hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Pohjalla (elokuva)
Pohjalla on japanilainen elokuva vuodelta 1957. Akira Kurosawan ohjaama ja käsikirjoittama elokuva tuo Maksim Gorkin näytelmän Edo-kauden japanilaiseen asuntolaan.
Jean Renoir on tehnyt Gorkin aiheesta oman versionsa.
Ring 2
Ring 2 on vuonna 2005 valmistunut yhdysvaltalainen kauhuelokuva, joka on jatko-osa elokuvaan Ring. Ring perustuu japanilaiseen Ringu-elokuvaan. Ring 2:n ohjasi Hideo Nakata, joka oli ohjannut myös alkuperäisen japanilaisen elokuvan.
Elokuvan ensi-ilta oli 18. maaliskuuta 2005.
Puoli vuotta on kulunut. Rachel Keller ja hänen poikansa Aidan ovat muuttaneet Seattleen karkuun Samaralta. Rachel aloittaa uuden työnsä "Daily Astroniassa", paikallisessa uutislehdessä.
Rachel ei ehdi tuntea oloansa turvalliseksi kauan, kun Samara on jo hänen takanaan valmiina työntöön. Rachel näkee Samaran uhrin, Jaken, kasvoilta ne merkit, jotka näkyvät Samaran tappamisen jälkeen. Ennen kuin Rachel lähtee autosta, jossa Jaken ruumis on, Samara ilmestyy ruumispussista huutaen: ""Minä löysin teidät"".
Rachel löytää videonauhan ja yrittää polttaa sen, mutta samaan aikaan Rachelin kodin televisioon ilmestyy kuva kaivosta, jonne Samara on hukutettu. (Viimeinen kuva kirotulla videolla) Samara nappaa Aidanin televisioon ja siitä alkavat oudot tapahtumat, joihin kuuluvat muun muassa Samaran ilmestyminen valokuviin ja peurojen hyökkäys.
Rachel käy myös Samaran oikean äidin luona, joka salaperäisesti kehottaa Rachelia tappamaan oman poikansa siinä toivossa, että kirotut henget jättäisivät heidät rauhaan.
Rachel päättää muuttaa jälleen pois ja lähtee evakkoon vähäksi aikaa työkaverinsa luo. Aidan kärsii oudosta kuumeesta ja on kylmissään, joten Rachel vie hänet lämpimään kylpyyn. Aivan kuin Samarakin, Aidan tuntuu pelkäävän kylpyammeen vettä. Rachelin tullessa takaisin hakemasta tavaroita kotoa, kylpyhuone tulvii vettä, ja kaikki vedet "valuvat" ylöspäin. Vähän aikaa Rachel luulee hukuttavansa Samara Morgania, mutta juuri työkaverin tullessa kylpyhuoneeseen poika muuttuu takaisin ennalleen. Työkaveri luulee Rachelia hulluksi ja vie Rachelin ja Aidanin sairaalaan.
Erinäisten tapahtumien jälkeen Aidan pääsee sairaalasta kotiin, tapatuttaen samalla hoitajansa. Kotona Rachel järkyttyy huomatessaan Samaran tappaneen myös hänen työkaverinsa ja ymmärtäessään Samaran menneen poikansa sisälle ja koettaa laitatuttaa poikaansa nukkumaan. Mutta Aidan, eli Samara sanoo: ""Kuolleet eivät koskaan nuku"", joten Rachel nukuttaa Aidanin unilääkkeellä.
Aidanin nukahtamisen jälkeen Rachel koettaa hukuttaa Samaran Aidanin sisällä kylpyammeeseen. Silloin Aidan herää ja sanoo: ""Rachel, mitä sinä teet? Se olen minä."". Mutta Rachel hukuttaa ja pian Samaran haamu menee pois Aidanin ruumiista ja Aidan herää. Mutta Samara tulee takaisin ja viekin Rachelin television läpi kaivoon, josta Rachel kiipeää ylös itse Samara perässään. Lopulta nainen onnistuu kipuamaan ylös ja sulkee kaivon kannen.
Higashiōmi
Higashiōmi () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Shigan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin kaakkoisosassa ja ulottuu idän Suzukavuorilta Mien prefektuurin rajalta länteen Biwajärvelle saakka. Echijoki virtaa kaupungin läpi. Higashiōmissa on 114 880 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 388,37 neliökilometriä.
Higashiōmi on kaupunkina uusi: se syntyi vuonna 2005, kun Yōkaichin kaupunki sekä Eigenjin, Gokashōn, Aitōn ja Kotōn kunnat yhdistyivät. Seuraavana vuonna siihen liittyivät vielä Notogawan ja Gamōn kunnat. Higashiōmia palvelevat JR Nishi-Nihonin Biwako-linja sekä Ōmi-rautateiden päälinja ja Yōkaichi-linja. Luotijunayhteys Tōkaidō Shinkansen kulkee kaupungin läpi, mutta sillä ei ole Higashiōmissa asemaa.
Meredith Eaton-Gilden
Meredith Hope Eaton-Gilden (s. 26. elokuuta 1974 Long Island, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi roolistaan (Emily Resnick) sarjassa "Eron lait"; myöhemmin hänet on nähty useaan otteeseen muun muassa "Boston Legalissa". Hänellä oli rooli elokuvassa "Vallaton rakkaus" (2002).
Long Islandilla, New Yorkissa syntynyt Eaton-Gilden on lyhytkasvuinen. Hän oli naimisissa toisen lyhytkasvuisen näyttelijän, Michael Gildenin kanssa vuodesta 2001, kunnes tämä teki itsemurhan 5. joulukuuta 2006. Sittemmin Eaton tapasi Brian S. Gordon -nimisen valokuvaajan ja meni tämän kanssa naimisiin 12. lokakuuta 2008.
Eaton-Gildenillä on maisterinarvo kliinisessä psykologiassa.
Carl Douglas
Carl Douglas (s. 10. toukokuuta 1942) on jamaikalaissyntyinen laulaja, joka tunnetaan erityisesti vuoden 1974 hittikappaleestaan ”Kung Fu Fighting”. Aikakauden kungfu-elokuvien ja -televisiosarjojen innoittama kappale nousi monissa maissa musiikkilistojen kärkeen, ja sitä myytiin maailmanlaajuisesti yli yhdeksän miljoonaa kappaletta.
Jamaikalla syntynyt Douglas vietti osan lapsuudestaan Kaliforniassa ja opiskeli äänisuunnittelua Englannissa. Hänen siellä perustamansa yhtye nimeltä Big Stampede julkaisi 1960-luvun puolivälissä pari singleä. Asuttuaan välillä jonkin aikaa Espanjassa Douglas palasi Englantiin ja päätyi studiolaulajaksi Pye Recordsille. Vuonna 1972 hän tutustui tuottaja Bidduun elokuvan "Shannon − armoton agentti" musiikin äänityksissä, ja kun he olivat kaksi vuotta myöhemmin äänittämässä erästä kappaletta, he päätyivät nauhoittamaan b-puolta varten Douglasin aiemmin tekemän sanoituksen perusteella pikaisesti kokoon kyhätyn ”Kung Fu Fightingin”. Levy-yhtiön kehotuksesta se vaihdettiin a-puoleksi.
Kun ”Kung Fu Fightingista” tuli hitti, levy-yhtiö tuotti pikaisesti markkinoille albumin "Kung Fu Fighting and Other Great Love Songs". Douglasin myöhemmät singlet, kuten ”Dance the Kung Fu” ja ”Run Back”, eivät enää saaneet ensihittiä vastaavaa suosiota. Hän julkaisi vielä albumit "Love, Peace and Happiness" (1979) ja "Keep Pleasing Me" (1983). Sittemmin Douglas muutti Saksan Hampuriin ja perusti elokuva- ja mainosmusiikkiin keskittyneen tuotantoyhtiön.
Mr. Airplane Man
Mr. Airplane Man on yhdysvaltalainen blues-rock-yhtye. Yhtye koostuu kahdesta bostonilaisnaisesta, kitaristi-solisti Margaret Garrettista sekä rumpali-kosketinsoittaja Tara McManusista. Yhtye perustettiin McManusin arvion mukaan noin vuonna 1998, joskin hän soitti musiikkia Garrettin kanssa jo vuodesta 1996. Yhtyeen nimi tulee Howlin' Wolfin samannimisesta kappaleesta.
Valle Mäkelä
Valle Mäkelä (s. 2. helmikuuta 1986 Laitila) on suomalainen autourheilija. Autourheilun hän aloitti n. 4-vuotiaana. Uransa aikana hän on saavuttanut mm. lukuisia kartingin Suomen mestaruuksia sekä Suomen ja Englannin mestaruudet Formula Fordeissa. Mäkelä on myös kilpaillut menestyksekkäästi mm. Formula Renault-, WTCC, Formula BMW, Formula Star Mazda- sekä Formula Le Mans -sarjoissa. Kaudella 2009 hän kilpaili sveitsiläisessä Hope Polevision tallissa Formula Le Mans -sarjassa ajajaparinaan sveitsiläinen Matias Beche. Mäkelä & Beche sijoittuivat koko kauden lopputuloksissa toisiksi.
Maurice Stokes
Maurice Stokes (17. kesäkuuta 1933 – 6. huhtikuuta 1970) oli yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi nykyisessä Sacramento Kingsissä vuosina 1955–1958.
Stokes voitti ensimmäisen kautensa jälkeen parhaalle tulokkaalle myönnettävän NBA:n "Rookie of the Year" -palkinnon.
Stokes loukkaantui ottelussa 12. maaliskuuta 1958 ja toipui nopeasti ennalleen, kunnes hänen saamansa aivovaurio alkoi 15. maaliskuuta oireilla hälyttävästi. Stokes joutui koomaan ja halvaantui pysyvästi. Hän kuoli vain 36-vuotiaana.
Stokes kelpuutettiin Basketball Hall of Fameen syyskuussa 2004.
The New Order
The New Order on thrash metal -yhtye Testamentin vuonna 1988 julkaistu toinen studioalbumi. Se oli yhtyeen läpimurtoalbumi ja nosti Testamentin ensimmäistä kertaa suuren yleisön tietoisuuteen. Albumilta julkaistiin singlenä kappaleet "Trial by Fire" ja "The Preacher"."Nobody's Fault" on coverversio Aerosmithin kappaleesta. Kappaleet "Hypnosis" ja "Musical Death (A Dirge)" ovat instrumentaaleja.
Sara Seegar
Sara Seegar Stone (1. heinäkuuta 1914 – 12. elokuuta 1990) oli yhdysvaltalainen näyttelijätär. Hän näytteli televisiossa 1930-luvun lopusta aina pitkälle 1970-luvulle saakka. Hänen tunnetuimpia rooleja on ollut muun muassa sarjoissa "Dennis the Menace" ja "Bewitched". Hän oli naimisissa vuodesta 1942 lähtien, aina kuolemaansa asti näyttelijä Ezra Stonen kanssa. Heillä on kaksi lasta. Hän oli näyttelijä Miriam Seegarin pikkusisko. Sara Seegar kuoli syksyllä 1990 aivoverenvuotoon 76-vuotiaana.
The Legacy
The Legacy voi tarkoittaa:
Lorraine Gary
Lorraine Gary (s. 16. elokuuta 1937) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muiden muassa elokuvissa "Tappajahai" (1975), "Tappajahai 2" (1978) ja "Tappajahain kosto" (1987).
Garylla oli myös "Tappajahai"-elokuvien ulkopuolisia projekteja, kuten "1941 – Anteeksi, missä on Hollywood?" (1979). Hän on naimisissa Sid Sheinbergin kanssa, ja hänellä on kaksi lasta.
Gary syntyi New Yorkissa ja opiskeli Columbian yliopistossa. Hän oli ehdolla Razzien (1988) ja Saturn Awardin (1988) saajaksi.
The Swinging Blue Jeans
The Swinging Blue Jeans on brittiläinen rockyhtye, joka soittaa hyväntuulista merseybeat–tyylistä rockia nimensä mukaisesti farmariasuissa. Yhtye vaihtoi esiintymispukunsa farmareihin saatuaan sponsorisopimuksen valmistajan kanssa. Musiikillisesti yhtye lähestyi amerikkalaista rhythm & bluesia pop-asenteella eikä yrittänytkään matkia mustaa ilmaisua, toisin kuin esimerkiksi The Animals. Yhtyeen kultakausi kesti vuodet 1963–1967, mutta se esiintyy edelleenkin nostalgiakeikoilla ympäri Eurooppaa.
The Swinging Blue Jeans perustettiin vuonna 1959 Liverpoolissa, aluksi nimellä "The Blue Genes". Alkutaival muistuttaa paljon erään toisen liverpoolilaisyhtyeen, The Beatlesin, kehitystä. Molemmat soittivat klassisessa 1960-luvun kokoonpanossa: soolokitara, rytmikitara, bassokitara ja rummut. Lisäksi kumpikin yhtye esiintyi Liverpoolin Cavern Clubilla sekä myös Star Clubilla Saksassa 1960-luvun alkupuolella. Toisin kuin The Beatlesilla, yhtyeellä ei ollut omasta takaa lauluntekijöitä. Ohjelmistoa ammennettiin amerikkalaisista perusrock-kappaleista kuten ”Tutti Frutti” tai ”Shake, Rattle and Roll”.
Alkuperäisessä kokoonpanossa soittivat laulaja-kitaristi Ray Ennis, rytmikitaristi Ralph Ellis, basisti Les Braid ja rumpali Norman Kuhlke. Aikanaan alan lehdissä kehuttiin Braidia eräänä parhaista basisteista pop-musiikissa.
Ensimmäiset kaksi singleä eivät vielä saavuttaneet vastakaikua yleisössä, mutta vuonna 1964 nousi Englannin listakakkoseksi yhtyeen kolmas single ”Hippy Hippy Shake”. Se oli aikansa tyypillinen tiukkarytminen merseybeat–kappale. Yhtye pääsi esiintymään BBC:n kaikkien aikojen ensimmäiseen "Top of the Pops" -musiikkiohjelmaan.
Samana vuonna ilmestyneet ”Good Golly Miss Molly” sekä ”You're No Good” olivat myös hittejä, samoin William J. Ridleyn tuottama albumi ”Blue Jeans A' Swinging”. 1960-luvun loppupuolella yhtyeen menestys hiipui, ja yhtye hajosi väliaikaisesti vuonna 1968. Myöhempiä vaiheita ovat leimanneet lukuisat miehistömuutokset. Alkuperäisistä jäsenistä Les Braid oli mukana vuoteen 2005 ja terveytensä nopeaan heikkenemiseen asti. Ray Ennis ilmoitti eläköitymisestään toukokuussa 2010. Nykyisin kiertävään kokoonpanoon ei siis kuulu yhtään alkuperäisjäsentä.
The Swinging Blue Jeans on esiintynyt muutaman kerran Suomessa, muun muassa Kemin työväentalolla 7.10.1965, Kovan Päivän Ilta ry:n järjestämällä keikalla Parikkalassa heinäkuussa 2013, Viikinsaaren maihinnousussa Tampereella 2009 ja Ilovaarirockissa 2001.
Rudy Galindo
Val Joe ”Rudy” Galindo (s. 7. syyskuuta 1969) on yhdysvaltalainen taitoluistelija. Hän on menestynyt urallaan sekä yksin- että pariluistelussa.
Galindo on Yhdysvaltain-mestari miesten yksinluistelussa vuodelta 1996 ja pariluistelussa vuosilta 1989–1990 parinsa Kristi Yamaguchin kanssa.
Maailmanmestaruuskilpailuissa Galindo ylsi pronssille vuonna 1996. Jo ennen aikuisuraansa hän oli sekä yksin- että pariluistelun juniorimaailmanmestari.
Galindo on meksikonamerikkalainen ja kasvoi parakki- ja asuntovaunukylässä. Galindo on avoimesti homoseksuaali ja kärsii HIV-infektiosta, joka diagnosoitiin vuonna 2000. Hänellä on tekolonkat.
Galindon veli kuoli AIDSiin ja isä sydänkohtaukseen.
Altena
Altena on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa Saksassa. Sen pinta-ala on 44,29 km² . Vuoden 2011 väestönlaskennassa siellä oli 18 218 asukasta.
The Legacy (Testamentin albumi)
The Legacy on thrash metal -yhtye Testamentin vuonna 1987 julkaistu debyyttialbumi. Albumi jäi melko vähälle huomiolle mediassa, mutta siitä tuli suosittu thrash metal -piireissä.
Punaparta (elokuva)
Punaparta on japanilainen elokuva vuodelta 1965. Akira Kurosawan ohjaama elokuva kertoo maalaislääkärin ja hänen harjoitteijansa välisestä suhteesta. Yli kolmetuntinen Punaparta oli Kurosawan viimeinen mustavalkoinen elokuva. Eräiden arvostelijoiden mukaan se on harvinainen tapaus: onnistunut elokuva, joka kertoo hyvästä ihmisestä.
Elokuva oli myös Kurosawan ja Toshiro Mifunen viimeinen yhteistyö.
"Punaparta" sai Suomessa ensi-iltansa vasta 1979, jolloin se sai suomalaisilta elokuvakriitikoilta kolmanneksi eniten ääniä elokuvakerholehti Projektion järjestämässä äänestyksessä vuoden parhaista ensi-iltaelokuvista.
Urpo Lauri
Urpo Lauri (8. heinäkuuta 1919 Suursaari – 31. tammikuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen teatteriohjaaja, radiokuunnelmien ohjaaja, dramaturgi ja kääntäjä. Hän on dramatisoinut F. E. Sillanpään kolme kirjaa "Elämä ja aurinko" (1956), "Hiltu ja Ragnar" (1956) ja "Miehen tie" (1958). Hänen ohjaamiaan kuunnelmia ovat muun muassa Eugene O'Neillin "Elektran on murhe" ja Leo Tolstoin novelliin perustuva "Paljonko ihminen tarvitsee maata". Hän voitti myös vuoden 1955 parhaan käsikirjoituksen Jussi-palkinnon Roland af Hällströmin kanssa elokuvasta "Ryysyrannan Jooseppi".
Käsikirjoittajana.
Peter Greene
Peter Greene (s. 8. lokakuuta 1965, Montclair, New Jersey) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Greene teki ensimmäiset elokuva -ja televisioroolinsa 1990-luvun alkupuolella. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvissa "Pulp Fiction – tarinoita väkivallasta", jossa hän esitti rasisistista poliisia Zediä, ja "The Mask – naamiosta", jossa hän esitti Dorian Tyrell -nimistä roistoa.
Greenen ura on jatkunut vakaana, mutta hän ei ole ainakaan toistaiseksi päätynyt pääosarooleihin.
Bear Stearns
The Bear Stearns Companies, Inc. eli Bear Stearns oli yhdysvaltalainen investointipankki. Bear Stearns oli viimeisenä toimintavuonnaan Yhdysvaltojen viidenneksi suurin ja yksi maailman merkittävimmistä investointipankeista. Yrityksen perustivat vuonna 1923 Joseph Bear, Robert Stearns ja Harold Mayer. Yhtiön pääkonttori sijaitsi Manhattanilla ja sillä oli noin 14 000 työntekijää.
Bear Stearns ajautui vakaviin vaikeuksiin vuonna 2007 alkaneen subprime-kriisin aiheuttamien likviditeettiongelmien vuoksi. Maaliskuussa 2008 Yhdysvaltain keskuspankki (FED) järjesti yritykselle hätälainoitusta, mutta se ei riittänyt. Kriisi laukesi, kun 16. maaliskuuta 2008 JPMorgan Chase tarjoutui ostamaan yhtiön. Bear Stearnsin osakekurssi oli ollut vielä tammikuussa 2007 huimat 172 dollaria – nyt sen osakkeet myytiin 10 dollarin kappalehintaan JPMorgan Chaselle (alkuperäinen hyväksytty tarjous vain 2 dollaria per osake, jota nostettiin osakkeenomistajien nostaman ryhmäkanteen sovitteluna). FED solmi lisäksi JPMorgan Chasen kanssa 29 miljardin dollarin lainasopimuksen Bear Stearnsin epälikvidin omaisuuden haltuunottoon liittyvän riskin kattamiseksi.
Bear Stearnsin toiminta päättyi 30. toukokuuta 2008.
Christer Sjögren
Christer Sjögren (s. 6. huhtikuuta 1950 Hagfors, Ruotsi) on ruotsalainen dansband- ja rock-laulaja. Hänet tunnetaan Vikingarna-yhtyeen laulajana.
Vuonna 1978 hänestä tuli Vikingarnan jäsen. Sitä ennen hän lauloi yhtyeessä Pelles Orkester.
Hän pääsi kappaleella "I Love Europe" 15. maaliskuuta 2008 järjestettävään Melodifestivaleniin, jossa valittiin Ruotsin edustaja vuoden 2008 Eurovision laulukilpailuun. Valituksi tuli kuitenkin Charlotte Perrelli.
Elän pelossa
Elän pelossa on japanilainen elokuva vuodelta 1955. Sen on ohjannut Akira Kurosawa. Elokuva kertoo miehestä, joka pelkää ydinsotaa ja päättää viedä perheensä turvaan Brasiliaan. Se on valmistumisaikansa Japania kuvaava pureva satiiri, joka etääntyy ohjaajan aiempien teosten ihanteista. Elokuvassa on nähty yhteyksiä Shakespearen "Kuningas Leariin".
Sanna Nielsen
Sanna Nielsen (s. 27. marraskuuta 1984) on ruotsalainen laulaja. Hän on kotoisin Bromöllasta, Skånesta.
Sanna Nielsen on osallistunut useita kertoja Melodifestivaleniin. Huomioitavaa on, että hän on osallistuessaan aina päässyt finaaliin asti, vaikkakaan voittoa ei tullut ennen vuotta 2014.
Sanna debytoi Ruotsin euroviisukarsinnassa vuonna 2001 kappaleella "I går, i dag" sijoittuen kolmanneksi. Vuonna 2003 hän sijoittui viidenneksi kappaleella "Hela världen för mig", joka keikkui Ruotsin radion Svensktoppen-listalla peräti 35 viikkoa. Kolmannen kerran Sanna Nielsen nähtiin Melodifestivalen-lavalla laulamassa vuonna 2005 Fredrik Kempen kanssa "Du och jag mot världen" -duettoa. Tuolloin sijoitukseksi tuli kahdeksas. 2007 Sannan saaliina oli seitsemäs sija kappaleella "Vågar du, vågar jag".
Vuonna 2008 Sanna Nielsen kyynelehti lavalla laulaessaan "Empty room"-balladia. Tämä oli hänen ensimmäinen osallistumisensa englanninkielisellä laululla. Juryt jättivät kappaleen kolmanneksi 74 pisteellä, mutta puhelinäänestäjien mielestä laulu oli illan paras ansaiten heiltä 132 pistettä. Yhteispistemäärällä 206 "Empty room" sijoittui kuitenkin vasta toiseksi Charlotte Perrellin viedessä voiton.
Vuonna 2011 Sanna Nielsen oli jälleen Melodifestivalen-finaalissa kamppailemassa edustuspaikasta Düsseldorfissa järjestettävään Eurovision laulukilpailuun. Kappaleen nimi oli "I'm in love" ja se sijoittui neljänneksi. Vuoden 2014 Melodifestivalenin Nielsen voitti kappaleella "Undo" ja edusti Ruotsia Eurovision laulukilpailussa Kööpenhaminassa. Nielsen sijoittui kilpailussa kolmanneksi.
Priscilla Lawson
Priscilla Lawson (oik. Shortridge, 8. maaliskuuta 1914 Indianapolis, Indiana, Yhdysvallat – 27. elokuuta 1958 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten prinsessa Auran roolista Flash Gordon -sarjaelokuvassa 1936.
Hän voitti kauneuskilpailut Miamissa 1935 ja sai sen ansiosta elokuvasopimuksen Universalin kanssa. Hän sai prinsessa Auran roolin Flash Gordon -sarjakuvaan perustuvassa 13-osaisessa sarjaelokuvassa 1936, mutta Universal ei jatkanut hänen sopimustaan. Hän näytteli sivuosia Paramountin ja MGM:n elokuvissa ennen kuin lopetti näyttelemisen 1941. Hän oli aikanaan tunnetumpi avioliitostaan B-elokuvatähden Alan Curtisin kanssa kuin elokuvistaan.
Hän kuoli 44-vuotiaana mahahaavan aiheuttamaan verenvuotoon.
Sibel Redzep
Sibel Redzep (, s. 12. joulukuuta 1987) on makedonialais-turkkilaista alkuperää oleva ruotsalainen poplaulaja. Hän tuli tunnetuksi päästyään finaaliin ruotsalaisessa "Idol"-kisassa vuonna 2005.
Redzep osallistui balladilla "That is Where I'll Go" 15. maaliskuuta 2008 järjestettävään Melodifestivaleniin, jossa valitaan Ruotsin edustaja vuoden 2008 Eurovision laulukilpailuun. Edustajaksi valittiin kuitenkin Charlotte Perrelli.
Marienhof
Marienhof oli vuosina 1992–2011 tehty saksalainen saippuasarja. Sen ensimmäinen jakso esitettiin Saksassa 1. lokakuuta 1992 Das Erste -kanavalla ja viimeinen jakso 15. kesäkuuta 2011.
Sarjan ensimmäiset 52 jaksoa olivat 45 minuutin mittaisia, ja sarjaa esitettiin Saksassa kaksi kertaa viikossa. Jaksosta 53 lähtien jakson pituutta lyhennettiin puoleen tuntiin, ja sarjaa alettiin esittää päivittäin. Sarjan tapahtumat sijoittuvat Kölnin kuvitteelliseen Marienhofin kaupunginosaan sekä siellä sijaitsevaan ostoskeskukseen.
Sarjaan tuotettiin kaiken kaikkiaan 4 053 jaksoa. Sarjan monista roolihenkilöistä ainoana alusta loppuun asti oli mukana Viktoria Bramsin esittämä Inge Busch. Sarjassa nähtiin vuosien varrella 25 häät, 48 kuolemaa ja 13 syntymää.
Suomessa televisiokanava MTV3 esitti "Marienhofin" jaksoja vuosina 1994–2002. Kesällä 2010 sarja palasi joksikin aikaa Suomen televisioon, kun Sub alkoi esittää sarjaa jaksosta 3 614 alkaen.
Sarjan tunnusmusiikkina on Kismet/SOS-yhtyeen kappale ”Es wird viel passieren”.
Wanda Panfil
Wanda Marianna Panfil-Gonzales (s. 26. tammikuuta 1959) on puolalainen kestävyysjuoksija. Hän edusti maataan kaksissa kesäolympialaisissa vuosina 1988 ja 1992.
Panfil voitti naisten maratonin maailmanmestaruuden yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa Tokiossa 1991. Hän oli naisten 5 000 metrin nelinkertainen Puolan-mestari (1985, 1987–1989) sekä Puolan vuoden urheilija vuosina 1990 ja 1991.
Panfil voitti Lontoon (1990), Nagoyan (1990), New Yorkin (1990) ja Bostonin (1991) maratonit.
No Quarter (modifikaatio)
No Quarter on "n" modifikaatio. Se sisältää samanlaisia ominaisuuksia kuin "ETPub" ja "Jaymod", kuten esimerkiksi kuolleena näyttelemisen, puukon heittämisen ja myrkkypiikin. "No Quarter" sisältää myös uusia ominaisuuksia, kuten uusia ääniä, aseita, univormuja, palkintoja, korjauksia sekä taitojen taso 9. No Quarterin uusin versio on 1.2.9, joka vaatii toimiakseen "Enemy Territoryn" version 2.60b/d.
Live Through This
Live Through This on Hole-yhtyeen vuonna 1994 julkaistu pitkäsoitto. Se on yhtyeen toinen julkaistu albumi. Albumi sisältää yhtyeen keulakuvan Courtney Loven kuolleen puolison Kurt Cobainin (Nirvana) laulua. Hole tuli kyseisellä albumilla suosituksi singlejen "Miss World", "Doll Parts" ja "Violet" siivittämänä. Yhtyeen basisti Kristen Pfaff kuoli heroiinin yliannostukseen pari kuukautta albumin julkaisun jälkeen ja hänet korvasi Melissa Auf der Maur.Vuonna 1996 "Asking for It" -kappaleesta löydettiin versio, jossa Kurt Cobainin laulu on selkästi kuultavissa. Courtney Love onkin maininnut, että Cobainin taustalaulua on monissa albumin kappaleissa.
Cobain tuli lokakuussa 1993 kesken Nirvana-yhtyeen "In Utero" -kiertueen tapamaan silloista vaimoaan Courtney Lovea ja lauloi taustoja kappaleissa "Miss World", "Doll Parts", "Asking for It", "Violet" ja "Softer, Softest", joista "Asking for It" -kappaleessa voi kuulla hänen ääntään parhaiten, kuten myös kappaleen "Softer, Softest" loppupuoliskolla.
Frederic Edwin Church
Frederic Edwin Church (4. toukokuuta 1826 Hartford, Connecticut – 7. huhtikuuta 1900) oli yhdysvaltalainen taidemaalari. Church kuului aikansa maineikkaimpiin maisemamaalareihin. Church sai työhönsä vaikutteita useista matkoistaan eri puolilla maailmaa. Hän kuului Hudson River -koulukuntaan.
Hänen töidensä joukossa on suurikokoinen "The Heart of the Andes" (1859), joka tätä nykyä sijaitsee Metropolitan Museum of Artin kokoelmissa.
Church pääsi 18-vuotiaana opiskelemaan Thomas Colen johdolla. Church meni vuonna 1860 naimisiin Isabel Carnesin kanssa. Parin kaksi ensimmäistä lasta menehtyivät maaliskuussa 1863 kurkkumätään.
Thomas Cole
Thomas Cole (1. helmikuuta 1801 – 11. helmikuuta 1848) oli taidemaalari. Hän syntyi Englannin Lancashiressa, mutta muutti vuonna 1818 perheineen Yhdysvaltoihin, jossa hän kuoli pian 47 vuotta täytettyään.
Cole muistetaan Hudson River koulukunnan perustajana. Hän tuli tunnetuksi maisemamaalarina.
Cole opetti 1840-luvulla perintönsä jatkajaa Frederic Edwin Churchia.
Elegies
Elegies on heavy metal -yhtye Machine Menin toinen studioalbumi, joka julkaistiin Saksassa 8. elokuuta 2005. Muualla Euroopassa 22.8.2005, Japanissa 26.10.2005
Pahat nukkuvat hyvin
Pahat nukkuvat hyvin on japanilainen elokuva vuodelta 1960. Akira Kurosawan ohjaama elokuva kertoo miehestä, joka pyrkii kostamaan isänsä kuoleman. Se on valmistumisaikansa Japania kuvaava pureva satiiri, joka etääntyy ohjaajansa aiempien teosten ihanteista. Elokuvassa on nähty yhteyksiä Shakespearen Hamletiin.
Masa Mainio
Masa Mainio () on ruotsalaisen lasten- ja nuortenkirjailijan George Johanssonin luoma kuvitteellinen hahmo. Masa Mainio kerää erilaisia tavaroita ja rakentaa niistä kaikenlaista uutta. Hänellä on myös bokseri nimeltä Molla.
Masa Mainiosta on kirjoitettu kirjoja, joita on julkaistu suomen kielellä yhdeksän kappaletta. Hahmo tunnetaan myös tietokonepeleistä, jossa voi rakentaa kaikenlaista uutta omistamillaan osilla, oman luovuutensa mukaan. Hahmoon perustuu myös kaksi suomenkielistä elokuvaa "Masa Mainio Rakentaa" ja "Masa Mainio - Täydessä vauhdissa".
"Rakenna autoja Masa Mainion kanssa" on peli, jossa voi rakentaa autoja omistamillaan osilla, oman luovuutensa mukaan. Pelissä voi saada diplomeja ja auttaa Masan ystäviä. Pelissä on autonäyttely, johon voi viedä autoja ja tuomari antaa autolle pisteet. Pelissä on myös Lahnaston rata -niminen kilparata jossa voit testata kuinka nopeaa autosi kulkee. Kun peliä pelaa eteenpäin, voi löytää autoon useita moottoreita ja muita osia mm. rakettimoottorin tai kaivurin renkaat.
Rakenna autoja Masa Mainion kanssa on ensimmäinen Rakenna Masa Mainion kanssa- sarjan peli ja se on vuodelta 1997.
"Rakenna veneitä Masa Mainion kanssa" on peli, jossa voi rakentaa veneitä omistamillaan osilla, oman luovuutensa mukaan. Pelissä on venenäyttely, johon voi viedä veneensä ja tuomari antaa pisteet.
Peli on toinen Rakenna Masa Mainion kanssa- sarjan peli ja se on vuodelta 1998.
"Rakenna lentokoneita Masa Mainion kanssa" on peli, jossa voi rakentaa lentokoneen 
omistamillaan osilla, oman luovuutensa mukaan. Pelissä voi saada diplomeja ja auttaa Masan ystäviä.
Peli on kolmas Rakenna Masa Mainion kanssa- sarjan peli ja se on vuodelta 2000.
"Rakenna taloja Masa Mainion kanssa" on peli, jossa voi rakentaa talon omistamillaan osilla, oman luovuutensa mukaan. Pelissä autetaan Masan ystäviä ja heiltä saa osia talon rakennusta varten.
Peli on neljäs Rakenna Masa Mainion kanssa- sarjan peli ja se on vuodelta 2002.
On viideskin Masa Mainio peli nimeltä Rakenna avaruussukkuloita Masa Mainion kanssa, mutta tätä ei ole suomennettu. Peli on viides Rakenna Masa Mainion kanssa- sarjan peli ja se on vuodelta 2004.
Kaikki Masa Mainio pelit on julkaissut Elävät Kirjat/Pan Vision
Yojimbo – onnensoturi
Yojimbo – onnensoturi on japanilainen elokuva vuodelta 1961. Akira Kurosawan ohjaama veijarimainen samuraielokuva kertoo roninista, isännättömästä samuraista, joka tulee sotaherrojen hallitsemaan kaupunkiin, ja saa kaikki sotaherrat palkkaamaan itsensä suojaksi toisia sotaherroja vastaan. 
Elokuva on saanut vaikutteita Dashiell Hammettin kirjasta "Red Harvest" (1927) ja lännenelokuvista, ennen muuta John Fordin tuotannosta. 
Yojimbo itse puolestaan on ollut mm. Sergio Leonen esikuvana, mikä näkyy selkeästi elokuvassa "Kourallinen dollareita". Elokuvien juonet ovat samanlaiset, "Kourallinen dollareita" on vain siirretty villiin länteen.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Yojimbon" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Amputechture
Amputechture on The Mars Voltan albumi, joka julkaistiin 12. syyskuuta 2006. Albumi oli korkeimmillaan Yhdysvaltojen albumilistan sijalla 9. ja myi avausviikollaan 59 000 kappaletta.
John C. Pemberton
John Clifford Pemberton (10. elokuuta 1814 – 13. heinäkuuta 1881), oli Yhdysvaltain armeijan ammattisotilas ja etelävaltioiden kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa. Hänet muistetaan tappiostaan ja antautumisestaan kriittisessä Vicksburgin taistelussa.
Pemberton syntyi Philadelphiassa Pennsylvaniassa. Hän valmistui USA:n sotilasakatemiasta 1837, palveli tykistössä ja sen jälkeen Meksikon-Yhdysvaltain sodassa.
Sisällissodan alussa Pemberton valitsi eron USA:n armeijasta ja liittyi konfederaation sotavoimiin, huolimatta pohjoisvaltalaisesta syntyperästään. Tämä oli ennen kaikkea hänen virginialaissyntyisen vaimonsa ja monien etelävaltioissa vietettyjen palveluvuosien seurausta, että hän tunsi uskollisuutta etelälle.
Pemberton ylennettiin kenraaliluutnantiksi 10. lokakuuta 1862, ja sijoitettiin puolustamaan Vicksburgin linnoituskaupunkia Mississippissä ja Mississippi-joella. Kohdatessaan entisen Meksikon kollegansa, aggressiivisen unionin komentajan Ulysses S. Grantin Vicksburgin sotaretkellä, Pemberton oli alivoimainen ja kenraalien vähyydestä kärsivä. Sen jälkeen kun Grant yllätti hänet ylittämällä Mississippi-joen kaupungista etelään, hän voitti Pembertonin ja kenraali Joseph E. Johnstonin useissa taisteluissa läpi Keski-Mississippin, viimein piirittäen Pembertonin Vicksburgiin. Vaikka häntä neuvottiin pakenemaan armeijansa kanssa uhraten kaupungin, Pemberton piti puoliaan kuusi viikkoa, kun sotilaat ja siviilit nääntyivät alistuvina. (Pembertoniin, hyvin tietoisena pohjoisvaltalaisesta alkuperästään, vaikutti luultavasti pelko julkisesta tuomitsemisesta petturiksi, jos hän hylkäisi Vicksburgin.) 4. heinäkuuta 1863, hän antautui kaupungin ja armeijansa mukana aiheuttaen suuren strategisen tappion etelävaltioille.
Antautumisensa jälkeen Pemberton vaihdettiin vankina ja palautettiin palvelukseen, mutta hän luopui vapaaehtoisesti kenraalin nimityksestään ja palveli sodan loppuun tykistön everstiluutnanttina, todistuksena lojaaliudestaan etelälle.
Sodan jälkeen John Pemberton asui Virginiassa farmillaan ja muutti Pennsylvaniaan 1876. Hän kuoli Penllynissä Pennsylvaniassa ja on haudattu Laurel Hillin hautausmaahan Philadelphiaan.
Sari Näre
Sari Hannele Näre (s. 13. huhtikuuta 1959) on suomalainen yhteiskuntatieteilijä.
Koulutukseltaan Näre on valtiotieteiden tohtori ja hän on sosiologian dosentti Helsingin yliopistossa. Näre on tutkinut muun muassa nuorten sukupuolikulttuuria, tyttökulttuuria ja sukupuolistuneen väkivallan muotoja. Hän on myös "Nuorisotutkimuslehden" päätoimittaja.
Näre on ollut Vihreiden edustajana Helsingin kaupunginvaltuustossa vuosina 1997–2008. Hän on toiminut muun muassa Helsingin kaupunginhallituksessa, Uudenmaan maakuntavaltuustossa, tasa-arvotoimikunnan puheenjohtajana, tarkastuslautakunnan varapuheenjohtajana ja nuorisolautakunnan varapuheenjohtajana. Näre putosi valtuustosta 1. varavaltuutetuksi vuoden 2008 vaaleissa.
Sukupuolikulttuuria ja väkivallan performatiivisuutta koskevan tutkimuksen lisäksi Näre on kirjoittanut Suomen sota-ajasta. Hän on tutkinut sota-ajan lapsuutta, nuoruutta, sukupuolikulttuurin murrosta ja toisinajattelijoiden kohtelua. Näreen Jenni Kirveen kanssa toimittama teos "Ruma sota. Talvi- ja jatkosodan vaiettu historia" oli vuoden 2008 Tieto-Finlandia-ehdokkaana. Näreen tutkimusryhmän työ on ollut virittäjänä sodan henkisiä vaikutuksia koskevalle keskustelulle.
Taage Laiho
Tapio "Taage" Laiho (s. 16. helmikuuta 1966) on suomalainen heavy metal -laulaja. Hän toimii Kilven ja sooloyhtyeensä Taage's Gangin laulajana. Aiemmin hän on ollut muun muassa yhtyeissä Altaria, Vendetta, Forceys, Justice, W.N.F., Jerusalem ja Soulshine Band. Lisäksi Laiho on laulanut monissa coveryhtyeissä ja vieraillut useiden artistien albumeilla. Kilvessä Taage toimii myös sanoittajana.
Taage Laiho toimii myös turkulaisen heavy metal -yhtye Hevinkeliumin solistina. Hevinkelium on tullut tunnetuksi metallimusiikiksi sovittamistaan virsistä. Hän toimi myös esilaulajana Suomen ensimmäisessä metallimessussa Helsingin Temppeliaukion kirkossa 29. kesäkuuta 2006.
Laiho valittiin Ghost Machineryn laulajaksi 2009.
Laiho tuomittiin 2000-luvun alkupuolella kolmen kuukauden ehdolliseen vankeuteen ja yli 20 000 euron korvauksiin työttömyyskorvausten väärinkäytöstä. Hän asuu Turussa, on naimisissa ja hänellä on kaksi kouluikäistä lasta.
Matleena Fofonoff
Matleena Fofonoff tai (o.s. Gauriloff, s. 1949 Rautaperäjärvi, Inari) on koltansaamelainen käsityömestari, joka tunnetaan koltansaamelaisten perinteisistä käsitöistä, esimerkiksi juurityöstään ja helmikirjonnastaan. Käsityön lisäksi hän on mm. kuvittanut "Õhtt eeʹǩǩ Oʹlssee da Såålla mieʹldd" (Yksi vuosi Aleksin ja Sallin kanssa).
Vuonna 2009 Matleena Fofonoff valittiin vuoden koltaksi siitä syystä, että hän on "kolttanaisen taidon ja tiedon kiteytymä"
John C. Brown
John Calvin Brown (6. tammikuuta 1827 – 17. elokuuta 1889) oli etelävaltioiden kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa ja Tennesseen kuvernööri 1871–1875 ensimmäisenä demokraattina, joka valittiin asemaan sodan jälkeen.
Brown syntyi Giles Countyssä Tennesseessä. Hänen pikkuveljensä oli kuvernööri Neill S. Brown. Hän valmistui Jackson Collegesta Columbiasta Tennesseestä vuonna 1846. Hän opiskeli lakia veljensä kanssa ja avasi oman asianajotoimiston 1848. Hän teki menestyksekkään uran lakimiehenä ennen sisällissotaa. Vuonna 1860 hän palveli presidentin valitsijamiejenä Whig-puolueelle ja kannatti tennesseeläistä John Belliä.
Brown vastusti henkilökohtaisesti eroamista unionista, mutta seurasi osavaltionsa kantaa ja taisteli etelävaltioiden puolella. Hän liittyi armeijaan aikaisin vuonna 1861 sotamiehenä konfederaation jalkaväkeen, mutta päätyi pian everstiksi 3. Tennesseen jalkaväkeen saman vuoden toukokuussa. Hänet sijoitettiin pian prikaatin komentoon, joka käsitti kolme tennesseeläisrykmenttiä.
Fort Donelsonin antautumisen jälkeen Brown joutui sotavangiksi kuudeksi kuukaudeksi ennen kuin hänet vaihdettiin elokuussa 1862. Pian sen jälkeen konfederaation sotahallinto ylensi hänet prikaatinkenraaliksi ja antoi hänen komentoonsa uuden ja isomman prikaatin, johon oli yhdistetty joukkoja Floridasta ja Mississippistä. Brown oli osa Braxton Braggin armeijaa, jonka mukana hän taisteli Kentuckyssä ja Tennesseessä 1862–1863. Brown haavoittui Perryvillen ja Chickamaugan taisteluissa johtaessaan prikaatiaan. Hänen miehensä olivat osa puolustuslinjaa Missionary Ridgessä.
Vuonna 1864 Brown taisteli Atlantan kampanjassa, ja komensi useita kertoja väliaikaisesti divisioonaa. Elokuussa hänet ylennettiin kenraalimajuriksi ja hän sai muodollisesti komentoonsa divisioonan Cheathamin armeijakunnasta. Hän haavoittui uudestaan Franklinissa, missä kuusi hänen kenraalitoveriaan kaatui. Hän oli taistelukyvytön useita kuukausia eikä liittynyt armeijaan ennen kuin Carolinojen kampanjassa huhtikuussa 1865. Hän antautui Joseph E. Johnstonin joukkojen kanssa Bennett Placessa ja armahdettiin kuukautta myöhemmin.
Sodan jälkeen Brown palasi Pulaskiin Tennesseehen ja työskenteli lakimiehenä. Hän työskenteli osavaltionsa perustuslaillisessa edustajainhuoneessa ja kuvernöörinä 1870. Hänet valittiin uudestaan virkaan 1872. Hän tavoitteli myös paikkaa senaatissa, mutta kärsi tappion entiselle presidentti Andrew Johnsonille. Hän myös vaikutti osavaltionsa koululainsäädännön syntyyn.
Brown kuoli vuonna 1889 Red Boiling Springsissä. Hänet on haudattu Maplewoodin hautausmaahan Pulaskiin toisen vaimonsa Bettien viereen.
Samuraimiekka (elokuva)
Samuraimiekka on japanilainen elokuva vuodelta 1960. Akira Kurosawan ohjaama elokuva on jatkoa elokuvalle Yojimbo – onnensoturi ja kertoo samasta roninista, isännättömästä samuraista. Nyt hän avustaa kahta herkkää ylhäisönaista ja yhdeksää amatööritaistelijaa. Elokuvassa on toimintaa ja huumoria, ja se on vähemmän synkkä kuin edeltäjänsä.
Elokuvaa on tyyliltään verrattu lännenelokuviin.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Samuraimiekan" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Metal Heaven
Metal Heaven on saksalainen metallimusiikin julkaisemiseen erikoistunut levy-yhtiö. Se perustettiin vuonna 2004 AOR Heavenin tytäryhtiöksi.
Agathodaimon (yhtye)
Agathodaimon on saksalainen vuosina 1995–2014 toiminut goottimetalliyhtye.
Tosi viilee haamujengi
Tosi viilee haamujengi ("Extreme Ghostbusters") on yhdysvaltalainen piirrossarja, joka perustuu Haamujengi-elokuvasarjaan. Se on itsenäistä jatkoa kuusi vuotta aiemmin lopetetulle The Real Ghostbusters -piirrossarjalle ja kertoo uudesta, nuoremmasta haamujengistä, jota johtaa elokuvista ja sarjasta tuttu Egon Spengler. Se on edeltäjäänsä verrattuna totisempi ja synkempi, tavoitellen enemmän varttuneempia katsojia. Tosi viileestä haamujengistä tuotettiin yhteensä 40 jaksoa, jotka esitettiin alun perin Yhdysvalloissa vuonna 1997. Sarjan tunnusmusiikin lauloi Jim Cummings.
Suomessa sarjaa esitettiin ensi kerran Nelosella vuosina 1998–1999 ja uusintana vuonna 2008 suomenkielisellä tekstityksellä. Suomenkielisestä dubbauksesta vastasi Film & Cartoon Finland. Sarjaa ehdittiin vuonna 2008 esittää vain kuusi jaksoa, mutta huhtikuussa 2009 sitä alettiin näyttää jälleen Nelosella.
Tarina sijoittuu vuosia myöhemmin The Real Ghostbusters -sarjasta, jolloin kaikki yliluonnolliset ilmiöt ovat vähentyneet tyystin ja laittaneet haamujengin pois liiketoiminnasta. Jokainen jäsen on lähtenyt omille teilleen paitsi tohtori Egon Spengler, joka asuu edelleen paloasemalla ja opettaa oppilaita paikallisessa yliopistossa paranormaaleista ilmiöistä. Kun haamuja alkaa ilmestyä uudelleen, Egon joutuu nopeasti värväämään neljä oppilastaan uudeksi Haamujengiksi. Uudessä ryhmässä ovat Egonin lisäksi Kylie Griffin; nero tyttö ja asiantuntija salaisuuksien ratkomisessa, Eduardo Rivera; kyyninen latinovetelys, Garrett Miller; pyörätuolilla liikkuva nuori atleetti ja Roland Jackson; mekaanikkonero. Mukaan pääsee myös pitkään mukana ollut Slimer, joka palaa takaisin viihdyttämään ja pilailemaan ryhmän jäsenien kustannuksella.
Ladislav Rygl (nuorempi)
Ladislav Rygl (s. 15. toukokuuta 1976 Vrchlabí) on tšekkiläinen yhdistetyn hiihtäjä ja valmentaja. Maailmancup-tasolla hän kilpaili vuosina 1996–2006. Hän voitti maailmancupissa kolme kilpailua ja sijoittui palkintokorokkeelle 13 kertaa. Kokonaiskilpailussa hän sijoittui kolmanneksi kausilla 1998–1999 ja 1999–2000. Kaudella 2000–2001 hän sijoittui kuudenneksi. Rygl oli yhdistetyssä parempi hiihtäjä kuin mäkihyppääjä ja hän oli kuusi kertaa hiihto-osuuden nopein yhdistetyn maailmancupissa.
Rygl osallistui Salt Lake Cityn ja Torinon olympialaisiin. MM-kisoihin hän osallistui vuosina 1997, 1999, 2001, 2003 ja 2005. Hänen parhaat henkilökohtaiset sijoituksensa olympialaisissa olivat 17. sija sprinttikilpailussa Torinossa 2006 ja MM-kisoissa kuudes sija Lahden 2001 normaalikilpailussa.
Ladislav Ryglin isä Ladislav Rygl oli myös yhdistetyn kilpailija ja maailmanmestari vuoden 1970 MM-kisoista.
Rygl valittiin vuonna 2014 Tšekin yhdistetyn maajoukkueen päävalmentajaksi.
Senni Eskelinen
Senni Anna Maaria Eskelinen (s. 18. lokakuuta 1986) on suomalainen sähkökanneltaja. Eskelinen on käynyt Kuopion musiikkilukion ja opiskellut sen jälkeen Sibelius-Akatemiassa kansanmusiikkiosastolla.
Yksi Eskelisen yhtyeistä on rockia, jazzia ja kansanmusiikkia yhdistelevä Stringpurée Band, jonka ensialbumi "Senni Eskelinen & Stringpurée Band" julkaistiin huhtikuussa 2008. Eskelinen soittaa kanteletta myös Nightwishin "Dark Passion Play" -albumilla. Eskelinen soittaa myös kokoonpanossa Selma.
Eskelinen on konsertoinut muun muassa Pori Jazzeilla ja Kaustinen Folk Music Festivaleilla sekä tehnyt kiertueen Japanissa Minna Padilla & The Helsinki Koto Ensemblen mukana. Hän on voittanut useita kanteleensoiton Suomen-mestaruuksia soolona ja eri kokoonpanoissa.
Frankie Valli
Frankie Valli (oik. Francis Stephen Castelluccio, s. 3. toukokuuta 1934) on yhdysvaltalainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten The Four Seasons -yhtyeen solistina.
Valli, sekä muut The Four Seasonsin alkuperäiset jäsenet, Tommy DeVito, Nick Massi, ja Bob Gaudio, hyväksyttiin Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 1990, sekä lauluyhtyeiden Hall of Fameen vuonna 1999.
Valli levytti The Four Seasonsin kanssa 29 top-40 hittiä Yhdysvaltojen listoille (yhden salanimellä "Wonder Who?") ja 9 top-40 hittiä sooloartistina. The Four Seasonsin jäsenyyden aikana ykköshittejä olivat "Sherry", "Big Girls Don't Cry", "Walk Like a Man", "Rag Doll" ja "December 1963 (Oh, What A Night)". Sooloartistina Valli nousi listaykköseksi kappaleilla "My Eyes Adored You" ja "Grease". Vallin todennäköisesti tunnetuin soolokappale on "Can't Take My Eyes off You", joka nousi Yhdysvalloissa listakakkoseksi vuonna 1967. "You're Ready Now", vuonna 1966 äänitetty soolokappale, oli yllätyshitti Britanniassa sen noustessa sijalle 11. joulukuussa 1970.
Sooloalbumit:
Revolution Roulette
Revolution Roulette on Poets of the Fallin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 26. maaliskuuta 2008.
Albumilta on julkaistu kolme singleä: "The Ultimate Fling", "Diamonds for Tears" ja "Revolution Roulette". Albumi myi kultaa jo kahden viikon päästä ilmestymisestään.
Albumi nousi suoraan Suomen virallisen listan sijalle 1.
Toliinit
Toliinit (sanasta , "tholós", 'mutainen') ovat heteropolymeerejä, jotka muodostuvat auringon ultraviolettisäteilyn vaikutuksesta yksinkertaisista orgaanisista yhdisteistä kuten metaanista tai etaanista.
Maapallolla ei nykyään muodostu toliineita, koska ilmakehän hapettava vaikutus estää niiden syntymisen, mutta niitä esiintyy runsaasti aurinkokunnan ulompien kiertolaisten jäisellä pinnalla. Toliinit ovat tavallisesti väriltään punertavanruskeita. Niiden esiintyminen saattaa selittää Titanin kaasukehän tiilenruskean sävyn.
Kromatografisten ja spektrografisten analyysien perusteella on päätelty, että Titanin ja Tritonin kaasukehän toliinit ovat keskenään erilaisia.
Naoto Fukasawa
Naoto Fukasawa (s. 1956) on japanilainen teollinen muotoilija.
IDEOn Tim Brownin mukaan Fukasawan lähestymistapa "ei ole älyllinen vaan inhimillinen". Eräs Fukasawan suunnittelema kännykkä perustuu rannalta löytyneen kiven muotoon. Toinen kännykkä sai innoituksensa sulaneesta suklaapatukasta, sillä Fukasawan mielestä olisi luontevaa löytää taskustaan sellainen muoto.
Fukasawan tuotantoa leimaa yksinkertaisuus. Dieter Ramsin mukaan "Fukasawa on yksi niistä harvoista suunnittelijoista, jotka eivät kasvata ympäröivää kaaosta vaan antavat sille virkistävän kontrastin.” Myös Marc Newsonin mukaan Fukasawan tuotanto on "hyvin, hyvin yksinkertaista, ja [...] mitä yksinkertaisemmilta asiat näyttävät, sen vaikeampaa niiden suunnittelemisen on täytynyt olla.” Newsonin kaltainen ammattilainen löytää Fukasawan töistä myös ovelaa huumoria, joka yhdessä esineiden yksinkertaisuuden kanssa saa ne tuntumaan kepeiltä ja melkein vaivattomilta.
Monet Fukasawan esineet perustuvat poikkeuslaatuiseen ihmisten tarkkailuun. Sellainen on esimerkiksi yöpöytälamppu, johon kuuluu lautanen. Lautaselle on tarkoitus laskea avaimet ennen nukkumaanmenoa.
Jasper Morrisonin mukaan Fukasawalla on "luonnostaan kyky keksiä ilmiselviä ideoita odottamattomilla tavoilla ja yhdistää huvi ja vakavuus [...] Naoton työt vain ovat parempia kuin muiden.”
Fukasawa opiskeli Tokion Tama Art Universityssä vuoteen 1980. Koulusta päästyään hän toimi digitaalikellojen suunnittelijana Seikolla. Vuonna 1989 Fukasawa muutti kielitaidottomana San Franciscoon työskennelläkseen IDEOlla – yhtiön johtajan mukaan ikään kuin ryhmän hengellisenä johtajana.
Fukasawa toi toimistoon ammattimaisuutta, kokemusta, älyllistä uteliaisuutta ja itämaista herkkyyttä; hän sai sieltä itselleen kykyä ajatella kaupallisesti, toimia monialaisen joukkueen jäsenenä – sekä syyn arvioida lähestymistapansa uudelleen.
Ennen työtään IDEOlla Fukasawan tavoitteena oli ollut luoda tuotteita, jotka näyttivät paremmilta ja toimivat paremmin kuin aiemmat tuotteet. Amerikkalainen kulttuuri sai hänet pohtimaan perinteisen japanilaisen kulttuurin kauneuskäsitystä. Sen seurauksena hän alkoi ottaa huomioon paitsi tuotteen itsensä, myös sen käyttöympäristön. Fukasawa uskoi ympäristöön sopivien tuotteiden tuntuvan niin asiaankuuluvilta ja toimivilta, että niistä tulisi huomaamatta osa ihmisten elämää.
Fukasawa palasi Japaniin vuonna 1996. Ensin hän pyöritti IDEOn Tokion-toimistoa. Vuodesta 2003 lähtien hänellä oli oma toimisto.
Fukasawan viimeisimpiä hankkeita on suunnitella talo, jonka kaikki sähkölaitteet katoavat seinien sisään.Rawsthorn, Alice. Designing the Inevitable. T the New York Times Style Magazine, kevät 2008.
Taivas ja helvetti
Taivas ja helvetti on Akira Kurosawan ohjaama elokuva vuodelta 1963. Se perustuu Ed McBainin kirjoittamaan amerikkalaiseen poliisikertomukseen. Taivas tarkoittaa tässä tapauksessa yläluokan maailmaa, helvetti kaupungin satamakortteleita, joissa ihmishenki ei ole palaneen tulitikunkaan arvoinen.
Se on valmistumisaikansa Japania kuvaava pureva satiiri, joka etääntyy ohjaajan aiempien teosten ihanteista. Elokuva osoittaa, miksi Kurosawaa pidetään Japanin merkittävimpänä ohjaajana.
Kingo Gondo saa tietää, että hänen poikansa on kaapattu. Kaappaajat vaativat suurta lunnassummaa. Gondo päättää maksaa, jotta saisi poikansa takaisin, mutta paljastuu, että kaappaajilla on väärä poika, autonkuljettajan poika. Gondo joutuu hankalaan tilanteeseen, ja hän pohtii pitäisikö hänen jättää lunnassumma maksamatta.
Marika Tuliniemi
Marika Hannele Tuliniemi (s. 19. heinäkuuta 1974 Turku) on suomalainen kuulantyöntäjä. Tuliniemi saavutti ulkoradoilla kaksi Suomen mestaruutta. Hänen ennätystuloksensa 18,09 m on vuodelta 1997, ja hän sijoittuu sillä Suomen kaikkien aikojen tilastossa neljänneksi. Seuratasolla hän edusti Raision Kuulaa.
Tuliniemellä on nimissään myös useita Suomen ikäkausiennätyksiä: ulkoradoilla 15- (14,05; 3 kilon kuulalla 16,50), 17- (16,26; 3 kilon kuulalla 18,10) ja 19-vuotiaiden (17,93) ennätys sekä sisäradoilla 17- (15,85), 19- (17,25) ja 22-vuotiaiden (17,38) ennätys. Hän voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan mestaruuden vuonna 1993 tuloksella 17,93.
Avoveden vaikutus lumisateeseen
Avoveden päällä syntyy tietyissä oloissa lumisadetta, jota kutsutaan usein englanninkielisellä nimellä lake-effect snow. Ilmiö on samantapainen kuin merisavun synty: kylmää ilmaa virtaa mantereelta lämpimän vesialueen päälle, lämpötilaero saa aikaan konvektiota, ja haihtunut vesi härmistyy lumihiutaleiksi.
Avovesi aiheuttaa lumisateita voimakkaan jäähtymisen yhteydessä alkutalvesta, kun järvet ja meri ovat vielä suhteellisen lämpimiä, mutta mantereelta virtaa erittäin kylmää ilmaa. Koska sadetta aiheuttava syy ei liiku, lumisade jatkuu samalla alueella kunnes tuuli kääntyy tai vesi jäähtyy. Sade voi jatkua sopivien tuulten vallitessa päiväkausia. Ilmiö tunnetaan parhaiten Pohjois-Amerikan Suurilta järviltä, jossa se voi tuoda metrin lunta järvenrannan kaupunkeihin.
Kreikka ja Japaninmeri ovat tunnettuja ilmiön esiintymispaikkoja. Grönlanti ja Etelämanner aiheuttavat massiivisia lumipyryjä lähimerille, mutta koska siellä sade putoaa meriveteen eikä vastarannalle, korkeita nietoksia ei synny.
Avoveden vaikutuksen epävirallinen ennätys on 77 tuumaa (196 cm) vuorokaudessa Montaguessa tammikuussa 1997. Samassa paikassa kertyi vuoden 2002 alussa 127 tuumaa (323 cm) lunta viikon aikana.
Rebecca De Mornay
Rebecca De Mornay (s. 29. elokuuta 1959) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Santa Rosassa Kaliforniassa. Isäpuolen kuoltua Rebeccan ollessa viiden tyttö muutti äitinsä kanssa Eurooppaan; hän opiskeli Englannissa ja Itävallassa. Hänen saksan kielen taitonsa on yhä sujuva.
De Mornay nousi kansainväliseen maineeseen roolista elokuvassa "Riskibisnes" (1983). Myöhempien elokuvien joukossa ovat "Matka unelmiin" (1985), "Pakojuna" (1985), "Ja Jumala loi naisen" (1987), "Käsi, joka kehtoa keinuttaa" (1992), "The Three Musketeers" (1993), "Getting Out" (1994) ja "Älä luota vieraisiin" (1995). De Mornay esiintyi myös minisarjassa "Stephen Kingin Hohto" (1997).
De Mornay seurusteli aiemmin Leonard Cohenin kanssa, ja hän oli yksi "The Future" -albumin (1992) tuottajista. Hänellä on tyttäret Sophia ja Veronica.
Rebecca näyttelee myös Jessica Jones -nimisessä Netflx alkuperäissarjassa (Dorothy Walkeria).
Johann Deisenhofer
Johann Deisenhofer (30. syyskuuta 1943, Zusamaltheim) on saksalainen biokemisti. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1988 fotosynteettisen keskuksen löytämisestä "Rhodopseudomonas viridis" - bakteerista. Deisenhofer jakoi palkinnon Robert Huberin ja Hartmut Michelin kanssa.
Deisenhofer valmistui tohtoriksi vuonna 1974 Münchenin teknillisestä yliopistosta vuonna 1974 tutkimustyöstä, jonka hän teki Max Planck -instituuttille. Siellä hän toimi vuoteen 1988 asti, jolloin hän siirtyi Howard Hughesin lääketieteelliseen instituuttiin.
Yhdessä Huberin ja Michelin kanssa Deisenhofer selvittivät tietyistä fotosynteesiin pystyvissä bakteereissa olevan proteiinin rakenteen. Tällä bakteerin solukalvoon kiinnittyvällä proteiinilla on tärkeä rooli yksnkertaisissa fotosynteesireaktioissa. Deisenhofer, Huber ja Michel selvittivät yli 10 000 atomia käsittävän proteiinikompleksin röntgenkristallografiatekniikalla. Heidän työnsä oli tärkeä askel bakteerien ja kasvien fotosynteettisten prosessien yhtäläisyyksien tuntemisessa.