hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Helmut Gröttrup
Helmut Gröttrup (syntyi 1916, kuoli 1981) oli saksalainen raketti-insinööri, joka suunnitteli V-2-ohjuksen ohjausjärjestelmän ja joka oli Wernher von Braunin insinööreistä johtavia niistä, jotka siirtyivät toisen maailmansodan jälkeen Neuvostoliittoon Sergei Koroljovin rakettiohjelmaan.
Hän asui toisen maailmansodan jälkeen Saksan läntisellä miehitysvyöhykkeellä. Hän ei halunnut siirtyä Yhdysvaltoihin mm. perhesyistä. Venäläiset tarjosivat korkeaa palkkaa V-2-työn jatkamisesta Saksan itäosasta käsin.
Syyskuusta 1945 lokakuuhun 1946 Gröttrup toimi Saksan Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeellä Korolevin alaisuudessa, jonka jälkeen ko. saksalaisryhmä perheineen siirrettiin Neuvostoliittoon.
Marraskuuhun 1947 mennessä saksalaiset toteuttivat 11 V-2-rakettien koelaukaisua Gorodomlijan saarelta. Viisi laukaisuista onnistui. Tämän jälkeen saksalaisten tutkimustyöurakka oli tehty. He joutuivat olemaan karanteenissa 1950-luvun puoliväliin, kunnes heidän tietonsa Neuvostoliiton rakettiohjelman tilasta oli vanhentunutta tietoa.
22. marraskuuta 1955 Gröttrup muutti takaisin Saksaan.
Kuisma Aalto
Kuisma ”Kuge” Aalto (s. 1975 Turku) on suomalaisen thrash metal -yhtye Mokoman kitaristi ja taustalaulaja. Hän toimii myös Mokoman jäsenten perustaman Sakara Records -levy-yhtiön viestintäjohtajana sekä on toiminut IndieCo ry:n, Suomen riippumattomien levy- ja tuotantoyhtiöiden yhdistyksen, hallituksen jäsenenä vuosina 2005–2006 .
Aalto on opiskellut Tampereen yliopistossa tietojenkäsittelytiedettä ja yrityksen hallintoa.
Hän oli myös yksi The Macheten perustajajäsenistä ja soitti yhtyeessä kitaraa kunnes Santtu Hämäläisen liityttyä yhtyeeseen vaihtoi soittimekseen basson. Hän kuitenkin erosi yhtyeestä tammikuussa 2005 työ- sekä henkilökohtaisiin kiireisiin vedoten.
Aalto käyttää pääasiassa ESP-merkkisiä kitaroita, Mesa/Boogie Triple Rectifier -kitaravahvistinta, kahta Mesa/Boogie Recto Standard 4×12 -kaappia ja Boss-efektipedaaleita.
Aalto on 196 cm pitkä ja hänet tunnetaankin pituudestaan Mokoman fanien keskuudessa ja häntä, sekä toista kitaristia Tuomo Saikkosta kutsutaankin torneiksi. Hän pelannut myös salibandya Suomen vanhimmassa salibandyseura Ylhäksessä ja sen miesten II-joukkueessa.
Luettelo Aallon kitaroista:
Nintendo Space World
Space World oli Nintendon järjestämä videopelitapahtuma, joka yleensä pidettiin Nintendon laitepaljastuksia varten. Space Worldia ei järjestetty vuosittain, kuten useita muita suuria pelitapahtumia. Space World järjestettiin aina Japanissa, joko Tokiossa tai Kiotossa, jossa Nintendolla on päämaja.
Viimeisimmässä, vuoden 2000 Space World -tapahtumassa paljastettiin Nintendo GameCube ja Game Boy Advance. Useita faneja innostutti uusia pelejä yhdistävällä trailerilla ollut kohtaus, jossa nähtiin Link ja Ganon taistelemassa – yhteenotto oli toteutettu realistisilla grafiikoilla. Taistelukohtaus oli kuitenkin vain tehoja esittelevä demo, ja seuraavassa "Zelda"-pelissä, "issä" oli cel-shading-tekniikalla toteutetut, sarjakuvamaiset grafiikat.
Vuonna 2006 Space Worldia huhuttiin järjestettävän Wii-paljastuksille, varsinkin, kun Nintendo ei aikonut ottaa osaa 2006 Tokyo Game Show -tapahtumaan. Nintendolla ei kuitenkaan ollut suunnitelmia pitää Space Worldia vuonna 2006..
Väkivallan lapset
Väkivallan lapset on Doris Lessingin viisiosainen kirjasarja.
1. Parempien ihmisten lapsi (1977) / Martha Quest (1952)
2. Hyviin naimisiin (1979) / A Proper Marriage (1954)
3. Myrskyn varjossa (1980) / A Ripple from the Storm (1958)
4. Lumous haihtuu (1982) / Landlocked (1965)
5. Muutoksen aika (1986) / The Four-Gated City (1969)
Lea Toivola: "Äiti, onko minun vielä tanssittava?" Doris Lessingin Väkivallan lapset -sarja. Kanava 6/2009.
İ
İ (i) on turkkilaisessa aakkostossa esiintyvä latinalaisiin kirjaimiin kuuluva I-kirjaimen variantti, johon on lisätty yläpuolinen piste isoon kirjaimeen pienen kirjaimen tapaan. Kirjainta käytetään turkissa, azerissa, krimintataarissa ja tataarissa.
Ääntämykseltään kirjain on etinen, suppea, lavea vokaali () ja vastaa näin muun muassa suomen /i/-äännettä. Turkkilaisessa aakkostossa esiintyy myös vastaava pisteetön kirjain I eli ı, joka on ääntämykseltään takainen, suppea, lavea vokaali ()
Esimerkiksi Istanbulin turkinkielinen nimi on "İstanbul".
Canopus Argossa: arkisto
Canopus Argossa: arkisto on Doris Lessingin viisiosainen kirjasarja. Sarjan englanninkielinen nimi on "Canopus In Argos: Archives".
Sarjan teokset ovat itsenäisiä romaaneja eikä niitä ole välttämätöntä lukea järjestyksessä. Sarja on tyyliltään vakavamielistä science fictionia.
Scott Adams
Scott Adams (s. 8. kesäkuuta 1957 Windham, New York) on yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä ja kirjailija. Erityisesti Adams tunnetaan Dilbert-sarjakuvan luojana.
Adams on suorittanut alemman korkeakoulututkinnon taloustieteissä Hartwick Collegessa vuonna 1979 ja MBA-tutkinnon Kalifornian yliopiston Haas School of Businessissa. Vuosina 1979–1986 Adams työskenteli läheisesti tietoliikenne-insinöörien kanssa Crocker National Bankissa ja vuosina 1986–1995 Pacific Bell -puhelinyhtiössä. Adams käyttää näitä kokemuksia laatiessaan Dilbert-sarjakuvaa.
Adams on kärsinyt kahdenlaisesta dystoniasta. Jo vuonna 1992 ensimmäisen kerran oireilleen kirjoittajankrampin vuoksi hän siirtyi vuonna 2005 piirtämään piirustuslaudan avulla. Alkuvuodesta 2005 Adams menetti normaalin puhekykynsä spasmodisen dysfonian puhjettua. Kesällä 2008 hänet leikattiin Los Angelesissa vaivan korjaamiseksi.
Windham
Windham on kunta Greene Countyn piirikunnassa New Yorkin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Windhamissa on vuoden 2000 väestölaskennan mukaan 1 660 asukasta. Valtaosa kaupungin väestöstä on valkoihoisia, vain alle 2 prosenttia väestöstä kuuluu etnisiin vähemmistöihin.
Windhamin alue asutettiin ensimmäisen kerran noin vuonna 1790. Itse kunta irrotettiin itsenäiseksi Woodstockin kunnasta vuonna 1798. Windhamista on myöhemmin irrotettu useita muita kuntia omiksi, itsenäisiksi kokonaisuuksiksi.
Kaupungin merkittävin matkailukohde ja samalla merkittävä tulonlähde on Windham Mountain Ski Resort -hiihtokeskus.
