hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Mats Hansson
Mats Hansson (3. maaliskuuta 1983 Sundsvall, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoja, pelipaikaltaan puolustaja.
Hansson ruotsalaisen Timrån kasvatti. Hän pelasi ensimmäiset ottelunsa Ruotsin pääsarjassa kaudella 2001–2002, jolloin hän pelasi kahdeksan ottelua. Hansson pelasi Timråssa viiden kauden ajan. Elitserienin runkosarjaotteluita hänelle kertyi yhteensä 168.
Timråsta Hansson siirtyi kaudeksi 2006–2007 SM-liigaseura KalPaan. Hansson pelasi KalPassa vain yhden kauden, sillä hän palasi takaisin Ruotsiin kesällä 2007. Hän teki toukokuussa sopimuksen Allsvenskanissa pelaavan Borås HC:n kanssa.
Hansson pelasi Boråsissa Allsvenskania viisi kautta 277 ottelua. Hän siirtyi kesällä 2012 vuoden sopimuksella Tanskan pääsarjan Aalborgiin.
Meriniitty
Meriniitty on Salon kaupunginosa keskustasta Halikonlahdelle päin. Alue rajoittuu rantarataan, Salonjokeen, Halikon kunnan rajaan ja seututiehen 110.
Kaupunginosassa on hotelli, kahvila, autoliikkeitä ja rautakauppa.
Meriniityn kaupunginosa ollut alkuaan Joensuun kartanon omistamaa peltoa.
Alue kaavoitettiin teollisuusalueeksi ja sinne on rakennettu suuri määrä teollisuushalleja. Alueen suurimpana työnantajana oli Nokian matkapuhelintehdas. Nykyisin alueella toimii enimmäkseen salolaisia pk yrityksiä.
Greatest Hits (Vangelis)
Greatest Hits on Vangelisin kokoelma-albumi.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sovittanut Vangelis, paitsi CD2-6 Vangelis/Jon Anderson. Kappaleen esittää Jon Anderson.
CD 1CD 2
Kliininen gerontologia
Kliininen gerontologia eli geriatria (, joka tarkoittaa vanhuutta tai pitkää ikää) on iäkkäiden ihmisten hoitoon erikoistunutta lääketiedettä.
Geriatrian harjoittamisessa lääkäriltä vaaditaan hyvää yhteistyökykyä vanhusten kanssa. Geriatria on myös ikääntyvien ikäluokkien myötä yksi tulevaisuuden ala Suomessa. Vuosikymmenen kuluttua joka viides suomalainen potilas on iäkäs ja siten myös geriatriaan erikoistumattomat joutuvat kohtaamaan iäkkään potilaan. Tämän vuoksi on erittäin tärkeää, että terveydenhoitoalan ammattilaisella on oman erikoisosaamisensa lisäksi riittävät tiedolliset ja taidolliset valmiudet hoitaa iäkkäitä potilaita.
Pulmankijärvi
Pulmankijärvi (, ) on järvi Suomen ja Norjan rajalla Pohjois-Lapissa. Se sijaitsee 10 kilometriä Suomen pohjoisimmasta kohdasta etelään.
Järven kokonaispinta-ala on 12,12 km², josta 9,47 km² on Suomen puolella Utsjoen kunnassa ja 2,65 km² Norjan puolella Tenon kunnassa. Järven suurin syvyys on 35 metriä.
Suomen puolella Pulmankijärvi ympäristöineen on 1 623 hehtaarin laajuinen Natura 2000 -kohde. Meren läheisyys vaikuttaa alueen kasvi- ja eläinlajistoon. Tamariskikasveihin kuuluvaa pensaskanervaa kasvaa Suomessa ainoastaan Pulmankijärven alueella. Järven erikoisuuksiin kuuluu myös siellä elävä merikala kampela ("Platichthys flesus").
Pulmankijärven Natura-alueella tavattavia muita huomionarvoisia kasveja ovat nystypaju, velholehti, vuoriloikko ja valkokämmekkä. Niistä vuoriloikko on alueellisesti uhanalainen.
Ron Springett
Ronald ”Ron” Springett (22. heinäkuuta 1935 Fulham, Englanti – 12. syyskuuta 2015) oli englantilainen jalkapallomaalivahti, joka edusti ammattilaisuransa aikana Sheffield Wednesdayta, QPR:ää sekä Englannin maajoukkuetta.
Englannin maajoukkuetta Springett edusti vuosien 1959 ja 1966 välillä 33 kertaa, enemmän kuin kukaan toinen Sheffield Wednesdayn pelaaja. Hän piti tätä ennätystä 26 vuotta itsellään. Ensiesityksensä maajoukkueessa hän teki vuonna 1959 ottelussa Pohjois-Irlantia vastaan. Vuoden 1962 MM-kisoissa Springett oli Englannin joukkueen ykkösmaalivahti, kun joukkue putosi jatkosta puolivälierissä. Viimeisen maaottelunsa hän pelasi Norjaa vastaan vähän ennen vuoden 1966 MM-kisoja. MM-kisoissa Springett toimi varamiehenä kun Englanti voitti maailmanmestaruuden.
Burgasin kansainvälinen lentoasema
Burgasin kansainvälinen lentoasema (IATA: BOJ, ICAO: LBBG), bulgariaksi Летище Бургас) tunnetaan myös nimellä Sarafovo Airport, on Burgasin kaupungissa sijaitseva lentokenttä, noin 10 kilometriä kaupungin keskustasta Bulgariassa.
Lentokentällä on yksi, 3200 metriä pitkä kiitotie.
Ibb
Ibb (joskus myös Abb, ) on kaupunki Jemenissä, noin 120 km Mochasta koilliseen; samannimisen hallintoalueen pääkaupunki. Vuonna 2004 siellä oli 212 992 asukasta.
Ibb sijaitsee Jemenin lounaisosassa 2 050 metrin korkeudella Shamahivuoren juurella. Lähialueen korkeus merenpinnasta vaihtelee 1 200 ja 1 800 metrin välillä. Kaupunki itsessään on tunnettu perinteiseen jemeniläiseen tapaan rakennetuista vanhoista kerrostaloistaan ja lukuisista moskeijoistaan. Moskeijoita on yhteensä noin 60 ja kaupunkiin on rakennettu lähistön vuorilta sinne vettä kuljettava akvedukti. Akvedukti toimii edelleen nykyaikaisemman järjestelmän olemassaolosta huolimatta.
Arabien myyteissä tarina Ibbin perustamisesta liitetään Raamatun tapahtumiin, mutta merkittävään asemaan alue nousi vasta 1000-luvulla sulayhidikuningatar Sayyidah Arwa siirrettyä pääkaupunkinsa läheiseen Jiblahiin. Aikanaan alue kuului dhu jibla-heimon alueisiin ja oli autonomisen emiirikunnan pääkaupunki aina Jemenin kuningaskunnan hallintouudistuksiin saakka 1940-luvulla. Vuonna 1911 kaupungin läpi oli tarkoitus vetää Taizin kaupunki Hodeidaan yhdistävä rautatie, mutta hanke ei lopulta toteutunut. Tieliikenteen kehittyminen teki ideasta sittemmin tarpeettoman. Vuonna 1982 kaupunkia hävitti maanjäristys. Jemeniläinen kapinallisliike huthit valtasivat kaupungin lokakuussa 2014.
Ibb sijaitsee tuottoisan maatalousalueen keskellä ja sen souk on paikallisen kaupankäynnin keskus. Lähialueen maanviljelijät ja paimentolaiset saapuvat kaupunkiin myymään tuotteitaan. Paikallisiin maataloustuotteisiin kuuluvat esimerkiksi vehnä, ohra, hirssi, kahvi, kasvikset, hedelmät ja khat. Paimentolaiset kasvattavat lampaita. Kaupungissa harjoitetaan lisäksi joitakin käsityöläisammatteja ja sillä on merkitystä myös pohjois-etelä suuntaisen Mochan Taizin kaupunkiin yhdistävän maantien varrella.
Vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan Ibbissä oli yhteensä 212 992 asukasta. Väestön valtaosa on uskonnoltaan sunnimuslimeja.
Otto Fritz Meyerhof
Otto Fritz Meyerhof (12. huhtikuuta 1884 – 6. lokakuuta 1951) oli saksalaissyntyinen lääkäri ja biokemisti.
Meyerhof syntyi Hannoverissa varakkaaseen juutalaisperheeseen. Suurimman osan lapsuudestaan hän vietti Berliinissä, jossa hän aloitti lääketieteen opiskelun. Hän jatkoi opintoja Strasbourgissa ja Heidelbergissä valmistuen 1909. Tutkimusaiheena oli "mielisairauden fysikaalisen teorian kehittäminen". Heidelbergissä hän tapasi tulevan vaimonsa Hedwig Schallenbergin. He saivat tyttären ja kaksi poikaa.
1912 Meyerhof siirtyi Kielin yliopistoon, jossa hänestä tuli professori 1918. Vuonna 1922 hän sai lääketieteen Nobel-palkinnon Archibald Vivian Hillin kanssa työstä lihaksen aineenvaihdunnan parissa. Paetessaan natseja hän muutti ensin Pariisiin 1938 ja 1940 Yhdysvaltoihin, jossa hänestä tuli Philadelphiassa sijaitsevan Pennsylvanian yliopiston vieraileva professori.
Meyerhof kuoli sydänkohtaukseen Philadelphiassa 67-vuotiaana.
Vila Real
Vila Real on kunta Vila Realin piirissä, Douron alueella, Região Nortessa, Pohjois-Portugalissa. Siihen kuuluu 30 freguesiaa ja kunnan pinta-ala on 378,8 km². Asukkaita Vila Realissa on noin 52 000. Asukastiheys on 137/km². Kunnan vapaapäivä on Antonius Padovalaisen päivänä 13. kesäkuuta. Kunnan pormestari on Rui Santos.
Vakuutusoikeus
Vakuutusoikeus (VakO) () on Suomessa toimeentuloturva-asioiden erityistuomioistuin. Sen istuntopaikka on Helsingissä Ratapihantiellä ja toimialueena koko maa.
Vakuutusoikeus käsittelee ylimpänä valitusasteena niitä tehtäviä, jotka sen toimivaltaan on säädetty Vakuutusoikeuslain 1. pykälässä.
Näitä tehtäviä ovat:
Vakuutusoikeus ei nimestään huolimatta käsittele yksityisvakuutusasioita kuten auto- ja kotivakuutuksia tai yritysten vakuutuksia.
Se käsittelee myös työeläkeasioita, kansaneläkeasioita, työtapaturma-asioita, työttömyysturva-asioita, sotilasvamma-asioita, rikosvahinkoasioita, asumistukiasioita, opintotukiasioita, vammaistukiasioita, kuntoutusasioita, lapsen hoitotukiasioita ja eläkkeensaajan hoitotukiasioita. Näissä asioissa vakuutusoikeus on ainoa toimivaltainen tuomioistuin.
Etuuksia myöntävien laitosten ja yhtiöiden (esim. eläkevakuutusyhtiöiden) päätöksiin haetaan muutosta ensimmäisinä muutoksenhakuasteina toimivilta lautakunnilta. Lautakuntien päätöksiin voidaan hakea muutosta vakuutusoikeudelta.
Kaikissa toimeentuloturva-asioissa on "kaksiasteinen valitustie" samalla tavalla kuin kaikissa muissakin hallintolainkäyttöasioissa. Kaikissa toimeentuloturva-asioissa voi valittaa asianomaisen lautakunnan päätöksestä vakuutusoikeuteen. Viranomaisten toimeentuloturvaa koskevista ratkaisuista on yleensä ennen haettava muutosta asianomaisen alan lautakuntatyyppiseltä valituselimeltä, jonka ratkaisuista sitten voi valittaa edelleen vakuutusoikeuteen.
Vakuutusoikeuden päätöksiin ei voi hakea muutosta valittamalla, eli se on alallaan ylin oikeusaste. Poikkeuksen muodostavat eräät tapaturma-asiat, joissa voi hakea valituslupaa korkeimmalta oikeudelta.
Vakuutusoikeuden päätösvaltaiseen kokoonpanoon kuuluu yleensä kolme lakimiesjäsentä. Asioissa joissa tarvitaan erityisasiantuntijaa käsittelyyn osallistuu sivutoimisia lääkärijäseniä, työoloja ja yritystoimintaa tuntevia jäseniä sekä sotilasvamma-asioita tuntevia jäseniä. Kokoonpanosta säädetään vakuutusoikeuslain 2. pykälässä.
Erityiskokoonpanoja ei käytetä kansaneläkeasioissa ja opintotukiasioissa. Lääkärijäsenet osallistuvat vakuutusoikeudessa lääkeopillista seikkaa koskevien asioiden käsittelyyn. Vastaava asiantuntijaedustus on myös vakuutusoikeuden alaisissa vakuutus- ja eläkelautakunnissa.
Asian ratkaisevat vakuutusoikeudessa ylituomari, laamannit ja vakuutusoikeustuomarit kulloisessakin ratkaisukokoonpanossa. Käsittelyyn osallistuvat myös esittelijät (jossa tehtävässä toimivat kansliapäällikkö, asessori ja vakuutusoikeussihteeri) sekä sivutoimiset lääkärijäsenet ja muut asiantuntijajäsenet.
Vakuutusoikeuden palveluksessa työskentelee päätoimisesti noin 105 henkilöä, mm. ylituomari, kolme laamannia, 25 vakuutusoikeustuomaria, kolme asessoria ja 27 vakuutusoikeussihteeriä. Lisäksi on yhdeksän sivutoimista lääkärijäsentä. Asiantuntijajäseniä ja heidän varajäseniään on yhteensä noin sata.
Vakuutusoikeus perustettiin vuonna 1942 lailla vakuutusoikeudesta (907/1942). Sen edeltäjä oli vakuutusneuvosto.
Vakuutusoikeutta koskeva lainsäädäntö uudistettiin 1.5.2003, jolloin voimaan tuli uusi vakuutusoikeuslaki (132/2003). Siinä erityisesti muutoksenhakuoikeuksia laajennettiin.
Skanderbeg
Georg Kastriota (alun perin Gjergj Kastrioti Skënderbeu), 6. toukokuuta (epävarma) 1405 – 17. tammikuuta 1468), yleisesti tunnettu Skanderbeginä, on Albanian historian tärkeimpiä henkilöitä. Maan kansallissankaria kutsutaan myös ”Albanian lohikäärmeeksi”. Hänet tunnetaan pääosin hänen taistelustaan ottomaaneja vastaan.
Gjergj joutui kuusivuotiaana vuonna 1412 eroon vanhemmistaan ja lähtemään sotilaskoulutukseen Turkkiin. Tämä johtui siitä, että Albania oli ottomaanien Turkin alistama, ja sulttaanin armeijaan kerättiin niin sanotulla "devşirme"-järjestelmällä poikia valloitetuista maista. Tällä tavalla muodostuivat esimerkiksi maineikkaat janitsaarit. Muslimina poika vaihtoi nimensä Iskanderiksi ja siihen liitettiin myöhemmin pääte beg, joka tarkoittaa herraa tai päällikköä. Näin muodostui nimi Skanderbeg.
Skanderbeg kohosi turkkilaisena sotilaana nopeasti tuhansien ratsumiesten komentajaksi. Johtaessaan joukon entiselle kotiseudulleen hän joutui aatteelliseen ristiriitaan. Hän ratkaisi asian pakenemalla Nišin taistelun jälkeen 1443 Turkin armeijan riveistä ja ottamalla aseellisesti haltuunsa vanhan kotikaupunkinsa Krujan. Valloituksena osoitukseksi hän nosti Krujan linnoituksen torniin punaisen lipun, jossa oli kaksipäinen kotka. Tätä tunnusta käyetään nykyään Albanian lipussa.
Skanderbeg tuli kuuluisaksi energisyydestään ja levottomuudestaan. Hän oli jatkuvasti ratsailla ja teki iskuja ottomaanien varuskuntiin erityisesti Kastriotan maakunnassa. Turkki kokosi 40 000 miehen armeijan häntä vastaan. Puolustajat saivat kootuksi 15 000 miestä, joista puolet oli ratsumiehiä. Puolustusliittoa kutsuttiin Lezhën liigaksi. Kesäkuussa 1444 armeijat kohtasivat Torviollissa Itä-Albaniassa. Skanderbeg löi vastustajansa täydellisesti, mutta turkkilaiset eivät jättäneet albaaneja rauhaan. Ottomaanien sulttaani Mehmed II kävi 25 vuoden ajan sotaa heitä vastaan ja piiritti Krujaa useasti. Skanderbegin elinaikana albaanit puolustautuivat menestyksellisesti, ja saivat apua Venetsian tasavallalta. Venetsia kuitenkin lopetti tukensa pelätessään Skanderbegin kasvavaa valtaa. Skanderbegistä luvattiin tapporaha, mutta albanialaiset pystyivät puolustautumaan myös Venetsiaa vastaan.
Skanderbeg kuoli malariaan vuonna 1468, ja albanialaisten puolustus romahti. Maa joutui ottomaanivaltion alistamaksi. Skanderbegin vaimo Andronike pakeni Italiaan vieden mukanan joitakin kansallissankarille kuuluneita esineitä. Nämä ovat nykyisin albanialaisen kansallismielisyyden symboleja. Miekkaa ja vuohenpääkoristeista kypärää säilytetään Wienin taidehistoriallisessa museossa ja sen kopioita on esimerkiksi Krujan linnassa.
Tiranan ydinkeskustassa sijaitseva aukio on nimetty Skanderbegin aukioksi (), ja aukiolla on Skanderbergin ratsastajapatsas.
Ahlström (suku)
Ahlström on suomalainen suku, jonka tunnetuimpia jäseniä ovat olleet Antti Ahlström ja useat hänet jälkeläisensä. Suku tunnetaan aikaisemmin perheyhtiönä toimineen "A. Ahlström Osakeyhtiön", nykyisen Ahlstrom Oyj:n edeltäjän, perustaja- ja pitkäaikaisena omistajasukuna. Suvun jäsenet ovat toimineet paitsi teollisuuden vaikuttajina myös muotoilijoina ja taiteilijoina.
Suku on yksi laulussa 20 perheestä mainituista suomalaisista suuromistajasuvuista.
Ennen listautumistaan pörssiin vuonna 2006 Ahlström-yhtiö oli suvun omistama perheyhtiö. Yhtiöllä oli vain 270 omistajaa, useimmat Antti Ahlströmin jälkeläisiä.
Ennen pörssilistausta kauppaa yhtiön osakkeilla oli rajoitettu, kauppa voitiin tehdä vain sukulaisten kesken. Yhtiön listauduttua pörssiin sillä on yli 12 000 osakkeenomistajaa. Suurin osa osakkeista on kuitenkin sukuun kuuluvien yksityisomistajien hallussa. Suvun jäsenet omistavat yhtiötä myös holdingyhtiö Antti Ahlströmin Perilliset Oy:n kautta. Yhtiön 100 suurinta yksityisomistajaa muodostavat yhä merkittävän osuuden Suomen 1000 suurimman pääomatulojen saajan listasta.
Ahlströmin omistajien jälkeläisiä on Ahlströmin lisäksi myös muun nimisiä. Perillisten joukossa on Donnereita, Ehrnrootheja ja Gullichseneja. Gullichsenit tulivat Ahlström-yhtiön omistajiksi Harry Gullichsenin avioiduttua Walter Ahlströmin tyttären Maire Gullichsenin kanssa.
Kesällä 2014 Ahlström Capital osti Destian sataprosenttisesti Suomen valtiolta Kataisen tynkähallituksen aikana.
Cantorin–Schröderin–Bernsteinin lause
Joukko-opissa käytettävä Cantorin–Schröderin–Bernsteinin lause on nimetty Georg Cantorin, Felix Bernsteinin, Ernst Schröderin mukaan. Lauseessa esitetään, että jos joukkojen "A" ja "B" välillä on olemassa injektiiviset funktiot "f : A → B" ja "g : B → A", on olemassa bijektio "h : A → B". Tarkoitettaessa joukkojen mahtavuutta tämä tarkoittaa, että jos |A| ≤ |B| ja |B| ≤ |A|, on oltava |A| = |B|. Tulos on usein hyödyllinen, jos joukkoja on tarpeen järjestää niiden mahtavuuden mukaan.
Ariane-rakettiperhe
Ariane on Euroopan avaruusjärjestön kantorakettisarja. Nimi Ariane on ranskankielinen nimitys myyttien "Ariadnesta". Ariane on myös kolibrilaji, mutta tämä ei liity kantoraketin nimeen.
Ensimmäinen Ariane-kantoraketti laukaistiin Guyanasta 24. joulukuuta 1979. Ariane-raketteja rakentaa, myy ja laukaisee Arianespace-yhtiö. Sen alihankkina toimii mm. EADS Space Transportation, joka vastaa suuresta osasta Ariane 5-raketin tekniikasta.
Kokonaisuutena Ariane-raketit ovat olleet luotettavia. Vuoteen 2006 mennessä 196 Ariane-lennolla on laukaistu 290 satelliittia, joista 271 onnistuneesti. (223 pääkuormana + 48 toissijaista). Ariane-raketit ovat vieneet kiertoradalle yhteensä 575 000 kg hyötykuormat.
Kiikku (digitaalitekniikka)
Kiikku on digitaalitekniikassa komponentti, joka säilyttää sille asetetun loogisen tilan, eli muistaa yhden bitin. Säilytettävän bitin arvo riippuu kiikun tyypistä, tulojen tilasta ja lähtöjen edellisestä tilasta. Kiikkupiirit koostuvat loogisista porteista, joista osa on takaisinkytketty muisti-ilmiön aikaansaamiseksi. Digitaalisia järjestelmiä suunniteltaessa kiikuista muodostetaan rekistereitä eli useamman bitin tallentavia muistikomponentteja. Esimerkiksi suorittimien nopeat SRAM-tyyppiset rekisterit ja välimuistit on toteutettu kiikuilla.
RS-kiikku on yksinkertainen tilansa säilyttävä kiikku, jota ohjataan sisääntuloliitännöillä "S" ("set") ja "R" ("reset"). Kiikun lähdön "Q" tila asettuu ykköseksi, kun "S" = 1. Tila säilyy asetettuna riippumatta siitä, miten "S"-liitännän tila sen jälkeen vaihtelee, kunnes "R" = 1 ja piiri nollautuu. Vanhemmassa tekniikassa piirillä on kielletty tila "S" = "R" = 1, jolloin piiri muuttuu epävakaaksi yrittäessään asettaa lähtöä nollaksi ja ykköseksi samaan aikaan. Nykyaikaisessa digitaalitekniikassa kiikku on joko "S"- tai "R"-voittoinen, joka määrittelee mihin tilaan lähtö asettuu, jos "S" ja "R" ovat yhtä aikaa ykkösiä.
Kiikun tilataulu on kuvattu ohessa. Taulukossa Q tarkoittaa edellisen jakson ulostuloa. Toimintaa ei tyypillisesti ole määritelty, jos sekä S että R ovat ylhäällä.
D-kiikku on nykyään eniten käytetty kiikkutyyppi. Siinä on datasisääntulo "D", reunaherkkä kellosisääntulo "Clk", ulostulo "Q" ja mahdollisesti invertoitu ulostulo "Q'". D-kiikussa voi myös olla asynkroniset asetus- ja nollausulostulot "S" ja "R" ("set" ja "reset"). Kun kellosignaali "Clk" nousee, tallentuu datasisääntulon "D" arvo kiikkuun. Kiikun arvo on tällöin luettavissa "Q"-ulostulosta ja sen inverssi "Q'"-ulostulosta.
D-kiikku voidaan toteuttaa nk. "master-slave"-kytkennällä, jossa kytketään kaksi D-veräjää peräkkäin. Kytkentä on ulkoisesti reunaherkkä, mutta sen sisäiset komponentit ovat tasoherkkiä.
T-kiikku eli toggle-kiikku vaihtaa tilaansa kellopulssin aktiivisella reunalla, jos "T = 1" ja säilyttää edellisen tilansa, jos "T = 0". T-kiikulla voidaan esimerkiksi puolittaa kellosignaalin taajuus. Kytkemällä useampia T-kiikkuja peräkkäin muodostuu laskuri, joka laskee binäärilukuja kellopulssin tahdissa.
JK-kiikkua on aikaisemmin käytetty runsaasti, koska sen kaksi sisääntuloa mahdollistavat monipuolisen ohjauksen yksinkertaisella ohjauslogiikalla. JK-kiikulla on kellosisääntulon lisäksi kaksi sisääntuloa, "J" ja "K", jotka vaikuttavat kiikun tilaan seuraavasti:JK-kiikku sisältää D- ja T-kiikun toiminnot, joten sopivalla ohjauksella JK-kiikulla voidaan korvata kumpi tahansa edellä mainituista. T-kiikussa J- ja K-tuloon tuodaan sama signaali ("J = K"), kun taas D-kiikussa toinen tuloista invertoidaan ("J = !K").
Pietari–Vologda-rata
Pietari–Vologda-rata on Venäjän rataverkkoon kuuluva rautatie, joka alkaa Pietarin Moskovan asemalta ja kulkee Laatokan eteläpuolitse ja Rybinskin tekojärven pohjoispuolitse Vologdaan. Sen tärkeimpiä väliasemia ovat Namkku, Olhava, Tihvinä, Podborovje ja Babajevo. Rata valmistui tammikuussa 1906.
Alkujaan koko rataosa tunnettiin Pietarin–Vologdan–Vjatkan ratana. Vuonna 1908 rata liitettiin vastaperustettuun Pohjoiseen rautatiehen yhdessä Moskovan–Jaroslavlin–Arkangelin rautatien kanssa.
Elokuussa 1941 saksalaiset katkaisivat Leningrad–Olhava-rataosan Mujan aseman luona. Toisen maailmansodan aikana rata oli Leningradin huollon kannalta elintärkeä. Venäläiset valtasivat tammikuussa 1944 saksalaisten hallussa olleen radan osan takaisin. Nykyisin rataosa Pietari–Košta kuuluu Lokakuun rautatiehen, loppuosa Pohjoiseen rautatiehen. Nykyisin (2006) rata on kokonaan sähköistetty, viimeisenä Olhavan–Koštan rataosa.
Ares (raketti)
Ares I ja Ares V ovat Yhdysvaltain avaruushallinnon NASAn suunnittelemia uuden sukupolven kantoraketteja. Nimi "Ares" on lainattu kreikkalaisen mytologian sodan jumalalta (Vrt. Mars Rooman mytologiassa.)
Ares-raketit kehitys alkoi osana presidentti George W. Bushin aloittamaa Project Constellation - ohjelmaa. Ares-raketit ovat Orion-avaruusaluksen maasta nostava propulsiojärjestelmä.
Vuonna 2009 viisi suurta yhdysvaltalaista avaruuteknologioyhtiötä varoittivat, että jos Ares V-rakettiin ja Altair-kuulaskeutujaan ei panosteta lisää verovaroja, ne menettävät viiden vuoden aikana 10000 työpaikkaa. Yhtiöt ovat Boeing, Lockheed Martin, ATK, Pratt & Whitney Rocketdyne ja United Launch Alliance. Vastineena tähän NASA maksaa vuoden 2006 jälkeisistä suunnittelumuutoksista mm. Orion-kapselin suunnittelukonsortiolle lisämaksuja.
Raketeista pienimpää Ares I:tä käytetään Orion-miehistökapselin laukaisuun eli se toimisi suunniteltujen miehitettyjen kuulentojen lisäksi myös liikenteessä ISS-asemalle.
Ares I-raketin ensimmäisenä rakettivaiheena on nykyisen Avaruussukkulan käyttämä kiinteää polttoainetta käyttävä apuraketti. Ares I:n toinen rakettivaihe on nestemäistä ajoainetta käyttävä. Hyötykuorma on "Orion"-miehistökapseli.
Suunnitteilla oli myös Ares IV , joka olisi ollut järeä miehitetty kantoraketti. Raketissa hyödynnetään Ares V-raketin 1. vaihe apuraketteineen, ja Ares 1-raketin 2-vaihe, ja lastina "Orion"-miehistökapseli.
Ares IV-raketin kaavailtuja käyttökohteita olisi ollut miehitetty lento kuun ympäri ilman kuulaskeutujaa (Vrt. Apollo 8) tai Orion/Altair-kuualuksen mahdollinen pelastuslento. (Vrt. Skylab Rescue) Myöhemmin Ares IV kuitenkin peruttiin.
Suurin Ares-raketti, Ares V, joka on kooltaan liki Saturn V-raketin kokoinen, on suunniteltu järeän rahdin kantoraketiksi. Sitä voidaan käyttää suurten avaruusasemanosien nostamiseen matalalle kiertoradalle, suurten satelliittien nostamiseen geostationäärille kiertoradalle tai avaruusalusten ja luotaimien lähettämiseksi kohti muita taivaankappaleita. Ares V sisältää kaksi avaruussukulan käyttämää kiinteää apurakettia, 1. vaiheen joka koostuu avaruussukkulan polttoainesäiliötä suuremmasta polttoainesäiliöstä sekä viidestä uudesta RS68-rakettimoottorista, sekä 2. vaiheen joka pohjautuu Saturn V-raketin 3. vaiheeseen. Ares V tulee valmistuessaan kilpailemaan maailman järeimmän koskaan rakennetun raketin tittelistä kuulennoilla käytetyn Saturn V-raketin kanssa; molempien kapasiteetiksi LEO-kietoradalle on ilmoitettu sama 118 tonnia.
Ares (täsmennyssivu)
Ares voi olla:
Mario Scaramella
Mario Scaramella (s. 1970) on italialainen, joka tuli tunnetuksi yhteydestään venäläisen entisen agentin Aleksandr Litvinenkon myrkytystapaukseen. Hän ilmoittaa olevansa turvallisuusalan konsultti ja professori.
Omien sanojensa mukaan hän toimi vuosina 1996–2000 ympäristölainsäädännön professorina Externadon Yliopistossa ja Nuestra Senora del Rosarion yliopistossa Bogotassa Kolumbiassa. Hän on kertonut tutkineensa myös ympäristörikollisuutta Napolin yliopistossa. Evening Standard-lehti on kuitenkin kertonut, ettei se ole pystynyt varmistamaan mitään Scaramellan akateemisen uran vaihetta. Toisissa yhteyksissä Scaramella on tuonut esiin muita yliopistoja.
Vuosina 2000–2002 Scaramello toimi pääsihteerinä napolilaisessa ympäristörikosten torjuntaohjelmassa. Hän on ollut yhteistyössä Mitrokhin komission kanssa, joka tutkii kylmän sodan aikana tapahtunutta KGB:n agenttien ja ilmiantajien soluttautumista Italiassa. Komissiota puheenjohtaa Paolo Guzzanti. Komissio pyrkii löytämään yhteyden punaisten prikaatien ja Neuvostoliiton välille.
2004 Scaramellaa tulitettiin, kun hän auttoi poliisia valvomaan laittomasti Hercunaleumin rakennetun huvilan räjäyttämisessä. Scaramellalla on Venäjällä hyvä kontaktiverkosto ja italialaisten lehtitietojen mukaan hän on tavannut säännöllisesti FSB:n apulaisjohtaja Viktor Kolmogorovia.
Scaramella kiistää epäilyt siitä, että hänellä olisi osaa Aleksandr Litvinenkon myrkyttämiseen ja kuolemaan. Litvinenkon syödessä kalaa lontoolaisessa ravintolassa, hän oman ilmoituksensa mukaan joi vain vettä, koska oli ruokaillut ennen tapaamista.
Scaramella oli lehtitietojen mukaan huolestunut siitä, että mahdollisesti hän saattaisi olla venäläisten ja tšetseenien murhalistalla. Boris Berezovski kytkeytyy Mario Scaramellaan Andrei Lugovoin kautta.
Aleksandr Goldfarb
Aleksandr Vladimirovitš Goldfarb (, s. 1947 Moskova) on venäläinen liikemies. Hän toimi Boris Berezovskin rahoittaman International Foundation for Civil Liberties säätiön johdossa ja auttoi Aleksandr Litvinenkoa pakenemaan Venäjältä Turkin kautta Britanniaan.
International Foundation for Civil Liberties
International Foundation for Civil Liberties on Boris Berezovskin joulukuussa 2000 25 miljoonan dollarin lahjoituksella perustettu säätiö, jonka tarkoituksena on ilmoituksensa mukaan tukea kansalaisoikeus- ja ihmisoikeusjärjestöjä Venäjällä, toimittajien tukemista ja suojelua, vähemmistöjen oikeuksia ja vankien oikeuksia.
Järjestön johtajana on toiminut Aleksander Goldfarb.
Järjestö myönsi 5 000–20 000 dollarin stipendejä Ukrainan parlamenttivaalien 2006 aikana vaalitarkkailuun ja äänestäjien valistamiseen vaalilain muutoksista
Ylhäisi
Ylhäisi on Salon kaupunginosa Alhaisten kaupunginosan ja Rautatien vieressä Ylhäistentien molemmin puolin. Alueella on paljon omakotitaloasutusta.
Alueella sijaitsee Sirkkulan koulu
Ylhäisissä on sijainnut muun muassa Ylhäisten näkkileipätehdas. Nykyisin samassa kiinteistössä toimii Ylhäisten Sisustustehdas Oy.
Viitannummi
Viitannummi on Salon uusin kaupunginosa Viurilanlahden rannalla Salosta Teijolle menevän tien vieressä. Alueen erikoisuutena on kaksivesijärjestelmä, jossa esimerkiksi WC:n huuhteluun käytetään vettä, joka ei täytä juomavaatimuksia. Alue on liitetty kaukolämpöverkkoon.
Alue on ollut aikaisemmin maaseutua, suurimmaksi osaksi metsää. Alueella sijaitsee muinaishauta Viitankruunu ja alue on saanut tästä nimensä.
Virpi Talvitie
Virpi Talvitie (s. 12. elokuuta 1961 Ilmajoki) on suomalainen kuvittaja ja graafikko.
Talvitie valmistui ylioppilaaksi Ilmajoen lukiosta vuonna 1980 ja suoritti taiteen kandidaatin tutkinnon Taideteollisessa korkeakoulussa 1989.
Talvitie on kuvittanut lastenkirjoja ja tehnyt kuvituksia lehtiin. Erityisesti hän on tehnyt yhteistyötä Tittamari Marttisen ja Katri Tapolan kanssa. Vuonna 2006 hän sai yhdessä Timo Parvelan kanssa Finlandia Junior -palkinnon teoksesta "Keinulauta". Hän oli myös vuoden 2005 Finlandia Junior -palkintoehdokkaana Maria Vuorion kanssa teoksella "Sitä ei kukaan tiedä". Talvitie on ollut myös Suomen Hans Christian Andersen -palkintoehdokas vuosina 2006, 2008 ja 2012.
Talvitien töitä oli näytteillä Frankfurtin kirjamessuilla 2006.
Ottilia Stenbäck
Ottilia Stenbäck, lempinimeltään Tiila-täti (31. joulukuuta 1848 Alavus – 15. heinäkuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen opettaja.
Stenbäckin vanhemmat olivat kirkkoherra Karl Fredrik Stenbäck ja Emilia Ottilia Christina von Essen. Stenbäck valmistui kansakoulunopettajaksi Jyväskylän seminaarista 1873. Toimittuaan ensin opettajana Alavudella vuoteen 1876 hän siirtyi Helsinkiin, jossa työskenteli vuoteen 1919 saakka Helsingin suomalaisen tyttökoulun johtajattarena. Hän oli myös koulun yhteydessä toimineen jatko-opiston kasvatusopillisen johtokunnan jäsen ja opiston johtaja professori B. F. Godenhjelmin jälkeen vuodesta 1905 aina vuoteen 1925.
Stenbäck oli mm. NNKY-liiton perustaja ja ensimmäinen puheenjohtaja vuosina 1896–1932 sekä liittohallinnon jäsen 1905-1928 ja toimitti "Tilhi"-nimistä lastenlehteä vuosina 1884–1886. Hänen teostaan "Kasvatusopin historian pääpiirteet I-II" (1890-1892) käytettiin yliopiston kurssikirjana. Vuonna 1925 hän julkaisi Wilhem Wegeliuksen elämäkerran.
Gajane
Gajane () on Aram Hatšaturjanin säveltämä nelinäytöksinen baletti, jonka alkuperäinen versio valmistui 1942. Teosta on uudistettu 1952 ja 1957. 
Hatšaturjan laati "Gajanesta" myöhemmin kolme orkesterisarjaa. Teoksen tunnetuin osa on viimeiseen näytökseen sisältyvä "Sapelitanssi", joka on tullut suosituksi myös itsenäisenä kappaleena. Baletin juoni sijoittuu Armenian maaseudulle ja kertoo Gajane-nimisestä urheasta maalaisnaisesta.
Hatšaturjan sävelsi "Gajanen" vuosina 1940–1942 Leningradissa toimineelle Kirovin baletille. Ensiesitys oli Permissä (silloinen Molotov) 9. joulukuuta 1942. "Gajanen" pohjana toimi Hatšaturjanin muutamaa vuotta aiemmin Jerevanin oopperan tilauksesta säveltämä baletti "Onni", jonka ensiesitys oli ollut lokakuussa 1939 Moskovassa. "Sapelitanssin" ei alkujaan pitänyt kuulua teokseen, mutta Hatšaturjan sävelsi sen viime hetkellä ensi-illan harjoitusten aikana, kun Kirovin baletin johtaja toivoi balettiin yhtä ylimääräistä numeroa ennen loppuhuipennusta.
"Gajanen" alkuperäisen libreton laati Konstantin Deržavin ja koreografian Nina Anisimova. Ensiesityksessä "Gajanen" pääosan tanssi Natalja Dudinskaja. Boris Pletnjov laati uuden libreton vuonna 1957 Vasili Vainosen Bolšoi-teatteriin tekemää uutta produktiota varten. Tässä yhteydessä myös musiikkinumeroiden järjestystä vaihdettiin ja teokseen lisättiin kolme kokonaan uutta kappaletta. Hatšaturjan hyväksyi myöhemmin Pletnjovin uudistaman version baletin ensisijaiseksi versioksi.
Hatšaturjan käytti "Gajanen" musiikissa runsaasti kotiseutunsa Kaukasuksen kansanmusiikkia.
Spartacus (baletti)
Spartacus on armenialaisen Aram Hatšaturjanin 2. helmikuuta 1954 valmistunut baletti. Baletti kertoo Spartacuksesta, joka johti orjakapinaa vuosina 73 eaa.–71 eaa.
Hatšaturjan oli kertonut julkisesti projektistaan ensimmäistä kertaa 1940, vaikka sävellystyö tapahtui pääasiassa vuosien 1950–1954 kesäkuukausina Staraja Russassa. Spartacus sai kantaesityksensä Pietarin Mariinski-teatterissa 27. joulukuuta 1956. Säveltäjä sai teoksellaan Lenin-palkinnon 1959.
Hatšaturjan teki Spartacuksesta neljä orkesterisarjaa, joista ensimmäiset kolme vuosina 1955–1957.
Neljässä näytöksessä olevan Spartacuksen "Adagio" on tullut suosituksi konserttikappaleeksi myös yksinään. 1970-luvulla se tuli televisiokatsojille tutuksi BBC:n draamasarjan "Merilinja" tunnusmusiikkina.
The City
The City on Vangelisin vuonna 1990 julkaistu albumi. Se kertoo kaupungin elämästä yhden vuorokauden aikana, joten sitä voisi pitää teemalevynä.
Kaikki kappaleet on säveltänyt, sovittanut ja tuottanut Vangelis.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Vangelis.
Rugby union
Rugby union on rugby-pallopelin 15-henkisillä joukkueilla pelattava muoto. Se on myös tunnetuin ja harrastetuin rugbylaji.
Rugby union on kehittynyt Englannissa Rugby Schoolissa pelatusta jalkapalloilun esimuodosta. Nykymuodon merkittävimmät erot jalkapalloon ovat pallon soikiomainen muoto sekä se, että säännöt sallivat pallon kuljettamisen ja syöttämisen käsillä. Toisin kuin amerikkalaisessa jalkapallossa, pallon syöttäminen on sallittua vain taaksepäin.
Erityisen suosittua rugby union on Argentiinassa, Australiassa, Englannissa, Etelä-Afrikassa, Fidžillä, Ranskassa, Irlannissa, Kanadassa, Uudessa-Seelannissa, Samoalla, Skotlannissa, Tongalla ja Walesissa. Lajin suosio on kasvussa myös Italiassa sekä Japanissa.
Rugby unionin kansainvälinen kattojärjestö on vuonna 1866 perustettu International Rugby Board (IRB) (nykyisin World Rugby), joka vastaa myös lajin säännöistä. World Rugbylla on 118 liitännäisjäsentä. Rugby unionin merkittävin kilpailu on neljän vuoden välein järjestettävä MM-turnaus. Ensimmäisen kerran MM-kisat järjestettiin vuonna 1987. Merkittävä turnaus on myös vuosittain järjestettävä kuuden eurooppalaisen maajoukkueen kesken käytävä Six Nations -turnaus.
Suomessa lajin kattojärjestö on Suomen rugbyliitto. Korkein sarjataso on Rugbyn SM-sarja.
Rugby union -ottelu kestää 80 minuuttia ja koostuu kahdesta 40 minuutin mittaisesta jaksosta, joka päättyy kun pallo kulkeutuu ulos kentältä, yliajalla tehdään pisteitä tai hyökkäävä joukkue tekee virheen. Pelissä kaksi 15-miehistä joukkuetta pyrkii tekemään mahdollisimman paljon pisteitä samalla estäen vastustajaa tekemästä pisteitä. Peliä pelataan suorakaiteen muotoisella 144 metriä pitkällä ja 70 metriä leveällä ruohokentällä, jonka molemmissa päissä on maalialue ja H-kirjaimen muotoinen maalihaarukka.
Pisteitä saa, kun pallo kuljetetaan kantamalla, syöttämällä tai potkaisemalla vastustajan maalialueelle, jossa pelaaja painaa pallon maahan. Maalia kutsutaan nimellä "try" ja siitä saa viisi pistettä. Try tuo joukkueelle myös kahden pisteen lisäpisteyrityksen ("conversion"), joka suoritetaan potkaisemalla pallo maalipylväiden väliin. Lisäksi pisteitä voi saada kolmen pisteen arvoisesta pudotusmaalista eli "dropista", joka syntyy kun pelitilanteessa pallo pudotetaan maahan ja potkaistaan maalipuiden väliin. Myös onnistuneesta rangaistuspotkusta saa kolme pistettä.
Olennainen asia rugbyssä ovat taklaukset ja muut kontaktitilanteet. Ainoastaan pallollista pelaajaa saa taklata, ja taklaaminen on sallittua koko vartaloon hartioiden alapuolelle. Tyypillisessä taklauksessa taklaaja saa otteen taklattavan vartalon ympäriltä. Taklauksia seuraa kasa- eli rykelmätilanteet, joita on kolmenlaisia.
Evijärven surma
Evijärven surma on Evijärven kunnassa 29. marraskuuta 2003 sattuneesta henkirikoksesta käytetty nimi.
Pietarsaarelainen 16-vuotias Hannu Juhani Suvanto oli riidan seurauksena Evijärven nuorisoseuralla järjestetyn diskon aikana lyönyt kasvoihin 16-vuotiasta jepualaista Hanna Poutasta. Poutanen kaatui selälleen ja Suvanto jatkoi ojassa hänen pahoinpitelyään. Poutanen löydettiin seuraavana aamuna ojasta kuolleena. Suvanto oli saman illan aikana nauttinut marihuanaa ja hänellä oli mukanaan keskiolutta.
Hannu Suvanto tuomittiin 13. elokuuta 2004 Kauhavan käräjäoikeudessa suljetuin ovin käydyssä oikeudenkäynnissä 7,5 vuoden vankeusrangaistukseen nuorena henkilönä tehdystä taposta, huumausaineen käyttörikoksesta ja alkoholijuoman hallussapitorikkomuksesta. Lisäksi hän sai maksettavakseen kaikkiaan lähes 53 000 euroa korvauksia. Mielentilatutkimuksessa Suvannon todettiin olleen tekohetkellä täydessä ymmärryksessä. Tutkimus kuitenkin totesi, että Suvanto kärsi epävakautta aiheuttavasta persoonallisuushäiriöstä. Suvanto itse kiisti tapposyytteen ja piti tekoa törkeänä pahoinpitelynä ja kuolemantuottamuksena.
Vaasan hovioikeus ei muuttanut käräjäoikeuden tuomiota marraskuussa 2004.
Oikeuden mukaan Suvannolla oli aiempaa väkivaltaista taustaa. Todistaja sanoi, että Suvanto olisi surmaa edeltäneenä päivänä uhannut Hanna Poutasta kuolemalla, mutta oikeus ei pitänyt tekoa etukäteen suunniteltuna.
Suvanto pääsi ehdonalaiseen vapauteen lokakuussa 2006. 1. joulukuuta 2006 hän sai kuitenkin jo uuden tuomion esitettyään puhelimitse tappouhkauksen surmajutun esitutkinnassa kuultua todistajaa vastaan. Mustasaaren käräjäoikeus tuomitsi hänet vuodeksi ja kahdeksi kuukaudeksi ehdottomaan vankeuteen.
NHL 06
NHL 06 on EA Sportsin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema jääkiekkoaiheinen videopeli PlayStation 2:lle, Xboxille, PC:lle ja Nintendo GameCubelle. Pelin kannessa esiintyy Tampa Bay Lightningin Vincent Lecavalier ja Skandinavian versiossa Chicago Blackhawksin Tuomo Ruutu. NHL 06 on täysin suomenkielinen.
NHL 06 sisältää NHL:n lisäksi Ruotsin Elitserienin Saksan DEL-liigan, Suomen SM-liigan sekä merkittävimmät maajoukkueet ja ylimääräisenä joukkueena sveitsiläinen HC Davos. SM-liigasta tosin puuttuu edellisellä kaudella liigaan noussut KalPa. Ensimmäistä kertaa pelin selostajina toimivat Mika Saukkonen ja Timo Jutila yhdysvaltalaisten ja ruotsalaisten vastineidensa ohella. Mukana on edellisten osien tapaan myös Dynasty-mode, jossa voi toimia jonkin NHL-joukkueen managerina kymmenen kauden ajan. Bonuksena PlayStation 2 -versiossa on mukana NHL 94. Kauden uutuuksia ovat uuden suomen- ja ruotsinkielisen selostuksen lisäksi muun muassa Taitolaukaus-systeemi, jonka avulla pelaaja voi oikealla tatilla (PS2:lla ja Xboxilla) tehdä tähtipelaajillaan komeita maaleja sekä NHL 2005:sta puuttunut pelaajan luominen, jota on myös uudistettu vuoden 2004 versiosta. Pelissä on muutamia asioita,jotka tekevät siitä tunnetun, kuten ilmaveivi ja maalivahdin kaatuminen jos lämää oikeaan kohtaan. Peli oli myös viimeinen ps2 peli joka tehtiin Vancouverissa. NHL 07 tehtiin Montrealissa ja 08 sekä 09 Nova Scotiassa.
Pelissä ei ole edellisvuoden tapaan aitoja maajoukkuepelipaitoja, vaan maajoukkuepelipaidoissa on tunnuksen kohdalla maan lippu.
Levanpelto
Levanpelto on kylä Kullaalla Ulvilassa ja myös entisen Kullaan kunnan aiempi nimi. 1.1.2005 alkaen, Ulvilan kaupungin ja Kullaan kunnan kuntaliitoksen jälkeen se ollut osa Ulvilaa.
Entisistä Kullaan kylistä Levanpellon kylä oli suurin. Levanpelto-nimi on syntynyt erään 1500-luvulla kylässä, Nokin talossa, asuneen henkilön ominaisuuksista. Tästä juontaa myös kylässä olevien järven ja joen nimet, Levajärvi ja Levajoki. Tuohon aikaan Levanpelto kuului Kokemäkeen ja 1630-luvulla Levanpellon kylä liitettiin Ulvilaan hallinnollisesti ja kirkollisesti.
Levanpellossa alettiin pitää sunnuntaisin koulua jo 1880-luvulla vuokratiloissa, mutta omaa koulua, alakoulua, sinne alettiin rakentaa v. 1919 ja se valmistui seuraavana vuonna, kun vuonna 1921 tuli voimaan "kansakoulupakko" (oppivelvollisuuslaki vahvistettiin 15.4.1921). Yläkoulu aloitti toimintansa Levanpellossa v. 1928. Alakoulu lopetti toimintansa 1960-luvun puolivälissä ja yläkoulu hieman myöhemmin. Nykyisin alakoulu on purettu, mutta samalla tontilla on edelleen yläkoulu, jossa toimii nykyisin Ravintola Gasthaus Matinliisa.
Levanpellossa sijaitsevat myös Kullaan kirkko, Ulvilan kaupungin vedenottamo ja Porin Metsäopisto.
Levanpellon nähtävyyksiin kuuluu Jalomäen umpipiha, joka sijaitsee Johan Granlundin tiellä Pori-Tampere-valtatien (valtatie 11) varressa.
Levanpelto onkin nykyisin hyvien tieyhteyksien varrella, sillä kylän pohjoisosassa kulkee länsi-itä -suuntaisesti Pori-Tampere-valtatie, josta Levanpellossa erkanee tältä valtatieltä etelään Kullaa-Kokemäki-tie (tie n:o 2460), joka johtaa Pori-Helsinki -valtatielle (valtatie 2).
Levanpellolla on ollut aikoinaan myös oma posti ja postinumero, 29330 LEVANPELTO.
Mocha
Mocha (myös Mukha, Mocca ja Mokka, arabian kielen sanoista al-Mukha, المخا) on satamakaupunki Jemenissä, Punaisen meren rannalla. Vuonna 2005 siellä arvioitiin olevan noin 15 000 asukasta.
Se oli ennen merkittävä kahvin vientisatama, ja antoi nimensä kahvia tarkoittaville sanoille. 1600-luvulla se oli Jemenin pääkaupungin Sanaan tärkein satama. Kahvia on viljelty yli tuhannen vuoden ajan Jemenin ylängöillä ja läheisessä Etiopiassa.
Jungle Hunt
Jungle Hunt on Taito Corporationin vuonna julkaisema kolikkopeli. Pelin alkuperäinen nimi oli Jungle King, mutta nimi vaihdettiin ja Tarzania muistuttaneen pelihahmon ulkoasu muutettiin kun Edgar Rice Burroughsin perikunta haastoi Taiton oikeuteen tekijänoikeusrikkomuksesta.
Peli on käännetty useille laitteille ja julkaistu osana "Taito Legends" -kokoelmaa Windowsille, PlayStation 2:lle ja Xboxille.
Jungle Huntissa pelaaja kuljettaa viidakkoasuun pukeutunutta miestä, jonka tehtävä on vapauttaa hänen tyttöystävänsä kannibaaleilta. Hän käyttää viidakossa kulkiessaan apunaan liaaneja, ui krokotiilien asuttaman joen läpi ja ylittää liikkuvia kiviä. Krokotiilit on tapettavissa veitsellä, mutta joessa on myös ilmakuplia, jotka saattavat olla vaaraksi. Lopuksi pelaajan tulee pelastaa tyttö, jolloin tasot alkavat alusta astetta vaikeampina.
Ratas (yhtye)
Ratas on sysmäläinen rockyhtye, joka on perustettu vuonna 1998. Rataksen levy-yhtiö on Pajula Records Oy. Ratas on musiikki tyyliltään osittain progressiivista rockia ja osittain suoraviivaista suomenkieliseen rockilmaisuun yhdistelevää musiikkia. Vuosien aikana Ratakselle on syntynyt tunnistettava tyyli ja esimerkiksi radiossa on helppo tunnistaa yhtye, vaikkei kappaletta tunnistaisikaan.
Bändi ei ole ollut aktiivinen vuoden 2008 jälkeen, vaan viimeinen julkaisu - ""Mustavalkoinen maa"" -digisingle - on vuodelta 2008. Sinä vuonna yhtye jäi tauolle.
Bändin musiikki ei ole kovinkaan helpoimmasta päästä lähestyttävää, ja tämän takia Rataksen musiikki on tähän asti pysytellyt suuremman yleisön tavoittamattomissa. Tämä on ainakin suurin syy. Yhtyeen levyjen kappaleet ovat joskus kaihoisia, jotka seilaavat ilmavan popin rajoilta raavaaseen hardrock-tyyliin. Yhtye on vajaat 10 vuotta kestäneellä taipaleellaan julkaissut kaksi albumia ""Pisaroina ilmassa"" 2004 ja ""Outolintu"" 2006. Tämän lisäksi Ratakselta on tullut viisi EP - ja single muotoista julkaisua.
Ratas oli useita vuosia aktiivinen tekemään keikkoja, ja keikkoja kerääntyikin muutamassa vuodessa vajaat 200. Toisen pitkäsoiton "Outolintu" ilmestymisen jälkeen bändi päätti jäädä tauolle aina 2007 vuoden loppuun, tehden sinä aikana vain yhden keikan. Tauolle yhtye jäi tehdäkseen lisää kappaleita ja saadakseen inspiraatiota. 2008 yhtye aktivoitui hiukan ja teki uuden musiikkivideon, mutta on tauolla edelleen. Vuonna 2008 julkaistun myös nettisinglen "Mustavalkoinen maa" jälkeen yhtyeestä ei ole kuulunut mitään.
Taito Legends
Taito Legends on Taiton, Empire Interactiven ja Atomic Planet Entertainmentin kehittämä sekä Xplosiven, Empire Interactive ja Segan julkaisema kokoelma Taiton kolikkopelejä. Kokoelma koostuu kaikkiaan 29 pelistä. Ennen "Taito Legendsiä" Japanissa julkaistiin samankaltaiset kokoelmat "Taito Memories Vol. 1" ja "Taito Memories Vol. 2".
"Taito Legends" julkaistiin lokakuussa 2005 Microsoft Windowsille, PlayStation 2:lle ja Xboxille.
Peleissä alun perin olleet valopistoolit puuttuvat "Operation Wolfista", "Operation Thunderboltista" ja "Space Gunista".
Taito Legendsille julkaistiin maaliskuussa 2006 seuraaja "Taito Legends 2".
Geoff Hurst
Sir Geoffrey Charles "Geoff" Hurst, MBE (s. 8. joulukuuta 1941 Ashton-under-Lyne, Lancashire, Englanti) on englantilainen entinen jalkapalloilija, valmentaja ja kriketinpelaaja. Pelaajaurallaan hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Hurst aloitti uransa West Hamissa, jossa hän oli mukana voittamassa FA Cupia vuonna 1964. Vuotta myöhemmin Hurst palasi Wembleyn stadionille voittamaan Cup-voittajien Cupin, jonka finaalissa West Ham kaatoi saksalaisen 1860 Münchenin numeroin 2–0. Seuraavalla kaudella West Ham hävisi liigacupin loppuottelussa West Bromwichille. Saman vuoden helmikuussa Hurst teki debyyttinsä Alf Ramseyn valmentamassa Englannin maajoukkueessa.
Ensimmäisen kriketti-ottelunsa Hurst pelasi Essex County Cricket Clubin riveissä ottelussa Lancashirea vastaan vuonna 1962.
Hurst valittiin vuoden 1966 MM-kisoihin. Hurst muistetaan kisoista parhaiten MM-loppuottelusta, jossa hän teki hattutempun Saksaa vastaan ja johdatti Englannin maailmanmestaruuteen. Hurst on edelleen ainoa pelaaja MM-kisojen historiassa, joka on tehnyt kolme maalia loppuottelussa. Jatkoajalle venyneessä pelissä Hurst laukoi jatkoajan 11. minuutilla pallon yläriman alareunaan, josta se kimposi suoraan alaspäin. Tilanne oli hyvin epäselvä, sillä jalkapallon sääntöjen mukaan pallon tulisi olla kokonaan maaliviivan yli. Viimeaikaisten Oxfordin yliopiston tutkimusten ja videoanalyysien mukaan pallo ei ollut missään vaiheessa kokonaan maalikehikon sisäpuolella. Hurstin maali kuitenkin lopulta hyväksyttiin, ja Englanti siirtyi 3–2 -johtoon. Lopullinen sinetti otellulle oli, kun Moore löysi pitkällä syötöllä vapaana olleen Hurstin, joka ei epäröinyt, vaan viimeisteli numeroiksi 4–2. Hurst edusti Englantia vielä vuoden 1970 MM-kisoissa. Yhteensä Hurst pelasi uransa aikana 49 maaottelua, tehden otteluissa 24 maalia.
Myöhemmin urallaan Hurst edusti vielä ammattilaistasolla Stokea ja West Bromwichia. Vuosien 1979 ja 1981 välillä Hurst toimi Chelsean managerina.
Robert II
Robert II on seuraavien hallitsijoiden nimi:
Moratuwa
Moratuwa on kaupunki Sri Lankan lounaisrannikolla, lähellä maan pääkaupunkia Colomboa, pääkaupunkialueen kaupunkirakenteeseen kaupunginosan tavoin kiinnikasvaneena. Vuonna 2012 sen väkiluku oli 168 280 asukasta ja se oli Sri-Lankan viidenneksi (toisen tulkinnan mukaan kolmanneksi) suurin kaupunki (2001: 177 563 as.) Asukkaista valtaosa (95 % vuonna 2001) on singaleesejä.
Kaupungissa on yliopisto vuodesta 1978 alkaen. Se jatkaa jo 1800-luvulla perustetun Sri Lankan ensimmäisen teknisen oppilaitoksen työtä. Moratuwa hyötyi 1970-luvulla alkaneesta Sri Lankan teollistumisaallosta. Kaupungin länsiosa on perinteisesti kalastajien aluetta.
Balıkesir
Balıkesir on kaupunki ja samannimisen maakunnan keskus Länsi-Turkissa. Vuonna 2011 siellä oli 263 000 asukasta. Kaupungin työllistäjiä ovat matkailuelinkeinot ja oliivien jalostaminen. Sen nimi tulee persiankielen ilmauksesta, joka tarkoittaa "paljon hunajaa". Tämä viittaa lähialueiden runsaisiin hedelmä- ja vihannessatoihin sekä kuumiin lähteisiin.
Vuonna 2005 kaupunki nousi otsikoihin lähistöllä havaitun Turkin ensimmäisen lintuinfluenssatapauksen takia.
Ticonderogan linnoituksen valtaus
Ticonderogan linnoituksen valtaus tapahtui New Yorkin osavaltion pohjoisosassa Yhdysvaltojen vapaussodan alkuvaiheessa 10. toukokuuta 1775.
Toukokuussa 1775 Ticonderogan linnoituksessa oli brittiarmeijan 22 sotilaan varuskunta. Amerikkalaiseverstien Ethan Allenin ja Benedict Arnoldin johdolla pieni joukko vermontilaisia miliisejä valtasivat linnoituksen kävelemällä sisään lukitsemattomasta portista. Koska britit olivat nukkumassa valtaus onnistui ilman uhreja.
Amerikkalaiset saivat saalikseen ison määrän kanuunoita ja ruutia, jotka kuljetettiin talvella 1775-1776 täydennysmateriaaliksi Bostonin piirittäjille 300 kilometrin päähän.
High Voltage
High Voltage on englantia, ja tarkoittaa korkeajännitettä. Lisäksi se voi tarkoittaa seuraavia:
Kuantan
Kuantan on Malesian Pahangin osavaltion pääkaupunki. Kuantan sijaitsee Malakan niemimaan itärannalla, Etelä-Kiinan meren rannikolla Kuantan-joen suulla, puolessa välissä Singaporen ja Kota Bharun välillä. Kaupungissa on asukkaita 461 000.
Asukkaista noin puolet on malaijeja ja kolmannes etnisiä kiinalaisia. Kaupungin väestöä työllistävät turismi, kalastus, puunjaolostusteollisuus ja petrokemian teollisuus. Se on merkittävä satama, josta pääsee Kuala Lumpuriin kahta moottoritietä pitkin. Turisteja houkuttavat alueen rannat ja vesiputoukset sekä miellyttävä ilmasto.
Mököinen
Mököinen on Salon kaupunginosa, joka käsittää Mököistenmäen alueen ja Helsingintien varressa Vähäjoen toisella puolella olevan alueen. Alue rajoittuu Tahkonkatuun, Perniöntiehen, Otsonkatuun, Helsingintiehen ja Pahkavuoren mäkeen.
Alueella sijaitsee Keskustan koulu.
Mököistenmäki kuului Joensuun kartanon maihin, ja siellä oli 1900-luvun alussa katajikkoa ja yksi makasiini.
1920-luvulla alettiin rakentaa ensimmäisiä omakotitaloja ja 1950-luvun lopulla alettiin rakentaa korkeita kerrostaloja.
Lukkarinmäki
Lukkarinmäki on Salon kaupunginosa keskustasta Perniön suuntaan. Lukkarinmäki rajoittuu Perniöntiehen, Vähäjokeen, rantarataan, Raivonkatuun ja Tehdasaukioon.
Alueella sijaitsee Uskelan kivikirkko joka valmistui vuonna 1832. Vuonna 1856 alettiin rakentaa Salon Oluttehdasta Vähäjoen rantaan ja se valmistui 1856.
Azambuja
Azambuja on kunta Portugalissa, Lissabonin piirissä, Lezíria do Tejossa, Alentejon alueella. Kunnan pinta-ala on 262,7 km² ja asukasluku oli noin 21 800 vuonna 2011. Asukastiheys on 81/km². Azambujan pormestari on Luís de Sousa ja kunnan vapaapäivä on helatorstaina. Kunnalla on yhdeksän freguesiaa.
Wand’rin’ Star (albumi)
Wand’rin’ Star on vuonna 1999 julkaistu kokoelmalevy, joka sisältää musiikkia 1950- ja 1960-lukujen western-elokuvista.
Biratnagar
Biratnagar (; Birāṭnagar, Wirāṭnagar) on kaupunki Nepalin Kosin vyöhykkeen Morangin piirikunnassa, lähellä Intian rajaa. Kaupungissa asuu noin 170 000 ihmistä. Se on ympäröivän riisinviljelyseudun keskuspaikka jonka kautta kulkee kauppaa ulkomaille, lähinnä etelänaapurina olevan Intian Biharin osavaltion puolelle.
Biratnagarista pääsee Kathmanduun sekä lentäen että maanteitse. Kaupungin lentokenttä palvelee koko Itä-Nepalin vuoristoseutua.
Biratnagarin ilmasto on mantereinen; lämpötila vaihtelee viiden ja 40 asteen välillä. Kuuminta on touko-kesäkuussa. Kovimmat sateet ajoittuvat kesämonsuunin aikaan heinä-elokuuhun. Kylmintä on tammi-helmikuussa.