hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Akmeismi
Akmeismi (kreikan sanasta akme = kärki, huipentuma) on runouden koulukunta, joka syntyi Venäjän avantgarden kaudella 1900-luvun alussa. Venäläiset runoilijat Sergei Gorodetski, Nikolai Gumilov, Anna Ahmatova ja Osip Mandelstam perustivat suuntauksen symbolismin vastapainoksi Pietarissa. Akmeismin esiinnousun merkkipaaluina voidaan pitää Gorodetskin ja Gumilovin vuonna 1911 perustamaa "akmeistista" runoilijakiltaa ja Mandelstamin vuonna 1913 julkaisemaa manifestia "Akmeismin aamu". Koulukunnan syntyä oli kuitenkin enteillyt jo runoilija ja säveltäjä Mihail Kuzminin vuonna 1910 kirjoittama kirjallisuusesteettinen essee (). Akmeismin perustajiin ja keskeisiin edustajiin luetaankin tavallisesti myös Kuzmin.
"Akmeismi" tähtää runokielen yksinkertaisuuteen ja konkreettisuuteen. Akmeistit tähtäävät näin ollen symbolisteja vastaan teesillä "asioista kirjoittaminen niiden oikeilla nimillä".
Hiironen
Hiironen on Oulun kaupunginosa Kaukovainion suuralueella. Kaupunginosaa rajaa pohjoisessa Kaukovainio ja Poikkimaantie, idässä Urheilupuisto, etelässä Oulu–Kontiomäki-rautatie ja lännessä Pohjantie (valtatie 4). Asukkaita alueella on noin 2 000.
Hiironen oli alkujaan pääasiassa kerrostaloja käsittävä kaupunkimainen asuinalue noin kolme kilometriä Oulun keskustasta etelään, mutta viimevuosina alueelle on ryhdytty rakentamaan myös parempitasoisia pientaloja. Alue tulee jatkossa kasvamaan Tahkokankaan ja rautatien väliselle alueelle. Alueen palveluita ovat yksityinen päiväkoti, Lidl-päivittäistavarakauppa, huoltoasema, autokatsastus ja pizzeria. Pohjola sairaala on vastikään alueelle avattu yksityissairaala. Varsinaisen Hiirosen kaupunginosan eteläpuolella on lisäksi Tahkokankaan palvelukeskus, joka toimii Pohjois-Pohjanmaan sairaanhoitopiirin (PPSHP) alaisuudessa.
Hiirosta ryhdyttiin rakentamaan Kaukovainion kupeeseen Poikkimaantien toiselle puolelle 1990-luvulla. Rakentaminen jatkuu edelleen. Aikaisemmin Hiironen oli metsää, jonka keskellä kohosi ainoastaan Rautaruukin pääkonttori.
Hiirosen ulkoilupuisto sijaitsee Kaupunginojan varrella. Puistossa on muun muassa
Bantukielet
Bantukielet ovat nigeriläis-kongolaisten kielten alaryhmä. Bantukieliä puhutaan Kaakkois-Nigeriassa, Etelä-Kamerunissa, Päiväntasaajan Guineassa, Gabonissa, Keski-Afrikan tasavallassa, Kongon tasavallassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Ruandassa, Burundissa, Ugandassa, Keniassa, Etelä-Somaliassa, Tansaniassa, Komoreilla, Angolassa, Sambiassa, Malawissa, Mosambikissa, Zimbabwessa, Namibiassa, Botswanassa ja Etelä-Afrikassa, eli Afrikan mantereen lähes koko eteläpuoliskolla.
Bantukielten puhujia kutsutaan bantuiksi. Nimitys on johdettu eräiden bantukielten sanasta "ba-ntu", joka on suomeksi "ihmiset".
Bantukieliä on satoja. Niistä tunnetuin on swahilin kieli, jota käytetään laajasti opetuksen, hallinnon ja kaupan kielenä Itä- ja Keski-Afrikassa. Äidinkielenä sitäkin puhuu kuitenkin vain suhteellisen pieni joukko ihmisiä Afrikan itärannikolla.
Muita tärkeitä bantukieliä ovat mm:
Bantukielet ovat huomattavan samanlaisia keskenään, mikä tulee ilmi sekä kieliopista että sanastosta. Alla olevan taulukon avulla voi vertailla eräiden bantukielten sanoja toisiinsa.
Steel City
Steel City oli 1980-luvun alussa toiminut suomalainen rock-yhtye. Se levytti ensisinglensä "Steel City" vuonna 1980 vielä englanniksi, mutta esikoisalbumi "Kaupungin kasvot" (TILT-LP 1, 1981) oli suomenkielinen. Yhtye jatkoi Kaija Koo Band -nimellä. Yhtyeen kokoonpanosta Kaija Koo siirtyi myöhemmin menestyksekkäälle soolouralle ja Risto Asikainen on toiminut useiden suomalaisyhtyeiden lauluntekijänä (muun muassa Nylon Beat) ja taustavaikuttajana. Hannu Heinisaari jatkoi uraansa musiikin parissa esiintyen vokalistina useissa tanssiyhtyeissä, kiertäen maata myös oman trionsa kanssa aina 90- luvun alkupuolelle saakka. Hän menehtyi vakavan sairauden murtamana keväällä 2006.
Steel City osallistui myös Rock SM -kilpailuun 1980-luvun alussa esiintyen ainakin Lahden osakilpailussa voittaen sen.
Kaupungin Kasvot albumi julkaistiin vuonna 1981. Albumi on Genreltään Funkia, Soulia ja Rockia. Tyyliltään Poprockia, Funkia ja Discoa.
Flame
Flame tai fleimi on viesti tavallisesti internetin keskustelupalstoissa tai uutisryhmissä, jonka tarkoitus on fleimisodan eli sanasodan synnyttäminen eli häiriön aiheuttaminen. Fleimi on tavallisesti vastaus viestiin, josta ollaan eri mieltä. Usein sisältö on provosoivaa. "Flame" on englantia ja tarkoittaa liekkiä. Flametus (tai fleimaus) tarkoittaa flame-viestien kirjoittamista, ”bensan heittämistä liekkeihin”.
Metropoli
Metropoli eli suurkaupunki on yleensä suuri, alueellisesti merkittävä kaupunki tai kaupunkialue. Käsite on peräisin kreikan sanasta "metropolis", joka tarkoittaa emokaupunkia. Alle miljoonan asukkaan kaupunkialueita kutsutaan harvoin metropoleiksi. Myöskään kaupunkeja, jotka ovat osa laajempaa kaupunkirakennetta, ei kutsuta metropoleiksi, vaan sen osaksi.
Metropolialue eli suurkaupunkialue tarkoittaa sitä aluetta, jonne suurkaupungin eli metropolin välitön taloudellinen ja sosiaalinen vaikutus ulottuu. Tähän alueeseen kuuluu itse suurkaupunki, sen esikaupungit ja niiden lähialueet.
Metropoleihin kohdistuvaa aluepolitiikkaa nimitetään metropolipolitiikaksi. Suomessa harjoitetun aluepolitiikan on nähty 2000-luvulla kehittyneen kohti metropoleja painottavaa näkökulmaa.
Metropolikehityksen kansainvälisiin teoreetikoihin kuuluu muun muassa yhdysvaltalainen ekonomisti ja kaupunkitutkija Richard Florida.
Helsingin seutu on Suomen ainut yli miljoonan asukkaan metropolialue.
Taikapeili
Taikapeili oli 1990-luvun puolessa välissä Suomessa suureen suosioon noussut pop-duo, jonka muodostivat Hanna-Riikka Siitonen ja Nina Tapio. Yhtyeen tuottajana toimi Kristian Maukonen.
Yhtyeen debyyttialbumia "Suuri salaisuus" (1994), jonka menestystä vauhditti hittikappale ”Jos sulla on toinen”, on myyty yli 95 700 kappaletta. Yhtye sai vuoden 1994 tulokas-Emman. Kakkosalbumia "Nähdään taas" (1995) myytiin vielä yli 38 000 kpl. Yhtye joutui kiistoihin nimensä käytöstä samaa nimeä kantavan oululaisen mallikoulun kanssa. Molemmat osapuolet saivat jatkaa nimen käyttöä. Kolmas levy "Nukahda jos uskallat" (1999) ei saanut enää niin suurta suosiota.
Vuonna 2000 julkaistiin "20 suosikkia – Jos sulla on toinen" -kokoelma, joka sisältää duon tunnetuimmat kappaleet. Kahden cd-levyn kokoelma "Tähtisarja 30 Suosikkia: Taikapeili" julkaistiin vuonna 2007.
Siitonen ja Tapio palasivat esiintymislavoille Suomen vuoden 2006 Euroviisu-karsinnoissa, jossa he olivat mukana kappaleilla ”This Is What We Came For” ja ”Who I Am”. Kappaleista ”Who I Am” eteni karsintojen finaaliin, jossa se sijoittui seitsemänneksi.
Movetron
Movetron on 1990-luvun puolessavälissä Suomessa suureen suosioon noussut tanssi- ja popmusiikkia tekevä yhtye, jonka muodostavat Päivi Lepistö, Jukka Tanttari ja Timo Löyvä. Yhtyeen musiikilliset lähtökohdat ovat eurodancessa. Yhtyeen tunnetuimpana kappaleena voidaan pitää toista singlejulkaisua ”Romeo ja Julia”, joka ylsi korkeimmillaan singlelistan 2. sijalle, mutta myös yhtyeen ainoa singelistan ykkönen ”Ristinolla” sekä top 10 -hitit ”Prinssi”, ”Flavio” ja ”Ei kenenkään maa” ovat tunnettuja kappaleita. Yhtye on suosituin suomalainen dance-yhtye heti Aikakoneen jälkeen.
Movetronin debyyttialbumia, "Romeo ja Julia", on myyty yli 86 800 kappaletta ja seuraajaa "Soittorasia" yli 44 100 kpl. Kolmas levy, "3. aste", piti yhtyettä vielä pinnalla, mutta suursuosiota yhtye ei enää albumiraidoillaan saavuttanut. Vuonna 1999 yhtyeeseen tuli räppäriksi ja mieslaulajaksi Chris Sanders. Kaupallisesti flopannut "The 4th Dimension" jäi trion viimeiseksi ja yhtye hajosi. Movetronin hajoamisen jälkeen laulaja Päivi Lepistö siirtyi soolouralle. Vuonna 2002 julkaistiin Lepistön hyvin menestynyt sooloalbumi "Yöperhonen".
Vuonna 2007 Movetron teki paluun levylistoille kera kappaleen ”Ei kenenkään maa”. Marraskuussa 2007 ilmoitettiin, että yhtye on mukana seuraavan vuoden Suomen euroviisukarsinnassa kappaleella ”Cupido”. Yhtye pääsi ensimmäisestä alkukarsinnasta suoraan karsintojen finaaliin, muttei tullut valituksi Suomen edustajaksi. Movetron julkaisi myös kokoelman, "Irtokarkkeja – makeimmat hitit", joka myi kultalevyyn oikeuttavan määrän.
Movetronin viides albumi, "Ei kenenkään maa", julkaistiin 8. lokakuuta 2008.
Se nousi korkeimmillaan sijalle 30. Suomen albumilistalla, ja menestyi kohtalaisesti. Vaikka Movetronin uusi albumi ei saavuttanutkaan entisaikojen suuria myyntimääriä, yhtyeen keikkasuosio on pysynyt suurena.
Movetron julkaisi 13. kesäkuuta 2011 uuden singlen ja musiikkivideon ”Lanteisiin”. Yhtye sanoi itsensä irti Universal Music -levy-yhtiöstä ja solmi uuden sopimuksen AXR Music -levy-yhtiön kanssa. Yhtye julkaisi uuden singlen ”Kulje vaan” 25. huhtikuuta 2014. Yhtye julkaisi 24. toukokuuta 2016 tiedon Facebook-sivuillaan, että uusi albumi ilmestyy kaupoihin 3. kesäkuuta 2016 ja se kantaa nimeä ”Jatkot”. Aiemmin yhtye myös julkaisi sivuillaan levyn kansikuvan.
Ole Gunnar Fidjestøl
Ole Gunnar Fidjestøl (s. 21. maaliskuuta 1960) on norjalainen entinen mäkihyppääjä.
Fidjestøl voitti lentomäen maailmanmestaruuden Oberstdorfissa vuonna 1988. Hän voitti lisäksi joukkuemäen MM-hopeaa Oberstdorfissa 1987 ja Lahdessa 1989 sekä olympiapronssia 1988 Calgaryn kisoissa.
Fidjestøl paras maailmancupin kokonaiskilpailusijoitus on kaudelta 1988–1989, jolloin hän sijoittui yhteispisteissä neljänneksi. Seuratasolla hän edusti Vikersund IF:ää.
Huulirasva
Huulirasva on kosmeettinen valmiste, jonka tarkoitus on kosteuttaa huulien ihoa. Tällä voidaan välttää huulien haavoittumista ja kuivumista. Erilaisia huulirasvoja valmistetaan muun muassa mehiläisvahasta ja vaseliinista. Usein huulirasvat sisältävät myös lisäaineita tietyn värin tai tuoksun aikaansaamiseksi. Lisäksi huulirasvaan saatetaan lisätä vitamiineja ja auringolta suojaavia aineita. Huulirasvoja käytetään talvella estämään huulten nuolemisesta ja pakkasesta aiheutuvia rohtumia sekä pahimmassa tapauksessa haavautumia. Kesällä huulirasvoja käytetään torjumaan auringon UV-säteilystä johtuvaa palamista, joka voi aiheuttaa huuliin kivuliaita rakkoja.
Huulirasvoista on löydetty terveydelle haitallisia syöpää aiheuttavia yhdisteitä, mutta lisää tutkimusnäyttöä aiheesta tarvitaan.
Ressu Redford
Esa Pentti Juhani Mäkelä (s. 30. heinäkuuta 1961 Turku), taiteilijanimeltään Ressu Redford, aiemmin Reddie Redford, on turkulainen tanssimusiikki- ja iskelmälaulaja. Hän tuli tunnetuksi Bogart Co. -yhtyeessä 1980-luvulla ja sen jälkeen soolouralla.
Vuonna 1989 perustettuun Boozin Bang N Dance Crew -yhtyeeseen kuului Ressun lisäksi vanhoja bogartilaisia. Yhtye julkaisi Kiss-levymerkillä yhden levyn, "Kiss my ass" (Polarvox kisslp 1001). Kiss oli Polarvox-levy-yhtiön alamerkki, jonka ainoaksi levyksi "Kiss my ass" jäi. Levyltä otettiin myös kaksi singleä: ”Kiss my ass” (Polarvox kissmx 001), jolla on nimikappaleen lisäksi kaksi uudelleenmiksausta (”house anarchy mix” ja ”ruin the accapella mix”), sekä "Do You Wanna..." (Polarvox kissmx 002), jolla oli 4 uudelleenmiksausta ("12" Hit Mix", "Radio-Cut", "The Fuck Mix" ja "The Long'n Wonderful Bassline Mix").
1990-luvun puolivälissä Ressu perusti Suzie Aldabbaghin ja yhteistyössä Bogart Co.:n yhtyekavereidensa kanssa tanssimusiikkiyhtye Sound of R.E.L.S.:n.
Vuonna 1991 julkaistua "Ressu"-albumia on myyty yli 97 700 kpl ja se on Suomessa kaikkien aikojen 50 myydyimmän kotimaisen levyn joukossa. Samana vuonna ilmestynyt "Laulussa on helppo rakastaa" myi yli 86 600 kpl (kultaa ja platinaa 1992), vuoden 1993 "Taas aurinko nousee" yli 50 200 kpl (kultaa 1994, platinaa 1995) ja vuoden 1994 kokoelma "Parhaat 90–95" yli 31 400 kpl (kultaa 1995). Vuonna 2002 julkaistu kokoelma "36 kuuta & Saturnuksen renkaat" on myös myynyt kultalevyn verran (yli 15 796).
Ressun soolouran tunnetuimpia kappaleita ovat "Kuka on se oikea", "Kuusi kuuta & Saturnuksen renkaat" sekä käännösiskelmät "Älä mee" (1990, alkup. Badfingerin "Without You" 1970), "Kato mitä sä teit" (1991, Phil Collinsin "Against All Odds") ja "Taas aurinko nousee" (1993, "Annie's Song").
Ressu on tehnyt jalkapalloseura FC TPS:n maalilaulun ”Sydän rinnassa”.
Ressu on oman tuotannon lisäksi tehnyt lauluja myös muille artisteille kuten MayBeelle.
Ressu on juontanut Nelosella "Guinness World Records" -tietokirjaan perustuvaa ohjelmaa. Hän on esittänyt itseään "Salatut elämät" -sarjassa (jaksoissa 1749 8.5.2009 ja 1850 15.1.2010).
Hän on mukana Mtv3 kanavan tähdet,tähdet ohjelmassa Helmikuussa 2019.
Mäkelä on ollut naimisissa Nina Björkfeltin kanssa vuodesta 1997 ja heillä on kaksi poikaa. Pari ilmoitti heinäkuussa 2015 eroavansa.
Tami Kiuru
Tami Petri Antero Kiuru (s. 13. syyskuuta 1976 Vantaa) on suomalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä.
2003 Val di Fiemmen MM-hiihdoissa Kiuru kuului joukkuemäen maailmanmestaruuden voittaneeseen Suomen joukkueeseen. Vuonna 2004 hän voitti Slovenian Planicassa järjestetyissä lentomäen MM-kisoissa henkilökohtaisen kilpailun pronssia ja joukkuekilpailussa hopeaa. Vuonna 2006 Kiuru uusi lentomäen joukkuekilpailun hopean Kulmissa. Mäkihypyn maailmancupin henkilökohtaisen osakilpailun Kiuru on voittanut kerran, tämä tapahtui joulukuussa 2003 Saksassa Titisee-Neustadtin suurmäen yhden kierroksen kilpailussa. Sen lisäksi hän on ollut kerran toinen ja kerran kolmas.
Kiurulla oli vaikeuksia sopeutua kauden 2003–2004 alussa voimaan tulleeseen uuteen painoindeksisääntöön. Aluksi hän kasvatti painoaan saadakseen käyttää uusien sääntöjen mukaisia pitempiä suksia, mutta päätyi myöhemmin pudottamaan painoaan, mikä merkitsi suksien lyhenemistä.
Kiuru osoitti kuitenkin olevansa hyppyvireessä voittamalla helmikuussa 2005 suurmäen Suomen mestaruuden. Hän oli mukana myös 2005 Oberstdorfin MM-hiihdoissa suurmäen joukkuekilpailussa hopeaa voittaneessa Suomen joukkueessa.
Tami Kiuru kuului Torinon talviolympialaisissa Suomen mäkijoukkueeseen, joka voitti joukkuekilpailun hopeaa.
Seuratasolla Kiuru edusti Lahden Hiihtoseuraa. Hän lopetti uransa kauden 2008–2009 jälkeen.
Huhtikuussa 2015 Kiuru nimettiin Lahden MM-kilpailuiden kilpailunjohtajaksi.
Smetana
Smetana eli vuolukerma on vanha itäeurooppalaiseen ruokakulttuuriin liittyvä maitotuote. Smetana on hapatettua kermaa, jonka rasvapitoisuus vaihtelee noin 10–70 prosentin välillä ja koostumus rasvapitoisuuden mukaan juoksevasta lähes voita muistuttavaan. Maultaan se on täyteläinen, aromikas ja raikkaan happamahko. Smetanaa syödään etenkin borssikeiton ja blinien kanssa. Suomenkielisen nimityksen "vuolukerma" on tiettävästi keksinyt Otto P. Pehkonen vuonna 1914.
Nykyään Suomessa smetanaa valmistavat Valio ja Arla.
Suomen alueella hapan kerma kuuluu erityisesti karjalaiseen ja myös savolaiseen ruokakulttuuriin, ja sitä valmistettiin ja käytettiin kotona, kunnes kaupallinen maidontuotanto kullakin paikkakunnalla alkoi eli myöhäisimmillään 1960-luvun alkuun asti. Smetana kuorittiin tuolloin piimineen maidon eli viilin pinnalta, eikä sitä erikseen hapatettu tuoreesta kermasta kuten nykyään. Kun maidon lähettäminen meijeriin alkoi, loppui myös smetanan käyttö kotitaloudessa, sillä maidosta maksettiin rasvapitoisuuden mukaan. Hapanta kermaa ei kuitenkaan ennen meijerien aikaa sanottu smetanaksi vaan murteesta riippuen ”kermaksi”, ”päällisiksi” tai muuksi sellaiseksi. Tuoreen kerman nimitykset oli yleensä lainattu ruotsista tai venäjästä (”reta”, ”liuhki”). Suurin osa smetanasta meni kuitenkin voin kirnuamiseen, sillä varhaisempina aikoina voilla maksettiin veroja, ja myöhemmin sitä käytiin myymässä lähikaupunkien toreilla ja saatiin niin käteistä rahaa. Kermaa käytettiin lähinnä leivonnaisiin, kuten ohrajauhoista ja smetanasta leivottuihin kakkaroihin, jotka tunnetaan useilla paikallisilla nimillä.
Kannakselaisessa ja inkeriläisessä ruokakulttuurissa smetanan käyttö oli laajempaa ja samantapaista kuin venäläisessä keittiössä.
Takanobu Okabe
Takanobu Okabe (, s. 26. lokakuuta 1970 Kamikawa, Japani) on japanilainen mäkihyppääjä, joka voitti 1990-luvulla olympiakultaa ja maailmanmestaruuden.
Vuoden 1995 MM-kisoissa Kanadan Thunder Bayssa Okabe voitti normaalimäen MM-kultaa. Samoissa kisoissa hän kuului Japanin joukkuemäen pronssia voittaneeseen joukkueeseen. Vuoden 1997 MM-kisoissa Norjan Trondheimissa Okabe oli mukana voittamassa joukkuemäen hopeaa. Kymmenen vuotta myöhemmin Sapporon MM-kisoissa 2007 ja Liberecin kisoissa 2009 hän saavutti joukkuemäessä pronssia.
Naganon 1998 olympialaisissa Okabe voitti Japanin joukkueessa joukkuemäen olympiakultaa. Neljä vuotta aiemmin Lillehammerin kisoissa hän kuului hopeamitalijoukkueeseen. Hänen parhaat henkilökohtaiset olympiasijoituksensa ovat suurmäestä: neljäs Lillehammerissa, kuudes Naganossa sekä kahdeksas Torinossa 2006.
Okaben paras sijoitus mäkihypyn maailmancupin kokonaiskilpailussa oli neljäs kaudelta 1996–1997. Osakilpailuvoittoja hän saavutti viisi kappaletta. Voittaessaan Kuopiossa kaudella 2008–2009 hänestä tuli 38-vuotiaana siihen aikaan historian vanhin maailmancup-osakilpailun voittanut hyppääjä.
Okabe aloitti mäkihypyn harrastamisen 6-vuotiaana. Hän on tuntenut toisen menestyneen japanilaishyppääjän Noriaki Kasain pikkupojasta lähtien ja kävi hänen kanssaan samaa koulua.
Okabe teki paluun maailmancupin kilpailuihin mäkiviikolla 2013–2014, ja oli 43-vuotiaana kyseisen mäkiviikon vanhin hyppääjä. Kauden lopulla Okabe ilmoitti lopettavansa uransa ja siirtyvänsä valmentajaksi.
André Chénier
André Marie de Chénier (30. lokakuuta 1762 Konstantinopoli, Osmanien valtakunta – 25. heinäkuuta 1794 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen runoilija. Hänet teloitettiin Ranskan vallankumouksen niin sanottuna terrorin aikana. Italialainen Umberto Giordano on säveltänyt oopperan "Andrea Chénier", jonka libretto pohjaa Chénier’n elämään.
André Chénier syntyi Konstantinopolissa, missä hänen isänsä Louis Chénier toimi Ranskan konsulina. Hänen äitinsä Elisabeth Santi-Lomaca oli kreikkalainen. Andrén ollessa kolmevuotias, perhe muutti takaisin Ranskaan.
Vuonna 1783 Chénier pestautui kadetiksi ranskalaiseen rykmenttiin Strasbourgissa, muttei viihtynyt siellä pitkään vaan palasi jo samana vuonna takaisin Pariisiin perheensä luo. Siellä hän viihtyi äitinsä järjestämissä salongeissa, joissa kävivät useat tuon ajan merkittävät kirjailijat ja taiteilijat, kuten Jacques-Louis David.
Vuonna 1787 Ranskan Lontoon-suurlähettiläs, joka oli perheen tuttu, tarjosi nuorelle runoilijalle sihteerin paikkaa ja Chénier muutti Englantiin.
Vuonna 1789 alkanut vallankumous oli yllättäen nostanut hänen nuoremman veljensä kuuluisaksi poliittisten näytelmien kirjoittajaksi ja propagandistiksi. Chénier palasikin jo seuraavana vuonna Lontoosta sekasortoiseen Pariisiin. Aiemmin politiikkaan välinpitämättömästi suhtautuneesta runoilijasta tuli nyt mestarillinen satiirikko ja hänen tekstejään julkaistiin "Journal de Paris" -lehdessä.
Vuonna 1794 Chénier pidätettiin erehdyksessä. Kaksi yhteishyvän valiokunnan agenttia tulivat pidättämään pakomatkalla olevaa markiisia, mutta löysivät vain tuntemattoman miehen ja pidättivät tämän, Chénier’n, joka oli sattumalta kylässä. Hänet vietiin ensin Luxembourgin ja sitten Saint-Lazaren vankilaan. Vankeusaikanaan Chénier kirjoitti kuuluisimmat runonsa. Vaikka Chénieriä vastaan nostettiin täysin keksityt syytteet, hänet tuomittiin kuolemaan ja mestattiin giljotiinilla oikeudenkäynnin jälkeen jo samana iltana, vain kolme päivää ennen yhteishyvän valiokunnan johdossa olleen Robespierren syrjäyttämistä.
Horst Bulau
Horst Hardy Bulau (s. 14. elokuuta 1962 Ottawa, Ontario) on kanadalainen kilpauransa päättänyt mäkihyppääjä.
Vuonna 1979 Bulau voitti nuorten normaalimäen maailmanmestaruuden.
Bulaun ja hänen maanmiehensä Steve Collinsin mäkihyppyurien parhaat vuodet ajoittuvat 1980-luvun alkupuolelle. Bulaun paras sijoitus mäkihypyn maailmancupin kokonaiskilpailusta oli kaudelta 1982–1983, jolloin hän oli yhteispisteissä toinen Matti Nykäsen jälkeen. Kausilla 1980–81 ja 1981–82 hän sijoittui kolmanneksi. Kaikkiaan Bulau saavutti maailmancupin osakilpailuvoittoja 13 kappaletta.
Maailmancup-menestyksestä huolimatta arvokisoissa Bulaun menestys jäi vaatimattomaksi, eikä hän voittanut niistä yhtään mitalia. Parhaiksi aikuisten arvokisasijoituksiksi jäivät lentomäen MM-kilpailujen 5. sija vuodelta 1981 Oberstdorfissa, Oslon vuoden 1982 MM-kisojen 6. sija normaalimäessä ja 10. sija Sarajevon talviolympialaisten 1984 suurmäestä. Bulau lopetti mäkihyppyuransa vuonna 1992 Albertvillen olympialaisten jälkeen.
Vastaus elämään, maailmankaikkeuteen ja kaikkeen muuhun sellaiseen
Vastaus elämään, maailmankaikkeuteen ja kaikkeen muuhun sellaiseen on Douglas Adamsin sci-fi-kirjasarjassa "Linnunradan käsikirja liftareille" esiintyvä luku.
"Linnunradan käsikirjan" mukaan miljoonia vuosia sitten eräs hyperälykäs yleisulottuvainen rotu oli niin käsittämättömän kyllästynyt ainaisiin väittelyihin elämän tarkoituksista, että päätti ratkaista perimmäisen kysymyksen elämästä, maailmankaikkeudesta ja kaikesta muusta sellaisesta.
Tehtävää suorittamaan rakennettiin maailmankaikkeuden toiseksi mahtavin supertietokone nimeltä "Syvä miete" ("Deep Thought"). Seitsemän ja puolen miljoonan vuoden pohdinnan jälkeen Syvä miete ilmoitti vastauksen olevan "42". Vastauksen suoranaisen epätarkkuuden Syvä miete kuittasi kysymällä, tietävätkö kysyjät, mikä tuo perimmäinen kysymys itse asiassa on. Kysymystä Syvä miete ei kuitenkaan kyennyt selvittämään, vaan siihen tarvittiin hänen jälkeensä tuleva supertietokone, "joka on niin monimutkainen, että orgaaninen elämä muodostaa osan sen toiminnasta." Tämän nimi oli Maa, jonka vogonit kuitenkin tuhosivat viisi minuuttia ennen kuin kysymys oli selvillä, joten kysymystä ei vieläkään tiedetä.
Kysymys saadaan kuitenkin selville jatko-osassa aikamatkailun, huonon tuurin ja älyttömän idean kautta. Se, mitä kysymys itsessään tarkoittaa ja onko se ylipäätään oikea tai järkevä, jää arvoitukseksi. Ei kuitenkaan voi pohjimmiltaan olettaa, että kysymyksen ja vastauksen ymmärtäisi vain sen takia että tietää sen.
Douglas Adamsiltä kysyttiin useita kertoja hänen uransa aikana miksi hän valitsi juuri numeron 42. Useita teorioita esitettiin, mutta hän hylkäsi ne kaikki. Marraskuun 3. 1993 hän antoi vastauksen keskusteluryhmässä alt.fan.douglas-adams:
Jiří Raška
Jiří Raška (4. helmikuuta 1941 Frenštát pod Radhoštěm, Böömin ja Määrin protektoraatti – 20. tammikuuta 2012 Nový Jičín, Tšekki) oli mäkihypyn olympiavoittaja, joka edusti urallaan Tšekkoslovakiaa. Hän oli maan ensimmäinen talviolympialaisten kultamitalisti.
Raška sijoittui Oslon MM-kilpailuissa 1966 sekä normaalimäessä että suurmäessä neljänneksi. Keski-Euroopan mäkiviikolla 1967–1968 hän sijoittui norjalaisen Bjørn Wirkolan jälkeen yhteispisteissä toiseksi. Grenoblen talviolympialaisissa 1968 hän voitti kultamitalin normaalimäessä ja saavutti suurmäessä neuvostoliittolaisen Vladimir Belousovin takana hopeaa. Myös seuraavana talvena Raška sijoittui Keski-Euroopan mäkiviikon yhteispisteissä toiseksi. Suurmäen MM-hopeaa hän saavutti Tatra-vuorilla 1970 edellään vain neuvostoliittolainen Gari Napalkov. Keski-Euroopan mäkiviikon Raška voitti talvella 1970–1971. Sapporon talviolympialaisissa 1972 hän sijoittui normaalimäessä viidenneksi ja suurmäessä kymmenenneksi. Vuonna 1972 Planicassa pidetyissä kautta aikain ensimmäisissä lentomäen MM-kisoissa hän saavutti pronssia.
Kazuyoshi Funaki
Kazuyoshi Funaki (s. 27. huhtikuuta 1975 Yoichi, Hokkaido) on japanilainen, 1990-luvun lopulla menestynyt mäkihyppääjä, maailmanmestari ja olympiavoittaja. Hänelle oli ominaista hyvin rohkea V-lentotyyli, jossa pää oli syvällä suksien välissä.
Funaki sijoittui talven 1994–1995 Keski-Euroopan mäkiviikon toiseksi. Hän jäi yhteispisteissä 23,4 pistettä voittaja Andreas Goldbergerin taakse.
Funakin parhaat mäkihyppyvuodet ovat ajoittuneet 1990-luvun loppupuoliskolle. Funakin paras sijoitus mäkihypyn maailmancupin kokonaiskilpailusta on kaudelta 1997-1998, jolloin hän oli yhteispisteissä toinen Slovenian Primož Peterkan jälkeen. Samaisena talvena hän voitti myös Keski-Euroopan mäkiviikon, ja talviolympialaisissa Naganossa hän voitti kotiyleisön edessä kultaa suur- ja joukkuemäessä ja sijoittui Suomen Jani Soinisen jälkeen hopealle normaalimäen kilpailussa. Samana vuonna hän voitti vielä Oberstdorfissa lentomäen maailmanmestaruuden. Funaki on ainoa japanilainen Keski-Euroopan mäkiviikon voittaja.
Menestys jatkui vielä seuraavalla kaudella. Ramsaun MM-kisoissa vuonna 1999 Funaki voitti normaalimäen maailmanmestaruuden ja oli mukana Japanin hopeaa voittaneessa joukkuemäen joukkueessa.
Funaki harrastaa kalastusta ja uintia. Hänellä on myös yritys johdettavanaan.
Funaki lopetti uransa mäkihyppääjänä keväällä 2018.
Virtuaali-identiteetti
Virtuaali-identiteetti, verkkoidentiteetti tai online-identiteetti on käsitys, jonka ihminen antaa henkilöllisyydestään verkkoyhteisössä. Virtuaali-identiteetti muodostuu monista asioista, joista nimi tai nimimerkki on tavallisin. Osa ihmisistä käyttää oikeata nimeään myös verkossa, kun taas toiset käyttävät nimimerkkinä pseudonyymiä, eli eräänlaista salanimeä. Joissakin yhteyksissä, kuten esimerkiksi keskustelualueilla, pikaviestikeskusteluissa, MUD:ssa, MMOG:ssa ja monissa muissa verkkopeleissä on mahdollista kuvata itseään ja identiteettiään pienellä kuvalla, avatarilla. Myös kaikki tieto mitä henkilö itsestään antaa ulospäin, esimerkiksi keskusteluissa, muovaa hänen identiteettiään ja mainettaan verkkoyhteisössä. Toiminnasta syntyy henkilöbrändi.
Internetissä on mahdollista luoda eri virtuaali-identiteetit eri palveluihin. Virtuaali-identiteetti voidaan luoda niin, että henkilökohtaisilla piirteillä ei ole yhteyttä henkilön piirteisiin reaalimaailmassa. Eri palveluissa voidaan olla läsnä eri virtuaali-identiteetein. Käyttäjän online-identiteetti voidaan edellyttää tunnistettavan täysin luotettavasti tai osittain esimerkiksi kutsumanimellä. Virtuaali-identiteetti voi olla myös tunnistamaton eli anonyymi. Virtuaali-identiteetti voi rohkaista harkitsemattomaan käyttäytymiseen. Toisena henkilönä esiintymistä kutsutaan identiteettivarkaudeksi.
Virtuaali-identiteetti ei ole pelkästään tiedot henkilön attribuuteista (nimi, ikä ammatti, sukupuoli jne.), vaan siihen kuuluu myös henkilön persoona virtuaaliyhteisöissä (foorumit, IRC yms.). Tällaisen virtuaaliyhteisön jäsenet muodostavat identiteettiään julkisten tai yksityisten viestiensä kautta, joista muille yhteisön jäsenille syntyy käsitys toistensa ajattelumalleista. Tämän seurauksena yhteisön jäsenet pystyvät ennustamaan muiden yhteisön jäsenten suhtautumista eri puheenaiheisiin ja lähetettyihin viesteihin. Virtuaali-identiteetin tunnistamisen seurauksena virtuaaliyhteisöön voi muodostua myös eräänlaisia kaveripiirejä, joissa ymmärretään toisia paremmin ja joiden mielipiteet merkitsevät enemmän.
Virtuaali-identiteetin käytössä tulisi olla eettinen. Teknisesti tähän on pyritty muun muassa erilaisilla allekirjoituksen varmentavilla tekniikoilla. Ohjelmistot eivät kuitenkaan pysty ratkaisemaan kaikki esiintyviä ongelmia. Useat erilaiset virtuaali-henkilöllisyydet aiheuttavat käyttäjälle vaikeuksia, muun muassa eri palvelujen käyttäjätunnusten ja salasanojen muistaminen on hankalaa. Virtuaalimaailman pelihahmon online-roolissa eläminen voi johtaa siihen, että reaalimaailman sääntöjen noudattaminen ja tavallisen arjen eläminen vaikeutuu. Tätä ongelmaa kasvattaa se, jos pelihahmo eroaa erittäin paljon arki-identiteetistä.
Jelena Välbe
Jelena Valerjevna Välbe (, o.s. Trubitsyna (), s. 20. huhtikuuta 1968 Magadan, Venäjän SFNT) on venäläinen hiihtäjä. Kilpauransa jälkeen hän on toiminut valmentajana ja Venäjän hiihtoliiton johdossa. Kansainvälisellä tasolla Välbe edusti alun perin Neuvostoliittoa ja myöhemmin Venäjää. Seuratasolla hän edusti TsSKA Moskovaa.
Välbe aloitti hiihtämisen nuorella iällä, jo vuonna 1977. Maailmanmestaruuksia Välbe voitti neljätoista, joista henkilökohtaisia kymmenen, sekä kolme MM-hopeaa. Olympialaisista hän voitti kolme kultaa ja neljä pronssia. Hiihdon maailmancupin kokonaiskilpailun hän voitti viisi kertaa, ja henkilökohtaisia maailmancupin osakilpailuvoittoja hänelle kertyi 45. Menestyksekkään hiihtouransa hän päätti 29-vuotiaana 1998 Naganon olympialaisiin.
Keväällä 2005 Välbe aloitti Venäjän hiihtomaajoukkueen päävalmentajana. Hän johti Venäjän maastohiihtojoukkuetta Torinon talivolympialaisissa 2006. Välbe toimi Venäjän hiihtomaajoukkueen johtajana Sotšin talviolympialaisissa 2014.
Välbe oli aiemmin naimisissa virolaisen hiihtäjän Urmas Välben kanssa.
Maastohiihdon maailmancup
Maastohiihdon maailmancup on kansainvälisen hiihtoliiton FIS:n järjestämä maastohiihdon korkeatasoisin kansainvälinen sarjamuotoinen kilpailu. Ensimmäistä kertaa maailmancup järjestettiin miehille kaudella 1973–1974 ja naisille 1978–1979 ja virallinen asema sillä on ollut kaudesta 1981–1982 lähtien. Sprinttihiihdon maailmancupin voitosta on kilpailtu 1996–1997 lähtien. Kisoja on Suomessa televisioitu pääosin Ylellä, lukuun ottamatta vuosia 2011-2018, jolloin sarjan ulkomailla järjestetyt tapahtumat olivat osa MTV:n ja CMORE:n maksutv -kokonaisuutta selostajinaan Antero Mertaranta, Kimmo Porttila, Mika Saukkonen, Jani Rajalin ja Antti Haajanen.
"Päivitetty 16.12.2018"
Noise Records
Noise Records on Karl-Ulrich Walterbachin Saksassa perustama levy-yhtiö. Noise syntyi 1984 Walterbachin laajentaessa aikaisempaa "Aggressive Rock Produktionen" -yritystään. Noise Records on osa Sanctuary-ryhmää ja se keskittyy heavy metal -musiikkiin.
Sigh No More
Sigh No More on Gamma Rayn vuonna 1991 julkaisema heavyalbumi.Japanin-version live-bonuskappale:
Land of the Free (Gamma Rayn albumi)
Land of the Free on Gamma Rayn vuonna 1995 julkaisema musiikkialbumi. Michael Kiske ja Hansi Kürsch vierailevat levyllä, Kürsch laulaa "Farewell"-kappaleella ja Kiske laulaa "Time to break free"-kappaleen. Albumin viimeinen kappale "Afterlife" on omistettu Ingo Schwichtenbergille.
LP-version bonusraita:
Somewhere Out in Space
Somewhere Out in Space on Gamma Rayn albumi vuodelta 1997.
Kannen kuvan on piirtänyt Kristian Huitula.
Martti Marttelin
Martti Berttil Marttelin (18. kesäkuuta 1897 Nummi – 1. maaliskuuta 1940 Taipaleenjoki) oli suomalainen kestävyysjuoksija ja olympiamitalisti. Hän edusti Nummen Kipinää. Marttelin kaatui talvisodassa Taipaleenjoen taistelussa.
Ove Andersen
Ove Andersen (22. elokuuta 1899 Kymi – 13. tammikuuta 1967 Lahti) oli suomalainen estejuoksija ja olympiamitalisti.
Andersenin vanhemmat olivat sahanomistaja, johtaja Martin Andersen ja Fanny Mury ja puoliso Kerttu Elina Kärkkäinen. Hän tuli ylioppilaaksi Loviisan yhteiskoulusta 1920 ja valmistui metsänhoitajaksi 1925. Valmistuttuaan Andersen työskenteli Niemen Sahan palveluksessa Lahdessa 1925-1931, Napolissa yliopiston yleisurheiluvalmentajana 1933-1937 ja uudelleen Niemen Sahan palveluksessa 1937-1943. Talvisodassa aliupseerikoulutuksen saanut Andersen toimi toimistoupseerina ja jatkosodassa kuljetuspäällikkönä.
Loukinainen
Loukinainen on yksi Liedon kunnan kylistä Varsinais-Suomessa Länsi-Suomen läänissä. Loukinainen sijaitsee lounaassa kunnan keskustasta päin. Loukinaisissa on alakoulu, Neste-huoltoasema, Liedon pelastuslaitos, liikuntakeskus Kaisakki ja K-Market. Kasvava Avanti-teollisuusalue sijaitsee Loukinaisten Tuulissuolla. Teollisuusalueella on Broadway-ravintola. Loukinaisissa ei ole taajaman liikennemerkkejä. Loukinaisten alueen postinumero on 21410 Vanhalinna.
Chaguanas
Chaguanas on Trinidad-Tobagon suurimpia kaupunkeja. Chaguanas sijaitsee Trinidadin saarella, 18 km maan pääkaupungista Port-of-Spainistä. Chaguanasin väestö polveutuu monesta etnisestä ryhmästä, suurin etnisen ryhmän edustajat ovat intialaisia, kiinalaisia ja värillisiä.
Toyota Aygo
Toyota Aygo on Toyotan vuodesta 2005 lähtien valmistama pieni automalli. Sitä valmistetaan yhteistyössä Peugeot’n ja Citroënin kanssa Tšekin Kolínissa. Tehtaan tuotantokapasiteetti on 300 000 autoa vuodessa, josta kunkin merkin osuus on kolmasosa. Aygon toinen sukupolvi esiteltiin vuonna 2014.
Ensimmäisen sukupolven Aygon ja sen sisarmallien, Citroēn C1:n ja Peugeot 107:n väliset erot ovat sisustus sekä keulan ja perän erot. Merkkien yhteinen tavoite oli myydä 300 000 autoa eli 100 000 per merkki. Aygon myynti aloitettiin vuoden 2005 heinäkuussa ja korimalleina olivat 3- ja 5-oviset hatchback-mallit. Moottorivaihtoehtoja oli kaksi, kolmesylinterinen, 51 kW:n (68 hv), 1,0-litrainen ottomoottori sekä nelisylinterinen, 40 kW:n (54 hv), 1,4-litrainen HDi-dieselmoottori.
Aygossa ovat edessä levyjarrut ja takana rumpujarrut. ABS-jarrut ovat vakiovaruste ja ajonvakautuksen saa lisävarusteena.
Korivaihtoehtoina Aygossa on 3- ja 5- oviset hatchback-mallit ja varustelutasoja on kaksi, joista parempaa myydään nimellä Aygo+. Aygo+:ssa on muun muassa korinväriset ovenkahvat ja peilit, ikkunaturvatyynyt edessä ja takana, sähkökäyttöiset ikkunat edessä ja kauko-ohjattu keskuslukitus.Vuoden 2012 Euro NCAP -kolaritestistä Aygo sai tulokseksi kolme tähteä viidestä.
Toisen sukupolven Toyota Aygo esiteltiin yleisölle vuoden 2014 Geneven autonäyttelyssä ja sen tuotanto aloitettiin samana vuonna. Nuorelle ostajakunnalle suunnattu auto on erilaisten väriyhdistelmien ja lisävarusteiden avulla personoitavissa ostajan mielen mukaiseksi. Varustelun lähtötasoja on neljä: perusversio x, jota seuraa x-play, x-cite ja x-clusive. Varustelutasoja voidaan täydentää ja personoida ulkopuolen OUTstand- ja sisätilojen INtense-varustepaketeilla. Tätä Aygon täydellistä uudistumista kuvaa myös sen mainosslogan ”Go Fun Yourself”.
Vuoden 2017 Euro NCAP -kolaritestistä Aygo sai tulokseksi neljä tähteä viidestä. Yksilitrainen bensiinimoottori on Toyotan valmistama, dieselmoottorit puolestaan toimittaa Groupe PSA. Suomessa dieselmoottoria tarjoaa ainoastaan Citroën.
Lounais-Somalia
Lounais-Somalia oli itsenäiseksi julistautunut alue Somaliassa. Sen perusti Rahanwein Resistance Armyn sotapäällikkö Hassan Muhammad Nur "Shatigadud" 1. huhtikuuta 2002. Alueeseen kuului kuusi Somalian maakuntaa: Bay, Bakool, Keski-Juba (Jubada Dhexe), Ala-Shabelle (Shabeelada Hoose), Gedo ja Ala-Juba (Jubada Hoose).
Vuonna 2006 Lounais-Somalian hallitus luopui itsenäisyysvaatimuksistaan ja alkoi tehdä yhteistyötä Somalian väliaikaishallituksen kanssa.
Kilon rautatieasema
Kilon rautatieasema (, , ratakm 13+035) on rautatieasema Kilossa, Espoon Suur-Leppävaarassa. Se sijaitsee rantaradalla Leppävaaran ja Keran rautatieasemien välissä, noin 13 kilometrin päässä Helsingin päärautatieasemasta.
Ennen nykyistä Kilon asemaa paikalla oli vain pieni puulämmitteinen koppi. Isompi asemana ollut puutalo purettiin 1980-luvun alussa, mutta radanvartijan valkoinen talo on vielä pystyssä Kilon ja Keran asemien välissä.
Rantaradan rakennusvaiheessa Espooseen suunniteltiin vain yhtä asemaa, mutta radan valmistuessa liikennepaikkoja avattiinkin kolme. Niistä vähäisin oli Kilon kartanon läheisyyteen perustettu Pitäjänmäen aseman alainen laiturivaihde. Alkuvuosinaan Kilon laituri palveli varsin laajaa aluetta, sillä se oli ainoa liikennepaikka Pitäjänmäen ja Espoon asemien välillä. Kilon ensimmäinen liikennepaikkarakennus tehtiin Bruno Granholmin laatimien Platformskjul III -tyypin piirustusten mukaan vuonna 1904 ja sitä laajennettiin vuonna 1911.
Kilon asemarakennus jäi vuonna 1963 tehdyn rataoikaisun vuoksi sivuun ja sitä alettiin käyttää tavaramakasiinina ja vuodesta 1976 puutavaraliikkeen varastona. Rakennus purettiin ilman asianmukaista lupaa vuonna 1981.
Radan eteläpuolella, aivan aseman vieressä, oli 1980-luvulla vielä tehdas, mutta se purettiin, ja paikalle on sen jälkeen rakennettu runsaasti matalia kerrostaloja. Aseman länsi- ja itäpuolella olleet tasoristeykset poistettiin 1990-luvun puolivälissä ja korvattiin aseman itäpuolelle rakennetulla tunnelilla.
Asemalta lähti 1920–luvulla rakennettu kapearaiteinen Kilon turverata etelään Mankkaan turvesuolle. Liikenne radalla lakkasi Tarvontien katkaistessa sen 1960. Aivan aseman pohjoispuolella aiemmin sijainneelle teollisuustontille johti pistoraide, joka on sittemmin purettu pois asutuksen tieltä.
Kilon uudempi asema siirrettiin radan varresta läheiselle joutomaalle syksyllä 2009. Rakennuksessa toimi ensin lipunmyynti sekä viimeisinä vuosina kioski.
Kilon rautatieaseman itäpuolella on kellotorni ja alikulkutunneli.
Aseman alikulkutunneli on kesäisin monesti täynnä vettä kesän sateiden aikana.
Kilon asemalla pysähtyvät pääkaupunkiseudun lähiliikenteen paikallisjunatKirkkonummen suuntaan liikennöidään raiteelta 1 ja Helsinkiin raiteelta 2.
Bente Skari
Bente Marta Skari (o.s. Martinsen; s. 10. syyskuuta 1972 Oslo, Norja) on entinen norjalainen maastohiihtäjä, olympiavoittaja ja viisinkertainen maailmanmestari.
Skari voitti maailmancupin kokonaiskilpailun kolmesti ja sprinttimaailmancupin viidesti ennen lopettamistaan talven 2002–2003 päätteksi. Maailmancupin osakilpailuvoittoja hänellä on 42 kappaletta.
Bente Skari on hiihdon olympiavoittajan Odd Martinsenin tytär. Vuonna 1999 hän vaihtoi sukunimensä Martinsenista Skariksi mentyään naimisiin Geir Skarin kanssa. Hän on 173 senttimetriä pitkä ja painaa 63 kilogrammaa.
Seuratasolla Skari edusti Nittedal IL:ää.
Jubamaa
Jubamaa tai Oltre Giuba (italia) on Kenian rajanaapurina Jubba-joen länsipuolella sijaitseva lounaisin alue Somaliaa. Alueen pääkaupunki on Kismayo.
Vuodesta 1836 Jubamaa oli osa Sansibaria ja sen jälkeen 1. heinäkuuta 1895 alkaen osa brittiläisen Kenian aluetta. Kesällä 1924 alue siirrettiin Britannialta Italialle ja alueelle perustettiin erillinen hallinto ("Oltre Giuba"). 1. heinäkuuta 1926 lähtien alue oli osa Italian Somalimaata.
3. syyskuuta 1998 Digil ja Rahawein -klaanien vanhimmat yhdessä Somalian isänmaallisen liikkeen (Somali Patriotic Movement) kanssa julistivat Jubamaan valtion syntyneen. Johtajana toimi Muhammad Siyad Hersi "Morgan". Yhdistyneet somalijoukot (Allied Somali Forces, ASM, myöhemmin Juba-laakson liitto, Juba Valley Alliance) valtasivat Kismayon 11. kesäkuuta 1999 ja johtajaksi tuli Ahmed Warsame. 18. kesäkuuta 2001 Juba-laakson liitto muodosti uuden Mogadishun keskushallintoa tukevan hallinnon.
Deportivo de La Coruña
Real Club Deportivo de La Coruña on Espanjan A Coruñasta kotoisin oleva jalkapalloseura. Se perustettiin vuonna 1906 ja se pelaa Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa, jonne se putosi pääsarjasta keväällä 2018. Seuran kotistadion on 34 600 -paikkainen Riazor.
Deportivon suurimpiin saavutuksiin kuuluvat Espanjan-mestaruus vuodelta 2000 ja Espanjan cupin voitto vuosilta 1995 ja 2002.
Bertel Broman
Bertel Axel Hjalmar Broman (21. elokuuta 1889 Helsinki – 11. toukokuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti. Hän voitti pronssia Amsterdamin olympiakisoissa elokuun alussa 1928 12 jalan jollaluokassa (ns. olympia-jolla). Suomen seuraava purjehdusmitali tuli vasta 24 vuotta myöhemmin Helsingin olympialaisissa.
Per Elofsson
Per Eilert Elofsson (s. 2. huhtikuuta 1977 Röbäckis, Uumajan lähistöllä, Ruotsi) on ruotsalainen maastohiihtäjä.
Elofsson voitti maailmancupin kausina 2000–2001 ja 2001–2002, sekä kaikkiaan kolme maailmanmestaruutta, joista kaksi 2001 Lahdessa (15 km (p) ja takaa-ajo) ja yhden 2003 Val di Fiemmessä (takaa-ajo).
Huippukausiensa jälkeen Elofsson sairasteli, harjoitteli muun muassa itsensä pahaan ylikuntoon ja oli kaksi kautta pois kilpaladuilta. Keväällä 2004 hän aloitti neljän kuukauden tauon jälkeen harjoittelun päämääränään talviolympialaiset 2006 Torinossa. Kuitenkin 26. lokakuuta vuonna 2005, 28-vuotiaana, hän ilmoitti Arlandan lentoasemalla pidetyssä tiedotustilaisuudessa lopettavansa uransa. Syyksi hän muun muassa ilmoitti sen, ettei ole mielekästä pyrkiä kilpailemaan dopinginkäyttäjien kanssa.
Elofsson tunnettiin kovana harjoittelijana. Suomen joukkueen Lahden MM-kisojen joukkokäryn seurauksena Elofsson paljasti oman hemoglobiiniarvonsa, joka oli 145 suurimman sallitun lukeman ollessa 175. Ennen 2002 Salt Lake Cityn olympialaisia hän luopui vastarakentamansa alppimajan käytöstä, koska koki sen tarpeettomaksi. Ratkaisua ihmeteltiin, sillä olympialaisten hiihtokilpailut käytiin korkeassa ilmanalassa.
Seuratasolla Elofsson edusti IFK Umeåta. Hän harrastaa kalastusta ja kitaransoittoa. Vuoteen 1991 saakka hän pelasi jalkapalloa ja jääkiekkoa. Hiihtämisen hän aloitti vuonna 1987.
PECL
PECL () on PHP:n sisarprojekti, joka tarjoaa lataushakemiston PHP:n laajennuksille.
PECL-projekti toimi aluksi osana PEAR-projektia, mutta vuonna 2003 se erotettiin omaksi, itsenäiseksi kokonaisuudeksi.
Matti Sippala
Matti Kalervo Sippala (11. maaliskuuta 1908 Hollola – 22. elokuuta 1997 Kotka) oli suomalainen keihäänheittäjä ja olympiamitalisti.
Matti Sippalan vanhemmat olivat maanviljelijä Nikolai Sippala ja Sandra Jaakkola. Sippala asui suurimman osan elämästään Kotkassa. Seuratasolla hän edusti aluksi Lahden Urheilijoita, myöhemmin Kotkan Intoa. Hänet tunnettiin lempinimellä Hollolan Adonis. Keihäänheiton lisäksi Sippala osallistui kymmenottelu- ja viisiottelukilpailuihin. Sippala muun muassa heitti kiekkoa 47,30 metriä ja juoksi 100 metriä aikaan 11,4 sekuntia; viisiottelun maailmanennätystä hän piti hallussaan tuloksella 408,25 Urheilu-uransa lisäksi hän toimi maanviljelijänä ja toimitusjohtajana. Urheiluliikkeen Sippala perusti Kotkaan jo 1936 ja luopui siitä vasta 1960-luvulla.
Mato (haittaohjelma)
Mato () on samantapainen haitallinen tietokoneohjelma eli haittaohjelma kuin virus. Mato on suunniteltu leviämään tietokoneesta toiseen automaattisesti ilman tietokoneen käyttäjän toimenpiteitä. Mato ei tarvitse isäntäohjelmaa viruksen tavoin. Yleensä mato käyttää levitessään hyväksi Internetiä sekä käyttöjärjestelmän tietoturva-aukkoja. Mato aiheuttaa haittaa käyttämällä ja kuormittamalla verkon tiedonsiirtokapasiteettia (kaista).
Tunnettuja tietokonematoja ovat esimerkiksi Iloveyou, Gruel ja Stuxnet.
Termiä mato käytettiin ensimmäisen kerran John Brunnerin romaanissa "The Shockwave Rider" vuonna 1975. Tässä romaanissa Nichlas Haflinger suunnittelee ja lähettää dataa kerääviä matoja taistelussa voimakkaita miehiä vastaan, jotka ylläpitävät kansallista elektronista tietoa. Netissä on valloillaan kaikkien aikojen suurin löyhä mato, joka sabotoi kaikkia yrityksiä vahtia vastaan. Yhtä sisukasta matoa eikä yhtä pitkää häntää ole aiemmin ollut.
Xerox PARCin tutkijat John F. Shoch and Jon A. Hupp valitsivat nimityksen vuonna 1982 julkaistuun artikkeliinsa The Worm Programs, Comm ACM, 25(3):172-180, 1982, ja se on ollut käytössä siitä lähtien. Kaksikko teki myös ensimmäisen madon toteutuksen Xerox PARCissa vuonna 1978. Shoch ja Hupp suunnittelivat alun perin madon etsimään joutilaita prosessoreita verkosta ja jakamaan niille tehtäviä, jolloin kuormitus jakaantuisi tasaisemmin koko verkon yli. Matojen toiminta oli rajoitettua niin että ne eivät leviäisi aiottua edemmäksi.Yleensä kaupalliset käyttöjärjestelmät ovat haittaohjelmien ja viruksien kohteina.
Kyösti Luukko
Kyösti Augusti Luukko (17. helmikuuta 1903 Nurmo – 27. lokakuuta 1970 Seinäjoki) oli suomalainen painija ja olympiamitalisti. Seuratasolla hän edusti Nurmon Jymyä.
Luukko ylsi olympiahopealle Los Angelesin olympialaisten 1932 vapaapainin keskisarjassa. Hän voitti kultamitalin lopulta vieneen Ruotsin Ivar Johanssonin, mutta tappio Yhdysvaltain Robert Hessille pudotti suomalaisen hopealle. Neljä vuotta myöhemmin Berliinissä 1936 Luukko oli ainoa painija, jota sarjan voittanut ranskalainen Emile Poilve ei onnistunut selättämään, mutta vammojen vuoksi suomalainen joutui luovuttamaan ottelunsa hopeamitalistia, Yhdysvaltain Richard Volivaa vastaan ja jäi tuloksissa kuudenneksi.
EM-kisoissa Luukko ylsi pronssille Budapestissa 1931. Suomen mestaruuksia hän voitti vapaapainissa seitsemän ja kreikkalais-roomalaisessa painissa kaksi. Kilpailuvuosinaan Luukko tunnettiin myös etunimellä ”Köysti”.
Hugenotit
Hugenotit olivat Ranskan protestantteja. Hugenotit-nimitystä käytettiin Ranskassa 1500- ja 1600-luvulla protestanttiseen kalvinistiseen kirkkoon kuuluvista henkilöistä. Sanan alkuperä on epävarma, mutta se on mahdollisesti johdettu Besançon Huguesin nimestä tai sveitsiläistä tarkoittavan saksalaisen sanan "Eidgenosse" ranskalaisesta muodosta.
Hugenotit joutuivat uskonnollisen sorron kohteeksi ja Ranskassa käytiin useita sisällissotia hugenottien ja katolisten välillä vuosina 1562–1598. Ranskan kuninkaan Henrik IV:n Nantesin edikti antoi hugenoteille uskonnonvapauden vuonna 1598. Aurinkokuningas Ludvig XIV kuitenkin kumosi sen vuonna 1685. Seurauksena oli noin 250 000 hugenotin maastapako. Pakolaiset siirtyivät muun muassa Brandenburgiin, Englantiin ja Alankomaihin. Hugenottien vaino päättyi lopullisesti vasta vuonna 1764 ja Ranskan suuren vallankumouksen aikaan vuonna 1787 he saivat täydet kansalaisoikeudet ja vuonna 1789 täyden uskonnonvapauden.
Väinö Kajander
Väinö Kajander (myöh. Kajukorpi, 30. marraskuuta 1893 Elimäki – 16. syyskuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen kilpapainija ja olympiamitalisti. Seuratasolla hän edusti Helsingin Jyryä ja Helsingin Kisa-Veikkoja.
Kajander saavutti hopeaa Los Angelesin 1932 olympialaisten kreikkalais-roomalaisen painin sarjassa alle 72 kg. Vuonna 1930 hän voitti työläisten maailmanmestaruuden. Vielä vuonna 1936 hän paini maaottelussa Ruotsia vastaan. "Kaiju" Kajander voitti viisi TUL:n mestaruutta 75 kg:n sarjassa vuosina 1920, 1921, 1923, 1926 ja 1928.
Mato (täsmennyssivu)
Mato voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Lauri Virtanen
Lauri (Lasse) Johannes Virtanen (3. elokuuta 1904 Uskela – 8. helmikuuta 1982 Turku) oli suomalainen kestävyysjuoksija ja olympiamitalisti.
Virtanen saavutti kaksi pronssimitalia Los Angelesin 1932 olympialaisissa. Hän hävisi 5 000 metrillä 14 sekuntia maanmiehelleen Lauri Lehtiselle ja Yhdysvaltain Ralph Hillille sekä 10 000 metrillä yli 20 sekuntia Puolan Janusz Kusocińskille ja maanmiehelleen Volmari Iso-Hollolle. Paavo Nurmen jouduttua jäämään pois maratonilta ammattilaistuomion vuoksi nimettiin Virtanen myös tälle matkalle. Hän johti kilpailua vielä 31,5 kilometrin kohdalla mutta joutui 2,5 kilometriä myöhemmin keskeyttämään.
Vuoden 1934 EM-kilpailuissa Virtanen sijoittui 5 000 metrillä neljänneksi. Hän voitti Suomen mestaruuden 5 000 metrillä vuonna 1930 ja kaksi kertaa pidemmällä matkalla vuonna 1933. Suomen Urheilulehden maratonin hän voitti vuonna 1932 ja Kaivopuiston maratonin vuosina 1937 ja 1938. Vuosina 1927–1929 hän voitti 5 000 metrillä TUL:n mestaruuden. Vuonna 1929 hän juoksi 5 000 metrillä maailmantilaston kärkiajan 14.47,2, mutta lopullisen ennätyksensä 14.36,8 hän juoksi kolme vuotta myöhemmin. Vuonna 1933 hän juoksi ennätyksensä 3 000 metrillä (8.20,8) ja 10 000 metrillä (30.30,7). Hänen maratonennätyksensä oli rataennätyksiin verrattuna vaatimaton 2.46.53.
Seuratasolla Virtanen edusti Salon Vilpasta, Turun Weikkoja, Turun Tovereita, Helsingin Tovereita ja Turun Rientoa. Hän toimi Riennon puheenjohtajana vuosina 1943–1966 ja hänet valittiin aikanaan seuran kunniapuheenjohtajaksi. Hänen pikkuveljensä Eino Virtanen saavutti painissa olympiapronssia.
Diodotos I
Diodotos I oli Baktrian satraappi joka kapinoi Seleukidejä vastaan ja perusti itsenäisen Kreikkalais-baktrialaisen kuningaskunnan noin vuonna 255 eaa. Diodotosta seurasi hänen poikansa Diodotos II, jonka kuitenkin syrjäytti ja murhasi eräs Euthydemos.
Diodotoksesta kertovat antiikin historioitsijat Gnaeus Pompeius Trogus, Junianus Justinus ja Strabo. Diodotos I on myös jättänyt jälkeensä kulta- ja hopearahoja joita hän oli antanut lyödä. Joissan rahoissa hän kutsuu itseään lisänimellä "Soter", "pelastaja".
Armas Toivonen
Armas Adam Toivonen (20. tammikuuta 1899 Halikko – 12. syyskuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen kestävyysjuoksija ja olympiamitalisti. Toivosen päämatka oli maraton.
Kuuno Kaakkuri
Kuuno Kaakkuri ( ja ) on Disneyn sarjakuvahahmo. Kuuno Kaakkuri toimii sarjakuvissa useasti yhdessä Riitta Hanhen kanssa mitä uskomattomimmissa liikeideoissa. Kuuno Kaakkuri nähtiin ensimmäisen kerran Topolino-sarjakuvalehdessä 1. helmikuuta 1961, ja Suomessa vuonna 1972 Aku Ankan taskukirjassa 11 tarinassa ”Roope-setä ja villakaivos”. Hahmon loi italialainen sarjakuvapiirtäjä Romano Scarpa. Kuuno on touhukas mutta huono-onninen pienyrittäjä, jonka liiketoimet ovat sieltä surkeammasta päästä.
Ennen kuin hahmon nimeksi vakiintui Kuuno Kaakkuri, on hahmolla ollut useita eri nimiä, kuten Nikke Näykkä, Nikke Näyhä, Kaarlo Kiemu, Reima Rähmä, Kuuno Kaaperi ja Jaakko. Lopulta toimitus päätti välttää sekaannukset hahmon nimessä ja valitsi oman suosikkinimensä.
Huomaa, että Kuuno on hieman erilainen ulkonäöltään kuin muut ankat. Kuuno on pulskempi ja suurikokoisempi kuin esimerkiksi Roope tai Riitta. Hän muistuttaa hieman Hansua, Rankku Kanuunaa ja Unkka T. Kumiankkaa.
Usein Kuuno on melkein onnistunut suunnitelmissaan, mutta melkein aina kateellinen Roope on jotenkin pilannut ne.
Usein myös Kuuno tai Riitta on unohtanut jonkun asian, esimerkiksi tarinassa "Naurussa pitelemistä "(AATK 334) Riitta unohtaa tekijänoikeudet.