Turun Palloseura (jalkapallo)
Turun Palloseura eli TPS on vuonna 1922 perustettu turkulainen jalkapalloseura, jonka miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2019 Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Ykkösessä. Se pelaa kotiottelunsa Veritas Stadionilla, ja seuran tunnusvärit ovat musta ja valkoinen. TPS on pelannut 73 kautta korkeimmalla sarjatasolla SM-sarjassa ja Veikkausliigassa.
TPS:n katsotaan kuuluvan Suomen perinteikkäimpien jalkapalloseurojen joukkoon, minkä lisäksi sitä pidetään hyvänä kasvattajaseurana. Seura on voittanut Suomen mestaruuden kahdeksan kertaa, Suomen Cupin kolme kertaa, sekä Liigacupin yhden kerran.
TPS:n naisten edustusjoukkue pelaa Suomen korkeimmalla sarjatasolla, Naisten Liigassa. Sen paras saavutus on vuoden 1978 Suomen-mestaruus.
Turun ykkösjoukkueeksi 1910-luvulla kohonnut Åbo IFK herätti kateutta kaupungin suomenkielisten jalkapallopiireissä. Lisäksi muut jalkapallojoukkueet, Turun Urheiluliitto ja Turun Riento, olivat urheilun yleisseuroja, joiden jalkapallojaosto joutui nopeasti kahnauksiin seurojensa kanssa. Niinpä heräsi ajatus jalkapallon erikoisseuran perustamisesta, ja Turun Palloseura syntyi vuonna 1922. TPS nousi pian kaupungin ykkösjoukkueeksi. Se selviytyi SM-finaaliin heti toisena toimintavuotenaan 1923 ja saavutti ensimmäisen Suomen-mestaruutensa 1928. TPS:n niin sanottuna ”farmijoukkueena” toimi Arsenal-niminen seura, jonka pelaajat kuitenkin siirtyivät vuonna 1932 Turun Urheiluliiton alaisuuteen. Sen toiminta hiipui 1930-luvun loppuun mennessä. TPS putosi Mestaruussarjasta kauden 1934 päätteeksi, mutta nousi takaisin yhden toiseksi korkeimmalla sarjatasolla vietetyn kauden jälkeen.
Turun Urheilupuiston yläkenttä sai nurmipäällysteen vuonna 1934, mikä paransi turkulaisseurojen harjoittelu- ja peliolosuhteita. TPS voitti ensimmäisen sarjamestaruutensa 1939, jolloin se julistettiin talvisotavalmistelujen keskeyttämän kauden voittajaksi. Sodan aikana TPS vankisti asemaansa Suomen ykkösseurana, kun se voitti syksy–kevät-muodossa pelatun kauden 1940–1941 mestaruuden. Tälläkin kerralla sota keskeytti kauden ja TPS julistettiin mestariksi kierros ennen sarjan päätöstä. TPS:n kirkkaimpiin tähtiin kuuluivat Veikko Asikainen, Lauri Lehtinen ja Urho Teräs, jotka olivat myös tärkeä osa Suomen maajoukkuetta. Seuraavan mestaruutensa TPS saavutti vuonna 1945 Palloliiton sisäisessä sarjakilpailussa. Vuoden 1928 mestareista mukana olivat edelleen Lauri Lehtinen ja Ilmari Oksanen.
1950-luvulla TPS:n valta-asemaa Turussa horjutti Turun Pyrkivä, joka voitti muun muassa Suomen-mestaruuden vuonna 1954. 1960-luvulla TPS kärsi Suomen Cupin finaalissa tappion uuden nousun kokeneelle Åbo IFK:lle, ja samalla vuosikymmenellä joukkue pelasi hetken alemmalla sarjatasolla. Seura oli kuitenkin Turun suosituin, ja kaudella 1961 TPS keräsi ensimmäisenä suomalaisseurana otteluihinsa kauden aikana yli 50 000 katsojaa erityisesti Matti Sundelinin houkuttelemana. Samalla vuosikymmenellä Turussa oli aloitettu järjestelmällinen junioritoiminta, mikä tuotti tulosta TPS:n vuoden 1968 mestaruuden muodossa. Myös 1970-luvun alussa TPS voitti kahdesti mestaruuden, 1971 ja 1972. Kyseisen joukkueen pelaajista Heikki Suhonen ja Tommy Lindholm ylsivät maajoukkueeseen asti. Viimeisimmän mestaruutensa TPS voitti kaudella 1975, jolloin pääarkkitehti oli valmentaja, entinen maajoukkueluotsi Olavi Laaksonen. Seuraavana syksynä seura voitti Euroopan cupissa maltalaisen Sliema Wanderersin, mutta putosi seuraavalla kierroksella FC Zürichille.
1980-luvun TPS muistetaan erityisesti eurocup-peleistään, ja kauden 1987–88 UEFA Cupissa TPS voitti vieraissa italialaisen Internazionalen Mika Aaltosen maalilla 1–0. Toisessa osaottelussa Kupittaalla milanolaiset kuitenkin ottivat rutiinivoiton pudottaen TPS:n jatkosta. Kaudella 1989 TPS saavutti entisen maalintekijänsä Heikki Suhosen valmentamana SM-hopeaa. Kultakin oli ulottuvilla, mutta päätöskierroksen 0–1-vierastappio FC Kuusysille pudotti turkulaiset toisiksi. 1980-luvulla TPS ei sijoittunut Mestaruussarjassa kertaakaan viidettä sijaa heikommin.
1990-luvulle tultaessa alkoivat TPS:n talousongelmat. Vaikka TPS:n jalkapallo- ja jääkiekko-osastot oli erotettu toisistaan vuonna 1990, ajautui TPS Jalkapallo konkurssiin 1993. Tilalle vuonna 1994 perustettu Jalkapallo TPS ry otti vastuulleen 4,5 miljoonan markan velat ja sai paikan Jalkapalloliigasta. TPS toimi toimeentulorajalla, eikä se pystynyt vastaamaan maan suurseurojen resursseihin. Vaikka seura voitti ensimmäiset Suomen Cupinsa vuosina 1991 ja 1994, uudessa Veikkausliigassa joukkueen menestys oli heikompaa, ja TPS vajosi keskikastiin. Vuonna 1994 uusi valmentaja Juha Malinen ilmoitti tavoitteekseen nostaa TPS kolmessa vuodessa Suomen mestariksi, mutta parhaaksi sijoitukseksi jäi kauden 1996 kolmas tila. Seura oli joutunut luopumaan suurista tavoitteistaan rahavaikeuksien vuoksi. Samana vuonna 1996 TPS ylsi myös Suomen Cupin finaaliin, jossa se hävisi HJK:lle rangaistuspotkuilla. Sama toistui seuraavan vuoden finaalissa, kun FC Haka voitti turkulaiset jatkoajalla. Ottelu oli päävalmentaja Juha Malisen viimeinen TPS:n peräsimessä.
Vuonna 1990 perustettu turkulaisseura FC Inter, joka oli parhaimmillaan kyennyt haastamaan TPS:n Veikkausliigassa, putosi sarjasta kauden 1997 päätteeksi, mikä vaikutti negatiivisesti TPS:n lipputuloihin. Kaudella 1999 Turussa nähtiin kuitenkin jälleen TPS:n ja FC Interin välisiä paikallisotteluita FC Interin nousun myötä. Kyseisellä kaudella TPS joutui pelaamaan putoamissarjassa, mutta onnistui säilyttämään sarjapaikan.
Vuonna 2000 seuran taustaorganisaatioksi perustettiin FC TPS Turku Oy, mutta joukkue putosi 35 peräkkäisen pääsarjakauden päätteeksi Ykköseen, kun helsinkiläinen Atlantis FC voitti liigakarsinnan sitä vastaan. Ennen kauden alkua seuralla oli ollut vakavia talousongelmia, ja kausi olisi jäänyt pelaamatta ilman Turun Palloseuran jääkiekkojaoston tukea. TPS pelasikin kauden täysin suomalaisella – ja lähes turkulaisella – joukkueella. Visiitti toiseksi korkeimmalla sarjatasolla kesti kaksi kautta.
TPS palasi pääsarjaan vuonna 2003 Mika Laurikaisen valmentamana. Seura luotti tulevilla kausilla omaan juniorityöhönsä, mikä tuotti sijoituksia Veikkausliigan keskikastissa. Kaudella 2006 TPS:ssä teki läpimurron Mika Ääritalo, joka palkittiin vuoden liigatulokkaan tittelillä.
TPS:n jalkapallotoiminnot siirtyivät toukokuussa 2006 pankkiiri Seppo Sairasen johtavalle ryhmälle, jonka tavoitteena oli nostaa TPS Suomen johtavaksi jalkapalloseuraksi. Projektista saatiin osoitus, kun Mixu Paatelainen saapui Skotlannista TPS:n päävalmentajaksi kaudelle 2007. TPS pelasi yleisöystävälliseksi kehuttua jalkapalloa, joka tuotti kolmannen sijan ja samalla seuran ensimmäisen SM-mitalin yhteentoista vuoteen. Kauden jälkeen Paatelainen lähti kuitenkin Skotlantiin Hibernian FC:n valmentajaksi, jolloin Paatelaisen korvasi kaudeksi 2008 suurella kohulla Martti Kuusela. TPS asetettiin ennen kauden alkua yhdeksi mestarisuosikeista, mutta ailahtelevat esitykset ja avainpelaajien loukkaantumiset pudottivat TPS:n sarjan keskiviivan tietämille paikallisvastustaja FC Interin viedessä mestaruuden. Kuusela erotettiin syyskuussa, jolloin joukkuetta valmensi kauden loppuun kakkosvalmentaja John Allen. Ennen kauden alkua joukkue oli kuitenkin yltänyt Liigacupissa hopealle häviten finaalissa FC Interille 0–1.
Kaudeksi 2009 päävalmentajaksi tuli Pasi Rautiainen, joka luotsasi TPS:n takaisin mitalikantaan, pronssille. Lisäksi Fulhamista lainattu Wayne Brown palkittiin vuoden liigapelaajana. Rautiainenkaan ei jäänyt Turkuun kautta pidemmäksi aikaa, joten apuvalmentaja, seuraikoniksikin kutsuttu Marko Rajamäki nousi päävalmentajan paikalle. Hänen luotsaamanaan TPS voitti vuoden 2010 Suomen Cupin, kun HJK kaatui finaalissa Mika Ääritalon ja Riku Riskin maaleilla 2–0. Veikkausliigassa joukkue sijoittui jälleen kolmanneksi. Vuoden tulokkaaksi valittiin Roope Riski, liigan parhaaksi maalivahdiksi puolestaan kolmannen kerran urallaan Jukka Lehtovaara. Kaudeksi 2011 TPS koki pahoja menetyksiä, kun lukuisat runkomiehet jättivät joukkueen. Kausi oli TPS:ltä ailahteleva, sillä joukkue vietti koko kauden kärjen takana ja sijoittui lopulta ennakkoveikkauksien mukaisesti viidenneksi.
Vuonna 2012 TPS saavutti historiansa ensimmäisen Liigacupin mestaruuden, kun joukkue voitti finaalissa HJK:n rangaistuspotkuilla. TPS teki kaudelle vain vähän muutoksia. Veikkausliiga-kausi 2012 alkoi joukkueelta ailahtelevasti, mutta tahti parani kesän edetessä, parhaan jakson osuessa elokuun loppuun. Kurssi kääntyi kuitenkin uudelleen, kun Toni Kolehmainen myytiin Norjaan, ja TPS voitti viimeisestä kymmenestä ottelustaan vain neljä. Paluuta pronssikantaan pidettiin kuitenkin tyydyttävänä lopputuloksena.
Kausi 2013 oli TPS:lle pettymys. Joukkuetta pidettiin jopa HJK:n suurimpana haastajana, mutta lopullinen sijoitus oli vasta kahdeksas. Ongelmia oli erityisesti hyökkäyspäässä, ja juhannuksesta alkaneen kolmen kuukauden jakson aikana se voitti 16 ottelusta vain yhden. Seuralla oli myös budjettihuolia, joita pahensi eurocup-pelien päättyminen ensimmäisellä kierroksella luxemburgilaiselle Jeunesse Eschille. Pelaajista kauden valopilkkuja olivat maalivahti Jukka Lehtovaara, puolustajat Jani Tanska ja Jarkko Hurme sekä keskikentän Petteri Pennanen.
TPS:n 350 000 euron pelaajabudjetti kaudelle 2014 oli selvästi koko Veikkausliigan pienin. Säästöjen seurauksena joukkue olikin liigan suurin putoajakandidaatti, kun nimekkäistä pelaajista useimmat jättivät seuran. Lähtijöihin lukeutui myös päävalmentaja Marko Rajamäki, jonka paikkasi TPS:ää viimeksi kaudella 2003 luotsannut Mika Laurikainen. Nuori joukkue vietti lähes koko liigakauden sarjataulukon hännillä. Loppukesällä TPS heräsi taistelemaan ja ohitti hetkeksi FC Hongan. Kausi päättyi kuitenkin seitsemään peräkkäiseen tappioon, minkä myötä seura putosi lopulta seitsemän pisteen erolla Ykköseen. Suomen Cupissa TPS ylsi kuudennelle kierrokselle. Kauden jälkeen TPS:lle tarjottiin vielä Veikkausliigan lisenssiä, kun MYPAn talousongelmat osoittautuivat odotettua pahemmiksi. TPS jätti lopulta hakematta sarjapaikkaa taloudellisiin ja urheilullisiin syihin vedoten. Seura asetti kuitenkin tavoitteekseen paluun pääsarjaan viimeistään kaudeksi 2017.
TPS sijoittui Ykkösen kaudella 2015 sarjan kolmanneksi ja jäi maalierolla ulos nousukarsinnasta. Joukkue pelasi kotiottelunsa Turun Urheilupuiston yläkentällä, koska sillä ei ollut taloudellisia resursseja jatkaa pelaamista Veritas-stadionilla.
Ykkösessä seuran talousvaikeudet syvenivät vakaviksi. Noin kolme viikkoa ennen kauden 2016 alkua hallituksen puheenjohtaja Niklas Österlund kertoi, että TPS saattaisi joutua luopumaan sarjapaikastaan, sillä 650 000 euron budjetista puuttui lähes puolet. Pian seura kuitenkin vahvisti valmiutensa kauden aloittamiseen. Huhtikuun ensimmäisenä päivänä TPS käynnisti joukkorahoitusannin, jonka tavoitteena oli kerätä seuralle vähintään 300 000 euroa. Osakeanti päättyi heinäkuussa, ja lopulliseksi summaksi muodostui 315 700 euroa.
Kaudella 2016 TPS sijoittui Ykkösessä toiseksi JJK:n jälkeen. Sarjan voitto ja suora nousu jäivät pisteen päähän, joten TPS pelasi kaksiosaisen liigakarsinnan paikallisvastustaja FC Interiä vastaan. Inter kuitenkin voitti otteluparin yhteismaalein 2–0. Kauden 2017 päätteeksi TPS nousi takaisin Veikkausliigaan. Sarjanousun varmisti päätöskierroksen 1–1-vierastasapeli FC Hongan kanssa, mikä riitti Ykkösen voittoon kolmen pisteen erolla Honkaan.
TPS:n paluu Veikkausliigaan jäi yhden kauden mittaiseksi, kun kauden 2018 päätteeksi joukkue hävisi kaksiosaisen karsinnan Ykkösen KPV:lle. Otteluparin yhteismaalit olivat 1–1, mutta KPV nousi TPS:n tilalle liigaan vierasmaalisäännön turvin. Samalla TPS:n päävalmentajana viimeiset viisi vuotta toiminut Mika Laurikainen vahvisti jättävänsä seuran.
TPS:n uudeksi päävalmentajaksi Ykkösen kaudelle 2019 valittiin 1+1-vuotisella sopimuksella Tommi Pikkarainen.
TPS:n ykköspeliasuun kuuluu mustavalkopystyraidallinen paita, valkoiset housut ja valkoiset sukat. Kakkospeliasu on pääväriltään keltainen, hihojen ollessa mustat.
TPS palasi onnistuneiden neuvotteluiden seurauksena pelaamaan Veritas Stadionille kaudeksi 2017. Sitä ennen TPS pelasi kaksi kautta muilla kentillä.
TPS pelasi kauden 2016 kotiotteluistaan suurimman osan Paavo Nurmen stadionilla. TPS haki Turun liikuntalautakunnalta erillistä lupaa pelata kotiottelunsa siellä, koska seura ei taloudellisten kysymysten vuoksi päässyt pelaamisen ehdoista yhteisymmärrykseen Kupittaalla sijaitsevan Veritas-stadionin taustayhtiön kanssa. Paavo Nurmen stadionin kapasiteetti on noin 13 000 katsojaa.
Kaudella 2015 TPS pelasi kotiottelunsa Turun Urheilupuiston yläkenttällä. Seura siirtyi sinne Veritas-stadionilta, kun se oli edelliskauden päätteeksi pudonnut Veikkausliigasta, eikä sillä ollut taloudellisia edellytyksiä pelata Veritas-stadionilla Ykköstä. Kenttä osoittautui kaikilta osin liian alkeelliseksi ympäristöksi järjestää ottelutapahtumia. Yleisöä Yläkentälle voitiin ottaa noin 1 200.
Veikkausliiga-kauden 2012 ensimmäiset kotiottelunsa TPS pelasi Veritas-stadionin remontin vuoksi lähinnä yleisurheilukäytössä olevalla Paavo Nurmi -stadionilla. TPS oli pelannut siellä viimeksi 1990-luvulla.
Kesällä 2012 TNS Gallup selvitti Helsingin Sanomille, kuinka paljon suomalaisia miesten Veikkausliigan ja Ykkösen jalkapalloseuroja kannatetaan. 12 prosenttia niistä, jotka kertoivat kannattavansa jotakin seuraa, ilmoittivat suosikkijoukkueekseen Turun Palloseuran. Se oli eniten heti HJK:n jälkeen.
TPS:n faneilla on TPS-kannattajat-niminen yhteisö, jolla ei ole virallista yhteyttä seuran lajien jaostoihin, mutta joka tekee kuitenkin niiden kanssa yhteistyötä pyrkien luomaan ”lajirajat ylittävää seurakulttuuria”. Yhteisö tekee muun muassa matkoja TPS:n vierasotteluihin lajista riippumatta. Ryhmä myös ilmoittaa, ettei se tavoittele taloudellista voittoa. Toinen yhteisö on Sissiryhmä, jonka kohteisiin TPS-jalkapallo kuuluu yhdessä jääkiekko- ja salibandyjoukkueiden kanssa. Jääkiekko oli pitkään ryhmän selkeä ykköskohde, mutta myöhemmin jalkapallokin alkoi saada jalansijaa. Kaudella 2007 seura panosti kannattajiinsa, jolloin Veritas-stadionin O-katsomoon perustettiin uusi kannattajasektio. Siellä joukkuetta kannustikin parhaimmillaan lähes kaksi sataa kannattajaa, ja myös tifoja ja soihtuja käytettiin.
Tiikeriklubi on kannattajakerho alle 13-vuotiaille lapsille. Se tarjoaa erilaisia jäsenetuja.
Joukkueen maalilauluna toimii turkulaismuusikko Ressu Redfordin tekemä ja esittämä kappale ”Sydän rinnassa”.
TPS yhtiöitettiin ja toiminta siirrettiin kaudesta 2000 alkaen FC TPS Turku Oy:lle. Kaudella 2016 TPS:n yhteistyökumppaneihin lukeutuvat Turun seudun Osuuspankki, Gant Store, Stadium, Silja Line ja Puma.
Huhtikuun alussa 2016 seuralla oli velkaa noin 450 000 euroa. Saman kuukauden ensimmäisenä päivänä FC TPS käynnisti joukkorahoitusannin, jonka tarkoituksena oli kerätä 400 000 euroa käytettäväksi seuran taustayhtiön taseen vahvistamiseksi ja maksuvalmiuden parantamiseksi. Seura pyrki pitämään joukkorahoitusannin avulla toimintansa laadun korkealla sekä kehittämään omaa juniorityötään. Saman kuun aikana TPS sai neuvoteltua osan lainoistaan anteeksi, jolloin velka putosi 50 000 euroon.
Hallitus (huhtikuu 2017):
CTPS:n naisten edustusjoukkue pelaa Suomen korkeimmalla sarjatasolla, Naisten Liigassa. Joukkueen paras saavutus on vuoden 1978 Suomen-mestaruus. Se pelaa kotiottelunsa Urheilupuiston yläkentällä. Seuralla on edustusjoukkueen lisäksi myös naisten kakkosjoukkue sekä harrastejoukkue.
Turun Palloseuralla on junioreita pojissa F- ja tytöissä C-junioreista ylöspäin. TPS on voittanut 14 A-poikien ja neljä B-poikien SM-kultaa.
Muiden juniorijoukkueiden lisäksi seuralla on myös ”sateenkaarijoukkue”, joka on suunnattu yli 13-vuotiaille kehitysvammaisille.
GANT-akatemian tarkoitus on varmistaa lahjakkaimpien TPS-pelaajien kokonaisvaltainen kehittyminen parhaalla mahdollisella valmennuksella ja parhailla mahdollisilla olosuhteilla. Pitkällä tähtäimellä se pyrkii kehittämään pelaajia edustusjoukkueeseen ja kansainvälisille kentälle. Oman pelaajakehitysohjelman avulla puolestaan kehitetään edustusjoukkuetta ja sen pelaajarakennetta.
Turun Palloseura vastaa Southwest United (SWU) -nimisen yhteistyöhankkeen rahoituksesta ja koordinoinnista. Kyseessä on lounaissuomalaisten jalkapalloseurojen projekti, jonka keskeisenä tavoitteena on kehittää joukkueiden nuorisotyötä ja vahvistaa joukkueiden toimintaedellytyksiä paikkakunnillaan. Projektin perimmäisenä ideana on yhteistyöpohjan laajentaminen sekä TPS:n tekeminen koko lounaisen Suomen omaksi seuraksi. Yhteistyöseurojen välille on laadittu kasvattajasopimus. Southwest United järjestää muun muassa SWU-treenejä ja talenttileirejä. Erilaisten tapahtumien perusteella nimetään SWU-joukkue, joka osallistuu kansainvälisiin turnauksiin. SWU:n toimintaan kuuluvat myös TPS:n järjestämät seuravierailut, joissa seuran edustusjoukkue saapuu paikkakunnalle harjoituksia varten.
Senioritepsiläiset ry. toimii Turun Palloseura ry:n jäsenyhdistyksenä sekä 1950-luvulla perustetun Turun Palloseuran tuki ry:n henkisenä jatkajana. Sen päällimmäisenä tarkoituksena on seniori-ikäisten hyvinvoinnin ja palloilukulttuurin ylläpitäminen sekä seurakulttuurin vaalimisen edistäminen.