En etsi valtaa loistoa
”En etsi valtaa loistoa”, uudempana suomennoksena ”Ei valtaa, kultaa, loistoa”, () on Zacharias Topeliuksen kirjoittama ja Jean Sibeliuksen säveltämä joululaulu, jossa rukoillaan maailmanrauhaa sekä onnellista joulua niin rikkaille kuin köyhillekin.
Topelius kirjoitti laulun tekstin ruotsiksi vuonna 1887 ja antoi sille nimeksi ”Julpsalm” (suom. ”Jouluvirsi”). Runo julkaistiin samana vuonna "Jul-Qvällen"-lehden etukannessa.Sibeliuksen sävellys, jonka sävellysajankohdasta ei ole tarkkaa tietoa, ilmestyi ensimmäisen kerran "Sampo"-lehdessä vuonna 1909. Tuolloin "Sammossa" ilmestyi myös laulun ensimmäinen suomennos. Käännöksen tekijää ei varmuudella tiedetä, vaikkakin sen virsikirjassa ilmoitetaan olevan Martti Korpilahti.
Jean Sibeliuksen sävellysluettelossa opusnumero 1 käsittää viisi joululaulua, joista "En etsi valtaa loistoa" on numero 4. Muut laulut ovat "Joulupukki kolkuttaa" (nro 1), "Jo on joulu täällä" (nro 2), "Jo joutuu ilta" (nro 3) ja "On hanget korkeat nietokset" (nro 5). Nämä laulut on sävelletty vuosien 1895 ja 1913 välisenä aikana. Sibeliuksen tytär Margareta Jalas on kertonut, että laululla "En etsi valtaa loistoa" oli erityisasema Ainolan joulunvietossa. Kun joululauluja tavallisesti säesti pianolla säveltäjämestari itse, tämän laulun säesti aina perheen äiti Aino Sibelius.
Laulun sävelmä on rakenteeltaan hyvin virsimäinen, joten laulu oli mukana kokoelmassa "Hengellisiä lauluja ja virsiä" jo vuonna 1923. Vuonna 1943 laulu otettiin mukaan Suomen evankelis-luterilaisen kirkon ruotsinkieliseen virsikirjaan virtenä nro 28. Vuonna 1986 se otettiin myös suomenkieliseen virsikirjaan virtenä nro 31, mutta Niilo Rauhalan laatimana uutena suomennoksena. Virsikirjakomitean mielestä vanha käännös ei vastannut riittävissä määrin Topeliuksen alkutekstiä. Vanha käännös on kuitenkin tullut niin yleisesti tunnetuksi ja suosituksi, että laulua ei juuri lauleta Rauhalan sanoilla. Vanha käännös esiintyy monissa uudemmissakin laulukokoelmissa, ja sen mukaisesti se yhä tavallisimmin lauletaan esimerkiksi Kauneimmat joululaulut -tilaisuuksissa.
Laulu on myös Ruotsin kirkon vuoden 1986 virsikirjassa osastossa "Virsiä muilla pohjoismaisilla kielillä", numero 645 ruotsiksi ja suomeksi. Kun suomenkielinen virsikirja valmistui 2003, tuli virren suomenkieliseksi tekstiksi Niilo Rauhalan käännös "EI valtaa, kultaa, loistoa", jota hän muokkasi vielä edelleen siitä tekstistä, joka on Suomen ev. lut. kirkon virsikirjassa.
Giv mig ej glans, ej guld, ej prakt i signad juletid. 
Giv mig Guds ära, änglavakt och över jorden frid. 
Giv mig en fest, som gläder mest den Konung jag har bett till gäst. 
Giv mig ej glans, ej guld, ej prakt, giv mig en änglavakt.
Giv mig ett hem på fosterjord, en gran med barn i ring.
En kväll i ljus med Herrens ord och mörker däromkring. 
Giv mig ett bo med samvetsro, med glad förtröstan, hopp och tro.
Giv mig ett hem på fosterjord: och ljus av Herrens ord.
Till hög, till låg, till rik, till arm kom, helga julefrid. 
Kom barnaglad, kom hjärtevarm i världens vintertid. 
Du ende, som ej skiftar om, min Herre och min Konung, kom.
Till hög, till låg, till rik,till arm kom glad och hjärtevarm.
En etsi valtaa, loistoa, en kaipaa kultaakaan;
ma pyydän taivaan valoa ja rauhaa päälle maan
Se joulu suo, mi onnen tuo ja mielet nostaa Luojan luo
Ei valtaa eikä kultaakaan, vaan rauhaa päälle maan.
Suo mulle maja rauhaisa ja lasten joulupuu
Jumalan sanan valoa, joss' sieluin kirkastuu
Tuo kotihin, jos pieneenkin, nyt joulujuhla suloisin
Jumalan sanan valoa, ja mieltä jaloa.
Luo köyhän niinkuin rikkahan saa joulu ihana
Pimeytehen maailman tuo taivaan valoa
Sua halajan, Sua odotan, Sa Herra maan ja taivahan
Nyt köyhän niinkuin rikkaan luo suloinen joulus tuo.