Luhanskin alue
Luhanskin alue () on Ukrainan itäisin hallinnollinen alue. Sen läpi virtaa Donjoen itäinen sivuhaara Donets. Väestöltään suurelta osin venäjänkielisen alueen asukasluku on noin 2,2 miljoonaa. Neuvostovuosina 1935–1958 ja 1970–1990 alueen nimenä oli Vorošilovgradin alue Luhanskin tuolloisen nimen mukaan. Nimi muistutti Stalinin työtoveri, marsalkka Kliment Vorošilovista (1881–1969).
Luhanskin aluetta rajaavat pohjoisessa Venäjän Belgorodin ja Voronežin alueet, idässä ja etelässä Venäjän Rostovin alue. Lännessä naapureina ovat Ukrainan Donetskin ja Harkovan alueet. Aluekeskus Luhansk sijaitsee linnuntietä noin 27 kilometrin päässä Venäjän rajasta. Venäjän eteläisen federaatiopiirin keskuskaupunki Rostov-na-Donu sijaitsee noin 155 kilometrin päässä etelässä, Itä-Ukrainan Donetsk 130 kilometrin päässä länsilounaassa ja Harkova 270 kilometriä luoteessa. Pääkaupunki Kiova on puolestaan 670 kilometrin päässä länsiluoteessa. 
Luhanskin alueen pinta-ala on 26 700 km², mikä on noin 4,4 prosenttia koko Ukrainan pinta-alasta. Alueen pituus pohjois–etelä-suunnassa on noin 190 kilometriä ja leveys itä–länsi-suunnassa noin 250 kilometriä.
Ilmasto on mantereinen: kylmähkö vähäluminen talvi ja kuiva, kuuma kesä. Keskimääräinen sademäärä voi olla 459–505 mm. Luhanskin alueella virtaa 122 jokea, joista suurin on Donets ja 60 järveä. Maa on pääasiassa viljavaa mustanmullan maata.
Alueen pääkaupunki on Luhansk, jossa on 413 370 asukasta (2017). Muita huomattavia, yli 30  000 asukkaan kaupunkeja (2013) alueella ovat Altševsk (111 360 as.), Sjeverodonetsk (109 466 as.), Lysytšansk (104 314 as.), H’rustalnyi (82 765 as.), Kadijivka (aiemmin Stahanov, 77 593 as.), Dovžansk (65 276 as.), Rubižne (60 374 as.), Antratsyt (54 640 as.), Rovenky (47 852 as.), Brjanka (47 512 as.), Krasnodon (44 283 as.) ja Pervomaisk (38 435 as.).
Vuoden 2013 alussa asukkaita oli yhteensä 2 256 551. Tämä on 5,0 prosenttia Ukrainan väestöstä. Noin 87 prosenttia Luhanskin alueen väestöstä asuu kaupungeissa tai kaupunkimaisissa taajamissa ja loput 13 prosenttia maaseudulla. Väestötiheys oli tuolloin 85 asukasta neliökilometrillä.
Pääosa väestöstä on venäjänkielistä.
Vuoden 2001 väestönlaskennassa väestön etninen tausta jakautui seuraavasti: ukrainalaisia 58,0 %, venäläisiä 39,0 %, valkovenäläisiä 0,8 %. Muihin etnisiin väestöryhmiin kuului kuhunkin enintään 0,3 % alueen väestöstä (uzbekkeja, juutalaisia, bulgaareja, georgialaisia, armenalaisia, saksalaisia, tataareja, puolalaisia ja muita). Aiempaan, Neuvostoliiton viimeiseen väestönlaskentaan (1989) verrattuna ukrainalaisten suhteellinen määrä oli kasvanut ja venäläisten, valkovenäläisten ja juutalaisten määrä laskenut merkittävästi. Tämä selittyy Neuvostoliiton hajoamisen jälkeisillä tapahtumilla: aiemmin hyvin vilkas muuttoliike Neuvostoliiton tasavaltojen välillä ja maahantulo Ukrainaan heikkeni, maastamuutto oli voimakasta takaisin synnyinmaahan ja luontainen väestönkasvun oli negatiivista (enemmän kuolleita kuin syntyneitä, alhainen syntyvyys suurvallan romahduttua ja maahanmuuttajien ikääntyessä) yhteisvaikutuksella.
Oheinen taulukko kuvaa Luhanskin alueen väestökehitystä virallisten väestönlaskentojen (1959–2001) ja Ukrainan tilastokeskuksen arvioiden (2013 ja 2017) perusteella. Väkiluku oli vuoden 2013 alkuun mennessä vähentynyt 21,2 prosenttia Neuvostoliiton aikaiseen vuoden 1989 väestönlaskentaan verrattuna. Vuonna 2013 Luhanskin alueen väkiluku oli alempi kuin minään väestönlaskentavuonna 1950-luvulta alkaen. Vuoden 2001 väestönlaskuun verrattuna väkiluku putosi 11,4 prosenttia lisää vuoden 2013 alkuun mennessä.
Luhanskin alue on raskaasti teollistunut. Alueella on kivihiilikaivoksia, öljynjalostusta, terästehtaita ja muita metallurgian tehtaita, kemiantehtaita, konepajateollisuutta ja kevyttä teollisuutta.
Ukrainan tilastokeskus Ukrstatin mukaan Luhanskin alueen osuus Ukrainan bruttokansantuotteesta vuonna 2011 oli 57,2 miljardia Ukrainan hryvniaa (UAH), joka oli vuoden 2011 lopun virallisin vaihtokurssein 5,55 miljardia euroa. Tämä oli 4,4 prosenttia Ukrainan BKT:sta. Jokaista alueen asukasta kohti tämä on vain 25 067 hryvniaa eli noin 2 434 euroa vuodessa. Tämä oli 88 % Ukrainan keskiarvotasosta.
Vuonna 2013 keskimääräinen palkkataso alueella oli 3 337 UAH eli 302 euroa.
Strategista merkitystä on esimerkiksi Luhanskin alueen kautta Voronežin suunnalta Rostov-na-Donuun kulkevalla pohjois–eteläsuuntaisella maakaasun pääsiirtoputkella sekä osalla alueen raskaasta teollisuudesta. Ukrainan koillisosien Dnepr–Donetsin liuskekaasukentän itäosa osuu myös alueen pohjoisosiin, vaikka tämän suuren kaasuvarannon pääesiintymä onkin alustavasti lännempänä, erityisesti Harkovan ja Pultavan alueilla.
Luhanskin alueella on monta Ukrainan rajavartiolaitoksen ylläpitämää kansainvälistä rajanylityspaikkaa. Näistä enemmistö on maanteiden raja-asemia. Lisäksi alueella on Venäjän rajaliikenteen rautatieasemia ja Luhanskin kansainvälisen lentoaseman rajanylityspaikka. Tämän lisäksi Venäjän rajalla on useita paikallisia, osan päivästä tai tarpeen mukaan aukiolevia raja-asemia. Paikoin raja kulkee asutuksen keskellä, ja rajavalvonta on hyvin haastavaa.
Touko-kesäkuun 2014 taitteessa tapahtui rajaloukkauksia, jossa Venäjän Rostovin alueen puolelta Ukrainaan tunkeutui useita, aseistautuneita sotilashenkilöitä kuljettaneita ajoneuvoja. Lisäksi Venäjä-mieliset, osin Venäjältä tulleet kapinalliset hyökkäsivät kahteen Ukrainan rajavartiolaitoksen kaupungeissa sijaiseviin tukikohtaan (varikko- ja majoitustiloja) Luhanskissa ja Sverdlovskissa. Rajavartiosto päätti vetäytyä siviiliasutusta suojanaan käyttäneitä hyökkääjiä vastaan käytyjen taistelujen jälkeen näistä tukikohdastaan. Ukraina myös sulki kesäkuun 2014 alkupäivinä tilapäisesti ainakin kahdeksan rajanylityspaikkaa yleisen turvallisuuden nimissä. Näistä kuusi oli Luhanskin alueella olevia maantieliikenteen raja-asemia ja yksi rautatieliikenteen raja-asema. Myös Luhanskin kansainvälinen lentoasema oli suljettuna. Suljetuista raja-asemista merkittävimpiin kuuluu eurooppatien Dolžanskyin raja-asema Venäjän Rostovin alueen Novošahtinskin ja Ukrainan Dovžanskin piirin (Sverdlovskin piirin) rajalla.
Venäjä-mieliset separatistit ovat pyrkineet iskemään Ukrainan rajavartioston ylläpitämiä, Venäjän federaation Rostovin alueen Donetskin kaupunkiin rajoittuvia raja-asemia kohtaan. Nämä suljettiin rajaloukkausten ja separatistien hyökkäysaikeiden takia liikenteeltä muutamaa päivää aiemmin. Ukrainan rajavartiosto raportoi yhä 9. kesäkuuta separatistien hyökkäyksistä seudun raja-asemista keskeisintä eli Izvarynen raja-asemaa kohtaan Ukrainan valtatien M04 ja Venäjän valtatien M21 rajalla eli eurooppatiellä . Ukrainan viranomaiset kuitenkin kertoivat torjuneensa hyökkäykset. Kranaatinheittimin varustetut separatistit yrittivät vallata taas myös Luhanskin lentoasemaa 9.–10. kesäkuuta 2014 välisenä yönä.
Ukrainan sekavien presidentinvaalien aikana 26. marraskuuta 2004 Luhanskin alue julistautui itsenäiseksi ja pyysi liittymistä Venäjän federaatioon..Luhanskin alue on jaettu 18 piiriin ja 14 kaupunkipiiriin tai suoraan alueen alaiseen kaupunkiin (suluissa asukaslukuarvio 2013):