hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Jaakko Mäki
Jaakko Mäki (sukunimi aikaisemmin Kaunismäki) (2. tammikuuta 1878 Ilmajoki – 14. tammikuuta 1938 Petroskoi, Neuvostoliitto) oli palstatilallinen, kupariseppä ja sosialidemokraattien kansanedustaja joka siirtyi Suomen sisällissodan jälkeen Venäjälle ja liittyi mukaan SKP:n toimintaan.
Mäen vanhemmat olivat torppari Tuomas Kaunismäki ja Maria Liisa Kaunismäki. Hän kävi kiertokoulua ja myöhemmin taideteollisuuskoulun. Mäki oli kupariseppänä Helsingissä ja Ilmajoella ja vuosina 1902–1905 hän työskenteli Yhdysvalloissa. Palattuaan Suomeen Mäki oli palstatilallisena ja levyseppänä Ilmajoella 1905–1918. Mäki oli ollut SDP:n jäsenenä vuodesta 1899 ja hän oli puolueen kansanedustajana 1908–1914 ja 1917 edustaen Vaasan läänin eteläistä vaalipiiriä.
Suomen sisällissodan aikana Mäki toimi Suomen kansanvaltuuskunnan asutushallituksen maatalousasiainosaston komissaarina ja evakuointiosaston apulaispäällikkönä. Sodan loppuvaiheessa hän siirtyi Venäjälle Pietariin ja oli aluksi rivisotilaana puna-armeijassa. Vuonna 1920 hän saapui Petroskoihin jossa hän toimi Karjalan kommuunin maatalousasiain osastonjohtajana ja vallankumouskomitean jäsenenä sekä Karjalan vallankumouskomitean agitaatiojaoston päällikkönä. Seuraavana vuonna hän oli agitaatiokoulun johtajana ja Petroskoin huoltokomission kuulustelijana.
1920-luvulla Mäki oli Kommunisti-lehden toimituskunnassa 1922, Vapaus-lehden toimituskollegion jäsenenä 1924, Karjalan työkansan kommuunin NKP:n aluekomitean suomenkielisen osaston johtajana 1921–1924, Uhtuan puoluekomitean sihteerinä 1924–1929 ja vuodesta 1925 Karjalan toimeenpanevan keskuskomitean jäsenenä.
1930-luvulla Mäki toimi Rakennustrustin puoluekomitean sihteerinä ja NKP:n Petroskoin kaupunkikomitean jäsenenä 1930–1934 sekä 1934–1935 Uhtuan toimeenpanevan piirikomitean puheenjohtajana ja kolhoositalonpoikaiskoulun talousosaston johtajana. Mäki erotettiin puolueesta ja kaikista tehtävistään 1935 ja hänet vangittiin 29. heinäkuuta 1937 vastavallankumouksellisesta kansalliskiihkoisesta toiminnasta syytettynä. Mäki tuomittiin kuolemaan ja hänet teloitettiin ampumalla 14. tammikuuta 1938 Petroskoin lähistöllä. Mäen maine palautettiin 1956.
Mäki oli naimisissa vuodesta 1902 Susanna Palomäen kanssa.
Antti Nahkala
Antti "Jaakko (Ahti Jakob") Nahkala () oli rakennustyönjohtaja ja Suomen sosialistisen työväenpuolueen kansanedustaja.
Nahkalan vanhemmat olivat mäkitupalainen Henrik Nahkala ja Brita Samuelintytär. Nahkala työskenteli maa- ja rakennustöissä Jaalassa ja Kajaanissa vuoteen 1917 ja rakennustyönjohtajana Kajaanissa vuodesta 1917. Suomen sisällissodan jälkeen Nahkala tuomittiin vankilaan poliittisista syistä 1918 ja uudelleen 1923 kuritushuoneeseen 6 vuodeksi. Hän oli sitä ennen sosialistisen työväen puolueen kansanedustajana 1922–1923 edustaen Oulun läänin eteläistä vaalipiiriä. Vapauduttuaan vankilasta Nahkala oli vuosina 1928–1932 kirvesmiehenä Helsingissä Radiator-yhtymässä ja oli SKP:n keskuskomitean poliittisen toimikunnan jäsenenä.
Joulukuussa 1932 Nahkala siirtyi SKP:n luvalla salaa Neuvostoliittoon. Nahkala lähetettiin Toivo Antikaisen suosituksella NKP:n Karjalan aluekomitean tehtäviin Petroskoihin. Hän työskenteli rakennusyhtymässä ja helmikuusta 1937 alkaen puuseppänä Promigrushka-artellissa. Nahkala vangittiin 3. elokuuta 1938 vakoilijana, ja hänet tuomittiin kahdeksaksi vuodeksi vankeuteen. Nahkala kuoli rangaistusta kärsiessään NKVD:n Uhto-Izhemskin leirillä elokuussa 1942. Hänen maineensa palautettiin 1956.
Nahkala oli naimisissa vuodesta 1904 Viliina Tolosen (s.1883) kanssa.
Metal Health
Metal Health on kalifornialaisen heavy metal -yhtye Quiet Riotin studioalbumi joka julkaistiin 11. maaliskuuta 1983.
Wolfenbüttel
Wolfenbüttel on kaupunki Ala-Saksin osavaltiossa, keskisessä Saksassa. Se sijaitsee Oker-joen varrella ja toimii Wolfenbüttelin piirikunnan hallintokaupunkina. Se on myös Braunschweigin evankelisluterilaisen maakirkon keskuskaupunki. Vuoden 2015 lopussa sen asukasluku oli 54 124 ja pinta-ala on 78,51 neliökilometriä. Maailmankuulu Jägermeister-yrttilikööri valmistetaan Wolfenbüttelissa.
Varhaisin maininta Wolfenbüttelistä historiallisissa lähteissä sijoittuu vuodelle 1118, jolloin kaupunki tunnettiin nimellä "Wulfersbutle". Kaupungista tuli Braunschweigin herttuoiden residenssi vuonna 1432. Seuraavien kolmen vuosisadan aikana siitä kehittyi huomattava kulttuurikeskus. Kaupungissa vaikuttivat muun muassa Michael Praetorius, Gottfried Leibniz ja Gotthold Ephraim Lessing. Vuonna 1753 herttuallinen hovi kuitenkin lopulta palasi takaisin Braunschweigiin, ja Wolfenbüttel menetti merkittävyyttään.
Pekka Nurmiranta
Pekka Nurmiranta (sukunimi aikaisemmin Bovellan, 7. marraskuuta 1887 Iisalmi – 1941 jälkeen, Neuvostoliitto) oli toimittaja ja Suomen sosialistisen työväenpuolueen kansanedustaja.
Nurmirannan vanhemmat olivat mökkiläinen Tahvo Bovellan ja Kaisa Forselius. Hän kävi kansakoulun ja teki sen jälkeen etupäässä maa- ja metsätaloustöitä vuoteen 1921 saakka. Nurmiranta oli Suomen sosialistisen työväenpuolueen jäsen 1920–1923. Vuonna 1921 hänestä tuli kuopiolaisen Savon Kansa -lehden vastaava toimittaja ja vuonna 1923 Oulussa ilmestyneen Pohjan Kansa -lehden päätoimittaja. Nurmiranta oli Suomen sosialistisen työväenpuolueen kansanedustajana 1922–1923 edustaen Kuopion läänin läntistä vaalipiiriä.
Nurmiranta siirtyi joulukuussa 1923 Ruotsiin asuen ensin Haaparannassa ja oli siellä työssä Norrskensflamman-lehden kirjapainossa. Seuraavana vuonna hän matkusti Tukholmasta Viron kautta Neuvostoliittoon saapuen Pietariin vuoden lopulla. Nurmiranta lähetettiin tammikuussa 1925 Neuvosto-Karjalaan, jossa hän työskenteli 1926 kasvattajana Paatenen lastenkodissa ja oli vuonna 1929 oikolukijana Punainen Karjala -lehden toimituksessa. 1930-luvulla Nurmiranta teki erilaisia töitä Petroskoissa – hän oli Petroskoin postilaitoksen kuljetusosaston johtajana 1932, Petroskoin suomalaisen teatterin näyttelijänä 1930–1935 ja rakennustyöläisenä 1936–1940.
Nurmiranta vangittiin Neuvostoliitossa 24. kesäkuuta 1941 vastavallankumouksellisesta toiminnasta syytettynä ja 8. lokakuuta 1941 hän sai kuuden vuoden vankeustuomion. Hänen oletetaan kuolleen Neuvostoliitossa. Iisalmen raastuvanoikeus julisti Nurmirannan kuolleeksi 17. joulukuuta 1979. Hänen maineensa palautettiin Venäjällä 1994.
Nurmiranta oli naimisissa Aino Menkisen (s. 1889) kanssa.
Juho Perälä
Juho Sylvester Perälä (24. elokuuta 1887 Teuva – 20. tammikuuta 1938 Karhumäki, Neuvostoliitto) oli maanviljelijä ja sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden eduskuntaryhmän kansanedustaja.
Teuvan Perälänkylässä syntyneen Perälän vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Perälä ja Johanna Sofia Mikontytär. Hän kävi kansakoulun ja toimi maanviljelijänä Teuvalla vuoteen 1930 saakka. Hän oli SDP:n jäsen vuodesta 1907 ja Suomen sosialistisen työväenpuolueen jäsen vuosina 1921–1923. Vuonna 1925 Perälästä tuli SKP:n jäsen. Hän oli sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden eduskuntaryhmän kansanedustajana 1928–1930 edustaen Vaasan läänin eteläistä vaalipiiriä.
Lapuan liikkeen edustajat sieppasivat Perälän 19. kesäkuuta 1930 ja muiluttivat hänet Neuvostoliittoon. Neuvostoliitossa Perälä lähti ensin Toivo Antikaisen mukana Leningradiin ja sieltä edelleen Petroskoihin josta hänet Edvard Gyllingin suosituksella lähetettiin Sunun valtiontilalle tallinhoitajaksi. Perälä oli Sunun tilan poliittisena ohjaajana 1933 ja Tunkuan piirin instruktorina 1934–1935. Hänet erotettiin puolueesta ja tehtävistään Kontupohjan piirikomitean päätöksellä 14. marraskuuta 1935 puolueen puhdistuksen yhteydessä.
Perälä vangittiin 10. joulukuuta 1937 vastavallankumouksellisesta kansalliskiihkoisesta toiminnasta syytettynä. Hänet tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin ampumalla 20. tammikuuta 1938 Karhumäen lähistöllä. Perälän maine palautettiin 1956.
Perälä oli naimisissa vuodesta 1911 Elsa Eulaalia Salmelan (s. 1884) kanssa. Heillä oli neljä poikaa ja kaksi tytärtä. Yksi pojista jäi asumaan Suomeen isovanhempien luokse. Vaimo, tyttäret ja yksi poika toimitettiin takaisin Suomeen isän vangitsemisen jälkeen, sillä heillä ei ollut Neuvostoliiton passia.
Tel Hazor
Tel Hazor on muinaisen Hazorin kaupungin rauniokumpu. "Tel" tarkoittaa esihistoriallisen asutuksen paikalla Välimeren itäpään alankoalueilla olevaa kumpua. Pronssikaudella Tel Hazoriin rakennettiin useita palatseja ja temppeleitä. Paikka on määritelty kuningas Salomonin aikaiseksi. Ensimmäiset kaivaukset Tel Hazorissa tehtiin vuonna 1928, mutta tarkempia tutkimuksia tehtiin vasta 1950-luvulla ja tuloksia esiteltiin vuonna 1990.
Reetta Tuura
Vuoristoneuvoksetar Reetta Tuura on päähahmo Uuno Turhapuro -elokuvissa. Hän on vuorineuvos Tuuran vaimo, Elisabethin äiti ja Uuno Turhapuron anoppi. Reetta Tuura suhtautuu Uunoon täysin eri tavalla kuin aviomiehensä, sillä hän ymmärtää Uunon mielipiteitä ja on valmis auttamaan ja kuuntelemaan tätä.
Hahmo esiintyi ensimmäistä kertaa elokuvassa "Professori Uuno D. G. Turhapuro" (1975) nimellä "Elisabethin äiti". Tuolloin häntä näytteli Anja Pohjola. Seuraavassa elokuvassa, "Lottovoittaja UKK Turhapurossa" (1976) hahmoa esitti Marita Nordberg. Vuonna 1977 elokuvassa "Häpy Endkö? Eli kuinka Uuno Turhapuro sai niin kauniin ja rikkaan vaimon" hahmoa esitti Ritva Valkama. Seuraavasta vuodesta lähtien hahmoa on näytellyt taas Marita Nordberg.
Sami Suominen
Heikki Samuli (Sami) Suominen (28. helmikuuta 1922 Viipuri – 30. joulukuuta 1985 Espanja) oli diplomi-insinööri ja muovialan yrityksen Amerplastin perustaja. Suominen oli myös kokoomuksen kansanedustajana 1970-luvun alussa.
Suomisen vanhemmat olivat ylijunailija Juho Ilmari Suominen ja Ilma Selina Tuominen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1941 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1947. Suominen työskenteli Stockholms bryggerierin laboratoriokemistinä 1948 ja Yhdysvalloissa Seagramin kemistinä 1948–1949. Palattuaan Suomeen Suominen toimi Oy Pyynikin pääkemistinä Tampereella 1951–1962.
Vuonna 1952 Sami Suominen yhdessä vaimonsa Marjan kanssa perusti Amerplast-nimisen muovialan yrityksen jonka toimitusjohtajana Suominen toimi kuolemaansa saakka.
Suominen oli kokoomuksen kansanedustajana 1970–1975 edustaen Hämeen läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamies vuoden 1968 vaaleissa ja mukana kunnallispolitiikassa Tampereen kaupunginvaltuuston ja kaupunginhallituksen jäsenenä. 1960- ja 1970-luvun vaihteessa hän oli vakiojäsen radion keskusteluohjelmassa Talouspoliittinen keskustelukerho.
Sami Suominen kuoli tapaturmaisesti Espanjassa 63 vuoden iässä vuonna 1985.
Tel Be’er Sheva
Tel Be'er Sheva on paikka eteläisessä Israelissa, jossa sijaitsee Raamatun mainitseman muinaisen Be'er Shevan eli Beersheban (Beer Sheban) jäänteet. Paikalla on tell-rauniokumpu ja siellä asuttiin jo kivi-kuparikaudella 4000 eaa.
Rock ’n’ Roll Gypsies
Rock 'n' Roll Gypsies on Saxon-nimisen Heavy Metal -yhtyeen toinen livealbumi. Se oli ensimmäinen albumi, jonka Biff Byford tuotti ja Nibbs Carterin ensimmäinen työ Saxonin kanssa. Vuonna 2001 se uudelleenjulkaistiin lisättynä kahdella uudella kappaleella. Uudelleen julkaistun version tuottajana oli koko yhtye, eikä pelkästään Byford.
Greatest Hits Live (Saxonin albumi)
Greatest Hits Live on Heavy Metal -yhtye Saxonin kolmas livealbumi, joka julkaistiin vuosi Rock 'n' Roll Gypsies livealbumia myöhemmin.
Loreton litania
Loreton litania () on katolilaisten käyttämä rukous, jossa pyydetään Neitsyt Marian esirukouksia. Sitä rukoillaan etenkin ruusukkorukouksen lopuksi. Litania on saanut nimensä Italiassa sijaitsevan Loreton kaupungin mukaan, jonne enkelit perimätiedon mukaan siirsivät Neitsyt Marian talon hänen kuolemansa jälkeen. Loreton litania perustuu Idän kirkkojen neitsyt Marialle osoittamiin rukouksiin. Litanian ensimmäinen latinankielinen muoto on tunnettu 1200-luvulta, nykyisen muotonsa se on saanut 1500-luvulla. Litanian hyväksyi hyväksyi virallisesti paavi Sixtus V vuonna 1687. Kun Klemens VII rajoitti litanioiden käyttöä liturgiassa vuonna 1601 hän mainitsi Loreton litanian kaikkien pyhien litanian ohella ainoana, jota edelleenkiin saatiin käyttää kirkon liturgisessa elämässä.
Rukous koostuu monista lyhyistä rukouksista:
Hurskaat katoliset lisäävät tähän vielä:
Jumalan Karitsa, joka pois otat maailman synnin,
säästä meitä, Herra.
Jumalan Karitsa, joka pois otat maailman synnin,
kuule rukouksemme, Herra.
Jumalan Karitsa, joka pois otat maailman synnin,
armahda meitä.
Sinun turviisi pakenemme, pyhä Jumalansynnyttäjä. Älä hylkää rukouksiamme, vaan varjele meidät kaikista vaaroista, oi kunnioitettu ja siunattu Neitsyt Maria. Rukoile puolestamme, pyhä Jumalansynnyttäjä, että me Kristuksen lupausten arvoisiksi tulisimme. Amen.
VES Awards
VES Awards on vuosittainen palkintogaala. Se jakaa palkintoja visuaalisista tehosteista elokuvissa ja televisiosarjoissa. Ensimmäisen kerran gaala järjestettiin vuonna 2001.
Kuopion MimmiFutis
Kuopion MimmiFutis (lyh. KMF) on vuonna 1987 perustettu kuopiolainen naisjalkapalloseura, jonka toimintaa jatkaa nykyään Pallokissat. Seuran edustusjoukkue pelasi naisten korkeimmalla sarjatasolla Naisten Liigassa (vuodesta 2003). Seuran kotikenttä on Kuopion keskuskenttä.
Seuran puheenjohtaja on Arto Parkkinen ja edustusjoukkueen valmentajana toimii Pertti Nissinen. Aikaisemmin seuran juniori- sekä edustusjoukkueen valmentajina on nähty muun muassa Atik Ismail, Esa Pekonen ja Ensio Pellikka. __notoc__
Seuran B-tytöt voittivat SM-hopeaa kaudella 2007 (myös kaudella 2005). Edustusjoukkue pelasi alakanttiin, sillä tavoitteena ollut mitali vaihtui paikkaan alaloppusarjassa. Kaudella 2008 KMF:n edustus otti ensimmäisen mitalinsa voittaessaan Naisten Liigassa pronssia. B-tytöt voittivat jälleen SM-hopeaa. Kaudella 2009 edustus voitti toisen pronssinsa. B-tytöt nappasivat vuorostaan pronssia.
KMF:n keskikenttäpelaaja Nelli Berg siirtyi syksyllä 2007 vuoden mittaisella sopimuksella ammattilaiseksi Reggianaan. Hänestä tuli kautta aikojen ensimmäinen naispuolinen, ja kokonaisuudessaan kuudes suomalaisjalkapalloilija Italian pääsarjoissa. Reggiana oli kiinnostunut myös kahdesta muusta KMF-pelaajasta, Nellin sisaresta Neea Bergistä sekä Heini Mäkelästä. Muiden siirrot eivät kuitenkaan toteutuneet. Berg palasi KMF:ään kaudeksi 2008.
KMF:n tuolloinen kapteeni Niina Hyvönen pelasi ensi kerran maajoukkueessa 9. maaliskuuta 2007 Algarve Cupin ottelussa Suomi–Yhdysvallat.
Hyvönen, Mäkelä ja Neea Berg osallistuivat myös alle 20-vuotiaiden MM-kisoihin vuonna 2006 Moskovassa. Kolmikosta Mäkelä on sittemmin noussut A-maajoukkueeseen.
Kuopion MimmiFutis ry hallinnoi Naisten Liigassa pelaavaa edustusjoukkuetta sekä B-tyttöjen SM-sarjassa sekä 1. divisioonassa pelaavia juniorijoukkueita. 
KMF aloitti kevättalvella 2009 myös Naisten kakkosjoukkueen toiminnan. Joukkue pelasi kaudella 2009 Naisten Itä-Suomen Piirinsarjaa.
Kuopion MimmiFutis Ry:n sarjapaikka naisten jalkapalloliigassa siirtyi Pallokissoille 2012.
Kuopion MimmiFutis Ry, johtokunta:
Tyttöjen jalkapallotoiminta organisoitiin vuonna 2007 omaksi seurakseen, KMF Juniorit ry:ksi. Yhdistys pyöritti muun muassa Mimmiliigaa (5-11-vuotiaille). KMF Junioreiden toiminnassa oli mukana noin 400 tyttöä, joista ikäkausijoukkueissa 280 ja loput mimmiliigassa. KMF Juniorit ry. oli elokuussa 2009 lisenssipelaajien määrällä mitattuna Itä-Suomen kolmanneksi suurin jalkapalloseura.
KMF Juniorit saivat syksyllä 2009 kokopäiväisen junioripäällikön. Tehtävää palkattiin hoitamaan KuPSissa Veikkausliigaa 2001 pelannut, ja Kingsissä pääosan urastaan tehnyt entinen jalkapalloilija Pasi Tuutti.
Lokakuussa 2010 seuran nimeksi vaihdettiin Pallokissat.
Vuonna 2007 perustettiin naisten harrastejalkapallojoukkue FC Minna. Ikäraja FC Minnan toimintaan on 18 vuotta. Joukkueeseen kuuluu muun muassa useita KMF-tyttöjalkapalloilijoiden äitejä. FC Minna on pelannut kaudesta 2009 lähtien pienkenttäpiirisarjaa. Hallinnollisesti joukkue toimii KMF Juniorien alaisuudessa.
Solid Ball of Rock
Solid Ball of Rock on Saxon-nimisen heavy metal -yhtyeen kymmenes studioalbumi vuodelta 1990. Albumista julkaistiin Japanissa versio, jossa on yksi bonuskappale.
"Solid Ball of Rock" on Saxonin ensimmäinen levy, jolla soittaa nykyinen basisti Nibbs Carter. Levy oli pitkästä aikaa myyntimenestys, mutta ei noussut edeltäjiensä lailla Britannian albumilistalle, sillä levyä markkinoitiin lähinnä Saksassa ja muualla Keski-Euroopassa johtuen Saxonin uudesta saksalaisesta levymerkistä.
Albumilla on astetta tummempi, mutta suhteellisen rokkaava soundi. Melodinen rock-kappale ”Requiem (We Will Remember)” julkaistiin singlenä, ja nykyään se on yhtyeen suosituimpia hittejä.
William Stukeley
William Stukeley (7. marraskuuta 1687 – 3. maaliskuuta 1765) oli brittiläinen antikvaari ja lääkäri, joka tunnetaan erityisesti Stonehengen ja Avebury Circlen tutkimisesta. Häntä pidetään yhtenä arkeologian perustajana. Stukeley oli Isaac Newtonin hyvä ystävä ja kirjoitti hänestä tämän kuoleman jälkeen elämäkerran. Stukeley kuului vapaamuurareihin.
Stukeley syntyi Holbeachissä, Lincolnshiressa. Hänen isänsä oli ammatiltaan juristi. Opiskeltuaan Corpus Christi Collegessa Cambridgessa hän muutti Lontooseen. Siellä hän jatkoi opintojaan lääketieteen alalla St Thomas's Hospitalissa. Vuonna 1710 Stukeley aloitti oman praktiikan Bostonissa Lincolnshiressa, mutta palasi takaisin Lontooseen seitsemän vuotta myöhemmin. Vielä samana vuonna hänet valittiin Englannin tiedeakatemian, Royal Societyn, jäseneksi. Vuonna 1718 hän perusti itse Society of Antiquariesin, toimien yhdeksän vuotta sen sihteerinä.
Stukeleyn Stonehengen tutkimukset ovat historian ensimmäinen yritys määrittää monumentin ikä. Hänen mukaansa rakentajien oli ymmärettävä magnetismia, koska monumentti osoitti kohti magneettista pohjoisnapaa. Stukeley päätyi laskelmissaan tulokseen, että Stonehenge valmistui noin vuonna 490 eaa.; tämä on tuhansia vuosia myöhemmin verrattuna nykytietämykseen.
Allopatrinen lajiutuminen
Allopatrinen lajiutuminen on lajiutumisen muoto, jossa maantieteellisesti eristyneelle populaatiolle kehittyy tehokkaat isolaatiomekanismit. Jos maantieteellinen este joskus poistuu ja eristyksissä olleen populaation ja lähtöpopulaation levinneisyysalueet yhtenevät, lisääntymisisolaatio estää populaatioiden yksilöitä lisääntymästä keskenään; eristyneestä populaatiosta on kehittynyt uusi laji.
Eristyneessä populaatiossa muodostuu rekombinaation tuloksena uudenlaisia fenotyyppejä, voi syntyä uusia mutaatioita, muista populaatioista voi satunnaisesti levitä erilaisia geenejä ja populaation pienestä koosta johtuvan geneettisen ajautumisen seuraksena geenejä saattaa hävitä. Eristynyt populaatio elää todennäköisesti myös erilaisessa ympäristössä kuin lähtöpopulaatio, jolloin siihen kohdistuu erilaisia valintapaineita. Mikäli populaatio on tarpeeksi kauan eristyksissä, geneettiset erot lähtöpopulaatioon voivat kasvaa niin suuriksi, että siitä kehittyy oma lajinsa. Isolaatiomekanismit voivat syntyä sattumalta esimerkiksi tiettyyn ekologiseen lokeroon sopeutumisen "sivutuotteena" tai sukupuolivalinnan kautta, jolloin esimerkiksi käyttäytymiseen tai ulkonäköön liittyvät muutokset voivat muodostua pretsygoottisiksi isolaatiomekanismeiksi. Jos maantieteellinen este poistuu ennen kuin populaatiolle syntyy isolaatiomekanismeja, voi eristyksissä ollut populaatio sulautua takaisin lähtöpopulaatioon. Eristyneen populaation riski kuolla sukupuuttoon saattaa myös olla varsin suuri.
Allopatrisessa lajiutumisessa on kaksi muotoa: dikopatrinen lajiutuminen ja peripatrinen lajiutuminen. Ne eroavat toisistaan siinä, miten populaatio joutuu eristyksiin lähtöpopulaatiosta. Dikopatrisessa lajiutumisessa populaation esiintymisalueelle syntyy maantieteellinen este, joka jakaa populaation kahteen osaan. Tällainen este voi olla esimerkiksi mannerjäätikkö tai salmi.
Peripatrisessa lajiutumisessa perustajapopulaatio siirtyy elämään uudelle, lajin alkuperäisen levinneisyysalueen ulkopuoliselle alueelle ylitettyään yleensä ensin lajille soveltumattoman maaston; näin populaatio jää eristyksiin lähtöpopulaatiosta. Koska perustajapopulaation koko on usein hyvin pieni, se edustaa todennäköisesti vain pientä osaa lähtöpopulaation geneettisestä vaihtelevuudesta. Siksi populaation yksilöt voivat olla genotyypiltään ja fenotyypiltään huomattavan erilaisia kuin lähtöpopulaation yksilöt; tätä ilmiötä kutsutaan perustajavaikutukseksi. Perustajavaikutus sekä uudesta elinympäristöstä johtuvat erilaiset valintapaineet saattavat kiihdyttää genotyypin uudelleenjärjestäytymistä ja uuden lajin syntyä.
Abdullah Tammi
Abdullah Tammi (ent. Risto Olavi Tammi, s. 11. heinäkuuta 1949 Paimio) on islaminuskoon kääntynyt suomalainen, joka toi Suomen islamilaisen puolueen julkisuuteen. Hän toimi sen puheenjohtajana, kunnes erosi joulukuussa 2009.
Omien sanojensa mukaan Tammi on aiemmin toiminut KGB:n agenttina ja tämän tiedustelupalvelun kehotuksesta soluttautunut uskonnollisiin ja poliittisiin puolueisiin.
Tammi on toiminut 1970-luvulta lähtien erilaisissa poliittisissa ja uskonnollisissa järjestöissä. Hän on omien sanojensa mukaan toiminut ”KGB:n kehotuksesta soluttautuneena” muun muassa Pekka Siitoimen natsiliikkeessä, SKDL:n ja SMP:n kunnallisvaaliehdokkaana, esiintynyt mormonisaarnaajana sekä kuulunut Vapaakirkkoon, Adventtikirkkoon ja Jehovan todistajiin. Hän on toiminut saarnaajana, palopäällikkönä ja vasemmistolaisena ammattiyhdistyspoliitikkona.
Tammi on kertonut palvelleensa KGB:tä 1970-luvun alkupuolelta aina 1990-luvun puoliväliin saakka ja keränneensä noissa toimissa tietoa lähinnä erilaisista uskonnollisista yhteisöistä ja Raamattujen salakuljetuksesta Neuvostoliittoon.
Joulukuussa 2009 Tammi ilmoitti eroavansa Suomen islamilaisen puolueen puheenjohtajan virasta. Tammelle ja puolueen hallituksen muiden jäsenten välille oli tullut kiistaa, kun Tammi otti kantaa terrorismia vastaan. Hallituksen jäsenen Sauli Ingmanin mukaan Tammi oli yksipuolinen tuomitessaan Tšetšenian terrorismin mutta ei Venäjän valtion terrorismia Tšetšeniassa.
Tammi ilmoitti aikovansa perustaa uuden puolueen, Sosialistisen Rauhan Puolueen, joka ei korosta uskonnollisia kysymyksiä. Myöhemmin hän kertoi olevansa mukana Suomen Työväenpuolueessa. Tammi oli Suomen Työväenpuolueen ehdokkaana vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Uudenmaan vaalipiirissä ja sai 25 ääntä. Nykyään hän toimii perustamassaan Punakaartissa.
Viro asetti 8. huhtikuuta 2010 Abdullah Tammen kymmenen vuoden maahantulokieltoon.
Kuuluessaan Suomen islamilaiseen puolueeseen Tammen mukaan ”Jumalan säätämä” šaria-laki oli parempi kuin ihmisen laki. Tammen mielestä oli oikein tappaa aviorikoksesta kiinnijäänyt, jos silminnäkijöitä oli neljä. Tammi vahvisti haastattelussa, että vakavassa tapauksessa hän hyväksyisi aviorikoksen tekijän kivittämisen kuoliaaksi. Tammi myös ilmoitti voivansa hyväksyä kuolemantuomion myös vakavasta herjauksesta islamia vastaan. Samalla hän myös ihaili Afganistanin Taliban-hallinnon aikaa ja Somalian islamilaista hallintoa, koska näiden hallintojen aikana on eri rikollisuuden määrä laskenut.
Puolueen tavoitteena oli Suomen islamilaistaminen, eli käytännössä alkoholijuomien poistaminen kaupoista ja kioskeista, muslimilasten vapauttaminen koulun musiikkitunneilta ja liikuntatuntien uimahallikäynneiltä, šarian käyttöönotto, halal-teurastaminen ja poikien ympärileikkaus.
J. B. Bury
John Bagnell Bury (16. lokakuuta 1861 – 1. kesäkuuta 1927), joka tunnetaan yleisemmin nimellä J. B. Bury, oli irlantilainen protestanttinen historioitsija ja filologi.
Bury käsitteli aiheita muinaisesta Kreikasta aina 1800-luvun paaviuteen asti, mukaan lukien Rooman valtakunnan historia. Hän elvytti myös Bysantin tutkimuksen, joka englanninkielisessä maailmassa oli jäänyt vähille Edward Gibbonin jälkeen.
Teoksessaan "Ajatuksen vapauden historia" (1914) Bury tarkasteli ajattelun vapauden kehitystä antiikin kulttuurista 1800- ja 1900-lukujen vaihteeseen.
Kirjassa "Idea of Progress" (1920) Bury katsoi edistysajattelun olleen ennen ensimmäistä maailmansotaa länsimaitten johtava ajatusmalli, ja että tuolloin ani harva olisi voinut uskoa läntisen sivilisaation heikkenemiseen ja hajoamiseen. Tämä luottamus oli hänen mukaansa heikentynyt sodan seurauksena.
Timo Koskela
Timo Koskela (s. 23. tammikuuta 1979 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija, joka siirtyi kaudeksi 2011–2012 Sveitsin kakkosliigan GCK Lionsiin.
Koskela on voittanut A-, B- ja C-nuorten pistepörsit, valittu Tanskan liigan All-Starssiin ja on kaksinkertainen Tanskan mestari. SM-liigassa Koskela on voittanut pronssia neljästi.
Forever Free
Forever Free on heavy metal -yhtye Saxonin yhdestoista studioalbumi.
