hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Liikuntasetelit
Liikuntaseteli tai liikuntaetu on palveluseteli tai sähköinen etu, jolla voi ostaa liikuntapalveluita. Ne ovat työnantajan tarjoama liikuntaan kohdennettu henkilöstöetu. Liikuntaetu toimii samalla tavalla kuin muutkin henkilöstöedut . Liikuntaseteli vastaa idealtaan lounasseteliä ja kulttuuriseteliä. Ne antavat työntekijöille mahdollisuuden valita itse liikuntaharrasteen, jolle työnantaja antaa rahallista tukea.
Liikunta- ja kulttuurisedun käyttö mahdollistaa monipuolisen virkistäytymisen työntekijälle ja työnantajan kannalta on helpompaa jakaa seteleitä kuin tehdä kahdenvälisiä sopimuksia palveluiden tuottajien kanssa. Yhtä työntekijää voi tukea verovapaasti 400 eurolla vuodessa.
Eduskunta vahvisti liikuntaedun verovapauden vuoden 2004 alusta lukien. Kulttuuriedulle vastaava etu tuli vuonna 2009. Liikuntasetelin on kehittänyt Smartum Oy, joka lanseerasi ensimmäisen Liikuntasetelin vuonna 1996. Nykyään seteleitä tarjoavat työnantajille monet eri yritykset ja niitä on saatavilla sekä paperiversioina että sähköisesti ja mobiilisovelluksen kautta, sekä erillisinä että yhdistettyinä liikunta- ja kulttuuriseteleinä. Suomalainen ePassi on edelläkävijä sähköisten henkilöstöetujen välittäjänä.
Matti Yrjölä
Matti Manu Ilmari Yrjölä (s. 26. maaliskuuta 1938 Hämeenkyrö) on suomalainen entinen kuulantyöntäjä ja nykyinen kuulantyöntövalmentaja. Tällä hetkellä hän toimii Arttu Kankaan henkilökohtaisena valmentajana. Yrjölä voitti aktiiviurallaan kuusi mestaruutta Kalevan kisoista ja paransi ulkoratojen Suomen ennätystä 16 kertaa vuosina 1958–1973.
Yrjölä oli ammatiltaan liikunnanopettaja ja hän edusti Kyröskosken Pontta. Matti Yrjölän isä Paavo Yrjölä oli olympiavoittaja kymmenottelussa.
Yrjölä työnsi jo 18-vuotiaana vuonna 1956 kuulaa 15,43 joka oli noin metrin vähemmän kuin silloinen Suomen ennätys. Seuraavana vuonna Yrjölä osallistui ensimmäisiin maaotteluihinsa.
Ensimmäisen kuudestatoista Suomen ennätyksestään Yrjölä teki 20-vuotiaana kesäkuussa 1958. Tulos oli 16,61. Viimeinen ennätys syntyi Lohjalla kesällä 1973 tuloksen ollessa 20,49. Yrjölä saavutti Kalevan kisoista urallaan kuusi Suomen-mestaruutta, seitsemän SM-hopeaa ja kuusi SM-pronssia, yhteensä 19 mitalia vuosien 1957–1979 aikana. Hän osallistui Kalevan kisoihin kaiken kaikkiaan 27 kertaa. Näistä 24 kertaa hän sijoittui kuuden parhaan joukkoon. Viimeinen kerran Yrjölä osallistui Kalevan kisoihin Porissa vuonna 1983. Ensimmäisen SM-mitalinsa hän sai 1957 Tampereella työntäessään pronssille tuloksella 15,71 ja viimeisen mitalinsa hän saavutti Helsingissä 1979, jolloin hän sai pronssia tuloksella 18,31. Yrjölällä onkin eniten mitaleita sekä kuuden joukkoon sijoittumisia samassa lajissa Kalevan kisoissa. Lisäksi hän on sekä nuorin että vanhin miesten kuulantyönnön mitalisti.
Ensimmäisen kerran 20 metrin rajan Yrjölä ylitti 2. elokuuta 1972 Hämeenkyrössä työnnettyään 20,04. Hän oli toinen suomalainen 20 metrin rajan ylittäjä, kun kaksi viikkoa häntä ennen Seppo Simola oli pukannut 20,15. Henkilökohtaisen ennätyksensä 20,84 Yrjölä teki 38-vuotiaana vuonna 1976 kolme päivää Kalevan kisojen jälkeen, kun hänet jälleen kerran oli jätetty valitsematta olympialaisiin. 19 metriä Yrjölä ylitti viimeisen kerran 40-vuotiaana vuonna 1978.
Pitkällä urallaan Yrjölää ei koskaan valittu olympialaisiin. Euroopan-mestaruuskilpailuihin hän osallistui Budapestissä 1966, Ateenassa 1969 ja Helsingissä 1971 sekä halli-EM-kisoihin 1973. Parhaiten hän sijoittui Ateenassa 1969 ollen neljäs. Budapestissä hän oli kuudes ja Helsingissä hän jäi karsintaan. Suomi–Ruotsi-maaotteluun Yrjölä osallistui 19 kertaa, viimeisen kerran 1979.
Matti Yrjölä on oman uransa jälkeen tullut tunnetuksi kotiseudullaan Kyröskoskella järjestetyistä kuulakarnevaaleista, jotka ovat vuodesta 1973 olleet osa suomalaisen yleisurheilukesän lajikohtaisia tapahtumia. Vuonna 1996 hän sai liikuntaneuvoksen arvonimen.
Alppihiihto talviolympialaisissa 1992
XVI talviolympialaiset järjestettiin vuonna 1992 Albertvillessä, Ranskassa. Alppihiihdossa järjestettiin kymmenen kilpailutapahtumaa.
Hertsiga
Hertsiga (myös nimeä Oranssi tai Oranssi-klubi käytettiin) oli 23. elokuuta 2003 vallattu Länsi-Herttoniemessä sijaitseva tila vanhassa ostoskeskusrakennuksessa. Valtaajilta tila siirtyi Oranssi ry:lle, joka ylläpiti tiloissa toimistoaan ja nuorten toimintakeskusta.
Tiloihin kunnostettiin vapaaehtoisvoimin muun muassa 150 ihmistä vetävä näyttämö sekä nuorisokahvila "Cafe Oranssi". Helsingin kaupunki määräsi kiinteistön purettavaksi uusien asuntojen tieltä vuonna 2009. Tila lopetti toimintansa vuoden 2007 lopussa.
Grashofin luku
Grashofin luku kuvaa virtaavan aineen nostevoiman suhdetta siihen vaikuttaviin kitkavoimiin. Nostevoima johtuu aineen tiheyseroista (ks. konvektio). Grashofin luku liittyy lämmönsiirtoon vapaassa konvektiossa ja määritellään pystypinnalle yhtälöllä:
formula_1
Karakteristinen mitta "L" voi vaihtua tapauskohtaisesti johtuen ongelman geometriasta. Esimerkiksi vapaan konvektion lämmönsiirtymiselle sylinterin ympärillä käytetään pituusmitan "L" sijasta sylinterin halkaisijaa "D". Grashofin luvun voidaan ajatella tarkoittavan vapaan virtauksen Reynoldsin lukua.
Grashofin lukua käytetään myös aineensiirto-opissa, jolloin yhtälössä lämpötilat korvataan aineen konsentraatioilla. Grashofin luku on nimetty saksalaisen insinöörin, Franz Grashofin, mukaan.
Prosodia
Prosodia on puhutussa kielessä prosodisten ominaisuuksiensa summa eli sanojen painon ja ajoituksen, sanan osien pituuden, äänen sävyn, äänen korkeuden, sävelkulun ja intonaation avulla tapahtuvaa kommunikoinnin tehostamista tai merkityksen täydentämistä. Puheen prosodiset vihjeet valottavat lauserakennetta ja merkityksiä. Kirjoitetussa kielessä tämä ei ole mahdollista ja usein välimerkit tai erilliset ääntömerkit toimivat prosodisten vihjeiden tavoin lauserakenteen selventäjinä.
