hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Jean S.
Jean S. on vuonna 1991 perustettu suomalainen yhtye. Yhtye perustettiin alun perin Sibelius-Akatemian hallinnoiman klubin housebändiksi.
Jean S. esittää pääasiassa suomenkielisiä cover-kappaleita, mutta on levyttänyt myös omaa musiikkiaan. Yhtyeen jäsenten esiintymisasu on yleensä smokki ja polvihousut.
Vuodesta 2008 lähtien Jean S. on toiminut kesäisin musiikkiteatteri UIT:n taustaorkesterina.
Kesällä 2017 toinen yhtyeen perustajajäsenistä Timo Kärkkäinen ilmoitti eroavansa yhtyeestä vuoden 2017 lopussa. Hänen jäähyväiskeikkansa on suunniteltu pidettäväksi 20. marraskuuta 2017 Kulttuuritalossa Helsingissä. Syyskuun alussa bändi julkisti tiedon jonka mukaan Kärkkäisen korvaajaksi tulee Taikapeilistä tuttu Nina Tapio.
Bändin albumeita on myyty yli 200 000 kappaletta ja se on tehnyt yli 3 000 keikkaa. Lisäksi yhtyeellä on ollut kaksi tv-showta (tiedot kesältä 2017).
Yhtyeen levy-yhtiö on AXR Music, aiemmin oli Edel Records Finland.
USART
USART ("Universal Synchronous/Asynchronous Receiver-Transmitter") eli sarjaliikenteen lähetys- ja vastaanottopiiri , joka muuntaa rinnakkaisdatan sarjadataksi. USART tai UART on usein integroitu emolevyyn ja sitä käytetään tietoliikenteessä lisälaitteen sarjaportin ja tietokoneen välisessä kommunikoinnissa.
Ruosniemi
Ruosniemi () on yksi Porin kaupunginosista, joka sijaitsee Pohjois-Porissa. Ruosniemen alueita ovat Ylikylä, Alikylä, Järvikylä ja Viikeri. Myös Tuulikylä kuului aiemmin Ruosniemeen mutta alueen kasvettua siitä on tullut oma kaupunginosansa.
Ruosniemen naapurikaupunginosia ovat etelässä Toejoki, Murtosenmutka ja Isojoenranta, lännessä Hyvelä ja Tuulikylä, sekä idässä Ulvilan Harjunpää.
Ruosniemessä on kirkko, peruskoulun ala-aste ja kaksi päiväkotia. Koulun yhteydessä on myös sivukirjasto. Muita palveluita Ruosniemessä on mm. kioski, ravintola Kasi-Blanca, työkaluliike, autokorjaamo ja parturi-kampaamoja. Myös liikuntamahdollisuuksia riittää laskettelu­keskuksen lisäksi jääkiekkokaukalon ja jalkapallokenttien muodossa.
Ruosniemen kautta on kulkenut Porin ja Haapamäen välinen rautatie. Nykyisin rautatiestä on käytössä enää muutaman kilometrin pituinen Ruosniemeen päättyvä osuus. Ruosniemessä sijaitsi laiturivaihde, jolle rakennettiin arkkitehti Thure Hellströmin suunnittelema laiturirakennus vuonna 1933. Henkilöliikenne loppui vuonna 1981 ja rataosa Ruosniemestä Kankaanpäähän poistettiin käytöstä vuonna 1985. Ruosniemestä Kullaalle menevän maantien ylittänyt rautatiesilta ja siihen liittynyt ratapenger on purettu, mutta laiturirakennus ja sivuraiteet ovat yhä jäljellä.
Katarsis
Katarsis eli katharsis (kreik. "puhdistuminen") on äkkinäinen tunnetila tai kliimaksi, joka johtaa elämänhalun uudistumiseen, palautumiseen tai voimistumiseen.
Käsitettä on käytetty muun muassa teatterissa tragedian yhteydessä. Antiikin Kreikan runousoppien mukaan tragediassa esitetyn kärsimyksen herättämä pelko ja sääli puhdistavat lopulta näytelmän katsojan mielen. "Katarsis"-termiä käytetään myös uskonnollisesta puhdistautumisesta sekä jännityksen tai ahdistuksen laukeamisesta.
Katarsis liittyy myös mediaan ja mediaväkivallan tutkimukseen. Katharsismalli kuvaa mediaväkivallan vaikutuksia.
Katarsis liittyy myös freudilaiseen teoriaan ja psykoanalyyttiseen käytäntöön.
Käppärä
Käppärä on Porin 22. kaupunginosa, ja se sijaitsee noin kilometrin päässä kaupungin keskustasta Länsi-Porissa. Käppärän naapurikaupunginosia ovat idässä Kalevanpuiston toisella puolella Päärnäinen eli "Kuukkari" ja Tiilinummi, pohjoisessa Karjaranta, luoteessa Tikkula ja lännessä Valtatie 2:n toisella puolella Musa.
Käppärässä sijaitsevat muun muassa Käppärän koulu, Käppärän hautausmaa ja Porin ortodoksinen kirkko.
Käppärä on saanut nimensä hiekkakankaalla kasvaneista männynkäppyröistä joita käppärän puistossa vieläkin kasvaa.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1998
Vuoden 1998 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Ranskassa 10. kesäkuuta – 12. heinäkuuta.
Vuonna 1998 MM-lopputurnaukseen osallistui ensi kertaa 32 joukkuetta. Muita uudistuksia olivat kultaisen maalin käyttöönotto ja lisäajan näyttäminen avustavan erotuomarin elektronisella taululla. Turnauksen voitti kotijoukkue Ranska, joka kukisti loppuottelussa Brasilian maalein 3–0. Näin Ranskasta tuli seitsemäs maailmanmestaruuden voittanut maa. Kyseessä oli myös kuudes ja samalla viimeisin kerta, jolloin isäntämaa voitti mestaruuden.
Turnauksen avausottelussa hallitseva maailmanmestari Brasilia voitti Skotlannin 2–1. Alkulohkovaiheen yllätys nähtiin, kun Norja kaatoi Brasilian viime hetkien rangaistuspotkumaalilla ja eteni jatkoon. Suurin pettymys oli alkulohkoonsa jäänyt Espanja. Maailmanpoliittisista syistä huomiota herätti Iranin voitto Yhdysvalloista.
Neljännesvälierissä isäntäjoukkue Ranska voitti Paraguayn 1–0 jatkoajalla Laurent Blancin tehtyä MM-historian ensimmäisen kultaisen maalin. Toisen kierroksen puhutuin ottelu käytiin kuitenkin Argentiinan ja Englannin välillä. Ottelu muistetaan erityisesti Englannin Michael Owenin upeasta soolomaalista ja David Beckhamin ulosajosta. Argentiina eteni lopulta jatkoon rangaistuspotkukilpailun jälkeen ottelun päätyttyä 2–2.
Puolivälierissä Ranska voitti Italian rangaistuspotkuilla maalittoman tasapelin jälkeen. Brasilia puolestaan kaatoi Tanskan värikkäiden vaiheiden jälkeen 3–2. Alankomaat voitti Argentiinan 2–1 Dennis Bergkampin upealla viime hetkien maalilla. Turnauksen yllätysjoukkueeksi noussut Kroatia taas kaatoi Saksan 3–0.
Välierissä Ranska voitti Kroatian 2–1 Lilian Thuramin tehtyä maajoukkueuransa ainoat maalit. Toisessa välierässä Brasilia kaatoi Alankomaat rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Ottelun varsinainen peliaika oli päättynyt 1–1 Alankomaiden Patrick Kluivertin tasoitettua viime hetkillä. Pronssiottelussa Kroatia voitti Alankomaat 2–1. Kroatian Davor Šuker teki ottelussa turnauksen kuudennen maalinsa ja voitti näin maalikuninkuuden.
Ennen loppuottelua suurta keskustelua herätti Brasilian tähtipelaajan Ronaldon saama mystinen sairauskohtaus. Ranska voitti loppuottelun vakuuttavasti maalein 3–0. Zinédine Zidane teki ensimmäisellä puoliajalla kaksi puskumaalia kulmapotkutilanteista. Kolmannen maalin viimeisteli aivan ottelun loppuhetkillä Emmanuel Petit. Ronaldo valittiin finaalitappiosta huolimatta turnauksen parhaaksi pelaajaksi.
6 maalia
5 maalia
4 maalia
3 maalia
Lapsinero
Lapsinero on lapsi, joka on nuoresta iästään huolimatta yhden tai useamman alan mestari. Eräs määritelmä lapsinerolle on henkilö, joka kymmenenteen ikävuoteen mennessä kykenee osoittamaan asiantuntevuutta alalla, joka on tavallisesti aikuisten hallitsema. Eräitä tällaisia aloja ovat matematiikka, shakki, taiteet ja musiikki, mutta lapsineroutta ilmenee myös monilla muilla aloilla.
Ihmelasta käytetään usein arkielämän synonyyminä lapsinerolle, vaikkakaan tieteellinen kirjallisuus ei sitä suosi.
Mäkkylä
Mäkkylä on pienalue Leppävaaran kaupunginosassa Espoossa, Helsingin rajan tuntumassa. Alueella oli 4273 asukasta vuodenvaihteessa 2016–2017. Mäkkylän alueen asuntokanta on kasvanut melko tasaista tahtia 1960-luvulta, ja suurin osa alueen rakennuksista on asuinkerrostaloja. Mäkkylässä on rautatieasema, Hesburger, Keskuspuiston ammattiopiston Arlan toimipaikka, pienteollisuutta, kaksi koulua, pari päiväkotia ja pallokenttä. Nokian toimitilat on purettu ja niiden tilalle rakennetaan kerrostaloasuntoja. Seututie 110 kulkee Mäkkylän läpi. Puustellinmäessä sijaitsee päiväkodin lisäksi kolme koulua: Postipuun koulu, Eestinmetsän koulu ja Ammattiopisto Live, Arlan toimipaikka (ent. Näkövammaisten ammattikoulu).
Mäkkylän alueella on toiminut aiemmin kierrätyskeskus, joka on jälkeenpäin siirretty Matinkylään.
Rantaradan ja seututie 110:n eli Turuntien välissä oli Raha-automaattiyhdistyksen (RAY) toimitalo. Toimitalo saneerattiin vuonna 2004 aikaisemmin RAY:n teollisuustalona toimineeseen kiinteistöön.
Inkeri Pilkama
Inkeri Pilkama (s. 17. huhtikuuta 1945 Elimäki) on suomalainen televisio-ohjaaja.
Pilkama kävi 1960-luvulla Mainos-tv:n (nyk. MTV3) kuvaussihteerikurssin ja toimi kuvaussihteerinä Spede Pasasen elokuvassa "Leikkikalugangsteri" (1969). 1970-luvun alussa Pilkama alkoi ohjata televisioon Speden sketsiohjelmia "50 pientä minuuttia" ja "Spede Show". Sen jälkeen hän ohjasi lukuisia MTV3:n menestyksekkäitä viihdesarjoja kuten "Parempi myöhään", "Vesku Show", "Hynttyyt yhteen", "Herkku & Partanen" ja "Liljankukka". "Kymppitonnin" ohjaajana Pilkama toimi vuosina 1986–1999.
2000-luvulla Pilkama toimi taustatoimittajana Pan Visionin Spede Show’n DVD-julkaisuissa.
Inkeri Pilkaman aviomies Eero Pilkama oli MTV3:n toimitusjohtaja 1984–1999.
Prahan päärautatieasema
Prahan päärautatieasema () on Tšekin ja Prahan suurin rautatieasema. Suurinta osaa aseman junaliikenteestä hoitaa tšekkiläinen rautatieyhtiö České dráhy (ČD).
Prahan päärautatieasema rakennettiin vuonna 1871 Wienistä Budweisin kautta pohjoiseen johtavan rautatielinjan varrelle. Aseman alkuperäinen nimi oli Keisari Franz Josephin rautatieasema, mutta ensimmäisen maailmansodan jälkeen se nimettiin Yhdysvaltain presidentti Woodrow Wilsonin mukaan Wilsonin rautatieasemaksi (Wilsonovo nádraží). Nimeä käytettiin ensimmäisen tasavallan aikana ja 1945–1953. Aseman nimeämisestä jälleen Wilsonin rautatieasemaksi on käyty pitkään keskusteluja.
Prahan metron rakennustöiden yhteydessä vanhan jugendtyylisen asemarakennuksen eteen osittain maan alle rakennettiin moderni lisäsiipi 1972–1979, joka toimii samalla kantena sen päältä kulkevalle D1-moottoritielle. Uusi asemarakennus korvasi vanhan toiminnot lipunmyynteineen, mutta käyttöön jäi edelleen alkuperäinen laiturihalli, jonne kulku käy uudelta puolelta tunnelia pitkin. Vanhaan lippuhalliin avattiin kahvila. Aseman seudusta on kommunistihallinnon kaatumisen ja maan avautumisen jälkeen kehittynyt kaupunkilaisten vieroksuma, mutta narkomaanien ja kerjäläisten suosima, nukkavieru ja turvaton ongelma-alue, jonka siistimiseksi aloitettiin aseman ja läheisen Vrchlickeho sady -puiston perusparannustyöt vuonna 2006. Peruskorjauksessa vanha puoli aiotaan ottaa jälleen käyttöön, moottoritie puretaan ja uusi siipi nykyaikaistetaan vastaamaan Prahan matkustajaliikenteen, turismin ja liike-elämän kasvavia vaatimuksia. Peruskorjauksen on määrä valmistua viidessä vuodessa 2011 mennessä.
Prahan päärautatieasema palvelee kansainvälisen sekä kauko- ja paikallisliikenteen junia.
Prahan päärautatieasema on kansainvälisen junaliikenteen solmukohta. Asemalle liikennöidään Saksasta (München, Berliini), Puolasta ja Slovakiasta. Jotkin pohjois- ja eteläsuuntaan liikennöivät kansainväliset junat, esimerkiksi Berliini–Praha–Budapest-junat, eivät kuitenkaan kulje Prahan päärautatieaseman kautta, vaan pysähtyvät ainoastaan Praha-Holešovicen rautatieasemalla.
Kansainvälisen liikenteen ohella Prahan päärautatieasemalta liikennöidään myös kaikkiin merkittävimpiin Tšekin kaupunkeihin, joita ovat muiden muassa České Budějovice, Olomouc, Plzeň ja Brno.
Prahan päärautatieasemalla pysähtyvät Prahan metron C-linjan junat. Metroaseman nimi on "Hlavní nádraží". Asemalta on vaihtomahdollisuus linjalle A (Muzeum).
Neville Marriner
Sir Neville Marriner (15. huhtikuuta 1924 Lincoln – 2. lokakuuta 2016) oli brittiläinen kapellimestari ja viulisti.
Marriner opiskeli musiikkia Royal College of Musicissa ja Pariisin konservatoriossa. Hän soitti viulua Philharmonia-orkesterissa ja Lontoon sinfoniaorkesterissa sekä perusti Jacobean Ensemblen Thurston Dartin kanssa ennen lähtöä Yhdysvaltoihin Hancockiin, jossa hän opiskeli johtamista Pierre Monteuxin johdolla. Vuonna 1956 hän perusti Academy of St. Martin in the Fields -kamariorkesterin ja teki sittemmin runsaasti levytyksiä heidän kanssaan. Marriner johti Minnesotan orkesteria vuosina 1979–1986 ja Stuttgartin radion sinfoniaorkesteria vuosina 1986–1989. Hän sai aatelisarvon 1985.
Marriner johti runsaasti erilaista ohjelmistoa, mutta oli erityisen tunnettu barokkimusiikin tulkitsijana. Hän valitsi ja sovitti musiikin "Amadeus"-elokuvaan ja johti Academy of St. Martin-in-the-Fieldsiä elokuvan ääniraidan äänityksissä.
Lorin Maazel
Lorin Varencove Maazel (6. maaliskuuta 1930 Neuilly-sur-Seine, Ranska – 13. heinäkuuta 2014 Virginia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kapellimestari, viulisti ja säveltäjä.
Maazel syntyi Ranskassa Neuilly-sur-Seinessä amerikkalaiseen perheeseen ja kasvoi Yhdysvalloissa. Lapsena hän osoitti ihmelapsen kykyjä opiskellessaan orkesterinjohtamista seitsemänvuotiaana ja johtaessaan ensimmäisen kerran kahdeksanvuotiaana. Maazel esiintyi viulistina ensimmäisen kerran 15-vuotiaana ja opiskeli myöhemmin University of Pittsburghissa. Vuonna 1960 hänestä tuli ensimmäinen yhdysvaltalainen, joka johti Bayreuthin oopperajuhlilla.
Maazel toimi seuraavien orkestereiden ja oopperatalojen ylikapellimestarina: Berliinin Deutsche Oper 1965–1971, Berliinin radion sinfoniaorkesteri 1965–1975, Clevelandin orkesteri 1972–1982, Wienin valtionooppera 1982–1984, Pittsburghin sinfoniaorkesteri 1988–1996 ja Baijerin radion sinfoniaorkesteri 1993–2002. Vuonna 2002 hän tuli Kurt Masurin jälkeen New Yorkin filharmonikkojen ylikapellimestariksi.
Maazel vieraili Suomessa vuosina 1968 ja 1985. Kolmannen vierailun oli määrä tapahtua huhtikuussa 2015.
Pedro Juan Gutiérrez
Pedro Juan Gutiérrez (s. 1950 Matanzas) on kuubalainen kirjailija.
Gutiérrez palkittiin vuonna 2000 arvostetulla espanjalaisella Alfonso García Ramosin palkinnolla romaanistaan Animal tropical, joka ilmestyi suomeksi syksyllä 2003 nimellä Etelän peto. Romaani on mm. useita vuosia sanomalehtimiehenä työskennelleen Gutiérrezin neljäs proosateos, jossa hän kuvaa jo tunnusmerkikseen muodostuneella kaihtelemattomalla tyylillä elämää Havannan varjoisemmilla kujilla, kortteleissa joihin turisteilla ei ole tulemista. Likaisen realismin mestariksi nimetty, Bukowskiin ja Milleriin rinnastettu tekijä ammentaa aiheistonsa omista kokemuksistaan köyhälistöperheen vesana, joka jo 11-vuotiaana kaupitteli jäätelöä ja sanomalehtiä ja elätti itsensä muutamia vuosia myöhemmin Havannaan asetuttuaan sokeriruo'on leikkaajana, uimaopettajana ja palveli myös viisi vuotta armeijan riveissä. Vasta sanomalehtiura sai hänet ryhtymään kirjailijaksi.
Vaikka hänen teoksensa kertovat kaunistelemattomasti nyky-Kuuban tilanteesta, ne eivät ota kantaa poliittisesti, ja Gutiérrez asuukin edelleen Havannassa toisin kuin monet muut kuubalaiset nykytaiteilijat. Kansainväliseen maineeseen hän nousi romaanilla Likainen Havanna -trilogia (Trilogía sucia de La Habana), joka on julkaistu 12 maassa. Kirjoitustyön lomassa Gutiérrez harrastaa myös maalausta.
Khmerin kieli
Khmer (ភាសាខ្មែរ, phiasaa khmae) on khmerien puhuma austroaasialainen kieli. Se on saanut vaikutteita palista ja sanskritista. Khmeriä puhuu äidinkielenään yli 13 miljoonaa ihmistä pääasiassa Kambodžassa, jossa se on virallinen kieli. Khmer ei ole tonaalinen kieli, toisin kuin sen lähellä puhutut lao, thai ja vietnam. Khmeriä kirjoitetaan intialaisperäisillä khmer-aakkosilla, joka kuuluu abugidoihin.
Enthroned
Enthroned on belgialainen black metal -yhtye. Se perustettiin vuonna 1993. Heidän musiikissaan on vaikutteita muun muassa Emperorin musiikista. Vuonna 1997 yhtyeen alkuperäinen rumpali teki itsemurhan.
Trollech
Trollech on tšekkiläinen black metal -yhtye. Se perustettiin vuonna 2000. Yhtyeen ensimmäinen virallinen albumi oli Ve Hvozdech (2001), jonka julkaisua ennen yhtye oli ehtinyt äänittää c-kasettidemon Dech pohanských větrů (2000). Yhtyeen jäsenet ovat laulaja Lord Morbivod, joka tunnetaan myös toisesta tšekkiläisestä black metal -yhtyeestä Stíny plamenů, Asura Godvar Gorgon's Ray (basso ja kitarat) sekä Johannes (kitara). Yhtye on suunnitellut uuden albuminsa "Skryti v mlzen" julkaisemista vuodenvaihteessa 2005–2006. Lähes kaikki yhtyeen sanoitukset ovat tšekiksi.
Savannisininärhi
Savannisininärhi ("Coracias caudatus") on Afrikassa esiintyvä säihkylintuihin kuuluva lintulaji.
Savannisininärhet ovat erittäin värikkäitä. Pää on väriltään vihreä, selkäpuoli ruskeanvihreä. Takamus ja hartiat ovat violetit, leuka ja rinta lilat. Muualta lintu on enimmäkseen vihertävän sininen. Lisäksi sen ulommat pyrstösulat ovat pidentyneet jouhimaisiksi, joiden pituus on noin kahdeksan senttiä.
Pituus 28–30 cm (ilman pyrstöjouhia)
Siipiväli 50 cm 
Paino 87–135 g
Savannisininärheä esiintyy suuressa osassa itäistä ja eteläistä Afrikkaa. Lajin levinneisyysalue ulottuu Etiopiasta ja Luoteis-Somaliasta Angolan rannikolle ja Etelä-Afrikan pohjoisosiin.
Savannisininärhet esiintyvät suurimmaksi osin joenvarsimetsissä, viljelysmailla ja akasiametsissä.
Savannisininärhet tunnetaan etenkin koiraan taidokkaiden lentonäytösten ansiosta. Se toimii muutenkin aktiivisesti parinmuodostuksessa. Pari kasaa pesän korkealle kuolleen puun onkaloon ja verhoilee sen muutamilla ruohonkorsilla. Sinne naaras munii 2–4 munaa, joita se hautoo 22–24 vuorokautta. Jälkeläiset syntyvät kaljuina, mutta kolmen viikon kuluttua kuoriutumisesta niitä peittää harmaa untuva. Poikaset lähtevät pesästä noin viiden viikon ikäisinä. Itsenäiseen saaliinpyyntiin ne kykenevät kuitenkin vasta aikaisintaan 10 vuorokauden kuluttua. Siihen asti emot ruokkivat niitä vielä.
Savannisininärhi ei ole turhan tarkka ravintonsa suhteen. Sille kelpaavat hyönteiset, juoksujalkaiset, skorpionit, hämähäkit, kotilot, sammakot, liskot ja pikkulinnut.
Lingvistinen typologia
Lingvistinen typologia eli kielitypologia on lingvistiikan eli yleisen kielitieteen tutkimussuunta. Se vertailee maailman kieliä niiden rakennetyyppien mukaan, riippumatta niiden sukulaisuussuhteista, ja pyrkii löytämään yleisiä lainalaisuuksia.
Kielitypologian suuntauksia ja osa-alueita ovat esimerkiksi seuraavat:
Perinteinen morfologinen typologia kehittyi 1800-luvulla, ja sen merkittäviä edustajia olivat esimerkiksi Friedrich von Schlegel, August von Schlegel ja Wilhelm von Humboldt. Katso erikseen artikkelia morfologinen typologia.
Syntaktisen typologian alaan voidaan lukea lauseen rakenteeseen ja lauseenjäsenten suhteisiin liittyvä typologinen tutkimus. Paljon tutkittuja kysymyksiä:
Kielet voidaan diateesisuhteiden ilmaisemisen perusteella luokitella tyyppeihin, joista tunnetuimpia ovat
Strukturalistinen typologia 1900-luvun alkupuolella kuvasi kielten rakennetta tiettyjen parametrien avulla, kuten synteesi (montako morfeemia sanaa kohti) tai kieliopillisten suhteiden ilmaisukeinot (käytetäänkö esimerkiksi itsenäisiä kieliopillisia sanoja, vartalonvaihteluja vai taivutuspäätteitä).
Universaalitypologia, jonka tunnetuimpia nimiä on Joseph L. Greenberg, etsii ja kartoittaa ihmiskielen yleisiä lainalaisuuksia, universaaleja. Nämä voivat olla ehdottomia (kaikissa kielissä on vokaaleja), tendenssimäisiä (useimmissa maailman kielissä foneemien määrä on 20:n ja 40:n välillä) tai implikatiivisia ("jos, niin", esimerkiksi: jos kielessä on perussanajärjestys subjekti-objekti-verbi ja genetiivimäärite sijaitsee ennen pääsanaa, silloin myös määritteenä oleva adjektiivi sijaitsee ennen pääsanaansa).
Areaalitypologia tutkii kielten rakennetyyppien ja rakenteellisten ilmiöiden esiintymistä alueittain, esimerkiksi ns. euroversaaleja eli Euroopan kielten tyypillisiä ominaisuuksia.
Australianenglanti
Australianenglanti on ryhmä Australiassa puhuttavia englannin kielen murteita. Ne ovat läheisintä sukua uudenseelanninenglannin murteille.
Australianenglanti alkoi erota brittienglannista 1700-luvun loppupuolella. 1900–2000-luvuilla australianenglanti on saanut vaikutteita amerikanenglannista.
Australianenglannissa on useita sanoja, joita muissa murteissa ei esiinny tai jotka muissa murteissa esiintyvät erimerkityksisinä. Vuonna 1981 ensimmäistä kertaa julkaistu Macquarie Dictionary on australianenglannin sanakirja.
Myös australianenglanti jakautuu erilaisiin alueellisiin murteisiin.
Yves Chauvin
Yves Chauvin (10. lokakuuta 1930 Menen, Belgia – 28. tammikuuta 2015) oli ranskalainen kemisti. Hän sai yhdessä Robert H. Grubbsin ja Richard R. Schrockin kanssa vuoden 2005 Nobelin kemianpalkinnon työstään metateesin eli toisiintumisen kehittämisessä.
Chauvin opiskeli kemiaa Lyonin teknisessä oppilaitoksessa. Varusmiespalveluksen ja muiden olosuhteiden takia hän ei koskaan opiskellut tohtoriksi asti, vaan lähti töihin teollisuuteen jo nuorena.
Pyhän Kolminaisuuden luostari (Venäjä)
Aleksanteri Syväriläisen ortodoksinen Pyhän Kolminaisuuden luostari sijaitsee 24 kilometrin päässä Lotinapellon kaupungista Leningradin alueella. Pyhittäjä Aleksanteri Syväriläisen luostari perustettiin vuonna 1506. 500-vuotisen olemassaolonsa aikana luostari on saanut kokea monta onnettomuutta, joista pahin lienee ollut vuonna 1917 tapahtunut vallankumouksen ja ateismin aiheuttama hävitys.
Nykyään luostari on palautettu Venäjän ortodoksiselle kirkolle. Sen virallinen luovutus Aleksanteri Syväriläisen luostarin munkkiveljestölle tapahtui 19. elokuuta 1997.
Luostarissa on Pyhittäjä Aleksanteri Syväriläinen jäännökset. Ne palautettiin luostariin Pietarista vuonna 1998. Jäännökset ovat vierailijoiden nähtävinä pyhien Sakariaan ja Eliaan kirkossa.
Luostarin rakennukset ovat toimineet mielisairaalana. Mielisairaala tuli Suomessa tunnetuksi siellä vuosia eläneen ja sittemmin 1990-luvulla Suomeen päässeen Jalo Heikkisen elämäntarinan kautta.
Robert H. Grubbs
Robert H. Grubbs (s. 27. helmikuuta 1942, Calvert City, Kentucky) on amerikkalainen kemisti. Hän sai vuoden 2005 Nobelin kemianpalkinnon yhdessä Richard R. Schrockin ja Yves Chauvinin kanssa heidän työstään metateesin kehittämisessä. Erityisesti Grubbs tunnetaan Grubbsin katalyyttien kehittämisestä.
Grubbs on työskennellyt vuodesta 1978 professorina Kalifornian teknologian instituutissa ("California Institute of Technology").
Oulun rautatieasema
Oulun rautatieasema () sijaitsee Oulun keskustassa, Matkahuollon ja linja-autoaseman välittömässä läheisyydessä, kävelyetäisyyden päässä keskustan ja Raksilan palveluista. Oulussa risteävät rataosat Seinäjoki–Oulu, Oulu–Tornio ja Oulu–Kontiomäki. Oulu on Pohjois-Suomen tärkein risteysasema, ja sen kautta kulkee Suomen ainoa raideyhteys 65. leveyspiirin pohjoispuolelle.
Nykyinen Oulun liikennepaikka () jakautuu seuraaviin osiin:
Oulussa sijaitsee myös liikenteenohjauskeskus, joka vastaa rautatieliikenteen ohjauksesta seuraavilla rataosilla:
Henkilöliikenteen asema on Oulun liikennepaikan pohjoisin osa. Se sijaitseen Vaaran ja Raksilan kaupunginosien välisellä alueella, heti ydinkeskustan itäpuolella.
Oulu on henkilöliikenteen tärkeä vaihtopaikka: useimmista pohjoisesta Rovaniemeltä, Kemijärveltä ja Kolarista saapuvista junista on vaihtoyhteys itään Kajaaniin, Kuopioon, Pieksämäelle ja Kouvolaan.Asemarakennus on rakennettu Pohjanmaan radan valmistuttua 1886, ja sitä on laajennettu useaan otteeseen. Rakennustyyliltään asemarakennus noudattaa muiden Pohjanmaan radan asemarakennusten tyyliä ja sen suunnittelija lienee rautatiehallituksen arkkitehti Knut Nylander. Asemarakennusta on myöhemmin laajennettu. Laajennusosan suunnitelman laati Bruno Granholm.
Asema-alueella on myös muita vanhoja rakennuksia, kuten entinen asemaravintola (rak. 1929: toimi liikenteenohjauskeskuksena 1985–2003), tiilinen asuin- ja toimistorakennus (1929) ja joitain asuinkäytössä olevia puurakennuksia vuosilta 1899 ja 1905.
Oulun rautatieaseman alueelle ollaan suunnittelemassa Oulun matkakeskus -kauppakeskusta, joka sisältäisi VR:n henkilöliikenteen toiminnot sekä runsaasti liiketilaa. Kauppakeskushankkeella pyritään yhdistämään ydinkeskustan ja Raksilan kaupalliset alueet. Kauppakeskussuunnitelma herätti runsaasti keskustelua oululaisessa mediassa, sillä keskuksen alta puretaan asema-alueen vanhat rakennukset asemarakennusta ja entistä asemaravintolaa lukuun ottamatta. Korkein hallinto-oikeus on hylännyt kauppakeskuksen asemakaavaa koskevat valitukset elokuussa 2007.
Oulun tavararatapiha sijaitsee henkilöaseman eteläpuolella, pääasiassa Limingantullin kaupunginosan alueella ja Nokelan kaupunginosan länsipuolella. Ratapiha jakautuu useampaan osaan. Myös varikkotoimintoja on. Ratapihaan kuuluvaksi lasketaan myös Oulun sataman sekä yhdistettyjen kuljetusten terminaalin raiteistot.
Tauno Marttinen
Tauno Olavi Marttinen (27. syyskuuta 1912 Helsinki – 18. heinäkuuta 2008 Janakkala) oli suomalainen säveltäjä. Hän käytti myös nimimerkkiä Musicus ja salanimiä T. Tumma ja Tauno Tuomisto.
Tauno Marttisen isä Kristian Adolf Marttinen (1885–1942) oli parturi, mutta hän opiskeli itsekin pianonsoittoa. Tauno Marttisen äiti oli Vilma Johanna Marttinen (o.s. Rantanen). Heille syntyi kolme poikaa: Tauno, Eino (1914–1990) ja Veikko (1917–2003).
