hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
William Brewster
William Brewster (5. heinäkuuta 1851 – 11. heinäkuuta 1919) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.
Brewster toimi Harvardin yliopiston vertailevan eläintieteen museon vapaaehtoisena konservaattorina (linnut) vuosina 1886–1900. Hän oli American Ornithologists' Unionin perustajia Elliott Couesin ja Joel Asaph Allenin kanssa 1883.
Brewster kuvaili ja nimesi muun muassa nokisorsan ("Anas rubripes").
Kapaneus
Kapaneus oli kreikkalaisessa mytologiassa Hipponooksen ja Astynomen poika. Hänellä oli puolisonsa Euadnen kanssa poika Sthenelos. Kapaneus oli yksi seitsemästä Thebaa vastaan nousseesta sotapäälliköstä.
Kapaneus oli tarun mukaan suunnattoman vahva ja suurikokoinen ja vertaansa vailla soturina. Hänet tunnettiin myös röyhkeydestään. Theban piirityksen aikana hän seisoessaan Theban muurilla huusi, ettei itse Zeus voisi estää häntä hyökkäämästä kaupunkiin, josta suuttuneena Zeus iski Kapaneuksen vasamalla kuoliaaksi. Kapaneuksen ruumista tuhkattaessa tämän puoliso Euadne heittäytyy miehensä hautarovioon ja kuoli siten tämän mukana.
Kapaneuksen tarinaa ovat kertoneet Aiskhylos tragediassa "Seitsemän Thebaa vastaan", Euripides tragedioissaan Turvananojat ja Foinikian naiset sekä roomalainen runoilija Statius.
"Jumalaisessa näytelmässä" Dante näkee Kapaneuksen helvetin kolmannessa pyörössä. Muiden jumalanpilkkaajien tavoin Kapaneus on tuomittu olemaan polttavalla hiekalla, jossa heidän päällensä sataa hiljalleen tulta. Mutta päinvastoin kuin muut, Kapaneus ei torju tulta aivan kuin se ei häntä polttaisikaan. Danten tätä ihmetellessä Kapaneus kertoo olevansa sama mies niin kuolossa kuin elossakin uhmaten edelleen jumalaa.
Edward Donovan
Edward Donovan (1768, Cork, Irlanti – 1. helmikuuta 1837, Lontoo) oli irlantilaissyntyinen kirjailija, taiteilija, matkailija ja amatöörieläintieteilijä.
Donovan oli perustamassa "London Museum and Institute of Natural History" nimistä laitosta, jossa säilytettiin hänen laajaa luonnonhistoriallista kokoelmaansa. Kokoelma huutokaupattiin 1817.
Donovan julkaisi lukuisia kansantajuisia luonnonhistoriallisia teoksia. Linnuista hän kuvaili ja nimesi muun muassa amerikantukkasotkan ("Aythya collaris").
Vaasan vesitorni
Vaasan vesitorni on vuonna 1915 rakennettu Suomen vanhin vesitorni. Jugend-tyylinen punatiilinen rakennus tunnetaan Vaasan maamerkkinä. Se on 49 metriä korkea ja sen vesisäiliön tilavuus on 525 m³. Toisen maailmansodan aikana vesitorni palveli myös ilmatähystyspaikkana ja sen huipulle oli sijoitettu konekivääri ilmatorjuntaa varten. Vaasan vesitorni on vanhin vielä käytössä oleva vesitorni Suomessa.
Vesitornin näköalatasanne oli avoinna yleisölle kesäisin ja alakerrassa oli kesäkahvila. Vuonna 2007 se oli suljettu kunnostuksen takia. Vuonna 2009 vesitorni suljettiin yleisöltä Euroopan unionin turvallisuussäädösten vuoksi. Vesitornissa ei ole hissiä, joten huipulle joutui nousemaan 228 askelmaa portaita pitkin. Tällä hetkellä torni on seinäkiipeilijöiden käytössä. Tiloissa toimii Vaasalainen kiipeilykerho High Sport Ry.
Ritva Jalonen
Ritva Anneli Jalonen (oik. "Roine", s. 11. maaliskuuta 1958, Hanko) on suomalainen näyttelijä. Jalonen on näytellyt Tampereen teatterissa valmistumisestaan saakka eli vuodesta 1981. Hän on naimisissa näyttelijä-teatterinjohtaja Esko Roineen kanssa. Jalosella on vuonna 1983 syntynyt Jami-poika. Tunnetuimmat roolinsa Jalonen on tehnyt Kummeli-ryhmän useissa tv-sarjoissa ja elokuvissa sekä tv-sarjassa "Sisko ja sen veli".
Marjukka Halttunen
Hilkka Marjukka Halttunen (oik. Halttunen-Autiovuori, s. 12. marraskuuta 1942 Helsinki) on suomalainen näyttelijä.
Halttunen toimi Suomen Kansallisteatterin näyttelijänä vuodesta 1973 jääden eläkkeelle vuonna 2009. Ennen Kansallisteatteria hän oli kiinnitettynä näyttelijänä Oulun kaupunginteatterissa ja Tampereen Työväen Teatterissa.
Halttunen on näyttelijäpariskunta Kaarlo Halttusen ja Hilkka Helinän tytär. Hänen sisarensa on käsikirjoittaja Elina Halttunen. Hän oli naimisissa näyttelijä-teatterinjohtaja Esko Roineen kanssa vuosina 1966–1976. Tästä liitosta on kaksi lasta, Sami ja Susanna Roine, joista jälkimmäinen on myös näyttelijä. Marjukka avioitui näyttelijä Pekka Autiovuoren kanssa vuonna 1987.
Rašt
Rašt (joskus myös Rešt) on maakuntakeskuksena toimiva kaupunki ja 1 224 neliökilometrin laajuinen, Safidrud-joen vasemmalla rannan rannikkoalangolla sijaitseva aliprovinssitason hallintoalue Iranin Gilanin provinssissa. Raštin kaupunki sijaitsee noin 24 kilometriä Kaspianmerestä lounaaseen, noin 250 kilometriä Teheranista luoteeseen.
Kaupungin asema Gilanin keskuskaupunkina on peräisin Venäjän keisarikunnan laajenemisen ajoilta 1600-luvulla. Kaupunki on vakavasti kärsinyt Venäjän (Neuvostoliiton) miehityksestä ensimmäisen ja toisen maailmansodan aikana, sekä näitä seuranneesta talouden taantumasta.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kaupungin väkiluku oli 639 951. Edeltävinä vuosikymmeninä kaupungin väkiluku on kehittynyt seuraavasti: 109 491 (1956), 143 557 (1966), 188 957 (1976), 290 897 (1986), 340 637 (1991), 417 748 (1996) ja 557 366 (2006).
Kaupunki on riisipeltojen ympäröimä. Seutu on alavaa tasankoa, osin merenpinnan alapuolella. Kaupungissa tuotetaan mattoja, kankaita sekä trikoovalmisteita, ja sitä ympäröi Gīlānin maakunta.
Adtranz
Adtranz (tai "ADtranz", täydelliseltä nimeltään "ABB Daimler Benz Transportation") oli saksalainen kiskokalustovalmistaja.
Yhtiö perustettiin 1996, kun ABB Henschel ja Daimler-Benzin omistaman AEG:n kuljetusvälineyksikkö (AEG Transportation) yhdistettiin. ABB ja Daimler-Benz omistivat Adtranzin aluksi tasasuurin osuuksin. Vuonna 1999 Daimler-Benzin toiminnan jatkaja DaimlerChrysler osti ABB:n osuuden ja nimesi Adtranzin uudelleen DaimlerChrysler Rail Systemsiksi.
Kanadalainen Bombardier Inc. hankki yhtiön omistukseensa vuonna 2000. Tämä teki Bombardieristä maailman suurimman kiskokalustovalmistajan. Kaupan aikoihin Adtranz oli maailman toiseksi suurin yritys alallaan.
