hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Miki Fujimoto
Miki Fujimoto (; s. 26. helmikuuta 1985 Takikawa, Hokkaidō) on japanilainen poplaulaja ja idoli.
Osallistuttuaan Morning Musume -yhtyeen koe-esiintymiseen vuonna 2000 Fujimoto otettiin osaksi Hello! Project -kollektiivia sooloartistina. Ensimmäisen singlensä "Aenai nagai nichiyōbi" hän julkaisi vuonna 2002 ja sai suosiota idolille tyypillisen ulkonäkönsä ansiosta. Osallistuttuaan NHK:n Kōhaku-utagassen -musiikkiohjelmaan hänet otettiin Morning Musumen jäseneksi. Hän toimi Hello! Projectissa vuoteen 2009 saakka.
Andreas Reinke
Andreas Reinke (s. 10. tammikuuta 1969) on saksalainen entinen jalkapallomaalivahti.
Ennen edusti urallaan kotimaansa Werder Bremeniä, espanjalaista Real Murciaa, kreikkalaista Iraklista sekä saksalaisia Kaiserslauternia, St. Paulia ja HSV:tä. Hänen suurimmat saavutuksensa ovat kaksi Bundesliigan mestaruutta (Kaiserslauternissa vuonna 1998 ja Bremenissä vuonna 2004). Hän on ainoa maalivahti, joka on pystynyt voittamaan Saksan-mestaruuden kahdessa eri seurassa. Kaudella 2002–2003 hän oli päästettyjen maalien keskiarvolla mitattuna Espanjan Segunda Divisiónin paras maalivahti.
All Is Full of Love
All Is Full of Love on viides ja viimeinen single islantilaisen Björkin albumilta "Homogenic". Albumilla esiintyvä versio kappaleesta on eri kuin musiikkivideolla. Musiikkivideon on ohjannut Chris Cunningham, ja siinä on kaksi robottia. Kappale on ensimmäinen "Greatest Hits" -albumilla.
Aya Ishiguro
Aya Ishiguro (s. 12. toukokuuta 1978) on yksi japanilaisen Morning Musume-popyhtyeen alkuperäisestä viidestä jäsenestä, joista tosin yksikään ei enää ole yhtyeessä mukana. Morning Musumesta eroamisensa jälkeen hän on kirjoittanut kaksi kirjaa "Musume Kara Mama e-Ishiguro Aya no LOVE2 KO Sodate Revolution" (2003) ja "Ko Sodate Project!" (2004).
Aya meni naimisiin japanilaisen rockyhtyeen LUNA SEAn jäsenen kanssa toukokuussa 2000. Hänellä on myös lapsia.
Natsumi Abe
Natsumi Abe (; s. 10. elokuuta 1981, Hokkaidō) on japanilainen poplaulaja ja idoli. Hänen uransa alkoi vuonna 1998 yhtenä Hello! Project -kollektiiviin kuuluvan Morning Musume -yhtyeen alkuperäisistä jäsenistä.
Soolouralle Abe lähti julkaistuaan ensimmäisen oman singlensä "22-sai no watashi" vuonna 2003 ja sooloalbuminsa "Hitoribocchi" helmikuussa 2004. Hän julkaisi cover-kappaleita sisältäneen albumin "Smile..." vuonna 2014 ja albumin "Hikari e – Classical & Crossover" vuonna 2015. Albumi "Dreams", myös vuodelta 2015, sisälsi cover-kappaleiden lisäksi uusia sävellyksiä.
Laulajanuransa lisäksi Abe on työskennellyt myös näyttelijänä.
Kaori Iida
Kaori Iida (, s. 8. elokuuta 1981 Sapporo, Hokkaidō) on japanilainen poplaulaja ja idoli. Hän oli yksi Hello! Project -kollektiiviin kuuluvan Morning Musume -tyttöbändin alkuperäisistä jäsenistä. Yhtye aloitti esiintymisen vuonna 1998.
Iida esiintyi Morning Musumessa vuoteen 2005 saakka ja lähti sen jälkeen soolouralle. Hän on toiminut näyttelijänä ja esiintynyt televisio-ohjelmissa. Hän liittyi Morning Musumen entisten jäsenten muodostamaan Dream Morning Musume -yhtyeeseen vuonna 2011 ja julkaisi pitkän tauon jälkeen sooloalbumin "Ondas" vuoden 2016 heinäkuussa.
Rosie Swale-Pope
Rosie Swale-Pope (s. 1946) on brittiläinen nainen, joka on juossut maailman ympäri. Syyksi hän on kertonut sen, että miehensä kuoltua eturauhassyöpään, Rosie todella ymmärsi, että elämä on arvokas ja että sen aikana täytyy kokea mahdollisimman paljon. Hän myös yrittää kerätä rahaa hyväntekeväisyyteen. Rosie aloitti urakkansa vuonna 2003.
Swale-Popen reitti:
Asuka Fukuda
Asuka Fukuda (, s. 17. joulukuuta 1984) on yksi Morning Musume -yhtyeen alkuperäisjäsenistä. Hän erosi ensimmäisenä jäsenenä yhtyeestä 18.4.1999 jatkaakseen opiskelujaan. Hänen ainoaksi albumikseen yhtyeen kanssa jäi vuonna 1998 julkaistu First Time.
Michael Barnes
Michael Barnes (s. 24. kesäkuuta 1988 Chorley, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Manchester Unitedia. Hän on pelipaikaltaan laituri.
Lancaster Cityn paidassa nuorten FA Cupissa pelannut ja menestyksekkään kuuden viikon harjoituskauden ManUn kanssa pelannut Barnes liittyi Manchester Unitedin akademiaan tammikuussa 2006. Debyyttinsä ykkösjoukkueessa hän teki englannin liigacupissa lokakuussa 2006.
Sayaka Ichii
Sayaka Ichii (; s. 31. joulukuuta 1983 Chiban prefektuuri) on japanilainen poplaulaja ja idoli. Hän liittyi Hello! Project -kollektiiviin kuuluvaan Morning Musume -yhtyeeseen vuonna 1998 yhtenä sen toisen sukupolven jäsenistä. Hän esiintyi yhtyeen Petitmoni-alaryhmässä, mutta ”valmistui” eli lähti yhtyeestä jo vuonna 2000. Julkaistuaan Yūko Nakazawan kanssa albumin "Folk Songs" hän muodosti vuonna 2002 Sharan Q -yhtyeen Taisein ja Naoki Yoshizawan kanssa Ichii Sayaka in Cubic-Cross -yhtyeen. Hän kuitenkin vetäytyi julkisuudesta seuraavana vuonna.
Ichii aloitti työskentelyn viihdebisneksessä jälleen vuonna 2009.
Valcour Islandin taistelu
Valcour Islandin taistelu oli osa Yhdysvaltain vapaussotaa ja se käytiin 11. lokakuuta 1776 Champlainjärven kapeassa salmessa New Yorkin osavaltion rannikon ja Valcour Island -saaren välillä. Sitä on pidetty Yhdysvaltain laivaston ensimmäisenä taisteluna. Vaikka Yhdysvallat hävisi taistelun ja useimmat sen joukkoja johtaneen prikaatikenraali Benedict Arnoldin laivat tuhottiin, brittien oli peräännyttävä talvea varten takaisin Kanadaan ja he joutuivat siirtämän sodankäynnin jatkamisen seuraavaan vuoteen.
Amerikkalaisten epäonnistuneen Kanadan sotaretken jälkeen britit lähtivät vastahyökkäykseen saadakseen haltuunsa Champlainjärven eteläpuolella olevan Hudsonjoen laakson ja siten yhdistääkseen Kanadassa olevat joukkonsa New Yorkissa olevien kanssa. Näin he olisivat käytännössä jakaneet siirtokunnat kahtia ja pystyneet tukahduttamaan vallankumouksen.
Koska maasto ei soveltunut joukkojen siirrolle maitse ja Champlainjärvi oli amerikkalaisten laivojen hallussa, britit aloittivat oman laivaston rakentamisen Quebecissä, missä heillä oli riittävästi materiaalia ja työvoimaa esirakennettujen laivojen kokoamiseksi. Muun muassa 180 tonnin sotalaiva purettiin ja koottiin uudelleen. Vaikka amerikkalaisetkin kohensivat laivastoaan, tilanteen kärjistyessä briteillä oli kaksinkertainen määrä laivoja, ammuksia ja miehistöä.
Aamulla 11. lokakuuta 1776 brittilaivasto, joka käsitti 30 alusta, purjehti Champlainjärvelle, Arnold onnistui pakottamaan britit hyökkäämään kapeassa, kivisessä salmessa rannikon ja Valcour Island -saaren välissä, missä vahvemman brittilaivaston komentaja Guy Carleton ei voinut hyödyntää ylivoimaansa. Seuranneessa useamman tunnin tykkitulituksessa kuitenkin 60 amerikkalaisten merimiestä sai surmansa ja amerikkalaislaivat jäivät alakynteen; osa vaurioitui pahasti ja osa upposi. Myös brittilaivasto kärsi vaurioita ja 40 merimiestä menehtyi.
Arnold onnistui jäljellä olevan laivastonsa kanssa pakenemaan paikalta, mutta britit saavuttivat heidät uudestaan ja valtasivat osan amerikkalaisten laivoista miehistöineen. Loput amerikkalaiset pakenivat matalan veden turvin mutta joutuivat jättämään laivansa. Niistä riisuttiin aseet, ammukset ja muu käyttökelpoinen, jonka jälkeen ne poltettiin.
Vaikka britit onnistuivatkin tuhoamaan Champlainjärven amerkkalaislaivaston, jatkohyökkäys etelään jouduttiin lykkäämään talven tulon vuoksi ja Carleton siirsi joukkonsa takaisin Kanadaan.
Kei Yasuda
Kei Yasuda (; s. 6. joulukuuta 1980 Futtsu, Chiba) on japanilainen poplaulaja ja idoli. Hän liittyi vuonna 1998 Hello! Project -kollektiiviin kuuluvaan Morning Musume -yhtyeeseen toisen sukupolven jäsenenä yhdessä Mari Yaguchin ja Sayaka Ichiin kanssa. Morning Musumessa hän toimi Petitmoni-alaryhmässä ja myöhemmin yhtyeen varajohtajana.
”Valmistuttuaan” eli lähdettyään Morning Musumesta vuonna 2003 Yasuda jatkoi soolouralla Hello! Projectin yhteydessä.
Claudio von Planta
Claudio von Planta (s. 16. syyskuuta 1962) on sveitsiläinen kameramies ja ohjaaja.
Hänet tunnetaan parhaiten kameramiehenä Ewan McGregorin ja Charley Boormanin dokumenttisarjassa Tien päällä Ewan McGregor, jossa kaksikko ajoi moottoripyörillä Lontoosta New Yorkiin vuonna 2004. Sarjan tuottaja palkkasi hänet heti nähtyään Claudion työtodistuksen eikä heillä edes ollut muita vaihtoehtoja. Claudio sai kuitenkin pian tietää ettei hänen sveitsiläinen ajokorttinsa ollut sopiva ja hän joutui käymään ajotestissä, jonka reputti päivää ennen tiimin lähtöä. He sopivat, että Claudio kävisi testin uudestaan 2 viikkoa myöhemmin ja lentäisi tiimin luokse Eurooppaan.
Claudio työskenteli kameramiehenä mahdollisesti rankimmin tehdäkseen sarjasta totta, vaikkakin hän myös rikkoi pyöränsä useaan otteeseen matkalla. Mongoliassa hänen pyöränsä vahingoittui niin pahasti, että se täytyi lähettää edellä korjattavaksi ja hänelle täytyi ostaa korvaava pyörä siksi aikaa.
Harajuuri
Harajuuri eli korallijuuri ("Corallorhiza trifida") on laajalle alueelle Pohjois-Amerikassa ja Euraasiassa levinnyt kämmekkälaji. Laji on pääasiassa lehtivihreätön, eli sillä ei ole normaalisti yhteyttäviä lehtiä.
Harajuuren maavarresta kasvaa 10–25 cm korkea pysty, hento varsi. Varsi on kukinta-aikana lähes lehtivihreätön, ja väri vaihtelee kellanvalkoisesta rusehtavaan. Kukinta-ajan jälkeen väri muuttuu usein vihertäväksi. Vartta ympyröi muutama tuppimainen, suomumainen lehti. Kukinto on harsu tähkä, jossa on 3–10 pientä, vaaleankeltaista kukkaa. Kukan kehälehdet ovat kapeita ja noin viiden millimetrin pituisia, huuli on lyhyt, ehyt ja kannukseton. Suomessa harajuuri kukkii kesä-elokuussa. Hedelmä on pullea, aluksi vihreä kota. Harajuuren kukinta vaihtelee vuosittain runsaasti. Kasvi saattaa viettää useita vuosia maan alla sienijuurensa varassa ja kukkia vasta olosuhteiden ollessa suotuisat. Myös kukkivien versojen määrä vaihtelee vuosittain hyvin runsaasti.
Harajuuri on saanut nimensä juurakostaan. Nimestään huolimatta lajilla ei kuitenkaan ole varsinaista juurta vaan sienijuureksi muuntunut korallimainen, haarova ja juureton maavarsisto, joka saattaa levittäytyä laajallekin alueelle. Sienikumppaninsa kanssa harajuuri kasvaa pääosin lehtivihreättömänä. Kukinta-ajan jälkeinen vihertyminen viittaa siihen, että kasvi pystyy myös jossain määrin yhteyttämään, toisin kuin muut Suomen lehtivihreättömät kämmekät pesäjuuri ("Neottia nidus-avis") ja metsänemä ("Epipogium aphyllum").
Harajuurta esiintyy Euroopassa Ranskasta itään läpi Keski- ja Itä-Euroopan Uralille saakka. Etelässä levinneisyysalue rajoittuu Keski-Italiaan ja Balkanille, pohjoisessa Fennoskandiaan ja Pohjois-Venäjälle. Lajia tavataan Euroopassa myös muun muassa Skotlannista ja Islannista. Harajuuren levinneisyysalue jatkuu Aasian puolella läpi Siperian ja Aasian viileiden alueiden Tyynellemerelle saakka. Pohjois-Amerikassa lajia tavataan mantereen pohjois- ja keskiosissa. Harajuuri lienee yksi Suomen yleisimmistä kämmekkälajeista. Sitä voi tavata sopivilla kasvupaikoilla koko Suomesta. Yleisin se on Kainuussa sekä Etelä- ja Keski-Lapissa.
Harajuuri on pienen harajuurien suvun ainoa laji, jota esiintyy Pohjois-Amerikan ulkopuolella.
Suomessa harajuuren kasvupaikat ovat usein varjoisia, kosteita ja soistuvia havumetsiä, korpia ja viitoja. Sitä voi tavata myös muunkinlaisilta kosteilta kasvupaikoilta, kuten soilta, lähteiköiltä, purojen varsilta ja rantametsistä. Sen juurisienten uskotaan elävän symbioosissa puiden, kuten kuusen, pajun ja koivun, kanssa. Tämän takia laji puuttuu puuttomilta kasvupaikoilta, esimerkiksi pohjoisen tunturipaljakoilta.
Kukka- ja raatokärpäset ovat harajuuren tärkeimmät pölyttäjät. Monesta muusta kämmekkälajista poiketen kasvi ei kuitenkaan ole erikoistunut mihinkään tiettyyn pölyttävään hyönteislajiin. Pölyttäjien puuttuessa harajuuri on itsepölyttyvä.
Rika Ishikawa
Rika Ishikawa (; s. 19. tammikuuta 1985 Yokosuka, Kanagawa) on japanilainen poplaulaja, näyttelijä ja malli. Hän esiintyi vuodesta 2000 lähtien Hello! Project -kollektiiviin kuuluvassa Morning Musume -yhtyeessä ja sen Tanpopo- ja Country Girls -alaryhmissä. Morning Musumesta hän lähti vuonna 2005, mutta jatkoi uraansa Hello! Projectin yhteydessä muun muassa Ecomoni- ja Def.Diva-yhtyeissä.
Jarmila Kratochvílová
Jarmila Kratochvílová (s. 26. tammikuuta 1951 Golčův Jeníkov, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen 400 ja 800 metrin juoksun maailmanmestari, 400 metrin olympiahopeamitalisti ja 800 metrin maailmanennätyksen haltija. Aiemmin hänen nimissään oli myös 400 metrin maailmanennätys. Kratochvílová kehittyi juoksijana myöhään ja hän kärsi urallaan myös loukkaantumisista ja sairauksista. Hän oli itäsaksalaisen Marita Kochin varjossa lähes koko uransa – parhaimmillaan hän oli vuonna 1983, 32-vuotiaana.
Kratochvílová sijoittui 400 metrillä kuudenneksi San Sebastiánin EM-hallikilpailuissa 1977. Seuraavana vuonna hän karsiutui samalla matkalla alkuerissä Milanon EM-hallikilpailuissa ja välierissä Prahan EM-kilpailuissa. Hän saavutti 400 metrillä hopeaa sisäratojen EM-kilpailissa Wienissä 1979 ajalla 51,81.
Kratochvílová saavutti Moskovan olympialaisissa 1980 hopeaa 400 metrillä tuolloisella ennätyksellään 49,46. Hän voitti saman matkan sisäratojen Euroopan-mestaruuden Grenoblessa 1981 ajalla 50,07. Hän uusi mestaruutensa Milanossa 1982 edelleen voimassa olevalla maailmanennätysajalla 49,59. Saman vuoden Ateenan EM-kilpailuissa hän saavutti 400 metrillä hopeaa Tšekkoslovakian emmätysajalla 48,85. Lisäksi hän juoksi ankkuriosuuden hopeaa saaneessa maansa 4 × 400 metrin viestijoukkueessa.
Kratochvílová voitti 400 metrin sisäratojen Euroopan-mestaruuden jälleen Budapestissa 1983 ajalla 49,69. Hän osallistui 26. heinäkuuta Münchenissä 800 metrin kilpailuun, ilmoittamansa mukaan harjoitusmielessä. Hän teki kilpailussa maailmanennätyksen ajalla 1.53,28. Maailmanennätys on edelleen rikkomatta (marraskuussa 2017), ja siitä on tullut yksi kaikkien aikojen pisimpään säilyneistä yleisurheilun maailmanennätyksistä.
Elokuussa 1983 Kratochvílová haki tuplamestaruutta yleisurheilun ensimmäisistä MM-kilpailuista Helsingissä. Hän voitti 800 metriä ajalla 1.54,68 ja teki 400 metrillä uuden maailmanennätyksen, 47,99. Se on kaikkien aikojen toiseksi paras aika edelleen marraskuussa 2017. Lisäksi hän juoksi ankkuriosuuden hopeaa saaneessa Tšekkoslovakian joukkueessa 4 × 400 metrin viestissä. Mainittakoon, että Marita Koch oli ollut loukkaantuneena harjoituskaudella, juoksi siksi 200 metriä ja voitti matkan.
Kratochvílová voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden 200 metrillä Göteborgissa 1984 ajalla 23,02. Rooman MM-kilpailuissa 1987 hän sijoittui 800 metrillä viidenneksi ajalla 1.57,81.
WR= maailmanennätys, NR = maan ennätys
Mallorcanpaimenkoira
Mallorcanpaimenkoira ("ca de bestiar") on espanjalainen koirarotu. Kotimaassaan sen populaatiokoko oli vuonna 2007 448 yksilöä, joista uroksia 239 ja narttuja 209.
Mallorcanpaimenkoira on suurikokoinen, sopusuhtainen ja lihaksikas. Se on vahva ja ketterä ja antaa maatiaismaisen vaikutelman. Uros on 66–73 cm (keskiarvo 71,5 cm) ja narttu 62–68 cm (keskiarvo 65 cm) korkea. Narttujen keskimääräinen paino on noin 35 kg ja urosten noin 40 kg. Yleensä karvapeite on lyhyt (1,5–3 cm pitkää), mutta rodusta on olemassa myös pitkäkarvainen muunnos (karva 7 cm pitkää). Arvostetuin väri on kiiltävän musta, mutta myös muut mustan sävyt ovat sallittuja. Pienet valkoiset merkit kaulassa, rinnassa ja käpälissä hyväksytään.
Mallorcanpaimenkoira on oppivainen, rohkea, omanarvontuntoinen ja älykäs. Se on omistajalleen erittäin uskollinen, mutta ei yleensä pidä vieraista. Se ei hyväksy muita koiria ja on taipuvainen haastamaan riitaa. Sen käytös on toisinaan suorastaan arvaamatonta. Nuorena se on hyvin varautunut ja varovainen. Mallorcanpaimenkoiraa arvostetaan kotiseudullaan nimenomaan hyvänä työkoirana, ja se halutaan myös säilyttää sellaisena. Siitä ei haluta tehdä seura- ja näyttelykoiraa, koska se on aina ollut ennen kaikkea hyvä paimen- ja vahtikoira.
Mallorcanpaimenkoira on peräisin Baleaareilta. Se on vanha työkoira, joka säilyi kauan puhtaana kotisaarellaan Mallorcalla. Mannereurooppalaisten rotujen levittyä sinne se alkoi kuitenkin sekoittua niiden kanssa. Mallorcandoggin uskotaan kehittyneen mallorcanpaimenkoiran ja englanninbulldoggin jälkeläisistä ja ca de cabrerin ("vuohikoira") mallorcanpaimenkoiran ja ibizanpodencon jälkeläisistä.
Osa paikallisista teki myös tarkoituksella risteytyksiä muiden rotujen kanssa, jotta käyttöominaisuudet paranisivat. Kun toivottiin hyvää paimenkoiraa, narttu astutettiin saksanpaimenkoiran kanssa. Kun haluttiin hyvä vahtikoira, käytettiin mastiffiurosta.
Valitettavasti mallorcanpaimenkoiran sulautuminen muihin rotuihin on aiheuttanut sen, että puhdasrotuisia yksilöitä ei juurikaan tapaa Mallorcan ulkopuolella. Suomessa on yksi rekisteröity koira, Alankomaissa muutamia ja Yhdysvalloissa pari. Vastaavasti esimerkiksi Saksassa suuri osa kannasta on rekisteröimättömiä, taustaltaan mahdollisesti sekarotuisia koiria.
Leveälehtikämmekkä
Leveälehtikämmekkä eli baltiantoukokämmekkä ("Dactylorhiza baltica", aikaisemmin "D. majalis" subsp. "baltica", myös "D. longifolia") on liuskakämmeköihin kuuluva, lähinnä Keski- ja Itä-Euroopassa kasvava kämmekkäkasvi. Laji on Suomessa luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi.
Kasvi sekoitetaan usein Keski-Euroopassa esiintyvään toukokämmekkään, josta se kuitenkin poikkeaa pääosin lehtien perusteella.
Leveälehtikämmekkä kasvaa 30–50 cm korkeaksi. Sen varsi on tanakka, paksu ja varren keskiontelo on selvä. Juurimukula on syvään liuskainen. Kapeansoikeita, pitkiä lehtiä on 4–8 kappaletta. Lehdet ovat päältä tummanvihreitä ja ruskeatäpläisiä, alta vaaleanvihreitä ja täplättömiä. Kukinto on hyvin pitkä ja tiheä. Kukat ovat väriltään tummanpunaisia ja tummakirjailuisia. Kukkien alimmat tukilehdet ovat selvästi kukkia pidempiä, ja tukilehtien laidat ovat hienosahaisia. Kukan huuli on kolmiliuskainen ja kannuksellinen. Leveälehtikämmekkä kukkii Suomessa kesäkuussa. Muista liuskakämmeköistä poiketen leveälehtikämmekkä tekee usein kaksi uutta mukulaa ja lisääntyy sillä tavoin myös kasvullisesti.
