hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Sulo Kolkka
Sulo "Simeoni" Kolkka (30. toukokuuta 1902 Helsinki – 26. helmikuuta 1986 Lammi) on 1900-luvun tunnetuimpia suomalaisia urheilutoimittajia. Hänelle myönnettiin Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun suuri ansioristi vuonna 1983.
Kolkka oli Helsingin Sanomien urheilutoimittaja 1928–1944. Tässä tehtävässä hän oli suomalaisen päivälehden ensimmäinen ja päätoiminen urheilutoimittaja. "Simeoni" toimi Helsingin olympiakisojen sanomalehtiosaston päällikkönä 1950–1952. Hän oli Yhtyneet Paperitehtaat Oy:n Valkeakosken tehtaiden tiedotuspäällikkö 1955–1967.
Pakinoitsijana hän käytti nimimerkkiä Simeoni.
Sirkka-Liisa Wilén
Sirkka-Liisa Wilén, oik. "Wilén-Hiltunen" (16. lokakuuta 1927 Kuusankoski – 25. elokuuta 2015) oli suomalainen näyttelijä. Hänen nimensä on kirjoitettu joidenkin elokuvien tiedoissa myös muodoissa Sirkka-Liisa Vilen, Sirkka Liisa Wilen ja Sirkka Wilén. Hän oli naimisissa näyttelijä-ohjaaja Aimo Hiltusen kanssa.
Liane Haid
Liane Haid (16. elokuuta 1895 Wien, Itävalta – 28. marraskuuta 2000 Bern, Sveitsi) oli itävaltalainen näyttelijä.
Haid opiskeli tanssia ja laulua. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli ensimmäisen maailmansodan propagandaelokuva "Mit Herz und Hand fürs Vaterland" (1916).
Haidin merkittävimpiä elokuvia olivat muun muassa "Lady Hamilton" (1921), "Lucrezia Borgia" (1926) ja "Mustalaisruhtinatar" ("Die Czardasfürstin", 1927). Hän pakeni kansallissosialistisesta Saksasta Sveitsiin vuonna 1942.
Haid eli poikkeuksellisen pitkäikäiseksi: hän kuoli 105-vuotiaana.
Ordo Ad Chao
Ordo Ad Chao on norjalaisen black metal -yhtye Mayhemin neljäs albumi. Albumin nimi on latinaa ja suomeksi se tarkoittaa "järjestys kaaokseen".
Madeleine Milhaud
Madeleine Milhaud (22. maaliskuuta 1902 – 17. tammikuuta 2008) oli ranskalainen näyttelijä ja libretisti. Hän oli säveltäjä Darius Milhaudin leski ja serkku.
Madeleine Milhaud syntyi Pariisissa. Hänen isänsä oli Aix-en-Provencesta ja äiti Brysselistä. Milhaud aloitti näyttelemisen jo nuorena, ja hänellä oli alalla pitkä työura.
Milhaud meni naimisiin säveltäjämiehensä kanssa vuonna 1925. Parille syntyi vuonna 1930 poika, Daniel. Darius Milhaud on omistanut Madeleinelle pianosarjansa "La Muse Menagère". Madeleine Milhaud kirjoitti libretot miehensä oopperoihin "Médée", "Bolivar" ja "La mère coupable". Hän täytti maaliskuussa 2002 sata vuotta.
Choi Hong Hi
Kenraali Choi Hong Hi (9. marraskuuta 1918 Myong Chun – 15. kesäkuuta 2002 Pjongjang, Pohjois-Korea) oli Taekwon-Don perustaja ja suurmestari. Choi kehitti Taekwon-Don elämäntyönään monien harjoittelemansa eri taistelulajien pohjalta ja oli International Taekwon-Do Federationin puheenjohtaja sen perustamisesta kuolemaansa saakka.
Choi Hong Hi syntyi 9. marraskuuta 1918. Hän joutui heti synnyttyään vanhempiensa huolen kohteeksi koska oli sairaalloinen ja heiveröinen. Choin isä lähetti poikansa oppiin erään Korean kuuluisimman kalligrafiaopettajan luokse. Hän opetti Choille myös tae kyonia, muinaista korealaista taistelulajia. Vuonna 1937 Choi lähetettiin Japaniin opintojensa vuoksi. Siellä hän opiskeli Shotokan-tyylistä karatea saavuttaen toisen danin mustan vyön. Toisen maailmansodan sytyttyä Choi pakkovärvättiin Japanin armeijaan ja tuomittiin pian seitsemäksi vuodeksi vankeuteen japanilaisvaltaa vastaan suuntautuneiden kapinointien vuoksi. Hän kuitenkin välttyi pitkältä vankeusajalta rauhan koittamisen ansiosta.
Rauhan koittaessa elokuussa 1945 Choi vapautui ja alkoi opettaa lajiaan Etelä-Korean armeijassa. Hän eteni kovaa vauhtia sotilasurallaan ja levitti lajiaan tehokkaasti ympäri maata. Koreasta Choi lähti levittämään lajiaan miltei heti myös Yhdysvaltoihin. Lajin viralliseksi nimeksi hyväksyttiin "Taekwon-Do" 11.4.1955. Moni pitääkin tätä päivämäärää Taekwon-Do:n syntymäajankohtana. Vuonna 1959 lajia alettiin levittää myös muihin maihin (mm. Malesiaan ja Singaporeen) ja 22.3.1966 perustettiin kansainvälinen Taekwon-Do -liitto, International Taekwon-Do Federation (ITF). Perustamassa oli yhdeksän maata: Vietnam, Singapore, Malesia, Italia, Saksan liittotasavalta, Turkki, Arabiemiirikunnat, Yhdysvallat, ja Korean tasavalta.
Kenraali Choi kuoli lauantaina 15. kesäkuuta 2002 84-vuotiaana. Hänet haudattiin Pohjois-Koreaan, Pjongjangiin.
Nunnia ja konnia
Nunnia ja konnia ("Sister Act") on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1992. Se on komedia kapakkalaulaja Deloris Van Cartiesta (Whoopi Goldberg), joka vahingossa joutuu todistamaan mafiosomiesystävänsä Vincen (Harvey Keitel) hankkiutumista eroon todistajasta. Sen seurauksena Deloris otetaan mukaan todistajansuojeluohjelmaan ja hänet sijoitetaan luostariin. Vauhtiin ja vapauteen tottunut laulaja joutuu sopeutumaan nunnaluostarin täsmälliseen aikatauluun ja kuriin.
"Helsingin Sanomien" ensi-ilta-arvostelussa Helena Ylänen 
sanoi Ardolinon tehneen urallaan enimmäkseen roskaa, mutta kehui "Nunnia ja konnia" hauskaksi.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano sanoo elokuvan pelaavan taidokkaasti gospelmusiikilla mutta halvasti uskonasioilla. Hän antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Olli Tiainen
Olli Tiainen (1770–1833) oli Suomen sodan (1808–1809) sissipäällikkö ja rajakapteeni. Hän oli alkujaan nurmekselainen talonpoika, syntynyt nykyisen Rautavaaran Tiilikkajärven Tiilikanaution torpassa. Suomen sodan syttyessä valitsivat Nurmeksen ja Pielisjärven seudun talonpoikaississit hänet johtajakseen. Sissijoukkonsa avulla hän esti venäläisiä katkaisemasta Sandelsin ja Savon prikaatin peräytymistä Ouluun. Tiaisen sissijoukko aiheutti muutenkin runsaasti vastoinkäymisiä ja hankaluuksia Pohjois-Karjalaan tunkeutuneelle viholliselle.
Olkijoella tehdyn sopimuksen jälkeen Tiainen joutui hajoittamaan joukkonsa ja hän pakeni itse Ruotsin puolelle. Hänet esiteltiin Tukholmassa kuningas Kustaa IV Aadolfille, joka antoi Tiaiselle kultaisen urhoollisuusmitalin ja lupasi hänelle vielä eläkkeenkin. Tiaisen elämä Ruotsissa oli kuitenkin hankalaa puuttuvan ruotsin kielen taidon takia, ja lopulta hän päätyi rajavartijaksi Haaparantaan. Tiainen palasi Suomeen 1818, mutta hän säilytti itsellään Ruotsin kansalaisuuden eikä suostunut vannomaan uskollisuudenvalaa Venäjän keisarille. Tiainen kuoli 1833 kotitilallaan lavantaudin uhrina.
Hänen muistomerkkinsä on pystytetty Nurmekseen (1870) ja Joensuuhun (Bertel Jung, 1932). Joensuussa muistomerkki sijaitsee Tiaiselle nimetyssä Tiaisenpuistossa Tiaisenkadun ja Tikkamäentien kulmauksessa. Karjalaisen Kulttuurin Edistämissäätiö on nimennyt yhden hirsirakenteisen kokoontumis- ja juhlatilan Liperin Ylämyllyllä, Joensuun lähellä Olli Tiaisen majaksi.
Heinäkuussa 2008 esitettiin Vuonislahdessa Heikki Turusen kirjoittamaa näytelmää "Olli Tiainen – Suomen sodan sankari".
Mauro Silva
Mauro da Silva Gomes paremmin tunnettu nimellä Mauro Silva (s. 12. tammikuuta 1968, São Bernardo do Campo Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Mauro Silva voitti maailmanmestaruuden vuonna 1994.
Mauro Silva aloitti uransa Brasiliassa Guarani Futebol Clubessa vuonna 1988, josta siirtyi vuonna 1990 Clube Atlético Bragantinoon. Suurimman osan urastaan Mauro Silva edusti kuitenkin Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Deportivo La Coruñaa (1992–2005). Siellä hän saavutti seurajoukkueuransa suurimman saavutuksen vuonna 2000, kun Deportivo voitti Espanjan-mestaruuden. Mestarien liigaan Mauro Silva osallistui seuran mukana viisi kertaa ja paras saavutus oli välieräpaikka kaudella 2003–2004.
Brasilian jalkapallomaajoukkuetta Mauro Silva edusti 46 kertaa vuosina 1991–2001. Hän voitti maailmanmestaruuden vuoden 1994 MM-kisoissa pelaten tärkeässä roolissa Brasilian kaikissa seitsemässä ottelussa sekä Etelä-Amerikan-mestaruuden vuonna 1997.
Pekanbaru
Pekanbaru on kaupunki Indonesiassa, Sumatran saarella. Se on Riaun provinssin pääkaupunki. Pekanbarun väkiluku on noin 700 000 asukasta. Kaupungin läpi virtaa Siak-joki .
Tiilikanautio
Tiilikanautio on entisöity torppa Rautavaaran Tiilikkajärvellä, Pohjois-Savossa. Se on kuuluisan sissipäällikön Olli Tiaisen (1770 - 1833) syntymäpaikka. Olli Tiaisen suvun arvellaan asuttaneen torppaa jo ison vihan aikana (1713 - 1721). Tiilikanaution kohdalla Tiilikkajärven rannassa on myös Täyssinän rauhan rajakivi.
Aerial
Aerial on Kate Bushin kahdeksas studioalbumi vuodelta 2005. Se koostuu kahdesta levystä, joista ensimmäinen on nimeltään "A Sea of Honey". Jälkimmäinen, "A Sky of Honey", on yhden päivän tarinan kertova teemalevy. Albumilla Kate Bush teki yhteistyötä muun muassa Michael Kamenin ja Rolf Harrisin kanssa. Sen julkaisuhetkellä Bushin edellisestä levystä oli ehtinyt vierähtää 12 vuotta. Äänitteen kannessa on mustarastaan laulua kuvaava ääniaalto. Tämä onkin sopivaa, sillä toisella levyllä linnunlaulua käytetään monessa kohtaa instrumenttina.
Ensimmäisellä viikollaan Britannian albumilistalla "Aerial" sijoittui kolmanneksi. Suomessa se oli parhaimmillaan virallisen listan kakkosena. Britanniassa "Aerial" on myynyt platinaa ja Suomessa kultaa.
"Aerial" on yksi kriitikoiden eniten arvostamista Kate Bush -albumeista, vaikka vastakkaisiakin mielipiteitä on esiintynyt. Brittiläinen musiikkilehti Mojo valitsi sen vuoden 2005 kolmanneksi parhaaksi albumiksi.
Ensimmäinen levyltä julkaistu single oli ”King of the Mountain”, joka ilmestyi 26. lokakuuta 2005. Kappaleessa on viittauksia Elvikseen ja elokuvaan "Citizen Kane". Raita esitettiin ensimmäisen kerran BBC Radio 2 -kanavalla syyskuussa 2005. Kappale sijoittui parhaimmillaan neljänneksi Ison-Britannian singlelistalla. Se oli siten Kate Bushin ensimmäinen kärkiviisikkoon yltänyt single 20 vuoteen ja kaikkiaan hänen kolmanneksi paras sijoituksensa Britannian listalla.
Levy 1: A Sea of Honey
Levy 2: A Sky of Honey
Kappaleessa ”formula_1” Kate Bush laulaa piin desimaaleja yli sata kappaletta. Fanit ovat kuitenkin havainneet, että hän jättää 22 desimaalia välistä. Viimeinen laulettu desimaali on järjestyksessään 137:s, joka on hienorakennevakion käänteislikiarvo. Ei ole tiedossa, onko kyseessä sattuma.
Kappale ”Bertie” on nimetty Kate Bushin pojan mukaan ja kertoo äidinrakkaudesta. ”Joannin” aiheena on puolestaan Jeanne d’Arc.
Pianolla säestetty A Coral Room käsitellee Kate Bushin äidin kuolemaa.
Albumin tekstilehtiön keskiaukeamalla oleva James Southallin nimiin merkitty maalaus on itse asiassa sopivaan kokoon rajattu ja peilikuvaksi käännetty Joseph Edward Southallin teos "Fishermen and Boat" vuodelta 1923. Kuvassa olevan veneen kylkeen on myös lisätty nimi ”AERIAL”.
Sven Hildén
Sven Gunnar Johannes Hildén (10. marraskuuta 1889 Helsinki – 1. joulukuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja ohjaaja. Häntä pidetään Suomen teatterihistorian kuuluisimpana operettisankarina.
Hildénin ura näyttelijänä alkoi Tampereen Työväen Teatterissa 17-vuotiaana. Seuraavana vuonna ura tyssähti teatterin talousvaikeuksiin, jonka jälkeen Hildén työskenteli vuoden verran Suomen Höyrylaiva Oy:n konttorissa. Vuonna 1909 hänet kiinnitettiin Tampereen Teatteriin. Sieltä hän siirtyi synnyinkaupunkiinsa Helsinkiin Kansan Näyttämölle 1910-luvun puolivälissä. Hän ystävystyi uraansa merkittävästi vaikuttaneen teatterinjohtajan Mia Backmanin kanssa. Sisällissodan lähestyminen politisoi kuitenkin Kansan Näyttämöä, jonka vuoksi Hildén ja myös Backman siirtyivät Tampereelle.
Vuonna 1920 Hildén erotettiin Tampereen Teatterista, ja seuraavana vuonna hänestä tuli Suomen Kansallisteatterin näyttelijä. Syksyllä 1922 Hildén palasi Kansan Näyttämön riveihin. Sitä johti Mia Backman, jota usein syytettiin Sven Hildénin suosimisesta näyttelijävalinnoissa. Hildén näytteli pääroolin muun muassa Pirandellon näytelmässä "Kustaa IV" sekä Ernst Tollerin tragediassa "Hinkemann". Helsingissä Hildén asui Backmanin alivuokralaisena Albertinkadulla.
Erityisen huomion sai Hildénin työskentely Eine Laineen kanssa, heistä tuli kuuluisa näyttämöpari seitsemäksi vuodeksi. Suosikkiparin yhteisiin näytelmiin lukeutuivat muun muassa "Rouva Suorasuu", "Bajadeer" ja "Laitapuolella". 1920-luvulla operettitähti Hildén vieraili muun muassa Oulun Työväen Näyttämöllä. Vuosikymmenen lopulla hän siirtyi Viipurin Näyttämön apulaisohjaajaksi. Hän joutui eroamaan vuonna 1933 luottamuspulan takia ja kuoli seuraavana vuonna 45-vuotiaana.
Eine Laine kuvailee Hildéniä kirjassaan "Pitkä päivä paistetta ja pilviä" pitkäksi ja harteikkaaksi mieheksi, jolla oli erittäin pitkät jalat ja siniharmaat silmät. Hildén oli näyttämöllä toisinaan liiankin kiihkeä. Hän puristi eräässä operetissa Eine Lainetta ranteesta niin voimakkaasti, että tämän metallinen rannerengas murtui ja teki ihoon syvän haavan. Vastaavanlaisten ylikiihkeiden kohtausten jälkeen Hildénin työtoverit osasivat odottaa juomiskauden alkamista. Häntä ei näkynyt teatterilla pitkiin aikoihin, ja ohjelmistoa oli muutettava sen mukaisesti. Mia Backman oli kuitenkin pitkämielinen teatterinjohtaja. Töissä ollessaan Hildén pyrki korvaamaan hukatut viikot poikkeuksellisella työhönpaneutumisella. Ulkoasustaan hän oli tarkka sekä näyttämöllä että sen ulkopuolella.
Sven Hildén näytteli muutamassa mykkäelokuvassa 1910- ja 1920-luvulla. Hänen debyyttinsä valkokankaalla oli vuonna 1913 Lyyra Filmin 43-minuuttisessa mykkäelokuvassa "Verettömät", jonka ohjasi Kaarle Halme.
Vuonna 1928 Hildén avioitui näyttelijä Aili Dagmar Kuutin kanssa.
Pärnunlahti
Pärnunlahti () on Riianlahden koillisosassa oleva merialue lounaisessa Virossa.
Pärnunlahden perukassa sijaitsevat Pärnun kaupunki sekä Audrun ja Tahkurannan kunnat.
Pinta-alaa lahdella on 411 km. Suurin syvyys on vain 11 metriä.
Pärnunlahteen laskevista joista Pärnunjoki tuo vettä 80 prosenttia valuma-alueen vesistä. Lahden veden suolapitoisuus on vain 4 – 5 ‰.
Suomunjärvi
Suomunjärvi on kirkasvetinen järvi Patvinsuon kansallispuistossa Lieksassa, Pohjois-Karjalassa. Se kuuluu Koitajoen valuma-alueeseen. Järven pituus on viisi ja leveys parhaimmillaan neljä kilometriä. Siinä on monia saaria ja lahtia. Se sijaitsee harjualueella. Järvi on tunnettu hiekkarannoistaan, joita sillä on peräti 24 kilometriä. Järven syvyys vaihtelee eri osien välillä suuresti. Monin paikoin on matalikkoja ja jossakin kohdin taas on syvyyttä jopa 27 metriä.
Järvi on myös tunnettu kalaisuudestaan ja varsinkin muikuistaan. Suomun muikku on ollut kuulu runsaudestaan ja pehmeäruotoisesta laadustaan. Muikun lisäksi järvestä saadaan muun muassa siikaa ja säynävää eli säynettä. Joensuun yliopiston Karjalan tutkimuslaitos eli Mekrijärven tutkimusasema on tehnyt Suomunjärven kalastosta ja hydrologiasta laajan tutkimuksen vuosina 1973–1978 ja se jatkuu edelleen suppeampana. Vuosittain on seurattu kalaston ja varsinkin muikkukannan kokoa koenuottausten avulla. Järvi on valittu myös yhdeksi kolmesta pohjoiskarjalaisesta kohdejärvestä valtakunnalliseen vesistöseurantaan.
Järven ympäristössä on asuttu jo 1600-luvulla. Suomunjärvellä on ollut useita entisiä kalasaunoja ja -mökkejä, joista joitakin on jäljellä.
Järven rannalla on Patvinsuon kansallispuiston opastuskeskus Suomun luontotupa. Järven ympäri kulkee myös retkeilyreittejä telttailupaikkoineen.
Peugeot 605
Peugeot 605 on Peugeot’n vuosina 1989–1999 valmistama edustusluokan neliovinen sedan, joka korvasi Peugeot 604- ja 505-mallit. Sen seuraajaksi tuli Peugeot 607.
Korkea varustelutaso, ylellinen sisusta ja hyvät ajo-ominaisuudet ovat 605:n vahvoja puolia, mutta kuten aiemminkin, Peugeot ei vieläkään pärjännyt suurten autojen markkinoilla Ranskan ulkopuolella.
Peugeot 605 perustuu erilaisesta korimallistaan huolimatta samalle pohjalevylle kuin samana vuonna esitelty Citroën XM. Muotoilultaan se oli hyvin samanlainen kuin vuonna 1987 markkinoille tullut pienempi 405. Tästä syntyi arvostelua, koska huomattavasti kalliimman 605:n katsottiin muistuttavan liian paljon luokkaa alemmaksi sijoittuvaa mallia. Auton mainetta heikensi alkuvuosien malleissa ilmenneet laatuongelmat, jotka liittyivät erityisesti sähköjärjestelmiin.
Vuonna 1995 malli koki kasvojenkohotuksen, jossa se sai uudelleenmuotoillut ajovalot ja uuden etupuskurin. Takavalojen laseista tuli aiempaa tummemmat. Samana vuonna esiteltiin 405-mallin korvannut 406, jolloin 605:n myyntiluvut putosivat huomattavasti.
Mauvais
Mauvais on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä voimakas superroisto. Hän esiintyi ensimmäisen kerran "Wolverine"-lehden numerossa 161. Mauvais on velho, joka saa voimaa kannibalismista ja on taistellut sekä Alfa-lentuetta että Wolverinea vastaan.
Mauvais oli ranskalainen velho 1700-luvulla ja taisteli Ranskan ja Intian välisessä sodassa. Tämän sodan aikana hän joutui konfliktiin Pohjolan jumalten kanssa. Mauvais oli oppinut imemään voimaa syömästään ihmislihasta, ja hänestä tuli lähes kuolematon. Useita vuosia myöhemmin jumalat kuitenkin voittivat Mauvaisin ja vangitsivat tämän liikuntakyvyttömänä autiolle saarelle.
1900-luvulla Yhdysvaltain hallitus päätti rakentaa vankilan supervoimia omaaville rikollisille ja se rakennettiin tälle samalle saarelle. Myös Wolverine ja Peto olivat vangittuina tähän vankilaan. Vankilan vartijat löysivät jähmettyneen Mauvaisin ja jumalten kirous rikkoutui.
Vartijat lupasivat Mauvaisille vapauden, jos tämä tappaisi Wolverinen. Mauvais suostui ja lähti vangitun Wolverinen kimppuun alkaen syödä tämän lihaa. Saatuaan voimansa takaisin Mauvais teleporttasi pois paikalta, mutta Wolverine selviytyi Sapelihampaan ansiosta.
Useita viikkoja myöhemmin Wolverine sattui näkemään Mauvaisin televisiossa. Tämä oli soluttautunut "Stay Alive" -televisiosarjaan (käytännössä "Selviytyjät" pohjoisessa) tappaen ja syöden kaikki kilpailijat. Wolverine matkusti välittömästi pysäyttämään Mauvaisin.
Hän joutui kuitenkin Wendigon hyökkäyksen kohteeksi, minkä Mauvais oli suunnitellut halutessaan itselleen Wendigon voimat. Wolverine sai avukseen Alfa-lentueen, jonka kanssa hän voitti Wendigoksi muuttuneen Mauvaisin. Jumalat päättivät rangaista Mauvaisia ja lähettivät tämän Suurten Petojen valtakuntaan.
Matti Huutola
Matti Ilmari Huutola (s. 21. helmikuuta 1959 Rovaniemen maalaiskunta) on Vasemmistoliittoa edustanut entinen kansanedustaja.
Huutola on koulutukseltaan kirvesmies. Hän suoritti kirvesmiehen tutkinnon vuonna 1976 Rovaniemen teknisessä ammattioppilaitoksessa (RAOL). Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli kirvesmiehenä Rovaniemellä vuodet 1977–1984, mittakirvesmiehenä vuodet 1984–1989 ja ammattiyhdistystoimitsijana vuodet 1990–1997. Eduskuntaan hän nousi kesäkuussa 1998 Kansaneläkelaitoksen hallitukseen valitun Asko Apukan tilalle. Huutola sai eduskuntavaaleissa 1995 Lapin läänin vaalipiirissä 2 569 ääntä, runsaat kaksi tuhatta vähemmän kuin Apukka, ja oli vaalien jälkeen Vasemmistoliiton varaedustaja Lapista. Hänet valittiin jatkokaudelle eduskuntaan vaaleissa 1999, mutta vaaleissa 2003 hän putosi eduskunnasta oltuaan Lapin vaalipiirissä kolmanneksi eniten ääniä saanut vasemmistoliittolainen eduskuntaan valittujen Esko-Juhani Tennilän ja Markus Mustajärven jälkeen. Marraskuussa 2003, kahdeksan kuukautta vaalien jälkeen, Huutola valittiin Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestön syyskokouksessa SAK:n hallituksen varapuheenjohtajaksi. Hän aloitti tehtävässä 1. toukokuuta 2004.
Toimiessaan eduskunnassa Huutola oli varsinaisena jäsenenä kolmessa valiokunnassa, kesäkuusta 1998 maaliskuuhun 1999 puolustusvaliokunnassa ja työasiainvaliokunnassa ja helmikuusta 2001 maaliskuuhun 2003 valtiovarainvaliokunnassa. Hän oli myös Vasemmistoliiton eduskuntaryhmän toinen varapuheenjohtaja vuonna 1999 ja Vasemmistoliiton varapuheenjohtaja vuodet 2001–2004. Huutola on toiminut poliittisella urallaan myös Rovaniemen maalaiskunnan kunnanvaltuuston jäsenenä vuodesta 1993 vuoteen 2004.
Huutola on naimisissa ja hänellä on vaimonsa kanssa kolme lasta, kaksi poikaa ja yksi tytär.
Rypypaikka
Rypypaikka on kanalintujen ja monen muunkin linnun, kuten varpusten, kylpemiseen käyttämä maapaljastuma. Linnut pyrkivät hiekkakylpyä käyttämällä pääsemään eroon höyhenpeitteensä loisista. Metsässä ovat lintujen luontaisia rypypaikkoja kaatuneen puun juurakon alle muodostuneet hiekkapaljastumat. Riistanhoidossa voidaan kanalinnuille tehdä maapaljastumia rikkomalla maankamara sopivista kohdista, missä on hienojakoista maa-ainesta. Eräät kulttuurimaisemat tarjoavat linnuille runsaasti hiekkapaikkoja hiekkakylpyjen ottamiseen. Varpunen esimerkiksi on innokas hiekkakylpijä.
Western Hemisphere Institute for Security Cooperation
Western Hemisphere Institute for Security Cooperation (WHISC tai WHINSEC), aikaisemmalta nimeltään School of the Americas (SOA), on Yhdysvaltain armeijan vuonna 1946 perustama koulutuskeskus. Vuoteen 2001 mennessä se oli kouluttanut yli 60 000 latinalaisamerikkalaista sotilasta tai poliisia. Laitos sijaitsee Fort Benningissä, Georgiassa.
Laitoksen mottona oli Libertad, Paz y Fraternidad (Vapaus, Rauha ja Veljeys) ja laitos toimi latinalaisamerikkalaisten antikommunististen hallintojen ja sissien tukijana ja kouluttajana. Useissa tapauksissa tukea voidaan pitää vähintäänkin kyseenalaisena, sillä kyseiset sissit ja hallinnot olivat tunnettuja ihmisoikeusrikkomuksistaan Latinalaisessa Amerikassa.
Monia sissiryhmiä opastettiin kidutuksen käyttöön ja "pehmeisiin kohteisiin" kohdistuvan terrorin käyttöä "anti-kommunistisessa taistelussa". Ajatuksena oli että havaitessaan että vasemmistolainen hallitus ei kykene suojelemaan omia kansalaisiaan, kansa äänestäisi hallituksen pois demokraattisissa vaaleissa. Näkyvin esimerkki tästä ovat Nicaraguan Contra-sissit jotka terrorisoivat väestöä ja katolisia pappeja koko 1980-luvun kunnes 1990-luvun alussa Ortegan johtamat sandinistit menettivät valtansa vaaleissa.
Myös huomiota herättäneeseen San Salvadorin arkkipiispan Oscar Romeron murhaan otti osaa SOA:ssa koulutuksen saaneita sissejä. SOA:n roolia San Salvadorissa selvitti myös YK:n totuuskomissio.
SOA:ta vastaan on ihmisoikeusaktivistien toimesta järjestetty mielenosoituksia myös Yhdysvalloissa.
Aktiivisinta SOA:n toiminta oli Kylmän sodan aikaan.
Erä- ja luontopolku
Erä- ja luontopolku on luontopolku, jonka rastit kuvaavat paitsi luontokohteita, myös metsästystä eri muodoissaan ja riistanhoitoa. Rastit voivat muun muassa esitellä erilaisia pyydyksiä, kuten loukkuja, hirvilavoja, riistanhoidossa käytettäviä ruokintakatoksia, riistapeltoja ja hirven nuolemakiviä. Rasteilla on usein taulu, jossa kerrotaan kohteesta lähemmin. Erä- ja luontopolusta voi myös olla mukaan otettava esite, josta voi lukea eteen tulevasta kohteesta lisätietoja.
Phonokol Records
Phonokol Records on israelilainen levy-yhtiö. Se perustettiin vuonna 1982, ja nykyään se on yksi johtavista riippumattomista levy-yhtiöistä maassa. Sen erikoisalaa ovat trance ja muu elektroninen musiikki. Yksi tunnetuimpia Phonokolille levyttäneitä artisteja on Astral Projection.
Depotlaastari
Depotlaastari on iholle liimattava lääkesäiliö. Sillä annostellaan lääkeainetta ihon kautta (transdermaalisesti). Sitä käytetään, kun halutaan lääkeaineen pitkäaikaista vaikutusta potilaaseen. Depotlaastarin kautta voidaan antaa esimerkiksi voimakkaita kipulääkkeitä tai nikotiinia. Eräs ihon kautta annettava voimakas kipulääke on Durogesic, joka on opioidi ja jonka vaikutusaika on noin 72 h / laastari. Durogesicin vaikuttava aine on synteettinen opioidi fentanyyli, lähes sata kertaa vahvempaa kuin morfiini, ja se on erittäin helposti hengenvaarallista väärinkäytettynä.
Total Recall
Total Recall voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Pekka Ravi
Pekka Tapani Ravi (s. 26. marraskuuta 1949 Helsinki) on suomalainen poliitikko. Hän toimi Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajana vuosina 1999–2003 ja 2007–2015.
Ravi valmistui peruskoulun luokanopettajaksi vuonna 1973 Joensuun korkeakoulusta ja humanististen tieteiden kandidaatiksi kaksi vuotta myöhemmin. Hän hoiti työuransa alussa opettajan sijaisuuksia Lieksassa vuosina 1969–1970 ja Liperissä 1973–1974 ennen siirtymistä lukion vakituiseksi tuntiopettajaksi Enoon vuonna 1975. Hän työskenteli Enon lukiossa vuoteen 1976, minkä jälkeen hän toimi vuodet 1976–1977 peruskoulun yleisaineiden opettajana Joensuussa ja 1977–1990 luokanopettajana samassa kaupungissa. Ravi toimi joensuulaisen Karsikon koulun rehtorina vuodesta 1990 vuoteen 2009.
Ravi valittiin kansanedustajaksi eduskuntavaaleissa 1999 Pohjois-Karjalan vaalipiiristä. Hän toimi ensimmäisellä edustajakaudellaan varsinaisena jäsenenä kahdessa valiokunnassa, hallintovaliokunnassa vuodesta 1999 ja perustuslakivaliokunnassa vuodesta 2000. Hän oli perustuslakivaliokunnan varajäsen huhtikuusta 1999 syyskuuhun 2000 ja lakivaliokunnan varajäsen koko vaalikauden. Ravi putosi eduskunnasta eduskuntavaaleissa 2003, joissa kokoomus menetti ainoan paikkansa Pohjois-Karjalassa, mutta palasi eduskuntaan eduskuntavaaleissa 2007. Hän toimi huhtikuusta 2007 kokoomuksen eduskuntaryhmän puheenjohtajana edellisen ryhmäjohtajan Jyri Häkämiehen aloitettua puolustusministerinä. Kesäkuussa 2011 Ravi valittiin eduskunnan 1. varapuhemieheksi. Ravi putosi eduskunnasta toistamiseen eduskuntavaaleissa 2015, joissa oli ehdolla kahden vaalipiirin yhdistämisen myötä syntyneessä Savo-Karjalan vaalipiirissä.
Ravi toimi Joensuun kaupunginvaltuuston jäsenenä vuosina 1985–2012 ja puheenjohtajana 2005–2008. Joensuun kaupunginhallituksen puheenjohtaja hän oli vuodet 1986–1999. Ravi on Joensuun kaupunginhallituksen pitkäaikaisin puheenjohtaja. Hänelle myönnettiin kaupunkineuvoksen arvonimi vuonna 2006.
Ravi on ollut Kuntaliiton valtuuston jäsen 1993–1999 ja hallituksen jäsen 2001–2013. Hän on toiminut myös muun muassa Suomen museoliiton hallituksen puheenjohtajana.
Ravi on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Lightning to the Nations
Lightning to the Nations on Diamond Headin vuonna 1980 julkaisema studioalbumi. "Lightning to the Nations" on alun perin nimetön, ja sitä kutsutaan myös ”White Albumiksi”. Albumi tunnetaan heavy metal -yhtyeiden piirissä erittäin hyvin, esimerkiksi Metallica on tehnyt cover-versiot kappaleista ”The Prince”, ”Sucking My Love”, ”Am I Evil?”, ”It’s Electric” ja ”Helpless”. Levy julkaistiin Independentin nimissä, ja levy on nauhoitettu Old Smithy Recording Studiossa, Worcesterissä, Englannissa.
”Am I Evil?” on levyn kenties tunnetuin kappale, ja sitä pidetään todellisena mestariteoksena koko NWOBHM-genressä. Se on suosittu myös yhtyeen fanien keskuudessa ja kenties yhtyeen tunnetuin kappale. Kappale kertoo lapsesta, jonka äiti on poltettu elävältä noitavainon uhrina. Kun hän kasvaa aikuiseksi, hän lähtee kostamaan äitinsä tappaneille ihmisille.
Kappale on melko monimutkainen ja se jakautuu neljään osaan: hidas ja painostava, monumentaalinen intro on Gustav Holstin innoittama, ja se jatkuu Brian Tatlerin tapping-tekniikalla soittamaan sooloon. Tämän jälkeen kappale jatkuu normaaleilla heavy metal -riffeillä ja päättyy niin ikään kitarasoolo-osuuksilla.
Hoyt Corkins
Hoyt Corkins (s. Glenwood, Alabama) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Corkins on voittanut sekä World Series of Pokerissa että World Poker Tourilla. Hänet tunnetaan pelipöydässä käyttämästään cowboy-hatusta ja aggressiivisesta pelityylistään. Corkinsin lempinimiä ovat "Alabama Cowboy" ja "Nightmare Corkins". Phil Hellmuth on kutsunut häntä nimellä "Mr. All-In".
Corkins voitti WSOP-rannekkeen ja 96 000 dollaria vuoden 1992 $5,000 Pot Limit Omaha -turnauksessa. Sen jälkeen hän oli poissa pokeripöydistä 11 vuotta palaten vuonna 2003, jolloin Corkins voitti 1 089 200 dollaria WPT:n finaaleissa. Summa oli tuolloin kaikkien aikojen suurin WPT:ssä maksettu ykköspalkinto.
Alkuvuodesta 2004 Corkins sijoittui toiseksi Gus Hansenin jälkeen PokerStarsin Caribbean Poker Adventure -turnauksessa ansaiten 290 065 dollaria. Marraskuussa 2005 hän oli myös toinen World Series of Poker Tournament of Champions -kutsuturnauksessa Mike Matusowin voittaessa. Elokuussa 2006 Corkins oli WPT 2006 Legends of Poker -turnauksen kolmas (palkintosumma 381 540 dollaria) ja tammikuussa 2008 Gold Strike World Poker Openin WPT-turnauksen kakkonen (458 267 dollaria). Tammikuussa 2010 Corkins voitti WPT Southern Poker Championship turnauksen joka toi 739.486 dollarin ykköspalkinnon.
Vuoden 2007 WSOP:ssa Corkins voitti toisen rannekkeensa 2500 dollarin kuusikätisenä pelatussa no limit hold'em -turnauksessa. Ykköspalkinto oli 515 065 dollaria.
Tammikuussa 2010 Corkinsin pokeriuran turnausansiot ylittivät 5 miljoonaa dollaria. Pokerinpeluun lisäksi Corkins kasvattaa karjaa Alabamassa.
Terry Butcher
Terence Ian ("Terry") Butcher (s. 28. joulukuuta 1958 Singapore) on englantilainen entinen maajoukkuetason jalkapalloilija ja nykyinen Skotlannin jalkapallomaajoukkueen apuvalmentaja. Pelaajaurallaan puolustajana pelannut Butcher muistetaan erityisesti ajastaan Ipswich Townissa, Rangersissa ja Englannin maajoukkueessa.
Butcher debytoi Ipswichissa vuonna 1978. Hyviä otteita seurajoukkueessaan esittänyt puolustaja debytoi Ron Greenwoodin valmentamassa Englannin maajoukkueessa vuonna 1980 ottelussa Australiaa vastaan. Seuraavana vuonna Ipswich voitti UEFA Cupin ja oli myös lähellä voittaa ensimmäisen liigamestaruuden 19. vuoteen, mutta Aston Villa vei lopulta voiton. Vuonna 1982 hänet valittiin nuorimpana pelaajana Englannin joukkueeseen vuoden 1982 MM-kisoihin Espanjaan. Hänet valittiin myös neljä vuotta myöhemmin 1986 MM-kisoihin, jossa Englannin tie katkesi puolivälierissä kun Argentiina voitti Diego Maradonan kahdella maalilla.
Samana vuonna Ipswich joutui putoamiskarsintaan ja Butcherista tuli ensimmäisiä englantilaisia pelaajia ulkomailla, kun hän siirtyi Rangersiin. Joukkueen kapteeniksi nostettu puolustaja johdatti Rangersin kolmeen liigamestaruuteen neljän kauden aikana. Skotlannin liigacupia joukkue juhli kahdesti. Vuonna 1987 Butcher loukkaantui ja eikä voinut edustaa Englantia vuoden 1988 EM-kisoissa. Hänen poissaolonsa pakotti valmentaja Robsonin tekemään huomattavia muutoksia joukkueeseensa ja päätyi lopulta käyttämään puolustusparia Tony Adams ja Mark Wright. Englanti jäi alkulohkonsa viimeiseksi.
Vuoden 1990 MM-kisoihinkin valittu Butcher muodosti Wrightin, Des Walkerin, Stuart Pearcen, Gary Stevensin ja myöhemmin turnauksessa Paul Parkerin kanssa Englannin viiden miehen puolustuksen. Englanti selvisi aina välieriin saakka, jossa
Länsi-Saksa pudotti Englannin rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Pronssiottelussakin Italia kaatoi Englannin.
Butcher pelasi kaikkiaan 77 maaottelua ja teki niissä kolme maalia. Hän lopetti maajoukkueuransa MM-kisojen 1990 jälkeen. Hän jätti Rangersin 15. marraskuuta 1990 ja ryhtyi Coventry Cityn pelaaja-manageriksi. Kuukautta vaille 32-vuotias Butcher oli nuorin sopimuksen tehnyt liigavalmentaja. Hän pelasi kuusi liigaottelua ennen kuin lopetti pelaajana.
Helmikuussa 1993 Butcher ryhtyi Sunderlandin manageriksi. Putoamisvaaran vuoksi Butcher sai potkut joulukuussa. Butcher tomi vielä Motherwellin managerina ennen kuin Sydney FC palkkasi hänet 17. toukokuuta 2006, tehden kahden vuoden sopimuksen. Butcher sai potkut, kun Sydney jäi ulos finaalisarjasta 3–2 tappiolla Newcastle Jetsista.
Huhtikuussa 2007 Brentford ilmoitti palkanneen Butcherin managerikseen, mutta sai lähteä seurasta heikon menestyksen seurauksena jo joulukuussa. Muutamaa kuukautta myöhemmin Skotlannin jalkapallomaajoukkue nimitti Butcherin apuvalmentajaksi.
Seppo Vesiluoma
Seppo Vesiluoma (s. 1960) on suomalainen käsikirjoittaja.
Vesiluoma on kirjoittanut pääasiassa kirjoittanut komediallisia sarjoja televisiolle, kuten "Pappa rakas" (1993), "Hyvien ihmisten kylä" (1993–1994) ja "Trasselirakastaja" (1999). 2000-luvulla Vesiluoma on tehnyt tiivistä yhteistyötä Mika Ripatin kanssa, mm. sarjojen "Siperian nero" (2000) ja "Seitsemän" (2001) parissa. Yhdessä Ripatin kanssa Vesiluoma on kirjoittanut myös ainoan pitkän elokuvansa "Vieraalla maalla" (2003). Vesiluoma on ollut mukana myös "Elämän suola" (1996–1998) -sarjan käsikirjoittajatiimissä.
Vesiluoma on opiskellut kauppatiedettä Vaasan yliopistossa, ja tehnyt ennen elokuva- ja tv-uraansa töitä mainostoimistossa.
Vesiluoma on perheensä esikoinen ja hänellä on pikkuveli.
Jussi Ahlroth
Jussi Ahlroth (s. 1973) on suomalainen toimittaja ja kriitikko sekä entinen muusikko. Hän on työskennellyt Helsingin Sanomien kulttuuritoimittajana vuodesta 2003 lähtien. Ahlroth arvioi muun muassa rock-tapahtumia sekä etenkin science fictionia, fantasiaa ja uskontoihin liittyvää kirjallisuutta. Vuonna 2006 ilmestyi hänen kirjoittamansa teos "Mie oon Lordi", joka kertoo suomalaisen Lordi-yhtyeen historiasta yhtyeen jäsenten lapsuudesta nykypäiviin saakka.
Ahlroth soitti Amorphiksen esimuodossa Abhorrencessa bassoa vuosina 1989–1990. Myöhemmin Ahlroth on soittanut rock-yhtye Spihassa, joka vaikutti vuosina 1999–2005.
Jussi Ahlroth on kirjoittanut Helsingin Sanomien Nyt-liite verkkojulkaisuun Game of Thrones jaksoarvioita sekä spekulaatioita.
Genbölen lentokenttä
Genbölen lentokenttä on lentokenttä Genbölen kylässä Dragsfjärdin saaristossa Kemiönsaaren kunnassa. Kenttää ylläpitää Saariston ilmailukerho, jolla on oma lentokonehalli ja sen yläkerrassa kerhotila, jossa on mahdollista myös majoittua. Kenttä on yksityinen ja tarkoitettu vain ultrakevyille lentokoneille.
Genbölessä on yksi 630 metriä pitkä nurmipäällysteinen kiitotie.
Jyrki Mikkonen
Jyrki Aapeli Mikkonen (7. elokuuta 1909 Oulu – 15. tammikuuta 1984 Lappeenranta) oli suomalainen kirjailija ja päätoimittaja, joka heti sodan jälkeen herätti huomiota julkaisemallaan "Vuoroloma"-romaanilla sekä "Punainen kyynel" -salapoliisiromaanilla. Hän käytti nimimerkkejä "Jahvetti" ja "Peilaaja".
Mikkosen vanhemmat olivat ylitarkastaja Aapo (Aapeli) Mikkonen ja opettaja Anni (Anna) Ryynänen. Hän asui vuoteen 1939 saakka Kuopiossa ja sen jälkeen Lappeenrannassa. Mikkonen meni naimisiin 1948 filosofian kandidaatti Eila Tellervo Lyytikäisen kanssa.
Mikkonen oli Kuopiossa ilmestyneen Pohjois-Savo-lehden toimittajana ja toimitussihteerinä 1926–1937 ja lehden päätoimittajana 1938. Tämän jälkeen hän oli Lappeenrannassa ilmestyvän Etelä-Saimaa-lehden päätoimittajana 1939–1948 ja pakinoi sitten nimimerkillä "Peilaaja".
Mikkonen julkaisi myös tietokirjallisuutta, pakinoita ja lehtiartikkeleita.
Syyrusto
Syyrusto on yksi elimistön rustokudostyypeistä eli se kuuluu tukikudoksiin. Muita rustokudostyyppejä ovat lasirusto ja elastinen rusto. Syyrusto on tiivistä sidekudosta, jossa on soluväliaineen ympäröimänä rustosoluryhmiä. Syyrustoa esiintyy muun muassa nikamien välilevyissä, polven nivelkierukassa ja lantioliitoksessa.
Fourier'n luku
Fourier'n luku on dimensioton suure ja se kuvaa aineen lämmönjohtokykyä. Sitä käytetään erityisesti epästationäärisissä lämmönsiirtolaskuissa.
formula_1
Visconti
Visconti on italialainen aatelissuku, joka hallitsi Milanoa keskiajalla ja varhaisrenessanssissa. Visconti-suku nousi valtaan kun Oddone kukisti Della Torren suvun vuonna 1277. Vuonna 1395 Viscontit saivat Milanon herttuan tittelin. Suvun valta Milanossa loppui Filippo Maria Viscontin kuolemaan 1447, jonka jälkeen Milanon valtikka siirtyi Sforza-suvulle.
Tunnettu elokuvaohjaaja Luchino Visconti kuului erääseen suvun haaraan.
Biotin luku
Biotin luku on dimensioton suure ja se kuvaa materiaalin sisäisen lämmönsiirtymisvastuksen suhdetta ulkopinnan lämmönsiirtymisvastukseen.
formula_1
Félix Guattari
Pierre-Félix Guattari (30. huhtikuuta 1930 – 29. elokuuta 1992) oli ranskalainen psykoterapeutti ja filosofi, joka perusti sekä skitsoanalyysin että ekosofian. Hänet tunnetaan erityisesti yhteistyöstään Gilles Deleuzen kanssa.
Ilse Rautio
Ilse Aulikki Rautio (s. 13. toukokuuta 1943 Jääski) on suomalainen toimittaja, näytelmäkirjailija ja televisiokäsikirjoittaja.
Rautio on työskennellyt toimittajana muun muassa "Helsingin Sanomissa" sekä kirjoittanut kuunnelmia ja näytelmiä. Suurelle yleisölle Rautio on kuitenkin tutuin televisiokäsikirjoituksistaan. "Rivitaloelämää" (1988) on kaksilapsisen perheen lähiöelämää kuvaava komediallinen sarja, jonka pääosissa näyttelivät Ismo Kallio ja Sinikka Sokka. Komediallinen linja jatkui myös "Ottaako sydämestä?" -sarjassa (1995–1996), joka sijoittuu terveyskeskukseen ja kertoo sen henkilökunnasta ja asiakkaista.
Draamasarja "Onnea vai menestystä" (1995) kuvaa kirjailija-avioliittoa. Vakavimmillaan Rautio on ollut sarjassa "Hurja joukko" (2002). Se on tarina teini-ikäisestä tyttöjoukosta, joka päättää kostaa ystävänsä raiskaajalle. Sarjan nimi viittaa Sam Peckinpahin samannimiseen elokuvaan, ja sen ohjasi Titta Karakorpi.
Fredric Jameson
Fredric Jameson (s. 14. huhtikuuta 1934) on yhdysvaltalainen kirjallisuuden- ja kulttuurintutkija ja marxilainen poliittinen teoreetikko. Hänet tunnetaan parhaiten nykyajan kulttuuristen trendien analysoijana. Vaikutusvaltaisessa näkemyksessään hän kuvaa postmodernismin kulttuurin herpaantumiseksi globaalisti organisoidun kapitalismin paineen alla. Toisaalta Jameson katsoo, että tilannetta saattaa olla mahdollista kääntää "kognitiivisen kartoituksen" keinoin utooppiseen suuntaan, jossa keskeistä olisi globaali luokkatietoisuus.
Jameson toimii William A. Lane -oppituolin yleisen kirjallisuustieteen ja romaanisten kielten professorina Duke Universityssä. Hänen parhaiten tunnettuihin teoksiinsa kuuluvat "Postmodernism: The Cultural Logic of Late Capitalism", "The Political Unconscious" ja "Marxism and Form".
Sarah Kofman
Sarah Kofman (14. syyskuuta 1934, Pariisi – 15. lokakuuta 1994) oli ranskalainen filosofi. Hän kirjoitti lukuisia teoksia, erityisesti Friedrich Nietzschestä ja Sigmund Freudista. Hänen teoksensa "L'énigme de la femme: La femme dans les textes de Freud" (1980) on kenties perusteellisin tutkimus Freudin naisen seksuaalisuutta koskevista ajatuksista. Kofman kuoli tekemällä itsemurhan.
Carl Mesterton
Carl Mesterton (s. 21. marraskuuta 1929 Helsinki) on suomalainen televisio-ohjaaja, käsikirjoittaja ja näyttelijä.
Mestertonin TV-ohjauksista tunnetuimpia ja suosituimpia ovat "Metsolat" (1993–1995), sukukronikka kainuulaisesta pienviljelijäperheestä ja "Hovimäki" (1999–2003), Lindhofin aatelissuvun ja Sepän torpparisuvun vaiheita kolmella eri vuosisadalla seuraava draama. Mesterton on kirjoittanut sarjat yhdessä muun muassa vaimonsa Anna-Lisa Mestertonin kanssa.
Mesterton on myös näytellyt isompia ja pienempiä rooleja elokuvissa ja televisiossa, kuten Markku Pölösen "Onnen maassa" (1993), Jaakko Pakkasvirran Kafka-filmatisoinnissa "Linna" (1986) sekä Reima Kekäläisen ohjaamassa ja Paavo Haavikon omasta romaanistaan dramatisoimassa TV-sarjassa "Barr-niminen mies" (1984).
Mesterton toimi myös yhtenä apulaisohjaajana Warren Beattyn osittain Suomessa kuvaamassa elokuvassa "Punaiset" (1981).
Carl Mesterton opiskeli Vapaassa taidekoulussa ja Helsingin yliopistossa sekä kävi Svenska Teaternin oppilaskoulun. Saman teatterin näyttelijäkuntaan hän kuului 1952–1957. Radiossa hän toimi vuosina 1954–1958 ohjaajana, tuottajana, näyttelijänä ja reportterina. Ruotsin radion vierailevana ohjaajana Mesterton toimi vuonna 1968.
Vuonna 1966 Carl Mesterton sai elokuvataiteen valtionpalkinnon elokuvan "En gammal mans dag" ohjauksesta. Hän on opettanut tv-alaa Taideteollisessa oppilaitoksessa ja ruotsalaisessa teatterikoulussa.
Mary A. Bomar
Mary A. Bomar oli Yhdysvaltain National Park Servicen järjestyksessään 17. johtaja. Hänet valittiin virkaansa 5. syyskuuta vuonna 2006. Ennen valintaansa hän työskenteli paikallisjohtajana NPS:n koillisalueella. Bomar on NPS:n alaisuudessa työskennellyt myös intendenttinä Independence National Historical Parkissa ja Oklahoma City National Memorialissa. Bomar on alun perin kotoisin Englannista, mutta hänestä tuli Yhdysvaltain kansalainen vuonna 1977.
Bomar jäi eläkkeelle vuonna 2009.
Bernard Stiegler
Bernard Stiegler (s. 1. huhtikuuta 1952) on ranskalainen filosofi. Hän on käsitellyt muun muassa teknologiaa ja teknologista konvergenssia, aikaa, individuaatiota, konsumerismia, kuluttajakapitalismia, amerikkalaistumista sekä politiikan ja ihmisyhteisön tulevaisuutta.Kirjoituksia verkossa:
Tulikaste
Tulikaste tarkoittaa sotilaallisena terminä joko kokonaisen sotilasjoukon tai yksittäisen sotilaan osallistumista ensimmäistä kertaa varsinaiseen taisteluun.
Tulikastetta pidetään sotilasjoukon tai yksittäisen sotilaan kannalta merkittävänä tapahtumana, koska siihen liitetään pelon voittaminen ja toimintakyvyn säilyttäminen tilanteessa, jossa kuolemanvaara on välitön. Epäonnistuneen tulikasteen (esimerkiksi pakeneminen tai toimintakyvyn romahdus) uskotaan johtavan sotilasjoukon tai yksittäisen sotilaan kannalta pidempiaikaiseen toimintakyvyn laskemiseen.
Väinö Linna on kuvannut romaanissaan Tuntematon sotilas tulikastetta ja sen merkitystä. Siinä nuori vänrikki kokee elämänsä jakaantuneen tulikastetta edeltävään ja sitä seuranneeseen osaan.
J. Alexander
Jay Alexander (tunnetaan myös nimellä K. Takalo, s. 1958) on entinen malli ja nykyinen catwalk-opettaja. J. Alexander on tullut televisionkatsojille tutuksi yhtenä "Huippumalli haussa" -ohjelman tuomareista. Alexander toimi "Suomen Huippumalli haussa" -ohjelmassa vierailevana tuomarina ensimmäisellä tuotantokaudella 5. jaksossa ja vieraili kilpailussa uudelleen vuonna 2010 jaksossa 10. Alexander asuu nykyisin Pariisissa, Ranskassa.
Christopher Hampton
Christopher Hampton (s. 26. tammikuuta 1946) on englantilainen näytelmäkirjailija.
Hampton on opiskellut Oxfordin yliopistossa, jossa kiinnostui myös teatterista. Hänen tunnetuin näytelmänsä on sovitus Choderlos de Laclos´n romaanista "Vaarallisia suhteita" ("Les liaisons dangereuses"). Hampton sovitti näytelmästään myös käsikirjoituksen Stephen Frearsin vuonna 1988 ohjaamaan elokuvaan "Valheet ja viettelijät".
Hamptonin de Laclos -sovitusta on esitetty myös monissa Suomen teattereissa nimillä "Vaarallisia suhteita, Valheita ja viettelijöitä" ja "Valheita ja viettelyksiä". Näytelmää "The Philantropist" on esitetty nimillä "Tosi ystävä" ja "Ihmisystävä".
Toinen Hamptonin kirjoittama oman näytelmän elokuvasovitus on runoilijoiden Rimbaud ja Verlaine suhteesta kertova elokuva "Total Eclipse" (1995), joka perustuu Hamptonin näytelmään vuodelta 1968.
Vuonna 1975 Yleisradio tuotti oululaisvoimin kuunnelman Hamptonin näytelmästä "Villit" (Savages, 1973). Sen ohjasi Ari Kallio.
Jay Manuel
Jay Manuel (s. 14. elokuuta 1972, Toronto Kanada) on meikkitaiteilija, muotikuvaaja ja muotikuvausten ohjaaja sekä stylisti. Parhaiten hänet tunnetaan ohjelmasta Huippumalli haussa. Tyra Banks antoi hänelle lempinimen Mr J. ,koska samasta ohjelmasta tuttu J. Alexander on lempinimeltään Miss J.
Jay Manuel juontaa myös Kanadan versiota Huippumalli haussa -ohjelmasta ja lisäksi hänellä on oma muotiohjelma "Style her famous". Jay Manuel on lanseerannut oman meikkituotesarjan "Manual override".
Leo Lindsten
Leo Olavi Lindsten (17. heinäkuuta 1943 Lauritsala – 11. heinäkuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen kriitikko, runoilija ja kuvataiteilija joka oli mukana 1960-luvun liikehdinnässä mutta ei tiukasti poliittisesti sitoutuneena.
Lindsten julkaisi ensimmäiset runonsa 1965 muutettuaan Lappeenrannasta Helsinkiin. Kirjoittamisen lisäksi pop-taiteilijaksi itseään kutsunut Lindsten maalasi tauluja ja toimi Kansan Uutisten taidearvostelijana 1964-1971.
Lindsten oli mukana 1965 Helsingin Kulttuuritalolla järjestetyssä protestinäyttelyssä johon osllistuivat Suomen Taideakatemian kolmivuotisnäyttelystä reputetuksi tulleet nuoret taiteilijat. Heitä olivat Lindstenin lisäksi Igor Eriksson, Alpo Karjalainen, Kari Jylhä, Niilo Hyttinen ja Mikael Stierncreutz. Lindsten maalasi aluksi sarjakuvaruutuja esikuvanaan amerikkalainen pop-taiteilija Roy Lichtenstein mutta siirtyi 1960-luvun lopulla tekemään omia muunnelmiaan suomalaisten taiteilijoiden tunnetuista teoksista kuten Ferdinand von Wrightin Taistelevat metsot-maalauksesta.
1970-luvun alussa Lindsten teki amerikkalaisten pop-taiteilijoiden esimerkin mukaan muotokuvia kuuluisista suomalaisista henkilöistä - tässä tapauksessa Mannerheimista, Armi Kuuselasta, Urho Kekkosesta ja runoilija Pentti Saarikoskesta.
Lindsten tutki myös kirjailija Maiju Lassilan elämää ja julkaisi tästä kirjan sekä oli mukana tekemässä käsikirjoitusta Lassilan elämänvaiheita kuvanneeseen Tulipää-elokuvaan. 1980-luvulla Lindsten sai huomiota omaelämäkerrallisella "Istuja pitkän illan"-romaanillaan
jossa hän kuvasi omaa alkoholismiaan 1960- ja 1970-luvun tapahtumien taustaa vasten.
Eva Pigford
Eva Marcille (oik Eva Marcelle Pigford) (s. 30. lokakuuta 1984 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen malli ja näyttelijä. Hän voitti "Huippumalli haussa" -mallikilpailun ensimmäisenä afroamerikkalaisena ja lyhyimpänä kilpailijana (169 cm).
Kilpailun päättymisen jälkeen Pigford on tehnyt mallintöitä mm. Donna Karanille, Samsungille ja CoverGirlille ja esiintynyt "Elle"- ja "In Touch" -lehdissä. Hän on näytellyt "Kevin Hill" -sarjassa ja Jamie Foxxin musiikkivideolla.
Glacier Bayn kansallispuisto
Glacier Bayn kansallispuisto () on Yhdysvaltojen Alaskassa sijaitseva kansallispuisto. Se julistettiin kansalliseksi suojelumonumentiksi 25. helmikuuta 1925 ja kohotettiin kansallispuiston asemaan 2. joulukuuta 1980. Glacier Parkin kansallispuisto on vuodesta 1979 lähtien kuulunut UNESCOn maailmanperintöluetteloon. Puiston 13 287 km² laajuista aluetta hallinnoi muiden Yhdysvaltojen kansallispuistojen tapaan maan National Park Service.
Puisto on tunnettu jäävuoristaan ja jäätiköistään, joista kenties kuuluisin on Muirin jäätikkö. Muirin jäätikkö on noin kolme kilometriä leveä ja noin 80 metriä korkea. Vesialueille ulottuvat 16 jäätikköä muodostavat usein jäävuoria puiston lahteen. Alueen eläimistöön kuuluu muun muassa karhuja, hirvieläimiä ja valaita.
Lemmenloukku
Lemmenloukku (Let's Make Love) on vuonna 1960 ensi-iltansa saanut musikaali- ja komediaelokuva. Elokuvan tuotti 20th Century Fox ja sen ohjasi George Cukor. Pääosissa olivat Marilyn Monroe, Yves Montand ja Tony Randall. Milton Berle, Gene Kelly ja Bing Crosby esiintyivät cameorooleissa. Ilmestyessään elokuva oli kaupallinen pettymys eikä saanut kriitikkoja puolelleen.
Miljardööri Jean-Marc Clement (Yves Montand) saa tietää, että hänestä tehdään pilaa off-Broadway-näytelmässä. Hän menee katsomaan harjoituksia ja ihastuu Amanda Delliin, joka laulaa Cole Porterin laulun "My Heart Belongs to Daddy". Näytelmän ohjaaja luulee Clementiä työtä etsiväksi näyttelijäksi ja pestaa hänet näyttelemään Jean-Marc Clementiä. Clement ystävystyy Dellin kanssa ja rakastuu tulisesti. Laulajatar halveksii Jean-Marc Clementiä, joka ei uskalla paljastaa identiteettiään. Saadakseen naisen rakastumaan itseensä hän palkkaa Milton Berlen opettamaan huumoria, Bing Crosbyn laulua ja Gene Kellyn tanssia. Lopulta Jean-Marc saa Amandan kiinnostumaan itsestään, mutta tämä ei uskomaan hänen oikeaa henkilöllisyyttään. Kun Jean-Marcin henkilöllisyys valkenee Amandalle, tämä raivostuu. Amandan lepyttyä he suutelevat hississä.
Grand Tetonin kansallispuisto
Grand Tetonin kansallispuisto () on Yhdysvaltojen Wyomingin osavaltiossa sijaitseva kansallispuisto. Alue julistettiin kansallispuistoksi 26. helmikuuta vuonna 1929. Grand Teton sai nimensä alueella sijaitsevasta samannimisestä vuoresta, joka kuuluu Teton-vuoristoon. Kansallispuiston 1 255 neliökilometriä kokoista alaa hallinnoi Yhdysvaltojen muiden kansallispuistojen tapaan maan National Park Service.