hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Mayojen numerot
Mayojen numerot muodostuvat kolmesta peruselementistä: pisteestä (1), viivasta (5) ja simpukasta (0). Lukujärjestelmä on vigesimaalinen eli 20-kantainen paikkalukujärjestelmä, jossa tyhjät paikat merkitään nollaa vastaavalla symbolilla.
Numerot 1-19 koostetaan kuvan mukaisesti pisteistä ja viivoista, ja luku 20 merkitään yhdistämällä numero 1 nollamerkkiin (1×20+0). Luku 21 esitetään kahtena päällekkäisenä pisteenä (1×20+1).
Sekoittumisvaaran välttämiseksi peruselementtien välille jätetään hieman ylimääräistä tilaa, jos elementit kuuluvat eri positioihin: esimerkiksi kaksi päällekkäistä viivaa tarkoittaa normaalisti numeroa 5+5=10, mutta suuremmalla välillä erotettuna viivat tarkoittavatkin lukua 5×20+5=105.
Yksinkertaisten pisteiden ja viivojen sijaan saatettiin joskus käyttää myös koristeellisempia peruselementtien piirtotapoja. Lisäksi oli käytössä hieroglyfisempi lukujen merkintätapa, jossa numeroina käytettiin numeroita edustavien jumalten symboleja.
Mayakalenteriin kuuluvassa "pitkälaskussa" käytetään puhtaan vigesimaalijärjestelmän muunnosta, jossa toiseksi vähiten merkitsevässä paikassa lasketaan vain 18:aan asti 20:n sijaan. Näin saadaan käyttöön "tun"-vuosi eli 360-päiväinen approksimaatio aurinkovuodesta.
Ptolemaios Keraunos
Ptolemaios Keraunos ("Salama") (? – 279 eaa.) oli Makedonian kuningas 281–279 eaa. Hän oli Egyptin faarao Ptolemaios I:n ja tämän kolmannen vaimon Eurydiken, Antipatroksen tyttären, poika.
Isä suunnitteli aluksi, että Keraunos olisi hänen seuraajansa. Hän alkoi pian kuitenkin suosia toista poikaansa (Ptolemaios II), jonka hän sai neljännen vaimonsa Bereniken kanssa. Ptolemaios II:a tuli Ptolemaios I:n kanssahallitsija ja kruununperillinen vuonna 282 eaa. Ptolemaios Keraunos lähti Egyptistä Traakian kuninkaan Lysimakhoksen luokse. Lysimakhos oli naimisissa Keraunoksen siskopuolen Arsinoen kanssa ja Lysimakhoksen poika Agathokles oli naimisissa Keraunoksen siskon Lysandran kanssa. Arsinoe juonitteli Agathoklesta vastaan ja lopulta Lysimakhos antoi teloittaa oman poikansa. Peloissaan Lysandra pakeni Persian kuningas Seleukoksen luokse. Keraunos seurasi hänen mukanaan.
Seleukos käytti heti tilannetta hyväkseen ja aloitti sodan Lysimakhosta vastaan. Lysimakhoksen tappion jälkeen Korupedionin taistelussa vuonna 281 eaa. Seleukos aikoi vallata Traakian ja Makedonian. Kun armeija oli ylittänyt Hellespontin, Ptolemaios Keraunos murhasi Seleukoksen syyskuussa 281 eaa. ja valtasi itse Traakian sekä Makedonian. Sotilaat tunnustivat hänet kuninkaaksi. Antipatroksen lapsenlapsena Ptolemaioksen oli helppo vaatia itselleen Makedonian kruunua.
Noustuaan valtaistuimelle Ptolemaios meni naimisiin siskopuolensa Arsinoen kanssa, mutta antoi pian murhata Arsinoen ja Lysimakhoksen lapset. Arsinoe pakeni Egyptiin, veljensä Ptolemaios II:n luokse.
Vuonna 279 eaa. Makedoniaan hyökkäsivät keltit ja Ptolemaios Keraunos kuoli taistelussa heitä vastaan. Hänen veljestään Meleagroksesta tuli uusi kuningas, mutta hänkään ei saanut taltutettua villejä kelttejä.
Problems?
Problems? on Pelle Miljoonan yhtyeissä tunnetuksi tulleen Tumppi Varosen johtama rock-yhtye. Yhtyeen tunnetuin kappale on debyyttialbumin "Katupoikia" (1980) avaava cover-kappale "Katupoikien laulu", joka soi mm. aina ennen Helsingin Jokereiden kotiotteluita Hartwall Areenalla. Osa yhtyeen levyistä on julkaistu nimellä Tumppi Varonen & Problems?. Yhtyeen nimi on välillä myös kirjoitettu ilman kysymysmerkkiä.
Yhtyeen perustivat Tumppi Varonen (laulu, basso), Ari Taskinen (kitara) sekä Jallu Salkamo (rummut) vuonna 1977. Alkuun yhtye soitti uuden aallon punkrock-musiikkia. Vuonna 1978 Problems? pääsi levyttämään Love Recordsille debyyttisinglensä "Ei tää lama päähän käy" / "Häirikkö oon". Yhtye oli mukana myös "Pohjalla"-punk-kokoelmalevyllä (1978) ja sitä seuranneella samannimisellä kiertueella. Problems? jäi tämän jälkeen sivuun Varosen ja Taskisen liityttyä Pelle Miljoonan yhtyeeseen, jonka parhaiten tunnetut kappaleet levytettiin yhtyenimillä Pelle Miljoona & 1980 ja Pelle Miljoona Oy. Varonen kuitenkin levytti vuonna 1979 Problems?-singlen "Tapan aikaa" / "Tahdomme tilaa", jolla Taskinen ja Salkamo eivät enää olleet mukana. Pellen 1980 ja Oy -kokoonpanojen vaihteeseen osui debyyttialbumin "Katupoikia" julkaisu vuonna 1980. Samoin Pellen yhtyeen ollessa tauolla vuonna 1981 julkaistiin kakkosalbumi "Yleisön pyynnöstä".
Vuonna 1982 ilmestyi "Kaupungin valot", jonka jälkeen Varonen meni satamaan töihin. Varonen palasi studioon Problemsin kanssa vuonna 1986 "Tupakkatauon jälkeen" -levyn myötä. 1990-luvulla satunnaisesti keikkailleelta Problemsilta ilmestyi kolme studioalbumia ja yksi kokoelmalevy. Vuosituhannen vaihteessa Varonen lähti Pelle Miljoonan yhtyeestä ja keskittyi Problemsiin. 2000-luvulla yhtye on julkaissut kolme albumia ja yhden kokoelman.
Vuonna 2011 Problems julkaisi live-levyn "Suora lähetys" ja keikkaili runsaasti klubeilla sekä festivaaleilla. 2012 Problems jäi tauolle ja Varonen liittyi Pelle Miljoona Unitediin.
Yhtyeen kokoonpano on vaihtunut tiheään tahtiin. Jokaisella Problems?-albumilla on soittanut edeltäjästään poikkeava kokoonpano.
Lisäksi Problems?-yhtyeen lauluja kuullaan monilta kokoelmalevyillä, joista tärkein lienee vuonna 1978 ilmestynyt "Pohjalla"-levy. Levyllä esiintyy Problems?:n lisäksi Pelle Miljoona eri kokoonpanoissa (osassa mukana myös Tumppi Varonen), Sehr Schnell ja Se. Levy on yksi merkittävimmistä suomipunkin alkuaikojen levyistä.
Tuomasmessu
Tuomasmessu on evankelis-luterilaisen kirkon muodoltaan vaihtoehtoinen jumalanpalvelus eli messu, joka on saanut vaikutteita niin liturgisesta uudistusliikkeestä kuin 1900-luvun herätyskristillisyydestä. Messun nimi viittaa "epäilijänä" tunnettuun apostoli Tuomaaseen, ja pyrkii viestittämään helppoa lähestyttävyyttä.
Maailman ensimmäistä Tuomasmessua vietettiin 10. huhtikuuta 1988 Agricolan kirkossa Helsingissä. Samassa kirkossa messua vietetään edelleen joka sunnuntai-ilta. Messu on levinnyt myös moniin muihin suomalaisiin kaupunkeihin sekä ulkomaille. Eri paikkakunnilla Tuomasmessutoiminta on organisoitunut eri tavoin. Helsingissä Tuomasyhteisö on järjestäytynyt omaksi yhdistykseksi. Turussa Tuomasmessuja järjestää Suomen liikemiesten lähetysliitto yhteistyössä paikallisseurakuntien kanssa. Tampereella Tuomasmessut ovat osa seurakuntayhtymän toimintaa. Suomen lisäksi Tuomasmessua vietetään nykyään muun muassa Ruotsissa, Norjassa, Islannissa, Tanskassa ja Saksassa.
Messua vietetään yleensä sunnuntai-iltaisin klo 18 alkaen, kesällä klo 19. Helsingissä messu on joka sunnuntai, Turussa ja Tampereella noin kerran kuukaudessa. Myös monilla muilla paikkakunnilla kuten Kuopiossa järjestetään Tuomasmessuja.
Tuomasmessu poikkesi alkuaikoinaan tavallisesta messusta erityisesti musiikiltaan, joka oli silloin vaihtelevampaa ja kokeilevampaa kuin tavallisissa jumalanpalveluksissa, sisältäen yleensä yhtyeen ja kuoron. Tuomasmessuja on pidetty myös esimerkiksi jazz-musiikin säestyksellä. Myös Taizé-laulut ovat merkittävässä asemassa.
Tuomasmessu toteutetaan yleensä laajan vapaaehtoisjoukon turvin, johon kuuluu muusikoita, esirukoilijoita, sivualttarien rakentajia, ehtoollisavustajia sekä juontaja, joka tavallisesti johtaa messun suunnittelua.
Tuomasmessu kehitettiin alun perin etsimään uusia tapoja viettää jumalanpalvelusta, kun kävijämäärät kirkoissa vähenivät. Messua on käytetty koekenttänä uusille ideoille. Osa näistä ideoista siirtyi jumalanpalvelusuudistuksessa myös Suomen evankelis-luterilaisen kirkon normaaliin messuun.
Vuorovaikutteisen sisältönsä ja myöhäisemmän ajankohtansa vuoksi messut tulivat aikoinaan suosituiksi, erityisesti nuorten aikuisten parissa.
Nykyisin useiden seurakuntien messut sisältävät Tuomasmessun ominaisuuksia ja siksi alkuperäisen Tuomasmessun merkitys on jumalanpalveluksen uudistajana vähentynyt. Esimerkiksi Helsingissä Töölön seurakunta järjestää suosituksi tullutta pop-messua ja Taivallahden seurakunta metalli- ja latinomessua Temppeliaukion kirkossa.
Godsmack
Godsmack on yhdysvaltalainen metallimusiikkia soittava yhtye, jonka laulaja ja lauluntekijä Sully Erna perusti vuonna 1996 Lawrencessa, Massachusettsissa. Alkuun yhtye soitti death metalia, mutta tyylisuunta muuttui sittemmin hard rock -vaikutteisemmaksi metalliksi. Godsmack on ottanut vaikutteita muun muassa Alice in Chainsilta, jonka kappaleen ”God Smack” mukaan yhtye valitsi nimensäkin.
Godsmack nousi suosioon debyyttialbuminsa aikoihin hittisinglejen ”Voodoo” ja ”Whatever” sekä tiiviin keikkailun ansiosta. Seuraava albumi "Awake" nosti yhtyettä suurempaan suosioon kappaleiden ”Awake” ja ”Greed” ansiosta. Vuonna 2002 yhtye oli ehdolla Grammy-palkinnon saajaksi parhaasta instrumentaalisesta rock-kappaleesta (”Vampires”). Seuraavana vuonna Godsmack julkaisi kolmannen albuminsa "Faceless", joka nousi Yhdysvaltojen levylistan ykköseksi ja singlet ”I Stand Alone” ja ”Straight Out of Line” nousivat hiteiksi. "Faceless"-albumin tapaan myös vuoden 2006 albumi "Godsmack IV" nousi kotimaansa ykköseksi.
Helmikuussa 1995 Sully Erna päätti perustaa uuden yhtyeen, jonka laulajaksi hän alkaisi itse yli 23 vuotta kestäneen rumpalin uransa jälkeen. Tämän yhtyeen nimeksi keksittiin The Scam ja sen kokoonpanon muodosti Erna laulajana, Robbie Merrill bassossa, Lee Richards kitarassa ja Tommy Stewart rummuissa. Nauhoitettuaan ensimmäisen demonsa The Scam kuitenkin vaihtoi nimensä Godsmackiksi. He alkoivat soittaa pienissä baareissa kotikaupungeissaan Lawrencessa ja Salemissa. Yhtye aloitti tekemällä covereita esimerkiksi Alice in Chainsin musiikista, mutta pian he alkoivat luoda myös omaa musiikkiaan. Paikallisesti suositut kappaleet kuten ”Keep Away” ja ”Whatever” nostivat heidät pian Bostonin alueen listojen kärkeen.
Vuonna 1996 Tony Rombola ja Joe D'arco liittyivät Godsmackiin uutena kitaristina ja rumpalina, kun Richards oli poistunut saatuaan tietää kuusivuotiaasta lapsestaan ja Stewart jätti yhtyeen erimielisyyksien johdosta. Samana vuonna yhtye astui ensimmäisen kerran studiion nauhoittamaan ensimmäistä levyään, "All Wound Up". Se nauhoitettiin kolmessa päivässä 2 600 dollarilla.
Seuraavan kahden vuoden aikana yhtye soitti Bostonin alueella. Lopulta Godsmackin levy päätyi ”Susanin”, radioasema WAAF:n DJ:n, käsiin. Radioasema alkoi soittaa kappaletta ”Keep Away” useaan otteeseen ja se nousi pian aseman eniten soitetuksi kappaleeksi. Tämän jälkeen musiikkikauppaketju Newbury Comics suostui myymään levyä kaupoissaan. Kappaleen saaman suosion siivittämänä Godsmack palasi studioon ja nauhoitti singlen nimellä ”Whatever”, josta nousi WAAF:n uusi suosikki. Haastattelussa Sully Erna on todennut, että he olivat myyneet noin 50 levyä kuussa ennen kuin WAAF otti albumin listoilleen. Sen jälkeen myynti nousi yli tuhanteen viikossa.
Doug Aldrich
Doug Aldrich (s. 19. helmikuuta 1964) on yhdysvaltalainen hard rock -kitaristi. Hän on soittanut Whitesnake -yhtyeessä vuodesta 2003 asti. Hänen aiempiin yhtyeisiinsä kuuluvat muun muassa Dio, Lion, Hurricane, Burning Rain ja Bad Moon Rising. Aldrich on julkaissut myös useita sooloalbumeja. Hän asuu Los Angelesissä. Doug Aldrich on tullut tunnetuksi virtuoosimaisesta soittotaidostaan.
Ullanlinna
Ullanlinna () on Helsingin kantakaupungin eteläinen kaupunginosa, joka tunnetaan nykyisin muun muassa lukuisista puistoistaan. ”Linna”-nimi on 1700-luvun linnoitussuunnitelmien perua. ”Ulla”-nimi taas tulee kuningatar Ulriika Eleonooran (1688–1741) mukaan. 1800-luvulla seutu oli helsinkiläisten kesähuvila-aluetta. Nykyinen rakennuskanta on suurelta osin jugendia.
Ullanlinnan suurin puisto on Tähtitornin vuori, jossa on Carl Ludvig Engelin suunnittelema observatorio. Ylioppilaat juhlivat perinteisesti vappuaamua Ullanlinnanmäellä, joka kuitenkin sijaitsee viereisessä Kaivopuiston kaupunginosassa.
Osa "Salatut elämät" -sarjan ulkokuvauksista kuvataan Ullanlinnan Huvilakadulla.
Ullanlinnaan pääsee neljällä eri raitiovaunulinjalla. Lisäksi sitä kautta kulkee kaksi Helsingin sisäistä bussia.
Juha Väätäinen
Toivo Juha Väätäinen (s. 12. heinäkuuta 1941 Oulu) on entinen kestävyysjuoksija ja valmentaja, joka toimi perussuomalaisten puolueen kansanedustajana vuosina 2011–2015. Hän sai vuonna 2013 liikuntaneuvoksen arvonimen.
Väätäinen voitti Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1971 Helsingissä kultaa 5 000 metrin ja 10 000 metrin juoksuissa. Hänen lempinimensä on Julma-Juha, jonka hän sai harjoiteltuaan askeettisissa oloissa Afrikassa. Väätäinen toimi vuosina 1986–1990 SUL:n juoksujen päävalmentajana. Hän on valmentanut muun muassa kävelijöitä Reima Salosta ja Sari Essayahia sekä juoksijoita Jari Matinlauria ja Kirsi Valastia.
Juha Väätäisen kotikunnassa Piippolassa (nykyinen Siikalatva) järjestetään vuosittain hänen nimikkojuoksunsa, Julma-Juhan Juoksu.
Väätäinen oli kokoomuksen jäsen ja eduskuntaehdokas urheilu-uransa huipulla vuonna 1972. Kevään 2007 eduskuntavaaleissa hän oli keskustan ehdokas Helsingin vaalipiirissä, muttei tullut valituksi. Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Väätäinen valittiin kansanedustajaksi perussuomalaisten listalta Helsingin vaalipiiristä.
13. elokuuta 2012 Väätäinen erotettiin luottamuspulan vuoksi perussuomalaisten Helsingin piirin puheenjohtajan tehtävästä. Erottamisen syynä olivat erimielisyyden kunnallisvaalien järjestelyissä. Väätäinen kyseenalaisti erottamisen ja perui myöhemmin ehdokkuutensa vuoden 2012 kunnallisvaaleissa.
Perussuomalaiset nimittivät Väätäisen 31. toukokuuta 2013 puolueen eurovaaliehdokkaaksi vuoden 2014 europarlamenttivaaleihin. Väätäisen äänisaaliiksi tuli eurovaaleissa 2484 ääntä, mikä ei riittänyt valintaan.
Koulutukseltaan Väätäinen on luokanopettaja. Lisäksi hän on suorittanut opintoja yliopistoissa ja draamatutkinnon ammattikorkeakoulussa. 2000-luvulla Väätäinen ryhtyi taidemaalariksi. Hänen tauluissaan näkyvät espanjalaiset värit ja vaikutteet, sillä Väätäinen asui toistakymmentä vuotta vuoteen 2006 saakka Málagassa.
Väätäinen on naimisissa ja hänellä on kaksi aikuista lasta. Sotilasarvoltaan hän on reservin luutnantti. Maaliskuussa 2015 Väätäinen kertoi sairastavansa okasolusyöpää.
Leonard Bernstein
Leonard Bernstein (alkujaan Louis Bernstein, 25. elokuuta 1918 Lawrence, Massachusetts – 14. lokakuuta 1990 New York) oli yhdysvaltalainen kapellimestari, säveltäjä ja pianisti. Hän on 1900-luvun maineikkaimpia yhdysvaltalaisia kapellimestareita ja säveltäjiä. Kapellimestarina Bernstein toimi pitkäaikaisena New Yorkin filharmonikoitten ylikapellimestarina. Bernsteinin tunnetuin teos on musikaali "West Side Story" (1957). Lisäksi hän sävelsi muun muassa paljon muuta näyttämömusiikkia ja kolme sinfoniaa.
Leonard Bernsteinin vanhemmat olivat venäjänjuutalaisia ensimmäisen polven maahanmuuttajia. Leonard ryhtyi opiskelemaan pianonsoittoa 10-vuotiaana, mutta hänen vanhempansa halusivat hänelle tavallisen koulutuksen ja lähettivät hänet Bostoniin. Harvardin yliopistossa hän otti pääaineekseen musiikin. Hän aikoi tulla konserttipianistiksi mutta päätti sitten ryhtyä opiskelemaan orkestrointia Curtis Institute of Musicissa Philadelphiassa.
Tärkeitä Bernsteinin kehitykselle olivat kesät Tanglewoodissa, jossa hän opiskeli kapellimestari Serge Koussevitzkyn johdolla. Vuonna 1942 Koussevitzky kutsui hänet assistentikseen. Bernsteinin emotionaalisesti ladattuihin esityksiin kiinnitti huomiota muiden muassa Arthur Rodzinski, joka kutsui hänet New Yorkin filharmonikkojen apulaiskapellimestariksi.
Bernstein sai tilaisuutensa 25-vuotiaana, kun hänen piti päivän varoitusajalla paikata estynyttä vierailevaa kapellimestaria. Hän hurmasi energisellä esityksellään kaikki ja sai kuvansa The New York Timesin etusivulle. Parin vuoden kuluttua hänet oli nimitetty New York Cityn sinfoniaorkesterin kapellimestariksi.
Bernstein opetti itse Tanglewoodissa vuodesta 1951 lähtien. Samana vuonna hän meni naimisiin chileläisen näyttelijän ja pianistin Felicia Montealegren kanssa. Vuonna 1956 Bernstein nimitettiin New Yorkin filharmonikkojen kapellimestariksi ja Dmitri Mitropouloksen jälkeen orkesterin ylikapellimestariksi vuonna 1958, jossa tehtävässä hän jatkoi vuoteen 1969. Sinä aikana hän johti New Yorkin filharmonikkoja useammassa konsertissa kuin kukaan hänen edeltäjistään. Myöhemmin hänet nimitettiin orkesterin elinikäiseksi kunniakapellimestariksi.
Bernstein vieraili Euroopassa kapellimestarina jo heti toisen maailmansodan jälkeen. Vuonna 1953 hänestä tuli ensimmäinen yhdysvaltalainen kapellimestari, joka johti Milanon La Scalassa.
Bernsteinin on sanottu säveltäjänä edustaneen sukupolvensa ääntä. Hän edusti urbaania amerikkalaisuutta 1940-luvun sodanjälkeisistä tunnelmista 1970-luvun sodanvastaisuuteen, Berliinin muurin ja neuvostokommunismin romahtamiseen. Hän on säveltänyt esimerkiksi West Side Story -musikaalin.
Nicolaus Otto
Nicolaus August Otto (14. kesäkuuta 1832 – 28. tammikuuta 1891) oli saksalainen bensiini- eli ottomoottorin keksijä. Hän laati ensimmäisen kuvauksen keksinnöstään vuonna 1876. Siinä hän totesi, että moottorin teho kasvaa merkittävästi, kun kaasuseosta puristetaan kokoon ennen sen sytyttämistä. Tämä tapahtuu nelitahtimoottorissa, kun mäntä puristaa kaasuseoksen sylinterinkantta vastaan.
Pierce Brosnan
Pierce Brendan Brosnan, OBE, (s. 16. toukokuuta 1953 Drogheda, Irlanti) on yhdysvaltalais-irlantilainen näyttelijä ja elokuvatuottaja. Brosnan tunnetaan parhaiten roolistaan James Bondina, jota hän esitti neljässä Bond-elokuvassa vuosina 1995–2002.
Pierce Brosnan syntyi 16. toukokuuta 1953 Irlannissa. Hänen isänsä jätti perheen pian pojan syntymän jälkeen, ja kun äiti muutti Englantiin töihin, sukulaiset kasvattivat Piercen.
Brosnan muutti 15-vuotiaana Lontooseen ryhtyäkseen näyttelijäksi. Siellä hän liittyi teatteriryhmään ja opiskeli sen jälkeen näyttelemistä Drama Centressä. Hän muutti vaimonsa kanssa Yhdysvaltoihin, missä hän sai pääroolin NBC:n salapoliisisarjassa "Remington Steele" (1982–1987).
