hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Navarra
Navarra () on itsehallintoalue ja maakunta Pohjois-Espanjassa. Sen naapureita ovat Baskimaan, La Riojan ja Aragonian itsehallintoalueet sekä Ranska. Navarran väkiluku oli 643 234 vuonna 2017. Kolmannes väestöstä asuu pääkaupungissa Pamplonassa (). Navarrassa on 272 kuntaa.
Historiallisen Navarran kuningaskunnan Ranskan-puoleinen osa Basse-Navarre () kuuluu nykyään Pyrénées-Atlantiquesin departementtiin. Molemmat alueet ovat osa Baskimaan kulttuuris-maantieteellistä aluetta.
Navarra jakaantuu 272 kuntaan.
Navarra on keskiaikainen kuningaskunta, jonka juuret olivat baskijohtaja Eneko Aritzan valitsemisessa Pamplonan alueen kuninkaaksi (perimätiedon mukaan vuonna 824). Hän johti kapinaa frankkeja vastaan. Kuningas Sancho II hallitsi vuosina 970–994. Nämä ovat maan historian ensimmäiset tarkat vuosiluvut, ja ajalta on säilynyt myös kirjallista aikalaisaineistoa. Pamplonan kuningaskunnan nimeksi vakiintui vähitellen 1100-luvulle mennessä Navarra.
Navarran kuningaskunta yhdistyi 1500–1600-luvuilla Ranskaan ensin personaaliunionina ja sitten kiinteästi. Navarran eteläinen osa, jota tämä artikkeli käsittelee, oli jo aiemmin liitetty Espanjaan. Pyreneiden pohjoispuolella olevaa Navarran osaa kutsutaan (Ranskan) Navarraksi, mutta alue on osa ranskalaista departementtijärjestelmää eikä hallinnollisesti käytä Navarran nimeä. Molemmat alueet kuuluvat niin sanottuihin historiallisiin baskialueisiin eli alueisiin, joilla on historiallisesti puhuttu baskin kieltä. Baski on nykyisin espanjan ohella toinen virallinen kieli Espanjaan kuuluvan Navarran pohjoisosissa. Ranskan puolella sillä ei ole virallista asemaa.
Nykyisen autonomisen aseman Navarra sai vuonna 1982, jolloin säädetty laki autonomisesta asemasta takasi sille laajat itsehallinto-oikeudet, muun muassa täyden veronkanto-oikeuden. Espanjan perustuslaki vuodelta 1978 jättää avoimeksi Navarran ja sen länsipuolisen Baskimaan (Álavan, Gipuzkoan ja Biskajan maakunnat) yhdistämisen. Kansanäänestyksen perusteella Navarra kuitenkin muodosti oman autonomiansa ja Baskimaa omansa.
Los Auténticos Decadentes
Los Auténticos Decadentes on argentiinalainen punk-yhtye. Se perustettiin vuonna 1986. Levytyssopimus tehtiin vuonna 1991. Yhtye on nykyään yksi Argentiinan tunnetuimpia.
Kevin Mitnick
Kevin David Mitnick (synt. 6. elokuuta 1963) on entinen krakkeri, joka on ollut vankilassa muun muassa vuonna 1983, tunkeuduttuaan yliopiston koneella luvattomasti ARPANETiin. Tätä ennen hänet oli tuomittu tietojen tuhoamisesta ja puhelinoperaattorin käsikirjojen varastamisesta. Viimeisin tuomio hänelle tuli FBI:n pidätettyä hänet 15. helmikuuta 1995 oltuaan FBI:n etsityin tietokonerikollinen usean vuoden ajan.
Mitnickin jäljittämisessä oli olennaisena tekijänä tietoturvaekspertti Tsutomu Shimomuran panos, jonka koneeseen Mitnick tunkeutui ns. TCP-kaappauksella. Jäljityksessä käytettiin muun muassa Tsutomun kirjoittamaa ohjelmaa, joka tulkitsi TCPDump-ohjelman (UNIX:n TCP:n liikenteen analysointityökalu) tuottamia tietoja (tämän mielenkiintoisen ohjelman tekeminen on saanut jotkut yksittäiset ihmiset epäilemään Shimomuran olevan todellisuudessa itsekin nk. dark side hacker, Mitnickin tiedetään myös sanoneen kiinnijäädessään Shimomuralle kunnioittavansa hänen taitojaan); näin Mitnickin telnet-sessiot saatiin kaapattua jokaista näppäimen painallusta myöten. Huolimatta siitä, että Mitnick käytti varastettuja kännyköitä, kloonattuja liittymiä ym. tehokkaita identiteetin peittelymenetelmiä bittiavaruudessa, hänet onnistuttiin lopulta paikantamaan.
Mitnick vapautettiin vankilasta tammikuussa 2000 mutta hänen Internetin käyttökieltonsa jatkui keskiyöhön 21. tammikuuta 2003 asti.
Mitnick oli nuoruudessaan myös nk. phone phreak, joka peukaloi puhelinjärjestelmiä. Hän huijasi Los Angelesin liikennelaitoksen siirronseurantajärjestelmää ja ajeli pummilla jo 12-vuotiaana.
Mitnick on vieraillut Suomessa viimeksi marraskuussa 2010 Talentum Eventsin TiVi Tietoturva 2011 -seminaarin pääpuhujana.
Kirjat on tehty yhteistyössä William L. Simonin kanssa.
Nivel
Nivel () on kahden tai useamman luun välinen liitos, joka voi olla joko kiinteä tai liikettä salliva.
Synoviaalinivelet ovat ihmisen yleisimpiä, monipuolisimpia ja vapaimmin liikkuvia niveliä. Ihmisellä niitä on kaikista 300 nivelestä noin 230. Synoviaaliniveltä ympäröi suojaava nivelpussi, joka muodostuu sidekudoksesta ja kiinnittyy luiden päihin. Sen sisäkerros eli nivelkalvo tuottaa liukasta, öljymäistä nivelnestettä, joka voitelee nivelen niin että pinnat liukuvat toistensa suhteen kitkatta ja kulumatta. Nivelpussissa on säiemäisiä paksuuntumia eli nivelsiteitä, jotka ovat kiinni kummankin luun päässä ja estävät nivelen luonnottomat liikkeet. Niveltä pitävät koossa sitä ympäröivät lihakset, jotka ovat kiinnittyneet luihin jänteiden kautta. Lihasten avulla niveliä voi myös liikuttaa. Luiden päitä peittää nivelrusto, joka vaimentaa iskuja ja suojaa luuta.
Joissain nivelissä voi olla lisäksi nivelkierukka, nivellevy tai nivelkuopan reunus.
Synoviaalinivelten tyyppejä ovat:Synoviaaliniveltä, johon liittyy kaksi luuta, kutsutaan yksinkertaiseksi niveleksi. Jos niveleen liittyy useampi kuin kaksi luuta, sitä kutsutaan yhdistetyksi niveleksi.
Sideliitoksessa luut ovat kiinnittyneet toisiinsa sidekudoksen välityksellä. Tällainen liitos on yleensä suhteellisen jäykkä ja liikkumaton.
Suurin osa sideliitoksista löytyy kallosta, jossa luusaumoja kutsutaan "sutuuroiksi". Luita ympäröivät ja yhdistävät kapeat sidekudosnauhat ovat jäänne alkuaan jatkuvasta kalvosta, johon ilmestyy sikiönkehityksen aikana luutumiskeskuksia muodostaen kallon luut. Nuorella yksilöllä sutuurat ovat tärkeitä rakenteita, sillä ne mahdollistavat kallon kasvun luiden kasvaessa. Aikuisella sutuurat häviävät vähitellen, kun luutuminen jatkuu kasvun loputtua sidekudoskalvon yli. Sutuuroita on käytetty joskus iänmääritykseen, mutta tämä menetelmä on varsin epätarkka.
