Timo Soini
Timo Juhani Soini (s. 30. toukokuuta 1962 Rauma) on suomalainen poliitikko. Hän on ollut Suomen ulkoministeri vuodesta 2015, pääministerin sijainen 2015–2017, kansanedustaja vuosina 2003–2009 ja vuodesta 2011 sekä Espoon kaupunginvaltuutettu vuodesta 2001. Soini oli perussuomalaisten puheenjohtaja vuosina 1997–2017, eduskunnan lakivaliokunnan jäsen vuosina 2003–2007, suuren valiokunnan jäsen vuosina 2007–2009, Euroopan parlamentin jäsen vuosina 2009–2011 ja Suomen eurooppaministeri vuosina 2015–2017.
Soini on tullut tunnetuksi EU-kriitikkona. Esikuvanaan hän on kertonut pitävänsä Veikko Vennamoa.
Soini liittyi Suomen Maaseudun Puolueeseen (SMP) 16-vuotiaana vuonna 1979. Hän johti puolueen nuorisojärjestö Kehittyvän Suomen Nuorten Liittoa 1984–1992. Soini valittiin vuonna 1989 puolueen varapuheenjohtajaksi ja vuoden 1992 puoluekokouksessa puoluesihteeriksi. Hän jatkoi tehtävässä SMP:n konkurssiin (1995) asti. Soini on kertonut harkinneensa loikkaamista SDP:hen vuonna 1995 SMP:n kaaduttua talousvaikeuksiin. Hän ehti olla SMP:n ehdokas vuoden 1995 eduskuntavaaleissa Kuopion läänin vaalipiiristä, muttei tullut valituksi 2 866 äänellä.
Soini oli SMP:n viimeiseksi jääneen puolueohjelman vuoden 1992 keskeinen arkkitehti. Ohjelmassa hän määritteli puolueen linjan suomalaiskansalliseksi populismiksi.
SMP:n konkurssin jälkeen Soini oli kolmen muun SMP:läisen Raimo Vistbackan, Urpo Leppäsen ja Kari J. Bärlundin kanssa perustamassa Perussuomalaisia. Hän oli PS:n varapuheenjohtaja ennen puolueen rekisteröimistä, ja puoluesihteeri ensimmäisestä puoluekokouksesta lähtien. Vuonna 1997 Soini valittiin puolueensa puheenjohtajaksi.
Vuoden 1999 eduskuntavaaleissa Soini oli perussuomalaisten ehdokkaana Kuopion vaalipiirissä ja sai 3 371 ääntä muttei tullut valituksi. Vuoden 2003 vaaleissa Soini siirtyi Uudenmaan vaalipiiriin ja hänet valittiin kansanedustajaksi 4 397 äänellä. Paikka tuli kristillisten kanssa solmitun vaaliliiton ansiosta.
Kokkolassa 18.–19. kesäkuuta 2005 pidetyssä puoluekokouksessa Soini valittiin perussuomalaisten ehdokkaaksi tammikuun 2006 presidentinvaaleihin. Soini sai vaalissa 103 368 ääntä (3,4 %). Tulos ylitti reilusti perussuomalaisten silloisen kannatuksen.
Eduskuntavaaleissa 2007 Soini sai 19 859 ääntä, mikä oli kolmanneksi eniten koko maassa. Soinin menestyksen ansiosta eduskuntaan nousi myös Pirkko Ruohonen-Lerner.
Soini istui Euroopan parlamentissa 2009–2011. Hän pyrki europarlamenttiin jo vuoden 1996 vaaleissa, jolloin sai 1 923 ääntä. Vuoden 2009 europarlamenttivaaleissa Soini valittiin 130 715 äänellä, mikä teki hänestä vaalien äänikuninkaan. Europarlamentissa hän liittyi Vapaa ja demokraattinen Eurooppa -ryhmään ja toimi sen varapuheenjohtajana (2009–2010) sekä ryhmän työvaliokunnan puheenjohtajana (2010–2011). Soini oli parlamentissa myös kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan varapuheenjohtaja.
Eduskuntavaaleissa 2011 Soini sai Suomen suurimman äänimäärän (43 437 ääntä). Hänen tilalleen europarlamenttiin nousi Maanpuolustuskorkeakoulun tutkija Sampo Terho. Soini oli eduskunnassa ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtaja ja kansainvälisten asiain foorumin jäsen 2011–2015. ProCom – Viestinnän ammattilaiset ry valitsi Soinin vuoden johtajaksi 2011.
Syyskuussa 2011 Soini asettui perussuomalaisten presidenttiehdokkaaksi vuoden 2012 presidentinvaaliin. Vaaleissa hän sai 9,4 % äänistä (287 571 ääntä) sijoittuen neljänneksi. Elokuussa 2012 Soini oli Der Spiegelin julkaisemassa kymmenen EU:n kannalta vaarallisimman poliitikon listassa.
Huhtikuussa 2016 Soini ilmoitti ettei asetu presidenttiehdokkaaksi vuoden 2018 vaaleissa.
Maaliskuussa 2017 Soini ilmoitti, ettei hae jatkokautta puolueen puheenjohtajana kesäkuun puoluekokouksessa. Puolueen uudeksi puheenjohtajaksi valittiin europarlamentaarikko Jussi Halla-aho.
13. kesäkuuta 2017 Soini ja 19 muuta perusuomalaisten kansanedustajaa ilmoitti eroavansa perussuomalaisten eduskuntaryhmästä ja he perustivat uuden ryhmän nimeltä Uusi vaihtoehto. Pian tämän jälkeen perussuomalaisten puoluehallitus teki päätöksen Uuteen vaihtoehtoon siirtyneiden erottamisesta puolueen jäsenyydestä.
Eduskuntavaaleissa 2015 Soini sai 29 527 ääntä ollen Suomen toiseksi eniten ääniä kerännyt ehdokas. Samoissa vaaleissa perussuomalaiset nousi toiseksi suurimmaksi puolueeksi. Soini valittiin eduskunnan ensimmäiseksi varapuhemieheksi vuonna 2015. Vaaleissa suurimmaksi puolueeksi nousi Suomen Keskusta ja puolueen puheenjohtaja Juha Sipilä sai hallitustunnustelijan tehtävän. Hallitusneuvottelut alkoivat 8. toukokuuta 2015 keskustan, perussuomalaisten ja kokoomuksen kesken. Puolueet julkaisivat hallitusohjelmansa 27. toukokuuta 2015 ja ilmoittivat Soinin nousevan uuden hallituksen ulkoministeriksi.
Ulkoministerinä Soini otti prioriteetikseen palautussopimuksen solmimisen Irakin kanssa. Kun sopimusta ei ollut vielä kesällä 2018 syntynyt, Soini selitti, että ”sitä ei yksin pysty solmimaan”.
Soini on ollut Espoon kaupunginvaltuutettu vuodesta 2001. Hänet valittiin Espoon kaupunginvaltuustoon ensimmäisen kerran vuoden 2000 vaaleissa Espoon Sitoutumattomien listalta. Hän uusi paikkansa sitoutumattomana kunnallisvaaleissa 2004. Vuosina 2006–2007 Soini oli kaupunginhallituksen jäsen. Vuoden 2008 vaaleissa Soini sai 8 206 ääntä, mikä oli toiseksi eniten koko maassa. Vuoden 2012 kunnallisvaaleissa hän oli Espoon ääniharava 5 533 äänellä.
Soini sanoi syyskuussa 2015, että hän on Suomen harvoja republikaaneja. Toisaalta vaikka hän on yhdysvaltalaisen oikeiston tapaan moraaliasioissa konservatiivi, talousasioissa hän on lähempänä Yhdysvaltain vasemmistoa, joka puolustaa sosiaalitukia. Soinia voidaan pitää arvokonservatiivina. Naispappeuden vuoksi Soini valitsi olla opiskelematta teologiaa. Hän sanoo, ettei välitä siitä, jos häntä sanotaan taantumukselliseksi.
Soini pitää ihmiselämää pyhänä. Hän on muun muassa sanonut: ”Elettävä se on – jokainen elämä. Ja sillä on luovuttamaton arvonsa.” Hän vastustaa samaa sukupuolta olevien avioliittoa, eläinkokeita, aborttia, eutanasiaa, lasten fyysistä kurittamista ja naispappeutta. Soinin mukaan seksuaalisuus kuuluu vain miehelle ja vaimolle. Hän kuitenkin hyväksyy ehkäisyn. Toukokuussa 2013 Soini osallistui Pariisissa järjestettyyn homoliittoja vastustavaan mielenosoitukseen, joka myöhemmin muuttui väkivaltaiseksi mellakaksi.
Soini on sanonut olevansa miesten ja naisten välisen tasa-arvon kannattaja. Hänen mielestään kuitenkin ”feministi on naissovinisti siinä kun mies on miessovinisti”, eikä hän hyväksy kumpaakaan äärilaitaa. Soinin mukaan mies ja nainen ovat erilaisia, mutta samanarvoisia.
Vuonna 2011 antamansa haastattelun mukaan Soinin mukaan Suomessa ei ollut liikaa ulkomaalaisia. Hän arvioi tuolloin, että puolueen tuhansien jäsenten ja 240 eduskuntavaaliehdokkaan joukossa on ehkä kymmenen ihmistä, jotka edustavat tiukempaa näkemystä maahanmuuttokysymyksissä. Soinin mukaan Suomen maahanmuuttopolitiikka oli tiukentunut huomattavasti opposition painostuksesta, mutta myös kokoomuksen ansiosta. Soini sanoi: ”Esimerkiksi jos olet hakemassa turvapaikkaa täältä. Jos täytät kriteerit, niin tervetuloa!” Soini on sanonut kaipaavansa järkevämpää ja oikeudenmukaisempaa maahanmuuttopolitiikkaa, joka saisi kantasuomalaiset suhtautumaan maahanmuuttajiin positiivisemmin.
Soini syntyi Raumalla, josta muutti jo kaksivuotiaana vanhempiensa mukana Espooseen. Hän valmistui ylioppilaaksi Kaitaan lukiosta 1981 ja valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta 1988. Soinin pro gradu -tutkielma "Populismi – politiikkaa ja poltinmerkki: SMP:n roolinmuutos" (1988) hyväksyttiin arvosanalla cum laude approbatur.
Soini on asunut vuodesta 1968 lähtien Espoon Iivisniemessä. Hän avioitui vuonna 1996 lääkäri Tiina Lajusen kanssa. Parilla on poika Toivo (s. 1997) ja tytär Silja (s. 1999). Soini harrastaa lukemista, mökkeilyä, raviurheilua ja jalkapalloa. Hänen suosikkijoukkueensa on ollut jo nuoresta pitäen lontoolainen jalkapallojoukkue Millwall FC. Soini on myös itse pelannut kuusi vuotta lähiöjoukkue Espoon Tikassa.
Soini on sotilasarvoltaan alikersantti.
Soinin terveydentila on herättänyt keskustelua. Huhtikuussa 2011 kokenut yritysjohtaja ja johtajuudesta kirjoittanut vuorineuvos Gustav von Hertzen kertoi pitävänsä Soinin terveydentilaa "todellisena riskinä" sen suhteen, että ilman häntä puolueella ei olisi todellista johtajaa.
Syyskuussa 2012 perussuomalaisten kansanedustaja Juha Väätäinen totesi Soinin terveyden kärsivän suuresta työtaakasta ja ylipainosta.
Vuonna 2014 julkaistussa kirjassa "Peruspomo" Soini kertoi kärsineensä useista terveysongelmista. Vuonna 2010 hän sairastui verenmyrkytykseen ja vuoden 2012 presidentinvaalien jälkeen hänelle tehtiin sydänoperaatio.
Soini kastettiin lapsena evankelis-luterilaisen kirkon jäseneksi. Keväällä 1988 hän kääntyi katolilaiseksi. Hänen ensikosketuksensa katoliseen kirkkoon tapahtui 23-vuotiaana vuonna 1985 Interrail-matkalla Irlannissa.
Hän jätti luterilaisuuden, koska ei kokenut luterilaisena saavansa vastustaa naispappeutta tai aborttia. Soini sanoi, ”Jos olet ortodoksi tai katolilainen, saat vapaasti olla naispappeuden vastustaja, mutta luterilaisena et saa olla. Se on mielestäni erikoista.” Soini sanoo ihmiselämän olevan alusta asti pyhä ja ihmetelleensä luterilaisen kirkon kantaa: ”Etteihän abortti kiva ole, mutta kun elämä ja elämäntilanteet voivat olla hankalia”.
Soini sanoo, ettei voi sietää ”nössöilyä” uskonasioissa. Hän pelkää luterilaisen kirkon suhteellistavan kaiken ja pitävän kaikkea vain kauniina tarinana ja pelastustakin symbolisena: ”Lopulta kielletään uskon koko voima. On hyvä ihminen, hyvä elämä, hyvä humanismi – ihan täyttä roskaa.” Soinia viehätti myös paavin antikommunismi ja ateisminvastaisuus.
Soinia on kritisoitu perussuomalaisten väitetyn ”rotusyrjinnän” kieltämisestä puolueen edustajiin suunnattujen rotuoppiväitteiden jälkeen. BBC:n HARDtalk-ohjelman juontaja Stephen Sackur syytti helmikuussa 2013 haastattelussaan Soinia lupauksensa pettämisestä viitaten tämän aiempaan lausuntoon, jonka mukaan rasismiin syyllistyneet edustajat erotettaisiin puolueesta. Kansanedustajat James Hirvisaari ja Jussi Halla-aho oli tuomittu kiihottamisesta kansanryhmää vastaan, ja kansanedustaja Teuvo Hakkarainen oli puolestaan esittänyt rasistiseksi luonnehdittuja lausuntoja useaan kertaan mediassa. Lokakuussa 2013 Hirvisaari erotettiin puolueesta, kun hän kuvasi Seppo Lehdon natsitervehdyksen Eduskunnan lehtereillä.