hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Seventh Sojourn
Seventh Sojourn on The Moody Bluesin vuonna 1972 julkaistu albumi. Yhtye hajosi albumin julkaisun jälkeen, mutta kokoontui uudelleen vuonna 1978. "Seventh Sojourn" -albumilla yhtye korvasi mellotronin kosketinsoittimella nimeltään chamberlin. Albumin nimessä "seventh" viittaa siihen, että tämä oli yhtyeen seitsemäs albumi, pois lukien eri kokoonpanolla tehty ja tyyliltään erilainen ensialbumi The Magnificent Moodies.
Pertti Neumann teki "For My Lady" - kappaleesta sanoittamansa version nimellä "Naiselleni" sooloalbumilleen "Albion". Danny on tehnyt version "I'm Just A Singer" - laulusta nimellä "Rokkilaulaja vain", jonka on sanoittanut Pertti Reponen.
Nargothrond
Nargothrond on J. R. R. Tolkienin kirjoissa esiintyvä maanalainen linnake Keski-Maassa. Finrod Felagund perusti linnakkeen Beleriandiin Narog-joen varrelle Menegrothin inspiroimana Ensimmäisen ajan alkuvuosina. Felagund etsi myös paikkaa, jossa voisi olla turvassa Melkorilta. Linnake hylättiin lopullisesti Húrinin kuoltua.
Kaamasmukka
Kaamasmukka () on kylä Utsjoen kunnassa Lapissa, Kaamasen ja Norjan rajalla olevan Karigasniemen välisen maantien puolivälissä. Kylä on Kaamasjoen latvoilla kauniin joki- ja lompoloketjun varrella. Muutaman kilometrin päässä paikan eteläpuolella kohoaa lähin tunturi, 446 metrin korkeuteen yltävä Kaktsavarri (saam. Gákcavarri).
Kaamasmukassa on matkailijoille lomamökkitarjontaa ja talviseen aikaan avataan tien eteläpuolella kulkeva virallinen moottorikelkkareitti.
Kaamasmukan kylän kohdalla kantatie 92:n eteläpuolella on kaksi toisen maailmansodan aikaista sivumitoiltaan noin kuusimetristä korsua ja kaksi kaivantoa. Kantatien pohjoispuolella on kivilatomuksia ja peruranpyyntikuoppia.
Räp-artisti Áilu Valle on kotoisin Kaamasmukasta.
Raision Ryhti
Raision Ryhti on urheiluseura, joka aloitti toimintansa 1951 TUL:n alaisena seurana.
Juha Kärkkäinen aloitti judotoiminnan tammikuussa 1981.
Vatsaontelo
Vatsaontelo () on kehon sisällä oleva ontelo, joka rajautuu kraniaalisesti palleaan ja kaudaalisesti lantion etuaukeamaan. Vatsaontelossa sijaitsevat mahalaukku, maksa, sappirakko, perna, haima, ohutsuoli, paksusuoli ja munuaiset. Vatsaontelon kraniaalisella puolella on rintaontelo ja kaudaalisella puolella lantio-ontelo.
Vatsaontelon seinämiä verhoaa suojakalvo, jota kutsutaan vatsakalvoksi ("peritoneum"). Osa elimistä jää vatsakalvon taakse (ns. retroperitoneaaliset elimet: pohjukkaisuoli, nouseva koolon, laskeva koolon, peräsuolen loppuosa, haima, munuaiset). Muut vatsaontelon elimet ovat vatsakalvon ympäröimiä eli intraperitoneaalisia. Vatsakalvo muodostaa lisäksi lievemäisiä rakenteita, jotka kannattelevat ja kiinnittävät eri elimiä vatsaontelossa. Liepeiden sisällä kulkevat myös elimiin menevät hermot, verisuonet ja imusuonet. Näitä liepeitä ovat suolilieve ja koolonin liepeet.
Ohutsuolen ja paksusuolen peittona on lisäksi myös rasvainen suojakerros nimeltä vatsapaita, joka on myös vatsakalvosta muodostuva rakenne.
Vatsaontelo jaetaan ylä-, keski- ja alavatsaan. Ylävatsa () rajautuu kraniaalisesti palleaan ja kaudaalisesti kylkikaaren takaosan kautta kulkevaan pystysuoraan tasoon. Keskivatsa () jää kylkikaaren takaosan ja lantioluun istuinkyhmyjen kautta kulkevien pystysuorien tasojen väiin. Alavatsa () ulottuu istuinkyhmyjen kautta kulkevasta pystysuorasta tasosta lantion etuaukeamaan.
Mai-Brit Heljo
Mai-Brit Salome ”Maippi” Heljo (o.s. Helenius, ent. Kaila; s. 10. syyskuuta 1926 Turku) on suomalainen näyttelijä. Hän esiintyi kaikkiaan lähes 30 elokuvassa vuosina 1949–1994. Merkittävimmät roolinsa hän teki elokuvissa "Rovaniemen markkinoilla" (1951), "Kuollut mies kummittelee" (1952), "Komppanian neropatit" (1952), "Lentävä kalakukko" (1953) ja "Onni etsii asuntoa" (1955).
Heljon näyttelijänura alkoi kiinnityksellä Kotkan Maakuntateatteriin 1944–1950. Ensimmäiset pienet elokuvaroolit hänellä oli elokuvissa "Kanavan laidalla" ja "Kesäillan valssi", mutta todellinen läpimurto tapahtui vuonna 1951 elokuvassa "Rovaniemen markkinoilla" Kemijärven Huldan roolissa. Elokuvan muissa pääosissa olivat Esa Pakarinen, Reino Helismaa ja Jorma Ikävalko. Ensimmäinen rillumarei-komedia oli vuoden katsotuimpia suomalaisia elokuvia.
Seuraavien parin vuoden aikana Heljo esiintyi muun muassa elokuvissa "...ja Helena soittaa", "Kuollut mies kummittelee", "Suomalaistyttöjä Tukholmassa" ja "Lentävä kalakukko". Heljon siirryttyä vuonna 1954 Radioteatterin puolelle elokuvaroolit jäivät melko pieniksi sivuosiksi. Radioteatterista Heljo muistetaan parhaiten rooleistaan "Kankkulan kaivossa" Synnöve Pullona sekä "Yhtä köyttä -yhdistyksessä" kampaaja Sjöberginä eli ”Söperinä”.
Vuonna 1961 Heljo siirtyi Televisioteatterin puolelle, missä hän esiintyi muun muassa "Jatkoaika"-sarjassa sketsihahmonaan laitapuolen kulkija Suhina-Lempi. Vuonna 1967 hän ryhtyi freelanceriksi, mutta jatkoi edelleen radio- ja televisio-ohjelmissa ja esiintyi erilaisissa produktioissa, kuten ravintolaviihdekeikoilla Kalle Juurelan kanssa. 1970-luvulta eteenpäin Heljo nähtiin vielä Spede Pasasen elokuvissa "Viu-hah hah-taja", "Tup-akka-lakko", "Hei kliffaa hei!" ja "Uuno Turhapuron veli".
Heljon aviopuoliso Pertti Pakarinen kuoli 10. helmikuuta 1998. Heljo asuu Espoon Tapiolassa.
Luigi Cascioli
Luigi Cascioli (16. helmikuuta 1934 – 15. maaliskuuta 2010) oli italialainen ateisti ja kirjailija, joka kirjoittanut teoksen "La Favola di Cristo" (Satu Kristuksesta). Luigi Cascioli väitti kirjassaan, että ei ole olemassa minkäänlaista puolueetonta ja luotettavaa todistusaineistoa Jeesuksen historiallisesta olemassaolosta ja syyttää katolista kirkkoa ihmisten pettämisestä ja taloudellisen hyödyn saamisesta kahdentuhannen vuoden ajan Kristus-tarulla.
Mikko Mäkelä (kirjastonjohtaja)
Mikko Alvar Mäkelä (11. syyskuuta 1910 Orimattila – 7. marraskuuta 1985 Tampere) oli Tampereen kaupunginkirjaston johtaja sekä maineikas ja karismaattinen kulttuurihenkilö, Mäkelän piirin perustaja ja ydin. Mäkelän piiristä sai vauhtia muun muassa Väinö Linnan kirjailijanura.
Vuonna 1910 maanviljelijäperheeseen syntynyt Mikko Mäkelä valmistui filosofian maisteriksi Turun yliopistosta vuonna 1936. Opiskeluaikoinaan Mäkelällä oli ollut huonetoverina jonkin aikaa runoilija Kaarlo Sarkia. Mäkelä oli Suomen kirjastoseuran puheenjohtaja ja kunniapuheenjohtaja ja Kirjastopalvelu Oy:n (nyttemmin BTJ Finland Oy) perustaja.
Mäkelä valittiin Tampereen kaupunginkirjaston johtajaksi 1942, mutta hän aloitti virassa vasta sodan jälkeen. Hän aloitti kirjastossa kirjauutuuksien esittelyt, joiden ympärille muodostui niin sanottu Mäkelän piiri. Piirin johdossa oli aluksi Lauri Viita, jonka muutettua kaupungista piirin keulahahmoksi nousi Väinö Linna.
Mäkelän mukaan on nimetty Suomen kirjastoseuran tutkimus- ja palkintorahastosta jaettava "Mikko Mäkelä -palkinto", joka myönnetään kirjastoalalle tehdystä pitkäaikaisesta tai ansiokkaasta työstä.
Suomen kirjastoseuran viimeinen Mikko Mäkelä -mitali myönnettiin 2005 kirjastoneuvos Tuula Martikaiselle, joka on jatkanut Mäkelän viitoittamaa tietä. Mitaleja lyötiin rajoitettu erä.
Mikko Mäkelälle myönnettiin kirjastoneuvoksen arvonimi vuonna 1964.
Mäkelän piiri
Mäkelän piiri eli Mäkelän talli oli tamperelainen kirjallisuuspiiri, joka syntyi Tampereen kaupunginkirjaston johtajan Mikko Mäkelän ympärille 1940-luvulla. Kirjallisuuspiiristä on lähtöisin muun muassa Väinö Linna. Linna korosti usein Mäkelän piirin merkitystä kirjailijankehitykselleen, sillä piiri oli hänelle ensimmäinen kosketus muihin kirjoittajiin. Mäkelän piirin keskusteluilloissa Linna sai omat ateljeekriitikkonsa ja pääsi testaamaan tulevien romaaniensa aihetta ja asetelmia.
Mäkelän piirin johtohahmoja olivat Lauri Viita ja hänen jälkeensä Väinö Linna sekä myös Alex Matson. Mäkelän piiri hajaantui 1954 kun suuri osa sen jäsenistä oli jo muuttanut pois Tampereelta muualle Suomeen.
Näky
Näky käsitetään uskonnoissa yliluonnollisena ilmestyksenä, joka uskonnon seuraajien mielestä on saatu ilmoituksena jumaluudelta, joko suoraan tai epäsuorasti profeetan kautta. Näky saattaa sisältää jumalallista tai tulevaisuutta koskevaa tietoa.
Kirjoitetussa muodossa olevaa näkyä kutsutaan kristinuskossa apokalypsiksi.
Monissa kulttuureissa hallusinogeenisillä aineilla on perinteisesti voitu avustaa näkyjen syntymistä.
Näyillä on ollut kristinuskossa keskeinen asema. Uuden testamentin mukaan monet kokivat nähneensä Jeesuksen ylösnousseena kuolemansa jälkeen. Paavalin kääntymys perustui tällaiseen kokemukseen, ja myös Konstantinus Suuren kerrotaan saaneen näyn ennen Mulviuksen sillan taistelua.
Keskiajalla ja hieman myöhemminkin uskonnollisia näkyjä pidettiin tavanomaisina. Tunnettujen näkijöiden joukossa olivat Hildegard Bingeniläinen, Pyhä Birgitta, Jeanne d'Arc, Tuomas Akvinolainen, Martti Luther ja Emanuel Swedenborg.
Katolisessa perinteessä alkuperältään yliluonnollisiksi tulkitut näyt ovat olleet yleisiä vielä aivan nykyaikana. Usein näyt ovat olleet Neitsyt Marian ilmestyksiä. Tällaisia on katolisen kirkon mukaan tapahtunut muun muassa Lourdesissa Bernadette Soubirousille vuonna 1858 ja Fatimassa vuonna 1917. Vielä tuoreempia tapauksia on raportoitu esimerkiksi vuodesta 1981 alkaen Međugorjessa, jossa tapahtuneet ilmestykset ovat katolisissa piireissä paljon puhuttuja, joskaan eivät virallisesti vahvistettuja.
Joskus näyt ovat johtaneet uusien uskontojen syntyyn. Muhammadin saamat näyt johtivat islamin muotoutumiseen. Esimerkkejä on tuoreempiakin: Ellen G. Whiten näyt olivat keskeisellä sijalla adventistisen liikkeen synnyssä, ja mormonismi juontaa juurensa Joseph Smithin saamaan "ensimmäiseen näkyyn".
Näyille on esitetty myös maallisia selityksiä. Ohimolohkoepilepsian tiedetään joskus liittyvän uskonnollisiin kokemuksiin, kuten näkyihin. Paranormaaleina pidetyt kokemukset ovat erään teorian mukaan yleisiä ihmisillä, joilla on fantasiaan taipuvainen persoonallisuus. Hallusinaatioita eli harha-aistimuksia voivat aiheuttaa esimerkiksi huumeet ja psykoosit.
Rancor
Rancor on kuvitteellinen kymmenen metrin pituinen lihaa syövä olento "Tähtien sodan" maailmassa. Rancoreita tavataan Dathomir-planeetalla, mutta niitä on kuljetettu myös ympäri galaksia.
"Tähtien sota: Episodi VI – Jedin paluu" -elokuvassa rikollispäällikkö Hutt Jabballa on lemmikkinä rancor. Se on sijoitettu Jabban juhlasalin alle, minne Jabba pystyy pudottamaan salaluukun avulla epämieluisat vieraat rancorin ruoaksi.
Kun Luke Skywalker yrittää pelastaa Jabban vangitseman Han Solon, Jabba pudottaa Luken luukusta. Luken lisäksi myös Jubnik, joka on yksi Jabban vartijoista, putoaa alas. Jubnik joutuu välittömästi rancorin ruoaksi, mutta Luke onnistuu tappamaan pedon tuhoamalla ulospääsyportin katkaisijan ja pudottamalla portin rancorin niskaan. Jabba suuttuu ja käskee alaisiaan syöttämään Luken ja Han Solon toiselle lemmikillensä, sarlacc-hirviölle.
Rancor esiintyy videopeleissä "", "", "", "", "" sekä "". Pelissä "The Force Unleashed" esiintyy rancorin suurempi ja vahvempi muoto ”Bull Rancor”, joka asuu suoplaneetta Felucialla.
Robert Kiesel
Robert A. ”Bob” Kiesel (30. elokuuta 1911 – 6. elokuuta 1993) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija, joka voitti olympiakultaa 4 x 100 metrin juoksussa olympialaisissa 1932. Kyseiset olympialaiset olivat Los Angelesissa, ja olympiavoitto tuli uudella maailmanennätysajalla 40.0.
Robert Kiesel kuoli 81-vuotiaana Boisessa, Idahossa.
Gammakuvaus
Gammakuvaus eli isotooppikuvaus perustuu siihen, että kuvattavalle henkilölle annetaan jotakin radioaktiivista isotooppia, joka hakeutuu merkkiaineen avulla tiettyyn kehon osaan, elimeen tai kudokseen. Radioaktiiviset aineet lähettävät gammasäteilyä, joka voidaan havaita gammakameralla. Gammakamerassa kollimaattoori suodattaa pois vääristä suunnista tulleet gammasäteet ja tuikekiteissä aiheutuu gammasäteiden vaikutuksesta valonvälähdyksiä. Valomonistinputket vahvistavat ja muuttavat valontuikahduksia sähköisiksi impulsseiksi, joiden avulla tehtävään soveltunut tietokoneohjelma voi muodostaa kohteesta kuvan. Sellaiset kohdat, joissa radioaktiivista ainetta on paljon, näkyvät kuvissa kirkkaina ja puolestaan sellaiset kohdat, joihin radioaktiivista ainetta ei ole kulkenut lainkaan näkyvät mustina aukkoina. Tavallisen paikanmäärityksen lisäksi voidaan tutkia radioaktiivisen aineen kulkua ottamalla useita kuvia lyhyin väliajoin. Käytetyin radioaktiivinen aine on Tc. Tavallista gammakuvausta käytetään yleisimmin luuston kuvaamiseen.
Epästabiilin sepelvaltimotaudin diagnostiikassa on gammakuvaus hyödyllinen erityisesti sydämen verenkiertoa tutkittaessa. Sitä käytetään sekä sellaisenaan että rasituskokeena. Merkkiaineena on tallium, joskus myös teknetium. Merkkiaine kertyy huonosti lihaksen sairaaseen osaan.
Gammakameraa käyttävät ja tutkimuksia tekevät röntgenhoitajat. Hoidollinen vastuu on osastonhoitajalla, lääketieteellinen vastuu osaston ylilääkärillä ja säteilyn käytön vastuu osaston sairaalafyysikolla.
SPET-tutkimuksessa eli yksifotoniemissiotomografiassa gammakamera pyörii kohteen ympärillä mitaten jatkuvasti kohteesta tulevaa gammasäteilyä, jolloin saadaan halutusta elimistön osasta ohut leikekuva. SPET-tutkimus on tavallista isotooppikuvausta parempi silloin, kun tutkitaan paksuja elimiä ja niissä tapahtuneita muutoksia.
PET-tutkimuksessa eli positroniemissiotomografiassa käytetään radioaktiivisia isotooppeja, joissa tapahtuu beetaplus-hajoamista. Tällaisen ytimen hajotessa syntyy positroni, joka törmää melko nopeasti väliaineen elektroniin ja tapahtuu annihilaatio. Annihilaatiossa syntyy kaksi gammakvanttia, joiden molempien energia on 511 keV ja ne lähtevät toisiinsa nähden kohtisuorassa suunnassa törmäyskohdasta. Kohteen ympärillä on vastakkain ilmaisimet, jotka hyväksyvät kuvan muodostukseen vain samaan aikaan ilmaisimiin saapuneet gammakvantit.
Hiltunen, E. & muut, 2007, Galenos, 8., WSOY. s.560
Mikko Mäkelä
Mikko Mäkelä voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:
Tellu Turkka
Tellu Turkka (vuodesta 2014 Turkka-Saari, ent. Tellu Paulasto, Tellu Virkkala, s. 1969 Koskenpää) on suomalainen viulisti ja laulaja nykyfolk/neo-folk-musiikkilajissa. Hän opetteli viulunsoittoa Jyväskylän konservatoriossa 1978–1985, Savonlinnan taidekoulussa 1985–1988 ja Sibelius-akatemian kansanmusiikin osastolla 1989–2001. Hän opiskeli myös hardangerviulua Ånon Egelandin kanssa Norjassa vuosina 1992–1993.
Turkka-Saari soitti Hedningarna-yhtyeessä 1990–1996 ja 2001–2003. Hän on myös esiintynyt Loituman (1989–1991), Piniarttujen, Tallarin (1997–1998, 2001–2002) ja Luna Novan (1996–2001) kanssa sekä sittemmin Suden Aika -ryhmässä.
Turkka-Saari asuu Liperin Viinijärvellä. Hänen ex-aviomiehensä on muusikko Wimme Saari.
Hedningarna
Liisa Matveisen kanssa
Soolo
Piniartut
Tallari
Suden aika
Tuuli Rannikko
Tuuli Rannikko (oikealta nimeltään Tuuli Lindberg, o.s. Rannikko, s. 1947 Turussa) on suomalainen kirjailija. Rannikko valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Turun yliopistosta vuonna 1970 ja on koulutukseltaan varatuomari. Rannikko on työskennellyt pankkialalla muun muassa pankinjohtajana mutta jäi vapaaksi kirjailijaksi 2000. Rannikko asuu nykyisin miehensä, autoalalla toimineen Håkan Lindbergin kanssa Lontoossa ja Cannesissa.
Beaver (Utah)
Beaver on pikkukaupunki Utahin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Vuonna 2000 kaupungissa asui 2 454 asukasta. Beaverin perustivat vuonna 1859 joukko mormoneista koostuneita uudisraivaajia. Keksijä Philo Farnsworth ja lainsuojaton Butch Cassidy olivat syntyneet Beaverissa. Beaver oli myös Utahin ensimmäinen sähköistetty kaupunki.
Jukupark
Jukupark Kalajoki (vuoteen 2008 saakka "JukuJukuMaa") on Kalajoen Hiekkasärkillä Perämeren rannalla sijaitseva huvi- ja vesipuisto. Puisto koostuu erilaisista puuhakohteista, vesiliukumäistä ja uima-altaista. Alueen läheisyydessä sijaitsee myös kylpylä SaniFani.
Alun perin alueella sijaitsi vuonna 1986 perustettu Puuhapuisto "JukuJukuMaa". JukuPark Oy osti JukuJukuMaan Kalajoen Hiekkasärkät Oy:ltä helmikuussa 2008. JukuPark Oy investoi alueelle kolme miljoonaa euroa kahtena ensimmäisenä vuonna rakentamalla seitsemän uutta vesiliukumäkeä ja lasten aktiviteettialueen.
Turkuun valmistui kesällä 2010 toinen JukuPark, joka on selvästi suurempi kuin Kalajoen.
Jukupark Oy on tehnyt aiesopimuksen JukuPark vesipuiston rakentamisesta Jyväskylän Laajavuoreen, mutta hanke ei toteudu ainakaan lähivuosina. JukuParkin piti myös rakentaa vesipuisto Kouvolaan yhdessä Tykkimäen huvipuiston kanssa, mutta yritys vetäytyi hankeesta.
Lee Child
Lee Child, oik. "Jim Grant" (s. 29. lokakuuta 1954 Coventry, Englanti) on brittiläinen kirjailija.
Child opiskeli oikeustiedettä ja työskenteli parikymmentä vuotta televisiokäsikirjoittajana. Jouduttuaan työttömäksi hän kokeili kirjoittamista. Ensimmäinen jännitysromaani "Tappotahti" ilmestyi 1997, ja kun se menestyi hyvin, Child ryhtyi päätoimiseksi kirjailijaksi.
Childin kirjojen päähenkilö on entinen Yhdysvaltain maavoimien sotilaspoliisi Jack Reacher. Childin Reacher-romaaneja on julkaistu parissakymmenessä maassa. Nykyään hän asuu New Yorkissa.
Childin kirjojen arvomaailmassa ovat näkyvimpiä machoilu ja vartijakulttuurin ihailu. Samuli Knuuti kirjoittaa arviossaan, että Childin kohdalla pitää paikkansa Val McDermidin lausunto, jonka mukaan trillerit edustavat oikeistolaista maailmankatsomusta ja rikoskirjallisuus vasemmistolaista, ja jos ne olisivat ”piiruakaan oikeammalla, ne putoaisivat kartalta”. Knuutin mukaan Childin kirjat ovat epäkirjallisuutta, eikä niissä juuri sorruta sivulauseisiin.Childin kirjat kerrotaan joko 1. tai 3. persoonassa, mihin syyt ovat käytännölliset: ne ovat kolmannessa persoonassa kerrottuja, jos juoni vaatii sellaisten tapahtumien kuvausta, joissa Reacher ei ole läsnä.
Seuraavat suomennetut kirjat on kirjoitettu 1. persoonassa:
Seuraavat suomennetut kirjat on kirjoitettu 3. persoonassa:
Ruskohaikara
Ruskohaikara ("Ardea purpurea") on punertavansävyinen haikaralaji.
Suomessa se on suurharvinaisuus.
Ruskohaikara muistuttaa harmaahaikaraa, mutta on hiukan pienempi, ja sen höyhenpeite on punaruskea. Aikuisen linnun selkä on harmaansävyinen. Pituus 80-90 cm, siipien kärkiväli 140 cm, paino 600-1400 grammaa.
Ruskohaikara on muuttolintu, joka pesii Etelä-Euroopassa, Pohjois-Afrikassa, Madagaskarilla ja Aasiassa, ja talvehtii trooppisessa Afrikassa ja Kaakkois-Aasiassa.
Ruovikkoiset järvet, merenlahdet ja joenvarret sekä mangrovesuot.
Pesii pienissä yhdyskunnissa ruovikoissa. Pesä ruovikossa, joskus jopa 3 metriä korkealla. Munamäärä vaihtelee kahdesta kahdeksaan, ja haudonta-aika on 26 päivää. Poikaset ovat lentokykyisiä noin 7 viikon ikäisinä.
Syö kaikkea vedessä liikkuvaa, kuten kaloja, käärmeitä, liskoja, sammakoita, lintuja, pikkunisäkkäitä jne.
Montpelier (Idaho)
Montpelier on kaupunki Idahon osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kaupungin perusti vuonna 1863 mormoneista koostunut uudisraivaajajoukkio. Rautatie rakennettiin kaupungin läpi vuonna 1892, ja neljä vuotta myöhemmin Butch Cassidyn johtama Hurja joukko ryösti Montpelierin pankin. Vuonna tehdyn laskelman mukaan kaupungissa on 2 785 asukasta ja 1 012 rakennusta.
Pikkuhaikara
Pikkuhaikara ("Ixobrychus minutus") on todella pieni haikaralaji, kooltaan alle puolet esimerkiksi harmaahaikarasta. Suomessa se on suurharvinaisuus.
__notoc__
Pikkuhaikaran kaula on lyhyt ja nokka melko pitkä. Koiraan selkä, niska ja siivet ovat mustat, siivissä valkeat läikät. Naaras on ruskehtavampi. 
Pituus 35 cm, siipien kärkiväli 55 cm, paino 70-170 grammaa. Jalat niillä on pitkät, ja silmät yleensä keltaiset.
Pikkuhaikara pesii Euroopan lauhkeilla alueilla ja Aasian puolella, ja talvehtii Afrikassa.
Aavikkohaukka
Aavikkohaukka ("Falco cherrug") on suurikokoinen jalohaukka, Suomessa suurharvinaisuus. Lajin kuvaili ja nimesi John Edward Gray 1834.
Aavikkohaukan lentosiluetti muistuttaa tunturihaukkaa, ja se on melkein yhtä isokin: 
Pituus 47–55 cm, siipien kärkiväli 130 cm, naaraan paino 850 grammaa, koiraan 1 100 grammaa. Päältä ruskea, alta vaalea. "Housut" tummat. Hyvin samannäköinen kuin keltapäähaukka. Lajista tunnetaan 2 alalajia, läntinen "F. c. cherrug" ja itäinen "F. c. milvipes".
Aavikkohaukka on muuttolintu. Se pesii Itä-Euroopasta Mantsuriaan ulottuvalla alueella ja talvehtii Etiopiassa, Arabian niemimaalla, Intiassa ja Länsi-Kiinassa. Kiinan kanta on romahtanut ja koko Keski-Aasian kanta on vähentynyt. Vänenemisen pääsyynä on aikuisten haukkojen pyydystäminen sekä poikasten ja munien keräily Lähi-idän haukkametsästäjien eli falkonieerien tarpeisiin. Vähenemisen syyksi on esitetty myös ravintoeläimen siiselin väheneminen. Maailman populaation kooksi on arvioitu noin 37 000 paria. Suomessa laji on tavattu vain kahdesti, toinen havainto koskee tarhakarkulaista.
Aavikkohaukka viihtyy avoimella ruohikkomaalla, jossa on siellä täällä joitakin puita.
Aavikkohaukka tekee 3–5 munaa maakuoppaan tai toisen lajin hylkäämän puussa olevan pesän päälle kyhäämäänsä pesään. Haudonta kestää kuukauden, vain naaras hautoo ja koiras tuo sille ruokaa.
Aavikkohaukka syö pääasiallisesti siiseleitä, mutta se saalistaa myös muita pikkunisäkkäitä kuten hyppyrottia, aavikkorottia, myyriä, sopuleita, murmeleita ja hamstereita, sekä joskus siilejä, jäniksiä ja näätäeläimiä. Laji saalistaa myös lintuja, erityisesti kottaraisia, kiuruja ja kyyhkyjä, harvemmin haikaroita,trappeja ja sorsia. Hätäravintona aavikkohaukka syö liskoja, sammakoita ja hyönteisiä.
Karigasniemi
Karigasniemi () on yksi Utsjoen kylistä ja raja-asema. Se sijaitsee kantatien 92 päätepisteessä (ja valtatien 4 päätepisteessä 1940-luvulta 1990-luvulle). Karigasniemen lähin naapuri on Norjan puolella sijaitseva Kaarasjoki. Valtakunnan raja Suomen ja Norjan välillä kulkee kylän ohitse virtaavassa Inarijoessa, joka muuttuu Kaarasjoen yhtymäkohdassa Tenojoeksi muutaman kilometrin päässä kylästä pohjoiseen. Kylän kohdalle jokeen on tehty vuonna 1958 silta palvelemaan rajan ylittävää liikennettä. Tulliaseman rakennus on Suomen puoleisella rannalla.
Karigasniemen talouselämä on vireää johtuen Tenojoen mukanaan tuomasta kalastusmatkailusta ja siitä, että rajan takana Norjassa tulo- ja hintataso ovat huomattavasti Suomea korkeammat, minkä vuoksi norjalaisten ostosmatkailu kylään on hyvin vilkasta, etenkin rautakaupan kohdalla heidän osuutensa muodostaa enemmistön asiakkaista. Kylässä on useita ravintoloita, bensiiniasemia ja kylän kokoon nähden poikkeuksellisen suuri marketti. Karigasniemellä on aikoinaan sijainnut Suomen pohjoisin kasinopelipöytä (Black Jack).
Karigasniemeltä johtaa kunnan keskukseen Utsjoelle seututie 970, joka seuraa Tenojoen vartta ja matkaa kertyy noin 102 kilometriä. Tieyhteys valmistui 1983. Vaihtoehtoinen tieyhteys Utsjoelle kulkee Kaamasen kautta nelostietä pitkin. Karigasniemeltä lähtee etelään Angeliin johtava 63 kilometrin pituinen sorapintainen maantie 9704.
Taavi Soininvaara
Taavi Soininvaara (s. 11. heinäkuuta 1966 Imatra) on suomalainen kirjailija ja kolumnisti.
Soininvaara on valmistunut oikeustieteen kandidaatiksi Turun yliopistosta vuonna 1991. Hän työskenteli lakimiestehtävissä rahoituslaitoksissa sekä teollisuuden johtotehtävissä (lakiasiat ja projektirahoitus), kunnes hänen esikoisteoksensa "Ebola-Helsinki" saavutti vuonna 2001 suuren suosion ja hän ryhtyi päätoimiseksi kirjailijaksi.
Soininvaaran teokset ovat kansainvälisen politiikan, rikollisuuden ja talouden ajankohtaisiin ongelmiin ja uhkakuviin pureutuvia trillereitä.
Soininvaaran kirjojen päähenkilö on suojelupoliisin osastopäällikkö Arto Ratamo. Soininvaara on kirjoittanut myös neljäosaisen kirjasarjan, jonka pääosassa on suomalainen YK:n työntekijä Leo Kara.
Soininvaaran kolmas teos "Koston komissio" toi Soininvaaralle Suomen dekkariseuran Vuoden johtolanka -palkinnon keväällä 2003.
Lähes kaikki Soininvaaran teokset on käännetty saksaksi.
Maailmanpolitiikkaa ja kansainvälistä rikollisuutta käsitteleviä kolumneja Soininvaara on kirjoittanut useille suomalaisille sanoma- ja aikakauslehdille mm. Prima, Kauppalehti Optio, HS.fi, Tekniikan Maailma ja Apu.
Taavi Soininvaara on Vihreän liiton poliitikon Osmo Soininvaaran serkku.Novellikokoelmat
Välimerenhaukka
Välimerenhaukka ("Falco eleonorae") on Välimeren saarilla pesivä jalohaukka.
Välimerenhaukka on 36–42 cm pitkä, ja sen siipien kärkiväli on 87–104 cm. Se muistuttaa hoikkaa muuttohaukkaa. Kaksi värimuotoa, tumma ja vaalea.
Tumma muoto lähes musta, siiven alapeitinhöyhenet muuta siiven alapintaa tummemmat. Vaalea muoto muistuttaa nuolihaukkaa, mutta rinta on tummempi, siiven alapeitinhöyhenet tummat. Posket vaaleat.
Kaksi kolmasosaa maailman välimerenhaukoista pesii Kreikan saarilla. Ne talvehtivat Madagaskarilla asti. Välimerenhaukka pesii syksyllä pikkulintujen syysmuuton aikaan. Lintu on tavattu Suomessa kerran BirdLife Suomen rariteettikomitean hyväksymästi.
Uliastai
Uliastai on Zavhanin provinssin pääkaupunki Mongoliassa. Qing-dynastian valtakaudella kaupunki oli koko Ulko-Mongolian hallinnollinen keskus.
Uliastai sijaitsee Hangaivuorten länsiosassa Chigistei- ja Bogdjokien yhtymäkohdassa. Alueen talvet ovat erittäin kylmiä ja lämpötila saattaa tippua jopa lukemaan –45 °C.
Qing-dynastian valtakaudella Uliastai oli Ulko-Mongolian hallinnollinen keskus. Se perustettiin vuonna 1733 "jiangjunin" eli hallinnosta vastaavan kenraalin asuinpaikaksi. Jiangjunin alaisina toimi kaksi "ambania", joista toinen tuli kahdeksasta lippukunnasta ja toinen paikallisten halhamongolien yläluokasta. Paikallinen varuskunta koostui sekä kiinalaisista, että halhamongolisotilaista. Varuskunta on sittemmin tuhoutunut, mutta joitakin sen raunioita on vielä jäljellä kaupungin reunamilla. Vuonna 1765 kaupungin alunperin puinen muuri korvattiin kivisellä ja vuonna 1787 valmistui kiinalaiselle sodanjumala Guan Yulle omistettu temppeli. Mongoliassa Guan Yu yhdistetään tavallisesti Geseriin. Muslimikapinalliset hävittivät kaupungin vuonna 1869, mutta se jälleenrakennetiin nopeasti ja vuonna 1908 avautui venäläinen konsulaatti. Vuonna 1910 kaupungissa oli noin 1 200 asukasta ja heistä 200 oli kiinalaisia loppujen ollessa mongoleja. Varsinaisen kaupungin ulkopuolella toimi lisäksi kiinalaisia ja venäläisiä kauppiaita. Paikalliset Qing-dynastian viranomaiset antautuivat nyt kokonaan itsenäistyneelle Mongolialle tammikuussa 1912. Itsenäistymistä seurasi Mongolian vallankumous 1921. Zavhanin provinssin pääkaupunki Uliastaista tuli vuonna 1931 ja se sai uuden nimen "Jawkhlant". Vanha nimi palautettiin vuonna 1959.
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Uliastain asukasluku oli 17 468 ja vuoden 2016 arvion mukaan 15 756.
Paul Carson
Paul Carson (s. 1949) on irlantilainen kirjailija. Kirjailijan ammatin lisäksi Carson työskentelee lääkärinä. Carsonin tunnetuin kirja on "Viilto", joka oli menestys ympäri maailmaa. Se on julkaistu yli 20 maassa. Hän on kirjoittanut myös lääketieteellisä yleistajuisia kirjoja mm. lasten allergioista.
Carson on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Iraklion
Iraklion (; translitteroituna myös muotoihin "Heraklion", "Herakleion"; venetsialaiskauden aikainen nimi "Candia") on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Ηρακλείου, "Dímos Irakleíou"), joka sijaitsee Iraklionin alueyksikössä Kreetan alueella. Kaupunki on Kreetan alueen pääkaupunki sekä alueyksikkönsä hallinnollinen keskus. Koko kunnan pinta-ala on 120 neliökilometriä ja väkiluku 173 993. Varsinaisen Iraklionin kaupungin väkiluku on 140 730 (vuonna 2011).
Iraklion on Kreetan suurin kaupunki ja koko Kreikan kuudenneksi suurin kaupunki. Se on toiminut Kreetan pääkaupunkina vuodesta 1971 lähtien. Kaupungin lähellä sijaitsevat minolaisen kulttuurin muinaisen keskuksen Knossoksen rauniot. Varsinaisen Iraklionin kaupungin tärkein nähtävyys on Iraklionin arkeologinen museo, jossa on edustava kokoelma löytöjä sekä minolaiselta kaudelta että muilta ajanjaksoilta. Kaupungissa toimii myös Kreetan historiallinen museo. Iraklionissa sijaitsee Pyhän Menaksen katedraali, joka on Kreetan arkkihiippakunnan katedraali ja koko Kreetan kirkon arkkipiispan piispanistuin.
Iraklionin lähellä on kirjailija Níkos Kazantzákiksen mukaan nimetty Iraklionin kansainvälinen lentoasema. Kaupungissa toimii myös Euroopan verkko- ja tietoturvavirasto ENISA.
Nykyisen Iraklionin perustivat saraseenit vuonna 824. He kaivoivat kaupungin ympärille vallihaudan, jonka mukaan kaupunki sai nimensä (arabian kielen sana "Ḫandaq" tarkoittaa vallihautaa). Kaupunki oli muun muassa merirosvojen tukikohta, mistä raivostuneet bysanttilaiset valtasivat ja polttivat sen 961. Vuonna 1204 neljännen ristiretken jälkeen saari joutui venetsialaisten haltuun. He kohensivat huomattavasti kaupungin varustuksia ja kutsuivat kaupunkia italialaisittain Candiaksi. Nimeä Candia käytettiin välillä myös koko Kreetan saaresta.
Osmanien hyökätessä Kreetalle saaren muut linnoitukset antautuivat melko nopeasti, mutta venetsialaiset pitivät kiinni Candiasta. Candian piiritys kesti 21 vuotta, kunnes puolustus kukistui vuonna 1669. Iraklion itsenäistyi 1898, kun osmanit vetäytyivät kaupungista. Kaupunki nimettiin uudelleen tarusankari Herakleen ja lähistöllä muinoin sijainneen roomalaisen sataman Heracleumin mukaan. Vuonna 1908 se liitettiin Kreetaan, ja vihdoin 1913 vahvistettiin Kreikan kuningaskuntaan kuuluvan Kreetan itsehallinto.
Nykyinen Iraklionin kunta muodostui, kun Iraklion, Gorgolaḯnis, Néa Alikarnassós, Palianí ja Témenos yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Iraklionin kunta muodostuu viidestä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Herakleion
Herakleion (, ) voi viitata seuraaviin paikkoihin:
Stalinin lehmät
Stalinin lehmät on Sofi Oksasen vuonna 2003 ilmestynyt esikoisromaani.
Kirjan yhtenä teemana on syömishäiriö bulimia, jota kirjan päähenkilö Anna sairastaa. Se kertoo myös virolaistaustaisen Annan sopeutumisvaikeuksista Suomessa, hankalasta yhteydenpidosta Virossa asuviin sukulaisiin ja hänen vanhempiensa avio-ongelmista. Kirjan päähenkilön äiti on virolainen ja isä suomalainen. Kirja sisältää myös takaumajaksoja, jotka kertovat äidin puoleisen suvun elämästä Neuvosto-Virossa sen alkuaikoina, metsäveljistä ja kyydityksistä Siperiaan sekä myös päähenkilön äidin elämää 1960- ja 1970-lukujen Virossa ennen Suomeen muuttoa.
Henkilökohtaisen tason lisäksi kirjan teemana on Suomen ja Viron väliset suhteet. Virolaisia pidettiin 1970–1980-luvuilla Oksasen mukaan Suomessa usein venäläisinä ja heihin kohdistui samanlaista ”ryssävihaa”, minkä vuoksi kirjan päähenkilön Annan äiti ei tahdo tämän paljastavan virolaista taustaansa.
Oksanen kirjoitti kirjaa kaksi vuotta. Sen nimi viittaa siperialaisiin vuohiin, joita virolaiset kutsuivat Stalinin lehmiksi, mutta myös naisten halventavaan nimitykseen. Oksasen mukaan naisen kehoon kohdistuvaa ”painofasismia” ja ”läskifobiaa” voi verrata totalitarismiin. Markkinoinnissa kirja on määritelty feministiseksi, mutta Oksanen itse pitää määrittelyä luokittelevana.
"Stalinin lehmät" on Oksasen Viron lähihistoriaa käsittelevän kvartetti-romaanisarjan ensimmäinen osa. Seuraavat osat ovat "Puhdistus" (2008) ja "Kun kyyhkyset katosivat" (2012).
Kirja on käännetty useille kielille ja käännösoikeudet on myönnetty joillekin vielä kääntämättömille.
Kirja ilmestyi Virossa vuonna 2004 ja herätti siellä keskustelua erityisesti suomalaisten asenteista virolaisia kohtaan.
Jom hazikaron
Jom Hazikaron (), ), pit. "Jom Hazikaron l'Chalalei Ma'arachot Jisrael v'l'Nifgaei Peulot Ha'eivah" 
(‏יום הזכרון לחללי מערכות ישראל ונפגעי פעולות האיבה), on Israelissa vietettävä kaatuneiden muistopäivä. Sitä vietetään ijar-kuun neljäntenä päivänä Israelin itsenäistymistä seuranneissa sodissa kaatuneiden ja näiden sotien veteraanien kunniaksi. Samoin muistetaan palestiinalaisterroristien uhreina kuolleita siviilejä.
Kaatuneiden muistopäivää seuraa ijar-kuun viidentenä päivänä vietettävä Israelin itsenäisyyspäivä jom ha'atsma'ut. Molemmat juhlat siirretään päivää aikaisemmaksi, mikäli kuun viides päivä osuu sapatiksi. Päivää vietetään juhlavien seremonioiden merkeissä. Juhla alkaa edellisenä iltana kello kahdeksan minuutin kestävällä sireeniäänimerkillä, sillä juutalaisessa kalenterijärjestelmässä vuorokausi alkaa auringon laskiessa. Sireenin soiton aikana useimmat israelilaiset seisovat hiljaa osoittaen näin kunnioitustaan. Virallinen päivän aloittava seremonia tapahtuu Länsimuurilla, ja Israelin lippu lasketaan puolitankoon.
Seuraavana aamuna kello 11 sireeniä soitetaan jälleen, tällä kertaa kaksi minuuttia, ja kaikki liikenne pysähtyy hetkeksi. Päivän aikana ihmiset osallistuvat muistoseremonioihin ja käyvät hautausmailla. Illalla seitsemän ja kahdeksan välillä Israelin itsenäisyyspäivän aloittaa virallinen seremonia Herzl-kukkulalla. Lippu nostetaan jälleen ylös puolitangosta ja tunnelma vaihtuu surullisesta riemukkaaksi.
Israelin valtion ensimmäisinä elinvuosina kaatuneiden muistopäivän päivämäärästä ei päästy sopuun, joten sitä vietettiin aluksi yhdessä Israelin itsenäisyyspäivän kanssa. Juhlien viettäminen samana päivänä osoittautui hankalaksi, joten Jom Hazikaron siirrettiin päivää aikaisemmaksi vuonna 1951. Järjestely vahvistettiin lailla vuonna 1963. Kaatuneiden muistopäivän viettäminen juuri ennen itsenäisyyspäivää muistuttaa kansalaisia itsenäisyyden hinnasta. Päivä on israelilaisille tärkeä, koska hyvin suuri osa heistä on palvellut maan puolustusvoimissa ja koska monien lähiomaisia kaatui itsenäistymissodissa.
Jom Hazikaronia vietetään ijar-kuun neljäntenä päivänä. Vastaavat gregoriaanisen kalenterin päivät ovat:
Tyndall
Tyndall voi viitata useisiin eri ihmisiin:
Baby Jane
Baby Jane on vuonna 2005 ilmestynyt Sofi Oksasen toinen romaani. Sen on kustantanut WSOY.
Kirja kertoo kahdesta toisiaan rakastavasta naisesta, jotka kärsivät vakavista mielenterveysongelmista. Kirja ottaa kantaa lesbojen ja mielenterveyspotilaiden asemaan yhteiskunnassa.
Romaani on käännetty usealle kielelle, ja vastaanotto on ollut innostunut. Esimerkiksi norjalaisen Dagsavisen-lehden mukaan teos on "jälleen yksi todiste kirjailijan poikkeuksellisesta lahjasta yhdistää hienovarainen kirjallinen proosa brutaaleihin paljastuksiin ihmisyydestä ja sen haavoittuvuudesta. Baby Janella on merkittävä osa mielenterveyshäiriöistä kertovassa kirjallisuudessa." Tanskassa Information-lehti kuvasi Baby Janea jopa paremmaksi romaaniksi kuin Puhdistus.
Kirjasta tehdään elokuva, jonka ohjaa Katja Gauriloff. Elokuvaa alettiin kuvaamaan kesäkuussa 2017, ja se saa ensi-iltansa 8. maaliskuuta 2019.
Larsson
Larsson tai Larson on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Michael Palmer
Michael Palmer (9. lokakuuta 1942 Springfield, Massachusetts – 30. lokakuuta 2013) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Kirjailijan uran lisäksi Palmer työskenteli lääkärinä. Palmer oli Robin Cookin ohella Yhdysvaltojen johtavia lääketieteellisten jännärien kirjoittajia.
Palmerin kirjoja on käännetty yli 30 kielelle. Palmer asui Massachusettsissa, Yhdysvalloissa.
Sihvo
Sihvo voi tarkoittaa:
Lunastusvelvollisuus (osakeyhtiölaki)
Osakeyhtiölain mukaisessa lunastusvelvollisuudessa osakkeenomistajalla, jolla on enemmän kuin yhdeksän kymmenesosaa yhtiön osakkeista JA kaikkien osakkeiden tuottamasta äänimäärästä, on oikeus lunastaa muiden osakkeenomistajien osakkeet. Osakkeenomistajalla, jonka osake voidaan lunastaa, on myös oikeus vaatia osakkeensa lunastamista.
Lunastajan on viipymättä ilmoitettava yhtiölle lunastusoikeuden syntymisestä. Yhtiö ilmoittaa puolestaan muille osakkeenomistajille.
Osakkeista on maksettava käypä hinta. Hinnasta voidaan riidellä välimiesoikeudessa, jolloin yleensä lunastaja maksaa oikeudenkäyntikulut.
Mäkinen
Mäkinen on Suomen kolmanneksi yleisin sukunimi. Se on vahvasti länsisuomalainen nimi ja kuuluu ns. Virtanen-tyyppiin, lukuisien toisilleen mitään sukua olemattomien henkilöiden 1800-luvun lopulla omaksumiin sukunimiin, joissa alkuosan muodostaa jokin kansallisromanttista luontokuvastoa edustava luontosana ja loppuosan suomalaisten sukunimien alkuperäiseksi päätteeksi koko Suomessa tuolloin ymmärretty nen-pääte, joka on saatu monista vanhoista itäsuomalaisista sukunimistä. Väestörekisterikeskuksen mukaan Suomessa oli 14.10.2013 kaikkiaan 21 180 henkilöä, joilla oli tämä sukunimi. Tunnettuja nimenkantajia:
Päästö
Päästö eli emissio tarkoittaa ympäristölainsäädännössä ihmistoiminnan aiheuttamaa aineen, energian, melun, tärinän, säteilyn, valon tai hajun päästämistä, johtamista tai jättämistä yhdestä tai useammasta alkukohdasta (päästölähteestä) suoraan tai epäsuorasti ilmaan, veteen tai maaperään.
Päästöt voivat olla toivottuja (esimerkiksi ulkoilmakonsertti konsertin kuulijoille) tai ei-toivottuja. Päästöjen seurauksen voi aiheutua ympäristön pilaantumista, joka käsite sisältää myös terveyshaitan ja omaisuuden vahingoittumisen päästön seurauksena.
Nikki
Nikki viittaa seuraaviin asioihin ja henkilöihin:
Mönkijä
Mönkijä on nelipyöräinen, neli- tai takapyörävetoinen, yhdelle tai kahdelle henkilölle tarkoitettu moottoroitu maasto- tai liikenneajoneuvo, joka on suunniteltu kulkemaan huonossakin maastossa. Mönkijästä käytetään myös nimitystä ATV, englannin kielen sanasta "all-terrain vehicle", "kaikkien maastojen ajoneuvo".
Mönkijöitä on nelipyöräisen lisäksi myös kolmi-, kuusi- ja kahdeksanpyöräisiä. Niillä on yleensä yksi- tai kaksisylinterinen 40–1 000 cm³ polttomoottori. Suuremmat moottorit ovat yleensä nelitahtisia. Mönkijöissä on matalapaineiset, ajoneuvon kokoon suhteutettuna suuret renkaat. Mönkijöitä on myös tieliikenteeseen rekisteröityjä, ja jotkut tieliikennemönkijät on rekisteröity kahdelle henkilölle. Vaihteistona on usein CVT-variaattori.
Mönkijöiden kehittyessä niitä on alettu käyttää yhä enemmän hyötyajoneuvoina ja työkoneina. niihin on saatavissa erilaisia peräkärryjä tavaran kuljettamiseksi maastossa ja työkaluja, kuten lumiauroja ja maa- ja metsätalousvarusteita. Mönkijän etuna vaikeakulkuisessa maastossa on traktoriin verrattuna pieni paino ja maastoon jäävät vähäiset jäljet esimerkiksi metsätraktorin jälkiin verrattuna.
Suurin osa mönkijöistä on kuitenkin huvikäytössä. Mönkijöiden huvikäytön haittoja ovat ympäristötieteen dosentti Heikki Simolan mukaan luonnon kuluminen etenkin soilla ja kallioilla ja myös puiden vaurioituminen. Ongelmallisia ovat myös luontoa pahoin kuluttavat mönkijätapahtumat. Samoin hiukkaspäästöt mönkijöissä ovat autoihin nähden jopa viisikymmenkertaiset ajettua kilometriä kohti. Vuoteen 2007 mönkijäturmissa oli Suomessa kuollut kahdeksan ihmistä. Muun muassa näillä perusteilla mönkijä valittiin vuoden turhakkeeksi Suomen Luonto -lehden järjestämässä äänestyksessä vuonna 2007.
Onnettomuustutkijat suosittelevat niihin turvarakennetta. Turvakaari suojaa vakavilta onnettomuuksilta mönkijän kaatuessa. Kypärän käyttö on vuodesta 2016 alkaen pakollista, ellei turvarakennetta ole. Joulukuussa 2018 kuoli varusmies Arctic Shield 18 -harjoituksessa, kun mönkijä kaatui liukkaassa rinteessä ja hän jäi sen alle.. Vuosittain sattuu useita kuolemaan johtaneita onnettomuuksia, jotka yleensä ovat tieltä suistumisia.
Mopomönkijä on mönkijä, jonka moottoritilavuus on enintään 50 cm³ ja nopeus on rajoitettu 45 kilometriin tunnissa. Rekisterissä mopomönkijä on kevyt nelipyörä, joka kuuluu ajoneuvoluokkaan L6e. Mopomönkijän kuljettaminen vaatii AM 121 -luokan ajokortin. Ajoneuvossa pitää olla vilkut, valot, takavalot ja molemmilla puolilla peilit. Tieliikenteessä olevaa mönkijää koskevat perusliikennesäännöt, mutta moottoritiellä mopomönkijällä ei saa ajaa, eikä myöskään pyörätiellä vaikka se olisi mopoille sallittu, koska kevyttä nelipyörää ei lasketa mopoksi.
Melkein kaikilta mönkijävalmistajilta on tullut myös traktorimönkijämalli, jota saa ajaa 15-vuotiaana traktorikortilla tieliikenteessä. Nopeus ei saa ylittää neljääkymmentä kilometriä tunnissa.
Osa "mönkijöiksi" kutsutuista ajoneuvoista kuuluu ajoneuvoluokkiin kolmipyöräinen mopo (L2e), kolmipyörä (L5e) tai nelipyörä (L7e).
Rust
Rust voi tarkoittaa seuraavia:
Uniting Nations
Uniting Nations oli brittiläinen tanssiyhtye. Sen jäseniä olivat Paul Keenen ja Daz Sampson. Yhtye saavutti listamenestystä loppuvuodesta 2004 ja alkuvuodesta 2005 Hall & Oatesilta lainatulla coverkappaleella ”Out of Touch”. Kappale pysyi Ison-Britannian listoilla pitkään, mutta nousi korkeimmillaan sijalle 7.
Seuraava single ”You and Me” nousi brittilistoilla sijalle 15. Laulajana toimi Craig Powell, joka jätti myöhemmin yhtyeen ja lähti soolouralle. Heidän kolmannella singlellään ”Ai No Corrida” vieraili laulajana Laura More. Singleä myytiin Britanniassa myös digitaalisesti esimerkiksi iTunesissa. Single nousi singlelistan sijalle 18.
Uniting Nationsin debyyttialbumi "One World" julkaistiin 14. marraskuuta 2005. Se sisältää 12 kappaletta ja kaksi musiikkivideota (”Out of Touch” ja ”You and Me”).
Superjoint Ritual
Superjoint Ritual oli Philip Anselmon, Joe Fazzion ja Jimmy Bowerin 1990-luvun puolivälissä perustama heavy metal -yhtye New Orleansista. Yhtyeeseen liittyivät myöhemmin myös Hank Williams III sekä Kevin Bond. Heidän musiikkityyliään on kuvailtu sekoitukseksi Panteraa ja Agnostic Frontia.
Yhtyeen nimi "Superjoint Ritual" tulee "The Pagan Winter" -kappaleen sanoista, jonka on esittänyt Darkthrone.
Yhtye hajosi vuonna 2005. Aluksi Phil Anselmo mainitsi syyksi entisen Pantera-kitaristin Dimebag Darrellin kuoleman tuoman masennuksen, mutta yhtyeen hajoamisen syyksi paljastui lopulta riita Anselmon ja yhtyeen rumpalin Joe Fazzion välillä. Asian ovat varmistaneet muut yhtyeen jäsenet.
Mäkelä
Mäkelä on Suomen viidenneksi yleisin sukunimi, yleisin Suomen "la/lä"-johtimisista sukunimistä ja yleisin Suomen muista kuin -nen-johtimellisista sukunimistä. Väestörekisterikeskuksen mukaan 13.7.2015 Suomessa oli 19 538 henkilöä, joilla oli tämä sukunimi. Kuten -la/-lä-johtimelliset sukunimet yleensäkin, se on nuorehko, talonnimiin perustuva, ensisijaisesti länsisuomalainen nimi.
Yhteen suomalaiseen Mäkelä-sukuun kuuluu paljon elokuva-alalla ansioituneita tunnettuja henkilöitä. Kaikki elokuva-alalla työskentelevät Mäkelät eivät tosin kuulu tähän sukuun. Kirjastonjohtaja Mikko Mäkelän mukaan sai nimensä Tampereella toiminut kirjailijapiiri Mäkelän piiri.
Mäkelä esiintyy myös paikannimenä:
Uli Kusch
Ulrich ”Uli” Kusch (s. 11. maaliskuuta 1967 Aachen) on saksalainen metallirumpali. 
Hänet tunnetaan Helloween-yhtyeen rumpalin pestistään vuosilta 1994–2001. Hän on myös soittanut rumpuja Gamma Rayn toisella studioalbumilla "Sigh No Morella" ja vuosina 2001–2006 Masterplan-yhtyeessä Helloween-aikaisen yhtyetuttavansa Roland Grapowin kanssa. Masterplanista lähdettyään hän perusti lyhytikäisen, Ride the Sky -nimisen yhtyeen. Vuonna 2010 hän liittyi Timo Tolkin kokoamaan Symfoniaan.
Opera Mini
Opera Mini on Opera verkkoselaimen Java-kielellä ohjelmoitu versio mobiililaitteille. Ohjelma toimii lähes kaikissa Javaa tukevissa kännyköissä ja kämmentietokoneissa mahdollistaen pääsyn www:hen myös alemman hintaluokan puhelimilla, joissa ei alun perin ole kuin WAP-selain tai ei ole selainta laisinkaan.
Opera Mini ei ole suorassa yhteydessä Internetiin, vaan ottaa yhteyden Operan välityspalvelimiin. Nämä palvelimet hoitavat tiedon haun Internetistä, sen sovittamisen pienelle ruudulle, pakkaamisen ja lopulta Opera Minille välityksen. Esimerkiksi www-sivujen kuvat pienennetään mobiililaitteen näytölle riittävään tarkkuuteen, jolloin säästetään merkittävästi siirrettävän datan määrässä, yleensä noin 70–90 %.
Myös kehittyneille kämmentietokoneille ja älypuhelimille (Palm OS, Symbian OS, Windows Phone, Windows Mobile) Opera Mini antaa näin mahdollisuuden selata Internetiä pienemmin tiedonsiirtokustannuksin. Ohjelmasta on olemassa kaksi eri versiota ("basic" & "advanced") puhelimen muistimäärän mukaan. Sen voi ladata suoraan puhelimen omalla WAP-selaimella osoitteesta "mini.opera.com".
Jack Palance
Jack Palance (, 18. helmikuuta 1919 Lattimer Mines, Pennsylvania – 10. marraskuuta 2006 Montecito Kalifornia) oli ukrainalaissukuinen yhdysvaltalainen näyttelijä ja Oscar-voittaja.
Palance aloitti 1930-luvun lopulla ammattilaisnyrkkeilyuran nimellä Jack Brazzo. Hän voitti 15 ottelua putkeen, joista 12 tyrmäyksellä, ennen kuin hävisi Joe Baksille. Toisessa maailmansodassa Palance toimi B-24-pommikoneen harjoituslentäjänä. Kun Palancen kone joutui harjoituslennolla onnettomuuteen, hän sai pahoja palovammoja ja joutui kasvoleikkaukseen. Onnettomuuden vuoksi hänellä oli yksilölliset, helposti tunnistettavat kasvonpiirteet.
Palance teki Broadway-debyyttinsä vuonna 1947 ja kolme vuotta myöhemmin hänet nähtiin ensimmäisen kerran valkokankaalla elokuvassa "Pakokauhun vallassa". Palancen luonnenäyttelijän taidot havaittiin heti ja hän sai vuonna 1953 Oscar-ehdokkuuden parhaasta miessivuosasta vasta kolmannesta roolistaan elokuvasta "Pelko". Seuraavana vuonna Palance oli uudelleen ehdolla westernistä "Etäisten laaksojen mies". Palance esiintyi useissa muissakin lännenelokuvissa tämän jälkeen, mutta hän oli myös Dr. Jekyll ja Mr. Hyde, Dracula ("Kreivi Dracula") ja Attila ("Attila, hunnien kuningas").
1980-luvulla Palance juonsi yhdessä tyttärensä Hollyn kanssa "Usko tai älä" -televisiosarjaa. Vuonna 1991 Palance voitti Oscarin parhaasta miessivuosasta elokuvasta "Kaupunkicowboyt".
Palancella on tähti Hollywood Walk of Famella. Eläkkeelle vetäytymisensä jälkeen hän asui Tehachapissa, Kaliforniassa. Jack Palance kuoli 10. marraskuuta 2006 kotonaan Montecitossa Kalifornian Santa Barbarassa 87-vuotiaana.
Kosola
Kosola on kylä Kauhavalla, Etelä-Pohjanmaalla. Kosolanmäen nähtävyyksiin kuuluvat Iisakin Jussin tupa ja Veteraanitalo.
Kosolan koulu on perustettu 1916. Nykyisin siellä opiskelevat peruskoulun vuosiluokat 1-6. Koulu sijaitsee Kosolantien, Hemmingintien, Luusantien ja Kauppatien risteyksessä. Oppilaita oli noin 150. Kesällä 2009 koulun päärakennus tuhoutui tulipalossa, mutta paikalle on nyt rakennettu uusi koulu.
Kirjailija Antti Tuuri on käynyt koulua, ja sittemmin hänen kirjoittamaansa Talvisota-elokuvaa kuvattiin koululla aidossa ympäristössä.
Masterplan
Masterplan on saksalainen power metal -yhtye, jonka perustivat Uli Kusch ja Roland Grapow vuonna 2001 lähdettyään Helloweenista.
Basic Element
Basic Element on ruotsalainen eurodance-yhtye. Se nousi 1990-luvun puolivälissä yhdeksi genren suosituimmista edustajista Pohjoismaissa. Eurodancen suosion laskettua bändin toiminta hiipui. Yhtye teki paluulevyn vuonna 2007 uusittuaan musiikkityyliään.
Basic Element on julkaissut kaikkiaan seitsemän albumia ja parikymmentä singleä, jotka ovat myyneet kansainvälisesti 1,2 miljoonaa kappaletta . Basic Element on tunnettu etenkin kotimaassaan Ruotsissa, Suomessa ja Puolassa, mutta sillä on faneja myös Japanissa .
Kaksihenkiseksi typistyneen yhtyeen tuorein julkaisu on keväällä 2012 ilmestynyt ""Shades"" -single.
Räppäri Peter Thelenius ja kosketinsoittaja Cesar Zamini perustivat Basic Elementin Malmössa vuonna 1992. Yhtye julkaisi ensimmäisen singlensä ""Move Me"":n vuonna 1993. Bändi nousi suosioon 90-luvun puolivälissä alkaneen eurodance-ilmiön aikana. Hittilistojen kärkeen nousi samanaikaisesti useita Basic Elementin tapaisia bändejä.
Basic Elementin 90-luvun kappaleista tunnetuimpia ovat ""The Promise Man"", ""The Ride"", ""The Fiddle"" ja ""This Must Be A Dream"". Yhtyeen toiminta hiipui musiikkityylin menettäessä suosiotaan viime vuosituhannen lopulla. Bändi jatkoi keikkailua, mutta se ei tehnyt vuosiin uutta musiikkia .
Yhtye teki paluun vuonna 2005 uusittuaan tyyliään nykyaikaisen housen ja dancen suuntaan. Se julkaisi comeback-albuminsa The Empire Strikes Backin vuonna 2007. Tältä albumilta Suomessa nousi pienimuotoiseksi hitiksi ""To You"" -single.
Yhtyeellä on kuitenkin ollut vaikeuksia saada musiikkiaan julki, sillä dj:t ja radioasemat ovat suhtautuneet epäilevästi eurodanceen .
Basic Elementin jäsenet ovat vaihtuneet useasti, ja ainoastaan perustajajäsen ja räppäri Peter Thelenius on ollut mukana alusta alkaen. Toinen perustajajäsen Cesar Zamini lähti yhtyeestä jo vuonna 1995.
Bändin tunnetuimmat naislaulajat ovat olleet Saunet Sparrell, Marie Fredriksson ja Andrea Myrander. Sparrel jätti yhtyeen vuonna 1997, kun hän koki Theleniuksen pyrkivän vain popidoliksi musiikin kustannuksella . Thelenius on muutenkin tunnettu kärjekkäistä lausunnoistaan, joissa hän on muun muassa moittinut toista eurodance-artistia E-typeä .
Marie Fredriksson, joka lauloi yhtyeessä yhdeksän vuotta, lopetti vuonna 2007. Häntä ei tule sekoittaa Roxette-yhtyeen samannimiseen laulajaan. Viimeisin naislaulaja oli malli Andrea Myrander, joka jätti yhtyeen vuonna 2010 .
Tällä hetkellä yhtyessä ovat mukana vain Petrus-taiteilijanimellä esiintyvä Thelenius ja Jonas Wesslander.
Albumit
Singlet