Prosodiset eli suprasegmentaaliset ominaisuudet ovat eräitä sanojen ja lauseiden merkityksiä luovia ominaisuuksia segmentaalifoneemien rinnalla. Termi 'suprasegmentaali' viittaa nimessä siihen, että kirjoitetusta tekstistä noita ominaisuuksia ei ole mahdollista segmentoida samoin kuin esimerkiksi kirjaimia, grafeemeja.
Suprasegmentaaleja ominaisuuksia ovat kesto, paino ja korko eli sävelkulku. Kahdesta jälkimmäisestä ominaisuudesta yhdessä käytetään myös nimitystä intonaatio.
Suomessa edellä mainituilla ominaisuuksilla ei ole merkitystä erottavaa tehtävää, mutta esimerkiksi kiinassa on eriteltävissä nouseva, laskeva, nousevalaskeva ja tasainen sävelkulku, jotka vaikuttavat sanan merkitykseen. Tällaisia kieliä kutsutaan sävelkieliksi. Vieraan kielen puhujan näkökulmasta suomen kielessä voitaisiin analysoida olevan äänteiden keston muodostama merkitysero (esimerkiksi sanoissa "sata, sataa"), suomen kielen kannalta on kuitenkin luontevampaa laskea kyseessä olevan kaksi peräkkäistä foneemia pidennyksen sijaan, sillä suomen fonotaktiset säännöt grafeemien ja foneemien vastaavuudesta joutuisivat ristiriitaan.
Juha Hurme
Juha Hurme (s. 29. kesäkuuta 1959 Paimio) on suomalainen teatteriohjaaja ja Finlandia-palkittu kirjailija. Hän on opiskellut yliopistossa biologiaa.
Hurme oli perustamassa Yövieraat-teatteria (1988–2001) ja Nälkäteatteria (1998–), joiden kanssa hän on isännöinyt teatteriesityksiä Volter Kilven kirjallisuusjuhlilla Kustavissa. Hän oli Ylioppilasteatterin taiteellinen vastaava vuosina 1994–1997. Hurme toimi myös Rauman Kaupunginteatterin taiteellisena johtajana vuosina 1995–1997. Vuosina 2002–2005 hän oli tamperelaisen Teatteri Telakan johtajana. Keväällä 2014 Hurmeelle myönnettiin kolmen vuoden välein jaettava 30 000 euron arvoinen Eino Kalima -palkinto. Hän sai palkinnon Kansallisteatterissa ohjaamastaan näytelmästä "Europaeus".
Hurmeen esikoisromaani "Volvo Amazon" ilmestyi syksyllä 2007. Hurmeen teos "Nyljetyt ajatukset" (2014) oli Runeberg-palkintoehdokas vuonna 2015. Se oli ehdolla myös Suuren journalistipalkinnon yhteydessä maaliskuussa 2015 ensi kertaa jaetun Vuoden kirjateko -palkinnon saajaksi. Keväällä 2015 teos sai Jarkko Laine -palkinnon. Marraskuussa 2017 hänet palkittiin "Niemi"-romaanistaan kaunokirjallisuuden Finlandia-palkinnolla.
Hurme sairastui vuonna 2009 psykoosiin ja joutui sen vuoksi psykiatrisen sairaalan suljetulle osastolle kuukaudeksi ja sairauslomalle vuodeksi. Näistä kokemuksista hän kirjoitti romaanin "Hullu" (2012) ja vuoden 2016 joulukuussa Telakassa ensi-iltansa saaneen näytelmän "Hullu", jota esitetään myös Teatteri Jurkassa Helsingissä keväällä 2017.
Hurme on Yle Radio 1:n "Lukupiiri"-ohjelman vakiovieras ja "Kultakuume"-ohjelman kolumnisti.
Hurmeen mielestä puhdasta suomalaista kulttuuria ei ole ja suhteellisesti ajateltuna Suomen satavuotisuus valtiona on ”pikku juttu”. Hän ajattelee kulttuureista yleisesti, että ”kenelläkään ei ole mitään omaa”, vaan ”kaikki on ihmiskunnan yhteistä”.
Hurme määrittelee itsensä feministiksi. Yleisradion haastattelussa hän totesi, että on myönteistä, jos ”miehen piiri pienenee”. Kun Väestöliiton parisuhdekeskuksen johtaja Heli Vaaranen esitti huolensa miehiä väheksyvästä asenneilmastosta, Hurme piti tätä miesten omana ongelmana, eikä tunne siitä myötätuntoa.
Finlandia-palkinnon kiitospuheessaan marraskuussa 2017 hän otti kantaa ruotsin kielen puolesta ja piti puolet puheestaan ruotsiksi. Puheensa päätteeksi hän totesi: ""Opetelkaa ruotsia, juntit. Maailmankuvanne avautuu kummasti"." Kulttuuriministeri Sampo Terho toivoi Hurmeelta anteeksipyyntöä, ja totesi että ”nimittely ei edistä kielikeskustelua tai avaa kenenkään maailmankuvaa”.
The Angels
The Angels oli 1960-luvun tyttöbändi, joka muistetaan muun muassa Yhdysvalloissa kolme viikkoa listaykkösenä viettäneestä "My Boyfriend's Back" -kappaleesta (1963).
The Angelsin ura alkoi 1960-luvun alussa. Alkuperäiset jäsenet olivat Barbara Allbut, Phyllis Allbut ja Linda Jansen, mutta viimeksi mainittu korvattiin pian Peggy Santiglialla. Lokakuussa 1961 julkaistiin single "Till" ja helmikuussa 1962 "Cry Baby Cry".
The Angels julkaisi "My Boyfriend's Backin" vuoden 1963 elokuussa. Yhtye sijoittui myöhemminkin listoille, mutta tähän verrattavaa menestystä se ei enää saavuttanut.
Peggy Santiglia jätti yhtyeen vuonna 1967, jolloin hänen tilalleen tuli Debra Swisher. Yhtye kuitenkin hajosi seuraavana vuonna, 1968.
Alfred Sohn-Rethel
Alfred Sohn-Rethel (4. tammikuuta 1899–6. huhtikuuta 1990) oli saksalainen marxilainen taloustieteilijä ja filosofi, joka keskittyi erityisesti tietoteoriaan. Hän kirjoitti myös Saksan teollisuuden suhteista kansallissosialismiin. Sohn-Rethel lukeutuu Frankfurtin koulukuntaan.
Daniel Libeskind
Daniel Libeskind (s. 12. toukokuuta 1946 Łódź, Puola) on yhdysvaltalainen arkkitehti, filosofi, muusikko ja taiteilija. Hänet nosti maailmanmaineeseen Berliinin juutalaismuseon suunnitteleminen.
Libeskind on puolanjuutalaista syntyperää. Perhe muutti Yhdysvaltoihin, ja vuonna 1965 hän sai Yhdysvaltain kansalaisuuden.
Libeskind on opiskellut musiikkia Israelissa. Yhdysvalloissa hän on opiskellut Bronx High School of Sciencessa ja sen jälkeen arkkitehtuuria New Yorkissa Cooper Union -collegessa ja Essexin yliopistossa Britanniassa.
Yhdessä vaimonsa Nina Lewis-Libeskindin kanssa hän perusti 1989 Berliiniin arkkitehtitoimistonsa Studio Daniel Libeskind (SDL), mutta siirsi päätoimipisteensä New Yorkiin voitettuaan 2003 WTC:n Ground Zeron yleissuunnittelukilpailun. Euroopan toimipiste on Zürichissa Sveitsissä.
Vuonna 1985 Libeskind voitti Venetsian biennaalissa "Leone di Petra" -palkinnon. Hänen tunnetuimpia töitään ovat Berliinin juutalaismuseo, Denverin taidemuseo, Manchesterin Imperial War Museum North ja San Franciscon The Contemporary Jewish Museum -museot.
Libeskind voitti tuhoutuneen World Trade Centerin alueen Ground Zeron yleissuunnittelusta järjestetyn kilpailun 2003. Itse World Trade Centerin tilalle piti rakentaa hänen suunnittelemansa Freedom Tower, mutta rahoittaja vaihtoi suunnittelijaa.
Libeskind on myös suunnitellut Varsovan keskustaan korkean lasisen pilvenpiirtäjän, jonne tulee asuinhuoneistoja ja alakertaan taidegalleria.
Libeskind on vieraillut Suomessa useasti. Hän pitää Alvar Aallon suunnittelemaa Enso-Gutzeitin toimitaloa yhtenä tämän mestariteoksista. Aallon arkkitehtuurin lisäksi hän on kiinnostunut Raili ja Reima Pietilän arkkitehtuurista.
Libeskind on mukana myös Tampereen uuden monitoimiareenan alueen suunnittelutyössä, tehtävänään lähinnä jalostaa jo tehtyä työtä ja ottaa kantaa arkkitehtuuriin ja kaupunkikuvaan.
Libeskindillä ja hänen vaimollaan Nina Lewis Libeskindillä on kolme lasta.
Susan Buck-Morss
Susan Buck-Morss on saksalaissyntyinen poliittisen filosofian ja yhteiskuntateorian professori Cornellin yliopistossa. Hän lukeutuu Frankfurtin koulukuntaan, ja on tutkinut muun muassa politiikan ja uskonnon välisiä suhteita.
Mikko (minitietokone)
Mikko-nimellä tunnettiin Nokia Datan 1970-luvulla kehittämä minitietokonemallisto. Niitä ei tule sekoittaa myöhempiin MikroMikko-pöytäkoneisiin.
Jürgen Kohler
Jürgen "Kokser" Kohler (s. 6. lokakuuta 1965 Lambsheim, Länsi-Saksa) on jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän saavutti pelaajaurallaan jalkapallon Euroopan- ja maailmanmestaruudet.
Kohler aloitti uransa Bundesligassa kaudella 1983–1984 SV Waldhof Mannheimin joukkueessa. Hän pelasi seurassa neljä kautta, minkä jälkeen siirtyi 1. FC Kölniin kaudeksi 1987–1988. Kahden kauden jälkeen Kohler siirtyi Kölnistä FC Bayern Müncheniin, jossa tuli uran ensimmäinen Saksan mestaruus. Kahden Münchenissä vietetyn kauden jälkeen hän suuntasi Italian Serie A:han Juventuksen joukkueeseen. Juventuksessa Kohler voitti UEFA Cupin vuonna 1993 ja Scudetton vuonna 1995. Kaudella 1995–1996 Kohler palasi Saksaan Borussia Dortmundin joukkueeseen, jossa pelasi uransa loppuun asti. Borussia Dortmundissa hän voitti kaksi Saksan mestaruutta ja Mestareiden liigan vuonna 1997. Kohler lopetti uransa kauteen 2001–2002.
Saksan jalkapallomaajoukkueessa Jürgen Kohler pelasi 105 maaottelua ja teki niissä kaksi maalia vuosina 1986–1998. Hän voitti maailmanmestaruuden vuoden 1990 MM-kisoissa, joissa hän pelasi neljässä ottelussa loppuottelu mukaan lukien, ja Euroopan-mestaruuden vuoden 1996 EM-kisoissa, joissa hän loukkaantui ensimmäisessä ottelussa. Kohler pelasi myös vuoden 1992 EM-kisoissa, joissa Saksan maajoukkue saavutti hopeaa.
Pelaajauran jälkeen Jürgen Kohler on toiminut muun muassa Saksan alle 21-vuotiaiden maajoukkueen valmentajana ja Bayer Leverkusenin urheilujohtajana. Kaudella 2005–06 hän valmensi neljä kuukautta MSV Duisburgia Bundesligassa.
Toukokuussa 2010 uutisoitiin, että Kohler palaisi kesällä valmennustehtäviin TSV 1860 München II:n päävalmentajana. Pestistä ei kuitenkaan tullut mitään, sillä Bonnissa asuva Kohler halusi olla lähempänä perhettään kuin työ Münchenissä olisi antanut myötä.
Vanni
Vanni (1973 – 9. elokuuta 2006) oli Suomessa elänyt norsu. Vanni esiintyi Sirkus Finlandian näytöksissä. Myöhemmin Vanni oli Liedon Zoolandia-eläintarhassa. Vuonna 2005 Vanni lähti Suomesta ukrainalaiseen eläintarhaan. Vannin lähdön jälkeen Suomessa ei ole enää ainuttakaan norsua.
Vanni ehti olla ukrainalaisessa Nikolajevin eläintarhassa vain kymmenen kuukautta ennen kuolemaansa. Eläintarha syytti Zoolandiaa norsun hoidon laiminlyönnistä. Vanni oli jo Suomessa kärsinyt pitkään hammastulehduksista, eikä ukrainalaisten mukaan niitä ollut hoidettu asianmukaisesti. Eläinhammaslääkäri oli suositellut Vannin tulehtuneen syöksyhampaan poistoa jo vuonna 2004, mutta Zoolandian johtaja Raimo Tuominen oli kieltäytynyt leikkauksesta, joka olisi tullut maksamaan noin 20 000 euroa. Turun eläinsuojeluvalvoja Heidi Leyser jätti tammikuussa 2007 Vannin hoitoa koskevan tutkintapyynnön Kaarinan poliisille.
Nikolajevin eläintarhan henkilökunnalla ja Zoolandian johtajalla on toisistaan poikkeavia näkemyksiä Vannin tilanteesta. Nikolajevin eläintarhan johtaja Vladimir Topchyn mukaan suomalaiset eivät kertoneet totuutta Vannin terveysongelmista ja näin rikkoivat Euroopan eläintarha- ja akvaariojärjestön EAZA:n eettisiä sääntöjä. Topchyn mukaan heille ilmoitettiin vasta norsun jo ollessa matkalla toisen hampaan lievästä vaivasta. Zoolandian johtaja Tuomisen mukaan hammasvaivojen ei pitänyt olla yllätys ukrainalaisille, vaan he olivat saaneet eläinlääkärin lausunnon.
Vannin syöksyhampaat oli Suomessa katkaistu, ja niistä oli jäljellä enää tyngät. Niitä hoidettiin pinnallisesti puhdistamalla antiseptisella aineella. Maaliskuussa 2006 Vanni alkoi kärsiä kovista kivuista, ja kesällä alkoivat lisäksi vatsavaivat. Ruuminavauksessa selvisi, että tulehdus oli levinnyt hampaista päähän, ja Vannin ohutsuoli oli hiekan tukkima. Vanni oli ilmeisesti yrittänyt helpottaa oloaan hieromalla hampaitaan kylmään hiekkaan.
Rayleighin luku
Rayleighin luku kuvaa aineen sisäistä lämmönsiirtoprosessia. Jos Rayleighin luku on pienempi kuin formula_1, kyseessä on laminaarinen virtaus ja jos luku on suurempi kuin formula_1, virtaus on turbulenttia.
Reyleighin luku määritellään Grashofin luvun formula_3 ja Prandtlin luvun formula_4 tulona:
formula_5,
missä
Mikäli Rayleighin luvun arvo on pienempi kuin tapauskohtainen kriittinen arvo, tapahtuu lämmönsiirto pääasiassa johtumalla, jos suurempi on konvektio lämmönsiirtoa hallitseva tekijä.
Allison Mack
Allison Mack (s. 29. heinäkuuta 1982 Preetz, Saksa) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt muun muassa "Smallville"-televisiosarjassa. Hän voitti Teen Choice -palkinnon vuonna 2006.
Mack syntyi Saksassa, mutta muutti perheensä kanssa Kaliforniaan ollessaan kaksivuotias. Kaksi vuotta myöhemmin hän aloitti näyttelemisen televisiomainoksissa ja seitsenvuotiaana alkoi opiskella näyttelemistä Los Angelesissa.
Varkauden paperitehdas
Varkauden paperitehdas oli Stora Enso -konserniin kuuluva tuotantolaitos. Aivan Varkauden kaupungin keskustassa sijaitsevassa tehtaassa oli käytössä yksi paperikone.
Varkauden paperitehdas ja muu sen yhteydessä oleva metsäteollisuus oli A. Ahlström Oy:n omistuksessa vuoteen 1987 asti, jolloin koko toiminta myytiin Enso-Gutzeit Oy:n omistukseen. Enso Gutzeitista tuli 1990-luvulla kansainvälistymisen myötä Stora Enso, jonka osana Varkauden papaeritehdas toimi.
Keväällä 2014 tehtaalla oli 260 työntekijää paperi- ja sellutuotannossa. Tehtaan johtajana on Jarkko Tehomaa. Varkauden yksiköiden osuus vuonna 2002 Stora Enson kokonaisuudesta on runsaan viiden prosentin luokkaa. Yhtymän sanomalehtipaperikapasiteetista Varkauden osuus vuonna 2002 oli 9 prosenttia, hienopaperikapasiteetista 8 prosenttia, puutuotteista 6 prosenttia ja pakkauskartongista 2 prosenttia.
Keväällä 2014 Stora Enso ilmoitti investoivansa 110 miljoonaa euroa Varkauden tehtaan muutostöihin, joiden on määrä käynnistyä syksyllä 2015. Tehtaan hienopaperikone muutetaan aaltopahvin materiaalia tuottavaksi linjaksi.
Tehtaan ainoa käytössä oleva kone käynnistyy kartonkikoneena syksyllä 2015.Paperikoneiden kokonaiskapasiteetti on noin 560 000 t/aHiokkeen valmistus lopetettiin vuonna 2004. Varkauden tuotanto vuonna 1986 oli 222 000 tonnia puupitoista painopaperia (PK2 ja PK4) ja 117 000 tonnia hienopaperia
(PK1 ja PK3).
1920-luvulla toimintansa aloittaneen Vaneritehtaan toiminta lopetettiin vuonna 1990.
Tehdasalueella oli ennen oma kapearaiteinen (600 mm) rautatieverkosto, jolla oli käytössä useita vaunuja ja vetureita. Vetureista yksi oli Valmetin valmistama Move4 dieselveturi.
Sittemmin raideyhteydet muutettiin yksinomaan leveäraiteiseksi ja käytössä oli muun muassa Move66-veturi. Nykyään tehtaan vaihtotyöt hoidetaan VR Tve4-veturilla.Stora Enson Varkauden tehtaiden tehdaspalokunta toimii tehdasalueella ja tarvittaessa avustaa pelastuslaitosta suuremmissa tulipaloissa ym.
Tehdaspalokunnan ajoneuvot:
Varese
Varese on kaupunki Italian Lombardian alueella noin 55 kilometriä Milanosta pohjoiseen. Se on Varesen maakunnan pääkaupunki. Varesessa on arviolta 80 799 asukasta (vuonna 2015) ja kaupungin pinta-ala on 54,93 neliökilometriä.
Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu esimerkiksi Sacro Monte di Varese, joka on osa Unescon maailmanperintöluettelon kohdetta ”Piemonten ja Lombardian pyhät vuoret”. Kaupungissa on lukuisia historiallisia huviloita, joista monet ovat avoinna yleisölle.
Valo-liite
Valo oli joka viikko perjantaisin Aamulehden välissä ilmestyvä liite, jossa oli yleensä 36-44 sivua.
Se korvasi 16. huhtikuuta 2004 Allakka-viikkoliitteen. Toimitus sijaitsi Tampereen keskustassa Finlaysonilla samoissa tiloissa, joissa toimii myös Aamulehti.
Valo tavoitti joka viikko 284 000 ihmistä. Peittoprosentti Tampereen markkina-alueella on 65 ja Tampereella 67 (vuonna 2008).
Liitteen tärkeimmät osat olivat kansijuttu, TV- & radio-sivut, Valoilmiöt-puheenaiheet, ruoka+juoma-sivut, menosivut sekä peli- ja musiikkisivut. Valossa ilmestyi erilaisia teemasivuja, joiden aiheet vaihtelevat kirjoista ja eläimistä liikuntaan ja ihmissuhteisiin.
Valon sisältöä ilmestyi useiden maakuntalehtien liitteessä. Esimerkiksi Turun Sanomien Treffi-liite käytti Valon tv-aineistoa.
Valoa tuotti Tuulia Rautio. Päätoimittajia olivat Jouko Jokinen ja Jorma Pokkinen. Toimittajia olivat Elina Laurila ja Virve Rissanen.
Frank Lebœuf
Frank Lebœuf (s. 22. tammikuuta 1968 Bouches-du-Rhône, Marseille, Ranska) on ranskalainen, topparina (keskuspuolustajana) pelannut jalkapalloilija. Kun Ranskan jalkapallomaajoukkue voitti jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1998, Lebœuf oli mukana joukkueessa ja pelasi kolmessa ottelussa, muun muassa koko loppuottelun ykköstoppari Laurent Blancin ollessa pelikiellossa. Lebœuf oli myös mukana EM-kisoissa vuonna 2000, jolloin tuli jälleen kultaa, ja Korean ja Japanin MM-kisoissa 2002.
Lebœuf aloitti jalkapalloilijan uransa Ranskan alasarjoissa, kunnes muutti Lavaliin 1988. Vuonna 1991 hän siirtyi Strasbourgin joukkueeseen ja pelasi siellä vuoteen 1996 asti, jonka jälkeen Lebœuf siirtyi Englannin Valioliigaan Chelsean joukkueeseen. Chelseassa Lebœuf pelasi yli 200 ottelua ja viimeisteli 24 maalia pääosin rangaistuslaukauksista ja erikoistilanteista. Frank Lebœuf voitti Englannissa kaksi kertaa FA Cupin, yhden Liigacupin ja Cup-voittajien cupin. Vuonna 2001 hän siirtyi kotikaupunkinsa joukkueeseen Olympique Marseilleen. Muutaman vuoden jälkeen hän vielä siirtyi Qatariin, jossa myös lopetti uransa vuonna 2005.
Frank Lebœuf pelasi maajoukkueessa 50 kertaa ja viimeisteli niissä viisi maalia.
I Spy (vuoden 2003 televisiosarja)
I Spy on lastenohjelma. I Spyta ei ole vielä esitetty Suomessa, mutta sitä esitetään mm. Bolibomballa eli Ruotsin lasten TV:llä. Suomeksi käännettynä ohjelman nimi olisi "Minä vakoilen". I Spy tehtiin Yhdysvalloissa vuonna 2003.
Sarja kertoo lelumaailmassa asuvasta tennispallopäisestä Spyler-lelupojasta, joka yrittää rakentaa/tehdä joka jaksossa jonkun jutun.
Aina, kun Spyler onnistuu saamaan jonkun tarvittavan esineen, esittää hän Cece-koiran kanssa riemukkaan lorun.
Hätämaan tietäjä
Hätämaan tietäjä eli Juho Aaponpoika Luomajoki (11. joulukuuta 1843 – 15. tammikuuta 1914) oli Piippolan Leskelässä elänyt tunnettu kansanparantaja ja tietäjä. Sokea Luomajoki oli myös menestyvä maanviljelijä.
Juho Luomajoki oli syntynyt Haapavedellä mutta hän asui suurimman osan elämästään Leskelän kylästä vuonna 1869 ostamassaan Hätämaan talossa. Hän menetti näkönsä hieman yli 30-vuotiaana hoidettuaan tulehtuneita silmiään apteekista saamallaan lääkkeellä joka osoittautui vääräksi.
Hätämaan tietäjän luokse tuli potilaita kaikista yhteiskuntaluokista sekä kotimaasta että ulkomailta ja hänen talossaan oleskeli välillä kymmeniä potilaita samanaikaisesti hoitoa saamassa. Hätämaan tietäjä auttoi ihmisiä sekä sairauksien hoidossa että myös esimerkiksi varkauksien selvittämisessä ja hän oli erikoistunut varsinkin mielisairaiden hoitamiseen. Hän käytti parannuskeinoina kansanomaisia apteekkilääkkeitä, itse luonnonkasveista valmistamiaan lääkkeitä sekä erilaisia hauteita ja saunaa. Tietäjä tehosti lääkitystä vielä loitsuilla ja taikatempuilla.
Kuuluisa suurhiihtäjä Aappo Luomajoki oli hänen veljensä. Monet uskoivatkin silloin, että Aappo Luomajoki olisi saavuttanut voittonsa Hätämaan tietäjän valmistaman taikasuksivoiteen avulla.
Hätämaan tietäjä esiintyy usein myös samassa Leskelän kylässä eläneen kirjailija Pentti Haanpään teoksissa. Kirjassa "Hota-Leenan poika" hän esiintyy Syinmaan tietäjän nimellä ja sokea tietäjä on päähenkilönä myös Haanpään "Mitta"-kokoelman novellissa "Taikuus" (1936) ja "Kierros"-kokoelman novellissa "Nuorimies perehtyy maanviljelyyn ja karjanhoitoon". Pentti Haanpään isä Mikko Haanpää puolestaan julkaisi Hätämaan tietäjän muistiinpanojen perusteella "Hätämaan Jussin unikirja" -nimisen teoksen ja kirjoitti kaksiosaisen näytelmän nimeltä "Tietäjän talossa".
Vakaa tila
Vakaa tila kehittyy suunnilleen siinä ajassa, mikä on lääkkeen puoliintumisaika kerrottuna viidellä. Tällöin lääkkeen pitoisuus elimistössä on tasainen eikä kumuloidu kuten lääkekuuria aloitettaessa; toisin sanoen elimistöstä poistuu lääkettä samaan tahtiin kuin potilas ottaa sitä ja lääkkeen pitoisuus elimistössä on vakion kaltaisessa tilassa. Tilan vakaus voidaan testata mittaamalla lääkepitoisuus potilaasta ennen uuden annoksen ottoa. Jos pitoisuus on tällöin sama, on vakaa tila saavutettu.
Susanna Majuri
Susanna Suvi Päivikki Majuri (s. 24. marraskuuta 1978 Järvenpää) on suomalainen valokuvataiteilija.
Majuri syntyi tekniikan tohtori Hannu Majurin ja nuoriso-ohjaaja Eija Riihelän perheeseen. Hän tuli ylioppilaaksi 1998 ja valmistui taiteiden kandidaatiksi Turun taideakatemiasta 2004 ja taiteiden maisteriksi Taideteollisesta korkeakoulusta 2007. Majuri asuu ja työskentelee Helsingissä.
Majuri tunnetaan värikkäistä valokuvistaan, joissa tapahtuu jotain outoa. Majurin kuvasarjat ovat käsitelleet muun muassa Pohjoismaita ja ihastumista. Hän on mukana taiteilijakollektiivi Helsinki Schoolin toiminnassa. Majuri on kuvannut PMMP:n levyn "Veden varaan" kuvat. Majurin kuvia ja videoita on ollut esillä useissa näyttelyissä, kuten New Yorkissa, Tokiossa, Pariisissa, Lontoossa, Berliinissä, Thessalonikissa, Reykjavikissa ja Oslossa. Hänen töitään on muun muassa Kiasman, Malmön taidemuseon, Helsingin kaupungin taidemuseon, Emman ja Suomen valokuvataiteen museon kokoelmissa, samoin kuin saksalaisen Kunst Raum Sylt-Quellen kokoelmissa. Majurin tuotantoa esitellään myös Valokuvataiteen kolmivuotisnäyttelyn kirjassa "Talvimaa" (Musta taide 2006) ja Taideteollisen korkeakoulun valokuvaajia esittelevästä teoksessa "The Helsinki School Vol. 2" (Hatje Cantz 2007) ja "The Helsinki School Vol. 3" (Hatje Cantz 2009). Laaja Majurin tuotantoa esittelevä näyttely "Vedentutkijan tytär" oli Suomen valokuvataiteen museossa Helsingissä keväällä 2010, joka nähtiin seuraavana vuonna Belgian valokuvataiteen museossa Musée de la Photographiessa keväällä.
Majuri voitti vuonna 2005 Gras Savoye Award -valokuvapalkinnon Rencontres d’Arles -festivaaleilla Ranskassa.
Liinaharja
Liinaharja on Porin 26. kaupunginosa Länsi-Porissa. Liinaharjan naapurikaupunginosat ovat pohjoisessa Vähärauma, idässä Musa ja Isomäki, etelässä Tiiliruukki ja lännessä Paratiisinmäki. Liinaharjan ja Vähärauman raja on hieman häilyvä, sillä Liinaharjan vanhainkoti ja Liinaharjan päiväkoti sijaitsevat itse asiassa Vähärauman puolella.
Liinaharjan nimi tulee paikalla ennen sijainneesta hevostallista. Kaupunginosa sai alkunsa 1950-luvun alussa, jolloin alueelle alettiin rakentaa omakotitaloja. Alue oli valtaosaltaan Liinaharjan Kartanon peltoaukeaa.
Die Zeit
Die Zeit on saksalainen vuonna 1946 perustettu viikkolehti, joka on tunnettu laadukkaasta journalismistaan. Lehden pääkonttori sijaitsee Hampurissa, mutta se ilmestyy ympäri Saksaa. Lehden levikki on 488 036 ja arvioituja lukijoita on 1,43 miljoonaa. Tämä tekee siitä yhden Saksan suurimmista viikkolehdistä.
Kansainvälisen oikeuden instituutti
Kansainvälisen oikeuden instituutti () on organisaatio, jonka tarkoituksena on kansainvälisen lainkäytön tutkiminen ja kehittäminen. Järjestö on perustettu 8. syyskuuta 1873 Gentin kaupungintalossa Belgiassa.
Järjestö on yksityinen organisaatio, ja se koostuu "liitännäisjäsenistä", "jäsenistä" ja "kunniajäsenistä". Jäsenet, jotka organisaatio itse kutsuu jäsenyyteensä, ovat henkilöitä, jotka ovat osoittaneet suurta oppineisuutta kansainvälisen lainkäytön alalla ja ovat myös varsinaisen poliittisen toiminnan ulkopuolella. Järjestöllä on pyrkimys hankkia jäseniä, jotka edustaisivat maailman eri kolkkia.
Järjestö kokoontuu joka toinen vuosi kongressiin ajankohtaisista kansainvälisen oikeuden kysymyksistä. Kokousten lopputuloksena järjestö esittää muutoksia kansainväliseen lainsäädäntöön, mutta se ei kuitenkaan osallistu minkään erityisen konfliktin käsittelyyn.
Konferenssien väliaikoina järjestön tieteellinen komissio selvittelee yleisistunnon pohdittavaksi valitut teemat. Yleiskokous saa kaikkien muidenkin komissioiden käsittelemät asia ja tutkii ne, ja kun asiasta päästään yhteisymmärrykseen, se antaa asiasta ohjeellisen päätöksen. Nämä päätökset saatetaan hallitusten ja kansainvälisten järjestöjen tietoisuuteen.
Vuonna 1904 järjestö sai Nobelin rauhanpalkinnon tunnustuksena tavoitteestaan rakentaa valtioiden välinen sovitteluelin, joka ratkaisisi syntyneet konfliktit rauhanomaisella tavalla.
Kelaatio
Kelaatio on ilmiö, jossa Lewis-hapan metalli-ioni tarttuu saman molekyylin useampaan Lewis-emäksiseen ryhmään, muodostaen metallikompleksin. Syntyvä aine on kelaatti. Tavallisia kelaatteja ovat hemoglobiinin hemi (raudan ja porfyriiniryhmän kelaatti) ja vitamiinin B12 eli syanokobalamiini (koboltin ja porfyriininsukuisen ryhmän kelaatti). Kelaation tehtävänä on joko viedä metallikationi reaktioon tai poistaa se; kyseessä on siis faasinsiirtokatalyysi.
Kompleksin muodostus monihampaisen ligandin kanssa on huomattavasti suositumpaa kuin useamman samankaltaisen mutta yksihampaisen, mikä on ns. kelaatti-ilmiö. Siten esim. kaksi metyyliamiinia sitoutuu heikommin kuin yksi kaksihampainen dietyleeniamiini. Tämä johtuu siitä, että vaikka entalpia olisi sama, monihampainen ligandi on yhtenäinen molekyyli, mikä rajoittaa hampaiden liikettä. Siten se ei menetä entropiaa yhtä paljon sitoutuessaan kelaation vaatimaan yhteen tiettyyn konformaatioon, koska se on siinä jo suurimmaksi osaksi. Useamman yksihampaisen sen sijaan on valittava hyvin erityinen järjestys, jossa useampi ligandi hampaineen on sattumalta yhtä aikaa metallilla poissa liuottimesta, eikä esim. yksi puutu. Siten useampi yksihampainen menettää enemmän entropiaa muodostaessaan kompleksin. Reaktion tasapainon määräävä Gibbsin energian muutos muodostuu entalpia- ja entropiatermistä (ΔG = ΔH – TΔS, missä ΔG Gibbsin energian muutos, ΔH entalpian muutos, T lämpötila ja ΔS entropian muutos). ΔS on negatiivinen, eli epäjärjestys vähenee, kun järjestetään molekyylejä kelaatiksi, ja se on enemmän negatiivinen usealle yksihampaiselle, joten –TΔS on enemmän positiivinen ja ΔG siirtyy positiiviseen eli epäsuosittuun suuntaan yksihampaiseen vaihdettaessa. Siten reaktion tasapaino on vähemmän täydellisen kompleksin puolella.
Farmakologiassa kelaatiolla voidaan parantaa annostellun metallin imeytymistä tai poistaa myrkyllistä metallia elimistöstä. Kalsium esimerkiksi imeytyy paremmin sitraattina, joka on "kolmihampainen", koska siinä on yksi hydroksyyli- ja kaksi karboksyylihapporyhmää, joiden avulla kalsium kulkeutuu paremmin suolistosta verenkiertoon. Metallin poistamisesta esimerkki on EDTA-hoito lyijy-, elohopea-, rauta-, tms. myrkytykseen. Kelaatio voi olla myös yhteisvaikutus, jossa metallin ja lääkeaineen kelaatti ei toimi tai imeydy suolistosta.
Kelaatiota tapahtuu myös luonnossa maaperässä, jossa kelaatteja muodostavat eniten sienijuuret ja mikrobit. Kelaatio edistää mikroravinteiden (mm. kupari, sinkki) liukenevuutta, mutta myös estää joidenkin metallien (ainakin kadmiumin ja elohopean) toksisuuden ja siten estää niiden päätymistä kasveihin. Tämä kenties selittää että tuhkalannoitetun metsän marjojen, sienten tai kasvien raskasmetallipitoisuudet eivät poikkea merkittävästi normaalista.
Tobias Regner
Tobias Regner (s. 5. elokuuta 1982 Teisendorf, Saksa) on saksalainen laulaja, joka voitti "Deutschland sucht den SuperStar" -kykyjenetsintäohjelman kolmannen tuotantokauden vuonna 2006. Regner pitää erityisesti raskaasta musiikista, jota hän lauloikin läpi kilpailun. Hän esitti muun muassa HIM-yhtyeen ”Join Me” -kappaleen ja U2:n ”Beautiful Dayn”.
Finaalissa Regner voitti 54,6 prosentin ääniosuudella toisen finalistin, poppia laulavan Mike Leon Groschin. Huhtikuussa 2006 julkaistiin Regnerin debyyttisingle ”I Still Burn” sekä albumi "Straight". Albumin kappaleet tekivät Peter Wright ja Jess Cates, jotka ovat työskennelleet myös Backstreet Boysin kanssa.
Vekarat
Vekarat! ("Jakers! The Adventures of Piggley Winks tai pelkästään Jakers!") on Daytime Emmyllä palkittu lastenohjelma, joka kertoo Irlannissa asuvista kaveruksista. Vekaroissa Sasu-ukki kertoo lapsenlapsilleen Rasmukselle ja Orakselle lapsuudestaan ja siitä mitä silloin tehtiin. Vekarat puuhaavat paljon ja ratkovat arvoituksia. Jaksojen tapahtuma-ajan kertoo erässä tarinassa näytetty kolikko, jossa on vuosiluku 1946.
Pirtti (Kuopio)
Pirtti on Kuopion kaupunginosa, joka kuuluu Petosen suuralueeseen. Se sijaitsee noin 10 kilometrin päässä Kuopion keskustasta. Vuoden 2015 alussa kaupunginosan väkiluku oli 5 480.
Pirttiin rakennetaan koko ajan uusia asuntoja ja palveluita saaristokaupungin rakentamisen ja laajentumisen myötä. Alueelle sijoittuu noin 300 työpaikkaa (1.1.2008). Alueella sijaitsee Pirtin koulu, joka on rakennettu vuonna 1998 ja jossa on noin hieman yli 500 oppilasta. Myös Aurinkorinteen koulu on Pirtin kaupunginosan alueella.
Rautaniemi
Rautaniemi on suuri niemi Kuopion eteläosassa. Rautaniemestä keskustaan on matkaa maitse noin 12–13 kilometriä ja 2008 valmistuneen Saaristokadun kautta useita kilometrejä vähemmän. Rautaniemi on pituudeltaan 5 kilometriä. Rautaniemeen rakennetaan uutta asuinaluetta koko ajan. Suurin osa siitä on jo valmistunut.
Rautaniemeen on sijoittunut hieman yli 200 työpaikkaa (1.1.2008).
David Batty
David Batty (s. 2. joulukuuta 1968 Leeds, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustavampi keskikenttäpelaaja.
Batty muistetaan parhaiten ajastaan Leedsissä, jossa hän teki liigadebyyttinsä marraskuussa 1987 4-2 voitto-ottelussa Swindon Townia vastaan. Leedsissä hän oli voittamassa liigamestaruutta vuonna 1992.
Vuonna 1993 Batty siirtyi Blackburniin, missä hän oli 1995 voittamassa Valioliigan mestaruutta. Hän kuitenkin kieltäytyi ottamasta vastaan mitalia koska piti panostaan joukkueessa liian pienenä. Blackburn Roversin pelatessa Mestareiden liigaa Moskovan Spartakia vastaan pallontavoittelutilanne päättyi pieneen nahisteluun silloisen joukkuetoverin Graeme Le Sauxn kanssa. 1996 Batty siirtyi Newcastleen, missä pelasi kahden kauden ajan ennen paluutaan Leedsiin. Yhteensä Batty edusti Leedsia 256:ssa ottelussa ja teki neljä maalia ennen lopettamistaan vuonna 2004.
Englannin maajoukkueessa Batty pelasi 42 A-maaottelua vuosina 1991–1999. Hän edusti maataan vuoden 1992 EM-kisoissa ja MM-kisoissa 1998.
Blindside
Blindside on ruotsalainen post-hardcore -yhtye. Se perustettiin vuonna 1994 nimellä "Underfree". Nykyisen nimensä yhtye sai vuonna 1996.
Alkutaival
Heidän ensimmäinen albumi ""Blindside"" julkaistiin vuonna 1997. Se oli suunnattu yhdysvaltalaisille ja keräsikin ansiokkaasti yhdysvaltalaisen rock / metal -yhtye P.O.D.:n kannattajia puoleensa. Tämän ensimmäisen albumin punk-rock-tyyli poikkeaa hyvin paljon heidän myöhemmän tuotantonsa genrestä. ""Blindside"" on kokonaan englanninkielinen lukuun ottamatta ruotsinkielistä "Nära"-kappaletta.
Vuonna 2000 he julkaisivat debyyttialbumia paljon räväkämmän hard-rock tyylisen albumin ""A Thought Crushed My Mind"". Se keräsi ""Blindsiden"" tavoin paljon faneja Yhdysvalloista, mutta todellinen läpimurto jäi vielä odottamaan aikaansa.
