hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Pedro Luis Lazo
Pedro Luis Lazo Iglesias (s. 15. huhtikuuta 1973 Pinar del Río) on kuubalainen baseballpelaaja ja olympiavoittaja, jonka pelipaikka on syöttäjä. Hän on voittanut urallaan yhteensä neljä olympiamitalia, joista kaksi on kultaisia ja kaksi hopeisia.
Lazo pelaa maajoukkueessa vaihtomiehenä, mutta seuratasolla hän on joukkueensa Pinar del Río Veguerosin avauskokoonpanon jäsen.
Projekti 1234
Projekti 1234 ”Ovod” () on Neuvostoliitossa 1960-luvun loppupuolella kehitetty pieniin ohjusveneisiin (Малые ракетные корабли), MRK) kuuluva luokka aluksia, joita rakennettiin 1977–1991. Aluksia on käytetty myös Intiassa, Algeriassa ja Libyassa.
Aluksia rakensi Primorsk SSZ -telakka. Täydessä lastissaan aluksen uppoama on 730 tonnia ja nopeus 34 solmua. Aluksen pituus on 59,3 metriä, leveys 11,8 metriä ja syväys 3,08 metriä. Pääkoneina aluksessa on kolme M-521-diesel-moottoria, kolme potkuria ja 30 000 akselihevosvoimaa. Miehistön vahvuus on 64. Tulenjohtojärjestelmiä on kaksi: MPZ-301 Baza ja 1 Titanit.
Projekti 1234 -luokka rakennettiin P-120 Malahit (SS-N-9 Siren) -ohjuksen ympärille, joita veneessä on kuusi. Vientimalleissa käytettiin neljää vanhempaa P-15 Termit -ohjusta.
Luokkaa uudistettiin Projekti 1234.1 -luokaksi 1970-luvun puolivälin jälkeen. Tämän mallin veneitä rakennettiin 18, joista 11 on vielä käytössä Venäjän laivastossa. Vanhemman mallin 17 venettä poistettiin käytöstä 1990-luvulla. Lisäksi on rakennettu yksi kokeellinen 1234.7 -alus, joka on varustettu P-800 Oniks -ohjuksin.
Lisäksi veneissä on yksi ilmatorjuntaohjusjärjestelmä 9M-33 Osa, jossa on 20 ohjusta. Tykistöaseistuksena ohjusveneessä on yksi 57 mm AK-725 tai 76,2 mm:n AK-176 (1234.1) ja yksi kuuden putken gatling-tyyppinen 30 mm konetykki.
Veneistä yksi, Musson upposi sotaharjoituksessa 16.4.1987, kun siihen osui ohjus. Libyalaisen Ain Zaquitin upottivat Yhdysvaltain ilmavoimien alukset Iso-Syrtillä 24.3.1986.
Ohjusvene Miraž upotti Georgian merivoimien aluksen Mustallamerellä elokuussa 2008.Luokan valmistuneista aluksista on kolme siirretty Algeriaan, kolme Intiaan ja Neljä Libyaan. Osa siirretyistä aluksista kuuluu muuhun alaluokkaan.
Hong Un-jong
Hong Un Jong (s. 9. maaliskuuta 1989 Hamgyong) on pohjoiskorealainen telinevoimistelija.
Hongin ensimmäiset kansainväliset arvokisat olivat 2006 MM-kisat Århusissa, missä hän osallistui kaikkiin lajeihin saavuttamatta kuitenkaan yhtään loppukilpailupaikkaa. Saman vuoden joulukuussa Aasian kisoissa Dohassa hän saavutti hypystä pronssia. Seuraavana vuonna Stuttgartin MM-kisoissa hän oli hypyssä neljäs ja moniottelussa sijalla 23. Muilla telineillä hän ei saavuttanut loppukilpailupaikkaa. Vuonna 2008 Mariborissa käydyssä maailmancupin kilpailussa Hong voitti hypyn kilpailun ja oli neljäs nojapuilla. Saman vuoden elokuussa Pekingin olympialaisissa hän saavutti hypystä kultaa.
Hong sijoittui Lontoon MM-kilpailuissa 2009 hypyssä viidenneksi. Hän voitti maailmancupin hyppykilpailun Moskovassa 2010. Antwerpenin MM-kilpailuissa 2013 hän sai hypyssä pronssia. Hän voitti samana vuonna hyppykultaa Kazanin universiadeissa. Hän voitti saman telineen maailmanmestaruuden Nanningissa 2014 ja sai MM-hopeaa Glasgow'ssa 2015.
Hong on 155 senttimetriä pitkä ja painaa 43 kilogrammaa.
Staunton-tyyppiset shakkinappulat
Staunton-tyyppiset shakkinappulat ovat tietyntyyppiset shakinpeluussa käytettävät nappulat. Nappuloiden tyypin suunnitteli Nathan Cook vuoden 1835 paikkeilla. Cook rekisteröi nappulansa vuoden 1849 maaliskuussa. Syksyllä Cookin sukulainen John Jaques osti oikeudet shakkisettiin ja aloitti niiden valmistuksen. Samana päivänä kun ensimmäinen setti valmistettiin, Howard Staunton kehotti "Illustrated London Newsissä" julkaistussa kolumnissa käyttämään Cookin suunnittelemia nappuloita tarkoituksena yhtenäistää nappuloita. Staunton kutsui settiä nimellä "Mr. Stauntons pattern". Myöhemmin Staunton lisäsi jokaiseen myytävään settiin mukaan allekirjoituksensa. Jaquesin tehdas lopetti nappuloiden valmistamisen lopulta vuonna 1935.
Nappuloista tuli lopulta hyvin suosittuja. Nykyään niitä käytetään lähes poikkeuksetta ja ne ovat ainoat sallitut FIDE:n järjestämissä kilpailuissa.
Cook sai innoituksen shakkisettiin British Museumin kreikkalaisesta hevosesta.
Jonder Martínez
Jonder Martínez Martínez (s. 22. heinäkuuta 1978 Mariel) on kuubalainen baseballpelaaja ja olympiavoittaja, joka pelaa syöttäjänä. Hän on voittanut urallaan kaksi mitalia, joista yksi on kultainen ja yksi hopeinen. Kultaa hän oli voittamassa Ateenassa 2004 ja hopeaa Pekingissä 2008.
Seuratasolla Martínez pelaa La Habanassa.
Esbjörn Svensson
Esbjörn Svensson (s. 16. huhtikuuta 1964 Västerås Ruotsi – 14. kesäkuuta 2008 Solna) oli ruotsalainen jazzpianisti ja säveltäjä.
Svensson perusti Magnus Öströmin ja Dan Berglundin kanssa Ruotsin kansainvälisesti tunnetuimman jazzyhtyeen Esbjörn Svensson Trio, myöhemmin E.S.T. Säveltäjänä ja improvisoijana Svensson oli tyylillisesti laaja-alainen, ja hänellä oli kyky vangita laajojen kuulijakuntien huomio. Svenssonia on hänen kuolemansa jälkeen verrattu muun muassa Jan Johanssoniin. Svensson sai musiikistaan useita palkintoja.
14. kesäkuuta 2008 Svensson vammautui vakavasti urheilusukelluksen yhteydessä sattuneessa onnettomuudessa Ingarön lähellä Tukholman saaristossa, ja hänet vietiin pelastushelikopterilla Karoliiniseen sairaalaan Solnaan, jossa hän myöhemmin kuoli.
Ingarö
Ingarö on saari Värmdön kunnassa Tukholman läänissä. Vuoteen 1952 saari muodosti pääaosan Ingarön kunnasta. Suurin taajama on Brunn.
Ingarön hautausmaalle on haudattu Ruotsin ensimmäinen lentäjä Carl Cederström. Toinen ingaröläislegenda oli trumpetisti Niklas "Semlan" Josefsson.
Shawn Johnson
Shawn Johnson (s. 19. tammikuuta 1992 Des Moines, Iowa) on aktiiviuransa lopettanut yhdysvaltalainen telinevoimistelija, olympiavoittaja, maailmanmestari ja Pan-Amerikan kisojen kultamitalisti.
Johnsonin ensimmäiset kansainväliset aikuisten arvokisat olivat vuoden 2007 Pan-Amerikan kisat Rio de Janeirossa, missä hän voitti kultaa joukkuekilpailusta, neliottelusta, nojapuilta ja puomilta, ja saavutti hopeaa permannolta. Samana vuonna MM-kisoissa Stuttgartissa hän oli mukana voittamassa Yhdysvaltain kautta aikain toista joukkuekilpailun kultaa ja saavutti lisäksi henkilökohtaiset kultamitalit moniottelusta ja permannolta. Puomilla Johnson sijoittui kahdeksanneksi, mutta nojapuilla hän jäi loppukilpailun ulkopuolelle. Pekingin kesäolympialaisissa Johnson voitti kultaa puomilta ja saavutti lisäksi hopeaa permannolta, neliottelusta ja joukkuekilpailusta. Pan-Amerikan kisoista hän voitti vuonna 2007 neljä kulta- ja yhden hopeamitalin, ja vuonna 2011 yhden kullan ja yhden hopean.
Johnson lopetti kilpavoimistelijanuransa kesäkuussa 2012, 20-vuotiaana. Hän oli loukannut vasemman polvensa lasketellessaan vuonna 2010, eikä vamma parantunut sopivassa ajassa.
Johnson on 145 senttimetriä pitkä ja painaa 41 kilogrammaa. Hänen valmentajinaan toimivat Liang Chow ja Liwen Zhuang.
Johnson osallistui Yhdysvaltain "Dancing with the Stars" -televisiotanssikilpailuun vuonna 2009 aikojen nuorimpana kilpailijana ja tanssi itsensä voittajaksi.
Vicyohandri Odelín
Vicyohandri Odelín Sanamé (s. 26. heinäkuuta 1980 Guantánamo) on kuubalainen baseballpelaaja ja olympiavoittaja, joka pelaa syöttäjänä. Hän on voittanut urallaan kaksi olympiamitalia, joista toinen on kultainen ja toinen hopeinen. Kultaa hän oli voittamassa Ateenassa 2004 ja hopeaa Pekingissä 2008. Odelín oli mukana myös Kuuban hopeaa voittaneessa joukkueessa World Baseball Classic -turnauksessa 2006.
Seuratasolla Odelín edustaa Camagüeyta.
Osmo Huhti
Osmo Huhti (19. toukokuuta 1921 Tampere – 1. syyskuuta 1980) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi koko uransa, 11 kautta ja 73 ottelua, Tampereen Ilveksessä.
Huhti oli 1940-luvun Ilveksen kantavia voimia. Hän pelasi Aarne Honkavaaran laitahyökkääjänä ns. H-ketjussa, jonka kolmantena lenkkinä toimi ensin Kalle Havulinna ja sitten Yrjö Hakala. Ketjun työnjaossa Huhdin rooli oli yksinkertaistettuna pitää vastustajat poissa pelinrakentaja Havulinnan ja maalintekijä Honkavaaran kimpusta; tästä huolimatta hän oli Ilveksen paras pistemies kausilla 1940–1941 ja 1944–1945. Kaikkiaan Huhti teki SM-sarjassa 95 maalia ja antoi 26 syöttöä. Hän saavutti urallaan kolme SM-pronssia, kaksi hopeaa ja kuusi Suomen mestaruutta.
August Fabritius
August Johan Fabritius (8. kesäkuuta 1844 Viipuri – 12. lokakuuta 1915 Helsinki) oli suomalainen rautatievirkamies ja ruotsinkielisen pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä.
Fabritius kävi Haminan kadettikoulun ja palveli Hämeenlinnan ruotupataljoonassa vuoteen 1868, jolloin sai eron palveluksesta. Hän siirtyi Valtionrautateiden palvelukseen, ja teki nousujohtoisen uran kanslia-apulaisesta rautatiehallituksen tilastokonttorin johtajaksi.
Fabritius oli aktiivinen myös pikakirjoituksen alalla. Hän toimi valtiopäivillä ruotsin kielen pikakirjoittajana vuodesta 1863 aina yksikamarisen eduskunnan tuloon 1906 asti.
Fabritius perusti "Tidning för stenografi" -lehden yhdessä J. E. Svanin kanssa vuonna 1871 ja oli lehden toimittajana vuoteen 1894 asti. Hän oli myös perustamassa Suomen Pikakirjoittajayhdistystä ja toimi yhdistyksen varapuheenjohtajana kaikkiaan 12 vuotta.
J. E. Svanin kuoltua vuonna 1883 Fabritius otti tehtäväkseen ruotsinkielisen pikakirjoitusjärjestelmän kehittämisen ja Svanin tekemän oppikirjan uuden painoksen toimittamisen. Hän toimi myös pikakirjoituksen opettajana.
Oksana Rahmatulina
Oksana Jevgenjevna Rahmatulina (, s. 7. joulukuuta 1976 Alma-Ata, Kazahstanin SNT, Neuvostoliitto) on venäläinen koripalloilija, joka edustaa Venäjän pääsarjassa pelaavaa jekaterinburgilaista UGMK:ta.
Aikaisemmin Rahmatulina on edustanut urallaan SKA Samaraa (1994–1998), Moskovan TsSKA:ta (1998/1999), samaralaista VBM-SGAU:ta (2001–2004) ja Moskovan Dynamoa (2004–2007). Seurajoukkueurallaan hän on voittanut Venäjän mestaruuden vuonna 2004 ja Euroopan cupin vuonna 2007 ja maailmancupin vuonna 2003.
Venäjän maajoukkueessa Rahmatulina esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1998. Maajoukkueurallaan hän on voittanut Euroopan mestaruuden vuosina 2003 ja 2007, MM-hopeaa vuosina 2002 ja 2006 sekä EM-hopeaa 2005. Olympialaisissa hän on saavuttanut pronssia sekä 2004 Ateenasta että 2008 Pekingistä.
Rahmatulina on 180 senttimetriä pitkä ja painaa 63 kilogrammaa.
NFPA 704
NFPA 704 (”"fire diamond"”, suoraan suomennettuna ”tulitimantti”) on Yhdysvaltain pelastusviranomaisten standardisoima kemikaaliastioiden merkintätapa, jonka tarkoituksena on nopeasti ja yksinkertaisesti kertoa pelastusviranomaisille hätätilanteiden sattuessa kemikaalien mahdollisesta reaktiivisuudesta ja vaarallisuudesta. Näin voidaan helposti määrittää mahdollisesti syntyneen vaaratilanteen aiheuttamat riskit, ympäristön evakuointitarve ja mahdollisesti tarvittava pelastuskalusto ja suojaimet (hengityssuojaimet tms.).
NFPA 704 eli ”tulitimantti” on neljään eriväriseen neliöön jaettu neliömäinen symboli, jonka kukin väri symboloi kemikaalin tiettyjä ominaisuuksia. Kunkin neliön sisällä on numero 0-4, 0:n tarkoittaessa lähes vaaratonta tai vaaratonta ja 4:n tarkoittaessa erittäin vaarallista tai voimakkaasti reaktiivista.
Symbolin alimmassa neliössä ovat merkittynä kemikaalien mahdolliset erityisominaisuudet jotka eivät tule ilmi symbolin muista osista. Jos tällaisia erityisominaisuuksia ei ole, valkoinen ruutu jätetään tyhjäksi.
Jeremy (hahmo)
Jeremy Belpois on yksi ranskalaisen Code Lyoko -animaatiosarjan päähenkilöistä. Jeremy on tietokonenörtti. Hänen kouluhuoneensa pöytä on tietokoneiden vallassa. Hän on hyvä koulussa kaikissa aineissa liikuntaa lukuun ottamatta. Jeremyllä on vaaleat hiukset, ja hän pitää yllään sinistä, korkeakauluksista paitaa ja maantien värisiä housua. Hänen päässään on pyöreät silmälasit, jotka korostavat hänen älyään.
Jeremyn perheestä ei tiedetä paljoa. Ainoastaan hänen isänsä Michael ja serkkunsa Patrick ovat vilahtaneet ruudussa.
Jeremy on ollut ihastunut Aelitaan siitä asti kun Aelita saatiin maan päälle. Tämä tapahtui jaksossa Koodi:maa.
Jeremy löytää koulunsa läheisestä tehtaasta supertietokoneen ja ihmisille tarkoitetun skannerin. Hän kertoo tehtaasta Ulrichille ja he yrittävät testata skanneria Oddin koiralla Kiwillä ja Odd meneekin itse Lyokoon. Jeremy löytää supertietokoneelta pahan ohjelman, X.A.N.A:n, jolla on oma tahto. Pian Jeremy keksii, miten hän saa lähetettyä muut skannereilla virtuaaliseen maailmaan, Lyokoon. Siellä muut tapaavat Aelitan, joka on elänyt melkein koko elämänsä Lyokossa. X.A.N.A voi hyökätä maahan aktivoimalla tornin, ja hyökkäyksen voi peruuttaa deaktivoimalla tornin, johon vain Aelita pystyy. Lisäksi Jeremy voi laittaa aikahypyn, joka korjaa X.A.N.A:n hyökkäyksen virheet. Odd, Yumi ja Ulrich suojelevat Aelitaa aina tornin aktivoituessa.
Jeremy on ainoa, joka osaa käyttää supertietokonetta Aelitan lisäksi, mutta voi materialisoida muut vain jos on dematerialisoitunut, mikä tapahtuu myöhemmissä jaksoissa. Hän on siis ainut, joka voi lähettää muut Lyokoon ja asettaa aikahypyn (myöhemmin paluu menneisyyteen). Hän on siis periaatteessa ryhmän toiseksi tärkein henkilö.
Jd
Jd tarkoittaa seuraavia:
Jd on seuraavan henkilön nimi:
Ainārs Kovals
Ainārs Kovals (s. 21. marraskuuta 1981 Riika) on latvialainen keihäänheittäjä, lajin olympiamitalisti.
Kovals sijoittui seitsemänneksi Helsingin MM-kilpailuissa 2005 tuloksella 77,61. Viikkoa myöhemmin hän voitti kultaa Izmirin universiadeissa heitettyään 80,67. Vuonna 2006 hän sijoittui viidenneksi sekä Göteborgin EM-kilpailuissa että .
Kovals putosi karsinnassa Osakan MM-kilpailuissa 2007. Bangkokin universiadeissa hän sai samana vuonna pronssia tuloksella 82,23. Pekingin olympialaisissa 2008 Kovals saavutti Andreas Thorkildsenin jälkeen hopeaa heitettyään viimeisellä kierroksella ennätyksensä 86,64. Ennen viimeistä heittoa hän oli kuudennella sijalla. Kovals paransi loppukilpailussa kauden parasta tulostaan yli kuusi metriä.
Kovals sijoittui kuudenneksi. Seuraavana vuonna hän oli seitsemäs sekä Berliinin MM-kilpailuissa että . Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui kuudenneksi. Hän karsiutui 2012 loppukilpailusta sekä Helsingin EM-kilpailuissa että Lontoon olympialaisissa..
Radioinsinööriseura
Radioinsinööriseura r.y oli Elektroniikkainsinöörien seuran edeltäjä ja se perustettiin 20. maaliskuuta 1926 aluksi harrastuspiirinä ja rekisteröitiin 16. maaliskuuta 1929. Perustajat ja alkuvaiheen jäsenet tulivat lähinnä puolustusvoimien radiotoiminnan, yleisradiotoiminnan, korkeakoulun ja valtionhallinnon piiristä.
Oy Suomen Yleisradio - Finlands Rundradio Ab muodostettiin ja aloitti toimintansa 29. kesäkuuta 1926. Seura oli siis jo silloin varsin hyvin mukana tekniikan kehityksessä.
3. joulukuuta 1964 seura muutti nimensä Elektroniikkainsinöörien seuraksi, kun elektroniikan sovelluksia oli alettu käyttää yhä laajemmin yhteiskunnassa.
Hilter am Teutoburger Wald
Hilter am Teutoburger Wald on kunta Osnabrückin piirikunnassa, Ala-Saksin osavaltiossa, Saksassa. Asukkaita Hilter am Teutoburger Waldissa oli 31. joulukuuta 2008 10 222 ja väestötiheys oli 194 as./km². Kunnan pinta-ala on 52,6 neliökilometriä. Hilter am Teutoburger Waldin pormestari on Wilhelm Wellinghaus.
Vuonna 2006 pidetyissä kunnallisvaaleissa Saksan kristillisdemokraattinen unioni (CDU) sai 13 paikkaa 25:stä Hilter am Teutoburger Waldin kunnanvaltuustossa. SPD sai kahdeksan paikkaa. Yhden paikan kukin saivat puolueet Vihreät, FDP sekä UWG Hilter. Seuraavat vaalit pidetään vuonna 2011.
Kunta sijaitsee teiden Bundesstraße 68 (Osnabrück–Bielefeld) ja Bundesautobahn 33 (A33) (Osnabrück–Paderborn) varrella. Myös tiet Landesstraße 95 (Oesede–Melle) ja Landesstraße 97 (Hilter–Bad Iburg) kulkevat kunnan alueella.
Ensimmäinen maininta Borglohista (nykyisin osa kuntaa) on jo vuodelta 1068, ja vuonna 1968 vietettiin Borglohin 900-vuotisjuhlaa. Hilter puolestaan mainitaan ensimmäistä kertaa vuonna 1144. Nykyinen Hilter am Teutoburger Waldin kunta muodostui 1. heinäkuuta 1972, kun kunnat Borgloh, Hankenberge ja Hilter yhdistyivät. 1. heinäkuuta 1970 olivat kunnat Allendorf, Borgloh-Wellendorf, Ebbendorf, Eppendorf ja Uphöfen liittyneet Borglohiin.
Kunta sijaitsee Teutoburgin metsän länsiosassa. Hilter am Teutoburger Waldin korkein kohta on kunnan kaakkoisosassa sijaitseva 262 metriä korkea Hohnangel. Itä-länsisuunnassa kunta on noin yhdeksän kilometriä leveä ja pohjois-eteläsuunnassa noin 11 kilometriä pitkä.
Hilter am Teutoburger Waldin naapurikunnat- ja kaupungit ovat Georgsmarienhütte ja Bissendorf pohjoisessa, Melle idässä, Dissen, Bad Rothenfelde ja Bad Laer etelässä sekä Bad Iburg lännessä.
Hilter am Teutoburger Waldin osat () ja niiden väkiluvut:
Seitsemän pyhimyksen kappeli
Seitsemän pyhimyksen kappeli () on Le Vieux-Marchéssa sijaitseva pieni, ristinmuotoinen pyhiinvaelluskappeli. Se on rakennettu vuosien 1704 ja 1714 välillä Plouaret'n lähelle, Côtes-d'Armorin departementtiin Bretagneen. "Seitsemän pyhimystä" on alueelle tyypillinen nimi, jonka mukaan on nimetty alueen dolmenit, menhirit ja lähteet.
Kappeli on rakennettu Allée couverten raunioista. Kappelin megaliittirakennelma oli alun perin krypta oikean poikkilaivan alueella, se sijaitsi noin kuusi askelmaa korkeammalla. Dolmenin peitelevyt muodostavat lattian. Alempi alue on yli viisi metriä pitkä ja noin kaksi metriä leveä ja sen korkeus vaihtelee 1,5 ja 1,9 metrin välillä.
Sanotaan, että seitsemän patsasta, jotka nykyään sijaitsevat alttarilla, olisi löydetty dolmenin kaivauksien yhteydessä. Kappelin kerrotaan saaneen nimensä Ephesuksen seitsemän marttyyrin mukaan.
Kosovon perustuslaki
Kosovon perustuslaki tuli voimaan 15. kesäkuuta 2008. Tätä ennen Kosovossa oli voimassa Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmaan numero 1244 perustuva väliaikainen perustuslaki, joka voimaansaatettiin vuonna 2001. Serbian hallitus ei tunnusta perustuslakia, vaan katsoo Kosovon olevan osa Serbiaa.
Perustuslaista julkaistiin alustava versio huhtikuussa 2008. Esitys perustuu pitkälti presidentti Ahtisaaren laatimaan ns. Ahtisaaren suunnitelmaan, joka takasi vähemmistöryhmille erityisoikeuksia ja turvallisemman ympäristön kaikille Kosovon asukkaille.
Kosovon perustuslaki ratifioitiin 9. huhtikuuta 2008 ja se tuli voimaan kesäkuussa 2008. Kosovossa on kuitenkin edelleen toiminnassa YK:n UNMIK-operaatio. Uutta perustuslakia ei sovelleta Kosovon sisällä olevilla serbien asuttamilla alueilla.
Yrjönkadun uimahalli
Yrjönkadun uimahalli on Suomen ensimmäinen ja vanhin julkinen uimahalli. Halli otettiin käyttöön 4. kesäkuuta 1928 ja kesti kauan, ennen kuin Suomeen avattiin toinen julkinen uimahalli. Yrjönkadun halli sijaitsee Helsingissä osoitteessa Yrjönkatu 21b, ja sen omistaa Helsingin kaupunki.
Uimahallirakennus on arkkitehti Väinö Vähäkallion suunnittelema ja tyyliltään 1920-luvun klassismia. Hallin esikuvana oli varsinkin Tukholman Centralbadet. Se oli alun perin yksityisomistuksessa, mutta siirtyi SVUL:lle 1954 ja Helsingin kaupungille 1967. Halli entisöitiin vuosina 1997–1999.
Yrjönkadun uimahallin ensimmäisessä kerroksessa on 25 × 10 metrin allas, kaksi saunaa ja pukukaapit altaan reunoilla. Toisessa kerroksessa on lepohyttejä, saunoja ja kahvilapalvelut. Halliin myydään erikseen ensimmäiseen kerrokseen sekä molempiin kerroksiin oikeuttavia lippuja. Hallissa on perinteisesti uitu alasti, mutta uima-asun käyttö on ollut sallittua vuodesta 2001. Miehillä ja naisilla on omat uintivuoronsa. Maaliskuussa 2012 Yrjönkadun uimahalli ilmoitti vaihtavansa alkuperäisen vuodelta 1928 peräisin olevan puukiukaansa uuteen vähentääkseen Forumin kiinteistöjen savuhaittoja. Uusi puukiuas otettiin käyttöön elokuussa 2013. Se on 2,8 metriä korkea ja sen arvioidaan olevan yksi Suomen suurimpia puukiukaita.
Britannian yleisradioyhtiö BBC sijoitti vuonna 2015 Yrjönkadun uimahallin maailman kauneimpien uimahallien listalle.
Sandra Izbașa
Sandra Raluca Izbașa (s. 18. kesäkuuta 1990 Bukarest) on romanialainen telinevoimistelija, olympiavoittaja ja Euroopan mestari.
Izbașa aloitti voimistelu-uransa vuonna 1994. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan 2006 EM-kisoissa Volosissa Izbașa osallistui kaikkiin lajeihin. Hän saavutti kultaa permannolta, hopeaa moniottelusta ja joukkuekilpailusta sekä pronssia puomilta. Hypyssä hänen sijoituksensa oli seitsemäs. Ainoastaan nojapuilla hän ei selviytynyt loppukilpailuun. Samana vuonna Izbașa saavutti maailmancupin kilpailun voiton permannolla Glasgow’ssa ja oli puomilla kolmas. Lyonin maailmancupissa hän sijoittui permannolla hopealle, puomilla pronssille ja oli nojapuilla kuudes. Vuoden lopulla Århusin MM-kisoissa Izbașa saavutti hopeaa puomilta ja pronssia moniottelusta. Permannolla hän sijoittui kuudenneksi ja hypyssä kahdeksanneksi. Lisäksi hän oli mukana neljänneksi sijoittuneessa Romanian joukkuekilpailun joukkueessa.
Vuonna 2007 Pariisin maailmancup-kilpailussa Izbașa sijoittui pronssille permannolla ja oli puomilla viides sekä hypyssä kuudes. Amsterdamin EM-kisoissa hän saavutti hopeaa puomilta ja moniottelusta, ja sijoittui kahdeksanneksi hypyssä. Permannolla hän selviytyi parhaalla pistemäärällä loppukilpailuun, mutta jätti finaalin väliin loukattuaan jalkansa hetkeä aikaisemmin puomilla, minkä johdosta myös permantokilpailun sijoitukseksi jäi kahdeksas sija. Nojapuilla hän jäi loppukilpailun ulkopuolelle 14. sijallaan. Stuttgartin MM-kisoissa hän oli mukana voittamassa joukkuekilpailun pronssia, mutta jäi ilman henkilökohtaisia mitaleita. Ainoastaan permannolla ja moniottelussa hän selviytyy loppukilpailuihin, sijoituksinaan kahdeksas ja yhdeksäs. Seuraavana vuonna Clermontin EM-kisoissa Izbașa voitti kultaa permannolta ja joukkuekilpailusta, ja saavutti lisäksi hopeaa puomilta. Cottbusissa käydyssä maailmancupin kisassa hän voitti kultaa permannolta ja pronssia puomilta. Elokuussa 2008 Pekingin olympialaisissa Izbașa voitti kultaa permannolta ja saavutti joukkuekilpailun pronssia. Henkilökohtaisessa moniottelussa hänen sijoituksensa oli kahdeksas. Berliinissä 2011 Izbașa voitti hypyssä ja permannolla Euroopan mestaruuden.
Izbașa kilpaili heinä-elokuussa 2012 toisissa olympialaisissaan. Hän voitti Lontoon kisoissa kaksi mitalia, hypyn kultaa ja joukkuekilpailun pronssia. Aiemmin samana vuonna hän voitti niin ikään kaksi mitalia Brysselin EM-kilpailuissa, kultaa hypystä ja joukkuekilpailusta.
Izbașa on 163 senttimetriä pitkä ja painaa kilpailumitoissa 48-49 kilogrammaa. Hänen pääasiallisena valmentajanaan toimii Nicolae Forminte. Seuratasolla hän edustaa Steaua Bukarestia.
The Day That Never Comes
The Day That Never Comes on Yhdysvaltalaisen metallimusiikkia soittavan Metallican 21. elokuuta 2008 julkaistu single. Se on yhtyeen neljäskymmenes singlejulkaisu ja ensimmäinen single yhtyeen "Death Magnetic" -albumilta. Kappale on kestoltaan 7 minuuttia ja 56 sekuntia. Kappaleen sävellykseen ovat osallistuneet kaikki yhtyeen jäsenet.
Kappale alkaa ilman säröä sähkökitaralla näppäillen, jonka jälkeen alkaa kitaralla säestetty laulu. Keskivaiheilla tempo kasvaa ja kitarat soivat harmoniassa keskenään ja tämän jälkeen tulee pitkä, Hammettin soittama soolo. Kyseisessä kappaleessa myös James Hetfield soittaa kitaraansa ns. "ylös-alas" -näppäilytyylillä.
Amalgam Comics
Amalgam Comics oli Marvel Comicsin ja DC Comicsin yhdessä omistama sarjakuvakustantamo. Kustantamo loi eräänlaisia parodioita Marvelin ja DC:n hahmoista sillä Amalgamin hahmot olivat nimeä myöten yhdistelmiä em. kustantamoiden hahmoista.
Amalgam Comicsin henkilöt olivat yhdistelmiä Marvelin ja DC:n henkilöistä ja heillä oli yleensä samat voimat kuin alkuperäisilläkin.
Taitouinti kesäolympialaisissa 2008
Pekingin kesäolympialaisten 2008 taitouintikilpailut järjestettiin 18. - 23. elokuuta Pekingin kansallisessa vesiurheilukeskuksessa.
Luettelo Amalgam Comicsin henkilöistä
Tämä on luettelo amerikkalaisen sarjakuvakustantamo Amalgam Comicsin luomista kuvitteellisista henkilöistä. Huom. Luettelo on keskeneräinen.
Maahockey kesäolympialaisissa 2008
Vuoden 2008 kesäolympialaisten maahockey järjestettiin 10. elokuuta – 23. elokuuta 2008 Pekingissä. Kultaa voittivat miesten sarjasta Saksa ja naisten sarjasta Alankomaat.
Katherine Mudge
Katherine Gwen Mudge (16. elokuuta 1881 Dolgellau – 1975 Stratton) oli brittiläinen jousiampuja, joka osallistui Lontoon olympialaisissa vuonna 1908 kansalliselle kierrokselle. Mudge oli 17:s pistein 465, kun kilpailun voittaja Sybil Newall sai 688 pistettä.
Adolphe Boucard
Adolphe Boucard (1839 – 15. maaliskuuta 1905 Hampstead, Englanti) oli ranskalainen lintutieteilijä.
Boucard keräili lintuja Meksikossa ja Keski-Amerikassa. Hän keskittyi kolibrien keräämiseen ja julkaisi vuosina 1891-1895 "The Hummingbird" julkaisua. Hän vietti viimeiset elinvuotensa Englannissa Isle of Wightilla ja kuoli poikansa kotona Hampsteadissa.
Hänen kunniakseen nimesi Philip Lutley Sclater huilutinamin ("Crypturellus boucardi") vuonna 1859 ja Étienne Mulsant mangrovetimanttikolibrin ("Amazilia boucardi") vuonna 1877.
Boucard nimesi muun muassa laavajunkon ("Junco vulcani") vuonna 1878.
Tiergärtnertor
Tiergärtnertor () on 1200-luvulla rakennettu, nelikulmainen porttitorni ja Nürnbergin vanhankaupungin kaupunginportti. Torni on nykyään suosittu turistikohde. Aukiolta lähtee neljä kujaa alas kukkulalta. Alue on ympäröity puusta ja hiekkakivestä tehdyillä taloilla, näihin kuuluvat muun muassa Albrecht Dürerin talo ja Pilatushaus. Se sijaitsee Nürnbergin linnasta etelään. Se kuuluu Nürnbergin historialliseen mailiin.
Tiergärtnertorin pystytettiin 1200-luvun jälkimmäisellä puoliskolla. Kulkuvälineiden kasvaessa isommiksi, se jäi ajanmyötä liian pieneksi. Portti muurattiin umpeen vuonna 1545 ja lähelle rakennettiin uusi, isompi portti. Portti sai nimensä vallihaudan lähellä sijainneen linnankreivin riista-aitauksen mukaan. Germanisches Nationalmuseum käytti tornia ensimmäisenä näyttelypaikkanaan vuonna 1852.
Carrollin piirikunta (Ohio)
Carrollin piirikunta on piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa, joka on nimetty Charles Carrollin, itsenäisyysjulistuksen allekirjoittajan mukaan. Sen hallintokeskus ja suurin kylä on Carrolton.
Carrollin naapuripiirikuntia ovat Columbiana koillisessa, Jefferson kaakossa, Harrison etelässä ja Tuscarawas lounaassa.
Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 28 836 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin, joita on 97,8%, mustiin (0,6%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,3%) ja aasialaisiin (0,2%).
Kotitalouden mediaanitulo on 43 323 dollaria ja köyhyysrajan alapuolella oli 13,9% väestöstä vuosina 2007–2011.
White Whale
White Whale on suomalaisen Hi-Lo & In Between -yhtyeen studioalbumi. Albumi julkaistiin 20. elokuuta 2008.
The Best of The Animals
The Best of The Animals on The Animals -yhtyeen vuonna 2000 julkaistu kokoelma-albumi.
Andrea Minguzzi
Andrea Minguzzi (s. 1. helmikuuta 1982) on italialainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija 84 kilogramman painoluokassa.
Minguzzin uran suurin saavutus on olympiavoitto 2008 Pekingin olympialaisissa, missä hän voitti loppuottelussa unkarilaisen Zoltán Fodorin. Pekingissä Minguzzin välierävoitto Ruotsin Ara Abrahamianista aiheutti suurta keskustelua ja protestointia tuomaritoimintaa kohtaan. Aikaisemmin Minguzzi on saavuttanut urallaan kaksi arvokisamitallia, EM-pronssia sekä 2007 Sofiasta että 2008 Tampereelta.
Ammatiltaan Minguzzi on poliisi. Hänen valmentajanaan toimii Marco Papacci.
Sliema Wanderers FC
Sliema Wanderers FC on maltalainen jalkapalloseura Slieman kaupungista. Se perustettiin vuonna 1909. Joukkue pelaa maan korkeimmalla sarjatasolla Maltan Valioliigassa. Se on maan menestynein joukkue 26 liigamestaruudellaan ja 19 Maltan Cupin voitolla.
1919/20, 1922/23, 1923/24, 1925/26, 1929/30, 1932/33, 1933/34, 1935/36, 1937/38, 1938/39, 1939/40, 1948/49, 1953/54, 1955/56, 1956/57, 1963/64, 1964/65, 1965/66, 1970/71, 1971/72, 1975/76, 1988/89, 1995/96, 2002/03, 2003/04, 2004/05
1935, 1936, 1937, 1940, 1946, 1948, 1951, 1952, 1956, 1959, 1963, 1965, 1968, 1969, 1974, 1979, 1990, 2000, 2004
1983/84
1996, 2000
1999, 2001, 2002
1990/91, 2001/02, 2003/04
1923/24, 1924/25, 1933/34, 1934/35, 1937/38, 1938/39, 1945/46, 1955/56, 1956/57, 1959/60, 1966/67
1949/50, 1950/51, 1953/54, 1954/55, 1955/56, 1956/57, 1957/58, 1958/59, 1959/60, 1965/66
1917/18, 1919/20, 1923/24, 1925/26
1966/67, 1967/68, 1970/71
1964/65, 1969/70, 1971/72, 1973/74, 1981/82
1964/65, 1974/75
1931/32
1972/73, 1979/80
1982, 1987, 1990, 2004, 2005
1936/37, 1948/49
1955/56, 1957/58
1923/24
1965/66, 1969/70, 1978/79, 1984/85
1954/55
Nancy Jebet Langat
Nancy Jebet Langat (sukunimi esiintyy myös muodossa Lagat, s. 22. elokuuta 1981 Eldoret) on kenialainen yleisurheilija, 1 500 metrin olympiavoittaja.
Langat saavutti junioreiden MM-kilpailujen 800 metrillä pronssia Sydneyssä 1996 ja hopeaa Annecyssä 1998 ajalla 2.05,43. Marrakechin maastojuoksun MM-kilpailuissa hän sijoittui samana vuonna lyhyellä matkalla 38:nneksi. Vuonna 2000 Langat voitti 800 metrin junioreiden maailmanmestaruuden Santiago de Chilessä ajalla 2.01,51.
Langat voitti vuonna 2004 Brazzavillessä Afrikan mestaruuden 1 500 metrillä, mutta karsiutui Ateenan olympialaisissa saman matkan välierissä. Seuraavana vuonna hän oli maastojuoksun MM-kilpailuissa Saint-Étiennessä lyhyellä matkalla kahdeksas. Helsingin MM-kilpailuissa hän jäi 1 500 metrillä alkueriin.
Langat voitti Pekingissä 2008 olympiakultaa 1 500 metrillä tuolloisella ennätyksellään 4.00,23. Hän aloitti ratkaisevan loppukirin 250 metriä ennen maalia jättäen kilpailua johtaneen Maryam Yusuf Jamalin taakseen. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän karsiutui 1 500 metrin välieräjuoksussa. Myöhemmin samana syksynä hän voitti 1 500 metriä ajalla 4.13,63.
Langat voitti Nairobissa 2010 Afrikan-mestaruuden 1 500 metrillä ajalla 4.10,43. Delhin Kansainyhteisön kisoissa hän voitti kultaa sekä 800 että 1 500 metrillä. Seuraavan vuoden Daegun MM-kilpailuissa hän karsiutui 1 500 metrin välierissä.
Hän juoksi 2010 ennätyksensä 800 metrillä Eugenessa ajalla 1.57,75 ja 1 500 metrillä Lausannessa ajalla 4.00,13.
Étienne Mulsant
Martial Étienne Mulsant (2. maaliskuuta 1797-4. marraskuuta 1880) oli ranskalainen hyönteistieteilijä ja lintutieteilijä.
Mulsant oli Saint-Jean-la-Bussièren pormestari vuodesta 1817 alkaen ja rauhantuomari vuodesta 1827 lähtien. Hän muutti Lyoniin 1830, jossa hän sai apulaiskirjastonhoitajan viran vuonna 1839. Vuosina 1843-1873 hän toimi luonnontieteiden professorina.
1840 hän julkaisi yhdessä useiden muiden hyönteistieteilijöiden kanssa teoksen "Histoire naturelle des Coléoptères de France". Yhdessä Jean Baptist Édouard Verreauxin (1810-1868) kanssa hän kirjoitti teoksen "Histoire naturelle des punaises de France" vuosina 1865-1879. Hän julkaisi myös koulukirjoja eläintieteestä ja maantieteestä. Hän oli vuosien ajan "la Société linnéenne de Lyon"in puheenjohtaja.
Mulsant julkaisi useita tutkimuksia linnuista. Vuonna 1868 hän kirjoitti teoksen "Lettres à Julie sur l'ornithologie". Jules Bourcier nimesi piikkitöpökolibrin ("Chaetocercus mulsanti") hänen kunniakseen vuonna 1842. Mulsant nimesi muun muassa mangrovetimanttikolibrin ("Amazilia boucardi").
Vuosina 1874-1877 Mulsant julkaisi laajan 4-osaisen teoksen "Histoire Naturelle des Oiseaux-Mouches, ou Colibris constituant la famille des Trochilïdes". Teos on kuvitettu 120:llä suurikokoisella käsin väritetyllä litografialla.
Aurinko ja tuuli
Aurinko ja tuuli on Mattijuhani Koposen ja Upi Sorvalin luonnonsuojelu-aiheinen studioalbumi, joka julkaistiin alun perin vuonna 1980. Rocket Records julkaisi levystä ensimmäisen CD-version 6. elokuuta 2008.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sovittanut Upi Sorvali sekä sanoittanut Mattijuhani Koponen.
Porras (hallintopitäjä)
Porras (), aiemmalta nimeltään 1500-luvun alkuvuosikymmeniin asti Loimo, oli suomalainen Ruotsin vallan ajan hallintopitäjä, joka sijaitsi Hämeessä. Nimi Porras johtuu nykyisen Tammelan Portaan kylästä, joka oli pitäjän keskuspaikkana 1530-luvulta alkaen.
Hallintopitäjät perustettiin Hämeeseen aivan 1300-luvun lopulla. Loimon hallintopitäjän syntyajankohtaa ei tiedetä, mutta varhaisin tieto siitä on vuodelta 1458. Pitäjän varhaisin keskus lienee ollut jossain Tammelan Pyhäjärven pohjoisrannan kylässä.
Hallintopitäjä oli jakautunut neljään neljänneskuntaan, jotka olivat: Pitkäjärven neljänneskunta, Hirsjärven neljänneskunta, Tammelan neljänneskunta ja Jokioisten neljänneskunta. Näistä kaksi ensin mainittua vastasivat alueeltaan likimain Someron ja kaksi jälkimmäistä Tammelan kirkkopitäjää, johon 1800-luvulle asti kuuluivat suurimmaksi osaksi myös nykyiset Forssan, Jokioisten, Humppilan ja Ypäjän alueet. Hirsjärven neljänneskuntaan kuuluivat vuoteen 1617 saakka myös silloisen Lohjan seurakunnan seitsemän pohjoisinta kylää nykyisen Pusulan alueella.
1500-luvun alkuvuosikymmeninä, viimeistään 1530, hallintopitäjän nimi muuttui Loimosta Portaaksi pitäjän keskuksen siirryttyä Portaan kylään Hämeen härkätien varteen.
Portaan hallintopitäjä lakkasi olemasta viimeistään 1700-luvulla, kun Somero ja Tammela muodostuivat omiksi nimismiespiireikseen.
Edward Michael Egan
Edward Michael Egan (2. huhtikuuta 1932 Oak Park, Illinois – 5. maaliskuuta 2015) oli katolisen kirkon yhdysvaltalainen pappi. Hän toimi New Yorkin arkkipiispana 2000–2009. Sitä ennen hän oli toiminut vuodesta 1988 Bridgeportin piispana Connecticutissa.
Egan syntyi Illinoisissa ja opiskeli hengellistä alaa niin Yhdysvalloissa kuin Roomassakin. Hän sai pappisvihkimyksensä 15. joulukuuta 1957. Hänestä tuli kardinaali vuonna 2001, ja hän osallistui uuden paavin valintaan vuonna 2005. Vuoden 2013 konklaavin aikaan hän oli liian iäkäs äänestääkseen.
Suoraruiskutus
Suoraruiskutus (myös suorasuihkutus) on polttomoottorin polttoaineen syöttöjärjestelmä, jossa polttoaine annostellaan suuttimilla suoraan palotilaan. Järjestelmä on hyvin yleinen dieselmoottoreissa, mutta se on myös yleistynyt 2000-luvulla ottomoottoreissa. Polttoaineen syötöstä suuttimiin voi huolehtia joko erillinen jakajapumppu sylinterikohtaisine polttoaineputkineen, sylinterikohtaiset pumppusuuttimet tai yhteispaineruiskutus.
Suoraruiskutuksen sijasta polttomoottorissa saattaa olla imukanavaan tai dieselmoottorissa kammioon ruiskuttava perinteisempi ruiskutusjärjestelmä. Vanhemmissa ottomoottoreissa ennen ruiskutusjärjestelmien yleistymistä polttoaineen syötöstä huolehti kaasutin.
Albrecht Dürerin talo
Albrecht Dürerin talo () on Nürnbergissä sijaitseva Albrecht Dürerin kotimuseo, jossa taiteilija asui ja työskenteli 1509–1528. Dürer eli talossa vaimonsa Agnesin, äitinsä, kisällien ja oppipoikiensa kanssa. Nykyään talo kuuluu Nürnbergin museoihin, ja se on turistikohde. Se on myös osa Nürnbergin historiallista mailia.
Talo on rakennettu 1400-luvun lopulla. Ennen Düreriä talo kuului Bernhard Walther -nimiselle kauppiaalle ja astronomille. Kattohuoneistossa on edelleen Waltherin observatorio. Dürer osti talon 275:llä guldenilla vuonna 1509. Vuonna 1871 talossa avattiin hänen nimeään kantava museo.
Talo sijaitsee lähellä Nürnbergin linnaa osoitteessa Albrecht-Dürer-Straße 39. Sen edustalla on Tiergärtnertor-aukio, jota kutsutaan usein Düreraukioksi (saks. "Dürerplatz").
Katija Pevec
Katija Mira Pevec (s. 1. maaliskuuta 1988 Honolulu, Havaiji) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tulkitsi Lauren Zelmerin roolin Nickelodeonin televisiosarjassa "Just for Kicks". Muuten hänellä on ollut muiden muassa osat elokuvissa "Air Bud: Spikes Back" (2003), "Sleepover" (2004) ja "Sinun, minun ja meidän" (2005).
Lutepää
Lutepää on kylä Setomaan kunnassa Vörumaalla Viron kaakkoisosassa. Ennen vuoden 2017 kuntauudistusta kylä kuului Värskaan. Kylä sijaitsee aivan Venäjän rajalla. Lutepää on setukaiskylä, ja asukkaita siellä oli vuonna 2007 seitsemän.
Linnuntietä Lutepäästä on matkaa Sesnikiin noin 2,3 kilometriä, venäläiseen Jatsmaniin n. 2,5 km, Korelaan n. 3,4 km, Õrsavaan n. 5,4 km, Saatseen n. 5,8 km ja kunnan keskukseen Värskaan n. 6,2 km.
Lutepään ja etelämpänä sijaitsevan Saatsen kylän välissä sijaitsee lentohiekka-alue, jolla on kokoa pari neliökilometriä. Suurin osa hietikosta sijaitsee naapurimaa Venäjän puolella. Aluetta kutsutaan Setomaan Saharaksi. Hietikot syntyivät luultavasti suuren metsäpalon seurauksena 1500-luvulla. Nykyään hietikolle istutetaan mäntyjä hiekan kiinnittämiseksi. Hietikolla kasvavat muun muassa hietaolkikukka, kylmänkukka ja isoarho.
Tie pohjoisen suunnasta, Värskasta, Lutepäähän kulkee noin 30 metrin matkan Venäjän puolella (). Tämä matka on tehtävä linja-autolla tai muulla autolla. Pyöräily ja kävely ovat kiellettyjä. Venäjän puolelle on kiellettyä pysähtyä. Mitään rajamuodollisuuksia tällä välillä ei ole.
Lutepään ja etelässä sijaitsevan Sesnikin kylän välillä on Saatsen saappaana () tunnettu, parin neliökilometrin kokoinen, Venäjälle kuuluva alue. Ainoa tie Värskasta Saatseen johtaa tämän alueen läpi. Viron kansalaiset saavat kulkea vapaasti Saatsen saappaan läpi. Ennen Venäjän puolelle siirtymistä on pysähtymisen kieltävä liikennemerkki. Tiellä on sallittua kulkea ainoastaan linja-autolla tai muulla autolla; esimerkiksi kävely ja pyöräily on kiellettyä. Välille pysähtyjää pidetään automaattisesti rajanloukkaajana. Tiedossa on tilanteita, joissa läpikulkijoita on seurattu, vaikka Venäjän rajavartijoita ei rajalla vakituisesti olekaan.
Vielä joitain vuosia sitten Lutepään asukkaat olivat tekemisissä lähellä rajaa, Venäjän puolella, sijaitsevan Jatsmanin kylän asukkaiden kanssa. Nykyisin kylien asukkaiden välillä ei kuitenkaan enää ole säännöllistä yhteydenpitoa rajasta johtuen.
Carl Cederström
Carl Cederström (5. maaliskuuta 1867 Tukholma Ruotsi – 29. kesäkuuta 1918) oli vapaaherra, agronomi ja ruotsalainen lentopioneeri, jota sanottiin lentoparoniksi.
Cederström aikoi näyttelijäksi, mutta hänen isänsä lähetti hänet sen sijaan Alnarpin maatalouskouluun, josta hän valmistui agronomiksi 1890. Valmistuttuaan hän lähti Yhdysvaltoihin, jossa hän hankki elantonsa lammaskauppiaana ja varieteelaulajana. 1890-luvun lopussa hän palasi Ruotsiin ja ryhtyi vuokraviljelijäksi Ingaröön Brunnsin kartanoon, joka kuului hänen isänsä sääntöperintöomaisuuteen. Lopulta hän kyllästyi maanviljelyyn ja perusti 1907 Ruotsin ensimmäisen autoalan yrityksen, Bilbolaget i Stockholm, joka tarjosi vuokrattavaksi sen ajan todellisia luksusautoja.
Tuolloin hän kiinnostui lentämisestä, matkusti Pariisiin keväällä 1910 saadakseen lentäjänkoulutuksen, ja niin hänestä tuli Ruotsin ensimmäinen lentäjä. Palattuaan Ruotsiin hän lensi 24. elokuuta 1910 Öresundin yli, ja 19. toukokuuta 1911 tehtiin lento Ladugårdsgärdetissä Tukholmassa suuren yleisön edessä. Vuonna 1911 hän perusti Skandinaviska Aviatik AB:n ja perusti Malmslättiin lentokoulun "jolla oli kaksi lentokonetta, auto ja mekaanikko, kaikki ranskalaista alkuperää". Loppuvuodesta 1916 hän muodosti Nordiska Aviatik AB:n. Hän ryhtyi itse toimitusjohtajaksi, ja yhdessä työnjohtaja P. Wadenstiernan ja 30-henkisen työntekijäjoukon kanssa rakennettiin lentokone valtion laskuun.
5. maaliskuuta 1917 Carl Cederström täytti 50 vuotta. Hän suunnitteli tarkoin syntymäpäivänsä, ja lehdet kirjoittivat tapahtumasta runsaasti. Henkilökohtaisen onnittelun kävivät esittämässä muun muassa hänen ystävänsä Albert Engström, Bruno Liljefors ja Anders Zorn, jokainen toi oman maalauksensa. Näiden ystäviensä kanssa hän kuului Bullerölagetiin, joka oli muodostettu Bullerön saaristoon, jonka Bruno Liljefors oli ostanut 1908. Cederström oli itseoikeutettu keskushahmo ja jätti harvoin väliin keväistä merilintumetsästystä.
Cederström oli vuosina 1900–1906 naimisissa kirjailija Marika Stiernstedtin kanssa, ja he saivat tyttären Lena Cederströmin. 1909 hän avioitui taidemaalari Minna Poppiuksen (1883–1984) kanssa, ja he saivat tyttären Ulla-Metta Cecilia (Mascha) Cederströmin.
Cederström kuoli 29. kesäkuuta 1918 Ahvenanmerellä, jossa hän oli pilotti C. G. Krokstedtin kanssa siirtolennolla Furusundista Suomeen. Hänet on haudattu Ingarön hautausmaalle toisen vaimonsa Minna Cederströmin viereen.
Yläarktinen
Yläarktinen on tundra-alueen pohjoisosa, joka on lähinnä polaariaavikkoa tai arktista puoliaavikkoa. Jäätiköiden ulkopuolista yläarktista aluetta luonnehtii kasvillisuuden ja eläimistön niukkuus. Tyypillistä yläarktista aluetta on Grönlannin pohjois- ja luoteisrannikoilla. Yläarktisella alueella viihtyvät muun muassa naali, myskihärkä ja susi.
Eräs määritelmä laskee yläarktiseksi alueen jossa heinäkuun keskilämpötila on 4-8 C. Tällöin yläarktiseksi luettaisiin Huippuvuoret. Siellä kasvukausi on noin 100 vuorokautta. Yleensä yläarktisella alueella kasvaa sammalia ja jäkäliä, ellei ole polaariaavikkoa tai jäätikköä. Suppealajisia putkilokasveja on vain 20 prosentilla pinta-alasta. Esimerkiksi huippuvuorilla kasvaa vain 164 alkuperäistä ja 7 ihmisen tuomaa lajia. Kasvit kasvavat parhaimmillaankin 30 cm:n korkuiseksi. Yläarktisen alueen kasvillisuus on lähinnä saraa, heinää, unikon("Papaver dahlianum") kaltaisia kukkakasveja ja lapinvuokkoa "Dryas octopetala". Huippuvuorilla elää suurista nisäkkäistä vain huippuvuortenpeuroja, jääkarhuja ja naaleja. Toisaalta Huippuvuorilla eivät ole menestyneet myskihärkä, napajänis ja jänis. Huippuvuorilla viihtyvät säännöllisemmin mm. lokit, kihut ja jotkut kahlaajat.
Bianca Beauchamp
Bianca Beauchamp (s. 14. lokakuuta 1977 Montreal, Quebec, Kanada) on kanadalainen fetissi- ja glamour malli. Hänen äitinsä on italialainen. Beauchamp on nimetty Bianca Jaggerin mukaan. Seksuaaliselta suuntautumiseltaan Beauchamp on biseksuaali.
Lauri Marjamäki
Lauri Markus Marjamäki (s. 29. toukokuuta 1977 Tampere) on suomalainen jääkiekkovalmentaja, joka toimi Suomen maajoukkueen päävalmentajana vuosina 2016–2018. Aiemmalla valmennusurallaan Marjamäki on toiminut Tampereen Ilveksen ja Espoo Bluesin juniorijoukkueiden päävalmentajana, Espoo Bluesin SM-liigajoukkueen apu- ja päävalmentajana ja Suomen alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkueen päävalmentajana. Vuosina 2013–2015 Marjamäki toimi myös Suomen maajoukkueen apuvalmentajana.
Pelaajana Marjamäki edusti Tampereen Kooveeta ja Ilvestä. Hän lopetti pelaajauransa ollessaan 17-vuotias. Hän aloitti valmentamisen pian peliuransa päättymisen jälkeen. Hän valmensi Tampereen Ilveksen B- ja C -ikäluokan juniorijoukkueita vuosina 1999–2002, jonka jälkeen hän siirtyi Espoo Bluesiin. Hän valmensi Bluesin C-, B- ja A -ikäluokan juniorijoukkueita, ja saavutti Jääkiekon A-nuorten SM-liigassa Bluesin päävalmentajana SM-pronssia vuonna 2006 ja -hopeaa vuonna 2007. Kaudeksi 2007–2008 hän nousi Bluesin SM-liigajoukkueen valmennustiimiin, ja saavutti apuvalmentajana toimiessaan kaksi SM-hopeaa.
Vuosina 2011–2013 hän toimi Bluesin päävalmentajana. Vuoden 2012 keväällä Marjamäestä tuli SM-liigan historian ensimmäinen päävalmentaja, jonka joukkue pystyi nousemaan ottelusarjan 0–3-tilanteesta neljällä peräkkäisellä otteluvoitolla jatkopaikkaan voitoin 4–3. Marjamäki erotettiin tehtävästään vuoden 2013 alussa, jonka jälkeen hän siirtyi kahden vuoden sopimuksella Oulun Kärppien päävalmentajaksi. Hän valmensi seuran jääkiekon Suomen mestaruuteen vuosina 2014 ja 2015. Marjamäki palkittiin SM-liigakauden lopussa parhaan valmentajan Kalevi Numminen -palkinnolla.
Elokuussa 2015 Suomen jääkiekkoliitto ilmoitti, että Marjamäki seuraa Kari Jalosta A-maajoukkueen päävalmentajana kaudesta 2016–2017 alkaen. Marjamäki valmensi Suomea kaikkiaan neljissä arvokisoissa, ja hänen valmentajakautensa päättyi keväällä 2018. Marjamäki oli ensimmäinen Suomen päävalmentaja yli 30 vuoteen, joka ei saavuttanut arvokisamitalia – edellinen oli ollut Suomea vuosina 1986–1987 valmentanut Rauno Korpi.
Marraskuussa 2017 Marjamäki solmi 2+2-vuotisen sopimuksen KHL-seura Jokereiden kanssa. Hänen työpestinsä Jokereiden päävalmentajana alkaa 1. kesäkuuta 2018.
Koulutukseltaan Marjamäki on liikunnanohjaaja, ja hän on suorittanut valmentajan erikoisammattitutkinnon. Marjamäen vaimo Sari Marjamäki (o.s. Fisk) on myös entinen jääkiekkoilija.
Päävalmentajana
Apuvalmentajana
Õrsava
Õrsava (myös "Ersava") on kylä Setomaan kunnassa Vörumaalla Viron kaakkoisosassa. Ennen vuoden 2017 kuntauudistusta kylä kuului Värskaan.
Kylä sijaitsee 40 metrin korkeudella merenpinnasta. Linnuntietä Õrsavasta on matkaa Värskan kunnan keskukseen noin 1,5 kilometriä, Määsovitsaan n. 2 km, Verhulitsaan n. 1,3 km, Väike-Rõsnaan n. 4,2 km, Tonjaan n. 4,7 km ja Lutepäähän n. 5,4 km.
Kylän alueella sijaitsee Õrsavan järvi, joka on osa Värskan lahtea. Järven rannalla sijaitsi Viron ensimmäisen itsenäisyyskauden aikana Värskan leiri, koko nimeltään Viron Tasavallan Puolustusvoimien Petserin Pohjoisleiri.
Arte
Arte ("Association Relative à la Télévision Européenne") on vuonna 1992 toimintansa aloittanut ranskalais-saksalainen julkinen yleisradioyhtiö, joka harjoittaa televisiotoimintaa. Kanava luonnehtii itseään eurooppalaiseksi taide- ja kulttuurikanavaksi. Artella on studiot Strasbourgissa (pääkonttori) ja Baden-Badenissa.
Arte on kansainvälinen ja kaksikielinen yhteisyritys yhtiömuodoltaan eurooppalainen taloudellinen etuyhtymä (ETEY). Tekstitys on usein sekä saksaksi että ranskaksi, samoin äänikanavia on usein kaksi käytössä. Juontajat puhuvat lähetyksissä saksaa ja ranskaa vuorotellen. Kanavalla on suurempi suhteellinen katsojakunta Ranskassa (n. 5 %) kuin Saksassa (1 %), missä myös kanavakilpailu on kovempaa.
Kanavalla on juurensa ranskalaisessa kanavassa La Sept ("La Société d'édition des programmes de télévision"). Arte aloitti lähetykset 30. toukokuuta 1992. Maanpäällisten digi-tv-lähetysten lisäksi kanava lähettää myös kaapelitelevision ja satelliitin kautta. Artella on ohjelmayhteistyötä Yleisradion ja Sveriges Televisionin kanssa. Artella on myös oma web-radio, Radio Arte. Useita ranskankielisiä Arten ohjelmia lähetetään kanadalaisella ARTV-kaapelikanavalla.
Artella on kaksi omistajaa: "Arte France" (omistajia France Télévisions (45 %), Ranskan valtio (25 %), Radio France (15 %) ja INA (15 %)) ja "Arte Deutschland TV GmbH" (omistajia ARD (50 %) ja ZDF (50 %)).
Vânia Fernandes
Vânia Fernandes (s. 1985 Funchal) on portugalilainen laulaja.
Fernandes voitti Portugalin television järjestämän kykyjenetsintäkilpailun "Operação Triunfon" kolmannen kauden 2007–2008. Samana vuonna hän valmistui Madeiran musiikkiopistosta.
Fernandes edusti Portugalia vuoden 2008 Eurovision laulukilpailussa Belgradissa kappaleella ”Senhora do mar (Negras águas)”. Hän sijoittui omassa semifinaalissaan toiseksi ja finaalissa 13:nneksi 69 pisteellä.
Tapio Horila
Tapio Horila (2. helmikuuta 1910 Tyrvää – 15. huhtikuuta 2006 Somero) oli suomalainen filosofian tohtori, opettaja ja kotiseututyön vaikuttaja Somerolla. Horila toimi suomen kielen lehtorina Someron yhteiskoulussa vuosina 1939–1973. Horilan tunnetuimpiin aikaansaannoksiin somerolaisessa kotiseututyössä kuuluu vuonna 1956 avattu Someron torppamuseo. Hänen julkaisujaan kotiseututyön alalta ovat kokoelmat "Someron sananparsia" (1977), kaskukokoelmat "Ilo irti" (1979) ja "Velmuiluja" (1980) sekä lukuisat eri yhteyksissä julkaistut muut kirjoitukset, joita on koottu Horilan 80-vuotisjuhlakirjaan " Lehtori ja hänen syrjähyppynsä" (1990). Myös vuonna 1973 julkaistun, toisen Tyrvään yhteiskoulun kasvatin Pertti Virtarannan toimittaman "Someron murrekirjan" synnyssä Horila oli yhtenä aloitteentekijänä. Ansioistaan kotiseututyön kehittäjänä ja perustajana Somerolla Horila palkittiin kotiseutuneuvoksen arvonimellä. Opettajana Horila oli pidetty ja arvostettu. Hänen tunnettuihin oppilaisiinsa Someron yhteiskoulussa kuuluvat muiden muassa M. A. Numminen ja Rauli Badding Somerjoki.
Väike-Rõsna
Väike-Rõsna on kylä Setomaan kunnassa Vörumaalla Viron kaakkoisosassa. Ennen vuoden 2017 kuntauudistusta kylä kuului Värskaan.
Kylä sijaitsee 31 metrin korkeudella merenpinnasta. Linnuntietä Väike-Rõsnasta on matkaa Kremessovaan noin 0,9 kilometriä, Määsovitsaan n. 2,2 km, Tonjaan n. 1,5 km, Värskan kunnan keskukseen n. 2,8 km, Õrsavaan n. 4,2 km, Lüübnitsaan n. 8,4 km ja Lutepäähän n. 8,7 km. Kylässä on tsasouna.
Kylässä on kahdeksan pitkää ja kaksi pyöreää hautakumpua, jotka ovat peräisin vuosien 500 ja 999 väliseltä ajalta. Vuosina 1976–1977 hautakummuilla tehtiin arkeologisia kaivauksia ja kummuista löydettiin saviastioiden paloja, pronssiesineitä sekä rituaaleissa käytetyn puurakennuksen jäännöksiä.
Turanga Leela
Turanga Leela on kuvitteellinen hahmo "Futurama"-televisiosarjassa. Leelan ääninäyttelijä on Katey Sagal.
Leela hylättiin syntymän jälkeen. Hän kasvoi orpokodissa luullen olevansa tuntematonta rotua edustava avaruusolento, koska hänellä on vain yksi suuri silmä keskellä otsaa. Sarjan edetessä Leelalle paljastuu, että hän onkin mutantti viemäreistä.
Leela oli töissä syväjäädytyslaboratoriossa, kunnes hän ystävystyi ihmispoika Philip J. Fryn ja Bender-nimisen robotin kanssa. Yhdessä he menivät töihin Planet Expressiin, jossa hänestä tuli miehistön kapteeni.
Jaksossa ”Leelan leikkaus” () Leela pääsee leikkaukseen, jossa hänelle tehdään tekosilmä. Loppujen lopuksi hän käy uudestaan leikattavana muuttuakseen takaisin yksisilmäiseksi.
Leelalla on myös Nibbler-niminen lemmikkieläin.
Leela on ollut naimisissa neljän hahmon kanssa: