hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Burgundit
Burgundit olivat itägermaaneihin kuuluva kansa, joka on saattanut alun perin olla kotoisin Skandinaviasta. Heidän alkuperäinen kotimaansa oli Itämeren etelärannoilla, ja Bornholmin saari on saanut nimensä heidän mukaansa. He muuttivat 100-luvulla Veikselin jokilaaksoon. Gepidit kuitenkin ahdistelivat burgundeja ja pakottivat nämä muuttamaan länteen Rooman valtakunnan rajoille. Vuonna 406 burgundit tunkeutuivat vandaalien ja alaanien jäljessä Galliaan ja perustivat ensimmäisen voimakkaan kuningaskuntansa, joka laajentui 400-luvulla Reinin länsirannoille ja Geneve-järven lähistölle. He saivat sittemmin myös Rooman foederatin aseman.
Aluksi Rooma koki burgundit uhkaksi ja onnistui yllyttämään hunnit burgundien kimppuun. Hunnit hävittivätkin burgundien valtakunnan. Nämä tapahtumat innoittivat sittemmin Nibelungein laulun sepittäjiä.
Roomalainen sotapäällikkö Aëtius antoi 440-luvulla burgundeille luvan asettua Rhônen yläjuoksulle. Burgundit myös olivat Aëtiuksen liittolaisina Katalaunien kenttien taistelussa.
Länsi-Rooman heikentyessä 400-luvun loppupuoliskolla burgundit laajensivat alueitaan, ja ottivat pääkaupungikseen Lyonin. Tämä burgundien toinen valtakunta saavutti huippunsa kristityn kuningas Gundobadin aikana. Hän kokosi burgundien lait kahdeksi lakikokoelmaksi, burgundeja koskevaksi Lex Gundobadaksi ja gallialais-roomalaisia alamaisia koskevaksi Lex Romana Burgundionumiksi. Vuonna 500 saalilaiset frankit hyökkäsivät kuninkaansa Klodvigin johdolla burgundien valtakuntaan. Seuraavina vuosikymmeninä frankit hyökkäilivät toistuvasti burgundien kimppuun. Lopullisen tappion burgundit kärsivät 534 ja heidän valtakuntansa liitettiin frankkien valtakuntaan.
Burgundit antoivat nimen myöhemmälle Burgundin herttuakunnalle ja alueelle.
Pappoksen lause
Pappoksen lause on geometrinen tulos, joka kuuluu seuraavasti: Olkoot l ja m suoria, A, B ja C suoralla l ja D, E ja F suoralla m. Olkoon formula_1, formula_2, formula_3. Tällöin G, H ja I ovat samalla suoralla. Pappuksen lause voidaan todistaa esimerkiksi projektiivisen geometrian keinoin tai Menelaoksen lauseen avulla, mikäli mitkään kaksi suorista AB, CD ja EF eivät ole samalla suoralla.
Lauseen duaalinen muoto kuuluu seuraavasti: Leikatkoon suorat A, B ja C samassa pisteessä sekä a,b,c samassa pisteessä. Tällöin suorat x,y,z, jotka kulkevat pisteiden A∩b ja a∩B, A∩c ja a∩C, B∩c ja b∩C kautta tässä järjestyksessä, leikkaavat samassa pisteessä.
Pascalin lause on Pappoksen lauseen yleistys, minkä Blaise Pascal keksi 16-vuotiaana.
Jumalan valtio
Jumalan valtio (, "Jumalan kaupungista/valtiosta", myös "De Civitate Dei contra Paganos", "Jumalan valtio pakanoita vastaan") on kirkkoisä Augustinuksen tunnetuin teologinen ja filosofinen teos ja yksi länsimaisen kirjallisuuden merkkiteoksista. Se käsittelee Jumalaa, marttyyriutta, juutalaisia ja kristillistä filosofiaa.
Teos on kirjoitettu noin vuosien 413 ja 426 välillä. Augustinus kirjoitti sen selittääkseen kristinuskon suhdetta kilpaileviin uskontoihin ja filosofioihin sekä Rooman valtakunnan hallintoon, jonka kanssa kristinusko alkoi olla tiukasti sidoksissa. Teos kirjoitettiin suunnilleen samoihin aikoihin kun visigootit valloittivat Rooman vuonna 410. Tapahtuma jätti roomalaiset šokkiin, ja osa ihmisistä syytti kristinuskon omaksumista ja vanhojen pakanallisten jumalten hylkäämistä tapahtumasta — sitä pidettiin vanhojen jumalten kostona. Augustinus kirjoitti teoksensa kristinuskon puolustuskirjoitukseksi. Hän haki lohdutusta Jumalan taivaan valtakunnasta maallisen kaupungin sijasta.
Vaikka kristinusko oli tuolloin jo julistettu valtakunnan viralliseksi uskonnoksi, Augustinus kirjoitti teoksensa enemmän hengelliseksi kuin poliittiseksi viestiksi. Hänen mielestään kristinuskon tulisi käsitellä mystistä, taivaallista Jerusalemin kaupunkia maallisen politiikan sijasta.
Augustinuksen kuvaus Jumalan valtiosta on seuraavanlainen: Jumalan valtio on hänelle niiden ihmisten joukko, jotka haluavat hylätä maalliset nautinnot ja jotka omistavat elämänsä kristillisten arvojen tavoittelemiselle. Näin se on suuressa ristiriidassa "Ihmisten kaupungin" kanssa, sillä jälkimmäinen koostuu ihmisistä, jotka ovat poistuneet Jumalan kaupungista.
Vaikka teema muodostaa teoksen rungon, Augustinus käsittelee laajalti myös eri filosofisia aiheita. Augustinus käsittelee laajalti muun muassa häntä edeltänyttä kreikkalaista filosofiaa, erityisesti platonilaisuutta. Hänen mukaansa juuri platonilaiset olivat edenneet filosofiassa pisimmälle, ja niin myös teologiset keskustelut tuli käydä ennen kaikkea heidän kanssaan. Tässä voidaan havaita Augustinuksen oma keski- tai uusplatonilainen tausta. "Jumalan valtio" vertautuu myös nimellään Platonin teokseen "Valtio".
André Gide
André Paul Guillaume Gide (22. marraskuuta 1869 Pariisi – 19. helmikuuta 1951 Pariisi) oli ranskalainen kirjailija ja runoilija, joka sai Nobelin kirjallisuuspalkinnon vuonna 1947. Hänen aforismejaan ja sutkauksiaan lainataan usein elämänohjeita jakelevissa teoksissa. Nuoruudessaan Gide sai vaikutteita Friedrich Nietzscheltä ja symbolisteilta. Hitlerin Saksassa Giden teokset asetettiin julkaisukieltoon ja ne joutuivat pian Hitlerin valtaantulon jälkeen tuhansien muiden kirjojen tavoin julkisesti poltettaviksi.
1930-luvulla Gide oli jonkin aikaa kommunisti. Syksyllä 1936 hän matkusti vierailulle Neuvostoliittoon, jossa hänet otettiin vastaan valtionpäämiehelle kuuluvin kunnianosoituksin. Lokakuun vallankumouksen vuosipäivänä hänet kutsuttiin Leninin mausoleumin parvekkeelle seuraamaan suurta paraatia Stalinin ja muiden neuvostojohtajien kanssa. Hänen saamansa vaikutelma Neuvostoliitossa vallinneesta ilmapiiristä, muun muassa Staliniin kohdistetusta henkilönpalvonnasta, oli kuitenkin avannut hänen silmänsä, ja kotiin palattuaan hän sanoutui irti kommunismista. Gide päätti matkaraporttinsa toteamukseen: ""Käynti Neuvostoliitossa (ja tietysti Saksassa) auttaa meitä paremmin kuin mikään muu antamaan arvoa ajatuksen vapaudelle, josta saamme nauttia Ranskassa.""
Hän vietti paljon aikaansa Afrikassa useissa elämänsä vaiheissa, muun muassa toisen maailmansodan aikana.
Tunnustukset
Tunnustukset () on kirkkoisä Augustinuksen omaelämäkerrallinen teos, joka koostuu kolmestatoista kirjasta. Sitä pidetään yleisesti maailmankirjallisuuden ensimmäisenä omaelämäkertana.
Augustinus eli ja kirjoitti 300-luvun lopussa ja 400-luvun alussa. Teoksen "Tunnustukset" hän kirjoitti noin vuosina 397–398. Tuolloin Augustinus oli noin 40-vuotias. Näin kirja ei ole Augustinuksen elämän täydellinen elämäkerta; kirjan kirjoittamisen jälkeen hän eli vielä pitkään ja kirjoitti muun muassa merkittävimmän teoksensa "Jumalan valtio".
Kirjaa pidetään yleisesti ensimmäisenä länsimaisena omaelämäkertana, ja se antoi vaikutteita kristillisille kirjoittajille seuraavaksi tuhanneksi vuodeksi, koko keskiajalle. Teos on merkittävä myös teologisesti ja filosofisesti, sillä Augustinus mietiskelee siinä oman elämänsä lisäksi Jumalaa, maailmaa, luomista, ikuisuuden ja ajan olemusta sekä muun muassa muistin toimintaa. Kirjan useimmat suomennokset (ja muut käännökset) ovat lyhennelmiä, joista on poistettu filosofista aineistoa.
Augustinus kertoo kirjassa omasta syntisenä kuvaamastaan nuoruudesta ja kääntymyksestään kristinuskoon. Teos sisältää yhtenäisen selonteon hänen ajattelunsa kehityksestä, ja se on laajamittaisin yhden henkilön elämää kuvaava kertomus neljänneltä ja viidenneltä vuosisadalta.Kirjan suomennosta ei ole pidetty kaikin puolin tyydyttävänä.
Sully Prudhomme
René-François-Armand Prudhomme, kirjailijanimeltään Sully Prudhomme (16. maaliskuuta 1839 – 6. syyskuuta 1907) oli ranskalainen runoilija ja esseisti, joka sai ensimmäisen Nobelin kirjallisuuspalkinnon vuonna 1901. Runoilijana Prudhomme pyrki luomaan modernin ajan tieteellistä runoutta.
Prudhomme syntyi Pariisissa ja menetti isänsä kaksivuotiaana. Koulussa häntä kiinnostivat klassinen kirjallisuus ja matematiikka. Hän harkitsi vähän aikaa dominikaaniveljestöön liittymistä. Lyseon jälkeen hän luki luonnontieteiden kandidaatiksi. Hän aloitti insinööriopinnot, mutta joutui keskeyttämään ne silmäsairauden takia, ja siirtyi kirjallisuuden opiskelijaksi. Prudhomme oli "Conference La Bruyère" -opiskelijajärjestön jäsen. Opiskelutoverien rohkaisevat kommentit nuoruudentöistä rohkaisivat häntä jatkamaan runojen kirjoittamista. Jo esikoisteos "Stances et Poèmes" (1865) teki hänestä kuuluisan. Prudhomme oli Ranskan akatemian jäsen vuodesta 1881 kuolemaansa asti.
Prudhommen varhaiset teokset ovat lyyrisiä ja kuvastavat surumielistä maailmankuvaa, myöhemmässä tuotannossa hän välttää henkilökohtaista otetta ”parnassolaisiksi” kutsutun ryhmän tapaan, joka kaihtoi romantiikan ylenpalttista tunteellisuutta.
Käsikirja Laurentiukselle
Käsikirja Laurentiukselle eli uskosta, toivosta ja rakkaudesta ("Enchiridion ad Laurentium sive de fide, spe et charitate") eli Usko, toivo, rakkaus on kirkkoisä Augustinuksen merkittävimpiä teoksia. Se on melko lyhytmuotoinen esitys kristinuskon pääkohdista ja laupeudesta. Kirja on kirjoitettu vastauksena muutoin tuntemattoman Laurentius-nimisen henkilön pyynnölle saada pieni opaskirja kristinuskon keskeisimmästä sisällöstä. Kirja muistuttaa siis katekismusta. Kirja on kirjoitettu Hieronymuksen kuoleman jälkeen, todennäköisesti vuosien 421 ja 423 välillä.
Kuten kirjan nimi osoittaa, se on jaettu kolmeen osaan niiden kolmen armonlajin mukaan, jotka ovat tarpeellisia kristillisessä palvelutyössä. Nämä ovat usko, toivo ja rakkaus. Uskoa käsittelevässä osassa Augustinus selittää apostolisen uskontunnustuksen käytön kristillisen opin opetuksessa ja harhaoppien välttämisessä ja vastustamisessa. Toivoa käsittelevässä osassa hän selittää lyhyesti Isä meidän -rukouksen merkityksen kristillisen rukouksen esikuvana. Viimeinen osa käsittelee kristillistä rakkautta.
Xai-Xai
Xai-Xai on Gazan provinssin pääkaupunki Mosambikin eteläosassa.
Kaupunki sijaitsee Intian valtameren lähellä Limpopo-joen varrella. Vuonna 2010 kaupungissa oli 119 726 asukasta. Alueen suurin nähtävyys on ranta ja koralliriutta noin 10 kilometriä kaupungista itään. Vuoden 2000 tulvat vahingoittivat kaupunkia pahoin.
Windows 2.0
Windows 2.0 on Microsoftin 9. joulukuuta 1987 julkaisema 16-bittinen graafinen käyttöjärjestelmä. Tässä järjestyksessään toisessa Windowsissa hyödynnettiin edeltäjäänsä tehokkaammin lisääntynyttä nopeutta ja myös kehittyneempiä muisteja.
Windows 2.0:sta tehtiin myös oma versionsa Intel 80286- ja 80386 -prosessoreilla varustetuille koneille.
Windows 2.0:n jälkeen seuraava varsinainen Windows oli toukokuussa 1990 ilmestynyt Windows 3.0.
Windows 2.0 toi mukanaan muun muassa VGA-grafiikkatuen (16 väriä), uusia pikanäppäimiä, sekä Ohjauspaneeli -ikkunan. Käyttäjät pystyivät myös asettelemaan ikkunoita päällekkäin. Vakio-ohjelmia olivat kello, leikepöytä, muistio ja laskin. Word ja Excel olivat ensimmäiset Windows-alustalle tehdyt toimisto-ohjelmat.
Windows 2.0:n tuki päättyi 31. joulukuuta 2001.
Al-Fatiha
Al-Fatiha (, ) on Koraanin ensimmäinen suura. Se on lyhyt rukous, joka koostuu seitsemästä säkeestä. Se on kirjoitettu Mekassa. Muslimit toistavat rukouksen jokaisen päivittäisen rukoushetken yhteydessä, ja se luetaan myös aina tärkeämpien sopimusten ja kauppojen yhteydessä. Suuraa on kutsuttu islamin Isä meidän -rukoukseksi.
Yksittäisten 600-luvun ei-kanonisoitujen käsikirjoitusten mukaan ensimmäinen suura ei kuulu Koraaniin. Ibn Mas'ud (k. 653) katsoi, että ensimmäinen suura oli ainoastaan esirukous.
Yhteistariffi
Yhteistariffi on joukkoliikenteessä käytetty tariffijärjestelmä, jossa tietyllä alueella kaikissa joukkoliikennevälineissä liikennöitsijästä riippumatta on sama tariffi. Jos alueella on liikennöitsijöitä vain yksi, kyseessä ei ole yhteistariffi.
Suomessa on käytössä kolme yhteistariffijärjestelmää: Helsingin seudun liikenteen (Helsinki, Espoo, Vantaa, Kerava, Sipoo, Kirkkonummi) , Tampereen ja Turun yhteistariffit. Lisäksi useat seutulippu- ja kuntalippujärjestelmät ovat osittaisia yhteistariffeja, joissa esimerkiksi kuukausilippu käy kaikkien liikennöitsijöiden busseissa.
Suomen ensimmäinen yhteistariffijärjestelmä oli Helsingin yhteistariffi, joka käynnistyi 1. toukokuuta 1971. YTV:n yhteistariffi käynnistyi 1. kesäkuuta 1986.
Turussa TLO:n ja Turun liikennelaitoksen yhteistariffia suunniteltiin vuodesta 1977 alkaen. Pitkäaikaisen kiistelyn ja useiden eri mallien harkinnan jälkeen yhteistariffi astui voimaan 15. elokuuta 1988. Samalla TLO:n liikenne muuttui Turun kaupungin ostoliikenteeksi. Yhteistariffi lisäsi Turun joukkoliikenteen matkamääriä 20 %. Vuodesta 1996 alkaen on kuntalippusopimuksin saatu yhteistariffi myös eräille seutulinjoille Turun kaupungin alueella.
Tampereen yhteistariffi otettiin käyttöön 1996, josta alkaen kaupungin sisäiset liput kävivät Tampereen liikennelaitoksen bussien lisäksi myös seutuliikenteen busseissa. Teiskon liikenne hoidetaan myös yhteistariffilla.
Suomen yhteistariffijärjestelmissä sarja- ja kausiliput ladataan matkakortille ja kertaliput ostetaan yleensä kuljettajalta. Lippuautomaatteja on käytössä Helsingin metrossa ja raitioliikenteessä. Lisäksi Suomenlinnan lautta on ollut vuodesta 1971 lähtien ollut mukana yhteistariffi-järjestelmässä.
Useissa Euroopan maissa yhteistariffijärjestelmät kattavat suuria alueita. Esimerkiksi Ruotsissa yhteistariffit ovat yleensä läänin kattavia nk. Länstrafiken-järjestelmiä ja Saksassa laajoja Verkehrsverbund-alueita, joilla on kattava yhteistariffi. Euroopan kattavin yhteistariffi on Hollannissa, jossa koko maan alueen kattaa yhteistariffi.
Yleensä kaukoliikenteen junat, bussit, laivat ja lentokoneet eivät kuulu yhteistariffijärjestelmiin.
Yhteistariffijärjestelmä ei ole käytössä kaikissa kehittyneissä joukkoliikennejärjestelmissä. Esimerkiksi Tokion joukkoliikenteessä eri metrolinjoilla on eri tariffi.
Kuntalippu
Kuntalippu on joukkoliikenteen tukijärjestelmä, jossa kunta tukee lippujen edullista hintaa julkisella tuella maksamalla liikennöitsijän tariffin ja kunnan tarjoaman edullisen lipun hintaeron. Kuntalippujärjestelmäksi nimitetään yleensä järjestelmää, joka ei ole täydellinen yhteistariffi, vaan kattaa vain osan lippulajeista, esimerkiksi vain kuukausi-, eläkeläis- ja opiskelijaliput.
Kuntalippujärjestelmä on joukkoliikenteen perusjärjestämistapa mm. Oulussa, Jyväskylässä, Lahdessa ja Kuopiossa. Kuntalippujärjestelmä on käytössä myös Turun seutulinjoilla, joilla liikennöitsijät pitävät kertalipputulot, jolloin järjestelmä ei ole varsinainen yhteistariffi.
Kuntalippujärjestelmän etuna on se, että kunta ei joudu kantamaan kokonaan taloudellista vastuuta joukkoliikenteen järjestämisestä. Ongelma on puolestaan se, että kuntalippujärjestelmässä myös kannattavia linjoja tuetaan.
Heikki Kemppainen
Heikki Matias Kemppainen (s. 18. elokuuta 1944 Mieslahti, Paltamo) on Ristijärven ensimmäinen kunnanjohtaja.
Heikki Kemppainen valittiin Ristijärven kunnanjohtajaksi kunnallislain muuttamisen yhteydessä, jolloin kunnanjohtajuus tuli kuntiin pakolliseksi. Siihen asti esittelyvastuu oli kunnansihteerillä ja luottamushenkilöillä. Kunnansihteerinä toimi viitasaarelainen Raimo Kemppainen.
Ristijärvellä Kemppaisen tärkeitä tavoitteita olivat myös kunnallisen itsemääräämisoikeuden säilyttäminen, pienteollisuuden hankkiminen kuntaan sekä Saukkovaaran laskettelukeskus turisteja houkuttelemaan.
Kunnallisvaalien 1992 jälkeen lama-aikana kunnallislakia uudistettiin jälleen. Kuntien kantokykyluokitus poistettiin, kuntien valtionapujärjestelmä muutettiin väestöpohjaiseksi, ja Ristijärven kunta ja Heikki Kemppainen joutuivat vaikeuksiin. Kunnanvaltuuston puheenjohtajan Väinö Kärnän johdolla Ristijärven kunnanvaltuusto sanoi Kemppaisen yksimielisesti irti virastaan luottamuspulan takia kaksi viikkoa sen jälkeen, kun toimenpide tuli lain mukaan mahdolliseksi. Asiasta käytiin oikeutta, mutta Kemppainen ei siinä menestynyt. Hänen seuraajakseen valittiin Lempäälän talousjohtaja Reijo Fredriksson.
Heikki Kemppaisen ura jatkui muun muassa Vuokatin hiihtoputken ideoijana. Sittemmin on hän tullut mukaan politiikkaan, vuonna 2000 kunnan suurimmalla äänimäärällä Keskustan listoilta valtuustoon ja on nyt Ristijärven ainoana edustajana Kainuun maakuntavaltuustossa. Maakuntavaltuuston vaaleissa hänen äänimääränsä ylitti 220.
Kemppainen on perheellinen.
Markus Raivio
Markus Raivio (s. 1973) on helsinkiläinen järjestöjohtaja, musiikkiterapeutti, muusikko ja äänituottaja sekä työnohjaaja. Hän on syntynyt Tampereella ja asunut nuoruutensa Porissa. Raivio on opiskellut musiikkiterapeutiksi Sibelius-akatemian koulutuskeskuksessa sekä Jyväskylän yliopistossa.
Markus Raivio on Kulttuurin ja mielenterveyden liiton Kukunorin toiminnanjohtaja vuodesta 2017.
Äänitysstudiossa hän on työskennellyt tuottajana/sovittajana muun muassa seuraavien artistien kanssa: Topi Sorsakoski, Jiri Nikkinen, Pave Maijanen, Costello Hautamäki, Dave Lindholm, Pelle Miljoona, Tumppi Varonen, Anna Hanski, Pate Mustajärvi, Pepe Willberg, Hasse Walli, Seppo Alvari ja Kim Brown (The Renegades).
Muusikkona hän on toiminut lukuisten suomalaisten ykkösartistien taustalla ja soittanut rumpuja muun muassa Freud Marx Engels & Jung -orkesterissa. Hän sävelsi sekä sanoitti yhdessä Pekka Myllykosken kanssa yhden yhtyeen soitetuimmista radiohiteistä "Meidän rumien rakkauslaulu" 2008. Hän toimii myös Problems?-bändin rumpalina mm. kriitikoiden ylistämällä ”Suora Lähetys” -livelevyllä 2011. Vierailevana kosketinsoittajana sekä taustalaulajana levytyksiä ja konsertteja hän on tehnyt mm. Atomirotan, Teddy & The Tigersin sekä Pelle Miljoona Oyn kanssa.
Omat soolotuotannot ovat singlet Matkan Pää (2014) sekä Älä vaan itke ( 2015). Matkan Pää soi edelleen tasaisesti pääasiassa Radio Suomen taajuuksilla. Tyylisuuntana molemmissa julkaisuissa on Americana-Folk.
Musiikkiterapia- sekä työnohjaustyötä hän on tehnyt pääasiassa nuorten mielenterveyskuntoutuksessa ja tunnetaan Niemikotisäätiöllä 2009-2012 kehitetyn Kulttuuripaja ELVIKSEN ja kulttuuripajamallin "isänä" ja kehitystyön avainhenkilönä. Hän luennoi myös paljon Sosiaali- ja terveysalan oppilaitoksissa, alan organisaatioissa sekä seminaareissa aiheena luovuus, innovaatiot, mielenterveyden tulevaisuus, toipumisorientaatio (Recovery orientation), Design Thinking, järjestöjen strategia sekä visio sekä taiteen ja kulttuurin menetelmät mielenterveystyössä.
Vuosina 2017–2018 Raivio toimi Mielenterveyden Keskusliiton hallituksen varapuheenjohtajana sekä "FinFami Uusimaa Omaiset mielenterveystyön tukena" hallituksen puheenjohtajana.
Raivio on myös yksi Moniäänirock-tapahtuman sekä Kukunori ry:n perustajista. Kukunori ry on valtakunnallinen kulttuurin sekä mielenterveyden kattojärjestö.
Markus Raivio on sosiaali- ja terveysalalla tunnettu sosiaalisten innovaatioiden kehittämisestä kokeilun keinoin ja toimii myös Missio Propellipäät- verkoston pääsihteerinä.
Äänisuunnittelijana hän on mukana suunnittelemassa muun muassa Keimolan valvontatornin tulevaa äänimaailmaa.
Markus Raivion isä on jännityskirjailija Jouko Raivio.
Kotoperäisyys
Kotoperäinen eli endeeminen eliölaji tai -alalaji esiintyy vain jollakin tietyllä, rajatulla ja suhteellisen suppealla maantieteellisellä alueella, jolla se on isolaation seurauksena kehittynyt ja jonka olosuhteisiin se on sopeutunut. Tyypillisiä kotoperäisten lajien esiintymispaikkoja ovat valtamerten saaret (kuten Uusi-Seelanti, Madagaskar ja Havaiji), muista vesistöistä irrallaan olevat järvet (kuten Baikaljärvi ja Malawijärvi) ja vuoristojen, aavikoiden tai jäätiköiden ympäröimät alueet sekä monet monimuotoisuuskeskukset. Endeemisen vastakohta on kosmopoliitti, joka elää maapallolla kaikilla tai lähes kaikilla mantereilla.
Kotoperäiset lajit ovat usein erityisen herkkiä vieraiden tulokaslajien aiheuttamille uhille ja muutoksille. Nykyihminen on melko uusi tulokas monilla alueilla, ja ihmisen toiminta uhkaa monia kotoperäisiä lajeja. Myös ihmisten mukana tarkoituksellisesti tai tahattomasti kulkeutuvat tulokaslajit voivat olla uhka monille kotoperäisille lajeille, erityisesti eristyneillä tai muuten ekologisesti herkillä alueilla. Suurin osa historiallisena aikana sukupuuttoon kuolleista lajeista on ollut endeemisiä.
Esimerkiksi tunturisopuli on Fennoskandian kotoperäinen jyrsijä, jota ei tavata muualla. Norpan alalaji saimaannorppa puolestaan elää ainoastaan Saimaan vesistössä, samoin kuin lohen ekologinen muoto saimaanlohi. Sukupuuttoon kuollut mauritiuksendodo eli drontti esiintyi vain yhdellä Intian valtameren saarella. Kaikki makilajit elävät Madagaskarilla ja lähes kaikki kengurut Australiassa.
Päijätsalo
Päijätsalo on Sysmässä, Päijät-Hämeessä sijaitseva, noin 300 hehtaarin kokoinen, Päijänteen ympäröimä saari, josta osa kuuluu Päijänteen kansallispuistoon. Päijätsalon korkeimpaan kohtaan on rakennettu jo vuonna 1899 näkötorni, josta avautuu hieno näköala Päijänteen suurimmalle selälle, Tehinselälle.
ActiveX
ActiveX on toinen nimi Microsoftin Windows-käyttöjärjestelmässä käytetylle Component Object Model (COM) -tekniikalle. COM-komponentit ovat uudelleenkäytettäviä ohjelmistokomponentteja.
Vuonna 1996 Microsoft nimesi markkinointisyistä osan Internet Explorer -selaimen yhteydessä käytettävästä OLE-tekniikasta ActiveX:ksi. Lopulta koko OLE sai nimen ActiveX, tosin Microsoft Officessa käytetty OLE-tekniikka kantaa vielä nimeä OLE.
ActiveX-nimi on liitetty erityisesti Internet Explorer -selaimeen, jonka yhteydessä sitä markkinoitiin. Selaimeen voi liittää ActiveX-komponentteja, jotka käyttävät ActiveX-tekniikkaa. Näillä komponenteilla voidaan lisätä Web-sivuihin, (ja yleisemmin sovelluksiin) toimintoja, kuten animaatioita tai avattavia valikoita. Mm. Windows Update tarkistaa ActiveX-komponentin avulla tietokoneen vaatimat päivitykset.
Selaimessa käytetyt ActiveX-komponentit toimivat käyttöjärjestelmässä normaalien suoritettavien ohjelmien tavoin ilman erityisiä toimintorajoituksia. Tuntemattomien ActiveX-komponenttien noutaminen verkosta tuo mukanaan suuria tietoturvallisuusriskejä. ActiveX-komponentit on digitaalisesti allekirjoitettu julkaisijan avaimella, mutta tämä ei poista ohjelmointivirheiden mahdollisuutta ja siitä johtuvia hyökkäyksiä.
Väisälänmäki
Väisälänmäki on Lapinlahdella kymmenen kilometrin päässä kunnan keskustasta sijaitseva Suomen kansallismaisema. Sen läpi kiertää 3,4 kilometrin pituinen luontopolku, jonka varrella on useita levähdyspaikkoja, kota, sekä kesäisin auki oleva "Karjamaja"-kahvila. Väisälänmäen korkein kohta, "Linnanmäki", kohoaa 220 metrin korkeuteen meren pinnasta katsottuna ja 135 metrin korkeuteen Onkivedestä katsottuna. Mäen päällä sijaitsee vuonna 1995 rakennettu näköalatorni.
Väisälänmäellä käy joka kesä tuhansia kävijöitä, ja siellä järjestetään pieniä tapahtumia, kuten Karjankutsun SM-kisat.
Väisälänmäen ensimmäinen tunnettu asukas on 1500-luvulta, ja vuonna 1664 Väisälänmäki mainittiin veroluettelossa. Kaskiviljely aloitettiin Väisälänmäellä 1700-luvun lopulla ja sitä harjoitettiin laajalti vielä 1800-luvulla. Kaskiviljelystä näkyy edelleen jälkiä.
Väisälänmäen maisema on innoittanut monia taiteilijoita. Eero Järnefelt kävi 1890-luvulla Väisälänmäellä useita kertoja, ja maalasi siellä muun muassa teoksen "Isäntä ja rengit" (1893), sekä väisälänmäkeläisten kaskeamista kuvaavan "Raatajat rahanalaiset", josta Lapinlahden vaakuna on saanut aiheensa. Väisälänmäellä syntynyt Pekka Halonen puolestaan maalasi siellä ainakin teoksen "Maisema vuorelta", ja myös hänen veljensä Antti Halonen käytti maisemaa teoksissaan. 1970- ja 1980-luvuilla Raimo Puustinen vieraili Väisälänmäellä useita kertoja ja loi maiseman pohjalta teoksen "Fuuga Savonia".
Juutit
Juutit olivat germaaninen kansa, joiden uskotaan alun perin asuneen nykyisen Tanskan Jyllannissa (Jutland, ”Juutinmaa”) sekä Friisian rannikolla. Tacitus mainitsee kirjassaan "Germania" heimon nimeltä eudosit (eudoses), jonka on tulkittu tarkoittavan juutteja. Juutit esiintyvät muissa varhaisissa lähteissä myös nimillä Eote, Ytene, Yte ja Iutae. Tacituksen mukaan eudosit olivat yksi niistä heimoista, jotka palvoivat Nerthus-jumalatarta.
Juutit valloittivat yhdessä anglien, saksien ja friisien kanssa Englannin 400-luvulla. Beda Venerabiliksen mukaan juutit asettuivat Kentiin, Hampshireen ja Wightsaarelle. Tanskaan jääneet juutit sulautuivat sittemmin daaneihin.
Hans Bender
Hans Bender (5. helmikuuta 1907, Freiburg (Breisgau) — 7. toukokuuta 1991, Freiburg (Breisgau)) oli Freiburgin yliopiston parapsykologian professori. Bender perusti myös psykologian ja psykohygienian raja-alueiden laitoksen Freiburgissa vuonna 1950. Bender tutki useita poltergeist-tapauksia, joista ns. Rosenheimin poltergeist oli tunnetuin.
Freiburg im Breisgau
Freiburg im Breisgau on kaupunki Lounais-Saksassa, Baden-Württembergin osavaltiossa Breisgaun alueella ja eteläisen Schwarzwaldin läntisellä reunalla. Vuonna 2006 kaupungin asukasluku oli noin 217 000.
Kaupunki sijoittuu kahden puolen Dreisamjokea, ja sitä ympäröivät Schwarzwaldin vuoret "Rosskopf", "Bromberg" ja "Schauinsland" idässä ja etelässä sekä lännessä "Schönberg", "Tuniberg" ja "Kaiserstuhl".
Freiburgissa vuoden lämpimin kuukausi on heinäkuu, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila on 25,3 °C, mutta elokuu on lähes yhtä lämmin. Keskimääräinen alin lämpötila on pakkasen puolella vain tammikuussa (−0,1 °C). Sadetta saadaan eniten touko- ja kesäkuussa yli sata milliä kuukaudessa.
Freiburgin perusti vuonna 1120 Zähringenin herttua. Se sai saman tien kaupunkioikeudet ja oikeudet vapaakauppaan, mistä kaupunki on saanut nimensäkin ("frei" = vapaa). Kaupungin hallinta siirtyi 1218 Urachin kreiveille, jotka vaihtoivat sukunsa nimeksi Freiburgin kreivi. Se kuului pitkään Habsburgeille, mutta kaupungin valtasivat vuorollaan myös talonpoikaisarmeija, ruotsalaiset, baijerilaiset ja ranskalaiset, joista viimeksi mainitut linnoittivat kaupunkia.
Freiburg tunnetaan ekokaupunkina. Vihreän puolueen kannattajien osuus on siellä suurempi kuin muualla Saksassa. Keskustassa on laaja autoton alue. Freiburgin liikenteen runkona toimii moderni raitiotieverkosto. Kaupungissa on aurinkoenergiaan liittyvää teollisuutta. Uudehkot Vaubanin ja Rieselfeldin lähiöt pyrittiin rakentamaan kestävän kehityksen periaatteita kunnioittaen. Vauban on rakennettu vanhan sotilastukikohdan tiloihin, ja kasarmeja on muutettu esimerkiksi opsikelija-asunnoiksi.
Freiburgissa on useita korkeakouluja ja kolme Max Planck -instituutin toimipistettä. Freiburgin yliopisto eli Albert-Ludwigs-Universität Freiburg perustettiin jo 1457, ja se on yksi Saksan vanhimmista yliopistoista.
Simplikios
Simplikios (500-luku) oli kreikkalainen uusplatonilainen filosofi. Hän oli kotoisin Kilikiasta. Hän oli Ammonioksen ja Damaskioksen oppilas, ja yksi viimeisiä uusplatonikkoja.
Kun Ateenan filosofikoulu oli vuonna 529 suljettu ja filosofian opetus kielletty, Damaskios, Simplikios, Priskianos ja neljä muuta filosofia etsivät vuonna 531 tai 532 turvapaikkaa Persian kuninkaan Khosrau I:n hovista. Heidän saamansa vastaanotto oli lämmin, mutta he huomasivat, että heidän oli mahdotonta elää ”barbaarien” keskuudessa. Kahden vuoden päästä he palasivat Kreikkaan. Khosrau oli solminut tällöin keisari Justinianuksen kanssa rauhansopimuksen vuonna 533, ja sen ehtoihin kuului, että filosofit saavat palata koteihinsa ja jatkaa elämäänsä ajatuksenvapautta nauttien (Agathias ~ 30, 31).
Palattuaan Persiasta Simplikios kirjoitti kommentaareja Aristoteleen teoksiin "Taivaasta", "Fysiikka", "Sielusta" ja "Kategoriat", sekä Epiktetoksen teokseen "Käsikirja". Teokset ovat säilyneet.
Simplikios ei ollut kovin omaperäinen ajattelija, mutta hänen tekemänsä filosofiset huomautukset olivat syvällisiä ja älykkäitä, ja hänen oppineisuutensa vakuuttavaa. Hänen kommentaarinsa ovat arvokkaita kreikkalaisen filosofian tutkijoille, sillä ne sisältävät useita katkelmia vanhemmilta filosofeilta sekä hänen suorilta edeltäjiltään.
Ragnar Lassinantti
Ragnar Lassinantti (20. syyskuuta 1915 Ylitornion kunta, Ruotsi – 31. maaliskuuta 1985) oli ruotsalainen poliitikko ja suomenkielisyyden asianajaja. Hän edusti sosiaalidemokraatteja ja toimi Norrbottenin läänin maaherrana ja valtiopäiväedustajana.
Lassinantti kannatti näkyvästi pohjoismaista yhteistyötä. Hän oli merkittävä syy siihen, että Ruotsin Radiossa aloitettiin suomenkieliset lähetykset vuonna 1957. Ruotsin suomenkielisen väestön keskuudessa tunnetaankin käsite "Ragnarin ratio". Omassa ohjelmassaan hän haastatteli vallanpitäjiä ja muita ihmisiä sekä Suomesta että Ruotsista. Lähetyksissä käytettiin myös meänkieltä, joka sai Ruotsissa virallisen vähemmistökielen aseman 2000-luvun taitteessa.
Tornionlaaksoon liittyviä kirjoja julkaiseva Tornedalica-yhdistys oli eräs Lassinantin toteutuneista hankkeista.
Lassinantista käytettiin myös nimitystä "kalotin kummisetä". Hän kävi usein Suomen Lapissa ja oli presidentti Urho Kekkosen henkilökohtainen ystävä. Lassinantti järjesti erään tunturinhuipun nimeksi Kekkonen-toppen ystävänsä mukaan.
EVP (ilmiö)
EVP (lyhenne sanoista Electronic Voice Phenomena) tai Extremely Low Voice Phenomen on elektronisista laitteista kuuluvaa selittämätöntä ääntä. Monet ilmiöstä kiinnostuneet katsovat, että äänet ovat peräisin henkimaailmasta.
Samasta ilmiöstä voidaan käyttää myös nimitystä "Instrumental Trans Communication." Saksan- ja suomenkielisenä lyhennyksenä käytetään myös muotoa ITK (instrumentaalinen transkommunikaatio). Yleensä ITK/ITC liitetään nimenomaan televisiosta tai tietokoneruudulta tallennettuihin kuviin, kun taas EVP tallennettuihin ääni-ilmiöihin.
Spiritualismista kiinnostuneet ihmiset alkoivat etsiä elektronisista laitteista uutta aluevaltausta mediumismin alalla jo 1800-luvun loppupuolella, jota edelsi samankaltainen pyrkimys hyödyntää mekaanisia laitteita spiritualistien pyrinnöissä. Kuitenkin vasta vuonna 1959 julkaistiin ensimmäinen tutkimus, jossa parapsykologi Raymond Bayless väitti saaneensa nauhalle selittämättömiä ääniä erään meedion läsnä ollessa.
Ilmiö nousi laajempaan julkisuuteen 1959, kun ruotsalainen oopperalaulaja ja elokuvatähti Friedrich Jurgensonin (1903–1987) maatalonsa puutarhassa äänittämästä nauhoitteesta, jonka alkuperäisenä tarkoituksena oli lintujen äänten nauhoitus, kuului myös jotain, joka kuulosti puheelta. Selittämättömien äänien joukosta Jurgenson väitti tunnistaneensa muun muassa edesmenneen äitinsä äänen. Parapsykologi William Roll matkusti Jurgensonin luokse Ruotsiin järjestääkseen ensimmäiset tieteelliset kokeet asian tiimoilta, joissa hän raportoi saaneensa vahvistusta ilmiön olemassaololle.
Pian myös Jurgensoniin tutustunut latvialaissyntyinen psykologi Konstantin Raudive rupesi suorittamaan omia kokeilujaan, jotka nostivat ilmiön tunnettavuutta entisestään, sillä hänkin raportoi saavansa nauhalle samoja tuntemattomia ääniä. Näiden äänien joukossa väitetään olleen EVP-ilmiölle luonteenomaisesti myös hänen edesmenneitä tuttaviaan. Ilmiö on sittemmin yleistynyt suuresti ja aiheesta on julkaistu useita tutkimuksiakin, mutta varsinaista selitystä monellekaan tapaukselle ei ole löydetty. EVP:tä esitetään usein haamujen, henkien tai humanoidien puheena - tai jopa kykynä siirtää ajatuksia magneettisesti.
EVP:hen kriittisesti suhtautuvat vetoavat siihen, että yleensä äänet ovat epämääräisiä, eivät kovin selvää puhetta - jos puhetta lainkaan. EVP -ilmiössä esiintyy usein myös usean kielen sanoja samassa lauseessa. EVP -kriitikot esittävät että tämä johtuu puheen ja kielten suuresta redundanssista, joka yhdistettynä ihmisen taipumukseen nähdä merkityksiä sielläkin missä niitä ei ole johtaa EVP -ilmiön syntyyn. EVP -nauhat eivät siis välttämättä ole edes väärennöksiä - toki niitäkin saattaa esiintyä. Osa EVP -nauhoista on syntynyt, kun nauhuri on nauhoittanut jotain radiokanavaa tai nauhoitukseen on käytetty vanhaa nauhaa, ja vanha nauhoitus on kuulunut vielä läpi. Tämän vuoksi EVP -harrastajia suositellaankin käyttämään hyvää laitteistoa sekä uusia nauhoja.
Suuruusjärjestysepäyhtälö
Suuruusjärjestysepäyhtälöllä voidaan approksimoida kahden samanpituisten äärellisten reaalilukujen jonon alkioiden tulojen summaa. Sen mukaan
Olkoon
reaalilukuja ja
mielivaltainen lukujen formula_3 permutaatio. Tällöin suuruusjärjestysepäyhtälön mukaan
Suuruusjärjestysepäyhtälö voidaan todistaa matemaattisella induktiolla. Moni kuuluisa summia koskeva epäyhtälö voidaan todistaa suuruusjärjestysepäyhtälön avulla kuten esimerkiksi aritmeettis-geometrinen epäyhtälö, Cauchyn–Schwarzin epäyhtälö ja Tšebyšovin summaepäyhtälö.
Technopolis
Technopolis Oyj on kiinteistöihin, toimitilojen vuokraukseen ja palveluihin erikoistunut pörssiyhtiö. Sen keskeinen toiminta-ajatus on yhdistää liiketoimintaa tukevat palvelut nykyaikaisiin toimitiloihin ja tarjota asiakkaille joustavat toimintaympäristöt. Yhtiö rakennuttaa, omistaa ja hallinnoi tiloja itse. Toimitiloissa työskentelee eri maissa yhteensä noin 40 000 ihmistä ja 1 700 yritystä.
Yhtiön suurimmat osakkeenomistajat ovat keskinäinen työeläkevakuutusyhtiö Varma (19,04 %) ja Mercator Capital (15,48 %).
"Kildare Partners" teki 28.8.2018 julkisen ostotarjouksen kaikista Technopolis Oyj:n osakkeista ja tarjosi 4,65 euroa osakkeelta.
Tavoitteena on toimialallisesti ja maantieteellisesti hajautettu asiakasrakenne. Asiakaskunta on painottunut teknologia- ja palveluyrityksiin, mutta pyrkimyksenä on vahvistaa erityisesti terveydenhuollon ja koulutusalojen osuutta panostamalla näiden segmenttien tarvitsemiin erityispalveluihin.
Technopoliksen omistamat ja hallinnoimat kiinteistösijoitukset 31.12.2013. Yhtiön kiinteistöt sijaitsevat on Suomen lisäksi Pietarissa, Tallinnassa, Vilnassa sekä Oslossa.
Hallintarekisteröityjen osakkeenomistajien omistus on 35,81 %.
Tilanne 31.7.2018
Marinos
Marinos Neapolislainen () (400-luvun puoliväli) oli kreikkalainen uusplatonilainen filosofi. Hän oli kotoisin Palestiinasta, ja hän kääntyi jo varhain vanhaan kreikkalaiseen uskontoon.
Marinos tuli Ateenaan kun uusplatonilaisella koululla oli Proklosta lukuun ottamatta suuri puute arvovaltaisista filosofeista. Marinos pääsi koulun johtoon Prokloksen jälkeen enemmänkin tästä syystä kuin siksi, että hänen kykynsä filosofina olisivat olleet erityisen silmiinpistäviä. Marinoksen aikaan vanhan kreikkalaisen uskonnon harjoittajat kärsivät suurissa kristittyjen toimeenpanemissa vainoissa. Marinoskin joutui pakenemaan Epidaurokseen.
Marinoksen merkittävin teos oli Prokloksen elämäkerta, joka on säilynyt. Se julkaistiin ensimmäistä kertaa yhdessä Marcus Antoninuksen töiden kanssa vuonna 1559. Myöhemmin Fabricius julkaisi sen Hampurissa vuonna 1700 ja Boissonaden toimittamana uutena editiona korjausten ja huomautusten kera vuonna 1814.
Marinoksen nimiin on laitettu myös muita filosofisia teoksia. Näihin sisältyy muun muassa Aristoteleen teosten ja "Filebuksen" kommentaarioita. Kerrotaan, että hän olisi tuhonnut jälkimmäiset, sillä hänen seuraajansa Isidoros oli ilmaissut paheksuntansa niitä kohtaan.
Aritmeettis-geometrinen epäyhtälö
Aritmeettis-geometrinen epäyhtälö on reaalilukuja koskeva epäyhtälö, jonka mukaan ei-negatiivisten lukujen aritmeettinen keskiarvo on aina vähintään yhtä suuri kuin niiden geometrinen keskiarvo. Muodollisesti, jos pätee formula_1, niin on voimassa
formula_2.
Aritmeettis-geometrinen epäyhtälö voidaan todistaa esimerkiksi suuruusjärjestysepäyhtälön tai Jensenin epäyhtälön avulla. Epäyhtälössä pätee yhtäsuuruus jos ja vain jos formula_3.
Jos lukujen formula_4 oletetaan kaikkien olevan positiivisia ja sovelletaan aritmeettis-geometrista epäyhtälöä lukuihin formula_5, saadaan geometris-harmoninen epäyhtälö
formula_6.
Tässä epäyhtälön oikealla puolella oleva lauseke on nimeltään harmoninen keskiarvo.
Painotettu aritmeettis-geometrinen epäyhtälö yleistää hieman aritmeettis-geometrista epäyhtälöä. Sen mukaan, jos formula_7 ovat ei-negatiivisia reaalilukuja ja formula_8 ovat ei-negatiivisia reaalilukuja, joiden summa on yksi, on
formula_9
eli
formula_10
Aritmeettis-geometrisen epäyhtälön avulla voidaan todistaa vaikkapa eksponenttifunktion olevan äärellinen kaikilla reaaliluvuilla: Todistetaan ensin, että formula_11 Määritellään formula_12, jolloin on riittävää osoittaa että formula_13 on kasvava kun formula_14. Tämä seuraa, kun valitaan aritmeettis-geometrisessa epäyhtälössä n kappaletta lukuja formula_15 ja kerran formula_16. Toisaalta epäyhtälö formula_17 seuraa edellisestä, kun epäyhtälössä kirjoitetaan formula_18:n paikalle formula_19.
Olkoot epänegatiiviset luvut formula_20 ja epänegatiiviset painot formula_21 annettu. Asetetaan formula_22. Jos formula_23, on voimassa
ja yhtäsuuruus pätee jos ja vain jos kaikki formula_25, joilla formula_26, ovat yhtäsuuria. Tässä on oletettu, että formula_27.
Jos kaikki formula_28, epäyhtälö palautuu tavalliseksi aritmeettis-geometriseksi epäyhtälöksi.
Muita aritmeettis-geometrisen epäyhtälön yleistyksiä ovat Muirheadin epäyhtälö, Maclaurinin epäyhtälö sekä potenssikeskiarvoepäyhtälö.
Taavi Tamminen
Taavi Nikolai Tamminen (10. maaliskuuta 1889 Uurainen – 19. tammikuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen painija ja olympiamitalisti.
Antwerpenin 1920 kesäolympialaisten kreikkalais-roomalaisen painin 67,5 kilon sarjan loppuottelussa Tamminen houkuteltiin häviämään kultaa voittaneelle Emil Väreelle. Palkkioksi tästä hän sai Väreen kultamitalin itselleen. Vuonna 1921 hän voitti kultaa MM-kisoissa ja PM-kisoissa. Ainoan Suomen mestaruutensa Viipurin Voimailijoita edustanut Tamminen voitti 1922. Myöhemmin hän toimi painituomarina ja Berliinin 1936 olympialaisissa Suomen olympiajoukkueen hierojana.
Innuendo
Innuendo oli brittiläisen Queen-yhtyeen neljästoista studioalbumi. Se äänitettiin vuosina 1989-1990 ja julkaistiin 5. helmikuuta 1991. Innuendo oli viimeinen laulaja Freddie Mercuryn elinaikana julkaistu albumi. 1980-luvun loppupuolella AIDS:iin sairastuneen Mercuryn huononeva tila heijastuu paljon albumin tunnelmaan ja sanoituksiin, jotka ovat tavallista Queen-linjaa huomattavasti synkempiä.
Albumi oli Yhdysvalloissa Billboard 200 -myyntilistalla 30 viikkoa, parhaimmillaan sijalle 17. Albumilla on kaksitoista kappaletta, joista viisi on julkaistu myös singleinä. Nämä kappaleet olivat "Innuendo", "I'm Going Slightly Mad", "Headlong", "The Show Must Go On" sekä "These Are The Days Of Our Lives", joista kaikista tehtiin myös musiikkivideot.
"Innuendolle" sisältyy myös kappale "Delilah", joka on saanut nimensä yhdeltä Freddie Mercuryn lukuisista kissoista.
Levyllä soittivat myös: 
Albumi julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1991 CD-levynä, vinyylilevynä ja C-kasettina. Osa vinyylijulkaisun kappaleista on editoitu hieman erilaisiksi. Albumi julkaistiin Britanniassa 4. helmikuuta 1991, levy oli myyntilistalla 37 viikkoa, parhaillaan 1. sijalla myyden platinaa. Yhdysvalloissa albumi julkaistiin 5. helmikuuta 1991, kultaa myynyt albumi nousi 10 listaviikon aikana parhaillaan sijalle 30.
Albumi julkaistiin Japanissa remasteroituna CD-levynä vuonna 2001. Remasteroitu versio Japanilaisin kansin julkaistiin uudelleen vuonna 2004 Japanissa ja Euroopassa.
Aika (yhtye)
Aika on porilainen rock-yhtye, joka toimi 1980-luvun puolenvälin tienoilla. Yhtyeelle teki kappaleita myös Dingosta tunnettu Pertti Neumann. Sittemmin Aika on keikkaillut satunnaisesti.
Kokoonpano Uni-EP:llä:
The Miracle
The Miracle on brittiläisen Queen-yhtyeen kolmastoista studioalbumi ja ensimmäinen kolmeen vuoteen. Se julkaistiin toukokuussa 1989 . Levyltä julkaistiin viisi singleä, kaikki vuonna 1989. Singlet olivat "I Want It All", "Breakthru", "The Invisible Man", "Scandal" ja "The Miracle" . Niistä "I Want It All" nousi brittilistan kolmoseksi. Albumi myi platinaa Britanniassa ja Suomessa sekä kultaa Yhdysvalloissa.
Levyn alkuperäiseksi nimeksi oli suunniteltu "The Invisible Mania", mutta kolme viikkoa ennen julkaisua "The Miracle" päätettiin ottaa nimikappaleeksi. Albumi nousi listaykköseksi Britannian lisäksi Itävallassa, Saksassa, Alankomaissa ja Sveitsissä. Yhdysvaltain Billboard 200 -listalla se saavutti 24. sijan .
Levy on Innuendon lisäksi ainoa, jossa kaikkien kappaleiden tekijöiksi on ilmoitettu koko yhtye tekijänoikeusasioiden takia sekä osittain myös siksi, että yksittäiset ideat kappaleisiin lähtivät aina joltain jäseneltä, mutta lopulta kukin osallistui kunkin kappaleen luontiprosessiin. Tämä näkyy osittain myös levyn kansikuvassa, jossa yhtyeen jäsenten päät on yhdistetty yhdeksi nelikasvoiseksi, suureksi pääksi kuvamanipuloinnin keinoin.
CD-julkaisussa myös:
Hollywood Recordsin CD-julkaisussa (1991) myös:
Albumi julkaistiin CD-levynä, vinyylilevynä ja C-kasettina Britanniassa 22. toukokuuta 1989 ja Yhdysvalloissa 6. kesäkuuta 1989. Englannissa julkaisu nousi parhaimmillaan myyntilistan kärkeen ja oli listoilla yhteensä 37 viikkoa myyden platinaa. Yhdysvalloissa albumi oli parhaimmillaan 24. sijalla ja oli listoilla yhteensä 14 viikkoa myyden kultaa.
Vuonna 1991 Hollywood Records julkaisi CD-levyn uudelleen Yhdysvalloissa uuden bonuskappaleen kera. Vuonna 2001 albumi julkaistiin Japanissa remasteroituna CD-levynä japanilaisin kansitekstein. Remasteroitu japanilainen versio julkaistiin uudelleen vuonna 2004 Japanissa ja Euroopassa.
Petri Pasanen
Petri Pasanen (s. 24. syyskuuta 1980 Lahti) on aktiiviuransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija, joka edusti viimeisellä kaudellaan 2015 Veikkausliigassa pelaavaa FC Lahtea. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja, mutta pystyi pelaamaan myös oikeana laitapuolustajana. Urheilutoimittajain liitto valitsi Pasasen Vuoden jalkapalloilijaksi 2008.
Pasanen on toiminut pelaajauransa jälkeen tv-kommentaattorina Ylen ja C Moren jalkapallolähetyksissä.
Pasanen on FC Kuusysin kasvatti. Hän on pelannut myös FC Pallo-Lahden ja FC Hämeenlinnan riveissä. Veikkausliiga-uransa Pasanen aloitti Lahden riveissä vuonna 1999. Pasanen palasi takaisin FC Lahteen kesällä 2014. Pasanen päätti jalkapallouransa seurassa kauteen 2015.
Kesällä 2000 Pasanen siirtyi Alankomaiden suurseuroihin lukeutuvan Ajaxin riveihin. Pasanen nousikin nopeasti Ajaxin avauskokoonpanoon ja saavutti seuran riveissä tuplamestaruuden vuonna 2002. Myöhemmin hän kuitenkin joutui Ajaxissa epäsuosioon ja vietti kevään 2004 lainalla Englannissa Portsmouthin joukkueessa.
Kesällä 2004 Pasanen siirtyi vastikään Saksan-mestaruuden voittaneeseen Werder Bremeniin. Ensimmäisellä kaudellaan Bremenin riveissä Pasanen sai keskuspuolustajana hyvin peliaikaa ja olikin avauskokoonpanossa 22 Bundesliiga-ottelussa. Seuraavina kausina Pasasen peliaika väheni, kunnes kaudella 2007–2008 hän palasi Werderin vakituiseen avauskokoonpanoon; tällä kertaa tosin oikeana tai vasempana laitapuolustajana. Kaudella 2008–2009 Pasasen edustama Werder Bremen selviytyi UEFA Cupin loppuotteluun, jossa se kohtasi ukrainalaisen Šah’tar Donetskin. Pasanen vaihdettiin kentälle pelin jatkoajalla, Bremen kuitenkin hävisi ottelun.
Kesällä 2011 Pasanen siirtyi Itävallan Bundesliigassa pelaavaan Red Bull Salzburgiin.
Pasanen siirtyi heinäkuussa 2012 kaksivuotisella sopimuksella Tanskan Superligassa pelaavaan Aarhus GF:n riveihin.
Ensimmäisen A-maaottelunsa Pasanen pelasi 15. marraskuuta 2000 Irlantia vastaan. Ensimmäisen maalinsa A-maajoukkueessa hän teki 22. toukokuuta 2002 Latviaa vastaan. Pasanen kuului pitkään Suomen puolustuksen luottomiehiin. Pasanen toimi myös hetken aikaa Suomen A-maajoukkueen kapteenina.
McDonnell FH Phantom
McDonell FH Phantom oli McDonnell-yhtiön valmistama kaksimoottorinen suihkuhävittäjä, joka suunniteltiin toisen maailmansodan aikana Yhdysvaltain laivastolle. Phantomista tuli 21. heinäkuuta 1946 ensimmäinen suihkumoottorinen taistelulentokone, joka operoi yhdysvaltalaiselta lentotukialukselta, USS "Franklin D. Rooseveltilta".
Alkuvuodesta 1943 McDonnell kutsuttiin mukaan suunnittelemaan Yhdysvaltain laivaston kanssa lentotukialuskelpoista suihkuhävittäjää, jossa käytettäisiin Westinghouse Electric Corporationissa kehitettävänä olevia suihkumoottoreita. Kolme prototyyppiä tilattiin 30. elokuuta 1943 tyyppimerkinnällä "XFD-1". Useiden eri moottoriyhdistelmien (kahdeksasta 241 mm moottorista kahteen 483 mm moottoriin) kokeilun jälkeen todettiin, että kaksi 483 mm moottoria olisi kevein ja yksinkertaisin vaihtoehto. Rakenteeksi valittiin suunnitelma, jossa moottorit olivat asennettu lähelle runkoa, jotta ilmanotto- ja pakokaasukanavat olisivat lyhyitä. Tämä mahdollisti paremmat aerodynaamiset ominaisuudet kuin siipien alapuoliset moottorit. Nokkaan varattiin tila neljälle 12,7 mm konekiväärille.
Kun ensimmäinen XFD-1 valmistui tammikuussa 1945, niin saatavilla oli vain yksi Westinghouse 19XB-2B moottori asennettavaksi. Maanpinnalla tehtävät ja rullaustestit suoritettiin yhdellä moottorilla, ja luottamus uuteen koneeseen oli niin suuri, että myös ensilento 26. tammikuuta 1945 suoritettiin vain yhdellä suihkumoottorilla. Onnistuneiden testien jälkeen tuotantoversioiden tilaus tehtiin 7. maaliskuuta 1945 sadasta "FD-1" lentokoneesta. Myöhemmin tyyppimerkintä muutettiin olemaan "FH-1", koska valmistajatunnus "D" oli jo käytössä Douglas Aircraft Companyllä.
Sodan loppuessa tilauksen konemäärä vähennettiin 60 koneeseen ja ensimmäinen tuotantosarjan kone toimitettiin tammikuussa 1947.
Kummitusjuna
Kummitusjuna on huvipuistolaite, jonka tarkoituksena on viihdyttää huvipuistokävijöitä pelottelemalla heitä erilaisilla keinoilla. Näitä ovat mm. valo- ja äänitehosteet, tekosavu ja erilaiset nuket ja hahmot, kuten mm. luurangot, kummitukset, zombit ja muut kauhuhahmot. Kummitusjunissa matkustetaan yleensä pimeässä tai hämärässä, mikä lisää pelottelukeinojen vaikutusta.
Useimmat kummitusjunat soveltuvat sekä lapsille että aikuisille, mutta myös pelkästään aikuisille suunnattuja laitteita on olemassa. Aivan pienimmille lapsille kummitusjunat eivät yleensä ole suositeltavia. Kummitusjunissa ajetaan yksittäisillä vaunuilla. Vaunut liikkuvat usein hitaammin kuin normaaleissa vuoristoradoissa.
Suomessa kummitusjunia ovat muun muassa "Kyöpelinvuoren hotelli" Linnanmäellä , "Dark Ride" Suomen Tivolissa, "Kummitusjuna" Tykkimäellä, "Devil's Mine Hotel" PowerParkissa ja "Fresh blood bank" Tivoli Sariolassa. 
Linnanmäen kummitusjuna uusittiin kokonaan vuodeksi 2013. Nokkakiven huvipuistoon lisättiin uusi kummitusjuna kesäksi 2013.
Ensi-ilta
Ensi-illaksi kutsutaan esimerkiksi näytelmän tai elokuvan ensimmäistä julkista esityskertaa.
Oopperan, näytelmän tai vaikkapa sävellyksen ensimmäinen esitys historiassaan on nimeltään kantaesitys. Sen sijaan ensi-ilta on minkä tahansa tietyn ooppera-produktion, näytelmäsovituksen tai vastaavan ensimmäinen esitys. Esimerkiksi Joonas Kokkosen oopperalla "Viimeiset kiusaukset" on historiansa aikana ollut ainoastaan yksi ainoa kantaesitys, joka tapahtui vuonna 1975 Savonlinnan Oopperajuhlilla. Sen sijaan kaikilla "Viimeisten kiusausten" myöhemmillä produktioilla on omat ensi-iltansa. Konserttiohjelmiston kertaluonteisuuden vuoksi yksittäisillä sävellyksillä ei useinkaan ole ensi-iltaa.
Kun muualla jo esitetty teos kantaesityksensä jälkeen esitetään ensimmäistä kertaa toisessa maassa, esimerkiksi Suomessa, voidaan puhua Suomen kansallisesta kantaesityksestä tai Suomen ensiesityksestä. Elokuvan yhteydessä puhutaan ensi-illan lisäksi myös maailmanensi-illasta, jos elokuvaa ei ole aiemmin esitetty missään muussa maassa. Usein varsinkin kaupallisten elokuvien ensi-illoissa on yleisönä elokuvan näyttelijäkaartia ja muita julkisuuden henkilöitä.
Enterprise (avaruussukkula)
Avaruussukkula Enterprise (NASA:n tunnus OV-101) on ensimmäinen NASAn avaruussukkula, joka ei kuitenkaan käynyt avaruudessa.
Enterprise rakennettiin ainoastaan testikäyttöön ja siitä puuttui päämoottori ja toimiva lämpökilpi, eikä se olisi täten kyennyt avaruuslentoon. Sukkula valmistui 17. syyskuuta 1976. Se suoritti kuitenkin muutamia ilmakehälentoja 1970-luvun lopulla.
Enterprise toimi avaruusukkuloiden perusmallina. Sitä suunniteltiin muunneltavan avaruuslentoihin soveltuvaksi malliksi, mutta tätä muutosta ei toteutettu sen kalleuden vuoksi. Sen sijaan testialus STA-099 (Challenger) muokattiin lentokelpoiseksi.
Enterprise sijoitettiin kesäkuussa 2012 Intrepidin avaruus-, ilmailu- ja merimuseoon New Yorkissa.
Enterprise on nimetty Star Trekin USS Enterprisen mukaan.