hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Trio Fratres
Trio Fratres on suomalainen harmonikkatrio, jonka perustivat 1994 Raimo Vertainen, Heikki Jokiaho ja Toni Hämäläinen. Yhtyeessä ovat soittaneet lisäksi Jukka Räikkönen (laulu), Masa Maijanen (basso) ja Miri Miettinen (rummut).
Yhtyeen harmonikansoittajajäsenet ovat valmistuneet Keski-Suomen konservatoriosta opettajinaan muun muassa Vladimir Dolgopolov ja Alpo Pohja.
Yhtye voitti lokakuussa 1994 kansainvälisessä Città di Castelfidardo -kilpailussa Italiassa pienten kamariyhtyeiden sarjan, minkä ansiosta trio sai kansainvälisiä työtilaisuuksia.
Trio konsertoi Tokion Musashino Civic Hallissa 2001. Itävallan yleisradio ORF nauhoitti ja lähetti taltioidun konsertin. Yhtye on esiintynyt Kuhmon kamarimusiikkifestivaaleilla kantaesittäen kahdesti kolmelle harmonikalle sävellettyä musiikkia. Yhtye on esiintynyt laajalti Pohjoismaissa, Ranskassa, Italiassa, Itävallassa, Hollannissa, Belgiassa, Virossa ja Japanissa.
Yhtye on hankkinut mainetta kamari- ja nykymusiikin ohella metallimusiikin esittäjänä ja sovittajana nimellä "Fratres". Tarkoitusta varten yhtyettä laajennettiin vuonna 2002. Radion sinfoniaorkesterin soittaja Jukka Räikkönen liittyi kokoonpanoon laulusolistiksi, rumpaliksi astui Miri Miettinen ja basistiksi Masa Maijanen. Tällä miehityksellä Fratres esiintyi Whitesnaken lämmittelijänä Helsingin jäähallissa heinäkuussa 2006.
Korupartahai
Korupartahai ("Orectolobus ornatus") on partahaiden heimon tyypillinen edustaja. Se on hitaasti uiva pohjan asukki, joka viettää paljon aikaa pohjalla maaten. Korupartahai luottaa siihen, että sen väritys hämää saaliseläimiä. Se kasvaa enintään kolmimetriseksi. Muiden pohjalla elävien haiden tavoin sillä on pään päällä kaksi ruiskureikää hengitysveden ottamista varten.
Korupartahaita tavataan läntisellä Tyynellämerellä Indonesian, Australian ja Papua-Uuden-Guinean rannikkovesissä aina sadan metrin syvyyteen asti. Se suosii varsinkin kivikkoisia pohjia, joilla on runsaasti kasvillisuutta, koska silloin sen väritys ja suuta ympäröivät ihokasvannaiset sulautuvat parhaiten ympäristöön.
Korupartahait saalistavat pääasiassa pieniä luukaloja ja rapuja. Laji saalistaa pääasiassa väijyksistä, mutta saattaa myös etsiä öisin nukkuvia kaloja. Se on yleensä ihmiselle harmiton, mutta voi puraista jos sitä ärsytetään.
Korupartahait ovat ovovipaarisia, eli munat kuoriutuvat emon sisällä. Poikaset ovat syntyessään noin 20 senttimetrin pituisia.
Paniikki piikkipuistossa
Paniikki piikkipuistossa ("The Panic in Needle Park") on vuonna 1971 ensi-iltansa saanut draamaelokuva. Elokuvan ohjasi Jerry Schatzberg ja pääosissa ovat Al Pacino ja Kitty Winn.
Englannissa elokuva julistettiin vuonna 1971 täydelliseen esittämiskieltoon. 
Siitä huolimatta elokuva menestyi Cannesin elokuvajuhlilla, joilla Kitty Winn voitti parhaan naispääosan palkinnon ja itse elokuva oli ehdolla Kultaisen palmun saajaksi.
Huhtikuussa 2002 elokuva näytettiin ensimmäisen kerran täysin leikkaamattomana.
New Yorkissa, Manhattanilla on paikka nimeltä Sherman Square. Piikkipuistona tunnetulla alueella asustaa huumeaddikteja, parittajia sekä prostituoituja. Helen on saapunut New Yorkiin opiskelemaan taidetta ja tapaa miesystävänsä ystävän Bobbyn. Helen tutustuu Bobbyyn ja heistä tulee hyvin läheisiä ja lopulta kaksikko rakastuu. Mutta Bobbyyn rakastuminen johdattaa Helenin syvälle huumeiden maailmaan josta ei ole poispääsyä.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Kati Sinisalo kuvaa elokuvaa karkeaksi ja dokumentinomaiseksi ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Aarik Wilson
Aarik Wilson (s. 25. lokakuuta 1982 Reno, Nevada) on yhdysvaltalainen kolmiloikkaaja ja pituushyppääjä.
Wilson voitti kolmiloikan Yhdysvaltojen mestaruuden sisä- ja ulkoradoilla vuonna 2007. Osakan MM-kilpailuissa hän sijoittui viidenneksi tuloksella 17,31. hän oli toinen loikittuaan 17,34. Seuraavana vuonna hän voitti kolmiloikan Yhdysvaltojen sisäratamestaruuden ja sijoittui seitsemänneksi Valencian halli-MM-kilpailuissa. Kesäkaudella hän voitti Yhdysvaltojen olympiakarsinnan, mutta karsiutui loppukilpailusta Pekingin olympialaisissa.
Hänen ennätyksensä ykköslajissaan kolmiloikassa on 17,58 metriä.
Steve Aylett
Steve Aylett (s. 1967 Bromley) on englantilainen tieteiskirjailija. Aylett julkaisi ensimmäisen kirjansa vuonna 1994.
Message for You
Message For You on Remu Aaltosen neljäs sooloalbumi. Sillä soittaa Hurriganes salanimillä sekä Harri Merilahden ja Timo Pratskinin vahvistamana. Se julkaistiin vuonna 1983. Levy on nauhoitettu Hämeenlinnan työväentalolla sijaitsevassa studiossa, jonka lempinimenä levyn sisäkannessa mainitaan T.U.F.F.
Serpico – kadun tiikeri
Serpico – kadun tiikeri on vuonna 1973 ensi-iltansa saanut rikoselokuva. Elokuvan ohjasi Sidney Lumet, ja pääosassa on Al Pacino.
Elokuva perustuu tositarinaan newyorkilaisesta poliisista Frank Serpicosta, joka ei suostunut ottamaan lahjuksia vastaan toisin kuin kollegansa.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Serpicon" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Alussa Frank Serpico makaa haavoittuneena poliisiauton takapenkillä. Häntä on ammuttu ja häntä kiidätetään sairaalaan.
Elokuva etenee Serpicon muisteluna: nuori Serpico ilmoittautuu poliisikouluun, pääsee testeistä läpi ja partioi pian katuja virka-asu yllään. Serpico haluaisi kylläkin vaihtaa virkapuvun siviiliasuun. Hän jättää anomuksen, jonka seurauksena saa siirron. Päästyään rikospoliisiin hän kokee karvaan yllätyksen huomatessaan, kuinka korruptio pitää valtaa NYPD:ssä. Tähän Serpico ei suostu ja jatkaa partioimista ilman lahjuksia. Ainoana rehtinä poliisina ollessaan Serpico alkaa saada uhkailua kollegoiltansa.
Vanves
Vanves on Ranskan kunta Ile-de-Francen alueella Hauts-de-Seinen departementissa. Se sijaitsee Pariisin kaupungin lounaispuolella, 5,6 kilometrin päässä Pariisin keskustasta. Kaupunki on yksi tiheimmin asuttuja koko Euroopassa. Siellä on arviolta 27 783 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 1,56 neliökilometriä. Kaupunki kuuluu kuntien yhteistyöelimeen, jonka nimi on Communauté d'agglomération Arc de Seine.
Kaupungin historiassa merkittävä päivä oli 1. tammikuuta 1860, jolloin Pariisin kaupungin alueellinen laajeneminen toteutettiin liittämällä siihen naapurikuntia. Silloin liitettiin Pariisiin Vanvesin pinta-alasta noin kolmasosa, ja alueet muodostavat nykyisin eritoten Plaisancen-alueen Pariisin kaupungin 14. kaupunginosassa.
Muutamaa vuotta myöhemmin, 8. marraskuuta 1883, noin puolet Vanvesin alueesta liitettiin uuteen Malakoffin kuntaan.
Vanvesin kunta kuuluu Pariisin metron toiminta-alueeseen. Sinne liikennöi metrolinja numero 13, ja alueella on useita metroasemia.
Vanvesin rautatieaseman kautta kulkee myös suuri osa esikaupunkijunien liikenteestä, sillä kaikki Montparnassen asemalta lähtevät junat kulkevat juuri Vanvesin aseman kautta.
Vilkuilevat silmät
Vilkuilevat silmät on Remu Aaltosen maxi-EP, joka julkaistiin vuonna 1985. EP on Remun ensimmäinen suomenkielinen äänite.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Remu Aaltonen.
Live at Café Metropol
Live at Café Metropol on Remu Aaltosen live-albumi, ja kaikkiaan viides sooloalbumi. Se julkaistiin vuonna 1985.
Henry Aaltonen eli Remu on tehnyt kaikki sävellykset, sanoitukset ja sovitukset, paitsi "Buona Sera".
Viittä vaille kaks
Viittä vaille kaks on Remu Aaltosen 6. sooloalbumi. Se julkaistiin vuonna 1987.
Roadrunner Tour
Roadrunner Tour on Remu Aaltosen Remu plays Hurriganes -yhtyeen ensimmäinen ja ainoa albumi. Se julkaistiin vuonna 1994. Kyseessä on live-äänitys, josta suurin osa nauhoitettiin Tavastia-klubilla ja osa Planet FunFunissa Keravalla. Levyllä ei soita Remun lisäksi muita alkuperäisiä Hurriganes jäseniä.
In the Spirit of Hurriganes
In the Spirit of Hurriganes on Remu Aaltosen 7. sooloalbumi. Se julkaistiin vuonna 1995.
Sävellykset, sanoitukset ja sovitukset Remu Aaltonen, ellei toisin mainita.
Madonnanlilja
Madonnanlilja ("Lilium candidum") on valkoinen lilja, jota on pidetty eurooppalaisessa maalaustaiteessa siveyden ja puhtauden vertauskuvana ja se on omistettu Neitsyt Marialle.
Madonnanliljaa on viljelty niin kauan, että sen alkuperän selvittäminen on vaikeaa. Todennäköisesti lilja on peräisin Anatoliasta. Kreetan saarella on säilynyt minolaisen kulttuurin loistokaudelta noin 4 000 vuotta vanha fresko, jossa on kuvattu madonnanliljoja. Keskiaikaisten luostarien puutarhoissa sitä kasvatettiin lääkekasvina, jolla lääkittiin 
naistentauteja.
Toisin kuin muut liljat, madonnanlilja istutetaan matalaan. Sipulin ylimmän kärjen päälle saa tulla vain ohut multakerros. Mullan tulee olla voimakasta ja mielellään kalkkipitoista. Madonnanlilja kukkii heinäkuussa ja kasvaa noin puolitoistametriseksi.
Taikakivi
Taikakivi on Remu Aaltosen 8. sooloalbumi. Se julkaistiin vuonna 1999.
Kaikki säv., san. ja sov. Remu Aaltonen, paitsi "Dollarihymy" säv. A.P. Sarjanto
Mark Maher
Mark Maher (s. 1960) on yhdysvaltalainen valokuvataiteilija internetsivujen suunnittelija. Hän on asunut Helsingissä ja muualla Euroopassa vuodesta 1996 lähtien. Hänellä on ollut Suomessa useita näyttelyjä.
Maherin uusin tyyli on valokuvan ja metallin yhdistäminen. Hän on kehittänyt omaperäisen tekniikan, jossa hän sulattaa ohuita kuultokuvia pienille teräslevyille polttimen avulla ja muokkaa sulavaa kuvaa terällä.
Sticks and Stones (Remun albumi)
Sticks and Stones on Remu Aaltosen yhdeksäs sooloalbumi, joka julkaistiin vuonna 2004.
Karel Piták
Karel Piták (s. 28. tammikuuta 1980) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Piták edustaa tšekkiläistä FK Baumit Jablonecia. Hän on pelannut kolme ottelua Tšekin maajoukkueessa.
Norick Abe
Norifumi "Norick" Abe (, 7. syyskuuta 1975 Tokio – 7. lokakuuta 2007 Tokio) oli japanilainen ratamoottoripyöräilijä.
Hän ajoi 11 kauden aikana ratamoottoripyöräilyn MM-sarjassa ja sijoittui parhaimmillaan MM-sarjassa viidenneksi. MotoGP-urallaan hän voitti kolme osakilpailua, joista kaksi Japanissa. Palkintokorokkeelle hän sijoittui 17 kertaa.
Abe kuoli liikenneonnettomuudessa Tokion lähellä törmätessään moottoripyörällään u-käännöstä tehneeseen rekkaan.
Vuonna 1994 Abe kilpaili villin kortin kuljettajana Japanin Grand Prix'ssä. Hän säväytti otteillaan ja sai seuraavaksi kaudeksi tallipaikan Kenny Robertsin johtamaan talliin. Abe ajoi kaudella 1994 vielä kaksi kilpailua ja sijoittui molemmissa kuudenneksi. Ensimmäinen palkintopallipaikkansa hän otti kaudella 1995 ja ensimmäisen voittonsa kaudella 1996, jolloin hän sijoittui loppupisteissä viidenneksi. Kausina 1997–1998 hän kilpaili Wayne Raineyn tallissa ja kaudet 1999–2002 Luis d'Antin tallissa. Kaudella 2003 hän ajoi MotoGP-sarjassa vain viisi kilpailua mutta seuraavalla kaudella jälleen täyden sarjan. Tämän jälkeen hän siirtyi kausiksi 2005–2006 Superbiken MM-sarjaan. Kaudella 2007 hän kilpaili vielä Japanin Superbike-mestaruussarjassa.
Laihian Luja
Laihian Luja on laihialainen urheiluseura. Se on rekisteröity vuonna 1996. Seura oli tunnettu erityisesti lentopallosta, nykyään jalkapallo on seuran suurin jaosto. Muita seuran lajeja ovat yleisurheilu, pyöräily, paini ja suunnistus. Salibandya seurassa on pelattu vuodesta 2003 asti nimellä FBC Luja.
Seura syntyi Laihian Liitto-Urheilijoiden ja TUL:n alaisen Laihian Kimmon yhdistyessä. Laihian Liitto-Urheilijoiden edeltäjiä olivat vuonna 1910 perustettu Laihian Veikot ja 1912 perustettu urheiluseura Kataja, jotka yhdistyivät vuonna 1919.
Seura on yksi Suomen suurimmasta lentopalloseuroista pelaajamäärältään. Seuran naisten edustusjoukkue pelaa lentopallon naisten 1-sarjassa, ja miesten edustusjoukkue pelaa lentopallon miesten 4-sarjassa.
Kauden 2004 päätteeksi Laihian Luja nousi Lentopallon 1-sarjaan, 2-sarjasta. Samaan aikaan naapurikaupungin Vaasan joukkue nousi Suomen korkeimmalle sarjatasolle SM-liigaan. Lujan johtokunta päätti heti nousun tultua, että Luja pelaa 1-sarjan kärkijoukkueiden kanssa samalla tasolla. Luja teki heti kovia hankintoja joukkueeseensa. Janne Vedenjuoksu palasi synnyinkaupunkiinsa Nurmon Jymyn 1-sarjajoukkueesta muun muassa. Samalla Luja teki farmisopimuksen SM-liigaan nousseen Vaasan Kiiston kanssa. Luja pelasi kaudet 2005-2007 1-sarjan keskitason porukoissa. Joukkueesta SM-liigassa kävi koittamassa muun muassa Janne Vedenjuoksu, Miikka Tuomola, ja Kari Somppi.
Kaudella 2008 joukkueen johtokunta laittoi tuulemaan pelaajamarkkinoilla, ja hankki joukkueeseensa Vaasan Kiistosta kaksi SM-liigapelaajaa. Tuomas Väyrynen, ja Patrik Ojaniemi saapuivat Vaasasta edustamaan nyt Laihian Lujaa. Joukkueen nimi nousi 1-sarjan kärkiporukoihin heittämällä, lisäksi kun Luja pystyi pitämään muut runkopelaajansa Laihialla. Kausi oli Lujalle kuitenkin lievä pettymys, kun se ei selviytynyt SM-liigakarsintoihin. Joukkue jäi sarjassa tiukasti neljänneksi, kahden parhaan edetessä liigakarsintoihin.
Manuel Ortiz
Manuel Ortiz voi olla
A. F. Puukko
Antti Filemon Puukko (25. helmikuuta 1875 Hirvensalmi – 4. joulukuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen professori ja kansainvälisesti arvostettu Vanhan testamentin tutkija sekä vuoden 1938 kirkkoraamatun laatineen raamatunsuomennoskomitean jäsen ja puheenjohtaja. Häntä pidetään yhtenä suomalaisista historiallis-kriittisen raamatuntutkimuksen uranuurtajista. Hän on kirjoittanut Vanhan testamentin selitysteoksen ("Raamatun selitysteos 1–4") sekä raamatunsuomennosten historiaa käsittelevän kirjan "Suomalainen Raamattumme".
Päästyään ylioppilaaksi Mikkelin lyseosta vuonna 1896 Puukko ryhtyi opiskelemaan Helsingin yliopistossa kieliä ja teologiaa. Filosofian kandidaatin tutkinnon suoritettuaan hän opiskeli Leipzigissa väitöskirjaa valmistellen. Hän väitteli kuukauden välein sekä filosofian että teologian lisensiaatin arvoa varten viidettä Mooseksen kirjaa ("Deuteronomium") käsittelevällä kaksiosaisella "Das Deuteronomium"-teoksella (1909–1910). Tämän jälkeen hän toimi yliopistossa heprean kielen dosenttina. Teologian tohtorin arvon hän sai vuonna 1919. Hän toimi teologisessa tiedekunnassa Raamatun alkukielten apulaisena (apulaisprofessori) ja Vanhan testamentin eksegetiikan professorina vuosina 1927–1945. Suomen itsenäistyttyä hän toimi tulojaan lisätäkseen eräiden eduskunnan valiokuntien sivutoimisena sihteerinä. Raamatunkäännöskomitean jäsen hän oli vuosina 1925–1938 ja tuosta ajasta puheenjohtajana vuodet 1934–1938. Komitean työn tuloksena syntyi niin sanottu vanha kirkkoraamattu.
Puukon väitöskirjassaan viidennestä Mooseksen kirjasta esittämät näkemykset herättivät kiivasta vastustusta historiallis-kriittiseen raamatuntutkimukseen tottumattomassa papistossa. Vanhoilliset eivät hyväksyneet Puukon ja muiden modernien tutkijoiden näkemystä siitä, että Mooseksen kirjat eivät olleet Mooseksen kirjoittamia ja että "Deuteronomiumin" kirjoitusajankohta oli vuoden 600 eaa. paikkeilla. Tutkijoiden keskuudessa Puukon tutkimusta on arvostettu sekä Suomessa että ulkomailla, ja Räisäsen mukaan siihen on viitattu ulkomailla vielä 2000-luvullakin. Puukon myöhempi tuotanto on pääosin suomenkielistä. Siihen kuuluu muun muassa yliopistollisia oppikirjoja ja laajemmalle yleisölle suunnattuja esityksiä sekä artikkeleita tieteellisissä ja yleistajuisissa julkaisuissa. Hän muun muassa esitteli ensimmäisenä tutkijana Qumranin käsikirjoitukset suomalaiselle yleisölle Uuteen Suomeen ja Kansanvalistusseuran kalenteriin kirjoittamissaan artikkeleissa 1949–1951. Luettelo Puukon tuotannosta on lähdeluettelossa mainitussa Niemelän teoksessa.
Edie Adams
Elizabeth Edith ”Edie” Adams (alk. Enke; 16. huhtikuuta 1927 – 15. lokakuuta 2008) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja, joka esiintyi uransa aikana niin televisiossa, elokuvissa kuin Broadwaylläkin. Lisäksi hänet muistetaan Muriel-sikarimerkin pitkäaikaisena mainoskasvona.
Elizabeth Edith Enke syntyi Pennsylvanian Kingstonissa. Adams on hänen äitinsä tyttönimi. Hän valmistui Juilliard School of Musicista ja Columbia School of Dramasta.
Adams debytoi Broadwayllä Leonard Bernsteinin musikaalissa "Wonderful Town" vuonna 1953. Hän sai Tony-palkinnon roolistaan Daisy Maena vuoden 1956 musikaalissa "Li’l Abner".
1960-luvulla Adams esiintyi muun muassa elokuvissa "Poikamiesboksi" (1960), "Rakkaani, tule takaisin" (1961) ja "Mieletön, mieletön maailma" (1963). Vuonna 1963 hänellä oli televisiossa oma varieteeshow’nsa "Here’s Edie", joka jäi kuitenkin lyhytikäiseksi saamistaan viidestä Emmy-ehdokkuudesta huolimatta. 1970- ja 1980-luvuilla hän esiintyi vierailevissa rooleissa monissa televisiosarjoissa, kuten "Fantasy Island", "Lemmenlaiva", "Murhasta tuli totta" ja "Designing Women".
Adams oli kolmesti naimisissa. Hänen ensimmäinen puolisonsa, koomikko Ernie Kovacs, kuoli auto-onnettomuudessa 13. tammikuuta 1962. Myöhemmät avioliitot valokuvaaja Marty Millsin ja jazz-trumpetisti Pete Candolin kanssa päättyivät eroon. Adamsin ja Kovacsin tytär Mia kuoli toisessa auto-onnettomuudessa 1982. Millsin kanssa Adamsilla oli yksi poika, Josh Mills.
Manuel Ortiz (nyrkkeilijä)
Manuel Ortiz (2. heinäkuuta 1916 Corona, Kalifornia – 31. toukokuuta 1970 San Diego) oli yhdysvaltalainen kääpiösarjan (51–54 kg) ammattinyrkkelijä.
Manuel Ortizin ensimmäinen vastustaja helmikuussa 1938 oli Benny Goldberg, jolle hän hävisi. Hän saavutti kääpiösarjan maailmanmestaruuden 7. elokuuta 1942 Los Angelesissa voitettuaan pistein Lou Salican. Hän puolusti titteliään menestyksekkäästi 14 kertaa kunnes 6. tammikuuta 1947 San Franciscossa menetti sen Harold Dadelle ja voitti sen takaisin samana vuonna 11. maaliskuuta Los Angelesissa. Vasta 31. toukokuuta 1950 Johannesburgissa käydyssä ottelussa hän menetti mestaruutensa lopullisesti hävittyään pistein eteläafrikkalaiselle Vic Toweelille.
Ortiz voitti yhteensä 98 ottelua, hävisi 29, tasapeleiksi tuomittiin kolme. Vain kerran hänet tyrmättiin.
Gardner Dozois
Gardner Dozois (23. heinäkuuta 1947 – 27. toukokuuta 2018) oli yhdysvaltalainen tieteiskirjailija ja tieteiskirjallisuustoimittaja. Hän oli "Asimov's Science Fiction" -lehden päätoimittaja 1980-luvulta aina vuoteen 2004.
Dozoisin oma tuotanto koostuu suurimmilta osin novelleista. Hän on voittanut useita Hugo- ja Nebula-palkintoja. Hän loukkaantui vuonna 2004 pahoin liikenneonnettomuudessa ollessaan palaamassa taksilla Philadelphia Philliesin ottelusta.
Dozois kasvoi Salemissa, Massachusettsissa, ja asui Philadelphiassa, Pennsylvaniassa. Dozoisin vanha yhteistyökumppani Michael Swanwick julkaisi vuonna 2001 hänen uraansa käsittelevän teoksen "Being Gardner Dozois".
Leander Norrback
Leander Norrback (27. helmikuuta 1904 Myrkky, Lapväärtti, Suomen suuriruhtinaskunta – 15. tammikuuta 1968 Seinäjoki, Suomi) oli suomalainen harmonikansoittaja.
Leander Norrbackin isä, Viktor Norrback, oli kestikievarin pitäjä ja pelimanni, joka kuoli pojan ollessa vain kuusivuotias. Isä oli kuitenkin ehtinyt jo opettaa viulunsoiton ensiotteet pojalleen, joka jo seitsenvuotiaana herätti paikallista huomiota taidoillaan. Jo yhdeksänvuotiaasta asti hän soitti kotikylässään tansseja ja pian kysyntä laajeni muuallekin häihin ja tanssipaikoille. Norrbackin perhe asui kahden hehtaarin maatilalla, jota hän päivätyönään viljeli. Perheeseen kuului vaimo Tilda Elina, sekä kaksi tytärtä ja kaksi poikaa, joista kaikki harrastivat musiikkia, heistä tunnetuimpana Paul Norrback.
Nuotinlukutaidon opittuaan 1916 Norrback alkoi soittaa harmonikkaa, soitinta, joka tuohon aikaan herätti lukuisia ennakkoluuloja. Norrback osallistui useisiin kansallisiin ja eurooppalaisiin musiikkikilpailuihin ja kävi kiertueilla kotimaassa, Ruotsissa ja Saksassa. Hän voitti ensimmäisen palkinnon Pietarsaaressa pidetyissä kilpailuissa vuonna 1923. Vuonna 1929 Norrback kutsuttiin yhdessä Jussi Homanin, August Kaipiaisen ja Gösta Östmanin kanssa koko maan kattavalle kiertueelle kaupunkeihin ja markkinapaikoille. Tuolla kiertueella oli suuri merkitys konserttiharmonikkamusiikin myöhemmälle hyväksynnälle. Vuodesta 1929 hänet kutsuttiin myös säännöllisesti vuosittain Yleisradioon soittamaan kaksi-kolme teosta ja vuonna 1930 kutsu kävi Berliiniin levyttämään useita gramofonille tarkoitettuja savikiekkolevyjä Columbia-yhtiölle, jotka tekivät hänestä tunnetun myös Suomen rajojen ulkopuolella.
Tukholman euroopanmestaruuskilpailuissa hän sai viidennen sijan 1937 ja Helsingin suomenmestaruuskilpailuissa kolmannen sijan 1940-luvulla. Hänet kutsuttiin Lontoon maailmanmestaruuskilpailujen tuomaristoon 1946, mutta hän ei voinut matkustaa tapahtumaan.
Norrback piti myös omaa yksityistä harmonikkakouluaan, jossa hänen opissaan kävi noin 500 pelimannia eri puolilta Suomea. Monet heistä tulivat tunnetuiksi sekä kotimaassa että ulkomailla. Hän teki myös soitinkauppaa.
Professori Heikki Klemetti tunnusti Norrbackin taidot ja antoi siten eräänä ensimmäisistä korkeakulttuurin edustajista harmonikkamusiikille arvoa viulu- ja pianomusiikin rinnalla. Norrback oli myös Suomen Harmonikkaliiton perustajajäseniä ja kunniajäsen vuodesta 1964.
Petri Partanen
Petri Partanen (s. 26. helmikuuta 1986 Kuopio) on suomalainen jää- ja rullakiekkoilija.
Kaudella 2006–2007 Partanen pelasi kolmessa SM-liigaottelussa edustaen kasvattajaseuraansa Kalevan Palloa. Mestistä hän pelasi kaudella 2007–2008 KooKoossa ja kaudella 2008–2009 D Teamissa.
Partanen edustaa Vuorelan Veikkoja SM-liigassa. Hän edusti Suomea vuoden 2009 MM-kilpailuissa. Samana vuonna Partanen voitti Suomen-mestaruuden Vuorelan Veikkojen joukkueessa.
Hortense Calisher
Hortense Calisher (20. joulukuuta 1911 New York – 13. tammikuuta 2009) oli yhdysvaltalainen kirjailija.
Calisher opiskeli Hunter College High Schoolissa ja valmistui Barnard Collegesta vuonna 1932. Hänen äitinsä oli saksalainen. Hän voitti Guggenheim-stipendin vuosina 1952 ja 1955. Hän kuului Yhdysvaltain Taiteiden ja kirjallisuuden akatemiaan vuodesta 1977.
Calisher oli useaan otteeseen ehdolla Kansallisen kirjapalkinnon saajaksi, ja hänelle myönnettiin O. Henry -palkinto. Hänet palkittiin vuonna 1986 Janet Heidinger Kafka -palkinnolla teoksesta "The Bobby Soxer". Hänen omaelämäkertateoksensa "Herself" ilmestyi vuonna 1997.
Calisherin kirjallinen tuotanto on huomattavan laaja; hänen viimeinen teoksensa "Tattoo for a Slave" julkaistiin syksyllä 2004. Hän kuoli 97 vuoden iässä.
Somebody Put Something in My Drink
Somebody Put Something in My Drink on Ramones-yhtyeen vuonna 1986 julkaistun "Animal Boy" -levyn ensimmäinen kappale. Kappaleen on sanoittanut Richie Ramone.
Suomalaisyhtye Children of Bodom on levyttänyt kappaleesta cover-version. Ne Luumäet -yhtye levytti vuonna 1986 kappaleesta version nimellä ”Sam pani kai jotain juomaani”.
Ihmisen luuranko
Ihmisen luuranko on ihmisen tukirangan luista koostuva osa. Aikuisella ihmisellä on keskimäärin 206 luuta. Luurangossa on kaksi pääosaa: aksiaalinen luuranko (kallo, selkäranka, kylkiluut ja rintalasta: yhteensä 80 luuta) ja raajojen luuranko (olkapää, käsivarsi, ranne, käsi, lantio, jalka, nilkka ja jalkaterä: yhteensä 126 luuta). Luut liittyvät toisiinsa nivelistä, joita kehossa on yli 300. Jotkin luut liittyvät toisiinsa rustoilla tai sidekudoksella.
Kuvassa naisen luuranko edestä ja suurimpien luiden nimet (suluissa kuvassa näkyvä latinan- tai englanninkielinen nimitys):
Sikiön luusto alkaa kehittyä joko suoraan sidekudoksesta tai rustoisesta mallista luutumalla. Luutuminen kestää pitkään, ja vastasyntyneen tulevasta luustosta osa onkin edelleen rustoista. Tämä on itse asiassa erittäin hyödyllistä muun muassa mahdollistaen normaalin synnytyksen, sillä lapsen osittain rustoinen pääkallo joustaa. Syntymisen jälkeen viimeisetkin rustot pääkallosta alkavat luutua, ja aikuisella pääkallo on kiinteä ja joustamaton. Jos pääkallon luut eivät luudu normaalisti syntymän jälkeen, voi seurauksena olla esimerkiksi pää- tai suulaen halkio.
Ihmisen luuranko poikkeaa lähimpien yhä elävien sukulaislajien luustosta muun muassa siinä, että se mahdollistaa pystyasennon. Pystyasennon vuoksi ihmisen luusto on jäykempi ja suorempi. Selkäranka on suorempi, ja tavallisesti seisovan ihmisen jalat osoittavat lantiosta alaspäin melko lailla selkärangan suuntaisesti, eivätkä käänny polvista. Pystyasennon vuoksi ihmisen jalat ovat suhteessa pitemmät ja kädet suhteessa lyhemmät kuin muilla nykyisin elävillä kädellisillä. Toinen tärkeä ero sukulaislajeihin on huomattavan suuri aivokoppa, joka mahdollistaa suuremmat aivot. Lisäksi ihmisen elävillä lähisukulaisilla kylkiluiden koossa pitämä ruumiinontelo on hartioiden kohdalta kapeampi ja levenee kohti vatsan seutua, kun taas ihmisen rintakehä on leveämpi. Tämä on sopeutumaa ihmisen muita kädellisiä paremmasta kyvystä metsästää; liharuoka sulaa helpommin eikä edellytä niin isoa suolistoa.
Lapsella punaista luuydintä on suhteellisesti enemmän kuin aikuisella. Iän myötä luuydin alkaa kuitenkin muuttua keltaiseksi, ja aikuisella punaista luuydintä onkin enää pitkien luiden (kuten reisiluun) ja isojen litteiden luiden (esimerkiksi lapaluun) ytimessä. Luuytimen luovutuksessa otetaan nimenomaan punaista luuydintä, joka kykenee tuottamaan terveitä verisoluja.
Unkarin Grand Prix 2001
Unkarin Grand Prix 2001 oli Formula 1 -kauden 13. osakilpailu, joka ajettiin 19. elokuuta 2001 Unkarin Hungaroringilla. Kilpailun voitti Ferrarilla ajanut Michael Schumacher, joka samalla varmisti uransa neljännen kuljettajien maailmanmestaruuden. Kilpailun nopeimman kierroksen ajoi Mika Häkkinen 1.16,723 (kierroksella 51).
Yhdysvaltain avoin golfturnaus
Yhdysvaltain avoin golfturnaus (U.S. Open Championship) on vuosittain Yhdysvalloissa pelattava miesten golf-turnaus. Se on yksi neljästä miesten golfin major-turnauksesta. Ensimmäisen kerran se pelattiin vuonna 1895.
Ensimmäinen Yhdysvaltain avoin golfturnaus pelattiin 4. lokakuuta 1895 Newportissa, Rhode Islandilla 9 reiän kentällä, joka kierrettiin neljä kertaa. Kisaan osallistui kymmenen ammattilaista ja yksi amatööri. Voittaja oli 21-vuotias englantilainen Horace Rawlins.
Alkuvuosina kilpailua hallitsivat englantilaiset ja skotlantilaiset pelaajat. Ensimmäinen Yhdysvalloissa syntynyt voittaja oli 19-vuotias John McDermott vuonna 1911. Siitä lähtien isäntämaan pelaajat ovat hallinneet kilpailua ja voittaneet kaikkiaan 78 kertaa. Edellä mainittujen maiden lisäksi voitto on mennyt viisi kertaa Etelä-Afrikkaan, kaksi kertaa Australiaan ja Pohjois-Irlantiin sekä kerran Uuteen-Seelantiin ja Argentiinaan.
Eniten voittoja, neljä kappaletta, ovat keränneet Willie Anderson (1901, 1903, 1904, 1905), Bobby Jones (1923, 1926, 1929, 1930), Ben Hogan (1948, 1950, 1951, 1953) ja Jack Nicklaus (1962, 1967, 1972, 1980). Kolmeen voittoon ovat yltäneet Hale Irwin (1974, 1979, 1990) ja Tiger Woods (2000, 2002, 2008).
I Disappear
”I Disappear” on Metallican kappale, joka on tehty elokuvaan "Vaarallinen tehtävä II". Metallica julkaisi sen singlenä vuonna 2000. Tämä on viimeinen Metallican tekemä studiojulkaisu, jolla Jason Newsted on vielä mukana.
Kappale löytyi vuonna 2000 Napster-nimisestä P2P-tiedostojenjakoverkosta ennen virallista julkaisupäiväänsä. Se oli merkittävä tekijä nettipiratismin tuomisessa julkisuuteen. Tätä seurasi merkittävä oikeudenkäynti Napsteria vastaan, minkä yhtenä johtohahmona toimi Metallican rumpali Lars Ulrich.
Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo, jonka ohjasi Wayne Isham.
Urheilun oikeusturvalautakunta
Urheilun oikeusturvalautakunta on vuonna 1991 perustettu urheilujärjestöistä riippumaton muutoksenhakuelin, joka käsittelee urheiluun liittyviä valitusasioita.
Lautakuntaan voi valittaa urheilija, muu luonnollinen henkilö tai yhteisö, johon valituksen kohteena oleva asia vaikuttaa.
Valituksen kohteena voivat olla urheiluyhdistyksen päätökset, jotka koskevat erottamista yhdistyksen jäsenyydestä, jäsenoikeuksien rajoittamista tai kurinpitotoimia. Valittaa voi myös yhdistyksen päätöksen sääntöjenvastaisuudesta, jolla ei tarkoiteta urheilulajin sääntöjen vastaisuutta.
Lautakunta voi myös käsitellä valituksen urheilijan valitsematta jättämisestä arvokilpailuihin, valitusasiana Suomen antidopingsäännöstön perusteella tehdyn päätöksen ja toimia toimivaltansa piirissä välimiesoikeutena, kun siitä on sovittu tai urheilija sitä vaatii.
Belgian Grand Prix 2001
Belgian Grand Prix 2001 oli Formula 1 -kauden 14. osakilpailu, joka ajettiin 2. syyskuuta 2001 Spa-Francorchampsin radalla Belgiassa. Kilpailun voitti Ferrarilla ajanut Michael Schumacher, jolle voitto oli jo kauden kahdeksas. Voitto oli Schumacherille uran 52:s ja näin ollen Schumacherista tuli siihen mennessä eniten osakilpailuja voittanut F1-kuljettaja.
Pete Pohjanniemi
Petri "Pete" Pohjanniemi (s. 1979) on suomalainen muusikko. Hän on toiminut hard rock-yhtye Peer Güntin basistina vuodesta 2006 alkaen ja esiintyy myös Super Hombre-, Argent Void-, King Weird- ja Below Me-yhtyeissä.
Muut:
Kolmannen poissuljetun laki
Kolmannen poissuljetun laki ( tai "tertium non datur") on logiikan laki, jonka mukaan jokin väittämä p voi olla vain tosi tai epätosi, kolmatta vaihtoehtoa ei ole. Lain mukaan väite A ∨ ¬A (A tai ei-A) on aina tosi. Kaksiarvoisuuden periaate liittyy läheisesti kolmannen poissuljetun lakiin, sillä sen mukaan jokainen väittämä on joko tosi tai epätosi. Kaksiarvoisuuden periaate ja kolmannen poissuljetun laki voidaan johtaa toinen toisistaan eli osoittaa lakien olevan yhtäpitäviä.
Hakunilan keskus
Hakunilan keskus (alkuperäiseltä nimeltään Hakunilan ostoskeskus) on Vantaan Hakunilassa sijaitseva ostoskeskus. Ostoskeskuksen suunnitteli arkkitehti Erkki Karvinen ja se valmistui kahdessa osassa vuonna 1981 ja 1986. Hakunilan keskuksessa on kolme kerrosta ja noin 30 liikettä.
Hakunilan keskuksen keskellä olevaa ulkotilaa vuokrataan torikäyttöön. Sisäpihalla myydään esimerkiksi kesäisin marjoja.
Hakunilan keskuksen liikkeitä ovat K-Supermarket, apteekki ja R-kioski. Muita liikkeitä ja toimitiloja ovat muun muassa Hakunilan neuvola, Hakunilan nuorisotila, Hakunilan terveysasema ja HUSLabin toimipiste, Hakunilan päivätoimintakeskus, Kela, kirpputori, kolme pizzeriaa, kolme baaria, Hakunilan kukka, valokuvausliike, Filmtown ja muita liikkeitä. Myös Hakunilan kirjasto sijaitsee keskuksen tuntumassa.
Hakunilan ostoskeskuksen nimi lyhennettiin vuonna 2005 Hakunilan keskukseksi.
Hakunilan keskus on määritelty rakennushistorialliselta arvoltaan paikallisesti merkittäväksi kohteeksi, ja sen kokonaiskunnon katsotaan säilyneen hyvin. Peruskorjaus on tehty vuonna 1995. Arvoluokituksessa ostoskeskus kuuluu luokkaan 3.
Kansainvälinen kiinteistösijoitusyhtiö Citycon myi omistamansa Hakunilan Keskus Oy:n rakennukset kesällä 2015 suomalaiselle kiinteistörahastolle osana laajempaa, yhteensä 76 miljoonan euron toimitilakauppaa.
R. G. Armstrong
Robert Golden Armstrong (7. huhtikuuta 1917 – 27. heinäkuuta 2012) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi osillaan lännenelokuvissa ja varsinkin Sam Peckinpahin töissä.
Armstrong syntyi Birminghamissa, Alabamassa, ja saavutti alun perin mainetta näytelmä- ja televisiorooleillaan. Hänen elokuvadebyyttinsä tapahtui vasta vuonna 1954. Hän teki tunnettuja myöhempiä esiintymisiä muiden muassa elokuvissa "Lain koura" (1961), "Viheltävät luodit" (1962), "Pat Garrett ja Billy the Kid" (1973) ja "Maissilapset" (1984).
Armstrong opiskeli Pohjois-Carolinan yliopistossa, jossa hän sai maisterinarvon pääaineenaan englannin kieli. Hän oli 1970-luvulla naimisissa Susan Guthrien kanssa, ja toinen avioliitto Mary Armstrongin kanssa jatkui hänen kuolemaansa saakka.
Phyllis Diller
Phyllis Ada Diller (o.s. Driver; 17. heinäkuuta 1917 Lima, Ohio – 20. elokuuta 2012 Brentwood, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Häntä pidetään naispuolisen stand up -komedian pioneerina, ja hän oli vuonna 1967 ehdolla Golden Globe -palkinnon saajaksi.
Diller syntyi Limassa, Ohiossa ja oli maineensa huipulla 1960-luvulla. Hän tuli tunnetuksi paitsi lukuisista televisio-ohjelmista, myös elokuvista. Hän esiintyi vuosina 1995–2004 "Kauniissa ja rohkeissa" Gladys Popen osassa.
Dillerillä on tähti Hollywood Walk of Famella, ja hänet valittiin 1993 St. Louis Walk of Fameen. Hänen omaelämäkertansa "Like a Lampshade in a Whorehouse" julkaistiin vuonna 2005. Vuonna 1999 kärsitystä sydänkohtauksesta huolimatta Diller esiintyi vielä 90-vuotiaanakin vuonna 2007. Hän muun muassa keskusteli Jay Lenon kanssa "The Tonight Show’ssa" ja teki lyhyen esiintymisen sarjassa "Boston Legal". Hänellä on kuusi lasta.
Ohimoluu
Ohimoluu () kuuluu pääkallon luihin, ja se sijaitsee kallon sivuilla sulkien sisäänsä korvakäytävän, välikorvan ja sisäkorvan. Ohimoluu muodostuu kolmesta toisiinsa liittyneestä osasta: "pars squamosa", "pars petrosa" ja "pars tympanica". "Pars squamosa"n uloke, "processus zygomaticus", kiinnittyy otsaluun samannimiseen rakenteeseen muodostaen silmän ympärille silmäkaaren, "arcus zygomaticuksen". Lisäksi siinä on nivelpinta alaleuan luuta varten. Välikorva ja sisäkorva sijaitsevat "pars petrosa"n onteloiden sisällä. Korvakäytävää puolestaan ympäröi "pars tympanica". Ohimoluu on parillinen luu eli niitä on kaksi, vasen ja oikea.
Chichagof Island
Chichagof Island on saari Alexanderin saaristossa, Alaska Panhandlessa, Kaakkois-Alaskassa. Saaren pinta-ala on 5 305,88 km². Chichagof Islandin vakituinen asukasluku oli vuonna 2000 1 342. Saari kuuluu Alaskan ABC-saariin. Saari on nimetty venäläisen tutkimusmatkailijan ja amiraalin Vasili Tšitšagovin mukaan.
Chichagof Island on Baranof Islandin pohjoispuolella. Saarta rajaavat Chathamin salmi idässä, Jäinen salmi koillisessa, Cross Sound kaakosta, Alaskanlahti lännestä ja Perilin salmi etelästä.
Chichagof saaren pohjoisosissa sijaitsee Hoonahin, Pelicanin, Tenakee Springsin ja Elfin Coven kylät. Suurin osa saarta kuuluu Hoonah-Angoonin hallinnolliseen alueeseen, ja aivan eteläisin osa saarta kuuluu Sitkan alueeseen. Kyseisellä alueella on vain kahdeksan asukasta.
Saaren pääasialliset elinkeinot ovat metsästyksestä, kalastuksesta ja metsän hakkuusta.
ABC-saaret
ABC-saaret on nimitys, jota voidaan käyttää kahdesta kolmen saaren ryhmästä:
Turritopsis nutricula
Turritopsis nutricula on polyyppieläimiin kuuluva polttiaiseläinlaji. Sitä on sanottu ainoaksi tunnetuksi eläimeksi, joka on biologisesti kuolematon.
"Turritopsis nutriculan" meduusavaihe on sekä vaaka- että pystymitaltaan 4–5 millimetriä ja muodoltaan kellomainen. Sen seinämät ovat tasapaksut. Kirkkaanpunainen, kookas, keskiosa on poikkileikkaukseltaan ristin muotoinen. "Turritopsis" elää valtamerissä lauhkeilla ilmastovyöhykkeillä.
Yleensä polyyppieläinten elämänkiertoon kuuluvat vuorottelevat polyyppi- ja meduusavaiheet. Meduusan hedelmöittyneistä munista kehittyy planula-toukkia. Näistä taas kehittyy meren pohjassa polyyppeja, joista muodostuu kahdessa päivässä meduusoita. Nuoret meduusat saavuttavat sukukypsyyden muutamassa viikossa (20 °C:ssa kehittyminen kestää 25–30 päivää, 22 °C:ssa 18–22 päivää).
Normaalisti meduusat kuolevat lisäännyttyään. "Turritopsis nutricula" kykenee kuitenkin kääntämään kehityksensä meduusasta takaisin polyypiksi muuttamalla solutyyppiään transdifferentioinnilla. Näin se on biologisesti kuolematon, mutta voi toki muiden eläinten tavoin kuolla vahingoittumalla.
Alaskan ABC-saaret
Alaskan ABC-saaret on nimitys kolmelle saarelle kaakkoisen Alaskan Alexandersaaristossa. Saaret ovat Admiralty Island, Baranof Island ja Chichagof Island.
Saaret ovat pääosin koskemattomia. Suurin osa saarista on suojeltu, eikä niillä asu paljoakaan ihmisiä, vaikka ne kuuluvat Yhdysvaltojen suurimpiin saariin.
Italian Grand Prix 2001
Italian Grand Prix 2001 oli Formula 1 -kauden 15. osakilpailu, joka ajettiin 16. syyskuuta 2001 Monzan radalla Italiassa. Kilpailun voitti Williamsilla ajanut Juan Pablo Montoya, jolle voitto oli hänen uransa ensimmäinen.
Paksunokkaviheltäjä
Paksunokkaviheltäjä ("Eulacestoma nigropectus") on Uudessa-Guineassa esiintyvä varpuslintu, joka on heimonsa ja sukunsa ainoa edustaja. Aikaisemmin laji on luokiteltu viheltäjien tai töyhtöviheltäjien heimoon. Lajin kuvaili ja nimesi Charles Walter De Vis vuonna 1894.
Linnun pituus on noin 14 senttimetriä. Sen höyhenpuku on pääosin oliivinruskea ja vahva, paksu nokka on musta. Koiras on alapuolelta ja siivistä musta ja sen poskella on suuri vaaleanpunainen läikkä. Naaras on oliivinvärinen.
Laji on kotoperäinen Uuden-Guinean saaren keskiosassa. Lajin esiintymisalue on kooltaan 20 000–50 000 neliökilometriä ja sen kanta on elinvoimainen.
Paksunokkaviheltäjän elinympäristöä ovat kosteat, sammaleiset vuoristometsät.
Lajin ravintoa ovat pääasiassa hyönteiset ja niiden toukat, joita se etsii vahvalla nokallaan puun kuoren alta.
Osattomien planeetta
Osattomien planeetta ("The Dispossessed: An Ambiguous Utopia") on Ursula K. Le Guinin vuonna 1974 julkaistu tieteisromaani. Kirja voitti Hugo-, Nebula- ja Locus-palkinnot vuonna 1975. Yhteiskunnalliset ja poliittiset kysymykset ovat merkittävä teema romaanissa. Suomennos ilmestyi vuonna 1979.
Kirjan tapahtumat sijoittuvat Urras- ja Anarres-nimisille toisiaan kiertäville planeetoille. Urras on Maan kaltainen planeetta, joka on poliittisesti jakaantunut kolmeen valtioon, jotka muistuttavat kylmän sodan aikaisia kapitalistista ja kommunistista blokkia sekä kehitysmaita. Anarres puolestaan on kuiva erämaaplaneetta, jolle Urrasin toisinajattelijat ovat perustaneet anarkistisen yhteiskunnan.
Charles Walter De Vis
Charles Walter De Vis (9. toukokuuta 1829 Birmingham – 30. huhtikuuta 1915 Brisbane) oli englantilainen eläin- ja lintutieteilijä. Hänen nimensä kirjoitettiin Devis vuoteen 1882 saakka.
Devis oli alun perin kirkonmies, mutta varttuneemmalla iällä hän ryhtyi tieteentekijäksi, ensin Englannissa ja vuodesta 1870 alkaen Australiassa. Hänen päätyönsä käsitteli Queenslandin ja Etelä-Australian lintufossiileja. Hän myös kuvaili ja nimesi joukon uusia lintulajeja, kuten paksunokkaviheltäjän.
Hän opiskeli Cambridgen yliopistossa ja valmistui vuonna 1884. Hän toimi Englannissa rehtorina ja museonhoitajana, kunnes muutti Australiaan vuonna 1870 ja asettui Rockhamptonin alueelle, jossa hän toimi paikallisen taidekoulun kirjastonhoitajana. De Vis oli erittäin tuottelias kirjoittaja, jonka eläintieteellisiä ja paleontologiaa käsitteleviä kirjoituksia julkaistiin satamäärin muun muassa "Queenslanderissa", "Journal of Anatomy and Physiologyssa", "Proceedings of the Linnean Society of New South Walesissa", "Memoirs of the Anthropological Society of Londonissa" sekä Queenslandin museon omissa julkaisuissa.
Hänen ensimmäinen vaimonsa kuoli vuonna 1879. Hän avioitui toistamiseen 9. syyskuuta 1898 Wellingtonissa Uudessa-Seelannissa Katherine Elizabeth Lucklen (o.s. Coulson) kanssa.
Hän oli perustamassa Royal Society of Queenslandia ja toimi seuran puheenjohtajana 1888–1889. Hän oli myös Royal Australasian Ornithologists Unionin perustajia ja ensimmäinen varapuheenjohtaja. Hän toimi Queenslandin museon hoitajana 1882–1905 ja museon ulkopuolisena konsulttina vuoteen 1912.
Länsi-Yhdysvaltain Grand Prix 1981
Länsi-Yhdysvaltain Grand Prix 1981 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 15. maaliskuuta 1981 Long Beachin katuradalla Yhdysvalloissa. Kilpailun voitti Williamsilla ajanut, hallitseva maailmanmestari, Alan Jones.
Nekhen
Nekhen eli Hierakonpolis oli muinainen kaupunki Egyptissä. Paikan nimi on nykyään arabiaksi Kom El-Ahmar. Se oli esidynastisen Ylä-Egyptin pääkaupunki ja Egyptin yhdistymisen jälkeisen thiniittikauden pääkaupunki. Tämä oli Horus-haukkajumalan kultin keskus.
Nekhenissä oli 1. dynastian alkaessa 5000 asukasta.
Sylvester Levay
Sylvester Levay (, alun perin Lévay Szilveszter, s. 16. maaliskuuta 1945 Subotica, Jugoslavia) on unkarilainen musikaalisäveltäjä. Hän on säveltänyt mm. Elisabeth- ja Rebecca-musikaalit. Levay on tehnyt musikaaleja myös muista historiallisesti merkittävistä henkilöistä, kuten Marie Antoinettesta. Levay kiertelee usein omien musikaaliensa tähtien kanssa säestämässä näitä esiintymisiä. Esimerkiksi hän säesti pianolla Elisabeth-musikaalin Japanin-kiertuetta.
Tunnetuin Levayn musikaaleista on Elisabeth, joka kertoo Itävallan keisarinnan traagisen elämäntarinan.
Ride On
Ride On on suomalaisen kitaristi Albert Järvisen ensimmäinen sooloalbumi, joka julkaistiin vuonna 1974. Levystä ilmestyi remasteroitu CD-versio 31. lokakuuta 2007.
Miksi demokratia?
Miksi demokratia? on syksyllä 2007 toteutettu yksi television historian suurimmista asiaohjelmatapahtumista. Hanke käsittää 10 elokuvaa, jotka kaikki kysyivät omalla tavallaan "Miksi demokratia?" MySpace -verkkopalvelussa 7. lokakuuta 2007 käynnistyneessä projektissa on mukana 40 televisioyhtiötä, TV2:n Dokumenttiprojekti oli hankkeessa yksi aloitteentekijöistä.
Ari Lauanne
Ari Lauanne (s. 4. huhtikuuta 1966) on suomalainen vatsastapuhuja, joka on toiminut vatsastapuhumisen ammattilaisena vuodesta 1985 lähtien. Hän on myös veitsenheittäjä. Hänet valittiin Viihdeohjelmien Suomen mestariksi 2006.
Vuonna 1991 Lauanne esiintyi televisio-ohjelmassaan "Langalla Jaska ja Ari" (Jaska oli Lauanteen nukke). Vuosina 2003 ja 2007 hän esiintyi "Huips"-ohjelmissa, ja vuonna 2004 hän esiintyi "Katso pois" ja "Suoraa huutoa!" -ohjelmissa. Vuonna 2007 Lauanne osallistui "Talent Suomi" -kilpailuun ja eteni semifinaaleihin. Samana vuonna hän osallistui myös "Ennätystehtaaseen" ja teki uuden lautasten ruoskimisennätyksen Suomessa: hän sivalsi halki 23 ilmaan heitettyä pahvilautasta 60 sekunnissa. Lauanne oli tunnistettavana yhtenä Tuntemattomana tammikuussa 2008 MTV3:lla esitetyssä "Tuntemattomat"-ohjelman jaksossa.
Vuonna 2009 Lauanne teki uuden aluevaltauksen veitsenheittäjänä ohjelmassa "Suomen Las Vegas". 
Varsinaisesti Lauanteen vakavampi perehtyminen lajiin oli alkanut kymmenisen vuotta aiemmin saman ohjelmatuottajan "Älä katso" -ohjelmassa. Tuolloin nähtiin ohjelman juontaja Teemu Virtanen seinällä pelkäämässä. Tästä ohjelmasta lähtien Lauanne ryhtyi kehittämään veitsiohjelmaansa ja vuonna 2007 ohjelmassa "Einstein" nähtiin osia uudesta ohjelmasta ensiesityksenä. Sittemmin Lauanne ryhtyi kehittämään omia Villin Lännen harrastuksiaan tuotteiksi niin, että yhteistyökumppaneidensa kanssa syntyi Wild West Show, jossa nähdään veitsenheittoshown lisäksi myös muun muassa Lauanteen Villin Lännen ruoskien ja revolverien showtaituruutta.
Ingrid Luterkort
Carloa Ingrid Margareta Segerstedt Luterkort, o.s. "Eklundh" (28. kesäkuuta 1910 Lund – 3. elokuuta 2011) oli ruotsalainen näyttelijä.
Luterkort opiskeli Dramatenin näyttelijäkoulussa, jossa hänen opiskelutovereitaan olivat muiden muassa Ingrid Bergman, Gunnar Björnstrand, Irma Christenson ja Signe Hasso. Hän teki näyttelijändebyyttinsä Tukholman Kuninkaallisessa draamateatterissa vuonna 1933.
Luterkortin ura jatkui 1930-luvulta aina 2000-luvulle saakka; hänen elokuviensa joukkoon lukeutuvat "Hallatunturin lapset" (1945) ja "Luokkakokous" (2002).
Luterkort oli vuosina 1935–1952 naimisissa Einar Luterkortin ja vuosina 1952–1986 Bengt Segerstedtin kanssa. Hän vietti 90-vuotispäiväänsä vuonna 2000, ja häneltä on ilmestynyt teatterihistoriaa käsittelevä kirja "Om igen, herr Molander!" (1998). Luterkort kuoli 101-vuotiaana heinäkuussa 2011.
Valtava jänis – Gommin ja Pommin kaikki seikkailut
Valtava jänis – Gommin ja Pommin kaikki seikkailut on M. A. Nummisen ja Pedro Hietasen esittämän Gommi ja Pommi -laulajakaksikon vuonna 2002 julkaistu kokoelma-albumi.
Kokoelma koostuu albumien "Kamelilaulu" (1988), "Ollaan eläimiä" (1991), "Gommin ja Pommin metsäkarnevaali" (1995) sekä "Suosituimmat lastenlaulut" (1985) kappaleista. "Suosituimmat lastenlaulut" -albumi ei ole alun perin Gommi ja Pommi -julkaisu, sillä siihen aikaan Gommia ja Pommia ei ollut vielä keksitty ja albumin laulut ovat uusia sovituksia Nummisen vanhoista lastenlauluista. Kappaleet 16–17 (CD 1) ja 20–23 (CD 2) ovat ennen julkaisemattomia kappaleita.
Kartiohuhtasieni
Kartiohuhtasieni ("Morchella elata" syn. "M. conica") on korvasienen kaltainen maljasienten heimoon kuuluva ruokasieni, jonka itiöemät kasvavat keväällä. Lajin taksonominen status on epäselvä, sillä jotkut sienitutkijat erottavat myös paksuhuhtasienen ("Morchella conica") omaksi lajikseen.
Kartiohuhtasienellä on nimensä mukaisesti kartiomainen ja terävälatvainen lakki, joka on 2–5 cm leveä ja 3–10 cm korkea. Väriltään lakki on kellan-, oliivin-, harmaan- tai mustanruskea. Lakin pinta on säännöllisen harjuinen ja lokeroinen. Lokerot ovat nuorena soikeita, myöhemmin pitkänomaisia ja poikkiharjuisia. Lakki on kasvanut alareunasta kiinni jalkaan. Sienen sileä, kerman- tai harmaanvaalea jalka on 3–15 cm pitkä, 1,5–4 cm paksu ja lakkia kapeampi. Koko sieni on ontto. Kartiohuhtasienen miedontuoksuinen, valkoinen malto on haurasta kuten korvasienellä ja sen maku on miellyttävä. Itiöpöly on kellertävänvalkoista.
Kartiohuhtasienen kanssa samankaltainen laji on muun muassa pallohuhtasieni ("Morchella esculenta"), joka on kartiohuhtasientä harvinaisempi. Myös pallohuhtasieni on erinomainen ruokasieni. Muita keväisiä sienilajeja, jotka muistuttavat kartiohuhtasientä ovat esimerkiksi poimukellomörsky ("Ptychoverpa bohemica") ja raakana tappavan myrkyllinen korvasieni ("Gyromitra esculenta"). Korvasienen erottaa huhtasienestä siten, että korvasienen lakki ei ole kartiomainen vaan pyöreämpi ja muistuttaa tippaleipää tai aivoja.
Kartiohuhtasieni kasvaa touko–kesäkuussa melko yleisenä koko Suomessa lukuun ottamatta pohjoisinta Suomea. Sen tyypillisimmät kasvupaikat ovat puun kuorikasat, paloalueet, lehdot, kulotetut metsät ja rehevät pihamaat. Laji on kalkinsuosija.
Huhtasienet ovat herkullisia ruokasieniä. Toisin kuin toinen keväinen maljasienilaji korvasieni, huhtasieni ei ole lainkaan myrkyllinen eikä se siten vaadi esikäsittelyä. Huhtasieniä voidaan säilöä esimerkiksi kuivaamalla tai pakastamalla.
Ellen Tarry
Ellen Tarry (26. syyskuuta 1906 – 23. syyskuuta 2008) oli monipuolinen afroamerikkalainen kirjailija ja ihmisoikeusaktivisti. Hän syntyi Birminghamissa, Alabamassa, ja on julkaissut esimerkiksi lastenkirjallisuutta ja elämäkertoja.
Tarry lähti New Yorkiin vuonna 1929 ja tutustui muiden muassa Langston Hughesiin, Claude McKayhin ja Countee Culleniin. Neljän 1940-luvulla julkaistun kuvakirjansa jälkeen häneltä ilmestyi omaelämäkerta "The Third Door: The Autobiography of an American Negro Woman" (1955).
Tarry oli uskovainen katolinen, ja oli mukana perustamassa Friendship House -järjestöä. Hänen tunnetuimpia teoksiaan on Pierre Toussaint'n vaiheita käsittelevä "The Other Toussaint: A Post-Revolutionary Black". Hän vietti satavuotispäiväänsä syyskuussa 2006.
Hämeenlinnan kaupunginorkesteri
Hämeenlinnan kaupunginorkesteri on perustettu vuonna 1934, ja ensimmäisen konserttinsa orkesteri piti uudenvuodenpäivänä 1935. Sotien aiheuttamaa katkosta lukuun ottamatta orkesteri on toiminut aina nykypäiviin saakka.
Alkuvuosien salonkiorkesterista kehittyi sotien jälkeen kokoonpanoltaan varsinainen sinfoniaorkesteri. Orkesteria ylläpitää Hämeenlinnan orkesteriyhdistys ry, ja orkesterin muodostavat joukko vakinaisia paikallisia soittajia, vierailijoita sekä muusikon ammattiin opiskelevia nuoria muusikoita. Näin orkesterin keski-ikä on melko alhainen.
Orkesterin perusti Artturi Kaarento, joka toimi myös orkesterin ensimmäisenä kapellimestarina. Muita kapellimestareita ovat olleet Tauno Marttinen, Arvo Uro, Paavo Merisalo, Hannu Vesioja, Tuomas Rousi ja Huba Hollókői. Nykyisin lähinnä jousiorkesterina toimivan kaupunginorkesterin johtaja on intendentti Markku Jokinen.
Hämeenlinnassa kaupunginorkesterilla on useita konserttipaikkoja: Palokunnantalo lisäksi esiintymistiloina ovat olleet Hämeenlinnan kirkko, Raatihuone, Vanajan kirkko ja Verkatehdas.
Keväällä 2015 Hämeenlinnan kaupunginorkesterin historia oli uhkaavasti päättymässä, kun kaupungin tuen määrään oli ehdotettu huomattavaa leikkausta. Tämä päätös kuitenkin kumoutui ja Hämeenlinnan kaupunginorkesterin toiminta jatkuu.
Cahal Brendan Daly
Cahal Brendan Daly (1. lokakuuta 1917 – 31. joulukuuta 2009) oli irlantilainen katolinen kirkonmies. Hän toimi Armaghin arkkipiispana ja samalla Irlannin korkeimpana piispana vuosina 1990–1996. Hänestä tuli kardinaali vuonna 1991, mutta hän oli liian iäkäs voidakseen osallistua uuden paavin valintaan keväällä 2005.
Daly syntyi Loughguilen kylässä Pohjois-Irlannissa ja sai pappisvihkimyksensä 22. kesäkuuta 1941. Häntä arvosteltiin aikanaan laajamittaisesta pedofiliasta syytetyn irlantilaispappi Brendan Smythin tapauksen välinpitämättömäksi koetusta käsittelystä.
Daly vetäytyi arkkipiispanvirasta 79 vuotta täytettyään (1996), jolloin häntä seurasi Seán Brady. Hän kuoli 92-vuotiaana.
Komplementti (kielitiede)
Komplementilla tarkoitetaan kieltä analysoitaessa pääsanansa pakollista määritettä. Termi nousee esiin syntaksin yhteydessä tutkittaessa lauseiden rakentumista sekä sanajärjestystä. Tyypillisiä komplementteja ovat verbien objektit, ja verbien argumenttirakenteeseen kuuluvat adverbiaalit.
Eri kielissä määritteet saattavat olla lauseessa missä tahansa, ja niiden analysointi on pitkäli synnynnäisen kielenpuhujan ymmärryksen ja syntaktisten sääntöjen varassa. Yleisimmin määrite kuitenkin on pääsanansa läheisyydessä. Esimerkiksi nykysuomessa objekti on tapana mainita verbin jälkeen ja subjekti ennen verbiä, esimerkiksi ”John löi Marya”, mutta muun muassa japanin kielessä vastaava ilmaus olisi ”John-ga Mary-o butta” (”John Marya löi”).