Santiago de Chile
Santiago de Chile (lyhyemmin Santiago) on Chilen pääkaupunki. Kaupungissa elää lähes viisi miljoonaa ihmistä eli lähes kolmasosa koko maan väkiluvusta.
Santiago de Chile sijaitsee Chilen keskellä yli puolen kilometrin korkeudessa meren pinnasta, sata kilometriä Tyynestä valtamerestä itään Tyynenmeren rannikkovuorten ja Andien välissä.
Santiagon läpi virtaa Mapochojoki.
Kaupungin merkittävimpiä virkistysalueita ovat San Lucian ja San Cristobalin kukkuloiden puistot, joissa sijaitsee myös Santiagon eläintarha.
Kaupungissa vallitsee välimerenilmasto, jolle ovat tyypillisiä kuumat, kuivat kesät ja lyhyet, sateiset talvet.
Pedro de Valdivia perusti Santiago de Chilen 12. helmikuuta 1541 nimellä "Santiago de Nueva Extremadura". Perustamisjuhlallisuudet pidettiin "Huelénkukkulalla" (nimettiin myöhemmin "Santa Lucían kukkulaksi"). Santiagon sijainti valittiin edullisen ilmaston ja hyvän puolustettavuuden vuoksi. Mapochojoki haarautuu kaupungin kohdalla kahtia ja muodostaa saaren, jota oli helppo puolustaa.
Kaupunki vahingoittui jonkin verran Chilen itsenäisyyssodassa 1810–1818. Maipún taistelu käytiin aivan kaupungin ulkopuolella. Santiagosta tuli pääkaupunki 1818. Chilen itsenäistyessä Santiago oli noin 30 000 asukkaan kaupunki, mutta osittain kultakuumeen vaikutuksesta se kasvoi vuosisadan puoleenväliin mennessä sadantuhannen asukkaan kaupungiksi.
Toisen maailmansodan jälkeen teollistuminen ja maaseudun rakennemuutos toi kaupunkiin työpaikkoja mutta vielä enemmän työnhakijoita. Kaupungin laitamille kohosi hökkelikyliä varsinkin 1960-luvulla. Santiago oli vuoden 1973 vallankaappauksen keskus. Tuhansia poliittisia vankeja kerättiin stadionille, ja kidutuskeskuksia ja tilapäisiä vankiloita perustettiin eri puolille kaupunkia. Diktatuurin jättämät arvet ovat parantuneet vähitellen 1990-luvulla vaaleilla valitun johdon aikana.
27. helmikuuta 2010 voimakas maanjäristys, jonka keskus oli noin 300 kilometrin päässä Santiagosta, aiheutti tuhoja kaupungissa asti.
Santiago on jaettu 32 hallinnolliseen alueeseen "(comunas)", joilla jokaisella on vaaleilla nelivuotiskaudeksi valittu pormestari "(alcalde)". Samoissa vaaleissa valitaan edustajat "(concejales)" alueen valtuustoon.
Kaupungin ydinkeskusta sijaitsee Santiagon alueella, kun taas yöelämä on keskittynyt Providencian suunnalle. Pääsääntöisesti voidaan todeta, että keskustan itäpuoliset alueet (etenkin Vitacura, Las Condes ja La Barnechea) ovat siistejä, rikkaiden suosimia alueita, joilla on myös paljon suurlähetystöjä. Kaupungin eteläosat ovat slummimaisia. Arturo Merino Benítezin lentoasema sijaitsee kaupungin luoteispuolella Pudahuelin pohjoisosassa.
Santiagon metron ensimmäinen linja avattiin 1975. Henkilöautoja on hyvin runsaasti ja etenkin talvikuukausina Santiagon ilma on pahoin liikenteen saastuttamaa.
Bussiliikenteessä näkyvä uudistus on helmikuussa 2007 käyttöön otettu uusi keskitetty joukkoliikennemalli, "Transantiago", joka korvaa aikaisemman sadoille pienille liikennöitsijöille perustuneen bussiliikenteen. Transantiago toimii siten, että kaupunki on jaettu kymmeneen lähiliikennealueeseen, joilla on kullakin oma sisäinen paikallisliikenteensä. Lähiliikennealueen sisäiset bussit kuljettavat matkustajat yleensä metroasemien yhteydessä oleville runkolinja-asemille, joilta siirtyminen muualle tapahtuu joko runkolinjaa ajavalla bussilla tai metrolla. Vaikka uusi malli selkeyttää bussiliikennettä huomattavasti aikaisempaan verrattuna, se on aiheuttanut noin 1 000 bussin vajauksen joukkoliikenteeseen. Tämä haittaa pahoin etenkin työmatkaliikennettä. Lentokentän ja keskustan välillä liikennöi Centropuerton sinisiä busseja.
Santiagossa on rautatieasema, mutta junaliikenne toimii ainoastaan etelään Temucon kaupunkiin asti.
Kaupungin luoteispuolella sijaitsee Arturo Merino Benítezin lentoasema.