hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Tiina Kaarela
Tiina Kaarela (s. 1957, Lappeenranta) on suomalainen toimittaja ja kansalaisjärjestövaikuttaja.
Kaarela toimi 1996–2004 Yksinhuoltajien ja yhteishuoltajien liiton puheenjohtajana. Tänä aikana liiton RAY-avustus, jäsenmäärä ja tunnettavuus lisääntyi.
Vuonna 2004 hän avasi yrityksensä palveluna Eroperhe.netin palvelemaan eronneita vanhempia ja kehitti siellä perinteisistä eroseminaareista nettieroseminaarin. Eroperhe.netin keskustelufoorumi on Suomen suurin eronneiden vanhempien nettiyhteisö, joka järjestää myös viikoittain jäsenten tapaamisia eri puolilla maata. Sen piirissä toimii useita tukiryhmiä eri elämäntilanteissa oleville vanhemmille.
Kaarela on toiminut toimittajana Radiomafiassa, Radio Ainossa ja eri julkaisuissa. Hän on kirjoittanut kolumneja Vihreään Lankaan, Puuvene-lehteen ja Uuteen Naiseen, näytelmän "Köydet irti" Tiia Lousteelle ja Carita Holmströmille ja Radioteatterille yhdessä Mari Mörön kanssa pienoiskuunnelmasarjan "Kokolihakomedia".
Hän on ollut vuosina 2000–2004 Helsingin kaupungin asuntolautakunnan puheenjohtaja (sit. vas.), varavaltuutettu ja vuodesta 2004 Helsingin kaupungin rakennuslautakunnan jäsen.
Norjan kirkko
Norjan kirkko () on Norjan evankelis-luterilainen kirkko. Siihen kuuluu noin 71,5 prosenttia norjalaisista. Kirkon ylin elin on yleinen kirkolliskokous. Kirkon johdossa on Norjan kuningas ja lainsäädäntövaltaa käyttää Stortinget. Kirkon piispat ja rovastit nimittää Norjan hallitus. Nidarosin hiippakunnan piispalla on erityisasema, mutta kirkolla ei kuitenkaan ole arkkipiispaa. Norja lakkautti valtionkirkon vuoden 2013 alussa.
Norjan kirkko on jaettu 11 hiippakuntaan.
Sotahuuto (albumi)
Sotahuuto (MURCD01) on helsinkiläisen Sotahuudon esikoisalbumi, joka julkaistiin "Metal Union Records" -levymerkillä 27. syyskuuta 2005. Albumi herätti laajaa huomiota ilmestyessään eri medioissa ja raskaan musiikin harrastajien joukossa varsinkin sanoitustensa puolesta. Yhtye työsti ja demotti albumin kappaleita vuodesta 2003 ja meni "Studio Watercastleen" vuonna 2005, jossa Sotahuuto äänitti debyyttinsä tuottajaan Arttu Sarvanne.
"Sotahuuto" on musiikkityyliltään hardcore ja thrash metal -vaikutteista metalcorea, jota niin yhtye kuin arvostelijat ovat verranneet Sepulturan, Soulflyn ja Machine Headin musiikkiin. Albumin alkupuolisko on aggressiivista, toinen puoli keskittyy enemmän tunnelmaan. "Sotahuudon" nimeämättömät intro ja väliosuudet ovat ohjelmoituja koneraitoja.
"Sotahuuto" sai pääasiassa myönteisen vastaanoton arvostelijoilta. Hardcore- ja metallimusiikin harrastajat suhtautuivat albumiin hieman kaksijakoisesti koska "Sotahuudon" sanoitukset käsittelevät elämänasenteita kristityn näkökulmasta, mikä ei ole kovin yleistä varsinkaan Suomen raskaan musiikin piireissä. Osa kriitikoista, kuten "Imperiumi.netin", jossa albumi oli "viikon levy", Turkka Holmqvist kirjoitti, että sanoitusten ja musiikin ristiriita luovat myönteisessä mielessä häiriintyneen tunnelman albumille. Lyyriset teemat kuten ahdistus, henkinen kuolema, rappio ja syntinen ihmiskunta tekevät Holmqvistin mukaan kokonaisuuden ahdistuneeksi, mikä hänen mukaansa erottaa yhtyeen muista, usein "vakavasti ateistisista" ryhmistä. Albumi sai kritiikkia siitä, että vaikka musiikki on teknisesti taitavasti soitettua, yhtyeen ilmaisua ei tuo juuri mitään uutta. Esimerkiksi "Noise.fin" Sini Hytönen kirjoitti, että albumi on "perusmetallimättöä" mutta kuitenkin että "Musisointi on kaikessa yksinkertaisuudessaan voimakasta ja tarmoa täynnä." "Korroosio.netin" Aki Nuopponen taas moitti sanoituksia hieman niiden "paatoksesta" mutta kehui, että albumi on "soitannalliselta ja toteutukselliselta puolelta vankkaa jälkeä aina laulua ja tuotantoa myöten." Stalkermusic.comin Erkka Vesa oli sitä mieltä, että "Levy on sinällään varsin kelvollista materiaalia, mutta tälläkin kertaa ongelmaksi nousee omien ideoiden puute ja liiallinen turvautuminen tehokkaaksi todettujen kohtien kierrätykseen."
Lamborghini Diablo
Lamborghini Diablo oli Lamborghinin vuosina 1990–2001 valmistama superauto.
Lamborghini Countachin seuraajaksi kehitetty Diablo on nelivetoinen ja moottori on sijoitettu taka-akselin etupuolelle parhaan painojakauman saamiseksi. 200 000 dollaria maksava Diablo oli luokkansa autoksi yllättävän askeettinen, CD-soitinkin oli lisävaruste, sähköikkunoita tai sähkösäätöisiä istuimia ei ollut saatavilla, eikä myöskään lukkiutumattomia jarruja.
Sonja Oberem
Sonja Oberem (o.s. Krolik, s. 24. helmikuuta 1973 Rheydt) on saksalainen maratonjuoksija. Hän on menestynyt nuorena myös triathlonissa.
Oberem saavutti maratonjuoksussa pronssia yleisurheilun EM-kilpailuissa 2002. Hän kilpaili kesäolympialaisissa vuonna 1996 sijoittuen kahdeksanneksi ja vuonna 2000 sijoittuen 24:nneksi. MM-kilpailuissa sijoittui kahdeksanneksi 1995, seitsemänneksi 1997, kuudenneksi 1999 ja viidenneksi 2001. Vuoden 1998 EM-kilpailuissa hän oli kahdestoista.
Oberem voitti triathlonin Euroopan-mestaruuden vuosina 1992 ja 1994.
Pentti Melanen
Pentti Sakari Melanen (6. syyskuuta 1917 Lahti – 16. helmikuuta 2003) oli suomalainen taidemaalari ja taidegraafikko.
Melanen opiskeli Taideteollisen keskuskoulun grafiikan osastolla 1939–1946. Debyyttinäyttelynsä hän piti 1946 Helsingissä. Melanen maalasi seinämaalauksen Lahden kaupungintaloon 1958, mutta myös ikonostaaseja ja ikoniryhmiä ortodoksisiin rukoushuoneisiin ja kirkkoihin. Melanen aloitti kubistina, mutta siirtyi sittemmin abstraktismiin, jolloin hänen väripalettinsa muuttui tummemmaksi. Hän kehitti toisaalta myös oman laseeraustekniikan. Melanen toimi myös Etelä-Suomen Sanomien taidearvostelijana 1947–1955. Pro Finlandia -mitali myönnettiin Melaselle 1967, Valtion taiteilijaeläkkeen hän sai 1977.
Luminita Zaituc
Luminita Zaituc-Zelaskowski (s. 9. lokakuuta 1968 Bukarest) on Romaniassa syntynyt, Saksaa edustava kestävyysjuoksija. Hän muutti Saksaan vuonna 1990 ja sai sen kansalaisuuden 1996.
Zaituc edusti Saksaa naisten maratonissa vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa ja sijoittui kahdeksanneksitoista ajalla 2.36.45. Yleisurheilun EM-kilpailuissa 2002 hän voitti samasta lajista hopeaa ajalla 2.26.58.
