hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Knives Out
"Knives Out" on englantilaisen alternative rock yhtyeen Radioheadin kirjoittama ja esittämä kappale. Sävellys sisältää sähköisiä ja akustisia kitaroita, joita täydentää laulaja Thom Yorken laulu. Kappale löytyy Radioheadin vuoden 2001 albumilta "Amnesiac" ja se äänitettiin samoissa nauhoitussessioissa kuin muu albumi ja aikaisempi albumi "Kid A". Kappale julkaistiin "Amnesiacin" toisena singlenä, ja sai paljon radiosoittoa verrattuna yhtyeen muihin saman ajan kappaileisiin. Kappale nousi sijalle 13 Britannian singlelistalla.
Kappale kehitettiin 18 kuukauden aikana "Kid A" - ja "Amnesiac"-albumien sessioissa ja sen nauhoittamiseen meni ennätyksellisen kauan - 373 päivää. Vaikkei "Knives Outin" tyyli ole samanlaista kuin Radioheadin "The Bendsin" (1995) aikainen rock-tyyli, sitä pidetään yhtenä yhtyeen tavallisimmista kitarapop-kappaleista vuoden 2000 jälkeen.
Kappaleeseen on vaikuttanut suuresti The Smithsin musiikki. Kappaleesta on tehnyt oman versionsa "Knives Out" The Flaming Lips, ja versio löytyy yhtyeen vuoden 2003 EP:ltä, "Fight Test EP". Klassinen pianisti Christopher O'Riley soittaa kappaleen albumillaan "True Love Waits" ja myös jazz-pianisti Brad Mehldau teki kappaleesta oman versionsa viimeisimmällä albumillaan, "Day is Done".Kappaleen musiikkivideon ohjasi Michel Gondry. Se sisältää Thom Yorken sairaalassa naisen, jota näyttelee Emma de Caunes, sängyn vieressä. Nainen on Yorken puoliso videolla. Koko video nauhoitettiin kerralla, vaikka video vaati taustan vaihtoa.
Kalle Alatalo
Kalle Joonas Alatalo (s. 30. marraskuuta 1978) on suomalainen kitaristi ja muusikko. Hän soittaa pispalalaisessa yhtyeessä Hauli Bros sekä Mike's Monster Jam house bandissa. Hän on myös soittanut ja laulanut Juice Leskisen ja isänsä Mikko Alatalon yhtyeissä. Hän on myös vieraillut muusikkona eri äänitteillä. Hän soittaa myös Tarinankertojat-klubin housebandissa, yhdessä Markus "Marzi" Nymanin, Anssi Nykäsen, Harri Rantasen ja Jani Wilundin kanssa. Vuonna 2010 alkaneen klubin aikana Alatalo on säestänyt useita Suomen eturivin
laulaja-lauluntekijöitä, mm. Pelle Miljoonaa, Pauli Hanhiniemeä, Heikki Saloa, Mariskaa sekä Juha Tapiota. Alatalo on mukana myös Manserock-musikaalissa Vuonna -85 GTP (TTT), sekä Pyynikin kesäteatterin esityksessä Kuuma kesä -85.
Jane Powell
Jane Powell, oikealta nimeltään Suzanne Lorraine Burce (s. 1. huhtikuuta 1929) on yhdysvaltalainen näyttelijä, tanssija ja laulaja. Hän syntyi Portlandissa, Oregonissa, ja teki ensiesiintymisensä elokuvassa vuonna 1944.
Powell saavutti jo varhain menestystä myös musikaaleissa ja esiintyi uransa aikana lisäksi aktiivisesti televisiossa. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Powell on naimisissa viidennen aviomiehensä, entisen lapsinäyttelijä Dick Mooren kanssa.
Rauha (uskonto)
Rauha uskonnollisessa merkityksessä voi tarkoittaa sopusointuista olotilaa koko maailmassa, tietyn kansan kohdalla tai yksittäisen ihmisen elämässä. Se voi tarkoittaa myös Jumalan tai taivaan ominaisuutta tai varmuutta taivaaseen pääsemisestä.
Raamatun vanhassa testamentissa esiintyvä heprean kielen sana "šalom" suomennetaan "rauha". Sen perusmerkitys on 'eheys' tai 'terveys'. Sanaa käytettiin Raamatun aikaan ja käytetään nykyäänkin tervehdyksenä (vrt. suomen sanat "terve" ja "tervehdys"). Vanhassa testamentissa rauha liittyy usein Israelin kansan rauhaan sen viholliskansoista, mutta myös rauhaan Jumalan kanssa. Molemmissa merkityksissä rauhan katsotaan edellyttävän Jumalan käskyjen noudattamista (esimerkiksi Jesaja 48:18). Toisaalta puhutaan uudesta rauhanliitosta, jossa Jumala lahjoittaa rauhan palvelijansa kärsimyksen tähden (Malakia 2:5, Jesaja 53:5).
Uuden testamentin kreikankielisessä alkutekstissä esiintyvä sana έιρηνη "eireenee" "rauha" on sama sana jota käytetään Vanhan testamentin kreikannoksessa šalom-sanan vastineena. Jeesuksen syntymän yhteydessä enkelit julistivat rauhan tulleen maan päälle. Jeesus itse yhdisti Vanhan testamentin ennustukset uudesta rauhanliitosta omaan tehtäväänsä sovittaa ihmisten synnit verellään. Hän lupasi jättää seuraajilleen rauhan (Johannes 14:27). Hän kuitenkin korosti, ettei tullut tuomaan rauhaa maallisessa mielessä. Päinvastoin, hän ennusti tulevaksi sotia ja riitoja. Jeesuksen tuoma rauha on ulkoisista olosuhteista riippumaton (Johannes 16:33) eikä ole inhimillisesti ymmärrettävissä (Filippiläisille 4:6-7). Täydellisesti rauha tulee Ilmestyskirjan mukaan silloin kun Jumala luo uuden taivaan ja uuden maan (Ilm.21:1-4). Rauha uusitestamentillisessa mielessä on siis pitkälti sama asia kuin pelastus.
Kristillisessä kielenkäytössä voidaan erottaa rauha-sanan eri merkityksiä:
Matthias Lanzinger
Matthias Lanzinger (s. 9. joulukuuta 1980 Abtenau, Itävalta) on itävaltalainen alppihiihtäjä. Lanzinger kilpaili maailmancuptasolla vuosina 2004–2008. Vuonna 2008 hän kaatui pahoin supersuurpujottelun maailmancupkisassa Norjassa ja hänen säärensä jouduttiin amputoimaan. Vammautumisensa jälkeen hän on osallistunut vammaisurheilukilpailuihin.
Lanzinger saavutti nuorten MM-hopeaa pujottelussa vuonna 2000. Kaudella 2003–2004 hän voitti Euroopan cupin kokonaiskilpailun. Lanzinger ylsi urallaan kerran palkintopallille alppihiihdon maailmancupissa, oltuaan kolmas super-G:ssä Beaver Creekissä joulukuussa 2005.
Maaliskuussa 2008 maailmancupin osakilpailussa Kvitfjellin super-G:ssä Lanzinger kaatui laskussaan törmättyään porttiin ja paiskautui turvaverkkoihin. Hänen toisen suksensa siteen irrotusmekanismi (jonka tulisi turvallisuuden vuoksi irrottaa suksi jalasta laskijan kaatuessa, jottei suksi rinteeseen tarttuessa vääntäisi jalan osia sijoiltaan tai poikki) ei toiminut kunnolla ja Lanzingerin jo murtunut jalka ei antanut kylliksi vastusta suksen irrottamiseksi hänen kieriessään mäkeä alas kohti turvaverkkoja ennen kuin oli jo liian myöhäistä. Hän sai jalkaansa myös avomurtuman. Hänet kuljetettiin ensin lillehammerilaiseen sairaalaan ja sieltä helikopterilla oslolaiseen sairaalaan. Myöhemmin kävi ilmi, ettei hänen vaurioitunutta jalkaansa pystytä pelastamaan parantumattoman kudosvaurion vuoksi, joten Lanzingerin vasen jalka amputoitiin polven alapuolelta. Huhtikuun alussa 2008 Lanzinger otti ensimmäiset askeleensa proteesin kanssa. Lanzingerin hoitotoimenpiteitä on kritisoitu ja joidenkin arvioiden mukaan hänen jalkansa olisi voitu pelastaa, minkä johdosta Lanzinger on ilmoittanut haastavansa kisajärjestäjät ja oslolaisen sairaalan oikeuteen.
