hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
M/S Spuigracht
M/S Spuigracht () on alankomaalaisen C.V. Scheepvaartonderneming Bakengrachtin omistukseen rekisteröity monikäyttöinen rahtilaiva. Nykyisin aluksella operoi alankomaalainen Spliethoff -varustamokonserni. Laiva on rakennettu vuonna 2001 Stocznia Szczecińska -nimisellä telakalla, Szczecinissä, Puolassa. Kuollutta painoa "Spuigrachtilla" on 21 402 tonnia ja jääluokitus on 1A eli alus pystyy useimmissa jääolosuhteissa kulkemaan yksin. Alus on rekisteröity Alankomaiden lipun alle ja sen kotisatama on Amsterdam.
Spuigrachtin sisaraluksia ovat:
Ted Lewis
Ted Lewis, oikealta nimeltään Theodore Edward Paul Lewis II (s. 18. lokakuuta 1969 Bellingham, Massachusetts)) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä ja ääniohjaaja, joka tuli tunnetuksi dubattuaan Yu-Gi-Oh! Duel Monstersissa Ryou Bakuraa ja Yami no Bakuraa.
Hän on työskennellyt useimmiten 4Kidsillä, jonka myötä Lewis on ääninäytellyt enimmäkseen englanniksi dubatuissa animesarjoissa ja elokuvissa vuodesta 1996 lähtien. Useimmiten hän käyttää oikean nimensä Ed Paulin lisäksi nimeä Ted Lewis.
Lewis opiskeli näyttelemistä "American Music and Drama Academy"ssa, sekä "William Esper Studio"ssa. Aluksi hänestä piti tulla näyttelijä, mutta sattuman kautta päätyi ääninäyttelijäksi, kun hänen työkaverinsa kysyi Lewisia kokeilemaan ääninäyttelemistä. Kaverinsa työskenteli lisäksi "Central Park Media"ssa, jossa hän esitteli Lewisin hakemusta. Pari päivää myöhemmin Lewis sattui tapaamaan erään näyttelijän, joka oli tekemässä ääniroolia OVAan "Record of Lodoss War". Heidän keskustelun päätteeksi Lewis sai ensimmäisen ääniroolinsa, jonka myötä alkoi hänen uransa ääninäyttelijänä.
Lewis teki uransa alussa pääosin dubbausrooleja animesarjoihin ja elokuviin. Hän muun muassa teki ensimmäisiä ääniroolejaan "Pokémoniin" 1990-luvun lopulla. Hän dubbasi Jamesin roolin alkujaksoissa ja myöhemmin toimi usean sivuhahmon äänenä, kuten Flint, Giovanni, Shelby ja Tracey Sketchit. 2001 Lewis sai merkittävämmän roolin "Yu-Gi-Oh! Duel Monsters" animesarjassa, jossa hän dubbasi pääosin Ryou Bakura ja Yami no Bakuran äänet. Dubbausten ohella Lewis teki yhden alkuperäisroolin "The Weekenders" sarjaan vuonna 2000 ja myöhemmin 2005–2006 "Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat" sarjaan.
In Depths of Dreams Unconscious
In Depths of Dreams Unconscious on ruotsalaisen Crimson Moonlight -yhtyeen EP, joka julkaistiin 1. helmikuuta 2007.
"In Depths of Dreams Unconscious" äänitettiin keväällä 2006 studio Undergroundissa. EP:n tuotti Pelle Saether ja Crimson Moonlight.
"In Depths of Dreams Unconsciousin" virallinen painos sisältää instrumentaalisen nimi-intron, jonka on toteuttanut Peter Bjärgö ja neoklassinen yhtye Arcana, joka on Cold Meat Industry -levy-yhtiön artisti. Kappaleessa on vaikutteita keskiajan musiikista.
EP-levyn kaksi kappaleet "The Advent of the Grim Hour" ja "Shiver of Fear" jatkavat vuoden 2005 "Veil of Remembrancen" death ja black metal -linjalla mutta ovat aiempaa melodisempia. Kappaleilla kuullaan aiempaa enemmän murinavokalisointia vastapainona Simon Rosénin kirkunaulosannille. Murinalaulun hoitaa basisti Johan Ylenstrand. Sanoitukset painottuvat sisäänpäin kääntyneeseen pohdintaan pelon olemuksesta ("Shiver of Fear") ja henkisestä kamppailusta ("The Advent of the Grim Hour").
"Alone in Silence" on uudelleensovitettu versio Crimson Moonlightin ensimmäisen demon "Glorification of the Master of Light" kappaleesta. Musiikillisesti se on perinteisempi black metal -tyylinen kappale.
Halkio
Halkio on synnynnäinen epämuodostuma, joka ilmenee huuli- ja suulakihalkioina. Huulihalkiossa huuli on kehittynyt vajaasti, ja siitä puuttuu osa. Huulihalkioon voi liittyä suulakihalkio. Huuli- ja suulakihalkiot ovat yleisimpiä synnynnäisiä epämuodostumia Suomessa. Suulakihalkioita esiintyy Suomessa eniten maailmassa, mutta huulihalkioita kansainvälisen keskitason verran. Suomessa noin yhdellä lapsella viidestäsadasta on vastasyntyneenä halkio.
Halkiot saattavat aiheuttaa ongelmia jo heti syntymän jälkeen, jos vauva ei pysty imemään normaalisti. Tämän seurauksena vauvan painonkehitys saattaa hidastua. Halkion vuoksi myöskään leuat ja hammaskaaret eivät kehity normaalisti, ja halkiolapsille tulee purentavikoja, joita joudutaan korjaamaan. Yleinen ongelma on myös liimakorva, joka johtuu siitä, etteivät välikorvat ilmastoidu halkion takia riittävästi. Suun alueen epämuodostumista seuraa lisäksi puheongelmia.
Huulihalkio on useimmiten osittainen ja toispuolinen. Täydellisiä halkioita, jotka halkaisevat koko huulen ja ikenen, esiintyy Suomessa vain 1–2 tapausta vuodessa. Halkio johtuu sikiökautisesta kehityshäiriöstä, ja sen syntyyn voivat vaikuttaa sekä perintötekijät että ulkoiset häiriötekijät.
Huulihalkio voidaan korjata kirurgisesti. Leikkauksesta on apua sekä ulkonäön että terveyden kannalta. Suomessa huulihalkion sulkeva korjausleikkaus pyritään tekemään noin kolmen kuukauden iässä. Osalla halkiopotilaista on myös muita epämuodostumia.
Palacio de las Cortes
Palacio de las Cortes on palatsimainen rakennus Espanjan pääkaupungissa Madridissa, Carrera de San Jerónimo -kadun varrella. Palatsissa toimii Espanjan parlamentin alahuone eli edustajainhuone (). Palatsi edustaa uusklassista arkkitehtuuria ja sen on suunnitellut arkkitehti Narciso Pascual y Colomer (1808–1870).
Palatsin rakennustyöt käynnistettiin vuonna 1843, ja se vihittiin kuningatar Isabella II:n johdolla 31. lokakuuta vuonna 1850. Palatsin julkisivua koristaa muun muassa kuusi korinttilaista pylvästä ja kaksi pronssileijonaa, joiden suunnittelusta on vastannut Ponciano Ponzano. Palatsin pronssiset pääovet ovat puolestaan José María Sánchez Pescadorin työtä.
Vuonna 1990 palatsiin tehtiin moderni laajennusosa.
Pavel Jablotškov
Pavel Nikolajevitš Jablotškov (; 14. syyskuuta 1847 Saratov – 31. maaliskuuta 1894 Saratov) oli venäläinen insinööri ja keksijä.
Jablotškov opiskeli ensin pioneeriksi ja sen jälkeen insinööriksi. Asepalveluksen jälkeen hän toimi Moskovan–Kurskin rautatien lennätinlaitoksen johtajana ja tutustui erilaisiin sähköteknisiin keksintöihin.
Vuonna 1875 Jablotškov esitteli merkittävimmän keksintönsä, ”sähköisen kynttilän” – ensimmäisen kaarilampun, jossa ei ollut regulaattoria. Hän meni samana vuonna Pariisiin, jossa hän rakensi prototyypin sähkölampusta. Hän kehitti myös järjestelmän, jossa sähkövalaisin toimi yksivaiheisella vaihtovirralla. Vuonna 1879 Jablotškov perusti Pietariin yhtiön ja tehtaan, joka tulisi valmistamaan valaisimia armeijan aluksiin ja tehtaisiin.
Myöhempinä vuosinaan Jablotškov tutki muun muassa sähkön tuottamista polttoaineen avulla.
Vuodesta 1947 Neuvostoliitto myönsi "Jablotškovin palkintoja" niille, jotka olivat ansioituneet sähkötutkimuksen alalla. Myös Jablotškovin kraatteri Kuun pinnalla on nimetty hänen mukaansa.
Venäjän translitterointi
Venäjän translitterointi on venäjänkielisen tekstin esittämistä jollakin muulla kirjaimistolla kuin kyrillisellä. Suomen kielessä venäjän translitterointiin käytetään Suomen Standardisoimisliiton laatimaa SFS 4900 -standardia. Kansainväliseen käyttöön on tarkoitettu Organisation internationale de normalisationin ISO 9 -standardi.
SFS 4900 -standardia eli kansallista standardia suositetaan käytettäväksi kaikessa suomenkielisessä tiedonvälityksessä, kuten yksityishenkilöiden välisessä viestinnässä, sanoma- ja aikakauslehdistössä, televisiossa, kaunokirjallisuudessa, yleistajuisessa tietokirjallisuudessa sekä suomenkieliseen kirjallisuuteen keskittyvissä kirjastoissa. SFS 4900 -standardin mukaisesti translitteroitua venäjänkielistä tekstiä ei voida mekaanisesti palauttaa takaisin alkuperäiseen kyrilliseen asuunsa.
ISO 9 -standardia eli kansainvälistä standardia käytetään nimensä mukaisesti kansainvälisessä tiedonvälityksessä. Standardi otettiin käyttöön vuonna 1954, ja sitä uudistettiin vuosina 1968 ja 1995. Merkittävimmät käyttöalat ovat bibliografiat, tieteellisten kirjastojen tietojärjestelmät, tieteellinen tutkimus ja muu kansainvälinen toiminta. ISO 9 -standardin mukaisesti translitterointu teksti voidaan mekaanisesti palauttaa takaisin alkuperäiseen kyrilliseen asuunsa.
Michael Krohn-Dehli
Michael Krohn-Dehli (s. 6. kesäkuuta 1983 Kööpenhamina, Tanska) on tanskalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Krohn-Dehli pelasi Brøndbyssä ennen siirtymistään Ajaxin junioriakatemiaan. Hänelle ei kuitenkaan lopulta löytynyt paikkaa Ronald Koemanin valmentamassa edustusjoukkueessa, joten hän liittyi Waalwijkiin ilmaisella siirrolla vuonna 2004. Siellä hän teki ammattilaisdebyyttinsä 15. elokuuta 2004 Groningenia vastaan. Kaksi vuotta myöhemmin Krohn-Dehli palasi Ajaxiin ja teki vuoteen 2009 ulottuvan sopimuksen seuran kanssa. Kevätkauden 2007 hän pelasi lainalla Sparta Rotterdamissa, jossa onnistui tekemään yhden maalin 12 ottelussa.
Elokuussa 2008 Krohn-Dehli jätti lopullisesti Ajaxin organisaation ja palasi Brøndbyhyn. Elokuussa 2012 hän siirtyi Celta Vigoon.
1. kesäkuuta 2015 Krohn-Dehli teki kaksivuotisen sopimuksen Sevillan kanssa.
Tanskan maajoukkueessa Krohn-Dehli teki ensiesiintymisensä EM-karsinnoissa Liechtensteinia vastaan 11. lokakuuta 2006. Hän on pelannut 59 maaottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia.
Heikki Kujanpää
Heikki Juhani Kujanpää (s. 1. syyskuuta 1961 Pielisjärvi) on suomalainen näyttelijä, ohjaaja, käsikirjoittaja sekä teatterinjohtaja.
Kujanpää valmistui näyttelijäksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 1989. Hän on ollut mukana useissa teatteri-, kuunnelma -ja elokuvarooleissa. Kujanpää on ohjannut fiktioita niin televisioon kuin radioonkin. Hän on ohjannut myös neljä lyhytelokuvaa, joista tunnetuin lienee "Pieni pyhiinvaellus" (2000). Elokuva voitti vuoden 2010 kotimaisen kilpailun yli 30-minuuttisten elokuvien sarjan pääpalkinnon Tampereen lyhytelokuvajuhlilla. Se voitti myös sekä pääpalkinnon että yleisöäänestyksen Ranskassa Laonin kansainvälisillä elokuvajuhlilla.
Kujanpää johti Kuopion kaupunginteatteria vuosina 2001–2003. Hän on toiminut ohjaajana Turun kaupunginteatterissa ja Q-teatterissa, jota hän oli myös perustamassa. Vuonna 2005 hän ohjasi Q-teatterissa näytelmän "Putoavia enkeleitä", josta valmistui vuonna 2008 myös hänen ohjaamansa samanniminen elokuva. Se kertoo Aila Meriluodon ja Lauri Viidan taiteilija-avioliitosta.
Palacio de Santa Cruz
Palacio de Santa Cruz on palatsimainen rakennus Espanjan pääkaupungissa Madridissa, Plaza de Provincia -aukion laidalla. Palatsissa toimii nykyisin Espanjan ulkoasiainministeriö. Palatsin suunnittelusta on vastannut arkkitehti Juan Gómez de Mora (1586–1648), ja se rakennettiin 1600-luvun ensimmäisellä puoliskolla. Alkujaan talo oli kuninkaallinen vankila, joss apidätetyt odottivat inkvisition tuomiota.
Ulkoasiainministeriön käytössä palatsi on ollut 1930-luvulta lähtien.
Salt Laken temppeli
Salt Laken temppeli () on Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon suurin ja parhaiten tunnettu temppeli. Järjestyksessään se on kuudes kirkon rakennuttama temppeli. Se sijaitsee Utahin pääkaupungissa Salt Lake Cityssä, Yhdysvalloissa. Uusgoottilaista arkkitehtuuria edustava temppeli rakennettiin vuosina 1853–1893 arkkitehti Truman O. Angellin piirustusten pohjalta. Se vihittiin 4. huhtikuuta vuonna 1893 kirkon presidentin Wilford Woodruffin johdolla. Temppeli yltää 64 metrin korkeuteen ja sillä on lattiapinta-alaa 23 506 neliömetriä. Temppelissä on myös kaikkein pyhin.
Miliza Korjus
Miliza Elizabeth Korjus [militsa] (18. elokuuta 1909 Varsova, Puolan kuningaskunta, Venäjä – 26. elokuuta 1980 Culver City, Yhdysvallat) oli isänsä puolelta virolainen koloratuurisopraano ja näyttelijä. Hän aloitti laulajan uransa Neuvostoliitossa 1920-luvulla ja siirtyi sieltä Baltian maihin ja Saksaan. Korjus kiinnitettiin Berliinin valtionoopperaan 1933 ja sai lempinimen "Berliinin satakieli". Hänen tunnetuin kappaleensa on 1935 levytetty "Warum?", jonka sävelsi saksalainen Theo Mackeben, Johann Wolfgang von Goethen erään runon katkelmaan. Korjus sai filmisopimuksen Hollywoodiin 1930-luvun lopussa. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli "Unohtumaton valssi (The Great Waltz)" 1938, josta hänellä oli parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuus. Muista elokuvista mainittakoon espanjankielinen "Caballería del Imperio" Meksikossa, jossa Korjus asui 1940-luvun alkupuolella, jonka jälkeen Yhdysvalloissa. Hän oli kahdesti naimisissa.
Hänen tyttärensä Melissa F(oelsch) Wells toimi diplomaattina mm. Yhdysvaltain Viron-suurlähettiläänä 1998-2001.
Tsim Sha Tsui
Tsim Sha Tsui () on kaupunginosa Yau Tsim Mong -piirissä eteläisessä Kowloonissa Hongkongissa. Aluetta rajaa pohjoisessa Austin Road ja idässä Hong Chong Road.
Hongkongin metron Tsuen Wan -linjan Tsim Sha Tsuin asema sijaitsee alueella. Kowloon-Canton Railwayn East Rail -linjaa laajennettiin vuonna 2004 ulottumaan Hung Hom -asemalta East Tsim Sha Tsuin asemalle, josta on tunneliverkosto Tsim Sha Tsuin metroasemalle.
Arkansas State Capitol
Arkansas State Capitol on rakennus Yhdysvaltain Arkansas’n osavaltion pääkaupungissa Little Rockissa. Se toimii Arkansas’n parlamenttitalona ja se rakennettiin vuosina 1899–1915. Rakennustyöt maksoivat noin 2,2 miljoonaa sen aikaista Yhdysvaltain dollaria. Rakennuksen julkisivu on verhoiltu arkansasilaisella kalkkikivellä. Ennen rakennuksen valmistumista osavaltion lainsäädäntö toimi Old State Housessa, vuosina 1833–1842 rakennetussa uusklassisessa rakennuksessa.
California State Capitol
California State Capitol on Yhdysvaltain Kalifornian osavaltion lainsäädäntörakennus Sacramentossa. Rakennuksessa toimii Kalifornian osavaltioparlamentti ja siellä sijaitsee myös kuvernöörin toimisto. Se on rakennettu vuosien 1861 ja 1874 välillä ja edustaa uusklassista arkkitehtuuria. Rakennuksen suunnittelusta on vastannut arkkitehti Frederic Butler. Rakennus on listattu Yhdysvaltain historiallisten kohteiden kansallisrekisterissä (National Register of Historic Places, NRHP). Se lisättiin rekisteriin vuonna 1973.
Time I
Time I on metalliyhtye Wintersunin studioalbumi, joka on myös konseptialbumi. Yhtyeen perustajajäsen Jari Mäenpää on ilmoittanut julkaisevansa levyn kahdessa osassa - "Time I" ja "Time II". Syitä tähän Mäenpään mukaan on mm. se, että materiaalia levylle on vuosien saatossa kerääntynyt niin paljon, ettei se mahtuisi yhdelle CD-levylle, eivätkä tekijät halunneet jättää mitään pois tulevalta albumilta.
Albumi julkaistiin 19. lokakuuta 2012 Nuclear Blastin kautta. Alkuperäisen suunnitelman mukaan albumi piti julkaista jo marraskuussa 2006, mutta julkaisu siirtyi albumin äänityksissä ja miksauksessa tapahtuneiden viivästysten vuoksi.
Albumin molempien osioiden pituudeksi on luvattu noin 40 minuuttia. Yhtyeen virallisilla Facebook-sivuilla on jo nähtävissä materiaalia ensimmäisen levyn äänityssessioista. Levyn toista osaa kaavailtiin julkaistavaksi vuonna 2013, mutta julkaisu siirtyi vuodelle 2014.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan toisella sijalla, ja se pysyi listalla yhteensä 7 viikkoa.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Jari Mäenpää.
Colorado State Capitol
Colorado State Capitol on Yhdysvaltain Coloradon osavaltion lainsäädäntörakennus Denverissä. Rakennuksessa toimii Coloradon osavaltioparlamentti ja siellä sijaitsee myös Coloradon kuvernöörin toimisto. Arkkitehti Elijah E. Myersin suunnitteleman rakennuksen peruskivi muurattiin vuoden 1892 heinäkuussa, ja rakennus valmistui virallisesti vuonna 1908. Rakennusmateriaalina käytettiin Coloradon valkoista graniittia.
Minnesota State Capitol
Minnesota State Capitol on Yhdysvaltain Minnesotan osavaltion lainsäädäntörakennus Saint Paulissa. Rakennuksessa toimii Minnesotan osavaltioparlamentti ja siellä sijaitsee myös osavaltion kuvernöörin toimisto. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Cass Gilbert ja se rakennettiin vuosina 1896–1905. Se on järjestyksessään kolmas Minnesotan lainsäädäntörakennus: ensimmäinen tuhoutui tulipalossa vuonna 1881, ja vuonna 1883 valmistunut toinen lainsäädäntörakennus osoittautui liian pieneksi. Rakennuksen rakennustyöt maksoivat noin 4,5 miljoonaa sen aikaista Yhdysvaltain dollaria. Rakennus lisättiin Yhdysvaltain historiallisten kohteiden kansallisrekisteriin (National Register of Historic Places, NRHP) vuonna 1972.
OOPArt
OOPArt-lyhenne (Out-Of-Place Artifact, ) tarkoittaa historiallista, arkeologista tai paleontologista esinettä, joka on löydetty hyvin epätavallisesta tai jopa mahdottomasta paikasta. Käsitteen keksi skotlantilais-amerikkalainen kasvitieteilijä, geologi ja kryptozoologi Ivan T. Sanderson (1911–1973). Käsitettä ei käytetä tieteellisessä tutkimuksessa, vaan se liittyy enemmän tieteen popularisointiin ja näennäistieteeseen. Vaikka useita OOPArteista kehiteltyjä teorioita pidetään näennäistieteenä, jotkut OOPArtit, kuten Kensingtonin riimukivi ja Mainen penny, ovat tai ovat olleet tieteellisen kiistelyn kohteena.
Useimpien mielestä OOPArteissa on kyse virheellisistä tulkinnoista ja toiveajattelusta, osassa myös väärennöksistä. Toisten mielestä ne ovat todisteita siitä, että tiede jättää huomioimatta laajoja tiedon alueita, joko tahallisesti tai välinpitämättömyyttään.
Muun muassa Charles Fort, Erich von Däniken, Peter Kolosimo, Graham Hancock ja Zacharia Sitchin ovat käsitelleet OOPArteja teoksissaan.
Thank God He Met Lizzie
Thank God He Met Lizzie australialainen elokuva vuodelta 1997. Romanttisen komedian pääosissa ovat Cate Blanchett, Richard Roxburgh ja Frances O’Connor. Elokuva on Cherie Nowlanin debyyttiohjaus. Yhdysvalloissa elokuva julkaistiin nimellä "The Wedding Party".
Elokuvan tarina kiertyy kahden juonteen ympärille: Lizzien (Blanchett) ja Guyn (Roxburgh) tulevien häiden sekä Guyn takaumien aiemmasta heilastaan Jennystä (O’Connor).
Tie paratiisiin
Tie paratiisiin on australialainen elokuva vuodelta 1997. Se kertoo tarinan joukosta naisia, jotka japanilaiset vangitsivat toisen maailmansodan aikaan Sumatralle. Elokuvan ohjasi Bruce Beresford.
Hans von Aachen
Hans von Aachen (1552 – 4. maaliskuuta 1615) oli saksalainen taidemaalari.
Hans von Aachen syntyi Kölnissä, mutta hänen nimensä juontuu isän aachenilaisuudesta. Hän aloitti kuvataiteen teon Saksassa flaamilaisen mestari E. Jerrighin oppilaana ja muutti vuonna 1574 Italiaan. Hän asettui Rooman ja Firenzen kautta Venetsiaan.
Aachen oli manieristi ja sai vaikutteita myös ajan johtavilta saksalaisilta taidemaalareilta, kuten Bartholomeus Sprangerilta ja Hendrick Goltziukselta. Hän palasi Saksaan 1588 ja meni Münchenissä naimisiin säveltäjä Orlando di Lasson tyttären Reginan kanssa.
Aachen nimitettiin vuonna 1592 Rudolf II:n hovitaidemaalariksi. Hän kuitenkin muutti Prahaan vasta 1601 ja kuoli siellä 4. maaliskuuta 1615.
Andreas Achenbach
Andreas Achenbach (29. syyskuuta 1815 – 1. huhtikuuta 1910 Düsseldorf) oli saksalainen maisemamaalari. Hän syntyi Kasselissa, aloitti opintonsa Düsseldorfissa 1827 ja muutti Müncheniin vuonna 1835. Hänen veljensä oli taidemaalari Oswald Achenbach.
Achenbach kuului Düsseldorfin koulukuntaan. Hän maalasi muun muassa myrskyisiä Pohjanmeren maisemia sekä Alankomaiden kanavia ja Reininmaan kyliä.
Anti Marguste
Anti Marguste [antti markuste] (5. elokuuta 1931 Are – 12. tammikuuta 2016) oli virolainen säveltäjä.
Marguste valmistui Tallinnan polyteknillisen instituutin ekonomian tiedekunnasta 1953 ja Tallinnan konservatoriosta 1960. Hänen opettajiaan olivat Mart Saar ja Anatoli Garšnek. Hän opetti itse vuodesta 1962 musiikin teoriaa Tallinnan Georg Ots -musiikkikoulussa.
Margusten tunnetuimpien teosten joukkoon lukeutuvat kuusi sinfoniaa (1960–1981) ja "Virolainen rapsodia" (1974) sekä urkuteokset "Oreloits" (1984), "Oreleelo" (1984) ja "Orelend" (1987). Hänen kuoromusiikissaan suuri osa sanoituksista juonsi juurensa virolaiseen kansanperinteeseen.
Metallihila
Metallihila on kiinteässä olomuodossa olevien metallien säännöllinen järjestelmä, jossa vapaat elektronit pitävät positiiviset metalli-ionit yhdessä.
Karin Mamma Andersson
Karin Mamma Andersson (s. 28. helmikuuta 1962 Luulaja Norlanti Ruotsi) on ruotsalainen taiteilija.
Andersson on käynyt Ruotsin Kuninkaallisen taidekorkeakoulun 1986-1993. Hän asuu ja työskentelee Tukholmassa. Hänen avopuolisonsa on taiteilija Jockum Nordström (s. 1963). Andersson alkoi käyttää lisänimeä "Mamma" vitsin vuoksi oppilasnäyttelyn yhteydessä 1992, mutta siitä on tullut taiteilijanimi, jota hän käyttää edelleen.
Hän on tehnyt Nobel-palkinnon diplomin 2004 ja 2005 Elfriede Jelinekille ja Harold Pinterille, ja hän sai 2006 pohjoismaisen Carnegie Art Awardin ensipalkinnon, jonka suuruus oli miljoona kruunua.
Tyylillisesti Anderssonin voi yhdistää ruotsalaisen luonnonlyriikan perinteeseen, ja maalauksissa on nähty samoja sävyjä kuin Ernst Josephsonin ja Carl Fredrik Hillin maalauksissa sekä Gunnar Frödingin runoissa, mutta myös mediamaailman nykyaikaa. Värimaailma tuo myös mieleen Aasian.
Karin Mamma Anderssonin näyttely oli Helsingin Taidehallissa syksyllä 2007. Vuonna 2003 hänen tuotantoaan oli esillä Venetsian biennaalissa. Vuonna 2009 Andersson sai ansioistaan pohjoismaisille taiteilijoille jaettavan Prinssi Eugenin mitalin.
Hiipinätunturit
Hiipinätunturit (, ) on Venäjän Murmanskin alueella Kuolan niemimaan keskiosassa sijaitseva tunturijono Imantero- ja Hiipinäjärvien välissä.
Hiipinätuntureiden korkein kohta on 1 201 metriä merenpinnasta. Hiipinätuntureilla ja Luujärventuntureilla () on samankaltainen geologia ja ne ovat molemmat noin 350 miljoonaa vuotta vanhoja.
Helmikuussa 2018 uutisoitiin 848,04 neliökilometrin laajuisen Hiipinän kansallispuiston perustamisesta seudulle.
Fridman
Fridman tarkoittaa:
Serbian koripalloliiga
Serbian koripalloliiga on Serbian korkein koripallosarja.
Nykymuodossa liigaa on pelattu kaudesta 2010–2011 lähtien. Eniten mestaruuksia on voittanut belgradilainen Partizan jolla on seitsemän mestaruutta. Ennen vuotta 2006 mukana oli joukkueita myös Montenegrosta.
Liigan sarjajärjestelmä koostuu kahdesta runkosarjavaiheesta sekä pudotuspeleissä. Ensimmäisessä runkosarjavaiheessa (liigassa) 14 joukkuetta kohtaa toisensa kahdesti, kotona ja vieraissa. Sarjan neljä parasta joukkuetta etenevät toiseen runkosarjavaiheeseen (superliigassa), jossa niiden lisäksi pelaa neljä Adrianmeren liigassa pelaavaa joukkuetta. Myös tässä vaiheessa joukkueet pelaavat keskenään täyden kaksinkertaisen sarjan. Toisen runkosarjavaiheen neljä parasta joukkuetta etenee pudotuspeleihin. Välierät pelataan paras kolmesta- ja loppuottelu paras viidestä -periaatteella.
Giovanni Battista Bugatti
Giovanni Battista Bugatti (1779/1780–1869) oli Kirkkovaltion virallinen teloittaja vuosina 1796–1865. 69 työvuodellaan hän oli teloittajista pisimpään palvellut ja sai lempinimen Mastro Titta. Bugatti sai vuodesta 1865 kuolemaansa 30 scudia eläkettä kuukaudessa.
Bugatti pani täytäntöön ensimmäisen kuolemantuomionsa 22. maaliskuuta 1796. Vuoteen 1810 asti hän suoritti teloitukset kirveellä mestaamalla tai hirttämällä. Myöhemmin käytettiin kuitenkin ranskalaista giljotiinia. Kaikkiaan hänen uraansa mahtui 516 teloitusta.
Mahdollisten kostojen ehkäisyksi Bugatti ei saanut liikkua Trasteveren ulkopuolella muutoin kuin virallisissa liiketoimissa. Hänet on kuvattu lyhyeksi, hieman vatsakkaaksi ja aina hyvin pukeutuneeksi. Hän kävi säännöllisesti kirkossa. Hänellä oli vaimo, mutta ei lapsia.
Charles Dickens kuvasi tekemästään Italian-matkasta kertovassa kirjateoksessa erään Bugattin 8. maaliskuuta 1845 suorittaman teloituksen. Hänen käyttämiään välineitä on nähtävillä kriminologisessa museossa Roomassa.
JSD Partizan
Jugoslovensko sportsko društvo Partizan () on vuonna 1945 perustettu urheiluseura Belgradista, Serbiasta. Partizanilla on toimintaa useissa lajeissa, joissa se lukeutuu maansa menestyneimpiin seuroihin.
Bergenin rautatieasema
Bergenin rautatieasema () on Bergenin radan pääteasema norjalaisessa Bergenin kaupungissa. Rautatieasema avattiin vuonna 1913, neljä vuotta sen jälkeen kun Bergenin rata oli avattu. Asemarakennuksen on suunnitellut arkkitehti Jens Zetlitz Monrad Kielland. Kiellandin ehdotus voitti rakennuksesta vuonna 1900 järjestetyn arkkitehtikilpailun.
Umbajoki
Umbajoki (, ) on 123 km pitkä joki Murmanskin alueella Kuolan niemimaalla. Joki virtaa Umbajärvestä Vienanmeren Kantalahteen, johon se laskee Umban taajaman kohdalla.
Umban sivujokia ovat joen keskijuoksulla sijaitsevaan Kanozero-järveen laskevat Muna ja Kana.
Umba on perinteisesti ollut hyvä lohijoki, jonne 1990-luvulla ryhdyttiin järjestämään kalastusmatkailua. Viime vuosina kalansaaliit ovat kuitenkin vähentyneet paikallisen väestön ylikalastuksen seurauksena.
Klaus Maria Brandauer
Klaus Maria Brandauer (oik. Klaus Georg Steng, s. 22. kesäkuuta 1944, Bad Aussee, Itävalta) on itävaltalainen näyttelijä ja ohjaaja. Hän myös opettaa Max Reinhardt Seminarissa Wienissä Itävallassa.
Aloittaessaan näyttelijänuransa vuonna 1962 hän otti taiteilijanimekseen äitinsä tyttönimen Maria Brandauer. Työskenneltyään teatterissa ja televisiossa hän teki ensimmäisen filmiroolinsa vuonna 1972 elokuvassa "Tehtävä Salzburgissa". Vuonna 1981 Brandauer teki kehutun roolityön István Szabón ohjaamassa elokuvassa "Mefisto". Elokuva voitti parhaan ulkomaisen elokuvan Oscar-palkinnon. Brandauer sai roolistaan myös mm. Jussi-palkinnon. Pääosa "Mefisto"-elokuvassa käynnisti Brandauerin kansainvälisen uran. Seuraavina vuosina hän näytteli mm. Bond-elokuvassa "Älä kieltäydy kahdesti" (1983) Maximilian Largon roolissa ja paroni Bror von Blixen-Finecken roolissa elokuvassa "Minun Afrikkani" (1985).
Roolistaan paroni Blixeninä hän voitti Golden Globe -palkinnon parhaasta miessivuosasta ja oli myös Oscar-ehdokkaana.
Vuonna 1989 hän ohjasi ensimmäisen elokuvansa "Georg Elser – Einer aus Deutschland", jossa hän myös näytteli pääosassa. Hän on näytellyt myös monissa teatterirooleissa.
Vuonna 2006 tuli kuluneeksi 50 vuotta saksalaisen näytelmäkirjailijan Bertolt Brechtin kuolemasta. Brandauer ohjasi Brechtin ja Kurt Weillin vuonna 1928 tekemän "Kolmen pennin oopperan" juhlanäytöksen. Brandauer valitsi Puukko-Mackin osaan Die Toten Hosen –punkyhtyeen laulusolistin Campinon (oik. Andreas Frege). Tämä herätti hämmästystä teatterialan asiantuntijoiden keskuudessa. Näytelmä sai ristiriitaisen vastaanoton. Campinon roolityötä kehuttiin, mutta näytelmän tavanomaista ohjausta moitittiin. Brandauer sai buuauksia näytelmän ensi-illassa, kun hän tuli kumartamaan yleisölle näytännön päätteeksi.
Brandauer oli naimisissa elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja Karin Brandauerin (o.s. Müller) kanssa vuodesta 1963 vuoteen 1992, jolloin Karin Brandauer kuoli vaikeaan sairauteen. Avioliitosta on yksi lapsi.
Heinäkuussa 2007 Brandauer avioitui Berliinissä elämänkumppaninsa apulaisohjaaja Natalie Krennin kanssa. Brandauerin poika Christian oli tilaisuudessa todistajana.
Klaus Maria Brandauer asuinpaikkoina ovat nykyään Altaussee, Wien ja New York.
Giuseppe Abbati
Giuseppe Abbati (13. tammikuuta 1836 – 21. helmikuuta 1868) oli italialainen kuvataiteilija, joka kuului 1800-luvun jälkimmäisen puoliskon Macchiaioli-ryhmän keskeisiin nimiin.
Abbati syntyi Napolissa ja sai varhaisimman taiteellisen opetuksensa veljeltään Vincenzolta. Hän osallistui Garibaldin "vuoden 1860 kampanjaan" ja menetti oikean silmänsä taistellessaan Capuassa. Hän siirtyi Firenzeen, jossa hän tutustui Giovanni Fattorin ja Silvestro Legan kaltaisiin suuriin aikalaisiinsa.
Abbati jatkoi uraansa taidemaalarina loppuikänsä. Vuoden 1866 kuluessa hän kuitenkin liittyi jälleen armeijaan Preussin-Itävallan sotaa varten. Itävaltalaiset pitivät häntä vangittuna Kroatiassa. Vapauduttuaan Abbati palasi Italiaan ja jatkoi työtään, mutta kuoli vain 32-vuotiaana sairaalta koiralta saamaansa vesikauhuun.
Bias (mytologia)
Bias () oli kreikkalaisessa mytologiassa Amythaonin, Pyloksen kuninkaan, poika ja Melampuksen veli.
Neleus oli luvannut kauniin tyttärensä Peron vaimoksi sille, joka toisi hänelle Fylakoksen karjan. Hän pyysi apua veljeltään, joka ennustustaitojensa avulla saikin hankittua karjan itselleen. Kun Melampus oli palauttanut karjan Neleukselle ja saanut Peron mukaansa, hän palasi tämä kanssa takaisin kotiinsa ja antoi tämän veljelleen vaimoksi. Tämän liiton tuloksena Biakselle ja Perolle syntyi poika, Talaos.
Veljensä avulla Bias sai hallittavakseen myös kolmanneksen Argoksen kuningaskunnasta ja aloitti biantidien sukukunnan. Tämä tapahtui Anaksagoraan halinnon aikana, ja nyt Bias meni naimisiin Lysippen, Proitoksen tyttären, kanssa, ja he saivat lapset Areios, Leodokos ja Anaksibia. Hänen kuolemansa jälkeen valtakunnan hallitsijaksi nousi hänen poikansa Talaos.
Laavaleguaani
Laavaleguaani (myös laavalisko, "Conolophus subcristatus") on Galápagossaarilla elävä leguaani. Laji oli ennen yleinen, mutta nykyään uhanalainen. Leguaanien elinalueet ovat kuivia minkä vuoksi ne elävät maalla pesissä, jotka suojaavat kuumalta auringonpaisteelta.
Laavaleguaanit ovat melko suurikokoisia ja raskasrakenteisia; aikuinen leguaani voi olla jopa yli metrin pituinen. Häntä on hieman vartaloa pidempi. Takajalat ovat paksut ja voimakkaat etujalkojen ollessa hieman pienemmät. Jaloissa on pitkät ja voimakkaat kynnet. Väritykseltään leguaanit ovat keltaisia tai ruskeita. Selän puolella juoksee piikikäs harja niskalta alaselkään asti.
Laavaleguaani on kasvinsyöjä. Tärkein ravinnonlähde ovat opuntiakaktukset.
Naaras munii noin 25 pehmeäkuorista munaa pesään kostean hiekan tai lehtikasan alle. Munat kuoriutuvat kolmen tai neljän kuukauden kuluttua.
Isokatu (Oulu)
Isokatu on katu Oulussa sekä eräs keskustan pääliikenneväylistä. Se johtaa lähes pohjois-eteläsuuntaisena halki kaupungin ruutukaavakeskustan, alkaen Myllytullin kaupunginosasta, johtaen halki Pokkisen, Vanhantullin ja Leverin kaupunginosien, päättyen Nuottasaaren kaupunginosaan. Kadun pituus on noin 2,25 kilometriä, ja sen pinnoitteena on käytetty pääosin asfalttia, mutta osalla matkaa katu on päällystetty noppakivin.
Katu alkaa Heinäpään urheilukeskuksen pysäköintialueelta Liikuntakeskus Hukan luota, jatkuen suorana pohjoiskoilliseen halki kaupungin ruutukaavakeskustan. Liikenteellisesti merkittävät ja ruuhkaherkimmät poikkikatujen liittymät ovat Puistokadun, Saaristonkadun, Kajaaninkadun ja Linnankadun risteykset, joissa kaikissa on liikennevalo-ohjaus. Isokaduksi nimetty osuus päättyy Myllytulliin Mannenkadun ja Valjastehtaankadun liittymään, josta väylä jatkuu suoraan Kasarmintienä Oulujoen etelärantaa seuraten Erkkolan sillan liittymään saakka.
Isokadun osuus Saaristonkadulta Linnankadulle on aiemmin ollut käytössä keskustan halki pohjoiseen kulkevan linja-autoliikenteen väylänä. Joukkoliikenne siirtyi kuitenkin pääosin joukkoliikennekaduksi muutetulle Torikadulle 22. syyskuuta 2007.
Aiemmin katu tunnettiin nimellä "Iso Uusikatu". Nykyisen nimensä katu sai vuoden 1907 asemakaavan hyväksymisen yhteydessä, jolloin vanhoja pidempiä kadunnimiä muutettiin lyhyemmiksi.. Isokatu oli myös vuoden 1990 nuorisomellakoiden päätapahtumapaikka (ks. Oulun kristalliyö).
Adrianmeren liiga
Adrianmeren liiga on kansainvälinen koripallosarja, johon osallistuvat suurimmat seurajoukkueet Bosnia ja Hertsegovinasta, Kroatiasta, Montenegrosta, Serbiasta ja Sloveniasta. Seurat pelaavat liigaa omien kansallisten sarjojensa rinnalla. Liigan järjestää Adrianmeren koripalloliitto.
Adrianmeren liiga käynnistyi vuonna 2001 entisistä Jugoslavian osavaltioista tulleiden 12 joukkueen voimin. Seuraavaksi kaudeksi mukaan tuli Maccabi Tel Aviv Israelista, mutta se jätti sarjan yhden kauden jälkeen. Kaudeksi 2003–2004 sarja laajeni 14 joukkueen laajuiseksi. Kausi 2004–2005 pelattiin 16 joukkueella, mutta seuraavaksi kaudeksi palattiin 14 joukkueen järjestelmään. Lokakuussa 2006 liiga teki sponsorisopimuksen slovenialaisen NLB-pankin kanssa, ja sen nimi muutettiin NLB Leagueksi. Toinen suuri, ja entinen pääsponsori, on rengasvalmistaja Goodyear.
Runkosarjassa pelataan normaali kaksinkertainen sarja, jossa kaikki joukkueet kohtaavat toisensa kerran kotona ja kerran vieraissa. Kahdeksan parasta etenee pudotuspeleihin, jotka ratkeavat yhden ottelun perusteella.
Ry Cooder
Ryland Peter ”Ry” Cooder (s. 15. maaliskuuta 1947 Los Angeles) on Grammy-palkittu yhdysvaltalainen kitaristi, laulaja, tuottaja, sessiomuusikko ja säveltäjä. Hän on yksi aikansa suurimmista kitaristeista sekä slide-kitaran taitajista ja tuli vuonna 2003 sijoitetuksi kahdeksanneksi "Rolling Stone" -lehden "100 Greatest Guitarists of All Time" -listauksessa.
Cooder on tehnyt yhteistyötä muun muassa Rolling Stonesin, Captain Beefheartin, Taj Mahalin ja Van Morrisonin kanssa. Hän on nyttemmin tullut tunnetuksi työstään kansanmusiikin alalla ja tehnyt siten kansainvälistä mainetta saavuttanutta yhteistyötä muun muassa kuubalaisen Buena Vista Social Clubin kanssa. Hän aloitti menestyksekkään soolouran 1970-luvulla, mikä jatkui aina vuoteen 1987 saakka, jolloin ilmestyi levy "Get Rhythm". Seuraavana vuonna Cooder yhtyeineen esiintyi Seinäjoen Provinssirockissa.
2000-luvun puolella Cooder on julkaissut Kalifornia-aiheisen levytrilogian, jonka aloitti 1950-luvulla hävitetystä meksikolaiskylästä L.A:ssa kertova albumi "Chávez Ravine" (2005), joka oli myös Grammy-ehdokkaana. Trilogian toinen osa on levy nimeltä "My name is Buddy" (2007) ja kolmas "I, Flathead" (2008). Ensimmäisen Grammyn Cooder sai piirrettyyn lastenelokuvaan "Pecos Bill" (1988) tehdystä soundtrackista, jossa kertojana toimi näyttelijä Robin Williams. Hänet nähtiin vuoden 1999 dokumenttielokuvassa "Buena Vista Social Club".
Cooder tunnetaan myös elokuvamusiikin säveltäjänä. Hänen tunnetuimpiin töihinsä tällä alalla lukeutuu "Paris, Texas" (1984). Cooderilla oli lyhyehkö hiljainen kausi "Get Rhythm" (1987) -levyn jälkeen. Levyn joka jäi tähän mennessä viimeiseksi pääosin cover-kappaleita sisältäneeksi studiolevyksi.
Cooderin yhteistyökumppanina live-esiintymisissä on ollut muun muassa Little Village (1990-luvun alussa) yhtyeen jäsen englantilainen Nick Lowe. Cooderin poika Joachim on soittanut rumpuja ja perkussioita jo 1990-luvun alkupuolelta lähtien isänsä kanssa korvaten paljolti Cooderin tätä ennen käyttämän rumpalivirtuoosin Jim Keltnerin.
Lagos (osavaltio)
Lagos on Nigerian pinta-alaltaan pienin mutta asukasluvultaan suurin osavaltio. Se perustettiin 27. toukokuuta 1967, jolloin Nigeriaan luotiin 12 osavaltiota. Osavaltion pääkaupunkina on vuodesta 1976 ollut Ikeja. Sitä ennen pääkaupunkina toimi Lagos, joka oli vuoteen 1991 saakka myös koko Nigerian pääkaupunki.
Vuoden 2006 väestönlaskennan mukaan Lagosin osavaltiossa oli 9,013,534 asukasta, mutta Yhdistyneiden Kansakuntien arvion mukaan osavaltiossa asuu noin 12 miljoonaa ihmistä. Näistä noin 85 % asuu Lagosin metropolialueella.
Osavaltion kuvernöörinä on vuodesta 2007 toiminut "Babatunde Fashola".
Henrik Perelló
Luis Henrik Perelló (s. 1969 Tampere) on klassisen koulutuksen saanut diplomiviulisti, joka tunnetaan paremmin viihteellisen viulun mestarina. Hän on toiminut mm. Suomen Kansallisoopperan orkesterin, Savonlinnan Oopperajuhlaorkesterin ja Tampere Chamber -kamariorkesterin ja Tampere Filharmonian konserttimestarina.
Perelló hallitsee laajasti eri musiikkityylejä, mutta argentiinalainen tango ja tango nuevo ovat lähinnä hänen sydäntään. Hän on konsertoinut Astor Piazzollan tangoihin erikoistuneen InTime-kvintettinsä kanssa kotimaan konserttilavojen lisäksi Ruotsissa, Tanskassa, Virossa, Venäjällä, Saksassa, Ranskassa, Italiassa, Argentiinassa, Japanissa ja Emiraateissa. Perelló on tehnyt viisi Astor Piazzolla -tangolevytystä, joista ensimmäinen, "Piazzolla InTime" valittiin vuoden levyksi 1995. Argentiinalaista tangoa hän soittaa lisäksi Cuarteto Perelló -kvartetissa ja Piazzollaa myös Camorra-kvintetissä yhdessä Mika Väyrysen, Kirmo Lintisen, Ismo Eskelisen ja Tarja Nybergin kanssa. Reijo Taipaleen tango-orkesterissa hän esiintyi Uruguayssa v.1997 Cumbre Mundial -festivaalilla.
Tanssiorkestereissa Perelló soittaa viulun lisäksi bassoa ja kosketinsoittimia. Nykyään hän myös sovittaa musiikkia eri kokoonpanoille. Henrik Perellólle myönnettiin Pirkanmaan taidetoimikunnan kulttuuriteko-palkinto 2005.
Perellón musiikin monipuolisuutta osoittaa sekin, että hän on tehnyt myös yhteistyötä viulistina ja kosketinsoittajana Juice Leskisen kanssa kokonaan eri genreen kuuluvan musiikin parissa. Hän on soittanut 90-luvun alussa Leskisen albumeilla "Taivaan kappaleita" (Juice Leskinen Grand Slam 1991) ja "Simsalabim Jim" (Juice Leskinen ETC 1992) sekä esiintynyt Henrikin enkelit -kokoonpanonsa kanssa marraskuussa 2004 Tampere-talossa Juice Leskisen ja Mikko Alatalon yhteisessä juhlakonsertissa, joka on taltioitu "Klassikoiden ilta" -DVD:lle ja 2CD:lle.
Inkereenjoki
Inkere eli Inkereenjoki () on Nevan sivujoki Leningradin alueen Hatsinan ja Tusinan piireissä sekä Pietarin Kolpinan piirissä Venäjällä. Sen pituus on 76 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 1000 neliökilometriä.
Joki saa alkunsa Inkerin ylängöllä Skuoritsan kylän lähellä olevasta lähteestä, virtaa tasangon keskellä jyrkkäreunaisessa uomassa ja laskee Nevaan Ust-Ižoran taajaman luona. Sen keskisyvyys on 1,5–2 metriä, suurin syvyys 4 metriä ja suurin leveys joen suussa 60 metriä. Joessa on paljon karsti-ilmiöitä. Tärkeimmät sivujoet ovat Paritsa, Verevka, Tšornaja, Vinokurka ja Bolšaja Ižorka.
Inkereenjoki on yksi Nevan saastuneimmista sivujoista. Sen kalalajeja ovat hauki, ahven ja särki. Varsinkin alajuoksu Suurlopotista (ven. "Antropšino") Kolpinaan on suosittu melontakohde. Joen varrella sijaitsevat Puutostin, Patamäen ja Telmanin kuntakeskukset sekä Kommunarin ja Kolpinan kaupungit.
Joesta on saanut nimensä inkeroisten kansanheimo. Se muodostaa ”parin” viereisen Venjoen (< "Venäjä") kanssa. Vuonna 1240 Aleksanteri Nevskin johtamat Novgorodin ja Laatokankaupungin joukot löivät ruotsalaisten armeijan Nevan taistelussa Nevan ja Inkereenjoen yhtymäkohdassa. Keskiajalla seutu kuului Novgorodin Vatjan viidenneksen Inkereen pogostaan. 1600-luvulla joen rannoille syntyi suomalaisasutus, joka kuului Inkereen, Venjoen ja Skuoritsan luterilaisiin seurakuntiin. 1700-luvun alussa perustettiin Isoran Lopotin postiasema ja joelle rakennettiin ”sahamyllyjä”, joista saivat alkunsa Inkereen tehtaat nykyisessä Kolpinassa. Näihin aikoihin joen rannalle syntyi myös saksalaisia siirtokuntia. Suomalaisasutus tuhoutui toisen maailmansodan aikaisten pakkosiirtojen seurauksena.
Wilhelm Kube
Wilhelm Richard Paul Kube (13. marraskuuta 1887 – 23. syyskuuta 1943) oli saksalainen sotilasvirkamies ja SS-upseeri.
Toisessa maailmansodassa Kube johti kenraalikomissaarina Valko-Venäjän miehityshallintoa. Hän astui virkaan elokuussa 1941 ja jatkoi sitä kuolemaansa asti 1943. Kuben tiedetään olleen raivokas juutalaisvihaaja ja hänen johdollaan tehtiin monia sotarikoksia. Hänen tiedetään sanoneen: ”Sitä mitä rutto ja syfilis ovat ihmiskunnalle, ovat juutalaiset valkoiselle rodulle.” Kube oli yksi valkovenäläisen nukkevaltion, Weißruthenischer Zentralratin, pääjunailijoista. 23. syyskuuta 1943 neuvostopartisaanit salamurhasivat hänet. Varsinaisen operaation suoritti palvelusneidoksi naamioitunut, väärällä nimellä Kuben palvelukseen pestautunut Jelena Mazanik, joka laittoi kuumavesipulloon piilotetun pommin Kuben sängyn alle. Kostona salamurhasta SS tappoi yli tuhat minskiläistä. Iskun jälkeen Mazanik ja hänen sisarensa pakenivat Minskistä ja liittyivät partisaaneihin.
Jarmo Harjula
Jarmo Olavi Harjula (s. 31. maaliskuuta 1954 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on Lähiöteatterin perustaja (perustettu 9. helmikuuta 1969) ja teatterinjohtaja. Hän on tehnyt dubbauksia piirroselokuviin.
Luis Pérez Sala
Luis Pérez Sala Valls-Taberner (s. 15. toukokuuta 1959 Barcelona, Espanja) on entinen espanjalainen kilpa-autoilija. Hän kilpaili Formula 1 -sarjassa kausilla 1988 ja 1989.
Pérez Sala kilpaili vuonna 1985 Italian Formula 3 -sarjassa voittaen yhden kilpailun ja siirtyi seuraavaksi kaudeksi Formula 3000 -sarjaan. Hän voitti F3000:ssa kilpailun Birminghamissa ja Ennassa kaudella 1986. Vuonna 1987 hän jatkoi samassa sarjassa, jolloin hän voitti Donington Parkin ja Le Mansin kilpailut sijoittuen sarjassa Stefano Modenan jälkeen toiseksi. Seuraavat kaksi kautta menivät Formula 1 -sarjassa Minardi-tallissa. Hän saavutti yhden pisteen koko F1-urallaan Britannian GP:stä 1989. Pierluigi Martinin ajaessa tallissa Pérez Sala joutui tämän varjoon, koska Martini kykeni ajamaan, mm. päätöskisana toimivassa Australian GP:ssä kolmanteen lähtöruutuun Pérez Salan karsiutuessa kilpailun ulkopuolelle. F1-uran jälkeen Pérez Sala on kilpaillut Espanjassa erilaisissa urheiluautosarjoissa kuten Touring Caria ja GT:tä, joista Touring Carin mestaruuden hän on voittanut vuosina 1991 sekä 1993. Hän on toiminut kilpa-ajamisen jälkeen uusien kuljettajien, kuten Pedro de la Rosan ja Dani Closin kouluttajana.
Vuonna 2012 Pérez Sala toimi F1-talli HRT F1:n tallipäällikkönä. Talli ei saanut uutta omistajaa 30. marraskuuta mennessä, jolloin talli pyyhittiin pois kaudelle 2013 osallistuvien tallien listalta.
Formula 3:sta ja DTM:ää ajanut Daniel Juncadella on Pérez-Salan veljenpoika.
Wilma (yhtye)
Wilma oli laulaja Anna Kuoppamäen ja kitaristi Hans Anderssonin luotsaama yhtye, joka soitti suomenkielistä popmusiikkia.
The Sims: Hot Date
The Sims: Hot Date on EA:n julkaisema The Sims-pelisarjan kolmas lisäosa.
Peli tuo mukanaan mahdollisuuden rakentaa ravintoloita ja yökerhoja, joihin simit voivat mennä. Peli tuo mukanaan myös paljon uusia esineitä, joilla voi sisustaa ravintolan tai yökerhon. Peli tuo myös mukanaan uuden alueen "Keskusta" ().
Lisäosa tuo peliin 125 uutta esinettä, kuten tapetteja, lattioita, lamppuja ja muita huonekaluja.
Kolpina
Kolpina tai Kolppina () on Pietariin kuuluva kaupunki Venäjällä. Se sijaitsee Nevaan laskevan Inkereenjoen rannalla. Asukkaita on 143 800 (vuonna 2008).
Kolpinan asutuskeskus syntyi vuonna 1722 perustetun ”Inkereenjoen tehtaan” () yhteyteen. 1800-luvun puoliväliin saakka se muodostui Nikolskajan, Tšuhonskajan ja Novajan kylistä. Vuonna 1878 Kolpina sai esikaupungin statuksen ja vuonna 1912 siitä tuli kaupunki. Toisen maailmansodan aikana Leningradia kohti etenevät saksalaisjoukot pysäytettiin muutaman kilometrin päässä Kolpinasta. Sodan aikana suurin osa kaupungin rakennuksista tuhoutui.
Nykyään Kolpinassa on koneenrakennusta harjoittavan Ižorski Zavodin lisäksi mm. rakennustarvike- ja elintarviketeollisuutta. Se on Pietarin kaupunkiin kuuluvan Kolpinan piirin keskus. Kaupungin lisäksi piirin alueella sijaitsevat Metallostroin, Petro-Slavjankan, Pontonnyin, Sapjornyin ja Ust-Ižoran taajamat. Kolpinassa on Pietarin ja Moskovan välisen rautatien samanniminen paikallisliikenteen asema.
Kolpinan suomalainen ystävyyskaupunki on Rauma.
Leningradin alueen Seuloskoin piirin Kelton kunnassa on myös Kolpina-niminen kylä (ven. Колбино, "Kolbino"). Kylässä sijaitsee Kelton uusi luterilainen kirkko.
Polyphony Digital
Polyphony Digital on pelitalo, jonka omistaa Sony Computer Entertainment. Studio tunnettiin aiemmin nimellä Polys Entertainment, mutta suositun "Gran Turismo" -sarjan ensimmäisen pelin jälkeen he vaihtoivat nimensä Polyphony Digitaliksi.
Studion tuntee parhaiten heidän "Gran Turismo" -autopelisarjastaan. Tämä pelisarja on noussut yhdeksi suosituimmaksi ja myydyimmäksi pelisarjaksi PlayStation -konsoleille. Sarja tähtää simulaatioon, eli peliin joka on mahdollisimman realistinen oikean maailman kanssa. Ironista kyllä, tähän mennessä missään sarjan peleissä ei ole ollut vauriomallinnusta, lukuun ottamatta pelisarjan viidettä ja kuudetta osaa Gran Turismo 5 ja Gran Turismo 6.
Polyphony julkaisi vuonna 2006 PlayStation 2:lle "Tourist Trophyn", jolla he halusivat tuoda realismin myös moottoripyörillä ajettavaksi.
Polyphony Digital on kehittänyt seuraavat pelit:
Tim Howard
Timothy Matthew "Tim" Howard (s. 3. kesäkuuta 1979 North Brunswick, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jalkapallomaalivahti. Howard pelaa tällä hetkellä MLS:n Colorado Rapidsissa.
Howardin ammattilaisura alkoi North Jersey Imperialsissa, josta hän siirtyi ensimmäisen kauden jälkeen MetroStarsiin. Howard pelasi MetroStarsissa kuusi vuotta nousten yhdeksi MLS:n suosituimmista pelaajista. Myös hänen peliesityksensä olivat vakuuttavia ja vuonna 2003 Manchester United osti hänet Valioliigaan.
Ura Manchester Unitedissa alkoi Howardilta lupaavasti, mutta hän menetti paikkansa ykkösmaalivahtina peliesitysten heikennyttyä ja Edwin van der Sarin tultua seuraan. Kaudeksi 2006–2007 Howard lainattiin Evertoniin, jonne hän siirtyi kauden jälkeen pysyvästi. Evertonissa Howard oli lainasiirrostaan lähtien ykkösmaalivahti ja yksi liigan tasaisimmista maalivahdeista.
Howard on ollut pitkään myös Yhdysvaltojen maajoukkueen ykkösmaalivahti. Hän debytoi maajoukkueessa 2002 ja on sen jälkeen pelannut MM-kisoissa 2006, 2010 ja 2014 sekä Maanosaliittojen cupissa 2003 ja 2009. Yhdysvallat voitti CONCACAF Gold Cupin 2007 ja Howard valittiin turnauksen parhaaksi maalivahdiksi. Kaikkiaan Howard on pelannut vuoden 2017 loppuun mennessä 121 maaottelua.
Howardilla on Touretten syndrooma, joka todettiin hänen ollessa 9-vuotias. Perhetaustaltaan Howard on unkarilainen hänen yksinhuoltajaäitinsä ja isovanhempiensa paettua Unkarista Yhdysvaltoihin vuoden 1956 kansannousun jälkeen.
Keksijäkylän Lotta
Keksijäkylän Lotta (Leiutajateküla Lotte) on virolainen animaatioelokuva, joka kertoo Lotta-koiran seikkailuista Keksijäkylässä.
Suuren meren rannalla on pieni merkillinen kylä; Kylä, jonka asukkaat harrastavat eriskummallisten vimpaimien keksimistä. Vuoden huipennus on kilpailu, jossa paras vimpain palkitaan ja palkintona on kunniaa ja mainetta.
Hele Kõre
Hele Kõre (s. 7. tammikuuta 1980 Jõgeva, Viron SNT) on virolainen näyttelijä ja laulaja. Kõre on näytellyt paljon teatterissa, nykyään Tallinna Linnateaterissa. Hän yritti päästä edustamaan Viroa vuoden 2007 Eurovision laulukilpailuihin laululla ""Romea ja Julia"", mutta sai vain 35 000 ääntä ja putosi Viron Euroviisu-edustajakarsinnasta. Kõre esiintyi naispääosassa elokuvassa "Nimet marmoritaulussa". Televisiossa hän esiintyy Viron suosituimmassa sarjassa "Õnne 13".
Hanhipaasi
Hanhipaasi on pieni asumaton kallioinen saari muutaman kilometrin päässä Valamosta lounaaseen Laatokalla Venäjällä. Saarella sijaitsee suomalaisten rakentama Hanhipaaden majakka.
Hanhipaasi on puuton sammaleen ja kukkakasvien peittämä kallioluoto, joka nousee Laatokan pohjasta. Sen rannat ovat äkkijyrkät ja viettävät jyrkästi aina 80 metrin syvyyteen saakka. Saari on noin parinsadan metrin pituinen ja leveimmilläänkin vain sadan metrin levyinen. Sen pinta-ala on vajaat kaksi hehtaaria ja korkein kohta on vain kolmisen metriä vedenpinnan yläpuolella.
Hanhipaaden majakka sijaitsee kallioluodon korkeimmalla kohdalla luodon itäreunalla. Majakkatornin korkeus on 24 metriä, ja sen valon korkeus on noin 27 metriä vedenpinnan yläpuolella. Rakenteeltaan majakkatorni on Hailuodossa sijaitsevan Marjaniemen majakan kaltainen. Torni on muista Suomen aluevesille rakennetuista majakoista poiketen maalattu epäsymmetrisesti siten, että tornin toisella puolella yläosa on punainen ja alaosa valkoinen, ja vastaavasti toisella puolella yläosa on valkoinen ja alaosa punainen.
Majakka on säilynyt rakennusaikaisessa alkuperäisessä asussaan, ja on sen vuoksi rakennus- ja merenkulkuhistoriallisesti merkittävä kohde. Majakkaa ei myöskään ole varustettu aurinkokennoin, ja sen syrjäinen sijainti on suojannut sitä ilkivallalta. Sen juurella sijainneet rakennukset, pieni asuinrakennus sekä suuri parakki, on siirretty pois.
Majakan lyhtylaitteena on venäläisvalmisteinen linssilaitteisto, joka ei ole alkuperäinen. Laitteisto on sähkökäyttöinen. 1990-luvun alkuun saakka majakan valonlähteenä oli niin kutsuttu atomiparisto, nykyisin ne on korvattu vaarattomin akuin. Kirjassaan "Laatokan seitsemän merta" Juha Taskinen kuvaa majakkaa "säteileväksi majakaksi".
Ultimate Victory
Ultimate Victory on Chamillionairen toinen studioalbumi, joka julkaistiin 18. syyskuuta 2007. Albumi on myynyt maailmanlaajuisesti 325,000 kappaletta.
Motori Moderni
Motori Moderni oli Formula 1 -sarjan moottoritoimittaja vuosina 1985–1987. Yhtiön perusti kokenut italialainen moottori-insinööri Carlo Chiti.
Chiti oli Alfa Romeon formulatallin pääinsinööri. Hän perusti Motori Modernin valmistaakseen "tipo 615-90" V6-turbomoottoreita, joita Minardi-talli käytti kaudesta 1985 kauteen 1987.
Ideaalikaasun moolitilavuus
Ideaalikaasun moolitilavuus on vakio, joka kertoo tilavuuden, jonka yksi mooli ideaalikaasua ottaa tietyissä olosuhteissa.
Normaalitilassa (paine 101 325 Pascalia, lämpötila 273,15 Kelviniä) ideaalikaasun moolitilavuus on
formula_1
Tämä arvo voidaan johtaa ideaalikaasun tilanyhtälöllä.