Brosnan valittiin vuonna 1986 esittämään James Bondia, mutta hänen sopimuksensa NBC:n kanssa esti häntä hyväksymästä tarjousta vielä silloin. "Remington Steelen" jälkeen Brosnan näytteli muissa televisio- ja elokuvarooleissa.
Brosnan sai Bondin roolin vuonna 1994. Hän esiintyi neljässä Bond-elokuvassa, "007 ja kultainen silmä" (1995), "Huominen ei koskaan kuole" (1997), "Kun maailma ei riitä" (1999) ja "Kuolema saa odottaa" (2002). Bond-elokuvien ohella Brosnan on näytellyt useissa muissakin menestyselokuvissa jännityselokuvista musikaaleihin ja komedioihin, kuten "Mrs. Doubtfire – Isä sisäkkönä" (1993), "Matador" (2005), "Mamma Mia!" (2008), "The Ghost Writer" (2010) ja "" (2018).
Vuosina 1980–1991 Brosnan oli naimisissa australialaisen näyttelijän Cassandra Harrisin kanssa, kunnes tämä menehtyi munasarjasyöpään. Vuodesta 2001 lähtien hän on ollut naimisissa yhdysvaltalaisen kirjailija ja journalisti Keely Shaye Smithin kanssa. Brosnan sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 2004.
Brosnan on ympäristönsuojelija. Brosnan perusti oman tuotantoyhtiönsä Irish DreamTeamin vuonna 1996 Beau St. Clairin kanssa.
Brosnan on saanut kaksi Golden Globe -ehdokkuutta: vuonna 2006 elokuvasta "Matador" ja vuonna 1985 televisiosarjasta "Nancy Astor". Brosnan sai tähden Hollywood Walk of Famelle vuonna 1997.
Tiurun sairaala
Tiurun sairaala sijaitsee Lappeenrannan Korvenkylässä. Kiinteistön omisti vuoteen 2005 saakka Etelä-Karjalan sairaanhoitopiiri, mutta nykyisin sen omistaa Lappeenrannan kaupunki.
Tiurun sairaala rakennettiin vuonna 1939 tuberkuloosiparantolaksi. Sairaala sijoitettiin juuri Tiuruun, sillä alueen mäntymetsien uskottiin olevan hyväksi tuberkuloosipotilaille. Toisen maailmansodan aikana sairaala toimi sotasairaalana ja kenttäsairaalana. Tiurun sairaalassa hoidettiin talvisodan aikana noin puolet Suomen haavoittuneista. Sodan jälkeen toiminta tuberkuloosiparantolana jatkui. 1960-luvulta 1990-luvulle sairaalassa toimi keuhko- ja reumasairaala. Vuodesta 1993 vuoteen 2012 kiinteistössä toimi Joutsenon vastaanottokeskus.
Sairaalaan kuuluu kaksi rakennusta, itse sairaala ja lämpökeskus. Molemmat on suunnitellut Jalmari Lankinen ja ne valmistuivat vuonna 1939. Sairaalarakennus edustaa funktionalistista suuntausta. Rakennukselle tunnusomaisia ovat pitkät, pyöreät parvekkeet sekä tasaiset ikkunarivistöt. Siinä on kahdeksan kerrosta.
Lämpökeskus sijaitsee rinteessä sairaalarakennuksen alapuolella vasemmalla. Se suunniteltiin käyttämään polttoaineenaan puuta, mutta 1960-luvulla se modernisoitiin öljylämmitteiseksi. Myöhemmin lämpökeskus siirtyi käyttämään polttoaineenaan haketta ja lopulta maakaasua. Vuonna 1997 lämpökeskuksen huonoon kuntoon päässyt punatiilinen piippu purettiin räjäyttämällä.
Carl Lewis
Frederick Carlton ”Carl” Lewis (s. 1. heinäkuuta 1961 Birmingham, Alabama) on entinen yhdysvaltalainen yleisurheilija. Hän kilpaili 100 metrillä, 200 metrillä, pikaviestissä sekä pituushypyssä.
Lewisia pidetään yhtenä kaikkien aikojen suurimmista yleisurheilijoista. Hän voitti yhteensä yhdeksän olympiakultaa ja yhden olympiahopean. MM-kisoissa hän voitti kahdeksan maailmanmestaruutta, yhden hopean ja yhden pronssin. Lewis valloitti kaikki pituushypyn olympiakullat vuosina 1984–1996. Hän on yksi harvoista urheilijoista, jotka ovat yltäneet neljään peräkkäiseen henkilökohtaiseen kultamitaliin kesäolympialaisissa. Lewisista tuli Los Angelesissa 1984 vasta toinen yleisurheilija, joka on voittanut neljä olympiakultaa samoissa kisoissa.
Lewis valittiin 1989 suomalaisten urheilutoimittajien äänestyksessä 1980-luvun parhaaksi urheilijaksi. Hän sai äänestyksessä 51 % äänistä. Vuosina 1988 ja 1991 Lewis valittiin .
Lewis voitti Helsingin MM-kisoissa 1983 MM-kultaa 100 metrillä ja pituushypyssä sekä oli mukana MM-kultaa voittaneessa Yhdysvaltojen pikaviestijoukkueessa. Seuraavana vuonna Los Angelesin olympialaisissa hän voitti neljä olympiakultaa: 100 ja 200 metrillä, pituushypyssä sekä 4 × 100 metrin viestissä. Rooman MM-kisoissa 1987 hän voitti jälleen kolme maailmanmestaruutta: 100 metrillä, pituushypyssä ja pikaviestissä. Lewis voitti Soulin olympialaisissa 1988 olympiakultaa 100 metrillä ja pituushypyssä sekä olympiahopeaa 200 metrillä.
Lewis on 188 cm pitkä ja painoi aktiiviuransa aikana 80 kg. Hän edusti Santa Monica Track Clubia ja hänen valmentajansa oli Tom Tellez.
Vuonna 2003 Lewis myönsi, että hän antoi ennen Soulin 1988 olympialaisia kolmesti positiivisen doping-näytteen piristeaineista, mutta Yhdysvaltain liitto katsoi asian läpi sormien ja tulkitsi asian siten, ettei Lewis ollut pyrkinyt parantamaan urheilusuorituksiaan kiellettyjä aineita apuna käyttäen. Kanadalainen pikajuoksija Ben Johnson vaati, että Lewisilta pitäisi tästä syystä ottaa pois mitalit, jotka hän voitti Soulissa. Johnson voitti Soulissa 100 metrin olympiakultaa maailmanennätyksellä, mutta menetti molemmat kärähdettyään steroidien käytöstä. Kultamitali ja 100 metrin silloinen maailmanennätys (9,92) siirtyivät käryn myötä Carl Lewisille.
Lewis lauloi jo juoksu-uransa aikana ja levytti albumin vuonna 1985. Sen jälkeen hän näytteli yhdessä televisiosarjassa ja kuudessa elokuvassa vuoteen 2007 asti. 
Lewis asettui ehdolle New Jerseyn osavaltion senaatin vaaleissa 2011 demokraattien listalla. Hänen ehdokkuutensa kuitenkin kumottiin, koska Lewis ei täyttänyt vaatimuksia neljän vuoden asumisesta osavaltiossa. Lewis aloitti vuonna 2014 vapaaehtoisen valmentajantyön Houstonin yliopistossa.
Lewis on toiminut myös YK:n ruoka- ja maataloustehtävissä sekä vammaisten tukijärjestössä.
Lewis on vegaani. Hän siirtyi vegaaniseen ruokavalioon heinäkuussa 1990. Hän uskoi vegaanisen ruokavalion olevan hänelle paremmin sopiva, sillä hän pystyi syömään suurempia ruokamääriä sen vaikuttamatta hänen urheilullisuuteensa heikentävästi.
Viuhahtaminen
Viuhahtaminen on alastomana juoksua julkisella paikalla. Esimerkiksi urheilutapahtumat ovat suosittuja paikkoja viuhahduksille. Viuhahtamisesta tuli suosittu villitys 1970-luvun alussa.
Maailman laajimmin nähty viuhahdus tapahtui vuonna 1974 Oscarien jakotilaisuudessa, kun silloin 33-vuotias Robert Opel viuhahti näyttämön halki ja näytti samalla sormillaan V-merkkiä. Suurin joukkoviuhahdus eli alastonjuoksu, noin 1 500 mies- ja naisopiskelijaa kerralla, tapahtui tiettävästi Georgian yliopistossa 1974
Yleensä viuhahtamista ilmenee enemmän miesten kuin naisten keskuudessa ja sen voi liittää myös opiskelijakulttuuriin. Itse viuhahtamisen syynä voi olla huomionhakuisuus ja se voi liittyä esimerkiksi vedonlyöntiin. Toisaalta viuhahtaminen voi olla myös irvailua liikoja sääntöjä kohtaan ja jopa pienimuotoista anarkiaa.
Kokonaan toinen viuhahduksen laji on mainosmielessä tai yhteiskunnallisen huomion herättämiseksi tehty nakuilu. Muun muassa The Sun tabloidi-lehti on tunnettu useasti toistuvista tempauksista, joissa lehti maksaa urheilukentille tms. juokseville viuhahtajille, joiden ihossa tai muussa mukanaan pitämässä esineessä mainostetaan kyseistä lehteä. Yhteiskunnallisesta vaikuttamisesta nakuilun keinoin merkittävimpiä ovat turkiksia vastustava PETA-järjestö, jonka "olen mieluummin alasti kuin pidän turkiksia" kampanja on saanut monet huippumallit ja kuuluisuudet nakuilemaan, ja Fuck for Forest, ryhmä, joka haluaa pelastaa sademetsät viuhahtamalla ja pornoa tekemällä.
Icelandair
Icelandair on Islannin kansallinen lentoyhtiö. Yhtiön kotikenttänä toimii Keflavíkin kansainvälinen lentoasema. Nykyään Icelandair on Islannin suurin kuljetusyhtiö, ja ainoa lentoyhtiö usealla Islannin ja Euroopan välisellä reitillä.
Icelandair tarjoaa lentoja Atlantin yli siten, että matkaan kuuluu parin päivän välipysähdys Islannissa.
Icelandair aloitti toimintansa vuonna 1937 käyttäen nimeä "Flugfelag Akureyrar". Yhtiön kotipaikkana toimi tällöin pohjoisislantilainen Akureyrin kaupunki. Vuonna 1943 yhtiö siirsi toimintansa Reykjavíkiin ja muutti nimensä "Flugfelag Islandsiksi".
Vuonna 1944 "Flugfelag Islands" sai ensimmäisen kilpailijansa – "Loftleiðirin". 1945 "Flugfélag Íslands" aloitti ensimmäisenä islantilaisena lentoyhtiönä kansainväliset lennot Largsiin, Skotlantiin. "Loftleiðir" seurasi "Flugfélag Íslandsin" jalanjälkiä ja aloitti pari vuotta myöhemmin oman kansainvälisen liikenteensä. Vuonna 1953 "Loftleiðir" aloitti myös ensimmäiset lennot Islannista Atlantin yli.
Kilpailu jatkui vuoteen 1973 asti, jolloin lentoyhtiöt yhdistyivät toisiinsa. Tällöin myös nimi vaihtui "Flugleiðiriksi", joka muodostui yhtiöiden edellisten nimien yhdistelmästä. Muutamaa vuotta myöhemmin nimi vaihtui kansainvälisemmäksi "Icelandairiksi", joka on käytössä tänäkin päivänä. "Flugleiðir"-nimeä kuitenkin käytettiin yhä Islannin sisäisessä markkinoinnissa.
Vuonna 2003 Icelandair sai kilpailijakseen halpalentoyhtiö Iceland Expressin, joka lentää Keflavikistä Kööpenhaminaan ja Lontooseen. Nykyisin kysyinen yhtiö tunnetaan nimellä WOWair.
Lokakuusta 2005 lähtien Icelandair-yhtiön omistaja on ollut Icelandair Group Holding hf, joka omistaa kymmenkunta matkailualalla ja lentoliikenteessä toimivaa yhtiötä.
Icelandair aloitti helmikuussa 2015 kahdesti viikossa liikennöidyn lennon Reykjavikista Birminghamiin. Kohteeseen, joka oli lentoyhtiön viides Britanniassa, lennettiin Boeing 757 -lentokoneilla.
Tammikuussa 2016:Rahtilaivasto:
Ben Johnson (pikajuoksija)
Benjamin Sinclair ”Ben” Johnson CM (s. 30. joulukuuta 1961 Falmouth, Jamaika) on kanadalainen entinen pikajuoksija, joka sittemmin jäi kiinni dopingista. Hänen päämatkansa oli 100 metrin juoksu.
Johnsonin ensimmäiset MM-kilpailut olivat Helsingissä 1983, jolloin hänen kisataipaleensa jäi semifinaaleihin. Johnson juoksi tuolloin kuudenneksi ajalla 10,44. Seuraavan vuoden olympialaisissa Los Angelesissa hän juoksi 100 metriä aikaan 10,22, joka riitti kolmanteen tilaan. Carl Lewis ja Sam Graddy jättivät vielä Johnsonin taakseen. Johnson juoksi myös Kanadan joukkueessa Tony Sharpen, Desei Williamsin ja Sterling Hindsin kanssa 4 × 100 metrillä. Joukkueen aika oli 38,70 ja se riitti kolmanteen tilaan.
Ura jatkui nousujohteisena, ja vuoden 1987 Rooman maailmanmestaruuskilpailuissa Johnson voitti 100 metrin juoksun maailmanennätysajalla 9,83. Soulin olympialaisissa 1988 Johnson voitti jälleen ja paransi maailmanennätystään aikaan 9,79. Hän jäi kuitenkin tämän jälkeen kiinni kiellettyjen aineiden käytöstä ja sai kahden vuoden kilpailukiellon.
Johnson esiintyi uransa huipulla ollessaan näkyvästi mainoksissa ja sai rahakkaita sponsorisopimuksia, mutta rahahanat hyytyivät nopeasti dopingkäryn jälkeen. Hän ei kuitenkaan luovuttanut, vaan osallistui kilpailukiellon päätyttyä Tokion MM-kisoihin 1991 ja Barcelonan olympialaisiin 1992 kohtalaisella menestyksellä. Tokiossa Johnson osallistui 4 × 100 metrin viestiin, joka päättyi Kanadan osalta loppukilpailun kahdeksanteen sijaan. Barcelonassa hän juoksi 100 metrillä ja 4 × 100 metrillä Kanadan joukkueessa välieräpaikan.
Tammikuussa 1993 Johnson jäi uudestaan kiinni dopingista Montrealin sisäratakilpailuissa ja sai elinikäisen kilpailukiellon. Kaikki hänen tuloksensa mitätöitiin, mukaan lukien halliratojen 60 metrin maailmanennätys. Johnson on kuitenkin säilyttänyt legendaarisuutensa varsinkin kotimaassaan Kanadassa. Sittemmin Johnsonin uskomattomalta tuntunut aika 9,79 on alitettu useaan otteeseen.
Myöhemmin Johnson on kertonut useaan otteeseen olleensa sabotaasin ja salaliiton uhri Soulin tapahtumissa. Valmentajan todistuksen mukaan vaikka Johnson käytti dopingia kuten muutkin, juuri doping-näytteestä löytynyt stanotsololi ei kuulunut Johnsonin käyttämiin doping-aineisiin. Niinpä hän omasta mielestään ansaitsisi takaisin Soulin kullan ja varsinkin vuonna 1987 Roomassa, jossa näyte oli puhdas, voittamansa maailmanmestaruuden.
Commodore LCD
Commodore LCD oli kokeellinen tietokonemalli, josta on joissakin tilanteissa käytetty lyhennettä C=LCD tai CLCD, jonka virheellisesti on luultu tarkoittavan Color-LCD eikä Commodore LCD kuten pitäisi.
Commodore LCD oli prototyyppi, josta on olemassa vain muutama kappale. Laitteessa hyödynnettiin samoja resursseja kuin esimerkiksi Commodore 16 -koneessa.
Commodore LCD julkaistiin tammikuussa 1985.
Pyöreän pöydän ritarit
Pyöreän pöydän ritarit olivat kuningas Arthurin palvelijoita ja kuninkaanvasalleja. Tarinoissa he edustivat ritarillisuuden parhaita puolia.
Nimitys "Pyöreän pöydän ritarit" tulee siitä, että he kokoontuivat Arthurin linnassa Camelotissa pyöreän pöydän ympärille. Koska pöytä oli pyöreä, olivat kaikki samanarvoisia. Ritareiden lukumäärä vaihtelee eri lähteissä.
Sir Thomas Malory kuvaa pyöreän pöydän ritareiden säännöt seuraavaan tapaan:Joidenkin legendojen mukaan lähes kaikki pyöreän pöydän ritarit tuhoutuivat etsiessään Graalin maljaa. Lopulta Bors, Galahad ja Percival löysivät pyhäinjäännöksen.
Pyöreän pöydän ritarien olemassaoloa on pidetty pelkkänä keskiaikaisena legendana, mutta mahdollisen historiallisen Arthurin henkivartiosto on saattanut koostua myöhäisroomalaisista sarmatialaisista katafrakteista, joita 400-luvun alussa oli sijoitettuna myös Britanniaan. Katafraktin haarniska peitti koko miehen ja hevosen, ja oli raskaampi kuin varhaisen ritarin. Galliasta on löydetty 400-luvulta kolikoita, joissa on kuvattu täyshaarniskoitu katafrakti, joka peitsellään lävistää barbaarin. Katafraktia pidetään yleisesti ritarin esiasteena.
Hakuninmaa
Hakuninmaa () on Helsingin Kaarelan kaupunginosaan kuuluva asuinalue. Hakuninmaan itä- ja pohjoispuolella on Keskuspuisto, eteläpuolella Maununneva, lounaassa Kannelmäki ja lännessä Mätäjoki ja sen takana Malminkartano.
Hakuninmaan muodostavat Kalannintien ympäristö, joka on alun perin 1950-luvulla rakennettua rintamamiestaloaluetta, sekä toisaalta Perhekunnantien seutu, jossa on valtaosin 1980-luvulla rakennettuja puurakenteisia, arava-rahoitteisia yksi- ja kaksikerroksisia rivi- ja paritaloja. Hämeenlinnanväylän länsipuolella Hakuninmaahan kuuluu Runonlaulajantien ympäristö sekä muusta Hakuninmaasta erillään Sorolantien ja Laitilantien ympäristöt. Hakuninmaahan luettiin aiemmin myös erillinen, Vantaaseen rajoittuva Hakuninmaantien alue, joka oli pieni teollisuusalue. Nykyisin Kuninkaantammen kaupunginosaksi kutsuttavalle alueelle on rakenteilla usean tuhannen asukkaan kaupunginosa.
Perhekunnantiellä toimivat päiväkoti ja kioski, sekä läntisellä Hakuninmaalla Kannelmäen peruskoulun yläaste ja ruotsinkielinen ala-aste Kårböle lågstadieskola. Lähin ala-aste sijaitsee Kanneltiellä Kannelmäessä. Muuten lähimmät palvelut sijaitsevat Kannelmäessä sekä Vantaan Kaivokselassa ja Myyrmäessä.
Hakuninmaan asuinalueet ovat sijaintinsa puolesta hyvin rauhallisia, muun muassa läpikulkuliikenteen puuttuessa kokonaan. Alueelta pääsee myös helposti Keskuspuiston ulkoilumaastoihin, muun muassa Haltialan alueelle ja Vantaanjoen varteen Pitkäkoskelle, jossa on myös suojeltu rinnelehto. Paloheinän ulkoilukeskus ja Pitkäkosken maja palvelevat samoin lähistöllä.
Hakuninmaalle pääsee keskustasta ja Kannelmäestä kulkevilla linjoilla 42 ja 43. Myös Hämeenlinnanväylää kulkevilla busseilla on pysäkkejä Hakuninmaan kohdalla.
Vaakuna
Vaakuna on vaakunaselityksen määrittämä, kilvelle sijoitettu heraldinen tunnus.
Täydellisen sukuvaakunan osia ovat kilpi, kypärä, kypäränpeite, lakipunos ja kypäränkoriste. Lisäksi vaakunassa voi olla arvokruunu, tunnuslause, postamentti ja kilvenkannattajat.
Vaakuna voi olla:
Lippu
Lippu on valtion, järjestön tm. yhteisön tunnuksena käytettävä määrämuotoinen, -värinen ja -kuvioinen kangas.
Yleisin lippujen käyttötarkoitus on toimia jonkin valtion tai kansakunnan symbolina, kansallislippuna. Valtioiden liput ovat tavanomaisesti suorakulmion muotoisia, ainoana poikkeuksena on kahdesta kolmiosta muodostuva Nepalin lippu. Valtioiden lisäksi useilla muilla poliittisilla alueilla ja kansoilla on lippunsa. Lippuja käytetään myös mainostamiseen tai koristeena, tosin tässä epävirallisemmassa tarkoituksessa ero lipun ja muun värillisen kankaan välillä on hämärämpi.
Muita lippuja ovat esimerkiksi järjestöliput ja viestiliput vesillä.
"Baneeri" on vanhimpia lipputyyppejä. Se on nelikulmainen tai suorakaiteen muotoinen lippu, joka ilmaisee kantajansa arvoaseman. Baneeri on aina henkilökohtainen. Baneeri on tiukasti kiinni salossaan nauloilla tai renkailla.
"Bulsaani" on pitkä ja kapea lippu, jonka päässä on pitkät kielekkeet. Bulsaaneja on käytetty laivojen mastoissa suurten lippujen alapuolella, ja ne ilmaisivat laivan päällikön arvoaseman.
"Fanfaarilippu" on nelikulmainen lippu, joka kiinnitetään sotaväen merkinantotorveen. Siinä on kyseisen sotaväenosaston tai sen päällikön tunnus, ja usein myös lipun lahjoittajan tunnus.
"Gonfalon" on kirkkolippujen perusmuoto. Se on kantolippu, jonka alaosa on kielekkeinen.
"Gonfanon" on keskiajan alussa keihääseen kiinnitetty pitkänomainen lippu, jonka päässä on pitkät kielekkeet. Se ilmaisi sotaväen osaston päällikkyyttä.
"Guidon" oli rakuunoitten käyttämä pienikokoinen kaksikielekkeinen lippu. Suomessa sitä on kutsuttu myös kornetiksi ja standaariksi.
"Göösi" eli "rainelippu" on pienikokoinen kansallisuutta ilmaiseva lippu, jota käytettiin alusten keulassa.
"Kantolippu" on ainutkertainen sotaväen yksikön tunnus tai järjestölippu.
"Kirkkolippu" on uskonnollisissa yhteyksissä käytettyl lippu katolisissa ja ortodoksisissa maissa. Se on yleensä kolmikielekkeinen ja hapsuilla varustettu.
"Kulkuelippu" on järjestölippu, joka on koristettu tunnuslausein.
"Peitsilippu" on ratsuväen käytössä ollut keihääseen kiinnitetty kolmikulmainen pienikokoinen lippu, tai suorakaiteen muotoinen kielekkeinen lippu. Pientä peitsilippua eli peitsiviiriä käytetään edelleen maissa, joissa on ratsuväkeä.
"Rakuunalippu" on kaksikielekkeinen, hapsullinen lippu. Sitä käytetään yhä esimerkiksi joissakin Suomen armeijan joukko-osastojen lipuissa.
"Salkolippu" on salkoon vedettävä, vapaasti liehuva lippu. Kaikki kansallisliput ovat salkolippuja.
"Standaari" on Englannissa keskiajan lopulla käyttöön otettu kuninkaan läsnäoloa ilmaiseva lippu. Se oli alun perin kaksikielekkeinen ja kolmiomaisesti kapeneva, johon oli ommeltu heraldisia kuvioita. Se pystytettiin hallitsijan tai prinssin komentopaikan läheisyyteen arvonmerkkinä.
"Stondari" on 1500-luvulla Ruotsin laivastossa käytetty erittäin kookas kangas, valtio- ja kansallislippujen edeltäjä.
Luettelo Espanjan maakunnista pinta-alan mukaan
Tämä on luettelo Espanjan maakunnista järjestettynä pinta-alan mukaan.
Luettelo Espanjan maakunnista väkiluvun mukaan
Tämä on luettelo Espanjan maakunnista järjestettynä väkiluvun mukaan.
Pontevedra (maakunta)
Pontevedra on maakunta Atlantin rannikolla luoteisessa Espanjassa Galician itsehallintoalueen lounaisosassa. Sen rajanaapureita ovat Portugali sekä A Coruñan, Lugon ja Ourensen maakunnat.
Pontevedran väkiluku on 942 731 (vuonna 2017) ja pinta-ala 4 495 neliökilometriä. 8 prosenttia väestöstä asuu pääkaupungissa Pontevedrassa. Maakunnan suurin kaupunki on Vigo. Maakunnassa on yhteensä 62 kuntaa.
Pontevedra jakaa Las Islas Atlánticas de Galician kansallispuiston A Coruñan maakunnan kanssa.
Vallankumouksellinen nuorisoliitto
Vallankumouksellinen nuorisoliitto (VKN) oli 1980-luvun loppupuolella toiminut suomalainen vasemmistolainen nuorisojärjestö. Liitossa vaikuttivat Demokraattisen Vaihtoehdon ja Suomen Kommunistisen Puolueen (yhtenäisyys) nuoret.
SKDL:n nuorisojärjestö Suomen Demokraattinen Nuorisoliitto hajosi vuoden 1985 liittokokouksen jälkeen, kun Suomen kommunistisen puolueen (SKP) enemmistön kannalla olleet syrjäyttivät SKP:n taistolaisen opposition kannattajat järjestön päätöksenteosta. Oppositio jäi tappiolle äänin 300–200. Vuonna 1986 oppositio järjestäytyi nimellä Punaisen nuorison neuvosto. Neuvostoa johti Markku Kangaspuro. Toukokuussa SDNL erotti noin 500 osastoa, jotka olivat tekemisissä PNN:n kanssa. VKN perustettiin syksyllä 1987 Oulussa SKP:n opposition muodostaman Devan nuorisojärjestöksi.
VKN julkaisi lehteä "Muutos – vallankumouksellinen nuorisolehti" (1986–1990) (). Sitä kustansi aluksi "Idän pikajuna" -niminen yhdistys, joka toimi rekisteröitymisvaiheessa VKN:n perustana.
VKN:n järjestämiä tempauksia olivat muun muassa Freda 42:n ja Työvoimaministeriön valtaukset, Ankkalinna-tapahtuma sekä "Nokia – saappaat veressä" -kampanja. VKN osallistui ahkerasti esimerkiksi Rauhanpuolustajien toimintaan.
VKN kuului (SDNL:n tavoin) Demokraattisen nuorison maailmanliittoon. VKN:llä oli läheiset suhteet NKP:n nuorisojärjestö Komsomoliin.
Lugo (maakunta)
Lugo on maakunta Atlantin rannikolla luoteisessa Espanjassa Galician itsehallintoalueen koillisosassa. Sen rajanaapureita ovat Asturian, Leónin, Ourensen, Pontevedran ja A Coruñan maakunnat.
Lugon väkiluku on 333 634 (vuonna 2017) ja pinta-ala 9 856 neliökilometriä. Neljännes väestöstä asuu pääkaupungissa Lugossa.
Palencia (maakunta)
Palencia on maakunta pohjoisessa Espanjassa, Kastilia ja Leónin itsehallintoalueen pohjoisosassa. Sen rajanaapureita ovat Leónin, Kantabrian, Burgosin ja Valladolidin maakunnat.
Palencian väkiluku on 163 390 (vuonna 2017) ja pinta-ala 8 053 neliökilometriä. 45 prosenttia väestöstä asuu pääkaupungissa Palenciassa. Maakunnassa on yhteensä 191 kuntaa, joista yli puolet ovat alle 200 asukkaan kyliä.
Toledo (maakunta)
Toledo on maakunta keskisessä Espanjassa Kastilia-La Manchan itsehallintoalueen länsiosassa. Sen rajanaapureita ovat Madridin, Cuencan, Ciudad Realin, Badajozin, Cáceresin ja Ávilan maakunnat.
Toledon väkiluku on 686 841 (vuonna 2017) ja pinta-ala 15 370 neliökilometriä. Vain noin yhdeksäsosa väestöstä asuu pääkaupungissa Toledossa, joka on myös itsehallintoalueen pääkaupunki. Maakunnassa on yhteensä 204 kuntaa. Espanjan pienin kunta, 5 asukkaan Illán de Vacas sijaitsee Toledon maakunnassa.
Toledo jakaa Cabañerosin kansallispuiston Ciudad Realin kanssa.
Zamora (maakunta)
Zamora on maakunta läntisessä Espanjassa Kastilia ja Leónin itsehallintoalueen länsiosassa. Sen rajanaapureita ovat Portugali sekä Ourensen, Leónin, Valladolidin ja Salamancan maakunnat.
Zamoran väkiluku on 177 404 (vuonna 2017) ja pinta-ala 10 561 neliökilometriä. Lähes kolmannes väestöstä asuu pääkaupungissa Zamorassa.
Teruel (maakunta)
Teruel () on maakunta keskisessä Espanjassa Aragonian itsehallintoalueen eteläosassa.
Sen rajanaapureita ovat Tarragonan, Castellónin, Valencia, Cuencan, Guadalajaran ja Zaragozan maakunnat. Maakunnan koillisosa on osa Aragonian katalaaninkielistä Franja de Ponent -aluetta.
Teruelin pinta-ala on 14 810 neliökilometriä. Sen väkiluku on 135 562 (vuonna 2017) ja väestötiheys 9,2 asukasta neliökilometrillä. Noin neljännes väestöstä asuu pääkaupungissa Teruelissa. Maakunnassa on yhteensä 236 kuntaa, joista yli puolet ovat alle 200 asukkaan kyliä.
Robert Schuman
Robert Schuman (29. kesäkuuta 1886 Luxembourg – 4. syyskuuta 1963 Scy-Chazelles, Moselle) oli syntyperältään luxemburgilais- ranskalainen poliitikko. Hän oli Ranskan pääministeri 1947–1948. Häntä pidetään yhtenä Euroopan unionin isistä.
Schuman syntyi Luxemburgissa. Hänen vanhempansa olivat Lothringenista. Hän sai Ranskan kansalaisuuden vuonna 1919, kun Lothringenista tuli osa Ranskaa. Schumanin äidinkieli oli luxemburgin kieli ja toinen kieli saksa. Hän oppi ranskan kielen koulussa kuten kaikki luxemburgilaiset, mutta puhui ranskaa saksalaisella korostuksella.
Schuman suoritti 1910 oikeustieteellisen tutkinnon Humboldtin yliopistossa Berliinissä. Hänestä tuli lakimies, ja hän palveli Saksan armeijassa ensimmäisen maailmansodan aikana ja oli Metzin kaupunginvaltuuston jäsen, kuten myös "Katholikentagin".
Ensimmäisen maailmansodan seuraksena Ranska otti takaisin Elsass–Lothringenin alueen (ranskaksi: Alsace ja Lorraine). Schuman osallistui Ranskan politiikkaan. Vuonna 1919 hänet valittiin Thionvillesta varasijalle parlamenttiin, jossa hän toimi 1940 asti. Hän osallistui merkittävästi "Lex Schumanin" työstämiseen ja läpimenoon. Schuman tutki ja paljasti Lothringenin terästeollisuuden sodanjälkeisen korruption.
Vuonna 1940 Gestapo pidätti Schumanin, mutta hän pakeni 1942 ja liittyi Ranskan vastarintaliikkeeseen.
Sodan jälkeen Schuman oli yksi keskustalaisen Mouvement Républicain Populaire -puolueen perustajista. Hänestä tuli Ranskan pääministeri marraskuusta 1947 syyskuuhun 1948 ja myös ulkoministeri alkaen toisesta hallituksestaan heinäkuusta 1948 aina tammikuuhun 1953. 9. toukokuuta 1950 pitämässään puheessa Schuman kutsui Jean Monnetin kehotuksesta saksalaiset hallitsemaan yhteisesti maiden hiilivaroja ja terästeollisuutta. Tämä muodosti Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustan, josta kehittyi nykyinen Euroopan unioni. Puhe tunnetaan "Schumanin julistuksena", ja 9. toukokuuta Eurooppa-päivänä.
Vuonna 1958 Schuman sai Karlspreisin (Kaarle Suuri -palkinnon) Aachenin kaupungin myöntämänä Euroopan idean ja rauhan edistämisestä. Brysselissä hänen mukaansa on nimetty metroasema, tori ja rautatieasema (ransk. "Bruxelles-Schuman", hollanniksi: "Brussel-Schuman").
Vuosituhannen vaihteessa joukko yksityishenkilöitä alkoi kerätä aineistoa Schumanin julistamiseksi autuaaksi (beatifikaatio), mikä olisi ensimmäinen askel kohti julistamista katolisen kirkon pyhimykseksi. Aiheesta keskusteltiin julkisuudessa vuonna 2004, mutta Vatikaanin kanta ei ollut kovin myönteinen.
Soria (maakunta)
Soria on maakunta keskisessä Espanjassa, Kastilia ja Leónin itsehallintoalueen itäosassa. Sen rajanaapureita ovat La Riojan, Zaragozan, Guadalajaran, Segovian ja Burgosin maakunnat.
Sorian pinta-ala on 10 303 neliökilometriä ja väkiluku 88 903 (vuonna 2017), mikä tekee siitä tässä suhteessa Espanjan pienimmän. Myös sen väestötiheys alle 9 asukasta neliökilometrillä on yksi Euroopan unionin pienimpiä. Lähes 40 prosenttia väestöstä asuu pääkaupungissa Soriassa. Maakunnassa on yhteensä 183 kuntaa, joista lähes puolet ovat alle 100 asukkaan kyliä; yli tuhannen asukkaan kuntia on vain 12.
Ourense (maakunta)
Ourense (esp. "Orense") on maakunta luoteisessa Espanjassa Galician itsehallintoalueen kaakkoisosassa. Sen rajanaapureita ovat Portugali sekä Pontevedran, Lugon, Leónin ja Zamoran maakunnat.
Ourensen pinta-ala on 7 273 neliökilometriä ja väkiluku 311 680 (vuonna 2017).
Koska Ourensen maakunnassa puhutaan virallisina kielinä sekä galician että espanjan kieltä, siitä käytetään molempia kirjoitusasuja, Ourense (galicia) ja Orense (espanja).
Lleida (maakunta)
Lleida (espanjaksi "Lérida") on maakunta itäisessä Espanjassa Katalonian itsehallintoalueen länsiosassa. Sen rajanaapureita ovat Ranska ja Andorra sekä Gironan, Barcelonan, Tarragonan, Zaragozan ja Huescan maakunnat.
Lleidan väkiluku on 432 384 (2017). Noin 30 prosenttia väestöstä asuu pääkaupungissa Lleidassa ("Lérida"). Muita merkittäviä kaupunkeja ovat La Seu d'Urgell, Mollerussa, Cervera ja Tàrrega. Maakunnassa on yhteensä 231 kuntaa.
Aigüestortes i Estany de Sant Mauricin kansallispuisto sijaitsee Lleidassa. Maakunta on suuri hedelmien tuottaja.
"Lleida" on maakunnan katalaaninkielinen nimi ja myös virallinen espanjankielinen nimi Espanjan hallituksen mukaan. Espanjan kielessä on kuitenkin hyväksytty myös muoto "Lérida".
Sainte-Chapelle
Sainte-Chapelle on goottilaistyylinen kappeli, joka sijaitsee Pariisissa Île de la Citén saarella Seinejoen keskellä. Ludvig IX Pyhä rakennutti Sainte-Chapellen saarella sijainneen palatsin yhteyteen ylimitoitetuksi ”pyhäinjäännöslippaaksi” Bysantista tuomilleen pyhäinjäännöksille (Jeesuksen orjantappurakruunu ja ristin palasia). Sainte-Chapellen suunnitelmat tehtiin vuonna 1241 ja rakennustyöt aloitettiin vuonna 1246. Rakennus vihittiin käyttöön 26. huhtikuuta 1248.
Kun Pariisin keskustassa suoritettiin Napoleon III:n aikana 1800-luvulla laajoja uudelleenrakennustöitä, rakennettiin myös vanhan kuninkaanpalatsin tilalle suuri oikeuspalatsi, Palais de Justice de Paris. Tällöin Sainte-Chapelle jäi sen sisäpihalle.
Sainte-Chapellessa, erityisesti sen yläkappelissa, seinien pirstominen valoa läpi päästäviksi lasimaalausikkunoiksi on viety äärimmilleen. Ikkunat esittävät Kristuksen kärsimystä, kappelissa säilytettyjen pyhäinjäännösten historiaa ja kohtauksia "Vanhasta testamentista". Sainte-Chapelle toimi aluksi linnankappelina.
Useimmat pyhäinjäännökset, joita säilytettiin keskellä kuoria sijaitsevalla korokkeella, tuhoutuivat Ranskan suuressa vallankumouksessa. Loput on siirretty Notre Dameen.
Michael Gerber
Michael Gerber (Yhdysvallat, s. 1969) on Barry Trotter -sarjan kirjoittaja. Sarja parodioi J. K. Rowlingin Harry Potter -kirjoja.
Gerber eli lapsuutensa ja nuoruutensa St. Louisissa. Hän opiskeli historiaa Yalen yliopistossa, ja kirjoitti humoristisia tekstejä "The Yale Herald" ja "Yale Record" -lehtiin. Gerber vuonna 1991. Hän muutti ensin mm. New Yorkiin, sitten Seattleen, missä hän kirjoitti kolumneja "Seattle Weekly" -lehteen.
Vuonna 1995 Gerber palasi takaisin New Yorkiin. Yhdessä opiskelutoverinsa Jonathan Schwarzin kanssa hän kirjoitti tarinoita mm. "The New Yorker-", "The Atlantic Monthly-" ja "Esquire"-lehtiin.
Vuonna 2000 Gerber muutti Chicagoon, missä hän oli käynyt lukionsa. Erinäisten työelämän yritysten jälkeen hän ryhtyi kirjoittamaan Harry Potter -parodiaa. Hän julkaisi kirjan "Barry Trotter and the Unauthorized Parody" (Barry Trotter ja Häpeämätön parodia) omakustanteena joulukuussa 2001, koska yksikään kustantamo ei ollut uskaltanut ottaa käsikirjoitusta julkaisuohjelmaansa lakisyytösten pelossa.
Kirja julkaistiin myöhemmin Isossa-Britanniassa nimellä "Barry Trotter and the Shameless Parody", ja se pysyi myydyimpien kirjojen listalla puolen vuoden ajan.Gerberin parodia elokuvana ajankohtaiseksi puheenaiheeksi nousseesta Narnia-sarjasta julkaistiin suomeksi vuonna 2006 nimellä "Blarnia".