Müllheim
Müllheim on kaupunki Baden-Württembergin osavaltiossa Saksan lounaisimmassa osassa Ranskan ja Sveitsin rajojen tuntumassa. Müllheim on Markgräflerlandiksi kutsutun vanhan kulttuurialueen keskus. Sen naapurinkunnat pohjoisesta myötäpäivään ovat Buggingen, Sulzburg, Badenweiler, Auggen, Schliengen sekä Neuenburg am Rhein. Alueen ilmasto on suotuisa viininviljelylle. Myös lasi- ja metalliteollisuudella on keskeinen asema Müllheimin talouselämässä.
Roomalaiset valloittivat nykyisen Müllheimin alueen vuoden 70 tienoilla. Alueella asui erinäisiä kelttiläisheimoja, jotka sulautuivat valloittajiin. 200-luvulla alueen valloittivat alemannit, jonka jälkeen oli merovingien vuoro. Varhaisin kirjallinen maininta Müllheimista on päivätty 27. lokakuuta 758 muodossa "Villa Mulinhaimo". Tuolloin frankki Strachfried lahjoitti omistamansa alueet viiniviljelmät mukaan luettuna St. Gallenin luostarille. Alun perin Müllheim muodostui "Obermüllenistä" ja "Untermüllenistä", jotka lopulta kasvoivat yhteen. Vuonna 1698 paikkakunta sai oikeuden järjestää viikoittaisia markkinoita. Maanviljelyn ja viininviljelyn rinnalle tuli uusia elinkeinoja, kuten kaupankäynti. Müllheim vaurastui ja väkimäärä kasvoi; 1800-luvun taitteessa paikkakunnalla asui 1 700 ihmistä. Kaupunkioikeudet Müllheimille myönnettiin vuonna 1810. Rautatieasema otettiin käyttöön 15. kesäkuuta 1847. Vuosittaisia viinimarkkinoita – "Müllheimer Weinmarkt" – alettiin järjestää vuodesta 1872. Vuonna 1876 valmistui uusgoottilaistyylinen evankelinen kaupunginkirkko ja kaksi vuotta myöhemmin uusromanttinen katolinen kirkko "Herz-Jesu-Kirche".
Müllheimista tuli varuskuntakaupunki vuonna 1906. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen kaupunki kuului Reinin demilitarisoituun vyöhykkeeseen ja kasarmit otettiin siviilikäyttöön. Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen valtaannousun jälkeen 1933 Müllheimista tuli jälleen sotilaskaupunki. Toisen maailmansodan alettua ranskalaiset pommittivat kaupunkia. 22. lokakuuta 1940 juutalaista uskoa tunnustaneet kansalaiset karkotettiin kaupungista. Natsi-Saksan aika Müllheimissa päättyi 22. huhtikuuta 1945 ranskalaisjoukkojen sisäänmarssiin. Maailmansodassa kuoli 247 müllheimilaissotilasta. Sodan jälkeen kaupunki kuului Ranskan miehitysvyöhykkeeseen. Vuonna 1992 Ranskan joukot lähtivät kaupungista. Heidän tilalleen tuli saksalaisranskalainen prikaati, "Deutsch-Französische Brigade". Sen vahvuus on noin 5 000 henkeä ja päämaja on Müllheimissa. 1970-luvun alkupuoliskolla Müllheimiin liitettiin useita naapurikuntia ja piirikuntajakoa uudistettiin.
Müllheimin merkittäviin rakennuksiin lukeutuu vanhankaupungin jalankulkuvyöhykkeellä sijaitseva "Martinskirche", jonka torni on 1300-luvulta. Kirkon sisätiloissa on nähtävillä roomalaisen villan raunioita, joiden paikalle kirkko on rakennettu. Kaupungin museoita on esimerkiksi "Markgräfler Museum" entisessä "Gasthaus zur Krone" -talossa, joka on rakennettu vuonna 1780.
Müllheim on perinteinen koulukaupunki. Jo keskiajalla paikkakunnalla oli kansankoulu. Latinankoulusta on ensimmäinen maininta vuodelta 1699. Nykyisin Müllheimissa on muun muassa ammattikouluja sekä musiikkioppilaitos. Kaupungissa on niin ikään Markgräflerlandin kansankorkeakoulu, "Volkshochschule Markgräflerland".
Müllheim sijaitsee Baselista Mannheimiin johtavalla "Rheintalbahn"-rautatielinjalla "Regio-Verkehrsverbund Freiburg" -yhtymän tariffialueella. Müllheimista kulkee myös sähköistetty 22,2 kilometriä pitkä ratayhteys Mülhauseniin eli Mulhouse Villeen. Saksan ja Ranskan rajalle on Müllheimin asemalta 4,6 kilometriä. Radalla kulkee lähinnä tavaraliikennettä. Müllheimin läpi kulkee valtatie 3 ("Bundesstraße 3", B 3), joka alkaa Buxtehudesta Hampurin metropolialueelta ja päättyy Weil am Rheinissa Sveitsin rajalla. Viisikilometrinen valtatie 378 (B 378) yhdistää Müllheimin moottoritie A 5:een. Lähin kansainvälinen lentoasema on EuroAirport Basel-Mulhouse-Freiburg Ranskan puolella. Asemaa käytti noin 4,3 miljoonaa matkustajaa vuonna 2007.