Temppeliherrojen kätketty kruunu
Temppeliherrojen kätketty kruunu () on Don Rosan käsikirjoittama ja piirtämä Aku Ankka -tarina. Suomessa se on julkaistu "Temppeliherrojen kätketty kruunu ja muita Don Rosan parhaita" -kokoelman nimitarinana vuonna 2001. "Temppeliherrojen kätketty kruunu" muodostaa ensimmäisen osan tarinasta, jossa Roope Ankka etsii temppeliherrojen kadonnutta aarretta. Seikkailun toinen osa on kolme vuotta myöhemmin valmistunut "Kirje kotoa".
Tarina alkaa Roope Ankan Rahasäiliön ”trofeehuoneesta”, missä hän haikailee aiemmin menettämäänsä Tšingis-kaanin kruunua. Ankanpoikien kommentista Roopelle selviää, että kruunusta on olemassa myös ”läntinen vastine”, seremoniakruunu jonka eurooppalaiset hallitsijat yrittivät lähettää Tšingis-kaanille alamaisuutensa osoituksena. Seuraavaksi Roope saa kuulla, että tieto kruunun sijainnista voisi löytyä Kristoffer Kolumbuksen kadonneesta lokikirjasta. Hän sattuu kuitenkin tietämään lokikirjan sijainnin, sillä hän kuuli siitä aikoinaan suomalaiselta A. E. Nordenskiöldiltä.
Niinpä Aku, Tupu, Hupu ja Lupu sekä Roope suuntaavat laivallaan Pohjoiselle jäämerelle etsimään lokikirjaa. Roope jää odottelemaan laivaan, kun Aku ja pojat lähtevät etsimään kirjaa. He myös löytävät sen, mutta joutuvat susien ja jääkarhun ahdistelemaksi. Roope kuitenkin pelottaa olennot pois Pelle Pelottoman rakentamalla koneella (jolla on tarkoitus siirrellä laivoja). Heti tämän jälkeen he muistavat olevansa luvatta Brutopian salaisen sotilastukikohdan lähellä. Brutopialainen sota-alus alkaa tulittaa ankkoja ja tässä rytäkässä lokikirja melkein putoaa veteen. Akun onnistuu kuitenkin kopata tämä (ja tavata taas tuttu jääkarhu). Jääkarhu pakenee ja Roope alkaa selailla lokikirjaa turvallisen välimatkan päässä brutopialaisista. Lokikirjasta ilmenee, että Kolumbus oli temppeliherra. Tästä Roope ilahtuu, hän nimittäin tietää paljonkin temppeliherroista. Roope selittää lyhyesti järjestön historian. Roope tarvitsee aarteen salaisuuden selvittämiseen jonkun alan asiantuntijan apua, joten hän suuntaa Pariisiiin, Maailmanpankkineuvoston päämajan luokse, missä hän tapaa herra Molayn. He yhdistävät tietonsa ja suuntaavat Haitiin. He tietävät, että tiettynä päivänä erään kallion varjo osoittaa kruunun kätköpaikan. Roopen huonoksi onneksi varjo lankeaa kaukaiseen laaksoon. Moley poistuu selittäen, ettei voi auttaa enempää ja sanoo palaavansa Ranskaan. Ankat suuntaavat laaksoon.
Laaksossa voodooheimo ottaa Akun ja Roopen vangeiksi, mutta ankanpojat pääsevät pakoon. (Kuulemma "Parrakas" on kertonut heimolle, että ankat ovat urkkijoita, jotka haluavat päästä selville heimon salaisista riiteistä.) Ankat tunnistavat "Parrakkaan" heti Molayksi ja tajuavat tämän olevan roisto. Muutaman voodoohetken jälkeen ankanpoikien onnistuu naamioitua Molayksi ja tulla leiriin. He selittävät asioiden oikean tolan ja heimo päästää ankat vapaaksi.
Ankat etsivät kruunua monta päivää, mutta turhaan. Lopulta he palaavat murtuneina hotellille. Samassa yksi ankanpojista tajuaa, että päivämäärä, jolloin vuoren varjo lankeaa kruunun kätköpaikkaan, onkin juliaanisen kalenterin mukaan, eikä nykyään käytössä olevan gregoriaanisen kalenterin mukainen päivä. Nykykalenterilla tuo päivä olisi siis 3. tammikuuta, juuri kuluva päivä. Ankat ryntäävät takaisin vuorelle ja nyt sen varjo osoittaakin kukkulaa. Ankat löytävät sieltä kruunun. Samassa Molay ilmestyy paikalle; hän ei palannutkaan Pariisiin, vaan tiesi väärästä päivämäärästä. Hän raivostuu huomatessaan ankkojen löytäneen kruunun ennen häntä. Nyt kuitenkin selviää, että Maailmanpankkineuvosto on temppeliherrojen seuraajien muodostama järjestö ja Molay heidän suurmestarinsa. Kruunu kuuluu myös hänelle, sillä oli sovittu, että kruunu palaa temppeliherroille 13. lokakuuta 1582. Ankat luovuttavat kruunun, mutta yksi ankanpojista tajuaa: siirryttäessä juliaanisesta kalenterista gregoriaaniseen oli pakko hypätä muutaman päivän yli, eli näitä päiviä ei koskaan ollutkaan. Yksi näistä päivistä oli 13. lokakuuta 1582, joten kruunu ei kuulukaan Molaylle. Molay kuitenkin vetää aseen esille ja uhkaa tappaa ankat, mutta paikalle osunut voodoopappi antaa tälle tujauksen voodoota ja vie tämän heimonsa vangiksi. Roope iloitsee, mutta saa pian selville, että kruunu kuuluu lain mukaan haitilaisille. Roope palaa kotiin tyhjin käsin, mutta tarkemmin katsoen hänelle jää vanha homeinen arkku ja klaanikangas, johon kruunu oli kiedottu. Kangas osoittautuu MacAnkan klaanin tunnuskankaaksi, ja Roope arvelee pääaarteen löytyvän omasta sukulinnastaan.