hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kivenlahti Rock
Kivenlahti Rock on vuosittain kesäkuun alussa järjestettävä rock-tapahtuma. Vuosina 2005–2010 tapahtuma järjestettiin Marin pallokentällä Espoon Kivenlahdessa. Vuonna 2011 tapahtuma siirtyi Espoon Leppävaaraan. Festivaalin yhteydessä järjestetään myös Pikkukivi Rokki, joka on lapsille tarkoitettu ilmaistapahtuma.
Kivenlahti Rock järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1996 lähinnä pienenä ilmaistapahtumana. Tapahtumaa jatkettiin vuoteen 2001 saakka, kunnes se lopetettiin. Syynä oli Espoon Nuorisotoimen vetäytyminen tapahtumasta. Vuonna 2005 tapahtuma aloitettiin uudelleen kokeilumielessä. Festivaalista tuli maksullinen ja järjestelyjä ryhtyi hoitamaan Espoon Kulttuuritoimintayhdistys. Seuraavana vuonna Kivenlahti Rockissa esiintyi jo nimekkäitä artisteja.The Boomtown Rats, Nazareth, Kotiteollisuus, Mokoma, Melrose, 
Within Temptation, Uriah Heep, UB40, Sabaton, Metsatöll, Anette Olzon, The Rasmus, Indica, Cheek, St. Rasta, Sonata Arctica, Stam1na, J. Karjalainen, Jenni Vartiainen, Santa Cruz, Haloo Helsinki!, JVG, Tuomas Kauhanen, Death in Peace, St. Felix
Whitesnake, Children of Bodom, Ensiferum, Haloo Helsinki!, Notkea Rotta, Stone, Cheek, Eläkeläiset, Hardcore Superstar, Karri Koira, PMMP, Paleface, Rival Sons, Raappana & Sound Explosion Band, Stig, Turmion Kätilöt, Von Hertzen Brothers
Apocalyptica, Chisu, Ewert and The Two Dragons, Jukka Poika, Medeia, Notkea Rotta, Viikate, Apulanta, Black City, Eläkeläiset, Jare & VilleGalle, Jätkäjätkät, Metsatöll, Michael Monroe, Sparzanza, Stam1na, Waltari
Alborosie & Shengen Clan Band, Jenni Vartiainen, Kotiteollisuus, Pariisin kevät, Jukka Poika, Kosmikud, Plutonium 74, Apulanta, Stam1na, Rhino Bucket, Paleface, Petri Nygård, Laura Närhi, Reckless Love, Raappana, The Mama King, MyGrain
Kolmas Nainen, Ismo Alanko & Teho-osasto, Samuli Putro, Blake, Kiuas, Kuukoirat, Disco Ensemble, PMMP, Viikate, Sparzanza, Herra Ylppö & Ihmiset, Jarkko Martikainen, The Winyls, Jukka Poika & Sound Explosion Band, King Star, Eppu Normaali, Sonata Arctica, Metsatöll, Poisonblack, Chisu, Haloo Helsinki!, The Capital Beat, Waltari, Doom Unit
D-A-D, Backyard Babies, Kotiteollisuus, Stam1na, Apulanta, Maija Vilkkumaa, Maj Karma, Happoradio, Cradle of Filth, Diablo, Kiuas, Egotrippi ja Amorphis
Mustasch, CMX, Kotiteollisuus, Poets of the Fall, YUP, Egotrippi, Mokoma, Viikate, Sturm und Drang, Jenni Vartiainen, Scandinavian Music Group, Remu & Hurriganes, Stella, Tuomari Nurmio, Eternal Erection, Los Bastardos Finlandeses, King Star, Kuukoirat
Zen Café, Apulanta, PMMP, Negative, Maj Karma, Von Hertzen Brothers, Stam1na, Indica, Dave Lindholm, Lovex, Livin' Edge, Pelle Miljoona Trio, Marjo Leinonen, Pintandwefall, Kuukoirat, King Star
Poets of the Fall, Mokoma, Uniklubi, Technicolour, 51koodia, Lapko, Bloodpit, Pelle Miljoona & Rockers, King Star
Spiha, Käsityöläiset, Kuukoirat, King Star, Pop-Gun Quintet, Kauna, Unskinny, Softcore
Ihmiskunnan 100 suurinta
Ihmiskunnan 100 suurinta () on yhdysvaltalaisen tähtitieteilijä ja fyysikko Michael H. Hartin kirjoittama kirja, jossa hän asettaa ihmiskunnan historian mielestään sata vaikutusvaltaisinta henkilöä tärkeysjärjestykseen ja luonnehtii kutakin muutaman sivun artikkelissa. Lopussa ovat vielä kunniamaininnat kymmenestä täpärimmin listan ulkopuolelle jääneestä.
Kirjan ensimmäinen painos ilmestyi 1978. Vuonna 1992 tekijä laati teoksesta uusitun laitoksen. Siinä olivat mukana pääasiassa samat henkilöt, mutta jossakin määrin eri järjestyksessä. Koska Neuvostoliitto oli hajonnut ensimmäisen laitoksen ilmestymisen jälkeen, joutuivat Karl Marx, Lenin ja Stalin sekä myös Mao siirtymään alemmille sijaluvuille, Adam Smith ja Thomas Jefferson sitä vastoin korkeammille. Ainoat kokonaan uudet henkilöt uudessa painoksessa olivat Ernest Rutherford, joka useiden arvostelijoiden mukaan olisi kuulunut alkuperäisellekin listalle, sekä Henry Ford ja Mihail Gorbatšov. Näiden tieltä jouduttiin listalta poistamaan Henri Becquerel ja Pablo Picasso sekä alkuperäisen listan viimeisenä ollut Niels Bohr.
Vuoden 1978 versiossa 15 tärkeintä olivat:
Vuoden 1992 versiossa 10 tärkeintä henkilöä olivat samat samassa järjestyksessä, mutta sijaluvuilla 11–15 olivat tässä järjestyksessä:
Hart perusteli Muhammadin sijoittamista listan ensimmäiseksi arvioimalla, että Muhammadin osuus islamin perustamisessa oli huomattavasti suurempi kuin Jeesuksen osuus kristinuskon perustamisessa, ja Jeesuksesta poiketen Muhammadilla oli myös huomattava poliittinen vaikutusvalta. Hän käynnisti arabien valloitusretket, joiden vaikutukset näkyvät vielä nykyisin arabimaailmassa, jota yhdistävät arabian kieli ja kulttuuri. Tämän ainutlaatuisen uskonnollisen ja maallisen vaikutusvallan yhdistelmän vuoksi Hart pitää Muhammadia historian vaikutusvaltaisimpana henkilönä.
Hartin listan sadasta henkilöstä kaksi (Kastilian kuningatar Isabella I ja Englannin kuningatar Elisabet I) on naisia. Eurooppalaisia listalla on 69, aasialaisia 18, yhdysvaltalaisia kahdeksan ja muiden alueiden edustajia viisi. Tiedemiehiä tai keksijöitä on mukaan päässyt 36 (oikeastaan 37, sillä Wilbur ja Orville Wright on laskettu yhdeksi henkilöksi), poliitikkoja tai sotapäällikköjä 31, filosofeja 14 ja uskonnollisia johtajia 11. Taiteilijoita tai kirjailijoita mukana on viisi tai kuusi (Shakespeare, Beethoven, Michelangelo, Bach ja Homeros, ensimmäisessä painoksessa lisäksi Picasso).
Ella ja kaverit
Ella ja kaverit on Timo Parvelan kirjoittama lastenkirjasarja. Sarjan alkuosa ilmestyi helppolukuisessa "Kirjava kukko" -sarjassa ja vuodesta 2003 lähtien sitä on julkaistu erillisinä lastenromaaneina.
Kirjasarjasta on tehty elokuvat "Ella ja Kaverit" (2012) ja "Ella ja kaverit 2 – Paterock" (2013). 
Ella on kaikkien kirjojen nimihenkilö, joka esiintyy kirjoissa kertojana. Kirjassa "Ella ja Pate" hän rakastuu Pateen. Ellalla on vaalea tukka. Ella on noin 156 cm pitkä ja fiksu tyttö.
