Benkő-gambiitti
Benkő-gambiitti on shakkiavaus, joka alkaa tyypillisesti:
Benkő-gambiitissa, joka tunnetaan myös Volga-gambiitin nimellä, musta uhraa daamipuolen laitasotilaan saavuttaakseen asemallista painetta daamisivustalla a- ja b-linjoilla. Benkő on hyvin strateginen avaus, eikä mustalla ole yleensä suoraa tapaa saada gambiittisotilasta takaisin.
KvM David Levyn mukaan Benkö-gambiitti on todennäköisimmin keksitty Ruotsissa 1920-luvulla. Kansainvälisissä turnauksissa sen esittelivät ensi kerran 1930-luvulla ruotsalainen suurmestari Gösta Stoltz ja tšekkiläinen mestari Karel Opočensky. Sittemmin suurmestari Erik Lundin pelasi avausta kahdesti Saltsjöbadenin alueiden välisessä turnauksessa 1948.
Varhaisimmissa peleissä Benkö-gambiittiin päädyttiin siirtovaihdolla kuningasintialaisen puolustuksen kautta.
Esimerkiksi peli Paul Keres - Karel Opočensky, Pärnu 1937 alkoi:
1. d4 Rf6 2. c4 g6 3. g3 c5 4. d5 b5 5. cxb5 d6 ja vasta nyt voidaan puhua jonkinlaisesta Benkö-gambiitista.
Helmikuussa 1946 neuvostoliittolainen pelaaja nimeltä Agrunov julkaisi "Shakhmaty v SSSR" –lehdessä artikkelin, jossa analysoi siirroilla 1. d4 Rf6 2. c4 c5 3. d5 b5 alkavaa gambiittia. (Osa analyyseistä voidaan kuitenkin lukea kuuluvaksi Benoni-puolustuksen teoriaan.) Hän nimesi avauksen "Volgagambiitiksi", ja enimmäkseen tuolla nimellä avaus tunnetaan nykyään entisen Neuvostoliiton alueella ja Itä-Euroopassa. (Agrunov asui Kuibyševissa (nyk. Samara), joka sijaitsee Volgajoen varrella.) Suurmestari Pál Benkö pelasi avausta ensimmäisen kerran Sarajevon kansainvälisessä turnauksessa 1967. Sen jälkeen avauksesta tuli nopeasti suosittu. Benkö itse pelasi sitä useita kertoja. Avaus sai sittemmin nimensä hänen mukaansa.
Benkőtä ovat pelanneet monet suurmestarit, joista mainittakoon esimerkiksi syksyllä 2005 maailmanmestaruustittelin voittanut Veselin Topalov. Suomessa avausta aikanaan käytti kansainvälinen mestari Olli Salmensuu.
Esimerkkipeli:Torjuttu Benkö-gambiitti
Valkean ei välttämättä tarvitse ottaa tarjottua sotilasta vastaan, vaan Benkö-gambiitin voi torjua useilla eri tavoilla:
a) 4. a4
b) 4. Rd2
c) 4. b3
d) 4. Dc2
e) 4. Rf3
f) 4. g3
Sen sijaan E. Curtin esittelemä sotilaanuhraus 4. e4? ei ole hyvä, koska:
4...Rxe4 5. Df3 Da5+ 6. Rc3 Rxc3 7. Ld2 b4 8. bxc3 b3 9. Dd1 b2 10. Tb1 Dxa2 11. Dc2 g6 12. Txb2 Da5 13. Ld3 Lg7 14. Re2 0-0 15. 0-0 d6 16. f4 Rd7 ja nyt valkealla on sotilas vähemmän sekä lisäksi valkean sotilasasema on heikko.
Torjutun Benkö-gambiitin eri muunnelmat löytyvät ECO-koodiston koodista A57.
Vastaanotettu Benkö-gambiitti
Mikäli valkea haluaa ottaa vastaan tarjotun sotilaan, pelataan
Musta tarjoaa toisen sotilaan uhrausta. Tästä haarautuvat pääjatkot. Valkoinen voi nyt ottaa sotilaan vastaan siirrolla 5. bxa6, jolloin päädytään seuraavaan asemaan:
Tätä muunnelmaa kutsutaan vastaanotetuksi Benkö-gambiitiksi. Tätä muunnelmaa käsittelevät Encyclopedian kohdat, joiden ECO-koodit ovat A58 ja A59.
Vaihtoehtoisesti valkoinen voi torjua uhrauksen ja pelata
jolloin peli saa aivan uuden luonteen ja päädytään seuraavaan asemaan:
4. cxb5 a6 5. b6 -muunnelma on viralliselta nimeltään puolihyväksytty Benkö-gambiitti. Tämän muunnelman sisältävä ECO-koodi on A57.
Valkea voi torjua toisen sotilaan uhrauksen myös pelaamalla 
Tämä jatko on nimeltään Zaitsevin muunnelma. Muunnelma on saanut nimensä suurmestari Igor Zaitsevin mukaan. Zaitsevin muunnelma ECO-koodistossa on kohdassa A57.