Levy on yhtyeen ensimmäinen Englannissa nauhoitettu albumi sitten 1980-luvun. Levy oli edeltäjänsä tavoin suosittu Keski-Euroopassa ja jatkaa tyylillisesti melko samoilla linjoilla kuin "Solid Ball Of Rock".
Biff Byfordin isälleen omistama "Iron Wheels" -balladi julkaistiin singlenä ilman merkittävää suosiota.
Ajatuksen vapauden historia
Ajatuksen vapauden historia on historioitsija J. B. Buryn teos vuodelta 1914. Teos on suomennettu vuonna 1917. Alkukielellä teoksesta on otettu uusintapainoksia myös nykyisin. Bury käsittelee ajatuksenvapauden kehitystä antiikin kulttuurista 1800- ja 1900-lukujen vaihteeseen ja suvaitsevuuden, perusoikeuksien ja järkiajattelun leviämistä.
Jay Epae
Jay Epae, oikealta nimeltään Nicholas Epae (1932 Uusi-Seelanti – 8. syyskuuta 1994) oli yhdysvaltalainen poplaulaja, joka tuli vuonna 1961 tunnetuksi Pohjoismaissa kappaleestaan "Putti Putti". Hän syntyi Uudessa-Seelannissa, ja hänen isänsä oli havaijilainen ja äitinsä maori. Isänsä kautta hän tutustui havaijilaiseen musiikkiin. Hän muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1957. Hän aikoi ryhtyä ammattinyrkkeilijäksi, mutta ranteen murtuminen katkaisi uran, ja hän ryhtyi muusikoksi. Hän esiintyi aluksi yökerhoissa, josta levy-yhtiö "Mercury" löysi hänet. Hänen ensimmäinen levynsä oli hänen oma sävellyksensä Putti Putti, joka levytettiin New Yorkissa. Levy ei menestynyt USA:ssa, mutta Pohjoismaissa siitä tuli erittäin suosittu silloin toiminnassa olleen merirosvoradion Radio Nordin soittaessa sitä ahkerasti. Levy nousi Suomessa ja Ruotsissa listojen ykköseksi ja pysyi Suomessa ykkösenä peräti kolme kuukautta. Siitä tehtiin useita suomenkielisiä versioita, joista parhaiten menestyi Kai Lindin levytys.
Epae yritti jatkaa vielä havaijilaisella linjalla levyttämällä kappaleen "Hula-cha", mutta se ei enää menestynyt missään, ja mies painui unholaan. Hän muutti myöhemmin Australiaan, jossa eli lopun elämäänsä.
Liberian maantiede
Liberia kuuluu Saharan etelänpuoleiseen Afrikkaan. Maa sijaitsee Länsi-Afrikassa, Atlantin rannikolla. Liberian maarajojen kokonaispituus on 1 587 km; 306 km Sierra Leonen kanssa koillisessa, 563 km Guinean kanssa pohjoisessa ja 716 km Norsunluurannikon kanssa idässä. Yhteensä Liberian pinta-ala on 111 370 km², joista 96 320 km² on maa-aluetta ja 15 050 km² sisävesistöä.
Liberia jakautuu kolmeen maantieteelliseen alueeseen; rannikolla on laguunien ja mangrovemetsien muodastama kaistale, kuten naapurimaillakin. Rannikko muuttuu sisämaahan mentäessä kumpuilevaksi mäkimaastoksi, jossa kasvaa sademetsää. Lopulta mäkimaasto muuttuu ylängöksi ja vuoristoksi pohjoisemmaksi mentäessä. Ylätasangosta suurin osa on aroa tai metsää. Liberian korkein vuori on Mount Wuteve 1 380 m.
Yhteensä Liberian pinta-alasta on metsää noin 39 %. Vain yksi prosentti maasta on viljelykelpoista.
Liberiassa vallitsee trooppinen ilmasto, joka on kuuma ja kostea. Talvet ovat kuivia, ja päivät ovat kuumia ja yöt kylmiä. Kesät ovat sateisia ja pilvisiä, ja joka päivä sataa rankkoja vesisadekuuroja.
Saharasta puhaltava harmattan-tuuli tuo pölymyrskyjä maahan. Maata vaivaavat myös rannikon saatuminen, sisällissodan tuhot ja sademetsien hakkaamisesta johtuva eroosio.
Wespe
Sd.Kfz. 124 Wespe () ("Leichte Feldhaubitze 18/2 auf Fahrgestell PzKpfw II (Sf) Wespe, (Sd.Kfz. 124)") oli saksalainen toisen maailmansodan aikainen Panzerkampfwagen II:n alustalle rakennettu panssarihaupitsi.
Alkett -yhtiön ("Altmärkische Kettenwerke GmbH") suunnittelemaa Wespeä valmistettiin Panzer II Ausf. F:n alustalle useissa tehtaissa, enimmäkseen Puolan alueella. Kokonaisvalmistusmäärä helmikuusta 1943 vuoden 1944 puoliväliin oli 662 panssarihaupitsia ja 158 aseistamatonta "Munitionsschlepper Wespe" -ammustenkuljetusvaunua.
Wespeä käytettiin ensimmäistä kertaa itärintamalla vuonna 1943 ja se osoittautui niin menestyksekkääksi, että kaikki Panzer II:n pohjautuva tuotanto keskitettiin Wespejen valmistamiseen.
Uusi demokraattinen puolue (Kanada)
Kanadan uusi demokraattinen puolue (NDP, , , "NPD") on Kanadassa toimiva poliittinen puolue. Se perustettiin vuonna 1961 yhdistämällä Co-operative Commonwealth Federation (CCF) ja Canadian Labour Congress (CLC). Sosialidemokraattisia ja demokraattis-sosialistisia piirteitä omaava puolue on Sosialistinen internationaali -järjestön jäsen.
Vuoden 2006 vaaleissa NDP sai äänienemmistön Manitoban provinssissa ja johtaa alueellista hallitusta. Aiemmin se on johtanut myös Saskatchewanin, Brittiläisen Kolumbian, Ontarion ja Yukonin hallituksia. Vuoden 2011 vaaleissa puolue nousi toiseksi suurimmaksi ja siten viralliseksi oppositiopuolueeksi. Seuraavissa vuoden 2015 vaaleissa Uusi demokraattinen NDP putosi jälleen kolmanneksi suurimmaksi puolueeksi.
Pat Riggin
Patrick Michael Riggin (s. 26. toukokuuta 1959, Kincardine, Ontario, Ontario) on entinen kanadalainen jääkiekkomaalivahti. Hänen seurojaan NHL-liigassa olivat Atlanta Flames, Calgary Flames, Washington Capitals, Boston Bruins ja Pittsburgh Penguins. WHA-sarjassa hän edusti Birmingham Bulls -seuraa.
Hänet varattiin alkujaan London Knights -seurasta. Hänen isänsä Dennis Riggin pelasi joitain otteluita Detroit Red Wingsissä ja veli Larry Riggin kuului hänkin London Knightsin organisaatioon 1970-luvulla.
Kanadan konservatiivipuolue
Kanadan konservatiivipuolue (, ) on keskusta-oikeistolainen puolue Kanadassa, joka perustettiin vuonna 2003, kun maan merkittävimmät oikeistopuolueet Kanadan Allianssi ja Kanadan progressiivinen konservatiivipuolue sulautuivat yhdeksi puolueeksi.
Konservatiivipuolue muodosti Kanadan hallituksen vuosina 2006–2015 puheenjohtaja Stephen Harperin toimiessa maan pääministerinä. Vuoden 2015 vaalitappion jälkeen Harper ilmoitti jättävänsä puolueen puheenjohtajan tehtävän. Konservatiivipuolue valitsi 5. marraskuuta 2015 entisen terveysministeri Rona Ambrosen puolueen väliaikaiseksi puheenjohtajaksi. Ambrose erosi tehtävästä 27. toukokuuta 2017 Andrew Scheerin tultua valituksi puolueen vakituiseksi puheenjohtajaksi alle prosentin erolla Maxine Bernieriin.
BBC Radio 5 Live Sports Extra
BBC Radio 5 Live Sports Extra (ennen BBC Five Live Sports Extra) on BBCn omistama radiokanava, joka kuuluu DAB Radion tai digitaalisen antenni- kaapeli- tai satelliittiverkon digiradioiden kautta, se ei ole saatavilla tavallisissa analogisissa FM-radioissa. Kanava kuuluu Isossa-Britanniassa ja Irlannissa.
BBC Radio 5 Live Sports Extra on myös BBC Radio 5 Liven sisarkanava. Toisin kuin pääkanavansa, Sports Extra lähettää enemmän urheiluohjelmia, lähinnä silloin kun pääkanavan ohjelmisto on täynnä.
Lähetykset alkoivat kanavalla 2. helmikuuta 2002 klo 14.30. Ensimmäisenä ohjelmana nähtiin Juliette Ferringtonin aloituksella jalkapallo-ottelu Manchester United vs. Sunderland AFC.
Kanava on lähettänyt vuodesta 2004 lähtien Major League Baseballin World Seriesin otteluita. Sports Extra on myös BBC Radio 4n ohjelman "Test Match Specialin" koti digitaalisessa radiossa. Joka vuosi Wimbledonin tennisturnauksen aikana Sports Extralla lähetetään turnaukseen liittyvää erikoisohjelmaa viikon ajan.
Kanadan liberaalipuolue
Kanadan liberaalipuolue (, ) on Kanadassa toimiva liberaali puolue. Liberaalipuolue perustettiin 1. heinäkuuta 1867, mikä tekee siitä Kanadan vanhimman liittovaltion tasolla toimivan puolueen. Puolueen tunnusväri on punainen ja se kuuluu Liberal International -järjestöön.
Liberaalipuolue on ollut Kanadan pääasiallinen hallituspuolue koko ensimmäisen maailmansodan jälkeisen ajan lukuun ottamatta pieniä katkoja. Toisen maailmansodan jälkeen Liberaalipuolue siirtyi puoluekartalla kohti keskusta-vasemmistoa. Muutos tapahtui erityisesti liberaalien Pierre Trudeaun pääministerikaudella vuosina 1968–1984. Vielä 1990-luvulla puolue pysyi vaikutusvaltaisena pitäen hallussaan pääministerin salkkua, mutta 2000-luvulla Liberaalipuolue alkoi menettää kannatustaan.
Liberaalipuolue hävisi Kanadan vuoden 2006 vaalit 13 vuoden hallituskauden jälkeen. Vuoden 2011 vaaleissa puolue sai historiansa huonoimman tuloksen, 34 paikkaa, ja jäi kolmanneksi suurimmaksi. Liberaalipuolueen puheenjohtajaksi valittiin vuonna 2013 Pierre Trudeaun poika Justin Trudeau.
Lokakuun 2015 parlamenttivaalien alla Trudeaun johtamat liberaalit olivat olleet mielipidemittauksissa lähes tasoissa yhdessä Konservatiivipuolueen ja Uuden demokraattisen puolueen kanssa. Vaaleissa Liberaalipuolue sai kuitenkin lopulta selvän vaalivoiton ja enemmistön parlamenttiin, minkä jälkeen Justin Trudeau nimitettiin Kanadan uudeksi pääministeriksi.
Roo Ketvel
Roo Ketvel (s. 1970) on suomalainen runoilija, kriitikko ja musiikkitoimittaja. Ketvel on kirjoittanut muun muassa kirjallisuuslehti Parnassoon, Rumbaan, päivälehti Uuteen Suomeen, Kulttuurivihkoihin, Taide-lehteen, Nuoreen Voimaan, Imageen ja Suomi-lehteen. Hän on esiintynyt ja toiminut käsikirjoituskonsulttina Hannu Puttosen dokumenttielokuvassa "Bring the Beat Back!" (1992). Ketvel ja Henrik Laine voittivat vuoden 1994 Nuori Draama -kilpailun näytelmällään "Kohtauspaikka".
John A. Macdonald
Sir John Alexander Macdonald (11. tammikuuta 1815 Glasgow, Skotlanti – 6. kesäkuuta 1891 Ottawa, Ontario) oli kanadalainen konservatiivipoliitikko ja Kanadan ensimmäinen pääministeri. Hänen ensimmäinen pääministerikautensa sijoittui vuosille 1867–1873 ja toinen vuosille 1878–1891.
Macdonald muutti Britanniasta Kanadaan vuonna 1820 perheensä kanssa. Vuonna 1834 hän aloitti uransa asianajana Kingstonissa. Hän meni naimisiin Isabella Clarkin kanssa vuonna 1843. Parille syntyi kaksi lasta: John Alexander, joka kuoli 13 kuukauden ikäisenä, ja Hugh John, jonka Macdonaldin sisar Margaret ja tämän mies James Williamson kasvattivat Isabella Macdonaldin kuoltua vuonna 1857. Vuonna 1867 Macdonald avioitui Susan Agnes Bernardin kanssa. He saivat tyttären, Margaret Mary Theodora Macdonaldin.
Macdonald vaihtoi presbyterianismista anglikaanisuuteen. Hän oli myös vapaamuurari. Macdonald kuoli virassaan 6. kesäkuuta vuonna 1891. Hänet on haudattu Kingstonin Cataraqui Cemeterylle.
Petri Hanttu
Petri Tapani Hanttu (s. 5. heinäkuuta 1965 Kirkkonummi) on suomalainen näyttelijä, joka näytteli 1990-luvulla useissa elokuvissa, kuten "Suolaista ja makeaa", "Paatti" ja "Routasydän".
Hanttu teki Lahden kaupunginteatterissa parikymmentä roolia vuosien 1997 ja 2004 välillä. Nykyisin Hanttu esiintyy teatterin ohella ääninäyttelijänä elokuvissa ja animaatiosarjoissa kuten Animalia, Animaaniset, UBOS Loitsukirja, Pokémon, Gumballin mieletön maailma, Digimon Tamers, , , Simsala Grimm, Battle B-Daman, Paavo Pesusieni, , ja (5. tuotantokaudella). Hän on ääninäytellyt myös -pelissä Sigmundia, Suuren Kellon nuorempaa huoltajaa. Lisäksi hän on "Apinatasavalta"-ohjelman ohjaaja ja tekijä. Hän on näytellyt , , , ja Kaosta ja Gill Gruntia.
Marija Gusakova
Marija Ivanovna Gusakova (, s. 6. helmikuuta 1931) on entinen neuvostoliittolainen maastohiihtäjä ja olympiavoittaja.
Squaw Valleyn 1960 olympialaisissa Gusakova voitti kultaa 10 kilometrin hiihdossa, joka oli tuolloin naisten ainoa henkilökohtainen hiihtomatka. Kilpailu päättyi Neuvostoliiton neloisvoittoon. Aiemmin Neuvostoliitto ei talviolympialaisissa ollut voittanut yhdessä lajissa kaikkia mitaleita. Gusakova sai hopeaa 3 × 5 kilometrin viestin toisen osuuden hiihtäjänä. Ruotsi pääsi karkuun ensimmäisellä osuudella, kun Neuvostoliiton Radja Jerošina kaatui ja hajotti suksensa eikä saanut tarpeeksi nopeasti uutta suksea tilalle.
Zakopanen MM-kilpailuissa 1962 Gusakova sai hopeaa 10 kilometrillä ja pronssia 5 kilometrillä. Maailmanmestaruuden hän voitti viestissä, jossa hän jälleen hiihti toisen osuuden.
Innsbruckin 1964 olympialaisissa Gusakova sai pronssia 10 kilometrillä, joka päättyi Neuvostoliiton kolmoisvoittoon. Viestijoukkueeseen häntä ei enää valittu.
WWE SmackDown vs. Raw 2008
WWE SmackDown vs. Raw 2008 on Yuke's:in kehittämä ja THQ:n julkaisema showpainipeli, joka julkaistiin PlayStation 2, PlayStation 3, Xbox 360, Wii, Nintendo DS ja PlayStation Portable alustoille syksyllä 2007. Peli kuuluu "SmackDown vs. Raw" -pelisarjaan.
Daniel Sibakow
Daniel Sibakow kuvasi maalauksissaan mielellään puhdasta, koskematonta erämaata ja Lapin luontoa. Maalausten tyyli on taiteilijan sanojen mukaan "fantastis-realistinen". Sibakow maalasi kankaalle käyttäen akryylivärejä ja palettiveistä.
30-vuotisen taiteilijauransa aikana hän ehti asua useilla paikkakunnilla mm. Lahdessa, Nokialla, Utsjoella sekä Lohinivan kylässä Rovaniemen maalaiskunnassa. Sibakow asusteli ja piti ateljeeta myös Helsingissä, Bensowin talon ”Brondan vintillä”, jossa Eino Leinokin aikoinaan majaili. Lapissa hän asui vuodesta 1979 lähtien, Lapin keskussairaalassa tapahtuneeseen kuolemaansa saakka. Hänet haudattiin Rovaniemelle Maijasen hautausmaalle 1. lokakuuta 1988.
Lähteikkö
Lähteikkö on usean eri lähteen muodostama suo.
Lähteikkö on yleensä hyvin pienialainen suo. Sen tyypillinen sijainti on vaaran tai harjun alarinne. Lähteikkö pysyy sulana talvenkin ajan ja sen vuoksi sellaiseen saattaa kehittyä omalaatuinen kasvi- ja eläinyhdyskuntansa. Metsälain mukaan lähteikkö on arvokas elinympäristö.
Saksan Itä-Afrikka
Saksan Itä-Afrikka () oli Saksan keisarikunnan siirtomaa Itä-Afrikassa. Se käsitti nykyisten Burundin ja Ruandan sekä Tansanian mantereenpuoleisen osan alueet. Saksa valloitti siirtomaan 1880-luvulla ja menetti ne ensimmäisessä maailmansodassa Britannialle ja Belgialle. Sodan päätyttyä siirtomaa luovutettiin Kansainliiton haltuun. Siirtomaan pinta-ala oli 994 996 km². Vuonna 1913 sen asukasluku oli noin 7,7 miljoonaa.
Siirtomaan vaiheet alkavat seikkailija Carl Petersin perustamasta Saksan kolonisointiseurasta (Gesellschaft für Deutsche Kolonisation). Peters solmi sopimuksia Sansibarista käsin mantereen päälliköiden kanssa. 3. maaliskuuta 1885 Saksan hallitus ilmoitti, että se oli myöntänyt Petersin yhtiölle keisarillisen peruskirjan, jolla hän saattoi perustaa protektoraatin Itä-Afrikkaan. Peters keräsi retkikunnan ja purjehti rannikkoa etelään Rufijijoelle ja pohjoiseen Witumaahan lähelle Lamua.
Sansibarin sulttaani piti itseään mantereenkin hallitsijana ja protestoi, jolloin Saksa lähetti paikalle viisi sotalaivaa. Tuloksena britit ja saksalaiset solmivat sopimuksen mannermaan jakamisesta keskenään etupiireihin. Saksalaiset ottivat pian hallintaansa Bagamoyon, Dar es Salaamin ja Kilwan. Vuonna 1888 rannikon arabit kapinoivat Abushiri ibn Salim al-Harthin johdolla, mutta Britannia ja Saksa saartoivat arabit ja kukistivat kapinan. Vuonna 1890 Lontoossa solmittiin Helgoland-Sansibar-sopimus, jolla Helgoland annettiin Saksan haltuun, ja Saksa luovutti Witulandin sekä osan Itä-Afrikkaa briteille rautatien rakennusta varten. Vuosina 1891–1894 hehet vastustivat päällikkö Mkwawan johdolla valloittajia, mutta sissisodan jälkeen Mkwawa saarrettiin ja hän teki itsemurhan.
Puuvillankasvatukseen pakotetut paikalliset nousivat maji maji -kapinaan, jonka kuvernööri Gustav Adolf von Götzen kukisti 1905. Siirtomaahallinnon korruptiosta ja raaoista toimintatavoista syntyi Euroopassa skandaali, ja vuonna 1907 kansleri Bernhard von Bülow nimitti Bernhard Dernburgin uudistamaan siirtomaahallintoa, josta tuli mallikelpoisen tehokas. Paikallispoliisin lisäksi siirtokunnassa oli 1. tammikuuta 1914 Schutztruppen sotilaita vain 110 saksalaista upseeria (joukossa 42 lääkäriä), 126 aliupseeria ja 2 472 paikallista sotilasta.
Ensimmäisessä maailmansodassa britit yrittivät vallata Saksan Itä-Afrikan, mutta sissisotaan turvautunut saksalaisten joukkojen komentaja Paul von Lettow-Vorbeck onnistui tekemään vastarintaa neljän vuoden ajan suuresta alivoimastaan huolimatta. Hän antautui vasta kuultuaan Saksan aselevosta marraskuussa 1918.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Saksan siirtomaat jaettiin Kansainliiton mandaattialueina voittajavaltioille, jotka olivat pääosin miehittäneet ne jo sodan aikana. Saksan Itä-Afrikka pilkottiin kahtia. Ruanda-Urundin alue annettiin Belgialle, joka oli vallannut sen jo 1916. Saksan Itä-Afrikan pääosasta muodostettiin Tanganjika-niminen Britannian hallitsema alue.
Hits Back
Hits Back on suomalaisen Boycott-yhtyeen kokoelma-albumi, joka julkaistiin 26. syyskuuta 2007. Levy sisältää yhtyeen suurimmat hitit, mutta myös kaksi uutta levytystä.
Alkukesästä 2007 radioille jaettiin promosinglenä cover-versio Graham Parkerin kappaleesta ”Hey, Lord (Don’t Ask Me Questions)” promosinglenä. Toinen single ”Keep Things Alright” julkaistiin syksyllä 2007.
Hannu Palo
Hannu Palo (s. 28. elokuuta 1959 Lauritsala) on suomalainen laulaja, jonka ensimmäinen oma orkesteri perustettiin 1984. Ensimmäinen albumi ilmestyi vuonna 1990.
Kiinan Grand Prix 2005
Kiinan Grand Prix 2005 oli Formula 1 -kauden 19. osakilpailu, joka ajettiin 14.–16. lokakuuta 2005 Shanghain moottoriradalla Kiinassa.
Renault’n espanjalaiskuljettaja Fernando Alonso voitti kilpailun neljän sekunnin erolla toiseksi tulleeseen McLaren-Mercedeksen Kimi Räikköseen. Alonso voitti maailmanmestaruuden ja Renault tallimestaruuden. Kimi Räikkönen ajoi kilpailun nopeimman kierroksen.
Michael Schumacher ja Christijan Albers törmäsivät toisiinsa lämmittelykierroksella ennen kilpailun alkua ja starttasivat varikkoportilta.Kiinan GP 2005 -F1-ruutu
Ljubov Baranova
Ljubov Baranova (omaa sukua Kozyreva, 27. elokuuta 1929 Pukra, Seuloskoin piiri, Leningradin alue – 22. kesäkuuta 2015 Moskova) oli neuvostoliittolainen maastohiihtäjä ja olympiavoittaja.
Kozyreva oli Neuvostoliiton ensimmäinen arvokisoissa menestynyt naishiihtäjä. Falunin MM-kilpailuissa 1954 hän voitti kultaa molemmilla naisten hiihtomatkoilla: 10 kilometrillä ja 3 x 5 kilometrin viestissä, jossa hän hiihti ensimmäisen osuuden. Cortina d’Ampezzon 1956 olympialaisissa Kozyreva voitti kultaa 10 kilometrillä, mutta viestissä Neuvostoliitto jäi Suomen takana hopealle vaikka Kozyreva tulikin ensimmäiseen vaihtoon 24 sekuntia ennen Suomen Sirkka Polkusta. Lahden MM-kilpailuissa 1958 Kozyreva sai 10 kilometrillä hopeaa hävittyään maannaiselleen Alevtina Koltšinalle. Viestissä Kozyreva hiihti viimeisen osuuden ja voitti kultaa.
Avioiduttuaan Baranova hiihti hopealle Squaw Valleyn 1960 olympialaisissa sekä 10 kilometrillä että 3 x 5 kilometrin viestissä, jossa hän hiihti ankkuriosuuden. Viestissä Ruotsi karkasi ensimmäisellä osuudella, kun Neuvostoliiton Radja Jerošina kaatui ja hajotti suksensa eikä saanut tarpeeksi nopeasti uutta tilalle.
Zakopanen MM-kilpailuissa 1962 naisten arvokisaohjelmassa oli uutena lajina 5 kilometrin hiihto, jossa Baranova sai hopeaa. Hän jäi ensi kertaa urallaan ilman mitalia 10 kilometrillä, jossa hän sijoittui neljänneksi edellään kolme muuta neuvostoliittolaista. Uransa viimeisen maailmanmestaruuden Baranova voitti viestissä, jossa hän jälleen hiihti ensimmäisen osuuden.
Aronkylä
Aronkylä on yksi Kauhajoen kuudesta virallisesta kylästä. Se sijaitsee kaupungin keskustasta noin viisi kilometriä pohjoiseen. Asukkaita kylässä on 1 500 ja taloja noin 700 (2008). Aronkylän läpi kulkee Suupohjan rata, jolla on nykyisin enää tavaraliikennettä. Kylässä sijaitsevan Kauhajoen rautatieaseman jälkeen Kurikasta etelälounaaseen tuleva rata kääntyy n. 90° länsiluoteeseen kohti Teuvaa. Kaskisista alkava kantatie 67 kulkee myös Aronkylän läpi ja alkaa Sastamalan Kiikkaan aloittavan kantatie 44:n risteyksen jälkeen kääntyä rautatien tapaan n. 90° pohjoiskoilliseen kohti Kurikkaa. Kylässä Kainastonjoki ja Ikkelänjoki yhtyvät Kauhajokeen, joka on yksi Kyrönjoken latvahaaroista.
Saksan Lounais-Afrikka
Saksan Lounais-Afrikka () oli Saksan keisarikunnan siirtomaa nykyisen Namibian valtion alueella. Eurooppalaiset suurvallat jakoivat Afrikan keskenään siirtomaiksi Berliinin konferenssissa vuonna 1884, mutta Saksa valtasi Lounais-Afrikan vasta muiden jälkeen ja piti sitä hallussaan vuoteen 1915. Se oli ainoa Saksan siirtomaa, johon muutti merkittävä määrä saksalaisia siirtolaisia. Etelä-Afrikan unionin joukot valloittivat alueen ensimmäisessä maailmansodassa vuonna 1915. Sodan jälkeen alue päätyi Ison-Britannian hallintaan, ja vuonna 1919 siitä tehtiin Kansainliiton hyväksymä Etelä-Afrikan mandaatti.
Saksan Lounais-Afrikan hallintokaupunkina toimi vuosina 1885–1891 Otjimbingwe, vuosina 1891–1915 Windhoek ja vuonna 1915 Grootfontein. Siirtomaa oli 835 100 neliökilometrin suuruinen. Vuonna 1902 sen asukasluku oli noin 200 000, josta noin 2 500 oli saksalaisia. Vuoteen 1914 mennessä siirtomaahan oli saapunut yli 9 000 saksalaista.
Saksan imperialistinen politiikka Lounais-Afrikassa oli raakaa. Sitä on sanottu 1900-luvun ensimmäiseksi kansanmurhaksi. Saksalaiset tuhosivat alkuperäisväestöä herero- ja nama-kansaa järjestelmällisesti. Puukeihäin aseistettuja kapinoivia hereroja vastassa oli konekiväärein varustautuneet saksalaiset. Perustetuilla keskitysleireillä kuoli ihmisiä nälkään, ja vainajien pääkalloja lähetettiin rotuhygienisiin tutkimuksiin Saksaan. Hereroja ja muuta alkuperäisväestöä surmattiin arviolta 65 000−100 000. Heitä raiskattiin, surmattiin ampumalla, myrkyttämällä ja näännyttämällä neljä vuotta. Kansanmurhan jälkeen heitä oli jäljellä 29 000. Suuri osa jäljelle jääneistä hajaantui muualle, ja tässä yhteydessä moni siirtyi nykyiseen Botswanaan, joka oli tuolloin Britannian siirtomaa Betšuanamaa.
Saksalaiset asuttivat alkuperäisasukkaiden maat, ja maita on edelleen heidän jälkeläistensä hallussa. Saksankielisiä on Namibiassa noin 20 000. Hereroja on nykyisin noin 20 000 ja nama-kansaa 16 000.
Saksa on vältellyt tapahtumien tunnustamista kansanmurhaksi, kunnes heinäkuussa 2016 ulkoministeri Frank-Walter Steinmeier käytti sanaa ”kansanmurha” asiasta puhuessaan. Viralliset neuvottelut korvauksista aloitettiin tammikuussa 2017. Saksa haluaisi antaa korvaukset kehitysapuhankkeina, sen sijaan Namibiassa vaaditaan rahallista korvausta. Tuhottujen kansojen jälkeläisten edustajia ei ole otettu neuvotteluihin.
Mustan kissan merirosvot
Mustan kissan merirosvot () "Kuroneko Kaizokudan") ovat kuvitteellisia merirosvoja One Piece manga- ja animesarjassa. Heidän kapteeninsa on Kuro, joka jätti miehistönsä kolmeksi vuodeksi tekeytyen hovimestariksi rikkaaseen perheeseen.
Kolme vuotta ennen Olkihattujen saapumista, Kuro kyllästyi merirosvoelämäänsä ja merivoimilta pakoiluun, joten hän päätti lavastaa kuolemansa. Niinpä hän hyökkäsi seuraavaan merivoimien alukseen ja teurasti heidät Morgania lukuun ottamatta, joka vei Djangon hypnotisoiman Kuron näköisen miehistönsä jäseneksi. Morgan nousi urallaan ja Kuron oletettiin kuolleen vale-Kuron teloituksen jälkeen. Hän antoi kapteeninviran Djangolle ja hieman myöhemmin saapui pieneen kylään, jossa hän aikoisi toteuttaa suunnitelmansa "rauhan" saadakseen. Kuro otti nimen Kurahadoor ja palveli kolme vuotta Kayan perhettä. Kesken Kuron suunnitelmien Kayan vanhemmat kuolivat ja hänestä tuli Kayan läheinen hoitaja. Kun kolme vuotta tuli täyteen, Mustan kissan merirosvojen kapteeni Django saapui saarelle kuten he olivat sopineet Kuron kanssa. He puhuivat suunnitelmastaan surmata Kayan ja saada tämän perintö Djangon hypnotisoitua hänet allekirjoittamaan testamentin. Entisen miehistönsä tietämättään hän myös suunnitteli Mustan kissan merirosvojen tappamista.
Kun Luffy ja Usopp kuulivat keskustelun, Usopp yritti varoittaa kaikkia kyläläisiä, mutta kukaan ei valheittensa takia uskonut häntä. Olkihatut kuitenkin lupasivat auttaa häntä suojelemaan kylää. Luffyn ja muiden voitettua Mustan kissan merirosvot ja Kuro, he yhdessä pakenivat laivalleen ja lähtivät, huomaamattaan jättäen Djangon saarelle. Animen perusteella Kurosta tuli taas Mustan kissan merirosvojen kapteeni.
Tavallinen Jolly Roger, mutta pääkallon tilalla on kissan pää.Kapteeni (16,000,000)
Kuro
Laivavahteja
Siam ja Laikku (シャム、Shamu, and ブチ, Buchi) ovat Kissalan poikia (Nyaban Brothers), jotka vahtivat Mustan kissan merirosvojen laivaa. He yrittivät aluksi näytellä heikkoja ja pelkureita, mutta Siamin päästyä lähelle Zoroa, alkoi taistelu. Molemmat heistä taistelivat Zoroa vastaan, mutta hävisivät. Django hypnotisoi Laikusta entistä voimakkaamman, mutta sekään ei riittänyt Zoron voittamiseen. Laikku on lihava ja Siam laiha kyttyräselkä.
Django
Nugire Yainu oli Mustan kissan merirosvo, jonka Django hypnotisoi uskomaan olevansa Kuro. Merivoimien Morgan hypnotisoitiin myös ja lähetettiin viemään vale-Kuroa teloitettavaksi. Nugire Yainu kuoli siis kolme vuotta sitten. Hänen nimensä kerrottiin One Piece Blue Data kirjassa.
Suurin osa heistä on helposti voitettavissa, mutta Django hypnotisoi heidät uskomaan olevansa vahvempia taisteluissa. Kuron jälkeen Siam ja Laikku ovat ainoita, joista on vastusta.