hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Oklo
Oklo on alue Gabonissa Keski-Afrikassa Francevillen kaupungin lähellä. Alueella sijaitsee ainoa tunnettu luonnon fossiilinen fissioreaktori, jossa esiintyi toimintaa arvioiden mukaan 1,5–1,7 miljardia vuotta sitten (Proterotsooisen kauden keskivaihe). Kaikkiaan alueelta on tähän mennessä löydetty 16 erillistä reaktorimuodostumaa. Löydön tästä ilmiöstä teki ranskalainen fyysikko Francis Perrin.
Vuonna 1972 havaittiin alueelta louhitun uraanimalmin isotoopeissa poikkeuksia. Uraanin isotooppi U määrä oli laskenut normaalista 0,72 prosentista 0,62 prosenttiin, paikoin jopa 0,265 prosenttiin. Lisätutkimuksissa paljastui myös että muiden alueen isotooppien suhteet olivat häiriintyneet. Tutkijoiden mukaan alueella oli tapahtunut luonnollinen fissioreaktio. Fissioreaktio alkoi mahdollisesti kun kivien halkeamien kautta suodattunut pohjavesi sekoittui uraanimalmin kanssa. Alueella tapahtuvat fissioreaktiot toimivat sykäyksittäin 100 000–1 000 000 vuotta. Tutkijat arvioivat ettei nykyisin ydinreaktiota voisi tapahtua luonnollisesti, koska luonnossa esiintyvän U:n suhde U:een on nykyään liian alhainen. Tämä johtuu U:n lyhyemmästä puoliintumisajasta. Oklon luonnollinen ydinreaktori tuotti myös paljon ydinjätettä, mutta se on pysynyt kaiken aikaa samassa paikassa. Kohde on siten myös kiinnostava paikka ydinjätteen loppusijoittamiselle ja siihen liittyvälle tutkimukselle.
Kampinmalmi
Kampinmalmi () on Helsingin kantakaupungissa sijaitseva peruspiiri. Se koostuu viidestä hallinnollisesta osa-alueesta: Etu-Töölö, Lapinlahti, Kamppi, Ruoholahti ja Jätkäsaari.
Kampinmalmi sijaitsee Lauttasaaren itäpuolella ja Taka-Töölön eteläpuolella (raja Taka-Töölöön päin kulkee Pohjoisella Hesperiankadulla). Idässä Kampinmalmin naapurina on Vironniemen ja etelässä Ullanlinnan peruspiiri.
Kampinmalmilla on asukkaita 33 006 (1.1.2014). Alue tarjoaa runsaasti työpaikkoja (50 139 kpl, tilanne 31.12.2012). Alueen väkiluku ja työpaikkamäärät tulevat kasvamaan jatkossa Jätkäsaaren rakentumisen myötä.
Peruspiiriin väkiluvun ja työpaikkamäärien kehitys 1995-2015:
Alku Avanto
Alku Antti Avanto (14. maaliskuuta 1907 Turku – 1. toukokuuta 1984) oli graafikko ja taidemaalari. Hän opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1925–1929 ja koulun jatko-opintolinjalla vuosina 1930–1932. Lisäksi hän harjoitti opintoja Tukholmassa sekä grafiikan opintoja taiteilija Viljo Lehmussaaren opastuksella.
Ensimmäisen kerran Alku Avannon töitä oli näyttelyssä vuonna 1927 Turussa. Yksityisnäyttelyiden ohella Alku Avanto osallistui Turun Taiteilijaseuran ja Turun Taidegraafikoiden näyttelyihin.
Avanto oli aktiivinen Turun taidejärjestöjen jäsen. Hän oli Turun Taiteilijaseuran johtokunnan jäsen yli 50 vuotta ja 190-luvulla ensin intendenttinä ja sitten puheenjohtajana. Hän on toiminut myös Turun Taiteilijaseuran Kuvataiteilijain ryhmän puheenjohtajana ja taloudenhoitajana. Turun Graafisen taiteen johtokunnassa ja intendenttinäkin hän toimi pitkään, sekä Turun Taidegraafikot ry:n puheenjohtajana muutaman vuoden.
Avanto toimi Turun kaupungin ammattioppilaitoksissa piirustuskurssien ja tyyliopin opettajana vuosikymmeniä sekä Turun Taideyhdistyksen Piirustuskoulussa grafiikan opettajana.
Avannon teoksia on mm. Turun taidemuseossa, Wäinö Aaltosen museossa ja Turun kaupungin kokoelmissa.
Niska (täsmennyssivu)
Niska voi tarkoittaa:
Niska (Utajärvi)
Niska on kylä Utajärvellä valtatien 22, ja Oulujoen varrella, noin kymmenen kilometriä etelään Utajärven kuntakeskuksesta. Kylä sijaitsee paikassa, jossa Lähtevänoja laskee Oulujokeen.
Kylällä on aiemmin sijainnut postipysäkki sekä Oulun–Kontiomäen rautatien varrella sijainnut Niskan seisake. Postipysäkki lakkautettiin lokakuussa 1929, kun Ahmaksen rautatieasemalla sijainnut Ahmaksen postiasema II avattiin.
Kuuluisiin Niskan kylästä lähtöisiin oleviin kuuluu historiantutkija ja Helsingin yliopiston professori Arvi Korhonen.
Silmäluomi
Silmäluomi on silmän peittävä liikkuva ihopoimu, joka levittää kyynelnestettä silmään, jottei silmä kuivuisi. Ihmisen silmäluomessa on lisäksi rivi silmäripsiä, jotka suojaavat silmää pölyltä ja ulkopuolisilta esineiltä. Nukkuessa ihmisen silmäluomi on kiinni.
Tutkijat ovat ehdottaneet, että silmäluomi on kehittynyt poistamaan roskat silmistä. Esimerkiksi kaloilla ei ole silmäluomea, koska vesi virtaa niiden silmien ohi tauotta, joten niiden silmät eivät kuivu.
Silmäluomia voi koristella laittamalla luomiin luomiväriä.
Kapenta
Kapenta on paikallinen nimi kahdelle Karibajärvessä ja Cahora Bassassa elävälle pieniä, planktonia syövälle sillikalalajille ("Limnothrissa miodon" ja "Stolothrissa tanganicae"). Ne ovat peräisin Itä-Afrikan Tanganjikajärvestä.
Kapenta muodostaa tärkeän proteiinilähteen paikallisille asukkaille, ja kuivattuna kapentaa voidaan markkinoida myös laajalla alueella tekojärvien ympäristössä.
Kapentasaaliit ovat laskeneet 1970-luvulta alkaen. Pieneneminen on kiihtynyt 2000-luvulla ylikalastuksen ja järvissä lisääntyvien petoäyriäisten takia.
Cahora Bassan kapentasaalis ylitti 12 000 tonnia vuosina 2005-2006, mutta putosi seitsemän tonniin 2007.
Aisnen taistelu
Aisnen taistelulla tarkoitetaan kolmea Ranskan Aisnejoella ensimmäisen maailmansodan länsirintamalla käytyä taistelua.
Aisnen kolmas taistelu
Aisnen kolmas taistelu eli "Operaatio Blücher-Yorck" eli "Marnen toinen taistelu" käytiin 27. maaliskuuta – 6. kesäkuuta 1918. Tämän taistelun avulla saksalaiset pyrkivät valtaamaan Aisnen toisessa taistelussa menettämänsä Chemin des Damesin takaisin. Hyökkäys oli osa Saksan kevätoffensiivia.
Hyökkäyksen tarkoitus oli tuoda saksalaiset tykit ampumaetäisyyden päähän Pariisista, ja mahdollistaa hyökkäys Flanderin rintamalla ympärysvaltojen irrottaessa joukkoja puolustamaan Aisnejoen asemia.
Saksa aloitti 27. maaliskuuta raskaan pommituksen kohti ympärysvaltain joukkoja 4 000 tykin voimin. Seuraavaksi kaasua päästettiin läntisten joukkojen päälle. Saksalaisten jalkaväkihyökkäys eteni vastustamattomalla voimalla 40 kilometrin leveydellä. Hyökkäys oli tullut ranskalaiseille yllätyksenä, niinpä saksalaiset saavuttivat Aisnejoen kuudessa tunnissa. Saksa löi kahdeksan ympärysvaltain divisioonaan Soissonsin ja Reimsin välissä ajaen ympärysvallat Veslejoelle ja edeten sen jälkeen auringonlaskuun mennessä noin 15 kilometriä. Saksalaiset olivat ottaneet 30. toukokuuta mennessä vangiksi 50 000 sotilasta ja 800 tykkiä.
Saksan armeija oli 3. kesäkuuta 90 kilometrin päässä Pariisista, mutta ampumatarvikkeet olivat lopussa ja varajoukoista oli pulaa. Sitkistyvää vastarintaa oli havaittavissa. Paikalle saapuneet yhdysvaltalaiset divisioonat katkaisivat Saksan hyvin alkaneen etenemisen Chateau-Thierryn ja Belleaun metsän taistelussa. Lopulta saksalaiset pysäytettiin Marnejoella 6. kesäkuuta
Arrasin taistelu
Arrasin taistelu viittaa joukkoon Arrasissa Ranskassa käytyjä taisteluita, joita ovat:
Mai-Lis Könönen
Maija-Liisa ”Mai-Lis” Könönen (s. 2. syyskuuta 1940 Ilomantsi) on suomalainen iskelmälaulaja, säveltäjä ja sanoittaja. Hän on sanoittanut muun muassa Unto Monosen säveltämän ”Lapin Tango” -iskelmän. Könönen aloitti aktiiviuransa muusikkona vuonna 1962. Hän on säveltänyt yli sata laulua, ja sanoituksia on kertynyt yli 300 kappaletta. Hänen myötävaikuttajanaan on toiminut aktiivisesti hänen miehensä Lasse Könönen, joka on myös tunnettu muusikko. Könösten suku on musikaalinen muutenkin, sillä edesmennyt harmonikkamestari Esko Könönen oli Lasse Könösen veli. Mai-Lis Könönen tekee vielä nykyäänkin musiikkia ja käy myös keikoilla. Hän asuu Lahdessa.
Mihail Jangel
Mihail Kuzmitš Jangel (, s. 7. marraskuuta 1911 – k. 25. lokakuuta 1971 Moskovassa) oli Neuvostoliiton johtava ohjussuunnittelija.
Jangel aloitti lentokoneinsinöörinä, joksi hän valmistui Moskovan ilmailuinstituutista vuonna 1937. Hän toimi ensin Nikolai Polikarpovin ja myöhemmin Artem Mikojanin alaisena Neuvostoliiton lentokoneteollisuudessa.
Tämän jälkeen hän siirtyi ballistisiin ohjuksiin. Ohjuspuolella hän aloitti ohjausjärjestelmien suunnittelussa. Hän toimi Sergei Koroljovin apulaisena rakentaessaan Dnepropetrovskiin Ukrainaan rakettimoottorikeskuksen. Siitä tuli OKB-586-toimiston perusta vuonna 1954. Keskus rakensi sarjatuotantona mannertenvälisiä ballistisia ohjuksia (ICBM).
Jangelin toimisto suunnitteli mm. R-12- ja R-16-ohjukset, joista kehitettiin Cosmos-3M ja Tsyklon-kantoraketit. Jälkimmäisestä kehitettiin Tsyklon 2 ja Tsyklon 3 versiot Jangelin kuoleman jälkeen.
Mihail Jangel sai Lenin-palkinnon vuonna 1960 ja Neuvostoliiton valtionpalkinnon vuonna 1967.
Hänen nimeään kantaa
Tooga
Tooga (, peittämistä tarkoittavasta sanasta "tegere") oli ylimysten ja virkamiesten vaate antiikin Roomassa. Sen käyttö oli vapaiden Rooman miesten erioikeus. Tooga koostui noin kuusi metriä pitkästä kankaanpalasta. Kangas oli kiedottu vartalon ympärille tietyllä tavalla ja se oli yleensä kääritty tunikan päälle. Toogan kangas oli lähes poikkeuksetta villaa ja sen alla pidetty tunika pellavaa. Suurimman osan Rooman valtakunnan historiaa tooga oli suosittu vaate erityisesti miesten keskuudessa naisten käyttäessä stolaa. Muut kuin kaupunkilaiset eivät saaneet käyttää toogaa. Ne, jotka tahtoivat näyttäytyä kansalle jonkun viran hakijoina, käyttivät valkoista toogaa, lat. "toga candida", josta juontuu sana kandidaatti, ehdokas.
Toogia oli monen näköisiä käyttötarkoituksen mukaan.
Bleach (albumi)
Bleach on grungeyhtye Nirvanan 15. kesäkuuta vuonna 1989 julkaistu debyyttialbumi.
Albumin on julkaissut Nirvanan ensimmäinen levy-yhtiö Sub Pop. Levyn tunnetuin kappale on "About a Girl" vaikka siitä ei tehty vielä albumilta Bleach singleä, vaan vasta "MTV Unplugged in New York" live albumilla. Albumin alkuperäinen nimi oli "Too Many Humans". Nimi "Bleach" tuli siitä kun Kurt Cobain näki Nirvanan ollessa San Franciscossa AIDSin ehkäisemisjulisteen jossa luki "Bleach Your Works"
Albumin kappale "Downer" julkaistiin Bleachin lisäksi myös yhtyeen kokoelma-albumilla "Incesticide" vuonna 1992. Albumin kappaleet on sanoittanut suurimmaksi osaksi (tai kokonaan) Nirvanan laulaja / kitaristi Kurt Cobain. Albumin rumpuosuudet soitti suurimmaksi osaksi Nirvanan senaikainen rumpali Chad Channing.
Albumin kappaleet "Floyd the Barber", "Paper Cuts", "Downer" äänitettiin vuonna 1988 Reciprocal Records studiolla Tammikuussa, silloin rumpuja soitti Melvins yhtyeestä tuttu Dale Crover. Budjetti silloin oli vain 152.44 dollaria. Loput Bleachin kappaleet äänitettiin Reciprocal Records studiolla Seattlessa, Washingtonissa ja loput rumpuosuudet soitti Chad Channing. Albumin on tuottanut Jack Endino.
Kappaleesta "Floyd the Barber" piti nauhoittaa tuoreempi versio, mutta yhtyeen täytyi tyytyä aikaisempaan versioon, koska Kurt Cobain oli kappaleen nauhoituksissa sekaisin opiaattien ja lääkkeiden vaikutuksista eikä saanut laulettua röyhtäilyiltään.
Albumilta julkaistiin myös yksi single joka on "Love Buzz" ja sen B-puolena oli "Big Cheese" kappale. Kappale on Nirvanan ensimmäinen julkaisu ja se ilmestyi vuonna 1988, vaikka se julkaistiinkin vuonna 1989 Bleachillä. Toinen single albumilta oli "Blew" joka julkaistiin joulukuussa vuonna 1989 ja sen tuotti "Tupelo Records". Blew sisälsi myös "Love Buzz", "Been a Son" ja "Stain" kappaleet. Stain kappaleen on sanoittanut Kurt Cobainin lisäksi myös yhtyeen basisti Krist Novoselic.
Yhdysvalloissa albumi julkaistiin Sub Popin kautta. Ensimmäiset 1000 kopiota painettiin valkoiselle vinyylille ja seuraavat 2000 mustalle vinyylille ja loput siniselle vinyylille. Ensimmäisessä 3000 kopiossa albumin mukana tuli juliste, jossa oli mukana myös yhtyeen sen ajan kakkoskitaristi Jason Everman. Vinyyli julkaisu ei sisältänyt kappaleita "Big Cheese" ja "Downer".
Briteissä albumi julkaistiin Tupelo Records -yhtiön kautta kesällä 1989. Ensimmäiset 3000 kopiota painatettiin valkoiselle vinyylille ja seuraavat 2000 tummanvihreälle vinyylille. Loput Tupelon kautta julkaistut vinyylit painettiin mustaksi. Tupelon julkaisu sisälsi kappaleet "Big Cheese" ja "Love Buzz" muttei kappaletta "Downer". Australiassa albumi julkaistiin Waterfront Records yhtiön kautta. Sub Pop julkaisi albumin remasteroidun version vuonna 1992 CD- ja kasettikopioille. Warner Music yhtiö julkaisi albumin Euroopassa, Australiassa ja Japanissa.
Kaikki kappaleet säv. ja san. Kurt Cobain, ellei toisin mainita
Silmänisku
Silmänisku on aikomuksellinen ilme, joka tehdään sulkemalla toinen silmä, toisen silmän pysyessä samaan aikaan auki. Silmänisku on sanatonta kahdenkeskistä ajatusten vaihtoa.
Silmäniskulla voidaan ilmaista yhteistä salaisuutta. Toisaalta sillä voidaan tarkoittaa yksinkertaisesti ”kyllä”, ”käsitin sen”, ”ok”.
Monissa kulttuureissa silmäniskulla voidaan osoittaa kiinnostusta vastakkaiseen sukupuoleen.
Silmänisku voi olla myös tahatonta, esimerkiksi elohiiri tai vaikkapa jokin muu sairaus tai tunnetila voi tehdä tästä eleestä tahattoman.
Muistisääntö
Muistisääntö on nimensä mukaisesti muistamisen apuneuvo, muistettavan tiedon tiivistelmä tai viite siihen. Muistisäännön tarkoitus on synnyttää muistettavaan asiaan liittyvä assosiaatio, joka palautuu mieleen esimerkiksi huvittavuutensa vuoksi tai on tutulle ilmiölle analoginen. Muistisääntö voi olla esimerkiksi lyhenne, luettelo, lause, joskus loru tai runo.
Laulujen sanat tai sävelten liittäminen opeteltavaan asiaan.
Muistisääntönä on sana, jonka kirjaimet ovat muistettavan joukon alkukirjaimia.
Muistisäännöksi valitaan tarinan tai lorun tavoin muistuva fraasi, joka ilmaisee muistettavaan asiaan liittyviä vihjeitä.
Graafiseen muotoon järjestetty tieto.
Muistettava tieto sepitetään riimiksi tai loruksi. Monet sanonnat ovat lyhyitä riimipareja.
Irja Ketonen
Irja Helena Ketonen o.s. Blomqvist (20. kesäkuuta 1921 Turku – 17. marraskuuta 1988 Turku), oli suomalainen talouselämän vaikuttaja ja vuorineuvos. Hän oli vuosikymmenten ajan merkittävässä asemassa Turun Sanomissa, lopulta yhtiön pääjohtaja.
Irja Blomqvist oli viilarin tytär Portsasta. Hän pääsi 13-vuotiaana Turun Sanomiin juoksutytöksi, jossa tehtävässä hän oli kolme vuotta ja kävi samalla jatkokoulun ja liikeapulaiskoulun. Juoksutytöstä tuli konttoriharjoittelija ja konttoristi ja hänen tehtäviinsä kuului tavanomaisia lehtitalon töitä, kuten ilmoitusten vastaanottoa ja postin käsittelyä. Lehden toimitusjohtaja Arvo Ketonen luotti aloitteelliseen ja määrätietoiseen konttoristiin ja lisäsi hänen tehtäviinsä itselleen erityisen tärkeän kuva-arkiston hoidon.
Toimitusjohtaja Arvo Ketosen ensimmäinen avioliitto oli päättynyt vaimon kuolemaan vuonna 1933, liitosta ei ollut lapsia. Ketosen ja häntä yli 30 vuotta nuoremman konttoristin Irja Blomqvistin romanssi kohahdutti Turkua ja johti avioliittoon vuonna 1941. Irja Ketonen jätti työnsä Turun Sanomissa ja keskittyi perheeseen ja kotiin. Ketosille syntyi neljä lasta: Keijo (s. 1942), Taru (Kinnunen, s. 1944), Mikko (s. 1945) ja Marja-Leena (Ruola, s. 1946).
Arvo Ketosen sairastuttua vuonna 1945 ja kuoltua vuonna 1948 joutui Irja Ketonen ottamaan Turun Sanomien toimitusjohtajan tehtävät, joita hän hoiti ensin vuonna 1948 ja myöhemmin vuodesta 1955 vuoteen 1981, jolloin hänestä tuli TS-Yhtymän pääjohtaja. Hän toimi Turun Sanomien hallituksen puheenjohtajana 1948–1988. Vuosina 1948–1955 hän oli Turun Sanomien toimituspäällikkö.
Irja Ketonen sai vuorineuvoksen arvon vuonna 1980.
Krems an der Donau
Krems an der Donau on kaupunki Ala-Itävallassa (Niederösterreich) Tonavan varrella noin 80 kilometriä Wienistä luoteeseen. Nimensä kaupunki on saanut Tonavaan laskevasta joesta. Asukkaita Kremsissä on noin 24 627 (1.1.2017), ja kaupungin pinta-ala on 51,2 km².
Tärkeimpiä liikenneyhteyksiä Tonavan lisäksi ovat rautatie (Wien–Sankt Pölten) sekä moottoritiet. Lähin kansainvälinen lentokenttä on Wienissä.
Ensimmäiset maininnat Kremsistä ovat vuodelta 995. Vuonna 2000 Kremsin ja Steinin vanhatkaupungit liitettiin Unescon maailmanperintöluetteloon.
Nykyään Krems tunnetaan ennen kaikkea viineistään ja kouluistaan. Wachaun alue on Itävallan tuotteliainta viinintuotantoaluetta. Kremissä tuotetaan vuosittain noin neljä miljoonaa litraa viiniä. Viljeltyin rypälelajike on Grüner Veltliner.
Kremsissä sijaitsee kaksi korkeakoulua, Donau-Universität Krems ja IMC (International Management Center) University of Applied Sciences Krems, joista jälkimmäinen vastaa suomalaista ammattikorkeakoulua (saksaksi Fachhochschule).
Sähköstatiikka
Sähköstatiikka on sähköopin osa-alue, jossa käsitellään staattisia eli liikkumattomia sähköisiä ilmiöitä. Näitä ovat mm. sähkövaraus, sähkökenttä, sähköinen potentiaali ja jännite. Tyypillinen sähköstatiikan tekninen sovellus on kondensaattori.
Sähködynamiikassa käsitellään liikkuvia sähköisiä ilmiöitä.
Pontevedra
Pontevedra on kaupunki Espanjan Galiciassa, Pontevedran maakunnassa, Atlantilta mantereelle työntyvän lahden pohjukassa, johon laskevat Lérez- ja Tomeza-joet. Kaupungin asukasluku on noin 82 000.
Kaupungin tärkeimpiä nähtävyyksiä ovat hyvin säilynyt keskiaikainen vanha kaupunki ja pyhiinvaeltajien kirkko Praza de Peregrina –aukiolla. Portugalista lähtevä eteläinen pyhiivaellusreitti Santiago de Compostelaan kulkee Pontevedran kaupungin kautta.
Kristoffer Kolumbuksen ensimmäisellä löytöretkellään käyttämä lippulaiva, Santa María oli rakennettu Pontevedrassa.
Sähködynamiikka
Sähködynamiikka on sähköopin osa-alue, jossa käsitellään dynaamisia eli liikkuvia sähköisiä ilmiöitä. Näitä ovat mm. sähkövirta, resistanssi ja konduktanssi.
Sähköstatiikassa käsitellään staattisia eli liikkumattomia sähköisiä ilmiöitä.
Karakki
Karakki tai nao oli kolmi- tai nelimastoinen purjealus, joka kehitettiin Välimeren alueella 1400-luvulla. Karakille tyypillisiä ovat pyöristetty peräosa perä- ja keulakorokkeilla. Takilassa oli raakapurjeet fokka- ja isomastoissa ja latinalaispurjeet mesaanimastossa. Päämasto oli aina selvästi muita korkeampi.
Karakit olivat ensimmäisiä kelvollisia aluksia valtameripurjehdusta ajatellen. Ne olivat riittävän suuria ollakseen vakaita kovassa aallokossa, ja riittävän tilavia kuljettaakseen pitkällä matkalla tarvittavat elintarvikkeet. Karakeista teki lujarakenteisia niissä olevat koko rungon mittaiset vahvistushirret, joita kutsuttiin "rusteiksi". Niitä saattoi olla jopa neljä kappaletta. Alustyyppi oli espanjalaisten ja portugalilaisten suosiossa, ja sitä käytettiin tutkimusmatkoilla 1400–1500-luvuilla.
