hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Merisulat
Merisulat ("Pennatulacea") on korallieläinten ("Anthozoa") luokkaan kuuluva lahko polttiaiseläinten pääjaksossa. Merisulat koostuvat monista eri polyypeista, jotka yhdessä muodostavat runkokunnan. Runkokunnat ovat useimmiten noin 40 cm:n mittaisia, mutta joskus 1,5-metrisiä. "Subselliflorae"-alalahkon merisulat muistuttavat muodoltaan linnun sulkia.
Merisulan tyviosa on muodostunut yhdestä tukevasta mukulamaisesta polyypista, joka kiinnittyy hiekkaan tai pohjamutaan. Runkokunnan yläosa muodostuu useista samanlaisista, ravinnonottoon erikoistuneista polyypeista, jotka lonkeroillaan pyydystävät planktonia.
Merisulat ovat tyypillisesti syvän veden eläimiä, vain trooppisilla alueilla niitä tavataan matalammassa. Norjan rannikolla niitä tavataan 15-20 metristä alkaen aina 2600 metrin syvyyteen asti yleensä mutapohjalla.
Merisulkien polyyppirakenne on kahdeksanjakoisesti säteittäissymmetrinen. Ne luokitellaan sulkakorallien alaluokkaan ("Octocorallia"), yhdessä mm. pehmytkorallien kanssa.
Bonifatius V
Vuonna 625 kuollut Bonifatius V (kastenimi tuntematon) oli paavina 23. joulukuuta 619 – 23. lokakuuta 625. Hän syntyi Napolissa, Italiassa, mutta synnyinaikaa ei tunneta. Bonifatius V hallitsi Aeodatus I:n ja Honorius I:n välissä.
Maksamakkara
Maksamakkara on pehmeä ja hyvin levittyvä maksavalmiste, makkaraa, jossa on merkittävänä ainesosana maksa. Perinteisissä maksamakkaroissa on noin 20 prosenttia rasvaa. Maksamakkarassa on runsaasti A- ja B-ryhmien vitamiineja ja kivennäisaineista rautaa, seleeniä ja sinkkiä, jotka ovat hyvin imeytyvässä muodossa. Maksamakkaraa syödään erityisesti voileivän päällä.
Maksamakkara on väriltään vaaleanpunaista, ruskeaa tai harmaata riippuen valmistus- ja jälkikäsittelymenetelmistä, valmistusmaasta sekä väriaineiden käytöstä.
Gassin
Gassin on kunta Ranskan Rivieralla noin 60 kilometrin päässä Toulonista, Varin departementissa. Sen asukasluku on 2 859 (vuonna 2006) ja pinta-ala 24,74 neliökilometriä. Gassinin vanha kyläkeskus sijaitsee 160 metriä korkealla mäellä, josta on näköala Saint-Tropezin lahdelle.
Kunta on valittu kauneimpien ranskalaiskylien "Les Plus Beaux Villages de France" -järjestön jäseneksi.
Hearts of Iron II: Doomsday
Hearts of Iron II: Doomsday on itsenäinen lisäosa "Hearts of Iron II" -strategiapeliin, joka tuo peliin uuden kuvittellisen skenaarion nimeltä "Doomsday". Skenaariossa siirrytään suoraan toisesta maailmansodasta kolmanteen maailmansotaan, hetkeen jossa Neuvostoliitto olisi jatkanutkin levittäytymistään länteen, eikä pysähtynyt Berliiniin niin kuin oikeasti tapahtui. Lisäksi "Doomsday" sisältää useita pieniä pelaamista helpottavia parannuksia, kuten mahdollisuuden priorisoida divisoonien päivityksiä. Useimmista lisälevyistä poiketen "Doomsday" toimii myös ilman alkuperäistä "Hearts of Iron 2":sta, mutta myös sen hinta on kokonaisen pelin tasoa.
Uutta on muun muassa vakoilu. Tämä mahdollistaa tietoja muista maista sekä mahdollistaa pimeät operaatiot, kuten:
Turun Tienoo
Turun Tienoo on Turun lähiseutujen paikallislehti. Lehti ilmestyy normaalisti kaksi kertaa viikossa, tiistaisin ja torstaisin, heinäkuussa vain torstaisin. Lehden konttori sijaitsee Liedon asemalla. Turun Tienoon levikki on 5 620 (LT 2012) ja sen levikkialuetta ovat Liedon ja Ruskon kunnat sekä Maarian ja Paattisten kaupunginosat Turussa. Lehti on perustettu 1954, ja sen kustantaja on Turun Seutu Oy.
Puhelinkeskus
Puhelinkeskus, (am. "Central Office" tai CO, en. "switching centre") on järjestelmä, joka muodostaa kytkentöjä puhelinlinjojen välille. Kytkentää soittajan (tilaajan) ja vastaanottajan välillä kutsutaan piiriksi, ja puhelinverkkoa piirikytkentäiseksi. Puhelun ajaksi muodostuva kytkentä muodostaa kiinteän reitin, joka ei muutu puhelun aikana ja jota ei voida käyttää muihin puheluihin. Puhelun päätyttyä yhteys purkautuu, ja reitin osat vapautuvat käytettäväksi toiselle puhelulle.
Puhelinvaihde (PBX, Private Branch eXchange) on pienimuotoinen puhelinkeskuksen kaltainen laite, joka on asiakkaan tiloissa ja kytkee puheluita joko vaihteen sisällä (talon sisäiset puhelut) tai saapuvia puheluita alanumeroihin tai lähteviä puheluita jollekin ulkolinjoista.
Käytännössä nykyaikainen puhelinverkko ei ole enää täysin piirikytkentäinen, vaan runkoverkossa hyödynnetään lähiverkoista ja internetistä tuttua pakettivälitteistä verkkoa. Myös nykyaikaiset matkapuhelinverkot mahdollistavat pakettikytkentäisen liikenteen. Pakettivälitteisessä verkossa tilaajan ja vastaanottajan välille ei muodostu piiriä, vaan paketit voivat kulkea monia eri reittejä. Samalla reitillä voi myös kulkea samaan aikaan usean eri yhteyden paketteja.
Ensimmäiset puhelinkeskukset olivat käsivälitteisiä, ja keskuksenhoitaja muodosti yhteyden kytkemällä liittimellä varustetun johdon keskuksen taulussa olevaan pistokkeeseen. Keskuksenhoitajia, jotka useimmiten olivat naispuolisia, kutsuttiin Suomessa muun muassa nimellä ”sentraalisantra”.
Vuonna 1891 Almon Strowger patentoi mekaanisen kytkimen, josta alkoi puhelinkeskusten automatisointi. Strowgerin yritys asensi ensimmäisen 75 liittymän automaattisen vaihteen vuonna 1892 Laportessa Indianassa. Tunnetuimmassa kytkinmallissa oli pyörivä varsi, joka liikkui kymmenen askelta. Kun puhelimella soitettiin, jokainen valintalevyltä tuleva pulssi liikutti vartta yhden askeleen. Joissakin keskuksissa käytettiin myös suoraviivaisesti liikkuvia valitsimia. Näiden yhdistelmänä muodostui nousukiertovalitsin, joka on osaltaan vaikuttanut numerointeihin: joissain maissa on edelleen tapana esittää puhelinnumerot kahden numeron ryhmissä. DTMF-äänivalinta ja digitalisoituminen syrjäyttivät mekaaniset puhelinkeskukset.
Svetlana Zaharova
Svetlana Vladimirovna Zaharova (, s. 15. syyskuuta 1970 Tšeboksary, Neuvostoliitto) on venäläinen kestävyysjuoksija.
Zaharovan ensimmäinen merkittävä saavutus oli Honolulun maratonin voitto vuodelta 1997. Seuraavana vuonna hän sijoittui puolimaratonin maailmanmestaruuskilpailuissa kolmanneksitoista. Vuonna 1999 hän oli Los Angelesin maratonin toinen ja Berliinin maratonin kolmas. Hän juoksi vuonna 2000 toiseksi San Diegon ja Honolulun maratoneilla. Seuraavana vuonna hän sijoittui toiseksi Lontoon maratonilla ajalla 2.24.04. Hän oli toinen myös Honolulun maratonilla ja kolmas New Yorkin maratonilla. Edmontonin MM-kisoissa hän voitti MM-pronssia ajalla 2.26.18.
Zaharova voitti vuonna 2002 Honolulun maratonin ja oli Lontoon maratonilla toinen. Samana vuonna sijoittuessaan neljänneksi Chicagon maratonilla hän teki uuden Venäjän ennätyksen ajallaan 2.21.31. 2003 hän voitti Chicagon ja Bostonin maratonit sekä sijoittui Pariisin MM-kisoissa yhdeksänneksi. Vuonna 2004 hän oli Chicagon maratonilla kolmas ja Ateenan olympialaisissa yhdeksäs. Vuonna 2005 hän sijoittui Tokion ja Bostonin maratoneilla neljänneksi. Vuonna 2008 Zaharova sijoittui Lontoon maratonilla toiseksi ja Pekingin olympialaisten maratonilla sijalle 22. Berliinin MM-kisoissa 2009 hän oli 15:s ajalla 2.29.55.
Zaharova on naimisissa valmentajansa Nikolai Zaharovin kanssa.
Baltian ketju
Baltian ketju (joskus myös "Vapauden ketju", , , ) oli 23. elokuuta 1989 tapahtunut mielenosoitus Baltian maiden itsenäisyyden puolesta. Noin kaksi miljoonaa toisiaan kädestä kiinni pitävää ihmistä muodosti 600 kilometriä pitkän ihmisketjun Tallinnasta Riian kautta Vilnaan. Kyseisenä päivänä tuli kuluneeksi 50 vuotta siitä, kun natsi-Saksa ja Neuvostoliitto solmivat Molotov–Ribbentrop-sopimuksen.
Latviassa ketjun osanottajat koottiin pääosin ns. viidakkorumpumenetelmällä suusta suuhun kertoen ja piirikunnittain sovittiin tieosuudesta, jonka kukin piirikunta kykenee kattamaan. Asiaa salattiin, koska pelättiin maassa yhä valtaa pitävien venäläisten reaktioita. On myös esitetty epäilyjä ketjun yhtenäisyydestä.
Unesco ylläpitää tapahtumaan liittyvää valokuvakokoelmaa internetissä. Baltian ketju lisättiin Unescon Maailman muisti -kulttuuriperintörekisteriin vuonna 2009.
Dukaatti
Dukaatti oli kultaraha, jota käytettiin kaupassa halki Euroopan ennen ensimmäistä maailmansotaa. Rahan paino on 3,494 grammaa, ja on 0,1125 troy-unssia 98,6 % puhdasta kultaa. Pelkän kullan hinnan mukaan rahan arvo on noin 43,82 € (syyskuun 2005 kurssin mukaan), joskin käytännössä sen hinta vaihtelee; nykyisen (toukokuun 2010) dukaatin arvo on noin 110 €.
Ensimmäisen kerran dukaatteja löi Sisilian kuningas Roger II vuonna 1140. Niistä tuli merkittävä maksuväline vuonna 1284, kun Venetsian tasavallan doge Giovanni Dandolo löi paikallisen version rahasta, nimellä "zecchini".
Tunnetuin dukaatteja käyttänyt valtio oli Alankomaat, joka käytti dukaatteja vielä jonkin aikaa ensimmäisen maailmansodan jälkeenkin.
Näinä päivinä jotkin rahapajat tuottavat toisinaan pieniä eriä dukaatteja, lähinnä keräilijöille.
Vankkuri
Vankkuri on neljällä pyörällä kulkeva kotieläinten tai moottoriajoneuvon vetämä kulkuväline. Vankkuria on vedetty hevosilla, muuleilla tai härillä. Vankkuri voi olla ihmisten tai tavaroiden kuljettamista varten. Vankkureilla kuljetettiin raskaita taakkoja. Vielä nykyäänkin käytetään muun muassa koirilla pieniä vankkureita.
Hämeenkyrön näytelmäseura
Hämeenkyrön näytelmäseura on hämeenkyröläinen harrastajateatteriseura. Seura perustettiin 19.10.1982 tuomaan teatterin riemua Hämeenkyröön. Seura järjestää vuosittain talviteatteria ja joka toinen kesä kesäteatteria Hämeenkyrön Myllykolussa.
Vuoden 2008 kesän tuotantona on F. E. Sillanpään romaaniin pohjautuva näytelmä "Elokuu", ohjaajana Tom Söderström
Klaus Schulze
Klaus Schulze (s. 4. elokuuta 1947 Berliinissä) on saksalainen elektronisen musiikin säveltäjä ja esittäjä. Hän on soolourallaan julkaissut yli 40 levyä 30 vuoden aikana, ja häntä pidetään yhtenä alan tärkeimmistä edustajista.
Vuonna 1969 Schulze soitti Tangerine Dreamin ensimmäisellä levyllä rumpuja. 1970 hän perusti Ash Ra Tempel -ryhmän. Vuonna 1972 ilmestyi ensimmäinen soololevy, "Irrlicht". Levyä pidetään yhä klassikkona. Muita tunnettuja levyjä ovat "Moondawn" (1976), "Dune" (1979) ja "In Blue" (1995). Usein Schulzen musiikki on ohjelmamusiikkia, eli kappaleet kuvaavat jotain tapahtumaa, henkilöä tai muuta asiaa. Hän kuuluu niihin muusikoihin, jotka tekivät ambientia jo ennen koko tyylilajin varsinaista olemassaoloa.
Tapani Kuningas
Tapani Kuningas (25. joulukuuta 1945 Ruotsinpyhtää – 20. joulukuuta 2009 Jämsä) oli suomalainen ufotutkija ja tietokirjailija. Kuningas oli Suomen Ufotutkijat ry:n perustajajäseniä ja toimi yhdistyksen puheenjohtajana. Kuningas oli ufoja ja rajatietoa yleisesti käsittelevän Ultra-lehden päätoimittaja ja lehteä julkaisevan Kustannus Oy Rajatieto -kustantamon toimitusjohtaja.
Kuningas syntyi evakkomatkalla 1945 ja vietti lapsuutensa Luumäellä. Ylioppilaaksi päästyään hän opiskeli Tampereella Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa aikuiskasvatusta ja kansainvälistä politiikkaa, mutta opinnot jäivät, kun kiinnostus ufoihin tuli elämäntyöksi. Työrauhan saadakseen hän muutti perheineen Tampereelta Kuhmoisten Kylämälle, jonne perustettiin kustannusyhtiö, lehden toimitus ja rajatiedon keskus.
Kuningas kutsuttiin 1972 perustettavan Ufoaika-lehden päätoimittajaksi. Lehden nimi muuttui 1974 Ultraksi, ja sitä alkoi julkaista Kustannus Oy Rajatieto, jonka toimitusjohtajaksi tuli Tapani Kuningas. Itse rajatieto-käsitekin on Kuninkaan lanseeraama. Myöhemmin, rajatiedon saatua ei-toivottuja sävyjä, hän ehdotti uudeksi termiksi "rajatonta tietoa".
Kuningas muutti 1973 Arja-vaimoinsa kanssa Tampereen keskustasta Kuhmoisten Kylämälle vanhaan puutaloon, jonka viereen kohosi pian uusi rakennus Ultran toimitukselle ja kirjastolle. Kansainvälisiä yhteyksiä ylläpidettiin Kuninkaan vetämillä Ultran lukijamatkoilla Lontoon rajatietomessuille. Idea siirrettiin vuonna 1983 Suomeen, ja Hengen ja tiedon messuista on tullut toistuva tapahtuma.
Henkilökohtaiset ufo-kokemukset jäivät Tapani Kuninkaan elämästä puuttumaan, mikä ei lainkaan vähentänyt hänen tutkimusintoaan. "Lopullinen todiste voi tulla milloin tahansa," hän totesi lehtihaastattelussa vuonna 2001. "Tai voi olla, ettei sitä tule koskaan. Yhteydenotto korkeammasta sivilisaatiosta olisi vielä nyt ihmiskunnalle lamaannuttava järkytys. Kenties odotetaan, että löydämme heidät itse, omin ponnistuksin."
Jane Seymour (näyttelijä)
Jane Seymour (Joyce Penelope Wilhelmina Frankenberg, s. 15. helmikuuta 1951 Hillingdon, Englanti) on englantilaissyntyinen yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt teatterissa sekä useissa elokuvissa ja televisiosarjoissa. Ensimmäisen elokuvaroolinsa hän teki elokuvassa "Oi! Mikä ihana sota" vuonna 1968. Seymourin tunnetuimmat roolit ovat Bond-tyttönä (tarot-ennustaja Solitaire) elokuvassa "Elä ja anna toisten kuolla" sekä tohtori Quinn draamasarjassa "Tohtori tuli kaupunkiin".
Seymor sai Emmyn Maria Callasin roolista televisiominisarjassa "Onassis".
Seymour oli naimisissa näyttelijä-ohjaaja James Keachin kanssa vuosina 1993–2015. Avioliitto oli Seymourin neljäs. Hän oli naimisissa Michael Attenboroughin kanssa 1971–1973, Geoffrey Planerin kanssa 1977–1978 ja David Flynnin kanssa 1981–1992. Flynnin kanssa Seymourilla on kaksi lasta, Katherine ja Sean, ja Keachin kanssa vuonna 1995 syntyneet kaksoset Johnny ja Kris.
Seymor osallistui vuonna 2007 "Dancing with the Stars" -televisio-ohjelmaan.
Rodrigo (nimi)
Rodrigo on espanjalainen ja portugalilainen sekä myös italialainen etunimi, joka on germaanista (länsigoottilaista) alkuperää, ja tarkoittaa alkujaan kunniakasta, maineikasta, tai kuulua johtajaa. Nimi lyhennetään usein muotoon "Ruy" tai "Rui". Vastaava nimi on germaaninen "Roderik", latinaksi "Rodericus", lyhyempi muoto monissa kielissä Roger. Myös Rurik on samaa alkuperää. Rodrigo on myös sukunimi.
Romeo
Romeo Montague on Julian rakastettu William Shakespearen näytelmässä "Romeo ja Julia".
Romeo joutuu maanpakoon tappaessaan Julian serkun Tybaltin. Romeo ei saanut Lorenzon kirjettä, joten hän luuli Julian oikeasti kuolleen. Niinpä hän tappaa ensin Parisin, jolle Julia oli luvattu, ja sitten itsensä. Herätessään unestaan Julia huomaa rakkaansa makaavan vierellään kuolleena, niinpä Julia tappaa itsensä rakastansa syleillen.
Óscar Pereiro Sío
Óscar Pereiro Sío (s. 3. elokuuta 1977 Mos, Pontevedran maakunta, Espanja) on espanjalainen maantiepyöräilijä, Ranskan ympäriajon voittaja. Hän kilpaili ammattilaisena 2000–2010.
Pereiro aloitti uransa ammattilaisena vuonna 2000 portugalilaisessa Porta da Ravessan tallissa. Hän siirtyi sveitsiläiseen Phonak-joukkueeseen vuonna 2002, jolloin hän voitti viidennen etapin Setmana Catalana -kilpailussa sekä sijoittui yhdenneksitoista Italian ympäriajossa. Seuraavana vuonna Pereiro voitti Sveitsin ympäriajon kuudennen etapin ja oli lopputuloksissa kolmas. Burgosin ympäriajossa hän oli toinen ja Espanjan ympäriajossa seitsemästoista. Vuoden 2004 Ranskan ympäriajossa Pereiro sijoittui 10:nneksi hävittyään voittaja Lance Armstrongille 22 minuuttia 54 sekuntia. Samana vuonna hän voitti Classique des Alps -kilpailun. Vuoden 2005 Ranskan ympäriajossa Pereiro oli 15. etapilla toinen, otti 16. etapin voiton ja sijoittui kokonaiskilpailussa jälleen kymmenenneksi. Lisäksi hän sai yritteliäimmän ajajan palkinnon ja sijoittui mäkikilpailussa toiseksi. Samana vuonna hän voitti Tour de Romandien prologin, oli toinen Espanjan ympäriajon 13. osuudella sekä kuudes Baskimaan ympäriajossa.
Pereiro edusti Caisse d'Epargne -tallia vuosina 2006–2009. Vuoden 2006 Ranskan ympäriajossa hän sijoittui alun perin toiseksi hävittyään voittaja Floyd Landisille 57 sekuntia. Pereiro oli 13. etapilla toinen kuuluttuaan viiden miehen kärkiryhmään, joka tuli maaliin lähes puoli tuntia ennen pääjoukkoa; 16. osuudella hän oli kolmas. Landisin jäätyä kiinni kiellettyjen aineiden käytöstä UCI julisti Pereiron kilpailun voittajaksi pitkällisen prosessin jälkeen syyskuussa 2007 . Vuoden 2007 Ranskan ympäriajossa Pereiro sijoittui kymmenenneksi.
Pereiro osallistui myös vuoden 2008 Ranskan ympäriajoon. Hän joutui kuitenkin keskeyttämään kilpailun 15. etapilla ajettuaan rajusti ulos reitiltä. Pääjoukko oli laskeutumassa Col Agnel -vuorelta, kun Pereiro törmäsi tien reunan suojakaiteeseen ja putosi useita metrejä alemmalle tielle. Hän loukkasi rytäkässä olkapäänsä. Keskeyttäessään kilpailun Pereiron sijoitus oli 15., 6.01 kilpailun johtajaa Cadel Evansia perässä.
Viimeisellä ammattilaiskaudellaan 2010 Pereiro edusti Astana-tallia.
Baten Kaitos: Eternal Wings and the Lost Ocean
Baten Kaitos: Eternal Wings and the Lost Ocean () on Namcon vuonna 2003 julkaisema konsoliroolipeli, joka julkaistiin ainoastaan Nintendo GameCubelle. Pelin on kehittänyt tri-Crescendo ja Monolith Soft.
Peliin on ilmestynyt jatko-osa "Baten Kaitos Origins" (Japanissa nimellä "Baten Kaitos II").
Peli sijoittuu ilmassa pilvimeren päällä lentävien saarten maailmaan. Ihmiset ovat kauan sitten lähteneet maan pinnalta elääkseen ilmassa, ja heille on kehittynyt tämän seurauksena "sielusiivet", joiden avulla he voivat tarvittaessa lentää.
Pelin päähahmona toimii nuori mies Kalas, jonka toinen siipi ei ole kasvanut, joten hän käyttää mekaanista siipeä sen tilalla. Pelaaja toimii hänen suojelushenkenään, antaen hänelle vihjeitä mitä pitäisi tehdä. Kalas seuraa naista nimeltä Xelha muinaiseen metsään, ja pian käy ilmi että he onnistuivat vahingossa päihittämän muinaisia pahoja voimia, joiden tehtävä oli pitää paha jumala Malpercio vangittuna.
Kalas ja Xelha, sekä monet muut hahmot jotka he tapaavat matkan varrella, nousevat pahaa imperiumia vastaan; imperiumi pyrkii keräämään kaikki End Magnukset, joiden avulla Malpercio on mahdollista vapauttaa.
Pelin toiminnot tapahtuvat maagisten Magnus-korttien avulla. Pelaaja voi vangita tiettyjen esineiden olemuksen tyhjiin Magnus-kortteihin, joka mahdollistaa kaikkien esineiden kuljettamisen pienessä tilassa. Yleisiä käyttöesineitä voi ostaa kertakäyttökortteina.
Taistelukortit puolestaan järjestetään pakaksi, joka sekoitetaan taistelun alussa ja kun kortit on käytetty loppuun. Taistelujärjestelmä toimii muuten samoin kuin useimmissa muissa konsoliroolipeleissä, mutta eri hyökkäykset ja puolustukset valitaan pakasta nostettavista korteista. Hahmot hyökkäävät ja puolustavat vuorollaan, ja jokaista hyökkäystä vastaan tulee valita sopiva puolustuskortti, tai hyökkäys tekee suurta vahinkoa. Taistelukorttien taikuus ei kulu käytössä, joskin niiden ominaisuudet voivat muuttua ajan myötä; esimerkiksi raa'at banaanit toimivat kevyenä hyökkäyksenä, kypsät banaanit parantavat vahinkoa, ja mädät banaanit aiheuttavat taas vahinkoa. Taistelukortit aiheuttavat myös toisinaan eri elementtien mukaista vahinkoa, joten niiden pitää täydentää toisiaan; esimerkiksi tuli- ja vesihyökkäystä ei kannata yhdistää, koska elementit kumoavat toisensa. Lisäksi hyökkäykset voivat tuottaa lisävahinkoa, jos hyökkäyskorttien numerot ovat samoja tai muodostavat suoran.
Nový Jičín
Nový Jičín () on itäisessä Tšekissä, Määrin-Sleesian läänissä sijaitseva kaupunki. Ensimmäinen kirjallinen lähde kaupungin olemassaolosta on vuodelta 1313. 1800-luvun lopulla kaupunki kasvoi nopeasti teollistumisen kautta. Nový Jičín sijaitsee 32 kilometriä etelään Ostravasta ja kaupungissa on 25 939 asukasta (2009).
Joosef I (keisari)
Joosef I (26. heinäkuuta 1678, Wien – 17. huhtikuuta 1711, Wien) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari, Unkarin ja Böömin kuningas sekä Itävallan arkkiherttua.
Joosef oli keisari Leopold I:n ja palatsikreivitär Eleanoran vanhin poika. Joosefista tuli Unkarin kuningas vuonna 1687 ja Roomalaisten kuningas 6. tammikuuta 1690. Hän avioitui vuonna 1699 Wilhelmina Amalian kanssa, ja he saivat kolme tytärtä.
Joosefista tuli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari vuonna 1705, kesken Espanjan perimyssodan.
Joosef kuoli isorokkoon Wienissä vuonna 1711. Hänen veljensä Kaarle seurasi Joosefia keisarikunnan hallitsijana.
Julie Delpy
Julie Delpy [ʒyli dɛlpi] (s. 21. joulukuuta 1969 Pariisi) on ranskalais-amerikkalainen näyttelijä ja käsikirjoittaja.
Delpy saavutti kansainvälisen suosion elokuvalla "Europa Europa" vuonna 1991. Sittemmin hän näytteli ranskalaista Dominiquea ohjaaja Krzysztof Kieślowskin väritrilogiassa, johon kuuluivat elokuvat "Kolme väriä: Sininen", "Kolme väriä: Valkoinen" (jossa hän oli pääroolissa) sekä "Kolme väriä: Punainen".
Delpyä on lapsuudesta asti kiinnostanut elokuvaohjaajan ura. Vuonna 2002 hän päätti ottaa askeleen kohti haavettaan ja ohjasi lyhytelokuvan "Looking for Jimmy", jossa hän toimi myös käsikirjoittajana, tuottajana ja näyttelijänä. Hän on näytellyt pääroolin elokuvassa "Rakkautta ennen aamua", jolle tehtiin myöhemmin jatkoksi "Rakkautta ennen auringonlaskua". Jälkimmäiseen hän on tehnyt myös käsikirjoituksen. Vuonna 2013 ilmestyi trilogian viimeinen osa, nimeltään "Rakkautta ennen keskiyötä". Muita Delpyn elokuvia ovat muun muassa "Kolme muskettisoturia", "Ihmissusi Pariisissa", "Killing Zoe". Hän on näytellyt myös monessa televisiosarjassa, kuten "Rikos ja rangaistus" ja "Teho-osasto".
Delpylla on myös musiikillisia lahjoja. Hän julkaisi omakustannelevyn vuonna 2003, jonka sisältämistä kappaleista kolme, ”A Waltz For A Night”, ”An Ocean Apart” sekä ”Je t’aime tant” on julkaistu elokuvan "Rakkautta ennen auringonlaskua" soundtrackilla.
Trilogy (Yngwie Malmsteenin albumi)
Trilogy on Yngwie Malmsteenin vuonna 1986 julkaistu albumi.
Rakkautta ennen auringonlaskua
Rakkautta ennen auringonlaskua ("Before Sunset") on Richard Linklaterin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 2004. Se on vuonna 1995 valmistuneen elokuvan "Rakkautta ennen aamua" itsenäinen jatko-osa. Elokuvasarjan täydensi trilogiaksi vuonna 2013 "Rakkautta ennen keskiyötä" -niminen jatko-osa.
"Rakkautta ennen auringonlaskua" -elokuvan tarina kulkee reaaliajassa, sen kesto on 85 minuuttia, kuten elokuvan. Elokuva kertoo ajasta, jolloin päähenkilöiden Celinen ja Jessen ensitapaamisesta on kulunut yhdeksän vuotta, kuten on myös "Rakkautta ennen aamua" -elokuvan ensi-illasta.
"Rakkautta ennen auringonlaskua" on tyyliltään samanlainen kuin edeltäjänsä: juonen pääpaino on intensiivisessä dialogissa, mutta tällä kertaa kauniit kehykset tarinalle antaa Pariisin kaupunki. Myös pääosanäyttelijät Julie Delpy ja Ethan Hawke osallistuivat käsikirjoittamiseen Linklaterin ohella. Elokuvassa ei ole tehosteita eikä taustamusiikkia. Elokuva sai kriitikoilta kiitosta ja useita palkintoehdokkuuksia, kuten Berliinin elokuvajuhlilla Kultaisen karhun saajaksi vuonna 2004.
Vuonna 2016 "Rakkautta ennen auringonlaskua" äänestettiin BBC:n kyselyssä tämän vuosisadan 100 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa.
Jesse (Ethan Hawke), joka on yhdysvaltalainen kirjailija, ja ranskalainen Celine (Julie Delpy), joka toimii ympäristönsuojelujärjestössä, tapasivat ensi kerran junassa välillä Budapest–Wien. He kohtaavat jälleen toisensa yhdeksän vuoden jälkeen. Jesse on vierailulla Pariisissa esittelemässä uusinta kirjaansa, kun hän tapaa Celinen Shakespeare & Companyn kirjakaupassa. He keskustelevat kokemuksistaan ja näkemyksistään sekä tunnustelevat, onko heidän välillään yhä rakkauden kipinä. Aikaa on vähän, heillä on vain yksi yhteinen iltapäivä tehdä valinta, joka voi muuttaa heidän elämänsä.
Elokuvan keskeinen kysymys on: Entä jos saisit toisen mahdollisuuden hänen kanssaan, jonka kerran menetit?
Elokuvan kuvaukset kestivät vain 15 päivää. Elokuvassa on runsaasti Steadicamilla tehtyjä pitkiä yhtäjaksoisia ottoja, joista pisin on 11 minuuttia.
Elokuvassa näyttelevät Julien Delpyn oikeat vanhemmat Albert Delpy ja Marie Pillet. Julie Delpy on sanoittanut ja esittänyt kolme elokuvan soundtrackin kappaletta.
Matti Aura
Matti Aura voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Wachau
Wachau on 30 kilometriä pitkä laakso Tonavan varrella Melkin ja Krems an der Donaun kaupunkien välissä Ala-Itävallan osavaltiossa Itävallassa. Se on yksi osavaltion huomattavimpia matkailukohteita. Alueen tunnetuimpia nähtävyyksiä on Dürnsteinin kaupunki, jossa Leopold V piti vankinaan Rikhard I Leijonamieltä.
Wachaun laakso tunnetaan myös aprikoosin ja viinirypäleiden kasvatuksesta. Hedelmiä käytetään liköörien ja viinien valmistukseen.
Laakso lisättiin UNESCOn maailmanperintöluetteloon vuonna 2000 .
Matti Aura (sitoutumaton)
Matti Aura (alkujaan Matts Nygård) (6. joulukuuta 1885 Vöyri – 19. marraskuuta 1975) oli suomalainen sitoutumaton poliitikko, varatuomari, hallintomies, lakit. tri h.c. (1955). Hän toimi sisäasiainministerinä Tulenheimon hallituksessa 31. maaliskuuta – 31. joulukuuta 1925 ja Sunilan I hallituksessa 17. joulukuuta 1927 – 22. joulukuuta 1928. Yhteensä Auralle kertyi ministeripäiviä 648.
Ethan Hawke
Ethan Green Hawke (s. 6. marraskuuta 1970 Austin, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja ohjaaja.
Hawke näytteli ensimmäisen kerran 14-vuotiaana elokuvassa "Explorers – tutkimusmatkailijat" (1985). Läpimurron hän teki neljän vuoden päästä elokuvalla "Kuolleiden runoilijoiden seura".
Myöhemmin Hawke on näytellyt useissa merkittävissä elokuvissa, kuten "Tahdon voitto" (1992), "Elossa" (1993), "Reality Bites" (1994), "Gattaca" (1997), "Loistava tulevaisuus" (1998) sekä Richard Linklaterin ohjaamissa "Rakkautta ennen aamua" (1995), "Legendaariset Newtonin pojat" (1998), "Rakkautta ennen auringonlaskua" (2004) ja "Rakkautta ennen keskiyötä" (2013). Hän näytteli vuonna 1991 elokuvassa "Valkohammas". Vuonna 2001 hän oli Oscar-ehdokkaana parhaasta sivuosasta elokuvassa "Training Day".
Hawke oli vuoteen 2005 saakka naimisissa näyttelijä Uma Thurmanin kanssa. Parilla on kaksi lasta. Kesällä 2008 Hawke avioitui Ryan Shawhughesin kanssa , jonka kanssa hänellä on kaksi lasta.
Compton
Compton on kaupunki Los Angelesin piirikunnassa, Kaliforniassa. Kaupungin arvioitu asukasluku vuoden 2010 väestönlaskennassa oli 96 455. Compton on yksi piirikunnan vanhimmista kaupungeista.
Compton on pääosin työväenluokkaista aluetta, mutta muutamat naapurustot ovat keskiluokkaisia.
Griffith Dickenson Comptonin johtamat pioneerit asettuivat alueelle vuonna 1867. Alue nimettiin Comptoniksi vuonna 1869. Kaupunki liitettiin Los Angelesin piirikuntaan 11. toukokuuta 1888.
1950-luvulla ensimmäiset afroamerikkalaiset perheet muuttivat alueelle, mikä johti "white flight" -ilmiöön. Köyhyyden ja työttömyyden lisääntyessä keskiluokkaisia perheitä muutti pois Comptonista. 1970-luvun aikana mustien osuus väestöstä oli noussut yli 90 prosenttiin. Myös lähialueiden, kuten Lakewoodin, kaupungistuminen vaikutti negatiivisesti Comptonin taloustilanteeseen, koska ympäröivät alueet rakensivat omia tehtaitaan ja kauppojaan, eivätkä näin ollen tarvinneet enää Comptonin palveluja.
Köyhyyden kasvun myötä rikollisuus ja katujengitoiminta lisääntyi Comptonissa huomattavasti. Gangsta rap-yhtye N.W.A.:n vuonna 1988 julkaistu "Straight Outta Compton" -albumi sekä Crips- ja Pirus-jengien välinen jengiväkivalta loi kaupungille vahvan maineen vaarallisena ghettona. 2000-luvulle tultaessa, crack-epidemian laantumisen jälkeen, Comptonin rikostilastot ja työttömyys kokivat kuitenkin merkittävän laskun.
2010-luvulla latinoista on muodostunut Comptonin väestön suurin etninen ryhmä.
Comptonin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 96 455 ja vuoden 2017 arvion mukaan 97 612. Kaupungin asukkaista 27 % oli taustaltaan valkoisia (latinot pois lukien 1,1 %), 31,1 % afroamerikkalaisia, 0,4 % intiaaneja, 66,3 % latinoja mistä tahansa rodusta ja 1 % aasialaisia. 62,6 % kaupungin asukkaista puhui kotonaan jotakin muuta kieltä kuin englantia ja 30,6 % kaupungin asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Károlos Papoúlias
Károlos Papoúlias (, s. 4. kesäkuuta 1929 Ioánnina, Kreikka) on kreikkalainen juristi ja poliitikko, joka toimi Kreikan presidenttinä 12. maaliskuuta 2005 – 13. maaliskuuta 2015.
Papoúlias syntyi Ioánninassa Epeiroksessa vuonna 1929. Hän opiskeli Pogonianíssa ja Ateenassa, ja osallistui Natsi-Saksan miehityksen aikaan vastarintajoukkojen toimintaan. Papoúlias opiskeli lakia Ateenan yliopistossa sekä Milanon ja Kölnin yliopistoissa, joista viimeksi mainitusta väitteli tohtoriksi kansainvälisessä yksityisoikeudessa. Vuoden 1967 sotilasvallankaappauksen jälkeen Papoúlias siirtyi Länsi-Saksaan ja toimi junttaa vastaan.
Juntan kaaduttua vuonna 1974 Papoúlias toimi sosialidemokraattisessa PASOK-puolueessa. Papoúlias on valittu Kreikan parlamenttiin 1977, 1981, 1985, kesä- ja marraskuussa 1989, 1990, 1993, 1996 ja 2000. Hän toimi useita kertoja ulko- ja puolustusministerinä vuosina 1981–1989 ja 1993–1996. Papoúlias toimi monipuolisesti Kreikan ja muiden maiden suhteiden parantamiseksi ja pyrki edistämään rauhantyötä ja aseidenriisuntaa. Hän toimi muun muassa Lähi-idän rauhan sekä Kyproksen EU-jäsenyyden edistämiseksi, ja tuki myös Turkin lähentymistä EU:iin.
Vuonna 2005 porvarienemmistöinen parlamentti valitsi sosialistipuoluetta edustavan Papoúliaksen presidentiksi.
Papoúlias on naimisissa María Pánoun kanssa, ja heillä on kolme tytärtä. Kreikan lisäksi hän puhuu saksaa, italiaa ja ranskaa. Nuorempana Papoúlias oli Kreikan mestari seiväshypyssä sekä jäsenenä maan lentopallojoukkueessa.
Räppäys
Räppäys () on yksi hip hop -musiikin keskeisimmistä elementeistä ja olennainen osa hip hop -kulttuuria. Sillä tarkoitetaan riimien rytmillistä artikulointia. Rapin juuret ulottuvat Jamaikalle ja Länsi-Afrikkaan.
Kuuluisia räppäreitä ovat muun muassa Tupac Shakur, The Notorious B.I.G., Eazy-E, 50 Cent, Eminem ja Ice Cube. Suomessa tunnetuimpiin rap-artisteihin kuuluvat mm. Cheek, Juno, Altis, Kajo, Elastinen, Iso H, Juju ja Pyhimys. Heistä Altis ja Kajo ovat kummatkin kaksinkertaisia räppäyksen suomenmestareita.
Neitsyttorni
Neitsyttorni (aze. "Qız Qalası", , vanha nimi: "Göz Qalası" – "Silmätorni") on torni Bakun vanhassa kaupungissa Azerbaidžanissa. Se sijaitsi alkujaan Kaspianmeren rannassa, mutta 1900-luvun alkupuolella maanvaltauksen jälkeen tornin erottaa järvestä vilkas päätie ja monta puistoa. Se rakennettiin 1100-luvulla tai mahdollisesti jo aiemmin, joidenkin tietojen mukaan jopa 600-500-luvulla eaa.
Neitsyttorni on merkittävä maamerkki ja yksi Azerbaidžanille ominaisista tunnuksista. Sen kuva on mukana Azerbaidžanin manatin seteleissä ja monissa virallisissa papereissa. Rakennuksessa sijaitsee museo ja lahjapuoti, joka myy perinteisiä tekstiilejä ja keramiikkaa. Tornin huipulta on hieno näköala Bakun vanhan kaupungin kujille ja minareeteille.
Tornin halkaisija on 16 metriä ja se on kahdeksan kerrosta korkea.
Wesley Snipes
Wesley Trent Snipes (s. 31. heinäkuuta 1962 Orlando, Florida) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja tuottaja. Hänet tunnetaan muun muassa nimiroolistaan Blade-elokuvatrilogiassa, jossa hän toimi myös taistelukohtauskoordinaattorina. Snipesilla on myös oma tuotantoyhtiö Amen Ra Films.
Snipes aloitti näyttelemisen 23-vuotiaana "Villikissat"-elokuvassa. Sittemmin Snipes päätyi tekemään televisiorooleja muun muassa "Miami Viceen", "Hawkiin" ja "H. E. L. P.". 1990-luvulle tultaessa Snipes siirtyi takaisin elokuvien pariin ja esiintyi muun muassa pääosassa "Mo' Better Blues" -elokuvassa yhdessä Denzel Washingtonin ja Spike Leen kanssa. Oman elokuvansa Snipes sai vuonna 1991 "New Jack City", josta Snipes sai huomiota palkinto gaaloissa. Muun muassa Image Awards palkitsi hänet parhaana pääosaesiintyjänä ja MTV Movie Awards puolestaan huomioi hänet parhaan vihollisen ehdokkaana. Samana vuonna Snipes esiintyi toistamiseen Spike Leen kanssa elokuvassa "Viidakkokuume". 1992 Snipes esiintyi pääosassa "Mustat donkkaa tykimmin" draamakomediassa, josta hänet huomioitiin MTV Movie Awardsissa kahdella ehdokkuudella parhaasta elokuvan kaksikosta ja parhaasta suudelmasta yhdessä Woody Harrelsonin kanssa. Elokuva tuotti yli 90 miljoonaa dollaria, josta tuli samalla hänen tuottoisin elokuvansa. Samana vuonna Snipes esiintyi ensimmäistä kertaa toimintaelokuvassa "Matkustaja 57", josta hän sai kriitikoilta negatiivista palautetta uravalintansa suhteen, sillä sitä ennen Snipes oli nähty enemmän draamapainoitteisissa rooleissa. Elokuvan 15 miljoonan budjetti teki siitä Snipes suurimman elokuvan 1992 mennessä ja se tuotti yhdysvalloissa hieman yli 44 miljoonaa dollaria.
Myöhemmin 1993 Snipes esiintyi yhdessä Sylvester Stallonen kanssa elokuvassa "Demolition Man". Vuonna 1998 Snipes nousi useampien ihmisten tietoisuuteen "Blade"-elokuvien myötä.
Snipes on harrastanut kamppailulajeja 12-vuotiaasta lähtien ja omaa viiden danin mustan vyön Shotokan karatessa ja toisen danin mustan vyön hapkidossa. Hän on myös harjoitellut capoeiraa Jelon Vieiran oppilaana ja useita muita kamppailulajeja, kuten kungfua, brasilialaista jujutsua ja potkunyrkkeilyä.
Snipes etsintäkuulutettiin syksyllä 2006 epäiltynä törkeästä veropetoksesta. Hän oli jättänyt maksamatta veroja jopa 12 miljoonan dollarin edestä kuuden vuoden aikana. Hänet tuomittiin vankilaan kolmeksi vuodeksi huhtikuussa 2008. Snipes valitti tuomiostaan korkeimpia oikeusasteita myöten, mutta hänet vangittiin marraskuussa 2010 suorittamaan rangaistustaan.
Atlanta Falcons
Atlanta Falcons on yhdysvaltalainen NFL:ssä pelaava amerikkalaisen jalkapallon seura. Se pelaa National Football Conferencen eteläisessä divisioonassa, NFC Southissa. Seuran kotipaikka on Atlantassa, Georgian osavaltiossa.
Joukkue perustettiin 20. kesäkuuta 1966. Joukkue pelaa kotiottelunsa Georgia Dome -stadionilla jossa on 71 228 katsojapaikkaa.
Joukkueen organisaatiossa pelasi suomalainen Klaus Alinen.
Štramberk
Štramberk () on itäisessä Tšekissä Määrin-Sleesian läänissä sijaitseva kaupunki. Määrin markiisi ja Luxemburgin kreivi Johannes Sokea korotti Štramberkin linnan liepeille syntyneen kylän kaupungin asemaan joulukuussa 1359. Kaupungissa on 3 358 asukasta (vuonna 2009).
Mustat donkkaa tykimmin
Mustat donkkaa tykimmin ("White Men Can't Jump") on vuonna 1992 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elokuva. Koripalloaiheinen komedia on Ron Sheltonin ohjaama ja sen pääosissa näyttelevät Woody Harrelson ja Wesley Snipes.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano pitää elokuvaa ”katu-uskottavana kisailuna” ja antaa elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
"Mustat donkkaa tykimmin" on herättänyt huomiota alkuperäistä (”Valkoiset miehet eivät osaa hypätä”) hauskemmalla ja mieleenjäävällä suomenkielisellä nimellään. Cinema Mondon johtaja Mika Siltala muistelee, miten elokuvan maahantuojalla oli vaikeuksia keksiä elokuvalle nimeä, ja se oli pian tulossa Mondon festivaaliohjelmistoon. ”Parin baari-illan jälkeen se keksittiin”, sanoo Siltala "Helsingin Sanomissa" 2014.
Roi Vaara
Roi Vaara (s. 17. heinäkuuta 1953 Moss, Norja) on suomalainen performanssitaiteilija. Vaara opiskeli Taideteollisen korkeakoulun yleisellä iltalinjalla vuosina 1972–1975 ja taiteen tutkimusta Jyväskylän yliopistossa 1976–1977.
Vaara on esittänyt noin 300 erilaista performanssia. Hänen teoksiaan on ollut esillä noin 200 kansainvälisessä näyttelyssä ja festivaalissa yli 30 maassa. 
Vaaralle myönnettiin Ars Fennica -palkinto vuonna 2005. Vuonna 2010 Vaara palkittiin Pro Finlandia -kunniamerkillä.
Donna Leon
Donna Leon [ˈdɒnə ˈliːɒn] (s. 29. syyskuuta 1942 New Jersey) on yhdysvaltalainen kirjailija, joka tunnetaan Venetsiaan sijoittuvasta "Guido Brunetti" -rikoskirjasarjastaan. Leon asui Venetsiassa 1980-luvulta 2010-luvulle, ja nykyisin hän asuu Sveitsissä.
Leon syntyi ja kasvoi Yhdysvalloissa New Jerseyn osavaltiossa. Hän muutti pois Yhdysvalloista vuonna 1965 ja on siitä pitäen asunut esimerkiksi Englannissa, Sveitsissä, Kiinassa ja Iranissa. Ennen uraansa kirjailijana hän työskenteli muun muassa matkanjohtajana ja mainostoimittajana sekä opettajana ulkomailla sijaitsevissa yhdysvaltalaisissa kouluissa. 1980-luvulla Leon asettui Venetsiaan, missä hän asui yli kolmekymmentä vuotta ja opetti kirjailijanuransa ohella englanninkielistä kirjallisuutta. Sittemmin hän kyllästyi Venetsian turistipaljouteen ja muutti pieneen sveitsiläiskylään.
Leonin "Guido Brunetti" -kirjat sijoittuvat Venetsiaan. Ensimmäinen Brunetti-dekkari "Kuolema oopperassa" ilmestyi vuonna 1992 ja muun muassa palkittiin Japanissa vuoden parhaana rikosromaanina. "Brunetti"-kirjasarjaa on käännetty monille kielille mutta ei italiaksi, koska Leon haluaa pysyä tuntemattomana nykyisessä kotimaassaan.
Rakkautta ennen aamua
Rakkautta ennen aamua ("Before Sunrise") on vuonna 1995 ensi-iltansa saanut Richard Linklaterin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva.
"Rakkautta ennen aamua" on pienen budjetin elokuva, jonka tarinaa kannattelee kahden ihmisen vuoropuhelu. Tapahtumien näyttämönä toimii pääasiassa romanttinen Wien. Elokuva on saanut kiitosta sekä kriitikoilta että katsojilta. Kriitikko James Berardinelli on kirjoittanut sen olevan kaikkien aikojen paras romanttinen elokuva. Elokuvan on myös sanottu kertovan jokaisen Interrail-matkaajan haaveesta.
Idea elokuvaan tuli alun perin ohjaaja Linklaterilta, joka jakoi samankaltaisen kokemuksen erään naisen kanssa. He viettivät kokonaisen yön jutellen ja kuljeksien Philadelphian katuja.
Elokuva sai kaksi jatko-osaa "Rakkautta ennen auringonlaskua" (2004) ja "Rakkautta ennen keskiyötä" (2013).
Amerikkalainen Jesse (Ethan Hawke) ja ranskalainen Celine (Julie Delpy) tapaavat toisensa junassa sattumalta. Celine on matkalla kotikaupunkiinsa Pariisiin, kun taas Jessen kohteena häämöttää Wien, joka on hänen Euroopan-matkansa päätepysäkki. Yksi asia johtaa toiseen ja pian Celine ja Jesse kulkevat yhdessä Wienin tunnelmallisia katuja. He ovat päättäneet viettää kahdestaan illan ja yön ennen Jessen paluulennon lähtöä. Nuoret kokevat suuria tunteita ja löytävät toisistaan sielunkumppanit, mutta taustalla viipyy huoli ajan rajallisuudesta.
Ioánnina
Ioánnina () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Ιωαννιτών, "Dímos Ioannitón"), joka sijaitsee Ioánninan alueyksikössä Epeiroksen alueella. Kaupunki on Epeiroksen pääkaupunki sekä alueyksikkönsä hallinnollinen keskus. Koko kunnan pinta-ala on 402,0 neliökilometriä ja väkiluku 112 486. Varsinaisen Ioánninan kaupungin väkiluku on 65 574 (vuonna 2011).
Ioánnina sijaitsee Pamvótida-järven länsirannalla. Järvessä sijaitsee Ioánnina-saari ("Nisí Ioannínon"). Ioanninan perusti Itä-Rooman keisari Justinianus I. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Ioánninan arkeologinen museo. Ioánninan lentoasema sijaitsee kaupungista noin viisi kilometriä luoteeseen.
Nykyinen Ioánninan kunta muodostui, kun Ioánnina, Anatolí, Bizáni, Nisí Ioannínon, Pamvótida ja Pérama yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Ioánninan kunta muodostuu kuudesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Aaro
Aaro on suomalainen miehen etunimi, joka johtuu heprealaisesta nimestä Aaron. Aaron ja Aaronin nimipäivä on 1. heinäkuuta. Väestörekisterikeskuksen mukaan on Suomessa ollut kesäkuun 2017 alkuun mennessä kirjoilla 12 344 Aaro-nimistä miestä ja alle 10 naista.
Video 2000
Video 2000 (lyh. V2000, tunnetaan myös nimellä Video Compact Cassette eli VCC) oli kuluttajille tarkoitettu videonauhurijärjestelmä ja videonauhastandardi, jonka Philips ja Grundig kehittivät kilpailemaan JVC:n VHS-järjestelmän ja Sonyn Betamax-järjestelmän kanssa. Järjestelmä tuli markkinoille vuonna 1979 ja sen markkinointi lopetettiin 1988.
Video 2000 oli aikaansa edellä ja monissa teknisissä ominaisuuksissa se oli VHS:ää ja Betamaxia parempi.
Philips julkaisi ensimmäisen V2000-videonauhurin, VR2000:n vuonna 1979. V2000-nauhureita valmistivat Philipsin lisäksi Grundig ja Bang & Olufsen. Vuosi 1985 oli jo Video 2000:n lopun alkua: Philips alkoi tuolloin valmistaa kilpailevan formaatin mukaisia VHS-nauhureita V2000-nauhureiden ohella. Video 2000:sta tuli formaattisodan ensimmäinen häviäjä, kun V2000-nauhureiden valmistus loppui 1988. Betamax seurasi pian perässä, ja VHS:stä tuli kotivideomarkkinoiden de facto -standardi.
V2000:n epäonnistuminen saattoi johtua osittain sen myöhäisestä markkinoilletulosta. Markkinoilletuloa olivat hidastaneet DTF-järjestelmän kehitystyössä ilmenneet ongelmat. V2000:lla olikin teknisen etumatkansa ohella myös varsinkin markkinatilanteeseen liityviä heikkouksia VHS:ään ja Betamaxiin verrattuna. Philipsin aiemman kasettiformaatin, VCR:n, heikko tahdistuvuus ehkä myös vaikutti asiaan vaikka kuva niissä olikin hyvä kunhan se vakavoitui.
Kipa (täsmennyssivu)
Kipa tarkoittaa seuraavia asioita:
ITV Studios Finland
ITV Studios Finland Oy (vuoteen 2013 Tarinatalo Oy ) on vuonna 1997 perustettu suomalainen tv-tuotantoyhtiö, jonka lokakuussa 2012 osti brittiläinen televisiotuotantoyhtiö ITV Studios. Yritys toimii nyt nimellä ITV Studios Nordic, johon kuuluvat myös ITV:n Ruotsista ja Norjasta ostamat tuotantoyhtiöt.
Tarinatalo keskittyi lähinnä asiaohjelmien ja dokumenttielokuvien tuottamiseen. Yhtiö voitti Formaatti-Finlandian kahdesti.
Tarinatalon perustivat 1997 Kari Tervo ja Jukka Heinonen. Muita omistajia ennen ITV-kauppaa olivat Esko Naskali ja toimitusjohtaja Aram Aflatuni.
Ebba Grön
Ebba Grön oli ruotsalainen vuonna 1977 perustettu punk-yhtye. Se oli kotoisin Rågsvedistä Tukholman esikaupungista.
Ebba Grönin jäseniä olivat Joakim Thåström (laulu, kitara), Gunnar Ljungstedt, (rummut, laulu) ja Lennart Eriksson, (basso). Myöhemmin yhtyeeseen liittyi Stry Terrarie -taiteilijanimeä käyttänyt kosketinsoittaja Anders Sjöholm Malmöstä.
Suomessa Hilse-lehti haastatteli yhtyettä vuonna 1979. Yhtye esiintyi Suomessa Saapasjalkarock-festivaaleilla Pihtiputaalla vuonna 1982. Lavalle yhtyeen kanssa nousi M. A. Numminen, jota yhtyeen jäsenet kertoivat ihailevansa.
Ebba Grön lopetti toimintansa vuonna 1983. Thåström ja Ljungstedt jatkoivat Rymdimperiet-kokoonpanossa, josta kehittyi sittemmin eräs Ruotsin suosituimmista yhtyeistä, Imperiet.
Yhtyeestä tehtiin myös, elokuva "Ebba the Movie", joka julkaistiin vuonna 1982.
Tuomo Lassila
Tuomo Ollinpoika Lassila (s. 1965 Helsinki, Suomi) on suomalainen muusikko. Hän valmistui Sibelius-Akatemian lyömäsoitinlinjalta vuonna 1997 ja soittaa tällä hetkellä lyömäsoittimia Lohjan kaupunginorkesterissa. Nuoruudessaan Lassila on opiskellut myös huilunsoittoa Helsingin Konservatoriossa.
Vuodet 1984–1995 Lassila soitti rumpuja Stratovarius-yhtyeessä, jonka yksi perustajajäsenistä hän oli. Alun perin hän toimi myös Stratovariuksen laulajana, kunnes Timo Tolkki liittyi yhtyeeseen. Hän levytti yhtyeen kanssa neljä albumia. Timo Tolkki erotti Lassilan ja kosketinsoittaja Antti Ikosen Stratovariuksesta vuonna 1995. Hänen mukaansa Lassila ja Ikonen eivät jaksaneet panostaa yhtyeeseen tarpeeksi ja käydä treeneissä niin usein kuin olisi ollut tarpeellista. Stratovariuksesta lähdettyään Lassila on levyttänyt myös Conquest- ja Tekniikan Ihmeet -yhtyeiden kanssa. Hän soitti myös Timo Tolkin sooloalbumilla "Classical Variations and Themes" ollessaan vielä Stratovariuksen jäsen.
Joel Lundqvist
Joel Lundqvist (s. 2. maaliskuuta 1982 Åre, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edustaa SHL:ssä pelaavaa Frölunda HC:tä ja on toiminut vuodesta 2009 joukkueensa kapteenina.
Lundqvistin kasvattajaseura on Järpens IF ja hän edusti juniorina myös Rögle BK:ta sekä silloista Västra Frölunda HC:tä. Ensimmäiset ottelunsa aikuisten tasolla hän pelasi kaudella 2000–2001, jolla edusti Allsvenskanin Mölndalia ja Elitserienin (vuodesta 2013 nimeltään SHL) Frölundaa, ja seuraavat viisi kautta, kaudesta 2001–2002 kauteen 2005–2006, hän pelasi vakituisesti Elitserienissä. Pisteiden valossa parhaalla Elitserien-kaudellaan, 2002–2003, hän teki 50:ssä runkosarjaottelussa 37 tehopistettä, 17 maalia ja 20 syöttöpistettä, ja oli joukkueensa toiseksi paras pistemies sekä maalintekijä Niklas Anderssonin jälkeen.
Lundqvist on ollut voittamassa jääkiekon Ruotsin-mestaruutta kahdesti, vuosina 2003 ja 2005. Pudotuspeleissä 2003 hän teki yhdeksän tehopistettä, kuusi maalia ja kolme syöttöpistettä, 16:ssa ottelussa, ollen Frölundan toiseksi paras maalintekijä Tomi Kallion jälkeen, ja pudotuspeleissä 2005 seitsemän tehopistettä, kaksi maalia ja viisi syöttöpistettä, 13:ssa ottelussa.
Dallas Stars varasi Lundqvistin numerolla 68 kolmannella kierroksella. Hän aloitti NHL:ssä vuonna 2006 ja pelasi tulokaskaudellaan 2006–2007 36 runkosarjaottelua, joissa teki kuusi tehopistettä, kolme maalia ja kolme syöttöpistettä, sekä seitsemän pudotuspeliottelua, joissa teki kaksi maalia. Kaudella 2007–2008 hän pelasi 55 NHL:n runkosarjaottelua, joissa teki 14 tehopistettä, kolme maalia ja 11 syöttöpistettä, ja 18 pudotuspeliottelua, joissa teki seitsemän tehopistettä, kaksi maalia ja viisi syöttöpistettä. Kaudella 2008–2009, jolla oli puolet kaudesta sivussa loukkaantumisten vuoksi, hän pelasi 43 runkosarjaottelua, joissa teki kuusi tehopistettä, maalin ja viisi syöttöpistettä. Hän pelasi Pohjois-Amerikan-vuosinaan Dallas Starsin lisäksi AHL:n Iowa Starsissa.
Vuonna 2009 Lundqvist palasi Frölunda HC:hen. Hän teki seuran kanssa kuusivuotisen sopimuksen.
Lundqvist on edustanut Ruotsin maajoukkuetta jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa kuudesti, 2006, 2009, 2012, 2013, 2014 ja 2017. Ruotsi on voittanut näinä vuosina kolmesti MM-kultaa, 2006, 2013, 2017 ja kahdesti MM-pronssia, 2009 ja 2014. MM-kilpailuissa 2006 hän pelasi kahdeksassa ottelussa tehden yhden maalin, MM-kilpailuissa 2009 yhdessä ottelussa jääden tehopisteittä, MM-kilpailuissa 2012 kolmessa ottelussa tehden kaksi tehopistettä, maalin ja syöttöpisteen, ja MM-kilpailuissa 2013 kymmenessä ottelussa tehden kolme syöttöpistettä. Hän joutui jättämään MM-kilpailut kesken loukkaantumisen vuoksi sekä vuonna 2009 että vuonna 2012. Lundqvist on edustanut maataan myös jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2000 ja jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2002.
Lundqvist on naimisissa ja hänellä on vaimonsa Amandan kanssa kaksi lasta, vuonna 2008 syntynyt tytär ja vuonna 2011 syntynyt poika. Jääkiekkomaalivahti Henrik Lundqvist on Joel Lundqvistin identtinen kaksoisveli.
Ford Iosis
Ford Iosis on Fordin syksyllä 2005 Frankfurtin autonäyttelyssä esittelemä sedan-korinen konseptiauto. Auton erikoisuutena ovat hiilikuituiset lokinsiipiovet ja kamerat sivupeilien sijaan. Auton muodot antoivat vihjeitä seuraavan sukupolven Ford Mondeon ulkonäöstä.
Apatismi
Apatismi on filosofinen ajattelutapa, joka korostaa välipitämättömyyttä ja tunnottomuutta elämässä esiintyville kivuille ja vaivoille. Apatismin juuret ovat stoalaisessa filosofiassa ja etiikassa, joka korostaa erityisesti järkeä. Stoalaisen filosofian mukaan hyve oli samaa kuin tieto: hyve johtaa vapautumiseen järjettömistä intohimoista ja edelleen voidaan saavuttaa mielenrauha - apatistinen tila.
Erotuksena depressiasta eli tunne-elämän lamaantumisesta ja masentuneisuuden tilasta, apatismia pidetään tavoiteltavana tilana suhtautua elämään. Apatismin harjoittaja vapautuu (vapauttaa) itsensä intohimoista ja haluista. Apatismiin liittyy passiivinen tai neutraali suhtautuminen eri elämän ilmiöihin. Mm. Baruch Spinozan ajattelussa on viitteitä apatismistä. Descartes ei pitänyt apatismin saavuttamista mahdollisena.
Kazaa Lite
Kazaa Lite on KaZaAn lähdekoodiin perustuva P2P-ohjelma, joka on tarkoitettu tiedostojen lataukseen ja jakamiseen internetissä. Kazaa Lite on laiton ohjelma, sillä KaZaAn lähdekoodi ei ole vapaaseen käyttöön sallittu. Kazaa Lite muistuttaa KaZaAta, mutta sen tekijät väittävät poistaneensa siitä piilotetut vakoilu- ja mainosohjelmat. Tästä ei ole tarkkaa näyttöä.
Alkuperäisen Kazaan kehittäjät Sharman Networksista lähettivät 11. elokuuta 2003 Googlelle kirjeen, jossa yhtiötä pyydettiin poistamaan hakukoneestaan kaikki linkitykset Kazaa Liteen. Joulukuussa 2003 Sharman Networks lähetti ohjelmaa jakavien sivustojen ylläpitäjille ohjelmiston poistamista vaativia kirjeitä, joissa heitä uhattiin oikeustoimilla.