hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Badding Rockers
Badding Rockers oli 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa vaikuttanut suomalainen rock-yhtye, joka soitti pääasiassa omaa tuotantoaan ja myös Rauli "Badding" Somerjoen kappaleita cover-versioina. Yhtyeen keulahahmona toimi laulaja/lauluntekijä-basisti Marko Haavisto, joka on myöhemmin tullut tunnetuksi muun muassa yhtyeistä Kulkukoirat ja Poutahaukat.
Luis de Milán
Luis de Milán (s. noin 1500, Valencia – k. 1561, Valencia) oli espanjalainen säveltäjä ja vihuelisti. Hän julkaisi ensimmäiset sävellyksensä vuonna 1536 kirjassa "El maestro".
Luys de Narváez
Luys de Narváez oli 1500-luvulla elänyt espanjalainen säveltäjä ja vihuelisti. Hän syntyi Granadassa, mutta tarkkaa syntymäaikaa ei ole tiedossa. Luys de Narváez julkaisi ensimmäiset sävellyksensä vihuelalle Valladolidissa vuonna 1538. Vuosina 1539 ja 1543 Narváez julkaisi myös kaksi kirjaa motetteja. Narváez kuoli vuonna 1555 tai myöhemmin.
Pahvi
Pahvi on vähintään 250 g/m painavaa paksua kartonkia. Pahvi-nimitystä käytetään puhekielessä yleensä ulkopakkauskartongeista tai ulkopakkauskartongin ja aallotuskartongin muodostamasta puolivalmisteesta, ei kartonkikerrosten väliin jäävästä aallotuspahvista. Esimerkiksi vähittäiskaupassa käytettävissä pahvilaatikoissa on pinnassa ja sisällä pintapakkauskartonkia ja niiden väliin liimattu aaltoileva kerros on ominaisuuksiltaan vaatimattomampaa aallotuskartonkia, mikä antaa pahvilaatikolle edullisesti sen pakkaustarkoituksiin tarviseman lujuuden.
Pahvia valmistetaan monikerroksisten kartonkien tapaan ajamalla 2–4 paperirataa yhteen.
Pahveja eli ulkopakkauskartonkeja on periaatteessa kahta eri tyyppiä: kraftlainerista (englanniksi kraftliner; suomen puhekielellä "voimapaperi") tai testlainerista (englanniksi testliner) tehtyjä.
Laineria käytetään pahvin ulkopinnoilla, minkä vuoksi siltä vaaditaan kirjapaino-ominaisuuksia merkitöjen ja logojen painamista varten.
Jos pahvi on niin kutsuttua aaltopahvia, ajetaan pahvin keskikerrokseksi useimmiten flutingia eli aallotettua uusiomassaa aallotuspahviksi. Valkoisten pahvien pintaan on ajettu ohutta normaalia päällystettyä paperia.
Lainerityypeistä kraft on hyvin kestävää ja neitseellisestä kuidusta (ei uusiomassaa) valmistettua kovat lujuusarvot saavuttavaa paperia jota käytetään myös säkkipaperissa. Kraftlaineri on valkaisematonta mekaanista ja sellumassaa sekoittamalla tehtyä paperia. Testlaineri eroaa kraftista siinä että siinä on pääasiassa käytetty uusiomassaa, jonka sekaan on saatettu käyttää hieman neitseellistä kuitua. Testlaineri ei omaa kovinkaan hyviä lujuusarvoja, joten se ei sovi vaativiin käyttötarkoituksiin, mutta on halvempaa kuin kraftlaineri.
Pahveja käytetään pääasiassa suurten pakkausten pakkaamiseen. Pahvit ovat pakkaamiseen hyviä edullisuutensa ja käytön jälkeisen hävittämisen tai kierrätyksen vuoksi. Pahvin ja muiden materiaalien yhdistelmät esimerkiksi muovilaminointi tai -vuoraus, mahdollistavat tuotteen säilyvyyden ja suojan myös kosteissa tai muutoin vaikeissa olosuhteissa.
Markus Kajo
Markus Aarni Erämies Kajo (s. 7. joulukuuta 1957 Isojoki), tunnettu myös nimimerkillä Kettunen, on suomalainen toimittaja, kirjailija (pakinoitsija), käsikirjoittaja ja televisiojuontaja. Hän aloitti toimittajanuransa koulukaupungissaan Joensuussa. Hän on esiintynyt Yle TV2-kanavalla muun muassa ohjelmissa "Ihmisen käsikirja", "Markus Kajon ruudunsäästöohjelma", "Naurun paikka" ja "TV-ohjelma Kettunen".
Kajon omaperäinen leppoisa tyyli teki läpimurron hänen ja Hannu Lumivuoren ohjelmassa "TV-ohjelma Kettunen", jota esitettiin TV2:ssa vuosina 1988–1992. Ohjelmassa Kajo nimihenkilönä ihmetteli vanhojen lehtimainosten ja arkistopätkien lomassa erilaisia yhteiskunnan ilmiöitä ja muita maailman asioita ja väänsi niistä hillittyä huumoria. Kettusesta tuli sittemmin Kajon alter ego ja pakinoitsijaminä. Ohjelman pohdiskeluja on myöhemmin julkaistu myös kirjoina. "Naurun paikka" -ohjelmassa pääosassa olivat ulkomaiset koomiset kotivideot. Se palkittiin yleisö-Venlalla 1995 ja Telviksellä 1996.
Kesällä 2006 Markus Kajo tutki 10-osaisessa "Nousevan auringon Kajo" -ohjelmassa Japanin ihmeitä ja erikoisuuksia. Vuodesta 2011 Kajo on kirjoittanut Ajatusten miljoonalaatikko -blogia Yle Olotilassa.
Angelniemen kirkko
Angelniemen kirkko on rakennettu 1772 Kemiön saaren pohjoispäähän niemeen ja sijaitsee korkealla kalliolla meren äärellä. Kirkkoon mahtuu 250 henkeä. Kirkko rakennettiin turkulaisen rakennusmestarin Matti Åkerblomin johdolla. Se on pitkäkirkko, jossa on kirkkolaivan lisäksi sitä matalammat vastakkain olevat sakaristo ja asehuone. Kirkon länsitornissa on kolme kelloa, jotka ovat olleet käytössä vuosista 1738, 1824 ja 1844 alkaen.
Alttaritaulu on Aleksandra Ståltin öljymaalaus vuodelta 1897 ja se kuvaa Kristuksen kirkastumista. Taulun yläpuolella on 1300-luvulta peräisin oleva krusifiksi. Saarnatuoli on vuodelta 1772. Sen sivujen ja porraskaiteiden katkokaaripeileihin on maalattu Jeesuksen, evankelistojen ja apostolien kuvia. J. A. Zachariassenin urut on rakennettu 1898 ja ne ovat mekaaniset ja kuusiääniset. Niiden lisäksi kirkossa on vuonna 2002 hankitut digitaaliurut, jotka kestävät merellisen ilmaston ja ovat soittokuntoiset säällä kuin säällä.
Kirkkoa korjattiin perusteellisesti vuonna 1843: uusimalla vesikatto, lattian korotuksella ja portaitten tekemisellä saarnatuoliin. Uusi korjaus toteutettiin arkkitehtien T. Soran ja G.H. Wahlroosin suunnitelmien mukaan vuonna 1935. Silloin mm. laitettiin alttariseinän ikkunoihin lahjoituksena saadut kristillisiä vertauskuvia sisältävät lasimaalaukset.
Angelniemi oli itsenäisenä seurakuntana ja kuntana vuodet 1916–1966, jonka jälkeen se palasi takaisin osaksi emäpitäjäänsä Halikkoa. Nykyisin kirkossa pidetään kesäisin jumalanpalveluksia kaksi kertaa kuukaudessa ja talvikaudella lähinnä vain suurten kirkollisten juhlapyhien yhteydessä.
