hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Manuel Castro Ruiz
Manuel Castro Ruiz (9. marraskuuta 1918 – 18. marraskuuta 2008) oli katolisen kirkon meksikolainen pappi.
Castro Ruiz syntyi Moreliassa, Michoacánissa. Hän sai vihkimyksensä papiksi 19. kesäkuuta 1943 ja piispaksi 27. joulukuuta 1965. Hän oli ensin vuodesta 1965 Cincarin titulaaripiispa ja Yucatánin apulaispiispa. 20. syyskuuta 1969 hänet nimitettiin Yucatánin arkkipiispaksi, jona hän toimi vuoteen 1995. Seuraajaksi astui hänen vetäydyttyään Emilio Carlos Berlie Belaunzarán.
Castro Ruiz kuoli hieman 90-vuotispäivänsä jälkeen marraskuussa 2008.
Emilio Carlos Berlie Belaunzarán
Emilio Carlos Berlie Belaunzarán (s. 4. marraskuuta 1939) on katolisen kirkon meksikolainen pappi. Hän syntyi Aguascalientesissa ja sai pappisvihkimyksensä 3. heinäkuuta 1966. Piispaksi hänet vihittiin vuonna 1983. Hän toimi siitä pitäen Tijuanan piispana, kunnes vuonna 1995 seurasi Manuel Castro Ruizia Yucatánin arkkipiispana.
Hypoksantiini
Hypoksantiini on puriinin johdannainen, jota syntyy muun muassa adenosiinin aineenvaihduntatuotteena.Se muodostaa yhdessä riboosisokerin inosiiniksi kutsutun nukleosidin.
Ksantiinioksidaasi on entsyymi, joka hapettaa hypoksantiinin ksantiiniksi ja edelleen virtsahapoksi. Tämän vuoksi kihdin hoitoon käytetään ksantiinioksidaasin toimintaa estäviä lääkkeitä . Hypoksantiini-guaniinifosforibosyylitransferaasientsyymi muuttaa hypoksantiinin inosiinimonofosfaatiksi.
Konstantínos Tsiklitíras
Konstantínos Tsiklitíras ( 30. lokakuuta 1888 Pýlos – 10. helmikuuta 1913) oli kreikkalainen vauhdittomien hyppyjen hyppääjä ja olympiavoittaja Tukholmassa 1912.
Tsiklitíras muutti kotikaupungistaan Ateenaan opiskelemaan kauppatieteitä ja aloitti urheilun. Hän pelasi jalkapalloa Panathinaikosissa ja vesipalloa, mutta teki parhaat suorituksensa vauhdittomissa hypyissä. Hän voitti kaikkiaan 19 Kreikan mestaruutta.
Lontoon olympialaisissa 1908 Tsiklitíras voitti olympiahopeaa sekä vauhdittomassa korkeushypyssä, jossa hän jakoi hopeamitalin John Billerin kanssa tuloksella 155 sekä vauhdittomassa pituushypyssä tuloksella 323. Tukholman olympialaisissa hän voitti olympiakultaa vauhdittomassa pituushypyssä tuloksella 337 ja olympiapronssia vauhdittomassa korkeushypyssä tuloksella 155.
Tsiklitiraksen ura sai äkillisen lopun 1913 hänen ilmoittauduttuaan vapaaehtoiseksi Balkanin sotiin. Hän sairastui aivokalvontulehdukseen ja kuoli vain 24-vuotiaana.
Dmitri Malašenkov
Dmitri Malašenkov () oli venäläinen avaruustutkija. Hän tutki ja koulutti Institute for Biomedical Problems -instituutissa Moskovassa Sputnik 2 -avaruuslennolle muun muassa Laika-koiraa.
R. Kelly (albumi)
R. Kelly on R&B -artisti R. Kellyn toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1995. Albumin julkaisi Jive Records.
Keltasiimajuoksiainen
Keltasiimajuoksiainen ("Geophilus proximus") on tuhatjalkaisiin kuuluva laji. Ne saalistavat öisin, ja niillä on myrkylliset pistimet hampaina. Keltasiimajuoksiaisen purema ei aiheuta ihmiselle hengenvaaraa, ja niitä voi huoletta pitää kädessä, vaikka puremisen vaara on aina olemassa. Keltasiimajuoksiainen on hyvin vikkelä ja notkea eläin.
Keltasiimajuoksiainen asustaa koko Suomessa, myös napapiirin pohjoisella puolella. Parhaiten se viihtyy rehevissä, kivisissä metsissä tai avoimilla, heinäisillä mailla. Keltasiimajuoksiainen viettää suurimman osan elämästään mullan, hiekan tai humuksen alla. Sitä tavataan myös kivien, tai kivien sammalmättäiden alta.
Ravintona ne käyttävät muita selkärangattomia ja lieroja, yleensä niitä pienempiä ja saattavat jopa syödä lajitovereitaan kannibaalien tavoin.
Krešimir Račić
Krešimir ”Krešo” Račić (15. elokuuta 1932 Karlovac – 19. kesäkuuta 1994 Zagreb) oli jugoslavialainen moukarinheittäjä.
Račićin paras arvokilpailusaavutus oli kuudes sija Melbournen 1956 olympialaisissa. Hänen tuloksensa oli 60,36 m ja hän jäi mitalisijasta runsaat kaksi metriä. Bernin EM-kilpailuissa 1954 hän sijoittui 18:nneksi tuloksella 51,87 m ja Tukholman EM-kilpailuissa 1958 kymmenenneksi tuloksella 59,28 m.
12 Play
12 Play on R&B -artisti R. Kellyn ensimmäinen virallinen studioalbumi ja samalla 12 Play -albumisarjan ensimmäinen osa. Albumi sisältää R.Kellyn ensimmäisen hitin "Bump N' Grind". Albumi julkaistiin vuonna 1993.
Ralph Edwards
Ralph Edwards (13. kesäkuuta 1913 Merino, Colorado – 16. marraskuuta 2005 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen radio- ja televisiotuottaja ja ohjelmajuontaja.
Edwards aloitti uransa radiossa 15-vuotiaana toimimalla kirjoittajana, näyttelijänä ja kuuluttajana oaklandilaisella KROW-asemalla. Opiskeluaikanaan Kalifornian yliopistolla hän työskenteli eri tehtävissä myös oaklandilaisella KTAB-asemalla. Valmistumisensa jälkeen Edwards matkusti peukalokyydillä New Yorkiin, jossa hänet palkattiin CBS:lle kuuluttajaksi. CBS:llä ja myöhemmin NBC:llä ollessaan Edwards loi muun muassa ohjelmat "This Is Your Life" ja "Truth or Consequences".
Ralh Edwards sai kolme Emmy-palkintoa. Lisäksi hän on saanut kaksi tähteä Hollywood Walk of Famelle ja vuonna 1995 hänet nimettiin Radio Hall of Fameen.
Zvonko Bezjak
Zvonko ”Antun” Bezjak (s. 29. kesäkuuta 1935 Varaždin) on entinen jugoslavialainen moukarinheittäjä.
Bezjak sijoittui moukarinheitossa Tukholman EM-kilpailuissa 1958 viidenneksi tuloksella 62,39 m. Rooman 1960 olympialaisissa hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 64,21 m ja jäi mitalisijasta 1,43 metriä.
Akvaviitti
Akvaviitti on pohjoismainen maustettu viina, joka on valmistettu yleensä perunasta tai viljasta. Sen alkoholipitoisuus on tyypillisesti 40–45 prosenttia, ja se voi olla väriltään kullankeltaista tai kirkasta. Akvaviitin pääasiallinen mauste on kumina, mutta sen lisäksi siinä voi olla muun muassa anista, fenkolia, kardemummaa, vaniljaa, korianteria, sitruunan kuorta ja lakritsia. EU:n päätöksellä akvaviitin päämausteena voi olla myös tilli.
Juoman nimi juontaa juurensa latinan sanoihin "aqua vitae", elämän vesi.
Tislaus levisi Pohjolaan 1400-luvulla, ja akvaviittia käytettiin lääkkeenä esimerkiksi ruton ja reuman hoidossa.
Marskin ryypyn merkittävä aineosa oli Rajamäen Akvaviitti.
Muun muassa Norjassa ja Tanskassa akvaviittia nautitaan etenkin joulun aikaan. Tyypillisimmin akvaviitti nautitaan jääkaappikylmänä snapsina laimentamattomana jäähdytetyistä laseista.
Klaus Bodenmüller
Klaus Bodenmüller (s. 6. syyskuuta 1962) on entinen itävaltalainen kuulantyöntäjä. Hän sijoittui kahdesti pistesijoille ulkoratojen arvokilpailuissa ja saavutti arvokisamitaleja sisäradoilla.
Bodenmüller sijoittui Rooman MM-kilpailuissa 1987 seitsemänneksi tuloksella 20,41 m. Seuraavana vuonna Soulin olympialaisissa hän jäi karsintaan. Splitin EM-kilpailuissa 1990 hän sijoittui 11:nneksi tuloksella 19,62 m. Barcelonan 1992 olympialaisissa hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 20,48 m. Stuttgartin MM-kilpailuissa 1993 hän työnsi karsinnassa tuloksen 18,07 m eikä selviytynyt loppukilpailuun.
Sisäradoilla Bodenmüller saavutti kolme arvokisamitalia. Glasgow'n sisäratojen EM-kilpailuissa 1990 hän voitti kultaa tuloksella 21,03 m. Sevillassa sisäratojen MM-kilpailuissa 1991 saaliina oli hopeaa tuloksella 20,42 m ja Genovassa sisäratojen EM-kilpailuissa 1992 pronssia tuloksella 19,99 m.
Merikorvat
Merikorvat eli abalonit ("Haliotidae") on suurikokoisten merissä elävien kotiloiden heimo, johon kuuluu yksi suku ("Haliotis") ja satakunta lajia.
Merikorvan kuori on periaatteessa spiraalimainen, mutta sen suu on laaja, ja se muistuttaakin näin jossain määrin simpukan kuorta. Kuoren sisäpinnassa on paksu helmiäiskerros, josta valmistetaan mm. koruja ja koriste-esineitä. Kuoren ulkoreunassa on rivissä lajista riippuen 4–10 hengitysaukkoa, joiden kautta vesi poistuu kiduksista.
Merikorvia esiintyy lähes kaikissa suolaisissa merissä, ei kuitenkaan Amerikan Atlantin-rannikoilla. Suurin osa lajeista elää eteläisen pallonpuoliskon lauhkeissa vesissä (Uusi-Seelanti, Australia, Etelä-Afrikka) ja pohjoisella pallonpuoliskolla Tyynenmeren molemmin puolin (Pohjois-Amerikka, Japani).
Merikorvan liha on arvostettua ruokaa, ja liikapyynnin takia monet lajit ovat uhanalaisia.
James Gathers
James Gathers (17. kesäkuuta 1930 – 1. kesäkuuta 2002) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti.
Gathers saavutti 200 metrin juoksussa olympiapronssia Helsingissä 1952. Hänen virallinen loppuaikansa oli 20,8 s. Epävirallisella sähköajanotolla hänelle saatiin loppuaika 21,08 s, jolla hän hävisi kilpailun voittaneelle Andy Stanfieldille 0,27 sekunnilla ja voitti neljänneksi sijoittuneen Emmanuel McDonald Baileyn 0,06 sekunnilla. Yhdysvallat saavutti juoksussa kolmoisvoiton.
Jumala on kauneus
Jumala on kauneus on Paavo Rintalan romaani, joka ilmestyi Kustannusosakeyhtiö Otavan kustantamana vuonna 1959.
Romaani käsittelee taiteilijaa ja sen esikuvana oli liminkalainen taidemaalari Vilho Lampi (1898-1936), vaikka häntä ei romaanissa mainitakaan nimeltä. Pekka Tarkan mukaan romaanin päähenkilö elää vieraantuneessa tilassa ja on samoin kuin muutkin Rintalan päähenkilöt irronnut alkuperäisistä siteistään. Tarkan mukaan maalari elää vailla ammatillisen perinteen tukea, joutuu levottomaan auktoriteetin etsintään ja lopulta tuhoon.
Vaikuttimikseen romaanin kirjoittamiseen Rintala on kertonut nähneensä kuinka Lammen arvostus oli Limingassa sitä luokkaa, että liminkalaiset käyttivät Lammen maalauksia jopa tikkatauluina ja että hän halusi näyttää oululaisille ja varsinkin tasankoviljelijöille, kuinka upeita maisemia heillä on.
Romaanin myötä Lammen hahmon ympärille kasvoi myytti yksinäisyyden valinneesta omalaatuisesta taiteilijasta, jonka uskottiin eläneen eristäytyneenä ympäristössä, jossa häntä ei ymmärretty. Yleisen käsityksen mukaan Lampi "löydettiin" 1950-luvulla järjestettyjen muistonäyttelyjen ja Rintalan romaanin myötä, jolloin hänet nostettiin Suomen 1930-luvun taiteen tärkeimpien tekijöiden joukkoon.
Näkemystä romaanin päähenkilön esikuvana olleen Lammen väitetystä eristäytyneisyydestä on kuitenkin kritisoitu ja Rintala kirjoittikin romaaninsa ensilehdellä ettei kirjaa ole tarkoitettu elämäkerraksi tai edes elämäkertaromaaniksi, vaan se on romaani kauneuden kokemisesta.
Hannu Heikinheimo ohjasi filmatisoinnin romaanista Yleisradiolle vuonna 1985. Heikinheimon Yle TV1:lle tekemässä televisioelokuvassa Lampea näytteli Paavo Pentikäinen, Penjamia Oiva Lohtander, Lammen veljeä Aulis Rosendahl, kälyn roolissa esiintyi Leena Pesonen, Oulun maisterina Sulevi Peltola ja maisterin vaimona Eeva-Maija Haukinen. Sähisevän miehen roolissa nähtiin Hannu Kahakorpi.
Heikinheimon filmatisoinnin lisäksi romaanin pohjalta on tehty samanniminen dramatisointi sai ensi-illan Kajaanin kaupunginteatterissa 1981 Kaija Viinikaisen ohjaamana, sekä Kristian Smedsin käsikirjoittama ja ohjaama näytelmä, joka sai ensi-iltansa Teatteri Takomossa Helsingissä 2000 ja Kansallisteatterin suurella näyttämöllä 2008. Smedsin näytelmä vieraili myös Tampereen Teatterissa maaliskuussa 2011. Taisto Reimaluodon Rintalan romaaniin perustuva monologi "Tässä on elämä" nähtiin Kajaanin Runoviikolla vuonna 2001.
Maffeo Giovanni Ducoli
Maffeo Giovanni Ducoli (7. marraskuuta 1918 San Mauro di Saline – 28. elokuuta 2012) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Veronan hiippakuntaan 30. toukokuuta 1942 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Fidenaen titulaaripiispaksi 22. huhtikuuta 1967. Piispaksi konsekroinnin suoritti 14. toukokuuta Giuseppe Carraro, jota avustivat Mario Casariego y Acevedo ja Giuseppe Lenotti.
Ducoli sai 7. lokakuuta 1975 nimityksen Belluno-Feltren (Belluno e Feltre) piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 2. helmikuuta 1996.
Arthur Barnard
Arthur Barnard (10. maaliskuuta 1929 – 1. toukokuuta 2018) oli yhdysvaltalainen pika-aitajuoksija ja olympiamitalisti.
Barnard saavutti 110 metrin aitajuoksussa olympiapronssia Helsingissä 1952 varmistaen Yhdysvalloille kolmoisvoiton. Hänen loppuaikansa oli 14,1 sekuntia ja hän hävisi kahdelle maanmiehelleen 0,4 sekuntia mutta oli saman verran edellä Neuvostoliiton Jevgeni Bulantšikia.
Pietro Brollo
Pietro Brollo (s. 1. joulukuuta 1933) on italialainen kirkonmies. Hän sai vihkimyksensä katoliseksi papiksi 17. maaliskuuta 1957 ja piispaksi 4. tammikuuta 1986. Hänestä tuli aluksi Iulium Carnicumin titulaaripiispa ja Udinen apulaispiispa. 2. tammikuuta 1996 hänet nimitettiin Belluno-Feltren piispaksi ja 28. lokakuuta 2000 Udinen arkkipiispaksi Alfredo Battistin seuraajana.
Erilaisruokaiset
Erilaisruokaiset ("Polyphaga") on kovakuoriaisten ("Coleoptera") alalahko.
Alalahko kattaa suurimman osan kovakuoriaisista, ja sen jäsenet ovat omaksuneet hyvinkin erilaisia elintapoja. Sopeutuminen on vaikuttanut positiivisesti niiden suureen monimuotoisuuteen. Myös samaan alalahkoon kuuluvien eri heimojen toukat voivat olla hyvin erinäköisiä, mutta niille kaikille tunnusomainen piirre on enintään nelijaokkeiset raajat, joissa on vain yksi kynsi. Harvoissa tapauksissa raajat saattavat puuttua kokonaan.
Alalahkon kuoriaiset on aikaisemmin ryhmitelty lähinnä tuntosarvien rakenteen perusteella. Tuoreemmassa erottelussa huomiota kiinnitetään myös moniin muihin tuntomerkkeihin, minkä vuoksi lajien todellisista sukulaisuussuhteista tiedetään tarkemmin.
Alfredo Battisti
Alfredo Battisti (17. tammikuuta 1925 – 1. tammikuuta 2012) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 20. syyskuuta 1947 ja nimitettiin Udinen arkkihiippakunnan arkkipiispaksi 13. joulukuuta 1972. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. helmikuuta 1973. Pääkonsekraattorina toimi Girolamo Bartolomeo Bortignon, jota avustivat Emilio Pizzoni ja Giovanni Mocellini.
Battisti jäi eläkkeelle 28. lokakuuta 2000. Hän kuoli 86 vuoden iässä.
Jack Davis
Jack Wells Davis (11. syyskuuta 1930 Amarillo, Texas – 20. heinäkuuta 2012 San Diego, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen pika-aitajuoksija, olympiamitalisti ja Pan-Amerikan kisojen kultamitalisti.
Davis saavutti 110 metrin aitajuoksussa olympiahopeaa Helsingissä 1952 samalla ajalla (13,7 s) kilpailun voittaneen Harrison Dillardin kanssa. Hän voitti kultaa vuoden 1955 Pan-Amerikan kisoissa ja juoksi Bakersfieldissä 22. kesäkuuta 1956 maailmanennätyksen 13,4 s. Melbournen kesäolympialaisissa 1956 hän saavutti hopeaa jälleen samalla ajalla (13,5 s) kilpailun voittajan, Lee Calhounin kanssa.
Davis kuoli Kaliforniassa, sandiegolaisessa sairaalassa 20. heinäkuuta 2012 81-vuotiaana.
Sonny Chiba
Sonny Chiba (alk. Sadaho Maeda, s. 23. tammikuuta 1939, Fukuoka, Japani) on japanilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan mm. elokuvista "Shogun samurai" (1978), "The Storm Rides" (1998), "" (2003) ja "" (2004).
Chiba on ollut kaksi kertaa naimisissa: ensin Yoko Nogiwan kanssa vuosina 1967–1994 ja vuodesta 1995 Tamamin kanssa. Hänellä on näistä liitoista kolme lasta.
Porasiira
Porasiira ("Limnoria lignorum") on siiroihin kuuluva tuhoäyriäinen. Se tekee käytäviä mm. merenrannoilla oleviin puisiin rakennelmiin kuten laitureiden paalutuksiin. Niiden tuottama vahinko voi olla hyvinkin tuhoisaa.
Porasiirat ovat harmaanvalkeita ja muodoltaan muita siiroja putkilomaisempia. Ne ovat noin 12 mm pitkiä ja 5 mm leveitä. Niillä on ruumiin molemmilla puolilla seitsemän raajaa. Edessä on neljä lyhyttä tuntosarvea, takana kaksi uloketta. Ravintona porasiira käyttää kuolleita lehtiä, puuta tai muuta vastaavaa.
Alojzij Šuštar
Alojzij Šuštar (14. marraskuuta 1920 – 29. kesäkuuta 2007) oli slovenialainen kirkonmies. Hän sai katolisen vihkimyksensä papiksi 27. lokakuuta 1946 ja piispaksi 13. huhtikuuta 1980. Hän toimi Ljubljanan arkkipiispana vuodesta 1980 vuoteen 1997, jolloin seuraajaksi astui Franc Rodé.
Bob McMillen
Robert ”Bob” McMillen (5. maaliskuuta 1928 – 1. huhtikuuta 2007) oli yhdysvaltalainen keskimatkojen juoksija ja olympiamitalisti.
McMillen saavutti 1 500 metrin juoksussa olympiahopeaa Helsingissä 1952 ajalla 3.45,2. Hänen entinen ennätyksensä oli 3.49,3. Hän hävisi olympiafinaalissa 0,1 sekunnilla toiselle yllättäjälle, Luxemburgin Joseph Barthelille, mutta voitti 0,2 sekunnilla vielä loppusuoran alussa johtaneen maailmanennätysmiehen Werner Luegin.
Terpsikhore (urheiluseura)
Terpsikhore eli Tanssiurheiluseura Terpsikhore ry. on Suomen vanhin tanssiurheiluseura. Se on perustettu 1938.
Seuran pääopettajana on toiminut tanssipari Eeva ja Olavi Nieminen.
Seuran aloitteesta on perustettu tunnustuspalkinto Tanssin Muusa -patsas, joka esittää kreikkalaista tanssin jumalatarta Terpsikhorea. Patsas myönnetään tanssiurheilun parissa ansioituneelle toimijalle. Palkinnon myöntää Suomen Tanssiurheiluliitto r.y.
Suomen Tanssiurheiluliitto
Suomen Tanssiurheiluliitto on suomalaisten tanssiurheiluseurojen keskusjärjestö.
Liitto julkaisee Tanssiurheilija-lehteä, joka ilmestyy sekä painettuna että verkkoversiona.
Tanssiurheiluliitto on World DanceSport federationin (WDSF) ja World Rock 'n' Roll Confederationin (WRRC) jäsen. WDSF on vakio-lattareiden kansainvälinen järjestö, WRRC puolestaan on Rock 'n' Swing tanssien kansainvälinen järjestö.
Suomen Tanssiurheiluliitolla on useita lajeja, kuten vakio- ja latinalaistanssit, boogie woogie, rock´n´roll, bugg, sekä jäsenseuransa Finnish Dance Organizationin disco, street ja performing arts-lajit.
Liitto järjestää seura-, alue- ja ranking- eli Grand Prix -kilpailuja jäsenseurojensa avulla. Omissa tanssilajeissaan liitto järjestää SM- sekä ikäkausimestaruuskisat.
Tanssiurheiluliitto osallistuu liikunnan lajiliittojen yhteistyöhön. Liitolla on noin 80 jäsenseuraa ja 13000 henkilöjäsentä.
The Yes Men
The Yes Men on ryhmä lähinnä yhdysvaltalaisia aktivisteja, jotka tekeytyvät vaikutusvaltaisten järjestöjen edustajiksi muun muassa valenettisivustojen avulla ja esiintyvät saamiensa kutsujen ansiosta erilaisissa tilaisuuksissa. Tyylilajinaan ryhmä käyttää satiiria. He esittävät usein totuudenmukaisia, jopa shokeeraavia väitteitä, jotka kuitenkin ovat menneet läpi esimerkiksi tiedotusvälineissä ja joita järjestöjen oikeat edustajat eivät todennäköisesti toisi median tietoisuuteen.
Joulukuussa 2009 ryhmä lähetti Kanadan ympäristöministeriön nimissä aidonoloisen tiedotteen, joka kertoi, että Kanada voisi leikata päästöjään 40 prosenttia.
Komputaatio
Komputaatio on yleinen informaation käsittelyä kuvaava termi. Se sisältää siten laajan alueen inhimillisestä ajattelusta kapea-alaiseen laskentaan. Sanalla komputaatio korostetaan hyvin määritellyn mallin (formaali malli) suorituksen seuraamista ja sitä, kuinka se voidaan ilmaista algoritmilla, protokollalla, verkkorakenteella tms.
Komputaatiot voidaan luokitella kolmella ortogonaalisella kriteerillä:
Digitaalista komputaatiota käytetään tyypillisesti simuloimaan luonnon prosesseja ja ilmiöitä, joista osa voi olla analogisia. Monimutkaisimmissa tapauksissa on syytä erottaa toisistaan matemaattinen malli ja sen suorittaminen. Jos esimerkiksi sqrt tarkoittaa neliöjuuren laskentaa, sqrt(2) palauttaisi likiarvon 1.41.., mutta aivan toinen tarkastelutapa on kuinka ohjelmoida tai laskea neliöjuuri kullekin luvulle tietokoneella.
Komputaatioteoriassa (myös laskennan teoria) on määritelty erilaisia matemaattisia malleja tietokoneille ja ohjelmistoille. Komputaatio on tällöin kehityskulku (evoluutio), joka saa aikaan diskreettejä tapahtumia kuvatulle mallille. Tyypillisiä tällaisia malleja ovat:Tietokoneiden matemaattisia malleja sekä ohjelmointikieliä voidaan luokitella niiden ilmaisukyvyn ja rajoitusten mukaan Chomskyn hierarkialla. Tosin on muitakin luokitteluja.
Joseph Losey
Joseph Walton Losey (14. tammikuuta 1909 – 22. kesäkuuta 1984) oli yhdysvaltalais-brittiläinen teatteri- ja elokuvaohjaaja. Hän ohjasi varhaiset elokuvansa synnyinmaassaan Yhdysvalloissa, mutta merkittävimmät työt valmistuivat Englannissa.
Losey aloitti taiteellisen uransa teatteriohjaajana. Vuodesta 1939 lähtien hän ohjasi joukon lyhytelokuvia, joihin kuului muun muassa Bertolt Brechtin näytelmään "Galileo Galilein elämä" perustuva lyhytelokuva "Galileo" (1947). Losey oli Brechtin suuri ihailija ja suorastaan oppilas. Hänen ensimmäinen pitkä elokuvansa "Vihreätukkainen poika" (1948) on pasifistinen lapsuuskuvaus.
Losey joutui poistumaan Yhdysvalloista 1950-luvulla, kun häntä alettiin McCarthyn kommunistivainojen myötä epäillä yhteyksistä kommunistiseen puolueeseen ja hän joutui Hollywoodin mustalle listalle. Sen jälkeen hän jatkoi ohjaajanuraansa Lontoossa.
Loseyn ja näytelmäkirjailija Harold Pinterin yhteistyönä syntyi kolme maineikasta elokuvaa: Pinterin näytelmiin perustuvat "Palvelija" (1963) ja "Onnettomuus" (1967) sekä L. P. Hartleyn romaanin pohjalta valmistunut "Sanansaattaja" (1971). Ohjaaja työskenteli useiden aikansa tähtinäyttelijöiden kanssa. Esimerkiksi Tennessee Williamsin näytelmään "The Milk Train Doesn't Stop Here Anymore" perustuvassa elokuvassa "Tuonen enkeli" ("Boom!", 1968) pääosissa näyttelivät Elizabeth Taylor ja Richard Burton. Pop-taiteellinen sarjakuvafilmatisointi "Modesty Blaise – pistävä perhonen" (1966) pohjautuu Peter O’Donnellin sarjakuvaan "Modesty Blaise", ja nimiroolin esitti Monica Vitti.
Suomessa Loseyn elokuvista on nähty ehkä useimmin Hammer Film Productions -yhtiön tuottama ydinkauhukuvaus "Kirotut" ("The Damned", 1963). Sen keskiössä on salainen kallioluola, jossa kasvatetaan radioaktiivisina syntyneitä ”Valon lapsia”, jotka eivät voi elää suojatun ympäristönsä ulkopuolella, mutta joiden on tarkoitus ottaa maailma haltuunsa ”väistämättä” tulossa olevan ydintuhon jälkeen normaalien ihmisten kuoltua. Elokuvassa on runsaasti viitteitä ydinsotaan, muun muassa kuvanveistäjän (Viveca Lindfors) tekemät "Vapauden lintu" -veistokset, joiden ulkoasu tuo etsimättä mieleen ydinräjähdyksen aiheuttamat hiiltyneet ruumiit.
Elokuvassa "Hahmot maisemassa" (1970) nähdään poikkeuksellisen runsaasti helikopterista käsin kuvattuja otoksia, joista eräitä Antti Alanen sanoo lajissaan ylittämättömiksi
Immortal (Pyramazen albumi)
Immortal on Pyramaze nimisen power metal -yhtyeen kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 30. toukokuuta 2008 levymerkillä Locomotive Music.
Symbolin maadoittamisen ongelma
Symbolin maadoittamisen ongelma tarkoittaa alkujaan sitä, kuinka sanat (symbolit) saavat merkityksensä ja mikä tarkoitus kullakin symbolilla todellisuudessa on.
Merkityksen tunnistamisen ongelma liittyy tietoisuuden ongelmaan ja siihen mitkä mentaaliset tilat ovat tarkoituksellisia. Erään kognitiotieteen käsitteen eli komputationalismin mukaan ajattelu on tietty laskennan (komputaatio) muoto, missä komputaatio on ainoastaan symbolien käsittelyä siten, että symboleita käsitellään tiettyjen sääntöjen mukaan niiden muotoja, ei niinkään niiden tarkoituksia käyttäen.
Formaaleilla kielillä ja järjestelmillä symbolin maadoittamisen ongelmaa ei ole, koska on varmistettu, että kaikille rakenteille ja viittauksille (symboli) on yksiselitteiset käsitteet. Joissakin ohjelmointikielissä on kuitenkin joitakin poikkeuksia, jotka hankaloittavat symbolin tunnistamista (esim. C++-kielessä on muutamia useammallakin tavalla tulkittavia rakenteita).
Aarne Putkonen
Aarne Heikki Alfred Putkonen () oli suomalainen jääkärivänrikki. Hänen vanhempansa olivat liikemies Heikki Putkonen ja Maria Lovisa Tiihonen.
Putkonen kävi kansakoulun ja kauppakoulun.
Putkonen työskenteli konttoristina Viipurissa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 4. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän suoritti Polangenissa vuonna 1917 järjestetyn erikoiskurssin (pommarikurssi). 
Putkonen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vänrikiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan adjutantiksi 3. Jääkärirykmentin 10. jääkäripataljoonaan, jonka mukana osallistui sisällissodan taisteluihin Tampereella ja Viipurin ympäristössä, missä hän kaatui taistelussa Lavolassa, Lavolan sulun ja kosken väliselle saarelle 25. huhtikuuta 1918. Hänet haudattiin Lavolaan. Lavolan saarelle pystytettiin muistomerkki hänen muistokseen 25. syyskuuta 1927.
Charlie Tuna
Charlie Tuna (oik. Art Ferguson; 18. huhtikuuta 1944 Kearney, Nebraska – 19. helmikuuta 2016 Tarzana, Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen radiopersoona ja DJ, joka työskenteli suurimman osan urastaan losangelesilaisilla radioasemilla. Hän myös tuotti yli 6 000 radio-ohjelmaa Yhdysvaltain puolustusvoimien radiolle vuosina 1971–1996.
Charlie Tunalla on tähti Hollywood Walk of Famella ja hänet nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 2008.
Jamie Thraves
James Thraves (s. 1969) on brittiläinen käsikirjoittaja ja ohjaaja. Hänet tunnetaan musiikkivideoistaan, joita hän on tehnyt esimerkiksi Radioheadille, Coldplaylle, KT Tunstallille ja Róisín Murphylle. Hän on ohjannut myös Neneh Cherryn, Blurin ja The Verven musiikkivideoita.. Thraves voitti lyhytelokuvallaan "I Just Want to Kiss You" Edinburghin videofestivaaleilla parhaan brittiläisen lyhytelokuvan palkinnon vuonna 1998..
Jamie Thraves on ohjannut myös elokuvan "The Cry of the Owl", joka sai ensi-iltansa vuonna 2009.
Danny Wilson
Danny Wilson voi viitata ainakin seuraaviin henkilöihin:Danny Wilson voi myös tarkoittaa seuraavia:
Manny Diaz
Manuel Alberto Diaz (5. marraskuuta 1954 Havanna, Kuuba) on Miamin entinen pormestari, joka oli virassa vuosina 2001-2009. Diaz on avioliitossa Robin Smithin kanssa ja heillä on neljä lasta ja kaksi lapsenlasta.
Gottfrid von Falkenberg
Gottfried von Falckenberg (), oli suomalainen majuri ja valtiopäivämies. Hänen vanhempansa olivat Saksasta muuttanut everstiluutnantti Gottfried Hansson von Falckenberg ja Christina Jordan, Michel Jordanin tytär.
Von Falckenberg tuli pikettipalvelukseen kuningatar Kristiinan henkivartiostoon 1642, nimitettiin vänrikiksi Hämeen jalkaväkirykmenttiin 1644 ja luutnantiksi 1648. Toimi majoitusmestarina eversti Fabian von Knorringin ratsujoukoissa Inkerinmaalla 1650. Hän otti osaa vuoden 1657 Turun kokoukseen ja määrättiin Käkisalmen läänin tuomariksi 1660. Toimi Turun hovioikeuden aatelisluokan asessorina 1666 ja samalla edelleen kihlakunnantuomarina. Hän hallitsi isältä perimäänsä Palttilan kartanoa Laitilassa.
Gottfrid von Falkenbergin puoliso oli 23.6.1651 vihitty Anna Barbara von Tiesenhausen (1634-20.huhtikuuta 1714 Laitila), Jakob von Tiesenhausenin ja Elisabet von Aderkasin tytär. Heidän lapsensa olivat:
Man on the Edge
Man on the Edge on Iron Maidenin kappale ja ensimmäinen singlejulkaisu yhtyeen "The X Factor" -albumilta. Single julkaistiin vuonna 1995, ja se oli ensimmäinen single, jolla Blaze Bayley lauloi. Kappaleen kirjoittivat Blaze Bayley ja Janick Gers, ja se perustuu elokuvaan "Rankka päivä".
Singlellä on kolme kappaletta, jotka eivät tulleet "The X Factorin" lopulliselle versioille. ”Man on the Edge” on yksi Blaze Bayleyn aikaisista kappaleista, jotka päätyivät "Edward the Great" -kokoelma-albumille. Kappale on myös "Best of the Beast" -kokoelmalla.
Iron Maiden soitti kappaletta "Ed Hunter" -kiertueella vuonna 1999. Kappaleen liveversio on vuonna 2000 julkaistulla singlellä "The Wicker Man", jossa laulaa Bruce Dickinson. Kappaleesta julkaistiin kaksi musiikkivideota, joista toinen filmattiin Masadassa, Israelissa. Toisella musiikkivideolla Iron Maiden nähdään soittamassa.
Kappale on mukana "" -videopelissä.
Hygrostaatti
Hygrostaatti on kosteuskytkin eli kytkin tai rele, joka kytkee kosteuden mukaan. Sillä on usein säädettävä kytkentäpiste.
Tolmeita
Tolmeita () on koillis-Libyassa sijaitseva kaupunki, jonka nimi näyttää tulevan kylän latinankielisestä nimestä "Tolmeta". Latinankielinen nimi taas tulee lähellä olevan rauniokaupungin kreikankielisestä nimestä "Ptolemais".
Pinen piirikunta
Pinen piirikunta on Minnesotan osavaltiossa oleva piirikunta. Se on pinta-alaltaan 3 716 neliökilometriä ja siellä on 26 530 (2000) asukasta. Piirikunnan suurin kaupunki ja samalla sen pääkaupunki on Pine City.
Pinen piirikunta perustettiin 1. marraskuuta 1856 Chisagon piirikunnasta ja osasta Ramseyn piirikuntaa. Piirikunnan alkuperäinen pääkaupunki oli Chengwatana.
Vuonna 1857 Buchananin piirikunta ja eteläiset osat Aitkinin ja Carltonin piirikunnassa irrotettiin Pinestä sekä vuotta myöhemmin Kanabecin piirikunta. Buchananin piirikunta liitettiin takaisin Pinen piirikuntaan vuonna 1861. Pine Citystä tuli piirikunna pääkaupunki vuonna 1872.
Hannu Heikinheimo
Hannu Jaakko Heikinheimo (s. 19. elokuuta 1943) on suomalainen ohjaaja. Heikinheimo on ohjannut, tuottanut, toimittanut ja käsikirjoittanut Yleisradioon 1960-luvulta lähtien lukuisia kulttuuriohjelmia, konsertteja, oopperoita ja baletteja, kuunnelmia, lasten- ja nuortenohjelmia ja TV-fiktioita. Monien ohjaus-, käsikirjoitus- ja tuottajantöidensä lisäksi Heikinheimo on esiintynyt poliisilääkärin roolissa vuonna 2000 ilmestyneessä TV-sarjassa "Raid". Heikinheimon mukaan musiikilla on ollut tärkeä osuus kaikissa hänen ohjaustöissään.
Hannu Heikinheimo opiskeli musiikkia Sibelius-akatemiassa, Helsingin ja Tampereen yliopistoissa sekä Wienin musiikkiakatemiassa. Vuonna 1964 hän meni Tesvisioon uutistoimittajaksi ja 1965 musiikkitoimittajaksi. Tesvision toiminnan loputtua hän siirtyi ensin TV2:n ja vuonna 1968 TV1:n musiikkitoimittajaksi.
Hannu Heikinheimon isä oli pianisti Sakari Heikinheimo ja veljiä musiikkitoimittaja Seppo Heikinheimo, Jukka Heikinheimo ja Miika Heikinheimo. Hänen poikansa on jazzmuusikko Ilmari Heikinheimo.
Siikaisten kirkko
Siikaisten kirkko on vuosina 1888–1889 rakennettu päätytornillinen, puurakenteinen ja ristivarsin varustettu pitkäkirkko Siikaisissa. Kirkko edustaa uusgoottilaista tyyliä. Kirkon suunnitteli v.t. lääninarkkitehti K. V. Reinius ja rakennusmestarina toimi David Lönnrot. Istumapaikkoja kirkossa on noin 1 200. Kirkko on hautausmaan ympäröimä.
Kirkontornin ylin kerros on muodoltaan kahdeksankulmainen. Rakennuksen alttaripäädyssä on sakaristo, joka on runkohuonetta matalampi. Kirkon räystäiden alla on koristeellisia konsoleita. Julkisivu on pystylistoitettu. Kirkon alttaritaulu "Ristiinnaulittu" on Ilmari Launiksen vuonna 1911 maalaama.
Siikaisten edellinen kirkko paloi salaman iskettyä siihen. Nykyinen kirkko rakennettiin vuosina 1888–1889 vanhan kirkon paikalle puusta, joka saatiin pitäjän omista metsistä. Kirkon rakentaminen maksoi 68 000 silloista markkaa. Rahat saatiin lainalla sekä keräämällä maksu kaikilta ripillä käyneiltä. Kuluihin osallistuivat manttaaliosuutensa mukaan lisäksi myllyt, sahat sekä muut teollisuuslaitokset. Rakentamiseen joutuivat osallistumaan kaikki seurakunnan jäsenet yhdestä kolmeen päivän ajan.
5. toukokuuta 1889 Merikarvian kirkkoherra J. A. Forss apunaan Siikaisten pitäjän kirkkoherra K. J. E. Blombergh ja Ahlaisten pastori Fr. A. Wirberg vihkivät kirkon. Vihkimistilaisuudessa oli paikalla suunnilleen 2 000 ihmistä.
Ptolemais (Kyrenaika)
Ptolemais tai Ptolemaida oli yksi Kyrenaikan muinaisista pääkaupungeista. Todennäköisesti se sai nimensä Ptolemaios III Euergetesin mukaan. Roomalaisaikana sen latinankielinen nimi oli "Tolmeta", josta tulee lähellä olevan nykyisen kaupungin nimi Tolmeitha.
Kaupungin perustivat todennäköisimmin Barkasta muuttaneet siirtolaiset 600- tai 500-luvulla eaa. Pian siitä tuli yksi niistä kaupunkivaltioista, jotka perustivat Pentapolis-liittoutuman. Liittoutuma hajosi vuonna 331 eaa., sen jälkeen kun Aleksanteri Suuri oli valloittanut Egyptin. Hänen kuolemansa jälkeen se tuli kuulumaan Ptolemaiosten hallitsemaan Egyptiin. Kun Rooman valtakunta vuonna 30 eaa. valloitti Egyptin, alueesta muodostettiin erillinen provinssi.
Roomalaisajan Tolmetalla ei ollut vesivaroja omasta takaa, mutta roomalaisten arkkitehtien johdolla rakennettiin suuri vesijohto läheisiltä kukkuloilta kaupungin torin alle rakennettuihin suuriin vesisäiliöihin. Vesisäiliöitä oli 18, ja niistä kukin oli 3 metriä leveä ja yli 4 metriä korkea. Ne ovat säilyneet ehjinä nykyaikaan saakka, ja ne löydettiin Libyan ollessa Italian siirtomaana (1912–1943). Kun paikallisia kapinallisia vastaan ryhdyttiin sotilaallisiin toimenpiteisiin, todettiin kapinallisten piileksivän näissä vanhoissa vesisäiliöissä, joihin mahtui hyvinkin 200–300 miestä..
Vuonna 365 alueella tapahtui suuri maanjäristys, joka tuhosi viisi kaupunkia, Kyrenen, Apollonian, Arsinoen, Bengasin ja Barkan. Ptolemais kuitenkin säästyi maanjäristyksen tuhoilta varsin hyvin, ja seudun tärkeimmät hallintoviranomaiset siirrettiin sinne. Sen jälkeen se olikin Kyrenaikan pääkaupunkina vuoteen 428 saakka, jolloin vandaalit tuhosivat sen. Keisari Justinianus I:n aikana se jälleenrakennettiin, mutta se ei enää palannut entiseen kukoistukseensa, ja 600-luvulla arabit hävittivät sen, ja se autioitui.
Ptolemaisin rauniot ovat säilyneet melko hyvässä kunnossa nykyaikaan saakka sen takia, että ne olivat hautautuneet hiekkaan. Kaupungin länsipuolella on näyttävä tornimainen hellenistinen mausoleumi ja kallionrinteeseen louhittu kreikkalainen teatteri. Kaikista roomalaisaikaisista provinssien pääkaupungeista se on todennäköisesti säilynyt parhaiten. Vuonna 2001 Varsovan yliopiston arkeologit aloittivat kaivaukset alueella. On arvioitu, että kaupungin pinta-ala oli 2,5 neliökilometriä, kaupungin muuria ja läheistä hautausmaata lukuun ottamatta.
Browns Valley (Minnesota)
Browns Valley on kaupunki Traversen piirikunnassa, Minnesotassa, Yhdysvalloissa. Se on pinta-alaltaan kahden neliökilometrin suuruinen ja siellä on 690 (2000) asukasta.
Browns Valley sijaitsee Little Minnesota -joen varrella Traversejärven ja Big Stone Lake -järven välisellä pienellä maakannaksella, joka erottaa Hudsoninlahden valuma-alueen ja Mississippin vesistön toisistaan. Molemmat järvet, Little Minnesota -joki ja Browns Valleyn kaupunki ovat muinaisessa Warren-jääjoen uomassa, joka oli Agassiz-jääjärven laskujoki.
Browns Valley
Browns Valley voi viitata seuraaviin paikkoihin:
Luettelo tunnetuista anarkisteista
A
B
C
D
E
F
G
H
I
J
K
L
M
O
P
R
S
T
V
W
Z
Bradbury Brook
Bradbury Brook on arkeologinen kohde Minnesotassa, Yhdysvalloissa. Se sijaitsee muutaman kilometrin Mille Lacs -järvestä etelään Minnesotan osavaltion keskiosissa.
Paleointiaanit keräsivät alueella aikoinaan silttikiveä, jota käytettiin monenlaisten työkalujen valmistamiseen. Arkeologit ovat löytäneet alueelta 125 000 artefaktia. Vanhimmat esineistä on ajoitettu 9220 radiohiilivuoden ikäisiksi, joten Bradbury Brookin löydökset ovat Minnesotan vanhimmat.
Long Prairie
Long Prairie on 3 040 (2000) asukkaan kaupunki Toddin piirikunnassa, Minnesotassa, Yhdysvalloissa. Kaupunki on pinta-alaltaan 6,3 neliökilometriä ja se on piirikuntansa pääkaupunki.
Kaupungin merkittävimmät nähtävyydet ovat Christien talomuseo, joka sijaitsee vuoden 1900 kolmikerroksiessa asuintalossa alkuperäisine huonekaluineen, Toddin piirikunnan museo ja sotaveteraanien puisto. Kaupungissa on myös 18-reikäinen golf-kenttä.
Lehtikuoriaiset
Lehtikuoriaiset ("Chrysomelidae") on kovakuoriaisiin ("Coleoptera"), lehtikuoriaismaisten ("Chrysomeloidea") yläheimoon kuuluva heimo. Käsittäen lähes 30 000 tunnettua lajia se kuuluu kovakuoriaisheimoista suurimpiin. Suomesta lajeja on tunnistettu pitkälti yli 200. Jotkut lehtikuoriaislajit ovat pahoja viljelyskasvien tuholaisia.
"Incertae sedis"
Ignacio Camacho
Ignacio ”Nacho” Camacho Barnola (s. 4. toukokuuta 1990 Zaragoza, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa VfL Wolfsburgia ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Camacho aloitti uransa Real Zaragozan juniorijoukkueesta ja siirtyi sieltä Atlético Madridin juniorijoukkueeseen. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 1. maaliskuuta 2008 Barcelonaa vastaan. 3. toukokuuta 2008 Camacho teki ensimmäiset kaksi pääsarjamaaliaan ottelussa Recreativo de Huelvaa vastaan.
Joulukuun 2010 lopussa hän teki sopimuksen Málagan kanssa. Samalla andalusialaisseuraan matkasi myös lainasopimuksella maalivahti Sergio Asenjo.
Camacho toimi kapteenina Espanjan alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa vuoden 2007 alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa.
Camacho tulee varsinaisesta jalkapalloperheestä, sillä hänen isänsä Juan José ja Ignacion vanhempi veli ovat myös pelanneet jalkapalloa ammatikseen.
Honkola (Urjala)
Honkola () on kylä Urjalan kunnan pohjoisosassa eteläisellä Pirkanmaalla. Kylän keskeisin maamerkki on Honkolan kartanon päätila Honkola, jonka pinta-ala on 1520 ha. Tilan pinta-alaan sisältyy vesialuetta 42,78 ha Kortejärvessä. Kylän yhteinen vesialue on Kikurinjärvessä 54 ha.
Entinen kansakoulu paloi vuonna 1989 ja samassa yhteydessä koulupiiri lakkautettiin. Jäljelle jääneen kiinteistön kunta lahjoitti kyläläisten käyttöön vuoden vaihteessa 2007–08.
Kylässä on runsas valkohäntäpeurakanta.
Honkolan silloisen kyläyhteisön väitetään olleen esikuvana kartanon vaikutuspiirissä syntyneen ja nuoruutensa viettäneen kirjailija Väinö Linnan romaanisarjassa Täällä Pohjantähden alla kuvatulle Pentinkulmalle.
Honkolan postinumero on 31730.Julkisista palveluista on jäljellä postinjakelu ja vanhusten kodinhoitopalvelut. Kylän läpi kulkee Yhdystie 2981.
Kylässä on kartanon mailla laajoja ensimmäisen maailmansodan aikaisia vallihautoja Jänismäessä, Moukulanmäessä ja Vallimäessä. Jänismäessä juoksuhaudat ovat erityisen syviä ja kallioon louhittuja.
Kylän korkein kohta on 143,2 metriä merenpinnasta.
Honkolan länsipuolella on aiemmin sijainnut pappila, josta muistona ovat entinen päärakennus ja kivinavetta. Furuhjelmit ostivat päärakennuksen tontteineen Honkolan kartanolle vuonna 1963. Vanha kivinavetta myytiin paikalliselle pienviljelijälle. Pappilan tila muodostaa oman maarekisterikylän, josta on lohkottu torpparivapautuslain perusteella ja viime sotien jälkeen maanhankintalain mukaisesti asutustiloja, uudistiloja sekä mäkitupia.
Pappilan tilasta on jäljellä kahteen osaan jakautuva metsäpalsta, pinta-ala 186,0200 ha, johon Urjalan Seurakunta on saanut lainhuudon 23. tammikuuta 1998. Tila oli kruununluontoinen 31. joulukuuta 1996 asti. Pappila on perustettu Vahosen kylään ja on sijainnut samalla paikalla 1600-luvulta lähtien, mutta myöhemmin se rekistöröitiin omaksi maarekisterikyläkseen Honkolan ja Vahosen väliin.
Tommola (täsmennyssivu)
Tommola tarkoittaa:
Dance (täsmennyssivu)
Dance voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Pietarin Sanomat
Pietarin Sanomat oli Pietarissa vuosina 1870–1873 ilmestynyt sanomalehti.
"Pietarin Sanomien" perustaja ja toimittaja oli kaupungin suomalaisen Pyhän Marian seurakunnan koulujen tarkastajana työskennellyt fennomaani August Hagman. Se oli ensimmäinen Suomen rajojen ulkopuolella ilmestynyt suomenkielinen sanomalehti. Pietarin ja Inkerinmaan suomalaisille tarkoitetun lehden tavoitteena oli kansallisen sivistyksen kehittäminen. Sen avustajina toimivat tyröläinen opettaja ja lukkari Abraham Tiisnekka, Marian seurakunnan kappalainen Aloys Jeremias Piispanen sekä aluksi myös seurakunnan kirkkokoulun johtaja Tuomas Friman. Kerran viikossa nelisivuisena ja kolmipalstaisena ilmestynyt lehti painettiin Pietarissa Ettingerin kirjapainossa. Sen levikiksi on arvioitu 700–1000 kappaletta.
Lehden uutisaineisto oli pääosin lainattu Pietarin ja Suomen lehdistä. Suurimman osan siitä muodostivat Venäjän ja Pietarin tapahtumat. Ulkomaanuutiset liittyivät erityisesti Saksan–Ranskan sotaan. Venäjän suomalaisia koskeva aineisto oli suhteessa vähäisempää. Erityisesti lehteä kiinnosti koulujen, kirjastojen ja raittiusseurojen perustaminen Inkeriin. Se pyrki myös seuraamaan Inkerin suomalaisten seurakuntien tapahtumia sekä kertomaan alueen historiasta ja kansanperinteestä. Suomen uutiset jäivät melko vähälle huomiolle. Varsinaisia pääkirjoituksia lehti ei julkaissut.
Lehdessä oli runsaasti kaunokirjallista ainesta. Jatkokertomuksina julkaistiin muun muassa Tuomas Frimanin "Tyhmenit" ja "Anninriuhta", K. J. Gummeruksen "Otteita ihmissydämen salaisuuksista" ja Nikolai Gogolin "Nevan valtakatu". Runoista valtaosa oli A. J. Piispasen kirjoittamia tai kääntämiä. Lisäksi julkaistiin valkeasaarelaisen talonpojan Jaakko Räikkösen runoja. Lehdessä oli myös jonkin verran ilmoituksia ja pietarilaisten kauppaliikkeiden mainoksia. Uskonnollista aineistoa oli vähän.
"Pietarin Sanomien" kilpailijaksi perustettiin August Hagmanin ja Marian seurakunnan kirkkoherran Johannes Öhquistin välisen konfliktin seurauksena "Pietarin Sunnuntailehti". Kesällä 1872 Hagman siirtyi Helsinkiin "Morgonbladet"-lehden päätoimittajaksi ja hänen tilalleen Pietariin tuli hänen veljensä Tyko Hagman. August Hagman pysyi kuitenkin muodollisesti "Pietarin Sanomien" päätoimittajana ja ilmeisesti osallistui Helsingistä käsin myös sen toimittamiseen. Huhtikuussa 1873 hän lopetti lehden taloudellisesti kannattamattomana.
FREMO
FREMO () on Saksassa vuonna 1981 perustettu yhdistys, jolla on noin tuhat jäsentä viidessätoista Euroopan maassa. Yhdistyksen tarkoituksena on edistää pienoisrautatieharrastusta ja erityisesti sen luovuutta ja toiminnallisuutta sekä kontaktien lisääminen harrastajien kesken.
Yhdistyksen perusajatuksena on järjestää tapaamisia, joissa FREMO-määritysten mukaan rakennetuista yhteensopivista pienoisrautatiemoduuleista kootaan soveltuvaan tilaan suuri pienoisrautatie, jota yhdessä liikennöidään. Eräs toiminta-alue on kehitystyö sähköisissä toiminnoissa, kuten digitaalisessa ohjauksessa ja turvalaitetekniikassa.
FREMO julkaisee saksankielistä lehteä HP1 Modellbahn.
Erillisjärjestelmiä on luotu FREMOn sisällä mittakaavan, aiheen ynnä muun perusteella: 0, 0m, 0e, H0-Europa, H0-USA, H0PS, H0-fine, FREMO87, H0m, H0m-Rhätische Bahn, H0e, H0f, N. Tärkein noudatettava määritys on moduulin kytkeytyminen toiseen yhteensopivan päädyn avulla. FREMO määrittelee standardit yksiraiteiselle liittymälle ja H0 ja N-Euroopassa myös kaksiraiteiselle liittymälle. 
Yksinkertaisimmat moduulit ovat ratalinjaa kuvaavia. Ne ovat sähköisesti hyvin yksinkertaisesti toimivia. Toisaalta moduulit voivat esittää suurtakin liikennepaikkaa vaihteineen. Tällöin kokonaisuus joudutaan usein lohkomaan kuljetuksen kannalta käytännöllisen kokoisiin osiin, jotka liittyvät toisiinsa epästandardilla liitoksella.
Kaliumjodidi
Kaliumjodidi (KI) on kaliumin ja jodin yhdiste, väritön suola, joka koostuu positiivisista kaliumioneista, K ja negatiivisista jodidi-ioneista (I). Se on kaupallisesti tärkein jodiyhdiste ja vuonna 1985 sitä tuotettiin 37 000 tonnia. Se on vähemmän hygroskooppista kuin natriumjodidi, minkä vuoksi sitä on helpompi käsitellä. Ajan myötä kaliumjodidinäytteet muuttuvat keltaisiksi, koska osa jodidi-ioneista hapettuu vapaaksi jodiksi.
Kaliumjodidi on ioniyhdiste, joka koostuu positiivisista kaliumioneista, K, ja negatiivisista jodidi-ioneista, I. Sillä on samankaltainen kuutiollinen kiderakenne kuin natriumkloridilla. Sitä esiintyy pieninä pitoisuuksina luonnonvesissä. Teollisuudessa puhdasta kaliumjodidia valmistetaan antamalla kaliumhydroksidin reagoida jodin kanssa.
Koska jodi on heikko hapetin, jodidi-ionin I voi helposti hapettaa vapaaksi jodiksi vahvoilla hapettimilla kuten kloorilla:
Tätä reaktiota käytetään jodin eristämiseen sen luonnossa esiintyvistä yhdisteistä. Ilmakin voi hapettaa jodidi-ionin jodiksi. Vahvojen happojen avulla kaliumjodidista voi valmistaa vetyjodidia, HI, joka on kaliumjodidia vahvempi pelkistin.
Muiden jodidisuolojen tavoin kaliumjodidikin reagoi jodin kanssa muodostaen trijodidia eli I-ioneja:
Toisin kuin vapaa jodi, I, trijodidisuolat liukenevat hyvin veteen. Tämän reaktion avulla jodia voidaan käyttää titraukseen. Kaliumtrijodidin liuosta, Lugolin liuosta, käytetään myös desinfiointiaineena sekä kullan etsaukseen.
Kaliumjodidia käytetään myös valokuvausfilmeissä tarvittavan hopeajodidin valmistamiseen:
Kaliumjodidia käytetään jodin lähteenä orgaanisissa synteeseissä.
Jodidi-ioni on ihmiselle pieninä määrinä välttämätön hivenaine, jota tarvitaan tyroksiinin muodostamiseen. Sen puutos aiheuttaa struumaa.
Kaliumjodidia käytetään karjanrehujen lisäaineena, hopeajodidin valmistukseen sekä desinfiointiaineiden valmistukseen. Sitä myös lisätään pieniä määriä ruokasuolaan struuman ehkäisemiseksi. Sen kyllästettyä liuosta, josta käytetään lyhennettä SSKI, käytetään myös lääkkeenä sporotrichosikseen.
Ydinvoimaloissa syntyy fissiotuotteena muun muassa jodin radioaktiivista isotooppia I-131. Onnettomuustilanteissa sitä saattaa levitä ympäristöön, ja joutuessaan ihmisen elimistöön sitä voi kertyä vaarallisina määrinä kilpirauhaseen, jossa se voi aiheuttaa syöpää. Jos jodia kuitenkin on elimistössä ennestään riittävästi, ei näin mainittavassa määrässä tapahdu, vaan radioaktiivinen jodi erittyy pois.
Radioaktiivista jodia levisi ympäristöön esimerkiksi Tšernobylin ydinvoimaonnettomuudessa huhtikuussa 1986. Onnettomuuden jälkeen Puolassa annosteltiinkin tämän vuoksi 10,5 miljoonalle lapselle ja 7 miljoonalle aikuiselle kaliumjodidin kyllästettyä liuosta. Samaan tarkoitukseen kaliumjodidista valmistetaan myös joditabletteja.
Anders Allardt
Anders Allardt (26. huhtikuuta 1855 Lapinjärvi – 9. tammikuuta 1942 Helsinki) oli suomenruotsalainen lehtori, historiantutkija ja kirjailija. Allardt kirjoitti useita ruotsinkielisiä pitäjänhistorioita, kohteena olivat mm. Ruotsinpyhtää, Porvoo, Liljendal ja Lapinjärvi, samoin kuin kaunokirjallisia teoksia. Hän käytti nimimerkkejä "A.A." ja "A. Henrici".
Allardtin vanhemmat olivat renki Henrik Allardt ja Elisabet Lill-Kolfus. Hän pääsi ylioppilaaksi 1876 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1881 sekä lisensiaatiksi 1898. Allardt oli Haminan tyttökoulun opettajana 1877–1878 ja 1882–1884. Hän toimi Porvoon ruotsalainen lyseon historian, maantieteen ja ruotsinkielen kollegana 1885–1915 sekä lyseon rehtorina 1910–1915. Hän oli myös Porvoon tyttökoulun opettaja 1884–1898 ja koulun johtaja 1901–1912. Näiden toimien ohella hän oli Porvoon kansanopiston opettaja 1889–1897, opiston johtokunnan puheenjohtaja 1901–1908 sekä Porvoon kaupungin kansakoulujen tarkastaja 1892–1903.
Allardtin vaimo vuodesta 1886 oli Johanna Elisabeth Strömborg (k. 1948), heidän pojanpoikansa on sosiologi ja akateemikko Erik Allardt.
Herman Avellan
Herman Avellan (28. heinäkuuta 1820 Turku – 20. kesäkuuta 1912 Viipuri) oli suomalainen kamarineuvos, tullinhoitaja ja ruotsiksi julkaissut kirjailija.
Avellanin vanhemmat olivat historian professori Johan Henrik Avellan ja Christina Eleonora Almqvist. Hän pääsi ylioppilaaksi 1838 ja suoritti kameraalitutkinnon 1846. Avellan palveli junkkarina 1. suomalaisessa meriekipaasissa 1839–1844 ja toimi Sortavalan kihlakunnan henkikirjoittajana 1847–1850. Hän oli luotsiosaston päällikkönä Vaasassa 1850–1853, Oulussa 1853–1857 ja Tammisaaressa 1857–1862 sekä tullinhoitajana ensin Porvoossa 1862–1867 ja sitten Viipurissa 1867–1897. Avellanista tuli luutnantti 1844, luotsilaitoksen alikapteeni 1850, kapteeni 1853, majuri 1862 sekä hovineuvos 1878 ja kamarineuvos 1889.
Avellan oli naimisissa kaksi kertaa. Ensimmäinen puoliso vuodesta 1848 oli Sofia Grotenfelt (k. 1858) ja toinen vuodesta 1860 vapaaherratar Eva Lovisa Mathilda Lybecker (k. 1897).
Avellan julkaisi novelleja ja näytelmiä, joissa oli uskonnollisia, suomalais-kansallisia ja romanttisia piirteitä, käyttäen myös nimimerkkiä "En Finne":
Pikku ponit (1980-luvun sarja)
Pikku ponit (alkuperäiseltä nimeltään engl. "My Little Pony" tai "My Little Pony 'n Friends") on yhdysvaltalainen vuosina 1986–1987 ilmestynyt piirrossarja. Piirrossarja perustuu Hasbron tunnetun lelusarjan My Little Ponyn hahmoihin.
Suomessa 1980-luvun sarjaa on esitetty televisiossa Kolmoskanavalla ja MTV3:llä. Sarjasta on tehty myös VHS-julkaisuja, muun muassa Golden Voicen ja Agapio Racing Teamin jälkiäänittämänä. Sarjasta tehtiin jatkoa vuonna 1992 nimellä "My Little Pony Tales".
Michelle Ryan
Michelle Claire Ryan (s. 22. huhtikuuta 1984) on englantilainen näyttelijä.
Ryan näytteli syksystä 2000 kesään 2005 BBC:n "EastEnders"-saippuasarjassa Zoe Slateria. Sen jälkeen hän on näytellyt muun muassa pääosaa kesken ensimmäisen tuotantokauden lopetetussa yhdysvaltalaisessa toimintasarjassa "Bionic Woman" (2007), televisioelokuvassa "Mansfield Park – kasvattitytön tarina" (2007) ja vieraillut neljän jakson mittaisessa roolissa velhotar Nimuehina fantasiasarjassa "Merlin" (2008).
Silvia Neid
Silvia Neid (s. 2. toukokuuta 1964 Walldürn) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Hän on toiminut Saksan naisten jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana vuodesta 2005 lähtien.
Pelaajana Neid on voittanut Saksan mestaruuden seitsemän kertaa ja Saksan cupin kuudesti. Hän oli mukana vuosina 1989, 1991 ja 1995 Euroopan-mestaruuden voittaneissa joukkueissa sekä 1995 MM-kisoissa hopealle sijoittuneessa joukkueessa. Kaikkiaan Neid pelasi urallaan 111 maaottelua.
Neidin valmennusura alkoi tyttöjen maajoukkueen valmentajana vuonna 1996. Hän toimi samalla A-maajoukkueen apuvalmentajana Tina Theune-Meyerin alaisuudessa. Heinäkuussa 2005 Neid siirtyi Theune-Meyerin tilalle päävalmentajaksi. Nuorisomaajoukkueen valmentajana Neidillä on useita Euroopan- ja maailmanmestaruuksia. Naisten maajoukkueen valmentajana hän on voittanut maailmanmestaruuden 2007, olympiapronssia Pekingistä 2008 sekä Euroopan-mestaruuden 2009 ja 2013.
Neid valittiin vuonna 2010 FIFAn vuoden valmentajaksi.