hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Zornin lemma
Zornin lemma, tunnettu myös nimellä Kuratowskin-Zornin lemma, on joukko-opin perustulos joka kuuluu seuraavasti:
Jokaisella osittain järjestetyllä joukolla, jossa jokaisella ketjulla on yläraja, on vähintään yksi maksimaalinen alkio.
Zornin lemma on nimetty matemaatikko Max Zornin mukaan.
Zornin lemmassa esiintyvät käsitteet määritellään seuraavasti: Olkoon ("P",≤) osittain järjestetty joukko. Osajoukko "T" on "täysin järjestetty" jos jokaisella "s", "t" ∈ "T" on voimassa joko "s" ≤ "t" tai "t" ≤ "s". Tällaisella joukolla "T" on "yläraja" "u" ∈ "P" jos "t" ≤ "u" kaikilla "t" ∈ "T". Huomaa, että "u" on "P":n alkio, mutta ei välttämättä kuulu "T":hen. "P":n "maksimaalinen alkio" on sellainen alkio "m"∈"P", että ainoa alkio "x" ∈ "P", jolle "x" ≥ "m" on "x" = "m".
Kuten hyvinjärjestyslause, Zornin lemma on yhtäpitävä valinta-aksiooman kanssa siinä mielessä, että toinen lause seuraa toisesta kunhan joukko-opin Zermelon-Fraenkelin aksioomat oletetaan tunnetuiksi. Zornin lemman avulla voidaan todistaa monia kuuluisia lauseita, kuten esimerkiksi funktionaalianalyysin Hahnin-Banachin lause, jokaisella vektoriavaruuden olevan kanta, Tihonovin lause, jonka mukaan kompaktien avaruuksien tulo on kompakti, jokaisella ykkösellisellä renkaalla olevan maksimaalinen ideaali ja jokaisella kunnalla olevan algebrallinen sulkeuma.
Jos matematiikassa joudutaan tekemään valintoja äärellisestä joukosta, voidaan yleensä tapaus tapaukselta tarkastaa toteuttaako tietty alkio annetut ehdot. Monesti matematiikassa joudutaan kuitenkin valitsemaan alkioita äärettömästä joukosta, vieläpä voidaan joutua valitsemaan useita alkioita samanaikaisesti. Tällöin Zornin lemma on käyttökelpoinen.
Zornin lemmaa käytetään useimmiten siten, että ensin etsitään jotkin struktuurit, jotka toteuttavat todistettavana asiana olevat ehdot. Näille asetetaan paremmuusjärjestys ja Zornin lemmaa käytetään sen osoittamiseen, että tässä paremmuusjärjestyksessä on olemassa paras vaihtoehto.
Huang Xiaoxiao
Huang Xiaoxiao (s. 3. maaliskuuta 1983) on kiinalainen naisten 400 metrin sileän sekä aitojen juoksija. Huang on voittanut Aasian yleisurheilun mestaruuskisoissa kultaa 400 metrin aitajuoksussa Manilassa 2003 ja Incheonissa 2005 sekä 4 x 400 metrin viestijuoksussa 2003 yhdessä Lisha Chenin, Xiaoyuan Zhangin ja Fanfang Bun kanssa ajalla 3.31,3. Aasian kisoissa Dohassa 2006 hän sai kultaa 400 metrin aitajuoksussa ja pronssia 4 x 400 metrin viestissä
Pegasus (täsmennyssivu)
Pegasus tai Pegasos voi tarkoittaa:
Yleisurheilun Aasian-mestaruuskilpailut
Yleisurheilun Aasian-mestaruuskilpailut () ovat vuodesta 1973 alkaen joka toinen vuosi vuotta 1977 lukuun ottamatta järjestetyt Aasian maiden yleisurheilukilpailut. Vuosina 1997, 1999 ja 2001 ei järjestetty kisoja, vaan ne järjestettiin parillisina vuosina 1998, 2000 ja 2002. Järjestävänä organisaationa toimii Aasian yleisurheiluliitto, AAA.
Varuskunta
Varuskunta on kiinteä sotilasalue, johon on sijoitettu joukko-osastoja ja sotilaslaitoksia. Suomen puolustusvoimissa varuskunnan tehtävänä on palvella sinne sijoitettuja joukkoja, laitoksia ja esikuntia tuottamalla niille tiettyjä palveluja. Näistä tärkeimpiä ovat vartiointi, pelastustoimi, liikenteenohjaus, tilahallinta, huolto, järjestyksenvalvonta ja yhteydenpito siviiliviranomaisiin. Lisäksi varuskunnan päällikkö, joka on yleensä jonkin varuskuntaan sijoitetun joukko-osaston komentaja, määrittelee kulloinkin käytettävän sotilaspuvun ja -päähineen, varuskunnassa järjestettävät iltahartaudet ja paraatit sekä käskee liputuksesta ja työsuhdeasuntojen jaosta. Apunaan päälliköllä on komendantti, apulaispäällikkö tai yksikköupseeri. Varuskunnan taktinen merkki on IIO.
Suluissa varuskuntaan tällä hetkellä sijoitettu joukko-osasto.
Taktiset merkit
Taktisia merkkejä käytetään kartalla kuvaamaan omia ja vihollisen joukkoja ja asemia. Eri maiden taktiset merkit ovat historian aikana vaihdelleet paljon, mutta nykyään ne noudattavat varsin laajasti NATO:n APP-6A, Military Symbols for Land Based Systems-standardia.Puolustusvoimat siirtyi vuonna 1998 koulutuksessa ja operatiivisessa suunnittelussa käyttämään uusia merkkejä (SLM). Vuonna 2005 otettiin käyttöön uusi lähes täysin APP-6A-standardin mukainen merkkijärjestelmä, joka vähensi kansallisten erikoismerkkien tarvetta sekä muutti useita merkintätapoja.
Taktisen merkin kehyksen muodolla ja värillä ilmaistaan tunnistetieto ja toimintaympäristö. Merkki sijoitetaan kartalle siten että kehyksen keskipiste – johtoportaan merkinnässä "lipputangon" tyvi – osoittaa joukon tarkan paikan. Tämä poikkeaa edellisestä järjestelmästä merkittävästi. Muissa merkinnöissä vihreällä merkitään omien ja vihollisen rakentamat esteet sekä suljetut tiet. Kaikki rajat ja linjat merkitään mustalla.
Maavoimien joukkoja osoittavat kehyksen muodot ja värit ovat:
POP-yhdiste
POP-yhdisteillä tarkoitetaan pysyviä orgaanisia ympäristömyrkkyjä (). Ne ovat ympäristössä hyvin hitaasti hajoavia, kaukokulkeutuvia sekä kerääntyvät eliöihin. POP-yhdisteitä pidetään virheellisesti usein supermyrkkyinä, todellisuudessa ne ovat toksisuudeltaan hyvin erilaisia. Kaikille niille on kuitenkin tyypillistä kestävyys ympäristössä. Suomessa niiden yleisin lähde ihmisille on Itämeren kala.
Kaukokulkeutumisen ja yhdisteiden pitkäikäisyyden vuoksi mikään valtio tai muu yksittäinen alue ei yksistään voi ratkaista POP-yhdisteiden aiheuttamia ympäristö- ja terveysongelmia. POP-yhdisteiden rajoittamiseksi tarvitaan kansainvälisiä toimia (esimerkiksi alueellinen ECE-POP -pöytäkirja 1998 ja maailmanlaajuinen POP-sopimus 2001 eli Tukholman sopimus).
Esimerkkejä POP-yhdisteistä ovat aldriini, dieldriini, DDT, endriini, heptakloori, klordaani, mireksi, toksafeeni, heksaklooribentseeni, PCB-yhdisteet, dioksiinit ja furaanit eli ns. "likainen tusina". Mainitut 12 POP-yhdistettä ovat mukana maailmanlaajuisessa Tukholman sopimuksessa pysyvien orgaanisten yhdisteiden rajoittamiseksi sekä YK:n alaisen Euroopan talouskomission (UNECE) ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista rajoittavan sopimuksen (CLRTAP) POP-pöytäkirjassa. Näistä aineista ainoastaan DDT on perustellussa käytössä malarian torjumisessa tropiikissa. Suomessa näitä ei ole käytetty vuosikymmeniin, monia ei koskaan. Alueellinen POP-pöytäkirja kattaa 4 muutakin POP-yhdistettä (lindaani, klordekoni, heksabromibifenyyli ja PAH-yhdisteet).
Taloushistoria
Taloushistoria tutkii talouden muutoksia sekä historiaa talouden rakenteiden ja taloudellisen toiminnan näkökulmasta. Taloushistoria käyttää tutkimuksissaan sekä historian menetelmiä että talousteorioiden sovelluksia. Osa sen oppisuunnista ovat sitoutuneet vahvasti taloustieteeseen, osa historiatieteeseen.
Taloushistoria on perinteisesti luokiteltu kahdella eri tavalla. Britit ovat määritelleet taloushistorian joko omaksi tieteenalakseen tai historian osa-alueeksi. Yhdysvalloissa taloushistoriaa pidetään taloustieteen haarana. Jälkimmäinen määritelmä on yleistymässä myös maailmanlaajuisesti.
Suomessa harjoitetaan taloushistoriallista tutkimusta ja opetusta omana oppiaineena Jyväskylän yliopiston humanistisessa tiedekunnassa sekä Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa (talous- ja sosiaalihistoria).
Navanympärystähti
Navanympärystähti, sirkumpolaarinen tähti on tähti, joka joltakin havaintopaikalta on aina pimeän aikaan näkyvissä horisontin yläpuolella.
Tähtitieteessä sirkumpolaarisuus tarkoittaa tähden tai tähdistön näkymistä horisontin yläpuolella ympäri vuoden tietyssä havaintopaikassa. Deklinaatio, jonka pohjois- tai eteläpuolella tähdet ovat sirkumpolaarisia, saadaan vähentämällä havaintopaikan leveyspiiristä 90 astetta ja vaihtamalla tuloksen etumerkkiä. Esimerkiksi pohjoisnavalla koko pohjoinen taivaanpallonpuolisko on sirkumpolaarinen, Helsingissä 30. deklinaation pohjoispuolinen osa ja päiväntasaajalla sirkumpolaarisia tähtiä ei ole lainkaan. Suomessa sirkumpolaarisia tähdistöjä ovat muun muassa Iso karhu, Pieni karhu ja Kassiopeia.
Naishistoria
Naishistorialla tarkoitetaan naisten historiaan keskittynyttä historiantutkimusta, joka voi olla – mutta ei välttämättä ole – feministisesti orientoitunutta. Historiantutkimuksen osa-alueena se on saanut merkittävyyttä vasta viime vuosikymmeninä.
Riisitauti
Riisitauti eli riisi on lasten luustoa pehmentävä sairaus. Tyypillisiä riisitaudin oireita ovat vinot jalkojen luut, "länkisääret", rintakehän epämuodostumat ja vastustuskyvyn puute. Riisitaudin vääntämät luut luutuvat aikuisiällä vääriin asentoihinsa, josta niiden korjaaminen on erittäin vaikeaa. Rintakehän epämuodostumat voivat olla hengenvaarallisia.
Riisitaudin aiheuttaa D-vitamiinin puutos. Siihen voi olla syynä ravinnon D-vitamiinin tai auringonvalon puute. D-vitamiini on niin ollen tehokas riisitaudin ehkäisijä.
Taudista on käytetty myös nimeä "englannintauti" tai "engelskantauti", sillä riisitautia esiintyi aikoinaan hyvin yleisesti englantilaisen kaupunkityöväestön lasten keskuudessa menneinä vuosisatoina.
Riisi on tarkoittanut useita erilaisia lapsia ja aikuisiakin riuduttavia tai kolottavia sairauksia. Daniel Jusleniuksen ("Suomalaisen Sana-Lugun Koetus", 1745) mukaan riisi on riuduttava suolistosairaus. Viljelyskasvi riisin kanssa "riidellä" ei ole mitään tekemistä; sairauden vanha nimitys myös taipuu eri tavalla.
Riittä on pyritty karkottamaan erilaisin loitsuin, joissa sen alkuperä on luettu. Riittä on loitsuissa puhuteltu, kuten se olisi olento. Ehkä riisi on jopa koettu joskus taudin aiheuttavaksi olennoksi. Riiden hoitoon on käytetty yrttejä, kuten riidenmarjaa eli näsiää, sudenmarjaa, suopursua, suovehkaa ja riidenliekoa. Myös taikavoiteita on käytetty. 
Vaihtelevasti käytetyn taudinnimityksen "riisi" päätettiin 1800-luvulla tarkoittavan nykyistä määritelmäänsä. Ajan kuluessa riidestä alettiin käyttää yhä useammin pitempää muotoa "riisitauti".
Eteläisten seinänaapurien seutukunta
Eteläisten seinänaapurien seutukunta oli yksi Suomen seutukunnista. Se sijaitsi Länsi-Suomen läänissä, Etelä-Pohjanmaan maakunnassa. Kun seutukunta yhdistettiin vuoden 2009 alussa Seinäjoen seutukuntaan, siihen kuului kaksi kuntaa, ja Euroopan unionin alueluokitus­järjestelmässä sen LAU 1 (NUTS 4) -numero oli 143.
Sulkutuli
Sulkutuli on tykistön tulenkäytön muoto, jossa vihollisen liikkumista pyritään estämään. Sulkutulella voidaan muun muassa estää vihollisjoukkojen tai huollon toimintaa hyökkäysalueella tai vaikuttaa hyökkäävän vihollisen etenemiseen.
Jatkosodan aikana talvella 1944 Neuvostoliiton ilmavoimien pommittaessa Helsinkiä, ilmahyökkäyksiä torjuttiin tehokkaasti ampumalla ilmatorjuntatykistöllä sulkutulta. Tässä menetelmässä ammuttiin tutkalla paikannettujen lentokoneiden lasketulle lentoreitille etukäteen lasketuilla arvoilla ilmatorjuntatykeillä tuli-isku. Sulkutulen läpi lentäminen olisi merkinnyt suurella todennäköisyydellä koneen tuhoutumista joten lentäjät yleensä väistivät. Tällöin pommilasti piti pudottaa muualle kuin maalialueelle. Helsingin pommituksissa pommilasti tyhjennettiin yleensä mereen tai suomalaisten harhauttamana Vuosaaren metsiin.
Mikki
Mikki on suomalainen miehen etunimi. Se on kutsumamuoto Mikaelista, mutta sitä käytetään myös virallisena nimenä. Väestörekisterikeskuksen mukaan Suomessa on Mikki-nimen saanut 118 miestä ja 4 naista.
Helsingin seutukunta
Helsingin seutukunta on yksi Suomen seutukunnista. Se sijaitsee Uudenmaan maakunnassa. Siihen kuuluu seitsemäntoista kuntaa, ja Euroopan unionin alueluokitus­järjestelmässä sen LAU 1 (NUTS 4) -numero on 011. Se on kuitenkin eri asia kuin Helsingin seutu, johon Karkkila, Lohja ja Siuntio eivät kuulu. Helsingin seutukunnan asukasluku oli . Lankapuhelinsuuntanumerona alueella on käytössä 09, mutta Mäntsälässä, Pornaisissa, Hyvinkäällä ja Lohjalla 019.Seuraavassa kuvaajassa on esitetty seutukunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Joensuun seutukunta
Joensuun seutukunta on yksi Suomen seutukunnista. Se sijaitsee Pohjois-Karjalan maakunnassa. Siihen kuuluu seitsemän kuntaa, ja Euroopan unionin alueluokitus­järjestelmässä sen LAU 1 (NUTS 4) -numero on 122. seutukunnassa oli asukasta.Seuraavassa kuvaajassa on esitetty seutukunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Jyväskylän seutukunta
Jyväskylän seutukunta on yksi Suomen seutukunnista. Se sijaitsee Keski-Suomen maakunnassa. Siihen kuuluu seitsemän kuntaa, ja Euroopan unionin alueluokitus­järjestelmässä sen LAU 1 (NUTS 4) -numero on 131. Seutukunnassa asui yhteensä asukasta.Seuraavassa kuvaajassa on esitetty seutukunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2013 tilanteen mukainen.
Jyväskylän seutukunnan alueelta löytyy muun muassa kaksi Unescon maailmanperintökohdetta, Petäjäveden vanha kirkko ja Oravivuoren kolmiomittaustorni, sekä maailman ainoa kallion sisään rakennettu planetaario.
Jyväskylässä on arkkitehti Alvar Aallon kohteita enemmän kuin missään muussa kaupungissa maailmassa. Aallon kohteita seudulla ovat:
Valtakunnallisesti merkittäviä museoita ovat muun muassa Keski-Suomen ilmailumuseo, Suomen käsityön museo ja kansallispukukeskus ja Alvar Aalto -museo.
Jyväskylän seudulla järjestetään jokavuotinen MM-rallin Suomen osakilpailu. Tapahtumien joukosta löytyy myös Pohjoismaiden vanhin, yli 50-vuotias kaupunkifestivaali Jyväskylän Kesä. Jyväskylä on saanut kansainvälisen tunnustuspalkinnon kaupunkivalaistuksestaan. Valon kaupunki -tapahtuma järjestetään joka toinen vuosi.
Kuopion seutukunta
Kuopion seutukunta on yksi Suomen seutukunnista. Se sijaitsee Pohjois-Savon maakunnassa. Siihen kuuluu kaksi kuntaa, ja Euroopan unionin alueluokitus­järjestelmässä sen LAU 1 (NUTS 4) -numero on 112. Kuopion seutukunnan asukasluku oli 30. kesäkuuta 2017 139 061.Seuraavassa kuvaajassa on esitetty seutukunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Tampereen seutukunta
Tampereen seutukunta on kymmenen kuntaa käsittävä Suomen toiseksi suurin seutukunta, joka sijaitsee Pirkanmaan maakunnassa. Euroopan unionin alueluokitusjärjestelmässä seutukunnan LAU 1 (NUTS 3) -numero on 064, ja siellä asui asukasta.
Tampereen seutukuntaa ei pidä sekoittaa Tampereen kaupunkiseutuun, johon eivät kuulu Hämeenkyrö eikä Pälkäne.Seuraavassa kuvaajassa on esitetty seutukunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen. Kahtia jaetun Längelmäen kunnan väestö on kuitenkin vuosina 1980–2005 laskettu kokonaan osaksi Keski-Suomessa sijaitsevaa Jämsää, joka kuuluu Jämsän seutukuntaan.
Turun seutukunta
Turun seutukunta on yksi Suomen seutukunnista. Se sijaitsee Varsinais-Suomen maakunnassa. seutukunnassa oli asukasta. Seutukuntaan kuuluu yksitoista kuntaa, ja Euroopan unionin alueluokitusjärjestelmässä sen LAU 1 (NUTS 4) -numero on 023.Seuraavassa kuvaajassa on esitetty seutukunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Helsingin pitäjä
Helsingin pitäjä voi liittyä seuraaviin:
Infrapunatähtitiede
Infrapunatähtitiede on tähtitieteen tutkimuksen osa-alue, joka on keskittynyt havaintojen tekemiseen infrapunasäteilyn alueella (0,75 μm–1 mm) näkyvän valon sekä radioaaltojen välissä. Infrapunatähtitieteen tutkimuskohteita ovat erityisesti infrapunagalaksit, tähtienväliset pölypilvet, protostellaariset kylmät ytimet, nuoria tähtiä ympäröivät kertymäkiekot, pölyvaipan ympäröimät prototähdet, joita ei voida havainnoida näkyvän valon alueella, avaruuden molekyylit ja jäät sekä jäiden peittämät pölyhiukkaset. Kosminen infrapunataustasäteily kertoo universumin lämpötiloista galaksien synnyn aikaan sekä ensimmäisistä tähdistä.
Maan ilmakehä absorboi infrapunasäteilystä suuren osan, joten havainnot monella keskeisellä infrapuna-alueen aallonpituudella joudutaan tekemään avaruusteleskoopeilla kiertoradalta käsin. Koska infrapunasäteily on lämpösäteilyä, tulee havaintolaitteet eristää muun laitteiston lämmöltä ja lisäksi viilentää nestemäisellä typellä, jotta ne voisivat rekisteröidä avaruudesta tulevan heikon säteilyn. Monet ensisijaisesti optiset teleskoopit, kuten Hubble-avaruusteleskooppi ja VLT, kykenevät infrapunadetektoreiden avulla havaitsemaan kohteita myös infrapuna-aallonpituuksilla. Ensimmäinen puhtaasti infrapuna-alueen teleskooppi oli englantilais-hollantilainen IRAS, joka oli toiminnassa tammi–marraskuussa 1983. Muita merkittäviä teleskooppeja ovat ESAn ISO (1995–1998), Nasan Spitzer (laukaistiin radalleen elokuussa 2003) sekä vuonna 2009 toimintansa aloittanut ESAn Herschel-avaruusteleskooppi.
Punahilkka
Punahilkka on vanha eurooppalainen satu.
Satu kertoo punahuppuiseen viittaan pukeutuneesta pikkutytöstä, joka lähtee viemään vanhalle isoäidilleen ruokaa metsän halki. Metsässä susi kohtaa tytön ja saa tietää, että tyttö on menossa isoäidin luo. Susi menee oikotietä isoäidin talolle, syö isoäidin ja pukeutuu tämän vaatteisiin. Kun tyttö saapuu perille, susi toivottaa hänet tervetulleeksi. Punahilkka kummastelee isoäidin outoa ulkonäköä, mutta ei arvaa pelätä vaaraa, ja susi syö hänet äkkiarvaamatta. Paikalle sattunut metsämies ampuu Suden, ja havaitsee sekä Isoäidin että Punahilkan olevan elossa.
Satu on lähtöisin 1600-luvun Ranskasta, joskin samantapaisia satuja on ollut jo aiemmin. Ensimmäinen laajalti tunnettu muistiin kirjattu versio on vuodelta 1697 ja Charles Perraultin käsialaa; tämä varhaisempi versio loppuu suden syötyä Punahilkan. Nykyisin on tunnetumpi 1800-luvulta peräisin oleva Grimmin veljesten versio, jossa on onnellisempi loppu: Punahilkan syötyään susi menee nukkumaan, ja ohikulkenut puunhakkaaja avaa suden mahan, josta Punahilkka ja isoäiti tulevat ulos vahingoittumattomina.
Tonique Williams-Darling
Tonique Williams-Darling (s. 17. tammikuuta 1976 Nassau) on entinen bahamalainen pikajuoksija. Hänen päälajinsa oli 400 metrin juoksu.
Vuonna 2003 Williams-Darling selviytyi ensimmäistä kertaa arvokilpailuiden loppukilpailuun juostuaan viidenneksi Pariisin MM-kilpailuissa. hän juoksi kolmanneksi. Vuonna 2004 hän voitti pronssia sisäratojen MM-kilpailuissa. Myöhemmin kesällä hän voitti lajinsa kultaisen liigan jokaisessa osakilpailussa ja jakoi miljoonan Yhdysvaltain dollarin pääpalkinnon kolmiloikkaaja Christian Olssonin kanssa. Kultaisen liigan Rooman osakilpailussa Williams-Darling katkaisi Meksikon Ana Guevaran 24 kilpailun mittaisen finaalijuoksuvoittojen sarjan. Ateenan olympialaisissa hän voitti kultaa 400 metrin juoksussa ollen ensimmäinen bahamalainen henkilökohtaisen lajin olympiavoittaja. Vuonna 2005 Williams-Darling voitti maailmanmestaruuden Helsingin MM-kisoissa.
Tonique Williams otti yhdysnimen käyttöön mentyään naimisiin pikajuoksija Dennis Darlingin kanssa huhtikuussa 2003. Williams-Darling opiskeli Yhdysvalloissa Georgian ja Etelä-Carolinan yliopistoissa. Jälkimmäisestä hän valmistui vuonna 1999.
Utare
Utare (latinaksi "uber") eli udar (usein käytetään monikkomuotoja utaret tai utareet) on nisäkkäiden ruumiinosa, joka käsittää maitorauhaset, maitotiehyet ja nisät eli nännit. Utareiden päätarkoitus on poikasten imettämisessä: maitorauhaset tuottavat maidon, jonka poikanen imee nisän kautta ja saa näin ravintonsa ennen siirtymistään kehittyneempään ruokavalioon. Ihmisten utareita kutsutaan rinnoiksi.
Hevosten ja märehtijöiden utareet ovat häpyluun kohdalla parittaisina eliminä. Sioilla ja lihansyöjillä utareet ulottuvat pitkänä ja matalana elimenä häpyluusta rintalastan kohdalle. Hevosilla, lampailla ja vuohilla on utareissa kummallakin puolella yksi nisä, naudalla kaksi, kissoilla neljä, koirilla neljästä viiteen ja sioilla viidestä kuuteen. Kunkin nisän päässä ovat maitotiehyiden aukot, joita on märehtijöillä yksi, hevosilla kaksi, sioilla yhdestä kahteen ja lihansyöjillä useampia.
Smoke on the Water
”Smoke on the Water” on Deep Purple -yhtyeen vuonna 1972 julkaistu hard rock -kappale sen kuudennelta studioalbumilta "Machine Head". Singlenä se ilmestyi toukokuussa 1973.
Kappaleen sanoitus perustuu tositapahtumiin. Deep Purple saapui vuoden 1971 joulukuussa Montreux’ssa Sveitsissä The Rolling Stones -yhtyeen liikkuvassa levytysstudiossa pidettävään sessioon. Deep Purple saapui kaupunkiin illalla.
Kasinon teatterissa oli levytystä edeltävänä iltana The Mothers of Invention -yhtyeen konsertti. Siellä syttyi tulipalo, jonka väitetään aiheutuneen innokkaan fanin laukaisemasta valopistoolin ammuksesta. Tähän viittaavat laulun sanat ”"Some stupid with a flare gun, burned the place to the ground"”. Koko kasino tuhoutui tulipalossa.
Yhtyeen onneksi se oli jättänyt studion pystytyksen seuraavalle päivälle, sillä muuten kaikki äänityskalusto olisi tuhoutunut tulipalossa. Levy nauhoitettiin sittemmin Grand Hotellissa, kuten sanoituskin kertoo. Ilman kerrottuja tapahtumia ”Smoke on the Water” olisi jäänyt todennäköisesti syntymättä.
Yhtyeen jäsenet eivät aluksi pitäneet kappaletta erityisen hyvänä, mutta se julkaistiin kuitenkin lopulta singlenä vuonna 1973. Kappale on myös julkaistu useilla Deep Purplen kokoelmilla ja kappaleesta on sittemmin muodostunut yksi merkittävimmistä rock-kappaleista. Se kuuluu usein aloittelevan kitaristin ensimmäisiin harjoituksiin.
Vuonna 2004 "Rolling Stone" -musiikkilehti sijoitti ”Smoke on the Waterin” The 500 Greatest Songs of All Time (”500 parasta kappaletta kautta aikojen”) listalla kappaleen sijalle 426.
Over the Hills and Far Away
Over the Hills and Far Away tarkoittaa seuraavia asioita:
Lastulevy
Lastulevy on puisista tai puumaisista lastuista valmistettua levyä, jossa lastut on liitetty toisiinsa liiman (tai muun sideaineen), paineen, ajan ja lämmön avulla. Se on erittäin tiheää, painavaa ja tasaista materiaalia. Sitä käytetään halvempana ja vähemmän kestävänä umpipuun tai vanerin korvikkeena rakentamisessa ja huonekaluteollisuudessa. Lastulevy kestää huonosti vettä, ja kosteus saa sen turpoamaan.
Lastulevyn valmistus alkaa puuosien kuivaamisesta, jonka jälkeen ne lajitellaan koon mukaan. Lastut liitetään toisiinsa lämmössä kovettuvalla liimalla. Lastujen ja liiman sekoitus sirotellaan kerroksittain levyaihioiksi ja puristetaan yhtenäiseksi levyksi kuumapuristimella. Tämän jälkeen levyt jäähdytetään ja reunat sahataan. Lopuksi levyt paloitellaan myyntikokoon, hiotaan ja lajitellaan.
Lastulevyn valmistus alkoi Suomessa vuonna 1956.
Richie Hawtin
Richie Hawtin (s. 4. heinäkuuta 1970, Banbury, Oxfordshire, Englanti) on kanadalainen elektronisen musiikin artisti ja kansainvälisesti keikkaileva DJ. Hawtin oli yksi merkittävimmistä Detroit-teknon toisen aallon artisteista 1990-luvun alkupuolella. Hänet tunnetaan Plastikman-aliaksen alla julkaisemistaan synkistä, minimalistisista kappaleistaan.
Hawtin soittaa DJ-seteissään minimalistista teknoa, jota hän höystää ekvalisaattorikikoilla ja rumpukoneella. Hawtin perusti John Acquavivan kanssa Plus 8 -levymerkin toukokuussa 1990, ja Minus-levymerkin vuonna 1998 Berliinissä, jossa hän nykyään myös asuu.
Hawtin on levyttänyt myös nimillä F.U.S.E., Concept 1, Circuit Breaker, The Hard Brothers, Hard Trax, Jack Master ja UP!. Hän on myös esiintynyt ja levyttänyt muiden artistien kanssa nimillä 0733, Cybersonik, Final Exposure, Spawn ja States Of Mind. Pete Namlook tuotti Hawtinin kanssa "From Within" -albumisarjan.
Patty Hearst
Patricia Campbell Hearst (s. 20. helmikuuta 1954 San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat) on kolmas Randolph Apperson Hearstin viidestä tyttärestä. Hänen isoisänsä oli lehtikeisari William Randolph Hearst. Hän joutui kidnappauksen uhriksi, mutta pian tämän jälkeen hänestä itsestään tuli rikollinen: hän teki pankkiryöstön ja joutui vankilaan.
Sissiryhmänä esiintynyt rikollisjoukkio Symbioottinen vapautusarmeija ("Symbionese Liberation Army", SLA) kidnappasi 19-vuotiaan Hearstin 4. helmikuuta 1974 Berkeleyssä Kaliforniassa sijainneesta asunnosta, jossa hän asui sulhasensa Steven Weedin kanssa. Kun yritys vaihtaa Hearst vangittuihin SLA:n jäseniin epäonnistui, SLA esitti vaatimuksen, jonka seurauksena Hearstin perhe lahjoitti kuuden miljoonan dollarin arvosta ruokaa San Franciscon Bay Arean köyhille. Hearstia ei kuitenkaan vapautettu ruoan jakamisen jälkeen. Pian lahjoituksen jälkeen Hearst kertoi vaihtaneensa nimensä "Tania"ksi ja sitoutuneensa SLA:n päämääriin. 15. huhtikuuta 1974 Hearst kuvattiin rynnäkkökiväärin kanssa Hibernia Bankin Sunsetin konttorin ryöstössä. Hänet etsintäkuulutettiin, ja syyskuussa 1975 hänet pidätettiin yhdessä toisen SLA:n jäsenen kanssa eräästä asunnosta.
Oikeudenkäynnissä, joka alkoi 15. tammikuuta 1976, Hearst kertoi että hänet lukittiin silmät sidottuna komeroon ja häntä pahoinpideltiin fyysisesti ja seksuaalisesti. Hearstin puolustuksen mukaan hän liittyi SLA:han pahoinpitelyn takia. Tämä on äärimmäinen tapaus Tukholma-syndroomasta, jossa kaapatut alkavat myötäillä kaappaajiaan. Puolustus kertoi myös, että Hearst pakotettiin osallistumaan pankkiryöstöön.
Puolustus ei onnistunut, ja Hearst tuomittiin pankkiryöstöstä 20. maaliskuuta 1976. Yhdysvaltain presidentti Jimmy Carter lyhensi Hearstin vankilatuomiota, ja Hearst vapautettiin vankilasta 1. helmikuuta 1979. Yhdysvaltain presidentti Bill Clinton armahti Hearstin lopullisesti 20. tammikuuta 2001, viimeisenä päivänään presidenttinä.
Vankilasta vapautumisen jälkeen Hearst avioitui entisen henkivartijansa, Bernard Shaw'n, kanssa. He saivat kaksi tytärtä. Mies kuoli vuonna 2013. Heidän toinen tyttärensä Lydia Hearst on menestynyt malli.
Hearst kertoo oman versionsa kidnappaamisen jälkeisistä tapahtumista muistelmateoksessaan "Every Secret Thing". Hearstin tapauksesta on tehty myös elokuva "Neverland: The Rise and Fall of the Symbionese Liberation Army", joka tunnetaan myös nimellä "Guerrilla: The Taking of Patty Hearst".
Kestävyysjuoksu
Kestävyysjuoksu on pitkien matkojen juoksemista. Yleisurheilun kestävyysjuoksumatkat ovat yli 3 000 metrin juoksulajit. Kestävyysjuoksu mittaa erityisesti aerobista kuntoa.
Yleisurheilun arvokisoissa juostavia kestävyysjuoksumatkoja ovat 5 000 ja 10 000 metriä, jotka juostaan urheilukentän juoksuradalla. Maraton on 42 195 metrin mittainen, kadulla juostava kilpailu. Lisäksi arvokisaohjelmassa on 3000 metrin estejuoksu.
Lisäksi erinäisissä muissa kilpailuissa juostaan muun muassa 3 000 metrin juoksuja ilman esteitä. Harvinaisempia juoksuradalla käytäviä lajeja ovat 20, 25 ja 30 kilometrin kilpailut ja tunnin juoksu. Radalla tai muussa ympäristössä juostavia, maratonia pitempiä matkoja kutsutaan yleisesti nimellä ultrajuoksu. Maastossa juostuja pitkänmatkan kilpailuja kutsutaan maastojuoksuksi.
Varhaisimmissa olympiakilpailuissa juostiin lisäksi myös joukkuejuoksuja, joissa maiden paremmuus määräytyi juoksijoiden yhteenlaskettujen sijalukujen perusteella. Myös maastojuoksu kuului varhaisimpien olympiakilpailujen ohjelmaan.
Kestävyysjuoksu kysyy paitsi kestävyyttä, myös aerobista suorituskykyä. Sydämen on pumpattava verta elimistössä mahdollisimman tehokkaasti, jotta väsyneet lihakset saavat happea. Kestävyysjuoksijat ovat usein hoikkia ja kevytrakenteisia, sillä lajissa ei tarvita voimaa kuten pikajuoksussa. Kestävyysjuoksukilpailussa taktisella ajattelulla on merkitystä: kilpailijoiden täytyy osata jakaa vauhtinsa oikein, jotta voimat riittävät loppuun asti, ja heidän täytyy tietää, milloin jättäytyä taaemmas ja milloin kiristää vauhtia.
Ylpeys ja ennakkoluulo
Ylpeys ja ennakkoluulo () on englantilaisen kirjailijan Jane Austenin romaani vuodelta 1813. Se on Austenin toinen julkaistu teos ja kenties hänen tunnetuin romaaninsa. Romaani kertoo aikaansa edellä olevan neiti Elizabeth Bennetin ja ylpeän, varakkaasta perheestä lähtöisin olevan herra Darcyn rakkaustarinasta, minkä lisäksi se seuraa Elizabethin sisarten värikästä ja tapahtumarikasta rakkauselämää.
Herra Darcyn esikuvaksi on arveltu irlantilaissyntyistä Thomas Lefroyta, josta George Engleheart on maalannut tunnetun muotokuvan. Austenin ja Lefroyn tiedetään tunteneen toisensa, ja heillä arvellaan olleen romanssin. Vaatimattomista oloista lähtöisin ollut Austen ei kuitenkaan kelvannut Lefroyn suvulle, joten romanssi päättyi. Teos "Ylpeys ja ennakkoluulo" ilmestyi pian romanssin päättymisen jälkeen.
Teoksen "Ylpeys ja ennakkoluulo" pohjalta on tehty useita elokuvia ja televisiosarjoja. Vuonna 1940 tehdyssä ensimmäisessä elokuvasovituksessa pääosia esittivät Greer Garson ja Laurence Olivier. Tunnetuin filmatisointi lienee BBC:n tuottama televisiosarja "Ylpeys ja ennakkoluulo" vuodelta 1995 ja elokuva "Ylpeys ja ennakkoluulo" vuodelta 2005. Minisarjassa vuodelta 1995 Elizabethia näytteli Jennifer Ehle ja herra Darcya Colin Firth. Vuoden 2005 elokuvassa Elizabethin roolin esitti Keira Knightley, joka oli roolistaan ehdokkaana parhaan naispääosan Oscarin saajaksi. Miespääosan näytteli Matthew Macfadyen.
10 000 metrin juoksu
10 000 metrin juoksu on yleisurheilun kestävyysjuoksumatka, joka juostaan juoksuradalla. 10 000 metriä on yleisurheilun arvokisaohjelmassa.
"Kymppitonni" on alun perin metriseen järjestelmään mukautettu sovellus kuuden mailin (9 656 m) juoksukilpailusta. 400 metrin mittaisella juoksuradalla kymmenen kilometriä on yhteensä 25 täyttä kierrosta. 10 000 metriä on pisin arvokilpailuissa radalla juostava matka. Se vaatii paljon kestävyyttä, mutta kuitenkin myös nopeutta, koska juoksut päättyvät usein loppukirikamppailuihin. Ensimmäistä kertaa matka oli miehillä olympiaohjelmassa vuoden 1912 olympiakisoissa, ja naisilla 1988 Soulissa. Nykyaikana ”kymppiä” juostaan melko harvoin arvokisojen ulkopuolella sen pitkän keston takia.10 000 metrin juoksumatka on kuulunut olympialaisten lajivalikoimaan vuodesta 1912. Eniten kultamitaleita ovat saaneet suomalaisurheilijat. Suomeen on tullut kaikkiaan seitsemän olympiavoittoa. Suomella on myös määrällisesti eniten matkan olympiamitaleita. Toiseksi menestynein maa on Etiopia viidellä kultamitalillaan. Neuvostoliitolla on kaksi miesten mestaruutta ja yksi naisten voitto. Myös Marokolla, Tšekkoslovakialla ja Iso-Britannialla on kaksi miesten kultamitalia. Naisten 10 000 m on ollut olympialajina vuodesta 1988. Naisten menestynein maa on Etiopia.
Menestyneimmät miesjuoksijat ovat kaksi olympiakultaa voittaneet Suomen Paavo Nurmi (1920 ja 1928) ja Lasse Virén (1972 ja 1976), Tšekkoslovakian Emil Zátopek (1948 ja 1952), Etiopian Haile Gebrselassie (1996 ja 2000), Kenenisa Bekele (2004 ja 2008) sekä Iso-Britannian Mohamed Farah (2012 ja 2016). Naisten juoksussa kahteen olympiakultaan ovat yltäneet Etiopian Derartu Tulu (1992 ja 2000) ja Tirunesh Dibaba (2008 ja 2012).
Yleisurheilun MM-kilpailuissa ovat parhaiten menestyneet etiopialaiset ja kenialaiset juoksijat. Eniten maailmanmestaruuksia ovat saavuttaneet Etiopian Haile Gebreselassie ja Kenenisa Bekele, molemmat ovat voittaneet MM-kultaa neljästi. Naisten matkalla menestynein urheilija on kolme MM-kultaa voittanut Etiopian Tirunesh Dibaba.
Lähteet:
Lähteet:
Othello
Othello: Venetsian mauri () on William Shakespearen noin vuonna 1603 kirjoittama tragedia. Sen ensimmäinen tunnettu esitys oli 1. marraskuuta 1604 Whitehallin palatsissa Lontoossa. Näytelmän nimihenkilö Othello on jalo mauri, joka on Venetsian palveluksessa sotilaana. Mustasukkaisuudesta ja petoksesta kertova "Othello" on yksi Shakespearen kuuluisimmista näytelmistä. Tapahtumat sijoittuvat lähes kokonaan Kyprokselle, jonne Venetsian joukot saapuvat torjumaan ottomaanien laivastoa. Venetsian kenraali, ”mauri” Othello, on nainut viattoman Desdemonan. Paholaismainen Iago manipuloi Desdemonaan rakastanutta Rodrigoa sekä uskottelee Othellolle Desdemonan olevan uskoton Cassion kanssa, joka on Iagon sijaan saanut Othellon luutnantin paikan. Othello surmaa mustasukkaisuuttaan Desdemonan, mutta pian sen jälkeen Iagon nenäliinajuoni paljastuu. Othello ymmärtää virheensä ja surmaa itsensä.
Italialainen säveltäjä Giuseppe Verdi kirjoitti näytelmän pohjalta oopperan "Otello", jonka ensiesitys oli Milanossa vuonna 1887. Oopperan libreton laati italialainen kirjailija Arrigo Boito.
"Othellosta" on peräisin sanonta yhdynnässä olevista ihmisistä ”kaksiselkäisenä petona” (engl. "beast with two backs").
5 000 metrin juoksu
5 000 metrin juoksu on yleisurheilun kestävyysjuoksumatka, joka juostaan juoksuradalla. Se on myös yleisurheilun arvokisaohjelmassa.
”Vitonen” on alun perin metriseen järjestelmään mukautettu sovellus kolmen mailin (4 828 m) juoksukilpailusta. 400 metrin mittaisella juoksuradalla viisi kilometriä tekee yhteensä 12 ja puoli kierrosta.
10 000 metrin juoksun tavoin 5 000 metrin juoksu tuli miehillä ensimmäistä kertaa arvokisojen ohjelmaan vuoden 1912 olympiakisoissa. Vuosina 1983–1994 naisten arvokisaohjelmassa oli 3 000 metrin juoksu. Ensimmäistä kertaa arvokisoissa naisten 5 000 metrin kilpailu juostiin 1995 maailmanmestaruuskilpailuissa Göteborgissa.
Suomi on olympialaisten miesten 5 000 metrin mitalitilaston kärkimaa. Suomella on kaikkiaan seitsemän kultaa, kun muista maista Etiopia on yltänyt kolmeen, Marokko kahteen ja Iso-Britannia kahteen voittoon. Lisäksi Etiopialla on kolme voittoa naisten 5 000 metriltä. Vuosina 1924–1936 suomalaiset voittivat neljä perättäistä olympiakultaa. Viimeisin suomalainen olympiamitali on vuodelta 1980, jolloin Kaarlo Maaninka voitti pronssia. Edellisen kerran kullan voitti Lasse Viren 1976 vuonna Montrealissa. Toistaiseksi viimeisin 5 000 metrin juoksussa nähty suomalaismies on Barcelonan kisoissa 1992 juossut Risto Ulmala. Naisista Kirsi Valasti oli mukana Ateenassa 2004 mutta karsiutui alkuerässä.
5 000 metrin juoksu on ollut olympialaisten lajivalikoimassa vuodesta 1912. Menestynein maa olympialaisten 5 000 metrillä on ollut Suomi. Menestyneimmät urheilijat ovat Paavo Nurmi ja Lasse Viren. Viren ja Mohamed Farah ovat miesten 5 000 metrin kaksinkertaiset olympiavoittajat. Naisten matkalla kahteen olympiakultaan on yltänyt Etiopian Meseret Defar.
Yleisurheilun MM-kilpailuissa 5 000 metrin juoksu on ollut kisahistorian alusta alkaen, vuodesta 1983. Naisten kilpailu tuli mukaan vuonna 1995. MM-kilpailuissa ovat parhaiten menestyneet Kenian ja Etiopian urheilijat.
Lähteet:
Lähteet:
Solaris (kirja)
Solaris on Stanisław Lemin psykologinen tieteisromaani vuodelta 1961. "Solaris" on vaikuttanut suuresti tieteisfantasian kehitykseen ja saanut runsaasti tunnustusta. Teos on käännetty usealle kielelle.
Kirjan pohjalta on tehty kaksi elokuvaa: Andrei Tarkovskin "Solaris" (1972) ja Steven Soderberghin "Solaris" (2002). Matti Kannoston suomentama "Solaris" julkaistiin 1973.
Romaani kertoo ihmiskunnan epätoivoisesta yrityksestä saada kontakti kaukaisen planeetan elämänmuotoon.
Kirjan tapahtumat sijoittuvat tulevaisuuteen. Ihmiset ovat löytäneet Solarikseksi nimetyn planeetan, joka on lähes kokonaan valtamerimäisen superorganismin peitossa. Meren tutkimuksesta on kehkeytynyt kokonaan oma tieteenala, mutta kaikki yritykset luoda yhteys jollain tasolla tietoiseksi epäiltyyn mereen ovat tähän saakka epäonnistuneet. Solariksen-tutkimusta planeetalla tekevälle asemalle saapuu psykologi Kris Kelvin, joka saa todistaa ensimmäiseltä yhteydeltä vaikuttavia tapahtumia, joiden alullepanijana on tutkijoiden sijaan meri itse.
Shuriken
Shurikenit ovat heitettäviä teräaseita. Shurikenia käsittelevää taistelutaitoa kutsutaan shuriken-jutsuksi ().
Vastoin yleisiä uskomuksia, shurikeneja ei suunniteltu käytettäväksi ensisijaisena aseena, vaan harhauttamiseen tai taktiseksi aseeksi. Luultavasti shurikenin tarkoitus oli vammauttaa tai kiinnittää vastustajan huomio hetkeksi muualle. Hyökkäykseen lähtevä vihollinen saatiin mahdollisesti hämmentymään teräaseen osuessa; näin saatiin hiukan lisäaikaa oman vastatekniikan tuottamiseen. Hyvin harvoin tällainen pieni teräase sai aikaiseksi vakavia vammoja puhumattakaan kuolemasta.
Shurikeneja on kahta päätyyppiä: nuolimaisia heittopiikkejä ja pyöreitä heittotähtiä.
Samuraiden shurikenina saatettiin käyttää pitkän miekan yhteydessä kuljetettua syömävälinettä jota opeteltiin varta vasten heittämään, shurikenina käytettiin myös teroitettuja hiusneuloja, tavallisia, isoja rautanauloja tai metallisia syömäpuikkoja, jollaiset olivat yleisiä Koreassa. Joissain tapauksissa bo shurikenit oli tehty varta vasten heittoaseiksi, niitä saatettiin kantaa näkyvillä varustuksen yhteydessä esimerkiksi käsivarren tai säären suojuksessa, jossa ne toimivat lisäsuojana jos niille ei taistelussa ollut käyttöä.
Vanhimman katkeamattoman Japanilaisen bujutsu-koulukunnan Tenshin shōden Katori shintō-ryūn heittopiikin käyttötekniikat ovat tehokkaita noin seitsemän metrin etäisyydelle saakka. Tämä tarkoittaa, että heittopiikkien käytön hallitseva voi puolustautua salkoaseella (keihäs "yari" tai naginata) varustautunutta vastaan tarvitsematta jäädä näiden tehokkaalle toimintaetäisyydelle. Tämän tyylisuunnan "bo shuriken" on noin 17 cm pitkä.
Heittotähti tunnetaan myös nimillä "shaken", "shashuriken" ja "kurumaken". Ne ovat olleet käytössä ninjoilla ja samurailla. Todennäköisesti heittotähdet olivat enemmänkin ninjojen välineistöä kuin samurailuokan aseita.
Heittotähdissä oli useita teriä, joskin neliteräiset olivat yleisempiä, sillä moniteräisempiä pidettiin liian huomiota herättävinä tai vaikeina käsitellä. Heittotähtiä voitiin myös käyttää harvinaisemmilla tavoilla kuten iskemällä teräviä heittotähtiä maahan "miinaksi".
Suomessa järjestyslaki kieltää shurikenien valmistuksen, maahantuonnin, kaupan sekä hallussapidon yleisellä paikalla ja yleisellä paikalla olevassa kulkuneuvossa.
4 × 100 metrin viestijuoksu
4 × 100 metrin viesti eli pikaviesti on viestikilpailuna käytävä yleisurheilun pikajuoksukilpailu, jossa neljästä juoksijasta kukin kuljettaa viestikapulaa oman osuutensa yhteensä 400 metrin mittaisen ratakierroksen kokonaismatkasta.
Kapula täytyy luovuttaa juoksijan kädestä toiselle 30 metrin vaihtoalueen sisällä. Alue on merkitty rataan viivoilla, joista toinen on 20 metriä ennen kunkin viestivuoron lähtöviivaa, ja toinen 10 metriä lähtöviivan takana. Esimerkiksi ensimmäinen vaihtoalue ulottuu 80 metristä 110 metriin lähdöstä mitattuna. Vaihto suoritetaan niin sanottuna "lentävänä lähtönä", jossa juoksija on kiihdyttänyt vauhdin saadessaan kapulan käteensä. Nykysääntöjen mukaan juoksija ei saa lähteä liikkeelle vaihtoalueen ulkopuolelta. Lentävän lähdön pyrkimyksenä on, että vauhti ei hidastuisi kapulan siirtyessä kädestä toiseen.
Kapulaa ei saa heittää ja se on tuotava maaliin saakka. Mikäli vaihto ei tapahdu vaihtoalueella, joukkue hylätään. Kapulan putoaminen ei aiheuta hylkäystä, jos kapulan pudottanut juoksija itse nostaa kapulan ja jatkaa matkaa. Jopa viereiselle radalle pudonneen kapulan saa nostaa, mikäli se ei aiheuta muille juoksijoille haittaa ja kapulan nostava juoksija ei oikaise juoksumatkassa toisella radalla käydessään.
Vanhojen sääntöjen mukaan vaihtoalue oli 20 metrin mittainen ja sitä edelsi 10 metrin mittainen ennakkoalue, jolta lähtevä juoksija sai kiihdyttää vauhtiin. Kapulan oli kuitenkin vaihduttava varsinaisen vaihtoalueen sisällä. Nykyiset säännöt poistivat ennakkoalueen ja ovat olleet voimassa 1.11.2017 alkaen. Tarkat säännöt löytyvät IAAF:n sääntökirjan luvusta 170.
Pikaviesti on hyvin herkkä laji, jossa sujuva vaihtotekniikka on olennainen osa hyvää loppusuoritusta. Vaihtorikot tai kapulan putoaminen ovat olennainen osa juoksua.
Pikaviesti on ollut olympialaisissa yleisurheilun kilpailutapahtumana vuodesta 1912. Naisten pikaviesti tuli mukaan vuonna 1928. Yleisurheilun MM-kilpailuissa pikaviesti ollut kisahistorian alusta alkaen, vuodesta 1983. Juoksumatkan menestynein maa arvokilpailuissa on Yhdysvallat.
Pikaviestin Suomen-mestaruuksista ei kilpailla yleisurheilun Suomen-mestaruuskisoissa eli Kalevan kisoissa vaan vuosittain järjestettävissä SM-viesteissä. Suomalaiset yleisurheiluseurat muodostavat kilpailevat viestijoukkueet urheilijoistaan. Seurat saavat asettaa haluamansa määrän viestijoukkueita joka matkalle.
Shurikenjutsu
Shurikenjutsu () on japanilainen taistelulaji, joka keskittyy shurikenien, veitsien ja tikarien heittämiseen. Shurikenjutsu on tyypillisesti osa joidenkin koryū-lajien taistelumuotoja.
Shurikenjutsu on sangen tuntematon taito ja sen harjoittelu on vähäistä jopa Japanissa. Sen soveltaminen käytäntöön on erittäin rajoitettua useimpien maiden lainsäädännönkin takia. Shurikenjutsun tarkoitus on heittämällä shuriken haavoittaa tai hämätä vastustajaa, ja voittaa näin aikaa päästäkseen hyökkäämään paremmista asemista tai pakenemaan. Nykypäivän harjoittajilla ei ole luonnollisesti mahdollisuutta testata shurikenjutsua tositilanteessa elävään vastustajaan. Joitakin shurikenjutsun nykypäivänä harjoitettavia tyylejä ovat Negishi-ryū, Meifu Shinkage-ryū ja Bujinkan budō taijutsu (Togakure-ryū).
Takeda-ryūn shurikenjutsu liittyy vahvasti miekkailuun, joten kyseistä shurikenjutsu-tyyliä tuskin käytettiin itsenäisesti. Sitä käytettiin lähinnä vastustajan hämäämiseen ennen miekaniskua. Siksi useimmat harjoitukset ovat lyhyen matkan harjoituksia.
Vanhimman katkeamattoman japanilaisen bujutsu-koulukunnan Tenshin shōden Katori shintō-ryūn heittopiikin () käyttötekniikat ovat tehokkaita noin 6–7 metrin etäisyydelle saakka. Tämä tarkoittaa, että heittopiikkien käytön hallitseva voi puolustautua salkoaseella (keihäs eli yari tai naginata) varustautunutta vihollista vastaan tarvitsematta jäädä tämän tehokkaalle toimintaetäisyydelle.
Jari Porttila
Jari Juhani Porttila (s. 2. helmikuuta 1960 Helsinki) on suomalainen pitkän linjan urheilutoimittaja. Porttila on työskennellyt muun muassa MTV:n palveluksessa, Iltalehdessä ja Uudessa Suomessa.
Vaikka Porttila on hoitanut tarvittaessa myös selostajan ja aiemmin myös Tulosruudun uutistenlukijan hommia, on hän kuitenkin pääasiallisesti profiloitunut enemmänkin urheilumaailman tutkivaksi journalistiksi.
Porttilan ansiota on muun muassa vuonna 1984 Martti Vainion dopingkäryn yhteydessä julkisuuteen nousseen talonmiehen Alpo Nyrösen tapaus. Tuolloin Porttila totesikin kuolemattomat sanansa: "”Toiset uskoo Jumalaan, toiset Joulupukkiin, mutta minä uskon Martti Vainioon.”"
Porttila oli myös aktiivisesti tutkimassa suomalaishiihtäjien doping-käryn taustoja vuoden 2001 Lahden hiihdon MM-kilpailuissa. Hän kirjoitti aiheesta kirjan "Karpaasin käry" yhdessä Jari Isometsän kanssa.
Marraskuussa 2008 Porttila palkittiin Suomen Olympiakomitean ansiomitalilla.
Porttilan poika Kimmo Porttila on niin ikään urheilutoimittaja.
Porttila osallistui kevään 2015 eduskuntavaaleihin Keskustan ehdokkaana Helsingin vaalipiirissä. Hän sai 318 ääntä eikä tullut valituksi.
Oripään lentokenttä
Oripään lentokenttä sijaitsee 50 kilometriä Turusta koilliseen Oripään kunnassa Varsinais-Suomessa Hirvikoskentien eli seututie 210:n varrella. Lentokentältä on kahden kilometrin matka Oripään keskustaan.
Lentokenttää ylläpitää Turun Lentokerho ry. Kotikenttänään Oripäätä pitää myös Turun Seudun Riippuliitäjät ry sekä joukko muita lentoharrastajia. Polttoainepiste on kerhon ylläpitämä. Kiitotie 14/32 aurataan tarvittaessa, joten lentokenttää voi käyttää myös talvella. Kentällä on neljä lentokonehallia.
Lentokentällä järjestetään joka toinen vuosi OKRA-maatalousnäyttely. Vuonna 2009 sinne pystytettiin Suviseurojen seura-alue. Heinäkuussa 2013 Oripään kentällä järjestettiin purjetaitolennon MM-kilpailut.
Ihmisryöstö
Ihmisryöstö eli kidnappaus () on rikos, jossa henkilö kaapataan eli hänen vapautensa viedään vastoin hänen tahtoaan. Englanninkielisen sanan "kidnapping" alkuperäinen tarkoitus on kirjaimellisesti "lapsenryöstö", mutta nykyisin sen käyttö on laajentunut koskemaan kaikkia vapaudenriistoa koskevia tapauksia.
Ihmisryöstöt ovat rikollisryhmien yleinen rahanansaitsemiskeino epävakailla alueilla. Motiivina ovat lunnasrahat. Esimerkiksi Nigerian öljyntuotantoalueilla Nigerin deltassa on kaapattu noin 100 ulkomaalaista vuodessa. Heidät vapautetaan keskimäärin 500 000 dollarin lunnasrahoja vastaan.
Nykyään kidnappaus on maailman yleisimpiä rikoksia ja FBI:n etsintäkuuluttamista suurin osa on kidnappaajia.
Vaahterantervatäplä
Vaahterantervatäplä ("Rhytisma acerinum") on erityisesti vaahteran lehdillä elävä sieni, joka tekee lehdet ruskealaikkuisiksi. Laikut ilmaantuvat lehtiin syyskesäisin. Ne ovat ensin vaaleanvihreitä tai keltaisia, ja muuttuvat myöhemmin ruskeiksi tai mustiksi. Tervatäplä on yleinen Keski- ja Etelä-Suomessa kaikkialla, missä kasvaa vaahteroitakin. Sienestä ei ole juurikaan haittaa puun hyvinvoinnille.
Eräiden tutkimusten mukaan tervatäplää voidaan käyttää rikkidioksidin bioindikaattorina; seuduilla, joiden ilman rikkidioksidipitoisuus on korkea, esiintyy suhteessa vähemmän tervatäplää.
Optinen tähtitiede
Optinen tähtitiede on tähtitieteen tutkimuksen osa-alue, jonka havainnot tehdään kaukoputken avulla pääasiassa näkyvän valon sekä myös sitä ympäröivien pitkäaaltoisen infrapunasäteilyn sekä lyhytaaltoisen ultraviolettisäteilyn taajuudella. Optinen tähtitiede kattaa aallonpituudet 400–800 nanometriä. Tutkimusmenetelmiä ovat valokuvaus filmille tai nykyisin lähinnä valoherkälle elektroniselle kennolle, kohteen lähettämän valon määrää mittaava "fotometria", valon jakautumista aallonpituuden suhteen tutkiva "spektroskopia" sekä valon polarisaation astetta määrittelevä "polarimetria".
Optinen tähtitiede muodostaa valtaosan havaitsevasta tähtitieteestä. Maan ilmakehä päästää näkyvän valon lähes esteettä pinnalle asti, toisin kuin useimmat muut aallonpituudet, joten useimmat maanpäälliset tähtitieteen havaintovälineet ovat nimenomaan optisia kaukoputkia. Avaruudessa päästään kuitenkin suurempaan tarkkuuteen pienemmillä laitteilla, koska siellä ilmakehän virtaukset eivät aiheuta kuviin ylimääräistä epäterävyyttä. Myös maanpäälliset kaukoputket sijaitsevat usein kuivilla ja vuoristoisilla seuduilla, jossa sää on mahdollisimman usein selkeä ja ilma sisältää mahdollisimman vähän vesihöyryä. Tähtitieteen harrastus keskittyy lähes yksinomaan optiseen tähtitieteeseen.
Veiksel
Veiksel (, , , , , ) on Puolan läpi virtaava joki. Sen pääuoman pituus on 1 064 kilometriä.
Joen valuma-alue on 194 000 neliökilometriä. Tämä kattaa suuren osan Puolaa ja alueita myös Slovakiasta, Ukrainasta ja Valko-Venäjästä. Joen keskivirtaama on 1 100 kuutiometriä sekunnissa. Veiksel laskee Gdańskinlahteen Itämeressä.
Joen pääuoman varrella sijaitsevat muun muassa Krakovan, Varsovan, Toruńin ja Gdańskin kaupungit. Jokisuiston muissa haaroissa ovat muun muassa Tczew, Malbork ja Elbląg.
Narjan-Mar
Narjan-Mar (, nenetsiksi Няръянa мар, ″punainen kaupunki”) on Nenetsian autonomisen piirikunnan pääkaupunki Euroopan puoleisen Venäjän koillisosassa Barentsinmereen laskevan Petšoran varrella 110 km joen suulta. Arkangeli sijaitsee 1 097 kilometriä lounaaseen.
Paikallishallinnossa Narjan-Mar muodostaa oman kaupunkipiirikunnan.
Kaupungissa vallitsee ankara subarktinen ilmasto. Tammikuun keskilämpötila vaihtelee −12 asteesta −22 celsiusasteeseen, heinäkuun keskilämpötila on +6 – −13 °C. Keskimääräinen vuosisademäärä on noin 350 millimetriä.
Lokakuussa 1929 paikkakunnalle päätettiin rakentaa asutuskeskus. Maaliskuussa 1931 alun perin nimellä Beloštšelje () tunnettu taajama nimettiin Narjan-Mariksi. Huhtikuun 9. päivänä 1934 tehdyllä päätöksellä tuolloin jo runsaan 8 000 asukkaan Narjan-Marin taajama muutettiin kaupungiksi. Laajemman kaupunkipiirin alueella asui noin 14 000 henkeä vuonna 1926 ja 13 000 tuhatta 1939. Kaupungin ensimmäinen asemakaava vuodelta 1936 kuvasi kantakaupungin tieverkon; ydinkaupunki rakentui pääosin kaksikerroksisten puutalojen pohjalle. Vuonna 1960 laadittu kaava salli kaupungin keskustaan jo korkeampiakin tiilirakennuksia.
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Narjan-Marissa asui 21 658 henkeä. Tämä oli hieman yli puolet koko Nenetsian autonomisen piirikunnan väestöstä (42 090 as.).
Oheinen taulukko kuvaa Nenetsian ja Narjan-Marin kaupunkipiirin ("gorsovet" (ven. горсовет), "gorodskoi okrug" (ven. городской округ)) väkiluvun kehitystä vuosien 1959–2010 suoritettujen väestönlaskentojen mukaan.
Kaupunki on tärkeä kalastuskeskus ja siellä on kalan- ja lihanjalostus- sekä sahateollisuutta. Kaupungissa on piirikunnallisesti tärkeä satama ja lentokenttä. Sataman käyttökausi ulottuu kesäkuun puolivälistä lokakuun puoliväliin; jäänmurtajien avustamana tarvittaessa marraskuun loppuun.
Kaupungissa toimii Nenetsian piirikunnallinen museo. Lisäksi kaupungissa on aiemman Pustozjorskin kaupungin kulttuuriin ja historiaan keskittyvä museo.
Malbork
Malbork () on kaupunki Malborkin piirikunnassa Pommerin voivodikunnassa Puolan luoteisosassa. Kaupungin asukasluku oli 38 950 vuonna 2015. Kaupunki perustettiin vuonna 1274 Marienburgin linnan edustalle. Itse linna on suurikokoinen Saksalaisen ritarikunnan päälinna, joka kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon. Tannenbergin taistelu vuonna 1410 muutti voimasuhteita niin, että linna puolalaistui.