Puutavara
Puutavara on puusta, erityisesti puun rungosta, saatavan puuaineen yleisnimitys raaka-aineena ja kaupallisena tuotteena eli metsätaloustuotteena. Puutavaraksi nimitetään sekä metsästä kaadettuja puita että näistä puista sahattuja, höylättyjä ja sorvattuja tuotteita.
Haluttaessa ilmaista täsmällisemmin millaisesta puutavarasta on kyse on parempi käyttää muita nimityksiä: raakapuu on metsästä saatavaa pyöreää puutavaraa, sahatavara on raakapuusta sahaamalla valmistettua sahattua puutavaraa ja höylätavara on sahatavarasta höyläämällä jalostettua höylättyä puutavaraa. Tilastoissa, metsätaloudessa ja metsäteollisuudessa käytetään jaottelussa rajana jalostusastetta. Raakapuuta, esimerkiksi puun rungosta katkaistua tukkia pidetään metsätaloustuotteena ja tukista sahattua sahatavaraa teollisuustuotteena.
Raakapuu eli pyöreä puutavara on jalostamatonta metsästä saatavaa puuainesta, joka on tarkoitettu teollisuuden raaka-aineeksi, energian tuottamiseen Puupolttoaineena tai kotitarpeina käytettäväksi. Raakapuu on yleensä katkottu pölkyiksi ja siitä on voitu poistaa kuori tai pintapuu. Myös karkeasti syrjättyä (veistettyä), karkeasti muotoiltua (esimerkiksi teroitettua) tai haketettua puuta pidetään raakapuuna. Nimitystä tuore puutavara käytetään yleensä kuivumattomasta puutavarasta, jonka kosteus on yli 30 prosenttia.
Ainespuuksi nimitetään mitä tahansa raakapuuta, jota on taloudellisesti kannattavaa jalostaa. Sen tarkat mitta- ja laatuvaatimukset sovitaan ostajan ja myyjän välillä. Metsätaloudessa raakapuu jaotellaan usein vielä tarkemmin puulajeittain: haapatukki, kuusitukki, mäntytukki, kuusikuitu jna. Tukeista, pikkutukeista ja erikoispuista käytetään yhteisnimitystä järeät pölkyt.
Tukit ryhmitellään käyttötarkoituksen mukaan sahatukeiksi ja vaneritukeiksi (sorvitukki, viilutukki) niiden erilaisista laatuvaatimuksista johtuen. Sahatukit ovat pääasiassa kuusta ja mäntyä sekä huonekalujen raaka-aineeksi jonkin verran käytettävää koivua. Sahatukkien latvaläpimitan alaraja on yleensä männyllä 15 cm ja kuusella 16 cm.
"Määrämittatukiksi" nimitetään pituudeltaan määrämittaista eli ostajan haluaman mittaista tukkia, joka on yleensä tarkoitettu johonkin erityistarpeeseen. Vaneritukit käytetään vaneriviilujen raaka-aineena. Runkoviilujen raaka-aineena käytetään koivua ja kuusta. Pintaviilut sorvataan parhaista koivu- mänty- ja haapatukeista. Haapatukeista tehdään myös höylätavaraa saunan lauteisiin.
Pikkutukit ovat ohuita, sahattaviksi kelpaavia tukkeja. Pikkutukki on puukaupassa oma hintaryhmänsä tukkien ja kuitupuun välissä. Niiden latvaläpimitta on yleensä 12–18 tai 12–15 cm ja pituus 2,5–4,6 metriä (yleisimmin 3,1–4,3 m). Pikkutukkeja saadaan puunrungon latvaosasta tai harvennushakkuussa kaadetuista puista.
Pienimpiä sahattavaksi kelpaavia puupölkkyjä nimitetään sahakuiduksi. Niiden latvaläpimitta on yleensä 10 sentistä ylöspäin.
Erikoispuuksi kutsutaan:
Kuitupuu eli pinotavara on tarkoitettu sellun, hiokkeen, hierteen tai puukuitulevyjen raaka-aineeksi. Kuitupuupölkyiksi katkotaan puunrungosta ne osat, jotka ovat liian ohuita tai huonolaatuisia tukeiksi. Kuitupuun läpimitta on 6 sentistä ylöspäin ja pituus 2,5–5,5 metriä (tai 3,1–5,5 m). Puukaupassa kuitupuuta nimitetään puulajin mukaan koivu-, kuusi- tai mäntykuitupuuksi.