Lord Randall
”Lord Randall” on alun perin todennäköisesti skotlantilainen balladi, josta on löydetty muunnelmia ympäri Eurooppaa. Eri versiot eroavat toisistaan sanoitukseltaan, ja myös päähenkilön nimi vaihtelee, mutta perusasetelma on yleensä sama: päähenkilö myrkytetään, ja yleensä myrkyttäjä on hänen rakastajattarensa.
”Lord Randall” on vain yksi monista nimistä, jolla laulu tunnetaan. Muita nimiä ovat ”Lord Rendal”, ”Lord Ronald”, ”Jimmy Randal”, ”Jimmy Randolph”, ”Jimmy Ransome”, ”The Croodlin Doo”, ”King Henry”, ”My Son” ja ”Tiranti, my love”. Myös laulu nimeltä ”Billy Boy” perustuu siihen. Saksankielinen muunnelma laulusta on nimeltään ”Grossmutter-Schlangenkoechin”, ja myös Italiasta, Hollannista, Tanskasta, Ruotsista, Unkarista ja Islannista on löydetty muunnelmia.
Walter Scott ehdotti, että laulu kertoisi Morayn jaarlin Thomas Randolphin kuolemasta. Häntä pidetään Robert I Brucen veljenpoikana, joskaan siitä ei ole varmoja todisteita. Thomas Randolph kuoli 1332 Mussellburoughissa samaan aikaan kun maata uhkasi Englannin armeijan hyökkäys. Uskomuksen mukaan Randolphin rakastajatar olisi ollut englantilainen vakooja, joka murhasi hänet myrkyttämällä.
Bob Dylan lainasi laulun sanoituksen rakenteen vuonna 1963 julkaistuun ”A Hard Rain’s A-Gonna Fall” -kappaleeseensa.
Laulun sanoituksesta on monia versioita, alla on yksi niistä.
Ylikylä (Kempele)
Ylikylä on Kempeleen kunnan suuralue. Alue sijaitsee noin 2 kilometriä kunnan keskustaajamasta kaakkoon. Ylikylään kuuluvat Eteläkeskus Zeppelinin alue, Honkasen, Kokkokankaan, Haapamaan ja Metsärinteen asuinalueet sekä osa Ketolanperän maatalouskylää.
Suuralueen rakennukset koostuvat omakoti-, rivi- ja kerrostaloista. Alueella sijaitsee Ylikylän yhtenäiskoulu.
Lämmönsiirrin
Lämmönsiirrin eli lämmönvaihdin on energiatekniikan komponentti, jolla lämpöenergiaa siirretään eri lämpötilassa olevien fluidien välillä.
Useimmissa lämmönsiirtimissä lämpö siirtyy ilman, että fluidit sekoittuvat keskenään, eli johtumalla tai lämpösäteilyllä. Sen sijaan konvektiolla tapahtuvaan lämmönsiirtoon ei tarvita mitään erityistä lämmönsiirrintä vaan lämpö siirtyy aineen mukana.
Lämmönsiirtimessä ei useimmiten ole liikkuvia osia, poikkeuksena ovat pyörivät lämmönsiirtimet kuten rekuperaattori. Lämmönsiirrin rakentuu lämmönsiirrinelementistä sekä fluidit erottavista säiliöistä tai putkista. Lämmönsiirrinelementin läpi lämpö siirtyy fluidista toiseen yleensä johtumalla.
Syklopentaani
Syklopentaani (CH) on viiden hiiliatomin muodostama rengasrakenteinen sykloalkaani. Se on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan veteen liukenematon väritön neste. Syklopentaanin leimahduspiste on - 37 °C, itsesyttymislämpötila 361 °C ja CAS-numero 287-92-3.
Yksi syklopentaanin hiiliatomeista poikkeaa neljän muun muodostamasta tasosta ja sen suosituin konformaatio on niin kutsuttu kirjekuorikonformaatio Hiilirakenteen vääntyminen johtuu torsionaalisesta jännityksestä – tasomaisella syklopentaanilla ei olisi kulmajännitystä, aivan kuten Adolf von Baeyer oli ennustanut, mutta sillä olisi suuresti torsionaalista jännitystä. Syklopentaanin pysyvin muoto on torsionaalisen jännityksen pienentämiseksi hieman kulmajännittynyt. Kokonaisuudessaan syklopentaanin rengasjännitys 26,0kJ/mol on selvästi pienempi kuin esimerkiksi syklobutaanilla (110,4kJ/mol). Toinen syklopentaanin konformaatioista on niin kutsuttu puolituolikonformaatio. Nämä konformaatiot muuttuvat jatkuvasti toisikseen niin kutsutun pseudorotaation kautta. Tähän vaadittava aktivoitumisenergia on alle 2 kcal/mol.
Syklopentaania esiintyy pieniä määriä maaöljyssä. Sitä muodostuu myös sivutuotteena hiilivetyjen krakkauksen yhteydessä ja vedytettäessä syklopentadieeniä tai syklopenteeniä. Myös syklopentanonin pelkistystä voidaan käyttää. Syklopentaanilla ei juuri ole käyttöä ja se muunnetaankin sykloheksaaniksi ja sykloheksaanin johdannaisiksi katalyyttisesti.
Sarkkiranta
Sarkkiranta on Kempeleessä sijaitseva asutusalue. Se rajoittuu idässä Santamäkeen, etelässä Niittyrantaan, lännessä Oulun kaupungin puolelle Lettoon ja pohjoisessa seututielle 816 ja Kirkonseutuun. Alue on nimetty tunnetun Sarkkisen kirkonrakentajasuvun mukaan.
Alueella sijaitsee Kempeleen urheilukeskus, josta löytyy muun muassa yleisurheilukenttä, pesäpallostadion, 2 jalkapallokenttää, 3 tenniskenttää, jääkiekkokaukalo ja hyppyrimäen vanha kumpu. Sarkkirannassa sijaitsee myös Kempeleen vesitorni.
Scott Weiland
Scott Richard Weiland (ent. Kline; 27. lokakuuta 1967 San José, Kalifornia – 3. joulukuuta 2015 Bloomington, Minnesota) oli yhdysvaltalainen muusikko, sanoittaja ja laulaja. Hän oli Stone Temple Pilots -yhtyeen laulaja. Yhtyeen pitäessä taukoa vuosina 2004–2008 hän oli Velvet Revolver -yhtyeen laulaja. Hänet erotettiin Velvet Revolverista keväällä 2008 huumeidenkäytön ja arvaamattoman lavakäyttäytymisen vuoksi. Weiland löydettiin kuolleena keikkabussistaan Minnesotassa 3. joulukuuta 2015. Kuolinsyyksi todettiin alkoholin sekä erilaisten huumeiden kuten kokaiinin ja ekstaasin yliannostus.
Feeder
Feeder on Lontoossa vuonna 1992 perustettu rock-yhtye.
Feederin ensimmäinen levyjulkaisu oli "Two Colours" (1995), EP, jota tehtiin 1 500 kappaletta. Sitä seurasi "Swim" vuonna 1996. Yhtyeen ensimmäinen täysimittainen studioalbumi oli toukokuussa 1997 julkaistu "Polythene", joka pääsi ilmestymisvuonnaan MetalHammer-lehden julkaiseman 20 parhaan albumin listalla ykköseksi.
Feederin kuusi ensimmäistä studioalbumia julkaistiin Echo Recordsin kautta, minkä jälkeen yhtye perusti oman levy-yhtiönsä Big Teeth Musicin. Yhtyeen alkuperäinen rumpali Jon Lee teki itsemurhan vuonna 2002, jolloin hänet korvasi Mark Richardson. Richardson jatkoi yhtyeessä vuoteen 2009, jolloin palasi aiempaan yhtyeeseensä Skunk Anansieen. Hänen tilanneen yhtyeen rumpaliksi tuli Karl Brazil.
Feeder esiintyi heinäkuussa 2005 Live 8 -hyväntekeväisyyskonsertissa Edinburghissa.
Mount Sisu
Mount Sisu on vuori Antarktiksella. Veikka Gustafsson ja Patrick Degerman tekivät ensinousun vuorelle vuoden 1997 lopussa ja nimesivät sen (epävirallisesti).
Gustafsson ja Degerman jättivät nimiehdotuksen hyväksyttäviksi kolmeen kansainväliseen yhteisöön, jotka ovat National Geographic Society, Yhdysvaltain geologian tutkimuskeskus ja Adventure Networks International. Nimeä ei ole hyväksynyt ainakaan U. S. Geological Survey, koska sitä ei löydy GNIS-järjestelmästä. Nimeämiskäytäntönsä mukaan U. S. Geological Survey nimeää ensisijaisesti paikkoja Etelämantereeseen liittyvien löytöretkeilijöiden, tiedemiesten ja muiden henkilöiden mukaan mutta hyväksyy myös muita kuin henkilönimiä, jos nimi liittyy jotenkin merkittävästi Etelämantereeseen (esimerkiksi tapahtumat, laivat, tieteelliset järjestöt).
Vuori sijaitsee Ellsworth-vuoristossa, jossa sijaitsee myös Antarktiksen korkein huippu Vinsonin massiivi. Noin 4 300 metriä korkean Mount Sisun viereisiä vuoria ovat Mount Bentley ja Mount Anderson Kuinka saada LIMA:n sivulla vuorenhuippu näkyviin:
Tonavan suisto
Tonavan suisto (, ) on Euroopan toiseksi suurin suistoalue, pinta-alaltaan 3 446 km². Suisto levittäytyy Tulcean piirikuntaan Romaniassa ja Odessan alueelle Ukrainassa Tonavan virratessa Mustaanmereen. Suisto on parhaiten suojeltu Euroopassa. Suisto kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon ja sen pinta-alasta 2,733 km² on tiukasti suojeltua.
Romanian kommunistidiktaattori Nicolae Ceaușescu aikoi kuivattaa Tonavan suiston maatalousmaaksi, mutta hankkeen esti Ceauṣescun syökseminen vallasta vuonna 1989.
Suiston alueella on peräti 1200 erilaista kasvia, 300 lintulajia ja 45 makeanveden kalalajia, suistossa on useita järviä ja soita. Useat lintulajit ympäri maailmaa tulevat lepäämään ja syömään suiston alueelle muuttoaikana.
Suiston alueella asuu n. 15 000 ihmistä, useimmat heistä saavat elantonsa kalastuksesta.
Frankie Laine
Frankie Laine (alkujaan Francesco Paulo LoVecchio) (30. maaliskuuta 1913 – 6. helmikuuta 2007) oli yksi 1900-luvun menestyksellisimmistä amerikkalaisista laulajista. Hänet tunnettiin muun muassa televisiosarja "Rawhiden" tunnusmelodian säveltäjänä ja esittäjänä. Kappaleen levytti suomeksi Matti Heinivaho nimellä "Lännentie". Frankie Lainen lempinimiin kuuluivat muun muassa ”Mr. Rhytm” sekä ”Old Man Jazz”.
Lainen ura kesti yli 70 vuotta. Hän oli 1940- ja 1950-lukujen menestyneimpiä laulajia. Laine teki yli 70 albumia, joita myytiin maailmanlaajuisesti noin 250 miljoonaa kappaletta. Hän oli alkujaan jazz-vaikutteinen rhythm and blues -muusikko, mutta laajensi myöhemmin tuotantoaan menestyksekkäästi gospelin, kansanmusiikin, countryn ja rock and rollin pariin.
Laine kuoli 6. helmikuuta 2007 kalifornialaisessa sairaalassa sydänkohtaukseen lonkkaleikkauksen jälkeen.
Aarteenmetsästäjä
Aarteenmetsästäjä () o kanadalais-ranskalais-brittiläistä yhteistuotantoa oleva televisiosarja, jota tuotettiin vuosina 1999–2002 kolme kautta, yhteensä 66 jaksoa. Kanadassa kuvatun sarjan pääosissa nähdään Tia Carrere ja Christien Anholt. Foxin sihteeriä esittää kahdella ensimmäisellä kaudella Lindy Booth, ja kolmannella kaudella hänen tilallaan on Tanja Reichert.
"Aarteenmetsästäjällä" on monia yhtymäkohtia "Tomb Raider" -sarjan peleihin ja elokuviin päähenkilön ulkonäöstä ja sarjan alkuperäisestä nimestä "Relic Hunter" alkaen, joka on käytännössä synonyymi.
Suomessa sarjan on esittänyt televisiokanava Nelonen ja TV5.
"Aarteenmetsästäjässä" seurataan Indiana Jonesin naispuolista vastinetta, yhdysvaltalaista seikkailija-arkeologi Sydney Foxia, joka matkustelee maailmalla aarteita etsien konservatiivisen brittiläisen kollegansa Nigel Baileyn kanssa. Apua matkoillaan he saavat sihteeriltään Claudialta, joka toimittaa heille tietoja yliopistolta käsin. Yliopisto on kuvitteellinen Trinity College, jossa Fox toimii myös professorina.
Kunkin jakson alussa nähdään takauma, jossa jakson aiheena olevaa muinaisesinettä käytetään ennen sen katoamista, varastamista tai piilotusta. Takaumasta siirrytään nykypäivään ja Foxiin ja Baileyyn, joita keräilijä, museon edustaja tai joku muu taho pyytää etsimään nimenomaisen esineen. Useimmissa jaksoissa kaksikko matkustaa ympäri maailmaa jäljittäen aarre-esinettä. Matkoillaan he kohtaavat kilpailevia aarteenetsijöitä, jotka toisinaan antavat tilaisuuden esitellä Foxin osaamista kamppailulajeissa. Lopulta tehtäväksi jää löytää esine ja palauttaa se oikealle omistajalle tai museoon. Kunkin jakson lopuksi Trinity Collegessa kerrotaan mitä reliikille on tapahtunut.
"Aarteenmetsästäjän" juonien pohjalle otetaan ripaus aitoa historiaa, joka dramatisoidaan televisiosarjaan sopivaan formaattiin. Sarja esittää historiallisen tutkimuksen ja arkeologian uudessa valossa. Pölyisen toimiston sijaan Fox ja Baily seikkailevat maailmalla ja selviytyvät pahoistakin tilanteista vaarallisia tehtäviä suorittaessaan. Jaksoissa on monesti koomisia tilanteita toiminnan keskellä keventämässä tilannetta. Fox osoittaa pitävänsä puolensa ja selviytyvänsä kiperistä tilanteista, joihin useasti joudutaan. Foxin ja Baileyn välillä ylläpidetään seksuaalista jännitettä, ja vielä lisää mielenkiintoa tuo Foxin ajoittain hyvinkin niukka vaatetus. Foxin ja Baileyn suhde on kuitenkin sarjan juonikuvioissa vain pienenä sivuteemana.
’N Sync
’N Sync (nimi usein myös muodossa *NSYNC) oli viisihenkinen yhdysvaltalainen poikabändi. Ryhmän jäsenistä vahvaan julkisuuteen on jäänyt ainoastaan oman soolouransa aloittanut, ja jo ’N Sync -aikanakin yhtyeen keulahahmona pidetty Justin Timberlake. Yhtye toimi vuosina 1995–2002. ’N Sync laulaa pop- ja dance-musiikkia. Yhtye syntyi Orlandossa, Floridassa, Yhdysvalloissa.
Mikko Nousiainen (teatterinjohtaja)
Mikko Nousiainen (2. lokakuuta 1938 Varkaus – 26. tammikuuta 2011 Tampere) oli suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja teatterinjohtaja. Ensimmäisen kerran hän näytteli elokuvassa Nuori mylläri. Hänellä oli siinä sivuosa. Nousiaisen vanhemmat olivat Siiri Inkeri Nousiainen (o.s. Männikkö) ja Lauri Nousiainen.
Nousiainen esiintyi myös tv-sarjassa "Valkoinen nainen", jonka ohjasi Janne Kuusi. Nousiainen esiintyi 47 vuoden aikana lukuisissa elokuvissa ja televisiosarjoissa. Toinen elokuvaesiintyminen oli jääkärin rooli "Sven Tuuva" -elokuvassa 1958.
