hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Vanhainkoti Aurinko
Vanhainkoti Aurinko oli alun perin Uudenkirkon Halilassa Karjalan Kannaksella sijainnut venäjänkielinen yksityinen vanhainkoti. Vanhainkoti perustettiin vuonna 1904. Sen asukkaiksi tuli etupäässä varakkaita, yksin jääneitä venäläisvanhuksia. Paikka oli valittu keskeltä mäntymetsää, koska sen ilmanalaa pidettiin suotuisimpana mahdollisena. Laitos oli suosittu alusta asti.
Vanhainkodissa oli oma ortodoksinen Pyhän Aleksanteri Nevskin kirkko, jossa Halilan seurakunnan papisto toimitti kerran kuussa palveluksia.
Ylimääräisten kertausharjoituksien aikana rajapitäjässä sijaitseva vanhainkoti määrättiin evakuoitavaksi. Uusi koti löytyi Porvoon Gammelbackasta: sieltä ostettiin tyhjillään ollut vanha herraskartano, josta tulikin sitten laitoksen lopullinen sijoituspaikka.
Tiloihin sisustettiin erääseen saliin oma kirkko, jossa vuoteen 1950 Kotkan ortodoksisen seurakunnan kirkkoherra, jonka vastuulle entisen Halilan seurakunnan väestö oli sodan päätyttyä luovutettu, kävi toimittamassa kirkkoslaavin kielisiä jumalanpalveluksia noin kerran kuukaudessa. Kirkko oli pyhitetty edelleen Aleksanteri Nevskin muistolle. Palvelukset olivat avoimia kaikille kiinnostuneille ja ne mainittiin vielä vuonna 1974 käytössä olleessa seurakunnan painattamassa esitteessä jollainen tuli mm. kaikille seurakuntaan liittyneille.
Kun siirtoseurakunnat vuonna 1950 sulautettiin olemassa oleviin, sielunhoitovastuun ottivat hoitaakseen Helsingin ortodoksisen seurakunnan papit.
Jatkosodan jälkeen evakoiden osaltaan aiheuttama tilantarve aiheutti sen, että perustettiin toinen vanhainkoti, "Syysaurinko", Nurmijärvelle; kuolleisuus alkoi keski-iän kohotessa muodostua niin suureksi, että Syysaurinko suljettiin varsin pian ja sen asukkaat muuttivat Gammelbackaan.
Laitoksen johtajana toimi vuodesta 1956 sen sulkemiseen asti eräs Leinon vangeista, ratsumestari Dmitri Kuzmin-Karavajev. Syyskuussa 1974 palotarkastuksessa todettiin että vanha rakennus on auttamattoman paloturvaton; viimeisille seitsemälletoista asukkaalle hankittiin paikat vanhainkoti Helenasta Hämeentiellä Helsingissä, Porvoosta ja Espoon Westendissä sijaitsevasta vanhainkoti Kanervasta ja loppuun palvellut "Aurinko" suljettiin. Rakennukseen jätettiin peruslämpö päälle eikä edes sähköjä katkaistu.
Laitoksen kirkossa toimitettiin lyhyt hartaus lakkauttamisen johdosta ja kirkon esineistö siirrettiin pääasiassa vanhainkoti Helenan kirkkoon ja jotain seurakunnan varastoihin.
Saman vuoden marraskuussa syttyi sähköjohdoista tuhoisa tulipalo, joka ennen palokunnan paikalle ehtimistä tuhosi vanhan rakennuksen kivijalkaan asti.
Tanssimania
Tanssimania oli Euroopassa pääasiassa 1300- ja 1600-lukujen välillä esiintynyt ilmiö, jossa ihmisjoukot alkoivat tanssia ja vääntelehtiä villisti, holtittomasti ja pakonomaisesti, joskus tunteja tai peräti vuorokausia yhteen menoon. Ensimmäinen epidemia alkoi Reininlaaksossa vuonna 1374, ja muutamassa viikossa mania oli levinnyt suurin osiin Koillis-Ranskaa ja Alankomaita. Mania jatkui useita kuukausia ennen laantumistaan. Vuonna 1491 useat alankomaalaiset nunnat alkoivat riehua eläinten tavoin ja tekivät seksuaalisia ehdotuksia manaajille ja papeille. Seuraavien 200 vuoden aikana samanlainen käytös toistui etenkin nunnaluostareissa. Vuonna 1518 koettiin Strasbourgissa uusi mania. Aikakirjojen mukaan siihen osallistui 400 ihmistä, miehiä, naisia ja lapsia, ja kymmeniä heistä kuoli.
Tanssimania oli todellinen ilmiö, jota kuvattiin useissa lähteissä. Sen aiheuttajasta ei ole kuitenkaan päästy varmuuteen. Sitä on kutsuttu kerettiläiseksi tanssikultiksi, sen on arveltu olleen psyykkisperäinen joukkosairaus, ja on myös arveltu, että se olisi ollut ergotismia, jota aiheutti torajyvä.
Ruosterastas
Ruosterastas ("Turdus naumanni") on aasialainen rastaisiin kuuluva varpuslintu. Linnun kuvaili ja nimesi Coenraad Jacob Temminck vuonna 1820.
Linnun pituus on 20–23 cm ja paino keskimäärin noin 77 grammaa, eli se on rastaaksi keskikokoinen, punakylki- ja laulurastaan kokoluokkaa. Lajista tunnetaan kaksi alalajia, jotka ovat erinäköisiä ja jotka toisinaan luokitellaan erillisiksi lajeiksi. Nimialalaji "T. n. naumanni" on yläpuolelta harmahtava ja alapuolelta punertavan ruskea tummemmin ruskein täplin. Sen pyrstö on punaruskea. Silmäkulmanjuova on ruskehtava. "T. n. eunomus", myös ruostesiipirastaaksi sanottu, on päältä ruskea ja alapuolelta valkoinen mustin täplin. Pyrstö on tummanruskea ja silmäkulmanjuova valkoinen. Välimuotoja esiintyy runsaasti. Koiraat ovat hieman kirkkaamman värisiä kuin naaraat. Laulu muistuttaa punakylkirastaan laulua, ja siinä esiintyy maantieteellisiä murteita samoin kuin punakylkirastaalla.
Vanhoilla linnuilla on täydellinen sulkasato kesällä, nuorilla pääasiassa vain ruumiinhöyhenet käsittävä.
"T. n. naumanni" pesii Keski-Aasiassa, "T. n. eunomus" pohjoisempana Keski-Siperiasta Kamtšatkan niemimaalle. Se on muuttolintu, joka talvehtii Kiinan eteläosissa, Intiassa ja Kaakkois-Aasiassa. Suomessa laji on tavattu toistaiseksi kahdeksan kertaa: 23.10.1980 Hangossa, 17.5.1983 Kolarissa, 27.4.1988 Karjaalla, 19.-26.11.1994 Helsingissä, 17.-18.4.1999 Lappeenrannassa, 15.-17.11.2004 Enontekiöllä, 6.–19.12.2005 Kalajoella sekä 27.–30.12.2005 ja 15.1.2006 Raahessa.
Ruosterastaan elinympäristöjä ovat erilaiset avoimet ja pensaikkoiset metsät ja metsiköt, myös vuoristossa.
Pesä on puussa ja munia on 3–5.
Kaikkiruokainen. Syö pääasiassa hyönteisiä ja muita selkärangattomia sekä marjoja ja hedelmiä.
9th Wonder
9th Wonder (s. 15. tammikuuta 1975 Winston-Salem, Pohjois-Carolina), oikealta nimeltään Patrick Douthit, on yhdysvaltalainen hiphop-tuottaja, joka on kotoisin North Carolinasta. Hän on työskennellyt sellaisten kuuluisien hiphop- ja rhythm and blues -artistien kanssa kuin Jay-Z, Destiny's Child ja Mary J. Blige.
9th Wonder aloitti uransa tekemällä sample-pohjaisia hiphop-taustoja North Carolinan yliopiston taukohuoneesta käyttäen musiikkiohjelmaa nimeltä FL Studio. Tämän jälkeen hänestä on tullut yksi amerikkalaisen hiphopin (varsinkin itärannikon) kuuluisimpia tuottajia. Nousevana tuottajana hän teki kokonaisen remix-albumin Nasin God's Sonista.
9th Wonder käyttää biiteissään yleensä vanhoja soul-sampleja (muun muassa Al Green ja Curtis Mayfield).
Léonide Massine
Leonid Fjodorovitš Mjasin (), ranskalaisittain translitteroituna Léonide Massine (9. elokuuta 1896 Moskova – 15. maaliskuuta 1979 Köln), oli venäläinen koreografi ja balettitanssija. Hän opiskeli kahdeksanvuotiaasta lähtien balettia keisarillisessa Bolšoi-teatterin koulussa Moskovassa.
Hän toimi Sergei Djagilevin Ballets russesin pääkoreografina 1915–1921. Vatslav Nižinskin eron jälkeen hänestä tuli myös ryhmän ensimmäinen ja vaikutusvaltaisin miestanssija. Sergei Djagilevin kuoleman ja Venäläisen baletin lopettamisen jälkeen Massine työskenteli Monacon Ballet Russe de Monte Carlossa.
Uransa aikana Massine työskenteli 1900-luvun merkittävimpien taiteilijoiden kanssa. Näitä olivat Jean Cocteau, Erik Satie, Pablo Picasso, Henri Matisse, Salvador Dalí sekä Marc Chagall.
Léonide Massine on esiintynyt seuraavissa elokuvissa:
Meshan steela
Meshan steela (myös Moabilaisten kivi) on mustasta basalttikivestä tehty steela. Se on tehty noin 800-luvulla eaa., ja se sisältää moabilaisen kuninkaan Meshan kuvauksia moabilaisten onnistuneesta kapinasta Israelia vastaan. Kuvauksista on jäljellä 34 riviä. Steela löytyi 1868, ja se on merkittävimpiä todisteita Raamatun kertomusten kuninkaiden olemassaolosta.
Kivi on yläosastaan kaareva, ja se on 124 cm korkea ja 71 cm leveä. Sen löysi saksalainen lähetystyöntekijä F. A. Klein muinaisesta Dibonin kaupungista nykyisen Dhibanin (Jordania) läheltä elokuussa 1868.
Lähistön arabit hajottivat kiven, kun huomasivat, etteivät voi enää pitää sitä. Charles Simon Clermont-Ganneau sai kuitenkin kerätyksi suurimman osan paloista ja kootuksi ne yhteen. Steela sijaitsee Louvren museossa.
Steelassa kerrotaan:Kuvauksen voidaan tulkita täydentävän ja vahvistavan kuningas Meshan historiaa, joka on kirjoitettu Toisessa kuninkaiden kirjassa 3:4-27, ja on siksi merkittävä raamatullisessa arkeologiassa. Kuitenkin steelassa on merkittäviä eroavaisuuksia. Raamatussa Omrin poika Ahab valloittaa Moabin, ja moabilaiset kapinoivat Ahabin poikaa Jehoramia vastaan. Raamatussa Kemos ei anna voittoa Meshalle, vaan Jahve antaa voiton Jehoramille. Israel vetäytyy Kuninkaiden kirjan mukaan vain, koska he hätkähtävät, kun Mesha uhraa poikansa.
Tekstissä mainitaan myös Atarotin maassa asuvat Gadin miehet, mikä vahvistaa Raamatun antaman tiedon siitä, että Atarotin seutu kuului Gadin heimon asuma-alueisiin (4. Moos. 32:34).
Moabin kieli on miltei samanlaista kuin heprea lukuun ottamatta muutamia pieniä eroja monikoissa. Moabilaiset aakkoset ovat vanhinta foinikilaisten kirjaimiston tyylistä seemiläistä kirjaimistoa. Kirjoitus antaa tärkeää tietoa aakkosten kehityksestä.
Steela pystytettiin noin 800-luvun eaa. puolivälissä.
S Club 8
S Club 8, toiselta nimeltään S Club Juniors, oli brittiläinen pop-yhtye, joka toimi vuosina 2002–2004. Yhtyeen managerina toimi Simon Fuller, joka tunnettiin myös Spice Girls:in ja S Club 7:n managerina. Vuonna 2005 S Club 8 teki ohjelman I Dream, jossa oli S Club 8:n lisäksi viisi muuta henkilöä. Se oli aivan erilainen kuin heidän ensimmäinen ohjelma, tarina jossa S Club Juniors mm. oli ensi kertaa Top Of The Pops:illa laulamassa ja esiintyivät kaikkialla muuallakin.
Lasten Kalenat
Lasten Kalenat on kaikille lapsille avoin kulttuuritapahtuma, jonka esiintyjinä ovat lapset eri puolilta Suomea. Kalenoissa lapset voivat esittää taitojaan ja oppia uutta taiteen ammattilaisten ohjauksessa. Taiteidenvälinen ohjelma sisältää tanssia, teatteria, musiikkia ja sirkusta sekä eri taiteenalojen työpajoja. Mukana on myös kansainvälisiä vieraita.
Tapahtuman järjestävät Suomen Nuorisoseurat yhdessä Saimaan piirijärjestönsä kanssa. Aikaisemmin tapahtumaan järjestämisvastuu oli Kalevan Nuorten Liitolla, joka oli nuorisoseuraliikkeen lasten kasvatus- ja kulttuurijärjestö. Vuoden 2013 alussa tapahtuneen organisaatiouudistuksen myötä Kalevan Nuorten Liiton toiminnot yhdistettiin osaksi Suomen Nuorisoseurojen toimintaa.
Seuraavan kerran Lasten Kalenat järjestetään 2015 Lappeenrannassa.
Ajatus Lasten Kalenoiden järjestämisestä syntyi Kalevan Nuorten Liiton toimijoiden piirissä jo 90-luvun puolivälissä, jolloin etenkin lasten kansantanssitoiminnasta vastaavat henkilöt toivat esiin tarpeen lasten valtakunnallisen tapahtuman järjestämisestä.
Pääajatus oli, että Suomeen luodaan kansainvälinen lastenkulttuuritapahtuma, joka on määrävuosin toistuva ja joka vakiinnutetaan samalle paikkakunnalle. Tapahtumasta haluttiin muodostaa merkittävä lisä suomalaiseen festivaalien kirjoon, jossa ei ole kuin muutama lasten tapahtuma.
Ensimmäinen Lasten Kalenat järjestettiin vuonna 1999.
Esiintyviä lasten kulttuuriryhmiä Lasten Kalenoihin on osallistunut Irlannista, Etelä-Koreasta, Puolasta, Virosta, Venäjältä, Unkarista ja Liettuasta. Kansainvälisiä vieraita on kussakin tapahtumassa ollut yhteensä 70-120 henkilöä.
Vuoden 2007 Kalenat pidettiin 6.-10. kesäkuuta. Sen kansainväliset vieraat olivat Tapiomente Tacegyeuttes Unkarista, Pieni Gornitsa Petroskoista, Ranferi Aguilar Guatemalasta ja Trepse Liettuasta.
Vuoden 2009 Kalenat järjestettiin 3.-7. kesäkuuta. Ulkomaisia esiintyjiä olivat teatteristudio Peremena ja tanssiryhmä Uchypi (Satakieli)Venäjältä.
Tapahtuman suojelijoina ovat toimineet eduskunnan puhemies Riitta Uosukainen vuonna 1999, tasavallan presidentti Tarja Halonen 2001, puhemies Paavo Lipponen 2003, lapsiasiavaltuutettu Maria-Kaisa Aula vuonna 2007 ja pääministeri Matti Vanhanen 2009.
Vuodesta 2013 lähtien Lasten Kalenoista vastaa Suomen Nuorisoseurat Kalevan Nuorten Liiton toiminnan loputtua.
Kalenat on karjalainen sana, joka tarkoittaa nurkkatansseja. Nurkkatanssit olivat 1800-luvun lopun ja 1900-luvun alun nuorison ”kotibileitä”, joissa herrasväen lähdettyä nuoret tanssivat pelimannin tahdittamana tuvan lattialla tai ladossa.
http://www.lastenkalenat.fi
http://www.nuorisoseurat.fi/
Nu, pogodi!
Nu, pogodi! (, suom. "Odotapas vain!" tai "Ootas vaan!", suomalaisissa VHS-julkaisuissa Jänis ja susi) on venäläinen (entinen neuvostoliittolainen) piirrossarja, jossa harmaa susi (Волк) ajaa takaa pientä jänistä (Заяц), tarkoituksenaan syödä jänis. Sarjan on ohjannut Vjatšeslav Kotjonotškin ja tuottanut Sojuzmultfilm.
Sarjan päähenkilöt ovat "Susi" (äänenä Anatoli Papanov) ja "Jänis" (äänenä Klara Rumjanova). Sarjan ensimmäinen jakso lähetettiin ensimmäisen kerran 1. tammikuuta 1969. Vuosina 1969–1986 sitä tuotettiin 16 jakson verran. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen tehtiin vuonna 1993 kaksi lisäjaksoa uuden tekijäryhmän voimin. Uusia jaksoja ei pidetty kovinkaan laadukkaina, ja sarjan suosio laski merkittävästi. Nykyään se on kuitenkin saanut takaisin kulttimaineensa ja sitä uusitaan Venäjän televisiossa säännöllisesti. Vuonna 2005 tehtiin vielä kaksi lisäjaksoa.
Nu, pogodin konsepti muistuttaa amerikkalaisia piirrossarjoja Kelju K. Kojootti ja Tom & Jerry. Takaa-ajo päättyy aina siihen, että susi häviää ja huutaa uhkaavan näköisenä “Nu zajats, nu pogodi!“ (ven. Ну заяц, ну погоди!; “Odotapas vaan, jänis!“).
Sarjan hahmot ja kohtaukset sisältävät paljon viittauksia Neuvostoliiton arkielämään. Susi kuvataan ympäristöstään erottuvana henkilönä: 1970- ja 1980-lukujen jaksoissa hän on rettelöitsijä, 1990-luvulla hän taas symboloi Venäjän uusrikkaita. Sarja on oikeastaan eräänlainen parodia Venäjästä. Tätä korostaa vielä se, että kussakin jaksossa on taustamusiikkina ajalleen tyypillistä neuvostoliittolaista viihdemusiikkia sekä muitakin musiikkeja.
Sarjasta on kehitetty myös lukuisia videopelejä.
Harri Viitanen
Harri Viitanen (s. 27. joulukuuta 1954 Ähtäri) on suomalainen säveltäjä ja Helsingin tuomiokirkon urkuri. Hänen sävellystuotantonsa käsittää sinfonista ja elektronista musiikkia sekä urku-, kuoro- ja kamarimusiikkia. Hän opettaa Sibelius-Akatemiassa.
Viitanen on suorittanut urkujensoiton ja sävellyksen diplomitutkinnot professori Tauno Äikään ja professori Einojuhani Rautavaaran johdolla. Hän jatkoi sävellysopintoja professori Tristan Murailin johdolla Pariisissa vuonna 1988 ja täydensi urkuopintojaan eri mestarikursseilla. Ennen Helsingin tuomiokirkon urkuriksi siirtymistään hän toimi urkurina useissa Helsingin seurakunnissa.
Hänen sävellyksiään on levytetty, ja BIS Records julkaisi 1997 hänen tuotantoaan levyn, jolla hän myös itse soittaa.
Sibelius-Akatemiassa vuonna 2000 tekeillä ollut Viitasen taiteellinen tohtorintutkinto käsittelee lintujen äänien käyttöä musiikin materiaalina, tietotekniikka keinonaan.
Kasnäs
Kasnäs on kylä Kemiönsaaren kunnassa. Kasnäs kuuluu Hiittisten saaristoon ja oli aiemmin osa Hiittisten ja myöhemmin Dragsfjärdin kuntaa. Kylästä on Lövön sillan kautta autotieyhteys mantereelle. Kasnäsistä lähtevät Merenkulkulaitoksen yhteysalukset M/S Rosala II Vänöhön ja M/S Aura Rosalaan. Kasnäsissä sijaitsee Saaristomeren kansallispuiston luontokeskus Sinisimpukka. Taalintehtaan ja Kasnäsin välillä juostaan kesäkuussa puolimaraton "Lövö broloppet".
Kasnäsin palveluihin kuuluvat vierasvenesatama, polttoainemyynti, pesutupa, hotelli, kylpylä, ravintola, kauppa, posti, saaristolaistori, sukelluskeskus, kultasepänliike, venevuokraus, venesäilytys ja minigolf.
Arnold Orville Beckman
Arnold Orville Beckman (10. huhtikuuta 1900 – 18. toukokuuta 2004) oli yhdysvaltalainen kemisti, jota pidetään pH-mittarin keksijänä. Hän toimi professorina California Institute of Technologyssä ja perusti vuonna 1935 Beckman Instruments -yhtiön, joka on nykyisin nimellä Beckman Coulter.
Beckman syntyi Illinois'ssa. Hän liittyi elokuussa 1918 Yhdysvaltain merijalkaväkeen. Hän aloitti opinnot Illinois'n yliopistossa ja sai tohtorin arvon California Institute of Technologystä 1928.
Beckman perusti vuonna 1956 Shockley Semiconductor Laboratoryn Piilaaksoon.
Hänelle myönnettiin kansallinen mitali saavutuksista teknologian alalla 1988 ja tieteestä 1989.
Beckman kuoli 104-vuotiaana Kalifornian La Jollassa.
Aidesios
Aidesios (k. 355) oli antiikin kreikkalainen uusplatonilainen filosofi, joka oli syntyisin kappadokialaisesta ylhäisöperheestä. Hän muutti Syyriaan Iamblikhoksen opetuksen houkuttelemana, ja hänestä tuli tämän seuraaja. Aidesios opetti Pergamonissa, ja hänen merkittävimpiä oppilaitaan olivat Eusebios Myndoslainen ja Maksimos Efesoslainen.
Eunapioksen mukaan Aidesioksen theurgiaa ja magiaa käsittelevät opetukset erosivat Jamblikhoksen opetuksista. Aidesios vaikuttaa muuttaneen joitakin oppejaan, koska pelkäsi keisari Konstantinus II:sta.
Antwerpenin provinssi
Antwerpenin provinssi on Flanderin alueen pohjoisin provinssi Belgiassa. Se rajoittuu Alankomaihin sekä Limburgin, Flanderin Brabantin ja Itä-Flanderin provinsseihin. Provinssin pääkaupunki on Antwerpen. Antwerpenin provinssissa on arviolta 1 824 136 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 2 867,4 neliökilometriä. Se on Belgian provinsseista väkirikkain.Provinssi jakaantuu kolmeen arrondissementtiin, jotka taas sisältävät 70 kuntaa:
Amos Ekhalie
Amos Paul Ekhalie (s. 8. heinäkuuta 1988 Mombasa, Kenia) on kenialainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa IFK Mariehamnia. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Ekhaliella on myös Suomen kansalaisuus.
Hässelbyn linna
Hässelbyn linna () on linna Tukholman Hässelby Gårdin kaupunginosassa, Hässelby-Vällingbyn kaupunginosa-alueella. Bonden suku käytti linnaa lähes kolmensadan vuoden ajan. Nykyisin linna toimii pohjoismaisena konferenssikeskuksena.
Linnan rakennuttamisen aloitti valtaneuvos Carl Bonde 1640-luvun alkupuolella, ja alkuperäisenä arkkitehtina toimi todennäköisesti Simon de la Vallée. Työtä jatkoi myöhemmin Jean de la Vallée, ja linna valmistui vuoden 1660 tienoilla. Sitä on kunnostettu tulipalojen jälkeen vuosina 1731 ja 1860. Tukholman kaupunki osti rakennuksen vuonna 1931. Vuosina 1961–1963 se restauroitiin ja muutettiin pohjoismaisten pääkaupunkien kulttuurikeskukseksi. Linnan puistoon rakennettiin arkkitehti Sören Thurellin piirtämä erillinen konferenssisiipi vuonna 1986.
Çağan Irmak
Çağan Irmak (s. 4. huhtikuuta 1970 İzmir, Turkki) on turkkilainen elokuvaohjaaja. Hän valmistui vuonna 1992 Egen yliopiston ("Ege Üniversitesi", İzmir) tiedotusopin laitokselta televisiotuotannon koulutusohjelmasta. Irmak sai Sedat Simavi -palkinnon kahdesta lyhyetelokuvasta "Kertomus" ja "Uhraus", jotka olivat oppilastöitä. Valmistumisensa jälkeen hän on työskennellyt ohjaaja-assistenttina Orhan Oguzin, Mahinur Erginin, Filiz Kainakin ja Yusuf Kurcenlin produktioissa.
Vuonna 1998 Irmak itse kirjoitti ja ohjasi elokuvan "Esitä minulle vanhaa ja viisasta" ja sai ensimmäisen palkinnon IFSAKin (Istanbulin harrastajavalokuvajien ja -elokuvantekijöiden järjestö) valinnoissa. Vuonna 1999 hän alkoi kuvata televisiosarjaa "Sasifelek Cikmazi".
Hänen ensimmäinen täyspitkä näytelmäelokuvansa oli "Toivota minulle onnea", joka valmistui 2001. Hänen seuraava elokuvansa "Kaikki Mustafasta", keräsi kansainvälistä huomiota, ja sitä on esitetty lukuisilla elokuvajuhlilla eripuolilla maailmaa.
Irmak on menestynyt etenkin Turkissa; elokuva Babam ve oglum ("Isäni ja poikani") vuonna 2005 oli suuri menestys. Elokuva kertoo nuoresta Deniz'sta, joka on menettänyt äitinsä vuoden 1980 sotilaskaappauksessa, matkustaa isänsä kanssa tapaamaan isoisäänsä ensimmäisen kerran. Isoisä on hylännyt poikansa, koska ei hyväksynyt tämän poliittista toimintaa. Deniz löytää itsensä keskeltä meluavaa perhettä, tätejä, piikoja ja yleistä hullunmyllyä. Pojan maailma muuttuu monin tavoin ja rohkealla suoruudella hän alkaa murtaa isoisän ja isän kipeää kiistaa ja muuttaa maailmaa suuntaan, joka on mallina koko uudistuvalla Turkille.
Viimeistään vuonna 2007 hän nousi Turkin nuorten ohjaajien kärkeen elokuvallaan Ulak.
Vänö
Vänö on kylä Kemiönsaaren kunnassa Vänön saarella. Saari kuuluu Hiittisten saaristoon ja oli aiemmin osa Hiittisten ja myöhemmin osa Dragsfjärdin kuntaa. Vänössä on 20 ympärivuotista asukasta. Merenkulkulaitoksen yhteysalus M/S Rosala II liikennöi saarelle Kasnäsista.
Vänön perinteikäs kappeli löytyy saaren itäosasta. Jo 1600-luvulla tällä paikalla oli kappeli, jonka tanskalainen kapteeni Klas kertomuksen mukaan lahjoitti saarelle. Nykyinen kappeli on vuodelta 1975. Kappelissa järjestetään jumalanpalveluksia kesäisin.Vänön kotisivu
Vänön saaren nähtävyys ovat kukkivat niityt ja niitä laiduntavat lampaat, jotka myös pitävät maiseman avoimena. Vänön linnuston erikoisuus on kirjokerttu, jonka pesimäkanta on ehkä Suomen tihein.
Lapis niger
Lapis niger () on antiikin Rooman aikainen pyhäkkö Roomassa, Italiassa. Se mainitaan useissa Forum Romanumin kuvauksissa Rooman tasavallan ja varhaisen keisarikauden ajoilta. Pyhäkkö on Forumin ja Comitiumin välissä. Lapis niger jäi maan alle osittain keisariaikaisen rakennustoiminnan takia, osittain Rooman valtakunnan sortumisen aiheuttaman kaaoksen seurauksena, ja sen löysi uudelleen 1900-luvulla italialainen arkeologi Giacomo Boni. Pyhäkön steelassa oleva piirtokirjoitus kuuluu vanhimpiin tunnettuihin latinankielisiin teksteihin.
Pyhäkkö on peräisin joko Rooman kuningasajalta, sillä piirtokirjoituksessa mainitaan kuningas ("rex"), tai sitten varhaisen tasavallan ajoilta, sillä "rex" saattaa tarkoittaa myös "rex sacrorumia", korkeaa uskonnollista virkamiestä. Jossain vaiheessa roomalaiset unohtivat pyhäkön alkuperäisen tarkoituksen, mistä johtuvat useat ristiriitaiset tarinat pyhäköstä. Roomalaiset uskoivat, että Lapis niger oli Rooman ensimmäisen kuninkaan, Romuluksen hautamonumentti; tai Romuluksen sotapäällikön Hostus Hostiliuksen, kuningas Tullus Hostiliuksen isän hauta; tai paikka, jossa Faustulus, Romuluksen kasvatti-isä kaatui taistelussa.
Lapis niger rakennettiin kaksi kertaa. Ensimmäinen pyhäkkö oli perinteisen tyylinen, ja se purettiin ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Paikka päällystettiin mustalla marmorilla ja päälle rakennettiin toinen pyhäkkö.
Alkuperäinen versio pyhäköstä koostui ensinnäkin mustasta marmorista tehdystä steelasta, johon oli kirjoitettu vanhoja latinalaisia kirjoituksia, joilla pyhäkkö omistettiin "rexille", kuninkaalle, ja langetettiin kirouksia niille, jotka uskaltaisivat häiritä pyhäkköä. Toiseksi pyhäkköön kuului alttari, jonka edessä oli kaksi jalustaa, joilla oli leijona-patsaat.
Steelassa olevassa piirtokirjoituksessa on useita mielenkiintoisia piirteitä. Aakkoset ovat vielä suhteellisen lähellä kreikkalaista kirjaimistoa, sillä teksti on ajallisesti lähellä sitä hetkeä, jolloin roomalaiset alun perin omaksuivat aakkoset kreikkalaisista siirtokunnista. Lisäksi piirtokirjoitus on kirjoitettu bustrofedon-tyylillä, eli vuorotellen oikealta vasemmalle ja vasemmalta oikealle. Monet vanhimmista latinalaisista kirjoituksista on kirjoitettu tällä tyylillä.
Arkeologiset kaivaukset osoittavat, että ensimmäiseen pyhäkköön oli sijoitettu lukuisia votiiviesineitä vaaseista patsaisiin. Kaikki esineet ovat erittäin varhaisen Rooman ajoilta, 600–400-luvuilta eaa.
Toinen pyhäkkö, joka rakennettiin puretun pyhäkön päälle ensimmäisellä vuosisadalla eaa., on paljon yksinkertaisempi. Alkuperäinen pyhäkkö peitettiin marmorilla ja ympärille rakennettiin matala valkoinen muuri. Pyhäkkö ei voinut viedä paljoa tilaa, sillä Forum Romanum oli kasvanut merkittävästi.
Nurmitädyke
Nurmitädyke ("Veronica chamaedrys") on pieni sinikukkainen kasvi.
Nurmitädyke kasvaa 10–25 cm korkeaksi. Sen varsi ja lehdet ovat hennon valkonukkaiset. Lehdet ovat hammaslaitaiset ja kasvavat pareittain. Kukassa on neljä sinistä terälehteä, ja voimakkaat valkoiset heteet. Kukat ovat halkaisijaltaan 3–5 mm ja voimakkaamman siniset kuin esimerkiksi metsätädykkeellä. Nurmitädyke kukkii touko-elokuussa. Nurmitädyke muistuttaa loistotädykettä.
Nurmitädykettä kasvaa Euroopassa ja Aasian pohjoisosassa. Suomessa sitä tavataan Tornionjokilaaksossa ja Oulusta etelään koko maassa.
Nurmitädykkeestä on tehty yrttiteetä.
Rohtotädyke
Rohtotädyke ("Veronica officinalis") on ratamokasvien heimoon kuuluva monivuotinen kasvilaji, jolla on pienet siniset kukat.
Rohtotädykkeen 10–50 cm pitkät varret kiemurtelevat pitkin maanpintaa. Niistä nousee ylös parisenttisiä kukkaversoja, joissa on halkaisijaltaan 1–3 mm leveitä vaalean sinivioletteja kukkia. Lehdet ovat hennon nukan peitossa, 2–5 cm pitkiä ja 1–3 cm leveitä.
Rohtotädykkeen esiintymisalue kattaa Euroopan Islantia myöten. Suomessa se kasvaa maan etelä- ja keskiosissa alkuperäisenä tai muinaistulokkaana. Laji on levinnyt ihmisen mukana myös Pohjois-Amerikkaan.
Rohtotädyke oli varsin suosittu rohtokasvi 1500- ja 1600 luvuilla. Sitä käytettiin yskän, keuhkotaudin, keripukin, kihdin ja munuaiskivien lääkkeenä. Sen mentyä pois muodista sitä alettiin käyttää lähinnä yrttiteenä. Ranskassa rohtotädykettä käytettiin aidon teen korvikkeena nimellä ”Euroopan tee” ("thé d’Europe"). Se sisältää karvasaineita ja hieman parkkihappoa kuten oikea tee.
Viime aikoina rohtotädykettä on käytetty lisäämään ruokahalua ja virtsan- ja maidoneritystä sekä vahvistamaan vatsaa ja helpottamaan hengitysteiden sairauksia. Liian suuret annokset saattavat aiheuttaa pahoinvointia ja oksentelua, ehkä kasvin sisältämien karvasaineiden takia, eikä raskaana olevien tule käyttää sitä. Muuten rohtotädyke on myrkytön.
Gary Barlow
Gary Barlow (s. 20. tammikuuta 1971 Frodsham, Cheshire, Englanti) on englantilainen laulaja-lauluntekijä ja musiikkituottaja. Barlow kuului jäsenenä Take That -poikabändiin, joka sai huomattavaa kansainvälistä suosiota 1990-luvulla. Take That hajosi vuonna 1996 ja yhtyeen jäsen Robbie Williams aloitti menestyksekkään soolouransa. Take That palasi yhteen vuonna 2005 ja Robbie Williamskin liittyi uudestaan 2010.
Barlow myös aloitti soolouran yhteen hajoamisen jälkeen, ja hänen debyyttisinglensä ""Forever Love"" nousi brittilistan ykköseksi. Pian julkaistiin albumi "Open Road", joka myös nousi listan kärkeen, sekä toinen single, Madonnan ja Shep Pettibonen kirjoittama ""Love Won't Wait"". Barlow katosi julkisuudesta ja kävi pohjalla yhtyeen hajoamisen jälkeen, mutta palasi takaisin yhtyeen kanssa parempana kuin ikinä, sekä piti huippusuosittuja soolo- ja yhtyekiertueita. Hän oli myös X-factor UK:n päätuomarina vuosina 2011-2013.
Hän on kirjoittanut mm. singlen ""Not Me, Not I"" Delta Goodremille ja kirjoittanut kappaleita muun muassa Shirley Basseylle, Charlotte Churchille, Westlifelle, Lily Allenille ja ABBA-yhtyeestä tunnetulle Agnetha Fältskogille ja tehnyt yhteistyötä myös Elton Johnin, Donny Osmondin, Christina Aguileran ja Robbie Williamsin kanssa.
Barlow on naimisissa Take Thatin entisen taustatanssija Dawn Andrewsin kanssa, ja parilla on lapset Daniel (s. 2000) Emily (s. 2002) ja Daisy (s. 2009).
Orvontädyke
Orvontädyke ("Veronica serpyllifolia") on monivuotinen pienikukkainen ratamokasvi. Suomessa tavataan sen kaksi alalajia: orvontädyke (ssp. "serpyllifolia"), joka on muinaistulokas ja harvinainen alkuperäinen pohjantädyke (ssp. "humifusa").
Orvontädykkeen versot voivat kasvaa jopa 30 cm pitkiksi, mutta ne matavat pitkin maata. Lehdet ovat leveän soikeat. Toisin kuin nurmitädyke ja rohtotädyke, orvontädyke on karvaton.
Halkaisijaltaan alle viisimilliset kukat ovat valkeat, joskus keskeltä sinertävät, ja niissä on neljä terälehteä.
Orvontädykettä kasvaa koko Euroopassa. Lapissa on oma alalajinsa. Pohjois-Amerikkaan se on levinnyt ihmisen mukana.
Orvontädyke viihtyy valoisissa paikoissa kuten kuivahkoilla niityillä ja pihamailla, ja sitä pidetään rikkaruohona. Koska versot painautuvat maata vasten, se välttää usein ruohonleikkurin terän.
Mark Owen
Mark Anthony Patrick Owen (s. 27. tammikuuta 1972) on brittiläinen popmuusikko. Hän syntyi Oldhamissa, Lancashiressa, Englannissa.
Owen kuului poikabändi Take Thatiin, joka perustettiin vuonna 1990 ja hajosi v. 1996, mutta teki comebackin vuonna 2005. Hän sijoittui v. 1996 brittilistojen kolmoseksi soolosinglellään "Child". "Clementinen" sijoitus oli sama, ja vuonna 1997 ilmestyi sooloalbumi "Green Man".
Owenin levytyssopimus BMG Recordsin kanssa purettiin loppuvuodesta 1997. "Green Man" oli saavuttanut vain listasijoituksen 33 ja uusi single "I Am What I Am" sijan 29.
Owen voitti Britannian "Celebrity Big Brotherin" toisen tuotantokauden vuonna 2002. Hän sai levytyssopimuksen Island Recordsilta ja palasi listoille singlellä "Four Minute Warning". Owen julkaisi albumin "In Your Own Time" (marraskuu 2003) ja singlen "Alone Without You", mutta myös uusi levytyssopimus Island/Universal Recordsin kanssa purkautui.
Huhtikuussa 2004 Owen perusti oman levy-yhtiönsä Sedna Recordsin. Sen nimissä hän on julkaissut muun muassa kolmannen studioalbuminsa "How the Mighty Fall" (2005). Vuonna 2013 Mark julkaisi neljännen sooloalbuminsa "The Art of Doing Nothing".
Take That palasi vuonna 2006 yhteen ilman Robbie Williamsia. Marraskuussa 2006 Take That julkaisi uuden studioalbumin "Beautiful World", ja vuoden 2007 alussa yhtye sai uuden levytyssopimuksen Interscope Recordsilta. Vuonna 2008 yhtye julkaisi albumin "The Circus," vuonna 2010 albumin "Progress" (alkuperäisellä viisihenkisellä kokoonpanolla) ja v. 2014 albumin "III" 3-henkisellä kokoonpanolla (Owen, Barlow, Donald) Jason Orangen jätettyä yhtyeen. Kiertue "Take That Live 2015" käynnistyi huhtikuussa 2015.
Owen on kiertänyt sooloartistina ahkerasti Eurooppaa ja Britanniaa sekä käynyt Japanissa vuoden 2006 alussa allekirjoittamassa sopimuksen lauluntekijänä.
Sooloartistina Owen on myynyt maailmanlaajuisesti yli 500 000 levyä ja Take Thatissa yli 45 miljoonaa.
Mark avioitui näyttelijä Emma Fergusonin kanssa marraskuussa 2009 viiden vuoden seurustelun jälkeen. Heillä on kolme yhteistä lasta: poika Elwood Jack (s. 2006) sekä tyttäret Willow Rose (s. 2008) ja Fox India (s. 2012).
Vuonna 2010 Mark oli hoidossa yksityisellä klinikalla alkoholiongelmansa takia, ja on kertonut olleensa sen jälkeen raittiina.
Sami Kariluoma
Sami Kariluoma on Kauhajoelta lähtöisin oleva muusikko, joka Lapinlahden Lintujen jälkeen on keskittynyt oman musiikin tekoon. Sami musisoi myös aktiivisesti eri kokoonpanoissa. mm. the gayeriz. Lisäksi Sami tekee nykyään bilebändikeikkoja Antti Saksan kanssa.
Eunapios
Eunapios (s. 347) oli antiikin kreikkalainen sofisti ja historioitsija. Hän oli kotoisin Sardiksesta.
Eunapios opiskeli sukulaisensa sofisti Khrysanthioksen alaisuudessa. Hän muutti jo nuorena Ateenaan, ja hänestä tuli siellä reetori Prohairesioksen suosikkioppilas. Hänellä oli laajat tiedot lääketieteestä. Hän vaikuttaa eläneen myös myöhemmällä iällään Ateenassa opettaen retoriikkaa. Eleusiin mysteereihin vihkiytyneenä hänet hyväksyttiin eumolpidien pappissukuun ja hänestä tuli hierofantti. Hänen tiedetään eläneen edelleen Theodosius II:n hallitessa.
Eunapios tunnetaan ennen kaikkea kahdesta teoksesta. Ensimmäinen oli vuonna 405 kirjoitettu "Sofistien elämä", joka on säilynyt. Se sisältää kahdenkymmenenviiden vanhemman ja tuon ajan filosofin ja sofistin elämäkerrat, ja se on arvokas ainoana lähteenä tuon ajan uusplatonismin historiaan. Toinen teos oli Dexippuksen historiateoksen jatko-osa. Siitä on säilynyt vain katkelmia, mutta siinä olleet tiedot ovat enimmäkseen säilyneet Zosimoksen teoksessa. Se käsitteli tapahtumia vuosien 270 ja 404 välillä.
Kumpaakin teosta sävyttää kristinuskon vastaisuus. Fotioksella (cod. 77) oli käytössään historiateoksen ”uusi painos”, josta kaikkein kristinuskon vastaisimmat kohdat oli jätetty pois.
Howard Donald
Howard Paul Donald (s. 28. huhtikuuta 1968) on brittiläinen muusikko ja yksi pop-yhtye Take Thatin jäsenistä. Hän syntyi Droylsdenissa, Lancashiressa Englannissa.
Donald oli päälaulaja mm. yhtyeen listaykkössinglellä "Never Forget". Vaikka Donald masentui yhtyeen hajottua 1996, hän kehitti tulevina vuosina laulunkirjoitustaitojaan ja yritti hankkia itselleen levytyssopimusta sooloartistina. Hän on hajoamisen jälkeen toiminut DJ:nä.
Take That teki comebackin ilman Robbie Williamsia vuonna 2006. Albumi "Beautiful World" julkaistiin marraskuussa 2006, "The Circus" vuonna 2008, "Progress" (alkuperäisellä viisihenkisellä kokoonpanolla) vuonna 2010 sekä "III" (kolmihenkisellä kokoonpanolla ilman Williamsia ja Orangea) vuonna 2014.
Donald on tuomari saksalaisessa tanssikilpailu-tv-ohjelmassa "Got to Dance".
Donald avioitui 2. tammikuuta 2015 kuvittaja Katie Halilin kanssa. Elokuussa 2015 tiedotettiin, että he odottavat ensimmäistä yhteistä lastaan. Donaldilla on kaksi tytärtä aiemmista suhteista, Grace May (s. 1999) ja Lola May (s. 2005).
Jason Orange
Jason Thomas Orange (s. 10. heinäkuuta 1970) on brittiläinen pop-muusikko. Hän oli yksi poikabändi Take Thatin jäsenistä sen perustamisesta vuodesta 1990 lähtien.
Take Thatin hajottua vuonna 1996 Orange opiskeli näyttelemistä ja sen jälkeen South Trafford Collegessa psykologiaa ja sosiologiaa.
Take That teki vuonna 2006 comebackin ilman Robbie Williamsia. Yhtye julkaisi levyt "Beautiful World" (2006) ja "The Circus" (2008). Vuonna 2010 ilmestyi levy "Progress" alkuperäisellä viisihenkisellä kokoonpanolla.
Syyskuussa 2014 Orange ilmoitti jättävänsä Take Thatin.
Volt
Volt oli suomalainen ruotsinkielinen aikakauslehti. Se oli aluksi, vuodesta 2006, sanomalehti Hufvudstadsbladetin viikkoliite, mutta muutettiin vuonna 2009 kuukausiliitteeksi. Volt palkittiin vuonna 2007 Bonnierin Suurella journalistipalkinnolla, kategoriassa "Vuoden journalistinen uudistus". Voltin viimeisenä tuottajana toimi Sylvia Bjon, joka seurasi tehtävässä Susanna Ilmonia ja Barbro Teiriä. Voltin julkaisu lopetettiin vuonna 2010 säästösyistä. Lehden viimeinen numero ilmestyi tuon vuoden toukokuussa.
Khrysanthios
Khrysanthios (300-luku) oli antiikin kreikkalainen filosofi, joka opiskeli Iamblikhoksen koulussa. Hän oli yksi Aidesioksen suosikkioppilaista ja keskittyi ennen kaikkea uusplatonismin mystiseen puoleen.
Keisari Julianus Luopio kääntyi Khrysanthioksen puoleen Aidesioksen neuvosta ja kutsui hänet lopulta hoviin auttamaan hellenistisen polyteismin palauttamisessa valtionuskonnoksi. Khrysanthios kuitenkin kieltäytyi siteeraten epäsuopeita ennustuksia, vaikka hän todennäköisesti lähinnä ymmärsi, että vanhan uskonnon palauttaminen oli epäonnistumaan tuomittu yritys. Samasta syystä hän pidättäytyi uskonnollisista uudistuksista toimiessaan ylipappina Lyydiassa. Maltillisuutensa ansiosta hän pysyi tehtävässä kuolemaansa saakka, ja sekä kristityt että pakanat kunnioittivat häntä.
Khrysanthioksen vaimo Meite, joka toimi myös papillisessa toimessa, oli Eunapioksen sukulainen.
Messier 108
Messier 108 on sivulta näkyvä kierteisgalaksi noin 45 miljoonan valovuoden etäisyydellä Ison Karhun tähdistössä.
Jyrki Myllyvirta
Jyrki Johannes Myllyvirta (s. 17. syyskuuta 1952 Helsinki) on suomalainen diplomi-insinööri sekä entinen Lahden kaupunginjohtaja ja entinen Mikkelin kaupunginjohtaja.
Myllyvirta valittiin Lahden kaupunginjohtajaksi yhdeksän kaupunginjohtajaehdokkaan joukosta Lahden kaupunginvaltuuston keskiryhmien tuella. Toinen soveltusvuusarviointiin kutsuttu kaupunginjohtajaehdokas oli Kotkan kaupunginjohtaja Henry Lindelöf. Myllyvirta sai 34 ääntä suljetussa lippuäänestyksessä, Lindelöf 25. Valtuustopuheenvuorossa Myllyvirtaa kannattivat Lahden Kokoomus, Lahden Vihreät ja Lahden Kristillisdemokraatit. Myllyvirta on toiminut Mikkelin kaupunginjohtajana ollessaan muun muassa Alueiden komitean kulttuuri-, koulutus- ja tutkimusvaliokunnan puheenjohtajana
Ennen Mikkelin kaupunginjohtajaksi tuloaan Myllyvirta oli pääministeri Harri Holkerin erityisavustaja talouspoliittisissa kysymyksissä 1990-1991 sekä teollisuuspoliittinen neuvonantaja Elinkeinoelämän keskusliitossa.
Vetohihna
Vetohihnat ("vetoremmit") ovat voimailijoita varten suunniteltuja apuvälineitä, jotka mahdollistavat paremman otteen tangosta. Ne helpottavat sormia koukistavien lihasten työtä ja näin auttavat keskittymistä varsinaisen liikkeen suorittamiseen, kuten maastavetoon. Ranne työnnetään hihnojen lenkistä sisään ja toinen pää pyöritetään tangon ympärille siten, että hihnojen päät jäävät käden ja tangon väliin. Hihna puristuu itsestään ja suurimman osan painosta voi laskea hihnojen varaan. Usein joissakin liikkeissä käytetään niin suuria painoja, että niiden kannatteleminen käsissä olisi lähes mahdotonta ilman hihnoja.
Hihnat valmistetaan yleensä joko nylonista tai parkkinahasta.
Musta Dahlia
Musta Dahlia voi tarkoittaa:
Musta Dahlia (romaani)
Musta Dahlia ("The Black Dahlia") on James Ellroyn vuonna 1987 ilmestynyt rikosromaani. Se perustuu Los Angelesissa vuonna 1947 tapahtuneeseen Elizabeth Short -nimisen naisen murhaan. Lehdistö käytti uhrista nimitystä ”Black Dahlia”. Teosta pidetään Ellroyn läpimurtoteoksena. Romaani sijoittuu 1940- ja 1950-lukujen Hollywoodiin. Se on ensimmäinen osa Ellroyn L. A. -sarjaa, johon kuuluvat myös "Suuri tyhjyys", "L. A. – langennut kaupunki" ja "Musiikkia pimeästä".
Brian De Palma ohjasi vuonna 2006 romaanin pohjalta elokuvan "Musta Dahlia".
Kadonnut puutarha
Kadonnut puutarha on Indican kolmas albumi. Albumilta on julkaistu kolme, lähinnä radiosoittoon tarkoitettua promosingleä kappaleista "Linnansa vanki", "Noita", ja "Ulkona".
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 8.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Johanna Salomaa sekä sovittanut Indica ja Erno Laitinen.
Pieces of Silence
Pieces of Silence on metalliyhtye Frailin debyyttialbumi, joka julkaistiin marraskuussa 2006. Levyltä on julkaistu singlet "Brother" ja "Pieces of Silence".
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 21, jolla se pysytteli kaksi viikkoa.
Patrick Doherty
Patrick Doherty () on 18. heinäkuuta 1945 Glasgow'ssa Skotlannissa syntynyt irlantilainen tasavaltalaispoliitikko.
Dohertyn vanhemmat olivat kotoisin Donegalin kreivikunnasta, Irlannin tasavallasta. Doherty, joka tunnetaan "hymyilijänä"(Smiler), muutti Donegaliin 1968, hieman ennen kuin "The Trouble" puhkesi rajojen yli. Doherty oli aktiivinen PIRA:n (Provisional Irish Republican Army) jäsen vuosia ja on nykyään Sinn Féinin edustaja Ison-Britannian parlamentissa Länsi-Tyronen edustajana vuodesta 2001 lähtien, kuten myös nykyään erotetun Northern Ireland Assemblyn jäsen vuoden 1998 vaalien jälkeen. Doherty on ollut Sinn Féinin varapresidentti vuodesta 1988. Hän oli myös ehdolla Irlannin tasavallan vaaleissa Koilis-Donegalin vaalipiirissä vuonna 1989 ja Connacht-Ulsterin vaalipiirissä europarlamenttivaaleissa 1989 ja 1994. Vuonna 2001 hänet valittiin Ison-Britannian parlamenttiin.
Maaliskuussa 2002 käyttäen parlamentin etuoikeutta David Burnside nimitti Dohertyn IRA:n sotilasneuvoston jäseneksi. Tämän veli Hugh Doherty kuului PIRA:n Balcombe Streetin jengiin, joka tappoi raa'asti lukuisia ihmisiä Englannissa, mm. Ross McWhirterin ja ne jotka kuolivat Guildfordin pommi-iskussa.
Messier 78
Messier 78 (tunnetaan myös nimillä M 78 ja NGC 2068) on heijastussumu Orionin tähdistössä. Pierre Méchain löysi sen vuonna 1780, Charles Messier lisäsi sen luetteloonsa 17. joulukuuta 1780.
M78:n vieressä on kolme himmeämpää kohdetta, NGC 2064, NGC 2067 ja NGC 2071. M78 on noin 1 600 valovuoden etäisyydellä maasta. M78 on helposti löydettävissä pienellä kaukoputkella utuisena läikkänä, jonka sisällä on kaksi noin 10 magnitudin tähteä. Nämä tähdet, HD 38563A ja HD 38563B, valaisevat M78:n.
Morning Crimson
Morning Crimson on Catamenian toinen studioalbumi, joka julkaistiin 7. kesäkuuta 1999.
GP2X
GP2X on GamePark Holdingsin valmistama käsikonsoli, joka julkaistiin vuonna 2005.
Laitteella voi pelata pelejä, katsella elokuvia, kuunnella musiikkia ja katsoa kuvia. Tallennusmediana käytetään Secure Digital -muistikorttia. Virtansa GP2X ottaa kahdesta AA-paristosta tai verkkovirrasta.
Pele Koljonen
Pele Koljonen (s. 25. heinäkuuta 1988 Kuopio, Suomi) on suomalainen jalkapalloilija ja valmentaja, joka edustaa pelaajavalmentajana Nelosessa pelaavaa Manhattan Project Kuopiota. Koljonen on aiemmin edustanut Suomen korkeimmalla sarjatasolla Veikkausliigassa Kuopion Palloseurassa kausilla 2006 ja 2008–2009 sekä Myllykosken Pallossa kaudella 2010. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Koljonen on esiintynyt myös nuorisomaajoukkueissa ennen kaudella 2011 sattunutta vakavaa loukkaantumista.
Koljonen on Kuopion Palloseuran kasvatti. Hän teki Veikkausliiga-debyyttinsä 13. elokuuta 2006 ottelussa KuPS–HJK. Kaudella 2006 hän edusti myös KuPSin Kakkosessa pelannutta reservijoukkuetta KuPS Akatemiaa.
Koljonen vakiinnutti paikkansa KuPSin edustusjoukkueen avauksessa kaudella 2007 pelaten Ykkösessä 25 ottelussa. Koljonen oli kahdeksalla maalillaan sarjan 10. paras ja joukkueensa toiseksi paras maalintekijä KuPSin noustessa takaisin Veikkausliigaan. Kaudella 2009 Koljonen valittiin Veikkausliigan elokuun tähdistöjoukkueeseen KuPSin hyökkääjä Dickson Nwakaemen ohella.
Kaudeksi 2010 Koljonen siirtyi Myllykosken Palloon, jonka kanssa hän teki kaksivuotisen sopimuksen. Ensimmäisellä MYPA-kaudellaan hän teki kuusi maalia 24 ottelussa. Maaliskuussa 2011 Koljonen loukkaantui taklaustilanteessa MYPAn ja Kolmosen Nokian Palloseuran välisessä Suomen cupin ottelussa. Hän ei palannut pelikentille kauden 2011 aikana, ja nilkan nivelhaarukan repeämä päätti lopulta hänen uransa pääsarjatasolla. Kaikkiaan Koljonen ehti pelata Veikkausliigassa 76 ottelussa, joissa hän teki 17 maalia.
Koljonen teki paluun kentille kaudella 2012 edustaen Nelosessa pelannutta kuopiolaista MPR:ää 13 ottelussa tehden niissä 25 maalia. Lisäksi Koljonen esiintyi kaudella 2012 myös Kolmosen SC KuFu-98:ssa neljässä ottelussa. Kaudella 2013 Koljonen toimi MPR:n pelaajavalmentajana pelaten 11 ottelussa ja tehden 17 maalia.
Seurajoukkueiden ohella Koljonen pelasi Suomen alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa.
Koljonen on toiminut kaudesta 2013 alkaen pelaamisen ohella Manhattan Project Kuopion päävalmentajana.
Vuonna 2016 Koljonen aloitti B-junioreiden valmentamisen Iisalmelaisessa Pallo-Kerho 37 ssä, joita hän valmenti vuoden 2017 loppuun.
Tällä hetkellä hän toimii PK-37n edustusjoukkueen toisena valmentajana.
Pele ja hänen kaksoisveljensä Ali ovat jalkapalloilija Atik Ismailin poikia. Pele meni kihloihin syyskuussa 2015 jääkiekkoilija Kasperi Kapasen äidin Petra Kapasen kanssa.
Patrik Turunen
Patrik Turunen (s. 1. heinäkuuta 1988) on suomalainen jalkapalloilija. Puolustajana pelaava Turunen esiintyi ensimmäisen kerran Veikkausliigassa ottelussa MyPa–KuPS, joka pelattiin 29. toukokuuta 2005.
Hänen isänsä Heikki Turunen on KuPSin entinen pelaaja ja valmentaja.
Pelaamisen ohella Turunen opiskelee kauppatieteitä Kuopion yliopistossa.
Turunen vakiinnutti paikkansa avauksessa kaudella 2007 pelaten joukkueensa ainoana täydet minuutit. Hän solmi syyskuussa 2007 kaksivuotisen jatkosopimuksen KuPSin kanssa.
Turunen kävi näytillä Saksan 2. Bundesliigan 1. FC Kölnissä joulukuussa 2006 ja huhtikuussa 2007. Hän on käynyt aikaisemmin myös Italian Serie B:n Piacenzassa (lokakuussa 2006) ja Saksan 1. Bundesliigan Bayern Münchenissä (lokakuussa 2005).
Turunen on pelannut myös neljä ottelua U17-maajoukkueessa sekä kahdeksan ottelua U19-maajoukkueessa.
Holvisilta
Holvisilta on siltatyyppi, jonka kantavan osan muodostaa pystytasossa kaareva, puristettu levymäinen rakenne. Kivisten kaarien tekniikan kehittäjinä pidetään etruskeja. Varhaisemmat holvisillat olivat niin sanottuja kylmämuureja eli ne tehtiin lohkotuista kivistä kiilakivillä kiilaamalla ilman laastia. Kivien paikallaan pysyminen voitiin varmistaa esimerkiksi kivihaoilla tai terästangoilla.
Holvisillassa voi olla yksi tai useammpia peräkkäsiä holveja. Kiviholvisiltoja on käytetty antiikin ajoista aina 1800-luvulle, jolloin ensin rauta ja rautabetoni sekä sitten teräs ja teräsbetoni alkoivat korvata kiven siltamateriaaleina.
Tyynenmerensilli
Tyynenmerensilli ("Clupea pallasii") on Atlantin sillille lähisukuinen kala, jolla on tätä vastaava ekologinen rooli erityisesti Pohjoisella Tyynellämerellä. Se on myös suunnilleen samankokoinen kuin silli, yleensä noin 30 cm, mutta voi kasvaa vajaan puolen metrin ja runsaan puolen kilon mittoihin. Laji on kärsinyt ylikalastuksesta.
Tyynenmeresillin päälevinneisyys kattaa Pohjoisen Tyynenmeren rannikot Meksikon Baja Californiasta Alaskan ja Beringinmeren kautta Japaniin. Levinneisyysalue ulottuu Jäämeren altaaseen, ja laji esiintyy myös Euroopassa Vienanmeressä ja Barentsinmeressä sekä Karanmeressä.
Tyynenmerensilli on pelaginen ulappaveden kala, joka liikkuu suurissa pallomaisissa parvissa. Se ei kuitenkaan liiku pitkiä matkoja, joten kannat ovat suhteellisen paikallisia. Tyynenmerensilli tulee lisääntymään suojaisiin rannikkovesiin ja jokisuihin. Kala kutee matalaan veteen, jopa vuorovesivyöhykkeeseen, ja laskee mätinsä kasvillisuudelle, erityisesti meriajokkaalle. Tyynemerensillistä tunnetaan myös sisävesikantoja Sahalinin ja Japanin laguuneissa. Sen ravintoa ovat krillit ja muut planktonäyriäiset.
Tyynenmerensilliä käytetään ihmisravinnoksi varsinkin Venäjällä ja Japanissa. Pohjois-Amerikassa jokisuissa lisääntyvä tyynenmerensilli on ollut vanhastaan alkuperäiskansojen tärkeä saaliskala. 1900-luvun alkupuolella sitä pyydettiin kaupattavaksi kuivasuolattuna, savustettuna ja säilykkeinä ja myös kalajauhon ja -öljyn raaka-aineeksi. 1960-luvun jälkeen kannoissa on tapahtunut romahduksia, mutta niiden elpyminen on käynnissä.
Myös kalan käyttötarkoitus on muuttunut. Viime vuosikymmeninä valtaosa Pohjois-Amerikan pyynnistä on ollut mätipussikalastusta vientikauppaa varten; sillin mäti on arvostettua etenkin Japanissa. Toisaalta tyynenmerensilliä pyydetään paljon syöttikalaksi mm. tyynenmerenlohen, tyynenmerenpallaksen ja taskurapujen pyyntiin
Erikoinen kalastusmuoto on leväkutupyynti (). Tässä kasvialustalle kutevat tyynenmerensillit houkutellaan laskemaan mätinsä niille varta vasten tarjotuille, muualta tuoduille "Laminariales"-ruskoleville (kelpeille), joihin tahmea mäti takertuu. Kudun jälkeen mädin peittämä levä korjataan, suolataan ja myydään herkkuna Itä-Aasian markkinoille ().
Tieteellisen nimensä "pallasii" kala on saanut Peter Simon Pallasin mukaan.
Nilsiän Pallo-Haukat
Nilsiän Pallo-Haukat on (NP-H) nilsiäläinen jalkapalloseura. Kuopiolaiseksi NP-H muuttui 2013, kun kuntaliitoksessa Nilsiästä tuli osa Kuopiota. Seuran perustamiskokous pidettiin 20. heinäkuuta 1954 Nilsiän uimalassa.
Kaudella 2015 NP-H pelasi Palloliiton Itä-Suomen piirin Viitosessa. NP-H on pelannut parhaimmillaan Suomen kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla, yhteensä 8 kauden ajan 1972, 1980, 1993 ja 1995 – 99. Seuran korkein sarjasijoitus on Kakkosen itälohkon kolmas sija vuonna 1997. Vielä kaudella 1999 seura sijoittui Kakkosessa neljänneksi, mutta luopui paikasta talousvaikeuksien takia. NP-H:n sarjapelaaminren jatkui seuraavalla kaudella piirin Nelosessa.
Tunnetuimpia NP-H:n kasvatteja ovat monivuotiset liigapelaajat Jani Hartikainen ja Kari Tissari. Hartikainen siirtyi KuPS:an kauden 1999 jälkeen ja palasi kasvattajaseuraansa kaudeksi 2010. Tissari edusti pääsarjassa kuopiolaisia KPT:tä (1979 – 87) ja KuPS:a (1989 – 90). Seuraa edustaneita muita tunnettuja pelaajia ovat mm. Pertti Nissinen (pelasi ennen NP-H –uraa pääsarjaa HJK: ssa, Hakassa, KuPS:ssa ja FinnPassa), sekä ennen NP-H –edustuksiaan KuPS:ssa pääsarjaa pelanneet Ari Savolainen, Matti Väänänen ja Matti Terästö.
NPH:n sarjoissa pelaamiset, sarjat ja -tasot 1955 – 2015
Vuosina 1955 – 70 NP-H pelasi piirin sarjoissa, ensin IV lk (luokka), 1968 III lk ja 1969 – 70 II lk. Ensimmäinen kausi SPL:n sarjoissa oli 1971, jolloin NP-H oli noussut valtakunnan neljänneksi korkeimmalle sarjatasolle IV divisioonaan. NP-H:n sarjatasot ovat sen jälkeen olleet oheiset.