hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Abigail II: The Revenge
Abigail 2: The Revenge on King Diamond -nimisen heavy metal yhtyeen tekemä albumi. Albumi on julkaistu vuonna 2002.
Levyn tuottivat Kol Marshall, King Diamond ja Andy LaRocque.
Levy on äänitetty ja miksattu Nomad Recording Studiossa, Carroltonissa, Dallasissa, Texasissa.
Tarina jatkaa King Diamondin toisen albumin Abigailin tarinaa: "Spare This Life"-kappaleessa kuulijalle selviää että Abigail oli O`Brianin (mysteerisen Black Horsemenin johtaja Abigail-levystä) siskopuoli. Kuulijalle selviää myös, että Abigailia ei koskaan teloitettukaan, vaan O`Brian pelasti hänet ja kasvatti hänet 18-vuotiaaksi.
Myöhään illalla Abigail on kävelemässä metsässä ja löytää kartanon, joka kuuluu Jonathan LaFeylle (alkuperäisessä juonessa Abigailin "isä" joka yritti myöhemmin tappaa Abigailin). Abigail on melkein kuolemassa myrskyyn, kunnes ""Little One"", Abigailin haamu vuodesta 1777, avaa kartanon portit ja Abigail menee sisälle. Siellä Abigail tapaa Brandon Henryn, LaFeyn hovimestarin. Abigail saa selville ettei LaFey kuollutkaan pudotessan portaissa, mutta käyttää nykyään pyörätuolia. Abigail tapaa Jonathanin, joka luulee Abigailia Miriamiksi (Abigailin äidiksi ja Jonathanin vaimoksi) ja raiskaa hänet. Abigail päättää kostaa hänelle. Kun Abigail menee illalla kryptaan, hän tapaa uudelleen haamunsa, jolloin Abigail muistaa miten Jonathan yritti tappaa Abigailin aikaisemmin. Kryptasta löytyy myös Abigailin muumio, jolla on kaulassan kaulakoru The Eye-levystä. Brandon Henry huomaa Abigailin kryptasta, joten Abigail tappaa hänet. Sen jälkeen Abigail päättää kostaa Jonathanille, laittaa rikkoutunutta lasia hänen ruokaansa ja sytyttää hänen pyörätuolinsa ja Jonathanin itsensäkin tuleen. Kostonhimossaan hän ei huomaa miten liekit siirtyvät verhojen kautta huoneeseen ja lopulta koko taloon. Tuli saavuttaa Abigailinkin ja hänkin kuolee. Tuli ei kuitenkaan saavuta Abigailin haamua joten hän jaa yksin kaipaamaan äitiään.
Pudota
Pudota on Apulannan vuonna 2004 julkaisema EP. Pudota sijoittuu Apulannan albumeiden Hiekka ja Kiila väliin. EP:n kappaleita ei löydy yhtyeen virallisilta pitkäsoitoilta. Pudota on yhtyeen viimeinen julkaisu basisti Tuukka Temosen kanssa.
EP debytoi Suomen virallisen singlelistan ensimmäisellä sijalla, jolla se pysyi yhtäjaksoisesti yhdeksän viikkoa.
Armo EP
Armo on Apulannan EP, joka julkaistiin 31. elokuuta 2005. Levyn julkaisua edelsi saman vuoden maaliskuussa julkaistu kahdeksas studioalbumi "Kiila".
EP debytoi Suomen virallisen listan ensimmäisellä sijalla, ja pysyi listalla yhteensä kymmenen viikkoa.
Leipzigin yliopisto
Leipzigin yliopisto on Leipzigin kaupungissa, Saksassa sijaitseva yliopisto. Se on osavaltionsa Saksin toiseksi suurin yliopisto yli 29 000 opiskelijallaan, ja siellä on yhteensä neljätoista eri tiedekuntaa. Yliopisto on yksi Euroopan vanhimmista, sillä se on ollut toiminnassa jo yli 600 vuotta.
Leipzigin yliopiston perustivat 2. joulukuuta vuonna 1409 Saksin Pfalzkreivi Frederik I ja tämän veli rajakreivi Wilhelm II. Alun perin yliopisto koostui neljästä tiedekunnasta. Vuosina 1953–1991 yliopisto tunnettiin nimellä "Karl Marxin yliopisto".
Leipzigin yliopistossa opiskeli jo keskiajalla suomalaisia, kuten 1430-luvulla siellä opiskellut myöhempi Turun piispa Konrad Bitz.
Yliopisto toimii useissa tiloissa ympäri kaupunkia. Päärakennus sijaitsee aivan kaupungin keskustassa. Sen korjaustyöt aloitettiin 2005. Uuden päärakennuksen piirustukset teki hollantilainen arkkitehti Erick van Egeraat. Projektin odotettiin valmistuvan vuonna 2009, jolloin yliopisto juhli 600-vuotista taivaltaan.
Opetustilojen lisäksi yliopistolla on käytössään useita muita rakennuksia. Yliopiston kirjasto perustettiin vuonna 1543, ja se on yksi Saksan vanhimmista yliopistokirjastoista. Yliopiston kasvitieteellinen puutarha perustettiin sekin jo vuonna 1942 ja se on Euroopan toiseksi vanhin. Lääketieteellisellä tiedekunnalla on lisäksi oma sairaala. Kaiken kaikkiaan yliopisto toimii 38 kohteessa ympäri Leipzigia.
Nykyisin yliopistolla on 14 tiedekuntaa ja yhteensä yli 29 000 opiskelijaa mikä tekee siitä osavaltion toiseksi suurimman yliopiston. Yliopistolla on yli 150 laitosta ja noin 190 ylempiin ja alempiin korkeakoulututkintoihin johtavaa opinto-ohjelmaa. Lääketieteellinen tiedekunta on ehkäpä yliopiston arvostetuin tiedekunta.
Alkuperäiset neljä tiedekuntaa olivat taiteen, teologinen, lääketieteellinen ja oikeustieteellinen tidekunta. Nykyisin yliopistolla on 14 tiedekuntaa:
Pyrotekniikka (tekniikka)
Pyrotekniikka tarkoittaa ilmailu- ja avaruustekniikassa sekä sotilaallisessa asetekniikassa toimilaitteita, joiden käyttövoima on ruuti tai modernimpi räjähdysaine.
Tällaisiin laitteisiin kuuluvat nopeiden sotilaslentokoneiden lentokoneiden heittoistuimet. Heittoistuin lähtee liikkeelle koneen rungon sisältä ruutipanosten ajamana. Usein samanaikaisesti pyrotekniset laitteet räjäyttävät ohjaamon kuomun irti ja rikki.
Myös siviililentokoneiden laskutelineiden pakkoaukaisuun käytetään pyroteknisiä aktuaattoreita.
Satelliitti on laukaisunsa aikana yleensä kiinni kantoraketin kiinnityskartiossa pannalla, joka aukaistaan katkaisemalla sen lukituspultti räjähdysaineella toimivalla aktuaattorilla. Itse pultti voitaisiin räjäyttää poikki sen sisällä olevalla ruutipanoksella, ja tätä tekniikkaa on käytettykin. Siitä syntyy likaa, partikkeleita, jotka jäävät satelliitin läheisyyteen pitkäksi aikaa. Siksi pultti yleensä katkaistaan ruutipanoksen kiihdyttämällä "taltalla", jonka iskun aikaansaama lovi aiheuttaa pulttiin niin suuren jännityshuipun, että pannan kuoma katkaisee pultin. Tällöin ruudin palamiskaasu ei pääse ulos aktuaattorista. Kantorakettien loppuunpalaneiden vaiheiden erottamiseksi voidaan käyttää järeämpiä keinoja. Esimerkiksi Ariane 5 -raketin rungossa on asemia, joissa metallirungon sisällä on koko rungon kiertävä ruutipanos, joka räjäyttää koko rakenteen poikki.
Rakettimoottoreiden sytyttimet, jotka tuovat polttokammioon ajoaineen tai ajopanoksen pintaa sytyttävän lämmön ja alkupaineen, jossa ajoaineen palaminen on mahdollista.
Panssarivaunuissa pyrotekniikkaa on myös itse panssaroinnissa. Monikerrosteräslevyrakenteen välissä voi olla ruutikerros, joka räjähtäessään aiheuttaa räjähdyksellään vastapaineen panssariin tunkeutuvaan ammukseen tai sen räjähdystuotteisiin.
Barrakuda
Barrakuda ("Sphyraena barracuda") on kookas petokala, joka kuuluu barrakudien heimoon.
Barrakuda voi kasvaa kaksi metriä pitkäksi ja painaa jopa 50 kiloa. Se on heimonsa suurin laji. Heimon lajeille ominaiseen tapaan sen ruumis on solakka ja sillä on kaksi selkäevää. Muista heimon lajeista sen voi erottaa mustista pilkuista kyljen alaosassa. Kyljen yläosassa on yleensä 18–25 tummaa juovaa.
Barrakudaa tavataan trooppisilla merialueilla leveyspiirien 42°N ja 35°S välillä. Se viihtyy koralliriuttojen läheisyydessä 1–100 metrin syvyydessä.
Barrakuda saalistaa lähinnä pieniä parvikaloja. Täysikasvuiset yksilöt ovat lähinnä yksineläjiä, mutta kutuaikana ne kerääntyvät parviin. Barrakudat kasvavat noin parimetrisiksi ja partioivat riuttaa ulapan puolella. Kun kalaparvi sattuu niiden lähelle, barrakudat syöksyvät kalaparven keskelle ja repivät ne palasiksi terävillä hampaillaan. Hyökkäyksen jälkeen ne palaavat rauhassa syömään saalistaan.
Grönlanninpallas
Grönlanninpallas eli sinipallas ("Reinhardtius hippoglossoides" synonyymi "Pleuronectes hippoglossoides") on n. metrin pituinen ja 45 kilon painoinen Pohjois-Atlantilla ja Pohjoisella jäämerellä 250–1 600 metrin syvyydessä elävä kampelakalojen lahkon edustaja. Grönlanninpallas saattaa välillä nousta pohjan tuntumasta korkeallekin pintaan. Sen ruokavalioon kuuluu pieniä kaloja. Siksi sillä on isommat ja terävämmät hampaat kuin monilla muilla kampeloilla. Grönlanninpallaksella on kalataloudellista merkitystä. Kalan pyytäminen on haasteellista ja rankkaa, koska syötti lasketaan satojen metrien syvyyteen. Ammattikalastuksessa käytetään pitkäsiimaa, joka rakentuu kellukkeiden varassa olevasta pitkästä selkäsiimasta ja siihen sidotuista lyhyemmistä tapsisiimoista, joiden päässä on koukku syötteineen. Sekä virkistys- että ammattikalastukselle on nykyisin asetettu pyyntikiintiöitä. Grönlanninpallaksen liha kuuluu kalojen parhaimmistoon ja sitä kysytäänkin paljon niin ravintoloissa kuin elintarviketuotannossa.
Prospero X-3
Prospero X-3 oli ensimmäinen satelliitti, jonka Yhdistyneen kuningaskunnan asevoimat rakensivat ja laukaisivat omalla raketillaan. Tämä teki Britanniasta kuudennen avaruusvaltion. Prospero X-3 laukaistiin 28. lokakuuta 1971 Woomerasta, Australiasta, Black Arrow -raketilla.
Satelliitti painoi 66 kg eli se oli mikrosatelliitti aikana, jolloin suuremmat avaruusvaltiot tekivät jo useiden tuhansien kilogrammojen painoisia satelliitteja. Satelliitin ainoa hyötykuorma oli sarja teknologisia kokeita. Sillä testattiin muun muassa aurinkokennoja, telemetriaan ja virtalaitteisiin tarvittavia tekniikoita. Lisäksi testattiin mikrometeoroidi -ilmaisinta. Satelliitissa on muistina magneettinauhuri, joka hajosi kahden vuoden ja noin 730 nauhoituksen jälkeen.
Satelliitin kiertorata on matala mutta elliptinen: perigeum 531 kilometriä, apogeum 1 403 kilometriä ja inklinaatio 82°. Periodi on 103,57 minuuttia. Harrastajat pystyivät seuraamaan Prosperoa vielä vuosia sen jälkeen kun se oli poistettu käytöstä vuonna 1996. Vuonna 2000 Royal Aircraft Establishment (RAE) Lashamissa lopetti Prosperon seuraamisen ja sen seurantalaitteet sammutettiin, mutta ainakin vuoteen 2004 asti sitä kuuli taajuudella 137,560 MHz. Sen arvioidaan pysyvän kiertoradallaan vuoteen 2070 asti.
Fatal Portrait
Fatal Portrait on King Diamond -yhtyeen ensimmäinen albumi. Albumista on kolme versiota: vuonna 1986 julkaistu vinyylilevy sisältää yhdeksän kappaletta, vuoden 1986 CD-levy yhden bonuskappaleen muiden yhdeksän kappaleen lisäksi, ja vuoden 1997 uudelleen äänitetty albumi kaksi bonuskappaletta muiden yhdeksän kappaleen lisäksi. Koska tämä oli ensimmäinen King Diamondin albumi, levyllä ei ole varsinaista kauhuteemaa, mutta sen sisältämät viisi kappaletta
(The candle, The Jonah, The portrait, Dressed in white sekä Haunted) kertovat yhdessä pienen kauhutarinan. Seuraavassa albumissa "Abigailissa" oli jo kokonainen kauhuteema.
Wayne’s Coffee
Wayne’s Coffee on ruotsalainen kahvilaketju, jolla on toimintaa Ruotsissa, Suomessa ja Virossa. Ensimmäinen Wayne’s Coffee avattiin Tukholmassa vuonna 1994.
Suomessa Wayne’s Coffeen kahviloita on Helsingissä, Hyvinkäällä, Kuopiossa, Tampereella ja Vantaalla. Virossa Wayne’s Coffeen kahviloita on Tallinnassa. Wayne’s Coffeen toiminta on laajinta Ruotsissa, jossa kahviloita on Avestassa, Borlängessä, Bollnäsissä, Boråsissa, Eskilstunassa, Falunissa, Gävlessä, Göteborgissa, Halmstadissa, Helsingborgissa, Hudiksvallissa, Härnösandissa, Jönköpingissä, Kalmarissa, Karlskronassa, Karlstadissa, Kristianstadissa, Kungsbackassa, Lidköpingissä, Linköpingissä, Lundissa, Luulajassa, Malmössa, Morassa, Norrköpingissä, Piitimessä, Sandvikenissä, Skellefteåssa, Skövdessä, Sundsvallissa, Sälenissä, Söderhamnissa, Södertäljessä, Tukholmassa, Uppsalassa, Uumajassa, Visbyssä, Västeråsissa, Örebrossa, Örnsköldsvikissä ja Östersundissa.
Suomessa useimmat kahvilat toimivat aiemmin franchising-sopimuksella. Wayne’s Coffeen Suomessa omistanut Tammimetsä hakeutui yrityssaneeraukseen syyskuussa 2011, ja sen korvasi Aschan Coffee & Deli. Vuonna 2012 Restamax osti ketjun maaoikeuden Wayne’s Coffeen ruotsalaiselta emoyhtiöltä.
Nymfi (biologia)
Nymfi on biologiassa kuoriutumisen jälkeinen ei-sukukypsä nuoruusvaihe. Se esiintyy hyönteisillä, joilla on vaillinainen muodonvaihdos. Toisin kuin toukka, nymfi on muodoltaan erittäin samannäköinen kuin aikuinen. Tyypillisesti nymfimuodossa siivet joko puuttuvat tai ovat vaillinaisesti kehittyneet.
Nymfimuotoja esiintyy esimerkiksi heinäsirkoilla, sudenkorennoilla ja punkeilla. Nymfejä esiintyy kuitenkin vain hyönteisillä ja hämähäkkieläimillä.
Sudenkorentojen nymfejä kutsutaan vesinymfeiksi.
COmet Nucleus TOUR
CONTOUR (COmet Nucleus TOUR) oli NASAn komeettaluotain, joka laukaistiin 3. heinäkuuta 2002 Delta II -kantoraketilla Cape Canaveral Air Force Stationin , Floridasta. Se tuhoutui pian tämän jälkeen avaruudessa.
Se kehitettiin NASAn Discovery-ohjelmassa. Sen tarkoitus oli tutkia ohilentojen avulla kahta komeettaa, jotka olisivat olleet 2P/Encke ja 73P/Schwassmann-Wachmann. Kolmas kohde oli d'Arrest-komeetta.
Sen oma apogee-moottori Star 30BP (massa 377 kg) räjähti, kun se käynnistettiin 15. elokuuta 2002.
Luotaimen massa oli laukaisun hetkellä 775 kg, josta 70 kg oli hydratsiinia. Sen mittalaitteet olivat:
Akryyliväri
Akryylivärit ovat värejä, jotka sisältävät pigmenttiä ja akryylisideainetta. Akryylivärit kuivuvat nopeasti kestäväksi pinnaksi. Ennen kuivumista ne ovat vesiliukoisia.
Akryylivärejä on olemassa peittäviä, puolipeittäviä, läpikuultavia, puolikuultavia, erittäin hyvin valoa kestäviä ja vähän huonommin valon kestäviä. Valikoima on suuri niin värisävyissä kuin ominaisuuksissakin.
Akryyliväreillä voi maalata monenlaiselle maalauspohjalle, esimerkiksi puulle, pahville, kartongille, styroksille, keramiikalle ja kivipintaan. Maalauspohjia ei tarvitse välttämättä pohjustaa, kuten öljyväreillä maalatessa, koska akryyliväreistä ei imeydy öljyä. Gessopohjusteet ovatkin nykyisin akryylipohjaisia.
Liian nopea kuivuminen on yksi akryylivärien haittapuoli. Kuivumisaikaa voi pidentää hidasteella. Myös värien kiiltoa tai mattapintaisuutta voi muunnella lisäaineella. Akryylivärejä ei saa pois vaatteista, kun väri on kuivunut. Akryylivärejä ei ohenneta tärpätillä, joten ne eivät haise yhtä häiritsevästi kuin öljyvärit. Akryyliväreistäkin voi silti saada allergiaoireita ja niillä maalatessa täytyy huolehtia riittävästä ilmanvaihdosta.
Elisa Donovan
Lisa "Elisa" Donovan (s. 3. helmikuuta 1971 Poughkeepsie, New Yorkin osavaltio) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Donovan kiinnostui näyttelemisestä 12-vuotiaana. Hän on opiskellut myös kirjallisuutta.
Donovan esitti vuoden 1995 komediaelokuvassa "Clueless" Amber Mariensia. Myöhempiä merkittäviä rooleja on ollut muun muassa elokuvassa "Bileet Roxburyssa" (1998). Lisäksi Donovan on esiintynyt televisiosarjassa "Sabrina, teininoita".
Donovan on ilmoittanut kärsineensä anoreksiasta ja laihduttaneensa vuonna 1994 38-kiloiseksi.
Kymenlaakson laulu
Kymenlaakson laulu (”Kymenlaakso sun laulusi soikoon...”) on Kymenlaakson maakuntalaulu. Sen on sanoittanut Aukusti Simojoki ja säveltänyt Uuno Klami vuonna 1934. Klamin sukulaisten mukaan hän sai idean kappaleeseen kotikylänsä Klamilan Majatalon tarhamaassa.
Kappale esitettiin ensimmäisen kerran julkisesti vuonna 1934.
Ilhéu das Rolas
Ilhéu das Rolas on tulivuorisaari päiväntasaajalla Guineanlahdessa. Se kuuluu São Tomé ja Príncipen valtioon ja on laivayhteyden päässä São Tomén saarelta Porto Alegren kaupungista. Saarella on vakinaista asutusta arviolta parisataa henkeä. He saavat elantonsa pääasiassa matkailusta. Saarella on myös majakka.
Saari kuului ennen Portugalin imperiumiin. Meriupseeri, ilmailun uranuurtaja ja historioitsija Gago Coutinho, joka tutki aluetta 1910-luvulla, perusti geodesian tutkimusyksikön São Tomélle havaittuaan Ilhéu das Rolasin sijaitsevan täsmälleen päiväntasaajalla.
Juha Hautamaa
Juha Hautamaa (s. 3. elokuuta 1973 Jyväskylä) on entinen jääkiekkoilija.
Hautamaa edusti koko SM-liigauransa ajan Tampereen Ilvestä. Kaudeksi 2001–2002 hän siirtyi Ruotsin Elitserieniin, Timrå IK:hon, jossa loukkaantuminen päätti uran. A-maaotteluita Hautamaalle kertyi 27.
Hautamaa voitti rullakiekon Suomen mestaruuden vuonna 1999 Team 957:n paidassa ja SM-hopeaa 2007 sekä Suomen mestaruuden 2008 Pahalammen väreissä.
Hautamaa on toiminut Ilveksen urheilutoimenjohtajana sekä Ilveksen A-junioreiden ja Nokian Pyryn kakkosvalmentajana.
Northern Lights (MUD)
Northern Lights on yksi suosituimmista AberMUDeista. Siinä edetään lyömällä erilaisia hirviöitä ja ratkomalla arvoituksia: tarkoitus on saada kokoon tietty määrä pisteitä, jotta pelaaja voi saavuttaa velhon ("wizard") statuksen. Northern Lightsin perusti Anna "Vitastjern" Eklund vuonna 1992, ja pelin palvelin on pyörinyt käytännössä aina Luulajassa, Ruotsissa.
Northern Lights
Northern Lights on vuonna 1982 perustettu amerikkalaista jalkapalloa päälajinaan pitävä oululainen urheiluseura. Sen nimeksi otettiin aluksi "Arctic Bears", mutta myöhemmin se vaihdettiin "Revontuliksi", joka myöhemmin kääntyi englannin kielelle nykyiseen muotoonsa. Amerikkalaisen jalkapallon lisäksi lajeina ovat lippupallo ja cheerleading.
Seuran edustusjoukkue nousi heti perustamisen jälkeen vuodeksi 1984 Vaahteraliigaan, jossa joukkue pelasi vaihtelevalla menestyksellä yhtäjaksoisesti vuoteen 1993. Seuraavat kaudet menivät 1. divisioonassa, kunnes vuonna 1998 Northern Lights nousi jälleen liigaan. Menestys sarjassa oli heikkoa, ja vuonna 2003 seura päätti luopua sarjapaikasta ja keskittyä juniorityöhön. Parhaaksi sijoitukseksi jäi vuoden 1990 SM-pronssi. Yhden 2. divisioonakauden jälkeen joukkue nousi kaudeksi 2008 takaisin 1. divioonaan kaadettuaan 2. divisioonan finaalissa Vaasa Vikingsin. Joukkueen kotikenttänä toimii Castrenin kenttä.
Kaudella 2008 Northern Lights sijouttui 1. divisioonassa kolmannelle tilalle. Kaudella 2008 Lightsissa nähtiin pitkästä aikaa ulkomaisia vahvistuksia, joita olivat kanadalainen Jesse Card ja saksalainen Lawrence Williams.
Kaudelle 2009 Northern Lights palkkasi päävalmentajaksi yhdysvaltalaisen Cade Ackleyn. Vahvistuksina nähtiin pelinrakentaja Daniel Millus (Texas Southern Tigers) ja puolustuksen takakentällä Stacey Thomas (Texas Southern Tigers, Buffalo Bills). 
Kaudella 2009 Northern Lights oli runkosarjan toinen. Pudotuspeleissä joukkue eteni loppuotteluun saakka, häviten ottelun kuitenkin 31-17.
Kaudelle 2010 Northern Lights nimesi päävalmentajaksi coloradolaisen Damon Waren. Pelaajavahvistuksena jatkaa FS Stacey Thomas.
Kausi 2010 Northern Lights eteni uudelleen spagettimaljaan, mutta hävisi ottelun 38-13. Ottelun tulokseen vaikutti voimakkaasti Lightsin pelinrakentajan Mackeyn loukkaantuminen heti 2.neljänneksen alussa.
Kaudelle 2011 Northern Lights nousi takaisin Vaahteraliigaan. SAJL tarjosi Lightsille Vaahteraliigapaikkaa Tampere Saintsin siitä
luovuttua. Northern Lights palkkasi päävalmentajakseen Scott Prestonin Arkansas Tech Universitystä. Muutaman Vaahteraliigakauden jälkeen Northern Lights palasi I-divisioonaan. Kaudella 2014 joukkue ajoi sisään uusia pelaajia ja sijoittui I-divisioonassa playoffien ulkopuolelle.
Northern Lightin juniorityö on laajentunut huomattavasti. Revontulet osallistuu SAJL:n
järjestämiin juniorisarjoihin U9-, U11-, U13-, U15- ja U17-juniori tasoilla. Kaikissa juniorisarjoissa pelataan varusteet päällä.
Uusmaalaisten laulu
Uusmaalaisten laulu on Uudenmaan maakuntalaulu, jonka on sanoittanut Kaarlo Terhi ja säveltänyt Jean Sibelius. Eteläsuomalainen osakunta järjesti loppuvuodesta 1911 kilpailun maakuntalaulun saamiseksi. Sibelius oli raadin jäsen ja lupautunut säveltämään valitun laulun. Tammikuussa 1912 Terhin teksti valittiin 19 ehdotuksen joukosta. Laulu esitettiin ensimmäisen kerran Ylioppilaskunnan Laulajien konsertissa 21. huhtikuuta 1912. Laulua pidetään vaikeana sen kahden erilaisen rytmin vuoksi.
1. Missä maat on mainiommat, vetreämmät veet, 
sadat saartaa niemet, lahdet rakkaampaata rantaa! 
Missä virrat viehkeämmät, salmet seljänteet, 
maa ja meri aulihimmin aarteitansa antaa! 
Uusmaa Suomen kruunussa on helmi kirkkahin, 
täällä kukkaan puhkeaapi tiede, taidekin, 
tääll’ on Suomen pää ja sydän, into hehkuvin, 
lempi lämpöisin.
2. Jäykkänä ja pystypäin, kuin luoto meressä, 
ajan aallokossa seisoo uusmaalainen kansa; 
vapauden tunto sykkii lasten veressä, 
valppahana vainon torjuu, oikeus turvanansa. 
Suomen siskosarjassa on nuorin Uusimaa; 
parhaan työmme, lempemme ja laulumme se saa. 
Uusmaa, nimes uljahana kanna aikain taa, 
meidän Uusimaa!
Uusmaalaisten laulu täytti 2012 sata vuotta. Sen kunniaksi Merja ”Merzi” Rajala sovitti teoksen uudelleen modernisoiden sitä. Uuden sovituksen kantaesitys oli historian ensimmäisen Uusimaa-viikon kulttuuripäivänä 7. marraskuuta 2012 Metropolia Ammattikorkeakoulun Kulttuuri luo uutta maata -seminaariin sijoitetun Vuoden 2013 uusmaalainen kaupunginosa -palkinnonjaon yhteydessä. Laulun esitti Con Caronca -kuoro, joka koostui Metropolia AMK:n ja Helsingin Pop & Jazz Konservatorion laulajista.
Samana päivänä ja samalla kellonlyömällä (7.11.2012 klo 16.40) Con Caroncan toisen esiintymisen aikaan Finlandia-talossa esitti 18 kuoroa eri puolilla Uuttamaata perinteisen version Uusmaalaisten laulusta vastauksena Eteläsuomalaisen osakunnan lauluhaasteeseen.
Andøyan rakettikoealue
Andøyan rakettikoealue on Pohjois-Norjassa Andøyan saarella sijaitseva luotainrakettien laukaisukeskus.
Alue perustettiin vuonna 1962 ja siitä lähtien sieltä on laukaistu 1 200 luotainrakettia. Nykyisin sen omistaa 90-prosenttisesti Norjan avaruuskeskus eli Norwegian Space Centre, joka toimii Norjan kauppa- ja teollisuusministeriön alaisuudessa. Kymmenen prosenttia osakkeista kuuluu Kongsberg Defence & Aerospace -yhtiölle.
Kun kylmä sota päättyi, aseman rakettilaukaisujen määrä väheni huomattavasti ja venäläiset arvelivat, että kylmän sodan aikana laukaisuja tehtiin testaamaan Neuvostoliiton ohjusten seuraamisjärjestelmien tehokkuutta.
Vuonna 1997 perustettiin toinen laukaisupaikka Ny-Ålesundiin Huippuvuorille. Andøyan keskukseen kuuluu myös ALOMAR-observatorio ("Arctic Lidar Observatory for Middle Atmosphere Research"), joka perustettiin vuonna 1994. Se tutkii ilmakehää. Andøyan rakettikoealue on osallistunut Norjan ensimmäisen satelliittihankkeen kehitystyöhön.
Romanos Melodos
Romanos Melodos (k. noin 555, aika Karl Krumbacherin arvioima, ehkä elänytkin noin 800-luvulla) on keskeisiä ortodoksisen hymnografian perustajia.
Romanosta pidetään kansallisuudeltaan kreikkalaisena, mutta hän syntyi Syyriassa ja toimi Beirutissa sekä Konstantinopolissa. Hän kuuli unessa kauniin melodian ja näki Neitsyt Marian ilmestyksen. Hän sai tästä aiheen hymniinsä "Kristuksen syntymä". Hän on kirjoittanut tuhansia hymnejä, näiden joukossa aiheet "Munkin kuolema", "Viimeinen tuomio", "Juudaksen kavallus" ja "Stefanuksen marttyyrius".
Niet Molotoff
Niet Molotoff on suomalainen propagandalaulu. Sen on säveltänyt Matti Jurva ja sanoittanut Tatu Pekkarinen. Jurva levytti kappaleen vuonna 1942 taustayhtyeenään Kristalli-Tanssiorkesteri, jota johti George de Godzinsky. Levytyksen orkesterisäestyksen sovitti Robert von Essen. Laulun nimi viittaa Neuvostoliiton ulkoministerinä toimineeseen Vjatšeslav Molotoviin.
Oman versionsa ("Njet Molotoff") kappaleesta levytti Solistiyhtye Suomi vuonna 1989. Jurvan esitys on mukana kokoelmalevyllä "Molotohvin koktaili - Sota-ajan propagandaa levyillä 1940-1942".
Suomalainen RAC-yhtye Mistreat on tehnyt kappaleesta cover-version, "Njet Molotoff".
Mario Party
Mario Party () on Hudson Softin kehittämä ja Nintendon joulukuussa 1998 Nintendo 64:lle julkaisema "Mario Party" -pelisarjan ensimmäinen osa. "Mario Party" ei ole tavallinen "Mario"-peli, vaan partypeli, jossa liikutaan vuorotellen virtuaalisella pelilaudalla ja pelataan erilaisia minipelejä. Peli on suunniteltu pääosin monelle pelaajalle samaan aikaan, ja tämä ominaisuus on tehnyt "Mario Partysta" hyvin suositun moninpelaajien keskuudessa. Peli aloitti nyttemmin jo kymmenenteen osaan yltäneen pelisarjan.
"Mario Partyn" pelaaminen muistuttaa hyvin paljon perinteistä lautapeliä. Pelaajat heittävät vuorotellen noppaa ja liikkuvat arpakuution silmälukujen osoittaman määrän mukaan pelilaudalla. Päätehtävänä on kerätä enemmän tähtiä, kuin kukaan muu pelaaja. Pelin voittaa lopulta se, jolla on pelin loppuessa eniten tähtiä.
Toinen tehtävä pelilaudalla on kerätä kolikoita, joilla voi ostaa erilaisia tavaroita pelilaudalla sijaitsevista kaupoista. Näitä tavaroita voi käyttää joku omaksi hyödykseen tai muita pelaajia vastaan. Mikäli pelin loputtua kahdella pelaajalla on sama määrä tähtiä, voittaa se pelaaja, jolla on enemmän kolikoita. Kolikoita saa kerättyä muun muassa voittamalla minipelejä.
Pelilaudalla näkyy kerralla vain yksi tähti. Tähden voi saada haltuunsa pääsemällä ruutuun, jossa tämä sijaitsee ja sen jälkeen maksamalla 20 kolikkoa Toadille. Kun pelaaja on ostanut tähden, ilmestyy toinen tähti toiseen paikkaan pelilaudalle. Jokaisen pelivuoron päätyttyä, kun jokainen pelaaja on kerran heittänyt noppaa, pääsee pelaamaan minipelejä. Jokaisen kokonaisen pelin jälkeen luovutetaan vielä kolme bonustähteä. Ensimmäinen annetaan pelaajalle, joka on kerännyt eniten kolikoita, toinen sille pelaajalle, joka on päässyt useiten sattuma-ruutuun. Kolmas tähti annetaan pelaajalle, joka keräsi eniten kolikoita minipeleissä.
Minipelien voittamisesta saa palkinnoksi kymmenen kolikkoa. Joissain minipeleissä hävinneiden täytyy taas luovuttaa omat rahansa voittajalle.
"Mario Party" sai ristiriitaisia, mutta pääosin positiivisia arvosteluja. Pelin suurin kritiikin aihe oli, ettei sitä ollut yhtä hauska pelata yksin kuin kavereiden kanssa. Osa kritiikistä koski myös pelien liiallista sattumanvaraisuutta.
"Mario Partyn" julkaisun jälkeen tutkijat selvittivät, että "Mario Partyn" pelaaminen oli niin vauhdikasta, että se oli vahingoittanut pelaajien käsiä ja rikkonut ohjaimia. Nintendo noteerasi kyseisen vaara-haitan "Mario Partyssa" ja alkoi jakaa pelin pelaajille erikoisvalmisteisia muovihansikkaita, joita Nintendo suositteli pidettävän peliä pelattaessa.
Minun sotani
Minun sotani on vuonna 1976 syntyneen Colby Buzzellin kirjoittama kirja hänen kokemuksistaan Irakin sodassa. Hän palveli Yhdysvaltain maavoimien 1. pataljoonan Bravo-komppanian kiväärimiehenä lähellä Mosulin kaupunkia marraskuusta 2003 tammikuuhun 2005.
Buzzell piti kokemuksistaan internetissä blogia, joka antoi huonon kuvan Yhdysvaltain armeijasta. Buzzell joutui sulkemaan blogin, mutta sen sisällön hän muokkasi kirjaksi. Minun sotani keskittyy sotilaan tavallisiin kokemuksiin. Teos kertoo pikkutarkasti sotilaan arkipäivästä ja sen absurdista luonteesta. Sen suora, hiomaton tyyli on kerännyt kehuja, mutta kritiikkiä on tullut kirosanojen määrästä.
""Colby Buzzellin Minun sotani ei ole sen vähempää kuin meidän puolestamme Irakissa taistelevan, äärimmäisen mielenkiintoisen ihmisen sielu."" -Kurt Vonnegut
Libavcodec
libavcodec on vapaan ohjelmiston/avoimen lähdekoodin LGPL-lisensoitu koodekkikirjasto video- ja audiodatan enkoodaukseen ja dekoodaukseen; se on kirjoitettu C-ohjelmointikielellä. Se on osa FFmpeg-projektia ja monet avoimen lähdekoodin sovellukset ovat riippuvaisia siitä.
Taulukko olennaisimmista libavcodecin sisältämistä koodekeista, joista suurin osa on kirjoitettu ns. puhtaalta pöydältä korkean suorituskyvyn ja koodin uusiokäytön takaamiseksi.
Isomarjastaja
Isomarjastaja ("Paramythia montium") on varpuslintu, joka kuuluu tiaismarjastajien heimoon. Aiemmin se luettiin kuuluvaksi kukastajien tai marjastajien heimoon.
Linnun pituus on noin 20 cm. Isomarjastaja on vatsapuolelta, niskasta ja pyrstöstä sininen ja selkäpuolelta vihreä. Naama, töyhtö ja kurkku ovat mustat, alaperä keltainen ja päälaella kulkee vielä valkoinen juova. Kutsuääni kuulostaa siltä, kuin kahta kuivaa lehteä hierottaisin vastakkain. Lintu on peloton ihmistä kohtaan. Lajilla on tapana noukkia eräitä kukkia ja hieroa niiden musertuneita terälehtiä höyhenykseensä.
Isomarjastajasta tunnetaan neljä alalajia: nimialalaji "montium" sekä "alpinum", "brevicauda" ja "olivaceum".
Laji on yleinen Uuden-Guinean keski- ja kaakkoisosissa sekä mahdollisesti Indonesiassa. Lajia ei ole tavattu Suomessa.
Isomarjastajan elinympäristöä ovat vuoriston sammaleiset metsät kahden kilometrin korkeudella ja sitä ylempänä aina puurajalle saakka.
Laji käyttää ravinnokseen marjoja ja selkärangattomia eläimiä.
Dylan ja Cole Sprouse
Dylan Thomas Sprouse ja Cole Mitchell Sprouse (s. 4. elokuuta 1992 Arezzo, Italia) ovat yhdysvaltalaiset kaksoset, jotka ovat tulleet tunnetuiksi lapsinäyttelijöinä.
Nykyään Cole Sprouse seurustelee vastanäyttelijänsä Lili Reinhartin kanssa.
Sprouset syntyivät Italian Arezzossa yhdysvaltalaiselle pariskunnalle Matthew Sprouselle ja Melanie Wrightille, jotka olivat opettajina englanninkielisessä koulussa Italiassa. Pojat eivät kuitenkaan puhu italiaa. Heillä on Italian ja Yhdysvaltain kaksoiskansalaisuus. Dylan sai nimensä runoilija Dylan Thomasin mukaan. 15 minuuttia nuorempi veli Cole sai nimensä jazz-laulaja ja pianisti Nat King Colen mukaan.
Pojat muuttivat takaisin Yhdysvaltoihin ollessaan vasta neljän kuukauden ikäisiä. He kasvoivat vanhempiensa kotikaupungissa Long Beachissä, Kaliforniassa. Poikien isoäidin, draaman opettaja ja näyttelijä Jonine Booth Wrightin, neuvosta pojat alkoivat esiintyä. He näyttelivät usein vuorotellen samaa roolia, kuten monet muut identtiset lapsinäyttelijät, jotta kuvauksissa saadaan lapsihahmolle enemmän kuvausaikaa kuin mitä yksittäisen lapsiesiintyjän työaikamääräykset sallisivat. Kaksoset esiintyivät ensimmäisen kerran televisiossa puolivuotiaina "Äiti ja risat" -sarjassa. He näyttelivät yhdessä Patrick Kellyn roolia vuodesta 1993 vuoteen 1998. Heidän vanhempansa erosivat vuonna 1997 poikien ollessa viisivuotiaita. Sprouset tykkäävät lumilautailusta, koripallosta ja surffaamisesta. Veljekset ovat näytelleet muun muassa elokuvissa "Astronautin vaimo" (1999), "Big Daddy" (1999), "Seksihullun päiväkirja" (2001), "Valepukujen mestari" (2002) ja "Petollinen on ihmissydän" (2004).
Suureen suosioon kaksoset nousivat tilannekomediasarjan "Zackin ja Codyn viiden tähden elämää" pääosissa. Disney Channelilla esitettyä sarjaa tehtiin yhteensä 88 jaksoa 2005–2008. Sille tehtiin jatkosarja "Viiden tähden merielämää" (2008–2011).
Vuonna 2007 ensi-iltaan tulleessa Mark Twainin kirjoittaman Prinssi ja kerjäläispoika -sadun modernissa elokuvaversiossa ("") Dylan ja Cole esittävät pääosia, samoin kuin vuoden 2009 elokuvassa "The Kings of Appletown".
Veljeksillä on oma sarjakuva ja vaatemerkki, ja he tekevät aktiivisesti yhteistyötä Mary-Kate ja Ashley Olsenin kanssa. Dylan ja Cole Sprouse asuvat lähellä Hollywoodia. Myöhemmin he jatkoivat näyttelemistä, mutta eivät enää yhdessä, vaan omissa sarjoissaan. Cole Sprouse alkoi näytellä suositussa Riverdale nimisessä sarjassa päähenkilöä, Jughead Jonesia.
Henrik I (Kastilia)
Henrik I (1204 – 6. kesäkuuta 1217, Palencia, Kastilia, Espanja) oli Kastilian ja Leónin kuningas vuodesta 1214 vuoteen 1217 jolloin kuoli.
Hänen isänsä oli Henrik I oli Alfonso VIII:n ja äitinsä Eleanor Plantagenet, joka oli Englannin kuninkaan Henrik II tytär. Hän nousi kuninkaaksi isänsä kuoltua vuonna 1214.
Nuori kuningas naitettiin seuraavana vuonna Portugalin Sancho I:n tyttärelle Mafaldalle, vaikka he olivat serkuksia ja heillä oli suuri ikäero. Avioliiton syyt olivat poliittisia, ja sillä sinetöitiin Portugalin ja Kastilian ja Leónin liitto taistelussa maureja vastaan, näillä oli tuolloin suuri osa Pyreneiden niemimaata hallussaan. Paavi Innocentius III julisti avioliiton pätemättömäksi verisukulaisuuden vuoksi vuonna 1216.
Henrik I kuoli vuonna 1217 tapaturmaisesti hyvin nuorena Palencian maakunnassa, kun katolta putosii tiili hänen päälleen.
Kirjokyyhkyrääkkä
Kirjokyyhkyrääkkä ("Mesitornis variegatus" synonyymi "Mesitornis variegata") on kyyhkyrääkkien heimoon ("Mesithornithidae") kuuluva lintulaji.
Linnun pituus on noin 25 cm. Rastaan kokoinen, päältä ruskea ja alapuolelta vaalea tummin täplin. Pyrstö on melko pitkä, nokka lähes suora ja lähes pään pituinen. Silmäkulmajuova on vaalea ja ulottuu pitkälle niskaan. Liikkuu maassa kyyhkymäisesti taapertaen enimmän osan ajastaan. Pelotettuna juoksee pakoon tai lennähtää lyhyen matkan. Äänivalikoima on laaja. Liikkuu tavallisesti pienessä 2–4 yksilön ryhmässä.
Kyyhkyrääkkiä on kolme lajia, ja ne ovat kaikki uhanalaisia.
Laji esiintyy ainoastaan Madagaskarilla saaren länsi- ja pohjoisosissa viidellä erillisalueella. Laji on uhanalainen. Laji oli kadoksissa yli 50 vuotta, sillä vuoden 1931 jälkeen se havaittiin seuraavan kerran vasta vuonna 1986. Kirjokyyhkyrääkkää ei ole tavattu Suomessa.
Asuu vanhoissa kuivissa lehtimetsissä. Metsien hakkuut ja kulotus ovat uhkana lajille, samoin metsästys ja villiintyneet rotat, koirat ja kissat.
Laji on yksiavioinen. Pesintä tapahtuu sadekauden aikana loka-huhtikuussa. Pesä on kyyhkymäinen risukasa matalalla puussa tai pensaassa. Munia on 1–3. Haudonnasta ja poikasten hoidosta on puutteellisesti tietoa. Poikaset pysyttelevät emojensa parissa noin vuoden ikäisiksi.
Etsii selkärangattomia eläimiä maasta karikkeen seasta.
Heavy Weather
Heavy Weather on fuusiojazz-yhtye Weather Reportin seitsemäs albumi, joka julkaistiin vuonna 1977 Columbia Recordsilla. Se oli yhtyeen toinen albumi, jolla oli mukana basisti Jaco Pastorius. "Black Market" -albumilla hän soitti vain muutamalla kappaleella, mutta "Heavy Weatherilla" hän oli jo yhtyeen täysivaltainen jäsen ja myötävaikutti merkittävästi albumin suosioon lyöden samalla itsensä suuremman yleisön tietoisuuteen.
"Heavy Weather" on yksi Columbian parhaiten myyneistä jazz-levyistä, ja sitä pidetään yleensäkin virstanpylväänä 1970-luvun fuusiojazzissa. Albumin aloittava, singlenä julkaistu "Birdland" oli merkittävä kaupallinen menestys, mikä on harvinaista jazz-osaston levyille.
Yrjö Jahnssonin säätiö
Yrjö Jahnssonin säätiö on vuonna 1954 perustettu säätiö, joka tukee suomalaista taloustieteen, terveystaloustieteen ja lääketieteen tutkimusta. Säätiö jakaa vuosittain apurahoja tutkimukseen sekä jatko-opintoihin kotimaassa tai ulkomailla. Kansantaloustieteen professori Yrjö Jahnssonin nimeä kantavan säätiön perusti kouluneuvos Hilma Jahnsson puolisonsa kuoltua.
Säätiön johtokuntaan kuuluu muun muassa Suomen Pankin johtokunnan neuvonantaja Antti Suvanto, joka on toiminut myös säätiön tutkimusjohtajana. Säätiö on ainakin 1980-luvulta asti järjestänyt suljettuja seminaareja, joihin on osallistunut useita nk. Nobelin taloustieteen palkinnon saajia sekä uusklassisen taloustieteen edustajia kuten Israel Robert J. Aumann.
Kansainvälisesti säätiö tunnetaan nuorille eurooppalaisille taloustieteen tutkijoille myönnettävästä Yrjö Jahnsson Award in Economics –palkinnosta. Palkinto jaetaan yhdessä European Economic Association:n kanssa joka toinen vuosi.
Lista palkinnon saajista:
Struuma
Struuma () tarkoittaa kilpirauhasen suurentumaa. Struumaan voi liittyä joko kilpirauhasen liika- tai vajaatoimintaa. Struumapotilaalla voi olla koholla tyrotropiini tai tyrotropiinireseptorin vasta-aine; kummassakin tapauksessa kilpirauhanen stimuloituu voimakkaasti kasvamaan (hyperplasia).
Struuman merkittävin syy on ollut jodin puutos (jodinpuutosstruuma eli endeeminen struuma), minkä vuoksi ruokasuolaan alettiin lisätä jodia. Sairauteen on lääkitys, ja toisinaan turvaudutaan leikkaukseen.
Kaalikasveissa olevien glukosinolaattien hajoamistuotteiden on eläinkokeissa todettu aiheuttavan suurina pitoisuuksina esimerkiksi struumaa.
Hannu Rautkallio
Hannu Ilmari Rautkallio (s. 31. toukokuuta 1944 Turku) on suomalainen dosentti, historiantutkija ja kirjailija. Koulutukseltaan hän on valtiotieteen tohtori (1977). Hän on tutkinut muun muassa sotasyyllisyysoikeudenkäyntiä, Kekkosen idänpolitiikkaa ja juutalaisten jatkosodan aikaisia luovutuksia. Rautkallio on toiminut vapaana poliittisen historian tutkijana vuodesta 1986 ja poliittisen historian dosenttina Tampereen yliopistossa vuodesta 1989.
Hänen isänsä on Paavo Kallio, myöhemmin Paavo Rautkallio, Itä-Karjalan miehityshallinnon Petroskoin keskitysleirin numero viisi komendantti ja myöhempi Kokoomuksen kansanedustaja.
Korvasiili
Korvasiili eli pitkäkorvasiili eli "egyptiläinen pitkäkorvasiili" ("Hemiechinus auritus") on pienikokoinen siililaji, jota pidetään myös lemmikkinä.
Korvasiili on täysikasvuisena 300-700 grammaa painava ja 10-20 cm pitkä.
Huomiota herättävin piirre korvasiilissä on sen suuret suipot korvat. Toinen seikka, minkä huomaa nopeasti, on pitkät ja voimakkaat jalat. Eläin näyttääkin jokseenkin jäniksen, siilin ja ketun yhdistelmältä. Eläimen liikkumista seuratessa näyttäisi siltä kuin sen takajalat olisivat etujalkoja lyhyemmät. Siili liikkuu pyylevään ulkonäköönsä nähden hyvinkin nopeaa vauhtia. Tassut ovat suuret ja viisivarpaiset.
Kynnet ovat myös hyvin kehittyneet ja soveltuvat erinomaisesti hiekkaisen maan kaivamiseen. Korvasiilin "ilme" on hieman hymyilevä ja kuono kapea. Piikkien ja karvan väri vaihtelee eri yksilöillä tummasta ruskeasta harmahtavaan, mutta yleisin väritys lienee keskiruskea. Nelivarvassiilin tapaan korvasiililläkin on valkoinen vatsa. Kyljistä karvat ovat kuitenkin tummemmat, suunnilleen kermakahvin väriset. Piikit ovat nelivarvassiiliin verrattuna aavistuksen lyhyemmät ja tiheämmässä. Korvasiililtä puuttuu nelivarvassiilille tyypillinen piikistön jakaus otsalta.
Korvasiili on kotoisin Keski-Aasiasta ja Pohjois-Afrikasta: Libya, Israel, Irak ja Pakistan ovat sen levinneisyysaluetta.
Korvasiili rakentaa ruohosta pesän. Se vaipuu luonnossa talvihorrokseen lokakuun ja maaliskuun väliseksi ajaksi.
Hanski
Hanski oli Mainostelevision vuosina 1966–1973 esittämä 83-osainen komediasarja, joka luotiin pääosaa esittäneen näyttelijä Hannes Häyrisen ympärille. Sarjan käsikirjoitti Häyrisen puoliso Liisa Nevalainen, joka myös näytteli toista pääosaa. Sarjaa on esitetty myöhemmin uusintana syksyllä 1981 sekä kesällä 1992 kolmentoista jakson verran MTV:llä. Ensimmäinen jakso esitettiin 9. tammikuuta 1966. Vanhin arkistoissa säilynyt Hanski-jakso on kesäkuulta 1969.
Sarja perustui klassisiin väärinkäsityksiin ja vastakkainasetteluihin, joiden tarinat keskittyivät kauppias Hanskin osto- ja myyntiliikkeen tapahtumiin. Myöhemmin tarinat sijoittuivat ”Hanskin” vaimon ja hänen itsensä emännöimään kahvila-ravintola "Kultaiseen kukkoon". Hanskin tunnusmusiikkina on brittiläisen The Piltdown Men -yhtyeen saksofonikappale ”Piltdown Rides Again”, jonka melodia perustuu Gioacchino Rossinin oopperan "Wilhelm Tell" alkusoittoon.
"Hanski" oli 1960-luvun lopulla yksi katsotuimmista televisio-ohjelmista Suomessa. Esimerkiksi 28. huhtikuuta 1968 lähetetty jakso sai 2,37 miljoonaa katsojaa ja saavutti näin 63 prosenttia Suomen yli 12-vuotiaasta väestöstä.
Sarjassa esiintyi myös Häyrisen pariskunnan koira. Sarjan keskeistä sivuroolia, siivooja Virtaskaa näytellyt Marita Nordberg muistelee Hanski-sarjan tekemistä ja Hannes Häyrisen persoonaa Jukka Annalan teoksessa "Toopelivisio".
Lisäksi lukuisia vierailijoita.
Talk On Corners
Talk on Corners on vuonna 1997 julkaistu The Corrs -yhtyeen albumi.
Koiranheinä
Koiranheinä ("Dactylis glomerata") on yleinen tuulipölytteinen heinä.
Koiranheinä kasvaa 60–160 cm korkeaksi. Sen röyhy on kolmiomainen, kukat kasvavat siinä tiiviinä rykelminä.
Koiranheinää kasvaa Euroopassa Keski-Suomea myöten sekä viljeltynä Pohjois-Amerikassa.
Se on heinäallergisille ongelma heinäkuussa.
Koiranheinä kasvaa myös savisessa maassa, jossa sitä viljellään rehuksi.
Kari Kitunen
Kari Olavi Kitunen (s. 29. kesäkuuta 1948 Puumala) on suomalainen juristi, joka oli korkeimman oikeuden jäsen 19 vuoden ajan vuosina 1997-2016.
Kitunen valmistui 1971 oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta. Hän sai varatuomarin arvon 1974.
Kitunen on toiminut lähes koko työuransa ajan tuomioistuinlaitoksen ja oikeusministeriön palveluksessa. Hän oli Itä-Suomen hovioikeudessa ja Helsingin hovioikeudessa esittelijänä vuoteen 1979 asti. Vuodesta 1981 Kitunen oli korkeimman oikeuden esittelijä ja esittelijäneuvos. Samaan aikaan hän oli myös sivutoiminen oikeusneuvosmies Helsingin raastuvanoikeudessa.
Kitunen toimi vuodesta 1985 lähtien oikeusministeriön lainsäädäntöneuvoksena vastaten rikoslain uudistustyöstä.
Vuosina 1992–1997 Kitunen oli työtuomioistuimen jäsen. Vuonna 1993 hän toimi valtakunnanoikeuden sihteerinä sen käsitellessä Kauko Juhantalon ministerivastuulakiin perustunutta syytettä.
Kitunen nimitettiin korkeimman oikeuden jäseneksi 1. tammikuuta 1997. Eläkkeelle hän jäi vuonna 2016, hänen tilalleen korkeimman oikeuden jäseneksi nimitettiin 1.9.2016 alkaen Hyvinkään käräjäoikeuden laamanni Tatu Leppänen.
Turkiskauppa
Turkiskauppa on maailmanlaajuinen teollisuuden ala, johon kuuluu eläinten turkiksien keräys ja niiden myyminen. Ennen Pohjois-Amerikan asuttamista, Venäjä oli suurin turkiksien myyjä Länsi-Euroopassa ja Aasiassa. Suurin osa Venäjän viemistä turkiksista oli majavan, suden, ketun, oravan ja jäniksen turkkeja. Amerikan asuttamisen jälkeen majavannahoista tuli tärkeä vientituote, jota kuljetettiin Eurooppaan suuria määriä. Eurooppalaiset hankkivat majavannahkoja ostamalla ja vaihtamalla niitä intiaaneilta. Varsinkin kanadalaiset olivat aktiivisia tässä toiminnassa, ja esimerkiksi Quebec kasvoi juuri turkiskaupan keskukseksi. Majavan karvoista tehtiin huopahattuja, ja majavannahkakauppa kukoisti 1500-luvulta 1800-luvulle. Silloin majavat olivat vähentyneet ja silkkihatut tulleet muotiin.
Turkiskauppaa on käyty esihistorialliselta ajalta asti. Oravannahan sanotaan olleen suomalaisten ensimmäinen raha. Myöhemmin metsästäjät myivät myös näädän, ketun ja majavan nahkoja. Vuonna 1391 turkulaisporvari Peter van dem Berghellä oli Tallinnassa myynnissä 300 000 suomalaista turkista.
Suomessa on tarhattu kettuja 1910-luvulta ja minkkejä 1930-luvulta asti. Suomalaiset turkikset menevät pääosin vientiin.
Unbitrium
Unbitrium on väliaikainen nimi alkuaineiden jaksollisessa järjestelmässä yhdelle alkuaineista, joita ei ole vielä löydetty. Unbitriumin väliaikainen kemiallinen merkki on Ubt ja sen järjestysluku on 123. Sen sijainti taulukossa, kuten myös sen ominaisuudet on osittain määritelty laskennallisesti.
Unbitriumia ei vielä (2011) ole yritetty syntetisoida, mutta jos sen atomeja saataisiin aikaan niin niiden isotoopin Ubt odotetaan olevan pysyvin.
Just My Luck
Satumainen onni ("Just My Luck") on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen romanttinen komediaelokuva, jonka on ohjannut Donald Petrie. Elokuvan pääosia esittävät Lindsay Lohan ja Chris Pine.
Ashley on onnekas nuori tyttö ja Jake huono-onninen mies, jolle tapahtuu jatkuvasti pahaa. Suudeltuaan Jakea naamiaisjuhlissa Ashley tajuaa hyvän onnensa vaihtuneen Jaken huono-onnisuuteen. Ashley ajautuu lukuisiin surkeisiin tapahtumiin, kun taas Jake saa upouuden asunnon ja levytyssopimuksen McFly-yhtyeelleen. Ashley yrittää löytää Jaken uudestaan ja suudella tätä palauttaakseen onnensa. Jake on kuitenkin naamioitunut eikä Ashley tiedä miltä hän näyttää, joten hän päätyy suutelemaan kaikkia juhlien miestanssijoita, jotka voisivat olla Jake. Hän kokeilee, onko mies se oikea raaputtamalla peliarpaa suutelun jälkeen. Hän löytää viimeisen miehen, jota ei ole suudellut, ja suutelee tätä esittäen miehen saaneen sydänkohtauksen ja antavansa tälle tekohengitystä. Kuinka hyvänsä, hän kaatuu mutakasaan, joka oli taidenäyttelyssä, ja joutuu jälleen raahatuksi putkaan. Luovutettuaan hän tapaa Jaken kahvilassa.
Ashleyn peityttyä mutaan ja hänen ollessaan rahaton ostamaan ruokaa, Jake tuntee myötätuntoa tyttöä kohtaan. Jake antaa Ashleylle vanhan työnsä. Jonkin ajan kuluttua Ashley tajuaa Jaken olleen juhlissa ja saa onnensa takaisin suutelemalla tätä uudestaan. Myöhemmin Jaken isännöimässä konsertissa asiat menevät pieleen, mikä johtuu Jaken takaisin saamasta huonosta onnesta. Ashley säälii Jakea ja suutelee tätä uudestaan. Ashleyllä on tunteita Jakea kohtaan, mutta ajattelee ettei suhde voisi toimia, koska heidän täytyisi suudella. Hän aikoo lähteä tapaamaan vanhempiaan joksikin aikaa.
Jake saapuu Grand Centralin asemalle saatuaan selville suudelmien ”siirtävän” onnea. Hän suostuttelee Ashleyn jäämään ja sanoo, että tämän kanssa oleminen on paljon arvokkaampaa kuin jatkuva onnekkuus. Lopulta he molemmat pussaavat Jaken nuorta serkkua (jolla on myös huonoa onnea) vastakkaisille poskille yhtä aikaa, siirtäen onnen tälle. Ashleylle ja Jakelle jää molemmille sekä hyvää että huonoa onnea.
Vasemmistonaiset
Vasemmistonaiset on Vasemmistoliiton naisjärjestö. Vasemmistonaiset on avoin myös naisille, jotka haluavat tehdä vasemmistofeminististä politiikkaa puolueeseen sitoutumatta.
Vasemmistonaiset perustettiin lokakuussa 1990 Jyväskylässä "Naisfoorumi 90" -tapahtuman yhteydessä. Perustavaan kokoukseen osallistui 491 naista. Vasemmistonaiset päätti tehdä Vasemmistoliiton naistyötä, mutta korosti myös itsenäisyyttään. Vasemmistonaiset ei ole rekisteröity yhdistys vaan verkosto. Tällä valinnalla perustajat halusivat korostaa Vasemmistonaisten avointa luonnetta. Järjestäytymisen muodoista käytiin paljon keskustelua ennen kokousta. Osa vasemmistonaisista halusi muodostaa kiinteämmän organisaation.
"Pippuri" on Vasemmistonaisten neljästi vuodessa ilmestyvä verkostolehti. Pippuri aloitti ilmestymisensä vuonna 1966 Suomen naisten demokraattisen liiton lehtenä. Vasemmistoliittoon kuulumattomat naiset voivat liittyä Vasemmistonaisiin tilaamalla Pippuri-lehden.
Vasemmistonaiset osallistuu Naisjärjestöt Yhteistyössä – Nytkis -yhdistyksen toimintaan. Vasemmistonaisten Outi Ojala oli Nytkiksen puheenjohtaja vuonna 1991 ja Katja Syvärinen vuonna 2000.
Vasemmistonaiset jakaa vuosittain "Pro feminismi" -palkinnon tasa-arvotyössä ansioituneelle vasemmistoliittolaiselle miehelle. Tunnustuksen ovat saaneet Kaarlo Julkunen, Claes Andersson (2006), Jorma Hentilä, Teivo Teivainen (2008), Kari Uotila (2009), Jiri Nieminen (2010) ja Juuso Aromaa (2011).
Vasemmistonaisten hallituksella (Valtikka) on puheenjohtaja (puhenainen) ja kaksi varapuheenjohtajaa. Aiemmin kaikki kolme puhenaista olivat samanarvoisia. Valtikan sihteeri on Vasemmistoliiton naispoliittinen sihteeri.
Hyrrävoima
Hyrrävoimaksi nimitetään mekaniikan ilmiötä, jonka mukaan nopeasti pyörivä hyrrä pyrkii vastustamaan akselin 
asentoon kohdistuvia muutoksia. Esimerkiksi gyroskoopin toiminta perustuu juuri hyrrävoimaan.
Ilmiö on ehkä helpoin ymmärtää tarkastelemalla vauhdissa olevan polkupyörän pyörää ja kiinnittämällä sen kehältä jonkin pisteen. Kun piste on ylimmässä asennossaan ja siihen kohdistuu vaikkapa vasemmalle puolelle kallistava voima, niin sama voima vaikuttaa oikaisevasti silloin, kun sama piste siirtyy pyörän alimpaan asentoon. Ilmiö liittyy siten myös massan hitauteen.
Felix Bloch
Felix Bloch (23. lokakuuta 1905 – 10. syyskuuta 1983) oli sveitsiläis-yhdysvaltalainen fyysikko. Vuonna 1952 hänet ja Edward Mills Purcell palkittiin Nobelin fysiikanpalkinnolla tavasta mitata tarkasti ytimien magneettisten momentteja ja siihen liittyvistä löydöistä.
Bloch aloitti akateemiset opintonsa Zürichin kansallisessa teknologiainstituutissa "Eidgenössische Technische Hochschulessa", josta hän suunnitteli valmistuvansa insinööriksi. Vuoden opiskelujen jälkeen hän siirtyi kuitenkin opiskelemaan matematiikkaa ja fysiikkaa vaihtaen osastoa instituutin sisällä. Opiskelujensa aikana hän kiinnostui teoreettisesta fysiikasta ja osallistui muun muassa Peter Debyen, Paul Scherrerin, Hermann Weylin, ja Erwin Schrödingerin luennoille. Vuoden 1927 syksystä hän jatkoi teoreettisen fysiikan opintoja Leipzigin yliopistossa Werner Heisenbergin johdolla ja sai filosofian tohtorin tutkintonsa valmiiksi kesällä 1928. Hänen kvanttimekaniikan alan tutkimuksensa käsitteli elektronien liikettä kiteissä ja erityisesti hän kehitti teorian metallien sähkönjohtavuudesta.
Assistenttuurien ja muiden akateemisten virkojen myötä Bloch työskenteli väittelynsä jälkeen teoreettisen fysiikan huippujen kanssa. Hän tutki kiinteän aineen teorioita Wolfgang Paulin, Heisenbergin, Niels Bohrin ja Enrico Fermin kanssa. Adolf Hitlerin valtaannousun myötä Bloch kuitenkin jätti Saksan 1933 ja siirtyi vuotta myöhemmin Stanfordin yliopistoon. Siellä hän ryhtyi kokeelliseen tutkimukseen neutronien parissa. Vuonna 1939 hän selvitti Berkeleyn syklotronilla yhdessä Luis Alvarezin kanssa neutronin magneettisen momentin yhden prosentin tarkkuudella. Vuonna 1940 Bloch meni naimisiin Saksasta paenneen Lore Mischin kanssa, fyysikko ja tohtori hänkin.
Tiiviin aineen fysiikassa Felix Bloch on jäänyt historiaan muun muassa seuraavissa käsitteissä:
Toisen maailmansodan aikana Bloch osallistui Los Alamosissa ydinvoiman tuottamisen kehittelyyn ja myöhemmin Harvardin yliopistossa tutkien häirintään liittyvään työhön. Jälkimmäinen työ tuotti Blochille elektroniikan tuntemusta, mikä hyödytti häntä heti hänen muussa tutkimustyössään. Vuonna 1945 palattuaan Stanfordiin Bloch aloitti välittömästi William W. Hansenin ja Martin Packardin kanssa tutkimukset siitä, miten atomiytimiin voitaisiin vaikuttaa sähkömagneettisella induktiolla. Samaan aikaan Harvardissa Purcellin ryhmä täysin itsenäisesti keksi saman menetelmän, joka nyttemmin tunnetaan ydinmagneettisena resonanssina. Sittemmin ydinmagneettinen resonanssi on saavuttanut merkittävän aseman niin aineen rakenteen kuin lääketieteellisenkin tutkimuksen kannalta.