Toinen sideliitostyyppi on "syndesmoosi", jossa sidekudos yhdistää kahta melko kaukana toisistaan olevaa luuta sidekudosligamenteilla. Esimerkki tällaisesta liitoksesta on kyynärluun ja värttinäluun liittyminen toisiinsa. Syndesmoosiksi lasketaan myös hampaan ja hammaskuopan välinen liitos juurikalvon välityksellä.
Rustoliitoksessa luut ovat liittyneet toisiinsa rustokudoksen välityksellä.
Suurin osa rustoliitoksista on tyypiltään "synkondrooseja", joista useimmat ovat väliaikaisia ja häviävät kasvun loputtua, kun rusto korvautuu luukudoksella (esimerkiksi sikiön pitkien luiden epifyysin ja diafyysin välinen rustoliitos). Eräs harvoista pysyvistä synkondrooseista on kallon ja kieliluun välinen nivel.
"Symfyysi" on rustoliitoksen kehittyneempi muoto. Siinä syyrustoinen levy yhdistää luiden pinnat tiiviisti toisiinsa. Erityisesti symfyysillä tarkoitetaan häpyliitosta eli vasemman ja oikean häpyluun välissä olevaa, näitä luita yhdistävää rustolevyä. Muita symfyysejä ovat nikamasolmujen väliset liitokset sekä rintalastan rungon ja rintalastan kahvan välinen liitos, joka on lapsella synkondroosi, mutta aikuisella symfyysi.
La Rioja
La Rioja () on itsehallintoalue ja maakunta Pohjois-Espanjassa. Yksi maakunta muodostaa itsehallintoalueen.
La Riojan rajanaapureita ovat Kastilia ja Leónin, Baskimaan, Navarran ja Aragonian itsehallintoalueet. Alueen pohjoisosaa hallitsee Ebron jokilaakso, ja etelässä sitä reunustavat Iberian vuoret.
La Rioja on pinta-alaltaan Espanjan toiseksi pienin ja väkiluvultaan pienin itsehallintoalue. Yli puolessa sen 174 kunnasta on vain alle 200 asukasta. Suurin osa väestöstä on sijoittunut Ebron jokilaakson ympäristöön, vuoristoseutu on harvemmin asuttua. Lähes puolet väestöstä asuu pääkaupungissa Logroñossa. Muita kuntia ovat muun muassa Calahorra, Arnedo, Haro, Alfaro, Nájera ja Santo Domingo de la Calzada.
La Rioja jakaantuu 174 kuntaan.
La Riojan alue tunnettiin aikaisemmin Logroñon maakuntana. 900-luvulla se oli Navarran ja Kastilian kuningaskuntien kiisteltyä rajaseutua. Tärkeäksi sen teki alueen läpi kulkeva pyhiinvaellusreitti Santiago de Compostelaan. Espanjan itsenäisyyssodassa alue joutui Napoléonin joukkojen haltuun ja vuonna 1822 luotiin Logroñon maakunta kuninkaallisella asetuksella. Vuonna 1980 maakunnan nimeksi muutettiin La Rioja, ja kahta vuotta myöhemmin se sai itsehallintoalueen aseman, koska se eroaa ympäröivistä alueista sekä taloudellisesti että maantieteellisesti.
La Rioja on kuuluisa viineistään, erityisesti klassisesta punaviinistä. Alueen nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa 1100-luvulta peräisin oleva Santo Domingo de la Calzadan katedraali sekä San Millán de la Cogollassa sijaitsevat Yuson ja Suson luostarit, joista jälkimmäiset ovat Unescon maailmanperintöluettelon kohteita.
La Riojan valtakieli on nykyään espanja, mutta ajanlaskun alun tienoilla koko alueella puhuttiin vielä baskia. Jotkin läntiset osat alueesta säilyivät baskinkielisinä paljon pitempäänkin. Vanhin tunnettu baskin kieltä sisältävä kirjallinen lähde onkin itse asiassa löydetty La Riojasta San Millán de la Cogollan () luostarista ja ajoittuu 1000-luvulle. Muista historiallisista lähteistä tiedetään esimerkiksi, että Ojacastron kylän pormestari ajautui 1200-luvulla ongelmiin kastilialaisen virkavallan kanssa pidettyään kiinni kyläläisten oikeudesta käyttää baskia oikeudenkäynneissä. Viimeisimmistä La Riojan osista baski väistyi noin 1500-luvulla.
Alueen baskitausta näkyy kuitenkin yhä tänä päivänä esimerkiksi useissa baskinkielistä alkuperää olevissa paikannimissä. Lisäksi kieli on alkanut jossain määrin palata alueelle, sillä jotkut riojalaiset vanhemmat laittavat lapsensa Baskimaan puolella toimiviin baskinkielisiin kouluihin. La Riojassa toimii vuonna 1996 alueen baskitaustaa vaalimaan perustettu yhdistys Laminiturri, joka muun muassa järjestää kielikursseja. Yhdistystä eivät perustaneet Baskimaasta La Riojaan muuttaneet baskit vaan alkuperäiset riojalaiset, jotka halusivat laajentaa oman kulttuurinsa ja historiansa tuntemusta.
René Antoine Ferchault de Réaumur
René Antoine Ferchault de Réaumur [reomy:r'] (28. helmikuuta 1683 La Rochelle – 17. lokakuuta 1757 Saint-Julien-du-Terroux) oli ranskalainen matemaatikko, fyysikko ja biologi, jota kiinnostivat monet tieteenalat, erityisesti entomologia (hyönteistiede).
De Réaumur ehdotti mukaansa nimitetyn Réaumurin lämpötila-asteikon käyttöönottamista ja suunnitteli spriilämpömittarin. Lämpötila-asteikko on sittemmin poistunut käytöstä. Hän teki myös keksintöjä posliiniteollisuuden alalla ja tutki teräksen valmistusta.
De Réaumur kuoli pudottuaan hevosen selästä. Hän testamenttasi käsikirjoituksensa ja luonnontieteelliset kokoelmansa Ranskan tiedeakatemialle.
Oulun jäähalli
Oulun jäähalli (sponsorinimeltään "Oulun Energia Areena", puhekielessä myös "Raksilan jäähalli") on Oulussa Raksilan urheilukeskuksessa sijaitseva jäähalli, joka avattiin vuonna 1975. Hallin pääkäyttäjä on jääkiekon SM-liigassa pelaava Oulun Kärpät ja sen kapasiteetti on 6 485 katsojaa.
Oulun jäähallin rakentaminen alkoi vuonna 1974, ja halli avattiin vuonna 1975. Halli peruskorjattiin vuosina 2003–2004. Remontin jälkeinen yleisökapasiteetti on 6 614. Yleisökapasiteetti ennen remonttia oli 7 600. Halli on osa Raksilan urheilukeskusta. Hallin välittömässä läheisyydessä sijaitsee 2008 valmistunut harjoitushalli.
Jääkiekon SM-liigan joukkue Oulun Kärpät harjoittelee sekä pelaa kotiottelunsa Raksilan jäähallissa. Hallin muita käyttäjiä ovat kaukalopallojoukkue RB-Oulu ja taitoluisteluseura Oulun Luistelukerho. Hallin päävuokralainen Oulun Kärpät nimesi hallin Oulun Energia Areenaksi. Nimeämisen mahdollisti kaupungin vuonna 2003 tekemä päätös, että halutessaan tilojen päävuokralaiset saavat myydä toimitilojensa nimen. Halliin avattiin uusi rinkside-ravintola vuonna 2018, jonka seurauksena hallin katsojakapasiteetti putosi 6485 katsojaan.
Hallissa on järjestetty myös konsertteja. Raksilassa ovat soittaneet rockyhtyeistä muun muassa Kiss, Judas Priest sekä Whitesnake. Myös Lordi-yhtyeen elokuva "Dark Floors" on saanut poikkeuksellisen ensi-iltansa Oulun Energia -areenalla vuonna 2007. Lordi myös esiintyi tapahtumassa.
Risto Rasa
Risto Olavi Rasa (s. 29. huhtikuuta 1954 Helsinki) on suomalainen runoilija, ammatiltaan kirjastonhoitaja. Hän kirjoittaa lyhyitä, naivistisen avoimia ja arkisen lämpimiä runoja luonnosta, kodin piiristä ja rakkaudesta. Rasa tunnetaan erityisesti luontolyyrikkona. Jo esikoisteoksellaan Rasa saavutti suurta suosiota. Hänen runojaan alkoivat lukea sellaisetkin, jotka eivät ennen olleet välittäneet runoista.
Rasan vanhemmat ovat diplomi-insinööri Raimo Rasa ja yo-merkonomi Liisa o.s. Marjanen. Rasa on syntynyt Helsingissä mutta viettänyt pääosan lapsuudestaan ja nuoruudestaan Vaasassa. Hän on toiminut kirjastonhoitajana eri paikkakunnilla, muun muassa Varkaudessa ja vuodesta 1989 Somerolla. Hän valmistui kirjastonhoitajaksi Tampereelta 1987. Rasa on ollut naimisissa vuodesta 1974. Sotilasarvoltaan Rasa on korpraali.
Memristori
Memristori () eli muistivastus on yksi elektroniikan neljästä peruskomponentista. Se on passiivinen komponentti, jonka resistanssi riippuu jännitteen ja sähkövirran lisäksi ajasta. Memristori muistaa, mikä jännite sillä on aiemmin ollut. Ensimmäisen memristorin valmistaminen raportoitiin huhtikuussa 2008 tiedelehti Naturessa. Memristorin teorian esitti nuori Leon O. Chua jo vuonna 1971, jolloin hän oli töissä virtapiirien suunnittelijana Kalifornian yliopistossa. Memristorin tekeminen osoittautui kuitenkin vaikeaksi, sillä se toimii vain nanomittakaavassa. Mahdollisia sovellutuksia memristoreille olisivat muun muassa tietokoneet, jotka uudelleen käynnistettäessä palautuisivat täsmälleen samaan tilaan kuin ennen sammuttamista.
Komponentti "M" on nimeltään varausohjattu memristori ja "W" vuo-ohjattu memristori. Nämä suureet esiintyvät kaavassa formula_1, jossa "M" on memristanssi, "W" memduktanssi, "Q" on sähkövaraus ja formula_2 on käämivuo. Memristanssin yksikkö on ohmi ja memduktanssin siemens.
Jens Fink-Jensen
Jens Fink-Jensen (s. 19. joulukuuta 1956, Kööpenhamina) on tanskalainen kirjailija, runoilija, valokuvaaja ja säveltäjä.
Hänen ensimmäinen novellinsa "Juni 1995" julkaistiin Information-päivälehdessä 4. kesäkuuta 1975 ja ensimmäiset neljä runoaan toukokuussa 1976 kirjallisuuden aikakauslehti Hvedekornin numerossa 76/1. Fink-Jensenin esikoiskirja, runokirja "Verden i et øje" ilmestyi 19. lokakuuta 1981. Hänen ensimmäinen proosakirjansa, novellikokoelma "Bæsterne" julkaistiin 5. kesäkuuta 1986 ja ensimmäinen lastenkirja "Jonas og konkylien" vuonna 1994.
Jens Fink-Jensen kirjoitti ylioppilaaksi Herlufsholmin sisäoppilaitoksen nykykielten linjalta vuonna 1976. Sen jälkeen hän suoritti asevelvollisuuden ja päällystökoulutuksen Kuninkaallisessa Vartiostossa. Hän valmistui Kööpenhaminan Taideakatemiasta arkkitehdiksi (MAA, cand.arch.) vuonna 1986 ja multimediasuunnittelijaksi 1997.
Jens Fink-Jensen kuului alkuperäiseen 80-luvun runoilijoiden piiriin, joka kokoontui Hvedekornin päätoimittajan Poul Borumin ympärille. Piirin jäsenenä Fink-Jensen järjesti vuonna 1980 yhdessä mm. runoilijakollegansa Michael Strungen kanssa NÅ!!80-tapahtuman Kööpenhaminan Husetissa.
Jens Fink-Jensen pitää multimedia-runonäytöksiä yhdessä kosketinsoittaja Lars Christensenin ja saksofonisti Jens Severinin kanssa lukioissa, festivaaleilla ym. Esityksessä nähdään Fink-Jensenin ottamia dioja ja kuullaan hänen omia syntetisaattorisävellyksiään.
Jens Fink-Jensen on pitänyt lisäksi valokuvanäyttelyt "Sydens Skibe" ja "Beijing Ansigt", runo/valokuvanäyttelyn "OrdBilleder" ja äänidiashown "Øje på verden – om bøgernes råstof".
Aritmetiikka
Aritmetiikka on matematiikan osa-alue, joka tutkii laskuoperaatioiden ominaisuuksia luvuille. Aritmetiikkaa kutsutaan myös laskuopiksi ja varsinkin entisissä kansakouluissa laskennoksi.
Nimitys "aritmetiikka" tulee kreikan lukua tarkoittavasta sanasta "αριθμός" ("arithmos").
Kuuluisa saksalainen matemaatikko Carl Friedrich Gauss nimitti lukuteoriaa ”korkeammaksi aritmetiikaksi” ().
Félix Savón
Félix Savón (s. 22. syyskuuta 1967 San Vicente) on kuubalainen nyrkkeilijä. Hän on eräs kaikkien aikojen menestyneimmistä amatöörinyrkkeilijöistä. Kuubalaiseen tapaan Savón ei koskaan siirtynyt ammattilaiseksi.
Savón voitti raskaansarjan (alle 91 kg) olympiakullan kolmissa olympialaisissa peräkkäin vuosina 1992–2000. Savónin lisäksi kolmeen nyrkkeilykultaan on yltäneet vain László Papp ja Teófilo Stevenson. Savón ei päässyt kilpailemaan Soulin olympialaisissa 1988, kun Kuuba boikotoi kisoja. Hänen kerrotaan otelleen 1980-luvulla alkaneen uransa aikana 582 ottelua, joista hän useimpien tietolähteiden mukaan hävisi vain 19.
Savón voitti kuusi maailmanmestaruutta (1986, 1989, 1991, 1993, 1995 ja 1997). Vuoden 1997 loppuottelussa Budapestissa hän hävisi Uzbekistanin Ruslan Tšagajeville mutta tämä menetti myöhemmin maailmanmestaruuden Savónille, kun selvisi, että Tšagajev oli otellut ammattilaisena ennen MM-kisoja. Vuoden 1999 MM-kisoissa Houstonissa Savón pääsi loppuotteluun mutta luovutti ilman ottelua vastalauseena kisojen tuomaritoiminnalle, jonka kuubalaiset kokivat syrjivän heidän joukkuettaan. Lisäksi hän voitti kolme kultamitalia Pan-Amerikan kisoista (1987, 1991, 1995) sekä Keski-Amerikan ja Karibian kisoista (1986, 1990 ja 1993). Hän lopetti uransa 33-vuotiaana Sydneyn olympialaisten 2000 jälkeen.
Liitännäisyys
Liitännäisyys eli assosiatiivisuus tarkoittaa laskutoimituksen riippumattomuutta sitomisjärjestyksestä. Mielivaltainen laskutoimitus formula_1 on liitännäinen, jos
formula_2
pitää paikkansa kaikille formula_3, formula_4 ja formula_5. Tätä ominaisuutta kutsutaan myös termillä liitäntälaki.
Esimerkiksi kokonaislukujen ja myös reaalilukujen yhteen- ja kertolasku ovat liitännäisiä laskutoimituksia, koska (a+b) + c = a + (b+c) ja (a·b) · c = a · (b·c) kaikilla luvuilla a, b ja c. Sitä vastoin vähennys- ja jakolaskuille ei liitäntälaki päde.
Matriisien kertolasku on liitännäinen muttei vaihdannainen. Vektorien ristitulo ei ole vaihdannainen eikä liitännäinen.
Propositiologiikan JA- ja TAI-konnektiivit ovat liitännäisiä: formula_6, ja formula_7. Esimerkiksi JA-konnektiivin liitännäisyys nähdään seuraavasti:
Funktioiden yhdistely on liitännäinen: formula_20.
Liitännäisyyden takia laskutoimitusten järjestystä ei tarvitse sitoa sulkumerkein, sillä kaikki mahdolliset järjestykset johtaisivat lopulta samaan lopputulokseen, ja siksi kirjallisuudessa jätetään yleensä sulut merkitsemättä tällaisissa tilanteissa. Esimerkiksi 
formula_21
voi tarkoittaa laskutoimitusten suorittamista vaikka järjestyksessä
formula_22 tai formula_23,
mutta "oikealla" tavalla ei ole merkitystä, sillä lopputulos on sama. Tästä konkreettiseksi esimerkiksi käy yllä kuvatun laskun suorittaminen kokonaislukujen kertolaskuina niin, että
formula_24.
Osittelulaki
Osittelulaki on myös distributiivisuutena tunnettu algebrallinen ominaisuus laskuoperaatiolle. Mielivaltaiset laskuoperaatiot formula_1 ja formula_2 noudattavat osittelulakia tietyssä algebrassa, jos
formula_3, ja 
formula_4
pitävät paikkansa kaikille formula_5, formula_6 ja formula_7.
Pihakatu
Pihakatu on alue taajamissa ja asuntokaduilla, joka on ilmoitettu erityisellä liikennemerkillä. Alueen nopeusrajoitus on kaksikymmentä kilometriä tunnissa, minkä toteutumisen varmistamiseksi kadulle on yleensä rakennettu erityyppisiä kavennuksia, korotuksia ja esimerkiksi penkkejä ja istutuksia.
Pihakatu on sallittu sekä jalankulku- että ajoneuvoliikenteelle, kuitenkin niin, että jalankulkijoilla on esteetön liikkumisoikeus kaikilla sen alueilla ja ajoneuvojen kuljettajilla on väistämisvelvollisuus heihin nähden. Ajoneuvojen pysäköinti on sallittua ainoastaan pysäköintiin merkityillä alueilla.
Suomen ensimmäinen pihakatu rakennettiin Forssaan asuntomessujen yhteydessä 1982. Pihakatuun läheisesti rinnastettavia tietyyppejä ovat kävelykatu ja hidaskatu.
Yang Liwei
Yang Liwei ( yksinkertaistettu kirjoitustapa, 楊利偉 perinteinen, s. 21. kesäkuuta 1965, Suizhong, Liaoning) on ensimmäinen Kiinan kansantasavallan kansalainen avaruudessa ("taikonautti", "yuhangyuan").
Yang Liwei laukaistiin avaruuteen Shenzhou 5 -aluksella (kantorakettina Pitkä Marssi 2F) Jiuquanin laukaisukeskuksesta 15. lokakuuta 2003 kello 01:00 UTC (09:00 paikallista aikaa). Kierrettyään Maan 14 kertaa hän laskeutui noin kello 6:30 paikallista aikaa 16. lokakuuta 2003.
7. marraskuuta 2003 Yang Liwei vastaanotti "avaruussankarin" arvonimen Jiang Zeminiltä.
Miklós Horthy
Miklós Horthy de Nagybánya (18. kesäkuuta 1868 Kenderes, Itävalta-Unkari – 9. helmikuuta 1957 Estoril, Portugali) oli Itävalta-Unkarin laivaston amiraali sekä Unkarin kuningaskunnan valtionhoitaja vuosina 1920–1944. Horthyn virallinen arvonimi oli "Hänen ruhtinaallinen korkeutensa Unkarin kuningaskunnan valtionhoitaja" (unk." Ő Főméltósága a Magyar Királyság Kormányzója").
Horthy oli nuorempana matkustanut ympäri maailmaa laivaston koululaivalla ja palveli Itävalta-Unkarin laivaston suoja-aluksella diplomaattien turvana Turkissa ja muissa maissa. Hän toimi jonkin aikaa keisarin adjutanttina Wienissä. Ensimmäisen maailmansodan aikana Horthy palveli ensin risteilijän päällikkönä ja myöhemmin amiraalina Itävalta-Unkarin laivastossa. Hän haavoittui Otranton meritaistelussa. Hänet ylennettiin laivaston komentajaksi maaliskuussa 1918. Hän ohitti virkanimityksessä useita vanhempia upseereita.
Béla Kunin perustettua neuvostovallan Unkariin vuonna 1919 vastavallankumouksellinen hallitus asetti merisankarina kansansuosiota nauttivan Horthyn sotavoimien johtoon. Romanialaisten joukkojen voitettua kommunistien joukot Horthy asettui Budapestiin marraskuussa 1919. Hän sai valtionhoitajan arvonimen. Kuningas Kaarle IV teki kaksi heikkoa yritystä päästä Unkarin itsevaltiaaksi maaliskuussa ja lokakuussa 1921.
Horthy oli todellinen Unkarin johtaja maailmansotien välisen ajan, vaikka Unkari oli muodollisesti monarkia, jonka valtaistuin oli tyhjänä. Horthyn poika István Horthy nimitettiin hänen sijaisekseen mahdollisten sairaustapausten varalle, mutta István kuoli lentäjänä itärintamalla 1942. Horthy oli nationalisti, joka ohjasi Unkaria poliittisesti voimakkaasti oikealle pyrkimyksenään luoda suur-Unkari, palauttaen Unkarin yhteyteen sille aiemmin kuuluneita tai muuten haluamia alueita. Horthyn johdolla Unkari osallistui Tšekkoslovakian miehitykseen vuonna 1939, sai natsi-Saksan avustuksella osan Transilvaniaa Romanialta vuonna 1940, miehitti osia Jugoslaviasta vuonna 1941, sekä hyökkäsi Neuvostoliittoon samana vuonna yhdessä Saksan kanssa.
Kun sotaretki kääntyi tappioksi ja Neuvostoliiton sotavoimat etenivät kohti Unkaria vuonna 1944, saksalaiset miehittivät maan Horthyn suostumuksella maaliskuussa 1944 (operaatio Margarethe). Tilanteen edelleen heikentyessä Horthy lähetti rauhanneuvottelukomission Moskovaan, ja lokakuussa Unkari antautui. Välittömästi saksalaiset pakottivat Horthyn eroamaan ja vangitsivat hänet. Hänet vietiin Baijeriin. Myöhemmin yhdysvaltalaiset sotilaat vapauttivat hänet vankeudesta. Horthy vältti sotarikossyytteet ja asettui vuonna 1949 Portugaliin, missä hän kuoli vuonna 1957. Hänen muistelmansa ilmestyivät Antti Nuuttilan suomentamana vuonna 1955.
Horthy haudattiin 4. syyskuuta 1993 uudelleen kotiseudulleen, mikä aiheutti Unkarissa poliittisen kiistan.
Gulassikommunismi
Gulassikommunismi tai kadarismi on nimitys Unkarissa 1960-luvulta lähtien harjoitetusta kommunismin muodosta, johon sisältyi mm. yrityksien yksityistämistä ja kansalaisten sallittiin lomailla länsimaissa. Puoluejohtaja János Kádárin mukaan: "Se, joka ei ole meitä vastaan, on meidän kanssamme".
Béla Kun
Béla Kun (alk. Bela Kohn, 20. helmikuuta 1886 Szilágycseh (nyk. Cehu Silvaniei) – 29. elokuuta 1938 Moskova) oli juutalainen Unkarin kommunistisen puolueen johtaja lyhyen aikaa vuonna 1919. Hän muodosti hallituksen yhdessä sosiaalidemokraattien kanssa, ja 21. maaliskuuta julistettiin Unkarin neuvostotasavalta, jonka johtajaksi Béla Kun tuli. Tällöin perustettiin köyhälistön diktatuuri, joka seurasi venäläistä vallankumousta. Béla Kunin virheenä tässä tilanteessa pidettiin halua kansallistaa kaikki maaomaisuus. Hänen kannatuksensa väheni suuresti tämän vuoksi.
Elokuussa 1919 neuvostotasavalta luhistui ja Béla Kun pakeni Neuvosto-Venäjälle. Vuodesta 1921 lähtien hän toimi Kominternin johdossa ja vuodesta 1928 sen toimeenpanevan komitean jäsenenä. Vuonna 1937 Béla Kun erotettiin kaikista tehtävistään kommunistisessa liikkeessä, vangittiin ja pantiin syytteeseen osallistumisesta salaliittoon Stalinin murhaamiseksi. Hänet tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin Stalinin määräyksestä. 
Béla Kunin nimi oli esillä myös Nikolai Buharinia vastaan vuonna 1938 käydyssä oikeudenkäynnissä, jossa virallinen syyttäjä Andrei Vyšinski väitti hänen suunnitelleen Buharinin kanssa Stalinin murhaamista. Béla Kun ei itse ollut läsnä tässä oikeudenkäynnissä, ja Arvo Tuominen onkin arvellut, että Béla Kun oli jo siihen mennessä teloitettu, ”sillä muuten hänet olisi tuotu tähän istuntoon joko todistajaksi tai tuomittavaksi”.
Béla Kunin kunnia palautettiin ja maine puhdistettiin Nikita Hruštšovin kaudella vuonna 1956.
Vuonna 1989 Neuvostoliiton hallinto ilmoitti, että Béla Kun oli teloitettu 29. elokuuta 1938 eli yli vuotta aiemmin kuin aikaisemmin oli väitetty.
Sidney Lumet
Sidney Lumet [luːˈmɛt] (25. kesäkuuta 1924 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat – 9. huhtikuuta 2011 New York, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja.
Sidney Lumet oli mukana elokuvien tekemisessä 1930-luvun lopusta lähtien. Hän työskenteli monen suuren elokuvatähden kanssa, mukaan lukien Henry Fonda, Marlon Brando, Lauren Bacall, Ingrid Bergman, Katharine Hepburn, Paul Newman, Sean Connery ja Al Pacino. 40 elokuvaa ohjannut Lumet oli 1900-luvun jälkipuoliskon merkittävimpiä ohjaajia.
Lumet oli neljästi ehdolla parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon saajaksi, elokuvista "Valamiesten ratkaisu" (1957), "Hikinen iltapäivä" (1975), "Kasvot kuvaruudussa" (1976) ja "Ratkaisun hetki" (1982). Oscar-kunniapalkinnon elämäntyöstään hän sai vuonna 2005. Hänen tunnetuimpiin ohjauksiinsa kuuluvat myös "Pitkän päivän matka yöhön" (1962), joka perustuu Eugene O’Neillin kirjoittamaan samannimiseen näytelmään, "Serpico – kadun tiikeri" (1973) ja Agatha Christien romaaniin perustuva "Idän pikajunan arvoitus" (1974).
Lumet kirjoitti vuonna 1995 kirjan "Elokuvan tekemisestä" (Like, 2004, alkuteos: "Making Movies"), jossa hän kertoo elokuvan tekemisen monista vaiheista.
Sidney Lumet oli naimisissa neljä kertaa: vuosina 1949–1954 Rita Gamin kanssa, 1956–1963 Gloria Vanderbiltin kanssa, 1963–1978 Gail Lumet Buckleyn kanssa ja vuodesta 1980 eteenpäin hän oli naimisissa Mary Gimbelin kanssa. Hänellä oli kaksi lasta Gail Buckleyn kanssa.
Sidney Lumet sairasti imusolmukesyöpää. Hän oli kuollessaan 86-vuotias.
Virgin Atlantic GlobalFlyer
Scaled Composites Model 311 Virgin Atlantic GlobalFlyer on Scaled Compositesin valmistama, Burt Rutanin suunnittelema yksipaikkainen lentokone, jolla Steve Fossett suoritti välilaskuttoman yksinlennon maapallon ympäri 28. helmikuuta 2005 – 3. maaliskuuta 2005. Lento oli pituudeltaan sama kuin aikaisemman Rutanin suunnitteleman lentokoneen, Voyagerin, suorittama. Lentoa kuvattiin "viimeiseksi ilmailun suureksi ennätyslentoyritykseksi" (ensimmäinen suihkumoottorikäyttöinen, välilaskuton ja välitankkaamaton yksinlento maapallon ympäri). 67 tuntia kestänyt lento alkoi ja päättyi Salinan lentokentältä Kansasissa.
Projektin rahoituksesta vastasi Richard Bransonin ilmailuyritys, Virgin Atlantic.
Kaitafilmi
Kaitafilmi on mikä tahansa elokuvafilmiformaatti, jonka koko on pienempi kuin 35 mm. Kaitafilmiformaatteja ovat esimerkiksi Super 8, Single-8, 9,5 mm ja 16 mm sekä sen muunnelma Super 16. Kaitafilmaus oli 1980-luvulle asti suosittu harrastus, mutta uudet videokamerat sysäsivät sen syrjään.
Nykyään filmejä digitoidaan eri tallennemuotoihin kuten MiniDV-nauhoille, tietokoneen kiintolevyille ja DVD- tai Blu-ray-levyille. Kaitafilmejä voidaan digitoida monella eri tavalla ja laadulla. Aikanaan filmit muutettiin esim. vhs-nauhoille, mutta nykyään siirron voi tehdä paremmalla laadulla HD-tarkkuudella. Digitaalisessa muodossa filmien kuvasta voi muokata uudenlaisia ohjelmaversioita ja jakaa kopioita eteenpäin esimerkiksi sukulaisille, jotka esiintyvät filmeillä. Työksi digitointeja tekevät Suomessa muutamat yrittäjät ja omaksi ilokseen alan harrastajat. Halvimmillaan filmit voi videokuvata itse kankaalta, joskin kuvanlaatu jää varsin heikoksi. Yritysten lisäksi eräät kunnalliset kirjastot tarjoavat nykyisin kaitafilmien digitointia itsepalveluna, joskin työ on aikaavievää ja vaatii teknistä osaamista.
Ron McGovney
Ron McGovney (s. 2. marraskuuta 1963) on yhdysvaltalainen muusikko. Parhaiten hänet tunnetaan metalliyhtye Metallican alkuperäisenä basistina.
Ron tapasi James Hetfieldin yläasteaikoina vuonna 1976, kun oli vielä aktiivisempi musiikin harrastaja, ja ystävystyi pikimmiten tämän kanssa. Hetfield opetti Ronin soittamaan bassoa, ja Ron soitti plektralla. Ron oli Hetfieldin mukaan todella epäitsekäs persoona. Hetfieldin perustaessa Metallican vuonna 1981, tuli Ronista yhtyeen basisti. Hän oli kuin isähahmo, joka joutui aina maksamaan yhtyeen keikkakulut ja huolehtimaan muistä bändin jäsenistä. Kerran hän pelasti sammuneet kaverinsa keskeltä maantietä.
Ron alkoi kyllästyä asemaansa yhtyeessä, ja viimeinen niitti McGovneylle oli kun silloinen bändin soolokitaristi Dave Mustaine kaatoi humalassa alkoholia McGovneyn basson mikrofonien päälle, eikä bassosta lähtenyt sen jälkeen ääntäkään. McGovney lähti yhtyeestä, ja oli niin vihainen ja kyllästynyt musiikin soittoon, että myi kaikki soittovälineensä pois. Uusi basisti Cliff Burton korvasi hänet Metallicassa pian. Muutama vuosi sen jälkeen McGovney liittyi yhtyeeseen nimeltä Phantasm jossa hän oli mukana julkaisemassa Phantasmin ensimmäisen ja viimeisen levyn. Ron McGovney ei soittanut muissa bändeissä, koska häntä alkoi kyllästyttää musiikin soitto.
Gamelan gong kebyar
Gamelan gong kebyar on yksi indonesialaisen gamelan-musiikin lukuisista tyylilajeista. Se kehittyi Indonesiassa sijaitsevalla Balin saarella. Gamelan gong kebyar on yleensä tempoltaan nopeampaa kuin muut gamelanin tyylilajit. Gamelan gong kebyaria esitetään yhtyeissä, joihin kuuluu useita metallofoneja, gongeja, suling, rebab, kendang ja ceng-ceng. Gamelan gong kebyar kehittyi 1900-luvun alkupuolella jo olemassa olevista gamelanin tyylilajeista.
Extreme metal
Extreme metal (tai äärimetalli) on yleisnimitys metallimusiikin raskaimmille genreille. Se ei siis ole varsinaisesti oma tyylilajinsa, vaan niputtaa yhteen monta metallin alagenreä. Nimeä käytetään usein kuvaamaan niiden yhtyeiden musiikkityylejä, joita ei voida luokitella yksinomaan esimerkiksi thrash- tai death metaliksi.
Extreme metalille on tyypillistä ns. "blast beat", eli erittäin nopea rumpujen soitto, johon kuuluu myös tuplapedaali, eli bassorummun soittaminen kahdella pedaalilla (tai vaihtoehtoisesti jopa kaksi eri bassorumpua samassa rumpusetissä). Extreme metalissa vokaalit ovat usein rääkymistä tai örinää, mutta varsinkin huuto on suosittua hieman kevyemmissä extreme metalin muodoissa, kuten thrash metalissa tai sen alalajissa metalcoressa.
Keskeisellä paikalla extreme metalissa ovat myös kitarariffit varsinkin kevyemmissä extreme metalin muodoissa, nopeat kitarasoolot eli ns. tilutus sekä kosketinsoittimella tehdyt orkestraatiot raskaammassa extreme metalissa pelottavan tunnelman luomiseksi.
Yhteenvetona extreme metal on nimensä mukaisesti äärimmilleen vietyä musiikkia, yleensä varsin nopeaa ja aggressiivista, mutta välillä myös hitaan synkkää (eritoten doom metal). Extreme metalin ensimmäinen tyylisuunta oli thrash metal.
Yhdistyneitä extreme metal -tyylilajeja
Yhdistyneitä extreme metal -tyylilajeja punkin kanssa
Super 16
Super 16 on elokuvaukseen tarkoitettu filmiformaatti. Super 16 käyttää muuten tavallista, 1-perforoitua 16 millimetrin filmiä, mutta kamera valottaa myös normaalisti ääniraidalle varatun alueen. Tällöin kuva-alue kasvaa noin 46 prosentilla. Super 16 -negatiiviruudun kuvasuhde on noin 1,66:1, mutta kuva rajataan usein 1,85:1- tai 2,39:1-kuvasuhteeseen.
Super 16 on taloudellisuudestaan johtuen suosittu formaatti indie-tuotannoissa. Nykyään Super 16 -negatiivista saadaan digitaalitekniikan avulla suhteellisen laadukas suurennos 35 mm:n filmille teatterilevitystä varten. Viime vuosien pitkistä suomalaisista teatterielokuvista muun muassa "Pahat pojat" (2003) ja "Matti" (2005) on kuvattu Super 16 -formaatissa.
Super 16 -formaatin keksi ruotsalainen elokuvaaja Rune Ericson vuonna 1965. Ensimmäinen formaatissa kuvattu kokoillan elokuva oli "Onnelliset paskiaiset" ("Lyckliga skitar", 1970), jonka kuvaajana Ericson toimi. Rune Ericson palkittiin vuonna 2002 Oscarilla keksinnöstään.
Afroma
Afroma on malawilaista populäärimusiikkia. Se kehittyi 1970-luvulla. Afromassa on vaikutteita rockista, soulista ja funkista. Afroma ei ole Malawin ulkopuolella kovin tunnettua.
Punta rock
Punta rock on keskiamerikkalaista populäärimusiikkia. Se kehittyi perinteisestä punta-musiikista 1970-luvulla, kun punta-artisti Penn Cayetano lisäsi musiikkiinsa sähkökitaroita. 1980-luvulla punta rockiin tuli myös muita uusia soittimia, kuten sähköbasso ja syntetisaattori.
Punta (musiikki)
Punta on Keski-Amerikasta, pääasiassa Hondurasista ja Belizestä kotoisin oleva musiikin tyylilaji. Aluksi se oli garifunien kansanmusiikkia, mutta 1970-luvulla puntasta kehittyi uudempi tyylilaji, punta rock. Siihen on lisätty perinteisten soitinten lisäksi länsimaisessa populaarimusiikissa käytettyjä soittimia, kuten sähkökitara, sähköbasso ja syntetisaattori.
Aguinaldo
Aguinaldo on puertoricolaista vanhaa jouluisin esitettävää musiikkia. Se on kehittynyt espanjalaisesta kansanmusiikista.
Leo-Pekka Tähti
Leo-Pekka Tähti (s. 22. kesäkuuta 1983 Pori) on suomalainen vammaisurheilija, jolla on synnynnäinen paraplegia. Hän on voittanut kultaa 100 ja 200 metrin pyörätuolikelauksen T54-luokassa Ateenan paralympialaisissa 2004, kultaa 100 metrillä ja pronssia 200 metrillä Pekingin paralympialaisissa 2008, kultaa 100 metrillä Lontoon paralympialaisissa 2012 ja kultaa 100 metrillä Rio de Janeiron paralympialaisissa 2016.
Tähden nimissä on pyörätuolikelauksen T54-luokan 100 metrin maailmanennätys. Vuonna 2006 hän kelasi ajan 13,88 ja 15. syyskuuta 2008 Pekingin paralympialaisten alkuerissä hän paransi ennätyksen aikaan 13,76. Aiemmin toukokuussa hän teki ajan 13,59, mutta sitä ei ole vahvistettu maailmanennätykseksi. Lontoon paralympialaisten alkuerissä Tähti teki uuden maailmanennätyksen ajalla 13,63.
Vuonna 2005 Tähti voitti kultaa Espoon avoimissa vammaisyleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 100 metrin ja 200 metrin pyörätuolikelauksessa. Hän oli myös kolmas 100 metrillä Helsingin yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 2005, joissa pyörätuolikelaus oli näytöslajina. Vuonna 2006 Assenin vammaisten yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa hän sijoittui pronssille sekä 100:n että 200 metrin matkoilla. Tähti voitti vuonna 2011 T54-luokan 100 metrin pyörätuolikelauksen kultaa ja 200 metrin pyörätuolikelauksen hopeaa vammaisyleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa Christchurchissa. Vuonna 2012 hän voitti Stadskanaalin vammaisyleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa kultaa 100 metrillä ja hopeaa 400 metrillä. Vammaisyleisurheilun MM-kilpailuissa 2013 Lyonissa Tähti saavutti 100 metrillä kultaa ja 200 metrillä hopeaa. Vuoden 2017 MM-kilpailuissa Lontoossa Tähti saavutti 100 metrillä kultaa, 200 metrillä pronssia ja 400 metrillä hän karsiutui loppukilpailusta.
Vuoden 2018 EM-kisoissa Berliinissä hän voitti kultaa 200 metrin ja 400 metrin matkoilla.
Tähti valittiin vuoden 2004 vammaisurheilijaksi Vuoden urheilija -gaalassa. Vuoden 2008 Urheilugaalassa hän sai Vammaisurheiluteko-uunon 100 metrin maailmanennätyksestään. Suomen Urheiluliitto valitsi Tähden Vuoden yleisurheilijaksi vuosina 2011, 2016, 2017 ja 2018. Tähden edustama urheiluseura on Porin Tarmo.
Tähti pelaa pyörätuolikoripalloa Suomen maajoukkueessa ja hänet on valittu kolme kertaa Vuoden pyörätuolikoripalloilijaksi.
Koulutukseltaan Tähti on datanomi. Hän kihlautui virolaissyntyisen Sandra Ojalillin kanssa vuonna 2013, heidät vihittiin vuonna 2015, jolloin vaimo otti Tähti-sukunimen. Heillä on Delisa-niminen tytär Sandran aikaisemmasta suhteesta ja he asuvat Fuengirolassa Espanjassa, jossa Tähti pelaa talvet koripalloa pyörätuolikoripallojoukkueessa Malagassa. Leo-Pekka Tähti jätti toukokuussa 2018 yksin eroanomuksen Satakunnan käräjäoikeuteen.
Francesco Landini
Francesco Landini (noin 1325 – 2. syyskuuta 1397) oli italialainen säveltäjä. Landini eli suurimman osan elämästään Firenzessä.
Suurin osa Landinin musiikista oli maallista, mutta hän sävelsi myös uskonnollista musiikkia. Näistä sävellyksistä harva on säilynyt nykypäivään. Landini sävelsi useita ballatoita ja jonkin verran myös madrigaaleja.
Landini sairasti lapsena isorkon ja hänestä tuli sokea. Elinaikanaan hänet tunnettiin loistavasta musiikkimuististaan ja virtuoosimaisesta portatiiviurkujen soittotaidosta sekä sävellyksistään. Hän soitti myös huilua ja rebeciä.
Juju
Juju on nigerialaista populäärimusiikkia. Se kehittyi jorubojen kansanmusiikista 1920-luvulla. 1940-luvulla juju-musiikkiin lisättiin myös joitakin sähköisiä soittimia.
Länsi-Afrikassa Juju saa taikauskoisia merkityksiä. Sitä voidaan pitää synonyyminä sanalle noituus. Amerikkalaisessa voodoossa voidaan nähdä vaikutteita jujusta, kuten hyvän ja pahan manipulointi. Alkuasukkaat pitävät jujua myös ns. "petona"
Pascalin lause
Pascalin lauseen mukaan kartioleikkauksen sisään piirretyn kuusikulmion vastakkaisia pisteitä yhdistävien suorien leikkauspisteet sijaitsevat samalla suoralla, Pascalin suoralla, tai äärettömyydessä. Lause on yleistys Pappoksen kuusikulmiolauseesta ja duaalinen Brianchonin lauseelle. Blaise Pascal keksi nimeään kantavan lauseensa 16 vuoden ikäisenä.
Egschiglen
Egschiglen on mongolialainen yhtye. Se perustettiin Ulan Batorin konservatoriossa vuonna 1991. Kappaleet ovat pääosin mongolialaista kansanmusiikkia ja niissä on mm. kurkkulaulantaa. Yhtyeessä käytetään myös paikallisia soittimia, kuten morin huur -nimistä jousisoitinta.
Nimi Egschiglen tarkoittaa mongolin kielellä "sopusointua" tai "kaunista melodiaa" . 
Yhtyeen kanssa esiintyy konserteissa myös tanssija Ariunaa.
Tamburitza
Tamburitza on kroatialainen soitin. Sanotaan myös, että sillä on myös juuria Serbiaan ja Serbeihin. Sitä käytetään lähinnä paikallisessa kansanmusiikissa. Tamburitza on näppäilemällä soitettava jousisoitin, joka on sukua italialaiselle mandoliinille, ukrainalaiselle banduralle ja venäläiselle balalaikalle. Nimi tulee turkinkielen sanasta "tambura" - saman tyyppisiä soittimia on mm. Intiassa ja Bulgariassa. Tamburitza (tai tamburica) merkitsee "pikku tambura".
Kroatialisille tamburitza on kansallisen itsetunnon symboli siinä kuin Väinämöisen soittama kantele suomalaisille.
Tamburitzaksi kutsutaan myös musiikkityyliä, jossa tärkein soitin on tamburitza.
Jouhikko
Jouhikantele (myös jouhikko, jouhikas tai jouhkannel) on vanha jousisoitin. Jouhikossa on ollut perinteisesti kahdesta neljään kieltä, ja sen ääni on melko hiljainen. Jouhikko on länsimaista alkuperää, mutta se kuuluu myös perinteisiin suomalaisen kansanmusiikin soittimiin. Se viritetään yleensä kuten viulu (E–A–D–G korkeimmasta matalimpaan ääneen), mutta myös F-virettä käytetään. Alttojouhikko on viritetty oktaavin matalammalle kuin tavallinen jouhikko. Jouhikon kielet valmistetaan hevosen jouhista.
Suomalaisista etnomusikologeista jouhikkoa tarkasteli väitöskirjassaan Otto Andersson vuonna 1923 ja Rauno Nieminen 2008
Bossa nova
Bossa nova on brasilialaisen musiikin lajityyppi. Se kehittyi 1950-luvulla Brasilian sambasta, afroamerikkalaisesta jazzista ja klassisesta musiikista. Antônio Carlos Jobimin katsotaan olevan yksi tärkeimmistä bossa novan kehittäjistä. Hänen katsotaan kehittäneen pitkälti bossa novan melodisen tyylin. João Gilberto sen sijaan suodatti parhaat elementit sambasta rytmiin, ja Vinícius de Moraesin vahvuutena olivat monien kappaleiden sanoitukset. Bossa nova on sambaa harmonisempaa, eikä lyömäsoittimilla ole siinä yhtä keskeistä asemaa. Kappaleiden sanat ovat portugaliksi. Yleisimmät soittimet bossa novassa ovat nylonkielinen akustinen kitara, jota soitetaan sormin, piano, sähköiset koskettimet, rummut ja akustinen basso. Se on rytmikkäämpää kuin klassinen musiikki ja yleensä vähemmän improvisoitua kuin jazz, vaikkakin tyyli on saanut paljon vaikutteita jazzista. Bossa nova oli suosittua nuorten muusikoiden ja yliopisto-opiskelijoiden keskuudessa. Bossa novan kautta kesti vain kuusi vuotta Rio de Janeiron eteläpuolella (1957–1963), mutta se laajensi jazzstandardien valikoimaa.
Bossa nova on laajalti tunnettu Brasiliassa sekä myös merkittävästi Yhdysvalloissa, Länsi-Euroopassa, Japanissa ja Filippiineillä.
Bossa novan musikaalinen tyyli kehittyi sambasta. Se sai myös afroamerikkalaisen jazz-tyylin vaikutteita. Bossa nova kehittyi Brasiliassa, kun Elizete Cardoso levytti ”Chega de Saudade” -kappaleen "Cancão de Amor Demais" LP-levyllä. Sävellys perustui Vinicius de Moraesin runoihin ja Antônio Carlos Jobimin musiikkiin. Gilberto esitti laulun pian levyn ilmestymisen jälkeen. Gilberton suositut esiintymiset ja elokuva "Musta Orfeus" (1959) toivat bossa novalle kuuluisuutta ja tulivat suosituiksi Brasiliassa sekä Latinalaisessa Amerikassa, josta se levisi Pohjois-Amerikkaan yhdysvaltalaisten jazzmuusikoiden vierailuiden mukana. Charlie Parkerin ja Stan Getzin levytykset yhdessä "Getz/Gilberto"-levyn ja lukuisten kuuluisten jazzesittäjien (kuten Ella Fitzgerald ja Frank Sinatra) levytysten kanssa vahvistivat bossa novan kuuluisuutta ja johtivat maailmanlaajuiseen boomiin vuoden 1963 aikana.
Jobimin 1962 säveltämästä ”Garota de Ipanemasta” ("Ipaneman tyttö") tuli Astrud Gilberton laulamana maailmanlaajuinen hitti ja bossa novan tunnetuin kappale, kun Stan Getz levytti sen yhdessä João Gilberton kanssa albumille "Getz/Gilberto" (1963).
Eritoten Jobimin sävellykset ovat levinneet laajalle osaksi siksi, että niitä on eniten käännetty englanniksi.
Ksylorimba
Ksylorimba on lyömäsoitin, jonka nimi on muodostettu ksylofonin ja marimban yhdistelmästä. Itse soitin ei kuitenkaan ole varsinaisesti niiden yhdistelmä, vaan on ominaisuuksiltaan lähempänä ksylofonia. Ksylorimbassa on yleensä yli neljän oktaavin ääniala.
Klassisessa musiikissa soitinta käyttivät 1900-luvulla muun muassa Alban Berg, Pierre Boulez ja Olivier Messiaen.
Pieni tietosanakirja
Pieni tietosanakirja (1925–1928) oli toinen suomeksi julkaistu tietosanakirja. Sen julkaisi Otava, siinä oli neljä osaa ja noin 3 000 sivua. Aiemmin oli julkaistu vain WSOY:n ja Otavan "Tietosanakirja" vuosina 1909–1919.
Runeberg-projektin tulkinnan mukaan Pienen tietosanakirjan tekijänoikeus on vanhentunut. Suomen tekijänoikeuslainsäädännön kannalta tulkinta on kuitenkin kiistanalainen, vaikka teoksen iästä johtuen asialla ei käytännössä olekaan taloudellista merkitystä.
Kirjan laitokset:
Marimba
Marimba kuuluu puukielilyömäsoitinten perheeseen. Sen kielten ja osittain myös rungon valmistamisessa käytetään kovia ja kestäviä puulajeja kuten padouk ja ruusupuu. Marimba voi olla 4 1/3, 4 ½ ,4 2/3, 5, 5 ½ -oktaavinen sen matalimman äänen ollessa 5-oktaavisissa marimboissa suuri C. Lisäksi valmistetaan myös 3-4 oktaavisia junior-marimboja. Soitin voidaan virittää A440Hz, A442Hz tai A443Hz vireiseksi.
Puukielisoittimia on käytetty paljon länsiafrikkalaisessa ja keskiamerikkalaisessa kansanmusiikissa. Länsimaisessa taidemusiikissa marimba yleistyi soolo-, kamarimusiikki- ja orkesterisoittimena vasta 1900-luvun puolessa välissä mm. säveltäjien Paul Creston (Concerto for Marimba and Orchestra or Piano (1940)) Alfred J. Fissinger (Suite for Marimbasolo (1950)) teosten myötä.
Marimbaa soitetaan pehmeillä, narusta punotuilla pyöreä-, ovaali- tai kartiopäisillä malleteilla, joita voi olla yhtä aikaa käytössä 2-6. Varsi voi olla synteettisestä materiaalista, puusta tai rottingista valmistettu. Yleensä varsimateriaali valitaan soittotekniikkaa tukevaksi.
Norman Mailer
Norman Kingsley Mailer (31. tammikuuta 1923 Long Branch, New Jersey, Yhdysvallat – 10. marraskuuta 2007 New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja toimittaja. Häntä pidetään yhtenä merkittävimmistä toisen maailmansodan jälkeistä yhdysvaltalaiskirjailijoista. Mailerin tunnetuin teos on esikoisromaani "Alastomat ja kuolleet" (1948), jota on pidetty yhtenä vaikuttavimmista toisen maailmansodan kuvauksista.
Maileria pidetään eräänä dokumenttiromaanin kehittäjistä. Esimerkkejä hänen dokumenttiromaaneistaan ovat teokset "Yön armeijat" (1968) ja "Pyövelin laulu" (1979). "Yön armeijat" kuvaa Vietnamin sodan vastaisia mielenosoituksia, "Pyövelin laulu" kertoo vuonna 1977 teloitetun murhaajan Gary Gilmoren elämäntarinan. Mailer sai kummastakin teoksesta Pulitzer-palkinnon.
Mailer tarttui hyvin kunnianhimoisiin aiheisiin. Hän kirjoitti muun muassa Jeesuksen elämäkerran, Muhammad Alin ja George Foremanin välistä nyrkkeilyn maailmanmestaruusottelua kuvaavan kirjan ja CIA:n historian läpikäyvän romaanin. Mailer tunnettiin myös amerikkalaista yhteiskuntaa arvostelevana esseistinä. Truman Capoten, Joan Didionin ja Tom Wolfen ohella hänet luetaan niin sanotun uuden journalismin kehittäjiin.
Mailer varttui Brooklynissä ja opiskeli Harvardin yliopistossa ilmailualan insinööriksi (aeronautical engineering). Hänet värvättiin armeijaan vuonna 1944, ja hän palveli Tyynellämerellä vuoteen 1946.
Mailer kuoli 10. marraskuuta 2007 munuaisten vajaatoimintaan.
Bandola
Bandola on muun muassa Venezuelassa käytetty kielisoitin. Siinä on tavallisesti neljä kieltä. Se on kehittynyt perinteisestä espanjalaisesta kitarasta.
Cuatro
Cuatro (, 'neljä') on ryhmä erilaisia Latinalaisen Amerikan kielisoittimia. Ne ovat kehittyneet perinteisestä espanjalaisesta kitarasta. Cuatrot ovat yleisimpiä Venezuelassa. Venezuelalaisissa cuatroissa on neljä kieltä. Puertoricolaisissa cuatroissa taas on tavallisesti kymmenen kieltä. Sitä pidetään alueen kansallissoittimena..
Tumba (musiikkilaji)
Tumba on eräs musiikin tyylilaji. Se on peräisin Karibian merellä sijaitsevalta Curaçaon saarelta. Se kehittyi 1600-luvulla afrikkalaisesta kansanmusiikista. Uudemmassa tumbassa on vaikutteita myös merenguesta ja latinalaisamerikkalaisesta jazz-musiikista.
Merengue (musiikki)
Merengue on Dominikaanisesta tasavallasta peräisin olevaa eloisaa tanssimusiikkia. Se kehittyi 1930-luvulla. Merengueta soittaviin yhtyeisiin kuuluu muun muassa saksofoni, harmonikka, kitara ja guiro.
Funktionaaliyhtälö
Funktionaaliyhtälö on yhtälö, jonka tekijöinä esiintyy riippumattomien muuttujien lisäksi yhtä tai useampaa tuntematonta funktiota, joiden väliset relaatiot funktionaaliyhtälö esittää. Funktionaaliyhtälön yleinen muoto on
jonka on toteuduttuva etsityille funktioille mielivaltaisilla muuttujan arvoilla. Funktionaaliyhtälöt muodostavat kokonaan oman tutkimusalansa analyysissä. Funktionaaliyhtälöiden ratkaisemisen peruslähtökohta on muuntaa yhtälö differentiaaliyhtälöksi ja koettaa määrätä tuntemattomat funktiot antamalla muuttujille sopivia arvoja. Yleisessä tapauksessa funktionaaliyhtälöiden ratkaiseminen on erittäin vaikeaa, mutta tulos on yleensä (ainakin melkein) yksikäsitteinen.
Tarkastellaan funktionaaliyhtälöä
Aloitetaan sijoittamalla "y=0", jolloin saadaan
mistä voidaan päätellä, että f(0)=1. Derivoidaan "y":n suhteen ja merkitään formula_4, jolloin saadaan
Tämä ensimmäisen kertaluvun differentiaaliyhtälö on helposti ratkaistavissa ja tulokseksi saadaan
Potenssin laskusääntöjen avulla nähdään, että tulos toteuttaa alkuperäisen yhtälön. Rajoituksetta voidaan ajatella, että tässä ollaan oikeastaan etsitty jokin sellainen funktio, jolla on alkuperäisen funktionaaliyhtälön ilmaisema toivottu ominaisuus.
Esimerkin tapaan, funktionaaliyhtälöitä ratkottaessa kannattaa ensiksi yrittää laskea f(0) ja/tai f(1), sillä nämä ovat yhteen- ja kertolaskun neutraalialkiot. Näiden avulla on usein huomattavasti helpompi ratkaista muitakin pisteitä, mikä taas auttaa uusien pisteiden ratkomisessa. Myös induktio on usein hyödyllinen menetelmä.