Stephanie Graf
Stephanie Graf (s. 26. huhtikuuta 1973 Klagenfurt) on itävaltalainen entinen keskipitkän matkan juoksija.
Grafin äiti oli Itävallan mestari 800 metrin juoksussa vuodelta 1974. Graf osallistui ensimmäisiin arvokisoihinsa 1997, mutta karsiutui loppukilpailusta 800 metrillä sekä Pariisin sisäratojen että Ateenan ulkoratojen MM-kisoissa. Vuonna 1998 hän paransi ennätystään yli kahdella sekunnilla ja voitti EM-pronssia Budapestin EM-kisoissa. Vuonna 1999 hän juoksi Sevillan MM-kisoissa seitsemänneksi ajalla 1.57,92 ja kauden lopussa GP-finaalissa viidenneksi.
Graf voitti Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 hopeaa 800 metrillä häviten ainoastaan Maria Mutolalle. Hänen aikansa 1.56,64 on Itävallan ennätys. Hän voitti samana vuonna myös sisäratojen EM-kultaa. Vuonna 2001 Graf voitti MM-hopeaa sekä Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa että Edmontonin ulkoratojen MM-kisoissa. Kauden lopussa hän sijoittui GP-finaalissa kolmanneksi. Seuraavana vuonna hän voitti hopeaa sisäratojen EM-kisoissa ajalla 1.55,85. Vuonna 2003 hän voitti maansa mestaruuden sisäradoilla 800 metrillä ja ulkoradoilla 400 metrin juoksussa. Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa hän voitti hopeaa.
Graf lopetti uransa vuonna 2004. Hän sai kesäkuussa 2010 kahden vuoden kilpailukiellon kun hänen todettiin syyllistyneen veridopingiin uransa aikana.
Maj Lind -pianokilpailu
Kansainvälinen Maj Lind -pianokilpailu on merkittävin Suomessa järjestettävä pianokilpailu. Maj Lind -pianokilpailu järjestettiin kansallisena kilpailuna vuosina 1945–1997, kunnes se laajennettiin kansainväliseksi vuonna 2002. Kilpailuun valitaan videotallenteen perusteella korkeintaan neljäkymmentä pianistia.
Helsingin Musiikkitalossa pidettävän tapahtuman järjestelyistä vastaa Taideyliopiston Sibelius-Akatemia.
Kilpailu on saanut nimensä Maj Lindin o.s. Kopjeff (1876–1942) mukaan. Maj Lind oli innokas musiikinharrastaja, joka leskeksi jäätyään peri huomattavan omaisuuden. Hän testamenttasi osan omaisuudestaan Sibelius-Akatemialle ”pianonsoiton edistämistä varten”. Testamenttivaroilla perustetun rahaston turvin järjestettiin ensimmäinen Maj Lind -pianokilpailu vuonna 1945.
Lisa Misipeka
Lisa Vasa Misipeka (s. 3. tammikuuta 1975) on amerikansamoalainen moukarinheittäjä. Hän voitti pronssimitalin yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa Sevillassa 24. elokuuta 1999 tuloksella 66,06.
Misipeka kilpaili kesäolympialaisissa 1996, 2000 ja 2004.
Lokakuu (elokuva)
Lokakuu (Октябрь, "Oktjabr") on vuonna 1928 valmistunut neuvostoliittolainen mykkäelokuva, jonka on ohjannut Sergei Eisenstein. Elokuvan tapahtumat perustuvat Eisensteinin näkemykseen Venäjällä vuonna 1917 tapahtuneesta lokakuun vallankumouksesta.
Neuvostohallitus tilasi "Lokakuun" vallankumouksen kymmenvuotisjuhliin. Toinen tilauselokuva oli Vsevolod Pudovkinin ohjaaman "Pietarin viimeiset päivät".
Elokuvan leikkausvaiheen aikana Josif Stalin ja Lev Trotski riitautuivat, ja Eisensteinin täytyi muuttaa elokuvaansa siten, että Trotskia ei lopulta näy elokuvassa ollenkaan. Eisenstein sai käyttöönsä rajattomat resurssit ja vapaan pääsyn kuvaamaan muun muassa Talvipalatsiin. Elokuvassa on runsaasti joukkokohtauksia. Näyttelijöinä ei käytetty ammattinäyttelijöitä, sillä siinä ei ole näytelmällisiä kohtauksia. Leniniä esittää kadulta poimittu Vasili Nikandrov -niminen työläinen.. Leikkausvaiheessa tapahtuneiden isojen muutosten takia elokuvan ensi-ilta siirtyi vuoden 1928 puolelle.
Elokuvaa on neuvostopropagandassa hyödynnetty dokumenttina vallankumouksesta, vaikka se valmistui vasta kymmenen vuotta vallankumouksen jälkeen. Avantgarde-elokuva ei ollut yleisömenestys; tarjolla oli kevyempää viihdettä, tuolloin vielä jopa Hollywood-viihdettä.
Elokuva alkaa helmikuun tapahtumilla, kun keisari Nikolai II joutuu luopumaan vallasta ja väliaikaishallitus ottaa vallan käsiinsä. Tämän jälkeen siirrytään huhtikuuhun, jolloin leipäjonot suurenevat ja ihmisten mielissä kytee kapina ankeutta vastaan.
Heinäkuussa alkavat suuremmat levottomuudet, kun ihmiset nousevat barrikadeille osoittamaan mieltään sortajiaan vastaan. Kapina kuitenkin epäonnistuu, ja siihen osallistuneet joutuvat marssimaan kaupungin läpi vastavallankumouksellisten pilkatessa heitä. Nöyryytys ei kuitenkaan saa kapinamieltä lannistetuksi, vaan tapahtumat alkavat edetä kohti lopullista yhteenottoa, vallankumousta.
Norsunluurannikon departementit
Norsunluurannikon alueet jakautuu 58 departementtiin (). Departementit ovat alueittain luetteloituina:
Norsunluurannikon alueet
Norsunluurannikko jakautuu 19 alueeseen ("régions"), jotka jakautuvat edelleen 58 departementtiin. Alueet ovat:
UD Las Palmas
Unión Deportiva Las Palmas on espanjalainen jalkapalloseura Las Palmasin kaupungista Kanariansaarten Gran Canarialta. Seura perustettiin viiden paikallisseuran yhdistyessä 22. elokuuta 1949 ja sen edustusjoukkue pelaa Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa.
UD Las Palmasilla on pitkät perinteet myös pääsarja Primera Divisiónista, jossa se on pelannut yhteensä yli 30 kautta. Edellisen kerran se pelasi sarjassa kaudella 2017–2018. Tässä suhteessa se on selvästi edellä esimerkiksi Kanariansaarten toista suurseuraa Club Deportivo Tenerifeä. Las Palmasin parhaat saavutukset ovat pääsarjan toinen sija kaudelta 1968–1969 sekä Espanjan cupin toinen sija kaudelta 1977–1978. Seura on ottanut osaa Uefa-cupiin kausilla 1968–1969, 1972–1973 ja 1977–1978.
Espanjan maajoukkueessa pelanneet Antonio Guayre, Manuel Pablo, Juan Carlos Valerón ja Vitolo ovat Las Palmasin kasvatteja ja edustaneet myös seuran edustusjoukkuetta. Espanjalaisista maajoukkuepelaajista seurassa ovat pelanneet myös Julen Lopetegui ja Luis Molowny. Tunnettuja Las Palmasia edustaneita ulkomaalaispelaajia ovat muun muassa kamerunilainen Timothée Atouba, kroatialainen Robert Jarni, kolumbialainen Jeison Murillo ja venezuelalainen José Salomón Rondón.
UD Las Palmasin kotikenttänä toimii 8. toukokuuta 2003 käyttöönotettu Estadio de Gran Canaria, jolla on 31 250 katsojapaikkaa. Sitä ennen seura pelasi lähes 60 vuotta Estadio Insularilla.
Suluissa vuodet edustusjoukkueessa.Seuran virallinen radiokanava on UdRadio ja se kuuluu koko Gran Canarian alueella. Sitä voi kuunnella suorana myös internetin kautta.
Seuralla on ollut kaksi hymniä, joista Gonzalo Monasterion sanoittama ja Peón Realin säveltämä on ollut suositumpi kannattajien joukossa. Ensimmäisen ja hymneistä vähemmän tunnetumman "Arriba de ellos" sävelsi ja sanoitti José Truchado.
Las Palmasin reservijoukkue on nimeltään UD Las Palmas Atlético ja se pelaa Segunda División B:n lohkossa 2.
Munuaisallas
Munuaisallas () on munuaisen munuaispoukamassa sijaitseva osa, josta alkavat virtsanjohtimet. Munuaisaltaan tehtävänä on kerätä nefronien tuottama virtsa ja kuljettaa se edelleen virtsanjohtimiin. Naudalta munuaisallas puuttuu ja naudalla virtsa kulkee munuaisnystyistä munuaispikareihin, jotka laskevat virtsanjohtimiin. Hevosella munuaisaltaassa on limaa tuottavia soluja, joiden erite aiheuttaa sen, että hevosella on normaalistikin virtsassa proteiinia, kun taas muilla lajeilla proteiinin esiintyminen virtsassa on yleensä merkki sairaudesta.
Munuaisaltaan tulehdusta kutsutaan pyelonefriitiksi, joka yleensä johtuu levinneestä virtsatietulehduksesta.
Munuaisaltaasta voi saada alkunsa myös syöpä (munuaisaltaan syöpä), joka tavallisimmin oireilee virtsanjohtimen syövän tavoin hematuriana ja kipuna selässä tai kyljessä.
Munuaisaltaan laajenemista kutsutaan vesimunuaiseksi eli hydronefroosiksi.
Ojakkala
Ojakkala on taajama Vihdissä Länsi-Uudellamaalla noin 45 kilometriä Helsingistä luoteeseen. Enäjärven rannalla sijaitsevan taajaman asukasluku on noin 2 500. Se on Vihdin kunnan kolmanneksi suurin taajama Nummelan ja Vihdin kirkonkylän jälkeen. Ojakkalan läpi kulkee yksiratainen, sähköistämätön Hyvinkään–Karjaan rautatie. Ojakkalassa sijaitsevat vuonna 1984 perustettu Vihti Ski Center, 2000 perustettu Vihti Golf Center, 2017 perustettu PuuhaPark sekä Hennolan kotieläinpiha. Muita merkittäviä yrityksiä ovat VHL-huolto ja Maxit Oy Ab. Ojakkalan Kotkaniemessä sijaitsee muun muassa Yaran koetila.
Ojakkalan rautatieasema suljettiin 1960-luvulla. Asema toimi myös yksityisen kapearaiteisen 600-millimetrisen Ojakkalan–Olkkalan rautatien pääteasemana vuosina 1912–1956. Ojakkalassa aloitti toimintansa Vihdin ensimmäinen kansakoulu, Pietilän kansakoulu, vuonna 1871. Nykyään taajamassa toimii Ojakkalan koulu.
Hollolan suojeluskunta
Hollolan suojeluskunta alkoi muodostua syksyllä 1917 palokunnan piiristä, kun se järjesti salaisia kokouksia. Palokunnan osastojen voimisteluohjelmaa tarkistettiin Palokuntaliiton ohjesääntöjen mukaisesti. Voima-oppaiden avulla järjestettiin sotilaallisia harjoituksia. Palokunnalle perustettiin myös työväenosasto, joka ei kuitenkaan enää osallistunut kokouksiin Karan järjestämästä lakon aikaisesta tilaisuudesta alkaen. 13. tammikuuta 1918 Hollolan urheilijoiden vuosikokouksessa korostettiin valmiuden tärkeyttä sekä tehtiin päätös katkaista suhteet punakaartiin liittyneiden urheiluseurojen kanssa. Päätös julkaistiin lehdissä kohua herättävästi. Hollolan urheilijoille perustuvan suojeluskunnan kantavia voimia olivat pääasiassa Lahden seudun Aaro Pajarin johdolla vapausklubiksi järjestäytyneet nuoret.
Suomen sisällissodan alettua he pakenivat kansanvaltuuskunta Sysmään ollen ensimmäisiä, jotka tulivat sinne.
Hollolan suojeluskunta otti kiinni 7. heinäkuuta 1941 desantteja. Taistelussa kaatui kaksi desanttia, yksi suojeluskuntalainen sekä haavoittui yksi suojeluskuntalainen. Desantit olivat virolaisia ja heidän tehtävänään oli tuhota Lahden-Heinolan rautatien rautatiesilta tappamalla ensin vartijat tikareilla ja panostamalla silta. Tämän jälkeen heidän olisi pitänyt räjäyttää Lahti-Kouvola-rautatie sekä vielä kolmas paikka.
Vetopuhallin
Vetopuhallin on höyryveturin nokikaapissa oleva metallinen, ylöspäin kapeneva putki jonka alapäähän on sijoitettu sylinterien poistohöyryputkien päät.
Putken yläpuolella on suoraan savupiippuun johtava, hiukan väljempi metalliputkesta tehty niin ikään ylöspäin kapeneva vetosuppilo. Näiden putkien välillä on tarkkaan mitattu aukko. Poistohöyry kohoaa paineen johdosta pitkin putkea ja edelleen vetosuppiloon ja savupiipusta ulos eli pienimmän vastuksen tietä, mutta koska kavennus lisää vastusta niin virtausnopeus nousee ja täten ns. ejektori-ilmiön johdosta syntyvä veto pyrkii muodostamaan nokikaappiin tyhjiötä joka puolestaan säätelee tuliputkien vetoa suurin piirtein itsetoimivasti poistuvan höyryn määrän eli käyttötarpeen mukaan.
Tussahtelevat äänet, jotka kuuluvat höyryveturin lähtiessä liikkeelle ovat juuri vetopuhaltimen poistohöyrypurkauksia. Ne saavat vaihtelevan kaikupohjan nokikaapista ja savupiipusta, mikä piippujen eri tavoin kulumalla muotoutuneista sisuksista johtuen aiheuttaa osaltaan sen, että jokaisen höyryveturin ääni on yksilöllinen.
Koska järjestelmä toimii vain valtaventtiilin auki ollessa, on olemassa myös höyryllä toimiva käsiohjauksinen apulietsoin eli sutari jolla vetoa voidaan lisätä myös veturin seistessä, mikä on tarpeen mm. rakennettaessa tulipesällistä liikkeelle lähtöä varten.
Bloedrivierin taistelu
Bloedrivierin taistelu oli zulujen ja voortrekkerien välillä 16. joulukuuta 1838 käyty taistelu, jossa Andries Pretoriuksen johtamat 464 buuria kukistivat kuningas Dinganen arvioilta 15 000 impin armeijan. Taistelu sai afrikaansinkielisen nimensä ("Bloedrivier", ’verijoki’) siitä, että kaatuneiden zulujen veri värjäsi Ncome-joen veden punaiseksi. Bloedrivierin taistelun muistopäivää vietettiin aikaisemmin Etelä-Afrikassa "Valan päivänä" ja nykyisen se on kansallisen yhtenäisyyden ja sovinnon päivä, .
15. joulukuuta Pretorius muodosti "laagerin", vankkurien suojaaman leirin, Ncome-joen varrelle ja suojasi vankkurien välit puisilla barrikaadeilla. Myöhemmin iltapäivällä Pretoriuksen 300 miehen muodostama ratsuväki huomasi 15 000 miehen vahvuisen zuluarmeijan lähestyvän ja palasi turvaan leiriin.
Pimeän laskeuduttua zulut päättivät hyökätä seuraavana aamuna auringon noustessa. Zulujen etulinja muodostettiin noin 40 metrin päähän vankkureista. Voortrekkerit avasivat tulen ja jo ensimmäisessä yhteislaukauksessa kaatui satoja zulusotilaita. Buurit ehtivät ampua vielä kaksi yhteislaukausta ennen kuin zulujen onnistui aloittaa rynnäkkönsä kohti leiriä. Leirin sisään muodostunut yhteislaukauksista muodostunut tiheä savu haittasi näkyvyyttä ja Pretorius antoi käskyn lopettaa ampuminen. Samalla zulut päättivät vetäytyä noin 500 metrin päähän leiristä.