Kasvi muistuttaa maariankämmekkää, mutta on sitä suurempikokoinen. Yksittäinen kukka muistuttaa kalkkimaariankämmekkää, joskin huulen liuskat ovat yleensä hieman pyöreäpäisiä. Suurikokoisen kukinnon varsi on paksumpi kuin edellä mainituilla lajeilla.
Leveälehtikämmekkää tavataan Pohjois-Saksasta Baltiaan ja Länsi-Venäjälle. Suomesta tunnettiin aiemmin vain yksi monivartinen leveälehtikämmekkäyksilö Dragsfjärdin saaristosta. Kasvi löydettiin vuonna 1985. Toukokuussa 2008 havaittiin kasvin tulleen varastetuksi. Toinen havainto on mainittu Koillismaalta. Uusien kasvupaikkojen löytyminen Suomesta ei olisi kuitenkaan yllättävää, sillä kasvin pienikokoiset siemenet voivat levitä kauaskin tuulen mukana Baltian kasvualueilta.
Vuonna 2009 leveälehtikämmeköitä löydettiinkin mm. itäiseltä Uudeltamaalta.
Leveälehtikämmekkää tavataan kuivilla, kalkkipitoisilla niityillä. Laji on kalkinsuosija.
Mika Todd
Mika Todd (s. 28. toukokuuta 1984) on laulaja. Hän oli yksi Havaijilla järjestetyn Hello! Project auditionin voittajista. Ryhmä sai nimekseen Coconuts Musume ja hän oli siinä vuosina 1999-2004. Vuonna 2000 Tsunku liitti hänet yhteen Morning Musumen alaryhmistä: Minimoni. Mika on puoliksi japanilainen puoliksi yhdysvaltalainen. Hänen japanilainen nimensä on Mika Kurosawa. Vuonna 2004 Mika erosi kummastakin ryhmästä ja lähti opiskelemaan musiikkia Los Angelesiin. Mika on esiintynyt monissa h!p:n sekoitusryhmissä, esimerkiksi Aoiro 7ssä ja 10-nin Matsurissä.
Miehenkämmekkä
Miehenkämmekkä ("Orchis mascula") on lähinnä Euroopassa tavattava, punakukkainen kämmekkäkasvi. Suomessa lajia tavataan Ahvenanmaalla, jossa se on rauhoitettu.
Tanakkavartinen miehenkämmekkä kasvaa 25–40 cm korkeaksi. Varsi on yläosastaan punertava. Juurimukulat ovat pieniä ja munanmuotoisia. Lehdet ovat ruusukemaisesti varren tyvellä. Väriltään ne ovat vihreitä ja yläpinnaltaan täplättömiä tai joskus täpläisiä. Ylälehdet ovat tuppimaisia ja suojelevat kukintoa. Kukinto on harsuhko, usein pitkä, lieriömäinen tähkä. Kukkien tukilehdet ovat kalvomaisia. Tummanpunaisia kukkia on tavallisesti 10–20 kappaletta, joskus jopa yli 50. Kukka on isohko, huulen keskiosa on muuta kukkaa vaaleampi. Kukan ylimmät kehälehdet ovat siirottavia, mutta eivät ole yhteenkaartuvia. Kukan tuoksu on epämiellyttävä ja muistuttaa lähinnä kissanpissaa. Suomessa miehenkämmekkä kukkii touko-kesäkuussa.
Miehenkämmekän kukinta tapahtuu samoihin aikoihin kuin seljakämmekällä ("Dactylorhiza sambucina"), jonka punaisesta värimuodosta miehenkämmekkä eroaa muun muassa ylöspäin osoittavan kannuksensa ansiosta. Seljakämmekällä kannus osoittaa alaspäin ja kukinto on tiheä ja kartiomainen.
Sekä suomenkielisen että tieteellisen nimensä miehenkämmekkä on saanut pyöreistä, kiveksiä muistuttavista juurimukuloistaan.
Miehenkämmekkää tavataan lähes koko Länsi- ja Keski-Euroopassa sekä satunnaisemmin Itä-Euroopassa Baltiasta Länsi-Venäjälle ja -Ukrainaan. Pohjoisessa lajin levinneisyysalue ulottuu Keski-Ruotsiin ja Norjassa rannikolla aina Napapiirin korkeudelle saakka. Lisäksi miehenkämmekkää tavataan myös Pohjois-Afrikassa, Kaukasuksella ja Vähässä-Aasiassa. Suomessa miehenkämmekkää kasvaa ainoastaan Ahvenanmaalla, jossa lajin painopiste on selvästi eteläisessä saaristossa, etenkin Lemlandin kunnassa. Vaikka miehenkämmekkä on harvinainen kasvi, paikallisesti sitä voidaan tavata erittäin runsaasti kuten esimerkiksi Nåtön luonnonsuojelualueella.
Miehenkämmekkä kasvaa lehtoniityillä ja niityillä. Laji on kalkinsuosija. Miehenkämmekkä on harvinaistunut monin paikoin Euroopassa laidunnuksen loputtua. Myös keräily on verottanut kantaa. Vaikka laji on myös Ahvenanmaalla harvinaistunut, lajin nykytilanne on vakaa. Lähes kaikki sen tunnetuista esiintymistä sijaitsee suojelualueilla, mikä tekee siitä parhaiten suojeltuja kasvilajeja Suomessa. Laji on selvästi hyötynyt suojelualueiden hoitoniitoista.
Pohjois-Euroopassa miehenkämmekän pölyttäjinä vierailevat pääasiassa erilaiset mesipistiäiset, kuten kimalaiset, sarvimehiläiset, maamehiläiset ja loiskimalaiset. Kasvi huijaa pölyttäjiä näyttävillä kukillaan, jotka kuitenkin ovat medettömiä.
Kuin raivo härkä
Kuin raivo härkä ("Raging Bull") on yhdysvaltalainen elämäkerrallinen draamaelokuva. Vuonna 1980 valmistunut elokuva käy läpi nyrkkeilijä Jake LaMottan elämää. Elokuvan on ohjannut Martin Scorsese ja käsikirjoittanut Paul Schrader ja Mardik Martin LaMottan muistelmien "" pohjalta.
Robert De Niro näyttelee temperamanttista ja vainoharhaista, mutta sitkeää nyrkkeilijää Jake LaMottaa, joka vieraantuu ystävistään ja perheestään. Elokuvassa esiintyy lisäksi Joe Pesci LaMottan veljenä ja managerina, Cathy Moriarty pahoinpideltynä vaimona ja sivurooleissa Nicholas Colasanto, Theresa Saldana sekä Frank Vincent.
Elokuva oli ehdolla kahdeksaan Oscariin (mm. paras elokuva), joista se voitti kaksi, kun De Niro palkittiin parhaasta miespääosasta ja Thelma Schoonmaker parhaasta leikkauksesta. De Niro voitti lisäksi Golden Globen ja Schoonmaker BAFTAn, jolla palkittiin myös Pesci parhaasta uudesta tulokkaasta.
