hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Favela
Favela on Brasiliassa käytetty portugalinkielinen termi, joka tarkoittaa elintasoltaan alhaista kaupunkimaista asuinaluetta, joka ei täytä rakentamisen turvallisuusvaatimuksia. Virallisesti favelalla tarkoitetaan mitä tahansa laittomasti rakennettua asuinaluetta, mutta puhekielessä se on usein slummin synonyymi.
Sanan alkuperä juontaa juurensa Brasilian Bahiassa käydystä poliittis-uskonnollisesta Canudosin sodasta. Canudosin linnoitus rakennettiin sodan aikana turvapaikaksi vuorille, joista yksi oli koko vuoren peittävän tyräkkeihin kuuluvan favela-kasvin ("Cnidoscolus quercifolius" ) mukaan nimensä saanut "Morro de Favela". Sodan jälkeen Rio de Janeiroon palanneilla 20 000 veteraanilla ei ollut rahaa eikä asuinpaikkaa, joten he ja muut Rion kodittomat rakensivat vuonna 1897 uudet asumuksensa rakennuskieltoon asetetuille kaupungin kukkuloille. Siitä lähtien etenkin vuorille ja kukkuloille muodostuneita laittomia asumuksia on kutsuttu faveloiksi.
Rio de Janeiron Rocinhan favela on Etelä-Amerikan suurimpia slummeja. Myös São Paulossa ja muissa Brasilian suurkaupungeissa on useita faveloita.
Onnettomuudet, etenkin maanvyörymät ovat yleisiä rakennuskieltoon asetetuilla vuorilla. Faveloissa on myös rikollisuutta, huumeongelmia ja jengisotia.
Faveloilla sanotaan olevan omia sosiaalisia säännöstöjä, jotka kieltävät rikosten tekemisen alueillaan. Paikalliset jengit toimivat alueen omana poliisijoukkona, sillä usein kaupungin poliisit eivät uskalla mennä faveloihin. Väitteistä huolimatta väkivaltaisuudet ja etenkin murhat ovat yleisiä suurimmassa osassa faveloita.
Elokuva "Jumalan kaupunki" vuodelta 2002 kertoo Rio de Janeiron favelan köyhyyden, epätoivon ja väkivallan täyttämästä elämästä, joskaan Cidade de Deus ei sanan varsinaisessa merkityksessä ole favela. Elokuva "Favela Rising" kuvaa elämää Rion "Vigário Geralissa".
Duff
Duff on muun muassa seuraavien todellisten ja kuvitteellisten henkilöiden sukunimi:Duff on myös seuraavien todellisten ja kuvitteellisten henkilöiden etunimi:Duff liittyy lisäksi seuraaviin asioihin:
Julija Nestsjarenka
Julija Viktarauna Nestsjarenka (, , s. 15. kesäkuuta 1979 Brest, Valkovenäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen pikajuoksija ja 100 metrin olympiavoittaja Ateenasta 2004.
Nestsjarenka voitti sisäratojen MM-kisoissa 2004 Budapestissä 60 metrillä pronssia. Saman vuoden syksyllä Ateenan olympialaisissa hän voitti sadan metrin olympiakullan ensimmäisenä valkoihoisena juoksijana sitten vuoden 1980 Moskovan kisojen, joita yhdysvaltalaiset boikotoivat. Hänen aikansa oli 10,93. Myös kaikki alkuerät Nestsjarenka juoksi alle 11 sekunnin.
Olympiavoittonsa jälkeen Nestsjarenka vietti hiljaiseloa, mutta juoksi MM-kisoissa 2005 Helsingissä elokuussa. Hän pääsi 100 metrin finaaliin, jossa jäi kahdeksanneksi. Kuitenkin 4 x 100 metrin viestijuoksussa hän saavutti yhdessä Natallja Salahubin, Alena Neumjaržytskajan ja Aksana Drahunin kanssa MM-pronssia. Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 hän sai 4×100 metrin viestissä pronssia. 100 metrillä hän oli kuudes ajalla 11,34 s.
Nestsjarenka karsiutui välierissä Pekingin olympialaisissa 2008 ja alkuerissä Barcelonan EM-kilpailuissa 2010. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän karsiutui 60 metrin välierissä.
Nestsjarenka on 173 senttimetriä pitkä ja painaa 60 kilogrammaa. Hän elää ja asuu yhä synnyinkaupungissaan Brestissä.
Me First &amp; the Gimme Gimmes
Me First & the Gimme Gimmes on yhdysvaltalainen punk-yhtye, joka esittää coverversioita tunnetuista populaarimusiikin kappaleista. Yhtye perustettiin vuonna 1995 ja ensimmäinen kappale julkaistiin vuonna 1996. Heidän ensimmäinen albuminsa, "Have a Ball", ilmestyi vuonna 1997. Yhtyeen kaikki kuusi albumia on julkaistu levy-yhtiön Fat Wreck Chords alaisuudessa.
Yhtyeen jäsenet ovat tunnettuja Kalifornian punk-skenessä:Kiertueiden aikana varsinaisia jäseniä ovat ajoittain korvanneet mm. Bad Religionin Brian Baker sekä NOFX:n Eric Melvin.
James Murphy (kitaristi)
James Franklin Murphy (s. 30. heinäkuuta 1967) on yhdysvaltalainen metallikitaristi, joka on soittanut monissa yhtyeissä, kuten Cancerissa, Deathissä, Obituaryssa ja Testamentissa. Murphy on tehnyt myös muutamia soololevytyksiä. Murphy on perustanut death metal -yhtye Disincarnaten, joka julkaisi yhden albumin vuonna 1993. Murphy on kertonut, että Disincarnatella on suunnitteilla myös toinen albumi, jonka julkaisun ajankohdasta ei ole vielä tietoa. Murphyllä todettiin vuonna 2001 aivokasvain, mutta hän on parantunut sairaudestaan täysin.
Mariza
Mariza Nunes (s. 16. joulukuuta 1973) on portugalilainen fadolaulaja ja -lauluntekijä.
Mariza syntyi Mosambikissa, mutta muutti Portugaliin ollessaan 3-vuotias. Hänen äitinsä on mosambikilainen ja isänsä portugalilainen. Mariza on julkaissut kolme albumia, neljäs on suunnitteilla kun meneillään oleva kiertue päättyy alkuvuonna 2007. Mariza lauloi Ateenan olympialaisia 2004 varten Stingin kanssa kappaleen "A Thousand Years".
Lapsena Mariza lauloi paljon gospelia, soulia ja jazzia mutta innostui teini-ikäisenä fadosta. Valintaan lienee vaikuttanut kasvuympäristö, Lissabonin Alfaman Mouraria, jossa fadoa lauletaan paljon.
Mariza esiintyi Live 8 -konsertissa Cornwallissa heinäkuussa 2005. Hän on vieraillut Suomessa vuosittain vuodesta 2003 lähtien. Suomessa Marizaa on myyty Portugalin jälkeen toiseksi eniten.
Vuoden 2007 alussa espanjalainen elokuvaohjaaja Carlos Saura ryhtyy tekemään elokuvaa, joka kertoo fadon tarinan. Mariza on mukana elokuvassa ja esittää todennäköisesti kaksi fadoa.
Athabascajärvi
Athabascajärvi () sijaitsee Saskatchewanin ja Albertan provinssien rajalla Kanadassa 58. ja 60. pohjoisen leveyspiirin välillä. Sen pinta-ala on pinta-ala on 7 935 km², ja se on Kanadan kahdeksanneksi suurin järvi.
Järven sen pituus on 283 km ja suurin leveys 50 km. Järven suurin syvyys on 243 metriä, ja sen tilavuus on noin 204 km³. Järvi on sekä Albertan että Saskatchewanin suurin ja syvin järvi. Järvi laskee Pohjoiseen jäämereen Riviere Des Rochersin, Slave Riverin ja Mackenziejoen kautta. Albertan provinssin vanhin eurooppalaisasutus, Fort Chipewyan, sijaitsee järven länsipäässä sen laskujoen luusuassa.
Kaivostoiminta alueella on tuottanut sekä uraania että kultaa, ja uraaninkaivun myötä syntyi myös pohjoisrannan kaivoskaupunki Uranium City. Kaupunki sijaitsee Saskatchewanin puolella. Viimeinen kaivos lopetti toimintansa 1980-luvulla, mutta kaivostoiminnan aiheuttamat tuhot luonnolle ovat yhä selvästi nähtävissä.
Athabascajärven hiekkadyynit ovat ainoat luonnontilaiset, yhä tuulen vaikutuksesta vaeltavat hiekkadyynit 58. leveyspiirin pohjoispuolella. Hallituksen ja kaivosteollisuuden välisen pitkän kädenväännön jälkeen hiekkadyynialueesta tehtiin "Provincial Wilderness Park" -luonnonpuisto vuonna 1992.
Järvessä elää 23 eri kalalajia. Järvestä pyydetty 43,6 kg painoinen harmaanieriä on yhä tämän lajin maailmanennätyskala.
Pau
Pau on kaupunki Lounais-Ranskassa. Pau on Pyrénées-Atlantiquesin departementin pääkaupunki ja Akvitania-Limousin-Poitou-Charentesin alueen toiseksi suurin kaupunki Bordeaux'n jälkeen. Paussa on 83 903 asukasta (2006).
Alue linnoitettiin jo 1000-luvulla. Pausta tuli Béarnin provinssin pääkaupunki vuonna 1464. Paun linna ("Château de Pau") tehtiin asuttavammaksi 1500-luvulla, ja siitä tuli Navarran kuninkaiden asuinpaikka. Siellä syntyivät kuningas Henrik IV ja Ruotsin kuningas Kaarle XIV Juhana.
Nykyään Paussa on lentokenttä, Pau Pyrénées Airport, joka sijaitsee noin 11 kilometrin päässä keskustasta. A64-moottoritie kulkee Paun läpi. Espanjan rajalle on noin 94 kilometriä.
Kaupungissa sijaitsee Ranskan menestynein koripallojoukkue Élan Béarnais Pau-Orthez. Se on voittanut Ranskan mestaruuden yhdeksän kertaa, mikä on enemmän kuin millään muulla seuralla.
Paussa on myös jalkapalloseura Pau FC, joka pelaa neljänneksi korkeimmalla tasolla.
Kaupungissa järjestetään vuosittain moottoriurheilukilpailu Paun Grand Prix, joka pidettiin ensimmäisen kerran vuonna 1901.
Pau on toiminut Ranskan ympäriajon etapin isäntäkaupunkina 62 kertaa vuoteen 2008 mennessä. Pariisin lisäksi vain yksi toinen kaupunki on isännöinyt etappia useammin.
Eija Ahvo
Eija Helena Ahvo-Saartamo (s. 31. tammikuuta 1951 Kuopio) on suomalainen näyttelijä ja laulaja (mezzosopraano).
Ahvo valmistui ylioppilaaksi vuonna 1971. Hän opiskeli näyttelijäntyötä Suomen teatterikoulussa vuosina 1973–1977.
Vuonna 1969 17-vuotias Ahvo voitti Juankoskella Tähtijahti-iskelmälaulukilpailun naisten sarjan. Miesten kilpailun voitti tuolloin Kari Jalkanen (eli Kari Tapio). Vuodesta 1973 Ahvo on äänittänyt säännöllisesti.
Vuodet 1971–1973 Ahvo toimi Kuopion yhteisteatterin tanssijana. Vuosina 1977–1984 Ahvo näytteli Helsingin Kaupunginteatterissa. Hän ryhtyi freelancernäyttelijäksi ja -laulajaksi vuonna 1984. Hän oli mukana MTV:n suositussa musiikkiviihdesarjassa "Soitinmenot", jota esitettiin vuosina 1985–1987.
Teatteriroolien lisäksi Ahvo on näytellyt elokuvissa, televisiosarjoissa sekä dubbaajana animaatioelokuvissa ja -sarjoissa, lukenut äänikirjoja ja puhunut mainoksissa. Vuonna 2000 hän ryhtyi myös ohjaajaksi.
Musiikin parissa Ahvo on tehnyt yhteistyötä erityisesti näyttelijä-laulaja Susanna Haaviston ja säveltäjä Toni Edelmannin kanssa. Helmikuussa 2005 sai ensi-iltansa Ahvon ja Edelmanin näyttämöteos "Vuodet – saanko puhua rakkaudesta?", jota esitettiin ympäri Suomea.
Ahvo on toiminut myös laulun ja ilmaisutaidon opettajana Sibelius-Akatemiassa, ammattikorkeakouluissa, musiikkiopistoissa, kouluissa ja yrityksissä. Vuodesta 1986 hän on ollut UNICEFin hyvän tahdon lähettiläs.
Vuonna 2018 Eija Ahvo sai Pro Finlandia -mitalin.
Ahvo on naimisissa Matti Saartamon kanssa. Heillä on kaksi lasta, Joonas Saartamo ja Venla Saartamo. Ahvo asuu Veikkolassa Kirkkonummella.
Susanna Haavisto
Leena Susanna Haavisto-Tikka (s. 20. lokakuuta 1957 Helsinki) on suomalainen näyttelijä ja laulaja. Hän on tullut tunnetuksi televisiosarjoista "Naapurilähiö", "Elämänmeno" ja "Soitinmenot". Haavisto on myös tehnyt soololevytyksiä, ja hän esiintyy Eija Ahvon ja Anna-Mari Kähärän kanssa. Hän on Suomen ensimmäinen UNICEFin hyvän tahdon lähettiläs.
Susanna Haaviston ensimmäinen sooloalbumi "Huomenna sinä tulet" sisälsi Esa Helasvuon säveltämiä kappaleita, joista kaksi kappaletta Haavisto sanoitti.
Vuonna 1989 Susanna Haavisto julkaisi lastenmusiikkilevyn "Musiikkipullat", jonka kappaleista suurin osa on Pirkko Ahtovirran sanoittamia. Säveltäjänä toimi Mick Hanian.
Vuonna 1994 julkaistiin "Peili"-albumi, jolle Susanna Haavisto sävelsi Juha Tikan kanssa neljä kappaletta. Osa albumin kappaleista on myös Haaviston sanoittamia. Lisäksi hän on tehnyt kokonaan itse kappaleen ”Särkynyt laulu”.
Oman tuotannon lisäksi Haavisto on tehnyt sanoituksia muun muassa Pentti Hietaselle, Maarit Peltoniemelle sekä Milana Misicille.
Susanna Haavisto toimii tarpeen mukaan myös luennoitsijana ja on esittänyt Ihmisen Ihme -nimistä musiikkiluentoa yhdessä Anna-Mari Kähärän kanssa.
Haaviston täti Helena Haavisto oli myös näyttelijä.
Telek
Telek (oikealta nimeltään George Mamua Telek) on papuauusiguinealainen muusikko. Hän aloitti laulamisen 1970-luvulla ja toimi 1980-luvulla rockyhtyeessä Painim Wok. Telek julkaisi Painim Wokin kanssa kahdeksan albumia. Vuonna 1986 Telek tutustui David Bridieen, jonka kanssa hän on myöhemmin tehnyt yhteistyötä.
Telek on kotoisin Raluanan kylästä läheltä Rabaulia, jossa hän asuu yhä. Hänellä on vaimo ja seitsemän lasta. Hän on etniseltä taustaltaan tolai ja laulaa kuanuan ja tok pisinin kielillä.
Telek on myös George Mamua Telekin yhtyeestä käytetty nimi.
Taneli Mäkelä
Taneli Mäkelä (s. 10. maaliskuuta 1959 Espoo) on suomalainen näyttelijä ja laulaja. Hän on elokuvaohjaaja Ville Mäkelän ja näyttelijä Konsta Mäkelän veli. Hän on tullut erityisesti tunnetuksi television sketsi- ja komediasarjoista. Monissa niistä hän on ollut myös käsikirjoittajana, usein yhdessä Pirkka-Pekka Peteliuksen kanssa.
Mäkelä valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 1985.
Televisiosarjoja, joissa Mäkelä on ollut mukana ovat muun muassa "Ihmisten puolue", "Musta tuntuu", "Fakta homma", "Akkaa päälle", "Team Ahma", "Kaverille ei jätetä", "Kivi ja Kilpi", "Ou nou!", "Handu pumpulla" ja "Helppo elämä". Hän on vieraillut myös sketsisarjassa "Läpiveto".
Mäkelä on keikkaillut myös tangolaulajana ja levyttänyt useita albumeja.
Keväästä 2009 alkaen Mäkelä näytteli Arto Maasalmea draamasarjassa "Kotikatu". Mäkelä nähtiin myös keväästä 2009 lähtien "Helppo elämä" -sarjassa rikollisen Erkki "Eki" Julkusen roolissa. Hän esiintyi sarjassa vuoteen 2011 asti.
Joulupuuro
Joulupuurolla tarkoitetaan yleensä riisipuuroa, joka Länsi-Suomessa on perinteisesti tehty keittämällä ja Itä-Suomessa uunissa hauduttamalla. Perinteisesti puuroon lisätään manteli, jonka lautaselleen saaminen tietää hyvää onnea. Puuro nautitaan kanelin, sokerin ja maidon tai voisilmän kanssa. Monesti joulupuuron kanssa tarjotaan myös luumu- tai sekahedelmäkiisseliä. Riisipuuro on tullut Suomen juhlaruokavalikoimaan 1800-luvulla.
Joulupuuro syödään useissa perheissä jouluaattopäivän aikana. Joskus puuro nautitaan myös jouluaterian yhteydessä. Ennen joulua joulupuuroa syödään kouluissa, laitoksissa ja työpaikoilla. Joulupuuro kuuluu sekä talonpoikaiseen että kaupunkilaiseen jouluperinteeseen. Se on keitetty kokomaitoon, johon on voitu vielä lisätä kermaa. Keskiaikaisessa piilotusleikissä ruokaan kätkettiin esimerkiksi lantti tai papu, ja sen löytäjä sai päättää, kuka sai tehdä hassuja temppuja muun seurueen viihdyttämiseksi. Ruotsissa alettiin 1800-luvusta lähtien kätkeä pavun sijaan mantelia, joka tuotti löytäjälleen onnea. Kerrotaan, että presidentti Svinhufvud pyysi nakkaamaan puurokattilaan kourallisen manteleita, jotta kaikille puuronsyöjille varmasti riittäisi onnea.
Gare du Nord
Gare du Nord on yksi SNCF:n ("Société Nationale des Chemins de fer Français") eli Ranskan valtionrautateiden kuudesta suuresta asemasta Pariisissa. Asema on Ranskan vilkkain rautatieasema matkustajamäärällä mitattuna (180 miljoonaa matkustajaa vuodessa) ja eräiden arvioiden mukaan maailman kolmanneksi vilkkain rautatieasema. Asemalla on myös useita Pariisin metron asemia ja RER-junan asema.
Asemalta on yhteyksiä Pohjois-Ranskaan sekä Ranskan ulkopuolelle Lontooseen Eurostar-junilla sekä Belgiaan, Alankomaihin ja Saksaan Thalys-junilla. Asemalla on 31 junalaituria.
Katriina Honkanen
Marja Katriina Honkanen (s. 14. elokuuta 1960 Savonlinna) on suomalainen näyttelijä ja laulaja. Hän aloitti Mikkelin teatterin johtajana syksyllä 2014.
Honkanen opiskeli Teatterikorkeakoulussa vuosina 1982–1986 ja valmistui teatteritaiteen maisteriksi 1992. Näyttelijänä hänet tunnetaan parhaiten "Metsolat"-televisiosarjan Eeva Metsolana ja laulajana kappaleista ”Silta”, ”Siljan talossa”, ”Joskus” ja ”Matka Charlien kanssa”. Honkasen keskeinen laululyriikka on koottu Sanasadon vuonna 2006 julkaisemaan teokseen "Mä joki oon – laululyriikkaa vuosilta 1987–2006". Honkasen kahdeksas studioalbumi "Halla" julkaistiin 18. helmikuuta 2009.
Oman soolotuotantonsa lisäksi Honkanen on tehnyt musiikkia näyttämölle sekä muutamille artisteille. 
Honkanen on lisäksi tehnyt Tuija Rantalaisen kanssa Kurtisaani ja neitsyt -musiikkinovellin jonka hän on käsikirjoittanut ja ohjannut itse.
Honkanen ohjasi suositusta tv-sarjasta Metsoloista tehdyn teatteriversion Mikkelin kesäteatteriin kesällä 2017. Näytelmän nimi on Metsolat – Urjanlinna.
Honkasen vanhemmat olivat näyttelijät Reino Honkanen (1924–2008) ja Irmeli Heinänen (1923–1983). Hänen aviomiehensä on muusikko Ilkka Tenhunen. He avioituivat vuonna 1980 ja heillä on 1986 syntynyt tytär.
D.C. United
D.C. United on yhdysvaltalainen jalkapalloseura, joka pelaa Major League Soccer -liigassa. Se pelaa kotiottelunsa Audi Fieldillä Washingtonissa. Seura kuuluu MLS:n itäiseen konferenssiin.
Seura perustettiin vuonna 1995 ja se oli yksi MLS:n kymmenestä perustajajäsenestä. Seura on voittanut MLS:n mestaruuden (MLS Cup) neljä kertaa, vuosina 1996, 1997, 1999 ja 2004. Lisäksi se on ollut kerran finaalin häviävänä osapuolena; vuonna 1998 Chicago Fire vei MLS Cupin mestaruuden maalein 2–0. United on voittanut myös kolmesti Lamar Hunt US Open Cupin mestaruuden, vuosina 1996, 2008 ja 2013, ja neljästi MLS Supporters’ Shieldin (liigan runkosarjan voittaja), vuosina 1997, 1999, 2006 ja 2007. Seura on hankkinut menestystä myös CONCACAFin järjestämissä turnauksissa: se voitti vuonna 1998 CONCACAF Champions’ Cupin ja Copa Interamericanan.
D.C. Unitedin pääkilpailijana pidetään Red Bull New Yorkia (aiemmin "MetroStars"). Seurat ovat kilpailleet vuodesta 2002 lähtien Atlantic Cupin voitosta: palkinnon voittaa vuosittain se seura, joka on saanut enemmän pisteitä seurojen keskinäisissä otteluista runkosarjassa.
D.C. United pelasi 22 kauden ajan kotiottelunsa Robert F. Kennedy Memorial Stadiumilla. Heinäkuussa 2018 se siirtyi uudelle erityisesti jalkapalloa varten suunnitellulle ("soccer-specific stadium") Audi Fieldille, jolla on noin 20 000 katsojapaikkaa. Stadion sijaitsee lounais-Washingtonissa kahden kilometrin päässä National Mallista.
Puerta de Alcalá
Puerta de Alcalá (suomeksi "Alcalán portti") on riemukaari Espanjan pääkaupungissa Madridissa. Se sijaitsee Plaza de la Independencialla ("Itsenäisyyden aukio") lähellä kaupungin keskustaa ja Buen Retiron puistoa. Nimensä portti on saanut vanhasta kulkuväylästä läheiseen Alcalá de Henaresin kaupunkiin. Tuo väylä, Calle de Alcalá, on nykyään yksi Madridin vilkkaimpia katuja ja kaupungin liike-elämän keskus. Aukiolta haarautuu myös kaksi muuta suurta katua, Calle de Serrano pohjoiseen ja Calle de Alfonso XII etelään.
Puerta de Alcalá rakennettiin kuningas Kaarle III:n käskystä portiksi kaupungin vanhalle muurille, joka tuohon aikaan oli vielä pystyssä. Se korvasi aiemman kahdesta erillisestä vartiotornista koostuneen portin, joka oli rapistunut erittäin huonokuntoiseksi. Rakennustyöt alkoivat vuonna 1778 italialaisen arkkitehdin Francesco Sabatinin johdolla. Muuri purettiin vuonna 1869 ja samalla Plaza de la Independencia sai nykymuotonsa.
Graniitista ja kalkkikivestä valmistettu rakennelma koostuu viidestä holvista, joista kolme keskimmäistä on kaaren muotoisia ja kaksi laitimmaista tasapäisiä. Jokaisessa holvissa oli teräsristikko, jotka laskettiin iltaisin. Keskimmäisen holvin yläpuolella on kivilaatta, jossa latinankieliset sanat: "Rege Carolo III. Anno MDCCLXXVIII." (Kuningas Kaarle III. Vuosi 1778.) Aivan monumentin huipulla on kuningasperheen vaakunaa kuvaava veistos.
Pertti Koivula
Pertti Matti Koivula (s. 17. huhtikuuta 1961 Ranua) on suomalainen näyttelijä ja laulaja. Koivulan ensimmäinen suurempi elokuvarooli oli Lahtinen vuoden 1985 "Tuntemattomassa sotilaassa". Sittemmin hän on näytellyt monessa muussakin suomalaisessa elokuvassa ja televisiosarjassa.
Koivula nousi pinnalle tangolaulajana "Onnen maan" siivittämänä. Televisiohitti "Kohtalon tango" (jota Veikkaus käytti mainoksessaan) nosti hänet suosituksi myös laulajana. Hän on keikkaillut myös veljensä Ilkka Koivulan kanssa soittaen rokkia nimellä Veljekset Koivula & Todistajat. Vuosina 1993–1999 Koivula oli naimisissa näyttelijä Henriikka Salon kanssa. Koivula opiskeli alun pitäen opettajaksi Lapin Korkeakoulussa 1982–1984 ja 1985–1989 hän opiskeli Teatterikorkeakoulussa, josta hän valmistui teatteritaiteen maisteriksi. Rovaniemeltä hänet poimi Tuntematon Sotilas -elokuvaansa elokuvaohjaaja Rauni Mollberg. Televisiossa hänen ensimmäinen suurempi roolinsa oli Jouko Turkan ohjaamassa televisiosarjassa "Seitsemän veljestä" (1989), johon silloin Teatterikorkeakoulun rehtorina toiminut Turkka valitsi veljesten rooleihin näytteilijät koulun oppilaista. Koivula nähtiin sarjassa Laurina.
Koivula on toiminut myös ääninäyttelijänä joidenkin animaatioelokuvien suomenkielisissä versioissa.
Pertti Koivula esittää radiotoimittaja Keskistä, "The Ääntä" Yleisradion Radioteatterin huvikuunnelmasarjassa "Hanhen selästä", jota on esitetty Yle Radio 1 -kanavalla keväästä 2011 alkaen.
Pertti Koivula harrastaa radioamatööritoimintaa (radioamatööritunnus OH2BEE).
Pertin kiinnostus radioamatööritoimintaan tapahtui jo nuorena Ranualla. Vuonna 1980 hän sai kutsumerkin OH9PK. Sittemmin harrastus tuli uudestaan mukaan ja Pertillä on paitsi OH2BEE tunnus, myös OG2W, OG0W ja OH9U.
Thalys
Thalys on suurnopeusjuna, joka liikennöi Ranskan, Belgian, Alankomaiden ja Saksan välillä Dortmundista, Kölnistä ja Amsterdamista Brysselin kautta Lilleen ja Pariisiin, talvisin myös Ranskan Alpeille. Thalys-junia operoi Thalys International -yhtiö, jonka omistavat Ranskan, Belgian ja Saksan valtiolliset rautatieyhtiöt, SNCF (62 %), NMBS/SNCB (28 %) ja DB (10 %).
Thalys-junat on muunneltu ranskalaisesta TGV-suurnopeusjunasta siten, että ne voivat kulkea Ranskan, Belgian, Alankomaiden ja Saksan rautateillä eri sähkö- ja ohjausjärjestelmissä. Junia on kahdentyyppisiä, yhteensä 26 kappaletta. Yhdeksässä junassa ("PBA-junat") on kolme eri sähkönsyöttömahdollisuutta (25 kV 50 Hz, 1,5kV DC, 3 kV DC) ja ne ajavat Ranskan ja Amsterdamin välillä. Nämä junat omistaa SNCF. Junista 16 kappaletta ("PBKA-junat") toimii neljällä eri jännitteellä (edellisten lisäksi 15 kV 16,7 Hz) ja ne pystyvät ajamaan kaikilla Thalys-reiteillä. PBKA-junien omistajia ovat SNCF, SNCB, DB ja alankomaalainen Nederlandse Spoorwegen (NS).
Noin 300 kilometrin matkalla Brysselistä Pariisiin (Gare du Nord) matka-aika on 1 h 22 min. Huippunopeus on 300 km/h.
Osa suurnopeusradoista ovat samoja, joita pitkin Eurostar-junat matkaavat Pariisista ja Brysselistä Lillen ja kanaalitunnelin kautta Lontooseen.
Himos
Himos on Jämsässä sijaitseva matkailukeskus, joka on tullut tunnetuksi Himos Hiihtovuoren hiihtokeskuksesta. Ensimmäiset laskettelurinteet avattiin vuonna 1984. Himoksen rinteiden suurin korkeusero on 151 metriä. Alueen perustajat olivat Juhani Ojala ja Päivi Kuokkanen.
Himos on valittu vuoden hiihtokeskukseksi ensimmäisen kerran vuonna 1995 ja uudestaan vuonna 2001. Lisäksi Himoksen hiihtokoulu on valittu Vuoden hiihtokouluksi vuosina 1998 ja 2002.
Alueella on latuverkosto, moottorikelkkareittejä ja runsaasti ympärivuotiseen käyttöön soveltuvia mökkejä. Kesällä Himoksella järjestetään tapahtumia, joista tunnetuin on Himos Festival. Kesällä Himoksella voi harrastaa muun muassa golfia, mönkijäajeluja, melontaa, kalastusta, maastopyöräilyä, sauvakävelyä sekä patikointia. Lähiseudulla on tarjolla myös värikuula-ammuntaa, koiravaljakkoajelua, ratsastusta ja kulttuuritapahtumia. 8 hissiä:5 hissiä:
lisäksi:
Reaktionopeus
Reaktionopeus on kemiallisen reaktion nopeus ja määritellään reaktion lähtöaineiden häviämisnopeutena tai tuotteiden syntymisnopeutena. Reaktionopeuteen vaikuttavat reagoivien aineiden kemiallinen luonne, konsentraatio, pinta-ala, reaktion lämpötila ja katalyytti. Reaktionopeus riippuu reaktion kertaluvusta. Usein reaktiossa on useampi vaihe ja reaktiossa muodostuu ennen lopullista tuotetta useita välituotteita eli "intermediaatteja". Reaktionopeuden määrittää tällöin suurimmaksi osaksi reaktion hitain välivaihe.
Reaktionopeus "v" (myös r tai R) lasketaan reaktioon osallistuvien aineiden konsentraatioiden muutosnopeutena:
minkä kanssa ekvivalentti yhtälö on
Vuokko Hovatta
Vuokko Leena Hovatta (s. 2. syyskuuta 1972 Espoo) on suomalainen näyttelijä ja laulaja. Hän tuli tunnetuksi suositun Ultra Bra -yhtyeen jäsenenä. Ultra Bran hajottua Hovatta lauloi Tekniikan ihmelapset -yhtyeessä. Vuonna 2008 hän julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa. Hovatta valmistui näyttelijäksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 1999 ja on kiinnitettynä Helsingin kaupunginteatteriin.
Hovatta opiskeli viulun ja pianon soittoa jo lapsena. Lisäksi hän lauloi Tapiolan kuorossa. Myöhemmin hän opiskeli kolme vuotta Sibelius-Akatemiassa.
Hovatta liittyi Ultra Brahan vuonna 1995 ja on mukana kaikilla sen julkaisemilla albumeilla. Kun Ultra Bra hajosi vuonna 2001, Hovatta perusti Tekniikan ihmelapset -yhtyeen yhdessä Marzi Nymanin, Jukkis Kiviniemen ja Marko Timosen kanssa. Yhtyeen ainoa albumi "Syntymäpäivä" ilmestyi vuonna 2004.
Helmikuussa 2008 ilmestyi Hovatan ensimmäinen sooloalbumi "Lempieläimiä". Lisäksi Hovatta oli mukana Suomen euroviisukarsinnassa 2008 kappaleella ”Virginia”, joka kertoo kirjailija Virginia Woolfista.
Hovatta laulaa myös Kerkko Koskinen Kollektiivissa.
Hovatta valmistui teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulun näyttelijätyön koulutusohjelmasta vuonna 1999. Hän on näytellyt useissa Suomen Kansallisteatterin ja Helsingin kaupunginteatterin näytelmissä ja musikaaleissa. Vuokko Hovatan ensimmäinen teatterirooli oli Espoon kaupunginteatterin "Tahdon, tahdon" -musikaalissa keväällä 1998. Hovatan ensimmäinen elokuvarooli on Raimo O. Niemen vuonna 2006 ilmestyneessä elokuvassa "Suden arvoitus". Tämän lisäksi hän on tehnyt elokuvissa dubbauksia.
Vuokko Hovatta on nelilapsisen perheen toiseksi vanhin. Hovatan isä on koulutukseltaan diplomi-insinööri ja äiti Outi Hovatta on lääketieteen professori. Hovatta meni naimisiin ollessaan 22-vuotias, mutta liitto päättyi pian eroon. Myöhemmin Hovatalle on syntynyt kaksi tytärtä. Esikoinen kuoli synnytyksessä ja kuopus syntyi vuonna 2004. Hovatta on ollut avoliitossa näyttelijä Eero Ahon kanssa. Pari erosi vuonna 2013. Hovatta seurusteli siitä saakka muusikko Zarkus Poussan kanssa tämän kuolemaan, vuoteen 2016 asti.
Peliplaneetta.net
Peliplaneetta.net oli vuonna 2001 perustettu videopelisivusto ja yksi Suomen suurimmista ja pisimpään toimineista lajissaan. Sivusto päätettiin sulkea vuoden 2014 alussa.
Peliplaneetta.net:ssä julkaistiin peliarvosteluja muutama kappale viikossa. Yhteensä artikkelikirjastosta löytyi noin 600 peliarvostelua ja peliaiheista artikkelia. Uutisarkistossa oli yli 6 000 uutista, uusia julkaistiin joka arkipäivä. Rekisteröityneillä käyttäjillä oli mahdollisuus kommentoida uutisia ja ladattavissa olevia tiedostoja. Sivusto julkaisi myös Peliplaneetta-nimistä peliaiheista sarjakuvaa, jota piirsi Jari Tapani Peltonen. Sisällöntuottajan vaihtumisen myötä viimeistä osaa ei kuitenkaan julkaistu sivulla vaan Pärssisen Peliuutiset-blogissa ja piirtäjän kotisivuilla. Peliplaneetta.net:ssä oli useaan otteeseen ollut erilaisia kilpailuja, joissa on ollut palkintoina peleihin liittyvää tavaraa.
Kesällä 2005 tuli 45 000 rekisteröityneen käyttäjän rajapyykki täyteen. Sivustolla vieraili yli 250 000 eri kävijää kuukaudessa vuonna 2005. Helmikuussa 2006 rekisteröityjä käyttäjiä oli noin 55 000. Kävijämäärät kuitenkin kääntyivät lopulta jyrkkään laskuun. 
Sivustolla oli myös oma foorumi, jossa oli useita eri keskustelualueita.
Peliplaneetta.net:llä oli käytössään pelipalvelimia "Counter-Strikelle" ja "lle". Helmikuussa 2006 lle tuli myös oma palvelimensa. Peliserverit poistettiin käytöstä teknisten ongelmien vuoksi, eivätkä ne olleet tekemässä paluuta. Peliplaneetasta oli voinut ladata erilaisia peleihin liittyviä tiedostoja, kuten päivityksiä, videoita ja demoja. Tiedostojen kokonaismäärä oli kirjoitushetkellä noin 100 gigatavua, ja ne olivat ladattavissa ilmaiseksi ilman rekisteröitymistä.
Peliplaneetta.net syntyi Jippii Groupin aiemman, vuonna 2001 perustetun CoreOnline-sivuston pohjalle. Peliplaneetan ylläpitäjät, joihin kuului muun muassa Mikko Heinonen, perustivat Alasin Media Oy:n, jonka kautta sivustoa ylläpidettiin.
Kun uuden omistajat vaihtoivat sivuston sisällöntuottajan H-Towniin 2007, Alasin Media Oy perusti V2.fi-sivuston.
Sisällöntuottajan vaihdon yhteydessä foorumien moderaattorit vaihdettiin kokonaan ja uusi ylläpito valitsi uudet moderaattorit hakijoiden joukosta. Vaihdoksesta ei etukäteen ilmoitettu Alasin Medialle tai Peliplaneetta.netin käyttäjille.
Elisa päätti sulkea Peliplaneetan tammikuun lopussa 2014. Elisan mukaan sivusto oli sopimaton yrityksen verkkostrategiaan eikä yritys ollut halukas kehittämään sivustoa.
Heikki Värtsi
Heikki (alk. ) Värtsi (s. 22. elokuuta 1931 Käkisalmi – 11. marraskuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen balettitanssija ja yksi kautta aikojen tuotteliaimpia suomalaisia musikaaliohjaajia ja -koreografeja. Värtsistä tuli taiteilijaprofessori 1984.
Värtsin karjalankielisen perheen evakkotaival johti talvisodan päättäneen Moskovan rauhan 1940 jälkeen luovutetusta Karjalasta Jyväskylään. Isä Pjotr (Pekka) Värtsi oli kauppias jo Käkisalmessa ja Sortavalassa, mutta avasi liikkeen Jyväskylässäkin toria vastapäätä nimeltään P. Värtsi Oy. Heikki Värtsin ensimmäinen rooli oli Pinokkiona Jyväskylän Työväenteatterissa 11-vuotiaana. Paikallisen liikunnanopettajan tekemä koreografia sytytti pojassa ajatuksen tanssijan urasta.
Värtsi aloitti ylioppilaaksi tultuaan opinnot Helsingin kauppakorkeakoulussa, mutta tanssiharrastus vei voiton. Hän aloitti balettitanssijana opiskeltuaan Suomalaisen oopperan balettikoulussa. Kansallisteatterissa hän myöhemmin yhdisti ensitanssijana ja myöhemmin koreografina klassista ja jazztanssia. Jazztanssia Värtsi opiskeli myös New Yorkissa.
Musiikkiteatterikipinän Värtsi sai ohjaamalla Tampereen Teatterissa "West Side Storyn" ensimmäisenä Suomessa vuonna 1963. Hänen muita ohjauksiaan olivat "Viulunsoittaja katolla", "Zorbas", "Piukat paikat", "Enkeleitä Broadwaylla" ja "Loistokaupunki". Myös wieniläisoperetit ja klassisen baletin esitykset kuuluivat hänen niin tanssi- kuin ohjauskokemuksiin. Hän lienee tanssinut tai ohjannut kaikissa Suomen teattereissa ja esiintynyt lukuisilla maailman huippuestradeilla.
Tatjana Lebedeva
Tatjana Romanovna Lebedeva (, s. 21. heinäkuuta 1976 Volgograd, Neuvostoliitto) on venäläinen pituushyppääjä ja kolmiloikkaaja, olympiavoittaja ja kuusinkertainen maailmanmestari.
Lebedeva on 173 senttimetriä pitkä.
Lebedeva saavutti pronssia junioreiden MM-kilpailujen kolmiloikassa Lissabonissa 1994. Nuorten EM-kisoissa 1995 hän sijoittui kolmiloikassa hopealle ja pituushypyssä kuudenneksi. Ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan 1998 Budapestin EM-kisoissa hän oli kolmiloikassa viides ja seuraavana vuonna Sevillan MM-kilpailuissa neljäs.
Ensimmäisen aikuisten arvokisamitalinsa Lebedeva voitti Gentin sisäratojen EM-kilpailuista 2000, väriltään kultaisen. Sydneyn kesäolympialaisissa hän sai kolmiloikassa pronssia tasan 15 metrin hypyllä. Seuraavana vuonna hän voitti kolmiloikassa hopeaa Lissabonin sisäratojen MM-kisoista ja kultaa Edmontonin ulkoratojen MM-kisoissa tuloksella 15,25. Lisäksi hän voitti kolmiloikan Pekingissä pidetyissä universiadeissa. Vuonna 2003 Lebedeva karsiutui halli-MM-kisoissa Birminghamissa kolmiloikan loppukilpailusta, mutta voitti toisen ulkoratojen maailmanmestaruutensa Pariisin MM-kisoista samana vuonna tuloksella 15,18.
2004 sisäratojen MM-kisoissa Budapestissa Lebedeva voitti kultaa sekä pituushypyssä että kolmiloikassa (ME-tuloksella 15,36). Saman vuoden syksyllä Ateenan olympialaisissa hän voitti pituushypyssä kultaa tuloksella 707 ja kolmiloikassa pronssia. Vuonna 2005 Lebedeva jätti Helsingin MM-kisat väliin kolmiloikan karsinnan jälkeen keskittyäkseen Kultaiseen liigaan. Hän voittikin ainoana urheilijana kaikki oman lajinsa, kolmiloikan, osakilpailut, ja voitti näin itselleen koko miljoonan Yhdysvaltain dollarin kultapotin. 2006 Moskovan MM-hallikisoissa Lebedeva voitti maailmanmestaruuskultaa tuloksella 14,95. Samana vuonna hän voitti kultaa myös Göteborgin EM-kisoissa 15,15 kantaneella viimeisen kierroksen hypyllään. Vuoden 2007 Osakan MM-kilpailuissa Lebedeva voitti pituushypyn kultaa tuloksella 703, jonka hän hyppäsi kahteen kertaan, sekä saavutti kolmiloikassa hopeaa tuloksella 15,07. Lebedeva oli myös ollut kaksi vuotta voittamaton kolmiloikassa, ennen kuin Kuuban Yargelis Savigne löi hänet MM-kisoissa.
Pekingin olympialaisissa 2008 Lebedeva sijoittui sekä kolmiloikassa että pituushypyssä alun perin hopealle, mutta hän menetti mitalinsa vuonna 2016 kun hänen kisoissa antamansa dopingnäytteen uusintatutkimuksessa oli merkkejä anabolisten steroidien käytöstä. Berliinin MM-kisoissa 2009 Lebedeva voitti pituushypyssä hopeaa tuloksella 697. Kolmiloikassa hän oli kuudes. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui kolmiloikassa kymmenenneksi.
Lebedeva on voittanut ssa pituushypyn ja sekä kolmiloikan ja 2006. Ateenan maailmancupissa 2006 hän voitti kolmiloikan.
John LeClair
John Clark LeClair (s. 5. heinäkuuta 1969 St. Albans, Vermont, Yhdysvallat) on entinen yhdysvaltalainen ammattilaisjääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa oli vasen laitahyökkääjä.
Ammattilaisuransa LeClair aloitti vuonna 1991 seuranaan Montreal Canadiens. Vuonna 1994 hän siirtyi Philadelphia Flyersiin, jossa pelasi vuoteen 2004 asti. Vuosina 2005–2006 hänen seuransa oli Pittsburgh Penguins. Joulukuussa 2006 Pittsburgh vapautti LeClairin sopimuksestaan ja hän lopetti uransa.
Mitar Subotić
Mitar Subotić (23. kesäkuuta 1961 - 2. marraskuuta 1999) eli Suba oli serbialaissyntyinen laulunkirjoittaja, laulaja ja tuottaja, joka asui Brasiliassa vuodesta 1990 kuolemaansa saakka. Suba julkaisi ainoan sooloalbuminsa, "São Paulo Confessionsin" vuonna 1999. Suba kuoli saman vuoden marraskuussa tulipalossa.
Pioneer 6, 7, 8 ja 9
Pioneer 6, 7, 8 ja 9 olivat avaruusluotaimia Yhdysvaltojen Pioneer-ohjelmassa. Ne olivat Auringon ympäri kiertäviä pyörimällä stabiloituja satelliitteja, joiden energialähteenä olivat aurinkopaneelit ja akut ja tavoitteena planeettojen välisessä avaruudessa tapahtuvien ilmiöiden jatkuva havainnointi. Ne suunniteltiin mittaamaan aurinkotuulta, auringon magneettikenttää ja kosmista säteilyä. Rakenteeltaan ne olivat keskenään samanlaisia ja painoivat kukin 64 kg.Lisäksi 27. elokuuta 1969 laukaistiin Pioneer E, joka tuhoutui 383 sekuntia laukaisun jälkeen.
Jukka Linkola
Jukka Tapio Linkola (s. 21. heinäkuuta 1955 Espoo) on suomalainen jazzpianisti, orkesterinjohtaja ja säveltäjä. Linkola kuuluu itäsuomalaiseen Collanin sukuun.
Jukka Linkola opiskeli Sibelius-Akatemiassa 1972–1980 ja teki lisäksi opintomatkan Yhdysvaltoihin. Hän toimi Helsingin kaupunginteatterin kapellimestarina 1979–1992. Vuonna 2011 Linkolalle myönnettiin 10 vuoden taiteilijaprofessoriapuraha, joka jaetaan erittäin ansioituneelle taiteenharjoittajalle. Apurahan saaja voi käyttää taiteilijaprofessorin nimikettä.
Linkola on tunnettu muun muassa musikaaleistaan. Hänen ensimmäinen musikaalisävellyksensä oli Helsingin Kaupunginteatterille vuonna 1985 tehty "Peter Pan". Sen jälkeen ovat ensi-iltansa saaneet muun muassa "Max ja Moritz" (1987), "Antti Puuhaara" (1994), "Kallion kimallus" (1990) ja "Astoria" (2003). Linkola on säveltänyt musiikin myös muun muassa Matti Kassilan elokuviin "Ihmiselon ihanuus ja kurjuus" (1988) ja "Kaikki pelissä" (1994), Päivi Hartzellin elokuvaan "Lumikuningatar" (1986) sekä ruotsalaisen Mats Arehnin elokuvaan "Valkoisia valheita" (1995).
Suomen Jazzliitto myönsi Linkolalle vuoden 1979 Yrjö-palkinnon.
Vuonna 2018 Linkola kertoi traumaattisesta läheltä piti -kokemuksestaan, kun hän putosi jäihin ja hengenlähtö uhkasi.
Helmikuussa 2017 Linkolalla oli "Abrahamin pidot" -oopperan sävellystyön loppuvaihe käynnissä. Linkola on harrastanut liki 50 vuotta talvikalastusta, jota hän pitää hyvänä vastapainona säveltäjän työlle, jossa on paljon istumista. Ikään kuin hyvin tehdystä työstä itseään palkitakseen Linkola oli lähtenyt jäille kalastamaan. Jään paksuus oli kymmenisen senttiä, ja miehellä oli jäänaskalit ja tuura mukana. Kun hän palasi saaliin kanssa omia jälkiään takaisin ja oli vain noin 15 metrin päässä rannasta, jää antoikin periksi ja mies tippui sen läpi noin nolla-asteiseen meriveteen. Tätä ennen Linkola oli hyräillyt uuden oopperansa laulua ”Merenpohjasta kaiun kuulen”. Jäänaskaleilla ei saanut otetta avannon reunasta, joka oli pelkkää jääsohjoa ja kelluntahaalari täyttyi kylmällä vedellä. Linkolan kodissa taas on ääntä läpäisemättömät ikkunat. Linkola sinnitteli jotenkuten 20 minuuttia ja toivoi, että joku kuulisi hänen huutonsa. Mies oli jo kuoleman rajoilla, kun hän havaitsi rannalla naapurin, joka oli tullut traktorilla auraamaan pihaansa. Linkola sai kiinnitettyä naapurinsa huomion, ja niin hän lopulta pelastui jäistä.
Kesti vuoden ennen kuin säveltäjä pystyi kertomaan tapauksesta, koska se aiheutti niin suuren trauman. Linkola neuvoo muita pitämään vähintään jäänaskalit mukanaan jäällä, ja varomaan muun muassa kareja, koska niiden luona virtaus heikentää jäätä. Itse hän ei kuitenkaan enää uskalla jäille mennä.
Milan Mladenović
Milan Mladenović (21. syyskuuta 1958 – 5. marraskuuta 1994) oli jugoslavialainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten rockyhtye Ekatarina Velikan keulakuvana. Hän syntyi Zagrebissa, mutta hänen perheensä muutteli paljon. Vuonna 1970 Mladenović muutti Belgradiin, jossa hän pian liittyi Limunovo Drvo-yhtyeeseen. Limunovo Drvo ei ehtinyt julkaista mitään, mutta vuonna 1981 Mladenović julkaisi Šarlo Akrobata-yhtyeen kanssa levyn "Bistriji ili tuplji, čovek biva kad..." Šarlo Akrobata hajosi vielä samana vuonna yhtyeen jäsenten välisiin kiistoihin. Pian Mladenović perusti Ekatarina Velika-yhtyeen, jossa hän toimi vuoteen 1994 saakka. Keväällä 1994 Mladenović oli Brasiliassa Suban kanssa levyttämässä albumia "Angel's Breath", joka julkaistiin vasta Mladenovićin kuoleman jälkeen. Mladenović kuoli haimasyöpään Belgradissa marraskuussa 1994.
Travemünde
Travemünde [] on Lyypekin kaupunginosa ja vanha satamakaupunki Saksassa Travejoen suulla Lyypekinlahden rannalla. Siellä on noin 13 900 asukasta (2006). Travemünde perustettiin tähän tärkeään luonnonsatamaan 1100-luvulla, ja se sai kaupunkioikeudet vuonna 1317. Travemünde kuului hallinnollisesti Lyypekin alaisuuteen vuodesta 1329 alkaen, mutta vasta vuonna 1913 Travemünden kaupunki liitettiin osaksi Lyypekin kaupunkia. Travemünden linnoitukset purettiin vuonna 1807.
Lyypekin satamaan kuuluvasta Travemünden Skandinavienkai-laiturista lähtee ro-ro-aluksia moniin Itämeren satamakaupunkeihin, muun muassa Turkuun, Helsinkiin ja Hankoon.
Travemünden majakka vuodelta 1539 on Saksan vanhin majakka Itämeren rannikolla.
S&amp;M (albumi)
S & M (lyhenne sanoista "Symphony & Metallica") on metalliyhtye Metallican ja Michael Kamenin johtaman San Franciscon sinfoniaorkesterin yhteistyöprojektin tuloksena syntynyt livealbumi, jossa Metallica esittää kappaleitaan San Franciscon sinfoniaorkesterin kanssa. S&M live-CD ja DVD on taltioitu Berkeley Community Theatressa keväällä 1999 ja julkaistiin 23. marraskuuta samana vuonna.
Albumi nousi Suomen virallisen listan toiselle sijalle. Se pysyi albumilistalla yhteensä 19 viikkoa.
Ekatarina Velika
Ekatarina Velika oli jugoslavialainen rockyhtye. Se perustettiin nimellä Katarina II vuonna 1982. Yhtyeen ensimmäinen albumi "Katarina II" julkaistiin vuonna 1984. Albumin julkaisun jälkeen kaksi jäsentä jätti yhtyeen. Myös yhtyeen nimi muutettiin nykyiseen muotoonsa. Vuonna 1985 ilmestyi Ekatarina Velikan toinen albumi, "Ekatarina Velika". Vuonna 1987 yhtye julkaisi ensimmäisen livealbuminsa, "EKV 19LIVE!86:n". Seuraavana vuonna yhtyeen rumpali muutti New Yorkiin. Hänet saatiin korvattua pian ja myöhemmin samana vuonna yhtyeeltä ilmestyi albumi "Ljubav".
Ekatarina Velika oli aktiivinen kevääseen 1994 saakka, jolloin yhtyeen laulaja Milan Mladenović siirtyi Brasiliaan levyttämään sooloalbumia. Mladenović kuoli saman vuoden marraskuussa 36-vuotiaana haimasyöpään. Ekatarina Velikalta on ilmestynyt tämän jälkeen vielä kaksi livelevyä: "Live 88" (1997) ja "Kao U Snu – EKV Live 1991" (2001).
Mosse Vikstedt
Johan Magnus ”Mosse” Vikstedt (25. heinäkuuta 1926 Helsinki – 30. lokakuuta 2017 Espoo) oli suomalainen levy-yhtiöjohtaja ja sanoittaja. Hän työskenteli Akkuteollisuudessa vuosina 1951–1958, Scandiassa 1953–1955, Musiikki Fazerilla vuoteen 1958. Discophonissa hän aloitti vuonna 1958, tuli toimitusjohtajaksi vuonna 1969 ja jäi eläkkeelle 1984. Yhtiön ideana oli toimia amerikkalaisen RCA-levymerkin edustajana Suomessa. Vikstedtin uraan mahtuu monia erilaisia kiinnityksiä kuten Lasse Mårtenson, Carola, Eero ja Jussi, Konsta Jylhä sekä Hullujussi.
Vikstedt teki myös sanoituksia, joita ovat muiden muassa ”Edelweiss” ja ”Romanssi”.
Mosse Vikstedtin isä oli taiteilija Topi Vikstedt. Myös Vikstedtin tytär Maija Kuusi on toiminut levy-yhtiön toimitusjohtajana (BMG Finland). Tyttärentytär Laura Närhi on Kemopetrol-yhtyeen laulaja.
Planckin aika
Planckin aika on ajan luonnollinen yksikkö, jota merkitään t. Se on nimetty Max Planckin mukaan. Planckin aika on se ajanjakso, joka valonnopeudella kulkevalta fotonilta kuluu Planckin pituuden mittaiseen matkaan, ja sen suuruus on
missä:
Tämä "ajan kvantti" on lyhyin ajanhetki, jolla on merkitystä.
Arvioitu universumin ikä (4,3 × 10 s) on karkeasti 8 × 10 Planckin aikaa.
"Planckin aika on se ajanjakso, joka valolta kuluu Planckin pituuden mittaisen matkan kulkemiseen."
Prljavo Kazalište
Prljavo Kazalište on entinen jugoslavialainen ja nykyinen kroatialainen rockyhtye. Se perustettiin vuonna 1977 Zagrebissa. Yhtyeen nimi tarkoittaa kroatiaksi ”likaista teatteria”. Prljavo Kazališten kaikki levyt on laulettu serbokroaatiksi.
Atte Blom
Artto Anders "Atte" Blom (s. 12. kesäkuuta 1943 Helsinki) on suomalainen musiikkivaikuttaja ja -tuottaja.
Blom oli 1960-luvulla jazz-kriitikko Hufvudstadsbladetissa ja Ylioppilaslehdessä. Vuosina 1966–68 hän toimi Rytmi-lehden päätoimittajana. Vuonna 1966 Blom perusti Love Records -levy-yhtiön yhdessä säveltäjä Henrik Otto Donnerin ja rumpali Christian Schwindtin kanssa. Love Recordsista tuli Suomen tärkein vaihtoehtoisen ja kaupallisesti marginaalisen musiikin tarjoaja 1970-luvulla. Yhtiö ajautui konkurssiin 1979.
1979 Blom jatkoi levy-yhtiötoimintaa julkaisemalla levyjä Johanna-levymerkillä. Johanna-artisteiksi tuli suuri osa Love Recordsin rockartisteista, ja sillä julkaistiin suuri osan tuon ajan suomalaisesta uuden aallon rockista. Johanna-levymerkin taustalla oli useita eri yhtiöitä. Levymerkin loppuajaksi nimetty Johanna Kustannus Oy meni konkurssiin 1984. Tämän jälkeen Blom julkaisi levyjä useiden eri levymerkkien kautta, joista merkittävimmät olivat Megamania ja Pyramid. Muita olivat muun muassa AMT ja AAB. Levymerkkien Megamania ja Pyramid taustalla olivat alkuun yhtiöt Megamania Musiikki Ky ja Pyramid Musiikki Ky, mutta kun vanha Johanna Kustannus Oy poistettiin kaupparekisteristä, rekisteröitiin vuonna 1989 uusi Johanna Kustannus Oy, joka jatkoi julkaisemista Megamania- ja Pyramid-levymerkeillä. Tässä yhtiössä oli Blomin lisäksi kolme omistajaa. Vuonna 2002 Love Kustannuksesta tuli Johanna Kustannuksen enemmistöosakas.
Blom erosi Johanna Kustannuksen palveluksesta vuonna 2005. Tämän jälkeen hän toimi UHO Production -levy-yhtiössä tuottajana vuoden 2009 alkuun, jolloin yhtiö ajautui konkurssiin. Vuodesta 2007 lähtien Blom on toiminut musiikkikustantamo Unja Songs Oy:ssä. 2010 Blom perusti yhdessä Miika Kurtakon kanssa Unja Records -levymerkin. Vuoden 2016 "Love Records – Anna mulle Lovee" -draamaelokuvassa Blom on päähahmo. Häntä näyttelee Jarkko Niemi.
Vuonna 2013 hän oli perustamassa Ainoa Productions -levy-yhtiötä. Toukokuussa 2016 Tavastia-klubilla järjestettiin Blomin uraa juhlistava kaksipäiväinen konsertti "Atte Blom juhlii", jossa esiintyi Ainoan yhtyeitä. Konsertin myötä julkaistiin myös "saman niminen kokoelma-albumi".
Atte Blom on toiminut myös jonkin verran sanoittajana, muun muassa Pepe Willbergin levyttämä ”Merimies” on hänen tekemänsä käännösteksti.
Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Blom oli ehdokkaana Vasemmistoliiton listalla saaden 308 ääntä. Vuoden 2012 kunnallisvaaleissa Blom oli ehdokkaana Helsingissä Suomen Kommunistisen Puolueen listalla sitoutumattomana ehdokkaana ja sai 107 ääntä.
Liljankukka
Liljankukka on vuonna 1997 MTV3:lla lähetetty suomalainen televisiosarja, joka oli Eija Vilppaan käsikirjoittama ja Inkeri Pilkaman ohjaama. 
Ohjelmaa esitettiin perjantaisin klo 21.00–21.30. ""Naurua läpi kyynelten"" oli ohjelman mainosteksti.
Sarja kertoo Maire Piirosesta, jolla on Liljankukka-niminen hautaustoimisto. Mairelle ja hänen palveluksessaan olevalle Ensiolle kehittyy suhde. Mairen parhaalla ystävällä, Lailalla on Lamppukauppa Mairen liikettä vastapäätä.
Sarjan tunnusmusiikkina soi Toivo Kärjen säveltämä ja Henry Theelin tulkitsema tango Liljankukka.
Týr (yhtye)
Týr on progressiivista viikinkimetallia esittävä färsaarelaisyhtye. Sen tarina alkoi Kööpenhaminassa, Tanskassa tammikuussa 1998.
Yhtyeen alkuperäiset jäsenet olivat Heri Joensen ja Kári Streymoy. Pian mukaan liittyi myös Gunnar H. Thomsen ja Pól Arni Holm. Terji Skibenæs liittyi mukaan vasta debyyttialbumin julkaisun jälkeen, jolloin yhtyeen kokoonpano koki muutoksia tiuhaan tahtiin. Se oli kuitenkin vakiintunut nykyisekseen jo yhtyeen äänittäessä toista albumiaan.
Týr teki levytyssopimuksen Napalm Recordsin kanssa vuonna 2006. Edellinen levy-yhtiö oli niin ikään färsaarelainen Tutl.
Yhtyeen nimi tulee skandinaavisen mytologian Tyristä, joka oli yksi viikinkien sodanjumalista. Yhtyeen musiikissa yhdistyvätkin vanhat färsaarelaiset balladit ("kvæði") ja skandinaavinen mytologia yleensä.
Joensen on yhtyeen pääasiallinen säveltäjä ja sanoittaja. Vaikka Týrin kappaleet ovat lähinnä englannin- ja fäärinkielisiä, on Joensen kirjoittanut kappaleita myös norjaksi, tanskaksi ja islanniksi.
Huhtikuussa 2008 Týriä ja joitain muita Paganfest -festivaaleilla soittaneita yhtyeitä syytettiin natsismista, rasismista ja fasismista. Syytökset ilmeisesti saivat alkunsa bändien käyttämistä muinaisskandinaavisista riimuista, joita käytettiin myös natsipuolueen symboleina. Joensen julkaisi YouTubessa videon, jolla hän yhdessä suomalaisen Moonsorrowin Ville Sorvalin kanssa kumosi väitteet.
Týr esiintyi Tuska-festivaaleilla vuonna 2008, sekä Metalheim-festivaaleilla vuonna 2011.
Lita Ford
Lita Rossana Ford (s. 19. syyskuuta 1958) on heavylaulaja ja -kitaristi. Hän syntyi Lontoossa, mutta hänellä on italialaisia sukujuuria. Ford muutti nuorena perheensä kanssa New Yorkiin. 16-vuotiaana hän liittyi kitaristiksi The Runaways -yhtyeeseen. Vuonna 1979 Ford aloitti soolouran.
Ford oli vuosina 1986–1992 naimisissa muusikko Chris Holmesin kanssa. Sitten Ford meni naimisiin laulaja Jim Gilletten kanssa ja he saivat kaksi lasta. Pari kuitenkin erosi 2000-luvulla. Ford on seurustellut myös Mötley Crüe -yhtyeen basistin Nikki Sixxin kanssa.
Circuito del Jarama
Circuito del Jarama (aik. Circuito Permanente del Jarama) on moottorirata Madridin itsehallintoalueella Espanjassa.
Siellä ajettiin Formula 1 -luokan Espanjan GP:tä yhteensä yhdeksän kertaa 1960-, 1970- ja 1980-luvuilla. Se sijaitsee E5-eurooppatien varrella San Sebastián de los Reyesin kunnassa, noin 26 kilometriä maan pääkaupungista Madridista pohjoiseen. Nimensä se on saanut lähistöllä virtaavasta Jaramajoesta.
Circuito del Jaraman on suunnitellut myös Zandvoortin ja Suzukan suunnittelusta vastannut John Hugenholtz, ja se valmistui vuonna 1967. Rata koostuu lyhyestä pääsuorasta ja lukuisista tiukoista mutkista, jonka vuoksi ohittaminen sillä oli erittäin vaikeaa. Viimeinen Formula 1 -osakilpailu sillä ajettiin kaudella 1981, jonka jälkeen se todettiin liian kapeaksi kyseiselle luokalle. Nykyään radalla järjestetään muita urheiluauto- ja moottoripyöräkilpailuja.
Herkku &amp; Partanen
Herkku & Partanen on vuosina 1995–1996 MTV3-kanavalla lähetetty suomalainen televisiosarja, joka on Eija Vilppaan ja Mikko Kivisen käsikirjoittama ja Inkeri Pilkaman ohjaama.
Ohjelma koostui Herkun ja Partasen juonnosta ja valmiiksi kuvatusta näytelmästä. Jokaisessa jaksossa on tietty teema, muun muassa flirtti, kateus, rakastuminen, suvaitsemattomuus ja ahneus, jonka pohjalta Eija ja Mikko vuoroviikoin kirjoittivat tarinan. Herkku (Vilpas) ja Partanen (Kivinen) juonsivat televisio-ohjelmaa ja katsoivat etukäteen nauhoitettua tarinaa.
Eija Vilppaan ja Mikko Kivisen lisäksi vakionäyttelijänä oli Hannele Lauri. Heidän lisäksi jokaisessa jaksossa oli vierailevia näyttelijöitä muun muassa Juha Veijonen, Aake Kalliala, Mari Vainio, Esko Hukkanen, Ville Virtanen, Satu Silvo ja Sinikka Sokka.
Chuck Panozzo
Chuck Panozzo (s. 20. syyskuuta 1948) on Styx-yhtyeen nykyinen basisti. Hän oli yksi Styxin perustajajäsenistä vuonna 1961. Myös Chuckin kaksoisveli John Panozzo toimi Styxissä kuolemaansa 16. heinäkuuta 1996 saakka. Chuck Panozzo todettiin HIV-positiiviseksi vuonna 1998. Hän erosi Styxistä vuonna 1999, mutta on ottanut osaa kiertuelle osa-aikaisesti vuodesta 1999 aina vuoteen 2017. Tällä hetkellä hän on Styxin osa-aikainen basisti.
Panozzo sairastui eturauhassyöpään, mutta toipui. Hän on avoimesti homoseksuaali.