Lanzinger teki paluun alppihiihtokilpailuihin marraskuussa 2011 kun hän kilpaili Alankomaissa liikuntavammaisten alppihiihtocupissa. Vuoden 2014 talviparalympialaisissa hän saavutti hopeaa supersuurpujottelussa ja alppiyhdistetyssä. Vuoden 2015 para-alppihiihdon MM-kilpailuissa hän saavutti kaksi hopeaa ja kaksi pronssia.
Toni Nygård
Toni Nygård (s. 1974) on oululainen säveltäjä, sanoittaja, sovittaja ja musiikkialan yrittäjä. Hän on opiskellut muun muassa Madetojan musiikkilukiossa, Oulun Konservatoriossa (lyömäsoittimet, piano, teoria) sekä Leeds College of Musicissa Englannissa (studiotuottaminen, musiikkibisnes, säveltäminen) ja tehnyt musiikkihommia Suomen ohella muutaman vuoden ajan Kaliforniassa Yhdysvalloissa sekä Englannissa. Nygårdin kappaleita ovat levyttäneet esimerkiksi Suvi Teräsniska, Anna Eriksson, Anne Mattila, Tommi Läntinen ja Neljänsuora. Hänen kappaleita ja tuotantoja ovat levyttäneet myös monet tangokuninkaalliset, kuten Marita Taavitsainen, Johanna Pakonen, Saija Tuupanen, Marko Maunuksela, Jukka Hallikainen, Hanna Talikainen, Tomi Markkola, Marko Lämsä, Henri Stenroth, Pekka Mikkola, Saija Varjus ja Teuvo Oinas. Toni Nygård on myös ollut löytämässä sekä auttamassa uransa ensiaskelilla useita eri artisteja, kuten Suvi Teräsniskaa, Juha Metsäperää ja Saara Aaltoa, joka oli mukana Nygårdin Euroviisuprojektissa vasta 16-vuotiaana.
Toni Nygård on ollut neljästi Suomen Euroviisuissa (Tommi Läntinen, I'Dees, Heidi Kyrö & just sekä Jussi Saxlin) ja sijoittunut toiseksi Tangomarkkinoiden sävellyskilpailussa kappaleella Naisen sydän (san. Helena Hatunen). Nygårdin kokonaan tai osin tuottamista levyistä menestyneimpiä ovat Suvi Teräsniskan levyt, jotka ovat myyneet kultaa, platinaa sekä tuplaplatinaa. Samalla Teräsniska on noussut valtakunnan menestyneimpien artistien joukkoon ja mm. Tonin tuottamat sekä sovittamat kappaleet Hento kuiskaus ja Hei mummo ovat saaneet paljon soittoaikaa radioasemilla. Nygårdin tekemistä kappaleista valtakunnallisten soittolistojen kärjessä tai kärkipäässä ovat käyneet Aiemmin (Anna Eriksson), Mitä vaan (Tommi Läntinen), Kylmät enkelit (Suvi Teräsniska), Sanoja vaan (Teräsniska), Pikkuveljen joulupuuro (Teräsniska), Miehen tie (Tomi Markkola) sekä useita muita kappaleita eri artisteille ja yhtyeille. Nygård on myös tehnyt yhteistyötä useiden sanoittajien kanssa (mm. Vexi Salmi, Heikki Salo, Saara Törmä, Sinikka Svärd, Eija Hinkkala, Pekka Eronen, Chrisse Johansson) ja säveltänyt sekä tekstittänyt lukuisia kappaleita yhdessä Jussi Rasinkankaan kanssa. Hän on myös toiminut kapellimestarina ja sovittajana erinäisissä teatteriprojekteissa, kuten Meri Oulu ry:n Kuningaslohi.
Toni Nygård on toiminut Säveltäjät ja Sanoittajat Elvis ry:n hallituksessa vuodesta vuosina 2005-2012 ja sen edustajana Music Export Finlandin (Musex ry) hallituksessa vuosina 2009-2011. Lisäksi hän on ollut erinäisissä työryhmissä ja toimikunnissa (mm. LUSES:in kevyen musiikin toimikunta). Nygård soittaa koskettimia ja toimii säveltäjä-tuottajana yhtyeessä Auria, jonka solistina on Inga Söder.
Stacy Hart
Stacy Hart (s. 28. elokuuta 1979) on englantilainen näyttelijä, jonka tunnetuin rooli oli englantilaisessa televisiosarjassa "The Bill". Hän esitti sarjassa Selena nimistä naista vuosina 2000–2005. Hän on näytellyt myös elokuvassa "Elephant juice" ja "Get Real". Lisäksi hän on myös esiintynyt minielokuvassa "Grafters". Hän on näytellyt televisiossa vuodesta 1998 lähtien.
Alaston apina
Alaston apina: Eläintieteilijän tutkimus eläimestä nimeltä ihminen ("The Naked Ape") on brittiläisen Desmond Morrisin vuonna 1967 julkaisema kirja. Teoksen suomensi Anto Leikola vuonna 1968. Kirjasta on otettu suomeksi yhdeksän painosta vuosina 1968–1996.
Monique Garbrecht-Enfeldt
Monique Garbrecht-Enfeldt (o.s. Garbrecht, s. 11. joulukuuta 1968 Potsdam, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen pikaluistelija, joka saavutti kaksi olympiamitalia ja voitti yhdeksän maailmanmestaruutta.
Garbrecht voitti 15 vuoden mittaisen huippu-urheilu-uransa aikana viisi mestaruutta sprinttereiden MM-kilpailuissa (vuosina 1991, 1999, 2000, 2001 ja 2003) ja neljä mestaruutta matkakohtaisissa maailmanmestaruuskilpailuissa, joista kaksi 500 metrillä ja kaksi 1 000 metrillä; lisäksi hän saavutti molemmilla matkoilla kerran hopeaa.
Garbrecht-Enfeldt kilpaili neljissä olympialaisissa ja saavutti kaksi olympiamitalia. Albertvillen talviolympialaisissa 1992 hän saavutti pronssia 1 000 metrillä sekä sijoittui neljänneksi 500 metrillä ja viidenneksi 1 500 metrillä. Lillehammerin olympialaisissa 1994 hän oli viides 1 000 metrillä ja kuudes 500 metrillä. Naganon olympialaisissa 1998 hän sijoittui lyhyemmällä matkalla kahdeksanneksi ja pidemmällä kymmenenneksi. Salt Lake Cityssä 2002 hän saavutti toisen olympiamitalinsa sijoittumalla 500 metrillä hopealle luisteltuaan ensimmäisessä lähdössä maansa ennätyksen ja uransa parhaan ajan 37,34. Lisäksi hän sijoittui 1 000 metrillä kuudenneksi. Hän aikoi osallistua myös vuoden 2006 olympialaisiin, mutta hänen huonot tuloksensa ensimmäisissä maailmancup-kisoissa saivat hänet perumaan aikeensa.
Itä-Saksan edustajana silloinen Monique Garbrecht voitti nuorten sarjassa yleisluistelun maailmanmestaruuden vuosina 1986 ja 1987 sekä saavutti MM-pronssia vuonna 1985.
Live for Speed
Live for Speed (LFS) on realistisuuteen pyrkivä autopeli, joka on suunniteltu internetissä pelattavaksi muita pelaajia vastaan. Alun perin peli suunniteltiin julkaistavaksi kolmessa osassa: S1, S2 ja S3. Tällä hetkellä kehitys on S3-vaiheessa (Versio 0.6T). Peli tukee HTC Vive VR- ja Oculus Rift -virtuaalilaseja.
Pelin pääasiallisena myyntikanavana toimii internet. Viralliselta sivustolta voi ostaa lisenssin, jolla saa sisältöä käyttöönsä.
Valtaosa radoista on moottoriratoja, mutta mukana on myös muutama rallycross-rata. S3 osan ensimmäisessä päivityksessä julkaistiin aito Rockingham rata sekä graafisia päivityksiä. Autot ovat pääosin kuvitteellisia, mutta mukana on myös muutama oikea auto: RaceAbout, Formula BMW, BMW Sauber F1.06 sekä MRT5. Seuraava uusi auto on Volkswagen Scirocco TSi 2.0.
Mikon parhaat (vuoden 1996 albumi)
Mikon parhaat on Mikko Alatalon kokoelmalevy vuodelta 1996. Se on kolmas samanniminen Alatalon kokoelma.
Mikon parhaat
Mikon parhaat voi tarkoittaa laulaja Mikko Alatalon:
Lemun vaakuna
Lemun kunnan vaakuna perustuu vanhaan paikalliseen kansantarinaan. Tarinan mukaan pitäjän asukkaat halusivat siirtää Lemun kirkon uuteen paikkaan. Kirkon rakennukseen tarvittavat hirret varastettiin Nousiaisista. Kirkko rakennettiin tarinan mukaan paikalle, johon kirkkohirsikuorma sattui kaatumaan. Kirkon mäellä olevaan muistokiveen onkin kirjattu tarinan säe:
Lemun vaakunassa on punaisessa kentässä nelipuolainen hopeinen pyörä, josta nousee hopeinen apilaristi. Vaakunan apilat viittaavat maatalouteen ja risti ja pyörä puolestaan tarinan kirkkohirsikuormaan. Vaakunan on suunnitellut Kaj Kajander. Se on vahvistettu käyttöön 11. lokakuuta 1966. Se muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi kunnan liityttyä Maskuun vuonna 2009.
Raumanmeren lukio
Raumanmeren lukio oli Raumalla sijainnut lukio. Koulu syntyi peruskoulu-uudistuksen yhteydessä vuonna 1976, kun Raumanmeren yhteislyseo jaettiin yläasteeksi ja lukioksi. Niiden yhteinen Heikki Taskisen suunnittelema koulutalo otettiin käyttöön vuonna 1989.
Vuonna 2007 koulu lakkautettiin Raumanmeren, Uotilanrinteen ja Rauman yhteislyseon lukioiden yhdistyttyä Rauman lukioksi. Lopettamishetkellä lukiossa opiskeli noin 250 opiskelijaa.
Dusty Hill
Joseph Michael "Dusty" Hill (s. 19. toukokuuta 1949 Dallas, Texas, Yhdysvallat) on ZZ Top -yhtyeen perustajajäsen, basisti ja laulaja.
Hill syntyi ja kävi koulunsa Dallasissa Teksasin osavaltiossa. Vuosina 1966–1968 hän soitti yhtyeessä American Blues. Vuonna 1969 hän perusti ZZ Topin yhdessä American Bluesista tutun rumpalin Frank Beardin sekä Moving Sidewalks -yhtyeen kitaristi-laulajan Billy Gibbonsin kanssa. Yhtye soitti aktiivisesti vuoteen 1977 asti, ja piti sen jälkeen kahden ja puolen vuoden tauon, jonka aikana Hill ja Gibbons toisistaan tietämättä kasvattivat pitkät parrat. Yhtye nousi maailmanmenestykseen vuoden 1983 levyllään Eliminator.
Hill meni naimisiin Charleen McCroryn kanssa vuonna 2002. Vuonna 2000 kesken Euroopan-kiertueen Hillillä havaittiin hepatiitti C.
Hill esiintyy omana itsenään yhdessä kuvittellisesta Hillin perheestä kertovan animaatiosarjan Kukkulan kuningas -jaksossa. Siinä hän on Hillin perheen isän, Hankin serkku.
Hill on soittanut monia erilaisia bassoja ja vahvistimia, ja hänellä on kokoelma vanhoja ja räätälöityjä soittimia. Hänellä on ollut useita erilaisia Fender Telecastereita, Fender Precision, Gibson Explorer, Dean Z, Danelectro Longhorn ja James Trussart SteelCaster Bass. Vahvistimina Hill käyttää Marshall JCM900 ja Celestionin kaiuttimia.
The Definition of X
The Definition of X: The Pick of the Litter on kokoelma-albumi rap-artisti ja näyttelijä DMX:ltä (Earl Simmons). Albumi julkaistiin 12. kesäkuuta 2007. Albumi alkuperäinen nimi oli "The Dog". Sen julkaisijana toimi Def Jam Recordings, ei Sony."The Definition of X" sisältää hittejä kuten "Where The Hood At", "X Gon Give It to Ya" ja "Party Up".
Albumi debytoi numerolla 26 U.S. Billboard 200 listalla, myyden 35,000 kappaletta ensimmäisellä viikollaan. 11. heinäkuuta 2007 mennessä albumi oli myynyt 65,826 kappaletta Yhdysvalloissa.
Eestinkallio
Eestinkallio on Etelä-Espoossa sijaitsevan Nöykkiön kaupunginosan pohjoisosassa sijaitseva osa-alue, joka rajautuu Eestinlaakson, Eestinmalmin ja Pisan asuinalueisiin. Eestinkallio on 39 hehtaarin suuruinen kallioinen viheralue, jolla sijaitsee muun muassa valaistu urheilukenttä. Alueen eteläosassa sijaitsee Eestinkallion koulu. Eestinkalliota ympäröivät pääosin pientaloalueet. Eestinkallio on kaavoitettu asumis- ja virkistyskäyttöön.
Eestinkallion maastoa luonnehtii tuoreiden ja kuivahkojen kangasmetsien ja kallioalueiden vuorottelu. Eestinkalliolla on hyvin tyypillisiä jääkauden merkkejä kuten silokalliota. Lisäksi alueella on Litorinameren aikainen muinaisranta. Alueen kalliot ja kalliometsät ovat metsälain mukaisia arvokkaita luontotyyppikohteita, karukkokankaita puuntuotannollisesti vähätuottoisempia kallioita. Eestinkallion laella on geologista arvoa. Kohteet ovat paikallisesti arvokkaita. Virkistysarvoiltaan Eestinkallio on merkittävä. Se toimii ns. lähiluontona ympäröivien asuinalueiden asukkaille. 
400 metrin säteellä Eestinkallion virkistysalueesta asuu 3 800 ihmistä. Ympäröivillä asuinalueilla asuu paljon lapsiperheitä. Aivan Eestinkallion välittömässä läheisyydessä on koulu, neljä päiväkotia, perhepäivähoitajien lapsiryhmiä, Espoonlahden seurakunnan Mäntykappeli, neuvola, hammashoitola ja terveysasema.
Eestinkallio oli esillä yhtenä mahdollisena sijaintipaikkana Espoon uudelle jätevedenpuhdistamolle. Jätevesien käsittelyn kehittämishankkeen lähtökohtana on ollut nykyisen Suomenojan puhdistamon tehostaminen ja laajentaminen tai kokonaan uuden puhdistamon rakentaminen. Espoon kaupunginvaltuusto päätti 12.10.2009, että Suomenojan korvaava puhdistamo sijoitetaan Blominmäkeen Kehä III:n varrelle.
Arthur Bergström
Arthur Osvald Bergström, joka käytti Saksassa nimeä Bergh (8. marraskuuta 1876 Helsingin pitäjä – 15. joulukuuta 1932) oli suomalainen Torpedoveneen päällikkö ja merikapteeni. Hänen vanhempansa olivat tilanomistaja Constantin Bergström ja Fredrika Elisabeth Eklund. Arthur Osvald Bergström kävi keskikoulun ja harjoitteli kotitilallaan maataloustöitä, mutta kiinnostui merenkulusta ja suoritti Helsingin merikoulussa aliperämiehentutkinnon vuonna 1900, perämiestutkinnon hän suoritti vuonna 1901 ja merikapteenitutkinnon vuonna 1905.
Hän työskenteli usealla Höyrylaivaosakeyhtiön aluksella, kunnes sai kapteenin vakanssin S/S Castorin päällikkönä vuonna 1914. Ensimmäisen maailmansodan syttyessä hän oli Bremenin satamassa aluksensa kanssa ja joutui saksalaisten pidättämäksi, mutta hänet vapautettiin ja hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 27. syyskuuta 1915, josta hänet siirrettiin 11. toukokuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon, josta hänet komennettiin erikoistehtäviin Englantiin ja Ruotsiin. Hän palasi takaisin pataljoonan yhteyteen ennen sen Suomeen paluuta ja toimi kotimatkalla kipparoimansa laivan kapteenina (Castor).
Hän toimi koko Suomen sisällissodan ajan Castorin kapteenina. Sisällissodan jälkeen hän astui Suomen armeijan laivaston palvelukseen 18. helmikuuta 1919 ja toimi aluksi torpedovene C 3:n ja myöhemmin torpedovene S1:n päällikkönä. Suomen armeijan laivastosta hän erosi 26. huhtikuuta 1919 palatakseen S/S Castorin päälliköksi, josta tehtävästä hän erosi vuonna 1930. Hänet on haudattu Helsinkiin. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.
Weathered
Weathered yhdysvaltalaisen Creed-yhtyeen viimeinen studioalbumi, joka julkaistiin 20. marraskuuta 2001. Se myi Yhdysvalloissa kuusinkertaisesti platinaa.
Albumi on myös yhtyeen ainoa albumi, jossa kitaristi Mark Tremonti soittaa myös bassoa, syynä Brian Marshallin lähtö yhtyeestä pois.
"Kaikki kappaleet kirjoittaneet Scott Stapp ja Mark Tremonti."
John Wesley (muusikko)
John Wesley (s. kesäkuu 1962) on yhdysvaltalainen kitaristi. John Wesleyn musiikillinen ura alkoi 1980-luvun alulla Tampassa, Floridassa. Vuonna 1991 hän perusti Autodrive-yhtyeen rumpali-tuottaja Mark Pratorin kanssa. Seuraavana vuonna Wesley lähti soolouralle ja hänestä tuli lämmittelijä brittiläiselle Marillionille seitsemällä perättäisellä maailmankiertueella, joilla hän soitti sadoille tuhansille kuulijoille.
Vuonna 1998 Wesley lähti Mike Trampin, entisen White Lionin johtohenkilön, kanssa laajalle kiertueelle lämmittelijäksi Lynyrd Skynyrdille ja Peter Framptonille. Tätä seurasi lukuisia maailmankiertueita skotlantilaisen neo-progelegenda Fishin kanssa. Viime aikoina Wesley on ollut kiertuemuusikkona brittiläisen progressiivista rockia esittävän Porcupine Treen kitaristina ja taustalaulajana In Absentia, Deadwing, Fear of a Blank Planet ja The Incident –kiertueilla. 
Vuonna 2005 Wesley tuotti ja äänitti viidennen studiojulkaisunsa, "Shiver"in. Albumin apulaistuotti Wesleyn Tampassa, Floridassa sijaitsevan studion RedRoom Recordersin osaomistaja Mark Prator ja sen miksasi Porcupine Treen Steven Wilson.
Vuosien aikana John Wesley on työskennellyt lukuisten muusikoiden ja yhtyeiden kanssa mukaan lukien Porcupine Tree, Sean Malone, Steve Hogarth, Steve Rothery, Marillion, Fish, Mike Tramp, Mark Prator ja tilapäisenä basistina ja kitaristina Floridalaisperäiselle Sister Hazelille
Elokuun 24. 2007 John Wesley ilmoitti, että koko hänen soolotuotantonsa tulee ilmaiseksi ladattaviksi mp3-tiedostoiksi hänen MySpace-sivulleen. Tätä Wesley kutsuu ”Share the Wes”-politiikaksi. Hänen levyjään on edelleen myytävänä keikoilla ja netissä.
Vierellesi kaipaan / Odotetaan aikaa
Vierellesi kaipaan / Odotetaan aikaa on Katri Helenan ja Jari Sillanpään (MeStarat) toinen yhteinen single, joka julkaistiin kun kaksikko teki vuonna 2007 yhteisen joulushown. Singleä myytiin konserttipaikoilla, ja se saavuttikin singlen kultalevyyn oikeuttavan myyntimäärän.
Morsekartio
Morsekartio on moottorista tulevan akselin ja työkalu- tai kappaleenkiinnittimen välinen itsekeskittävä kiinnitys- ja lukitusstandardi, jota käytetään muun muassa pylväsporakoneissa, moottoreissa sekä sorveissa.
40 Suomihittiä
40 Suomihittiä on vuonna 2001 julkaistu kokoelma suomalaisten artistien levyttämiä hittejä vuosikymmenten varrelta. Samalla juhlistettiin Suomen äänilevyn sataa vuotta, joka tuli tuona vuonna täyteen.
World Trade Center (1973–2001)
World Trade Center (puhekielessä myös WTC tai Kaksoistornit) oli New Yorkissa Yhdysvalloissa sijainnut pilvenpiirtäjäkompleksi, joka tuhoutui syyskuun 11. päivän terrori-iskuissa vuonna 2001. Amerikanjapanilaisen arkkitehti Minoru Yamasakin suunnittelemaan rakennuskompleksiin kuului kaikkiaan seitsemän rakennusta, joissa työskenteli noin 50 000 ihmistä. New Yorkin World Trade Center oli eri puolilla maailmaa sijaitsevista World Trade Centereistä tunnetuin.
Samalle paikalle rakennetaan uutta World Trade Center-kompleksia, jonka korkein rakennus on nimetty One World Trade Centeriksi.
New Yorkin World Trade Center oli kuuluisa kahdesta valtavasta pilvenpiirtäjästään, kaksoistorneista. Tornit olivat maailman korkeimmat pilvenpiirtäjät vuosina 1972–1974, kunnes Willis Tower (Sears Tower) syrjäytti ne. Torneissa oli 110 maanpäällistä kerrosta, tornit olivat 417 ja 415 metriä korkeat ja ne peittivät kuuden ja puolen hehtaarin alueen Manhattanin länsilaidalla.
Dokumenttielokuva "Man on Wire" (2008) ja 3D-näytelmäelokuva "The Walk" (2015) kertovat ranskalaisesta Philippe Petit'sta, ja hänen vuonna 1974 luvatta tekemästään nuorallakävelystä kaksoistornien väliin viritettyä vaijeria pitkin.
Antti Ahtinen
Antti Juhani Ahtinen (s. 2. heinäkuuta 1955 Kuusankoski) on suomalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muutamissa televisiosarjoissa, joista tunnetuin rooli lienee Yleisradion "Metsolat"-televisiosarjan hahmon Erkki Metsolan kaveri Eino Vanhanen. Vuonna 1999 Ahtinen esiintyi "Hovimäki"-sarjassa siltavoudin osassa. Vuosina 2007–2008 hän näytteli satunnaisesti "Salatut elämät" -televisiosarjassa koditonta miestä.
Nukupuu
Nukupuu ("Hemignathus lucidus") on sukupuuttoon kuollut varpuslintulaji, jota esiintyi endeemisenä Havaijin saaristossa Kauain ja Mauin saarilla.
Nukupuu oli kooltaan noin 14 cm pitkä. Lajin pää ja vatsa olivat keltaiset ja selkäpuoli oliivinvihreä. Valkoista sillä oli siivissä ja pyrstössä. Lajin nokka oli pitkä ja voimakkaasti alaspäin kaareva. Kauainamakihin ("Chlorodrepanis stejnegeri") nokka on vaaleampi ja pään ja selän värit ovat lähempänä toisiaan kuin nukupuulla. Papukaijapeippo ("Pseudonestor xanthophrys") on väritykseltään samankaltainen, mutta nokka on huomattavasti tukevampi. Linnun laulu oli lyhyt viserrys ja kutsuääni ”ke-wit”. Ääntely oli samanlaista kuin akiapolaaulla ("Hemignathus wilsoni").
Nukupuun elinaluetta olivat trooppiset metsät 1 450–2 000 metrin korkeudessa. Ravintonaan lintu käytti kovakuoriaisia ja hämähäkkejä.
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokitteli nukupuun hävinneeksi vuonna 2016. Sen epäilleen hävinneen kuitenkin jo 1900-luvun alussa. Metsien hävittäminen tuhosi suurimman osan sen asuinalueista. Lisäksi sen häviämistä jouduttivat saarille saapuneet vieraat lajit, kuten mustarotta ja malariaa kantava hyttyslaji.
Michael J. Pollard
Michael J. Pollard (s. 30. toukokuuta 1939, Passaic, New Jersey) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Pollard näytteli C.W. Mossia elokuvassa Bonnie ja Clyde, josta hän sai Oscar-palkinnon ja Golden Globe -palkinnon parhaana sijaisnäyttelijänä. Hän sai elokuvasta myös Bafta-palkinnon. Hän on esiintynyt myös Star Trekin ensimmäisessä televisiosarjassa.
Veteraanipäivä
Veteraanipäivä on nimitys useille eri maissa vietettävillä juhlapäiville, jotka liittyvät sotaveteraanien muistamiseen.
Chesterfield (savukemerkki)
Chesterfield on Altria Groupin savukemerkki. Tuotetta myydään Suomessa itsekäärittäväksi sekä kovapintaisissa askeissa, joissa savukkeita on 20 kappaletta EU-lainsäädäntöjen mukaisesti. Aiemmin Chesterfieldiä myytiin myös 17 savukkeen askeina, koska siitä saatiin tasahinta 3€. Tupakan verotuksen kiristyessä tuotekoista on luovuttu ja jäljellä on perusaski ja iso aski. Askeista oli aikoinaan monia eri kokoja, 17, 19, 20, 24 ja 30. EU:n lakien myötä askien koko on vakiintunut.
Monia vuosia Chesterfield-savukkeita tuotti Liggett & Myers Tobacco Company. Vuonna 1999 Liggett myi L&M-, Lark-, ja Chesterfield -tuotemerkit Phillip Morris Companylle, joka tunnetaan nykyään nimellä Altria Group.
Esa Niiva
Esa Antero Niiva on lappeenrantalainen muusikko, joka on soittanut saksofonia muun muassa yhtyeissä Sleepy Sleepers, Leningrad Cowboys ja Mamba. Musiikillisen uransa Niiva on aloittanut lappeenrantalaisen Rock’n’roll-yhtyeen Jam Rock Bandin riveissä 1980-luvun alussa. Soittouralle kuuluu myös Lappeenranta Big Bandin jäsenyys. Nykyisin Niiva toimii soittaja-aliupseerina ja äänenjohtajana Maasotakoulun Rakuunasoittokunnassa Lappeenrannassa.
Esa Niiva on soittanut mm. seuraavilla levyillä:
Machine
Machine on Static-X:n toinen studioalbumi, joka julkaistiin 22. toukokuuta 2001. Se levytettiin Studio 508:ssa, Los Angelesissa, Kaliforniassa. Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan yhdennelletoista sijalle, ja se myi kultaa myytyään yli 600 000 kappaletta.
Saharasbora
Saharasbora ("Pseudorasbora parva") on särkikalojen heimoon kuuluva aasialainen kalalaji, joka on tulokaslaji Euroopassa.
Saharasbora on noin 11 senttimetriä pitkä ja sen ilmoitettu pisin elinaika on viisi vuotta.
Saharasbora laskettiin vapaaksi viljelylaitoksilta 1960-luvulla lampeen Nucetissa, Dâmbovițan piirikunnassa Romaniassa, josta sillä oli pääsy Tonavaan ja levittäytymiseen halki Euroopan. Saharasborat asettivat vaaraan muut lajit, kuten allikkosalakan ("Leucaspius delineatus") kun ne kantoivat loista, joka ei ollut haitallinen saharasboralle. Saharasbora hyökkää toisiin kaloihin, kuten allikkosilakoihin, jotka ovat lisääntymiskyvyttömiä ja erittäin vakavan, kuolemaan johtavan tulehduksen saaneena.
Anja Samooja
Anja Samooja (oikea nimi Anja Inkeri Gersov; 13. joulukuuta 1919 Turku – 9. maaliskuuta 1966 Turku) oli suomalainen runoilija ja kääntäjä. Hän julkaisi teoksia myös nimellä "Anja Samooja-Gersov".
Maputon kansainvälinen lentoasema
Maputon kansainvälinen lentoasema sijaitsee noin kolmen kilometrin päässä Mosambikin pääkaupungista Maputosta.
Albert Theodor Böök
Albert Theodor (A. Th.) Böök (8. kesäkuuta 1858 Padasjoki – 29. toukokuuta 1943 Padasjoki) oli Hämeenlinnassa vaikuttanut opettaja, museomies ja kirjailija.
Padasjoella Alhon kartanossa syntyneen A. Th. Böökin vanhemmat olivat nimismies, kuvernementinsihteeri Thure Wilhelm Böök ja Karolina Forssell. Hän pääsi ylioppilaaksi 1877 Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta ja opiskeli Helsingin yliopistossa, josta hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1885.
Hän meni 1885 naimisiin Anna Maria Borgströmin kanssa. Heidän poikansa oli kansanedustaja Leo Böök.
Vuosina 1890–1892 Böök opetti luonnonhistoriaa ja maantietoa Vaasan ruotsalaisessa lyseossa. Hämeenlinnan lyseon luonnonhistorian ja maantiedon kollegana ja myöhemmin lehtorina hän toimi vuosina 1892–1926. Böök oli Hämeenlinnan kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1900 ja sen puheenjohtajana vuosina 1905–1912 ja 1875 perustetun Hämeenlinnan Eläinsuojelusseuran toinen puheenjohtaja (1902–1926).
1900-luvun alussa Böök teki aloitteen Hämeenlinnan Historiallis-Muinaistieteellisen museon eli nykyisen Hämeenlinnan kaupungin historiallisen museon perustamisesta. Taustalla oli pettymys Tampereen voitettua kilpailun Hämeen museon sijoituspaikasta vuonna 1906. Hämeenlinnan museohanke toteutui vuonna 1910. Böökistä tuli vuonna 1912 avatun museon johtokunnan puheenjohtaja ja museon ensimmäinen hoitaja, jona hän toimi vuoteen 1925 asti. Böök oli myös perustamassa Suomen museoliittoa vuonna 1923. Hän oli liiton keskushallituksen jäsen vuosina 1923–1927 ja liiton varapuheenjohtajana 1924–1926. Suomen museoliiton kunniajäseneksi hänet valittiin vuonna 1935.
Böök kuvasi paljon Padasjokea, samoilla paikoilla kuin I. K. Inha, ja Böökin kuvakokoelma on Lahden kaupunginmuseon kokoelmissa.
Nissan Maxima
Nissan Maxima on Nissan Motorsin henkilöautomalli. Maxima sai alkunsa vuonna 1976 Nissan Bluebirdin suurempana versiona ja vuonna 1980 sitä alettiin valmistaa kokonaan omana mallinaan. Malli tunnetaan joissakin maissa nimellä Nissan Cefiro tai Nissan Laurel.
Aitolos
Aitolos () viittaa kreikkalaisessa mytologiassa useaan eri mieshahmoon:
Aitolos oli Endymionin, Eliin kuninkaan, ja joko nymfi Neisin tai Ifianassan poika. Pausanias nimeää äidiksi myös Asterodian, Khromian tai Hyperippen.
Endymion haastoi Aitoloksen ja tämän kaksi veljeä, Paieonin ja Epeioksen juoksukilpaan keskenään Olympiassa valitakseen näistä seuraajansa Eliin hallitsijana. Kilpailun voitti Epeios, joka seurasi isäänsä kuninkaana.
Aitolos ajoi Azanin kunniaksi järjestetyissä hautajaiskisoissa vahingossa vaunuilla Apiin yli niin, että tämä kuoli, jolloin Apiin pojat ajoivat Aitoloksen maanpakoon. Hän matkasi kureettien maille ja tappoi siellä isäntänsä Doroksen, Laodokoksen ja Polypoiteen. Maan hän nimesi itsensä mukaan Aitoliaksi. Täällä Aitolos nai Pronoen ja sai tämän kanssa kaksi poikaa, Pleuronin ja Kalydonin.
Aitolos mainitaan mahdollisesti Palaimonin, yhden argonauteista, isänä.
Aitolos oli Oksyloksen ja Pierian poika, joka kuoli jo nuorella iällä. Hänet haudattiin Aitoliassa Olympiaan vievälle portille, koska oraakkeli oli kieltänyt hautaamasta ruumista kaupungin sisä- tai ulkopuolelle.
Sheri S. Tepper
Sheri Stewart Tepper (16. heinäkuuta 1929 Littleton, Colorado – 22. lokakuuta 2016) oli yhdysvaltalainen kirjailija, joka kirjoitti pääasiassa tieteis- ja kauhukirjallisuutta. Hän on tunnettu feministisestä tieteiskirjallisuudestaan, jossa on usein myös ekofeministisiä piirteitä. 
Tepper sai parhaan fantasiateoksen Locus-palkinnon vuonna 1991 romaanistaan "Beauty".
Tepper käytti myös useita salanimiä, kuten A. J. Orde, E. E. Horlak ja B. J. Oliphant. Tepper aloitti runojen ja lasten tarinoiden kirjoittamisen nimellä Sheri S. Eberhart 1960-luvulla. Fantasian kirjoittamisen Tepper aloitti 1980-luvun alussa. Hän herätti arvostelijoiden ja yleisön laajemman kiinnostuksen ensimmäisellä science fiction -romaanillaan vuonna 1987. Tepperin teoksista on suomennettu "Portti naisten maahan" ("A Gate to Women’s Country", suom. Karisto 1990) ja "Ruohojen maa" ("Grass", suom. Karisto 1991).
Heimo Pihlajamaa
Heimo Tuomo Elias Pihlajamaa (s. 10. helmikuuta 1936 Veteli) on suomalainen kirjailija ja kääntäjä, joka asuu nykyisin Banholtissa Alankomaissa.
Pihlajamaa on suomentanut muun muassa Jack Londonin, John Updiken ja Daniel Sheldonin teoksia.
John Herschel
Sir John Frederick William Herschel (7. maaliskuuta 1792 Slough, Englanti – 11. toukokuuta 1871 Collingwood, Kent, Englanti) oli englantilainen matemaatikko, tähtitieteilijä, kemisti ja kokeellinen valokuvaaja/keksijä. Hän oli tähtitieteilijä Sir William Herschelin poika ja 12 lapsen isä.
Herschel aloitti koulunkäynnin Etonissa, mutta hänet siirrettiin yksityisopetukseen. 17-vuotiaana hän aloitti matematiikan opinnot Cambridgen yliopistossa. Valmistuttuaan hän harkitsi lakimiehen uraa, mutta kiinnostuikin tähtitieteestä William Hyde Wollastonin innoittamana. Hän rakensi oman peiliteleskoopin isänsä avustamana, ja varmensi sen avulla isänsä havaintoja kaksoistähdistä ja tähtisumuista.
Kun isän Sloughissa aloittama työ oli valmistunut, Herschel muutti perheineen Kapkaupunkiin vuonna 1834 ja alkoi tehdä havaintoja eteläisen taivaan tähdistä. Niitä kertyi 164 sivua pitkä luettelo tähtisumuista ja tähtiryhmistä. He palasivat Englantiin vuonna 1838.
Herschel aloitti juliaanisen päivän käytön tähtitieteessä.
Hän nimesi seitsemän Saturnuksen kuuta ja neljä Uranuksen kuuta. Hän edisti valokuvaustiedettä sekä tutki värisokeutta ja ultraviolettivalon kemiallista vaikutusta.
Solomon Burke
Solomon Burke (21. maaliskuuta 1940 Philadelphia, Pennsylvania – 10. lokakuuta 2010 Haarlemmermeer, Alankomaat) oli yhdysvaltalainen laulaja.
Solomon Burke toimi lapsesta asti saarnaajana perheensä kirkossa Philadelphiassa. Aikuisena hän ryhtyi radion gospel-ohjelman juontajaksi. 1960-luvulla Burke solmi levytyssopimuksen Atlantic Recordsin kanssa ja siirtyi maallisen musiikin pariin. Hänen ensimmäinen menestyslaulunsa oli versio country-laulusta ”Just Out of Reach of My Open Arms”.
Solomon Burken muita tunnettuja kappaleita 1960-luvulta ovat ”Cry to Me” ja ”Everybody Needs Somebody to Love”. Nimellä "Rocking Robin" esiintynyt radio-DJ nimesi hänet 1960-luvun menestysvuosina ”Rock & soulin kuninkaaksi” ja tämä arvonimi on säilynyt hänellä näihin päiviin saakka. Burke oli myös country-musiikin edelläkävijöitä.
Solomon Burke otettiin Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 2001. Hän teki paluun parrasvaloihin Grammy-palkitulla albumillaan "Don't Give Up On Me" (2002), jolle lauluja ovat tehneet monet huippumuusikot, kuten Bob Dylan, Dan Penn, Brian Wilson, Van Morrison, Elvis Costello ja Tom Waits. Vuonna 2006 Burke palasi country-juurilleen albumillaan "Nashville", jolla vierailijoina ja lauluntekijöinä toimivat muiden muassa Emmylou Harris ja Dolly Parton.
Solomon Burke menehtyi äkillisesti Schipholin lentokentällä Amsterdamissa. Häneltä jäi 21 lasta ja 88 lapsenlasta. Ennen kuolemaansa hän toimi oman kirkkokuntansa, "The House of God for All People", piispana Los Angelesissa ja esiintyvänä laulajana konsertoiden ympäri maailmaa.
Sinikka Kallio
Sinikka Sisko Nevanlinna (sukunimi vuoteen 1958 Kallio-Visapää; 2. helmikuuta 1917 Rauma – 19. maaliskuuta 2002 Helsinki) oli suomalainen kirjailija ja kääntäjä. Hän käytti vuodesta 1958 kirjailijanimenään Sinikka Kalliota.
Kallio pääsi ylioppilaaksi 1935 Lappeenrannan yhteiskoulusta ja valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli kouluneuvos Niilo Visapää (1904-1979) ja toinen vuodesta 1958 professori Rolf Nevanlinna (1895-1980).
Kallion oma kirjallinen tuotanto ajoittui pääasiassa 1940- ja 1950-luvuille. Hän on suomentanut muun muassa Thomas Mannin, Rainer Maria Rilken, T. S. Eliotin, José Ortega y Gassetin, Dag Hammarskjöldin ja Georges Simenonin teoksia.
Dan Penn
Wallace Daniel ”Dan” Pennington (s. 16. marraskuuta 1941) on yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä ja tuottaja. Hänen käsialaansa ovat monet 1960-luvun soulmusiikin hitit, kuten ”Dark End of the Street” James Carrille ja ”Do Right Woman, Do Right Man” Aretha Franklinille.
Dan Penn syntyi Vernonissa, Alabamassa, mutta muutti teini-iässä 1960-luvun alussa Muscle Shoalsin alueelle. Tuolloin hän aloitti Fame Studion lauluntekijänä. Siellä syntyi Pennin ensimmäinen hitti ”Is a Bluebird Blue” Conway Twittylle. Lauluja syntyi yhdessä kosketinsoittaja Spooner Oldhamin kanssa.
Vuonna 1966 Penn muutti Memphisiin, missä hänen työpaikkanaan toimi American Recording studio. Hänen työparikseen tuli tuottaja, lauluntekijä Lincoln ”Chips” Moman. Elvis Presleyn ”Suspicious Minds” ja Dusty Springfieldin ”Son of a Preacher Man” nostivat studion ja sen työntekijät musiikkialalla halutuiksi yhteistyökumppaneiksi. Vuosina 1967–1972 studio tuotti 122 listanoteerattua laulua, joiden joukossa olivat muun muassa Neil Diamondin ”Sweet Caroline”, Box Topsin ”The Letter” ja Bobby Womackin ”Fly Me To The Moon”.
Vuodesta 1975 lähtien Dan Penn on asunut Nashvillessä, Tennesseessä. Hän kirjoittaa vaimonsa Linda Pennin kanssa lauluja, kalastaa ja viettää eläkepäiviä, tehden silloin tällöin muusikon töitä.
Dan Penn kirjoitti yhdessä Carson Whitsettin ja Hoy Lindseyn kanssa Solomon Burken Grammy-palkitun albumin "Don't Give Up On Me" (2002) nimikappaleen.
Koukkusormi
Koukkusormi ("Bowfinger") on Frank Ozin ohjaama ja Steve Martinin käsikirjoittama komediaelokuva vuodelta 1999. Martin oli myös pääosassa elokuvassa Eddie Murphyn kanssa.
Elokuva kritisoi muun muassa Hollywoodia, elokuva-alaa ja julkisuuden henkilöitä.
Elokuva kertoo epäonnisesta elokuvaohjaajasta Bobby Bowfingerista, joka on 10 vuoden iästä asti säästänyt rahaa voidakseen tehdä vihdoinkin elokuvan. Elokuvan teko kuitenkin näyttää epätodennäköiseltä, sillä mikään suuri yhtiö ei suostu maksamaan Bowfingerin projektia. 
Jos elokuvassa olisi suuri tähti, niin elokuvayhtiöt suostuisivat rahoittamaan elokuvan. Bowfingerin mielestä oikea mies elokuvaan on toimintatähti Kit Ramsey. Bowfinger ehdottaa roolia Ramseylle, mutta tämä kieltäytyy roolista. Bowfinger pettyy, mutta haluaa Ramseytä edelleen elokuvaansa. Kuvausryhmälleen Bowfinger kertoo Ramseyn suostuneen rooliin ja alkavat kuvata elokuvaa, Ramseyn tietämättä. He kuvaavat Bowfingerin johdolla Ramseytä salaa ja lopulta projektiin liittyy myös Ramseyn veli Jiff, jonka avulla Bowfinger aikoo kuvata elokuvan loppuun.
Loonatics Unleashed
Loonatics Unleashed on yhdysvaltalainen piirrossarja, jonka tuotti Warner Bros. Animation. Sarjasta tehtiin yhteensä 26 jaksoa, jotka esitettiin alun perin Yhdysvalloissa vuosien 2005–2007 aikana. Loonatics Unleashed on otettu vaikutteita Looney Tunes -hahmoista ja sarja on tyyliltään toimintakomedia, jossa on sekoitusta vanhoista Looney Tunes lyhytanimaatioiden komiikasta ja modernin animaation toiminnasta.
Sarjan ensimmäiset viisi jaksoa sijoittuu vuoteen 2772, jolloin meteoriitti iskee kuvitteelliseen Acmetropolisiin. Se ei kuitenkaan tuhoa mitään vaan iskun seurauksena ääniaalto antaa kuudelle henkilölle yliluonnollisia voimia. Salaperäinen ja voimakas nainen Zadavia kutsuu nämä kuusi meteoriitin vaikutuksen alaiseksi joutunutta henkilöä ja muodostaa heistä supersankari ryhmän. Zadaviasta tulee heidän valvoja, joka lähettää kuusikon pelastamaan Acmetropolisin ja sen asukkaat vaaran uhatessa. Ryhmä saa nimekseen Loonatics ja he asustavat 125:n kerroksen tornissa. Kaikki kuusi sankaria Ace Bunny, Lexi Bunny, Danger Duck, Rev Runner, Tech E. Coyote ja Slam Tasmanian ovat kuuluisien Looney Tunes -hahmojen jälkeläisiä.
Tässä tällä hetkellä
Tässä tällä hetkellä on Katri Helenan albumi, joka julkaistiin 13. syyskuuta 2004. Levyn tunnetuin kappale lienee ”Viimeinen kuulutus”, joka soi tiuhaan radiokanavilla. Samoin huomiota sai ”Tulisuudelma”-tangon uudelleensovitus, jonka Katri Helena duetoi Jari Sillanpään kanssa.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 13.
Hollannin Grand Prix 1978
Hollannin Grand Prix 1978 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 27. elokuuta 1978 Circuit Park Zandvoortin radalla. Kilpailun voitti Mario Andretti.
Hollannin GP 1978 – F1-ruutu
Per Olov Jansson
Per Olov Jansson (s. 22. huhtikuuta 1920 Helsinki) on suomenruotsalainen taidevalokuvaaja ja kirjailija. Hän on kuvanveistäjä Viktor Janssonin ja taidegraafikko Signe Hammarsten-Janssonin poika ja Tove Janssonin nuorempi ja Lars Janssonin vanhempi veli. Hän on tehnyt valokuvakuvituksen Toven viimeiseen muumikirjaan "Outo vieras Muumitalossa".
1950-luvulla hän toimi yhdessä Larsin kanssa ilmakuvaajana yhtiössä nimeltä Aerofoto. Pitkästä urastaan huolimatta Janssonin ensimmäinen valokuvanäyttely oli vasta vuonna 2000 hänen 80-vuotispäivänsä kunniaksi.
Jansson, liikanimeltä ""Prolle"", on myös sukeltaja. Hän on Sukeltajaliiton kunniajäsen numero 1. Hän keskittyi sukeltajana kehittämään erityisesti vedenalaista suunnistusta. Toinen hänelle tärkeä sukelluksen sivurönsy on ollut kullan kaivaminen imurin avulla matalassa vedessä Liiton suunnistuskiertopalkinto kantaakin nimeä "Prollen Paalu". Jansson, hänen poikansa Peter ja tämän poika Olli Pekka suorittivat yhdessä Suomen tiettävästi ensimmäisen kolmen sukupolven sukelluksen vuonna 1980.
Norm Macdonald
Norman Macdonald (s. 17. lokakuuta 1959, Quebec) on kanadalainen näyttelijä ja koomikko. Hänet tunnetaan parhaiten uutisankkurin roolistaan sketsisarja Saturday Night Livessä vuosina 1993 - 1998. Tämän jälkeen Macdonald on esittänyt pääosaa tilannekomediasarjassaan "Norm Show" ja esiintynyt useissa elokuvissa.
Elämänlangat (albumi)
Elämänlangat on Katri Helenan albumi, joka julkaistiin 18. syyskuuta 2006. Levyn tunnetuimmat kappaleet lienevät ”Onnen onkija” sekä Katri Helenan versio Phil Collinsin hitistä ”Another Day in Paradise”, jonka Katri Helenan tytär käänsi suomeksi nimelle ”Kaksi maailmaa”.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 10.
Pan’s Labyrinth
Pan’s Labyrinth ("El Laberinto del fauno") on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut fantasiaelokuva, jonka on ohjannut Guillermo del Toro. Elokuva tehtiin meksikolais-espanjalais-yhdysvaltalaisena yhteistuotantona.
Elokuva sai ilmestymisvuonnaan Oscar-ehdokkuudet kuudessa kategoriassa, joista kolmessa se myös voitti. Elokuva on teatterilevitystulojen mukaan kautta aikojen tuottoisin espanjankielinen elokuva Yhdysvalloissa.
Vuonna 2016 "Pan’s Labyrinth" äänestettiin BBC:n kyselyssä tämän vuosisadan 17. parhaaksi elokuvaksi. Äänestäjinä oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen 30 parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon.
Elokuvan juoni etenee kahdella tasolla: Sisällissodan jälkeisen Espanjan väkivaltaisessa todellisuudessa, sekä fantasiamaailmassa, jossa fauni antaa tehtäviä tytölle nimeltä Ofelia.
Päähenkilö, Ofelia, on nuori tyttö, joka matkustaa raskaana olevan äitinsä kanssa syrjäiselle myllylle, jota Francon joukot pitävät tukikohtanaan. Ofelian isä on kuollut sodan aikana. Pysähdystauolla Ofelia poimii metsäpolulta vanhan kivimuistomerkin sirpaleen, johon on kaiverrettu silmä. Hän löytää kivipaaden, johon on kuvattu kasvot. Ofelia asettaa puuttuvan sirpaleen paikoilleen, jolloin kivikasvojen suusta lentää esiin hyönteinen. Satuja rakastava Ofelia kutsuu hyönteistä keijuksi.
Perillä myllyssä Ofelia ja hänen äitinsä tapaavat tukikohtaa johtavan julman ja kylmäkiskoisen kapteeni Vidalin, jonka lasta Ofelian äiti odottaa. Ofelia näkee taas hyönteisen, joka johdattaa hänet myllyn lähistöllä olevan ikivanhan labyrintin luo. Yöllä hyönteinen vie Ofelian labyrinttiin, jossa tyttö tapaa ensimmäisen kerran vanhan faunin, labyrintin herran. Fauni kertoo, että Ofelia on maanalaisen valtakunnan prinsessa ja hänen on suoritettava kolme tehtävää päästäkseen takaisin omaan valtakuntaansa.
Lopussa kapteeni Vidalin ampuu Ofelian saadakseen poikansa takaisin. Kolmas tehtävä oli vuodattaa viattoman verta päästäkseen maanalaiseen valtakuntaan, Ofelia vuotaa omaa vertaan portin päälle, jolloin katsojalle jää epäselväksi pääsikö Ofelia koskaan valtakuntaansa vai jäikö hän kuolleena maan päälle.
Oscar-palkinnot:
Muut ehdokkuudet: Paras alkuperäinen käsikirjoitus, Paras musiikki, Paras vieraskielinen elokuva
Bafta-palkinnot:
Muut ehdokkuudet: Paras alkuperäinen käsikirjoitus, Parhaat erikoistehosteet, Paras kuvaus, Paras tuotanto, Paras ääniHelsingin Sanomien (2011) Timo Peltosen mukaan del Toron ”loistavalla tyylitajulla ja suurella mielikuvituksella käsikirjoittama ja ohjaama "Pan’s Labyrinth"...on mestariteos.” Hänen mielestään teos saa satumaailman vaikuttaman aidosti kiehtovalta ja houkuttelevalta: samalla se siirtää todellisen maailman kauhut vellomaan sen sisuksiin.
Mietoisten kirkko
Mietoisten harmaakivikirkko on muodoltaan tyypillinen pitkäkirkko, joka sijaitsee Mietoisten keskustassa Mynämäellä, Mynäjoen rannalla. Kirkko korvasi 1700-luvulla käytöstä poistuneen Hietamäen kappelin.
Mietoisista muodostettiin Mynämäen kappeliseurakunta vuonna 1641, jonka jälkeen Lehtisten kartanon isännän Henrik Klaunpoika Flemingin rahoittama ja rakennuttama Mietoisten kirkko pystytettiin nykyiselle paikalleen vuosina 1641–1643. Fleming rakennutti kirkon Mynäjoen rannalle, vain parin kilometrin päähän asuinpaikastaan Lehtisten kartanosta. Alun perin kirkko oli keskiaikaisen mallin mukainen, pohjaltaan suorakaiteen muotoinen ja varsin vaatimaton harmaakivikirkko. Puinen kellotapuli oli aluksi erillinen. Tapuli laudoitettiin ja punamullattiin vuonna 1754. Hautaaminen kirkon lattian alle on päättynyt vuonna 1799.
Kirkkoa on laajennettu vuonna 1724, jolloin rakennettiin kirkon sakaristo ja puinen eteinen. Laajennuksia on tehty myös vuonna 1829, jolloin kirkkoa pidennettiin. Nykyinen kirkontorni on lisätty 1818–1819, jolloin myös kirkon ränsistyneestä puutapulista on luovuttu. Kirkkoon saatiin urut vuonna 1860, mutta ne korvattiin uusilla vuonna 1973. Kamiinat kirkkoon saatiin vuonna 1896, rovasti Lönnmarkin valitettua kirkon kylmyyttä. Sähkövalot asennettiin vuonna 1939 ja keskuslämmitysjärjestelmä vuonna 1968. Kirkon tornin kivien saumat on uusittu kalkkilaastilla vuosina 2000 ja 2002. Vuonna 2010 saumat uusittiin viimeisimmän kerran käyttäen sementtilaastia, sillä aikaisemmilla korjauskerroilla saumoissa käytetty laasti ei ole pysynyt kiinni seinissä.
Mietoisten kirkko on yksilaivainen ja tynnyriholvattu. Nykyinen uudistettu jugendsisustus on peräisin vuodelta 1911 ja se on arkkitehti Ilmari Launiksen suunnittelema. Uudistuksessa kirkon penkit ja saarnastuoli maalattiin vaalealla tammijäljitelmäootrauksella. Sisustusta muutettiin vuonna 1968 jolloin kirkon väritys tummeni ja penkit sekä virsitaulut maalattiin tummalla maalilla ja katto maalattiin tumman siniseksi. Samalla peitettiin myös penkkien koristeleikkaukset. Alttariseinä ja sen lasimaalaukset on säästetty Launiksen suunnittelemassa asussa.
Mietoisten kirkon vanhinta esineistöä ovat keskiaikanen koivupuinen krusifiksi noin 1500-luvulta ja hiekkakivinen 1200-luvulta tehty kasteallas, jotka lienevät peräisin Hietamäen kappelista. Kirkon valkoinen, lahjoituksena saatu könninkello on 1800-luvun puolivälistä. Myös kirkon katon kristallikruunut ovat lahjoituksena saatuja, muun muassa nelihaaraisen kristallikruunun on lahjoittanut Kaukurlan Kauppilan entinen isäntä J. Lythman vuonna 1885. Kirkon tornissa säilytetään myös useita vanhoja esineitä, kuten vaivaistukki, entinen krusifiksi, mustapenkki ja jalkapuu.
Mietoisten kirkko ympäristöineen luokiteltiin valtakunnallisesti merkittäväksi kulttuurihistorialliseksi ympäristöksi Museoviraston vuonna 1993 julkaisemassa inventoinnissa mutta ei enää vuonna 2009 julkistetussa uudessa inventoinnissa.
Michael Zara
Michael Zara (s. 2. tammikuuta 1980 Scottsdale, Arizona, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen miesnäyttelijä, joka näytteli saippuasarjassa "Päivien viemää" vuosina 2000–2001. Muuten hän on näytellyt lähinnä elokuvissa. Hän on aloittanut televisioesiintymisen vuonna 2000, ja esiintyy edelleen.
Marko Talvitie
Marko Talvitie (s. 23. joulukuuta 1976 Lehtimäki) on suomalainen pistooliampuja. Hän edustaa Lehtimäen Ampujia.
Talvitien parhaimmat saavutukset ovat vuodelta 2006 Guangzhoun maailmancupin osakilpailun toinen sija 25 metrin olympiapistoolissa ja maailmancupin finaalin neljäs sija myös olympiapistoolissa. Hän on ollit parhaimmillaan maailmanmestaruuskilpailuissa 13. olympiapistoolissa vuonna 2006 Zagrebissa ja Euroopan-mestaruuskilpailuissa 11. myös olympiapistoolilla vuonna 2007 Granadassa. Talvitie ampuu olympiapistoolin lisäksi 25 m iso- ja vakiopistoolia, sekä kansallisella tasolla 10 m ilmapistoolia.
Talvitie on osallistunut Lahdessa 2002 ja Zagrebissa 2006 pidettyihin MM-kilpailuihin. 25 metrin olympiapistoolissa hän on ollut parhaimmillaan 13. ja 25 metrin isopistoolissa sijalla 38.
Talvitie on saavuttanut 25 metrin olympiapistoolissa maailmancupissa hopeaa ja finaalipaikan maailmancupin finaalissa.
Talvitien hallussa olevat Suomenennätykset: