hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Pirttiniemi
Pirttiniemi on yksi Heinolan kaupunginosista. Pirttiniemi jakaantuu niin kutsuttuihin Alapirttiniemeen sekä Yläpirttiniemeen. Nimitykset johtuvat siitä, että Yläpirttiniemi on harjun laella ja Alapirttiniemi on Yläpirttiniemen alapuolella. Heinolasta Asikkalaan menevä Marjoniementie jakaa Pirttiniemen kahtia edellämainittuihin osiin. Heinolan paikallisliikenteen bussilinja numero 86 kulkee Pirttiniemen kautta. Yläpirttiniemen harjulla sijaitsevista sosiaalipummien asuttamista parakeista johtuen harjua nimitetään joskus Huikkamäeksi. Alapirttiniemessä sijaitsee valtion ylläpitämä lastenkoti ja kaupungin ylläpitämä venelaituri. Alapirttiniemi sijaitsee Ruotsalainen-nimisen järven rannalla. Pirttiniemessä katujen nimet tulevat purjehduksesta ja kalastuksesta. Esimerkiksi Märssykaari, Kryssikaari, Fallihaara ja Myrskykaari.
Pirttiniemessä on kaksi jalkapallokenttää, sekä sora- ja hiekkateitä jossa voi harrastaa esimerkiksi pyöräilyä.
Saurophaganax
Saurophaganax maximus (”suurin lisko-syöjä mestari”) oli jurakauden lopulla, 155,7–150,8 miljoonaa vuotta sitten Pohjois-Amerikassa elänyt teropodidinosaurus. Se oli suurimmiltaan arviolta 10,5−13 metriä pitkä ja painoi noin kolme tonnia. "Saurophaganaxin" fossiileja on löydetty Oklahomasta. Jotkut sanovat, että "Saurophaganax" olisi jättimäinen "Allosauruksen" laji.
Immuunivälitteinen sairaus
Immuunivälitteiset sairaudet ovat tiloja, jotka johtuvat elimistön epätavallisesta toiminnasta. Immuunijärjestelmä voi ylireagoida tai alkaa hyökätä omaa kehoa vastaan. Autoimmuunisairaudet ovat immuunivälitteisten sairauksien alaluokka.
Luettelo Suomen virallisen singlelistan ykkösistä vuonna 2006
Tämä on luettelo Suomen virallisen singlelistan kärkipaikkaa hallussaan pitäneistä artisteista ja singleistä vuonna 2006.
Power Metal (albumi)
Power Metal on metallimusiikkiyhtye Panteran neljäs albumi vuodelta 1988. Albumi oli ensimmäinen, jossa kuultiin Dimebag Darrellin laulua sekä ensimmäinen, jossa Phil Anselmo esiintyi päälaulajana. Tyylillisesti yhtyeen musiikki muuttui edeltäviin albumeihin nähden hieman jykevämpään suuntaan, joskaan ei yhtä raskaaseen kuin seuraavilla levyillä.
Star Wars Galaxies
Star Wars Galaxies (usein lyhennetään SWG tai Galaxies) oli Tähtien sodan maailmaan sijoittuva massiivinen monen pelaajan verkkoroolipeli (MMORPG) Windows-tietokoneille. Sen kehitti Sony Online Entertainment ja julkaisi LucasArts. Peruspeli "Star Wars Galaxies: An Empire Divided" julkaistiin Yhdysvalloissa 26. kesäkuuta 2003 ja Euroopassa 7. syyskuuta 2003. Pelin palvelimet suljettiin 15. joulukuuta 2011.
Peli sai ensimmäisen lisäosansa "Jump to Lightspeed" 27. lokakuuta 2004, ja näitä aikoja pidetään yleisesti pelin historian parhaina. 5. toukokuuta 2005 julkaistu toinen lisäosa "Rage of the Wookiees" toi mukanaan pelin taistelusysteemin uuden version ("CU" eli "Combat Upgrade"). Tämä muutos pelin oleelliseen osaan karsi pelaajia, sillä uutta systeemiä pidettiin hitaana ja tylsänä. 1. marraskuuta 2005 julkaistiin lisäosa "Trials of Obi-Wan", ja kolme päivää myöhemmin Sony Online Entertainment ilmoitti muuttavansa pelin täysin. Uusia muutoksia testattiin 11 päivää julkisesti, ja 15. marraskuuta 2005 "NGE" eli "New Game Enhancements" julkaistiin. Tämä muutos peliin karsi suurimman osan pelaajakannasta.
"Galaxiesissa", kuten useimmissa MMORPG-peleissä, oli kuukausittainen tilausmaksu. Perushinta kuukausittaiselle pelaamiselle oli 14,99 dollaria.
The Last Temptation
The Last Temptation on Alice Cooperin albumi vuodelta 1994. Levy on konseptialbumi ja se pyörii paljolti kristillisten teemojen ympärillä. Albumi kertoo "Steven"-nimisestä pojasta ja mysteerisestä showmiehestä.
Luettelo Suomen virallisen singlelistan ykkösistä vuonna 2005
Tämä on luettelo Suomen virallisen singlelistan kärkipaikkaa hallussaan pitäneistä artisteista ja singleistä vuonna 2005.
Planck (täsmennyssivu)
Planck voi tarkoittaa:
Hirudiini
Hirudiini on lääketieteellisiin tarkoituksiin käytettyjen verijuotikkaiden ("Hirudo medicinalis") syljessä esiintyvä peptidi, joka estää tehokkaasti veren hyytymistä. Hirudiinin toiminta perustuu veren hyytymissekvenssin alkua säätelevän entsyymin trombiinin toiminnan sulkemiseen. Hirudiinin etuihin kuuluu alhainen immuunivaste. Sen kerääminen luonnosta on hankalaa, joten sen valmistukseen on kehitetty biotekninen prosessi.
Levante UD
Levante Unión Deportiva on espanjalainen jalkapalloseura Valenciasta Valencian alueelta. Seura perustettiin vuonna 1909 ja sen edustusjoukkue pelaa Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa. Seura pelaa kotiottelunsa Ciutat de València -stadionilla, jonka kapasiteetti on 25 354.
Aina Valencian suurimman seuran Valencia Club de Fútbolin varjossa ollut Levante pelasi 1900-luvun alun Campo de Vallejo -stadionilla. 1970-luvun alussa seura muutti nykyiselle stadionilleen Ciutat de Valèncialle. Seuran kuuluisimpia pelaajia sen historian varrelta ovat Johan Cruijff ja Carlos Caszely.
Levante on viettänyt suurimman osan historiastaan Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. Joukkue nousi korkeimmalle sarjatasolle Primera Divisióniin kaudeksi 2006–2007 sijoituttuaan Segunda Divisiónissa kolmanneksi. Tätä ennen se oli pelannut pääsarjatasolla kolme kautta (1963–1964, 1964–1965 ja 2004–2005).
Juan Ramón López Caron ja Abel Resinon johdolla Levante pelasi tyydyttävän kauden 2006–2007 Primera Divisiónissa ja sijoittui sijalle 15. Kautta 2007–2008 varjostivat palkanmaksuun liittyvät vaikeudet ja Levante on vajosi sarjassa jumbosijalle. Resino sai lokakuussa 2007 potkut päävalmentajan paikalta ja tehtäviä tuli hoitamaan italialainen Gianni De Biasi. De Biasi jätti palkanmaksuvaikeuksiin ajatuneen seuran huhtikuussa 2008 palaten kotimaahansa. Kauden 2007–2008 kolmanneksi päävalmentajaksi tuli espanjalainen José Ángel Moreno. Kauden päätteeksi joukkue putosi Segunda Divisióniin.
Kaudeksi 2010–2011 Levante palasi jälleen Primera Divisióniin.
Volkswagen Touareg
Volkswagen Touareg on Volkswagenin vuodesta 2002 lähtien valmistama crossover-tyyppinen automalli. Se on saanut nimensä Saharassa asuvan alkuperäiskansan, tuaregien mukaan.
Ensimmäisen sukupolven Touareg (Typ 7L) perustuu samalle PL71-pohjalevylle kuin Porsche Cayenne ja Audi Q7.
Vuoden 2004 Euro NCAP -kolaritestistä Touareg sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Bensiinimoottoreina olivat aluksi 3,2-litrainen VR6 (220 hv) ja 4,2-litrainen V8 (310 hv), dieselvaihtoehtona pumppusuutintyyppinen 5,0 V10 TDI (313 hv). Vuoden 2003 alussa tuli myös viisisylinterinen 2,5 TDI (163/174 hv).
Syksyllä 2004 esiteltiin Volkswagen Phaetonin 6,0-litraisella (450 hv) W12-moottorilla varustettu Touareg. Vuoden lopulla tuli yhteispaineruiskutteinen 3,0-litrainen V6 TDI (224 hv), ja samaan aikaan VR6-moottorin teho nousi 241 hevosvoimaan.
Syksyn 2005 uutuusmoottori oli suorasuihkutteinen 3,6 V6 FSI (280 hv).
Vuoden 2006 lopulla Touareg koki kasvojenkohotuksen, jossa se sai muun muassa uudenmalliset ajovalot. V8 muuttui suorasuihkutteiseksi, jolloin sen teho nousi 350 hevosvoimaan. 3,2 VR6 poistui samalla valikoimasta.
Vuonna 2007 esiteltiin malliston huipulle urheilullinen Touareg R50, jossa V10-dieselmoottorin teho oli nostettu 351 hevosvoimaan. Loppuvuonna V6-dieselmoottorin teho nousi 240 hevosvoimaan.
Toisen sukupolven Touareg (Typ 7P) esiteltiin vuonna 2010, ja se perustuu samalle PL72-pohjalevylle kuin Porsche Cayennen toinen sukupolvi.
Euroopan markkinoilla oli aluksi tarjolla kaksi bensiinimoottoria: 3,0 V6 TSI Hybrid (380 hv), jossa bensiinimoottorin apuna on sähkömoottori, ja 3,6 V6 FSI (280 hv), josta oli Venäjällä myös 250-hevosvoimainen versio. Muun muassa Brasiliassa ja Kiinassa saatavana oli 4,2 V8 FSI (360 hv). Dieselmoottorit olivat 3,0 V6 TDI (240 hv) ja 4,2 V8 TDI (340 hv). Syksyllä 2010 V6-dieselmoottorista tuli myös 204-hevosvoimainen versio, ja seuraavana keväänä 240-hevosvoimaisen teho nousi viidellä hevosvoimalla.
Euroopassa 3,6-litrainen bensiinimoottori poistui valikoimasta vuonna 2013. Seuraavan vuoden syksyllä 245-hevosvoimaisen dieselmoottorin teho nousi 262 hevosvoimaan. Keväällä 2015 moottorivalikoimasta karsittiin hybridimoottori ja V8-dieselmoottori.
Vuonna 2014 Touareg koki kasvojenkohotuksen, jossa se sai muun muassa uuden etusäleikön. Myös peräosassa tehtiin pieniä muutoksia yksityiskohtiin.
Kolmannen sukupolven Touareg esiteltiin keväällä 2018, ja se perustuu samalle modulaariselle MLB-pohjalevylle kuin muun muassa Audi Q7- ja Bentley Bentayga -mallit. Auto on edeltäjäänsä 77 millimetriä pidempi ja 44 millimetriä leveämpi, mutta korkeudeltaan hieman matalampi. Lisäksi se on keventynyt painoltaan rakenteissa runsaasti käytetyn alumiinin ansiosta. Uutena ominaisuutena mallissa on nelipyöräohjaus.
Vuoden 2018 Euro NCAP -kolaritestistä Touareg sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Stélios Giannakópoulos
Stylianós ”Stélios” Giannakópoulos (, s. 12. heinäkuuta 1974 Ateena, Kreikka) on kreikkalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kreikan Superliigassa pelaavaa Larissaa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Vuonna 1992 Giannakópoulos aloitti uransa kreikkalaisessa Ethnikos Asterasissa, jossa hän teki kuusi maalia avauskaudellaan. Seuraavalla kaudella hän siirtyi Paniliakosiin, missä hän pelasi kolmen kauden ajan, tehden 28 maalia 84:ssä pelaamassaan ottelussa. Kreikan menestynein jalkapalloseura Olympiakos osti keskikenttäpelaajan vuonna 1996.
Seitesemän Olympiakos-kauden jälkeen Giannakópoulos siirtyi Englannin Valioliigaan Boltonin riveihin. Debyyttiottelussa Manchester United nöyryytti Boltonin numeroin 4–0. Boltonin jälkeen hän siirtyi Hull Cityyn, jossa hän ei kuitenkaan onnistunut vakiinnuttamaan asemaansa joukkueessa. Tammikuussa 2009 hän siirtyi takaisin kotimaahansa Larissa FCn riveihin.
Kreikan maajoukkueessa Giannakópoulos on tehnyt 12 maalia 61:ssä ottelussa. Hän oli myös mukana voittamassa Euroopan mestaruutta vuoden 2004 Portugalissa pidetyissä EM-kisoissa.
Douglas
Douglas tarkoittaa seuraavia:Douglas on myös seuraavien henkilöiden sukunimi:
Douglas liittyy myös seuraaviin:
Elros
Elros on fiktiivinen henkilö J. R. R. Tolkienin luomassa fantasiamailmassa, Keski-Maassa. Elros on Elrondin veli ja koko "dúnedainin" esi-isä.
Elros on Elwingin ja Eärendilin toinen poika. Hänen jälkeläisensä ovat Númenorin kuninkaita ja ruhtinaita. Elrosin lapset ovat Vardamir Númenorin toinen kuningas, Tindomiel, Manwendil ja Atanalcar
Elros oli puolhaltia ja hän syntyi vuonna 525 ensimmäistä aikaa. Vuonna 583 Elros veljensä Elrondin kanssa osallistuu vihan sotaan, jossa Morgoth paiskattiin tyhjyyteen. Vuonna 32 toista aikaa Edain Elrosin johdolla pääsee Númenoriin kun Elros valitsi ihmisen osan kun taas Elrond valitsi haltian osan. Sinä vuonna Elros kruunattiin Númenorin ensimmäiseksi kuninkaaksi, jolloin hän sai hallitsijanimen Tar-Minyatur. Vuonna 61 Elrosin ensimmäinen poika Vardamir Nolimon syntyy, muut lapset syntyivat 30 vuoden sisällä. Vuonna 442 Elros kuoli ja hänen vanhimmasta pojasta Vardamir Nolimonista tuli kuningas mutta hän siirsi heti valtikan pojalleen hallittuaan muodollisesti "vuoden päivät". Niin Tar-Amandilista tuli Númenorin kolmas kuningas.
Huolimatta siitä, että Elros valitsi ihmisen osan, hän eli kauemmin kuin tavalliset ihmiset, 506 vuoden ikäiseksi. Myös hänen jälkeläisensä elivät tavallista kauemmin. Elrosin veli Elrond eli 6520 vuotta ennen kuin hän matkasi kuolemattomille maille Galadrielin, Celebornin, Gandalfin, Bilbon, Frodon ja muiden haltioiden kanssa.
Elrosia ei mainita kertaakaan Peter Jacksonin ohjaamassa elokuvatrilogiassa "Taru sormusten herrasta".
Carl Christoffer Gjörwell (nuorempi)
Carl Christoffer Gjörwell (1766–1837) oli Tukholman kaupunginarkkitehti ja ruotsalaisen 1800-luvun alkupuolen klassismin merkittävimpiä edustajia. Hän on suunnitellut muun muassa Hagan linnan Solnaan, Akatemiatalon Turkuun ja yhdessä Charles Bassin kanssa Joensuun kartanon päärakennuksen Halikkoon. Tukholman maakäräjätalo (1817–1834) on aikakauden mahtavimpia monumentaalirakennuksia.
Gjörwellin suunnittelemat rakennukset ovat tyyliltään useimmiten uusklassistisia, ja hän oli yksi aikakauden herraskartanontyypin kehittäjä. Näissä rakennuksia on 2–3-kerroksinen keskiosa ja siihen liittyvät matalat siipiosat.
Gjörwell oli L. J. Desprez'n oppilas. Hänen mukaansa on nimetty katu Tukholman Kungsholmenilla.
Metronomi
Metronomi (kreik. "metronomos" = tahdinmittaaja), lyh. "M.M." tai "M." eli tahtimittari on soitettaessa käytetty sähköinen tai mekaaninen apuväline, joka tikittää, naksahtaa tai tuottaa jonkin muun ääni- tai valomerkin määrättyyn tahtiin. Sen tarkoitus on helpottaa soittajan pysymistä oikeassa tahdissa.
Tavallisessa mekaanisessa metronomissa on tukipisteeseen kiinnitetty metallitanko. Tukipisteen alapuolella tankoon on kiinnitetty kiinteä paino ja yläpuolella toinen paino, joka voidaan asettaa tangon ympärille haluttuun kohtaan. Täten tanko ja siihen kiinnitetyt painot ovat tasapainossa tangon osoittaessa suoraan ylöspäin, muussa tapauksessa ne heilahtelevat heilurin tavoin edestakaisin tämän tasapainoaseman molemmin puolin siten, että heilahdusaika pysyy vakiona. Heilahdusaika on sitä pidempi eli tempo sitä hitaampi, mitä kauemmas tukipisteestä siirrettävä paino on asetettu. Metronomiin merkitty asteikko osoittaa, mihin kohtaan siirrettävä paino on asetettava, jotta se antaisi äänimerkin tietyn määrän kertoja minuutissa, sekä usein myös eri tempoista käytetyt termit. Äänimerkki, tikitys kuuluu heilahtelevan tangon saavuttaessa jommankumman ääriasentonsa.
Nykyään on käytössä myös erilaisia elektronisia metronomeja.
Diederich Nikolaus Winkel keksi metronomin Amsterdamissa vuonna 1812. Johann Mälzel kopioi useita Winkelin ideoista ja sai patentin kannettavaan metronomiin vuonna 1816. Ludwig van Beethoven oli ensimmäinen tunnettu säveltäjä, joka teki metronomimerkintöjä sävellyksiinsä.
Volkswagen Transporter
Volkswagen Transporter on Volkswagenin vuodesta 1949 valmistama pakettiautomalli. Sen ensimmäinen sukupolvi (T1) esiteltiin vuonna 1949. Siitä käytettiin nimeä Typ 2, koska Volkswagenin ensimmäinen malli "Kupla" oli nimeltään Typ 1.
Volkswagen Caravelle, Volkswagen Multivan ja Volkswagen Shuttle ovat henkilönkuljetukseen tarkoitettuja malleja, jotka tehdään samalle alustalle ja samalla korilla kuin Volkswagen Transporter.
Suomessa malli tunnetaan ensisijaisesti poliisiautoina.
Sukkinonitriili
Sukkinonitriili on orgaaninen yhdiste (nitriili), joka on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä vahamaista kiteistä ainetta. Sen kemiallinen kaava on CHN ja rakennekaava on CNCHCHCN. Sukkinonitriilista käytetään myös nimityksiä "butaanidinitriili", "sukkinihappodinitriili", "etyleenisyanidi", "etyleenidisyanidi" ja "disyanoetaani".
Sukkinonitriilin moolimassa on 80,1 g/mol, sulamispiste 54 °C, kiehumispiste 265 °C, suhteellinen tiheys 1,02 g/cm (vesi = 1,0 g/cm), liukoisuus veteen 20 °C lämpötilassa 13 g/100 ml, leimahduspiste 132 °C, ja CAS-numero 110-61-2.
Lyhytaikainen altistus ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä.
Eerste Klasse
Eerste Klasse on Alankomaiden jalkapalloilun kuudenneksi korkein sarjataso. Sarja on jaettu yhteentoista divisioonaan, viiteen lauantaisarjaan ja kuuteen sunnuntaisarjaan. Lauantai- ja sunnuntaisarjat pelataan samalla periaatteella kuin Hoofdklassessakin. Divisioonien voittajat nousevat sarjatasoa ylemmäs Hoofdklasseen.
Lomkka
Lomkka () on kaupunki Tusinan piirissä Leningradin alueella. Se sijaitsee Tosna- eli Tusinajoen varrella 40 kilometriä Pietarista kaakkoon. Lomkan asutus syntyi 1800-luvulla Inkereen pitäjään ja kaupunkioikeudet Lomkka sai vuonna 1990. Kaupunki on kasvanut hieman viimeisen vuosikymmenen aikana; vuonna 2010 asukkaita oli 19 345.
Tärkeimmät maantieyhteydet Lomkkaan muodostuvat paikallisteiden H229 ja H223 kautta. Kaupungista länteen vievä paikallistie H229 liittyy Krasnyi Borin taajaman ohitettuaan 10 kilometrin päässä Pietarin ja Moskovan väliseen valtatiehen M10 (). Etelä-pohjoissuuntainen paikallistie H223 kulkee etelässä Uljanan (Uljanovka) kaupunkimaisen taajaman läpi samalle M10-valtatielle (13 km); Lomkkan pohjoispuolella H223 jatkaa Nevan äärelle Pellaan, jossa liittyy Nevan eteläpuolta H135-paikallistiehen.
Ninna-ji
Ninna-ji () on shingon-buddhalainen temppeli Japanissa Kioton länsiosassa Ukyō-kun alueella. Sen perusti alun perin palatsiksi keisari Kōkō vuonna 886, ja hänen kuoltuaan rakennustyöt saatti päätökseen keisari Uda vuonna 888. Uda asettui alueelle astuttuaan valtaistuimelta, ja se tunnettiinkin sittemmin "Omuron palatsina" ("Omuro gosho") Omuron alueen mukaan. Myöhemmin palatsista tehtiin buddhalainen temppeli. Ninna-jistä tuli Kioton ensimmäinen "monzeki"-temppeli, jonka apotti oli keisarillisesta perheestä.
Aikoinaan Ninna-jillä oli laajat maa-alueet ja kuusikymmentä alatemppeliä. Temppeli paloi Ōnin-sotien aikana 1400-luvun loppupuolella, mutta sen rakensivat osittain uudelleen Tokugawat ja keisari Go-Mizuno'o 1630-luvulla. Uudelleenrakennuksen aikaisia rakennuksia ovat viisikerroksinen pagoda, "Kondō" (päähalli) ja "Mieidō" (perustajan halli), jotka olivat alun perin palatsin keskeisimmät rakennukset, sekä temppelin alueen lounaisosassa sijaitseva alkuperäisen palatsin paikalle rakennettu "Omuro gosho".
Temppelin pohjoispuolelle on rakennettu miniatyyrikoossa Shikokun 88 temppelin pyhiinvaellus kunnioittamaan saarella syntynyttä Kūkaita. Reitti valmistui alun perin vuonna 1832.
Ninna-ji otettiin yhdessä Kioton muiden kulttuuriaarteiden kanssa Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1994.
Luettelo Suomen virallisen singlelistan ykkösistä vuonna 1999
Tämä on luettelo Suomen virallisen singlelistan kärkipaikkaa hallussaan pitäneistä artisteista ja singleistä vuonna 1999.
Maloninitriili
Maloninitriili on orgaaninen yhdiste (nitriili), joka on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä kiteistä ainetta tai valkoista jauhetta. Sen kemiallinen kaava on CHN ja rakennekaava on CNCHCN. Maloninitriilista käytetään myös nimityksiä "propaanidinitriili", "malonihappodinitriili", "syanoasetonitriili" ja "metyleenidinitriili".
Maloninitriilin moolimassa on 66,1 g/mol, sulamispiste 30 - 34 °C, kiehumispiste 218 - 220 °C, suhteellinen tiheys 1,19 g/cm (vesi = 1,0 g/cm), liukoisuus veteen 20 °C lämpötilassa 13,3 g/100 ml, leimahduspiste 112 °C, ja CAS-numero 109-77-3.
Katso myös sukkinonitriili eli butaanidinitriili.
Lyhytaikainen altistus ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä.
Suomen Sosialidemokraattinen Sanomalehtimiesliitto
Suomen Sosialidemokraattinen Sanomalehtimiesliitto (SSSL) on 28.-29. joulukuuta 1907 Tampereella perustettu Suomen vanhin edelleen toimiva toimittajien ammatillis-aatteellinen etujärjestö. Nimensä mukaisesti se yhdistää mediassa ja viestinnässä työskenteleviä sosiaalidemokraattiset periaatteet hyväksyviä ihmisiä.
Liiton jäsenistö työskentelee pääasiassa ammattiyhdistyslehdissä, työväenlehtitaloissa ja sähköisessä mediassa. Sen puheenjohtaja on Jukka Halonen. Jäseniä liitossa on runsaat 300.
Liitto julkaisee vuosittain Mustemaalari-nimisen vuosikirjan ja jakaa joka toinen vuosi pidettävässä liittokokouksessaan Mustemaalari-palkinnon, joka myönnetään viestinnän piirissä saavutetuista ansioista.
SSSL on SAK:n jäsen. Sillä on läheiset suhteet SDP:hen. Alan työehtosopimukset neuvottelee Suomen Journalistiliitto.
Luettelo Suomen virallisen singlelistan ykkösistä vuonna 2000
Tämä on luettelo Suomen virallisen singlelistan kärkipaikkaa hallussaan pitäneistä artisteista ja singleistä vuonna 2000.
Aperitiivi
Aperitiivi (, ’avata’) on ennen ateriaa nautittava alkoholijuoma, jonka yhteydessä usein tarjotaan alkupaloja. Usein aperitiivin ajatellaan lisäävän ruokahalua. Tyypillisiä aperitiivijuomia ovat samppanja, sherry, vermutti tai kuiva cocktail.
Aperitiivia käytettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1786, kun Antonio Benedetto Carpano keksi vermutin Torinossa. Suuren suosion aperitiivit saavuttivat kuitenkin Euroopassa vasta 1800-luvun loppupuolella. Joseph Dubonnet kehitti Dubonnet-aperitiivin Ranskan muukalaislegioonaa varten vuonna 1846, mutta sen suosio levisi tavallisten ihmisten keskuuteen ja juomaa valmistetaan edelleen.
1900-luvun alussa tapa oli yleinen jo Yhdysvalloissakin. Aperitiivin tarkkaa alkuperää ei kuitenkaan voitane määritellä, ja on myös sanottu, että tapa nauttia pieni annos alkoholia ennen ruokailua olisi lähtöisin jo muinaisesta Egyptistä.
Jokerimerkki
Jokerimerkki tai korvausmerkki () on tietojenkäsittelytieteessä käytetty erikoismerkki, joka voi vastata mitä tahansa merkkiä tai merkkejä. Jokerimerkkejä voidaan hyödyntää esimerkiksi tiedonhaussa, kun halutaan löytää tietyn sanan kaikki esiintymät taivutusmuodosta riippumatta.
Minkä tahansa yksittäisen merkin korvaavana jokerimerkkinä toimii usein kysymysmerkki (?) tai säännöllisten lausekkeiden toteutuksissa piste (.). Asteriski (*) puolestaan toimii usein rajattomana jokerimerkkinä, joka voi vastata nollaa, yhtä tai useaa merkkiä.
DC-yhdistys
DC-yhdistys ry on vuonna 1988 perustettu Suomen ainoaa lentokuntoista DC-3-lentokonetta (OH-LCH) operoiva helsinkiläinen yhdistys.
Yhdistys perustettiin operoimaan kahta DC-3 -konetta (OH-LCD, OH-LCH), jotka yksityisistä suomalaisista ilmailuharrastajista koostuvan ryhmän omistama Airveteran Oy oli ostanut Ilmavoimilta 15. tammikuuta 1986. Koneiden yksityisellä omistusjärjestelyllä on haluttu varmistaa se, että tärkeä osa suomalaista ilmailuhistoriaa varmasti pystyy Suomessa, eli yhdistyksellä ei ole omistusoikeutta koneisiin.
Ilmailulainsäädännön asettamien rajoitusten vuoksi ainoastaan ennen lentopäivää yhdistykseen liittyneillä jäsenillä on mahdollisuus osallistua yhdistyksen järjestämille omakustanteisille jäsenlennoille. Lentoja järjestetään kesäkaudella niin lyhyinä paikallislentoina (lähtö ja paluu samalle lentokentälle), kuin pidempinä lentoina eri kohteisiin kotimaahan ja ulkomaille.
Yhdistyksen aktiivijäsenistö koostuu suurelta osin konetyypin kanssa työelämässään tekemisissä olleista lentäjistä ja mekaanikoista keski-iän ollessa reilusti eläkeiän yläpuolella. Aktiivijäsenten joukkoon mahtuu toki muunkinlaisia henkilöitä, eikä kaikilla ole taustallaan ilmailuammattia tai aikaisempaa ilmailuosaamista.
Vuonna 2003 DC-yhdistys ry toimi yhteistyössä Malmin lentoaseman ystävät ry:n kanssa Malmin lentoaseman 65-vuotisjuhlien yhteydessä ja kutsui tapahtumaan muita lähialueiden lentäviä "kolmosia" Norjasta ja Ruotsista (2 kpl). Yhdistys pitää melko tiiviisti yhteyttä muiden maiden vastaaviin yhdistyksiin ja kesällä 2006 yksi DC-yhdistyksen jäsenlennoista suuntautui DC-3 Fly-in:iin Alankomaihin, Lelystadin lentokentälle, jossa eri maiden harrastajat tapasivat toisiaan.
Luettelo Suomen virallisen singlelistan ykkösistä vuonna 2001
Tämä on luettelo Suomen virallisen singlelistan kärkipaikkaa hallussaan pitäneistä artisteista ja singleistä vuonna 2001.
Heksapsalmit
Heksapsalmit ( ) ovat kuudesta psalmista muodostettu kokonaisuus, joka luetaan ortodoksisessa aamupalveluksessa. Näillä kuolemasta, kärsimyksestä ja iankaikkisesta elämästä kertovilla psalmeilla kuvataan myös Kristuksen toista tulemista.
Luettelo Suomen virallisen singlelistan ykkösistä vuonna 2002
Tämä on luettelo Suomen virallisen singlelistan kärkipaikkaa hallussaan pitäneistä artisteista ja singleistä vuonna 2002.
Korean verenvuotokuume
Korean verenvuotokuume, joka nykyään tunnetaan nimellä HFRS (), on hantaviruksen aiheuttama verenvuotokuume. Se on saanut nimensä Hantaa-nimiseltä paikkakunnalta Koreasta, jossa sitä on tavattu ensimmäisen kerran. Kuolleisuus Korean verenvuotokuumeeseen on 3-7 %. Sen levittäjänä toimii pienikokoinen peltohiiri. Hantavirus kuuluu bunyavirusten heimoon. Hantaviruksia tunnetaan nykyään toista kymmentä. Hantavirukset tarttuvat jyrsijöiden ulosteista ja muista eritteistä ihmiseen.
Suomessa esiintyy samaan virusryhmään kuuluvaa myyräkuumetta, jonka aiheuttaa kuitenkin Puumala-virus ja joka on huomattavasti lievempi sairaus.
Stadion Feijenoord
Stadion Feijenoord, lempinimeltään De Kuip () on jalkapallostadion Rotterdamissa, Alankomaissa. Stadion valmistui vuonna 1937 ja sen tämänhetkinen kapasiteetti on 51 480 katsojaa, jotka kaikki pääsevät katetuille istumapaikoille.
Stadion saa nimensä kaupunginosasta, jossa se sijaitsee (Feijenoord), sekä jalkapalloseuran (Feyenoord) nimestä. Stadionista käytetään kuitenkin usein lempinimeä De Kuip. Stadion Feijenoordin katsojakapasiteetti oli sen valmistuessa 64 000, ja katsojaennätys on 69 000 vuodelta 1949. Stadion Feijenoord toimii siis rotterdamilaisen jalkapalloseuran Feyenoordin kotistadionina. Se on myös yksi Alankomaiden maajoukkueen kotistadioneista, ja on isännöinyt yli 150 kansainvälistä ottelua. Stadionilla on pelattu myös ennätykselliset 10 eurocup-finaalia, viimeksi vuonna 2002, jolloin kotikaupungin Feyenoord voitti Borussia Dortmundin maalein 3–2. Stadion Feijenoordilla pelattiin myös vuoden 2000 jalkapallon EM-kilpailuja, muun muassa puolivälieräottelu Alankomaat–Jugoslavia sekä ikimuistoinen loppuottelu Ranska–Italia, jonka ensin mainittu voitti jatkoajalla maalein 2–1.
1930-luvulla Feyenoordin silloinen presidentti Leen van Zandvliet sai idean, että tulee rakentaa uusi, modernimpi stadion. Tavoitteena oli rakentaa stadionin katsomoista kaksikerroksisia. Tuohon aikaan kaksikerroksisia katsomoita oli muun muassa Lontoon Highburyllä sekä New Yorkin Yankee Stadiumilla. Stadionin valmistuttua se oli maailman modernein ja toimi myöhemmin mallina muille kuuluisille jalkapallostadioneille, muun muassa Barcelonassa sijaitsevalle Camp Noulle.
Stadion Feijenoordille asennettiin kenttävalaistus vuonna 1958, mutta isompi uudistus tapahtui vuonna 1994. Tuolloin kaikki katsomot katettiin teräksisellä katteella (tästä lempinimi "amme") ja stadionin yhteyteen rakennettiin lisärakennus Feyenoordin käyttöön. Tuossa rakennuksessa toimii myös seuran museo sekä ravintola ja fanikauppa.
Dead or Alive 4
Dead or Alive 4 on Team Ninjan kehittämä ja Tecmon vuonna 2005 Xbox 360:lle julkaisema tappelupeli, joka on osa "Dead or Alive" -pelisarjaa. Peli sisältää 22 pelattavaa hahmoa ja monia interaktiivisia taisteluareenoita.
Storyssa (tarina) pelaaja saa valita hahmon ja mennä läpi hahmon omaa tarinaa. Pelaaja joutuu menemään kahdeksan tasoa pelaten tietokonetta vastaan. Pelaajan päästessä tarinan läpi hän saa videon, joka kertoo hahmosta. Pelaaja voi katsoa videon pelivalikon Movie Theater -osiossa (videoiden katselutila). Tarinan jälkeen pelaaja voi saada uusia hahmoja peliin tai uusia asuja hahmoille.
Time Attackissä (aikahyökkäys) taistellaan aikaa ja tietokonetta vastaan. Pelaaja voi valita joko singlen (yksin) tai tagin (parin kanssa). Yksi Time Attack koostuu yksin pelatessa kahdeksasta tasosta ja parin kanssa viidestä tasosta. Time Attackin jälkeen tulee tulosruutu. Pistemäärän ollessa tarpeeksi hyvä pelaaja voi sijoittua tulosruudulle. Pelaaja voi saada Time Attackistä uusia hahmoja, asuja ja jopa salaperäisen Tengun mukaan joukkoon.
Versusta (valinnainen tila) on mahdollista pelata kaksinpelinä tai yksinpelinä tekoälyä vastaan.
Survivalissa (eloonjääminen) taistellaan tekoälyä vastaa areenalla. Pelaaja voi valita joko singlen (yksin) tai tagin (parin kanssa). Pisteitä saa tekoälyvihollisen voittamisesta ja areenalta kerättävistä esineistä. Voiton jälkeen ruudun vasempaan alareunaan ilmaantuu merkki. Pelaajan saadessa viisi voittoa merkki muuttuu erilaiseksi. Kymmenen voiton jälkeen pelaaja saa uuden merkin. Tekoälyn voittaessa pelaajan ilmaantuu tulostaulukko, johon on mahdollista päästä pistemäärän ollessa tarpeeksi suuri.
Team Battlessa (ryhmätaistelu) pelaaja valitsee 1-7 hengen joukkueen. Pelimuotoa on mahdollista pelata joko kaksinpelinä tai tekoälyä vastaan. Pelaajan voittaessa vasempaan alareunaan ilmaantuu merkki.
Sparringissa (harjoittelu) pelaaja harjoittelee hahmojen liikkeitä ja iskuja.
Quedlinburg
Quedlinburg on kaupunki Saksi-Anhaltin osavaltiossa, Saksan keskiosassa. Se sijaitsee hieman pohjoiseen Harzvuoristosta, Bodejoen varrella, Magdeburgista lounaaseen. Kaupungissa on arviolta 24 555 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 120,44 neliökilometriä.
Quedlinburg mainitaan ensimmäisen kerran historiallisissa lähteissä vuonna 922, kuningas Henrik I Linnustajan allekirjoittamassa asiakirjassa. Quedlinburgin kaupunkikehityksen katsotaan alkaneen vuonna 994, kun se vastaanotti kauppa- ja rahanlyöntioikeudet keisari Otto III:lta. Vuosina 1426–1477 Quedlinburg oli myös osa Hansaliittoa.
Vuodesta 1994 lähtien Quedlinburgin historiallinen vanhakaupunki ja linnavuori ovat olleet listattuna Unescon maailmanperintöluettelossa. Vuonna 2001 kaupunkiin avattiin myös Saksan Unescon maailmanperintökohteiden liiton päämaja.
Estadio Olímpico de la Cartuja
Estadio Olímpico de la Cartuja on urheilustadion Sevillassa, Espanjan Andalusiassa. Stadion rakennettiin Sevillassa järjestettyjä vuoden 1999 yleisurheilun MM-kilpailuja varten. La Cartujan katsojakapasiteetti on normaalikäytössä 72 000 katsojaa (kaikki istumapaikkoja).
La Cartuja isännöi vuoden 2003 jalkapallon UEFA-cupin loppuottelua, jossa Porto voitti Celticin. Suuren osan ajasta stadion on kuitenkin tyhjillään, koska kumpikaan Sevillan suurseuroista ei käytä sitä vakituisesti. Sevilla FC pelaa kotiottelunsa Ramón Sánchez Pizjuánilla ja Real Betis Benito Villamarínilla.
N-butyronitriili
n-butyronitriili on orgaaninen yhdiste (nitriili), joka on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä nestettä, jolla on tunnusomainen haju. Sen kemiallinen kaava on CHN ja rakennekaava on CHCHCHCN. n-butyronitriilista käytetään myös nimityksiä "butaaninitriili", "butyyrihapponitriili", "1-syanopropaani" ja "n-propyylisyanidi".
n-butyronitriilin moolimassa on 69,1 g/mol, sulamispiste - 112 °C, kiehumispiste 116 - 118 °C, suhteellinen tiheys 0,8 g/cm (vesi = 1,0 g/cm), liukoisuus veteen 25 °C lämpötilassa 3 g/100 ml, leimahduspiste 17 °C, itsesyttymislämpötila 501 °C ja CAS-numero 109-74-0.
Lyhytaikainen altistus höyrylle ärsyttää lievästi silmiä, ihoa ja hengitysteitä.
Ateenan olympiastadion
Ateenan olympiastadion () on urheilustadion Maroúsissa Suur-Ateenan alueella Kreikassa. Se isännöi vuoden 2004 kesäolympialaisten avajaisia, päättäjäisiä, yleisurheilua sekä jalkapallon loppuotteluita. Stadionin katsojaennätys on 74 473 katsojaa, mutta olympialaisten aikaan stadionille mahtui parhaimmillaan 72 000 katsojaa. Tosin tämäkään luku ei kerro koko totuutta, sillä esimerkiksi yleisurheilua saattoi seurata kerrallaan ainoastaan 56 700 katsojaa, koska media ja VIP-vieraat veivät osan tilasta.
Stadion on ollut pitkään tyhjillään olympiakisojen jälkeen, ja Kreikassa asiasta nousi kohu, kun stadion vain ruostui paikalleen. Olympiakisojen jälkeen stadionilla on järjestetty muun muassa Akropolis-rallin yleisöerikoiskokeita ja muita tapahtumia. Vakituisen käyttäjän stadion sai vihdoin syksyllä 2005, kun ateenalainen jalkapalloseura Panathinaikos siirtyi pelaamaan kotiottelunsa olympiastadionille. Vaikka katsomot ovat olleet täynnä vain pariin otteeseen, tunnelma "Paon" otteluissa on ollut silti hieno.
Ateenan olympiastadion rakennettiin alun perin vuoden 1982 yleisurheilun EM-kilpailuja varten, ja se isännöi myös vuoden 1997 yleisurheilun MM-kilpailuja. Vuoden 2004 olympiakisoja varten stadionille asennettiin Santiago Calatravan suunnittelema katos, joka valmistui juuri parahiksi olympialaisia varten. Stadion vihittiin uudelleen käyttöön 30. heinäkuuta 2004.
Ateenan olympiastadion isännöi jalkapallon Mestarien liigan loppuottelua toukokuussa 2007. Stadion isännöi samaisen kilpailun loppuottelua myös vuonna 1993, vuoden 1983 Euroopan Cup-loppuottelua sekä vuoden 1987 Cup-voittajien cupin loppuottelua.
Moottoritorpedovene Hyöky
Moottoritorpedovene Hyöky (H 1)oli Suomen merivoimien italialaisvalmisteinen jatkosodan lopulla palvellut moottoritorpedovene, joka Pariisin rauhansopimuksen ehtojen mukaisesti muutettiin moottoritykkiveneeksi 1949.
Alus tilattiin talvisodan aikana 1940 Bagliettolta Italiasta , mutta materiaalien puute hidasti aluksen rakentamista. Se luovutettiin 13. huhtikuuta 1943 La Speziassa Suomesta saapuneille insinöörikomentaja professori Jaakko Raholalle, komentajakapteeni Orvo Peuranheimolle ja luutnantti diplomi-insinööri Jarl von Schantzille. Alus lähti sisaraluksineen maantiekuljetuksena Stettiniin, mitä oli vaikeuttanut Saksan ja Italian kiristyneet välit. Italian meriministetin Riccardin avustamana tarvittava kuljetuskapasiteetti saatiin kuitenkin järjestettyä. Aluksia kuljettaneeseen Päämajan rahtaus- ja huolintatoimiston päällikön luutnantti Aarno Kaivolan johtamaan saattueeseen kuului 20 moottoriajoneuvoa, kun se lähti Genovasta ylittämään Alppeja kohti Saksaa ja edelleen laivalla Turkuun, jossa se laskettiin Aurajokeen kaksitoista päivää myöhemmin. Alukset vastaanotti aluksista muodostetun osaston päällikkö kapteeniluutnantti ekonomi Ilmari Lehtonen, joka varusti veneensä ensimmäisiä harjoituksia varten.
"Hyöky" sijoitettiin sisaraluksineen Moottoritorpedoveneosaston 2. laivueeseen, joka siirtyi 19. toukokuuta Teikariin emälaivansa Döbelnin johtamana. Laivue siirrettiin heinäkuuksi Helsinkiin, jossa se oli koulutettavana. Lentokonemoottorien laatu oli huono ja niiden käyttö harjoituksissa oli kiellettyä, mikä heikensi koulutuksen tehoa. Kahdenkymmenen tunnin käytön jälkeen moottorien teho oli pahasti laskenut. Laivue palasi elokuun alussa Virolahdelle uuteen tukikohtaan.
Aluksen käyttö moottoritorpedoveneenä lopetettiin ja siitä tehtiin nopea miinanlaskija ja savunkehittäjä. Aluksesta poistettiin torpedoputket ja niihin rakennettiin miinakiskot, joilla kyettiin kuljettamaan kaksi miinaa sekä 2-4 raivausestettä. Alus osallistui uudessa roolissaan Lavansaareen johtavien huoltoväylien miinoittamiseen syksyllä 1943. Ensimmäisen matkansa se teki 14.-15. syyskuuta Seiskarin koilliskulman Salpa 2 miinoitetta rakennettaessa yhdessä sisaralustensa "Hyrskyn" ja "Hurjan" kanssa. Samoin se osallistui Lavansaaren luoteiskulman Salpa 3:n 24.-25. syyskuuta, lounaiskulman Salpa 4:n 15.-16. lokakuuta ja Diamant matalan Salpa 1:n täydentämiseen 2.-3. joulukuuta sekä 3.-4. joulukuuta miinojen laskuihin.
Alus siirrettiin 9. joulukuuta laivueen mukana Helsinkiin talviteloille jäätilanteen estäessä toiminnan. Kesän taistelutoimet aloitettiin siirtymällä toiminta-alueelle Klamilaan 13. toukokuuta 1944.
Alus muutettiin 1949 moottoritykkiveneeksi, minkä jälkeen se palveli aina 1960-luvun alkuun saakka. Vuonna 1963 käytöstä poistettu "Hyöky" myytiin liikemies Aku Lappalaiselle ilman tähtimoottoreitaan. Lappalainen luopui 1970-luvun jälkeen veneestään eikä sen historiasta ole tuon jälkeen merkintöjä.
Hyökyn neljä sisaralusta olivat moottoritorpedoveneet Hirmu, Hurja, Hyrsky ja Häijy.
Moottoritorpedovene Hirmu
Moottoritorpedovene Hirmu (H 2) oli Suomen merivoimissa palvellut alus. Alus tilattiin talvisodan aikana 1940 Bagliettolta Italiasta, mutta materiaalien puute hidasti aluksen rakentamista. Alkuperäisen tilauksen mukaan aluksen piti olla 33 tonninen ja 42 solmun nopeuteen kykenevä, mutta tilausta muutettiin vuotta myöhemmin normaaliksi 16,5 metrisiksi alukseksi. Alus luovutettiin Suomelle 13. huhtikuuta 1943 ja se kuljetettiin maitse Saksan läpi La Speziasta Stettiniin ja edelleen laivalla Turkuun yksitoista päivää myöhemmin. Aluksen moottorien laatu oli huono, ja moottorit olivatkin alun perin olleet lentokoneen moottoreita. Kaiken lisäksi päämoottorien käyttö harjoituksissa oli kiellettyä. Kahdenkymmenen tunnin käytön jälkeen moottorien teho oli pahasti laskenut. Aluksen käyttö moottoritorpedovenenä lopettettiin vuoden 1943 purjehduskauden alussa, ja siitä tehtiin nopea miinanlaskija ja savunkehittäjä.
Vuoden 1943 lopulla alus osallistui Seiskarin pohjoispuolen väylillä miinanlaskuun, jolloin alukset laskivat kenttään kaikkiaan 62 miinaa ja 74 raivausestettä. Jatkosodan päätyttyä alus muutettiin 1949 Pariisin rauhansopimuksen ehtojen mukaisesti moottoritykkiveneeksi, missä tehtävässä se palveli laivastossa aina vuoteen 1963 saakka. Palveluksesta poiston jälkeen alus myytiin huutokaupassa siviilikäyttöön.
Hirmun neljä sisaralusta olivat "Hyöky", "Hurja", "Hyrsky" ja "Häijy".
Moottoritorpedovene Hurja (H 3)
Moottoritorpedovene Hurja (H 3) oli Suomen merivoimien italialaisvalmisteinen jatkosodan lopulla palvellut moottoritorpedovene, joka Pariisin rauhansopimuksen ehtojen mukaisesti muutettiin moottoritykkiveneeksi 1949.
Alus tilattiin talvisodan aikana 1940 Bagliettolta Italiasta , mutta materiaalien puute hidasti aluksen rakentamista. Se luovutettiin 13. huhtikuuta 1943 La Speziassa Suomesta saapuneille insinöörikomentaja professori Jaakko Raholalle, komentajakapteeni Orvo Peuranheimolle ja luutnantti diplomi-insinööri Jarl von Schantzille. Alus lähti sisaraluksineen maantiekuljetuksena Stettiniin, mitä oli vaikeuttanut Saksan ja Italian kiristyneet välit. Italian meriministetin Riccardin avustamana tarvittava kuljetuskapasiteetti saatiin kuitenkin järjestettyä. Aluksia kuljettaneeseen Päämajan rahtaus- ja huolintatoimiston päällikön luutnantti Aarno Kaivolan johtamaan saattueeseen kuului 20 moottoriajoneuvoa, kun se lähti Genovasta ylittämään Alppeja kohti Saksaa ja edelleen laivalla Turkuun, jossa se laskettiin Aurajokeen kaksitoista päivää myöhemmin. Alukset vastaanotti aluksista muodostetun osaston päällikkö kapteeniluutnantti ekonomi Ilmari Lehtonen, joka varusti veneensä ensimmäisiä harjoituksia varten.
"Hurja" sijoitettiin sisaraluksineen Moottoritorpedoveneosaston 2. laivueeseen, joka siirtyi 19. toukokuuta Teikariin emälaivansa Döbelnin johtamana. Laivue siirrettiin heinäkuuksi Helsinkiin, jossa se oli koulutettavana. Lentokonemoottorien laatu oli huono ja niiden käyttö harjoituksissa oli kiellettyä, mikä heikensi koulutuksen tehoa. Kahdenkymmenen tunnin käytön jälkeen moottorien teho oli pahasti laskenut. Laivue palasi elokuun alussa Virolahdelle uuteen tukikohtaan.
Aluksen käyttö moottoritorpedoveneenä lopetettiin ja siitä tehtiin nopea miinanlaskija ja savunkehittäjä. Aluksesta poistettiin torpedoputket ja niihin rakennettiin miinakiskot, joilla kyettiin kuljettamaan kaksi miinaa sekä 2-4 raivausestettä. Alus osallistui uudessa roolissaan Lavansaareen johtavien huoltoväylien miinoittamiseen syksyllä 1943. Ensimmäisen matkansa se teki 14.-15. syyskuuta Seiskarin koilliskulman Salpa 2 miinoitetta rakennettaessa yhdessä sisaralustensa "Hyökyn" ja "Hyrskyn" kanssa. Samoin se osallistui Lavansaaren luoteiskulman Salpa 3:n 24.-25. syyskuuta, lounaiskulman Salpa 4:n 15.-16. lokakuuta ja Diamant matalan Salpa 1:n täydentämiseen 2.-3. joulukuuta sekä 3.-4. joulukuuta miinojen laskuihin.
Alus siirrettiin 9. joulukuuta laivueen mukana Helsinkiin talviteloille jäätilanteen estäessä toiminnan. Kesän taistelutoimet aloitettiin siirtymällä toiminta-alueelle Klamilaan 13. toukokuuta 1944.
Alus muutettiin 1949 moottoritykkiveneeksi, minkä jälkeen se palveli aina 1960-luvun alkuun saakka.
Hurjan neljä sisaralusta olivat moottoritorpedoveneet Hyöky, Hirmu, Hyrsky ja Häijy.
Moottoritorpedovene Hyrsky
Moottoritorpedovene Hyrsky (H 4) oli Suomen merivoimien italialaisvalmisteinen jatkosodan lopulla palvellut moottoritorpedovene, joka Pariisin rauhansopimuksen ehtojen mukaisesti muutettiin moottoritykkiveneeksi 1949.
Alus tilattiin talvisodan aikana 1940 Bagliettolta Italiasta , mutta materiaalien puute hidasti aluksen rakentamista. Se luovutettiin 13. huhtikuuta 1943 La Speziassa Suomesta saapuneille insinöörikomentaja professori Jaakko Raholalle, komentajakapteeni Orvo Peuranheimolle ja luutnantti diplomi-insinööri Jarl von Schantzille. Alus lähti sisaraluksineen maantiekuljetuksena Stettiniin, mitä oli vaikeuttanut Saksan ja Italian kiristyneet välit. Italian meriministetin Riccardin avustamana tarvittava kuljetuskapasiteetti saatiin kuitenkin järjestettyä. Aluksia kuljettaneeseen Päämajan rahtaus- ja huolintatoimiston päällikön luutnantti Aarno Kaivolan johtamaan saattueeseen kuului 20 moottoriajoneuvoa, kun se lähti Genovasta ylittämään Alppeja kohti Saksaa ja edelleen laivalla Turkuun, jossa se laskettiin Aurajokeen kaksitoista päivää myöhemmin. Alukset vastaanotti aluksista muodostetun osaston päällikkö kapteeniluutnantti ekonomi Ilmari Lehtonen, joka varusti veneensä ensimmäisiä harjoituksia varten.
"Hyrsky" sijoitettiin sisaraluksineen Moottoritorpedoveneosaston 2. laivueeseen, joka siirtyi 19. toukokuuta Teikariin emälaivansa "Döbelnin" johtamana. Laivue siirrettiin heinäkuuksi Helsinkiin, jossa se oli koulutettavana. Lentokonemoottorien laatu oli huono ja niiden käyttö harjoituksissa oli kiellettyä, mikä heikensi koulutuksen tehoa. Kahdenkymmenen tunnin käytön jälkeen moottorien teho oli pahasti laskenut. Laivue palasi elokuun alussa Virolahdelle uuteen tukikohtaan.
Aluksen käyttö moottoritorpedoveneenä lopetettiin ja siitä tehtiin nopea miinanlaskija ja savunkehittäjä. Aluksesta poistettiin torpedoputket ja niihin rakennettiin miinakiskot, joilla kyettiin kuljettamaan kaksi miinaa sekä 2-4 raivausestettä. Alus osallistui uudessa roolissaan Lavansaareen johtavien huoltoväylien miinoittamiseen syksyllä 1943. Ensimmäisen matkansa se teki 14.-15. syyskuuta Seiskarin koilliskulman Salpa 2 miinoitetta rakennettaessa yhdessä sisaralustensa "Hyökyn" ja "Hurjan" kanssa. Samoin se osallistui Lavansaaren luoteiskulman Salpa 3:n 24.-25. syyskuuta, lounaiskulman Salpa 4:n 15.-16. lokakuuta ja Diamant matalan Salpa 1:n täydentämiseen 2.-3. joulukuuta sekä 3.-4. joulukuuta miinojen laskuihin.
Alus siirrettiin 9. joulukuuta laivueen mukana Helsinkiin talviteloille jäätilanteen estäessä toiminnan. Kesän taistelutoimet aloitettiin siirtymällä toiminta-alueelle Klamilaan 13. toukokuuta 1944.
Alus muutettiin 1949 moottoritykkiveneeksi, minkä jälkeen se palveli aina 1960-luvun alkuun saakka. Se myytiin vuonna 1962.
Hyrskyn neljä sisaralusta olivat moottoritorpedoveneet Hyöky, Hirmu, Hurja ja Häijy.
Moottoritorpedovene Häijy
Moottoritorpedovene Häijy (H 5)oli Suomen merivoimien italialaisvalmisteinen jatkosodan lopulla palvellut moottoritorpedovene, joka Pariisin rauhansopimuksen ehtojen mukaisesti muutettiin moottoritykkiveneeksi 1949.
Alus tilattiin talvisodan aikana 1940 Bagliettolta Italiasta , mutta materiaalien puute hidasti aluksen rakentamista. Se luovutettiin 13. huhtikuuta 1943 La Speziassa Suomesta saapuneille insinöörikomentaja professori Jaakko Raholalle, komentajakapteeni Orvo Peuranheimolle ja luutnantti diplomi-insinööri Jarl von Schantzille. Alus lähti sisaraluksineen maantiekuljetuksena Stettiniin, mitä oli vaikeuttanut Saksan ja Italian kiristyneet välit. Italian meriministeri Riccardin avustamana tarvittava kuljetuskapasiteetti saatiin kuitenkin järjestettyä. Aluksia kuljettaneeseen Päämajan rahtaus- ja huolintatoimiston päällikön luutnantti Aarno Kaivolan johtamaan saattueeseen kuului 20 moottoriajoneuvoa, kun se lähti Genovasta ylittämään Alppeja kohti Saksaa ja edelleen laivalla Turkuun, jossa se laskettiin Aurajokeen kaksitoista päivää myöhemmin. Alukset vastaanotti aluksista muodostetun osaston päällikkö kapteeniluutnantti ekonomi Ilmari Lehtonen, joka varusti veneensä ensimmäisiä harjoituksia varten.
"Häijy" sijoitettiin sisaraluksineen Moottoritorpedoveneosaston 2. laivueeseen, joka siirtyi 19. toukokuuta Teikariin emälaivansa Döbelnin johtamana. Laivue siirrettiin heinäkuuksi Helsinkiin, jossa se oli koulutettavana. Lentokonemoottorien laatu oli huono ja niiden käyttö harjoituksissa oli kiellettyä, mikä heikensi koulutuksen tehoa. Kahdenkymmenen tunnin käytön jälkeen moottorien teho oli pahasti laskenut. Laivue palasi elokuun alussa Virolahdelle uuteen tukikohtaan.
Aluksen käyttö moottoritorpedoveneenä lopetettiin ja siitä tehtiin nopea miinanlaskija ja savunkehittäjä. Aluksesta poistettiin torpedoputket ja niihin rakennettiin miinakiskot, joilla kyettiin kuljettamaan kaksi miinaa sekä 2-4 raivausestettä. Alus osallistui uudessa roolissaan Lavansaareen johtavien huoltoväylien miinoittamiseen syksyllä 1943. Alus osallistui Lavansaaren luoteiskulman Salpa 3:n 24.-25. syyskuuta, lounaiskulman Salpa 4:n 15.-16. lokakuuta ja Diamant matalan Salpa 1:n täydentämiseen 2.-3. joulukuuta sekä 3.-4. joulukuuta miinojen laskuihin.
Alus siirrettiin 9. joulukuuta laivueen mukana Helsinkiin talviteloille jäätilanteen estäessä toiminnan. Kesän taistelutoimet aloitettiin siirtymällä toiminta-alueelle Klamilaan 13. toukokuuta 1944.
Alus muutettiin 1949 moottoritykkiveneeksi, minkä jälkeen se palveli aina 1960-luvun alkuun saakka. Alus myytiin 1962 huutokaupassa siviilikäyttöön.
Häijyn neljä sisaralusta olivat moottoritorpedoveneet Hyöky, Hirmu, Hurja ja Hyrsky.Häijy purjehti huvialukseksi kunnostettuna 2006 Vesivehmaalla.
Ig Nobel -palkinto
Ig Nobel -palkinto eli Huumori-Nobel on parodia vuosittain jaettavista Nobel-palkinnoista. Se jaetaan vuosittain lokakuun alussa samoihin aikoihin kuin Nobel-palkinnot. Palkinnot myöntää tieteen huumorilehti "Annals of Improbable Research" (AIR) kymmenelle eri tieteenalan tutkimukselle, ”jotka saavat ihmiset ensin nauramaan ja sitten miettimään”. Ig Nobel -palkintoja on myönnetty kymmenessä eri kategoriassa vuodesta 1991 lähtien. Nykyisin palkintojenjakotilaisuus järjestetään Harvardin yliopiston Sanders Theatressa ja palkinto saa muutenkin tukea yliopiston taholta. Ensimmäiset palkinnot jaettiin perustein ”tutkimusta ei voi eikä pidä toistaa”.
"Ig" on lyhenne englannikielisestä sanasta "ignoble", joka tarkoittaa suomeksi alhaista tai epäjaloa.
Esimerkkejä palkituista, kaikki palkitut löytyvät Ig Nobelin kotisivuilta.
Lähde:
Lähde:
Vartiotykkivene 1
Vartiotykkivene 1 (lyhyemmin VTV 1) oli Suomen merivoimissa palvellut panssaroitu vartiovene. Sen keulakannelle oli pääaseeksi asennettu T-28 -panssarivaunun torni 76,2 mm tykkeineen. Alun perin se oli palvellut Neuvostoliiton laivastossa nimellä Panssarivene 251. Se oli yksi viidestä jatkosodassa suomalaisten sotasaaliiksi saamista aluksista.
Alus löydettiin Pukkion lähettyviltä 25. elokuuta 1941. Se oli ajettu rantaan, jotta olisi vältetty uppoaminen rannikkotykistön osuttua siihen. Suomalaiset korjasivat aluksen vauriot liittäen sen laivastoonsa nimellä "vartiotykkivene 1". Alus oli jo lokakuussa mukana Someriin tehdyssä iskussa, jolla oli tarkoitus selvittää saaren puolustusta.
Kesäkuun alussa 1942 alus siirrettiin Ääniselle. Se osallistui ainoaan alusten väliseen taisteluun 2.-3. syyskuuta Andomanniemen länsipuolella Äänisen eteläpäässä. Taisteluun kahta Neuvostoliiton laivaston vartiovenettä vastaan osallistuivat "VTV-1":n lisäksi tykkiveneet "Ilmari", "Karhumäki". Kumpikaan osapuoli ei kärsinyt merkittäviä vaurioita.
"VTV 1" oli ainoa suomalainen sota-alus, joka tuotiin pois Ääniseltä. Se nostettiin junaan kesäkuun lopulla 1944 ja alus kuljetettiin Suomeen. Alus luovutettiin rauhansopimuksen mukaisesti Neuvostoliitolle muiden sotasaalisveneiden kanssa vuonna 1944.
Aluksen päällikkönä toimi Luutnantti E. Innanmaa.
Montšegorsk
Montšegorsk () on kaupunki Murmanskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Kuolan niemimaalla Imanterojärven länsipuolella Montsejärven etelärannalla. Montšegorsk on tärkeä kaivoskaupunki, jossa on nikkeli- ja kuparikaivoksia ja sulattoja. Kaivosteollisuudesta johtuen kaupungin ympäristö on pahasti saastunut.
Montšegorsk on paikallishallinnollisesti Murmanskin alueen kaupunkipiirikunta. Piirin väkiluku on pienentynyt merkittävästi Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen. Vuoden 2010 väestönlaskennan aikaan asukkaita oli koko kaupunkipiirissä vielä 47 975, joista enemmistö asui Montšegorskin kaupungissa (45 361 as.) ja pienempi osa maaseudulla (2 614 as.).
Kaupungista on kotoisin jääpalloseura Montšegorsk-Severonikel.
Lauluja sinulle
Lauluja sinulle on Matin ja Tepon studioalbumi vuodelta 1984.
Levyllä esiintyy myös Seppo Ruohonen yhdessä Matin ja Tepon kanssa sekä erikseen soolona.
Arimo Mustonen
Arimo Mustonen (s. 9. heinäkuuta 1972 Tampere) on stand up -koomikko ja Tampereen Stand Up Clubin perustaja.
Mustosen stand up -ura alkoi Subtv:n TV-show’n muotoisesta stand up -kilpailusta ”Get up, Stand up” vuonna 2005. Ensimmäisen kerran hän esiintyi ravintola Kantri Starissa Tampereen Hervannassa. Mustonen voitti vuoden 2005 Tomaatteja, tomaatteja -festivaalien Kong Show’n, jossa yleisö sai gongin avulla ratkaista voittajan. Mustonen esiintyy enimmäkseen ravintoloissa, mutta hän on esiintynyt myös muun muassa Helsingin Kaupunginteatterissa sekä televisiossa.
Mustonen esiintyi Suomen ensimmäisellä stand up -kiertueella Kossu on the corner Tommi Mujusen ja Sami Hedbergin kanssa vuonna 2006. Kiertueen tuotti Suomen Stand up Club. Toinen Suomen kiertue oli vuosina 2010-2011, Hyvät Pahat ja Hauskat, jossa Arimon lisäksi oli mukana kaksi komiikan huippuammattilaista: Juha-Pekka Kangas ja Simo Frangén. Kiertueen tuotti Naurunpaikka Oy.
Mustonen on tällä hetkellä kokopäivätoiminen koomikko. Pääasiassa hän toimii Suomessa, mutta myös ulkomailta on karttunut esiintymiskokemusta. Vuonna 2011 Arimo esiintyi Lontoon Comedy Storessa. Lisäksi hän on keikkaillut ainakin Turkissa ja Keski-Euroopassa.