Läpimurto
Blindside julkaisi vuonna 2002 seuraavan albuminsa ""Silence"", joka sisälsi muutaman todella kuuman hitin, joita oli mm. "Sleepwalking", "Caught A Glimpse" ja ehkä heidän tunnetuin kappaleensa "Pitiful".
Seuraava albumi ""About a Burning Fire"" (2004) jatkoi menestystarinaa, vaikka se ei aivan yltänytkään edeltäjänsä suosiomäärään. Albumi toi ilmi yhtyeen monipuolisuutta: "Where the Sun Never Dies" -kappaleen pitkälle toista minuuttia kestävä tekno-osuus ja "Shekinan" ruotsalais-englantilais sanoitus toivat uusia piirteitä ilmi, kuitenkin alkuperäisestä tyyliä menettämättä.
2005 he uudelleenjulkaisivat kaksi ensimmäistä albumiaan ""Blindsiden"" ja ""A Thought Crushed My Mind'n"". Lisäksi DVD nimeltä ""Ten Years Running Blind"" julkaistiin samana vuonna.
""The Great Depression"" 2005 on toistaiseksi Blindsiden viimeisin albumi, jonka lippulaivakappaleiksi ovat muodostuneet "Fell in Love With the Game" ja "When I Remember". ""The Great Depression"" sisältää ""About a Burning Firen"" tapaan uusia piirteitä heidän musiikistaan. "My Alibi", "This Time" ja "City Lights" poikkeaa hitaammalla tempollaan heidän tavallisesta tyylistään.
Vuonna 2007 yhtye julkaisi ""The Black Rose"" nimisen EP:n. Heinäkuussa 2009 Blindside kertoi Myspace-sivustollaan, että bändi julkaisee uuden albumin vuoden 2010 alkupuolella.
Hurt
Hurt on vuonna 2000 perustettu yhdysvaltalainen eräänlaista vaihtoehtorockia soittava yhtye. Yhtyeen musiikkityyli on vaikeasti määriteltävää, mutta yleisesti sitä pidetään post-grunge -yhtyeenä. Hurtin musiikkia on verrattu mm. Tooliin, Nirvanaan.
Jean Paul Getty
Jean Paul Getty (15. joulukuuta 1892 Minneapolis, Minnesota – 6. kesäkuuta 1976) oli yhdysvaltalainen liikemies ja Getty Oil -öljy-yhtiön perustaja. Öljyalalla toimineeseen perheeseen syntynyt Getty oli ensimmäinen miljardin Yhdysvaltain dollarin omaisuuden kerännyt ihminen. Getty keräsi taidetta ja antiikkia ja hänen kokoelmansa muodostavat Los Angelesissa sijaitsevan J. Paul Getty Museumin pohjan.
Hänen pojanpoikansa oli John Paul Getty III, joka siepattiin Roomassa ja ajautui sen jälkeen huumeidenkäyttäjäksi ja halvaantui 25-vuotiaana huumeiden yliannostuksen seurauksena.
Randy Travis
Randy Bruce Traywick (s. 4. toukokuuta 1959) eli Randy Travis on yhdysvaltalainen country-muusikko.
Travis syntyi Marshvillessä, Pohjois-Carolinassa, ja sai lapsena kitaransoiton opetusta. Hän aloitti 8-vuotiaana esiintymisen veljensä Rickyn kanssa. Travisilla oli erittäin huonot välit isäänsä Haroldiin. Hän jätti high schoolin kesken ja ajautui rikollisuuteen. Hän joutui pidätetyksi muun muassa autovarkaudesta ja murrosta.
Travis voitti nuoruudessaan musiikkikilpailun Charlottessa, Pohjois-Carolinassa. Elizabeth ”Lib” Hatcher antoi hänelle vakituisen esiintymispaikan yökerhosta, ja pian hän sai levytyssopimuksen Paula Recordsilta. Travis julkaisi singlen ”She's My Woman”.
Travis ja Hatcher muuttivat vuonna 1982 Tennesseen Nashvilleen. Hatcher nousi The Nashville Palace -yökerhon manageriksi ja antoi Travisille toimen sen kokkina ja laulajana.
Travis julkaisi vuonna 1982 omakustanteena albumin "Randy Ray Live". Hän sai levytyssopimuksen Warner Brothersilta ja julkaisi vuonna 1985 sen suojissa singlen ”On the Other Hand”. Se nousi countrylistojen 67. sijalle ja single ”1982” jo top 10 -listalle. Vuonna 1986 ”On the Other Hand” julkaistiin uudelleen. Tällä kertaa se nousi listaykköseksi.
Travisin debyyttialbumia "Storms of Life" myytiin yli neljä miljoonaa kappaletta. Vuonna 1987 Travis julkaisi albumin "Always and Forever", joka vietti listaykkösenä 43 viikkoa. Hän voitti samana vuonna ensimmäisen Grammy-palkintonsa.
Travis meni naimisiin Hatcherin kanssa 1991. Suosion hiivuttua Travis yritti näyttelijänuraa. Hän palasi äänittämään julkaisemalla vuonna 1994 albumin "This Is Me". Hän jätti Warner Brothersin 1997 ja siirtyi DreamWorks Nashvillen suojiin. Travis jatkaa muusikonuraansa yhä.
Klik!
Klik! () on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediaelokuva ja sen on ohjannut Frank Coraci. Pääosissa nähdään Adam Sandler, Kate Beckinsale, David Hasselhoff, Sophie Monk ja Christopher Walken. Klik! on komedia työhullusta arkkitehdista, joka saa käsiinsä universaalin kauko-ohjaimen, jolla hän voi kelata elämäänsä eteen- ja taaksepäin. Ongelmia syntyy kun ohjain alkaa hallita hänen elämäänsä.
Michael Newman (Adam Sandler) on naimisissa kauniin Donnan (Kate Beckinsale) kanssa, ja heillä on kaksi lasta, Ben (Joseph Castanon) ja 
Samantha (Tatum McCann). Hän ei kuitenkaan näe perhettään paljonkaan, koska tekee pitkiä työpäiviä arkkitehtitoimistossa, toivoessaan, että epäkiitollinen pomo (David Hasselhoff) alkaa arvostaa hänen korvaamatonta työpanostaan ja tekee hänestä osakkaan. Päästessään lepäämään laakereillaan hän voi antaa runsaasti huomiota vaimolle ja penskoille. Niin hän ainakin vakuuttaa itselleen. Valvottuaan koko illan työnsä parissa väsynyt Michael turhautuu, koska ei edes tiedä, mikä kaukosäädin avaa TV:n. Michael lähtee etsimään täydellistä laitetta elektronisten vempaimiensa ohjaamiseen ja pöllähtää Bed, Bath & Beyondin takahuoneeseen, jossa erikoinen työntekijä, Morty (Christopher Walken) antaa hänelle kokeellisen, ainoan laatuaan olevan huippuvekottimen, joka takuuvarmasti muuttaa hänen elämänsä.
Morty oli tosissaan. Pian Michael hallitsee ympäristöään käynnistämällä jokaisen kodinkoneen napin painalluksella.
Laitteella on kuitenkin hätkähdyttävämpiäkin ominaisuuksia. Sillä pystyy jotenkin vaimentamaan perheen koiran, Sundancen, haukunnan – ja mikä vielä hämmästyttävämpää, kelaamaan pikakelauksella ärsyttävän riidan vaimon kanssa. Michael tulee pian riippuvaiseksi uudesta vallastaan, jonka avulla hän pystyy toteuttamaan toiveensa.
Ennen pitkää kaukosäädin kuitenkin ohjelmoi häntä, eikä päinvastoin. Ja vaikka miten yrittää, Michael ei pysty estämään kaukosäädintä päättämästä, mitkä asiat elämässään hän kokee ja mistä jää paitsi. Vasta silloin hän alkaa arvostaa ja hyväksyä elämäänsä – hyvän, pahan ja ruman.
Silloin hän tajuaa ettei kannata nopeuttaa elämäänsä vaan antaa mennä omaa tahtia
Mi sangre
Mi sangre ("Vereni") on kolumbialaisen laulaja-lauluntekijä Juanesin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 28. syyskuuta 2004. "Mi sangre" nousi listaykköslevyksi useissa maissa, Suomi mukaan lukien. Albumi sai neljä RIAA:n myöntämää platinalevyä albumin Yhdysvaltain myynneistä. Vuonna 2006 ÄKT ry myönsi Juanesille platinalevyn albumin Suomen myynneistä. Albumi oli myös Suomessa vuoden myydyin ulkomaalaisen artistin albumi.
"Mi sangre" julkaistiin Universal Music Latino -levymerkillä. Sen tuottajina olivat Juanesin lisäksi David Heuer, Anibal Kerpel ja Gustavo Santaolalla. Albumi on espanjankielinen. Levy yksittäisine lauluineen ja musiikkivideoineen toi Juanesille kolme Grammy-palkintoa.
Vuonna 2005 albumista julkaistiin 150 000 kappaleen kiertuepainos. Uudelleenjulkaistussa levyssä oli eroa alkuperäiseen uusi pakkaus, DVD-levy, yksilöllinen numerointi ja yhteensä seitsemän bonusraitaa. Erikoisversiolla oli neljä liveversiota: ”A Dios le pido”, ”La camisa negra”, ”Fotografia” ja ”Nada valgo sin tu amor”. Liveversioiden lisäksi levyllä oli uudelleenmiksattu versio ”La camisa negra” -kappaleesta, The Black Eyed Peas -yhtyeen Taboon kanssa esitetty ”La paga” sekä aiemmin julkaisematon kappale ”Lo que importa”. DVD-levyllä oli Juanesin haastattelu sekä musiikkivideot kappaleista ”Nada valga sin tu amor”, ”Volverte a ver” ja ”La camisa negra”.
Vuonna 2005 julkaistiin "Mi sangre" -albumista myös meksikolainen tupla-cd, jonka toisella levyllä oli alkuperäisen version 12 kappaletta ja toisella seitsemän bonusraitaa. Bonusraidat olivat ”Lo que importa”, ”La paga”, akustiset versiot kappaleista ”A Dios le pido” ja ”La camisa negra”, sekä debyyttialbumiltaan "Fíjate bien" kappaleet ”Nada”, ”Fíjate bien” ja ”Podemos hacernos daño”.
”La camisa negra” -kappaleen saavutettua suuren suosion Euroopassa, vuoden 2006 alussa julkaistiin Euroopan markkinoille tarkoitettu kiertuepainos. Euroopan kiertuepainoksen bonusraitoina olivat ”A Dios le pido”, ”Es por ti”, ”Fotografía”, ”La paga” ja uudelleenmiksattu ”La camisa negra”.CD
DVD
Bill Foulkes
William Anthony Foulkes (5. tammikuuta 1932 St Helens – 25. marraskuuta 2013) oli englantilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän pelasi koko uransa Manchester Unitedissa. Hänen mieluisin pelipaikkansa oli toppari. Foulkes pelasi Unitedin paidassa yhteensä 688 ottelua, kolmanneksi eniten Manchester Unitedin historiassa Ryan Giggsin ja Sir Bobby Charltonin jälkeen. Foulkes oli Unitedin aloituksessa joka ottelussa kausilla 1957–58, 1959–60, 1963–64 ja 1964–65. Foulkes teki yhteensä 9 maalia 18 kauden aikana ja oli auttamassa Unitedia voittamaan neljää Englannin 1. divisioonan mestaruutta, yhtä FA Cupia ja Euroopan Cupia (nyk. Mestarien liiga). Seuran kapteenina hän toimi vuosien 1966 ja 1973 välillä.
Englannin maajoukkueessa hän pelasi vain kerran.
Michael Dawson
Michael Dawson tarkoittaa seuraavia asioita ja henkilöitä:
Babe Siebert
Albert Charles "Babe" Siebert (14. tammikuuta 1904 Plattsville, Ontario, Kanada – 25. elokuuta 1939) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Hyökkääjä Siebert pelasi 14 kautta National Hockey League -liigassa seuroinaan Montreal Canadiens, Montreal Maroons, New York Rangers ja Boston Bruins.
Naadam
Naadam (Наадам) on kansallinen juhla Mongoliassa, joka pidetään heinäkuun 11 ja 13 välisenä aikana. Tapahtuma tunnetaan myös nimellä "Eriin Gurvan Naadam" (Эрийн гурван наадам; miesten kolme lajia). Edellä viitatut lajit ovat mongolialainen paini, ratsastus- ja jousella-ampumisen taito. Nykyään myös naiset voivat ottaa osaa kahteen jälkimmäiseen lajiin.
Kaikkialla Mongoliassa kaupungit järjestävät pienimuotoisia Naadameja, mutta tärkein ja suurin pidetään pääkaupungissa Ulan Batorissa. Juhla alkaa huolellisesti valmistellulla seremonialla, jonka aikana esiintyy tanssijoita, atleetteja, muusikoita ja ratsumiehiä. Tämän jälkeen alkavat kilpailut. Yhdeksän kierrosta kestäviin painiotteluihin ottaa osaa 512 painijaa. Ratsastuskilpailut ovat aivan omaa luokkaansa. Kun lännessä sprintit ovat tavallisesti vain 2 kilometrin mittaisia, ovat ne Mongoliassa 15–30 kilometrin taipalia. Ratsastajat ovat lapsia, jotkut vasta 5-vuotiaita.
Naadam on maansa seuratuin tapahtuma ja sen arvellaan olevan jo vuosisatoja vanha juhla. Alkujaan se oli uskonnollinen, mutta nykyisin se on erityisesti vuoden 1921 vallankumouksen muistojuhla, jolloin Mongolia julistautui itsenäiseksi.
Toinen suosittu ajanviete on pelata pelejä, joissa käytetään lampaan nilkkaluita (shagai). Luut toimivat paitsi pelinappuloina myös merkkeinä ennustamisessa ja ystävyydessä.
Naadameja järjestetään myös Sisä-Mongoliassa Kiinassa.
Naadamin tapainen juhla on Naadym. Tapahtuma pidetään 15.8., joka on myös Tuvan tasavallan päivä, Tos-Bulakin tasangoilla, jolloin järjestetään Naadamin tapaan ratsastuskilpailuja khuresh-otteluita.
Seututie 103
Seututie 103 eli "Vuosaaren satamatie" on Helsingin Salmenkallion kaupunginosan läpi Vuosaaren satamaan kulkeva seututie. Tie on kaksiajoratainen ja pituudeltaan 2,5 kilometriä. Tie alkaa Kehä III:n ja Itäväylän liittymästä ja kulkee 1 520 metriä pitkän Vuosaaren tietunnelin kautta Vuosaaren sataman portille. Tien numeroa 103 ei ole merkitty tieopasteisiin.
Seututie 103 avattiin liikenteelle 9. lokakuuta 2007 mutta suljettiin liikenteeltä jo 12. lokakuuta, sillä Tiehallinto halusi selvittää tien ainoalla liittymävälillä sijaitsevan tunnelin turvajärjestelmien häiriöitä. Tunneli avattiin uudelleen liikenteelle 22. tammikuuta 2008.
Giant
Giant on taiwanilainen polkupyörävalmistaja. Yritys perustettiin 1972 Tachiassa, Taichungissa, Taiwanissa. Giant aloitti ensin valmistamalla polkupyöriä alihankintana muille yrityksille. Vuonna 1986 Giantin johtajaksi tuli Bill Austin, joka loi yritykselle brandin edullisten markettipyörien ja kalliiden erikoispyörien väliin.
Giantilla on tuotantolaitokset Taiwanissa, Alankomaissa sekä Kiinassa.
Giant toi maantiepyörien runkogeometriaksi maastopyöristä tutun laskeutuvan vaakaputken ja huomattavasti totuttua pienemmän koon. Kansainvälinen pyöräilyliitto muutti sääntöjään ja salli tämän uuden runkogeometrian.