hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Lady Washington
The Lady Washington oli alun perin yhdysvaltalainen purjealus, joka rakennettiin vuonna 1750 Massachusettsissa. Se takiloitiin aluksi yksimastoiseksi sluupiksi mutta muutettiin kaksimastoiselsi prikiksi ennen sen ensimmäistä purjehdusta Pohjois-Amerikan lounaisrannikolle. Samalla se oli ensimmäinen yhdysvaltalainen alus, joka purjehti Honoluluun, Hongkongiin ja Japanin saaristoon. Lähes 230 vuotta myöhemmin aluksesta rakennettiin täydellinen kopio Aberdeenissa Washingtoninin osavaltion satavuotispäivän kunniaksi.
"The Lady Washingtonin" alkuperäinen omistaja oli Joseph Barrell, ja laivan vaikutusvaltaisin kapteeni John Kendrick. Kendrick johti vuonna 1787 perustettua bostonilaisten turkismetsästäjien retkikuntaa, joiden käytössä olivat laivat "The Lady Washington" ja "Columbia Rediviva". Kapteeni Robert Gray toimi vuodet 1787 - 1789 "The" "Lady Washingtonin" komentajana. Hänen komennossaan alus purjehti ensimmäisenä amerikkalaisena laivana Tyynen meren kautta Pohjois-Amerikan länsirannikolle. 1780-luvun lopulla "The" "Lady Washington" osallistui myös Aasian purjehduksiin ja oli mukana Havaijin kuningas Kamehameha I:n organisoimassa Santelipuu- ja helmi-kaupassa.
Vuonna 1789 Kendrick ja Grey vaihtoivat laivoja, ja "The" "Lady Washingtonin" komentajuus siirtyi Kendrickille. Hän teki kauppamatkan Aasiaan ja oli erityisen kiinnostunut Pohjois-Pohjois-Amerikan luoteisrannikosta, josta tuli seuraavien vuosikymmenien ajaksi "turkiskauppiaan paratiisi". Kendrick rikastui käymällä turkiskauppaa Tyynen meren rannikkokansojen kanssa.
Myöhään vuonna 1794 "The" "Lady Washington" vaurioitui ammusräjähdyksessä Sandichin saarilla. Samassa onnettomuudessa laivan kapteeni Kendrick ja useita hänen miehiään menehtyi.
Uusi "The Lady Washington" rakennettiin asiantuntevin työvoimin, ja Yhdysvaltain rannikkovartiosto hyväksyi sen matkustuskelpoiseksi purjealukseksi. Alus esiintyi vuodesta 2003 vuoteen 2011 "Pirates of the Caribbean" -elokuvissa HMS "Interceptor" -nimisenä Kuninkaallisen laivaston aluksena.
Arthur Albiston
Arthur Albiston (s. 14. heinäkuuta 1957 Edinburgh, Skotlanti) on entinen skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Albiston pelasi jo nuoruudessaan Manchester Unitedin juniorijoukkueissa ja teki debyyttinsä edustusryhmässä 1974 Liigacupin kolmannella kierroksella ottelussa paikallisvastustaja Cityä vastaan. Manchester Unitedissa hän voitti FA Cupin kolmesti, vuosina 1977, 1983 ja 1985. 1988 hän siirtyi vapaalla siirrolla West Bromwichiin, missä hän vietti vain yhden kauden ennen siirtymistään Skotlantiin Dundeehen. Uransa loppuaikoina hän pelasi myös Chesterfieldissä, Chester Cityssä ja Norjassa Moldessa. Urallaan hän pelasi seurajoukkueissa 464 ottelua ja teki seitsemän maalia.
Skotlannin maajoukkueessa Albiston debytoi 28. huhtikuuta 1982 ottelussa Pohjois-Irlantia vastaan. Hän pelasi maajoukkueessa urallaan kaikkiaan 14 ottelua.
Mark van Bommel
Mark Peter Gertruda Andreas van Bommel (s. 22. huhtikuuta 1977 Maasbracht, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Heinäkuusta 2018 lähtien hän on toiminut PSV Eindhovenin päävalmentajana.
Van Bommel nousi huipulle PSV Eindhovenin pelaajana mutta pelasi seuratasolla myös Espanjassa, Saksassa ja Italiassa. Alankomaiden maajoukkueessa hän pelasi 79 ottelua ja teki niissä kymmenen maalia. Van Bommelin pelipaikka oli puolustava keskikenttäpelaaja.
Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 1992 Fortuna Sittardissa. Hän edusti seuraa vuoteen 1999 asti, jolloin hän siirtyi maansa kärkiseuroihin lukeutuvaan PSV Eindhoveniin. PSV-vuosiensa aikana hän nousi maajoukkueeseen ja voitti neljä liigamestaruutta, kolme Alankomaiden supercupia ja yhden Alankomaiden cupin. Vuonna 2005 Bommel siirtyi Barcelonaan, jossa hän viihtyi kuitenkin vain yhden kauden. Elokuussa 2006 varmistui alankomaalaisen siirtyminen Bayern Müncheniin.
Van Bommel edusti Alankomaita vuoden 2006 MM-kilpailuissa. Hänet on valittu maansa parhaaksi pelaajaksi vuosina 2001 ja 2002.
Bommel tunnettiin todella kovasta ja rajusta pelityylistään. Bommelin räiskyvä pelitapa aiheutti hänelle urallaan hyvin paljon kortteja.
Colin Hendry
Edward Colin Hendry (s. 7. joulukuuta 1965 Keithissä, Skotlannissa) on skotlantilainen entinen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja.
Hendry aloitti peliuransa hyökkääjänä pelatessaan Keithissä ja Islavalessa. Ammattilaisuransa hän aloitti vuonna 1983 Dundeessa ja vuonna 1987 hän siirtyi Englantiin Blackburniin, missä hän siirtyi puolustajaksi. Hän pelasi joukkueessa yli 100 ottelua ennen sirtymistään vuonna 1989 Manchester Cityyn. Hän ei kuitenkaan sopinut Cityssä manageri Peter Reidin suunnitelmiin ja palasi takaisin Blackburniin, missä hän ylsi useisiin huippusaavutuksiin, huippuna Valioliigan mestaruus. 1998 hän siirtyi poikavuosien suosikkijoukkueeseensa Glasgow'n Rangersiin 4 miljoonan punnan siirtosummalla. Hän voitti joukkueessa Skotlannin Valioliigan mestaruuden, mutta sai lopulta lähteä. Loppu-urallaan Hendry pelasi vielä Coventryssä, Prestonissa, Boltonissa, Prestonissa ja Blackpoolissa ennen lopettamistaan.
Skotlannin maajoukkueessa Hendry debytoi varsin iäkkäänä, 27-vuotiaana, mutta pelasi urallaan kuitenkin 51 maaottelua, joissa hän teki kolme maalia. Kesäkuussa 2004 Hendry aloitti Blackpoolin managerina, mutta sai potkut vuoden 2005 marraskuussa. Hendry pääsi Skotlantilaisen jalkapallon Hall of Fameen vuonna 2001.
Tom Boyd
Tom Boyd (s. 24. marraskuuta 1965 Glasgow Skotlanti, Iso-Britannia) on skotlantilainen jalkapalloilija.
Urallaan Celticiä, Motherwelliä ja Chelseaa edustanut Boyd pelasi Skotlannin maajoukkueessa 72 ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Hänet muistetaan myös vuoden 1998 MM-kisoista, joissa hän teki oman maalin kisojen avausottelussa Brasiliaa vastaan. Uransa jälkeen hän on toiminut jalkapallovalmentajana.
Boyd on mukana Skotlantilaisen jalkapallon Hall of Famessa. Hän on pelannut Skotlannin maajoukkueessa kuudenneksi eniten maaotteluita.
Juan Carlos Zabala
Juan Carlos Zabala (11. lokakuuta 1911 Rosario, Argentiina – 24. tammikuuta 1983 Buenos Aires) oli argentiinalainen kestävyysjuoksija.
Nuoruudessaan Zabala harrasti jalkapalloa, koripalloa ja uintia, kunnes tapasi vuonna 1927 Alexander Stirlingin, josta tuli myöhemmin hänen valmentajansa. Zabala juoksi ensimmäisen maratoninsa lokakuussa 1931. Kymmenen päivää maratonin jälkeen hän teki uuden 30 kilometrin juoksun maailmanennätyksen ajalla 1.42.30,4. Los Angelesin kesäolympialaisissa 1932 hän juoksi maratonin kärkiryhmässä lähes koko juoksun ajan. Neljä kilometriä ennen maalia hän nykäisi eroon kilpakumppaneistaan ja voitti lopulta hopealle sijoittuneen Samuel Ferrisin kahdellakymmenellä sekunnilla.
Ennen Berliinin 1936 kesäolympialaisia Zabala juoksi uuden maailmanennätyksen 20 kilometrillä (1.04.00,2). Hän ei kuitenkaan pystynyt puolustamaan maratonin olympiavoittoaan. Maratonkilpailussa hän yritti irtiottoa, mutta kun pääjoukko saavutti hänet 33 kilometrin kohdalla, Zabala keskeytti. Suomalaisten kolmoisvoittoon päättyneessä 10 000 metrin kilpailussa hän sijoittui kuudenneksi.
Skotlantilaisen jalkapallon Hall of Fame
Skotlantilaisen jalkapallon Hall of Fame on Skotlannin jalkapalloliiton vuonna 1998 perustama kunnialista, johon kelpuutetaan kaikki maan maajoukkueessa 50 ottelua pelanneet jalkapalloilijat.
Tällä hetkellä listalla on 24 pelaajaa, joista ainoastaan Christian Dailly jatkaa yhä uraansa.
Cyberathlete Professional League
Cyberathlete Professional League, lyhyemmin "CPL", oli Online-peliturnaus, jossa pelattiin tietokone- ja konsolipelejä. Vuodessa järjestettiin kaksi CPL-turnausta, "CPL Summer" ja "CPL Winter", joiden lisäksi järjestettiin "CPL qualifiers" jossa ratkaistiin live-finaalin pelaajat. Vuosittain CPL:ään osallistui pelaajia ja joukkueita ympäri maailmaa, jonka takia CPL oli arvostetuin ja suurin tietokonepeliturnaus. "CPL Winter 2005":n voitti ruotsalainen SK-Gaming, joka sai rahaa $30 000. "CPL Winter 2006":n voitti myös ruotsalainen Fnatic.
CPL ilmoitti lopettavansa toimintansa maaliskuussa 2008 lähinnä taloudellisten ongelmien vuoksi. Näiden ongelmien aiheuttajaksi on arveltu CPL:n ja Sierra-peliyhtiön sopimusta, jonka nojalla turnauksessa pelattiin vain Sierran pelejä. Tämä ajoi turnauksen live-tapahtumat yleisön ja sponsorien epäsuosioon ja romahdutti turnauksen tulot.
Goa trance
Goa trance (usein pelkkä "Goa", tai numeroin "604" ) on elektronista musiikkia ja yksi trancen alalajeista. Se syntyi Goan osavaltiossa Intiassa.
Goa trance liittyy oleellisesti psytrancen kehittymiseen 1990-luvun loppupuoliskolla. Näiden kahden musiikkityylin ero on pitkälti mielipidekysymys, ja joidenkin mielestä kyse on jopa samasta asiasta. Goa trancen äänimaailma on kuitenkin "orgaanisempaa" ja melodisempaa kuin psytrance.
Goa trancen juuret ulottuvat Goan suosioon 1960-luvun ja 1970-luvun hippien matkakohteena. Kun Goan hippiturismi vähentyi 1970- ja 1980-luvun aikana, pieni ydinjoukko jäi alueelle keskittyen musiikin kehittämiseen muiden harrasteiden, kuten joogan ja päihteiden ohella. Musiikki, joka myöhemmin tuli tunnetuksi Goa trancena, ei kehittynyt mistään tietystä musiikin tyylilajista, vaan siihen otettiin vaikutteita muun muassa industrialista, EBM:stä, acid housesta ja psykedeelisestä rockista. Myös itämainen musiikki toimi merkittävänä inspiraation lähteenä.
Varhaisena esimerkkinä psykedeelisen rockin ja myöhemmin Goa trancena tunnetun tyylin yhteydestä toimii The Cosmic Jokers (Ash Ra Tempelin ja Klaus Schulzen yhteistyöprojekti) albumillaan "Galactic Supermarket" (1974), jolla on ajoittain kuultavissa 4/4-rytmejä yhdistettynä psykedeelisen rockin elementteihin, varhaisiin analogisyntetisaattorisoundeihin ja tribaalimaisiin rumpukuvioihin.
Elektronisen tanssimusiikin leviäminen Goalle johti uudenlaisen tyylin kehittymiseen, joka sittemmin tunnettiin Goa trancena. Varhaisia pioneereja olivat muun muassa DJ:t Laurent, Fred Disko ja Goa Gil.
Goa trancen perusta on energinen rytmi, usein 4/4-tahdissa, ja siinä käytetään monesti 16- ja 32-osanuotteja, erityisesti bassolinjoissa. Tyypillinen kappale kehittyy hitaasti, ja kappaleet ovat jopa yli kymmenen minuutin mittaisia. Musiikki on yleensä nopeudeltaan 130–150 iskua minuutissa.
Lucasfan Games
Lucasfan Games on ryhmä, joka mukailee LucasArtsin vanhoja seikkailupelejä, suunnittelee niille jatko-osia ja toteuttaa ne Adventure Game Studiolla.
Lucasfan Gamesin julkaisemat pelit:
Cyril Domoraud
Cyril Domoraud (s. 22. heinäkuuta 1971 Lakota, Norsunluurannikko) on synnyinmaataan maajoukkuetasollakin edustanut jalkapalloilija. Seuratasolla hän edustaa ranskalaista US Cretéiliä.
Domoraud on todellinen kiertolainen, sillä ammattilaisurallaan hän on edustanut yhdeksää eri seuraa neljässä eri maassa: Cretéilin lisäksi Red Star 93:tä, Girondins de Bordeaux'ta, Olympique Marseille'ta, SC Bastiaa ja AS Monacoa Ranskassa, Milanon Interiä Italiassa, RCD Espanyolia Espanjassa sekä Konyasporia Turkissa.
Ryhmäseksi
Ryhmäseksi on seksiä, jota harrastaa keskenään samanaikaisesti vähintään kolme henkilöä. Sitä tiedetään esiintyvän ihmisten ohella myös muiden eläinten, kuten paksusarvilampaiden ja bonobojen keskuudessa.
Ryhmäseksi on yleinen seksifantasia, mutta sen yleisyydestä ei ole paljon tietoa. Vuonna 1992 tehdyn tutkimuksen perusteella suomalaisista miehistä yhdeksän prosenttia ja naisista kaksi prosenttia on harrastanut sitä ainakin kerran elämässään. Ryhmäseksiä harrastetaan kaikkien seksuaalisten suuntausten joukossa. Ryhmäseksiä harrastaessa on kiinnitettävä erityistä huomiota sukupuolitautien ehkäisyyn suuremman tartuntavaaran vuoksi.
Kolmen henkilön välinen seksi () on ryhmäseksin muoto, jossa seksiaktiin osallistuu kolme ihmistä yhtä aikaa.
Seksuaalisen osallistumisen luonne vaihtelee kolmen jäsenen kesken suuresti. Kolmikko saattaa koostua jäsenistä, joista yhdellä on tirkistelijän rooli, ja joskus kutsuttu jäsen on mukana vain tehostaakseen pääparin kokemusta, eikä tapahtuma näin sisällä sukupuoliyhdyntää kahden muun kanssa. ”Kolmitroikassa” saatetaan harrastaa seksiä myös saman sukupuolen kanssa. Jos kaikki kolme eivät kuitenkaan osallistu sukupuoliyhteyteen, ei kyse ole ”kolmen kesken” -toiminnasta, vaan tätä tulisi pikemminkin kutsua ”tuplatiimiksi” ().
Onkalo (tutkimustila)
Onkalo on Posiva Oy:n rakenteilla oleva ydinjätteen loppusijoituksen tutkimustila, josta on tarkoitus louhia ydinjätteen loppusijoitusluolasto Eurajoen Olkiluotoon. Onkalo sijaitsee Olkiluodon ydinvoimalaitosalueella, ja sen rakennustyöt aloitettiin kesäkuussa 2004. Ydinjätteen loppusijoitussyvyys Onkalossa on 420 metriä, ja valmistuessaan sen suurin syvyys on 520 metriä. Tutkimusvaiheen kustannusarvio on 60 miljoonaa euroa.
Onkalon odotetaan valmistuvan vuonna 2020.
Loppusijoitusvaiheessa Suomen ydinvoimaloiden korkea-aktiivinen ydinjäte tultaneen sijoittamaan Onkaloon. Korkea-aktiivinen ydinjäte on käytettyä ydinpolttoainetta, joka asetetaan kuparista ja pallografiittiraudasta valmistettuihin loppusijoituskapseleihin. Voimalaitosten purkujäte tultaneen sijoittamaan voimalaitosten jo olemassa oleviin omiin voimalaitosjäteluoliin. Loppusijoituslaitos on tarkoitus saada valmiiksi siten, että loppusijoitus voitaisiin aloittaa 2020 ja sitä tehtäisiin noin sadan vuoden ajan.
Ydinjätteen loppusijoituskapseleiden 5 senttimetrin paksuisen kupariseinämän korroosionkestävyydestä on herännyt keskustelu ruotsalaisessa yliopistossa tehdyn tutkimuksen johdosta, jonka mukaan kapseli saattaa kestää säilytystä ehjänä vain noin tuhat vuotta suunnitellun 100 000 vuoden sijaan. Korroositestien perusteella jo 1,5cm paksuinen kupariseinämä riittäisi suojaamaan yli 100 000 vuoden ajan.
Loppusijoituskapselit ympäröidään bentoniittisavella, joka rajoittaa veden pääsyn kuparikapselin lähelle, ja suojaa säiliötä maaperän liikkeiltä.
Kolmen kilometrin paksuinen jääkerros aiheuttaisi 30 MPa paineen. Jään, suojasaven ja pohjaveden yhteinen paine olisi 45 MPa. Säiliöiden on todettu kestävän kolme kertaa suurempi paine.
Alustavan tutkimusvaiheen päätyttyä vuonna 2012 Posiva Oy jätti hakemuksen varsinaisen loppusijoitusluolaston rakentamiselle. Hakemus loppukäsittelylaitokselle hyväksyttiin valtioneuvostossa marraskuussa 2015. Onkalon laajentaminen varsinaiseksi loppusijoituspaikaksi on mahdollista, koska tutkimusvaihe osoitti Olkiluodon kallioperän ydinjätteen loppusijoitukseen sopivaksi. Kyseessä oleva rakennuslupa geologiselle loppusijoituspaikalle on ensimmäinen lajissaan maailmassa.
Heinäkuuhun 2014 mennessä Onkalon ajotunnelia oli louhittu yli 4,9 kilometriä, ja se ulottui suunniteltuun 455 metrin syvyyteen.
Professori Rodney C. Ewingin mukaan teknisen saavutuksen lisäksi projektin sosiaalinen saavutus on yhtä merkittävä.
Loppusijoituksen on arvioitu maksavan 3,5 miljardia euroa kokonaisuudessaan, jota varten on kerätty koko voimaloiden käytön aikana rahastoon varoja.
Vuonna 2010 valmistui tanskalaisen ohjaajan Michael Madsenin Onkalosta kertova dokumenttielokuva "Into Eternity", joka on palkittu useilla eri elokuvafestivaaleilla.
Japanissa on pohdittu hyötöreaktorien käyttöä vaihtoehtona Onkalon-kaltaiselle loppusijoituspaikalle.
Yhdysvalloissa on suunniteltu vastaavaa loppusijoituspaikkaa Nevadan Yucca-vuoreen.
Nam Sung-yong
Nam Sung-yong (hangul 남승룡, hanja 南昇龍, 23. marraskuuta 1912 Suncheon, Korea – 20. helmikuuta 2001) oli korealainen kestävyysjuoksija.
Sung-yong osallistui Berliinin kesäolympialaisten maratonille Japanin joukkueessa, sillä Japani miehitti Koreaa olympialaisten aikana. Hänet myös pakotettiin käyttämään japanilaista nimeä Shōryū Nan, joka on Namin nimen hanja-merkkien japanilainen lukutapa. Sung-yong voitti maratonilla pronssia ajalla 2.31.42.
Urheilu-uransa jälkeen Sung-yong työskenteli Korean urheiluliitossa Berliinin olympiamaratonin voittaneen Sohn Kee-chungin kanssa. Hän kuoli vuonna 2001.
Tilakaavio
Tilakaaviolla esitetään luokan tilakäyttäytymistä. Kaavio sisältää tiloja ja niiden välisiä siirtymiä. UML käyttää Harelin tilakarttoja (David Harel 1987), joissa tila voi olla hierarkkinen. Tilakaaviossa on yksi alkutila, jota merkitään mustalla umpinaisella ympyrällä. Tilakaaviossa voi olla yksi tai useampi lopputila. Lopputilaa merkitään umpinaisella ympyrällä, jonka ympärillä on ohut ympyrä.
Tilakaavioita käytetään kuvaamaan järjestelmän käyttäytyminen. Tilakaaviot kuvaavat mahdollisia tiloja, jotka voivat vastaanottaa tapahtumia. Tapahtumista riippuen siirtymiä voi olla tilasta toisiin tiloihin tai itseensä.
Tilakaaviolla yleensä esitetään graafisesti tilakone. Toinen mahdollinen esitys on tilasiirtymäkaavio.
Tilakoneen tilakaavion perinteinen muoto on suunnattu graafi, johon kuuluu seuraavat elementitTulosfunktio ω , joka esittää tulo- ja lähtösymbolien välisen riippuvuuden matemaattisesti esitettynä symboleilla ω : Σ × Q→ Z.
Antalya
Antalya on kaupunki Turkissa, Välimeren Antalyanlahden rannikolla. Kaupungissa on asukasta (vuoden 2011 laskenta). Kaupunki on peräisin heettiläisten ajoilta, ja sen ympäristössä on useita arkeologisia kohteita.
Kaupungin perusti ilmeisesti Pergamonin kuningas Attalos II noin vuonna 150 eaa. Kuollessaan vuonna 133 eaa. hän jätti sen roomalaisille. Roomalaiset ja heidän jälkeensä Bysantti hallitsi kaupunkia yhteensä liki tuhat vuotta. 1100-luvulla oli seldžukkien vuoro, ja vuonna 1420 osmanit ottivat vuorostaan kaupungin hallintaansa. Antalya mainitaan jo Uudessa testamentissa Attalia-nimellä.
Antalyassa on Välimeren seudulle tyypillinen talvisateiden ilmasto. Sateita saadaan lokakuusta huhtikuuhun, kesällä on kuivaa ja lähes aina aurinkoista.
Antalayan lentoasema palvelee myös muihin lähellä oleviin lomakohteisiin kuten Alanyaan, Side ja Kemeriin saapuvia matkailijoita. Matkailu Antalyassa keskittyy lähinnä vanhan keskustan ja sataman itä- ja länsipuolilla muutaman kilometrin päässä olevien uimarantojen lähettyville, Laraan ja Konyaaltiin, sillä keskusta-alueen läheisyydessä molemmin puolin rannikko on hyvin jyrkkää.
Antalyan kaupungin alueella ja sen lähellä on useampia vesiputouksia. Kuljettaessa keskustasta Laran rantaan vievää tietä ohitetaan alempi Düdenin putous, jossa joki putoaa sananmukaisesti mereen (40 m). Putouksen viereen, pitkin jyrkkää rantaa, on rakennettu puisto. Puistossa on ravintola ja palveluita. Muita näkemisen arvoisia putouksia Antalyan hallintoalueella vähän kauempana ovat muun muassa Kursunlun putoukset ja Manavgatin putoukset (Side).
Liikkuminen on Antalyassa matkailijallekin melko helppoa. Keskustaan vievät pääkadut kulkevat pitkin rannikkoa. Muutaman minuutin välein kulkevat pikkubussit (dolmus) poimivat kyytiinsä mistä tahansa keskusta-alueen ulkopuolella, samoin kuin kaupunkiliikenteen punavalkoiset linja-autot. Keskusta-alueella kulkevat raitiovaunut. Antalyasta toisiin kaupunkeihin pääsee myös julkisilla kulkuvälineillä. Linja-autoasema on Konyaalti-rannan suunnassa, hieman enemmän sisämaassa.
Antalya muuttuu jatkuvasti ja sitä rakennetaan. Viime vuosina Antalyaan on alkanut nousta myös yhä suurempia ostoskeskuksia. Yksi suosituimmista ostoskeskuksista on Migros Konyaaltissa. Kauppakeskuksessa on sekä turkkilaisten, että eurooppalaisten ketjujen liikkeitä. Kauppakeskuksen lähellä on suuri puisto, jonka aitojen sisäpuolella on muun muassa Antalyan kaupungin ooppera ja baletti sekä kulttuurikeskuksena toimiva "Lasipyramidi". Kadun toisella puolella on huvipuisto. Samalla suunnalla on myös Mini City, puisto, jossa on pienoismalleina useita Turkin rakennettuja ja luonnon nähtävyyksiä.
Keskustan pääkaduilla on myös pikaruokapaikkoja sekä kansainvälisten ketjujen ravintoloita. Antalyan rannoilla on myös vesipuistoja.
George Graham
George Graham (s. 30. marraskuuta 1944) on skotlantilainen entinen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.
Vaikka Graham on skotlantilainen, pelasi hän koko uransa Englannissa. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 1961 Aston Villassa 17-vuotiaana. Kolmen vuoden aikana hän pelasi joukkueessa vain kahdeksan ottelua, joista yksi oli Liigacupin finaali vuonna 1963, missä Villa häivsi paikallisvastustaja Birmingham Citylle. Heinäkuussa 1964 Graham siirtyi Chelseaan, missä hän voitti Liigacupin, pelasi 72 ottelua ja teki 35 maalia.
1966 hän siirtyi 75 000 punnan siirtosummalla Arsenaliin ja lukeutui seuran runkopelaajiin sen voittaessa 1971 sekä liigamestaruuden että FA Cupin. Joulukuussa 1972 hän siirtyi Manchester Unitediin, missä hän pelasi kaksi vuotta ennen siirtymistään Portsmouthiin ja myöhemmin vielä Crystal Palaceen. Skotlannin maajoukkueessa Graham pelasi urallaan 12 ottelua.
Peliuransa jälkeen Graham toimi aluksi Crystal Palacen managerina ja myöhemmin Queens Park Rangersissa. 1983 hän siirtyi Millwallin peräsimeen ja vuonna 1986 pelaajavuosiensa huippuseuraan Arsenaliin, joka ei ollut saavuttanut suurvoittoja sitten vuoden 1979. Grahamin alaisuudessa joukkue lähti uuteen nousuun ja voitti kahdeksan vuoden aikana kaksi liigamestaruutta, kaksi Liigacupia, FA Cupin sekä Cup-voittajien Cupin. Graham toi Arsenaliin lukuisia huipupelaajia kuten David Seaman, Nigel Winterburn, Lee Dixon ja Ian Wright, mutta myös joitakin epäonnistuneita ratkaisuja kuten Eddie McGoldrick ja Glenn Helder.
Hän joutui eroamaan tehtävästään vuonna 1995, kun paljastui että hän oli ottanut lahjuksia norjalaiselta agentilta Rune Haugelta palkattuaan seuraan kaksi norjalaispelaajaa, Pål Lydersenin ja John Jensenin. Graham jatkoi managerinuraansa vuonna 1996 Leedsissä ennen siirtymistään lokakuussa 1998 Tottenhamin peräsimeen ja vain viiden kuukauden kuluttua hän juhli joukkueen kanssa Liigacupin voittoa. Graham sai potkut Tottenhamin valmentajan paikalta vuonna 2001 Daniel Levyn tultua seuran uudeksi omistajaksi. Tämän jälkeen hän on keskittynyt työhönsä "Sky Sports" -televisiokanavan jalkapalloasiantuntijana.
Guatemala Feliz
¡Guatemala feliz..! ("Onnellinen Guatemala!") on Guatemalan kansallislaulu. Laulu esitettiin ensi kertaa sunnuntaina, 14. maaliskuuta 1897 Guatemalan pääkaupungissa Ciudad de Guatemalassa pidetyn sävellyskilpailun päätösjuhlassa Colon-teatterissa. Laulusta tuli heti Guatemalan kansallislaulu. Kappaleen säveltäjä, maestro Rafael Alvarez Ovalle, voitti kilpailun ja sai kultamitalin. Sitä vastoin laulun sanojen kirjoittajan henkilöllisyys jäi salaiseksi. Vasta vuonna 1911 selvisi, että ne oli kirjoittanut kuubalainen runoilija Jose Joaquin Palma. Hänen maatessaan kuolinvuoteellaan ulkona seisova väkijoukko laului Guatemala Feliziä. Laulun sanoja muokattiin hieman vuonna 1934, jolloin professori Jose Maria Bonilla Ruano pehmensi hieman joidenkin säkeistöjen veristä sanomaa, samalla hän hioi laulua hieman runollisemmaksi.
Laulussa on neljä säkeistöä, lisäksi jokaisen säkeistön lopussa on neljä erillistä kertosäettä. Monista muista maista poiketen Guatemalassa kansallislaulun kaikkia säkeistöjä käytetään ja niillä on virallinen asema.
Anshan
Anshan () on 3,6 miljoonan asukkaan kaupunki Kiinassa Liaoningin maakunnassa, Kiinan koillisosassa lähellä Shenyangia. Siellä on Kiinan toiseksi suurin terästuotantokompleksi, jonka japanilaiset pystyttivät toisen maailmansodan aikana miehittäessään Mantšuriaa. Neuvostoliitto purki ja kuljetti pois ison osan teräksen tuotantovälineistä 1944–1946, mutta tehdas rakennettiin uudelleen 1956 mennessä. Kaupungissa on myös Anshanin jade-buddha, suuri jadesta tehty buddhan patsas.
Piirikuntatasolla prefektuuri jakautuu 7 osaan. Osat ovat (numerointi kuten oheisessa kuvassa):
Ernest Ansermet
Ernest Alexandre Ansermet (11. marraskuuta 1883 Vevey – 20. helmikuuta 1969 Geneve) oli sveitsiläinen kapellimestari. Hän oli alun perin matematiikan opettaja, joka jatkoi Sveitsissä aloittamiaan opintoja Sorbonnessa ja opiskeli samalla myös Pariisin konservatoriossa.
Hän alkoi johtaa orkesteria Montreux'n Casinolla 1912. Vuosina 1915–1923 hän johti Djagilevin baletin orkesteria. Matkustaesaan baletin kanssa Ranskassa hän tutustui Debussyhin ja Raveliin ja keskusteli heidän kanssaan näiden musiikin johtamisesta.
Ansermet oli ensimmäisiä klassisen musiikin kapellimestareita joka suhtautui myös jazziin vakavasti. Hän piti Sidney Bechetiä nerona.
Toisen maailmansodan jälkeen hän kohosi kansainväliseen kuuluisuuteen levyttämällä laajasti Decca-levymerkille.
Debout Congolais
Debout Congolais ("Nouskaa, kongolaiset") on Kongon demokraattisen tasavallan kansallislaulu. Laulu otettiin käyttöön maan itsenäistyessä Belgian vallasta vuonna 1960. Vuonna 1971, presidentti Mobutu Sese Sekon aloittaessa afrikkalaistamispolitiikkansa ja muuttaessa maan nimen Zaireksi, myös maan kansallislaulu vaihtui. Maan uudeksi kansallislauluksi tuli La Zaïroise. Vuonna 1997, jolloin Laurent Kabilan johtamat kapinalliset syöksivät Sese Sekon vallasta ja muuttivat maan nimen jälleen Kongon demokraattiseksi tasavallaksi, otettiin myös vanhan tasavallan kansallislaulu uudestaan käyttöön. Sen on sanoittanut Joseph Lutumba ja säveltänyt Simon-Pierre Boka di Mpasi Londi.
Kuoro
Debout Congolais,
Unis par le sort,
Unis dans l'effort pour l'indépendance,
Dressons nos fronts longtemps courbés
Et pour de bon prenons le plus bel élan, dans la paix,
O peuple ardent, par le labeur, nous bâtirons un pays plus beau qu'avant, dans la paix.
Säkeistö
Citoyens, entonnez l'hymne sacré de votre solidarité,
Fièrement, saluez l'emblème d'or de votre souveraineté, Congo.
Kertosäe
Don béni, (Congo) des aïeux (Congo),
O pays (Congo) bien aimé (Congo),
Nous peuplerons ton sol et nous assurerons ta grandeur.
(Trente juin) O doux soleil (trente juin) de trente juin,
(Jour sacré) Sois le témoin (jour sacré) de l'immortel serment de liberté 
Que nous léguons à notre postérité pour toujours.
Kuoro
Nouskaa, kongolaiset, kohtalon yhdistämät,
yhdistyneet taistelemaan vapaudestanne,
nostakaa kauan painuksissa olleet päänne,
ja nyt, kulkekaamme alati pystypäin eteenpäin, rauhassa.
Oi sitkeä kansa, lujalla työllämme me rakennamme maan,
kauniimman kuin koskaan ennen, rauhassa.
Säkeistö
Kansalaiset, laulakaa solidaarisuutenne pyhä hymni,
tervehtikää ylpeydellä itsenäisyytemme kultaista tunnusta, Kongo.
Kertosäe
Esi-isiemme (Kongo) jalo lahja (Kongo),
Oi (Kongo) rakas maa (Kongo),
me kansoitamme maasi ja takaamme suuruutesi.
(30. kesäkuuta) Oi 30. kesäkuuta (30. kesäkuuta) ihana aurinko,
(pyhä päivä) Todistakaa (pyhä päivä) kuolematon valamme vapaudelle,
jonka jätämme lapsillemme ikuisiksi ajoiksi.
"Huomautus:" Suluissa olevat sanat on tarkoitettu kuoron laulettaviksi, muut taas yksinlaulajien.
Ansioton arvonnousu
Ansioton arvonnousu on maan tai kiinteistön hinnan nousemista ilman, että omistaja tekee mitään asian hyväksi (kuten kunnostusta tai raivaustöitä). Arvonnousua tapahtuu kysynnän lisääntyessä. Kysyntää lisäävät maan tai kiinteistöjen puute alueella tai olosuhteiden parantuminen, esimerkiksi uusien nopeampien liikenneyhteyksien luominen tai ympäristön palvelujen parantuminen.
Tyypillisesti vasemmistolaisissa talousohjelmissa vaaditaan, että ansiotonta arvonnousua on verotettava enemmän kuin omalla työllä ansaittua omaisuutta. Omistaja saattaa viivyttää esimerkiksi tontin myymistä arvonnousun takia, ja verotuksella pyritään rajoittamaan tätä viivyttelyä. Suomessa erityisesti Helsingin ympäristössä ilmiö on havaittavissa.
Käsite ja sen verotettavuus on esitelty jo 1800-luvun lopulla, jolloin yhdysvaltalainen Henry George esitti arvonnousuveroa.
Ansarijauhiainen
Ansarijauhiainen ("Trialeurodes vaporariorum") on pieni lentävä hyönteinen. Se on useiden viljelykasvien merkittävä tuholainen. Se on saanut suomenkielisen nimensä siitä että sitä tavataan lähinnä kasvihuoneissa eli ansareissa, mutta syksyllä niitä tavataan myös asuinhuoneissa. Ansarijauhiaiset ovat kotipuutarhaan ilmestyvistä hyönteisistä toiseksi yleisimpiä heti vihannespunkkien jälkeen. Ne lehahtavat ilmaan kasvia kosketettaessa.
Täysikasvuinen ansarijauhiainen on siivellinen ja väriltään vaaleankeltainen hyönteinen. Aluksi jauhiaiset ovat lähes värittömiä, myöhemmin tummahkoja tai mustia. Aikuiset ovat 1–2 mm pitkiä ja niillä on neljä siipeä. Ansarijauhiainen muistuttaa harvinaisempaa, rakenteeltaan hennompaa ja väriltään kellertävää etelänjauhiaista ("Bemisia tabaci").
Naaras kykenee lisääntymään jo 24 tunnin kuluttua kuoriutumisestaan. Se munii lehtien alapinnalle, munat sijaitsevat yleensä keskisuonen ympärillä tai sivusuonten kohdilla tiiviinä rypäinä. Munat ovat aluksi vaaleankeltaisia ja muuttuvat harmaiksi ennen kuoriutumista. Toukat ovat muodoltaan soikeita ja litteitä sekä väriltään vaaleita tai värittömiä. Ne asustavat lehtien alapinnoilla.
Aikuiset ja toukat imevät kasvin nesteitä ja erittävät tahmeaa ulostetta lehdille. Nesteiden imeminen ei vioita kasvia kovin pahasti, vaikka aiheuttaakin nuorten osien epämuodostuneisuutta. Tahmea uloste sen sijaan on erittäin hyvä kasvualusta haitallisille sienille ja homeille. Jauhiaiset lisääntyvät nopeasti ja valtaavat pian kaikki muutkin kasvit. Niistä on vaikea päästä eroon, ja sen vuoksi ne on hävitettävä heti, kun ne ilmestyvät. Suurennuslasilla kannattaa kasveja tarkkailla usein, jolloin tartunnan saamisen jälkeen kasvien pelastaminen on vielä mahdollista. Jos tuhot ovat jo edenneet pitkälle, on kasvi heitettävä menemään.
Ansarijauhiaista torjutaan petopunkkien avulla tai kasvinsuojeluaineilla. Ansarijauhiaisen biologisessa torjunnassa voidaan käyttää muun muassa jauhiaiskiilukaisia ("Encarsia formosa"). Aikuisia ansarijauhiaisia voi pyydystää myös kasvien yläpuolelle kiininitettävillä keltaisilla tarralapuilla.
Gravis Ultrasound
Gravis Ultrasound (GUS) on PC-laitteistolle suunnattu äänikortti, joka julkaistiin vuonna 1992. Kortti oli ilmestymishetkellään aikaansa edellä ja se pohjautui wavetable-synteesiin. GUS latasi musiikki-instrumentit omaan muistiinsa tietokoneen keskusmuistin sijasta ja kykeni 32 laitteistopohjaisen äänikanavan miksaamiseen, eikä siten tuhlannut kallista prosessoriaikaa.
Gravis Ultrasound kilpaili 1990-luvulla markkinoista tuolloisen Creative Labsin SoundBlaster-kortin kanssa. Huolimatta kortin teknisestä ylivoimaisuudesta, juuri GUS:n puutteellinen SoundBlaster-tuki söi peliteollisuuden kiinnostusta sen tukemiseen. Kortin mukana tuli muistiin ladattavat ohjelmalliset ajurit AdLib-, Sound Blaster- ("SBOS") ja Roland MT-32/SCC-1 ("Mega-Em") -äänikorteille .
Gravis Ultrasound muodostui eräänlaiseksi demoskenen standardiksi 1990-luvun alun PC-tuotoksissa, johtuen kortin ominaisuuksista ja sen ohjelmoimisen helppoudesta. Gravis lahjoittikin useita kortteja eri tapahtumissa ja menestyneille demoryhmille, joka vahvisti entisestään GUS:n asemaa. Kortin suosio demoskenen parissa liittyy sen ahkerasti käyttämään tracker-musiikkiin, joka hyödynsi kortin ominaisuuksia suurelti. Kappaleiden sävellys- ja soittorutiinit latasivat kappaleiden instrumentit suoraan kortin muistiin vapauttaen keskusmuistia muuhun käyttöön ja laitteistopohjainen miksaaminen säästi vaivan vastaavalta ohjelmalliselta toteutukselta.
Gravis lopetti korttien valmistamisen vuonna 1997.
Alkuperäisen Ultrasoundin mukana tuli 256 kilotavua muistia, joka kuitenkin oli laajennettavissa 1 megatavuun asti. Kortin mainostettiin tukevan CD-tasoista ääntä ("44,1 kHz") ja se kykenikin siihen, mutta vain jos 14 yhtäaikaista kanavaa oli käytössä, tätä useamman äänikanavan käyttäminen laski näytteenottotaajuutta 19,2 kilohertsiin asti (32 äänikanavaa).
Linja 12 (Madridin metro)
Linja 12 eli MetroSur on yksi Madridin metron linjoista. Se on ympyränmuotoinen ja kulkee Madridin eteläpuolisella metropolialueella yhdistäen pääkaupungin sekä Alcorcónin, Fuenlabradan, Getafen, Leganésin ja Móstolesin kunnat toisiinsa. Näiden viiden esikaupungin yhteenlaskettu väkiluku vuonna 2005 oli yli 900 000 asukasta. MetroSur yhtyy muuhun metroverkkoon linjaan 10 kuuluvan Puerta del Surin metroaseman kautta. Linjan asemat risteävät monin paikoin myös Cercanías Madrid-lähiliikennejunaverkon asemien kanssa.
Linja on 40,6 kilometriä pitkä ja sen varrella on yhteensä 28 asemaa. Asemalaiturit ovat 90 metriä pitkiä, ja mahdollistavat täten kuusi vaunua pitkien metrojunien vastaanottamisen. Kiivaimpaan ruuhka-aikaan junia kulkee 3–4 minuutin välein. Koko linjan läpi ajaminen kestää yhteensä 58 minuuttia, ja huippunopeudet kohoavat 110 kilometriin tunnissa. MetroSurin reitti kulkee muun muassa Kaarle III:n ja Kuningas Juan Carlosin yliopistojen ohi.
MetroSurin rakennustyöt alkoivat huhtikuussa 2000. Projektin kokonaiskustannukset olivat 1,01 miljardia euroa, ja sen sanotaan olleen Euroopan suurin maa- ja vesirakennusprojekti koskaan. Linja avattiin kokonaisuudessaan kolme vuotta myöhemmin 11. huhtikuuta 2003. Samana päivänä avattiin linjan 10 laajennus Colonia Jardínista Puerta del Suriin. Linjan valmistumisen myötä Madridin metro on Länsi-Euroopan toiseksi suurin, edellään vain Lontoo.
Suunnitelmissa on Moncloasta Villaverde Altoon kulkevan linjan 3 jatkaminen ulottumaan MetroSuriin kuuluvalle El Casarin asemalle, joka mahdollistaisi Fuenlabradan, Getafen ja Leganesin asukkaille entistä suoremman yhteyden pääkaupunkiin.
Jaana Hallamaa
Jaana Inkeri Hallamaa (o.s. "Pyrhönen", s. 12. kesäkuuta 1958 Helsinki) on Helsingin yliopiston sosiaalietiikan professori. Hänen teologian alaan kuuluva väitöskirjansa vuodelta 1994 (vastaväittäjänä Brenda Almond) koski persoonan käsitettä anglo-amerikkalaisessa moraalifilosofiassa.
Hallamaa sai Helsingin yliopiston Eino Kaila -palkinnon opetuksestaan vuonna 1998. Vuonna 2010 hän sai Clare Hall Fellowshipin Cambridgen yliopistoon.
Hallamaa toimi Suomen Kristillisen Ylioppilasliiton pääsihteerinä 1984–1986. Hän oli tutkimuseettisen neuvottelukunnan jäsen 1998–2001 ja varapuheenjohtaja 2001–2007.
Hallamaa tunnetaan myös kirkon sisällä toimivan liberaalin Tulkaa kaikki -liikkeen aktiivina ja on kirkolliskokouksessa toiminut samaa sukupuolta olevien parien kirkollisen vihkimisen puolestapuhujana. Hän oli myös yksi kolmesta Helsingin piispanvaalissa 2017 ehdolle asettuneista ehdokkaista ja sai toiseksi eniten ääniä.
Damien Duff
Damien Anthony Duff (s. 2. maaliskuuta 1979 Ballybodenissa, Dublinissa, Irlannissa) on irlantilainen jalkapalloilija, joka pelaa Englannin Valioliigan Fulhamissa. Hänen pelipaikkansa on keskikentän vasemmalla reunalla.
Duffin ensimmäinen ammattilaisseura oli Blackburn Rovers, johon hän siirtyi kaudeksi 1995–1996. Hän pelasi Blackburnissa aina kauteen 2003–2004 saakka ennen siirtymistään 26,5 miljoonan euron summalla Chelseaan. Hänen ensimmäinen Chelsea-kautensa meni piloille loukkaantumisen takia, mutta tervehdyttyään hän vakiinnutti paikkansa eräänä joukkueen avainpelaajista, kun hänen yhteistyönsä Arjen Robbenin kanssa alkoi toimia. Chelseassa hän juhli vuosina 2005 ja 2006 Valioliigan mestaruutta. Kesällä 2006 Duff siirtyi Newcastle Unitediin.
Irlannin maajoukkueessa Duff on pelannut 75 ottelua ja tehnyt seitsemän maalia. Hän edusti maataan myös 2002 MM-kisoissa.
Anortiitti
Anortiitti eli kalkkimaasälpä CaAlSiO, on yksi plagioklaasia muodostavista maasälpälajeista. Se on yleinen mineraali maankuoressa, sitä on löydetty myös Kuusta ja eräästä komeetasta. Se on yleensä valkoista tai väritöntä. Sen nimi tulee kreikan sanoista an- (epä-) ja orthos, suora, ja kuvaa mineraalin kiderakennetta. Kiteet muodostavat prismoja. Mineraali
on läpinäkyvä tai läpikuultava. Mineraalia esiintyy laavakivissä.
Petr Čech
Petr Čechin päätyminen maalivahdiksi on ainakin osaksi onnekas sattuma. Hän pelasi nimittäin juniorina aluksi keskikentällä tai hyökkääjänä. Kymmenvuotiaana Čechin jalka katkesi, ja kun hän toivuttuaan jatkoi pelaamista, hän pelasi maalivahtina. Čech aloitti uransa aikuisten tasolla 17-vuotiaana FK Chmel Blšanyn joukkueessa pelattuaan sitä ennen kauden FC Viktoria Plzeňissä. Kaudella 2001–2002 hän siirtyi 700 000 eurolla Sparta Prahaan, jossa hän pelasi 855 minuutin ajan päästämättä maaliakaan. Vain yhden kauden jälkeen hän siirtyi Sparta Prahasta Ranskaan Rennesiin viidellä miljoonalla eurolla. Čech auttoi hyvillä otteillaan seuran säilyttämään sarjapaikkansa ja etenemään Ranskan cupin välieriin. Vuonna 2004 hän siirtyi Chelseaan 10,3 miljoonan euron siirtosummalla. Pian hän vakiinnutti paikkansa joukkueen ykkösmaalivahtina ja teki uuden Valioliigan ennätyksen pidettyään maalinsa puhtaana 1 025 minuutin ajan. Hän pelasi kauden aikana 21 nollapeliä, ja hänet valittiin kauden parhaaksi maalivahdiksi. Samana vuonna hän voitti Chelseassa Valioliigan mestaruuden. Helmikuussa 2006 hän solmi seuran kanssa sopimuksen, joka ulottui vuoteen 2010 saakka. Čech oli Chelsean ykkösmaalivahti kymmenen vuotta, kunnes belgialainen Thibaut Courtois pudotti hänet kaudella 2014–2015 penkille. Čechin on huhuttu lähteneen seurasta tästä syystä.
Chelseasta Cech siirtyi paikallisvastustajaan Arsenaliin.
Čech on myös Tšekin maajoukkueen ykkösmaalivahti. Hän pelasi joukkueessa Portugalin EM-kisoissa 2004, Saksan MM-kisoissa 2006, Sveitsin ja Itävallan EM-kisoissa 2008 sekä Puolan ja Ukrainan EM-kisoissa 2012.
Čech loukkaantui vakavasti Valioliigan ottelussa Readingia vastaan 14. lokakuuta 2006: Hän sai kallonmurtuman, kun palloa tavoitelleen Stephen Huntin jalka osui maalivahdin päähän ottelun ensimmäisellä minuutilla. Čech joutui pitkälle sairauslomalle. Loukkaantumisesta toivuttuaan hän on joutunut pitämään peleissä kypärää.
Päättävä epätieteellinen jälkikirjoitus
Päättävä epätieteellinen jälkikirjoitus Filosofisiin muruihin () on tanskalaisen filosofin Søren Kierkegaardin teos, jossa hänen ajattelunsa keskittyy ihmisen subjektiiviseen kokemiseen, eksistenssiin ja eksistoimiseen. Ihminen älyllään ja intuitiollaan eksistoi maailmassa ja kokee moraalin ja moraalisuuden ehdottomuuden ainoana tienä vapautukseen elämän paradoksaalisuudesta. Ihmisellä on vain jumalan antama absoluuttinen vaihtoehto jonka hän vääjäämättä joutuu omaksumaan eksistoidessaan omassa subjektiivisuudessaan. Absoluutti on olemassa, on vain oltava itselleen rehellinen ja torjuttava kaikki pelkurimaisuus, on antauduttava, otettava vastaan absoluutti.
Nimensä mukaisesti teos on kirjoitettu jatkoksi Kierkegaardin aiempaan teokseen "Filosofisia muruja". Tämä ”jälkikirjoitus” on kuitenkin yli neljä kertaa aiempaa teosta pidempi.
Sylvi Salonen
Sylvi Inkeri Salonen (1. maaliskuuta 1920 Ulvila – 23. joulukuuta 2003 Tampere) oli suomalainen näyttelijä, jonka nimeen on yhdistetty sellaisia määritteitä kuin "diiva" ja "grande dame".
Salonen aloitti 14-vuotiaana Porin Teatterissa (varsinaisena näyttelijänä 1937 alkaen), mistä siirtyi vuonna 1943 Tampereen Teatteriin. Valtaosan urastaan, vuosina 1949–1985, hän kuului Tampereen Työväen Teatterin näyttelijöihin. Hän teki runsaasti opintomatkoja Eurooppaan, erityisesti Ranskaan, ja toimi useita jaksoja näyttelijänä Ruotsissa. Teatteriuran lisäksi hänet muistetaan televisiorooleistaan, kuten "Tankki täyteen" -sarjan Emmi Viléninä ja "Tuliportaiden" Sylvi Kaitalana sekä "Heikki ja Kaija" -sarjan Lahtiskana.
Sylvi Saloselle myönnettiin teatterineuvoksen arvonimi vuonna 1983. Salonen kuoli vaikeaan sairauteen Hatanpään kantasairaalassa jouluaaton aattona 2003. Salonen on haudattu Poriin Käppärän hautausmaalle.
Zviad Gamsakhurdia
Zviad Konstantines dze Gamsakhurdia (; ; 31. maaliskuuta 1939 Tbilisi, Georgian SNT, Neuvostoliitto – 31. joulukuuta 1993 Khibula, Georgia) oli tieteilijä ja kirjailija, joka valittiin vuonna 1991 Georgian tasavallan ensimmäiseksi presidentiksi.
Zviad Gamsakhurdia oli syntyisin maineikkaasta suvusta, sillä hänen isänsä, akateemikko Konstantine Gamsakhurdia (1893–1975), oli Georgian tunnetuimpia 1900-luvun kirjailijoita. Zviad Gamsakhurdia oli filologi ennen kuin loi uraansa kääntäjänä ja kriitikkona. Hän oli merkittävä kirjailija ja runoilija Šota Rustavelin tutkija. Hän oli myös aktiivinen toisinajattelija, joka levitti jo 17-vuotiaana kääntämäänsä ja kustantamaansa georgiankielistä painosta Solženitsynin "". Gamsakhurdialle tuli myöhemmin tutuksi KGB:n kuuluisa päämaja Ljubjanka Moskovassa.
Gamsakhurdia valittiin entisen Neuvostoliiton alueen ensimmäisillä vapailla presidentinvaaleilla Georgian presidentiksi Neuvostoliiton loppuvaiheissa toukokuussa 1991. Vaalien laillisuutta oli valvomassa useita henkilöitä myös Suomesta. Kansa antoi hänelle lähes 90 prosenttia äänistä suorassa presidentinvaalissa.
Georgian itsenäisyyttä ajanutta kansansuosikkia Gamsakhurdiaa vastaan käynnistettiin KGB:n aloitteesta laaja kansainvälinen mustamaalaus- ja disinformaatiokampanja, jossa oli mukana myös CIA. Kampanjoinnin syynä olivat muun muassa Kaspianmeren öljy- ja kaasuesiintymien kulkureitit. Suuri osa presidenttiä tukeneesta sivistyneistöstä liittyi oppositioon, ja Gamsakhurdian vastaisissa mielenosoituksissa presidenttiä nimiteltiin ”ceausescuksi”, ”fasistiksi” ja ”verenimijäksi”. Neuvostoliiton entisellä ulkoministerillä Eduard Ševardnadzella oli vahva osuus siihen, että Gamsakhurdia syöstiin neuvostoarmeijan tuella vallasta jo seitsemän kuukauden kuluttua. Tämä pakeni Georgiasta 6. tammikuuta 1992 maanpakoon Armeniaan ja Tšetšeniaan. Hän palasi kuitenkin jo syyskuussa 1993 johtamaan Länsi-Georgiassa aseistettua kapinaa, joka epäonnistui, ja hän kuoli hämärissä olosuhteissa Tšetšeniassa vuoden 1993 lopussa.
Gamsakhurdia haudattiin aluksi Länsi-Georgiaan, sitten Groznyihin. Hänet haudattiin juhlallisin menoin Tbilisin arvostetuimmalle hautausmaalle vuonna 2007 useiden päivien juhlallisuuksin, joihin otti osaa satojatuhansia ihmisiä.
Georgian presidentti Mikheil Saakašvili määräsi 2004 Gamsakhurdian ruumiin palautettavaksi; hän pitää Gamsakhurdiaa Georgian itsenäisyyden isänä. Yksi Tbilisin pääkaduista nimettiin Zviad Gamsakhurdian mukaan. Vuonna 2009 televisiokanavan äänestyksessä kaikkien aikojen suosituimmasta georgialaisesta Gamsakhurdia oli ylivoimainen ykkönen.
Juno Reactor
Juno Reactor on englantilainen goa-/psytrancea tuottava yhtye. Yhtyeen muodostavat Ben Watkins ja Mike Macguire. Aiemmin yhtyeeseen ovat kuuluneet myös muun muassa Johann Bley, Stephen Holweck ja Jens Waldenback.
Ben Watkins ja Stephen Holweck perustivat Juno Reactorin vuonna 1990 tuottamaan kokeellista ambientia soundtrackiksi Watkinsin tyttöystävän taideprojektiin. Yhtye esiintyy myös Matrix-trilogian kahden jälkimmäisen osan soundtrackilla yhdessä Don Davisin kanssa.
Koirasoturit
Koirasoturit oli suomalainen kokeellinen rockyhtye, joka yhdisti pelimannimusiikkia perinteiseen suomirockiin. Sille ominaista oli mandoliinin, haitarin ja viulun käyttö sähkökitaran ja muiden perinteisten rocksoittimien ohessa. Yhtye vaikutti 1990-luvun alkupuoliskolla ja soitti muun muassa Ruisrockissa vuosina 1992 ja 1993. Se hajosi vuonna 1996. Vaikka monet kriitikot pitivät Koirasoturien tuotantoa erittäin laadukkaana (yhtye voitti muun muassa kerran television "Levyraadin"), yhtye jäi siitä huolimatta suurelle yleisölle melko tuntemattomaksi. Yhtyeen entiset jäsenet kitaristi Raine Potinkaraa lukuun ottamatta perustivat myöhemmin yhtyeen Sudentunti. Tätä ennen osa heistä yritti päästä pinnalle 1990-luvun lopussa yhtyeellä nimeltä Sixsakki.
Portsmouth FC
Portsmouth Football Club on vuonna 1898 perustettu jalkapalloseura Portsmouthin kaupungista Englannista. Lempinimellä "Pompey" tunnettu joukkue pelaa kaudella 2018–2019 Englannin ykkösliigassa.
Portsmouth nousi Valioliigaan kaudeksi 2003–2004 voittamalla 1. divisioonan mestaruuden. Se putosi mestaruussarjaan keväällä 2010, ykkösliigaan keväällä 2012 ja edelleen kakkosliigaan keväällä 2013.
Portsmouth pelaa kotiottelunsa vuonna 1898 valmistuneella Fratton Parkilla.
Dana Scully
Dana Katherine Scully on fiktiivinen Gillian Andersonin näyttelemä hahmo tv-sarjassa "Salaiset kansiot". Scully on FBI:n agentti ja lääketieteen tohtori. Hän esiintyi sarjassa erikoisagentti Fox Mulderin kanssa ensimmäiset seitsemän tuotantokautta sekä tuotantokaudet 10 ja 11. Scully teki yhteistyötä John Doggettin kanssa kahdeksannen ja yhdeksännen tuotantokauden ajan. Työparinsa kanssa Scully on FBI:n päämajassa Washingtonissa ja he tutkivat aiemmin ratkaisemattomia tapauksia. Vuonna 2002 Scully jätti valtionviran, ja vuonna 2008 hän alkoi työskennellä kirurgina yksityisessä "Our Lady of Sorrows -"sairaalassa, josta hän palasi myöhemmin FBI:hin.
Dana Katherine Scully oli syntynyt 23. helmikuuta 1964 Annapolisissa, Marylandissä, ja hänen vanhempansa olivat William (Don S. Davis) ja Margaret Scully (Sheila Larken). Hänellä on vanhempi veli Bill Jr., vanhempi sisar, Melissa, ja nuorempi veli Charles, joka on esiintynyt sarjassa vain takaumina. Scullyn isä oli laivaston kapteeni, joka kuoli sydänkohtaukseen tammikuun alussa 1994. Dana Scully kasvoi Annapoliksessa ja muutti myöhemmin Kalifornian San Diegoon. Scullyn suosikkikirja lapsuudessa oli "Moby Dick".
Aleksandr Almetov
Aleksandr Almetov (18. tammikuuta 1940 Kiova - 21. syyskuuta 1992 Moskova) oli neuvostoliittolainen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Almetov oli Neuvostoliiton maajoukkueen parhaita pelaajia 1960-luvulla. Hän voitti yhden olympiakullan ja neljä maailmanmestaruutta, ja hänet valittiin MM-kilpailujen tähdistöjoukkueeseen vuosina 1965 ja 1967. Almetov pelasi Neuvostoliiton maajoukkueessa 107 maaottelua ja teki 75 maalia vuosina 1959-1967. Hänen laitahyökkääjinään pelasivat useimmiten Veniamin Aleksandrov ja Konstantin Loktev.
Almetov edusti seuratasolla TsSKA Moskovaa. Hän pelasi 220 liigaottelua tehden 212 maalia Neuvostoliiton mestaruussarjassa.
Jean Anouilh
Jean Anouilh (23. kesäkuuta 1910 – 3. lokakuuta 1987) oli ranskalainen näytelmäkirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja.
Anouilh’lla oli baskijuuret ja hän syntyi Bordeaux’ssa. Hän teki pitkän uran ja kirjoitti monia näytelmiä hyvin erilaisissa tyylilajeissa. Jotkut ovat klassisia farsseja, joissa on synkkiä käänteitä, toiset ovat kreikkalaisten myyttien sovituksia toiseen aikaan tai tilanteeseen ja jotkut tutkielmia elämästä ja rakkaudesta.
Anouilh kirjoitti muun muassa näytelmän "Becket eli Jumalan kunnia" (1960), josta tehtiin samanniminen elokuvasovitus ("Becket" 1964, ohj. Peter Glenville). Näytelmä perustuu löyhästi historiaan, ja sen hahmoina ovat Henrik II ja Thomas Becket.
Anoa
Anoa eli kääpiöpuhveli ("Bubalus depressicornis") on erittäin uhanalainen nautaeläinlaji, jota tavataan vain Sulawesin ja Butonin saarilla Indonesiassa.
Anoa muistuttaa ulkonäöltään vesipuhvelia, mutta on sitä paljon pienempi. Anoan ruumiinpituus on noin 180 cm ja korkeus keskimäärin 86 cm. Sarvet ovat noin 30 cm:n mittaiset ja muodoltaan litteät ja poimuiset. Täysikasvuiset anoat ovat väriltään mustia ja niiden jaloissa on valkoisia kuvioita. Nuoret yksilöt ovat väritykseltään ruskeita.
Anoan elintavat ja muu biologia tunnetaan huonosti. Se kuitenkin tiedetään, että eläimen tyypillistä elinympäristöä ovat soiset alankometsät. Lajin kanta on pienentynyt rajusti metsästyksen ja metsäalueiden pirstaloitumisen takia.
Anoa ja vuorianoa ("Bubalus quarlesi") ovat läheistä sukua toisilleen, ja vuorianoa on toisinaan luokiteltu anoan alalajiksi nimellä "Bubalus depressicornis quarlesi".
Viktor Jakušev
Viktor Jakušev (s. 16. maaliskuuta 1937 Moskova, Neuvostoliitto – k. 7. heinäkuuta 2001) oli venäläinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelasi 134 maaottelua tehden 50 maalia Neuvostoliiton maajoukkueessa v. 1959–1968. Neuvostoliiton mestaruussarjassa hän pelasi 400 liigaottelua ja teki 162 maalia. Jakušev pelasi jääkiekkoseurassa Lokomotiv Moskova.
Aimarat
Aimarat eli aymarat on Andeilla elävä kansa. Boliviassa he muodostavat pääosan maan 3,6 miljoonasta alkuperäiskansojen edustajasta. Lisäksi heitä elää Perussa, Pohjois-Chilessä ja Pohjois-Argentiinassa. 
Bolivian aimaroista osa puhuu aimaraa, osa ketšuaa ja osa espanjaa.
Aimarat ovat asuneet Andien alueella jo vuosisatoja ennen kuin inkat ja espanjalaiset tulivat hallitsemaan seutuja.
Useimmat aimarat asuvat Titicaca-järven lähistöllä, varsinkin sen eteläpuolella. Aimara-alueen suurin väestökeskus on El Alto. Aimaroiden alueella maaperä on köyhää ja ilmasto ankara. He laiduntavat laamoja ja alpakoita ja viljelevät perunaa, kvinoaa, maissia ja papuja sekä paikallisia viljelykasveja.
Ennen inkojen valtakuntaa aimaroilla oli useita erillisiä valtioita, joista tärkeimmät olivat Colla ja Lupaca. Noin vuonna 1430 inkat valloittivat alueen. Lopulta suuri osa inkojen alamaisista oli aimaroita, jotka kapinoivat säännöllisesti.
Inkojen jälkeen aimarat joutuivat espanjalaisten vallan alle.
Bolivian presidentti Evo Morales varttui aimarankielisessä kodissa.
Pyhä Anna
Pyhä Anna oli Uuden testamentin apokryfisiin kirjoihin kuuluvan Jaakobin evankeliumin mukaan Neitsyt Marian äiti. Tarinan mukaan Anna ja miehensä Joakim yrittivät vuosia saada lasta, kunnes enkeli tuli kertomaan, että he saavat tyttären, jolla on Jumalan erikoistehtävä. He veivät tyttären, Marian, kolmivuotiaana temppeliin opetettavaksi.
Keskiajan taiteessa ”Pyhä Anna kolmantena” ("Pyhä Anna itse kolmantena") oli suosittu aihe. Se on kolmen sukupolven kuva, jossa on Anna, Maria ja Jeesus-lapsi. "Anna kolmantena" on myös Leonardo da Vincin kuuluisa maalaus.