Merituulivoima
Merituulivoima eli offshore-tuulivoima on merelle rakennettujen tuulivoimaloiden tuottamaa tuulivoimaa. Merituulivoimaa on pidetty on yhtenä keinona saavuttaa Euroopan Unionin asettama 20 % uusiutuvan energian tuotantotavoite. Tämä edellyttää voimalarakentamista ja tuotantoa subventoivia poliittisia päätöksiä ja sitä, että voimalateollisuus näkee tämän energiateollisuuden alan kannattavana toimintana.
Merituulivoiman osuuden Euroopan yhteisön energiantuotannosta on ennakoitu kohoavan vuonna 2020 noin 2,4–3,5 prosenttiin koko yhteisön energiantarpeesta. Rakennettujen merituulipuistojen asennettu kapasiteetti olisi tällöin EU-alueella välillä 19,5–27,8 GW ja vuotuinen energiantuotanto 71,9–102,2 TWh.
Valtio voi huutokaupata merituulipuistoille sopivien merialueiden lease-oikeuksia.
Euroopan yhteisö on maailman merkittävin merituulivoiman tuotantoalue (2013). Suurimmat merituulivoiman tuottajamaat olivat vuonna 2013 Yhdistynyt kuningaskunta (asennettu tuotantokapasiteetti 3 680,9 MW), Tanska (1 270,6 MW), Belgia (571,5 MW), Saksa (520,3 MW), Kiina (428,8 MW), Hollanti (246,8 MW) ja Ruotsi (211,7 MW). Tuulivoima-alan etujärjestö Euroopan tuulienergiayhdistys (EWEA) raportoi heinäkuussa 2014, että EU-maiden 73 merituulipuistossa oli yhteensä 2 304 merituulivoimalaa. Nämä edustivat 7,3 gigawatin asennettua, sähköverkkoon kytkettyä tuulivoimakapasiteettia. Asennettuja voimaloita oli jonkin verran tätä enemmän, mutta useilta voimaloilta uupui vielä sähkönsiirtoyhteys.
Euroopan tuulienergiayhdistys totesi heinäkuussa 2014 Euroopassa rakennettavan aiempia ennusteita runsaammin tuulivoimaloita maa-alueille. Euroopan komission todettiin puolestaan alentaneen arviotaan yhteisön vuoden 2020 energiatarpeesta 11 prosenttia aiempaa alemmaksi. EWEA:n uudessa, heinäkuussa 2014 julkaistussa arviossa merituulipuistojen ennakoitiin rakennettavan merkittävästi aiempia EWEA:n (2009) ja Euroopan yhteisön (2013) ennusteita vähemmän. Uudempi arvio esitti kolme erilaista vaihtoehtoista näkemystä Euroopan yhteisön maa- ja merialueille rakennettavan tuulivoimakapasiteetin määräksi vuodelle 2020. Merituulivoiman (ja kaiken tuulivoiman) osuuden Euroopan yhteisön energiantuotannosta arvioitiin kohoavan vuonna 2020 skenaariosta riippuen noin 2,4–3,5 prosenttiin (12,8 %–16,9 %) yhteisön energiantarpeesta. Rakennettujen merituulipuistojen asennettu kapasiteetti olisi tällöin EU-alueella välillä 19,5–27,8 GW ja vuotuinen energiantuotanto 71,9–102,2 TWh.
Merituulivoima on uutta kehittyvää tekniikkaa ja sen investointihinta on tällä hetkellä ja ennusteissa kaksinkertainen maatuulivoimaan verrattuna ilmeisesti johtuen vaativammasta perustuksista ja siirtokaapeleista. Hintaeroa tasoittaa se seikka, että täystuulisuus on EWEA:n mukaan merellä on 4 000 tuntia ja maalla 2000-2500 tuntia vuodessa.
Euroopan yhteisön alueella asennettiin vuonna 2013 yhteensä 1 567 MW uutta merituulivoimakapasitettia. Tämä oli 14 prosenttia vuonna 2013 EU:ssa käyttöönotetusta uudesta tuulivoimalakapasiteetista. Yhteensä EU-alueella oli vuoden 2013 loppuun mennessä asennettuna 117,3 GW tuulivoimalaitoskapasiteettia. Tästä maalla oli 110,7 GW ja merialueilla 6,6 GW. Asennetulla tuulivoimalla arvioitiin voitavan tuottaa Euroopan yhteisön alueella keskimäärin 7,8 prosenttia (233 TWh) vuotuisesta noin 3 280 TWh:n sähköenergian tarpeesta. Merituulivoimalaitosten osuus oli vuoden 2013 lopussa 24 TWh eli 0,7 prosenttia EU:n vuotuisesta sähkönkulutuksesta.
Asennettuihin merituulivoimalapuistoihin arvioitiin vuoden 2013 loppuun mennessä sijoitetun 4,6-6,4 miljardia euroa ja kaikkiin tuulivoimaloihin yhteensä noin 13-18 miljardia.
Porin Tahkoluodon pystytettiin heinäkuussa 2010 uusi merituulivoimala, joka on lähellä aiempia Tahkoluodon tuulivoimaloita. Suomen Hyötytuulen omistaman voimalan teho on 2,3 MW. Kyseessä on maailman ensimmäinen meriperustukselle liikkuvan jään alueelle rakennettu tuulivoimala, Pori Offshore Pilot. Kokemuksia sen toiminnasta hyödynnetään Tahkoluodon merituulipuiston rakentamisessa.
Kansainvälisen merituulivoimalatilastoinnin mukaan Suomessa oli vuoden 2010 alussa jo 24 MW merituulivoimaa.
Tammikuussa 2014 ilmoitettiin, että ensimmäiselle merituulipuistohankkeelle myönnettävästä eritystuesta kilpailee kuusi eri sijoituspaikkaa ja seitsemän yritystä. Työ- ja elinkeinoministeriö myöntää vuoden 2014 aikana 20 miljoonan euron tuen hankkeelle, jonka se arvioi olevan kokonaisvaltaisesti paras. Kaikkiaan kesään 2014 mennessä kaavoitusvaiheeseen oli edennyt ja YVA-käsittelyn oli Suomessa läpikäynyt yhteensä 12 merituulipuistohanketta. Yhden hankkeen jatko tosin estyi ainakin toistaiseksi, kun ensin Raasepori ja sen jälkeen kaavoituksen aloittamisesta jo päättänyt, kivihiilivoimalastaan tunnettu Inkoo kieltäytyivät laatimasta maakuntakaavassa tuulivoimaloille soveltuvaksi merkitylle Suomenlahden merialueelle tarvittavaa osayleiskaavaa. Marraskuussa 2014 Työ- ja elinkeinoministeriö ilmoitti valinneensa Porin Tahkoluodon merituulipuiston 20 miljoonan euron hanketuen saajaksi.
Tanska on edelläkävijä sekä tuulivoimassa että merituulivoimassa Euroopassa. Vuonna 2006 Tanskan osuus koko Euroopan Unionin merituulivoimasta oli 47 % ja vuonna 2007 osuus oli yhä 38 %.
Tuulivoimaa pidetään potentiaalinen kultakaivoksena norjalaiselle teollisuudelle. Norjalaisten energiatutkijoiden mukaan tuulivoimasta voi tulla yhtä suuri myyntimenestys kuin öljystä. Öljyä viedään 2 500 TWh/vuosi ja maan tuulivoimapotentiaali on 14 000 TWh. Asiantuntijat ennustavat 20 TWh tuotantoa jo vuonna 2020. Aker Kværner on osallistunut Ranskan ja Saksan merituulivoiman rakentamiseen. Statoil Hydro kehittää tuulivoimaa Enovan tuella.