Invincible (Michael Jacksonin albumi)
Invincible on kymmenes ja viimeinen kokopitkä studioalbumi, jonka Michael Jackson julkaisi elinaikanaan. Albumin julkaisi Epic Records 30. lokakuuta 2001. Invincible oli ensimmäinen uutta materiaalia sisältävä julkaisu sitten vuonna 1997 ilmestyneen -albumin ja ensimmäinen studioalbumi sitten vuonna 1995 ilmestyneen -albumin. Muun muassa Jackson, Rodney Jerkins, R. Kelly ja Teddy Riley jakavat tuottamis- ja kirjoituskrediitit albumilla. Samankaltaisuudessa Jacksonin aikaisempaan materiaaliin, Invinciblen teemat ovat pääasiassa Jacksonin henkilökohtaiset kokoemukset, romantiikka ja paranoia. Invincible sai hyvän vastaanoton kriitikoilta.
Albumilta julkaistiin neljä singleä: "You Rock My World", "Cry", "Butterflies" ja "Speechless". Kaksi viimeksi mainittua julkaistiin Yhdysvaltojen ulkopuolella ja ne jäivät ilman musiikkivideota. Albumin ensimmäinen ja viimeinen single pyörivät top 10:ssä Billboard Hot 100 -listalla ja maailmanlaajuisesti sijalla yksi ja top 10:ssä; "Cry" ei saavuttanut yhtä suurta menestystä kuin muut singlet. Jacksonin ja hänen levy-yhtiönsä ristiriitojen takia, Sony Music lopetti albumin promoamisen. Albumi sai yhden grammy-ehdokkuuden "parhaasta pop-laulusuorituksesta". Billboard-lehden lukijat äänestivät Invinciblen vuosikymmenen parhaaksi albumiksi vuonna 2010.
Albumi oli kaupallisesti menestys; se debytoi 11 maassa listaykkösenä, muun muassa Yhdysvalloissa, Isossa-Britanniassa, Australiassa, Ranskassa ja Sveitsissä. Invincible oli top 10:ssä kuudessa muussa eri maassa. Huonoiten se menestyi Meksikossa, jossa se saavutti ainoastaan sijan 29. Invincible palasi listoille vuonna 2004 ja uudestaan vuonna 2009 Jacksonin kuoleman johdosta. Vaikka albumia on myyty tähän mennessä yli 13 miljoonaa kappaletta, sen on katsottu olleen kaupallinen epäonnistuminen Jacksonille verrattuna hänen aikaisempien levyjensä myyntiin.
Invinciblestä julkaistiin viisi eriväristä versiota - hopea, sininen, punainen, vihreä ja oranssi. Ainoastaan hopeanväristä versiota valmistetaan nykyisin lisää, muiden valmistus on lopetettu.
Jacksonin ollessa The Jackson 5 -yhtyeen jäsen, hän kirjoitti ahkerasti materiaalia yhtyeelle ja alkoi työskentelemään projekteissa sooloartistina, mikä lopulta johti itsenäisiin studioalbumeihin, merkittävimpinä Off the Wall (1979) ja Thriller (1982). Kaupallisesti menestynyt Thriller, joka on tällä hetkellä maailman myydyin albumi 110 miljoonaan kappaleen myynnillään, usein varjosti Jacksonin muita projekteja. Ennen Invinciblen julkaisua Jackson ei julkaissut uutta materiaalia sitten vuonna 1997 ilmestyneen -albumin eikä uutta studioalbumia sitten vuonna 1995 ilmestyneen -albumin. Invinciblen on katsottu olleen käytännössä Jacksonin uran "comeback".
Jackson aloitti levyttämään uutta materiaalia albumille lokakuussa 1997 ja lopetti, kun kappale "You Are My Life" saatiin nauhoitettua elokuussa 2001, kahdeksan viikkoa ennen albumin julkaisua. Jackson oli osoittanut myös kiinnostusta räppäriin ja halusi sellaisen ainakin yhteen kappaleeseen. Jackson oli kuitenkin huomauttanut, ettei halua tunnettua rap-artistia. Jacksonin tiedottaja ehdotti New Jerseystä kotoisin olevaa räppäriä nimeltä "Fats". Kun Jackson kuuli valmiin tuotoksen kappaleesta, he päättivät yhdessä levyttää toisen kappaleen albumille. Rodney Jerkins totesi, että Jackson haki erilaista musiikin tyylisuuntaa kuin hänen aikaisemmissa tuotoksissaan.
Jackson on listattu krediiteissä kirjoittaneen ja tuottaneen suurimman osan Invinciblen kappaleista. Jacksonin lisäksi krediiteissä mainitaan kappaleiden tuottajina Jerkins, Teddy Riley, Andraeo "Fanatic" Heard, Kenneth "Babyface" Edmonds, R. Kelly ja Dr. Freeze ja kappaleiden sanoittajina Kelly, Fred Jerkins III, LaShawn Daniels, Nora Payne ja Robert Smith. Albumi on kolmas, jonka Jackson ja Riley tekivät yhteistyönä, kaksi muuta ovat Dangerous (1991) ja HIStory (1995). Invincible on Jacksonin kymmenes ja viimeinen studioalbumi, jonka hän julkaisi elinaikanaan. Invinciblen teko on raportoitu maksaneen 30 miljoonaa dollaria.
Invincible on omistettu 15-vuotiaalle afronorjalaiselle pojalle Benjamin "Benny" Hermansenille, jonka ryhmä uusnatseja puukotti kuoliaaksi Oslossa, Norjassa tammikuussa 2001. Syy tähän kunnianosoitukseen oli osittan se, että toinen Oslon nuori Omer Bhatti, joka oli Jacksonin ystävä, oli myös Hermansenin ystävä. Albumin omistuskirjoituksessa lukee, "Michael Jackson antaa 'eritys kiitokset': Tämä albumi on omistettu Benjamin 'Benny' Hermansenille. Jatkakaamme muistaa olla tuomitsemasta ihmistä hänen ihonvärin takia, vaan hänen sisäisen luonteensa. Benjamin... me rakastamme sinua... lepää rauhassa." Albumi on myös omistettu Jacksonin isoäidille Nicholette Sottilelle ja Jacksonin vanhemmille Joseph ja Katherine Jacksonille.
Invincible koostuu R&B, hip hop, dancepop, adult contemporary music ja urban -tyylisistä kappaleista. Neljätoista kuudestatoista kappaleesta on Jacksonin kirjoittamia. Albumin koko pituus on 77 minuuttia ja kahdeksan sekuntia. Kuudentoista kappaleen sanoitukset kuvaavat Jacksonin henkilökohtaisia kokemuksia, jotka koostuvat lähinnä romantiikasta, vainoharhaisuudesta, loukkaavasta yksityisyydestä ja uhkaavista tilanteista. On todettu, että albumi vaihtelee aggressiivisten kappaleiden ja balladien välillä. Invinciblen avaus kappaleena toimii "Unbreakable", jonka viimeisessä rivissä ensimmäisessä säkeistössä lauletaan: "With all that I've been through/I'm still around". Vuonna 2002 VIBE -lehden haastattelussa Jackson kertoi inspiraatiosta kirjoittaa kappale "Speechless".
"Privacy"-kappaleessa heijastuvat Jacksonin omat henkilökohtaiset kokemukset, median hyökkäykset ja sensaatiolehtien epätarkkuudet. "The Lost Children" on kappale vaarassa olevista lapsista. Kappaleessa "Whatever Happens" Jackson laulaa kolmannessa persoonassa. Kappaleen sanoituksessa, jota on kuvailtu "rosoiseksi intensiteetiksi", selostetaan kahdesta ihmisestä, jota ovat osallistuneet nimeämättömään uhkaavaan tilanteeseen. Invinciblellä on neljä balladia, "You Are My Life", "Butterflies", "Don't Walk Away" ja "Cry". "Cry", vastaa Jacksonin "Man in the Mirror" -kappaletta, on kappale maailmanparannuksesta yhdessä. "Butterflies" ja "Break of Dawn" -kappaleiden sanoitusten on katsottu olevan "häikäiseviä", jotka saavat kuuntelian "huokumaan". "Threatened" -kappaleessa nähtiin olevan tarinan kerroin ja sen on katsottu olevan eräänlainen "Thriller redux". Kappaleessa "You Are My Life" lauletaan rakkaudesta. Kappaleessa Jackson laulaa: "You are the sun, you make me shine, or more like the stars that twinkle at night."
