hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Sinilurikki
Sinilurikki ("Vini ultramarina") on polynesialainen kaijalaji.
Sinilurikin pituus on noin 18 cm ja paino noin 35 g. Sen höyhenpuku on yläpuolelta ja päästä sininen, alapuolelta valkoinen tummansinisin kuvioin. Rinnassa on tummansininen vyö ja vaaleansinisessä pyrstössä on valkoinen kärki. Nokka on ruskea ja ylänokan tyvellä on oranssi reunus, iiris on kellanoranssi ja koivet oranssit. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuoren linnun nokka on musta, iiris tummanruskea ja koivet oranssinruskeat.
Sinilurikki on Marquesassaarten kotoperäinen laji. Sitä tavataan todennäköisesti enää vain Ua Hukan saarella. Sitä on aiemmin esiintynyt myös Ua Poulla, Nuku Hivalla ja Fatu Hivalla. Sen kanta on taantunut pääasiassa mustarottien takia. Fossiililöytöjen perusteella sen elinympäristö on aikaisemmin ollut paljon laajempi.
Lajin populaation koon arviotiin olevan vuonna 2010 noin 2 000 yksilöä, mutta sitä pietään liian suurena arviona. Pienen populaation ja elinympäristöjen nopean heikkenemisen takia lajia pidetään äärimmäisen uhanalaisena.
Sinilurikit asuvat vuoriston alarinteiden metsissä, ja sitä tavataan myös kookospalmumetsiköissä sekä banaani- ja mangoviljelmillä. Ne ovat meluisia ja huomiota herättäviä.
Pesä sijaitsee puun kolossa tai onkalossa tai mädäntyneessä, yhä puuhun kiinnittyneenä olevassa kookospähkinässä. Pesintä tunnetaan vain vankeudessa eläneiden parien osalta. Naaras munii tavallisesti kaksi munaa. Muna on kooltaan 22,5*18,6 mm. Molemmat puolisot hautovat ja hoitavat poikasia. Pesäpoikasaika on noin kahdeksan viikkoa.
Sinilurikit syövät siitepölyä, mettä, kukkia, pehmeitä hedelmiä ja hyönteisiä.
Pioneer H
Pioneer H on laukaisematon Pioneer 10 ja 11 -luotaimien seuraaja. Aluksen valmistuttua sen lähetystä avaruuteen siirrettiin talouskriisin saapuessa Yhdysvaltoihin, ja lopulta sitä ei koskaan laukaistu. Tällä hetkellä alus on Kaliforniassa Yhdysvaltain Avaruustieteen museossa esillä.
Kovakalvonalainen verenvuoto
Kovakalvonalainen verenvuoto eli subduraalihematooma on kallonsisäinen verenvuoto, jossa aivojen kovakalvon eli duran alle pääsee vuotamaan verta joko aivokudoksen tai aivojen verisuoniston vaurion seurauksena. Vuoto on yleensä peräisin laskimoista, ja se syntyy useimmiten fyysisen päävamman seurauksena. Subduraalihematooma diagnosoidaan pään kuvantamistutkimuksella, kuten tietokonetomografialla. Hoito on tavallisesti kirurginen, mutta pienet verenvuodot saattavat parantua itsestäänkin.
Akuutti subduraalihematooma on yleensä aivovamman seurausta, kun taas krooninen subduraalihematooma voi tulla vanhuksille ja muille riskiryhmille pienenkin päävamman jälkeen. Vuodon oireita voivat olla päänsärky, tajunnantason vaihtelut, huimaus, sekavuus, pahoinvointi, tasapaino- ja kävelyvaikeus, dysfasia ja toispuolinen halvaantuminen.
Raimo Lehti
Raimo Lehti (4. lokakuuta 1931 Viipuri – 30. lokakuuta 2008 Helsinki) oli Teknillisen korkeakoulun matematiikan professori vuosina 1967–1989. Matematiikan lisäksi hän oli perehtynyt myös tähtitieteeseen. Hän oli erityisesti perehtynyt taivaanmekaniikkaan ja matematiikan ja tähtitieteen historiaan. Suomen oppihistoriallinen seura kutsui Lehden kunniajäsenekseen vuonna 1991 ja Tähtitieteellinen yhdistys Ursa vuonna 1996
Raimo Lehti kirjoitti ylioppilaaksi 1952 Helsingin suomalaisesta yksityislyseosta, valmistui filosofian lisensiaatiksi Helsingin yliopistosta 1957 ja väitteli tohtoriksi seuraavana vuonna Gustaf Järnefeltin oppilaana tensorilaskentaa ja projektiivista geometriaa käsittelevällä tutkimuksella. Lehti toimi eri tehtävissä Helsingin yliopiston tähtitieteellisessä observatoriossa 1955–1964. Vuonna 1964 hänet nimitettiin Teknillisen korkeakoulun matematiikan apulaisprofessoriksi ja vuonna 1967 varsinaiseksi professoriksi. Helsingin yliopiston matematiikan dosentin nimityksen Lehti oli saanut jo 1961. Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen Lehti oli vuodesta 1983.
Raimo Lehti oli Professoriliiton puheenjohtaja 1973–1978 ja International Association of University Professors and Lecturers -järjestön puheenjohtaja 1980–1984. Lehti oli myös Tähtitieteellinen yhdistys Ursan puheenjohtaja 1990–1993.
Lehti oli erityisesti tunnettu lukuisista radioesitelmistään ja monista tietokirjoista, joista hän sai muun muassa valtion tiedonjulkistamispalkinnon 1999, Vuoden tiedekirja -palkinnon 1999 ja Lauri Jäntin palkinnon kunniamaininnan 2000.
Raimo Lehti oli Suomen fyysikkoseuran, Suomen matemaattisen yhdistyksen ja Fysikersamfundet i Finlandin julkaiseman "Arkhimedes"-aikakauslehden päätoimittaja 1973–1987.
Petra Vogt
Petra Kandarr (o.s. Vogt, 20. elokuuta 1950 – 12. maaliskuuta 2017 Karlsruhe) oli itäsaksalainen pikajuoksija. Hän voitti kolme kultamitalia Ateenan EM-kilpailuissa 1969.
Petra Vogt oli 19-vuotiaana vuoden 1969 EM-kilpailujen menestyksekkäin yleisurheilija. Hän voitti kultaa 100 metrillä ajalla 11,6 s, 200 metrillä ajalla 23,2 s sekä 4 × 100 metrin viestissä viimeisen osuuden juoksijana ajalla 43,6 s. Helsingin EM-kilpailuissa 1971 hän sijoittui 100 metrillä seitsemänneksi ajalla 11,7 s ja juoksi kolmannen osuuden viestissä, jossa Itä-Saksa saavutti hopeaa ajalla 43,6 s.
Avioitumisensa jälkeen Petra Kandarr saavutti vielä hopeaa 60 metrillä Rotterdamissa sisäratojen EM-kilpailuissa 1973 ajalla 7,29 s ja sijoittui 200 metrillä Roomassa ulkoratojen EM-kilpailuissa 1974 kahdeksanneksi ajalla 23,99 s.
Northern Pacific Railway
Northern Pacific Railway oli rautatieyhtiö, joka toimi Yhdysvaltojen pohjois- ja keskiosissa. Se perustettiin vuonna 1864, ja päärata avattiin vuonna 1883. Yhtiö lakkasi olemasta vuonna 1970, kun se yhdistettiin Burlington Northern Railroad -yhtiöön. Se tarjosi junayhteyksiä useissa Yhdysvaltojen osavaltioissa: Idaho, Minnesota, Montana, North Dakota, Oregon, Washington ja Wisconsin. Näiden lisäksi sillä oli ratayhteyksiä Kanadan puolelle.
Yhtiön pääkonttori oli Minnesotan osavaltiossa; ensin Brainerdissa, vuodesta 1873 alkaen Saint Paulissa.
Alfred Sosgórnik
Alfred Sosgórnik (16. elokuuta 1933 – 8. helmikuuta 2013) oli puolalainen kuulantyöntäjä.
Sosgórnik sijoittui kuulantyönnössä kahdeksanneksi Tukholman EM-kilpailuissa 1958 tuloksella 16,65 m. Rooman 1960 olympialaisissa hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 17,57 m. Uransa ainoan arvokisamitalin hän sai Belgradin EM-kilpailuissa 1962 työntämällä pronssille oikeuttavan tuloksen 18,26 m. Budapestin EM-kilpailuissa 1966 hän vielä sijoittui neljänneksi tuloksella 18,38 m häviten maanmiehelleen Władysław Komarille 30 senttimetriä.
Sosgórnik voitti Puolan-mestaruuskilpailuissa kuusi mestaruutta, kolme hopeaa ja kaksi pronssia. Hän paransi Puolan ennätystä 17 kertaa ja oli ensimmäinen puolalainen joka työnsi kuulaa yli 17, 18 ja 19 metriä.
Markku Mantila
Markku Juhani Mantila (s. 7. marraskuuta 1964 Kuopio) oli valtioneuvoston viestintäjohtaja marraskuusta 2014 marraskuuhun 2017. Tehtävä oli viisivuotinen, Mantilan erottua hänen seuraajakseen valittiin Päivi Anttikoski.
Mantila tuli ylioppilaaksi vuonna 1983 ja opiskeli vuosina 1986–1991 Turun yliopistossa pääaineenaan valtio-oppi ja sivuaineena poliittinen historia. Hän valmistui valtiotieteiden maisteriksi vuonna 1991. Vuonna 1993 hän suoritti M.Sc.-tutkinnon London School of Economicsissa. Vuosina 1985–1988 Mantila oli toimittaja Ilkassa ja vuosina 1988–1994 Turun Sanomissa, jonka taloustoimittajana hän työskenteli vuosina 1990–1994.
Vuonna 1994 Mantila valittiin Ulkoasiainministeriön kansainvälisten asiain valmennuskurssille. Vuosina 1995–2002 hän työskenteli ulkoministeriön palveluksessa. Hän oli ulkoasiainministerin avustaja vuosina 1995–1996, toinen lähetystösihteeri Soulin suurlähetystössä 1996–2000 ja ensimmäinen lähetystösihteeri Madridissa vuosina 2000–2002.
Ennen valtioneuvoston viestintäjohtajaksi siirtymistä Mantila oli Kalevan päätoimittaja vuosina 2009–2014. Hän aloitti tehtävässä maaliskuussa 2009, kun edellinen päätoimittaja Risto Uimosen jäi eläkkeelle. Vuosina 2002–2009 Mantila oli Pohjalaisen päätoimittaja.
Mantila siirtyi valtioneuvoston palveluksesta perustamaansa yritykseen, jossa hän työskenteli myös vuokraviestintäjohtajana. Vuonna 2018 hänet nimitettiin Naton strategisen viestinnän osaamiskeskuksen yksikönpäälliköksi.
Vuoriorneerot
Vuoriorneerot ("Anabacerthia") on orneerojen heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu 5 lajia.
Eugeniusz Kwiatkowski
Eugeniusz Kwiatkowski (22. marraskuuta 1932 – 9. helmikuuta 1985) oli puolalainen kuulantyöntäjä.
Kwiatkowski sijoittui Tukholman EM-kilpailuissa 1958 kuulantyönnössä sijalle 11 tuloksella 16,33 m. Belgradin EM-kilpailuissa 1962 hän sijoittui 13:nneksi tuloksella 17,05 m.
Velvetcut
Velvetcut on vuosituhannen vaihteessa perustettu suomalainen rockyhtye.
Velvetcutin ensimmäiset demot tehtiin vaihtelevalla kokoonpanolla nimellä Trey 13, jolloin bändi toimi lähinnä laulajakitaristi Tomin sooloprojektina. Demojen herätettyä levy-yhtiöiden kiinnostuksen, vakiintui bändin nimeksi Velvetcut. Vuonna 2001 Velvetcut solmi levytyssopimuksen "Megamanian", yhden Suomen vanhimman ja arvostetuimman itsenäisen levy-yhtiön kanssa.
Loppuvuonna 2001 Velvetcut julkaisi ensimmäisen kolmen kappaleen maxi-singlen, "Everyone to Please", jonka tuotannosta vastasi Hiili Hiilesmaa. Samaan aikaan Velvetcutille oli muodostunut ensimmäinen pysyvämpi kokoonpano. Rumpuihin ja kitaraan oli värvätty Tomin vanhat ystävät Andy ja Topi. Miehistöä täydennettiin suomalaisesta metalliyhtye Sarasta kitaristi Joalla sekä basisti Kissellä.
Vuonna 2003 Velvetcut edusti kotikaupunkiaan Seinäjokea Popcity-projektissa, jonka seurauksena nauhoitettiin single "MMII". Saran menestyksen myötä Velvecut joutui hetkeksi vaihtamaan miehistöään, kunnes vuonna 2004 bändi löysi nykyisen muotonsa Samin liittyessä basistiksi.
Vuosina 2004–2005 Velvetcut nauhoitti debyyttialbumiaan basisti Samin sekä Rust-yhtyeestä tutun Mikko Herrasen kanssa. Tämä kertaalleen uudelleen nauhoitettu sekä useiden epäonnisten tapahtumien läpi puskettu albumi sai nimen "Thirteen". Levyn julkaisi lopulta Firebox Records valmistumisen jälkeisenä vuonna 2006. Levy huomioitiin mm. Englannin Metal Hammerissa kun Velvetcut valittiin kuukauden tulokkaaksi. Levyn tiimoilta Velvetcut keikkaili mm. Provinssirockissa. Thirteen-albumia seurasi SaraLee ja Gotham O.D -yhtyeiden kanssa tehty yhteinen "S/G/V"-EP sekä kiertue.
Progressiivisempaa ja maanläheisempää otetta Velvetcut esitteli vuoden 2009 alussa julkaistulla albumilla "Hussshhh (The Sound of Sorrow and Silence)", jolla yhtye halusi uusiutua musiikillisesti. Albumin oli nauhoittanut ja tuottanut bändin basisti Sami. Vuoden 2012 alussa seuraa jälleen uusiutumista juurille paluun myötä Velvetcutin julkaistessa kolmannen albuminsa. Uusi albumi, "Electric Tree", on Tomin käsialaa niin biisien esittämisen kuin tuotannon puolesta. Albumi poikkeaa myös soundiltaan aiemmista Velvetcut-levyistä ollen selvästi aiempaa elektronisempi kokonaisuus.
EP:t
Ristiriita
Ristiriita voi tarkoittaa
Gotham O.D
Gotham O.D on vuonna 2003 perustettu, pieksämäkeläinen metallia esittävä yhtye. Bändin musiikkia luokiteltiin alussa goottimetalliksi tai -rockiksi , mutta on sittemmin laaja-alaistunut ja kehittynyt enemmän vaihtoehtoisen raskaan rockin suuntaan. Yhtye on tehnyt useita julkaisuja ja kiertänyt kotimaan lisäksi mm. Baltiassa, Keski-Euroopassa ja Aasiassa. Yhtye on tällä hetkellä valmistelemassa vielä nimeämätöntä kolmatta studio-albumiaan.
Studioalbumit
EP:t
Singlet
Kokoelma-albumit
Split-albumit
Musiikkivideot
Hreinn Halldórsson
Hreinn Halldórsson on entinen islantilainen kuulantyöntäjä.
Hreinn voitti sisäratojen EM-kilpailuissa San Sebastiánissa 1977 kuulantyönnössä kultaa tuloksella 20,59 m. Ulkoratojen EM-kilpailuissa 1978 Prahassa hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 19,34 m. Moskovan 1980 olympialaisissa hän sijoittui kymmenenneksi tuloksella 19,55 m.
Kasper Wrede (jääkäri)
Casper (Kasper) Fabian Wrede af Elimä () oli suomalainen jääkäriylikersantti, joka muistetaan parhaiten toiminnastaan Suomen ilmailun uranuurtajana.
Kasper Wrede kuului Wrede af Elimä -vapaaherrasukuun. Hänen vanhempansa olivat kihlakunnantuomari, vapaaherra Kasper Hjalmar Wrede ja Anna Sofia Ihre ruotsalaisesta aatelissuvusta numero 2043. Senaattori Otto Wrede ja "Parkanon paroni" Gustaf Wrede olivat Kasper Wreden setiä, "vankien ystävä" Mathilda Wrede oli hänen tätinsä. Hänen sisarensa oli Eva Wrede.
Wrede kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta vuonna 1913 ja liittyi Uusmaalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkosi Dresdenin teknillisen korkeakoulun koneinsinööriosastolla vuosina 1913–1914. Wrede liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 25. helmikuuta 1915. Wrede sijoitettiin joukon 1. komppaniaan, mutta hänet vapautettiin palveluksesta hänellä todetun sairauden johdosta jo 15. huhtikuuta 1915.
Saksasta Wrede suuntasi kulkunsa Ruotsiin ja siellä hän opiskeli vuonna 1916 Thulinin lentokoulussa Ljungbyhedissä. Ruotsista hän matkusti Yhdysvaltoihin vielä vuonna 1916 ja pääsi töihin Curtissin lentokonetehtaille Buffaloon. Lento-opintojaan hän jatkoi Newport Newsin lentokoulussa vuodet 1917–1918 ja 21. helmikuuta 1917 Amerikan Ilmailuklubi myönsi hänelle ilmeisesti ensimmäisenä suomalaisena kansainvälisen lentokoneohjaajantodistuksen nro 661. Tämän todistuksen saannin edellytyksenä suoritettu koelento tehtiin Curtiss JN-4 -koneella. Suomeen Wrede palasi sisällissodan jälkeen syksyllä 1918. Hän astui Suomen armeijan palvelukseen kersantiksi ylennettynä 12. lokakuuta 1918 ja hänet sijoitettiin Hermannin lento-osastoon. Hermannin lento-osastosta hän siirtyi mekaanikoksi Lentopataljoonaan ja edelleen Utin lentoasemalle, missä hän työskenteli lyhyen ajan. Armeijasta hän erosi 16. tammikuuta 1919 lentoupseeriksi koulutettavaksi yli-ikäisenä ylikersanttina (ikäraja oli 25) ja matkusti Australiaan. Wrede vuokrasi Fidžiltä aution saaren, jolla hän kuoli 16. lokakuuta 1921 erakkona vaikeaan sairauteen.
Asterix ja suuri taistelu
Asterix ja suuri taistelu ("Astérix et le Coup du menhir") on ranskalais-saksalaisella yhteistyöllä valmistunut järjestyksessä kuudes Asterix-aiheinen piirroselokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1989. Elokuva yhdistelee "Päälliköiden ottelu" ja "Asterix ja ennustaja" -albumien juonia.
Roomalaiset suunnittelevat kaappavansa tietäjä Akvavitixin, jotta hän valmistaisi näille taikajuomaa, joka antaa yli-inhimilliset voimat. Roomalaispartio onnistuukin nappaamaan tietäjän, mutta Asterix ja Obelix sattuvat samaan aikaan paikalle. Pelotellakseen roomalaisia Obelix heittää näitä hiidenkivellä, mutta osuukin vahingossa Akvavitixiin. Iskun seurauksena tietäjä menettää muistinsa ja järkensä.
Gallialaiskylään saapuu ennustaja Propelix, joka hurmaa kyläläiset "ennustuksillaan". Ainoa joka epäilee ennustajaa on Asterix, jonka mielestä Propelix on herkkäuskoisten hyväksikäyttäjä. Ennustaja lähtee kylästä, koska siellä on "epäuskovia". Smirgeline saa ennustajan jäämään kylän lähellä olevaan metsään ja ennustaja lupaa ennustaa kyläläisille palkkiota (ruokaa, juomaa tai kultaa) vastaan. Smirgeline saa miehensä Aladobixin määräämään, että Asterixin ja Obelixin on pysyttävä kylässä ja vartioitava järkensä menettänyttä Akvavitixia. Asterix alkaa ihmetellä, kun kyläläiset käyvät metsässä yhtenään ja lähtee ottamaan selvää asiasta. Hän saapuu aukiolle, jossa Propelix asusti, mutta ennustaja on kadonnut. Smirgeline saapuu paikalle ja ennustaa suurta onnettomuutta, kun Asterix luvatta saapui metsään ja suututti ennustajan.
Ennustaja on jäänyt roomalaisten vangiksi, mutta liittoutuu heidän kanssaan rahapalkkion toivossa. Propelix palaa takaisin gallialaiskylään ja saa kirousennustuksillaan ajettua kaikki pois kylästä Asterixia, Obelixia, Idefixiä ja Akvavitixia lukuun ottamatta, joka tulee taas pian järkiinsä. Näyttääkseen kyläläisille, ettei Propelix ole oikea ennustaja ja antaakseen tälle opetuksen, hän järjestää yllätyksen saapumalla roomalaisleirin telttaan, jossa tämä on kenturion kanssa. Kyläläiset odottavat ulkopuolella ja Akvavitix käskee Propelixia ennustamaan "yllätyksen". Kun hän ei osaa, kylän naiset käyvät ennustajan ja roomalaisten kimppuun. Pian koko leiri on maan tasalla mutta piilossa ollut ennustaja yrittää päästä pakoon, jolloin Obelix heittää tätä hiidenkivellä. Seurauksena hän menettää järkensä, kuten Akvavitix aiemmin. Asterix ja kumppanit palaavat takaisin kotikyläänsä juhlimaan."Video-oppaassa" vuodelta 1994 Markku Salmi luonnehti elokuvaa kelvolliseksi piirrosviihteeksi ja antoi sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Henrik Kalocsai
Henrik Kalocsai (28. marraskuuta 1940 Budapest – 22. toukokuuta 2012) oli unkarilainen kolmiloikkaaja ja pituushyppääjä.
Kalocsai sijoittui Belgradin EM-kilpailuissa 1962 pituushypyssä kuudenneksi tuloksella 766 cm. Uransa merkittävimpään saavutukseen hän ylsi Budapestin EM-kilpailuissa 1966 nappaamalla kolmiloikassa pronssia tuloksella 16,59 m. Sisäratojen EM-kilpailuissa 1967 Prahassa hän saavutti kolmiloikassa hopeaa tuloksella 16,45 m. Ulkoratojen EM-kilpailuissa 1969 Ateenassa hän sijoittui kolmiloikassa kymmenenneksi tuloksella 15,79 m.
Kesäolympialaisiin Kalocsai osallistui kahdesti: Tokiossa 1964 hän oli pituushypyssä 19:s ja kolmiloikassa 28:s karsiutuen kummassakin lajissa loppukilpailusta, ja Méxicossa 1968 hän sijoittui kolmiloikassa kymmenenneksi. Pituushypyssä Kalocsain ennätys oli 786 senttimetriä vuodelta 1970 ja kolmiloikassa 16,73 metriä vuodelta 1967.
Kalocsai kuoli 22. toukokuuta 2012. Hän oli kuollessaan 71-vuotias.
Zoltán Cziffra
Zoltán Cziffra (s. 10. marraskuuta 1942 Keszthely) on unkarilainen kolmiloikkaaja.
Cziffra sijoittui Budapestin EM-kilpailuissa 1966 kolmiloikassa 14:nneksi tuloksella 15,73 m. Hänen uransa paras vuosi oli 1969, jolloin hän saavutti sisäratojen EM-kilpailuissa hopeaa tuloksella 16,46 m sekä ulkoratojen EM-kilpailuissa niin ikään hopeaa tuloksella 16,85 m.
Jääkiekkolehti
Jääkiekkolehti on suomalainen jääkiekkoon erikoistunut aikakauslehti. Lehti painetaan PunaMustan painossa Tampereella. Lehti keskittyy pääosin SM-liigaan, mutta siinä käsitellään myös NHL:ää ja KHL:ää, sekä maajoukkuejääkiekkoa.
Juha Kostamovaara
Juha Kostamovaara (s. 30. joulukuuta 1955 Tervola) on suomalainen akatemiaprofessori. Hän väitteli tekniikan tohtoriksi vuonna 1987 Oulun yliopistosta ja vuonna 1995 hänet nimitettiin Oulun yliopiston elektroniikan professoriksi.
Kostamovaara on toiminut Suomen Akatemian akatemiaprofessorina kausina 1. elokuuta 2006 – 31. heinäkuuta 2011 ja 1. kesäkuuta 2012 - 31. toukokuuta 2017. Tutkimustyönsä osana hän kehittää piirejä ja komponentteja tarkkaan, monikanavaiseen aikavälimittaus­tekniikkaan sekä nopeiden optisten ja elektronisten transienttien generointiin ja ilmaisuun. Näitä sovelletaan laseretäisyysmittaukseen ja Raman-spektroskopiaan osana tutkimustyötä, mutta komponenttien käyttöalue on merkittävästi esimerkkisovelluksia laaja-alaisempi. Kostamovaara toimii myös kansallisessa Maanmittauslaitoksen Juha Hyypän johtamassa laserkeilauksen huippuyksikössä.
Kostamovaaralla on yli 350 julkaisua tieteellisissä lehdissä ja konferensseissa, samoin kuin 16 patenttia.
JCAD
JCAD on oululaisen vuonna 1985 perustetun itsenäisen ohjelmistotalo Jidea Oy:n rekisteröimä tavaramerkki. Jidean pääasiassa CAD-ohjelmistoista koostuvaan suomenkieliseen JCAD-tuoteperheeseen kuuluu valikoima suunnittelutoimistojen ja urakoitsijoiden käyttöön kehitettyjä suunnitteluohjelmistoja rakentamisen eri osa-alueille.
Varsinaisten CAD-suunnitteluohjelmistojen lisäksi Jidean tuotevalikoimaan kuuluvat Suomessa käytössä olevien eri tarjouslaskentaohjelmistojen kanssa yhteensopivat määrämittausohjelmistot (määrämittauksesta käytetään myös yleisesti termejä massoittelu/massalaskenta).
Kotimaisia JCAD-ohjelmistoja hyödyntävät rakennusalan yritysten ohella myös tekniikan alan oppilaitokset ja opiskelijat Suomessa.
Lisäksi Jidea Oy:n asiakaskunnasta merkittävän osan muodostavat omiin tarpeisiinsa räätälöityjen ohjelmistojen käyttäjät.
Guéret
Guéret on kaupunki Keski-Ranskassa. Se on Creusen departementin prefektuuri, eli pääkaupunki, Uuden-Akvitanian alueella ("région").
Guéret on suurin kaupunki Creusessa, ja neljänneksi suurin Limousinin alueella.
Varsovan yliopisto
Varsovan yliopisto () on Puolan suurin yliopisto. Se perustettiin Puolan jakojen ja Napoleonin sotien jälkeen vuonna 1816, kun Kongressi-Puola oli jäänyt ilman omaa yliopistoa – Vilnan yliopisto oli Venäjän ja Krakovan yliopisto Itävallan alueilla.
"The Times Higher Education Supplementin" vuonna 2006 julkaiseman listauksen mukaan Varsovan yliopisto oli Puolan toiseksi paras yliopisto ja maailman Top 500:ssa.
Yliopistossa on opiskellut muun muassa Nobelin taloustieteen palkinnon saanut Leonid Hurwicz, historioitsija Jan T. Gross ja Israelin ensimmäinen pääministeri David Ben-Gurion. Myös säveltäjä Frédéric Chopin opiskeli yliopiston alaisessa Varsovan konservatoriossa.
Borodino
Borodino () on kylä Venäjän Moskovan alueen Možaiskin piirissä, noin 120 kilometriä Moskovasta länteen. Lähin kaupunki on Možaisk, joka sijaitsee 12 kilometriä Borodinosta itään. Borodino sijaitsee 8 kilometriä valtatien M1 (osa eurooppatietä ) pohjoispuolella. Moskovasta länteen kohti Smolenskia vievä päärautatie kulkee tämän valtatien ja Borodinon kylän pohjoisemman osan puolivälissä; toinen osa Borodinon kylää sijaitsee Borodinon rautatieaseman läheisyydessä.
Borodino on kuuluisa sen alueella käydystä Borodinon taistelusta 1812, jossa ottivat yhteen Napoleonin johtamat ranskalaiset ja Mihail Kutuzovin venäläiset. Taistelu merkitsi käännekohtaa Napoleonin sotaretkellä Venäjälle. Borodino päättyi ranskalaisten taktiseen voittoon, mutta suurten tappioiden ja Venäjän harjoittaman poltetun maan taktiikan aiheuttaman ruokapulan vuoksi ranskalaisten täytyi aloittaa vetäytyminen.
Taistelualueelle on perustettu sotahistoriallinen museo, muistomerkki ja alueesta on tehty suojelukohde.
Toisen maailmansodan aikana Borodinossa taisteltiin uudelleen. Kun natsi-Saksa hyökkäsi Neuvostoliittoon kesällä 1941, Adolf Hitlerin aikomuksena oli vallata Moskova ennen talven tuloa. Lokakuuhun mennessä saksalaiset olivat edenneet Borodinoon asti ja alueella käytiin raskaita taisteluja osana saksalaisten häviöön päättynyttä Moskovan taistelua.
Venäjällä tunnetun Borodinon leivän on sanottu olevan kotoisin Borodinossa sijaitsevasta nunnaluostarista.
Allgemeine SS
Allgemeine SS () oli natsi-Saksan SS:n suurin haara jäsenmäärässä mitattuna.
Se perustettiin syksyllä 1934 yhteisjärjestöksi niille jäsenille, jotka eivät kuuluneet SS:n sotilasmuodostelmaan Waffen-SS:n. Allgemeine SS:n perustaminen oli osa SS:n johtajan Heinrich Himmlerin vuonna 1934 toteuttamaa uudelleenorganisointia, jossa SS jaettiin kolmeen haaraan:
Allgemeine SS:n kuuluivat muun muassa hallinnon jäsenet, virkamiehet ja tutkijat sekä osa-aikaisesti SS:lle työtä tehneet ja kunniajäsenet. Korkea-arvoisin kunniajäsen oli Franz Xaver Schwarz, joka oli natsipuolueen ja valtion varainhoitaja. Schwarzille myönnettiin kenraalieverstiä vastannut arvo SS-Obergruppenführer.
Laajimmillaan siinä olivat mukana myös SS:n poliisitehtävissä olleet. Sodan loppuun mennessä Allgemeinen rooli heikkeni ja tappioiden kasvaessa jäseniä siirrettiin sotilastehtäviin sekä Wehrmachtiin että Waffen-SS:n.
Reinhold Hanisch
Reinhold Hanisch (27. tammikuuta 1884 Gablonz (), Böömi, Itävalta-Unkari – 2. helmikuuta 1937 (?) Wien, Itävalta; kuolinpäivästä ei varmaa tietoa) oli itävaltalainen sekatyöläinen ja pikkurikollinen, joka tunnetaan parhaiten Adolf Hitlerin ystävänä ja yhteistyökumppanina tämän nuoruusvuosilta Wienissä.
Käytyään koulunsa kotikaupungissaan Hanisch teki satunnaisia töitä ja toimi muun muassa kotipalvelijana Berliinissä, jossa hän sai kaksi lyhyttä vankilatuomiota varkauksista. Wieniin hän saapui syksyllä 1909. Saman vuoden joulukuussa Hanisch tutustui tuolloin 20-vuotiaaseen Hitleriin.
Alkuvuonna 1910 molemmat asuivat miesten asuntolassa Meldemann-kadulla. Pian miehet tekivät yhteistyötä elannokseen; Hitler maalasi postikortteja, akvarelleja ja pieniä tauluja, joita Hanisch myi. Tulot he jakoivat tasapuolisesti keskenään. Myöhemmin kumppaneille tuli kuitenkin kiistaa. Hitler syytti Hanischia huiputtamisesta, hänen väittämänsä mukaan Hanisch oli pitänyt eräästä Hitlerin maalaamasta taulusta saamansa rahat kokonaan itsellään. Hanisch, joka oli myös aloittanut maalaamisen, väitti sitä omaksi teoksekseen. Yhteistyö loppui, ja Hitler hankki tilalle toisen kumppanin, Siegfried Löffnerin.
Elokuussa 1910 Hanisch pidätettiin väärällä nimellä esiintymisestä, ja hän joutui viikoksi vankilaan. Pidätys tehtiin Siegfried Löffnerin ilmiannosta.
Kaksi vuotta myöhemmin Hitler vuorostaan joutui tekemisiin poliisin kanssa. Nimettömän ilmiantajan mukaan Hitler oli käyttänyt oikeudetta titteliä ”akateeminen taiteilija”. Hitleriä kiellettiin käyttämästä titteliä. Tutkimuksen mukaan samassa asuntolassa asuva taiteilija Karl Leidenroth oli todennäköisesti tehnyt ilmiannon. Leidenroth oli taas Hanischin ystävä.
Hanisch palasi Gablonziin elokuussa 1912. Hän osallistui ensimmäiseen maailmansotaan 1914–1917. Heinäkuussa 1918 hän palasi Wieniin ja meni naimisiin Franziska Bizurekin kanssa. Hanisch ei onnistunut pysymään erossa vaikeuksista, sillä hän sai kolmen kuukauden vankilatuomion 1923. Hanisch ja Franziska erosivat 1928, ja kaksi vuotta myöhemmin Hanisch jatkoi maalaamista. Hän myi vesivärimaalauksia, joiden hän väitti olevan Hitlerin tekemiä tämän Wienin vuosina. Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen suosion johdosta Hitlerin vanhojen maalausten arvo oli noussut huimasti. Hanisch teki muitakin väärennöksiä, joista jäi välillä kiinni ja sai lyhyitä tuomioita.
Hanisch antoi haastatteluja Hitlerin nuoruusvuosista muun muassa natseja vastustaneelle Konrad Heidenille, joka kirjoitti ensimmäistä vakavasti otettavaa Hitler-elämäkertaa. Hanischin todistuksen mukaan Hitler sai noina aikoina usein apua juutalaisilta tutuiltaan ja taulukauppiailta.
Hanischin kuoleman ajankohdasta ja tavasta on kiistelty. Joidenkin lähteiden mukaan Hanisch olisi pidätetty ja murhattu Anschlussin jälkeen tai hänet olisi lähetetty keskitysleiriin, jossa hän olisi kuollut. Toisten lähteiden mukaan Hanisch olisi jo kuollut vuonna 1938 keuhkokuumeeseen.
Vaimossalmen kanava
Vaimossalmen kanava sijaitsee Kangasniemen kirkonkylän ja Puulaveden välisellä väylällä. Kanavassa ei ole sulkuja ja sen pituus on 100 metriä. Suurin sallittu alusten leveys on 7,1 metriä, syväys 1,5 metriä ja mastonkorkeus 4,5 metriä.
Vaimossalmen kanava rakennettiin vuosina 1889–1891 ja sitä syvennettiin vuosina 1912–1913. Kanava oli osa Otavan satamasta Puulaveden kautta Hirvensalmelle ja edelleen Kangasniemelle vuosina 1889–1891 rakennettua 1,5 metrin syväyksistä laivaväylää. Otavan satamasta oli rautatieyhteys Savon radalle, ja sen kautta kulki 1900-luvun alussa vilkas matkustaja- ja tavaraliikenne.
Kellosalmen kanava
Kellosalmen kanava sijaitsee Mikkelissä Puulaveden ja Otavan sataman välisellä väylällä. Suluttoman kanavan pituus on sata metriä. Suurin sallittu alusten leveys on 7,1 metriä, syväys 1,5 metriä ja mastonkorkeus 4,5 metriä.
Kellosalmen kanava rakennettiin 1889–1891 samalla kun Otavan satamaan vievä laivaväylä syvennettiin 1,5 metrin syväyksellä kulkeville aluksille. Kanavan kautta kulki vielä 1900-luvun alkupuolella vilkas laivaliikenne Otavan satamaan. Otavan satamasta oli rautatieyhteys Savon radalle ja siellä oli kaksi telakkaa laivojen ja proomujen korjausta varten. Satamassa oli omat laiturit matkustaja- ja tavaraliikennettä varten. Matkustajalaivaliikenne päättyi 1940-luvulla ja hinaajaliikenne 1970-luvulla. Nykyisin Kellosalmen kautta kulkee vain huviveneliikennettä.
Kellosalmen kanavan eteläpuolella sijaitsee Likastin kanava, joka rakennettiin samaan aikaan.
Likastin kanava
Likastin kanava eli Likaisten kanava on avokanava Mikkelissä Puulaveden ja Otavan sataman välisellä väylällä. Kanavan pituus on 120 metriä, toisessa lähteessä 130 metriä.
Suurin sallittu alusten leveys on 7,1 metriä, syväys 1,5 metriä ja mastonkorkeus 4,5 metriä.
Likastin kanava rakennettiin Likaistensalmeen 1889–1893 samalla, kun Otavan satamaan vievä laivaväylä syvennettiin 1,5 metrin syväyksellä kulkeville aluksille. Vuosina 1912–1913 Likastin kanavaan tehtiin suojauspadot ja uusittiin kanavan kiviverhous.
Kanavan kautta kulki vielä 1900-luvun alkupuolella vilkas laivaliikenne Otavan satamaan. Otavan satamasta oli rautatieyhteys Savon radalle, ja siellä oli kaksi telakkaa laivojen korjausta varten. Matkustajalaivaliikenne päättyi 1940-luvulla ja hinaajaliikenne 1970-luvulla. Nykyisin Likastin kanavan kautta kulkee vain huviveneliikennettä.
Likastin kanavan pohjoispuolella sijaitsee Kellosalmen kanava joka rakennettiin samaan aikaan.
Lehtohepokatti
Lehtohepokatti ("Tettigonia viridissima") on hepokatteihin kuuluva hyönteislaji. Sitä tavataan laajalti Euroopassa sekä Pohjois-Afrikassa ja idässä aina Keski-Aasiaan ja Siperiaan asti. Lehtohepokatit ovat suhteellisen yksivärisesti vaalean vihreitä, ja ne ovat noin 30 millimetriä pitkiä. Laji viihtyy muun muassa puistoissa, lehtimetsissä ja niityillä. Lehtohepokatit eivät lennä mielellään, ja naaraat munivat munat maaperään, jossa ne talvehtivat.
Lehtohepokatti on väriltään vaalean vihreä ja jokseenkin yksivärinen ilman mainittavaa kirjailua. Selkäpuolella on ruskea pitkittäisjuova. Siivet ovat kapeat ja ulottuvat aikuisella yksilöllä huomattavasti takaraajojen polvia pitemmälle. Myös takaruumis on selvästi siipiä lyhyempi, joskin naaraan miekkamainen, hieman alaspäin kaartuva munanasetin saattaa yltää lähes siivenkärkien tasalle. Takaruumiin kärjen perälisäkkeistä ylemmät ovat alempia pidemmät. Tuntosarvet ovat siimamaiset ja pitkät. Koiraan pituus on 25–34 mm, naaraan 26–37 mm.
Samannäköinen laji on etenkin idänhepokatti, mutta joskus myös niittyhepokatti.
Lehtohepokattia tavataan laajalti Euroopassa sekä Pohjois-Afrikassa. Idässä levinneisyysalue jatkuu Keski-Aasiaan ja Siperiaan asti. Lajin levinneisyysalue Suomessa käsittää lounaissaariston ja Ahvenanmaan sekä eteläisen rannikkoalueen suurin piirtein Espoosta Uuteenkaupunkiin. Etelärannikon saarilla lajia tavataan ainakin Pyhtäälle asti.
Lehtohepokatti viihtyy niityillä, pensaikoissa, lehtimetsissä, puistoissa ja puutarhoissa. Etenkin koiraat kiipeävät mielellään korkealle lehtipuuhun tai pensaaseen. Vaikka joskus harvoin onkin tavattu lentäviä parvia, lehtohepokatti ei lennä mielellään vaan siirtyy jopa puusta toiseen kävellen. Se lentää yleensä vain pieniä matkoja. Kovaäänisestä sirityksestään huolimatta yksilöitä voi olla vaikeaa löytää niiden hyvän suojavärin vuoksi. Häirittynä hepokatti lopettaa sirityksen ja kääntyy oksan ympäri pois näkyvistä. Laji on kaikkiruokainen ja syö sekä kasveja että muita hyönteisiä.
Hepokattien sirityksen voimakkuudessa ja äänensävyssä on huomattavia yksilöllisiä eroja. Lajin soidinääntä kuullaan pääasiassa iltapäivästä keskiyöhön heinäkuun puolivälistä syyskuuhun. Soidinääni on tyypillisesti noin kymmenen sekuntia kestävä yhtäjaksoinen siritys, joka voi kuulua jopa 100 metrin päähän.
Naaras munii munat maaperään, jossa ne talvehtivat. Nymfit kuoriutuvat loppukeväästä, ja niistä muodostuu aikuisia yksilöitä heinäkuun lopulla.
Suonsalmen kanava
Suonsalmen kanava sijaitsee Hirvensalmella Puulaveden ja Liekunejärven välillä. Suluton avokanava on noin 200 metriä pitkä ja alusten suurin sallittu syväys on 2,0 metriä. Suonsalmen kanava lienee rakennettu samaan aikaan, kun Puulaveden pintaa laskettiin noin 2 metriä. Tämä laskeminen tapahtui kahdessa vaiheessa 1831–1842 ja 1853–1861. Kanava on todennäköisesti myös syvennetty myöhemmin, koska sen kautta kulki 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa matkustajalaiva Hirvensalmen ja Otavan sataman välisellä reitillä.
Svenska Yle
Svenska Yle on kokonaisuus, joka muodostuu Yleisradion ruotsinkielisistä toimituksista. Ne tuottavat sisältöä ruotsinkielisille radiokanaville Yle Vegalle, Yle X3M:lle ja televisiokanava Yle Femille sekä svenska.yle.fi-nettipalvelulle.
Svenska Ylen johtaja on Marit af Björkesten. Svenska Ylen väliaikaisena johtajana toimi Johanna Törn-Mangs heinäkuusta 2017.
Ilves FS
Ilves FS on Suomen korkeimmalla sarjatasolla, Futsal-liigassa, pelaava futsaljoukkue. Joukkue on kahdeksalla Suomen mestaruudellaan liigan kautta aikain menestynein seura.
Alun perin seuran nimi oli "Duck Park Rangers FC" (DPR FC), joka perustettiin jalkapalloseurana vuonna 1992. Kilpailutoiminta futsalissa alkoi Suomessa 1997, jolloin liiga perustettiin. DPR FC oli mukana liigassa sen perustamisesta lähtien. Vuonna 2001 DPR FC aloitti yhteistyön Tampereen Ilveksen kanssa ja otti nimekseen "Ilves FS".
DPR FC:nä seura voitti SM-pronssin vuonna 2001. Sen jälkeen Ilves on saavuttanut muun muassa kahdeksan Suomen mestaruutta ja kolme Futsal Cupin voittoa. Ilves on myös edustanut Suomea UEFA Futsal Cupissa viisi kertaa.
Seuralla on myös naisten joukkue, joka pelaa Naisten Futsal-liigassa. Joukkue voitti Suomen mestaruuden ja Futsal Cupin kaudella 2013-2014.Suomen futsalmaajoukkueessa esiintyneet Ilves-pelaajat:
Joukkueen kokoonpano kaudella 2011–2012:
Kivisilmän kanava
Kivisilmän kanava sijaitsee Kouvolassa Tihvetjärven ja Luujärven välisellä kapealla kannaksella. Suluttoman kanavan pituus on 30 metriä ja leveys alle 10 metriä. Kanava on rakennettu luultavimmin 1900-luvun alkupuolella samaan aikaan kun alueella tehtiin uittoväylien rakennustöitä.
Paraskeví Patoulídou
Paraskeví ”Voúla” Patoulídou (, s. 29. maaliskuuta 1965 Tripótamos, lähellä Flórinaa) on entinen kreikkalainen yleisurheilija, 100 metrin aitajuoksun olympiavoittaja Barcelonassa 1992.
Patoulídou juoksi 100 metrin aitojen alkuerissä ennätyksensä 12,96. Välierissä hän paransi ennätystään tuloksella 12,88 ja hänestä tuli ensimmäinen kreikkalaisnainen, joka oli selvinnyt olympiafinaaliin juoksulajissa.
Aitojen selvä ennakkosuosikki oli Gail Devers, joka johti kilpailua viimeiselle aidalle asti, mutta löi jalkansa pahasti, horjahti ja kaatui maaliviivalle jääden viidenneksi ajalla 12,75. Patoulídou juoksi elämänsä juoksun ja teki uuden, edelleen voimassa olevan Kreikan ennätyksen 12,64 voittaen kultaa. Hän tuuletti onnellisena luullen saaneensa hopeaa. Kun hän sitten näki hidastuksen stadionin suurelta taululta, hän putosi hämmästyksestä polvilleen tajuttuaan voittaneensa. Patoulídousta tuli Kreikan ensimmäinen naispuolinen olympiavoittaja.
Yllätysvoitto teki Patoulídousta kansallissankarin yhdessä painonnoston olympiavoittaja Pirros Dimasin kanssa. Heidän katsottiin aloittaneen uuden ajan Kreikan urheilussa ja tämä pitikin paikkansa ainakin mitalitilastojen valossa. Kreikka sai mitaleja seuraavasti: kaksi vuonna 1992, kahdeksan vuonna 1996, 13 vuonna 2000 ja 16 vuonna 2004. Tosin vuonna 2008 Kreikka voitti neljä mitalia, joista yksikään ei ollut kultainen.
Olympiakullan jälkeen Patoulídou päätti vaihtaa lajia ja palasi alkuperäiseen urheilumuotoonsa pituushyppyyn. Hän pääsi olympiafinaaliin karsinnan viimeisenä mukaan selvinneenä Atlantassa 1996 ja sijoittui kymmenenneksi. Hän otti osaa pituushyppääjänä myös seuraaviin olympialaisiin ja Ateenan kotikisoissa 2004 hän oli 39-vuotiaana mukana 4×100 metrin viestijoukkueessa. Hän oli yksi viidestä kreikkalaisesta urheilusankarista, jotka valittiin olympiasoihdun viimeisiksi viestinviejiksi.
Yhdistetyn maailmancup 2008–2009
Yhdistetyn maailmancup 2008–2009 alkoi 29. marraskuuta 2008 Kuusamossa ja päättyi 15. maaliskuuta 2009 Vikersundissa. Kauden aikana järjestettiin 23 henkilökohtaista kilpailua ja yksi joukkuekilpailu. Suomen Anssi Koivuranta voitti kokonaiskilpailun ennen Norjan Magnus Moania.
Kauden aikana kaikissa henkilökohtaisissa kilpailuissa oli vain yksi hyppykierros ja 10 kilometrin hiihto kun aikaisemmilla kausilla normaalikilpailussa on hypätty kaksi kierrosta ja hiihdetty 15 kilometriä ja sprinttikilpailussa hypätty yksi kierros ja hiihdetty 7,5 kilometriä. Myös muita kilpailumuotomuunnelmia on ollut. Kansainvälisen hiihtoliiton mukaan muutoksen tavoitteena oli selkeyttää lajia ja lyhentää kilpailupäivää.
Mainittuna kymmenen parasta:
Väriympyrä
Väriympyrä on värijärjestelmien tärkein osatekijä. Väriympyrä on värikappaleen, ns. väriatlaksen ulkolaidalle sijoitettu puhtaitten värisävyjen muodostama ympyrän tai jonkin muun muotoinen kehä. Väriympyrässä eri sävyt sijaitsevat kirjon (spektrin) mukaisessa järjestyksessä siten, että kirjon ulommaisten sävyjen, punaisen ja sinivioletin, väliin on yleensä sijoitettu myös kirjoon kuulumattomat ns. purppurasävyt. Näiden värisävyjen omassa spektrissä on kaksi maksimihuippua, punainen ja sininen, joiden yhteisvaikutuksesta värisävy näyttää sinipunaiselta. Muun muassa neliväripainatuksen ja tulostimien CMYK-väreistä magentan (M) värisävy on tällainen. Väriympyrän sävyjen jaottelu esitetään joko portaittaisesti tai jopa liukuvana siirtymänä sävystä toiseen. Esimerkiksi Isaac Newtonin, Otto Rungen, Johann Wolfgang von Goethen, Michel-Eugène Chevreul’n, Johannes Ittenin, Wilhelm Oswaldtin, Albert Munsellin, Heinrich Freilingin, CIE:n ja NCS:n värijärjestelmän puhtaiden värisävyjen määrä ja sijainti väriympyrällä on toisistaan poikkeava.
Rutapohjan kanava
Rutapohjan kanava sijaitsee Leivonmäellä Rutajärvestä Päijänteen Rutalahteen laskevan Rutajoen suulla. 386 metriä pitkä Rutapohjan kanava kaivettiin vuosina 1850–1853 Rutajärvestä Rutajokeen ja samalla Rutajärven pinta aleni noin 2 metriä.
Järven pintaa alennettiin vielä 1,5 metriä vuosina 1890–1894. Kanavan avulla haluttiin myös helpottaa puutavaran uittoa Päijänteelle ja samassa yhteydessä Rutajoella tehtiin perkaustöitä ja sen varrelle rakennettiin uittokouruja. Puutavaran uitto Rutapohjan kanavan ja Rutajoen kautta jatkui aina 1950-luvun alkuun saakka.
Salmelan kanava
Salmelan kanava sijaitsee Leivonmäellä Rutajärven ja Keskisenveden välisellä kannaksella. Kanavan pituus on noin 500 metriä. Kannaksen läpi virtasi alun perin puro ja se kaivettiin kanavaksi todennäköisesti vuonna 1886 samalla kun Keskisenveden pintaa laskettiin noin metrin verran niin että se tuli samalle tasolle Rutajärven pinnan kanssa. Salmelan kanavaa käytettiin puutavaran uittoon aina 1950-luvun alkuun saakka. Nykyisin kanavassa on vain veneliikennettä.
Kuutin kanava
Kuutin kanava sijaitsee Kouvolassa Repoveden kansallispuiston Tervajärven ja Repoveden välillä. Suluttoman kanavan pituus on 270 metriä ja se rakennettiin 1912 helpottamaan puutavaran uittoa. Koska Tervajärven ja Repoveden välinen korkeusero on 2,3 metriä, tukit kulkivat alas kanavaa Repovedelle virran vieminä. Kanavassa ei kuitenkaan ollut kaikkina aikoina riittävästi vettä ja kivetyn kanavan syventäminen olisi tullut liian kalliiksi, joten kanavauomaan rakennettiin puinen uittoränni. Puutavaraa uitettiin rännin kautta aina vuoteen 1968 saakka. Uittoränni kunnostettiin 1996–1997 matkailunähtävyydeksi.
Rushin diskografia
Rush on kanadalainen rock-yhtye, joka perustettiin elokuussa 1968. Yhtyeen jäsenet ovat Geddy Lee (basso, koskettimet ja laulu), Alex Lifeson (kitara) ja Neil Peart (rummut). Yhtyeen nykyinen kokoonpano on säilynyt samana vuodesta 1974, jolloin Peart liittyi yhtyeen rumpaliksi John Rutseyn tilalle.
Yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa "Rushin" maaliskuussa 1974, jota on seurannut 17 studioalbumia, 8 konserttitallennetta ja 6 kokoelma-albumia. Yhtyeen albumit ovat menestyneet hyvin, ja Rushilla onkin 24 kultalevyä ja 14 platinalevyä (3 moninkertaista plantinaa myyneitä). RIAA:n mukaan Rushilla on rock-yhtyeistä neljänneksi eniten peräkkäisiä kulta- tai platinalevyjä – yhtyeen edellä ovat vain The Beatles, The Rolling Stones ja Aerosmith. Rush on myynyt Yhdysvalloissa 25 miljoonaa albumia, joten se on 78:ksi parhaiten myynyt yhtye Yhdysvalloissa. Vaikka maailmanlaajuisia myyntimääriä ei ole laskettu tarkasti, yhtyeen albumien maailmanlaajuiseksi myyntimääräksi on arvioitu 40 miljoonaa (vuonna 2004).
Port-Royalin logiikka
Port-Royalin logiikka () on yleinen nimitys teokselle, jonka koko nimi on "La logique, ou l'art de penser" (”Logiikka, tai ajattelun taito”). Se on merkittävä logiikan alan teos, jonka julkaisivat Antoine Arnauld ja Pierre Nicole vuonna 1662. He olivat jansenisteja, jotka toimivat kummatkin Port-Royalin luostarissa. Myös Blaise Pascalin on arveltu osallistuneen teoksen kirjoittamiseen.
"Port-Royalin logiikka" on malliesimerkki perinteisestä termien logiikasta. Teos oli kirjoitettu kansankielellä. Siitä tuli hyvin suosittu, ja sitä käytettiin 1900-luvulle saakka logiikan johdantoteoksena. Metafysiikaltaan ja tietoteorialtaan teos oli hyvin kartesiolainen. Arnauld oli yksi niistä henkilöistä, jonka vastaväitteet oli julkaistu osana René Descartesin teosta "Mietiskelyjä ensimmäisestä filosofiasta".
1900-luvulla teosta tutki tutki erityisesti Louis Marin ("La Critique du discours", Éditions de Minuit, 1975). Michel Foucault katsoi teoksessaan "Sanat ja asiat" ("Les Mots et les choses", 1966), että "Port-Royalin logiikka" oli yksi nykyaikaisen "épistémèn" perustuksia.
"Port-Royalin logiikkaan" liittyi toinen kielioppia käsitellyt teos, "Port-Royalin grammatiikka" ("Grammaire générale et raisonnée contenant les fondemens de l'art de parler, expliqués d'une manière claire et naturelle", 1660).
Laukkakasvit
Laukkakasvit ("Alliaceae") on yksisirkkaisten Asparagales-lahkoon kuuluva kasviheimo eräissä vanhentuneissa luokittelujärjestelmissä, nykyään sitä yleensä pidetään narsissikasvien alaheimona Allioideae. Siihen kuuluvat kasvit on aikaisemmin luettu liljakasvien heimoon kuuluviksi, APG II -luokittelussa ne määriteltiin omaksi heimokseen, ja APG III -luokittelussa ne sisällytettiin narsissikasveihin ("Amaryllidaceae"). Niitä tavataan lähes kaikkialla maapallolla; Australaasiassa ne ovat harvinaisia.
Heimon tärkein suku on sipulien ("Allium") suku, johon kuuluvat keltasipuli ja muut syötävät sipulit.
Laukkakasvien heimoon kuuluvat seuraavat suvut:
Ofellas
Ofellas oli makedonialainen sotilas, josta tuli Kyrenaikan hallitsija. Aleksanteri Suuren kuoltua Ptolemaios I sai Egyptin hallittavakseen. Vuonna 322/321 eaa. Ptolemaios lähetti Ofellaan ottamaan haltuunsa Kyrenaikan. Ajan myötä Ofellas alkoi kuitenkin hallita aluetta itsenäisesti. Ofellas nai erään ateenalaisen Eurydiken, josta Ofelaan kuoltua tuli Demetrioksen vaimo.
Ofellas sekaantui Syrakusan tyrannin Agathokleen yrityksiin hyökätä Karthagoa vastaan. Agathokles tarjosi Ofellaalle kaikki Karthagon alueet Afrikassa. Ofellas suostui Agathokleen tarjoukseen. Hän alkoi lyödä rahoja, joissa oli Kyrenaikan symbolina tunnettu silphium-lääkekasvi ja Karthagon symboli taatelipalmu. Ofellas käytti arvovaltaansa Kreikassa ja sai mukaansa suuria määriä kreikkalaisia kolonisteja. Vuoden 208 eaa. kesällä Ofellas lähti Kyrenaikasta 10 000 jalkaväen sotilaan, 600 ratsuväen sotilaan ja 100 sotavaunun kanssa Karthagoa vastaan. Armeijan mukana seurasi noin 10 000 siviiliä. Kahden kuukauden vaivalloisen matkan jälkeen Ofellas saapui Agathokleen päämajaan. Miehet riitaantuivat kuitenkin pian ja Ofellas murhattiin. Ofellaan joukot liittyivät syrakusalaisiin. Kolonistit lähetettiin Sisiliaan, mutta suurin osa menehtyi matka aikana.
Sipuli (kasvinosa)
Sipuli on eräillä kasveilla esiintyvä maanalainen pystyasennossa oleva, varresta ja muuntuneista lehdistä koostuva muodostuma, joka toimii vararavintosäiliönä kasvin lepovaiheessa. Sipulin kasvattavia kasveja voidaan kutsua sipulikasveiksi.
Syötävät sipulit saadaan sipulien eli laukkojen sukuun kuuluvista kasveista. Sipuli esiintyy monilla muillakin kasveilla, jotka kaikki kuuluvat yksisirkkaisiin. Sellaisia ovat esimerkiksi:
Nathan Salmon
Nathan U. Salmon ("Nathan Salmon Ucuzoglu", s. 2. tammikuuta 1951 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen analyyttiseen koulukuntaan kuuluva filosofi. Hän on erikoistunut kielifilosofiaan, metafysiikkaan ja logiikan filosofiaan.
Salmon syntyi sukujuuriltaan espanjanturkkilaiseen sefardijuutalaiseen perheeseen. Hän opiskeli Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa. Hänen opettajiaan olivat mm. 
Tyler Burge, Alonzo Church, Keith Donnellan, Donald Kalish, David Kaplan, Saul Kripke ja Yiannis Moschovakis.
Salmon on toiminut filosofian professorina Kalifornian yliopistossa Santa Barbarassa vuodesta 1984. Aiemmin hän toimi filosofian apulaisprofessorina Princetonin yliopistossa. Hän on opettanut myös Etelä-Kalifornian yliopistossa.
Kielifilosofiassa Salmon on puolustanut "millianismia", äärimmäistä versiota erisnimien välittömän viittaamisen teoriasta. Salmon on käsitellyt muun muassa olemassaolon ongelmaa, kuten olemassaoloa ominaisuutena sekä fiktionaalisten ja myyttisten entiteettien olemassaoloa, ja mahdottomia maailmoja.
Pablo Hernández
Pablo Hernández -nimisiä henkilöitä:
It’s Alive 1974–1996
It’s Alive 1974–1996 on 2. lokakuuta 2007 julkaistu Ramonesin tupla-DVD. Kahdelle levykkeelle on koottu Ramonesin live-pätkiä. Kaksilevyisen DVD:n ensimmäinen puoli on Ramonesin alkuperäisellä kokoonpanolla. Toisella levykkeellä on rumpali Tommy Ramonen korvannut Marky Ramone. Mukana on myös 3 rumpali Richie Ramone ja Dee Dee Ramonen korvannut C. J. Ramone.
Ramón Ruiz Amado
Ramón Ruiz Amado (Castellón Ampurias, 1861 – Barcelona, 1934) oli ensimmäinen espanjalainen sosiaalipedagogi. Hän oli myös katalonialainen jesuiitta. Omiin kristillisiin sosiaalipedagogisiin näkemyksiinsä hän on saanut vaikutteita erityisesti Herbartin ajatuksista. Ruiz Amado osasi useita kieliä ja saattoi siten hakea ajatuksiinsa vaikutteita saksalaisten lisäksi esimerkiksi amerikkalaiselta John Deweyltä.
Hän kirjoitti vuonna 1929 ensimmäisen espanjalaisen sosiaalipedagogiikan oppikirjan nimeltä "Educación social". Amado kirjoitti myös muun muassa kasvatuksen historiasta, naisten kasvatuksesta, uskonnollisesta kasvatuksesta, moraali-, kansalais- ja poliittisesta kasvatuksesta sekä pedagogiikan ja sen aputieteiden tietosanakirjan.
Sosiaalinen kasvatus on Amadon mielestä luonnostaan demokraattista ja sopii siten vain demokraattisiin yhteiskuntiin, jolloin se auttaa yhteiskuntaa täydellistymään toisaalta kaikkia ihmisiä, ja toisaalta jokaista yksilöä varten.
Kupittaan Savi
Kupittaan Savi oli vuonna 1921 Turussa perustettu tiili- ja keramiikka-alan yritys. Yhtiön tuotevalikoimaan kuului tiilien ja laattojen lisäksi myös keraamisia käyttö- ja koriste-esineitä. Yhtiö ajautui konkurssiin vuonna 1969.
Kupittaan Saven tunnetuimpiin malleihin kuuluvat muun muassa Matti ja Maija -veistokset ja Pyykkärit-sarja. Yhtiön tuotteita palkittiin muun muassa Pariisin maailmannäyttelyssä vuonna 1937 ja Milanon triennaalissa.
Kupittaan Saven tehdas sijaitsi nykyisen TYKSin T-sairaalan tienoilla Itäharjun kaupunginosassa. Paikalla on harjoitettu keramiikka-alan toimintaa jo 1700-luvulta lukien.
Yhtiöllä oli myös oma rautatie, Kupittaan savirata, saven kuljettamiseen Halisista Aurajoen rannalta tehtaalle.
Vanhemmat Kupittaan saven tuotteet voi tunnistaa massaleimoista KS, Made in Finland tai Kupittaa. Viisikymmentäluvulla suosittiin myös tussisigneerausta, jossa oli suunnittelijan nimikirjaimet. Viisikymmentäluvulla ja sen jälkeen tuotteista löytyi myös kultainen Kupittaan tarra ns. Piispa Henrik -kuviolla.
Rush (Rushin albumi)
Rush on samannimisen kanadalaisen yhtyeen esikoisalbumi vuodelta 1974. Rush nauhoitti ja tuotti itse albumin vuonna 1973 ja siitä on julkaistu myös uudelleenmasteroitu, 13 sekuntia alkuperäistä pidempi versio vuonna 1997.
Vaikka Rush tekikin läpimurtonsa lähinnä progressiivisen rockin yhtyeenä, sen esikoisalbumin kappaleissa kuuluvat Rushin brittiläisten aikalaisyhtyeiden, kuten Led Zeppelinin ja Creamin, hard rock- ja heavy metal -vaikutteet.
Yhtyeen alkuperäinen rumpali John Rutsey kärsi diabeteksestä, eikä voinut osallistua pitkille kiertueille. "Rush" jäi hänen ainoaksi levytykseksi yhtyeessä. Neil Peart korvasi Rutseyn.
Rush ja heidän managerinsa perustivat oman levy-yhtiön Moon Records, joka julkaisi albumin Kanadassa. Ensipainos oli 3500 kappaleen suuruinen. Kun yhtyeen musiikki kantautui Yhdysvaltojen puolelle clevelandilaisen radioaseman WMMS:n ansiosta, levy-yhtiö Mercury Records julkaisi sen Kanadan ulkopuoliseen jakeluun. Julkaisua varten yhtyeen manageri Ray Danniels haali ylimääräistä rahoitusta noin 9000 dollarin edestä tuottaja Terry Brownille, jonka johdolla kaikki raidat miksattiin uudelleen. Paremman äänenlaadun sisältäneitä masternauhoja käytettiin "Rushin" myöhemmissä versioissa.
Alkuperäisen albumin logo oli punainen, mutta painovirhe sai sen näyttämään vaaleanpunaiselta.
Kaikkien kappaleiden sävellyksistä ja sanoituksista vastasivat Geddy Lee ja Alex Lifeson, jollei toisin mainita.