Georgialaiset kirjaimistot
Georgialaiset kirjaimistot () ovat kolme kirjaimistoa, joilla kirjoitetaan georgian kieltä ja muita kartvelilaisia kieliä (mingreliä, svania ja lazia) sekä joskus muita Kaukasuksen alueen kieliä kuten osseettia ja abhaasia 1940-luvulla. Georgian kielen ortografia noudattaa pääosin ääntämystä, ja georgian aakkosissa on nykyisin 33 kirjainta.
Georgian kielen aakkosia tarkoittava sana on "anbani" () aakkosten kahden ensimmäisen kirjaimen nimien mukaan. Georgian aakkosissa ei tehdä eroa pien- ja suuraakkosten välillä.
Sen jälkeen, kun georgialle syntyi kirjakieli, kielen kirjoittamiseen on kehitetty kolme kirjaimistoa. Ne olivat alun perin toisistaan erillisiä, vaikka niitä onkin käytetty yhdessä kirjoittamaan samoja kieliä ja niiden kirjaimilla on samat nimet. Uusimmassa kirjaimistossa on kuitenkin enemmän kirjaimia kuin kahdessa vanhemmassa, tosin ylimääräisiä kirjaimia ei enää tarvita nyky-georgian kirjoittamiseen.
Georgia (Iberian kuningaskunta) käännytettiin kristinuskoon 330-luvulla. Tutkijat uskovat, että georgialaisten kirjainten kehittämisellä oli keskeinen asema uskonnollisen sanoman ja uskonnollisten kirjoitusten levittämisessä georgialaisten keskuuteen. Tämä tapahtui 300- tai 400-luvuilla suhteellisen pian kääntymisen jälkeen. Vanhin esimerkki georgialaisesta kirjoituksesta, jonka aitoudesta ei ole kiistelty, on "asomtavruli"-kirjoitus betlehemiläisessä kirkossa noin vuodelta 430.
Esimerkkejä vanhimmista kirjaimista eli asomtavruli-kirjoituksesta (), joka tunnetaan myös nimellä mrgvlovani (), on edelleen nähtävillä muistokirjoituksissa esimerkiksi betlehemiläisessä kirkossa ja Bolnisi Sionin kirkossa (300–400-luvuilta) lähellä Tbilisiä. Georgiankielisestä nimestään huolimatta kirjaimistossa ei alun perin eroteltu isoja ja pieniä kirjaimia, kuten ei nykyisissäkään kirjaimistoissa.
Georgialaisen historiallisen perinteen mukaan georgialaiset kirjaimet keksi Iberian kuningas Parnavaz I 200-luvulla ennen ajanlaskun alkua. Georgialainen nykytutkija Levan Tšilašvili väittää, että Parnavaz olisi luonut kirjaimet kääntääkseen Avestan (pyhät zarathustralaiset kirjoitukset) georgiaksi; mielipiteensä hän perustaa Nekresistä löytyneiden kirjoitusten ajoitukseen ensimmäiselle tai toiselle vuosisadalle. Arkeologia ei kuitenkaan ole tukenut väitteitä georgialaisten kirjainten esikristillisestä alkuperästä.
Georgiassa käytettiin kuitenkin ainutlaatuista paikallista aramean aakkosten muotoa, joka tunnetaan nimellä "armazuli" Armazin kaupungin mukaan. 1940-luvulla Mtskhetasta löydettiin kaksikielinen, kreikaksi ja arameaksi laadittu kirjoitus. On mahdollista, että maassa laadittiin paikallisia esikristillisiä kirjoituksia, joita innokkaat kristityt kuitenkin myöhemmin tuhosivat. Monet ovat pitäneet uskottavampana ajatusta, että georgialaiset kronikat viittaavatkin paikallisen aramean kielen muodon käyttöönottoon Parnavazin hallituskaudella, eivät georgialaisten kirjainten kehittämiseen.
Tätä kirjaimistoa käytetään nykyään edelleen joissakin otsikoissa ja kirjojen nimikkeissä. Koska kirjaimia ei käytetä enää georgian kirjoittamiseen, niitä on käytetty uudelleen innovatiivisilla tavoilla suuraakkosina yhdistämällä niitä kahteen muuhun kirjaimistoon.
"Nuskhuri"-kirjaimiston () käyttö aloitettiin 800-luvulla. Sitä käytettiin pääosin kirkollisissa teoksissa. Kirjaimet saattoivat kehittyä Pahlavi-aakkosten pohjoisesta arsakidi-variantista, joka kehittyi vuorostaan vanhemmista aramean aakkosista. Kuitenkin kirjoituksen suunta (vasemmalta oikealle), erillisten symbolien käyttö vokaaleille, kirjainten järjestys ja niille annetut numeroarvot viittaavat pikemminkin kreikkalaiseen vaikutukseen.
Georgialainen kielitieteilijä Tamaz Gamkrelidze on väittänyt, että kirjaimisto kehitettiin vapaasti kreikkalaisten aakkosten perusteella, eikä se suoraan perustunut aiempiin aramean aakkosten muotoihin, vaikka georgian kielen fonologia onkin hyvin erilainen kuin kreikan. Kuten aiemmassa monumentaalisessa asomtavruli-kirjaimistossa, nuskhuri-kirjaimistossa ei ole erikseen isoja ja pieniä kirjaimia. Sitä on kuitenkin käytetty yhdessä asomtavruli-kirjaimiston kanssa (jonka kirjaimia on käytetty uskonnollisissa käsikirjoituksissa suuraakkosina) muodostamaan "khutsuri"-kirjoitus (). Siinä erotellaan isot ja pienet kirjaimet ja sitä käytetään nykyäänkin ajoittain.
Nykyisin käytössä oleva kirjaimisto, jota kutsutaan nimellä "mkhedruli" (), otettiin käyttöön 1000-luvulla. Sitä käytettiin ei-uskonnollisiin tarkoituksiin aina 1700-luvulle saakka, kunnes se korvasi täysin khutsuri-kirjoituksen (joka käytti kahta varhaisempaa kirjaimistoa).
Seitsemän alkuperäisestä 40 mkhedruli-kirjaimesta on jäänyt pois käytöstä. Kuten kahdessa muussa kirjaimistoissa, mkhedruli-kirjoituksessa ei tehdä eroa pienten ja isojen kirjainten välille. Jotkut nykykirjailijat ovat kuitenkin kokeilleet asomtavruli-kirjainten käyttöä kapiteeleina. Useimmiten niiden käyttö johtuu kuitenkin khutsuri-tyylin aiheuttamasta sekaannuksesta ja tietämättömyydestä eikä luovasta, tietoisesta valinnasta. Georgialaiset pitävätkin sitä usein virheenä. Muut käyttävät mkhedruli-kirjaimistoa yksinään erottaakseen isot ja pienet kirjaimet toisistaan yksinkertaisesti muuttamalla kirjainten kokoa.
Georgian kielen translitterointiin latinalaisille kirjaimille on kehitetty useita eri järjestelmiä. Alla olevassa taulukossa on mkhedruli-kirjainten perinteiset nimet ja suurpiirteiset äännearvot:
Käytöstä poistetut kirjaimet:
Seuraavassa taulukossa on mkhedruli-kirjainten kaksi eri translitterointijärjestelmää ja unicode-koodit: