Hyvät, pahat ja rumat
Hyvät, pahat ja rumat ("The Good, the Bad and the Ugly") on vuonna 1966 ensi-iltaan tullut italialainen lännenelokuva, jonka on ohjannut Sergio Leone. Elokuvan pääosissa esiintyvät Clint Eastwood, Eli Wallach ja Lee Van Cleef. "Hyvät, pahat ja rumat" on Leonen niin sanotun dollaritrilogian viimeinen osa.
Vaikka "Hyvät, pahat ja rumat" ei valmistuttuaan herättänytkään suurta huomiota, se kuuluu nykyisin tunnetuimpiin ja arvostetuimpiin lännenelokuviin. Elokuva on innoittanut monia nykypäivän elokuvaohjaajia, ja vuonna 2005 "Time"-lehti valitsi sen sadan merkittävimmän elokuvan joukkoon. Elokuvan saamasta suosiosta kertoo sekin, että se on Internet Movie Databasessa 250 parhaan elokuvan joukossa yhdeksäntenä ja se on tietokannan arvostetuin Yhdysvaltojen ulkopuolella tuotettu elokuva (tilanne helmikuussa 2016).
Elokuvan tapahtumat sijoittuvat vuoden 1862 New Mexicoon, joka on joutunut Yhdysvaltain sisällissodan kouriin. Elokuva seuraa kolmea päähenkilöä, jotka tavoittelevat Etelävaltioiden armeijalta varastettuja rahasäkkejä. Elokuva on miltei kolmituntinen eepos, jossa on hyvin monivaiheinen juoni.
Elokuvan alussa esitellään kolme päähenkilöä. Ensimmäinen päähenkilö on meksikolainen lainsuojaton Tuco Benedicto Pacifico Juan Maria Ramirez eli ”Tuco” (”Ruma”), joka hädin tuskin selviytyy palkkionmetsästäjien hyökkäyksestä. Toinen hahmo on kylmäverinen palkkamurhaaja ”Enkelisilmä” (”Paha”), joka tiedustelee Etelävaltioiden armeijalta varastettujen rahasäkkien kohtaloa köyhältä maanviljelijältä Stevensiltä, mutta lopulta hän tappaa viljelijän ja tämän vanhemman pojan. ”Enkelisilmä” rahastaa Stevensin palkkamurhan Bakerilta ja tappaa hänetkin Stevensin antamaa maksua vastaan. Kolmas hahmo on nimillä ”Mies vailla nimeä” ja ”Blondi” ("Hyvä") tunnettu seikkailija.
Alussa Blondi ja Tuco hankkivat rahaa huijaamalla viranomaisia: koska Tuco on etsintäkuulutettu rikollinen, Blondi "pidättää" hänet ja toimittaa Tucon paikalliselle šeriffille ja saa samalla palkkiorahat pidätyksestä. Tuco päätetään hirttää, mutta Blondi ampuu hirttoköyden poikki, kaksikko pakenee ja jakaa rahat keskenään. Lopulta Blondi kuitenkin kyllästyy kumppaniinsa ja jättää Tucon keskelle autiomaata ilman vettä. Tuco selviytyy ja ryövää asekaupasta aseen ja varusteita, minkä jälkeen hän jäljittää Blondin käsiinsä ja vie hänet autiomaahan. Tuco yrittää pakottaa entisen ystävänsä kävelemään aavikon halki ilman vettä, mutta yhtäkkiä kaksikko törmää villinä laukkaavaan täynnä kuolleita ja kuolevia Etelävaltioiden sotilaita olevaan hevosvankkuriin. Yksi sotilaista, Bill Carsonin nimellä esiintyvä Jackson, kertoo heille sisältävistä rahasäkeistä, jotka on kätketty eräälle hautausmaalle. Ennen kuolemaansa hän kertoo Tucolle hautausmaan nimen ja tämän hakiessa vesileiliä paljastaa Blondille haudan nimen, johon kulta on kätketty.
Bill Carsonin kuoltua Blondi ja Tuco tarvitsevat toisiaan, koska eivät pysty kumpikaan yksin löytämään rahasäkkejä. Auringonpaahteen ja vedenpuutteen seurauksena Blondi on lähellä kuolemaa, ja niin Tuco vie hänet papiksi ryhtyneen veljensä, Isä Pablo Ramirezin, johtamaan luostariin saamaan hoitoa. Blondin maatessa vuoteessa Tuco ja Pablo keskustelevat virheistä, joita he ovat tehneet elämänsä aikana. Blondin toivuttua kaksikko naamioituu Etelävaltioiden sotilaiksi, mutta he joutuvat Unionin vankileirille. Leirillä kersanttina toimiva Enkelisilmä saa selville, että Tuco tietää Bill Carsonista ja rahasäkeistä, ja hänen alaisensa Wallace kiduttaa Tucoa. Enkelisilmä kuulee Tucolta, että vain Blondi on tietoinen aarteen haudan nimestä, joten hän lähettää Tucon pois junalla korpraali Wallacen kanssa ja ehdottaa yhteistyötä Blondin kanssa. Blondin ja Enkelisilmän etsiessä rahasäkkejä Tuco onnistuu pakenemaan junasta ja samalla tappaa Wallacen ja ampuu myöhemmin hylätyssä kylässä kahdeksan kuukautta häntä jahdanneen yksikätisen palkkionmetsästäjän. Blondi kuulee aseen äänen, lähtee etsimään Tucoa, ampuu varjostajansa Enkelisilmän apurin ja löytää Tucon. Blondi ja Tuco solmivat ystävyyssuhteensa uudelleen ja tappavat Enkelisilmän värväämät loput neljä jengiläistä. Enkelisilmä pakenee heitä.
Hautausmaata lähestyessään Blondi ja Tuco näkevät Pohjois- ja Etelävaltioiden joukkojen välisen taistelun vanhasta sillasta. Koska he eivät pääse taistelun vuoksi hautausmaalle, he päättävät siirtää taistelun toisaalle tuhoamalla sillan. He ovat liittymässä Unionin joukkoihin ja tulitauon aikana tekeytyvät lääkintämiehiksi ja räjäyttävät sillan dynamiitilla. Sillan tuhouduttua Tuco kertoo hautausmaan olevan nimeltään "Sad Hill", ja Blondi puolestaan paljastaa rahasäkkien olevan Arch Stanton -nimisen sotilaan haudassa. Tuco hylkää Blondin heti tilanteen salliessa. Hän saapuu ensimmäisenä Sad Hilliin ja etsii Arch Stantonin haudan, ja alkaa kaivaa. Blondi saapuu pian myös paikalle ja viimeisenä Enkelisilmä ilmestyy ja vaatii rahasäkkejä itselleen. Blondi paljastaa heti Enkelisilmälle, ettei Arch Stantonin haudassa ole muuta kuin mädäntynyt ruumis. Blondi muka kirjoittaa oikean aarteen sisältävän haudan nimen irtokiveen, asettaa sen keskelle pyöreää aukiota ja vetäytyy kauemmas. Tämän jälkeen alkaa elokuvan loppuhuipennus, jossa kolmikko seisoo keskellä hautausmaan keskiaukioita aseet valmiina. Sekä Blondi että Tuco yrittävät ampua Enkelisilmää. Vain Blondi osuu sillä ilmenee, että hän oli poistanut Tucon revolverista luodit.
Enkelisilmän kuoltua Blondi kertoo, että rahasäkit on haudattu Arch Stantonin haudan vieressä olevaan nimettömään hautaan, ja tietäneensä ettei Tucoon voi luottaa. Rahasäkkien nostamisen jälkeen Blondi kuitenkin pakottaa aseettoman Tucon nousemaan ristin päälle seisomaan ja laittamaan puuhun sitomansa hirttoköyden kaulaansa. Blondi jättää neljä rahasäkkiä ristin juurelle ja ratsastaa hevosen selässä pois neljän muun rahasäkin kanssa. Jos Tuco yrittää päästä pois ristiltä, hän kuolee hirttoköyteen. Tuco huutaa ensin raivoissaan, sitten epätoivoisena apua, mutta Tucon huudoista välittämättä Blondi jatkaa kohti horisonttia. Kuitenkin lopulta Tuco näkee Blondin kaukana hevosensa selässä, kivääri kourassaan. Blondi tähtää, laukaisee ja osuu köyteen joka katkeaa. Hämmästynyt Tuco jää henkiin ja saa osuutensa rahoista ja lopuksi kiroaa Blondin.
Suurin osa "Hyvien, pahojen ja rumien" kohtauksista kuvattiin Espanjassa sotilaan avustuksella. Kun loppupuolella nähtyä sillan räjäytystä kuvattiin, sillan räjäyttämisestä vastannut Espanjan armeijan kapteeni painoi laukaisupainiketta ennen kuin elokuvakamerat ehtivät käynnistyä. Leone oli hyvin masentunut tapauksen johdosta, joten armeija rakensi sillan uudelleen. Eräät kohtaukset kuvattiin italialaisessa elokuvastudiossa Roomassa.
"Hyvät, pahat ja rumat" noudattelee Sergio Leonen tyyliä: vähäistä dialogia, pitkiä kameraottoja ja tarkkoja lähikuvia silmistä. Käsikirjoittaja Luciano Vincenzoni on kertonut, että elokuvan lopun 20 minuuttia kestävä hautausmaakohtaus, jossa ei ole lainkaan dialogia, vie vain kuusi riviä käsikirjoituksessa. Yksi arvostetuimmista nykyohjaajista Quentin Tarantino on sanonut pitävänsä "Hyviä, pahoja ja rumia" kaikkien aikojen parhaana elokuvaohjauksena.
Elokuva on tunnettu musiikistaan, jonka on säveltänyt Ennio Morricone. Elokuvan tunnuskappale on tunnistettava ja koostuu vähäeleisestä kitaransoitosta, huudoista, vihellyksistä ja muista oudoista äänitehosteista. Morriconen mukaan tunnusmusiikin oli tarkoitus kuulostaa kojoottien ulvonnalta. Kaksi muuta kuuluisaa elokuvakappaletta ovat ”The Ecstasy of Gold” ja ”The Triple Duel”, jotka molemmat soivat elokuvan lopun hautausmaakohtauksen aikana. Elokuvan musiikkiin liittyi myös yhdysvaltalainen säveltäjä Hugo Montenegro, joka sovitti "Hyvien, pahojen ja rumien" musiikista orkesteriversion ja levytti siitä singlen, joka osoittautui suureksi menestykseksi.