Yhdysvaltain kansalliskirjasto on nimennyt elokuvan "kulttuurisesti merkittävästi" ja valinnut sen National Film Registryyn suojeltavaksi. Se on myös Yhdysvaltain elokuvainstituutin kautta aikojen 100 parhaan yhdysvaltalaisen elokuvan listalla sijalla 24. Elokuva on myös Yhdysvaltain elokuvainstituutin ja Internet Movie Databasen parhaiden urheiluelokuvien listoilla ensimmäisenä.Ehdokkaana:
Ehdokkaana:
Ehdokkaana:
Sayumi Michishige
Sayumi Michishige (; s. 13. heinäkuuta 1989 Ube, Yamaguchi) on japanilainen poplaulaja ja idoli. Hän liittyi Hello! Project -kollektiiviin kuuluvaan Morning Musume -yhtyeeseen 6. sukupolven jäsenenä vuonna 2003; yhtyeen 19. single "Shabondama" oli ensimmäinen, jolla hän oli mukana. Hän sai suosiota omaperäisen luonteensa ja kauniin ulkonäkönsä ansiosta. Vuodesta 2012 hän toimi yhtyeen johtajana.
Michishige ”valmistui” eli lähti Hello! Projectista vuonna 2014. Hän oli tuolloin ollut Morning Musumessa yli 4 000 päivän ajan ja oli siten yhtyeen pitkäaikaisin jäsen.
Soikkokaksikko
Soikkokaksikko ("Listera ovata", syn. "Neottia ovata") on Euraasiassa kasvava kämmekkälaji. Suomessa soikkokaksikko on rauhoitettu Suomessa Ahvenanmaata lukuun ottamatta.
Herttakaksikon tapaan soikkokaksikkokin tunnetaan myös tieteellisellä sukunimellä "Neottia".
Soikkokaksikko on sekä sukunsa että muiden kämmekkäkasvien joukosta helposti tunnistettava kasvi. Kasvilla on suikerteleva vaakajuurakko, jonka avulla se lisääntyy kasvullisesti ja muodostaa kasvustoja. Noin 20–60 senttimetriä korkean kasvin varsi on tanakka. Varren alaosassa on lähes vastakkain kaksi soikeaa, 5–20 cm pitkää lehteä. Niiden keskeltä nousee runsaskukkainen, 7–25 cm pitkä tähkämäinen kukinto. Yksittäisten, pitkähuulisten kukkien väri vaihtelee vihreästä rusehtavaan. Kukan kannukseton huuli on 1–1,5 pitkä ja sen kärki kaksiliuskainen. Kukan muut kehälehdet ovat noin 0,5 cm pitkiä ja toisiaan kohti kaartuvia. Huulen tyvellä on mesijuova, josta juovat pienet hyönteiset pölyttävät kukan. Pölyttämättömän kukan huuli osuu kukinnon varteen, mutta myöhemmin se nousee laskusillan tapaan ylös, jotta pölyttäjät eivät enää turhaan kävisi kukassa. Suomessa soikkokaksikko kukkii kesä-heinäkuussa. Hedelmä on pystyhkö, pullea kota. Teriö säilyy usein tuoreena siementen varisemiseen asti, jopa elokuulle.
Soikkokaksikkoa tavataan lähes koko Euroopasta pohjoisimpia alueita lukuun ottamatta. Levinneisyysalue ulottuu keskisen Venäjän läpi Länsi-Siperiaan ja Keski-Aasiaan. Lajia tavataan myös muun muassa Kaukasuksella, Turkissa ja Iranissa. Soikkokaksikkoa on löytynyt tulokkaana myös Pohjois-Amerikasta.
Suomessa soikkokaksikkoa kasvaa harvinaisena lähes koko maassa, eniten eteläisessä Suomessa. Yleinen laji on kuitenkin ainoastaan Ahvenanmaalla, jossa se lienee pääsaaren yleisin kämmekkälaji.
Soikkokaksikko kasvaa rehevillä ja kosteilla niityillä, letoilla, lehdoissa ja korpimetsissä. Aikaisemmin laji hyötyi perinteisestä niitty- ja karjataloudesta, mutta on nykyään suuresti taantunut luonnonlaidunten umpeenkasvun takia. Laji on kalkinsuosija.
Ricky Gervais
Ricky Dene Gervais (s. 25. kesäkuuta 1961 Reading, Berkshire, Englanti) on brittiläinen koomikko, näyttelijä, ohjaaja, tuottaja, käsikirjoittaja, kirjailija, ja juontaja ja entinen poplaulaja ja manageri. Gervais on yhdessä Stephen Merchantin kanssa luonut televisiosarjat "Konttori" ja "Extras", joissa hän myös näytteli pääosissa. Lisäksi hän on näytellyt 
muun muassa elokuvissa "Night at the Museum – yö museossa" ja "Ghost Town".
Gervais opiskeli University College Londonissa biologiaa ja filosofiaa 1979–1983. Hän on kirjoittanut kolme lastenkirjaa, "Flanimals" (2004), "More Flanimals" (2005) ja "Flanimals of the Deep" (2006). Gervais on juontanut Golden Globe -palkintogaalan neljä kertaa: vuosina 2010, 2011, 2012, ja 2016.
1980-luvulla Gervais toimi laulajana pop duossa nimeltään Seona Dancing ystävänsä Bill Macraen kanssa. Yhtye ei saavuttanut mainittavaa menestystä, lukuun ottamatta Filippiinejä, missä yhtyeen kappaleesta "More to Lose" tuli teini-ikäisten keskuudessa suuri hitti vuonna 1985.
Gervais toimi Sueden managerina ennen kuin bändi nousi suosioon 1990-luvulla.
Opiskellessaan UCL:ssä vuonna 1982 Gervais tapasi pitkäaikaisen puolisonsa kirjailija/tuottajan Jane Fallonin, jonka kanssa hän on suhteessa edelleen.
Gervais on ateisti ja humanisti.
International Conference of Marxist-Leninist Parties and Organizations
International Conference of Marxist-Leninist Parties and Organizations (International Newsletter) (ICMLPO) (Marxilais-leniniläisten puolueiden ja järjestöjen kansainvälinen konferenssi) on kansainvälinen maolaisten yhteenliittymä, jonka toimintaan osallistuu marxismi-leninismi-Mao Zedongin ajattelua kannattavia puolueita ympäri maailmaa. ICMLPO:n johtava elin on "yhteistoimintaryhmä" (joint coordinating group). ICMLPO julkaisee lehteä "International Newsletter". Järjestöä ei pidä sekoittaa hoxhalaisten puolueiden samannimiseen liittoumaan, jonka lehden nimi on "Unity & Struggle".
ICMLPO:n viimeisimpään, kahdeksanteen, konferenssiin osallistuivat seuraavat puolueet ja ryhmittymät.
Roy Sullivan
Roy Cleveland Sullivan (7. helmikuuta 1912 – 28. syyskuuta 1983) oli yhdysvaltalainen metsänvartija, joka tuli kuuluisaksi selvittyään hengissä seitsemästä salamaniskusta.
Sullivan syntyi Kentuckyn osavaltiossa ja joutui ensimmäisen salamaniskun kohteeksi vuonna 1942. Tällöin salama osui häntä sääreen, mutta mies selvisi menettämällä vain yhden varpaankynnen. Toinen salama iski vuonna 1969, jolloin Sullivan joutui tajuttomaksi ja poltti kulmakarvansa. Vuonna 1970 Sullivan sai palovamman vasempaan olkapäähänsä. Vuosina 1972 ja 1973 salamat sytyttivät hänen tukkansa palamaan, mutta Sullivan sai palot itse sammutettua vedellä. Vuonna 1974 iskenyt kuudes salama aiheutti palovammoja Sullivanin nilkkaan. 25. kesäkuuta 1977 Sullivan joutui viimeisen salamaniskunsa uhriksi ollessaan kalastamassa. Hän joutui sairaalaan saatuaan palovammoja rintaansa ja vatsaansa.
Roy Sullivan teki itsemurhan ampumalla vuonna 1983. Hänet on mainittu Guinnessin ennätysten kirjassa, ja hänen kahta metsänvartijahattuaan säilytetään nyt New Yorkissa ja Etelä-Carolinassa. Sullivan työskenteli elämänsä aikana ainakin Shenandoahin kansallispuistossa, Virginiassa.
Cute
Cute (, tyyliteltynä °C-ute) oli japanilainen j-pop-tyttöryhmä, joka perustettiin vuonna 2005 osana Hello! Projectia.
Vuonna 2007 Cute sai parhaan uuden tulokkaan Japan Record Award -palkinnon ja nousi yhdeksi suosituimmista idoliryhmistä. Yhtye konsertoi myös ulkomailla, muun muassa Taiwanilla ja Hongkongissa. Yhtye hajosi vuonna 2017 julkaistuaan kolmannen kokoelmalevynsä.
Kiiltovalkku
Kiiltovalkku ("Liparis loeselii") on pienikokoinen, ulkonäöltään vaatimaton pohjoisen pallonpuoliskon kämmekkäkasvi. Laji kuuluu Euroopan Unionin luontodirektiivin mukaisesti suojeltaviin lajeihin sekä Euroopan neuvoston uhanalaisten kasvien luetteloon.
Kiiltovalkku on pieni varsimukuloita muodostava kasvi, joka kasvaa noin 5–20 cm korkeaksi. Juurimukula on varsin pieni, koska kasvin ei märässä ympäristössä kasvavana tarvitse varastoida siihen vettä. Varren tyvi on sipulinmuotoinen. 2–7 cm pitkiä lehtiä on tavallisesti kaksi tai kolme. Lehdet ulottuvat varren puoliväliin ja ovat suikeita, paksuja ja kiiltäviä. Kukinto on 3–8-kukkainen tähkä. Kukka on pieni ja kellanvihreä. Yksittäisen kukan huuli on ehyt ja osoittaa suoraan ylöspäin, kannusta ei ole. Kiiltovalkku kukkii Suomessa kesä-heinäkuussa. Kukkivien yksilöiden määrä vaihtelee hyvin paljon vuosittain.
Itsepölytteisen kiiltovalkun siementuotanto on melko hyvä. Kasvin kehitys siemenestä kukkivaksi kestää noin seitsemän vuotta.
Kiiltovalkku on levinnyt laajalle pohjoisella pallonpuoliskolla, mutta levinnäisyysalue on epäyhtenäinen ja laji on laajalti harvinainen. Euroopassa lajin levinneisyyden painopiste on Keski- ja Itä-Euroopassa Ranskasta ja Etelä-Skandinaviasta Baltiaan, Länsi-Venäjälle ja Ukrainaan. Skandinaviassa lajia tavataan hajanaisesti Tanskassa ja Ruotsissa, erityisesti Itämeren kalkkisaarilla. Virossa lajin tiedetään kasvavan useissa kasvupaikoissa. Itä-Euroopasta kiiltovalkun levinnäisyysalue jatkuu erittäin satunnaisena läpi Siperian Pohjois-Amerikkaan, jossa lajia tavataan runsaimmin Yhdysvaltain ja Kanadan itärannikolla.
Suomessa kiiltovalkku kasvaa alkuperäisenä ainoastaan Ahvenanmaalla, josta laji löydettiin ensimmäisen kerran vuonna 1951. Ahvenanmaalla kiiltovalkkua on tavattu Eckerön ja Hammarlandin kunnista, joissa kasvupaikkoja lienee jäljellä enää muutama. Manner-Suomesta laji on havaittu vain kerran vuonna 1989, jolloin löydettiin yksi kukkimiskokoinen yksilö Lappeenrannasta kalkkikaivoksen läheisyydestä. Tämä esiintymä lienee tuhoutunut myöhemmin.
Kiiltovalkku on kasvupaikkansa suhteen erittäin vaatelias. Sitä esiintyy runsasravinteisilla ja hyvin kosteilla lettomaisilla rantaniityillä ja soistumilla. Laji on kalkinvaatija. Suomessa ja muualla Euroopassa lajin suurimpia uhkia ovat soiden ottaminen maanviljelyksen käyttöön ja perinteisen niittylaidunnuksen loppuminen.
Luisão
Anderson Luís da Silva on (s. 13. helmikuuta 1981) on brasilialainen jalkapalloilija, joka yleisesti tunnetaan nimellä Luisão. Hänen nykyinen seuransa on portugalilainen Benfica. Hänen pelipaikkansa on keskuspuolustaja sekä seurajoukkueessaan että Brasilian jalkapallomaajoukkueessa, jossa hän on pelannut 21 ottelua. Luisão pelasi ensi kerran maajoukkueessa vuonna 2001 ja oli myös mukana vuoden 2004 Copa América -turnauksessa. Hän oli myös mukana vuoden 2006 maailmanmestaruuskilpailuissa, mutta ei saanut peliaikaa kisoissa. Luisãon pikkuveli, Alex Silva edustaa myös Brasiliaa maajoukkuetasolla.
Erika Umeda
Erika Umeda (s. 24. toukokuuta 1991, Tokio) on yksi Hello! Projectiin kuuluvista japanilaisista artisteista. Hän kuuluu Hello! Project -ryhmistä seuraaviin: Hello! Project Kids, ℃-ute ja Zyx. Lisäksi hän on Hello! Project Kidseistä vanhin. Umeda valmistuu C-utesta 25. lokakuuta 2009. Hän kertoo kaavailleensa mallin uraa.
Kimalaisorho
Kimalaisorho ("Ophrys insectifera") on Euroopassa tavattava kämmekkälaji, joka tunnetaan parhaiten erikoisesta pölytystavastaan. Kimalaisorho on rauhoitettu Suomessa, mutta maailmanlaajuisesti se on elinvoimainen. Se on suuren orhojen ("Ophrys") suvun ainoa laji Suomessa.
Kimalaisorhon lehdet ovat sen tyvellä tai varren alaosassa. Maan alla kasvilla on kaksi pyöreää versojuurimukulaa. Varsi on 15–30 cm korkea. Kimalaisorhon varressa on 3–14 pientä, kukalle laskeutunutta pistiäistä muistuttavaa kukkaa. Yksittäisen kukan huuli on tummanruskea, neliliuskainen, hieman hyönteisen ruumista ja siipiä muistuttava. Siinä on myös sinistä "peilimäistä" kuviointia. Huulen yläpuolella olevat lankamaiset kehälehdet ovat kapeat ja tumman ruskeat, kuin tuntosarvet. Muut kehälehdet ovat kokonaan vihreitä. Kukinta-aika on kesä-heinäkuussa.
Kimalaisorhon kukat houkuttelevat ulkomuodollaan ja feromonimaisella tuoksullaan velhopistiäisiin eli velhohukkiin ("Argogorytes") kuuluvien pistevelhohukan ("Argogorytes mystaceus") ja silovelhohukan ("Argogorytes fargeii") mustakeltaisia koiraita parittelemaan kukan kanssa. Kimalaisorhon kukinta alkaa pistiäiskoiraiden kuoriuduttua ja ennen pistiäisnaaraiden kuoriutumista. Tämä "valeparittelu" voi sitten seuraavassa kukassa tapahtuessaan johtaa kukan pölytykseen.
Orhot ("Ophrys") ovat levinneet laajalti Euroopassa ja Välimeren ympäristössä. Monista muista lajeista poiketen kimalaisorho karttaa kuumimpia Välimeren alueita, ja se on myös pohjoisimpana kasvava orholaji.
Kimalaisorhon päälevinneisyysalue on Keski- ja Länsi-Euroopassa Britteinsaarilta ja Ranskasta Saksaan ja Kroatiaan ulottuvalla alueella. Tämän alueen ulkopuolella kimalaisorhoa tavataan muun muassa Espanjassa, Romaniassa, Baltiassa, Venäjällä ja Fennoskandiassa. Norjan rannikolla lajia tavataan peräti napapiirin pohjoispuolella. Itämerellä laji kasvaa etenkin suurilla saarilla, kuten Gotlannissa, Öölannissa ja Hiidenmaalla. Suomessa kimalaisorhoa tavataan alkuperäisenä tai muinaistulokkaana pariltakymmeneltä paikalta Ahvenanmaalta. Varsinais-Suomessa Paraisten kalkkialueelta tunnetaan yksi elinvoimainen tulokasesiintymä.
Kimalaisorho on kalkinvaatija. Lajille tyypillisiä kasvupaikkoja ovat kosteat niityt ja metsät, lettosuot ja joskus kuivemmat, runsaskalkkiset paikat. Tällaisesta esiintymispaikasta esimerkki on Parainen, jossa laji kasvaa tuoreella mäntykankaalla. Kimalaisorhon esiintyminen on oikullista ja kasvi saattaa piileskellä sienijuurensa turvin maan alla vuosikausia. Lajia uhkaavat elinympäristöjen umpeenkasvu ja tuhoutuminen sekä keräily.
Uneton Seattlessa
Uneton Seattlessa ("Sleepless in Seattle") on Nora Ephronin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1993. Se on lämminhenkinen romanttinen komedia, jonka pääosia näyttelevät Tom Hanks ja Meg Ryan. Elokuva menestyi ilmestymisvuonnaan teattereissa hyvin, ja se oli Oscar-ehdokkaana parhaasta originaalimusiikista ja parhaasta käsikirjoituksesta. Elokuva noudattaa tietoisesti vanhojen nostalgisten Hollywood-elokuvien kaavaa, jossa rakkauden tiellä on monia esteitä, mutta jossa koittaa lopulta onnellinen loppu. Tärkeässä osassa elokuvassa ovatkin Hollywoodin kulta-ajan vanhat musiikki- ja elokuvaklassikot, varsinkin "Unohtumaton rakkaus" -elokuva vuodelta 1957, johon elokuvassa usein viitataan.
Sam Baldwin (Hanks) on hiljattain leskeksi jäänyt arkkitehti ja poikansa Jonahin (Malinger) yksinhuoltajaisä. Hän muuttaa Chicagosta Seattleen saadakseen helpotusta suruunsa, mutta saa huomata, että vaimon kuoleman jälkeen elämää ei ole helppo jatkaa eteenpäin. Jonah seuraa vierestä isänsä yksinäisyyttä, kunnes soittaa jouluaattona radion psykologiohjelmaan ja kertoo suorassa lähetyksessä sen juontajalle, että hänen isänsä tarvitsee uuden vaimon. Tuhannet amerikkalaisnaiset kuulevat ohjelman ja kiinnostuvat sympaattiselta kuulostavasta leskimiehestä, unettomasta Seattlessa. Näiden naisten joukossa on Annie Reed (Ryan), joka on tahollaan kihloissa mutta ihastuu silti Samiin. Toimittajatyönsä kautta hän ottaa selville miehen taustoista ja lähettää tälle satojen muiden naisten tavoin kirjeen. Jonah innostuu Anniesta, mutta Sam-isää on vaikeampi taivutella tapaamaan tätä. Monien mutkien ja Jonahin myötävaikutuksen jälkeen pari kuitenkin kohtaa toisensa pilvenpiirtäjän huipulla ja rakastuu.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa hyvin kirjoitetuksi ja miellyttävästi roolitetuksi mutta ylisentimentaaliseksi ja vanhahtavaksi. Hän antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. "VideoHound’s Golden Movie Retriever" antaa elokuvalle kolme ja puoli tähteä neljästä muun muassa Sven Nykvistin kuvauksen ansiosta.
Maimi Yajima
Maimi Yajima (, s. 7. helmikuuta 1992, Saitama) on japanilainen poplaulaja ja näyttelijä. Hän toimi Hello! Projectiin kuuluneen, vuonna 2005 perustetun Cute-yhtyeen johtajana.
Labellum
Labellum eli huuli on yksi kämmekkäkasvien (Orchidaceae) kehälehdistä.
Kämmekkäkasvien kehälehdet (yht. 6 kpl) jaetaan ulompiin sepaleihin (3 kpl) ja sisempiin petaleihin (3 kpl). Näistä petalit ovat yleensä erikoistuneimpia, ja yksi niistä, labellum, on muista poikkeava rakenteensa puolesta. Sillä on usein erikoismerkitys kasvin pölytyksessä.
Kämmekkäkasvien kehittyvässä nupussa huuli on ylin kehälehti, mutta suurimmalla osalla lajeista sikiäin tai jokin muu kukan tai kukkavarren osa kääntyy niin, että huuli jää alimmaksi tarjoten siten pölyttäjänä toimivalle eliölle laskeutumispaikan.
Transformers: Energon
Transformers: Energon (Toransufōmā: Sūpārinku) on ACTAS, Inc studion tuottama animesarja. Se on jatkoa Unicron-trilogialle, jonka aloitti vuonna 2002. Sarjaan kuului myös Hasbron ja Takaran tuottama lelusarja vuosina 2004-2005. Sarja näkyi myös Suomessa MTV3 kanavalla 30. lokakuuta 2004 - 23. syyskuuta 2006 välisena aikana.
Kymmenen vuotta on kulunut kohtalokkaasta taistelusta Unicronia vastaan. Monet Decepticonit jotka taistelivat Unicronia vastaan ovat liittyneet Autobotteihin auttaakseen energonin löydössä. Uusi vihollinen on kuitenkin noussut Autobottien uhaksi, nimittäin Alpha Q, joka suunnittelee varastavansa heiltä energonia, kätyreidensä Scorponokin ja Terrorconien avulla, aikeenaan herättää Megatron ja Unicron uudelleen henkiin.
Energon jatkaa siitä, mihin Armadassa jäätiin. Energon on toteutettu robottien osalta 3D-grafiikalla, kun taas ihmiset ja taustat ovat käsin piirrettyjä.
Transformers: Energon -sarjakuva alkoi, kun lelut vaihtuivat Armadasta Energoniksi. Energonin ensimmäinen numero on siis 19. Sarjakuva oli alusta asti Simon Furmannin käsialaa. Sarjakuva lähti alusta asti eriteille, kuin animaatiosarja, ja jatkoi siitä, mihin Armada-sarjakuvassa jäätiin. Valitettavasti kustannusyhtiö Dreamwave joutui konkurssiin ja sarjakuva jäi kesken, numeroon 30.
Unicron-trilogian toisen osan, suomenkielisestä jälkiäänityksestä vastasi Oy PVP Voice Ab,
Mai Hagiwara
Mai Hagiwara (, s. 7. helmikuuta 1996 Saitama, Japani) on japanilainen pop-laulaja, joka aloitti uransa jo 7-vuotiaana. Hän on tällä hetkellä ℃-uten ja Hello! Project Kids:n nuorin jäsen.
Mai on näytellyt Minimonin elokuvassa "Okashi na Dai Bouken" (2003). Hän oli yksi elokuvan neljästä lapsesta, johon viittaa myös "4KIDS" -yhtyeen nimi.
Leo Törnqvist
Leo Waldemar Törnqvist (14. helmikuuta 1911 Jepua – 18. huhtikuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen tilastotieteilijä ja professori. Hän hoiti Helsingin yliopiston ensimmäistä tilastotieteen professuuria vuodesta 1950 vuoteen 1974. Törnqvistiä voidaan pitää Suomen tilastotieteen isänä. Suomen tilastoseura jakaa joka toinen vuosi (1978–2011 vuosittain) Leo Törnqvist -palkinnon. Törnqvist toimi myös johtajana Posti- ja lennätinlaitoksen liiketaloudellisessa tutkimuslaitoksessa.
Törnqvist on kansainvälisesti tunnetuin suomalainen indeksiteorian kehittäjä. Lisäksi hän tutki aikasarja-analyysia.
Törnqvistin poika oli alkeishiukkasfyysikko Nils Törnqvist ja veli valtiovarainministeriön kansantalousosaston päällikkö Erik Törnqvist. Törnqvist oli Linuxin kehittäjänä tunnetun Linus Torvaldsin isoisä.
Seine-Saint-Denis
Seine-Saint-Denis on Ranskan departementti numero 93. Se sijaitsee Pariisin pohjoispuolella Île-de-Francen alueella ja kuuluu Pariisin esikaupunkialueeseen. Departementissa on 1 529 928 asukasta (2011) ja sen väestötiheys on 6 477,3 asukasta neliökilometrillä. Departementti on jaettu 40 kuntaan, joista väkiluvultaan suurimmat ovat Montreuil, Saint-Denis ja Aulnay-sous-Bois. Seine-Saint-Denis'n pääkaupunki on Bobigny.
Seine-Saint-Denis'ssä on Ranskan departementeista eniten maahanmuuttajataustaisia asukkaita.
Hauts-de-Seine
Hauts-de-Seine on Ranskan departementti numero 92. Se sijaitsee Pariisin länsipuolella Île-de-Francen alueella ja kuuluu Pariisin esikaupunkialueeseen. Departementissa on 1 581 628 asukasta (2011) ja sen väestötiheys on 9 006,5 asukasta neliökilometrillä. Departementti on jaettu 36 kuntaan, joista väkiluvultaan suurimmat ovat Boulogne-Billancourt, Nanterre ja Colombes. Hauts-de-Seinen pääkaupunki on Nanterre.
Hauts-de-Seine on Pariisin jälkeen Ranskan vaurain departementti, ja siellä sijaitsee moderni La Défensen toimisto- ja liikekeskittymä.
Meg Ryan
Meg Ryan (synt. Margaret Mary Emily Hyra, s. 19. marraskuuta 1961 Fairfield, Connecticut, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan rooleistaan varsinkin monissa romanttisissa komedioissa. Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat "Kun Harry tapasi Sallyn" (1989) ja "Uneton Seattlessa" (1993).
Ryan oli naimisissa näyttelijä Dennis Quaidin kanssa 1991–2001. Heillä on vuonna 1992 syntynyt poika Jack. Ryan adoptoi toisen lapsensa Daisy-tyttären Kiinasta vuonna 2006.
David Cox
David Cox -nimisiä henkilöitä:
Val-de-Marne
Val-de-Marne on Ranskan departementti numero 94. Se sijaitsee Pariisin kaakkoispuolella, Île-de-Francen alueella, ja kuuluu Pariisin esikaupunkialueeseen. Departementissa on 1 333 702 asukasta (2011) ja sen väestötiheys on 5 443 asukasta neliökilometrillä. Departementti on jaettu 47 kuntaan, joista väkiluvultaan suurimmat ovat Créteil, Vitry-sur-Seine ja Champigny-sur-Marne. Val-de-Marnen pääkaupunki on Créteil. Vuoteen 1968 asti Val-de-Marnen alueet kuuluivat suurelta osin entiseen Seinen departementiin.
Orlyn lentoasema sijaitsee Val-de-Marnessa.
Essonne
Essonne on Ranskan departementti numero 91, joka on saanut nimensä Essonne-joen mukaan. Se sijaitsee Pariisin eteläpuolella Île-de-Francen alueella, ja sen pohjoisosa kuuluu Pariisin esikaupunkialueeseen. Departementissa on 1 225 191 asukasta (2011) ja sen väestötiheys on 679,1 asukasta neliökilometrillä. Departementti on jaettu 196 kuntaan, ja sen pääkaupunki on Évry.
Pohjoinen Essonne on osa suur-Pariisia, etelämpänä on myös maataloutta.
Seine-et-Marne
Seine-et-Marne on Ranskan departementti numero 77. Se sijaitsee Pariisin itäpuolella Île-de-Francen alueella, ja sen länsiosa kuuluu Pariisin esikaupunkialueeseen. Departementissa on 1 338 427 asukasta (2011) ja sen väestötiheys on 226,3 asukasta neliökilometrillä. Departementti on jaettu 514 kuntaan, ja sen pääkaupunki on Melun.
Seine-et-Marne on Île-de-Francen departementeista vähiten kaupungistunut: 60 prosenttia sen pinta-alasta on viljelysmaata, ja sen väestötiheys on alueen pienin. Se on myös pinta-alaltaan alueen ylivoimaisesti suurin departementti.
Pariisin Disneyland sijaitsee Marne-la-Valléen esikaupungissa Seine-et-Marnessa.
Lagrangen indeksilause
Lagrangen indeksilause tai Lagrangen lause on ryhmäteorian perustulos, jonka perusteella äärellisen ryhmän aliryhmän kertaluku jakaa tasan ryhmän kertaluvun. Nimestä huolimatta on hyvin todennäköistä, että sen ensimmäiseksi todisti Évariste Galois.
Olkoon "G" äärellinen ryhmä ja "H" ryhmän "G" aliryhmä. Tällöin kertaluku formula_1 jakaa tasan kertaluvun formula_2 ja
missä luku "n" on aliryhmän "H" indeksi ryhmässä "G".
Oletetaan, että "G" on äärellinen ryhmä ja "H" on ryhmän "G" aliryhmä, jonka indeksi ryhmässä "G" on "n". Määritellään joukon  relaatio ~: a ~ b jos ja vain jos
Kyseessä on ekvivalenssirelaatio, joten ryhmän "G" alkiot jakaantuvat keskenään pistevieraisiin ekvivalenssiluokkiin. Nämä ekvivalenssiluokat ovat nyt aliryhmän "H" määräämät vasemmat (tai oikeat) sivuluokat
Tunnetusti nyt
missä alkiot formula_7 ja kyseiset sivuluokat ovat keskenään pistevieraita. Koska jokaisessa sivuluokassa on yhtä monta alkiota pätee väite
missä luku "n" oli aliryhmän "H" indeksi ryhmässä "G". Lauseen toinen väite seuraa nyt suoraan kokonaislukujen jaollisuuden määritelmästä.
Lagrangen lauseen nojalla äärellisen ryhmän aliryhmien kertaluvut eivät voi olla mitä tahansa lukuja, vaan niiden täytyy rajoittua ryhmän kertaluvun jakajiin. Erityisenä seurauksena tämän perusteella ryhmän alkion "g" kertaluku, joka määritellään alkion "g" generoiman syklisen ryhmän kertaluvuksi, jakaa tasan koko ryhmän kertaluvun.
Lagrangen lauseen käänteistulos ei päde yleisesti äärellisille ryhmille, sillä on olemassa ryhmiä, joilla ei ole kertalukua "n" olevia aliryhmiä, vaikka luku "n" jakaisikin ryhmän kertaluvun. Kertaluvultaan pienin esimerkki on alternoiva ryhmä "A". Se on kertalukua 12 oleva ryhmä, mutta sillä ei ole kertalukua 6 olevaa aliryhmää. Kuitenkin Lagrangen lauseen käänteistulos pätee esimerkiksi kaikille Abelin ryhmille.
Lagrangen lauseen käänteistulokselle on useita kuuluisia heikennyksiä. Sylowin lauseet takaavat kertalukua "p" olevan aliryhmän olemassaolon, mikäli "p" on alkuluku, "k" on luonnollinen luku ja luku "p" jakaa äärellisen ryhmän kertaluvun. Hallin lauseet yleistävät Sylowin lauseita äärellisille ratkeaville ryhmille.
Val-d’Oise
Val d'Oise [] on Ranskan departementti numero 95. Se sijaitsee Pariisin pohjoispuolella, Île-de-Francen alueella, ja sen keski- ja lounaisosat kuuluvat Pariisin esikaupunkialueeseen. Departementissa on 1 180 365 asukasta (2011) ja sen väestötiheys on 947,4 asukasta neliökilometrillä. Departementti on jaettu 185 kuntaan, ja sen pääkaupunki on Pontoise (Cergy-Pontoise).
Charles de Gaullen kansainvälinen lentoasema sijaitsee Roissyssa Val-d’Oisen departementissa.
Ki
Ki tarkoittaa seuraavia:
Ki on seuraavien henkilöiden nimi: