hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Dünyayı Kurtaran Adam
Dünyayı Kurtaran Adam on vuonna 1982 ilmestynyt turkkilainen tieteiselokuva. Elokuvan ohjasi Çetin İnanç, tuotti Mehmet Karahafiz ja käsikirjoitti Cüneyt Arkin, joka myös esiintyy elokuvan pääosassa. Arkinin ohella pääosissa nähdään myös Aytekin Akkaya, Füsun Uçar ja Hüseyin Peyda.
1980-luvulla turkkilainen elokuvateollisuus pyrki tekemään vastineita monille länsimaissa menestyneille elokuville, minkä takia "Dünyayı Kurtaran Adamin" juoni on saanut vaikutteita yhdysvaltalaisilta tieteiselokuvista, erityisesti "Tähtien sodasta". "Dünyayı Kurtaran Adam" on tullut tunnetuksi siitä, että elokuvassa on lainattu tekijänoikeuksia rikkoen runsaasti kuvamateriaalia "Tähtien sodasta", ja elokuvan soundtrackin kappaleet ovat peräisin muiden muassa "Apinoiden planeetasta", "Kadonneen aarteen metsästäjistä" ja "Kuuraketista". Elokuva on noussut sekavan leikkauksensa, heikkolaatuisten erikoistehosteidensa ja erityisesti muista elokuvista lainatun kuvamateriaalin ja musiikin ansiosta tieteiselokuvien harrastajien keskuudessa kulttimaineeseen.
"Dünyayı Kurtaran Adamin" tapahtumat sijoittuvat tulevaisuuteen, jossa avaruusseikkailijat Murat ja hänen kumppaninsa Ali joutuvat avaruustaistelun päätteeksi syrjäiselle aavikkoplaneetalle. Planeetan pinnalla Murat ja Ali liittoutuvat paikallisten luolaihmisten kanssa ja päättävät yhdessä kukistaa pahan velhon, jonka suunnitelmana on valloittaa maapallo.
Ljubov Zabolotskaja
Ljubov Sergejevna Zabolotskaja (s. 2. huhtikuuta 1956, Sardyk, Kirovin alue) () on Neuvostoliittoa edustanut entinen maastohiihtäjä, viestin MM-hopeamitalisti.
Zabolotskaja hiihti toisen osuuden 4 × 5 kilometrin MM-hopeaa voittaneessa Neuvostoliiton joukkueessa Oslossa 1982. Joukkueen muut jäsenet olivat Ljubov Ljadova, Raisa Smetanina ja Galina Kulakova. Norja voitti kultaa 13,7 sekunnin erolla.
Zabolotskaja kilpaili Neuvostoliiton maajoukkueessa vuosina 1978–1985. Urheilu-uransa jälkeen hän on työskennellyt Moskovan fysiikan ja teknologian instituutissa.
Irma Thomas
Irma Thomas (s. 18. helmikuuta 1941) on yhdysvaltalainen soul- ja R&B-laulaja. Hänen ensimmäinen singlensä "You Can Have My Husband (But Don't Mess With My Man)" ilmestyi maaliskuussa 1960 ja nousi Billboardin R&B-listan 22. sijalle.
Thomas syntyi Ponchatoulassa, Louisianassa, mutta on luonut uransa New Orleansissa. Pian Ron-levymerkillä julkaistun ensisinglen menestyksen jälkeen hän siirtyi Minit Recordsille ja teki yhteistyötä lauluntekijä-tuottaja Allen Toussaintin kanssa muiden muassa lauluilla "It's Raining" ja "Ruler Of My Heart". Jälkimmäisestä teki hieman myöhemmin oman versionsa Otis Redding nimellä "Pain In My Heart".
Vuonna 1963 Thomas siirtyi suuremmalle Imperial-levymerkille, ja seuraavana vuonna ilmestynyt, Los Angelesissa levytetty single "Wish Someone Would Care" oli hänen uransa suurin kaupallinen menestys, sillä se nousi Billboardin pop-listan sijalle 17. Muita tunnettuja vuosien 1964-66 Imperial-levytyksiä olivat mm. "Break-a-Way" (coveroinut mm. Tracey Ullman), "Anyone Who Knows What Love Is (Will Understand)", "Time Is On My Side" (levyttänyt aiemmin Kai Winding, myöhemmin Rolling Stones) ja "Take A Look". Thomas levytti myöhemmin 1960- ja 1970-luvuilla useille muillekin levymerkeille, mutta kaupallinen menestys jäi kuitenkin vähäiseksi. Esimerkkinä näistä myöhemmistä levytyksistä voi mainita Canyon Recordsille tehdyn singlen "Save a Little Bit for Me".
Thomas esiintyy ja levyttää edelleen. 1980-luvun puolivälistä lähtien hän on julkaissut toistakymmentä albumia Rounder-levymerkillä. Hän on käynyt konsertoimassa myös Suomessa yhteensä kolme kertaa (1994, 2006 ja 2007).
Irma Thomas sai ensimmäisen Grammy-palkintonsa vuonna 2007, kun ura oli kestänyt yli 45 vuotta, albumillaan "After the Rain". Ensimmäinen ehdokkuus oli ollut vuonna 1991.
Solistiyhtye Suomi
Solistiyhtye Suomi oli tanssimusiikkia soittava yhtye, joka perustettiin 1980-luvun alussa. Solistiyhtye Suomen alkuperäiset jäsenet olivat Pekka Hartonen (basso ja laulu), Kalervo "Randy" Korlin (harmonikka ja laulu) sekä Lassi Marttila (rummut ja laulu). 
Tunnetuksi yhtye tuli esittämällä omia sovituksiaan jo aiemmin julkaistuista iskelmäkappaleita, joista vanhimmat olivat 1930-luvulta. Tunnetuimpia yhtyeen esittämiä kappaleita ovat mm. ”Mahtava peräsin ja pulleat purjeet”, "Sheila" ja ”Rilluttele yö”. Yhtyeen kappaleet olivat usein humoristisia.
Yhtyeen ensimmäinen LP-levy "Solistiyhtye Suomi" julkaistiin 1981.
1990-luvulle tultaessa yhtye lopetti toimintansa alkuperäisessä kokoonpanossa. Kvartetiksi muuttunut Solistiyhtye Suomi julkaisi vuonna 1991 CD-albumin "Viisastenkerho". Levyltä julkaistu "Kallen valssi" -single soi noihin aikoihin paljon radiossa. Uudistuneen yhtyeen jäsenet olivat Pekka Hartonen (basso ja laulu), Lassi Marttila (rummut ja laulu), Martti Honkanen (harmonikka ja laulu) sekä Markku Rönkkö (harmonikka ja laulu).
Vuodet 1993-1999 Solistiyhtye Suomi vietti täydellistä hiljaiseloa. Vuonna 2000 se aloitti taas toimintansa ja samana vuonna julkaistiin CD-levy "Elämän Tsa Tsa Tsa".
Pekan ja Randyn lisäksi yhtyeessä soittivat Pasi Suikkanen harmonikka, laulu ja Petri Parkko rummut.
Hartosen sydänleikkauksen ja sitä seuranneen aivoinfarktin jälkeen yhtye lopetti toimintansa vuonna 2005.
Randy Korlin kuoli sydänkohtaukseen kotonaan Espanjassa 20. heinäkuuta 2005.
Pekka Hartonen jatkoi keikkailua seitsemän vuoden tauon jälkeen Pekka Hartonen & Sawotta - nimisen yhtyeen kanssa maaliskuusta 2012 alkaen, ja on julkaissut orkesterin kanssa kaksi uutta kappaletta, Hiiltyvä Iltarusko sekä Ikihippien Laulu.
Sawottaorkesterissa soittivat Harri Savenius harmonikka, piano, laulu. Jukkis Rissanen kitara, laulu. Petri Parkko rummut, ja Jouni Honkanen Basso, laulu.
Pekka Hartonen & Sawotta ilmoitti jäävänsä telakalle heinäkuussa 2013.
Heidän viimeinen esiintyminen oli 27.8.2013 Keminmaassa .
Pekka Hartonen & Sawotta esiintyi uudelleen alkuperäiskokoonpanossa 2015 Heinäkuun 18. päivä Vesannolla Asin Lavalla, ja on sen jälkeen esiintynyt harvakseltaan sekä Sawotan että Korsuorkesterin kanssa.
Juha-Matti Iivarinen
Juha-Matti (Juha) Iivarinen (11. marraskuuta 1983) on suomalainen lentopalloilija. Hän pelaa kaudella 2013–2014 hakkurina Puijo Wolleyssa ykkössarjassa. Kaudella 2012–2013 hän pelasi Maaningan Mahdissa miesten kakkossarjassa.
Kaudella 2007–2008 Iivarinen pelasi Pielaveden Sammossa SM-liigassa.
Nisos
Nisos () oli kreikkalaisessa mytologiassa Megaran kuningas yksi neljästä Pandion II:n, Ateenan kuninkaan, pojasta.
Metion, Nisoksen setä, oli kaapannut vallan Pandion II:lta. Tämän pojat – Nisos, Aigeus, Pallas ja Lykos – palasivat kuitenkin isänsä kuoleman jälkeen Ateenaan ja ottivat vallan takaisin itselleen. He ajoivat Metionin pojat pois kaupungista, asettivat Aigeaan valtaistuimelle ja jakoivat hallinnon keskenään. Aigeaasta tuli Ateenan ja Nisoksesta Megaran kuningas.
Nisos oli naimisissa Abrotan kanssa, ja tämän kuoltua hän määräsi kaikki megaralaiset naiset käyttämään samanlaisia vaatteita kuin hänen edesmennyt puolisonsa oli käyttänyt. Heidän tyttäristään Eurynome synnytti Poseidonille pojan, Bellerofonin, josta tuli kuuluisa Kreikan sankari, kun taas Skylla aiheutti oman kuolemansa.
Minos, Kreetan kuningas, hyökkäsi Nisoksen valtakuntaan Ateenan sodan aikana, joka oli saanut alkunsa hänen poikansa Androgeuksen kuolemasta. Nisosta kuitenkin varjeli vaaroilta hänen purppurainen hiuskiharansa. Eros kuitenkin sai hänen tyttärensä Skyllan rakastumaan Minokseen. Ensimmäisen version mukaan Minos houkutteli kultaisella kaulanauhalla Skyllan pettämään ja murhaamaan isänsä. Toisessa versiossa Skylla ihastui Minokseen etäältä, ja katkaisi isänsä kiharan ja esittelee sen rakkaalleen. Minos kuitenkin kauhistui tekoa ja kutsui Skyllaa kunniattomaksi. Kun Minoksen alukset nostivat purjeensa, Skylla yritti kiivetä yhden niistä kannelle. Jumalat olivat kuitenkin muuttaneet hänen isänsä haukaksi, joka riensi repimään tytärtään kappaleiksi nokallaan. Kauhuissaan Skylla päästi irti ja muuttui itsekin linnuksi.
Lasse Räisänen
Lasse Räisänen (6. marraskuuta 1989) on suomalainen lentopalloilija, joka on voittanut hopeaa lentopallon SM-liigassa kaudella 2007–2008 ja Suomen Cupin 2007 Pielaveden Sampon väreissä. Kaudella 2007 Räisänen voitti beach volleyssa alle 21-vuotiaiden SM-pronssia.
Aya Matsuura
Aya Matsuura (s. 25. kesäkuuta 1986 Himeji, Hyōgon prefektuuri, Japani) on japanilainen laulaja ja näyttelijä. Hänen taiteilijanimensä on "Ayaya". Hän on Hello! Projectin sooloartisti. Ayaya pääsi Hello! Projectin jäseneksi vuonna 2000 Morning Musumen 4:nnen generaation karsinnoista. Aya Matsuura on myös Hello! Projectin myydyin sooloartisti. Hänen levyjään ja singlejään on myyty yhteensä noin 2,5 milj. kappaletta.
Aya on vaikuttanut seuraavissa ryhmissä:
Skylla (Nisoksen tytär)
Skylla () oli kreikkalaisessa mytologiassa Nisoksen, Megaran kuninkaan, tytär. Hänen isänsä harmaiden hiusten keskellä oleva purppurainen hiussuortuva turvasi tämän aseman valtakunnan johdossa.
Minos, Kreetan kuningas, hyökkäsi Nisoksen valtakuntaan Ateenan sodan aikana, joka oli saanut alkunsa hänen poikansa Androgeuksen kuolemasta. Eros kuitenkin sai hänen tyttärensä Skyllan rakastumaan Minokseen. Ensimmäisen version mukaan Minos houkutteli kultaisella kaulanauhalla Skyllan pettämään ja murhaamaan isänsä. Toisessa versiossa Skylla ihastui Minokseen etäältä, ja katkaisi isänsä kiharan ja esitteli sen rakkaalleen, joka valtasi Megaran. Minos kuitenkin kauhistui tekoa ja piti Skyllaa kunniattomana.
Yhden version mukaan, kun Minoksen alukset nostivat purjeensa, Skylla yritti kiivetä yhden niistä kannelle. Jumalat olivat kuitenkin muuttaneet hänen isänsä haukaksi, joka riensi repimään tytärtään kappaleiksi nokallaan. Kauhuissaan Skylla päästi irti ja muuttui itsekin linnuksi. Toisessa versiossa Skylla muuttui kalaksi, jota merikotkaksi muutettu isä yrittää pyydystää repiäkseen sen kynsillään. Kolmannessa Minos sitoi Skyllan laivansa keulapuuhun ja hukutti tämän.
Plurale tantum
Plurale tantum () on latinankielinen sanonta, joka tarkoittaa substantiiveja, joilla on vain monikkomuoto. Plurale tantum -sanoja on monissa kielissä, kuten englannin "scissors" ja "pants", ruotsin "inälvor".
Suomen kielen plurale tantum -sanoja ovat esimerkiksi sakset, housut, häät, hautajaiset, tikkaat jne. Nämä sanat esiintyvät yksiköllisinä vain yhdyssanan alkuosassa, esim. hääjuhla, tikasauto.
Jean-François Lamour
Jean-François Lamour (s. 2. helmikuuta 1956) on ranskalainen poliitikko ja entinen miekkailija ja olympiavoittaja.
Moskovan 1980 olympialaisissa Jean-François Lamour oli maansa ainoa edustaja säilämiekkailussa. Hän sijoittui 21:nneksi ja oli ainoa ilman mitalia jäänyt ranskalaismiekkailija. Los Angelesin 1984 olympialaisissa hän voitti kultaa säilän henkilökohtaisessa kilpailussa ja sai hopeaa joukkuekilpailussa. Soulin 1988 olympialaisissa hän voitti toisen henkilökohtaisen kultamitalinsa. Barcelonan 1992 olympialaisissa hän sai pronssia sekä henkilökohtaisessa kilpailussa että joukkuekilpailussa.
Maailmanmestaruuskilpailuissa Lamour saavutti henkilökohtaisessa säilämiekkailussa pronssia Sofiassa 1986 ja kultaa Lausannessa 1987.
Urheilu-uransa jälkeen Lamour on toiminut poliitikkona. Hän oli Ranskan hallituksen ministeri 2002–2007 vastuualueenaan nuorisoasiat ja urheilu.
Horsmakasvit
Horsmakasvit (Onagraceae) on kukkivien kasvien heimo. Siihen kuuluu noin 650 lajia, jotka jaetaan 20–24 sukuun. Heimon lajien kukassa on useimmiten neljä terälehteä ja neljä verholehteä, jotka suurina ja värillisinä saavat joskus kukan näyttämään kahdeksanterälehtiseltä.
Suomessa viihtyviin horsmakasveihin kuuluvat monien horsmalajien lisäksi esimerkiksi helokit ("Oenothera") kuten isohelokki ("Oenothera missouriensis").
M/S Auto Baltic
M/S Auto Baltic () on suomalaisen Bore-varustamon omistuksessa oleva oleva sto-ro/autonkuljetuslaiva. Alus on rakennettu vuonna 1996 Kristiansundissa, Norjassa ja alun perin sen nimi oli "Transgard". Kuollutta painoa "Auto Balticilla" on 6 165 tonnia ja jääluokitus on 1A Super eli alus pystyy useimmissa jääolosuhteissa liikkumaan yksin. Alus on rekisteröity Suomen lipun alle ja sen kotisatama on Maarianhamina. Nykyään alusta käyttää UECC-varustamo, joka kuljettaa sillä henkilöautoja Euroopasta Suomeen. Kerrallaan autoja alukseen mahtuu 1 530.
Auto Balticin sisaraluksia ovat M/S Auto Bay ja M/S Auto Bank.
21. tammikuuta 1996 alus laskettiin vesille. Kesäkuun puolivälissä se luovutettiin ahvenanmaalaisen Bror Husell Chartering Ltd:n omistukseen, joka rekisteröi sen Suomen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Ahvenanmaalla sijaitseva Maarianhamina. Tuolloin laiva oli nimeltään "Transgard". Tämän jälkeen alus aikarahdattiin Transfennican liikenteeseen, reitille Antwerpen–Rauma. Tammikuusta 2003 jouluun 2004 välisen ajan Transgard liikennöi Lyypekin ja Haminan välillä, jonka jälkeen se aikarahdattiin UECC:lle. Tammikuussa 2005 Transgard meni telakalle Puolaan, josta palattuaan aloitti liikennöinnin reitillä Bremerhaven–Hanko–Helsinki–Kotka.
Vuonna 2005 Rettig Groupiin kuuluva Bore osti Bror Husell Charteringin, jolloin myös Transgard siirtyi uuden omistajan haltuun. Joulukuussa 2006 alus sai nykyisen "Auto Baltic" -nimensä.
Avokantaiset
Avokantaiset eli kantaitiöiset sienet (Agaricomycotina, vanh. myös. Basidiomycetes, Hymenomycetes tai Gasteromycetes) on kantasienten alakaari. Siihen kuuluu kolme luokkaa. Sienten taksonomia on vaihdellut eri aikoina ja eri lähteissä, ja joissakin avokantaiset esitetään luokkatason taksoniksi (Agaricomycetes).
Luokka on saanut nimensä itiöiden kasvutavasta. Suvulliset itiöt kasvavat avoimissa kannoissa eli "basidioissa", kun taas kotelosienten (Ascomycota) itiöt sijaitsevat erillisessä umpinaisessa itiökotelossa.
Useimmat ruokasienet - helttasienet ja tatit - kuuluvat avokantaisiin.
Jack Zander
Jack Zander (3. toukokuuta 1908 – 17. joulukuuta 2007) oli yhdysvaltalainen animaattori, jonka ura kesti animaation kulta-ajalta 1980-luvulle saakka. Hän syntyi Kalamazoossa, Michiganissa, ja oli Pete Burnessin opiskelutoveri Chouinard Schoolissa.
Zander oli mukana työstämässä mm. sellaista klassikkoa kuin "Puss Gets the Bootia" (1940), jonka hahmot tulivat myöhemmin tunnetuiksi Tomina & Jerrynä. Hän oli vuonna 1981 ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi.
Zander eli hyvin vanhaksi; häntä jopa haastateltiin hänen 99-vuotispäivänsä yhteydessä vuonna 2007. Hän kuoli vuoden 2007 joulukuussa.
Ludwigskirche
Ludwigskirche on evankelinen kirkko saksalaisessa Saarbrückenin kaupungissa, Saarlandin osavaltiossa. Se edustaa barokin tyylisuuntaa ja lukeutuu kaupungin huomattavimpiin nähtävyyksiin.
Ludwigskirchen ja sitä ympäröivän Ludwigsplatzin rakennutti ruhtinas Wilhelm Heinrich von Nassau-Saarbrücken. Suunnittelusta vastasi arkkitehti Friedrich-Joachim Stengel ja rakennustyöt käynnistettiin vuonna 1762. Wilhelm Heinrichin kuoleman jälkeen vuonna 1768 työt keskeytettiin rahapulan vuoksi. Ruhtinaan poika, Ludwig, saatti kirkon rakennustyöt päätökseen vuonna 1775. Kirkko vihittiin käyttöön saman vuoden elokuun 25. päivänä.
Vuosina 1885–1887 ja 1906–1911 kirkossa toteutettiin restauraatiotöitä. Toisessa maailmansodassa 5. lokakuuta vuonna 1944 kirkko vaurioitui merkittävästi. Jälleenrakentaminen aloitettiin vuonna 1949.
Sydney Brenner
Sydney Brenner (s. 13. tammikuuta 1927) on eteläafrikkalainen biologi. Hän voitti Copley-mitalin vuonna 1991 ja jakoi vuoden 2002 Nobelin lääketieteen palkinnon Horvitzin ja Sulstonin kanssa.
Brenner syntyi Germistonissa, johon hänen juutalaiset vanhempansa olivat muuttaneet Baltian maista. Hän opiskeli Witwatersrandin ja Oxfordin yliopistoissa.
Brenner sai Nobel-palkinnon töistä jotka liittyivät yksilönkehitykseen ja ohjelmoituun solukuolemaan. Hänen ansioitaan on myös "Caenorhabditis"-sukkulamadon vakiinnuttaminen kehitysbiologian malliorganismiksi.
Brenner on Royal Societyn ja Ranskan tiedeakatemian jäsen. Hän on kuulunut Yhdysvaltain Kansalliseen tiedeakatemiaan vuodesta 1977.
Stille Hilfe
Die Stille Hilfe für Kriegsgefangene und Internierte ("Sotavankien ja internoitujen hiljainen apu"), lyhyemmin Stille Hilfe, on saksalainen avustusjärjestö, joka perustettiin auttamaan toisen maailmansodan jälkeen pidätettyjä, tuomittuja ja paossa olleita natseja ja sotarikollisia.
Aluksi järjestö toimi maanalaisesti ja oli mukana auttamassa Adolf Eichmannin ja Josef Mengelen kaltaisia sotarikollisia pakenemaan Saksasta heti sodan jälkeen. Järjestö aloitti julkisen toiminnan 1951, ja sen johtajana toimi Isenburgin prinsessa Helene Elizabeth. Järjestön perustajajäseniin kuuluivat muun muassa entinen SS-Standartenführer William Spengler, joka toimi natsi-Saksassa RSHA:n osastonjohtajana ja SS-Obersturmbannführer Heinrich Malz, RSHA:n päällikön Ernst Kaltenbrunnerin henkilökohtainen avustaja.
Helene Elizabeth toimi myös keulakuvana, sillä hänellä oli hyvät suhteet aristokraatteihin ja myös katoliseen kirkkoon. Järjestö tuki sotaoikeudenkäynneissä tuomittuja natseja ja sotarikollisia ja heidän perheitään taloudellisesti. Oikeudenkäynneissä ja muutoksia hakiessa syytetyt saivat järjestöltä lakiapua.
Järjestön keulakuvana toimi myös Heinrich Himmlerin tytär Gudrun Burwitz.
Brühlsche Terrasse
Brühlsche Terrasse on arkkitehtitoninen kokonaisuus ja suosittu nähtävyys saksalaisessa Dresdenin kaupungissa, Saksin osavaltiossa. Sitä reunustaa Elbe-joki ja Dresdenin jälleenrakennettu vanhakaupunki. Sen varrella sijaitsee muun muassa taidemuseo Albertinum ja Dresdenin taideakatemia.
Brühlsche Terrassen nimi viittaa kreivi Heinrich von Brühliin, joka rakennutti alueelle palatsin vuonna 1737. Vuonna 1747 Saksin vaaliruhtinas lahjoitti koko alueen kreiville. Toisen maailmansodan Dresdenin pommituksissa vuoden 1945 helmikuussa alue tuhoutui täysin, ja se sittemmin jälleenrakennettiin.
Kate Mulgrew
Katherine Kiernan Maria ”Kate” Mulgrew (s. 29. huhtikuuta 1955 Dubuque, Iowa, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Mulgrew syntyi Dubuquessa, Iowan osavaltiossa, irlanninkatolilaisten vanhempiensa kahdeksasta lapsesta toisena. Hän oli jo 12-vuotiaana vakuuttunut siitä, että yrittäisi näyttelijänuraa; hän pääsikin 17-vuotiaana Stella Adler Conservatory of Actingiin New Yorkiin.
Mulgrewin ensimmäinen televisiorooli oli osa sarjassa "Ryan's Hope" vuosina 1975–1977. Hän esiintyi vuonna 1979 "Columbo"-sarjasta irrotetussa "Mrs. Columbossa", josta hän sai Golden Globe-ehdokkuuden parhaasta naispääosasta draamasarjassa. Muita rooleja hänellä oli esimerkiksi sarjoissa "Dallas", "Murphy Brown" ja "Cheers".
Mulgrew näytteli kapteeni Kathryn Janewayta televisiosarjassa "" vuosina 1995–2001.
Vuodesta 2013 Mulgrew on näytellyt Galina ”Red” Reznikovia televisiosarjassa "Orange Is the New Black", josta hän sai ensimmäisen Emmy-ehdokkuutensa parhaasta naissivuosasta komediasarjassa.
Mulgrewilla on kaksi poikaa (Ian Thomas ja Alexander James), jotka syntyivät hänen ensimmäisestä avioliitostaan Robert H. Eganin kanssa (1982–1993). Hän on ollut vuodesta 1999 naimisissa ohiolaisen poliitikon Tim Haganin kanssa.
Oleksandr Dovženko
Oleksandr Petrovytš Dovženko (, , 10. syyskuuta 1894 Sosnytsja – 25. marraskuuta 1956 Moskova) oli ukrainalaissyntyinen neuvostoliittolainen elokuvaohjaaja ja kirjailija. Dovženko luetaan Sergei Eisensteinin ja Vsevolod Pudovkinin ohella Neuvostoliiton tärkeimpien elokuvaohjaajien joukkoon. Hänen tunnetuin ohjaustyönsä on "Maa" vuodelta 1930.
Dovženko oli poikkeuksellinen klassisten neuvosto-ohjaajien joukossa. Sergei Eisensteinin, Vsevolod Pudovkinin ja Lev Kulešovin ohjaustyöt olivat korostuneesti neuvostoliittolaisia ja heidän elokuvansa tapahtumat sijoittuivat usein kaupunkiympäristöön. Dovženko puolestaan rakasti syvästi kotimaatansa Ukrainaa ja hänen elokuvansa sijoittuivat usein ukrainalaiselle maaseudulle.
Dovženko ohjasi kolme elokuvaa ennen "Zvenigoraa", joka valmistui vuonna 1928. Dovženko yhdisteli elokuvassa myyttejä, kansanperinteitä ja historiaa. "Zvenigorassa" kaksi veljestä asettuvat toisiaan vastaan bolševikkivallankumouksen aikana. Veljeksistä Tymiš asettuu bolševikkien ja Pavlo puolestaan kansallismielisten ukrainalaisten rinnalle.
Keskeiset ohjaajat kunnioittivat vallankumouksen kymmenvuotisjuhlaa elokuvissaan vuonna 1928. Dovženko ohjasi "Arsenalin", joka on eräänlainen jatko-osa "Zvenigoralle". Elokuva kertoo Kiovan kansallismielisten ja kaupungin asevarastoa päämajanaan pitävien bolševikkien kahakoista ensimmäisen maailmansodan aikana. Dovženkon seuraava elokuva "Maa" käsitteli ajankohtaista maatalouden kollektivisointia. Talonpojat ja kulakit taistelevat toisiaan vastaan, mutta maatalouden edistys saapuu traktorin muodossa.
Dovženkon seuraava ohjaustyö "Aerograd" sijoittui kaukoitään ja elokuvan sankari on sisällissodan veteraani, jonka tehtävänä on jäljittää japanilaisia soluttautujia. Kun Dovženko sai Lenin-palkinnon vuonna 1935, Stalin kehotti häntä tekemään elokuvan Ukrainan sisällissodan myyttisestä sankarista, puna-armeijan komentajasta Nikolai Štšorsista. "Punaisen lipun alla" valmistui vuonna 1939.
Dovženko aloitti viimeisen elokuvansa käsikirjoituksen vuonna 1951. "Runoelma merestä" kertoo ihmisitä, joiden kodin tuhoaa Dnepr-joen varrelle rakennettu vesivoimalalaitos. Dovženko kuoli kesken elokuvan teon ja hänen vaimonsa Julija Solntseva saattoi elokuvan loppuun. Solntseva ohjasi myös "Liekehtivän taivaan alla", joka perustuu Dovženkon kansallismieliseen käsikirjoitukseen, joka kiellettiin.
Punainen planeetta (albumi)
Punainen planeetta on Tuomari Nurmion vuonna 1982 julkaistu albumi. Albumi on julkaistu CD:nä vuonna 1988 ja uudelleenmiksattuna monikanava-CD:nä vuonna 2005. Albumilta on julkaistu singlet "Herttua puhuu" / "On aika soittaa sinfonia" sekä "Punainen planeetta" / "Pikku julmuri". Kappaleet 1–4 sekä 7 ovat säveltäneet Tuomari Nurmio ja Ahti Marja-aho, muut kappaleet ovat Nurmion yksin säveltämiä. Kaikki sanoitukset on tehnyt Nurmio. Sovitukset ovat Tuomari Nurmion, Ahti Marja-ahon sekä Antero Jakoilan.
Richard Levinson
Richard Levinson (7. elokuuta 1934 – 12. maaliskuuta 1987) oli yhdysvaltalainen tuottaja. Hän syntyi Philadelphiassa, Pennsylvaniassa, ja valmistui Pennsylvanian yliopistosta kandidaatin arvolla taloustieteistä vuonna 1956.
Levinson oli mukana luomassa ja työstämässä useita menestyssarjoja, joista tärkeimpiä ovat "Columbo", "Mannix", "Ellery Queen" ja "Murhasta tuli totta". Hän teki usein yhteistyötä William Linkin kanssa, ja kaksikko pääsikin vuonna 1995 yhdessä Television Academy Hall of Fameen.
Levinsonin työ ei rajoittunut yksinomaan televisioon, vaan hän myös käsikirjoitti ja tuotti elokuvia. Niistä yksi oli "Hindenburg" (1975). Levinsonille myönnettiin kolme Edgar- ja kaksi Emmy-palkintoa. Hän oli vuodesta 1969 naimisissa Rosanna Huffmanin kanssa, ja hänellä oli tytär Christine.
Levinson kuoli sydänkohtaukseen Los Angelesissa 52-vuotiaana.
Suomen alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue
Suomen alle 21-vuotiaiden miesten jalkapallomaajoukkue edustaa Suomea kansainvälisissä jalkapallon alle 21-vuotiaiden maajoukkuekilpailuissa. Se toimii Suomen Palloliiton alaisuudessa. Maajoukkueesta käytetään lempinimeä "Pikkuhuuhkajat".
Joukkue selviytyi Ruotsissa järjestettyyn vuoden 2009 alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuihin, mikä oli joukkueen ensimmäinen kerta EM-lopputurnauksessa. Suorituksen ansiosta joukkue valittiin vuoden 2008 parhaaksi joukkueeksi Suomen urheilugaalassa.Maalivahdit:
Puolustajat:
Keskikenttäpelaajat:
Hyökkääjät:
William Link
William Link (s. 15. joulukuuta 1933) on yhdysvaltalainen tuottaja ja käsikirjoittaja. Hän syntyi Philadelphiassa, Pennsylvaniassa, ja valmistui Pennsylvanian yliopistosta.
Link ja hänen tärkeä yhteistyökumppaninsa Richard Levinson pääsivät vuonna 1995 yhdessä Television Academy Hall of Fameen, toinen postuumisti; Link jatkoi itsenäisesti uraansa Levinsonin kuoltua vuonna 1987. Kaksikko työsti yhdessä mm. sellaisia sarjoja kuin "Columbo", "Mannix", "Ellery Queen" ja "Murhasta tuli totta".
Link on palkittu kolmella Edgar- ja kahdella Emmy-palkinnolla. Hän kirjoittaa "Ellery Queen's Mystery Magazineen" ja "Alfred Hitchcock's Mystery Magazineen". Hänen uraltaan jälkeen Levinsonin kuoleman ovat peräisin "Probe" (Isaac Asimovin kanssa, 1988) ja Bill Cosbyn tähdittämä sarja "The Cosby Mysteries" (1994–1995).
Veneveistämö
Veneveistämö on veneiden rakentamiseen tarkoitettu tila.
Veneveistämö oli alun perin venepuuseppien verstas, jossa veneenrakentajat käsityökaluin valmistivat puisia veneitä. Varhaisimmat veneet lienevät olleet haapioita tai honkioita. Varhaiset veneet tehtiin yhdestä järeästä puunrungosta, jota sisäpuolelta poltettiin ja veistettiin kirveillä ja talsoilla.
Nykyiset veneveistämöt tekevät veneitä myös muovista ja lasikuidusta. Veneen ja laivan ero on koossa, mutta niiden ero on kuin veteen piirretty viiva.
Suomalaisia veneveistämöjä ovat muun muassa Bella-Veneet Oy, Nautor Oy Ab, Baltic Yachts Oy, Nauticat Yachts Oy, Veneveistämö Syrjäsuo Oy, Veneveistämö Ensio Karonen, Sky Mirror Oy ja jo lopetettu Turun Veneveistämö.
Manipulointi
Manipulointi tai manipulaatio (< lat. "manus", 'käsi') voi tarkoittaa asiayhteydestä riippuen konkreettista käsittelyä tai esimerkiksi tarkoituksellista ohjailua ja harhaan johtamista.
Erlitoun kulttuuri
Erlitoun kulttuuri 1850–1550 eaa. vallitsi varhaispronssikaudella Kiinassa Erlitou-nimisessä paikassa Keltaisenjoen lähistöillä. Erlitou oli kaupunki, josta on löydetty asuntalojan lisäksi mm palatseja, työpajoja ja riittipaikkoja. Paikan ala on 3 km². Erlitoussa asui enimmillään noin 24000 asukasta.
Kiinan historioitsijat ovat pitäneen sitä varhaisen, tarunomaisen, varmentamattoman Xia-dynastian keskuspaikkana, mutta läntiset tutkijat ovat olleet epäilevämpiä.
Kulttuurista on löydetty 200 km läpimittaiselta alalta 500 löytöpaikkaa.
Kulttuuri vallitsi ensin Henanissa ja Shanxissa, myöhemmin Shaanxissa ja Hubeissa. Erlitoun asukasmäärä pieneni merkittävästi Shang-dynastian noustessa, mutta paikalla asuttiin vielä Shang-dynastian aikoihin.
Manipulaattori
Manipulaattori on käsittelylaite, joka on kauko-ohjattu tai yksinkertaisella ohjauksella varustettu automaattinen siirtolaite.
Frank Fenner
Frank John Fenner (21. joulukuuta 1914 – 22. marraskuuta 2010) oli australialainen tiedemies, joka tuli tunnetuksi varsinkin ansioistaan virologian alalla. Parhaiten hän on tunnettu työstään isorokon hävittämisen parissa.
Fenner syntyi Ballaratissa ja valmistui Adelaiden yliopistosta. Hän oli toisessa maailmansodassa lääkärinä Australiassa, Palestiinassa, Egyptissä, Uudessa-Guineassa sekä Borneossa, ja sai vuonna 1949 stipendin Rockefeller-yliopistoon New Yorkiin.
Australiaan palattuaan Fenner pääsi mikrobiologian professoriksi Australian kansallisen yliopiston John Curtin School of Medical Researchiin Canberraan. Hänet palkittiin Japani-palkinnolla (1988) työstään ennalta ehkäisevän lääketieteen alueella sekä Royal Societyn Copley-mitalilla vuonna 1995.
Fenner oli Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian jäsenenä vuodesta 1977; hän oli lisäksi Royal Societyn ja vuodesta 1954 Australian tiedeakatemian jäsen.
Radio Ramona
Radio Ramona on Raumalla toimiva ja Rauman alueella kuuluva radiokanava. Ramonan musiikkilinja keskittyy kotimaiseen pop- ja rockmusiikkiin, höystettynä ulkomaalaisilla klassikoilla. Ramona kertoo paikallisuutisia ja selostaa suorina lähetyksinä kaikki Rauman Lukon pelit.
Radio Ramona aloitti toimintansa paikallisradiotoimilupien niin sanotussa toisessa aallossa 3. maaliskuuta 1988.
Ramona kuuluu Rauman, Eurajoen, Lapin, Laitilan, Euran, Luvian ja Pyhärannan alueella. Tällä alueella asuu noin 100 000 ihmistä. Kohderyhmäksi ilmoitetaan 30–54-vuotiaat.
Yangshaon kulttuuri
Yangshaon kulttuuri oli esihistoriallinen, kivikautinen maataviljelevien kylässä asuvien ihmisten muodostama kyläkulttuuri Kiinassa noin 5000–3000 eaa. Se sijaitsi Keltaisenjoen keskijuoksulla. Tunnetuin jäänne on Banpon kylä.
Yangshaon varhainen kulttuuri kukoisti Keltaisenjoen keskijuoksulla, Keltaisenjoen, Weijoen ja Fenjoen yhtymäkohdassa. Alueella oli lehtimetsää ja lössiaroa. Yangshaon kulttuuriin liittyen on löytynyt hakkuja, lapioita ja kaivukepin painoja. Kotieläiminä pidettiin koiria, sikoja, nautoja, lampaita ja vuohia. Karjanhoito oli ehkä tullut lännestä. Hirssi käsitti jopa 90% ravinnosta. Jo tällöin oli onttokolmijalkaisia saviastioita, jotka olivat myöhemmälle ajalle tyypillisiä. Yangshaon keramiikka oli mello hyvin tehtyä. Saviastiat oli maalattu mustalla värillä punaiselle pohjalle, käsin tehtyä ja hitaalla savenvalajan pyörällä tournettella viimeisteltyä, dreijaa ei tunnettu.
Yangshaon kulttuurin ajalta on löydetty kupariesineitä, luultavasti vain taottuja. Kaudella kasvatettiin luultavasti jo silkkitoukkia.
Jo aiemmin alkanut hirssin viljely yleistyi huomattavasti Yangshaon kauden edetessä. Riisin viljely oli kadonnut kauden alussa Keltaisen joen keskijuoksulta, mutta palasi keksisellä Yangshaon kaudella takaisin..219 km2 tutkitulla alueella yliluon laaksossa Henanissa Yangshaon alkuvaiheessa 5 kylää yhteensä 2,3 ha alueella, mutta 46 ha 10 asutuskeskuksessa keksi-Yangshaossa, ja 76 ha 30 asutuskeskuksessa Yangshaon loppuvaiheessa.
Yangshaon jälkeen oli myöhäisvaihe, jolta ajalta on löydetty ensimmäiset lössirakenteet, ns. rammed earth keksi-Henanin Xishanista. Yangshaon jälkeen tuli lännessä Majiayaon kulttuuri, keksualueelle levisi Longshanin kulttuuri noin 3000 eaa.
Mahalia Jackson
Mahalia Jackson [məˈheɪljə] (26. lokakuuta 1911 – 27. tammikuuta 1972) oli yhdysvaltalainen gospel-laulaja.
Jackson syntyi New Orleansissa ja menetti äitinsä ollessaan kuusivuotias. Hän joutui tätinsä huostaan, ja lapsuusvuodet täytti ankara työnteko. Hän aloitti laulu-uransa jo ennen muuttoaan Chicagoon 1927. Hän liittyi Johnson Brothers -kokoonpanoon, jonka hajottua hän aloitti soolouransa vuonna 1937.
Jackson oli suosionsa huipulla 1940-luvun lopulla, 1950-luvulla ja 1960-luvun alussa. Hän aloitti oman radio-ohjelmansa CBS:llä ja sai vuonna 1954 kiinnityksen Columbia Recordsille. Hän esiintyi vuonna 1961 presidentti John F. Kennedyn virkaanastujaisissa.
Jacksonin viimeiseksi konsertiksi jäi esiintyminen Saksassa vuonna 1971. Hän esiintyi vielä sen jälkeen "The Flip Wilson Show'ssa" kotimaassaan. Häntä vaivasivat diabetes ja sydänvika, jotka johtivat hänen kuolemaansa 60 vuoden iässä. Hän sai kuolinvuonnaan Grammyn "Lifetime Achievement Awardin". Hänet otettiin Gospel Music Hall of Fameen postuumisti vuonna 1978; hän kuuluu lisäksi Hollywood Walk of Fameen ja vuodesta 1997 Rock and Roll Hall of Fameen.
Parhaat – 20 suosikkisävelmää (Sauli Lehtonen)
Parhaat – 20 suosikkisävelmää on vuoden 1994 tangokuninkaan Sauli Lehtosen kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 1998. Albumi sisältää Lehtosen 20 tunnetuinta kappaletta, kuten ”Tango Desiree” ja ”Mun aika mennä on”.
Kamila Skolimowska
Kamila Skolimowska (4. marraskuuta 1982 Varsova – 18. helmikuuta 2009 Lissabon, Portugali) oli puolalainen moukarinheiton olympiavoittaja.
Ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan Skolimowska kilpaili 15-vuotiaana Budapestin EM-kilpailuissa 1998 sijoittuen seitsemänneksi. Sydneyn 2000 olympialaisissa hän voitti 17-vuotiaana kultaa tuloksella 71,16. Hänestä tuli samalla kaikkien aikojen nuorin moukarinheiton olympiavoittaja, miehet mukaan lukien. Hän voitti EM-hopeaa 2002 ja EM-pronssia 2006. Edmontonin ja Osakan MM-kisoissa Skolimowska sijoittui neljänneksi.
Skolimowska voitti moukarinheiton Puolan-mestaruuden vuosina 1996–1997 ja 1999–2008. Hän heitti 17 aikuisten Puolan ennätystä; ensimmäisen 13-vuotiaana kesäkuussa 1996 (tulos 47,66 m) ja viimeisen toukokuussa 2007 Dohassa (76,83 m). Viimeisimmän ennätyksen rikkoi elokuussa 2009 Anita Wlodarczyk (77,20 m). Nuorten maailmanennätystä hän paransi viidesti.
Skolimowskan isä on painonnoston nuorten maailmanmestari ja olympiaedustaja Robert Skolimowski.
Skolimowska menehtyi 26-vuotiaana maajoukkueensa harjoitusleirillä Vila Real de Santo Antóniossa, Portugalissa keskeytettyään kuntosaliharjoitteen. Aluksi epäiltiin hänen saaneen sydänkohtauksen, mutta ruumiinavaus osoitti kuolinsyyksi keuhkoveritulpan.
Ilkka Vuori (koripalloilija)
Ilkka Johannes Vuori (s. 28. tammikuuta 1986 Järvenpää) on suomalainen koripalloilija. 181-senttinen Vuori pelaa pääasiassa pelintekijänä. Riihimäkeläisen Kolmoskorin kasvatti pelasi 55 nuorten maaottelua, joissa pisteitä kertyi 399, ja lisäksi kuusi ottelua haastajamaajoukkueessa. Vuori valittiin Korisliigan vuoden puolustuspelaajaksi kaudella 2006–2007.
Vuori ilmoitti lopettavansa koripalloilijanuransa elokuussa 2015 loukkaantumisten vuoksi. Hän valmistui kauppatieteiden maisteriksi ja polvivammasta toivuttuaan palasi pelikentille tehtyään heinäkuussa 2018 sopimuksen M1DA:ssa pelanneen Lahti Basketballin kanssa.
Jonathan Larson
Jonathan Larson (4. helmikuuta 1960 – 25. tammikuuta 1996) oli yhdysvaltalainen musikaalien tekijä. Hänen tunnetuimpiin töihinsä kuuluu "Rent" (1996), johon hän teki sekä käsikirjoituksen että musiikin.
Larson oli juutalainen ja opiskeli Adelphi Universityssä. Hän voitti uransa aikana Pulitzer-palkinnon ja useamman Tony-palkinnon. Hän sai vaikutteita Elton Johnin, The Whon ja Billy Joelin kaltaisilta rockmuusikoilta, mutta myös musikaalisäveltäjä Stephen Sondheimilta.
Myös elokuvaksi tehdyn "Rentin" ohella Larsonin tuotantoon kuuluu mm. "tick, tick... BOOM!"
Larson kärsi elämänsä loppuvaiheissa rintakivuista ja pahoinvoinnista. Koska merkkejä mahdollisesta sydäninfarktista ei löytynyt, oireet tulkittiin vain influenssan tai stressin aiheuttamiksi. Varhain aamulla 25. tammikuuta 1996 hän kuitenkin kuoli aorttansa repeydyttyä; hän oli potenut Marfanin oireyhtymää. "Rent" sai kantaesityksensä tekijänsä ennenaikaista kuolemaa seuranneena yönä.
Tai-Pan
Tai-Pan on vuonna 1986 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva. Se perustuu James Clavellin samannimiseen romaaniin.
"Tai-Pan" oli ensimmäinen kokonaan Kiinassa kuvattu Hollywood-elokuva.
Kaksi englantilaista liikemiestä Dirk Struan ja Taylor Brock kilpailevat Hongkongin liikemaailman herruudesta. Palkintona on oopiumia, kaunis nainen ja paljon rikkauksia. Kumpi miehistä voittaa, kenestä tulee Aasian mahtavin mies, Tai-Pan kaiken hallitsija?"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Kari Salminen sanoo "Tai-Panin" juonta saippuoiduksi ja melodramaattiseksi ja koristeellisten yksityiskohtien runsautta lähes mauttomaksi. Hän antaa elokuvalle yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”. "VideoHound's Golden Movie Retriever" sanoo elokuvan esittelevän liian monia sivujuonia liian lyhyessä ajassa ja antaa sille puolitoista tähteä neljästä.
Li Ka-shing
Li Ka-shing (s. 13. kesäkuuta 1928) on hongkongilainen liikemies. Hän on talouslehti "Forbesin" mukaan Aasian rikkain ja maailman kahdeksanneksi rikkain ihminen. Hänen varallisuutensa arvo on noin 21,3 miljardia dollaria.
Ka-shing toimii tällä hetkellä Hutchison Whampoan ja Cheung Kong Holdingsin johtajana. Shantoun yliopisto perustettiin hänen rahoittamanaan vuonna 1981.
Ka-singh syntyi Chaozhoussa. "Asiaweek" nimitti hänet vuonna 2001 "Aasian vaikutusvaltaisimmaksi mieheksi". Hänelle on myönnetty Grand Bauhinia Medal; hän on lisäksi Brittiläisen imperiumin ritarikunnan ritari ja Kunnialegioonan komentaja.
Jane Kaczmarek
Jane Kaczmarek (s. 21. joulukuuta 1955) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esitti Loisin osan kansainvälisessä menestyssarjassa "Veljemme on nero" (2000–2006).
Wisconsinissa syntyneellä Kaczmarekilla on puolalaiset juuret. Hän opiskeli Wisconsin–Madisonin yliopistolla ja Yalen yliopistolla. Hänellä on ollut rooleja myös teatterissa ja useissa elokuvissa, joista yksi on "Pleasantville – Onnellisten kaupunki" (1998). Hän on jatkanut uraansa televisiossa vaikka "Veljemme on nero" päättyi toukokuussa 2006. Kaczmarek on ääninäytellyt "Simpsoneissa" vierailevana äänenä tuomari Constance Harmia useassa jaksossa.
Kaczmarek meni 15. elokuuta 1992 naimisiin näyttelijä Bradley Whitfordin kanssa. Pari asuu Kaliforniassa vuosina 1997–2002 syntyneiden kolmen lapsensa kanssa. Kaczmarekille annettiin huhtikuussa 2004 lonkkaproteesi kroonisen artriitin johdosta.
Kaczmarek on moninkertainen Emmy- ja Golden Globe -ehdokas. Hän voitti Satellite-palkinnon vuonna 2004.
NukeZone
NukeZone on selaimella pelattava reaaliaikainen strategiapeli. Peli aloitti toimintansa vuonna 2001. Peliin on rekisteröitynyt 35 000 pelaajaa. Yhtäjaksoisesti selaimella pelaa keskimäärin noin 800 henkilöä.
Jotta pääsee pelaamaan NukeZonea, täytyy ensiksi rekisteröityä, eli luoda käyttäjätunnus peliin. Rekisteröityminen on ilmaista. Tunnuksen luotuaan voit kirjautua itse peliin. Kun kirjautuu sisään, saa valita (joko ensimmäisellä tai toisella kirjautumiskerralla) ”pelibonuksen” josta on paljon hyötyä etenkin pelin alussa. Bonuksia on useita, mutta yksi suosituimmista on rahabonus, jonka avulla saa pelin alussa reilusti enemmän rahaa käyttöön, kuin normaalisti. Bonuksen valittuaan voi alkaa rakentaa armeijaa sekä kasvattamaan maanperää rakentamalla erilaisia rakennuksia ym.
Jotta pystyy rakentamaan esimerkiksi panssarivaunuja, kouluttamaan sotilaita tai hankkimaan ilma-aluksia, tulee rakentaa erilaisia rakennuksia. Aina kun rakentaa, ”networth ” kasvaa. Ylivoimaisesti hyödyllisin ja suosituin ase on ydinpommi, joka aiheuttaa osuessaan suurta tuhoa hyökkäyksen kohteelle.
Pelin päätarkoitus on hankkia erilaisia mitaleita. Networth ei oikeastaan liity peliin muuten kuin sillä tavalla, että siitäkin on mahdollisuus saada mitali, yksin tai klaanin kanssa. Aina kun rakentaa uusia rakennuksia, kouluttaa yksiköitä ynnä muuta, networth kasvaa. Networth kertoo siis, miten suuri esimerkiksi armeija on.
Klaani on myös erittäin tärkeässä roolissa pelissä. Jokainen pelaaja voi itse tehdä oman klaaninsa, ja esimerkiksi pyytää siihen ystäviään. Samassa klaanissa olevat pelaajat eivät voi hyökätä toistensa kimppuun. Jokaisella klaanilla on johtaja jolla on merkittävästi enemmän määräysvaltaa kuin normaaleilla jäsenillä. Klaaneilla on myös pisteet, joita saa ”sotimalla” toisia klaaneja vastaan. Pisteitä saa vain, jos jompikumpi klaaneista on kirjaimellisesti julistanut sodan. Klaani on yleensä myös merkittävässä roolissa mitaleita hankkiessa.
NukeZonessa vaihtuu yksijaksoisesti myös Round, eli puhekielellä ”kierros”. Kierros tarkoittaa pelijaksoa, joka kestää muutaman kuukauden ennen kuin se vaihtuu. Kun uusi kierros vaihtuu, alkaa peli ikään kuin alusta; pelaajien networth tippuu nollaan. Muuttumattomia tekijöitä on klaani, historia sekä kunniamitalit ym.
Minbei
Minbei (yksinkertaistetut merkit: 闽北语, perinteiset merkit: 閩北, pinyin: Mǐnběi) on sinotiibetiläisiin kieliin kuuluva kieli, jota puhutaan pääasiassa Kiinassa, mutta myös Yhdysvalloissa (lähinnä Kaliforniassa) on kielen puhujia.
Keski-Egypti
Keski-Egypti on Egyptissä Niilin jokilaaksossa oleva alue, joka ulottuu pohjoisesta El-Aiyatin ja Zawet Dahshurin väliltä eteläiseen Asyutiin. Perinteisen Ylä-Ala-Egypti-jaon mukaan se on Ylä-Egyptin pohjoisosa. Yhden määritelmän mukaan sen eteläraja olisi jo El Minyan, muinaisen Hermopolisin kaupungin tienoilla.. Toisen määritelmän mukaan Keski-Egypti ulottuu etelämmäs Asyutin ja Sohagin välimaastoon, josta alkaa Ylä-Egypti, ja kolmannen määritelmän mukaan Assuanin padon kohdalle asti.
Milou
Milou on sarjakuvahahmo Tintin koira "Tintin seikkailut" -sarjakuvissa. Milou on uskollinen, sankarillinen ja neuvokas valkoinen terrieri, joka pelastaa Tintin hengen useita kertoja.
Sarjakuvapiirtäjä Hergé loi Miloun jo Tintin ensimmäiseen seikkailuun "Tintti Neuvostojen maassa" (1929), ja se oli Tintin rinnalla sarjan loppuun asti. Milou on rodultaan kettuterrieri. Rotu oli vuoden 1929 tienoilla suosittu rohkeutensa, luonteensa ja älykkyytensä johdosta, joskin valkoinen oli sille epätavallinen väri. Myös Hergén suosiman lounasravintolan omistajalla oli kettuterrieri. Milou sai nimensä Hergén teini-iän ihastuksen Marie-Louise Van Cutsemin lempinimestä, joka oli myös Milou. Sarjakuvan Milou on kuitenkin uroskoira, minkä näkee siitä, että se nostaa takajalkaa, rehentelee sekä vikittelee tyttökoiria.
Milou on perso ruoalle, juomalle ja nukkumiselle. Sen suosikkiruokaa on kana, jota sen nähdään ahmivan useissakin albumeissa. Myös luut ovat Miloun herkkua, ja se pitää myös viskistä, minkä seurauksena se toikkaroikin usein humalassa. Vaikka Milou onkin terrierille tyypillisesti rohkea koira, sillä on araknofobia eli se pelkää hämähäkkejä.
Miloulla on tarkka vaisto, sillä se tunnistaa epäilyttävät tyypit ennen isäntäänsä. Milou kommentoi Tintin edesottamuksia ironisesti ja varoitellen etenkin sarjan avausalbumeissa, kunnes kapteeni Haddock omaksuu kommentoijan roolin ja siirtää Miloun hiukan taka-alalle. Inhimillisistä piirteistään huolimatta Milou käyttäytyy usein myös kuin tavallinen koira: se nuuhkii, jäljittää, puree ja haukkuu.
Etheridge Knight
Etheridge Knight (19. huhtikuuta 1931 – 10. maaliskuuta 1991) oli afroamerikkalainen runoilija.
Knight syntyi köyhään perheeseen Mississippissä. Hän jätti koulun kesken vain 14-vuotiaana eikä siten löytänyt itselleen pysyvää työpaikkaa. Huumausaineriippuvaisena ja elämän murjomana hän päätti lähteä palvelemaan Korean sotaan. Hän haavoittui ja asettui kotimaahansa palattuaan Indianapolisiin, Indianaan.
Knight ei kuitenkaan toipunut riippuvuudestaan. Se paheni niin, että mies syyllistyi vuonna 1960 ryöstöön ja sai vankeustuomion kymmenestä 25 vuoteen. Vankeusaikanaan hän havaitsi olevansa lahjakas kirjoittaja; ensimmäinen kokoelma "Poems from Prison" ilmestyi 1968, samana vuonna, kun Knight sai armahduksen.
Knightille myönnettiin Guggenheim-stipendi vuonna 1974, ja hän työskenteli mm. Pittsburghin yliopistossa ja Wesleyan Universityssä. Hän oli naimisissa runoilija Sonia Sanchezin ja sitten Mary McAnallyn kanssa, mutta molemmat avioliitot päättyivät eroon. Runoilija menehtyi keuhkosyöpään Indianapolisissa 59-vuotiaana.
Alexander Polinsky
Alexander Niver Polinsky (s. 7. lokakuuta 1974 San Francisco, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten tv-sarjasta Charles in Charge. Sarjan aikana hän pääsi kolme kertaa Young Artist palkinnon voittaja ehdokkaaksi.
Charles in Charge sarjan päätyttyä vuonna 1990, Polinsky on tehnyt enimmäkseen äänirooleja ja pieniä rooleja elokuvissa, kuten ja Saints and soldiers – pyhimyksiä ja sotilaita. Samalla hän työskentelee myös muotoilijana studiossa, joka tekee elokuvien lavasteita.
Romanian vaakuna
Romanian vaakuna on Romanian kansallistunnus lipun ja kansallislaulun ohella. Se hyväksyttiin käyttöön 10. syyskuuta 1992. Vaakuna koostuu kultaisesta kotkasta ja kilvestä. Vaakunan tausta on sininen ja keskellä olevan kilven viisi kenttää kuvaavat seuraavia asioita:Kotka pitelee suussaan ortodoksista ristiä ja kynsissään miekkaa ja valtikkaa. Miekka viittaa Moldavian ruhtinaaseen Tapani III Suureen ja valtikka romanialaisten ruhtinaskuntien ensimmäiseen yhdistäjään Mikael Rohkeaan.
Tereus
Tereus () oli kreikkalaisessa mytologiassa Traakian kuningas ja Areen poika. Hänen puolisonsa oli Prokne, Pandion I:n tytär, jonka tämä oli antanut Tereukselle vaimoksi kiitokseksi hänen avustaan sodassa Thebaa vastaan. Heillä oli poika, Itys.
Tereus kuitenkin himoitsi vaimonsa sisarta, Filomelaa, jonka hän pahoinpiteli ja raiskasi. Estääkseen tätä kertomasta tapahtuneesta kenellekään Tereus leikkasi Filomelan kielen poikki ja piti tätä vankinaan. Proknelle hän kertoi Filomelan kuolleen. Vuoden kuluttua Filomela sai kuitenkin ajatuksen ja kutoi kankaan, jossa hän kertoi tapahtuneen ja sai sen toimitettua sisarelleen. Kostoksi sisarensa kohtelusta Prokne tappoi poikansa Ityksen ja syötti tämän ruumiin miehelleen. Kun Tereus sai tietää, mitä oli tapahtunut, hän alkoi jahdata sisaruksia kirves aseenaan, mutta tällöin jumalat muuttivat kaikki kolme linnuiksi: Tereuksesta tuli harjalintu, Proknesta satakieli, joka laulaa suruisasti poikansa kuolemaa, ja Filomelasta pääskynen, joka kielensä menettäneenä ei pysty laulamaan vaan ainoastaan sirkuttamaan. Roomalaisten runoilijoiden aikana sisarusten lajit vaihtuivat, ja Proknen kerrottiin muuttuneen pääskyseksi ja Filomelan satakieleksi. Samoin Tereuksen ase muuttui miekaksi, jota verrattiin satakielen nokkaan.
Asema 49
Asema 49 ("Ladder 49") on vuonna 2004 valmistunut palomiehistä kertova toiminnallinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Jay Russell. Sen pääosissa ovat Joaquin Phoenix ja John Travolta.
Palomies Jack Morrison pelastaa miehen korkeasta, palavasta varastorakennuksesta. Pian tämän jälkeen lattia Jackin alla pettää, ja hän putoaa alas useita kerroksia loukaten jalkansa. Elokuva seuraa palomiesten yrityksiä pelastaa Jack sillä aikaa kun tämä yrittää päästä turvalliseen paikkaan rakennuksessa. Samalla Jack muistelee aikoja, jolloin hän ryhtyi palomieheksi, tapasi vaimonsa, vietti aikaa lastensa kanssa ja ystävystyi muiden palomiesten kanssa.
St. Marienkirche
St. Marienkirche on evankelinen kirkko Saksan pääkaupungissa Berliinissä. Se sijaitsee Karl-Liebknecht-Straßella Berliinin historiallisessa keskustassa, lähellä Alexanderplatzia.
Marienkirche on Berliinin vanhin yhä uskonnollisessa käytössä oleva kirkkorakennus, ja kaikista kirkkorakennuksista toiseksi vanhin (vanhin on nykyisin museona toimiva Nikolaikirche). Kirkon vanhin osa on yksilaivainen goottilaistyylinen kuori, joka on rakennettu nykytiedon mukaan 1270-luvulla. Kirkko rakennettiin torikortteliin, joka oli 1200-luvulla nuoren Berliinin kaupungin ensimmäinen aluelaajennus. Varhaisin kirjallinen maininta kirkosta on peräisin vuodelta 1292. Alun perin roomalais-katolisena kirkkona toimineen St. Marienkirchen vanhimmat osat on tehty graniitista. Suurin osa kirkosta on kuitenkin rakennettu tiilistä.
Kirkko paloi ensimmäisen kerran jo 1300-luvulla, mutta rakennettiin uudelleen alkuperäiseen asuunsa. Torni rakennettiin 1400-luvulla, joskin sen ylin osa on arkkitehti Carl Gotthard Langhansin lisäys vuosilta 1789–1790. Toisessa maailmansodassa Berliinin pommituksissa kirkko tuhoutui pahasti. Sodan jälkeen kirkko jäi Itä-Berliinin puolelle ja sitä ympäröineet korttelit hävitettiin kokonaan. Kirkko jälleenrakennettiin vuosina 1945–1950 ja maalattiin valkoiseksi alkuperäisen ulkonäkönsä mukaisesti. Ympäröivä aukio järjesteltiin 1960-luvulla, ja Marienkirche jäi seisomaan yksinään valtavan Fernsehturm-televisiotornin juurelle. Kirkkoa restauroitiin uudestaan vuosina 1969–1970.
Marienkirchen koristeellinen, alabasterista tehty saarnatuoli on Andreas Schlüterin veistämä vuodelta 1702. Kirkossa on Saksan vanhin Kuolemantanssi-aiheinen fresko, joka lienee maalattu vuonna 1485, vuosi suuren ruttoepidemian jälkeen. Arkkitehti Friedrich August Stüler löysi sen tornihallista vuonna 1860. Seinämaalaus on kaksi metriä korkea ja 22 metriä pitkä, ja siihen on kuvattu yhteensä 28 kohtausta.
St. Marienkirche on nykyisin Berlin-Brandenburgin evankelisen hiippakunnan piispankirkko. Kirkon edustalle on sijoitettu Martti Lutherin patsas.
Filomela
Filomela () oli kreikkalaisessa mytologiassa Ateenan kuninkaan Pandion I:n ja Zeuksippen tytär sekä Proknen sisar.
Tereus, Traakian kuningas ja Proknen puoliso, oli lupautunut matkustamaan Ateenaan ja ottamaan mukaansa Filomelan vierailemaan Traakiassa. Hän kuitenkin alkoi himoita vaimonsa sisarta, mutta tämä ei suostunut hänen ehdotuksiinsa lahjoista ja huomionosoituksista huolimatta. Viimein he nostivat purjeet ja palasivat takaisin Traakiaan, mutta alusten rantauduttua Tereus veikin Filomelan metsässä olleeseen mökkiin ja pahoinpiteli ja makasi tämän väkisin. Pelätessään Filomelan kertovan tapahtuneesta hän vielä leikkasi Filomelan kielen poikki ja piti tätä vankinaan. Vaimolleen hän kertoi Filomelan kuolleen. Vuoden kuluttua Filomela kuitenkin kutoi kankaan, jossa hän kertoi tapahtuneen ja sai sen toimitettua sisarelleen. Kostoksi sisarensa kohtelusta Prokne tappoi oman ja Tereuksen pojan Ityksen ja syötti tämän ruumiin miehelleen. Kun Tereus sai tietää, mitä oli tapahtunut, hän alkoi jahdata sisaruksia kirves aseenaan, mutta tällöin jumalat muuttivat kaikki kolme linnuiksi: Tereuksesta tuli harjalintu, Proknesta satakieli, joka laulaa suruisasti poikansa kuolemaa, ja Filomelasta pääskynen, joka kielensä menettäneenä ei pysty laulamaan vaan ainoastaan sirkuttamaan. Roomalaisten runoilijoiden aikana sisarusten lajit vaihtuivat, ja Proknen kerrottiin muuttuneen pääskyseksi ja Filomelan satakieleksi. Samoin Tereuksen ase muuttui miekaksi, jota verrattiin satakielen nokkaan.