Grafiikkaprosessori
Grafiikkasuoritin (, GPU) (tunnetaan myös nimillä grafiikkaprosessori ja grafiikkapiiri) on erikoistunut mikroprosessori, jonka tehtävänä on kiihdyttää ja suorittaa 2D- tai 3D-grafiikan renderointia, joka muuten jäisi keskussuorittimen laskettavaksi. Piiri on joskus tunnettu myös (VPU).
Grafiikkasuorittimia käytetään sulautetuissa järjestelmissä, matkapuhelimissa, henkilökohtaisissa tietokoneissa ja pelikonsoleissa. Nykyaikaiset grafiikkasuorittimet ovat hyvin tehokkaita tietokonegrafiikan manipuloinnissa ja niiden rinnakkaislaskentaan sopivasta rakenteesta johtuen ne ovat tehokkaampia useiden monimutkaisten algoritmien laskemisessa kuin yleiskäyttöiset suorittimet.
Henkilökohtaisessa tietokoneessa grafiikkasuoritin on osana näytönohjainta joko erillisessä laajennuskortissa tai osana emolevyä yhdysrakenteisena eli integroituna. Yli 90 %:ssa uusista pöytätietokoneista ja kannettavista tietokoneista on integroitu grafiikkasuoritin, jonka suorituskyky on yleensä paljon pienempi kuin erillisellä laajennuskorttimuotoisella näytönohjaimella olevan grafiikkasuorittimen.
Grafiikkaprosessorien kehitys juontaa SGIn työasemiin ja IRIS GL rajapintaan. 
Reaaliaikainen 3D-grafiikka oli aluksi vain ammattikäyttöön tarkoitettujen työasemien ja niiden erikoistarkoitukseen kehitettyjen laitteistojen mahdollisuuksissa. Myöhemmin teknologia tuli saataville myös kuluttajille ja henkilökohtaisiin tietokoneisiin. Tämän aikakauden sanotaan yleisesti alkaneen 3Dfx-yhtiön Voodoo 1:n tultua markkinoille vuonna 1996.
Tehokkaimmat grafiikkasuorittimet ovat yleensä erillisissä näytönohjaimissa, jotka kiinnitetään emolevyyn jonkin väylän, kuten PCI Express- tai AGP-väylän kautta ja jotka voidaan yleensä vaihtaa suhteellisen helposti. Jotkut näytönohjaimet käyttävät vielä PCI-väylää, mutta näiden kaistanleveys on niin pieni että niitä käytetään vain kun PCI Express- tai AGP-väylää ei ole saatavilla.
Erillinen näytönohjain ei välttämättä ole vaihdettava eikä sitä aina kiinnitetä emolevyyn standardoidulla liitännällä. Erillisyydellä viitataan siihen, että näytönohjaimessa on sen omaan käyttöön tarkoitettua keskusmuistia, ei siihen että useimmat erillisnäytönohjaimet ovat vaihdettavia.
Tekniikat kuten NVIDIA:n SLI ja AMD:n (ATI:n) CrossFire mahdollistavat useamman grafiikkasuorittimen käyttämisen yhden kuvan piirtämiseen, mikä lisää grafiikalle käytettävissä olevan laskentatehon määrää.
Yhdysrakenteiset eli integroidut näytönohjaimet ottavat käyttöönsä osan tietokoneen keskusmuistista, sillä niissä ei ole omaa muistia. Yli 90 %:ssa kaikista uusista henkilökohtaisista tietokoneista on yhdysrakenteinen grafiikkapiiri. Nämä ovat halvempia kuin erillisnäytönohjaimet mutta myös suorituskyvyltään alhaisempia. Historiallisesti yhdysrakenteisten näytönohjainten katsottiin usein olevan kelvottomia 3D-pelien pelaamiseen ja graafisesti vaativien ohjelmien käyttämiseen mutta kykeneviä kevyempien ohjelmien kuten Adobe Flashin käyttöön. Esimerkkejä tällaisista ovat SiS:n ja VIA:n grafiikkapiirit vuoden 2004 tienoilta. Nykyiset integroidut grafiikkapiirit kuten AMD:n Radeon HD 3200 (AMD 780G -piirisarja) ja NVIDIA:n GeForce 8200 (nForce 730a -piirisarja) kykenevät käsittelemään Adobe Flashin 2D-grafiikkaa ja matalatasoista 3D-grafiikkaa paremmin kuin hyvin. Useimmat yhdysrakenteiset näytönohjaimet eivät kuitenkaan taivu raskaiden videopelien vaatimuksiin. Nykyaikaisissa työpöytätietokoneiden emolevyissä on usein sekä integroitu grafiikkapiiri että laajennuspaikka erillistä näytönohjainta varten.
Hybriditekniikat ovat melko uusia erillisnäytönohjaimissa käytettäviä muistitekniikoita jotka kilpailevat yhdysrakenteisten grafiikkapiirien kanssa. Tavallisimpia toteutuksia ovat ATI:n HyperMemory ja NVIDIA:n TurboCache. Hybridigrafiikassa grafiikkapiiri käyttää tietokoneen keskusmuistia ja siinä on pieni välimuisti keskusmuistin latenssin aiheuttaman suorituskyvyn alenemisen pienentämiseksi. PCI Express-väylän teknologiat mahdollistavat tämän.
Uusi käsite on grafiikkasuorittimen käyttäminen muokattuna stream-prosessorina. Tämä GPGPU:ksi kutsuttu tekniikka muuttaa grafiikkapiirin suuren liukulukulaskutehon yleiskäyttöiseksi laskentatehoksi siten, että sitä voidaan käyttää muihinkin kuin graafisiin tarkoituksiin. Joissain paljon vektorilaskentaa tekevissä ohjelmissa suorituskyky voi moninkertaistua GPGPU-tekniikan käytön myötä.
Esimerkkinä grafiikkapiirin käytön tuomasta laskentatehosta ovat nykyiset supertietokoneet; viidestäkymmenestä tehokkaimmasta supertietokoneesta kolme käyttää laskennassaan grafiikkapiirejä. Tällä hetkellä maailman toiseksi tehokkain supertietokone Nebulae käyttää Nvidia C2050 -näytönohjainta.