hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Saksan ympäriajo
Saksan ympäriajo (saks. "Deutschland Tour" tai "Deutschland-Rundfahrt") on tärkein maantiepyöräilyn etappikilpailu Saksassa. Kilpailu järjestettiin aikaisemmin touko-kesäkuussa. Vuodesta 2005 kilpailu on kuulunut UCI ProTour-sarjaan ja järjestetty elokuussa.
Jo vuonna 1911 Saksan keisarikunnassa järjestettiin "kansallinen" pyöräilykilpailu 1500 kilometrin matkalla. Vuoteen 1931 saakka etappikilpailulla oli eri järjestäjiä ja kilpailua ajettiin hyvin erilaisissa olosuhteissa ja erilaisilla reiteillä. Ensimmäinen nykymuotoinen Saksan ympäriajo järjestettiin vuonna 1931.
Koska pyöräilyllä ei ole Saksassa yhtä vankkaa asemaa urheilulajien joukossa kuin esimerkiksi Ranskassa, Italiassa tai Belgiassa on Saksan ympäriajon suosio riippunut suuressa määrin saksalaispyöräilijöiden menestyksestä. Kilpailua ei järjestetty muun muassa vuosina 1983–1998, mutta Jan Ullrichin menestyksen myötä se aloitettiin uudelleen vuonna 1999.
Mesikot
Mesikot (Meliphagidae) ovat mettä syövien lintujen heimo, joka kuuluu varpuslintuihin. Heimon nimesi ja kuvaili Nicholas Aylward Vigors vuonna 1825. Mesikot elävät Australiassa, Uudessa-Seelannissa, Tyynenmeren saarilla, Papua-Uudessa-Guineassa ja yksi laji Balilla. Heimoon kuuluu 50 sukua ja 178 lajia.
Havaijinviirumesikko ja kiharapyrstöt (suku) luettiin aikaisemmin mesikoihin, mutta nykyään erilliseen kiharapyrstöjen Mohoidae-heimoon ja uudenseelanninmesikko omaan Notiomystidae-heimoonsa.
Mesikot ovat pääasiassa pieniä tai keskikokoisia varpuslintuja, suurimmat niistä ovat lähes harakan kokoisia. Sukupuolet ovat tavallisesti samannäköisiä, mutta usein koiras on värikkäämpi ja suurempi kuin naaras. Ne elävät puissa ja rakentavat maljamaisen pesänsäkin yleensä puuhun tai pensaaseen. Vaaleapohjaisia, ruskeapilkkuisia munia on 2–4 ja haudonta kestää noin kaksi viikkoa: poikaset lähtevät pesästä 10–16 päivän ikäisinä. Mesikot syövät kukkien mettä, pieniä selkärangattomia ja hedelmiä sekä marjoja. Niiden kieli on rakenteeltaan sopeutunut hyvin meden lipomiseen.
Opatija
Opatija on pieni kaupunki Kroatian rannikolla. Kaupunki sijaitsee Rijekasta noin 14 km länteen, lähellä Adrianmerta. Kaupungissa vierailee vuosittain noin 10 000 matkailijaa ja kaupungin väkiluku on myös noin 10 000.
Petra Behle
Petra Behle (o.s. "Schaaf"; s. 5. tammikuuta 1969) on entinen saksalainen ampumahiihtäjä ja olympiavoittaja.
Länsi-Saksaa edustanut Petra Schaaf voitti 19-vuotiaana ampumahiihdon maailmanmestaruuden vuonna 1988 ensimmäisenä saksalaisnaisena. Kun naisten ampumahiihto oli ensimmäistä kertaa olympialaisten ohjelmassa Albertvillen 1992 kisoissa, oli Schaaf jo kolminkertainen maailmanmestari. Albertvillessa hän sai viestissä hopeaa ja oli 7,5 kilometrillä kuudes. Lillehammerin 1994 olympiakisoissa Schaaf sai jälleen viestissä hopeaa ja oli 7,5 kilometrillä viides. Vuonna 1994 hän avioitui maastohiihtäjä Jochen Behlen kanssa. Seuraavina vuosina Petra Behle voitti maailmanmestaruuksia viesteissä ja kerran joukkuekilpailussa. Naganon 1998 olympialaisissa hän voitti olympiakultaa viestijoukkueen ankkurina.
San Marinon Grand Prix 2003
San Marinon Grand Prix 2003 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 20. huhtikuuta 2003 Autodromo Enzo e Dino Ferrari -radalla Italiassa. Kilpailun voitti Ferrarin Michael Schumacher, jolle voitto oli kauden ensimmäinen ja tallille 160. voitto . Kimi Räikkönen oli toinen ja Schumacherin tallikaveri, Rubens Barrichello, ajoi maaliin kolmantena.
Perinnejoukko-osasto
Perinnejoukko-osasto on joukko-osasto, jonka historiallista sotilasperinnettä vaalii jokin toinen olemassa oleva joukko-osasto joko sen vuoksi, että se on liittynyt samaan aselajiin tai että sitä edeltäneitä joukko-osastoja on koottu nykyiseen joukko-osastoon.
Yhdellä joukko-osastolla voi olla useita perinnejoukko-osastoja. Usein joukko-osaston vuosipäivä määräytyy jonkin perinnejoukko-osastoon liittyvän historiallisen tapahtuman, esimerkiksi taistelun vuosipäivän johdosta. Samoista syistä voi määräytyä myös joukko-osaston kunniamarssi.
Martina Zellner
Martina Seidl (o.s. Zellner, s. 26. helmikuuta 1974) on entinen saksalainen ampumahiihtäjä ja olympiavoittaja.
Martina Zellner voitti olympiakultaa Naganon 1998 olympialaisten ampumahiihtoviestissä, jossa hän hiihti Saksan joukkueessa toisen osuuden. Seuraavana vuonna hän voitti maailmanmestaruuden 7,5 kilometrin sprintissä ja 4 x 7,5 kilometrin viestissä.
Sijainti
Sijainti on paikka, jossa jokin sijaitsee.
Sijainti ilmoitetaan "suoran sijainnin" tai "epäsuoran sijainnin" avulla. Suora sijainti on koordinaattijärjestelmän ja sen mukaisten koordinaattien avulla ilmaistu sijainti. Epäsuora sijainti on hilarakenteen, paikantavan tunnuksen, osoitteen, tai yksiulotteisena etäisyytenä lähtöpisteestä, kuten rautateillä tai maanteillä, tai muun vastaavan yksikäsitteisen järjestelmän avulla ilmaistu sijainti. Hilarakenteella voidaan tarkoittaa esimerkiksi aluejakoa tai hakuruudustoa.
Merenkulussa sijainnin ilmoittamiseen on käytetty perinteisesti asteita, jotka määrittävät kahdella vapausasteella sijainnin leveyspiirin ja pituuspiirin asteina.
Lennettäessä kolmen vapausasteen paikanmääritykseen voidaan käyttää kolmiulotteisia koordinaatteja, joista yksi on korkeus.
ISO 19100 -standardisarjassa englannin termillä "position" viitataan sijainnin ilmaisevaan tietotyyppiin ja termillä "location" paikkaan.
Doris Hart
Doris Jane Hart (20. kesäkuuta 1925 Saint Louis, Missouri – 29. toukokuuta 2015 Coral Gables, Florida) oli yhdysvaltalainen tennispelaaja, joka voitti urallaan 35 Grand Slam -mestaruutta.
Lapsena Hart kärsi vakavasta polvi-infektiosta. Tenniksen pelaaminen alkoi jalan hoitomuotona hänen ollessaan 6-vuotias.
Hart otti ensimmäisen Grand Slam -turnausvoittonsa Wimbledonin nelinpelissä 1947. Ensimmäinen kaksinpelimestaruus tuli 1949 Australian mestaruuskilpailuista. Hän voitti kaksinpelimestaruuden myös Ranskan mestaruuskisoissa 1950 ja 1952, Wimbledonissa 1951 sekä Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa 1954 ja 1955.
Vuonna 1951 Hart voitti Wimbledonissa sekä kaksinpelin, nelinpelin että sekanelinpelin. Kaikki loppuottelut pelattiin saman päivän aikana. Hän otti kolmoisvoiton myös Ranskan mestaruuskilpailuissa 1952 sekä Yhdysvaltain mestaruuskisoissa 1954. Wightman Cup -urallaan vuosina 1946–1955 hän voitti kaikki 14 kaksinpeliotteluaan ja kahdeksan yhdeksästä pelaamastaan nelinpelistä.
Hart voitti uransa aikana kaikkiaan 35 Grand Slam -mestaruutta, ja hän sijoittuu niiden määrässä kaikkien aikojen listalla viidenneksi Louise Broughin kanssa. Mestaruuksista kuusi tuli kaksinpelistä, 14 nelinpelistä ja 15 sekanelinpelistä. Hart on yksi kolmesta naispuolisesta tennispelaajasta, jotka ovat voittaneet kaikki mahdolliset Grand Slam -tittelit (kaksin-, nelin- ja sekanelinpelin) kaikissa neljässä Grand Slam -turnauksessa. Kaksi muuta saavutukseen yltänyttä pelaajaa ovat Margaret Smith Court ja Martina Navrátilová.
Hart lopetti ammattilaisuransa 1955 ja ryhtyi opettamaan tennistä ammatikseen. Hänet valittiin International Tennis Hall of Famen jäseneksi 1969.
Shōhei Ōoka
Shōhei Ōoka (, 6. maaliskuuta 1909, Tokio, Japani – 25. joulukuuta 1988) oli japanilainen kirjailija. Hänen teoksensa perustuvat pitkälti hänen toisen maailmansodan aikaisiin kokemuksiinsa Japanin armeijan sotilaana Filippiineillä. Hän oli myös kirjallisuuskriitikko ja Ranskan kirjallisuuden kääntäjä. Hän oli sodanjälkeisessä Japanissa hyvin vaikutusvaltainen kirjoittaja.
Ōoka syntyi Tokiossa, mutta hänen vanhempansa olivat kotoisin Wakayaman prefektuurista. Isä oli pörssimeklari. Ōoka valmistui Kioton yliopistosta. Hänen innoittajiaan oli tunnettu kirjallisuuskriitikko Hideo Kobayashi. Valmistumisensa jälkeen Ōoka työskenteli hallitusta myötäilevän Kokumin Shinbun -lehden toimittajana, ja sinä aikana hän kiinnostui psykologisesti suuntautuneen ranskalaisen kirjailijan Stendhalin teksteistä.
Toisessa maailmansodassa Ōoka joutui Filippiineille taistelemaan Yhdysvaltojen armeijaa vastaan ja jäi vangiksi. Sotakokemuksiin perustuva teos "Tulia tasangolla" (Nobi, 1951) on merkittävä sotahistorian psykologinen yksilökuvaus. Kirjassa on hyvin karheita kuvauksia, jopa kannibalismia, siitä miten äärimmäisissä oloissa selviydyttiin hengissä. Hän saa lukijansa pohtimaan myös sodan moraalia yleensä. Teoksesta on tehty myös televisioversio.
Klytie
Klytie (, "tunnettu") tai Klytia () oli kreikkalaisessa mytologiassa Okeanoksen ja Tethyksen tytär, okeanidi.
Klytie oli Apollonin rakastettu, jonka tämä kuitenkin hylkäsi Leukothoen, persialaisen prinsessan, vuoksi. Vihoissaan ja katkerana kohtelustaan Klytie kertoi Leukothoen isälle, kuningas Orkhamokselle, tämän tyttären suhteesta. Suuttuneena siitä, että hänen tyttärensä oli menettänyt neitsyytensä, Orkhamos antoi haudata tämän elävältä hiekkaan.
Klytie oli toivonut, että raivaamalla Apollonin uuden ihastuksen pois tieltä, hän saisi rakkaansa takaisin, mutta Leukothoen kuolema vain kovetti Apollonin sydämen. Niin hän istui paljaalla maalla surien rakkaansa menetystä yhdeksän päivää ja yötä; hän ei syönyt tai juonut mitään vaan tuijotti vain aurinkoon – Apollon kun tunnettiin myös auringon jumalana. Surusta kuihtuen hänen jalkansa juurtuivat maahan, ja hänen värinsä vaihtui helmenvalkoiseksi ja violetiksi muuttaen hänet lopulta heliotroopiksi, kukaksi, joka nimensä mukaisesti kääntyy aurinkoa kohden.
Vaikka auringonkukka yleisesti liitetäänkiin Klytieen heliotroopin sijaan, tämä lajike saapui Eurooppaan vasta 1530-luvulla Amerikasta ja oli tuntematon antiikin Kreikassa.
Iijokiseutu
Iijokiseutu on pudasjärveläinen paikallissanomalehti. Lehti ilmestyy Pudasjärvellä ja Taivalkoskella. Lehden toimitus sijaitsee Pudasjärven kuntakeskuksessa Kurenalla.
Lehden perusti alkujaan agrologiksi kouluttanut Soini Lax, joka entuudestaan oli tehnyt jo sanomalehtityötä. Ensimmäinen lehti ilmestyi huhtikuussa 1969. Ilmestymisvuonna julkaistiin kuusi numeroa. Seuraavina vuosina ilmestymiskertoja tuli enemmän, ja ennen tilauspohjalle siirtymistä lehti ilmestyi keskimäärin kerran kuukaudessa. Alkuaikoina lehteä jaettiin myös muihin Iijoen varrella sijaitseville paikkakunnille. Vuonna 1985 lehti alkoi ilmestyä kaksi kertaa viikossa.
Huhtikuusta 2015 lähtien lehti on ilmestynyt kerran viikossa.
Lakeuden Lehti
Lakeuden Lehti oli vuosina 1993–1997 ja 2007–2010 ilmestynyt oululainen sitoutumaton ilmaisjakelulehti. Lehti ilmestyi kerran viikossa keskiviikkoisin Kempeleessä, Limingassa, Lumijoella, Oulunsalossa, Tyrnävällä sekä Oulun Kiviniemen ja Kaakkurin kaupunginosissa. Jakelumäärä oli noin 16 500 kappaletta kotitalouksiin.
Suolihuuhtelu
Suolihuuhtelu eli paksusuolen vesipesu on hoitomuoto, jossa tarkoituksena on pestä vajaan kahden metrin mittainen paksusuoli. Sitä käytetään uskomushoitona, mutta eräissä tapauksissa, kuten poikkeuksellisen vaikeassa ummetuksessa tai paksusuoliavanteen päivittäisessä hoidossa, sen käytölle on myös lääketieteelliset perusteet.
Suolihuuhtelua käytetään esimerkiksi poikkeuksellisen vaikeissa ummetustapauksissa, ja se on suosittu myös paastojen yhteydessä. Myrkytyspotilaiden hoidossa annetaan nenämahaletkun kautta huuhteluliuosta, jonka annetaan kulkeutua koko suoliston läpi.
Paksusuoliavanneleikatuilla suolihuuhtelu on keino suolen tyhjentämiseen. Päivittäisen huuhtelun avulla suolen toiminta saadaan säännölliseksi ja kontrolloiduksi. Huuhtelu sopii aktiiviselle ja hyväkuntoiselle henkilölle, ja se on osattava tehdä oikein, koska väärin tehtynä se voi aiheuttaa jopa suolen puhkeamisen.
Uskomushoitona suolihuuhtelu on terveysvaikutuksiltaan kiistanalainen. Suolihuuhtelussa säiliöstä johdetaan letkun kautta haaleata tai lämmintä vettä peräaukkoon. Veden annetaan juosta vapaasti suoleen, ja kun suolessa tuntuu jännitystä, vedentulo katkaistaan ja ulostetaan välillä. Suolihuuhtelu voidaan tehdä myös koneellisesti, jolloin peräaukkoon laitetussa suulakkeessa voi olla erilliset meno- ja tulovesiletkut. Koneellinen suolihuuhtelu kestää vajaan tunnin.
Suolihuuhtelun kannattajien mukaan se auttaa väsymykseen, ummetukseen, turvotukseen ja ilmavaivoihin sekä puhdistaa suolen kuonasta.
Suolihuuhtelun vaikuttavuudesta on tehty vain vähän tutkimuksia, koska esimerkiksi sen lumevaikutusta ei voida testata. Suolihuuhtelulaitteiden välillä ei havaittu suurta eroa vuonna 1993 Kuopion yliopistollisessa sairaalassa tehdyssä tutkimuksessa. Kuonan vähenemisestä ei saatu selvää näyttöä eikä myöskään elohopean esiintymisen vähenemisestä, mutta veressä olevien haitallisten fenolin ja kresolin pitoisuudet näyttivät pienentyvän suolihuuhtelun seurauksena. Tiedetään myös, että suolihuuhtelulla voidaan poistaa suolistosta kiinteiksi muodostuneita möykkyjä.
Sisätautien ja gastroenterologian erikoislääkäri Markku Voutilaisen mukaan suolihuuhtelu ei vaikuta elimistön yleiseen puhdistumiseen.
Tilaelementti
Tilaelementti on rakennuselementti, jossa on valmiiksi rakennettuna vähintään ylä- ja alapohja, sekä päätyseinät. Elementissä voi olla myös sivuseinät joko osittain tai kokonaan. Elementti muodostaa itsessaan tai yhdessä muiden kanssa toiminnallisen kokonaisuuden.
Tilaelementtejä on kolmea perustyyppiä: elementti joko muodostaa itse rakennuksen tai huomattavan osan sitä, elementti on viipalemainen osa rakennusrunkoa, tai se on rakennuksen sisään asennettava itsenäinen rakennusosa.
Tilaelementti rakennetaan tehtaassa ja kuljetetaan kokonaisena rakennuspaikalle, jossa yleensä perustus ja tarvittavan talotekniikan liitännät on rakennettu valmiiksi. Elementit pyritään yleensä rakentamaan tehtaalla mahdollisimman valmiiksi, jolloin rakennuspaikalla ei välttämättä tarvita muuta kuin elementtien paikalleenasennus ja taloteknisten liityntöjen kytkentä. Asennus käy varsin nopeasti, omakotitalon tilaelementit asennetaan tyypillisesti vajaassa päivässä. 
Täydellisimmillään tilaelementti on tehty sisä- ja ulkopuolelta pintamateriaaleja myöten valmiiksi: väli- ja ulko-ovet, ikkunat, kiintokalusteet, tapetoinnit ja laatoitukset asennettuna, ulkoverhous samaten maalauksia ja pellityksiä myöten.
Tilaelementtituotanto mahdollistaa rakennuksen valmistamisen siellä, missä resursseja – työvoimaa ja materiaaleja – on helpoiten ja taloudellisimmin saatavilla. Myös laatu voidaan pitää tasaisena paikallarakentamista helpommin, koska rakentaminen ei ole riippuvaista sääoloista. Koska perustukset, rakennuksen tekniset liitännät ja itse rakennus voidaan rakentaa samaan aikaan lyhentää tilaelementtituotanto olennaisesti hankkeen läpimenoaikaa. Toisaalta myös hankkeen kustannukset ovat tarkemmin tiedossa, sillä elementtiurakan hinta on yleensä kiinteä ja lyhyt rakennusaika vähentää kustannusriskejä.
Haittoina voidaan nähdä tilaelementtien kuljetus. Kuljetus ja asennusnostot vaativat itse rakenteelta tavanomaista parempaa lujuutta muodonmuutoksia vastaan. Itse kuljetus voi vaatia erikoisjärjestelyjä ja erikoiskalustoa, ja kuljetuskustannukset voivat olla varsin suuret. Ammattirakentamisessa tilaelementit mahdollistavat uudentyyppisen urakkamenettelyn, jossa elementtitoimittaja vastaa pääurakoitsijalle elementtitoimituksen lisäksi myös asennuksesta.
Muttila
Muttila () on Myrskylän kylä. Se sijaitsee Muttilanjärven rannalla. Muttila on maatalousvaltainen kylä. Muttila sijaitsee Myrskylän kirkonkylän kaakkoispuolella. Muttilanjärven eteläpuolelta kiertää noin 5,6 kilometriä pitkä Muttilantie, jolla ajetaan vuosittain syyskesällä Tångin Sora -ralli Autoliiton Myrskylän osaston järjestämänä neljän kilometrin pituisella osalla Muttilantietä.
Suomen sodan ensipäivinä 1808 venäläiset joukot olivat ylittäneet Ruotsin rajan Elimäellä ja etenivät Itä-Uudellemaalle. Porvoon ja Orimattilan välillä suomalaiset ryhtyivät puolustukseen. Liljendalissa ja Etelä-Myrskylässä alkaneita taisteluista on kutsuttu Muttilan sodaksi.
Porin rykmentin rusthollipataljoonan ensimmäisen komppanian päällikkö, kapteeni Brehmer oli käsketty Muttilaan komppaniansa kanssa kenttävartioimaan Lapinjärven ja Liljendalin suuntia. Kolmen kilometrin päähän Muttilasta Lapinjärven suuntaan teille Brehmer asetti etuvartion, jonka vahvuus oli yksi upseeri, kaksi korpraalia ja 16 sotamiestä. Toinen etuvartio asetettiin Liljendahlin tielle. Sen vahvuus oli yksi upseeri, yksi korpraali ja 12 sotamiestä.
Liljendahlin suunnan etuvartio sai taistelukosketuksen venäläisiin kello 17. Venäläiset kuuluivat 21. divisioonansa 2. prikaatiin. Venäläisvaikutuksesta joutui Liljendalin osasto vetäytymään Muttilan kylään.
Lapinjärven suunnan etuvartiota vastaan venäläiset hyökkäsivät myöhemmin kello 23 kasakoiden voimin. Laukaustenvaihdon jälkeen kasakat kuitenkin vetäytyivät. Puolta tuntia myöhemmin tuli edellistä suurempi joukko vahvistettuna Grodnon husaarirykmentin ensimmäisellä eskadroonalla ja toisen jääkärirykmentin ensimmäisellä pataljoonalla, mitä kesti neljännestunnin ajan. Puolen yön jälkeen tuli kolmas hyökkäys, jonka ruotsalaiset kestivät. Tämän jälkeen kuitenkin kapteeni Brehmer sai tiedon sivustoilla edenneistä venäläisistä hiihto-osastoista, minkä vuoksi saarrostusta välttääkseen hän veti komppaniansa Myrskylän kirkonkylään.
Tappiotiedot ovat epäluotettavia. Ruotsalaisten tappioksi kirjattiin kolme ja venäläisten 31 haavoittunutta.
Ruotsin armeijan vetäydyttyä pohjoisemmaksi taistelut alkoivat Orimattilan Käkelässä.
Marcel Thil
Marcel Thil (25. toukokuuta 1904 Saint Dizier, Champagne-Artegnen alue, Ranska – 14. elokuuta 1968 Cannes) oli ranskalainen mestaruuksia saavuttanut ammattinyrkkelilijä. Hän aloitti nyrkkeilyn ammattilaisena jo kuusitoistavuotiaana. Hän pystyi antamaan tyrmääviä iskuja molemmilla käsillään.
Vuonna 1928 Thil saavutti keskisarjassa maansa mestaruuden, ja seuraavana vuonna hän oli jo Euroopan mestari. vuonna 1932 hänet diskvalifioitiin Pariisissa käydyssä ottelussa. Tähän aikaan hän ystävystyi tunnetun näyttelijän ja vastarintamiehen Jean Gabinin kanssa. Thil saavutti uudelleen Euroopan mestaruuden keskisarjassa ja luokan vaihdon jälkeen myös raskaassa keskisarjassa (light heavy weight?). Hän koki tappion teknisellä tyrmäyksellä New Yorkissa 23. syyskuuta 1937.
Kaiken kaikkiaan ammattilaisurallaan Marcel Thil voitti 113 ottelua, joista 54 tyrmäyksellä. Tappioita hänelle koitui 22 ja ratkaisemattomia 13.
Sodan jälkeen Thil toimi nyrkkeilyn taustavaikuttajana ja avustajana muun muassa Dieppessä ja Cannesissa Ranskan Rivieralla.
Marcel Thil menehtyi auto-onnettomuudessa saamiinsa vammoihin vuonna 1968.
Pienelementti
Pienelementti on rakentamisessa käytettävä tehdasvalmisteinen valmisosa. Pienelementti on yleensä 0,3–1,2 metrin levyinen, miesvoimin siirrettävissä oleva osa rakennuksen seinää tai vaipan muuta osaa. Asennettaessa elementit kytketään toisiinsa jolloin muodostuu rakennuksen vaippa.
Pienelementti rakennetaan yleensä tehtaassa ja kuljetetaan rakennuspaikalle. Elementtejä voidaan rakentaa myös työmaalla. Pienelementtien asennus on varsin työvoimavaltaista, nostureita asennukseen ei kuitenkaan tarvita. Elementit rakennetaan lähes aina niin sanotusti tuulensuojalevypinnalle, eli ilman ulkoverhousta, ulkoverhouksen koolausta, pellityksiä ja pintakäsittelyjä.
Suomessa pienelementtejä käytetään yleisesti pientalorakentamisessa.
Pienelementtituotanto mahdollistaa rakennusosien valmistamisen siellä, missä resursseja – työvoimaa ja materiaaleja – on parhaiten saatavilla. Myös laatu voidaan pitää tasaisena paikallarakentamista helpommin, koska rakentaminen ei ole riippuvaista sääoloista. Pienelementtituotanto on teollisena tuotantona suhteellisen vähän pääomia sitovaa, toisaalta rakennuspaikan osalta myös työvoimavaltaisempaa kuin suurelementeistä tai tilaelementeistä rakentaminen.
Suurelementti
Suurelementti on rakentamisessa käytettävä tehdasvalmisteinen tuote. Suurelementti on yleensä rakennuksen yhden seinän mittainen, ainoastaan nosturilla siirrettävissä oleva osa rakennuksen seinää. Asennettaessa elementit kytketään toisiinsa jolloin muodostuu rakennuksen ulkoseinä.
Suurelementti rakennetaan tehtaassa ja kuljetetaan rakennuspaikalle, jossa yleensä on rakennettu perustukset valmiiksi. Suurelementit asennetaan tyypillisesti varsin nopeasti, omakotitalon elementit tyypillisesti yhdessä päivässä. Elementit pyritään yleensä rakentamaan tehtaalla mahdollisimman valmiiksi. Elementtiin voi olla valmiiksi asennettuna ikkunat, ikkunapellitykset, sähköpistorasiat sekä -vedot ja ulkomaalaus maalattuna.
Suomessa suurelementtejä käytetään yleisesti rakennusten ulkoseinien rakentamiseen. Myös esimerkiksi rivitalojen huoneistoväliseinät tai kerrostalojen betoniseinät voivat olla tehdasvalmisteisia suurelementtejä.
Suurelementtituotanto mahdollistaa rakennuksen valmistamisen siellä, missä resursseja – työvoimaa ja materiaaleja – on parhaiten saatavilla. Myös laatu voidaan pitää tasaisena paikallarakentamista helpommin, koska rakentaminen ei ole riippuvaista sääoloista.
Irwin Goodman (albumi)
Irwin Goodman on laulaja Irwin Goodmanin viides studioalbumi vuodelta 1970. Levyn tunnetuimmat kappaleet ovat ”Meni rahahommat pieleen” ja ”Alko pistää pulloon”.
Jens Voigt
Jens Voigt (s. 17. syyskuuta 1971 Grevesmühlen) on saksalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 1997–2014. Voigt tunnettiin uransa aikana positiivisesta ajotyylistään; hän pyrki aktiivisesti irti pääjoukosta sekä ajoi usein pelotonin kärjessä pitkiä matkoja karkumatkalla olevia ajajia tavoiteltaessa. Hän oli kohtalaisen hyvä ylämäkiajaja, mutta suurten ympäriajojen kärkisijoille hän ei yltänyt, sillä raskaimmat nousut olivat hänelle liian vaikeita.
Voigt on kuulunut ajajien edustajana UCI ProTourin neuvostoon. Hän on puhunut voimakkaasti dopingin käyttöä vastaan.
Vuonna 2009 heinäkuussa Jens Voigt kaatui kovassa vauhdissa Tour de Francen 16. etapilla. Pyöräilijä menetti onnettomuudessa tajuntansa, mutta tuli tajuihinsa ennen sairaalaan kuljettamista. Hän sai pahoja vammoja kasvoihinsa.
Voigt ajoi tunninajon maailmanennätyksen 51,115 kilometriä Grenchenissä 18. syyskuuta 2014.Jens Voigtin profiili CSC:n sivuilla
Seesta
Seesta Seesta kuuluu Ahtialan kylään, sijoittuen pääosin nykyisen Nastolan kunnan alueelle. Seestan nimi tulee nykytiedon perusteella siitä, että aikanaan paikkakunnalla toimi turkismetsästäjä, joka ei suostunut ehdoitta myymään saalistaan, josta häntä kutsuttiin nimellä 'säästäjä'.
Merkittäviä henkilöitä Seestassa on lukuisia, pääosin keskittyen Seestan kartanon asukkaisiin ja vieraisiin. Suvut Ehrnrooth ja Mannerheim tapasivat toisensa häissä heinäkuussa 1923 kartanossa, ja täällä tapasivat ensi kerran toisensa kyseisten sukujen tunnetuimmat edustajat sodankäynnin alalta.
Seestassa oli myös rautatiellä laiturivaihde vuoteen 1968 saakka, jolloin henkilöliikenne Lahti-Heinola radalla lopetettiin.
Keskipohjalaiset Kylät
Keskipohjalaiset Kylät ry on koko Keski-Pohjanmaan maakunnan kattava alueellinen kattojärjestö maakunnan kylätoiminnalle. Yhdistyksen tarkoituksena on edistää kylien elinkelpoisuutta ja kylä- ja asukastoimintaa, sekä toimia kylätoiminnan edunvalvojana ja kylien kehittämistyöhön osallistuvien yhdistysten maakunnallisena yhteistyöelimenä Keski-Pohjanmaalla.
Korhola
Korhola tarkoittaa seuraavia asioita:
Korhola on myös seuraavien tunnettujen henkilöiden sukunimi:
Rahikkala
Rahikkala tarkoittaa seuraavia asioita:
Rahikkala on seuraavien kylien nimi:
Parlamenttienvälinen liitto
Parlamenttienvälinen liitto (, IPU) on valtioiden parlamenttien välinen yhdyselin.
Parlamenttienvälinen liitto perustettiin Pariisissa vuonna 1888. Aloitteen järjestön perustamisesta tekivät brittiläinen William Randal Cremer ja ranskalainen Frederic Passy, jotka molemmat saivat myöhemmin Nobelin rauhanpalkinnon. IPU:n ensimmäisessä istunnossa vuonna 1889 edustettuna olivat Ranskan, Ison-Britannian, Belgian, Tanskan, Unkarin, Italian, Espanjan, Liberian ja Yhdysvaltain parlamentit.
Yhdistyksen tarkoituksena on edistää eri maiden parlamenttien jäsenten välistä henkilökohtaista kanssakäymistä sekä vahvistaa ja puoltaa demokraattisten laitosten ja elinten perustamista. Näiden avulla päämääränä on kansainvälisen rauhan ja turvallisuuden edistäminen. Yhdistyksen päämaja sijaitsee Geneven naapurikaupungissa Le Grand-Saconnex’ssa, Sveitsissä.
IPU:n päättävä elin on parlamenttienvälinen neuvosto, jossa on kaksi edustajaa kustakin kansallisesta parlamentista sekä presidentti.
IPU pitää vuosittain kaksi kokoussarjaa. Keväällä on pysyvän työkomitean kokous, jossa jokaisella jäsenmaalla on oikeus olla edustettuna. Se käsittelee konferenssin sille esittämät asiat. Neuvottelujen tulokset muokataan päätöslauselmiksi, jotka esitellään syyskesällä kokoontuvalle neuvoston vuosikonferenssille. Sekä vuosikonferenssia että työkomitean kokousta isännöi jonkin jäsenmaan parlamentti.
Parlamenttienvälisen liiton Suomen ryhmä on perustettu vuonna 1920. IPU:n Suomen ryhmä on vuodesta 1923 lähtien ollut myös Pohjoismaisen parlamenttien välisen liiton (perustettu 1907) jäsen.
Johannes Virolainen oli IPU:n puheenjohtaja (presidentti) kauden 1982-83.
Tällä hetkellä Suomen IPU-ryhmän puheenjohtajana toimii keskustalainen kansanedustaja Katri Komi. Komi toimi myös koko järjestön johtokunnan jäsenenä vuosina 2004 - 2008. Vuoden 2008 aikana hän toimi myös järjestön presidentin sijaisena.
Suomen IPU-ryhmän johtokunnan sihteerinä toimii kansainvälisten asiain neuvos Vesa-Pekka Kangaskorpi.
Leukothoe
Leukothoe () oli kreikkalaisessa mytologiassa Persian kuninkaan Orkhamoksen tytär ja Apollonin, auringon kuninkaan, rakastettu, jonka jumala oli vietellyt tämän äidin Eurynomen hahmossa. Klytie, okeanidi, jonka Apollon oli jättänyt rakastuttuaan Leukothoeen, kertoi mustasukkaisuuttaan Orkhamokselle tämän tyttären suhteesta toivoen saavansa rakkaansa takaisin itselleen. Orkhamos antoikin haudata tyttärensä elävältä hiekkaan suuttuneena siitä, että hänen tyttärensä oli menettänyt neitsyytensä.
Leukothoen kuolema sai Apollonin kovettamaan sydämensä entistä enemmän, ja Klytie muuttui heliotroopiksi, aurinkoon päin kääntyväksi kukaksi, surunsa kuihduttamana.
Hyginus mainitsee, että auringon ja Leukothoen poika, jonka nimi ei ole säilynyt kokonaisuudessaan jälkipolville, olisi ollut argonauttien joukossa.
Leukothoe mainitaan myös yhtenä Nereuksen ja Doriksen viidestäkymmenestä tyttärestä, nereidistä.
Arturo Benedetti Michelangeli
Arturo Benedetti Michelangeli (5. tammikuuta 1920 Brescia – 12. kesäkuuta 1995 Lugano), oli italialainen pianisti, jota on luonnehdittu suurimmaksi italialaiseksi pianistiksi 1900-luvulla, tosin Ferruccio Busonin jälkeen. Michelangeli on lisäksi toiminut useiden tunnettujen pianistien opettajana. Hänen oppilaisiinsa ovat kuuluneet Martha Argerich, Maurizio Pollini ja Ivan Moravec.
Pianistina Michelangeli tunnettiin erinomaisena teknisenä taiturina. Hänen kosketuksena soittimeen oli hienostunutta, ja hänen soittonsa sävy oli tiivistä ja täyteläistä. Nämä jäivät hänen legendaarisiksi ominaisuuksikseen.
Hänen ohjelmistonsa pianistina oli melko suppea, varsinkin kun sitä vertaa hänen tasoonsa pianistina. Hänen täydellisyydentavoittelunsa aiheutti myös suuria vaikeuksia levytysten studiotyöskentelyssä, ja siksi levytykset jäivät harvinaisiksi.
Michelangeli soitti vain silloin, kun kaikki ehdot täyttyivät ja hän saattoi antaa parastaan. Hän peruutti monia konsertteja, usein hän lopetti soittamisen jopa kesken konsertin, ja syynä saattoi olla konsertin järjestäjien hankkima huono piano. Hän saapui usein konsertteihin mukanaan oma pianonsa, jonka hän osasi täydellisesti koota ja jälleen purkaa.
Arturo Benedetti Michelangelin suosikkiohjelmistoa olivat Maurice Ravelin "Gaspard de la nuit", Frederic Chopinin pianosonaatti nro 2 ja Robert Schumannin "Carnaval" op. 9. Hänen tulkintansa Sergei Rahmaninovin pianokonsertosta nro 4 on muodostunut eräänlaiseksi soittamisen standardiksi Rahmaninovin oman tulkinnan lisäksi.
Arturo Michelangeli aloitti musiikkiopintonsa kolmivuotiaana viulunsoiton opiskelulla, mutta pian hän kuitenkin siirtyi pianon soitantaan. Täytettyään kymmenen hän aloitti opintonsa Milanon konservatoriossa. 18-vuotiaana hän aloitti kansainvälisen pianokilpailu-uransa osallistumalla Brysselissä Eugène Ysaÿe -kilpailuun, jossa hän sijoittui seitsemänneksi muun muassa Emil Gilelsin jälkeen, joka voitti koko kilpailun. Palkintojen jakajana toimi Arthur Rubinstein, joka oli itse myös kilpailun tuomariston jäsen. Rubinsteinin mukaan nuori Michelangeli ei aivan onnistunut tulkinnassaan, mutta tällä oli kuitenkin jo täydellinen tekniikka. Vuotta myöhemmin hän voitti Geneven kansainvälisen pianokilpailun. Tuomariston puheenjohtaja, kuuluisa ranskalainen pianisti Alfred Cortot nosti Michelangelin kuuluisuuteen toteamalla, että tämä on uusi Franz Liszt.
Umpikuja
Umpikujaksi (tai umpitieksi) kutsutaan katua tai tietä, joka on vain yhdestä kohtaa yhteydessä muuhun tieverkkoon. Umpikuja merkitään erityisellä liikennemerkillä. Sanaa umpikuja käytetään myös vertauskuvallisesti tukalasta tilanteesta josta ei näytä olevan poispääsyä.
Leukothea
Leukothea (, "valkoinen jumalatar") oli kreikkalaisessa mytologiassa meren jumalatar, joka alun perin tunnettiin Inona.
Tunnetuimmassa tarinassa Ino, Semelen sisar ja kuningas Athamaksen puoliso, muuttuu jumalattareksi sen jälkeen, kun Hera on tehnyt hänet – tai toisen version mukaan Athamaksen – hulluksi rangaistukseksi Dionysos-lapsen, Zeuksen syrjähypyn hedelmän, hoitamisesta. Ino hyppää poikansa Melikertes mukanaan mereen, ja Zeus muuttaa heidät säälistä meren jumaluuksiksi; Inon Leukotheaksi ja Melikerteksen Palaimoniksi.
Muuttuneena kuolemattomaksi jumalattareksi, Leukothea edusti myös yhtä monista jumalaisista avuista, joita Odysseus sai Odysseian aikana. Odysseuksen haaksirikkouduttua Leukothean tuli tätä sääli, ja hän ilmeistyi Odysseukselle lokin hahmossa. Hän antoi Odysseukselle hunnun, jonka ympärilleen sitomalla tämä ei hukkunut, vaan ajelehti faiaakkien maille.
Myytistä on myös toinen versio, jonka alkuperä on Rodoksella. Sen mukaan mereen hypännyt ja jumalattareksi muuttunut hahmo oli Halia, meren nymfi.
Steve Coogan
Stephen John "Steve" Coogan (s. 14. lokakuuta 1965) on englantilainen näyttelijä ja koomikko. Tunnetuin hänen esittämistään hahmoista on televisio- ja radiojuontaja Alan Partridge, jota hän on esittänyt useissa televisiosarjoissa.
Televisioroolien lisäksi Coogan on näytellyt lukuisissa elokuvissa. Hän on esittänyt muun muassa Factory Recordsin perustajaa Tony Wilsonia elokuvassa "24 Hour Party People". Vuonna 2010 hän näytteli Haadesta elokuvassa "".
Coogan on voittanut työstään useita palkintoja, muun muassa brittiläisen Bafta-palkinnon.
Azania
Azania on nimi, jota on käytetty useista Saharan eteläpuolisen Afrikan osista. Roomalaisaikaan ja ehkä jo aiemmin, nimellä tarkoitettiin Itä-Afrikan rannikkoa Afrikan sarvesta etelään suunnilleen nykyiseen Tansaniaan saakka.
Tony Wilson
Anthony ”Tony” Howard Wilson (20. helmikuuta 1950 – 10. elokuuta 2007) oli englantilainen levy-yhtiön omistaja, televisio- ja radiojuontaja, yökerhon johtaja ja journalisti.
Wilson toimi useiden menestyksekkäiden manchesterilaisten yhtyeiden taustahenkilönä. Hän oli mukana perustamassa Factory Records -levy-yhtiötä ja The Haçienda -yökerhoa ja toimi muun muassa A Certain Ratio- ja The Durutti Column -yhtyeiden managerina. Hänen johtamalleen Factory Recordsille levyttivät muun muassa Joy Division, New Order ja Happy Mondays.
Factory Recordsin vaiheista ja Manchesterin musiikkipiireistä kertovassa "24 Hour Party People" -elokuvassa Tony Wilsonia esitti näyttelijä Steve Coogan.
SK Pohjantähti
Suunnistuskerho Pohjantähti oululainen on suunnistuksen yleisseura. Sen tavoitteena on olla kansallisella ja kansainvälisellä tasolla menestyvä suunnistusseura. Pohjantähdellä on pohjoissuomalaisista suunnistajista valitut miesten ja naisten edustusjoukkueet.
Yleisseurana sillä on toimiva lapsi- ja nuorisotoiminta sekä jäsentensä kuntoiluun ja hyvinvointiin tähtäävä harrastustoiminta. Toiminnan painopiste on perinteisessä kesäsuunnistuksessa: viesteissä ja yksilökilpailuissa.
Lisäksi myös hiihtosuunnistus, seikkailu-urheilu sekä pyörä- ja ampumasuunnistus kuuluvat seuran lajeihin.
The Haçienda
Fac 51 Haçienda (tunnetaan paremmin lyhyemmällä nimellä The Haçienda) oli Manchesterissa Englannissa sijainnut yökerho. Se oli 1980-luvun lopulta 1990-luvun alkuvuosiin saakka eräs maailman tunnetuimmista yökerhoista. Sen perustivat Joy Division- ja New Order -yhtyeiden manageri Rob Gretton, Factory Records -levy-yhtiön johtaja Tony Wilson ja Factory Recordsille levyttänyt New Order.
Yökerho tuki acid house music ja rave-kulttuurin nousua. Siellä nähtiin myös Madonnan ensimmäinen esiintyminen Britanniassa.
The Haçienda avattiin vuonna 1982, ja jatkuvista taloudellisista ongelmista huolimatta sen toiminta jatkui vuoteen 1997 asti. Yökerhon toiminta mahdollistuikin suurelta osin New Orderin levymyynnistä saaduilla tuloilla. Yökerhotoiminnan loputtua The Haçiendan rakennus purettiin, ja paikalle rakennettiin asuinrakennus, joka nimettiin yökerhon mukaan Haçiendaksi.
Ralph Waldo Emerson
Ralph Waldo Emerson (25. toukokuuta 1803 Boston, Massachusetts – 27. huhtikuuta 1882 Concord, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen esseisti, runoilija, filosofi ja 1800-luvun transsendentalistisen liikkeen johtaja. Transsendentalismin Emerson esitteli esseessään ”Luonto” vuonna 1836. Hän sai vaikutteita Michel de Montaignelta, William Wordsworthilta, Immanuel Kantilta, G. W. F. Hegeliltä ja Veda-kirjoista.
Kootut esseet:Luentosarjat julkaistuna:
Ensyklopedia-artikkeleita:
Teoksia:
Kuppikaakeli
Kuppikaakeli on perinteisissä kaakeliuuneissa käytetty kaakeli. Kuppikaakelissa on kaakelilevyn taakse kiinnitetty kuppimainen osa.
Kuppikaakelit ovat osa uunin rakennetta, eivät vain viimeisenä lisättävä pinnoite. Kaakelit muurataan yhtä aikaa muun muurauksen kanssa, kerros kerrokselta. Jokaisen kaakelin kuppiosan yläreunassa on reikä, josta laitetaan rautanaula. Kaakelit kiinnitetään toisiinsa kieputtamalla rautalankaa naulojen ympäri. Lisäksi alhaalle taivutetaan vielä pellin pala pitämään kaakelit yhdessä. Kuppiosa ja niiden välit täytetään savesta ja hiekasta sekoitetusta laastista sekä joko kokonaisesta tai halkaistusta tiilestä tai tiilen paloilla.
Paleobotaniikka
Paleobotaniikka on paleontologian eli paleobiologian haara, joka käsittelee kasvijäänteiden käsittelyä ja tunnistamista geologisesta yhteydestä. Se käsittelee myös näiden tietojen käyttämistä paleomaantieteellisessä tutkimuksessa sekä nykyisten ympäristöjen biologisessa ennallistamisessa sekä tutkii etenkin kasvien evoluutiota. Paleobotaniikkaan kuuluvat sekä maakasvien fossiilit että esihistorialliset meren fototroofiset kasvit, kuten yhteyttävät levät. Palynologia on paleobotaniikkaa lähellä oleva tutkimusala, joka keskittyy fossiloituneisiin itiöihin ja siitepölyyn.
Paleobotaniikka on merkittävä muinaisten ekologisten järjestelmien (paleoekologia) ja ilmaston (paleoklimatologia) rekonstruktiossa. Se on myös keskeinen tutkimusala vihreiden kasvien kehittymisen ja evoluution tutkimisessa. Paleobotaniikka on nykyään myös merkittävässä roolissa arkeologiassa.
Joshua Reynolds
Sir Joshua Reynolds (16. heinäkuuta 1723 – 23. helmikuuta 1792) oli brittiläinen taidemaalari. Reynolds tunnetaan parhaiten lukuisista eleganteista muotokuvistaan. Hän oli 1700-luvun johtavia muotokuvamaalareita
Reynolds oli 1700-luvun jälkipuoliskolla Englannin taiteen keskeisin vaikuttaja. Hän otti etäisyyttä Englannin kuvataidetta 1700-luvun alussa leimanneisiin humoristisiin laatukuviin. Niiden sijalle Reynolds halusi tuoda maalaustaiteeseen mannermaisen tyylikkyyden. Kun Royal Academy of Arts vuonna 1768 perustettiin, valittiin Reynolds sen johtoon. Kuningas Yrjö III aateloi Reynoldsin seuraavana vuonna.
Vuodesta 1784 hän toimi hovimaalarina. Hän on kuuluisa muotokuvistaan. Myös lapsikuvia hän maalasi paljon. Suomessa Ateneumin taidemuseossa on yksi hänen monista omakuvistaan.
Joshua Reynolds sai matkoiltaan vaikutteita mm. Rembrandtilta, Rubensilta ja Michelangelolta.. Erityisesti hänen seurapiirimuotokuvansa ovat vaikuttaneet englantilaiseen taiteeseen.
Juri Sokolov
Venäläinen tohtorin arvo on korkeampi tutkinto kuin Suomessa ja muistuttaa enemmän professuuria. Tutkinnon myötä Sokolov kohosi Venäjän federaation ydinenergiaviraston johtoon. Vuodesta 1988 Sokolov on osallistunut kansainvälisen fuusioreaktorin (ITER) yhteistyöhön johtaen Venäjän tutkimusryhmää hankkeessa. Hän on myös edustanut Venäjää lukuisissa hankkeen lautakunnissa. Vuonna 2003 Sokolov aloitti IAEA:n johtoryhmässä järjestön apulaispääjohtajana sekä sen ydinenergiaosaston johtajana.
About the IAEA: Mr. Yuri Sokolov
Yehuda Halevi
Yehuda Halevi tai Judah Ha-Levi (myös "Judah ben Samuel Halevi", , n. 1075–1141) oli espanjalainen sefardijuutalainen filosofi ja runoilija. Hän syntyi Tudelassa, Navarrassa, Espanjassa.
Halevin merkitystä juutalaiselle filosofialle voi verrata Al-Ghazalin merkitykseen islamilaiselle filosofialle. Halevi sai tältä vaikutteita, ja pyrki samoin vapauttamaan uskonnon filosofisten järjestelmien kahleista, joissa se oli hänen mielestään ollut edellisten juutalaisten filosofien, Saadia Gaonin, David ben Marwan al-Mekamezin, Ibn Gabirolin ja Bahyan, aikana. Hän puolusti juutalaisuuden opetuksia ei-juutalaisten filosofien, karaiittien ja harhaoppisina pitämiensä ihmisten hyökkäyksiä vastaan.
Runoilijana Halevi kirjoitti sekä maallista runoutta, kuten eulogioita ja rakkausrunoja, että uskonnollista runoutta.
Deep Sea Diver
Deep Sea Diver on Juice Leskinen Grand Slam -yhtyeen järjestyksessään toinen albumi. Se julkaistiin vuonna 1983. Kyseessä on mini-LP, joka sisältää kuusi Leskisen tunnettua kappaletta englannin kielellä. Levyn piti alun perin mainostaa Juice Leskisen musiikkia ulkomailla, mutta levyn tekemiseen upposi sen verran rahaa, että sitä alettiin myydä Suomessakin. Kyseisestä levystä ei ole tehty CD-versiota, mutta kappaleet on julkaistu Leskisen "Masters"-kokoelmalla sekä "Syksyn sävel – Kaikki singlet 1974–2004" -CD-boksissa.
A-puoli
B-puoli
Juice Leskinen Grand Slam:
Luis Echávarri
Luis E. Echávarri (s. 1949) toimi OECD:n ydinenergiajärjestön NEA:n johtajana 1997–2014. Hänet tunnetaan myös panoksistaan ydinturvallisuuden kehittämiseksi.
Luis Echávarri syntyi Bilbaossa vuonna 1949 ja opiskeli siellä teollisuustaloutta, sovellettua ydinfysiikkaa ja kemiaa sekä Madridissa tietojenkäsittelytiedettä. Vuosina 1985–1995 Echávarri työskenteli Espanjan ydinturvallisuusneuvoston (CSN) palveluksessa, ensin teknisenä johtajana ja vuodesta 1987 CSN:n komissaarina. Kyseinen virka on suoraan Espanjan parlamentin valvonnassa. Hän edusti virkatehtävissään Espanjaa muun muassa EU:ssa, IAEA:ssa ja NEA:ssa.
NEA:n pääjohtajana Echávarri aloitti 1997 tohtori Kunihiko Uematsun seuraajana. Hän myös edustaa NEA:a Kansainvälisen energiajärjestön IEA:n johtokunnassa. Vuodesta 2003 Echávarri on ollut jäsen YK:n ydinenergiajärjestön IAEA:n ydinturvallisuusneuvostossa.
Luis Echávarri on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Etiäppäin
Etiäppäin on Lapinlahden Lintujen järjestyksessään 14. studioalbumi. Levyn paras sijoitus Suomen virallisella albumilistalla oli sija 36.
Nykyisen kokoonpanon jäsenet ovat aiemmin esiintyneet vain yhdellä levyllä, "Tähdet kertovat", jossa ensimmäistä kertaa oli mukana Puka Oinonen. Markku Toikalla taas oli lyhyt soololauluosuus "Ruma"-kappaleessa. Levyn kannessa sen kerrotaan olevan ensimmäinen levy alkuperäisellä kokoonpanolla 15 vuoteen, mikä viittaisi 1992 julkaistuun "Grrr!" -albumiin. Myöhemmin tämä muutettiin maininnaksi "Tähdet kertovat" -albumiin.
Nimen keksi Matti Jaaranen.
Hamiltonin polku
Hamiltonin polku on verkkoteoriassa polku, joka käy suuntaamattoman ja suunnatun graafin jokaisen solmun kautta vain kerran. "Hamiltonin kierros" eli "Hamiltonin piiri" on polku, joka käy suuntaamattoman graafin kaikkien solmujen kautta ja palaa lopulta lähtöpisteeseensä. Toisin sanoen polku on suljettu. Hamiltonin polkujen ja reittien olemassaolon toteaminen graafista on NP-täydellinen ongelma. Hamiltonin polku ja kierros on nimetty irlantilaisen matemaatikon William Rowan Hamiltonin mukaan.
Formaalisti Hamiltonin polku (tai jäljitettävä polku) on yksinkertainen polku formula_1, joka sisältää suuntaamattoman graafin formula_2 jokaisen solmun formula_3 täsmälleen kerran. Graafia, joka sisältää Hamiltonin polun, kutsutaan jäljitettäväksi graafiksi.
Piiri formula_4 on Hamiltonin piiri, jos graafin jokainen solmu formula_3 kuuluu siihen täsmälleen kerran (pois lukien alku- ja loppupiste, jossa käydään kahdesti). Hamiltonin piirin sisältämää graafia kutsutaan hamiltonilaiseksi graafiksi.
Mikäli graafi on jäljitettävä, mutta ei hamiltonilainen, sitä kutsutaan semi-hamiltonilaiseksi graafiksi.
Kuusessa ollaan
Kuusessa ollaan on Juice Leskinen Slam -yhtyeen jouluaiheinen albumi, joka julkaistiin vuonna 1980. Se on yhtyeen neljäs albumi ja Leskisen ainoa yhteistyö Poko Rekords -levy-yhtiön kanssa. Albumi sisältää kahdeksan uutta versiota tunnetuista joululauluista sekä neljä Leskisen itse kirjoittamaa kappaletta, joista tunnetuimmaksi nousi levyn päätöskappale ”Sika”. Levyn kannet on taiteillut Mauri Kunnas.
Ensimmäinen CD-versio levystä ilmestyi vuonna 1991 ja remasteroitu versio vuoden 2005 jouluna.
Dokumentti (albumi)
Dokumentti on Juice Leskisen sooloalbumi vuodelta 1981. Lauluosuuksien lisäksi Leskinen soitti levylle kaikki soittimet, joskin Mika Sundqvist soitti oman kertomansa mukaan levylle kitaraa ja bassoa joihinkin kappaleisiin. Kaikki kappaleet sekä levynkansi ovat Leskisen käsialaa.
Levyn CD-versio ilmestyi vuonna 1989.
A-puoli
B-puoli
Olli Heinonen (kemisti)
Olli Heinonen on suomalainen radiokemisti, joka työskenteli YK:n kansainvälisen atomienergiajärjestön (IAEA) johtoryhmässä ja sittemmin Harvardin yliopiston asiantuntijatehtävissä.
Heinonen on väitellyt radiokemiasta Helsingin yliopistolla. Vuodesta 1983 alkaen hän työskenteli tutkijana VTT:llä. Vuosina 1999–2005 hän toimi erilaisissa johtotehtävissä IAEA:n ydinainevalvonnan osastolla. Vuonna 2005 Heinonen valittiin ydinainevalvonnan johtajaksi ja IAEA:n apulaispääjohtajaksi.
Heinonen erosi IAEA:n apulaispääjohtajan paikalta elokuun alusta 2010. ja siirtyi Harvardin yliopistoon kansainvälisiin asioihin keskittyvän Belfer Centerin asiantuntijatehtäviin.
Hound Dog Taylor
Theodore Roosevelt "Hound Dog" Taylor (12. huhtikuuta 1915 – 17. joulukuuta 1975) oli yhdysvaltalainen blueskitaristi ja -laulaja.
Taylor syntyi Mississippin Natchezissa vuonna 1915 (joidenkin lähteiden mukaan 1917). Taylor oli syntyjään kuusisorminen, joskin myöhemmin hän leikkasi humalassa oikean kätensä kuudennen sormen pois partaterällä. Hän alkoi soittaa kitaraa 20 vuoden ikäisenä ja muutti Chicagoon vuonna 1942. Ennen sitä Taylor oli ollut soittamassa Sonny Boy Williamson II:n radio-ohjelmassa Helenan kaupungissa. Täyspäiväinen muusikko Taylorista tuli vuoden 1957 tienoilla, mutta hänet tunnettiin tuolloin vain lähinnä Chicagon alueella. 1950-luvun lopun ja 1960-luvun ajan hän oli yksi Chicagon etelä- ja itäpuolen klubien suosituimpia esiintyjiä. Väitetään, että toinen blueskitaristi, Freddie King, lainasi vuoden 1960 instrumentaalihittiinsä, "Hide Away", melodiaa Taylorin yhtyeen soittamasta kappaleesta.
Taylor ei päässyt levyttämään aikana, jolloin blues-musiikki oli mustan yleisön suosiossa, vaan sai levytyssopimuksen vasta vuonna 1970-luvulla ollessaan jo 56-vuotias. 1960-luvulla Taylor oli saanut julkaistua kolme yksittäistä singleä eri yhtiöiltä vuosina 1960, 1962 ja 1967. Vuonna 1969 Delmark Recordsilla työskennellyt Bruce Iglauer yritti saada Tayloria ja hänen HouseRockers-yhtyettään levyttämään Delmarkille. Yhtiön ylemmät tahot kuitenkin suhtautuivat ajatukseen kielteisesti, ja Iglauer perusti oman pienen levymerkkinsä, joka julkaisi Taylorin debyyttilevyn. Tämän vuonna 1971 julkaistun levyn nimeksi tuli yksinkertaisesti "Hound Dog Taylor and the HouseRockers". Levy taltioitiin livenä kahtena yönä. Yhtyeeseen kuului tuolloin Taylorin itsensä lisäksi toinen kitaristi Brewer Phillips ja rumpali Ted Harvey. Uuden levy-yhtiön nimeksi oli tullut Alligator Records, joka nykyään on yksi johtavia blues-musiikin julkaisijoita. Taylorin toinen levy, vuonna 1973 julkaistu "Natural Boogie", koostettiin samojen vuoden 1971 livekeikkojen pohjalta kuin ensimmäinenkin. Kolmas levy, "Beware of the Dog", taltioitiin vuonna 1974, mutta julkaistiin vasta seuraavana vuonna, Taylorin kuoleman jälkeen. Tätä seurasi myös muita postuumeja julkaisuja. Taylorin kuolinsyynä oli syöpä, ja hautapaikaksi tuli Illinoisin Alsip.
Hound Dog Taylor muistetaan karkeasta laulutyylistään ja omintakeisesta slide-kitaran soundistaan. Hänen kitaransa oli halpa Teisco del Rey ja vahvistimet olivat Sears Roebuck -merkkisiä. Taylor ei ollut virtuoosi laulajana eikä soittajana. Hän sanoikin toivovansa, että ihmiset muistaisivat hänet kuolemansa jälkeen muusikkona, joka ei osannut soittaa paskaakaan, mutta jonka musiikki silti kuulosti hyvältä ("When I die, they'll say 'He couldn't play shit, but he sure made it sound good!'"). Taylorin yhtye, HouseRockers, on myös harvoja populaarimusiikin historiaan jääneitä yhtyeitä, josta puuttui kokonaan basisti. Yhtyeen molemmat kitaristit soittelivat vuorotellen matalia sävelkulkuja varsinaisen basson sijaan. Taylorin tunnetuimpia kappaleita ovat "Give Me Back My Wig", "Sadie" ja "Roll Your Moneymaker".
Zork
Zork on tekstiseikkailupeli, jonka loivat Tim Anderson, Marc Blank, Bruce Daniels ja Dave Lebling Massachusetts Institute of Technologyssa vuosina 1977–1979. Peli kirjoitettiin MUDDLE-ohjelmointikielellä (myöhemmin uudelleennimetty MDL:ksi) Digital Equipment Corporationin valmistamalle PDP-10-tietokoneelle ja sovitettiin myöhemmin Fortran IV -kielelle.
Peliä kutsuttiin aluksi nimellä "Zork", joksi kehittäjät nimesivät kaikki keskeneräiset ohjelmaprojektinsa. Pian pelille päätettiin antaa uudeksi nimeksi Dungeon. Eräs yritys kuitenkin väitti omistavansa oikeudet "Dungeon"-nimeen myymiensä pelien kautta, jolloin kehittäjät, olematta samaa mieltä, päättivät palauttaa "Zork"-nimen.
Pelinä "Zork" oli suuresti velkaa monille sen ajan tekstiseikkailuille, kuten William Crowtherin ja Don Woodsin "Colossal Cave Adventure"-pelille. "Zorkin" ottama edistysaskel oli komentojen jäsennin: aikaisemmat pelit eivät juuri tulkinneet pelaajan komentoja vaan tunnistivat vain verbin ja objektin (esimerkiksi "itään", "ota miekka"), kun taas "Zork" tunnisti monimutkaisia komentoja (esimerkiksi "mene itään ja käske robottia ottamaan miekka").
Vuonna "Zorkin" 1979 kehittäjät perustivat Infocom-yhtiön. Mikrotietokonesovitusta varten Infocom jakoi pelin trilogiaksi:Joel Berez ja Marc Blank loivat peliä varten virtuaalikoneen nimeltä Z-machine, joka ohjelmoitiin Lispin kaltaisella ZIL-kielellä ("Zork Implementation Language"). Pelin kääntämistä varten piti vain kirjoittaa tulkkiohjelma “Z-machine Interpreter Program“. Scott Cutler kirjoitti ensimmäisen ZIP:n TRS-80-kotitietokoneelle. Infocomin keskeinen voimavara oli sen kyky kääntää tekstiseikkailupelinsä helposti usealle eri alustalle.
Loppuvuodesta 1980 pelistä julkaistiin versio Apple II -tietokoneelle, joka myi paremmin kuin TRS-80 versio.
Senaattori ja boheemi
Senaattori ja boheemi on Juice Leskisen ja Mikko Alatalon vuonna 2004 julkaistu albumi. Se on kumppanusten toinen ja viimeiseksi jäänyt studioalbumi (edellinen on "Juice ja Mikko" vuodelta 1975). Kannen kuvan on piirtänyt Mauri Kunnas.
Alkuvuodesta 2005 julkaistiin vielä Leskisen ja Alatalon "Klassikoiden ilta" -livealbumi.