Tauno Marttinen opiskeli sekä pianonsoittoa että sävellystä 1920-luvulla Viipurissa ja 1930-luvulla Helsingissä. Marttinen aloitti säveltämisen 1930-luvulla, ja hänen varhaisimmat teoksensa olivat myöhäisromanttisia. Vuonna 1945 helsinkiläiskriitikot teilasivat Marttisen varhaistuotantoa esitelleen sävellyskonsertin lähes pelottavan vihamielisesti. Marttinen hylkäsi siihenastiset teoksensa ja aloitti säveltämisen uusista lähtökohdista. Lopulliseksi läpimurtoteokseksi osoittautui mezzosopraanolle ja orkesterille sävelletty "Kokko, ilman lintu", joka palkittiin Suomen Kulttuurirahaston sävellyskilpailussa vuonna 1956. 1950-luvun lopulla hän käytti sävellyksissään ensimmäistä kertaa 12-säveltekniikkaa.
Marttisen musiikille tyypillisiä piirteitä ovat muun muassa kiintymys mystisiin aiheisiin sekä rapsodinen ja maalaileva ilmaisutapa. Häntä luonnehdittiin "Hämeenlinnan šamaaniksi". Marttisen musiikkia on kiitelty mielikuvituksen rikkaudesta mutta myös kritisoitu löyhästä ja improvisaatiomaisesta muodonkäsittelystä. Marttinen oli yksi Suomen tuotteliaimmista säveltäjistä. Hänen teosluettelossaan on muun muassa kymmenen sinfoniaa, useita konserttoja, kymmeniä kamarimusiikkiteoksia eri kokoonpanoille, oopperoita, pianomusiikkia sekä kuoro- ja yksinlauluja. Hänet palkittiin Pro Finlandia -mitalilla ja Kalevalan riemuvuoden palkinnolla vuonna 1969. Hän vaikutti myös viihde- ja tanssimuusikkona. Presidentti Urho Kekkonen myönsi Marttiselle professorin arvonimen vuonna 1972. Marttinen asui viimeiset vuotensa Janakkalan Turengissa.
Marttisen "Suuren joen laulu" -oopperan kantaesitystä Kemissä (1980) pidetään kaikkien aikojen pohjoisimpana oopperaensi-iltana.
Tauno Marttisen poika Rauno Marttinen on tanssitaiteilija.
Hollantilainen Dirk Meijer on laatinut Marttisen teosluettelon. Marttisen tuotanto käsittää 750 teosta, joista tunnetaan ja on esitetty viidesosa. Marttisen aiemmin tuntematonta tuotantoa on löytynyt viime aikoina muun muassa Tamminiemen Urho Kekkosen museon arkistosta, josta tuli esille "Hauen laulu" Aaro Hellaakosken runoon. Marttinen antoi sävellyksiään ystävilleen lahjaksi, esimerkiksi "Thoughts on a Mountain", ja sävellyksiä löytynee lisää. Kateissa on Nikolai Gogolin aiheeseen perustuva merkittävä ooppera "Päällysviitta", josta on jäljellä pianopartituuri. Meijer on perustanut Hollantiin Leeuwardeniin Tauno Marttinen -seuran, joka on tehnyt levytyksiä ja julkaissut nuotteja.
Richard R. Schrock
Richard Royce Schrock (s. 4. tammikuuta 1945, Berne, Indiana) on yhdysvaltalainen kemisti. Hän sai yhdessä Robert H. Grubbsin ja Yves Chauvinin kanssa vuoden 2005 Nobelin kemianpalkinnon työstään metateesin eli toisiintumisen kehittämisessä.
Vuodesta 1989 hän on toiminut kemian professorina MIT:ssa.
Koivula (Turku)
Koivula () on kaupunginosa Turun kaakkoisosassa lähellä Kaarinan rajaa noin kuusi kilometriä kaupungin keskustasta. Alueen asukasluku (2016) on noin 2000 Koivulassa on pääasiassa kerros- ja rivitaloja, jotka on rakennettu pääosin 1980- ja 1990-luvuilla. Alueella on pieni ostoskeskus ja sen vieressä päiväkoti sekä seurakuntarakennus. Ostoskeskuksen lähettyvillä sijaitsee vanhusten palveluasuntoja ja uuden palveluasuntokokonaisuuden rakentaminen aloitettiin vuonna 2017. Lisäksi Turun kaupunki päätti aloittaa Murkionkadun saneerauksen parantaakseen alueen infrastruktuuria. Palvelutalorakennuksen ja Murkionkadun saneerauksen on arvioitu valmistuvan vuonna 2019.
Lothar I
Lothar I (795 – 29. syyskuuta 855 Prümin luostarissa) oli yksi frankkien kuninkaan Ludvig Hurskaan kolmesta pojasta.
Lothar oli naimisissa Ermengarden kanssa ja jäi leskeksi 851. Hänelle syntyi yhdeksän lasta, joista nuorin aviottomana vuonna 853. Valtakunta jaettiin kolmen pojan kesken. Vanhin lapsista, Ludvig, peri Italian ja keisarin arvonimen. Toiseksi vanhin, Lothar II, sai Lothringenin, ja nuorin, Kaarle, sai Provencen. Vuonna 855 Lothar luopui vallasta ja ryhtyi munkiksi.
Verdunin sopimus
Verdunin sopimus solmittiin Kaarle Suuren pojan Ludvig Hurskaan kuoleman jälkeen vuonna 843 Kaarlen pojanpoikien kesken. Sopimuksessa frankkien valtakunta jaettiin kolmeen osaan. Kaarle Kaljupää sai länsiosan, Lothar keskiosan ja Ludvig Saksalainen itäosan.
Ludvig Hurskaan kuoleman jälkeen vuonna 840 keisariksi nousi Lothar. Tätä eivät nuoremmat veljet Ludvig ja Kaarle hyväksyneet vaan aloittivat sodan saadakseen perintömaansa itsenäisiksi. Osapuolet kävivät 841 Fontenayn taistelun Loirejoen keskivaiheilla. Verisessä yhteenotossa Lothar jäi alakynteen. Nuorempien veljesten joukot vannoivat Strassbourgissa liittovalan (romaanisella ja germaanisella murteella), jonka jälkeen Lothar voitiin pakottaa Verdunissä valtakunnan jakamiseen.
Sopimuksen mukaan Ludvig sai valtakunnan Reinin itäpuoliset alueet (tulevan Saksan), Kaarle sai valtakunnan länsiosan (tulevan Ranskan) ja Lothar sai keisarin arvon sekä Italian, Provencen, Burgundin, Lothringenin ja Friisian. Lotharin alue siis ulottui nykyisiin Alankomaihin saakka.
Palacio Real de Madrid
Palacio Real de Madrid on Espanjan kuninkaan virallinen virka-asunto, joka sijaitsee maan pääkaupungissa Madridissa. Kuningas Felipe VI perheineen ei kuitenkaan asu palatsissa, vaan on valinnut kodikseen pienemmän, Madridin laitamilla sijaitsevan La Zarzuelan palatsin. Kuninkaallinen palatsi toimiikin lähinnä valtiollisten juhlatilaisuuksien pitopaikkana.
Palatsi sijaitsee Madridin keskustan länsiosassa Calle de Bailénin varrella, paikalla jolle Córdoban emiiri Muhammad I alun perin rakennutti linnoituksen 800-luvulla. Kastilian kuningas Alfonso VI valloitti linnoituksen vuonna 1085. 1500-luvulla paikalle rakennettiin linna ("Antiguo Alcázar"), joka tuhoutui tulipalossa jouluaattona 1734. Kuningas Filip V määräsi uuden palatsin rakennettavaksi samalle paikalle. Rakennustyöt suoritettiin vuosina 1738–1755 arkkitehti Juan Bautista Sachettin johdolla. Kuningas Kaarle III muutti palatsiin vuonna 1764.
Palatsi on 135 000 neliömetrin alallaan ja yli 2 800 huoneellaan suurin Länsi-Euroopassa. Se on sisustettu muun muassa Goyan, Velázquezin, El Grecon, Rubensin, Tiepolon, Mengsin ja Caravaggion teoksilla. Palatsi sisältää myös useita historiallisesti arvokkaita kuninkaallisia kokoelmia, kuten asekokoelman 1200-luvulta ja maailman suurimman Stradivarius-soitinkokoelman, sekä kuvakudos-, posliini- ja huonekalukokoelmia.
Palatsista länteen aukeavat Manzanaresjoen laakso ja Campo de Moron puutarhat. Itäpuolella sijaitsevat Plaza de Oriente, jolla on rivissä Espanjan kuninkaiden ja kuningattarien patsaita, ja Teatro Real, Madridin kuninkaallinen oopperatalo. Etelässä ovat palatsin pienempien siipien ympäröimä Plaza de la Armería ja Almudenan katedraali.
Syväri
Syväri (, ) on 224 kilometrin pituinen joki, joka laskee Euroopan toiseksi suurimmasta järvestä Äänisestä Euroopan suurimpaan järveen Laatokkaan. Se muodostaa osan Vienanmeren-Itämeren vesitiestä sekä suuremmasta Volgan–Itämeren vesitiestä, joka myös yhdistää Moskovan ja Pietarin kaupungit. Joki kuuluu osana Marian ja Stalinin kanavistoa.Reitti on talvella noin viisi kuukautta jäässä.
Korkeusero joen niskan ja suiston välillä on 28 metriä. Joessa on kaksi vesivoimalaitosta, vuonna 1933 käyttöön otettu Ala-Syvärin voimalaitos ja 1952 käyttöön otettu Ylä-Syvärin voimalaitos, jotka jakavat joen kolmeen jaksoon, Ala-Syväriin (80 kilometriä), Keski-Syväriin (45 km) ja Ylä-Syväriin (95 km). Patoamisen seurauksena joen yläjuoksulle on muodostunut suuri mutta matala Ylä-Syvärin tekojärvi eli Iivinän tulva-alue. Suurimmat sivujoet ovat Iivinä, Vaašen ja Ojatti.
Joki sijaitsee kokonaisuudessaan Venäjän Leningradin alueella. Rantamien asutus on täysin venäläistynyt. Joki kulkee Koskenalan piirin ja Lotinapellon piirin alueiden halki. Yläjuoksulta alajuoksulle lueteltuna sen varrella sijaitsevia asutuskeskuksia ovat muun muassa Syvärinniska, Koskenala, Niiniselkä, Vaaseni, Svirstroi ja Lotinapelto.
Jatkosodan aikana suomalaisen Karjalan armeijan joukot saavuttivat Syvärin Lotinapellossa 7. syyskuuta 1941 ja etenenivät jonkin matkaa joen yli, jossa pitivät asemansa Neuvostoliiton suurhyökkäyksen alkamiseen asti. Kenraalimajuri Paavo Talvelan johtaman armeijakunnan oli tarkoitus kohdata saksalaiset alueella, mutta saksalaisten eteneminen oli juuttunut paikoilleen Tihvinässä.
Asemasodan aikana suomalaiset pioneerit rakensivat kaksi uutta ja korjasivat kolme vanhaa joen ylittävää siltaa. Syvärinniskaan eli Voznesenjaan rakennetun sillan pituus oli 392,15 metriä ja kantavuus 12 tonnia, se vihittiin käyttöön 5. huhtikuuta 1942. Rovskojen uuden sillan pituus oli 507 metriä ja se valmistui kesäkuussa 1944.
Vanha rautatiesilta korjattiin syksyllä 1941 ja muutettiin samalla maantiesillaksi. Syvärin voimalaitoksen silta ja Nishin proomusilta valmistuivat 23. maaliskuuta 1942.
Vihermamba
Vihermamba ("Dendroaspis angusticeps") on Afrikasta kotoisin oleva käärme. Vihermamba on erittäin nopealiikkeinen ja tappavan myrkyllinen. Se kuuluu maailman kymmenen myrkyllisimmän käärmelajin joukkoon, mutta ei ole yhtä myrkyllinen kuin mustamamba. Vaikka vihermamba on erittäin myrkyllinen, se tavallisesti välttelee ihmistä joten sitä ei pidetä mustamamban veroisena uhkana. Se on pääasiassa päiväeläin, mutta voi saalistaa myös öisin. Vihermamballe hyvin läheistä sukua ovat lännenvihermamba, jamesoninmamba ja mustamamba.
Vihermamba on pienin mambalaji, se kasvaa 1,8 m metriä pitkäksi, mutta yli kolmimetrisiäkin yksilöitä on tavattu. Sillä on suuret ruohonvihreät suomut. Vatsa on keltaisenvihreä.
Vihermamba on kotoisin Kaakkois-Afrikasta. Sitä tavataan Etelä-Afrikassa, Mosambikissa, Tansaniassa ja Lounais-Keniassa, Malawissa ja itäisessä Zimbabwessa. Se asuu yleensä puissa.
Vihermamba on ovipaarinen, eli se munii munat ja hautoo niitä. Munia on 6–17 kerrallaan. Pesä on puussa. Vastakuoriutuneet poikaset ovat 35–45 cm pitkiä ja heti myrkyllisiä.
Vihermamba syö ravinnokseen lintuja, pieniä nisäkkäitä, sammakoita ja liskoja.
Garifunat
Garifunat ovat Karibianmeren ja Keski-Amerikan maissa elävä etninen ryhmä. Lisäksi garifunia asuu Yhdysvaltojen suurimmissa kaupungeissa. Heitä on arviolta 250 000-400 000. Garifunat ovat St Vincentin saarelle orjalaivalla rantautuneiden afrikkalaisten ja amerikkalaisten alkuperäisasukkaiden jälkeläisiä. Britit karkottivat garifunat pikkusaarelle Hondurasin edustalle 1790-luvulla. Puolet väestöstä kuoli, loput perustivat kyliä Guatemalaan, Belizeen, Hondurasiin ja Nicaraguaan.
Garifunien kansanmusiikin tyylilajeihin kuuluvat muun muassa abaimajani ja punta. Garifunat puhuvat garifunan kieltä.
Garifunien tunnetuin muusikko on Andy Palacio, jonka sanotaan "nostaneen Belizen musiikin maailmankartalle". Palacio palkittiin maailmanmusiikin Womex-messuilla 2007.
Garifunien suurta perinnejuhlaa vietetään 19. marraskuuta Nicaraguan Orinocossa. Juhla kestää useita päiviä ja paikalle saapuu pari-kolme tuhatta vierasta. Päivää on juhlittu vuodesta 1994.
Garifunan kieli
Garifuna on garifunien puhuma kieli. Sitä puhuu äidinkielenään 195 800 ihmistä. Suurin osa heistä asuu Hondurasissa, Guatemalassa, Belizessa, Nicaraguassa ja Yhdysvaltain New Yorkissa. Kieli jakautuu kahteen murteeseen, itägarifunaan ja länsigarifunaan. Itägarifuna eroaa länsigarifunasta siten, että siinä kirjain "r" jätetään puheessa pois ja sanoja lyhennellään enemmän.
American Airlines
American Airlines on vuonna 1930 perustettu yhdysvaltalainen, maailman suurin lentoyhtiö. Se operoi noin tuhannella koneella, joista 905 on American Airlinesin ja 286 tytäryhtiö Envoy Airin omistuksessa. Yhtiön pääkonttori on Fort Worthissä Teksasissa Dallas-Fort Worthin kansainvälisen lentoaseman alueella. American Airlines lentää 344 kohteeseen ja kuljettaa noin 80 miljoonaa matkustajaa vuosittain. Päivittäisiä lentoja yhtiöllä on noin 2 600. Lisäksi sillä on runsaasti codeshare-lentoja muun muassa British Airwaysin, Finnairin ja Japan Airlinesin kanssa.
American Airlines sponsoroi kahta monitoimiareenaa: Dallasin "American Airlines Centeriä" ja Miamin "American Airlines Arenaa".
American Airlines on osa Oneworld-lentoyhtiöallianssia.
Marraskuussa 2011 American Airlanesin emoyhtiö AMR haki Yhdysvaltain liittovaltion konkurssilakien mukaista suojaa velkojiltaan. Yhtiö uskoi, että se voi jatkaa lentojaan normaalisti. Se selviytyi Chapter 11 -saneerauksesta 9. joulukuuta 2013 ja yhdistyi US Airwaysin kanssa samana päivänä. Se oli päässyt edellisessä kuussa sopuun yhdistymisestä Yhdysvaltain oikeusministeriön kanssa, joka oli aiemmin vastustanut yhdistymistä. Yhtiön johtajaksi tuli US Airwaysin entinen toimitusjohtaja Doug Parker. American Airlinesista tuli fuusion myötä maailman suurin lentoyhtiö.
American Airlinesin koneet olivat aikaisemmin täysin metallin värisiä, mutta laivastoa on pikkuhiljaa maalattu uudelleen harmaaksi.
American Airlines -yhtiön laivaston tilanne lokakuussa 2017:
American Airlines ilmoitti kolme päivää saneerauksesta selviämisen ja US Airwaysin kanssa yhdistymisen jälkeen 12. joulukuuta 2013 tilanneensa 30 Bombardier CJR900 -lentokonetta sekä 60 Embraer 175 -konetta. Kauppoihin sisältyi optio 40 Bombardierista ja 90 Embraerista. Bombardier-kaupan arvo oli optioineen 3,38 miljardia dollaria ja American Airlinesista tuli sen myötä ensimmäinen uudistettuja konemalleja saanut lentoyhtiö. Embraerilta tilattujen 60 lentokoneen listahinta oli 2,5 miljardia dollaria. Koneisiin valittiin 12 ensimmäisen luokan istuinta, 20 premium economy -luokan ja 44 normaaleja economy-luokan istuinta.
Târnăveni
Târnăveni (vuoteen 1941 "Diciosânmartin"; , ) on kaupunki Mureșin piirikunnassa, Keski-Romaniassa, Transilvaniassa. Se sijaitsee Târnava Mică -joen varrella. Kaupungin asukasluku oli 22 075 vuonna 2011. Târnăvenissa, kuten Transilvanian kaupungeissa yleensäkin, on merkittävä unkarilaisvähemmistö. Väestönlaskennan mukaan romanialaisten osuus on 72,4 prosenttia, unkarilaisten 19,6 prosenttia ja romanien kahdeksan prosenttia.
Säveltäjä György Ligeti syntyi silloin Unkariin kuuluneessa Târnăvenissa vuonna 1923.
Moldavian kieli
Moldavian kieli eli moldavia, moldova (; ) on Moldovassa käytetty nimitys maan virallisesta kielestä (alkaen 1994) eli romaniasta.
Ajatus moldovan kielestä itsenäisenä kielenä syntyi Ukrainaan kuuluneen Moldovan autonomisen neuvostotasavallan perustamisen yhteydessä vuonna 1924, kun Neuvostoliitossa haluttiin luoda moldovalaisille romanialaisista eroava identiteetti. Toisen maailmansodan jälkeen autonomiseen neuvostotasavaltaan liitettiin laaja alue Romaniasta ja muodostettiin Moldavian sosialistinen neuvostotasavalta. Moldavian neuvostotasavallassa otettiin käyttöön kyrilliset kirjaimet, jotka olivat käytössä 31.8.1989 asti. Transnistriassa kyrillisiä kirjaimia käytetään edelleenkin.
Moldovan itsenäisyysjulistuksessa 27.8.1991 valtion kieleksi mainitaan romania, mutta perustuslaissa 29.7.1994 kieleksi nimetään jälleen moldova .
Moldovan kirjakieli on identtinen romanian kirjakielen kanssa. Virallisissa yhteyksissä käytetään kielestä usein nimitystä "limba de stat" eli 'valtion kieli', jolloin ei tarvitse ottaa kantaa kielen nimeen.
Myös Moldovan kansallisrunoilija on sama kuin Romanian eli Mihai Eminescu.
Moldovan kielellä oli omat ISO-koodinsa marraskuuhun 2008 asti, jolloin ne korvattiin romanian kielen koodeilla.
Kielenhuolto tapahtuu Moldovan tiedeakatemiassa (mold. "Academia de Ştiinţe a Moldovei"), mutta myös Akatemia käyttää kielestä nimitystä romanian kieli.
Moldovan tasavallassa puhuttava kieli eroaa Romanian alueella puhuttavista murteista siinä, että kielessä on suhteellisen paljon uudissanoja venäjästä.
Vuonna 2004 suoritetussa Moldovan väestönlaskennassa noin 60 % ilmoitti äidinkielekseen moldavian ja noin 16 % romanian.
1.10.2009 Moldovan pääministeri Vlad Filat totesi: "Samoin kuin amerikkalaiset puhuvat englantia, moldovalaiset puhuvat romaniaa." Filatin mukaan perustuslain muutos tullaan tekemään aikanaan. Syksyllä 2009 kielen nimi vaihdettiin myös Moldovan hallituksen ja parlamentin internet-sivustoissa.
5.12.2013 Moldovan perustuslakituomioistuin päätti, että maan virallinen kieli on itsenäisyysjulistuksen mukaisesti romania.
Anina
Anina (, ) on kaupunki Caraș-Severinin piirikunnassa, Lounais-Romaniassa. Vuonna 2011 kaupungin asukasluvuksi laskettiin 7 485. Siellä on hiilikaivos ja metalliteollisuutta.
Anina sijaitsee Baanaatin vuoristossa, Karpaattien länsiosassa. Alueen nähtävyyksiin kuuluu kylpylöitä sekä karstimaalle ominaisia luolia ja rotkoja – muun muassa Popovatin ja Comarnicin luolat sekä Nerein ja Carașuluin rotkot. Alueella on kansallispuistoja, ja siellä voi harrastaa maastopyöräilyä ja kalliokiipeilyä.
Abrud
Abrud (, ) on kaupunki Alban piirikunnassa, Romanian Transilvaniassa. Se sijaitsee samannimisen joen varrella. Kaupungin asukasluku vuonna 2011 oli noin 5 000.
Nykyisen kaupungin alueella on sijainnut daakialais-roomalainen asutus nimeltä "Abruttus". Kaupunkioikeudet Abrud sai vuonna 1427. Kaupungin perinteiset pääelinkeinot ovat olleet kaivosteollisuus ja eläinten kasvatus.
Tuomas Pohjanpalo
Tuomas Pohjanpalo (vuoteen 1906 Friis, 3. maaliskuuta 1861 Kalajoki – 27. helmikuuta 1933 Kokkola) oli ensimmäinen suomalainen, jolle myönnettiin talousneuvoksen arvonimi, vuonna 1931. Hän perusti yhdessä veljensä Juhanin kanssa konepajan Weljekset Friis Oy, jonka johtajana hän toimi. Pohjanpalon puoliso oli 7. elokuuta 1884 alkaen Neena Merenoja (30. kesäkuuta 1860 Kalajoki – 6. tammikuuta 1943 Kokkola), jonka isä oli valtiopäivämies Jaakko Merenoja. Tuomas Pohjanpalo toimi myös Suomalaisen puolueen kansanedustajana vuosina 1907–09 valittuna Vaasan läänin pohjoisesta vaalipiiristä.
Joseph Meikle
Joseph (Joe) Meikle on skotlantilainen, Suomeen 1980-luvun alussa muuttanut laulaja ja lauluntekijä. Joe Meikle on toiminut QQ Blue-yhtyeen laulusolistina ja kääntänyt muun muassa Dingon lauluja englanninkielisiksi versioiksi. Joe Meikle on sanoittanut ja säveltänyt myös monille artisteille lauluja.
Vatsastapuhuminen
Vatsastapuhuminen eli ventrilokvismi on taito, jossa henkilö on opetellut hallitsemaan suunsa lihaksia niin hyvin, että kykenee puhumaan liikuttamatta lainkaan ulospäin näkyviä lihaksia. Vatsastapuhumisessa käytetään apuna kasvonilmeiden vaihtelua. Tyylisuuntaa käytetään lähinnä humoristisissa tarkoituksissa. Monilla vatsastapuhujilla on mukanaan käsinukke, jonka kanssa he keskustelevat ja nuken repliikit tulevat tällöin vatsastapuhuttuina.
Suomalaisia vatsastapuhujia ovat muun muassa Ari Lauanne, joka esiintyi 1990-luvulla televisio-ohjelmassa "Langalla Jaska ja Ari", Krista Niskanen, Sari Aalto, Minna Tuomanen, Petteri Hakanen, eli ”Taika-Petteri”, ja Seppo Tauriainen eli ”Klovni Sebastian”. Tunnettuja ulkomaisia vatsastapuhujia ovat muun muassa Jeff Dunham ja Kevin Johnsson.
Paul Landers
Paul Heiko Landers (s. 9. joulukuuta 1964) on saksalainen muusikko. Hän on toinen industrial metal -yhtye Rammsteinin kitaristeista.
Landersin on joissain tiedoissa virheellisesti väitetty syntyneen Brest-Litovskissa Valko-Venäjällä; todellisuudessa Landers on kuitenkin syntynyt Saksassa, Berliinissä. Hän asui lapsena jonkin aikaa myös Moskovassa Venäjällä. Landersin molemmat vanhemmat olivat opettajia. Landers lähti kotoaan teini-ikäisenä. Vuonna 1983 hän perusti Berliinissä punk-yhtyeen Feeling B Aljoscha Rompen ja Christian "Flake" Lorenzin kanssa. Hän soitti myös muissa yhtyeissä, kuten First Arsch ja Die Firma. Vuonna 1994 Landers liittyi Rammsteiniin. Paul on soittanut myös Die Magdalene Keibel Combossa
Hän pääsi yhtyeeseen laulaja Till Lindemannin kautta, koska he olivat tuttuja. Alussa toinen kitaristeista, Richard Kruspe oli vastustanut Paulin ottamista yhtyeeseen.
Landers on ilmoittanut lempiyhtyeikseen Panteran, Metallican ja Sex Pistolsin.
Rammsteinin ykköskitaristin Richard Kruspen tavoin ESP on tuottanut Paulille oman kitaran nimeltä ESP Eclipse I CTM Signature Paul Landers. Tämä tummansininen Les Paul -mallin kitara maksaa n. 1800 €. Lisäksi keikoilla Landersilla on mukanaan aina 4 erivireistä kitaraa + Takamen elektroakustinen. ESP:n lisäksi Landersin sähkökitaramerkkeihin kuuluvat Ibanez ja Gibson.
Panevėžys
Panevėžys (, ) on Liettuan viidenneksi suurin kaupunki. Sen pinta-ala on 50 neliökilometriä ja asukasluku 98 612 (2012). Suurin osa asukkaista (96 prosenttia) on etnisesti liettualaisia. Kaupunki perustettiin vuonna 1503.
Panevėžys sijaitsee Liettuan keskiosassa, Vilnan ja Riian puolivälissä.
Panevėžys mainittiin ensimmäistä vuonna 1503, jolloin Liettuan suurherttua ilmoitti kirjeessään Ramygalan pastorille myöntävänsä maa-alueen Nevėžisin ja Lėvuon joen välissä. Vuonna 1727 munkkien saavuttua Panevėžysiin sinne tuli ensimmäinen keskiasteen koulu, joka muuttui myöhemmin korkeakouluksi, josta tuli paikallinen koulutuksen keskus. Vuosina 1791-1792 kaupunki sai oikeudet itsehallintoon.
Panevėžys kärsi jonkin verran Napoleonin sodasta v. 1812 ja kansannousuista v. 1831 ja 1863. Vuonna 1811 Venäjän hallitus osti kaupungin, mikä johti taloudelliseen ja poliittiseen nousuun. Kaupunki vaurastui ja kehittyi, väkilukukin lisääntyi huomattavasti. Rautatieyhteys Daugavpilsista Panevėžysin kautta länteen rakennettiin 1873 ja kaupunki sai rautatieaseman. Ennen 1900-lukua kaupunkiin tuli moderneita yhtiöitä ja teollisuutta. Kaupallisuus ja koulutus lisääntyi.
Vuonna 1940 toisen maailmansodan yhteydessä Neuvostoliitto otti kaupungin valtaansa, jolloin lukuisia poliitikoita tapettiin. Saksan miehityksen aikana tapettiin juutalaisia. Sodan jälkeen kaupungin kehitys oli heikennyt. Neuvostoliiton kontrollin vaikutuksesta Panevėžysistä tuli teollisuuden keskittymä. Vuosien 1959 ja 1979 välissä Panevėžysin väkiluku lisääntyi 41 000:sta 101 500:een, mihin vaikutti se, että kaupunkiin perustettiin suuria yhtiöitä. 1990-luvulla kaupunkilaisia oli jo 130 000.
Väestönlaskennan (2011) tilastojen valossa kaupungin etninen jakauma oli seuraava:Panevėžyssä on ollut Daniscon omistukseen kuulunut sokeritehdas, joka suljettiin 2007 sen vuoksi, että Euroopan unionin komissio pyrki vähentämään sokerintuotantoa Euroopan unionissa vähentämällä maakohtaisia sokerintuotantokiintiöitä.
Šiauliai
Šiauliai (, , , 1800-luvulla , sittemmin ) on Liettuan neljänneksi suurin kaupunki, jonka asukasluku vuonna 2011 oli 109 328 asukasta.
Šiauliai perustettiin 22. syyskuuta 1236. Vuonna 1445 sinne rakennettiin puukirkko, joka korvattiin vuonna 1625 yhä kaupungissa olevalla tiilikirkolla.
Vuosien 1500 ja 1700 välillä Ruotsin sotavoimat ja rutto tuhosivat kaupunkia, mutta 1700-luvun lopussa paikalle syntyi teollisuutta. Vuonna 1795 Siauliaista tuli alueen hallinnollinen keskus ja 1800-luvulla kaupungista tuli kaupallisuuden keskus, joka muun muassa rautateitse yhdisti Liettuaa Riikaan ja Liepājaan. Kaupungin rautatieasema avattiin 1871.
Ensimmäisen ja toisen maailmansodan aikana noin 85 % Šiauliain rakennuksista tuhottiin ja kaupungin keskusta tuhoutui täysin. Uudelleenrakennus aloitettiin vuonna 1970.
"Šiauliain linja-autoasema" sijaitsee kaupungin keskustassa osoitteessa Tilžës gatvė 109. Asemalta liikennöidään paikallisia, maakunnallisia ja kaukoliikenteen linja-autoja, muun muassa Kaunakseen, Klaipėdaan, Panevėžysiin, Riikaan ja Vilnaan. Myös Šiauliain rautatieasemalta, joka sijaitsee 700 metruiä linja-autoaseman kaakkoispuolella, pääsee esimerkiksi Kaunasiin, Klaipėdaan ja Vilnaan päivittäin.
Noin 6 kilometriä kaupungin keskustan kaakkoispuolella sijaitsee "Zokniain lentotukikohta", toiselta nimeltään "Šiauliain lentoasema". Se on nykyisin NATOn Baltian ilmavalvonnan käytössä. Säännöllistä matkustajaliikennettä ei kansainvälisen lentokentän asemasta huolimatta juuri ole.
Šiauliain lähellä sijaitsee Ristikukkula (), jonne on pystytetty kymmeniä tuhansia ristejä. Ristejä kukkulalle tuotiin Puola-Liettuan kapinoiden yhteydessä vuosina 1831 ja 1863 tsaarin Venäjää vastaan taistelleiden kansallismielisten, kapinoissa menehtyneiden uhrien muiston kunnioittamiseksi. Neuvostoliitto ei pitänyt Ristikukkulasta ja neuvostovallan aikana ristejä hävitettiin useampaan otteeseen. Ihmisten pääsy kukkulalle pyrittiin estämään jopa armeijan ja KGB:n avuin.
Neuvostoliiton hajottua kukkulalle tulivat pyhiinvaeltajat ja siellä pidettiin messuja ja hartauksia. Kohteesta tuli myös kansainvälisesti tunnettu nähtävyys ja turistikohde viimeistään, kun puolalaissyntyinen paavi Johannes Paavali II kävi kukkulalla vuonna 1993.