Museovirasto määritteli vuonna 2009 Angelniemen kirkon ja sitä ympäröivän kulttuurimaiseman yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Brahe
Brahe on sukunimi, jolla voidaan viitata seuraaviin henkilöihin:
Ašoka
Ašoka (tai Asoka) oli Maurya-valtakunnan hallitsija Intiassa vuodesta 268 eaa. vuoteen 232 eaa. Hän oli yksi Intian sen aikakauden mahtavimmista ruhtinaista. Useiden sotilaallisten valloitusretkien jälkeen Ašoka hallitsi pääosaa eteläisestä Aasiasta ja lisäksi nykyistä Afganistania ja Bengalia. Ašoka oli ensimmäisiä merkittäviä buddhalaisuuden kannattajia ja rakennutti muistomerkkejä Buddhan elämään liittyville paikoille. Yksi näistä muistomerkeistä on Ašokan pylväs Sarnathissa, nykyisessä Uttar Pradeshin osavaltiossa. Se on paikalla, jossa Buddha ensimmäistä kertaa saarnasi rauhaa ja vapautta maailmankaikkeuden neljään kolkkaan. Sen muistoksi Ašokan pylvään päässä oli neljään eri suuntaan karjuvia leijonia esittävä patsas. Tämä yhdestä hiekkakivestä veistetystä neljän leijonan ryhmästä tuli Intian kansallistunnus vuonna 1950.
Tarinan mukaan Ašoka oli nuorena hurja sotapäällikkö, mutta muutti elämänsä Kalingan sodan jälkeen. Kalingassa Ašoka oli itse todistamassa, miten noin satatuhatta sotilasta ja siviiliä sai surmansa verisessä taistelussa. Tämän jälkeen Ašoka pyrki välttämään sotaa ja väkivaltaa sekä edisti buddhalaisuuden leviämistä Intiassa. Saarnatessaan väkivallatonta vastarintaa Mahatma Gandhin seuraajat viittasivat usein Ašokan perintöön.
Kari Wuhrer
Kari Samantha Wuhrer, (s. 28. huhtikuuta 1967 Brookfield, Connecticut) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hänet tunnetaan myös nimillä Kari Salin ja Kari Salin-Wuhrer
Karin ensimmäinen rooli oli vuonna 1986 ilmestyneessä draamaelokuvassa Fire with Fire. Huolimatta pitkästä urastaan Wuhrer ei ole päässyt vielä päärooliin yhdessäkään suuren budjetin elokuvassa. Elokuvaroolien ohessa hänet on nähty vierailevana tähtenä TV-sarjoissa Beverly Hills, 90210, Nash Bridges, Sliders ja . Tämän lisäksi Kari Wuhrer on näytellyt scifi-sarjassa Sliders (1997) ja liittoutuneiden (Allied) Tanya-hahmoa Command & Conquer Red Alert 2 ja Yuri's Revenge -tietokonepeleissä.
Vincenzo Capirola
Vincenzo Capirola (1474-1548) oli italialainen säveltäjä ja luutisti. Hän oli kotoisin Bresciasta, mutta työskenteli 1510-luvun lopulta lähtien Venetsiassa. Yksi Capirolan oppilaista, Vitale kirjoitti ylös monia opettajansa luuttusävellyksiä.
Roscommonin kreivikunta
Roscommonin kreivikunta () on Irlannin tasavallan kreivikunta Connachtin historiallisessa provinssissa maan länsiosassa. Siellä on 64 436 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 2 445,09 neliökilometriä.
Kreivikunnan pääkaupunki on Roscommon. Athlonen kaupunki sijaitsee osaksi Roscommonissa, osaksi viereisessä Westmeathin kreivikunnassa.
Skyenterrieri
Skyenterrieri on matala, pitkänomainen koira, joka on kotoisin Skyen saarelta Skotlannin edustalta.
Ulkonäöltään skye on lyhytjalkainen ja pitkäselkäinen, ja sillä on yleensä pystyt, pitkäkarvaiset korvat. Sen turkki on pitkäkarvainen, melko suora ja melko karkea. Turkin hoito on helppoa - skyelle riittää viikoittainen harjaus ja peseminenkin on näppärää karvapeitteen kaksikerroksisuuden (pehmeä aluskarva ja pitkä päällyskarva) ansiosta. Karvapeitteensä lämpöisyyden puolesta se sopii myös Suomen kylmiin sääoloihin. Skyenterrierin yleisimmät värit ovat musta, kermanvärinen ja harmaa, mutta muitakin sävyjä tavataan.
Luonteeltaan skyenterrieriä kuvaillaan yleensä ystävälliseksi, lojaaliksi, älykkääksi, vahvatahtoiseksi ja rauhalliseksi. Se on oman perheensä koira, joka saattaa suhtautua vieraisiin kohteliaan varautuneesti.
Skyenterrierin alkuperäisen tarkoituksen uskotaan olleen erilaiset luolatyöt mäyräkoiran tavoin, mutta nykyään skyenterrierit ovat pääosin seurakoiria.
Skye on yksi maailman uhanalaisimmista koiraroduista. Koko maailmassa pentuja rekisteröidään vuosittain vain noin 300, Suomessa noin 20. Kokonaisuudessaan Suomessa on tällä hetkellä noin 250 skyenterrieriä. Kantojen vähäisyyden vuoksi skyejä tuodaan Suomeen paljon ulkomailta, mm. USA:sta, Britanniasta ja Keski-Euroopasta, mutta niitä myös viedään paljon ulkomaille suomalaisten skyenterrierien korkean arvostuksen ansiosta.
Skye sopii monenlaiseen harrastustoimintaan. Eniten näitä näyttäviä koiria tavataan näyttelykehissä, mutta skyeja löytyy myös agility- ja tokoharrastajien piireistä, sekä alkuperäisen tarkoituksensa mukaan metsästyspuolelta lähinnä jälkikoirana.
Rakenteestaan huolimatta selkävaivat ovat suhteellisen harvinaisia skyeille, eikä rodun piiristä ole löydetty periytyviä sairauksia. Skyet ovat siis varsin terveitä koiria.
Shikokunkoira
Shikokunkoira ("Shikoku") on harvinainen japanilainen koirarotu, joka on kotoisin Shikokun saarelta. Se on levinnyt kotimaansa lisäksi muun muassa Kanadaan, Hollantiin ja Tanskaan. Myös Norjassa on nykyään muutamia rodun edustajia. Suomeen saapui ensimmäinen rodun yksilö vuosien 2011 ja 2012 vaihteessa ja toinen heti alkuvuodesta 2012, joista molemmat olivat alankomaalaisesta "Van de Egmato" -kennelistä. Vuonna 2013 Suomeen muutti kaksi rodun edustajaa lisää, toinen niin ikään "Van de Egmato":sta ja toinen tanskalaisesta "Supassion's"-kennelistä. Rotu on harvinainen jopa kotimaassaan ja lähes tuntematon kotimaansa ulkopuolella.
Shikoku on yksi kuudesta japanilaisesta alkuperäisroduista ja kuuluu ns. "shika inuihin", eli keskikokoisiin japanilaisiin pystykorviin. Rodulla on tunnusomaiset pystyt korvat ja joko selän päälle kiertynyt tai sirppimäinen häntä. Sen silmät ovat vinot ja lähellä toisiaan. Rodun silmiinpistävin piirre on seesaminvärinen karvapeite, jonka sävy voi olla joko seesami, musta seesami, punainen seesami, punainen tai black&tan. Kermanvärisiä koiria esiintyy myös, joskin tämä väri on harvinainen, eikä FCI tunnusta rodulle tätä väriä. Peitinkarva on melko karheaa ja suoraa, aluskarva pehmeää ja tiheää. Säkäkorkeus on uroksilla 52 cm ja nartuilla 49 cm; 3 cm vaihtelu molempiin suuntiin sallitaan.
Shikoku on sisätiloissa usein rauhallinen ja huomaamaton, mutta ulkona ja toiminnan äärellä sitkeä ja energinen, alkuperäinen metsästyskoira. Se on erittäin valpas ja omistajalleen uskollinen. Luonteeltaan se on haastava sekä itsenäinen, ja voi helposti pyrkiä perheen pomoksi. Shikoku on dominoiva, eikä se välttämättä tule toimeen muiden samaa sukupuolta olevien koirien kanssa, eivätkä edes vastakkaisen sukupuolen kanssa. Se on erittäin vahva, energinen, nopea ja kestävä, sekä vaatii paljon liikuntaa. Shikoku on oppivainen ja sillä on voimakas riistavietti. Sen liike on tasainen, ja nopea kuin sudella. Sekä sen liikkeet sopivat erinomaisesti juoksemaan vuorilla ja kukkuloilla saaliin perässä.
Shikoku on harvinaisin kuudesta japanilaisesta alkuperäisrodusta. Se muistuttaa sutta, ja legendan mukaan rodussa on suden verta, mutta tämä ei todennäköisesti ole totta. Uskomus on luultavasti syntynyt pääasiassa rodun ulkonäön vuoksi, sekä siksi että suden uskotaan selvinneen kauimmin Shikokun saarella.
Shikokun juuret ovat Japanissa muinoin esiintyneissä keskikokoisissa alkuperäisissä japanilaisissa koirissa (nk. Nihon Ken). Sen tehtävänä oli metsästää suurriistaa, pääasiassa villisikoja Kōchin prefektuurin vuoristossa, josta johtuen rotu säilyikin (metsästystaitojen takia). Se tunnetaankin joskus nimellä "Kōchi-ken". Rodusta oli aiemmin kolme muunnosta – "awa", "hongawa" ja "hata" – jotka kaikki olivat saaneet nimensä kasvatusalueensa mukaan (Awan kaupunki). Hongawa oli niistä kaikkein puhtaimpana säilynyt. Suurin osa shikokuista on hata-hongawa -risteytyksiä. 
Shikoku nimitettiin Japanin kansallisaarteeksi vuonna 1937.
Frank Lampard
Frank James Lampard (s. 20. kesäkuuta 1978) on englantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija, joka toimii Derby Countyn päävalmentajana. Hän pelasi vuodet 2001–2014 Englannin Valioliigan Chelseassa. Aikaisemmin hän pelasi West Ham Unitedissa ja Swansea Cityssä. Hän edusti viimeiseksi Yhdysvaltain MLS-liigan New York Cityä. Lampard valittiin Derby Countyn päävalmentajaksi toukokuussa 2018.
Vuonna 2005 Fifa valitsi hänet vuoden toiseksi parhaaksi jalkapalloilijaksi, Ronaldinhon jälkeen.
Chelsean varakapteeni Frank Lampard on kahdesti peräkkäin, kausina 2004–2005 ja 2005–2006, voittanut Chelsean maalipörssin Valioliigassa. Se on hyvin harvinaista, koska Lampardin pelipaikka oli keskikentän keskellä, joskus tosin laidassa. Lampard oli myös ahkera laukoja, ja hänellä oli teknisesti loistava potkutekniikka. Hän tekikin kaudella 2005–2006 suuren osan 17 liigamaalistaan vapaapotkuista. Yleensä hänen ampuessaan pallo lensi suoraan pyörimättä juurikaan akselinsa ympäri, mikä on merkki osuman puhtaudesta. Lampard myös antoi yleensä joukkueensa rangaistuspotkut, osoitteena lähes aina vasen alakulma.
Lampard pelasi Englannin maajoukkueessa 106 ottelua ja teki niissä 29 maalia. Hän voitti Englannin maajoukkueen maalipörssin vuoden 2006 MM-kilpailuiden karsinnoissa. Hän oli ainoa pelaaja, joka esiintyi jokaisessa Englannin karsintaottelussa. Lampard oli mukana vuoden 2004 EM-kilpailuissa ja vuosien 2006, 2010 ja 2014 MM-kilpailuissa. Lampard lopetti maajoukkueuransa vuoden 2014 MM-kisojen jälkeen ja jalkapalloilun kokonaan alkuvuodesta 2017.
Lampard oli kihloissa Elen Rivesin kanssa ja heillä on kaksi tytärtä. Lokakuusta 2009 lähtien Lampard on seurustellut irlantilaisen televisiojuontaja Christine Bleakleyn kanssa.
Lampardin isä Frank Lampard vanhempi, eno Harry Redknapp ja serkku Jamie Redknapp ovat entisiä jalkapalloilijoita.
Lampardin omaelämäkerrallinen kirja "Totally Frank" (ISBN 0-00-721472-3) julkaistiin elokuussa 2006. Vuonna 2013 uutisoitiin, että Lampard on solminut julkaisusopimuksen viidestä lastenkirjasta.
Tor Aulin
Tor Aulin (10. syyskuuta 1866 Tukholma – 1. maaliskuuta 1914 Saltsjöbaden) oli ruotsalainen säveltäjä, kapellimestari ja viulisti. Hän opiskeli Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa vuosina 1877–1883 ja Berliinin konservatoriossa 1884–1886. Vuosina 1889–1892 hän toimi konserttimestarina Ruotsin kuninkaallisessa oopperassa. Myöhemmin hän johti sinfoniaorkestereita Tukholmassa ja Göteborgissa. Vuonna 1887 Tor Aulin perusti Aulin-kvartetin, joka hajosi vuonna 1912.
Aulin sävelsi orkesteri- ja kamarimusiikkia, muun muassa viulusonaatin, kolme viulukonserttoa, orkesterisarjan, ja monta pientä kappaletta viululle.
Säveltäjä Valborg Aulin oli Torin sisko.
Pitäjänmäen tornitalo
Pitäjänmäen tornitalo eli Pitäjänmäki Tower (alun perin "SysOpen Tower", vuodesta 2005 vuoteen 2008 "SysOpen Digia Tower", sen jälkeen vuoteen 2010 "Digia Tower") on Helsingin Pitäjänmäellä sijaitseva tornitalo. Vuonna 2001 valmistuneen rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Mauri Tommila. Rakennus on Helsingin seitsemänneksi korkein: se on 70 metriä korkea, ja siinä on 17 kerrosta. Kaikki kerrosten välinen liikenne tapahtuu hisseillä ja portaat ovat vain hätäpoistumisteinä. Rakennuksen kokonaisala on 9 300 m² ja kokonaistilavuus 33 450 m³. Rakennuksessa sijaitsi vuoteen 2010 asti Digian pääkonttori.
Digia
Digia Oyj (ent. SYSOPENDIGIA, ent. SysOpen Digia, ent. SysOpen) on suomalainen ohjelmistoyhtiö, joka on listattuna Helsingin pörssissä. Digia toimittaa ict-ratkaisuja ja -palveluja eri toimialoille, joista keskeisiä ovat finanssipalvelut, julkishallinto, SOTE, kauppa, palvelut, teollisuus sekä energia. Yhtiöllä oli vuonna 2017 yhteensä noin 1000 työntekijää Suomessa ja Ruotsissa. Suomessa toimipisteet sijaitsevat Helsingissä, Tampereella, Jyväskylässä, Raumalla, Oulussa, Turussa ja Vaasassa sekä Ruotsissa Tukholmassa.
Digian hallituksen puheenjohtaja on vuodesta 2010 alkaen ollut Pertti Kyttälä. Yrityksen toimitusjohtaja on vuodesta 2016 alkaen ollut Timo Levoranta.
SysOpenin perustivat 1990 Kari Karvinen, Jorma Kylätie ja Matti Savolainen. SysOpen listautui pörssiin 1999 ja se kasvoi voimakkaasti yritysostoin vuosituhannen vaihteen tietämillä. SysOpen Oyj ja vuonna 1997 perustettu Digia Oy yhdistyivät 4. maaliskuuta 2005 SysOpen Digia Oyj:ksi. Digia Oy:n perustajia ovat Pekka Sivonen, Mika Malin ja Jarkko Virtanen. Kesällä 2006 SysOpen Digia Oyj osti integraatio- ja tuotannonohjausohjelmistoja valmistavan Sentera Oyj:n ja Senteran liiketoiminta sulautettiin osaksi SysOpen Digiaa. Yhtiön nimi muuttui muotoon SYSOPENDIGIA Oyj vuonna 2007. Nykyiseen muotoonsa Digia Oyj yhtiön nimi lyheni vuonna 2008.
Digia Oyj:n hallitus päätti elokuussa 2015 selvittää mahdollisuuksia Digian kotimaan liiketoimintojen ja Qt-liiketoimintojen eriyttämiseksi kahdeksi erilliseksi Helsingin pörssissä listatuksi yhtiöksi, joiden omistuspohja olisi keskenään identtinen. Digia Oyj:n yhtiökokous päätti osittaisjakautumisesta 16. maaliskuuta 2016, ja jakautuminen rekisteröitiin kaupparekisteriin 1. toukokuuta.
Alun perin Qt-liiketoiminta tuli Digialle Nokialta. Digia osti vuonna 2012 koko Qt-kehitysympäristön Nokialta. Kaupan myötä Digia vastasi kaikista Qt-teknologiaan liittyvistä toiminnoista, joista aiemmin on huolehtinut Nokia. Näitä ovat muun muassa tuotekehitys, sekä kaupallisen ja avoimen lähdekoodin lisensointi- ja palveluliiketoiminta, jonka Digia osti jo aikaisemmin maaliskuussa 2011. Kaupan merkittävimpänä tavoitteena on parantaa Digian asemaa Qt-ekosysteemissä ja laajentaa Qt-teknologian saatavuutta yhä useammalle alustalle.
Kushtrim Rama
Kushtrim Rama (s. 10. toukokuuta 1987 Skënderaj, Jugoslavia) on suomalainen entinen jalkapalloilija, joka on edustanut muun muassa Turun Palloseuraa. Hän pelasi ainoan Veikkausliigan ottelunsa kaudella 2005 HJK:ta vastaan. Saman vuoden joulukuussa Rama harjoitteli englantilaisten Stoke Cityn ja Wrexhamin kanssa. TPS ja Rama purkivat sopimuksensa yhteisymmärryksessä maaliskuussa 2006, jonka jälkeen hän pelasi Kakkosta VG-62:ssa ja Turun Tovereissa.
Kosovolaistaustainen Rama on pelannut myös futsalia turkulaisessa KF Kosovassa. Jalkapallouransa jälkeen hän on toiminut ravintoloitsijana Turussa ja Porissa.
Sligon kreivikunta
Sligon kreivikunta (, ) on Irlannin tasavallan kreivikunta Connachtin historiallisessa provinssissa maan länsiosassa. Siellä on 65 357 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 1 791,19 neliökilometriä.
Kreivikunnan pääkaupunki ja suurin kaupunki on Sligo, jolta se on saanut nimensä.
Graham Chapman
Graham Chapman (8. tammikuuta 1941 Leicester, Englanti – 4. lokakuuta 1989 Maidstone, Englanti) oli brittiläinen koomikko ja käsikirjoittaja, joka tuli tunnetuksi Monty Python -ryhmän jäsenenä ja pääosien esittäjänä ryhmän elokuvissa "Monty Pythonin hullu maailma" (1974) ja "Brianin elämä" (1979). Chapman esiintyi myös Iron Maidenin ”Can I Play with Madness”-musiikkivideolla.
Chapman oli koulutukseltaan lääkäri, mutta ei harjoittanut ammattia käytännössä koskaan. Hän tapasi opiskeluaikanaan Cambridgen yliopistossa John Cleesen, jonka kanssa hän alkoi kirjoittaa sketsejä muun muassa Monty Pythonia varten. Ryhmän jäsenet ovat kertoneet sketsien korkealentoisimpien juonenkäänteiden olleen Chapmanin erikoisalaa.
1970-luvun puolivälissä Chapman kertoi julkisesti homoseksuaalisuudestaan ja osallistui sittemmin aktiivisesti seksuaalisen tasavertaisuusliikkeen toimintaan. Hän kuoli kurkku- ja selkäydinsyövän komplikaatioihin 4. lokakuuta 1989, päivää ennen Monty Pythonin ensilähetyksen 20-vuotisjuhlia.
Chapman kirjoitti vuonna 1980 omaelämäkerran "A Liar’s Autobiography", josta Monty Python teki elokuvan vuonna 2012.
Hugo Miranda
Hugo Javier Miranda Rivas (s. 8. elokuuta 1980 Asunción, Paraguay) on entinen paraguaylainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Miranda edusti suomalaista Myllykosken Palloa vuosina 2005–2008. Hän pelasi neljän kauden aikana Veikkausliigassa 88 ottelua, teki kuusi maalia ja voitti Suomen mestaruuden kaudella 2005. Kauden 2008 jälkeen hän palasi kotimaahansa, jossa hän on aikaisemmin pelannut muun muassa kolmen kauden ajan Sport Colombiassa. Miranda palasi jälleen Veikkausliigaan kaudeksi 2010 FC Lahden riveihin ja kaudeksi 2013 FF Jaroon.
Iris Murdoch
Jean Iris Murdoch, DBE, (15. heinäkuuta 1919 – 8. helmikuuta 1999) oli irlantilaissyntyinen Englannissa työskennellyt kirjailija ja filosofi. Murdochin romaaneissa voimakas henkilökuvaus ja monimutkaiset juonikuviot yhdistyvät eettiseen tai seksuaaliseen tematiikkaan.
Murdoch opiskeli filosofiaa Oxfordin yliopistossa. Hän kirjoitti yli 25 romaania, kirjallisuusesseitä ja näytelmiä. Vuonna 1978 Murdochille myönnettiin arvostettu Booker-kirjallisuuspalkinto teoksesta "The Sea, the Sea". Sen suomennos ilmestyi vuonna 1981 nimellä "Meri, meri".
Murdoch julkaisi 26 romaania 40 vuoden aikana. Hän joutui lopettamaan kirjoittamisen vuonna 1995 sairastuttuaan Alzheimerin tautiin.
Richard Eyren elokuva "Iris" (2001) kertoo Murdochin elämästä, etenkin hänen viimeisistä vuosistaan. Sen nimiosissa ovat Kate Winslet ja Judi Dench.
Matti Aura (kokoomus)
Matti Ilmari Aura () oli suomalainen varatuomari, talouselämän vaikuttaja ja poliitikko. Ennen poliittista uraansa Matti Aura toimi muun muassa Keskuskauppakamarin toimitusjohtajana 1986–1997. Hänen poliittinen uransa koostui vajaan kahden vuoden kaudesta liikenneministerinä (Lipposen I hallitus). Aura erosi tehtävästä Soneran osakekauppoihin liittyvän kohun seurauksena vuonna 1999.
Aura oli kolmannen polven ministeri, sillä hänen isänsä Teuvo Aura oli kahden virkamieshallituksen pääministeri ja hänen isoisänsä Jalo Aura toimi hänkin ministerinä useissa hallituksissa. Puoluetaustaltaan Matti Aura oli kokoomuslainen. Ennen kuolemaansa hän toimi Suomen Satamaliiton toimitusjohtajana.
Elegance in Black
Elegance in Black on metalliyhtye Diablon esikoisalbumi, joka julkaistiin 6. marraskuuta 2000.
Ptolemaioksen lause
Ptolemaioksen lauseet ovat geometriassa nelikulmioihin liittyviä tuloksia. Kuuluisimpia Klaudios Ptolemaioksen nimiin kirjattuja tuloksia ovat syklisiin nelikulmioihin liittyvä yhtälö ja yleisiin nelikulmioihin liittyvä epäyhtälö. Näiden avulla hän muun muassa johti eräitä trigonometrian summakaavoja.
Ptolemaios todisti konveksille sykliselle nelikulmiolle seuraavan lauseen (kuvan merkinnöillä):
eli vastaisten sivujen tulojen summa on sama kuin lävistäjien tulo (todistus ).
Jos nelikulmio on (syklinen) suorakulmio, ovat vastaiset sivut yhtäpitkät. Nimeämällä kärjen A mukaan AB = CD ja AC = BD ja toteamalla lävistäjien olevan yhtäpitkät AD = BC, saadaan
eli
Tämä on Pythagoraan lause suorakulmaiselle kolmiolle, jota mainitut sivut merkitsevät.
Ptolemaios huomasi toisenkin ominaisuuden. Syklisen nelikulmion lävistäjät ovat verrannollisia lävistäjän päätepisteistä lähtevien sivujen tulojen summaan. Esimerkiksi lävistäjän AC päätepisteestä A lähtee sivut AB ja AD ja päätepisteestä C lähtee sivut CB ja CD. Verrannollisuus on esitettävissä
Lävistäjien suhde on siten (todistus )
Ensimmäisen lauseen mukaan nelikulmion ABCD sivujen ja lävistäjien pituuksille voidaan esittää
Epäyhtälö on voimassa kaikille nelikulmioille, mutta yhtäsuuruus on voimassa vain syklisille nelikulmioille.
Tarkastellaan nelikulmiota ABCD. Konstruoidaan nyt piste E siten, että kolmiot ACD ja AEB ovat yhdenmuotoiset(formula_7 ja formula_8). Tällöin formula_9
joten
formula_10
Koska myös formula_11, on
formula_12, sillä kolmiot formula_13 ja formula_14 ovat yhteneviä. Siten formula_15
Siten formula_16 on jännenelikulmio, joten formula_17
Siten pisteet formula_18 ja formula_19 ovat samalla suoralla, joten
formula_20.
Nyt saadaan siis formula_21
Kertomalla yhtälö puolittain formula_22:llä saadaan formula_23
Oletetaan sitten, että formula_16 ei ole jännenelikulmio. Tällöin formula_25
joten pisteet formula_19, formula_27 ja formula_28 muodostavat kolmion. Siten kolmioepäyhtälön nojalla on voimassa formula_29. Edelleen saadaan aiemmin johdetusta identiteetistä formula_30
Siis formula_31
Nämä yhdessä antavat Ptolemaioksen ensimmäisen lauseen:
formula_32, missä yhtäsuuruus esiintyy vain jos formula_16 on jännenelikulmio.
Juhani
Juhani on suomalainen miehen etunimi. Se on muunnos ruotsalaisesta nimestä Johan, joka on muunnos nimestä Johannes, joka tarkoittaa: "Jahve on armollinen."
Juhani on Suomen toiseksi yleisin etunimi ja yleisin miehen etunimi (Suomen yleisin etunimi on naisen etunimi Maria). Juhani-nimen suosiota ovat lisänneet "Seitsemän veljeksen" hahmo Juhani sekä kirjailija Juhani Aho. Juhani on ollut 1940-luvulta alkaen joka vuosikymmen Suomen suosituin miehennimi. Ensimmäisenä nimenä se ei kuitenkaan nykyisin ole valtavan yleinen. Ilmeisesti lyhyemmät muunnokset enimmäkseen syrjäyttivät sen ensimmäisenä etunimenä 1900-luvun loppupuolella. Ensimmäisenä nimenä Juhani onkin nykyään alle viidellä prosentilla Juhaneista. Henkilöitä, joilla on Juhani yleisessä käytössä olevana nimenä on hieman enemmän kuin tämän perusteella olettaisi, sillä osalla niistä, joilla Juhani on toinen tai kolmas nimi, se on kuitenkin kutsumanimenä. Juhanin lempinimi on usein Jussi.
Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan Juhani oli 1800-luvulta vuoden 2012 loppuun mennessä annettu nimeksi 341 515 miehelle ja ainakin viidelle naiselle. Juhani on ollut 1940-luvulta alkaen joka vuosikymmenen suosituin nimi. Toiseksi suosituin nimi on saman nimen alkumuoto Johannes.
Juhanin nimipäivä on vanha juhannuspäivä 24. kesäkuuta.
Aristokatit
Aristokatit () on vuonna 1970 valmistunut Disneyn piirroselokuva. Vaikka Walt Disney ei erityisemmin pitänyt kissoista, hän päätti tehdä niistä elokuvan. Elokuva oli jättimenestys ja siitä on tehty monta kirjatarinaa.
Elokuva sijoittuu vuoden 1910 Pariisiin, Ranskaan. Emokissa nimeltä Herttuatar ja hänen kolme pientä kissanpoikastaan, Marie, Berlioz ja Toulouse, asuvat eläkkeelle jääneen oopperalaulaja Madame Adelaide Bonfamillen kartanossa yhdessä tämän englantilaisen hovimestarin Edgarin kanssa. Elokuvan alussa Madame Adelaide päättää tehdä testamentin yhdessä lakimiehensä Georges Hautecourtin kanssa, joka on hänen iäkäs mutta omalaatuinen vanha ystävänsä. Madame Adelaide ilmoittaa, että hän haluaa jättää omaisuutensa kissoilleen ja että Edgar perii varat vasta kissojen kuoltua. Edgar kuulee Madame Adelaiden sanat omasta huoneestaan, eikä ole lainkaan mielissään siitä, että joutuu odottamaan kissojen luonnollista kuolemaa ennen kuin pääsee käsiksi Madamen varoihin. Hän kehittääkin juonen päästäkseen kissoista eroon hetimmiten: hän juottaa kissoille kermaa johon on lisätty unilääkettä. Yöllä hän vie kissat kauas maaseudulle. Herttuatar ja pennut tutustuvat kissaan nimeltä Thomas O'Malley, joka lupaa viedä heidät takaisin Pariisiin. Madame on murheen murtama kissojensa katoamisesta samaan aikaan kun Edgar haaveilee tämän perinnöstä tietämättään että kissat aikovat kostaa hänelle. Lopussa Edgar päätyy Timbuktuun menevään arkkuun. Madame avaa kotinsa kaikille Pariisin kujakissoille.
Pikkurumpu
Pikkurumpu, sotilasrumpu, snare eli virvelirumpu on halkaisijaltaan noin 35–40 cm leveä ja 10–30 cm paksu rumpu. Sotilassoittokunnissa käytetään myös tätä paksumpia pikkurumpuja. Se on eräs yleisimmin soitetuista lyömäsoittimista, ja kuuluu niin rumpusettiin kuin sotilassoittokuntien, useiden muidenkin soittokuntien samoin kuin sinfoniaorkesterin vakiosoittimiin. Pikkurummulla on erityinen asema marssi- ja sotilasmusiikissa.
Pikkurummussa on rumpukalvo puusta, vanerista tai metallista valmistetun rumpukehikon ylä- ja alapinnalla. Alakalvoa vasten on kiristetty suolesta, nailonista, metallisäikeistä tai jousista koottu virvelimatto. Matto värähtelee yläkalvon rummutuksen aiheuttaman ilman liikkeen seurauksena, joka saa aikaan pikkurummulle ominaisen läpitunkevan, teräväsävyisen ja suhteellisen korkeaäänisen pärinän. Pikkurumpua soitetaan tavallisesti puisilla rumpukapuloilla. Myös vispilää käytetään monesti pikkurummun soittamiseen eri soittotyyleissä, tai säveltäjä saattaa ohjeistaa lyömäsoittajaa käyttämään teoksessaan sormiaan, huopakapulaa (mallettia) tai jotain epätavanomaista kapulaa.
Maton kireyttä voi säätää ja sen saa kokonaan pois käytöstä mattokoneistolla. Poiskytkeminen on tavallista silloin kun rummulla ei soiteta, koska rummun matto reagoi helposti orkesterin muiden soittimien aiheuttamaan ilman liikehdintään, ja rumpu saattaa päristä tahattomasti. On myös orkesteriteoksia, joissa pikkurummun virvelimatto tulee olla kytketty pois. Soittimen sointi on tällöin huomattavasti pehmeämpi. Rummun kalvojen kireyttä voi säätää erityisistä ruuveista. Yleensä pikkurummun kalvot ovat kaikista perinteisen rumpusetin rumpukalvoista kireimmällä.
Pikkurumpu tunnettiin jo antiikin Egyptissä ja se muodostaa osan useita nykyajan Lähi-Idän tamburiineja.
Aiemmin, vielä 1800-luvulle asti pikkurummut olivat huomattavasti paksumpia, tyypillisesti noin 50 cm korkeita. Niiden kalvot ja rumpukalikat olivat nykyistä paksumpaa tekoa. Rummusta lähtevä ääni oli nykysoittimia matalampi, vähemmän kirkas. Rumpujen rakenne muuttui merkittävästi 1800-luvulla. Rummut ohenivat ja niiden kehikko tehtiin usein messingistä ja rumpujen viritys muuttui narulla tai ruuveilla kiristettäväksi. Virvelimaton vapautusmekanismi kehitettiin vasta 1900-luvulla. Ennen 1900-lukua virvelin kuidut tehtiin yleensä suolesta.
Ensimmäinen hyvin dokumentoitu pikkurummun käyttö orkesterimusiikissa oli, kun ranskalainen säveltäjä-viuluvirtuoosi Marin Marais käytti soitinta oopperansa "Alcyone" (1706) myrskykohtauksessa. Virvelirumpua käytettiin soolo-osassa Rossinin oopperassa "La gazza ladra" (1817). Soittimen nostivat sinfoniaorkesterin vakiokokoonpanoon Nikolai Rimski-Korsakov ja muut venäläiset säveltäjät 1800-luvun lopulla. Pikkurummun soittamalla ostinatolla on keskeinen asema muun muassa Maurice Ravelin kuuluisassa sävellyksessä "Boléro" (1928). Pikkurumpu soittaa rytmikuviota läpi koko teoksen (169 kertaa) paria viimeistä tahtia lukuun ottamatta. Toinen pikkurumpu liittyy mukaan tahdissa 289. Kokonaisen konserton pikkurummulle on säveltänyt ainakin Rolf Liebermann (1958: "Geigy festival concerto for basle trommel and orchestra").
Giovanni Ribisi
Antonino Giovanni Ribisi (s. 17. joulukuuta 1974 Los Angeles) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja tuottaja.
Ribisi aloitti näyttelijänuransa televisiossa. Hän teki vierailuja useisiin televisiosarjoihin muun muassa Salaisiin kansioihin, Pulmuset-sarjaan ja Frendeihin, missä Ribisi esitti Phoeben veljeä Frankia. Elokuvarooleja Ribisi sai 1990-luvun puolivälistä lähtien.
Giovanni Ribisillä on yksi lapsi ensimmäisestä avioliitostaan näyttelijä Mariah O'Brienin kanssa. Ribisi on skientologi.Ribisillä on kaksossisar Marissa Ribisi, joka myös on näyttelijä. Marissa Ribisi on naimisissa popmuusikko Beckin kanssa.
Pierre Bismuth
Pierre Bismuth (s. 1963 Neuilly-sur-Seine, Ranska) on ranskalainen taiteilija, joka oli mukana käsikirjoittamassa elokuvaa Tahraton mieli. Bismuth voitti yhdessä Charlie Kaufmanin ja Michel Gondryn kanssa Tahrattomasta mielestä parhaan alkuperäiskäsikirjoituksen Oscar-palkinnon. Bismuth ja Gondry kirjoittivat tarinan, jonka pohjalta Kaufman loi nerokkaan käsikirjoituksensa. Bismouth on käsitellyt muistia ja ihmismielen erikoisuuksia myös taiteessaan.
Pierre Bismuth työskenteli Michel Gondryn kanssa ensimmäisen kerran 1990-luvulla kun he tekivät yhdessä ranskalaista musiikkivideota. Vuonna 2005 Bismuth ja Gondry tekivät videoinstallaation "The All Seeing Eye", joka on teemoiltaan lähellä Tahratonta mieltä.
Bismouth on valmistunut pariisilaisesta École nationale supérieure des Arts décoratifs -taidekoulusta, nykyisin hän asuu ja työskentelee Lontoossa ja Brysselissä.
Curtiss P-6 Hawk
Curtiss P-6 Hawk on Curtiss Aeroplane and Motor Companyn valmistama yhdysvaltalainen kaksitasoinen hävittäjälentokone. Konemalli oli Yhdysvaltain armeijan lentojoukkojen (United States Army Air Corps, USAAC) käytössä 1929-1939. Myös Yhdysvaltain laivasto (United States Navy, USN) käytti konetta mallinimellä F6C.
P-6 oli muunnos aiemmasta P-1B-mallista. P-6-sarjaan kuului kahdeksan mallia (A-H) ja 13 niitten alatyyppiä.
P-6E oli P-6-sarjan eniten rakennettu malli ja viimeinen USAAC:in kaksitasohävittäjä. Sitä valmistettiin 1930-luvun talouslaman vuoksi vain 46 kappaletta.
Dumbo
Dumbo on vuonna 1941 valmistunut Disneyn animaatioelokuva. Elokuva perustuu Harold Pearlin ja Helen Aberson Pearlin kirjakäärön muodossa julkaistuun satukirjaan. Dumbo on myös sovitettu sarjakuvaksi: Al Hubbardin piirtämä sarjakuva ilmestyi Suomessakin Aku Ankka -lehden erikoisnumerona.
"Dumbo" sai Suomen-ensi-iltansa vasta vuonna 1948. Elokuva julkaistiin Suomessa Blu-ray-versiona maaliskuussa 2010.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Dumbon" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Dumbo on pieni norsunpoikanen, joka syntyy suureen sirkukseen. Kaikki kiusaavat häntä hänen suurien korviensa takia. Timotei-niminen hiiri asettuu Dumbon puolelle ja opettaa hänelle kaikki sirkukseen liittyvät temput. Timotei sanoo, että Dumbosta tulee vielä tähti. Niin tapahtuu ja kiusaaminenkin loppuu, kun käy ilmi, että Dumbo osaa lentää.
Dumbolla ei ole ääninäyttelijää, koska hän ei puhu elokuvassa lainkaan.
Elokuva dubattiin suomeksi ensimmäisen kerran vuonna 1997 videojulkaisua varten. Suomenkielisen version käänsi ja ohjasi Pekka Lehtosaari. Dubbaus tehtiin Tuotantotalo Wernellä.
Pearlin opettajapariskunta loi Dumbo-tarinan alun perin uudelle "Roll-A-Book"-laitteelle, jossa käärön muotoinen kirja asetettiin lukulaitteeseen, joka näytti kääröstä kuvan kerrallaan kun sen vivusta kierrettiin. Disney-yhtiö kiinnostui heti tarinasta, joka on muunnelma H. C. Andersenin "Ruma ankanpoikanen" -sadusta. Nimi Dumbo oli muunnelma P. T. Barnumin sirkuksen tunnetuksi tekemästä jättimäisestä afrikannorsusta Jumbosta, jonka nimi on sittemmin tullut kuvaamaan kaikkea suurta. Dumbo viittaa englannin kielen sanaan "dumb" eli tyhmä.
Jane Eyre
Jane Eyre on englantilaisen kirjailijan Charlotte Brontën vuonna 1847 julkaistun teoksen "Kotiopettajattaren romaanin" () päähenkilö. "Kotiopettajattaren romaani" on kenties Brontën kuuluisin teos.
Orpo, rikkaiden sukulaisten sorron alla elävä Jane on alistuva kymmenenteen ikävuoteensa saakka. Sitten hän puhkeaa kapinoimaan, mikä ei ollenkaan miellytä rikasta tätiä, joka lähettää pikku Janen kouluun. Koulussa Jane oppii totiseksi ja tunteensa tarkasti salaavaksi. Kahdeksan vuotta koulua käytyään Jane päättää yrittää selviytyä omillaan ja lähtee Thornfield-nimiseen kartanoon, jonka isännän herra Rochesterin kanssa hän menee monien mutkien kautta naimisiin.
