hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Critérium du Dauphiné
Critérium du Dauphiné (aiemmin Critérium du Dauphiné Libéré) on kesäkuun alkupuolella Dauphinén seudulla Ranskassa ajettava kahdeksanosuuksinen maantiepyöräilykilpailu, joka kuuluu UCI ProTour -sarjaan. Kilpailun järjestää Amaury Sport Organisation, joka vastaa myös muun muassa Ranskan ympäriajosta. Critérium du Dauphiné on yhdessä Sveitsin ympäriajon kanssa tärkeä valmistautumiskilpailu heinäkuista Ranskan ympäriajoa ajatellen.
Koska Dauphiné on vuoristoista seutua, kilpailun ovat usein voittaneet mäkiajon erikoismiehet. Monet Ranskan ympäriajosta tutut nousut, kuten Mont Ventoux, Col du Galibier ja Col de la Chartreuse kuuluvat usein kilpailun reitille. Kaikki ne pyöräilijät, jotka ovat voittaneet Ranskan ympäriajon viisi kertaa tai useammin, ovat myös voittaneet Dauphiné Libéré -kilpailun.
Vuonna 1947 järjestetyn ensimmäisen Dauphiné Libéré -kilpailun voitti puolalainen Eduard Klablinski. Nello Lauredi, Luis Ocaña, Charly Mottet, Bernard Hinault ja Chris Froome ovat voittaneet kilpailun useimmin, kukin kolme kertaa.
Lance Armstrong käytti Dauphiné Libéréä valmistautumiskilpailunaan Ranskan ympäriajoon. Hän voitti kilpailun vuosina 2002 ja 2003, mutta hävisi vuonna 2004 Iban Mayolle, joka ratkaisi voittonsa vahvalla esityksellään Mont Ventoux'n nousussa. Vuonna 2005 Armstrong oli neljäs jääden 59 sekuntia voittajasta, Euskaltel-Euskadi-tallin Íñigo Landaluzesta. Armstrongin saavutukset on myöhemmin hylätty doping-tuomion myötä.
Jussi Rainio
Juho Reino "Jussi" Rainio (vuoteen 1897 Johan Reinhold Lundén, (5. huhtikuuta 1878 Maaria – 10. toukokuuta 1918 Pori) oli suomalainen toimittaja, osuustoimintamies ja kansanedustaja.
Kansakoulun käynyt Rainio aloitti työuransa 1890-luvun alussa juoksupoikana Uuden Auran kirjapainossa Turussa ja oli myöhemmin sen palveluksessa myös kirjaltajana. Vuodet 1903–1904 hän toimi Pellervo-Seuran neuvonantajana ja vielä vuonna 1904 Riihimäellä osuuskaupan hoitajana. Vuosina 1904–1906 Rainio oli Turussa muun muassa Vähäväkisten osuusliikkeen johtajana sekä Auta itseäsi -lehden päätoimittajana. Poriin hän muutti 1906, työskennellen aluksi Sosialidemokraatin toimittajana sekä myöhemmin lehden päätoimittajana 1908–1914. Suomen Sosiaalidemokraattisen Puolueen kansanedustajana hän oli Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä vuosina 1911–1913.
Sisällissodan aikana Rainio toimi Porissa Osuusliike Kansan toisena johtajana. Hänet pidätettiin sodan loppuvaiheessa 5. toukokuuta ja teloitettiin muutamaa päivää myöhemmin Porin raatihuoneen vankityrmässä, vaikka Rainio oli itse vastustanut aseellisen taisteluun ryhtymistä, eikä myöskään kuulunut punakaartiin. Hänen teloituksensa motiiviksi on asiakirjoihin merkitty "valtiolliset syyt", mutta murhan taustalla saattoivat olla Rainion kärkkäät ”Jäärä”-nimimerkillä julkaisemat lehtikirjoitukset, jotka eivät aina miellyttäneet kaupungin porvaristoa. Vuosina 1908–1909 Rainio kävi kiivasta sanailua tuolloin vielä vanhasuomalaisiin kuuluneen Algot Untolan kanssa, joka kirjoitti "Satakunta"-lehteen useilla eri nimimerkeillä sekä vielä myöhemmin nimimerkkiä ”Korppi” käyttäneen "Satakunnan Sanomien" päätoimittajan Antero Lammisen kanssa. "Sosialidemokraatin" seuraajaksi perustetun "Uuden Ajan" päätoimittaja Vilho Rantanen on kertonut, että Rainion murhan syynä olivat juuri hänen ”Jäärä”-nimimerkillä laatimat kirjoituksensa. Rantasen mukaan Rainion hakivat Luvian murretta puhuneet suojeluskuntalaiset, jotka hieman myöhemmin surmasivat hänet raa'sti raatihuoneen tyrmässä.
Jussi Rainio on haudattu Poriin Käppärän hautausmaalle.
Maarian kunnassa syntyneen Rainion vanhemmat olivat itsellinen Reinhold Rainio ja Augusta Serafia Liisantytär. Hän oli vuodesta 1901 lähtien naimisissa Fanny Amanda Taatilan kanssa. Rainion sisar oli vuonna 1937 Neuvostoliitossa teloitettu kansanedustaja Aino Forsten.
Jussi ja Fanny Rainiolla oli neljä lasta. Teloituksen jälkeen Rainion perhe muutti Väinö Tannerin avustamana Helsinkiin, jossa Tanner myös järjesti heille työpaikkoja. Jussi Rainion tytär Lyyli Rainio (1902–1968) oli Arvo Poika Tuomisen puoliso.
Polarvox
Polarvox Oy (vuoteen 1976 Reeb Oy) oli vuonna 1973 perustettu suomalainen äänitteiden kustannusyhtiö. Sen katsotaan olleen yksi Finnvoxin läheisyhtiöistä, koska se toimi Finnvoxin naapurina ja sillä oli osin sama omistajakunta. Kuten Finnvoxilla, niin myös Polarvoxilla oli asiakkainaan merkittävä joukko Suomen eturivin muusikoita, kuten Pelle Miljoona ja Tommi Läntinen.
Polarvoxissa artistien kiinnittämisestä vastasi muun muassa rumpalinakin tunnettu Ande Päiväläinen.
Patentti- ja rekisterihallituksen Yritystietojärjestelmän mukaan Polarvox Oy asetettiin selvitystilaan 1. syyskuuta 2009. Yhtiö poistettiin kaupparekisteristä vuonna 2012.
Yumileidi Cumbá
Yumileidi Cumbá (s. 11. helmikuuta 1972, Guantánamo, Kuuba) on kuubalainen kuulantyöntäjä.
Cumbá osallistui 1992 Soulin nuorten MM-kisoihin, joissa sijoittui kuulassa neljänneksi tuloksella 17,06. Seuraavana vuonna hän oli toinen Keski-Amerikan mestaruuskilpailuissa. 1994 hän voitti Lissabonissa nuorten MM-hopeaa tuloksella 18,09. Seuraavana vuonna hän voitti pronssia Pan-Amerikan kisoissa, mutta karsiutui Göteborgin MM-kisoissa. Atlantan olympialaisissa 1996 hän karsiutui tuloksella 18,55.
Cumbá voitti 1998 Keski-Amerikan mestaruuden ja sijoittui yleisurheilun maailmancupissa neljänneksi työnnettyään 18,76. Seuraavana vuonna hän työnsi kuudenneksi Maebashin sisäratojen MM-kisoissa. Samana vuonna hän voitti Universiadit, sijoittui toiseksi Pan-Amerikan mestaruuskilpailuissa ja kuudenneksi Sevillan ulkoratojen MM-kisoissa. Hän oli kuudes myös Sydneyn olympialaisissa 2000.
Cumbá sijoittui viidenneksi Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa 2001. Saman vuoden Edmontonin ulkoratojen MM-kisoissa hän oli kahdeksas, jonka jälkeen hän voitti Universiadit tuloksella 18,90. Seuraavana vuonna Cumbá työnsi toiseksi yleisurheilun maailmancupissa tuloksella 19,14. Vuonna 2003 hän oli Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa kuudes tuloksella 19,19, mutta karsiutui Pariisin ulkoratojen MM-kisoissa. Vuonna 2004 hän voitti hopeaa Budapestin sisäratojen MM-kisoissa työnnettyään 19,31. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Ibero-Amerikan mestaruuden tuloksella 19,97 sekä olympiakultaa Ateenan olympialaisissa tuloksella 19,59.
Vuonna 2005 Cumbá oli neljäs Helsingin MM-kisoissa ja kuudes . Seuraavana vuonna hän työnsi Moskovan sisäratojen MM-kisoissa viidenneksi, kolmanneksi ja yleisurheilun maailmancupissa kolmanneksi. Osakan MM-kilpailuissa 2007 hän oli kahdestoista. Seuraavana vuonna hän karsiutui loppukilpailusta Pekingin olympialaisissa.
Lähde: IAAF
Emil Danielsson
Emil Danielsson (7. elokuuta 1882 Tula, Venäjä – 16. heinäkuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari.
Emil Danielssonin isä Gustaf Adolf Danielsson oli kotoisin Tenholasta läntiseltä Uudeltamaalta, josta hän päätyi työn mukana ensin Turkuun, sieltä Pietariin ja lopulta työnjohtajaksi kenraaliluutnantti, vapaaherra Carl August Standertskjöldin vuokraamaan asetehtaaseen Tulaan. Lapsena Emil muutti vanhempineen Suomeen.
Aikuisena Emil Danielsson asui talvisin Turussa, Tampereella ja Helsingissä ja kesäisin Karkussa. Hän opiskeli ensin Turun lyseossa ja 1900-luvun alussa Turun piirustuskoulussa. Karkun Pirunvuorelle hän rakennutti kivisen ateljeelinnan vuonna 1906, jossa työskenteli vuosikymmenet ja alkuun myös asui. Linna on rakennettu ilman liitosmateriaalia siten, että kivet muotoiltiin käsityökaluilla toisiinsa sopiviksi. Taiteilijan tunnetuimmat työt ovatkin maisemamaalauksia, joista useat kuvaavat Pirunvuoren maisemia. Danielsson maalasi myös paljon muotokuvia.
Danielsson osallistui useisiin yhteisnäyttelyihin vuosina 1901–1954 ja piti lisäksi muutamia yksityisnäyttelyjä vuosina 1910–1935.
Vuonna 1913 Emil Danielsson avioitui Kirkkonummelta kotoisin olleen Saga Aurora Andelinin (1885–1983) kanssa. Heillä ei ollut lapsia.
Emil Danielsson menehtyi keuhkosyöpään muutamaa viikkoa ennen 85-vuotissyntymäpäiväänsä. Saga Danielsson lahjoitti Pirunvuoren kivilinnan ja joukon miehensä teoksia vuonna 1975 Tyrvään seudun Kotiseutuyhdistykselle, joka luovutti ne vuonna 1990 silloiselle Vammalan kaupungille.
Wayne Allard
Alan Wayne Allard (s. 2. joulukuuta 1943) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän istui Yhdysvaltain senaatissa Coloradosta vuodesta 1997 vuoteen 2009.
Allard syntyi Fort Collinsissa ja on varsinaiselta ammatiltaan eläinlääkäri. Hän oli ennen senaattorinuraansa istunut vuodesta 1991 Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä.
Allard pääsi Yhdysvaltain senaattiin viiden prosenttiyksikön äänierolla Tom Stricklandiin. Hänet valittiin uudelleen vuonna 2002. Hän ei asettunut enää ehdolle vuonna 2008.
Jesse Helms
Jesse Alexander Helms, Jr. (18. lokakuuta 1921 Monroe, Pohjois-Carolina – 4. heinäkuuta 2008 Raleigh, Pohjois-Carolina) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Maansa modernin kristillisen oikeiston johtohahmoihin luettu Helms istui yhtämittaisesti vuosina 1973–2003 Yhdysvaltain senaatin jäsenenä Pohjois-Carolinasta. Terveyssyistä hän ei ollut ehdolla enää vuonna 2002.
Helms tuki voimakkaasti kotiosavaltionsa tupakanviljelyä ja tupakkateollisuus puolestaan häntä.
Hän vastusti 1983 Martin Luther Kingin päivän julistamista juhlapäiväksi, koska Kingillä oli yhteyksiä kommunisteihin.
Vuonna 1987 Helms sai aikaan "Helmsin lisäyksen" lakiin, joka kehotti presidenttiä lisäämään HIV:n niiden sairauksien joukkoon, joiden kantajia ei päästetä matkustamaan tai muuttamaan USA:han. Helms vastusti erityisesti AIDS:in tutkimusta ja hoitoa sillä perusteella että tautitapaukset johtuvat sodomiasta.
Hänellä oli läheiset suhteet elsalvadorilaiseen antikommunistiseen konservatiivipoliitikkoon Roberto D'Aubuissoniin ja hänen ARENA-puolueeseensa. Helms puolusti kuolemanpartioiden johtamisesta syytettyä D'Aubuissonia sanomalla että hän on uskonnollinen ja yritysystävällinen mies. Helms tuki myös vahvasti Chilen Augusto Pinochetia. Vuonna 1996 hän ajoi läpi Dan Burtonin kanssa ns. Helms-Burton Actin, joka vahvisti Kuuban kauppasaartoa myös ulkomaisiin yhtiöihin, jotka tekivät kauppaa Kuuban kanssa ja hyötyivät Kuuban 1959 kansallistamasta yhdysvaltalaisesta omaisuudesta.
Vuoden 1994 vaalien jälkeen Helms valittiin senaatin ulkoasiainkomitean johtoon ja hän sai jäädytettyä USA:n YK:n jäsenmaksut, jollei järjestöä uudistettaisi.
Ikääntynyt Helms kärsi vaskulaarisesta dementiasta. Hän oli kuollessaan 86-vuotias.
Life Is Peachy
Life Is Peachy on yhdysvaltalaisen yhtyeen Kornin toinen studioalbumi. Immortal Records ja Epic Records julkaisivat sen 15. lokakuuta 1996, ja sitä on myyty maailmanlaajuisesti yli 6 000 000 kappaletta. Yhdysvalloissa se on saanut tuplaplatina statuksen. Julkaisuaikanaan se nousi Yhdysvaltojen listalle sijalle 3. Suomessa albumi nousi sijalle 24.
Albumin tuotti Ross Robinson, joka tuotti myös yhtyeen ensimmäisen levyn, "Kornin". Korn-logo muuttui alkuperäisestä, mutta vanha otettiin takaisin Follow the Leaderilla. Levy sisältää pääasiassa yhtä synkkää teemaa kuin edeltäjänsä, mutta asiat on tehty ikään kuin "sekopäisemmin". Kuten myös aikaisempi albumi "Korn" myös "Life Is Peachy" oli erittäin suuressa avainasemassa nu metalin kehityksessä. Albumilla vierailee Deftonesista tunnettu laulaja Chino Moreno Ice Cube coverissa "Wicked". Albumin kappaleista "A.D.I.D.A.S.", "Good God" ja "No Place to Hide" tehtiin singlet ja edellä mainitusta kappaleesta musiikkivideo. Lisäksi kappale "Ass Itch" on aikaisempi versio kappaleesta "A.D.I.D.A.S.".
"No Place to Hide" sai Grammy ehdokkuuden parhaasta metalliesityksestä vuonna 1998.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Korn, ellei toisin mainittu.
Alkuperäinen julkaisu sisälsi myös bonus-levyn. Sen oli tarkoitus promotoida Kornin tulevaa kiertuetta, ja sisälsi kappaleen kaikilta kiertueen yhtyeiltä: Kornilta, The Urgelta ja Incubusilta.
Mary Surratt
Mary Elizabeth Eugenia Jenkins Surratt (1823 – 7. heinäkuuta 1865) oli yhdysvaltalainen, joka tuomittiin kuolemaan osallisuudesta Abraham Lincolnin murhaan.
Surratt jäi kiinni pian Lincolnin kuoleman jälkeen keväällä 1865. Hänet tuomittiin maanpetoksesta, salaliitosta sekä murhan suunnittelusta 30. kesäkuuta ja hirtettiin pian sen jälkeen. Elämänsä viimeiset tunnit hän vietti papin kanssa.
Athirson
Athirson, koko nimeltään Athirson Mazzoli e Oliveira, (s. 16. tammikuuta 1977, Rio de Janeiro, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa saksalaista Bayer 04 Leverkusenia. 182 senttimetriä pitkän Athirsonin pelipaikka on vasemmalla laidalla, useimmiten puolustajana, mutta hän on pelannut myös keskikenttäpelaajana.
Athirson on Flamengon kasvatti, ja hän on viettänyt seurassa myös suurimman osan ammattilaisurastaan. Hän on kuitenkin edustanut myös Santosia, Juventusta sekä Cruzeiroa. Brasilian maajoukkueessa Athirson pelasi vuosina 1999–2003 19 ottelua ja teki niissä kaksi maalia.
Follow the Leader
Follow the Leader on yhdysvaltalaisen Korn-yhtyeen kolmas studioalbumi. Albumia on myyty maailmanlaajuisesti yli 14 000 000 kappaletta, joista 7 miljoonaa Yhdysvalloissa, joten se on yhtyeen eniten myyty albumi. Se julkaistiin 18. elokuuta 1998. Levyä pidetään yleisesti yhtyeen läpimurtoalbumina. Se on myös yhtyeen ainut albumi, jota ei myydä iTunesissa. Yhdysvalloissa ja Kanadassa albumi meni suoraan listaykköseksi. Suomessa se nousi albumilistan sijalle 4.
Albumilla yhtye erkani huomattavasti poispäin raskaista kitarariffipohjaisista kappaleista ja erittäin arkaluonteisista aihepiireistä. Albumi sisältää singleinäkin julkaistut hitit "Got the Life" ja "Freak on a Leash", jotka kuuluvat yhtyeen tunnetuimpiin kappaleisiin. Albumilla vierailevat Ice Cube ja Limp Bizkitin keulakuva Fred Durst, joista jälkimmäinen ohjasi yhtyeen musiikkivideon "Falling Away from Me".
Albumi alkaa raidasta 13, 12 ensimmäistä kappaletta on hiljaisuutta, jota kestää yhteensä minuutin. Albumi
Singlet
Pi (elokuva)
Pi ("π") on vuonna 1998 valmistunut yhdysvaltalainen psykologinen trillerielokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Darren Aronofsky. Elokuvan nimi viittaa matemaattiseen vakioon pii. Elokuva kertoo matemaattisesta nerosta Maximillian Cohenista, joka arvelee kaikkien luonnon asioiden olevan ymmärrettävissä lukujen avulla.
Joan Laporta
Joan Laporta i Estruch (s. 29. kesäkuuta 1962 Barcelona, Katalonia, Espanja) on katalonialainen juristi. Hän toimi urheiluseura FC Barcelonan puheenjohtajana vuosina 2003–2010.
Laporta on valmistunut Barcelonan yliopistosta.
Tekoelämä
Tekoelämä eli keinoelämä () on elollisen kaltainen keinotekoinen järjestelmä. Tekoelämään liittyvät järjestelmät ovat monesti elämää tai joitain sen piirteitä jäljitteleviä tietokoneohjelmia tai robotteja. Tekoelämää tutkivan tieteen- ja tekniikan alan tarkoituksena on lisätä ymmärrystä elämästä, ja toisaalta hyödyntää elämän periaatteita tekniikassa. Tekoelämän tutkimus on vielä vakiintumatonta ja hyvin poikkitieteellistä. Se käsittää niin biologisten järjestelmien simuloinnit kuin tietokoneviruksetkin.
Keinoelämä jaetaan muodostavan materiaalin perusteella tavallisesti kolmeen luokkaan:
Suurin osa keinoelämän tutkimuksesta on tietokonepohjaista.
Keinoelämä mahdollistaa elämän ja sen evoluution tutkimisen kontrolloidussa ympäristössä. Evoluution nopeus on myös riippuvainen ainoastaan tietokoneen suorituskyvystä ja simuloidun elämän monimutkaisuudesta, joten tietokoneiden suorituskyvyn jatkuvasti kasvaessa tutkimus helpottuu.
Keinoelämän evoluution avulla voidaan yksinkertaisesta alkujärjestelmästä päästä emergenssin kautta monimutkaiseen, erilaisia tehtäviä suorittavaan järjestelmään evolutiivisia algoritmeja käyttäen. Evoluutiota voidaan ohjata palkitsemalla oikein tehtävän suorittaneet eliöt.
Vuosikymmenten kuluessa on kehitetty kirjava joukko ohjelmia, jotka jollain tavoin, tarkasti tai epätarkasti, vaihtelevalla menestyksellä, koettavat jäljitellä luonnossa olevaa elämää tai joitain siihen liittyviä lainalaisuuksia.
Näitä ovat muun muassa
Varhaisimpia keinoelämän olioita oli laatikoista koostuvat Karl Simsin kehittämät oliot, jotka kehittyivät ja kilpailivat tietokoneen sisällä. Evoluutio synnytti käärmemäisen uimarin ilman ennakkotietoa siitä, miten kannattaisi liikkua.
Göteborgin yliopistossa ovat Kristian Lindgren ja Mats Nordahl tutkineet peliteorian mukaisten eloonjäämisstrategioiden kehitystä yksinkertaisella matemaattisella mallilla. Mallissa parhaiten menestyneet tuottavat muita enemmän jälkeläisiä. Näin malli on eräänlainen "lisääntymispeli". Erikoista tässä pelissä on moniin muihin aiempiin "evoluutiopeleihin" verrattuna se, että toisten yksilöiden teot vaikuttavat toisiin yksilöihin niin kuin "vangin dilemmassa". Oliolla on kaksi perusstrategiaa, yhteistyö ja luovuttaminen. Peli ei jäljittele kovin hyvin oikeata biologista systeemiä. Pelissä eliöillä on muisti, kyky tehdä virheitä ja niin edelleen. Mutaatiot muuttavat eliöiden strategioita. Näiden mutkikkaiden strategiapelien mukaan esiintyy vakaita tiloja, jossa tietyt strategiat hallitsevat pitkään, ja epävakaita jaksoja, jolloin syntyy ja kuolee nopeasti uusia strategioita.
Stuart A. Kauffman on tutkinut geenien vuorovaikutuksia. Geeni voi olla joko aktiivinen tai ei. Geenit voivat Kauffmannin malleissa vaikuttaa toisiinsa Boolen algebran mukaisesti. Näin syntyy vakaita geenien toimintoja, ja eräänlaisia värähtelijöitä, jotka tuottavat vuorotellen yhtä ominaisuutta, vuorotellen toista
Keinoelämä on keinotekoinen, monesti tietokoneen sisään luotu ohjelmallinen järjestelmä, johoin liittyy seuraavia ominaisuuksia.Joitain elämän piirteitä, joita saatetaan mallintaa keinoelämässä
John Mytton
John Mytton (30. syyskuuta 1796 - 29. maaliskuuta 1834) oli englantilainen Shropshiressä asunut kartanonomistaja. Hän tuli kuuluisaksi erityisen tuhlaavaisesta elämäntyylistään sekä eriskummallisista tempauksistaan.
Mytton oli lapsena villi ja tottelematon. Hänen isänsä oli rikas, ja hän tottui saamaan kaiken haluamansa. Hänen vilkas mielikuvituksensa kannusti häntä mitä kummallisimpiin temppuihin ja kokeiluihin.
John Mytton oli hyvin sosiaalinen ihminen, ja hän piti mielellään kutsuja. Joskus hänellä oli tapana tulla karhun selässä saliin, jossa vieraat odottivat. Kerran karhu puraisi Myttonia jalkaan. Myttonilla oli myös tapana ajella vaunuilla täyttä vauhtia pellolla ja näin testata, kuinka kovaa ne kulkevat.
Myttonin elämän kaksi intohimoa olivat alkoholin juominen ja kettujahti. Myttonilla oli tapana juoda kahdeksan pulloa konjakkia ja portviiniä päivässä. Metsästäessään pakkasella hän oli joko vähissä vaatteissa tai kokonaan alasti. Lisäksi Mytton oli erittäin antelias mies. Hänellä oli tapana heitellä setelinippuja ystävilleen ja palvelijoilleen.
Huolettoman elämäntyylinsä takia Mytton oli 15 vuodessa tuhlannut koko omaisuutensa. Hän kuoli 37-vuotiaana Kings-Bench -oikeusistuimen tuomittua hänet velkavankeuteen vuonna 1834.
Sverker Åström
Carl Sverker Åström (30. joulukuuta 1915 Uppsala – 26. kesäkuuta 2012 Tukholma) oli ruotsalainen diplomaatti.
Åströmin ollessa vielä teini-ikäinen hänen lakimiesisänsä kuoli ja elättäjäksi jäi äiti. Åström valmistui Uppsalan yliopistosta ja aloitti uransa Ruotsin ulkoministeriössä vuonna 1939. Hän toimi Neuvostoliiton-lähetystössä 1940–1943, ensin Moskovassa ja kaupunkia lähestyneen toisen maailmansodan itärintaman takia sitten Kuibyševissä, jonne useimmat muutkin lähetystöt joutuivat siirtymään.
Åström toimi maansa Yhdistyneiden kansakuntien -suurlähettiläänä 1964–1970 ja sen jälkeen kaksi vuotta Ruotsin pääneuvottelijana Euroopan yhteisössä. Hän oli ulkoministeriön kabinettipäällikkönä 1972–1977 ja suurlähettiläänä Ranskassa 1978–1982. Poliittisesti Åström oli sosiaalidemokraatti ja Olof Palmen läheinen ystävä.
Åström julkaisi vuonna 1992 omaelämäkertateoksen "Ögonblick: från ett halvsekel i UD-tjänst". Hän tuli vuonna 2003 esiin avoimesti homoseksuaalina ja totesi, ettei ollut voinut kertoa tätä aiemmin diplomaattiuransa vuoksi. Ruotsalainen QX-lehti valitsi Åströmin Vuoden homoksi 2004.
Valkoiset sotilaat
Valkoiset sotilaat on suomalaisen punkrock-yhtye Loose Prickin debyyttialbumi. Sen julkaisi vuonna 1980 Poko Rekords.
Issues
Issues on Kornin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 16. marraskuuta 1999. Sitä on myyty maailmanlaajuisesti yli 11 000 000 kappaletta. Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan ensimmäisellä sijalla, ja Suomessa se nousi virallisen albumilistan sijalle 4.
Albumi sisälsi neljä erilaista kansikuvaa, jotka oli suunnitellut Kornin fanit, jotka osallistuivat MTV:n kilpailuun (voittaneen kannen oli suunnitellut Alfredo Carlos). Albumi on Kornin ensimmäinen, jossa ei ole piilotettua kappaletta. Se on myös Kornin ensimmäinen albumi joka ei suoranaisesti viittaa lapsiin.
Kappaleista "Falling Away from Me", "Make Me Bad" ja "Somebody Someone" tehtiin singlet ja musiikkivideot, joista kappaleen "Falling Away from Me" ohjasi Limp Bizkitin Fred Durst.
Etkö rakastaisi, että joku rakastaisi
Etkö rakastaisi, että joku rakastaisi on suomalaisen punkrock-yhtye Loose Prickin toinen ja viimeinen albumi. Sen julkaisi vuonna 1981 Poko Rekords.
Silja Rantanen
Silja Irene Rantanen (s. 30. heinäkuuta 1955 Helsinki) on suomalainen taidemaalari.
Rantanen opiskeli 1974–1976 Helsingin teknillisessä korkeakoulussa arkkitehtiosastolla ja 1976–1980 Suomen Taideakatemian koulussa maalauslinjalla. Rantanen oli Taideteollisen korkeakoulun opettajana 1983–1986 ja professorina Kungliga Konsthögskolanissa 1994–1995. Rantanen toimi Kuvataideakatemian maalaustaiteen professorina vuosina 2009–2015.
Rantasen maalausten aiheet liittyvät tilan merkitykseen ja kokemiseen, joita hän tarkastelee abstraktin käsitteellisessä muodossa. Hän debytoi Helsingissä 1971 ja on osallistunut kotimaisiin yhteisnäyttelyihin vuodesta 1977 alkaen.
Rantasen maalausten voidaan katsoa edustavan postmodernismia, vaikka hänet luetaan yleensä myös merkittävien suomalaisten uusekspressionistien ryhmään yhdessä Marika Mäkelän ja Leena Luostarisen kanssa. Rantanen käsittelee tuotannossaan arkkitehtonisia muotoja ja tiloja. Maalausten muotokieli koostuu usein arkkitehtuurin peruselementeistä: viivoista, tasoista ja niiden yhdistelmistä. Rakenne-elementit luovat teoksiin tiloja ja voimakenttiä, jotka heijastavat erilaisia ajatuksia ja tunnetiloja. Rantasen teokset voivat käsitellä myös arkipäiväisten esineiden, kuten pullapitkon tai astiankuivaustelineen rakennetta.
Rantasen vanhemmat olivat diplomi-insinööri, kauppatieteen lisensiaatti Esko Rantanen ja tekstiilitaiteilija Kirsti Rantanen (o.s. Widing). Hänen puolisonsa oli taiteilija Carolus Enckell vuodesta 1991.
Silja Rantanen väitteli kuvataiteen tohtoriksi marraskuussa 2014 opinnäytetyöllään, jonka otsikko on "Ulos sulkeista: Nykytaiteen teosmuotojen tulkintaa".
Aulis O. Kairamo
Aulis Oswald Kairamo (29. huhtikuuta 1905 Helsinki – 13. joulukuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen vuorineuvos. Hänen uransa suomalaisen teollisuuden johtotehtävissä ulottui 1930-luvun alkupuolelta 1960-luvun puoliväliin. Kairamo oli toimitusjohtaja Oulu Oy:ssä vuosina 1946–1953 ja Kemi Oy:ssä 1953–1966.
Kairamo valmistui ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta vuonna 1924 ja konerakennuksen diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1930. 1930-luvulla Kairamo osallistui kolmen uuden sulfaattitehtaan suunnitteluun ja rakentamiseen. Hän työskenteli käyttöinsinöörinä Enso-Gutzeitin Kotkan sulfaattiselluloosatehtaalla (1931–1934), Kaukopään sulfaattitehtaalla (1934–1936) ja Oulu Oy:n sulfaattitehtaalla (1936). Vuosina 1936–1946 Kairamo oli Sunila Oy:n tekninen johtaja ja organisoi uuden tehtaan rakennustyöt. Tehtaan uutta teollisuusarkkitehtuuria edustaneen asuntoalueen suunnitteli Alvar Aalto. Sen rakennustyössä Kairamo ja Alvar Aalto toimivat läheisessä yhteistyössä.
Vuosina 1938–1952 ja uudelleen vuodesta 1967 Kairamo istui Kajaani Oy:n johtokunnassa. Vuosina 1944–1945 sekä uudelleen vuodesta 1974 hän oli Oulu Oy:n hallintoneuvoston jäsen.
Kairamon suvussa on ollut muitakin liike-elämän vaikuttajia. Kairamon isä oli professori Alfred Oswald Kairamo, joka oli teollisuusmies ja senaattori. Myös Kairamon isoisä Alfred Kihlman oli teollisuusmies. Aulis Kairamon poika oli vuorineuvos Kari Kairamo, joka oli Nokian toimitusjohtaja 1977–1988.
Riikinkukkokehrääjä
Riikinkukkokehrääjä eli pikkuriikinkukkokehrääjä ("Saturnia pavonia", joskus "Pavonia pavonia") on riikinkukkokehrääjiin kuuluva perhoslaji. Se on Suomessa melko harvalukuinen, mutta sitä tavataan koko maassa pohjoisinta Lappia myöten. Se pääasiassa lämpimillä alueilla tavattavan heimonsa palearktisella alueella laajimmalle levinnyt edustaja.
Suurimmassa osassa elinaluettaan riikinkukkokehrääjä on varsin helposti tunnistettava laji, jota muistuttavia perhosia tavataan lähinnä Etelä-Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa. Naaraan siipien pohjaväri on vaaleanharmaa. Koiraan siipien väri vaihtelee enemmän ja etusiivet ovat sävyltään harmaanruskeat kun takasiivet ovat voimakkaan ruosteenkeltaiset. Kummallakin sukupuolella on kaikkien siipien keskellä iso silmätäplä. Yleensä silmätäplää ympäröi suorakaiteen muotoinen vaalea alue, mutta muodolla "f. deflexa" silmätäplä koskettaa ulompaa poikkiviirua. Muodolta "f. obsoleta" silmätäplät puuttuvat. Siipien kärkiväli on koirailla noin 45–65 mm, naarailla 48–90 mm.
Riikinkukkokehrääjän toukka on vaaleanvihreä, ja siinä on keltamustia sukasellisia kyhmyjä. Toukka koteloituu kehräämänsä lujatekoisen, päärynänmuotoisen kotelokopan sisälle. Kotelokopan se kiinnittää esimerkiksi ravintokasvinsa mustikan varpuun tai maanpinnalle. Varvikosta voikin löytää marjamatkoilla riikinkukkokehrääjän ruskeita, harvakarvaisia kotelokoppia.
Riikinkukkokehrääjää tavataan Länsi-Euroopasta Kiinaan ulottuvalla vyöhykkeellä. Lentoaika on keväällä maaliskuusta kesäkuuhun, mutta riippuu leveysasteesta. Suomessa aikuisia perhosia voi tavata toukokuun alusta toukokuun loppuun, mutta Lapissa lentoaika voi olla jopa kuukautta myöhäisempi.
Riikinkukkokehrääjät lentävät loppukeväällä ja alkukesällä soilla, kangasmailla ja kosteilla niityillä. Koiraat ovat liikkeellä päivisin, noin kello 13 ja 18 välisenä aikana, kun taas naaraat ovat aktiivisimmillaan illalla aurngonlaskusta keskiyöhön.
Riikinkukkokehrääjillä on erikoinen kosiokäyttäytyminen. Naaras erittää ilmaan feromoneja, joista muodostuu hajujälki. Koiraalla on äärimmäisen tarkat hajuaistimet tuuheissa, sulkamaisissa tuntosarvissaan, ja se pystyy niiden avulla seuraamaan tätä hajujälkeä ja lentämään naaraan luo. Vaikka perhonen on yleensä harvalukuinen, yhtä naarasta voi lyhyen ajan sisällä ilmestyä kosiskelemaan jopa satoja kookkaita koirasperhosia. Naaras lentää usein valolle, koiras vain harvoin.
Naaras munii noin 200 munaa ravintokasville hieman maanpinnan yläpuolelle. Munat kuoriutuvat 10–14 päivän kuluessa ja kookkaita, helposti tunnistettavia toukkia voi tavata kesäkuusta elokuuhun. Riikinkukkokehrääjä talvehtii kotelona, usein kaksi, mutta joskus jopa kolme kertaa.
Perhosen toukilla loisii useita eri loiskärpäs- ja loispistiäislajia.
Toukka on erittäin polyfagi, ja sen ravintokasvi vaihtelee alueittain. Suomessa ravintokasvina toimii erityisesti mustikka ("Vaccinium myrtillus").
Kaupunki EP
Kaupunki EP on suomalaisen punkrock-yhtye Loose Prickin EP-levy. Sen julkaisi vuonna 1979 Poko Rekords. Levyn tuotti Epe Helenius.Yhtye levytti EP:n vuonna 2002 uudelleen samalla kokoonpanolla. Lisäksi Viisi päivää kuolemaa -kappaleesta on mukana kaksi muuta miksausta.
J. R. Simplot
John Richard "Jack" Simplot (4. tammikuuta 1909 – 25. toukokuuta 2008) oli yhdysvaltalainen liikemies ja miljardööri. Hän syntyi Dubuquessa, Iowassa, ja perusti vuonna 1923 J. R. Simplot Companyn, joka on pitkään ollut tärkein McDonald'sille ranskanperunoita toimittava yhtiö. Hän johti yhtiötä virallisesti vuoteen 1973.
Simplot oli Forbes 400 -luettelon mukaan Yhdysvaltain 80. varakkain henkilö. Pääomaksi ilmoitettiin 3,2 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Simplot oli vuonna 2006 luettelon iäkkäin henkilö.
Simplot muutti nuorella iällä synnyinosavaltiostaan Iowasta Idahoon. Hän joutui 1. tammikuuta 2007 onnettomuuteen, joka aiheutti hänelle hematooman päähän sekä joutumisen sairaalaan Phoenixiin. Hän vietti siellä 98. syntymäpäivänsä ja toipui sittemmin. Hän kuoli 99-vuotiaana.
Markku Karpio
Markku Karpio (s. 4. huhtikuuta 1961 Muurla) on suomalainen lasten- ja nuortenkirjailija.
Karpio valmistui ylioppilaaksi vuonna 1980 ja lastentarhanopettajaksi vuonna 1984.
Karpion teoksiin kuuluvat muun muassa kiusaamisen, erillisyyden tunteen ja rasismin teemoja nuoren pojan näkökulmasta läpikäyvä "3 siltaa mantereelta" (1997) ja nuoren tytön aikuisuutta ja omaa identiteettiä etsivää mieltä ja kiihkouskovaisuutta tarkasteleva "Tie auki taivasta myöten" (2001).
Karpion lastenkirja "Puh pah pelistä pois" oli vuoden 2005 Lasten LukuVarkaus -palkintoehdokas. Samana vuonna Karpio palkittiin Pertsa ja Kilu -nuortenkirjallisuuspalkinnolla. Karpion nuortenkirja "Myrskyvaroitus" oli ehdolla vuoden 2008 Topelius-palkinnon sekä vuoden 2009 LukuVarkaus- ja Kirjava Kettu -palkintojen saajaksi. "Mun isäni on avaruusmies" (2012) oli Kirjava Kettu -palkintoehdokkaana vuonna 2014. "Selviytymispeli" (2014) on jälleen Topelius-palkintoehdokkaana.
Kiusaaminen
Kiusaaminen on henkilöiden välistä tai yhteisöllistä verbaalista, eleellistä tai fyysistä aggressiivista käyttäytymistä. Kiusaaminen on toisen suunniteltua ja tahallista alistamista huonoon ja voimattomaan mielentilaan. Kiusaaminen on joko suoraa tai välillistä "maineen" pilaamista.
Kiusaamisella on erilaisia muotoja, kuten verbaalinen kiusaaminen, eleellinen kiusaaminen, fyysinen kiusaaminen tai verkkokiusaaminen.
Verbaalista kiusaamista on esimerkiksi erilaisten aiheettomien huomautuksien esittäminen, uhkailu tai nimittely, jotka on vain tarkoitettu ihmisen saamiseksi voimattomaan ja onnettomaan mielentilaan.
Eleellistä kiusaamista ovat esimerkiksi syrjintä, keskisormen näyttäminen, oven paiskaaminen kiinni, sylkeminen huomion herättämiseksi, tuijotus ja muu nolaaminen.
Fyysinen kiusaaminen eli fyysinen pahoinpitely voi olla esimerkiksi potkimista, lyömistä, tukistamista, tavaroiden heittelyä tai sylkemistä kohti.
Verkkokiusaaminen (englanniksi Cyberbullying) on kiusaamista, joka tapahtuu internetverkossa. Verkkokiusaaminen voi olla muun muassa pilkkaavaa ja uhkaavaa viestittelyä, juorujen ja henkilökohtaisten tietojen levittämistä tai valokuvien ja videoiden edelleenlähettämistä.
Verkkokiusaamisesta helppoa tekee se, että verkossa tekijä voi saada halutessaan anonyymiteetin. Verkossa kiusaaja voi esiintyä nimimerkin takana, jolloin tietoon ei tule se, kuka kiusaaja on.
Serhi Hontšar
Serhi Hontšar (, s. 3. heinäkuuta 1970 Rivne) on ukrainalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 1996–2009. Hän oli aktiiviurallaan aika-ajon erikoismies, joka saavutti MM-kisojen aika-ajossa kaikenvärisiä mitaleita, kultaa vuonna 2000. Lisäksi Hontšar oli Italian ympäriajossa toinen vuonna 2004.
Hontšar sai potkut ammattilaistallistaan T-Mobilesta kesäkuussa 2007 rikottuaan tallin tiedotteen mukaan tallin sääntöjä.
Jurmu
Jurmu on Taivalkosken kunnassa sijaitseva kylä. Se sijaitsee valtatien 20 varrella, kunnan keskustasta noin 20 kilometriä lounaaseen Pudasjärvelle päin. Kylän halki virtaa Iijoki ja joka kesä sen läpi soudetaan Iijoki-soutu.
Jurmussa vuonna 1925 toimintansa aloittanut koulu lakkautettiin vuonna 2009. Vanha koulurakennus on nykyään kyläseuran käytettävissä.
Amber Benson
Amber Nicole Benson (s. 8. tammikuuta 1977 Birmingham, Alabama) on yhdysvaltalainen näyttelijä, kirjailija, ohjaaja ja tuottaja. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Tara Maclayna televisiosarjassa "Buffy, vampyyrintappaja".
Amber Benson syntyi Birminghamin kaupungissa Alabamassa vuonna 1977. Bensonin äiti nimesi hänet lukemansa Kathleen Winsorin kirjan "Aina vain Amber" ("Forever Amber") mukaan. Bensonin isä oli juutalainen ja äitinsä kristitty, joten hänet kasvatettiin molempien uskontojen mukaisesti. Nuorena Benson kävi laulu- ja tanssitunneilla ja osallistui paikallisteattereiden toimintaan. Yhdeksänvuotiaana hän oli mukana "Lumikki"-näytelmässä, minkä jälkeen hän päätti ryhtyä näyttelemään ammatikseen. Vuonna 1992 Benson perheineen muutti Los Angelesiin Kaliforniaan toiveenaan saada uransa käyntiin.
Bensonin ensimmäinen elokuva oli vuoden 1993 "Kukkulan kuningas". Hän esitti epilepsiaa sairastavaa tyttöä ja sai roolistaan Young Artist -palkintoehdokkuuden parhaan nuoren naisnäyttelijän kategoriassa. Samana vuonna hän näytteli yhdessä Alicia Silverstonen kanssa elokuvassa "Ihastus". Seuraavaksi Benson näytteli nimihenkilön tytärtä kolmessa "Jack Reed" -televisioelokuvassa. Hän esiintyi myös muutamassa muussa elokuvassa vuosina 1994–1999, mutta hänen roolinsa olivat lähinnä pieniä.
Vuonna 1999 Benson sai nuoren noitatyttö Tara Maclayn roolin televisiosarjasta "Buffy, vampyyrintappaja". Sarjan luoja Joss Whedon ei ollut aluksi innostunut palkkaamaan Bensonia rooliin, mutta käsikirjoittaja Marti Noxon onnistui taivuttelemaan hänet muuttamaan mieltään. Bensonin ensimmäinen esiintyminen Tarana tapahtui neljännen tuotantokauden jaksossa ”Vaiteliasta väkeä”. Hänen roolihahmonsa Tara ja Alyson Hanniganin näyttelemä Willow olivat yksi television ensimmäisistä lesbopareista, joista toinen tai molemmat osapuolet olivat myös sarjan päähenkilöitä. Benson oli mukana sarjan kuudennelle tuotantokaudelle asti, minkä jälkeen hän jätti sarjan. Sarjan luoja Whedon suunnitteli tuovansa Taran takaisin, mutta Benson joutui kieltäytymään muiden kiireidensä takia. Hän on kuitenkin osallistunut muutaman "Buffy"-aiheisen sarjakuvan kirjoittamiseen.
Työskennessään yhä televisiosarjassa "Buffy" Benson käsikirjoitti, näytteli, ohjasi ja leikkasi oman elokuvansa "Chance" (2002). Elokuvassa näytteli myös Spikea "Buffyssa" esittänyt James Marsters. Neljä vuotta myöhemmin Benson työsti toisen elokuvansa "Lovers, Liars & Lunatics". Sen tuotti hänen oma tuotantoyhtiönsä Benson Entertainment. Benson on elokuvien lisäksi kirjoittanut useita romaaneja ja sarjakuvakirjoja yhteistyössä kirjailija Christopher Goldenin kanssa.
Benson on vahvistanut seurustelevansa entisen "Buffy"-kollegansa Adam Buschin kanssa, ja pari onkin nähty yhdessä useissa tilaisuuksissa. Hän oli kauan kasvissyöjä, mutta on sittemmin alkanut lääkärin kehotuksesta syödä myös pieniä määriä lihaa. Benson kannattaa innokkaasti esimerkiksi homoseksuaalien oikeuksia. Hän asuu Los Angelesissa.
Down by the Laituri (videopeli)
Down by the Laituri on suomalaisen Skitso Productionsin vuonna 1997 julkaisema ilmainen managerointipeli. Down By The Laituri -festivaalia Turussa tuohon aikaan järjestänyt Pro Laituri ry. otti yhteyttä Skitso Productioniin tiedustellen, voisivatko he tehdä DBTL:in kymmenvuotisjuhlaan pienen mainospelin korvausta vastaan. He toivoivat yksinkertaista tekstipeliä, mutta Skitso yllätti ”monipuolisella graafisella bisnesstrategiapelillä”.
Pelaajan rooli on toimia DBTL-festivaalin managerina, joka järjestää keikat ympäri Turkua neljän päivän ja illan ajaksi. Pelin tarkoituksena on saada mahdollisimman paljon yleisöä ja tuottoja. Tuottoja ovat pääsylipputulot ja sponsoritulot, menoja taas keikkapalkkiot, esiintymispaikkojen vuokrat ja mainonta. Pääosa esiintymispaikoista ja esiintyjistä on tosielämästä. Artistit vaihtelevat aina 22 Pistepirkosta Jari Sillanpäähän. Kun pelaaja on valmis festivaaliohjelmansa kanssa, peli näyttää tuoton ja yleisön määrän jokaiselta keikalta.
Distant Horizons
Distant Horizons on Hawkwindin studioalbumi vuodelta 1997.
Pitkäaikaisen basistin Alan Daveyn poistuttua yhtyeestä vuoden 1996 lopulla vokalisti Ron Tree alkoi soittaa yhtyeessä bassoa ja samoihin kitaristi Jerry Richards, joka oli vieraillut yhtyeen konserteissa liittyi pysyvästi jäseneksi yhtyeeseen. Myös rastafari-dj Captain Rizz ja kosketinsoittaja Julian "Crum" Crimmins alkoivat vierailla yhtyeen konserteissa ja Captain Rizz vierailee myös tällä albumilla.
Musiikillisesti albumi luotaa poispäin yhtyeen varsinkin 1990-luvun alkupuolella suosimista ambient- ja electronic-vaikutteista (kuitenkaan näitä täysin unohtamatta) ja suuntaa takaisin perinteisempään hard rockiin. Avauskappale "Distant Horizons" on tekno-kappale johon Captain Rizz lausuu Jamaica-tyyliset vokaalit. Ambient-osastoa albumilla edustavat reggae-henkinen "Population Overload", "Kauai" sekä jo edellisellä albumilla olleen "Love In Space"-kappaleen instrumentaaliversio loppujen kappaleiden ollessa enemmän tai vähemmän hard rock-vaikutteisia kappaleita. Jerry Richardsin "Alchemy" tuo mieleen yhtyeen 1980-luvun puolivälin heavy rock-kauden ja Ron Treen "Phetamine Street" ja "Reptoid Vision" ovat hyvin punk-henkisiä, varsinkin vokaaleiltaan.
Yhtye promotoi albumia tekemällä 32:n konsertin Ison-Britannian kiertueen syys-marraskuussa 1997. Tämän jälkeen yhtye soitti kolme konserttia Hollannissa ja Belgiassa. Osa konserteista nauhoitettiin ja materiaalia julkaistiin albumeilla "Hawkwind 1997" ja "In Your Area".
In Your Area
Hawkwind In Your Area on Hawkwindin puoliksi live- ja puoliksi studioalbumi vuodelta 1999.
Liveosuudet on nauhoitettu Brysselissä Ancienne Belgiquessa 20. marraskuuta 1997 "Distant Horizons"-albumia promotoidulla kiertueella ja studio-osuudet vuonna 1998 Earth-studioilla Devonissa.
Hawkwindin ja manageri Doug Smithin, joka pyöritti Emergency Broadcast System Recordsia, yhteistyö oli päättynyt ja näin ollen yhtye oli ilman levytyssopimusta Euroopassa. Pohjois-Amerikassa albumin julkaisi tammikuussa 1999 Griffin Music jolla oli sopimus yhtyeen levyjen julkaisusta. Vuonna 2000 yhtyeen kitaristi ja johtohahmo Dave Brock teki sopimuksen Euroopassa Voiceprint-yhtiön kanssa yhtyeen arkistomateriaalien julkaisuista ja sama yhtiö julkaisi myös tämän albumin.
Albumin live-materiaali on sekoitus uusia ja vanhoja kappaleita. Avauskappale, yhtyeen klassikko "Brainstorm" on sulautettu reggae-henkiseen "Hawkwind in Your Area"-kappaleeseen, jonka rastafari Captain Rizz laulaa. "Alchemy" ja "Love In Space" ovat "Distant Horizons"-albumilta ja jälkimmäinen on medley Rizzin "Rat Race"-kappaleen kanssa. "Aerospace-Age Inferno" löytyy alun perin ex-vokalisti Robert Calvertin sooloalbumilta "Captain Lockheed And The Starfighters" (1974). Myös Calvertin kirjoittamaa materiaalia on kappale "First Landing on Medusa", joka julkaistiin vuoden 1973 "Space Ritual"-albumilla "The Awakening"-nimellä. Ron Treen "I am the Reptoid" on ennenjulkaisematonta materiaalia.
Studiokappaleista "The Nazca" on lyhyt elektroninen kollaasi joka johtaa "Hippy"-kappaleeseen, joka on intialais-tunnelmallista heavy rockia. "Prairie" on kitara-instrumentaali ja "Your Fantasy" kulkee tekno-kompin ja perinteisen heavy-riffin varassa. Albumin päättävät "Luxotica" ja "Diana Park" ovat ambient-henkisiä, kitaroinnin varassa kulkevia, hieman latino-vaikutteisia kappaleita.
sekä:
Juri Usatšov
Juri Vladimirovitš Usatšov (, s. 9. lokakuuta 1957 Donetskin alue, Neuvostoliitto) on entinen venäläinen kosmonautti.
Usatšov opiskeli vuodet 1975–1985 Moskovan ilmailuinstituutissa diplomi-insinööriksi. Hän meni Energija-yhtiöön EVA-operoinnin ja -laitteiden suunnitteluun. 
Vuonna 1989 Usatšov valittiin kosmonauttikoulutukseen, joka kesti vuoteen 1992. Avaruuslennot:Usatšovin ura kosmonauttina päättyi keväällä 2004. Hän on naimisissa Vera Sergejevnan kanssa ja perheessä on tytär, Ženja.
Jani Lehtinen
Jani Petri Lehtinen (s. 23. helmikuuta 1974 Masku) on suomalainen kävelijä, joka edustaa seuratasolla Lappeenrannan Urheilu-Miehiä.
Lehtinen voitti ensimmäisen aikusten SM-mitalinsa vuonna 1992, jolloin hän sijoittui toiseksi sisäratojen SM-kisoissa 5 000 metrin kävelyssä. Seuraavana vuonna hän voitti matkan sisäratojen Suomen-mestaruuden, kuten myös vuonna 1994. Hän voitti samana vuonna Kalevan kisoissa hopeaa 20 kilometrin kävelyssä ajalla 1.29.53 ja pääsi edustamaan Suomea Helsingin EM-kisoissa 1994, joissa hän käveli 20 kilometrin kävelyssä kahdenneksikymmenenneksitoiseksi. Vuonna 1995 Lehtinen voitti hopeaa sisäratojen 5 000 metrillä, hopeaa Kalevan kisojen 20 kilometrillä ja kultaa 50 kilometrin kävelyn SM-kisoissa ajalla 3.57.29,4. Hän voitti seuraavana vuonna jälleen sisäratojen 5 000 metrin kävelyn SM-kultaa.
Lehtinen voitti pronssia 1997 Kalevan kisojen 20 kilometrin kävelyssä. Samana vuonna hän voitti 50 kilometrin kävelyn SM-kultaa. Seuraavana vuonna hän voitti sisäratojen SM-kisoissa hopeaa 5 000 metrillä ja sijoittui Suomi–Ruotsi-maaottelussa 10 kilometrillä kolmanneksi. 1999 hän oli Kalevan kisoissa 20 kilometrillä pronssilla ajalla 1.29.13 ja Suomi–Ruotsi-maaottelussa 10 kilometrillä toinen. SM-viesteissä hän sai pronssia. Lehtinen voitti vuonna 2000 sisäratojen SM-kultaa 5 000 metrillä, Kalevan kisojen 20 kilometrillä hopeaa ja oli ensimmäinen Suomi–Ruotsi-maaottelussa. SM-viesteissä hän sai pronssia. 2001 hän voitti jälleen sisäratojen SM-kultaa 5 000 metrillä ja Kalevan kisoissa 20 kilometrillä. Samana vuonna Lehtinen oli voittamassa SM-viesteissä kultaa ja osallistui kävelyn Euroopan cupiin, jossa sijoittui 20 kilometrillä kolmanneksikymmenenneksikuudenneksi. Suomi–Ruotsi-maaottelussa hän oli kolmas.
Lehtinen voitti vuonna 2002 SM-kultaa sisäratojen 5 000 metrillä sekä Kalevan kisojen 20 kilometrillä. Hän käveli samana vuonna SM-viesteissä hopealle ja Suomi–Ruotsi-maaottelussa toiseksi. Seuraavana vuonna hän uusi Suomen-mestaruutensa sisäratojen 5 000 metrillä ajalla 20.18,14 sekä Kalevan kisojen 20 kilometrillä ajalla 1.28.17. Hän sijoittui samana vuonna SM-viesteissä hopealle, Euroopan cupissa kolmanneksikymmenenneksikolmanneksi ja Suomi–Ruotsi-maaottelussa toiseksi. Vuonna 2004 Lehtinen voitti jälleen SM-kultaa sisäratojen 5 000 metrillä sekä Kalevan kisojen 20 kilometrillä. Hän osallistui Ateenan olympialaisiin, joissa sijoittui 50 kilometrillä kahdenneksikymmenenneksikahdeksanneksi. Seuraavana vuonna hän voitti sisäratojen SM-kultaa 5 000 metrillä sekä Kalevan kisoissa SM-hopeaa 20 kilometrillä. Hänet valittiin Suomen joukkueeseen Helsingin MM-kisoihin, mutta hän keskeytti 50 kilometrillä. Vuonna 2006 Lehtinen oli sisäratojen SM-kisoissa 5 000 metrillä toinen ja Kalevan kisoissa 20 kilometrillä kolmas. Hän voitti kultaa SM-viesteissä vuosina 2006, 2007 ja 2008. Vuonna 2008 Lehtinen oli lisäksi sisäratojen SM-kisoissa 5 000 metrillä toinen.
Henschel Hs 126
Henschel Hs 126 oli Luftwaffen toisen maailmansodan aikana käyttämä tiedustelulentokone, jota valmistettiin vuosina 1937–1942 kahtena eri versiona, 126 A ja 126 B.
Lyhyen toimintamatkan tiedustelukoneeksi suunniteltu kone pystyi kantamaan myös 50 kg:n pommilastin ja oli varustettu kahdella 7,92 mm:n konekiväärillä. Toinen aseista ampui eteen ja toinen oli taka-ampujan/tähystäjän ase.
Myöhemmin konetyyppi toimi myös liitokoneiden vetokoneena ja öisin operoivana maataistelukoneena.
Yule Ritual
Yule Ritual on Hawkwindin Lontoon Astoriassa 29. joulukuuta 2000 nauhoitettu livealbumi.
Yhtyeen ydinkokoonpanon muodostivat tuolloin laulaja Ron Tree, kitaristi-laulaja Dave Brock, rumpali Richard Chadwick, kitaristi Jerry Richards sekä paluun yhtyeeseen muutaman vuoden tauon jälkeen tehnyt basisti Alan Davey. Tällä vuoden 2000 joulukuussa taltioidussa kiertueen päätöskonsertissa vierailijoina ovat vanhat yhtyeen jäsenet Simon House, Harvey Bainbrige ja Tim Blake. Myös kirjailija ja Hawkwind-taustavaikuttaja Michael Moorcock on mukana lausujana. Muita vierailijoita ovat kosketinsoittaja Keith Kniveton, saksofonista Jez Huggett sekä rastafari-dj Captain Rizz.
Albumin kappalevalikoima on pääosin 1970- ja 1980-luvuille painottuva. Uudempia 1990-luvun Hawkwind-kappaleita albumilla ovat "Spacebrock", folk-vaikutteisen sovituksen omaava "Damage of Life" sekä arabialais-henkinen "Space Is Their (Palestine)". Moorcock lausuu kaksi kirjoittamaansa runoa ("Warrior at the Edge of Time" ja "Sonic Attack") ja Tim Blake esittää soolonumeronsa "Lighthouse". Yhtyeen ensialbumilta kuullaan kappale "Hurry on Sundown" ja myös "Space Is Deep" edustaa yhtyeen varhaistuotantoa. Robert Calvertin aikakaudelta kuullaan kappaleet "Flying Doctor", "High Rise", "Free Fall", "Spirit of the Age" ja "Assassins of Allah". 1980-luvun aikaista Hawkwind-materiaalia edustavat "Levitation", "Angels of Death" ja "Motorway City".
CD 1CD 2
sekä:
Alfons Maria Stickler
Alfons Maria Stickler (23. elokuuta 1910, Neunkirchen – 12. joulukuuta 2007) oli itävaltalainen titulaariarkkipiispa ja katolisen kirkon kardinaali. Hänestä tuli kardinaali 25. toukokuuta 1985 ja vanhin kardinaali Johannes Willebrandsin (s. 1909) kuoltua 1. elokuuta 2006.
Stickler syntyi Neunkirchenissä, lähellä Wieniä Itävallassa kahdestatoista lapsesta järjestyksessä toiseksi. Hän liittyi nuorena salesiaaneihin ja sai pappisvihkimyksensä 27. maaliskuuta 1937.
Stickler toimi Vatikaanin salaisen arkiston hoitajana ja Vatikaanin kirjaston kirjastonhoitajana vuosina 1985–1988.
Canterbury Sound Festival 2001
Canterbury Sound Festival 2001 (tunnetaan myös nimellä "Canterbury Fayre 2001") on Hawkwindin livealbumi vuodelta 2002. Huw Lloyd Langton esiintyy yhtyeessä albumilla pitkän tauon jälkeen. Albumi on nauhoitettu 18. elokuuta 2001 Canterburyn musiikkifestivaaleilla.
Adam Kozłowiecki
Adam Kozłowiecki (1. huhtikuuta 1911 Huta Komorowska, Puola – 28. syyskuuta 2007 Lusaka, Sambia) oli puolalainen arkkipiispa ja kardinaali.
Kozłowiecki vihittiin papiksi 24. kesäkuuta 1937. Gestapo pidätti hänet vuonna 1939 Krakovassa ja lähetti Auschwitziin; myöhemmin hänet siirrettiin Dachaun keskitysleirille, jolla hän pysyi toisen maailmansodan loppuun.
Kozłowiecki toimi vuosina 1955–1969 Lusakan hiippakunnan arkkipiispana. Hän luopui virastaan sambialaisen Emmanuel Milingon hyväksi, mutta teki myöhemminkin lähetystyötä alueella.
Paavi nimitti Kozłowieckin kardinaaliksi 21. helmikuuta 1998. Hän kuoli Sambiassa 96-vuotiaana.
Christ Church Cathedral (Nassau)
Christ Church Cathedral on kirkkorakennus Bahamasaarten pääkaupungissa Nassaussa. Se on rakennettu alueelle, jossa sitä ennen sijaitsi neljä pienempää kirkkoa. Peruskiven muurasi kuvernööri Francis Cockburn vuonna 1837 ja kirkon vihki käyttöön piispa Spenser vuonna 1845. Vuosina 1864-1865 kirkkoa laajennettiin. Vuonna 1868 kirkkoon asennettiin lasimaalatut ikkunat, mutta niiden vaurioiduttua vuonna 1945 ne korvattiin uusilla.
Christ Church Cathedral (Falklandinsaaret)
Christ Church Cathedral on kirkkorakennus Port Stanleyn kaupungissa, Falklandinsaarilla. Katedraali vihittiin käyttöön vuonna 1892.
Se on maailman eteläisin anglikaaninen katedraali. Kirkon pihalla on vuonna 1933 pystytetty kaari joka koostuu sinivalaiden leukaluista.
Kaikkien Falklandinsaarten puntaseteleiden kääntöpuolelle on painettu kuva katedraalista.
Magnus Bäckstedt
Magnus Bäckstedt (s. 30. tammikuuta 1975 Linköping) on entinen ruotsalainen maantiepyöräilijä, vuoden 2004 Pariisi–Roubaix-klassikon voittaja. Bäckstedt oli yksi suurikokoisimmista ammattipyöräilijöistä – 193 cm ja 94 kg – ja hänet tunnettiinkin lempinimellä "Magnus Maximus".
Bäckstedt aloitti ammattilaisuransa vuonna 1996 Collstrop-joukkueessa ja siirtyi seuraavaksi vuodeksi Palmans-talliin. Vuonna 1998, ajaessaan GAN-joukkueessa, Bäckstedt teki läpimurtonsa. Hän sijoittui seitsemänneksi Pariisi–Roubaix´ssa ja voitti Ranskan ympäriajon 19. etapin, joka ajettiin välillä Chaux-de-Fonds–Autun. Lisäksi hän voitti etapin Ruotsin ympäriajossa ja Dunkerquen neljän päivän ajon pistekilpailun. Hän jatkoi tallissa, jonka nimeksi vaihtui 1999 Crédit Agricole, aina vuoteen 2001 saakka ilman uusia suurmenestyksiä.
Vuonna 2002 Bäckstedt aloitti Team Fakta -joukkueessa voittaen GP Fayt le Franc -kilpailun ja Ruotsin mestaruuden. Seuraavana vuonna hän oli toinen Italian ympäriajon 15. etapilla, voitti saman kilpailun Intergiro-välikirikilpailun ja Ruotsin aika-ajomestaruuden.
Bäckstedt siirtyi Alessio-Bianchi-talliin vuodeksi 2004. Hän saavutti uransa suurimman voiton Pariisi–Roubaix'ssa oltuaan Roubaix'n velodromilla paras neljän ajajan loppukirissä. Lisäksi hän sijoittui toiseksi Gent–Wevelgem-kilpailussa. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Liquigas-talliin ja oli neljäs Pariisi–Roubaix´ssa ja toinen Ranskan ympäriajon seitsemännellä etapilla.
Vuodesta 2008 alkaen Bäckstedt edusti Team Garmin-Chipotle -tallia. Hän ilmoitti 6. helmikuuta 2009 lopettavansa uransa. Vuonna 2012 hän teki paluun UK Youth Cycling -joukkueessa ja edusti 2013 MG-Maxifuel-tallia.
Paul Laxalt
Paul Dominique Laxalt (2. elokuuta 1922 – 6. elokuuta 2018) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän syntyi baskivanhemmille ja valmistui vuonna 1949 Denverin yliopistosta.
Laxalt toimi vuosina 1963–1967 Nevadan varakuvernöörinä, vuosina 1967–1971 kuvernöörinä ja vuosina 1974–1987 Yhdysvaltain senaatin jäsenenä.
Luis de Torresin synagoga
Luis de Torresin synagoga () on Bahamasaarten ainoa synagoga. Se sijaitsee maan toiseksi suurimmassa kaupungissa, Freeportissa. Synagoga on nimetty espanjalais-juutalaisen Luis de Torresin mukaan. Synagogarakennus on valmistunut vuonna 1972.