hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ville Virtanen
Ville Virtanen (s. 19. elokuuta 1961 Espoo) on suomalainen näyttelijä, ohjaaja, kirjailija ja käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan myös yhtenä improvisaatioteatteri Stella Polariksen perustajista.
Virtanen valmistui 1980-luvulla Suomen Teatterikoulusta näyttelijäksi. Hän on näytellyt monissa 1980-luvun suosituissa televisiosarjoissa, kuten esimerkiksi "Hymyhuulten" Aki ja Turo -sketsisarjassa Turoa ja tohtori Saarista Kaisa Rastimon "Säädyllisessä murhenäytelmässä". Hänen muita tunnettuja roolejaan suosikkisarjoissa ovat olleet autonasentaja Arttu Laakso televisiosarjassa "Kotikatu" (1995–1998) ja 2000-luvulla rikoskomisario Veli Miettinen poliisisarjassa "Kylmäverisesti sinun". Virtanen näytteli vuonna 2015 ruotsalaisessa menestyssarjassa "Maan povessa" ("Jordskott"). Virtanen esittää pääosaa, rikostutkija Kari Sorjosta suuren suosion saavuttaneessa rikossarjassa "Sorjonen". Hänet palkittiin sarjasta vuoden 2016 parhaan miesnäyttelijän Kultainen Venla -palkinnolla.
Virtanen oli lukenut monia Juhani Ahon kirjeitä ja teoksia ennen valmistumistaan. Ahon roolissa hän esiintyi myös televisiosarjassa "Venny". Virtanen näyttelee myös usein teatterissa ja elokuvissa. Hän näytteli pienenä poikana elokuvassa "Millipilleri" lastentarhan lasta. Elokuvan ohjasivat hänen isänsä Jukka Virtanen sekä Spede Pasanen ja Ere Kokkonen.
Virtanen on ollut naimisissa näyttelijä Eija Vilppaan kanssa. Tästä liitosta syntyivät 1987 esikoinen Sinna ja vuonna 1992 kaksospojat Daniel ja Valdemar. Daniel pääsi Teatterikorkeakouluun vuonna 2018 ja opiskelee myös näyttelijäksi. Virtasen nykyinen puoliso on Birthe Wingren, jonka kanssa hänellä on myös tytär ja he asuvat Ruotsissa. Virtasen isä on Jukka Virtanen.
Virtanen voitti vuoden 1979 kenttäratsastuksen nuorten suomenmestaruuden ja esteratsastuksen nuorten aluemestaruuden.
Viimeinen
"Viimeinen" on Nylon Beatin esittämä kappale. Kappale oli ensimmäinen singlejulkaisu yhtyeen kolmannelta suomenkieliseltä albumilta "Valehtelija". Kappaleen ovat Nylon Beatille tehneet Risto Asikainen ja Ilkka Vainio, jotka ovat tehneet myös muut Nylon Beatin hitit. "Viimeinen" on ensimmäinen Nylon Beatin kappale, jossa soittaa oikea yhtye. Kappaleesta tehtiin musiikkivideo, jossa laulajat esittävät lentoemäntiä.
"Viimeinen" voitti Jyrki Hit Challengen vuonna 1998 ja oli Emma-ehdokas vuoden parhaaksi kappaleeksi vuonna 1999.
Nylon Beatin toista englanninkielistä albumia varten kappaleesta tehtiin englanninkielinen versio, jonka nimeksi tuli ”Last in Line”. Tämä oli myös toisen englanninkielisen albumin nimi. "Last in Line" oli myös singlejulkaisu kyseiseltä albumilta.
Smurffit ovat tehneet kappaleesta coverin albumilleen "Vuosituhannen bileet vol 6". Smurffien esittämänä kappale kantaa nimeä ”Ykkönen”. Coverin on esittänyt myös artisti Pizza Enrico albumilla "Mita sina sanoa?". Myös The Baseballs on tehnyt kappaleesta coverin.
Hamdi Kasraoui
Hamdi Kasraoui (, s. 18. tammikuuta 1983 Sousse, Tunisia) on tunisialainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa CA Bizertinia.
Kasrauoin ura alkoi JS Kairouanin junioreissa vuonna 1995 ja kaksi vuotta myöhemmin hän voitti joukkueensa kanssa juniori cupin. Ollessaan 16-vuotias Tunisian huippuseurat kiinnostuivat nuoresta pelaajasta, joista hän valitsi Espérancen Club Africainin sijaan. Kasraoui siirtyi uuden joukkueensa junioreihin vuonna 1999 ja myöhemmin kaudella 2003–2004 hänet valittiin Espérancen edustusjoukkueen kolmosmaalivahdiksi ja seuraavalla kaudella kakkosmaalivahdiksi, jonka myötä hän pelasi yhteensä 10 liigaottelua. Kaudella 2005–2006 Kasraouista tuli Espérancen ykkösmaalivahti syrjäyttäen norsunluurannikkolaisen Jean-Jacques Tizién, joka pelasi samalla kaudella viimeiset ottelunsa Tunisiassa ennen siirtymistään Egyptiin.
Uransa aikana Kasraoui voitti Tunisian pääsarjassa Ligue Professionnelle 1:ssä kaksi liigamestaruutta, sekä kaksi Tunisian cupia, joista viimeisin tuli vuonna 2008. Hän onnistui kerran maalinteossa rangaistuspotkusta vuonna 2008 CAF Cupissa Togolaista Messadaa vastaan, jonka myötä Espérance siirtyi 1-5 johtoon. Kawarji.com internetsivuston lukijat äänestivät Kasraouin kauden 2008–2009 Tunisian parhaaksi maalivahdiksi.
25. toukokuuta 2009 Kasraoui allekirjoitti kolmen vuoden sopimuksen ranskalaisen RC Lensin kanssa, joka nousi kaudeksi 2009–2010 takaisin Ranskan pääsarjaan. Hän ehti voittii viimeisellä kaudellaan Espérancen riveissä Tunisian liigamestaruuden ja Arabian Mestarien liigan. Kasraoui joutui kuitenkin tyytymään varamaalivahdin rooliin ja pelasi ensimmäisen ottelunsa vasta 9. tammikuuta 2010 Ranskan cupissa Compiègneta vastaan. Lens voitti ottelun 0-1. Ensimmäisen sarjaottelunsa hän pelasi 17. huhtikuuta 2010 Nicea vastaan, ottelu päättyi 0-0.
Kaudella 2011–2012 Kasraouin oli tarkoitus toimia Lensin ykkösvahdin roolissa, kun Vedran Runjen siirtyi pois seurasta. Kasraoui oli aloittavamaalivahti elokuun ajan, kunnes Lens hankki uuden valmentajansa myötä lainasopimuksella Michaël Fabren, joka vei Kasraouin paikan. Kasraoui jäi toistamiseen kakkosvahdin rooliin, mutta pelasi kuitenkin kauden aikana 16 sarjaottelua. Kauden jälkeen Lensin tekninen johtaja Antoine Sibierski ilmoitti ettei Kasraoui tulisi olemaan joukkueen ykkösmaalivahti seuraavalla kaudella.
Joulukuussa 2012 Kasraoui palasi takaisin kotimaahansa, kun hän päätti jättää RC Lensin vähäisen peliajan vuoksi. Kasraoui siirtyi Sfaxienin riveihin.
Maajoukkuedebyyttinsä Kasraoui teki 27. toukokuuta 2005 Angolaa vastaan pelatussa ottelussa. Tämän jälkeen hän on pelannut 37 ottelua ja on ollut maajoukkueen mukana Maanosaliittojen Cupissa 2005, sekä Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2006 ja 2008. Kasraoui nimitettiin maajoukkueeseen myös Saksan MM-kisoihin 2006.
Champ Car
Champ Car (entiseltä nimeltä CART eli "Championship Auto Racing Teams") oli Pohjois-Amerikassa ajettava kilpasarja. Champ Carissa ajettiin sekä katuradoilla ja ovaaleilla. Sarja yhdistettiin IndyCar Seriesin kanssa ennen kauden 2008 alkua.
CART-sarja ajautui taloudellisiin vaikeuksiin 2000-luvun alussa. Lopullisesti sarja meni konkurssiin vuonna 2003 ja vuonna 2004 sarja ajettiin uuden omistajan alla Champ Car World Series -nimellä.
Champ Car World Series -sarjassa on ajanut kolme suomalaista. Tero Palmroth ajoi 12 kisaa vuosina 1988–1992 ja saavutti yhden pisteen. Jyrki Järvilehto ajoi CART-sarjaa vuonna 1998, jolloin hän oli kahdeskymmenes. Hänen paras osakilpailusijoituksensa oli 5. Vuonna 2003 Mika Salo ajoi neljä kisaa ja oli kuudestoista. Hän ylsi kerran palkintokorokkeelle.
Karim Saïdi
Karim Saïdi (, s. 24. maaliskuuta 1983 Tunis) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Saïdi aloitti uransa 10-vuotiaana Club Africainissa, jonka edustusjoukkueeseen hän nousi kaudeksi 2003–2004. Vuonna 2004 hän siirtyi Alankomaihin Feyenoordiin. Ensimmäisellä Eredivisie-kaudellaan hän pelasi 30 ottelua, mutta toisella kaudellaan hän joutui vaihtopelaajan rooliin. Saïdi lainattiin Italian Serie A:ssa pelanneeseen US Leccelle 31. tammikuuta 2006, jossa hän pelasi yhdeksän ottelua. Heinäkuussa 2006 Saïdi palasi takaisin Feyenoordiin kaudeksi 2006-2007, sekä 2007-2008, jonka jälkeen hänet lainattiin Turkkiin Sivassporiin puoleksi vuodeksi. Heinäkuussa 2008 Saïdi palasi takaisin Feyenoordiin, mutta jäätyään ilman peliaikaa hän palasi kotimaahansa Tunisiaan 9. lokakuuta 2008 Club Africainin riveihin.
Yhden kauden jälkeen Saïdi allekirjoitti kahden vuoden sopimuksen kaudeksi 2009–2010 Ligue 2:een nousseen Toursin kanssa. Ensimmäisen ottelunsa hän pelasi seuran riveissä 25. syyskuuta 2009 AC Ajacciota vastaan, tullessaan vaihdosta kentälle.
Saïdi nousi Tunisian jalkapallomaajoukkueeseen 2003, kun hän pelasi ottelussa Marokkoa vastaan. Saïdi pelasi joukkueessa Maanosaliittojen Cupissa 2005. Hänet on nimitettiin joukkueeseen myös Saksan MM-kisoihin 2006. Huhtikuuhun 2006 mennessä Saïdi oli pelannut maajoukkueessa 16 maaottelua.
Hän palasi Tunisian maajoukkueeseen syksyllä 2010, kun Bertrand Marchand nimesi hänet 10. lokakuuta 2010 pelattavaan Afrikan kisojen karsintaotteluun Togoa vastaan. Saïdi kuului Tunisian avausmiehistöön korvattuaan pelikiellossa olleen Karim Hagguin.
Buton
Buton on saari Indonesiassa. Sen suurin kaupunki on Baubau, ja se on suuri asfaltin tuottaja. Buton on lähes täysin sademetsän peitossa ja se tunnetaan luonnostaan ja eläimistöstään. Saari onkin toinen anoan kahdesta tunnetusta elinpaikasta.
Ennen siirtomaavaltaa Buton tunnettiin nimellä "Butung", ja se kuului Ternaten vaikutuspiiriin. 1500-luvulla se oli tärkeä toissijaisena hallintokeskuksena, joka valvoi kaupankäyntiä tahollaan.
Bantha
Banthat ovat kuvitteellisia olentoja Tähtien sodan maailmassa. Niitä tavataan ympäri galaksin, mutta elokuvissa niitä nähdään vain Tatooinella, missä niitä käytetään usein kuormajuhtina varsinkin tuskeneiden eli hiekkakansan keskuudessa. Alun perin ne ovat kotoisin Rhen Varista, joka oli muinoin paratiisimainen planeetta mutta joka on nykyisin lumen ja jään peitossa. Banthat tunnistaa niiden suuresta koosta, ruskeasta turkista ja spiraalin muotoisista sarvista.
Tuskeneilla on erityinen side ajokkiinsa, ja mikäli banthan ratsastaja kuolee, tämä vimmastuu ja kävelee aavikolle kuolemaan.
Banthan liha ja maito ovat tavallisia ruoka-aineita, ja lisäksi banthan nahasta tehdään kenkiä, takkeja ja muita esineitä, jotka ovat suosittuja.
Banthat kulkevat laumoissa pitkin Tatooinen dyynejä ja autiomaita.
Vladimír Šmicer
Vladimír Šmicer (s. 24. toukokuuta 1973) on tšekkiläinen jalkapalloilija. Marraskuusta 2009 lähtien hän on toiminut Tšekin maajoukkueen managerina.
Šmicer pelasi vuodet 1992–1996 Slavia Prahassa, 1996–1999 RC Lensissä, missä voitti sekä Ranskan liiga- että cup-mestaruuden, ennen kuin 1999 siirtyi Liverpooliin, missä voitti Mestarien liigan, UEFA-cupin, FA Cupin ja kahdesti Liigacupin. Kaudeksi 2005–2006 hän palasi Ranskaan, FC Girondins de Bordeaux'n joukkueeseen, jota hän edusti kaksi kautta. 2007 hän palasi kotimaahansa ja lopetti pelaajauransa SK Slavia Prahassa marraskuussa 2009.
Maajoukkueessa Šmicer pelasi EM-kisoissa 1996, 2000 ja 2004. Hänet kuului myös MM-kisojen 2006 miehistöön. Kaikkiaan hän pelasi 81 maaottelua ja teki niissä 27 maalia. Hän on 180 senttimetriä pitkä ja painoi peliurallaan 80 kilogrammaa.
Marraskuussa 2009 Šmicer nimititettiin Tšekin maajoukkueen manageriksi.
Olli Kosonen
Olavi "Olli" Kosonen (4. tammikuuta 1938 – 11. heinäkuuta 2004) oli suomalainen kontrabasisti ja pedagogi.
Kosonen aloitti muusikonuransa viulistina, opiskellen Sibelius-Akatemiassa Gustaf Thiemen ja Erik Cronvallin johdolla. 18-vuotiaana hän alkoi opiskella kontrabassonsoittoa Oiva Nummelinin johdolla ja vaihtoi pian kontrabasson pääaineekseen. Kontrabassodiplomin hän suoritti vuonna 1964. Tämän jälkeen hän aloitti jatko-opintonsa samana vuonna Pariisissa Gaston Logerot´n oppilaana (1964–1970). Ensikonserttinsa Kosonen piti Helsingissä vuonna 1969.
Kosonen toimi vuosina 1961–1964 Helsingin kaupunginorkesterin kontrabasistina; Radion sinfoniaorkesterin kontrabassoryhmän äänenjohtajana hän aloitti vuonna 1964 ja jatkoi aina eläkkeelle siirtymiseensä, vuoteen 1998 asti. Sibelius-Akatemian kontrabassonsoiton lehtorina hän toimi vuosina 1971–1998.
Kosonen esiintyi useimpien suomalaisorkestereiden solistina. Hänet tunnetaan myös Einojuhani Rautavaaran kontrabassokonserton "Angel of Dusk" kantaesittäjänä (ensiesitys toukokuussa 1981).
Uus Maailm
Uus Maailm on virolainen rock-yhtye. Yhtye on perustettu vuonna 1988. Yhtyeen jäsenet ovat Jaanus Nõgisto (kitara), Peeter Saar (laulu), Andrus Kerstenbeck (rummut), Toivo Nilson (basso) ja Tamur Marjasoo (kitara). Yhtyeen musiikkia on mm. kuultavissa virolaisten 1980-luvun suosittujen yhtyeiden musiikkia sisältävällä kokoelma-albumilla "Eesti kaheksakümnendad".
Hela
Hela on rengasmainen tai holkkimainen metallikappale, jota käytetään koristamis- tai kiinnittämistarkoituksessa. Esimerkiksi puukon hela on terän ja kahvan välissä tai kahvan päässä oleva metallikappale.
Nimitystä käytetään myös muista pienistä metalliesineistä, esimerkiksi ikkunan ja oven metalliosista, kuten saranoista.
Tauvon majakka
Tauvon majakka sijaitsee Haikarannokan niemessä Perämeren rannalla Siikajoen kunnan Tauvon kylässä. Teräsristikkorakenteinen majakka, rakennettu 1938, oli alun perin tavallinen loistolaite, mutta kun loistolaite muutettiin asetyleenikaasukäyttöisestä sähkökäyttöiseksi vuonna 1978, Tauvon loistona tunnetusta merimerkistä tuli Tauvon majakka. Se rakennettiin turvaamaan liikennettä Nahkiaisen majakkalaivan ja Marjaniemen välille. Ennen tätä tämä yli 30 meripeninkulman pituinen merimatka oli täysin valoton. Sijoituspaikaksi valittu Haikarannokan niemi Tauvossa on erittäin matala, joten lyhtykoju jouduttiin asentamaan yli 30 metrin korkeudelle. Nykyisin valovoima on 1714 kandelaa ja sen kantomatka on 11 meripeninkulmaa.
Majakkatorni on teräsristikkorakenteinen, ja sen huipussa on mustat puiset suorakaiteen muotoiset huipputaulut.
Atooppinen ihottuma
Atooppinen ihottuma eli atooppinen ekseema on atopiasta johtuva ekseema. Atopiaan liittyy ihon marraskeden rakenteen poikkeavuus, joka altistaa ihon kuivumiselle. Ensimmäinen merkki ekseeman kehittymisestä on kutina. Ekseemasta puhutaan, kun on kehittynyt selkeästi näkyvä ihottuma.
Lapsena alkanut atooppinen ekseema vaivaa osaa potilaista aikuisiälläkin. Atooppinen ekseema voi myös alkaa aikuisena. Alle kaksivuotiaan lapsen atooppista ihottumaa nimitetään maitoruveksi, ja siinä ekseema voi esiintyä joko päänahassa ja taipeiden poimujen pohjalla tai läiskittäin poskissa ja raajoissa. Lisäksi atopia altistaa vaippaihottumalle.
Atooppisen ihon hoitomuotoja ovat ihon peseminen ja kylvettely, perusvoiteet, glukokortikoidivoiteet, takrolimuusi- ja pimekrolimuusivoiteet sekä valohoito. SUP-valohoidon aallonpituudet ovat 315–400 nm ja UVB-valohoidon 309–313 nm.
Saksi
Saksi voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
World Poker Tour
World Poker Tour (WPT) on pokerikiertue, joka kiertää pääasiassa Yhdysvalloissa. Kiertueella on mukana ammattilaispokerin pelaajia ympäri maailmaa. Kiertue sai alkunsa asianajaja ja televisiotuottaja Stephen Lipscombin ideasta.
Ensimmäinen WPT-kausi järjestettiin vuoden 2002 loppupuolella ja päättyi 2003 alkupuolella, eli se järjestettiin ns. talvikautena. Loppuhuipentumana WPT-mestaruuskilpailut huhtikuussa 2003 Bellagion kasinolla Las Vegasissa. Ensimmäisen kauden jälkeen, yhdysvaltalainen kaapelitelevisiokanava Travel Channel alkoi keväästä 2003 lähtien televisioida kiertuetta. Heti ensimmäiseksi se televisioi 1. helmikuuta järjestetyn spesiaalijakson "Battle Of Champions" turnauksen, mistä tuli Super Bowlin ohella sen vuoden suurin urheilutapahtuma Yhdysvalloissa.
World Poker Tour -turnauksissa pelataan texas hold 'emiä no limit -muodossa. Turnaukset käydään pääosin Yhdysvalloissa. Yhdysvaltojen lisäksi niitä on järjestetty Pariisissa ja Karibialla. Nykyisin ohjelmaa juontavat pokeriammattilainen Mike Sexton sekä Vincent Van Patten. Studioemäntänä toimi kolmella ensimmäisellä kaudella Shana Hiatt, neljännellä Courtney Friel ja viidennellä kaudella Sabina Gadecki. Kuudennen tuotantokauden studioemännäksi on valittu Layla Kayleigh.
WPT:n toistaiseksi suurimman ykköspalkinnon voitti espanjalainen Carlos Mortensen WPT World Championship -turnauksessa huhtikuussa 2007. Palkinnon suuruus oli 3 970 415 dollaria.
Vuonna 2004 julkistettiin World Poker Tour Walk of Fame, johon valittiin pokerilegendat yhdysvaltalainen Doyle Brunson ja tanskalainen Gus Hansen sekä näyttelijä James Garner.
Tällä hetkellä World Poker Tourin kolme ensimmäistä kautta on DVD:llä.
WPT-kauden päättää mestaruusturnaus, jonka voittaja on World Poker Tourin -maailmanmestari. Turnauksen voittajat ovat olleet:WPT-mestaruusturnauksen jälkeen valitaan vuoden paras pelaaja. Vuoden parhaaksi pelaajaksi on valittu seuraavat:Pelaaja valitaan seuraavan pisteytyksen mukaan:
Useamman kuin yhden WPT-turnauksen voittaneet pelaajat. Tilanne 2. toukokuuta 2007:
Tulli Lum
Tulli Lum (Kuuma Lumi) on 1999 perustettu liiviläis-virolainen folk rockia soittava yhtye, joka käyttää sanoituksissaan liivin kieltä. Huomattavaa on se että yhtyeen laulaja Julgī Stalte on yksi kymmenestä liivin kieltä äidinkielenään puhuvasta.Kappaleet
Sedu
Sedu voi tarkoittaa:
Sofiène Melliti
Sofiène Melliti (, s. 18. elokuuta 1978) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Saudi-Arabian valioliigassa pelaavaa Al Shababia.
Melliti aloitti uransa Tunisian pääsarjassa Espérancessa, jossa hän pelasi vuodet 1998–2002. Vuosina 2004–2006 Melliti pelasi Ukrainan pääsarjassa FC Vorskla Poltavassa, josta hän siirtyi kesken kauden vuonna 2006 Gaziantepsporiin. Elokuussa 2006 Melliti ei saanut allekirjoitettua jatkosopimusta ja jäi ilman seuraa. Vasta syyskuussa 2008 hän löysi itselleen uuden seuran siirryttyään saudiarabialaiseen Al Shababiin.
Melliti on noussut urallaan Tunisian jalkapallomaajoukkueeseen, jonka mukana hän pelasi Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2006. Ensimmäisen maalinsa maajoukkuepaidassa hän teki tammikuussa 2006. Hänet on nimitetty maajoukkueeseen Saksan MM-kisoihin 2006.
Mariusz Jop
Mariusz Jop (s. 3. elokuuta 1978 Ostrowiec Świętokrzyski, Puola) on puolalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja.
Jop aloitti uransa KSZO Ostrowiec Świętokrzyski ssa vuonna 1993. Vuonna 1999 hän siirtyi Puolan pääsarjassa pelanneeseen Wisła Krakovaan. Kauden 2000–2001 hän oli lainassa Widzew Łódźissa, minkä jälkeen hän palasi takaisin Wisła Krakovaan. Vuonna 2004 Jop siirtyi FK Moskovaan. Jopista tuli ensimmäinen puolalainen, joka teki maalin Venäjän jalkapalloliigassa. Hän palasi takaisin Krakovaan 2009.
Jop kuului Puolan jalkapallomaajoukkueeseen vuodesta 2003 lähtien. Hän on pelannut maajoukkueessa yhteensä 13 ottelua . Hän oli joukkueessa Saksan MM-kisoissa 2006, joissa hän pelasi vain Puolan ensimmäisen ottelun, sekä EM-kisoissa 2008, joissa hän pelasi ensimmäisen puoliajan Puolan toisesta ottelusta.
Der Blaue Reiter
Der Blaue Reiter (suom. sininen ratsastaja) oli saksalaisten ekspressionististen taiteilijoiden ryhmä. Johtajia olivat Franz Marc, Wassily Kandinsky ja August Macke. Ryhmän nimi juontuu siitä, että Kandinskyn intohimona oli sininen väri ja Marc oli kiinnostunut hevosista.
Ryhmä piti merkittävimmät näyttelynsä Münchenissä 1912 ja 1913, joihin osallistui myös muita kuin saksalaisia taiteilijoita, muun muassa Robert Delaunay, Vladimir ja David Burljuk, säveltäjä Arnold Schönberg, Georges Braque, Lyonel Feininger, Roger de la Fresnaye, Kazimir Malevitš, Pablo Picasso, Henri Rousseau ja Maurice de Vlaminck. Eräs osallistujista oli Paul Klee.
Ryhmän julkaisu oli nimeltään "Der Blaue Reiter Almanach". Venäläinen muusikko ja säveltäjä Thomas de Hartmann, kirjoitti julkaisuun vuonna 1912 artikkelin ‘On Anarchy in Music.’ Ryhmän ohjelma perustui:
Ryhmän hajotti vuonna 1914 ensimmäinen maailmansota, jossa Franz Marc ja August Macke kuolivat rintamalla. Kandinsky muutti Neuvostoliittoon, palatakseen opettamaan Bauhausiin vuonna 1921.
Sonja Lumme
Sonja Lumme (s. 6. lokakuuta 1961 Kristiinankaupunki) on suomalainen iskelmälaulaja. Lumpeen levytysura alkoi 1970-luvun lopulla, jolloin Hi-Hat julkaisi hänen debyyttisinglensä. Toden teolla ura käynnistyi 1980-luvulla, jolloin Lumme solmi levytyssopimuksen JP-Musiikin kanssa. JP-Musiikin kautta ilmestyi hänen ensimmäinen albuminsa "Anna olla vapaa" vuonna 1983. Seuraava albumi "Päivä ja yö" ilmestyi vuonna 1984 ja vuonna 1985 siitä julkaistiin englanninkielinen versio "Easy Life". Vuonna 1985 Sonja Lumme edusti Suomea Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Eläköön elämä”.
1980-luvun puolivälin jälkeen Lumpeen levytysvauhti hiljeni ja seuraava albumi "Sonja" ilmestyi Finnlevyn kustantamana vuonna 1990. Seuraava albumi "Sonja ja Timo" ilmestyi puolestaan vuonna 1998. Tämä sekä sen jälkeen ilmestyneet albumit "Kissanainen" sekä "Meri ja tuuli" on julkaissut artistin oma levymerkki Inmusic.
Lumme on myös käsikirjoittanut ja juontanut MTV3-kanavan "Ihana piha" -puutarhaohjelmaa, jota on esitetty vuodesta 2008. Lumme on toimittanut vuonna 2011 Radio Novalla puutarhaohjelmaa "Vihreä hetki". Lumme on naimisissa näyttelijä, oopperalaulaja Arne Nylanderin kanssa; heillä ei ole lapsia.
Selkäleikkaus
Selkäleikkaus on ortopedian tai neurokirurgian alaan kuuluva leikkaus. Se kohdistuu selän hermorakenteisiin ja tukirakenteisiin kuten luustoon ja nivelsiteisiin. Vähäinen osa selkäleikkauksista aiheutuu akuuteista vammoista. Myös kroonisesti kivulloisia selkiä voidaan operoida, kun potilas ei pärjää selkäongelmansa kanssa jokapäiväisessä elämässä ja jos tiedetään että leikkauksesta on hyvä apu.
Leikkausaihe voi olla välilevytyrä, selkäydinkanavan tai hermojuurikanavan ahtauma, nikamasiirtymä, osteoporoottinen murtuma, etäpesäke, hyvänlaatuinen kasvain tai muu rakennemuutos. Joskus leikkauksen aiheena voi olla sellainen vaikea virheasento, josta on suuri haitta.
Ortopedi tai neurokirurgi leikkaavana lääkärinä pystyy arvioimaan onko leikkaus tarpeen. Yleislääkäri lähettää potilaat erikoislääkärille arviointia varten jos leikkaushoitoa pitää harkita.
Selkäleikkausten jälkeen ei tarvita erityistä kuntoutusta, normaali liikkuminen riittää. Sopimattomia rasituksia pitää välttää. Lääkitystä käytetään haavakipuun pääasiassa.
Lea (nimi)
Lea on naisen etunimi.
Lea on heprealaisperäinen nimi ja tarkoittaa 'lehmää'. Näin ollen se ei ole Leon sisarnimi, vaikka nimen asun perusteella niin voisi päätellä. Raamatussa Lea (Leea) oli Laabanin tytär, patriarkka Jaakobin ensimmäinen puoliso ja Raakelin vanhempi sisar. Euroopassa nimi yleistyi vasta uskonpuhdistuksen jälkeisinä vuosina.
Suomen almanakassa Lea esiintyi väliaikaisesti 1738 päivällä 22. maaliskuuta Pyhän Lean päivänä. Pysyvän paikan nimi sai 1908 nykyiseltä päivältään, 5. tammikuuta. Suosituimmillaan Lea on ollut 1930–1950-luvuilla. Nimestä on käytössä myös muunnos Leea.
Vuoden 2016 loppuun mennessä Suomessa on Väestörekisterikeskuksen mukaan 19 067 naista ja alle kymmenen miestä saanut nimekseen Lea.
Sally (varustamo)
Rederi Ab Sally oli ahvenanmaalainen laivanvarustamo, yksi Viking Linen osakasvarustamoista. Yhtiön perusti kauppaneuvos Algot Johansson 27. joulukuuta 1937. Aikanaan varustamo kasvoi erääksi Suomen merkittävimmistä tankkerivarustamoista sekä Viking Linen suurimmaksi osakasvarustamoksi.
Kun Rederi AB Vikinglinjen perustettiin vuonna 1959, Algot Johansson lähti hankkeeseen mukaan merkitsemällä vastaperustetun yhtiön osakkeita. Muutaman vuoden sisällä Vikinglinjenin osakkaat ajatuivat kuitenkin riitoihin. Yhtiön varsinaisen perustaja, Gunnar Eklund halusi yhtiön keskittyvän ainoastaan autolauttaliikenteeseen, kun taas Algot Johansson tahtoi laajentaa Vikinglinjenin toimintaa myös rahtilaivoihin. Kiistan voitti Johansson, joka Eklundin jättäessä yhtiön ja myydessä osakkeensa sai lopulta osake-enemmistön Vikinglinjenistä. Joitakin vuosia tämän jälkeen Johansson fuusioi Vikinglinjenin Sally-varustamoon, jolloin Sallysta tuli Viking Linen osakas. 1970-luvulla ja 1980-luvun alussa Sally kasvoi aggressiivisesti niin autolauttaliikenteessä kuin tankkerivarustamonakin. Vuonna 1981 Sally perusti tytäryhtiön, Sally Line UK:n liikennöimään autolautoilla Englannin kanaalissa. Samana vuonna Sally osti Karibialla risteilyjä järjestäneen Commodore Cruise Line -varustamon. Lisäksi vuonna 1982 Rederi Ab Sally hankkii omistukseensa Vaasanlaivat-varustamon, joka harjoitti liikennettä Pohjanlahdella.
Sallyn sijoitukset Englannin kanaalin liikenteeseen ja Karibian risteilyihin osoittautuivat huomattavan tappiollisiksi ja varustamo ajatutui 1980-luvun puoliväliin tultaessa huomattaviin taloudellisiin vaikeuksiin. Lopulta yhtiö joutuikin pääasiallisen velkojansa Yhdyspankin haltuun. Pankki myi haltuunsa joutuneen varustamon vuonna 1987 varustamoyhtiö AB EffJohnille (EFFOAn ja Johnson Linen tarkoitusta varten perustama yhtiö, joka oli myös Silja Linen pääomistaja). Tämän johdosta Viking Linen kaksi muuta osakasta lunastivat Sallyn kolmanneksen osuuden Vikingistä itselleen. Sallyn tappiolliset seikkailut Karibialla ja Englannin kanaalissa siirtyivät siten Silja Linen rasitteeksi, ja ne olivatkin merkittävä tekijä Siljan taloudellisissa vaikeuksissa 1990-luvulla.
Esko Rahkonen
Esko Rahkonen (1. elokuuta 1936 Alatornio – 4. toukokuuta 2007 Tampere) oli suomalainen iskelmälaulaja. Hän teki noin 400 levytystä, ja hän keikkaili vielä elämänsä viime kuukausina.
Esko Rahkosen löysi säveltäjä Unto Mononen Rovaniemeltä eräällä pohjoiseen suuntautuneista matkoistaan 1960-luvulla. Rahkonen nousi kuuluisuuteen Monosen mittatilaustyönä säveltämällä tangolla "Syvä kuin meri" (1965). Kappale ponnahti heti Suomen listojen kärkisijoille ja kilpaili tasapäisesti Beatlesin sekä Rolling Stonesin levytysten kanssa. Sitä seurasivat Toivo Kärjen "Odotin pitkän illan", "Rakasta, kärsi ja unhoita" sekä monet muut Kärjen ja Monosen sävellykset, joista Rahkonen teki omat, suosituksi tulleet versionsa.
Monet asiantuntijat ovat pitäneet Rahkosen 1960-luvun klassikkolevytyksiä kaikkein aidoimpiin suomalaisen tangon tulkintoihin kuuluvina. Peter von Bagh ja Ilpo Hakasalo ovat kuvanneet Rahkosta "yhtä suomalaiseksi kuin lasi maitoa ja puolikas ruisleipää".
"Se oli yhtä rallia", Rahkonen toteaa 1960-luvun puolivälin keikkaelämästään. "Keikka-auto kiisi vanteet soikeina Suomen teitä lavalta toiselle. Syvä kuin meri alkoi soida maaliskuussa 1965. Sinä keväänä viikonpäivät oli buukattu ihan täyteen. Ja lavoilla tanssittiin. Tango veti väkeä samaan tahtiin kuin Danny-show'kin. Tanssikansaa riitti kaikille lavoille."
Rahkonen muutti 1965 Rovaniemeltä Kouvolaan ja sieltä orkestereineen 1967 Lahteen, jossa hän asui Launeen kaupunginosassa. Musiikin ohella hänen intohimonaan olivat vanhat autot, joita hän keräsi mittavan kokoelman.
Esko Rahkonen sai valtion taiteilijaeläkkeen 2002. Ikäisekseen terveenä ollut Rahkonen sai yllättäen toukokuussa 2007 sydänkohtauksen ja kuoli sydämen ohitusleikkauksen jälkeen Tampereen yliopistollisessa sairaalassa 70-vuotiaana.
Eesti kaheksakümnendad
Eesti kaheksakümnendad on vuonna 2001 julkaistu kolme CD-levyä sisältävä kokoelma-albumi, joka sisältää musiikkia tunnetuilta virolaisilta 1980-luvun artisteilta ja yhtyeiltä.
Georges Lemaître
Isä Georges Henri Joseph Éduard Lemaître (17. heinäkuuta 1894 – 20. kesäkuuta 1966) oli belgialainen tähtitieteilijä ja katolinen pappi. Hän ehdotti, että maailmankaikkeus on syntynyt alkuräjähdyksestä ja täten pohjusti modernin kosmologian.
GCC
GNU Compiler Collection (yleensä GCC) on GNU-projektin kääntäjien kokoelma. Se on Free Software Foundationin vapaata ohjelmistoa, ja julkaistu GNU GPL:n ja osin LGPL:n alaisuudessa. GCC on GNUn kehitysympäristön tärkein osa ja vapaiden Unixin kaltaisten käyttöjärjestelmien vakiokääntäjä ja usein hyödynnetty myös kaupallisten kehitysympäristöjen kanssa.
GCC:n alkuperäinen nimi oli GNU C Compiler ja se osasi kääntää vain C:tä. Nyttemmin GCC osaa kääntää myös C++:a, Javaa, Fortrania, Adaa ja Objective-C:tä.
Richard Stallman aloitti GCC:n kehityksen. GCC oli aluksi kirjoitettu Pastel-kielellä, joka oli Pascal-kielen murre. Jotta kääntäjä saatiin kevyemmäksi ja helpommin käännettäväksi, Len Tower ja Stallman kirjoittivat sen uudelleen C-kielellä. Ensimmäinen beetaversio julkaistiin 22. maaliskuuta 1987. Ensimmäinen C++:aa kääntänyt versio, 1.15.3, julkaistiin 18. joulukuuta samana vuonna.
Vuonna 1997 ryhmä kehittäjiä, jotka kyllästyivät GCC:n hitaaseen kehitykseen ja suljettuun kehitysryhmään, muodosti projektin nimeltä EGCS (Experimental/Enhanced GNU Compiler System), joka otti mukaan ominaisuuksia eräistä GCC:n epävirallisista muunnoksista, kuten Fortran 77 -kääntäjän, IBM:n kehittämän Haifa-optimoijan ja Pentium-optimoinnin. Myöhemmin Free Software Foundation lopetti oman GCC 2.x:n kehityksensä ja EGCS:sta tuli virallinen GCC huhtikuussa 1999.
GCC:n versio 4.2.1 oli viimeinen, joka julkaistiin GPL-lisenssin versiolla 2. Myöhemmät versiot käyttävät lisenssin versiota 3.
Versio 7.1 lisää tuen C++17-standardin kaikille ominaisuuksille.
Stetoskooppi
Stetoskooppi on lääketieteellisessä tutkimuksessa käytettävä akustinen tai elektroninen laite kehon sisäisten äänten kuunteluun. Laitteen käyttäjä asettaa stetoskoopin kuulokkeet korvilleen ja painaa kuuntelu- eli rintaosan kuunneltavalle alueelle, jolloin hän kuulee kuunneltavan alueen äänet. Tätä toimintaa kutsutaan auskultoinniksi. Stetoskoopin keksi vuonna 1816 ranskalainen lääkäri René Laënnec. Myös mekaanikot voivat käyttää erityistä stetoskooppia löytääkseen vian koneesta.
Tavallisin stetoskooppi on perinteinen akustinen stetoskooppi. Monesti akustisen stetoskoopin rintaosassa on kaksi kuuntelupäätä: kalvopää ja kuppimainen pää.
Kalvopäässä potilaan iho saa stetoskoopin kalvon värähtelemään ja kuppi puolestaan saa sisäpuolella olevan ilman värähtelemään. Äänenä kuultava ilman värähtely johdetaan stetoskoopin onttoja putkia pitkin kuuntelijan korviin.
Kuppimaisella puolella potilaan ihon värähtelyt saavat stetoskoopin sisäpuolella olevan ilman värähtelemään ja erillistä värähtelevää kalvoa ei ole. Kuppimainen stetoskoopin osa välittää paremmin matalia ääniä ja kalvo-osa korkeita ääniä.
Myös elektronisia, sähköisesti ääntä vahvistavia stetoskooppeja on markkinoilla. Joissain elektronisissa stetoskoopeissa on äänen tallennus- ja toistomahdollisuus. Tallennettu äänitiedosto voidaan tarvittaessa siirtää toisen terveydenhuoltoalan ammattilaisen kuunneltavaksi konsultaatiotarkoituksessa.
Stetoskooppia käytetään myös muihin kuin lääketieteellisiin tarkoituksiin, esim autonasentaja voi kuunnella stetoskoopilla auton laakerien ja moottorin ääniä. Rakenteellisesti moottorien huollossa käytettävät stetoskoopit poikkeavat tavallisesti lääketieteellisistä stetoskoopeista. Moottorihuollossa käytetyn stetoskoopin mittapää voi olla puikkomainen, joka rakenne sallii sen työntämisen moottorin sisään, ja laitteen kuulokkeet saattavat meluisan käyttöympäristön takia muistuttaa umpinaisia stereokuulokkeita.
Neljäs vuosituhat eaa.
3000-luvulla eaa. kirjoitus ja ensimmäiset korkeakulttuurit syntyivät.
Mikko Jokela (jääkiekkoilija)
Mikko Jokela (s. 4. maaliskuuta 1980 Lappeenranta) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja.
Lappeenrannassa syntyneen Jokelan kiekkoura lähti käyntiin Kuopiossa. KalPan junioreista lupaava puolustaja siirtyi 17-vuotiaana Helsinkiin pelaamaan SM-liigaa HIFK:n riveihin. Helsingissä liigaura ei kuitenkaan vielä lähtenyt kunnolla käyntiin, ja edessä olikin paluu Itä-Suomeen.
Syntymäkaupungissaan Lappeenrannassa Jokela pääsi vakiokokoonpanoon SaiPan liigajoukkueessa. Kaudeksi 2001–2002 Jokela sai yllättävän tarjouksen New Jersey Devilsiltä ja siirtyi Pohjois-Amerikkaan. Pelejä kertyi kuitenkin vain farmijoukkue Albany River Ratsin kokoonpanossa. Seuraavalla kaudella Jokela kaupattiin Vancouver Canucksin organisaatioon, jossa hän sai pelata yhden ottelun Canucksin kokoonpanossa. Kausi 2003–2004 kului kuitenkin kokonaan Manitoba Moosen AHL-joukkueessa.
Ensimmäisellä HPK-kaudellaan Jokela nousi SM-liigan puolustavien puolustajien eliittiin. Kaudeksi 2005–2006 Jokela valittiin HPK:n kapteeniksi. Hän johdatti joukkueensa seurahistorian ensimmäiseen Suomen mestaruuteen, muttei päässyt pelikiellon takia jäälle ratkaisuottelussa.
Kolmen HPK-kauden jälkeen Jokela siirtyi keväällä 2007 Helsingin Jokereihin . Jokereissa Jokela pelasi kaksi kautta. Jälkimmäisellä kaudellaan hän oli Jokereiden tehokkain puolustaja pisteillä 8+20. Kaudeksi 2009–2010 hän siirtyi KHL-liigan Dynamo Minskiin. Minskissä Jokelan kausi meni pilalle loukkaantumisten takia. Hän ei pystynyt pelaamaan kuin 18 ottelua. Kauden jälkeen Ruotsin Elitserienissä pelaava Timrå IK ilmoitti tehneensä kahden vuoden sopimuksen Jokelan kanssa. Kaudeksi 2011–2012 Jokela palasi takaisin HIFK:n riveihin kaksivuotisella sopimuksella.
Jokela teki kesällä 2014 paluun kasvattajaseuraansa KalPaan. Kauden 2016–2017 Jokela aloitti Itävallassa Villacher SV:ssä, mutta siirtyi marraskuussa SM-liigaan KooKooseen. Kauden 2017–2018 edellä Jokela yllättäen ilmoitti lopettavansa uransa.
Jokela kuului juniorivuosinaan maajoukkueen vakiokokoonpanoon. Raamikas puolustaja edusti Suomea 18-vuotiaiden EM-kisoissa vuosina 1997 ja 1998. Jälkimmäisenä vuonna Jokela valittiin kisojen parhaaksi puolustajaksi, sekä all-stars-kentälliseen. Alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa Jokela pelasi kahtena seuraavana vuonna. Jokela kuului myös pronssia voittaneeseen miesten maajoukkueeseen MM-kisoissa 2008.
Die Brücke
Die Brücke (saksaa, ) ryhmän muodostivat vuonna 1905 Dresdenissä, Saksassa neljä nuorta arkkitehtiopiskelijaa Ernst Ludwig Kirchner, Fritz Bleyl, Erich Heckel ja Karl Schmidt-Rottluff. Ryhmää lähellä olivat myös Emil Nolde, Max Pechstein ja Otto Müller. Ryhmä hajosi 1913. Akseli Gallen-Kallela valittiin Die Brücken jäseneksi vuonna 1907.
Die Brücke on saksalaisen ekspressionismin pääryhmittymä, toisen ollessa Der Blaue Reiter, joka perustettiin Münchenissä 1911.
Ryhmä debytoi Dresdenissä lokakuussa 1906 ja uusi näyttely pidettiin heti saman vuoden joulukuussa. Kiertonäyttely järjestettiin 1907. Vuonna 1910 ryhmä liittyi "Neue Sezessioniin", jonka oli perustanut Max Pechstein Berliinissä, mutta vetäytyi siitä pysyäkseen itsenäisenä. Ryhmän viimeinen näyttely pidettiin 1912.
Die Brücken jäsenet vaalivat keskiaikaisen killan ihannetta ja eristäytyivät yhteisateljeehensa Dresdenin työläiskorttelissa. Jugend -arkkitehtuuria lähellä olevat taiteilijat kehittivät yhteisen tyylin, joka perustui tuoreisiin väreihin, tunteellisiin jännitteisiin, väkivaltaisiin mielikuviin ja primitivismin vaikutteisiin.
Aluksi ryhmä keskittyi kaupunkiaiheisiin, mutta Etelä-Saksaan suuntautuvilla matkoillaan he tuottivat alastonaiheita ja arkadiamaisia kuvia. Ryhmän taide on äärimmäisen ekspressionistista, usein yllättävää ja rujoa. Die Brücke elvytti puupiirroksen painottaen sen ekspressiivisiä mahdollisuuksia, ilmaista vahvoja, räikeitä värejä ja omaksua aggressiivisen viivan käyttö.
Natsit leimasivat ja tuomitsivat Die Brücken, kuten muutkin modernistitaiteen ryhmittymät ”rappiotaiteeksi”.
Brücke-ryhmän töitä on esillä Berliiniin 1967 avatussa Brücke-museossa.
Hämäläinen
Hämäläinen on Suomen kuudenneksi yleisin sukunimi. Väestörekisterikeskuksen tietojärjestelmässä oli 29. kesäkuuta 2015 kaikkiaan 19 133 tämän nimistä henkilöä, joista 18 260 asui Suomessa. Nimi tarkoittaa Hämeestä kotoisin olevaa tai hämäläiseksi itsensä tuntevaa henkilöä. Sukunimenä "Hämäläinen" ei kuitenkaan ole peräisin Hämeestä. Se on alkujaan lisänimi, joka on annettu muualla Suomessa kuin Hämeessä (yleensä Karjalassa, Savossa tai Pohjanmaalla) henkilöille, jotka ovat sinne muuttaneet Hämeestä. Muuttaneiden jälkeläisiäkin on sittemmin kutsuttu samalla nimellä ja näin heimonimitys on vakiintunut sukunimeksi. O. A. Kallio aikanaan laski, että vuonna 1890 Hämäläinen oli Savon yleisin sukunimi, mutta Matti Kuusi vertailussaan vuonna 1970 määritteli Hämäläisen enää vain osaksi savolaiseksi nimeksi.
Sanomalehti
Pori Bears
Pori Bears on vuonna 1982 perustettu porilainen amerikkalaisen jalkapallon seura. Sen kotikenttä on Porin urheilukeskuksen tekonurmi. Kaudella 2018 Bears osallistuu II-divisioonaan.
Bears osallistui vuodesta 1982 lähtien yhtäjaksoisesti miesten sarjatasoille. Kesällä 2014 seuran edustusjoukkueen piti osallistua II-divisioonaan, mutta tammikuussa 2014 Bearsin ilmoitettiin vetäytyvän sarjasta pelaajapulan vuoksi. Seura keskittyi vuoden ajan vain junioritoimintaan ja teki paluun III-divisioonaan seuraavana vuonna.
Bears voitti vuonna 2018 II-divisioonan ja rautamaljan. I-divisioonan mestaruus:
II-divisioonan mestaruus:
III-divisioonan mestaruus:
Korhonen
Korhonen on Suomen yleisin sukunimi. Se kuuluu vanhoihin itäsuomalaisiin sukunimiin. Vuonna 2009 nimen Korhonen kantajien määrä ylitti nimen Virtanen kantajien määrän. 28. huhtikuuta 2014 Suomessa oli Väestörekisterikeskuksen mukaan 23 391 Korhosta (11 865 miestä ja 11 526 naista).
Vaikka Suomen kaksi yleisintä sukunimeä Korhonen ja Virtanen ovat molemmat -"nen"-johtimellisia, ne eroavat toisistaan taustaltaan hyvinkin paljon. Korhonen kuuluu itäsuomalaisiin sukunimiin, jotka ovat olleet käytössä ja periytyneet jatkuvasti samoissa suvuissa jo keskiajalta lähtien (paitsi että ehkä 1500- tai 1600-luvulle asti nimen päätteenä on voinut olla pelkän -"nen"-päätteen sijaan -"inen"-pääte, jolloin nimi on ollut Korhoinen). Virtanen kuuluu vasta 1800-luvun lopulla nopeasti yleisiksi tulleisiin sukunimiin, joissa alkuosan muodostaa jokin luontoaiheinen sana ja lopun vanhojen itäsuomalaisten sukunimien mallista omaksuttu johdin -"nen".
Nimi Korhonen on lähtöisin savolaismurteiden alueelta, mistä lähtöisin olevista vanhoista sukunimistä useimmissa on johdin -"(i)nen" toisin kuin useimmissa kaakkoismurteiden alueelta olevista vanhoista sukunimistä. Aikoinaan naispuolisia -(i)nen-johtimellisen nimen kantajia kuitenkin saatettiin kutsua nimellä, jossa -nen oli korvattu feminiinijohtimella -tar/-tär ja näin ollen Korhonen-nimistä naista tai tyttöä voitiin kutsua nimellä Korhotar.
Korhosia asui viimeistään 1500-luvun puolessavälissä Savossa huomattavan paljon ainakin Pellosniemellä, Vesilahdella ja Rantasalmella, 1600-luvun alussa jokseenkin jokaisessa Savon pitäjässä, ja 1800- ja 1900-luvun vaihteen tienoilla se oli Savon toiseksi yleisin sukunimi (Savon yleisin oli Hämäläinen). Korhosta onkin luonnehdittu ”varsinaiseksi savolaisnimeksi”). Siitä on kuitenkin tullut myös Kainuulle erityisen ominainen nimi, jonkin verran Korhosten juuria on myös sekä Pohjois- että Etelä-Karjalassa ja nimen yleisestä itäsuomalaisuudesta huolimatta sen kantajia on myös osassa Etelä-Pohjanmaan pitäjistä ollut suhteellisen paljon.
Nimen Korhonen etymologiasta on lukuisia arvailuja. Sen arvellaan mahdollisesti tulevan ’korho/korhu’-sanasta, joka tarkoittanut paikoin huonokuuloista ja kuuroa, paikoin sanalla on ollut merkitys ”vähän tyhmä, huomaamaton, kömpelö”. Toisaalta professori Alfred Salmela on vuonna 1970 arvellut että sana on balttilainen laina ja tarkoittanut ”vanhaa, kylänvanhinta, -päällikköä”. Edelleen Peräpohjolassa sillä on ollut merkitys ”ylpeä, rikas ja leuhka”. Suomen lähisukukielissä, kuten karjalassa, virossa ja lyydissä sanalla ’korho’ on yhteinen merkitys ”koholla oleva” (kuten heinä, jää, hiukset, karvat, tms.). Esimerkiksi karjalan ’korhottaa’: ”olla tai liikkua pystynä, pää pystyssä, kohottaa, heristää, höristellä”, sekä Suomen eri murteissa, kuten Pöytyän ’korhopää’, ”pörröpäinen” ja Ylistarosta muistiin merkitty ’korholaiho’ ”pystyssä kasvava laiho”.
Eurovision laulukilpailu 2000
Eurovision laulukilpailu 2000 järjestettiin Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa 13. toukokuuta 2000 edellisen vuoden kilpailun voittaneen Charlotte Nilssonin (nyk. Perrelli) ansioista. Juontajina Tukholman Globenissa toimivat Anders Lundin ja Kattis Ahlström. Kilpailun voitti Tanskaa edustanut Olsen Brothers kappaleellaan "Flying On the Wings of Love". Nämä olivat jo euroviisuhistorian neljännet Ruotsissa järjestetyt kilpailut.
Suomea kisassa edusti laulaja Nina Åström laulullaan "A Little Bit", joka sijoittui 18 pisteellä lopulta sijalle 18. Suomen oman karsinnan sekava lopputulos herätti paljon kritiikkiä, kun sen suurimmat ennakkosuosikit Nightwish ja Anna Eriksson jäivät lopulta ilman edustuspaikkaa. Myöhemmin Erikssonin kappale "Oot voimani mun" voitti OGAE Second Chance Contestin. Se siis oli viisufanien mielestä Euroopan eri maiden karsiutuneista kappaleista kaikkein paras.
Kilpailun osallistujamaiden lukumäärä oli yhteensä 24. Uutena maana kisaan osallistui Latvia. Venäjä palasi kahden vuoden tauoltaan ja Suomi, Makedonia, Romania ja Sveitsi pakollisen välivuoden vietolta. Kreikka, Unkari ja Slovakia jatkoivat omaa taukoaan.
Kilpailu näytettiin nyt ensimmäistä kertaa myös internetin välityksellä.
Euroviisujen neljä suurinta rahoittajamaata on merkitty vaaleanvihreällä. Alankomaat, Romania, Venäjä, Makedonia ja Turkki käyttivät raatia pisteiden antamiseen, kaikki muut puolestaan puhelinäänestystä. Alankomaissa turvauduttiin vararaadin pisteisiin puhelinäänestyksen sijaan Enscheden kaupungissa samana päivänä tapahtuneen ilotulitteista johtuneen, useita kuolonuhreja vaatineen räjähdysonnettomuuden vuoksi. Lähetystä ei näytetty maassa kokonaisuudessaan.
Mukaan vuoden 2000 Euroviisuihin pääsi tämän listan 17 parasta maata. Keltaisella taustavärillä on merkitty kilpailusta jäähylle joutuneet maat. Vuoden 1999 voittaja Ruotsi ja uuden säännön mukaisesti myös Euroviisujen neljä suurinta rahoittajamaata (Espanja, Iso-Britannia, Ranska ja Saksa) pääsivät automaattisesti mukaan vuoden 2000 kisaan, BIG 4-maat on merkitty harmaalla ja Ruotsi hopealla taustavärillä. Taulukossa eivät ole vuoden 1999 kisasta jäähyllä tai vapaaehtoisesti poissa olleet maat. Kaikki vuoden 1999 kisasta pois joutuneet maat palasivat tänä vuonna Kreikkaa, Unkaria ja Slovakiaa lukuun ottamatta. Sen sijaan Latvia osallistui kilpailuun ensimmäistä kertaa ja Venäjä teki paluun. Pistekeskiarvot on laskettu laskemalla kunkin maan pistemäärät vuosilta 1995–1999 yhteen ja jakamalla summa maan osallistumiskertojen määrällä niinä viitenä vuotena.
* Kroatia menetti keskiarvovertailussa kolmasosan pisteistään taustanauhalla olleiden mieskuoroäänten takia.
Osamurtokehitelmä
Osamurtokehitelmässä rationaalifunktio esitetään polynomin ja toisten rationaalifunktioiden summana siten, että
Osamurtokehitelmää voidaan käyttää rationaalifunktioiden integroimiseen. Kehitelmää käytetään myös esimerkiksi Laplacen- ja Z-muunnoksen käänteismuunnosten laskemiseen.
formula_1
formula_2
formula_3
formula_4
formula_5
Jarmo Korhonen
Jarmo Korhonen -nimisiä henkilöitä ovat:
Jarmo Korhonen (professori)
Jarmo Antero Korhonen (s. 26. toukokuuta 1946 Oulu) on suomalainen kielentutkija. Korhonen oli Suomen Akatemian tutkijana 1977–1979, ja työskennellyt germaanisen filologian professorina Oulun yliopistossa 1979–1988, Turun yliopistossa 1988–1993 ja Helsingin yliopistossa 1993–2014.
Korhonen on kehittänyt fraseologiatutkimusta Suomessa ja julkaissut uuden saksalais-suomalaisen idiomisanakirjan "Alles im Griff".
Pronssinen Pokaali
Pronssinen Pokaali on vuodesta 1995– toiminut lappeenrantalainen rockyhtye.
Yhtye sai alkunsa Jyri Riikosen - koneet (ex- Valtava Kääpiö, Reagan, Lodger), Jouni Hynysen - kitara (Kotiteollisuus) ja Tomi Siveniuksen - laulu (ex- Hullu Ukko ja Kotiteollisuus, ex-Magneetti) projektina, jossa haluttiin toteuttaa Siveniuksen ja Hynysen pöytälaatikossa lojuvia niin sanottuja popimpia kappaleita konelähtöisesti.
Debyyttilevyllä ("Pronssinen Pokaali", 1996) soittivat ydintrion lisäksi Janne Hyrkäs - rummut (ex- Valtava Kääpiö, Mokoma), Marko Annala - kitara (ex-Slumgudgeon, Mokoma) ja Janne Hynynen - rummut, tynnyri, taustalaulu (ex-Magneetti, ex-Mokoma, Monsteriser). Debyyttilevyn jälkeen tehtyjen konserttien jälkeen Janne Hyrkäs jätti yhtyeen, ja Janne Hynynen siirtyi rumpaliksi. Yhtyeen ulosanti alkoi pikkuhiljaa lähentyä niin sanottua perinteisempää yhtyeformaattia ja toisella pitkäsoitolla ("Kuvia", 1998) kuullaan jo jonkin verran täysin orgaanisestikin toteutettua musisointia.
"Kuvia"-levyn jälkeen Marko Annala jättäytyi yhtyeestä, kuin myös Jyri Riikonen. Riikosen lähdettyä myös koneet jäivät kokonaan pois, ja yhtyeeseen liittyi bassoon Pasi Vuorela, kitaraan Jarkko Koponen ja toisia rumpuja ja tynnyriä tuli hakkaamaan Jari Sinkkonen. Tällä kokoonpanolla yhtye teki kolmannen pitkäsoittonsa ("Maa hehkuu", 2000), jonka jälkeen Pronssinen Pokaali lopetti toimintansa.
Yhtye teki osittaisen paluun toukokuussa 2007 julkaisemalla kokoelma-albumin "Leikin loppu" ja tekemällä viisi konserttia kattavan kiertueen nimeltä "Omilla lomilla, haku päällä". Kiertueen aikana kuvattiin myös videomateriaalia myöhemmin syksyllä julkaistua kiertue-dvd:tä varten.
Pronssinen Pokaali aktivoitui jälleen joulukuussa 2009. Tuolloin kokoonpanossa soittivat Sivenius (laulu, kitara), Jyri Riikonen (koskettimet), Janne Hynynen (rummut, taustalaulu), Pasi Vuorela (basso), sekä vuoden 2007 kiertueelta pois jäänyt Jarkko Koponen (kitara). Yhtyeen MySpace-sivulla on kuultavissa myös samana vuonna äänitettyjä kappaleita.
Yhtye on saanut valmiiksi neljännen studioalbuminsa "Vastatuulensoutajat", joka ilmestyy C7 Recordsin julkaisemana helmikuussa 2013. Kaksi albumin kappaletta, ”Taivumme” ja ”Kiila” ovat kuunneltavissa Noise.fi -sivustolla.
Hines Ward
Hines E. Ward, Jr (s. 8. maaliskuuta 1976 Soul, Etelä-Korea) on amerikkalaisen jalkapalloilija NFL:n Pittsburgh Steelersissä. Wardin pelipaikka on laitahyökkääjä.
Ward esitteli atleettisia taitojaan pelinrakentajana Forest Park High Schoolin lukiossa Forest Parkissa Georgiassa, ja hänet valittiin kaksi kertaa Clayton Countyn alueen parhaaksi hyökkäyspelaajaksi. Hän oli myös hyvä opiskelija.
Ward pääsi Georgian yliopistoon ja pelasi Georgia Bulldogsin riveissä vuodet 1995–1998. Wardin 144 syötön vastaanottoa ja 1 965 edettyä jaardia olivat joukkueen historian parhaita suorituksia. Hän pelasi myös useilla pelipaikoilla. Yliopistouran aikainen loukkaantuminen oli kuitenkin vaarantaa hyvän sijoituksen NFL:n varaustilaisuudessa.
Wardin monipuolisuus oli kuitenkin hyödyksi varaustilaisuudessa. Pittsburgh Steelers varasi hänet kolmannella varauskierroksella vuonna 1998. Ward on valittu muun muassa neljä kertaa peräkkäin NFL:n tähtikentälliseen, Pro Bowliin (kaudet 2001–2004). Hän on myös edennyt viitenä kautena yli 1 000 jaardia. Vuonna 2002 Ward laittoi Steelersin ennätykset uusiksi tekemällä 112 vastaanottoa ja 12 touchdownia.
Ward valittiin 5. helmikuuta 2006 pelatun Super Bowl XL:n arvokkaimmaksi pelaajaksi. Steelers voitti Seattle Seahawksin 21–10 ja Wardin profiili yhdysvaltainkorealaisena ja monikansallisten vanhempien (äiti eteläkorealainen ja isä yhdysvaltalainen) lapsena nousi myös Etelä-Koreassa, jossa amerikkalainen jalkapallo on vähemmän tunnettu laji.
Nikšić
Nikšić (Никшић) on kaupunki ja kunta Montenegron länsiosassa Bosnia ja Hertsegovinan rajalla. Nikšićin kaupunki sijaitsee Nikšićin tasangolla Trebjesavuoren juurella. Nikšić on Montenegron toiseksi suurin kaupunki ja se on merkittävä teollisuus-, kulttuuri- ja koulukaupunki. Nikšićin kunta puolestaan on pinta-alaltaan Montenegron suurin kunta, joka käsittää hedelmällisen ja tiheään asutetun Župa-nimisen tasangon.
Vuonna 2003 Nikšićin kunnassa oli 75 282 asukasta ja Nikšićin kaupungissa puolestaan 58 212 asukasta. Kansallisuudeltaan asukkaista oli samana vuonna montenegrolaisia 62,63 prosenttia ja serbejä 26,74 prosenttia.
Nikšićin kaupungin asukasluvun kehitys:
Kaupungin paikalle perustettiin roomalainen Onogošt-niminen linnoitus 300-luvulla. Se sijaitsi tärkeässä teiden risteyksessä. Sittemmin kaupunki tuli kuulumaan Serbiaan, kunnes ottomaanit valloittivat sen. Vuonna 1877 kaupunki vapautui ottomaanien vallasta ja se liitettiin Montenegroon.
M. C. Escher
Maurits Cornelis Escher eli M. C. Escher (17. kesäkuuta 1898 Leeuwarden – 27. maaliskuuta 1972 Laren) oli hollantilainen kuvataiteilija ja graafikko, joka tunnetaan mahdottomia esineitä ja asioita esittävistä kuvistaan.
Escher syntyi Friisinmaassa Alankomaiden pohjoisosassa, mutta hänen perheensä muutti pian Arnhemiin. Vuosina 1919–1922 hän opiskeli Haarlemissa ensin arkkitehtuuria ja sitten koristetaiteita. Escher alkoi matkustella Italiassa, jossa meni naimisiin 1924 ja asettui puolisoineen Roomaan. Kun Italian poliittinen ilmapiiri alkoi käydä kestämättömäksi, muutti perhe 1935 Sveitsiin ja kahta vuotta myöhemmin Belgiaan. Toisen maailmansodan aikana he palasivat Alankomaihin, jossa Escher vietti loppuelämänsä.
Escher sai ensimmäiset työnsä valmiiksi taidekouluvuosinaan 1922, ja jo pari vuotta myöhemmin hän alkoi kuvata mahdottomia rakenteita. Escherillä ei ollut matemaattista koulutusta, mutta monia hänen piirtämiään kuvia voidaan pitää abstraktien matemaattisten rakenteiden visualisointeina. Hänen työnsä onkin monien matemaatikoiden ja luonnontieteilijöiden suosiossa.
Escher inspiroitui matematiikan ja symmetrian ystäväksi eritoten 1930-luvulla tekemiensä Välimeren kiertomatkojen aikana. Erityisen vaikutuksen häneen teki Alhambra Espanjassa. Hän tutki itsekin matematiikkaa seuraavan vuosikymmenen ajan muistiinpanoissaan, käsitellen muotojen, värien ja symmetristen ominaisuuksien yhdistelmiä geometriassa. Tätä matematiikan alaa kutsutaan nykyään kristallografiaksi.
Escherin tunnetuimpia kuvia ovat esimerkiksi:
Näillä ja monilla muilla Escherin mahdottomista asioista tekemillä kuvilla on ollut suuri merkitys nykyajan kuvataiteelle. M. C. Escher ja hänen töihinsä kohdistuvat viittaukset ovat saaneet osakseen laajaa huomiota populaarikulttuurissa, kuten kirjoissa, elokuvissa, tietokonepeleissä ja musiikissakin.