hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Putkikellot
Putkikellot kuuluvat lyömäsoitinten ryhmään, metallofonien alaryhmään. Putkikellot koostuvat erimittaisista kromaattisesti viritetyistä metalliputkista, jotka on valmistettu yleensä messingistä. Putket ovat halkaisijaltaan 30–40 mm ja pituudeltaan 75–155 cm. Yleisimmissä putkikelloissa on 18 putkea (1½ oktaavia: C–F), harvinaisempia ovat 25 putken soittimet (2 oktaavia: F–F). Ääni syntyy, kun putkia lyödään pienellä nahka- tai muovivasaralla.
Ensimmäisen kerran putkikelloja käytettiin Pariisissa vuosien 1860 ja 1870 välillä. Pronssista valmistetut putkikellot patentoi englantilainen John Harrington. Arthur Sullivan oli ensimmäinen, joka sävelsi musiikkia putkikelloille vuonna 1886.
Klassisessa musiikissa putkikelloja käytetään matkimaan kirkonkellojen ääntä. Tällaisiin teoksiin kuuluvat muiden muassa John Philip Sousan marssi "Liberty Bell" ja Pjotr Tšaikovskin orkesterialkusoitto "Vuosi 1812". Ensimmäisen kerran putkikelloja käytettiin kirkonkellojen korvikkeina kuitenkin Giuseppe Verdin oopperoissa "Trubaduuri" (1853) ja "Naamiohuvit" (1859) sekä Giacomo Puccinin "Toscassa" (1900).
Putkikellot kuuluvat sinfoniaorkesterin soittimiin. Putkikellopeli tarkoittaa melkein samaa soitinta kuin putkikellot.
EnMAP
EnMAP on Saksan suunnittelema kaukokartoitussatelliitti. Sen akronyymi tulee sanoista "Environmental Mapping and Analysis Program", josta näkee, että satelliitti on ympäristön tilaa mittaava. Se laukaistaan vuonna 2011. Sen mittalaitteet toimivat näkyvän valon alueella.
Sen toteuttaa Kayser-Threde-yhtiö.
Lievä kantrihuijaus
Lievä kantrihuijaus on Antti Raivion ja Ville Virtasen esittämän parivaljakon, Akin ja Turon ympärille rakennettu musiikkialbumi vuodelta 1988. Albumi julkaistiin CD-versiona vuonna 2001.
Osa albumin kappaleista on julkaistu myös Maukka Perusjätkän kanssa tehdyssä yhteiskokoelmalevyssä "Cool".
Suluissa alkuperäisen esittäjän ja kappaleen nimi.
Heini Walter
Heini Walter (28. heinäkuuta 1927 – 12. toukokuuta 2009) oli sveitsiläinen entinen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui vain yhteen MM-sarjan Grand Prix kilpailuun, eikä onnistunut keräämään yhtään MM-pistettä.
John Campbell-Jones
Michael John Campbell-Jones (s. 21. tammikuuta 1930 Leatherhead, Surrey) on brittiläinen entinen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui kahteen Grand Prix -kilpailuun, mutta ei onnistunut keräämään yhtään MM-pistettä.
Pienoisen menestyksen urheiluautokilpailuissa 1958 jälkeen Campbell-Jones siirtyi Formula 2 -sarjaan. Vuonna 1962 hän liittyi Formula 1 -sarjaan Emeryson-tallin kuljettajana. Belgian Grand Prix'ssa auton vaihdelaatikko rikkoutui harjoituksissa, minkä seurauksena hän kilpaili lainatulla Lotuksella. Autosta josta kuitenkin meni vaihdelaatikko rikki, ja hän sijoittui sijalle 11. Vaikka menestystä F1:stä ei tullut, saavutti hän pientä menestystä pienemmistä luokista samana vuonna.
Kaudeksi 1963 hän siirtyi Tim Parnellin talliin, joka ajatti Lola-autoja. Tallissa hän osallistui vain Britannian Grand Prix'hin sijoittuen sijalle 13.
Terho (etunimi)
Terho on suomalainen miehen etunimi. Luontoaiheinen nimi johtuu tammen pähkinämäistä hedelmää tarkoittavasta sanasta terho. Nimi oli ehdokkaana kalenterinimeksi 1800-luvun puolivälin jälkeen ja tuli almanakkaan 1900-luvun alussa.
Nimi on annettu vuoden 2009 loppuun mennessä 3 742 suomalaiselle miehelle, ennen vuotta 1960 myös noin 15 naiselle.
Kauko
Kauko on suomalainen henkilönnimi, yleensä miehen etunimi. Kauko on käytössä myös sukunimenä.
Kauko liittyy muinaissuomalaisiin henkilönnimiin "Kauka", "Kauki", "Kaukia" ja "Kaukoi", joiden merkitys lienee ollut ’etäällä asuva’, ’etäinen’. Nimiryhmästä on kehittynyt myöhemmin useita sukunimiä, Kaukon lisäksi esimerkiksi Kaukonen, Kaukola, Kaukanen, Kaukinen ja Kaukiainen.
Kaukon yleistyminen etunimenä ajoittuu kansallisromanttiseen kauteen. Nimen käyttöönottoa ehdotti H. A. Reinholm "Uudessa Suomettaressa" vuonna 1879. Kaukon on nähty pohjautuvan nimiin Kaukamoinen ja Kaukomieli, jotka esiintyvät kansanrunoissa. Kalevalassa "Kauko, Kaukomieli" on Lemminkäisen kertonimi. Tosiasiassa nimi on vanhempi; kansanrunous on vain tehnyt sen uudelleen tunnetuksi.
Etunimi Kauko on ollut Suomessa yleinen varsinkin 1920- ja 1930-luvuilla. Väestörekisterikeskuksen mukaan nimi oli vuoden 2015 loppuun mennessä annettu 23 891 miehelle ja ainakin kahdelle naiselle.
Lisäksi Kauko on kirjattu väestötietojärjestelmään helmikuun 2016 loppuun mennessä 616 suomalaisen sukunimeksi. Luvussa ovat mukana kuolleet ja sukunimeä vaihtaneet. Nykyisenä sukunimenä Kauko oli tuolloin runsaalla 322 ihmisellä.
Kaukon nimipäivä on 3. maaliskuuta. Suomalaisessa almanakassa nimi on ollut vuodesta 1908 lähtien (lukuun ottamatta vuosia 1941–1942). Aikoinaan kalentereissa on ollut sen rinnalla nimi Kaukomieli.
Kaukon yleinen kutsumanimi on Kake. Virossa etunimeä Kauko vastaa muoto "Kaugo".
Germaanien saagoissa esiintyy yleisimmän nykykäsityksen mukaan fiktiivinen Suomen kuningas Faravid. Nimi on tulkittu muinaisgermaanikieliseksi käännökseksi Kaukomieli-nimestä.
Suomen Keksijäin Keskusliitto KEKE
Suomen Keksijäin Keskusliitto KEKE ry on vuonna 1971 perustettu keksijöitä tukeva keskusjärjestö. Siihen kuuluu 24 jäsenjärjestöä ja 1200 jäsentä.
KEKE tukee keksijöitä tarjoamalla tietoa rahoitusmahdollisuuksista ja keksintöjen suojaamisesta. Liitto on kansainvälisen keksijäliiton (IFIA) jäsen.
Keksijäin Keskusliitto, Suomen Kuntaliitto ja Suomen Yrittäjät valitsevat vuosittain Suomen luovin kunta -kunniamaininan saavan kunnan.
Auvo
Auvo on suomalainen miehen etunimi, joka kuitenkin 1900-luvun alkuvuosikymmeninä annettiin toisinaan myös tytölle. Nimi johtuu pääasiassa runokielessä esiintyvästä, onnellisuutta tarkoittavasta sanasta "auvo". Kalevalassa auvo kuitenkin merkitsee kunniaa ja kaunistusta. Nimi on annettu 1900-luvun alusta maaliskuuhun 2016 mennessä 1944 suomalaiselle miehelle ja 70 naiselle. Yrjö Karilas ehdotti vuonna 1919 Auvoa naisennimeksi.
Tuomo Tuomi
Tuomo Tapio Tuomi (26. lokakuuta 1929 Kouvola – 24. marraskuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen kielitieteilijä ja professori, oppiarvoltaan filosofian lisensiaatti (Helsingin yliopisto 1965). Hän toimi Sanakirjasäätiön johtajana (1966–1976) sekä Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen ensimmäisenä johtajana (1976–1994).
Tuomi tutki etenkin Suomen murteita. Hän kirjoitti muun muassa sanan "letto" merkityksen muuntumisesta Suomen eri alueilla käyttäen apuna maankohoamiskronologiaa.
Tuomi toimi "Suomen murteiden sanakirjan" (SMS) neljän ensimmäisen osan päätoimittajana. Hän toimi myös "Virittäjän" päätoimittajana 1971–1979 ja "Kielipostin" päätoimittajana 1986–1993. Viimeisinä elinvuosinaan hän oli "Itämerensuomalaisen kielikartaston" ("Atlas linguarum fennicarum", ALFE) päätoimittaja.
Tuomi sai merkittäviä tunnustuksia:
Tapiolan kuoro
Tapiolan kuoro on espoolainen lapsi- ja nuorisokuoro. Kuoron perusti Erkki Pohjola vuonna 1963. Tapiolan kuoro on yksi maailman arvostetuimmista lapsikuoroista ja se esittää niin kansanmusiikkia kuin myös hyvin vaativaa 1900- ja 2000-luvun kuoromusiikkia. Kuoro esiintyy aktiivisesti Suomessa ja ulkomailla, ja se on tehnyt kymmeniä levytyksiä. Vuosikymmenten aikana kuoro on tehnyt yli 60 kansainvälistä kiertuetta, joista kolme maailman ympäri.
Tapiolan kuorossa on n. 70 laulajaa, jotka ovat iältään 8–19-vuotiaita ja joista jokainen soittaa vähintään yhtä instrumenttia laulamisen lisäksi. Kuorolle on ominaista luonnollinen äänenkäyttö ja ilmaisu sekä laulun, soiton ja liikunnan monipuolinen yhdistäminen.
Kuoro on toimintansa aikana voittanut useita merkittäviä kuorokilpailuja, mm. BBC:n perustaman ja nykyisin Euroopan yleisradioliitto EBU:n organisoiman arvostetun Let the Peoples Sing -kuorokilpailun pääpalkinnon Silver Rose Bowlin (1971). Vuonna 1996 Tapiolan kuorolle myönnettiin kansainvälisesti merkittävä UNESCO:n Esittävän taiteen palkinto, tuolloin ensimmäistä kertaa musiikin alalle.
Kuoron perustaja Erkki Pohjola johti kuoroa vuoteen 1994 asti, jonka jälkeen johtajana toimi Kari Ala-Pöllänen. Kuoron taiteellisena johtajana on elokuusta 2008 lähtien toiminut Pasi Hyökki, jonka oma taiteellinen ura on alkanut aikoinaan Tapiolan kuoron riveistä. Vuoden 2016 alusta kuoron tuottajan tehtäviä hoitaa Kipinä Productions Oy.
Tapiolan kuoro harjoittelee Espoossa ja sen toimintaa tukee Espoon kaupunki.
Vesna Vulović
Vesna Vulović (, 3. tammikuuta 1950 – 23. joulukuuta 2016) oli serbialainen lentoemäntä. Hän selvisi hengissä pudottuaan 10 160 metriä, kun Jugoslovenski Aerotransportin lento 367 räjähti, ja on näin korkeimmalta ilman laskuvarjoa pudonnut ja hengissä selvinnyt henkilö.
Turma tapahtui 27. tammikuuta 1972 Hinterhermsdorfin yläpuolella Itä-Saksassa äärioikeistolaisen ja nationalistisen kroatialaisen Ustaša-terroristijärjestön asetettua pommin Jugoslovenski Aerotransportin lentokoneeseen. Kone syöksyi Tšekkoslovakian puolelle Srbská Kamenicen kylään. Räjähtäessään pommi repi koneen kappaleiksi, mutta Vulović pelastui, koska hän onnistui kiinnittämään itsensä istuimeensa koneen takaosassa. Kone putosi lumen peittämille vuorille. Koneessa oli tapahtumahetkellä yhteensä 28 ihmistä. Vulović oli ainoa eloonjäänyt.
22-vuotiaan Vesna Vulovićin ei pitänyt alun perin olla koneessa kyseisellä lennolla, mutta hänet oli työvuoroa määrättäessä sekoitettu toiseen lentoemäntään, jolla oli sama etunimi. Vulovićilta murtui kallo, kolme nikamaa ja molemmat jalat. Yksi nikamista oli murskaantunut, minkä takia hän oli halvaantuneena lantiosta alaspäin. Hän kuitenkin sai kävelykykynsä takaisin useita kuukausia kestäneiden korjaavien leikkauksen jälkeen. Toivuttuaan Vulović jatkoi työskentelyä samassa lentoyhtiössä, tosin ei enää lentoemäntänä, vaan toimistotyössä. Hän sai potkut 1990 osallistuttuaan Slobodan Miloševićia vastustaviin protesteihin.
Vesna Vulovićilla on Guinnessin korkeimmalta ilman laskuvarjoa hengissä putoamisen maailmanennätys. Vulović sai ennätystodistuksensa luovutustilaisuudessa Paul McCartneylta. Vulovićia pidettiin 1970-luvun lopussa kansallissankarina Jugoslaviassa.
Vulovic käytti julkisuuttaan hyväkseen osallistuessaan mielenosoituksiin maan entistä johtajaa Slobodan Miloševićia vastaan ja tukiessaan vaalikampanjoissa liberaaleja ehdokkaita.
Myöhemmin kaksi tšekkiläistä tutkijaa ovat väittäneet, että kone joutui jostain syystä vaikeuksiin, harhautui kurssistaan ja joutui syöksyyn, jolloin Tšekkoslovakian ilmavoimat ampui sen alas sen lähestyessä sotilasaluetta, jolla varastoitiin ydinaseita. Tällöin koneen hajoamiskorkeus olisikin ollut vain 800 metriä.
8. tammikuuta 2009 saksalainen tv-ajankohtaisohjelma "Tagesschau" kertoi internetsivuillaan uudelleen onnettomuudesta. Artikkelin mukaan koneen ampui alas Tšekkoslovakian ilmavoimat, koska kone oli todennäköisesti lähestynyt sotilasaluetta. Artikkelin mukaan kone lensi tuolloin vain 2000–3000 jalan korkeudessa. Artikkelissa väitettiin, että Tšekkoslovakian ja Jugoslavian salaiset palvelut olivat todennäköisesti lavastaneet kroaattien olleen koneen pommituksen takana.
Ohjevähittäishinta
Ohjevähittäishinta (lyhenne "ovh."; myös "ohjehinta", oh., "suositushinta", sh. tai "suositettu vähittäishinta", svh.) on hinta, jota valmistaja tai aikaisempi myyntiporras suosittelee tuotteelle ja joka on samanlaisesta hyödykkeestä kuluttajilta yleisesti peritty hinta. Ohjevähittäishinnan avulla voidaan vakiuttaa hinnat tietylle tasolle tietyillä alueilla, ja vaikka jotkin liikkeet myyvät tuotteita alle ohjevähittäishinnan, suurimmaksi osaksi hinta putoaa tämän alle vain alennuksessa olevilla tuotteilla.
Suomessa ohjevähittäishinnan esille tuontia kuluttajille valvoo Kuluttajavirasto. Kuluttajavirasto on määritellyt muun muassa, että markkinoinnissa viitattaessa ohjevähittäishintaan tulee elinkeinonharjoittajan voida osoittaa, että hänen ohjevähittäishinnaksi kutsumaansa hintaa peritään yleisesti kuluttajalta samanlaisesta hyödykkeestä.
Markkinatuomioistuin on taas katsonut, että puhuttaessa ohjevähittäishinnasta tarkoitetaan esimerkiksi valmistajan, aikaisemman myyntiportaan tai elinkeinoharjoittajien järjestön suosittelemaa, yleisesti perittyä hintaa samanlaisesta hyödykkeestä.
Kea
Kea ("Nestor notabilis") on vanttera, rohkea ja utelias uudenseelanninpapukaijoihin kuuluva lintu. Se elää Uuden-Seelannin Eteläsaaren metsissä, vuoristoalueilla ja avomailla.
Kea kasvaa noin 50 senttimetrin pituiseksi ja sukupuolesta riippuen noin kilon painoiseksi (urokset 900 - 1100 grammaa, naaraat 700-900 grammaa). Höyhenpeite on oliivinvihreä, joskin siiven alapinta on helakanpunainen. Ylänokka on voimakkaasti kaareutunut, naaraalla hieman vähemmän kuin koiraalla, nokka on harmaa-mustan värinen. Nuorilla yksilöillä nokan tyvi ja silmäluomet ovat keltaiset. Keojen lento on voimakasta ja ne pystyvät lentämään hyvin myös myrskysäällä. Vankeudessa kea voi saavuttaa jopa 50 vuoden iän, luonnossa lintu elää jopa yli 30 vuoden ikään.
Keat ruokailevat puussa tai maassa ja syövät hedelmiä, marjoja, lehtiä, hyönteisiä ja toukkia, mutta myös haaskoja. Ne hakeutuvat mielellään ihmisasumusten lähelle ruoanjätteiden toivossa.
Pesintä tapahtuu yleensä heinä–tammikuussa, mutta myös ympärivuotisesti. Pesä on kallioluolassa, kivien alla, juurakon pimennossa tai ontossa puussa. Koiraat ovat moniavioisia. Naaras munii 2-4 munaa ja hautoo niitä 22-24 päivää, jonka ajan koiras tuo ruokaa naaraalle. Poikaset pysyvät pesässä kolmen kuukauden ajan.
Keat ovat uhanalaisia metsästyksen ja vieraiden petojen, kuten kissojen, kärppien ja hillerien saalistuksen tähden. Lajia metsästettiin ankarasti aina vuoteen 1971 saakka, jolloin sen osittainen suojelu alkoi. Täyden suojelustatuksen lintu sai 1986. Populaation koon on arvioitu olevan noin 1 000 – 5 000 yksilöä.
Om mani padme hum
Om mani padme hum (Devanagari ॐ मणि पद्मे हूँ; IAST "") on luultavasti buddhalaisuuden ja hindulaisuuden tunnetuin mantra. Kuusitavuinen myötätunnon Bodhisattvan, Avalokiteshvaran mantra yhdistetään erityisesti Avalokiteśvaran nelikätiseen Shadakshari-muotoon. Dalai Lamaa pidetään Avalokiteshavaran inkarnaationa, joten hänen seuraajansa pitävät mantraa erityisen suuressa arvossa.
Mantran tarkoitus vaihtelee käyttäjittäin. Mantran eräs tulkinta on se, että sillä ei ole reaalista merkitystä, vaan se on äänteiden muodostama sarja, jonka vaikutus sijaitsee sen tarkoituksen ulkopuolella. Usein mantra käännetään englanniksi "Hail, the jewel in the lotus," (suomeksi "Terve, jalokivi lotuksessa". Donald Lopez kuitenkin huomasi, että tämä käännös sanskriitista ei ole mahdollinen ja sanatarkka käännös englanniksi olisi "Om O Jewel Lotus One Hum".
Sisilian lippu
Sisilian lippu on Italiaan kuuluvan Sisilian saaren itsehallintoalueen virallinen lippu. Se otettiin virallisesti käytöön vuonna 2000, mutta epävirallisissa yhteyksissä sitä on käytetty jo vuodesta 1282.
Lippu on suorakulmainen, jakosuhteeltaan tyypillisesti 2:3. Lipun kenttä on jaettu diagonaalisesti vasemmasta yläkulmasta oikeaan alakulmaan. Ala-/vasemman puoliskon väri on keltainen ja toisen puoliskon vastaavasti punainen. Värit edustavat Palermon ja Corleonen kaupunkeja, jotka 1200-luvulla liittoutuivat Anjoun herttuan valtaa vastaan.
Lipun keskellä on samankaltainen "triskelion" (tai "trinacria") kuin Mansaaren lipussa. Sisilialaisessa versiossa triskelionin keskellä on kreikkalaista mytologiaa edustavan Medusan pää.
Holden Captiva
Holden Captiva on Holdenin vuosina 2006–2018 valmistama Australiassa myyty katumaasturi. Sen perusmalli on sama auto kuin Euroopassa myytävä Chevrolet Captiva, ja erikoismalli Captiva MaXX puolestaan on sama auto kuin Opel Antara.
Rhodri Morgan
Hywel Rhodri Morgan (29. syyskuuta 1939 Cardiff – 17. toukokuuta 2017) oli walesiläinen poliitikko. Hänet nimitettiin Walesin pääministeriksi lokakuussa 2000, ja hän toimi tehtävässä joulukuuhun 2009.
Morgan syntyi Cardiffissa, ja hän opiskeli St John’s Collegessa Oxfordissa sekä Harvardin yliopistossa. Hän työskenteli South Glamorganin kreivikunnan valtuustossa vuosina 1974–1980. Tämän jälkeen hän toimi Euroopan yhteisön Walesin-toimiston johtajana. Morgan valittiin työväenpuolueen kansanedustajaksi Cardiffin läntisestä vaalipiiristä 1987. Vuosina 1988–1994 hän oli varjoympäristöministeri. Morgan toimi myös parlamentin alahuoneen yleishallinnon komitean puheenjohtajana vuosina 1997–1999 ja opposition ensimmäisenä puhemiehenä energia-asioissa 1988–1992 sekä Walesiin liittyvissä asioissa 1992–1997. 16. lokakuuta 2000 Morgan nimitettiin Walesin pääministeriksi. Hän oli kuitenkin toiminut tehtävässä jo helmikuusta, jolloin hänen nimikkeenään oli ensimmäinen sihteeri. Kesäkuussa 2000 Morgan valittiin Privy Counciliin, joka toimii Englannin monarkin neuvonantajana.
Holden Apollo
Holden Apollo on Holdenin vuosina 1989–1997 valmistama ylemmän keskiluokan automalli, joka korvasi Holden Camiran. Se oli uudelleennimetty Toyota Camry, mikä oli seurausta Holdenin ja Toyotan välisestä yhteistyösopimuksesta. Apollon seuraajaksi tuli Holden Vectra.
Ensimmäisen sukupolven Apollo esiteltiin vuonna 1989. Korimalleina olivat neliovinen sedan ja viisiovinen farmari.
Vuonna 1991 Apollo koki pienen kasvojenkohotuksen, jonka yhteydessä koritunnukseksi vaihtui JL.
Toisen sukupolven Apollo esiteltiin keväällä 1993.
Syksyllä 1995 malli koki pienen kasvojenkohotuksen, jonka yhteydessä koritunnukseksi vaihtui JP.
Poul Ruders
Poul Ruders (s. 27. maaliskuuta 1949, Ringsted) on tanskalainen säveltäjä.
Ruders aloitti pianon- ja urkujensoiton nuorella iällä ja pääsi myöhemmin opiskelemaan orkestraatiota Ib Nørholmin johdolla. Hän aloitti säveltämisen 1960-luvun puolivälissä.
Ruders on säveltänyt mm. kolme oopperaa, baletin "Manhattan Abstraction", sinfonioita ja kamarimusiikkia. Hän on myös säveltänyt useita kappaleita yhdysvaltalaiselle kitaristi David Starobinille.
Wilma van Velsen
Margot Wilhelmina ”Wilma” Teunisje van Velsen (s. 22. huhtikuuta 1964, Tiel, Gelderland) on entinen alankomaalainen uimari, joka edusti kotimaataan kaksissa olympialaisissa, lähtien vuodesta 1980.
Siellä hän voitti pronssimitalin 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä, yhdessä Conny van Bentumin, Annelies Maasin ja Reggie de Jongin kanssa, ajalla 3.49,51. Neljä vuotta myöhemmin seuraavissa olympialaisissa, van Velsen voitti hopeamitalin samalla matkalla, mutta hän ui vain välierissä auttaen joukkueensa finaaliin. Finaali-joukkueessa uivat Desi Reijers, van Bentum, Annemarie Verstappen ja Elles Voskes. Lisäksi van Velsen rikkoi urallaan muutaman Alankomaiden ennätyksen.
RDS-1
RDS-1 (), tunnettu myös nimillä Izdeliye 501 (suom. "laite 501", engl. "device 501") ja First Lightning (ven. Первая молния, suom. "ensimmäinen salamointi"), oli Neuvostoliiton ensimmäinen ydinase. Yhdysvallat antoivat pommille koodinimen Joe-1. Ydinase räjäytettiin Semipalatinskin ydinkoealueella (nyk. Semei, Kazakstan) 29. elokuuta vuonna 1949.
Räjähdyksen teho oli 22 kilotonnia (kT). RDS-1 muistutti hyvin paljon, jopa itse pommin ulkonäköä myöten, Yhdysvaltojen Fat Man -ydinpommia. Pommin pyrstö oli aerodynaamisempi, kuin Fat Man -pommissa esiintynyt. Lisäksi sen kärjessä sijainneet lähisytyttimet muistuttivat suuria "kalansilmiä". Nämä olivat merkittävimmät poikkeukset Fat Maniin.
Nimen "RDS" alkuperä on hämärän peitossa, mutta yleensä sen ajatellaan olevan näennäinen lyhenne joko sanoista "erikoissuihkumoottori" (ven. Реактивный двигатель специальный) tai "Stalinin suihkumoottori" (ven. Реактивный двигатель Сталина) tai "Venäjä tekee sen itse" (ven. Россия делает сама). Myös Neuvostoliiton myöhemmät ydinpommit nimettiin kirjainyhdistelmällä RDS, mutta käyttäen eri mallinumeroita.
Pommi perustui yksivaiheiseen ydinpommisuunnitteluun (engl. "single-stage nuclear bomb"), jota hyödynsi useampikin ns. alkusarjan ydinase. Neuvostoliitto kehitti myöhemmin itsenäisesti, samoihin aikoihin Yhdysvaltojen kanssa, oman ratkaisunsa kaksivaiheiseen vetypommiin. Kaksivaiheisesta vetypommista käytettiin Neuvostoliitossa nimeä "kerroskakku" (ven. слойка, "slojka"), kun taas Yhdysvalloissa pommi tunnettiin nimillä "herätyskello" (engl. "alarm clock").
Bas van Velthoven
Bas van Velthoven (s. 26. helmikuuta 1985 Amsterdam) on alankomaalainen uimari, joka voitti pronssimitalin 4×50 metrin vapaauintiviestissä lyhyen radan EM-kilpailuissa 2006 Helsingissä. Van Velthovenin paras henkilökohtainen sijoitus kansainvälisissä arvokilpailuissa on 12. sija 100 metrin vapaauinnissa lyhyen radan EM-kilpailuissa 2003.
DK Bongo
DK Bongo on bongorumpujen näköinen ohjain Nintendo GameCubelle. Rumpuohjainta voidaan käyttää erityisesti niitä varten suunnitelluissa peleissä, kuten "Donkey Kongassa" ja sen jatko-osassa "Donkey Konga 2:ssa". Rummut on suunniteltu "Donkey Kong" -pelissä ilmestyvien tynnyreiden mukaisesti. Rummut ovat kovaa muovia päällysosaa lukuun ottamatta, joka on eräänlaista kumia. Ohjaimeen on sisäänrakennettu mikrofoni, joka tunnistaa muun muassa taputtamisen.
Mirror, Mirror (Solid Basen kappale)
Mirror, Mirror on ruotsalaisen eurodanceyhtyeen Solid Basen kappale. Kappale julkaistiin singlenä vuonna 1995 ja myöhemmin albumeilla "Finally" (1996) sekä "The Greatest Hits" (2004).
ESRI
Esri on yhdysvaltalainen paikkatietoratkaisuiden toimittaja. Esri Inc. on perustettu vuonna 1969. Yhtiö on yksityisessä omistuksessa ja sillä oli vuonna 2006 noin 3100 työntekijää maailmanlaajuisesti ja sen ohjelmistoja käytetään yli 200 maassa. Esrin liikevaihto oli vuonna 2005 611 miljoonaa dollaria ja yhtiö käytti liikevaihdostaan noin 20 prosenttia tuotekehitykseen.
Esrin paikkatietoratkaisuja käytetään maailmanlaajuisesti useimmilla toimialoilla sekä yksityisissä että julkisissa organisaatioissa. Suomessa esimerkiksi Liikennevirasto, Geologian tutkimuskeskus, Suomen ympäristökeskus, Puolustusvoimat, useat oppilaitokset, kunnat, metsäalan organisaatiot sekä kaupan alan yritykset hyödyntävät Esrin paikkatieto-ohjelmistoja toiminnassaan.
Esrin tuotteisiin kuuluu muun muassa ArcGIS-tuoteperhe.
Falstaff
Falstaff on Giuseppe Verdin koominen ooppera, jonka libreton on kirjoittanut Arrigo Boito. Libretto perustuu William Shakespearen näytelmään "Windsorin iloiset rouvat".
Teos sai ensi-iltansa La Scalassa Milanossa 9. helmikuuta 1893. Suomen ensiesitys oli Suomalaisessa oopperassa 20. tammikuuta 1955.
Verdi oli Falstaffia säveltäessään 79-vuotias. Hän sävelsi oopperan lähes salaa peläten kuolevansa kesken sävellystyön. Ooppera jäikin hänen viimeiseksi yllätyksekseen. "Falstaff" on yhtenäinen musiikkidraama eikä sisällä erillisiä aarioita. Oopperassa voidaan kuulla wagneriaanista, lähes keskeytymätöntä musiikkia. Tunnettu numero on loppufuuga "Tutto nel mondo è burla".
Sisko Hanhijoki
Reeta Sisko Hanhijoki (o.s. Markkanen, s. 25. huhtikuuta 1962 Rautalampi) on entinen suomalainen pikajuoksija. Hän edusti aktiiviurallaan Vesannon Urheilijoita. Hanhijoen valmentajina toimivat Risto Kuusimäki, Topi Simonen sekä Petteri Jouste
Ulkoratojen arvokisoissa Hanhijoki juoksi useasti välieriin, mutta loppukilpailupaikka jäi henkilökohtaisella matkalla aina saavuttamatta. Stuttgartin MM-kisoissa 1993 hän oli mukana seitsemänneksi juosseessa Suomen viestijoukkueessa. Sisäratojen arvokisoissa Hanhijoki juoksi useasti loppukilpailuun parhaan sijoituksen ollessa kolmas sija 60 metrillä Haagin EM-kisoista 1989.
Hanhijoella on Kalevan kisoista 14 mestaruutta 100 ja 200 metriltä. Vuosien 1984 ja 1993 välillä hän ei SM-kisoissa 100 tai 200 metrin juoksuissa sijoittunut kertaakaan kahden parhaan ulkopuolelle. SM-hallikisoista Hanhijoella on myös 14 mestaruutta 60 ja 200 metriltä. Hän on Johanna Halkoahon jälkeen eniten hallimestaruuksia voittanut yleisurheilija.
Emälaiva
Emälaiva on erityiseen tukitoimintaan varustettu alus. Se tarkoitus on tukea jotakin erityistä toimintaa (esimerkiksi tutkimusta tai sukellusta) merellä liikkuvana tukikohtana.
Tunnetuimpia sukeltajien emälaivoja oli ranskalaisen valtamerentutkija Jacques-Yves Cousteaun M/S Calypso, joka rakennettiin toisen maailmansodan aikaisesta miinanraivaajasta.
Suomessa sukelluskerhot ovat rakennuttaneet omia tukialuksia, jotka on toteutettu muuttamalla valmiita venemalleja sukeltajien tarpeiden mukaan.
Sotilaskäyttössä emälaiva oli yleensä erityisesti varustettu kauppalaiva, joka varustettiin toimimaan kevyempien yksiköiden, etupäässä sukellusveneiden tai moottoritorpedoveneiden liikkuvana tukikohtana.
Emälaivassa on asuintilat pienempien alusten miehistöille, lääkäri, leikkaussali, korjaamo ja muu tarvittava huoltovarustus. Suuremmissa emälaivoissa oli myös ammus- ja torpedovarastot sekä lastausnosturit näille. Sukeltajien ja sukellusveneiden emälaivoissa on yleensä myös painekammio sukeltajantaudin hoitoa varten; ensimmäinen sellainen asennettiin jo Suomen Joutseneen sotavuosina .
Nykyajan laivastoissa emälaivoja on lähes ainoastaan sukeltajille. Vain vanha Sisutoimi nimellä Louhi viimeiset palveluaikansa ohjusveneiden emälaivana.
Suomalaisia emälaivoja olivat Suomen Joutsen, Louhi ja Sisu, jotka toimivat sukellusveneiden emälaivoina sekä torpedoveneiden emälaiva S/S Von Döbeln. Vuosina 1915 - 1917 Venäjän laivaston vesikone-emälaiva "Orliza" vietti pitkiä aikoja Suomen vesillä, varsinkin Helsingissä. Myös jotkut sotatoimien johdosta tilapäisesti käyttämättömiksi jääneet merenkulkuviranomaisten alukset, kuten majakkalaivat Helsinki ja Storbrotten, toimivat lyhyitä ajanjaksoja emälaivoina.
Myöhemmin Suomessa niitä oli yksi eli laivaston sukeltajien emälaiva Mursu, joka oli muunnetltu versio Valas-luokan yhteysaluksesta. Aiemmin raivaajasukeltajien emälaivana toimi Öljyntorjunta-alus Hylje.
Luettelo Nightwishin kappaleista
Tämä on luettelo metallimusiikkiyhtye Nightwishin kappaleista. Kappaleita voi järjestää raidan, kappaleen nimen, kappaleen keston, albumin tai julkaisuvuoden mukaan.
Muut kappaleet ja eri versiot: (lista epätäydellinen)
Kalla (laiva)
Kalla oli vuonna 1963 Rauma-Repola Oy:n Loviisan telakalla rakennettu merenmittaajien tukialus, joka korvasi vanhan Klas Hornin. 
Alus oli uppoamaltaan yli kaksinkertainen eli 920 tonnia verrattuna edeltäjäänsä (425 tonnia). 
Se varustettiin nykyajan mukavuuksilla ja huomattavasti tilavammilla asuintiloilla kuin edeltäjänsä; aluksessa oli tilat yli 50 miehelle.
Kalla rakennettiin ilman omaa kuljetuskoneistoa. Aluksessa oli alun perin vain sähkögeneraattorit. Alus hinattiin paikasta toiseen mittausveneillä.
Aluksen yhteydessä toimii pääsääntöisesti kahdeksan kymmenmetristä, 105 hevosvoiman dieselillä varustettua mittausvenettä sekä neljä hiukan pienempää apu- ja yhteysvenettä.
Vuonna 1985 aluksen perää jatkettiin ja siihen asennettiin koneisto. Uuteen peräosaan tuli dieselsähköinen konehuone ja aivan perään ulokkeet joiden väliin asennettiin 360 astetta kääntyvä ns. kansiperämoottori. Keskilaivaan asennettiin rungon läpi kulkeva Aquamaster -ruoripotkuri. Näiden avulla alus pystyi liikkumaan kevyellä tuulella itsenäisesti, kovalla tuulella mittausveneet edelleen hinasivat sitä. Koneisto oli noin kolmasosalla pienennetty versio uudemman ja suuremman mittaustukialus Prisman koneistosta, dieselsähköinen ja teholtaan 420 hv.
Alus poistettiin merenmittauskäytöstä vuonna 2002. Tämän jälkeen alus siirtyi Rehab Group Oy:n omistukseen, ja oli joulukuusta 2003 lähtien Matilda-nimisenä Turun Aurajoessa. Yhtiön tarkoituksena oli tehdä aluksesta Bed & Breakfast-tyyppistä majoitusta tarjoava majoitusalus. Hanke ei kuitenkaan koskaan toteutunut ja Matilda myytiin kesällä 2005 ulkomaille.
Luettelo Metallican kappaleista
Tämä on luettelo metallimusiikkiyhtye Metallican kappaleista. Kappaleita voi järjestää raidan, kappaleen nimen, kappaleen keston, albumin tai julkaisuvuoden mukaan.
Lahjatalous
Lahjataloudessa vallitseva tavaroiden ja palveluiden vaihdon muoto ei perustu julkilausuttuun sopimukseen vaihtoon vastaamisesta jollain tietyllä tavalla, vaan hyödykkeet tai palvelut luovutetaan lahjan tapaan ilman selkeästi määriteltyä vastasuorituksen vaatimista. Yleensä lahjataloudessa vallitsee jonkinlainen molemminpuolisuus vaihdossa, jolloin "lahjan" saajalta edellytetään vastaavan arvoisia tavaroita tai palveluita taikka poliittista tukea, uskollisuutta tai jotain muuta hyödyllistä vastinetta. Vaihto voi perustua joissain tapauksissa myös pelkkään lahjan antajan solidaarisuuteen, jalomielisyyteen, uskollisuuden tai kiitollisuuteen. Lahjan antamisesta antajalle koituva arvostus on yleensä tärkeässä osassa lahjatalouteen perustuvien yhteisöjen toimintalogiikassa.
Lahjatalouden käsite eroaa markkinataloudesta ja suunnitelmataloudesta. Ensin mainitussa hintamekanismi huolehtii hyödykkeiden ja palveluiden jaosta, ja jälkimmäisessä hyödykkeet ja palvelut jaetaan selkeästi määriteltyjen käskyjen ja hallinnoinnin kautta.
Käytännössä lahjataloutta muistuttavaa vaihtoa esiintyy enemmän tai vähemmän kaikissa yhteiskunnissa.
Esimerkkejä lahjataloudesta:
Jotkut anarkistit ovat pitäneet olemassa olevien talousjärjestelmien korvaamista lahjataloudella hyvänä vaihtoehtona.
Lumihauvat
Lumihauvat on Walt Disney Picturesin vuonna 2002 julkaisema koko perheen komediaelokuva. Pääosan esittäjänä on Cuba Gooding Jr.. Elokuvan 33 miljoonan dollarin budjetilla mukaan saatiin "Star Trekistäkin" tuttu Nichelle Nichols sekä R&B-laulaja Sisqó. Myös laulaja-laulunkirjoittaja Michael Bolton esiintyy elokuvassa. Siinä puhutaan englantia mutta myös suomenkielinen ääniraita löytyy.
Elokuvan siperianhuskyt olivat Kortar Kennels -nimisestä kennelistä Ottawasta, Ontariosta.
Miamilainen hammaslääkäri Ted matkustaa Alaskaan hakemaan oikean äitinsä jättämää perintöä, mutta perillä odottaa seitsemän villiä siperianhuskya ja Nana, Tedin äidin bordercollie. Alaskassa, kokonaan poissa elementistään, Tedin on kohdattava haasteita, joita hän ei olisi ikinä edes kuvitellut: lumimyrskyjä, ohutta jäätä, pelottava ja kärttyisä vanha mies nimeltä Salama-Jack (James Coburn), Tedin valjakon aggressiivinen johtokoira Demoni, sekä arktinen haastekilpa, joka on vain kahden viikon päästä.
D.J, Koda, Buck ja Floyd esiintyvät myös elokuvassa Eight Below.
Jani Lehtonen
Jani Valdemar Lehtonen (11. elokuuta 1968 Mäntsälä – 21. joulukuuta 2008 Tampere) oli suomalainen seiväshyppääjä. Lehtosen 26. kesäkuuta 1993 Kuortaneella hyppäämä tulos 582 cm on voimassa oleva Suomen ennätys. Samoin 8. maaliskuuta 1994 Tukholmassa kansainvälisissä hallikisoissa hypätty 583 cm on voimassa oleva sisäratojen Suomen ennätys.
Seiväshypyn ohella Lehtonen kilpaili kansallisella tasolla 100 metrin juoksussa. Ennätyksensä 10,63 hän juoksi vuonna 1991.
Lehtonen lopetti aktiiviuransa vuoteen 1996 ja toimi sittemmin seiväshyppääjien valmentajana. Varsinaiselta ammatiltaan Lehtonen oli rakennusmestari ja rakennusalan yrittäjä. Hän rakensi asuinrakennuksia Tampereen alueella.
Lehtonen kuoli 40-vuotiaana kotonaan Tampereella joulukuussa 2008. Poliisin mukaan kyseessä oli itsemurha.
Ottar Haalogalantilainen
Ottar Haalogalantilainen oli 800-900-luvun taitteessa elänyt viikinki ja tutkimusmatkailija, joka antoi laajan selvityksen Euroopan pohjoisosista. Ottarin suullinen matkakertomus kirjoitettiin muistiin muinaisenglannin kielellä Alfred Suuren toimittaman Paulus Orosiuksen maailmanhistorian liitteeksi.
Ottarin kertomus on kuuluisa ennen kaikkea Bjarmian kuvauksestaan. Se on myös ensimmäinen lähde, jossa esiintyy kansallisuudennimi norjalainen (Norðmonna, gen.).
Ottarin mukaan hän oli kaikkein pohjoisimpana asunut norjalainen. Saadakseen tietää minne asti maa ulottuu, Ottar purjehti pohjoiseen rannikkoa pitkin. Koko matkan aikana hän ei nähnyt kuin fennejä, kunnes saapui suuren joen suussa sijainneeseen viljavaan maahan. Täällä asui vaaleatukkaisia ihmisiä, jotka puhuivat melkein samaa kieltä kuin fennit. Ottar pystyi keskustelemaan näiden bjarmien kanssa ja sai selville asioita heidän maastaan.
Ottarin kertomus on julkaistu lukuisia kertoja myös suomeksi, mm. teoksessa "Suomen historian dokumentteja" sekä monissa historiallisissa tutkimuksissa.
Meridian
Meridian on venäläinen tietoliikennesatelliitti, jotka korvaavat Molnija-radan tietoliikennesatelliitteja. Ne korvannevat myös sotilaallisten Parus-paikannussatelliittien viestiyhteyksiä. Satelliittien operaattori on Venäjän avaruusvoimat.
Ne toimivat 900-39 000 kilometriä korkeilla Molnija-kiertoradoilla.
Meridian on pääasiassa merenkulun tietoliikennesatelliitti. Se välittää myös Pohjoisen jäämeren jäätilannetta seuraavien lentokoneiden mittausdatan rannikkoasemille. Sitä käytetään myös muuhun Siperian tietoliikenteeseen. Meridian korvaa vuosina 1965-2004 laukaistut Molnija-1-sarjan tietoliikennesatelliitit.
Satelliitit toteuttaa entinen NPO Prikladnoi Mekhaniki eli Rešetnev-yritys. Satelliittirungon on lännessä arveltu olevan sama kuin GLONASS-satelliiteissa - on arveltu, että sen elektroniikka on paineistetussa säiliössä, jolla välteltään tyhjiön estävän teknologian tarve, mutta tämä voi olla pelkkä arvaus.
Sarjan ensimmäinen satelliitti laukaistiin 24. joulukuuta 2006 Sojuz 2-1a-kantoraketilla, jossa on Fregat-moottori ylimpänä rakettivaiheena.
Toinen laukaistiin 24.12.2006.
21.5.2009 laukaisu kuvattiin länsimaisessa mediassa sotilaallisen tietoliikennesatelliitin laukaisuksi. Jälleen kerran Lavotshkinin valmistama Fregat-rakettivaihe ei toiminut kunnolla, sen toinen poltto sammui liian aikaisin ja kolmas käynnistys avaruudessa epäonnistui.
Neljäs laukaistiin 4. toukokuuta 2011 .
Aaron Solowoniuk
Aaron Solowoniuk (s. 21. marraskuuta 1975) on kanadalaisen punk-rock -yhtye Billy Talentin rumpali. Hän on ollut yhtyeessä mukana alusta asti.
Aaron aloitti rumpujen soiton pienenä, ensimmäisen rumpusettinsä hän sai lahjaksi vanhemmiltaan. Kasvettuaan hän tapasi Benjamin Kowalewiczin (yhtyeen laulaja) ja Jonathan Gallantin (yhtyeen basisti) lukiossa ollessaan. He perustivat yhtyeen, jonka nimeksi tuli aluksi "To Each His Own". Muutamaa vuotta myöhemmin he tapasivat Ian D'San, joka soitti "Dragon Flower" nimisessä yhtyeessä. Neljä vuotta myöhemmin he perustivat yhdessä yhtyeen nimeltä "The Other One" jonka he vaihtoivat pian Pezziksi, josta tuli myöhemmin Billy Talent.
Luhta
Luhta eli vataja on tulvavaikutteinen suo, joka sijaitsee vesistön vaikutuspiirissä. Luhtia tavataan etenkin maankohoamisrannikolla, mutta myös järvien, jokien ja purojen tulvamailla. Luhtien puuntuottokyky on maan kosteuden vuoksi huono. Luhdat jaetaan puustoisiin luhtiin, pensaikkoluhtiin ja avoluhtiin.
Samassa paikassa voi esiintyä kaikkia kolmea päätyyppiä: aivan rannassa sara-, osmankäämi- tai järviruokovaltaista avoluhtaa, sitten pajujen ja suomyrtin luonnehtimaa pensaikkoluhtaa ja lopuksi hieskoivu- ja leppävaltaista puustoista luhtaa. Luhdat ovat siis metsä- ja vesiekosysteemin vaihettumisvyöhykkeitä, joilla on hyvin suuri merkitys luonnon monimuotoisuudelle. Maankohoamisrannikolla luhdan eri päätyypit edustavat usein maankohoamisen jälkeisen sukkession eri vaiheita.
Puustoisten luhtien pääpuulaji on tavallisesti tervaleppä, harmaaleppä tai hieskoivu. Luhdat ovat usein kulonkiertämiä eli alueita, jotka välttyvät metsäpaloilta, ja siksi arvokkaita metsäluonnon monimuotoisuudelle. Puustoisten luhtien pintakasvillisuudessa on usein samoja piirteitä kuin rehevien korpien lajistossa, ja toisinaan samalla kohteella voi olla useiden eri suotyyppien piirteitä. Tervaleppäluhdalle läheinen suotyyppi on tervaleppäkorpi, joka on luonnonsuojelulain tarkoittama arvokas elinympäristö.
Pensaikkoluhdat ovat tavallisesti pajukkoisia. Avoluhdilla puolestaan vallitsevia kasvilajeja ovat muun muassa osmankäämi, järviruoko ja kaislat. Kun puhutaan "järvenrantakaislikosta", kyseessä onkin yleensä järviruokovaltainen luhta.
Sekä pensaikko- että avoluhdat ovat linnuston kannalta erittäin tärkeitä alueilta. Puustoiset luhdat, joissa on paljon leppä- ja koivulahopuustoa, voivat olla pikkutikan tai valkoselkätikan elinympäristöjä. Rantaluhdat voivat lisäksi toimia vesistöjen suojavyöhykkeenä, joka voi pidättää hakkuuaukealta, ojitusalueelta tai pellolta valuvia humusaineita ja ravinteita. Luonnontilaiset tai luonnontilaisen kaltaiset luhdat lasketaan metsälain tarkoittamiin arvokkaisiin elinympäristöihin. Niiden suojeluun pätevät samat perusperiaatteet kuin reheviin korpiin ja lettoihin. Maaperän muokkaaminen ja ojittaminen on metsälain nojalla kiellettyä.
Perinteisessä maataloudessa luhdalla on tarkoitettu avoluhtaa, jolta on tehty heinää. Puustoisesta luhdasta on perinteisesti käytetty muita nimiä, kuten vataja tai rantalepikko. Heinäntekoon käytetyt luhdat ovat lähes kokonaan hävinneet maan eteläosista kuivatuksen, järvenlaskujen sekä jokien ruoppaamisen ja oikaisun takia.
Brooke Burns
Brooke Elizabeth Burns (s. 15. maaliskuuta 1978, Dallas, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka parhaiten tunnetaan roolistaan televisiosarjassa "Baywatch". Burns on esiintynyt myös lukuisissa muissa televisiosarjoissa, kuten "Ally McBealissä".
Burns oli naimisissa näyttelijä Julian McMahonin kanssa vuosina 1999–2001 ja heillä on yksi lapsi Madison (s. 2000). Burns kihlautui näyttelijä Bruce Williksen kanssa vuonna 2003, mutta kihlaus päättyi eroon pitkän etäisyyden vuoksi vuonna 2004. Nykyään Burns on seurustellut vuodesta 2007 lähtien Dominic Purcellin kanssa.
Burns mursi niskansa sukellusonnettomuudessa vuonna 2005, mutta on toipunut onnettomuudesta hyvin.
Etelä-Afrikan Grand Prix 1969
Etelä-Afrikan Grand Prix 1969 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 1. maaliskuuta 1969 Kyalamin radalla. Kilpailu oli kauden ensimmäinen, ja sen voitti Jackie Stewart.
Espanjan Grand Prix 1969
Espanjan Grand Prix 1969 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 4. toukokuuta 1969 Circuit de Montjuïc -radalla. Kilpailun voitti Jackie Stewart. Ensimmäistä kertaa voittaja voitti toiseksi ajaneen kahdella kierroksella. Toisen kerran näin kävi Australian Grand Prix'ssa 1995.
Monacon Grand Prix 1969
Monacon Grand Prix 1969 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 18. toukokuuta 1969 Monacon katuradalla. Kilpailun voitti Graham Hill, jolle voitto oli kauden ensimmäinen.
Hollannin Grand Prix 1969
Hollannin Grand Prix 1969 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 21. kesäkuuta 1969 Zandvoortin radalla. Kilpailun voitti Jackie Stewart, jolle voitto oli kauden kolmas.
Britannian Grand Prix 1969
Britannian Grand Prix 1969 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 19. heinäkuuta 1969 Silverstonen radalla. Kilpailun voitti Jackie Stewart, jolle voitto oli kauden viides.
Saksan Grand Prix 1969
Saksan Grand Prix 1969 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 3. elokuuta 1969 Nürburgringin. Kilpailun voitti belgialainen Jacky Ickx, jolle voitto oli kauden ensimmäinen.
Osallistujien lisäämiseksi Formula 2 -autoja osallistui kilpailuun. Kaksi kilpailua käytiin samaan aikaan, mutta Formula 2 -osallistujat (tuloksissa keltaisella) eivät taistelleet F1-pisteistä.
Harjoituksissa sattuneen Gerhard Mitterin onnettomuuden seurauksena muut BMW-kuljettajat ja Hans Herrmann vetäytyivät kilpailusta.
Italian Grand Prix 1969
Italian Grand Prix 1969 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 7. syyskuuta 1969 Monzan radalla. Kilpailun voitti Jackie Stewart, jolle voitto oli jo kauden kuudes. Ensimmäisen ja neljännen auton ero oli vain 0,19 sekuntia. Ero on pienin 1-2-3-4 välinen ero F1-historiassa.
Kanadan Grand Prix 1969
Kanadan Grand Prix 1969 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 20. syyskuuta 1969 Mosport Park -radalla. Kilpailun voitti Jacky Ickx, jolle voitto oli kauden toinen.
Yhdysvaltain Grand Prix 1969
Yhdysvaltain Grand Prix 1969 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 5. lokakuuta 1969 Watkins Glenin radalla. Kilpailun voitti itävaltalainen Jochen Rindt, jolle voitto oli kauden ja koko uran ensimmäinen.
Meksikon Grand Prix 1969
Meksikon Grand Prix 1969 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 19. lokakuuta 1969 Autódromo Hermanos Rodríguez -radalla. Kilpailu oli kauden ja 1960-luvun viimeinen. Sen voitti uusiseelantilainen Denny Hulme.
Olympiarenkaat
Olympiarenkaat on olympialaisten symboli, joka koostuu viidestä toisiinsa ketjumaisesti yhdistyvästä renkaasta (sininen, keltainen, musta, vihreä ja punainen) valkoisella pohjalla. Renkaat voidaan esittää myös yksivärisinä. Renkaat esiintyvät olympialipussa.
Renkaiden symboliikkaa on tulkittu eri tavoin, mutta Kansainvälisen olympiakomitean mukaan olympiarenkaat ilmaisevat olympialiikkeen toimintaa, ja ne edustavat maailman viittä maanosaa ja olympialaisiin eri puolilta maailmaa kokoontuvia urheilijoita.
Muita tulkintoja ovat olleet muun muassa:
Olympialipun kuusi väriä (renkaiden värit ja valkoinen pohja) edustavat maailman kansoja, sillä vähintään yksi lipun väreistä esiintyy kaikissa maailman valtioiden lipuissa.
Pariisissa vuonna 1914 järjestetty Kansainvälisen olympiakomitean kongressi päätti ottaa olympiarenkaat olympialiikkeen symboliksi. Paroni de Coubertin ilmoitti suunnitelleensa symbolin 20. olympialaisiin. Hän kirjoitti viiden toisiinsa linkittyvän renkaan viittaavan ihmiskunnan yhtenäisyyteen: ”Tämä on todella kansainvälinen tunnus.”
Olympiarenkaat vihittiin käyttöön kesäkuussa 1914. Myöhemmin samassa kuussa Itävallan kruununprinssi Frans Ferdinand ja hänen vaimonsa Sophie murhattiin Sarajevossa, ja siitä seurasi ensimmäisen maailmansodan syttyminen. Olympiarenkaista on sittemmin tullut yksi maailman tunnistettavimmista tunnuksista ja rauhan symboli.
Urheiluhistorioitsija Karl Lennatzin mukaan olympiarenkaita luodessaan de Coubertinia saattoi innoittaa Dunlop-renkaiden mainos. Noihin aikoihin paroni oli tutkiskellut tarkkaan aikakauslehteä, jossa oli kuvituksena viisi polkupyörän rengasta.
Tunnuksen käyttö alkoi yleistyä vuoden 1936 Berliinin olympialaisia edeltävänä aikana. Järjestelytoimikunnan puheenjohtaja Carl Diem halusi soihdunkantoseremonian alkavan Delfoista. Hän teetti sinne merkkikiven, jonka sivuun on kaiverrettu olympiarenkaat. Toisen tiedon mukaan olympiarenkaat kaiverrettiin kiveen Leni Riefenstahlin elokuvan "Olympia" lavastusta varten. Natsit halusivat uskotella olympialaisten symbolin ilmestyneen Delfoin sumusta.
Kivi kaiverruksineen jäi paikalleen. Tutkiessaan vuonna 1984 Kreikassa arkeologisten kaivausten paikkaa urheiluhistorioitsija Robert Barney kumartui sitomaan kengännauhaa ja huomasi sään pieksemässä kivessä viisi toisiinsa linkittyvää rengasta. Olympialaisiin erikoistunut Barney uskoi törmänneensä läpimurtoon, ja näin syntyi uskomus, jonka mukaan tunnus oli ollut jo osa antiikin olympialaisia.
Moesia
Moesia oli Rooman valtakunnan provinssi nykyisen Serbian ja Bulgarian alueilla. Pohjoisessa provinssin rajana oli Tonava. Provinssissa asui etupäässä traakialaisia ja illyrialaisia. Nimensä provinssi oli saanut siellä asuneen traakialaisen moesi-heimon mukaan.
Moesiasta tuli provinssi Augustuksen aikana. Aluksi Moesiaa hallitsi legaatti. Domitianus jakoi Moesian kahtia luoden sen länsiosasta Moesia Superiorin ja itäosasta Moesia Inferiorin. Sen jälkeen kun roomalaiset luopuivat Daciasta Aurelianus muodosti Moesian keskiosasta "Dacia Aureliani" -nimisen provinssin. Diocletianus erotti vuonna 284 Dardanian omaksi provinssikseen. Diocletianus nimesi myös "Moesia Superiorin" uudelleen "Moesia Primaksi" ja jakoi Moesia Inferiorin kahtia "Moesia Secundaksi" ja "Scythia Minoriksi".
Vuonna 376 keisari Valens salli goottien asettua asumaan Moesiaan, ja heistä käytetään nimitystä mesogootit. 600-luvulla slaavit valtasivat Moesian ja perustivat Bulgarian ja Serbian.
Kuuloliitto
Kuuloliitto (aikaisempi nimi Kuulonhuoltoliitto) on huonokuuloisten, kuuroutuneiden sekä tinnituksesta kärsivien kansalais- ja kuntoutusjärjestö. Liitto on perustettu vuonna 1930, ja sillä on 86 jäsenyhdistystä. Jäseniä yhdistyksissä on noin 16 000 (tilanne vuoden 2016 lopussa). Toimintansa liitto rahoittaa mm. STEAn tuella.
Liiton keskustoimisto sijaitsee Valkeassa talossa Helsingissä.
Liiton uudet säännöt hyväksyttiin vuoden 2008 syksyllä liittokokouksessa. Samalla päätettiin nimenmuutoksesta. Kuuloliitto ry otettiin nimenä käyttöön tammikuussa 2009 nimen Kuulonhuoltoliitto ry tilalle.
Liiton puheenjohtaja kaudella 2018–2020 on Jouni Aalto ja varapuheenjohtajana Antero Penttinen.
Harold Lockwood (vanhempi)
Harold A. Lockwood (12. huhtikuuta 1887 Newark, Yhdysvallat – 19. lokakuuta 1918 New York) oli 1910-luvun yhdysvaltalainen mykkäelokuvien näyttelijä.
Lockwood esiintyi usein yhdessä näyttelijä May Allisonin kanssa, jonka kanssa hän oli mukana yli 25 elokuvassa ensimmäisen maailmansodan aikana.
Lockwood esiintyi muun muassa D. W. Griffithin elokuvassa "Suvaitsemattomuus" vuonna 1916. Hän kuoli 31-vuotiaana espanjantautiin, joka levisi siihen aikaan maailmalla pandemiana.
Hänen poikansa on näyttelijä Harold Lockwood (nuorempi) (s. 1908).
Gerard van Honthorst
Gerard van Honthorst (myös Gerrit van Honthorst, Gherardo della Notte, 1590–1656) oli hollantilainen taidemaalari, joka oli kotoisin Utrechtista. Hän opiskeli Italiassa vuosina 1610–1614. Tämän jälkeen hän palasi Hollantiin ja perusti Utrechtiin oman koulun, josta tuli hyvin suosittu. Vuonna 1623 hän toimi kiltansa johtajana. Vuonna 1637 hän muutti Haagiin hovimaalariksi.
Van Honthorstilla oli tapana muuttaa kaikki kohtaukset sijoittumaan yöhön.
Dale Hunter
Dale Hunter (s. 31. heinäkuuta 1960, Petrolia, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja. Hän pelasi hyökkääjänä 1407 NHL-ottelua Quebec Nordiquesissa, Washington Capitalsissa ja Colorado Avalanchessa. Hunter muistetaan parhaiten liigan jäähytilaston kakkossijasta ja siitä, että hän ei koskaan voittanut Stanley Cupia. Lähimmäksi hän pääsi vuonna 1998, kun Capitals pelasi finaaleissa häviten Detroit Red Wingsille. Pelaajauransa jälkeen Hunter jatkoi valmentajana. Hän valmensi 2001–2011 OHL-seura London Knightsia. Marraskuussa 2011 Hunterista tuli Washington Capitalsin väliaikainen päävalmentaja kauden loppuun. Tämän jälkeen hän palasi takaisin osa-omistamansa OHL-seuran päävalmentajaksi ja presidentiksi.
Bongo
Bongo ("Tragelaphus eurycerus") on afrikkalainen nautaeläinlaji, joka elää sademetsissä.
Bongo on 170–250 cm:n pituinen ja painaa 240–400 kg. Sen ruskeassa turkissa on 14–15 kellertävän vaaleaa poikkijuovaa. Lisäksi bongolla on päässä ja kaulassa valkoisia laikkuja ja viiruja. Kummallakin sukupuolella on sarvet, mutta uroksella ne ovat isommat, jopa 80 cm pitkät. Bongon lyyramaisesti kaartuvat sarvet ovat tyypilliset kierteissarviantilooppien suvulle. Muista suvun lajeista bongo eroaa kuitenkin niin paljon, että se on sijoitettu omaan alasukuunsa "Boocerus".
Bongon laaja levinneisyys ulottuu Guinea-Bissausta Keniaan keskisessä Afrikassa. Ugandan, Togon ja Beninin kannat ovat häviämässä tai hävinneet.
Bongo elää yleensä pareittain tai pienissä ryhmissä. Se on hyvin arka, eikä sen elintavoista tiedetä vielä paljoakaan. Bongot viihtyvät jokien varsilla kasvavissa bambutiheiköissä tai sellaisten vesistöjen läheisyydessä, joiden laitamilla on tiheä kasvillisuus. Ravinto koostuu hedelmistä, lehdistä ja ruohoista. Naaras synnyttää yhdeksän kuukauden kantoajan jälkeen yhden vasan, jota se hoitaa kuusi kuukautta. Bongo tulee sukukypsäksi 20 kuukauden ikäisenä ja voi elää 19 vuotta.
Bongo ei toistaiseksi ole uhanalainen vaikka on monilla alueilla harvinaistunut tai hävinnyt. Laji luokitellaan silmälläpidettäväksi ja sen Ghanassa elävä alalaji kuuluu CITES-sopimuksen liitteeseen 3.
Norkys Batista
Norkys Yelitza Batista Villaroel (s. 30. elokuuta 1977 Caracas) on venezuelalainen missi, näyttelijä ja malli.
Norkys Batista syntyi Caracasissa 30. elokuuta 1977 kolmantena yhteensä kahdeksasta lapsesta Luis Oswaldo Batistalle ja Migdals Villarroelille. Hän eli lapsuutensa ja nuoruutensa El Ciprés de Las Adjuntas -kaupunginosassa lounaisessa Caracasissa.
Batista aloitti uransa mallina eri ohjelmissa ja mainoksissa. Julkisuuteen hän nousi sijoituttuaan ensimmäiseksi perintöprinsessaksi vuoden 1999 Miss Venezuela -kilpailussa. Hänelle myönnettiin erikoismaininnat parhaasta hymystä ("la mejor sonrisa") sekä kuvauksellisuudesta ("miss fotogénica"). Vuonna 2000 Batista voitti kauneuskilpailut Miss Atlántico Internacional ja Miss Latina Internacional. Lisäksi hän osallistui kilpailuihin Reinado Internacional del Café 2000 (semifinalisti) ja Miss Mesoamérica 2000 (1. perintöprinsessa).
Vuonna 2002 Batista tarjottiin sivuosaa telenovelassa "Juana la Virgen" (Ihmeiden aika). Samana vuonna hän näytteli telenovelassa "Mi Gorda Bella" (Tuhkimotarina) Chiquinquirá Lorenzin roolin. Tuhkimotarinan jälkeen Batista näytteli RCTV:n telenovelissa "Estrambótica Anastasia" (2004), "Amor a palos" (2005) ja "La Trepadora" (2008), Telemundon telenovelassa "Flor Salvaje" (2011) sekä viimeisimpänä Venevisiónin telenovelissa "Mi ex me tiene ganas" (2012) ja "De todas maneras Rosa" (2013).
Lokakuussa 2014 Batista kertoi aloittavansa vuoden 2015 alussa Panamassa telenovelan "Una Maid en Paitilla" kuvaukset.
Batista on julkaissut kaksi kalenteria (2004 ja 2006) sekä vuonna 2013 oman uimapukumalliston.
Batista meni naimisiin managerinsa Leonardo Luttingerin kanssa Caracasissa 3. toukokuuta 2003. Suhde päättyi avioeroon vuonna 2010. Heillä on liitosta yksi yhteinen lapsi, 20. tammikuuta 2006 syntynyt poika.