hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Oikosiirto
Oikosiirto (engl. "DMA" tai "direct memory access") tarkoittaa tiedon kopiointia tietokoneen sisällä ilman kopioitavan tiedon kuljettamista suorittimen kautta. Tällöin suurienkin tietomäärien siirto tapahtuu nopeasti koska ohjelmiston ei tarvitse käsitellä kopioitavaa tietoa siirron aikana.
Tyypillisesti oikosiirtoa käytetään tapauksissa, joissa halutaan siirtää tietoa keskusmuistin ja oheislaitteen välillä peräkkäisistä muistipaikoista. Oikosiirto-ohjain kopioi tarvittavan muistialueen sisällön suoraan oheislaitteelle ilman, että suorittimen täytyisi lukea ja kirjoittaa jokainen sana erikseen.
Ilman oikosiirtoa suorittimen täytyisi lukea muistia sana kerrallaan omiin rekistereihinsä ja sitten kirjoittaa tieto I/O-porttiin tai erikoisrekisteriin, jotta se välittyisi oheislaitteelle. Suuria tietomääriä siirrettäessä tämä on tehotonta koska suorittimen täytyy odotella muiden hitaampien tietokoneenosien toimintoja (pääasiassa muistipiirien ja väylien).
Oikosiirtoa saatetaan myös käyttää tilanteessa, jossa tiedon pitää saapua täsmälleen tiettyyn aikaan eli täsmälleen tietyllä kellojaksolla. Ohjelmistopohjainen ajoitus on tyypillisesti epätarkempaa kuin kellojaksontarkka laitepohjainen siirto.
Riippuen arkkitehtuurista tiedon siirräntä äänikortille voidaan tehdä ainakin kolmella eri tavalla: suora siirräntä (), keskeytysohjattu siirräntä () tai oikosiirto.
Suorassa siirrännässä ääninäytteet kirjoitetaan ohjelmakoodilla äänilaitteen rekisteriin tietyin väliajoin tai kun tietty arvo saadaan luettua rekisteristä. Keskeytysohjatussa siirrännässä saadaan keskeytys kun uusi ääninäyte voidaan kirjoittaa äänilaitteen rekisteriin, mikä helpottaa ja tehostaa ohjelmaa koska ei tarvita erillistä ajastinta tai muuta tarkkaa ajastamista. Oikosiirrännässä ohjelma signaloi äänilaitteelle että se voi hakea tietysti paikasta fyysistä muistia kaikki ääninäytteet. Ohjelmiston ei tarvitse kirjoittaa näytteitä äänilaitteen rekistereihin mikä tavallisesti nopeuttaa järjestelmän toimintaa.
Esimerkki suorasta siirrännästä:
Esimerkki keskeytysohjatusta toteutuksesta:
Keskeytysohjattu toteutus voi kärsiä muiden keskeytyksien aiheuttamasta häiriöstä tai siitä että keskeytykset ovat poissa päältä liian pitkään. Suora siirräntä on erityisen tehoton verrattuna keskeytysohjattuun siirräntään mikäli seuraavan näytteen odottaminen tehdään silmukoimalla (ilman minkäänlaista keskeytystä).
Vaihtoehtoisesti soitto voidaan tehdä oikosiirrolla jolloin jokaista näytettä ei tarvitse erikseen kopioida äänirekisteriin keskeytyskäsittelijässä. Kun kaikki näytteet ovat soitettu antaa äänipiiri keskeytyksen suorittimelle että soittaminen on valmis ja keskeytyskäsittelijä signaloi pääohjelmalle että soittaminen on valmis.
American International Group
American International Group (AIG) on yhdysvaltalainen vuonna 1919 perustettu monikansallinen vakuutus- ja rahoitusyhtiö. Yhtiö toimii 130 maassa palvellen kaupallisia, institutionaalisia ja yksityisiä asiakkaita. Suomessa AIG on toiminut vuodesta 1988. AIG:n päätoimialoja ovat vahinko-, henki- ja eläkevakuutus, rahoitus- ja varainhoitopalvelut.
AIG:n osake noteerataan New Yorkin, Irlannin ja Tokion pörssissä.
Yhtiö oli vuoden 2008 Fortune 500 -listalla sijalla 13. Vuoden 2008 Forbes Global 2000-listan mukaan AIG oli maailman 18. suurin yritys.
Syksyllä 2008 AIG joutui vaikeuksiin subprime-kriisin takia. Yhtiö haki 14. syyskuuta 2008 Yhdysvaltain keskuspankilta (FED) 40 miljardin dollarin luottorajaa rahoitusvaikeuksien helpottamiseksi.
17. syyskuuta 2008 Yhdysvaltain keskuspankki myönsi Yhdysvaltain valtiovarainministeriön tukemana AIG:lle 85 miljardin dollarin hätäluoton. Luoton vastikkeena Yhdysvaltain liittovaltio saa 79,9 prosenttia yhtiön osakkeista ja veto-oikeuden kaikkiin merkittäviin päätöksiin yhtiössä. Sopimuksen myötä AIG:n ylin johto vaihdettiin ja Edward M. Liddy korvasi Robert B. Willumstadin toimitusjohtajana.
AIG joutui likviditeettiongelmiin yhtiön luottokelpoisuusluokituksen laskemisen myötä. Yhtiö tarvitsi lisärahoitusta, ettei luokitus olisi laskenut lisää ja synnyttänyt entistä suurempaa rahoitusvajetta. Ilman FEDin väliintuloa AIG olisi luultavasti joutunut hakemaan konkurssisuojaa, mikä olisi lamauttanut yhtiön toiminnan ja vienyt vakuutusturvan lukuisilta yhtiön asiakkailta Yhdysvalloissa ja eri puolilla maailmaa. AIG:lla on yli 74 miljoonaa asiakasta ja yhtiö toimii 150 maassa.
28. syyskuuta 2008 kerrottiin AIG:n suunnittelevan jopa yli 15 eri liiketoimintayksikkönsä myymistä maksaakseen takaisin valtion apupaketin. Mahdollinen myynti kosketti kaikkia muita yrityksen liiketoimintoja paitsi kansainvälistä henkivakuutus- ja Yhdysvaltojen eläkevakuutusliiketoimintaa. Jos lainaa ei makseta takaisin, liittovaltio voi ottaa haltuunsa 80 % yrityksen osakekannasta, mikä olisi katastrofi sen nykyisille osakkeenomistajille. Maaliskuussa 2009 AIG sai liittovaltion hallitukselta 30 miljardia dollaria lisätukea. Yhteensä valtio sijoitti yhtiöön noin 182 miljardia dollaria.
Liittovaltio vähensi vähitellen omistustaan AIG:ssa. Syyskuussa 2012 Yhdysvallat omisti yhtiöstä noin 53 prosenttia ja myi pois AIG:n osakkaita 18 miljardin dollarin arvosta. AIG itse osti osakkeita takaisin viiden miljardin dollarin edestä. Joulukuussa 2012 liittovaltio myi kaikki jäljellä olevat osakkeet.
AIG omisti International Lease Finance Corporationin (ILFC), joka oli maailman suurin lentokoneiden liisaaja omistaen noin tuhat Boeingin ja Airbusin valmistamaa lentokonetta.
AIG kuuluu Lontoon Cityn lentoaseman omistajiin, muut ovat GE Capital ja Credit Suisse.
Savo Milošević
Savo Milošević (, s. 2. syyskuuta 1973 Bijeljina, Bosnia ja Hertsegovina, Jugoslavia) on serbialainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seuratasolla Milošević pelasi Partizanissa (1992–1995), Aston Villassa (1995–1998), Real Zaragozassa (1998–2000 ja 2002), Parmassa (2000–2001), Espanyolissa (2002–2003), Celta Vigossa (2003–2004), Osasunassa (2004–2007) ja Rubin Kazanissa (2008).
Serbian maajoukkueessa Milošević pitää hallussaan sekä pelattujen ottelujen (102) että tehtyjen maalien (37) ennätystä. Hän pelasi 1998 MM-kisoissa ja 2000 EM-kisoissa tuolloin vielä Jugoslavian liittotasavallan nimellä pelanneessa maajoukkueessa voittaen jälkimmäisessä turnauksessa jaetun maalikuninkuuden Alankomaiden Patrick Kluivertin kanssa.
Savo Miloševićin isä Stevo Milošević sai surmansa kesäkuussa 2011, kun hänen isänsä Savo Milošević vanhempi ampui häntä rintaan omaisuusriidan päätteeksi.
Moby Dick (kappale)
Moby Dick on rockyhtye Led Zeppelinin instrumentaalikappale, joka julkaistiin albumilla "Led Zeppelin II". Se alkaa Jimmy Pagen riffillä John Bonhamin tehdessä rumpusooloja kitarariffien välissä. Led Zeppelinin konserteissa rumpusoolo kesti jopa 20 minuuttia, jolloin muut yhtyeen jäsenet pitivät taukoa.
Moby Dick oli ensimmäisiä rock-kappaleita, jossa rumpusoolot ovat pääosassa. John "Bonzo" Bonham on ollut monien aloittavien rumpaleiden esikuvana. Nykyisin paljolti juuri Bonhamin ansiosta rumpusooloilusta on tullut monella tapaa rock-klisee.
Vihan nyrkki
Vihan nyrkki (, "Jing wu men") on vuonna 1972 ensi-iltansa saanut eräs näyttelijä Bruce Leen suosituimmista kungfuelokuvista. Sen on ohjannut Wei Lo ja pääosissa esiintyvät Bruce Lee, Nora Miao, James Tin Jun sekä Maria Yi. Sivuosassa nähdään myöhemmin suureksi Kungfu-tähdeksi noussut Jackie Chan, joka tässä elokuvassa tekee Bruce Leen stuntit.
Elokuva oli aikoinaan kokonaan kielletty Suomesta. Kieltopäätös kumottiin vuonna 2000.
Tapahtumat sijoittuvat 1900-luvun alun Shanghaihin, jossa vallitsee viha ja rasismi. Suuri Kung fu -mestari on kuollut, ja Chen (Lee) tajuaa, ettei kuolema ollutkaan luonnollinen. Mieleen nousee kosto ja siitä alkaa hurja taistelu.
Sándor Kocsis
Sándor Kocsis (21. syyskuuta 1929 Budapest – 22. heinäkuuta 1979 Barcelona, Espanja) oli unkarilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueuransa Kocsis aloitti paikallisseura KTC:ssa. Pian hän siirtyi maansa huippuseuroihin kuuluvaan Ferencvárosi TC:hen ja voitti heti samana vuonna mestaruuden joukkueen riveissä. Vuonna 1950 hän siirtyi Budapest Honvédiin missä pelasi yhdessä Ferenc Puskásin kanssa ja voitti kolmesti Unkarin mestaruuden. Euroopan-pelireissun aikana Unkarissa tapahtui kansannousu, ja Kocsis jäi ulkomaille. Hän toimi hetken aikaa Young Boys Bernin pelaaja-valmentajana ja siirtyi pian FC Barcelonaan missä seitsemän vuoden aikana voitti kaksi liigamestaruutta sekä UEFA Cupin. Hän pelasi myös Euroopan Cupin finaalissa onnistuen myös maalinteossa, mutta Barca hävisi ottelun portugalilaiselle Benficalle.
Kocsis pelasi Unkarin maajoukkueessa 68 ottelua joissa teki peräti 75 maalia. Hän oli mukana Helsingissä 1952 voittamassa olympiakultaa. Sveitsin MM-kisoissa 1954, joissa Unkari sijoittui hopealle, Kocsis voitti maalikuninkuuden 11 maalillaan, mistä hän sai lempinimen ""Kultainen pää"". Useat hänen tekemänsä maalit syntyivätkin puskemalla.
Uransa Kocsis lopetti vuonna 1966.
Ransu
Ransu Karvakuono on TV2:n lastenohjelmassa Pikku Kakkosessa esiintyvä koirahahmoinen käsinukke. Rodultaan Ransun sanotaan olevan keskikokoinen videonoutaja. Hahmon äänenä on alusta asti ollut Pertti Nättilä.
Hahmon loi Eevaliisa Holma-Kinnunen vuonna 1977 Sysmän Onkiniemen kylän Musta & Valkea Ratsu -nukketeatterin tarpeisiin. Hän nimesi hahmon aluksi Franciscus Assisilaisen mukaan Fransiscukseksi. Ensiesiintyminen Yleisradion Pikku Kakkosessa oli 4. lokakuuta 1978. Lasten oli hankala ääntää hahmon nimeä, joten nimi muutettiin Ransuksi.
Ransu on kuulunut Pikku Kakkosen vakiohahmoihin vuodesta 1978. Tuolloin ohjelman juontajalle etsittiin paria, ja tekijät päättivät ihmisjuontajan sijasta hankkia nuken. Ohjelmassa on tällä hetkellä käytössä toinen Ransu-nukke ensimmäisen kuluttua käytön seurauksena loppuun.
Paitsi Pikku Kakkosen juontajana, Ransu on esiintynyt myös osana Karvakuonot-kolmikkoa. Myös kaksi muuta karvakuonoa, Riku ja Eno-Elmeri ovat Eevaliisa Holma-Kinnusen luomuksia. Ransu on yksi Pikku Kakkosen tunnetuimpia hahmoja, ja hänestä on vuosikymmenien varrella muodostunut ohjelman symboli. Ransu on esiintynyt satunnaisesti myös Pikku Kakkosen ulkopuolella: hän on muun muassa vieraillut Uutisvuodon kilpailijana sekä haastatellut tasavallan presidenttejä Mauno Koivistoa ja Tarja Halosta. Ransu on uransa aikana haastatellut myös monia muita julkisuuden hahmoja, muun muassa eduskunnan puhemiehiä Kalevi Sorsaa ja Ilkka Suomista. Valtioneuvos Johannes Virolaisen hän tapasi Vironperässä. Lukuisia taiteilijoita, kirjailijoita ja muita julkisuuden henkilöitä on lähes kolmenkymmenen vuoden aikana kuulunut Ransun tuttavapiiriin.
Ransun sukulaisiksi mainitaan Tosca-äiti, Berhand-setä, Mauri Mosso, Risto Lupus, Aaro ja nuorin veli Pahnanpohjimmainen.
Ransulle on omistettu leikkipuisto Pirkkalassa nukettajansa Pertti Nättilän asuinkunnan mukaan. Vuonna 1998 avatussa Ransupuistossa on akateemikko Kain Tapperin muotoilema pronssiin valettu Ransun näköispatsas. Patsaan toinen versio sijaitsee TV2:n toimipisteen aulassa Tampereen Ristimäessä.
Yleisradio uutisoi syyskuussa 2010, että Ransu alkaa isännöidä lasten kulttuuri- ja toimintakeskusta Ransulaa Pirkkalassa. Ransulaa suunnitellaan Pyhäjärven rannassa sijaitsevaan Juhlatalo Rantaniittyyn, ja keskuksen arvioidaan avattavan vuonna 2012.
Eräs merkittävimmistä tapauksista Ransun elämässä sattui ohjelmantekomatkalla Berliinissä 1989, kun Berliinin muuri murtui yllättäen kesken matkaa. Tapaus saatiin taltioiduksi osittain videolle ja valokuviin. Ransu kommentoi murtumista myöhemmin Pikku Kakkosessa.
Ransu esiintyy myös pelastustoimintaan liittyvistä videoista ja muusta materiaalista koostuvassa "Ransun pelastuskoulussa".
Ransu sai Suomen itsenäisyyden 100. juhlavuotena 2017 kutsun Itsenäisyyspäivän vastaanottoon, eli Linnan juhliin. Se on ensimmäinen koskaan sinne kutsun saanut fiktiivinen hahmo.
Kaltag
Kaltag on kaupunki Alaskassa. Se sijaitsee Yukonjoen länsirannalla 120 kilometriä länteen Galenasta, 10 metriä korkealla jyrkänteellä Nulato Hillsin juurella. Kaupunki on länteen Innoko National Wildlife Refuge -luonnonsuojelualueesta.
Vuoden väestönlaskennassa sen asukasluku oli 230. Näistä etnisesti 84,35% kuului Amerikan alkuperäiskansoihin.
Kaltag oli alue, jota ympäröivien kylien athabaskeihin kuuluva koyokon-heimo käytti hautausmaanaan. Se sijaitsi vanhan kuljetusreitin varrella. Reitti johti lähteen vuorten halki Unalakleetiin. Athabaskeilla oli vuosittain alueella tilapäisiä leirejä, joita he käyttivät kunnes villiriista vaelsi muualle.
Venäläiset antoi kylälle nimen Kaltag samannimisen koyokon-intiaanin mukaan.
Vuonna 1839 isorokkoepidemia tappoi suuren osan alueen asukkaista.
Alaskan ostamisen jälkeen Yukonjoen pohjoisrantaa pitkin vedettiin Yhdysvaltain armeijan lennätinlinja. Kauppa-asema avattiin noin 1880, juuri ennen vuosien 1884-1885 kultaryntäystä. Höyrylaivat operoivat pitkin Yukonjokea kuljettaen tarvikkeita kullankaivajille, huippuvuosi oli 1900, jolloin joella kulki 46 laivaa. Vuonna 1900 tuhkarokko ja ruokapula vähensivät väkilukua kolmanneksella. Kaltagin kylä perustettiin epidemian jälkeen kun kolmen läheisen kylän asukkaat muuttivat alueelle.
1880-luvulla alueella oli pieni kultaryntäys. Vuonna 1906 kullanetsijät muuttivat Fairbanksiin ja Nomeen. Galenan lyijykaivokset alkoivat toimia vuonna 1919. Kaltag oli kaivoksista alajuoksuun ja sen merkitys kaivajien kuljetusreittinä kasvoi. 1940-luvulla kaivostoiminta alkoi ehtyä, samoin Kaltagin merkitys.
Vanha hautausmaa sortui jokeen noin 1937. Lentokenttä ja terveysasema avattiin 1960-luvulla.
Nykyään Kaltagin tärkein tapahtuma on viikon kestävä Stick Dance Festival (keppitanssifestivaali). Kaltagin talous perustuu paljolti metsästykseen ja kalastukseen.
Rafaela Seppälä
Rafaela Violet Maria Seppälä (s. 22. syyskuuta 1954 Helsinki) on Sanoman pääomistajia ja Lehtikuvan entinen toimitusjohtaja.
Seppälä opiskeli valtio- ja yhteiskuntatieteitä Pariisissa ja valmistui Columbian yliopiston journalistikoulusta New Yorkista vuonna 1976. Ennen siirtymistään Helsinki Median palvelukseen vuonna 1998 Seppälä työskenteli kuvatoimittajana ja toimittajana Agence France-Pressellä, Le Figarossa, UPI:ssa ja Ilta-Sanomissa. Seppälästä tuli Lehtikuvan toimitusjohtaja vuonna 2001. Hän erosi tehtävästä vuoden 2004 lopussa.
Seppälä on Sanoman hallituksen jäsen vuodesta 2008. Hän on Kiasman Tukisäätiön perustajajäsen ja ensimmäinen puheenjohtaja, Guggenheim Helsingin Tukisäätiön hallituksen jäsen sekä Guggenheim Helsinkiin -yhdistyksen perustaja ja hallituksen puheenjohtaja. Seppälä on toiminut myös hyväntekeväisyystehtävissä, esimerkiksi Sydäntutkimussäätiön ja Suomen lasten ja nuorten säätiön hallituksissa.
Seppälän vanhemmat olivat Rafael ja Patricia Seppälä. Hän on Robin Langenskiöldin sisarpuoli ja Aatos Erkon sisarentytär. Seppälä on naimisissa galleristi Kaj Forsblomin kanssa. Hänellä on kaksi lasta aiemmasta liitosta.
Jorma Kalenius
Jorma Valdemar Kalenius (10. marraskuuta 1941 – 5. heinäkuuta 1996) oli suomalainen kitaristi, basisti ja laulaja. Hän aloitti uransa 1950-luvun lopulla Elvis Presleyn innoittamana ja perusti kavereidensa kanssa rockyhtyeen "Jorma Kalenius & His Rock Devils", joka levytti 23. toukokuuta 1960 EP:n "ROCK". Yhtyeensä hajottua vuoden 1961 paikkeilla Kalenius vaihtoi kitaran bassoon ja ehti vierailla yhtyeissä kuten: Esquires (1962–1966), Johnny Liebkindin Frankies (1966–1969), Pepe & Paradise (1969) ja Lemon (1972–1974), jonka jälkeen Kalenius lopetti soittamisen kokonaan.
Mario Kempes
Mario Alberto Kempes (s. 15. heinäkuuta 1954, Belville, Córdoban provinssi, Argentiina) on argentiinalainen entinen jalkapalloilija.
Lempinimellä "El Matador (Matador=Härkätaistelija, kirjaimellisesti tappaja)" tunnettu Kempes oli yksi aikansa parhaista hyökkääjistä. Suuren yleisön tietoisuuteen hän nousi lopullisesti vuonna 1977 siirtyessään Eurooppaan, Valencian riveihin. Valenciassa vietettyjen vuosien aikana hän voitti muun muassa kaksi peräkkäistä Primera Divisiónin maalikuninkuutta.
Parhaiten Kempes muistetaan silti maajoukkuepeleistä, joita hän pelasi vuosina 1973–1982 yhteensä 43, maaleja syntyi 20. Hän edusti Argentiinan jalkapallomaajoukkuetta MM-kisoissa kolme kertaa; vuosina 1974, 1978 ja 1982. Vuoden 1978 turnaus päättyi Argentiinan voittoon, ja Kempes voitti kuudella maalillaan turnauksen maalikuninkuuden. Samana vuonna arvostettu lehti "El Mundo" valitsi hänet Etelä-Amerikan parhaaksi jalkapalloilijaksi. Kempes on valittu myös FIFA 100 -listalle, johon Pelé valitsi mielestään 125 maailman kaikkien aikojen parasta elävää jalkapalloilijaa.
Schweppes
Schweppes on virvoitusjuomatuoteperhe, jota Suomen markkinoille valmistaa Sinebrychoff.
Schweppes-emoyhtiön perustaja Jacob Schweppe keksi vuonna 1783 uuden tavan tuottaa hiilihappopitoisia kivennäisvesiä. Tonic Water ja Ginger Ale ovat kuuluneet yhtiön tuotteisiin vuodesta 1870. Vuodesta 1951 emoyhtiö on myynyt valmistuslisenssejä ulkomaille.
Schweppes yhdistyi vuonna 1969 brittiläisen Cadburyn kanssa Cadbury Schweppes -yhtiöksi. Toukokuussa 2008 makeisyhtiö erotti virvoitusjuomavalmistuksen Dr Pepper Snapple Group -yhtiöksi ja otti nimekseen jälleen Cadbury.
Tällä hetkellä markkinoilla:"Aiemmin markkinoilla:
László Rajk
László Rajk (8. toukokuuta 1909 – 15. lokakuuta 1949) oli unkarilainen poliitikko ja kommunistijohtaja, joka toimi uransa aikana muun muassa maan ulkoministerinä. Rajk tuomittiin 24. syyskuuta 1949 järjestetyssä näytösoikeudenkäynnissä kuolemaan syytettynä salaliitosta kommunistihallituksen kaatamiseksi Jugoslavian Josip Broz Titon kanssa.
Rajk oli kenkäkaupan omistajan poika. Hän liittyi nuorena Unkarin kommunistipuolueseen, hänet erotettiin Budapestin yliopistosta poliittisen toimintansa vuoksi. Rajk työskenteli rakennustyöläisenä vuoteen 1936 asti. Hän taisteli kansainvälisessä prikaatissa tasavaltalaisten puolella Espanjan sisällissodassa. Sodan loputtua hän pakeni Ranskaan, jossa hänet vangittiin.
Rajk palasi Unkariin vuonna 1941. Gestapo kidutti ja kuulusteli häntä, mutta tuloksetta. Hän oli vangittuna puna-armeijan tuloon asti vuoteen 1945. Antifasistisen hallituksen kommunistisen maatalousministerin Imre Nagyn aloittaman maareformin johdosta maanomistajien lukumäärä Unkarissa nousi huomattavasti keväällä 1945. Marraskuun 1945 vaaleissa pienviljelijäpuolue sai 57 prosenttia äänistä, kommunistit saivat vain 17 prosenttia. Neuvostoliiton Unkarin johtajan, marsalkka Vorošilovin määräyksestä pienviljelijäpuolue ei saanut yksin muodostaa hallitusta. Vorošilov perusti hallituskoalition, jossa kommunisteilla olivat tärkeimmät virat. Tärkeään sisäministerin virkaan valittiin Rajk. Rajk perusti salaisen poliisin AVO. Salainen poliisi alkoi vangita pienviljelijäpuolueen ja Kansallisen talonpoikien puolueen jäseniä. Lukuisia kokeneita henkilöitä molemmista puolueista pakeni ulkomaille.
Elokuun vaalit 1947 olivatkin menestys kommunisteille. Vasemmisto sai yli 60 prosenttia äänistä. Rajkista tuli Unkarin ulkoministeri mutta hänet pidätettiin toukokuussa 1949. Hänet saatiin tunnustamaan olleensa fasisti, Gestapon agentti ja myönsi yhteistyön Titon kanssa näytösoikeudenkäynnissä syyskuussa 1949. Hänet teloitettiin lokakuussa 1949. Keväällä 1956 Mátyás Rákosi myönsi Rajkin oikeudenkäynnin ja kuolemantuomion olleen poliittinen, vaikka yrittikin siirtää vastuuta ÁVH:n johdolle. Rajkin maineen palauttaminen ja uudelleen hautajaiset valtion menoin 6. lokakuuta 1956 muodostuivat opposition mielenosoitukseksi ja Unkarin kansannousun alkutapahtumaksi.
La Renga
La Renga on argentiinalainen rock-yhtye, joka perustettiin vuonna 1988. Yhtyeen ensimmäinen levytys oli vuonna 1991 julkaistu "Esquivando charcos". Vuonna 2001 julkaistulla livelevyllä "Insoportablemente en Vivo" oli cover Neil Youngin kappaleesta "Hey, Hey, My, My (Into the Black)".
Citigroup
Citigroup on maailman suurimpia rahoitusalalla toimivia yrityksiä.
Yritys oli sijalla 8 liikevaihdon suuruutta vertailevalla Fortune 500 -listalla vuonna 2008. Vastaavalla vuoden 2015 listalla pankkikonserni oli pudonnut sijalle 28 (liikevaihto laskenut 90,646 mrd. dollariin). Useisiin talouslukuihin pohjautuvalla, maailman suurimpia julkisesti noteerattuja yrityksiä vertailevalla Forbes Global 2000 -listalla Citigroup sai vuonna 2016 sijan 13. Yrityksen markkina-arvoksi laskettiin 138,1 miljardia USD (toukokuussa 2016). Pankkikonsernin palveluksessa oli 231 000 työntekijää (2015).
Taseella mitaten (1 731,21 mrd. USD) pankki luokiteltiin vuonna 2016 (samoin 2015) maailman 13. suurimmaksi julkisesti noteeratuksi pankiksi. Maailmanlaajuisten rahoitusmarkkinoiden vakautta seuraavan Financial Stability Boardin loppuvuoden 2015 listalla pankki luetellaan yhtenä merkittävimmistä maailman 30 keskeisimmistä pankista (G-SIBs, maailmanlaajuisesti systemaattisesti tärkeät pankit).
Yrityksen historia alkaa vuodesta 1812, jolloin City Bank of New York (nykyään Citibank) perustettiin.
Pankki ajautui vaikeuksiin finanssikriisin aikana syksyllä 2008. Yhdysvaltain valtio antoi sille 25 miljardia dollaria lokakuussa 2008. Pankki erotti 75 000 työntekijäänsä. Valtio lunasti marraskuussa 20 miljardilla lisää pankin osakkeita sen vakavaraisuuden tukemiseksi.
Bixente Lizarazu
Bixente Lizarazu (s. 9. joulukuuta 1969 Saint-Jean-de-Luz, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija, joka kuuluu Ranskan baskivähemmistöön. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja.
Lizarazu oli 1990-luvulla Euroopan tunnetuimpia ja arvostetuimpia puolustajia. Pienestä koostaan huolimatta hän kuului Ranskan maajoukkueen vakiokokoonpanoon ja pelasikin maajoukkuessa 97 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia, kunnes vetäytyi maajoukkuetehtävistä elokuussa 2004. Maajoukkueurallaan hän voitti maailmanmestaruuden 1998, Euroopan-mestaruuden 2000 ja Maanosaliittojen Cupin kahdesti.
Lizarazu on menestynyt myös seurajoukkueissa. Ensimmäinen huipputason seura hänen urallaan oli Bordeaux, jonka riveissä hän pelasi muun muassa UEFA Cupin finaalissa vuonna 1996. Bordeaux'sta Lizarazu siirtyi baskiseura Athletic Bilbaoon, jossa hän oli ensimmäinen muualta kuin Espanjasta kotoisin oleva pelaaja. Seuraava seura oli Bayern München, jossa hän voitti vuosina 1997–2001 kaksi Bundesliigan mestaruutta, neljästi Saksan cupin, neljästi Saksan supercupin, Mestarien liigan ja seurajoukkueiden maailmanmestaruuden. Seitsemän Münchenissä vietetyn vuoden jälkeen Lizarazu siirtyi kotimaahansa, Marseille'hin kaudeksi 2004, mutta ei sopeutunut riittävästi joukkueeseen ja ympäristöön, joten hän palasi takaisin Baijeriin vain kuuden kuukauden jälkeen. Lizarazun perinteinen pelinumero 3 oli tällä välin annettu Lúciolle, joten hän valitsi syntymävuoteensa viittaavan numeron 69.
Lizarazu on nähnyt myös menestyksen varjopuolet. Hän on joutunut terroristijärjestö ETA:n hyökkäyksien kohteeksi ja saanut siltä jopa tappouhkauksia.
Ranskan Baskimaassa on Bixente Lizarazun mukaan nimetty stadion.
Kasaan
Kasaan on kaupunki Alaskassa Prince of Walesin saarella.
Vuoden väestönlaskennassa sen asukasluku oli 39. Näistä 51,28 % oli etnisesti valkoisia ("white") ja 38,46 % Amerikan alkuperäiskansoihin kuuluvia.
Nikiaan rauha
Nikiaan rauha oli Ateenan ja Spartan vuonna 421 eaa. solmima rauhansopimus. Se lopetti peloponnesolaissodan ensimmäisen osan, jota oli kestänyt kymmenen vuotta.
Rauhan taustana oli se, että Sparta oli hävinnyt Pyloksen ja Sfakterian taistelut vuonna 425 eaa. Samalla oli ateenalaisten sotavangiksi jäänyt 120 spartalaista. Tämän jälkeen Sparta ei enää ollut uskaltanut hyökätä Ateenaan, koska se pelkäsi että ateenalaiset tappaisivat kostoksi sotavankinsa. Sparta valtasi kuitenkin Amfipoliin vuonna 424 eaa. Samana vuonna Ateena kärsi tappion Delionin taistelussa Boiotiassa. Vuonna 422 eaa. Brasidaan johtamat spartalaiset kukistivat ateenalaiset Amfipoliin taistelussa. Tämän jälkeen kummatkin olivat valmiita rauhaan.
Neuvottelut käytiin Spartan kuninkaan Pleistoanaksin ja ateenalaisen Nikiaan johdolla. He päättivät, että palattaisiin sotaa edeltäneeseen tilaan. Ateena palauttaisi Spartalle valtaamansa Pyloksen ja Sfakterian. Ateena saisi kuitenkin pitää Nisaian ja luopuisi Plataiasta. Sparta vuorostaan luopuisi Amfipoliista. Ateena luovuttaisi myös ottamansa spartalaiset sotavangit.
Spartan liittolaiset Boiotia, Korintti, Elis ja Megara eivät kuitenkaan halunneet hyväksyä sopimusta. Lopulta sota jatkui, koska kumpikaan osapuoli ei ollut tyytyväinen ehtoihin.
Jeb Bush
John Ellis "Jeb" Bush (s. 11. helmikuuta 1953) on Floridan entinen republikaaninen kuvernööri. Jeb Bush on presidentti George H. W. Bushin poika ja George W. Bushin veli.
Jeb Bush syntyi Texasin Midlandissa, mutta muutti perheensä mukana kuusivuotiaana Houstoniin. Hän kävi sisäoppilaitoksen Massachusettsissa veljensä tavoin. Seitsemäntoistavuotiaana hän lähti Leóniin Meksikoon opettamaan englannin kieltä. Yliopistollisen arvosanan hän suoritti University of Texas at Austinissa pääalanaan Latinalaisen Amerikan tutkimus. Hän meni valmistumisensa jälkeen töihin Texas Commerce Bankin kansainväliselle osastolle. Sieltä hän siirtyi 1977 Venezuelan pääkaupunkiin Caracasiin pankkiiritoimintaa harjoittamaan.
Bush palasi Yhdysvaltoihin, jossa halusi tehdä talkoita isänsä valitsemiseksi republikaanisen puolueen presidenttiehdokkaaksi. Ronald Reagan voitti, ja George Bushista tuli kahdeksaksi vuodeksi varapresidentti. Hänen jälkeensä George Bush oli yhden kauden Yhdysvaltojen presidenttinä 1989–1993 ennen Bill Clintonia. Jeb Bush puolestaan siirtyi Miamiin Floridaan, jossa teki menestyvää tietokonebisnestä kuubalaisen emigrantin Armando Codinan kanssa.
Floridan kuvernööriksi Jeb Bush pyrki ensimmäisen kerran vuonna 1994, mutta hävisi vaalin demokraattien ehdokkaalle, vaikka saikin 49 prosenttia äänistä. Vuonna 1998 hän onnistui voittamaan vaalin ja vuonna 2002 hänet valittiin uudelleen. Hänen vaikutusvaltansa ja suosionsa etenkin amerikankuubalaisten keskuudessa on myös auttanut hänen veljeään George W. Bushia tämän voittaessa kiistellyt vuoden 2000 presidentinvaalit sekä Floridan osalta selkeässä voitossa vuoden 2004 vaaleissa.
Bush oli Yhdysvaltain vuoden 2016 presidentinvaaleissa republikaanien esivaaleissa ehdokkaana, mutta luopui helmikuussa 2016 kisasta kolmannen esivaalin jälkeen.
Jeb Bush ja Columba Garnica Gallo menivät naimisiin 23. helmikuuta 1974 ja parilla on kolme aikuista lasta, joista George P. Bush on myös aloittelemassa poliittista uraansa Texasin osavaltion tehtävissä.
Martín Demichelis
Martín Gastón Demichelis (s. 20. joulukuuta 1980 Justiniano Posse, Córdoba) on argentiinalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Demichelis voitti River Platessa Argentiinan Primera Divisiónin Apertura- ja Clausura-mestaruudet kaudella 1999–2000 sekä Clausura-mestaruuden kaudella 2001–2002. Hän siirtyi Bayern Müncheniin vuonna 2003, ja oli kautta aikojen ensimmäinen Bayern Müncheniä edustanut argentiinalainen. Hän pelasi Bayernissa kahdeksan kauden aikana 174 Bundesliiga-ottelua. Hän voitti Saksan-mestaruuden 2005, 2006, 2008 ja 2010, Saksan cupin 2005, 2006, 2008 ja 2010, Saksan liigacupin 2004 ja 2007 sekä DFL-Supercupin 2010. Mestarien liigassa hän oli toinen 2010.
Demichelis siirtyi Malagaan tammikuussa 2011. Hän pelasi seurassa 84 Primera Divisiónin ottelua. Heinäkuussa 2013 hän siirtyi vapaalla siirrolla Atlético Madridiin, jossa ei kuitenkaan pelannut otteluakaan. Hän siirtyi viiden miljoonan euron siirtosummalla Manchester Cityyn elokuussa 2013. Hän voitti Valioliigan mestaruuden 2014 sekä Englannin liigacupin 2014 ja 2016. Demichelisin sopimusta ei jatkettu kauden 2015–2016 jälkeen ja hän jätti Manchester Cityn kesäkuussa 2016.
Demichelis pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa Argentiinan joukkueessa 2005. Hän pelasi MM-kilpailuissa viisi ottelua Etelä-Afrikassa 2010 ja kolme ottelua, myös tappioon päättyneen loppuottelun, Brasiliassa 2014. Hän kuului Argentiinan hopeajoukkueeseen myös Copa Américassa 2015.
Fernando Ribeiro
Fernando Ribeiro (s. 1974, Porto, Portugali) on portugalilainen runoilija ja muusikko, joka tunnetaan parhaiten metal -yhtye Moonspellin laulajana. Ribeiro opiskeli filosofiaa neljä vuotta Lissabonin yliopistossa. Ribeiro on laulanut vuodesta 1989 lähtien Moonspellissä, joka julkaisi ensimmäisen täysimittaisen albuminsa "Wolfheartin" vuonna 1995. Ribeiro kirjoittaa kaikki Moonspellin sanoitukset. Hän on myös julkaissut kolme runokirjaa, "Como Escavar um Abismo" (2001), "As Feridas Essenciais" (2004) ja "Diálogo de Vultos" (2007).
Ribeiron puoliso on portugalilainen laulaja Sónia Tavares (s. 1977). Heillä on yhteinen lapsi
Ginga eiyū densetsu
Ginga eiyū densetsu (銀河英雄伝説) on japanilainen science fiction -anime. Se perustuu Yoshiki Tanakan 1980- ja 1990-luvuilla kirjoittamaan romaanisarjaan. Romaaneista on myös tehty sarjakuva. Tyyliltään sarja on eeppinen avaruusooppera.
Sarjan tapahtumat sijoittuvat 35. vuosisadalle, jossa Galaktinen imperiumi ja Vapaiden planeettojen allianssi taistelevat Linnunradan herruudesta. Tarina kertoo etupäässä kahdesta nerokkaasta amiraalista, imperiumin Reinhard von Lohengrammista ja alianssin Yang Wen-listä.
Sarjaa tehtiin aluksi 110 25-minuuttista osaa. Niitä julkaistiin vuosina 1988–1997. Osat julkaistiin aluksi suoraan videolle, vaikka ne näytettiinkin myöhemmin televisiossa. Tämän jälkeen on myös tehty kolme elokuvaa ja kaksikautinen spinoff-sarja.
Linnut (elokuva)
Linnut ("The Birds") on Alfred Hitchcockin ohjaama yhdysvaltalainen kauhutrillerielokuva vuodelta 1963. Se perustuu Daphne du Maurierin samannimiseen novelliin.
Hitchcock esiintyy elokuvan alussa kävelemällä kahden koiran kanssa ulos eläinkaupasta.
Elokuvassa ei ole lainkaan lisättyä taustamusiikkia.
Seurapiirikaunotar Melanie Daniels saapuu vierailulle rannikkokaupunkiin yllättääkseen lakimies Mitchell "Mitch" Brennerin, johon oli tutustunut samana päivänä. Daniels myös lahjoittaa Brennerin pikkusiskolle rakkauspapukaijoja. Yhtäkkiä seudun linnut alkavat parveilla ja hyökkäillä ihmisten kimppuun.
Lipas
Lipas on aseen ammusten piippuun syöttämiseen, säilyttämiseen ja kuljettamiseen käytettävä, irrotettavissa sekä vaihdettavissa oleva osa. Lippaiden kapasiteetti vaihtelee muutamasta ammuksesta yli sataan, tavallisesti 6-30. Lippaan osat ovat runko, jousi, syöttösilta, lippaan huulet ja lippaan pohja.
Lippaita on kahta päätyyppiä:
Tankolippaitten tavallisimmat tyypit ovat yksirivinen lipas, jossa patruunat ovat päällekkäin yhdessä rivissä ja kaksirivinen lipas, jossa patruunat ovat limittäin kahdessa rivissä.Yhtä asetta kohti voi olla useampia "vaihtolippaita". Jos lipas ei ole irrotettavissa aseesta ja vaihdettavissa välittömästi toiseen, kutsutaan syöttölaitetta "makasiiniksi" tai "kiintomakasiiniksi".
Kalaöljy
Kalaöljy ("Piscis oleum") on rasvaisten kalojen lihasta saatavaa öljyä. Sitä käytetään ravintolisänä sen sisältämien omega-3-rasvahappojen vuoksi.
Tuore kalan lihaöljy sisältää 10–30 % omega-3-sarjan rasvahappoja, joista tärkeimpinä eikosapentaeenihappo (EPA) ja dokosaheksaeenihappo (DHA), sekä pieniä määriä muita tyydyttyneitä ja tyydyttymättömiä rasvahappoja. Kalaöljyä käytetäänkin näiden rasvahappojen lähteenä ravintolisävalmisteissa, joita varten öljy yleensä väkevöidään sisältämään 30–70 % omega-3-rasvahappoja. Kalaöljy ei sisällä vitamiineja.
Kalaöljyä, etenkään kalanmaksaöljyä, ei pidetä erityisen hyvänmakuisena, mutta kapselina nautittaessa maku ei juuri maistu.
Kalaöljyn on todettu vähentävän psyykkisten sairauksien riskiä.
Gissi (italialainen tutkimus, jossa oli 11 000 osanottajaa) osoitti merellisten omega-3-rasvahappojen tehon.
Kalaöljyä suositellaan nykyisin osaksi ruokavaliota, koska ihmisen elimistö ei pysty valmistamaan riittävästi kaikkia omega-3-rasvahappoja. Rasvaista kalaa tulisi syödä vähintään 150 grammaa vuorokaudessa.
Suomalaisten ravitsemussuositusten mukaan omega-3-rasvahappojen osuus ravinnon kokonaisenergiasta tulisi olla 1 % eli noin 2 grammaa vuorokaudessa. Tämä vastaa noin 150 grammaa rasvaista kalaa vuorokaudessa. Suomen Sydänliiton mukaan EPA- ja DHA-rasvahappoja tulisi 2000 kcal päiväkulutuksella saada vähintään 200 milligrammaa vuorokaudessa, ja alfalinoleenihappoja 2000 milligramma vuorokaudessa. Sydäntautipotilaiden ja riskiryhmiin kuuluvien tulisi saada EPA- ja DHA-rasvahappoja gramma vuorokaudessa.
Pohjoismaiset terveysviranomaiset suosittelevat 1–2 grammaa omega-3-rasvahappoja päivässä puutostautien ehkäisemiseksi. EFSA (European Food Safety Authority) suosittelee 2–4 grammaa EPA:a+DHA:ta päivässä veren normaalin trig-lyseridipitoisuuden ja 3 grammaa EPA+DHA:a päivässä normaalin verenpaineen ylläpitämiseksi.
Omega-3-rasvahappoja ja ruoasta saatuja kalaöljyjä pidetään terveellisinä. Kapseleina kalaöljyä suositellaan kuitenkin vain niille se­pel­val­ti­mo­tau­ti­po­ti­lail­le, jotka eivät syö kalaa. Tutkimusten mukaan on kyseenalaista, ovatko kapselit suositeltavia heillekään. Kalaöljykapselit voivat lisätä pahaa LDL-kolesterolia sekä suurilla annoksilla heikentää veren hyytymistä ja nostaa paastoveren sokeripitoisuutta.
Jean-Pierre Jeunet
Jean-Pierre Jeunet (s. 3. syyskuuta 1953 Roanne, Loire, Ranska) on ranskalainen elokuvaohjaaja.
Jeunet osti ensimmäisen kameransa 17-vuotiaana, ja opiskellessaan animaatiota Cinémation Studiosissa hän teki sillä lyhytelokuvia. Hän tutustui suunnittelija, sarjakuvataiteilija Marc Caroon, josta tuli hänen pitkäaikainen yhteistyökumppaninsa ja apulaisohjaajansa.
Jeunet ja Caro ohjasivat yhdessä palkittuja animaatioita. Kaksikon ensimmäinen live action -elokuva oli "Le Bunker de la dernière rafale" (1981), joka oli lyhytelokuva sotilaista karussa futuristisessa maailmassa. Jeunet on ohjannut myös mainoksia ja musiikkivideoita.
Jeunet'n ja Caron ensimmäinen pitkä elokuva oli musta komedia "Delicatessen – herkuttelijoiden yö" (1991), jonka tapahtumat sijoittuvat nälänhädästä kärsivään maailmanlopun jälkeiseen maailmaan.
Seuraavaksi valmistui synkkä ja moniulotteinen fantasiaelokuva "Kadonneiden lasten kaupunki" ("La Cité des enfants perdus", 1995), joka kertoo tiedemiehestä, joka sieppaa lapsia varastaakseen näiden unet. Elokuvan menestys toi Jeunet'lle kutsun Yhdysvaltoihin ohjaamaan "Alien"-elokuvasarjan neljättä osaa "Alien – ylösnousemus". Myös Caro työskenteli hankkeessa taiteellisena suunnittelijana. Kriitikot eivät arvostaneet elokuvaa, mutta se menestyi taloudellisesti hyvin.
Jeunet palasi kotimaahansa. Toimittuaan Hollywood-elokuvan ohjaajana hänellä oli vapaat kädet seuraavan elokuvan "Amélien" ("Le fabuleux destin d'Amélie Poulain", 2001) suhteen, jossa pääosaa näytteli Audrey Tautou. Elokuva on hänen aiempia teoksiaan kevyempi ja romanttisempi. Se kertoo nuoresta naisesta, joka huomaa tulevansa onnelliseksi tekemällä hyvää, mutta ei onnistu löytämään itselleen rakkautta. "Amélie" oli menestys eri puolilla maailmaa niin lipputulojen kuin arvosteluiden suhteen. Elokuva oli ehdokkaana viidessä Oscar-palkintosarjassa.
Vuonna 2004 ensi-iltansa sai ensimmäisen maailmansodan aikaan sijoittuva "Pitkät kihlajaiset" ("Un long dimanche de fiançailles"), joka perustuu Sébastien Japrisot'n romaaniin. Kyseessä oli Jeunet'n toinen yhteistyö Tautoun kanssa, joka esitti elokuvassa rintamalla kadonnutta rakastettuaan etsivää Mathildéa.
Kivikukkaro
Kivikukkaro on Turun Yliopistonkadulla sijaitseva liikerakennus, joka valmistui kesällä 1975 Turun Työväen Säästöpankin pääkonttoriksi. 1990-luvun alun pankkikriisin jälkeen kiinteistön suurin käyttäjä oli marraskuuhun 2016 asti Anttila-tavaratalo. Toukokuussa 2017 Anttilan entisiin tiloihin avattiin Tokmanni-tavaratalo.
Kivikukkarossa on kolme maanpäällistä kerrosta sekä yksi maanalainen myymäläkerros. Kellarikerroksessa toimii ruokakauppa K-Supermarket, ja katutasossa toimii ravintola Woolshed. Rakennuksen yhteydessä toimii yli 200-paikkainen Q-Parkin operoima paikoitushalli.
Liikerakennuksen osoite on Yliopistonkatu 29 b.
Alkujaan Turun Työväen Säästöpankin pääkonttoriksi rakennettu Kivikukkaro valmistui kesäkuussa 1975 Aarne Ehojoen arkkitehtitoimiston suunnittelemana ja Urakoitsijat Oy:n rakennuttamana työväensäästöpankin entisen pääkonttorin viereen. Rakennuksen julkisivut ovat Lapin marmoria, ja valmistuessaan sen kokonaispinta-ala oli 10 000 neliömetriä ja kokonaistilavuus autohalleineen 70 000 kuutiometriä. Kiinteistön nimeksi valittiin Kivikukkaro yleisellä nimikilpailulla, johon tuli noin 4 500 ehdotusta.
Kivikukkaron valmistuttua siihen asettuivat myös naistenvaateliikkeet Kaunotar ja Maria sekä miestenvaateliike Laakso. Toisessa kerroksessa toimi 1970-luvun puolivälistä 1980-luvulle Taurus-niminen ruokaravintola. Ylemmissä kerroksissa toimi alkuvuosina vuokralla Turun työvoimapiiri. Turun Työväen Säästöpankki lopetettiin Suomen 1990-luvun alun laman ja pankkikriisin tuloksena.
Ennen Anttilan avaamista Kivikukkaroon Turun Anttila sijaitsi Brahenkadulla.
Vuosina 1999–2000 kellarikerrokseen rakennettiin tilat K-supermarketille ja kolme maanpäällistä kerrosta kunnostettiin Anttilan käyttöön, kun taas katutasossa aloitti Carrols-hampurilaisravintola (ravintola muuttui Hesburgeriksi Hesburgerin ostettua Carrolsin). Entinen vaikeakäyttöinen pysäköintihalli korvautui uudella, yli 200-paikkaisella maan alla sijaitsevalla pysäköintihallilla.
Ullakkokerroksen toimistotiloja ja teknisiä tiloja laajennettiin ja muutettiin vuosina 2000–2001. Rakennuksen toisessa kerroksessa on aiemmin toiminut myös Suomalaisen kirjakaupan myymälä, mutta ketjun avattua uuden suurmyymälän Hansakorttelissa Kivikukkaron myymälä lopetettiin.
Syyskuusta 2014 toukokuuhun 2016 Anttilan tilat olivat tyhjillään, eikä Turussa toiminut silloin Anttilaa. Anttilan entinen omistaja Kesko sulki Kivikukkaron Anttilan taloudellisista syistä. Vuonna 2015 myös rakennuksen katutasossa toiminut Hesburger-pikaruokaravintola lopetettiin.
19. toukokuuta 2016 Anttila avattiin uudelleen Kivikukkaroon, tosin vain ensimmäiseen ja toiseen kerrokseen. Samoihin aikoihin Hesburgerin paikalle avattiin Woolshed-ravintola.
19. heinäkuuta 2016 Anttila asetettiin konkurssiin. Konkurssipesä myi varastoa ja käyttöomaisuutta pois ensin Kivikukkaron kahdessa kerroksessa ja sitten vain katutasossa. Myynti lopetettiin 19. marraskuuta 2016. Kivikukkaron Anttila oli ketjun kolmanneksi viimeisenä suljettu tavaratalo.
Crashdïet
Crashdïet on sleaze rock/glam metal -yhtye, joka on kotoisin Tukholmasta Ruotsista. Yhtyeeltä on julkaistu neljä albumia: "Rest in Sleaze" (2005), "The Unattractive Revolution" (2007), "Generation Wild" (2010) ja "The Savage Playground" (2013).
Yhtye perustettiin alun perin vuonna 2000. Se sai paljon vaikutteita muun muassa yhtyeiltä Guns N' Roses, Mötley Crüe, Skid Row ja Hanoi Rocks. Crashdïet kehitti itselleen kulttimaineen julkaistessaan ensimmäiset demonsa, joista moni oli ladattavissa yhtyeen virallisilla kotisivuilla.
Vuonna 2005 Crashdïet julkaisi ensimmäisen albuminsa "Rest in Sleazen" ja lähti Ruotsin-kiertueelle saman vuoden syksyllä mainostaakseen albumiaan. Albumi myi yleisesti ottaen hyvin, vaikka yhtye ei ollutkaan kovin tunnettu Ruotsin ulkopuolella. Yhtye soitti myös Download-festivaalilla Britanniassa vuonna 2005 mainostaakseen albumiaan. Crashdïet julkaisi neljä singleä ensimmäiseltä albumiltaan: ”Riot in Everyone”, ”Breakin' the Chainz”, ”Knokk 'Em Down” sekä ”It's a Miracle”.
Yhtyeen laulaja-kitaristi Dave Lepard otti itseltään hengen 20. tammikuuta 2006 kamppailtuaan huumeiden ja vaikean masennuksen kanssa. Hän oli salannut ongelmansa ystäviltään ja perheeltään. Tapahtuman jälkeen yhtyeen muut jäsenet julkaisivat seuraavan ilmoituksen verkkosivustollaan:
22. tammikuuta 2007 yhtye ilmoitti uuden vokalistin H. Olliver Twistedin liittymisestä yhtyeeseen. He julkaisivat virallisesti koko ensimmäisen live-esiintymisensä Olliverin kanssa verkkosivustonsa kautta ladattavaksi kaikille kuulijoilleen. Myöhemmin yhtye myös ilmoitti suunnittelevansa uutta albumia "The Unattractive Revolution", ja uutta singleä ”In the Raw” julkaistavaksi 5. syyskuuta 2007 Ruotsissa.
20. syyskuuta 2007 huhuttiin, että Twisted olisi lähtenyt yhtyeestä. Väitettiin tämän lähettäneen yhtyeen muille jäsenille sähköpostin sanoen ettei halunnut olla osa sitä enää pitempään. Yhtyeen basisti Peter London ja yhtyeen levy-yhtiö kielsivät myöhemmin nämä väitteet. Albumi julkaistiin 3. lokakuuta 2007.
13. heinäkuuta 2008 yhtyeen virallisella kotisivulla ilmoitettiin, että H. Olliver Twisted on jättänyt yhtyeen, mutta että yhtye aikoo jatkaa ilman Ollia, kunhan vain uusi - jo kolmas - laulaja löydettäisiin.
4. kesäkuuta 2009 yhtye julkaisi virallisella MySpace-sivustollaan uuden kappaleen nimeltään Caught In Despair. Simon Cruz julkistettiin Crashdïetin uudeksi laulajaksi, ja ensimmäinen keikka uudella kokoonpanolla oli lokakuussa Sweden Rock Boatissa.
29. joulukuuta 2009 Crashdïet julkisti kotisivullaan uuden albumin nimen. "Generation Wild" ilmestyi huhtikuussa 2010. Nimikkokappale julkaistiin singlenä tammikuussa 2010.
Crashdïet esiintyi Rockin' Hellsinki tapahtumassa Helsingissä 7. kesäkuuta 2012 Mötley Crüen ja Hardcore Superstarin kanssa.
Antônio Carlos Jobim
Antônio Carlos Jobim eli Tom Jobim (25. tammikuuta 1927 Rio de Janeiro – 8. joulukuuta 1994 New York) oli brasilialainen säveltäjä, sovittaja, laulaja ja pianisti.
Tom Jobim oli yksi ja kenties tärkein 1950-luvun lopulla syntyneen bossa novan luojista. Hänen sävellyksistään monet tulivat tunnetuksi João Gilberton esittäminä. Jobimin musiikilliset juuret ovat 1930-luvulla, varhaisen modernin brasilialaisen musiikin legendan Pixinguinhan töissä. Jobim sai vaikutteita myös jazzista sekä ranskalaiselta säveltäjältä Claude Debussylta.
Jobimin ura tunnettuna säveltäjänä alkoi hänen työskennellessään kirjailija ja runoilija Vinícius de Moraesin kanssa näytelmän "Orfeu da Conceição" (1956) parissa, johon Jobim sävelsi musiikkia. Näytelmä tuli myöhemmin tunnetuksi elokuvana "Musta Orfeus" (1959), joka voitti muun muassa parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon ja Cannesin elokuvajuhlien Kultaisen palmun. Monet Jobimin tunnetuimpien laulujen sanoitukset ovatkin juuri Moraesin käsialaa. Muun muassa yhdysvaltalaiset jazzlaulajat Ella Fitzgerald ja Frank Sinatra ovat esiintyneet yhdessä Jobimin kanssa.
Tom Jobim mainitaan usein yhdeksi 1900-luvun merkittävimmistä säveltäjistä ja lauluntekijöistä. Hänet on haudattu São Jõao Batistan hautausmaalle Rio de Janeiroon. Kaupungin kansainvälinen lentokenttä on nimetty Jobimin mukaan.
Monkey Island 2: LeChuck’s Revenge
Monkey Island 2: LeChuck’s Revenge (usein lyhyesti "Monkey Island 2" tai "MI2") on LucasArtsin vuonna julkaisema seikkailupeli. Peli on "Monkey Island" -sarjan toinen osa. Se kirjoitettiin SCUMM-komentosarjakielellä.
"Monkey Island 2" tehtiin pian "The Secret of Monkey Islandin" jälkeen. Pelit käytti samoja tekniikoita, lukuun ottamatta taustakuvituksia, jotka olivat digitoituja öljymaalauksia. Pelissä oli myös helpotettu vaikeustaso, joka oli suunnattu seikkailupelejä ennen kokeilemattomille pelaajille.
"Monkey Island 2" alkaa jokin aika "The Secret of Monkey Islandin" jälkeen, jonka sankari Guybrush Threepwood on rikastunut, mutta tylsistynyt, ja päättänyt hakea uusia seikkailuja, asettaen tavoitteekseen mystisen aarteen Big Whoopin löytämisen. Aluksi hän on kuitenkin jumissa merirosvosaarella, jonka on väkivaltaisin keinoin ottanut kauppasaartoon edellisessä osassa tuhotun merirosvo LeChuckin apuri Largo LaGrande.
Guybrush luo voodoo-nuken, jonka avulla onnistuu karkottamaan Largon. Yhteenoton aikana Largo saa haltuunsa Guybrushin muistona säästämän LeChuckin parran, jonka avulla palauttaa hänet eloon zombina.
Guybrush saa johtolangan Big Whoopista, jonka mukaan aarteen hautaajat piirsivät kartan ja jakoivat sen neljään osaan. Guybrush hakee kartan osat, mutta LeChuck ennakoi tämän ja virittää Guybrushille ansan. Nopeiden juonenkäänteiden jälkeen Guybrush saa Big Whoopin haltuunsa ja joutuu taistelemaan elämästä ja kuolemasta LeChuckia vastaan surrealistiseen loppuratkaisuun.
"Monkey Island 2: LeChuck’s Revenge" julkaistiin joulukuussa 1991 MS-DOS:lle ja Amigalle, 1992 Macintoshille ja 1994 FM Townsille. Peli ohjelmoitiin käyttäen SCUMM:n viidettä versiota. Amigan julkaisu oli 32-värinen, muut 256-värisiä. Julkaisujen välillä on muutamia muitakin pieniä eroja, muun muassa osa grafiikasta oli piirretty uusiksi. PC-versio tuki myös Rolandin midi-syntetisaattori MT-32:ta, minkä äänenlaatua on useasti kehuttu. Peli julkaistiin myös erikseen englanniksi, saksaksi, italiaksi, ranskaksi ja espanjaksi.
"Monkey Island 2: LeChuck’s Revenge" julkaistiin MS-DOS:lle levykkeillä ja CD-ROM:lla. Pelin tekijät olivat skeptisiä CD-ROMin hyödyllisyydestä, ja päättivät karsia kuusi kohtausta, että saivat pelin mahtumaan viidelle levykkeelle.
Jääkiekko talviolympialaisissa 1976
Jääkiekko oli 1976 talviolympialaisten ohjelmassa Innsbruckissa. Turnaukseen oli kutsuttu 12 joukkuetta: kaikki 6 MM-kilpailujen A-sarjassa pelanneet joukkueet, B-sarjan neljä parasta, C-sarjan voittaja sekä isäntämaa Itävalta. Ruotsi, DDR ja Norja kuitenkin luopuivat turnauspaikastaan, joten niiden tilalle otettiin Romania, Japani ja Bulgaria. Turnaus alkoi yksinosaisella karsintakierroksella. Karsintaottelun voittaja sijoitettiin A-ryhmään, joka pelasi sijoista 1.–6. Hävinnyt joukkue joutui B-ryhmään, jossa ratkottiin sijat 7.–12. Karsinnan otteluparit määritettiin edellisvuoden MM-kisojen sijoitusten perusteella.
Neuvostoliitto voitti kaikki ottelunsa ja otti ylivoimaisen turnausvoiton. Voitto oli Neuvostoliitolle jo viides jääkiekon olympiaturnauksissa. Viimeinen ottelu Tšekkoslovakiaa vastaan oli tiukka, mutta Valeri Harlamov teki voittomaalin ottelun lopussa. Tšekkoslovakian joukkuetta koetteli turnauksessa kova flunssa. Ottelussa Puolaa vastaan pelin lopussa Tšekkoslovakialla ei ollut kuin 12 pelikuntoista pelaajaa. Ottelun jälkeen František Pospíšil jäi kiinni kiellettyjen aineiden käytöstä doping-testissä, ja Tšekkoslovakialta vähennettiin 2 pistettä ja ottelun maalieroksi korjattiin 0–1. Tšekkoslovakia otti kuitenkin hopeaa kärystä ja pistemenetyksestä huolimatta. Pronssitaistelu oli erittäin tiukka. Länsi-Saksa, Suomi ja Yhdysvallat päätyivät tasapisteisiin. Länsi-Saksa sai pronssia parhaan keskinäisten ottelujen maalisuhteen vuoksi. Maaliero oli Länsi-Saksalla 7–6 (maalisuhde 1,166), Suomella 9–8 (maalisuhde 1,125). Yhdysvaltain maaliero oli 6–8 (maalisuhde 0,750). Suomalaiset luulivat aivan turnauksen loppuun saakka, että tasapisteissä ovat voimassa samat säännöt kuin maailmanmestaruuskilpailuissakin, eli että maalieron ollessa sama, tehtyjen maalien määrä ratkaisee. Olympialaisten erilaiset säännöt tulivat heille epämieluisana yllätyksenä viimeisten otteluiden päätyttyä. Suomalaisilta myös hylättiin yksi maali näissä keskinäisissä otteluissa, kun hyökkääjä Hannu Kapasen olkapäähän pudonnut ja siitä maaliin mennyt kiekko tuomittiin käsin maaliin pelatuksi. Tämän maalin hyväksyminen olisi riittänyt Suomelle pronssiin. Ottelut pelattiin 2.–14. helmikuuta 1976.
* Tšekkoslovakia menetti 2 pistettä ja ottelun maalieroksi asetettiin sille 0–1 doping-tapauksen vuoksi.
Vaarallinen romanssi
Vaarallinen romanssi ("North by Northwest") on Alfred Hitchcockin ohjaama yhdysvaltalainen jännityselokuva vuodelta 1959.
Elokuva kertoo mainosmiehestä nimeltään Roger Thornhill, jota mysteerisen terroristi organisaation jäsenet erehtyvät luulemaan valtion agentiksi ja yrittävät murhata hänet. Yrityksen epäonnistuttua päähenkilömme yrittää hakea apua valtiolta, jossa samat terroristit onnistuvat lavastamaan hänet syylliseksi valtion diplomaatin murhaan. Tällöin päähenkilömme, jota valtio luulee terroristiksi ja oikeat terroristit valtion agentiksi, lähtee pitkälle ja vaaralliselle matkalle puhdistamaan nimeään.
Hitchcock totesi itse usein, että "Vaarallinen romanssi" oli tavallaan synteesi kaikista hänen yhdysvaltalaisista elokuvistaan. Yksi elokuvan tunnetuista kohtauksista on takaa-ajotarinan kohtaus, maissipellolla tapahtuva pako hyönteismyrkkyä suihkuttavan lentokoneen edellä. Elokuva on myös yhteiskunnallinen analyysi ihmisen vieraantumisesta. Näkemys tiivistyy kuvaan n katolta, josta ihmiset näyttäytyvät kärpäsen kokoisina.
Vaarallinen romanssi sai erittäin hyvän vastaanoton kriitikoilta, jotka kehuivat sen tarinaa, hahmoja, sekä jännitystä hyvin onnistuneeksi. Se oli myös maailmanmenestys, ja se nousi 19,2 miljoonan tuotoilla vuoden 1959 viidenneksi eniten tuottaneeksi elokuvaksi.
Nykyään Vaarallista romanssia pidetään yhtenä Alfred Hitchcockin parhaimmista elokuvista, ja usein se mainitaan kaikkien aikojen parhaimpien elokuvien listoilla. Elokuvan katsotaan synnyttäneen vakoojaelokuvien lajityypin. Monet ovat nähneet sen esikuvana muun muassa James Bond -elokuville.
Concert champêtre
Concert champêtre on Francis Poulencin säveltämä konsertto cembalolle ja orkesterille. Teos sävellettiin vuosina 1927-1928 ja omistettiin cembalisti Wanda Landowskalle. Concert champêtren ensiesitys oli 3. toukokuuta 1929 Pariisissa. Sen esittivät Wanda Landowska ja Pariisin sinfoniaorkesteri, jota johti kapellimestari Pierre Monteux. Teos on kolmessa osassa: