hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Herman Badillo
Herman Badillo (21. elokuuta 1929 Caguas, Puerto Rico – 3. joulukuuta 2014 Manhattan, New York) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Hän syntyi Puerto Ricossa, mutta muutti vuonna 1941 tätinsä kanssa New Yorkiin. Badillon vanhemmat kuolivat 1930-luvulla tuberkuloosiin.
Badillo istui Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1971–1977. Hän edusti tuohon aikaan demokraattista puoluetta, mutta siirtyi sittemmin republikaaneihin.
Badillo oli koulutukseltaan lakimies. Hän pyrki useasti New Yorkin pormestariksi. Hän oli 77-vuotias ensimmäisen kirjansa, "One Nation, One Standard: An Ex-Liberal on How Hispanics Can Succeed Just Like Other Immigrant Groups" -teoksen ilmestyessä joulukuussa 2006.
Slither
Slither on vuonna 2006 valmistunut kauhukomedia, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut James Gunn. Elokuva on Gunnin esikoisohjaus. Se sai kriitikoilta suopean vastaanoton, mutta osoittautui taloudellisesti flopiksi. Elokuva tuotti teatterilevityksessä maailmanlaajuisesti vain 12,8 miljoonaa dollaria, vähemmän kuin 15 miljoonan dollarin tuotantobudjettinsa.
"Slitheriä" on syytetty jäljitelmäksi Fred Dekkerin vuoden 1986 elokuvasta "Lötköjen yö" ("Night of the Creeps"), joka sisältää samanlaisia juonielementtejä ja huumoria, mutta Gunnin mukaan hän näki Dekkerin elokuvan vasta tehtyään "Slitherin". Gunn on maininnut elokuvansa merkittävimmäksi esikuvaksi David Cronenbergin "Kylmät väreet" ("Shivers", 1975).
Grant Grant (Michael Rooker) saa tartunnan meteoriitin mukana tulevasta olennosta. Pian lemmikkejä alkaa kadota Wheelsyn kaupungissa. Kun Grant pikkuhiljaa muuttuu epämääräiseksi olennoksi, hänen vaimonsa Starla (Elizabeth Banks) huomaa muutoksen hänen käyttäytymisessään ja ruumiinrakenteessaan. Katoamistapaukset näyttävät liittyvän Grantiin, joka on aiheuttanut kaupungissa parasiittitaudin, joka muuttaa ihmiset zombeiksi. Sheriffi Bill Pardyn (Nathan Fillion) johdolla pieni joukko selviytyjiä yrittää estää parasiitteja leviämästä.
Ksenonlamppu
Xenon- tai ksenonvalo on hyvin kirkasta valoa tuottava kaasupurkauslamppu, jota käytetään muun muassa autoissa. Ksenonlamput sisältävät ksenonkaasua, joka hehkuessaan tuottaa valoa. Myös muuntyyppiset valaisimet voivat sisältää ksenonkaasua, joten puhuttaessa ksenonvaloista ei välttämättä tarkoiteta kaasupurkausvaloja.
Kaasupurkausvalon paremmuus verrattuna tavalliseen halogeenivaloon perustuu periaatteessa kahteen asiaan:
Kaasupurkausvalossa valon tuottaminen perustuu kaasun hehkumiseen hehkulangan hehkumisen sijaan, jolloin päästään eroon kuumuuden aiheuttamista ongelmista tavallisiin valotyyppeihin verrattuna. Kaasupurkausvalojen käyttöikä on huomattavasti pidempi verrattuna halogeenivalaisimiin. Polttimon sisällä on kaksi elektrodia muutaman sentin etäisyydellä toisistaan ja korkealla sytytysjännitteellä niiden väliin saadaan syntymään valokaari. Valokaaren ylläpitämiseen riittää pienempi jännite. Polttimon tuottaman valon värijakaumaa säädellään polttimon sisällä olevien metallisuolojen avulla, jotka höyrystyvät valokaaressa. Yksi metallisuoloista on elohopea joka on ongelmajätettä. Polttimo syttyy normaalia polttimoa hitaammin, koska suolojen höyrystyminen vie jonkin aikaa.
Kaasupurkausvalo tuottaa 2 800–3 000 lumenia 42 watin teholla, kun taas halogeenihehkulankapolttimot tuottavat 700–2 100 lumenia 40–65 watin teholla. Koska kaasupurkausvalosta saadaan enemmän valoa, voidaan tietylle valokuviolle tehdä pienempi valaisin kuin halogeenipolttimoilla. Vaihtoehtoisesti valaisimista voidaan tehdä samankokoisia, jolloin kaasupurkausvalo tuottaa vahvemman valokuvion.
Kaasupurkausvalot tarvitsevat muuntajan toimiakseen. Muuntaja muuntaa autoissa käytettävän 12 volttia useiksi tuhansiksi volteiksi, jota tarvitaan valokaaren sytyttämiseen ja ylläpitämiseen.
Ajoneuvojen kaasupurkausvalojen (HID, High Intensity Discharge) tuottaessa yli 2 000 lumenia, niihin sovelletaan ECE-säännöksiä. Lainsäädännön mukaan valaisimien yhteydessä pitää olla puhdistusjärjestelmä ja automaattinen korkeudensäätö vuosimallista 10/2000 eteenpäin. Umpiossa tulee lisäksi olla DC-, DR-, tai DCR-merkintä. Puhdistusjärjestelmä estää valonsäteitä pirstoutumasta ja muuttamasta väriään, jotta valaisimet eivät häikäisisi vastaantulevia ja kiinnittäisi liikaa huomiota. Automaattinen korkeudensäätö estää myös vastaantulevia häikäistymiseltä.
Nykyään niin sanotut jälkiasennus-ksenonit ovat yleistyneet autoissa, joissa ei niitä ole vakiona. Tämä on aiheuttanut paljon kysymyksiä laillisuudesta. Pääsääntönä on että ”valaisimen täytyy olla kokonaisuudessaan hyväksytty siinä käytettävälle polttimolle. Normaaliin halogeenivalonlähteelle tarkoitettuun umpioon ei saa asentaa kaasupurkausvalonlähdettä.” Jos xenonvalaisimet ovat jälkiasenteiset, myös ajovalojen pesulaite on pakollinen.
Ksenon-lamppuja varten pitää olla D-umpio (ksenon-hyväksytty). H-kantainen jälkiasennussarja ei ole koskaan laillinen, koska polttimosta ei löydy E-hyväksyntää.
James Hadley Billington
James Hadley Billington (1. kesäkuuta 1929 – 20. marraskuuta 2018) oli yhdysvaltalainen historioitsija, joka toimi Kongressin kirjaston 13. kirjastonhoitajana vuosina 1987–2015.
Billington syntyi Pennsylvanian osavaltiossa ja valmistui vuonna 1950 Princetonin yliopistosta. Hän sai tohtorinarvonsa Oxfordin Balliol Collegesta, johon oli saanut Rhodes-stipendin.
Billington opetti vuosina 1957–1962 historiaa Harvardin yliopistossa ja oli vuosina 1964–1974 Princetonin yliopiston historian professorina.
Billington kuului muun muassa Venäjän tiedeakatemiaan ja Ranskan Ordre des Arts et des Lettresiin. Hän on julkaissut lukuisia kirjoja pitkällä aikavälillä ja tullut tunnetuksi varsinkin Venäjän historiaa koskevasta tutkimustyöstään.
Pierre Brice
Pierre Brice (6. helmikuuta 1929 – 6. kesäkuuta 2015) oli ranskalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan varsinkin kuvitteellisen apassipäällikkö Winnetoun roolistaan saksalaisissa Karl May -elokuvissa.
Brice syntyi Brestissä ja levytti näyttelijänuransa ohessa populaarimusiikkia.
Rajoittuma
Matematiikassa funktion formula_1 rajoittuma osajoukkoon formula_2 on funktio formula_3,
formula_4.
Funktiolle formula_5 käytetään yleensä merkintää formula_6.
Martin Böttcher
Martin Böttcher (s. 17. kesäkuuta 1927) on saksalainen säveltäjä. Hän syntyi Berliinissä, aloitti varhain pianonsoiton ja saavutti 1950-luvulta alkaen menestystä elokuvamusiikillaan. Hän sai Luftwaffen sotilaskoulutusta, mutta säästyi taisteluilta.
1960-luvulla Böttcher sävelsi musiikin kymmeneen Karl Mayn kirjallisuuteen pohjautuvaan saksalaiseen lännenelokuvaan. Hänelle myönnettiin "Bundesverdienstkreuz" 25. tammikuuta 2004.
Don Gutteridge
Donald Joe ”Don” Gutteridge (19. kesäkuuta 1912 – 7. syyskuuta 2008) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja ja -valmentaja. Hän syntyi pienessä Pittsburgin kaupungissa Kansasissa, jossa hänen syntymäpäiväänsä on juhlistettu vuodesta 2006 lähtien vuosittain ”Don Gutteridgen päivänä”.
Gutteridge pelasi Major League Baseball -tasolla aikavälillä 7. syyskuuta 1936 – 9. toukokuuta 1948. Hän oli kakkos- ja kolmospesämiehenä St. Louis Cardinalsissa, St. Louis Brownsissa, Boston Red Soxissa ja Pittsburgh Piratesissa.
Gutteridge toimi pitkään valmentajana Chicago White Soxissa, jonka joukkueenjohtajaksi hän lopulta (1969–1970) eteni. Hän oli kuollessaan 96-vuotias.
Tšekkoslovakian miehitys
Tšekkoslovakian miehitys voi tarkoittaa seuraavia:
Nellie Fox
Jacob Nelson ”Nellie” Fox (25. joulukuuta 1927 – 1. joulukuuta 1975) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän pelasi MLB-tasolla vuosina 1947–1965 tärkeimpänä joukkueenaan Chicago White Sox.
Fox aloitti ammattilaisuransa Philadelphia Athleticsissa ja päätti sen Houston Astrosissa. Hänet valittiin Baseball Hall of Fameen vuonna 1997, kolmattakymmentä vuotta kuoleman jälkeen.
Fox oli toinen pesämies. Foxilla todettiin lymfooma kesällä 1975, ja hän kuoli Marylandin Baltimoressa joulukuussa 1975.
Alfonso IV (Portugali)
Alfonso IV (; 1291–1357) oli Portugalin ja Algarven seitsemäs kuningas, lisänimeltään Urhea. Hän hallitsi vuosina 1325–1357.
Alfonso IV oli edeltäjänsä Dinis I Rakentajan ainoa avioliitossa syntynyt poika. Tämän kerrotaan kuitenkin suosineen Alfonson aviottomana syntynyttä velipuolta Afonso Sanchesia.
Alfonso IV pyrki luomaan tiiviit suhteen Kastiliaan naittamalla lapsiaan kastilialaisille ylimyksille ja kuningashuoneeseen. Avioliitot eivät olleet onnellisia ja johtivat sotiin ja vihanpitoon.
Kun muslimit rantautuivat Iberian niemimaalle 1340, Alfonso liittoutui Kastilian ja Aragonian kanssa puolustaakseen kristittyjen valtaa. Hän lähetti laivaston Cadiziin ja johti itse maavoimien voitokasta hyökkäystä. Muslimiarmeija lyötiin Saladossa.
Alfonso muistetaan soturikuninkaana ja urheana kenraalina, joka kehitti etenkin Portugalin laivastoa. Hän tuki muutenkin merenkulkua, laajensi kauppalaivastoa ja rahoitti tutkimusretket, joilla löydettiin Kanariansaaret.
Dinis I (Portugali)
Dinis I (1261-1325) oli Portugalin ja Algarven kuudes kuningas, lisänimeltään Rakentaja. Hän hallitsi vuosina 1279–1325. Hänen aikanaan kuninkaan valta kasvoi, ja aateliston ja kirkon valta pieneni.
Dinisin noustessa valtaan Reconquista oli päättynyt ja muslimit oli ajettu Pyreneiden niemimaalta. Niinpä hän ei ollut niinkään soturikuningas, vaan keskittyi enemmän hallintoon, lainsäädännön uudistamiseen ja vallan keskittämiseen kuningashuoneelle. Hän aloitti useiden linnojen, kaivosten ja kaupunkien rakennustyöt, ja paransi myös köyhien asemaa yhteiskunnassa. Hän määräs kosteikkoja kuivatettaviksi ja mäntymetsiä istutettaviksi - männyistä tuli rakennuspuita laivastolle. Hän kehitti merivoimia suojellakseen maataan hyökkäyksiltä, mutta myöhemmin laivastosta tuli Portugalin imperiumin laajenemisen perusta.
Diniksellä oli vaimo ja kaksi aviolasta sekä neljä nimeltä tunnettua rakastajatarta ja ainakin seitsemän aviotonta lasta.
Dinis perusti oppineiden keskuksen, josta kehittyi Coimbran yliopisto. Hän edisti portugalin kielen asemaa, ja vaati kaikki viralliset asiakirjat kirjoitettaviksi portugaliksi. Dinis oli keskiajalla huomattava kulttuurivaikuttaja. Hän kirjoitti runoutta sekä muuta kirjallisuutta ja sävelsi musiikkia.
Litteäselkäkilpikonna
Litteäselkäkilpikonna ("Natator depressus") on Australian vesillä elävä merikilpikonnalaji. Merikilpikonnaksi se on keskikokoinen. Sen erikoispiirre on litteä kilpi. Litteäselkäkilpikonna on "Natator"-suvun ainoa laji.
Litteäselkäkilpikonna on saanut nimensä litteästä kilvestä, joka on väritykseltään oliivinvihreä. Kilpi on sileä ja ohut, mistä johtuen se vahingoittuu helposti. Sen päällä on keratiinikerros, joka suojaa kilpeä ja räpylöitä, mutta ne ovat siitä huolimatta hyvin herkät. Selkäkilven reunat ovat ylöspäin kääntyneet. Kilpi on muodoltaan soikea ja sen alapuoli on vaaleankeltainen. Kilven pituus on 102–125 senttimetriä ja koko kilpikonnan paino on noin 70 kilogrammaa. Naaraat ovat koiraita kookkaampia, mutta koiraiden häntä on pidempi. Pää on pyöreä ja on yleensä kilven tapaan oliivinvihreä.
Litteäselkäkilpikonnan levinneisyysalue on paljon suppeampi kuin muilla merikilpikonnilla. Sitä tavataan vain Australian pohjoisosien ja sen lähiympäristön trooppisista vesistä. Niitä liikkuu myös Uuden-Guinean vesillä. Litteäselkäkilpikonnan elinympäristöä ovat sameat ja matalat rannikkovedet, joissa on pehmeä pohja. Niitä elää myös lahdissa lähellä rannikkoa. Litteäselkäkilpikonnat karttavat koralliriuttoja heikon ruumiinrakenteensa vuoksi.
Litteäselkäkilpikonnan elintavat ovat vielä osittain hämärän peitossa. Niiden tiedetään nukkuvan kivien suojissa veden alla, jossa ne voivat olla jopa tunteja ennen kuin niiden tarvitsee käydä pinnalla haukkaamassa happea. Jos kilpikonnat ovat stressaantuneita tai hereillä, ne eivät voi pidättää hengitystä yhtä pitkään kuin muulloin. Litteän kilpensä ja melamaisten eviensä ansiosta litteäselkäkilpikonnat voivat uida jopa 24 kilometrin tuntivauhtia. Litteäselkäkilpikonnien kommunikoinnista ei tiedetä juuri mitään. Ne ovat muiden kilpikonnien tapaan pitkäikäisiä ja voivat elää jopa satavuotiaiksi. Litteäselkäkilpikonnan ravintoa ovat merimakkarat, nilviäiset, meduusat, kalmarit ja katkaravut. Ne syövät kasviravintoa harvoin tai eivät ollenkaan. Kilpikonnat itse ovat suurten haiden, miekkavalaiden ja suistokrokotiilien ravintoa.
Naaraat nousevat munimaan Australian rannoille useimmiten marras-joulukuussa, mutta satunnaisesti ympäri vuoden eri lisääntymisrannoilla. Ne käyvät munimassa useita kertoja lisääntymiskauden aikana. Munia on kerralla noin 50. Munat hautuvat 47–58 päivää, minkä jälkeen poikaset kaivautuvat hiekasta ja kiiruhtavat veteen turvaan maapedoilta. Vastakuoriutuneilla poikasilla on oliivinvihreä kilpi, mutta suomut ovat mustat. Kilven pituus on vain noin 6 senttiä ja paino 43 grammaa. Lisääntymiskykyisiksi ne tulevat arviolta 10-vuotiaina. Litteäselkäkilpikonnien, kuten muidenkin merikilpikonnien, varhaisvuosien elinvaiheet tunnetaan huonosti.
Battaglia
Battaglia oli alun perin puhtaasti torniolainen yhtye, joka kulki nimellä "Battaglia Nobility" ja voitti Popyhtyeiden SM-kisat vuonna 1971. Paria vuotta myöhemmin mukaan tulivat kemiläinen Pekka Saari ja haaparantalaiset Roland Berg ja Sture Holmberg. Nimi lyheni ja helmikuussa 1974 Helsingin Finnvoxin studiolla äänitettiin ensimmäinen single Kuminen nainen/Itikoita pakoon RCA:lle. Juhannuksen jälkeen lähdettiin tekemään myös albumia Rokkisavotta, jonka ilmestymistä juhlittiin syksyllä loppuunmyydyllä yhteiskiertueella Hullujussin ja Expressin kanssa.
The Lansdowne Tapes
The Lansdowne Tapes on Uriah Heepin vuonna 1993 julkaistu harvinaista materiaalia sisältävä kokoelma-albumi. Vuonna 2002 se julkaistiin uudelleen tupla-albumin muodossa.CD 1
CD 2
Hornborg
Hornborg on suomalainen sivistys- ja pappissuku, jonka jäsenet ovat olleet merkittävissä asemissa mm. Suomen suuriruhtinaskunnan säätyvaltiopäivillä, sen porvaris- ja pappissäädyn edustajina. Suomalaisen sukuhaaran kantaisa "Bogislaus Hornborg" muutti Turkuun Pommerista 1600-luvun lopulla. Sukunimi viittaa ala-saksilaiseen Horneburgin kaupungin alasaksin kieliseen nimeen. Jotkut suvun jäsenet ovat suomentaneet nimensä muotoon Sarvilinna.
Suvun jäsenet ovat erityisesti vaikuttaveet Itä-Suomessa, Viipurissa, muualla Vanhassa Suomessa ja Inkerinmaalla. Useimmista Suomen ja jopa Viipurin ylioppilaista poiketen viipurilaisen sukuhaaran useat jäsenet ovat opiskelleet Tarton yliopistossa.
Furuhjelm
Furuhjelm on ruotsalainen ja suomalainen aatelissuku.
Suvun vanhin tunnettu edustaja oli 1500-luvulla Ruotsiin kauppiaaksi muuttanut Olof Nauclér, jonka juuret olivat luultavasti saksalaisessa papistossa. Suku siirtyi Suomeen vuonna 1675, jolloin Harald Johaninpoika Nauclerus tuli Lappeen kruununvoudiksi. Myöhemmin hän toimi Viipurin pormestarina. Hänen pojanpoikansa, Uudenmaan rakuunarykmentin kirjuri Enok Nauclér (1701–1782) aateloitiin vuonna 1762, jolloin hän otti Urjalassa omistamansa Honkolan kartanon mukaan sukunimen "Furuhjelm". Suku esiteltiin Ruotsin ritarihuoneeseen vuonna 1776 numerolla 2051 ja Suomen ritarihuoneeseen 1818 numerolla 146.Kansanvalistaja ja kirjailija Maria Furuhjelm (1846–1916) kuului sukuun avioliiton kautta, sillä hän oli naimisissa Evon metsäopiston opettaja Emil Johan Furuhjelmin kanssa.
Peqin
Peqin () on kaupunki Albaniassa, Elbasanin maakunnassa. Kaupungin asukasluku oli vuonna 2005 7 513. Peqinin entinen nimi oli "Klaudiana". Nykyinen nimi tulee ottomaanien sanasta "Bekleyin", mikä merkitsee vieraanvaraisuuden paikkaa. Nykyäänkin kaupungissa on ottomaanien linna ja joitain alkuperäisiä osia Abdurrahman Pashan moskeijasta. Peqinistä on jalkapallojoukkue KS Shkumbini Peqin, joka pelaa Kategoria superioressa, Albanian superliigassa.
John Conduitt
John Conduitt (8. maaliskuuta 1688 – 23. toukokuuta 1737 Paddington, Lontoo, Britannia) oli englantilainen poliitikko ja taloustieteilijä.
Conduitt opiskeli Cambridgen yliopiston Trinity Collegessa, mutta ei suorittanut tutkintoa. Hän toimi brittiläisen kenraalin sihteerinä Espanjan perimyssodassa. Sieltä hänet komennettiin Gibraltarille. Vuonna 1717 Conduitt esitteli Royal Societylle artikkelin Carteiasta, löytämästään antiikin roomalaisesta kaupungista.
Conduitt avioitui Catherine Bartonin kanssa, jonka setä oli Isaac Newton. Conduit oli Newtonin harras ihailija, ja hän teki paljon muistiinpanoja Newtonin myöhäisistä vuosista ja luetteloi ja järjesti tämän asiapapereita. Conduitt seurasi Newtonia Royal Mintin johtajana vuonna 1727, mutta hän oli käytännössä hoitanut tehtäviä jo vuodesta 1722. Condruittin ainut tytär avioitui Portsmouthin ensimmäisen jaarlin vanhimman pojan kanssa, jolloin heidän pojastaansa tuli Portsmouthin toinen jaarli. Hänen kauttaan Newtonin jälkeenjääneet paperit periytyivät Portsmouthin suvulle, joka lahjoittin ne myöhemmin Cambridgen yliopiston kirjastolle.
Conduittista tuli whig-puoluen kansanedustaja Whitchurchin vaalipiiristä vuonna 1721.
Conduitin mustavalkoinen muistomerkki on Westminster Abbeyssä lähellä Newtonin hautaa.
Wienin piiritys
Wienin piiritys vuonna 1529 oli Osmanien valtakunnan sulttaanin Suleiman Suuren epäonnistunut yritys vallata Itävallan pääkaupunki Wien. Taistelu katkaisi ottomaanien menestyskulun ja lopetti heidän laajentumisensa Keski-Eurooppaan, tosin piiritystä seurasi yli 150 vuotta vihollisuuksia ja uusi Wienin taistelu 1683.
Osmanit kaivoivat kaupungin ympärille taisteluhautoja, joissa asuivat. Osmanien tarkoituksena oli kaivaa kaupungin muurin alle kolme tunnelia, täyttää ne ruudilla ja räjäyttää. Lopulta vain yksi onnistuttiin räjäyttämään. Muuriin syntyneestä aukosta sisään virranneet osmanisotilaat lyötiin takaisin.
Euros
Euros () oli kreikkalaisessa mytologiassa itätuulen henkilöitymä ja jumaluus, yksi kahdeksasta anemoksesta. Hänen vastineensa roomalaisessa mytologiassa oli "Vulturnus".
Euroksen vanhemmiksi nimetään Astraios ja Eos kuten muillekin kolmelle pääilmansuuntien tuulten jumaluudelle, mutta näistä poiketen häntä ei liitetty mihinkään antiikin kreikkalaisten vuodenajoista. Nämä kolme hänen veljeään olivat Boreas, Zefyros ja Notos.
