Erzsébet Báthory
Erzsébet (Elisabet) Báthory, avioituneena Erzsébet Nádasdy (unkariksi "Báthory Erzsébet", slovakiksi Alžbeta Bátoriová-Nádašdy, 7. elokuuta 1560 – 21. elokuuta 1614) oli unkarilainen kreivitär ja sarjamurhaaja, tunnetuin unkarilaisten ja slovakkien historiassa. Hän vietti suurimman osan elämästään Čachticen linnassa. Häntä ja neljää muuta syytettiin 20–600 tytön tai nuoren naisen kiduttamisesta ja tappamisesta. Vuonna 1610 hänet vangittiin ja muurattiin sisään huoneeseensa. Báthory kuoli neljä vuotta myöhemmin. Aatelisarvo esti hänen teloituksensa, mutta hänen apulaisensa teloitettiin.
Erzsébet Báthory syntyi 1560 Báthoryjen aatelisperheeseen. Hän sai siihen aikaan poikkeuksellisen hyvän kasvatuksen, sillä hänet opetettiin lukemaan ja laskemaan. Hän puhui äidinkielensä unkarin lisäksi myös sujuvaa latinaa, saksaa ja kreikkaa. Erzsébet tuli 13-vuotiaana raskaaksi oltuaan yhdynnässä talonpojan kanssa. Äiti kreivitär Anna halusi salata asian, joten lapsi annettiin heti syntymänsä jälkeen Unkarin syrjäseudulle maalaisnaisen haltuun. Nainen lahjottiin poistumaan maasta lapsen kanssa ainakin Erzsébetin elinajaksi.
Erzsébet naitettiin kreivi Nádasdylle vuonna 1575. Kreivin ollessa sotamatkoilla Turkissa Erzsébet kärsi yksinäisyydestä, johon sotaretkien lisäksi vaikutti myös heidän linnansa syrjäinen sijainti. Erzsébet ilmeisesti sairastui skitsofreniaan. Hän otti tavakseen pieksää kamarineitoja ja linnan henkilökuntaa usein verille asti. Lisäksi hän kiinnostui mustasta magiasta ja lesboseksuaalisista irtiotoista. Kreivin ollessa pitempiä aikoja kotona tämä käytös lieventyi. Vuosina 1585–1598 pari sai viisi lasta:Joidenkin lähteiden mukaan pariskunnalla oli kolmaskin poika, Miklós, mutta tietoa ei voida varmistaa. Voi myös olla, että hän oli silkka sukulaispoika, koska häntä ei mainita kreivittären vuoden 1610 testamentissa. On myös huhuttu, että pariskunnalle syntyi György-niminen poika, joka kuitenkin kuoli jo nuorena. Varmaa tietoa ei kuitenkaan ole. Kotiopettajattaret pitivät huolta kreiviparin lapsista, kuten Erzsébetillekin oli tehty nuorena.
Erzsébet oli kaunis ja turhamainen nainen ja hän piti ikuisen nuoruuden ajatuksesta. Erään legendan mukaan Erzsébet löi kerran palvelijatartaan kasvoihin tai korvaan niin kovaa, että palvelijattaren nenästä alkoi vuotaa verta. Osa verestä roiskui Erzsébetin iholle, ja hän ajatteli ihonsa näyttävän heti kauniimmalta ja nuoremmalta. Tästä hän sai ajatuksen kylpeä nuorten naisten, usein neitsyiden, veressä. Kun Erzsébet halusi mennä kylpyyn, nuorta tyttöä roikotettiin ammeen yläpuolelle samalla, kun hänen kaulansa viillettiin auki. Yksi yleinen selitys legendalle on, että kreivittären vaatteet olivat kidutuksien jäljiltä niin verisiä, että näytti aivan siltä kuin hän olisi kylpenyt veressä. Tarinaa verikylvyistä ei kuitenkaan ole pystytty todistamaan todeksi, eikä vuonna 1817 julkaistuissa todistajanlausunnoissakaan mainittu niistä mitään.
Vuonna 1610 keisari Matias II määräsi Unkarin hallitsijan Juraj Thurzón järjestämään tutkimuksen kreivitär Erzsébet Báthoryn linnassa huhujen mukaan tapahtuvista raakuuksista. Sysäyksen tutkimusten aloittamiselle olivat antaneet kreivittären surmaamat aateliset, joita Erzsébet oli valinnut uhreikseen alempisäätyisten nuorten naisten käytyä vähiin. Thurzon lähettämät sotilaat löysivät heti kreivittären linnaan astuttuaan nuoren naisen ruumiin ja kuolemaisillaan olevan naisen. Lisää todisteita kidutuksista ja murhista löytyi linnan erittäin monipuolisesti varustetusta kidutuskammiosta.
Vuosien aikana kreivitär surmasi joidenkin lähteiden mukaan yli 600 naista. Suurin osa uhreista oli nuoria naisia, jopa 12-vuotiaita, yleensä neitsyitä. Ennen oikeudenkäyntiä kuultiin yli 300 todistajaa, jotka kertoivat kreivitär Báthoryn muun muassa polttaneen uhrien sukupuolielimiä, jäädyttäneen naisia alasti ulos pakkaseen kaatamalla vettä heidän päälleen, näännyttäneen uhreja nälkään ja purreen paloja heidän kasvoistaan. Erzsébet ja neljä apulaista todettiin syyllisiksi 80 murhaan oikeudenkäynnissä 7. tammikuuta 1611. Kreivitär ei ollut paikalla oikeudenkäynnissä, eikä häntä missään vaiheessa syytetty oikeudessa tai tuomittu rikoksesta. Silti jo heti 30. joulukuuta 1610 tapahtuneen kiinnioton jälkeen Erzsébet vangittiin kotiinsa Čachticen linnan umpeen muurattuun huoneistoon, jossa hän kuoli neljä vuotta myöhemmin, 54-vuotiaana 21. elokuuta 1614. Bathoryn tarinaa on käytetty myös kirjasarjassa Noitien taistelu, osassa Odin kirous ja mainiten osassa Susiemon klaani.