HMS Formidable (67)
HMS Formidable oli Britannian kuninkaallisen laivaston Illustrious-luokan lentotukialus toisessa maailmansodassa.
Alus tilattiin 19. maaliskuuta 1937 Harland & Wolffin telakalta Belfastista Pohjois-Irlannista osana vuoden 1937 laivasto-ohjelmaa. Sen köli laskettiin 17. kesäkuuta ja alus laskettiin vesille 17. elokuuta 1939. Vesillelaskutilaisuudessa sai kaksi katsojaa surmansa putoavista esineistä. Se otettiin palvelukseen 24. marraskuuta 1940.
Lokakuussa 1940 alus oli merikoeajoilla ennen virallista palveluskäyttöön ottamissa. Se oli toinen lentotukialus, joka varustettiin jo valmistuessaan tyypin 279 ilmavalvontatutkalla. Palveluskäyttöön ottamisen jälkeen alus oli koulutuskäytössä ja 24. marraskuuta suojaamassa Atlantin saattueita sekä etsimässä Saksan laivaston kaappareita ja sukellusveneiden emäaluksia Force C:ssä Freetownissa suojanaan risteilijä "HMS Norfolk".
Joulukuussa alus etsi Saksan laivaston raskasta risteilijää "Admiral Scheeriä".
"HMS Formidable" siirrettiin tammikuussa Välimeren laivastoon korvaamaan ilmahyökkäyksessä vaurioitunut "HMS Illustrious". Alus aloitti matkan Hyväntoivonniemen kautta Aleksandriaan. Se oli helmikuussa Itä-Intian laivaston mukana tukemassa Somalimaassa käytyjä taisteluita. Aluksen lentokoneet laskivat miinoja Mogadishun edustalle operaatio Breachissä. Vapauduttuaan operaatiosta alus jatkoi matkaansa Suezin kanavalle, joka oli suljettu miinavaaran vuoksi. Miinanraivaajien varmistettua turvallisuuden alus läpäisi kanavan ja se liittyi Välimeren laivastoon 10. maaliskuuta.
Alus lähti 20. maaliskuuta merelle osastossa, jonka muut alukset olivat taistelulaivat "HMS Barham", "HMS Valiant" ja "HMS Warspite" sekä risteilijät "HMS Gloucester" ja "HMS York" suojueineen. Osaston tehtävänä oli operaatiossa MC9 suojata Maltalle matkannutta täydennyssaattuetta MW6. Alus valmistautui 27. maaliskuuta torjumaan Italian laivaston yhdessä taistelulaivojen kanssa. Seuranneessa Matapanin taistelussa aluksen lentokoneet tekivät 28. maaliskuuta onnistuneen torpedohyökkäyksen Italian laivaston risteilijöitä vastaan. Seuraavana päivänä alus aloitti osaston mukana paluumatkan Aleksandriaan.
Huhtikuussa alus suojasi Maltalta saapunutta saattuetta ME7. Se suojasi 21. huhtikuuta operaatio MD2:ssa Tripolia tulittaneita pinta-aluksia. Alus muodosti suojausosastonsa kanssa Force C:n, jonka muut alukset olivat risteilijät "HMS Orion", "HMAS Perth" ja "HMS Ajax" sekä neljä hävittäjää. Operaatiossa aluksen lentokoneet valaisivat maalialueen pudottamalla valaisupommeja. Paluumatkalla aluksen lentokoneet ampuivat alas kaksi Saksan ilmavoimien Junkers Ju 88 -torpedopommittajaa.
Alus oli 10. toukokuuta laivaston mukana suojaamassa Aleksandriasta Maltalle matkaavaa saattuetta MW7 sekä Sisilian salmen läpi saapuvaa operaatio Tigerin saattuetta. Aluksen lähtö Kreetan evakuoinnin suojaksi viivästyi hävittäjälentokoneiden vajaukseen ja se pääsi lähtemään vasta 20. toukokuuta. Alus joutui 26. toukokuuta ilmahyökkäykseen yrittäessään iskeä koneineen Scarpanton lentokentälle. Kaksi 1 000 kilon lentopommia, jotka osuivat X-torniin ja lentokannelle, aiheuttivat pahoja vaurioita.
Alus purjehti Hyväntoivonniemen reittiä Yhdysvaltoihin Norfolkin laivastontelakalle. Vaurioiden korjaamisen aikana aluksen tutkavarustuksen täydentämistä varten tehtiin valmisteluja ja sen lentokoneet vaihdettiin Vought F4U Corsair ja Hellcat-koneisiin. Alus aloitti joulukuussa koeajot, joiden päätyttyä se liittyi Britteinsaarille lähtevään saattueeseen yhdessä "HMS Illustriousin" kanssa. Lentotukialukset kolaroivat 12. joulukuuta.
Tammikuussa 1942 alus saapui kotimaahan, jossa se valmistautui palvelukseen itäisessä laivastossa. Aluksen tyypin 279 tutka korvattiin tyypin 281 tutkalla ja sille asennettiin kaksi tyypin 265 tulenjohtotutkaa ilmatorjunnan tehostamiseksi. Asennusten jälkeen alus oli koeajoissa ja koulutettavana tutkajärjestelmien käyttöönottamiseksi.
Alus lähti 15. helmikuuta Intian valtamerelle suojaten samalla Hyväntoivonniemen kautta Lähi-itään matkannutta miehistönkuljetussaattuetta. Se lähti 2. maaliskuuta Freetownista saapuen 10. maaliskuuta Kapkaupunkiin. Alus liittyi 26. maaliskuuta Itäiseen laivastoon, mutta sen lentomiehistöjen koulutustaso ei ollut operatiiviseen toimintaan soveltuva.
Alus muodosti 31. maaliskuuta "HMS Warspiten", "HMS Indomitablen", "HMS Cornwallin", "HMS Emeraldin" ja "HMS Enterprisen" kanssa Force A:n, jonka tehtävänä oli etsiä keisarillisen Japanin laivaston Ceylonille matkaava laivasto. Aluksen potkurit vaurioituivat ja se joutui lopettamaan etsinnän. Huhtikuussa alus oli Bombayssa telakalla korjattavana, minkä valmistuttua se lähti 23. huhtikuuta Mombasaan liittyäkseen laivastoon.
Alus oli 5. toukokuuta Madagascarin koillispuolella estääkseen japanilaisten ilmahyökkäykset operaatio Ironcladin maihinnousujoukkoja vastaan. Aluksen ollessa matkalla Seychelleille tankattavaksi tutkalla havaittiin lentokone, jolloin alukselta noussut Martlet hävittäjä ampui alas japanilaisen HK6 merilentokoneen. Alus piti 10. toukokuuta alkaen tukikohtanaan Kilindiniä suojaten saattueita sekä tehden syöksyjä Intian valtamerelle. Alus osallistui 29. toukokuuta laivastoharjoitukseen.
Elokuussa aluksen lentokoneet ampuivat alas japanilaisen lentoveneen. Alus sai määräyksen siirtyä 24. elokuuta Välimerelle korvaamaan "HMS Indomitable" ja se aloitti matkan Britteinsaarille. Syyskuussa alukselle siirrettiin Seafire hävittäjiä ennen lähtöä Välimerelle. Se lähti 30. lokakuuta Gibraltarille suojatakseen Pohjois-Afrikan maihinnousua operaatio Torchia.
Marraskuun alussa Gibraltarille saavuttuaan alus muodosti "HMS Victoriousin" ja "HMS Furiousin" kanssa Force H:n. Se oli 8. marraskuuta 30 merimailia Algerista pohjoiseen suojaamassa lentokoneineen maihinnousua. Aluksen lentokoneet tuhosivat 13. marraskuuta rannikkopatterin Cape Matifulla ja 820 laivueen lentokone upotti Saksan laivaston sukellusveneen "U331" Algerin lounaispuolella. Joulukuussa alus oli läntisellä Välimerellä tukemassa maajoukkojen operaatioita sekä suojaamassa alueella matkanneita saattueita.
Maaliskuussa 1943 aluksen tukikohdaksi vaihtui Alger tehtävien keskittyessä akselivaltojen saattueiden häirintään. Alus siirrettiin 5. huhtikuuta Aleksandriaan suojaamaan itäisen Välimeren saattueita.
Heinäkuussa alus osallistui harhautushyökkäykseen Kreetan pohjoispuoella sekä suojasi saattueita keskisellä Välimerellä valmistauduttaessa maihinnousuun. Alus lähti 7. heinäkuuta Maltalta "HMS Valiantin" ja "HMS Warspiten". Alusten suojana olivat risteilijät "HMS Aurora" ja "HMS Penelope" sekä kuusi hävittäjää. Osasto oli Tyrrhenanmerellä suojatakseen Aleksandriasta saapuvia joukkojenkuljetussaattueita. Seuraavana päivänä osasto joutui ilmahyökkäykseen. Osasto liittyi 9. heinäkuuta Syrtinlahdella osastoon, jonka muodostivat "HMS Nelson", "HMS Rodney" ja "HMS Indomitable" suojueineen. Osaston tehtävänä oli suojata Operaatio Huskya eli Sisilian maihinnousua estämällä Italian laivaston mahdollinen hyökkäys. Lentotukialusten lentokoneet suojasivat 10.-14. heinäkuuta sillanpäitä ja niitä huoltavia aluksia. Osasto joutui 15. heinäkuuta Italian ilmavoimien torpedopommittajien maaliksi, jolloin "HMS Indomitableen" osui.
Elokuusta alkaen alus piti Maltaa tukikohtanaan suojaten edelleen Sisiliaan matkanneita täydennys- ja huoltosaattueita. Alus liittyi 8. syyskuuta Salernon maihinnousua varten koottuun suojausosastoon. Lokakuussa alus tuki taistelutoimia Italian rannikon edustalta, kunnes se vapautettiin Välimeren operaatiosta ja alus aloitti kotimatkan.
Aurinkoiselta Välimereltä "HMS Formidable" siirrettiin Pohjoiselle jäämerelle antamaan suojaa Murmanskiin meneville saattueille Kotilaivastoon liitettynä. Alus suojasi 2. marraskuuta Murmanskista palaavaa saattuetta RA54.
Helmikuusta 1944 alkaen alus oli telakalla huollettavana, jolloin sen tutkavarustus modernisoitiin asentamalla tyyppien 281B ja 79B tutkat tehostamaan ilmatorjuntaa ja tyypin 277 merivalvontatutka. Alus oli toukokuussa huollon jälkeisissä koeajoissa ja kesäkuussa alukselle siirrettiin lentolaivueet valmistauduttaessa operatiivisiin tehtäviin.
Alus jatkoi palvelustaan Kotilaivastossa ja sen kotitukikohtana oli Scapa Flow. Aluksen Swordfish-koneet osallistuivat tuloksettomaan hyökkäykseen Pohjois-Norjassa Altavuonossa tukikohtaansa pitävää "Tirpitziä" vastaan 17. heinäkuuta 1944 (Operaatio Mascot). Aluksen koneet uudistivat hyökkäyksen 22. elokuuta operaatio Goodwoodissa, mutta isku jäi tuloksettomaksi huonon sään vuoksi. Isku uudistettiin 24. elokuuta, jolloin ilmoitettiin kahden pommin osuneen maaliin. Aluksen lentokoneet tekivät vielä 29. elokuuta tuloksettoman yrityksen.
Syyskuussa alus määrättiin huollon jälkeen brittiläiseen Tyynenmeren laivastoon ja lokakuussa alus otettiin Gibraltarilla telakalle, missä aloitettiin koneremontti.
Tammikuussa 1945 alus aloitti huollon jälkeiset koeajot ja helmikuussa se aloitti matkan Tyynellemerelle liittyäkseen Yhdysvaltain 5. laivastoon. Alus saapui 10. maaliskuuta Sydneyyn, mistä se jatkoi edelleen Manukseen liittyäkseen brittiläiseen Tyynenmeren laivastoon.
Alus saapui 4. huhtikuuta Leytelle liittyen Task Force 57:ään ja valmistautuen ilmaoperaatioihin. Alus liittyi 14. huhtikuuta Task Group 57.2:een, jonka alukset olivat "HMS Indomitable", "HMS Victorious", "HMS Illustrious" ja "HMS Indefatigable". Osastossa "HMS Formidable" korvasi "HMS Illustriousin", joka oli lähti huollettavaksi.
Alus osallistui ryhmän mukana osaa japanilaisten hallussa olevien lentokenttien neutralisointiin Sakishima Guntossa Yhdysvaltain joukkojen aloittaessa maihinnousun Okinawalle. Ilmaoperaatioiden aikana ryhmä joutui Baka-koneilla tehdyn itsemurhaiskun kohteeksi. Alus poistui 20. huhtikuuta ryhmän mukana operaatioalueelta ja se saapui 23. huhtikuuta Leytelle San Pedron redille.
Alus lähti 1. toukokuuta ryhmän mukana Sakishima Gunton operaatioalueelle, missä lentotoiminta aloitettiin 4. toukokuuta. Aluksen lentokoneet suojasivat raskaita pinta-aluksia ja ne toimivat tykistöntulenjohtajina lentokenttää ammuttaessa.
Aluksen kanteen osui vielä samana päivänä kamikaze, jonka pommin räjähtäessä yksitoista lentokonetta tuhoutui ja kattilahuoneen vauriot laskivat nopeuden 18 solmuun. Miehistöstä sai surmansa kolme ja 47 haavoittui. Seuraavana päivänä kattilahuoneen vikoja saatiin korjattua siten, että maksiminopeus palautui.
Toinen kamikaze osui alukseen 9. toukokuuta, ja repi kanteen ammottavan aukon ja surmasi yhden miehistönjäsenen haavoittaen lisäksi muutamia, mutta aiheutti ainoastaan muutaman tunnin poissaolon lentotoiminnasta. Aluksen kannella tuhoutui pommin räjähtäessä kuusi Corsairia ja yksi Avenger, joiden lisäksi kaksi Corsairia vaurioitui. Syttyneissä tulipaloissa ja sammutuksessa vaurioitui vielä neljä Avengeria ja kahdeksan Corsairia. Kuninkaallisen laivaston panssarikantiset lentotukialukset selvisivät kamikaze-iskuista selvästi pienemmin tappioin kuin amerikkalaiset puukantiset alukset.
Aluksen hangaarikannella syttyi 18. toukokuuta tulipalo Corsair-koneen aseiden lauettua tankattaessa. Kolmekymmentä lentokonetta tuhoutui täysin tai tuli käyttökelvottomaksi. Seuraavana päivänä alus jatkoi lentotoimintaa, mutta lentokapasiteetti oli hyvin rajallinen. Alus poistui 22. toukokuuta operaatioalueelta ryhmän mukana Manukseen operaation päätyttyä. Kesäkuussa tilapäiskorjausten valmistuttua Manuksessa alus lähti Sydneyyn huollettavaksi.
Alus palasi heinäkuussa Yhdysvaltain 3. laivaston Task Force 37:ään, jonka muut lentotukialukset olivat "HMS Implacable" ja "HMS Victorious". Alus lähti 6. heinäkuuta ryhmän mukana operaatioalueelle ja se liittyi 16. heinäkuuta 3. laivastoon valmisteltaessa hyökkäystä Tokioon ja Jokohamaan. Seuraavana päivänä ryhmän lentokoneet tekivät brittien ensimmäisen ilmahyökkäyksen Japanin pääsaarille sekä suojasivat TF 37:n muita aluksia.
Aluksen lentokoneet pudottivat 25. heinäkuuta kolme Aichi torpedopommittajaa sekä vaurioittivat neljättä. Aluksen lentokoneet hyökkäsivät 9. elokuuta ryhmän muiden alusten koneiden kanssa Honshun pohjoisosien ja Hokkaidon lentokentille ja meriliikennettä vastaan. Seuraavana päivänä ilmaoperaatioita jatkettiin. Alus palasi 12. elokuuta brittiläisen Tyynenmeren laivaston mukana Manukseen tankattavaksi.
"HMS Formidable" ei osallistunut Japanin antautumisseremonioihin Tokionlahdella. Se siirrettiin kuljettamaan vapautuneita sotavankeja Sydneyyn sekä palauttamaan Kauko-Idässä olleita joukkoja kotiin. Alus kuljetti lähes 14 000 matkustajaa ja se matkasi yli 100 000 merimailia. Se palasi helmikuussa 1946 Britteinsaarille, missä se poistettiin palveluksesta 26. heinäkuuta. Alus sijoitettiin 1947 reserviin, missä se oli seuraavat neljä vuotta ilman huoltoa.
Reservissä ollessa aluksen rungon kunnon heikentyminen esti suunnitellun modernisoinnin. Alus sijoitettiin poistolistalle 1950 ja se myytiin romutettavaksi BISCOlle. Aluksen hylky saapui hinattuna T. W. Wardille Inverkeithingiin romutettavaksi 12. toukokuuta 1953.
Aluksen päälliköinä olivat: