hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Dimensions (Believerin albumi)
Dimensions on yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtye Believerin kolmas, vuonna 1993 julkaistu albumi. Sinfoninen metallisarja "Trilogy of Knowledge" kertoo neljässä osassa Kristuksen elämästä ja sisältää oopperalaulua, orkesterisoittimia, akustisia kitaroita, särökitaroita muiden muassa.
"Dimensionsin" esituotanto levytettiin Trauma Studiosissa, ja sen tuotti The Trauma Team sekä Ted Hermanson, joka vastasi studiotekniikasta. Häntä auttoi rumpali Joey Daub. Wyatt Robertson ja David Baddorf jättivät Believerin ennen kuin "Dimensionsin" äänitykset aloitettiin. Jim Winters liittyi basistiksi ja soitti albumilla basson lisäksi kitaraosioita. Tällä albumilla Glenn Fischbach soitti selloa, Scott Laird viuluja sekä alttoviulua, Julianne Laird Hoge tulkitsi sopraanolaulajana. Chris Gehringer masteroi albumin The Hit Factoryssa, New Yorkissa, ja kansitaiteen teki Dave McKean.
"Dimensionsin" sanoitukset käsittelevät teologiaa ja filosofiaa. Esimerkiksi kappaleen "Dimentia" sanoitukset käsittelevät filosofisia paradokseja sekä Sigmund Freudin, Thomas J. J. Altizerin, Ludwig Feuerbachin ja Jean-Paul Sartren pohdiskeluja Jumalan olemassaolosta. Kappaleessa lainataan erityisesti Altizerin kirjaa "The Gospel of Christian Atheism", Sartren "Being and Nothingness", Feuerbachin "The Essence of Christianity" sekä Freudin "Dialogues Concerning Natural Religion".
Sinfoninen metallisarja ”Trilogy of Knowledge” on jaettu kolmeen osaan ja introon. Sarja on lähes 20-minuuttinen eeppinen kertomus Jeesuksen elämästä ja hyvän ja pahan tiedosta. ”Trilogy of Knowledge” esitteli toistamiseen Scott Lairdin sävellystyötä ja Julianne Laird Hogen sopraanolaulua.
Jeff Wagner ja Steve Wilson kirjoittivat kirjassa "Mean Deviation: Four Decades of Progressive Heavy Metal", että "mitä tulee teknisiin metallialbumeihin, [Dimensions] on hyytävien kitarasoundien, kiemurtelevien riffien ja jatkuvien tempovaihtelujen mestariteos", ja että ""Dimensionsilla" Believer synnytti tiheän, haastavan progressiivisen metallimonoliitin, jolla on vähän vertaisia vuosienkaan jälkeen."
Gregorius Favorinus
Gregorius Matthiae Favorinus oli suomalainen pastori ja raamatunkääntäjä.
Favorinus syntyi 1500-luvun lopussa tai 1600-luvun alussa Tyrvännön Suotaalan kylän Siukolan talossa. Hänen isänsä oli talollinen Matti Niilonpoika Siukola. Hänellä tiedetään olleen kaksi vanhempaa veljeä; noin vuonna 1580 syntynyt Stephanus Matthiae joka otti sukunimekseen Svanstrupe, sekä vuoden 1590 paikkeilla syntynyt Sigfrid. Myös Stephanus suuntautui pappisuralle, sillä hän toimi kirkkoherrana Jämsässä.
Favorinuksen alkuvaiheista tiedetään vähän, mutta hänen otaksutaan matkustaneen tai opiskelleen Saksassa. Vuonna 1624 Jaakko de la Gardien uskotaan kutsuneen hänet rykmentin pastoriksi Riikaan. Hän siirtyi kuitenkin jo seuraavana vuonna Hattulaan kirkkoherraksi. Vuonna 1628 Favorinus siirtyi Varsinais-Suomeen ensin kappalaiseksi Turkuun ja sitten 1633 kirkkoherraksi Piikkiöön.
Favorinus toimi vuosina 1638-1642 Raamatunsuomennuskomiteassa. Hän avusti myös Eskil Petraeusta vuonna 1649 ilmestyneen suomen kieliopin laadinnassa. Favorinus myös suomensi Johan Avenariuksen rukouskirjan, vaikkakin se jäi varojen puutteen vuoksi painamatta.
Favorinus palasi vielä rovastiksi Hattulaan 1651, jossa kuoli 1660.
Lunkulansaari
Lunkulansaari () on saari ja kylä Laatokan koillisrannikolla Salmin kunnallishallintoalueella Pitkärannan piirissä Karjalan tasavallassa Venäjällä. Saari kuuluu Suomen Neuvostoliitolle luovuttamiin alueisiin. Lunkulansaari sijaitsee aivan mantereen tuntumassa, josta sen erottaa kapeimmalta kohtaa jokimainen Lunkulanlahti. Saaren länsipuolella sijaitsee Mantsinsaari. Lunkulansaari on 16 kilometriä pitkä ja noin kolme kilometriä leveä. Pinnanmuodostukseltaan saari on matalahko. Mantereelta saarelle johtaa pengertie.
Ennen toista maailmansotaa saari kuului Suomelle osana Salmin kuntaa. Suomelle kuuluessaan saarella oli viisi kylää ja 1 250 asukasta. Suurin kylistä oli saaren pohjoispäässä sijainnut Tiijala, jossa oli noin 440 asukasta vuonna 1939. Tiijalan pohjoispuolella sijaitsi Lunkula (280 asukasta) ja eteläpuolella Perämaa (100 asukasta), Hiiva (260 asukasta) sekä pienet Hovin kylä ja Hiivan kylään kuuluvaksi luettu Varpasen kylä. Nykyisin saarella on vain yksi, Lunkulansaari -niminen kylä. Saaren väestö harjoitti elinkeinoinaan pääasiassa maataloutta ja kalastusta.
Lunkulansaaren länsiosassa sijainneen Lunkulan kylän ortodoksit kuuluivat Mantsinsaaren seurakuntaan ja muu osa saaren väestöstä Salmin ortodoksiseen seurakuntaan. Saaren kaikki luterilaiset kuuluivat Salmin luterilaiseen seurakuntaan. Saarella oli kolme tsasounaa: Hiivan, Lunkulan ja Perämaan kylissä. Kouluja oli niin ikään myös kolme: Lunkulassa, Perämaassa ja Tiijalan Kotkaniemessä. Lisäksi Lunkulassa oli tulliasema ja Tiijalassa laivalaituri, jossa Sortavalan ja Salmin välillä liikennöivät laivat pysähtyivät.
Lunkulansaarta oli linnoitettu kesällä 1939, rakentamalla sinne neljä puolustuslinjaa. Talvisodan aattona 29. marraskuuta 1939 aloitettiin Lunkulansaaren evakuointi. Suurin osa evakuoitiin autoilla Salmin kirkonkylän kautta länteen ja loput väestöstä veneillä Uuksalonpäähän. Lunkulansaaren mantereeseen yhdistävänä pengertien silta räjäytettiin 1. joulukuuta ja Suomen puolustusvoimat vetäytyivät Lunkulansaaresta Mantsinsaareen 5. joulukuuta. Lunkulansaaren pohjoispää vallattiin kuitenkin takaisin joulukuun 8. päivänä. Lunkulansaaren pohjoispää pysyi Suomen hallussa sodan loppuun asti, jolloin sieltä oli Moskovan rauhansopimuksen perusteella vetäydyttävä.
Jatkosodassa Suomi valtasi saaren takaisin vuonna 1941, mutta joutui vetäytymään sieltä vuonna 1944. Lopullisesti saari menetettiin Pariisin rauhassa vuonna 1947.
Muistelumatkalla Lunkulassa käynyt entinen ""Tuntemattoman sotilaan rykmentti"", Jalkaväkirykmentti 8 (JR 8), kertoi matkasta tehdyssä TV-ohjelmassa, että tarinan kuuluisa syöksyvenekohtaus, jossa Rokka riitautui ensi kerran Lammion kanssa, sijoittuu juuri Lunkulaan; veteraanit sanovat, että kyseinen taistelu oli eräs jatkosodan verisimpiä ja ohjelman toimittaja käyttikin nimitystä "Lunkulan hirveä tappopaikka".
Petri Niukkanen
Petri Niukkanen (s. 8. elokuuta 1960 Tampere) on entinen suomalainen jääkiekkoilija, joka nykyisin toimii jääkiekkovalmentajana. Pelipaikaltaan Niukkanen oli hyökkääjä.
Pelaajana Niukkanen edusti Tapparaa (1979–1986), Turun Palloseuraa (1989–1991) ja TuToa (1986–1989, 1990–1994) voittaen viisi SM-kultaa ja yhden SM-hopean. Niukkanen on myös voittanut Nuorten EM-kultaa 1978 sekä pelannut yhden A-maaottelun.
Niukkanen aloitti SM-liigassa Tapparan riveissä kaudella 1979–1980. Aktiiviuransa Niukkanen lopetti TuTon paidassa jääkiekon ykkösdivisioonassa kauteen 1993–1994, TuTon noustua kauden päätteeksi SM-liigaan. Valmennusuransa Niukkanen aloitti vuonna 1995.Niukkanen toimi Mestis-joukkue TuTon kakkosvalmentajana vuosina 2006–2008 ja päävalmentajana vuosina 2008–2011.
Extraction from Mortality
Extraction from Mortality on yhdysvaltalaisen teknisen thrash metal -yhtye Believerin ensimmäinen studioalbumi vuodelta 1989. Vuonna 2010 HM-lehti sijoitti albumin 33. sijalle 100 kaikkien aikojen parasta kristillistä metallialbumia -listallaan.
Lukiossa yhtyeen keulahahmo ja kitaristi-laulaja Kurt Bachman tapasi Scott Lairdin, joka opiskeli ensimmäistä vuottaan musiikkiohjaajaksi. Kun Believer nauhoitti "Extraction from Mortalityn" nimikappaletta, yhtye pyysi Lairdia säveltämään kappaleelle sinfonisen intron. Vuonna 1989 Believer kirjoitti sopimuksen R.E.X. Recordsin kanssa, ja yhtiö julkaisi "Extraction from Mortalityn". Pienten resurssien vuoksi yhtiö jakeli albumia lähinnä kristillisiin kirjakauppoihin. Albumin maine kuitenkin kiiri eteenpäin ja toi Believerille suosiota.
Albumi tuli tunnetuksi teknisyydestään ja aggressiivisuudestaan, ja erityisesti kappale "Shadow of Death" kuuluu Believer-ihailijoiden kestosuosikkeihin. "Shadow of Death" alkaa yksinäisellä, kolkolla ja säröttämällä kitaramelodialla ja kehittyy riitasointuisena polkevaksi komppikitaroiden kaaokseksi. Norjalainen tekninen death metal -yhtye Extol teki kappaleesta coverin ep:llään "Paralysis" vuonna 2001. "Extraction from Mortalitya" luokiteltiin toisinaan "death metaliksi" lähinnä raa'an äänituotantonsa vuoksi. "Unite" alkaa introlla, joka sisältää industrial-vaikutteita ja erikoisia ääninäytteitä. Albumin päättävä "Stress" on humoristinen ja rento kappale, joka kehottaa, että ei kannata murehtia asioista, joille ei voi mitään.
"Extraction from Mortality" sai huomiota sekä kristittyjen, että ei-kristittyjen metallimusiikin harrastajien joukossa, ja vuonna 1990 Believer pääsi Roadrunner Recordsille. R.E.X. Records kuitenkin julkaisi Believerin seuraavat julkaisut kristillisille markkinoille, kun taas Roadrunner jakeli albumia valtavirran markkinoille.
"Vile Hypocrisysta" julkaistiin remix-versio kokoelma-albumilla "Argh!!!", ja ennen julkaisematon demokappale nimeltä "The Chosen" päätyi "East Coast Metal" -kokoelma-albumille, joka esitteli Yhdysvaltojen itärannikon johtavia kristillisiä metalliyhtyeitä.
"Extraction from Mortalitya" oli vuosia vaikea löytää, ja sen kappaleita myytiin korkeilla hinnoilla verkkohuutokaupoissa. Levy-yhtiö nimeltä M8 Records uudelleenjulkaisi albumin vuonna 2001, mutta painetut 2000 kappaletta myytiin nopeasti loppuun. Julkaisu sisälsi lisäkappaleena "The Chosenin". Vuonna 2007 puolalainen yhtiö Metal Mind Productions uudelleenjulkaisi albumin digipak-formaatissa, ja painosmäärä oli 2000 kopiota.
Jim Bedard
James Arthur "Jim" Bedard (s. 14. marraskuuta 1956 Niagara Falls, Kanada) on kanadalainen entinen NHL-jääkiekkomaalivahti, joka pelasi urallaan myös 14 vuotta Suomessa. Pisimpään Bedard pelasi TuTon paidassa, viisi kautta, mutta Bedard pelasi myös Hämeenlinnan Pallokerhossa, Tepsissä, Imatran Ketterässä, Kiekko-67:ssa sekä Turku HT -joukkueessa.
Bedard pelasi vuosina 1972–1976 Kanadan nuorisosarjoissa. Vuonna 1976 Washington Capitals varasi Bedardin varausnumerolla 106 (9. kierros). Bedard pelasi kaksi seuraavaa kautta NHL:ssä ja seuraavat vuodet maansa alemmilla sarjatasoilla, kunnes siirtyi kaudeksi 1980–1981 Suomeen ja pelasi täällä uransa loppuun asti SM-liigaa ja jääkiekon ykkösdivisioonaa.
Bedard nosti kahteen otteeseen jääkiekon ykkösdivisioonajoukkueen SM-liigaan: HPK:n kaudella 1987–1988 sekä TuTon kaudella 1993–1994, uransa viimeisellä kaudella.
Aktiiviuransa jälkeen Bedard toimi Euroopassa maalivahtivalmentajana, kunnes siirtyi Detroit Red Wingsin maalivahtivalmentajaksi vuonna 1997. Bedard voitti joukkueen maalivahtivalmentajana Stanley Cupin vuosina 1998, 2002 ja 2008
Anna Rauhala
Anna Katriina Rauhala (s. 26. maaliskuuta 1975 Jyväskylä) on suomalainen kuulantyöntäjä. Hän saavutti ulkoradoilla neljä Suomen mestaruutta. Rauhalan ennätystulos 17,04 metriä on vuodelta 1999. Seuratasolla hän edusti Hankasalmen Hankaa.
Pringles
Pringles on Kellogg Companyn perunalastumerkki. Tavanomaisista perunalastuista poiketen Pringlesit painetaan taikinamassasta ennen paistamista, minkä ansiosta ne ovat säännöllisen muotoisia. Pringles-lastut myydään putkilomaisessa pakkauksessa, ja niiden logona on viiksekäs hahmo.
Ensimmäiset Pringlesit tulivat myyntiin Yhdysvalloissa lokakuussa 1968. Nimitys ”Pringles” otettiin satunnaisesti Cincinnatin puhelinluettelosta kadunnimestä Pringle Avenue, sillä se kuulosti sen laatijoiden mukaan sopivalta. Alun perin perunalastujen nimenä oli ”Pringle’s Newfangled Potato Chips”, mutta markkinoiden laajennuttua se lyhennettiin. Suomessa Pringlesit tulivat myyntiin vuonna 1999.
Patentin mukaan Pringles-lastut kehitti Ohion Montgomerystä kotoisin ollut Alexander Liepa. Paistomenetelmän kehitti tieteiskirjailijanakin tunnettu Gene Wolfe ja taikinanvalmistusmenetelmän Len Hooper.
Kellogg osti Pringlesin Procter & Gamblelta alkuvuodesta 2012.
Flavors
Rice Infusions
Xtreme
Gerboise Bleue
Gerboise Bleue (”sininen hyppyrotta”) oli Ranskan ensimmäisen ydinkokeen nimi. Kyseessä oli keskellä Ranskan siirtomaan Algerian Saharan aavikkoa Algerian sodan (1954–1962) aikana 13. helmikuuta 1960 räjäytetty atomipommi. Kenraali Pierre Marie Gallois oli keskeinen henkilö ydinkokeessa ja hän ansaitsikin ydinkokeen ansiosta lempinimen "père de la bombe A", ”Atomipommin isä”. Fissiili materiaali oli valmistettu Pierrelatten ydinrikastamossa.
Gerboise tarkoittaa autiomaassa elävää hyppyrottaa sinisen ollessa Ranskan trikolorilipun ensimmäinen väri. Niinpä seuraavat kaksi pommia (jotka tehtiin vielä samana vuonna) saivatkin vastaavasti nimen ”valkoinen” (Gerboise Blanche) ja ”punainen” (Gerboise Rouge) hyppyrotta. Vuonna 1961 seurasi vielä Ranskan tekemä neljäs ydinkoe, "Gerboise Verte" eli "vihreä hyppyrotta".
Gerboise Bleuen myötä Ranskasta tuli neljäs ydinasevalta Yhdysvaltain, Neuvostoliiton ja Yhdistyneen kuningaskunnan jälkeen. Gerboise Bleue oli 70 kilotonnin räjähdysvoimallaan siihenastisista ensimmäisistä ydinkokeista kaikkein voimakkain, voimakkaampi kuin Yhdysvaltain ”Trinity” (20 kt), Neuvostoliiton ”RDS-1” (22 kt) tai brittien ”Hurricane” (22 kt). Seuraavaksi voimakkain ensimmäinen ydinkoe oli Pakistanin vuonna 1998 räjäyttämä ”Chagai-I” (40 kt). Vertailun vuoksi Nagasakissa räjäytetty Fat Man oli räjähdysvoimaltaan 22 kilotonnia.
Vain kaksi muuta Saharassa räjäytettyä atomipommia oli vielä voimakkaampia: ”Rubis” (<100 kt, 20.10.1963) ja ”Saphir” (<150 kt, 25.2.1965). Kumpikin räjäytettiin maan alla Tan Afellan koealueella.
Kaikki muut Ranskan ydinasekokeet, Ranskan ensimmäinen vetypommi "Canopus" mukaan lukien, suoritettiin Ranskan Polynesiassa vuosina 1966–1996. Viimeinen pommi, Xouthos (<120 kt), räjäytettiin 27. tammikuuta 1996.
Koska ydinkokeen räjähdysvoimaa ei voida täysin ennalta arvioida, Ranskan armeija suunnitteli 60–70 kt räjähdystä. Gerboise Bleue oli täydellinen menestys (70 kt) tuottaen halutun räjähdysvoiman.
Alien Sex Fiend
Alien Sex Fiend on vuonna 1982 perustettu brittiläinen deathrock-yhtye. Se kuuluu goottirockin uranuurtajiin.
Alien Sex Fiend aloitti uransa maineikkaassa Lontoon Batcave-klubissa vuonna 1982, ja yhtye tuli goottipiireissä nopeasti tunnetuksi tyylistään, joka yhdisteli psychobillya, tummasävyistä elektroa, industrialia, runsasta samplejen ja loopien käyttöä sekä kahelia laulua.
Aviopari Nik Fiendin ja Mrs. Fiendin luotsaama yhtye on julkaissut ansiokkaan määrän tuotoksia vuosien varrella. Alien Sex Fiend tunnetaan tavastaan vaihtaa tyyliään raskaasta industrialista ambientiin ja kokeellisiin suuntiin, ja yhtyeen ihailijoilla riittää aina pohdittavaa siitä, mitä odottaa seuraavalta Alien Sex Fiend -albumilta.
Vaikka yhtye ei ole saavuttanut koskaan valtavirran kaupallista menestystä (tahtomattaan tai ei), Alien Sex Fiend on pysynyt vakiosuosikkina yliopistojen radiokanavilla. Yhtyeestä voi myös mainita, että se on julkaissut maailman ensimmäisen (ja mahdollisesti ainoan) 11-tuumaisen singlen, "E.S.T. (Trip To The Moon)" lokakuussa 1984.
Yhtyeen musiikkivideo kappaleesta "Now I'm Feeling Zombified" näytettiin eräässä jaksossa Music Televisionin animaatiosarjassa "Beavis ja Butt-head".
Yhtye asuu nykyisin Cardiffissa, Walesissa.
25 juhlavuottaan varten yhtye esitti viisi livekonserttia. Ensimmäisen Koko Clubissa, Camden Townissa, Lontoossa 13. tammikuuta 2007. Toiset perättäin Gaverkessa, Waregemissa, Belgiassa ja La Locomotivessa, Pariisissa, Ranskassa 20. tammikuuta ja 21. tammikuuta.
Hannu Takala
Hannu Tapani Takala on suomalainen säveltäjä, muusikko ja sanoittaja. Takala asuu vaimonsa kanssa Aurassa, jossa hänellä on oma studio, Auran äänipaja.
Takala on levyttänyt pääosin iskelmää, mutta myös lastenmusiikkia 1970- ja 1980-luvuilla. Hän on levyttänyt muun muassa pitkäsoiton "Hammond suosikit" (1985), jossa hän esittää iskelmähittejä Hammond-uruilla.
Takala on toiminut paitsi muusikkona, myös säveltäjänä ja sovittajana, tehden kappaleita muun muassa Lea Lavenille.
Hannu Takala on tehnyt myös tilaustyönä kappaleita muunlaisiinkin tarkoituksiin. Takalan käsialaa on jääkiekkojoukkue TuTon tunnuskappale "Lättyä pussiin", joka on soinut vuodesta 1993 asti TuTon kotipeleissä. Takala vieraili vuonna 2008 myös TuTon ottelussa, jossa TuTo pelasi Mestis-finaaleja Kajaanin Hokkia vastaan. Tuolloin koko yleisö lauloi Lättyä Pussiin -kappaleen.
Omassa studiossaan Takala on nauhoittanut muun muassa Jonna Tervomaan, Kike Elomaan ja Erkki Liikasen musiikkia.
Kalevan kisat 1940
Kalevan kisat järjestettiin vuonna 1940 Tampereella 24.–26. elokuuta. Kilpailupaikkana oli Pyynikin kenttä. Kalevan maljan voitti Helsingin Kisa-Veikot.
Kalevan kisat 1942
Kalevan kisat järjestettiin vuonna 1942 Helsingissä 29.–30. elokuuta. Kilpailupaikka oli Olympiastadion. Kilpailut käytiin jatkosodan kestäessä ja Helsinkiä oli pommitettu muun muassa kilpailujen alkamispäivää edeltävänä yönä. Kalevan maljan voitti Kouvolan Urheilijat.
Kalevan kisat 1943
Kalevan kisat järjestettiin vuonna 1943 Helsingissä 14.–15. elokuuta. Kilpailupaikka oli Olympiastadion. Kilpailut käytiin jatkosodan aikana. Kalevan maljan voitti Kronohagens IF.
Kalevan kisat 1944
Kalevan kisat järjestettiin vuonna 1944 Helsingissä 23.–24. syyskuuta. Kilpailupaikka oli Olympiastadion. Kilpailut käytiin muutamia viikkoja jatkosodan aselevon solmimisen jälkeen ja sodasta johtuen myöhemmin syksyllä kuin koskaan muulloin. Lapin sota oli vielä käynnissä. Kisoihin osallistui ensimmäisen kerran ulkomaalainen kilpailija Gunder Hägg, joka juoksi 5 000 metrin juoksussa kilpailun ulkopuolella. 25 000 metrin juoksu oli ohjelmassa viimeistä kertaa. Maastojuoksussa oli kilpailtu jo toukokuussa Sortavalassa. Mestariksi juoksi Viljo Heino, ja joukkuemestaruuden voitti hänen seuransa Karhulan Katajaiset, joka voitti myös Kalevanmaljan 1944.
Maaselkä (lehti)
Maaselkä on Haapajärvellä kerran viikossa ilmestyvä paikallislehti. Päätoimittajana toimii Tapani Pentikäinen ja hänen lisäkseen lehdessä työskentelee kaksi toimittajaa sekä neljä muuta työntekijää. Lehteä julkaiseva Haapajärvi-Seura perustettiin 22. toukokuuta 1949 ja Maaselkä on edelleen eräs harvoista kotiseutuyhdistysten julkaisemista lehdistä.
Epidemiologia
Epidemiologia on terveys- ja lääketieteen ala, joka tutkii terveyteen liittyvien tilojen ja tapahtumien ja niihin liittyvien tekijöiden jakaantumista ja syy-yhteyksiä väestötasolla. Epidemiologian voisi kääntää siis väestöterveystieteeksi.
Tartuntatautiepidemioita tutkiva ja hallitseva "infektioepidemiologia" on vain yksi epidemiologisten menetelmien sovellusalue.
Epidemiologiset tutkimustyypit voidaan jakaa kolmeen tasoon, jotka ovat kuvaileva (deskriptiivinen), etiologinen (analyyttinen) ja kokeellinen (interventiivinen) epidemiologia.
Tämä epidemiologian tyyppi tutkii sairauksien esiintyvyyttä eri väestöryhmissä ja eri oloissa. Tavoitteena ei ole varsinaisesti sairauksien syiden selvittäminen. Esimerkiksi työlääketieteessä sen käyttötarkoituksia voivat olla muun muassa työpaikkojen tai ammattiryhmien "ryhmädiagnoosin" teko, työperäisen terveysvaaran tunnistaminen, työterveysongelmien kehityksen suunnan seuranta, normaaliarvojen määrittäminen ja syy-yhteyttä koskevien hypoteesien luominen. Kuvaileva epidemiologia on lähinnä käytännön apuväline - tieteellistä käyttöä sille on harvemmin.
Etiologinen epidemiologia tutkii sairauksien ja toisaalta perinnöllisten ja ympäristöperäisten tekijöiden välisiä syy-yhteyksiä. Yksinkertaisinta syy-yhteyttä kutsutaan ns. karkeaksi yhteydeksi. Karkea yhteys ei anna tarkkaa kuvaa tutkimuksen kohteesta, joka voi muuttua huomattavasti vaikutusta muovaavien tekijöiden ansiosta. Vaikutusta muovaava tekijä voi muuttaa altistumisen vaikutuksia jopa niin, etteivät vaikutukset ilmene ollenkaan tekijän puuttuessa tai siten, että tekijän läsnäolo vahvistaa vaikutusta suhteettoman paljon.
Etiologisen epidemiologian kysymyksenasettelu voi olla joko kvalitatiivinen tai kvantitatiivinen. Termillä "kvalitatiivinen" tarkoitetaan tässä syy-seuraussuhteen tutkimista ja "kvantitatiivisella" altistumis-vastesuhteen tutkimista.
Tutkimustyypissä altistumisoloja muutetaan aktiivisesti ja tutkitaan niiden seurauksia. Eettisistä syistä aktiivista interventiota voidaan käyttää vain vähentämään altistumista tai esimerkiksi parantamaan ergonomiaa. Interventio muistuttaa osittain kokeellista tutkimusta, joten sitä kutsutaan joskus kokeelliseksi epidemiologiaksi. Useinkaan tutkittavia ei kuitenkaan voi satunnaistaa, joten se eroaa oleellisesti todellisesta kokeesta. Interventiivistä epidemiologiaa voidaan käyttää kahden ilmiön välisen yhteyden kausaalisuuden tutkimiseen. Jos altistumisolosuhteiden muutos vaikuttaa sairastumiseen, tämä tukee näiden ilmiöiden välistä kausaalisuutta.
Venäjän maalaki
Venäjän maalaki on moniselitteinen, eikä tulkinnaltaan vakiintunut kokonaisuus. Maahan voi kohdistua omistus- ja käyttöoikeuksia. Uskottu omistusoikeus voi osoittautua vain käyttöoikeudeksi, johon ei voida soveltaa perintöoikeutta. Maata ei kansallistettu Neuvostoliiton aikana, vaan se jäi vain olemaan, sitä ei käsitelty varsinaisena tuotantovälineenä.
Venäjän federaation laki jakaa maan seitsemään eri luokkaan;
Maan käyttötarkoituksen vaihtaminen luokkien välillä on hankala ja byrokraattinen toimenpide. Päätökset luokan vaihdosta tehdään Venäjän federaation virastojen välityksellä lopulta korkeimmalla mahdollisella tasolla.
Osa maasta on vaihdannan piirissä. Maanomistaja voi olla rekisteröity yksityinen juridinen henkilö, kuten yhtiö tai julkinen oikeushenkilö, kuten kunta tai Venäjän federaatio eli valtio. Maata voi omistaa myös ulkomaalainen tietyin rajoituksin. Tiettyjen luokkien maata voi ostaa, myydä ja vuokrata. Kerrostalosta huoneiston ostanut ostaa samalla osuuden talon maa-alueesta, koska Venäjällä kerrostalohuoneisto lasketaan kiinteäksi omaisuudeksi.
Venäjän valtio omistaa kaiken metsämaan ja myöntää metsäpiirien välityksellä hakkuuoikeuksia hakattaviin puihin.
Tosin siviililaki käsittelee metsääkin kiinteistönä, joten metsälaki on sen kanssa ristiriidassa. Metsä ja maapohja eritellään siten, että yksityinen omistus voi kohdistua vain metsään, ei varsinaiseen maapohjaan.
Metsämaahan kohdistuu myös muita käyttöoikeuksia, kuten jokamiehenoikeus marjastamiseen, sienestämiseen ja liikkumiseen. Maapohjaan voi kohdistua kaivos- tai maa-aineksen otto-oikeuksia. Metsämaahan voi saada metsästysluvan.
Hakkuiden suorittaminen on tarkoin normitettu, ja viranomaiset valvovat niitä. Käytännössä paikallinen metsäpiiri vuokraa metsän hakkuuyhtiölle, jolloin sille syntyy laillinen hakkuuoikeus, ja sen jälkeen yhtiö omistaa kaatamansa puutavaran. Vuokraukseen liittyy myös tiettyjä velvoitteita metsän hoitamisesta. Vuokrasopimukset tehdään tavallisesti 49 vuodeksi. Hakkuuoikeuden lisäksi metsämaahan voi kohdistua jonkun toisen tahon oikeus samanaikaisesti.
Nykyinen maalaki lähtee siitä että kaikkien liike- ja asuinrakennuksien tonttimaa yksityistetään.
Pop Story
Pop Story oli ensimmäinen suomalainen värivideotekniikalla toteutettu televisio-ohjelmasarja. Sitä tehtiin monikameratuotantona vuosina 1971–1972 Yleisradion Pasilan tv-keskuksen studio 4:ssä, joka oli juuri muunnettu mustavalkoisesta videotekniikasta PAL-värijärjestelmään. Tätä Yle ohjelmaa tuottivat, toimittivat ja ohjasivat Erkki Pohjanheimo ja Uolevi Taskinen .
Ohjelmassa esitettiin suomalaista pop- ja rockmusiikkia sekä tuoreita ulkomaisia musiikkivideoita. Kaikki kotimainen musiikki pyrittiin nauhoittamaan ”livenä” ainutkertaisuuden saavuttamiseksi. Ohjelmassa esiintyi Suomen suosituimpia solisteja kuten Danny, Kirka, Kristiina Hautala, Frederik, Raya sekä huipulla olevia tai sinne nousevia rockyhtyeitä kuten Eero & Jussi and The Boys, Elonkorjuu, Noidannuoli ja The Forerunners . Pop Storyn kotibändinä oli Lyly Rajalan Made in Finland –yhtye, jossa soitti joukko tunnettuja muusikoita, kuten kosketinsoittaja Veikko Samuli, saksofonisti Kalle Fält ja kitaristi Seppo "Kala" Alajoki. Pohjanheimo ja Taskinen myös haastattelivat esiintyviä artisteja.
Studio 4:ssä oli vain kaksi värivideokameraa, mutta Pohjanheimo ja Taskinen hyödynsivät kuvanauhoitusta käyttämällä niin sanottua playback-tekniikkaa. He kuvasivat kunkin esityksen ensimmäisessä otossa keskimäärin vain joka toisen kuvan ja ajamalla tämän masteroton uudelleen studioon lisäsivät siihen joka toisen kuvan. Näin saatiin aikaan tilanne, jossa musiikkinumeroita oli kuvattu neljällä kameralla.
Sosiaalidemokraattinen puolue (Japani)
Japanin sosiaalidemokraattinen puolue () on poliittinen puolue Japanissa, joka oli 1990-luvulle asti Japanin suurin oppositiopuolue. Sen nimi oli vuoteen 1991 Japanin sosialistipuolue.
SDP perustettiin vuonna 1945 ja siitä tuli suurin puolue vuoden 1947 vaaleissa.
Puolue kannattaa kuolemanrangaistuksen poistamista, hyvinvointipalvelujen lisäämistä, hiilipäästöjen leikkaamista 15 %:lla ja Yhdysvaltain kanssa solmitun sotilasliiton purkamista.
Japanin sosiaalidemokraattisen puolueen viralliset sivut
Luettelo vastarintaryhmistä Irakissa
Tällä sivulla luetellaan Irakissa toimivia vastarintaryhmiä.
Theodore Illion
Theodore Illion tai Theodor Illion (1898 – 1984 Salzburg) oli kirjailija ja tutkimusmatkailija. Koko Illionin persoona on jäänyt lähinnä hämärän peittoon,
eikä hänestä ole käytännössä saatavilla mitään muuta tietoa kuin neljä kirjaa hänen Tiibetin matkoistaan. Illion käytti myös pseudonyymejä
Theodor Burang ja Th. Nolling.
Joidenkin varmistamattomien tietojen mukaan Illion olisi syntynyt Kanadassa ja olisi kuulunut Teosofiseen seuraan.
Illionin teosten totuudenmukaisuudesta ollaan monta eri mieltä ja joidenkin mukaan ne ovat lähinnä fiktiota. Illion kuvailee muun muassa Tiibetissä olevaa
maanalaista kaupunkia, josta käsin pimeitä voimia edustava johtaja vaikuttaa koko maailmaan."Englanniksi käännetyt teokset"
Krateeri
Krateeri () on malja, jota käytettiin viinin ja veden sekoittamiseen antiikin Kreikassa. Sanan alkuperä on kreikassa tarkoittaen sekoittamista.
Krateeria käytettiin yhdessä psykterin kanssa, joka asetettiin krateerin sisään jäähdytettäessä viiniä. On jäänyt epäselväksi, oliko psykterissä tällöin viiniä vai jäähdyttävää ainetta. Krateerien käyttö jatkui hellenismiin saakka, ja niitä valmistettiin sekä savesta että pronssista.
Tunnettuja krateereita ovat muun muassa Dervénin krateeri ja Soturivaasi.
Pylväs- eli korinttilaisen krateerin tunnusmerkki on pylväsmäiset kädensijat, jotka lähtevät krateerin hartoista yltäen sen suuhun asti.
Kalykskrateerin muotoilu muistuttaa kukan verhiötä ja sen kädensijat sijaitsevat krateerin alaosassa.
Voluutti- eli lakonialainen krateeri. Tässä krateerissa kädensijat ylettyvät suun yläpuolella päättyen voluutteihin.
Kellokrateerin vartalo muistuttaa käänteistä kelloa, ja sen kädensijat sijaitsevat krateerin yläosassa.
Kotisinappi
Kotisinappi on naantalilaisen perheyrityksen Mausteaitta Oy:n valmistama maustekastike, jota on valmistettu vuodesta 1980 lähtien. Tuote tunnetaan sen keltaisen värisestä pakkauspullosta ja siinä olevasta mökinkuvasta. Vuodesta 2005 yritys on valmistanut myös rinnakkaistuotetta nimellä "Väkevä Kotisinappi".
Geschwister Hofmann
Geschwister Hofmann on saksalainen lauluduo, jonka muodostavat sisarukset Alexandra Geiger (omaa sukua Hofmann; 11. helmikuuta 1974 Sigmaringen) ja Anita Hofmann (13. huhtikuuta 1977 Sigmaringen). Kaksikon musiikki koostuu lähinnä iskelmistä ja kansanmusiikista. Hofmannin sisarukset ovat asuneet vuodesta 1988 pienessä Meßkirchin kaupungissa Baden-Württembergin osavaltiossa Lounais-Saksassa. Alexandra Geiger on vaaleahiuksinen ja Anita Hofmann puolestaan tummahiuksinen. Saksassa toimi 1950-luvulla lauluduo, jonka nimi oli niin ikään "Geschwister Hofmann". Sen muodostivat Elisabeth Deuringer (omaa sukua Hofmann; 5. joulukuuta 1913–8. toukokuuta 1988) sekä Gretel Wünsch.
Hofmannin sisarukset esiintyivät julkisesti jo kuuden ja yhdeksän vuoden ikäisinä.
Ensimmäisen oman lavashownsa, kaksituntisen musiikillisen show’n, he antoivat 19. toukokuuta 1988 isänsä Josef (Sepp) Hofmannin 40-vuotispäivänä. Anita lauloi Elvis Presleyä ja Alexandra soitti keyboardilla. Samana vuonna sisarukset esiintyivät Göggingerin olutfestivaaleilla. Esiintymiset jatkuivat vuonna 1989 monipuolisella musiikillisella kattauksella; mukana oli rockmusiikkia, kansanmusiikkia, iskelmää ja popmusiikkia. Esitykset radioitiin ja Geschwister Hofmannin maine levisi Baden-Württembergin alueella. Debyyttilevyn ja ensimmäisen televisioesiintymisen aika oli vuonna 1990. Ensimmäisen oman kiertueensa "Grenzenlos" Geschwister Hofmann teki vuonna 2005. Mukana olivat MDR-televisiobalettiryhmä ja Edelweiß Express. Kiertueesta on julkaistu DVD-tallenne, jolla on myös televisio-ohjelmat "Wunderland" (2000) ja "Treffpunkt" (2001). 12. tammikuuta 2008 sai ensi-iltansa duon kaksikymmenvuotisjuhlakiertue "20 Jahre Geschwister Hofmann", joka ulottuu lähes 70:n saksalaiskaupungin lisäksi Itävaltaan, Belgiaan ja Ranskaan.
Geschwister Hoffmann on menestynyt useissa musiikkialan kilpailuissa, kuten "Grand Prix der Volksmusik" -festivaaleilla. Vuonna 2003 sisarukset saivat ensimmäisen kultalevynsä (raja 250 000 myytyä äänitettä). Heistä tuli samana vuonna kotikaupunkinsa Meßkirchin kunniakansalaisia. Geschwister Hofmann voitti "Krone der Volksmusik" -palkinnon 2004 ja 2006 sekä "Goldene Stimmgabel" -palkinnon 2003 ja 2005.
Anita Hofmannin soittamia instrumentteja ovat muun muassa trumpetti, alppitorvi, torvi ja ksylofoni, Alexandra Geigerin puolestaan piano, ksylofoni, harmonikka, kitara, harppu, dulcimer (Hackbrett) ja lyyra sekä saksofoni ja huilu.
Vuonna 2001 Alexandra avioitui Dietmar Geigerin kanssa kotikaupungissaan Meßkirchissa. ARD-kanava selosti hääshown suorana lähetyksenä. Pariskunnalla on yksi poika, Daniel, joka syntyi 18. kesäkuuta 2007 Sigmaringenissa. Samana vuonna julkaistiin Danielille omistettu sävelmä "Herzlich willkommen, kleines Wunder".Bonus CD") (7.9.2007)
Montana (täsmennyssivu)
Montana voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Elsa Soini
Elsa Sofia Hagan (o.s. Soini; 7. huhtikuuta 1893 Helsinki – 12. heinäkuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen kirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja.
Soinin vanhemmat olivat pankinjohtaja ja kirjailija Aksel Wilhelm (Wilho) Soini (ent. Hoffrén) ja Sigrid Ida Helena af Enehjelm. Toimittaja, kirjailija ja liike- ja kulttuurielämän vaikuttaja Yrjö Soini oli hänen veljensä. Soini pääsi ylioppilaaksi 1911 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1916 ja maisteriksi 1919. Ylioppilaskunnan kirjaston amanuenssi hän oli oli 1913–1916, vt. varakirjaston hoitaja 1919 ja sitten historian ja suomen kielen opettajan sijainen useissa eri oppikouluissa Helsingissä. Hän oli 1940-luvulla jäsenenä Suomen Pen-klubin johtokunnassa ja Suomen Näytelmäkirjailijaliiton hallituksessa. Soini oli naimisissa vuodesta 1917 varatuomari Eero Sigfrid Haganin (1892–1964) kanssa, ja heillä oli neljä lasta. Arkkitehti Charles Hagan oli heidän poikansa.
Soini julkaisi romaaneja ja näytelmiä. Lisäksi hän kirjoitti pakinoita "Uuteen Suomeen" vuosina 1942–1952 nimimerkillä "Lippa" ja yhdessä kirjailija Seere Salmisen kanssa nimimerkillä Tuttu Paristo "Suomisen perhe" -sarjakuunnelmaa radioon vuodesta 1938 alkaen. He laativat myös "Suomisen perhe" -elokuvien käsikirjoitukset. Vuonna 1946 Soini laati Aleksis Kiven elämää kuvaavan elokuvan "Minä elän" käsikirjoituksen.
Nimimerkillä Tuttu Paristo yhdessä Seere Salmisen kanssa:
Hajamielinen professori
Hajamielinen professori on arkkityyppinen fiktiivisissä tarinoissa esiintyvä perushahmo. Stereotyyppinen hajamielinen professori on nero, mutta epäkäytännöllinen. Tutkimustyö ja keksinnöt ovat hänen intohimonsa, arkielämä sen sijaan ei häntä juuri kiinnosta. Hahmon esikuvina ovat muun muassa Isaac Newton ja Albert Einstein.
Yleensä hajamielinen professori on avoin ja hyväntahtoinen, ja poikkeaa selvästi toisesta perushahmosta, kavalasta hullusta tiedemiehestä.
Aarno von Bell
Aarno Juhani von Bell (s. 16. kesäkuuta 1938 Miehikkälä) on suomalainen poliitikko ja kunnallisneuvos. Hän oli SDP:n kansanedustaja Oulun läänin vaalipiiristä vuosina 1983–1987 ja 1990–1995.
Koulutukseltaan von Bell on opettaja. Hän työskenteli kansakoulunopettajana Värtsilässä vuosina 1956–1957 ja suoritti kansakoulunopettajan tutkinnon vuonna 1961 Heinolan seminaarissa. Von Bell oli kansakoulunopettajana Savonrannassa 1961–1962, Valtimolla 1962–1966 ja Helsingissä 1966–1967 sekä luokanopettajana ja koulunjohtajana Kajaanissa 1967–1998.
Von Bell valittiin eduskuntaan ensimmäisen kerran vuoden 1983 vaaleissa. Vuonna 1990 hän nousi kansanedustajaksi varapaikalta Matti Ahteen siirryttyä Veikkauksen johtajaksi. Vuoden 1991 vaaleissa von Bell valittiin jatkokaudelle. Eduskuntatyössä von Bell oli lukuisien valiokuntien jäsenenä, muun muassa sivistys-, maatalous- ja puolustusvaliokunnassa. Hän on perehtynyt maanpuolustuksellisiin kysymyksiin muun muassa lukuisilla kursseilla. Sotilasarvoltaan hän on vääpeli.
Von Bell harrastaa muun muassa paikallishistorian tutkimusta sekä kansainvälisiä ystävyyssuhteita. Hän on toiminut Suomi–Venäjä-Seuran Kajaanin osaston puheenjohtajana. Hän on naimisissa ja hänellä on neljä tytärtä.
Kuopion Käsityö- ja Tehdasseuruus
Kuopion Käsityö- ja Tehdasseuruus ry on Kuopiossa toimiva yrittäjäyhdistys. Yhdistys sai alkunsa vuonna 1868, jolloin ammattikuntalaitos lakkautettiin ja Kuopion käsityöläiset perustivat 14. toukokuuta Kuopion Käsityöläisseuruus -nimisen yhdistyksen. Yhdistyksen mukaan se oli Suomen ensimmäinen käsityöläisyhdistys ja samalla vanhin yrittäjäyhdistys. Turkuun perustettiin vastaava yhdistys päivää myöhemmin 15. toukokuuta ja Helsinkiin 15. kesäkuuta samana vuonna. Vuonna 1896 yhdistyksen nimeksi tuli Kuopion Käsityö- ja Tehdasseuruus, kun mukaan tulivat myös tehtailijat.
Yhdistys on Suomen Yrittäjät -järjestön jäsen, ja Savon Yrittäjien paikallisyhdistys.
Neustinen ja frastinen
Neustinen ja frastinen ovat R. M. Haren teoksessaan "The Language of Morals" (1952) esittelemiä kielifilosofisia termejä.
"Frastinen" viittaa siihen lauseen osaan, joka on yhteinen eri tapaluokassa esitetyille lauseille. Esimerkiksi lauseissa ”ovi on suljettu”, ”sulje ovi”, ”onko ovi suljettu?” ja ”alkaisiko se ovi jo vähitellen sulkeutua!” on yhteinen sisältö ovesta ja sulkeutumisesta. Termi frastinen on johdettu kreikan kielen sanasta "frazein", joka tarkoittaa ”ilmaista”, ”osoittaa”.
"Neustinen" viittaa niihin ilmaisuihin, jotka liitetään frastiseen osaan ilmaisemaan tapaluokkaa: väittämää, imperatiivia, kysymystä ja niin edelleen. Termi on johdettu kreikan kielen sanasta "neúō", joka tarkoittaa ”antaa merkki”, ”nyökätä (myöntyvästi)”.
Frastisessa osassa on siis kyse ilmaisun deskriptiivisestä tekijästä, ja neustisessa sen illokutionaarisesta tekijästä eli puhujan tarkoitusta osoittavasta tekijästä. Formaali logiikka on kiinnostunut lähes pelkästään frastisesta, ja esimerkiksi loogiset konnektiivit ovat osa frastista.
Paralleeliaksiooma
Paralleeliaksiooma, "paralleelipostulaatti" eli "yhdensuuntaisaksiooma" on Eukleideen geometrian aksiooma. Sen mukaan 
annetun suoran ulkopuolella olevan pisteen kautta kulkee aina yksi ja vain yksi annetun suoran kanssa yhdensuuntainen suora, toisin sanoen sellainen suora, joka kuuluu samaan tasoon mutta ei leikkaa annettua suoraa.
Aksiooma voidaan esittää monessa keskenään loogisesti yhtäpitävässä muodossa. Edellä esitetty muotoilu tunnetaan myös nimellä "Plyfairin aksiooma", skotlantilaisen matemaatikon John Plyfairin mukaan. Euklideen alkuperäisessä teoksessa aksiooma oli kuitenkin muotoiltu näin:
Jos suora leikkaa kaksi muuta suoraa siten, että sisäpuolisten, leikkaajan samalla puolella olevien kulmien summa on vähemmän kuin kaksi suoraa kulmaa, siinä tapauksessa nämä kaksi suoraa riittävän kauas jatkettuina leikkaavat myös toisensa sillä puolella, jossa sanottujen kulmien summa on pienempi kuin kaksi suoraa kulmaa. 
Voidaan osoittaa, että nämä kaksi muotoilua ovat keskenään yhtäpitävät.
Aikojen kuluessa useat matemaatikot yrittivät selvittää, voitaisiinko paralleeliaksiooma todistaa geometrian muiden aksioomien avulla. Osoittautui kuitenkin, että jokaisessa sellaisessa yrityksessä käytettiin, tietoisesti tai tiedostamatta, hyväksi jotakin olettamusta, joka on yhtäpitävä paralleelipostulaatin kanssa ja jota myöskään ei voida todistaa Eukleideen muiden aksioomien avulla. Tällaisia olettamuksia, jotka voitaisiin käsittää myös paralleeliaksiooman vaihtoehtoisiksi muotoiluiksi, ovat esimerkiksi seuraavat:Lopulta 1800-luvulla kuitenkin osoitettiin, että se on loogisesti muista aksioomista riippumaton. Onkin kehitetty myös epäeuklidinen geometria, jossa paralleeliaksiooma ei ole voimassa.
Symphony of Enchanted Lands
Symphony of Enchanted Lands on power metal -yhtye Rhapsodyn vuonna 1998 julkaistu studioalbumi. Albumilta julkaistiin yhtyeen historian ensimmäinen single Emerald Sword. Kappaleista konserttien vakionumeroita ovat edelleen Wisdom of the Kings ja Emerald Sword, joista jälkimmäinen toimii usein päätöskappaleena.
Albumilla on alkuaikojen demoilta kappaleet Eternal Glory ja Riding the Winds of Eternity, jonka nimi tosin oli alun perin Holy Wind. Kappaleesta Emerald Sword julkaistiin yhtyeen ensimmäinen musiikkivideo, joka oli pääasiassa konserttivideo.
Erik Justander
Erik Justander eli Eerik Juust (noin 1623 Turku – 10. marraskuuta 1678 Mynämäki) oli kirkkoherra ja Turun akatemian runousopin professori.
Justander varttui luultavasti kasvattipoikana raatimies Henrik Tavastin perheessä ja pääsi ylioppilaaksi vuoteen 1645 mennessä. Valmistuttuaan filosofian maisteriksi 1653 hän toimi kreivi Johan Oxenstiernan kirjastonhoitajana 1654 ja Turun akatemian runousopin professorina vuosina 1655–1667. Vuonna 1667 Justanderista tuli Mynämäen kirkkoherra ja hän oli tässä virassa kuolemaansa saakka.
Justander kirjoitti muisto-, hauta- ja onnittelurunoja suomeksi, ruotsiksi ja latinaksi nimellä "Erik Juusti". Hän myös suomensi ensimmäisen suomen kielellä esitetyn näytelmän "Tuhlaaja-pojasta", joka esitettiin uuden rehtorin astuessa virkaan Turun akatemiassa vuonna 1650. Näytelmä on kadonnut. Hän oli myös ensimmäinen varsinainen asetusten suomentaja (1655–1667).
Simmie Knox
Simmie Knox (s. 1935) on afroamerikkalainen taidemaalari. Hän on maalannut muun muassa viralliset Valkoinen talo -maalaukset Yhdysvaltain presidentti Bill Clintonista ja tämän vaimosta Hillary Clintonista.
Yhdistynyt kuningaskunta yleisurheilun sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuissa 2008
Yhdistynyt kuningaskunta osallistuu Valencian sisäratojen MM-kisoihin 2008. Joukkueen ensimmäinen osa julkistettiin 12. helmikuuta 2008 ja lopullinen joukkue 26. helmikuuta 2008.
Yhdistyneen kuningaskunnan yleisurheiluliiton valintakomitean tiedotteessa mainittiin, ettei komitea olisi millään halunnut valita kisoihin dopingista aiemmin kärähtänyttä Dwain Chambersia, vaan olisi mieluummin lähettänyt kisoihin jonkun nuoren sprintterin hakemaan kokemusta Pekingin olympialaisia varten. Lopulta valintakomitean oli kuitenkin valittava Chambers, sillä hän voitti karsintakilpailun.
J. A. Bergman
Johan Albert (J. A.) Bergman (4. tammikuuta 1844 Lapväärtti – 3. lokakuuta 1924, Helsinki) oli suomalainen kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä "J. A. B".
Bergmanin vanhemmat olivat kappalainen, varapastori Johan August Bergman ja Hedvig Kristina Basilier. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan lukiosta 1862 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1869. Bergman toimi Oulussa opettajana 1871–1886 ja Pietarsaaren ruotsalaisen alkeiskoulun ja reaalikoulun ruotsin, suomen ja uskonnon kollegana 1886–1898. Hän oli "Pohjois-Suomi" -lehden päätoimittajana 1895–1898.
Bergmanin esikoisteos "runollinen kalenteri" "Kalervo" (1871) sisälsi hänen omia runojaan sekä Kalevalasta ja Kantelettaresta mukailtuja runoja. Kirjassa oli mukana myös maalaisnäytelmä "Halut älyn pettää" ja yksi esitelmä. Samana vuonna Bergman julkaisi myös Kirjallisessa Kuukausilehdessä Homeroksen Ilias-eepoksesta tekemänsä käännösharjoitelman "Hektorin vainomus ja kuolo".
Bergmanin tunnetuin teos, 1881 ilmestynyt romaani "Nevalaiset", käsitteli nurmeslaisten talonpoikien kapinaa veronkantaja Simo Affleckia vastaan vuonna 1710. Romaaniin liittyi romanttisena aineksena Juhani Nevalaisen ja Elsa Sormuisen lemmentarina.
Vuonna 1902 Bergman julkaisi toisen historiaan sijoittuvan kertomuksensa "Sulikki" joka kertoi pakanallisen hämäläisnoidan Kammon tyttären Sulikin tuhoisaksi osoittautuvan lemmentarinan. Tapahtumat sijoittuivat piispa Tuomaan aikaan vuoteen 1238. Bergman oli aiemmin julkaissut myös Pohjanmaalle sijoittuvan kansankuvauksen "Aunolan emäntä" jonka aiheena oli Aumolan talon rikkaan emännän petollinen lapsenomistusjuttu ja siitä seuraava häpeä.
Bergman oli naimisissa 1876–1919 Amanda Karolina Olinin (k. 1919) kanssa.
Jääkiekon SM-liigakausi 1982–1983
Kausi 1982–1983 oli jääkiekon SM-liigan kahdeksas kausi. Runkosarjan voitti Jokerit, mutta HIFK voitti Suomen mestaruuden jätettyään Jokerit finaaleissa toiseksi. Ilves ylsi pronssille. Runkosarjan ja pudotuspelien paras pistemies oli HIFK:n Matti Hagman. Lukko putosi I-divisioonaan, josta liigaan nousi HPK.
William Howard Stein
William Howard Stein (25. kesäkuuta 1911, New York − 2. helmikuuta 1980) oli yhdysvaltalainen biokemisti. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1972 ribonukleaasin ja deoksiribonukleaasin rakenteen selvittämisestä. Stein jakoi palkinnon Christian Anfinsenin ja Stanford Mooren kanssa.
Stein suoritti perustutkinstonsa kemiasta Harvardissa vuonna 1933, ja aloitti siellä jatko-opiskelijana. Kokemus oli hänelle huono, mutta onneksi häntä rohkaistiin vaihtamaan alaa. Biokemian opinnot Columbian yliopistossa olivat motovoivia, opettavaisia ja menestyksekkäitä.
Stein väitteli tohtoriksi vuonna 1938 ja aloitti samana vuonna työnsä Rockefeller-instituutissa. Työtoverinsa Standford Mooren kanssa hän selvitti vuosien 1949 ja 1963 välillä, miten ribonukleaasi toimii ruoansulatuksen katalyyttinä. He kehittivät menetelmiä, joilla proteiineista voidaan analysoida aminohappoja ja peptideitä, ja käyttivät noita menetelmiä ribonukleaasin rakenteen määrittämiseen. He selvittivät myös kaksi kertaa monimutkaisemman molekyylin, deoksiribonukleaasin, rakenteen. Tästä työstä he saivat Nobelin palkinnon vuonna 1972.
Uzumaki
Uzumaki ("うずまき") on vuonna 2000 julkaistu japanilainen kauhuelokuva, joka perustuu Junji Iton samannimiseen mangaan. Se on Higuchinskyn ensimmäinen elokuvaohjaus. Elokuva sijoittuu japanilaiseen kaupunkiin, jossa yliluonnolliset spiraalit ottavat vallan.
Elokuvassa ja mangassa on erilaiset loppuratkaisut, koska elokuva ehdittiin tehdä ennen kuin manga oli kokonaan julkaistu.
Elokuvan tunnusmusiikkina on Do As Infinity -yhtyeen kappale "Raven".
Psicosis &amp; Super Crazy
Psicosis & Super Crazy ovat kaksi entistä team-toveria World Wrestling Entertainmentin RAW-brändissä. Heidät tunnettiin paremmin nimellä Mexicool's. He ovat 175-senttisiä ja 90-kiloisia.
He olivat ajallaan hyvin tehokas tiimi ja voittivat monia suuria nimiä, kuten The Great Khalin luovutus-voitolla, muutoin he eivät ole voittaneet häntä koskaan. Mestaruuksia heille ei koskaan kertynyt.
Jääkiekon SM-liigakausi 1983–1984
Kausi 1983–1984 oli jääkiekon SM-liigan yhdeksäs kausi. Tappara voitti sekä runkosarjan että koko liigan mestaruuden. Hopeaa sai Ässät ja pronssia Kärpät. Matti Hagman voitti kauden 1982–1983 tavoin runkosarjan pistepörssin. HPK teki liigassa lyhyen yhden kauden visiitin ja putosi I divisioonaan, josta Lukko nousi takaisin. Kauden erikoisuus oli se, että Suomen olympiajoukkue kohtasi jokaisen liigajoukkueen kertaalleen valmistautuessaan Sarajevon talviolympialaisiin, ja seurojen osalta nämä ottelut laskettiin mukaan sarjataulukkoon.
Olympiajoukkue pelasi 10 ottelua, joista se voitti 4, pelasi tasan 2 ja hävisi 4 maalisuhteella 41–38.
Indeksikaalisuus
Indeksikaalisuus on kielitieteessä ja kielenfilosofiassa kielellisten ilmaisujen ominaisuus, joka tarkoittaa sitä, että ilmaisu osoittaa jotain asiantilaa. Ilmaisu on indeksikaalinen, jos sen semanttinen arvo riippuu sen esittämisyhteydestä ja voi näin vaihdella yhteydestä toiseen.
Indeksikaalisia ilmaisuja eli indeksikaaleja ovat esimerkiksi persoonapronominit (kuten ”minä”, ”sinä”, ”hän”), demonstratiivit (kuten ”tämä”, ”tuo”), ajankohtaan viittaavat ilmaisut (kuten ”nyt”, ”tänään”, ”eilen”) sekä paikkaan viittaavat ilmaisut (kuten ”täällä”, ”tuolla”). Esimerkiksi lauseessa ”minä juon nyt kahvia” indeksikaali ”minä” viittaa siihen henkilöön joka puhuu, ja indeksikaali ”nyt” viittaa siihen ajan hetkeen, jolloin sanat lausutaan.
Péter Lékó
Péter Lékó (, s. 8. syyskuuta 1979 Subotica, Jugoslavia) on unkarilainen shakin suurmestari. Hänestä tuli suurmestari 14-vuotiaana vuonna 1994, mikä oli silloin maailmanennätys.
Niin sanotun Prahan sopimuksen mukaan, jonka tarkoitus oli yhdistää kahteen leiriin jakautunut shakin maailmanmestaruustitteli, Lékón voitto Dortmundin turnauksessa 2002 oikeutti hänet haastamaan Vladimir Kramnik shakin klassisesta maailmanmestaruudesta. Voittaja pelaisi myöhemmin FIDE:n maailmanmestaria vastaan. Useiden viivytysten jälkeen ottelu pelattiin 25. syyskuuta – 18. lokakuuta Brissagossa, Sveitsissä 2004. Lékó johti ottelua pisteellä, kun vain yksi peli oli pelaamatta. Kramnik voitti viimeisen pelin tasoittaen ottelun tulokseen 7–7, mikä oikeutti hänet säilyttämään mestaruutensa.
Lokakuussa 2005 Lékó pelasi FIDE:n MM-turnauksessa San Luisissa, Argentiinassa sijoittuen viidenneksi kahdeksasta pelaajasta.
Touko-kesäkuussa 2007 Lékó pelasi MM-ehdokasotteluissa, joissa hän kukisti Mihail Gurevitšin ja Jevgeni Barejevin. Näin hän selviytyi Méxicossa samana vuonna pelattuun varsinaiseen MM-turnaukseen, jossa hän tuli neljänneksi.
Lékó voitti niukasti Michael Adamsin kahdeksan pelin Chess960-lajin ottelussa, joka pelattiin Mainzin turnauksen yhteydessä 2001. Saavutuksen ansiosta monet pitävät häntä lajin ensimmäisenä maailmanmestarina. Asiasta on vastakkaisiakin näkemyksiä, koska avoimia ehdokasotteluita ei ollut. Lékó hävisi tittelinsä ottelussa Pjotr Svidlerille 2003.
Lékó on äärimmäisen vakaa pelaaja ja häntä pidetään yhtenä maailman vaikeimmista pelaajista voittaa. Häntä on kritisoitu varovaisesta pelistä, "tappajavaiston" puuttumisesta ja taipumuksesta tasapeleihin. Valkeilla Lékó pelaa melkein aina 1.e4 ja mustilla hän pelaa usein sisilialaista puolustusta tai Grünfeldin puolustusta. Hänet tunnetaan myös erinomaisesta loppupelitekniikastaan.
Kirjain (lehti)
Kirjain oli vuonna 2006 perustettu kirjallisuuteen pohjaava kulttuurilehti. Sitä julkaisi Cube Libri Oy, jonka omistaja oli Harto Pasonen. Sen ilmestymiskerrat vaihtelivat kahdesta kuuteen vuodessa. Lehden alkuperäinen nimi KirjaIN muuttui lehden uudistuksen yhteydessä vuonna 2011 muotoon Kirjain.
Lehti lopetettiin 2012 kirja-alan rakennemuutosten aiheuttamien taloudellisten vaikeuksien vuoksi. Lehden viimeinen numero oli syksy 2012.
Lehden ensimmäinen päätoimittaja Mari-Leena Kuosa linjasi lehden tavoitteeksi täyttää Helsingin Sanomien ja Parnasson väliin jäävä aukko.
Kirjaimen päätoimittajia olivat Mari-Leena Kuosa, Harto Pasonen, Rory Winston, Torsti Lehtinen, Ville Hänninen ja Hannele Salminen.
Naapurintyttö
Naapurintyttö on arkkityyppinen fiktiivisissä tarinoissa esiintyvä perushahmo. Naapurintyttö edustaa stereotyyppistä käsitystä tutusta ja turvallisesta, ”tavallisesta” nuoresta naisesta.
Elokuvissa ja kirjallisuudessa tyypillinen naapurintyttö on avoin, hyväsydäminen, hyväntuulinen ja mutkaton, ja hän on usein jo lapsuudesta tuttu protagonistille. Tarinoissa naapurintyttö edustaa usein ihanteellisesti kuvattua puhdasta naiseutta vastakohtana muille stereotyyppisille naishahmoille, kuten femme fatalelle. Olemukseltaan naapurintyttö on viehättävä ja sympaattinen.
Naapurintyttö on suosittu hahmo varsinkin yhdysvaltalaisissa valtavirran elokuvissa, joissa hahmo on päähenkilön romanttisten päämäärien kohde.
Sumuhai
Sumuhai ("Carcharhinus obscurus") on jopa neljän metrin pituiseksi kasvava hai, jota tavataan maailmanlaajuisesti lämpimillä merialueilla pintavesistä 400 metrin syvyyteen. Se on useimpien muiden tiikerihaiden heimon lajien tapaan hoikkaruumiinen ja teräväkuonoinen. Selkäpuoli on harmaa tai ruskea ja vatsa valkoinen.
Sumuhain pääravintoa ovat pienet parvikalat kuten sardiinit, mutta myös kookkaammat eläimet kuten tonnikalat ja pienemmät hait ja rauskut voivat joutua saaliiksi.
Sumuhainaaraat tulevat sukukypsiksi 21 vuoden ikäisinä jolloin niiden pituus on 3 metriä ja koiraat 19-vuotiaina ja 2,9-metrisinä. 
Parittelu tapahtuu 3 vuoden välein kesä-ja heinäkuun tai joulu-ja tammikuun välisenä aikana. Naaras synnyttää 16 kuukauden kantoajan jälkeen kerralla 6-14 poikasta. Syntyessään niiden pituus on 95 cm.