Palveluoperaatio Saapas
Saapas on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon palveluoperaatio, jonka tarjoama apu on suunnattu alle 18-vuotiaille. Se on nuoriso- ja erityisnuorisotyöhön liittyvää auttamis- ja sielunhoitotyötä, joka kohdistuu lapsiin ja nuoriin. Työskentely tapahtuu nuorten kokoontumispaikoissa viikonloppuisin ja erilaisten nuorten suurkokoontumisten yhteydessä. Palveluoperaatio Saapas on myös rekisteröity merkki, jota saavat käyttää vain seurakunnat, joille on myönnetty siihen lupa.
Varsinainen Saappaan historia juontaa 11.-13.8.1972 Keimolan moottoriradalla järjestettyyn suureen pop-tapahtumaan, Keimola-Rockiin. Tapahtumassa oli huomattava määrä kävijöitä. Joukko Helsingin ja Vantaan seurakuntien työntekijöitä ennakoi, että alueella tulee olemaan ongelmia alkoholin ja huumeiden käytön suhteen. Ennakointi osoittautui oikeaksi ja tästä alkoi seurakuntien festivaalitoiminta, joka laajeni nopeasti Helsingin lisäksi Turkuun, Tampereelle ja Jyväskylään. Vuonna 1975 toiminnasta alettiin käyttää nimeä Operaatio Saapas.
Aluksi toiminta oli vain kesäisin festivaaleilla tapahtuvaa, mutta 1980-luvun taitteessa ymmärrettiin, ettei ole mielekästä kouluttaa vapaaehtoisia vain kesän festivaaleja varten, vaan koulutettua ryhmää voidaan käyttää ympärivuotisesti erityisnuorisotyön eri tehtävissä. Tämä huomattiin myös toiminnan jatkuvuuden erääksi tärkeäksi edellytykseksi. Enää ei tarvinnut perustaa ja kouluttaa ryhmää vain muutamaa tapahtumaa varten. Aikuisten, koulutettujen saapaslaisten ryhmä oli valmis ottamaan vastuuta pitkäjännitteisemmästä nuorisotyöstä. 1980-luvun puolivälissä vapaaehtoisia Saapas-
ryhmiä oli jo noin kolmekymmentä. Tämän kehityksen myötä toimintaa alettiin kutsua nimellä Palveluoperaatio Saapas.
Palveluoperaatio Saappaan tavoitteena on tarjota matalan kynnyksen apua siellä, missä nuoret itse aikaansa viettävät. Etsivän työn peruslähtökohtiin kuuluu, ettei odoteta apua tarvitsevien itse hakevan apua vaan, apua on tarjolla apua tarvitsevan ”omalla reviirillä”. Avun tarpeessa oleva itse määrittelee avun tarpeensa sekä halukkuutensa vastaan ottaa apua. Etsivä työ ei siis ole menetelmänä kontrolloivaa työtä vaan erityisryhmiin kohdistuvaa sosiaalista auttamista. Nuorten kohdalla lastensuojelukysymykset ja muut alaikäisyyteen liittyvät juridiset näkökulmat ovat silti läsnä, eikä niitä voida toiminnassa ohittaa.
Palveluoperaatio Saappaan auttamiskeinoina on keskusteluavun tarjoaminen, kannustaminen vastuun kantamiseen omasta itsestä, ohjaus, fyysinen ensiapu ja kuljetusmahdollisuus. Monilla ryhmillä on tarjota myös lepopaikka, jossa nuori voi viipyä tarkoituksen mukaisen ajan.
Suuremmilla paikkakunnilla Saapas päivystää säännöllisesti perjantai-iltaisin, pienemmillä tarvittaessa ja erilaisten tapahtumien yhteydessä. Festivaalipäivystykset poikkeavat suuresti kadulla tapahtuvista päivystyksistä. Festivaalipäivystyksissä korostuu haittojen minimointi kun taas katupäivystyksessä korostuu työn pitkäjänteisyys ja etsivän työn tavoitteet.
Palveluoperaatio Saappaan toiminta perustuu vapaaehtoisuuteen, luottamukseen, avoimuuteen, jokamiehen oikeuksiin ja kansalaisvelvollisuuksiin. Vapaaehtoisten tulee sitoutua toiminnan periaatteisiin ja noudattaa voimassa olevia salassapitosäännöksiä. Palveluoperaatio Saappaan vapaaehtoiskoulutuksen järjestävät paikalliset Saapasryhmät.
Palveluoperaatio Saapas on kirkon työtä ja vapaaehtoinen toimii aina osana seurakunnan organisaatiota. Palveluoperaatio Saappaan hengellinen ulottuvuus on palvelussa (diakonia) ei julistuksessa. Vapaaehtoisuus ei vaadi omaa hengellistä sitoutumista, mutta vapaaehtoisella tulee olla valmiuksia keskustella nuorten kanssa, nuorten tehdessä aloitteen, myös hengellisistä kysymyksistä. Saapas ei tee lähetystyötä, mutta tunnustaa kaikkine osa-alueineen olevansa osa evankelis-luterilaisen kirkon työtä ja perustehtävää.