Keinupolttopallo
Keinupolttopallo on polttopallon variaatio, jossa poltettavat istuvat keinussa. Pelin nimi vaihtelee alueittain ja suosittuna leikkinä se on saanut monia lempinimiä. Samalla tavalla keinupolttopallon säännöt vaihtelevat alueittain. Seuraavassa yhden koulukunnan mukainen versio pelin säännöistä. Keinupolttopallo tunnetaan myös nimillä "keinupersis, keinupolttis", "keinupehvis", "persis", "keinumatti", keinis, "keinupallo", "kiikkupallo" ja "kiikkis sekä kiikkupolttis."
Yksi pelaajista on "jäänyt" ja heittää noin 3-7 metrin päässä keinusta "viivalta" palloa. Muut pelaajat ovat keinuissa, yleensä heitä on kaksi tai kolme, mutta isommat keinukehikot mahdollistavat myös useamman keinussaolijan. Pelissä voi olla myös "takamies", joka avustaa heittäjää "takaviivalla" palauttaen pallon hänelle. Jos näin sovitaan, "takamies" voi myös heittää keinuissa olevia. Säännöistä riippuen "takamies" ei saa polttaa suoralla heitolla, vaan heittämällä pallon keinun yläpalkin yli. "Takaviivaa" ei tässä tapauksessa ole. Pallon saa heittää haluamastaan paikasta keinun takaa. "Etumiehen" siirtyessä takaisin keinuun "takamies" siirtyy "etumieheksi" ja keinusta tuleva "takamieheksi".
Pelin tarkoituksena on osua pallolla keinussa olevaa pelaajaa polven yläpuolelle, pää pois lukien, jolloin pelaaja "jää", eli siirtyy heittäjäksi ja heittäjä pääsee keinuihin. "Jäädä" voi myös muilla tavoilla. Tämä tapahtuu muun muassa jos heittäjä saa "kopin" eli ottaa keinujan potkaiseman tai puskeman pallon suoraan ilmasta kiinni tai huutaa viivalla "irti", kun keinujan jalat koskevat maata, painaen samalla pallon maata vasten. Myös kahdesta "puokista" eli yhden pompun jälkeen kiinniotetusta palautuksesta keinuja "jää". Polttajan täytyy polttaa kaikkia eikä saa polttaa vain tiettyä pelaajia.
Oleellisena osana peliä pelaajat yrittävät potkaista pallon niin kauas keinuista, että ehtivät juosta tietyn maamerkin luokse ja takaisin. Maamerkkien kierrolla voi kerätä "armoreita" (tai "armis" tai "amppi") eli "henkiä" ja "jäänyrkkejä" (tai "rautakäsiä"), joilla voi heittää pallon, jos sen saa suoraan ilmasta kiinni. Maamerkkejä voi olla useampia, ja enemmän "armiksia" sisältävät kohteet voivat sijaita luonnollisesti kauempana keinuista. Jos kiertää monta armista, sitä kutsutaan yleensä lenkiksi. Riippuen kentästä ja säännöistä perille saa mahdollisesti myös jäädä ja odottaa seuraavaa tilaisuutta paluuseen keinujen luokse. Säännöistä riippuen potkaista saa myös keinujen taakse, ja takamiehellä on (tai ei ole) oikeus polttaa. Palattuaan onnistuneesti keinuille, pelaaja pystyy "armiksien" avulla jatkamaan keinuissa, vaikka "jäisikin". "Armiksien" samanaikaiselle määrälle voidaan asettaa yläraja. Yhteen "armikseen" voidaan vaatia useampi "juoksu" maamerkillä.
Saatuaan pallon kiinni keinussaolijan potkusta, heittäjä voi joidenkin sääntöjen alaisuudessa huutaa "stoi", jonka jälkeen hän saa heittää palloa tästä paikasta. Täten heittäjä pääsee lähemmäs keinujia kuin ollessaan viivalla. "Stoi" ei aina kuitenkaan ole käytössä, ja joskus "stoin" saa huutaa vain kerran peräkkäin. Pehmiksessä sääntötulkinnoista voi aina valittaa. Erityisen lisämausteen peliin tuovatkin eroavat mielipiteet säännöistä sekä niiden tulkinnasta ja tästä aiheutuvat kiistatilanteet.
Hökkelipallo eli hökkis on keinupolttopallon variaatio, jota pelataan keinujen sijaan esimerkiksi kiipeilytelineellä tai liukumäessä. Kaikki pelialueella olevat rakennelmat voivat olla mukana. Hökkiksessä palloa voidaan heittää siitä kohtaa, johon se jäi edellisellä heitolla. Hökkiksen suojissa olevia pelaajia on nimittäin vaikeampi jättää.