Back in the U.S.S.R.
”Back in the U.S.S.R.” on The Beatles -yhtyeen vuonna 1968 julkaistun albumin "The Beatles" avausraita. Paul McCartneyn kieli poskessa tekemä laulu kertoo Miami Beachistä takaisin kotiinsa Neuvostoliittoon saapuneesta miehestä.
Laulu merkittiin McCartneyn ja John Lennonin yhdessä tekemäksi. Kappale sai kielteisen vastaanoton yhdysvaltalaisten antikommunistien ja konservatiivien keskuudessa; yhtyettä syytettiin kommunismin levittämisestä ja ”epäamerikkalaisuudesta”.
Vuosina 1968–1969 ”Back in the U.S.S.R.” julkaistiin singlenä ainoastaan Tanskassa, Ruotsissa ja Norjassa. Yhtyeen kotimaassa Britanniassa se ilmestyi singlenä vasta vuonna 1976, jolloin se ylsi sijalle 19.
”Back in the U.S.S.R.” oli yksi niistä monista "The Beatles" -albumin kappaleista, jotka syntyivät Intian-matkalla, jossa yhtye opiskeli meditointia Maharishi Mahesh Yogin opastuksessa. Kappaleen kirjoitti yksin Paul McCartney maaliskuussa 1968. Matkalla mukana olleen The Beach Boys -yhtyeen solisti Mike Loven mukaan McCartney tuli hänen luokseen akustisen kitaran kanssa, ja alkoi soittaa ”Back in the U.S.S.R:ää”. Love ehdotti, että kappaleessa tulisi kertoa venäläisistä, ukrainalaisista ja georgialaisista tytöistä. Laulun nimi oli peräisin Britannian pääministerin Harold Wilsonin johtamasta I’m backing Britain -nimisestä kampanjasta. Nimi muistutti myös Chuck Berryn vuoden 1959 hittiä ”Back in the U.S.A.”, jota kappale Beach Boysin lisäksi parodioi. Kyseiseltä yhtyeeltä inspiraatiota antoi erityisesti kappale ”California Girls”, jossa moskovalaisten, ukrainalaisten ja georgialaisten tyttöjen sijaan hehkutetaan amerikkalaisia tyttöjä.
Kappaleesta tuli nerokkaana pidetty mukaelma ”Back in the U.S.A.sta”, joka oli juhlistanut elämää sodanjälkeisessä Amerikassa. McCartney teki kappaleesta tarkoituksella Chuck Berry -tyylisen, ja jopa väliosa muistuttaa Beach Boysin vuoden 1962 kappaletta ”Surfin' U.S.A.”, joka vastaavasti muistutti toista Chuck Berryn kappaletta, ”Sweet Little Sixteen”. Väliosan lopun sanoituksissa viitataan puolestaan Hoagy Carmichaelin ”Georgia on My Mindiin” tarkoittaen Yhdysvaltain osavaltion sijaan samannimistä neuvostotasavaltaa.
McCartneyn palatessa Lontooseen maaliskuun puolivälissä, oli laulu kolmatta säkeistöä vaille valmis. Yhtye aloitti valmiin kappaleen äänityksen Abbey Road Studiosin kakkosstudiossa 22. elokuuta 1968 kello 19. Rumpali Ringo Starr ei kuitenkaan osannut soittaa erästä tomifilliä McCartneyn haluamalla tavalla. Tämä johti riitaan, ja koska tunnelma studiossa oli nähin aikoihin muutenkin usein hyvin jännittynyt, Starrin mitta täyttyi, ja hän erosi yhtyeestä lähtien lomalle Sardiniaan. Starrin mukaan eroon vaikutti myös se, että hän ei kokenut soittavansa hyvin, minkä lisäksi hän tunsi itsensä yhtyeessä ulkopuoliseksi. Sessio kuitenkin jatkui, ja jäljelle jääneet jäsenet nauhoittivat kappaleen pohjaraidan viidellä otolla. McCartney soitti rumpuja, John Lennon kuusikielistä bassoa ja George Harrison kitaraa. Sessio päättyi seuraavana aamuna kello 4.45, ja sen päätteeksi tuottaja George Martinille annettiin kappaleen ”Baby, You’re a Rich Man” monomasternauha. Syytä tähän ei tiedetä.
Kappaleen äänittäminen jatkui seuraavana päivänä kello 19. Tällöin nauhoitettiin päällekkäisäänityksiä; McCartney lisäsi pianon ja Harrison lisää rumpuja kolmosraidalle, syrjäyttäen Lennonin bassoraidan. Myös toinen sähkökitara lisättiin. Tämän jälkeen kuudennelle otolle tehtiin yksinkertainen miksaus, jossa kaikki soittimet olivat samalla raidalla. McCartney nauhoitti laulun ja samanaikaisesti Lennon ja Harrison lauloivat taustalaulun. Lauluosuudet asetettiin kahdelle erilliselle raidalle. Neljännelle raidalle tuli McCartneyn soittama basson päällekkäisäänitys, Harrisonin soittama kuusikielinen basso sekä Lennonin lyömä virvelirumpu. Lopuksi tehtiin vielä kappaleen monomiksaus, ja samalla tuottaja George Martin lisäsi siihen ääniefektejä. Kyseinen Vickers Viscount -lentokoneen ääni oli peräisin EMIn arkistoista ja äänitetty Heathrow'n lentoasemalla. Sessio päättyi kolmelta aamuyöllä. ”Back in the U.S.S.R.” oli lopullisesti valmis 13. lokakuuta, jolloin suoritettiin stereomiksaus.
Ringo Starr palasi lopulta Beatlesiin sen jälkeen, kun yhtye oli lähettänyt tälle kirjoittamansa sähkeen, jossa häntä muun muassa kehuttiin maailman parhaaksi rumpaliksi. Yhtye oli kuitenkin ehtinyt äänittää kappaleen ”Dear Prudence” ilman häntä. Starr palasi Lontooseen 3. syyskuuta, ja oli seuraavaksi mukana äänittämässä George Harrisonin tekemää kappaletta ”While My Guitar Gently Weeps”.
”Back in the U.S.S.R.” on ainoa Beatles-kappale, jossa sekä John Lennon että George Harrison soittavat rumpuja ja bassoa sekä samalla ainoa, jossa on kolme rumpu- ja basso-osaa. Ringo Starr ei soita kappaleessa rumpuja, sillä tämä oli tilapäisesti eronnut yhtyeestä riitaannuttuaan McCartneyn kanssa.
Kappaleen sävellaji on A-duuri ja tahtilaji 4/4. Se etenee seuraavasti:”Back in the U.S.S.R.” on nopeatempoinen energian ja huumorintäyteinen rock-kappale. Muun muassa lauluharmonioissa on vaikutteita The Beach Boys -yhtyeeltä. Sävel on hyvin bluesmainen.
Kappaleen lopullinen versio on monista eri elementeistä ja päällekkäisäänityksistä koottu palapeli, sillä siinä on esimerkiksi useampi rumpuraita. Paul McCartneyn lauluraita on tuplattu kertosäkeissä ja väliosissa.
Kappale julkaistiin avausraitana "The Beatles" -tupla-albumilla, joka ilmestyi Britanniassa 22. marraskuuta 1968, ja Yhdysvalloissa kolme päivää myöhemmin, 25. marraskuuta. Laulu otettiin yhdysvaltalaisten antikommunistien ja konservatiivien keskuudessa vastaan kielteisesti. Esimerkiksi John Birch Society aloitti Beatles-vastaisen vastaiskun, syyttäen yhtyettä kommunismin edistämisestä, minkä lisäksi kappaletta pidettiin ”epäamerikkalaisena”. John Lennon totesi jälkimmäiseen syytökseen; ”Tämä on heiltä varsin huomaavaista, emmehän ole amerikkalaisia”. Sen sijaan Neuvostoliitossa, missä kappale levisi maanalaisen julkaisutoiminnan myötä, "Back in the U.S.S.R." saavutti yhtyeen fanien keskuudessa suurta suosiota. Ikävän sivumaun kappaleeseen toi kuitenkin Neuvostoliiton tankkien ajankohtainen tunkeutuminen Tšekkoslovakiaan.
Kappaleen monoversiossa piano on kovemmalla kuin stereoversiossa, ja myös lentokoneen ääni on erilainen. Vuonna 1976 George Martin teki kappaleeseen uuden stereomiksauksen, kun se julkaistiin kokoelma-albumilla "Rock 'n' Roll Music". "The Beatlesin" ja "Rock 'n' Roll Musicin" lisäksi ”Back in the U.S.S.R.” on julkaistu kokoelma-albumeilla "The Beatles 1967–1970" ja "Love".
Vuosien 1968–69 aikana The Beatlesin silloinen levy-yhtiö Apple Records julkaisi ”Back in the U.S.S.R:n” singlenä ainoastaan Tanskassa, Ruotsissa ja Norjassa. B-puolella oli Ringo Starrin kirjoittama ”Don’t Pass Me By”.
”Back in the U.S.S.R:stä” ovat sittemmin tehneet cover-version muun muassa Billy Joel, Chubby Checker, Dead Kennedys, Baba Yaga, Elton John, Leningrad Cowboys, Molly Hatchet, Phish ja David Hasselhoff. Myös kappaleeseen vaikutteita antanut The Beach Boys on levyttänyt oman versionsa.
Parlophone julkaisi Britanniassa ”Back in the U.S.S.R.” -kappaleen singlenä 25. kesäkuuta 1976 B-puolenaan ”Twist and Shout”. Sen tarkoitus oli promotoida uutta "Rock and Roll Music" -kokoelma-albumia. Single saavutti Record Retailerin listalla kuuden viikon aikana korkeimmillaan sijan 19. Single julkaistiin vuonna 1976 myös muun muassa Länsi-Saksassa, Chilessä, Brasiliassa sekä Ruotsissa, missä single nousi Britannian tavoin sijalle 19. Vuonna 1980 se julkaistiin Uudessa-Seelannissa, missä se pääsi sijalle 44.
Single julkaistiin Britanniassa uudelleen 6. joulukuuta 1982 osana "The Single Collection" -vinyyliboksia. Yhdysvalloissa kappaletta ei ole julkaistu singlenä koskaan.
A-puoli
B-puoli