Venäläinen rekisterikilpi
Venäjälle rekisteröidyissä autoissa on vuodesta 1993 ollut käytössä rekisterikilpityyppi, jossa oikeassa reunassa olevassa kentässä on kaksi- tai kolminumeroinen tunnus, joka osoittaa rekisteröintialueen. Aluetunnuksen alla on traktorikilpiä lukuun ottamatta kaikissa nykyisissä kilpityypeissä teksti "RUS". Autoissa käytettävien kilpien koko on niin sanottu eurooppalainen standardi 520 x 110 mm.
Kilvissä käytettävät kirjaimet on rajattu 12:een sellaiseen, joiden graafinen asu löytyy niin kyrillisestä kuin latinalaisesta aakkostosta (А, В, Е, К, М, Н, О, Р, С, Т, У ja Х, kirjainten merkitys ei siis välttämättä ole sama molemmissa aakkostoissa). Tästä ovat poikkeuksena diplomaattikilvet. Kirjaimet ovat numeroita pienemmät kaikissa kilpityypeissä.
Henkilö-, paketti-, kuorma- ja linja-autoissa käytettävissä kilvissä on alussa yksi kirjain, sitten kolme numeroa ja kaksi kirjainta. Näin yhden aluenumeron alle mahtuu maksimissaan 1 726 272 yhdistelmää. Aluenumeron alla on RUS-tekstin yhteydessä Venäjän lippu.
Venäjällä ei virallisesti myydä kirjain- ja numeroyhdistelmiä, mutta epävirallisesti tällaista tapahtuu lahjuksia vastaan. Erityisessä suosiossa ovat kilvet, joissa kaikki kirjaimet ovat identtiset. Mikäli kilvessä on kaksi nollaa peräkkäin, se kuuluu todennäköisesti jollekin viranhaltijalle. Jeltsinin aikana oli tarkoitus tasa-arvoistaa rekisterinumerot siten, että tieliikennepoliisi valvoisi kaikkia tienkäyttäjiä tasapuolisesti, mutta vanha käytäntö palasi ja kaksoisnollilla varustettujen kilpien haltijoilla uskotaan olevan esimerkiksi lievempi nopeusvalvonta kuin muilla.
1990-luvulla venäläisten omistamissa autoissa oli paljon Valko-Venäjän ja myös Ukrainan rekisterikilpiä autojen maahantuontiin liittyvästä verotuksesta johtuen.
Perävaunun kilpi on muuten samanlainen kuin vastaavantyyppinen autokilpi, mutta merkistö on kaksi kirjainta ja neljä numeroa.
Kilvessä on keltaisella pohjalla mustat merkit. Merkistö koostuu kahdesta kirjaimesta ja kolmesta numerosta. Kilpeä käyttää osa linja-autoista, taksit ja linjaliikennettä harjoittavat minibussit ("maršrutkat").
Poliisin (ja ennen miliisin) käytössä olevan kilven pohjaväri on sininen ja merkistö valkoinen. Merkistössä on yksi kirjain ja neljä numeroa.
Siirtokilpiä käytetään rekisteröimättömien tai rekisteristä poistettujen ajoneuvojen väliaikaiseen siirtoon. Merkistössä on kaksi kirjainta, kolme numeroa ja yksi kirjain. Aluekoodikentän pohjaväri on keltainen ja RUS-tekstin ohessa on Venäjän lippu. Kilpi on laminoitua paperia.
Aiemmin siirtokilvet olivat paperia, merkit olivat niissä kahdessa rivissä ja ne sijoitettiin ikkunan sisäpuolelle.
Vientikilpiä käytetään Venäjältä ulkomaille vietävissä autoissa. Vientikilpien vasemmassa reunassa on omassa kentässään suuri Т-kirjain ja pääkentässä kaksi kirjainta ja kolme numeroa.
Diplomaattien kilpien pohjaväri on punainen ja merkistö valkoinen. Merkistö koostuu kolmesta isosta maakoodin muodostavasta numerosta sekä kirjaimesta tai kirjaimista, jotka merkitsevät auton käyttäjää (diplomaattistatuksen omaava henkilö CD tai D, ilman diplomaattistatusta oleva henkilö T) ja yhden tai kolmen numeron yksilöivästä sarjasta.
Armeijan kilvissä on mustalla heijastamattomalla pohjalla valkoiset merkit. Merkistö koostuu neljästä numerosta ja kahdesta kirjaimesta. Armeijan kilpien aluekooditus on eri kuin muiden kilpityyppien.
Moottoripyörissä sekä traktoreissa ja muissa hitaasti liikkuvissa koneissa käytetään kilpeä, jossa merkit ovat kahdessa rivissä.
Korkeimmille viranhaltijoille ja virkamiehille voitiin aiemmin myöntää ns. federaation kilpi. Se oli mitoiltaan ja merkeiltään samanlainen kuin siviilikilpi, mutta siinä oikean reunan pienempi osio oli kokonaan Venäjän lippu ilman aluenumeroa. Kyseisillä autoilla oli liikenteessä poikkeusoikeuksia. Näitä kilpiä oli erittäin vähän. Federaation kilvissä kirjaimet viittasivat auton omistavaan organisaatioon kuten FSB:hen tai hallitukseen.
Federaation kilvet poistettiin käytöstä 1.2.2007 ja vaihdettiin tavallisen kilven näköisiin. Suurin osa autoista sai vaihdossa kilvet, joissa on kirjaimet А ja МР ja aluekoodina 97.
1920-luvulla Neuvostoliiton rekisterikilvet olivat tyyppiä "0-00-00". 1950-luvulla ne olivat tyyppiä "КУ 11-11" (kilpi oli keltapohjainen), ja kirjaimina käytettiin lähes kaikkia kyrillisen aakkoston kirjaimia. Myöhemmin kilvissä oli vuoteen 1981 saakka mustalla pohjalla valkoiset merkit kahdessa rivissä (neljä numeroa ja kaksi tai kolme kirjainta). Kirjaimista kaksi ensimmäistä osoittivat alueen, jossa ajoneuvo oli rekisteröity.
Vuodesta 1981 alkaen alettiin käyttää pitkiä yksirivisiä valkopohjaisia kilpiä, joissa kirjaimet ja numerot olivat mustia. Valtiolle kuuluvat autot pystyi erottamaan yksityiskäyttöön rekisteröidyistä, sillä yksityisten autoissa yksi kirjaimista oli numeroiden edellä. Esimerkiksi kilpi "ж 75 64 СА" kuului Saratovin alueella asuneelle yksityishenkilölle (Saratov on venäjäksi Саратов, kilven lopussa olevat kirjaimet vastaavat sanan kahta alkukirjainta). Kilpi "01 82 ВОА" kuului puolestaan jollekin Vologdan alueen viranomaistaholle tai valtionyritykselle (Vologda on venäjäksi Вологда, sanan kaksi alkukirjainta näkyvät kilvessä).
Venäjän rekisterikilpien oikeassa reunassa käytettävät aluenumerot ovat alun perin vastanneet numeroiden 01-89 osalta sitä järjestystä, missä federaatiosubjektit (alueet) on mainittu Venäjän perustuslaissa. Federaatiosubjektit on lueteltu siinä tyypeittäin, ja jokaisen tyypin sisällä järjestys vastaa venäjänkielistä aakkosjärjestystä.
Alkuperäiseen järjestykseen ovat aiheuttaneet muutoksia 2000-luvulla tehdyt aluejakomuutokset ja se, että joidenkin federaatiosubjektien alkuperäisen koodin kaikki mahdolliset yhdistelmät on käytetty kokonaan, ja siksi on jouduttu turvautumaan ylimääräisiin sarjoihin. Kaikki 100:a suuremmat koodit ovat ylimääräisiä sarjoja, jotka on annettu federaatiosubjekteille siten, että aluekoodin kaksi viimeistä numeroa vastaavat ko. federaatiosubjektilla aiemmin käytössä ollutta sarjaa (esim. Pietarissa ovat käytössä 78- ja 98-sarjojen lisäksi 178- ja 198-sarjat).