hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Keminmaan vanha kirkko
Keminmaan vanha kirkko eli Pyhän Mikaelin kirkko rakennettiin todennäköisesti vuosina 1520–1553 Kemin emäseurakunnan kolmanneksi kirkoksi. Kirkko on toiseksi pohjoisin keskiaikainen kivikirkko Suomessa, pohjoisin sellaisenaan säilynyt keskiaikainen kivikirkko ja viimeisiä katolisen ajan kirkkorakennuksia.
Kirkko on suorakaiteen muotoinen harmaakivikirkko. Kirkon eteläisellä seinällä on asehuone ja sitä vastapäätä on sakaristo. Katto on ulkoa jyrkkäharjainen, sisällä on puinen holvikatto, joka on täynnä tuntemattomaksi jääneen tekijän Kristuksen kärsimyshistoriasta kertovia maalauksia vuodelta 1650.
Ilmeisesti myös seinissä on ollut maalauksia, ne ovat kuitenkin tuhoutuneet. Kirkon kastemalja ja vihkivesiastia ovat katolilaiselta ajalta ennen uskonpuhdistusta. Asehuoneessa on vanhat ruumispaarit ja jalkapuu.
1700-luvulle saakka eläneen tavan mukaisesti kirkon lattian alle on haudattu ihmisiä, joista tunnetuin on vuonna 1629 kuollut kirkkoherra Nikolaus Rungius, jonka muumioitunut ruumis on nähtävillä lasikansisessa arkussa kirkon lattian alla.
Kirkon vieressä on ollut kaksikin kellotapulia, joista uudempi vuonna 1751 rakennettu tapuli on purettu jo vuonna 1795, ilmeisesti siksi että edellisenä vuonna oli aloitettu uuden kivikirkon rakentaminen.
Orvokkikasvit
Orvokkikasvit on heimo koppisiemenisissä. Heimoon kuuluu noin 800 lajia ja 21 sukua. Tieteellinen nimi ("Violaceae") tulee sanasta viola, joka tarkoittaa orvokkien sukua latinaksi.
Cronquistin luokittelussa orvokkikasvit kuuluivat omaan lahkoonsa ("Violales"). Nykyään orvokkikasvit kuitenkin kuuluvat "Malpighiales"-lahkoon.
Orvokkikasveihin kuuluu ruohovartisia kasveja, varpuja ja köynnöksiä. Yli 120 lajia kasvatetaan koristekasveina.
Orvokkikasveilla on 3 alaheimoa: "Fusispermoideae", "Leonioideae" ja "Violoideae"
Tribus "Rinoreeae"
Tribus "Violeae"
Jürgen Bartsch
Jürgen Bartsch (6. marraskuuta 1946 Essen – 28. huhtikuuta 1976 Lippstadt-Eickelborn) oli saksalainen sarjamurhaaja, jonka uhreiksi joutui neljä lasta. Lisäksi hän teki yhden murhayrityksen.
Jürgen Bartsch syntyi aviottomana lapsena Essenissä. Hänen äitinsä menehtyi tuberkuloosiin pian syntymän jälkeen. Hänen alkuperäinen nimensä oli Karl-Heinz Sadrozinski, mutta hän sai nimen Jürgen Bartsch, kun langenbergiläinen pariskunta otti hänet ottolapsekseen. Adoptio vahvistettiin vasta vuonna 1954, koska viranomaiset suhtautuivat lapsen aviottomuuteen varauksellisesti.
Ensimmäiset vuotensa Jürgen vietti eristettynä pienessä kellarihuoneessa kalteri-ikkunoiden takana, koska vanhemmat pelkäsivät, että muiden lasten kanssa leikkiessään Jürgen saisi tietää adoptiosta.
Jürgenin adoptioäiti Gertrud Bartsch kärsi pakko-oireisesta häiriöstä. Hän suhtautui pakkomielteisesti siisteyteen. Jürgen ei saanut leikkiä muiden lasten kanssa, jottei olisi tullut likaiseksi, ja häntä kuritettiin mielivaltaisesti. Adoptioäiti myös kylvetti hänet aina yhdeksäntoista vuoden ikään saakka.
Jürgen aloitti koulunkäynnin 10-vuotiaana, mutta koska ensimmäinen koulu ei ollut vanhempien mielestä riittävän kurinalainen, hän joutui pian vaihtamaan oppilaitoksensa katoliseen kouluun, jossa hän joutui kuoronjohtajan seksuaalisen hyväksikäytön uhriksi.
Bartsch aloitti sarjamurhat teini-ikäisenä. Hän houkutteli nuoria poikia hylättyyn pommisuojaan ja pakotti uhrinsa riisuuntumaan ja käytti heitä seksuaalisesti hyväkseen. Hän murhasi neljä uhriaan.
Bartsch oli 15-vuotias, kun hän surmasi ensimmäisen uhrinsa, 8-vuotiaan Klaus Jungin maaliskuussa 1962. Hänen uhreikseen joutuivat myös Peter Fuchs (13) ja Ulrich Kahlweiss (12). Toukokuussa 1966 hän murhasi viimeisenä uhrinaan 11-vuotiaan Manfred Grassmannin. Hän hautasi uhrien jäänteet pommisuojaan.
Bartsch yritti toukokuussa 1966 murhata 14-vuotiaan Peter Fresen, mutta tämä pääsi pakoon. Sarjamurhaaja pidätettiin kesäkuussa etsintöjen jälkeen.
Bartsch tunnusti murhat avoimesti. Wuppertalin käräjäoikeus tuomitsi hänet 15. joulukuuta 1967 elinkautiseen, ja Düsseldorfin hovioikeus piti tuomion samana. Maan korkein oikeus päätti kuitenkin sijoittaa Bartschin tahdosta riippumattomaan hoitoon Eickelborniin. Siellä Bartsch avioitui vuonna 1974 Gisela Deiken kanssa.
Bartsch suostui kastroitavaksi vuonna 1976, jotta voisi vapautua tahdonvastaisesta hoidosta. Hän menehtyi leikkauspöydälle halotaanimyrkytykseen. Tapaus tulkittiin onnettomuudeksi, mutta Saksassa alkoi pian levitä huhu, että hänet olisi surmattu tahallaan.
Jürgen Bartschista tehtiin vuonna 2002 näytelmäelokuva "Ein Leben lang kurze Hosen tragen".
John Arch
John Arch (s. 15. toukokuuta 1959 Colorado Springs) on yhdysvaltalainen laulaja, joka tunnetaan Fates Warning -yhtyeen perustajajäsenenä. John Archin ääntä voi kuulla yhtyeen kolmella ensimmäisellä albumilla.
Awaken the Guardian -kiertueen jälkeen laulajan ja yhtyeen muiden jäsenten välit alkoivat viiletä pääasiassa ikäeron ja elämäntyylin takia, sillä Arch on huomattavasti vanhempi kuin yhtyeen muut jäsenet ja hänellä oli vakituinen työpaikka. Siitä huolimatta, että Arch oli kaikkien sanoituksien kirjoittaja ja osallistui myös musiikin säveltämiseen eikä ollut koskaan ollut poissa yhtyeen harjoituksista, muut pelkäsivät Archin jättävän yhtyeen, jos se lähtisi kiertueelle Eurooppaan. Kokouksessa, jossa Arch itse ei ollut mukana, yhtye päätti, että hänen oli valittava bändin ja työn välillä. Arch ei suostunut uskomaan, vaan kieltäytyi valitsemasta. Samana päivänä yhtyeen kitaristi Jim Matheos soitti hänelle ja kertoi yhtyeen päättäneen etsiä uuden laulajan.
Muutaman vuoden päästä Dream Theater etsi uutta laulajaa. Muutaman kokeilun jälkeen Arch valittiin, mutta hän päättikin vetäytyä musiikkialalta ja keskittyä perhe-elämään. Mies tunsi kuitenkin sisällään vielä inspiraatiota eikä sulkenut kokonaan pois mahdollisuutta palata musiikin pariin. Vasta 17 vuotta myöhemmin Arch päätti tehdä sooloprojektin. Mukaan ilmoittautuivat vanhat ystävät, Dream Theaterin rumpali Mike Portnoy, Fates Warningin kitaristi Jim Matheos ja basisti Joe Vera. Matheos soitti myös pianoa. Tuloksena oli kahden kappaleen EP-levy "A Twist of Fate", jota julkaistiin vuonna 2003. Materiaalin kokonaispituus on hieman yli puoli tuntia. John Archin musiikin ystävät ympäri maailma olivat odottaneet 17 vuotta, ja odotus palkittiin hyvin.
19. tammikuuta 2011 Fates Warning kotisivujen kautta julkaistiin tieto, että John Arch ja Jim Matheos ovat studiossa ja työstävät täysimittaista studioalbumia. Mukana ovat myös kaikki muut Fates Warning yhtyeen jäsenet, vokalisti Ray Alder lukuun ottamatta. Tiedotteessa myös kerrottiin kollektiivin toimivan Arch / Matheos nimisenä bändinä ja levyä julkaistaan alkukesän paikkeilla Metal Blade levy-yhtiö kautta. Tämä uutinen sai heti todella lämpimän vastaanoton fanien keskuudessa, sillä tämä tuli kaikille yllätyksenä. Jo tässä vaiheessa uuden yhtyeen toivotetaan lähtevän kiertueelle.
World Series of Poker 1975
World Series of Poker 1975 oli historiansa kuudes. Kauden aikana järjestettiin viisi turnausta, mestaruusturnaus mukaan lukien. Kyseisen turnauksen voitti Brian "Sailor" Roberts, jolle voitto oli ensimmäinen.
Gabriel Gotthard Sweidel
Gabriel Gotthard Sweidel, myös Sveidel tai Sweidell (s. 1744 – k. 22. maaliskuuta 1813 Turku) oli suomalainen kirkkomaalari ja maalariammattikunnan vanhin. Hän toimi maalarimestarina Turussa.
Hänen puolisonsa oli Gustava Sweidel, o.s. Bergstock, jonka kanssa hänet vihittiin 18.5.1786. Heidän poikansa Joel Robert Sveidel vihittiin papiksi 1820.
Sweidelin teoksia on Ateneumin taidemuseossa. Korppoon kirkkoon valmistui vuonna 1792 alttaritaulu ”Ehtoolisen asettaminen”, joka sijaitsee kirkon pohjoisseinällä. Lisäksi hän on maalannut alttaritaulun Kökarin kirkkoon 1803, Angelniemen kirkkoon 1811 ja Kokemäen kirkkoon.
Juankosken voimalaitos
Juankosken voimalaitos sijaitsee Kuopion Juankoskella Pohjois-Savossa. Se on Juankosken keskustan sekä ruukkialueen useiden teollisuusyritysten välittömässä läheisyydessä.
Juankosken Juantehdas käytti vesivoimaa sahan sekä vuodesta 1913 alkaen puuhiomon koneiden käyttämiseen jo ennen varsinaisen sähköntuotannon alkua. Alkuaikoina vesi johdettiin jokiuomasta tehdasalueen läpi siipirattaisiin, mutta sähköntuotantoa varten itse koski padottiin. Sähköntuotanto alkoi 1920-luvulla, ja se palveli aluksi kartanoa ja tehdasta. Koska voimalaitos tuotti sähköä pääasiassa teollisuudelle, oli käytössä normaalista poikkeava tuotantojännite.
Voimalaitos oli Juankosken kartonkitehdas Juantehtaan, myöhemmät nimet Kymi-Kymmene ja Stromsdal, omaisuutta. Se kuitenkin siirtyi Savon Voiman omistukseen ja vanhaa voimalaitosta käytettiin vielä 1980-luvullakin sähköntuotantoon. Uuden voimalaitoksen turbiinit sijoitettiin patoon vanhojen tilalle. Juankosken uusi voimalaitos valmistui vuonna 1995. Samassa yhteydessä vanha voimalaitos museoitiin kiertokäyntikohteeksi. Vanhan voimalaitoksen toimistotiloihin on myös valmistumassa sähkötekninen näyttely.
Juankosken vanhan voimalaitoksen voimansiirto generaattorille perustuu hihnavälitykseen: generaattoria pyörittää luonnonnahasta valmistettu hihna, jota voidaan kiristää siirtämällä liikkuvalla alustalla olevaa generaattoria. Generaattorin tuottaman jännitteen taajuuden yhteensopivuus verkkojännitteen kanssa tarkistetaan magnetoitujen metallikielien resonanssiin muuttuvassa magneettikentässä perustuvalla mittarilla (HZ-taajuusmittari) ja lopullisesti ns. pimeäkytkennällä. Tarkkaillaan verkon jännitetta kaksoisvolttimittarista, jotta sekä taajuus että jännitteet ovat samat generaattorin ja verkon kanssa. Kun sekä taajuus että jännite täsmäävät verkon arvojen kanssa, voidaan generaattori tahdistaa ja lopuksi kytkeä verkkoon.
Vanhan voimalaitoksen turbiinijärjestelmään verrattuna uuden laitoksen kaksi turbiinia ovat 90 asteen kulmassa. Uutta voimalaitosta etäkäytetään Kuopiosta, mutta laitoksella käy myös säännöllisesti yhtiön tarkastaja. Koska generaattoreissa yleisesti käytetään sähkömagneetteja järkevän hyötysuhteen saavuttamiseksi, niiden sähköntuotantoa ei voi käynnistää ilman sähkövirtaa. Tämän ongelman välttämiseksi Juankosken voimalassa on akkuvarmennus, joka riittää tuotannon ylösajoon.
Juankoski on osa Nilsiän reittiä: sen, Koivukosken ja Karjalankosken kautta Vuotjärvi laskee Akonveteen. Kanavan rakentamista Juankoskeen harkittiin jo Venäjän vallan aikaan, mutta kanava jätettiin rakentamatta. Vuotjärven ja Akonveden välistä matkustajaliikennettä on aikoinaan hoidettu mm. Juankosken ruukin omistaman kapearaiteisen rautatien avulla. Vuonna 2002 Juankosken ohittanut entinen puunuittokanava muutettiin laivaliikenteelle sopivaksi. Kanavalla on itsepalvelusulku.
Harri Kairavuo
Harri Kairavuo on suomalainen jalkapallomaalivahti, joka pelaa Grankulla IFK:ssa Ykkösessä.
Kairavuo siirtyi kaudeksi 2006 Kakkosen Laajasalon Palloseurasta FC Viikinkeihin. Hän nousi heti joukkueen ykkösmaalivahdiksi ja piti hyvillä torjunnoillaan joukkuetta pystyssä monessa ottelussa. Kaudella 2007 hän ei enää pystynyt pitämään paikkaa ykkösmaalivahtina ja kaudeksi 2008 hän siirtyi Ykköseen nousseen Grankulla IFK:n riveihin.
Brockhaus Enzyklopädie
Brockhaus Enzyklopädie (lyhyemmin Brockhaus) on saksankielinen tietosanakirja, jota yleisesti pidetään monien muunkielisten tietosanakirjojen esikuvana. Sen ensimmäinen painos ilmestyi vuosina 1796–1808 nimellä "Conversations-Lexicon". Vuonna 2005 julkaistu 21. painos käsittää noin 300 000 hakusanaa ja on saatavissa sekä painetussa että digitaalisessa muodossa (30 nidettä, noin 24 500 sivua).
Ensimmäisen painoksen toimittamisen aloitti Renatus Gotthelf Löbel ja saattoi loppuun Friedrich Arnold Brockhaus, jonka mukaan tietosanakirja on nimetty 15. painoksesta lähtien ("Der große Brockhaus", 1928–1935). Kustantajana toimii nykyään "Bibliographisches Institut & F. A. Brockhaus AG". Täydellisen Brockhausin rinnalla tarjolla on myös erilaisia suppeampia versioita painetussa ja digitaalisessa muodossa.
Brockhaus-tietosanakirjojen tavoitteena oli alusta lähtien tieteelliseen tutkimukseen perustuvan, ajankohtaisen tiedon esittäminen yleistajuisessa muodossa. Siten ne poikkesivat aiemmista tietosanakirjoista, jotka oli usein suunnattu lähinnä akateemiselle yleisölle. Brockhausin ratkaisu osoittautui suuntaa antavaksi ja sitä alettiin jäljitellä laajalti. Vuoden 1911 "Encyclopædia Britannica" luonnehtikin Brockhausia sanoin ”mikään hakuteos ei ole ollut hyödyllisempi tai menestyksekkäämpi tai useammin kopioitu, jäljitelty tai käännetty”.
Luhtakuusio
Luhtakuusio ("Pedicularis palustris") on kaksivuotinen ruohovartinen kasvi, joka kasvaa puoliloisena.
Luhtakuusio kasvaa 15–30 cm korkeaksi. Sen lehdet ovat liuskaiset, punaiseen vivahtavat tummanvihreät. Ylempi puolikas varresta on kukintoa; torvimaiset kukat ovat violetinpunaisia ja kasvavat vuorotellen pienten lehtien kanssa.
Luhtakuusiota tavataan Pohjois- ja Keski-Euroopassa ja Venäjällä suunnilleen Uralille asti.
Luhtakuusio kasvaa kosteilla niityillä ja rannoilla.
Abigail Breslin
Abigail Kathleen Breslin (s. 14. huhtikuuta 1996 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Breslin oli vuoden 2007 Oscar-gaalassa ehdolla parhaan naissivuosan palkinnon saajaksi elokuvasta "Little Miss Sunshine". Hän oli tuolloin kymmenen vuoden ja yhdeksän kuukauden ikäinen ja siten viidenneksi nuorin ehdolla ollut naisnäyttelijä.
Breslin näyttelee yhtä pääosaa vuonna 2015 alkaneessa kauhukomediasarjassa "Scream Queens".
Awad Hamad al-Bandar
Awad Hamad al-Bandar () (2. tammikuuta 1945 – 15. tammikuuta 2007) oli Irakin vallankumoustuomioistuimen päätuomari Saddam Husseinin valtakauden aikana. Hänet tuomittiin kuolemaan rikoksista ihmisyyttä vastaan Saddam Husseinin ja Saddamin velipuolen Barzan Ibrahim al-Tikritin tavoin vuonna 1982 tapahtuneesta al-Dujailin šiiakylän hävittämisestä ja 148 kyläläisen teloittamisesta. Kylään iskettiin sen jälkeen, kun Saddam oli joutunut siellä salamurhayrityksen kohteeksi. Awad Hamad al-Bandar toimi tuolloin vallankumoustuomioistuimen päätuomarina ja määräsi kyläläiset teloitettavaksi.
Awad Hamad al-Bandar oli määrä teloittaa Saddam Husseinin ja hänen velipuolensa kanssa samana päivänä 30. joulukuuta 2006, mutta teloitusta lykättiin hieman yli kaksi viikkoa, kunnes hänet ja Barzan Ibrahim al-Tikriti hirtettiin 15. tammikuuta 2007 ennen aamunkoittoa. Teloitukset pantiin toimeen Bagdadin koillisosassa Camp Al-Adalan tukikohdassa.
Julianna Rose Mauriello
Julianna Rose Mauriello (s. 26. toukokuuta 1991 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan Stephanien roolista "Lazy Town" -televisiosarjassa. Stephanie on "Lazy Townissa" kahdeksanvuotias, urheileva tyttö, jolla on vaaleanpunaiset hiukset. Mauriello itse on syntynyt vuonna 1991, eli hän on huomattavasti hahmoaan vanhempi. Hänellä on ruskeat hiukset ja hän harrastaa monia tanssilajeja baletista jazziin. Hän on näyttellyt myös lyhytelokuvassa "A Fix". Mauriellon isosisko Alex Mauriello on hänkin näyttelijä.
Hans Knauß
Hans Knauß (s. 9. helmikuuta 1971 Schladming, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä.
Supersuurpujottelussa Knauß sijoittui hopealle Naganon olympialaisissa yhdessä sveitsin Didier Cuchen kanssa. Vuotta myöhemmin hän saavutti pronssia MM-kisoissa Vailissa samassa lajissa. St. Moritzin kisoissa 2003 hän tuli toiseksi suurpujottelussa heti Bode Millerin jälkeen.
Alppihiihdon maailmancupissa osakilpailuvoittoja kertyi seitsemän kappaletta. Vuoden 2004 lopulla Knauß kärysi dopingista ja seuraavan vuoden maaliskuussa hän sai 18 kuukauden kilpailukiellon. Kesällä 2005 hän ilmoitti uransa päättyneen.
World Series of Poker 1976
World Series of Poker 1976 oli historiansa seitsemäs. Kauden aikana järjestettiin kahdeksan turnausta, mestaruusturnaus mukaan lukien. Mestaruusturnauksen voitti Doyle Brunson, jolle turnauksen voitto oli ensimmäinen.
Steel-kitara
Steel-kitara on kitara, jota soitetaan vaakatasossa joko soittajan sylissä tai virettä muuttavin pedaalein varustetussa telineessä. Steel-kitaran runkoon on asennettu 1–4 otelautaa, jotka on viritetty lähes minkä vain sointujen mukaan. Pedal steel -kitarassa soittimen viritystä voi muunnella soiton aikana pedaalien, ja polvivipujen avulla. Steel-kitaraa näppäillään oikealla kädellä sormi-plektroilla, ja vasemmalla kädellä liu'utetaan kielillä teräksistä puikkoa.
Pedal steel -kitarassa on tavallisimmin kaksi kymmenkielistä kaulaa, joista toisessa soi avoimena E-duurisoinnun säveliä. Kahta pedaalia painamalla ääni nousee A-duuriksi. Toisessa kaulassa on pohjasävelenä F ja muilla kielillä C6-soinnun sävelet. Tässä kaulassa on useampia pedaaleja, joilla saa aikaan useampia sointuja kuin ensimmäisellä kaulalla. Kaulojen, kielten ja pedaalien määrä voi kuitenkin vaihdella, ja pedaalien lisäksi tai niiden sijasta soittimessa voi olla polvella käytettäviä vipuja. Pedal steel -kitaran kauloissa ei ole nauhoja vaan ainoastaan niitä markkeeraavat ohjausviivat; tämä on yksi tapa saada aikaan soittimen soinnille tyypillisiä glissandoja, liukumia sävelestä toiseen, joita voidaan tehdä myös pedaaleilla ja polvivivuilla.
Steel-kitaran edeltäjiä olivat ukulele ja havaijinkitara. Soitin sähköistettiin 1930-luvulla. 1940-luvulla sitä muokattiin etenkin country-musiikissa käytettäväksi "pedal steel guitar":iksi. Suomessa soittimen pioneerina tunnetaan Olli Haavisto.. Toinen huomattava suomalainen steel-kitaristi oli pitkään lajissaan ainoana toiminut Roy Rabb.
Kansainvälisesti merkittäviä "pedal steel" -kitaristeja ovat olleet muun muassa Buddy Emmons, Red Rhodes ja Led Zeppelin-kitaristi Jimmy Page.
Reason to Live
Reason to Live on Kiss-yhtyeen kappale albumilta Crazy Nights "(1987)". Julkaistiin singlenä vuonna 1987, laulu osoittautui pieneksi hitiksi päästen brittilistoilla Top-40 joukkoon. Singlen b-raitana oli Gene Simmonsin laulama kappale ”Thief in the Night”.
”Reason to Liven” kirjoitti laulaja/kitaristi Paul Stanley ammattilaislaulutekijä Desmond Childin kanssa. Laulu on tyypillinen heviballadi. Musiikkivideo tehtiin edistämään singlen myyntiä. Video sai pyöritystä suhteellisen hyvin MTV:llä ja sen ohjasi ja Marty Callner.
Ivan Milat
Ivan Robert Marko Milat (s. 27. joulukuuta 1944) on sarjamurhaaja, jonka uhreiksi joutui useita retkeilijöitä Australian Uudessa Etelä-Walesissa.
Sarjamurhatapaus tuli julkiseen tietoon 20. syyskuuta 1992, kun metsästä löytyi kahden surmatun ruumiit. Ensimmäisen löysivät sattumalta Ken Seily ja Keith Caldwell 20. syyskuuta. Seuraavana päivänä poliisikonstaapelit Roger Gough ja Suzanne Roberts löysivät kolmenkymmenen metrin päässä ensimmäisestä ruumiista myös toisen. Poliisi tiedotti, että vainajat olivat brittituristit Caroline Clarke ja Joanne Walters. Kumpaakin oli puukotettu ja Clarkea lisäksi ammuttu.
Lokakuussa 1993 löytyivät kuolleina vuodesta 1989 kadoksissa olleet 19-vuotiaat James Gibson ja Deborah Everist. Heidät oli puukotettu kuoliaiksi.
20-vuotias müncheniläinen Simone Schmidl löydettiin surmattuna 1. marraskuuta 1993. Hän oli kadonnut 20. tammikuuta 1991. Läheltä häntä löytyivät 3. marraskuuta saksalaisten Anja Susanne Habschiedin (20) ja Gabor Kurt Neugebauerin (21) ruumiit. Kuten muitakin uhreja, heitä oli puukotettu ja/tai ammuttu ja käytetty seksuaalisesti hyväksi.
Läpimurto murhatutkimuksissa saavutettiin vuonna 1994. Todistajiksi tuotu 20-vuotias retkeilijäjanainen sekä brittituristi Paul Onions. Sarjamurhaaja oli tarjonnut kummallekin kyytiä vuonna 1990. Milat yritti epäonnistuneesti murhata liftarit. Onions tunnisti kuljettajan myöhemmin poliisin valokuvista. Maaliskuussa 1996 alkanut oikeudenkäynti johti Milatin tuomitsemiseen elinkautiseen vankeusrangaistukseen seitsemästä murhasta.
Vaikka Milat on todistetusti tappanut vain seitsemän ihmistä, mm. hänen veljensä Boris arvioi haastattelussa toukokuussa 2005, että Milatilla olisi ollut kaikkiaan noin 20 uhria. Veli myös totesi, että "kaikkialla, missä Ivan on työskennellyt, ihmisiä on kadonnut". Tällä hetkellä Australiassa on kymmenen selvittämätöntä murhatapausta, joista poliisi epäilee Milatia.
Aleksei Morozov
Aleksei Aleksejevitš Morozov (, s. 16. helmikuuta 1977 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Morozov on edustanut kaudesta 2013–2014 KHL-seura TsSKA Moskovaa. Aiemmin hän on pelannut Krylja Sovetovissa Venäjän superliigassa, Pittsburgh Penguinsissa NHL:ssä sekä Ak Bars Kazanissa Venäjän superliigassa ja KHL:ssä.
Morozov joukkueineen voitti Euroopan seurajoukkueiden mestaruusturnauksen vuonna 2007 ja hänet valittiin turnauksen parhaaksi pelaajaksi kolmessa ottelussa keräämillään tehopisteillä 2 + 8 = 10. Morozov on ollut voittamassa myös KHL-liigan ensimmäistä mestaruutta vuonna 2009 Kazanin joukkueessa ja oli pudotuspelien pistepörssin voittaja. Hän oli voittamassa KHL:n mestaruutta Kazanissa myös kaudella 2009–2010.
Morozov on voittanut kaksi jääkiekon maailmanmestaruutta Venäjän maajoukkueessa vuosina 2008 ja 2009. Hänellä on lisäksi olympiahopeaa vuoden 1998 talviolympialaisista, sekä pronssia vuoden 2007 maailmanmestaruuskilpailuista. Hän voitti vuoden 2007 maailmanmestaruuskilpailujen maalipörssin ja valittiin turnauksen parhaaksi hyökkääjäksi.
Wieliczkan suolakaivos
Wieliczkan suolakaivos on Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluva puolalainen suolakaivos 15 kilometrin päässä Krakovasta. Kaivos on yksi maailman vanhimmista, ja se tuotti suolaa yhtäjaksoisesti 700 vuotta 1300-luvulta aina vuoteen 2007 asti.
Kaupallinen kaivostoiminta päättyi Wieliczkassa vuonna 1996 tulvaongelmien ja suolan alhaisen hinnan vuoksi, mutta suolaa louhittiin viime vuosiin asti matkamuistoksi.
Unesco listasi Wieliczkan kaivoksen maailmanperintökohteeksi vuonna 1978. Kohteen erikoisuuksia ovat suolasta rakennetut kappelit taidokkaine suolasta veistettyine koristeineen, patsaineen ja kruunuineen. Kaivoksessa käy vuosittain 1,2 miljoonaa vierailijaa.
Kyläkarhiainen
Kyläkarhiainen ("Carduus crispus") on Euroopassa ja Aasiassa laajalle levinnyt ohdaketta muistuttava asterikasvi.
Kyläkarhiainen kasvaa 50–180 cm korkeaksi. Varsi on harmahtava, tiheään seittikarvainen ja siinä on piikkisiä siipipalteita. Piikit ovat hennohkoja ja enintään 2,5 millimetrin pituisia. Lehdet ovat pariliuskaiset, päältä tummanvihreät, alta vaaleanharmaan karvan peitossa. Kukkamykeröt ovat nuppuina piikkipintaisia palloja, tiheitä ja pystyjä. Kukan auettua esiin tulevat purppuranpunaiset teriöt.
Kyläkarhiaista tavataan lähes koko Euroopassa Ranskasta itään Keski-Aasiaan ja satunnaisesti aina Japaniin saakka. Lajia tavataan tulokaslajina myös Pohjois-Amerikassa. Suomessa kyläkarhiaista tavataan lähes koko maasta aivan pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta, mutta lajin esiintyminen on laikuttaista. Yleisin se on Etelä-Suomessa ja toisaalta Kainuusta Keski-Lappiin ulottuvalla vyöhykkeellä. Suomessa kyläkarhiainen on muinaistulokas.
Kyläkarhiainen kasvaa pihoilla, joutomailla, linnoitus- ja kasarmialueilla, pelloilla, pientareilla ja tienvarsilla.
Tippi Hedren
Nathalie Kay ”Tippi” Hedren (s. 19. tammikuuta 1930 New Ulm, Minnesota) on yhdysvaltalainen näyttelijä, jonka tunnetuin roolityö on Melanie Danielsin rooli Alfred Hitchcockin ohjaamassa elokuvassa Linnut (1963). Hedren on näytellyt jo kuuden vuosikymmenen ajan, ja hän on toiminut aktiivisesti eläinten etujen ja turvan puolesta muun muassa perustamalla Los Angelesiin vuonna 1983 eläinten suojelualueen nimeltä Shambala Preserve. Hän hoitaa muun muassa Michael Jacksonin lemmikkitiikereitä.
Hedren syntyi New Ulmissa, Minnesotassa vuonna 1930. Hänen äitinsä oli saksalais-norjalainen ja isänsä ruotsalainen. Lempinimen ”Tippi” hän sai isältään. Hedren on ollut naimisissa neljästi, ja hänellä on yksi tytär, Melanie Griffith, joka on myös näyttelijä. Hedren ja Griffith ovat näytelleet yhdessä kaikkiaan kuudessa elokuvassa. Hedren on näyttelijä Dakota Johnsonin isoäiti.
Hedren työskenteli 1950–1960-luvulla mallina muun muassa mainoksissa, ja elokuvaohjaaja Alfred Hitchcock löysi hänet etsiessään Grace Kellyn kaltaista näyttelijätärtä. Hitchcock teki Hedrenin kanssa henkilökohtaisesti monivuotisen sopimuksen ja painosti sekä valmensi tätä poikkeuksellisen intensiivisesti, määräten jopa pukeutumistyylin. Hitchcock myös ilmoitti, että näyttelijättären lempinimi olisi kirjoitettava puolilainausmerkkeihin: ’Tippi’.
Ensimmäisestä roolisuorituksestaan elokuvassa Linnut (1963) Hedren sai uuden tulokkaan Golden Globe -palkinnon. Elokuvakriitikot eivät kuitenkaan vielä vakuuttuneet vaan kritisoivat häntä muun muassa liiallisesta passiivisuudesta. Vuonna 1964 julkaistiin seuraava Hitchcockin ja Hedrenin yhteinen elokuva, Marnie – vaarallisella tiellä. Tällä kertaa Hedreniä syytettiin jopa yli-ilmeikkäästä näyttelystä. Elokuvakriitikoiden arvostuksen hän saikin puolelleen monien mielestä vasta vuosia myöhemmin.
Hedrenin ja Hitchcockin suhteesta kerrotaan HBO:n televisioelokuvassa "The Girl".
Ville Pusa
Ville Kim Karell Pusa (s. 19. syyskuuta 1971 Göteborg, Ruotsi) on suomalainen muusikko.
Pusa nousi suuren yleisön tietoisuuteen Ruotsalaisen teatterin Hype-­musikaalin ansiosta vuosina 1994–1995. Viime vuosina Pusa on laulanut ja näytellyt muun muassa musikaaleissa "Hair" ja "Saturday Night Fever – lauantai-illan huumaa". Pusa on tunnettu myös musikaalista "Hääkeikka" (Samppalinnan kesäteatteri, Turku 2008), jossa hän näytteli päähenkilö Robin Harmaa.
Vuonna 1995 Pusa alkoi työskennellä Ville Pusa & Wishing Well -yhtyeessä, ja samana vuonna he saivat valmiiksi demo-CD:n, jonka sisältämä kappale ”Marie” pääsi radiosoittoon. Pari vuotta myöhemmin julkaistu toinen demo toi Pusalle levytyssopimuksen. Hänen ensimmäinen oma albuminsa "Elva steg" julkaistiin vuonna 1998. Levyltä julkaistu single ”Du” oli ensimmäisiä suomalaisia MTV Nordic -listan ykköseksi sijoittuneita kappaleita.
Ville Pusa on myös tunnettu sanoittaja ja säveltäjä. Hän on tehnyt yhteistyötä esimerkiksi Tiktakin ja Irinan kanssa. Hänen käsialaansa on myös "Idolsista" tuttu kappale ”Tuulet puhaltaa”. Vuonna 2000 Pusan säveltämä ja sanoittama kappale ”Taivas aukeaa” oli ehdokkaana Suomen euroviisukarsintojen semifinaalissa; kappaleen esitti Heidi Kyrö. Jore Marjaranta on tehnyt Pusan kappaleesta ”Ingen vinner” suomenkielisen version nimellä ”Haaveet kaatuu”.
Pusa palkittiin Emma-patsaalla vuoden 1998 miessolistitulokkaana.
Ville Pusa oli avoliitossa tanssija Jenni Toivosen kanssa. He tapasivat vuonna 2002 "Grease"-musikaalin yhteydessä. Parin ainoa lapsi syntyi vuonna 2007. Toivonen menehtyi 26-vuotiaana 27. elokuuta 2008 mahasyöpään. 18. joulukuuta 2010 Pusa avioitui Riikka Pietilän kanssa Rovaniemellä.
Henri
Henri on miehen etunimi. Henri on alkujaan ranskalainen, nykyään myös pohjoismaissa yleinen muoto muinaissaksan nimistä Haimrich (haim = koti, talo + rich = mahtava) ja Heinrich (hagan = hovi + rich = mahtava). Nimestä on paljon muuntumia ja muotoja eri kielissä, esimerkiksi Ruotsin Henry, Englannin Harry, Ruotsin Henrik, Tanskan Hendrik, Saksan Heinz ja Italian Enrico. Ranskan Henri-nimisistä kuninkaista käytetään Suomessa yleensä nimeä Henrik.
Suomessa nimi Henri on vuoden 2018 loppuun mennessä annettu 16 566 miehelle, joista pitkälti yli puolet on syntynyt 1980- ja 1990-luvuilla. Henrin nimipäivä on 19. tammikuuta.
Ranskan Henri-nimiset kuninkaat on lueteltu artikkelissa Henrik.
VfB Stuttgart
VfB Stuttgart (virallinen nimi "Verein für Bewegungsspiele Stuttgart 1893 e.V.") on saksalainen urheiluseura Stuttgartista. Se on 43 000 jäsenellään Baden-Württembergin osavaltion suurin ja koko Saksan viidenneksi suurin urheiluseura. VfB Stuttgartin tunnetuin laji on selvästi jalkapallo. Joukkue oli Bundesliigan perustajajäseniä vuonna 1963. Jalkapallon lisäksi seuran ohjelmaan kuuluvat nyrkkipallo, yleisurheilu, maahockey ja käsipallo. VfB Stuttgartin jalkapallojoukkue pelaa kotiottelunsa Mercedes-Benz Arenalla.
VfB Stuttgart on voittanut Saksan mestaruuden viidesti: kaksi kertaa ennen Bundesliigan perustamista ja kolmesti sen jälkeen. Lisäksi joukkueella on kolme Saksan cupin voittoa. Euroopan kentillä Intertoto Cupin voitto vuosilta 2000 ja 2002 sekä finaalipaikat UEFA Cupissa vuodelta 1989 (hävisi SSC Napolille) ja Cup-voittajien Cupissa 1998 (hävisi Chelsealle).
VfB Stuttgart putosi 2. Bundesliigaan kaudeksi 2016–2017 sijoituttuaan edellisellä kaudella 17:nneksi Bundesliigassa mutta voitti 2. Bundesliigan ja palasi kaudeksi 2017–2018 pääsarjaan.
Gordon Dobson
Gordon Miller Bourne Dobson (25. helmikuuta 1889 – 11. maaliskuuta 1976) oli brittiläinen fyysikko ja meteorologi. Hänet tunnetaan etenkin otsoniin liittyvistä tutkimuksistaan. Dobsonin mukaan on nimetty Dobsonin yksikkö, jolla mitataan otsonin kokonaismäärää ilmakehässä.
Dobson havaitsi, että tropopaussin yläpuolisen ilmakehän lämpötilaprofiili ei ole vakio, kuten aikaisemmin oli uskottu. Itse asiassa stratosfäärissä lämpötila nousee voimakkaasti ylöspäin mentäessä tietyllä korkeudella. Dobson esitti tämän johtuvan siitä, että otsoni absorboi ultraviolettisäteilyä voimakkaasti alueella, joka nykyään tunnetaan otsonikerroksena.
Dobson kehitti myös ensimmäisen otsonin määrän mittaamiseen käytetyn laitteen, Dobsonin spektrofotometrin.
One Cold Winter’s Night
One Cold Winter's Night on yhdysvaltalaisen Kamelotin 14. marraskuuta 2006 ilmestynyt livelevy. Se on äänitetty Rockefeller Music Hallissa (Oslo) 11. helmikuuta 2006.
Bathocyroe fosteri
Bathocyroe fosteri on kaikissa valtamerissä tavattava kampamaneetteihin ("Ctenophora") kuuluva planktoneläinlaji. Se elää valtamerten keskisyvyyksissä ja on hyvin runsaslukuinen Atlantin keskiselänteen lähellä. "Bathocyroe fosteri" on noin 5 senttimetriä pitkä ja se pystyy bioluminoimaan.
Sadamichi Hirasawa
Sadamichi Hirasawa (; 18. helmikuuta 1892 – 10. toukokuuta 1987) oli japanilainen pankkiryöstäjä ja joukkomurhaaja.
Mies saapui pankkiin 26. tammikuuta 1948 väittäen olevansa terveysviranomainen Jiro Yamaguchi, jonka oli määrä rokottaa pankin henkilökunta punatautia vastaan. Rokottamisen sijaan hän kuitenkin antoi ihmisille syanidia sillä seurauksella, että useimmat uhreista menehtyivät. Tällöin ryöstäjä otti kaikki löytämänsä rahat, yhteensä 160 000 jeniä.
Hirasawa pidätettiin teosta epäiltynä saman vuoden elokuussa. Hirasawa tuomittiin kuolemaan, eikä edes Japanin korkein oikeus nähnyt syytä purkaa päätöstä. Hirasawa oli aiemmin myöntänyt teon, mutta perui tunnustuksensa.
Vankeudessa istuessaan Hirasawa ryhtyi maalaamaan taidetta ja kirjoitti lisäksi omaelämäkertansa. Hän kuoli vankilan sairaalassa 95-vuotiaana.
Hirasawan tuomitsemiseen käytetty todistusaineisto on kyseenalaistettu. Yksikään oikeusministeri ei hyväksynyt hänen teloitustaan, mikä olisi ollut teloituksen edellytys.
Penaatit
Penaatit olivat alkujaan muinaisten roomalaisten varastotilojen suojelushenkiä, myöhemmin yleisemmin kotijumalia. Heitä palvottiin innokkaasti Roomassa antamalla uhrilahjoja heitä esittäville kuville ennen ruokailua.
Penaatit olivat kotijumalina roomalaisen uskonnon erikoisuus. Yhdessä muiden jumalien kanssa niiden uskottiin suojelevan taloa ja sen asujaimistoa. Penaatit olivat vastuussa tulisijasta ja varastohuoneesta – ne vahtivat, ettei hiillos päässyt sammumaan eivätkä rotat tunkeutumaan maustevarastoon. Nämä kotihenget myös innoittivat ruoanlaittajaa valmistamaan maukkaampia aterioita.
Penaattien latinankielinen nimi "Di Penates" on johdettu sanasta "penus", ’varastohuone’; tämä osoittaa nimenomaan varastojen olleen pienjumalten alkuperäistä työmaata. Penaattien uskottiin olevan kuolleiden esi-isien henkiä, joten ne perheen muuttaessa siirtyivät tämän mukana uuteen asuintaloon. Penaattien sukupuolesta tai olemuksesta ei ollut yksimielistä käsitystä saatikka varmuutta, mutta niiden kerrottiin liikkuvan aina pareissa tai kolmittain ja jakavan työnsä. Tulisija oli penaattien alttari.
Muinaisessa Rooman kaupungissa oli penaateille omistettu oma pyhättö ("aedes") Velia-vuorella.
Prothin alkuluku
Lukuteoriassa Prothin luku on muotoa formula_1 oleva alkuluku, missä formula_2 on pariton, formula_3 positiivinen kokonaisluku ja formula_4. Fermat'n lukujen tekijät ovat Prothin lukuja mikäli formula_2 on pariton ja formula_6.
Prothin alkuluvut toteuttavat Prothin lauseen, jonka mukaan annettu luku muotoa formula_7, missä formula_2 on pariton, formula_3 positiivinen kokonaisluku ja formula_4 on alkuluku jos ja vain jos on olemassa kokonaisluku formula_11, jolle formula_12. Tämä lause tarjoaa nopean tavan testata lukuja Prothin alkuluvuiksi.Muutama ensimmäinen Prothin alkuluku :
Suurin tunnettu Prothin alkuluku on Seventeen or Bust -projektin löytämä 19249 · 2 + 1. Siinä on 3918990 numeroa ja se on suurin tunnettu alkuluku joka ei ole Mersennen alkuluku.
Kiba Inuzuka
Kiba Inuzuka () on kuvitteellinen henkilö anime- ja mangasarja Narutossa.
Kiba on kovaääninen ja hurjapäinen chūnin, joka kuuluu Kurenai Yuhin johtamaan Ryhmä 8:aan. Hän on kotoisin Konohan Inuzuka-perheestä, joka tunnetaan ninjakoirien käytöstä taisteluissa. Kiba taisteleekin yhdessä koiransa Akamarun kanssa ja voi kommunikoida tämän kanssa paljon tavanomaista yksityiskohtaisemmin. Kaksikko kykenee myös suorittamaan useita jutsuja yhdessä, kuten "Jūjin Bunshin" ("Peto-ihmiskloonaus"), jossa Akamaru muuttuu Kiban näköiseksi.
Chuunin-kokeiden ensimmäisessä vaiheessa Akamaru istui Kiban pään päällä tarkkaillen muiden koepapereita kertoen sitten haukkumalla Kiballe oikeat vastaukset kysymyksiin.
Kokeen kolmannen vaiheen karsinnoissa Kiba joutui taistelemaan Naruto Uzumakia vastaan uskoen voittavansa Naruton helposti. Vaikka Kiba olikin taistelussa paremmassa asemassa, Naruto onnistui voittamaan hänet näppärällä strategiallaan ja hyvällä onnella.
Kun Kiba oli hyökkäämässä Naruton kimppuun takaapäin niin juuri silloin Naruto pieraisi,ja koska Kiballa on herkkä nenä niin hän peitti kasvonsa hajun estämiseksi ja Naruto sai etulyönti aseman.
Kun Kibaa kannettiin lääkintään, Hinata saapui tarjoamaan hänelle parantavaa lääkettä, jota oli antanut myös Narutolle. Huolissaan Hinatasta, Kiba kehotti häntä luovuttamaan, jos joutuisi Gaaraa tai Nejiä vastaan.
Vaikka Kiba olikin taistelun aikana haukkunut Narutoa ja tämän toivetta tulla Hokageksi, Naruto oli ansainnut Kiban kunnioituksen taistelussa. Kiba myös kannusti Narutoa tämän taistellessa Nejia vastaan ja oli yksi harvoista, jotka uskoivat hänen voittavan. Hän ei kuitenkaan saanut katsottua ottelua loppuun, sillä Hinata alkoi yskiä verta ja Kiba vei hänet hoitoon. Siellä Kabuto löi Kiban tajuttomaksi, koska Akamaru oli tunnistanut hänet.
Kiba oli yksi Sasukea palauttamaan lähetetyn ryhmän jäsenistä Naruton, Nejin, Chôji Akimichin ja heidän johtajansa, Shikamaru Naran, ohella.
Kun Kiba, Naruto ja Shikamaru suunnittelivat Sasuken sisältävän tynnyrin varastamista äänininjoilta (muiden ryhmän jäsenten jäädessä taistelemaan matkalle), Kiba ja Akamaru joutuivat eroamaan joukosta.
He päätyivät taistelemaan Sakonia ja Ukonia vastaan. Kiba ja Akamaru onnistuivat taistelemaan kaksikkoa vastaan, mutta nämä olivat kuitenkin paljon vahvempia ja melkein tappoivat Akamarun, minkä johdosta Kiba päätti vetäytyä ja piiloutua.
Kaksoset kuitenkin löytävät Kiban, mutta samalla Kankuro saapui auttamaan Kibaa tappaen Sakonin ja Ukonin.
Kiba tekee paluun toisessa osassa kasvaneena. Hänellä on musta takki (oletetavasti nahkatakki) ja hänestä on tullut Chuunin aikaharppauksessa. Akamaru on kasvanut myös. Ennen, Akamaru oli Kiban päällä, nyt Kiba matkustaa Akamarun päällä.
Tusina (Venäjä)
Tusina eli Tosno (, suom. myös Tosna) on kaupunki Tosnon piirissä, Leningradin alueella. Kaupungissa asui väestönlaskun mukaan 39 127 ja kunnallispiirissä 123 617 henkeä (2010). Kaupunki sijaitsee pohjoiseen laskevan, Nevaan yhtyvän Tusinajoen varrella 53 kilometriä Pietarista kaakkoon.
Tusinan kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1500. Paikkakunnan myöhempi kehitys perustui sen asemaan Pietarin ja Moskovan välisen maantien ja rautatien varrella. Lähes kaikki yritykset ja suurin osa rakennuksista tuhoutui toisen maailmansodan saksalaismiehityksen aikana. Ennen sotaa Tusinan vaikutusalueella asui myös inkerinsuomalaisia, jotka sodan jälkeen eivät päässeet kotiseudulleen. Paikkakunta rakennettiin uudelleen sodan jälkeen ja sai kaupunkioikeudet vuonna 1963.
Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Tusinasta on kehittynyt merkittävä teollisuuskeskus. Kaupungissa on muun muassa saksalaisen kemian alan yhtiön Henkelin tehdas ja yhdysvaltalaisen Caterpillarin konetehdas.
Kaupungin läpi kulkevat Pietarin ja Moskovan väliset M10-valtatie ja Pietari–Moskova-rata. Pietarin lähijunat pysähtyvät Tosnon seisakkeilla (Tosnon asema ja Tosno-2 seisake).
Tobias Zilliacus
Lars Emil Tobias Zilliacus (s. 30. syyskuuta 1971 Helsinki) on suomalainen näyttelijä.
Zilliacus opiskeli näyttelemistä Teatterikorkeakoulussa, josta hän valmistui teatteritaiteen maisteriksi vuonna 1995. Hän on esiintynyt teatteriurallaan monissa produktioissa, muun muassa näytelmissä "Don Juan", "Kolme muskettisoturia" ja "Leijat Helsingin yllä" helsinkiläisessä Viirus-teatterissa ja Åbo Svenska Teaterin "Hamletissa". Elokuusta 2004 heinäkuuhun 2007 hän myös toimi Viirus-teatterin johtajana. Vuosina 2000–2002 hän työskenteli näyttelijäntyön lehtorina Teatterikorkeakoulun ruotsinkielisessä näyttelijäntyön laitoksessa.
Zilliacus on esiintynyt urallaan seitsemässä teatterielokuvassa, joista ensimmäinen oli vuonna 2003 ensi-iltansa saanut "Nousukausi". Vuonna 2004 hän esitti Elis Makkosta komediaelokuvassa "Kukkia ja sidontaa" sekä päähenkilö Harry Järviä todellisiin tapahtumiin ja henkilöihin perustuvassa sotaelokuvassa "Etulinjan edessä", ja vuonna 2006 päähenkilön parhaan ystävän Joskun isää lastenelokuvassa "Onni von Sopanen". Vuoden 2009 elokuvassa "Toinen jalka haudasta" Zilliacus esittää päähenkilö Visa Vuoriota ja vuoden 2011 elokuvassa "Iris" päähenkilön setää Eliasta. Ensimmäinen kansainvälinen elokuva, jossa hän näyttelee, on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut ruotsalaiselokuva "Hypnotisoija", jonka on ohjannut Lasse Hallström ja joka perustuu Lars Keplerin samannimiseen rikosromaaniin. Zilliacus esittää elokuvan suomalaissyntyistä päähenkilöä rikoskomisario Joona Linnaa.
2012 hän näytteli itäeurooppalaista rikollista Zanco Zajkovia ruotsalaisen Johan Falk -rikoselokuvasarjan 10-osassa "".
Zilliacus esiintyi vuonna 2013 ilmestyneessä elokuvassa "Wallander – petos", joka on ruotsalaisen Wallander-elokuvasarjan kolmannen tuotantokauden kolmas osa. Hän näyttelee elokuvassa murhatun naisen aviomiestä.
Television puolella Zilliacuksen ensimmäinen suuri rooli oli Kimi Salmén Nelosen saippuasarjassa "Tähtitehdas" vuonna 1998. Vuonna 2000 hän esitti Peppe Lundströmiä FST:n komediasarjassa "Hillevis äffärer" ja vuonna 2003 päähenkilö Mikael Bergmania FST:n minisarjassa "Operaatio Stella Polaris". Lisäksi hän on esiintynyt MTV3-kanavan keväällä 2002 ensimmäistä kertaa esittämässä sarjassa "Vapaa pudotus", joka koostuu kymmenestä erillisestä televisioelokuvasta. Sarjan näyttelijätyöstä vastasi improvisaatioteatteriryhmä Stella Polaris, jonka jäsen Zilliacus on ollut vuodesta 1999. Pienemmissä rooleissa hänet on nähty muun muassa sarjoissa "Mahdottoman tavallinen Jorma Laine" (1995), "Tahdon asia" (2005) ja "Fortitude – ikiroudan kirous" (2015).
Zilliacus esittää "Gåsmamman"-sarjan toisella kaudella päähenkilön pojan ystävän isää ja työnantajaa. Hänellä on ollut muitakin merkittäviä rooleja pohjoismaisissa sarjoissa.
Tobias Zilliacus on naimisissa näyttelijä Linda Zilliacuksen (o.s. Gyllenberg) kanssa. Heillä on kolme yhteistä lasta.
Tony Hawk’s Pro Skater 2
Tony Hawk’s Pro Skater 2 on vuonna PlayStationille julkaistu rullalautailuaiheinen videopeli. Peli on jatko-osa vuotta aikaisemmin ilmestyneelle Tony Hawk’s Pro Skater -pelille. Peli on julkaistu myöhemmin myös Nintendo 64:lle, Sega Dreamcastille ja Windowsille.
Pelin periaate on sama kuin ennenkin. Pelaaja ohjaa yhtä pelin 13 rullalautailijasta ja yrittää suorittaa jokaisessa pelin kentässä erilaisia tehtäviä.
Jokaisessa kentässä on kolme eri pistetavoitetta, High Score-, Pro Score- ja Sick Score -tavoitteet. Tämän lisäksi kentistä löytyy SKATE -kirjainten ja Hidden tapen metsästystä. Loput tehtävistä ovat yleensä jonkin spotin vetämistä tietyn tempun kera, taikka erilaisten objektien keräilyä (kuten Hangarissa tynnyrien kaatelu, New Yorkissa tokenien kerääminen yms.).
Marseille, Skatehall ja Bullring ovat turnauskenttiä, joissa tehtävien suorittamisen sijasta järjestetään pienimuotoinen kilpailu. Pelaajan tulee sijoittua kolmen kärkeen turnauksessa, jotta uusi kenttä avautuu pelattavaksi. Jos pelaaja onnistuu sijoittautumaan jokaisessa kilpailussa ykköseksi kultamitalisijoitukselle, pelaaja palkitaan loppuvideolla, jossa näytetään pelattavan hahmon erilaisia skeittiklippejä. Jokaisella pelihahmolla on erilainen loppuvideo.
Uudistuksia ensimmäiseen osaan verrattuna on paljon. Pelissä edetään sitä mukaa, kun pelaaja saa kerättyä tarpeeksi rahaa. Rahaa saa joko tehtäviä suorittamalla tai sitten seteleitä kentistä keräämällä. Rahaa voi käyttää hahmon kehittämiseen, temppujen opetteluun ja uusien lautojen ostamiseen.
THPS2:ssa pelaaja voi määrittää jokaiselle hahmolle omat temput (flipit, grabit, lipit ja specialit) jokaiselle näppäinyhdistelmälle. Temppukirjasto on kattava ja valikoimasta löytyy n. sata erilaista temppua.
Lisäksi THPS2:een on lisätty manual-toiminto, jonka avulla voi linkittää flip-, grab- ja grind-temppuja yhdeksi comboksi. Mitä pidempään pystyy pitämään comboa yllä, sitä enemmän pisteitä saa. Mikäli menee combon aikana tekemään air-temppuja ramppiin, comboa ei voi jatkaa 'landauksen' jälkeen. Tämä ominaisuus tuli pelin jatko-osaan, Tony Hawk's Pro Skater 3:n.
Hahmot ovat pääosin samat, kuin vuonna 1999 ilmestyneessä Tony Hawk’s Pro Skaterissa, mutta pari lisäystä on tullut:Bonushahmot:
Kareem Campbellin loppuvideossa soi City Starsin kappale, jota ei voi kuulla pelissä missään muualla.
Komorbiditeetti
Komorbiditeetti tarkoittaa kahden tai useamman itsenäisen sairauden esiintymistä samanaikaisesti. Komorbidi sairaus tai häiriö voi olla seurausta perussairaudesta tai suorassa yhteydessä siihen. Tämä johtuu usein erilliseksi luokiteltujen ongelmien yhteisestä taustatekijästä.
Komorbiditeetti on tyypillinen etenkin nuoruusiän päihdehäiriöille tai erilaisille oppimisvaikeuksille, ja sen diagnosointi vaikuttaa merkittävästi oireenkuvaan, ennusteeseen, taudinkulkuun ja hoitoon. Kasvaneen avuntarpeen vuoksi useammasta häiriöstä kärsivät kuitenkin hakevat apua todennäköisemmin kuin henkilöt joiden sairaus on ei-komorbidinen, jolloin hoidettavan suopea suhtautuminen hoitoon saattaa nopeuttaa paranemista. Yhteisestä taustatekijästä johtuvissa sairauksissa yhden ongelman lieveminen vaikuttaa usein myös toisen oireiden helpottumiseen.
