Balrog
Balrogit ovat kuvitteellisia muinaisen ajan olentoja, jotka esiintyvät J. R. R. Tolkienin Keski-Maata kuvaavissa kirjoissa. Tolkienin mytologiassa balrogit ovat "maiariin" kuuluvia tulenhenkiä, jotka musta ruhtinas Melkor eli Morgoth houkutteli alaisuuteensa. 
"Balrog" on sindarinkielinen sana, jonka haltia Legolas lausuu "Tarun sormusten herrasta" toisen kirjan viidennessä luvussa nähdessään muinaisaikojen kauhistuttavan olennon. Tolkienin teosten suomennoksissa käytetään enimmäkseen tuota sanaa, mutta sille on olemassa myös suomenkielinen vastine "voimanhenki". Sana "balrog" on sukua quenyan samaa merkitsevälle sanalle "valarauko" (mon. "valaraukar").
Balrogit ovat olemukseltaan ihmisen kaltaisia, mutta tuli ja varjot ympäröivät niitä. Balrogien tärkein ja pelätyin ase on tuliruoska, mutta ne saattavat käyttää myös nuijaa, kirvestä tai miekkaa. Kun Morgothin armeijat kävivät suurimpiin taisteluihinsa, olivat armeijakuntia johtavat balrog-kapteenit aina etulinjassa. Morgothin tekemistä olennoista ainoastaan lohikäärmeet ovat (ainakin tietyissä suhteissa) voimakkaampia ja vaarallisempia kuin balrogit.
Kauhistuttavin balrogeista oli "Gothmog", balrogien johtaja ja Angbandin sotapäällikkö. Se surmasi taisteluissa suuret haltiakuninkaat Fëanorin ja Fingonin ja johti myöhemmin hyökkäystä Gondoliniin. Siellä Gothmog kävi haltiaylimys Echtelionin kanssa kaksintaistelun, joka päättyi molempien kuolemaan.
Vihan sodassa lähes kaikki balrogit tuhoutuivat samoin kuin suurin osa Morgothin muistakin palvelijoista. Jokunen balrog onnistui kuitenkin pakenemaan. Nuo karkulaiset kaivautuivat kaukaisten vuorten uumeniin, eikä niistä kuultu mitään tuhansiin vuosiin.
Kolmannella Ajalla kääpiöt herättivät vahingossa Morian uumeniin kaivautuneen balrogin. Se ajoi kääpiöt pois Moriasta surmattuaan heidän kuninkaansa Durin VI:n (tästä balrog sai nimensä, Durinin turma). Noin tuhat vuotta myöhemmin kääpiö Balin yritti asuttaa Morian uudelleen, mutta yritys epäonnistui ja Balin tovereineen sai surmansa.
Joutuessaan kulkemaan Morian läpi Sormuksen saattue kohtasi balrogin. Gandalf Harmaa taisteli sitä vastaan ja surmasi sen, mutta kuoli itsekin heitettyään hirviön alas Zirakzigilin huipulta. Lopulta Gandalf heräsi takaisin henkiin Gandalf Valkoisena.
Tolkien-fanien keskuudessa on ollut pitkään jatkuneita erimielisyyksiä siitä, onko balrogeilla siipiä vai ei. "Sormusten herran" tekstistä ei käy selkeästi ilmi, ovatko balrogit siivekkäitä vai ei (vaikka kirjassa mainitaan Durinin Turman levittävän siipensä, mutta se ei lennä niillä, eikä niistä mainita kuin kerran), ja jotkut lukijat uskovat niiden olevan ja toiset ovat vakuuttuneita että näin ei ole. Aihe on herättänyt muun muassa internetissä paljon kiivastakin keskustelua, ja on yksi kuuluisimpia scifi- ja fantasiafanien riitojen aiheita.
Peter Jacksonin elokuviin oli pakko tehdä asiasta jonkinlainen ratkaisu, ja Morian balrog päädyttiin esittämään valtavana, siivekkäänä olentona, joka ei kuitenkaan elokuvassa selittämättömästä syystä näyttänyt pystyvän lainkaan käyttämään siipiään lentämiseen. Yksi selitys on, että vietettyään niin suuren ajan maan alla, jossa sillä ei ollut kovinkaan isoa tilaa lentää, sen siivet surkastuivat lentokyvyttömiksi.