Kotitarvepuu on kotitalouksien tai maatilojen käyttämää raakapuuta.
Muuta raakapuuta ovat:
Raakapuu voi olla kuorittua ja karkeasti veistettyä, mutta ei pituussuuntaan sahattua eikä suoja-aineilla käsiteltyä. Aiemmin puutavaran ryhmittelyissä käytettiin ryhmää "veistetty puutavara". Ryhmään kuuluivat esimerkiksi veistetyt ratapölkyt, mutta jos sellaisia vielä nykyisin tarvitaan, niin ne tehdään sahaamalla.
Metsäenergiapuu eli poltto(raaka)puu on energian (lämmön ja sähkön) tuottamiseen tarkoitettua puuainesta. Tätä biopolttoainetta nimitetään myös metsäpolttoaineeksi, jos halutaan tehdä ero teollisuuden sivutuotepuuhun (kuori, puru, lastut, pätkät ym.).
Energiapuu voidaan toimittaa:
Haketettua energiapuuta kutsutaan myös energiahakkeeksi, silloin kun halutaan tehdä ero massa-, kuitulevy- ja lastulevyteollisuuden käyttämään hakkeeseen. Metsähakkeella tarkoitetaan kaikkea metsästä kerättyä haketettua puuainesta.
Energiapuun raaka-aineeksi sopivat:
Puutavaran kaupassa ja tilastoinnissa käytetään mittayksikkönä yleensä (kuorellista) kiintokuutiometriä (m). Se tarkoittaa yhden kuutiometrin kokoista puumassaa, jossa ei ole ilmavälejä kuten on pinokuutiometrissä. Sivutuotepuuta (kuori, hake, puru, lastu) mitataan irtokuutiometreinä (i-m), joka on noin 0,4 kiintokuutiometriä (0,38–0,46 m), ja halkoja pinokuutiometreinä (p-m), joka on keskimäärin 0,67 kiintokuutiometriä. Pinokuutiometri tarkoittaa yhden kuutiometrin kokoista puupinoa, irtokuutiometri yhden kuutiometrin kokoista tilavuutta irrallista tavaraa. Klapeja mitattaessa irtokuutiometriä vastaa heittokuutiometri, joka on noin 0,4 kiintokuutiometriä.
Aikaisemmin on puutavaran mittayksikkönä käytetty Pietarin tai Göteborgin standarttia, jotka oli määritelty erikseen sahatulle, veistetylle ja pyöreälle puutavaralle.
Raakapuun tilavuuden mittaukseen eli kuutioimiseen on käytetty puun muodon approksimointiin perustuvia menetelmiä.
Huberin kaava approksimoi puun muotoa sylinterinä tai paraboloidina, Hossfeldin kaavat kartiona, paraboloidina tai sylinterinä ja Smalianin kaava sylinterinä sekä katkaistuna paraboloidina.
Puun poikkileikkauspinta-alan mittauskohdalta on mitattu puun halkaisija kahdesta keskenään kohsisuorasta suunnasta, ja näistä halkaisijoista laskettua keskiarvoa on käytetty puun poikkileikkausta approksimoivan ympyrän halkaisijana.
Metsän puiden lukumäärää voidaan arvioida puiden keskimääräisen leveyden ja taustarajan avulla. Taustarajalla tarkoitetaan sitä, kuinka pitkälle keskimäärin metsässä voi nähdä.
Voidaan todistaa, että formula_9, missä formula_10 on taustaraja, formula_11 on yhden puun ympäristön pinta-ala ja formula_12 puiden keskimääräinen leveys katselukorkeudella. Kun jaetaan metsäalueen pinta-ala formula_13 yhden puun ympäristön pinta-alalla formula_11 saadaan arvio puiden kokonaismäärälle formula_15:
formula_16
EU:n puutavara-asetus on 20. lokakuuta 2010 annettu Euroopan unionin asetus, jolla puututaan laittomasti korjatun puutavaran ja puutuotteiden kauppaan EU:n sisällä. Siinä kielletään laittomasti korjatun puutavaran ja puutuotteiden saattaminen EU:n markkinoille ja vahvistetaan toimijoiden velvollisuudet. Asetusta sovelletaan kaikissa EU:n jäsenvaltioissa 3. maaliskuuta 2013 alkaen.