Corey Burton
Corey Burton (oikealta nimeltään Corey Gregg Weinberg, s. 3. elokuuta 1955 San Fernando Valley, Kalifornia) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä. Hänet palkittiin vuonna 2003 Annie-palkinnolla animaatiosarjasta Mikin klubi Taavi Ankan ääniroolista.
Burton syntyi Kaliforniassa vuonna 1955. Ääninäyttelemisestä hän kiinnostui nuorena ja seurasi 1960-luvulla silloisia suosikki kuuluttajia, kertojaääniä, koomikko imitaattoreita ja näyttelijöitä David Fryeta, Will Jordania, George Kirbya ja John Byneria. Varsinaisen innostuksen ääninäyttelemiseen hän sai kuitenkin Paul Freesin myötä, jonka ääntä Burton oli kuullut jokapaikassa, elokuvissa, mainoksissa ja Jay Wardin luomissa piirrossarjoissa. Lisäksi vierailtuaan nuorena Disneylandissa, jossa Freesin ääntä kuultiin huvilaitteissa kuten "Pirates of the Caribbean", "Great Moments with Mr. Lincoln", "The Adventure Through Inner Space" ja "The Haunted Mansion". Burton halusi vierailun jälkeen tietää henkilön nimen ja kirjoitti kirjeitä useille radioasemille. Lopulta eräs radioasema vastasi hänen kirjeeseen, jossa tunnettu radiopersoona Gary Owens kertoi mainosäänen olleen Paul Frees.
Halutessaan olla osana ääninäyttelijöiden historiaa Burton sai tilaisuutensa opiskella legendaarisen ääninäyttelijän Daws Butlerin opissa, joka tunnetaan muun muassa Jogi-karhun äänenä. Hän tapasi Butlerin ollessaan 15-vuotias saatuaan June Foraylta kutsun paikallisen televisio-ohjelman tuotantoon istumaan yleisön sekaan. Burton piti yhteyttä Butlerin kanssa parin vuoden ajan, jolloin Burton pääsi opiskelemaan neljä ja puoli vuotta ääninäyttelemistä.
Burton teki ensimmäisiä äänirooleja 17-vuotiaana ja aloitti myöhemmin ääninäyttelemisen radion parissa Hollywoodissa eri radionäytelmissä. Myöhemmin matka vei Disneyn radio-ohjelmiin, jossa Burton imitoi 50 eri hahmon ääniä.
Hyvin pian hänen ääninäytteleminen siirtyi animaatioiden pariin ja Burton teki ensimmäisiä äänirooleja televisioon 1970-luvun lopulla ja 1980-luvun alussa poikkeuksellisesti näyteltyihin televisiosarjoihin ja elokuviin Greatest Heroes of the Bible, Closet Cases of the Nerd Kind, Wolfen ja Julma miekka. Vuonna 1981 hän teki ensimmäisen roolinsa animaation Hämähäkkimies, jonka jälkeen Burtonia kuultiin muutamissa lyhytanimaatioissa ennen kuin Burton sai ensimmäiset merkittävimmät roolit vuonna 1984 The Transformersista, jossa hän oli pääasiassa Shockwaven ja Spike Witwickyn ääninä. Spiken ääniroolia varten Burtonin lisäksi hahmon rooliin koe-esiintyi samassa sarjassa Bumblebeen roolin saanut Dan Gilvezan. Sarjan jälkeen Burton päätyi työskentelemään vuodesta 1986 lähtien enimmäkseen Disneyn tuottamiin animaatioihin ja oli muun muassa lyhytanimaatio musikaaleissa professori Pöllön äänenä, Taavi Ankan äänenä Ankronikassa ja Kummikarhujen toisen kauden jälkeen Kumma-Kummin ännenä. Samoihin aikoihin Burton teki ääniroolin näytelmäelokuviin Vallan huipulla vuonna 1987 ja Poltergeist 3 vuonna 1988. Vuotta myöhemmin hänellä oli pieni dubbausrooli Kikin lähettipalvelussa ja toinen merkittävä rooli Takun äänenä animaatiosarjassa Tikun ja Takun pelastuspartio.
1990-luvulla Burtonin työmäärä vain lisääntyi, kun hän oli muun muassa vuonna 1991 James Bond Juniorin nimikkoroolissa, dubbasi sivuääniä anime-elokuvaan Punainen sika ja oli mukana Aladdinin elokuvassa vuonna 1992. Burtonilla oli myös pieniä rooleja Hopon poppoossa, Animaanisissa ja Bittipäässä. Nokkapokan ja Notre Damen kellonsoittajan jälkeen Burton oli vuosien 1996–1998 aikana Teräsmies-animaatiosarjassa Brainiacin äänenä vain kahdeksan jakson ajan, mutta se riitti olemaan hänen yksi tunnetuimmista rooleista. Sarjan jälkeen Burton oli muun muassa Zeuksen äänenä Herkulesin-animaatiosarjassa ja teki joitain pieniä rooleja muun muassa Älyyn ja Väläykseen, sekä Mike, Lu & Ogiin. Vuonna 1999 hän oli jälleen Taavi Ankan äänenä Akun tehdas-animaatiosarjassa, jossa Burton oli myös kertojan äänenä. Ennen vuosituhannen vaihdetta hän ehti olla vielä mukana elokuvassa Toy Story 2.
2000-luvun alussa Burtonilla oli muutamia päärooleja animaatioelokuvissa, kuten "Atlantis – Kadonnut kaupunki" vuonna 2001 ja vuotta myöhemmin "Peter Pan ja paluu Mikä-mikä-maahan", jossa hän toimi Kapteeni Koukun äänenä. Disneyllä Burton jatkoi Taavi Ankan ja muiden Disney hahmojen äänenä muun muassa Mikin klubissa vuosina 2001–2002, sekä "Mikki Hiiren kerhotalossa" vuosina 2006–2009. Muita Disney projekteja olivat muun muassa "Leijonakuningas 3 – Hakuna Matata", "Kim Possible", "Keisarin uusi koulu", "Jake Long – amerikkalainen lohikäärme". Warner Bros. Animatiolle puolestaan Burton teki samalla vierailevia rooleja muun muassa "Batman of the Futureen" ja uusi Brainiacin roolinsa "Static Shockissa". Hän osallistui myös Warnerin DC Comics animaatioelokuva projektiin äänittäessään rooleja "" ja "" elokuviin vuoden 2008 aikana. Burton teki myös vierailevia rooleja "" animaatiosarjaan vuosina 2008–2009.
Cartoon Networkilta puolestaan avautui tilaisuus vuonna 2007 palata takaisin Transformersin pariin, kun Cartoon Network Studios tuotti in, jossa Burton toimii päätoimisesti Ratchetin ja Megatronin ääninä. Vuotta myöhemmin hän äänitti Megatronia ja Ratchetia sarjaan pohjautuvassa videopelissä "". Cartoon Networkilla Burton teki sitä ennen rooleja myös "Hi Hi Puffy AmiYumiin" ja Transformers kanssa samaan aikaan "The Secret Saturdaysiin". Samoihin aikoihin hän toimi Kreivi Dookun äänenä "issa". Hahmon äänenä Burton on toiminut vuodesta 2001 lähtien videopeleissä ja animaatiossa, kuten "", "", "" ja "". Burton on ollut myös Batman arkham cityssa, päävihollinen nimeltä Hugo Strange
Corey Burton valittiin vuonna 2006 videopeliin ääninäyttelijäksi. Corey sai suuren roolin. Volteer, keltainen lohikäärme, ja sähkön mestari. Volteer on hyvin puhelias, ja Sparxin oli vaikea välillä ymmärtää Volteeria. Myös Corey Burton valittiin kahteen toistaiseksi viimeiseen Legend of Spyroon; sekä . Hän on toiminut myös Tri. N. Ginin ja Tri. N. Tropyn ääninäyttelijänä Crash Bandicoot: The Wrath of Cortex-pelissä. Hänellä on myös useita rooleja Kingdom Hearts pelisarjassa.