Timanttikoirat, turkoosit päivät
Timanttikoirat, turkoosit päivät: Kertomuksia ilmestysten avaruuden universumista on Alastair Reynoldsin tieteiskirja, joka koostuu kahdesta tarinasta: "Timanttikoirat" ja "Turkoosit päivät".
Timanttikoirat kertoo retkikunnasta, joka matkustaa etäiselle planeetalle ratkaisemaan "Veritornin" arvoituksen. Veritorni on noin 250 metriä korkea ja sen alkuperäistä rakentajaa tai tarkoitusta ei tunneta. Ryhmä henkilöitä voi mennä torniin ja edetä siellä huoneesta toiseen ratkomalla matemaattisia ongelmia. Vääristä vastauksista seuraa hirvittäviä rangaistuksia, tai jopa kuolema. Oikealla vastauksella voi edetä seuraavaan huoneeseen tai poistua kokonaan tornista. Ryhmän edetessä tornissa ongelmat vaikeutuvat ja rangaistukset pahenevat jatkuvasti. Seurausta tai mahdollista palkintoa kaikkien ongelmien ratkaisemisesta ei tunneta. Torni on tietoinen kone, joka havaitsee mikäli haasteen sääntöjä yritetään rikkoa, ja rankaisee rikkomuksista sen mukaisesti. Erityisesti torni kieltäytyy päästämästä sisään ryhmiä, jotka kantavat mukanaan aseita, ja rankaisee ryhmiä jotka yrittävät ottaa näytteitä tornista.
Retkikunnan perustaja on "Roland Childe". Hän kokoaa seurueen, joka koostuu toinen toistaan älykkäämmästä ja nerokkaammasta henkilöstä. "Richard Swift" on Childen vanha ystävä joka on erilaisista ongelmista kiinnostunut ja pitää ongelmienratkaisua itseisarvona. Tarina on kerrottu Swiftin näkökulmasta. "Celestine" on matemaattinen nero, joka on saanut taitonsa lahjaksi "mielenmuovaajilta". "Hirz" on menestynyt tietokonehakkeri, informaatikko ja vakoilija. "Forqueray" on retkikunnan aluksen kapteeni, ja tohtori "Trintignant" toimii retkikunnan lääkärinä.
"Turkoosit päivät" kertoo siirtokunnasta planeetalla, jonka merellä asustelee "mielenmuovaajia". Mielenmuovaajat ovat eliöitä, jotka elävät suurina muodostelmina merellä. Ne pystyvät sulauttamaan itseensä ajatukset ja mielen miltä hyvänsä oliolta joka ui meressä. Mielenmuovaajat tallettavat olioiden, ja ihmisten, ajatuksia suuriin biologisiin muisteihinsa, ja vastalahjaksi antavat joitakin tietoa takaisin niille, jotka uivat meressä. Tarinan päähenkilö "Naqi" johtaa suurta tutkimusprojektia mielenmuovaajista, kun planeetalle saapuu uusi tutkimusryhmä avaruusaluksella. Uusi tutkimusryhmä esittää olevansa kiinnostunut Naqin projektista, mutta todellisuudessa heidän motiivinsa onkin täysin erilainen. Aidon motiivin sivuilmiönä koko planeetan turvallisuus vaarantuu.
Napanuora
Napanuora () on ihmisillä noin 50 cm pitkä ja 2 cm leveä kierteinen ”putki”, joka lähtee sikiön navasta ja päättyy äidin istukkaan sikiön puoleiselle pinnalle. Sen tehtävänä on suorittaa sikiön ja äidin välinen aineenvaihdunta, jonka avulla sikiö saa ravintoa ja happea, sekä poistaa kuona-aineet. Napanuorassa
kulkee kaksi napavaltimoa ja yksi napalaskimo. Myös muilla istukkanisäkkäillä ihmisen lisäksi on napanuora.
Synnytyksen jälkeen verenkierto napasuonissa taukoaa, mutta jälkivuodon ehkäisemiseksi se sidotaan läheltä vatsan pintaa lujasti, ennen kuin se katkaistaan. Jäänyt tynkä kutistuu, ja arpi jää napana vatsan pinnalle.
Terry Jones
Terence Graham Parry ”Terry” Jones (s. 1. helmikuuta 1942 Colwyn Bay, Wales) on Monty Python -ryhmän jäsenenä tunnetuksi tullut brittiläinen koomikko, ohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän opiskeli 1960-luvulla Oxfordin yliopistossa, missä tutustui Michael Paliniin, toiseen tulevaan Python-jäseneen. He aloittelivat komediauraansa brittitelevisiossa muun muassa sarjoissa "Twice a Fortnight" ja "Do Not Adjust Your Set". Monty Pythonin aikaan he kirjoittivat yhdessä sketsejä.
Jones on ohjannut Monty Python -elokuvat "Monty Pythonin hullu maailma" ("Monty Python and the Holy Grail") (yhdessä Terry Gilliamin kanssa), "Brianin elämä" ("Monty Python's the Life of Brian") ja "Monty Python – Elämän tarkoitus" ("Monty Python's Meaning of Life") sekä Python-kauden jälkeen elokuvat "Erik the Viking" ja "Kaislikossa suhisee" ("The Wind in the Willows"). Hän on myös kirjoittanut useita lastenkirjoja ja keskiaikaa käsitteleviä teoksia sekä historiadokumenttisarjoja televisiolle.
Jones on naimisissa häntä yli 40 vuotta nuoremman ruotsalaisen Anna Söderströmin kanssa ja heillä on vuonna 2011 syntynyt tytär. Syyskuussa 2016 tiedotettiin Jonesin sairastavan dementiaa ja ettei hän enää sen vuoksi pysty antamaan haastatteluita.
Gynoidi
Gynoidi (kreikan kielen sanasta γυνη – nainen) tarkoittaa robottia, joka on suunniteltu näyttämään naiselta. Vastaavasti mieheltä näyttävää robottia kutsutaan androidiksi. Terminä gynoidi ei kuitenkaan ole yhtä yleinen kuin androidi, jota usein käytetään viittaamaan kaikkiin ihmishahmoisiin robotteihin. Sanaa "gynoidi" käytti ensimmäisen kerran brittiläinen tieteiskirjailija Gwyneth Jones.
Naista ulkoisesti muistuttavista roboteista käytetään usein myös nimitystä Fembot.
Suomen kulttuuri- ja urheiluministeri
Kulttuuri- ja urheiluministeri on opetusministeriön toinen ministeri opetusministerin lisäksi. Hän on "ministeri kulttuuri- ja opetusministeriössä".
Kulttuuri- ja urheiluministeristä voidaan käyttää myös virallisen protokollan termiä toinen ministeri opetusministeriössä. Kulttuuri- ja urheiluministerin vastuualueina ovat yleensä kulttuuri- ja liikuntapolitiikka, nuorisoasiat, tekijänoikeus sekä opintotuki.
Ensimmäinen kulttuuriministeri valittiin Ahti Karjalaisen toiseen hallitukseen 1970 nimikkeellä "Ministeri opetusministeriössä". Nimike "Kulttuuriministeri" oli voimassa vuodesta 1999 vuoteen 2007. Nimi vaihtui nykyiseen Matti Vanhasen toisen hallituksen aikana vuonna 2007.
Vasemmistoliiton vetäydyttyä Kataisen hallituksesta huhtikuussa 2014 asunto- ja viestintäministeri Pia Viitanen sai vastuulleen asuntoministerin tehtävien lisäksi Paavo Arhinmäen aiemmin hoitamat kulttuuri- ja urheiluministerin tehtävät. Hänen ministerinimikkeensä vaihdettiin kulttuuri- ja asuntoministeriksi. Myöhemmin myös Vihreiden jätettyä hallituksen syyskuussa 2014 salkkujen uudelleenjaon seurauksena urheiluministerin tehtävät siirrettiin puolustusministeri Carl Haglundille. Nykyinen ministeri on kulttuuri- ja urheiluministeri Sampo Terho.
Ari Suhonen
Ari Suhonen (s. 19. joulukuuta 1965 Porvoo) on entinen suomalainen keskimatkojen juoksija. Hänen päämatkansa olivat 800 ja 1 500 metriä.
Suhonen oli 1980-luvun loppupuolella ja 1990-luvun alkupuolella Suomen paras keskimatkojen juoksija. hänen nimissään on edelleen 800 metrin Suomen ennätys 1.44,10, jonka hän juoksi Zürichissa 16. elokuuta 1989. Suomen mestaruuden Suhonen voitti 800 metrillä yhdeksän kertaa peräkkäin vuosina 1985-1993 ja 1 500 metrillä viisi kertaa vuosina 1986-1989 ja 1993. 1 500 metrillä Suhonen voitti halli-EM-kilpailujen kultaa vuonna 1988.
Suhonen voitti universiadeissa kultaa 800 metrillä ajalla 1.47,13 Duisburgissa 1989.
Jussi Järventaus
Jussi Arvi Järventaus (s. 7. kesäkuuta 1951 Helsinki) on koulutukseltaan oikeustieteen lisensiaatti ja varatuomari. Puoluetaustaltaan hän on kokoomuslainen. Järventaus toimi Paavo Lipposen I hallituksessa oikeusministerinä 13. maaliskuuta 1998 – 15. huhtikuuta 1999. Hän on ollut vuodesta 1996 lähtien Suomen Yrittäjien toimitusjohtajana.
Eero Milonoff
Eero Milonoff (s. 1. toukokuuta 1980 Helsinki) on suomalainen näyttelijä.
Milonoff valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 2005 ja toimii freelance-näyttelijänä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa "Tyttö sinä olet tähti" ja "Hymyilevä mies" sekä televisiosarjassa "Koukussa". Vuonna 2007 ensi-iltansa saaneessa "Ganes"-elokuvassa Milonoff näytteli Remu Aaltosta.
Milonoff sai tammikuussa 2019 parhaasta miessivuosasta ruotsalaisen Guldbagge-palkinnon. Hän näytteli fantasiaelokuvassa "Raja" ("Gräns") yhteiskunnan ulkopuolelle vetäytynyttä erakkoa Vorea.
Milonoffin veljiä ovat Aleksi Milonoff, Juho Milonoff sekä Tuomas Milonoff. Heidän isänsä on ohjaaja ja näyttelijä Pekka Milonoff.
Tuula Linnainmaa
Tuula Maj-Lis Linnainmaa (o.s. "Forss", s. 8. tammikuuta 1942 Hämeenlinna) on suomalainen poliitikko. Hän oli Etelä-Suomen läänin maaherra 1997–2003, kokoomuksen kansanedustaja 1987–1997 ja liikenneministeri Lipposen I hallituksessa 1995–1997. Linnainmaa oli Espoon kaupunginvaltuuston jäsen 1985–1992 ja kaupunginhallituksen jäsen 1985–1990.
Linnainmaa valmistui ylioppilaaksi vuonna 1961 Hämeenlinnan tyttölyseosta, ylioppilasmerkonomiksi vuonna 1962 Hämeenlinnan kauppaoppilaitoksesta ja valtiotieteiden kandidaatiksi vuonna 1973 Helsingin yliopistosta. Ennen eduskuntaa hän työskenteli konttoripäällikkönä ja perheyrittäjänä 1972–1987.
Eläkkeelle jäätyään Linnainmaa on opiskellut maalaamista.
Terttu Huttu-Juntunen
Terttu Aulikki Huttu-Juntunen (o.s. "Huttu", s. 15. huhtikuuta 1951 Suomussalmi) on suomalainen vasemmistoliiton entinen kansanedustaja ja ministeri.
Huttu-Juntunen oli kansanedustajana Oulun vaalipiiristä vuosina 1995–1999. Hän putosi eduskunnasta vuoden 1999 eduskuntavaaleissa, vaikka hänen henkilökohtainen äänimääränsä kasvoi. Hän toimi toisena sosiaali- ja terveysministerinä Lipposen I hallituksessa 13. huhtikuuta 1995 – 15. huhtikuuta 1999.
Koulutukseltaan Huttu-Juntunen on sosionomi. Hän jäi vuonna 2015 eläkkeelle Kainuun sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymän lapsiperheiden sosiaalipalveluiden vastuualuepäällikön toimesta. Hän on Kunnallisalan kehittämissäätiön varapuheenjohtaja.
Tasavallan presidentti myönsi Huttu-Juntusella toukokuussa 2015 sosiaalineuvoksen arvonimen.
Vanginvartija
Vanginvartija on henkilö, joka työskentelee vankilassa. Vanginvartijat pitävät huolen siitä, että jokainen vanki menee selliinsä tiettyyn aikaan eikä yritä karata vankilasta. Suomessa vanginvartijat ovat valtion palveluksessa olevia virkamiehiä.
Vanginvartijalta odotetaan hyvää fyysistä ja henkistä kuntoa. Vanginvartijan on näytettävä hyvää esimerkkiä vangeille. Suomessa vankeinhoidon perustutkinto on ammatillinen koulutus vankiloiden valvonta- ja ohjaustehtäviin. Tutkinnon laajuus on 53 opintoviikkoa ja siihen kuuluu opintoja Rikosseuraamusalan koulutuskeskuksessa (RSKK) (entinen Vankeinhoidon koulutuskeskus) sekä käytännön opintoja ja työharjoittelua vankiloissa.
Vartijan työtä ohjaavat vankeinhoidon lainsäädäntö, määräykset ja ohjeet. Valtion virkamiehenä hän noudattaa työssään yleisiä hallinto-oikeudellisia periaatteita ja virkamiehiä koskevia erityissäännöksiä. Yksityiskohtainen vartijan toimenkuva kerrotaan laitoksen työjärjestyksessä.
Suuri osa vartijan tehtävistä on laitoksen päivittäisestä toiminnasta huolehtimista, valvontaa ja vangin selviytymisen tukemista. Vartija ohjaa laitostoimintojen sujumista, kuten aamutoimia, ruokailua, työntekoa, opiskelua, siivousta ja kuljetuksia. Vartijan tehtävät liittyvät erityisesti täytäntöönpanon turvaamiseen ja järjestyksen ylläpitämiseen. Vartija tarkastaa vangit, heidän käytössään olevat tilat sekä asunto-osastot ja työpisteet. Vartioinnin ja valvonnan luonne ja määrä vaihtelevat laitoksittain. Monissa laitoksissa vartija osallistuu myös toiminnan ohjaamiseen työverstailla, kuntoutuksessa ja vankien vapaa-aikana. Vartijoita työskentelee myös terveydenhuollon ja koulutuksen alueilla, esimerkiksi vankilan poliklinikalla, kirjastossa tai koulussa. Vartijat tekevät useimmiten vuorotyötä.
Vartija vastaanottaa vangit laitokseen ja perehdyttää heidät. Hän neuvoo, valvoo ja ohjaa asunto-osastolla olevia vankeja. Vankilan työntekijöistä vartija on eniten vuorovaikutuksessa vangin kanssa. Vartija kuljettaa vangit laitoksen ulkopuolelle, muun muassa oikeusistuimiin, sairaalaan ja tarvittaessa toimii saattajana poistumisluvalla. Vartija valvoo vangin ja hänen omaistensa tapaamisia. Hän ohjaa ja opastaa vankilaan tulevia viranomaisia, vapaaehtoistyöntekijöitä ja muita yksityisiä henkilöitä sekä huolehtii osaltaan siitä, että vierailun tarkoitus toteutuu.
Vartijan tehtävät voidaan jaotella seuraaviin osa-alueisiin:
Vankeinhoitolaitoksen vartijan tehtäväkuva on muuttunut entistä monipuolisemmaksi ja vartijalla on yhä tärkeämpi rooli rangaistusajan suunnitelman toteuttamisessa ja kaikissa vangin päivittäiseen elämään liittyvissä kysymyksissä. Vartijan henkilökohtainen panos ja vastuu vankia koskevissa ratkaisuissa korostuu, minkä lisäksi vartija osallistuu moniammatillisiin tiimeihin.