Dub
Dub on 1970-luvulla kehittynyt musiikkityyli. Se muotoutui Jamaikalla reggaen pohjalta, kun laulu jäi pois ja rumpujen, lyömäsoitinten ja basson luomaa rytmiikkaa korostettiin. Kappaleisiin on saatettu kaiutettuna lisätä torvia, kitaroita, laulua tai kosketinsoittimia. Dubiin on saatettu myös äänittää jälkeenpäin lisäperkussioita. Dub on ollut spoken wordin ja dubstepin synnyn perustana.
Vuonna 1967 Jamaikalla DJ Ruddy Redwood "Supreme Ruler Of Sound" -sound systemistä lähetti sattumalta reggae-kappaleen ilman laulua erääseen dancehalliin. Levy oli painettu huonosti ja oli suunnaton yllätys, että kaikesta huolimatta yleisö oli sille erittäin vastaanottavainen. DJ otti yhteyttä Duke Reidiin, joka oli Jamaikan tärkein levytuottaja ja omisti Treasure Isle -levy-yhtiön. Reid päätti julkaista kaikkien vinyylisinglejen B-puolilla reggaen instrumentaaliversioita.
Jonkin aikaa myöhemmin King Tubby -nimellä paremmin tunnettu levytuottaja ja äänitarkkailija Osbourne Ruddock kiinnitti huomiota Reidin ideaan. King Tubby halusi kasvattaa basso&rumpu-parin osuutta musiikissa ja häivyttää laulua kaiun avulla. King Tubby päätti lisätä musiikkiin tehosteita (basson kyllästäminen, heijastukset, kaiku, phaser). Dub-musiikin voidaan katsoa syntyneen vuonna 1968.
Tyyli kehittyi Jamaikalla King Tubbyn studiolla. Myöhemmin mukaan tuli myös muita levytuottajia ja äänitarkkailijoita, kuten Lee "Scratch" Perry, Bunny Lee ja Errol Thompson. Jokainen heistä lisäsi oman esitystapansa musiikkiin, joten dub-musiikkiin ilmestyivät musiikilliset kokeilut, jotka ovat nykyään tärkeä osa lajityyppiä. Esimerkkinä voidaan mainita Augustus Pablo ja hänen taikamelodikansa sekä The Aggrovators, King Tubbyn studioyhtye. Dub-musiikista tuli Jamaikan sound systemien yleisintä musiikkia 1970-luvulla.
Tuottajien lisäksi laulajat antoivat oman lisänsä dub-musiikille: näin syntyi rub-a-dub. Prince Far I, Tappa Zukie sekä I-Roy ryhtyivät laulamaan sound systemin kanssa. Rub-a-dub kehittyi raggamuffin-tyyliksi 1980-luvun alussa.
Dub rantautui Eurooppaan jamaikalaisten maahanmuuttajien tuomien "dub platien" muodossa. Samaan aikaan, kun raggamuffinia jo kuunneltiin dubin syntysijoilla, dubista kiinnostuttiin Englannissa. Jah Shaka suunnitteli ensimmäisen englantilaisen sound systemin 1970-luvun lopussa.
Äänitarkkailijoiden uutta sukupolvea edustavat Prince Jammy ja Scientist. He molemmat olivat olleet King Tubbyn oppilaita Jamaikalla. He moninkertaistivat dub-musiikin tehot taajuuskorjaimella. Pian ilmaantui toinen kuuluisuuteen noussut äänitarkkailija, Mad Professor: ensimmäinen dub-musiikin tekijä, joka ei ollut Jamaikalta. Vuonna 1979 hän perusti oman levy-yhtiönsä, Ariwan. Lisäksi 80-luvulla näki päivänvalon rockers-rytmi, josta muistetaan Sly & Robbie. Tämä edelleen johti steppers-rytmiin 90-luvulla.
Eurooppalaiset alkoivat kiinnostua dub-musiikista. Punk-yhtyeet jakoivat näyttämön jamaikalaisten muusikoiden ja sound systemien kanssa. Sex Pistols, The Stranglers ja The Clash kirjoittivat joitakin dub-kappaleita. Tärkeät tapahtumat laajentuivat "Punk Reggae Partyiksi". Vuonna 1980 Adrian Sherwood loi levy-yhtiön On-U sound. Adrian Sherwood oli ensimmäinen eurooppalainen dubin tuottaja. Uusi raja ylittyi jälleen dub-musiikissa. Adrian Sherwood esitti jamaikalaisia, mutta etenkin omaa musiikkiaan ja englantilaisia dub-yhtyeitä, joista Dub Syndicate on maineikkain.
1990-luku toi mukanaan Eurooppaan dubin räjähdysmäisen suosion ja sen tekemisen kasvun. Uuden teknologian myötä lukuisat kotistudiot loivat uutta musiikkia ja saavuttivat kuuluisuutta. Dub-musiikki antoi myös vaikutteita muille musiikkityypeille, varsinkin elektroniselle musiikille.
Englantilaiset dub-yhtyeet kehittivät musiikkilajia kiivaammaksi ja radikaalimmaksi käyttämällä äänipöytiä, rumpukoneita ja syntetisaattoreita. Yhtyeet ammensivat dubiin piirteitä hip-hopista, house-musiikista ja drum'n'bassista. Aikakauden keskeisimmät yhtyeet olivat Iration Steppas, Zion Train, The Disciples ja The Rootsman. Mick Harris, Napalm Death -yhtyeen rumpali, kehitti industrial-dubin ja perusti oman yhtyeensä Scornin. Iso suunnannäyttäjä oli Fatboy Slimin kirjoittama Beats Internationalin hitti "Dub Be Good to Me", joka vietti neljä viikkoa brittilistan ykkösenä helmikuussa 1990.
Saksassa syntynyt "dub ambient" perustui The Orb -yhtyeen musiikkiin. Ääni on minimalistinen rätinöiden ja muiden häiriöjyrinöiden täyttämä. Dub ambient -tyyliä edustaa esimerkiksi berliiniläinen yhtye Pole.
Ranskassa perinteiset soittimet ja koneet sekoittuivat. Yhtyeet ammensivat ideoita reggaesta, breakbeatista, hip-hopista, drum'n'bassista ja rockista, mutta myös heimomusiikki, itämainen musiikki ja intialainen musiikki toimivat inspiraation lähteenä. Kuuluisimpia ranskalaisia yhtyeitä ovat High Tone, Zenzile, Improvisators Dub, Brain Damage ja EZ3kiel.
Dub on avointa musiikkia, joka kehittyy koko ajan. Musiikki saattaa olla äärimmilleen pelkistettyä ja minimalistista tai instrumentaalisesti runsasta. Dub voi olla elektronista tai akustista, ja suuntaus voi vaihdella rockista psykedeliaan.
Dub-musiikin tyyppejä: