Mud (yhtye)
Mud oli brittiläinen glam rock -yhtye, joka oli suosittu 1970-luvulla. Se saavutti kotimaassaan 15 listahittiä, joista kolme oli ykkösiä: ”Tiger Feet”, ”Lonely This Christmas” ja ”Oh Boy”. Mudin kuuluisimpaan kokoonpanoon kuuluivat Les Gray (laulu), Rob Davis (kitara), Ray Stiles (basso) ja Dave Mount (rummut). Yhtyeen musiikissa oli usein vaikutteita 1950-luvun rock and rollista.
Mudin menestyksen takana oli säveltäjä-sanoittaja kaksikko Nicky Chinn–Mike Chapman, joiden niin sanottuun talliin kuuluivat myös muun muassa Sweet, Suzi Quatro, Smokie ja Arrows.
Mud syntyi kahden puoliammattilaisen surreylaisyhtyeen pohjalta. Tulevista Mud-jäsenistä Remainder-nimisessä yhtyeessä soittivat rumpali Dave Mount (s. 1947) ja kitaristi Rob Davis (s. 1947), kun taas solisti Les Gray (s. 1946) ja basisti Ray Stiles (s. 1946) kuuluivat The Mourners -yhtyeeseen. Vuonna 1964 tuleva Mud-kokoonpano esiintyi ensimmäisen kerran yhdessä, kun basisti Stiles teki eräällä Remainderin keikalla koe-esiintymisensä, ja samalla Les Gray tuurasi yhtyeen sairastunutta laulajaa. Vuonna 1966 samat jäsenet puolestaan soittivat yhdessä The Mournersissa, ja yhtyeen nimi vaihdettiin Mudiksi (), koska lyhyt nimi näytti isommalta mainosjulisteissa.
Mudin ensimmäinen esiintyminen oli Lontoon Streathamissa huhtikuussa 1966. Yhtye solmi pian levytyssopimuksen CBS Recordsin kanssa, jolloin ilmestyi myös esikoissingle ”Flower Power”, joka ei kuitenkaan menestynyt. Yhtye kuitenkin voitti "Search for Sound" -nimisen kansallisen kykykilpailun sekä esiintyi BBC:n "Monday Monday" -radio-ohjelmassa. Yhtyeen jäsenet ryhtyivät ammattilaisiksi, jolloin ilmestyi uusi single ”Up the Airy Mountain”, joka esikoissinglen tavoin epäonnistui kaupallisesti. BBC:n mielestä yhtyeen pop-imago sopi kuitenkin täydellisesti pieneen esiintymiseen "Basil Brush Show" -tv-ohjelmassa. Philips Records julkaisi vielä kaksi singleä, jotka nekään eivät tuoneet Mudille läpimurtoa.
Musiikkimoguli Mickie Most näki Mudin esiintymisen Lontoon Revolution Clubilla. Hän kutsui yhtyeen jäsenet toimistoonsa, jossa hän kertoi omasta, uudesta RAK Records -nimisestä levy-yhtiöstään. Most kertoi myös kahdesta lauluntekijästä, Errol Brownista ja Tony Wilsonista, jotka tarvitsivat taustayhtyeen levyttääkseen kappaleensa ”Love Is Life”. Kappaleesta äänitettiin demoversio nimellä Hot Chocolate, mutta samanniminen yhtye oli jo olemassa Feldman’s Music -yhtiöllä. Samainen Hot Chocolate -yhtye siirtyi Mostin houkuttelemana RAK:ille, ja saavutti ”Love Is Lifella” ensimmäisen hittinsä.
Vuodenvaihteessa 1972–1973 Sweet-yhtyeelle ja Suzi Quatrolle hittejä tehneet lauluntekijät Nicky Chinn ja Mike Chapman kuulivat Mudista, jonka klubikeikat olivat olleet suosittuja. Chinn ja Chapman etsivät uusia kykyjä ”talliinsa”, joten aiemmista sopimuksistaan vapaa Mud ryhtyi yhteistyöhön heidän kanssaan. Sovittiin, että Chinn ja Chapman kirjoittaisivat yhtyeelle kappaleita ja myös tuottaisivat sen julkaisut, jotka ilmestyisivät Mickie Mostin RAK Recordsilla.
Chinnin ja Chapmanin alaisuudessa Mud saavutti suurimmat menestyksensä. Kaksi ensimmäistä heidän kirjoittamaansa Mud-singleä, ”Crazy” ja ”Hypnosis”, olivat molemmat Britanniassa top 20 -hittejä säilyen listalla kolme kuukautta. Kolmas Chinn/Chapman-single ”Dyna-Mite” ylsi viiden kärkeen, mihin vaikuttivat esiintymiset "Top of the Pops" -ohjelmassa. ”Tiger Feet” puolestaan muodostui Mudin ensimmäiseksi listaykköseksi, kun se oli kärjessä neljä viikkoa. Kyseinen kappale tuli myös tunnetuksi tanssistaan, jota yhtye ja roudarit esittivät televisioesiintymisissä.
Hittejä tuli lisää vuonna 1974 singlejen ”The Cat Crept In”, ”Rocket” sekä ykköshitin ”Lonely This Christmas” muodossa. Viimeksi mainittu tuli kuuluisaksi solisti Les Grayn Elvis Presley -imitaatiosta. Menestykset jatkuivat, kun single ”The Secrets That You Keep” julkaistiin. Se oli samalla viimeinen hitti, jonka olivat kirjoittaneet Nicky Chinn ja Mike Chapman. Myös ”Oh Boy”, ”Moonshine Sally” ja ”One Night” menestyivät.
Kun ”Rocket”-kappale oli noussut listalle elokuussa 1974, teki Mud levytyssopimuksen Private Stock Recordsin kanssa. Ensimmäinen sen julkaisema Mud-äänite ilmestyi kuitenkin vasta lokakuussa 1974. Private Stockin alaisuudessa Mud saavutti kolme hittiä, kunnes siirtyi RCA Recordsille. Solisti Les Gray aloitti soolouran, mutta jatkoi myös Mudissa.
Mud hajosi vuonna 1980 tehden viimeisen esiintymisensä RCA Recordsin joulujuhlassa. Rumpali Dave Mount vetäytyi musiikkibisneksestä työskennellen myöhemmin vakuutusalalla. Kitaristi Rob Davis menestyi laulunkirjoittajana ja tuottajana tehden hittejä muun muassa Kylie Minoguelle. Basisti Ray Stiles liittyi vuoden 1980 puolivälissä The Hollies -yhtyeeseen, jonka esiintymisissä hänellä oli oma numeronsa, jonka aikana hän esitti Mud-hittejä. Solisti Les Gray puolestaan jatkoi soolouraansa ja lisäksi teki esiintymisiä nimellä Les Gray’s Mud. Gray kuoli 21. helmikuuta 2004. Hänen muistokseen järjestettiin muistokonsertti, jossa esiintyi useita 1970-luvun tähtiä, ja lisäksi Mudin elossa olevat jäsenet soittivat yhdessä. Rumpali Dave Mount kuoli 2. joulukuuta 2006.