Albumista syntyi suuria riitoja Jacksonin ja hänen levy-yhtiönsä Sony Music Entertainmentin välille. Jackson oli nimittäin odottanut, että hän saisi oikeudet vanhoihin albumeihinsa takaisin 2000-luvun alussa, jolloin hän saisi niiden myynnistä kaikki voitot itselleen. Sopimuksesta kävi kuitenkin ilmi, että Jackson saisi oikeudet vasta vuosien päästä. Hänelle selvisi pian, että häntä edustanut asianajaja edusti myös Sonya, mikä synnytti eturistiriitoja. Jackson oli myös huolissaan siitä, että Sony oli vuosien ajan painostanut häntä myymään osuutensa Sony/ATV Music Publishing -yhtiöstä.Taraborrelli, s. 614–617 Jackson käytti näitä konflikteja hyväkseen sanoutuakseen irti sopimuksesta Sonyn kanssa. Juuri ennen "Invinciblen" julkaisua Jackson ilmoittikin Sony Music Entertainmentin johtajalle Tommy Mottolalle, että aikoi jättää yhtiön. Tämän seurauksena Sony keskeytti kaikki albumia koskevat toimenpiteet.
Heinäkuussa 2002 Jackson protestoi yhdessä faniensa kanssa Sonya vastaan, kun hän ajeli yhtiön Lontoon konttorin edustalla ajelemalla kaksikerroksisella bussilla ja heilutti kylttiä, jossa luki: "Sony kills music!" Jackson nimitti Mottolaa ”paholaiseksi” ja ”rasistiksi” ja väitti, että tämä ei tukenut afroamerikkalaisia artisteja vaan käytti heitä hyväkseen. Jackson syytti myös Mottolaa siitä, että hän oli kutsunut kollegaansa Irv Gottia ”lihavaksi nekruksi”. Sony kieltäytyi uusimasta Jacksonin sopimusta ja väitti, että 25 miljoonan dollarin mainoskampanja epäonnistui, koska Jackson kieltäytyi Yhdysvaltojen-kiertueesta. Samassa kuussa Jackson puhui yhdessä muiden muusikoiden ja tuottajien kanssa New Yorkin Harlemissa musiikkiteollisuuden korruptiosta ja salaliitosta ja sanoi:
Jackson käytti esimerkkinä lauluntekijä Otis Blackwellia, joka kuoli rahattomana, vaikka sävelsi sellaisia klassikoita kuin ”All Shook Up”, ”Great Balls Of Fire” ja ”Don't Be Cruel”.
On raportoitu, että Invinciblen promoamiseen tarkoitettu budjetti oli 25 miljoonaa dollaria. Auttaakseen albumin promoamista, Jackson järjesti kaksi erikoiskonserttia Madison Square Gardenissa syyskuussa 2001 hänen 30-vuotisen soolouran kunniaksi. Jackson esitti uransa hittejä ja uutuutena Invincibleltä "You Rock My World" -kappaleen sekä esiintyi ensimmäisen kerran yhdessä The Jacksons -yhtyeen kanssa sitten vuonna 1984 päättyneen Victory Tour -kiertueen. Konserteissa esiintyi Jacksonin lisäksi myös Britney Spears, Mýa, Usher, Whitney Houston, Tamia, 'N Sync ja Slash sekä monia muita artisteja. Konsertit näytettiin CBS -kanavalla marraskuussa 2001 kaksituntisena tv-spesiaalina.
Invincibleltä julkaistiin neljä singleä "You Rock My World", "Cry", "Butterflies" ja "Speechless". "Cry" ja "Speechless" julkaistiin Yhdysvaltojen ulkopuolella. "Butterflies" ja "Speechless" jäivät ilman musiikkivideota. "You Rock My World" ilmestyi lokakuussa 2001 albumin ensimmäisenä singlenä. "You Rock My World" nousi top kymmeneen Billboard Hot 100 -singlelistalla. Kappale oli paljon menestyneempi kansainvälisesti; kappale nousi listoilla top viiteen ja top kymmeneen kahdessatoista eri alueella. "You Rock My World" oli korkeimmillaan listaykkönen Ranskassa, listakakkonen Norjassa, Suomessa, Tanskassa, Belgiassa, listakolmonen Italiassa, listanelonen Australiassa ja listavitonen Ruotsissa ja Sveitsissä.
Albumin toinen single "Butterflies" julkaistiin marraskuun alussa 2001. "Butterflies" nousi Billboard Hot 100 -listalla sijalle 14 ja Billboardin Hot R&B/Hip-Hop Songs -listalla sijalle kaksi, jossa se vietti viisi viikkoa. Kansainvälisesti "Cry" nousi listoilla top neljäänkymmeneen; kappale menestyi parhaiten Tanskassa, Ranskassa ja Belgiassa sijoilla 16, 30 ja 31. "Speechless" on Invinciblen harvinaisin single, sillä se julkaistiin ainoastaan Aasiassa eikä se noussut yhdelläkään singlelistalla. "Heaven Can Wait" -kappaletta soitettiin radiossa, mutta sitä ei virallisesti julkaistu. Kappale kuitenkin nousi R&B/Hip-Hop Charts -listalla sijalle 72.
Ainoastaan kappaleista "You Rock My World" ja "Cry" kuvattiin musiikkivideot, viimeksi mainitussa Jackson ei itse esiinny. "You Rock My World" jäikin Jacksonin viimeiseksi musiikkivideoksi, sillä seuraavat musiikkivideot olivat lähinnä montaaseja Jacksonin aikaisemmista musiikkivideoista. "You Rock My Worldin" kuvasi Paul Hunter ja se julkaistiin vuonna 2001. Video, joka on yli 13 minuuttia pitkä, on samalla myös lyhytelokuva. Video koostuu Jacksonin ja Chris Tuckerin esittämistä henkilöistä, jotka yrittävät saada naisen kiintymyksen seuraamalla tätä ympäri lähiympäristöä. Videossa esiintyvät Jacksonin ja Tuckerin lisäksi myös Marlon Brando ja Michael Madsen. Videota on verrattu Jacksonin musiikkivideoihin "Smooth Criminal" (1987) ja "The Way You Make Me Feel" (1987). Catherine Halaby, Yale Daily Newsin kirjoittaja, joka antoi kappaleelle myönteisen arvion, kuvasi, että video oli "suora jälkeläinen" "Smooth Criminal" -videosta sisältäen sävyjä "The Way You Make Me Feel" -videosta. Video voitti "NAACP Image Award" -palkinnon erinomaisena musiikkivideona vuonna 2002.
Musiikkivideo "Cry" kuvattiin San Franciscon lahden ympäristössä. Videossa useat ihmiset ovat käsi kädessä eri paikoissa. Tämä saattaa symboloida kappaleen sanoituksia: "If we all cry, at the same time tonight." Videon kuvasi Nick Brandt, joka myös kuvasi musiikkivideot "Childhood" ja "Earth Song" Jacksonille. Jackson ei itse esiinny videossa lainkaan, koska hän ei halunnut julkaista kappaletta singlenä. Tämän huhuttiin johtuvan siitä, että Jackson oli tyytymätön Sonyn myöntämiin promootiohin ja musiikkivideoihin tarkoitettuun budjettiin. Myös huhuttiin, että Jackson olisi halunnut työstää musiikkivideon uudelleen Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Yhdysvaltoihin, mutta tämä peruttiin Jacksonin levy-yhtiön Sonyn peruttua kaikkia promootiot ja musiikkivideot.
Invincible sai hyvän vastaanoton nykyajan kriitikoilta. Toistuva elementti kriitikoiden kesken oli se, että jotkut pitivät Invincibleä Jacksonin yhtenä vähiten vaikuttavana äänitteenä, lähinnä sen pituuden takia. Stephen Thomas Erlewine, Allmusicin kirjoittaja, antoi albumille kolme tähteä viidestä, kommentoiden, että Invincible oli "kipinä" ja kuulosti paremmalta kuin mikään muu Jacksonin tekemä sitten vuonna 1991 ilmestyneen Dangerousin. Erlewine totesi, että albumilla oli hyvää materiaalia, mutta se ei riittänyt tekemään Invinciblestä Jacksonin tarvitsemaa "comebackkia" - hänellä oikeastaan olisi pitänyt olla albumi, joka kuulosti vapaalta eikä rajoittuneelta kuten tämä työ - mutta se tarjoaa muistutuksen siitä, hän voi luoda todella hyvää popmusiikkia. James Hunter, Rolling Stonen kirjoittaja, antoi Invinciblelle kolme tähteä viidestä, yleisesti ylistäen albumin kappaleita, mutta totesi albumin myöhempien balladien tekevän siitä liian pitkän. Hunter myös totesi, että Jackson ja Riley tekivät Invinciblestä "jotakin todella komeaa ja älykästä", jolloin kuuntelijat "keskittyivät kappaleiden tärkeisiin rytmeihin", kuten Santanan intohimoisiin huudahduuksiin ja Lubbockin upeasti sovittamiin sinfonian ulottuvuuksiin. Arvostelija Robert Christgau antoi albumille arvosanaksi "A-", kommentoiden Jacksonin taitojen musiikkona usein unohtuneen, mutta totesi, että albumi vaikutti liian pitkältä verrattuna muihin Jacksonin albumeihin. David Browne, Entertainment Weeklyn kirjoittaja, antoi albumille arvosanaksi "C-" ja kommentoi, että Invincible on Jacksonin ensimmäinen albumi sitten Off the Wallin, joka ei tarjonnut käytännössä mitään uusia käänteitä, mutta huomautti, että hänen mielestä albumi tuntui "antologialta Jacksonin pienemmistä hiteistä". Invincible sai yhden grammy-ehdokkuuden vuonna 2002. Albumin kappale "You Rock My World" oli ehdolla "parhaana pop laulusuorituksena", mutta hävisi James Taylorin "Don't Let Me Be Lonely Tonigh" -kappaleelle. Koska albumi julkaistiin lokakuussa 2001, se ei ollut oikeutettu muihin grammy-palkinnon ehdokkuuksiin.
Pian Invinciblen julkaisun jälkeen Billboard-lehti toteutti mielipidekyselyn. "Ylivoimaisella enemmistöllä", 79% 5195 vastanneesta ei yllättynyt, että albumi nousi listaykköseksi Billboard 200 -listalla. Billboard myös raportoi, että 44% hyväksyi väittämän, julistaen, että Jackson oli yhä "popin kuningas". Toinen 35% eivät olleet yllättyneitä albumin listasijoituksesta, mutta epäilivät olisiko Invincible vielä toisella viikolla listaykkösenä. Vain 12% vastanneista yllättyi albumin listasijoituksesta, koska viime studioalbumista oli aikaa kuusi vuotta ja toinen 9% olivat hämmästyneitä albumin menestyksestä albumia edeltäneen negatiivisuuden vuoksi. Joulukuussa 2009 Billboard-lehden lukijat äänestivät Invinciblen vuosikymmenen parhaaksi albumiksi.
Invincible oli Jacksonin ensimmäinen studioalbumi sitten vuonna 1995 ilmestyneen HIStory: Past, Present and Future, Book I -albumin. Invincibleä myytiin ensimmäisellä viikolla julkaisusta 363 000 kappaletta ja se debytoi listaykkösenä Billboard 200 listalla. Invincible oli Jacksonille sooloartistina viides albumi, joka nousi listaykköseksi Billboard 200 -listalla ja neljäs, joka debytoi listaykkösenä ensimmäisellä viikolla. Vaikka ensimmäisen viikon myynnit olivat hyvät, Invincible ei pärjännyt aikaisemmalle HIStory -albumille, jota myytiin samassa ajassa 391 000 kappaletta. Invincible vietti myös neljä viikkoa listaykkösenä Billboardin R&B/Hip-Hop -listalla. Kahdeksan viikon jälkeen julkaisusta, joulukuussa 2001, Recording Industry Association of America (RIIA) myönsi Invinciblelle kultalevyn 500 000 kappaleen myynnistä. Samassa kuussa albumille myönnettiin platinalevy miljoonan kappaleen myynnistä. 25. tammikuuta 2002 albumille myönnettiin 2-kertainen platinalevy kahden miljoonan kappaleen myynnistä.
Kansainvälisesti Invincible oli menestys. Albumi oli listaykkösenä kahdessatoista eri maassa, muun muassa Isossa-Britanniassa, Australiassa, Belgiassa, Hollannissa, Saksassa, Norjassa, Ruotsissa ja Sveitsissä. Lisäksi albumi sijoittui top kymmeneen useissa eri maissa, muun muassa Itävallassa, Kanadassa, Suomessa, Italiassa, Uudessa-Seelannissa ja Norjassa. Meksikossa albumi menestyi kaikista heikoiten; korkeimmillaan albumi oli sijalla 29. Albumin on raportoitu myyneen maailmanlaajuisesti 13 miljoonaa kappaletta. Kuitenkin Invinciblen myynti oli huomattavasti alhaisempaa kuin Jacksonin aikaisempien tuotosten, mikä johtui osittain pienentyneestä pop-teollisuudesta, puuttuvasta promotoinnista, maailmankiertueen puutteesta sekä Jacksonin ja Sonyn välisestä riidasta. Vuoden 2003 lopulla The Sydney Morning Herald -sanomalehdessä Bernard Zuel kommentoi Invinciblen myyntiä.