hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Loparex
Loparex Group on erikois- ja irrokepapereita valmistava konserni. Konsernin liikevaihto on noin 400 miljoonaa euroa vuodessa. Tehtaat sijaitsevat Alankomaissa, Yhdysvalloissa, Intiassa ja Kiinassa. Konsernin omistaa hollantilainen pääomasijoitusyhtiö AAC Capital Partners (aikaisemmalta nimeltään ABN Amro Capital).
Vuonna 1906 kamariherra Hjalmar Linder perusti sulfaattiselluloosaa tuottavan tehtaan Lohjan Pitkäniemeen. Yhtiön nimeksi tuli tuolloin Lojo Cellulosafabriks Ab.
Vuonna 1929 yhtiö siirtyi Haarlan suvun omistukseen.
Tuotanto monipuolistui, kun vuonna 1938 valmistui tehtaan ensimmäinen paperikone. Samana vuonna yhtiön nimeksi tuli Lohja-Kotka Oy.
Paperin jalostus tehtaassa alkoi vuonna 1963. Vuonna 1968 yhtiön osakekanta siirtyi Joutseno-Pulpille.
Sellun valmistus päättyi vuonna 1979, ja vuonna 1980 Joutseno-Pulp yhdistyi Rauma-Repolaan. Vuonna 1983 Lohja-Kotka Oy:n uudeksi nimeksi tuli Lohjan Paperi Oy. Vuonna 1985 Lohjan Paperi osti englantilaisen Sterling Coated Materials Ltd:n.
1990-luvulla yhtiö siirtyi emoyhtiönsä mukana ensin vuonna 1990 Repolaan ja vuonna 1995 UPM-Kymmeneen. Vuonna 1998 Lohjan Paperi osti yhdysvaltalaisen Daubert Coated Products Inc:in.
Vuonna 2001 Lohjan Paperi osti hollantilaisen Rexam Releasen. Hieman myöhemmin yhtiö nimeksi tuli Loparex Oy. Vuonna 2004 yhtiö avasi tehtaan Kiinan Guangzhouhun. Tehtaan avajaisiin osallistui muun muassa silloinen ulkomaankauppaministeri Paula Lehtomäki.
Yhtiön omistaja vaihtui vuonna 2005, kun ABN Amro osti yhtiön koko osakekannan UPM-Kymmeneltä. Vuonna 2008 Loparex group myi Suomessa ja Isossa-Britanniassa sijaitsevat tehtaansa Mondi Groupille.
Loparex Oy oli Loparex Groupin Suomen tytäryhtiö, joka toimi osana Loparex Groupia syyskuuhun 2008 saakka. Yhtiöllä oli reilut 400 työntekijää Lohjan paperitehtaassa. Huhtikuussa 2008 Loparex Group ilmoitti myyvänsä Suomen ja Britannian tehtaansa, mukaan lukien Loparex Oy:n, eteläafrikkalaiselle Mondille.
Omatunto (lehti)
Omatunto oli teosofinen aikakauslehti, jonka perustivat Pekka Ervast, Veikko Palomaa ja Martti Humu vuonna 1905. Vastaavaksi toimittajaksi valittiin Martti Humu. Vuonna 1908 Ervast sai lehden julkaisuoikeudet, jonka jälkeen lehti jatkoi ilmestymistään nimellä Tietäjä.
Sormen keskinivel
Sormen keskinivel () muodostuu sormen tyvijäsenen ja keskijäsenen välille. Kavio- ja sorkkaeläimillä niveltä kutsutaan kehäniveleksi.
Matti Korteniemi
Matti Korteniemi (s. 1955) on suomalainen poliitikko ja opettaja.
Politiikkaan Korteniemi tuli mukaan vuoden 2004 kuntavaaleissa Lounais-Lapin Vihreiden ehdokkaana. Hän toimi Lapin vihreiden puheenjohtajana 2008–2011. Korteniemi oli Tornion kaupunginvaltuutettu 2009–2012 ja sosiaali- ja terveyspalvelujen lautakunnan jäsen. Korteniemi oli myös Lapin Liiton valtuuston ja tarkastuslautakunnan jäsen vuosina 2009–2012.
Korteniemi on harrastanut järjestötoimintaa olemalla muun muassa Matemaattisten aineiden opettajien liitto MAOLin hallituksessa vuosina 1999–2005, Opetusalan Ammattijärjestö OAJ:n Tornion paikallisyhdistyksen hallituksessa ja myös Tornion Rotarit-toiminnassa. Korteniemi on matemaattisten aineiden lehtori Putaan koulussa Torniossa. Hän on naimisissa.
Sør Arena
Sør Arena on IK Start -jalkapallojoukkueen kotistadion Norjan Kristiansandissa. Se sijaitsee Lundin kaupunginosassa. Stadion avattiin vuoden 2007 jalkapallokauden alkua varten. Stadionilla pidetään myös konsertteja. Maaliskuussa 2009 talousvaikeuksiin joutunut IK Start myi loput stadionista pääsponsorilleen ja omistajalleen Sparebanken Sør -pankille 2600 kruunulla. Jo aiemmin noin puolet stadionin konttoritiloista oli ollut Rasmussengruppenin omistuksessa.
Stadion rakennettiin korvaamaan vanhentunut Kristiansandin stadion pääasiassa jalkapalloa varten, joten siinä ei ole esimerkiksi juoksuratoja katsomoiden ja ruohomaton välillä. Kaikki jalkapallokatsomopaikat ovat katettuja. Peruskatsomoiden lisäksi stadionilla on 16 sponsoriaitiota ja muun muassa 500-paikkainen gourmet-ravintola. Tiloissa toimivat myös Startin hallinto, myymälä ja harjoittelutilat. Jalkapallo-otteluiden yleisöennätys on 14 448, kaudella 2007.
Stadion on rakennettu myös laajamittaisia konsertteja varten. Yli 20 000 katsojaa kerännyt ensikonsertti oli 26. kesäkuuta 2007, esiintyjänä Elton John.
Koskikarat
Koskikarat ("Cinclus") on varpuslintusuku, joka kuuluu koskikarojen heimoon (Cinclidae).
Koskikarat ovat kottaraisen kokoisia ja saman muotoisia, juoksevan veden äärellä eläviä varpuslintuja. Niitä on 5 lajia, jotka elävät etäällä toisistaan. Ne syövät pääasiassa vesihyönteisiä ja nilviäisiä, joita ne saalistavat sukeltamalla ja uimalla puron pohjaan ja kävelemällä vastavirtaan. Sukeltaessa niiden sierainten peitoksi vetäytyy ohut kalvo. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Koskikarat pesivät tavallisesti virtaavan veden tuntumassa. Pyöreä pesä on isokokoinen. Munat ovat valkoisia ja niitä on tavallisesti 4 tai 5. Haudonta-aika on 12–18 päivää. Poikaset viipyvät pesässä noin 3 viikkoa.
Koskikarat
NRO
NRO (The National Reconnaissance Office) on yksi Yhdysvaltain 16 tiedustelupalveluista. NRO on Yhdysvaltain puolustusministeriön alainen virasto. Se operoi Yhdysvaltain vakoilusatelliitteja ja rahoittaa niiden suunnittelun ja rakentamisen. NRO työskentelee läheisesti NSA:n (Kansallinen turvallisuusvirasto), NGA:n, CIA:n ja DIA:n kanssa kooten kaikki satelliiteilla ja ilma-aluksilla kerätyn tiedusteluaineiston.
Vuoden 2010 huhtikuussa NROn johtaja Bruce Carlson vaati organisaation salaisen budjetin nostamista mm. teknologian kehityksen rahoitusta varten. Tämä tapahtui sen jälkeen, kun sekä NOAAn ja puolustusministeriön yhteinen NPPOESS-satelliittiurakka ja NASAn Constellation-ohjelma katkaistiin suurten kustannusylitysten vuoksi - nämä tilausten peruutukset merkitsevät avaruusteollisuudelle tulon menetyksiä. Vuoden 2010 syyskuussa NROn johtaja valitti rahoituksensa marginaalisuutta, koska budjetti on pysynyt dollarimäärässä vakiona. Satojen miljoonien dollarien rahoituksella tilataan vuosittain Raytheonilta, Northtrop-Grummanilta, Boeingilta (mm. Future Imagery Architecture -tilaus) ja Lockheed-Martinilta.
Timo Boll
Timo Boll (s. 8. maaliskuuta 1981 Erbach) on saksalainen ammattimainen pöytätennispelaaja, joka pelaa pöytätenniksen Bundesliigassa, Borussia Düsseldorfin joukkueessa.
Hän on voittanut viisi Euroopan-mestaruutta, joista kaksi kaksinpelissä (2002 ja 2007), kaksi nelinpelissä (2002 ja 2007) sekä yhden joukkuekilpailussa (2007). Lisäksi hänellä on kansainvälisistä arvokisoista kolme Euroopan TOP-12-turnauksen voittoa, kaksi maailmancupin voittoa, yksi Euroopan supercupin voitto, kaksi Mestarien liigan voittoa, kaksi MM-hopeaa, joista toinen nelinpelissä ja toinen joukkuekilpailussa, yksi MM-pronssi joukkuekilpailussa, kolme joukkuekilpailun EM-hopeaa sekä kaksi EM-pronssia, joista toinen nelinpelissä ja toinen joukkuekilpailussa. Vuonna 2003 hän oli pöytätenniksen maailmanrankinglistan ykkössijalla.
Pekingissä 2008 Boll voitti ensimmäisen olympiamitalinsa, kun Saksa sijoittui joukkuekilpailussa hopealle. Saksan joukkue, johon kuuluivat Bollin lisäksi Dimitrij Ovtcharov ja Christian Süß, hävisi finaalissa maailman ykkösjoukkueelle Kiinalle selvästi.
Hän on vasenkätinen, kättelyotetta käyttävä pelaaja, jonka tehokkain ase on rystypuolen huippukierteinen drive-lyönti. Hänet tunnetaan myös äärimmäisen nopeasta kämmenpuolen loop-lyönnistään.
Arzani-Volpini
Arzani-Volpini (tunnettu myös nimellä Scuderia Volpini) oli italialainen Formula 1 -talli, jonka perustivat Gianpaolo Volpini ja Egidio Arzani. 
Talli osallistui vain yhteen Formula 1 -kilpailuun, vuoden Italian GP:hen. Luigi Piotti ajoi autoa, mutta ei päässyt starttaamaan kilpailuun.
Tommi Koivistoinen
Tommi Petteri Koivistoinen (s. 10. heinäkuuta 1970 Tampere) on entinen suomalainen jalkapallomaalivahti.
Koivistoinen on Tampereen Ilveksen kasvatti, joka oli voittamassa A-nuorten SM-pronssia vuonna 1987. Hän nousi Ilveksen edustusjoukkueeseen vain 18-vuotiaana pelaten lähes 30 ottelua kahden vuoden aikana. 1990 Ilveksessä voitetun Suomen Cupin jälkeen Koivistoinen siirtyi Poriin. Hän edusti uransa aikana yhteensä kahdeksaa eri seuraa. Hän voitti urallaan kahdesti Veikkausliiga-mestaruuden, vuonna 1993 FC Jazzissa ja vuonna 1997 Helsingin Jalkapalloklubissa. HJK:ssa pelatessaan Koivistoinen torjui myös Mestarien liigassa. Koivistoinen on valittu Veikkausliigan legendaksi vuonna 2008. Uransa jälkeen Koivistoinen toimi AC Allianssin joukkueenjohtajana.
Peccatum
Peccatum oli vuosina 1999–2006 toiminut norjalainen avant-garde metal -yhtye. Yhtyeen musiikissa oli vaikutteita esimerkiksi black metalista, progressiivisesta metallista, goottimetallista ja monista muista metallin ulkopuolelle sijoittuvista tyyleistä.
Yhtyeen perustivat laulaja Ihriel (oikea nimi Heidi Solberg Tveitan), hänen aviopuolisonsa Ihsahn (tunnetun black metal -yhtye Emperorin jäsen) ja Ihrielin veli Lord PZ. Peccatum julkaisi yhteensä kolme albumia ja kaksi EP:tä. Yhtyeen viimeinen albumi "Lost in Reverie" joka julkaistiin Lord PZ:n erottua yhtyeestä, muutti Peccatumin musiikkia klassiseen ja kokeelliseen suuntaan.
Yhtye lopetti toimintansa 4. maaliskuuta 2006, jonka jälkeen Ihriel on jatkanut musiikin tekemistä Star of Ash -yhtyeessä ja Ihsahn on keskittynyt soolouraansa.
Studioalbumit
EP:t
Adeccoligaen
Adecco-liiga () on Norjan toiseksi ylin jalkapalloilun sarjataso. Vuoteen 2005 saakka sarjan nimenä oli "1. divisjon", minkä jälkeen se sai nykyisen nimensä monikansallisen Adecco-työvoimanvälitysyhtiön sponsoroinnin seurauksena.
Adecco-liigassa on 16 joukkuetta. Kauden jälkeen kaksi parasta nousevat automaattisesti Tippeligaeniin ja kolmas pelaa Tippeligaenin kolmanneksi huonointa joukkuetta vastaan. Neljä huonointa putoaa puolestaan kolmannelle sarjatasolle.
Sarja koostui vuoteen 1996 saakka kahdesta lohkosta ja vuoteen 1990 saakka sen nimi oli "2- divisjon".
Valfrid Åkerlund
Valfrid Åkerlund on suomalainen gospelmuusikko, laulaja, laulujentekijä ja musiikinsovittaja.
Hän kuului 1970-luvun lopulla perustettuun Freidiba Boodos -lauluyhtyeeseen, jonka muita jäseniä olivat Kyösti Roth, Erno Enroth, Feija Blomerus ja Rainer Friman. Sittemmin hänen esiintymisensä gospelin parissa on jatkunut muun muassa "Romanos"-kvartetissa, kuoron säestäjänä ja sovittajana sekä soololaulajana ja duona vaimonsa Tuulan kanssa.
Lisäksi Åkerlund tuottaa musiikkia erilaisissa projekteissa omassa studiossaan Tuusulassa. Valfrid Åkerlundia voi kuulla kirkkokonserteissa, evankeliointitapahtumissa ja usein myös hänen kotikirkossaan Keravan helluntaiseurakunnassa.
Åkerlund lukee myös romaninkielisiä uutisia YLE Radio 1:n "Romano mirits" -ohjelmassa.
Freediba Boodos
Tuula ja Valfrid
Kottaraiset
Kottaraiset (Sturnidae) on varpuslintujen lahkoon kuuluva heimo. Siihen kuuluu pieniä ja keskikokoisia kottaraisia, mainoja, rakkeleita ja loisnokkeleita, joista useimmat ovat väriltään tummia. Niillä on pitkä ja suora, kärkeä kohti kapeneva nokka ja voimakkaat jalat. Kottaraisia tavataan luonnostaan vain vanhassa maailmassa eli Euroopassa, Aasiassa, Afrikassa, pohjoisessa Australiassa ja Tyynenmeren saarilla. Ihminen on kuitenkin siirtäneet muutamia lajeja myös Pohjois-Amerikkaan, Havaijille ja Uuteen-Seelantiin, missä niistä on paikoitellen tullut alkuperäiselle luonnolle haitallisia vieraslajeja. Kottaraiset käyttävät ravinnokseen pääasiassa hyönteisiä ja hedelmiä. Jotkin lajit ruokailevat viljelyksillä ja niitä pidetään tuholaisina. Useimmat kottaraiset pesivät puunkoloissa. Kottaraiset ovat luonnossa taitavia laulajia, ja ihmisen kasvattamana ne voivat oppia matkimaan puhettakin.
Länsimaalaisille tutuin tämän heimon lajeista on suurina parvina asutuksen lähellä elävä kottarainen ("Sturnus vulgaris"). Aasissa tunnetuin laji on lemmikkinäkin pidettävä pihamaina ("Acridotheres tristis"). Suomessa on tavattu kaksi heimon lajia; tavallisen kottaraisen lisäksi punakottarainen ("Sturnus roseus"), joka on maassa satunnainen vierailija. Lisäksi tarhakarkulaisina, ei siis Suomen lintulajistoon laskettavina, on havaittu kiinankottarainen ("Sturnus sinensis") ja viirupääkottarainen ("Sturnus cineraceus").
Luettelo perustuu BirdLife Suomen maailman lintujen suomenkieliseen nimistöön. Luokittelujen eroavuuksista johtuen lajisto voi olla erilainen eri lähteissä. Risti (†) merkitsee, että kyseinen laji on kuollut sukupuuttoon.
Nomenklatuura
Nomenklatuura ( [], taustalla 'nimilista') oli valtaapitävien henkilöiden joukko Neuvostoliitossa ja muissa sosialistissa valtioissa. Nomenklatuura muodosti maan eliitin. Nomenklatuura oli suhteellisen pieni suuremmassa yhteiskunnassa hallitseva ryhmä, joka nautti etuoikeutettua asemaa. Nomenklatuuran jäsenet kuuluivat käytännössä aina kommunistiseen puolueeseen.
Nomenklatuura vastasi maan korkeimmasta hallinnosta: puoluejohto, politbyroon jäsenet ja Kremlin virkamiehet luonnollisesti kuuluivat nomenklatuuraan. Vain osa kommunistisen puolueen jäsenistä tai yhteiskunnan virkamiehistä kuuluivat nomenklatuuraan. Suuri osa puolueen jäsenistä tai virkamiehistä ei siis ollut eliittiä. Alemmille puolueen jäsenille ja virkamiehille oli Neuvostoliitossa oma sanansa, "apparatsikki" (ven. "аппара́тчик"). Neuvostoliiton poliittisen järjestelmän tutkijan Voslenskyn mukaan Breznevin kaudella nomenklatuuraan kuului kolme miljoonaa henkilöä. Nomenklatuura oli keskittynyt Moskovaan ja alueellisesti siihen kuuluvia oli suhteellisen vähän. Nomenklatuuran keskittyminen Moskovaan liittyi siihen, että valta oli keskitetty Moskovaan.
Nomenklatuura sai alkunsa kun bolševikit korvasivat tsaarin ja tsaarin-Venäjän virkamiehet vuonna 1917. Ensimmäisen Neuvosto-Venäjän virkamiehistön muodostivat Vladimir Leninin vallankumoukselliset ja jotkut porvarilliset asiantuntijat, jotka auttoivat talouden hallinnassa. Nomenklatuura kuitenkin syntyi vasta elokuussa 1923, kun maan poliittinen johto esitti tehtäviin nimitettäviä henkilöitä jakamalla nimilistoja. Nomenklatuura vahvistui Josif Stalinin kaudella. Breznevin kaudella nomenklatuuraan kuuluvien keski-ikä oli jo 70 vuotta.
Nomenklatuuraan kuuluvat henkilöt työskentelivät hallinnon kaikilla portailla ja pystyivät käyttämään asemaansa pönkittääkseen omaansa ja muiden taloudellista ja sosiaalista asemaa. Nomenklatuuraan kuuluvat valitsivat uudet jäsenet kommunistisen puolueen sisältä. Kommunistisen puolueen sisällä etenemisen kautta oli mahdollista päästä tehtaanjohtajaksi, sillä poliittinen johto vastasi myös taloudellisesti toiminnasta ja kaikki yritykset olivat valtio-omisteisia. Nomenklatuuran keskittynyt valta oli proletariaatin diktatuuri -ajatuksen vastaista. Työntekijät eivät varsinaisesti päässeet käyttämään valtaa yhteiskunnassa.
Neuvostoliiton nomenklatuuraan kuuluneet ja heidän perheensä nauttivat etuoikeuksista. Neuvostoliitossa nomenklatuuraan kuuluvat saivat tyypillisesti auton, mahdollisesti jopa autonkuljettajan sekä pääsyn yhteiskunnan eliitille varattuihin erikoisliikkeisiin, joissa oli saatavilla laadukkaampia tavaroita. Erikoisliikkeen etuja olivat lisäksi jonottomuus ja nopea palvelu. Neuvostoliitossa tällainen erikoisliike oli "Berjozka", Tšekkoslovakiassa "Tuzex", Puolassa "Pevex" ja DDR:ssä "Intershop". Nomenklatuuralle tarkoitettuja neuvostoyhteiskunnan hienoimpia autoja olivat ZiL:n valmistamat limusiinit sekä GAZ:n Tšaika-limusiinit. Nomenklatuuraan kuuluville oli parempaa terveydenhoitoa ja saivat myös vietää lomia Mustanmeren rannikolla erilaisissa kohteissa.
Aston Butterworth
Aston Butterworth oli brittiläinen Formula 1 -talli, joka osallistui neljään kilpailuun kaudella . Tallin kuljettajat eivät päässeet kertaakaan maaliin asti.
Arvo Sakrelius
Arvo Andrea Sakrelius (23. joulukuuta 1898 – 12. tammikuuta 1979) oli turkulainen teollisuusneuvos, joka muistetaan Asa Radio Oy:n perustajana ja pitkäaikaisena toimitusjohtajana.
Arvo Sakreliuksen isä oli pienyrittäjä Johan Frans Sakrelius ja äiti Amanda Karoliina Suominen. Hän oli jo koulupoikana kiinnostunut kemiasta, fysiikasta ja sähköopista. Viipurissa asunut sukulainen otti 15-vuotiaan pojan apulaiseksi sähköliikkeeseen. Turkuun palattuaan 17-vuotiaana Sakreliuksella oli sähköasentajan paperit taskussaan. Pian nuorukainen sai sähköliikkeen vastuullisena toimihenkilönä laskea urakkatarjoukset, suorittaa hankinnat ja asennustyöt alaisenaan nelisenkymmentä miestä.
Vuonna 1922, vain vuosi sen jälkeen kun maailman ensimmäinen yleisradiolähetys oli kuultu Pittsburghissa Yhdysvalloissa, Sakrelius sai valmiiksi ensimmäisen oman vastaanottimensa. Tämä paristokäyttöinen vastaanotin syntyi vaatimattomasti kotikeittiön työnurkkauksessa ja rakentajansa nimen alkukirjainten mukaan se sai leikkimielellä nimen ASA. Hän oli hellittänyt otettaan sähkömiehenä ja siirtynyt polkupyörien edustajaksi. Kauppatupa-nimisessä yrityksessä oli ollut tilaisuus tutustua myymälän hoitoon ja kulutustavaroiden myyntiin, kunnes hän perusti Radioliike Arvo Sakrelius -nimisen yrityksen 27. syyskuuta 1927. Vuonna 1930 yritys muutettiin osakeyhtiöksi ja nimeksi tuli Asa Radio Oy. Vuonna 1949 Sakreliukselle myönnettiin teollisuusneuvoksen arvonimi. 1. helmikuuta 1972 hän luopui terveydellisistä syistä toimitusjohtajan tehtävistä ja jäi hallituksen puheenjohtajaksi.
Yhteis-Vapaamuurari
Yhteis-Vapaamuurari oli jäsenille sekä suurelle yleisölle tarkoitettu, mm. vapaamuurariutta käsittelevä aikakausjulkaisu. Tämä Suomen Yhteis-Vapaamuurarijärjestön toimittama lehti alkoi ilmestyä tammikuussa 1921 ja viimeinen numero julkaistiin helmikuussa 1926. Kaiken kaikkiaan lehtiä ilmestyi tänä aikana 36 numeroa.
Päätoimittajana toimi Kyllikki Ignatius, toimitussihteerinä R. Candolin ja muuna toimituskuntana Jussi Snellman, Laina Brummert sekä Edvin Larsson. Aikaisemmin vuoden 1921 alussa Pekka Ervast oli julkaissut neljässä Ruusu-Risti-lehden numerossa erillistä osastoa tai lehteä lehdessä nimeltä Suomen Yhteis-Vapaamuurari-järjestö.
Maatalouskauppa
Maatalouskauppa on laaja kaupallinen kokonaisuus, joka käsittää koneet ja kotieläinten tarvitsemat rehut sekä myös viljelyn edellyttämät siemenet, lannoitteet, kasvinsuojeluaineet kuin myös valmiin sadon ostamisen.
Maanviljelyn, karjanhoidon ja jalostuksen koneellistuessa tuli maatalouskaupan muodostuminen välttämättömäksi . Suomessa 1900-luvun alussa yleensä osuustoimintaperiaatteella muodostuneet meijerit hakivat vientimarkkinat yhdessä muodostamalla keskusosuuskunnakseen Valion. Lihanjalostuksen keskittyminen voita vähäisemmän viennin vuoksi muodostui paljon myöhemmin.
Vuosisadan alussa ongelmaksi koettiin siemenkauppa, jolloin perustettiin Hankkija, jonka tunnuslauseena oli "tutkittu, tarkastettu, taattu" viljansiemeniä koskien. Osuustoiminnalliselta pohjalta Hankkijan tapaan toimi myös SOK sekä siitä 1917 eronnut Osuustukkukauppa. Myöhemmin myös yksityinen kauppa muodosti valtakunnallisia tukkuja (Tuko).
Varpuset
Varpuset (Passeridae) on pienikokoisten varpuslintujen lahkoon kuuluvien lintujen heimo. Ne esiintyvät alkuperäisinä Euroopassa, Afrikassa ja Aasiassa. Yksi laji, varpunen, elää näiden lisäksi nykyään Pohjois-Amerikassa, Australiassa ja osassa Etelä-Amerikkaa. Varpuset ovat pieniä, lyhytpyrstöisiä ja vahvanokkaisia lintuja, joiden väritys on pääosin ruskeata ja harmaata. Varpuset ovat siemensyöjiä, mutta jotkin lajit syövät myös hyönteisiä. Varpuset ovat läheistä sukua kutojille.
Varpusiin kuuluu 8 sukua ja 38 lajia. Suurin suku on varpusten suku, jossa on 23 lajia.
Ole Johansson
Ole Henrik Johansson (s. 16. kesäkuuta 1951 Espoo) on vuorineuvos ja yritysjohtaja. Hän teki pitkän uran Wärtsilässä toimien sen konsernijohtajana vuosina 2000–2011. Sittemmin Johansson on toiminut eQ Oyj:n hallituksen puheenjohtajana.
Johansson valmistui diplomiekonomiksi Svenska handelshögskolanista vuonna 1974. Hän työskenteli Wärtsilä-konsernissa jo vuosina 1975–1979 ja uudelleen vuodesta 1981. Vuosina 2007–2009 hän toimi Teknologiateollisuuden hallituksen puheenjohtajana.
Vuonna 2005 Johansson sai vuorineuvoksen arvonimen. Hänelle myönnettiin vuonna 2013 Suomen Valkoisen Ruusun toiseksi korkein I luokan komentajamerkki.
Johansson nousi Elinkeinoelämän keskusliitto EK:n puheenjohtajaksi vuonna 2011. Hän oli Teknologiateollisuuden hallituksen puheenjohtajana ollut tyytymätön liittokierrosten verrattain korkeisiin palkankorotuksiin ja suuriin lakkojen määrään (vuosina 2010–2011 lakkosaldo oli yhteensä 471.000 työpäivää). Tultuaan valituksi EK:n hallituksen puheenjohtajaksi hän asetti tavoitteeksi työnantajan kannalta maltillesemmat palkankorotukset.
Pitkien neuvottelujen jälkeen Johansson oli hyväksymässä raamisopimusta, joka solmittiin työmarkkinajärjestöjen välille syksyllä 2011. Hänen mukaansa sopimuksella vältettiin palkkakilpailu, eikä se siten heikentänyt Suomen palkkakilpailukykyä. Johansson totesi joulukuussa 2011, että “lopulta syntyi ennätysmäisen kattava raamisopimus”. Muun muassa elinkeinoministeri Jyri Häkämies sanoi raamisopimusneuvottelujen aikana, että raamisopimusta kannattaa yrittää, koska sillä voitaisiin turvata sekä teollisuuden kilpailukyky että ostovoima. Sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen pääministeri Jyrki Katainen piti raamisopimusta historiallisen kattavana, koska hallitus on hyväksynyt lupaamansa vastaantulotoimet muun muassa yritysverotuksessa ja lomautusajan korvauksissa.
Vuosina 2008–2013 Johansson oli Outokumpu Oyj:n hallituksen puheenjohtaja. Hän erotti vuonna 2011 toimitusjohtajan paikalta vuorineuvos Juha Rantasen ja nimesi tilalle Mika Seitovirran. Outokummun osakekurssi laski vuosien 2008 ja 2012 välillä 90 prosenttia.
Vuoden 2012 alussa Outokumpu julkisti suuren 2,7 miljardin euron yrityskaupan saksalaisen Thyssen Kruppin kanssa. Kauppa ei sujunut odotetusti, sillä Euroopan komissio vaati kilpailullisista syistä Outokumpua myymään keskeisen tehtaan Italian Ternissä. Strategian epäonnistuminen johti Outokummun osakekurssien putoamiseen ja Suomen valtion omistuksen markkina-arvon yli 100 miljoonan euron laskuun. Tammikuussa 2013 Johansson jätti hallituksen puheenjohtajan paikan ja hänen tilalleen nousi Jorma Ollila.
Lahden Hiihtoseura
Lahden Hiihtoseura ry (LHS) on 3. huhtikuuta 1922 perustettu suomalainen talviurheiluseura. Sen kotipaikka on Lahti, ja se on parhaiten tunnettu järjestämistään talviurheilukisoista sekä menestyneistä mäkihyppääjistään. Sen lajivalikoimaan kuuluvat mäkihypyn lisäksi yhdistetty, maastohiihto, alppihiihto, freestyle-hiihto, ampumahiihto ja sauvakävely.
Lahden Hiihtoseura on vuosittain järjestänyt Salpausselän Kisat vuodesta 1923 alkaen. Se on saanut järjestettäväkseen hiihdon maailmanmestaruuskilpailut vuosina 1926, 1938, 1958, 1978, 1989, 2001 ja 2017 sekä ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut vuosina 1981, 1987 (naisten kilpailut) ja 1991.
Lahden Hiihtoseuraa edustaneita olympiavoittajia ovat Tapio Mäkelä, Siiri Rantanen, Veikko Kankkonen, Jari Puikkonen, Jari Mantila ja Toni Nieminen. Maailmanmestaruuden ovat voittaneet Mäkelän, Puikkosen ja Mantilan lisäksi Janne Ahonen, Anselm Knuuttila, Juhani Kärkinen, Pentti Kokkonen, Markku Pusenius ja Tami Kiuru.
Ville Jokinen
Ville Jokinen (s. 1993) on suomalainen lapsinäyttelijä. Hän esittää MTV3:n draamasarjassa "Veljet" Otto-nimistä poikaa, jolla on ADHD-diagnoosi. Hän on näytellyt myös Zaida Bergrothin ohjaamassa lyhytelokuvassa Heavy Metal.Ville Jokinen kävi Aleksis Kiven peruskoulun Alppiharjussa.
Elkem
Elkem AS on norjalainen metalliteollisuusyritys. Sen pääkonttori sijaitsee Oslossa, Norjassa.
Elkemin perusti Sam Eyde vuonna 1904, jolloin yhtiön toimialaksi tuli elektro-metallurgisten prosessien kehittäminen. Vuonna 1917 yhtiö hankki ensimmäisen rautametalliseostehtaan ja keksi ns. Söderberg-prosessin alumiinin jalostamiseksi. Vuonna 1940 Georg Hagerup-Larsen pakeni saksalaismiehitystä Yhdysvaltoihin ja lisensoi Söderberg-prosessin Alcoalle. 1970-luvulta alkaen yritys laajeni lukuisten yritysostojen kautta. Orkla-konserni hankki osake-enemmistön yhtiöstä vuonna 2005, jolloin sen osakkeen noteeraus Oslon pörssissä päättyi. Vuodesta 2006 yritys on investoinut voimakkaasti muun muassa aurinkoenergiaan, esimerkiksi satsaamalla 2,7 mrd kruunua erittäin puhtaan piin tuottamiseen tarkoitetun tehtaan perustamiseen Kristiansandissa.
Fisker Automotive
Fisker Automotive Inc. on yhdysvaltalainen automuotoiluyritys ja -valmistaja, joka valmistaa yksilöllisiä urheiluautoja. Yhtiön perustivat 2005 tanskalaissyntyinen Henrik Fisker ja saksalainen Bernhard Koehler toimittuaan tätä ennen yhdessä usean muun autovalmistajan alaisuudessa. Fisker Automotive esitteli 14. tammikuuta 2008 North American International Auto Show-autonäyttelyssä (NAIAS) Detroitissa ensimmäisen tuotantomallinsa neliovisen plug-in sarjahybridiauton Fisker Karman. Karman ensimmäiset toimitukset alkoivat 2011 ja tuotantomääräksi on suunniteltu 15 000 autoa vuodessa. Valmet Automotive ja Fisker Automotive ovat allekirjoittaneet sopimuksen autojen valmistuksesta Suomessa Uudenkaupungin tehtailla. Tuotanto aloitettiin vuoden 2011 loppupuolella Uudessakaupungissa.
2013 Yhtiö palkkasi asianajajat selvittämään yhtiön heikentynyttä tilaa.
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1975
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1975 järjestettiin 11.–16. helmikuuta Anterselvassa, Italiassa.
Fendt
Fendt on saksalainen traktorinvalmistaja. Sitä maahantuo Suomeen AGCO Suomi Oy eli Valtran oma myyntiyhtiö. Traktori on ollut myynnissä aikaisemmin mm. Tuko-Maataloudella. Fendt on osa AGCO-yhtymää, kuten myös Valtra, Massey Ferguson ja Challenger. Fendt on perustettu 1937 ja se liittyi AGCO:on vuonna 1997.
Fendtin traktoritehdas ja päämaja sijaitsee Marktoberdorfissa Baijerissa, aivan eteläisessä Saksassa. Lisäksi yhtiöllä on mm. ohjaamotehdas Asbach-Bäumenheimissä sekä nurmityökoneita valmistavat tehtaat Hohenmölsenissä ja Feuchtissa. Fendtin puimurit valmistetaan AGCO:n tehtaalla Italian Breganzessa. AGCO Suomi otti traktoreiden lisäksi valikoimiinsa myös Fendtin leikkuupuimurit, paalaimet ja noukinvaunut marraskuussa 2018.
Fendt-yhtiöillä on noin 6000 työntekijää ja sen liikevaihto on yli 2 miljardia euroa.
Veljekset Hermann ja Xaver Fendt valmistivat ensimmäisen traktorinsa vuonna 1930 isänsä Johann Georg Fendtin opastuksella. Traktorissa oli kuusi hevosvoimaa ja sen lempinimi oli Dieselross, eli dieselori. Aiemmin yritys oli valmistanut mm. hevosvetoisia maataloustyökoneita.
Sodan jälkeen Fendtin kuuluisimpia traktorimallisarjoja olivat Farmer, Favorit ja Fix. Fendt ei ollut kiinnostunut oman moottorin valmistamisesta, kuten useimmat kilpailijat, vaan keskittyi omien vaihteistojen kehitystyöhön. Fendt esitteli vuonna 1995 Agritechnica-näyttelyssä Hannoverissa 926 Favorit -mallin, jossa oli ensimmäisenä portaaton Vario-vaihteisto. Portaattomasta vaiheistosta on tullut myöhemmin Fendtin tavaramerkki ja nykyisin kaikki Fendtit on varustettu portaattomalla vaihteistolla. Myös muut traktorinvalmistajat ovat esitelleen omia portaattomia vaihteistojaan. Fendtien lisäksi Vario-voimansiirtoa käytetään mm. monissa muissa AGCO-konsernin traktoreissa.
Fendtin traktorimallisto on nimetty sataluvuin pienimmästä 200-sarjasta suurimpaan 1000-sarjaan. Hevosvoimina teholuokka yltää 72 hevosvoimasta 517 hevosvoimaan. Sarjan nimessä Vario kuvaa portaatonta voimansiirtoa. Tämä mallisto oli voimassa joulukuussa 2018.
Fendt 200 Vario -sarja
- 72–101 hevosvoimaa
Fendt 300 Vario -sarja
- 100–133 hevosvoimaa
Fendt 500 Vario -sarja
- 125–165 Vario -sarja
Fendt 700 Vario -sarja
- 144–237 hevosvoimaa
Fendt 800 Vario -sarja
- 166–211 hevosvoimaa
Fendt 900 Vario -sarja
- 275–396 hevosvoimaa
Fendt 1000 Vario -sarja
- 396–517 hevosvoimaaFendt on portaattomalla voimansiirrolla varustetuista traktoreista tunnettu saksalainen laatumerkki. Fendt on Saksassa markkinaykkönen merkittävällä erolla toiseksi myydyimpiin malleihin. Portaattomassa voimansiirrossa syntyy hieman tehonhävikkiä, jota mekaanisissa voimansiirroissa syntyy vähemmän. Hävikki johtuu voimansiirron hydrostaattisesta osasta, jonka hyötysuhde ei yllä mekaanisen vaihteiston tasolle. Fendtin vaihteiston hyötysuhde on kuitenkin parempi kuin aikaisemmissa portaattomissa johtuen siitä, että se ei ole kokonaan hydrostaattinen. Fendtin vaihteiston hyvästä hyötysuhteesta kertovat useat puolueettomat tutkimukset polttoaineenkulutuksesta sekä se, että Fendtin vaihteistoöljyt eivät lämpene raskaassakaan ajossa juuri yli 80-asteiseksi.
Aston Martin Formula 1 -sarjassa
Aston Martin oli brittiläinen Formula 1 -valmistaja, joka rakensi DBR4- sekä DBR5-autot, joilla David Brown Corporation -talli kilpaili F1-sarjassa kausina 1959–1960. Talli osallistui kuuteen kilpailuun ja paras sijoitus oli kuudes, jonka Roy Salvadori toi tallille kahdesti kauden 1959 Britannian sekä Portugalin GP:stä.
Wow! What Was That, Baby?
Wow! What Was That, Baby? on Pintandwefallin esikoisalbumi, joka julkaistiin 17. lokakuuta 2007. Albumin äänitti Pepe Trouble.
Sirkka Norrlund
Sirkka Norrlund (s. 8. maaliskuuta 1943 Vaasa) on entinen suomalainen pikajuoksija, viisiottelija ja pituushyppääjä. Hän saavutti ulkoradoilla yhteensä 23 Suomen mestaruutta, joista 12 peräkkäistä mestaruutta pika-aitamatkoilla. Norrlund edusti seuratasolla Vaasan Vasamaa.
Norrlund karsiutui Tokion 1964 olympialaisten 80 metrin aitajuoksun alkuerässä. EM-kilpailuihin hän osallistui kolmasti: Budapestissa 1966 hän karsiutui 80 metrin aitojen alkuerissä ja sijoittui viisiottelussa 13:nneksi. Ateenassa 1969 hän pääsi 100 metrin aitajuoksun loppukilpailuun ja sijoittui siinä kahdeksanneksi. Helsingissä 1971 hän karsiutui 100 metrin aitajuoksun välierissä.
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1974
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1974 järjestettiin 26. helmikuuta – 3. maaliskuuta Minskissä, Neuvostoliitossa. Pikamatka, 10 kilometriä, oli ensi kertaa MM-kilpailujen ohjelmassa.
King Abdullah Economic City
King Abdullah Economic City on Saudi-Arabiassa vuonna 2005 käynnistynyt miljardiluokan taloudellinen projekti, jonka tarkoituksena on luoda uusi kaupunki Punaisen meren rannalle tukemaan Saudi-Arabian talouden monipuolistumista ja kasvua. Kaupunki tulee sijaitsemaan noin sata kilometriä Jeddasta pohjoiseen. Kaupunki tullaan jakamaan kuuteen eri osaan ja asukasluku tullee olemaan noin kaksi miljoonaa.
Projektin hinta-arvio on 100 miljardia Saudi-Arabian rialia, eli yli 25 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Kaupungin rakennustyöt aloitettiin 21. joulukuuta 2005. Vuoteen 2015 mennessä kaupungista oli valmiina noin 15 prosenttia.
Kaupunkiin rakennetaan satama, joka pystyy käsittelemään Panamax-luokan rahtilaivoja. Teollisuusalueen pinta-ala tulee muodostamaan lähes kolmanneksen kaupungin pinta-alasta, ts. 63 miljoonaa neliömetriä.
Liikekeskusta pyrkii houkuttelemaan alueelleen kansainvälisiä yrityksiä. Alueelle pyritään luomaan myös korkeatasoinen yliopisto.
Alueelle rakennetaan yli 150 000 asuntoa. Matkailijoita kaupunkiin pyritään houkuttelemaan neljä kilometriä pitkällä rannalla.
Kuvakumpu
Kuvakummut ovat muinaisten intiaanien tekemiä, monesti eläintä ylhäältä katsoen muistuttavia kumpuja Pohjois-Amerikassa. Kuvakumpu saattoi myös esittää uskonnollista tunnusta tai ihmistä. Kuvakumpuja tehtiin luultavasti noin 300 eaa - 1350 jaa.
Kuvakumpuja käytettiin monesti hautakumpuina. Tunnetuin kuvakumpu lienee käärmeenmuotoinen Serpent Mound Adamsin piirikunnassa Ohiossa. Kuuluisa on myös kotkanmuotoinen, pienistä kivistä koottu "Rock Ragle", "Kivikotka". Ihmiset ovat aikojen saatossa tuhonneet useita kuvakumpuja muun muassa kaivuutöiden yhteydessä. Eniten kuvakumpuja on Wisconsinissa.
Kuvakumpujen keskus on eteläisessä Wisconsinissa Michiganjärven länsipuolella ja alue ulottuu kaakkoiseen Minnesotaan, koilliseen Iowaan ja pohjoiseen Illinoisiin sekä Ohioon. Kuvakummut ovat karhun, peuran, pantterin, suden, ketun, biisonin, kilpikonnan, kotkan, hanhen, pääskyn ja joskus ihmisen muotoisia. Useimmat eläimen kuvat ovat sivukuvia, mutta jotkin ovat ylhäältä päin kuvattuja. Kuvakumpujen koko vaihtelee suuresti.
Kuvakumpujen ajoituksesta on kiistelty.
Kuvakumpujen edeltäjinä pidetään kartiomaisia ja neliömäisä hautakumpuja, joita tehtiin jo 700 eaa. Käärmekumpu tehtiin vuonna 2017 julkaistujen ajoitusten mukaan luultavasti noin 320 eaa Adenan kulttuurin osana. Käärmekumpua ehkä paranneltoon noin vuonna 1070. Ohion Granvillebn alligaattorikumpu on ajoitetu aikaan 800 jaa - 1200 jaa.
Juha Porkka
Juha Porkka (s. 2. elokuuta 1953 Kymi) on suomalainen korkeushyppääjä. Hän saavutti ulkoradoilla kaksi Suomen mestaruutta. Porkka käytti kierähdystyyliä, ja hän on viimeisin Suomen mestaruuden tällä tyylillä voittanut Kalevan kisoissa 1981. Hänen ennätystuloksensa 221 cm on vuodelta 1982. Seuratasolla hän edusti Kymin Koskenpoikia, Laukaan Urheilijoita ja Karhulan Katajaisia.
Pentti Kuukasjärvi
Pentti Kuukasjärvi (s. 28. marraskuuta 1946 Pudasjärvi) on suomalainen kolmiloikkaaja. Hän oli lajissaan Suomen paras 1970-luvulla ja on edelleen Suomen kaikkien aikojen kolmiloikkatilastossa neljäntenä ennätyksellään 16,87 m. Sisäradoilla hän hyppäsi Suomen ennätyksen 16,44 m 21. helmikuuta 1976. Ennätyksen rikkoi Johan Meriluoto 17.2.2001.
Kuukasjärvi osallistui yksiin olympialaisiin ja kaksiin ulkoratojen EM-kisoihin. Montréalin olympialaisissa 1976 hän sijoittui kymmenenneksi ja Rooman EM-kisoissa 1974 yhdeksänneksi. Sisäratojen EM-kilpailuissa hän sijoittui viidenneksi 1976 ja kymmenenneksi 1978.
Seuratasolla Kuukasjärvi edusti Pudasjärven Urheilijoita ja Oulun NMKY:n Urheilijoita. Hän voitti kolmiloikassa seitsemän Suomen mestaruutta. Hänen valmentajansa oli Jussi Saarela.
”Heroes”
”Heroes” on brittiläisen muusikon David Bowien lokakuussa 1977 julkaistu albumi, joka on toinen osa ”Berliini-trilogiaa”. Kriitikot ovat usein nostaneet albumin Bowien parhaimmistoon kuuluvaksi. Tyyliltään albumi jatkoi Bowien edellisen levyn, "Low’n", kokeellista linjaa, joka sisälsi vaikutteita ambient-musiikista. Kuten edellisellä levyllä, myös "”Heroesilla”" kakkospuoli on omistettu kokonaan ambient-musiikille. Levy myös äänitettiin edeltäjänsä tapaan Länsi-Berliinissä.
Albumin nimikappale ”Heroes” on kiistatta yksi suurimmista Bowie-klassikoista. Se julkaistiin singlenä (UK #24), kuten myös avausraita ”Beauty and the Beast” (UK #39). Muita albumin merkittäviä kappaleita ovat muun muassa instrumentaali ”V-2 Schneider” sekä levyn päättävä ”The Secret Life of Arabia”.
Levyn kansikuva sai vaikutteensa Bowien hyvän ystävän Iggy Popin albumista "The Idiot", joka oli julkaistu aiemmin samana vuonna 1977.
A-puoli
B-puoli
Ulla Hovinen
Ulla Kaija Hovinen (o.s. Lundholm, s. 20. tammikuuta 1957 Helsinki) on suomalainen kiekonheittäjä ja kuulantyöntäjä. Hovinen saavutti kiekonheitossa neljä Suomen mestaruutta ja hänen ennätystuloksensa 67,02 m vuodelta 1983 on voimassa oleva Suomen ennätys. Los Angelesin olympialaisissa 1984 Hovinen sijoittui neljänneksi. Seuratasolla hän edusti Viipurin Urheilijoita.
Hän on naimisissa keihäänheittäjä Seppo Hovisen kanssa. Pariskunnan keskimmäinen poika Niko on jääkiekkomaalivahti ja nuorin poika Miro jääkiekkopuolustaja.
Siret
Siret (, , ) on Karpaateilta Ukrainan Tšernivtsin alueelta alkunsa saava, etelään virtaava joki, joka yhtyy Tonavaan Romanian Galațin kaupungin lounaislaidalla. Joki on pituudeltaan 706 kilometriä ja sen valuma-alueen koko on noin 45 000 neliökilometriä. Joen keskivirtaus alajuoksulla on luokkaa 185 m³/s. Joen vettä käytetään kasteluun ja siihen on rakennettu pieniä vesivoimaloita; alaosa on navigoitavissa.
Australian avoin tennisturnaus 2008
Vuoden 2008 Australian avoin tennisturnaus pelattiin 14.–27. tammikuuta 2008 Melbournessa. Kaksinpelien puolustavat mestarit olivat Sveitsin Roger Federer ja Yhdysvaltain Serena Williams.Loppuottelu:
Loppuottelu:
Loppuottelu:
Maria Rus
Maria Rus (s. 19. tammikuuta 1983) on romanialainen yleisurheilija, jonka päälajit ovat 400 metrin juoksu sekä 400 metrin aitajuoksu.
Rus karsiutui 1999 Bydgoszczin alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa 400 metrin juoksun välierissä ajalla 55,26. Seuraavana vuonna hän sijoittui matkan neljänneksi Santiago de Chilen nuorten MM-kisoissa ajalla 53,46. Rus voitti pronssia 4 x 400 metrin viestijuoksussa alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa Grossetossa 2001. Vuonna 2003 hän voitti Romanian mestaruudet 400 metrillä sekä 400 metrin aidoissa. Myöhemmin samana vuonna hän juoksi neljänneksi Universiadeissa 400 metrin aidoissa ajalla 56,34. Rus oli Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 2004 mukana Romanian joukkueessa, joka voitti MM-pronssia 4 x 400 metrin viestijuoksussa. Kaksi vuotta myöhemmin hän oli kahdeksas 400 metrin sileällä Euroopan cupin superliigassa.
Jaakko Mattila
Jaakko Antti Mattila (s. 30. heinäkuuta 1976 Oulu) on suomalainen taidemaalari, joka on tehnyt myös taidegrafiikkaa. Mattila opiskeli kuvataidetta The Surrey Institute of Art & Design University Collegessa vuosina 1998–2001 ja sai Bachelor of Arts with Honours in Fine Arts arvon vuonna 2001. Mattila on toiminut vapaana taiteilijana vuodesta 2003.
Mattila pyrkii kohti täydellisyyttä ja totuutta. Hänen abstaktin taiteensa pääosassa ovat selkeät muotoelementit; erityisesti erilaiset liikevaikutelmat ja pallo-ympyrä -kuvio. Pallo-ympyrä -kuvion lisäksi tyypillisiä Mattilan alkydi-, oljyväri- ja vesivärimaalauksissa esiintyviä elementtejä ovat kuutio ja spiraali. Hänen tyyliä on kuvattu niukkaeleiseksi ja puhtaasti estetisoivaksi. Peruselementeikseen hän on nimennyt pallon tai ympyrän. Hän käyttää monissa teoksissaan hyväksi myös painovoimaa ja antaa maalin valua. Grafiikkaa Mattila on tehnyt yhteistyössä grafiikanpaja Himmelblaun kanssa ja käyttänyt heliogravyyri-tekniikkaa.
Mattilan mukaan hänen teoksillaan ei ole mitään erityistä aihetta. Omien sanojensa mukaan hän pyrkii jatkuvasti haastamaan itseänsä töissään. Ideat teoksiin syntyvät ja polveutuvat niitä tehdessä; ne muodostavat jatkumon jossa jokainen teos on osa suurempaa ajatuksen linjaa. Inspiraatio kaikkeen löytyy luonnosta ja sen rajattomuudesta. Häntä kiinnostaa äärimmäinen monimuotoisuus ja yksinkertaisuus. Mattilan yksittäisissä teoksissa on vähän viitteitä hänen elämäänsä tai hetkellisiin tunteisiinsa. Hän ei halua nostaa omia tunteitaan tai itseään jalustalle vaan pyrkii puhtauteen tuon kaiken taakse. Mattilan mielestä ihmisillä ja myös taiteilijalla on suuri vastuu siitä mitä hän antaa itsestään ulos, sillä tällä on vaikutusta yhteiseen tilaamme. Luonnosta saamansa inspiraation ohella Mattilaa kiehtovat äärettömyys, pienuus, suuruus ja aika. Ideat Mattilan töissä esiintyviin abstrakteihin maisemiin tulevat hänen kotiseudultaan Oulun ympäristöstä.
Mattilan teoksia on esillä useissa julkisissa kokoelmissa. Maalaustensa lisäksi hän on tehnyt julkisia teoksia sekä taidehuonekaluja, joita on ollut esillä muun muassa Turun Design Week’illä ja hänen vuonna 2005 valmistuneesta "Pallautuneet"-veistoksestaan on tullut Oulun Nallikarin leirintäalueen maamerkki. Mattila toimi Oulun Musiikkijuhlien vuoden 2009 kuvataiteilijana.
Mattila on Taidemaalariliiton, Oulun taiteilijaseuran sekä CollectEast-taiteilijaryhmän jäsen. Taiteilijan työnsä lisäksi hän on tullut tunnetuksi DJ:nä ja musiikkiklubien isännöijänä. Oulusta lähtöisin oleva Mattila asuu nykyään Helsingissä.
David Gillick
David Gillick (s. 9. heinäkuuta 1983 Dublin, Irlanti) on irlantilainen 400 metrin juoksija.
Gillick oli Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 2004 mukana Irlannin joukkueessa, joka voitti MM-pronssia 4 x 400 metrin viestijuoksussa. Seuraavana vuonna hän voitti Madridin sisäratojen EM-kisoissa kultaa 400 metrillä ajalla 46,30 s ja voitti Euroopan cupin ykkösliigan ajalla 45,96 s. Vuonna 2006 hän karsiutui Moskovan sisäratojen MM-kisoissa alkuerissä. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Euroopan cupin kakkosliigan ja karsiutui Göteborgin EM-kisoissa välierissä. Gillick voitti seuraavana vuonna EM-kultaa Birminghamin sisäratojen EM-kisoissa ajalla 45,52 s. Osakan MM-kisoissa hän karsiutui välierissä ajalla 45,37 s. Pekingin olympialaisissa 2008 hän karsiutui alkuerissä ajalla 45,83 s. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui kuudenneksi ajalla 45,53 s.
Vuonna 2010 hänet hylättiin Dohan sisäratojen MM-kisojen loppukilpailussa ja myöhemmin samana vuonna hän oli viides Barcelonan EM-kisoissa ajalla 45,28 s.
Erkki Järvinen
Erkki Viljo Järvinen (15. lokakuuta 1904 Lahti – 9. kesäkuuta 1991 Lahti) oli suomalainen kolmiloikkaaja ja mäkihyppääjä.
Järvinen sijoittui Amsterdamin 1928 kesäolympialaisten kolmiloikkakilpailussa kuudenneksi tuloksella 14,65 m. Hän oli Suomen olympiavalintakilpailuissa hypännyt myötätuulituloksen 15,40, mutta hänen laillisissa oloissa hypätyksi ennätyksekseen jäi 14,90. Hän voitti Suomen mestaruuden vuonna 1926 ja sijoittui Ruotsi-maaottelussa toiseksi vuonna 1931.
Mäkihypyn Suomen mestaruuden Järvinen voitti vuonna 1928. Veljensä Esko Järvisen kanssa hän perusti urheiluvälineliikkeen vuonna 1930.
Seuratasolla Erkki Järvinen edusti Lahden Ahkeraa ja Lahden Hiihtoseuraa.
Allen Trimble
Allen Trimble (24. marraskuuta 1783 – 3. helmikuuta 1870) oli yhdysvaltalainen federalistipuoluetta edustanut poliitikko.
Trimble valittiin Ohion osavaltion edustajainhuoneeseen vuonna 1816, jonka jälkeen hän istui Ohion senaatissa vuosina 1818–1826. Hän toimi senaatin puhemiehenä vuosina 1819–1826 ja Ohion kuvernöörinä vuosina 1822 sekä 1826–1830.
Judogi
Judogi (柔道着 eli 柔道衣) on japaninkielinen nimi perinteistyyliselle japanilaiselle asusteelle, jota käytetään judon harjoittelussa ja kilpailuissa. Puvut ovat muiden japanilaisten budolajipukujen eli keikogien kaltaisia, mutta lajin luonteen vuoksi materiaali on paksumpaa, vahvistettua kangasta. Pukujen kangasvahvuus vaihtelee hintaluokittain.
Nykyaikaiset kilpailupuvut ovat joko sinisiä tai valkoisia. Käytännön syistä useimmat kilpailevat judokat omistavat sekä valkoisen että sinisen puvun, joiden molempien käyttö harjoituksissa on yleensä sallittua. Puvun kanssa käytetään värillistä vyötä, joka ilmaisee kantajansa taitotasoa, joskin vyöjärjestelmät sekä niiden myöntöperuste vaihtelevat jonkin verran maittain. Judogille tyypillinen piirre ovat kauluksesta olkapään yli ulottuvat ommellut koristeraidat, mutta useaimmat valmistajat myyvät myös raidattomia pukuja.
Judopukujen koot ilmoitetaan 10 cm välein, ja periaatesääntö mitoituksessa on, että puvun on oltava hieman isompi kuin judoka eli judon harrastaja itse. Esimerkiksi jos judoka on 175 cm pitkä, puvun on oltava kokoa 180 cm. Naispuoliset judokat käyttävät judogin alla T-paitaa ja sitovat hiuksensa pehmeällä narulla tai lenkillä. Miehet voivat käyttää asun alla sopivaa ns. rash guard -paitaa hiertymien estämiseksi, riippuen paikallisen harjoittelusalin etiketistä. Harjoitusetiketin mukaan puvun tulee olla aina siisti ja puhdas.
Perinteisiä judogien valmistajia ovat Kizoku, KuSakura, Matsuru ja Mizuno, mutta judon laajan suosion vuoksi pukuja valmistavat lukuisat yritykset, tunnetuimpina mm. Adidas.
Manfred Gräsbeck
Manfred Uno Gustaf Gräsbeck (s. 16. heinäkuuta 1955, Turku) on suomalainen viulisti, kapellimestari ja säveltäjä. Hänen puolisonsa on urkuri Maija Lehtonen ja veljensä pianisti Folke Gräsbeck. Yvonne Gräsbeck oli Manfred Gräsbeckin sisar.
Gräsbeck aloitti viulunsoiton 4-vuotiaana isänsä Gottfrid Gräsbeckin johdolla. Hän opiskeli Turun konservatoriossa 1962–1979, Pariisissa 1971–1977 opettajanaan Christian Ferras ja Kiovan Tšaikovski-konservatoriossa 1978–1981 opettajanaan Olga Parhomenko. Västeråsissa järjestetyn pohjoismaisen viulukilpailun Gräsbeck voitti 1977. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1982 ja suoritti Sibelius-Akatemiassa musiikin kandidaatin tutkinnon 1991 ja musiikin maisterin tutkinnon 1997. Kapellimestariksi hän opiskeli Nizzassa 1974–1977 opettajinaan F. Quattrocchi ja Pierre Dervaux. Jorma Panulan mestarikurssille hän osallistui 2003.
Gräsbeck debytoi 16-vuotiaana Århusin ja Kööpenhaminan sinfoniaorkestereiden solistina. Hän toimii Suomen Kansallisoopperan toisena konserttimestarina. Gräsbeck on esittänyt yli 70 viulukonserttoa, joista monet ovat olleet kantaesityksiä, kotimaassa ja ulkomailla. Hän on konsertoinut lukuisissa kaupungeissa, joihin kuuluvat muiden muassa Bordeaux, Gävle, Hampuri, Katowice, Kaunas, Kööpenhamina, Moskova, Pietari, Reykjavík, Szczecin, Toulouse, Tukholma, Vilna, Volgograd, Västerås ja Århus.
Gräsbeck on säveltänyt yli 80 teosta. Niiden joukossa on 8 sinfoniaa, 6 viulukonserttoa, 5 sonaattia, pianokvartetto ja trio käyrätorvelle, kontrabassolle ja uruille. Lisäksi hän on säveltänyt lauluja ja elokuvamusiikkia. Gräsbeck on julkaissut kahdeksan levytystä, ja hänellä on oma sinfoniaorkesteri nimeltään The Manfred Gräsbeck Symphony Orchestra.
Ankronikka: Kadonneen lampun metsästäjät
Ankronikka: Kadonneen lampun metsästäjät ("DuckTales the Movie: Treasure of the Lost Lamp") on Disneyn samannimiseen animaatiosarjaan perustuva animaatioelokuva, joka sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa vuonna 1990. Elokuva parodioi elokuvaa "Indiana Jones ja kadonneen aarteen metsästäjät". Suomenkielisen version ääninäyttelijät ovat samat kuin sarjassa.
Roope Ankka, Tupu, Hupu ja Lupu, Tepa sekä Heimo Huima lähtevät etsimään Collie Baban ja hänen 40 varkaansa aarretta. He löytävät taikalampun ja hengen, joka täyttää jokaiselta kolme toivetta.
Myös paha muinainen velho Merlock (alkuperäisenä äänenä Christopher Lloyd) tahtoo lampun, joten hän ja hänen apulaisensa Dijon tekevät kaikkensa saadakseen sen.
Ernst Estlander
Ernst Henrik Estlander (18. syyskuuta 1870 Helsinki – 5. helmikuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen oikeushistorian professori ja ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikko.
Estlander tunnettiin ennen kaikkea tiukkana laillisuuden puolustajana, sortovuosien perustuslaillisena ja itsenäisyyden aikana myös aitosuomalaisuutta vastustaneena jyrkkänä kielipoliitikkona. Hän oli asennemaailmaltaan konservatiivi ja elitisti sekä ehdottomuuksien kannattaja.
Estlander oli RKP:n kansanedustajana Vaasan läänin eteläisestä vaalipiiristä 1907–1914 ja 1917–1945, kaikkiaan 44 valtiopäivillä. Häntä kauemmin kansanedustajana on ollut vain saman puolueen John Österholm, minkä lisäksi Sosialidemokraattien Viljo Rantala oli yhtä kauan kansanedustajana kuin Estlander. Näistä poiketen Estlanderilla oli kuitenkin pohjalla myös vuosikymmen säätyvaltiopäivillä.
Estlanderin vanhemmat olivat professori, valtioneuvos Jakob August Estlander ja Lovisa Rosina Federley. Hän pääsi ylioppilaaksi 1888 ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1891, lakitieteen kandidaatin tutkinnon 1896 sekä lakitieteen lisensiaatin ja tohtorin tutkinnot vuonna 1900. Estlander sai varatuomarin arvon 1899 ja toimi Helsingin yliopiston oikeushistorian dosenttina 1902–1908 ja Helsingin yliopiston ylimääräisenä professorina 1908–1937. Hän keskittyi kuitenkin enemmän politiikkaan.
Estlander oli aatelissukunsa edustajana säätyvaltiopäivillä 1897–1906. Hänen poliittista maailmankatsomustaan hallitsi tinkimätön legalismi ja taipumaton perustuslaillisuus. Vuonna 1904 passiivista vastarintaa kannattanut ja kagaalin johtoon kuulunut Estlander oli karkotettuna Suomesta ja oleskeli Novgorodissa. Toisen sortokauden aikana Estlander kannatti eduskunnan toiminnan vapaaehtoista keskeyttämistä, "valtiopäivälakkoa", protestina laittomalle hallinnolle, mutta ajatus ei saanut kannatusta. Suomen itsenäistymisen ja sisällissodan jälkeen hän omaksui jyrkän konservatiivisen ja anteeksiantamattoman asennoitumisen suhteessa vasemmistoon, mikä kuitenkin sai seuraavalla vuosikymmenellä väistyä ruotsinkielen aseman suojelemisen tieltä. Kammo aitosuomalaisuutta kohtaan sai lopulta hänetkin vastentahtoisesti kannattamaan RKP:n ja SDP:n taktista yhteistyötä. Tämän ja laillisuuden puolustamisen vuoksi hän myös monista ruotsinkielisistä konservatiiveista poiketen vastusti Lapuan liikettä.
Estlander oli myös Ruotsalaisen eduskuntaryhmän puheenjohtajana ja toimi presidentin valitsijamiehenä vuoden 1925 presidentinvaaleissa. Samaten hän oli Helsingin kaupunginvaltuuston ja Ruotsalaisen kansanpuolueen keskushallituksen jäsen sekä kuului Ritarihuoneen johtokuntaan.
Talvisodan päätyttyä periaatteellisesta taipumattomuudestaan tunnettu Ernst Estlander oli ainoa, joka eduskunnassa esitti Moskovan rauhansopimuksen hylkäämistä laittomana. Jatkosodan aikana hän kuitenkin kuului niin sanottuun rauhanoppositioon ja oli yksi Kolmenkymmenenkolmen kirjelmän allekirjoittajista.
Ernst Estlanderin veli oli urheilija ja veneiden sunnittelija Gustaf Estlander ja setä filosofian tohtori Carl Gustaf Estlander, joka teki aloitteen Ateneumin taidemuseon perustamisesta.