Weinheim
Weinheim [ˈvaɪ̯nhaɪ̯m] on kaupunki Lounais-Saksassa, Baden-Württembergin osavaltion luoteisosassa. Runsaan 40 000:n asukkaan Weinheim on tunnettu maalauksellisesta vanhastakaupungistaan ja kahdesta linnastaan.
Weinheim sijaitsee Baden-Württembergin, Saksan lounaisimman osavaltion, luoteisosassa lähellä Hessenin rajaa Odenwald-vuoriston länsireunalla. Lähimmät suurkaupungit ovat Mannheim 15 km luoteeseen ja Heidelberg 18 km etelään. Odenwaldin reunaa pohjois-etelä-suuntaan kulkeva vanha Bergstraße-tie kulkee Weinheimin läpi. Historiallisesti kaupunki kuuluu Kurpfalzin maakuntaan, nykyisillään Weinheim on Rhein-Neckar-Kreisin piirikunnan suurin kaupunki.
Weinheimin naapurikunnat ja -kaupungit ovat idästä alkaen myötäpäivään lueteltuina Birkenau, Gorxheimertal, Heiligkreuzsteinach, Schriesheim, Hirschberg an der Bergstraße, Heddesheim, Viernheim ja Hemsbach. Lännessä ja idässä Weinheimin kaupungin alue rajoittuu Hessenin naapuriosavaltioon.
Varsinaisen Weinheimin kantakaupungin lisäksi kaupungin 58,11 km² mittaiseen alueeseen kuuluu kuusi kaupunginosaa, jotka olivat vuoden 1973 kuntaliitokseen asti itsenäisiä kuntia. Weinheimin kaikki seitsemän kaupunginosaa asukaslukuineen (30. 9. 2006) ovat:
Weinheim mainitaan ensimmäistä kertaa asiakirjoissa vuonna 755. Nimi "Weinheim" ei viitanne viiniin (), vaikka sitä seudulla viljelläänkin, vaan juontunee frankkilaisesta henkilönnimestä "Wino". 700-luvun loppupuolella Weinheim siirtyi Lorschin luostarin omistukseen.
Weinheimille myönnettiin markkinaoikeudet vuonna 1000 ja rahanlyöntioikeus vuonna 1065. Milloin Weinheim sai kaupungin oikeudet, ei tiedetä. Vuoden 1100 tiennoilla Lorschin apotti rakennutti Weinheimiin Windeckin linnan suojaamaan luostarin läänityksiä. Kun Lorschin luostari lakkautettiin vuonna 1232, Weinheim tuli lyhyeksi aikaa Mainzin arkkipiispan alaiseksi, mutta myös Reinin pfalzkreivit, myöhemmät Kurpfalzin vaaliruhtinaat, esittivät aluevaatimuksia kaupunkia kohtaan. Vuoden 1264 välimiesoikeus päätti, että Windeckin linna ja 1200-luvun keskivaiheilla perustettu kaupungin uusi osa siirtyivät pfalzkreivien hallitsemiksi, kun taas vanhakaupunki pysyi Mainzin alaisena. Tässä yhteydessä Weinheimista puhutaan myös ensi kertaa kaupunkina. 1308 myös vanhakapunki siirtyi pfalzkreivien alaiseksi, 1454 vanha ja uusi kaupunki yhdistettiin hallinnollisesti.
Kolmikymmenvuotisen sodan aikoihin ensin Weinheimin valtasivat ensin espanjalaiset (1621), sitten ruotsalaiset (1632) ja lopulta baijerilaiset (1634). 1600-luvun loppupuolen sodissa ranskalaiset valtasivat vuonna 1674 Weinheimin ja tuhosivat Windeckin linnan. Heidelbergin, silloisen Kurpfalzin pääkaupungin, tuhon jälkeen Kurpfalzin vaaliruhtinas siirsi residenssinsä samoin kuin Heidelbergin yliopiston, rahapajan ja kirjapainon 1698 väliaikaisesti Weinheimiin.
Vuonna 1803 Kurpfalzin vaaliruhtinaskunta lakkautettiin ja sen Reinin itäpuoliset osat, siis myös Weinheim, siirtyivät Badenin suurherttuakunnan omistukseen. 1846 valmistui junayhteys Weinheimiin. Vuoden 1973 aluereformissa Weinheimiin liitettiin kuusi naapurikuntaa, samalla kaupungista tuli osa uutta Rhein-Neckar-Kreisin piirikuntaa.
Weinheimin kunnanvaltuustossa konservatiivinen CDU on vahvin puolue kolmellatoista paikalla. Toiseksi vahvin puolue on sosiaalidemokraattinen SPD yhdeksällä paikalla, paikallisella vapaalla vaalilistalla ("Freie Wähler") on kahdeksan paikkaa. Vihreä puolue Bündnis 90/Die Grünen ja liberaalinen FDP seuraavat viiden ja kahden paikan vahvuudella.
Weinheimin pormestarina on toiminut vuodesta 2002 sosiaalidemokraatti Heiner Bernhard.
Weinheim on tunnettu "kahden linnan kaupunkina" (saks. "Zweiburgenstadt"), sillä kaupungin yläpuolella Odenwaldin rinteillä seisoo keskiaikaisen Windeckin linnan raunio ja Wachenburg-linna, jonka rakennutti vuosina 1907-1928 romantisoivaan tyyliin weinheimilaisten opiskelijoiden osakunta.
Vanhankaupungin keskeisin paikka on kaupungin tori, jonka päädyssä seisoo vuosina 1911-1913 vanhemman kirkon paikalle rakennettu uusromaaninen pyhän Laurentiuksen kirkko. Torin laitaa koristavat vanha raatihuone (1557), jonka edessä seisoo torikaivo, ja niin sanottu Leijona-apteekki ("Löwenapotheke") 1600-luvun alkupuolelta. Vanhankapungin pääkadun, Hauptstraßen, laidalla on vuonna 1736 vihitty luterilainen kirkko. Laaksossa vanhankaupungin reunalla pienen puron varrella sijaitsee vanha nahkurien kortteli nimeltään Gerberbachviertel. Tämä keskiaikainen kortteli on mutkittelevine kujineen ja vanhoine ristikkotaloineen erityisen maalauksellinen. Vanhasta kaupunginmuurista on jäljellä vielä torni nimeltään "Blauer Hut" eli "sinihattu", lisäksi kaupungissa seisoo niin sanottu noitatorni ja punainen torni.
Entinen ruhtinaiden residenssi, jonka vanhimmat osat ovat peräisin 1400-luvulta, toimii nykyään Weinheimin raatihuoneena. Sitä ympäröivässä puistossa kasvaa eksoottisia kasveja, muun muassa Saksan suurin setripuu. Kaupungin reunalla sijaitsee niin sanottu "eksoottimetsä", jonne istutettiin 1800-luvun loppupuolella mammuttipetäjiä, jotka ovat kasvaneet yli 55:n metrin korkuisiksi.