hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Vladimír Špidla
Vladimír Špidla (s. 21. huhtikuuta 1951, Praha) oli Tšekin pääministeri (ČSSD) heinäkuusta 2002 heinäkuuhun 2004, jonka jälkeen hänet nimitettiin komissaariksi Euroopan komissioon, jossa hän työskenteli tasa-arvoasioissa.
Špidla opiskeli historiaa Kaarlen yliopistossa Prahassa. Hän valmistui 1976. Tämän jälkeen hän työskenteli erilaisissa töissä, preservaattorina, meijerityöläisenä, sahalla, varastomiehenä ja kotiapulaisena, koska ei täyttänyt vaadittavia poliittisia vaatimuksia.
Samettivallankumouksen jälkeen Špidla liittyi kotikaupunkinsa Jindřichův Hradecin politiikkaan ja uudelleenperustettuun sosiaalidemokraattiseen puolueeseen. Vuonna 1992 hänestä tuli ČSSD:n presidiumin jäsen ja huhtikuussa 2001 puhemies. Vuonna 1996 hänet valittiin parlamenttiin. Hän toimi varapääministerinä ja työllisyys- ja sosiaaliministerinä Miloš Zemanin hallituksessa heinäkuusta 1998 heinäkuuhun 2002.
Špidla nousi pääministeriksi 12. heinäkuuta 2002 koalitiohallituksessa ČSSD:n ja pienten "kristillisen ja demokraattisen liiton, tšekkoslovakien kansanpuolueen" (KDU-ČSL) ja vapausliitto-demokraattisen unionin (US-DEU) kesken. Hän käytti myös presidentin valtuuksia helmikuusta 2003 maaliskuun alkuun presidentin toimikauden päätyttyä, ennen kuin parlamentti ehti valita uuden.
Hänen hallituksensa yritti ristiriidoista ja tuen vähyydestä huolimatta ajaa läpi talousuudistuksia vähentääkseen budjetin alijäämää, näitä oppositio arvosteli veronkorotuksiksi ilman kulujen leikkaamista ja talouskasvun elvyttämistä. Hidas talouskasvu kuitenkin jatkui hänenkin kaudellaan (BKT 3,3 % 2001, 2,9 % 2004).
Špidla erosi pääministerin tehtävistä 26. heinäkuuta 2004 puolueensa huonon europarlamenttivaalimenestyksen sekä puolueensa kannatuksen menetyksen vuoksi. Häntä seurasi sisäministeri ja varapääministeri Stanislav Gross, jonka hallitus ei kuitenkaan juuri muuttunut edellisestä. Špidla nimitettiin Euroopan komissioon 22. marraskuuta 2004.
Špidlaa pidetään puolueessaan vasemmistosiipeen kuuluvana, vaikkakin vahvasti kommunistivastaisena. Hän eurooppasuuntautunut ja tukee integraation jatkamista. Špidlaa pidetään rehellisenä ja korkeamoraalisena, mutta kuivana teknokraattina, joka ei kyennyt ilmaisemaan visioitaan kansalle, eikä pystynyt pitämään puoluettaan kurissa. Hänen nimitystään komissioon pidettiin kultaisena kädenpuristuksena, jonne hän sai paeta Tšekin politiikan taisteluja.
Špidla on naimisissa toista kertaa. Hänellä on kaksi lasta molemmista avioliitoista. Špidla puhuu sujuvasti saksaa ja ranskaa, mutta huonommin englantia.
Mihail Bytškov
Mihail Bytškov (22. toukokuuta 1926 Ljubertsy, Neuvostoliitto – 17. toukokuuta 1997) oli venäläinen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan oikea hyökkääjä. Hän pelasi 42 ottelua tehden 26 maalia Neuvostoliiton maajoukkueessa vuosina 1954, 1955 ja 1960. Bytškov pelasi 280 liigaottelua tehden 208 maalia Neuvostoliiton mestaruussarjassa. Bytškov pelasi jääkiekkoseurassa Krylja Sovetov.
Konstantin Konstantinovitš Romanov
Suuriruhtinas Konstantin Konstantinovitš Romanov (, 22. elokuuta 1858 – 15. kesäkuuta 1915) oli venäläinen aatelismies ja Venäjän keisari Nikolai I:n pojanpoika.
Konstantinin isä oli Konstantin Nikolajevitš Romanov ja äiti Aleksandra Josifovna. Konstantin vanhin sisar Olga nai Kreikan kuninkaan Yrjö I:n vuonna 1867.
Lapsuudesta asti Konstantin oli kiinnostunut taiteesta ja musiikista eikä niinkään sotapalveluksesta, mikä oli tapa venäläisissä aatelisperheissä. Hän palveli ensin Keisarillisessa laivastossa, mutta jätti sen kesken ja liittyi keisarilliseen vartiokaartiin.
Konstantin nai Pietarissa vuonna 1884 Elisabeth Saksi-Altenburgin. Vaikka Konstantin toisaalta oli homoseksuaalinen, hän omistautui vahvasti perheelle, johon syntyi 9 lasta :Kun ensimmäinen maailmansota syttyi 1914, Konstantin ja Elisabeth olivat Saksassa Wildungenin kylpylässä. He olivat nyt vihollisvaltiossa ja päättivät paeta, mutta Saksan viranomaiset pidättivät heidät. Elisabeth kirjoitti Saksan keisarilliselle perheelle ja pyysi apua. Saksan viranomaiset vapauttivat Konstantinin ja Elisabethin ja kuljettivat heidät Venäjälle.
Sodassa palvelivat kaikki perheen pojat, ja heistä Oleg kaatui 1914. Konstantin itse kuoli sairauteen 15. kesäkuuta vuonna 1915.
Venäjän vallankumouksen yhteydessä pojista Ioann, Gavriil, Konstantin ja Igor joutuivat bolševikkien vangiksi lokakuussa 1917. Ioann, Konstantin ja Igor teloitettiin Uralilla. Konstantinin puoliso Elisabeth sekä jälkeläiset Gavriil, Tatjana, Vera, ja Georgi onnistuivat siirtymään länteen.
Stanislav Gross
Stanislav Gross (30. lokakuuta 1969 Praha – 16. huhtikuuta 2015) oli tšekkiläinen sosiaalidemokraattinen (ČSSD) poliitikko, sisäministeri 2000–2004 ja pääministeri 2004–2005.
Gross työskenteli Tšekin rautateillä ("České dráhy") veturinkuljettajaharjoittelijana. Samettivallankumouksen jälkeen 1989 hän liittyi sosiaalidemokraattiseen puolueeseen ja pääsi 1992 parlamentin jäseneksi. Lakiopintojen jälkeen hän sai akateemisen arvosanan 1999.
5. huhtikuuta 2000 hänet nimitettiin sisäministeriksi Miloš Zemanin hallitukseen. Hän jatkoi tehtävässä vaalien jälkeen ja nimitettiin myös Vladimír Špidlan varapääministeriksi.
Sisäministerinä Gross joutui osalliseksi lukuisiin poliisin skandaaleihin: korkeimpien viranomaisten korruptioon, hämäriin liiketoimiin ja kyvyttömyyteen selvittää sarjamurhia. Grossia syytettiin myös ystäviensä nimittämisestä valtion yhtiöiden johtoon ja salaisen poliisin käyttämisestä omiin poliittisiin pyrkimyksiinsä. Tästä huolimatta hänen suosionsa säilyi korkealla.
Vuoden 2004 europarlamenttivaaleissa ČSSD hävisi pahasti ja pääministeri Špidla erosi. Grossista tuli pääministeri 34-vuotiaana 4. elokuuta 2004. Suosittu Gross nähtiin keinona parantaa puolueen suosiota, mikä epäonnistui ja ČSSD hävisi myös paikallis- ja ylähuoneen vaalit. Gross julisti uudistavansa sosiaalidemokraattisen puolueen Britannian Tony Blairin mallin mukaan, mitä hän ei ehtinyt tehdä.