Zulut aloittivat pian toisen rynnäkön ja buurien tulitus oli lähietäisyydeltä hyvin tehokasta, koska yksi ammus muodostui 10 lyijykuulasta. On sanottu, että tämän vuoksi Bloedrivierin taistelu on maailmanhistorian ainoa taistelu, jossa kuoli enemmän ihmisiä kuin ammuttiin laukauksia. Zulut päättivät jälleen vetäytyä 500 metrin päähän leiristä.
Kolmannessa rynnäkössä zulut käyttivät uutta taktiikkaa ja etenivät pienemmissä muodostelmissa ja pitäen suurempaa etäisyyttä toisiinsa. Vaikka voortrekkerien onnistui ampua vähemmän hyökkääjiä, heidän puolustuksensa kuitenkin kesti ja zulujen oli pakko vetäytyä jälleen. Zulujen neljännen rynnäkön jälkeen Pretorius määräsi nuoremman veljensä Bartin johtaman 100 miehen ryhmän hyökätä ja muodostaa kiila zulujoukkojen keskelle. Kolmannella yrittämällä voortrekkerien onnistui työntyä zululinjan läpi ja hyökätä heidän kimppuunsa selustasta. Lopulta zulut pakenivat taistelukentältä.
Amu Urhonen
Amu Anna-Maria Urhonen (s. 19. syyskuuta 1980 Tampere) on suomalainen kansalaisaktivisti ja poliitikko. Hän työskentelee Suomen ammattikorkeakouluopiskelijakuntien liitto – SAMOK ry:ssä opiskeluterveydenhuollon asiantuntijana.
Urhonen on toiminut Vihreiden nuorten ja opiskelijoiden liiton puheenjohtajana vuoden 2007; vuonna 2006 hän oli järjestön varapuheenjohtaja ja vuosina 2003–2004 hallituksen jäsen. Lisäksi hän on ollut ViNOn opiskelijavaltuuskunnan puheenjohtaja 2006–2007 ja EU-työryhmän puheenjohtajana 2005.
Urhonen oli Vihreän liiton puoluevaltuuskunnan varapuheenjohtaja kauden 2005–2007. Hän toimi tällä kaudella myös puolueen vammaispoliittisen työryhmän puheenjohtajana ja tasa-arvotyöryhmän jäsenenä. Kaudella 2007–2009 hän on Vihreiden tasa-arvo-, ikääntymispoliittisen ja koulutuspoliittisen työryhmän jäsen. Lisäksi hän on ollut Vihreiden ehdokkaana kunnallisvaaleissa sekä eurovaaleissa 2004 ja eduskuntavaaleissa 2007.
Kunnallisvaaleissa 2004 ja 2008 Urhonen valittiin Tampereen varavaltuutetuksi. Hän on myös terveyttä ja toimintakykyä edistävien palvelujen lautakunnan jäsen. Urhonen on ollut Tampereen Vihreiden puheenjohtajana 2005, varapuheenjohtajana 2004 ja hallituksessa vuodesta 2001. Urhonen on myös Tampereen yliopiston ylioppilaskunnan edustajiston jäsen.
Amu Urhonen on CP-vammainen ja käyttää liikkumiseen pyörätuolia. Hän on ollut syntymästään saakka vammainen. Urhonen on toiminut Vihreiden Vaivaisten eli Vihreän liiton vammaisjärjestön puheenjohtajana vuodesta 2005. Hän on työskennellyt vammaisten ihmisoikeusjärjestö Kynnyksen nuorisosihteerinä ja vuonna 2008 hänet valittiin järjestön puheenjohtajaksi. Hän vastustaa sikiöseulontoja.
Urhonen opiskelee sosiaalipolitiikkaa Tampereen yliopistossa ja teologiaa Helsingin yliopistossa. Hän on suorittanut teologian maisterin tutkinnon. Hän asuu Tampereella Tammelassa.
Myrskylän suojeluskunta
Myrskylän suojeluskunta perustettiin porvoolaisten aloitteesta. Ensimmäinen kokous järjestettiin 2.9.1917 palokunnan muodostamiseksi porvoolaisten johdolla. Vastoin odotuksia kokouksessa seurantalolla oli puolet sosialisteja. Suojeluskunta päätettiin kuitenkin perustaa yhteishengessä, mutta myöhempi poliittinen jakautuminen keskeytti sen toiminnan. Myrskylän suojeluskunnassa oli 30 jäsentä, joista viisi osallistui suojeluskuntien puolella sisällissotaan sodan ensivaiheissa. Sen johtohenkilöinä toimivat V. Wirén, J. A. Melander ja R. Kiviranta.
Talvi- ja jatkosodassa Myrskylän suojeluskunta toimi kotijoukkona, joka ylläpiti Lotta Svärdin kanssa Myrskylän ilmavalvonta-asemaa.
Suojeluskunta kuului Porvoosta johdettuun Itä-Uudenmaan suojeluskuntapiiriin.
Apulietsoin
Apulietsoin eli sutari on koje, jolla vetoa voidaan lisätä myös höyryveturin seistessä.
Tämä on tarpeen mm. rakennettaessa tulipesällistä liikkeelle lähtöä varten.
Apulietsoimen syöttösuutin on sijoitettu vetopuhaltimen yläpäähän; se on useimmissa vetureissa ympyränmuotoinen, yläpinnaltaan rei´itetty putki kattilasta tulevan syöttöhöyryputken päässä; kun sen käyttöventtiili avataan, suuttimesta purkautuva höyrysuihku aikaansaa saman vaikutuksen kuin poistohöyrypurkauskin eli vetää nokikaapista ilmaa mukanaan ja siis pyrkii muodostamaan nokikaappiin tyhjiötä. Vaikutus etenee tuliputkien kautta tulipesään ja vetää pesässä kehittyvät palokaasut puoleensa ja edelleen ulos piipusta. Näin vältetään ns. leiskahdus eli pesään kertyvien savukaasujen räjähdysmäinen syttyminen, joka ilman lisävetoa syntyisi kun pesään tulvahtaa suuri määrä happea silloin kun luukku avataan.
Fox (yhtye)
Fox oli englantilainen rockyhtye, joka oli suosittu 1970-luvun puolivälissä. Yhtyettä johti yhdysvaltalaissyntyinen lauluntekijä Kenny Young, ja sen laulajana oli australialainen Noosha Fox.
Rikosilmoitus
Rikosilmoitus on tapahtuneesta rikoksesta poliisille tehtävä ilmoitus. Rikosilmoituksen voi tehdä kuka tahansa henkilö ja poliisilla on velvollisuus ottaa se vastaan. Rikosilmoituksen tarkoituksena on antaa poliisille mahdollisimman tarkka kuvaus esitutkintaa varten siitä, mitä on tapahtunut ja ketkä ovat asianosaisia. Rikosilmoitus on toimi, jolla esitutkinta pannaan vireille, mutta poliisilla ei ole velvollisuutta käynnistää esitutkintaa rikosilmoituksen jättämisen perusteella. Poliisilla täytyy olla "syytä epäillä" rikoksen tapahtuneen (ns. syytä epäillä -kynnys) ennen kuin esitutkinta käynnistetään.
Rikosilmoituksen voi tehdä käymällä poliisiasemalla. Osa rikosilmoituksista saa alkunsa poliisin kotikäynneistä. Vähäisistä rikoksista rikosilmoitus voidaan tehdä Internetissä tai puhelimitse. Poliisit kirjoittavat ilmoituksen kolmannessa persoonassa asianomistajan kertoman perusteella. Ilmoitus tallentuu poliisin tietokantaan, jonka jälkeen päätetään, aloitetaanko ilmoituksesta esitutkinta vai ei.
Poliisi tarvitsee mahdollisimman tarkan kuvauksen siitä, mitä on tapahtunut ja ketkä ovat asianosaisia.
Ilmoituksessa selvitetään:
Mikäli on epäselvää, onko rikosta ylipäätään tapahtunut tai on epäselvää, onko ilmoittajan tekijäksi ilmoittama henkilö tai henkilöt syyllistyneet ilmoituksessa väitettyyn tekoon, voi olla aiheellista tehdä rikosilmoituksen sijasta tutkintapyyntö.
Kapital (albumi)
Kapital on Laibach-yhtyeen albumi. Levy ilmestyi keväällä 1992 varoittamaan entisiä itäblokin maita kapitalismista. Levyä on kutsuttu Karl Marxin "Pääoman" jatko-osaksi tai päivitykseksi. Kaikista kappaleista on eri versiot LP-, kasetti- ja CD-versioilla. Laibachin sivuyhtyeen Germanian kappaletta "Steel Trust" ei ole CD-versiolla. Moniin levyn kappaleisiin on samplattu repliikkejä eri elokuvien ääniraidoilta, muun muassa elokuvista "Lemmy Caution – piru mieheksi", "Rosemaryn painajainen" ja "THX 1138". 0
I
0
I
Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Laibach, paitsi "Kinderreich" kasetti- ja CD-versiot sanoittanut "Einstein" ja "Steel Trust" säveltänyt ja sovittanut Bertrand Burgalat sekä sanoittanut Germania. Kaikki kappaleet tuottanut Laibach, paitsi "Le Privilege des Morts", "Codex Tobus"/"Codex Durex", "The Hunter's Funeral Procession", "White Law", "Torso", "Entartete Welt" ja "Regime of Coincidence, State of Gravity" tuottanut Laibach ja Paul Kendall, "Young Europa" tuottanut Laibach ja Julian Briottet sekä "Steel Trust" tuottanut Rico Conning. Nauhoittanut ja miksannut Paul Kendall, Julian Briottet ja Laibach, "Wirtschaft Ist Tot" miksattu yhdessä Daniel Millerin kanssa, "Steel Trust" miksannut Rico Conning. Kappaleet tehty ja ohjelmoitu NSK studio Reichstagissa, Ljubljanassa. Ne on nauhoitettu ja miksattu Worldwide-studiossa Lontoossa.
Nek
Nek, oikealta nimeltään Filippo Neviani (s. 6. helmikuuta 1972 Sassuolo, Modena, Emilia-Romagna, Italia), on italialainen laulaja ja lauluntekijä, joka lukeutuu maansa suosituimpiin miesartisteihin. Hän levyttää sekä italiaksi että espanjaksi.
Nek esiintyi vuonna 2005 Rooman Circus Maximuksessa järjestetyssä Live 8 -konsertissa.
Bulgarian avaruusjärjestö
Bulgarian avaruusjärjestö eli Bulgarian Tiedeakatemian alainen Avaruustutkimusinstituutti (SRI-BAS) koordinoi Bulgarian avaruustoimintaa.
Bulgarian avaruustoiminta käynnistyi vuonna 1969, jolloin Tiedeakatemiaan luotiin avaruusalan elin. Sitä seurasi useiden vuosien innostuneen toiminnan jakso. Ensimmäinen bulgarialainen avaruuslaite P-1 laukaistiin vuonna 1972, ja Bulgariasta tuli sen oman laskutavan mukaan 18. avaruusmaa. Arvio lienee oikea, mutta suurvallat ovat määritelleet avaruusmaan käsitteen huonosti rajatessaan sen kytkeytyväksi rakettitekniikaan ja miehitettyihin lentoihin.
Vuonna 1975 Bulgariaan perustettiin Avaruustutkimuksen keskuslaboratorio (Central Laboratory for Space Research, CLSR). Bulgaria otti osaa SEV-maiden Intercosmos-ohjelmaan rakentamalla avaruuslaitteita useisiin Interkosmos-satelliitteihin ja luotainraketteihin. Bulgarialainen kosmonautti lensi vuonna 1979 Sojuz 33-aluksella. Bulgarialainen kosmonautti on vieraillut sekä Saljut 6- ja Mir-avaruusasemilla. Vuonna 1981 laukaistiin kaksi ”Intercosmos Bulgaria - 1300”- ja ”Meteor-Proroda”-satelliittia, joiden koko hyötykuorma oli bulgarialainen. Samana vuonna käynnistettiin Bulgarian kansallinen avaruusohjelma.
SRI-BASin työvoima on nykyisin 135 henkeä. Sillä on useita laboratorioita eri kaupungeissa. Siihen kuuluu "COSMOS Scientific-Production Enterprise"-yritys, joka toimii Stara Zagorassa. Bulgaria
Bonaparti.lv
Bonaparti.lv on kuuden latvialaisen tenorin muodostama yhtye, joka perustettiin Eurovision laulukilpailua 2007 varten. Se edusti maataan kilpailussa italiankielisellä kappaleella ”Questa Notte”, sai 54 pistettä ja sijoittui kuudenneksitoista.
Viisi Bonaparti.lv-yhtyeen jäsenistä on muista hankkeista entuudestaan tunnettuja latvialaisia muusikoita. Yksi jäsenistä, Roberto Meloni, on useamman vuoden Riiassa asunut italialainen.
Bonaparti.lv-ryhmän jäsenten uutisoitiin jääneen kadoksiin toukokuun 4. ja 5. päivän välisenä yönä 2007 heidän lähdettyään Montenegron juhlista. Kuten aiemmin oli julkisuudessa arveltu, katoamistapaus osoittautui perättömäksi huhuksi tai mainostempuksi.
Tim Blake
Tim Blake (s. 2. helmikuuta 1952 Hammersmith, Lontoo) on englantilainen kosketinsoittaja. Hänet tunnetaan Crystal Machine -yhtyeestään, jossa hän soittaa syntetisaattoria ranskalaisen Patrice Warrinerin toimiessa valotaiteilijana. Crystal Machine oli ensimmäisiä yhtyeitä, jotka toivat syntetisaattorit ja laserit keikoille 1970-luvun alkupuoliskolla.
Muita yhtyeitä, joiden riveissä Blake on soittanut ovat muun muassa Gong ja Hawkwind.
Konetuliase
Konetuliaseeksi katsotaan aseet, jotka ampuvat sarjatulta. Näitä ovat muun muassa konepistooli, konekivääri, rynnäkkökivääri, pikakivääri ja konetykki. Ensimmäiset konetuliaseet olivat varsin raskaita, hankalakäyttöisiä ja harvinaisia. Varhaisimmat konetuliaseet tarvitsivat monta käyttäjää kun taas nykyään lähes jokainen sotilas on aseistettu sellaisella.
Ensimmäisen konekiväärityyppisen aseen valmisti yhdysvaltalainen Richard J. Gatling vuonna 1861. Ase oli monipiippuinen ja kammesta kiertämällä koneisto latasi uusia patruunoita piippuihin yhden piipun vuorollaan lauetessa. Seuraava askel kehityksessä oli Hiram Maximin vuonna 1883 keksimä Maxim-konekivääri jossa rekyylistä voimansa saava koneisto latasi uuden patruunan automaattisesti toisensa perään.
Ei yhdeksän uutiset
Ei yhdeksän uutiset () oli BBC:n tuottama satiirinen sketsisarja, jossa itsensä löivät läpi Rowan Atkinson, Mel Smith, Griff Rhys Jones ja Pamela Stephenson. Sarjassa pilailtiin muun muassa kuninkaallisten ja julkkisten kustannuksella. Ei yhdeksän uutiset -sarjaa tehtiin lopulta kolme tuotantokautta. Yhdysvalloissa kaapelikanava HBO toi vuonna 1983 oman versionsa ohjelmasta, sen nimeksi tuli Not Necessarily the News, jota tehtiin vuoteen 1990 asti. Sarja on palkittu muun muassa Montreux'n kultaisella ruusulla ja Emmyllä. Sarjaa näytettiin 1980-luvulla Suomen televisiossa ja myöhemmin sarjan uusintoja on 2000-luvulla näyttänyt TV5.
Suomessa ohjelman jaksoista tehtyjä koostejaksoja on julkaistu kahdella VHS-kasettina ja myöhemmin yhden DVD-levyn kokoelmalla.
N'zi-Comoé
N'zi-Comoé () on yksi Norsunluurannikon 19 entisestä alueesta. Se lakkautettiin vuoden 2011 hallintouudistuksessa, kun Norsunluurannikko jaettiin 14 piirikuntaan. Vuoden 1998 väestönlaskennan mukaan alueella oli 633 927 asukasta ja sen pinta-ala oli 19 242 neliökilometriä. Alueen pääkaupunki oli Dimbokro.
Hallintouudistuksessa N'zi-Comoén alueesta ja osasta Lacsin aluetta muodostettiin Lacsin piirikunta.
Jalasjärven suojeluskunta
Jalasjärven suojeluskunta oli yksi Suomen ensimmäisistä suojeluskunnista entisessä Jalasjärven kunnassa. Se perustettiin palokunnallisena suojeluskuntana 5. elokuuta 1917. Sen ylipäälliköksi valittiin Tuomas Luopajärvi. Samalla valittiin myös kyläpäälliköt.
Suojeluskunnalle vahvistettiin Ilkasta kopioidut säännöt, jotka Vaasan läänin kuvernööri hyväksyi 29. elokuuta 1917. Suojeluskunnalle valittiin sääntöjen mukainen pysyvä johtokunta. Rahoituksesta vastasi kannattajajäsenistö. Suojeluskunta harjoitteli taajaan ja sai kokoon 80 henkisen liikuteltavissa olevan pysyvän joukon.
Suojeluskunta kunnallistettiin 17. joulukuuta 1917 myrskyisän kuntakokouksen tuloksena. Jalasjärven kunta hyväksyi Jalasjärven suojeluskunnan kunnallistamisen, mutta ei myöntänyt varoja sen ylläpitämiseksi. Kunta kuitenkin osallistui suojeluskunnan valvontaan nimittämällä siihen edustajansa. Suojeluskunnan päällystö muodosti esikunnan, joka jatkoi kehittämistä johtokunnassa olevasta asenteesta huolimatta. Erityisesti Juho Tala oli aktiivinen.
Jalasjärven suojeluskunnan aseistus koostui alkuvaiheessa Vetterli M 1869 eli niin sanotuista Grafton-kivääreistä. Suojeluskunta nouti tammikuun 1918 puolivälissä itselleen Ilmajoelta 260 kivääriä ja kaksi konekivääriä. Kivääreistä 200 meni perusteilla olevalle Suomen Tasavallan Vartiostolle, joten niistä jäi 60 Jalasjärven suojeluskunnalle itselleen. Tasavallan Vartiostossa oli ollut 10 upseeria ja 34 miestä. Tammikuussa lopulla 1918 Tasavallan Vartiostoon liittyi 80 jalasjärveläistä, mikä kolminkertaisti sen kirjavahvuuden.
Jalasjärven suojeluskunnassa oli 142 jäsentä, joista 80 osallistui suojeluskuntien puolella sisällissotaan sodan ensivaiheissa. Sillä itsellään oli 61 kivääriä.
Suojeluskunnan johtohenkilöinä toimivat Tuomas Luopajärvi, E. Luopajärvi, K. Luopajärvi, E. Martikainen, J. J. Rajala, V. M. Petäys, J. Paloneva, I. G. Seilo ja V. Jokipii. Jalasjärven suojeluskunnasta Vimpelin koulun kävivät Viljo Petäys ja Unto Mäenpää. Sisällissodassa kaatui suojeluskuntien puolella 43 jalasjärveläistä, mikä on 0,32 prosenttia väestöstä sekä samalla Etelä-Pohjanmaan suojeluskuntapiirin suhteellisesti suurimpia kaatuneiden määriä.
Suojeluskuntien valvontakomission edellyttämän lakkauttamisen yhteydessä Moskovan välirauhan perusteella Jalasjärven suojeluskunnan ampumarata Kiuaskalliolla siirtyi Jalasjärven Ampujat ry:lle. Jalasjärven kotiseutumuseon alueella sijaitsevassa Jalasjärven sotaveteraanien perinnetalossa on Jalasjärven suojeluskuntaan liittyviä esineitä ja suojeluskuntien Hakkapeliitta-lehden vuosikerrat sidottuna.
Kojima
Kojima oli japanilaisen Matsuhisa Kojiman luoma Formula 1 -talli. Talli osallistui vain kahteen osakilpailuun kausilla 1976 ja 1977.
Suomalaisista Keke Rosberg on testannut tallin autoa vuonna 1977.
Zanzan
Zanzan () on yksi Norsunluurannikon 19 entisestä alueesta. Se lakkautettiin vuoden 2011 hallintouudistuksessa, kun Norsunluurannikko jaettiin 14 piirikuntaan. Vuoden 1998 väestönlaskennan mukaan alueella oli 701 005 asukasta ja sen pinta-ala oli 38 251 neliökilometriä. Alueen pääkaupunki oli Bondoukou.
Hallintouudistuksessa Zanzanin alueesta muodostettiin Zanzanin piirikunta ilman aluemuutoksia.
Listeria monocytogenes
Listeria monocytogenes on "Listeria"-sukuun kuuluva grampositiivinen bakteeri, joka aiheuttaa listerioosiksi kutsuttua vatsatautia. Listeria-bakteeria esiintyy varsin yleisesti maaperässä.
Bakteeri on saanut nimensä brittiläisen lääkärin Joseph Listerin mukaan.
Listeriatartunnan voi saada huonosti pestyistä vihanneksista, raa'aksi jääneestä lihasta, pastöroimattomista maitotuotteista tai kalasta. Listeriabakteeri lisääntyy tyhjiöpakatussa tuotteessa myös jääkaappilämpötilassa. Se tuhoutuu jos tuote kuumennetaan kauttaaltaan 90 asteeseen kahdessa minuutissa. Mikrokuumennus ei kuumenna tasaisesti eikä siten tuhoa kaikkia bakteereja.
Listerioosi aiheuttaa verenmyrkytystä ja aivokalvontulehdusta. Verenmyrkytykseen kuolee hoidosta huolimatta 30–50 prosenttia sairastuneista, aivokalvontulehdukseen noin joka viides. Bakteeri tarttuu myös eläimiin, ja voi eläimilläkin olla oireeton. Listeriaan sairastuvat yleensä ihmiset, joilla on heikentynyt vastustuskyky eli esimerkiksi vanhukset, raskaana olevat ja vastasyntyneet. Se on vaarallinen tyypillisesti myös syöpä- ja AIDS-potilaille sekä maksa- ja munuaistauteja sairastaville.
Suomessa todetaan vuosittain 20–70 listerioositapausta. Vuonna 2010 tapauksia todettiin poikkeuksellisen paljon, 70 tapausta, joista neljäsosa kuoli. Syyksi epäiltiin kalatuotteita. Suurin osa sairastuneista oli iäkkäitä tai heillä oli jokin heikentävä perussairaus.
Eläinten sairautena listerioosi yhdistetään useimmin lampaisiin ja vuohiin. Syynä on yleensä pilaantunut säilörehu, johon on voinut sekoittua ulosteita tai ulosteista kontaminoitunutta multaa. Tyypillisiä oireita ovat tasapainohäiriöt ja nielemisvaikeudet mutta eläimet voivat myös kuolla äkillisesti ennen kuin oireita ehtii muodostua. Koska syy kohdistuu useisiin eläimiin, sairastuneitakin on yleensä useita. Alkuvaiheessa hoitoa voidaan yrittää antibiooteilla mutta kuolleisuus on korkea ja parantuneistakin monille jää eriasteisia hermosto-oireita.
Gamma Arietis
Gamma Arietis on kolmoistähtijärjestelmä Oinaan tähdistössä. Se on 204 valovuoden päässä.
Harvey Bainbridge
Harvey Frederick Bainbridge (s. 24. syyskuuta 1949, Dorset) on brittiläinen muusikko, joka parhaiten muistetaan Hawkwindin pitkäaikaisena basistina ja kosketinsoittajana.
Vuonna 1977 Hawkwindin laulaja Robert Calvert ja kitaristi Dave Brock kasasivat sivuprojektiyhtyeen Sonic Assassins, johon he pyysivät soittajiksi Devonilaisen Ark-yhtyeen jäseniä. Mukaan pääsivät kosketinsoittaja Paul Hayles, rumpali Martin Griffin ja basisti Harvey Bainbridge. Sonic Assassins soitti keikan 23. joulukuuta 1977 Barnstaplessa. Keikka nauhoitettiin ja siitä on julkaistu kappaleita erilaisilla kokoelmilla.
Vuoden 1978 keväällä Hawkwind hajosi vaikean Yhdysvaltain kiertueen jälkeen ja Calvert ja Brock pyysivät Bainbridgeä basistiksi uuteen kokoonpanoon, jonka nimi olisi laillisista syistä Hawklords. Vuotta myöhemmin Hawklordsinkin hajottua Brock ja Bainbridge kasasivat Hawkwindin uudelleen ja Bainbridge pysyikin yhtyeessä aina vuoteen 1991 asti. Hän toimi basistina vuoteen 1984 asti ja sen jälkeen päätoimisena kosketinsoittajana.
Yhtyeestä lähdön jälkeen Bainbridge on ollut pääsääntöisesti soolouralla.
Dix-Huit Montagnes
Dix-Huit Montagnes () on yksi Norsunluurannikon 19 entisestä alueesta. Se lakkautettiin vuoden 2011 hallintouudistuksessa, kun Norsunluurannikko jaettiin 14 piirikuntaan. Vuoden 1998 väestönlaskennan mukaan alueella oli 936 510 asukasta ja sen pinta-ala oli 16 782 neliökilometriä. Alueen pääkaupunki oli Man.
Hallintouudistuksessa Dix-Huit Montagnesin alueesta ja Moyen-Cavallyn alueesta muodostettiin Montagnesin piirikunta.
Sisko ja sen veli
Sisko ja sen veli on suomalainen Yle TV2:lla vuonna 1986 esitetty, Neil Hardwickin kirjoittama ja ohjaama komediasarja.
Sarja kertoo Tuijasta ja Immusta, 30-vuotiaista sisaruksista, jotka eivät ole saaneet kunnon otetta elämäänsä. Tuija työskentelee bingoemäntänä ja Immu on ollut kymmenen vuotta kirjoilla yliopistossa. Isän kuolema ajaa Tuijan ja Immun etsimään elämäänsä uutta sisältöä.
Sarjan teemoina näkyvät harvemmin komediassa käytetyt kuolema, seksi ja vammaiset.
Sarja voitti Venlan Dramatisoidut viihdeohjelmat -kategoriassa vuonna 1986. Erityisesti kiitoksia keräsi osa 3, "Tietokonetreffit", joka käsitteli vammaisuutta. Sama osa sai lehdistöpalkinnon ja kunniamaininnan Montreux'n Kultainen Ruusu -kilpailussa, ja Kynnys ry ja Invalidiliitto palkitsivat sen vuoden 1986 parhaana vammaisaiheisena ohjelmana.
Rooleissa nähdään Ernamon ja Saarelaisen lisäksi mm. Mauri Kuosmanen, Ritva Jalonen, Tommi Auvinen ja Anu Hälvä.
Sarja on julkaistu 171 minuutin mittaisena DVD:nä vuonna 2004.
Richard Meier
Richard Meier (s. 12. lokakuuta 1934, Newark, New Jersey) on yhdysvaltalainen arkkitehti. Hänelle myönnettiin vuonna 1984 Pritzker-palkinto.
Meier valmistui Cornellin yliopistosta. Hän on suunnitellut rakennuksia eri puolille Yhdysvaltoja ja Eurooppaa. Tunnetuimpiin suunnitelmiin lukeutuvat Barcelonan nykytaiteen museo Espanjassa sekä Los Angelesin Getty Center.
Tapani Mörttinen
Tapani Johannes Mörttinen (s. 20. helmikuuta 1943 Kärkölä) on suomalainen, Kansallista Kokoomusta edustanut poliitikko.
Mörttinen valittiin ensimmäistä kertaa eduskuntaan eduskuntavaaleissa 1975 Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä. Hänet valittiin kansanedustajaksi yhteensä kolmissa vaaleissa, 1983 vaaleissa hän putosi eduskunnasta, mutta hän teki paluun eduskuntavaaleissa 1987. Hän toimi eduskunnan puolustusvaliokunnan puheenjohtajana valtiopäivillä 1979–1982 ja kokoomuksen eduskuntaryhmän puheenjohtajana valtiopäivillä 1987–1989. Kansanedustajana Mörttinen jatkoi vuoteen 1991.
Mörttinen oli presidentin valitsijamies kolmissa vaaleissa, vuosina 1978, 1982 ja 1988. Vuodet 1973–1984 hän oli Kärkölän kunnanvaltuuston jäsen. Mörttisellä oli myös monia luottamustehtäviä puolueensa sisällä. Hän oli kokoomuksen varapuheenjohtaja vuodesta 1975 vuoteen 1987, mitä ennen hän oli ollut kokoomuksen nuorisojärjestön varapuheenjohtaja vuosina 1971–1974. Mörttinen on toiminut myös Etelä-Hämeen Kokoomuksen puheenjohtajana ja piirivaltuuston sekä piirihallituksen jäsenenä.
Mörttinen toimi maanviljelijänä Kärkölässä vuosina 1964–1999. Hän oli myös Kärkölän väestönsuojelupäällikkö vuodesta 1967 vuoteen 1971. Kansanedustajuutensa jälkeen hän työskenteli Maatalousyrittäjien eläkelaitoksen Melan palveluksessa, aluksi tapaturmavakuutusjohtajana ja vuodesta 1994 kehitysjohtajana. Hän jäi kehitysjohtajan virasta eläkkeelle huhtikuussa 2003.
Mörttinen on ollut naimisissa vuodesta 1964 ja hänellä on kolme lasta, vuosina 1964, 1967 ja 1971 syntyneet tyttäret.
Suomen Tasavallan Vartiosto
Suomen Tasavallan Vartiosto oli 6. joulukuuta 1917 itsenäiseksi julistetun tasavallan ensimmäinen jalkaväkijoukko-osasto. Se perustettiin 6. tammikuuta 1918. Joukko sijoitettiin Jalasjärvelle ja se alkoi saada vapaaehtoisia Jalasjärven suojeluskunnasta 17. tammikuuta 1918 alkaen.
Vartiostoa komensi Helsingin poliisipäällikkönä aikaisemmin toiminut Karl Emil Berg, josta tuli myöhemmin kenraalimajuri. Vartioston ensimmäinen tehtävä oli riisua Ilmajoen venäläinen varuskunta aseista tammisunnuntaina 1918.
Sen jälkeen vartiosti siirtyi Seinäjoelle suojaamaan esikuntaa ja jatkokoulutukseen. Uudelleenorganisoinnin tuloksena Suomen Tasavallan Vartiostosta tuli Seinäjoen Krenatööripataljoona, joka osallistui Suomen sisällissodassa mm. Kuhmoisten, Länkipohjan, Oriveden ja Kangasalan taisteluihin.
Vartioston muistopatsas sijaitsee Jalasjärven Vilholan pihassa.
Sotateatteri
Sotateatteri oli jatkosodan aikaista Suomen puolustusvoimien alaista viihdytystoimintaa. Pitkään jatkunut asemasota oli sytykkeenä teattereiden perustamiselle. Teattereita oli viisi suomalaisjoukkojen 1941-1944 suurimmaksi osaksi miehittämässä Neuvostoliiton Karjalassa eli Itä-Karjalassa ja yksi pohjoisella Karjalankannaksella, Suomen miehittämässä osassa Leningradin aluetta (Moskovan rauhansopimukseen 1940 saakka pohjoinen Karjalankannas kuului virallisesti Suomeen). Niiden kansainvälisesti erikoinen piirre oli, että ne olivat kiinteitä ammattiteattereita. Ohjelmisto oli kevyttä, mutta sijansa oli myös kansallisilla klassikoilla. Kuuden sotateatterin ohjelmistossa on laskettu olleen noin 70 näytelmää. Kaikkiaan näytäntöjä on arveltu annetun noin 2 500. Sotateattereilla oli oma 17 pykälän tiukka ohjesääntö, sillä teatterit olivat sotilaallisia laitoksia. Niiden toimintaa valvoi viihdytystoimiston alainen ohjelmatoimisto.
Worodougou
Worodougou () on yksi Norsunluurannikon 31 alueesta. Se kuuluu Woroban piirikuntaan. Vuoden 2014 väestönlaskennan mukaan alueella on 272 334 asukasta ja sen pinta-ala on 11 429,66 neliökilometriä. Alueen pääkaupunki on Séguéla.
Worodougou oli aiemmin yksi Norsunluunrannikon 19 entisestä ylimmän tason hallintoalueesta, jotka lakkautettiin vuoden 2011 hallintouudistuksessa, kun maa jaettiin 14 piirikuntaan. Uudistuksessa Worodougoun alueesta ja Bafingin alueesta muodostettiin Woroban piirikunta.
Nokialbatrossi
Nokialbatrossi ("Phoebetria fusca") on keskikokoinen eteläisen pallonpuoliskon albatrossi. Lajin nimesi Carl Theodor Hilsenberg 1822. Suvun nimenä esiintyy myös "Phoebastria".
Linnun pituus on noin 85 cm. Koko höyhenpuku on tumma, noenmusta tai erittäin tummanruskea. Silmän takana on kapea valkoinen juova. Muistuttaa suuresti etelännokialbatrossia. Sukupuolet ovat samannäköiset. Nuorten ja esiaikuisten lintujen höyhenpuku on samanvärinen kuin aikuisen.
Pesimäalueet sijaitsevat Eteä-Atlantilla Tristan da Cunhan saariryhmässä ja eteläisellä Intian valtamerellä Prinssi Edwardin saarella, Marionsaarella, Kerguelensaarilla ja Amsterdamsaarella. Maailman populaation koko on noin 12 500–19 000 paria, noin 42 000 yksilöä. Tristan da Cunhalla pesii noin 10 000 paria, loput Intian valtameren puolella. Pesimäajan ulkopuolella nokialbatrossit vaeltelevat eteläisen pallonpuoliskon vesillä Etelä-Amerikasta Australiaan.
Pesii jyrkänteillä ja kallioisilla rannoilla. Pesimäajan ulkopuolella vaeltaa valtamerillä.
Pesii sekä yhdyskunnissa, joissa voi olla 50–60 paria, että vain muutaman parin ryhmissä. Pesä on kuoppa maassa. Naaras munii yhden munan, jota molemmat puolisot hautovat yhteensä noin 70 päivää. Haudontavuorot ovat noin viikon mittaisia. Poikasta lämmitetään kolmen viikon ajan ja lentokykyinen se on noin 160 päivän ikäisenä. Emot tuovat poikaselle ruokaa noin 3 päivän välein. Sukukypsä 8–10-vuotiaana. Pesii vain joka toinen vuosi.
Syö enemmän kalaa kuin albatrossit yleensä. Laji on hyvä sukeltaja ja se sukeltaa usein 5 metrin syvyyteen. Syö myös mustekaloja, äyriäisiä, haaskoja ja joskus pienempiä merilintuja.
Aunuksen Teatteri
Aunuksen Teatteri oli yksi kuudesta jatkosodan aikaisesta niin sanotusta sotateatterista. Se perustettiin Puolustusvoimien Ohjelmatoimiston ja Kalle Viherpuun aloitteesta Suomen valtaamaan Itä-Karjalaan marraskuussa 1941. Nurmoilasta, entisestä venäläisten kasarmikylästä, löytyivät sopivat toimitilat. Tarpeistosta suuri osa oli lahjoituksia. Rintamateatterin ensimmäinen esitys oli "Peräkylän profeetta" 30. marraskuuta 1941. Teatteria johti ensin Viherpuu ja myöhemmin Rafael Stenius. Aunuksen Teatterilla oli kymmeniä esiintymispisteitä, suuri osa näytännöistä annettiin kiertueilla.
Teatterin taiteilijakuntaan kuuluivat muun muassa Kaarlo Halttunen ja Eeva-Kaarina Volanen. Johtaja Kalle Viherpuu tulkitsi Jeppeä Ludvig Holbergin näytelmässä Jeppe Niilonpoika, joka esitettiin kaikkiaan 22 kertaa. Ohjelmisto oli sangen komediapainotteinen. Siihen kuuluivat esimerkiksi "Serenaadi sotatorvella", "Nummisuutarit" ja "Syntipukki" useiden muiden kepeiden näytelmien ohella. Aunuksen Teatterin toiminta loppui kesäkuussa 1944. Loppuvaiheessa Riitta Järvinen, eräs teatterin näyttelijöistä, sai surmansa hypättyään liikkuvasta autosta suojaan ilmapommitukselta. 30-vuotias taiteilijatar putosi auton alle ja menehtyi parin päivän kuluttua.
Vallée du Bandama
Vallée du Bandama () on yksi Norsunluurannikon 19 entisestä alueesta. Se lakkautettiin vuoden 2011 hallintouudistuksessa, kun Norsunluurannikko jaettiin 14 piirikuntaan. Vuoden 1998 väestönlaskennan mukaan alueella oli 1 080 509 asukasta ja sen pinta-ala oli 28 518 neliökilometriä. Alueen pääkaupunki oli Bouaké.
Hallintouudistuksessa Vallée du Bandaman alueesta muodostettiin Vallée du Bandaman piirikunta ilman aluemuutoksia.
Bas-Sassandra
Bas-Sassandra () on yksi Norsunluurannikon 19 entisestä alueesta. Se lakkautettiin vuoden 2011 hallintouudistuksessa, kun Norsunluurannikko jaettiin 14 piirikuntaan. Vuoden 1998 väestönlaskennan mukaan alueella oli 1 395 251 asukasta ja sen pinta-ala oli 26 440 neliökilometriä. Alueen pääkaupunki oli San-Pédro.
Hallintouudistuksessa Bas-Sassandran alueesta ja osasta Sud-Bandaman aluetta muodostettiin Bas-Sassandran piirikunta.
Eksplementtikulmat
Eksplementtikulmilla tarkoitetaan tasogeometriassa kahta kulmaa, joiden summa on 360°. Jos explementtikulmien kärjet asetetaan vierekkäin niin, että kärjet yhtyvät ja että toisen kulman vasen kylki yhtyy toisen kulman oikeaan kylkeen ja toisen kyljet toisiinsa, muodostavat ne yhdessä täyden kulman.
Jos α ja β ovat toistensa eksplementtikulmat, ovat seuraavat yhtälöt voimassa:
Trigonometristen funktioiden arvot ovat vastaavasti seuraavat:
Suomenkielinen termi "eksplementtikulma" mainitaan jo vuoden 1910 "Tietosanakirjassa" ja englanninkielinen termi "explement" William Galbraithin teoksessa "Mathematical and astronomical tables" vuodelta 1827.
Äänislinnan Teatteri
Äänislinnan Teatteri oli yksi kuudesta Suomen miehittämässä Itä-Karjalassa sekä Karjalankannaksella jatkosodan aikana toimineesta niin sanotusta sotateatterista. Se perustettiin Petroskoin kaupunkiin keväällä 1942. Teatteri otti käyttöönsä venäläisen teatterin toimitilat pyörönäyttämöineen ja ajanmukaisine pukusuojineen.
Äänislinnan Teatterin ensimmäinen näytelmä oli "Tapahtui kaukana" 25. huhtikuuta 1942. Teatteri teki runsaasti vierailuja, muun muassa Karhumäelle. Sen ohjelmistoon kuului näytelmiä kuten "Jääkärin morsian", "Syntipukki", "Pohjalaisia" sekä karjalaisaiheinen "Anu ja Mikko". Erikoisimpia tapauksia oli "Viisas neitsyt", joka yhden esityskerran jälkeen salaperäisesti katosi ohjelmistosta.
Teatterin ensimmäinen johtaja oli Oke Tuuri. Häntä seurasi taiteellisena johtajana pitkän linjan teatterilainen Aku Käyhkö. Teatterissa vieraili muun muassa Henny Waljus näytelmässä "Anu ja Mikko". Äänislinnan teatterin viimeinen ensi-ilta oli Kaarlo Hiltusen ohjaama "Aina vain yllätyksiä" toukokuussa 1944. Viimeiset suomalaiskauden näytännöt teatterin tiloissa antoi vierailijana Karhumäen Teatteri, joka esitti kahteen otteeseen kesäkuussa 1944 operetin "Rose Marie" loppuunmyydyille katsomoille. Itse Äänislinnan Teatteri oli tuolloin kiertueella.