Espanjaksi alustyyppiä kutsuttiin nimillä "carraca" tai "nao", portugaliksi taas nimellä "nau". Molemmat tarkoittivat yksinkertaisesti laivaa. Ranskaksi alustyypin nimi oli "nef". Englannissa laivaston karakin nimitys oli "great ship".
Karakkia kutsuttiin täydelliseksi kuljetusalukseksi, ja se purjehti hyvin lähes kaikissa olosuhteissa. Muita etuja olivat:
Haittana oli muun muassa aseistuksesta johtuva yläpainoisuus, joka saattoi johtaa aluksen kaatumiseen voimakkaissa tuulissa.
Margareeta (pyhimys)
Margareeta Antiokialainen, ortodoksisessa kirkossa Pyhä suurmarttyyri Marina syntyi 300-luvulla Vähässä-Aasiassa Pisidiassa pakanalliseen perheeseen. Hän kärsi keisari Diocletianuksen (284−305) aikana ankaraa vainoa, kidutusta ja lopulta marttyyrikuoleman.
Margareetan tunnus kirkkotaiteessa on lohikäärme, jonka hän lannistaa ristisauvalla. Suomessa kansanperinteessä Margareeta tunnetaan nimellä Marketta. Keskiajalla hän oli yksi neljästätoista hädässäauttajasta eli pyhimyksistä, joiden uskottiin suojaavan vaaroilta ja taudeilta.
Margareetan muistopäivä on on 20. heinäkuuta, keskiajan Suomessa 13. heinäkuuta. Ortodoksinen kirkko kunnioittaa suurmarttyyri Marinan muistoa vuosittain heinäkuun 17. päivänä. Katolisen kirkon pyhimyskalenterista Margareeta on poistettu epähistoriallisena 1960-luvulla.
Itsesensuuri
Itsesensuuri on nimitys julkaisijan itsensä harjoittamalle sensuurille tai pidättyvyydelle valtiollisesti arkaluonteisten mielipiteiden ilmaisussa. Laajempi itsesensuurin määritelmä on omien tekojen tai lausuntojen rajoittaminen välttyäkseen muiden loukkaamiselta tai ärsyttämiseltä ilman, että tätä olisi virallisesti ilmoitettu välttämättömäksi.
Kurkijoki (Karjalan tasavalta)
Kurkijoki () on maalaiskunta ja sen keskustaajama Karjalan tasavallan Lahdenpohjan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Laatokan Laikkalanlahteen laskevien Vonkaojan ja Raholanjoen rannalla 42 kilometriä Lahdenpohjasta lounaaseen. Taajamassa on 1 100 ja kunnassa 1 800 asukasta (vuonna 2012).
Kurkijoen kunnan pinta-ala on 1 233,91 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Lahdenpohjan piirin Miinalan, lännessä Elisenvaaran ja etelässä Hiitolan kuntiin. Pinta-alasta suurin osa on Laatokan vesialuetta.
Kunnan alueella virtaavat Soskuanjoki, Raholanjoki, Putkijoki ja Lahdenjoki. Järviä ovat Laatokan lisäksi Kankaanlampi, Ohtijärvi, Kemppisenlampi, Tervajärvi, Kangas, Ihojärvi, Rokkalampi ja Vilpuksenjärvi. Hyötykaivannaisiin kuuluvat rakennuskivi, hiekka ja sora. Kurkijoen taajaman lähellä sijaitsee luonnonmuistomerkiksi julistettu suo.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu kymmenen asutusta: Alho, Huhtervu, Ihojärvenkylä, Lasanen, Otsanlahti, Peltola, Soskua, Tervajärvi, Tervu ja Vätikkä. Kurkijoen ohella suurempia asutuskeskuksia ovat vajaan 300 asukkaan Lasanen ja yli sadan asukkaan Tervu.
Kurkijoen pogosta mainitaan ensimmäisen kerran 1300-luvun lopulla. Se kuului Novgorodin tasavaltaan ja Moskovan Venäjään sekä Stolbovan rauhan (1617) jälkeen Ruotsiin. Nykyisen taajaman paikalle perustettiin vuonna 1668 Kurkijoen kaupunki. Vuonna 1721 alue liitettiin Venäjään. Kaupunki lakkautettiin vuonna 1776. Suomeen kuulunut Kurkijoen kunta luovutettiin talvi- ja jatkosodan jälkeen Neuvostoliitolle. Vuonna 1940 perustettiin Kurkijoen piiri, joka lakkautettiin vuonna 1958. Nykyinen Kurkijoen kunta käsittää suunnilleen Suomen luovuttamien Kurkijoen kunnan itäosan ja Lumivaaran kunnan eteläosan. Vuoden 2006 kuntauudistukseen asti se muodosti Kurkijoen kylähallintoalueen, jossa vuonna 1987 oli noin 2 100 asukasta.
Kunnan läpi kulkee maantie A129 sekä Pietarin ja Sortavalan välinen rautatie, jolla on Alhon asema. Kurkijoella toimii kalankasvatusyritys Kalaranta. Palveluihin kuuluvat lastentarha, koulu, kulttuuritalo, pieni poliklinikka, yleinen sauna, posti, joukko kauppoja ja kahvila.
Seudulla on useita muinaisia asuin- ja hautapaikkoja sekä karjalaisten keskiaikaisia linnavuoria. Kurkijoen taajamalla on historiallisen asutuksen status. Sen rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat arkkitehti Lars Sonckin vuonna 1914 suunnittelema Andersininmäen kartano ja 1800-luvun lopulta peräisin oleva pankkirakennus. Taajamassa toimii kotiseutumuseo.
Kevätoffensiivi (ensimmäinen maailmansota)
Kevätoffensiivi eli "Kaiserschlacht" ensimmäisessä maailmansodassa alkoi, kun saksalaiset halusivat lyödä ympärysvallat ennen merkittävää amerikkalaisten joukkojen saapumista vuonna 1918. 60 divisioonaa oli vapautunut itärintamalta, kun Venäjä antautui. Alkoi operaatioiden sarja, hyökkäykset nimeltä "Michael", "Georgette", "Gneisenau" ja "Blücher-Yorck" seurasivat toisiaan. Aikaisempaa suurempaa etenemistä tapahtui, mutta ympärysvallat torjuivat silti nämä hyökkäykset. Eteneminen johtui rintaman todellisia oloja vastaamaan kehitetystä Hutier-taktiikasta, jossa ammuttiin säästeliäästi oikeisiin kohteisiin ja kevyet jalkaväkiryhmät hyökkäsivät nopeasti vastustajan heikkoihin kohteisiin.
Hyökkäykset kuluttivat pahoin Saksan armeijaa, kuudessa kuukaudessa Saksan armeijan vahvuus tipahti 5,1 miljoonasta 4,2 miljoonaan.
21. maaliskuuta 1918 Saksa käynnisti hyökkäyksen, joka mursi muutamasta kohtaa liittoutuneiden linjat samana iltana. Kahden päivän jälkeen brittien 5. armeija vetäytyi. Saksalaisten taktiikka ei täysin vastannut Hutier-taktiikkaa ja Ludendorff kulutti saksalaisten voimia. 24. maaliskuuta Saksa aloitti hätäisen Operaatio Marsin brittien 3. armeijaa vastaan, ja se epäonnistui. 25. maaliskuuta Ludendorff päätti keskeyttää hyökkäyksen. Rautatieasema Amiens jäi liittoutuneille, ja Saksan valtaama maa oli pahoin kranaattikuoppien repimää ja vaikeakulkuista.
Briti menettivät 178 000 miestä, joista noin 70 000 jäi vangeiksi. Ranskalaiset menettivät 77 000 miestä. Saksalaistet menettivät noin 250 000 miestä.
Saksa päätti hyökätä Calais’n, Boulognen ja Dunkirkin alueella, joka oli muuttunut haavoittuvaksi, kun brittien joukot olivat siirtyneet puolustamaan Amiensia. Huhtikuun 4. päivänä alkoi "Feuerwalze", Saksan kohdennettu tulivalmistelu. Portugalin joukkojen puolustus murtui, mutta viereiset brittien joukot taistelivat vastaan. Siitä huolimatta Saksan joukot etenivät vauhdilla, kunnes hyökkäys pysähtyi huoltovaikeuksiin ja molempien sivustojen vastaiskuihin. Molempien tappiot olivat noin 110 000 kuolleina ja haavoittuneina, siis yhtä tasaväkistä kuin "Operaatio Michaelissa".
Operaatio Blücher-York alkoi toukokuun 27. päivänä Soissonsin ja Reimsin välissä. Se tunnetaan myös nimellä "Aisnen kolmas taistelu". Ympärysvaltain tappiot kesäkuun 6. päivään asti olivat 137 000 miestä ja keskusvaltain 130 000. Saksan tulivalmistelu "Feuerwalze" luhisti nopeasti läntisten joukkojen puolustuksen muutamaa kohtaa lukuun ottamatta.
Kesäkuun 9. päivänä Saksa aloitti edellisen operaation laajennukseksi "Operaatio Gneisenaun". Ranska sai saksalaisilta sotavangeilta tietoja operaatiosta ja järjesti puolustukseen syvyyttä. Tästä huolimatta Saksan hyökkäys menestyi hyvin, mutta Compiègnessa ranskalaiset pysäyttivät saksalaiset äkillisellä vastahyökkäyksellä. 35 000 ympärysvaltain ja 30 000 saksalaisten miestä haavoittui tai kuoli.
Suurmarttyyri
Suurmarttyyri on lisänimi, jonka ortodoksinen kirkko on antanut sellaiselle kristitylle marttyyrille, jonka kokema marttyyrikuolema on ollut jollakin tapaa poikkeuksellisen julma ja kivulias.
Suurmarttyyreja ovat olleet muiden muassa 300-luvulla elänyt suurmarttyyri Marina (muistopäivä 17.7.), suurmarttyyri Demetrios Mirhanvuodattaja (muistopäivä 26. lokakuuta) sekä suurmarttyyri Georgios Voittaja (muistopäivä 23. huhtikuuta).
Ratsia
Ratsia tarkoittaa yllätystarkastusta. Yleensä yllättävä ja laajamittainen poliisioperaatio. Ratsian tarkoituksena voi olla rikoksesta epäiltyjen kiinniottaminen, todistusaineiston hankkiminen ja sen tuhoamisen estäminen. Ratsioiksi kutsutaan usein myös muita poliisioperaation tapaisia viranomaisoperaatioita.
Sana on peräisin arabiankielisestä termistä غز 'ghazw', joka tarkoittaa suomeksi käännettynä sananmukaisesti "sota"- tai "ryöstöretkeä". Historiallisesti ratsioiksi kutsuttiin arabialaisten paimentolaisheimojen Bysantin valtakuntaan tekemiä ryöstöretkiä.
MTV Europe Music Awards
MTV Europe Music Awards on MTV Europen vuonna 1994 perustama palkintojenjakogaala, jonka tarkoituksena oli palkita parhaita eurooppalaisia musiikkivideoita. Alun perin siitä piti tulla vastine amerikkalaiselle MTV Video Music Awards -tilaisuudelle. Nykyään se on suosittu gaala, jossa palkitaan eurooppalaisten MTV-katsojien parhaana pitämää musiikkia. Toisin kuin Amerikassa, siinä suurin osa palkinnoista jaetaan yleisöäänten perusteella.
Palkinnot jaetaan vuosittain ja lähetys näytetään suorana useimpien kansainvälisten MTV-kanavien kautta. Isäntäkaupunki vaihtelee ja tähän mennessä Saksa on järjestänyt tilaisuuden viidesti, Iso-Britannia kolmesti ja Espanja sekä Italia kahdesti.
EMA:a on arvosteltu liiasta amerikkalaisuudesta ja siitä, että se on jo liian kaukana manner-Euroopassa suositusta musiikista.
Tähän mennessä eniten palkintoja on voittanut Justin Bieber.
Hutier-taktiikka
Hutier-taktiikka oli ensimmäisen maailmansodan lopulla Saksan käyttöönottama taktiikka, jossa lyhyen, kohdistetun tulivalmistelun jälkeen kevyet jalkaväen rynnäkköryhmät hyökkäsivät tulituksen suojassa vihollisen rintaman heikoiksi tiedettyihin kohtiin. Tämän jälkeen seuraava hyökkäysaalto kuljetti raskaampaa aseistusta, jolla voitiin hyökätä vaikeampiin kohteisiin. Lopulta tavallinen jalkaväki kukisti viimeiset vastarintapesäkkeet. Hutier-taistelutaktiikkaa kehittivät kenraali Oskar von Hutier ja eversti George Bruchmüller.
Ensimmäisessä maailmansodassa hyökkäys yleensä alkoi jättiläismäisellä, pitkään kestävällä tykistön tulivalmistelulla, jonka jälkeen kohti vihollisen linjaa hyökättiin ennalta laaditun aikataulun mukaan monena jalkaväen aaltona. Tämä taktiikka toimi huonosti ja hyökkäävä jalkaväki menetti siinä runsaasti miehiään. Tyypillinen ympärysvaltojen puolustusrintama länsirintamalla käsitti ulkovyöhykkeen, jossa oli vain tarkka-ampujia, partioita ja konekivääripesäkkeitä. Taempana oli varsinainen rintama jossa käytiin ankarin taistelu, ja sen takana tukivyöhyke.
Vuoteen 1917 mennessä oli sodan molemmille osapuolille selvinnyt, että taisteluja ei voiteta entisellä taktiikalla: tykistön tulivalmistelu antoi viholliselle varoituksen hyökkäyksestä, eikä niillä saatu aikaan suurtakaan tuhoa. Alettiin pohtia yllätykseen ja liikkuvuuteen perustuvaa taktiikkaa. Hutier-taktiikassa pienet kevyesti aseistetut jalkaväen erikoisyksiköt, rynnäkköjoukot ("Sturmgruppen" ’rynnäkköryhmät’) iskivät lyhyen mutta tehokkaan tulivalmistelun jälkeen vastustajan heikkoihin kohtiin. Saksalaiset totesivat, että heikkoja kohtia olivat esimerkiksi eri ympärysvaltojen väliset saumakohdat. Vihollisen vahvat asemat oli parempi väistää kuin juuttua niihin. Myös tykistön oli seurattava hyökkäyksen mukana. Tulivalmistelua kutsuttiin nimellä "Feuerwalze" ’tulivyöry’.
Taktiikka otettiin käyttöön Saksan kevätoffensiivissa, ja se toimikin alussa hyvin, esimerkiksi maaliskuussa Arrasin taistelussa. Jo operaation aikana huomattiin taktiikan ongelmat: joukkojen väsymys ja tykistön puute. Saksalaiset etenivät viikossa 50 kilometriä, mutta joukot väsyivät, rynnäkköryhmät kärsivät raskaita tappioita, eikä tykistö pysynyt hyökkäyksen perässä. Sen sijaan britit ja ranskalaiset toivat tykistöä ja reservejä hyökkäyksen torjumiseksi länsirintaman muilta sektoreilta. Saksalaiset joutuivat torjumaan vastahyökkäykset ainoastaan jalkaväen aseilla. Tämän vuoksi hyökkäys pysähtyi.
Saksalaisten myöhemmätkin hyökkäykset kohtasivat saman lopputuloksen. Hutier-taktiikalla ei saavutettu siihen asetettuja toiveita.
MTV Asia Awards
MTV Asia Awards on aasialainen musiikkialan palkintojenjako-ohjelma, joka vastaa amerikkalaista MTV Video Music Awardssia ja eurooppalaista MTV Europe Music Awardsia.
Ensimmäinen tilaisuus järjestettiin Singaporessa vuonna 2002. Sittemmin se on kerännyt uskollisen katsojakunnan 15-34-vuotiaiden tv-katsojien keskuudesta. Aiempia juontajia ovat Ronan Keating ja Mandy Moore (2002), Shaggy ja Coco Lee (2003), Vanness Wu ja Michelle Branch (2004), Alicia Keys (2005), Wang Lee Hom ja Kelly Rowland (2006) sekä Jared Leto ja Karen Mok (2008). Ohjelma kokoaa yhteen ainutlaatuisen yhdistelmän itää ja länttä sekä suurimman joukon paikallisia ja kansainvälisiä tähtiä, mitä alueella on nähty.Kansainväliset musiikkipalkinnot:Kansainväliset musiikkipalkinnot:Kansainväliset musiikkipalkinnot:Kansainväliset musiikkipalkinnot:Kansainväliset musiikkipalkinnot:
Palkintoja ei jaettu vuonna 2007Kansainväliset musiikkipalkinnot:
Palkintoja ei jaettu vuonna 2009
Tura (joki)
Tura ( tai eli Dolgaja eli "Pitkäjoki") on Venäjällä Sverdlovskin ja Tjumenin alueilla Objoen vesistöön kuuluva Toboljoen vasemmanpuoleinen sivujoki, jonka valuma-alue sijaitsee keskisen Uralvuoriston itäpuolella taigan alueella.
Tura saa alkunsa Uralin keskiosasta ja ja se virtaa Länsi-Siperian alangolla kohti kaakkoa ja itää . Joen pituus on 1 030 kilometriä kunnes se yhtyy Tjumenin alapuolella Pokrovskojen kylässä () Toboljokeen 260 kilometriä ennen Irtyšjoen yhtymäkohtaa. Irtyšjoki on Pohjoiseen jäämereen laskevan Objoen suuri sivujoki.
Joen yläjuoksi on vuoristossa metsämaata, joka alemmaksi laskettuaan joutuu peltojen ja metsämaiden täplittämälle seuduille. Alavilla mailla on runsaasti soita, jotka ovat Länsi-Siperian alangon taigalla yleisiä. Samalla joen syvyys vähenee ja uoman kaltevuus tasoittuu. Joki ja sen tulvatasangon yleispiirre on sedimenttien runsaus ja joen mutkitteleva luonne. Joen uoma on siirtynyt ja muodostanut uusia uomia vanhojen katkettua. Tästä on ollut seurauksena makkarajärviä, joita voi olla useita rinnakkain. Joki on silti liikennöintikelpoinen 753 kilometrin matkalla joen suusta.
Joen varrella sijaitsevat Verhnjaja Turan, Nižnjaja Turan, Verhoturjen, Turinskin ja Tjumenin kaupungit sekä Turinskaja Slobodan piirikeskus. 1700-luvun loppupuolelle saakka Turan kautta kulki Euroopan-puoleisen Venäjän ja Siperian välinen tärkein vesireitti.
Tura ja sen sivujoet muodostavat yhdessä 80 400 neliökilometrin suuruisen valuma-alueen , jonka pinta-ala on 2,7 % koko Objoen valuma-alueesta. Taulukossa on lueteltu suurimmat Turan sivujoet (osa tiedoista puuttuvat):
Lähteet: 1 =
Uralin itäpuolella Länsi-Siperiassa vallitsee mannermainen ilmasto. Alueelle tulee joskus vuorten yli Atlantilta ja joskus Pohjoiselta jäämereltä sateita. Itäiset tuule muodostavat alueelle korkeapaineen lukkoja, jotka tuovat seudulle kesällä helleaaltoja ja talvella pakkasjaksoja, jotka jatkuvat toisinaan pitkäänkin. Joki jäätyy lokakuun lopussa tai marraskuussa ja sen jäät lähtevät huhtikuun lopussa tai toukokuun alussa. Vähäsateisina jaksoina joen virtaamat ovat vähäisiä. Talvella kertynyt lumi kuitenkin kasvattaa virtaamaa keväisin, kun se alkaa sulaa huhtikuussa. Tämä synnyttää joessa tulvan, joka kestää heinäkuulle saakka. Tämän jälkeen joen vedenpinta laskee alas ja joen pohjasta erottuu monin paikoin kivet. Joen virtaamista on tallella vuosien mittauksia kohdasta, joka on noin 184 kilometriä joen suistosta. Joen keskivirtaama (MQ) on 177 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), ylikeskivirtaama (MHQ) 3330 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) 8,6 m³/s. Joen vettä onkin padottu talous- ja tuotantokäyttöön kolmeen tekojärveen, joiden yhteispinta-ala on 23 neliökilometriä. Ne sijaitsevat Verhnjaja Turassa, Nižnjaja Turassa ja Verhoturjessa.
Nuevo Colombino
Estadio Nuevo Colombino on monikäyttöinen stadion Huelvassa, Espanjassa. Sillä pelataan pääasiassa jalkapalloa, ja se toimii Recreativon kotikenttänä. Stadionilla 21 670 istumapaikkaa.
Nuevo Colombino avattiin 8. marraskuuta 2001, ja ensimmäinen ottelu oli samana päivänä pelattu Recreativo vastaan Newcastle United, joka päättyi kotijoukkueen 3–0-voittoon. Stadionilla pelataan myös vuosittainen Trofeo Colombino -turnaus, joka on perinteisesti järjestetty ennen Espanjan sarjakauden alkua.
Peter Sarsgaard
John Peter Sarsgaard (s. 7. maaliskuuta 1971, Scott Air Force Base, Illinois) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Sarsgaard aloitti uransa vuonna 1995 näyttelemällä pienessä roolissa elokuvassa nimeltä "Dead Man Walking". Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat "Boys Don't Cry" (1999), "Shattered Glass" (2003), "Garden State" (2004), "Flightplan" (2005) "Merijalkaväen mies" (2005), "Ottolapsi" (2009), "Blue Jasmine" (2013) ja "Jackie" (2016).
Sarsgaard on seurustellut vuodesta 2002 lähtien näyttelijä Maggie Gyllenhaalin kanssa. He menivät kihloihin huhtikuussa 2006 ja avioituivat toukokuussa 2009. Pariskunnalle syntyi tytär lokakuussa 2006 ja huhtikuussa 2012.
Veli-Matti Mattila
Veli-Matti Mattila (s. 3. heinäkuuta 1961 Teuva) on Elisan toimitusjohtaja. Hän on koulutukseltaan sekä diplomi-insinööri että kauppatieteiden maisteri (MBA).
Mattila on toiminut Elisan toimitusjohtajana vuodesta 2003 lähtien. Sitä ennen hän oli Ericssonin Suomen yksikön toimitusjohtaja vuosina 1997–2003, sekä sen ohella vuodesta 2001 Ericsson-konsernin Pohjoismaiden ja Baltian myyntiyksikön Deputy Head –tehtävässä vastuualueenaan Customer Services -liiketoiminta. Hän on työskennellyt Ericsson-konsernin eri tehtävissä Suomessa ja Yhdysvalloissa vuodesta 1986 lähtien. Mattila on toiminut myös asiantuntijana sveitsiläisessä Ascom Haslerissa.Mattilan vaimo on suurlähettiläs Anne Huhtamäki. Heillä on kaksi aikuista lasta.
Vladimir Tšelomei
Vladimir Nikolajevitš Tšelomei (, 30. kesäkuuta 1914 – 8. joulukuuta 1984) oli neuvostoliittolainen raketti-insinööri.
Tšelomei syntyi Siedlcessä Venäjällä vuonna 1914. Kun hän oli kolmivuotias, perhe joutui pakenemaan Saksan joukkoja Pultavaan.
Tšelomein ollessa 12-vuotias, perhe muutti Kiovaan.
Vuonna 1932 Tšelomei pääsi Kiovan polytekniseen instituuttiin, jossa kunnostautui opinnoissaan. Vuonna 1936 hänen ensimmäinen oppikirjansa, "Vektorianalyysi", julkaistiin. Hän opiskeli Kiovan yliopistossa paljon matematiikkaa ja lujuusoppia sekä mekaniikkaa. Valmistuttuaan kiitettävin arvosanoin hän jäi instituuttiin tutkijaksi. Hän valmistui tohtoriksi (luonnontieteen kandidaatti) vuonna 1939.
Suuren isänmaallisen sodan aikana hän toimi Baranovin lentokonemoottorien keskusinstituutissa (TsIAM) Moskovassa. Hän kehitti patopainemoottorin vuonna 1942. 
Kun havaittiin Saksan käyttävän sellaisia moottoreita V-1-ohjuksissaan, Tšelomeista tuli Tehdas N51:n johtaja ja pääsuunnittelija. Sen edellinen johtaja Nikolai Polikarpov oli kuollut lento-onnettomuudessa. Tšelomei sai tehtäväkseen kehittää V-1:n kaltaisen risteilyohjuksen. Joulukuussa 1944 10X-niminen ohjus koelaukaistiin Petljakov Pe-8 ja Tupolev Tu-2 lentokoneista.
Vuonna 1952 Tšelomei sai johdettavakseen uuden OKB-52-suunnittelutoimiston. Hän jatkoi tutkimusta myös Moskovan Bauman instituutissa ja väitteli vuonna 1951. Hänestä tuli professori vuonna 1952.
Vuonna 1958 OKB-52 esitti monivaiheista mannertenvälistä ohjusta. UR-200 ei mennyt läpi vaan Mihail Jangelin R-36 valittiin. Tšelomein UR-100 pääsi jatkokehittelyyn.
Vuonna 1959 Tšelomei nimitettiin ilmailuvälineiden pääsuunnittelijaksi.
OKB-52 alkoi kehittää avaruusaluksia ja raskasta ohjusta, josta tuli UR-500.
Vuonna 1962 Tšelomei sai akateemikon arvonimen.
Tšelomeista tuli Sergei Koroljovin kilpailija miehitetyn kuualuksen suunnittelussa. Tšelomei ehdotti pienempää UR-500-rakettia, jolla voisi tehdä kahden henkilön miehityksellä Kuun ohilennon. Raketista tuli Proton-kantoraketti.
Kun Hruštšov menetti valtansa, Tšelomein ja Koroljovin Kuu-lentosuunnitelmat yhdistettiin, mutta päälinja oli Koroljovin suunnitelma.
Tšelomein suunnittelutoimisto suunnitteli Poljot-satelliitit 1960-luvun alussa. 1970-luvulla Tšelomein toimisto suunnitteli Almaz-avaruusaseman, josta tuli perusta Saljut-avaruusasemille.
Tšelomei kuoli Moskovassa vuonna 1984.
Hän sai muun muassa seuraavat palkinnot:
Diana Wynne Jones
Diana Wynne Jones (16. elokuuta 1934 Lontoo, Englanti – 26. maaliskuuta 2011) oli brittiläinen kirjailija, joka kirjoitti pääasiassa fantasiakirjoja.
Diana Wynne Jones opiskeli kirjallisuutta Oxfordin yliopistossa ja kävi muun muassa J. R. R. Tolkienin ja C. S. Lewisin luennoilla. Kirjailijanuransa hän aloitti varsin myöhään mutta kirjoitti sen jälkeen yli 40 teosta. Täysipäiväiseksi kirjailijaksi Jones ryhtyi vuonna 1965. Sen lisäksi hän toimi muun muassa World Fantasy Award -palkintoraadissa.
Diana Wynne Jonesin kirjat ovat voittaneet monia palkintoja, muun muassa Guardian Children's Fiction Awardin vuonna 1978, Mythopoeic Fantasy Awardin vuosina 1996 ja 1999 sekä British Fantasy Societyn Karl Edward Wagner -erikoispalkinnon vuonna 1999.
Hayao Miyazaki on ohjannut Jonesin teoksen "Liikkuva linna" () pohjalta suositun animaatioelokuvan "Liikkuva linna" (2004), joka on Japanin kaikkien aikojen kolmanneksi katsotuin elokuva. Jonesin tuotannosta erikoisempana erottuu muun muassa "The Tough Guide to Fantasyland" (1996). Tähän teokseensa Jones on koonnut perinteisen fantasian kliseitä.Chrestomancin maailmat
Liikkuva linna
Derkinhovi
Magidit
Dalemark
Chrestomanci
Magidit
Nordsjön kartano
Nordsjön kartano () on viheraluevaltainen Itä-Helsingin Vuosaaren peruspiirin osa-alue Vuosaaren sataman seudun länsipuolella. Alueella asuu 6 ihmistä (1.1.2010) ja työpaikkoja se tarjoaa 31 hengelle (31.12.2008).
Nordsjön kartanon naapureina ovat osa-alueista Uutela etelässä, Aurinkolahti lounaassa, Keski-Vuosaari lännessä, Mustavuori pohjoisessa ja Niinisaari Vuosaaren satamineen pohjoisen ja idän suunnalla.
Nordsjön kartano kuuluu laajaan Vuosaaren ulkoilupuiston alueeseen, joka ulottuu etelässä Uutelan merenrannoilta ja jatkuu Vuosaaren Huipun virkistysalueelle Vuosaaren pohjoisosissa. Merkittävä osan Nordjön kartanon alueesta vie 18-reikäinen Vuosaaren golfkenttä, joka on levittäytynyt 50 hehtaarin suuruiselle alueelle. Muukin ulkoilureitistö on laaja, vaikka Vuosaaren satama-alueelle johtava Vuotie halkoo maiseman. Esimerkiksi kotiseutupyöräilyreitistö kulkee Nordsjön kartanon alueen ytimenä toimivan Vuosaaren kartanon kautta.
Nordsjön kartanon alueella sijaitsevan Vuosaaren kartanon historia () ulottuu aina 1540-luvulle, jolloin ensimmäiset maininnat Vuosaaren neljästä kylästä ja niiden kahdeksasta tilasta kirjattiin Kustaa Vaasan veroluetteloihin. Näistä muodostettiin myöhemmin Vuosaaren ja Rastilan kartanonmaat. Vuoden 1710 maakirjan mukaan Vuosaaressa oli Backmansin ratsutilan eli Henriksbergin lisäksi kolme muuta ratsutilaa. 1757 annetun isojakoasetuksen seurauksena Backmansin rustholli, Vuosaaren kartano, sai isojaossa 1778 kaiken kaikkiaan 371 hehtaarin alueen maata.
Sittemmin kartanon alueen koko ja omistajuus vaihtui varsin useasti. Alue jatkoi maatilana aina vuoteen 1966 saakka, vaikka vuonna 1937, Oy Saseka Ab:n ja Lohjan Kalkki Oy:n hankittua alueen, sen hiekkaharjuja ja -kankaita käytettiin samalla myös tiili- ja Siporex-tuotannon raaka-aineina. Vuonna 1966 Vuosaari liitettiin Helsinkiin ja kartanon maat rakennuksineen ja puistoineen siirtyivät Helsingin kaupungin hoiviin.
Nykyisen Vuosaaren kartanon päärakennuksen vanhimman osan arvellaan valmistuneen 1800-luvun alussa. Tilanhoitajan asunto on peräisin 1850-luvulta. Arkkitehti Waldemar Aspelinin piirtämä päärakennuksen laajennus valmistui vuonna 1897.
Päärakennus on ollut vuokrattuna viime vuosikymmenet. Vuokralaisena on ollut Diakonissalaitos, joka on myös kunnostanut puurakenteista päärakennusta ja muita alueen rakennuksia. Nykyinen vuokralainen on Helsingin kaupunki ja päärakennuksessa toimii päiväkoti.
Heikki Salmela
Heikki "Hese" Salmela (s. 30. joulukuuta 1946 Turku) on suomalainen pikaruokala- ja elintarvikeyrittäjä. Hän perusti Hesburger-pikaravintolaketjun ja kehitti siitä menestyvän brändin. Hesburger on nykyään Suomen suurin pikaravintolaketju.
Salmela aloitti ravintola-alalla 15-vuotiaana keittiöharjoittelijana. Hän työskenteli myös putkiliike Raidassa ”juoksupoikana”. Vuonna 1966, ollessaan 19-vuotias, hän perusti Naantaliin ensimmäisen yrityksensä, kahvila-grillikioskin. Ensimmäisen Hesburgerin hän perusti Turkuun vuonna 1980. Salmela myi ketjun vuonna 1988, mutta osti sen takaisin vuonna 1991.
Salmela oli mukana talousvaikeuksista kärsineen Söder Airlines -yhtiön hallituksessa vuonna 2004, mutta jätti hallitustyöskentelyn, sillä hänellä ”ei ole ymmärrystä lentämisestä”. Salmela oli mukana myös turkulaisessa Caribia-kylpylässä, mutta myi kylpylän loppuvuodesta 2006 tanskalaiselle kiinteistösijoitusyhtiö Property Groupille. Salmela osti Turun keskustassa Aurajoen varrella sijaitsevan Marina-hotellin vuonna 2002.
Salmela on sanonut, että sosiaaliturva heikentää työmotivaatiota, ja hänen mukaansa opiskelu 30-vuotiaaksi on hukkaan heitettyä aikaa. Hän on moittinut Ylen haastattelussa "turhia ja tehottomia yksilöitä".
Hesburger on Suomen Asiakastieto Oy:n antamien tietojen mukaan Suomen suurin hampurilaisketju sekä liikevaihdoltaan että toimipaikkojensa lukumäärältä. Nykyään Salmela on keskittynyt jätevesien puhdistamiseen Clewer-yhtiössä, jossa hän toimii hallituksen puheenjohtajana.
Salmela avioitui vuonna 1966. Hänellä on vaimonsa Kirstin kanssa kaksi poikaa, Kari ja Marko, ja koko perhe työskentelee Hesburger-konsernissa. 1980-luvun lopussa Salmela on kertonut tulleensa uskoon. Heikki ja Kirsti Salmela ovat osallistuneet aktiivisesti kristilliseen toimintaan ja ovat olleet tukemassa useita eri kristillisiä tapahtumia kuten Joensuun Gospel-festivaaleja.
Teuvo Lyly
Teuvo Lyly on Pekka Seppäsen käsikirjoittama ja Jari Pantzarin sekä Pertti Hämäläisen piirtämä sarjakuva. Se on ilmestynyt Ilta-Sanomissa vuodesta 1993 asti. Vuonna 1998 sarjan stripeistä koottiin albumi "Teuvo Lyly - Työ tekijäänsä kiittää" (Arktinen Banaani, ISBN 952-9809-17-4)
Brian Kennedy
Brian Edward Patrick Kennedy (s. 12. lokakuuta 1966, Falls Road, Belfast, Pohjois-Irlanti) on irlantilainen laulaja, laulunkirjoittaja ja kirjailija.
Etelä-Kivu
Etelä-Kivu on Kongon demokraattisen tasavallan itäosassa Tanganjikajärven rannalla sijaitseva maakunta, jonka pääkaupunki on Bukavu. Sen naapurimaakunnat ovat Maniema ja Pohjois-Kivu. Maakunnalla on yhteistä rajaa Ruandan, Burundin ja Tansanian kanssa.
Etelä-Kivu on yksi viidestä maakunnasta, joiden alue ja pääkaupunki säilyivät ennellaan vuoden 2005 perustuslakiin liittyneessä hallinnonuudistuksessa.
Maakunnan pinta-ala on 65 070 neliökilometriä. Vuonna 2012 arvioitu väkiluku oli 6,9 miljoonaa.
Pohjois-Kivu
Pohjois-Kivu eli Nord-Kivu on maakunta Kongon demokraattisessa tasavallassa, joka sijaitsee maan itäosassa Ugandan ja Ruandan vastaisella rajalla. Sen pääkaupunki on Goma. Maakunnan eteläpuolella on Etelä-Kivun maakunta.
Pohjois-Kivu on yksi viidestä maakunnasta, joiden alue ja pääkaupunki säilyivät ennellaan vuoden 2005 perustuslakiin liittyneessä hallinnonuudistuksessa.
Vuonna 2012 arvioitu väkiluku oli noin kuusi miljoonaa.
Lualaba (maakunta)
Lualaba on maakunta Kongon demokraattisessa tasavallassa. Se sijaitsee maan eteläosassa, ja se on enimmäkseen lundien asuttama. Sen pääkaupunki on Kolwezi. Lualaban tärkein elinkeino on kaivosteollisuus. Kolwezista lähtee rautatie, joka kulkee maakunnan poikki ja Angolan kautta merelle.
Kolwezi
Kolwezi on kaupunki Kongon demokraattisen tasavallan eteläosassa. Se on Lualaban maakunnan pääkaupunki. Länsimaissa kaupunki tunnetaan myös vuonna 1978 käydystä Kolwezin taistelusta.
Kolwezi on tärkeä kuparin, koboltin, radiumin ja uraanin louhinnan keskus.
Vuonna 2004 kaupungissa oli runsaat 456 000 asukasta.
Soveltuvuuskoe
Soveltuvuuskokeessa testataan henkilön sopivuutta johonkin tehtävään. Tavallisesti soveltuvuuskokeita tehdään ammatilliseen koulutukseen valittaville henkilöille. Soveltuvuuskokeeseen kuuluu psykologinen testi tai useita eri typpisiä testejä sekä psykologin suorittama haastattelu. Kokeessa pyritään selvittämään henkilön soveltuvuus työtehtävän alalle ja motivaatio – jälkimmäisellä on erittäin suuri vaikutus työssä menestymiseen. Soveltuvuus määritellään alalla vaadittavien taitojen ja ominaisuuksien perusteella. Kokeen tarkoitus on myös karsia epäsopivat henkilöt pois.
Soveltuvuuskokeita tehdään myös eläimille, esimerkiksi pelastuskoirille.
Suomessa järjestetään erilaisia persoonallisuutta, kykyjä ja motivaatiota luotaavia soveltuvuustestejä tuhansia, ellei jopa kymmeniätuhansia vuosittain. Testauksella on Suomessa pitkät perinteet: sairaanhoitajiksi, linja-autonkuljettajiksi ja armeijan lentäjiksi haluavia on testattu 1950-luvulta lähtien. VR on testannut henkilöstöään turvallisuuteen liittyvissä tehtävissä jopa 20-luvulta asti.
Bring You Home
Bring You Home on irlantilaisen laulajan, Ronan Keatingin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 5. kesäkuuta, 2006 suuressa osassa maailmaa ja sen tuotti suurimmaksi osaksi Mark Taylor. Albumi sai arvosteluja laidasta laitaan ja saavutti kolmossijan Britannian albumilistalla.
Ensimmäinen single oli "All Over Again", duetto Kate Rusbyn kanssa, joka julkaistiin vain Britanniassa ja Irlannissa 29. toukokuuta, 2006. Britannian listalla se meni kuudenneksi. Muualla maailmassa julkaistiin Goo Goo Dolls -cover "Iris", johon kuvattiin video Dubaissa. 14. elokuuta, 2006 sama kappale julkaistiin myös Britteinsaarilla, missä se meni sijalle 15 ollen näin Ronan Keatingin heikoimmin menestynyt single. James Masterson kirjoitti uk.launch-sivustolla epäilevänsä laulun olevan kirottu, sillä alkuperäinen versio jäi sijalle 26 heinäkuussa 1999, vaikka kappale olikin suuri radiohitti ympäri maailmaa. Kolmas single "This I Promise You" julkaistiin ainoastaan digitaalisessa muodossa joulukuussa 2006, mutta siihenkin kuvattiin musiikkivideo.
Ronan Keating levytti albumia yhteensä 18 kuukauden aikana kotistudiossaan. Joissain kappaleissa onkin vaikutteita tästä ympäristöstä. "Bring You Home" on laulu hänen lapsilleen, "This I Promise You" kertoo naimisiinmenosta ja "Superman" on laulu hänen vaimolleen. Albumilla on myös useita cover-versioita, joita ovat alkuperäisine esittäjineen: "Friends In Time" (Golden Horde), "All Over Again" (Neil McCoy), "Iris" (Goo Goo Dolls), "To Be Loved" (Westlife) ja "Hello Again" (Neil Diamond). Suuren covereiden lukumäärän epäillään johtuvan edellisen albumin, "Turn It On" (2003), heikosta myynnistä. Ronan sanoikin promootion yhteydessä useaan otteeseen tämän albumin olevan paluu hänen juurilleen ja siihen mitä hän tekee parhaiten. Hieman rokahtavamman edeltäjän sijaan "Bring You Home" sisältää yhtä poikkeusta, dance-vaikutteista "Back In The Backseat" -kappaletta, lukuun ottamatta pelkkiä ballaadeja ja hidastempoisia pop-biisejä.