Hanna on Ellan paras ystävä, joka on esiintynyt kaikissa kirjoissa. Häne aikoo isona opettajaksi tai filmitähdeksi tai molemmiksi (ainakin kirjan "Ella ja seitsemän törppöä" mukaan). Hannalla on punainen ja kihara tukka.
Ella arvostaa joka kirjassa Tuukkaa sanoin: "Tuukka on nero". Tuukka on koko luokan viisain henkilö, jolla on yleensä ongelman sattuessa suunnitelma. Tuukalla on silmälasit.
Samppa on luokan herkin ja pelokkain henkilö, joka itkee usein. Hän on myös luokan epäonnisin henkilö. Hän pukeutuu usein Batmaniksi huonolla menestyksellä: "Batmania ei kunnioita enää kukaan". Samppa on myös kateellinen Tuukalle, ja aina oppilaiden pettyessä jostakin Samppa huudahtaa: "Nonni. Minä arvasin!" Sampan mukaan äiti tekee hänen läksynsä. Sampalla on musta pystytukka.
Ella sanoo usein kirjassa: "Pate on joskus aika outo". Pate Niemi on luokan väriläiskä. Hän ei usein tajua mitään ja kysyy aina jotain hölmöä silloin, kun ei saisi kysyä. Pate on muutenkin kummallinen ja erilainen, mutta silti hauska. Hänen tukkansa on ruskea ja kasvaa silmille.
Pukari, oikealta nimetään Pertti Ryhänen, on nimensä mukaisesti luokan riitapukari. Hän teki ensiesiintymisensä kirjassa "Ella ja Pukari", jossa oppilaat kuvittelevat, että Pukari, hänen perheensä ja kaikki koulun aikuiset ovat avaruusolioita. Pukari kuvailee erilaisella tavalla nenään lyömistä lähes joka asiassa. Kirjassa "Ella ja seitsemän törppöä" Pukari puhuu useinkin muuta kuin tavallisesti. Hänen tukkansa on hapsottava ja kärjistä tumma.
Ellan luokan opettaja, jonka varsinaista nimeä ei ole koskaan kerrottu (kirjassa "Ella ja Paterock" opettajan kirjoittamassa yleisönosastokirjoituksessa hänen nimimerkkinsä on "Kelju K."). Opettaja puhuu usein omituisia asioita, vaikka keskittyykin usein juuri opettamiseen, ja hänellä on aina hätävalhe takataskussa.
Ellan opettaja meni naimisiin kirjan "Ella ja kiristäjä" lopussa. Hänen vaimonsa oikea nimi on Ritva, mutta oppilaat kutsuvat häntä vain opettajan vaimoksi. Hän rauhoittelee usein opettajaa sanomalla nuhtelevalla sävyllä: "Kulta!".
Kirjoissa esiintyy lukuisia sivuhenkilöitä, kuten rehtori (joka on myös Paten äiti), Paavo sekä hänen vanhempansa, Paten isä Esko Niemi, Sampan äiti, talonmies, opas, isännöitsijä, rokkikuningatar Elviira, joulupukki sekä tämän muori.
Herten
Herten on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Se sijaitsee Ruhrin alueen pohjoislaidalla ja kuuluu Münsterin hallintopiiriin sekä Recklinghausenin piirikuntaan. Kaupungin asukasluku vuoden 2006 lopussa oli 61 001. Sen pinta-ala on 37,31 neliökilometriä ja asukastiheys 1 725 as./km².
Herten on jaettu yhdeksään kaupunginosaan (). Niistä runsasväkisin on Westerholt noin 11 300 asukkaallaan. Vähiten asukkaita on Bertlichissä, 3 703. Suhteellisesti eniten ulkomaalaisia on Paschenbergin kaupunginosassa, 18,3 %.
Hertenillä on ystävyyskaupunkitoimintaa Ranskan Arras'n, Yhdistyneen kuningaskunnan Doncasterin ja Saksan Schneebergin kanssa.
Hertenin nähtävyyksiin lukeutuu muun muassa linna Wasserschloss Herten ja hyvin säilynyt vanha Westerholtin kylä.
Ella ja kiristäjä
Ella ja kiristäjä on Timo Parvelan Ella-sarjan ensimmäinen kirja. Kirja ilmestyi "Kirjava kukko" -sarjassa vuonna 1995.
Opettaja käyttäytyy oudosti saatuaan kirjeen, joten oppilaat päättelevät, että häntä kiristetään. Kiristysepäilyt vahvistuvat, koska opettaja käyttäytyy oudosti myös uimahallissa. Kun hän saa toisen kirjeen, oppilaat ryhtyvät monin eri tavoin pitämään häntä silmällä ja tekevät hänelle jopa gallupkyselyn. Kun he saavat selville kohtaamisajan ja paikaksi Asemapuiston, he vaihtavat opettajan matkalaukun Hannan isän laukkuun. He epäilevät opettajan laukussa olevan rahaa. Tilalle laitetussa laukussa on Aku Ankka -lehtiä. Kun oppilaat lopulta luulevat saaneensa kiristäjän kiinni, kiristäjä osoittautuu opettajan tuoreeksi vaimoksi, jonka kanssa opettaja on lähdössä häämatkalle.
Ella teatterissa
Ella teatterissa on Timo Parvelan Ella-sarjan toinen kirja. Kirja ilmestyi "Kirjava kukko" -sarjassa 1996.
Luokka saa sijaisen, koska heidän oma opettajansa on häämatkalla. Sijainen kokee kuitenkin tämän luokan opettamisen mahdottomaksi, ja opettaja tulee jo seuraavana päivänä takaisin. Tämä ilmoittaa rehtorin vaativan heiltä joulunäytelmää koulun joulujuhlaan. He käyvät oikeassa teatterissa katsomassa "Punahilkkaa", mutta Pate muuttaa näytelmän kulkua. Opettaja saa loistoajatuksen: he esittävät joulukuvaelman. Näytelmävaatteet luokka saa huutokaupasta monien erehdyksien jälkeen. Kun näytelmä esitetään, se ei kuitenkaan mene ihan niin kuin pitäisi.
Grevenbroich
Grevenbroich on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Se sijaitsee Erft-joen varrella, noin 15 kilometrin päässä Neussista ja Mönchengladbachista. Se kuuluu Düsseldorfin hallintopiiriin ja Rhein-Kreis Neussin piirikuntaan. Kaupungin asukasluku on noin 61 700. Pinta-alaltaan se on 102,6 neliökilometrin suuruinen.
Grevenbroichissa on runsaasti energiateollisuutta. Kaupungin nähtävyyksiin lukeutuu muun muassa keskiaikainen Altes Schloss ja Landwadenin luostari. Sillä on ystävyyskaupunkitoimintaa Slovenian Celjen, Ranskan St. Chamonin ja Saksan Auerbachin kanssa.
Tanskan naisten jalkapallomaajoukkue
Tanskan naisten jalkapallomaajoukkue edustaa Tanskaa naisten jalkapallon kansainvälisissä otteluissa.
Tanskan naismaajoukkue on selviytynyt MM-kisoihin neljä kertaa. Kiinan 1991 ja Ruotsin 1995 kisoissa se putosi puolivälierissä ja Yhdysvaltain 1999 kisoissa jo alkulohkossa. Kiinan MM-kisoihin 2007 se selviytyi voitettuaan karsintalohkonsa viimeisessä ottelussa Suomen 1–0 Maiken Papen tekemällä maalilla. Lopputurnauksessa Tanska hävisi alkulohkossaan Kiinalle 2–3, voitti Uuden-Seelannin 2–0 ja hävisi Brasilialle 0–1. Se sijoittui alkulohkossa kolmanneksi eikä selviytynyt puolivälieriin. Joukkuetta valmensi Kenneth Heiner-Møller, jonka epäurheilijamaisuudesta saaman toimitsijakiellon aikana joukkuetta johti kahdessa viimeisessä ottelussa Per Nielsen. Joukkueen maalintekijät olivat Cathrine Paaske Sørensen (2 maalia), Anne Dot Eggers Nielsen (1 maali) ja kapteeni Katrine Pedersen (1 maali).
Olympiakisojen jalkapalloturnauksessa Tanskan naiset olivat mukana Atlantassa 1996 mutta jäivät alkulohkossaan viimeiseksi.
EM-kilpailuissa Tanska on parhaimmillaan yltänyt hopealle. Vuonna 1984 se hävisi välierissä Englannille. Kotikisoissaan 1991 se hävisi välierissä rangaistuspotkukilpailun jälkeen Norjalle mutta voitti pronssiottelussa Italian jatkoajan jälkeen 2–1. Kaksi vuotta myöhemmin Italiassa pelatussa lopputurnauksessa Tanska hävisi välierissä Norjalle 1–0 mutta voitti pronssiottelussa Saksan 3–1. Vuonna 2001 Tanska hävisi EM-kisojen välierissä Ruotsille 1–0. Viidennen kerran Tanska selviytyi EM-kisojen välieriin vuonna 2013. Tuolloin se pelasi alkulohkossa sekä Ruotsia että Suomea vastaan tasapelin 1–1 ja hävisi Italialle 2–1 mutta pääsi lohkokolmosena puolivälieriin arvonnan kautta. Puolivälierissä se voitti rangaistuspotkukilpailussa alkulohkonsa voittaneen Ranskan mutta hävisi välierissä Norjalle samoin lukemin (varsinainen peliaika 1–1, rangaistuspotkut 4–2). EM-kilpailuissa 2017 Tanska selviytyi ensi kertaa loppuotteluun, jossa se hävisi Alankomaille 4–2. Jo alkulohkossa Tanska hävisi Alankomaille 0–1 mutta voitti samoin lukemin Belgian ja Norjan. Puolivälierissä Tanska voitti mestarisuosikki Saksan 2–1 ja välierissä Itävallan rangaistuspotkukilpailussa.
Vuoden 2009 EM-kilpailuissa Tanska voitti alkulohkossaan Ukrainan maalein 2–1 mutta hävisi Suomelle maalein 0–1 ja Alankomaille maalein 1–2. Tanska sijoittui alkulohkossaan kolmanneksi eikä selviytynyt puolivälieriin.
Eniten maaotteluita pelanneet tanskalaiset naispelaajat ovat Katrine S. Pedersen (210 ottelua vuodesta 1994), Merete Pedersen (136 ottelua vuosina 1993–2009), Cathrine Paaske Sørensen (121 ottelua vuosina 2000–2010) ja Anne Dot Eggers Nielsen (118 ottelua vuosina 1993–2007).. Maajoukkueen kaikkien aikojen parhaat maalintekijät ovat Merete Pedersen (65 maalia vuosina 1993–2009), Gitte Krogh (46 maalia vuosina 1994–2001), Helle Jensen (38 maalia vuosina 1987–1996) ja Cathrine Paaske Sørensen (36 maalia vuosina 2000–2010).
Kyhmysorsa
Kyhmysorsa ("Sarkidiornis melanotos") on laajalle levinnyt sorsa. Lajin nimesi Thomas Pennant 1769.
Linnun pituus on 56–76 cm, koiraan ollessa huomattavasti kookkaampi. Linnun pää, kaula ja alapuoli ovat valkoiset ja päässä on lisäksi tummia pilkkuja. Selkä on kiiltävän sinimusta. Koiraalla on lisäksi nokan päällä tumma perunamainen kyhmy. Nuoret linnut ovat ruskeansävyisiä.
Kyhmysorsa on sukunsa ainoa edustaja. Etelä-Amerikassa esiintyy alalaji "sylvicola".
Lajin laaja levinneisyysalue kattaa pääosan Etelä-Amerikkaa, Saharan eteläpuolisen Afrikan, Madagaskar mukaan luettuna, sekä Intian ja Kaakkois-Aasian. Lajin esiintymialueen laajuus on noin 10 miljoonaa neliökilometriä ja sen arvioitu maailman populaation koko on 190 000–730 000 yksilöä. Lajin kanta on elinvoimainen. Lajia ei ole tavattu Suomessa.
Aukeiden maiden vesistöt: järvet yli 8 hehtaaria, joet, vetiset suot ja tulva-alueet. Ruokailevat myös pelloilla ja niityillä.
Koiraalla on usein 2 naarasta ja koiraat naaraineen lyöttäytyvät usein pesimäaikana yhteen muodostaen yhdyskuntia. Pesä on puunkolossa tai mahdollisesti rakennuksessa, usein myös maassa korkean kasvillisuuden kätkössä. Munamäärä on 5–15, joskus jopa 50, jolloin useat naaraat ovat munineet samaan pesään. Haudonta kestää noin kuukauden ja poikaset ovat lentokykyisiä noin 10 viikon iässä.
Syö pääasiassa kasvikunnan tuotteita laiduntamalla tai matalassa vedessä polskuttamalla. Voi syödä myös vedessä eläviä pieniä selkärangattomia ja pikkukaloja.
Brasilian naisten jalkapallomaajoukkue
Brasilian naisten jalkapallomaajoukkue edustaa Brasiliaa naisten jalkapallon kansainvälisissä otteluissa.
Brasilian maajoukkue on ollut mukana kaikissa tähän asti pelatuissa naisten jalkapallon olympia- ja MM-turnauksissa. Atlantan 1996 ja Sydneyn 2000 olympialaisissa se sijoittui neljänneksi. Ateenan kisoissa 2004 se sai hopeaa hävittyään finaalissa Yhdysvalloille jatkoajan jälkeen maalein 1–2. Pekingissä 2008 Brasilia saavutti toistamiseen olympiahopeaa hävittyään finaalissa Yhdysvalloille jatkoajan jälkeen maalein 0–1.
MM-kisoissa 1991 ja 1995 Brasilia ei päässyt alkulohkostaan jatkoon. Yhdysvalloissa 1999 pelatuissa kisoissa se sai pronssia voitettuaan pronssiottelussa Norjan rangaistuspotkukilpailussa. Vuoden 2003 kisoissa se putosi puolivälierissä.
Kiinan MM-kisoissa 2007 Brasilia voitti alkulohkonsa ja pääsi finaaliin voitettuaan puolivälierässä Australian 3–2 ja välierässä Yhdysvallat 4–0. Finaalissa Brasilia hävisi Saksalle 0–2 ja sai hopeaa. Marta oli kisojen paras maalintekijä tehtyään seitsemän maalia ja hänet palkittiin myös Kultaisella pallolla kisojen parhaana pelaajana. Joukkueen kapteeni oli Aline ja joukkuetta valmensi Jorge Barcellos.
Saksan MM-kisoissa 2011 Brasilia voitti kaikki kolme alkulohko-otteluaan: Australian 1–0, Norjan 3–0 ja Päiväntasaajan Guinean 3–0. Puolivälierissä Brasilia hävisi Yhdysvalloille rangaistuspotkukilpailussa maalein 3–5 Yhdysvaltain tasoitettua ottelun 2–2:een jatkoajan lisäajalla. Brasilian paras maalintekijä kisoissa oli neljä maalia tehnyt Marta.
Kanadan MM-kisoissa 2015 Brasilia voitti alkulohkossa Etelä-Korean maalein 2–0, Espanjan 1–0 ja Costa Rican 1–0. Neljännesvälierissä Brasilia hävisi Australialle maalein 0–1.
Etelä-Amerikan mestaruuden Brasilia on voittanut vuosina 1991, 1995, 1998, 2003, 2010 ja 2014 sekä Pan-Amerikan mestaruuden 2003 ja 2007.
Pikkuhäiveperhonen
Pikkuhäiveperhonen ("Apatura ilia") on täpläperhosten heimoon kuuluva päiväperhonen.
Pikkuhäiveperhonen on melko kookas ja näyttävä perhoslaji. Siipien pohjaväri on mustanruskea ja koiraan siivet ovat sinisen metallinhohtoiset. Etusiiven yläpinnalla on hajanaisia valkoisia täpliä sekä oranssinkeltainen, rengasmainen silmätäplä. Takasiivessä on siiven poikki kulkeva valkoinen vyö sekä oranssi rengasmainen silmätäplä. Takasiiven takaosassa on lisäksi oranssit täplät. Siipien alapinnat ovat vihertävänruskeat. Etusiiven iso silmätäplä erottuu hyvin myös alapinnalla, takasiiven puolella pieniä silmätäpliä on pari. Takasiivessä on lisäksi vaalearuskea, kiilamainen alue, jonka siiven tyven puoleinen reuna mutkittelee. Siipiväli 66–72 mm.
Lajilla on myös värimuoto "f. clytie", jolla siipien pohjaväri on oranssinruskea ja siipien valkoiset vyöt ovat kellertäviä.
Läheistä sukua olevasta häiveperhosesta pikkuhäiveperhosen erottaa helpoimmin etusiiven yläpinnan silmätäplästä, joka häiveperhoselta puuttuu. Lisäksi häiveperhosella takasiiven alapinnan kiilamainen poikkivyö on valkoinen ja erottuu selvemmin.
Pikkuhäiveperhosen esiintymisalue ulottuu Etelä- ja Keski-Euroopasta Aasian lauhkean vyöhykkeen kautta Japaniin saakka. Pohjois-Euroopassa lajia tavataan Baltiassa, missä se on levinnyt voimakkaasti.
2000-luvun alusta lähtien pikkuhäiveperhosta on tavattu myös Suomessa. Aluksi harvinaisena vaeltajana, mutta nykyisin laji lienee vakiintunut ainakin osaan etelärannikkoa. Lentoaika on levinneisyysalueen eteläosissa kahtena sukupolvena touko-kesäkuussa ja elo-syyskuussa, pohjoisessa yhtenä sukupolvena heinäkuussa.
Pikkuhäiveperhosen elinympäristöä ovat valoisat lehtimetsät. Vaelluksen aikana perhosia voi tavata muuallakin. Keskenkasvuinen toukka talvehtii. Tiettävästi Suomen ensimmäinen talvehtiva toukka löytyi Paraisilta 31.10.2017. Pieni toukka löydettiin käymällä läpi nuoria haapoja lajin vakiintuneella esiintymisalueella. Löytöpaikka oli lämmin etelänpuoleinen rinne. Toukka oli asettunut oksan tyvelle noin metrin korkeudelle maanpinnasta.
Toukan ravintokasveja ovat pajut ja poppelit, erityisesti haapa ("Populus tremula") ja mustapoppeli ("Populus nigra").
Nahariya
Nahariya () on kaupunki Israelissa pohjoisella hallintoalueella. Se on Israelin pohjoisin rannikkokaupunki. 2016 kaupungin väkiluku oli noin 54 900.
Nahariya perustettiin vuonna 1934 ja sen ensimmäiset asukkaat olivat juutalaisia siirtolaisia Saksata. Joukkoa johti paikalta maata ostanut insinööri Yosef Levi. Saksassa keskiluokkaan kuuluneet siirtolaiset kohtasivat uusia vaikeuksia heidän aloittaessaan maatalouden Palestiinassa. Vuosien 1936–1939 arabikapinan aikana Nahariya oli turvaton sen eristäytyneisyyden takia. Toisaalta kaupunki alkoi näihin aikoihin myös kehittyä rantalomakohteeksi jo ennestään harjoitetun maatalouden ohella. Hieman ennen Israelin itsenäistymistä Nahariya oli monien laittomia juutalaisia siirtolaisia Palestiinaan tuoneiden laivojen rantautumispaikka. Israelin itsenäisyyssodan aikana Nahariya kärsi jälleen etäisyydestään muihin juutalaisyhteisöihin. Arabit katkaisivat maayhteydet Israelin muihin osiin, mutta Haifaan pidettiin yhteyttä moottorivenein. Maayhteys turvattiin lopulta valtaamalla arabien hallussa ollut Akko. Sodan jälkeen Nahariya on ollut osa itsenäistä Israelia.
Nahariyan talouden pääalat ovat matkailu, teollisuus, maatalous, kauppa ja palvelut. Kaupungin hotellialue kattaa alueen kaupungin rannikolla. Kaupungin liikekeskusta sijaitsee pääkadun varrella. Nahariyan rautatieaseman paikkeilla sijaitsee vanha teollisuusalue ja sittemmin on rakennettu myös uusi teollisuusalue kaupungin pohjoispuolelle.
Vuoden 2016 lopussa Nahariyan asukasluku oli 54 903. Vuonna 1941 asukasluku oli noin 1 000, vuonna 1953 9 200, vuonna 1968 20 700 ja vuonna 2002 47 400. Monet kaupungin juutalaisista siirtolaisista ovat saapuneet Romaniasta, Pohjois-Afrikasta ja Irakista.
Britannian Grand Prix 1990
Britannian Grand Prix 1990 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 15. heinäkuuta 1990 Silverstonessa Britanniassa. Kilpailun voitti Ferrarilla ajanut Alain Prost, jolle voitto oli kauden neljäs ja kolmas peräkkäinen.
Prost siirtyi voittonsa turvin MM-sarjan kärkeen ohittamalla Ayrton Sennan kahdella pisteellä. 3. Helsingin Sanomat 15.7.1990
Carolyn Kizer
Carolyn Ashley Kizer (10. joulukuuta 1925 Spokane, Washington – 9. lokakuuta 2014 Sonoma, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen runoilija. Hän kirjoitti teoksensa usein feministisestä näkökulmasta. Vuosina 1965–1966 hän työskenteli Pakistanissa.
Kizer valmistui Sarah Lawrence Collegesta New Yorkissa ja täydensi vuosina 1945–1947 opintojaan Columbian yliopistossa ja Washingtonin yliopistossa. Hän voitti vuonna 1985 Pulitzer-palkinnon teoksellaan "Yin".
Kizerin toinen aviomies oli John Marshall Woodbridge. Hän asui Sonomassa, Kaliforniassa sekä Ranskan pääkaupungissa Pariisissa. Hän sai 1950-luvulla opetusta Pulitzer-palkitulta yhdysvaltalaisrunoilija Theodore Roethkelta.
Maxine Kumin
Maxine Kumin (6. kesäkuuta 1925 Philadelphia, Pennsylvania – 6. helmikuuta 2014 Warner, New Hampshire) oli yhdysvaltalainen kirjailija, joka tunnetaan varsinkin runoudestaan. Eräs tunnetuimmista kokoelmista on "Up Country", joka toi kirjoittajalleen vuonna 1973 Pulitzer-palkinnon. Kuminille myönnettiin lisäksi Ruth Lillyn runouspalkinto.
Hayden Carruth
Hayden Carruth (s. 3. elokuuta 1921 – k. 29. syyskuuta 2008) oli yhdysvaltalainen runoilija ja kirjailija. Hänelle myönnettiin Ruth Lillyn runouspalkinto vuonna 1990 sekä Kansallinen kirjapalkinto runoudesta 1997. Runoteosten ohella Hayden Carruth julkaisi esimerkiksi kirjallisuusarvosteluja.
13 (Blurin albumi)
13 on englantilaisen rock-yhtyeen Blurin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin maaliskuussa 1999. Albumi oli 17 viikkoa Britannian albumilistan ykkösenä mutta samalla sijoittui vasta sijalle 80 Yhdysvaltain Billboard 200 -listalla. Levy sisältää singlet: "Tender", "Coffee & TV" ja "No Distance Left to Run".
Kaikki kappaleet ovat kirjoittaneet Damon Albarn, Graham Coxon, Alex James ja Dave Rowntree.
Helena Siltala
Helena Siltala (s. 20. heinäkuuta 1930 Helsinki) oik. Helena Kronqvist on laulaja jonka levytysura alkoi vuonna 1955. Läpimurto tuli kappaleilla "Ranskalaiset korot", "Tuuli tuo tuuli vie" ja "Pikku midinetti", josta hän sai kultalevyn (25 000 kpl).
Siltala aloitti esiintymisen 1953. Hänet tunnetaan iskelmistä, mutta läheisintä hänelle on jazz, ja hän laulaa sitä Erik Lindströmin Dream Teamissa ja Happy Swing Bandissa. Siltala tutustui jazziin lankonsa suuren levykokoelman välityksellä ollessaan lapsenpiikana sisarensa perheessä 1940-luvulla, ja erityisesti hän on muistellut ihastuneensa Artie Shawn esityksiin sekä samoihin aikoihin elokuvateattereissa pyörineeseen Glenn Milleristä kertoneeseen elokuvaan.
Siltala työskenteli myöhemmin mainostoimiston valokuvalaboratoriossa. Hän oli naimisissa muusikko Rolf Kronqvistin (k. 2002) kanssa, ja heillä on kaksi tytärtä.
Luovuustekniikka
Luovuustekniikat ovat ideoinnin ja ongelmanratkaisun, esimerkiksi tuotekehitystoiminnan tueksi kehitettyjä työmenetelmiä. Kuten teknisessä lähestymistavassa yleensäkin niin luovuustekniikoiden taustalla ei ole kovin syvällistä itse luovuuskäsitteen tarkastelua vaan luovuustekniikat ovat hyvin käytännönläheisiä. Niiden yleisenä periaatteena on saada jonkin asian käsitykset pois normaaleista olettamuksista ideana, että ongelmien ratkaisu saattaa olla oletetun ratkaisujoukon ulkopuolella. Luovuustekniikat ovat menetelmiä, joiden avulla voidaan saada aikaan nokkelia oivalluksia perinteisten ratkaisujen sijaan. Luovuustekniikoita tai -menetelmiä käytetään joko yksin tai ryhmissä. Nykyisin puhutaan usein innovatiivisuudesta, kun tavoitteena on pyrkiä saattamaan ideoita käytännön tasolle. Innovatiivisuus on siis käytännön tuotteina ja ilmiöinä toteutuvaa luovuutta
Luovassa ongelmanratkaisussa yhdistetään tietoja ja asioita niin, että tulos on tekijälleen uusi. Se edellyttää luovia ajattelutapoja ja asenteita sekä erityisiä kykyjä ja taitoja. Luova ongelmanratkaisu on prosessi, johon kuuluu ongelman tai parannusmahdollisuuden huomaaminen, siihen liittyvien tosiasioiden, näkemysten ja tavoitteiden tunnistaminen, sekä lähestymistapojen ja ideoiden tuottaminen, ideoiden arvioiminen, valitseminen ja toteuttaminen.
Luovan ongelmanratkaisuprosessin välttämätön ehto on kaikkien ryhmän jäsenten positiivinen asenne, asioiden ja ideoiden tasavertainen käsittely ja ongelmien näkeminen haasteina, sekä ongelmanratkaisuun sitoutuminen.
Positiivinen asenne ilmenee ideoiden myönteisenä käsittelynä. Puutteiden esittäminen on rakentavaa, esimerkiksi 3+ ja Miten -tekniikka. Myönteisyys tekee ideoinnista miellyttävää, ja osoittaa ryhmälle, mikä ideassa on hyvää ja mistä suunnasta löytyy lisää hyviä ideoita.
Luovuustekniikoita käytetään elinkeinoelämässä, kun halutaan kehittää organisaatiota, tuotteita tai tuotteen markkinointistrategioita.
Luovuustekniikoita ovat:
Luovuusmenetelmien menestyminen perustuu niiden tuloksellisuuteen.
Hamburger Börs
Hamburger Börs oli vuonna 1909 valmistunut jugendtyylinen hotellirakennus Turun kauppatorin laidalla. Sen suunnitteli Frithiof Strandell Kauppiaskadulla sijainneen hotellin laajennukseksi. Rakennuksessa oli noin 30 hotellihuonetta. Tontin sisäpihalla avattiin samalla Metropol-elokuvateatteri, joka rakennettiin pihan jugendtyyliseksi muutettuun tiiliseen varastorakennukseen Strandellin piirustusten mukaisesti. Elokuvateatteri toimi myöhemmin nimillä Lyyra V ja Rialto 1960-luvulle asti.
Oy Centrum Ab myi kiinteistön Turun osuuskaupalle vuonna 1942, ja osuuskauppa pohti pitkään tontin tehokkaampaa hyödyntämistä. Saneerausta alettiin suunnitella tarkemmin 1970-luvulla. Sekä museovirasto että Turun museolautakunta halusivat suojella rakennuksen. Purkusuunnitelma julkistettiin 1976, ja se aiheutti mediassa valtakunnallista huomiota. Rakennuksen suojeluntarpeesta oli eriäviä mielipiteitä, ja muun muassa Turun taidemuseon intendentti Erik Bergh sanoi, että rakennus ei ollenkaan sovi ympäristöönsä, joten sen voi purkaa.
Valtuustossa purkuhanke hyväksyttiin. Purkamista vastustivat SKDL:n ja museolautakunnan lisäksi Turun ja Porin läänin taidetoimikunta ja miljööpoliittinen yhdistys Enemmistö ry. Valtioneuvosto hylkäsi päätöksestä tehdyt valitukset joulukuussa 1976, joten purkaminen saattoi alkaa. Vaikka Port Arthurin suojelu oli saanut kansalaisaktivismin hereille, Hamburger Börs sai turkulaiset ensi kertaa osoittamaan mieltä rakennuksen purkamista vastaan. Purkaminen aloitettiin mielenilmauksista huolimatta, ja uusi hotellirakennus valmistui vuonna 1979.
Kauppiaskadulla sijainnut vanha 14 huoneen hotellirakennus säästettiin, ja se paalutettiin uudestaan vuonna 2003. Samalla sen julkisivuun palautettiin Strandellin piirustuksissa esiintyneitä elementtejä, ja rakennuksen seinässä vuodesta 1894 asti ollut Hampurin vaakuna maalattiin takaisin näkyviin. Tämä rakennus oli alun perin 1830-luvulla rakennettu kaksikerroksinen kivitalo, joka oli korotettu kerroksella ja muutettu jugend-ulkoasuun vuosina 1903–1904 Strandellin tekemän suunnitelman mukaisesti. Rakennuksen lasimaalaukset suunnitteli saksalainen Willy Baer.
Laukaan seurakunta
Laukaan seurakunta kuuluu Lapuan hiippakuntaan ja Jyväskylän rovastikuntaan. Seurakuntalaisia oli vuoden 2015 lopussa 14 874, mikä on noin 79 prosenttia kunnan väkiluvusta. Laukaasta tuli itsenäinen seurakunta vuonna 1593, kun se itsenäistyi Rautalammin pitäjästä. Laukaan emäseurakuntaan kuului aikanaan laaja alue nykyistä Jyväs- ja Ääneseutua. Seurakunta on jaettu alueellisesti Pohjois-Laukaan, Vihtavuori-Leppäveden ja Lievestuoreen seurakuntapiireihin. Kirkkoherrana toimii vuodesta 2015 alkaen Harri Romar.
Thomas Pennant
Thomas Pennant (14. kesäkuuta 1726 Whitford, Flintshire – 16. joulukuuta 1798 Whitford, Flintshire) oli walesilainen luonnontieteilijä ja antikvaari.
Pennantin suku oli walesilaista alempaa aatelia Whitfordin pitäjästä. Suvulla oli vaatimaton 1600-luvulla rakennettu kartano Bychtonissa. 1724 Thomasin isä David Pennant peri lähellä sijainneen Downingin tilan serkultaan, mikä kohensi huomattavasti suvun asemaa. Downing Hallista, jossa Thomas syntyi, tuli Pennantien vakituinen asuinpaikka. Thomasin äiti oli Arabella Mytton.
Thomas Pennant kävi Wrexhamin alkeiskoulua ennen muuttoa Thoas Croftin kouluun Fulhamiin 1740. 1744 hän pääsi Queen's Collegeen Oxfordiin, josta hän myöhemmin meni Oriel Collegeen. Kuten monet varakkaasta suvusta lähtöisin olleet opiskelijat ei Pennantkaan suorittanut loppututkintoa. 1771 hänen työnsä eläintieteilijänä kuitenkin palkittiin kunniamaininnalla.
12-vuotiaana Pennant menetti sydämensä luonnontieteille tutustuttuaan Francis Willughbyn teokseen "Ornithology". Retki Cornwalliin 1746–1747, missä hän tapasi luonnontieteilijän ja antikvaarin William Borlasen, herätti mielenkiinnon mineraaleihin ja fossiileihin, jotka muodostivat hänen pääasiallisen tutkimuskohteensa 1750-luvulla.
Carolus Linnaeuksen esityksestä hänet äänestettiin "Kungl. Vetenskapssocieteten i Uppsala" seuran jäseneksi. 1766 hän julkaisi ensimmäisen osan teoksestaan "British Zoology". Teosta valmistellessaan hän vieraili manner-Euroopassa, tutustuen muun muassa Voltaireen, Halleriin, Buffoniin ja Peter Simon Pallasiin.
1767 hänet äänestettiin Royal Societyn jäseneksi. 1771 julkaistiin hänen teoksensa "Synopsis of Quadrupeds". Saman vuoden lopulla hän julkaisi kirjan "A Tour in Scotland in 1769", josta tuli merkittävä myyntimenestys. 1774 hän julkaisi toisen kirjan matkoistaan Skotlannissa, nyt 2-osaisena. 1778 hän julkaisi kirjan "Tour in Wales", jota seurasi "Journey to Snowdon" 1781–1783.
Pennant työllisti täyspäiväisesti taiteilija Moses Griffithin, joka kuvitti pääosan Pennantin kirjoista. Taiteilija John Ingleby teki myös runsaasti kuvituksia Pennantin teoksiin.
1782 hän julkaisi kirjan "Journey from Chester to London" ja 1785–1787 "Arctic Zoology". 1790 ilmestyi hänen "Account of London", josta otettiin useita painoksia, ja 3 vuotta myöhemmin hän julkaisi omaelämäkertansa "Literary Life of the late T. Pennant". Vielä vanhoilla päivillään hän julkaisi 2-osaisen "Outlines of the Globe", jotka ilmestyivät 1798. Kolmannen ja neljännen osan julkaisi hänen poikansa David Pennant 1800. Hän kirjoitti myös useita vaatimattomampia teoksia, joista osa julkaistiin hänen kuolemansa jälkeen.
Thomas Pennant nimesi lukuisia eläinlajeja, muun muassa kyhmysorsan.
John Kennedy Toole
John Kennedy Toole (17. joulukuuta 1937 – 26. maaliskuuta 1969) oli yhdysvaltalainen kirjailija, joka asui New Orleansissa, Louisianassa.
Toole ei lukuisista yrityksistä huolimatta saanut teoksiaan julkaistua elinaikanaan, vaan hän ajautui itsemurhaan vuonna 1969. Hänen tunnetuin teoksensa on "Typerysten salaliitto", joka ilmestyi vuonna 1980 Toolen äidin vietyä käsikirjoituksen kirjailija Walker Percylle. Percy huolehti käsikirjoituksen läpimenosta kustantajalle.
Toolelle myönnettiin vuonna 1981 postuumisti Pulitzer-palkinto. Hänen toinen tunnettu romaaninsa on nimeltään "Neonraamattu" (1989).
Jeesus-liike
Jeesus-liike ("jeesushipit", engl. 'Jesus movement') oli suuri kristillinen liike hippivastakulttuurissa, tai toisin päin, merkittävä hippiliike kristinuskon kirkossa. Liikkeen jäsenistä on omat nimityksensä eri maissa. Englannin kielessä näistä käytetään nimityksiä "Jesus people" tai "Jesus freaks" (jeesus-friikit). Liike syntyi Yhdysvaltojen länsirannikolla 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alussa, ja levittäytyi pääasiassa Pohjois-Amerikkaan ja Eurooppaan ennen kuin se päättyi 1980-luvun alussa. Jeesus-liike jätti jälkeensä useita uskontokuntia ja kristillisiä yhteisöjä. Liike vaikutti nykyaikaisen kristillisen oikeiston ja kristillisen vasemmiston kehitykseen, ja Jeesus-musiikkiin, joka vaikutti nykyaikaiseen kristilliseen musiikkiin. Jeesus-liikkeessä pidetyt ylistystilaisuudet uursivat uraa nykyaikaisen ylistysmysiikin kehitykselle.
Beni Siltala
Pentti Juhani ”Beni” Siltala (s. 9. maaliskuuta 1953 Kittilä) on suomalainen laulaja, joka perusti ensimmäisen yhtyeensä 17-vuotiaana ja aloitti keikkailun. Hänen levytysuransa alkoi vuonna 1972. Vuonna 1992 Siltala osallistui Tangomarkkinoiden semifinaaliin ja pääsi kuudennelle sijalle.
Kerinci Seblatin kansallispuisto
Kerinci Seblatin kansallispuisto kansallispuisto Indonesiassa, Sumatran saarella. Lähes 14 000 neliökilometrin laajuinen puisto on levittäytynyt Länsi-Sumatran, Jambin, Bengkulun ja Etelä-Sumatran provinssien alueelle. Vuonna 2004 kansallispuisto listattiin UNESCOn maailmanperintöluetteloon yhdessä Gunung Leuserin ja Bukit Barisan Selatanin kansallispuiston kanssa kohteeksi Sumatran trooppinen sademetsä..
Kerinci Seblatin kansallispuisto sijaitsee vuoristoisessa maastossa Barisanin vuoristossa. Se on noin 350 kilometriä pitkä ja keskimäärin 45 kilometriä leveä. Keskiarvoltaan puisto sijaitsee noin 2000 metrissä. Korkein kohta on 3 805 metriin kohoava Gunung Kerinci, joka on Sumatran korkein vuori ja Indonesian korkein tulivuori.
Vuoristot peittävät puistosta noin 70 prosenttia, mikä vaikuttaa alueen kasvillisuuteen. Puistossa on noin 4000 kasvilajia, joista 300 on orkideoita. Alle 1500 metrissä on sademetsää, jossa valtalajeina ovat dipterokarpuskasvien ja hernekasvien lajit. Vuoristometsissä (1500–2500 metriä) kasvaa edelleen runsaasti dipterokarpuskasvia, mutta myös laakeri- ja myrttikasveja. Yli 2500 metristä löytyy laakeri-, pyökki- ja kanervakasveja. Kerincin huipulla on enää ruohoja ja yrttejä.
Puistossa elää useita eläinlajeja. Nisäkkäitä on kirjattu 85 ja lintuja 370 lajia. Äärimmäisen uhanalaisista nisäkäslajeista puistossa elää rottasiileihin kuuluva "Hylomys parvus", sumatrankaniini, sumatrantiikeri, sumatransarvikuono. Linnuista statuksen äärimmäisen uhanalainen on saanut sumatrankäki. Puisto tunnetaan erityisesti hyvästä sarvikuonopopulaatiostaan. Sumatransarvikuonoja asuu puistossa noin 250–500 yksilöä. Tiikeri- ja sarvikuonopopulaatiot kärsivät kuitenkin siitä, että kansallispuiston raja halkaisee lajien asuinalueet. Gunung Tujuhin järvellä on mielenkiintoisia sammakkoeläin- ja hyönteispopulaatioita. Lisäksi Kerinci Seblatin kansallispuistosta on tehty havaintoja ns. Pendek-miestä, jota pidetään kryptozoologisena olentona.
Saksan Grand Prix 1990
Saksan Grand Prix 1990 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 29. heinäkuuta 1990 Hockenheimringillä Länsi-Saksassa. Kilpailun voitti McLarenilla ajanut Ayrton Senna, jolle voitto oli kauden neljäs. Saksat yhdistyivät noin kaksi kuukautta kilpailun jälkeen.
Senna siirtyi voittonsa ansiosta takaisin MM-sarjan kärkeen ohittamalla Alain Prostin neljällä pisteellä.
Sãotoméniibis
Sãotoméniibis on äärimmäisen uhanalainen iibislintu. Sitä pidetään toisinaan oliivi-iibiksen ("Bostrychia olivacea") alalajina "Bostrychia olivacea bocagei".
Sãotoméniibis kasvaa noin 65 cm pitkäksi. Sen pää ja vartalo ovat oliivinvihreät, silmien ympärillä on mustat renkaat. Siivet ovat kirkkaamman vihreät. Nokka on massiivinen, oranssinsävyinen, niskassa töyhtömäinen harja.
Sãotoméniibistä tavataan vain São Tomé ja Príncipen saarivaltiossa Afrikan rannikolla, parisataa kilometriä Gabonista.
Töyhtöiibis
Töyhtöiibis eli erakkoiibis ("Geronticus eremita") on erittäin uhanalainen iibislintu. Niitä arvellaan elävän luonnossa noin 680 ja eläintarhoissa noin 2 000 yksilöä.
Töyhtöiibis kasvaa 70–80 senttimetriä pitkäksi ja sen siipien kärkiväli on 120–135 cm. Sen höyhenpeite on kiiltävän musta ja niskassa on töyhtömäinen harja. Pää on kalju, vaaleanpunertava ja ryppyinen.
Töyhtöiibiksiä elää Marokossa, Turkissa ja Syyriassa. Marokon populaatiossa elää vähintään 95 prosenttia kaikista villeistä töyhtöiibiksistä. Niitä on myös istutettu Itävaltaan ja Saksaan (noin 30 yksilöä) ja Espanjaan, missä laji on vihdoin alkanut lisääntyä 500 vuoden tauon jälkeen.
Töyhtöiibiksen kanta on pieni, mutta Marokon kanta on kasvussa onnistuneiden suojelutoimien ja useiden onnistuneiden pesintöjen jälkeen. Laji luokitellaan erittäin uhanalaiseksi.
Edellisen päivän saari
Edellisen päivän saari () on Umberto Econ kirja vuodelta 1994. Suomeksi se ilmestyi vuonna 1995.
Kirja kertoo 1600-luvun italialaisesta herrasmiehestä, Roberto de la Grivestä, joka ainoana selviää myrskyn aiheuttamasta haaksirikosta. Hän rantautuu autiolle laivalle, jonka uumenista paljastuu useita yllätyksiä. "Edellisen päivän saari" on historiallinen seikkailuromaani ja kaunokirjallinen viitelabyrintti. Päähenkilön muistiinpanojen avulla kuvataan Casalen kaupungin piiritystä kolmikymmenvuotisessa sodassa, Pariisin hovielämää kieroiluineen, meridiaanin metsästystä ja sympatiapulverin salaisuuksia. Eco leikkii viitteillä historiallisista kirjoituksista aina nykypäivään saakka, uskonnollisista ja metafyysisistä pohdiskeluista nykyaikaiseen agenttiromaaniin. Pohjimmiltaan kirja kuitenkin kertoo 1600-luvusta, jolloin moderni tiede oli vielä lapsenkengissä ja perinteiset uskomukset vallalla.
Sininiskaiibis
Sininiskaiibis ("Pseudibis davisoni") on äärimmäisen uhanalainen iibislintu. Sen kannan pelätään supistuneen muutamiin satoihin yksilöihin. Hume nimesi lajin William Ruxton Davisonin kunniaksi.
Sininiskaiibis kasvaa 75–85 senttimetriä pitkäksi. Niskassa on sinisävyinen kaulus. Sen höyhenpeite on kiiltävän musta, niskassa töyhtömäinen harja. Kasvot ovat kaljut ja jalat punertavat.
Sininiskaiibiksiä elää Kambodžassa, Vietnamissa, Laosissa, Indonesiassa.
Jätti-iibis
Jätti-iibis ("Pseudibis gigantea", synonyymi "Thaumatibis gigantea") on äärimmäisen uhanalainen iibislintu ja sukunsa ainoa laji. Niitä arvioidaan olevan jäljellä alle 50 yksilöä
Jätti-iibis kasvaa yli metrin pituiseksi. Sen höyhenpeite on ruskeansävyinen. Pää on kalju ja harmahtava, jalat vantterat ja joko punertavat tai oljenväriset.
Jätti-iibiksiä elää Kambodžassa ja Laosissa.
TF1
TF1 on ranskalainen yksityinen Groupe TF1:n omistama televisiokanava. Kanava yksityistettiin 1987. TF1 on Euroopan suurin kaupallinen kanava.
Evan Seinfeld
Evan Seinfeld (s. 29. joulukuuta 1967 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen muusikko, näyttelijä ja ohjaaja. Hänet tunnetaan parhaiten Biohazard-yhtyeen keulahahmona. Hänen muita yhtyeitään ovat Damnocracy ja The Spyderz.
Hän myös näytteli TV-sarjassa Kylmä rinki moottoripyöräjengiläistä nimeltä "Jaz Hoyt".
Seinfeld on naimisissa pornonäyttelijä Tera Patrickin kanssa ja Seinfeld on itsekin näytellyt pornoelokuvissa pseudonyymillä "Spyder Jonez".
Inositoli
Inositoli, (jonka luonnossa yleisimmin esiintyvä muoto on "myo"-inositoli, "cis"-1,2,3,5-"trans"-4,6-sykloheksaheksoli), on karbosyklinen alkoholi (polyoli), joka on rakenneosana useissa eukarioottisolujen lipiditoisioläheteissä, kuten inositolifosfaatissa, fosfatidyyli-inositolissa (PI) ja fosfatidyyli-inositolifofaatissa (PIP). 
Inositoli on vesiliukoinen yhdiste, jota elimistö syntetisoi glukoosista. Se luokitellaan ns. vitamiinin kaltaiseksi yhdisteeksi, joka ei kaikilta osin täytä klassista vitamiinin määritelmää, mutta joka on välttämätön esimerkiksi kaloille tietyssä kasvuvaiheessa.
Inositolia on eniten pähkinöissä, pavuissa ja viljassa, joista sen hyväksikäytettävyys on kuitenkin heikkoa. Sitä on paljon myös äidinmaidossa, jonkin verran myös lehmänmaidossa. Elimistössä inositolia on paljon hermokudoksessa ja munuaisissa. Inositolilla on suuri merkitys solukalvon osana, lisäksi sitä tarvitaan eikosanoidien, monityydyttymättömien rasvahappojen synteesissä sekä solujen välisessä viestinnässä.
Energiajuomissa on inositolia noin 20 mg/100 ml. Koska inositoli ei ole välttämätön ravintoaine, ei sille ole asetettu saantisuositusta.
Inositolin kemiallinen kaava on CHO, moolimassa 180,16 g/mol ja CAS-numero 87-89-8.
Silhuetit
Silhuetit oli vuonna 1977 perustettu lauluyhtye, jonka tunnetuimpia levytyksiä oli "Jos mulle sydämesi annat", "Onnestain on puolet sinun" ja "Soittotunnit". Vuonna 1980 yhtye osallistui Suomen Eurovision laulukilpailun karsintoihin.
Veikko Sato
Veikko Kalervo Sato (24. syyskuuta 1925 Vampula – 26. elokuuta 1958) oli suomalainen laulaja, jonka levytysura alkoi vuonna 1948. Suosituin hänen kappaleistaan oli Toivo Kärjen säveltämä ja Reino Helismaan sanoittama "Linjuripolkka", jonka Sato levytti vuonna 1950. Kärjen mukaan Sato oli sirkuslaulaja, mutta "niin liukaskielinen polkanlurittaja, ettei vastaavaa löytynyt". Viimeiset levytyksensä Sato teki vuonna 1955. Sato tunnettiin iloisena kaverina, mutta yksityiselämässään hän oli rauhaton vaeltaja. Hän kuoli vain 32-vuotiaana.
Valjantsina Tsybulskaja
Valjantsina Tsybulskaja (, s. 9. helmikuuta 1968, Rostov, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen kävelijä.
Tsybulskaja käveli Göteborgin MM-kisoissa 1995 kahdenneksitoista 10 kilometrin kävelyssä ajalla 43.34. Kaksi vuotta myöhemmin hän oli samalla matkalla kävelyn maailmancupissa yhdestoista ajalla 42.54 ja voitti Ateenan MM-kisoissa 10 000 metrin ratakävelyssä MM-pronssia ajalla 43.49,24. Vuonna 1999 hän sijoittui kävelyn maailmancupissa 20 kilometrin kävelyssä kahdenneksikymmenenneksiviidenneksi käveltyään 1.33.14. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän oli matkan kahdeskymmeneskahdeksas, mutta seuraavana vuonna Edmontonin MM-kisoissa hän voitti MM-hopeaa ajalla 1.28.49. 2002 hän käveli kävelyn maailmancupissa seitsemänneksi ja voitti Pariisin MM-kisoissa 2003 MM-pronssia ajalla 1.28.10. Vuonna 2004 hän sijoittui kävelyn maailmancupissa kolmanneksikymmenenneksiseitsemänneksi ja Ateenan olympialaisissa viidenneksitoista.
Ian Kershaw
Ian Kershaw (29. huhtikuuta 1943 Oldham, Lancashire, Englanti), Sir, on brittiläinen historioitsija, joka tunnetaan Adolf Hitler -elämäkerroistaan. Hän on professori Sheffieldin yliopistossa.
Kershaw on naimisissa Dame Betty Kershaw’n kanssa.
William L. Shirer
William L. Shirer () oli yhdysvaltalainen toimittaja ja historioitsija.
Shirer työskenteli muun muassa Chicago Tribune -lehdelle ja CBS-radioyhtiölle. Hän oli CBS:n Saksan-toimittaja kolmannen valtakunnan aikana 1934–1940 ja raportoi Saksan sodankäyntiä Berliinistä käsin. Hänen kirjoistaan on suomennettu "Kolmannen valtakunnan nousu ja tuho".
Etiopialainen kalenteri
Etiopialainen kalenteri (), tunnettu myös nimellä ge'eziläinen kalenteri, on Etiopian pääasiallinen kalenteri ja sitä käytetään myös liturgisena kirkkokalenterina Etiopian ja Eritrean koptilaisilla kirkoilla. Kalenteri perustuu aleksandrialaiseen eli koptilaiseen kalenteriin, joka taas perustuu vielä vanhempaan egyptiläiseen kalenteriin. Vuoden ja kuukausien alkamispäivät sekä kuukausien pituudet ovat etiopialaisessa kalenterissa samat kuin koptilaisessa, mutta vuosilukujen osalta ne poikkeavat toisistaan.
Kuten juliaanisessa ja koptilaisessa kalenterissa, etiopialaisessakin kalenterissa lisätään lisäpäivä joka neljäs vuosi. Vuodessa on kaksitoista kolmenkymmenen päivän kuukautta, joiden lisäksi on viisi tai kuusi "lisäpäivää" (jota yleensä kutsutaan kolmanneksitoista kuukaudeksi).
Vuosi alkaa samanaikaisesti kuin koptilaisessakin kalenterissa: 29. elokuuta tai 30. elokuuta juliaanisen kalenterin mukaan ja 11. tai 12. syyskuuta gregoriaanisen kalenterin mukaan. Ajanlasku on vajaat 8 vuotta länsimaista ajanlaskua jäljessä, ja Etiopiassa juhlittiin vuoden 2000 alkamista 12. syyskuuta 2007.
Nämä päivämäärät pätevät vain maaliskuusta 1900 helmikuuhun 2100.
Jambi (provinssi)
Jambi on Indonesian provinssi Sumatran saaren itärannikolla. Jambin naapuriprovinsseja ovat pohjoisessa Riau, lännessä Länsi-Sumatra ja Bengkulu ja etelässä Etelä-Sumatra. Idässä Jambi rajoittuu Etelä-Kiinan mereen.
Jambin pääkaupunki on myös nimeltään Jambi. Provinssissa on yhteensä noin 2 879 900 asukasta (vuonna 2010) ja se on pinta-alaltaan 50 058 neliökilometriä. Noin 98 % asukkaista on muslimeita ja suurin etninen ryhmä on malaijit.
Historiansa aikana Jambin alue on kuulunut 600-1300 luvuilla kukoistaneeseen Srivijayan kunigaskuntaan. Srivijayan imperiumin taantuessa Jambin alue irtautui sen otteesta ja alueelle muodostui Jambin sulttaanikunta. 1600-luvulle alueelle tulivat hollantilaiset, jotka liittivät Jambin sulttaanikunnan alueen Kaakkois-Aasian siirtomaihinsa.
Malaijit muodostavat suurimman osan Jambin väestöstä. Suurimmat vähemmistökansallisuudet ovat Jaavalaiset ja Kerinciläiset.
Joulu Tampere
Joulu Tampere tai Tampereen joulun avaus on jokavuotinen tapahtuma, jota vietetään marraskuussa. Sen järjestää Tampere Tunnetuksi ry, joka edustaa yli 300 tamperelaista yritystä.
Joulun avaus järjestetään Tampereen keskustassa sunnuntaipäivänä. Tapahtuma koostuu jouluparaatista sekä ohjelmallisesta tapahtumasta joulupukkeineen ja Petteri-poroineen. Keskustorin joulukuusen valot sytytetään ja kaupat paljastavat jouluikkunansa. Myös Tampereen Valoviikkojen valokuviot palavat koko joulun avauksen ajan.
Sakari Sandroos
Sakari August Sandroos (6. marraskuuta 1919 Vihti – 9. toukokuuta 1997 Nurmijärvi) oli suomalainen korpraali ja Mannerheim-ristin ritari numero 124.
Sandroos taisteli koko jatkosodan ajan JR 7:n riveissä aloittaen pikakivääriampujana ja edeten joukkueen varajohtajaksi. Hänet nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi 21. marraskuuta 1943.
Siviiliammatiltaan Sakari Sandroos oli puuseppä.
Magdelín Martínez
Magdelín Martínez (s. 10. helmikuuta 1976, Camagüey, Kuuba) on italialainen kolmiloikkaaja.
Martínez loikki Edmontonin MM-kisoissa 2001 kolmiloikassa neljänneksi tuloksella 14,52. Kauden lopussa hän oli GP-finaalissa neljäs. Kaksi vuotta myöhemmin hän sijoittui Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa viidenneksi. Myöhemmin samana vuonna hän oli toinen Euroopan cupissa tuloksella 14,76 ja voitti MM-pronssia Pariisin MM-kisoissa loikittuaan 14,90. Kauden lopussa hän oli viides. Martínez sijoittui Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 2004 viidenneksi ja Ateenan olympialaisissa seitsemänneksi. Myöhemmin samana vuonna hän oli viides.
Martínez voitti 2005 Madridin sisäratojen EM-kisoissa hopeaa. Myöhemmin samana vuonna hän loikki Helsingin MM-kisoissa kahdeksanneksi ja seitsemänneksi. Seuraavana vuonna hän voitti Euroopan cupin ykkösliigan, mutta karsiutui Göteborgin EM-kisoissa. Osakan MM-kisoissa 2007 hän sijoittui kuudenneksi. Hän karsiutui Pekingin olympialaisissa 2008, Torinon sisäratojen EM-kisoissa 2009 ja Berliinin MM-kisoissa 2009.
Martínez on voittanut Italian mestaruuden kolmiloikassa vuosina 2002–2007 ja sisäratojen mestaruuden vuosina 2003–2005 sekä 2008 ja 2009.
Magnus Malan
Magnus André De Merindol Malan (30. tammikuuta 1930 Pretoria, Etelä-Afrikka – 18. heinäkuuta 2011) oli Etelä-Afrikan puolustusministeri ja Etelä-Afrikan puolustusvoimien komentaja.
Malan nousi Etelä-Afrikan puolustusvoimien komentajaksi vuonna 1976 ja nimitettiin pääministeri Pieter Willem Bothan hallituksen puolustusministeriksi lokakuussa 1980. Puolustusministerinä toimiessaan Malan vastasi muun muassa Civil Cooperation Bureaun perustamisesta. Hän sai 2. marraskuuta 1995 syytteet apartheid-järjestelmän aikana toteutetuista poliittisista murhista ja osuudesta kolmentoista mustan tappamisesta KwaMakhutan townshipissä Durbanin lähellä vuonna 1987. Todisteiden puutteessa hänet vapautettiin vuonna 1996.
Gunung Kerinci
Gunung Kerinci on Indonesian korkein tulivuori. Se sijaitsee Sumatran saarella Barisanin vuoristossa. Yli 3800 metrin korkuinen vuori on Kerinci Seblatin kansallispuiston huomattavin maastonpiirre. Vuori kohoaa jopa 2400–3300 metriä ympäröivän tasangon yläpuolelle. Kerincin huipulla on syvä ja 600 metriä leveä kraatteri, joka on usein osin täyttynyt vedellä muodostaen kraatterijärven.
Kerinci on aktiivinen tulivuori ja se on purkautunut useasti vuoden 1838 ensimmäisen rekisteröidyn purkauksen jälkeen . Viimeisin purkaus tapahtui vuonna 2004 VEI-asteikon lukemalla 2 . Tämän jälkeen tulivuoren aktiivisuus on ollut kasvussa ja alueen asukkaita on myös varoitettu asiasta .