hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Trey Spruance
Preston Lea ”Trey” Spruance III (s. 1969 Eureka, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen säveltäjä, tuottaja ja muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten Mike Pattonin alkuperäisyhtyeen Mr. Bunglen kitaristina. Spruance aloitti musikaalisen uransa aluksi kitaristina ja trumpetistina, mutta alkoi myöhemmin soittaa myös sähköurkuja, erilaisia itämaisia soittimia, kuten sitareja ja tar-huiluja sekä muita kieli- ja lyömäsoittimia. Samplet ja elokuvien ääniefektit ovat suuressa roolissa hänen nauhoituksissaan.
Spruance perusti opiskeluvuosinaan ystäviensä Mike Pattonin, Trevor Dunnin, Theo Lengyelin ja Jed Wattsin kanssa Mr. Bungle -yhtyeen vuonna 1985. Bunglen kokoonpano vaihteli useasti, ja lopulta se hajosi vuonna 2000.
Vuonna 1995 Spruance perusti oman yhtyeen, Secret Chiefs 3:n, muutaman Bunglen muun jäsenen kanssa. Secret Chiefs 3:ssa on useita muusikkoja, ja se soittaa monimuotoista musiikkia, kuten surf rockia, persialaista-, intialaista-, ja arabimusiikkia, death metallia, elokuvamusiikkia, elektronista musiikkia ja useita muita genrejä.
Spruance toimi myös Faith No Moren kitaristina albumilla "King for a Day... Fool for a Lifetime".
Spruance työskenteli usein tuottajana Mr. Bunglessa, ja hänet on merkitty yksin tuottajaksi yhtyeen ensimmäisellä demoalbumilla, "The Raging Wrath of the Easter Bunnylla". Muilla julkaisulla tuottajaksi on merkitty koko Mr. Bungle. Spruance on merkitty tuottajaksi myös kaikilla Secret Chiefs 3:n julkaisuilla. Vuonna 2004 Spruance tuotti kalifornialaisen death metal -yhtye Impaledin albumin "Death After Life", ja soitti myös osalla kappaleista. Muita Spruancen tuotto-projekteja ovat olleet yhtyeen The Tuna Helpers -albumi "I'll Have What's She's Having" (2004) ja Faxed Head'sin "Chiropractic" (2001).
Spruance on myös kalifornialaisen riippumattoman levy-yhtiön Mimicry Recordsin perustaja ja webmaster. Yhtiö on julkaissut monia albumeita eri yhtyeiltä, kuten Secret Chiefs 3, Matt Chamberlain, Estradasphere, ASVA, The Stares, The Tuna Helpers, Miasma & The Carousel Of Headless Horses, The Youngs, Brazzaville, Dengue Fever, Faxed Head, Danubius ja sir Millard Mulch.
Maija Heikinheimo
Maija Heikinheimo (14. joulukuuta 1908 Helsinki – 8. tammikuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen sisustusarkkitehti. Heikinheimo aloitti uransa suunnittelijana Askossa 1932–1935. Myöhemmin hän oli suunnittelijana Artekin palveluksessa, jossa hän oli Alvar Aallon oikea käsi. Hän suunnitteli huonekaluja, esimerkiksi Säynätsalon kunnantaloon, ja kokonaisia sisustuksia, kuten Alvar Aallon suunnitteleman Jyväskylässä sijaitsevan Keski-Suomen Museon sisustuksen yhdessä Marja-Liisa Parkon kanssa. Lisäksi hän suunnitteli astioita.
Heikinheimolle myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1959.
Pasi Järvinen
Pasi Järvinen (s. 11. helmikuuta 1976 Janakkala) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelasi Mestiksessä ja sitä edeltäneessä I-divisioonassa 14 kautta ja SM-liigassa kolme kautta. Liigassa vain 18 ottelua muun muassa loukkaantumisten vuoksi.
Järvinen tunnetaan kiertolaiselämää viettäneenä kiekkoammattilaisena, joka edusti kolmeatoista eri jääkiekkoseuraa kuudessa eri maassa. Suomen lisäksi Järvinen pelasi Ranskan liigassa, Ison-Britannian pääsarjassa, Italian Serie A:ssa sekä Norjan ja Tanskan Elitserienissä. Hän on Tervakosken Pallo-Jehujen kasvatti mutta debytoi aikuisten sarjoissa kaudella 1997–1998 Kokkolan Hermeksen joukkueessa silloisessa I divisioonassa.
SM-liigaa Järvinen pelasi kausina 2007–2010 HPK:n ja Ilveksen joukkueissa. Kesken kauden 2009–2010 hän siirtyi HPK:sta Mestiksen KooKoohon, jossa hän seuraavalla kaudella toimi kapteenina. Järvinen ilmoitti lopettavansa peliuransa kesällä 2011 perhesyiden vuoksi., mutta palasi kuitenkin tammikuussa 2012, kun hän teki sopimuksen Jukurien kanssa. Paluusen vaikutti Järvisen mukaan elämäntilanteen muutos positiiviseen suuntaan. Lopullisesti Järvinen lopetti uransa keväällä 2014.
Järvinen pelasi urallaan 7 B-maaottelua ja osallistui maajoukkueturnaukseen Japanissa.
Järvisestä tuli kesäkuussa 2016 Mestiksen kurinpitäjä.
SD Eibar
Sociedad Deportiva Eibar () on espanjalainen jalkapalloseura Eibarin kunnasta Baskimaalta. Seuran edustusjoukkue pelaa Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa.
Seura perustettiin sisällissodan jälkeen vuonna 1940 Deportivo Gallon ja Unión Deportiva Eibarresan yhdistyessä, ja se tunnettiin alun perin nimellä Eibar Fútbol Club. Eibar on pelannut 26 kautta Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa, ja se voitti sarjan mestaruuden kaudella 2013–2014. Vuosina 1988–2006 se pelasi Segundassa 18 peräkkäistä kautta, mikä on sarjan ennätys. Korkeimmalle sarjatasolle Primera Divisióniin seuran edustusjoukkue nousi ensimmäistä kertaa kaudelle 2014–2015.
Seuran kotistadionina toimii alun perin vuonna 1947 valmistunut Ipurua, jolla on 6 000 istumapaikkaa. Tunnettuja Eibarin entisiä pelaajia ovat Espanjan maajoukkueessakin sittemmin esiintyneet José Eulogio Gárate, Xabi Alonso ja David Silva.
Kai Syväsalmi
Kai Syväsalmi (s. 20. joulukuuta 1984 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja, joka siirtyi kaudeksi 2012–2013 Ranskan pääsarjan Rapaces de Gapiin.
Syväsalmi tuli tunnetuksi Mestis-joukkue TuTon kärkipuolustajana. Hän voitti TuTossa kaksi Mestis-pronssia, sekä yhden Mestis-mestaruuden. Kaudella 2006–2007 Syväsalmi teki Mestis-puolustajien uuden maaliennätyksen (16 maalia), jolloin hänet valittiin All Stars -puolustajaksi.
Kausina 2008–2009 ja 2009–2010 Syväsalmi pelasi Hämeenlinnan Pallokerhossa. 6. toukokuuta 2010 SM-liigaseura KalPa ilmoitti verkkosivuillaan, että Syväsalmi siirtyy joukkueeseen kahden vuoden sopimuksella. Hänellä oli kuitenkin vaikeuksia mahtua KalPan kokoonpanoon kaudella 2010–2011 ja KalPa lainasi hänet tammikuussa loppukaudeksi Tapparaan. KalPa purki Syväsalmen sopimuksen kauden jälkeen, ja hän siirtyi vuoden sopimuksella Mestiksen KooKoohon.
Syväsalmi pelasi KooKoossa vain kauden 2011–2012 alun ja siirtyi sen jälkeen TuToon. Kauden aikana hän teki 42 runko- ja pudotuspelisarjaottelun aikana 28 pistettä. Syväsalmi solmi kaudeksi 2012–2013 sopimuksen Ranskan pääsarjan Rapaces de Gapin kanssa.
Kai Syväsalmi on kaukaista sukua entiselle jääkiekkoilijalle, hyökkääjä Kari Syväsalmelle.
François-Auguste Parseval-Grandmaison
François-Auguste Parseval-Grandmaison (7. toukokuuta 1759 Pariisi – 7. joulukuuta 1834 Pariisi) oli ranskalainen runoilija ja Ranskan akatemian jäsen. Hän on matemaatikko Marc-Antoine Parsevalin nuorempi veli.
Aluksi Parseval-Grandmaison suunnitteli taidemaalarin uraa ja opiskeli maalaamista tunnetun taidemaalarin Jacques-Louis Davidin johdolla. Perhe kuitenkin menetti omaisuutensa Ranskan suuren vallankumouksen melskeissä, ja hänen tuli ansaita elantonsa muotokuvamaalarina Ranskan vallankumouksen terrorin aikakaudella.
Parseval-Grandmaison liittyi Napoleonin joukkoihin. Hän kirjoitti useita runoja uuden johtajan kunniaksi. Hänet nimitettiin Ranskan tiede- ja taidekomission jäseneksi, ja tässä ominaisuudessa hän seurasi Napoleonia tämän sotaretkelle Egyptiin vuonna 1798.
Parseval-Grandmaison valittiin Ranskan akatemian jäseneksi vuonna 1811, ja sen jälkeen hän omistautui yli kahdenkymmenen vuoden ajan eepoksen kirjoittamiselle. "Filip Augustus" ilmestyi 1826, ja se oli kaksitoista laulua käsittävä eepos, joka ylisti Bouvinesin taistelua yli kymmenellä tuhannella aleksandriinilla.
The Winter Wake
The Winter Wake on Elvenkingin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 21. maaliskuuta 2006.
Combat Mission
Combat Mission on videopelisarja, jossa on tällä hetkellä viisi osaa:
Eliseo Salazar
Eliseo Salazar Valenzuela (s. 14. marraskuuta 1954, Santiago) on entinen chileläinen autourheilija ja Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui 37 osakilpailuun, joissa hän saavutti kolme MM-pistettä.
Salazar muistetaan kenties parhaiten tappelusta Nelson Piquet'n kanssa Saksan GP:ssa 1982. Tilanne kehittyi, kun kilpailua johtanut Piquet oli ohittamassa Salazaria kierroksella ja Salazar törmäsi Piquen autoon. Törmäys johti molempien keskeytykseen. Tilanteesta suuttunut Piquet hyökkäsi Salazarin kimppuun.
Fatih Akın
Fatih Akın (, s. 25. elokuuta 1973 Hampuri, Länsi-Saksa) on saksanturkkilainen elokuvaohjaaja. Hän on toiminut myös useiden elokuviensa käsikirjoittajana ja tuottajana.
Hampurissa syntyneen Akınin vanhemmat ovat turkkilaisia. Isä asettui Saksaan vuonna 1965 ja äiti kolme vuotta myöhemmin.
Akın aloitti 1994 visuaalisen viestinnän opinnot Hampurin kuvataideyliopistossa, josta hän valmistui vuonna 2000. Sittemmin hän on toiminut yliopistossa myös vierailevana professorina.
Akın kuului vuonna 2001 Berliinin ja vuonna 2005 Cannesin elokuvajuhlien tuomaristoon. Hänet pidätettiin 2005, kun hänellä oli yllään hakaristipaita, jonka tarkoituksena oli protestina rinnastaa George W. Bushin hallitus natsi-Saksan johtajiin.
Akın ja hänen vaimonsa Monique saivat pojan 2. syyskuuta 2005.
Akın aloitti uransa elokuvaohjaajana 1990-luvun puolivälissä kahdella lyhytelokuvalla. Hänen ensimmäinen pitkä elokuvansa on "Kurz und schmerzlos" (1998), ja sittemmin hän on ohjannut useita pitkiä elokuvia, kuten road movie "Heinäkuussa" ("Im Juli.", 2000), "Denk ich an Deutschland – Wir haben vergessen zurückzukehren" (2001) ja "Solino" (2002).
Akınin neljäs pitkä elokuva "Suoraan seinään" ("Gegen die Wand", 2004) oli hänen läpimurtonsa ja toi hänelle useita palkintoja, kuten Berliinin elokuvajuhlien Kultaisen karhun sekä European Film Awardsin 2004.
Akınin ohjasi Istanbulin musiikkielämää dokumentoineen elokuvan "Crossing the Bridge – Istanbulin äänet" ("Crossing the Bridge: The Sound of Istanbul", 2005), jossa esiintyi useita tuntemattomia ja tunnettuja turkkilaisia ja kurdilaisia muusikkoja, kuten Sezen Aksu, Ceza ja Aynur. Elokuvan kertojaäänenä on saksalaisen Einstürzende Neubauten -yhtyeen Alexander Hacke.
"Taivaan reunalla" ("Auf der anderen Seite", 2007) voitti Cannesin elokuvajuhlilla parhaan käsikirjoituksen palkinnon ja oli ehdolla Kultaisen palmun saajaksi. Elokuva sai myös ensimmäisen Lux-palkinnon, jonka Euroopan parlamentti myöntää eurooppalaiselle elokuvalle. Elokuva tekstitetään kaikille Euroopan unionin virallisille kielille.
Akınin mukaan "Suoraan seinään" ja "Taivaan reunalla" muodostavat kaksi ensimmäistä osaa trilogiasta, jonka teemoja ovat rakkaus, kuolema ja pahuus. Pahuutta käsittelevästä tulevasta elokuvasta Akın on Sodankylän elokuvajuhlilla 2009 vieraillessaan sanonut, että sen teemana on ego. "Se on pahuuden alku. - - [Pahuus] kasvaa ihmisen egosta."
Saksanturkkilaisten elämä, vaikeudet ja kahdesta erilaisesta identiteetistä johtuva hämmennys ovat usein esiintyviä teemoja Akınin elokuvissa. Akın on noussut saksanturkkilaisten keskuudessa ja Turkissakin ikoniksi.
Akınin ohjaama elokuva "Kuin tyhjästä" () voitti parhaan vieraskielisen elokuvan Golden Globe -palkinnon 2018.
The Scythe
The Scythe on Elvenkingin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 14. syyskuuta 2007. Albumista on julkaistu myös kahdella lisäkappaleella varustettu versio.Varustetussa versiossa on mukana "The Divided Heart" kappaleen musiikkivideo ja bonuskappale "Horns Ablaze".
A.R.G.
A.R.G. (lyhenne sanoista Ancient Rotten Graveguards) on Kuusamossa vuonna 1987 perustettu thrash metal -yhtye. Yhtyeen albumeissa lukee pohjoiseen kotipaikkaan viitaten tyylilajina ”porometalli” (), vaikka yhtyeen tyylilaji on selvästi thrash metal. A.R.G. onkin yksi suomalaisen thrash metal -genren pioneereista.
Yhtyeen perustivat kitaristi Jari Kelloniemi ja rumpali Pasi Takkula vuonna 1985. Kokoonpano vakiintui paria vuotta myöhemmin kun basisti-laulaja Tepa Karjalainen ja kitaristi Vesa Säkkinen liittyivät yhtyeeseen. A.R.G. voitti Pohjois-Suomen bändimestaruuskilpailun vuonna 1988 ja pääsi voiton ansiosta levyttämään ensisinglensä ”Aggressive Confessor”, jonka tuotti myös kuusamolaisen Zero Nine -yhtyeen Mara Mäntyniemi. Single myi hyvin ja nousi singlelistan kärkipäähän, ja yhtye pääsi tekemään ensimmäistä varsinaista studioalbumiaan.
Thrash metal -genre oli Suomessa nousussa tuohon aikaan Stonen ja Airdashin kaltaisten uusien yhtyeiden tullessa pinnalle. A.R.G. julkaisi ensimmäisen albuminsa "Entrance" vuonna 1989. Vaikka albumi sai kritiikkiä soundeistaan niin jäseniltä kuin lehdistöltäkin, se nosti yhtyeen tunnetuksi ympäri Suomea, ja A.R.G. pääsi tekemään kiertueita ympäri maata sekä esiintymään isoille festivaaleille. Yhtye levytti vielä toisen albumin "One World Without the End" (1991), joka oli ensialbumia soundillisesti parempi ja materiaaliltaan monipuolisempi.
Metallimusiikin ja sen alalajien noste alkoi kuitenkin laskea heti 1990-luvun alun jälkeen grunge- ja alternative-musiikin noustessa valtavirtaan ja myös A.R.G:n suosio ja toiminta alkoi hiipumaan. Muutaman miehistönvaihdoksen ja demon jälkeen yhtyeen toiminta hiipui ja loppui 1990-luvun puolivälissä.
Vuoden 2011 keväällä A.R.G. koottiin uudelleen, ja yhtye tekee keikkoja vuoden 2011 aikana ja 2015 julkaistiin kolmas albumi "Redemption from Refraim".
Marcel Ophüls
Marcel Ophüls (s. 1. marraskuuta 1927) on dokumenttielokuviin erikoistunut saksalainen ohjaaja. Hän syntyi Max Ophülsin pojaksi Frankfurtissa ja sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1950.
Ophülsille myönnettiin vuonna 1992 Bochumin kaupungin Peter Weiss -palkinto.
Suomen Musiikintekijät
Suomen Musiikintekijät ry (nimenä 23.10.2017 saakka Säveltäjät ja Sanoittajat Elvis ry) on vuonna 1954 perustettu musiikintekijöiden etujärjestö. Yhdistyksen puheenjohtaja on maaliskuusta 2012 lähtien Kaija Kärkinen. Hänen edeltäjänsä oli Janne Louhivuori. Yhdistyksen toiminnanjohtaja on Aku Toivonen.
Yhdistyksen jäseneksi voi liittyä suomalainen tai Suomessa asuva säveltäjä, sanoittaja tai sovittaja, joka hyväksyy yhdistyksen tarkoituksen ja säännöt, ja joka toimii ammattimaisesti musiikintekijänä. Yhdistykseen kuuluu yli 900 jäsentä ja sen toimenkuvaan kuuluvat oikeus- ja sopimusneuvonta, edunvalvonta sekä monipuoliset jäsenpalvelut. Järjestö ottaa aktiivisesti osaa yleiseen kulttuuripoliittiseen toimintaan ja tekijänoikeuteen liittyviin asioihin. Suomen Musiikintekijät ry on Teosto ry:n suurin jäsenjärjestö. Muut jäsenjärjestöt ovat Suomen Säveltäjät ry sekä Suomen Musiikkikustantajat ry.
Suomen Musiikintekijät ry julkaisee "Musiikintekijä" -jäsenlehteään (ent. Selvis) ja on perustanut Malmstén-säätiön, joka jakaa apurahoja luovan kotimaisen säveltaiteen edistämiseksi. Lisäksi se myöntää vuosittain "Pro Musiikintekijä" -tunnustuksen (ent. Prix Elvis), joka jaetaan vuosittain henkilölle tai taholle, joka on edistänyt suomalaisen kevyen musiikin asemaa.
Vuonna 2016 Suomen Musiikintekijät ry perusti Musiikintekijöiden rahaston. Rahasto edistää ja tukee suomalaisten musiikintekijöiden toimintaa ja työtä jakamalla stipendejä. Rahastoon siirrettävät varat ovat peräisin Kopiosto ry:n Suomen Musiikintekijät ry:lle vuosittain tilittämistä kevyen musiikin teosten valo- ja digikopiointikorvauksista. Stipendejä haetaan ja myönnetyt stipendit julkaistaan sivulla Klaavi.fi.
Vuonna 2014 Suomen Musiikintekijät ry oli vastuullinen järjestäjä Pohjoismaisilla elokuvamusiikkipäivillä, jonka yhteydessä jaettiin myös pohjoismainen elokuvamusiikkipalkinto, Harpa-palkinto.
Yhdistyksen nimi oli perustettaessa 28.10.1954 Suomen Elokuvasäveltäjät, jonka jälkeen se vaihtoi nimekseen Elokuva- ja Viihdesäveltäjät (ElViS). Nykyinen nimi Säveltäjät ja Sanoittajat Elvis otettiin käyttöön vuonna 1979. 24.10.2017 alkaen yhdistyksen nimi on Suomen Musiikintekijät ry.
Suomen Musiikintekijät ry jakaa vuosittain Pro Musiikintekijät -kunniamaininnan henkilölle tai taholle, joka on edistänyt suomalaisen kevyen musiikin asemaa. Kunniamaininta ei sisällä rahallista arvoa. Kunniamaininta oli nimeltään Prix Elvis vuoteen 2016 saakka.
Pro Musiikintekijät -kunniamaininnatPrix Elvis -palkinnon saajat
Susanne Bier
Susanne Bier (s. 15. huhtikuuta 1960 Kööpenhamina, Tanska) on tanskalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja.
Juutalaiseen perheesen syntynyt Bier opiskeli taidetta Jerusalemin heprealaisessa yliopistossa ja arkkitehtuuria Lontoossa, ennen kuin valmistui Tanskan elokuvakoulusta vuonna 1987. Hänen ensimmäinen elokuvansa "Freud flytter hjemmefra" valmistui vuonna 1991.
Bier nousi kansainväliseen maineeseen Dogma 95:n piirissä tekemällään elokuvalla "Rakastan sinua ikuisesti". Sitä aiemmista elokuvista "Se ainoa oikea" oli ollut suuri kaupallinen menestys. Bier on myöhemmin todennut, että Dogmasta irtautuminen oli vapauttavaa, vaikka se opetti keskittymään tarinaan ja kerrontaan. Hänen tyylikeinojaan on etenkin äärimmäisten kasvoihin keskittyvien lähikuvien käyttö, mikä näkyy jo "Rakastan sinua ikuisesti" -elokuvassa. "Veljeksissä" hän sovelsi niitä loistokkaimmin. Hänen elokuvansa "Häiden jälkeen" (2006) oli Yhdysvalloissa ehdolla parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi.
Tuotantoyhtiön mukaan suunnitteilla on elokuva Helen Schulmanin teoksesta "This Beautiful Life" (2011), joka kertoo kuinka 15-vuotias poika saa seksimeilin, ja tieto siitä leviää ja paisuu skandaaliksi. Bier kirjoittaa myös käsikirjoituksen.
Vuonna 2013 Euroopan elokuva-akatemia palkitsi Bierin elokuvan "Love Is All You Need" vuoden parhaan eurooppalaisen komedian palkinnolla.
Kant-Studien
Kant-Studien on saksalainen filosofinen tiedejulkaisu, joka ilmestyy neljästi vuodessa. Se keskittyy pääasiassa Immanuel Kantin filosofiaan: sen historiaan ja tulkintaan liittyviin kysymyksiin, sekä transsendentaaliseen filosofiaan yleisemminkin.
"Kant-Studienin" perusti uuskantilainen filosofi Hans Vaihinger vuonna 1896. Nykyisin sitä julkaisee Mainzin yliopiston Kant-tutkimuslaitos. Julkaisu on yksi 1800-luvun uuskantilaisen liikkeen kestävimpiä saavutuksia ja edelleen merkittävimpiä Kantin ajattelun tutkimuksen lähteitä muun muassa julkaisemiensa bibliografisten tietojen ansiosta.
Jee jee
Jee jee voi tarkoittaa seuraavia:
Jørgen Leth
Jørgen Leth (s. 14. kesäkuuta 1937, Århus) on tanskalainen elokuvaohjaaja ja kirjailija.
Lethin ensimmäinen kirja on julkaistu vuonna 1962. Hänen tuotantonsa tällä alalla käsittää kymmenen runokokoelmaa ja neljä tietokirjaa. Ensimmäisen elokuvansa hän teki vuonna 1963, ja tähän mennessä niitä on kertynyt useampia kymmeniä.
Tanskaa, ranskaa ja englantia puhuva Leth on eronnut ja hänellä on neljä lasta.
Lethin tunnetuimpia elokuvia ovat "Det perfekte menneske" (1967), "Armoton sunnuntai" (1976) ja "De fem benspænd" (2003). Hän on asunut vuodesta 1991 Jacmelissa, Haitilla. Vuonna 2005 ilmestyi hänen omaelämäkertansa "Det uperfekte menneske", jonka aiheuttaman julkisen kohun ja paheksunnan seurauksena hän erosi virastaan Tanskan kunniakonsulina Haitiin.
Cenelec
European Committee For Electrotechnical Standardization (Cenelec) on vuonna 1973 perustettu eurooppalainen sähköalan standardisoimisjärjestö, jonka tarkoituksena on luoda EU- ja EFTA-maiden sähköteollisuudelle yhtenäinen markkina-alue.
Cenelec laatii Eurooppaan soveltuvat sähköalan EN-standardit, HD-harmonisointiasiakirjat sekä muut vastaavat julkaisut. Sähköalan standardeja (EN + HD) oli olemassa 2007 yli 4 000 kpl (118 000 sivua). Niistä 75 % perustuu kansainvälisiin IEC-standardeihin.
Julkaisemalla EN-standardeja Cenelec määrittelee vaatimukset sähköteknisille tuotteille ja palveluille Euroopassa. Kansainvälisten sopimusten vuoksi nämä standardit takaavat hyvin pitkälle pääsyn myös maailmanlaajuisille markkinoille. Harmonisoitujen standardien mukaan valmistetut tuotteet voidaan varustaa CE-merkinnällä.
Iivo Väänänen
Iivar ”Iivo” Väänänen (17. syyskuuta 1887 Kuopion maalaiskunta – 13. huhtikuuta 1959 Kuopion maalaiskunta) oli suomalainen ampuja ja olympiamitalisti.
Väänänen voitti pronssia Suomen hirviammunnan kertalaukausten joukkueessa Tukholmassa 1912. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän sijoittui 22:nneksi.
Väänänen voitti vapaapistoolin Suomen-mestaruuden vuonna 1920. Hän ampui 20 laukauksen kilpailussa tuloksen 174. Vuonna 1922 hän voitti SM-kultaa vapaakiväärin 3 × 30 laukauksen kilpailussa tuloksella 729. Seuraavana vuonna hän oli Suomen-mestari vapaakiväärin kokonaiskilpailussa pistein 731 sekä hirviammunnan kertalaukauksissa.
Iivo Väänänen omisti Kuopion maalaiskunnan Kehvon kylässä tilan nimeltään Levälahti. Hän menetti sen konkurssin seurauksena noin vuonna 1930. Kuopion maalaiskunta antoi hänelle ja vaimolleen asuttavaksi samalla kylällä olevan pienen rantapaikan nimeltään Hyrskynniemi, jossa hän asui loppuelämänsä. Vaimo Helvi hoiti kahta lehmää ja Iivo oli Kuopion Savilahdessa ammuslataamolla yövartijana. Matkaa oli soutamalla tai hiihtämällä oli noin kahdeksan kilometriä suuntaansa.
Iivo Väänäsen yksi kilpailuase on edelleen (2017) esillä Haminalahden metsästyseuran majalla Haminalahdessa
Herbisidi
Herbisidit ovat rikkakasvien torjunta-aineita. Tärkeimpiä herbisidejä ovat glyfosaatti, fenoksietikkahapon johdokset (muun muassa MCPA ja diklooriproppi) ja sulfonyyliureat.
Graminisidit ovat heiniä torjuvia herbisidejä.
Elämän viemää – 32 Marstion parasta
Elämän viemää – 32 Marstion parasta on suomalaisen laulajan Harri Marstion 2 CD:n kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 2002. Kokoelma on tähän mennessä Marstion kattavin, sisältäen kaikki hänen parhaat kappaleensa vuosilta 1982-2002.
Hugues Aufray
Hugues Aufray (oik. Hugues Jean Marie Auffray, s. 18. elokuuta 1929) on ranskalainen laulaja. Hänellä on espanjalaisia sukujuuria, ja hänen tuotantoonsa kuuluu myös espanjankielisiä lauluja. Hän syntyi Neuilly-sur-Seinessä.
Aufray edusti Luxemburgia Eurovision laulukilpailussa 1964 kappaleella "Dès que le printemps revient". Hän sijoittui neljänneksi Italian, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Monacon edustajien jälkeen.
Aufray tunnetaan muiden laulujensa ohella ranskankielisistä coverversioista Bob Dylanin musiikista. Hänen sisarensa oli näyttelijä Pascale Audret.
William B. Bankhead
William Brockman Bankhead (12. huhtikuuta 1874 – 15. syyskuuta 1940) oli yhdysvaltalainen lakimies ja demokraattisen puolueen poliitikko. Hän istui Alabaman osavaltion edustajainhuoneessa 1900–1901 ja Yhdysvaltain edustajainhuoneessa Alabaman edustajana vuodesta 1917 kuolemaansa asti. Edustajainhuoneen puhemies hän oli vuodesta 1936 niin ikään kuolemaansa asti.
Bonnie Bartlett
Bonnie Bartlett (s. 20. kesäkuuta 1929) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Bartlett syntyi Wisconsinissa ja tuli jo 1950-luvulla tunnetuksi roolistaan sarjassa "Love of Life". Bartlett on näytellyt myös Pieni talo preerialla -sarjassa (Mrs Snider). Kenties tunnetuin rooli on Ellen Craigin osa sarjassa "Sairaalan syke"; kyseinen ansio toi näyttelijättärelle kaksi Emmy-palkintoa vuosina 1986 ja 1987.
Bartlett on ollut 30. kesäkuuta 1951 alkaen naimisissa näyttelijä William Danielsin kanssa. Parille vuonna 1961 syntynyt poika kuoli jo ensimmäisen elinpäivänsä jälkeen. Myöhemmin Bartlett ja Daniels ottivat kaksi adoptiolasta: Michaelin ja Robertin.
Barbara Hale
Barbara Hale (18. huhtikuuta 1922 DeKalb, Illinois – 26. tammikuuta 2017 Sherman Oaks, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänelle myönnettiin vuonna 1959 Emmy-palkinto roolistaan televisiosarjasta "Perry Mason yllättää". Hale esiintyi myös esimerkiksi elokuvissa "Ikkuna" (1949) ja "Kiitorata" (1970). Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
DeKalbissa, Illinoisissa syntyneen Halen vanhemmat olivat Willa Colvin ja Luther Ezra Hale. Hänellä oli skotlantilais-irlantilaisia sukujuuria. Hän meni vuonna 1946 naimisiin näyttelijä Bill Williamsin kanssa. Avioliitosta syntyi kolme lasta, joista yksi on näyttelijä William Katt. Avioliitto kesti, kunnes Barbara Hale jäi leskeksi 21. syyskuuta 1992. Hale tunnusti bahai-uskoa.
Hale kuoli 94-vuotiaana kotonaan Kalifornian Sherman Oaksissa 26. tammikuuta 2017.
Mekanismin suunnittelu
Mekanismin suunnittelu on taloustieteen osa-alue, jolla sovelletaan peliteorian menetelmiä. Mekanismin suunnittelun tavoitteena on luoda säännöt pelille, jolla saavutetaan haluttu lopputulos. Voidaan esimerkiksi suunnitella huutokauppa, jonka avulla saadaan järjestäjän kannalta paras ostaja. Mekanismin suunnittelun ideana on luoda järjestelmä, joka luo pelaajille kannustimet toimia suunnittelijan tavoitteiden mukaan. Ala liittyy läheisesti myös sopimusteoriaan.
Mekanismin suunnittelun teoria on pääosin taloustieteen tutkijoiden kehittämää, mutta alaa tutkivat myös matemaatikot, tietotekniikan sekä sähkötekniikan tutkijat.
Nobelin taloustieteen palkinto myönnettiin vuonna 2007 mekanismin suunnittelun teorian perusteiden kehittämisestä Leonid Hurwiczille, Eric Maskinille ja Roger Myersonille.
Miljoonan ruusun maa
Miljoonan ruusun maa on Joel Hallikaisen yhdeksäs iskelmäalbumi, joka julkaistiin syksyllä 2007. Kyseessä oli jo kolmas häneltä julkaistu albumi saman vuoden aikana; vuoden alkupuoliskolla ilmestyivät gospel-levyt "Tule rauhan henki" ja "Surun sillalla".
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Joel Hallikainen, ellei toisin mainittu.
Crescent
Crescent (lat. "crescendo", 'kasvaa', engl. 'Kuunsirppi') on ruotsalainen polkupyörämerkki, jonka tuotanto aloitettiin vuonna 1908. Vaikka Crescent on ruotsalainen polkupyörä, sen juuret juontavat Chicagoon, jossa Western Wheel Works valmisti polkupyöriä Crescent-merkillä. Crescentin tuotantolaitos sijaitsee Varbergissa, jossa on myös polkupyörämuseo.
1990-luvun loppupuolelta lähtien Crescent on kuulunut Cycleurope-konserniin, kuten myös Monark ja Bianchi.
The Monist
The Monist: An International Quarterly Journal of General Philosophical Inquiry on yhdysvaltalainen filosofinen tiedejulkaisu. Se on perustettu vuonna 1888, jonka ansiosta se on yksi vanhimpia filosofisia julkaisuja. Julkaisu ei kuitenkaan ilmestynyt vuosien 1936–1962 välisenä aikana.
"The Monist" julkaisee teemanumeroita erilaisista filosofisista aiheista. Julkaisua ovat toimittaneet Paul Carus (1890–1919), Mary Hegeler Carus (1919–1936), Eugene Freeman (1962–1983), John Hospers (1983–1991) ja Barry Smith (1991–).
Marstio
Marstio on suomalaislaulaja Harri Marstion debyyttialbumi. Se julkaistiin vuonna 1982 Discophonin Kerberos -levymerkillä.
Kaikki kappaleet sovittanut Pedro Hietanen.
Keeper of the Seven Keys: The Legacy World Tour 2005–2006
Keeper of the Seven Keys: The Legacy World Tour 2005–2006 on yhteisnimitys power metal -yhtye Helloweenin vuonna 2007 julkaistulle musiikki-DVD:lle ja livealbumille. Albumin virallinen nimi on Live in Sao Paulo ja DVD:n Live On 3 Continents. Kappaleet nauhoitettiin kolmen konsertin aikana São Paulossa, Sofiassa ja Tokiossa. Tallenteesta julkaistiin myös neljän levyn erikoisversio, joka sisältää sekä CD- että DVD-version.
Ethics
Ethics on englanninkielinen, neljästi vuodessa ilmestyvä filosofinen tiedejulkaisu, jota julkaisee The University of Chicago Press. Se on perustettu vuonna 1890. "Ethics" on keskittynyt moraalifilosofiaan, poliittiseen filosofiaan ja oikeusfilosofiaan. Siinä julkaistut artikkelit käsittelevät myös taloutta ja yhteiskuntateoriaa. Lisäksi siinä julkaistaan keskusteluja ja kirja-arvosteluja.
A Date With Mr. Marstio
A Date With Mr. Marstio on suomalaislaulaja Harri Marstion toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1984.
Kaikki kappaleet sovittanut Pedro Hietanen.
Andrei Kirilenko
Andrei Kirilenko voi viitata seuraaviin:
Erigone (mytologia)
Erigone oli kreikkalaisessa mytologiassa kahden eri naishahmon nimi.
Erigone oli Ikarioksen, jonka luona Dionysos vieraili Ateenassa, tytär. Hänen isänsä sai vieraaltaan lahjaksi vieraanvaraisuudestaan viiniköynnöksen ja taidon valmistaa viiniä. Hän halusi esitellä uuden juomaan naapureilleen, mutta kun hän antoi eräiden paimenien maistaa sitä, nämä runsaan juomisen tuloksena juopuivat, ja luullen Ikarioksen myrkyttäneen heidät, tappoivat tappoivat tämän. Päivän taas valjettua ja paimenten selvittyä he ymmärsivät asioiden laidan ja hautasivat ruumiin. Erigone huolestui isästään, kun tämä ei palannutkaan metsästämästä, ja lopulta lähti etsimään tätä koiransa Mairan avulla. Löydettyään isänsä ruumiin hän suruissaan tämän kohtalosta hirttäytyi. Hänen koiransakin kerrotaan tämän jälkeen surmanneen itsensä hukuttautumalla kaivoon.
Rangaistukseksi tästä Dionysos sai ateenalaisten tyttäret vimmaan käyttäytyä samalla tavoin; kerrotaan, että Erigone olisi itse rukoillut näille samaa kohtaloa kuin itselleen ennen kuin hän surmasi itsensä. Kun nämä tiedustelivat Apollonilta itsemurhien syytä, he saivat vastaukseksi piittaamattomuutensa Ikarioksen ja Erigonen kohtalosta. Näin sai alkunsa vuosittainen juhla, jossa puihin ripustettiin hirtettyjä nukkeja ja annettiin juomauhreja näiden kahden muistolle.
Dionysoksen tai Zeuksen kerrotaan nostaneen Erigonen taivaalle Neitsyen tähdistöksi ja hänen koiransa Mairan Ison koiran tähdistöksi.
Erigone oli Aigisthoksen ja Klytaimestran tytär ja Agamemnonin puoliso. Oresteen, velipuolensa, kanssa hän sai pojan, joka sai nimen Penthilos.
Belgian Grand Prix 1981
Belgian Grand Prix 1981 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 17. toukokuuta 1981 Zolderin radalla Belgiassa. Kilpailun voitti Williamsilla ajanut Carlos Reutemann, jolle voitto oli kauden toinen.
Robert Vaughn
Robert Francis Vaughn (22. marraskuuta 1932 New York, New York – 11. marraskuuta 2016 Ridgefield, Connecticut) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Vaughn tuli tunnetuksi sekä televisiosta että elokuvista. 1960-luvulla hänellä oli rooli televisiosarjassa "Napoleon Solo" ("The Man from U.N.C.L.E.", 1964–1968), ja vuonna 1978 hänelle myönnettiin Emmy-palkinto. Etsivä Harry Rulen roolissa Vaughn oli 1970-luvun sarjassa "The Protectors".
Vaughn oli vuonna 1959 ehdolla parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon saajaksi roolistaan elokuvassa "Mies Philadelphiasta" (1959). Hänet nähtiin television rikossarjassa "Columbo" kaksi kertaa. Myöhempiin rooleihin kuuluvat muun muassa roolit elokuvissa "Sekopallo" (1998) ja "Pootie Tang – supersankari" (2001). 2000-luvulla Vaughn esiintyi myös televisiosarjassa "Kelmien kerho".
Vaughn sai tähden Hollywood Walk of Famella vuonna 1998. Hän oli vuodesta 1974 naimisissa Linda Staabin kanssa. Vaughn oli viimeinen elossa oleva näyttelijä vuonna 1960 ilmestyneen westernelokuvan "7 rohkeata miestä" sankareista.
Revue philosophique
Revue philosophique de la France et de l’étranger on ranskalainen filosofinen tiedejulkaisu, jonka perusti Théodule Ribot vuonna 1876. Sitä julkaisee Pariisissa Presses Universitaires de France. "Revue philosophique" ilmestyi aluksi kuukausittain, sittemmin neljästi vuodessa. Se julkaisee sekä tieteellisiä filosofisia artikkeleita että kirja-arvosteluja.
Cycleurope-konserni
Cycleurope-konserni on polkupyöräalan yritys. Konsernin tuotemerkkeihin kuuluvat Bianchi, Crescent, Monark sekä Spectra.
Cycleurope on nykyisin kansainvälinen ja sen juuret ulottuvat 1950-luvulle saakka. Alusta lähtien Cycleuropen tuotteisiin lukeutuivat polkupyörät sekä polkupyörätarvikkeet ja varaosat.
Patrick McGoohan
Patrick Joseph McGoohan (19. maaliskuuta 1928 Astoria, Queens, New York – 13. tammikuuta 2009 Santa Monica, Kalifornia) oli yhdysvaltalaissyntyinen irlantilainen näyttelijä. Hän tuli 1960-luvulla tunnetuksi televisiosarjoista "Danger Man" ja "Saarroksissa". McGoohanin mieleenpainuvia rooleja elokuvissa ovat muun muassa "Pako Alcatrazista" (1979), "Braveheart – taipumaton" (1995) ja John Grishamin romaaniin perustuva "On aika tappaa" (1996). McGoohan palkittiin kahdella Emmy-palkinnolla vuosina 1975 ja 1990 rooleistaan televisiosarja Columbossa.
McGoohan oli vuodesta 1951 naimisissa Joan Drummondin kanssa, ja heillä oli kolme lasta.
McGoohan oli Peter Falkin läheinen ystävä, jonka vastanäyttelijänä hän toimikin peräti neljässä Columbo-televisioelokuvassa, joista kaksi roolisuoritusta palkittiin Emmyllä vuosina 1975 ja 1990. Hän myös ohjasi joitakin jaksoja.
McGoohan lainasi äänensä televisiosarja "Simpsoneiden" jaksoon "Homerin kotisivu" ("The Computer Wore Menace Shoes"), joka parodioi hänen tähdittämäänsä sarjaa "Saarroksissa".
McGoohan menehtyi sairaalassa Santa Monicassa, Kaliforniassa lyhyen sairauden jälkeen.
Archiv für Geschichte der Philosophie
Archiv für Geschichte der Philosophie on saksalainen filosofinen tiedejulkaisu, jonka perusti Ludwig Stein vuonna 1888 ja uudelleen Paul Wilpert vuonna 1960. Se oli yksi varhaisimpia varsinaisia filosofisia tiedejulkaisuja. Julkaisu on keskittynyt filosofian historiaan antiikista 1900-luvulle.
Julkaisussa ilmestyy vuodessa kolme numeroa, yhteensä noin 360 sivua. Artikkeleita julkaistaan sekä saksan, englannin, ranskan että italian kielillä.
Émile Augier
Guillaume Victor Émile Augier (7. syyskuuta 1820 Valence, Ranska – 25. lokakuuta 1889 Croissy-sur-Seine) oli ranskalainen runoilija ja dramaturgi, joka oli myös Ranskan akatemian jäsen.
Émile Augier oli tunnetun ranskalaisen romaanikirjailija Guillaume Pigault-Lebrunin lapsenlapsi. Hän syntyi Valencessa porvarilliseen, arvostettuun ja hyvin toimeentulevaan perheeseen. Hän sai huolellisesti suunnitellun ja toteutetun kasvatuksen, ja kun hänen perheensä muutti Pariisiin vuonna 1828, hän jatkoi loistavasti edenneitä opintojaan kuuluisassa lycée Henri-IV -koulussa, jossa hänen koulutoverinaan oli Aumalen herttua, Ranskan kuninkaan Ludvig Filipin poika. Sen jälkeen olivat vuorossa oikeustieteen opinnot yliopistossa, ja hänen tarkoituksensa oli suuntautua tuomarin tehtäviin. Samalla hän kuitenkin kirjoitteli näytelmiä. Hänen draamanäytelmänsä "La cigué" saavutti vuonna 1844 suunnattoman suosion, kun sitä esitettiin Odéon-teatterissa. Näytelmä ei ollut kelvannut Comédie-Françaisen ohjelmistoon.
Alku dramaattisen näyttämötaiteen kirjoittajan uralle oli hieno, ja sen jälkeen hänen uraansa viitoittivat suuret menestykset. Hänet valittiin Ranskan akatemiaan 1857. Vuonna 1862 hän hyökkäsi näytelmällään "Le Fils de Giboyer" yhteiskunnan pappisvaltaisuutta vastaan. Näytelmä esitettiin vain keisari Napoleon III:n henkilökohtaisen asiaan puuttumisen jälkeen. Hänen viimeinen näytelmänsä, komedia "Les Fourchambault" esitettiin vuonna 1879
Émile Augier sai myös Ranskan arvostetuimpiin kuuluvan kunniamerkin, Ranskan kunnialegioonan suurupseerin arvomerkin.
Andrei Kirilenko (koripalloilija)
Andrei Gennadjevitš Kirilenko (, s. 18. helmikuuta 1981 Iževsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen urheiluvaikuttaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija. Hän edusti urallaan venäläisiä Pietarin Spartakia, Moskovan TsSKA:a ja NBA-joukkueita Utah Jazz, Minnesota Timberwolves ja Brooklyn Nets.
Kirilenko oli ensiottelussaan 18. tammikuuta 1997 nuorin Venäjän superliigassa esiintynyt pelaaja. Venäjän maajoukkueessa hän pelasi Sydneyn kesäolympialaisissa 2000, jolloin maa oli kahdeksas ja Lontoossa 2012, jolloin Venäjä voitti pronssia. EM-kilpailuista Kirilenko voitti Venäjän maajoukkueessa kultaa vuonna 2007, jolloin hänet valittiin kisojen arvokkaimmaksi pelaajaksi, ja pronssia vuonna 2011.
Kirilenko sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 2011. Hänet tunnettiin lempinimellä AK-47, koska hänen pelaajanumeronsa oli 47, nimikirjaimensa AK, ja hän syntyi Iževskin kaupungissa, jossa kuuluisa samanniminen rynnäkkökivääri suunniteltiin.
Kirilenko oli NBA:n vuoden 1999 varaustilaisuudessa Utah Jazzin ensimmäisen kierroksen varaus. Hänestä tuli nuorin eurooppalainen NBA:han varattu pelaaja 18 vuoden, neljän kuukauden ja 11 päivän ikäisenä 30. kesäkuuta 1999. Hän liittyi Utah Jazziin kaudella 2001–2002. Hän sijoittui kolmanneksi levypallotilastossa ja neljänneksi pallonriistoissa kaudella 2003–2004. Hän oli NBA:n historiassa, David Robinsonin ohella, toinen pelaaja, joka oli kymmenen parhaan joukossa kummassakin tehotilastossa. NBA-kaudella 2005–2006 Kirilenko oli liigan paras heittojen torjuja ja puolustaja.
Vuonna 2011, kymmenen Utah Jazzissa pelatun kauden jälkeen, Kirilenko palasi NBA:n työsulun alettua Moskovan TsSKA:han ja jatkoi Venäjällä myös työsulun päätyttyä. Hänet nimettiin toukokuussa 2012 Euroliiga-kauden 2011–2012 arvokkaimmaksi pelaajaksi. Hän oli johdattamassa joukkuettaan Euroliigan loppuotteluun, jossa se kuitenkin hävisi Olympiakosille.
Heinäkuussa 2012 Kirilenko teki vapaana pelaajana kaksivuotisen ja 20 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen NBA-seura Minnesota Timberwolvesin kanssa. Hän edusti seuraa kuitenkin vain yhden kauden ajan ja siirtyi kesällä 2013 Brooklyn Netsiin.
Kirilenko ilmoitti lopettavansa pelaajauransa kesäkuussa 2015. Elokuussa hänet valittiin sekavassa tilassa olleen Venäjän koripalloliiton puheenjohtajaksi.
Juri Tjukalov
Juri Sergejevitš Tjukalov (; 4. heinäkuuta 1930 – 19. helmikuuta 2018) oli Neuvostoliittoa edustanut kilpasoutaja ja olympiavoittaja.
Tjukalov oli ensimmäinen neuvostoliittolainen soudun olympiavoittaja. Hän voitti yksiköitten olympiakultaa Helsingissä 1952 ja Aleksandr Berkutovin kanssa pariairokaksikoitten olympiakultaa Melbournessa 1956. Vielä Rooman 1960 olympialaisissa Berkutov ja Tjukalov saivat hopeaa.
Pariairokaksikoitten Euroopan mestaruuden Tjukalov ja Berkutov voittivat viidesti.
Tjukalov toimi Neuvostoliiton soutumaajoukkueen päävalmentajana vuosina 1968–1972.
Revue de métaphysique et de morale
Revue de métaphysique et de morale on ranskalainen filosofinen tiedejulkaisu, joka on perustettu vuonna 1893. Sen perustajia olivat Xavier Léon, Léon Brunschvicg, Élie Halévy, Célestin Bouglé ja Dominique Parodi. Alun perin julkaisu syntyi idealismin hengessä vastustamaan positivistista filosofiaa. Nykyisin julkaisu ilmoittaa olevansa koulukunnista riippumaton.
G. I. Joe: Sigma 6
G. I. Joe: Sigma 6 on yhdysvaltalainen animaatiosarja, jonka animoinnista vastasi japanilainen GONZO. Se on samalla myös Hasbron tuottama lelusarja, armeijahenkisistä toimintahahmoista ja muista leluista. Itse animaatiosta tuotettiin 26. jaksoa, kahden tuotantokauden verran ja myös kuusi numeroa kestänyt lyhytsarjakuva Devil's Due Productions -yhtiön julkaisemana.
Amerikan armeijan valiojoukot, Joet, taistelevat armotonta ja vallanhimoista terroristiorganisaatiota COBRA'a vastaan. Uusi ryhmä nimeltä SIGMA 6 ja heidän johtajansa Duke määrättiin erityistehtävää varten pysäyttämään COBRA ja heidän jokaisen maailmanvalloitussuunnitelmansa.
Hannu Kangas
Hannu Antero Kangas (s. 26. toukokuuta 1968) on suomalainen yleisurheiluvalmentaja ja entinen keihäänheittäjä. Hän toimi Suomen Urheiluliiton keihäänheiton lajivalmentajana vuosina 2005–2011. Hän on valmentanut Tero Pitkämäkeä koko tämän uran ajan. Lisäksi hän valmensi Teemu Wirkkalaa elokuuhun 2010 saakka ja nykyään hän toimii myös tyttärensä, Jenni Kankaan valmentajana.
Suomen Urheiluliitto on valinnut Kankaan vuoden valmentajaksi vuosina 2004, 2007 ja 2010.
Kankaan ennätys keihäänheitossa on miesten 800 gramman keihäällä 72,48 metriä.
Siviiliammatiltaan Kangas on luokanopettaja ja työskentelee Kuortaneella Alvarin koulussa.
Pernell Roberts
Pernell Elvin Roberts (18. toukokuuta 1928 – 24. tammikuuta 2010 Malibu, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Roberts syntyi Waycrossissa, Georgiassa, ja tuli tunnetuksi Adam Cartwrightin roolistaan televisiosarjassa "Bonanza" vuosina 1959–1965. Hänellä oli vuosina 1979–1986 päärooli sarjassa "Trapper John, M.D.".
Etupäässä televisiosta tunnetulla Robertsilla on ollut osia myös elokuvissa, muun muassa "Lainsuojattoman jäljillä", ja hänet nähtiin vuonna 2001 vierailijana sarjassa "".
Pernell Robertsin kolme ensimmäistä avioliittoa päättyivät eroon. Hänellä oli ensimmäisestä avioliitostaan Vera Mowryn kanssa yksi poika, Jonathan Roberts, joka kuoli vuonna 1989 moottoripyöräonnettomuudessa 37-vuotiaana. Kuollessaan Pernell Roberts oli aviossa neljännen kerran, Eleanor Criswellin kanssa. Hän menehtyi kotonaan haimasyöpään.
Jim Rathmann
Richard 'Jim' Rathmann (16. heinäkuuta 1928 − 23. marraskuuta 2011) oli yhdysvaltalainen kilpa-ajaja ja Dick Rathmannin veli.
Hän osallistui Indianapolis 500 -kilpailuun 14 kertaa kausilla 1949-1950 ja 1952–1963, joista 1950-1960 kuuluivat Formula 1 -sarjaan. Jim voitti Indianapolis 500 -kilpailun vuonna 1960. Voitto oli merkittävä siinä mielessä, että kilpailun aikana tapahtui eniten kärkipaikanvaihdoksia, kun Rathmann nousi keskivaiheilta kärkeen ja kävi kilpailun puolivälissä taistelun Rodger Wardia vastaan, jonka hän voitti paremman renkaiden säästämistaktiikkansa ansiosta.
Dick ja Jim Rathmann vaihtoivat nimiään vuonna 1946, jotta Dick voisi kilpailla alaikäisenä, ja pian Dick sekä Jim omaksuivat uudet nimensä pitäen ne itsellään.
Rathmann siirtyi eläköityessään auttamaan veljeään heidän Chevroletia myyvään autoliikkeeseen. Hänet kelpuutettiin Motorsports Hall of Fame of Americaan 15. elokuuta 2007. Rathmann kuoli vuonna 2011.
Strip-tease (albumi)
Strip-tease on suomalaislaulaja Harri Marstion kolmas studioalbumi. Se on myös Marstion ensimmäinen suomenkielinen albumi. Levy julkaistiin vuonna 1986.
Kaikki sävellykset Harri Marstio, paitsi B5 Safka Pekkonen. Kaikki sanoitukset Jukka Itkonen. Sovitukset Marstio-yhtye.
Juri Malyšev (soutaja)
Juri Aleksandrovitš Malyšev (, s. 1. helmikuuta 1947) on Neuvostoliittoa edustanut entinen kilpasoutaja ja olympiavoittaja.
Malyšev voitti yksikkösoudun olympiakultaa Münchenissä 1972. Se jäi hänen ainoaksi arvokisamitalikseen.
Huoneestasi loistaa valo
Huoneestasi loistaa valo on suomalaislaulaja Harri Marstion neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1988.
Kaikki kappaleet säveltänyt Harri Marstio ja sanoittanut J. Itkonen, ellei toisin mainittu.
Andy Soucek
Andy Christian Soucek (s. 14. kesäkuuta 1985 Madrid) on espanjalainen autourheilija. Hän ajoi kaudella 2007 GP2-sarjassa David Price Racing -tallissa ollen loppupisteissä kuudestoista 15 pisteellä. Kaudella 2008 hän kilpaili Super Nova Racing tallissa sijoittuen sijalle 14. loppupisteissä. Soucek kilpaili myös Aasian GP2-sarjassa vuonna 2008 saavuttaen yhden kolmossijan. Soucek voitti Formula 2 -sarjan mestaruuden kaudella 2009. Vuonna 2010 Soucek toimi Virgin tallin testikuljettajana yhdessä Luiz Razian kanssa.
Ennen GP2-uraansa Soucek on ajanut muun muassa Renault World Series -sarjassa, jossa hän kaudella 2006 sijoittui loppupisteissä neljänneksi. Soucek voitti Espanjan F3 sarjan mestaruuden vuonna 2005. Soucek kilpaili myös Superleague Formula sarjassa vuonna 2008.
Paz Vega
Paz Campos Trigo eli Paz Vega (s. 2. tammikuuta 1976 Sevilla, Sevillan maakunta, Espanja) on espanjalainen näyttelijä.
Vega päätti, että hänestä tulee näyttelijä nähtyään 15-vuotiaana Federico García Lorcan näytelmän "Bernarda Alban talo". Suoritettuaan oppivelvollisuutensa hänet hyväksyttiin arvovaltaiseen Centro Andaluz de Teatro -näyttämökouluun, jossa hän opiskeli kaksi vuotta. Opiskeltuaan vielä toiset kaksi vuotta journalismia hän muutti Madridiin. Taiteilijanimensä Vega hän otti isoäidiltään.
Vega aloitti näyttelijänuransa televisiosarjoissa "Más que amigos", "Compañeros" ja "7 vidas". Vuonna 2002 hänet palkittiin parhaan uuden naisnäyttelijän Goyalla roolistaan elokuvassa "Lucia ja seksi" ja samana vuonna hän oli ehdolla myös parhaan naispääosan kategoriassa roolistaan elokuvassa "Sólo mía". Sittemmin hän on näytellyt myös useissa ulkomaalaistuotannoissa kuten vuoden 2004 elokuvassa "Spanglish – käännöskukkasia" ja vuoden 2013 elokuvassa "Grace of Monaco".
163 Erigone
163 Erigone on tumma, suhteellisen suurikokoinen päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi Henri Joseph Perrotin 26. huhtikuuta 1876, ja se nimettiin kreikkalaisen mytologian Erigonen, Ikarioksen tyttären, mukaan.
Mervyn Wood
Mervyn Thomas Wood (30. huhtikuuta 1917 – 19. elokuuta 2006) oli australialainen kilpasoutaja ja olympiavoittaja.
Mervyn Wood kilpaili olympialaisissa jo Berliinin 1936 kisoissa kahdeksikkosoutajana mutta ei menestynyt.
Yksikkösoudun olympiakultaa hän voitti Lontoossa 1948 ajalla 7.24,4. Hopealle sijoittunut Uruguayn Eduardo Risso hävisi hänelle 13,8 sekuntia. Helsingin 1952 olympialaisissa Wood sai yksiköissä hopeaa hävittyään Neuvostoliiton Juri Tjukaloville 1,7 sekuntia. Melbournen 1956 olympialaisissa Wood sai pronssia pariairokaksikoissa, joissa hänen parinaan souti Murray Riley.
Ammatiltaan Wood oli poliisi.
Godby Shipping
Godby Shipping Ab on ahvenanmaalainen varustamo. Yrityksen kotipaikka sijaitsee Maarianhaminassa. Godby Shipping on perustettu vuonna 1973 ja sen toimitusjohtaja on Dan Mikkola. Varustamolla on seitsemän ro-ro-alusta, jotka liikennöivät Euroopan alueella. Varustamo on Rahtialusyhdistyksen jäsen. Kansainvälinen merenkulkujärjestö (IMO) on sertifioinut Godby Shippingin alukset ja konttorin ISM-koodilla ("International Safety Management code").
Monacon Grand Prix 1981
Monacon Grand Prix 1981 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 31. toukokuuta 1981 Monacon katuradalla Monacossa. Kilpailun voitti Ferrarilla ajanut Gilles Villeneuve, jolle voitto oli kauden ensimmäinen.
Radan lähistöllä olleessa hotellissa syttynyt tulipalo viivästytti kilpailun alkua tunnilla. Järjestäjät eivät uskaltaneet päästää autoja liikkeelle, koska hotellin keittiöstä alkanut palo levitti savua radalla olleeseen tunneliin. Paalupaikalta startannut Nelson Piquet ryntäsi kärkeen ja hänen viereltään lähtenyt Gilles Villeneuve pääsi kakkoseksi Nigel Mansellin seuratessa tuntumassa. Mario Andretti ja Andrea de Cesaris kolaroivat jo avauskierroksella, joten kilpailijoiden määrä väheni kahdestakymmenestä kahdeksaantoista. Nigel Mansell ja Carlos Reutemann nahistelivat keskenään sillä seurauksella, että Mansellin auton taka-akseli vaurioitui, mikä johti keskeyttämiseen, ja Reutemann joutui vaihdattamaan pyöränsä jääden kierroksella perään.
Piquet oli 20 kierroksen aikana kuronut muihin kahdeksan sekunnin kaulan. Alan Jones kiilasi kolmanneksi ja ohitti hetken kuluttua myös toisena olleen Villeneuven. Piquet'n johto oli 41. kierroksella enää kaksi sekuntia Jonesin ja Villeneuven seuratessa perässä. 50 kierroksen jälkeen enää viisi kuljettajaa oli samalla kierroksella. He olivat Piquet, Jones, Villeneuve, Jacques Laffite ja John Watson. Nelson Piquet'n ohittaessa hitaampaa autoa hän törmäsi kaiteeseen 23 kierrosta ennen maalia ja matka loppui siihen.
Jones siirtyi kärkeen ja Villeneuve jatkoi hurjaa takaa-ajoaan. Jones joutui tekemään polttoainevaikeuksien vuoksi varikkokäynnin seitsemän kierrosta ennen maalia, jolloin hänen johtonsa kaventui 30 sekunnista seitsemään. Neljä kierrosta ennen ruutulippua Villeneuve ohitti Jonesin ja hankki näin Ferrarin uudelle turbomallille ensimmäisen osakilpailuvoiton. Suomen Keijo Rosberg karsiutui aika-ajossa, eikä päässyt lainkaan mukaan kilpailuun.
Pekka Valkeejärvi
Pekka Juhani Valkeejärvi (19. joulukuuta 1957 Helsinki – 13. syyskuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, joka näytteli elokuvien ja televisiosarjojen lisäksi KOM-teatterissa vuodesta 1984 lähtien.
Henri Jan Wienese
Henri Jan Wienese (s. 4. kesäkuuta 1942) on entinen alankomaalainen kilpasoutaja ja olympiavoittaja.
Wienese voitti yksikkösoudun olympiakultaa Méxicossa 1968. Hopealle sijoittunut Länsi-Saksan Jochen Meissner hävisi hänelle 4,2 sekuntia.
Maailmanmestaruuskilpailuissa Wienese sai hopeaa Bledissä 1966. Euroopan mestaruuskilpailuissa hän sai pronssia Duisburgissa 1965 ja Vichyssä 1967.
Josephsonin ilmiö
Josephsonin ilmiö on fyysikko Brian David Josephsonin 1962 keksimä kontaktiliitoksella toisiinsa yhdistettyjä suprajohteita koskeva ilmiö (tai oikeammin joukko ilmiöitä). Tällaisessa "Josephsonin liitoksessa" voi tunneli-ilmiön vaikutuksesta kulkea supravirta, vaikka jännite-ero liitoksen eri puolilla on nolla, eikä itse liitos ole suprajohtava. Jos taas jännite-ero pidetään vakiona formula_1, kulkee liitoksen kautta sinimuotoisesti vaihteleva supravirta, jonka taajuus on formula_2. Tunneli-ilmiö on tunnettu 1950-luvulta asti, mutta suprajohtavaa tunneloitumista, jossa ilmenee Cooperin pareja ennustettiin ensimmäisen kerran 1962. Jos suprajohteet ovat yhteydessä toisiinsa kahden tai useamman Josephsonin liitoksen välityksellä, aiheutuu ulkoisessa magneettikentässä eri reittejä pitkin kulkevien supravirtojen superponoituessa interferenssi-ilmiöitä. Josephsonin liitos voidaan toteuttaa ns. pistekontaktina teräväkärkisen suprajohtavan ruuvin koskettaessa toista suprajohdetta tai myös kahden suprajohteen välisellä oksidi- tai normaalimetallikerroksella. Koska taajuus formula_3 ja jännite formula_1 ovat tarkasti mittatavissa voidaan ilmiön avulla avulla määrittää elektronin varauksen formula_5 ja Planckin vakion formula_6 suhde erittäin tarkasti. Josephsonin ilmiöön perustuvilla laitteilla on lisäksi mahdollista mitata hyvin pieniä jänniteitä (jopa formula_7) ja magneettikenttien muutoksia (tarkkuudella formula_8).
Josephsonin ilmiö on kvanttitason sähköfysiikan ilmiö. Sitä käytetään uudessa voltin määritelmässä.
Standardin mukaan
ABI
ABI, eli Application Binary Interface, määrittelee tietokoneohjelman ja käyttöjärjestelmän, ohjelman ja kirjaston, kahden eri ohjelman tai ohjelman sisäisten osien välisiä toimintamalleja. Siihen kuuluvat kirjaston ja käyttöjärjestelmän aliohjelmien kutsuntatoimenpiteet, järjestelmäkutsut, se mitä aliohjelmia on saatavilla sekä ohjelma-, kirjasto- ja objektitiedostojen tiedostomuoto.
ABI:n kiemurat peitetään ohjelmointirajapintojen alle helpottamaan ohjelmoijien työtä ja ohjelman toteuttamista eri järjestelmissä. Esimerkiksi kaikki Unixit toteuttavat saman ohjelmointirajapinnan (API), mutta eivät samaa ABI:a, joten ohjelmat on käännettävä erikseen joka alustalle.