennos kaksi vuotta myöhemmin WSOY:n kustantamana. Kirjan suomensi Leila Ojasen johtama Tampereen kieli-instituutin 2. kurssin työryhmä.
"Silta salaiseen maahan" sai vuonna 1978 Amerikan kirjastoseuran jakaman Newbery-mitalin, joka myönnetään vuosittain parhaalle amerikkalaiselle nuortenromaanille.
Kirjan tapahtumat sijoittuvat Yhdysvaltoihin Virginian syrjäseudulle. Päähenkilöt ovat nuoria, ja kirjassa kuvataan heidän suhteitaan perheeseensä ja koulutovereihinsa. Kirjan idea syntyi Patersonin David-pojan parhaan ystävän kuoltua kahdeksanvuotiaana.
Kirjan pohjalta on tehty kaksi elokuvaa. Ensimmäinen, vuonna 1985 ilmestynyt televisioelokuva, ei ollut erityisen uskollinen sovitus eikä Paterson ollut osallisena sen työstämisessä. Vuonna 2007 sen sijaan ilmestyi Walden Median tuottama teatterielokuva, sekin nimeltään "Silta salaiseen maahan", jossa tuottajana ja toisena käsikirjoittaja toimi kirjailijan poika David L. Paterson – sama jonka lapsuusystävän kuolemasta kirja sai alkunsa.
Jess Aarons on kymmenvuotias poika, joka elää pienellä maatilalla vanhempiensa ja neljän siskonsa kanssa. Perhe on melko köyhä, vaikka isä käykin töissä kaupungissa. Kesälomalla Jess harjoittelee kotipihassa juoksua ollakseen seuraavana lukuvuonna koulun nopein juoksija. Syksyllä Jessin naapuriin muuttaa Burken perhe. Heidän tyttärensä Leslie herättää heti huomiota erikoisella pukeutumisellaan ja harrastuksillaan. Jess ei pidä siitä, että uusi naapuri koettaa koulussa lyöttäytyä hänen seuraansa, kun pojat valmistautuvat juoksukilpailuun. Leslie pääsee kuitenkin kilpailuun mukaan ja voittaa sen. Tytölle häviäminen on niin noloa, että juoksukilpailut loppuvat siihen. Myös Jess on harmissaan häviöstään, mutta tutustuttuaan paremmin Leslieen heistä tulee parhaat ystävykset.
Leslien vanhemmat ovat kirjailijoita, ja heidän kotonaan luetaan paljon. Leslie tuntee monia mielikuvituksellisia tarinoita, ja hän keksii Jessin ja Leslien oman salaisen valtakunnan, Terabithian. Seikkaillessaan Leslien kanssa Terabithiassa Jess oppii paljon asioita, joista hänelle on hyötyä arkielämässä. Hän oppii kohtaamaan vaikeat asiat ja selviytymään niistä. Myöhemmin Leslie kuitenkin kuolee pudottuaan köyden katkettua jokeen.
Japanin sotarikokset
Japanin sotarikoksilla tarkoitetaan keisarillisen Japanin armeijan tekemiä rikoksia ajanjaksolla, joka ulottuu 1800-luvun loppupuolelta toisen maailmansodan päättymiseen. Japanilaisia sotilashenkilöitä on tuomittu siviilien ja sotavankien ihmisoikeuksien loukkaamisista etenkin vuosien 1937–1945 Kiinan-Japanin sodan aikana sekä toisen maailmansodan taisteluissa Aasiassa ja Tyynellämerellä vuosina 1941–1945.
Kiinan-Japanin sodan verisin yksittäinen tapahtuma oli Nanjingin verilöyly, jossa surmattiin arviolta 300 000 ihmistä. 1940-luvun alussa sotilaallinen tutkimusryhmä nimeltä yksikkö 731 aloitti kiinalaisväestöllä tehdyt kokeet, joissa selvitettiin muun muassa erilaisten aseiden, bakteerien ja äärilämpötilojen vaikutuksia ihmisiin. Nanjingiin levitettiin sekä 1941 että 1942 tappavia bakteereja, ja julmuuksista tuli osa japanilaisten joukkojen arkipäiväistä toimintaa.
Koreassa sotarikosten lasketaan alkaneen vuoden 1910 tapahtumista, kun Japani valloitti niemimaan. Rikoksiin kuului ihmiskokeita sotavangeilla, kemiallisten ja biologisten aseiden käyttöä, raiskauksia ja valloitettujen alueiden naisten pakottamista prostituutioon, niin sanotuiksi lohtunaisiksi.
Manilan verilöylyssä helmikuussa 1945 japanilaiset surmasivat yli satatuhatta filippiiniläistä.
Japani ei ollut allekirjoittanut Geneven sopimuksia vuodelta 1864, mutta monet toisen maailmansodan tapahtumat olivat rikoksia muidenkin säännösten mukaan. Sodan päätyttyä Tokiossa toimi Tokion kansainvälinen sotarikostuomioistuin vuosina 1946–1948. Syytettyinä oli 20 000 entistä sotilas- ja siviilijohtajaa. B- ja C-luokan rikoksista eli tavallisista sotarikoksista ja rikoksista ihmisyyttä vastaan syytettiin yli 5000 japanilaista. Heistä 900 teloitettiin, ja monet tuomittiin eri pituisiin vankeusrangaistuksiin. Teloitettujen joukossa olivat Filippiinien invaasiosta vastannut kenraali Masaharu Homma sekä Singaporen ja Malakan niemimaan hyökkäyksistä vastannut Tomoyuki Yamashita. Tokion pääoikeudenkäynnissä syytettiin 28 henkilöä A-luokan rikoksista eli rikoksista rauhaa vastaan. Heistä kaikki todettiin syyllisiksi lukuun ottamatta kahta jotka olivat kuolleet oikeudenkäynnin aikana ja yhtä, joka vapautettiin mielenvikaiseksi todettuna. Seitsemän, mukaan luettuna pääministeri Hideki Tōjō tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin.
Japanilaisen tulkinnan mukaan rauhansopimuksessa vaadittiin sotaan syyllisten tuomioita ja teloituksia, vaikka he eivät olisi rikollisia Japanin lain mukaan.
Sotarikokset ja niiden käsittely hiertävät edelleen Japanin ja sen naapurimaiden välejä. Viime vuosina on protestoitu muun muassa japanilaiskoulujen uusia historian oppikirjoja, koska ne eivät mainitse monia japanilaisten tekemiä sotarikoksia, sekä entisen pääministerin Jun'ichirō Koizumin tapaa vierailla sodassa menehtyneiden muistomerkillä, Yasukunissa, jossa sankarivainajien joukossa on tuhatkunta sotarikollista.
Wiener Zeitung
Wiener Zeitung on Itävallan pääkaupungissa Wienissä julkaistava päivittäinen sanomalehti. Se perustettiin vuonna 1703 nimellä "Wiennerisches Diarium". Lehden ensimmäinen numero ilmestyi 8. elokuuta vuonna 1703, mikä tekee siitä maailman vanhimman edelleen julkaistavan sanomalehden. Nykyistä nimeään se on kantanut vuodesta 1780 asti.
Vuonna 1857 Wiener Zeitungin omistajaksi tuli Itävallan hallitus, vaikkakin lehti oli toiminut hallituksen virallisena äänitorvena jo vuodesta 1812 lähtien. Lehteä painoi vuoteen 1997 asti Itävallan valtio-omisteinen painoyritys. Sanomalehti yksityistettiin vuonna 1998, mutta hallitus toimii edelleen sen julkaisijana ja lehdessä julkaistaan hallituksen virallisia tiedotuksia. Lehti ilmestyy broadsheet-koossa.
Paini kesäolympialaisissa 1912
1912 kesäolympialaisten painissa kilpailtiin kreikkalais-roomalaisessa painissa viidessä sarjassa.
Jertta Blomstedt
Jertta Blomstedt (o.s. Roos; s. 20. toukokuuta 1942 Helsinki) on Yleisradion radiotoimittaja, joka toimittaa ulkomaanlehtikatsausta. Hänen aiempia ohjelmiaan ovat Kasvo, Kiven sisällä ja Eurooppalaisia puheenvuoroja. Blomstedt oli merkittävä 1960-lukulainen sosialisti ja toimi pitkään Metallityöväen liiton lehden Ahjon toimittajana sekä Teinilehden ja Ydin-lehden päätoimittajana. Hän on kirjoittanut kolumneja Suomen Kuvalehteen. Hän on kirjoittanut kolumneja myös Ylelle.
Blomstedt on saanut valtion journalistipalkinnon 2003.
Jertta Blomstedtin veli on professori J. P. Roos ja puoliso oli professori Juhana Blomstedt.
Sulfiittisprii
Sulfiittisprii on sulfiittiselluloosatehtaissa valmistettua metanolipitoista alkoholia.
Sulfiittispriitä valmistettiin selluloosatehtaiden jäteliemestä, lähinnä varsinaisessa prosessissa jätteeksi jäävistä puun sokereista.
Aine oli voimakkaan metanolipitoista ja sitä käytettiinkin ensi sijassa teollisuudessa; sitä myös jonkin verran hyytelöitiin tahnamaiseksi polttoalkoholiksi. Tätä ainetta sai kaupoista vielä 1970-luvun alussa. Viimeisimmät spriitehtaat olivat Mäntässä ja Nokialla.
Kieltolain aikana puhtaan spriin puute aiheutti sen, että ryhdyttiin kokeiluihin metanolin poistamiseksi edullisella tavalla; työhön pystyi Valtion Alkoholitehdas Keskukseen Rajamäelle juuri hankittu Guillaume-puhdastislauskojeisto.
Sulfiittispriistä puhdistettua alkoholia käytettiin myöhemmin myös juomateollisuudessa; mm. salakuljetuksen tappajaksi kehitetty kuuluisa Karhuviina oli pääosin sulfiittispriipohjaista.
Sōka Gakkai
Sōka Gakkai on Japanissa vaikuttava uskonnollinen maallikkoliike, jonka puitteissa harjoitetaan Nichiren-buddhalaisuutta. Liikkeen perusti Tsunesaburō Makiguchi vuonna 1930. Se on ollut varsinkin aiemmin hyvin lähellä Kōmeitō-puoluetta, jonka perustaja oli Sōka Gakkain silloinen johtaja. Sōka Gakkai poikkeaa muusta Japanin buddhalaisuudesta siinä, että se ei hyväksy muun uskonnon harjoittamista buddhalaisuuden rinnalla, ei edes šintolaisuuden. Tämän takia liikkeen kannattajia on pidetty epäisänmaallisina, mikä on ollut ongelma varsinkin toisen maailmansodan alla.
Vuonna 2003 Sōka Gakkaihin laskettiin kuuluvan Japanissa 8 210 000 perhettä.
Japanin ulkopuolella liikkeen kattojärjestönä toimii Soka Gakkai International, jolla on jäsenjärjestöjä 192 eri maassa. Suomessa järjestö on toiminut vuodesta 1975 lähtien, ja se on nykyisin rekisteröitynyt uskonnollinen yhdyskunta, jolla on noin 150 jäsentä 15 eri paikkakunnalla (2008).
Paini kesäolympialaisissa 1908
1908 kesäolympialaisten painissa kilpailtiin kreikkalais-roomalaisessa painissa neljässä sarjassa ja vapaapainissa viidessä sarjassa.
Yli-Olhava
Yli-Olhava on kylä Iin kunnassa. Kylä sijaitsee noin 16 kilometriä Olhavasta itään seututien 855 varrella Oijärven suunnalla.
Asutus on keskittynyt Olhavajoen läheisyyteen ja sen varrelle. Asukaslukuun (noin 200) lasketaan mukaan myös lähellä sijaitseva Väli-Olhavan kylä. Aikoinaan jokivarren alueella asui lähes toista tuhatta asukasta, jotka harjoittivat lähinnä maa- ja metsätaloutta.
Yli-Olhava kuuluu maakirjoissa Olhavaan ja luultavasti asutus alueella on alkanut useampi sata vuotta sitten. Jokivarsi pysyi pitkään kehittymättömänä verrattuna Iin haminaan. Tässä syynä olivat usein sattuneet hallat, jotka saattoivat viedä sadon koko kylältä. Lisäksi Olhavajoen tulviminen keväisin alaville pelloille heikensi edelleen viljelyn kannattavuutta. Koulun kylä sai 1923 ja 1930-luvulla Soinin taloon Tuomelaan perustettiin kauppa. Kauppoja oli kylällä vielä 1960-luvulla useita. Tuomelan tilan isäntä Artturi Soini oli mukana Iin valtuustossa ajamassa kylän asioita ja sai muun muassa puhelinpaikan kylään 1950-luvun alussa sekä vesijohdon 1970-luvun ensimmäisinä vuosina.
Palvelut kylällä ovat nykyisin vähäisiä. Kylästä on matkaa Iin kunnan keskustaan noin 37 kilometriä, eikä siellä ole enää omaa koulua eikä kauppaa. Yli-Olhavan koulu oli toiminnassa vuodesta 1923 vuoteen 2005, jolloin koulu lakkautettiin ja oppilaat siirrettiin Olhavan kouluun. Koulun vieressä seututie 855 toisella puolella on Yli-Olhavan maamiesseuran talo sekä talvisin jäädytetty luistelukenttä.
Peter Lund
Peter Lund (synt. 1957) on Teknillisen korkeakoulun (TKK) teknillisen fysiikan professori. Hänet tunnetaan erityisesti vaihtoehtoisten ja uusiutuvien energialähteiden tutkijana ja puolestapuhujana.
Peter Lundin mukaan ilmastonmuutoksen torjunnassa olisi saavutettava globaalit päästövähennystavoitteet vuoteen 2020 mennessä, jotka varmistaisivat päästöjen kääntymisen laskuun. Suomenkin energiankäytön kasvu tulisi pysäyttää. Euroopan Unionin tavoite vähintään 20 % päästöjen väheneminen 1990 tasosta sopisi muillekin maille. Energiankulutusta olisi tehostettava länsimaissa 20 % ja Kiinassa vieläkin enemmän. Uusiutuvia energialähteitä sähköntuotannossa tulisi lisätä, sillä ne vähentävät päästöjä eikä niihin liity haitallisia sivuvaikutuksia. Suomen tulisi muuttaa ilmastonmuutoksen uhat mahdollisuuksiksi.
Peter Lundin mukaan voisi olla mahdollista luoda uusia nokioita ja työpaikkoja tuottamalla maailmalle puhdasta tekniikkaa uusiutuvan energian käyttöön ja käytön tehostamiseen. Ilman kotimarkkinoita osaaminen ei kehity, joten tarvitaan omia pilottilaitoksia. Julkinen liikenne on tehtävä vetovoimaisemmaksi: ruuhkamaksut, kapeat kadut, ei lisäkaistoja, hinnoittelu ja metro- ja junaliikenteen lisäys. Autoilu vähenee, kun sen hinta ja vaiva kasvaa suhteessa joukkoliikenteen kehitykseen. Pientalojen lämmityksessä on säästöpotentiaalia. Lämpöpumppuja tulisi edistää. Aurinkokerääjä katoilla lämmittää käyttövettä. Hehkulamppujen vaihto energiansäästölamppuihin säästäisi sähköä Vuotoksen ja Kollajan sähköntuotannon verran.
Kustaa H. J. Vilkuna
Kustaa H. J. Vilkuna (s. 1966) on suomalainen historiantutkija. Hän on toiminut Suomen historian professorina Jyväskylän yliopistossa elokuusta 2014 alkaen. Hän on myös kulttuurihistorian dosentti Jyväskylän yliopistossa.
Vilkuna on koulutukseltaan filosofian tohtori. Hän väitteli Jyväskylän yliopistossa vuonna 1994. Vilkuna on työskennellyt Jyväskylän yliopistossa vuodesta 1991 ja toiminut historian professorina useaan otteeseen. Syksystä 2012 hän on toiminut Suomen historian oppiaineen pääedustajana.
Vilkuna on julkaissut tutkimusta erityisesti kulttuuri-, mentaliteetti-, sosiaali- ja taloushistoriasta. Hän on käsitellyt muun muassa isonvihan aikaa teoksissaan "Viha" (2005) ja "Paholaisen sota" (2006). Vuonna 2009 ilmestyneessä teoksessa "Neljä ruumista" Vilkuna käsitteli suomalaista oikeus- ja rikoshistoriaa.
Kustaa H. J. Vilkunan isä oli etnologian professori Asko Vilkuna ja isänisä Kustaa Vilkuna. Hänen veljensä Janne Vilkuna on museologian professori Jyväskylän yliopistossa. Vilkunalla on kolme lasta.Lisäksi Vilkunalta on ilmestynyt artikkeleja useissa kokoomateoksissa.
Tiitus Mäntynen
Tiitus Mäntynen (25. marraskuuta 1894 Lappeenranta – 13. toukokuuta 1960) oli suomalainen kapellimestari, fagottitaiteilija ja director musices.
Tiitus Mäntysen vanhemmat olivat soittoaliupseeri Robert Mäntynen ja Sofia Cecilia Merilä ja puoliso vuodesta 1927 musiikinopettaja Kerttu Ikonen. Mäntynen opiskeli Pietarin konservatoriossa 1916–1917 ja Helsingin konservatorioassa (diplomi) 1924 ja teki opintomatkan Pariisiin 1924–1925. Hän toimi orkesterimuusikkona Venäjällä 1915–1917 ja Helsingissä 1920–1924. Vuonna 1925 hänestä tuli Mikkelin musiikinystäväin orkesterin, myöhemmin Mikkelin kaupunginorkesterin ja sen orkesterikoulun johtaja, hän hoiti tehtävää aina vuoteen 1958. Hänen johdollaan orkesteri osallistui muun muassa vuonna 1931 Helsingin laulujuhliin. Orkesteri voitti ensimmäisen palkinnon Jean Sibeliuksen ”Alla marcian” -esityksestä.Mäntynen johti myös Mikkelin sekakuoroa 1925–1935 ja Mikkelin Karjalakuoroa 1946–1955. Hän toimi 1920-luvulla useaan otteeseen musiikinopettajana. Director mucises -arvonimen Mäntynen sai 1943. Hänet palkittiin Pro Finlandia -mitalilla 1960.
Chablis
Chablis [ʃa.bli] on ranskalainen kunta, joka sijaitsee Bourgogne-Franche-Comtén alueella Yonnen departementissa.
Kaupungin lävitse kulkee nykyisin departementin tasoinen RD865 -maantie, joka oli aiemmin kansallisen talon tie RN65. Maantie yhdistää Chablis’n Auxerren kaupunkiin 15 kilometriä länteen ja Chaumontin kaupunkiin 120 kilometriä itään.
Chablis on myös viini, jota viljellään ja valmistetaan Chablis'n alueella.