Ķegums
Ķegums () on kaupunki ja kunta Latvian keskiosissa Väinäjoen alajuoksulla. Paikkakunnalla on vesivoimala, jonka yli johtaa tie joen etelärannalta kaupunkiin joen pohjoisrannalle. Paikkakunta tunnetaan myös motocross-radastaan.
Vuoden 2012 alun asukasluvuksi arvioitiin 2 433, koko kunnassa asukkaita oli 6 194.
Kaupungin pinta-ala on 6,8 km², josta 2,56 km² on vettä.
Kaupungin läpi kulkee A6 valtatie (osa eurooppatietä ) ja sen vieressä Riiasta itään johtava rautatie. Ķegums sai kaupunginoikeudet 1993. Kaupungin pormestari on Roberts Ozols.
Unsubstantial Blues
Unsubstantial Blues oli Unkarin edustuskappale Eurovision laulukilpailussa vuonna 2007. Kappaleen esitti Magdi Rúzsa. Sen loppusijoitus finaalissa oli yhdeksäs 128 pisteellä.
Rúzsa sanoitti kappaleen itse. Sen idea syntyi, kun hänen entinen poikaystävänsä huijasi häntä. Se sai Magdin niin surulliseksi, että kappaleen sanat ja melodia vain putkahtivat hänen mieleensä. Hän mieltyi siihen niin kovasti, että hän lauloi sen Megasztár-kykyjenetsintäkilpailun esifinaalissa ilman taustamusiikka. Tuomariston jäsen sanoi kilpailun jälkeen, että "hän ei tarvitse instrumentteja, sillä hän on itse sellainen".
Ogre (Latvia)
Ogre () on Väinäjoen pohjoisrannalla, 36 kilometriä Riian itäpuolella sijaitseva kaupunki Latviassa. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2012 alussa 26 549 ja se on Ogren 38 354 asukkaan kunnan (Ogres novads) pääkaupunki.
Kaupungin pinta-ala on 13,58 km².
Kaupunki sijaitsee Väinäjoen ja sen pohjoisen Ogre-sivuhaaran risteyskohdassa. Ensimmäinen merkintä kaupungista on vuodelta 1206, jolloin kaupunkia kutsuttiin saksankielisellä nimellä "Oger". Kaupunginoikeudet se sai 1928.
Ogren kautta kulkee Riiasta itään vievä rautatie; kaupungissa on rautatieasema. Valtatie A6 (eli eurooppatie ) kulkee Väinäjoen vartta sivuten kantakaupungin eteläpuolitse.
Kaupungin itäosissa on dendrologinen puisto ("Lazdukalns"). Kaupungissa on kulttuuri- ja taidekeskus sekä musiikkikoulu. Kuten monissa Latvian kaupungeissa, myös Ogressa on kaksi hallinnollista kieltä latvia ja venäjä. Kaupungissa toimii kolme latviankielistä koulua ja yksi venäjänkielinen koulu.
Skizoo
Skizoo oli espanjalainen alternative metalia ja hard rockia soittanut yhtye.
Espanjalainen yhtye Sôber erosi kahdeksi yhtyeeksi, Saviaksi ja Skizooksi vuonna 2005. Sôberin kitaristit Antonio Bernardini ja Jorge Escobedo perustivat Skizoon. Mukaan he ottivat Daniel Pérezin (Saratoga ja Stravaganzza) rumpaliksi, Daniel Criadon (XXL) basistiksi ja Mortin (Bushido ja Fantástico Hombre Bala) laulajaksi. Heidän ensimmäinen, yhtyeen nimeä kantava albuminsa julkaistiin toukokuussa 2005. Pian tämän jälkeen Criado jättäytyi yhtyeestä, ja hänen tilalleen tuli Edu Fernandez, jonka tehtäväksi tuli myös taustalaulu live-esiintymisissä.
Yhtye keikkaili ympäri Espanjaa, ja julkaisi toisen albuminsa, "Incertezan", 19. helmikuuta 2007. Yhtye lopetti toimintansa vuonna 2009 tai 2010.
Line Korsgaard Andersen
Line Korsgaard Andersen on tanskalainen animaattori, joka sai Annie-ehdokkuuden elokuvasta "Virran viemää" vuonna 2007. Hän on usein työskennellyt DreamWorksin tuottamissa animaatioelokuvissa, joista ensimmäinen oli "Joosef – unten kuningas".
Jovnna-Ánde Vest
Jovvna-Ánde Vest (s. 14. kesäkuuta 1948 Utsjoki) on saamelainen pohjoissaameksi kirjoittava kirjailija ja kääntäjä. hän asuu Pariisissa.
Valeria Bruni Tedeschi
Valeria Bruni Tedeschi (s. 16. marraskuuta 1964, Torino, Italia) on italialais-ranskalainen näyttelijä. Valeria asuu Ranskassa kuten nuorempi siskonsa Carla Bruni. Hänen lankonsa on Nicolas Sarkozy, entinen Ranskan presidentti.
Hän on esiintynyt elokuvissa "Ten Minutes Older" (2002), "If I Were Rich Man" (2002), Bernardo Bertoluccin elokuvissa "The Cello", François Ozonin 5x2" (2004) ja "Le Temps qui reste" (2005), Ridley Scottin elokuvassa "A Good Year" 2006.
Bruni Tedeschi on esiintynyt vuoden 2005 Berliinin Filmifestivaaleilla kahdessa elokuvassa: Ermanno Olmin elokuvassa "Tickets" (2005), "Crustacés et coquillages".
Bruni Tedeschi on myös kirjoittanut ja ohjannut kaksi elokuvaa: "Il est plus facile pour un chameau..." (2003) ja "Actrices" (2007). Jälkimmäinen elokuva voitti "Un Certain Regard Prix Spécial du Jury" -palkinnon Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 2007.
Elektra-kompleksi
Elektra-kompleksi on psykoanalyysin mukaan tyttären torjuttu seksuaalinen kiintymys isäänsä, oidipuskompleksin rinnakkaisilmiö. Molempiin komplekseihin liittyy ambivalentteja rakkauden ja vihan tunteita vastakkaista sukupuolta edustavaa vanhempaa kohtaan, mutta tytöllä tunteet kohdistuvat isän ja hänen peniksensä kautta alkuperäiseen rakkauden kohteeseen eli äitiin. Käsitteen kehitti alun perin Sigmund Freud, mutta nykyisen nimen kompleksille antoi hänen aikalaisensa Carl Jung. Nimi tulee kreikkalaisen mytologian Elektrasta, Klytaimnestran ja Agamemnonin tyttärestä.
Ted Williams
Theodore Samuel ”Ted” Williams (30. elokuuta 1918 San Diego, Kalifornia – 5. heinäkuuta 2002 Inverness, Florida) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän pelasi Boston Red Soxissa vuosina 1939–1942, 1946–1952 sekä 1953–1960 ja valmensi myöhemmin Washington Senatorsia (1969–1971) ja Texas Rangersia (1972).
Williams valittiin MLB:n arvokkaimmaksi pelaajaksi vuosina 1946 ja 1949. Hän palveli Yhdysvaltain merijalkaväen lentäjänä toisessa maailmansodassa ja Korean sodassa.
Williams pelasi viimeisen Major League Baseball -ottelunsa 28. syyskuuta 1960. Hänet kelpuutettiin Baseball Hall of Fameen vuonna 1966. Hän kuoli sydänpysähdykseen 83-vuotiaana ja sai säilytyksen kryoniikan avulla. Hänellä oli Presidential Medal of Freedom.
Marty Marion
Martin Whiteford "Marty" Marion (1. joulukuuta 1917 – 15. maaliskuuta 2011) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja (shortti) ja -valmentaja.
Marion syntyi Etelä-Carolinassa. Hän pelasi St. Louis Cardinalsissa vuosina 1940–1950 ja vielä vuosina 1952–1953 St. Louis Brownsissa. Hänet valittiin MLB:n "Most Valuable Playeriksi" vuonna 1944.
Marion valmensi St. Louis Cardinalsia (1951), St. Louis Brownsia (1952–1953) ja Chicago White Soxia (1954–1956). Myös hänen vanhempi veljensä, Red Marion, oli baseballpelaaja ja -valmentaja.
Hän kuoli 15. maaliskuuta 2011 93-vuotiaana.
Oise (joki)
Oise on Belgiassa ja Ranskassa virtaava 302 kilometriä pitkä Seinen sivujoki. Se alkaa Chimaysta, Belgiasta ja laskee Seineen Conflans-Sainte-Honorinessa Pariisin metropolialueella.
Joki on antanut nimensä kahdelle departementille: Oiselle ja Val-d'Oiselle sekä monille kaupungeille, esimerkiksi Auvers-sur-Oiselle, Pontoiselle, Beaumont-sur-Oiselle ja Méry-sur-Oiselle. Oisen suurin sivujoki on Aisne.
Stan Musial
Stanley Frank ”Stan” Musial (21. marraskuuta 1920 Donora, Pennsylvania – 19. tammikuuta 2013 Ladue, Missouri) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja, joka pelasi St. Louis Cardinalsissa vuosina 1941–1963.
Musial syntyi puolalaiselle isälle ja tšekkiläistaustaiselle äidille. Hän pelasi uransa aikana 24:ssä Major League Baseballin All-Star-pelissä ja sai vuonna 1969 paikan Baseball Hall of Famessa.
Musial kelpuutettiin vuonna 1989 myös St. Louis Walk of Fameen.
Red Schoendienst
Albert Fred ”Red” Schoendienst (2. helmikuuta 1923 – 6. kesäkuuta 2018) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja ja -valmentaja.
Schoendienst pelasi ensimmäisen MLB-ottelunsa 17. huhtikuuta 1945 ja viimeisensä 7. heinäkuuta 1963. Hän pelasi pisimpään St. Louis Cardinalsissa (1945–1956, 1961–1963), mutta ehti välillä vaikuttaa New York Giantsissa (1956–1957) ja Milwaukee Bravesissa (1957–1960).
Päätettyään peliuransa vuonna 1963 Schoendienst toimi pitkään St. Louis Cardinalsin johdossa.
Schoendienst oli All-Star-pelaajana vuosina 1946, 1948–1955 ja 1957. Hänet kelpuutettiin vuonna 1989 Baseball Hall of Fameen ja St. Louis Walk of Fameen.
Joe DiMaggio
Joseph Paul ”Joe” DiMaggio (25. marraskuuta 1914 – 8. maaliskuuta 1999) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja ja yksi lajin tunnetuimmista edustajista.
DiMaggio pelasi ensimmäisen Major League Baseball -ottelunsa 3. toukokuuta 1936 ja viimeisensä 30. syyskuuta 1951 New York Yankeesissa. Toisen maailmansodan lopulla hän liittyi liikuntakouluttajana ilmavoimiin (USAAF) asemapaikkanaan Havaiji, Santa Ana ja Atlantic City.
Aktiiviuransa lopetettuaan DiMaggio meni naimisiin elokuvanäyttelijä Marilyn Monroen kanssa 1954, mutta he erosivat jo yhdeksän kuukauden kuluttua. DiMaggio ja Monroe tapailivat kuitenkin erosta huolimatta ajoittain toisiaan, ja vähän ennen Monroen kuolemaa DiMaggio kertoi ystävilleen että he aikoivat mennä uudelleen naimisiin.
DiMaggio kuoli keuhkosyöpään 8. maaliskuuta 1999 84-vuotiaana.
Hänet valittiin MLB:n parhaimmaksi pelaajaksi vuosina 1939, 1941 ja 1947 ja liitettiin "Baseball Hall of Fameen" 1955.
DiMaggio palkittiin ansioistaan urheilijana Yhdysvaltain presidentin myöntämällä kunniamerkillä Presidential Medal of Freedom.
Simon & Garfunkel -yhtyeen laulussa ”Mrs. Robinson” on yksi tunnetuimista viittauksista baseballtähteen (”Where have you gone, Joe DiMaggio”). Pelaaja mainitaan myös Billy Joelin laulussa ”We Didn’t Start The Fire” sekä John Fogertyn kappaleessa ”Centerfield”. Myös Asia-yhtyeen vuonna 2014 julkaisemalla albumilla "Gravitas" on Joe DiMaggio ”hanskoineen” mukana kappaleessa ”Joe Di Maggio’s Glove”.
Fernando Romay
Fernando Romay Pereiro (s. 23. syyskuuta 1959 Galicia) on espanjalainen entinen koripalloilija. Hän kuului hopeaa voittaneeseen maajoukkueeseen Los Angelesin olympialaisissa 1984. Hän oli mukana joukkueessa myös Moskovassa 1980.
Romay kuului Espanjan maajoukkueeseen myös kolmissa MM-kisoissa (1982, 1986, 1990). Hänen joukkueensa ylsi parhaimmillaan neljänneksi Kolumbiassa 1982.
Phil Cavarretta
Philip Joseph ”Phil” Cavarretta (19. heinäkuuta 1916 – 18. joulukuuta 2010) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän pelasi Major League Baseball -tasolla Chicago Cubsissa (1934–1953) ja Chicago White Soxissa (1954–1955).
Cavarretta valittiin vuonna 1945 National Leaguen ”Most Valuable Playeriksi”. Hän toimi Chicago Cubsin joukkueen johtajana vuosina 1951–1953. Hän oli nelinkertainen All-Star-pelaaja.
FC Sport
FC Sport -juniorit on vaasalainen jalkapalloseura, jolla on vilkasta junioritoimintaa etenkin tyttö- mutta myös poikapuolella. Seura perustettiin marraskuussa 2013 sen jälkeen kun sen edeltäjä FC Sport-39 luopui tominnasta taloudellisista ja toiminnallisista syistä. FC Sport-39 pelasi parhaimmillaan naisten liigassa.
FC Sport juniorit perustettiin marraskuussa 2013. Sen edeltäjä FC Sport -39 eriytyi omaksi jalkapalloseurakseen IF Sportista vuonna 1979. Seura oli alun perin perustettu vuonna 1939 Vaasan Vetokannaksen kaupunginosassa, ja sen lajivalikoimaan kuuluivat jalkapallon lisäksi jääpallo, hiihto, voimistelu ja myöhemmin 1960-luvulta lähtien jääkiekko. Jääkiekossa Vaasan Sport pelaa nykyään Suomen korkeimmalla sarjatasolla liigassa.
Jalkapallossa Sport pelasi miehissä kuusi kautta (1949, 1970–1972, 1975–1976) Suomen toiseksi korkeimmalla tasolla ja kolme kautta (1973–1974, 1977) kolmanneksi korkeimmalla. Joukkue ylsi myös Suomen cupin loppuotteluun vuonna 1971, mutta hävisi Mikkelin Palloilijoille maalein 4–1 Olympiastadionilla 2 645 katsojan edessä. Sportin ainokaisen ottelussa teki Sigvard Näsman. FC Sportilla ei ole enää toimintaa miesten sarjoissa.
FC Sport -39:n puheenjohtajina ovat 2000-luvulla toimineet Peter Björndahl -2001, Erkki Vuori 2002-2006, Lasse Luukkanen 2007-2009, Kari Saarnisto 2010-2011 ja Ville Vahtera 2012-2013. FC Sport -junioreiden ensimmäinen puheenjohtaja oli Jarmo Kovanen, joka nykyisin on kunniapuheenjohtaja. Kovasen jälkeen puheenjohtajaksi valittiin Jussi Rajala.
FC Sport pelasi Naisten Liigassa (entinen Naisten SM-sarja) kausina 2002–2003, 2005–2008 ja 2010 ja sijoittui parhaimmillaan v. 2007 seitsemänneksi. Suomen Cupissa FC Sport oli parhaimmillaan välierissä v. 2007. Joukkueen valmentajina liigavuosina toimivat Peter Björndahl (v. 2007 saakka), Rauno Vahtera (2008) ja Marjo Ikola (2010). Muita valmentajia 2000-luvulla Ykkösessä olivat Jouni Väkeväinen 2009, Chris Huckstepp 2011 ja Jorko Fors 2012.(
Jean-Luc Ruty
Jean-Luc Ruty (s. 5. heinäkuuta 1959) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen toppari. Hän toimii tunisialaisen Club Africainin teknisenä johtajana.
Ruty aloitti uransa FC Sochaux'n joukkueessa 1978. Hän edusti joukkuetta 18 kauden ajan pelaten 246 ottelua pääsarjatasolla ennen siirtymistään Toulouseen 1986. Hän pelasi "le Tefissä" kuusi kautta ja pelasi 145 ottelua pääsarjassa ennen uransa lopettamista 1992.
Peliuransa jälkeen Ruty aloitti työskentelyn Toulousen teknisenä johtajana joukkueen harjoittelukeskuksessa. Joulukuussa 1993 hänestä tuli Toulousen päävalmentaja. Rolland Courbis'n tultua seuran luotsiksi kauden 1993–1994 jälkeen Ruty jatkoi työtään teknisenä johtajana.
1999 hän jätti Toulousen ja siirtyi FC Sochaux'n tekniseksi johtajaksi. Joulukuussa 2007 Ruty nousi seuran päävalmentajaksi erotetun Frédéric Hantzin tilalle. Rutyn pesti päättyi tammikuun 2008 alussa, kun Francis Gillot palkattiin Sochaux'n päävalmentajaksi. Ruty palasi takaisin seuran valmennuskeskuksen tekniseksi johtajaksi.
Heinäkuussa 2014 Rutysta tuli tunisialaisseura Club Africainin tekninen johtaja.
Asa S. Bushnell
Asa Smith Bushnell (16. syyskuuta 1834 Rome, New York – 15. tammikuuta 1904) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko. Hän oli William McKinleyn seuraaja Ohion kuvernöörinä vuosina 1896–1900.
Politiikan ulkopuolella Bushnell toimi liikemiehenä, jolla oli sijoituksia useilla eri toimialoilla.
Dominique Bijotat
Dominique Bijotat (s. 3. tammikuuta 1961) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.
Peliurallaan Bijotat voitti Ranskan mestaruuden ja cupin lisäksi olympiakultaa Ranskan joukkueessa 1984. Maajoukkuepelejä hänelle kertyi kahdeksan vuosina 1982–1988.
Meriitit pelaajanaPeliuransa jälkeen Bijotat on toiminut päävalmentajana AC Ajacciossa sekä FC Sochaux'ssa. Lisäksi hän on työskennellyt teknisenä johtajana LB Châteauroux'n, RC Lensin ja AS Monacon organisaatiossa. Kesällä 2008 hän jätti Monacon.
Joulukuussa 2008 Bijotat palasi valmennustehtäviin, kun Ligue 2:ssa häntäpäähän vajonnut LB Châteauroux palkkasi hänet uudeksi päävalmentajakseen. Bijotat'n johdolla seura onnistui lopulta niukasti säilymään Ligue 2:ssa sijoittuen viidenneksitoista. Eroa putoamisviivaan jäi kuitenkin vain vaivainen piste. Kaudella 2009/10 Châteauroux'n tulokset olivat kuitenkin edelleen mollivoittoisia ja lopulta Bijotat sai potkut joulukuussa 2009.
Kesäkuussa 2010 Bijotat palasi valmennustehtäviin Ligue 2:ssa pelaavan FC Metzin päävalmentajana. Bijotat ei onnistunut nostamaan Metziä takaisin pääsarjaan. Kausi 2011/12 oli täydellinen pannukakku ja seura putosi lopulta Nationaliin. Kauden jälkeen hän sai potkut tehtävästään.
Elokuussa 2015 Bijotat teki kesään 2016 ulottuvan sopimuksen algerialaisen JS Kabylien kanssa. Huonojen tulosten vuoksi Bijotat sai potkut seurasta maaliskuussa 2016.
Juho Koskimies
Juho Rudolf Koskimies (vuoteen 1906 Forsman; 24. syyskuuta 1859 Juva – 8. helmikuuta 1936 Oulu) oli Oulun hiippakunnan piispa ja kirkkohistorioitsija.
Koskimies vihittiin papiksi vuonna 1884. Vuonna 1890 hän valmistui filosofian kandidaatiksi, 1896 teologin kandidaatiksi, 1899 teologian lisensiaatiksi ja tohtoriksi vuonna 1899. Koskimiehen väitöskirja oli nimeltään "Suomen kirkollisten olojen uudistus Ison Vihan jälkeen".
Ennen valintaansa Oulun piispaksi Koskimies toimi Lapuan kappalaisena ja Turun tuomiokapitulin asessorina. Hänet nimitettiin Oulun hiippakunnan piispaksi vuonna 1900. Piispanistuin oli siirretty Kuopiosta Ouluun samana vuonna, joten Koskimies oli oikeastaan ensimmäinen Oulun piispoista. Hiippakunnan nimenä säilyi Kuopion hiippakunta aina vuoteen 1923 asti.
Juho Koskimiehen veli oli kielen- ja kirjallisuudentutkija ja koulumies A. V. Koskimies. Koskimies avioitui lapsuudenystävänsä sopraano Lydia Laguksen kanssa vuonna 1886.
Vetysulfaatti
Vetysulfaatti-ioni HSO on hyvin heikko rikkihapon ensimmäinen konjugaattiemäs ja rikkihapon suola. Se pystyy sekä vastaanottaamaan että luovuttamaan protonin, joten se on amfolyytti.
Vetysulfaattia syntyy rikkihapon protolyysissa, kun rikkihappo on luovuttanut ensimmäisen protoninsa (vetyioninsa):
Rikkohapon toinen deprotonoinnin tulos eli sulfaatti syntyy jatkoreaktiossa:
Vetysulfaatti-ioni syntyy myös itsestään rikkihapon autoprotolyysissä (missä happovakio on K(25 °C)= [HSO][HSO] = 2.7 × 10)
Vetysulfaatti-ioni ei voi syntyä rikkihapokkeesta vaan rikkihapoketta vastaava ensimmäinen konjugaattiemäs on vetysulfiitti (HSO).
The Hits
The Hits on Jonny Jakobsenin kokoelma-albumi vuodelta 2007. Vaikka levyn artisti onkin Dr. Bombay, on kokoelmalle kerätty materiaalia myös Jonny Jakobsenin jatkoprojektilta Dr. MacDoo, joka julkaisi ainoastaan yhden albumin, Under The Kilt vuonna 2000. kokoelmalla on mukana myös musiikkivideoita sekä Basshunterin remiksaus Dr. Bombayn suurimmasta hitistä Calcutta.
Joseph B. Foraker
Joseph B. Foraker (5. heinäkuuta 1846 – 10. toukokuuta 1917) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko.
Foraker oli ehdolla Ohion kuvernööriksi vuonna 1883, mutta ei tullut valituksi. Hän oli uudestaan ehdolla vuonna 1885 ja toimi kuvernöörinä kaksi kaksivuotiskautta 1896–1890. Hän istui senaatissa vuosina 1897–1909.
Vetysulfiitti
Vetysulfiitti-ioni HSO on hyvin heikko rikkihapokkeen ensimmäinen konjugaattiemäs ja rikkihapokkeen suola. Se pystyy sekä vastaanottamaan että luovuttamaan protonin, joten se on amfolyytti.
Vetysulfaattia syntyy rikkihapokkeen protolyysissa, kun rikkihapoke on luovuttanut ensimmäisen protoninsa (vetyioninsa):
Rikkohapokkeen toinen deprotonoinnin tulos eli sulfiitti syntyy jatkoreaktiossa:
Vetysulfiitti-ioni ei voi syntyä rikkihapon protolyysissa vaan rikkihappoa vastaava ensimmäinen konjugaattiemäs on vetysulfaatti (HSO).
Viljo Saraja
Viljo Anssi Saraja (sukunimi vuoteen 1927 Snellman; 24. elokuuta 1900 Hausjärvi – 8. maaliskuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja kirjailija. Sarja toimi 39 vuoden ajan opettajana Hausjärven Pursijärven koululla.
Sarajan tunnetuin teos oli talvisota-aiheinen romaani "Lunastettu maa", joka sisälsi hänen omia sotakokemuksiaan JR 42:n kersanttina Summan puolustustaisteluissa. Teos voitti amerikkalaisen Prentice-Hall-kustantamon yhteistyössä Holger Schildtin kanssa vuonna 1940 järjestämän kilpailun parhaasta talvisotaa käsittelevästä kuvauksesta. Sodan jälkeen 1944–1946 se poistettiin Suomen kirjastoista poliittisesti arveluttavana. Tämä kielto jatkui aina vuoteen 1958 saakka. Teos on julkaistu käännöksenä myös monissa muissa maissa.
Holger Schildt
Holger Schildt (28. maaliskuuta 1889 Helsinki – 13. heinäkuuta 1964 Tukholma) oli suomalainen kirjankustantaja, jolla oli yritystoimintaa sekä Suomessa että Ruotsissa. Kirjailija Runar Schildt oli Holger Schildtin serkku.
Schildt aloitti kustannustoiminnan Porvoossa 1913. Hän siirsi kustantamonsa 1917 Helsinkiin ja hankki samaan aikaan omistukseensa myös G. W. Edlundin kustannusliikkeen. Vuodesta 1918 alkaen Schildtin kustantamo toimi osakeyhtiönä nimeltä "Schildts förlags Ab". Schildt pyrki 1920-luvun alussa myös suomenkielisille kirjamarkkinoille mutta joutui vetäytymään sieltä lupaavasta alusta huolimatta. Hän pyrki sitten laajentamaan kustantamonsa toimintaa Ruotsin markkinoille ja hankki 1928 tukholmalaisen "Bohlin & Co":n kustantamon joka sai uudeksi nimekseen "Holger Schildts Förlags Ab".
Schildtin Suomen kustantamo siirtyi 1931 kirjapainoalalle toimineen Eugène Nygrénin (1878–1960) johtamalle yhteenliittymälle. Holger Schildt keskittyi jatkossa Ruotsin markkinoille ja toimi vuodesta 1938 itsenäisenä kustantajana tukholmalaisessa "Wahlström & Widstrand"-kustantamossa.
Holger Schildt lahjoitti 1921 Porvoon kotitalonsa Suomen ruotsalaiselle kirjailijaliitolle. Runoilijakoti-nimisessä, 1765 rakennetussa talossa ovat sittemmin asuneet kirjailijat Hjalmar Procopé (1923–1927), Bertel Gripenberg (1928–1933), Jarl Hemmer (1933–1944), Rolf Lagerborg (1945–1959), Rabbe Enckell (1960–1973), Lars Huldén (1973–1993) ja viimeksi vuosina 1993–2017 Christer Kihlman.
Nitridi
Nitridi-ioni N on typpiatomi jolla on kolmen elektronin ylimäärä, ja on siten negatiivisesti varautunut ioni eli anioni.
Nitrideiksi kutsutaan yhdisteitä, jotka sisältävät typpiatomin, jonka hapetusluku on -3.
On olemassa kuitenkin poikkeuksia, kuten vedyn nitridi NH, jota kutsutaan ammoniakiksi.
Willie Mays
Willie Howard Mays, Jr. (s. 6. toukokuuta 1931 Westfield, Alabama) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja, joka pelasi MLB-tasolla vuosina 1951–1973. Hänen joukkueinaan olivat New York Giants (1951–1952, 1954–1957), San Francisco Giants (1958–1972) ja New York Mets (1972–1973).
660 kunnariin yltänyt Mays oli ”Most Valuable Player” vuosina 1954 ja 1965. Hänet valittiin Baseball Hall of Fameen 23. tammikuuta 1979.
Vigor Mortis
Vigor Mortis on Deathlike Silence -yhtyeen debyyttialbumi vuodelta 2007.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 35.
Don Newcombe
Donald ”Don” Newcombe (s. 14. kesäkuuta 1926) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän pelasi ensimmäisen MLB-ottelunsa 20. toukokuuta 1949 ja viimeisensä 1. lokakuuta 1960. Joukkueet olivat:Newcombe oli National Leaguen "Most Valuable Player" 1956. Hän oli nelinkertainen All-Star-pelaaja vuosina 1949–1951 ja 1955.
Tuuri Heporauta
Tuuri Kaleva Heporauta (5. elokuuta 1922 Jyväskylä – 1991) oli suomalainen kirjailija ja mainostoimittaja. Hän on käyttänyt myös nimimerkkejä "Oswald Barne", "Harry Jarvinen", "Pentti Kari", "Arne Krassler", "Helmuth Schultze" ja "Jaakko Tierna".
Heporaudan vanhemmat olivat rehtori, kansanrunouden tutkija Frans Akseli Heporauta ja kirjailija Elsa Heporauta. Heporauta julkaisi 1980-luvulla useita lentomestari Osmo "Otso" Rantalan muistelmiin perustuneita ilmailuaiheisia sotakirjoja.
Aune Antti
Aune Antti (oik. Kerttu Aune Holmqvist, o.s. Anttonen; 23. joulukuuta 1901 Lappeenranta – 27. elokuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen laulaja (sopraano), joka tunnettiin erityisesti yksinlaulujen tulkitsijana. Käytyään tyttökoulun Antti opiskeli laulua Helsingin musiikkiopistossa 1916–1919 Axel von Kothenin johdolla ja yksityisesti Anna Hagelstamin oppilaana. Lisäksi hän opiskeli Pariisissa Madame de Landen johdolla sekä Pariisissa ja Wienissä Thérèse Leschetizkyn johdolla.
Antti piti ensikonserttinsa Helsingissä 1931 ja ensimmäisen konserttinsa Wienin juhlaviikoilla Musikvereinin salissa 1936, mistä alkoi hänen kansainvälinen uransa. Hän konsertoi kotimaan lisäksi Tukholmassa, Kööpenhaminassa, Oslossa, Berliinissä, Varsovassa, Budapestissa, Pariisissa ja Lissabonissa. Orkesterin solistina Antti lauloi Tor Mannin, Nikolai Malkon, Fritz Buschin, Ernest Ansermet'n, Alberto Ereden ja Ernst Křenekin johtaessa. Vuosina 1937–1938 Antti osallistui Salzburg International Opera Guild -nimisen oopperaseurueen Yhdysvaltain- ja Kanadan-kiertueelle, jolla hän lauloi W. A. Mozartin "Così fan tutte"- ja Gioacchino Rossinin "Gambiale di matrimonio" -oopperan sopraanopääroolin. Kiertueen aikana Antti piti lisäksi kymmenkunta konserttia amerikansuomalaisille.
Aune Antti lauloi uransa aikana paljon äänilevyille ja esiintyi useasti radiossa. Hän levytti myös kevyempää ohjelmistoa nimimerkillä Anneli. Sota-aikana Antti esiintyi usein rintamalla ja hyväntekeväisyystilaisuuksissa, joissa häntä säesti usein Kosti Vehanen. Vuodesta 1960 Antti opetti laulua Helsingissä omassa laulustudiossaan. Vuonna 1972 hänelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali.
Marisa Pavan
Marisa Pavan (s. 19. kesäkuuta 1932) on italialaissyntyinen näyttelijä. Hänen kaksossisarensa oli vuonna 1971 kuollut näyttelijä Pier Angeli.
Marisa Pavan esiintyi itse muun muassa elokuvissa "Tatuoitu ruusu" (1955), "Harmaapukuinen mies" (1956), "Keskiyön mysteeri" (1957) ja "Lippulaivan kapteeni" (1959). Hän oli ehdolla parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon saajaksi vuonna 1956. Hän voitti samana vuonna Golden Globen vastaavassa kategoriassa ja oli vuonna 1957 Bafta-ehdokkaana.
Pavan oli naimisissa näyttelijä Jean-Pierre Aumont’n kanssa vuodesta 1956 tämän kuolemaan 2001. Parilla oli kaksi poikaa.
Pier Angeli
Anna Maria Pierangeli, taiteilijanimeltään Pier Angeli, (19. kesäkuuta 1932 Sardinia, Italia – 10. syyskuuta 1971 Los Angeles, Yhdysvallat) oli italialainen näyttelijä. Hän syntyi Cagliarissa, Sardiniassa, ja aloitti elokuvauransa kotimaassaan, mutta siirtyi sittemmin Yhdysvaltoihin.
Angelin elokuvien joukossa ovat "Huomenna on liian myöhäistä" (1950), "Kolme rakkautta" (1953), "Intohimon liekki" (1954), "Salaperäinen Casbah" (1956), "Vihainen hiljaisuus" (1960), "Sodoma ja Gomorra" (1962) ja "Taistelu Ardenneilla" (1965). Näyttelijä Marisa Pavan on hänen kaksossisarensa.
Angeli oli naimisissa näyttelijä-laulaja Vic Damonen kanssa vuosina 1954–1959 ja säveltäjä Armando Trovajolin kanssa 1962–1969. Hänellä oli rakkaussuhde myös James Deaniin. Angeli kuoli lääkemyrkytykseen 39-vuotiaana.
O-ryhmä
O-ryhmä oli Suomessa vuonna 1955 perustettu nuorista taloustieteilijöistä ja tutkijoista koostunut ryhmä, joka korosti makrotaloudellista ja matemaattista lähestymistapaa kansantalouden ilmiöitä tutkittaessa. Ryhmä pyrki uudistamaan kansantaloustieteen opetusta, ja toisaalta herättämään yhteiskunnallista keskustelua makrotaloudellisen ajattelumallin hyväksymiseksi.
O-ryhmän kaikki jäsenet olivat kiinnostuneita talouspolitiikan teoriasta. Ryhmä uudisti suomalaista talouspoliittista keskustelua, sillä se toi esille sen, että ristiriitaisten päämäärien takana ovat aina avoimesti tai piilotetusti arvot ja poliittiset valinnat. O-ryhmä myös määritti talouspoliittisen keskustelun käsitteitä uraauurtavalla tavalla. Ryhmä vaikutti myös kansantulolaskentaa kehitettäessä.
Ryhmän jäsenet pyrkivät julkaisuissaan yhteistyöhön. 1950-luvun loppupuolella valmistui useita ryhmän jäsenten väitöskirjoja. Ryhmä arvosteli huonoiksi arvioimiaan alan väitöskirjoja julkisesti, ja esiintyi väitöstilaisuuksissa ylimääräisenä opponenttina. Ryhmä kokoontui vähintään kerran kuussa jonkun jäsenen kotiin. Kokouksissa pidettiin alustuksia taloustieteellisistä aiheista ja taloustieteilijöiden uusimmista ajatuksista.
O-ryhmän nimi sai alkunsa säännöstä, jonka mukaan jäsenen etunimen tai sukunimen viimeisen kirjaimen tuli olla o.
Ryhmään kuuluivat:
Timo Helelä, Reino Hjerppe, Mauno Koivisto, Lauri Korpelainen, Erkki Laatto, Jussi Linnamo, Jaakko Lassila, Olavi Niitamo, Jouko Paunio, Jaakko Railo ja Pentti Viita.
Myöhemmin useat ryhmän jäsenistä kohosivat merkittäviin yhteiskunnaliseen asemaan: jäsenistä löytyi myöhemmin muun muassa professoreita, valtion virastojen johtohenkilöitä, pankin pääjohtaja, ministeri ja jopa presidentti.
Armando Trovaioli
Armando Trovaioli (myös "Trovajoli"; 2. syyskuuta 1917 – 2013) oli italialainen säveltäjä, joka tuli tunnetuksi tuotteliaana elokuvamusiikin tekijänä. Hän teki yhteistyötä muiden muassa Vittorio De Sican kanssa.
Trovaioli sävelsi myös tunnettuja italialaisia musikaaleja, kuten "Rugantinon" ja "Aggiungi un posto a tavolan". Elokuvien joukossa ovat "Boccaccio '70" (1962), "Miehet ja Antonia" (1977), "Perhe" (1987) ja "Mitä kello on?" (1989).
Trovaioli oli vuosina 1962–1969 naimisissa näyttelijä Pier Angelin kanssa. Trovaiolille myönnettiin David di Donatello -palkinnot vuosina 1978 ja 1984 sekä David di Donatello elämäntyöstä vuonna 2007. Hän oli lisäksi ehdolla tavallisten David di Donatellojen saajaksi vuosina 1990, 1991, 1996 ja 2001.
Keisuke Kinoshita
Keisuke Kinoshita (5. joulukuuta 1912 Hamamatsu – 30. joulukuuta 1998 Tokio) oli palkittu japanilainen elokuvaohjaaja. Hänen elokuvistaan "24 silmää" (Nijushi no hitomi, 1954) ja "Taiyo to bara" (1956) voittivat Golden Globe -palkinnon parhaasta ulkomaalaisesta elokuvasta.
Kinoshitan kotikaupungissa Hamamatsussa on hänen elämäntyötään esittelevä museo.
Bence Szabó
Bence Szabó (s. 13. kesäkuuta 1962 Budapest) on unkarilainen entinen miekkailija, jonka aseena oli säilä.
Szabó kuului Soulin olympialaisissa 1988 Unkarin säilämiehistöön, joka voitti kultaa. Hänen lisäkseen joukkueessa kilpailivat Imre Bujdosó, László Csongrádi, Imre Gedővári ja György Nébald. Seuraavissa olympiakisoissa 1992 Barcelonassa hän voitti henkilökohtaisen kilpailun kultaa ja joukkuehopeaa. Vielä Atlantan olympialaisissa 1996 hän saavutti joukkuekisassa hopeaa.
Nocturnal Rites
Nocturnal Rites on ruotsalainen power metal -yhtye Uumajasta. Yhtye aloitti toimintansa vuonna 1990 nimellä Necronomic ja sen perustaja oli Fredrik Mannberg.
György Nébald
György Nébald (s. 9. maaliskuuta 1956) on unkarilainen entinen miekkailija, jonka aseena oli säilä. Hän kuului kultaa voittaneeseen Unkarin joukkueeseen Soulin olympialaisissa 1988. Hänen lisäkseen joukkueessa kilpailivat Imre Bujdosó, László Csongrádi, Imre Gedővári ja Bence Szabó. Hän oli myös voittamassa Unkarille joukkuehopeaa Barcelonasta olympialaisista 1992 ja pronssia Moskovasta 1980.
Jean Adair
Jean Adair (syntymänimeltään Violet McNaughton, 13. kesäkuuta 1873 Hamilton, Ontario, Kanada – 11. huhtikuuta 1953 New York City) oli näyttelijä. Vaikka hänen elämäntyönsä tapahtui suurimmaksi osaksi teatterissa (esiintymänimenä joskus Jennet Adair), hän esiintyi elokuvissa useita kertoja uransa jälkipuoliskon aikana, joista merkittävin oli yksi harhaanjohdetuista murhaajatädeistä Cary Grantin elokuvassa "Arsenic and Old Lace", Broadwayn näytelmään pohjautuvassa roolissa. Monien muiden sen aikakauden teatterinäyttelijöiden tavoin Adair esiintyi myös vaudevillenäytöksissä.
Jean adairin elokuvaroolit:
Jean Adair esiintyi Broadwaylla seuraavissa näytelmissä:
László Csongrádi
László Csongrádi (s. 5. kesäkuuta 1959) on unkarilainen entinen miekkailija, jonka aseena oli säilä. Hän oli mukana Unkarin miehistössä Soulin olympialaisissa 1988, jolloin se voitti kultaa. Hänen lisäkseen Unkarin joukkueeseen kuuluivat György Nébald, Bence Szabó, Imre Bujdosó ja Imre Gedővári.