Tortinmäki
Tortinmäki on Paattisten pohjoispuolella sijaitseva, Turun kaupunkiin ja Paattisten kaupunginosaan kuuluva kylä, jossa on noin 200 asukasta ja määrä on vähentymään päin vuosi vuodelta. Siellä on sijainnut muun muassa kansakoulu, joka on lopettanut toimintansa vuonna 1974. Kiinteistö oli jonkin aikaa nuorisotalona, mutta nykyään siinä toimii Tortinlinna, jossa on mm. kahvila, turvesauna ja muita hoitoja sekä erilaisia kursseja. Tortinmäessä käy kerran viikossa Turun kaupungin kirjastoauto. Tortinmäellä sijaitsee 1955 perustettu tanssilava. Tortinmäen oma pankki lopetettiin kesällä 2007 jonka tilalle saatiin kauneushoitola. Nykyään kylällä on jonkin verran uutta asutusta ja yritystoimintaa. Turusta on kylälle linja-autoyhteys. Turkuun on matkaa noin 30 kilometriä. Seututie 204 kulkee kylän läpi.
Tortinmäen läheisyydessä sijaitsee luonnoltaan arvokas Kurjenrahkan suoalue sekä Kuhankuono, joka on kahdeksan kunnan rajapyykkinä nähtävyys. Turun korkein kohta, Karhunsauna (88,2 m), sijaitsee Tortinmäessä.
Jessore
Jessore () on kaupunki ja hallinnollinen alue Bangladeshissa. Intian rajan läheisyydessä sijaitsevan hallintoalueen pinta-ala on 6 573 km. Vuonna 2000 kaupungissa arvioitiin olevan 270 000 asukasta. Alueella viljellään tupakkaa, sokeriruokoa, juuttia ja tamarindeja. Jessoren tärkeimpiä tuotantolaitoksia ovat pellavansiemen- ja riisimyllyt. Ennen Intian jakoa 1947 kaupunki oli myös tärkeä indigovärin tuotantokeskus, mutta jaon jälkeen toiminta siirtyi Intian puolelle.
Kathryn Morris
Kathryn Morris (s. 28. tammikuuta 1969 Cincinnati, Ohio) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Kathryn tunnetaan naispääosasta televisiosarjassa "Todistettavasti syyllinen" ja hän on vieraillut sarjassa "Xena". Sen lisäksi hän on näytellyt muun muassa elokuvissa "Minority Report" (2002), "Paycheck" (2003) ja "Mindhunters" (2004).
Ringeten SM-sarja
Ringeten SM-sarja on ringeten Suomen korkein sarjataso. Sitä on pelattu kaudesta 1987–1988 lähtien. Ringeten SM-sarjaa hallinnoi Suomen Kaukalopallo- ja Ringetteliitto.
Kaudella 2017–2018 sarjassa pelasi kahdeksan joukkuetta. Kaudella 2017–2018 mestaruuden vei Lapinlahden Luistin -89.
Belvedere
Belvedere on Itävallan pääkaupungissa Wienissä sijaitseva kahden barokkilinnan, Ylä- ("Oberes-") ja Ala-Belvederen ("Unteres Belvedere"), muodostama linna-alue. Molempien linnojen suunnittelusta on vastannut arkkitehti Johann Lukas von Hildebrandt, ja ne rakennutti Eugène Savoiji.Vuonna 1752 Eugène Savoijin perijätär myi linnakompleksin arkkiherttuatar Maria Teresialle. Hänen perujaan on kompleksin nykyinen nimi, "Belvedere". Viimeinen Belvederessä asunut kuninkaallinen oli arkkiherttua Franz Ferdinand. Nykyisin linnassa sijaitsee "Österreichische Galerie Belvedere".
Pihkoo
Pihkoo on kylä Kotkan länsiosassa Kymijoen Koivukoskenhaaran länsipuolella. Kylän kautta virtaa pieni Kymijoen sivuhaara Pihkoonhaara. Kylässä sijaitsee Pihkoon koulu (luokat 1–6), jonka oppilaat tulevat Kaukolan ja Pihkoon alueelta. Pihkoo kuului Kymin kuntaan vuoteen 1976 saakka.
Kaukola-Pihkoon alueella on 1 084 asukasta (31.12.2012). Luvussa ovat varsinaisen Pihkoon kylän lisäksi myös Kaukolan kaupunginosan asukkaat.
Wasa Aktiebankin talo
Wasa Aktiebankin taloksi nimitetään Helsingin Eteläesplanadin ja Kasarmikadun kulmauksessa sijaitsevaa rakennusta, jonka rakennutti alun perin Wasa Aktiebank omaksi konttorikseen. Sen suunnitteli arkkitehtitoimisto Grahn, Hedman & Wasastjerna yhdessä arkkitehti John Settergrenin kanssa, ja se valmistui vuonna 1899. Rakennuksen Eteläesplanadin puoleinen julkisivu on materiaaliltaan hiekkakiveä, jota tuotiin Ruotsin Taalainmaalta. Rakennus on vielä nykyäänkin pankkikäytössä, sillä siellä sijaitsee Pohjola Varainhoidon sekä The Royal Bank of Scotlandin konttorit.
Kyrassieerit
Kyrassieerit olivat eurooppalaista raskasta ratsuväkeä. Nimensä he saivat käyttämästään rintapanssarista, kyrassista.
Ensimmäisen kerran he ilmestyivät renessanssin taistelukentille 1400-luvun lopulla. Aluksi kyrassieerit erosivat vain vähän keskiaikaisista ritareista, ainoana erona rataslukkopistoolien lisääminen aseistukseen (miekan ja peitsen lisäksi), mutta myöhemmin kokovartalohaarniskaa kevennettiin, ja 1600-luvun lopulla kyrassieerit pitivät enää vain rinta- ja selkäpanssaria sekä kypärää.
Kyrassieerit olivat tyypillisesti raskaan ratsuväen muoto Euroopassa. Erilliset kyrassieeri-osastot hävisivät taistelevista eurooppalaisista armeijoista vasta ensimmäisen maailmansodan aikana.
Krenatööri
Krenatööri (, kranaattimies) oli jalkaväen eliittisotilas. Erityisiä krenatöörejä käytettiin Euroopassa aluksi piiritysten rynnäköissä 1600-luvulla heittämään kranaatteja. Tähän tehtävään valittujen sotilaiden piti olla voimakkaita ja rohkeita, jotta he pystyivät suoriutumaan henkisesti ja fyysisesti vaativasta tehtävästään etulinjassa. Erillisiä krenatööriosastoja perustettiin 1600-luvun puolenvälin jälkeen Ranskassa, ja pian muuallakin Euroopassa.
Krenatööreille tyypillinen, korkea hiippamainen päähine, "karpuusi", oli kapea verrattuna muihin ajalle tyypillisiin päähineisiin. Leveä hattu olisi vaikeuttanut kranaatin heittoa.
Vaikka kranaattien käyttö sodankäynnissä vähenikin 1800-luvulle tultaessa, krenatööri on säilynyt nykyaikaan asti eliittijoukko-osastojen nimissä. Uuteen kukoistukseen kranaatit nousivat ensimmäisen maailmansodan juoksuhaudoissa, mutta silloin ne kuuluivat jo tavallisenkin jalkaväkimiehen aseistukseen.
Termi Panzergrenadier, panssarikrenatööri on edelleen käytössä Saksassa, missä tämä viittaa mekanisoituun jalkaväkeen.
Espanjalainen neliö
Espanjalainen neliö eli tercio on jalkaväen taktinen muodostelma. Espanjalaiset kehittivät sen 1400- ja 1500-lukujen vaihteessa Italiassa sotiessaan.
Espanjalaisen neliön perusperiaatteena oli yhdistää ruutiaseet (aluksi hakapyssyt tai arkebuusit, myöhemmin musketit) pitkien keihäiden, niin sanottujen piikkien kanssa. Tällä tavoiteltiin toisaalta jalkaväen puolustus- ja hyökkäyskyvyn yhdistämistä yhteen taktiseen yksikköön, toisaalta kykyä lyödä taistelussa sekä jalka- että ratsuväki. Tämä uusi taktiikka mullisti nopeasti sodankäynnin Euroopassa ja muut maat seurasivat espanjalaista mallia jalkaväkensä järjestämisessä. Vaikka muuallakin käytettiin espanjalaista neliötä, nimenomaan espanjalainen jalkaväki hallitsi taktiikan paremmin kuin kukaan muu ja hallitsi Euroopan taistelukenttiä.
Espanjalainen neliö siirsi asevoimien painopisteen jalkaväkeen. Perinteisesti keihäsmiehet järjestettiin yhteen isoon neliöön, jonka jokaiseen kulmaan sijoitettiin pienempi neliö hakapyssymiehiä tai musketöörejä. Näin muodostui eräänlainen liikkuva linnoitus, joka oli erittäin vahva puolustautumaan, mutta kykeni myös hyökkäämään. Muitakin muotoja käytettiin erillisten tercioiden järjestämisessä, mutta perusperiaate jakaa taisteleva joukko useaan erilliseen espanjalaiseen neliöön säilyi. Yhdessä tällaisessa muodossa oli tyypillisesti puolestatoista tuhannesta aina kolmeentuhanteen sotilaaseen. Erityisen tehokas tercio oli turkkilaisia vastaan, joiden ratsuväki ei kyennyt rynnäköimään terciota vastaan, ja joilla ei ollut tehokasta, lähitaisteluun kykenevää jalkaväkeä. Tämä johtui siitä, että eturivit olivat yleensä haarniskoidut, jolloin jousiammunnalla, joka oli turkkilaisten vahvuus, ei ollut juurikaan vaikutusta tercioon.
Espanjalaisen neliön valtakausi loppui, kun Ruotsin kuningas Kustaa II Aadolf löi katolisen liigan joukot Breitenfeldin taistelussa 1631. Kustaa käytti luomaansa kevyttä kenttätykistöä, pistoolein varustettua rynnäkköratsuväkeä ja uutta jalkaväen treffen-taktiikkaa ja murskasi espanjalaisten maineen lyömällä 14 "voittamatonta terciota". Tercio osoittautui haavoittuvaksi kenttätykistölle, jota vastaan ei voitu suojautua haarniskoin, ja jonka tekemiin aukkoihin ratsuväki kykeni rynnäköimään. Tämän jälkeen neliötä käytettiin vielä menestyksekkäästi jalkaväentaktiikkana, mutta linjajalkaväki voitti koko ajan uusia kannattajia tulevaisuuden edustajana. Lopullisesti espanjalainen neliö poistui käytöstä ennen 1700-luvun alkua.
Tytti Jäppinen
Tytti Issakainen (o.s. "Jäppinen"; s. 1949 Lahti) on suomalainen kirjailija, sanoittaja, säveltäjä, teatteriohjaaja ja viestinnän kouluttaja. Koulutukseltaan hän on filosofian maisteri.
Jäppinen tuli tunnetuksi 1970-luvulla opiskelijoiden pääsiäisnäytelmästä "Passiodraama". Temppeliaukion kirkkoon tehty esitys levisi sittemmin eri puolille maata ja kasvoi suurten harrastajajoukkojen suosimaksi.
Hän käsikirjoitti Toivon laiva -esityken Suomen luterilaisen kirkon 500-vuotisjuhlassa Turun tuomiokirkon edustalla vuonna 2000. Esitys rakentui elämyksen, musiikin, draaman ja rukouksen varaan.
Jäppinen on käsikirjoittanut kirkkonäytelmän "Vihan päivät 1918", jota on esitetty Tampereen tuomiokirkossa maalis-huhtikuussa 2007. Näytelmän alkuperäiset tapahtumat sijoittuvat alun perin Tampereen tuomikirkkoon. Esityksen ohjasi Kari Hakala. Yhdessä Hakalan kanssa Issakinen kirjoitti myös näytelmät "Yhdestoista hetki" (esitettiin pääsiäisenä 2009 Olavinlinnassa) ja "Eläkepommi" (ensi-ilta Tampereen Teatterissa syyskuussa 2009).
Tytti Issakainen sai vuonna "2007" Kirkon Kulttuuripalkinnon kirjallisesta toiminnastaan, jossa hän on kuvannut monipuolisesti kirkon historian merkittäviä tapahtumia, kuten Agricolan juhlavuoden pääjuhlan käsikirjoituksessa tai kirkkonäytelmässä Vihan päivät 1918 Tampereen tuomiokirkon käyttöönottojuhlien yhteydessä.
Yleisradion äänilevystön mukaan Jäppinen on säveltänyt ja sanoittanut seuraavat laulut:
Orfeo
Orfeo (L'Orfeo, favola in musica) on prologista ja viidestä näytöksestä koostuva musiikkiteos. Se on varhaisimpia oopperaksi katsottavista teoksista, eräiden mukaan ensimmäinen todellinen suuri ooppera. Sen sävelsi Claudio Monteverdi, ja libreton oopperaan kirjoitti Alessandro Striggio. Perustana oopperan libretolle on ollut perinteinen antiikin taru Orfeuksesta ja Eurydikestä.
Teos oli tarkoitettu esitettäväksi vuotuisten Mantovan karnevaalien yhteydessä. Oopperan ensimmäinen esitys oli Mantovan Accademia degl'Invaghitissa helmikuussa 1609, ja 4. helmikuuta samana vuonna ooppera esitettiin Mantovan hoviteatterissa. Ooppera julkaistiin vuonna 1609 Venetsiassa. Ooppera sai nykyaikaisen esityksensä Pariisissa vuonna 1904, kun se esitettiin konserttiversiona.
Bouvier
Bouvier (, ) on koirarotu Flanderin maakunnasta. Bouvier on palveluskoirarotu ja se kuuluu FCI:n roturyhmään 1. Siitä käytettiin aiemmin suoraan ranskasta johdettua nimeä flanderinpaimenkoira (flaamin kielellä rodun nimi on vastaavasti "flaamienkarjakoira"). Nykyinen nimitys on hieman harhaanjohtava, koska bouviereita on kahta eri rotua: "bouvier des flandres" ja "bouvier des ardennes". Ensimmäinen bouvier rekisteröitiin Suomessa vuonna 1974 ja kasvatus alkoi vuonna 1981.
Luonteeltaan bouvier on rauhallinen, älykäs, tarmokas ja rohkea. Se on yhden perheen koira, eikä se ole aina kovin kiinnostunut vieraista. Bouvier vaatii runsaasti liikuntaa päivittäin. Pentuna sille on selvästi näytettävä, mikä sen paikka on perheessä. Lisäksi bouvier vaatii hyvän peruskoulutuksen. Bouvierista voi saada hyvän kaverin palveluskoiraharrastukseen. Kun sille on tehnyt selväksi, kuka on perheen pää, ja että se on aina ihmisiä alempana, siitä saa mukavan kaverin melko pienillekin lapsille. Tosin on muistettava, että bouvier on suuri ja vahva koira, eikä sitä voi jättää lapsien kanssa yksin.
Bouvier on kotoisin flaaminkielisen Belgian ja Ranskan rajaseuduilta, tarkemmin sanottuna Länsi-Flanderista ja Nordin departementista. Se on sukua vanhoille belgialaisille karjakoirille, kuten niin ikään länsiflanderilaiselle roeselarenkarjakoiralle.
Bretoni (koira)
Bretoni eli bretagnenspanieli ("Épagneul breton") on koirarotu, joka on peräisin Ranskasta Keski-Bretagnesta. Se kuuluu FCI:n roturyhmään 7 alajaostoon 1.2 eli spanielityyppisiin kanakoiriin.
Bretoni on sosiaalinen ja sopeutuu kaikkiin oloihin. Sen luonne on tasapainoinen, ja se on hyvin monipuolinen lintukoira, jolla voi metsästää kaikenlaista riistaa. Bretoni noutaa ja liikkuu hyvin. Bretonia on helppo kouluttaa. Bretoni on valmis miellyttämään ja sillä on hyvä kestokyky, joten se sopeutuu erinomaisesti harrastavaan perheeseen.
Honkola (Äänekoski)
Honkola on yksi Äänekosken kylistä. Honkolan pienalueella oli 639 asukasta vuonna 2013. Kylä on omakotitalopainotteinen, pääasiassa melko harvaan asuttu alue noin kuusi kilometriä Äänekosken keskustasta etelään. Kylä sijaitsee noin 40 kilometriä Jyväskylästä pohjoiseen ja länteen Saarijärvelle sieltä on matkaa noin 27 kilometriä. Honkolan kylällä toimii aktiivinen kylätoimikunta, joka järjestää asukkaille monenlaista toimintaa. Kylällä toimii myös Äänekosken suurin kyläkoulu, Honkolan koulu.
Honkolan vanha kylämaisema on kulttuurisuojelukohde. Osa taloista on alun perin rakennettu 1800-luvulla, useita on kuitenkin korjattu myös 1900-luvulla. Kulttuuhistoriallisesti arvokkaita ovat esimerkiksi alueella sijaitsevien maatilojen päärakennukset. Honkolan kylän maisemat koostuvat sekametsistä, joista osa on raivattu pelloiksi jo 1700-luvulla. Alueen väkimäärä on kasvussa, ja kasvanutta tonttikysyntää on yritetty tyydyttää aktiivisella kaavoituspolitiikalla, kulttuurihistoriallisia arvoja vaalien.
Vuonna 2016 Honkola oli osallisena Äänekosken vesikriisissä, mutta selvisi pienin vaurioin. Yhdistelmäkaivo, jossa käyttövesi ja tekninen vesi olivat sijoittuneet, sijaitsi Honkolan Kolunpohjassa. Suurimmat oireet ilmaantuivat tästä syystä naapurikylässä Hietamalla, mutta myös Honkolan kylän alueella vedelle annettiin keittokehotus useiksi viikoiksi.
Honkolan alueen suurin vuosittainen urheilutapahtuma on Neste Rally, jonka reitti on vuodesta 2016 alkaen kulkenut läheltä Honkolan aluetta Äänekosken erikoiskokeella.
World Boxing Association
World Boxing Association (WBA), vuoteen 1962 saakka National Boxing Association (NBA), on yksi maailman suurimmista nyrkkeilyliitoista, joka järjestää myös lajin maailmanmestaruusotteluita. Vanhimpana nyrkkeilyliittona WBA pyrkii olemaan ammattilaisnyrkkeilyn ylin auktoriteetti.. Liiton puheenjohtajana on vuodesta 1982 toiminut venezuelalainen Gilberto Mendoza. WBA:n päämaja sijaitsee Panama Cityssä, Panamassa.
NBA järjesti ensimmäisen Yhdysvaltain mestaruusottelun vuonna 1921. New Jerseyssä järjestetty raskaansarjan ottelu käytiin Jack Dempseyn ja Georges Carpentierin välillä.
Television yleistyessä 50-luvulla nyrkkeily saavutti aiempaa suurempaa mielenkiintoa Yhdysvalloissa ja 60-luvulle tultaessa laji oli saanut maailmanlaajuisen harrastajakunnan. 23. elokuuta 1962 kansallinen NBA muutti nimensä kansainväliseksi WBA:ksi.
Vuoden 2009 kesäkuussa WBA nimitti liiton väliaikaisen mestarin - Nikolai Valuevin liiton viralliseksi mestariksi Ruslan Tšagajevin B-hepatiittitartunnan vuoksi.
Orlando Paladino
Orlando Paladino ("Ritari Roland") on kolminäytöksinen "dramma eroicomico" -ooppera, jonka on säveltänyt Joseph Haydn ja jonka libreton on kirjoittanut renessanssirunoilija Ludovico Arioston tarinan pohjalta Nunziato Porta (Carlo Fancesco Badinin tekstiin "Le pazie d’Orlando"). Aihe on 800-luvulta, jolloin siitä muodostui Ranskan kansallisrunoelma "Raivoisa Roland". Oopperan esi-ilta oli 6. joulukuuta 1782 Esterházyn palatsissa Unkarissa.
Haydn sävelsi oopperan tilaustyönä, sillä Venäjän keisari vieraili Esterházyn palatsissa Unkarissa ja isännät halusivat uuden oopperan esitettäväksi vieraalle. Esityksestä tuli Haydnille valtaisa menestys. Orlando Paladinoa pidetäänkin yhtenä 1700-luvun merkittävimpänä oopperateoksena.Elly Ameling - Eurilla, Gwendoly Killebrew - Alcina, George Shirley - Orlando, Claes Hakon Ahnsjö - Medoro, Domenico Trimarchi - Pasquale,
Benjamin Luxon - Rodomonte.
Inarin kirkonkylä
Inarin kirkonkylä on Inarin kunnan toiseksi suurin taajama Ivalon jälkeen. Vuoden 2016 lopussa taajamassa oli 603 asukasta.
Kylä syntyi aikoinaan vesistöjä seurailevan kulkureitin varrelle kohtaan, missä Juutuanjoki laskee Inarijärveen.
Satojen vuosien aikana kylästä kehittyi vilkas kauppa- ja markkinapaikka. Kun Inarin kunta perustettiin vuonna 1876, kylästä tuli itseoikeutetusti kunnan keskus.
Muutaman sadan vuoden takaiset asukkaat eivät kuitenkaan olleet kylässä ensimmäiset, vaan samoilla Inarijärven rannoilla asuttiin jo useita tuhansia vuosia sitten. Nykyisen kylän laidalta, Saamelaismuseon läheisyydestä Vuopajalta, on löydetty useita kivikautisia asuinpaikkoja.
Kun Ivalosta aikoinaan, lähinnä Petsamon tien ansiosta, kehittyi Inarin kunnan uusi kunnallinen keskus, ei Inarin kirkonkylä jäänyt taantumaan, vaan siitä on kehittynyt omaleimainen elävä ja aikaa seuraava kyläyhteisö, missä kolme kulttuuria — suomalainen, pohjoissaamelainen ja inarinsaamelainen — elävät rinnakkain ja vuorovaikutuksessa mm. pohjoisen Norjan ihmisten kanssa.
Puolentoista vuosisadan ajan myös kullalla on ollut merkittävä osa kylän elämässä. Erityisesti Lemmenjoen kullankaivajat kokoontuivat tarvikkeiden ja varusteiden hankintamatkoillaan ja vapaa-aikoinaan kylään tapaamaan ammattiveljiään ja sivilisaation keskelle virkistäytymään.
Muistona entisajan kullankaivajista kylän hautausmaalla on nähtävissä kymmenten kullankaivajien leposija, ”Pyrkyreiden palsta” muistomerkkeineen.
Alueen saamelaiskeskuksena Inarin kirkonkylä vetää puoleensa matkailijoita. Erityisesti kesäisin elämä kyläraitilla vilkastuu kymmenientuhansien matkailijoiden tutustuessa Suomen Lappiin tai viivähtäessä maisemassa kohti Jäämerta suuntautuvalla matkallaan.
Suosittuja vierailukohteita kylässä ovat saamelaismuseo-luontokeskus Siida, Saamelaiskulttuurikeskus Sajos, sekä useat paikallisia käsitöitä valmistavat ja myyvät liikkeet ja yritykset. Perinteiset saamelaiskäsityöt ovat kylässä näyttävästi esillä, mutta yhä enemmän kylässä valmistetaan myös puuhun, kultaan, korukiviin, poroon, marjoihin ja yrtteihin sekä muihin luonnonmateriaaleihin perustuvia tuotteita.
Inarijärvelle kylästä järjestetään risteilyjä ja veneretkiä. Ne suuntautuvat mm. muinaiselle uhripaikalle Ukonkivelle, Korkia-Mauran jääluolalle tai Kuuvan kanavalle. Kirkonkylä on myös Pielpajärven erämaakirkolle suuntautuvien retkien lähtöpaikka.
Inarin kirkonkylässä järjestetään vuosittain tammikuussa alkuperäiskansojen elokuvajuhlat Skábmagovat (suomeksi Kaamoksen Kuvia) ja elokuussa alkuperäiskansojen musiikkitapahtuma Ijahis Idja (suomeksi Yötön Yö).
Kylässä sijaitsee Saamelaisalueen koulutuskeskuksen opiskelija-asuntola Jeera. Inarin kirkonkylän alueella toimii kolme hotellia.
Uusi saamelaiskeskus Sajos avattiin 9.1.2012 Inarin taajamassa Juutuanjoen rannalla. Suomen Saamelaiskäräjien päätoimisto sijaitsee Sajoksessa.
Rintama (puna-armeija)
Rintama () oli puna-armeijan toisen maailmansodan aikainen suuri sotatoimiyhtymä, joka vastasi saksalaisten armeijaryhmää. Puna-armeijan rintamalla oli tyypillisesti oma ilmavoimien yksikkö, joka oli suoraan rintaman komentajan alaisuudessa. Rintamat vastasivat toiminnastaan joko suoraan STAVKA:lle tai rintamien toimintaa koordinoivalle esikunnalle. Rintamia muodostettiin Puolan–Neuvosto-Venäjän sodassa, hyökkäyksessä Puolaan vuonna 1939 sekä operaatio Barbarossan alettua.
Ө
Ө on kyrillinen kirjain. Se sisältyy baškiirin, burjaatin, jakuutin, kalmukin, kazakin, kirgiisin ja mongolian aakkosiin.
Ө ääntyy tavallisesti vokaalina /œ/, kazakissa myös /wʉ/. Jakuutissa sen äännearvo on /ø/, kazakissa /ø/, .
Glory Road (albumi)
Glory Road on Ian Gillanin Gillan -yhtyeen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin lokakuussa 1980. Albumi nousi Britannian albumilistan kolmannelle sijalle, ja pysyi listalla yhteensä kaksitoista viikkoa.
Vinyylilevyn julkaisun yhteydessä julkaistiin rajoitetun painosmäärän (15 000 kpl) erikoisversio, joka sisälsi ylimääräisen Bonus-minialbumin "For Gillan fans Only".Levy julkaistu uudelleen CD-formaatissa vuonna 1989 Virgin -levymerkillä.Kokonaiskesto: 78.23
Olkijoki
Olkijoki on kylä Raahessa entisen Pattijoen kunnan alueella.
Kylässä toimii peruskoulun ala-aste.
Olkijoen kylässä 19. marraskuuta 1808 tekivät suomalaiset ja venäläiset aselevon, joka lopetti Suomen sodan sotatoimet Suomen alueella. Carl Johan Adlercreutzin ja Nikolai Kamenskin välillä käytyjen neuvottelujen pohjalta solmittiin aseleposopimus, jossa sovittiin, että Ruotsin armeija suomalaisine joukkoineen vetäytyy Kemijoen taakse. Oulu tuli jättää venäläisille 29. marraskuuta mennessä ja Kemi 13. joulukuuta mennessä.
Olkijoen kylän Lassilan talon se huone, jossa sopimus tehtiin on säilynyt nykypäivään Olkijoen rauhanpirttinä.
Eino Koivistoinen
Eino Hannes Koivistoinen (10. toukokuuta 1907 Kuopio – 14. joulukuuta 1987 Kotka) oli suomalainen merikapteeni ja kirjailija.
Koivistoisen vanhemmat olivat kirvesmies Aaro Koivistoinen ja Johanna Miettinen ja puoliso vuodesta 1936 Salme Mirjam Soininen. Jazzmuusikko Eero Koivistoinen on heidän poikansa. Koivistoinen suoritti aliperämiehen, perämiehen ja merikapteenin kurssit 1930-luvulla, oli 1940-1941 Merisotakoulun upseerikurssilla ja 1942-1944 I upseerina sukellusvenelaivueen emälaiva Sisussa. Merimiehen uransa purje- ja höyrylaivoilla Itämeren ja Pohjanmeren alueilla aloittanut Koivistoinen ehti toimia perämiehenä muun muassa parkki "Winterhudella" ja parkentiini "Balticilla" ja myöhemmin kapteenina eri varustamoiden aluksilla. Hän jäi maihin 1950-luvulla ja työskenteli sen jälkeen kirjailijana ja merenkulun järjestötehtävissä, asuen pääasiassa Kotkassa.
Koivistoinen julkaisi romaaneja, novelleja, runoja, näytelmiä ja kuunnelmien käsikirjoituksia sekä suomennoksia. Hänen teoksensa "Valtameren kasvatti" (1945) perustuu löyhästi hänen omaan elämäänsä ja meriuraansa messipojasta merikouluun menoon asti.
Aukusti Oravala
Aukusti Alfred Oravala (s. 5. syyskuuta 1869 Toholampi – 24. lokakuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen päätoimittaja, herännäinen pappi ja kirjailija, jolle myönnettiin teologian kunniatohtorin arvo.
Oravalan isä oli kauppias ja maanviljelijä Ananias Oravala, äiti Anna Liisa Kopsala ja puoliso vuodesta 1897 Hilma Susanna Klemola. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun Lyseosta 1891 ja hänet vihittiin papiksi 1896. Oravala oli Nurmeksen kappalaisena ja sairaalanhuoneen saarnaajana 1910–1928. Hän toimi myös Nurmeksen yhteiskoulun uskonnon ja filosofian alkeiden sekä latinankielen opettajana 1918-1928. Oravala toimi Vihdin kirkkoherrana 1928–1950 ja hän oli Länsi-Uusimaa-lehden päätoimittaja 1932–1950. Oravala oli myös Nurmeksen kuntakokouksen ja kunnanvaltuuston puheenjohtaja ja vuonna 1918 kirkolliskokouksen jäsen. Vuonna 1928 hänestä tuli kirkolliskokouksen asettaman virsikirjakomitean puheenjohtaja. Oravala sai Helsingin yliopiston teologian kunniatohtorin arvon 1923.
Oravala tunnetaan herännäissaarnaaja Paavo Ruotsalaisen elämäkerran ja hänestä kertovan romaanin kirjoittajana.
Glory Road
Glory Road voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Һ
Һ on kyrillinen kirjain. Se sisältyy baškiirin, burjaatin, jakuutin, kalmukin, kazakin, kiltinänsaamen ja tataarin aakkosiin. Sitä käytettiin myös azerissa, mutta azeri kirjoitetaan nykyisin latinalaisella kirjaimistolla.
Һ ääntyy tavallisesti [h] tai /h/.
Stalingradin rintama
Stalingradin rintama oli puna-armeijan toisen maailmansodan rintama, joka perustettiin heinäkuussa 1942 kun 1., 5. ja 7. armeija siirrettiin reservistä Stalingradiin ja uudelleennimettiin 64., 63. ja 62. armeijaksi. Nämä armeijat muodostivat 12. heinäkuuta perustetun uuden rintaman ytimen. 28. syyskuuta Stalingradin rintama nimettiin uudelleen Donin rintamaksi ja annettiin kenraalieversti Konstantin Rokossovskin komentoon. Sen rintamavastuuta myös pienennettiin luomalla uusi Lounaan rintama Donin rintamalinjan länsipuolelle kenraali Nikolai Vatutinin komentoon. Samalla Andrei Jerjomenkon komentama Kaakon rintama nimettiin Stalingradin rintamaksi. 31. joulukuuta 1942 Stalingradin rintama uudelleennimettiin Etelän rintamaksi.
Syyskuussa 1942 Stalingradin taistelun alkaessa Stalingradin rintama koostui 51., 62., 63. ja 57. armeijasta, joihin kuului 4 931 tykkiä ja 455 panssarivaunua. Stalingradin rintama osallistui kenraali Jerjomenkon komennuksessa operaatio Uranukseen, missä se osallistui Saksan 6. armeijan motitukseen Stalingradin kaupungin ympäristöön. Stalingradin rintama osallistui myös Erich von Mansteinin johtaman 6. armeijan pelastusyrityksen pysäyttämiseen.
Tyro
Tyro oli kreikkalaisessa mytologiassa Salmoneuksen tytär ja Peliaksen ja Neleuksen äiti. Hänen isänsä Salmoneus oli Athamaksen veli.
Tyro oli naimisissa Kretheuksen kanssa, jonka kanssa hänellä oli yksi poika, Aison, mutta hän rakasti kuitenkin Enipeusta, joen jumalaa, joka torjui hänen kaikki lähentelynsä. Poseidon, Tyroa himoten, naamioitui Enipeukseksi, ja näiden kahden suhteesta syntyivät kaksoispojat Pelias ja Neleus. Aristoteleen mukaan Tyro asetti pojat pieneen ruuheen, ja heidät löytänyt hevospaimen kasvatti pojat. Toisen version mukaan Tyro jätti lapset vuorelle, ja kaksoset kasvatti heidät löytänyt neito.
Vartuttuaan Pelias ja Neleus löysivät äitinsä Tyron. Veljekset tappoivat Tyron äitipuolen, Salmoneuksen toisen vaimon Sideron, koska hän oli kohdellut heidän biologista äitiään huonosti. Sidero oli piiloutunut Heran temppeliin, jossa Pelias hänet kuitenkin surmasi saaden päällensä Heran leppymättömän vihan.
Taru Valkeapää
Taru Valkeapää (s. 1968 Lahti) on suomalainen esiintymiskouluttaja ja juontaja, joka tuli tunnetuksi 1990-luvulla tv-peli "Hugon" juontajana. Hän juonsi kesällä 1997 ja 1998 "Passi ja hammasharja" -ohjelmaa sekä vuosina 2001 ja 2002 "Suurta Seikkailua". Vuonna 2007 hän palasi televisioon ohjelman "Sinkkuäidille sulhanen" juontajana. Valkeapää on työskennellyt myös mallina ja näytellyt sivurooleissa neljässä elokuvassa.
Vuodesta 1996 Taru Valkeapää on toiminut yrittäjänä. Hänen yrityksensä Speaker's Corner välittää juontajia tapahtumiin, televisioon, radioon ja mainoksiin sekä järjestää alan koulutusta. Hän on eronnut ja hänellä on kaksi poikaa.
Donin rintama
Donin rintama oli Puna-armeijan toisen maailmansodan Stalingradin taisteluun osallistunut rintama, joka syntyi 28. syyskuuta 1942 kun Stalingradin rintama nimettiin uudelleen Donin rintamaksi ja annettiin kenraali Konstantin Rokossovskin komentoon. Donin rintaman tehtäväksi annettiin saksalaisten pohjoisen sivustan häirintä ja Stalingradia puolustaneiden joukkojen tukeminen. Saksalaisten joukkojen jouduttua mottiin kaupunkiin Donin rintama toteutti "operaatio Renkaaksi" nimitetyn motintuhoamistaistelun. Operaatio alkoi 10. tammikuuta ja päätyi saksalaisten joukkojen antautumiseen 31. tammikuuta.
Operaation päätteeksi Rokossovski ylennettiin kenraalieverstiksi ja Donin rintama uudelleennimettiin Keskustan rintamaksi 15. helmikuuta 1943.
Minna Aaltonen
Minna Kaisa Aaltonen (s. 17. syyskuuta 1966 Turku) on suomalainen näyttelijä. Hän opiskeli Mountview Theatre Schoolissa Lontoossa 1987–1990. Aaltonen tuli 1990-luvun alkupuolella tunnetuksi Renny Harlinin ohjaaman "Gladiaattorit"-sarjan juontajana. Hän esiintyi myös pienessä osassa uutistenlukijana vuonna 1997 valmistuneessa James Bond -elokuvassa "Huominen ei koskaan kuole".
Aaltosen äiti on näyttelijä Leena Takala.
Armo Hormia
Armo Lahja Hormia (31. tammikuuta 1928 Juuka – 11. lokakuuta 1988) oli suomalainen psykiatri, kirjailija, runoilija, kirjankustantaja ja turkulainen kulttuurivaikuttaja.
Hormia toimi Turun yliopiston hermo- ja mielitautien klinikan apulaisylilääkärinä vuosina 1956–1961 ja Turun vankimielisairaalan ylilääkärinä vuodesta 1961. Hän piti myös yksityisvastaanottoa.
Vuonna 1962 Hormia perusti Turkuun "Tajo"-nimisen kustannusliikkeen, jonka toimitusjohtajana hän toimi lääkärintyönsä ohella. Merkittäviä Tajon julkaisemia kirjoja olivat muiden muassa Allen Ginsbergin runoista koottu kokoelma "Kuolema van Goghin korvalle", Ilja Ehrenburgin "Julio Jurenito" ja eteläamerikkalaisen runouden antologia "Näin ihminen vastaa". Kotimaisista kirjailijoista Ilkka-Juhani Takalo-Eskola ja Pirkko Jaakola julkaisivat esikoisteoksensa Tajon kustantamana. Tajo kustansi myös lastenkirjallisuutta. Kun Turussa pidettiin vuonna 1962 Turun Kirjailijat ry:n järjestämä runoseminaari, johon kokoontui yli sata runoilijaa, kirjailijaa ja kriitikkoa keskustelemaan lyriikasta, Tajo julkaisi seminaarin keskustelut kirjana nimeltä "Runoseminaari".
Tajon toiminta ei ollut taloudellisesti kannattavaa ja se kykeni toimimaan vain, koska Hormia sai tuloja muista lähteistä. Viimevaiheissa kustantamoa hoiti Hormian puoliso Aiju von Schöneman, mutta heidän avioliittonsa päätyttyä eroon vuonna 1972 myös kustantamon toiminta loppui.
Von Schöneman on muistellut avioliittoaan väkivaltaisen Hormian kanssa Sinikka Klemettilän teoksessa "Aiju" (Turkuseura, 2014). Hormia pahoinpiteli vaimoaan muun muassa kuumalla vedellä ja poltti tämän tavaroita.Nimimerkillä "Lahja Kömi":
Senni Nieminen
Senni Nieminen (myös "Senni Lehto", oik. "Xenia Aleksandra Mäkelä", 21. maaliskuuta 1905 Turku – 28. heinäkuuta 1970 Turku) oli suomalainen näyttelijä. Hän oli kiinnitettynä Turun Työväen Teatteriin 1927–1946 ja Turun Kaupunginteatteriin vuodesta 1946. Teatterin ohella hän näytteli elokuvissa, televisiossa ja radioteatterissa. Näyttelijälaadultaan hän oli komedienne.
Vuonna 1958 alkoi radiossa kuunnelmasarja "Hilma ja Akseli", joka vuonna 1961 muutti televisioon Ere Kokkosen ohjaamana ja jatkui Akselia näytelleen Hemmo Airamon kuoltua "Hilma"-nimisenä 1967–1970. Sarjan käsikirjoittaja oli turkulainen Paavo Vihervä.
Senni Nieminen oli naimisissa näyttelijä Toppo Lehdon kanssa vuosina 1937–1943 ja näyttelijä Taito Mäkelän kanssa vuodesta 1952 kuolemaansa asti.
Harry Demetriou
Charidimos "Harry" Demetriou (s. 20. elokuuta 1958 Lontoo) on brittiläinen pokeriammattilainen. Hänen lempinimensä on "Wise Owl" ("viisas pöllö").
Demetriou tuli pokeripiireissä tunnetuksi sijoituttuaan kolmanneksi Layne Flackin voittamassa World Series of Pokerin 2 000 dollarin no limit texas hold'em -turnauksessa vuonna 2002. Kolmostilastaan hän ansaitsi 80 200 dollaria.
Vuonna 2004 Dementriou oli WSOP:n pääturnauksessa kahdeksastoista ja sai palkintorahoina 147 500 dollaria. Toistaiseksi parhaan WSOP-sijoituksensa hän saavutti kesäkuussa 2005 jolloin hän oli $ 2,500 Short Handed No Limit Hold'em -turnauksen kakkonen. Turnauksen voitti thaimaalainen Isaac Galazan. Dementriou sai kakkostilastaan 163 850 dollaria. Vuonna 2006 hän oli samassa turnauksessa kuudes.
World Poker Tourin toisen kauden WPT Invitational -kutsuturnauksessa Dementriou oli viides. Kisan voitti Phil Laak. WPT:n The Mirage Poker Showdown -turnauksessa toukokuussa 2006 Dementriou oli toinen Stanley Weissin jälkeen. Dementriou ansaitsi kakkostilastaan 673 272 dollaria.
Dementriou voitti vuonna 2004 järjestetyn Victor Chandler Poker Cup -turnauksen. Hän ansaitsi voitostaan 250 000 puntaa. Australian pokerimestaruuskilpailujen (Crown Australasian Poker Championships, "Aussie Millions") pääturnauksessa vuonna 2003 hän sijoittui kolmanneksi ansaiten 124 102 Australian dollaria.
Syyskuussa 2007 Dementrioun pokeriuran turnausansiot ylittivät 2,1 miljoonaa dollaria. Hän edustaa Martinspoker.com-nettipokerihuonetta.
Reservirintama
Reservirintama oli puna-armeijan toisen maailmansodan rintama, joka perustettiin 30. heinäkuuta 1941 itärintaman läntisellä sektorilla ja sen ensimmäinen operaatio oli Jelnjan offensiivi syyskuun alussa. Moskovan taistelun alussa se osallistui saksalaisten etenemisen pysäyttämiseen, kärsi suuria tappioita ja liitettiin Lännen rintamaan.
Reservirintama luotiin hetkeksi uudelleen vuonna 1943 (sen nimi oli myös Kurskin rintama 24.–27. maaliskuuta ja Orelin rintama 27.–28. maaliskuuta). Huhtikuussa se muutettiin Aron sotilaspiiriksi ja lopulta 9. heinäkuuta Arorintamaksi.
Kurskin rintama
Kurskin rintama oli puna-armeijan toisen maailmansodan rintama, joka perustettiin 23. maaliskuuta 1943 Stavkan määräyksestä ja jonka komentajaksi nousi kenraalieversti Reiter. Kurskin rintamaan kuului 60. ja 38. armeija sekä 15. ilma-armeija ja sen tehtäväksi annettiin kriittisen Kurskin mutkan kärjen puolustaminen. Stavka lupasi vahvistaa rintamaa lisäarmeijoilla, todennäköisesti 63. ja 66:lla, niin pian kuin mahdollista.
Stavkan suunnitelmat muuttuivat kuitenkin pian. Jo 27. maaliskuuta se hajotti Kurskin rintaman ja antoi 38. armeijan Voronešin rintamalle. 60. armeija luovutettiin Konstantin Rokossovskin komentamalle Keskustan rintamalle. Samalla luotiin uusi 3. ja 61. armeijan sekä 15. ilma-armeijan muodostama Orelin rintama, joka 29. maaliskuuta nimettiin uudelleen Brjanskin rintamaksi.
Vinsta
Vinsta on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee eteläisen Tukholman alueella ("Västerort"), ja kuuluu hallinnollisesti Hässelby-Vällingbyn kaupunginosa-alueeseen. Kaupunginosa muodostettiin vuonna 1953, ja sai nimensä Vinstan kylän mukaan. Kaupunginosa on maa-alaltaan 1,67 neliökilometrin suuruinen, ja siellä on asukkaita noin 3000.
Solhem
Solhem on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee eteläisen Tukholman alueella ("Västerort"), ja kuuluu hallinnollisesti Spånga-Tenstan kaupunginosa-alueeseen. Kaupunginosaa rajaavat Bromstenin, Tenstan, Lundan, Kälvestan, Nälstan ja Flystan kaupunginosat. Solhem on maa-alaltaan 3,09 neliökilometrin suuruinen, ja siellä on asukkaita noin 7000.
Asuntorakentaminen alueelle aloitettiin, kun rautatieyhteys Tukholman ja Västeråsin välille valmistui vuonna 1876. Vuonna 1904 alueen tontteja alkoi kaupitella yhtiö "AB Hem på landet", jonka perustajiin kuului muun muassa Ericssonin perustaja Lars Magnus Ericsson. Samana vuonna myös nimi "Solhem" otettiin käyttöön. Vuoteen 1907 mennessä alueelle oli rakennettu 160 taloa.
Vaasan kirkko
Vaasan kirkon, jota kutsutaan myös "Pyhän Kolminaisuuden kirkoksi", on arkkitehti Carl Axel Setterbergin suunnittelema kirkko Vaasan keskustassa.
Kirkko otettiin käyttöön vuonna 1862, mutta se valmistui vasta kokonaan vasta vuonna 1869, jolloin se vihittiin virallisesti käyttöön.
Carl Axel Setterberg teki alustavat suunnitelmat ja kustannusarviot kirkolle vuonna 1857. Piirrustukset hyväksyttiin seuraavan vuonna tiettyjen muutosten jälkeen.
Ensimmäinen hartaustilaisuus järjestettiin kirkossa vuonna 1862, minkä jälkeen sen lähes jatkuva käyttö alkoi. Se kuitenin vihittiin virallisesti käyttöön vasta 5.9.1869, sillä kirkon lopputarkastus ja irtaimiston sekä sisärakenteiden valmiiksi saaminen viivästyi.
Vaasan kirkko haluttiin keskeiselle paikalle kaupungin muuttaessa nykyiselle paikalleen Vaasan palon jälkeen ja siitä haluttiin luoda yksi uudelleenrakennetun kaupungin selvistä monumentaaleista.
Kirkko peruskorjattiin vuosina 1960–1961., ja entisöitiin laajasti vuonna 2000.
Vaasan kirkko on kolmilaivainen pitkäkirkko. Tyyliltään kirkko edustaa lähinnä englantilaista gotiikkaa. Kirkosta löytyy kolme alttaritaulua: Albert Edelfeltin maalaama "Paimenten kumarrus", R.W. Ekmanin työ "Pyhä ehtoollinen" sekä Louis Sparren teos "Kristuksen hautaaminen".
Vaasan kirkon kirkkosalissa ja lehtereillä on yhteensä noin 900 istumapaikkaa ja alakerran kryptassa 130. Kirkon 45-äänikertaiset pääurut on hankittu vuonna 1975 ja ne ovat tanskalaisen yrityksen Marcussen & Sønin valmistamat.
Krasin (jäänmurtaja)
Krasin on venäläinen napajääkykyinen jäänmurtaja, joka on viimeinen kolmen murtajan sarjasta. Sen sisaraluksia ovat Jermak (1974) ja Admiral Makarov (1975). Murtajan kastoi luovutuksen yhteydessä Neuvostoliiton Suomen suurlähettiläs Vladimir Stepanov. Murtajan nimellä on perinteitä Venäjän jäänmurtajalaivastossa, sillä 1917 valmistui samanniminen höyrykäyttöinen jäänmurtaja.
Koska polaarijäänmurtajan on tarkoitus olla pitkiä aikoja merellä, on miehistön viihtyvyys otettu erityisesti huomioon. Laivassa on sadan hengen elokuvateatteri, sauna, uima-allas, kuntosali ja sairasosasto, jossa on vastaanottotilojen lisäksi leikkaussali.
Krasinissa on dieselsähköinen koneisto, jonka pääteho saadaan yhdeksästä Turussa valmistetusta Wärtsilä-Sulzer 12 ZH 40/48 -dieselmoottorista. Näiden 12-sylinteristen moottorien sylinterien halkaisija on 400 mm, iskun pituus 480 mm ja yhteisteho 30 452 kilowattia. Kukin moottori pyörittää omaa 3 080 kW Strömberg-generaattoria. Generaattorien tuottamalla virralla käytetään kolmea Strömberg-potkurimoottoria, joista kunkin teho on 8 827 kW. Aluksen kolme potkuria ovat kaikki perässä.
Apukoneistona on kuusi Wärtsilä 824 TS -dieselmoottoria, joista kunkin teho on 896 kW. Moottorit pyörittävät Strömberg-generaattoreita, jotka tuottavat 400 volttista, 50 hertsistä vaihtovirtaa. Jäissäkulkua helpottavan ilmapuhallusjärjestelmän kompressoreita käyttää vielä kaksi Wärtsilä 824 TS -moottoria. Kaikki apumoottorit on valmistanut Wärtsilän Vaasan tehdas.
Elizabeth Cady Stanton
Elizabeth Cady Stanton (12. marraskuuta 1815 Johnstown, New York, New York – 26. lokakuuta 1902 New York City, New York) oli yhdysvaltalainen suffragetti ja aktivisti. Hän ajoi muun muassa naisten ja afrikkalaisamerikkalaisten asiaa sekä toimi raittiusliikkeen parissa. Erityisesti Stanton muistetaan kuitenkin juuri naisten oikeuksien ajajana ja Susan B. Anthonyn kumppanina. Hänen aviomiehensä oli aktivisti Henry Stanton, jonka kanssa Stanton sai seitsemän lasta. Stanton kuoli 26. lokakuuta vuonna 1902.
FiCom
Tietoliikenteen ja tietotekniikan keskusliitto, FiCom ry on tietoliikenne- ja tietotekniikka-alan edunvalvontajärjestö ja yhteistyöfoorumi. Sen jäsenyritykset edustavat tietoliikennealan toimijoita, viestinvälittäjiä sekä ohjelmisto- ja tietotekniikkataloja.
FiCom edistää jäsenyritystensä liiketoimintamahdollisuuksia ja kilpailukykyä erityisesti vaikuttamalla tietoliikenne- ja tietotekniikka-alaa koskevaan lainsäädäntöön. Lisäksi FiCom kerää ja analysoi toimialaa koskevaa tilastotietoa, ylläpitää toimialan tietopankkia sekä viestii alan ajankohtaisasioista eri kohderyhmille.
FiCom kehittää myös tietoliikennealan huoltovarmuutta ja edistää alan varautumista vakavien häiriöiden varalle yhteistyössä jäsenyritystensä kanssa.
Konkreettisesti FiCom muun muassa julkaisee Telealan yleiset sopimusehdot, joita noudattavat ainakin Telia Company, Elisa ja DNA.
Lähde
FiComin hallitus valitaan vuodeksi kerrallaan. Vuonna 2015 puheenjohtajana toimii Elisan toimitusjohtaja Veli-Matti Mattila.
Fennian talo
Fennian taloksi nimitetään Helsingin Mikonkadulla, Rautatientorin laidalla sijaitsevaa rakennusta. Sen on suunnitellut arkkitehtitoimisto Grahn, Hedman & Wasastjerna, ja se valmistui vuonna 1899. Rakennuksen arkkitehtoninen tyylisuunta on wieniläissävytteistä uusbarokkia. Sen yläfasadiin on sijoitettu Suomen vaakuna.
Rakennus toimi alun perin hotellina. Hotellin nimi oli Hotelli Fennia, kunnes se myöhemmin muutettiin Grand Hotel Fenniaksi. Sisäpihalla oli lasikatollinen talvipuutarha ja suihkulähde. Hotelli tuli eritoten kuuluisaksi lukuisista seurapiirijuhlistaan, kuten Ida Aalbergin 40-vuotistaiteilijajuhlista ja Akseli Gallen-Kallelan syntymäpäiväjuhlista. Vuoden 1918 sisällissodan aikana hotellissa toimi hetken aikaa punaisten ylläpitämä sotasairaala. Lopullisesti hotellitoiminta talossa päättyi 1940-luvulla, kun sen tilat remontoitiin liiketiloiksi. Fennia-niminen ravintola kuitenkin toimi talossa vielä 1980-luvulla ja sen jälkeen paikalla toimi Cafe Metropol. Nykyisin siellä toimii Casino Helsinki.
Luettelo Campeonato Cariocan voittajista
Tämä on luettelo Campeonato Cariocan voittajista.
Orjolin rintama
Orjolin rintama oli puna-armeijan toisen maailmansodan rintama, joka luotiin 27. maaliskuuta 1943 3. ja 61. armeijasta sekä 15. ilma-armeijasta. Rintaman tarkoitus oli puolustaa Orjolin kaupungin ympäristöä. Rintama uudelleennimettiin Brjanskin rintamaksi jo 29. maaliskuuta.
Vaasan Osake-Pankki
Vaasan Osake-Pankki (Wasa Aktie-Bank) oli vuonna 1879 Vaasassa perustettu liikepankki. Pääkonttorin lisäksi sillä oli 23 sivukonttoria, joista yksi sijaitsi Helsingin Eteläesplanadilla Wasa Aktiebankin talossa. Wasa Aktie Bankilla oli 160 miljoonan markan talletukset vuonna 1920.
Pankkihankkeen alullepanija oli Joachim Kurtén, joka järjesti vaasalaisten kauppiaiden ja liikemiesten kanssa alustavan osakemerkinnän syksyllä 1878. Pankin perustava kokous pidettiin joulukuussa 1878. Yleisölle pankki avasi ovensa 4.8.1879.
Vaasan Osake-Pankki oli erityisesti pohjalaisten viljakauppiaiden pankki.
Vuonna 1920 Vaasan Osake-Pankki, helsinkiläinen Landtmannabanken ja Turun Osakepankki yhdistyivät Suomen Liittopankiksi. Se sulautui 1931 osaksi Helsingin Osakepankkia, jonka puolestaan Yhdyspankki osti vuonna 1986.
Bulla sublimis Deus sic dilexit humanum, et infra
Paavi Paavali III:n Bulla sublimis Deus sic dilexit humanum, et infra oli julistus, joka kielsi Amerikan intiaanien orjuuttamisen. Bullan toimeenpanijaksi määrättiin Toledon arkkipiispa. Bullan määräysten rikkojia uhkasi kirkonkirous.
Vapauden ja omistamisen oikeuden lisäksi paavin bulla takasi intiaaneille oikeuden sakramentteihin. Afrikan mustiin verrattuina intiaanit olivat erikoisasemassa, sillä vaikka afrikkalaisten järjellisyyttä ei koskaan ollut asetettu kyseenalaiseksi, heillä ei kuitenkaan ollut vapautta paavin tarkoittamassa mielessä. Paavin kirje oli selkeä, eikä sen tulkinnasta syntynyt riitoja, mutta sen soveltaminen vallitsevaan käytäntöön oli vaikeata. Papistolla oli kuitenkin tehokkaana mahdollisuutenaan julistaa paavin määräysten rikkojat kirkonkiroukseen. Piispa Las Casas kieltäytyi antamasta ehtoollista paavin käskyä pahiten rikkoneille. Tämä oli eräs syy encomenderojen kaunaan tarmokasta Las Casasia kohtaan.
Fransiskaanien historioitsija Gerónimo Mendieta sivuuttaa paavin bullan kohtalaisen lyhyellä maininnalla. Sääntökuntien kesken vallitsi kilpailu vallasta ja kunniasta. Bulla oli paljolti dominikaanien toiminnan, eritoten Las Casasin ansiota. Fransiskaani Toríbio de Benavente, paremmin tunnettu intiaanien hänelle antamalla nimellä Motolinía, Cortésin hengellinen miekka ja Las Casasin katkera vihollinen, oli Domingo de Betanzosin kanssa jopa sitä mieltä, että intiaaneja oli siihen saakka kohdeltu hyvin. Vuonna 1524 Uuteen Espanjaan saapuneet 12 fransiskaania, johtajanaan Martín de Valencia, ymmärsivät intiaanien hankalan aseman, mutta olivat silti Cortésin miehiä. Fransiskaanien ja dominikaanien välillä oli todellisia, vallankäyttöön liittyviä riitoja. Dominikaanit saapuivat Uuteen Espanjaan vasta vuonna 1526.
Turun Osakepankki
Turun Osakepankki - Åbo Aktiebank oli 1896 Turkuun perustettu liikepankki. Sen perustajien joukossa olivat muun muassa Rettigin suku ja veljekset Ernest ja Magnus Dahlström. Pankin jugend-tyylinen Frithiof Strandellin suunnittelema pääkonttori valmistui Turun keskustaan "Aurakatu 3":een vuonna 1907. Turun Osakepankki toimi rahoittajana etenkin puunjalostusteollisuudessa ja Venäjän kaupassa. Vuonna 1919 pankilla oli 7 sivukonttoria ja 87 miljoonan markan talletukset.
Åbo Aktiebank osoitti nimellään olevansa lähinnä ruotsinkielisten pankki. Suomenkielisen nimen Turun Osakepankki sai vuonna 1907.
Vuonna 1920 Turun osakepankki yhdessä helsinkiläisen Landtmannabankenin ja vaasalaisen Wasa Aktie Bankin kanssa muodosti Suomen Liittopankin, joka 1924 muuttui "Liittopankki O"y:ksi. Liittopankki sulautui osaksi Helsingin osakepankkia 1930-luvulla ja Helsingin osakepankki siirtyi taas Yhdyspankin haltuun 1986.