Myös uusi sarja skandaaleja tuli ilmi: poliisin lahjontaa, entisen kommunistien tiedustelupalvelun jäsenten ottaminen työtovereiksi, epäilyksiä valtionyritysten yksityistämisessä. Tammikuussa 2005 syntyi epäilyjä Grossin asunnon lainan järjestelyistä ja hänen vaimonsa liikekumppanuudesta rahanpesusta ja vakuutuspetoksesta tuomitun bordellinomistajan kanssa.
Gross yritti pitää itsensä vallassa kolme kuukautta, mutta erosi 25. huhtikuuta 2005. Syyskuussa hän erosi myös puolueen johdosta.
Miloš Zeman
Miloš Zeman (s. 28. syyskuuta 1944 Kolín) on tšekkiläinen poliitikko ja vuodesta 2013 Tšekin presidentti. Hän oli sosiaalidemokraattisen puolueen (ČSSD) johtaja 1993–2001. Hän oli alahuoneen puhemies 1996–1998 ja pääministeri 1998–2002. Hän nosti ennen heikon ČSSD:n 30 prosentin ääniosuuteen.
Zeman on taustaltaan taloustieteilijä. Prahan kevään jälkeissä "normalisoinnissa" hänet erotettiin kommunistipuolueesta, minkä jälkeen hänen oli vaikea saada töitä. Vuodesta 1989 hän oli Václav Klausin johtaman Kansalaisfoorumin edustaja ja vuodesta 1990 parlamentin jäsen. Kansalaisfoorumi hajosi huhtikuussa 1991, jonka jälkeen Zeman liittyi sosiaalidemokraattiseen puolueeseen, jonka johtajaksi hän nousi helmikuussa 1993. Vuoden 1992 vaaleissa ČSSD sai kuusi prosenttia äänistä, mutta jo vuoden 1996 vaaleissa se sai 61 paikkaa ja nousi toiseksi suurimmaksi puolueeksi. Zeman oli alahuoneen puhemies 1996–1998. Vuonna 1998 ČSSD sai 32,3 prosenttia äänistä ja 74 paikkaa, jolloin Zeman muodosti vähemmistöhallituksen. Hänen kaudellaan talous kääntyi lievään kasvuun.
Zemanin hallitus hyväksyi brittiläis-ruotsalaisen BAE Systems/SAAB:in kanssa kaupan 24:sta JAS 39 Gripen -hävittäjästä. Senaatti kuitenkin esti 2,2 miljardin euron kaupan vuoden 2002 vakavien tulvien jälkeen. Hänen hallitukseensa liittyi monia ratkaisemattomia korruptiotapauksia.
Jäädessään sivuun Zeman valitsi puolueen johtoon Vladimír Špidlan. Špidla johti sosiaalidemokraatit jälleen voittoon 2002. Zemanin yritys päästä 2003 presidentiksi epäonnistui, kun hänen pitkäaikainen kilpakumppaninsa Václav Klaus valittiin. Zeman on arvostellut puolueen johtoa, mutta hänen poliittinen vaikutusvaltansa on vähäinen. Hän vetäytyi eläkkeelle maaseudulle Etelä-Määriin.
Zeman ilmoitti maaliskuussa 2007 eroavansa koko puolueesta, kun hän sai tietää sen puheenjohtaja Jiří Paroubekin olleen taustalla lakimies Zdeněk Altnerin Zemania vastaan nostamassa jutussa. Kyseinen lakimies vaatii ČSSD:lta 19 miljardin kruunun korvauksia eräästä Zemanin vuonna 2000 allekirjoittamasta kiinteistösopimuksesta.
Vuonna 2009 Zeman perusti uuden "Strana Práv Občanů – Zemanovci" (SPOZ) -puolueen. Se jäi äänikynnyksen alle vuoden 2010 vaaleissa.
Zeman valittiin vuonna 2013 Tšekin presidentiksi. Presidentti valittiin ensimmäisen kerran suoralla kansanvaalilla.
Samettivallankumouksen 25-vuosipäivän juhlallisuuksissa marraskuussa 2014 Zemania heiteltiin kananmunilla. Zemania pidettiin liiaksi Venäjän ja Kiinan linjoja ymmärtävänä. Hän on vastustanut EU:n Venäjälle asettamia pakotteita. Hänen avustajansa Martin Nejedlý on työskennellyt venäläiselle Lukoil-öljy-yhtiölle.
Zeman valittiin jatkokaudelle 27. tammikuuta 2018. Hän sai ensimmäisellä kierroksella noin 39 prosenttia äänistä ja voitti keskustaliberaalin Jiří Drahošin toisella kierroksella 51,4 prosentin osuudella.
Leonid Volkov
Leonid Volkov, (s. 9. joulukuuta 1934 Gorki, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan oikea hyökkääjä. Volkov pelasi 31 maaottelussa tehden 15 maalia Neuvostoliiton maajoukkueessa. Volkov pelasi jääkiekkoseuroissa TsSKA Moskova, Gorkin Torpedo 250 sarjaottelua tehden 145 maalia Neuvostoliiton mestaruussarjassa.
UIQ
UIQ on Symbian OS -käyttöjärjestelmän päällä toimiva ohjelmistoalusta. Sitä käytetään esimerkiksi Sony Ericssonin ja Motorolan kosketusnäytöllisissä älypuhelimissa. Ensimmäinen UIQ-puhelin oli vuonna 2002 myyntiin tullut Sony Ericssonin P800. Samoihin aikoihin Nokia toi markkinoille 7650-puhelimen, mutta siinä on Series 60 -ohjelmistoalusta ilman kosketusnäyttöä.
Mihály Csíkszentmihályi
Mihály Csíkszentmihályi [] (s. 29. syyskuuta 1934 Fiume, Italia) on yhdysvaltalainen, syntyperältään unkarilainen psykologi. Hän toimii Claremont Graduate Universityn psykologian ja johtamisen professorina Kalifornian Claremontissa, sekä johtaa osaltaan sinne perustamaansa elämänlaadun tutkimuskeskusta.
Hän on toiminut aiemmin Chicagon yliopiston psykologian laitoksen professorina ja johtajana.
Csíkszentmihályi on tullut tunnetuksi mm. luovuuden, subjektiivisen hyvinvoinnin ja onnellisuuden tutkimuksistaan, mutta parhaiten hänet tunnetaan "flow"-käsitteestä. Hän on tutkinut kyseistä aihepiiriä yli 40 vuotta. Csíkszentmihályin ajatuksissa ihmismielestä ja kulttuurista keskeinen on myös kompleksisuuden käsite.
Mihály Csíkszentmihályia pidetään yhtenä laajimmin lainatuista ja siteeratuista psykologeista niin taloustieteiden kuin psykologiankin alalla.
Vuonna 2009 Nebraskan yliopiston yhteydessä toimiva Clifton Strengths Institute palkitsi Csíkszentmihályin psykologi Donald O. Cliftonin mukaan nimetyllä 250 000 dollarin palkinnolla (Clifton Strengths Prize).
Mohammad Sidique Khan
Mohammad Sidique Khan (20. lokakuuta 1974 – 7. heinäkuuta 2005) oli yksi Lontoon pommi-iskujen tekijöistä 7. heinäkuuta 2005. Hän räjäytti Edgware Roadin metrojunan, jossa kuoli vähintään seitsemän ihmistä. Yksi heistä oli Khan itse. Khan oli pommi-iskujen tekijöistä vanhin.
Khan syntyi Leedsissä ja oli pakistanilaistaustainen. Hän oli naimisissa Hasina Patelin kanssa. Parilla oli yksi tytär, toukokuussa 2004 syntynyt Maryam. Ennen pommi-iskuja Khan oli työskennellyt apuopettajana koulussa. Khanin nauhoittama videonauha esitettiin 1. syyskuuta 2005 al-Jazeera-televisiokanavalla. Videossaan Khan nimeää Osama bin Ladenin, al-Qaidan kakkosmiehenä pidetyn Ayman al-Zawahrin ja Irakissa toimineen sissijohtajan Abu Musab al-Zarqawin esikuvikseen.
Pop Idol
Pop Idol on brittiläinen ITV1-televisiokanavan esittämä kykyjenetsintäohjelma, jossa haettiin uusia nuoria laulajia. Samaan formaattiin perustuvia ohjelmia on sittemmin tuotettu ympäri maailmaa, esimerkiksi "American Idol" Yhdysvalloissa, "Deutschland sucht den SuperStar" Saksassa, "Australian Idol" Australiassa ja "Idols" Suomessa.
"Pop Idol" ei ollut ensimmäinen television kykyjenetsintäohjelma, sillä vuosina 1996-1997 näytettiin kaksi kautta brittiläistä sarjaa "The Big Big Talent Show". "Pop Idolin" loi musiikkivaikuttaja Simon Fuller yhdistämällä perinteiseen kykyjenetsintäkilpailuun tositelevisioelementtejä. "Pop Idol" -ohjelma käytti television interaktiivisuutta vahvasti hyödyksi käyttämällä muun muassa puhelinäänestystä voittajien valinnassa. Ensimmäisen tuotantokauden finaali helmikuussa 2002 keräsi enemmän puhelinääniä kuin mikään brittiläinen yhden illan äänestysohjelma koskaan. Ohjelmaa tehtiin kaksi tuotantokautta: ensimmäisen kauden 2001–2002 voittaja oli Will Young (myös toiseksi tullut Gareth Gates on menestynyt kansainvälisesti), toisen kauden 2002–2003 Michelle McManus. Sittemmin "Pop Idolin" on korvannut toinen kykyjenetsintäohjelma, "The X Factor".
"Pop Idolissa" kilpailijoita arvosteli nelihenkinen tuomaristo (Pete Waterman, Simon Cowell, Nicki Chapman ja Neil ”Dr” Fox), joka karsi hakijoiden joukosta finalistit, joista katsojat äänestivät voittajan. Lahjakkaiden osallistujien lisäksi huonoimmat laulajat saivat usein lähetysaikaa ja he vastaanottivat usein kitkerää ja suoraa kritiikkiä tuomareilta (erityisesti Simon Cowellilta, jonka suorapuheinen kritiikki teki hänestä kuuluisan myös "American Idolissa").
Kauppakeskus Minna
Kauppakeskus Minna on kauppakeskus Kuopion keskustassa Haapaniemenkadulla. Minnassa on yhteensä 18 myymälää sekä palveluyritystä. Nimensä kauppakeskus on saanut Minna Canthin mukaan. Sen naapureita ovat muun muassa H-talo ja IsoCee.
Talon rakennutti alun perin "Kuopion kauppiaat ja yrittäjät ry", ja se valmistui pitkällisten vaiheiden jälkeen vuonna 1988. Aluksi kauppiastavarataloksi rakennettu kauppakeskus käytti nimeä Savon City, mutta 1990-luvun alussa tapahtuneen konkurssin jälkeen ja omistajan vaihduttua myös nimi vaihtui nykyiseksi.
Osoitteessa Haapaniemenkatu 18 toimivan kauppakeskuksen omistaa viereisen IsoCeen tavoin julkisen alan eläkerahoituslaitos Keva.
Pohjois-Sentinel
Pohjois-Sentinel on Intialle kuuluva 72 neliökilometrin kokoinen saari Andamaanien saariryhmässä Bengalinlahdella. Saari on pyöreä, rannalta rannalle on noin 7-8 kilometriä ja se on rantoja lukuun ottamatta metsän peitossa. Saari kuuluu Andamaanien ja Nikobaarien erityishallintoalueeseen sekä sen alkuperäiskansalle on annettu oma itsehallinto.
Saaren alkuasukkaat, sentinelit, ovat yksi maailman eristyneimmistä ja sisäsiittoisimmista kansoista. He kieltäytyvät kontaktista ulkomaailman kanssa. Intian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan saarella asuu 3 naista ja 12 miestä. Väestönlaskenta jouduttiin suorittamaan helikopterista ja tulokseen on suhtauduttava varauksellisesti. Arviot sentinelien määrästä vaihtelevatkin 39:n ja 400:n välillä.
Maaliskuussa 2005 Andamaanien hallinto teki päätöksen, jonka mukaan alkuasukkaiden asioihin sekaantuminen minimoidaan. Intian hallitus on kieltänyt, ettei saarta saa mennä kolmea mailia lähemmäksi. Tammikuussa 2006 kaksi humalaista intialaista kalastajaa rantautui saarelle. Molemmat tapettiin ja haudattiin. Intian viranomaiset yrittivät käydä tutkimassa tapausta, mutta sentinelit estivät maahan tunkeutumisen nuolisateella.
Noin 60 kilometriä Pohjois-Sentineliltä etelään sijaitsee Etelä-Sentinelin saari, joka on asumaton ja kooltaan vain 160 hehtaaria.
Stanislav Petuhov
Stanislav Petuhov (s. 19. elokuuta 1937 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan oikea hyökkääjä. Hän pelasi 96 maaottelua tehden 19 maalia Neuvostoliiton maajoukkueessa. Petuhov pelasi jääkiekkoseurassa Moskovan Dynamo 388 liigaottelua tehden 170 maalia Neuvostoliiton mestaruussarjassa.
Filebos (dialogi)
Filebos (; ) on Platonin kirjoittama dialogi. Sen toinen nimi Thrasylloksen jaottelussa on "Nautinnosta" (, "Peri hēdonēs"). Dialogissa Sokrates, Protarkhos ja Filebos keskustelevat siitä, onko hyvä sama asia kuin nautinto tai viisaus.
Platonin teosten joukossa "Filebos" kuuluu tämän myöhäisvaiheen dialogeihin. Näin se on kirjoitettu siihen aikaan, jolloin Platon oli palannut Sisiliasta lopullisesti Ateenaan toimiakseen perustamansa Akatemian johdossa kuolemaansa saakka. Tarkemmin dialogi on ajoitettu noin vuoteen 360 eaa.
Diogenes Laertioksen esittämässä, Thrasylloksen tekemässä Platonin teosten jaottelussa dialogi kuuluu III tetralogiaan yhdessä dialogien "Parmenides", "Pidot" ja "Faidros" kanssa. Aiheensa puolesta Thrasyllos luki dialogin Platonin eettisten teosten joukkoon.
Dialogi käsittelee pääasiassa sitä, onko nautinto vai viisaus sama kuin hyvä. Sokrates väittää, että kumpikaan ei ole yksin hyvä. Sen sijaan hyvä koostuu sekä nautinnosta että viisaudesta, mutta hyvän elämän erinomaisuus on nimenomaan viisauden, älyn ja muistin, sekä niihin liittyvien oikeiden mielipiteiden ja oikean päättelyn, ansiota, ja ne ovat nautintoja tavoiteltavampia.
Dialogin katsotaan sisältävän vähemmän huumoria kun aiemmat dialogit, ja se painottaa filosofiaa ja filosofisia spekulaatioita yli draaman ja runouden.
Aljoša Asanović
Aljoša Asanović (s. 14. joulukuuta 1965 Split, Jugoslavia) on kroatialainen entinen jalkapalloilija, joka työskentelee nykyään Kroatian jalkapalloliitossa. Asanovićin pelipaikka oli keskikenttäpelaaja.
Asanović aloitti ammattilaisuransa Hajduk Splitissä vuonna 1984. Vuonna 1990 hän siirtyi Ranskaan, FC Metzin joukkueeseen. Hän edusti Ranskassa myös AS Cannesia ja Montpellier’ta. Vuonna 1994 Asanović palasi yhden kauden ajaksi takaisin Hajdukiin. Seuraavana vuonna hän pelasi Real Valladolidissa Espanjassa, kunnes palasi jälleen kasvattajaseuraansa. Tällä kertaa kotimaan visiitti kesti vajaan kauden, jonka jälkeen Asanović lähti Englantiin, Derby Countyyn, josta yhden kauden jälkeen SSC Napolin joukkueeseen Italiaan. Vuodet 1998-2000 Asanović edusti Panathinaikosta Kreikassa. Sen jälkeen hän teki lyhyet vierailut Itävaltaan, Austria Wieniin, ja Australiaan, Sydney Unitediin, kunnes päätti uransa moneen kertaan edustamansa Hajduk Splitin riveissä vuonna 2002.
Asanović oli mukana Kroatian maajoukkueessa sen kultaisina vuosina 1994-1998. Hän pelasi EM-kisoissa 1996 ja MM-kisoissa 1998. Jälkimmäisissä Kroatia voitti pronssia, pitkälti maalikuninkuuteen yltäneen Davor Sukerin maaleilla. Asanović debytoi maajoukkueessa 17. lokakuuta 1990 Yhdysvaltoja vastaan pelatussa ottelussa, joka oli Jugoslaviasta irronneen Kroatian ensimmäinen maaottelu. Hän teki myös ottelun ensimmäisen maalin. Asanovićin viimeiseksi maaotteluksi jäi Ranskaa vastaan pelattu ystävyysottelu 28. toukokuuta 2000. Yhteensä hän pelasi Kroatian joukkueessa 62 maaottelua, joissa teki neljä maalia. Lisäksi hän ehti pelata kolme ottelua Jugoslavian maajoukkueessa.
Kiptšakit
Kiptšakit olivat muinainen turkinsukuinen kansa. Läntisiä kiptšakkeja on kutsuttu myös kumaaneiksi.
Kiptšakit olivat alkuaan Irtyš-joen alueelta. He valtasivat eteläisen Venäjän 900-luvulla ja perustivat paimentolaisvaltion Mustanmeren aroille. He valloittivat myös Moldovan, Valakian ja osan Transilvaniaa 1000-luvulla ja tekivät näiltä alueilta käsin ryöstöretkiä Bysanttiin ja Unkarin kuningaskuntaan. Vuonna 1089 heidät voitti Unkarin kuningas Ladislaus I Pyhä, 1100-luvulla Kiovan Venäjän ruhtinas Vladimir Monomah ja lopullisesti Mongolivaltakunta 1241. Mongolivaltakunnan hajoamisen jälkeen kiptšakit olivat osa Kultaista ordaa, jota onkin kutsuttu myös kiptšakkien kaanikunnaksi. Mamelukkien ensimmäisen dynastian jäsenet olivat kiptšakkeja.
Turkkilaisten kielten luoteishaara on nimetty kiptšakkien mukaan. Kiptšakit muodostavat osittain useiden tataariväestöjen esi-isät.
Theages (dialogi)
Theages (; ) on Platonin nimiin laitettu dialogi. Sen toinen nimi Thrasylloksen jaottelussa on "Filosofiasta" (, "Peri filosofias"). Dialogissa keskustelevat Sokrates, Demodokos ja Theages. Dialogia pidetään yleisesti epäperäisenä.
Dialogi luettiin Platonin teosten joukkoon antiikin aikana. Nykyään tutkijat pitävät dialogia yleisesti epäperäisenä eli jonkun toisen henkilön kirjoittamana. Sen arvellaan mahdollisesti olevan Akatemian myöhempää tuotantoa.
Diogenes Laertioksen esittämässä, Thrasylloksen tekemässä Platonin teosten jaottelussa dialogi kuuluu V tetralogiaan yhdessä dialogien "Kharmides", "Lakhes" ja "Lysis" kanssa. Aiheensa puolesta Thrasyllos luki dialogin Platonin kätilöivien ("maieutikos") teosten joukkoon.
Dialogi käsittelee filosofiaa ja vallankäyttöä. Demodokos esittelee poikansa Theageen Sokrateelle ensimmäistä kertaa. Tämän jälkeen keskustellaan Sokrateen jumalallisesta sisäisestä äänestä ("daimonion"), ja kuvataan neljä kertaa, jolloin Sokrates oli saanut jumalilta peräisin olevan ennakkoaavistuksen. Jokaisella kerralla neuvo oli kuitenkin jätetty huomiotta huonoin seurauksin.
Friedrich Nietzsche lainasi Theageen dialogissa esittämää ajatusta siteeraten vapaasti "Jokainen meistä tahtoisi olla kaikkien ihmisten valtias, ja jos mahdollista, Jumalankin" teoksessaan "Tahto valtaan". Hänen mukaansa tämä asenne tuli herättää jälleen henkiin.
Boris Zaitsev
Boris Zaitsev (23. maaliskuuta 1937 Moskova, Neuvostoliitto – 24. helmikuuta 2000) oli venäläinen jääkiekkomaalivahti. Hän pelasi seitsemän maaottelua Neuvostoliiton maalivahtina ollen voittamassa olympiakultaa Innsbruckissa 1964. Neuvostoliiton mestaruussarjassa Zaitsev pelasi 251 liigaottelua Moskovan Dynamon joukkueessa.
Viilu
Viilu on tukista useimmiten sorvaamalla saatu ohut levy ja vanerin perusosa. Viilu voidaan myös valmistaa höyläämällä, jolloin saadaan höyläviilu. Viilujen paksuus ja koko vaihtelee puulajin ja käyttötarpeen mukaan. Havuviilu eli kuusesta tai männystä sorvattu viilu on yleensä 2–4 mm paksu, koivuviilu taas 1–2 mm. Höyläviilut ovat ohuempia, 0,2 mm:stä ylöspäin.
Karabulak
Karabulak (ing. ja ) on kaupunki Venäjän federaation Pohjois-Kaukasiassa sijaitsevassa Ingušian tasavallassa, linnuntietä noin 17 kilometriä pääkaupungista Magasista koilliseen. Kaupunki on Pohjois-Kaukasian poikki kulkevan valtatien M29 ja Venäjän rautateiden samansuuntaisen poikittaisradan varrella. Tasavallan päälentokenttä löytyy noin 10 kilometriä kaupungin itäpuolelta.
Karambulak oli vuonna 2010 suoritetun väestönlaskennan mukaan Ingušian neljänneksi suurin kaupunki Nazranin (93 335 as.), Ordžonikidzevskajan (61 598 as.) ja Malgobekin (31 018 as.) jälkeen. Sittemmin kaupunki on kasvanut usealla tuhannella asukkaalla.
Malgobek
Malgobek (, ingušian kielellä: Магӏалбике, Mağalbike) on kaupunki Venäjän federaation Pohjois-Kaukasiassa sijaitsevassa Ingušian tasavallassa, linnuntietä 42 kilometriä pääkaupungista Magasista pohjoisluoteeseen. Se on Mağalbiken piirin hallinnollinen keskus, muttei itse kuulu siihen vaan muodostaa oman kaupunkipiirinsä.
Asukasluvultaan Malgobek on Ingušian kolmanneksi suurin kaupunki Nazranin (93 335 as.) ja Ordžonikidzevskajan (61 598 as.) jälkeen. Se on väkiluvultaan merkittävästi pääkaupunki Magasia suurempi.Malgobekin asutus perustettiin vuonna 1935 ja kaupunki siitä tuli 1939. Toisessa maailmansodassa Malgobek oli Saksan miehittämä 12. syyskuuta 1942 - 3. tammikuuta 1943.
Eduard Ivanov
Eduard Georgijevitš Ivanov (, 25. huhtikuuta 1938 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto – 15. tammikuuta 2012) oli venäläinen jääkiekkoilija, olympiavoittaja, maailman- ja euroopanmestari.
Ivanov oli Neuvostoliiton maajoukkueen parhaita puolustuspelaajia 1960-luvulla. Hän pelasi Neuvostoliiton maajoukkueessa 79 maaottelua, joissa teki 16 maalia. Ivanov pelasi 300 Neuvostoliiton mestaruussarjan ottelua tehden niissä 40 maalia. Hän pelasi armeijan joukkueessa, TsSKA Moskovassa.
Urheilijanuransa jälkeen Ivanov toimi jääkiekkovalmentajana. Hän kuoli 73-vuotiaana 15. tammikuuta 2012.
Ishiharan testi
Ishiharan testi on koe, jossa henkilön on erotettava hänelle näytettävästä kuvasta erivärisistä täplistä muodostuva numero. Kokeella testataan värisokeutta ja sen astetta.
Numeron tilalla voi olla myös jatkuva viiva, jota täytyy seurata alusta loppuun. Mikäli henkilöllä ilmenee värisokeutta, tehtävä osoittautuu hankalaksi tai mahdottomaksi. Testi on nimetty sen suunnittelijan Tokion yliopiston professori Shinobu Ishiharan (1879–1963) mukaan. Testi julkistettiin ensimmäisen kerran vuonna 1917.
Carsten Ramelow
Carsten Ramelow (s. 20. maaliskuuta 1974 Länsi-Berliini, Saksa) on saksalainen entinen jalkapalloilija. Bayer Leverkusenia vuodesta 1995 edustaneen Ramelowin pelipaikka on puolustava keskikenttäpelaaja. Ennen Bayeria 185 senttimetriä pitkä Ramelow edusti Hertha BSC Berliniä.
Saksan maajoukkueessa Ramelow pelasi vuosina 1998–2004 46 ottelua, joissa teki kolme maalia. Hän edusti maataan muun muassa EM-kisoissa 2000 ja MM-kisoissa 2002. Hän lopetti maajoukkueuransa kesällä 2004, juuri ennen EM-kisoja.
Capote
Capote on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut Bennett Millerin ohjaama draamaelokuva kirjailija Truman Capotesta, joka lukee lehdestä murhasta ja kirjoittaa siitä kirjan. Elokuva perustuu Gerald Clarken samannimiseen romaaniin. Elokuvan käsikirjoitti Dan Flutterman ja Capotea näyttelee elokuvassa Philip Seymour Hoffman.
Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 30. syyskuuta 2005 ja Suomessa 24. helmikuuta 2006.
Hoffman voitti roolistaan parhaan miespääosan Oscarin, Baftan, Golden Globen ja SAG-palkinnon. Elokuva oli ehdolla parhaan elokuvan, ohjaajan, naissivuosan (Catherine Keener) ja sovitetun käsikirjoituksen Oscarin saajaksi.
Karakorum (kaupunki)
Karakorum oli Mongolivaltakunnan eräänlainen pääkaupunki joitakin vuosikymmeniä. Sen rauniot sijaitsevat Arkhangain provinssin kaakkoisnurkassa Mongoliassa. Alueelta on löydetty merkkejä metallinvalmistuksesta, nuolenpäitä, rautapatoja, lasihelmiä, kiinalaisia kolikoita yms.
Tsingis-kaani asettui alueelle noin 1220 ja alkoi sieltä käsin johtaa Kiinan sotatoimiaan. Karakorumia on usein sanottu mongolien pääkaupungiksi, mutta oikeastaan Tsingis-kaani eli liikuteltavassa telttaleirissään kaupungin ulkopuolella, ja Karakorum toimi tämän "varsinaisen pääkaupungin" huoltotukikohtana. Tsingisiä seurannut Ögödei rakennutti Karakorumiin muurit ja linnakkeen sekä suuntasi silkkitien kaupan sinne, jolloin kaupungista tuli vähäksi aikaa maailman merkittävimpiä taloudellisia ja poliittisia keskuksia. Kublai siirsi pääkaupungin nykyisen Pekingin alueelle vuonna 1267. Sen jälkeen Karakorumista tuli provinsiaalinen kaupunki, vaikkakin pohjoinen yuan-dynastia hetkeksi siirsi pääkaupunkinsa sinne. Kiinalaiset hävittivät Karakorumin ja surmasivat sen asukkaat 1388, jolloin kaupunki ilmeisesti autioitui lopullisesti.
Euthydemos (dialogi)
Euthydemos (; ) on Platonin kirjoittama dialogi. Sen toinen nimi Thrasylloksen jaottelussa on "Eristikko" (, "Eristikos"). Dialogi esittää Sokrateen keskustelun kahden sofistin, Euthydemoksen ja Dionysodoroksen kanssa. Dialogi käsittelee sitä mikä on ja mikä ei ole filosofiaa, sekä eristiikkaa satirisoiden sofistien loogisia virhepäätelmiä.
Platonin teosten joukossa "Euthydemos" kuuluu tämän varhaisvaiheen dialogeihin, toisin sanoen se on kirjoitettu suhteellisen pian Sokrateen kuoleman jälkeen. Tarkemmin dialogi on ajoitettu noin vuoteen 375 eaa. Holger Thesleff katsoo, että Platon olisi kirjoittanut teoksen hieman "Faidonin" jälkeen.
Diogenes Laertioksen esittämässä, Thrasylloksen tekemässä Platonin teosten jaottelussa dialogi kuuluu VI tetralogiaan yhdessä dialogien "Protagoras", "Gorgias" ja "Menon" kanssa. Aiheensa puolesta Thrasyllos luki dialogin Platonin kumoavien ("anatreptikos") teosten joukkoon.
Dialogin henkilöt ovat Sokrates, Kriton, Kleinias, Euthydemos, Dionysodoros ja Ktesippos, ja sen tapahtumapaikkana on Lykeion. Sokrates kuvaa dialogissa ystävälleen Kritonille, kuinka hän kävi eräiden nuorten kanssa kahden khioslaisen sofistin, Euthydemoksen ja Dionysodoroksen luona. Nämä olivat muuttaneet Thurioihin, mistä heidät oli ajettu pois, ja siksi he olivat olleet Ateenassa. Monien sokraattisten dialogien tavoin kummatkin sofistit ovat todellisia henkilöitä. Euthydemos oli dialogin kirjoittamisaikaan ainakin jossain määrin kuuluisa sofisti, jonka mainitsee Platonin lisäksi esimerkiksi Aristoteles. Dionysodoroksen puolestaan mainitsee Ksenofon.
Euthydemos asettaa sokraattisen menetelmän ja siitä seuraavan opetustavan sofistien käyttämiä menetelmiä vastaan sofistien tappioksi. Euthydemos ja Dionysodoros yrittävät läpi dialogin saada Sokrateen ansaan petollisina ja merkityksettöminä esitetyillä argumenteillaan, joiden tarkoituksena olisi heidän oman filosofisen ylivoimaisuutensa osoittaminen. Platon kuvaa Euthydemoksen ja Dionysodoroksen argumentaatiotavan "eristisenä" eli ”riidanhaluisena”, mikä on peräisin kreikan sanasta "eris", ”riita”. Eristinen argumentti on suunniteltu niin, että kaikki sen kumoamisyritykset epäonnistuvat. Lopputuloksena syntyvät päätelmät ovat kuitenkin erikoisia. Euthydemos esimerkiksi yrittää osoittaa valehtelemisen mahdottomaksi seuraavalla tavalla:
Thesleff kutsuu dialogia sen tyylin puolesta jopa ”farssiksi” ja ”komediaksi”.
Jeffrey Jey
Jeffrey Jey (s. 5. tammikuuta 1970 Lentini, Sisilia, Italia) on Eiffel 65 nimisen italodisco-yhtyeen laulaja. Hän käyttää nimeä Jeffrey Jey, koska hänen oikea nimensä Gianfranco Randone ei hänen mielestään ole kyllin mediaseksikäs.
Hän syntyi Sisiliassa, mutta Randonet muuttivat Jeffreyn ollessa pieni Yhdysvaltoihin, josta he tulivat takaisin Italiaan, kun hän oli 11-vuotias.
Jeffrey on ollut osallisena muun muassa projekteissa BlissTeam ja Gabry Ponte.
Denis Diderot
Denis Diderot (5. lokakuuta 1713 Langres – 31. heinäkuuta 1784 Pariisi) oli ranskalainen valistuksen ajan filosofi, taidearvostelija ja kirjailija, joka on tunnettu erityisesti toimittamastaan tietosanakirjasta, vuosina 1751–1772 ilmestyneestä teoksesta "Encyclopédie".
Diderot syntyi Langresissa, Champagnessa, ja hän herätti jo lapsuudessaan huomiota sivistyneisyytensä ansiosta. Diderot omaksui jo nuoruudessa ateistisen kannan ja myös säilytti sen elämänsä loppuun, vaikka kaikista hänen teoksistaan sitä ei juuri havaitse. Kun Diderot’ta syytettiin ateistiksi, hän totesi, että häntä ei yksinkertaisesti kiinnostanut jumalan olemassaolo. Voltairelle kirjoittamassaan vastauksessa hän totesi: ”On tärkeää, ettei sekoita myrkkykatkoa persiljaan; mutta ei lainkaan uskooko vai ei Jumalaan.”
Vaikka filosofia oli Diderot’n sydäntä lähinnä, hän kirjoitti uransa aikana myös monia kaunokirjallisia teoksia. Hän laati myös luonnontieteellisiä tutkimuksia, taideteoreettisia tekstejä ja tietosanakirja-artikkeleita mitä erilaisimmista aiheista. Tuotteliaisuudestaan huolimatta Diderot julkaisi urallaan vain kaksi teosta omalla nimellään.
Diderot arvosteli tietosanakirja-artikkeleissaan kärkkäästi lääkärikuntaa ja syytti näiden saattavan potilaat suoranaiseen hengenvaaraan. Diderot pohdiskeli kirjassaan "D’Alembertin uni", onko aineella piilevä tuntemiskyky.
Diderot oli hyvin kiinnostunut ihmismielen ominaisuuksista ja totesi, että "suuri tunneherkkyys synnyttää keskinkertaisia näyttelijöitä, keskinkertainen tunneherkkyys synnyttää joukoittain huonoja näyttelijöitä, tunneherkkyyden täydellinen puuttuminen luo loistavan näyttelijän. Nerokkaat näyttelijät eivät koskaan myönnä tätä".
Denis Diderot’ta pidetään myös suurena taidearvostelijana. Hän kirjoitti taidearvosteluja vuodesta 1759 alkaen ja arvosteli Pariisin salonkia, vuosittain järjestettyä taidenäyttelyä "Correspondance littéraire" -lehteen. Hänen maineensa arvostelijana muistetaan taiteen, taiteilijoiden ja maalaustekniikan analyysin, sekä makunsa ja tyylinsä takia. Vuonna 1796 julkaistua kirjoitusta "Essai sur la peinture" (Essee maalaustaiteesta) ihailivat niin J. W. von Goethe kuin myöhemmin 1800-luvun runoilija ja arvostelija Charles Baudelaire.
Kuolemansa jälkeen Diderot’sta tuli suoranainen valistuksen marttyyri, koska hän monien muiden tapaan taisteli sensuuria ja suvaitsemattomuutta vastaan. Politiikassa valistusfilosofit pyrkivät saamaan aikaan lainmuutoksia.
Diderot’n kuoleman jälkeen perikunta myi hänen kirjastonsa Katariina Suurelle osaksi Venäjän kansalliskirjastoa.
Ruotsin pääministeri
Ruotsin pääministeri () on Ruotsin hallituksen päämies. Vuoden 1974 perustuslain jälkeen kuningas on ollut vain muodollinen valtionpäämies. Nykyinen pääministeri Stefan Löfven astui virkaan 3. lokakuuta 2014. Hänet syrjäytettiin 25. syyskuuta 2018, kun hän ei saanut uuden parlamentin luottamusta. Hänet valittiin kuitenkin jatkokaudelle hallitusneuvottelujen päätteeksi tammikuussa 2019.
Anitra Ahtola
Anitra Ahtola (s. 21. heinäkuuta 1972) on suomalainen tanssikouluyrittäjä ja vuoden 1996 Miss Suomen 1. perintöprinsessa. Hänellä on oma tanssikoulu "Dance Center Ani", joka on toiminut vuodesta 1999 ja on laajentunut yhdeksi pääkaupunkiseudun suurimmista tanssikouluista. Hänet on valittu Espoossa vuoden yrittäjäksi 2003 ja pääkaupunkiseudun nuoreksi yrittäjäksi 2007.
Ahtola avioitui kesällä 2006 Jouni Janatuisen kanssa. Hänellä on edellisestä avioliitostaan Jari Komulaisen kanssa kaksi poikaa. Jounilla on kaksi tytärtä, ja pari sai ensimmäinen yhteisen lapsen huhtikuussa 2007. Ahtolan ja Janatuisen liitto päättyi avioeroon vuonna 2012.
Ahtola pääsi kunnallisvaaleissa 2008 varavaltuutetuksi Espoossa kokoomuksen listalta. Kunnallisvaaleissa 2012 hänet valittiin Espoon kaupunginvaltuuston jäseneksi. Vuoden 2017 kuntavaaleissa Ahtola keräsi 830 ääntä ja tuli valituksi jatkokaudelle Espoon valtuustoon.
Adygeisk
Adygeisk ( ; adyg. Адыгэкъалэ, "Adəgăqală") on kaupunki Adygeian tasavallassa Kaukasiassa Venäjän federaatiossa. Se sijaitsee 85 kilometrin päässä Adygeian pääkaupungista Maikopista, joka on, Adygeiskin ohella, toinen Adygeian kahdesta kaupungista.
Adygeisk muodostaa oman tasavallan hallinnon alaisen kaupunkipiirinsä. Asukasluvultaan Adygeisk on Adygeian kahdesta kaupungista pienempi. Kaupungissa oli 12 237 asukasta, koko kaupunkipiirissä väkeä oli maaseutuasukkaat mukaan luettuna 14 659 henkeä (vuonna 2010).
Adygeisk perustettiin vuonna 1969, koska muutamaa kuukautta aiemmin Neuvostoliiton Krasnodarin aluepiirin johdon tekemän Krsnodarin tekojärven rakentamispäätöksen seurauksena veden allejäävien maiden asukkaat piti siirtää alueelta pois. Veden alle jäi Adygeiasta kokonaan 13 ja osin 9 kylää. Kotinsa menettäneet uudelleensijoitettiin vuosina 1969–1973. Kaikkiaan tekojärven alueelta muutti pois 1957 perhettä. Vuonna 1976 Adegeiskista tuli kaupunki ja sen nimi muutettiin muotoon Teutšežsk (Теуче́жск). Alkuperäinen nimi otettiin uudelleen käyttöön vuonna 1990.
Ian Thorpe
Ian James Thorpe (s. 13. lokakuuta 1982 Sydney), lempinimeltään "Thorpedo", on australialainen kilpauimari, joka voitettuaan 200 ja 400 metrin vapaauintimatkat Ateenan olympialaisissa 2004 tuli tunnetuksi yhtenä kaikkien aikojen parhaista keskimatkan uimareista. Hän on voittanut viisi olympiakultaa, enemmän kuin yksikään toinen australialainen.
Ian Thorpe syntyi Mirpellassa, Sydneyn lähiössä. Hän opiskeli East Hills Boys Technology High Schoolissa. Ianin isä oli menestynyt kriketinpelaaja, mutta Iania ei kiinnostanut kriketti, vaan hän seurasi isosiskoaan Christinaa kilpauinnin pariin.
Thorpe lopetti kilpauransa vuonna 2006. Alkuvuodesta 2011 hän ilmoitti tekevänsä paluun tavoitteenaan Lontoon olympialaiset 2012.
Maaliskuussa 2007 ranskalaisen L'Equipe-urheilulehti uutisoi Thorpen antaneen toukokuussa 2006 positiivisen doping-näytteen. Lehden mukaan Thropen näytteistä olisi löytynyt epätavallisen suuria hormoniarvoja. Australian antidopingtoimikunta ei kuitenkaan selvittänyt asiaa siihen liittyvien epäselvyyksien vuoksi, mutta kansainvälinen uintiliitto FINA vei asian urheilun vetoomustuomioistuimen CAS:n käsiteltäväksi. Thorpe kiisti dopingin käytön ja pyrki osoittamaan että korkeat hormoniarvot johtuivat luonnollisista syistä. Elokuussa 2007 Australian antidopingtoimisto Asada vapautti Thorpen dopingepäilyistä ja marraskuussa 2007 myös FINA ilmoitti vapauttaneensa Thorpen dopingepäilyistä Thorpe kertoi heinäkuussa 2014 olevansa homoseksuaali.
Aladağlar
Aladağlar on vuorijono itäisessä Turkissa, Taurus-vuoristossa lähellä Aladağin kaupunkia. Sen korkeimmat huiput ovat Demirkazik (3 756 m), Kaldi (3 734 m), Kizilkaya (3 725 m) ja Engin Tepe (3 723 m). Aladag-vuorijono reunustaa laajaa ylänköä 3 100 metrin korkeudessa, sen nimi on Yedigöller (Seitsemän järveä). Ylängöltä alkaa jyrkkä laakso joka johtaa vesiputouksille ja Välimeren rannalla asti ulottuvalle metsäalueelle.
Alueelle perustettiin kansallispuisto vuonna 1995.
Trekking Turkey - valokuvia ja kartta
Ulla-Christina Sjöman
Lehtori Ulla-Christina Sjöman (s. 20. maaliskuuta 1926 Helsinki) on suomalainen niin sanotun karismaattisen liikkeen saarnaaja ja sielunhoitaja, joka toimii luterilaisen kirkon sisällä. Hänet tunnetaan myös Suomen rajojen ulkopuolella.
Sjöman koki 1970-luvulla Tukholmassa hengellisen herätyksen. Hän on siitä lähtien tehnyt seurakuntatyötä keskustellen ihmisten kanssa ja rukoillen sairaiden parantumisen puolesta.
Ulla-Christina Sjöman aloitti rukoustyön Helsingin Luukkaan ruotsinkielisessä seurakunnassa ja on saarnannut enimmäkseen Munkkivuoren kirkossa. Hän oli aikoinaan karismaattisen liikkeen käynnistäjiä Suomessa samoihin aikoihin Niilo Yli-Vainion kanssa ja on nykyisin varsin kysytty Jeesus-marsseille ja erilaisiin hengellisiin keskustelutilaisuuksiin sekä median keskusteluohjelmiin. Sjömania arvostetaan muun muassa siksi, että hän pystyy tehokkaaseen kristilliseen lähetystyöhön miesten hallitsemassa kirkossa. Hän on jo varsinaisesta virastaan eläkkeellä, mutta on jatkanut rukoustyötään. Sjömanilla on TV7-kanavalla esirukousohjelma "Ulla-Christina Sjömanin esirukousilta" ja Askel-lehdessä "Rukoilemme puolestasi" -esirukouspalsta. Nykyisin Sjöman asuu eräässä palvelutalossa Helsingissä.
Ulla-Christina Sjömanin isä kapteeniluutnantti Thorolf Sjöman oli Torpedovene S2:n päällikkö, joka hukkui aluksen upotessa Porin edustalla syysmyrskyssä 4. lokakuuta 1925 ennen tyttären syntymää.
Taurusvuoret
Taurusvuoret (, tunnetaan myös nimillä "Ala-Dagh" ja " Bulghar-Dagh") on vuoristo, joka sijaitsee Anatolian ylängön eteläosassa ja seuraa Välimeren rannikkoa. Vuorijono alkaa lännestä Egridir-järven alueelta ja ulottuu Eufrat-joen yläjuoksulle. Monet sen huipuista ulottuvat yli kolmen kilometrin korkeuteen, korkeimpana Demirkazik (3 756 m). Kalkkikiveen on vuosisatojen kuluessa muodostunut luolia, vesiputouksia ja maanalaisia jokia.
Taurusvuorten mukaan on nimetty Kuussa sijaitseva vuoristoinen alue Montes Taurus.
Laba
Laba () on 347 kilometriä pitkä joki Karatšai-Tšerkessiassa, Adygeiassa ja Krasnodarin aluepiirissä Pohjois-Kaukasiassa Venäjän federaatiossa. Laba laskee Kuban-jokeen Ust-Labinskin luona. Labaa käytetään uittoväylänä ja se soveltuu myös melontaan. Joen vettä käytetään myös kasteluun.
Laban alajuoksu virtaa suhteellisen tasaisessa maastossa, ja siihen kokoontuvat kahden, korkealta vuoristosta alkavan lähdehaaran vedet. Näistä Suuri-Laba (), jonka latvoilta joen pituus lasketaan, saa alkunsa 3790 m:n korkeudesta Pšiš-vuoren jäätiköltä Karatšai-Tšerkessian ja Abhasian rajalta. Sivuhaara Pieni-Laba () alkaa Tsahova-vuoren jäätiköltä (3345 m) ja yhtyy Suureen-Labaan 214 km:n päässä Laban suulta.
Aktinomykoosi
Aktinomykoosi (sädesienitauti) on harvinainen yleisinfektiosairaus, jonka aiheuttavat "Actinomyces"-bakteerit, tavallisimmin "Actinomyces israelii". Sille ovat tyypillisiä kivuliaat paiseet suussa, keuhkoissa tai ruoansulatuselimistössä. Aktinomykoosia esiintyy myös karjassa tautina, jota kutsutaan "kuhmuleuaksi".
"Actinomyces"-bakteereita luultiin aiemmin sieniksi, koska bakteerikoloniat muodostavat sienimäisiä rihmastoja. Bakteeria kutsutaan yhä yleisesti nimellä sädesieni, ja nämä bakteerit ovat anaerobisia – eli ne elävät hapettomassa tilassa ja kuolevat, jos saavat liikaa happea. Niitä elää normaalisti hampaiden ja ikenien välisissä pienissä raoissa. Ne saavat infektion aikaan vain silloin, kun ne pääsevät lisääntymään vapaasti hapettomassa tilassa.
Aktinomykoosia hoidetaan yleensä penisilliinillä.
Vasili Aksjonov
Vasili Aksjonov (, 20. elokuuta 1932 Kazan, Neuvostoliitto – 6. heinäkuuta 2009 Moskova, Venäjä) oli venäläinen kirjailija.
Aksjonovin vanhemmat joutuivat 1937 vankileirille, ja hän itse kasvoi orpokodissa. Hän valmistui lääkäriksi Leningradin lääketieteellisestä korkeakoulusta. Hän aloitti kirjallisen toimintansa Neuvostoliitossa, mutta joutui kriittisten mielipiteidensä takia lähtemään 1980 maanpakoon Yhdysvaltoihin. Hän opetti Venäjän kirjallisuutta George Masonin yliopistossa Fairfaxissa Virginiassa. Neuvostoliiton hajottua Aksjonov alkoi jälleen vierailla Venäjällä. Hän asui vaimonsa Maya Zmeulin kanssa Moskovassa. Hänellä oli asunto myös Ranskassa Biarritzissa.
Maanpakolaisuuteen Aksjonovin ajoi erityisesti hänen teoksensa "Ozhog" ('polte'), jossa hän kuvasi kiellettyä aihetta, Stalinin ajan sortoa.
Teos "Volterjantsy i volterjanki" ('Voltairelaismiehiä ja voltairelaisnaisia') perustuu Katariina Suuren ja Voltairen väliseen kirjeenvaihtoon. Teos sai venäläisen Booker-palkinnon vuonna 2004.
Viimeiseksi jäänyt teos "Redkie zemli" (2007, "Редкие земли", 'harvinaiset maat') on kriittisesti nyky-Venäjään suhtautuva romaani. Se on FSB:n syrjäyttämän oligarkin muotokuva ja viittaa Mihail Hodorkovskiin. Toisin kuin Aleksandr Solženitsyn ja monet muut kansallismieliset toisinajattelijat, hän edusti vapaamielistä demokratiaa kannattavaa näkemystä.
Aksjonovin trilogiasta "Moskovskaja saga", on tehty televisiosarja, joka oli Venäjällä yksi katsotuimmista ohjelmista. Trilogia ilmestyi 1992 ja kertoo Stalinin terrorin alla kamppailevasta perheestä. Aksjonovilta ilmestyi kaikkiaan 20 teosta.
Simon Whitfield
Simon St.Quentin Whitfield (s. 16. toukokuuta 1975 Kingston, Ontario) on kanadalainen triathlonisti ja olympiavoittaja. Hän on myös Australian kansalainen.
Whitfield voitti kultaa Sydneyn olympialaisissa vuonna 2000 ajalla 1.48.24,02. Sydneyssä laji oli ensimmäistä kertaa mukana olympialaisissa. Hän voitti myös Manchesterin Kansainyhteisön kisoissa 2002. Ateenan olympialaisissa 2004 Whitfield oli yhdestoista ajalla 1.53.15,81.
Pekingissä 2008 Whitfield sijoittui hopealle viimeisten satojen metrien hurjassa kirikamppailussa, jossa Saksan Jan Frodeno vei olympiakultaa.
Teija Sopanen
Teija Sopanen (oik. Teija Anneli Väärä, ent. Purhonen 1970–1974, ent. Oravisto, o.s. Sopanen; 26. tammikuuta 1933 Helsinki – 4. lokakuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen televisiokuuluttaja, toimittaja, missi ja elokuvanäyttelijä.
Teija Sopasen vanhemmat olivat rakennusinsinööri Reino Sopanen (1905–1987) ja Mari Heino (1906–1985). Jatkosodan aikana vuonna 1943 kymmenvuotias Teija lähetettiin sotalapseksi Ruotsiin. Hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1952. Sopaset asuivat tuolloin Tampereella, jonne he olivat muuttaneet Lappeenrannan ja Varkauden kautta. Tampereelta Sopanen lähti Helsingin yliopistoon suorittamaan kieliopintoja. Pari vuotta myöhemmin hänen vanhempansa muuttivat Tampereelta Helsingin Kruununhakaan.
Teija Sopanen valittiin Suomen Neidoksi vuonna 1953, mistä hän sai palkinnoksi matkan Yhdysvaltoihin Suomen edustajaksi Miss Universum -kilpailussa Long Beachissa, Kaliforniassa.
Missikilpailun jälkeen Sopanen näytteli elokuvissa. Hänen ensiesiintymisensä oli sivurooli elokuvassa "Rakastin sinua, Hilde" (1954), jota seurasivat pienehköt roolit elokuvissa "Tyttö tuli taloon" ja "Tyttö lähtee kasarmiin". Vuonna 1958 Sopanen teki keskeisen Ilona Ahlgrenin roolin Valentin Vaalan värielokuvassa "Niskavuoren naiset". Samana vuonna hänellä oli Hilkan rooli Vaalan elokuvassa "Nuori mylläri". Seuraavana vuonna hän oli Tauno Palon vastanäyttelijänä elokuvassa "Kovaa peliä Pohjolassa".
Sopasen myöhemmät valkokangasroolit olivat lähinnä cameo-näyttäytymisiä toimittajan tai televisiokuuluttajan osissa.
Sopanen toimi Yleisradion toimittajana ja televisiokuuluttajana vuosina 1957–1974. Hän oli vuosikaudet niin suosittu, että uusi viestin suorastaan samaistettiin häneen. Sopanen voitti kymmenen Telvis-patsasta, juonsi ohjelmia ja toimi kuvaussihteerinä. Vuonna 1989 hän juonsi TV2:n visailuohjelmaa "Teeveestä tuttu". 1990-luvulla hänellä oli oma ruoka-aiheinen televisio-ohjelma "Teijan keittiössä". Elokuvissa "Juoksuhaudantie" ja "Uuno Turhapuro – This Is My Life" (molemmat vuodelta 2004) Sopasella oli rooli televisiotoimittajana.
Televisiouran jälkeen Sopanen työskenteli naistenlehdille: hän toimi "Monalisan" päätoimittajana vuosina 1974–1975 ja kirjoitti henkilöjuttuja "Jaana"-lehteen. "Seuran" toimittajana hän kirjoitti lehtiartikkeleita muun muassa baletista ja teatterista.
Sopanen oli naimisissa kolmesti: näyttelijä Matti Oraviston kanssa 1954–1964, nyrkkeilijä Pertti Purhosen kanssa vuosina 1970–1974 ja vuodesta 1979 kuolemaansa saakka teatterinjohtaja Lauri Väärän kanssa. Hän asui Helsingin Kruununhaan Pohjoisrannassa yli neljä vuosikymmentä.
Sopasella on liitostaan Oraviston kanssa kaksi lasta: tytär Jaana Oravisto syntyi vuonna 1955, ja seuraavana vuonna syntyi poika Janne Oravisto. Jaanasta tuli sittemmin näyttelijä ja Jannesta insinööri.
Eläkevuosinaan Sopanen toimi entisen kotikaupunkinsa Tampereen ikäihmisten tanssitapahtuman tukijana.
Stadin Slangi ry. valitsi Sopasen vuoden 2001 Stadin Friiduksi Helsinki-päivänä 12. kesäkuuta 2001.
Teija Sopanen menehtyi vaikeaan sairauteen 78-vuotiaana 4. lokakuuta 2011. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon (kortteli 5, rivi 31, hauta 213).
Växjö
Växjö on taajama ja entinen kaupunki Kronobergin läänissä Smålandin maakunnassa Etelä-Ruotsissa. Växjö oli aikaisemmin itsenäinen kaupunki, ja nykyään se on Växjön kunnan keskustaajama. Ruotsin taajamien joukossa Växjö on 19. suurin. Växjö on Kronobergin läänin pääkaupunki ja Växjön hiippakunnan keskuskaupunki.
Växjö sai kaupunkioikeudet vuonna 1342, vaikka oli jo aikaisemminkin ollut tärkeä kauppapaikka. Växjössä on vuodesta 1999 lähtien sijainnut Växjön yliopisto, jossa on 14 000 opiskelijaa. Växjössä on myös Ruotsin ainoa lasimuseo.
Huippu-urheilija Carolina Klüft on syntynyt Växjössä. Myös The Arkin keulakuva Ola Salo on kotoisin Växjöstä.
Växjössä on seuraavat kaupunginosat:
Växjöstä ovat kotoisin jalkapalloseura Östers IF ja jääkiekkoseura Växjö Lakers.
Ekvatiivi
Ekvatiivi on muun muassa turkkilaisille kielille ja sumerille ominainen sijamuoto, joka ilmaisee samankaltaisuutta tai tapaa.
Sumerissa ekvatiivi muodostetaan päätteellä "-gim"/"-gin7": ”é-hur-saĝ-gin7 im-mú-mú-ne” (’He laittoivat temppelin nousemaan vuoren lailla’).
Osseetissa ekvatiivi muodostetaan päätteellä "-ay": ”фæтау” (’nuolen lailla’), ”Ницы фенæгау йæхи акодта” (’Hän ei ollut näkevinään mitään’)
Myös suomessa puhutaan ekvatiivista vertailuasteena: ”hänen ikäisensä”.
Heikki
Heikki on suomalainen miehen etunimi, Henrik-nimen suomenkielinen muunnelma. Suomalaisessa kalenterissa Heikin nimipäivä on 19. tammikuuta, Pyhän Henrikin muistopäivänä. Ortodoksisessa kalenterissa nimi Heikki esiintyy useilla vuoden päivillä.
Toukokuun 2017 loppuun mennessä Väestörekisterikeskuksen mukaan Heikki-nimen on saanut 86 179 miestä ja alle 21 naista.
Heikin lempinimi on usein Hessu, Heke, Heiska, Heksa tai Heka.
Heikkiin perustuvia sukunimiä ovat ainakin Heikkinen ja Heikkilä.
Gästrikland
Gästrikland (joskus myös ) on yksi Ruotsin maakunnista. Se sijaitsee Keski-Ruotsissa Norlannin pääalueella. Gästriklandin pinta-ala on 4 181,0 km². Vuoden 2011 lopussa maakunnassa oli 148 714 asukasta, joten väentiheys oli 35,6 asukasta neliökilometriä kohti.
Luonnonmaantieteellisesti ilmaistuna maakunta sijaitsee Pohjanlahden länsirannikolla. Gästriklandin naapurimaakuntia ovat Uplanti, Västmanland, Taalainmaa sekä Hälsingland.
Maakunnan korkein kohta on Lustigknopp, joka kohoaa 402 metrin korkeuteen. Maakunnan suurin järvi on puolestaan Storsjön (74 km²) ja suurin kaupunki on Gävle. Gästriklandin maakuntalintu on metso.
Prinsessa Madeleine on Gästriklandin herttuatar.Gästriklandissa oli vuoden 2011 lopussa yhteensä 148 714 asukasta, jotka jakaantuivat eri lääneihin seuraavasti:
Kaikki läänit kuuluvat maakuntaan vain osittain.
Mauno
Mauno on suomalainen miehen etunimi. Maunon nimipäivä 19. elokuuta. Nimi on suomalainen muoto latinalaisesta nimestä Magnus, joka merkitsee suurta ja on ollut käytössä muun muassa Kaarle Suuren () lisänimenä. Nimen muunnelmia ovat mm. Maunu, lempinimi "Manu".
Elokuuhun 2017 mennessä Väestörekisterikeskuksen mukaan 11 922 miestä on saanut etunimekseen Mauno.