hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kauluriluri
Kauluriluri ("Lorius chlorocercus") on lurien sukuun kuuluva kirkasvärinen kaija.
Kaulurilurin pituus on noin 28 cm ja paino noin 200 g. Se muistuttaa aitoluria. Sen höyhenpuvun yleisväri on punainen. Päälaki ja otsa ovat mustat, kaulan sivuilla on musta vaakaraita ja kurkun ja rinnan välissä kulkee kapea keltainen raita. Siivet ovat päältä vihreät, alapuolelta siniset ja punaiset. Pyrstö on punainen ja sen kärki on leveälti ruskea. Nokka on punaoranssi, iiris oranssi ja koivet tummanharmaat. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuoren linnun nokka on ruskehtava ja iiris ruskea ja musta väri puuttuu kaulan sivuilta.
Kauluriluri elää Salomonsaarilla ja Papua-Uuden-Guinean itäosissa. Lajin elinympäristön laajuus on 20 000–50 000 neliökilometriä. Lajin populaation koko on 10 000–50 000 yksilöä. Kauluriluria pidetään myös vankeudessa häkkilintuna.
Kaulurilurit asuvat alavien maiden metsissä ja vuorten alarinteillä kilometrin korkeudelle saakka, etenkin palmumetsiköissä. Laji liikkuu yleensä pienissä parvissa tai pareittain.
Pesintä tunnetaan vain vankeudessa elävien lintujen osalta. Naaras munii kaksi munaa. Muna on kooltaan 30*24 mm.
Kaulurilurit syövät ainakin siitepölyä, mettä, kukkia ja siemeniä.
Michelle Grace
Michelle Grace (ent. Messer, s. 4. joulukuuta 1968) on yhdysvaltalainen näyttelijä-tuottaja.
Hän oli naimisissa Mark Gracen kanssa 1988–1993, jonka jälkeen hän meni vuonna 1997 naimisiin näyttelijä Ray Liottan kanssa. Heidän avioliittonsa päättyi eroon vuonna 2004. Michelle Gracella ja Ray Liottalla on vuonna 1998 syntynyt Karsen-tytär.
Pieksänjärvi
Pieksänjärvi (myös "Pieksäjärvi") on järvi Pieksämäellä Etelä-Savossa. Pieksämäen keskusta on järven etelärannalla. Pieksänjärvi on rehevä, keskihumuksinen ja väriltään rusehtava. Järven pohjoispäästä lähtee lasku-uoma pieneen Kaihlaseen, josta vesi laskee edelleen Haapajokea Haapajärveen.
Kuuma kesä (kappale)
Kuuma kesä on suomalaisen Popeda-yhtyeen kappale ja single, joka julkaistiin 3. kesäkuuta 1985. Se on yhtyeen tunnetuin kappale sekä yksi suomirockin klassikoista. Kappale oli myös mukana lokakuussa 1985 julkaistulla "Pohjantähden alla" -albumilla.
"Kuuma kesä" (tunnetaan yleisemmin nimellä "Pitkä kuuma kesä") on kitaristi Costello Hautamäen sävellys ja laulaja Pate Mustajärven sanoitus. Alun perin sanoituksia oli kaksi: Mustajärven ja kitaristi Arwo Mikkosen. Hautamäki valitsi Mustajärven version, ja perusteli valintaansa näin: "Ei millään pahalla, mutta jos me halutaan hitti tehdä, niin kyllä Mustajärven teksti on parempi". Basson kappaleeseen soitti äänittäjä Mika Sundqvist, basisti Jyrki Melartinin nukkuessa sohvalla. Sundqvistin oli tarkoitus soittaa basso vain "demoksi", mutta Melartin ei herätessään katsonut tarpeelliseksi soittaa sitä uudestaan.
Singlen B-puolella oleva "Tuomas parka" on vähemmän tunnettu Popeda-kappale. Se on merkitty kosketinsoittaja Safka Pekkosen säveltämäksi, mutta Pekkonen ei omien sanojensa mukaan säveltänyt kuin B-osan. Arwo Mikkonen sävelsi A-osan ja sanoitti kappaleen.
Myyntilistoilla single menestyi hyvin: heinäkuussa se oli sijalla 23., elokuussa 6. ja syyskuussa 4.
"Kuuma kesä" -kappaleen ovat levyttäneet myös Apulanta, The Kone, Westman ja Samuli Edelmann.
Saarijärvi (Kurikka)
Saarijärvi on pieni ja matala järvi valtatie 3:n varrella Kurikan eteläosassa. Aivan järven eteläisin kärki sijaitsee Parkanon puolella. Pinta-alaa Saarijärvellä on noin 23 hehtaaria ja syvin kohta on neljä metriä. Saarijärvessä on yksi pieni saari. Vesi järvessä on muiden pohjalaisjärvien tavoin ruskeaa. Saarijärven laskujoki on Saariluoma. Järven lounaispuolella sijaitsee Saarineva-niminen suoalue.
Vuodessa järveen istutetaan noin 2 000 kilogrammaa jalokalaa. Pääsaaliskala on kirjolohi. Lisäksi järveen istutetaan jonkin verran harjusta, taimenta ja puronieriää. Suurimmat istutetut kalat ovat jopa kuusikiloisia. Saarijärvessä on myös jonkin verran siikaa ja ahventa. Suurimmat siiat ovat olleet yli kilon painoisia.
Saarijärven itäosassa sijaitsevan lahden poikki Jalasjärven kunta rakensi aikoinaan laiturin. Tältä 200-metriseltä laiturilta voivat esimerkiksi pyörätuolilla liikkuvat kalastaa. Myös perhokalastajia ja viehekalastajia laituri palvelee. Laiturilta voi syksyllä ja keväällä heikkojen jäiden aikaan pilkkiä. Laiturin pohjoispäässä sijaitsee paikka kalanperkausta varten ja eteläpäässä puolestaan tulipaikka ja kota. Saarijärven pohjoispäässä on muun muassa kalastusvälineitä ja veneitä vuokraava kahvila sekä grillipaikka ja uimaranta.
Armand Maillard
Armand Maillard (s. 18. kesäkuuta 1943) on katolisen kirkon ranskalainen piispa. Hänet vihittiin papiksi 28. kesäkuuta 1970, sitten piispaksi 5. lokakuuta 1996. Hän toimi vuosina 1996–2007 Lavalin hiippakunnan piispana, ja vuonna 2007 hän siirtyi Bourges'n arkkipiispaksi.
Kevin Kilner
Kevin Kilner (s. 5. toukokuuta 1958 Baltimore, Maryland, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuva- ja televisionäyttelijä.
Hubert Marie Pierre Dominique Barbier
Hubert Marie Pierre Dominique Barbier (s. 4. elokuuta 1932) on katolisen kirkon 18. syyskuuta 1955 vihitty ranskalainen pappi. Hän yleni piispaksi 13. joulukuuta 1980 saatuaan 6. lokakuuta nimityksen Annecyn hiippakunnan apulaispiispaksi ja Noban titulaaripiispaksi. Vuonna 1984 hän nousi Annecyn piispaksi.
Annecyn piispan tehtävät Barbier jätti vuonna 2000. Silloin hän siirtyi Bourges'n arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 11. syyskuuta 2007.
Pierre Marie Léon Augustin Plateau
Pierre Marie Léon Augustin Plateau (10. tammikuuta 1924 – 26. huhtikuuta 2018) oli katolisen kirkon 28. kesäkuuta 1947 vihitty ranskalainen pappi. Hän yleni piispaksi 22. huhtikuuta 1979. Hän toimi vuosina 1984–2000 Bourgesin arkkihiippakunnan arkkipiispana, ja hänen jäätyään eläkkeelle tehtäviin siirtyi Hubert Marie Pierre Dominique Barbier.
