hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Meriasteri
Meriasteri ("Aster tripolium", myös "Tripolium vulgare") on sinipunakukkainen merenrannoilla ja aroalueilla kasvava asterikasvi. Suomessa se on tavanomainen rannikoiden laji.
Kaksivuotinen tai lyhytikäisesti monivuotinen meriasteri kasvaa 10–60 cm korkeaksi. Juurakko on vahvarakenteinen. Turpea varsi on kalju tai miltei kalju ja usein väriltään punertava. Kierteisesti olevat lehdet ovat pystyjä ja möyheitä. Alimmat lehdet ovat ruodillisia, ylimmät ruodittomia ja sepiviä. Lehden lapa on tasasoukka tai suikea ja ehyt- tai nirhalaitainen. Huiskilomaisesti olevat mykerökukinnot ovat 2–3 cm leveitä ja vaalean sinipunaisia, sinisiä tai harvoin valkoisia. Mykerön kehtosuomut ovat pyöreäkärkisiä. Kielimäisiä laitakukkia on 10–30 kappaletta, kielet ovat 10–15 mm pitkiä. Kehräkukat ovat keltaisia torvikukkia. Meriasteri kukkii Suomassa kesäkuusta syyskuulle. Siemen kehittyy litteään, karvaiseen pähkylään, jonka pappus on hapsihaiveninen.
Meriasteria tavataan Euroopassa rannikoilla Atlantilla Portugalista Keski-Norjaan, Itämerellä, Vienanmerellä sekä Välimerellä Ranskasta Albaniaan. Paikoitellan lajia tavataan Keski- ja Etelä-Euroopassa myös sisämaassa. Laajemmin meriasteri kasvaa sisämaan kasvina arovyöhykkeellä Unkarista itään aina Keski-Aasiaan saakka. Paikoitellen lajia esiintyy myös idempänä aina Kiinassa ja Japanissa saakka. Suomessa meriasteria esiintyy koko Suomen rannikon pituudelta, joskin Perämeren rannikolla ja monin paikoin Saaristomereltä laji on lähes kadonnut.
Suomessa meriasteri on merenrantojen kasvi, jonka kasvupaikat usein peittyvät meriveden alle. Se kasvaa tavallisesti lähellä vesirajaa etenkin kivikoissa, kallionraoissa ja savi- ja hiesupohjaisilla niityillä. Keski- ja Itä-Euroopassa sekä Aasiassa laji kasvaa myös sisämaassa muun muassa aroilla.
Venäjän jalkapallon 2. divisioona
2. divisioona on Venäjän jalkapallon kolmanneksi korkein sarjataso. Sarja on jaettu viiteen alueelliseen lohkoon. Lohkojen voittajat nousevat automaattisesti 1. divisioonaan ja viimeiseksi jääneet putoavat amatööriliigaan.
Lainapeitteet
Lainapeitteet on Sleepy Sleepersin kokoelma-albumi vuodelta 2000.
Kokoelma koostuu yhtyeen aiemmin levyttämistä cover-kappaleista.
Raid (kuvitteellinen henkilö)
Raid on kirjailija Harri Nykäsen luoma kuvitteellinen rikollishahmo, joka seikkailee Nykäsen romaanisarjassa. Nykäsen kirjoittamien romaanien ohella Raid esiintyy myös Nykäsen yhdessä Jarkko Sipilän kanssa kirjoittamassa romaanissa Paha, paha tyttö (2010). Hahmoon ja sen maailmaan peruvissa tv-sarjassa ja elokuvassa Raid-hahmoa esitti Kai Lehtinen.
Raid on lempinimi, joka liittyy Raid-hyönteismyrkyn mainoslauseeseen ”tappaa talossa ja puutarhassa”. Raidin nimi on Joel Teräsvuori, tämä selviää kirjasarjan kolmannessa osassa. Tosin "Raid"-elokuvassa rajavartioston papereiden mukaan hänen oikea nimensä olisi Matti Einari Virtanen, mutta luultavasti kyseessä on vain peitenimi.
Raid on syntynyt pienessä kylässä Keski-Suomessa perheeseen, johon isän ja äidin lisäksi kuului pikkusisko. Ruotsissa varttunut Raid työskenteli Volvon tehtaalla ennen kuin muutti Tukholmaan ja aloitti työnteon Maraboun suklaatehtaalla. Täällä hän myös tutustui Hammariin, Sundmaniin, Takamäkeen ja Uki Kukkamaahan. Raid kuului Marabou-jengiin ja liittyi myöhemmin moottoripyöräjengiin. Raid joutui kuitenkin jättämään moottoripyöräpiirit jouduttuaan vankilaan epäonnistuneen pankkiryöstön jälkeen, jossa Hammar ampui häntä jalkaterään. Tämän takia Raidin oikeassa jalassa on vain yksi varvas.
Raidilla on poikkeuksellinen ystävyyssuhde komisario Eero Janssoniin. Miehiä yhdistää kiinnostus vanhoihin Mercedes-autoihin.
Voi veljet, missä lienet?
Voi veljet, missä lienet? ("O Brother, Where Art Thou?") on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut Coenin veljesten kirjoittama ja ohjaama komediaelokuva, joka sijoittuu Mississippin maaseudulle 1930-luvun lama-aikana.
Elokuvan pääosia esittävät George Clooney (Ulysses), John Turturro (Pete) ja Tim Blake Nelson (Delmar). Muita näyttelijöitä ovat muun muassa John Goodman, Holly Hunter ja Charles Durning. Elokuva perustuu Homeroksen "Odysseiaan", johon siinä on lukuisia viittauksia. Elokuvan amerikkalaista kansanmusiikkia – erityisesti bluegrassiä ja negrospirituaaleja – sisältävä soundtrack voitti vuoden albumin Grammy-palkinnon.
"Voi veljet, missä lienet?" esitettiin ensimmäisen kerran Cannesin elokuvajuhlilla 13. toukokuuta 2000. Suomessa elokuva esitettiin ensimmäisen kerran Rakkautta ja anarkiaa -elokuvafestivaaleilla Helsingissä 24. syyskuuta, ja teatterilevitykseen se tuli 6. lokakuuta samana vuonna.
Elokuvan sankari on keikarimainen ja sujuvasanainen huijari Ulysses Everett McGill (George Clooney), joka pakenee työvankien kahleketjusta mukanaan kaksi häneen kahlittua vankia, Pete (John Turturro) ja Delmar (Tim Blake Nelson). Everett – kuten häneen elokuvassa viitataan – lupaa jakaa aikaisemmin hautaamansa aarteen sen vastineeksi, että Pete ja Delmar lähtevät hänen mukaansa. Paon aikana miehet muun muassa tapaavat George ”Baby Face” Nelsonin, muusikko Tommy Johnsonin ja Ku Klux Klanin lynkkausjoukon, ja levyttävät menestyskappaleen ”Man of Constant Sorrow” nimellä Soggy Bottom Boys.
Miesten lähestyessä aarretta Everett paljastaa, ettei sitä ole olemassa, ja että hän huijasi Peten ja Delmarin mukaan päästäkseen takaisin perheensä luo ennen kuin hänen vaimonsa menee naimisiin toisen miehen kanssa. Huijauksestaan huolimatta Everett saa Peten ja Delmarin takaisin puolelleen ja löytää vaimonsa ja seitsemän tytärtään ajoissa. Miehet päätyvät sattumalta esittämään menestyskappaleensa radioidussa tilaisuudessa tietämättä mitään sen menestyksestä. Kuvernööri armahtaa miehet yleisön mieliksi tukeakseen tiukkaa vaalikamppailua ja Everett saa vaimonsa takaisin.
"Voi veljet, missä lienet?" oli ehdolla muun muassa parhaan kuvauksen ja parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscarin, parhaan kuvauksen, parhaan puvustuksen, parhaan lavastuksen ja parhaan käsikirjoituksen Bafta-palkinnon sekä parhaan komedian tai musikaalin ja parhaan miesnäyttelijän (George Clooney) Golden Globen saajaksi. Näistä se sai ainoastaan parhaan miesnäyttelijän Golden Globen.
Elokuvan soundtrack-albumi voitti viisi Grammy-palkintoa. Albumi itsessään palkittiin vuoden albumin ja parhaan visuaaliseen mediaan tehdyn kompilaatio-soundtrackin palkinnoilla. Dan Tyminski, Harley Allen ja Pat Enright esittävät soundtrackilla cover-version kappaleesta ”I Am a Man of Constant Sorrow”, josta he voittivat parhaan lauletun country-yhteistyön Grammyn. Ralph Stanley coveroi albumilla kappaletta ”O Death”, ja hänet palkittiin parhaan mieslaulajan country-esityksen Grammylla. Lisäksi T-Bone Burnett palkittiin vuoden tuottajana.
Sojuz 22
Soyuz 22 oli Neuvostoliiton Sojuz-lento. Laukaisu tapahtui Baikonurin kosmodromilta 15. syyskuuta 1976 ja paluu noin 8 vuorokautta myöhemmin, 23. syyskuuta 1976. Lennon radiokutsu oli Ястреб (Jastreb).
Lennon tarkoitus oli tutkia Neuvostoliiton ja DDR:n alueita.
Willie Mitchell
Willie Mitchell on seuraavien henkilöiden nimi:
Matteo Paro
Matteo Paro (s. 17. maaliskuuta 1983 Asti, Italia) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa Genoa CFC:tä. Paron pelipaikka on keskikentän keskellä.
Paron ammattilaisura alkoi kaudella 2000/2001 Juventuksessa, mutta hän teki debyyttinsä vasta toukokuussa 2003 ottelussa Regginaa vastaan. Vuosina 2003–2006 Paro edusti AC Chievo Veronaa, Crotonea ja AC Sienaa kunnes palasi kaudeksi 2006/2007 Serie B:hen pudotettuun Juventukseen. Hän teki Juventuksen kautta aikain ensimmäisen maalin Serie B:ssä, kun hän osui Rimini Calcio FC:n ja Juventuksen välisessä 1-1-tasapelissä. Kesällä 2007 Paro siirtyi Genoaan.
Islannin jalkapallomaajoukkue
Islannin jalkapallomaajoukkue edustaa Islantia jalkapallon maajoukkuekilpailuissa. Kotiottelunsa se pelaa tavallisesti Laugardalsvöllur-stadionilla pääkaupungissa Reykjavíkissa.
Päävalmentaja Lars Lagerbäckin johdolla Islanti selvitti tiensä vuoden , jossa se sai vastaansa vuoden 1998 MM-kisojen pronssimitalistin Kroatian. Ensimmäinen osaottelu Islannissa päättyi maalittomaan tasapeliin, mutta Kroatia voitti kotonaan 2–0, ja näin Islanti karsiutui kisoista. 
Tätä ennen joukkue karsi kisapaikasta vuoden 2004 EM-kilpailuihin, jolloin se johti hetken lohkoaan ja kamppaili Saksan ja Skotlannin kanssa jatkopaikoista loppukierrokselle asti.
Islannin nykyisen joukkueen kenties suurin tähti on Evertonissa pelaava hyökkäävä keskikenttäpelaaja Gylfi Sigurðsson.
Islanti selviytyi arvokilpailuiden lopputurnaukseen ensimmäisen kerran Euroopan-mestaruuskilpailuihin 2016 kukistettuaan karsintalohkossaan muun muassa Alankomaat kahdesti sekä Turkin ja Tšekin kerran. Kisoissa Islanti pääsi F-alkulohkosta jatkoon toisena joukkueena Unkarin jälkeen pelattuaan Portugalin kanssa tasan 1–1, samoin Unkarin kanssa 1–1 ja voitettuaan Itävallan 2–1. Neljännesvälierissä Islanti voitti Englannin 2–1, mutta putosi jatkosta puolivälierissä hävittyään Ranskalle 2–5. Islanti pelaa ensimmäisen kerran MM-kilpailuissa kesällä 2018. Kisapaikka selvisi kun joukkue voitti karsintalohkonsa. Islanti on asukasluvultaan pienin valtio jalkapallon MM-kilpailujen historiassa.
Korppikotka
Korppikotka voi tarkoittaa jotakin seuraavista:
Terry Chimes
Terry Chimes (myös Tory Crimes) (s. 25. tammikuuta 1955 Lontoo) on englantilainen rumpali, joka tuli tunnetuksi punkyhtye The Clashin alkuperäisjäsenenä. The Clashin jäsenenä hän oli heinä - marraskuussa 1976, helmi - huhtikuussa 1977 ja toukokuusta 1982 toukokuuhun 1983. Hän on soittanut yhdessä Black Sabbathin kanssa marras ja joulukuussa 1987 ja toukokuussa 1988. Hän oli Hanoi Rocksin jäsen 29. joulukuuta 1984 – 17. kesäkuuta 1985 ja Cherry Bombzin jäsen 1985–1986.
Terry Chimes aloitti rumpujen soiton 15-vuotiaana vuonna 1970 Lontoossa. Vuonna 1975 hän soitti ajoittain esipunkyhtyeessä London SS, jossa olivat eri vaiheissa mukana myös Mick Jones, Tony James, Brian James, Topper Headon, Paul Simonon ja Matt Dangerfield. Yhtye ei koskaan päässyt alkua pidemmälle, mutta jäsenten myöhempien yhtyeiden ansiosta siitä tuli sittemmin kuuluisa.
Jones, Simonon ja Terry Chimes perustivat The Clashin vuonna 1976 kitaristi Keith Levenen ja laulaja-kitaristi Joe Strummerin kanssa. Levene ja Chimes erosivat pian yhtyeestä, mutta jälkimmäinen palasi levyttämään yhtyeen debyyttialbumin The Clash. Albumin jälkeen hän erosi jälleen yhtyeestä vuonna 1977. Samana vuonna hän soitti myös Johnny Thunders and the Heartbreakersin kanssa.
Vuonna 1979 Chimes soitti Cowboys Internationalissa, joka julkaisi albumin "The Original Sin". Yhtyeen hajoamisen jälkeen hän liittyi Billy Idolin Generation X:ään. Vuonna 1982 Chimes kutsuttiin mukaan The Clashin Yhdysvaltain-kiertueelle, jolla yhtye toimi The Whon lämmittelijänä. Kiertueen jälkeen hän jätti yhtyeen viimeisen kerran.
Lontoossa Chimes oli ystävystynyt Hanoi Rocksin kanssa, ja hänet pyydettiin Hanoi Rocksin rumpaliksi yhtyeen rumpalin Razzlen kuoltua auto-onnettomuudessa. Chimes harjoitteli 3-4 kertaa ja esiintyi 3.-4. tammikuuta 1985 Razzlen muistokonsertiksi muodostuneilla keikoilla Helsingin Kulttuuritalolla. Näiden keikkojen lisäksi hän oli mukana Hanoi Rocksin viimeisellä kiertueella Puolassa ja soittaa yhtyeen vuonna 1985 tekemillä levytyksillä. Tämän jälkeen Michael Monroe ilmoitti jättävänsä yhtyeen ja Chimes jatkoi Nasty Suiciden ja Andy McCoyn kanssa Cherry Bombzissa. Cherry Bombzin läpimurto epäonnistui alun huomiosta huolimatta, ja Chimes siirtyi soittamaan Black Sabbathin kanssa.
Vuodet 1992-1993 Chimes soitti vielä "Les Mckeown And The 70's Bay City Rollersissa" ja sen albumilla "Loveletter", minkä jälkeen hän päätti lopettaa muusikon uran. Vuodesta 1994 lähtien hän on toiminut kiropraktikkona. Vuonna 2003 hänen nimensä pääsi Rock and Roll Hall of Fameen yhdessä muiden The Clashin soittajien kanssa.
Cristina Scabbia
Cristina Adriana Chiara Scabbia (s. 6. kesäkuuta 1972 Milano, Italia) on italialainen alttoääninen laulaja. Hänet tunnetaan parhaiten goottimetalliyhtye Lacuna Coilin toisena laulajana, minkä lisäksi hän on yhtyeen kappaleiden pääasiallinen sanoittaja. Scabbia työskentelee myös rocklehti "Revolverin" kolumnistina.
