hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Hans Grodotzki
Hans Grodotzki (s. 4. huhtikuuta 1936 Preußisch Holland, Itä-Preussi) on saksalainen entinen kestävyysjuoksija.
Grodotzki aloitti yleisurheiluharjoittelun vuonna 1954 työskennellessään kaivostyöläisenä. 20-vuotiaana 1956 suorittaessaan Itä-Saksan armeijassa asepalvelustaan hän sai mahdollisuuden harjoitella intensiivisesti. Puolentoista vuoden kuluttua hän osallistui jo Itä-Saksan mestaruuskilpailuihin.
Vuonna 1960 Grodotzki valittiin Saksojen yhteiseen joukkueeseen Rooman olympialaisiin. 27. elokuuta 1960 hän sijoittui toiseksi 10 000 metrin juoksussa Neuvostoliiton Pjotr Bolotnikovin jälkeen ajalla 28.37,0. 2. syyskuuta hän voitti jälleen hopeaa 5 000 metrin juoksussa Uuden-Seelannin Murray Halbergin jälkeen ajalla 13.44,6. Grodotzki on edelleen ainoa saksalainen 10 000 metrin olympiamitalisti.
Seuratasolla Grodotzki edusti ASK Vorwärts Berliniä. Hänen valmentajansa oli Curt Eins. Vuonna 1962 hänen akillesjänteensä repesi ja hän lopetti urheilu-uransa vuonna 1964. Vuoteen 1969 hän opiskeli Potsdamin pedagogisessa korkeakoulussa, jonka jälkeen hän alkoi valmentaa ASK Potsdamissa, jossa toimi vuoteen 1981 saakka. Tämän jälkeen hän työskenteli Itä-Saksan armeijassa siviilitoimihenkilönä. Saksojen yhdistymisen jälkeen hän toimi LAC Halenseessä. Grodotzki on naimisissa entisen voimistelijan Karin Jorcikin kanssa. Heillä on tytär (Cathrin) ja kaksi lastenlasta.
Jääkiekon SM-liigakausi 1999–2000
Kausi 1999–2000 oli jääkiekon SM-liigan 25. kausi. Mestaruuden vei toisen kerran peräkkäin Turun Palloseura. Liigakarsinnassa olivat SM-liigan jumbojoukkue Pelicansin lisäksi mukana olivat I-divisioonan runkosarjan voittaja Oulun Kärpät, kakkonen Vaasan Sport ja kolmonen Diskos.
Kalle Lohi
Kalle Aukusti Lohi (23. marraskuuta 1872 Pudasjärvi – 11. kesäkuuta 1948 Ranua) oli suomalainen maanviljelijä, maalaisliittolainen poliitikko ja vanhoillislestadiolaisten maallikkosaarnaaja. Hän sai kunnallisneuvoksen arvonimen 1943.
Lohi oli kansanedustaja vuosina 1909–1945, salkuton ministeri 1925 ja sosiaaliministeri 1925–1926, 1927–1928 ja 1932, Maalaisliiton eduskuntaryhmän puheenjohtaja 1929–1932. Lohi istui eduskunnassa kaikkiaan 41 valtiopäivät, joten hän on Suomen kaikkein pitkäaikaisimpia kansanedustajia. Ministeripäiviä Lohelle kertyi 1 051.
Lohi syntyi Pudasjärvellä maanviljelijä Krister Lohen ja Madlenan (o.s. Sarajärvi) perheeseen. Lohi avioitui 1896 Kaisa Reetta Sääskilahden kanssa. Heille syntyi 9 lasta.
Kalle Akusti ei ollut opiskellut kovin paljoa, mutta esimerkiksi Presidentti Paasikivi näyttää huomanneen myös sen, että taito politiikassa ei ole koulutuskysymys. Hän nosti esille Kalle Aukustin, jonka koulusivistys oli jäänyt muutamiin kuukausiin kirkollista kiertokoulua, mutta joka oli taitava poliitikko ja lahjakas puhuja.
Entinen pitkäaikainen kansanedustaja keskustalainen Juhani Alaranta kertoi Suomen 100 Juhlavuotta käsittelevässä puheenvuorossaan Ranuan Opistoseuroissa 2017 Kalle Aukustin vaikuttaneen merkittävällä tavalla Suomen itsenäistymisen vaiheisiin. Hänen mukaansa Kalle Aukusti Lohi muotoili diplomaattina ja taitavana sovittelijana sellaisen itsenäisyysjulistuksen tekstin että se sai laajan kannatuksen ja jonka mukaan Suomen silloinen eduskunta päätti ottaa korkeimman päätösvallan omiin käsiinsä.
Kirjaston kissat
Kirjaston kissat on Antti Hopian käsikirjoittama ja Nina Laakon piirtämä strippimuotoinen sarjakuva, joka kertoo Turussa kaupunginkirjaston ullakolla asuvien antropomorfisten kissojen elämästä. Sarjan päähahmot ovat Pariisissa nuoruutensa viettänyt filosofikissa Fransis, kirjaston kellarissa asuva maatiaiskissa Kolli sekä orvoksi jäänyt kissanpentu Ziu, jota vanhemmat kissat opastavat.
"Kirjaston kissat" ilmestyi ensimmäistä kertaa "Turun Sanomissa" kesäkauden 2001 ajan kesäkuun 1. päivästä alkaen. Syyskuussa 2001 Kustannusosakeyhtiö Sammakko julkaisi sarjasta kovakantisen kokoelma-albumin "Pyhän kalan salaseura". Turun Sanomien sivuille sarjakuva palasi toukokuussa 2002.
Primeira Liga
Primeira Liga on Portugalin jalkapallon korkein sarjataso. Se on toinen Liga Portuguesa de Futebol Profissionalin (LPFP) ammattilaissarjoista, alempi sarjataso on nimeltään Segunda Liga.
Primeira Ligaa pidetään usein eteläamerikkalaisten pelaajien ponnahduslautana Euroopan suurimpiin sarjoihin. Entisistä Portugalin siirtomaista, kuten Brasiliasta saapuvat lasketaan ulkomaalaiskiintiöissä kotimaisiksi, minkä lisäksi he voivat saavuttaa Portugalin kaksoiskansalaisuuden, tosin vasta kuuden vuoden maassa asumisen jälkeen. Tämän jälkeen pelaajilla on käytössään EU-passi, jonka avulla he voivat siirtyä vapaasti ilman työlupia (Iso-Britannia) tai pelata rasittamatta ulkomaalaiskiintiötä eri Euroopan liigoissa.Primeira Ligaa on pelattu vuodesta 1934 lähtien. Sarja on kulkenut läpi historiansa eri nimillä, 2000–luvulla sarjaa ovat sponsoroineet eri brändit. Menestyneimpiä seuroja ovat olleet Benfica, Porto ja Sporting, joista ensimmäinen on voittanut mestaruuden 35 kertaa, toinen 27 kertaa ja kolmas 18 kertaa. Mestaruus on mennyt tämän kolmikon ulkopuolelle vain kahdesti, kaudella 1945–1946 voittaja oli Belenenses ja kaudella 2000–2001 Boavista.
Sarjaan ottaa osaa 18 joukkuetta, jotka pelaavat toisiaan vastaan kahdesti kaudessa, kerran kotona ja kerran vieraissa. Täten jokainen joukkue pelaa 34 ottelua kaudessa.
Kaksi heikointa joukkuetta putoavat kauden päätteeksi alemmalle sarjatasolle Segunda Ligaan. Kolme parhaiten sijoittunutta osallistuvat seuraavan kauden Mestarien liigaan. Kaksi parasta pääsevät suoraan lohkovaiheeseen, kun kolmas joutuu osallistumaan karsintakierrokselle. Sarjassa neljänneksi ja viidenneksi sijoittuneet pääsevät UEFA Cupiin yhdessä Portugalin cupin () voittajan kanssa. Kauden aikana pelataan myös Portugalin liigacup ().
Koneoppiminen
Koneoppiminen on tekoälyn osa-alue, jonka tarkoituksena on saada ohjelmisto toimimaan entistä paremmin pohjatiedon ja mahdollisen käyttäjän toiminnan perusteella. Koneoppimisessa ohjelmistolle ei ole välttämättä määritetty toimintamenetelmää (algoritmia) jokaista tilannetta varten, vaan kone oppii itsenäisesti päätymään haluttuun lopputulokseen. Esimerkiksi hakukoneet pyrkivät tarjoamaan mahdollisimman osuvia - ja oikeita - hakutuloksia käyttäjälleen. Hyvä hakukonohjelmisto osaa esimerkiksi tunnistaa kirjoitettua tekstiä mm. kirjoitusvirheiden varalta, tunnistaa synonyymeja tai eri kirjoitusmuotoja. Koneen oppiminen kehittyy itsestään sitä mukaa, kun tietoa lisätään tietokantaan. Toinen käytännön esimerkki ovat roskapostisuodattimet.
Oppimista on kahdenlaista: induktiivista ja deduktiivista. Induktiiviset koneoppimismenetelmät muodostavat sääntöjä ja malleja suurista tietojoukoista. Koneoppimisella on paljon yhteistä tilastotieteen kanssa, koska molemmissa tehdään päätelmiä aineistosta, mutta koneoppimisessa selvitetään ohjelmallisten toteutusten laskennallista vaativuutta. Monet päättelyongelmat ovat NP-kovia tai vaikeampia, joten koneoppimistutkimukseen kuuluu myös likimääräisten päättelyalgoritmien kehittäminen.
Syväoppiminen on oppimista neuroverkkoon perustuen, jäljittelemällä ihmisaivojen tapaa oppia. Syväoppimisessa virtuaaliset neuronit mallintavat todellista aivotoimintaa kerros kerrokselta.
Koneoppimisalgoritmit luokitellaan niille annettavan opetusdatan luonteen perusteella. Yleisimmät algoritmityypit ovat:
Koneoppiminen käsittelee samankaltaisia kysymyksiä kuin matemaattinen tilastotiede, informaatioteoria, optimointiteoria ja tietojenkäsittelytiede. Toisaalta koneoppiminen voidaan nähdä myös yhtenä tekoälyn osa-alueena. Toisaalta ero perinteiseen tekoälyyn on se, että ei yritä matkia ihmisen älykästä käytöstä, vaan enneminkin ratkoo tiukasti määriteltyjä tehtäviä, jotka ovat ihmisen älykkyyden vahvuusalueiden ulkopuolella. Esimerkiksi koneoppimisalgoritmit löytävät helposti sellaisia säännönmukaisuuksia isoista aineistojoukoista, joita ihminen ei löydä.
Verrattaessa koneoppimista perinteiseen tilastotieteeseen, koneoppiminen on yleisempää ja enemmän painottunut algoritmien kehitykseen. Perinteisessä tilastotieteessä myös usein oletetaan aineistojoukon noudattavan tiettyä jakaumaa, kuten normaalijakaumaa, mutta koneoppimisessa ei tavallisesti tehdä mitään oletuksia aineiston jakautumisesta.
Optimointiteoriaa koneoppiminen käyttää tavallisesti algoritmin opetusvaiheessa. Optimointiteorian avulla voidaan valita parametrit, jotka minimoivat virheen ja toisaalta välttää ylisovitusta. Myös useat ongelmat, joiden ratkomiseen käytetään koneoppimista, ovat luonteeltaan optimointiongelmia.
Koneoppimista sovelletaan mm. hakukoneissa, lääketieteellisissä diagnooseissa, bioinformatiikassa, luottokorttipetosten havaitsemisessa, osakemarkkinoiden analysoinnissa, DNA-sekvenssien luokittelussa, puheentunnistuksessa, käsinkirjoituksen tunnistamisessa, konenäössä, dokumenttien luokittelussa, tietokonepeleissä ja robottien liikuttamisessa.
Aarre Aaltonen
Aarre Alku Aatami Aaltonen (8. joulukuuta 1889 Pöytyä – 28. syyskuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen kuvanveistäjä.
Aaltosen teokset edustavat koristeellista klassismia, johon varsinkin muotokuvissa liittyy pyrkimys realistiseen henkilökuvaukseen.
Aarre Aaltonen on veistänyt useita sankarimuistomerkkejä. Hänen tunnetuin teoksensa on Helsingin Sibeliuksen puistossa sijaitseva "Ilmatar ja sotka". Hän on veistänyt myös Oulussa sijaitsevan Leevi Madetojan patsaan (1960).
Aaltosen töiden kipsimalleja ynnä muuta on nähtävänä Pöytyän Kotiseutuyhdistyksen ylläpitämässä Museopappilassa.
Aarre Aaltosen isä oli nahkurimestari Robert Aaltonen ja äiti Olga o.s. Nopola. Aarre oli esikoinen, sisarussarjaa oli yhteensä 14, joista neljä isän aikaisemmasta avioliitosta.
Aaltonen pääsi 16-vuotiaana Turun Taideyhdistyksen piirustuskouluun ja Victor Westerholmin oppilaaksi. Emil Wikström huomasi koulun näyttelystä pojan lahjakkuuden ja otti hänet oppipojakseen. Aaltonen sai olla kaksi vuotta Visavuoressa Wikströmin opissa. Siellä hän tutustui muun muassa pronssivalutekniikkaan, jota tuohon aikaan vain harvat taiteilijat hallitsivat. Aaltonen harjoitti jatko-opintoja Firenzessä 1912–1913 ja Accademia di belle arti di Firenzessä 1920.
Vuonna 1912 Aarre Aaltonen sai arvostetun Suomen Taideyhdistyksen Dukaattipalkinnon ja hänet hyväksyttiin Suomen Kuvanveistäjäliiton jäseneksi. Vuonna 1917 hän oli perustamassa Taiteilijaliitto Auraa, johon kuului eturivin turkulaisia taiteilijoita, kuten Ilmari Kaijala, Edwin Lydén, Emil Rauhala, Jalmari Syvänne ja Wäinö Aaltonen.
Aaltonen avioitui vuonna 1921 taidemaalari Margit Aarnion kanssa. Margit Aarnio-Aaltonen jatkoi avioiduttuaankin taidemaalarina. Vuonna 1922 syntynyt tytär Liina Kristiina Aaltonen opiskeli arkkitehdiksi.
Aaltonen oli Lallukan taiteilijakodin ensimmäisiä asukkaita. Aarre Aaltonen muutti perheineen taloon heti sen valmistuttua vuonna 1933. Hän asui Lallukassa elämänsä loppuun asti.
Aaltopahvi
Aaltopahvi on kaksin- tai kolminkertainen pahvi, jonka keskimmäinen tai alempi kerros eli "fluting" on poimutettu. Tuotteiden kuljetuspakkauksiin eli pahvilaatikoihin käytettävät pahvit ovat lähes poikkeuksetta aaltopahveja. Flutingin eli aallotuskartongin toiselle tai molemmille puolille on kiinnitetty aaltopahvikoneella joko veden avulla tai kevyesti liimaten ohuempi kerros tavallista lujempaa paperia, "laineria" (}). Pintakartongilla on hyvät lujuusominaisuudet, ja se tukee keskellä olevaa flutingia jotta se ei pääse vääntymään.
Koska aaltopahvi on valmistettu puukuidusta ja muista luonnonmateriaaleista, sen voi polttaa huoletta. Suositeltavampaa on kuitenkin kierrätys, johon aaltopahvi soveltuu myös hyvin.
Lähes puolet kaikesta aaltopahvista käytetään elintarvikkeiden kuljetuspakkauksiin. Niihin soveltuu yksi- tai useampiaaltoinen pahvi, jonka molemminpuoliset liner-kerrokset tekevät pahvista tarpeeksi jäykän. Yksiaaltoista pahvia, jossa liner on vain toisella puolella (ns. yksipuolinen aaltopahvi) käytetään taipuisuutensa vuoksi rullatavarana esimerkiksi remonttitöissä lattian suojaamiseen.
Aaltopahvin lainerikartongissa on raa’asta sulfaattimassasta valmistettu runkokerros ja pidempään keitetystä massasta valmistettu sileä pintakerros painatusta varten. Lainereita valmistetaan ruskeana, valkopintaisena "pilvilainerina" josta ruskea pohja kuultaa läikittäisesti läpi, täysin valkopintaisena ja läpeensä valkoisena. Lainerit ovat neliömassaltaan 100–300 g/m².
Flutingit valmistetaan yleensä puolikemiallisesta lehtipuumassasta, usein myös kierrätyskuiduista, ja ne kuuluvat tonnihinnaltaan halvimpiin paperilaatuihin. Flutingit ovat neliömassaltaan 100–200 g/m².
FC Porto
Futebol Clube do Porto (usein lyhyemmin FC Porto tai vain Porto, puhekielessä myös () tai () ) on portugalilainen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1893. Sen kotikaupunki on nimensä mukaisesti Porto. Joukkue pelaa tällä hetkellä Portugalin korkeimmalla sarjatasolla. Joukkue pelaa kotiottelunsa Estádio do Dragãolla.
Keväällä 2008 tuli julkisuuteen tietoja, joiden mukaan FC Portoa syytetään ottelutulosten järjestelemisestä kaudella 2003–2004, jolloin seura voitti Portugalin mestaruuden ja Mestarien liigan.
FC Porto perustettiin syyskuussa 1893 ja ensimmäisen ottelunsa se kävi FC Lissabonia vastaan. Porton värit, sininen ja valkoinen kuvastavat puhtautta, rauhallisuutta sekä mielentyyneyttä, samat värit kuin Portugalin silloisessa lipussa. Alkuperäisessä logossa oli jalkapallo, kun siihen kahdenkymmenen vuoden päästä liitettiin myös kilpi. 
Arsenal FCstä vuonna 1948 otetun 3–2-voiton jälkeen Portoa pidettiin maailman parhaana jalkapalloseurana.
1980-luku oli Porton kulta-aikaa, erityisesti vuodet 1985 sekä 1986, jolloin Porto voitti sekä oman maansa mestaruudet että Euroopan cupin sekä 1987 Intercontinental Cupin.
2000-luvulla Porto on pystynyt muun muassa voittamaan Mestarien liigan 2004, UEFA Cupin 2003 sekä Intercontinental Cupin 2004. Samoin Porto on 2000-luvulla voittanut yhdeksän kertaa maansa Superliigan, kahdeksan kertaa Portugalin supercupin ja seitsemän kertaa Portugalin cupin.
FC Portolla on myös muuta urheilutoimintaa:
Valkoinen länsiylämaanterrieri
Valkoinen länsiylämaanterrieri eli westie on terriereihin kuuluva koirarotu. Se on kotoisin Skotlannista, Britanniasta.
Westie on pieni, ryhdikäs ja matalaraajainen. Sen säkäkorkeus on noin 28- 30 cm ja se painaa noin 7–10 kg.
Westiellä on kaksinkertainen karvapeite. Peitinkarva on valkoista, karkeaa ja noin 5 cm pitkää, ei yleensä kiharaa. Pohjavilla on pehmeää, lyhyttä ja ihonmyötäistä. Avoin turkki on rotumääritelmän mukaan vakava virhe.
Westie on pirteä, uskollinen, yhteistyöhaluinen ja pienikokoinen seurakoira. Ne eivät ole aggressiivisia ja pitävät lapsista. Jollei westielle näytetä sen paikkaa laumassa, se voi ottaa johtajan paikan yhtä helposti kuin isompikin koira - pienuus ei saa hämätä koiran kouluttamisen johdonmukaisuudessa.
Westie on energinen ja tarvitsee paljon liikuntaa. Ne eivät sovellu pelkiksi sylikoiriksi. Tekemisen puute saattaa ilmetä käytöshäiriöinä, kuten tuhoamisena. Esimerkiksi agility tai tottelevaisuuskokeet ovat hyviä viihdykkeitä. Joillakin westieillä voi olla vielä metsästystaitoja jäljellä, mutta niitä ei enää käytetä metsästykseen.
Westien on ajateltu olevan suhteellisen terve rotu. Helsingin Sanomien eläinlääkäreille teettämän kyselyn mukaan länsiylämaanterrierit kuuluvat kuitenkin sairaimpien koirarotujen joukkoon. Perinnöllisiä sairauksia kuten iho-ongelmia on havaittu, ja allergiat ovat rodulla hyvin yleisiä.
Turkki tulee trimmata nyppimällä 4–6 kertaa vuodessa ja harjata säännöllisesti. Oikeanlainen trimmaaminen on myös koiran terveydenhoitoa, sillä se edesauttaa ihon terveyttä. Oikein hoidetusta turkista ei lähde ollenkaan karvaa. Westien karkeaan turkkiin ei tartu likaa yhtä helposti kuin pehmeään turkkiin.
Ämpäripää
Ämpäripää on suomalaisessa yhteiskuntakriittisessä ajankohtaisohjelmassa esiintynyt hahmo. Ohjelman nimi oli "Ämpäripää kertoo asioita", ja sitä esitettiin paikallisilla suomalaisilla tv-kanavilla. Hahmolla oli aina nimensä mukaisesti sininen ämpäri päässään. Ämpäriin oli puhkottu silmänreiät ja suuaukko, jotta hän näkisi eteensä ja ihmiset saisivat hänen puheestaan selvää.
Hahmo esiintyi ensimmäistä kertaa Helsingin aluetelevisio ATV:lla vuonna 2001. Ämpäripää kuului kanavan katsotuimpiin ohjelmiin. ATV:n konkurssin jälkeen Ämpäripää esiintyi MoonTV:lla keväällä 2003. Diggarilla Ämpäripää nähtiin vuonna 2006. Nykyisin Ämpäripää jakaa näkemyksiään satunnaisesti sosiaalisessa mediassa. Hahmon näyttelijän nimeä ei ole kerrottu julkisuuteen. "Etelä-Suomen Sanomat" uutisoi vuonna 2003, että Ämpäripäätä olisi näytellyt juontaja Jussi Halli.
Britannian politiikassa vaikutti 1980- ja 1990-luvuilla "Lord Buckethead" -nimellä esiintynyt henkilö. Hän edusti perustamaansa Gremloid-puoluetta ja kampanjoi Margaret Thatcherin vaalipiirissä vuoden 1987 parlamenttivaaleissa sekä John Majorin vaalipiirissä vuonna 1992. Vaaliohjelmaan kuului muun muassa ilmaisten polkupyörien ja karkkien jakaminen lapsille. On epäselvää, onko Lord Buckethead toiminut inspiraation lähteenä suomalaiselle kaimalleen.
Badenweiler
Badenweiler on kunta Baden-Württembergin osavaltiossa Etelä-Saksassa. Kunnassa asui 4 165 ihmistä vuoden 2015 lopussa. Tärkeimmät elinkeinot ovat kylpylätoiminta ja matkailu.
Badenweiler sijaitsee 28 kilometriä Baselista, Schwarzwaldista länteen. Badenweiler sijaitsee noin 10 kilometrin päässä Ranskan rajalta ja 28 kilometrin päässä Sveitsin rajalta. Sieltä on Freiburgiin matkaa noin 30 kilometriä ja Mulhouseen Ranskaan on vain 20 kilometriä.
Badenweilerissa vierailee vuosittain noin 5 000 matkailijaa. Alueella on mineraalipitoisia lähteitä. Luonto on hyvin kaunista. Badenweilerin historiallinen alue on Markgräflerland.
Jalkapallon Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailut 1917
Etelä-Amerikan jalkapallomestaruudesta pelattiin toista kertaa vuonna 1917 Uruguayn Montevideossa. Turnausta alettiin kutsua nimellä Copa América vuonna 1975. Turnaukseen osallistuneet maat olivat Argentiina, Brasilia, Chile ja Uruguay. Mestaruuden voitti isäntämaa Uruguay.
4 maalia
3 maalia
2 maalia
1 maali
Oma maali
Roger B. Chaffee
Roger Bruce Chaffee (15. helmikuuta 1935 – 27. tammikuuta 1967) oli Yhdysvaltain laivaston pilotti, josta tuli astronautti Apollo-ohjelmaan. Hänet valittiin mukaan ensimmäiselle Apollo-lennolle, mutta hän kuoli Apollo 1 -aluksen tulipalossa Cape Canaveralissa, Floridassa.
American Life (kappale)
American Life on yhdysvaltalaisen poplaulaja Madonnan toinen singlejulkaisu American Life -albumilta, joka on Madonnan yhdeksäs studioalbumi. "American Life" -kappaleen ovat tuottaneet ja tehneet Madonna ja Mirwais Ahmadzaï. Huhtikuussa 2003 julkaistu kappale menestyi vaatimattomasti erityisesti Yhdysvalloissa, mutta nousi listaykköseksi muun muassa Japanissa, Italiassa ja Kanadassa. Britanniassa, Ruotsissa ja Australiassa kappale nousi top10:iin, ja Yhdysvalloissa neljänkymmenen myydyimmän joukkoon. Suomessa "American Lifen" paras sijoitus oli singlelistan sija kolme. Billboard Hot 100-listalla single debytoi vasta sijalla 90 ja sitä myytiin vain 4 200 kappaletta, mutta nousi hetkellisesti sijalle 37.
Kappaleen vaisuun menestykseen saattoivat vaikuttaa sen Irakin sotaa vastustavat sanat ja rap-osuus, joka oli lainattu Blondien hitistä "Rapture". Kappaleen sanoituksissa Madonna arvosteli amerikkalaisia huikentelevaisesta elämäntyylistä, intohimoista ja kuuluisuudentavoittelusta.
Kappaleen musiikkivideo viittaa sanoituksia vahvemmin Irakin sotaan, ja se herätti suurta kohua. Musiikkivideon ohjasi Jonas Åkerlund Los Angelesissa 6.–7. huhtikuuta 2003. Video jatkaa Madonnan kahden aiemman videon ("What it Feels Like for a Girl" ja "Die Another Day") viitoittamaa väkivaltaista linjaa. Alkuperäisellä videolla nähdään muun muassa kuvia verisistä siviilien, erityisesti naisten ja lasten, ruumiista ja pieniä lapsia kävelemässä aseiden kanssa. Videon lopussa sotilasvaatteisiin pukeutunut Madonna aiheuttaa kaaoksen militarista muotia esittelevään muotinäytökseen saapumalla paikalle seinän läpi Mini Cooperilla ja suuntaa vesitykin kohti lehdistön edustajia. Videon lopussa hän heittää käsikranaatin George W. Bushin näköistä miestä kohti, mutta Bush ottaa kranaatin ilmasta kiinni ja sytyttää sillä sikarin täysin rauhallisena. Madonna päätyi melko pian videon julkistamisen jälkeen vetämään sen pois levityksestä, koska hän haluaa arvostaa amerikkalaissotilaiden aikaansaannoksia Irakissa. Toisaalta hänen on arveltu halunneen videon pois TV-kanavilta sen kielteisen vastaanoton vuoksi.
Vuonna 2004 The Re-Invention Tour -konserttikiertueensa aikana kappaleen lopussa oli kuvattu George W. Bush ja Saddam Hussein yhdessä sovussa.
Kappaleesta on olemassa 19 erilaista versiota. Billboard Hot Dance Music/Club Play-listalla "American Life" sijoittui parhaimmillaan listaykköseksi.
William Mills
William ”Billy” Mills (s. 30. kesäkuuta 1938 Pine Ridge, Etelä-Dakota) on yhdysvaltalainen lakota-intiaaniheimoon kuuluva entinen kestävyysjuoksija.
Mills kasvoi Pine Ridge -intiaanireservaatissa. Hän jäi orvoksi 12-vuotiaana. Hän alkoi harrastaa yleisurheilua opiskellessaan Haskell-instituutissa. Hän sai urheilustipendin ja pääsi opiskelemaan Kansasin yliopistoon. Opiskeluaikanaan hän voitti Big Eight -maastojuoksukilpailun vuonna 1960. Valmistumisensa jälkeen Millsistä tuli luutnantti Yhdysvaltojen merijalkaväkeen. Hän lopetti hetkeksi juoksemisen, mutta aloitti sen myöhemmin uudelleen. Hänet nimitettiin Yhdysvaltojen joukkueeseen Tokion kesäolympialaisten 10 000 metrin juoksuun ja maratonjuoksuun.
Tokion 10 000 metrin kilpailun ehdoton ennakkosuosikki oli Australian Ron Clarke, joka piti hallussaan matkan maailmanennätystä. Hänen haastajikseen povailtiin hallitsevaa mestaria, Neuvostoliiton Pjotr Bolotnikovia ja edellisten olympialaisten 5 000 metrin juoksun olympiavoittajaa, Uuden-Seelannin Murray Halbergiä. Mills oli lähes tuntematon osallistuessaan kilpailuun.
Juoksu käynnistyikin Clarken komennossa. Puolimatkassa kärkiryhmässä oli enää neljä kilpailijaa Clarken lisäksi: Tunisian Mohammed Gammoudi, Etiopian Mamo Wolde, Japanin Kokichi Tsuburaya ja Mills. Tsuburaya ja Wolde putosivat kyydistä juoksun kuluessa, ja kaksi kierrosta ennen maalia vain Clarke, Gammoudi ja Mills taistelivat mitaleista. Clarke vaikutti varmalta voittajalta, sillä hänen ennätyksensä oli 28.15,6, kun taas Gammoudi tai Mills eivät kumpikaan olleet alittaneet 29 minuutin rajaa. Loppukiritaistelussa Mills kuitenkin ohitti molemmat kilpailijansa ja voitti olympiakultaa. Gammoudi juoksi toiseksi ja Clarke sai tyytyä pronssimitaliin. Millsin voittoaika 28.24,4 oli lähes 50 sekuntia parempi kuin hänen entinen ennätyksensä.
Olympialaisten jälkeen Mills teki Yhdysvaltojen ennätykset 10 000 metrin juoksussa ja kolmen mailin juoksussa sekä teki maailmanennätyksen kuuden mailin juoksussa. Hänet nimitettiin vuonna 1976 Yhdysvaltojen yleisurheilun Hall of Fameen. Vuonna 1984 hänet nimitettiin Yhdysvaltojen olympia- Hall of Fameen ja samana vuonna ilmestyi hänestä kertova elokuva "Running Brave", jossa pääosaa esitti Bobby Benson.
Joditabletti
Joditabletit ovat kaliumjodidia tai kaliumjodaattia (esimerkiksi 130 mg/tabletti) sisältäviä tabletteja.
Radioaktiivista jodin isotooppia jodi-131 syntyy runsaasti uraanin hajotessa fissioreaktiossa. Niinpä isotooppia pääsee ympäristöön mahdollisen ydinlaitosonnettomuuden tai ydinaseen räjähdyksen yhteydessä. Jodi kulkeutuu hengityksen mukana keuhkoihin ja lopulta suurin osa jodista kerääntyy kilpirauhaseen. Joditablettien tehtävä on kyllästää kilpirauhanen ei-radioaktiivisella jodilla, jolloin radioaktiivinen jodi ei keräänny kilpirauhaseen ja aiheuta muun muassa kasvaimia tai rauhasen vajaatoimintaa. Ollakseen tehokkaita joditabletit on nautittava oikeaan aikaan ja vasta kun viranomainen on erikseen kehottanut ottamaan niitä. Joditablettia ei pidä ottaa, jos on yliherkkä jodille tai on todettu kilpirauhasen toimintahäiriö.
Joditabletit eivät suojaa ionisoivalta säteilyltä eivätkä muilta mahdollisessa onnettomuustilanteessa ympäristöön päässeiltä radioaktiivisilta aineilta.
Joditabletteja voi ostaa apteekista ilman reseptiä.
Joditablettien käytöstä lisää artikkelissa säteilyturvallisuus.
Indoeurooppalainen kantakieli
Indoeurooppalainen kantakieli eli kantaindoeurooppa on oletettu eli hypoteettinen kieli, josta indoeurooppalaiset kielet ovat aikaa myöten eriytyneet. Indoeurooppalainen kantakieli on kielitieteellisen eli lingvistisen kuvauksen tuote, siis kielioppi sanastoineen. Kantaindoeurooppa on ennen kaikkea metodologinen väline, jolla voidaan tarkastella kielisukulaisuutta. Se on eräänlainen kehikko, johon toistensa sukulaisiksi oletettujen kielten systemaattiset erot ja yhtäläisyydet kirjataan. Tätä nimitetään historiallis-vertailevaksi rekonstruoinniksi.
Rekonstruoidulle kantakielifragmentille on tapana antaa myös historiallinen tulkinta, jolloin näkökulma siirtyy kieliyhteisöön: Missä tätä kieltä käyttäneet ihmiset asuivat, millainen heidän elinkeinorakenteensa oli, millaisia uskomuksia heillä oli, millainen heidän kulttuurinsa oli? Nämä ovat kielisukulaisuushypoteesin tuottamia jatkokysymyksiä, joihin vastaamiseen ei lähtökohtana ollut sanastollinen kuvaus enää riitä, vaan on pakko siirtyä erilaisten aputieteiden (arkeologia, antropologia, uskontotiede jne.) alueelle.
Indoeurooppalaista kantakieltä puhuttiin 7 000–3 500 eaa.
Substantiiveilla oli kolme sukua: maskuliini, feminiini ja neutri (aikaisemmin 2: elollinen ja eloton); kolme lukua: yksikkö, kaksikko ja monikko sekä seitsemän tai kahdeksan sijamuotoa. Verbeillä oli neljä modusta: indikatiivi, imperatiivi, konjunktiivi ja optatiivi. Vokaalivaihtelut olivat kielelle tyypillisiä.
S/S Leppävirta
S/S Leppävirta (entinen "S/S Leppävirta II") on suomalainen Leppävirran Höyrylaiva Oy:n omistama sisävesimatkustajaliikenteeseen tarkoitettu höyryalus. Alus on rakennettu Varkaudessa vuonna 1904 ja viimeksi risteilyliikenteessä se oli Kuopion Roll Risteilyt Oy:n käytössä kesällä 2002. Tämän jälkeen alus upposi talvisäilytyksen aikana.
Alus oli korjattavana Laitaatsillan telakalla Savonlinnassa. Leppävirran kunta aloitti aluksen kunnostamisen, mutta luopui kalliina pitämästään aluksesta 2005 myymällä sen anjalankoskelaiselle Tuomo Saloselle, joka rekisteröi laivan uudelleen perustetun Leppävirran Höyrylaiva Osakeyhtiön nimiin. Salonen omistaa yhtiön yhdessä poikiensa Juhan, Vesan ja Tuomaksen kanssa. Leppävirran Höyrylaiva Oy jatkoi aloitettua kunnostusta perinnelaivayhdistyksen telakalla Lappeenrannassa.
S/S Leppävirran kunnostus valmistui heinäkuun lopussa 2009. Runko on hiekkapuhallettu ja maalattu. Kaikki puuosat on uusittu laivapuuseppä Harri Kääriän johdolla, Kansien seinät ootrasi rakennusarkkitehti, erikoismaalari Kaisa Luukkainen. Aluksen kunnostuksen suunnitteli sisustusarkkitehti Timo Mikkonen historiaa ja höyrylaivojen perinteitä kunnioittaen. Sisustus ja kalustus uusittiin vanhanajan tunnelma säilyttäen. Suurin muutos on 0-tasolle, peräosaan, rakennettu saunaosasto. Höyrykone huoltokunnostettiin. Kattilahuone hiljennettiin purkamalla vanha aggregaatti ja sijoittamalla uusi 45 kVA agregaatti aivan laivan perään, potkuriakselin päälle.
S/S Leppävirta palasi liikenteeseen oopperalaulaja Matti Salmisen "Salminen Saimaalla" -kiertueella. S/S Leppävirta ja Salminen viivähtivät kuudella Saimaan tanssilavalla.
Kesä 2010 oli S/S Leppävirran ensimmäinen paluunjälkeinen risteilykausi. Tilausristeilyjä tehdään Lappeenrannasta.Alus ei kuulu perinnelaivarekisteriin
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2005
Vuoden 2005 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut olivat järjestyksessään 69. maailmanmestaruuskilpailut ja ne pelattiin Wienissä ja Innsbruckissa, Itävallassa, 30. huhtikuuta – 15. toukokuuta 2005. 
Turnaukseen osallistui 16 maata, jotka jaettiin neljään alkulohkoon. Jokaisesta lohkosta välisarjavaiheeseen pääsi kolme joukkuetta. Tämän jälkeen lohkojen A ja D muodostivat lohkon E, sekä B ja C lohkon F. Alkusarjan lohkojen viimeiset muodostivat lohkon G.
Kisoissa oli käytössä kaksi hallia: Wiener Stadthalle, jonka yleisökapasiteetti on 10 000 katsojaa, ja Olympiahalle Innsbruck, johon katsojia mahtuu 7 800.
Turnauksen voittaja oli Tšekki, ja yllättäen 1. divisioonaan putoajat olivat Saksa ja Itävalta. Suomen sijoitus oli seitsemäs. Kisoja väritti , jonka vuoksi teoriassa kaikki NHL-pelaajat olivat vapaita osallistumaan turnaukseen.
Turnauksen lohkot määräytyivät arvonnan perusteella.
Pääsarja
1. divisioona
2. divisioona
3. divisioonaMaalivahdit, jotka ovat pelanneet 40 % joukkueensa peleistä.
Hakama
Hakama (, ) tarkoittaa perinteisiä japanilaisia housuja.
Housut omaksuttiin japanilaisen puvun osaksi todennäköisesti Kiinasta jo esihistoriallisella Yayoi-kaudella, mutta nykyaikaisia hakama-housuja muistuttava vaate syntyi Heian-kaudella (794–1192).
Keskiajalla hakamaa käyttivät miehet, mutta myös aatelisnaiset. Miesten hakama-tyyppejä olivat lahkeensuista pussiksi kootut "sashinuki"- tai "kukuri-bakamat" ja seremonialliseen hovipukuun kuuluvat, kiinalaista mallia noudattelevat "uwa-bakamat". Naisten hakamat valmistettiin punasävyisistä kankaista ("aka-no-hakama"), juni-hitoe -asuun kuuluivat "naga-bakamat", joiden lahkeet olivat kaksi kertaa tavallisten mittaiset, niin että ne peittivät jalat ja laahasivat perässä naisen kävellessä. "Oguchi-hakamat" olivat nilkkapituiset ja niitä käytettiin ulkona ja silloin kun tehtävät vaativat runsaampaa liikkumista.
Naiset luopuivat hakamasta keskiajan lopulla, lukuun ottamatta shintolaisia seremonioita, joita suorittavat temppelineitsyet (miko), ja papittaret käyttävät keskiaikaisia housuja seremoniallisen asun osana. 
Hakama jäi miesten vaatetukseen. Samurait käyttivät yleensä leveää, laskostettua hakamaa "hitatare"- ja myöhemmin "kamishimo"-asujen osana. Seremoniallisimpaan tyyliin kuului miehilläkin laahustavat naga-bakamat.
Hakama, kuten kimonokin ommellaan suorakulmaisista, kapeista kangaskaitaleista. Vaatteen liikkumavara ja muoto saadaan aikaan laskostamalla. Samurai-hakaman laskosten sanotaan symboloivan bushidon seitsemää hyvettä: Nykyäänkin on käytössä erilaisia hakamatyyppejä eri tilaisuuksiin. Hakama kuuluu mm. shintolaisten pappien pukuun, hovin seremonioissa käytetään vieläkin Heian-kaudelta periytyvää pukua. "Iga"- tai "tattsuke"-hakama on hakama, jonka yläosa on laskostettu, mutta polvesta alaspäin alkavat säärenmuotoiset lahkeet. Se kuului työvaatteisiin ja nykyään iga-bakaman voi nähdä sumopainiottelujen avustajien päällä.
Tavallisilla miehillä hakama kuuluu seremonialliseen pukeutumiseen. Sulhasen pukuun kuuluu musta, vaakunallinen kimono, musta vaakunallinen haori ja mustavalkoraidalliset silkkiripsihakamat. Naisten käytössä hakama tuli uudelleen muotiin Meiji-restauraation myötä. Naisille ryhdyttiin tarjoamaan koulutusta ja koulupuvun osaksi tuli hakama, joka helpotti kimonoasussa liikkumista. Nykyään naisten hakamaa käytetään yleensä koulujen valmistujaisjuhlissa. Nykyaikainen naisten hakama muistuttaa rakenteeltaan miesten hakamaa, mutta sen nauhat solmitaan eri tavalla. Materiaali on usein eurooppalaiseen tyyliin villakangasta ja väri kimonoon sopiva.
Eri materiaaleista, kuten tetron, puuvilla tai polyesteri, valmistettu hakama kuuluu joidenkin taistelulajien harjoitusasuun, esimerkiksi aikido, iaido, kyudo ja kendo. Yleisimmät värit ovat valkoinen, musta tai sininen.
Soinilansalmi
Soinilansalmi on kylä Leppävirran kunnan itäosassa Soisalon saaressa. Kylä sijaitsee 27 kilometrin päässä Leppävirran keskustaajamasta seututien 534 varrella. Kylän asukasluku on noin 110.
Urheilutapahtuma "Parkkolansaaren soutu" järjestetään vuosittain Soinilansalmessa heinäkuun ensimmäisenä sunnuntaina. Kilpailu on eräs Itä-Suomen Soutuklubin osakilpailuista.
Sevendust
Sevendust on Atlantassa vuonna 1994 perustettu alternative metal -yhtye. Alun perin yhtyeen nimi oli Crawlspace, mutta tällä nimellä se ehti julkaista vain yhden kappaleen, kunnes selvisi, että nimi oli jo käytössä eräällä toisella yhtyeellä. Kyseisen kappaleen nimi on ”My Ruin”, ja se on mukana "Mortal Kombat" -elokuvan soundtrackilla "Mortal Kombat: More Kombat". Yhtyeellä oli pitkään vaikeuksia uuden nimen keksimisessä, mutta jäsenet päätyivät lopulta Sevendustiin, joka oli johdettu Sevindust-nimisestä hyönteismyrkystä. Sevendust on tehnyt showpainija Chris Jerichon entisen tunnusmusiikin.
Elsa Tilkanen
Elsa Vilhelmiina Tilkanen (o.s. Saarelainen, 26. syyskuuta 1896 Pöytyä – 5. joulukuuta 2006 Pöytyä) oli ennen kuolemaansa Suomen vanhin elossa oleva asukas. Hän on Suomen historian kuudenneksi vanhimmaksi elänyt ihminen, jonka ikä on varmuudella todistettavissa. Pöytyällä, ennen kuntien yhdistymistä Karinaisissa, asuneesta 110-vuotiaasta Tilkasesta tuli Suomen vanhin asukas, kun sillä hetkellä vanhin, ahvenanmaalainen Anna Hagman kuoli 110 vuoden ikäisenä huhtikuussa 2006.
Tilkanen kuoli 110-vuotiaana 5. joulukuuta 2006. Hänen kuoltuaan Suomen vanhimman asukkaan tittelin sai Aarne Arvonen (1897–2009).
Uchikake
Uchikake () on japanilainen naisten päällyskaapu. Se on kimonon muotoinen ja laahustavahelmainen naisten päällysvaate, joka puetaan muun kimonoasun päälle sitomatta sitä vyöllä. Uchikake oli 1500-luvulla samurailuokan naisten juhlapuku. Edo-kaudella siitä tuli yleinen juhlapuku niille naisille, joilla oli siihen varaa.
Nykyaikana uchikakea käytetään pääasiallisesti vain perinteisen morsiuspuvun osana. Morsiuspuvun uchikakessa on roikkuvat "furisode"-hihat. Perinteisiä värejä ovat aasialaisissa hääpuvuissa yleinen punainen, monivärisillä maalauksilla tai kultakirjailuilla koristettuna, tai "shiromuku", "puhtaan valkoinen". Valkoinen symboloi seremoniassa morsiamen puhtautta, eli valmiutta ottaa vastaan sulhasen suvun "värit".
Touko
Touko on suomalainen miehen etunimi. Touko on luontoaiheinen nimi; sana "touko" tarkoittaa ”keväisiä peltotöitä”, ”kasvamassa olevaa viljaa”.
Suomen almanakkaan nimi otettiin 1929, toukokuun 24. päivälle, mutta se poistettiin 1950, koska kielilautakunnan mielestä nimeä oli liian hankala taivuttaa. Touko kuitenkin palautettiin almanakkaan samalle päivälle 1973. Toukokuuhun 2016 mennessä Väestörekisterikeskuksen mukaan Touko-nimen on saanut 1809 miestä ja muutama nainen.
Brokadi
Brokadi on hyvin koristeellinen kangastyyppi, jonka pintaan muodostetaan kutomalla erilaisilla sidoksilla ja ylimääräisillä loimi- ja kudejärjestelmillä monimutkaisia kuvioita. Brokadissa on yleensä mukana metallilankoja. Aidoiksi brokadeiksi kutsutaan joskus sellaisia kankaita, joissa on kuvioita aidoilla kulta- ja hopealangoilla. Nykyaikana brokadeita kudotaan tietokoneella ohjattavilla jacquardkoneilla.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2006
Vuoden 2006 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut olivat 70. maailmanmestaruuskilpailut ja ne pelattiin 5. – 21. toukokuuta Riiassa, Latviassa. Kisoja hallinnoi Kansainvälinen jääkiekkoliitto, IIHF. Ruotsi voitti kultaa, Tšekki hopeaa ja Suomi pronssia. Finaalissa Ruotsi kaatoi Tšekin maalein 4–0, ja pronssiottelussa Suomi kaatoi Kanadan maalein 5–0. Ruotsi teki historiaa olemalla ensimmäinen maa, joka on samana vuonna voittanut sekä olympia- että MM-kultaa vuoden 1972 jälkeen, kun olympiavuosina ryhdyttiin järjestämään erillisiä MM-kisoja. Sekä olympia- että MM-joukkueissa pelasivat nämä kahdeksan pelaajaa: Stefan Liv, Mika Hannula, Jörgen Jönsson, Kenny Jönsson, Niklas Kronwall, Henrik Zetterberg, Mikael Samuelsson ja Ronnie Sundin. 1. divisioonaan putosivat Kazakstan ja Slovenia. Turnauksen ottelut pelattiin kisoja varten kunnostetulla Skonto-areenalla (yleisökapasiteetti 6 500) ja vuonna 2006 valmistuneella Riika-areenalla (yleisökapasiteetti 10 500).
Suomi - Latvia ottelussa Jarkko ja Tuomo Ruutu tekivät Suomen MM-historiaa pelaamalla ensimmäisinä veljeksinä samassa maajoukkueketjussa, Mikko Koivun laitureina. Yhteisesiintyminen jäi lyhyeksi kun Tuomo Ruutu sai pelirangaistuksen ryntäyksestä ajassa 6:57, ja Jarkko 10 minuutin käytösrangaistuksen 14:33.
Turnauksen lohkot määräytyivät arvonnan perusteella. 
MM-Taso
Maalivahdit, jotka ovat pelanneet 40% joukkueensa peleistä.
Haniwa
Haniwat (, savirenkaat) ovat esihistoriallisella Kofun-kaudella (200-500 jaa.) hautalahjoina käytettyjä savipatsaita. Haniwat esittävät ihmisiä, rakennuksia tai eläimiä. Ne voivat olla hyvin tyyliteltyjä tai realistisin yksityikohdin varusteltuja. Useita Kofun-kauden sotilaskulttuurin piirteitä on tallentunut haniwa-patsaisiin.
Tärkeimmät Haniwat ovat löytyneet eteläiseltä Honshūlta, erityisesti Kansain alueelta Naran ympäristöstä, sekä pohjoiselta Kyūshūlta.
Katja Tukiainen
Katja Maarit Tukiainen (s. 1969 Pori) on Helsingissä asuva ja työskentelevä kuvataiteilija ja taidemaalari.
Katja Tukiainen opiskeli 1990-1996 Taideteollisessa korkeakoulussa ja Venetsian taideakatemiassa 1994–1995. Kuvataiteen maisteriksi hän valmistui 2007 Kuvataideakatemian maalaustaiteen osastolta. Tällä hetkellä Tukiainen opiskelee Kuvataiteen tohtorin tutkintoon Kuvataideakatemiassa.
Tukiainen osallistui ensimmäisiä kertoja yhteisnäyttelyihin maalauksillaan 1990-luvun alkupuolella, samoihin aikoihin kun hän julkaisi ensimmäisiä sarjakuviaan Naarassarjat sarjakuvalehdessä. Tukiainen on pitänyt maalausnäyttelyitä vuodesta 1995, ja vuonna 1997 hän julkaisi ensimmäisen sarjakuva-albuminsa. Maalauksillaan ja maalaussarjoillaan Tukiainen on osallistunut Nuorten näyttelyyn, Suomen taiteilijan vuosinäyttelyyn ja Mäntän kuvataideviikoille ja useisiin näyttelyihin myös Suomen ulkopuolella. Tukiaisen yksityisnäyttelyitä on ollut mm. Galerie Forsblomilla, Bakeliittibambissa ja EMMAssa.
Katja Tukiaisen esikoissarjakuva-albumi oli "Tyttöjen leikit" (1997). Toinen albumi "Tyttö ja Mummo" (1998) kuvasi nuoren tytön ja vanhan naisen ystävyyttä. "Postia Intiasta" (2002) oli omaelämäkerrallista sarjakuvaa.
Tukiainen on sarjakuva-albumien lisäksi julkaissut lyhyttä sarjakuvaa ja kuvittanut lastenkirjoja (muun muassa Sari Peltoniemen Kukka Kaalinen -kirjat). Hän myös kuvittanut Pauli Kallion kirjoittamaa "Kramppeja & nyrjähdyksiä".
Suomen sarjakuvaseuran Puupäähattu-palkinnon Tukiainen sai vuonna 2003. Muotoilun valtionpalkinnon Tukiainen sai vuonna 2007 ensimmäisenä sarjakuvataiteilijana. Vuonna 2011 hänelle myönnettiin Suomen Taideyhdistyksen William Thuring -nimikkopalkinto.
Katja Tukiaisen aviopuoliso on sarjakuvataiteilija Matti Hagelberg. Heillä on vuonna 2004 syntynyt lapsi. Katja Tukiaisen vanhemmat ovat farmaseutti Ulla-Maija Tukiainen (o.s. Hiidenhovi) ja rovasti Tapani Tukiainen.
Sepelsieppo
Sepelsieppo ("Ficedula albicollis") on pieni hyönteissyöjä, joka muistuttaa kirjosieppoa.
Pituus 12–13½ cm, paino n. 13 g.
Muistuttaa suuresti kirjosieppoa ja lähinnä vain keväiset koiraat voidaan tunnistaa maastossa. Mustavalkoinen pieni sieppo, jolla valkoinen kaularengas (kirjosiepolla selkäpuoli ja niska kokomusta). Naaras, nuori lintu ja syksyinen sulkasadon läpikäynyt koiras muistuttavat kirjosiepponaarasta, ja ne voidaan varmuudella erottaa ainoastaan erittäin hyvin nähtynä ja kuultuna tai kädessä tarkkailemalla.
Ääni on erilainen kuin kirjosiepolla: satakielimäinen korkea vihellys "iiiip". Laulu eroaa selvästi kirjosiepon laulusta.
Sepel- ja kirjosieppo voivat risteytyä keskenään. Risteymät muistuttavat sekä kirjo- että sepelsieppoa, ja lisäksi vielä paria muutakin sieppolajia. Risteymäkoiraat ovat usein lisääntymiskykyisiä, naaraat eivät ole.
Sepelsiepon kuvaili ja nimesi hollantilainen Coenraad Jacob Temminck.
Keski- ja Itä-Eurooppa. Ruotsin itärannikolla Gotlannissa ja Öölannissa pesii vakaa kanta, josta säännöllisesti keväisin harhautuu meille joitakin yksilöitä. Ei pesi Suomessa.
Lehtimetsät, puutarhat ja puistot.
Pesii puunkoloon tai linnunpönttöön. Vaaleansinisiä munia tavallisesti 6 kpl. Naaras hautoo n. 2 viikkoa. Poikaset lähtevät pesästä lentokykyisinä n. 16 päivän ikäisinä.
Sepelsieppo syö sekä lentäviä että maassa ja kasveilla liikkuvia hyönteisiä.
Vepsäläinen, Kari, Järvinen, Olli, Keynäs, Kalevi & Salminen, Pekka 1975: Sepelsiepot "Ficedula" "albicollis" Hankoniemellä 1971-74. - Lintumies 4.1975 s. 118-122. SLY.
Jääkiekon 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2006
Jääkiekon 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2006 pelattiin Sofiassa, Bulgariassa 27. maaliskuuta – 2. huhtikuuta 2006 (ryhmä A) ja Aucklandissa, Uudessa-Seelannissa (ryhmä B) 3.–9. huhtikuuta 2006. Ryhmien voittajat, Romania ja Kiina, nousivat 1. divisioonan MM-kisoihin vuodeksi 2007. Ryhmien häviäjät, Etelä-Afrikka ja isäntämaa Uusi-Seelanti, putosivat 3. divisioonaan vuodeksi 2007.
Laura (Queensland)
Laura on pieni, noin 120 asukkaan kaupunki Cape Yorkin niemimaalla, ja se sijaitsee pohjoiseen Lakelandin kaupungista Queenslandin osavaltiossa Australian pohjoisosassa. Kaupunki sijaitsee ainoan niemimaan pohjoiskärkeen johtavan tien varrella, ja on kansainvälisesti tunnettu maailman suurimmasta esihistoriallisesta kivitaidekokoelmastaan. Kaupunki on myös niin kutsutun "Scenic Triangle" -maisema-alueen pohjoinen piste, ja se sijaitsee vain muutamia kilometrejä etelään Lakefieldin kansallispuiston eteläportilta.
Kaupungin ympäristöstä löytyy eräitä maailman kattavimmista kivimaalausgallerioista, joista osa on avoinna yleisölle. Kaupungista löytyy myös Interpretive Centre, keskus, jossa on esillä tietoa kivimaalauksista ja aboriginaalikulttuurista. Keskus järjestää myös kiertomatkoja.
Aboriginaalit ovat asuneet Laurajoen laaksossa viimeisten 50 000 vuoden ajan. Sadekauden aikana he asustivat kivisissä suojissa ylängöillä, josta kivimaalauksia on löydetty.
Eräät niemimaan varhaisimmista vuokratuista laidunalueista sijaitsivat juuri Lauran alueella. Kuitenkin kaupunki alkoi kehittyä vasta vuonna 1873 Palmerjoella tehdyn kultalöydön jälkeen. Cooktownista kultakentille matkaavat kullankaivajat ylittivät Laurajoen kaupungin kohdalta. Kultarynnäkön aika oli väkivaltaista aikaa, sillä aboriginaalit ryhtyivät vastarintaan. Kaupungin lähelle kahlaamon luokse perustettiin Native Mounted Policen tukikohta suojelemaan matkalaisia.
Kultarynnäkön aikana suunniteltiin rakennettavaksi rautatielinja Cooktownista Palmerin kultakentille. Cooktown–Laura Railway valmistui Lauraan saakka 1888, ja joen ylittävä rautatiesilta avattiin liikenteelle 1891. Tällöin Palmerin kultaesiintymät olivat jo ehtymässä, ja Queenslandin hallitus päätti lakkauttaa rautatien rakentamisen. Loppujen lopuksi Laurajoen sillan ylitse kulki vain rautatiesillan valmistumisen juhlajuna.
Rautatie auttoi kaupunkia kasvamaan, sillä sen asiakkaina olivat sekä kaivosmiehet että Cape Yorkin niemimaan karjankasvattajat. Rautatie suljettiin vuonna 1961.
Swidryn kulttuuri
Swidryn kulttuuri oli kivikautinen kulttuuri pohjoisessa Itä-Puolassa, Liettuassa ja Valko-Venäjällä jääkauden päättymisen aikoihin vuosina 11000–9500 eaa.
Sporting Clube de Portugal
Sporting Clube de Portugal (lyh. Sporting CP tai Sporting. Usein epävirallisesti Sporting Lissabon) on portugalilainen urheiluseura. Seura on perustettu vuonna 1906 ja sen kotikaupunki on Lissabon. Seura tunnetaan varsinkin jalkapallotoiminnastaan, mutta se toimii myös ammunnassa, biljardissa, futsalissa, jousiammunnassa, kamppailulajeissa, käsipallossa, nyrkkeilyssä, painonnostossa, pöytätenniksessä, rantajalkapallossa, shakissa, uinnissa, voimistelussa ja yleisurheilussa.
Seuran toimitilat sijaitsevat Estádio José Alvalade -jalkapallostadionilla, jossa on jalkapallon lisäksi myös muden lajien harrastuspaikkoja.
Seuran tunnusvärit ovat vihreä ja valkoinen. Motto on ""Esforço, Dedicação, Devoção e Glória. Eis o Sporting"" "(Ponnistus, Antaumus, Innokkuus ja Maine. Sellainen on Sporting)". Seuran symboli on kultainen leijona.
José de Alvalade perusti Sporting Clube de Portugalin vuonna 1906. Alkuperäisiä lajeja olivat jalkapallon ja voimistelun lisäksi kriketti, köydenveto, maahockey, miekkailu ja tennis.
Seuran alkuperäinen väritys oli valkoinen ja vihreä tuli mukaan vuonna 1908.
Jalkapallossa Sporting on yksi Portugalin kolmesta suurimmasta seurasta yhdessä Benfican ja Porton kanssa. Joukkueet ovat voittaneet Portugalin liigan yhteensä 76 kertaa (Benfica 32, Porto 26 ja Sporting 18 kertaa)"Päivitetty 1. syyskuuta 2017."
Fada N’Gourma
Fada N’Gourma on kaupunki Burkina Fasossa Gourman provinssissa. Se on noin 219 km:n päässä Ouagadougousta. Fada N’Gourma tunnetaan mattojen ja peittojen valmistuksesta. Kaupungin seudulla asuu gurma-kansan jäseniä.
Vuonna 2006 kaupungissa oli vajaat 42 000 asukasta.
Cape Yorkin niemimaa
Cape Yorkin niemimaa () sijaitsee Queenslandin osavaltion pohjoisosassa Australiassa. Sen pohjoisin kohta on Cape York (koordinaatit ), joka on samalla Australian mantereen pohjoisin kärki. Niemimaan nimesi luutnantti James Cook vuonna 1770 Yorkin herttuan prinssi Edward Augustuksen mukaan.
Cape Yorkin pohjoisimmasta kohdasta on vain 140 kilometrin matka Uuteen-Guineaan halki saaristoisen Torresinsalmen. Niemimaan länsipuolella sijaitsee Carpentarianlahti ja itäpuolella Korallimeri. Niemimaan pinta-ala on noin 137 000 neliökilometriä, eli se on suurempi kuin Kreikka tai Englanti, mutta alueen väkiluku on vain noin 18 000.
Aikojen saatossa alueen maisemia on muokannut erittäin voimakas eroosio, ja siitä on tullut lähes tasaista tasankoa. Alueen korkeimmat kohdat ovat niemimaan itäosissa sijaitsevia matalia kukkuloita, joista korkeimmat muodostavat Queenslandin Iron Rangen, joka on tunnettu epätavallisista sademetsistään. Näissä sademetsissä asuu useita eläinlajeja, joita esiintyy lisäksi vain Uuden-Guinean saarella. Maaperä on huomattavan epäravinteikasta, jopa verrattuna muuhun Australiaan. Alueen maaperä on köyhää ja hankalaa muokata, eikä satoja saada kasvamaan edes maaperää lannoittamalla. Tämä on pääsyy alueen harvalle asutukselle.
Carpentarianlahden rannikolla on runsaita bauksiittiesiintymiä. Kaivostoiminnan keskus on Weipan kaupunki. 
Ilmastollisesti Cape Yorkin niemimaa sijaitsee monsuunialueella, jossa sadekausi kestää marraskuusta huhtikuuhun ja kuiva kausi toukokuusta lokakuuhun. Vuotuinen sademäärä on korkea, vaihdellen Iron Rangen 2000 millimetristä alueen etelärajan 700 millimetriin.
Alueella virtaa useita jokia, kuten Endeavour-, Annan-, Bloomfield-, Pascoe-, Jardine-, Wenlock-, Archer-, Holdroyd-, Mitchell- ja Staatenjoet. Cape Yorkin niemimaan alueen laskuvesien määrä on kaikkiaan neljännes Australian pintavesien laskuvesimäärästä.
Maantie yhdistää Cairnsin ja Atherton Tablelandsin Lakelandiin ja Cooktowniin. Rankat vesisateet joulu–toukokuussa saattavat katkaista Lakelandista pohjoiseen niemimaan kärkeen johtavan maantien.
Cooktownista Lauraan johtava rautatie valmistui 1888 ja se lakkautettiin 1961.
Pääelinkeinot ovat turismi, kaivosteollisuus, kalastus ja karjankasvatus.
Aboriginaalit ovat asuneet alueella jo yli 50 000 vuoden ajan. Eräs maailman runsaslukuisimmista kivimaalausesiintymistä sijaitsee pienen Laura-nimisen kaupungin ympäristössä.
Herzl
Herzl-vuori (hepreaksi Har Hertzel) on vuori Jerusalemissa, Israelissa. Vuori on nimettu modernin ja poliittisen sionismin perustajan Theodor Herzlin mukaan. Herzl on haudattu omaan kappeliin vuorelle.
Air Burkina
Air Burkina on Burkina Fason kansallinen lentoyhtiö. Alun perin Air Burkina perustettiin 17. maaliskuuta 1967 nimellä Air Volta. Yhtiön lentokohteita ovat Ouagadougou, Bobo Dioulasso, Niamey, Cotonou, Lomé, Abidjan, Bamako, Dakar ja Pariisi. Ouagadougou on ainoa kohde, josta on lentoja kaikkiin yhtiön kohteisiin.
Yhtiön laivasto koostuu seuraavista lentokoneista (heinäkuu 2015):
Naftali Temu
Naftali Temu (20. huhtikuuta 1945 Sotik – 10. maaliskuuta 2003 Nairobi) oli kenialainen kestävyysjuoksija.
Temu nousi kuuluisuuteen voitettuaan vuoden 1966 Kansainyhteisön kisoissa kuuden mailin juoksun ennen Australian Ron Clarkea. Kaksi päivää myöhemmin Temu osallistui kolmen mailin kilpailuun, jossa sijoittui neljänneksi.
Méxicon kesäolympialaisissa 1968 Temu piti 10 000 metrin juoksun loppukilpailussa niin kovaa vauhtia, että vain Etiopian Mamo Wolde pysyi hänen mukanaan. Viimeisen kierroksen alkaessa Wolde ohitti Temun, mutta Temu kykeni loppusuoralla kiihdyttämään Wolden ohi ja olympiavoittoon. Neljä päivää myöhemmin hän osallistui 5 000 metrin juoksuun, jossa päätyi pronssimitalille Tunisian Mohammed Gammoudin ja Kenian Kipchoge Keinon jälkeen. Temu osallistui vielä maratonille, jolla hän kävi alkumatkasta kovaa kamppailua Mamo Wolden kanssa. Kolmenkymmenen kilometrin kohdalla Wolde aloitti irtiottonsa, johon Temu ei kyennyt vastaamaan. Uupunut Temu putosi lopulta yhdeksänneksitoista.
Olympialaisten jälkeen Temun urheilu-ura kääntyi laskusuuntaan. Hän sijoittui yhdeksänneksitoista vuoden 1970 Kansainyhteisön kisoissa ja karsiutui 10 000 metrin alkuerissä Münchenin olympialaisissa 1972. Hän kuoli 57-vuotiaana vaikean sairauden murtamana.