Kaivajat (suku)
Kaivajat ("Geositta") on kaivajien heimoon kuuluva lintusuku. Aikasemmin suku luettiin orneerojen heimoon. Sukuu kuulu 11 lajia.
The End of This Chapter
The End Of This Chapter on Sonata Arctican ensimmäinen kokoelmalevy. Se julkaistiin vuonna 2005, mutta vain Japanissa.
Tulikulmat
Tulikulmat ("Aphrastura") on orneerojen heimoon kuuluva eteläamerikkalainen lintusuku. Suvussa on kaksi lajia:
Projekti 658
Projekti 658 (NATO-koodi: Hotel) oli Neuvostoliiton laivaston ensimmäisen sukupolven, 1960-luvun alussa käyttöön otettu ydinkäyttöinen sukellusveneluokka, joka on aseistettu ballistisin ydinohjuksin.
Luokka perustui Neuvostoliiton ensimmäiseen ydinkäyttöiseen sukellusveneeseen, Projekti 627:ään, johon lisättiin ohjusosasto edeltävästä dieselkäyttöisestä Projekti 629:stä. Veneen suunnittelu OKB-18, aluksi johdossaan P.Z. Golosovskyi, sitten I.V. Mihailov ja lokakuusta 1958 S. N. Kovaljov.
Projekti 629:n tavoin veneeseen mahtui kolme Scudista kehitettyä R-13-ohjusta (NATO-koodi: SS-N-4 Sark) pystysuoriin siiloihin tornin taakse. Veneen oli noustava pintaan niiden laukaisua varten.
Luokan ensimmäinen alus "K-19" laskettiin vesille 8. elokuuta 1959 ja otettiin käyttöön 12. marraskuuta 1960. Kahdessa vuodessa valmistui kahdeksan venettä, jotka kaikki rakennettiin SEVMAŠilla Molotovskissa.
Vuosina 1963–1967 veneet varustettiin D-4-laukaisujärjestelmällä ja pidemmän kantomatkan R-21-ohjuksella (NATO-koodi: SS-N-5 Serb), jonka voi laukaista 16 metriä vedenpinnan alta ja ennen laukaisua siilo oli täytettävä vedellä. Tämä muunnos sai nimen projekti 658M tai Hotel II.
"K-145" varustettiin R-29-ohjuksella ja sai nimen projekti 701 tai Hotel III. Veneen pituus piteni 130 metriin ja uppouma 4080/5000 tonnista 5500/6400 tonniin (pinnalla/pinnan alla).
Ismo Junni
Ismo Kullervo Junni (kesäkuu 1943 – 3. marraskuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen sarjamurhaaja, joka surmasi vaimonsa ja neljä ryyppykaveriaan. Useat hänen suorittamistaan surmatöistä olivat murhapolttoja Kivinokan kesämaja-alueella Helsingissä.
Ominaista Junnin tekemille surmatöille oli se, että hän irrotti uhreiltansa hampaita. Esimerkiksi pahoinpitelyn päätteeksi hän kiskoi vaimoltaan irti hampaan ja myöhemmin varasti uhrinsa hammasproteesin, jota esitteli ryyppykavereilleen.
Junni teki ensimmäisen henkirikoksensa elokuussa 1980, jolloin hän surmasi Helsingin Kontulassa vuotta nuoremman vaimonsa. Ismo Junnia kuultiin asiassa, mutta todisteet eivät riittäneet häntä vastaan. Tapaus kirjattiin tapaturmaksi.
Seuraavan surman Junni teki Kivinokan kesämaja-alueella heinäkuussa 1986. Tällöin uhreiksi joutuivat hänen ryyppykaverinsa Seppo Mäntyniemi ja Juha Väre. Surmatyöt Junni täydensi sytyttämällä kesämajan tuleen.
Syyskuussa 1986 Junni surmasi ryyppykaverinsa Matti Haapasen polttamalla tämän kesämajaansa.
Viimeinen surmatyö tapahtui vuonna 1988. Tällöin Junni poltti Pauli Sirosen tämän kesämajaan.
Junni osoitti sairaalloista kiinnostusta kalmoihin, ja hän jopa pyrki ruumishuoneelle töihin, jonne häntä ei kuitenkaan huolittu.
Vuonna 1990 Junnin täysi-ikäiseksi varttunut poika paljasti poliisille, että äidin kuolema ei ollut tapaturma. Ismo Junni otettiin kuulusteluihin, jossa hän yllättäen tunnusti kaikki surmatyöt vuosien varrelta.
Helsingin raastuvanoikeudessa Junni perui tunnustuksensa ja väitti pyrkineensä miellyttämään kuulustelijoitaan. Raastuvanoikeus kuitenkin katsoi hänet syylliseksi vaimonsa tappoon, Seppo Mäntyniemen, Juha Väreen, Matti Haapasen ja Pauli Sirosen murhiin sekä murhapolttoihin ja tuomitsi tämän elinkautiseen vankeuteen helmikuussa 1992.
Helsingin hovioikeus muutti vaimon kuoleman rikosnimikkeen törkeäksi pahoinpitelyksi ja törkeäksi kuolemantuottamukseksi. Rangaistusseuraamus ei kuitenkaan muuttunut. Junni kuoli vuonna 1995 suorittaessaan elinkautista rangaistustaan.
Kookosluri
Kookosluri ("Lorius hypoinochrous") on lurien sukuun kuuluva kaija.
Kookoslurin pituus on noin 26 cm ja paino 200–240 g. Se muistuttaa aitoluria. Sen höyhenpuvun yleisväri on punainen. Päälaki ja otsa ovat mustat, siivet päältä vihreät, alapuolelta punaiset ja mustat ja siipisulissa on keltainen raita. Pyrstö on punainen ja sen kärki on leveälti sininen tai vihreä. Nokka on punaoranssi ja sen tyvi valkoinen, iiris on oranssi tai punainen. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Kookosluri elää Papua-Uusi-Guinean itäosan saarilla. Lajin elinympäristön laajuus on 50 000–100 000 neliökilometriä. Lajista tunnetaan kolme alalajia, joiden väritys vaihtelee jonkin verran. Lajin populaation koko on yli 50 000 yksilöä. Kookosluria pidetään myös vankeudessa häkkilintuna.
Kookoslurit asuvat pääasiassa alavien maiden metsissä ja vuorten alarinteillä 1 600 metrin korkeudelle saakka. Ne viihtyvät monenlaisissa metsiköissä, etenkin kookospalmumetsiköissä, sekä myös puutarhoissa ja taajamissa. Ne esiintyvät yleensä pienissä, alle 20 yksilön parvissa tai pareittain. Laji on äänekäs ja huomiota herättävä.
Pesintä tunnetaan vain vankeudessa elävien lintujen osalta. Naaras munii yleensä kaksi munaa, joita haudotaan noin 25–26 päivää. Poikaset jättävät pesän noin 11 viikon ikäisinä.
Kookoslurit syövät ainakin siitepölyä, mettä ja kukkia.
Michael Jackson (radiotoimittaja)
Michael Jackson (s. 16. huhtikuuta 1934) on yhdysvaltalainen radiojuontaja. Uransa alkuvaiheessa hän työskenteli Etelä-Afrikassa ja Isossa-Britanniassa. Kotimaassaan hän aloitti Massachusettsissa, josta hän siirtyi San Franciscoon tekemään yölähetyksiä. Suurimman suosionsa Jackson sai losangelesilaisella KABC-asemalla, jolla hän toimi 32 vuoden ajan.
Michael Jackson on saanut seitsemän Emmy-palkintoa, tähden Hollywood Walk of Famelle ja vuonna 2003 hänet nimettiin Radio Hall of Fameen. Jacksonin täyskaiman, muusikko Michael Jacksonin kuoltua vuonna 2009 tämän fanit kokoontuivat suremaan toimittaja-Jacksonin Walk of Fame -tähdelle, sillä pääsy muusikon omalle tähdelle oli estettynä tekeillä olevan Bruno-elokuvan ensi-iltavalmistelujen vuoksi.
Maa on niin kaunis
”Maa on niin kaunis” on hengellinen laulu. Se liitetään useimmiten joulun aikaan, mutta sitä lauletaan muinakin vuodenaikoina ja muissa yhteyksissä.
Laulun sävelmä on peräisin vuonna 1842 ilmestyneestä sleesialaisten kansanlaulujen kokoelmasta. Sävelmä liittyi siinä vanhaan saksalaiseen virteen ”Schönster Herr Jesu”. Sävelmää pidettiin keskiaikaisena pyhiinvaeltajien hymninä. Myöhemmin tanskalainen kirkkoherra Ferdinand Fenger pyysi ystäväänsä, kirjailija Bernhard Severin Ingemannia kirjoittamaan lauluun uudet sanat. Ingemann sai laulun valmiiksi 1850. "Schönster Herr Jesu" laulun teksti on myös osin saattanut olla Ingermannin laulun tekstin esikuvana. "Schönster Herr Jesu" on suomeksi "Uusia virsiä 2009" kokoelmassa "Oi pyhä Jeesus virsi 25.
Laulun suomensi Hilja Haahti vuonna 1903. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa se on ollut virtenä numero 30 vuoden 1986 virsikirjapainoksesta lähtien. Virsi on Suomen ruotsinkielisessä virsikirjassa virtenä numero 31.
Virsi on myös Ruotsin kirkon virsikirjassa, osastossa "Pyhiinvaellus", numero 297. Virren suomenkielisen tekstin on uudistanut virsikirjatyöryhmä vuoden 1984 virsikirjaehdotuksen tekstin pohjalta.
Oskar Merikanto sovitti saman melodian vuonna 1908 lauluäänelle ja uruille anonyymiin tekstiin "Kehdosta hautaan saattelevi laulu, ijäisyytehen matkaajaa". Sovitus on julkaistu nimellä "Elämän laulu", op. 61 (A. E. Lindgren 1909 AEL388).
Laulu tunnetaan myös nimellä ”Toivioretkellä”. Kyseisellä nimellä kappaleen on levyttänyt muun muassa Juice Leskinen Slam ja lauluyhtye Rajaton
Jean de Lattre de Tassigny
Jean de Lattre de Tassigny (2. helmikuuta 1889 Mouilleron-en-Pareds – 11. tammikuuta 1952 Pariisi) oli upseeri Ranskan armeijassa toisessa maailmansodassa. Hän johti 1940 Ranskan 14. jalkaväkidivisioonaa. Toisen maailmansodan jälkeen hän siirtyi Naton jalkaväkijoukkojen johtoon. Tassigny on haudattu Pariisin Invalidikirkkoon. Hänet ylennettiin kuolemansa jälkeen postuumisti Ranskan marsalkaksi.
Léon-Adolphe Amette
Léon-Adolphe Amette (6. syyskuuta 1850 – 29. elokuuta 1920) oli katolisen kirkon 20. joulukuuta 1873 vihitty ranskalainen pappi. Hän oli kardinaali vuodesta 1911 ja osallistui siten vuoden 1914 konklaaviin. Hänet vihittiin piispaksi 25. tammikuuta 1899, ja hän toimi Pariisin arkkihiippakunnan arkkipiispana vuodesta 1908 kuolemaansa.
Evisceration Plague
Evisceration Plague on Cannibal Corpsen yhdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 3. helmikuuta 2009. Levystä on saatavilla myös erikoisversio, jossa on mukana "Making of Evisceration plague" -DVD.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 25. Yhdysvalloissa se debytoi Billboard 200 -listan sijalla 66.
Georg Forster
Johann Georg Adam Forster (27. marraskuuta 1754 Nassenhuben lähellä Danzigia (nykyinen Gdańsk) - 10. tammikuuta 1794 Pariisi) oli saksalainen luonnontieteilijä, matkakirjailija ja vallankumouksellinen. Forster syntyi Puolassa lähellä Danzigia skotlantilaisen pastorin perheeseen, ja vuonna 1766 perhe muutti Englantiin, missä nuori Georg alkoi ansaita kääntämällä tiedekirjoja englanniksi. Forster pääsi jo nuorena isänsä seurassa useille tutkimusmatkoille, joista eksoottisin oli James Cookin toinen matka Tyynellemerelle. Forsterin matkakertomus, "Matkustus maailman ympäri" vaikutti suuresti eurooppalaisten käsitykseen Polynesian kansoista. Hän julkaisi teoksen ensin englanniksi ja käänsi sen sitten itse saksaksi. Tämän matkakuvauksen seurauksena Forster kutsuttiin Royal Societyn jäseneksi jo 23-vuotiaana.
Eurooppaan palattuaan Forster keskittyi akateemiseen uraan, ja opetti Kasselin ja Vilnan yliopistoissa. Vuonna 1788 hänestä tuli Mainzin yliopiston pääkirjastonhoitaja. Forster kuului valistusajan saksalaisen sivistyneistön kärkinimiin, ja oli vilkkaassa kirjeenvaihdossa useiden maanmiestensä kanssa. Kun ranskalaiset valtasivat Mainzin, Forster liittyi jakobiineihin, ja oli sitten perustamassa ensimmäistä saksalaista tasavaltaa eli Mainzin tasavaltaa vuonna 1792. Forsterista tuli Mainzin lähettiläs Pariisissa. Sotaonni kääntyi, Mainz joutui preussilaisten käsiin, Forster julistettiin maanpetturiksi eikä voinut palata Saksaan, vaan kuoli Pariisissa 1794.
Tšerdyn
Tšerdyn () on kaupunki Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kolva-joen rannalla 6 kilometrin päässä paikasta, jossa se laskee Višeraan, 470 kilometriä Permistä pohjoiseen. Kaupunki on Tšerdynin piirin keskus. Asukkaita on 5 300 henkeä (vuonna 2010).
Kaupungin nimi uskotaan juontuvan komin kielen ”joen suuta” merkitsevistä sanoista. Arkeologisten löytöjen mukaan seudun asukkaat kävivät 800–1100-luvulla kauppaa Volgan bulgaarien, Novgorodin, Lähi-idän ja pohjoisen alueen kansojen kanssa. Tšerdyn mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1451. 1400–1500-luvulla se oli Suur-Permin pääkaupunki. Iivana III:n joukot valtasivat sen vuonna 1472 ja se liitettiin Moskovan Venäjään. Vuonna 1535 Tšerdyn tunnustettiin virallisesti kaupungiksi.
Tšerdynistä alkoi vanha Uralin yli Siperiaan johtanut kauppatie. Asukkaat harjoittivat suolan keittoa, maa- ja karjataloutta, kalastusta ja kaupankäyntiä. Vuonna 1613 vojevodikunnan keskus siirrettiin Solikamskiin, mutta kaupunki säilytti asemansa tärkeänä kaupan keskuksena. Vuonna 1640 Tšerdynin lähelle perustettiin metallitehdas. Myöhemmin suuren merkityksen sai puunjalostus. 1700-luvulla kaupungin taloudellinen merkitys väheni Solikamskin nopean kehityksen vuoksi. 1700–1800-luvulla Tšerdyn oli alueen suurimman kihlakunnan keskus. Vuoden 1792 tulipalo tuhosi kaupungin lähes kokonaan. 1800–1900-luvun vaihteessa harjoitettiin viljan, Petšoran kalan ja turkisten kauppaa.
1900-luvun alussa kaupungissa toimi Venäjän toiseksi suurin kulutusosuuskunta, Tšerdynin ja Permin välillä oli päivittäinen höyrylaivayhteys. Vuonna 1934 Tšerdynissä asui karkotettu runoilija Osip Mandelštam. Nykyisin kaupungin talous perustuu metsäteollisuuteen.
Tšerdyn sijaitsee Kolva-joen rannalla seitsemällä rotkojen erottamalla kukkulalla. Korkeimmilla paikoilla on jälkiä Permin komien linnoitetuista asuinpaikoista. Kaupungin historiallisen ytimen muodostaa Troitskaja-mäki, jolla on sijainnut vuonna 1535 rakennettu kreml. Kaupungin vanhin rakennus on vuosina 1704–1718 rakennettu Apostoli Johanneksen kirkko, joka on kuulunut Uralin ensimmäisen, vuonna 1462 perustetun miesluostarin yhteyteen. 1700-luvun keskustan muodostaa Sobornaja-aukio, jolla sijaitsevat vuosina 1750–1754 rakennettu Ylösnousemuksen katedraali ja Kristuksen kirkastumisen kirkko vuodelta 1756. Niiden vieressä on vuosina 1751–1761 rakennettu Jumalan ilmestyksen kirkko. Kaupungin keskusta on rakennettu vuoden 1792 tulipalon jälkeen laaditun säännöllisen asemakaavan mukaan. Muita nähtävyyksiä ovat 1700-luvun alun asevarikko, kauppahalli (1857), kaupunginduuma ja 1800-luvun kauppiastalot. Kaupungissa toimii vuonna 1899 perustettu kotiseutumuseo.
Usolje
Usolje () on kaupunki Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kaman oikeanpuoleisella rannalla vastapäätä Bereznikin kaupunkia 343 kilometriä Permistä pohjoiseen. Kaupunki on Usoljen piirin keskus. Asukkaita on 5 400 henkeä (vuonna 2008).
Paikkakunta on syntynyt nimellä "Novoje Usolje" vuonna 1606, jolloin sinne perustettiin suolankeittämö. Seutu kuului vuosisatojen ajan Stroganovin kauppias- ja liikemiessuvulle. 1700-luvulla Novoje Usolje toimi Stroganovien omistamien alueiden hallinnollisena keskuksena. 1800-luvun alkuun mennessä, Solikamskin merkityksen vähentyessä, Novoje Usoljesta tuli Kaman seudun suolan tuotannon keskus ja tärkeä Keski-Venäjän ja Uralin välisen kaupan välittäjä. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1940.
Usoljessa on säilynyt runsaasti vanhoja puutaloja ja Stroganovien ajan kivirakennuksia. Kauppatorilla sijaitsevat Vapahtajan tsasouna ja vuonna 1727 valmistunut Kristuksen kirkastumisen katedraali. Muita nähtävyyksiä ovat Stroganovien talo, kauppahalli ja siihen liittyvä kellotorni (1730). Klassismia edustavat Pokrovan ja pyhän Nikolaoksen tsasouna (1814–1820), Pyhän Nikolaoksen kirkko, Golitsynin kartano (1818), kaupungintalo (1832), suolatehtaan konttori (1833) ym. Usoljen pohjoisosa rajoittuu Bereznikin kaupungin lähiöihin.
No Innocent Victim
No Innocent Victim on vuonna 1992 perustettu yhdysvaltalainen hardcore punk -yhtye, jolla on levytyssopimus Facedown Recordsin kanssa. Yhtye lopetti vuonna 2002, mutta vuonna 2004 se aloitti uudelleen soittamalla keikan Cornerstone-festivaaleilla. Yhtye on julkaissut kahdeksan levyä. Yhtyeen sanoituksista näkyy selvästi jäsenten kristillinen vakaumus.
Osa
Osa () on kaupunki Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kaman vasemmalla rannalla (Votkinskin tekoallas) 146 kilometriä Permistä lounaaseen. Kaupunki on Osan piirin keskus. Asukkaita on 22 500 henkeä (vuonna 2008).
Vuonna 1591 paikalle perustettiin Novonikolskajan kylä, johon myöhemmin rakennettiin Venäjän itäistä rajaa suojaava linnoitus. Osan kaupunki perustettiin vuonna 1708 ja uudelleen vuonna 1737. Vuonna 1781 siitä tuli Permin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. 1700-luvulla kaupungin läpi kulki Siperian maantie. Vuonna 1774 sen valtasivat Jemeljan Pugatšovin joukot. 1800-luvun alussa Osasta tuli huomattava maataloustuotteiden kaupan ja Kaman liikenteen keskus. Vuonna 1963 kaupungin lähellä alettiin porata öljyä. Paikkakunnalla on lähinnä elintarvike- ja puunjalostusteollisuutta.
Nähtävyyksiä ovat vuosina 1790–1800 rakennettu klassistinen Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen katedraali, moskeija 1800-luvun puolivälistä, venäläistyylinen Kolminaisuuden katedraali (1902–1916), vojevodikunnan ja kihlakunnan klassistiset kansliarakennukset (molemmat 1800–1802), virastorakennus (1800–1828), kauppahalli (1800-luvun alku) sekä lukuisat 1800-luvun kauppiastalot. Kaupungissa toimii kotiseutumuseo.
Jesse Brinkley
Jesse Lee Brinkley (s. 14. marraskuuta 1976 Yerington, Nevada) on yhdysvaltalainen nyrkkeilijä. Hän esiintyi Contender-Haastaja -ohjelmassa, jossa hän saavutti neljännen sijan. Hänellä on kaksi lasta tyttöystävänsä Colleen Ritterin kanssa.
Brinkley syntyi Yeringtonissa, Nevadassa. Hän on otellut 40 ottelua, joista 35 on voittoja ja 22 voitettu tyrmäyksellä. Kuusi ottelua on päättynyt tappioon, joista kolme tyrmäyksellä.
Tosi-tv -ohjelmassa Contender - Haastaja Brinkley päätyi Lännen joukkueeseen. Contender-Haastajan kolmannella kaudella Brinkley otteli Ison-Britannian Robin Reidiä vastaan. Hän hävisi ottelun yksimielisellä tuomaripäätöksellä.
Erik Mickwitz
Erik Mickwitz (s. 24. marraskuuta 1938 Helsinki) on suomalainen juristi, joka on toiminut kuluttaja-asiamiehenä vuosina 1991–2003.
Mickwitz on valmistunut lainopin kandidaatiksi 1963 ja sai varatuomarin arvon 1966. Hän työskenteli patentti- ja rekisterihallituksessa 1963–1965 ja Liiketyönantajain keskusliitossa eri tehtävissä, viimeksi johtajana 1975–1976. Vastaperustetun kuluttaja-asiamiehen toimiston toimistopäällikkönä hän toimi 1978–1991, joista viimeiset vuodet kuluttaja-asiamiehen viransijaisena.
Mickwitz toimi vuosina 2003–2004 suomenruotsalaisten kansankäräjien eli Folktingetin pääsihteerinä.
Vuonna 2008 Mickwitz toimi yhdessä professori Erkki Aurejärven kanssa oikeudenkäyntiavustajana kantajille, jotka haastoivat tupakkateollisuuden vastaamaan tupakanpolton aiheuttamista terveyshaitoista Helsingin käräjäoiketeen. Kanne hylättiin, ja asia etenee hovioikeuteen.
Erik Mickwitzin isä oli talvisodassa kaatunut historiantutkija Gunnar Mickwitz. Erik Mickwitzin puoliso oli lastenkirjailija ja animaattori Camilla Mickwitz.
Lysva
Lysva () on kaupunki Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Uralin länsirinteellä Lysva-joen rannalla 206 kilometriä Permistä itään. Kaupunki on Lysvan piirin keskus. Sen läpi kulkee Tšusovskajan ja Kuzinon välinen rautatie (Lysvan asema). Asukkaita on 68 700 henkeä (vuonna 2008).
Paikkakunta on syntynyt vuonna 1785 perustetun rautatehtaan yhteyteen. Vuonna 1926 siitä tuli kaupunki. Nykyään Lysvassa on lähinnä metalli- ja koneenrakennusteollisuutta. Kaupunki tunnetaan neuvostoaikana valmistetuista Lysva-sähköliesistä.
Nähtävyyksiä ovat vuonna 1785 rakennettu tehtaan patorakennelma, 1800-luvun alun teollista arkkitehtuuria edustava rautatehtaan rakennuskokonaisuus, johon kuuluvat myös rantakadun varastot, tehtaanjohtajan talo (1897–1898) ja konttorirakennus (1914–1915). 1800–1900-lukujen vaihteen rakennuksista erottuvat entinen Šuvalovin talo (1904–1905) ja sairaalarakennus.
Brooklyn Park
Jesse Ventura toimi Brooklyn Parkin pormestarina yhden kauden ajan 1991–1995.
Kungur
Kungur () on kaupunki Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee paikassa, jossa Iren- ja Šakvajoet yhtyvät Kaman sivujokeen Sylvaan, 101 kilometriä Permistä kaakkoon. Kaupunki on Kungurin piirin keskus, mutta ei itse kuulu sen yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Sen läpi kulkee Permin ja Jekaterinburgin välinen rautatie (Kungurin asema). Asukkaita on noin 68 00 henkeä (vuonna 2010).
Kungur on perustettu vuonna 1648 Kungurka-joen rannalle 17 kilometrin päähän Iren-joen suusta. Vuonna 1662 sen hävittivät baškiirit, minkä jälkeen nykyiselle paikalle rakennettiin uusi linnoitus. 1700-luvun puolivälissä Kungur oli yksi Uralin suurimmista asutuskeskuksista. Vuonna 1781 kaupungista tuli Permin lääniin kuuluneen Kungurin kihlakunnan keskus. 1700-luvun lopulla Kungur oli huomattava Siperian maantien kauppapaikka ja läänin nahkateollisuuden keskus. Nykyisin kaupungissa on mm. jalkine-, elintarvike- ja koneenrakennusteollisuutta.
Nähtävyyksiä ovat vuonna 1781 rakennettu Kristuksen kirkastumisen kirkko ja venäläistyylinen Pyhän Nikolaoksen kirkko vuodelta 1917, entinen kauppahalli (1865–1876), kaupungintalo (1876) ym. Entisessä voivodin talossa (1758–1762) toimii kotiseutumuseo.
Kaupungin ulkopuolella Sylva-joen rannalla sijaitsee ainutlaatuinen luonnonmuistomerkki – Kungurin jääluola, jonka yhteispituus on 5,6 kilometriä. Luolassa on 58 salia ja noin 60 järveä sekä erilaisia jäämuodostelmia.
Taivaan mandaatti
Taivaan mandaatti on ollut Kiinan keisarin oikeus hallita maata taivaan valtuuttamana. Päinvastoin kuin monissa muissa perinnöllisissä monarkioissa, joissa esivallan uskotaan jumalallista alkuperää olevana olevan ikuinen, Kiinassa pidettiin mahdollisena, että keisari menettää taivaan luvan toimia ihmisten ja taivaan välillä välittäjänä, jolloin hallitusvalta ja samalla dynastia voi vaihtua.
Andrew Crosse
Andrew Crosse () oli brittiläinen harrastelijatieteilijä, joka omistautui sähköisille tutkimuksille. Vuonna 1837 hän teki huomiota herättäneen kokeen, josta on sittemmin kiistelty tiedepiireissä.
Tapahtumasarja, joka huipentui Crossen kuuluisiin kokeisiin, sai alkunsa vuoden 1807 tienoilla. Käytyään eräässä luolassa, jonka katto oli kauttaaltaan kiteiden peitossa, Crosse päätti ottaa selvää, miten kiteet olivat syntyneet. Pian Crosse alkoi valmistella kokeita laboratoriossa ja sai aikaan monenlaisia kiteitä. Hän väitti löytäneensä monia mineraaleja, joita ei luonnosta ollut vielä löydetty. Vuonna 1837 Crosse aloitti uuden kiteenvalmistuskokeen, jossa hän käytti sähköistä kiveä ja kemiallista liuosta. Kahden viikon kuluttua hän totesi: "Suurin piirtein kiven keskeltä pisti esiin muutamia pieniä vaaleita kasvannaisia ja nystyröitä." Seuraavina päivinä nystyrät kasvoivat, ja 26. koepäivänä ne Crossen mukaan muuttuivat täydelliseksi hyönteisiksi, jotka pysyivät pystyssä muutaman peräpäänsä haivenen varassa. 28. päivänä pikkuotukset liikuttelivat jo jalkojaan. "Olin kieltämättä aika ihmeissäni". Muutaman päivän kuluttua otukset irtaantuivat kivestä. Muutaman viikon kuluttua kivestä ilmestyi satakunta hyönteistä. Kävi ilmi, että ne olivat pienenpieniä punkkeja. Crossea kiinnosti ennen muuta se, mistä otukset ovat peräisin.
Tällä kertaa Crosse täytti liuoksella seitsemän lasieriötä, kunkin eri liuoksella, ja johti niiden läpi sähkövirran. Sitten hän jäi odottamaan. Monen kuukauden odotuksen jälkeen kärsivällisyys palkittiin. Punkkeja ilmestyi viiteen lasieriöön. Siinä vaiheessa Crosse oli sekä ymmällään että peloissaan ja yritti keksiä ilmiölle järkiselityksen. W. H. Weeks -niminen tutkija toisti Crossen kokeen, ja lopputulos oli sama. Jopa fyysikko Michael Faradayn väitettiin pystyneen tuottamaan hyönteisiä Crossen menetelmällä, mutta lehdissäkin julkaistu tarina osoittautui perättömäksi. Muiden tutkijoiden tuesta huolimatta Crosse joutui pilkan ja naurun kohteeksi julkaistuaan tutkimustuloksensa. Häntä syytettiin puuttumisesta Jumalan tekoihin. Hänen tutkimuksistaan kiisteltiin kiivaasti, ja lopulta hän eristäytyi muusta maailmasta ja jatkoi sähkötutkimuksiaan. Tapaus on edelleen arvoitus.
Köyhät syntiset
Köyhät syntiset on Tehosekoittimen toinen pitkäsoitto vuodelta 1997.
Albumi nousi toisella listaviikollaan Suomen virallisen listan yhdeksännelle sijalle, ja pysyi listalla yhteensä kahdeksan viikkoa.
Varoittava esimerkki
Varoittava esimerkki on Tehosekoittimen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin syyskuussa 1998.
Albumi nousi Suomen virallisen listan kymmenennelle sijalle, ja pysyi listalla yhteensä viisi viikkoa.
Kaikki kappaleet säveltänyt Matti Mikkola, ellei toisin mainittu.
Eagan
Eagan on kaupunki Yhdysvalloissa, Minnesotan osavaltiossa. Vuonna 2007 kaupungissa arvioitiin olevan noin 64 000 asukasta, mikä tekee siitä osavaltion kahdeksanneksi suurimman kaupungin. Se sijaitsee Minnesota-joen etelärannalla Minneapolisin keskustasta etelään. Eagan on entinen irlantilaisten maahanmuuttajien suosima maalaispaikkakunta ja alueen sipulinviljelyn keskus, josta on tullut Minneapolis-Saint Paul kaksoiskaupungin nukkumalähiö.
Rohkeus
Rohkeus on uskallus tehdä asioita välittämättä pelosta, kivusta, vaarasta, epävarmuudesta tai uhkailusta. Esimerkiksi benji-hypyn tehnyttä ihmistä voidaan pitää rohkeana. "Fyysinen rohkeus" on rohkeutta kohdata fyysistä kipua, kärsimystä tai kuoleman uhkaa, kun taas "moraalinen rohkeus" on kyky toimia oikein välittämättä vastustuksesta, häpeästä, skandaalista tai vähättelystä. Rohkeus on yksi kardinaalihyveistä.
Rohkeus on subjektiivinen kokemus, sitä mikä yhdelle on rohkeaa on toiselle tavanomaista.
Rock ’n’ Roll Monster Movie Show
Rock ’n’ Roll Monster Movie Show on Tehosekoittimen viides studioalbumi, ja se julkaistiin vuonna 2000.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan kolmannella sijalla, ja se pysyi listalla yhteensä neljätoista viikkoa.
Golden Greats (Tehosekoittimen albumi)
Golden Greats on Tehosekoittimen kokoelma-albumi vuodelta 2002. Sitä myytiin Suomessa kultalevyyn oikeuttava määrä. Levyllä julkaistiin kokoelman lisäksi muutama uusi kappale, joista kenties tunnetuin on aikaisemmin singlenäkin julkaistu ”Hetken tie on kevyt”.
Albumi nousi Suomen virallisen listan kolmannelle sijalle, ja se pysyi listalla yhteensä 24 viikkoa.
Kaikki kappaleet säveltänyt Matti Mikkola, ellei toisin mainittu.
A Lotta Rhythm
A Lotta Rhythm oli Tehosekoittimen Screamin’ Stukas -nimellä julkaistu viimeinen studioalbumi, joka ilmestyi syyskuussa 2002. Albumi on kokonaan englanninkielinen.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan seitsemännellä sijalla, ja pysyi listalla yhteensä kolme viikkoa.
Monthly Notices of the Royal Astronomical Society
Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, lyhyemmin Monthly notices of the RAS tai vain MNRAS, on brittiläisen Royal Astronomical Societyn perustama tieteellinen julkaisusarja. Nykyisin MNRAS on eräs maailman johtavia tähtitieteen julkaisusarjoja. Sen vaikuttavuuskerroin on 5,249.
MNRAS perustettiin vuonna 9. helmikuuta 1827 nimellä "Monthly Notices of the Astronomical Society of London", joskin jo seuraavassa numerossa lenden nimi muuttui nykyiseen muotoonsa. Vuoteen 1965 saakka lehteä kustansi Royal Astronomical Society itse, mutta sittemmin julkaisusta on vastannut Blackwell Publishing, joka vuonna 2008 yhdistyi kustantamo John Wiley & Sonsiin. Lehti on säilyttänyt nykyisen nimensä, vaikka ylivoimainen enemmistö artikkeleista tulee RASin ulkopuolislta tutkijoilta, eikä lehti ilmesty kuukausittain vaan 36 kertaa vuodessa. Kussakin numerossa on 400–500 sivua.
Lehti on vertaisarvioitu ja se julkaisee kahdentyyppisiä artikkeleita. Varsinaisia tutkimusartikkeleja sekä korkeintaan viiden sivun pituisia "letter"-artikkeleja. Jälkimmäiset julkaistaan nykyisin nopean saatavuuden takaamiseksi vain sähköisessä muodossa, joskin kussakin lehdessä on luettelo edellisen numeron jälkeen julkaistuista lettereistä kirjoittajineen. Monthly Notices noudattaa ns. viivytettyä Open access -politiikkaa ja kaikki siinä julkaistut artikkelit tulevat ilmaiseksi kaikkien saataville kolme vuotta alkuperäisen julkaisun jälkeen.
Kim Gordon
Kim Althea Gordon (s. 28. huhtikuuta 1953) on yhdysvaltalainen muusikko, laulaja ja taiteilija. Hän soittaa bassoa ja kitaraa sekä laulaa Sonic Youth -yhtyeessä. Gordon soittaa myös Free Kitten -kokoonpanossa Julie Cafritzin kanssa. Gordon oli naimisissa yhtyetoveri Thurston Mooren kanssa. Heillä on yksi lapsi, vuonna 1994 syntynyt Coco Hayley Gordon Moore.
Gordon on tehnyt yhteistyötä lukuisten muusikoiden, kuten Ikue Morin, Kurt Cobainin, DJ Oliven, William Winantin, Lydia Lunchin, Alan Lichtin ja Chris Corsanon kanssa.
Gordon julkaisi vuonna 2015 muistelmateoksensa "Tyttö bändissä".
Ismael Blas Rolón Silvero
Ismael Blas Rolón Silvero, S.D.B. (24. tammikuuta 1914 – 8. kesäkuuta 2010) oli katolisen kirkon 23. marraskuuta 1941 vihitty paraguaylainen pappi. Hän yleni piispaksi 23. tammikuuta 1966 ja nousi Asunciónin arkkihiippakunnan arkkipiispaksi 16. kesäkuuta 1970 toimittuaan aiemmin Caacupén hiippakunnan piispana ja Furnos Maiorin titulaaripiispana.
Rolón Silvero jäi eläkkeelle Asunciónin arkkipiispan tehtävistä 20. toukokuuta 1989.
Nyjah Huston
Nyjah Huston (s. 30. marraskuuta 1994) on yhdysvaltalainen ammattirullalautailija. Hän on kotoisin Davisista Kaliforniasta. Huston aloitti skeittaamisen nelivuotiaana. Hänet tunnetaan portaiden hyppääjänä ja reilien vetäjänä. Hän osallistui X-Gamesiin 10-vuotiaana.
Hän on esiintynyt kahdessa videopelissä "Tony Hawk's Project 8" ja "Tony Hawk's Proving Ground". Joulukuussa 2008 Nyjah Huston lähti Element skateboardsista ja aloitti oman skeitti firmansa I&I Skateboards. Huston teki paluun Element skateboardsiin tammikuussa 2011. Nyjah Huston voitti vuoden 2011 street leaguen 1. 2. ja 3. skeittikilpailun.
Nyjah Huston on voittanut useana vuonna X Gamesin street-kisat ja on yksi maailman parhaista ja parhaiten palkituista rullalautailijoista.
Johan Palmstruch
Johan Palmstruch (alk. "Hans Wittmacher", 13. kesäkuuta 1611 Riika – 8. maaliskuuta 1671 Tukholma) oli ruotsalainen pankkiiri ja maan pankkitoiminnan isä. Hän perusti 1657 "Stockholms Bancon", josta kehittyi maailman ensimmäinen keskuspankki Riksbanken. Stockholms Banco laski ensimmäisenä eurooppalaisena pankkina liikkeelle paperirahan 1661.
Stockholms Banco joutui setelirahoituksen vuoksi talousvaikeuksiin, ja Johan Palmstruch tuomittiin holtittomasta talouden- ja kirjanpidosta vankeuteen ja maanpakoon 1668. Samalla hän menetti liiketoimintaoikeutensa ja arvonimensä.
Those Lovely Hula Hands
Those Lovely Hula Hands oli 1960-luvun lopun ja 1970-luvun alun suomalainen hippihenkinen nokkahuilu- ja kielisoitinyhtye. Yhtyeessä soittivat Timo Aarniala, Meri Vennamo ja varhaisteinit Anne-Maj Aarniala, Raisa Vennamo ja Tuomas Korvenoja. Raisa ja Meri Vennamon isä oli poliitikko Veikko Vennamo. Eteenpäin!-levymerkki julkaisi yhtyeen EP:n vuonna 1968. Seuraavana vuonna Those Lovely Hula Hands oli mukana kahdella kappaleella Nuoren Voiman Liiton julkaisemalla undergroundmusiikin kokoelmalevyllä. Yhtye teki myös musiikin Sakari Rimmisen ohjaamaan elokuvaan "Pilvilinna" (1970). Vuonna 1971 Those Lovely Hula Hands koottiin uudelleen. Kokoonpano oli muuttunut lähes kokonaan. Yhtyettä johti pianisti Appe Vanajas, joka toimi Inna Aarnialan kanssa myös Those Lovely Hula Handsin laulajana. Muut jäsenet olivat Timo Aarniala (kitara), Juha-Pekka Kalliokoski (kitara), Timo Valjakka (basso) ja Peter Widen (rummut). Kaksi Those Lovely Hula Handsin kappaletta julkaistiin vuoden 2006 Love Records -kokoelmalla "Psychedelic Phinland".
Yhtyeessä vaikuttaneista soittajista Tuomas Korvenoja on myöhemmin noussut yhdeksi Suomen menestyneimmistä ravivalmentajista.
Gap
Gap on kunta Kaakkois-Ranskassa. Se on Hautes-Alpesin departementin prefektuuri Provence-Alpes-Côte d’Azurin alueella ("région").
Gapin perustivat alun perin gallialaiset. Rooman keisari Augustus otti kaupungin valtaansa 14 eaa. ja antoi sille nimen "Vapincum". Vuonna 1512 Gap liitettiin Ranskan kruunun maihin.
Zez Confrey
Edward Elzear "Zez" Confrey (3. huhtikuuta 1895 Peru, Illinois, Yhdysvallat – 22. marraskuuta 1971 Lakewood, New Jersey) oli yhdysvaltalainen pianisti, säveltäjä ja sovittaja. Hän sävelsi yli sata instrumentaaliteosta ja laulua.
Zez Confrey syntyi Thomas J. ja Margaret Brown Confreyn viisilapsisen perheen nuorimpana. Hänen ollessaan nelivuotias Zez osasi imitoida isoveljensä Jimin soittotuntia kuunneltuaan tämän opetteleman kappaleen. Zez sai myös aloittaa soittotunnit. Lukioaikoinaan hän johti omaa orkesteria.
Confrey opiskeli Chicago Musical Collegessa Jesse Dunnin ja Frank Denhartin johdolla. Hän sai klassisen koulutuksen, joka tutustutti hänet ranskalaisiin impressionisteihin Claude Debussyyn ja Maurice Raveliin. Heidän musiikillaan oli suuri vaikutus Confreyn omaan tuotantoon.
Hänen ensimmäisiä teoksiaan olivat laulu "On the banks of dear old Illinois", one-step "Over the top" sekä rag-teos "My Pet". Näistä viimeisin yhdisti impressionistisia harmonioita ragtime-pianomusiikin rytmiikkaan. Confreyn musiikki vaikutti ragtimeen koko 1920-luvun ajan.
Opiskeluaikoinaan Zez hankki elantonsa Jim-veljen johtamassa orkesterissa. He avasivat "Kaskaskia"-nimisen hotellin 1915 ja soittivat myös pitkään Ottawassa Clifton-hotellissa. Zez tuli tunnetuksi imitoimalla epävireistä automaattipianoa omalla pianollaan täsmällisesti, josta tuli eräs orkesterin vetonauloista.
Ensimmäisen maailmansodan alussa hän värväytyi laivastoon ja esiintyi viihdytyskiertueella nimeltä "Leave It To Sailors". Eräässä numeroista Zez esiintyi myöhemmin Jack Benny -nimellä tunnetuksi tulleen viulistin kanssa.
Sodan lopulla Confrey alkoi työskennellä QRS Piano Roll Companylle sovittajana. Hän sovitti 127 pianoteosta yhtiölle vuosina 1918–1924. Hänen menestyksensä säveltäjänä ja sovittajana johtivat levytyssopimuksiin ja hän levytti pianosooloja Brunswick-, Edison-, Emerson- ja Victor-yhtiöille. Hän myös esiintyi oman orkesterinsa kanssa vaudeville-näyttämöillä. Hän julkaisi myös oman pianokirjan vuonna 1922, joka oli myynnissä yli neljäkymmentä vuotta.
Helmikuussa 1924 Confrey osallistui solistina ja sovittajana suuressa konsertissa Aeolian Hallissa New Yorkissa, otsakkeella "Paul Whiteman and His Palais Royal Orchestra Will Offer An Experiment in Modern Music, Assisted by Zez Confrey and George Gershwin". Myöhemmin samana vuonna hän aloitti Ampico-yhtiöllä, jolle hän sovitti kolmen vuoden aikana 44 teosta.
Populaarimusiikin suuntautuessa yhä enemmän jazzin suuntaan Confrey alkoi myös säveltää jazz-musiikkia. Sen ajan jazz-pianistit ottivat toisaalta vaikutteita Confreyn rag-teoksista, joiden juoksutuksia ja taukoja kaÿtettiin laajalti. Confrey jäi eläkkeelle toisen maailmansodan jälkeen. Hän kärsi loppuvuosinaan Parkinsonin taudista.
Novo mesto
Novo mesto on kaupunki Slovenian kaakkoisosassa Krka-joen rannalla. Sitä pidetään Dolenjskan alueen taloudellisena ja kulttuurillisena keskuksena. Novo meston pinta-ala on 298,5 neliökilometriä ja asukasluku 35 570 (2008).
Kaupungin perusti Itävallan herttua Rudolf IV 7. huhtikuuta 1365 nimellä "Rudolfswert". Paikalla on tosin ollut asutusta esihistorialliselta ajalta lähtien. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen, Itävalta-Unkarin hajottua, kaupunki nimettiin virallisesti Novo mestoksi, jolla nimellä se oli tunnettu epävirallisesti perustamisestaan lähtien. Toisen maailmansodan aikana kaupunki oli vuoroin saksalaisten, vuoroin italialaisten valvonnassa.
Vuonna 1958 valmistui Novo meston kautta kulkeva Ljubljanan ja Zagrebin välinen valtatie, joka on nyt osa E70-tietä. Matkailun suosio alueella on lisääntynyt, ja muun muassa viiniharrastajat käyvät maistelemassa paikallista Cviček-viiniä Krkan laaksossa.
Orneerot (suku)
Orneerot ("Furnarius") on orneerojen heimoon kuuluva lintusuku.
Mujujärvet
Iso Mujujärvi ja Pikku Mujujärvi, yhdessä Mujujärvet, ovat kaksi pientä järveä Kurikan eteläosassa entisen Jalasjärven kunnan Koskuen kylässä. Iso Mujujärven eteläisin osa kuuluu Karviaan. Järvistä Iso Mujujärvi on suurempi ja se sijaitsee etelämpänä. Järven pinnankorkeus on 147,3 metriä. Pikku Mujujärvi sijaitsee 200–300 metriä luoteeseen Iso Mujujärveltä ja on pienempi. Sen pinnankorkeus on 147,9 metriä. Järvien rannoilla on muutamia huviloita.
Järvet sijaitsevat Mujujärvensuo-nimisellä suoalueella. Tämän suon ja läheisen Jäkälänevan vedet laskevat Iso Mujujärven ja Karvian puolella sijaitsevan Koninevan kautta Parkanon Kuivasjärveen. Mujujärvensuosta osa soveltuisi turvetuotantoon, mutta Mujujärvet hankaloittavat suon kuivatusta.
Järvien nimet saattavat olla itäisen asutusvaikutuksen perintöä, sillä muju-alkuisia paikkoja on ainoastaan Karjalan ja Savon alueilla muutamaa harvaa poikkeusta lukuun ottamatta. Sana muju tarkoittaa kivistä maata ja karkeaa soraa.
Sister (Sonic Youthin albumi)
Sister on yhdysvaltalaisen vaihtoehtorockyhtye Sonic Youthin kesäkuussa 1987 julkaistu studioalbumi. Levyn julkaisi SST Records, ja vuonna 1994 DGC Records uudelleenjulkaisi albumin.
Yhtyettä inspiroi albumin teossa vahvasti tieteiskirjailija Philip K. Dickin tuotanto.
Muun muassa Pitchfork Media, New Musical Express ja Spin Magazine ovat valinneet levyn yhdeksi 1980-luvun parhaista.
Lisäksi CD-painoksella oli bonuskappaleena
"Hot Wire My Heart" on cover yhdysvaltalaisen Crime-yhtyeen kappaleesta.
Saska Saarikoski
Jaakko Aleksi Saska Saarikoski (1997–2008 "Snellman", s. 4. lokakuuta 1963 Helsinki) on suomalainen toimittaja. Vuosina 2005–2011 hän toimi Helsingin Sanomien kulttuuriosaston esimiehenä.
Saarikoski valmistui ylioppilaaksi vuonna 1983 ja kävi Sanoman toimittajakoulun 1986. Hän oli päätoimittajana Ylioppilaslehdessä vuosina 1988–1989 ja Ydin-lehdessä 1990–1995 sekä toimittajana Suomen Kuvalehdessä 1995–1998. Helsingin Sanomien toimittajana Saarikoski on työskennellyt vuodesta 1998. Hän on toiminut myös "Pressiklubi"-keskusteluohjelman vaihtuvana journalistijäsenenä.
Vuonna 2011 Saarikoskelle myönnettiin Helsingin Sanomain Säätiön stipendi Reuters Institute for the Study of Journalismissa opiskeluun. Vuonna 2014 Saarikoski sai Bonnierin Vuoden journalisti -palkinnon. Hän sai samana vuonna myös Svenska folkskolans vännerin myöntämän Brobyggarprisetin (Sillanrakentajapalkinto) Päivä på svenska -tapahtuman ideoinnista. Saarikosken kirjoittama lastenkirja "Meidän isä on hammaspeikko" (2013) oli Arvid Lydecken -palkintoehdokkaana.
Vuoden 2016 Yhdysvaltain presidentinvaalien aikaan Saarikoski asui Yhdysvalloissa Yhdysvaltain-kirjeenvaihtajana toimineen vaimonsa Laura Saarikosken kanssa. Samana vuonna Saarikosket julkaisivat Donald Trumpia ja vaaleja käsittelevän kirjan "Trump – Mies kuin Amerikka".
Saarikoski kommentoi edelleen Yhdysvaltain asioita ja Trumpia Helsingin Sanomissa.
Saarikoski on tunnettu Twitter-kommentistaan ennen vaaleja, jossa hän kutsui Trumpia "pelleksi" ja sanoi tämän voitonmahdollisuuksien olevan "0,0".
Saarikosken vanhemmat olivat kirjailija Pentti Saarikoski ja toimittaja Leena Larjanko. Saarikosken puoliso oli 1988–2005 kirjailija Anja Snellman. Vuodesta 2007 Saarikoski on ollut naimisissa toimittaja Laura Saarikosken, o.s. Pekonen, kanssa. Saarikoskella on neljä lasta, joista kaksi tytärtä Anja Snellmanin kanssa. Saska Saarikosken sisarpuoli on folkloristiikan tutkija Helena Saarikoski ja velipuoli taidemaalari Juri Saarikoski.
Tarbes
Tarbes on kaupunki Etelä-Ranskassa. Se on Hautes-Pyrénéesin departementin prefektuuri, eli pääkaupunki, Occitanien alueella ("région"). Kaupungin väkiluku on 45 433 (2006) ja pinta-ala 15,33 neliökilometriä.
Tarbesista etelään on Lourdesin pyhiinvaelluskaupunki ja Espanjan raja. Pyreneiden vuoristo, joka on Ranskan ja Espanjan rajalla, näkyy Tarbesista.
Jaana Rinta-Ruona
Jaana Rinta-Ruona (s. 17. huhtikuuta 1964 Kuortane) on suomalainen kaksirivisen harmonikan soittaja. Suuri Musiikkitietosanakirja on maininnut hänet erääksi merkittävistä suomalaisista kaksirivisen soittajista 1900-luvun lopulla.. Varsinaiselta ammatiltaan hän on lähettämötyöntekijä ja hammashoitaja. Musiikillisiksi esikuvikseen hän on maininnut Tauno Krossin, Tauno Ahon, Aapeli Hautasen sekä Börje Zetterwallin. Hän asuu Lapualla.
Catanian maakunta
Catanian maakunta (, ) oli Sisilian saarella sijaitseva Italian maakunta. Vuoden 2017 alusta alkaen maakunnan korvasi Catanian metropolikaupunki.
Maakunta rajoittui idässä Joonianmereen, pohjoisessa Messinan maakuntaan, lännessä Ennan ja Caltanissettan maakuntiin sekä etelässä Syrakusan ja Ragusan maakuntiin.
Catanian maakunnan pinta-ala oli 3 553 km² ja asukasluku noin 1,1 miljoonaa. Maakunta muodostui 58 kunnasta, pääkaupunki oli Catania. Muita yli 30 000 asukkaan kaupunkeja olivat Acireale, Paternò, Misterbianco, Caltagirone ja Adrano.
Martine Aubry
Martine Aubry (o.s. Delors, s. 8. elokuuta 1950) on ranskalainen poliitikko. Hän on toiminut Sosialistisen puolueen pääsihteerinä marraskuusta 2008 lähtien sekä Lillen pormestarina maaliskuusta 2001 lähtien.
Aubry syntyi Pariisissa. Hänen isänsä on entinen valtiovarainministeri ja Euroopan komission puheenjohtaja Jacques Delors. Hän on valmistunut Institut d'Études Politiques de Paris'sta (Pariisin poliittisten tutkimusten instituutti).
Aubry liittyi sosialistipuolueeseen vuonna 1974 ja pääministeri Édith Cresson nimitti hänet työministeriksi vuonna 1991, mutta hän menetti paikkansa 1993, kun oikeistopuolue Rassemblement pour la République (RPR) voitti parlamenttivaalit. Lionel Jospin kuitenkin nimitti hänet sosiaaliministeriksi päästyään pääministeriksi vuonna 1997. Aubry jätti paikkansa hallituksessa vuonna 2001 asettuakseen ehdolle Lillen pormestariksi, johon virkaan hänet valittiinkin. Hän menetti paikkansa Ranskan kansalliskokouksessa vuoden 2002 vaaleissa, mutta pormestariksi hänet valittiin uudelleen maaliskuussa 2008.
Aubryn politiikkaan kuuluu erityisesti 35-tuntinen työviikko, joka tunnetaan Ranskassa "Aubryn lakina".
21. marraskuuta 2008 hänet valittiin niukasti puolueensa uudeksi pääsihteeriksi. Vastaehdokas Ségolène Royal vaati heti seuraavana päivänä uusintalaskentaa ja harkitsi oikeustoimia asian ratkaisemiseksi. 25. marraskuuta puoluejohto kuitenkin hyväksyi Aubryn voiton.
Bellevue (Zürich)
Bellevue on iso, keskeinen aukio sekä liikenteen solmukohta Zürichin sydämessä Sveitsissä. Sen lähellä sijaitsee muun muassa Zürichin ooppera. Paikka on saanut nimensä Grandhotel Bellevuelta, joka rakennettiin 1856, ja on nykyään restauroitu entisenlaiseksi.
Fredrik Eklund
Fredrik Eklund (s. 17. tammikuuta 1977 Tukholma) on ruotsalainen entinen pornonäyttelijä, joka käytti taiteilijanimeä Tag Eriksson. Eklundin elokuvat saavuttivat suhteellisen suurta kaupallista menestystä ja Eklund valittiin Vuoden pornotähdeksi vuonna 2003 roolistaan elokuvassa "The Hole". Pornouraltaan Eklund siirtyi Core Group Marketing -yhtiön kiinteistönvälittäjäksi New Yorkiin ja julkaisi yhden omaelämäkerrallisen romaanin.
Kristen Bjorn
Kristen Bjorn (s. 12. lokakuuta 1957 Lontoo, Iso-Britannia) on homopornon tuottaja ja ohjaaja. Bjorn on aiemmin myös esiintynyt alan tuotannoissa. Tunnusomaista Kristen Bjornin tuotannolle on rajun miehekkäät näyttelijät ja tapahtumapaikkoina eksoottiset ympäristöt ympäri maailmaa.