Mikko Nousiainen toimi pitkään Hämeenlinnan Kaupungin Teatterin johtajana. Hän toimi ohjaajana useissa kesäteattereissa, muun muassa Hauhon kesäteatterissa, jossa hän ohjasi Hella Vuolijoen "Niskavuori"-sarjan näytelmiä, ja harrastajateattereissa (Tervakoski, Elimäki, Loppi jne.). Nousiainen oli myös Topi Tuomaisen ohella pääosassa Rauni Mollbergin elokuvassa "Siunattu hulluus", jossa hän esiintyi Ananias Rummukaisen roolissa.
Nousiaisen viimeisiin rooleihin kuuluivat pieni televisiosarja "Meidän jengi" vuodelta 2005, sekä rooli Timo Koivusalon suurelokuvassa "Kaksipäisen kotkan varjossa".
Jan Fitschen
Jan Fitschen (s. 2. toukokuuta 1977 Nordhorn) on saksalainen kestävyysjuoksija ja 10 000 metrin juoksun euroopanmestari vuodelta 2006.
Fitschen sijoittui viidenneksi 1 500 metrillä alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1999. Vuoden 2003 universiadeissa hän voitti 10 000 metrin juoksun ja sijoittui toiseksi 5 000 metrillä.
Vuoden 2006 Göteborgin EM-kisoissa hän voitti 10 000 metrillä kultaa omalla henkilökohtaisella ennätyksellään 28.10,94. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui kahdenneksitoista. Barcelonan EM-kilpailuiden jälkeen hän ilmoitti siirtyvänsä maratonjuoksuun. Toukokuussa 2011 hän juoksi Düsseldorfin maratonilla ajan 2.20.15 ja lokakuussa 2011 Frankfurtissa ajan 2.15.40. Vuonna 2012 hän juoksi Berliinin maratonilla ajan 2.13.10.
Fitschen on voittanut Saksan-mestaruuden 5 000 metrillä vuosina 2001, 2002, 2005, 2006, 10 000 metrillä vuosina 2005, 2006, 2007, 10 kilometrin tiejuoksussa vuosina 2005 ja 2010 sekä puolimaratonilla vuonna 2013. Sisäradoilla hän on voittanut Saksan-mestaruuden 3 000 metrillä vuosina 2002–2008.
Francisco Javier Fernández
Francisco Javier ”Paquillo” Fernández Peláez (s. 6. maaliskuuta 1977 Guadix, Granadan maakunta, Espanja) on espanjalainen 20 kilometrin kävelijä.
Vuonna 1995 Fernández voitti Nyíregyházassa nuorten EM-hopeaa ja vuonna 1996 Sydneyssä nuorten maailmanmestaruuden 10 000 metrin kävelyssä. Hänen ensimmäinen aikuisten arvokisamitalinsa oli pronssi 1998 Budapestin EM-kisoista 20 kilometriltä. Seuraavissa EM-kisoissa 2002 Münchenissä hän saavutti matkalla kultaa ja uusi mestaruutensa 2006 Göteborgissa. Samalta matkalta hän on lisäksi saavuttanut hopeaa Ateenan olympialaisista 2004 ja MM-kisoista vuosina 2003, 2005 ja 2007.
Vuonna 2010 Fernández sai dopingaineiden hallussapidosta kahden vuoden kilpailukiellon ajalle 11.2.2010–10.2.2012 ja vuonna 2012 hänen kilpailukieltoaan jatkettiin 9.12.2012 saakka.
Espanjan mestaruuden Fernández on saavuttanut 10 000 metrillä vuosina 2007 ja 2008, 20 kilometrillä vuosina 1998–2004 ja 2007 sekä 50 kilometrillä vuonna 2009. Hän on 173 senttimetriä pitkä ja painaa 57 kilogrammaa.
Pico (Azorit)
Pico on yksi Azorien saarista. Se kuuluu Portugaliin ja siellä sijaitsee maan korkein kohta, Pico Alto eli Ponta de Pico (2 351 m).
Pico sijaitsee 17,5 kilometriä São Jorgesta etelään ja 7 kilometriä Faialista länteen. Sen pinta-ala on 447 km², mikä tekee sitä Azorien toiseksi suurimman saaren. Saaren suurimmat asutuskeskukset ovat pääkaupunki Madalenan lisäksi São Roque do Pico ja Lajes do Pico. Väkiluku on noin 15 000.
Picon viinitarhat ovat UNESCO:n maailmanperintöluettelossa.
Cabo Bojador
Cabo Bojador (myös Kap Bojador, Cape Bojador, Boujdour) on niemeke Länsi-Saharan pohjoisella rannikolla.
Ensimmäinen Cabo Bojadorin ohittanut eurooppalainen oli portugalilainen Gil Eanes vuonna 1434. Siitä alkoivat maan laajat Afrikan tutkimukset.
Cabo Bojador sijaitsee Fuerteventuran lounaisimmasta kohdasta noin 220 kilometriä etelään.
Greg Rutherford
Gregory James ”Greg” Rutherford (s. 17. marraskuuta 1986 Milton Keynes, Englanti) on englantilainen pituushyppääjä, joka on ilmoittanut lopettavansa kauteen 2018. Hän edustaa Marshall Milton Keynes AC -seuraa.
Rutherford voitti pituushypyn junioreiden Euroopan-mestaruuden Kaunasissa 2005 tuloksella 814 cm. Kansainyhteisön kisoissa maaliskuussa 2006 hän oli kahdeksas. EM-kilpailuissa 2006 Göteborgissa hän sijoittui pituushypyssä toiseksi tuloksella 813 cm, mutta MM-kilpailuissa 2007 Osakassa hän karsiutui. Pekingin olympialaisissa 2008 hän oli pituushypyssä kymmenes. Torinon EM-hallikilpailuissa 2009 hän oli samassa lajissa kuudes ja Berliinin MM-kilpailuissa 2009 viides tuloksella 817 cm. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän karsiutui. Delhin Kansainyhteisön kisoissa 2010 hän sai hopeaa tuloksella 822 cm. Seuraavana vuonna hän karsiutui Daegun MM-kilpailuissa.
Lontoon olympialaisissa 2012 Rutherford voitti kultaa tuloksella 831 cm. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän karsiutui loppukilpailusta. Hän hyppäsi Britannian ennätyksen 851 Chula Vistassa huhtikuussa 2014. Hän voitti samana vuonna kultaa Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa tuloksella 820 ja Zürichin EM-kilpailuissa hypättyään 829. Rutherford voitti kultaa myös Pekingin MM-kisoissa 2015 tuloksella 841 ja Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 tuloksella 825. Hän saavutti pronssia Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 tuloksella 829.
Rutherford valittiin vuoden eurooppalaiseksi miesyleisurheilijaksi vuonna 2015.
EA Canada
EA Canada on kanadalainen videopelistudio, jonka toimisto sijaitsee Burnabyssä, Brittiläisessä Kolumbiassa. EA Canada työllistää yli tuhat ihmistä ja se on Electronic Artsin suurin toimipiste. Studion avasi Jean Chrétien tammikuussa 1999.
EA Canada on kehittänyt pelejä, jotka tunnetaan EA Games, EA Sports ja EA Sports BIG -pelisarjoista.
São Mameden taistelu
São Mameden taistelu () oli 24. kesäkuuta 1128 lähellä Guimarãesin kaupunkia Portugalissa käyty taistelu. Afonso Henriquesin johtamat portugalilaiset voittivat Leónin Teresan ja Fernando Perez de Travan johtamat joukot. 24. kesäkuuta 1128 lasketaan perinteisesti Portugalin perustamispäiväksi, ja taistelun jälkeen Henriques julistautui Portugalin ruhtinaaksi ja myöhemmin ensimmäiseksi kuninkaaksi nimellä Alfonso I.
Mehdi Baala
Mehdi Baala (s. 17. elokuuta 1978 Strasbourg, Ranska) on ranskalainen keskimatkojen juoksija, jonka päämatka on 1 500 metrin juoksu.
Baala osallistui 1997 Torinon maastojuoksun MM-kisoihin, joissa sijoittui nuorten sarjassa sijalle 129. Gentin EM-hallikilpailuissa 2000 hän voitti 1 500 metrillä pronssia. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän oli neljäs ajalla 3.34,14. Seuraavana vuonna hän oli Edmontonin MM-kisoissa kahdestoista. Vuonna 2002 Baala voitti Euroopan mestaruuden Münchenin EM-kisoissa 1 500 metrillä. Samana vuonna hän oli yleisurheilun maailmancupissa kolmas.
Baala voitti MM-hopeaa 1 500 metrillä Pariisin MM-kisoissa ajalla 3.32,31. Vuonna 2004 hän voitti 1 500 metriä Euroopan cupissa. Ateenan olympialaisissa 2004 hän karsiutui alkuerissä. Helsingin MM-kisoissa 2005 hän karsiutui 1 500 metrin välierissä, mutta juoksi 800 metrin juoksussa kuudenneksi ajalla 1.45,32. Hän voitti toisen Euroopan mestaruutensa Göteborgin EM-kisoissa 2006 1 500 metrillä. Osakan MM-kilpailuissa 2007 hän karsiutui alkuerissä. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sijoittui alun perin neljänneksi, mutta nousi pronssille Rashid Ramzin dopinghylkäyksen jälkeen. Baala juoksi ajan 3.34,21, ja hävisi hopeamitalisti Nick Willisille viisi sadasosasekuntia. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 Baala sijoittui seitsemänneksi ja Daegun MM-kilpailuissa 2011 yhdeksänneksi.
Atoleirosin taistelu
Atoleirosin taistelu () oli taistelu, jonka portugalilaiset kävivät kastilialaisia vastaan 6. huhtikuuta 1384. Portugalin joukkoja johti Nuno Álvares Pereira ja kastilialaisia Kastilian Juhana I. Taistelu käytiin lähellä samannimistä paikkaa Alentejossa.
Atoleirosin taistelu oli seurausta Portugalin Fernando I:n kuolemasta vuonna 1383. Hän ei jättänyt jälkeensä miespuolisia perillisiä. Hänen tyttärensä Beatriz avioitui Kastilian Juhana I:n kanssa, mikä olisi tarkoittanut Portugalin siirtymistä kastilialaisten vallan alle. Portugali ei onnistunut saavuttamaan taistelussa itsenäisyyttään.
Kalkkimaariankämmekkä
Kalkkimaariankämmekkä ("Dactylorhiza fuchsii", myös "D. maculata" ssp. "fuchsii") on maariankämmekkää ("D. maculata") muistuttava kämmekkälaji.
Kalkkimaariankämmekkä kasvaa 20–50 cm korkeaksi. Varsi on täyteinen ja monilehtinen. Juurimukulat ovat syvään liuskaisia. Alemmat varsilehdet ovat vastapuikeita, pyöreäkärkisiä ja litteitä. Väriltään ne ovat päältä harmahtavanvihreitä ja punatäpläisiä, alta siniharmaita. Varren ylimmät lehdet poikkeavat selkeästi alemmista. Ne ovat pieniä, kapeita ja suippoja. Ylin lehti ei ulotu kukinnon tasalle saakka. Kukinto on tiheä kartiomainen tähkä. Kukkien tukilehdet ovat tavallisesti kukkia lyhyempiä ja sahalaitaisia. Sinipunertavakirjailuiset kukat ovat pääasiassa punaisia, mutta niiden väri voi olla vaaleampi vaihdellen vaaleanpunaisesta lähes valkoiseen. Kukat ovat kannuksellisia. Kukan huuli on syvään kolmiliuskainen, liuskat ovat lähes samanlevyisiä. Keskiliuska on kapean kolmiomainen ja sivuliuskoja pidempi. Suomessa kalkkimaariankämmekkä kukkii kesä-heinäkuussa.
Kalkkimaariankämmekkä muistuttaa läheisesti maariankämmekkää. Tärkeimmät lajien väliset erot ovat lehdissä ja kukissa. Maariankämmekällä alimmat lehdet ovat tylppiä kun kalkkimaariankämmekällä ne ovat pyöreäkärkisiä. Kukinto on maariankämmekällä suippo kun taas kalkkimaariankämmekällä se on selkeästi kolmiomainen ja voimakkaamman punainen. Suurin eroavuus on kuitenkin kukan huulen muoto; kalkkimaariankämmekän kaikki kolme huulen liuskaa ovat toistensa kokoisia, kun taas maariankämmekällä sivuilla olevat liuskat ovat useimmiten selvästi keskiliuskaa leveämpiä. Lajien erottamista toisistaan vaikeuttaa kuitenkin se, että muiden liuskakämmeköiden tapaan molempien lajien koko ja väri vaihtelevat paljon. Kalkkimaariankämmekkä luokitellaankin toisinaan maariankämmekän alalajiksi.
Liuskakämmeköille tyypillisesti myös kalkkimaariankämmekkä risteytyy helposti muiden liuskakämmeköiden kanssa. Ahvenanmaalta esimerkiksi tunnetaan risteymä kaitakämmekän ("D. traunsteineri") kanssa.
Kalkkimaariankämmekkää tavattaneen suurimmassa osassa Eurooppaa kuten maariankämmekkääkin. Esimerkiksi Englannissa laji on maariankämmekkää yleisempi. Fennoskandiassa kalkkimaariankämmekkää kasvaa paikoitellen koko Norjassa sekä Ruotsin, Tanskan ja Suomen kalkkialueilla. Suomessa sitä kasvaa pääasiassa Ahvenanmaalla, jossa se on paikoin hyvin yleinen, Kainuussa sekä Etelä- ja Keski-Lapissa. Muualta maasta lajista on vain satunnaisia havaintoja.
Kalkkimaariankämmekkä kasvaa monenlaisilla kasvupaikoilla, kuten letoilla, lähteiköissä, lehdoissa, rinnemetsissä sekä ravinteisilla, kuivillakin niityillä. Se viihtyy kalkkipitoisen maaperän alueilla ja onkin kalkinsuosija.
Pölyttäjinä kalkkimaariankämmekällä käyvät ainakin mesipistiäiset. Kasvi huijaa tuoksullaan pölyttäjiä luokseen, sillä kukissa ei ole mettä.
Lissabonin maanjäristys 1755
Lissabonin maanjäristys tapahtui 1. marraskuuta 1755 Portugalin pääkaupungissa Lissabonissa. Järistyksen episentrumi oli Atlantin valtamerellä, noin 200 kilometriä Lissabonista lounaaseen.
Järistys tapahtui pyhäinpäivän aamuna noin klo 9.40. Suurin osa kaupunkilaisista oli järistyksen aikaan kirkoissa pyhäinpäivän aamumessussa, ja monet heistä joutuivat sortuvien kirkkorakennusten murskaamiksi. Pyhäinpäivän kunniaksi Lissabonin lukuisissa kirkoissa oli sytytettynä suuri määrä kynttilöitä, jotka sytyttivät maanjäristyksen jälkeen suuria tulipaloja. Tulipalot tuhosivat Lissabonin keskustan lähes kokonaan, ja Atlantilta hyökynyt tsunami täydensi tuhon.
Myös muita osia Portugalista tuhoutui. Erityisen pahasti järistys turmeli Algarven seutua Lissabonin eteläpuolella.
Lissabonin maanjäristys on yksi historian tuhoisimmista maanjäristyksistä. Se ja sitä seuranneet hyökyaallot ja tulipalot tappoivat noin 60 000–100 000 ihmistä. Lissabonista noin 85 % tuhoutui.
Lissabonin maanjäristyksen magnitudi oli 8,5–9,0.
White Dwarf
White Dwarf on Games Workshopin julkaisema lehti. Se käsittelee pääasiassa saman yrityksen valmistamien pöytäpelien maailmaa ja pelivälineitä. Lehdessä esitellään myös peliharrastajien töitä. Lehdessä esitellään ammattiharrastajien omia miniatyyrikokoelmia ja kilpailuja sekä vinkkejä. Vinkeissä kerrotaan miten miniatyyriarmeijaa voi värittää, koota tai muokata. Lisäksi lehden sivuilla esitellään Games Workshopin tuotteita. Lehti sopii vasta aloittaneille harrastajille, sillä se opettaa hyviä taktiikoita ja muita tärkeitä asioita, joita pelaaja tai keräilijä tarvitsee.
Emanuel I (Portugali)
Emanuel I "Onnekas" (31. toukokuuta 1469, Alcochete – 13. joulukuuta 1521, Lissabon) oli Portugalin neljästoista kuningas.
Emanuel I oli Portugalin prinssi Ferdinandin ja Aveiron Beatrizin poika. Hänen äitinsä isoisä oli Portugalin Juhana I. Hänen isänsä oli Edvard I:n poika. Emanuel nousi valtaistuimelle vuonna 1495. Hänen kuoltuaan vuonna 1521 kuninkaaksi tuli hänen poikansa Juhana III.
Emanuelin hallintokautta leimasivat kiistat eriuskoisten kanssa: hän karkoitti maurit Portugalista, ja kaikki juutalaiset jotka eivät suostuneet ottamaan kristillistä kastetta.
Emanuelin hallintokaudella Portugali oli merkittävässä valta-asemassa ja Euroopan rikkain valtio. Löytöretkiä tuettiin voimakkaasti ja vuonna 1498 Vasco da Gama löysi meritien Intiaan. Vuonna 1500 Pedro Álvares Cabral löysi Brasilian, mikä rikastutti Portugalia entisestään. Emanuelin valtakauden viimeisinä vuosina Portugali lähetti ensimmäiset uudisasukkaat Brasiliaan aloittamaan siellä sokerinviljelyä.
Emanuel oli kolme kertaa naimisissa. Isabella Aragonialainen ehti olla naimisissa Emanuelin veljen Alfonson kanssa vuoden 1490 vuoteen 1491 jolloin veli sai surmansa ratsastusonnettomuudessa. Isabella baitettiin vuonna 1497 Emanuelille. Isabella laittoi avioliiton ehdoksi, että Emanuelin piti karkoittaa juutalaiset Portugalista, ja näin tapahtui. Isabellan kuoleman jälkeen Emanuelin vaimoksi tuli vuonna 1500 Isabellan nuorempi sisar Maria Aragonialainen. He saivat kymmenen lasta, joista kahdeksan kasvoi aikuisiksi asti. Näiden joukossa olivat tuleva kuningas Juhana III ja , josta tuli keisari Kaarle V:n puoliso. Kolmas vaimo Eleonoora Itävaltalainen oli edeltäjiensä veljentytär. Heidät vihittiin vuonna 1518, ja Emanuel kuoli vuoden 1521 lopulla. Tässä liitossa syntyi kaksi lasta, joista tytär Maria jäi eloon.
Columbano Bordalo Pinheiro
Columbano Bordalo Pinheiro (21. marraskuuta 1857–6. marraskuuta 1929), johon viitataan toisinaan myös pelkällä nimellä Columbano, oli portugalilainen taidemaalari.
Pinheiro syntyi Lissabonissa ja oli taiteilija Rafael Bordalo Pinheiron veli. Hän opiskeli Ranskassa ja teki muotokuvat muiden muassa Teófilo Bragasta ja runoilija Antero de Quentalista.
Portugalin tasavallan alettua vuonna 1910 Pinheiro suunnitteli uuden hallituksen lipun. Suurin kokoelma hänen töitään on Chiadon museossa Lissabonissa.
Rahauudistus
Rahauudistus tarkoittaa rahajärjestelmän muutosta, jossa rahan "arvo" muuttuu; se ei tarkoita käteisrahojen muotoilun muutoksia kuten setelien tai kolikoiden kuvien vaihtumista, joita kutsutaan "seteliuudistukseksi" ja "kolikkouudistukseksi".
1. tammikuuta 1963 Suomen markka uudistettiin siten, että siihen saakka käytössä olleen rahan 100 markkaa vastasi uutta yhtä markkaa ja siihenastinen markka yhtä penniä. Summista siis yksinkertaistettuna pudotettiin kaksi nollaa pois. Tarvittaessa vanhaa markan aikaista rahaa kutsuttiin "vanhaksi markaksi" (lyhenne "vmk") ja uutta "nykymarkaksi" ("nmk"). Samassa yhteydessä setelit ja kolikot uusittiin siten, että ulkonäkö säilyi lähes ennallaan, mutta lukuarvot muuttuivat sadasosaan tai niihin lyöty sana "markkaa" vaihdettiin sanaan "penniä". Ennen uudistusta liikkeeseen lasketut kolikot ja setelit pysyivät laillisina maksuvälineinä, mutta niiden arvo uusina markkoina tai penneinä oli sadasosa niihin merkityistä. Suomen Pankki kuitenkin pyrki vaihtamaan liikkeessä olleet vanhat kolikot ja setelit mahdollisimman nopeasti uusiin.
1. tammikuuta 2002 Suomi vaihtoi valuutakseen euron. Vanhojen markkamääräisten setelien ja kolikoiden käyttö lopetettiin helmikuun lopussa. Suomen Pankki lunasti markkamääräisiä rahoja seuraavasti:
Edellä mainittuja vanhemmat setelit ja kolikot ovat mitättömiä ja niillä on nykyään vain keräilyarvo, joka tosin voi olla huomattavastikin nimellisarvoa suurempi.
Thilia Thalia
Thilia Thalia oli suomalainen Yle TV2-kanavalla esitetty viihteellinen tietokilpailu. Ohjelmaa esitettiin vuosina 1982–1985 nimellä "Thilia Thalia Thallallaa" sekä myöhemmin vuosina 1998–2002 ja vuonna 2005 nimellä "Thilia Thalia". Ohjelman nimi "Thilia Thalia Thallallaa" keksittiin ohjelman ideapalaverissa Georg Malmsténin kappaleesta "Mikki Hiiri ja vuorenpeikko".
Joka jaksossa nähtiin kaksi kahden hengen joukkuetta, jotka muodostuivat omaa teatteriaan edustavista näyttelijöistä. Tietovisan kysymykset liittyvät erityisesti kuuluisiin näytelmiin, elokuviin ja näyttelijöihin. Kilpailijoilta vaadittiin tiedon lisäksi myös improvisaatiotaitoja sekä myöhempinä vuosina laulutaitoa tai ainakin sitä paikkaavaa kekseliäisyyttä. Voittajajoukkue eteni aina seuraavalle tasolle, kunnes koko kauden voittajan ratkaisi suuri finaali.
"Thilia Thalia" voitti Venla-palkinnon vuonna 1982.
Juontajina ovat olleet Reijo Salminen (toimi myös ohjelman tuottajana ja tuomarina) sekä Mari Vainio ja Miia Nuutila. Tekijätiimiin kuului olennaisena osana myös muun muassa Jyrki Otila.
Huvivero
Huvivero oli 1915–1981 julkisissa näytännöissä ja huvitilaisuuksissa Suomessa kannettu vero. Huvivero perustui vuonna 1914 annettuun Venäjän keisarilliseen säädökseen ”Armollinen asetus julkisista näytännöistä ja huvitilaisuuksista kannettavasta väliaikaisesta verosta” (AsK 59/14). Huviveron piiriin kuuluivat mm. konsertit, lavatanssit, teatterit, elokuvat ja tivolit. Huviveron tarkoitus oli velvoittaa huvitilaisuuksien järjestäjät ja välillisesti myös yleisö osallistumaan yhteiskunnan palvelujen kustannuksiin. Alkuun vero oli 10 % pääsymaksusta. Tämä nousi myöhemmin ollen 1916 20 % ja 1919 jo 25 %. Vuonna 1921 vero määrättiin erisuuruisena eri huveille: elokuvista 40 %, sirkusnäytöksistä, kabaree-esityksistä ja tansseista 50 % ja muista huvitilaisuuksista 10 %. Tämän jälkeen eri tilaisuuksien veroluokat muuttuivat useita kertoja. Huvivero kumottiin 1.1.1981.
Huvivero ei ole aina ollut lakisääteinen, vaan sen periminen on perustunut esimerkiksi lääninhallitusten ohjeisiin. Vuonna 1918 maistraatit velvoitettiin perimään huviveroa köyhäinhoidon rahoittamiseksi.
Huviveroa kutsuttiin osin myös sotaveroksi. Keisarin armollisessa asetuksessa julkisista näytännöistä ja huvitilaisuuksista kannettavasta väliaikaisesta verosta joulukuussa 1914 säädettiin pääsymaksuista kannettavaksi sodan aikana erityinen valtiolle menevä vero. Vero säädettiin niin sanottuna sotaverona ilman eduskuntamme myötävaikutusta. Huvivero ymmärrettiin aluksi lähinnä ylellisyysveroksi.
Vuodesta 1915 aina vuoteen 1981 saakka huvivero perittiin pääsylippujen leimaverona. Leimaveron perinnässä käytettiin alkuun tavallisia postimerkkejä, joissa oli ylimääräinen hammaste keskellä vaakasuoraan. Pääsymaksullisen tilaisuuden järjestäjien tuli anoa järjestämislupa ja ostaa näitä merkkejä. Ne kiinnitettiin pääsylippuun siten, että puolet postimerkistä oli pääsylipulla ja puolet sen kantaosalla. Tämä liitettiin poliisille toimitettavaan tilitykseen tilaisuuden jälkeen. Leimaveropostimerkkejä tunnetaan erilaisin arvoin runsaat sata. Ne olivat käytössä kesään 1920 asti.
Vuonna 1920 käyttöön tulivat tuolloin ilmestyneet pienikokoiset leimamerkit. Vuoden 1922 alusta tulivat käyttöön huviveroliput, joita käytettiin veron perinnässä aina veron poistumiseen asti 1981. Lippu muodostui kolmesta osasta: kannasta, keskiosasta ja kuittiosasta. Kuittiosalla pääsi tilaisuuteen, keskiosa jäi ostajalle ja kantaosa oli myyjälle jäävä tarkastusosa. Liput painoi Suomen Pankin kirjapaino. Veroluokkia ja huviverolippuja on valmistettu ainakin seuraavia veroluokkia: 5, 10, 15, 20, 25, 30, 35, 45 ja 50 %. Lippuihin oli painettu pääsymaksun ja veron yhteishinta. Elokuvien verotus tapahtui vuoteen 1948 asti huviveron kautta. Tämän jälkeen käyttöön tulivat elokuvaveroliput. Suurimmillaan 1960-luvulla huvivero oli 40 % pääsylipputuotoista.
Käsiase
Käsiase on yhden ihmisen ase, jota käytetään yksi- tai kaksikätisesti. Käsiaseen tukena (lavettina) on ihmisen oma keho. Jos aseen kuljettamiseen tai käyttämiseen tarvitaan kaksi tai useampia ihmisiä, kyseessä on ryhmäase.
Käsiaseet jaetaan käsituliaseisiin ja kylmiin käsiaseisiin. Lyhyitä käsituliaseita ovat kaikki pistoolit ja lyhyitä kylmiä käsiaseita esimerkiksi tikarit ja pistimet. Pitkiä käsituliaseita ovat muun muassa kiväärit, haulikot, karabiinit, rynnäkkökiväärit ja pitkiä kylmiä käsiaseita esimerkiksi keihäät ja pertuskat.
Ryhmäaseita ovat muun muassa raskaat konekiväärit, panssarintorjuntatykit ja kenttäkanuunat sekä muurinmurtajat.
Roskasakki
Roskasakki () on kanadalainen komediasarja.
Sarjassa on pseudodokumentin tapaan seurattu kuvitteellisen parakki- ja asuntovaunukylän Sunnyvale Trailer Parkin asukkaita. Kylä sijaitsee oletettavasti jossakin Kanadan Nova Scotiassa, Dartmouthin kaupungin liepeillä. Sarjan päähenkilöt ovat kolme kaverusta Ricky, Julian ja Bubbles, joilla on sarjan edetessä vaikeuksia pysyä kaidalla tiellä.
Roskasakin tapahtumat on kuvattu kuvitteellisen kameramiehen näkökulmasta samaan tapaan kuin Lain nimessä. Päähenkilöt antavat myös haastatteluja suoraan kameralle.
Suomessa sarjaa on esittänyt Nelonen sekä Canal+. Showcase on tuottanut sarjan seitsemänteen tuotantokauteen saakka. Nykyisin sarjaa tuottaa Netflix.
Sarja alkaa, kun Julian ja Ricky palaavat vankilatuomion jälkeen kotikulmilleen. Julian aikoo tuomionsa jälkeen ryhdistäytyä, mutta Rickyllä on vaikeuksia jättää entistä pikkurikollisen elämäänsä. Koska pojat elävät tiiviissä yhteisössä, Rickyllä on taipumus saada Julian ja muut ystävänsä vaikeuksiin tempauksillaan. Bubbles on Rickyn ja Julianin lapsenmielinen mutta uskollinen ystävä. Kolmikon yhteinen ongelma on kuitenkin pahatapainen Cyrus, joka on noussut Rickyn ja Julianin vankilassaolon aikana asuntovaunukylän öykkäriksi.
Cyrus on lopulta vain pikkutekijä, jonka Julian ja Ricky pystyvät hoitelemaan tyylillään. Todellisena piikkinä kaverusten lihassa on entinen poliisi Jim Lahey, joka on yhteisön järjestyksenvalvoja ja asuntovaunukylän omistajan entinen aviomies. Erityisesti Rickyn elinkeinot, kuten marijuanan viljely ja myynti, varkaudet sekä varastetun tavaran välittäminen aiheuttavat Laheylle päänvaivaa. Lahey ja hänen idioottiapulaisensa Randy ottavatkin tuon tuosta yhteen Julianin, Rickyn ja Bubblesin kanssa.
Magnum (muusikko)
Magnum (oik. Sami Wolking, s. 15. elokuuta 1973 Helsinki) on suomalainen muusikko, joka soittaa bassoa perustamassaan Naked Idol -yhtyeessä. Hän toimi Lordi-yhtyeen basistina vuosina 1999–2002. Ennen Lordia hän soitti yhtyeessä nimeltä Noroses.
Magnum myös seurusteli vuodesta 1997 saakka Lordin kosketinsoittajan Erna "Enary" Siikavirran kanssa, mutta suhde loppui vuonna 2002. Magnum työskentelee turvallisuusalalla Espoossa.
Magnum liittyi Lordin basistiksi vuoden 1999 lopussa, korvaten Sami "G-Stealer" Keinäsen. Sitä ennen hän oli laulanut taustalauluja yhtyeen "Bend Over And Pray The Lord" -albumilla vierailevana muusikkona.
"Get Heavy" -albumin äänitysvaiheessa tuottaja T. T. Oksala joutui muokkaamaan bassoraitoja, sillä Magnum ei ollut harjoitellut kappaleiden basso-osuuksia kunnolla. Tästä huolimatta Get Heavy on albumin kansilehtisessä omistettu Magnumille.
Magnum erotettiin Lordista syksyllä 2002 "Would You Love a Monsterman?" -singlejulkaisun jälkeen. Hän esiintyi ainoastaan "Would You Love a Monsterman?" -musiikkivideolla eikä ehtinyt soittaa yhdelläkään Lordin keikalla. Syy erottamiseen oli se, että hän ei halunnut ottaa riskiä elää ilman palkkatyötä ainoastaan bändille, jolloin yhtyeen muut jäsenet tekivät päätöksen että hänellä ei ole tarpeeksi motivaatiota.
Magnum vastaa Naked Idolissa bassokitarasta ja taustalauluista, sekä tekee myös usein kappaleiden sävellykset. Hän on soittanut Naked Idolissa keväästä 2006 ja on toinen yhtyeen perustajajäsenistä. Naked Idolin ensimmäinen single "My Weakness" ilmestyi sekä radio- että promosinglenä vuonna 2010. Vuonna 2011 Naked Idol julkaisi toisen singlensä "Back From Oblivion". Heinäkuussa 2013 Naked Idolin hyväntekeväisyyssingle, "Boys Of Summer" julkaistiin radiosinglenä. 15. elokuuta 2013 kappale julkaistiin digitaalisena mm. iTunesissa ja Spotifyssa. Singlen tuotot lahjoitetaan Punaisen Ristin katastrofirahastoon. Yhtyeen neljäs singlejulkaisu "Shattered" julkaistiin radiosinglenä 12. elokuuta 2013 ja digitaalisesti 16. syyskuuta 2013. Lokakuun 31. päivä yhtyeeltä ilmestyi viiden kappaleen EP, "Filthy Fairies". 6. joulukuuta 2014 yhtye julkaisi coversinglen kappaleesta "I Saw Mommy Kissing Santa Claus".
James Van Allen
James Alfred Van Allen (7. syyskuuta 1914 – 9. elokuuta 2006) oli yhdysvaltalainen avaruustutkija, joka Explorer 1 -satelliitin mittausten perusteella löysi Maan säteilyvyöhykkeet.
Van Allen syntyi juristin poikana Iowassa. Hän valmistui ylioppilaaksi 1931 ja opiskeli fysiikkaa paikallisessa collegessa. Van Allen suoritti maisterin tutkinnon Iowan yliopistossa 1936 ja väitteli tohtoriksi 1939. Vuosina 1939–1942 hän oli tutkijana Carnegie-instituutissa ja Johns Hopkinsin yliopistossa. Van Allen osallistui ilmatorjuntatykkien ammusten sytyttimien () suunnitteluun ja hänestä tuli Yhdysvaltain laivaston tykistöupseeri. Tämäkin tehtävä koski sytyttimiä, nyt niiden testausta.
Toisen maailmansodan loputtua Van Allen palasi Johns Hopkinsin yliopistoon ja osallistui V2-ohjuksilla tehtäviin kokeisiin. Vuonna 1951 hänestä tuli professori Iowan yliopiston fysiikan ja tähtitieteen osastolle. Tässä virassa hän jatkoi, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1985. Hän kuitenkin jatkoi tutkimustyötä.
1940-luvulta alkaen Van Allen osallistui useisiin retkikuntiin, jotka mittasivat avaruudesta tulevaa säteilyä esimerkiksi Etelänavalla. Hän oli ensimmäisiä Yhdysvalloissa, joka käytti ilmapalloja ja raketteja tutkimuslaitteina. Van Allen oli yli 25 avaruuslaitteen päätutkija ("PI" eli "Principal Investigator"). Hän kirjoitti noin 280 julkaisua.
Hockenheimring Baden-Württemberg
Hockenheimring Baden-Württemberg on moottorirata Hockenheimin kaupungissa Baden-Württembergissä Saksassa.
Hockenheimringillä järjestetään Formula 1:n Saksan Grand Prix sekä muita moottoriurheilu- ja musiikkitapahtumia. Radalla on myös kiihdytysajoja varten kiihdytyssuora.
Hockenheimringiä muutettiin rajusti vuoden 2001 jälkeen. Entinen ”metsäosuus" poistettiin lähes kokonaan, koska sitä oli vaikea kattaa TV-kameroin ja katsomoin. Myös ensimmäistä mutkaa jyrkennettiin hieman. Radan uuden version suunnitteli saksalainen F1-hoviarkkitehti Hermann Tilke. Radalle saatiinkin hyvä ohituspaikka, uuden takasuoran päähän. Ennen muutosta Hockenheimring oli F1-kauden keskinopeudeltaan nopein rata.
Kuolemaan johtaneet onnettomuudet:
Richey James Edwards
Richard "Richey" James Edwards (s. 22. joulukuuta 1967 – katosi 1. helmikuuta 1995, julistettiin kuolleeksi 23. marraskuuta 2008) oli walesilaisen Manic Street Preachers -yhtyeen jäsen, joka katosi vuonna 1995.
Edwards oli alussa yhtyeen keikka-autonkuljettaja, mutta Flickerin lähdettyä yhtyeestä hän pääsi tekemään musiikkia. Hänestä tuli Nicky Wiren ohella yhtyeen pääsanoittaja. Hänen on arvioitu tehneen suurimman osan "The Holy Biblen" sanoituksista, vaikka ennen sitä Wire ja Edwards olivat kirjoittaneet molemmat noin puolet sanoituksista. Joitakin Edwardsin sanoituksia oli vielä hänen katoamistaan seuranneella levyllä "Everything Must Go".
Vuonna 1991 Edwards oli NME-toimittaja Steve Lamacqin haastateltavana. Lamacq painosti Edwardsia kysymyksillä Manic Street Preachersin vakavuudesta. Muusikko viilsi partaterällä käteensä sanat "4 Real". Vamma vaati sairaalakäynnin ja 17 tikkiä.
Edwards kärsi vakavasta masennuksesta, minkä voi huomata hänen sanoituksistaan ja haastatteluistaan. Siksi hänen katoamistaan onkin usein pidetty itsemurhana. Hän harjoitti itsensä vahingoittamista tumppaamalla savukkeita kehoonsa ja viiltelemällä ihoaan. Hän kertoi sen olevan keino purkaa pahaa oloa, mutta väitti, ettei sillä ole mitään tekemistä itsetuhoisuuden kanssa.
Yhtyeen kolmannen albumin (The Holy Bible) jälkeen yhtyeen muut jäsenet pakottivat Edwardsin katkohoitoon runsaan alkoholin käytön takia, ja muu yhtye kiersi esiintymässä ilman häntä. Hän kuitenkin palasi vielä keikkailemaan, ja lavalla hänet nähtiin viimeisen kerran Lontoossa 21. joulukuuta 1994.
Yhtyeen keulahahmon James Dean Bradfieldin mukaan neljännes yhtyeen kappaleiden tuottamista tuloista säilytetään omalla pankkitilillään Edwardsin paluun varalta. Summan arvellaan olevan jo useita miljoonia puntia.
Manic Street Preachersin Edwardsin sanoituksista tekemä albumi "Journal for Plague Lovers" ilmestyi 18.5.2009. Edwards antoi muutama viikko ennen katoamistaan sanoitukset ja piirroksia sisältävän vihkosen yhtyeen toiselle sanoittajalle Nicky Wirelle.
Edwards katosi 1. helmikuuta 1995. Hänestä on tehty useita havaintoja, mutta vain noin kaksi viikkoa katoamisen jälkeen tehdyt havainnot on voitu vahvistaa. Edwardsin auto ilmoitettiin hylätyksi 17. helmikuuta, 1995. Hänet julistettiin kuolleeksi marraskuussa 2008.
Hungaroring
Hungaroring on moottorirata Mogyoródissa Unkarissa.
Hungaroringillä on ajettu vuodesta 1986 alkaen vuosittain Formula 1:n Unkarin Grand Prix. Kyseessä oli ensimmäinen Formula 1:n osakilpailu rautaesiripun toisella puolella. Unkarin pääkaupunki Budapest sijaitsee noin 18 kilometrin päässä radasta.
Rataa on muutettu kaksi kertaa, ensimmäisen kerran vuonna 1989. Silloin šikaani kolmannen mutkan jälkeen poistettiin. Vuonna 2003 pääsuoran jälkeistä mutkaa siirrettiin 200 metriä kauemmas ja sitä tiukennettiin ohittamisen helpottamiseksi, samoin tehtiin radan 12:lle mutkalle. Hungaroringin radalla ohittaminen on vaikeaa.
Unkarin Grand Prix 2006 oli radan ensimmäinen Formula 1:n sadekilpailu. Siitä seurasi tapahtumarikas ja jännittävä kilpailu, jossa nähtiin useita keskeytyksiä, mukaan luettuna maailmanmestaruudesta taistelleet Fernando Alonso ja Michael Schumacher. Kilpailun päätteeksi Jenson Button otti uransa ensimmäisen voiton 113:nnessa GP:ssään.
Suomalaiset fanit suosivat erityisesti Unkarin GP:tä, se on lähellä Suomea, ja siellä suomalaiset ovat menestyneet hyvin. Mika Häkkinen voitti siellä kaksi kertaa, Kimi Räikkönen kerran ja myös Heikki Kovalainen otti Hungaroringillä uransa ainoan voiton.
No One Knows
No One Knows on Queens of the Stone Agen kappale. Kappale julkaistiin ensimmäisenä singlenä albumilta "Songs for the Deaf" vuonna 2002. Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo.
Cover-version kappaleesta ovat tehneet lukuisat yhtyeet, kuten The Zutons ja The Dresden Dolls.
Kappaletta on käytetty myös PlayStation 2 -videopelissä Guitar Hero sekä NHL 2003 -pelissä.
Kappaleen on kirjoittanut Joshua Homme ja Mark Lanegan.