Keväällä 2007 Scabbia toimi taustalaulajana Megadethin kappaleessa ”À Tout le Monde (Set Me Free)”, sekä Apocalyptican ”S.O.S (Anything But Love)” -kappaleessa vuonna 2008.
Scabbia seurustelee Slipknotin kitaristin James Rootin kanssa.
Sakaali (täsmennyssivu)
Sakaali tai shakaali tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Sans-serif
Sans-serif ( 'ilman pääteviivaa') eli groteski on pääteviivattomista eli päätteettömistä kirjasintyypeistä käytetty nimitys. Selkeytensä vuoksi sans-serif-kirjaimet soveltuvat parhaiten otsikoiksi, joskin niitä käytetään myös leipätekstissä, varsinkin verkkosivuilla. Sans-serif-kirjasintyypit sopivat hyvin myös luetteloihin ja taulukoihin. Tunnettuja sans-serif-kirjasintyyppejä ovat Arial, Century Gothic, Helvetica, Verdana ja Gill Sans.
Sans-serif-kirjasintyypit jaetaan usein kolmeen pääryhmään:
Vaikka käsitettä groteski käytetään usein sans-serifin synonyymina, viittaa se oikeastaan varhaisiin sans-serif-kirjasimiin, jotka tulivat suosituiksi 1800-luvulla, teollisen vallankumouksen kiihtyessä. Monet nykyisin käytetyt groteskit on kuitenkin suunniteltu vasta 1900-luvulla. Groteskista tuli 1920-luvulla tyypillinen funktionalistinen kirjasinlaji, joka antaa teknisen ja viileän vaikutelman. Tunnettuja kirjasintyyppejä ovat Akzidenz-Grotesk, Helvetica ja Univers.
Geometriset sans-serif-kirjasintyypit perustuvat säännöllisiin geometrisiin muotoihin, esimerkiksi O-kirjain on tavallisesti aivan pyöreä. Geometriset kirjasintyypit antavat modernin vaikutelman. Tunnettuja geometrisia sans-serif-kirjasintyyppejä ovat Futura, Gotham ja Industria.
Humanistiset sans-serif-kirjasintyypit ovat luonteeltaan eniten kalligrafisia, niiden viivojen paksuudessa on enemmän vaihtelua ja ne ovat luettavampia kuin muut sans-serif-kirjaimet. Tunnettuja humanistisia sans-serif-kirjasintyyppejä ovat Gill Sans ja Optima.
Serif
Serif eli "pääteviiva" on kirjasimen rungon päätteessä oleva pieni osa. Kirjasimia, joissa on serifejä sanotaan päätteellisiksi. Päätteettömiä kirjaimia ovat sans-serifit eli groteskit.
Serifit syntyivät Antiikin Roomassa, jossa kaiverrettava kirjoitus maalattiin ensin kiveen. Tällöin maalattujen siveltimenvetojen päätteet tulivat helposti leveiksi, ja kirjainten kaivertajat kaiversivat uskollisesti myös kirjainten päissä olevat levennykset.
Sana "serif" tulee joidenkin tulkintojen mukaan hollanninkielen sanasta "schreef", joka tarkoittaa "kirjoitti". Toisten lähteiden mukaan sanserif, josta sana sans-serif tulee, on vanhempi sana kuin serif.
Serifejä on useita erilaisia. Esimerkiksi Times-kirjasintyypissä serif on orgaaninen ja se liittyy kirjasimen runkoon kaarevana. Toinen serifin perustyyppi on esimerkiksi Courier-kirjasimissa. Se on neliömuotoisempi ja jäykempi. Näistä perusmuodoista on useita eri versioita.
Myös antiikva tarkoittaa päätteellistä kirjasintyyppiä. Se kehitettiin renessanssin jälkeen yhdistelemällä roomalaista meisselikirjoitusta ja karolingista kirjoitusta.
Serifillä on vastineensa itämaisessa kalligrafiassa ja typografiassa. Japanin sana "uruko" (kalan suomu) tarkoittaa samaa asiaa. Kiinan kielessä sanan kirjaimellinen käännös tarkoittaa ”muodon kanssa/jalkojen kanssa tehty”.
Antiikva
Antiikva on nykyaikainen karolingisesta minuskelista kehittynyt kirjainlaji. Termillä tarkoitetaan päätteellisiä kirjainmuotoja, jotka kehittyivät vuosina 1470–1600. Tunnettuja tuon ajan antiikva-kirjasintyyppien suunnittelijoita olivat muun muassa Nicolas Jenson, Francesco Griffo ja Claude Garamond. Antiikvakirjaimet kehitettiin yhdistelemällä roomalaista meisselikirjoitusta ja karolingista kirjoitusta. Antiikvoille ovat luonteenomaisia ohuet kirjainten pääteviivat (serif), jotka painetussa tekstissä auttavat hahmottamaan tekstin riveinä ja helpottavat lukemista.
Antiikvat jaetaan yleensä kolmeen ryhmään:
Medievaaliantiikvat ovat antiikvan varhaismuotoja, ja ne ovat alun perin kotoisin renessanssiajan Venetsiasta, jossa kirjanpainaja Aldus Manutius leikkautti ensimmäiset tämän kirjainmuodon edustajat. Claude Garamond hioi myöhemmin medievaaliantiikvan lopulliseen muotoonsa. Medievaaliantiikvojen pyöristetyt päätteet tekevät niistä helppolukuisia. Tunnettuja medievaaliantiikvoja ovat Bembo, Garamond ja Sabon.
Uusantiikvojen esikuvana ovat Giambattista Bodonin suunnittelemat kirjainlajit 1700-luvun loppupuolella. Uusantiikvat ovat luonteeltaan hienostuneita ja heijastelevat valistusajan pyrkimystä rationaalisuuteen. Kirjasintyypeissä on voimakkaat kontrastit. Tunnettuja uusantiikvoja ovat Bodoni ja Didot.
Siirtymäkauden antiikvat otettiin käyttöön 1700-luvun puolivälissä. Ne ovat ulkonäöltään medievaali- ja uusantiikvojen välimuotoja. John Baskerville teki tämän kirjainmuodon tunnetuksi, ja hänen nimeään kantava Baskerville on yhä erittäin suosittu kirjasintyyppi. Tunnettuja siirtymäkauden antiikvoja ovat Baskerville, Caslon ja Times.
Valtaosa nykyisistä leipätekstin ladonnassa käytettävistä kirjasintyypeistä perustuu klassisille antiikvoille. Yleisesti käytössä olevia antiikvoja ovat "Baskerville", "Garamond", "Times New Roman" ja "Palatino".
Yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut 1998
Yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1998 Valenciassa, Espanjassa 27. helmikuuta–1. maaliskuuta 1998.
Raffaele Palladino
Raffaele Palladino (s. 17. huhtikuuta 1984 Mugnano) on italialainen jalkapalloilija, joka pelaa seurassaan Juventuksessa hyökkääjänä. Juventus pelaa italian korkeimmalla sarjatasolla Serie A:ssa.
Palladino aloitti uransa Beneventon joukkueessa kaudella 2001–2002. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Juventukseen vain 18-vuotiaana. Hän viihtyi seurassa kaksi kautta, joiden aikana hän ei pelannut yhtään peliä. Seuraavaksi kaudeksi nuorukainen lainattiin Salernitanaan, jossa hän teki 39 ottelussa 15 maalia ja oli seuransa paras maalintekijä. Tämä menestyksekäs kausi poiki lainasiirron Serie A:han, Livornon joukkueeseen. Palladino pelasi yhden kauden Livornossa, kunnes Juventus otti hänet takaisin riveihinsä.
Valtio (mikrovaltio)
Valtio on 13. lokakuuta 2006 lähtien Nyt-liitteessä ja Radio Helsingissä seurattu Ari ”Paska” Peltosen kehittämä mikrovaltio. Se sijaitsee Posiolla Muikkulamminpuron varrella Kännäkällä, kahdeksan kilometriä pohjoiseen Posion keskustasta. Valtiolla ei ole tunnustettua juridista asemaa. Valtioksi esitetty alue on pinta-alaltaan noin 50 neliömetriä.
19. kesäkuuta 2007 puolustusvoimien uutislehti Ruotuväki valloitti Valtion takaisin Suomelle. Peltonen ei kuitenkaan tunnustanut valloitusta.
22. elokuuta 2008 Peltonen järjesti Valtiolle itsenäisyysjuhlat Helsingin Kaapelitehtaan Merikaapelihallissa Taiteiden yössä. Valtion itsenäisyyspäivän vastaanotolla vieraat saivat myös jättää turvapaikkahakemuksia. Valtionvapautusrintama jakoi samassa tilaisuudessa salaa Valtion diktatoorista hallintoa kritisoivia monisteita.
Helmikuussa 2007 Peltonen yritti saada Valtion Euroviisuihin. Euroviisujen tapahtumajärjestäjä Kjell Ekholm lupasi toimittaa hakemuksen Tukholmassa sijaitsevaan EBU:n päämajaan ja lupasi, että hakemus käsitellään niin pikaisesti, että Valtio ehtisi osallistua Helsingissä järjestettäviin kilpailuihin. Valtio ei kuitenkaan päässyt mukaan kilpailuihin. Siitä huolimatta edustuskappaleeksi valittiin Radio Helsingin Paskalista-ohjelmassa yleisöäänestyksellä Suomen paskin bändi -kilpailun voittaneen Dream Teamer -yhtyeen kappale ”Hei hei Eurooppa”.
Säilöntäaine
Säilöntäaine on luonnollinen tai synteettinen aine, jota voidaan lisätä tuotteisiin ja jonka tarkoitus on ehkäistä tai vähentää tuotteen pilaantumista. Sitä voidaan lisätä muun muassa elintarvikkeisiin, lääkeaineisiin, maaleihin tai biologisiin näytteisiin.
Elintarvikkeiden lisäaineluettelossa E-koodilukujen E200–E299 yhdisteitä kutsutaan säilöntäaineiksi. Aineet suojaavat elintarvikkeita mikro-organismien aiheuttamalta pilaantumiselta ja/tai patogeenisten mikro-organismien – kuten bakteerien ja sienten (esim. hiivat ja homeet) – kasvulta . Mikro-organismit aiheuttavat muuten mätänemistä, homeenmuodostusta ja käymistä. Kemiallisia lisäaineita hyödyntävä säilöntä vähentää myrkyllisten aineiden syntymisriskiä, joita bakteerit ja homeet voivat muodostaa. Elintarvikkeiden säilöntäaineita käytetään usein joko pelkästään tai yhdessä muiden elintarvikkeiden säilöntätapojen kanssa.
Varsinaisesti säilöntäaineiksi luokiteltujen yhdisteiden ohella ohella elintarvikkeiden hapettumisenestoaineilla (E300–E399, E450–E452) on säilöviä ominaisuuksia, koska ne suojaavat elintarvikkeita hapettumisen aiheuttamalta pilaantumiselta, esimerkiksi rasvan härskiintymiseltä ja värinmuutoksilta.
Säilöntäaineiden haittavaikutuksia on kuvattu karkeasti esimerkiksi Elintarviketurvallisuusviraston Eviran julkaisussa (2018). Nitraatin ja nitriitin (E249–E252) osalta virasto viittaa aiempaan tieteelliseen riskiarvioon (Suomi et al, 2013). Kunkin lisäaineen nimi, E-koodi, lisäaineryhmä, alkuperä ja käyttötarkoitus sekä hyväksyttävä päivittäinen enimmäissaanti (ADI) on esitetty Eviran julkaisemassa lisäainetaulukossa.
Franka Dietzsch
Franka Dietzsch (s. 22. tammikuuta 1968 Wolgast, Mecklenburg-Etu-Pommeri) on saksalainen kiekonheittäjä.
Itä-Saksaa edustanut Dietzsch voitti nuorten MM-hopeaa 1986 Ateenassa. Hän osallistui ensimmäisiin aikuisten arvokilpailuihinsa Tokion MM-kisoissa 1991, joissa karsiutui. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän sijoittui kahdenneksitoista. Stuttgartin MM-kisoissa 1993 hän oli kahdeksas ja Göteborgin MM-kisoissa 1995 seitsemäs. Atlantan olympialaisissa 1996 hän sijoittui neljänneksi. 1997 hän oli Euroopan cupissa toinen. Dietzsch voitti 1998 Budapestin EM-kisoissa EM-kultaa. Samana vuonna hän oli toinen GP-finaalissa ja ensimmäinen yleisurheilun maailmancupissa tuloksella 67,07. Vuonna 1999 hän sijoittui Euroopan cupissa kolmanneksi sekä voitti maailmanmestaruuden Sevillan MM-kisoissa tuloksella 68,14.
Vuonna 2000 Dietzsch sijoittui Sydneyn olympialaisissa kuudenneksi ja voitti GP-finaalin. Edmontonin MM-kisoissa 2001 hän oli neljäs. 2003 hän sijoittui neljänneksi Euroopan cupissa, karsiutui Pariisin MM-kisoissa sekä heitti kuudenneksi. Hän oli 2004 Euroopan cupin toinen, mutta karsiutui Ateenan olympialaisissa. Kauden lopussa hän sijoittui seitsemänneksi.
Dietzsch voitti kesäkuussa 2005 Euroopan cupin. Helsingin MM-kisoissa 2005 hän voitti toisen maailmanmestaruutensa. Loppukaudesta hän sijoittui toiseksi . Vuonna 2006 hän voitti jälleen Euroopan cupin superliigan. Göteborgin EM-kisoissa hän voitti EM-hopeaa, jonka jälkeen hän voitti sekä että maailmancupin.
Vuoden 2007 toukokuussa Dietzsch heitti Hallessa tuloksen 68,06, joka jäi vuoden 2007 maailmantilaston kärkitulokseksi. Osakan MM-kilpailuissa hän heitti tuloksen 66,61 ja voitti kolmannen maailmanmestaruutensa. Myöhemmin samana vuonna hän voitti . Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän karsiutui loppukilpailusta.
Dietzsch on voittanut Saksan mestaruuden kiekonheitossa vuosina 1997–2001 ja 2003–2007.
Lähde: IAAF
Vivendi
Vivendi SA on suuri ranskalainen media-alan yhtiö, joka toimii mm. musiikki-, televisio- ja elokuva-aloilla, kustannustoiminnassa, telekommunikaatiossa, internet-palveluissa ja tietokonepelien tuotannossa.
Yritys perustettiin vuonna 1853 vesihuoltoalan yrityksenä nimellä "Compagnie Générale des Eaux" (CGE). Yhtiö pysyi pääasiassa tällä alalla yli sata vuotta aina 1970-luvulle lopulle saakka. Guy Dejouanyn tultua toimitusjohtajaksi vuonna 1976 yhtiö alkoi laajentua jätehuoltoon, energiaan, kuljetuspalveluihin, rakennusalalle ja kiinteistöliiketoimintaan. 1990-luvulla yhtiön laajeni edelleen telekommunikaatio- ja media-aloille, erityisesti sen jälkeen kun Jean-Marie Messier tuli toimitusjohtajaksi vuonna 1996.
Vuonna 1998 yhtiön nimeksi muutettiin Vivendi. Seuraavana vuonna yhtiö myi rakennus- ja kiinteistöalan yksikkönsä ja jatkoi laajentumistaan yritysostoilla ja fuusioilla.
Heinäkuussa 2000 Vivendi muodosti vesi-, jätehuolto- ja kuljetusalan yksiköistään "Vivendi Environnement" -nimisen yhtiön ja vei sen pörssiin Pariisissa ja New Yorkissa. Tämän yhtiön nimeksi tuli myöhemmin Veolia Environnement.
Joulukuussa 2000 Vivendin media- ja telekommunikaatioalan yksiköt, Canal+ Group ja kanadalaisen Seagramin tuolloin omistama Universal Studios yhdistettiin Vivendi Universal -yhtiöksi.
Vuonna 2002 Vivendi Universal ajautui suuriin taloudellisiin vaikeuksiin ja joutui myymään useita yksiköitään välttääkseen konkurssin. Yhtiö teki vuodelta 2002 Ranskan siihenastisen yrityshistorian suurimman tappion, 23,3 mrd. euroa. Jean-Marie Messier erosi ja hänen tilalleen tuli toimitusjohtajaksi Jean-René Fourtou.
2003 Vivendi Universal myi 80 % media-alan yksiköstään Vivendi Universal Entertainment yhdysvaltalaisen General Electricin omistamalle NBC-yhtiölle, minkä tuloksena syntyi nykyinen NBC Universal. Huhtikuussa 2006 Vivendi Universal muutti nimensä takaisin Vivendiksi.
Heinäkuussa 2008 Vivendin tietokonepelejä tuottava yksikkö Vivendi Games yhdistyi Activision-peliyhtiön kanssa muodostaen Activision Blizzard -yhtiön. Vuonna 2013 Activision Blizzard osti 8 miljardilla dollarilla itselleen osake-enemmistön Vivendin säilyttäessä noin 12% osakkeista.
Viranomaiset ovat tutkineet Jean-Marie Messierin toimitusjohtajakauden aikana yhtiössä mahdollisesti tapahtunutta tappioiden peittelyä.
Hampden Park
Hampden Park on jalkapallostadion Glasgow'ssa, Skotlannissa. Stadion on Skotlannin vanhimman jalkapallojoukkueen Queen's Parkin ja Skotlannin maajoukkueen kotistadion.
Stadion avattiin vuonna 1903 ja sinne mahtuu 51 866 katsojaa. Yleisurheilutapahtumissa stadionin kapasiteetti on 44 000 katsojaa. Stadionin katsojaennätys on vuodelta 1937, jolloin Skotlannin ja Englannin välistä jalkapallomaaottelua oli seuraamassa 149 547 katsojaa.
Stadionilla pelattiin vuonna 2012 kesäolympialaisten jalkapallo-otteluita.
Kirjankustantamo
Kirjankustantamo on yritys, joka on erikoistunut julkaisemaan kirjoja ja muita painotuotteita ja sekä niistä valmistettuja äänitteitä ja nykyään myös digitaalisia versioita (mm. äänikirjat, e-kirjat ja kirjalliset äänilevyt). Kustantamot tekevät julkaisusopimuksia julkaistavan materiaalin tekijän kanssa. Sopimuksen perusteella kustantamo ottaa tehtäväkseen kirjan painamisen tai äänitteen monistamisen ja markkinoinnin ja kantaa niistä syntyvän taloudellisen riskin. Teoksen tekijä saa sopimuksesta korvauksena joko sovitun rahaerän tai sovitun osuuden kaikista teoksen myynnin tuotoista. Kustantamolle jää loput tuotoista.
Kustantamojen liiketoiminta perustuu siihen, että kirjojen painaminen ja äänitteiden monistaminen ja myynti ovat kallista toimintaa yhdestä teoksen kappaleesta saatavaan hintaan nähden. Kappaleita kannattaa siis tehdä kerralla paljon. Usein painokset ovat tuhansia kappaleita. Tekniikan kehittyessä kirjan painaminen ja äänitteen tekeminen on halventunut ja kirjojen ja äänitteiden omakustanteinen julkaiseminen siten yleistynyt.
Yhdysvaltalainen kustantaja Richard Nash määrittelee kustantamisen siten, että se ei ole sitä, että painetaan paperille kirjailijoiden sanoja ja niitä myydään lukijoille, vaan se on sitä, että kirjailija ja lukijat saadaan yhteen.
Toisin kuin kirjakustantamo musiikkikustantamo saa tuloa myös teostokorvausten muodossa ja varsinaisen äänitteen julkaisusta vastaa kustantajan sijasta äänitteen tuottaja.
Vanhin edelleen toimiva kirjankustantamo on Cambridge University Press, jonka toiminta on jatkunut katkeamatta vuodesta 1584.
Lähde:
On huomattava, että kirjankustantaminen on nykyisin sivutoimiala useille listatuista yrityksistä (esimerkiksi ThomsonReuters ja Wolters Kluwer). Yrityksen kokonaisliikevaihto ei tällöin kuvasta kirjakustannustoiminnan laajuutta.
Kilpavarustelu
Kilpavarustelu tarkoittaa kahden tai useamman maan kilpailua aseistuksen alalla. Jos kahden maan välillä on kilpavarustelua, näiden välillä on myös jonkinasteinen sodan uhka. Kilpavarustelu on erityisesti kylmään sotaan ja ydinaseisiin liittyvä käsite. Tällöin Yhdysvallat ja Neuvostoliitto vaikuttivat tasavahvoilta sotilasmahdeilta, supervalloilta.
Kilpavarustelua on pidetty sotien perussyynä. Asia ei kuitenkaan ole näin yksinkertainen. Kilpavarustelun aloittaa usein valtio, joka pyrkii laajentamaan valtaansa ja aluettaan, ja jota muut maat pelkäävät. Muut maat pyrkivät varautumaan mahdolliseen hyökkäykseen kasvattamalla sotilaallista voimaansa, ja syntyy kilpavarustelu. Toisaalta yksipuolinen aseidenriisuminen tai asevarustelun laiminlyönti vain lisää kansainvälistä jännitystä, koska se houkuttelee hyökkääjää.
Kilpavarustelu ei liity pelkästään kylmään sotaan. Ennen ensimmäistä maailmansotaa Iso-Britannia ja Saksa kilpailivat muun muassa laivaston koolla. Sysäyksen tähän antoi brittiläisten vuonna 1906 esittelemä Dreadnought-luokka. Saksan laivaston komentaja Alfred von Tirpitz oli tosin aloittanut laajan laivaston kehittämisohjelman jo 1891. Tätä laivastokilpailua pidetään yhtenä syynä ensimmäiseen maailmansotaan.
Yhdysvallat ja Neuvostoliitto ajautuivat kylmän sodan aikana ydinaseiden määrää rajusti kasvattaneeseen kilpavarusteluun, joka yltyi äärettömyyksiin. Kilpailtiin muun muassa kehittelemällä uusia mannertenvälisiä ohjuksia ja monikärkiohjuksia. Ne myös aseistivat strategisten etujensa mukaisesti eri valtioita muualla maailmassa ja solmivat sotilasliittoja niiden kanssa.
Rauhantutkimus on tuonut asiaan toisenlaisen näkökulman. Sen mukaan sotilaalliseen varustautumiseen liittyy valtioiden sisäisiä ilmiöitä, kuten taloudellisia intressejä, sisäpolitiikkaa ja teknologista kehitystä. Kilpavarusteluun osallistuvien maiden sisälle muodostuu helposti sotilas-teollinen liittouma (armeijan ja teollisuuden ryhmä), joka haluaa jatkaa kilpavarustelua, vaikka se saataisiin diplomatian keinoin loppumaan. Liennytys oli kylmän sodan aikana osoitus siitä, että aseiden määrää voitiin neuvotteluteitse vähentää.
Jarkko Okkonen
Jarkko Okkonen (s. 3. syyskuuta 1978 Oulu) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli keskuspuolustaja.
Okkonen on edustanut urallaan Oulun Palloseuraa, Visan Palloa, Hakaa ja Helsingin Palloseuraa.
Hänen nuorempi veljensä Antti Okkonen on myös jalkapalloilija.
MIM-104 Patriot
MIM-104 Patriot on Yhdysvaltain maavoimien pääasiallinen ilmatorjuntaohjus (surface-to-air, SAM). Patriot-järjestelmää käyttävät myös useat Yhdysvaltain liittolaisvaltiot. Patriot-järjestelmä korvasi sekä Nike että HAWK-ohjusjärjestelmät. Patriot on Yhdysvaltain tärkein ballististen ohjusten torjuntaohjus.
Ohjuksen nimi viittaa isänmaallisuuteen, mutta on myös koostettu sanoista "Phased Array Tracking Radar, Intercept Of Target."
Patriotin kehitti Huntsvillessa, Alabamassa Redstone Arsenal, joka oli aikaisemmin tuottanut myös Safeguard-ABM-järjestelmän. Patriotin kehitystyö alkoi 1964 ja se otettiin palvelukseen 1984. Vuonna 1988 järjestelmä sai rajoitetun toimintakyvyn taktisia ballistisia ohjuksia vastaan (Patriot Advanced Capability-1, PAC-1) Uusin versio PAC-3 on lähes kokonaan uudelleen suunniteltu. Ohjusjärjestelmää valmistaa Raytheon.
Patriot-järjestelmää käyttää Yhdysvaltain lisäksi Kreikan ilmavoimat, Israelin ilmavoimat, Saksan ilmavoimat, Alankomaiden kuninkaalliset ilmavoimat, Japanin itsepuolustusjoukot, Saudi-Arabia, Kuwaitin ilmavoimat, Etelä-Korea, Taiwan (Kiinan tasavalta) ja Espanjan maavoimat. Vuonna 2017 Ruotsi päätti ostaa Patriot-järjestelmän turvaamaan Tukholman ympäristöä.
Patriot-järjestelmä sai huomiota uutisoinnissa Persianlahden sodan aikana sillä sitä käytettiin irakilaisjoukkojen ampumien Scud-ohjuksien torjunnassa. Sodan aikaisessa propagandassa tuloksia ylistettiin hyviksi ja puhuttiin 90–96 % prosentin osumatarkkuudesta. Kymmenisen vuotta sodan jälkeen puolustusministeri William S. Cohen totesi ohjustorjunnan epäonnistuneen. Erään tutkimustoimiston mukaan Patriotin torjuntaluotettavuus oli yhdeksän prosenttia. Kongressin selvityksessä vain yhden Patriotin todettiin varmasti tuhonneen Scud-ohjuksen. Patriot olikin alun perin suunniteltu lentokoneita eikä nopeita ballistisia ohjuksia vastaan. Tämän takia Patriot-ohjusten lähisytytin räjähti usein liian myöhään vaurioittaen vain lähestyvän ohjuksen peräosaa.
Uwe Seeler
Uwe Seeler (s. 5. marraskuuta 1936 Hampuri, Saksa) on saksalainen entinen jalkapalloilija. Seelerin pelipaikka oli hyökkääjä.
Seeler muistetaan parhaiten Hamburger SV:stä, seurasta, jota hän edusti lähes koko uransa ajan. Hän pelasi HSV:n paidassa vuodet 1954–1972. Seeler edustikin uransa aikana vain kahta seuraa, toinen oli irlantilainen Cork City, jossa hän pelasi vierailevana tähtenä yhden ottelun vuonna 1978.
Saksan maajoukkueessa Seeler pelasi vuosina 1954–1970 yhteensä 72 ottelua, joista 21 MM-kisoissa. Maaottelumaaleja hän teki 43, MM-kisoissa yhdeksän. Vaikka Seeler pelasi MM-kisoissa 1958, 1962, 1966 ja 1970, hän ei onnistunut voittamaan maailmanmestaruutta. Kirkkaimmiksi saavutuksiksi jäivät hopea vuoden 1966 kisoista ja pronssi seuraavasta turnauksesta.
Maaliskuussa 2004 Pelé nimesi Seelerin FIFA 100:aan eli luetteloon 125 parhaasta elävästä jalkapalloilijasta.
Heinäkuussa 2010 Seeler loukkaantui auto-onnettomuudessa Hampurin Elbe-tunnelissa, kun rattijuopon ajama auto törmäsi Seelerin autoon. Pelaajalegenda selvisi onnettomuudesta olosuhteisiin nähden pienin vammoin.
Myös Seelerin tyttärenpoika Levin Öztunalı on huipputason ammattilaisjalkapalloilija.
Shahab (ohjus)
Shahab "tähdenlento" on nimitys joillekin Iranin strategisille ohjuksille. Niillä Iran pystyy uhkaamaan myös Israelia. Maalla ei ole toistaiseksi (vuoden 2009 toukokuussa) ydinaseita. Shahab-ohjuksista pisimmälle kantavat vuonna 2009 Shahab-3 ja sen muunnelma Ghadr-110. Shahab 3 kantaa 1300-2100 km, ja Ghadr-110 jopa 2500-3000 km.
Shahab 1 on 300 km kantava Scud-B:n pienempi versio.
Shahab-2 on Scud-C:n muunnelma, joka kantaa 750 km ja on tarkkudeltaan 50 m.
Joidenkin tietojan mukaan nimeä Zelzal käytettäisiin Shahab-ohjuksistakin. Mutta Iranilla on myös toisen tyyppisiä lyhyen kantaman Zelzal-ohjuksia, jotka lienevät venäläisen FROG-rakentin muunnelmia. Eri muunnelmat kantavat 150, 210 ja 400 km.
Esimerkiksi 2003 käyttöönotettu Shahab-3 kantaa noin 1300-2100 kilometriä. Kantomatka ulottuu Israeliin asti. Shahab-3 perustuu Pohjois-Korean Nodong 1-ohjukseen.
Shahab-3 käyttää nestemäistä polttoainetta ja on siten melko hidas laukaista. Ohjus osuu kohteeseensa 90-4000 metrin tarkkuudella, varmoja tietoja tästä ei ole. Ohjuksessa saattaa olla tarkkuutta huomattavasti lisäävä GPS-ohjaus.
Sen taistelukärki on painoltaan 760-1000 kg. Ohjus pystyy kuljettamaan ydinkärjen. Toki ohjus soveltuu tavanomaisen räjähteen ja kemiallisen aseen kuljettamiseen. Aikaisemmat Shahabit olivat lyhyen kantaman Scud-ohjuksia. Iran aikoo luultavasti hankkia uusia, pidemmän kantaman ohjuksia.
Ghadr 110 on Shahab 3A:sta eli Ghadr 101:stä kehitetty ohjus, jonka ylemmän vaiheen polttoaine on luultavasti kiinteä. Ghadr 110 kantaa noin 1800 km ja on nopeampi laukaista kuin Shahab-3:n ensimmäinen versio.
Projekti Koussar tai Kowar lienee Iranin hallituksen suunnitelma 4000-5000 km kantaman IRBM tai jopa mannertenvälisen ohjuksen kehittämiseksi. Ohjus saattaa perustua jo vanhentuneeseen R-14 Tšusovajassa käytettyyn RD-126-moottoriin. Kehitteillä oleva ohjus saattaa olla tuleva Shahab-5 tai 6.
Hei, rillumarei!
Hei, rillumarei! on vuonna 1954 valmistunut Armand Lohikosken ohjaama elokuva. Se sai ensi-iltansa Helsingissä 9. huhtikuuta 1954 Bio-Bio- ja Tuulensuu -teattereissa. "Hei, rillumarei!" on jatkoa elokuvalle "Rovaniemen markkinoilla".
Elokuva edustaa aikakautensa rillumarei-kulttuuria nimeään myöten, joka on peräisin "Rovaniemen markkinoilla" -elokuvassa lauletun kappaleen kertosäkeestä.
Elokuva sai muiden rillumarei-elokuvien tapaan kriitikoilta murska-arvostelut, mutta viihteennälkäinen yleisö katsoi niitä mielellään. Elokuvassa jopa irvaillaan korkeakulttuurin kustannuksella. Niin hyvin Esa Pakarinen onnistui suorituksessaan, että se herätti lehdistössä kommentteja kulttuurin tilasta. T. J. Särkkä teki elokuvan saamasta korkeasta veroluokasta valituksen, jossa hän sanoo: ""Toistamme edelleen, että yksistään se, että käsikirjoituksen tekijänä on Reino Helismaa ei saa olla syynä elokuvan tuomitsemiseen korkeimpaan veroluokkaan."" Suomen Sosialidemokraatin kriitikko Eugen Terttula puolestaan kirjoitti: ""Ns. balladilinjalta (jossa vielä oli jotain hyvääkin) on yht'äkkiä vierähdetty raa'alle, mauttomalle renkutuslinjalle – rillumarei kajahtaa kohta, siltä tuntuu tulevien filmien sisältöä tarkastellessa, miltei paikasta kuin paikasta, jossa suomalainen elokuva pyörii. – – – Kotimaisen filmitaiteen (kuinka kauan vielä voi näin sanoa hymyilyä herättämättä?) varjelemiseksi olisi ehkä syytä korjata elokuvien verotusasteikkoa.""
Severi Suhonen matkustaa junalla etelään katsomaan "sivistystä". Matkalla hän astuu junasta Seinäjoeksi luulemallaan pysäkillä käydäkseen asemaravintolassa. Juna kuitenkin yllättäen lähteekin jättäen Severin juoksemaan perään. Jalan Helsinkiin matkattuaan ja radanvarren taloista ruokaa saatuaan Severi käy parturissa siistimässä itsensä. Hän ajautuu vanhantavaran kauppaan jota ylläpitävän pariskunnan luokse hän asettuu oleilemaan. Tullihuutokaupasta hän sattumalta huutaa luokattoman töherryksen joka kuitenkin miellyttää häntä sen muistuttaessa maisemaa "Alatölviöllä". Tökerö maalaus on kuitenkin hämäystä, sen alla on oikea arvotaulu. Tätä maalausta elokuvan konnajoukkio yrittää Severiltä saada lopun elokuvan ajan.
Reino Helismaa harmistui elokuvan "Rovaniemen markkinoilla" kritiikeissä saamasta kohtelusta niin, että käsikirjoitti tämän elokuvan lähinnä kostoksi kriitikoille. Siihen elokuva kriitikon mukaan kompastuukin, ja kiukku lamauttaa huumorin. Toinenkin kriitikko on havainnut farssin käsikirjoituksen kaunaisuuden.
Metal Magic
Metal Magic on metallimusiikkiyhtye Panteran ensimmäinen julkaistu albumi vuodelta 1983. Musiikillisesti albumi edusti hard rock / glam metal -tyyliä. Albumi julkaistiin yhtyeen oman levy-yhtiön, niin ikään Metal Magic, alla ja tuottajana toimi Jerry "The Eldn'" Abbott. Yhtyeen jäsenet olivat albumin julkaistaessa suhteellisen nuoria: Dimebag Darrell oli 17-vuotias, Terry Glaze 18-vuotias ja Vinnie Paul ja Rex Rocker 19-vuotiaita.
Sakari Saarinen
Sakari Saarinen (s. 18. heinäkuuta 1978 Tampere) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja, joka pelasi yleensä keskellä tai vasemmalla laidalla.
Saarinen on Tampereen Pallo-Veikkojen kasvatti ja Veikkausliiga-debyytti tapahtuikin punapaitojen väreissä kaudella 1999. Jo tuolloin hän teki vaikutuksen yleisöön peräänantamattomalla pelityylillään, jonka seurauksena varoitukset ja ulosajotkaan eivät jääneet harvinaisiksi. TPV:n visiitti liigassa jäi tuolloin kuitenkin lyhyeksi ja Saarinen siirtyi Tampere Unitedin riveihin seuraavaksi kaudeksi. Tuolla kaudella Saarinen sai kuitenkin toisen TPV:stä Unitediin siirtyneen pelaajan Marko Granholmin kanssa odotella pelilupaa pitkälle kesään, sillä pelaajien edustusoikeudet olivat yhä TPV:ssä vaikuttaneella Miika Juntusen Futis Oy:llä. Lopulta asiat saatiin sovituksi ja Saarinen pääsi jatkamaan liigapelejään.
Saarinen siirtyi yhdentoista Tampere Unitedissa vietetyn kauden jälkeen Rovaniemen Palloseuraan heinäkuussa 2011.
FROG
FROG () on NATO:n koodinimi sarjalle Neuvostoliiton lyhyen matkan tykistöraketteja. Raketit ovat yksivaiheisia ja ohjaamattomia kiinteän ajoaineen raketteja, joita käyttötarkoitus olisi sodan syttyessä ollut taktisten ydinaseiden ampuminen vihollisen rintamaa vastaan ja rauhan aikana ne toimivat nk. pelotteena.
FROG-sarja kehitettiin 1950-luvulla. Raketista on tehty ainakin seitsemän versiota, jotka tunnetaan koodinimillä FROG-1–FROG-7. FROG-7A otettiin käyttöön vuonna 1965 ja FROG-7B vuonna 1968. Sen kantama on 70 km ja hyötykuorma 550 kg. Raketissa voi käyttää tavanomaista, kemiallista ja ydinkärkeä.
FROG-3, FROG-4 ja FROG-5 oli sijoitettu PT-76-tela-alustalle, myöhemmät ZIL-135 8×8 kuorma-auton alustalle. FROG-6 oli harjoitusraketti.
FROG-7:n (9K52 Luna) osumatarkkuus oli 500-700 metriä. Se oli varustettu 450 kg räjähteellä, 450 kg ydinaseella tai 36 kg kemiallisella kärjellä. Parannetussa FROG-7B:ssa oli pitempi kärki, johon sai rypälepommi- tai miinakärjen. FROG-sarjan korvasi SS-21, jolla oli huomattavasti pitempi kantomatka (120 km). FROG-7:ää valmistettiin vuoteen 1972 asti.
Neuvostoliitolla raketteja oli 1987 500 NATO:a vastassa ja 215 Kiinaa vastassa, sekä 100 Kaakkois-Aasian ja Turkin vastaisella rintamalla ja 75 strategisessa reservissä. Venäjällä niitä oli vuonna 1994 käytössä vielä 350 laukaisinta. Käyttäjämaihin kuuluvat lisäksi Afganistan, Algeria, Angola, Kuuba, Egypti, Irak, Pohjois-Korea, Libya, Serbia, Syyria ja Jemen. Irakin parannetulla versiolla "Laith" oli 90 km kantomatka.
Raketit oli sijoitettu divisioonien alaisuuteen. Tyypillisessä pataljoonassa oli kaksi patteria, joissa kaksi ohjusalustaa ja pitkän matkan säätutka. Raketin saatto laukaisukuntoon kesti tilanteesta riippuen 15–30 min.
Zürichin yliopisto
Zürichin yliopisto (, ) on Zürichin kaupungissa sijaitseva Sveitsin suurin yliopisto, jossa on noin 23 500 opiskelijaa. Se on perustettu 29. huhtikuuta 1833, ja se on Euroopan ensimmäinen yliopisto, jonka on perustanut valtio eikä monarkki tai kirkko.
Yliopiston muodosti alun perin oikeustieteen, lääketieteen, filosofian sekä teologian tiedekunnat. Nykyisin näistä ovat mukana kaikki paitsi filosofian tiedekunta, ja lisäksi yliopistoon on lisätty taiteiden, luonnontieteen ja taloustieteen tiedekunnat sekä eläinlääketieteen tiedekunta, joka perustettiin vuonna 1901 ensimmäisenä maailmassa lajissaan.
"Times Higher Education" -lehden yliopistorankingissä 2016 Zürichin yliopisto sijoittui maailman yliopistoista sijalle 106.
Michael Lamey
Michael Lamey (s. 29. marraskuuta 1979 Amsterdamissa) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hänen nykyinen seuransa on PSV Eindhoven. Aiemmin Lamey on edustanut RKC Waalwijkia, AZ Alkmaaria ja FC Utrechtia.
Paolo Cannavaro
Paolo Cannavaro (s. 26. kesäkuuta 1981 Napoli) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie A:ssä pelaavaa Sassuoloa. Hän on pelipaikaltaan puolustaja.
184-senttinen Cannavaro teki debyyttinsä ammattilaisena kotikaupunkinsa SSC Napolissa kaudella 1998/99, ollen silloin 17-vuotias. Seuraavalla kaudella Parma hankki nuoren puolustajan itselleen. Paolon isoveli Fabio Cannavaro pelasi myös Parmassa. Debyyttinsä joukkueessa hän teki 4-1 voitto-ottelussa Leccea vastaan, kun hän tuli vaihdosta kentälle.
Verona lainasi Paolon kaudella 2001/02. Veronassa Paolo pääsi kentälle 24 kertaa ja teki yhden maalin. Lainavuoden jälkeen Paolo palasi Parmaan.
Kaudet 2002/03 ja 2003/04 Paolo vietti suurimmaksi osaksi vaihtopenkillä, eikä peliaikaa tullut. Kaudella 2004/05 Paolo alkoi saada enemmän peliaikaa ja peli-ilo alkoi löytyä. Kauden aikana hän pelasi 24:ssä ottelussa tehden 4 maalia.
Jussi Nuorela
Jussi Johan Nuorela (s. 11. elokuuta 1974 Valkeakoski) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Nuorela aloitti jalkapallon Valkeakosken Nappulaliigassa, ja hänet valittiin Nappulaliigan vuoden pojaksi 1986. Nuorela pelasi myös Nappulaliigan edustusjoukkueissa, VaNassa ja VaNLissa, josta siirtyi FC Hakan junioreihin. Nuorela kävi läpi seuran juniorikoulun ja nousi seuran edustusjoukkueeseen 1990-luvun alussa. Hän debytoi pääsarjassa vuonna 1991, jolloin hän pelasi kaksi liigaottelua, mutta varsinaisen läpimurtonsa Hakassa hän suoritti kaudella 1992. Samana vuonna hänet palkittiin Suomessa myös vuoden poikapelaajana.
Vuonna 1993 Nuorela siirtyi PSV Eindhoveniin, jonka edustusjoukkueessa hän ei kuitenkaan koskaan pelannut. Vuonna 1995 Nuorela käväisi Hakassa voittamassa Suomen mestaruuden.
Talvikaudeksi 1996–1997 Nuorela siirtyi alankomaalaiseen FC Zwolleen. Alankomaista matka jatkui Saksaan, Fortuna Düsseldorfin joukkueeseen 1999. Sieltä Nuorela palasi kotimaahansa, MyPan riveihin vuonna 2000. MyPan riveissä Nuorela voitti Veikkausliigassa pronssia kahdesti, jonka jälkeen hän siirtyi pian taas ulkomaille, tällä kertaa osoitteena oli Ruotsi ja Malmö FF. Malmön tehdessä virheen Nuorelan rekisteröinnissä, hän käväisi lainalla Tanskassa Silkeborgissa. Malmöstä Nuorela siirtyi Turkkiin Elazigsporiin. Elokuussa 2004 hän puolestaan siirtyi Sveitsin sarjoissa pelaavaan liechtensteinilaiseen FC Vaduziin.
Elokuussa 2005 Nuorela palasi Suomeen, tällä kertaa Turun Palloseuraan. Kaudeksi 2008 TPS:ssa kapteeninakin toiminut Nuorela vaihtoi seuraa paikalliskilpailija FC Interiin, jossa hän aloitti A-junioreiden vastuuvalmentajana mutta myös pelaajana. Kauden päätteeksi Inter juhli Suomen mestaruutta, johon Nuorela myös päätti pelaajauransa. Vuonna 2010 Interin A-juniorien valmentamisen ohella hän valmensi myös yhteistyöseura FC Sinimustia Kakkosessa. Kausi kuitenkin päättyi putoamiseen. Tämän jälkeen hän solmi kolmen vuoden sopimuksen Ykkösen FC Espoon kanssa. Sopimus jäi kuitenkin vain kahden vuoden pituiseksi, sillä joukkue putosi kumpanakin kautena sarjastaan. Kaudeksi 2013 Nuorela nimitettiin TPS:n apuvalmentajaksi. Seuraavaksi vuodeksi hän siirtyi B-junioreiden päävalmentajaksi. Kauden 2015 päätteeksi Nuorela valittiin vuoden juniorivalmentajaksi.
Vuonna 2016 hän siirtyi Interiin valmentamaan vuonna 2002 syntyneitä junioreita. Marraskuusta 2016 lähtien hänen vastuullaan ovat olleet myös vuonna 2003 syntyneet.
Suomen maajoukkueessa Nuorela pelasi 20 ottelua.
Vurnon Anita
Vurnon Anita (s. 4. huhtikuuta 1989 Willemstad, Curaçao, Alankomaiden Antillit) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa englantilaista Newcastle Unitedia. 166 senttimetrin pituinen Anita on pelipaikaltaan puolustaja. Anita kuului Alankomaiden poikamaajoukkueiden vakiokalustoon. Aikuisten maajoukkueessa hän on pelannut kolme ottelua. Ennen Ajaxia Anita edusti VV Maarssenia. Ajaxista hän siirtyi elokuussa 2012 englantilaiseen Newcastle Unitediin.
Ghauri (ohjus)
Ghauri (urduksi غوری, tai myös "Hatf-V" eli "kuolettava 5" ) on Pakistanin keskimatkan ohjus (MRBM), joka voidaan varustaa 12–25 kilotonnin ydinkärjellä.
Ghauri I:n kantomatka on 1350–1500 km, taistelukärki 12–25 kt ydinräjähde ja tarkkuus jopa 190 metriä. Ghauri I on kehitetty Pohjois-Korean No-Dong-1 pohjalta.
Pakistan ostaa ohjusteknologiansa Pohjois-Koreasta ja Kiinasta. Ghauri II:lla on sama tausta kuin Iranin Shahab-3:llä, molemmat pohjautuvat Pohjois-Korean teknologiaan.
Mahamadou Diarra
Mahamadou Diarra (s. 18. toukokuuta 1981 Bamako, Mali) on malilainen jalkapalloilija, joka edustaa englantilaista Fulhamia. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Kesästä 2006 Real Madridia edustanut Diarra on pelannut aikaisemmin CSK:ssa, OFI:ssa, Vitessessä ja Lyonissa. Lyonissa hän oli mukana voittamassa Ligue 1:n mestaruutta kaikilla pelaamallaan neljällä kaudella. Mestaruusputki sai jatkoa Real Madridissa kausilla 2006–2007 ja 2007–2008. Diarra teki joukkueensa voittomaalin kauden 2006–2007 viimeisessä, mestaruuden varmistaneessa ottelussa Mallorcaa vastaan.
Lokakuussa 2008 Diarra loukkasi oikean polvensa maajoukkueensa ottelussa, ja lopulta joulukuussa varmistui vamman tarvitsevan leikkaushoitoa ja Diarran olevan poissa pelikentältä 6–9 kuukautta. Hänen pelinumeronsa 6 annettiin korvaajaksi hankitulle Lassana Diarralle.
27. tammikuuta 2011 Real Madrid ja Monaco pääsivät sopimukseen Diarran siirtymisestä ranskalaisseuraan.
Malin maajoukkuetta Diarra on edustanut vuodesta 2001. Hän toimii nykyään joukkueen kapteenina.
Nodong-1
Nodong-1 (etelä-koreaa, Pohjois-Koreaksi "Rodong-1") on yksivaiheinen, keskimatkan ballistinen ohjus (MRBM), joka laukaistaan siirrettävältä lavetilta. Ohjus on kehitetty SS-1d Scud-C ohjuksesta. Ohjus kantaa 1 000 – 1 300 kilometriä, ja sen hyötykuorma on 1200 kg. Ohjuksen läpimitta on 1,3 metriä ja pituus 16,2 metriä, ja lähtöpaino 16,5 tonnia.
Ohjuksen kehitystyö alkoi joskus 1980-luvun loppupuolella ja yhdysvaltalaiset havaitsivat ohjuksen vakoilusatelliitilla ensimmäisen kerran 1990. Sitä on testattu Pohjois-Koreassa vuonna 1993, mutta maantieteellisistä syistä sitä ei voida testata siellä koko lentomatkallaan. Ohjusta on testattu myös ulkomailla.
Tätä ohjusta on viety Pohjois-Koreasta Libyaan ja Iraniin sekä mahdollisesti Syyriaan ja Pakistaniin.
Pakistanissa Ghauri-ohjus perustuu ilmeisesti Nodongiin.
Paavo M. Petäjä
Paavo Matti Sakari Petäjä (30. syyskuuta 1936 Kemijärvi – 27. kesäkuuta 2018) oli Suomen hiihtoliiton pitkäaikainen varapuheenjohtaja ja puheenjohtaja, sittemmin kunniapuheenjohtaja. Hän oli myös Kansainvälisen hiihtoliiton FIS:n maastohiihtokomitean kunniajäsen. Hän oli koulutukseltaan varatuomari ja asui Haapajärvellä. Hän oli Haapajärven kauppalan- ja kaupunginjohtajana vuosina 1972–1984. Hänet valittiin tehtävään Kokoomuksen edustajana.
Petäjä oli Suomen hiihtoliiton puheenjohtaja Hemohes-skandaalin aikana Lahden hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2001. Lake Placidin talviolympialaisissa 1980 Petäjä toimi maastohiihdon tuomarina.