hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kajaanin raatihuone
Kajaanin raatihuone on kulttuurihistoriallisesti merkittävä rakennus Kajaanissa. Raatihuone on vanhin Kajaanin keskusta-alueella säilynyt rakennus.
Kajaanilaiset saivat luvan ja taloudellisen avustuksen raatihuoneen rakentamiseen tsaari Aleksanteri ensimmäiseltä tämän vieraillessa Kajaanissa 1819. Raatihuone on suunniteltu Yleisten rakennusten intendentinkonttorissa kajaanilaisten omien suunnitelmien pohjalta. Empiretyylisen puurakennuksen suunnitelmat on allekirjoittanut intendentti Carl Ludvig Engel ja konduktööri Anton Wilhelm Arppe, mutta yleisesti sitä pidetään Engelin suunnittelemana. Rakennus valmistui 1831.
Kajaanin kaupunki entisöi raatihuoneen 1985–1990. Suunnitelmien pohjana käytettiin Irmeli Hangan Oulun yliopiston arkkitehtuurin osastolle tekemää diplomityötä. Entisöinnissä palautettiin muun muassa rakennuksen alkuperäinen seinäväri eli raatihuone on nykyään saman värinen kuin se oli valmistuessaan. Rakennukseen vuonna 1904 vaihdetut uusrenessanssityyliset ikkunat päätettiin jättää ennalleen, vaikka keskustelua ikkunoiden palauttamisesta alkuperäiseen empire-tyyliin keskusteltiinkin. Kajaanin kaupungille myönnettiin restauroinnista Oulun läänin rakennussuojelupalkinto, Viisikanta-palkinto, vuonna 1992.
Raatihuoneella on entisöinnin jälkeen toiminut Kajaanin kaupungin eri virastojen toimistoja ja matkailuinfo. Elias Lönnrot -keskus on toiminut talossa helmikuusta 2007 alkaen.
7. heinäkuuta 1951 Suomessa julkaistiin ruskea 20 markan arvoinen postimerkki Kajaanin kaupungin 300-vuotisjuhlien kunniaksi. Postimerkissä näkyvät Ämmänkosken saaressa oleva Isak Rasmuksenpojan johdolla 1604–1619 rakennettu Kajaanin linna (1619–1717), Koivukosken voimalaitos ja Jac Ahrenbergin Kajaanin kirkko (1896) sekä Engelin suunnitteleman Kajaanin raatihuoneen tornit.
Soufrière
Soufrière on kylä Saint Markin alueella Dominican eteläosassa. Vuonna 2011 kylän väkiluku oli noin 970.
Pont de Normandie
Pont de Normandie on Seine-joen ylittävä vinoköysisilta moottoritiellä A29 Normandiassa Ranskassa. Silta on viimeisin Seine-joen silta ennen merta. Silta yhdistää Seinen pohjoispuolella sijaitsevan Le Havren eteläpuolella sijaitsevaan Honfleuriin.
Ranskan pääministeri Edouard Balladur vihki sillan käyttöön 20. tammikuuta 1995. Sillan rakennuskustannukset olivat yli 2 miljardia frangia, joka vastasi silloisessa rahassa noin 1,8 miljardia markkaa. Sillan köydet suunniteltiin kestämään jopa 70 metriä sekunnissa puhaltavaa tuulta. Sillan alituskorkeus on 52 metriä. Sen valmistuessa oletettiin, että noin 6 000 autoa käyttäisi siltaa päivittäin.
BBC Two
BBC Two on brittiläisen BBC:n antenniverkon toinen pääkanava. Kanava aloitti vuonna 1967 ensimmäisenä eurooppalaisena televisiokanavana säännölliset värilähetykset. Kanava esittää brittiläisiä televisiosarjoja sekä yhdysvaltalaisia televisio-ohjelmia ja sarjoja.
Homustah
Homustah (, ) on maalaiskunta (nasleg) ja sen keskuskylä Verhneviljuiskin ulusin keskiosassa Sahan tasavallassa Venäjällä. Kylä sijaitsee 55 kilometriä piirikeskuksesta Verhneviljuiskista koilliseen.
Karl Sanders
Karl Sanders (s. 5. kesäkuuta 1964 Greenville, Etelä-Carolina, Yhdysvallat) on yhdysvaltalaisen death metal -yhtyeen Nilen kitaristi-laulaja ja perustaja. Hänellä on äärimmäisen nopea ja tekninen soittotyyli ja erittäin matala ääni. Sanders käyttää Jackson Guitarsin, Deanin ja Kxk:n kitaroita.
Sanders on julkaissut kaksi Lähi-idän esi-islamistisesta kulttuurista ja musiikkiperinteestä vaikutteita saanutta soolojulkaisua, "Saurian Meditation" vuonna 2004 ja "Saurian Exorcisms" vuonna 2009.Nile
Soolotuotanto
Dallas Toler-Wade
Dallas Toler-Wade on yhdysvaltalaisen death metal -yhtyeen Nilen toinen laulaja-kitaristi, joka liittyi yhtyeeseen korvaamaan vuonna 1996 yhtyeestä eronneen John Ellersin paikan vuonna 2000. Hän käyttää Deanin kitaroita. Toler-Wade on myös erittäin taitava rumpali.
Nile
Lecherous Nocturne
Annihilation of the Wicked
Annihilation of the Wicked on yhdysvaltalaisen death metal -yhtye Nilen neljäs albumi. Se julkaistiin toukokuussa 2005 Relapse Recordsin kautta päättäen yhtyeen sopimuksen kyseisen levy-yhtiön kanssa. Teemallisesti "Annihilation of the Wicked" jatkaa yhtyeen linjaa nojaten vahvasti muinaisen Egyptin mytologiaan ja H. P. Lovecraftin kirjoituksiin.Japanin bonuskappale
In Their Darkened Shrines
In Their Darkened Shrines on yhdysvaltalaisen death metal -yhtyeen Nilen kolmas albumi, joka julkaistiin 20. elokuuta 2002. Albumilta julkaistiin kaksi singleä: "Execration Text" ja "Sarcophagus". Kummallekin edellä mainituista kappaleista tehtiin myös musiikkivideot.
Black Seeds of Vengeance
Black Seeds Of Vengeance on Yhdysvalloista kotoisin olevan death metal -yhtyeen Nilen toinen pitkäsoitto, joka julkaistiin vuonna 2000. Albumi on yleisesti kriitikoiden ylistämä ja Terrorizer-lehti valitsi sen vuoden parhaaksi julkaisuksi. Levyllä laulaa ja soittaa ensimmäistä kertaa Dallas Toler-Wade.
Tämä on levyn kansilehteen listattu kokoonpano. Varsinaiset rummut levylle on soittanut Derek Roddy, Pete Hammoura vieraili vain levyn raidalla "To Dream of Ur".
Erkki Koivusalo
Erkki Koivusalo (8. joulukuuta 1925 – 16. helmikuuta 1988) oli suomalainen kuunnelmakirjailija, elokuvakäsikirjoittaja ja mainostoimittaja.
Koivusalo debytyi kuunnelmakirjailijana 1950-luvun alussa. Hänen kuunnelmiaan ovat muun muassa rakkaustarina "Pilviä taivaanrannalla" ja jännityskertomus "Kuollutta ei voi murhata".
Kuunnelmien lisäksi Koivusalo teki elokuvakäsikirjoituksia. Näistä ensimmäinen oli Hannu Lemisen ohjaama "Morsiusseppele" (1954), Jussi Jurkan näyttelemän nuoren miehen odysseia 1900-luvun alun Helsingissä ja Euroopassa. Yhdessä Usko Kempin kanssa Koivusalo käsikirjoitti T. J. Särkän ohjaaman huumoria sisältävän jännityselokuvan "Kovaa peliä Pohjolassa" (1959). Kepeän elokuvan pääosassa oli Tauno Palo kaksoisroolissa.
Maunu Kurkvaaran elokuvien parissa Koivusalo työskenteli kahteen otteeseen. Yhdessä Kurkvaaran kanssa hän kirjoitti käsikirjoituksen Kurkvaaran ohjaamaan elokuvaan "Autotytöt" (1960). Elokuva oli ensimmäisiä suomalaisia yhteiskunnallisia elokuvia (buumi, joka varsinaisesti nosti päänsä 1960-luvun lopulla). Se käsitteli nuoria liftarityttöjä, jotka irtolaisina notkuivat tienvarsilla pummaten kyytejä vanhemmilta miehiltä. Kurkvaaran viimeiseksi jääneessä elokuvassa "Perhosen uni" (1986) Koivusalo toimi kuvaajana.
Vakituisen päivätyönsä Koivusalo teki mainostoimittajana. Hän oli myös urheilusukelluksen uranuurtajia Suomessa.
The Secret Life of...
The Secret Life of The Veronicas on The Veronicas -duon esikoisalbumi, joka julkaistiin Australiassa 17. lokakuuta 2005. Albumia myytiin Yhdysvalloissa 50 000 kappaletta. Yhtye sai tukea albumin tuottoon menestyksekkäiltä hittinikkareilta, kuten Billy Steinbergilta (Madonna), Clif Magnessilta (Avril Lavigne), Max Martinilta (Britney Spears) ja Dr. Lukelta (Kelly Clarkson).
Ensimmäinen single oli "4ever", jolla tytöt pääsivät oikein kunnolla kuuluisuuteen. Toinen single oli "Everything I'm Not", joka ei saanut niin suurta suosiota kuin edellinen suurmenestys.
Kolmas single oli tulossa ja se oli "When It All Falls Apart", joka menestyi yhtä heikosti kuin edellinen julkaisu. Neljäs single oli "Revolution", joka julkaistiin Australiassa 7. elokuuta 2006. Viimeinen single oli "Leave Me Alone", ja se julkaistiin Australiassa 4. marraskuuta 2006.
Jigi
Jigi on silikonista valmistettu matoa, toukkaa tai kalaa muistuttava viehe. Jigiin kiinnitetään paino, jonka ansiosta jigi uppoaa etuosa edellä. Jigiä pyritään pomputtelemaan pohjassa tai pohjan lähellä. Myös pilkkimisessä voidaan käyttää jigiä. Jigikalastuksessa käytetään yleensä jäykähköjä vapoja ja punottua siimaa. Yleisimmät jigityypit ovat toukka-, mato- ja kalajigi.
Jigillä kalastetaan tyypillisesti niin, että jigin annetaan upota pohjaan, jolloin huomataan siiman veltostuminen. Tämän jälkeen tehdään vavalla nykäisy ja kelataan löysät pois, mitä jatketaan siihen asti kunnes siima on kelautunut kokonaan takaisin kelalle. Toinen tapa nostaa viehe pohjasta on tehdä yhdestä viiteen nopeaa kammenpyöräytystä vavan ollessa koko ajan siiman suuntaisena. Tämän tekniikan etu on siinä, että vastaisku saadaan tehtyä heti ja nopeasti, koska vapa on jo valmiiksi alhaalla. Vastaiskun ei tarvitse olla pitkä, kunhan se on hyvin nopea. Jigissä on useimmiten vain yksi koukku, ja nopealla vastaiskulla saadaan maksimoitua koukun tarttuminen. Kala nappaa vieheeseen useimmiten vieheen ollessa laskeutumassa takaisin pohjaa kohti noston jälkeen.
Jigiä voidaan käyttää myös pilkin tavoin. Ankkuroidusta tai hitaasti virran tai tuulen mukana ajelehtivasta veneestä pilkkien pystyy tavoittamaan kivien koloissa lymyävät kalat, joita ei kevyemmillä vieheillä pysty tavoittamaan. Liikkuvasta veneestä pilkkiminen ei kuitenkaan ole jokamiehenoikeus, vaan se rinnastetaan vetouisteluun. Jäältä pilkkiessä jigi on usein tasapainopilkin kaltainen, jolloin jigi nykäisyn yhteydessä ui sivusuunnassa ja houkuttelee kaloja laajemmalta alueelta kuin paikallaan pomppiva viehe.
Jigillä voidaan saada melkein jokaista Suomessa esiintyvää kalaa. Tavallisimpia saaliskaloja ovat ahven, kuha ja hauki.
Saffron Burrows
Saffron Domini Burrows (s. 22. lokakuuta 1972) on englantilainen näyttelijä. Hän syntyi Lontoossa ja loi teini-ikäisenä menestyksekkään mallinuran Englannissa ja Ranskassa.
Burrowsin elokuvaura alkoi roolilla elokuvassa "Welcome to the Terra Dome". Sittemmin hän on esiintynyt esimerkiksi elokuvissa "Wing Commander" (1999), "Deep Blue Sea" (1999), "Kiusauksen hinta" (2001) "Enigma" (2001), ja "Pankkikeikka" (2008).
Burrows kertoi vuonna 1999 haastattelussa olevansa biseksuaali. Hän oli useita vuosia yhdessä ohjaaja Mike Figgisin kanssa ja esiintyi muun muassa tämän elokuvissa "Neiti Julie" (1999) ja "Timecode" (2000).
Adrianne Curry
Adrianne Adelaide Samaire Curry (s. 6. elokuuta 1982 Joliet, Illinois) on yhdysvaltalainen malli. Hän voitti "Huippumalli haussa" -ohjelman ensimmäisen tuotantokauden.
Curry sijoittui vuonna 2005 "Maximin" "sadan kuumimman naisen" listan 100. sijalle. Hän on biseksuaali ja oli naimisissa yhdysvaltalaisen näyttelijä Christopher Knightin kanssa. Hän toimi "Ballbreakers"-pelishow'n juontajana.
Curry on esiintynyt useissa lehdissä, kuten "Playboyssa" ja "Peoplessa". Hänellä on pituutta 1,79 metriä, ruskea tukka, vihreät silmät ja rintaimplantit.
Kentik
Kentik (, ) on nasleg eli maalaiskunta Verhneviljuiskin ulusin keskiosassa Sahan tasavallassa Venäjällä. Kentikin naslegin keskuskylä Haryjalah (ven. Харыялах) sijaitsee Viljuin varrella, yhdeksän kilometriä piirieskuksesta Verhneviljuiskista länteen.
Kentikin alueella harjoitetaan nautakarjan ja hevosten hoitoa, jotka tuottavat maitotaloustuotteita ja lihaa. Keskuskylässä on kulttuuritalo, yhtenäiskoulu, terveyskeskus ja kauppa.
Asukasluvun kehitys:
Georg Korkman
Georg Korkman (s. 15. huhtikuuta 1940) on suomalainen elokuvakäsikirjoittaja ja apulaisohjaaja.
Korkman tunnetaan erityisesti Matti Kassilan elokuvan "Vodkaa, komisario Palmu" (1969) ja Edvin Laineen "Täällä Pohjantähden alla" -elokuvaversion (1968) käsikirjoittajana, vaikka komisario Palmu -elokuvan yhteydessä häntä luultiin Mika Waltarin nimimerkiksi. Korkman toimi myös apulaisohjaajana kummassakin elokuvassa. Apulaisohjaajana hän toimi myös Jarno Hiilloskorven toistaiseksi viimeiseksi jääneessä ohjaustyössä "Rakkaus alkaa aamuyöstä" (1966).
Korkman on ollut myös mukana suunnittelemassa erityisesti koulumaailmaa käsitteleviä lyhyitä dokumenttielokuvia. Korkmanin ainoaksi omaksi filmiohjaukseksi on jäänyt "Aloittelijana keisarillisessa Aleksanterin yliopistossa" (1966), niin ikään koulumaailmaan sijoittuva lyhyt fiktio.
Korkman on työskennellyt myös koulutusvastaavana Suomen Teatterikorkeakoulun täydennyskoulutuskeskuksessa.
Romaine Brooks
Romaine Brooks (oik. Beatrice Romaine Goddard, 1. toukokuuta 1874 Rooma, Italia – 7. joulukuuta 1970 Nizza, Ranska) oli yhdysvaltalainen taidemaalari, joka oli erikoistunut muotokuvamaalaukseen ja käytti hyvin hillittyä palettia, jota hallitsee harmaa. Hän ei omaksunut aikansa taidetyylejä, kuten kubismia and fauvismia, vaan sai pikemminkin vaikutteita 1800-luvun symbolismista ja fin de sièclestä, etenkin James McNeill Whistlerin teoksista. Hänen aiheensa liikkuivat nimettömistä malleista ylhäisön edustajiin, mutta parhaiten hänet tunnetaan naiskuvista, joissa malli on pukeutunut androgyynisesti tai miesten vaatteisiin, mistä esimerkki on hänen omakuvansa vuodelta 1923, joka on hänen yleisimmin kopioitu teoksensa.
Nina Andrycz
Nina Andrycz (11. marraskuuta 1912 – 31. tammikuuta 2014 Varsova) oli puolalainen teatteri-, televisio- ja elokuvanäyttelijä. Hän uransa jatkui 1930-luvulta aina 2000-luvun puolelle. Hänen tunnetuimpiin rooleihinsa lukeutuu "Maria Kalergisin" rooli elokuvassa "Varsovalainen ensi-ilta" ("Warszawska premiera"). Hänet tunnettiin lempinimellä "Puolalaisen teatterin suuri nainen."
Andrycz oli syntynyt nykyisessä Valko-Venäjän Brestissä ja valmistunut "Państwowe Wyższe Szkoły Teatralnesta" Varsovassa vuonna 1934.
Nina Andrycz oli vuosina 1947–1968 naimisissa Józef Cyrankiewiczin kanssa, joka oli Puolan pääministeri 1947–1952 ja 1954–1970 sekä Puolan presidentti 1970–1972.
Achille Compagnoni
Achille Compagnoni (26. syyskuuta 1914 – 13. toukokuuta 2009) oli italialainen vuorikiipeilijä. Yhdessä Lino Lacedellin kanssa hän saavutti ensimmäisenä ihmisenä maailmassa K2:n huipun 31. heinäkuuta 1954. Retkikuntaa johti Ardito Desio.
Józef Cyrankiewicz
Józef Cyrankiewicz (23. huhtikuuta 1911 – 20. tammikuuta 1989) oli puolalainen sosialistinen, vuoden 1948 jälkeen kommunistinen poliitikko. Hän oli Puolan pääministeri 1947–1952 ja uudestaan 1954–1970. Puolan presidentti hän oli 1970–1972.
Cyrankiewicz syntyi Tarnówissa, silloisessa Itävalta-Unkarissa, ja opiskeli Krakovan Jagellonica-yliopistossa. Hänestä tuli Puolan sosialistipuolueen paikallisosaston sihteeri 1935.
Tyrrell 024
Tyrrell 024 oli Harvey Postlethwaiten suunnittelema Formula 1 -auto, jota Tyrrell-talli käytti kaudella 1996. Autoa ajoivat japanilainen Ukyo Katayama ja suomalainen Mika Salo.
024 oli paranneltu versio edellisen kauden autosta. Yamahan moottorit olivat kuitenkin epäluotettavia, mikä johti siihen, että Tyrrell siirtyi Fordin valmistamiin V8-moottoreihin seuraavalla kaudella. Yamahan moottoreiden epäluotettavuudesta kertoo 15 keskeytystä. Molemmat autot selvisivät maalin samassa kilpailussa neljä kertaa.
Salo oli koko kauden ajan selvästi Katayamaa nopeampi ja ylsi pistesijoille kolme kertaa. Katayama jäi Salon varjoon eikä saavuttanut ainuttakaan pistettä.
Tyrell sijoittui valmistajien mestaruussarjassa kahdeksanneksi viidellä pisteellä.
(lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa)
Ossi Skurnik
Oscar Oscher "Ossi" Skurnik (8. joulukuuta 1927 Helsinki – 24. tammikuuta 2002 Vantaa) oli suomalainen elokuvaleikkaaja. Hän myös ohjasi yhden pitkän elokuvan. Ossi Skurnikin vanhemmat olivat liikemies Moses Skurnik ja Ester Rosenthal.
Skurnikin ainoa ohjaus "Tie pimeään" (1963) oli varhainen uuden aallon airut kotimaisessa elokuvassa. Se kuitenkin jäi vaille katsojia eikä saanut tekijöiden toivomaa valtion palkintoakaan. Skurnikin kunnianhimoinen teos on 1960-luvun vaikuttavimpia suomifilmejä, johon kuvaaja Esko Nevalainen ja säveltäjä Kari Rydman antoivat tärkeän panoksen. Elokuvan keskeisissä rooleissa näyttelivät Jarno Hiilloskorpi, Eila Ilenius, Elina Salo ja Ismo Kallio. Elokuva katosi näkyviltä ohjaajan kuoleman jälkeen vuonna 2002, eikä sitä nähty televisiossakaan vuoden 1976 jälkeen yli 30 vuoteen, ennen kuin vuonna 2014. Elokuva nostettiin ansaitsemaansa arvoon Filmihullun Suomi-numerossa 3/2012.
Elokuvaoppinsa alun Skurnik sai insinööri Heikki Aholta ja opiskeli sitten elokuvan tekoa neorealismin pyhäkössä, Rooman Centro sperimentale di cinematografian ohjaajalinjalla 1951–1952, mutta oli kuitenkin ehtinyt tehdä sitä ennen vuosina 1946–1949 seitsemän lyhytelokuvaa. Yksi niistä oli "Kiikan lapset", jonka pohjalta syntyi Ralf Rubinin ohjaama ja Skurnikin kuvaama ja leikkaama pitkä näytelmäelokuva "Kesäyön lapset" (1955).
Skurnikin leikkaajanura alkoi kahdessa itsenäisen tuottajan Ralf Rubinin ohjaamassa elokuvassa "Kasvot kuvastimessa" (1953) ja "Kesäyön lapset"(1955). Niiden jälkeen hän oli muun muassa Matti Kassilan ("Punainen viiva"; 1959, "Kaasua, komisario Palmu!"; 1961, Haluan rakastaa, Peter; 1972), Aarne Tarkaksen ("Paksunahka"; 1958, "Sotapojan heilat"; 1958) ja Ritva Arvelon ("Kultainen vasikka"; 1961) elokuvien leikkaajana.
"Kasvot kuvastimessa" -elokuvaan toi neorealistisia sävyjä paitsi kuvaukseen, myös sisältöön. Se tehtiin kevyellä mykkäkameralla, ja repliikit jälkiäänitettiin.
Skurnik toimi muun muassa leikkaaja Juho Gartzin ja ohjaaja-näyttelijä-käsikirjoittaja Jukka Virtasen oppi-isänä elokuvamaailmassa. Skurnik on haudattu Maunulan uurnalehtoon.
Orosu
Orosu () tai Orohu () on maalaiskunta (nasleg) ja sen keskuskylä Verhneviljuiskin ulusin keskiosassa Sahan tasavallassa Venäjällä. Orohun kylä sijaitsee 25 kilometriä piirikeskuksesta Verhneviljuiskista itään.
Orosun alueella harjoitetaan nautakarjan ja hevosten hoitoa, jotka tuottavat maitotaloustuotteita ja lihaa. Lisäksi harjoitetaan myös vihannestenviljelyä. Kylässä on kulttuuritalo, yhtenäiskoulu, terveyskeskus ja kauppa.
Asukasluvun kehitys:
Armas Vallasvuo
Armas Eskil Vallasvuo (alk. Walén, 12. kesäkuuta 1907 Helsinki – 27. toukokuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen elokuvaleikkaaja. Hänen vaimonsa oli Kerttu Vallasvuo (o.s. Kilpinen).
Vallasvuon ura kattaa yli 150 elokuvaa. Hän oli Elmer Lahden ohella toinen T.J. Särkän johtaman Suomen Filmiteollisuuden vakioleikkaajista. Osmo Harkimon kanssa Vallasvuo leikkasi Edvin Laineen ohjaaman "Tuntemattoman sotilaan" (1955). He yhdistelivät aitoa TK-miesten ottamaa kuvaa jatkosodasta fiktiiviseen filmimateriaaliin niin taidokkaasti, että elokuvan katsojan on vieläkin vaikea erottaa nämä kaksi toisistaan. Kaksikko sai elokuvasta Jussi-palkinnon.
Edvin Laineen elokuvien lisäksi Vallasvuo toimi leikkaajana myös monille muille ohjaajille, kuten Matti Kassila, Ville Salminen, Aarne Tarkas ja maisteri Särkän itsensä ohjaamille elokuville.
Düllükü
Düllükü () eli Djulljukju () on nasleg eli maalaiskunta ja tämän maalaiskunnan keskuskylä Viljui-joen pohjoispuolella Verhneviljuiskin ulusin keskiosassa Sahan tasavallassa Venäjällä. Kylä sijaitsee 40 kilometriä iirikeskuksesta Verhneviljuiskista pohjoiseen.
Düllükün alueella harjoitetaan nautakarjan ja hevosten hoitoa, jotka tuottavat maitotaloustuotteita ja lihaa. Düllükün kylässä on kulttuuritalo, yhtenäiskoulu, terveyskeskus ja kauppa. Düllükün kylässä oli 1364 asukasta vuonna 2001.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu Bjutejdjahin kylä (), joka sijaitsee 15 kilometriä keskuskylästä pohjoiseen. Siellä oli yhdeksän asukasta vuonna 2001.
Elmer Lahti
Elmer Lahti (20. heinäkuuta 1913 Tampere – elokuu 1976) oli suomalainen elokuvaleikkaaja.
Lahti toimi Armas Vallasvuon ohella Suomen Filmiteollisuuden toisena vakioleikkaajana. Uransa aikana Lahti leikkasi viitisenkymmentä elokuvaa. Hänen tunnetuimpia töitään ovat muun muassa useimmat Armand Lohikosken Pekka Puupää -elokuvista sekä Aarne Tarkaksen Villi Pohjola -elokuvasarja. Lahden ainoa Suomen Filmiteollisuuden ulkopuolella leikkaama elokuva oli Tommi Rinteen tuottama "Villin Pohjolan salattu laakso" (1963). Suomen Filmiteollisuuden lopetettua näytelmäelokuvien teon Lahti siirtyi leikkaajaksi television puolelle.
Paavalinkirkko
Paavalinkirkko tarkoittaa seuraavia kirkkoja:
Seinäjoen katurata
Seinäjoen katurata on väliaikainen katurata Seinäjoella. Rata sijaitsee keskustan lähellä teollisuusalueella ja siellä järjestetään vuosittain Seinäjoen Vauhtiajot.
Ensimmäinen rata sijaitsi nykyisen kantatie 67:n tienoilla. Tällä radalla ajettiin vuosina 1973–1983. Kilpaileminen täytyi lopettaa teiden muutostöiden vuoksi. Kilpailut siirrettiin Kapernaumin teollisuusalueelle, jossa ajettiin 80-luvun loppupuolella saakka neliönmuotoisella katuradalla. Kun Vauhtiajot aloitettiin uudelleen vuonna 2004, rata siirrettiin alueen pohjoispäähän ja kyseisenä vuonna ajettiin väliaikaisella radalla. Jo 80-luvulla kaavoitettu ja suunniteltu aito katurata saatiin käyttöön pitkien neuvottelujen ja paikallisen yrittäjäjärjestön tuella vihdoin vuodesta 2005.
Ilmastonmuutokseen sopeutuminen
Ilmastonmuutokseen sopeutuminen on ilmaston lämpenemisestä odotettavissa oleviin vaikutuksiin ja jo tapahtuneisiin ilmastomuutoksiin mukautumista ja varautumista ihmisen ja luonnon toimesta. Sopeutumisessa voidaan minimoida haittoja ja hyödyntää etuja. Ilmastonmuutokseen sopeutuminen eroaa ilmastonmuutoksen hillitsemisestä, mikä on ilmaston lämpenemisen ehkäisemistä siitä aiheutuvien seurausten vähentämiseksi.
Sopeutumiskeinoja arvioidaan muun muassa taloudellisen tehokkuuden ja hinnan, joustavuuden, kiireellisyyden, reiluuden, tarvittavien luonnonvarojen sekä terveysvaikutusten ja turvallisuuden mukaan. Sopeutumiskeinojen hyödyllisyys voi vaihdella alueittain. Esimerkiksi tulviin ja rantojen eroosioon sopeutuminen on haastavampaa kehitysmaissa kuin kehittyneissä maissa.
Sadannan muutoksista johtuvien kuivuuskausien ja vuoristojäätikköjen pienenemisen vaikutuksia voidaan lieventää ottamalla sadevettä talteen. Pilviä saatetaan voida kemiallisin keinoin pakottaa satamaan siellä, missä sadetta tarvitaan eniten. Jäätikköjärviä voidaan padota niiden katoamisen estämiseksi, kuten joissain valtioissa on jo alettukin tehdä.
Mahdollisia vaikutuksia ympäristölle ja sivilisaatiolle on monia, pääasiassa kuitenkin keskimääräisen lämpötilan nousu kaikkialla maailmassa. Tämä johtaa mm. merenpinnan tason nousuun ja äärimmäisten sääilmiöiden yleistymiseen.
Muutokseen voidaan varautua kahdella tavalla: ennakoivasti tai reaktiivisesti. Esimerkki ennakoivasta sopeutumisest aon rakentamisen välttäminen alueilla, joita tulvat tai hirmumyrskyt uhkaavat. Reaktiivista sopeutumista on varautuminen tulvien ja hirmumyrskyjen aiheuttamiin vahinkoihin.
Suomi on laatinut kansallisen ilmastonmuutokseen sopeutumisstrategian jo vuonna 2005.
Puistokatu
Puistokatu tarkoittaa katua, jolla ajoradat ja kevyen liikenteen väylät on erotettu toisistaan puurivein ja istutuskaistoin. Puut on kuitenkin puistokaduilla istutettu niin kauas toistaan, ettei kadun ylle muodostu yhtenäistä kattoa.
Erityyppisiä puistokatuja ovat:
Puistokatujen uuden tulemisen merkkejä on ollut havaittavissa. Suurin ongelma uusissa hankkeissa on tila: usein uusien puistokatujen esikuvat ovat 40–50 metriä leveitä katuja, mutta kuitenkin kaavoitetaan 20 metriä leveitä katuja, johon halutaan saada mahtumaan samat toiminnot kuin leveämpiin.
Suomen vanhimpia puistokatuja ja varhaisista puistokaduista merkittävin on Vaasaan 1776 rakennettu Hovioikeudenpuistikko, jonka suunnitteli yli-intendentti Carl Fredrik Adelcrantz. Puistokadun esikuvana oli Nancyyn 1750–luvulla rakennettu "Place de Stanislas Leszczynski". Vaasassa on Hovioikeudenpuistikon lisäksi neljä muutakin isoa puistikkoa (Vaasanpuistikko, Kirkkopuistikko, Kauppapuistikko ja Korsholmanpuistikko). Puutaloista koostuneiden kaupunkien tulipalojen takia annettiin 1856 määräys, että puutaloalueilla kaupunkien keskustat piti jakaa paloturvallisiin osiin 35 m leveillä esplanadeilla, joiden varsille piti istuttaa paloja ehkäiseviä lehtipuuistutuksia.
1800- ja 1900-lukujen vaihteessa Suomeen tuli eurooppalaiseen tapaan kaavoitusmalleja, joissa puistokaduilla ja bulevardeilla oli merkittävä osa, vaikka loppujen lopuksi kovinkaan monta eurooppalaisten esikuvien mukaista puistokatua ei Suomesta löydy. Helsingin kaduista bulevardeja edustavat Bulevardi ja Huopalahdentie, esplanadeja Esplanadi, Pohjoinen ja Eteläinen Hesperiankatu, Munkkiniemen puistotie, Koskelantie, Mäkelänkatu ja Mechelininkatu, ja avenyitä puolestaan Pohjoiskaari sekä Tallbergin puistotie Lauttasaaressa. Myös Mannerheimintien eteläosa, entinen Heikinkatu on aikaisemmin ollut esplanadityyppinen puistokatu: sen keskellä oli puuriveillä reunustettu puistokäytävä, mutta 1930-luvulla autoistumisen seurauksena päätettiin keskimmäiset puurivit poistaa, mutta uudet puurivit istutettiin jalkakäytävien reunoihin; täten Mannerheimintiestä tuli avenue-tyyppinen puistokatu.
Tampereella keskustan tärkein pohjoiseteläsuuntainen väylä Hämeenpuisto on tunnettu nimellä Esplanadi, ja on edelleen selvästi esplanadityyppinen katu.
Porin keskustan ruutukaava-alueen ”koordinaattiakseleina” toimii neljä esplanadia: Pohjois-, Itä-, Länsi- ja Eteläpuistot. Kuopiossa taasen on kaksi varsinaista puistokatua, jotka ovat Puistokatu ja Pyörönkaari.
San Marinon Grand Prix 1996
San Marinon Grand Prix 1996 oli Formula 1 -sarjan historian 586. osakilpailu. Se ajettiin 5. toukokuuta Imolassa.
Paalulta kilpailuun starttasi ensimmäistä kertaa tällä kaudella Michael Schumacher. Kilpailussa Damon Hill kuitenkin voitti Schumacherin ollessa toinen. Gerhard Berger oli kolmas.
Mechelininkatu
Mechelininkatu () on Ruoholahdesta Taka-Töölöön johtava leveä ja vilkasliikenteinen katu Helsingin kantakaupungin länsiosassa. Se alkaa etelässä Jätkäsaarenlaiturilta ja sen eteläosa kulkee Hietaniemen hautausmaan ohi, ja lähellä pohjoispäätään se kulkee Sibeliuksen puiston poikki, jossa sen varrella on Sibelius-monumentti. Kadun eteläosa on rajana Kampin ja Länsisataman kaupunginosien välillä, keskiosa sijaitsee Etu-Töölössä. Katu päättyy pohjoisessa Linnankoskenkadun ja Topeliuksenkadun risteykseen, josta alkaa Pasilaan johtava Nordenskiöldinkatu.
Mechelininkadun keskiosa Pohjoiselta Rauta­tie­kadulta Sibeliuksenkadulle on esplanadityyppinen puistokatu. Sen keskellä puurivien välissä kulkee raitiolinja 8 Caloniuksenkadun risteykseen saakka, jonka pohjoispuolelta puurivien välissä on sorapäällysteinen kevyen liikenteen väylä Kesäkadun risteykseen saakka. Mechelininkadun kaikissa muissa, paitsi Leppäsuonkadun ja Perhonkadun risteyksissä, on liikennevalot. Mechelininkadun varren rakennuksista on merkittävin 1800-luvun lopulla rakennettu Marian sairaala, jonka rakennuksista osa on suojeltu.
Mechelininkatu on nimetty valtiomies Leo Mechelinin mukaan. Katu sai nykyisen nimensä vuonna 1917, sitä ennen se oli osa Nordenskiöldinkatua. Kadun eteläosan nimenä Hietaniemenkadun risteykseen saakka oli kuitenkin vuoteen 1954 saakka viereisen hautausmaan mukaan Kalmistokatu. Tämä nimi muutettiin kaupungin sairaalalautakunnan toivomuksesta, kun kadun varrelle oli valmistunut Marian sairaalan lisärakennus eikä Kalmistokatua haluttu käyttää sen osoitteena.
Meänmaa
Meänmaa ( yleiskielellä "Meidän maamme", ) on suomenkielinen tai/ja meänkielinen alue Tornionlaaksossa, Suomessa ja Ruotsissa.
Meänmaa-käsitteen isä on kirjailija Bengt Pohjanen. Alueella valtakielenä puhuttu meänkieli on saanut Ruotsissa virallisen vähemmistökielen aseman, saman arvoisen muun muassa suomen rinnalla. Kuitenkin Ruotsin ulkopuolella sitä pidetään suomen kielen peräpohjalaisiin murteisiin kuuluvina murteina. Suomen/meänkielen ohella muita Meänmaan kieliä ovat ruotsi, pohjoissaame ja luulajansaame. Meänmaan identiteetin korostaminen on vahvempaa Ruotsissa, missä tornionlaaksolaiset ovat olleet maassaan vähemmistön edustajia, kun taas Suomessa asuvat ovat olleet maansa valtaväestöä. Tästä johtuu myös meänkielen aseman poikkeava tulkinta maiden välillä.
Meänmaa oli yhtenäinen alue vuoteen 1809, jolloin se jaettiin Ruotsin ja Venäjän kesken Haminan rauhassa. Käytännön ja arjen elämässä raja ei juuri näkynyt ja mm. maaomistukset säilyivät vaikka suvut ja perheet jakaantuivatkin kahden maan kesken. Vuosisadan vaihteessa etenkin Ahvenanmaan kiistan yhteydessä puhuttiin Länsipohjan kysymyksestä, jolloin Suomessa ehdotettiin jopa alueen liittämistä Suomelle.
15. heinäkuuta 2007 otettiin käyttöön Meänmaan lippu, . Lipussa on kolme vaakaraitaa, keltainen, valkoinen ja sininen. Sininen ja keltainen kuvastavat kahta aluetta hallinnoivaa valtiota ja valkoinen jäätynyttä Tornionjokea näiden välissä. Jäätynyt joki ei ole maantieteellinen este eri rantojen välillä. Päivä on jatkossa Meänmaan kansallispäivä. Meänmaalaiset kokoontuvat jatkossa säännöllisesti keskustelemaan alueen yhteisistä asioista "Meän tinkereille" ( on ).
Meänkieltä ja -kulttuuria edistämään on perustettu yhdistys Meänmaan-Tinkerit.
Toni Viitala
Toni Viitala (28. joulukuuta 1982) on Lentopallon SM-liigassa pelaava suomalainen lentopalloilija. 2007–2008 kaudella hänen seuransa on Kempeleen Lentopallo. Pelipaikaltaan hän on keskitorjuja.
2006–2007 kausi oli Viitalalla uran ensimmäinen SM-liigassa. Hän pelasi ensimmäisen kautensa liiganousija Kempeleen Lentopallon väreissä, jossa hän jatkaa myös 2007–2008 kaudella. Kempeleen Lentopallon lisäksi hän on edustanut Kempeleen Pyrintöä 1-sarjassa ja Oulun yliopiston urheiluseuraa 1-sarjassa. Hän on 194 cm pitkä pelaaja, joka on Kempeleen runkopelaajia ollut jo vuosia.
Niigatan maanjäristys 2007
Niigatan maanjäristys () oli Japanissa 16. heinäkuuta 2007 kello 10.13 paikallista aikaa tapahtunut maanjäristys, joka oli voimakkuudeltaan 6,8 Richterin asteikolla. Järistys alkoi Niigatan prefektuurista, ja se ravisteli taloja yli 200 kilometrin päässä Tokiossa. 11 ihmistä kuoli ja yli tuhat loukkaantui järistyksen vuoksi.
Toinen maanjäristys sattui samana päivänä Japanin luoteisrannikolla kello 11.17 paikallista aikaa. Järistys oli voimakkuudeltaan 5,6 Richterin asteikolla.
Taloja sortui etenkin Kashiwazakin kaupungissa. Järistys aiheutti myös mutavyöryjä ja katkaisi sähköt ja vesijohtoveden tuhansilta asukkailta. Niigatan lentoasema jouduttiin sulkemaan maanjäristyksen takia. Alueella sijaitseva maailman suurin atomivoimalakompleksi vaurioitui järistyksessä ja siitä syttyneessä tulipalossa, mutta tulipalo ei aiheuttanut säteilyvaaraa.
Petteri Parkkisenniemi
Petteri Parkkisenniemi (28. kesäkuuta 1984) on suomalainen lentopalloilija, ja taekwondoin. Hän pelasi kaudella 2007–2008 Kempeleen Lentopallon väreissä lentopallon SM-liigassa.
Parkkisenniemi pelasi Kempeleessä vuodesta 2005 lähtien, jolloin hän siirtyi Oulun vieressä olevaan Kempeleeseen Oulun Ettasta joukkueen pudottua SM-liigasta. Parkkisenniemi on pelannut SM-liigassa myös Perungan Pojissa. Pelaa nykyään Oululaisessa SunVolleyssa. SunVolley voitti Suomen Cupin vuonna 2009.
Parkkisenniemi aloitti lentopallon jo nuorena ala-asteella. Pudasjärven lentopallokaupungissa hän asui 18-vuotiaaksi asti kunnes muutti Rovaniemelle pelaamaan Perungan Poikiin. Rovaniemellä hänelle ei kuitenkaan tullut paljon peliaikaa, joten hän päätti lähteä pelaamaan hieman etelämmäs Oulun Ettaan, kunnes lopulta vaihtoi Kempeleen Lentopalloon Oulun pudottua SM-liigasta 1-sarjaan. Kempeleen Lentopallo pelasi myös tuolloin 1-sarjaa, mutta joukkue oli hankkinut kovat vahvistukset kaudelle 2006 tavoitteenaan SM-liigaan nousu. Vahvistuksia olivat muun muassa Aki Riihimäki ja Timo Tolvanen. Kempele nousikin SM-liigaan ja Parkkisenniemellä oli edessään kaudella 2007 neljäs kausi Suomen korkeimmalla sarjatasolla. Kempele sijoittui lopulta liigassa vaikeuksien kautta kymmenenneksi.
Parkkisenniemi on kilpaillut myös taekwon-dossa (ITF) sangen menestykkäästi. Hän on edustanut Suomea maajoukkueessa lajissa. Hänen vyöarvonsa on 2 Dan musta vyö.
Helsingin Poliisilaulajat
Helsingin Poliisilaulajat on perustettu vuonna 1943.
Helsingin Poliisilaulajilla on ollut laulunjohtajina maan parhaita kuoronjohtajia, mm. Alf Rautio, Nisse Rinkama, Peter Lacovich, Ilkka Kuusisto, Matti Hyökki, Pasi Hyökki, Paavo Hyökki sekä Tatu Erkkilä. Jokainen heistä on jättänyt kuorolle perinnöksi jotain omasta tyylisuunnastaan.
Aleksandr Ostrovski
Aleksandr Nikolajevitš Ostrovski (; 12. huhtikuuta 1823 Moskova – 14. kesäkuuta 1886 Štšelykovo, Kostroman kuvernementti) oli venäläisen näytelmäkirjallisuuden isä. Häntä pidetään kriittisenä realistina.
Ostrovskin tuotantoon kuuluu noin 50 näytelmää. Aiheina hänellä olivat itsekkyys, rahanahneus ja lahjukset, joita hän kuvaa Moskovan kauppiaiden elämän kautta huumorilla höystettynä. Monet säveltäjät kuten Nikolai Rimski-Korsakov, ovat saaneet aiheita hänen näytelmistään. Tunnettuja näytelmiä ovat mm. "Ukonilma", "Metsä" ja "Syyttömästi syylliset".
Hän on kääntänyt William Shakespearea ja Miguel Cervantesia venäjäksi.
Ilkka Merivaara
Ilkka Merivaara (s. 1964 tai 1965) on suomalainen näyttelijä.
Merivaara on näytellyt monissa kotimaisissa televisiosarjoissa, muun muassa "Kumman kaa" -sarjassa hän esitti yhtä pääroolia, Vesa Nybergiä. Sen lisäksi hän on näytellyt tv-sarjoissa "Raid", "Rikospoliisi Maria Kallio" ja "Uutishuone". Hän on myös esiintynyt joissakin 1980–1990-lukujen elokuvissa.
Merivaaran ääni on tuttu monista lastensarjoista ja -elokuvista. Eritoten hänet muistetaan "Muumilaakson tarinoiden" Niiskuna (jaksosta 51 eteenpäin, jaksoon 50 asti Niiskun äänenä oli Samuli Edelmann; Merivaara näyttelee hahmoa myös elokuvassa "Muumipeikko ja pyrstötähti"). Hän esitti myös lukuisia muita sivurooleja sarjassa, kuten Fredriksonia, Launoa ja Hömelöä. Lisäksi hän on dubannut suomenkielisiä ääniä muun muassa tv-sarjoihin "Postimies Pate", "Teletapit", "Karhuherra Paddington" ja "Himpulat" sekä elokuviin "Happy Feet", "Happy Feet 2" ja "Prinsessa ja sammakko". Hän lukee myös äänikirjoja.
Keväästä 2010 alkaen Merivaara on esiintynyt "Kummanki kaa" -lavakiertueella. Häntä on nähty myös muun muassa Teatteri Avoimissa ovissa.
Näyttelijätöidensä lisäksi Merivaara on toiminut lauluntekijänä sekä levyttänyt lastenlauluja, kuten muun muassa "Hottentottilaulun" vuonna 1987.
Vapaa-ajallaan Merivaara pelaa muun muassa koripalloa.
Kontraktio
Matematiikassa kontraktio on eräs funktiotyyppi. Kontraktioita kutsutaan myös nimellä "kutistus."
Funktio formula_1 on kontraktio, jos riippumatta luvuista formula_2 on olemassa formula_3 siten, että
formula_4
Yleisemmällä tasolla kontraktio määritellään kahden metrisen avaruuden välisenä funktiona. Tällöin yo. määritelmässä korvataan vain erotusten itseisarvot metriikoilla: 
funktio formula_5 on kontraktio, jos riippumatta pisteistä 
formula_6 on olemassa formula_3 siten, että
formula_8,
missä formula_9 ja formula_10 ovat avaruuksien formula_11 ja formula_12 metriikat, vastaavasti.
Funktio formula_13 on kontraktio. Nimittäin nyt
formula_14
eli formula_15.
Funktio formula_16 ei ole kontraktio, sillä esimerkiksi
formula_17
Olkoon formula_18 derivoituva, missä formula_19 on väli. Tällöin formula_20 on kontraktio jos ja vain jos formula_21.
Todistus:
Olkoon formula_22.
Jos formula_23, niin differentiaalilaskennan väliarvolauseen perusteella
formula_24
kaikilla formula_25
joten tällöin formula_20 on kontraktio. (Jos formula_27 ei ole avoin, toispuoleiset derivaatat päätepisteissä riittävät.)
Jos formula_28, niin on olemassa formula_29 siten, että formula_30.
Tällöin on olemassa formula_31 siten, että
formula_32
jolloin formula_33. Siis mikään formula_28 ei kelpaa kontraktion määritelmässä. Jos siis formula_35, niin formula_20 ei ole kontraktio, MOT.
Funktio formula_37 ei ole kontraktio funktiona formula_38 mutta on kontraktio millä tahansa äärellisellä välillä:
formula_39. On näet
formula_40
kaikilla
formula_41 ja formula_42 eli formula_43 kaikilla formula_44
mutta silti
formula_45
joten 
formula_21 jos ja vain jos väli formula_47 on äärellinen.
Tässä on käytetty apuna sitä, että 
formula_48 kaikilla formula_44.
Mihail Lermontov
Mihail Jurjevitš Lermontov (, 15. lokakuuta 1814 Moskova, Venäjä – 27. heinäkuuta 1841 Pjatigorsk, Venäjä) oli venäläinen kirjailija, Aleksandr Puškinin rinnalla venäläisen romantiikan ja Venäjän runouden kultakauden merkittävin edustaja. Häntä pidetään kielellisenä uudistajana.
Lermontov syntyi Moskovassa merkittävässä asemassa olleeseen sukuun, jonka sanotaan olevan lähtöisin skotlantilaisesta Learmonth-suvusta ja hänen esi-isänsä Peter Lermontoffin jääneen Venäjälle 1600-luvulla jäätyään sotavangiksi. Tarinaa ei kuitenkaan ole pystytty todentamaan dokumenteilla.
Lermontov aloitti opiskelut 1830 Moskovan yliopistossa, mutta hän ei ollut erityisen innostunut opiskelija, ja hänet erotettiin pian erään pilan vuoksi. Jo samana vuonna hän meni Pietariin kadettikouluun ja hänestä tuli kaartinupseeri. Samoihin aikoihin hän alkoi kirjoittaa runoja Byronia ja Puškinia jäljitellen.
Puškinin kuoleman jälkeen (1837) Lermontov kirjoitti runon "Runoilijan kuolema", joka syytti hovin sisäpiiriä hänen kuolemastaan. Pian Lermontov komennettiin Kaukasiaan rakuunoiden upseeriksi. Hän kirjoitti ainoan romaaninsa "Aikamme sankari" 1839, jossa ennusti kuolevansa kaksintaistelussa. Hänet karkotettiin Kaukasiaan toistamiseen, sillä keisari Nikolai I ja koko hovi tuohtuivat hänen teostensa rohkeista yhteiskunnallisista paljastuksista.
Vänrikki Lermontovin vitsien kohteena ollut majuri Nikolai S. Martynov haastoi hänet kaksintaisteluun, joka käytiin 27. heinäkuuta 1841 Mašukvuoren juurella Pjatigorskissa Kaukasiassa. Lermontov kuoli Martynovin ensimmäisestä laukauksesta. Martynovin kuulustelupöytäkirjan mukaan ei kaksintaistelun syynä ollut yksittäinen vitsi tai loukkaus, vaan päättäväinen kieltäytyminen niiden kertomisen lopettamisesta, jolloin Martynov ei nähnyt muuta kunniallista tapaa päättää asiaa kuin kaksintaistelu, joka käytiin 15 askeleen ottamisen jälkeen sekundanttien läsnä ollessa..
Suuri osa Lermontovin parhaasta runoudesta on peräisin kuoleman jälkeen löydetystä kirjasesta.
Runosuomennoksia on ilmestynyt antologioissa "Venäjän runotar" (1946) ja "Maailmankirjallisuuden kultainen kirja 5: slaavilaisten kirjallisuuksien kultainen kirja" (WSOY, 1936).
Jelizaveta Šašina (Елизавета Сергеевна Шашина) luki 1858 Lermontovin 1841 kirjoittaman runon, "Yksin kuljen autiolla tiellä" (Выхожу один я на дорогу, Vyhozhu odin ja na dorogu, Kuljen yksin tietä pitkin) Mineralnyje vodyssa, sovitti ja sai kustannetuksi 1861 Pietarissa. Laulusta otettiin useita painoksia, yhteensä noin miljoona kappaletta.
Laulun on sanoittanut suomeksi Antero Byman, sovittanut suomeksi Taito Vainio ja laulanut Kauko Käyhkö 1969. Laulun on tulkinnut myös Anna German.
Marja Packalén
Marja Unelma Packalén (s. 2. marraskuuta 1948 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt useissa elokuvissa ja televisiosarjoissa. Hän on myös toiminut ääninäyttelijänä "Muumilaakson tarinoita" -piirrossarjassa. Packalén on ollut naimisissa Matti Ijäksen kanssa ja heillä on kolme lasta.
Jeferson de Salles Mench
Jeferson de Salles Mench, paremmin tunnettuna Jeferson on brasilialainen lentopalloilija, joka pelaa 2007–2008 kaudella jo neljännen kautensa Lentopallon SM-liigassa, Suomessa. Jeferson on pelannut Suomessa Vaasan Kiistossa ja pelaa myös Vaasassa 2007–2008 kaudella.
Lentopalloilun mahtimaassa syntynyt Jeferson on yksi SM-liigan mielenkiintoisimmista persoonista. Jo heti ensimmäisellä kaudellaan Suomessa 2006 Vaasan kannustava kotiyleisö otti Jefersonin kaupungin omaksi pojaksi. Tällä hetkellä Jeferson asuukin vakituisesti Vaasan kaupungissa jo neljättä vuottaan ja on kihloissa suomalaisen kaunottaren kanssa.
Suomeen 2006 tullut Jeferson oli pelannut ennen Suomeen tuloaan monta vuotta kovatasoisessa Argentiinan pääsarjassa. Lisäksi Jeferson oli pelannut myös Brasiliassa ja peräti eksoottisessa lentopallomaa Israelissa myös.
Jeferson on pelannut lentopalloa 21 vuotta ja on ollut vuosistaan ammattilaisena peräti 19 vuotta. Hän on voittanut muun muassa Argentiinan pääsarjassa pronssia 2004 vuonna.
Jeferson toimii 2007–2008 kaudella Kiistossa pelatessaan myös kakkosvalmentajana, Ruslan Zhbankovin apuna.
Original Dixieland Jass Band
Original Dixieland Jass Band (eli O.D.J.B., Jass kirjoitettiin vuoden 1917 jälkeen Jazz) oli neworleansilainen yhtye, jonka nauhoitus kappaleesta ”Livery Stable Blues” vuonna 1917 oli maailman ensimmäinen jazzäänite. Yhtyeen muita tunnettuja kappaleita olivat "Tiger Rag", "Fidgety Feet", "Clarinet Marmalade" ja "At The Jazz Band Ball". Yhtyeen perusti kornetisti "Nick LaRocca", joka johti yhtyettä eri jaksoissa ja kokoonpanoissa vuoteen 1938.
1990-luvulla Nick LaRoccan poika, trumpetisti "Jimmy LaRocca" perusti uuden orkesterin, "The New Original Dixieland Jazz Band", joka soittaa samantapaista musiikkia ja kierteli Pohjoismaissa 2000-luvun alussa, mm. Helsingin Storyvillessä.
Mika Mäki-Valtari
Mika Mäki-Valtari (s. 1978) on vaasalainen lentopalloilija. Hän on edustanut koko uransa synnyinkaupunginsa seuraa Vaasan Kiistoa.
Kaudella 2003 Mäki-Valtari oli nostamassa Kiiston joukkueen historiallisesti SM-liigaan. Joukkue sijoittui liigassa kaudella 2005 viidenneksi, ja seuraavalla kaudella kuudenneksi. Kiiston joukkue putosi kauden 2008 päätteeksi liigasta. Mäki-Valtari nousi liigassa pelatessaan yhdeksi sarjan parhaimmista yleispelaajista.
Mäki-Valtarin veli Juha-Matti pelaa myös Vaasan Kiiston riveissä ja on yksi joukkueen tärkeistä pelaajista kuten myös isoveli Mikakin.
Theodor Granstedt
Ernst Theodor Granstedt (28. lokakuuta 1842 Helsinki – 17. lokakuuta 1927 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti ja Yleisten rakennusten ylihallituksen ylijohtaja. Granstedtin isä Anders Fredrik Granstedt ja isoisä Pehr Granstedt olivat myös arkkitehteja, sisar Hilda Granstedt sen sijaan taidemaalari ja piirustuksenopettaja.
Granstedt valmistui arkkitehdiksi Helsingin teknillisestä reaalikoulusta vuonna 1867. Valmistumisensa jälkeen hän opiskeli myös Pietarin ja Pariisin taideakatemioissa.
Granstedt toimi eri tehtävissä Yleisten rakennusten ylihallituksessa, ja pitkän uran tehneenä hänet nimitettiin ylihallituksen ylitirehtööriksi 27. maaliskuuta 1905. Granstedtin toimikaudelle sattuivat vuoden 1905 yleislakko ja sen jälkeen tulleet suuret muutokset työaikoihin ja muihin työolosuhteisiin. Granstedt erosi virastaan 3. syyskuuta 1912 lähes 70 vuoden ikäisenä.
Unelmia ja toiveita
Unelmia ja toiveita on Leevi and the Leavingsin kokoelma-albumi vuodelta 1989. Se sisältää laulukokoelman yhtyeen 1980-luvun kappaleista. Levyn kappaleet on numeroitu aakkosjärjestyksessä.
Eino Kirjonen
Eino Einari Kirjonen (25. helmikuuta 1933 Käkisalmi – 21. elokuuta 1988 Kouvola) oli suomalainen, Lahden Hiihtoseuraa edustanut mäkihyppääjä. Hänet muistetaan erityisesti moninkertaisena Keski-Euroopan mäkiviikon kävijänä, ensin kilpailijana ja myöhempinä vuosina Suomen mäkijoukkueen valmennus- ja johtotehtävissä. Mäkiviikon voittoon hän hyppäsi talvella 1961–1962. Osakilpailuvoittoon Kirjonen ylsi mäkiviikolla kolmasti.
Eino Kirjonen asui lapsuutensa Koivistolla, ja siirtyi vanhempiensa kanssa sodan jälkeen Keski-Suomeen Kuhmoisiin. Siellä asuessaan hän hyppäsi 14-vuotiaana vuonna 1947 ensimmäisen kerran Lahden hyppyrimäestä. Aikuistuessaan 1950-luvun alussa Kirjonen muutti Helsinkiin ja oli töissä rakennuksilla. Silloin hän edusti Helsingin Tovereita
Arvokisoissa Kirjonen, lempinimeltään "Milli-Ville", ei onnistunut. Olympiakisoissa hän sijoittui 1956 seitsemänneksi ja 1960 17:nneksi. MM-kisoissa Lahdessa 1958 hän kaatui kahdesti ja jäi 56:nneksi, ja Zakopanessa 1962 hänen sijoituksensa olivat normaalimäessä 12:s ja suurmäessä 21:s.
Salpausselän kisoissa Kirjonen ylsi voittoon 1955. Holmenkollenilla hän oli parhaimmillaan toinen 1955 ja 1957. Sveitsin mäkiviikon voittoon hän hyppäsi 1961 ja 1963, ja SM-kultaa tuli vuosina 1955, 1957, 1960 ja 1962.
Kirjonen pelasi kuten mäenlaskun nuorempi kilpakumppaninsa Veikko Kankkonen myös pesäpalloa SM-sarjatasolla, edustaen Lahden Mailaveikkoja. SM-sarjassa Kirjonen pelasi kolme kautena, 1954, 1955 ja 1963, kaikkiaan 15 ottelua.
Aktiiviuransa jälkeen vuonna 1964 Eino Kirjonen siirtyi Hannu Koskivuoren silloin johtaman Suomen Hiihtoliiton palvelukseen ja toimi vuosina 1964-1977 mäkimaajoukkueen päävalmentajana. Senkin jälkeen oli aina vuoteen 1985 Hiihtoliiton palveluksessa.
Eino Kirjonen oli innokas ravien seuraaja. Hän kuolikin sydänkohtaukseen Kouvolan raviradalla 21. elokuuta 1988.
Tanskan kuntauudistus 2007
Tanskan kuntauudistus 2007 () toteutettiin 1. tammikuuta 2007, jolloin Tanskan aluehallinto uudelleenorganisoitiin viiteen alueeseen () ja kuntien () määrä väheni 271 kunnasta 98 kuntaan. Tanskan amtit () lakkautettiin kokonaan.
Uudistus vaikutti myös muihin aluejaotuksiin, kuten poliisipiireihin (), tuomioistuinpiireihin (), vaalipiireihin () ja rovastikuntiin (), jotka organisoitiin uuden kunta- ja aluejaon mukaan.
Ennen vuoden 2007 uudistusta Tanskassa on tehty kolme kattavaa hallintouudistusta:Kööpenhaminan ja Fredriksbergin kunnat eivät olleet varsinaisesti amteja, mutta ne rinnastettiin amteihin. Bornholmin amtin kunnat yhdistettiin vuonna 2003, ja Bornholmista tehtiin Ruotsin Gotlannin tavoin aluekunta ()Uudistuksen jälkeen tapahtui vielä kaksi kuntien nimenmuutosta:
Kuntien keskimääräinen asukasluku nousi uudistuksen myötä 16 000 asukkaasta 54 000 asukkaaseen. Enää seitsemän kunnassa on alle 20 000 asukasta, jolloin näillä kunnilla on yhteistyösopimuksia eräillä muiden alueen kuntien kanssa. 455 000 työntekijää siirtyi uudistuksen myötä toisen julkisen työnantajaorganisaation palvelukseen ja 30 000 työntekijää vaihtoi fyysisesti toimitiloja. Tietojärjestelmäkonvertoinnit aiheuttivat muutoksia lähes 50 teratavua ja yli 60 000 tietokoneohjelmaa täytyi muuttaa. Tavoitteena oli myös hallinnon palkkakustannuksien säästö. Esimerkiksi Bornholmin kunta tavoitteli 7,5 prosentin kustannussäästöjä ja Vejlen kunta 3–4 prosentin vuosittaisia palkkakulujen leikkauksia kolmen vuoden aikana.
George Francis
George Rene Francis (6. kesäkuuta 1896 – 27. joulukuuta 2008 Sacramento, Kalifornia) oli pitkäikäinen yhdysvaltalainen. Hän oli kotoisin Kaliforniasta ja jakoi maailman toiseksi vanhimman elossa olevan miehen sijan samana päivänä syntyneen englantilaisen Henry Allinghamin kanssa.
Francisis oli 9. tammikuuta 2007 alkaen vanhin elossa oleva yhdysvaltalainen mies. Hän oli afroamerikkalainen.
Tuomas Ruuska
Tuomas Ruuska (23. helmikuuta 1981) on suomalainen lentopalloilija, joka pelaa tällä hetkellä Kuutoset Volleyn riveissä, Lentopallon 1-sarjassa. Lentopallourallaan hän on pelannut myös kuusi kautta SM-liigassa.
Tuomas Ruuska aloitti lentopallouransa syntymäkaupungissaan Teuvalla. Hiljalleen alkoi hahmottua Ruuskan lahjakkuus ja nuorten maajoukkuevalmentajat kiinnostuivat nuoresta lentopalloilijan alusta. 16-vuotiaana nuorukaisena Ruuska lähti opiskelemaan ja harjoittelemaan valtakunnan parhaiden poikalentopalloilijoiden kanssa Varalan Urheilukioon, Tampereelle.
Varalasta tie vei lopulta SM-liigaan, Muuramen Lentopallon riveihin. Ensimmäisen liigaottelunsa Ruuska pelasi kaudella 2002, 21-vuotiaana nuorukaisena. Muuramen Lentopallossa hän nousi nopeasti seuran runkopelaajaksi. Kaudella 2007 Ruuska oli isossa roolissa yhdessä liigan parhaimmaksi lentopalloilijaksi valitun Pekka Kortteisen kanssa, kun joukkue eteni historian ensimmäisen kerran pudotuspeleihin.
Kauden 2007 jälkeen hän vaihtoi maisemaa Muuramesta takaisin Etelä-Pohjanmaalle, ja alkoi pelata liigajoukkue Vaasan Kiistossa. Kiistossa hän oli joukkueen tärkein lenkki läpi kauden. Pahoissa talousvaikeuksissa taistellut Kiisto menetti monia pelaajiaan kauden aikana, mutta Ruuska pysyi seurassa vaikka palkanmaksu hänelle takkusi paljon. Ruuska oli Kiiston paras pistemies koko kaudella.
Kaudeksi 2008-09 Ruuska siirtyi Nurmon Jymyn riveihin Lentopallon 1-sarjaan. Jymyläispaidassa hän on löysi kadoksissa olleen peli-ilonsa ja nousi uudelle tasolle urallaan. Hänet palkittiin muun muassa kentän parhaana peräti kuudessa ottelussa peräkkäin alkukauden aikana. Nurmolaisten kanssa Ruuska eteni aina ykkössarjassa puolivälieriin. Pohjoislohkossa joukkue oli neljäs.
Kaudella 2009-10 Tuomas Ruuska pelaa fuusioseurassa nimeltä Kuutoset Volley. Siihen kuuluu myös hänen edelliskauden seuransa Nurmon Jymy, jolta Kuutoset peri sarjapaikan kaudelle 2009-10.
Ruuska on kotoisin Etelä-Pohjanmaalta, Teuvalta ja asuu tällä hetkellä Jalasjärvellä. Hän on koulutukseltaan insinööri, ja toimiikin Kurikassa, Ruukki Engineeringillä töissä aina kun pelikentiltä hän ehtii. 192-senttinen ja 27-vuotias Ruuska on pelipaikaltaan yleispelaaja, jonka tehtävänä on nostaa pallot tarkasti passarille ja samalla kantaa iso vastuu laitahyökkäyksistä.
Britanniankiinalaiset
Britanniankiinalaiset ovat kiinalaisia ihmisiä, jotka ovat joko syntyneet Yhdistyneessä kuningaskunnassa tai muuttaneet sinne. Britanniankiinalaiset ovat Euroopan vanhin kiinalaisten siirtolaisyhteisö. Ensimmäiset kiinalaiset saapuivat Isoon-Britanniaan 1800-luvulla.
Britanniankiinalaisia on yhteensä 247 403. Uskonnoltaan he ovat pääosin buddhalaisia ja kristittyjä. Äidinkielenään he puhuvat mandariinikiinaa, hakka-kiinaa, kantoninkiinaa ja englantia. Suurin osa heistä on asettunut suurin kaupunkeihin kuten Lontooseen, Manchesteriin, Liverpooliin ja Glasgow'hun.