Komorbidit häiriöt ovat silti usein vaikeammin hoidettavissa kuin yksittäisesti esiintyvät häiriöt, sillä hoitoa suunniteltaessa on otettava huomioon kunkin häiriön yksittäiset ominaispiirteet ja niiden yhdistelmien variaatiot. Oireiston monimuotoisuus on usein hoitohenkilökunnalle haaste, ja vaatii hoidon mukauttamista hoidettavan yksilön ainutlaatuisiin tarpeisiin.
Sinikka Arteva
Eeva Sinikka Arteva, o.s. Niskanen, (4. helmikuuta 1945 Helsinki – 16. tammikuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen toimittaja.
Lapsuus- ja nuoruusvuotensa Arteva vietti Kuopiossa, jossa perhe asui muun muassa Niiralan ja Haapaniemen kaupunginosissa. Perheeseen kuului Sinikan lisäksi neljä nuorempaa sisarusta. Isä Eino Niskanen oli maalari, äiti Aino kävi työssä jonkin aikaa ammuslataamossa. Kodin henkinen ilmapiiri oli avara. Sinikka kävi Valkeisen kansakoulua ja pyrki oppikouluun neljänneltä luokalta. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Kuopion yhteiskoulusta vuonna 1964.
Kasvuvuosiin Kuopiossa kuului luonnossa retkeilyä kavereiden kanssa, partiota, kirjeenvaihtoa ja koulunkäyntiä. Kesäisin hän hoiti pihapiirin lapsia tai oli töissä kioskilla. Puolisonsa Sepon hän tapasi 14-vuotiaana.
Ylioppilaskesän jälkeen hän lähti opiskelemaan tiedotusoppia Tampereen yliopistoon. Vuoden 1965 kesän Sinikka Arteva työskenteli kesätoimittajana Savon Sanomissa.
Sinikka Arteva kiinnostui Kiinasta vuonna 1974, jolloin hän teki sinne ensimmäisen matkansa. Hän seurasi paljon Kiinan asioita ja kävi siellä useasti. Arabian kielestä hän kiinnostui 1970-luvun alussa.
Arteva toimi Yleisradion toimittajana lähes 40 vuotta. Hän aloitti vuonna 1966 kotimaantoimittajana uutisissa. Vuonna 1968 Pariisin opiskelijamellakoiden ja Tshekkoslovakian miehityksen aikaan hän oli jo ulkomaan toimituksessa vakituisena. Arteva siirtyi nopeasti Lähi-idän tilanteen raportoijaksi. Lisäksi hän oli kirjeenvaihtajana lyhyitä jaksoja muun muassa Washingtonissa, Pariisissa ja Tukholmassa. Pekingissä hän oli Yleisradion ensimmäinen päätoiminen kirjeenvaihtaja helmikuusta 1996 alkaen. Pekingistä palattuaan 1999 Arteva ehti toimia YLE24:n uutispäällikkönä ennen jäämistään eläkkeelle 2005.
Toimittajan työn lisäksi Arteva kirjoitti kaksi teosta: Vuonna 1999 ilmestyi muistelmat "Idän kirjeenvaihtaja", joka keskittyy hänen Aasian-vuosiinsa; seuraavana vuonna julkaistiin teos "Rakastuin ulkomaalaiseen".
Jean-Luc Crétier
Jean-Luc Crétier (s. 28. huhtikuuta 1966 Albertville, Ranska) on ranskalainen uransa lopettanut alppihiihdon olympiavoittaja.
Crétier voitti syöksylaskun olympiakultaa vuoden 1998 kisoissa. Hän ei koskaan pystynyt voittoon asti alppihiihdon maailmancupissa mutta pääsi palkintokorokkeelle viisi kertaa. Paras sijoitus maailmancupin loppupisteissä oli 18:s.
Jonas Savimbi
Jonas Malheiro Savimbi (3. elokuuta 1934 – 22. helmikuuta 2002) oli angolalainen kapinallisjohtaja ja sissisotilas, joka perusti UNITAn vuonna 1966 ja johti puoluetta kuolemaansa saakka.
Jotkut pitivät Savimbia merkittävänä vapaustaistelijana, mutta mm. Angolan hallituksen taholta hänen toimintaansa on luonnehdittu suoraan terrorismiksi.
Savimbi syntyi keskiangolalaisessa Huambon maakunnassa. Hän opiskeli 1960-luvulla Kiinassa ja liittyi myöhemmin Angolassa marxistiseen MPLA-puolueeseen. Hän vaihtoi puoluetta kansalliseen vapautusrintama FNLA:han ja perusti vuonna 1966 UNITA:n. UNITA oli yksi osapuolista Angolan sisällissodassa, joka puhkesi pian maan itsenäistyttyä Portugalista. Savimbi tuli tunnetuksi taistelustaan Angolan marxistihallitusta vastaan.
Savimbi tapasi Ronald Reaganin Valkoisessa talossa 1986. Hän palasi parin vuoden päästä Washingtoniin ja oli Heritage Foundationin kannattaja. Savimbi puhui sujuvasti seitsemää kieltä.
Angolan sisällissodassa saavutettiin lopulta aselepo, ja vuoden 1992 vaaleissa Savimbi oli ehdolla maan presidentiksi tuloksetta. Myöhemmin Savimbi kieltäytyi varapresidentin virasta ja hänen johtamansa UNITA rikkoi aselevon 1998. Selvittyään useista salamurhayrityksistä Savimbi sai surmansa taistelussa 22.2.2002. Savimbin kuoleman jälkeen solmittiin uusi aselepo, vaikka maa jakautuu yhä voimakkaasti UNITA:n ja MPLA:n kannattajien kesken.
Karthala
Karthala on aktiivinen tulivuori Komoreilla, Grande Comoren saaren eteläpäässä. 2 361 metriä korkea kilpitulivuori on toinen Grande Comoren muodostavista tulivuorista. Se on myös koko Komorin saarten korkein kohta sekä eräs maailman suurimmista aktiivisista tulivuorista. Toistuvat sortumiset ovat synnyttäneet Karthalan huipulle kolme kilometriä leveän ja neljä kilometriä pitkän kalderan.
Sekä kaldera että itse vuori ovat muotoutuneet vähitellen jokaisen purkauksen ja laavavirtojen seurauksena. Karthalan viimeisin suuri purkaus tapahtui vuonna 2005, jolloin tuhansia saaren asukkaita evakuoitiin turvaan. Pienempiä purkauksia vuorella on sattunut muun muassa toukokuussa 2006 ja tammikuussa 2007, jolloin Grande Comoren saari asetettiin purkauksen vuoksi hälytystilaan. 1903 vuoresta purkautuneet myrkylliset kaasut surmasivat 17 henkeä. Vuonna 1860 Karthalasta lähtöisin oleva laavavirta ylsi saaren länsirannikolla sijaitsevan Komorien pääkaupungin Moronin pohjoispuolelle, 13 kilometrin päähän tulivuoresta. Laavavirrat ovat yltäneet rannikolle saakka useamminkin sekä saaren länsi- että itäpuolella. Keskimäärin Karthalalla on ollut tapana purkautua 11 vuoden välein ja 1800-luvulta lähtien purkauksia on kertynyt yli toistakymmentä.
Jeff Hawke
Jeff Hawke on Sydney Jordanin piirtämä englantilainen science fiction -sarjakuva. Sitä julkaistiin Daily Express -lehdessä vuodesta 1955 vuoteen 1974. Suomessa sarjakuvaa julkaisi Agentti X9 -lehti ja myöhemmin albumeina kustannusyhtiö Jalava.
Erityisesti Italiassa ja Pohjoismaissa "Jeff Hawkea" pidetään yhtenä tärkeimmistä tieteissarjakuvista. Se saavutti suurimman suosion muun muassa Espanjassa ja Ruotsissa, vaikka sitä julkaistiin alun perin englanninkielisessä sanomalehdessä.
Nimihahmo Jeff Hawken lisäksi sarjakuvassa ei esiinny monia muita henkilöitä. Tässä kuitenkin joitain heistä: