hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kanneljärven kirkko
Kanneljärven luterilainen kirkko sijaitsi entisessä Kanneljärven kunnassa luovutetussa Karjalassa. Nykyisin se on rauniokirkko.
Kanneljärven luterilainen seurakunta aloitti toimintansa vuonna 1923. Kirkon rakentaminen kuitenkin venyi. Varsinainen rakennuspäätös tehtiin vuonna 1925 ja seurakunta tilasi piirustukset viipurilaiselta Uno Ullbergiltä, joka teki kahdet piirustukset. Molemmat piirustukset saivat kannatusta, jonka vuoksi kirkon rakentamiseen päästiin vasta vuonna 1932. Kirkko valmistui vuonna 1934 ja se vihittiin 8. heinäkuuta samana vuonna.
Funkkistyylinen kirkko rakennettiin tiilestä ja rapattiin ulkoa valkoiseksi. Malliltaan se on tornillinen pitkäkirkko. Kellotorni on suorakulmainen ja tasakattoinen. Tornin laella on suuri risti. Kellotornin alaosassa on kirkon pääsisäänkäynti, jossa oli kolme lasiovea. Sisäänkäynnin yläpuolella on pyöreä ikkuna. Kirkon toisessa päässä oli muuta kirkkoa matalampi suorakulmainen kuoriosa. Kuoriosassa on isot ikkunat ja se on rapattu valkoiseksi, jotka tekevät siitä valoisan.
Kirkkosali on kolmilaivainen. Kirkon noin 700 istumapaikkaa sijaitsivat keskilaivassa. Sen molemmin puolin on pienet holvikaariset sivulaivat, joissa oli sivukäytävät. Kirkkosalin sisäseinät ja lattiat olivat tiilestä. Sivuseinillä, jokaisessa pylväsvälissä oli korkea ikkuna. Alttariseinällä oli suurehko risti ja sen alapuolella pieni Bruno Tuukkasen maalama alttaritaulu "Pako Egyptiin". Saarnastuolissa oli Mikko Hovin veistämät neljä apostolinkuvaa. Kirkkotekstiilit puolestaan suunnitteli Greta Skogster. Kellotornissa on yksi kello. Urkuja kirkkoon ei ennen sotia ehditty hankkia.
Kirkko ja sen sisustus kärsi jonkin verran vahinkoja talvisodassa. Sodan jälkeen kirkko siirtyi venäläisille, jotka käyttivät sitä rehusuojana ja myllynä. Jatkosodassa Suomi valloitti alueen takaisin 1941. Jatkosodan aikana kirkkoa kunnostettiin ja siellä pidettiin jumalanpalveluksia. Vuonna 1944 kirkko oli kuitenkin uudelleen jätettävä. Sodan jälkeen venäläiset käyttivät kirkkoa kananruokatehtaana ja puimalana aina vuoteen 1984 asti, jolloin sen katto ja puurakenteet tuhoutuivat tulipalossa. Tiilirunko jäi kuitenkin jäljelle. Inkeriläiset ja venäläiset ovat perustaneet Kannejärvelle Inkerin kirkkoon kuuluvan luterilaisen seurakunnan. Seurakuntalaiset ovat kunnostaneet betonikattoisena säilyneeseen sakaristoon seurakunnalle kokoontumistilat.
Kanneljärven kirkosta evakuoitiin muun muassa ehtoolliskalusto ja kirkkotekstiilit. Alttaritaulua ei evakuoitu ja se on tuhoutunut. Kirkon kello on edelleen tornissa. Kanneljärven seurakunta lahjoitti evakuoidun omaisuutensa pääasiassa Perttelin seurakunnalle.
Kattokaltevuus
Kattokaltevuus on suhdeluku, jolla ilmoitetaan rakennuksen katon kaltevuuskulmaa vastaava kulmakerroin, esimerkiksi 1:1 (45 asteen kulma). Tällöin katto nousee metrin vaakasuuntaisella matkalla yhden metrin. 1:100 on lähes tasakatto (1% nousu), eli metrillä sentti nousua.
Kattokaltevuus voidaan ilmoittaa myös asteina tai prosentteina.
Ylioppilaskunnan Soittajat
Ylioppilaskunnan Soittajat (YS) on Helsingin yliopiston piirissä toimiva sinfoniaorkesteri. Orkesterin juuret alkavat vuodesta 1747, jolloin kuninkaan käskykirjeellä Turun akatemian yhteyteen perustettiin Akateeminen Kapelli, Suomen ensimmäinen säännöllisesti toiminut orkesteri. Tuo orkesteri muutti Turun palon jälkeen yliopiston mukana Helsinkiin, ja muuttui vuonna 1868 nimelle Akateeminen Orkesteri. Sillä nimellä orkesteri toimi edelleen Helsingin yliopiston laitoksena, kunnes 14. huhtikuuta 1926 sen tilalle perustettiin ylioppilaiden itse hallinnoima YS. YS merkittiin yhdistysrekisteriin 8. heinäkuuta 1970 ja siitä lähtien se on ollut itsenäinen korporaatio, Ylioppilaskunnan Soittajat ry.
Ylioppilaskunnan Soittajat ry:n kotipaikkakuntana on Helsingin kaupunki ja harjoituspaikkana pääosin Vanha ylioppilastalo, tarkemmin 2. krs:n musiikkisali. Orkesteri konsertoi yleensä Helsingin yliopiston juhlasalissa.
Ulkosuomalainen
Ulkosuomalainen on vakituisesti Suomen ulkopuolella asuva suomalainen, joka on joko Suomen kansalainen tai suomalaista syntyperää. Ulkosuomalaisia oli vuonna 2010 vajaat 800 000, joista ensimmäisen polven ulkosuomalaisia noin 280 000 ja toisen polven 500 000. Suurin osa heistä asui Ruotsissa (436 000) ja Yhdysvalloissa (104 000). Lisäksi Siirtolaisinstituutin tilastojen mukaan suomalaistaustaisia ihmisiä asui vuonna 2010 Saksassa 14 000, Espanjassa 12 000 ja Iso-Britanniassa noin 10 000. Suomen kansalaisia asui ulkomailla noin 250 000 vuonna 2013. Ulkosuomalainen on voinut muuttaa ulkomaille työn, opiskelun tai perheen vuoksi.
"Ulkokansalainen" on ulkomailla asuva Suomen kansalainen. Ulkokansalaisella on siis kaikki kansalaisuuteen liittyvät oikeudet, mutta myös velvollisuudet. Esimerkkinä oikeuksista on äänioikeus, sillä ulkokansalaiset saavat äänestää valtiollisissa vaaleissa (eduskuntavaalit, presidentinvaalit ja europarlamenttivaalit). Esimerkki velvollisuuksista on puolestaan asevelvollisuus. Ulkokansalaisia, jotka ovat siis osa ulkosuomalaisten joukkoa, on yhteensä noin 250 000. Äänioikeutettuja (täysi-ikäisiä) heistä on noin 210 000.
Työn vuoksi ulkomailla asuvia kutsutaan ekspatriaateiksi. Ulkosuomalaiset ovat monissa maissa keskittyneet tiettyihin kaupunkeihin ja heillä on paikallisia suomalaisyhteisöjä.
Suomi-Seura r.y. on valinnut vuodesta 1993 lähtien vuoden ulkosuomalaisen. Ensimmäiseksi palkinnon saajaksi valittiin amerikansuomalaisten FinnFest-tapahtuman perustaja Robert W. Selvälä Minnesotan Owatonnasta.
Luettelo myöhempien vuosien valituista on artikkelissa Suomi-Seura.
Ulkosuomalaisista on tehty televisiolle useita haastattelu- ja dokumenttiohjelmia. Laajin niistä on noin 60-osainen dokumenttisarja "Ulkosuomalaisen tarina" (Yle 2002–2011). Jaakko Selin on juontanut sarjat "Jaakko ja maailmanvalloittajat" (Yle 2008–) ja "Jaakon matkassa" (Fox 2014). Kolmas on Antti Holman juontama "Antti ja maastamuuttajat" (MTV 2017).
DMI
DMI, eli Digitaalisen median instituutti, oli Tampereen teknillisen yliopiston erillislaitos. DMI:n tutkimusalueita olivat signaalinkäsittely, digitaali- ja tietokonetekniikka, ohjelmistotekniikka, tietoliikennetekniikka, hypermedia ja ihmiskeskeinen teknologia.
Vuonna 2005 DMI juhli 20. toimintavuottaan. TTY:n hallituksen päätöksellä DMI lakkautettiin vuoden 2007 alusta alkaen. Päätös oli lähinnä hallinnollinen ja ennakoi vuoden 2008 alussa toteutunutta TTY:n organisaatiouudistusta. Tutkimustoiminta jatkuu entisellään TTY:n laitoksilla.
Vulgar Display of Power
Vulgar Display of Power on vuonna 1992 julkaistu metallimusiikkiyhtye Panteran kuudes albumi. Albumin julkaisijana toimi ATCO Records ja tuottajina Terry Date ja Vinnie Paul. Albumin kenties tunnetuin kappale on "Walk" kuten myös mm. kappaleet "Fuckin' Hostile" ja "Mouth for War" ovat myös hyvin tunnettuja.
Kappaleista "This Love", "Walk" ja "Mouth for War" tehtiin musiikkivideot, joissa "This Love" musiikkivideossa on pätkitty joitain osia alkuperäisestä kappaleesta.
Partalansaari
Partalansaari on Saimaalla, pääosin Sulkavan ja pieneltä osin myös Puumalan kuntien alueella sijaitseva saari.
Saarta ympäröivät suurimpina vesistöalueina itäpuolella Lepistönselkä, luoteispuolella Enonvesi ja lounaispuolella Haapaselkä. Saaren sisällä on yli 80 järveä ja lampea, joista suurimpia ovat Kulkemusjärvi ja Saajuu. Saaren tieyhteydet mantereelle kulkevat pohjoiseen Hakovirran yli kulkevan sillan kautta Sulkavan kunnan keskustaan ja etelään Kietävänsalmen poikki lossilla Viljakansaareen ja edelleen kantatielle 62 Puumalan kirkonkylän kaakkoispuolelle. Saaressa sijaitsevat Sulkavan puolella kaakossa Auvilan, pohjoisessa Kaartilankosken ja lännessä Karjulanmäen kylät. Puumalaan kuuluvat Keriniemen ja Kietävälän kylät. Vakituisia asukkaita on noin 400. Asukkaista 300 on sulkavalaisia ja loput puumalalaisia. Lisäksi saarella on paljon kesäasukkaita.
Saaren vanha nimi on Kulkemussalon saari, joka lyheni muotoon Kulkemussaari. Koska saarella on aina asunut paljon Partasia, muuttui nimi vielä kerran, jolloin Partaset saivat "oman" saaren.
Partalansaaresta on julkaistu vuonna 1999 kyläkirja "Partalansaaren poluilla". Kirjan on kirjoittanut entinen partalansaarelainen Rauno Pelkonen.
Sulkavan Suursoutujen 60 kilometrin reitti kiertää Partalansaaren. Noin puolessa välissä matkaa sijaitsee Varvirannan majoitusalue, jossa retkisoutajat yöpyvät.
OBO
OBO on laiva, joka voi kuljettaa sekä öljyä (englanniksi "oil"), irtotavaraa ("bulk") että malmia ("ore"), siitä nimi. Ajatuksena on, että laiva voi toimia säiliöaluksena, kun säiliöalusmarkkinat ovat hyvät, sekä irtotavaran ja malmin kuljettajana, kun nämä markkinat ovat hyvät. Laiva voi myös ottaa nestelastin (öljyä) yhdelle matkalle ja kuivan lastin (irtotavaraa tai malmia) toiselle matkalle, ja näin se voi vähentää aikaa, jona se kulkee painolastissa (siis tyhjänä).
Ensimmäinen OBO-laiva oli M/S Naess Norseman, jonka A.G. Weser rakensi Norness Shipping -yhtiölle, jota hallitsi norjalainen laivanvarustaja Erling Dekke Næss. Hän oli taitava suunnittelemaan uudentyyppisiä laivoja yhdessä pääsuunnittelijansa T. M. Karlsenin kanssa. Naess Norseman luovutettiin marraskuussa 1965, ja sen pituus oli 250 metriä, leveys 31,6 metriä ja syväys 13,5 metriä.
OBO-laivoista tuli pian suosittuja maailman laivanvarustajien joukossa, ja tähän mennessä tällaisia laivoja on rakennettu useita satoja. Laivatyypin loistoaikaa oli 1970-luvun alkupuoli. Seuraavalla vuosikymmenellä selvisi, että laivatyyppi tarvitsee enemmän huoltoa kuin muut laivat. Lisäksi oli kallista vaihtaa märästä lastista kuivaan lastiin, ja se vei myös paljon arvokasta aikaa. Öljyn kuljetuksen jälkeen on helppo vaihtaa malmiin tai muuhun likaiseen irtotavaraan, mutta ei viljaan tai muuhun puhtaaseen irtolastiin. Kun 1970-luvulla rakennetut OBO-laivat ovat tulleet vanhemmiksi, useimpia niistä on käytetty pelkkinä säiliöaluksina tai pelkkinä malmilaivoina. Vielä 1990-luvulla rakennettiin pieni joukko 70 000–100 000 tonnin OBO-laivoja tanskalaisille ja norjalaisille laivanvarustajille.
Ropax
Ropax (sanoista roll on/roll off ja passenger) on matkustajalaivatyyppi, jossa on pitkät autokaistat henkilöautoille ja paljon rahtitavaratilaa, kuten roro-rahtilaivoillakin. Tavallisesti tällaiset laivat kulkevat 25 solmun (46 km/h) nopeudella.
Revalvaatio
Revalvaatio on valuutan ulkoisen arvon korotus suhteessa muihin valuuttoihin. Termiä
revalvaatio käytetään, kun valuutan arvo on kiinnitetty. Jos arvo määräytyy vapaasti markkinoilla, puhutaan valuutan vahvistumisesta. Revalvaation vastakohta on devalvaatio.
Esimerkiksi Kiinan valuutta renminbi oli vuodesta 1994 vuoteen 2005 asti kiinnitetty Yhdysvaltain dollariin. Erityisesti Yhdysvallat vaati Kiinaa revalvoimaan, koska katsoi valuutan arvon olevan liian alhainen. Vuonna 2005 Kiina revalvoi renminbin 2,1 prosenttia Yhdysvaltain dollariin nähden ja sitoi yuanin myös muita valuuttoja sisältävään valuuttakoriin. Revalvaation katsottiin yleisesti olleen liian vähäinen.
Immigrant Song
Immigrant Song on rockyhtye Led Zeppelinin kappale. Se julkaistiin yhtyeen kolmannella albumilla "Led Zeppelin III" vuonna 1970. Kyseessä on yksi folkhenkisen albumin harvoista raskaista kappaleista.
Kappale esitettiin ensimmäistä kertaa yleisölle 28. kesäkuuta 1970 Bathin festivaaleilla, Somersetissä Englannissa.
”Immigrant Song” aloitti Led Zeppelinin jokaisen konsertin vuosina 1970 ja 1972. Vuonna 1973 kappale toimi encorena, mutta pian se poistettiin esiintymisistä. Kappaleen liveversio löytyy yhtyeen albumeilta "Led Zeppelin BBC Sessions" (taltioitu vuonna 1971 Lontoossa) ja "How the West Was Won" (taltioitu vuonna 1972 Long Beach Arenalla).
Kappale on Led Zeppelinin harvoja singlejulkaisuja. Se julkaistiin marraskuussa 1970 Atlantic Recordsin kautta. Se sijoittui sijalle 16 Billboard-listalla. B-puolena oli kappale ”Hey Hey What Can I Do”, jota ei julkaistu yhdelläkään yhtyeen studioalbumilla vaan vasta boxilla "Led Zeppelin Box Set" vuonna 1990. Japanin singlejulkaisussa B-puolena oli joko kappale ”Out on the Tiles” tai ”Hey Hey What Can I Do”.
Kappaleessa on jatkuva nopeatahtinen tempo, jossa rummut ja basso ovat pääosassa. Kitara on poikkeuksellisesti sivuosassa. Nopeatahtisen tempon käynnistyessä laulaja Robert Plant päästää kuuluisan kiljaisunsa, joka on lainattu televisiosarjan Salainen agentti 86 tunnusmusiikista.
Kappaleen sanoitus kertoo viikingeistä. Immigrant song kirjoitettiin Led Zeppelinin kiertueella, jonka he tekivät vuoden 1970 puolivälissä. Kiertue alkoi Reykjavikista, Islannissa, jossa ei paljon tuohon aikaan kiertueet pysähtyneet, johtuen syrjäisestä sijainnista ja pienestä väestömäärästä. Innostunut vastaanotto kuitenkin inspiroi Plantia kirjoittamaan laulun.
Seuraavat yhtyeet ovat versioineet "Immigrant Song" -kappaleen:
Presence
Presence on englantilaisen rockyhtyeen Led Zeppelinin vuonna 1976 julkaistu albumi. Albumia myytiin aikoinaan hyvin, mutta sen kappaleet eivät ole vuosien saatossa nousseet Led Zeppelinin klassikoiden joukkoon. Tunnetuin kappale lienee "Achilles Last Stand", jonka on sanottu vaikuttaneen speed metalin syntyyn.
Albumin teko oli vaikeampaa kuin edellisten, koska Robert Plant oli vammautunut auto-onnettomuudessa ja joutui laulamaan pyörätuolissa istuen.
A-puoli
B-puoli
In Through the Out Door
In Through the Out Door on rockyhtye Led Zeppelinin vuonna 1979 julkaistu albumi. Se nauhoitettiin Tukholmassa, Ruotsissa Polar Studiosissa, jossa ABBAkin on levyttänyt. Hurriganes on myös nauhoittanut "Fortissimo sekä Rockin' Hurriganes"-albuminsa vuosina 1981 ja 1982 samassa studiossa. Levy jäi Zeppelinin viimeiseksi julkaisuksi ennen rumpali John Bonhamin kuolemaa vuonna 1980 ja tätä seurannutta yhtyeen hajoamista.
Albumin tunnetuin kappale lienee "All My Love", jonka Robert Plant omisti pojalleen, joka oli pari vuotta aiemmin kuollut vatsatulehdukseen. Myös kappaleet "In the Evening" ja "Fool in the Rain" ovat melko suosittuja. Kappale "Wearing and Tearing" oli nauhoitettu näissä studiosessioissa, mutta ei enää mahtunut albumille, joten se julkaistiin postuumisti "Codalla" vuonna 1982.
Kuten lähes kaikki Led Zeppelinin albumit, myös "In Through the Out Door" nousi listaykköseksi sekä Britanniassa että Yhdysvalloissa, jossa se myi kuusinkertaista platinaa (6 miljoonaa kappaletta) ja pysyi listaykkösenä yhteensä seitsemän viikkoa.
A-puoli
B-puoli
Hannele Pokka
Pirkko Hannele Pokka (s. 25. toukokuuta 1952 Ruovesi) on suomalainen poliitikko ja ympäristöministeriön kansliapäällikkö vuodesta 2008. Hän oli keskustan kansanedustaja vuosina 1979–1994 ja Ahon hallituksen oikeusministeri vuosina 1991–1994. Vuosina 1980–1988 Pokka oli Rovaniemen kaupunginvaltuustossa. Vuosina 1994–2008 Pokka oli Lapin läänin viides maaherra ja ensimmäinen nainen virassa. Koulutukseltaan hän on oikeustieteen tohtori.
Pokka pyrki presidenttiehdokkaaksi vuoden 1994 presidentinvaaleihin keskustan esivaalissa, mutta ei saanut – niin ikään Lapin vaalipiiristä lähtöisin olevan – Paavo Väyrysen veroista kannatusta.
Vuonna 2006 Pokka pyrki Kari Nenosen seuraajaksi Oulun kaupunginjohtajaksi. Hän jäi kuitenkin ensimmäisen äänestyskierroksen kolmanneksi ja putosi kisasta. Kaupunginjohtajaksi valittiin Matti Pennanen.
Hannele Pokka toimi Kalatalouden Keskusliiton puheenjohtajana vuosina 1985–1998. Joensuun yliopisto myönsi Pokalle (ympäristö- ja metsäalan) kunniatohtorin arvon 2009.
Pokalta on ilmestynyt myös kirjallista tuotantoa.Pokka oli naimisissa Simon kunnanjohtajan, everstiluutnantti (evp.) Esko Tavian kanssa vuodesta 1993. Heillä on vuonna 1994 syntynyt tytär. Liitto päättyi eroon kesäkuussa 2008.
Sähkömotorinen voima
Sähkömotorinen voima (smv), jota usein merkitään formula_1, on jännitelähteen potentiaaliero. Nimitys on sikäli harhaanjohtava, että kyseessä ei ole mikään mekaaninen voima ja sen mittayksikkö onkin jännitteen yksikkö voltti. Sähkömotorinen voima kuvastaa energian määrää, jonka jännitelähde käyttää kuljettaakseen yksikkövarauksen sähköpiirin läpi.
Käsite tulee esille lähinnä piiriteoriassa Theveninin menetelmän sekä magnetismin yhteydessä. Lisäksi joskus sähkömotoriseksi voimaksi sanotaan kuormittamattoman virtapiirin jännitettä.
Berkshire Hathaway
Berkshire Hathaway on New Yorkin pörssissä noteerattu sijoitusyhtiö. Berkshire Hathawaylla on noin 340 500 työntekijää, joista lähes kaikki toimivat yrityksen tytäryhtiöissä. Maailman kolmanneksi rikkain henkilö Warren Buffett omistaa yrityksestä 18,8 prosenttia ja käyttää 32,3 prosentin äänivaltaa (heinäkuussa 2015). Yritys on viimeiset 25 vuotta tuottanut poikkeuksellisen korkean 25 prosentin tuoton sijoitetulle pääomalle.
Yhtiö oli vuoden 2012 Fortune 500 -listalla seitsemännellä sijalla.
Berkshire Hathawayn omistamat yritykset toimivat monilla eri aloilla. Yksi tärkeimmistä toimialoista on vakuutustoiminta sisältäen mm. autovakuutusyhtiön Geico sekä jälleenvakuutustoimintaa. Lisäksi toimintaan sisältyy hyvin monipuolisesti eri liiketoimintaa kuten energian tuotanto (Berkshire Hathaway Energy ja sen tytäryhtiöt kuten MidAmerican Energy Company, PacifiCorp ja Oncor Electric Delivery), mattojen, rakennusmateriaalien ja kenkien valmistus, lentoihin liittyvä vuokraus (NetJets Inc.) ja koulutus (Flight Safety Inc.), jalokivien ja huonekalujen vähittäiskauppa, sanomalehden julkaisu, suklaan ja makeisten myynti jne. Talousliiketoimintaan sisältyy investointistrategiat (BH Finance), lainaus (Berkshire Hathaway Credit Corporation ja Clayton Homes) ja laitteiden kuljetus ja huonekalujen vuokraus (XTRA ja CORT). Toimitusjohtajat vastaavat tytäryritysten toiminnasta itsenäisesti. Investoinneista vastaa Warren Buffett yhdessä kahden avustavan sijoitusjohtajan kanssa. Osakemarkkinoille tehtyjen investointien markkina-arvo oli yli 117 miljardia dollaria 31.12.2014. Investointeihin sisältyi vuonna 2014 mm. American Express, Coca-Cola Company, Moody’s Corporation, IBM, Procter & Gamble, Wal-Mart ja Wells Fargo.
Berkshire korvasi vuonna 2010 ostamansa rautatieyhtiön Burlington Northernin S&P 500-indeksissä, josta se oli sitä ennen ulkona suuresta markkina-arvostaan huolimatta, koska sen osakkeet eivät olleet tarpeeksi likvidejä.
Haagan peruskoulu
Haagan peruskoulu sijaitsee Etelä-Haagassa osoitteessa Isonnevantie 16. Koulussa toimii nykyään luokat 1-9, mutta peruskoululla oli myös yläaste Mäkipellontiellä, jossa työskentelivät luokat 7-9 ja joiden kanssa samassa rakennuksessa toimi Länsi-Helsingin lukio, joka sittemmin lakkautettiin ja rakennus toimii nykyään väistökouluna. Haagan peruskoulu perustettiin vuonna 2003, sitä ennen Mäkipellontien rakennuksessa toimi Helsingin toinen normaalikoulu.
Ala-asteella ja yläasteella on liikunta-, matematiikka- ja luonnontiedepainotus. Koulun tarjoamat kielivaihtoehdot ovat saksa, latina, englanti, espanja, ruotsi ja ranska .
Nina Jääskeläinen
Nina Virpi Hannele Jääskeläinen (s. 27. maaliskuuta 1966 Lieto) on suomalainen näyttelijä.
Hänen rooleistaan tunnetuimpia ovat Pipsa Tiilikainen saippuasarjassa "Salatut elämät" 2005–2006 sekä Iris Vesa draamasarjassa "Samaa sukua, eri maata". Merkittävä on myös hänen roolinsa elokuvassa "Päätalo" (2008).
Jääskeläinen on naimisissa Marko Leskisen kanssa. Heillä on kaksi lasta.
Sanna-June Hyde
Sanna-June Irmeli Hyde (s. 11. helmikuuta 1976 Colchester, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilais-suomalainen näyttelijä, joka työskentelee Helsingin kaupunginteatterissa. Hyde on opiskellut näyttelijäksi Lontoossa. Hän on esiintynyt myös Joensuun ja Espoon kaupunginteatterissa sekä Komediateatteri Arenassa. Vuosina 2004–2006 Hyde esitti televisiosarjassa "Salatut elämät" opettaja Teresa Ala-Uotilaa, josta tuli joksikin aikaa Heli Sievisen tyttöystävä. Vuodesta 2006 lähtien Hyde on näytellyt Helsingin kaupunginteatterissa.
Hyde esiintyi vuonna 1997 vierailevana naislaulajana HIM-yhtyeen esikoislevyllä "Greatest Lovesongs Vol. 666" laulaen coverversion Blue Öyster Cultin kappaleesta ”(Don't Fear) The Reaper”.
Kapteeni (lentäjä)
Kapteeni on liikennelentäjillä korkeampi arvo, jota edeltää arvoasteikossa perämies. Nimitys johtaa juurensa 1930-luvulta, jolloin "lentävät laivat" yleistyivät. Lentokoneissa kapteenin paikka on ohjaamossa vasemmalla ja perämiehen oikealla puolella. Helikoptereissa kapteeni istuu oikealla puolella, ja perämies vasemmalla. Kapteeni on koneensa päällikkö ja viime kädessä vastuullinen koneesta. Kapteenilla on hihassaan tunnuksena neljä raitaa, kun taas perämiehellä on raitoja kokemuksesta riippuen kaksi tai kolme.
Kapteeniksi ei voi kouluttautua, vaan jokainen kapteeni on aloittanut uransa perämiehenä. Kapteenin, kuten perämiehenkin, virallinen titteli on liikennelentäjä. Kapteeniksi tullaan lentotuntien mukaan, ja pätevöitymiseen vaadittava tuntimäärä voi vaihdella eri lentoyhtiöillä. Siksi ei olekaan tavatonta, että koneen ohjaamossa istuu kaksi kapteenia. Heistä virkaiältään vanhempi toimii koneen päällikkönä. Lisäksi pätevöityminen on konetyyppikohtaista. Esimerkiksi ATR-potkuriturbiinikoneen kapteeni voi olla MD-11-koneessa korkeintaan perämies ja sitäkin vasta tyyppikoulutuksen jälkeen.
Lentokapteeni-nimitystä käytetään toisinaan virheellisesti koneen päälliköstä. Lentokapteeni on arvonimi, jonka tasavallan presidentti voi antaa ansioituneelle lentäjälle. Silti monesti kapteenista käytetään yleiskielessä nimitystä lentokapteeni selventämään sitä, että kyseessä on lentokoneen kapteeni eikä esimerkiksi sotilasarvo.
Mariko
Liisa Mariko Pajalahti (aiemmin Mari Liisa Pajalahti, s. 15. maaliskuuta 1979) on Kwan-yhtyeen laulaja ja joogaohjaaja. Kwan julkaisi neljä albumia vuosina 2001–2006. Marikon albumi "Fabulous Tonight" ilmestyi 2008.
Hän on myös näytellyt muun muassa saippuasarjassa "Salatut elämät" Virpi Hurmeen roolia vuonna 2000.
Mariko kilpaili Tanssii tähtien kanssa -sarjan kaudella 2007 parinaan tanssinopettaja Aleksi Seppänen. Mariko voitti kilpailun parinsa kanssa. Mariko kävi 6. huhtikuuta 2007 tuomaroimassa Suomen Idolsin kolmannen tuotantokauden viimeisessä, kuudennessa finaalissa. Mariko oli mukana Nelonen-kanavan Selviytyjät Suomi -tosi-tv-sarjassa vuonna 2018.
Kwan-yhtyeessä hän on tehnyt sanoituksia yhtyeen toisen laulajan Tidjân Ban kanssa. Lisäksi "Fabulous Tonight" -albumin kappaleet ovat suuremmaksi osaksi Marikon ja albumin tuottajan Pauli Rantasalmen yhdessä tekemiä. Mariko vierailee myös KMA-yhtyeen kappaleella ”Kuuma kissa” jonka tekemiseen hän myös osallistui.
Tarmo Koivisto
Tarmo Uolevi Koivisto (s. 3. heinäkuuta 1948 Orivesi) on suomalainen sarjakuvataiteilija, -kirjoittaja, karikatyyripiirtäjä ja graafikko, jonka tunnetuin sarjakuva on Mämmilä. Koivisto tunnetaan myös nimimerkillä Tape.
Koivisto valmistui ylioppilaaksi vuonna 1967 ja graafikoksi vuonna 1984 Taideteollisesta Korkeakoulusta. Hän osallistui Will Eisnerin ”mestarikurssille” vuonna 1990.
Koivisto on Suomen tunnetuimpia sarjakuvantekijöitä. Koiviston päätyö, Mämmilä, on kasvanut sarjakuvasta käsitteeksi. Osuuskunta Käyttökuvan yhteistyönä tekemä Mämmilä alkoi ilmestyä vuonna 1975 siirtolaislehti "Suomen Sanomissa", josta se siirtyi keväällä 1976 "Me"-lehteen. Vuonna 1983 sarjakuva siirtyi "Helsingin Sanomien" kuukausiliitteeseen. Tällä paikalla sarja ilmestyi yhteensä 13 vuotta, vuoteen 1996 asti. Vuodesta 1997 lähtien Helsingin Sanomien kuukausiliitteessä on ilmestynyt Koiviston sarjakuva "Tää kaupunki" (myöhemmältä nimeltään "Pääkaupunki").
Koivisto on saanut lukuisia palkintoja, muun muassa Puupäähatun 1978, Krokodil-patsaan 1980, Strippi-Lempin 1989, Lempi Grand Prix'n 1991, valtion taideteollisuuspalkinnon 1992 ja Oriveden kaupungin kulttuuripalkinnon 1996. Valtion viisivuotista taiteilija-apurahaa hän sai vuosina 1997–2002. Vuonna 2008 Koivisto sai Kaarina Helakisa -palkinnon ja vuonna 2018 Pro Finlandia mitalin.
Koivisto on vetänyt Afrikassa ja Intiassa sarjakuvapiirtäjäkursseja, jotka ovat olleet sarjakuvan keinoin toteutettavaa kehitysapua. Projektiin liittyy sekä kirjana että verkossa julkaistu "Comics with an Attitude".
Koiviston poikia ovat Kemopetrol-yhtyeen perustajajäsen kosketinsoittaja Kalle Koivisto sekä sarjakuvapiirtäjä Topi Koivisto.
FC Flora
FC Flora on jalkapalloseura Tallinnasta, Viron pääkaupungista. Seura on perustettu vuonna 1990 ja sen miesten edustusjoukkue pelaa Viron pääsarjassa Meistriliiga.
Flora on Viron suurin urheiluseura, jonka joukkueissa pelaa 2 000 lasta ja 55 täysipäiväistä ammattilaisurheilijaa. Joukkueen kotikenttä on Tallinnassa sijaitseva 9 300 -paikkainen A. Le Coq Arena.
Nevermind
Nevermind on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Nirvanan toinen studioalbumi, joka julkaistiin 24. syyskuuta 1991 DGC Recordsin kautta. Albumin nimi on peräisin punk-yhtye Sex Pistolsin albumin "Never Mind the Bollocks, Here's the Sex Pistols" nimestä. "Nevermindia" on myyty noin 26 miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti.
Nevermind on Nirvanan myydyimpiä albumeita. Monien kriitikoiden mielestä Nevermind on paras 1990-luvulla julkaistu levy. Albumin tunnetuinta kappaletta "Smells Like Teen Spirit" soitettiin valtavasti radioissa ja siihen tehty musiikkivideo on MTV:n kaikkien aikojen näytetyin. Seuraavana vuonna julkaistut singlet "Come As You Are", "Lithium" ja "In Bloom" nostivat yhtyeen sekä Nevermind-albumin suosiota entisestään.
Albumi äänitettiin vuosina 1990–1991, ja sen julkaisi Geffen Records. Albumi pääsi ilmestyessään ensimmäiselle sijalle "Heatseekers"-albumilistalla ja pääsi ennen pitkää ensimmäiselle sijalle myös Billboard 200 -listalla, lähinnä "Smells Like Teen Spirit" -singlen suosion saattelemana. Albumin on tuottanut Butch Vig. Albumin kappaleet "Territorial Pissings" ja "Stay Away" ovat albumin ainoita punk rock -vaikutteisia kappaleita. Albumi on ensimmäinen Nirvanan levy, jossa rumpuja soittaa Dave Grohl. Levyn kannessa oleva vauva, joka ui dollarin setelin perässä, on Spencer Elden (s. 1991). Vuonna 1992 komediamuusiikkia tekevä Weird Al Yankovicin albumissa "Off the Deep End" Weird Al teki samantapaisen kannen kuin alkuperäisessä Nevermindissä. Siinä vauvan tilalla oli itse Weird Al Yankovic joka ui kannessa donitsin perässä.
Nevermind-albumin kappaleita tehdessä suurin innoittaja oli punk rock, Alternative rock ja muut genret. Kurt Cobain jäljitteli Smells Like Teen Spirit -kappaletta tehdessään Pixiesin tyyliä. Albumin kappaleissa Territorial Pissings ja Stay Away on käytetty paljon punktyyliä. Kappaleet "Drain You" ja albumin bonuskappale "Endeless Nameless" ovat suurimmaksi osaksi tyyliltään experimental rockia ja noise rockia.
Kurt Cobainin suurin innoittaja oli John Lennon ja täten albumin melodioissa on paljon The Beatles- vaikutteita.
Albumin ensimmäinen single on Nirvanan tunnetuin kappale Smells Like Teen Spirit, joka julkaistiin syksyllä 1991. Singlen B-puolina kuullaan kappaleet "Aneurysm" ja "Even In His Youth". Smells Like Teen Spiritistä tehtiin myös musiikkivideo, jossa Nirvana soittaa erään koulun liikuntasalissa. Video viittaa Kurt Cobainin high-school-vuosiin.
Albumin toinen single Come As You Are julkaistiin maaliskuussa 1992. Sen B-puolina ovat kappaleet "Endless Nameless" ja live-versiot kappaleista "Drain You" ja "School". Albumin kolmas single on Lithium, joka julkaistiin heinäkuussa 1992. Singlen B-puolina kuullaan "Been A Son" kappaleen liveversio sekä Curmudgeon. Nirvana esitti "Lithiumin" vuonna 1992 MTV Video Music Awardseissa. Viimeinen single In Bloom julkaistiin lokakuussa 1992.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Kurt Cobain, ellei toisin mainita.
Vuonna 1999 Nevermind julkaistiin box-setinä Nirvanan albumin In Uteron kanssa.
Ten (Pearl Jamin albumi)
Ten on rock/grunge-yhtyeen Pearl Jamin esikoisalbumi. Albumi on Pearl Jamin myydyin ja sisältää yhtyeen tunnetuimpia hittejä kuten ”Alive”, ”Even Flow” ja ”Jeremy”. Varsinkin ”Jeremy” sai suosiota osakseen sen videon takia, se voitti MTV-gaaloissa muun muassa kategorioissa "Vuoden musiikkivideo" ja "Paras yhtyevideo". Ten on saanut nimensä yhtyeen suosikkikoripalloilijan Mookie Blaylockin pelinumerosta.
¹Releasen lopussa on piilokappale "Master/Slave" alkaen ajassa 5:20.
²Äänitetty 3.8.1991 RKCNDY:ssä Seattlessa.Kappaleesta "Black" ei ole tehty virallista singleä, vaikka niin väitetään.
Voznesenje
Voznesenje (, suom. myös Syvärinniska) on kaupunkimainen taajama ja samannimisen kaupunkikunnan keskus Leningradin alueen Koskenalan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Syvärijoen niskalla Äänisen lounaiskolkassa, joen molemmin puolin. Paikkakunnalla on noin 2 700 asukasta (2008).
Voznesenje on tärkeä metsäteollisuuden satama. Se sijaitsee Volgan–Itämeren vesitien varrella ja sai alkunsa vuonna 1852, kun tähän kuuluva Äänisen kanava valmistui. Kaupunkityyppinen taajama siitä tuli 1935. Voznesenjessa on joen poikki kulkeva lauttayhteys. Paikkakunnalla on korjaustelakka ja metsäteollisuutta.
Voznesenjen kuntaan kuuluvia kyliä ovat Ruskeakangas (Красный Бор, "Krasnyi bor"), Himjoki (Гимрека, "Gimreka"), Karnavolok (Карнаволок) ja Kallioinen (Щелейки, "Štšeleiki).
Voznesenje oli 1920-luvulla vepsäläisten etnistä asuinaluetta yhdistävä paikka. Vielä 1960- ja 1980-luvuilla kylän väitettiin olevan ikivanha venäläisten asuinpaikka. Kuitenkin kenttätutkimukset vuosina 1981-1983 osoittivat aivan jotakin muuta. Aihe oli vielä 1980-luvulla niin tulenarka, ettei siitä voitu avoimesti keskustella julkisuudessa. Tutkimukset osoittivat Voznesenjen olevan alun perin Äänisenrannan ja Syvärin eteläpuolella asuneiden vepsäläisten yhteinen kohtaamis- ja kauppapaikka. Voznesenje muodostaa toisen paikoista Vinnytsjan ohessa, joissa vepsäläisten yhtenäinen asuinalue on pyritty rikkomaan venäläisasutuksella. Erityisesti 1950-luvun loppupuolella venäläistyminen vahvistui ja vepsäläisyys katosi olemattomiin. Taustalla on lakkautettavien perspektiivittömien kylien lakkauttamispolitiikka, jossa neuvostohallinto ohjasi vepsäläisasutusta tiettyihin paikkoihin. Politiikalla tähdättiin vepsäläisasutuksen siirtämiseen syrjäisempiin saarekkeisiin ja näin katkaisemaan heidän keskinäinen kanssakäyminen perinteiseltä pohjalta.
Jatkosodassa Voznesenje oli suomalaisten hallussa, joiden vetäytyessä taajama poltettiin. Suomalaiset pioneerit rakensivat 392,15 metriä pitkän sillan Syvärin yli. Sillan ajoradan leveys oli 6 metriä ja jänneväli 8 metriä, joita kannatti 8 halkaisijaltaan 15 tuuman paalua. Kenraali Oesch vihki lyhyellä puheellaan sillan käyttöön 5. huhtikuuta 1942 ja totesi sen olevan Suomen pisin silta ja yhdistävän pysyvästi joen etelä- ja pohjoisrannan toisiinsa. Juhlallisuuksiin kuului kenttäjumalanpalvelus ja ohimarssi torvisoittokunnan soittaessa Porilaisten marssin. Vihkimisestä ei tiedotettu julkisuuteen.
Johan Svendsen
Johan Severin Svendsen (30. syyskuuta 1840 Kristiania – 14. kesäkuuta 1911 Kööpenhamina) oli norjalainen säveltäjä, viulisti ja kapellimestari, Norjan musiikin keskeisimpiä hahmoja Edvard Griegin ohella.
Johan Svendsen syntyi Kristianiassa (nyk. Oslo) sotilasmuusikon perheeseen ja opiskeli nuoresta alkaen viulun-, huilun- ja klarinetinsoittoa. Hän opiskeli Saksassa Leipzigin konservatoriossa vuosina 1863–1867, aluksi viulunsoittoa, mutta vasemman käden hermovika pakotti hänet luopumaan viulistinurasta, ja hän keskittyi sävellysopintoihin. Leipzigin-kautensa jälkeen Svendsen palasi vuodeksi Norjaan ja piti kaksi sävellyskonserttia ja sen jälkeen matkusteli eri puolilla Eurooppaa (mm. Pariisissa, Leipzigissa ja Bayreuthissa). Palattuaan Norjaan hän työskenteli Oslossa Musiikkiyhdistyksen kapellimestarina 1872–1877 ja 1881–1883 ja siirtyi sen jälkeen Tanskan pääkaupunkiin Kööpenhaminaan Kuninkaallisen teatterin kapellimestariksi 1883–1908. Hän teki kapellimestarina kiertueita ja esiintyi myös Helsingissä.
Svendsen sävelsi ensi sijassa soitinmusiikkia, niin absoluuttista musiikkia, kuten kaksi sinfoniaa (1867 ja 1876), kuin puolittain ohjelmallisiakin orkesterirunoelmia, joihin kuuluvat "Pariisin karnevaali" (1872) ja "Romeo ja Julia" (1876). Svendsenin sävellystyylissä yhdistyvät sekä klassiset että romanttiset vaikutteet, ja hän ammensi innoitusta norjalaisesta kansanmusiikista. Suurimuotoisissa teoksissaan hän käyttää taitavasti laajoja muotorakenteita. Hänen pääteoksenaan voidaan pitää 2. sinfoniaa, joka muistuttaa Johannes Brahmsin tyyliä. Svendseniin suosituimpiin teoksiin kuuluu myös romanssi viululle ja orkesterille (1881).
Roger (radioliikenne)
Roger on radioliikenteessä käytetty lyhenne, jota käytetään ilmaisemaan, että viesti on vastaanotettu ja ymmärretty. On tärkeää huomata, ettei "roger" kuitenkaan tarkoita, että vastaanottaja toimisi saadun viestin mukaisesti. Ennen puheliikenteen kehittymistä kirjainta "R" (.-.) käytettiin sähkötysliikennöinnissä ilmaisemaan sitä, että sanoma oli ymmärretty tai lyhyenä tapana ilmaista sana "kyllä". Noin vuonna 1938 sotilasliikenteessä otettiin käyttöön "R"-kirjainta ("received", "vastaanotettu") vastaavaksi foneettiseksi sanaksi "Roger" (sen korvasi myöhemmin "Romeo").
Heroes of Might and Magic
Heroes of Might and Magic (yleisesti Heroes tai HoMM) on New World Computingin alun perin luoma ja nykyisin Ubisoftin omistama videopelisarja.
Pelisarjan neljä ensimmäistä osaa (ja lisäosat) kehitti New World Computing, joka oli osa konkurssiin joutunutta The 3DO Companya. Nykyään pelisarjan oikeudet omistaa Ubisoft. Sarjan kaikki osat ovat vuoropohjaisia strategiapelejä, joissa on myös elementtejä roolipeleistä. Pelaajan täytyy pävittää linnaansa, kasvattaa joukkojaan ja tuhota vastustajat valloittamalla heidän linnansa.
Peliä on mahdollista pelata moninpelinä, vuorotellen saman koneen ääressä tai internetin kautta.
Sarjan maailma ja tarina oli alun perin yhteydessä "Might and Magic" -roolipelin maailmaan.
Kaikki sarjan pelit toimivat Windowsilla, ja kolmas osa toimii myös Linuxilla. Kaksi ensimmäistä osaa kehitettiin alun perin MS-DOS:lle, mutta ne käännettiin myöhemmin myös Windowsille. Pelisarjan kaikki osat lukuun ottamatta joitain lisäosia toimivat myös Mac-käyttöjärjestelmällä.
"King's Bounty" (1990) on New World Computingin peli, josta "Heroes of Might and Magic" -pelit ovat suurimmaksi osaksi muotoutuneet. Pelistä tehtiin myöhemmin uusi versio PlayStation 2:lle, ja se myytiin nimellä . "King's Bountylle" tuli vuonna 2008 jatko-osa , jonka kehitti Katauri Interactive ja julkaisivat 1C Company sekä Atari.
"Heroes of Might and Magic" -sarjaan kuuluvat seuraavat pelit:
Human Nature – luonnon pikku oikkuja
Human Nature – luonnon pikku oikkuja ("Human Nature") on Michel Gondryn ohjaama ja Charlie Kaufmanin käsikirjoittama elokuva vuodelta 2001.
Elokuvaa kuvattiin kesällä ja syksyllä 2000 Yhdysvalloissa ja Ranskassa.
Mustamäen kirkko
Mustamäen Kristuksen kirkastumisen kirkko oli yksi entisen Uudenkirkon ortodoksisen seurakunnan kirkoista ja se sijaitsi entisen Kanneljärven kunnan Sykiälän kylässä luovutetussa Karjalassa.
Mustamäen kirkko rakennettiin vuonna 1913, pääasiassa venäläisten huvila-asukkaiden käyttöön. Kirkko oli rakennettu puusta ja sen pinta-ala oli 229 m². Venäjän vallankumouksen ja Suomen itsenäistymisen jälkeen osa näistä venäläisistä jäi Kanneljärvelle ja Mustamäen kirkko palveli heidän hengellisen elämänsä keskuksena aina sotavuosiin asti.
Talvisodassa kirkko säilyi ehjänä, mutta jatkosodassa siihen osui palopommi ja kirkko paloi maan tasalle.
She Bangs the Drums
She Bangs the Drums on rock-yhtye The Stone Rosesin vuonna 1989 julkaistu single ja oli yhtyeen ensimmäinen Top 40 hitti 36. sijalla. Single julkaistiin uudelleen maaliskuussa 1990 nousten kaksi sijaa. Kappale on yhtyeen toinen singlejulkaisu albumilta "The Stone Roses".
The Band
The Band oli 1960-luvun lopulla maineeseen noussut kanadalais-yhdysvaltalainen rockyhtye, jonka musiikki edustaa lähinnä folk rockia ja rock and rollia. Yhtyeen keulahahmo ja pääasiallinen lauluntekijä oli kitaristi Robbie Robertson. Yhtyeeseen kuuluivat myös pianisti Richard Manuel, kosketinsoittaja ja saksofonisti Garth Hudson, basisti Rick Danko ja rumpali Levon Helm. Yhtyeen jäsenet vaihtelivat tarpeen tullen myös paikkoja: esimerkiksi Richard Manuel soitti toisinaan rumpuja Levon Helmin tarttuessa mandoliiniin tai kitaraan. Laulusolisteina toimivat Manuel, Danko ja Helm.
The Band aloitti toimintansa 1950-luvun lopulla kanadalaisen rocklaulaja Ronnie Hawkinsin taustayhtyeenä nimellä The Hawks. Myöhemmin kokoonpano irrottautui omalle uralleen ja otti käyttöön nimen The Band. 1960-luvun keskivaiheilla The Band ryhtyi yhteistyöhön Bob Dylanin kanssa toimien muun muassa tämän konserttitaustayhtyeenä. Vuonna 1968 yhtye vetäytyi äänittämään omaa debyyttialbumiaan, joka julkaistiin nimellä "Music from Big Pink". Levy sai osakseen varsin myönteiset arvostelut ja myös yleisönsuosiota varsinkin Britanniassa. The Bandin rosoiset ja tunnelmalliset folk rock -laulut edustivat rockin historiassa paluuta maanläheisempään tyyliin psykedeelisen rockin valtakauden jälkeen. Monia viehätti myös levyn kansikuva, joka on Bob Dylanin maalaama. Albumilta julkaistiin singlenä kappale nimeltä "The Weight", josta on tullut rock-klassikko.
Myös The Bandin seuraava albumi "The Band" (1969) sai hyvän vastaanoton. Single "The Night They Drove Old Dixie Down" kertoi Yhdysvaltain sisällissodan loppuvaiheista. The Band haki monien muidenkin laulujensa aiheet Pohjois-Amerikan historiasta. Toinen single, "Up On Cripple Creek", nousi yhtyeen ensimmäiseksi listahitiksi Yhdysvalloissa. The Bandin kolmas albumi "Stage Fright" ilmestyi vuonna 1970. Levyn nimikappale kertoi vakavasta ramppikuumeesta, josta Robertson kärsi.
The Bandin myöhempään tuotantoon on usein suhtauduttu varauksellisesti, mutta yhtyeen yleisönsuosio pysyi 1970-luvun alkupuoliskolla korkeana. The Band palasi myös yhteistyöhön Bob Dylanin kanssa tämän levyllä "Planet Waves". Lisäksi yhtye säesti Dylania kiertueella, jolta taltioitiin live-levy "Before the Flood".
The Band lopetti aktiiviuransa vuonna 1976. Martin Scorsese ohjasi yhtyeen jäähyväiskonsertista kiitetyn dokumenttielokuvan "".
Richard Manuel teki itsemurhan vuonna 1986. Robbie Robertson on julkaissut soololevyjä ja hankkinut mainetta intiaaniaktivistina. 1990-luvulla The Bandin nimeä käyttävä kokoonpano teki comeback-kiertueita ja uusia levyjä, mutta Robbie Robertson ei ottanut tähän osaa. Tämäkin toiminta loppui Rick Dankon kuoltua sydänkohtaukseen 1999. Levon Helm kuoli syöpään 2012.
Yhtyeeltä on julkaistu myös monia live- ja kokoelma-albumeja.
Prinssi Bira
Siamin (nyk. Thaimaa) prinssi Bira, oikealta nimeltään Birabongse Bhanutej Bhanubandh (15. heinäkuuta 1914 – 23. joulukuuta 1985) oli kilpa-autoilija, joka parhaiten tunnetaan edesottamuksistaan 1950-luvulla Formula 1 -luokassa. Prinssi Bira on toistaiseksi ainoa thaimaalainen, joka on osallistunut Formula 1 -sarjan kilpailuun.
Vuonna 1927 Bira muutti Englantiin, jossa opiskeli Eton Collegessa ja Cambridgen yliopistossa. Opintojensa aikana hän aloitti myös kilpa-autoilun vuonna 1935 ajamalla serkultaan prinssi Chulalta saaduilla ERA:n B-tyypin pikkuautoilla, joille annettiin nimiksi Romulus (R2B) ja Remus (R5B). Romuluksella Bira sijoittui ensimmäisessä kisassaan Dieppessä toiseksi. Vuonna 1936 Bira onnistui voittamaan Monacossa Prince Rainier Cup -kilpailun ja oli ERA:n menestyksekkäin kuljettaja. Toisen maailmansodan aikana hän oleskeli Cornwallissa, jossa toimi kodinturvajoukoissa sekä harrasti liitämistä tehden monia ennätyksiä sen parissa.
Vuonna 1946 Bira palasi kilpa-autoilun pariin, mutta tulokset eivät olleet yhtä menestyksekkäitä kuin ennen sotia. Hän onnistui voittamaan pikkuautosarjoissa kolme kertaa Simca-Gordinilla vuonna 1947.
F1:n MM-sarjassa hän ajoi kausina 1950–1954. Hän ajoi pisteille tulokaskaudellaan Monacon GP:ssä ja Sveitsin GP:ssä. Seuraavat kaudet menivät kohtalaisemmilla tuloksilla ja vasta kaudella hän oli jälleen pistesijoilla ajaessaan neljänneksi Ranskan GP:ssä.
Neljänkymmenen ikävuoden lähestyessä Bira voitti vuoden 1954 Grand Prix des Frontières -kilpailun Chimayssa. Vuoden 1955 Uuden-Seelannin osakilpailun voiton jälkeen hän alkoi pohtia kilpauransa lopettamista. Hän kuvaili lopettamistaan seuraavasti: "Nousin ylös seuraavana aamuna ja sanoin itselleni 'Mitä oikein teemme täällä? Kilpailuja, naisia, autoja ... ehkä olet seuraavana päivänä jo kuollut.' Ja niin lopetin ajamisen."
Kilpauran jälkeen Bira ryhtyi purjehtijaksi ja edusti Thaimaata vuosien 1956, 1960, 1964 ja 1972 olympialaisissa. Hän oli myös taitava kuvanveistäjä, jonka töitä oli esillä myös Royal Academyssä. Vaikka hän palasi kotimaahansa Thaimaahan, hänellä oli myös asuntoja Euroopassa, mm. Ranskassa.
Biran tuhlaileva ja ylellinen elämäntyyli sai surullisen lopun, kun hänen liiketoimintansa ja avioliittonsa kariutuivat, minkä seurauksena hän muutti takaisin Englantiin. Hän vietti loppuelämänsä rahattomana ja menehtyi sydänkohtaukseen Lontoon Barons Courtin metroasemalla muutama päivä ennen joulupäivää vuonna 1985. Hänen henkilöllisyytensä paljastui poliisille vasta näiden tutkittua tämän taskujen sisältöjä.
Primordial
Primordial on irlantilainen metalliyhtye, joka on musiikilliselta tyyliltään lähellä folk- ja black metalia.
Primordialin 1995 julkaistu debyyttialbumi "Imrama" voidaan laskea melodiseksi black metalliksi. Seuraavilla levyillään yhtye rikastutti äänimaailmaansa käyttäen mandoliineja ja huiluja ja muokaten musiikillista ilmaisuaan eeppisempään suuntaan. Myöhemmin "The Burning Season" ja "Spirit the Earth Aflame" sisälsivät folk- ja black metal sekä kelttimusiikin vaikutteita.
Primordial on esiintynyt myös Suomessa, Nummirockissa kesällä 2005, Lutakossa 2007, Tuskassa 2008, Helsingissä kesällä 2009, Lammilla Pellavarockissa kesällä 2009, Hammer Open Airissa Liedossa kesällä 2011, Hyvinkäällä Steelfestissä 2014, Tuskassa 2016, Nosturissa 2017 ja Steelchaosissa 2018.
A Bridge Too Far
A Bridge Too Far on Cornelius Ryanin kirjoittama, vuonna 1974 julkaistu sotaromaani, joka käsittelee operaatio Market Gardenia (”Kauppapuutarha”). Toisessa maailmansodassa liittoutuneet yrittivät syyskuussa 1944 tunkeutua Arnhemin kautta natsi-Saksaan. Arnhem sijaitsi miehitetyissä Alankomaissa.
Kirjassa operaatio Market Gardenin tapahtumat kuvataan eri osapuolten, liittoutuneiden, saksalaisten ja alankomaalaisten, kertomana. Kirjan nimi on otettu brittiläisen kenraaliluutnantin Frederick Browningin, liittoutuneiden 1. laskuvarjoarmeijan varakomentajan, toteamuksesta kenraali Bernard Montgomerylle operaation alkaessa: ”Minusta yritämme yhtä siltaa liikaa.” ()
Kirjasta tehtiin Richard Attenboroughin ohjaama samanniminen elokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1977. Elokuvassa oli useita päärooleja ja niissä nimekkäitä näyttelijöitä.
Kirjaa on käytetty myös pohjana joillekin videopeleille:
Eduskuntavaalit 1908
Suomen toiset eduskuntavaalit järjestettiin 1.–2. heinäkuuta 1908 sen jälkeen, kun keisari Nikolai II oli 6. huhtikuuta hajottanut edus­kunnan ennen­aikaisesti. Aiheena hajottamiseen oli edus­kunnan senaatille antama epäluottamuslause Venäjän duuman tehtyä Suomen oloja koskevan väli­kysymyksen.
Valituista vaalikauden 1908 II kansanedustajista ensikertalaisia olivat mm. SDP:n Matti Airola, Evert Eloranta, Hilda Herrala, Anton Huotari, Aura Kiiskinen, Vilho Korhonen, Otto Wille Kuusinen, Yrjö Mäkelin ja Santeri Saarikivi, Maalaisliiton John Hedberg ja Ivar Lantto, Suomalaisen puolueen Taave Junnila, Nuorsuomalaisten Theodor Homén, Tekla Hultin, Juho Kaskinen, Otto Stenroth, Kaarlo Juho Ståhlberg ja August Tanttu, RKP:n Vera Hjelt ja Hedvig Sohlberg, sekä KTL:n Matti Helenius-Seppälä ja Antti Kaarne. Ehdolla eivät olleet enää mm. SDP:n Emil Perttilä, Jenny Upari ja N. R. af Ursin, sekä Maalaisliiton Juhani Leppälä.
!rowspan=2 style="background:#e3e3e3" colspan=2|Puolue
!rowspan=2 style="background:#e3e3e3" colspan=2|Edustajat
!style="background:#e3e3e3" colspan=4|Äänet
!style="background:#e3e3e3" colspan=2|
!style="background:#e3e3e3" colspan=2|
Eduskuntavaalit 1909
Suomen kolmannet eduskuntavaalit järjestettiin 1. ja 3. toukokuuta 1909. Keisari Nikolai II oli hajottanut edus­kunnan ja määrännyt uudet vaalit toimitettavaksi sen vuoksi, koska edus­kunnan puhe­mies P. E. Svinhufvud oli valtiopäivien avajais­puheessa huomauttanut Venäjän hallituksen Suomeen kohdistamista laittomista toimen­piteistä.
Näissä vaaleissa valituista ensikertalaisia olivat mm. SDP:n Nestori Aronen, Ville Boman, Mimmi Hämäläinen, Anton Kotonen, Eetu Salin, Taneli Typpö ja Ville Vainio, Maalaisliiton Kalle Lohi, Suomalaisen puolueen Walter Andersin, Valde Hirvikanta, Mauri Honkajuuri ja Juho Malkamäki, Nuorsuomalaisen puolueen Arthur Castrén, Aleksanteri Fränti, Edvard Hannula, Elias Sinkko ja Onni Talas, sekä RKP:n Rafael Colliander, Jenny af Forselles ja Wilhelm Roos. Ehdolla eivät olleet enää mm. Suomalaisen puolueen Hannes Gebhard, Hedvig Gebhard ja Ernst Palmen. Eduskuntaan palasi mm. Maalaisliiton Santeri Alkio.
!rowspan=2 style="background:#e3e3e3" colspan=2|Puolue
!rowspan=2 style="background:#e3e3e3" colspan=2|Edustajat
!style="background:#e3e3e3" colspan=4|Äänet
!style="background:#e3e3e3" colspan=2|
!style="background:#e3e3e3" colspan=2|
Rakastunut Shakespeare
Rakastunut Shakespeare on () yhdysvaltalainen romanttinen komediaelokuva vuodelta 1998. Se on tarina nuoresta William Shakespearesta, joka kärsii rahanpuutteesta, naisongelmista ja kirjoittamisen lamasta. Jotkut elokuvan hahmoista ja vuoropuhelusta ovat viittauksia Shakespearen teoksiin.
Elokuvan on ohjannut John Madden. Pääosassa Shakespearena on Joseph Fiennes ja hänen rakastettunaan Gwyneth Paltrow.
"Rakastunut Shakespeare" oli vuoden 1999 Oscar-gaalan suurin menestyjä. Se sai seitsemän palkintoa, muun muassa paras elokuva, paras naispääosa (Paltrow) ja paras naissivuosa (Judi Dench). Lisäksi elokuva sai useita muita palkintoja, kuten kolme BAFTA:a ja Golden Globea.
"Rakastunut Shakespeare" valittiin British Film Instituten vuonna 1999 kokoamalle listalle 1900-luvun sadasta parhaasta brittielokuvasta. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Näytelmän "Romeo ja Ethel, merirosvon tytär" esiintymiskokeessa nuori William Shakespeare (Joseph Fiennes) ihailee uuden näyttelijän, Thomas Kentin, taitoja. Tämä kuitenkin karkaa nopeasti. Shakespeare tapaa Viola de Lessepsin (Gwyneth Paltrow), joka asuu Kentin kanssa samassa talossa, ja rakastuu tähän. Viola antaa Williamille innoituksen kirjoittaa jälleen.
Jonkin ajan päästä Will tajuaa, että Viola ja Thomas ovat sama henkilö. Viola on luvattu vaimoksi Lord Wessexille (Colin Firth). Avioliiton on siunannut itse kuningatar Elisabet I (Judi Dench). Viola ja Will eivät pysty lopettamaan salasuhdettaan. He ottavat riskin ottamalla Violan näyttelemään Romeon roolia, sillä laki kieltää naiset teatterinlavalla. Lopulta hän kuitenkin ottaa Julian roolin nyt nimellä Romeo ja Julia kulkevassa näytelmässä. Näytelmän loputtua kuningatar taputtaa sekä kirjoittajalle että näyttelijälle, mutta määrää Violan palaamaan Amerikkaan muuttamassa olevan miehensä luokse.
Rakastunutta Shakespearea verrattiin vuoden 1941 romaaniin "No Bed for Bacon", jossa myös oli osia Shakespearen näytelmistä.
Vuonna 2014 Lontoon Noël Coward Theatressa sai ensi-iltansa Rakastuneesta Shakespearesta tehty teatterisovitus. Sen on käsikirjoittanut Lee Hall.
Ehdokkaana:
Ehdokkaana:
Ehdokkaana:
Eduskuntavaalit 1910
Suomen neljännet eduskuntavaalit järjestettiin 1.–2. helmikuuta 1910. Keisari Nikolai II oli edellisen vuoden marras­kuussa hajottanut eduskunnan ja määrännyt pidettäväksi uudet vaalit, koska edus­kunta oli suhtautunut torjuvasti Venäjän vaatimiin sotilas­miljooniin eli korvauksiin siitä, ettei Suomessa sovellettu yleistä ase­velvollisuutta.
Uusia kansanedustajia olivat mm. SDP:n Jussi Kautto, Kustaa Kopila, Heikki Kääriäinen, Kullervo Manner ja Emil Saarinen, Maalaisliiton Eero Hatva, Antti Junes, Oskari Lahdensuo, Lauri Kristian Relander ja Filip Saalasti, Suomalaisen puolueen Hugo Rautapää, Nuorsuomalaisen puolueen Matti Kekki ja Tilda Löthman-Koponen, sekä RKP:n Viktor Magnus von Born, Leo Mechelin ja Rabbe Wrede.
!rowspan=2 style="background:#e3e3e3" colspan=2|puolue
!rowspan=2 style="background:#e3e3e3" colspan=2|edustajat
!style="background:#e3e3e3" colspan=4|äänet
!style="background:#e3e3e3" colspan=2|
!style="background:#e3e3e3" colspan=2|
Bleidit
Rullaluistinbleidit ovat inline-rullaluistimet, joilla tehdään erilaisia temppuja. Harrastepaikkoja ovat rullalautapuistot, vertit sekä erilaiset kaupunkiympäristössä sijaitsevat temppujen tekemiseen soveltuvat paikat. Huomattavimmat rakenteelliset erot tavallisiin rullaluistimiin ovat vankempi rakenne ja pienemmät renkaat.
Laskettelubleidit ovat keskimäärin noin puolet tavallisia laskettelusuksia lyhyemmät, mutta taas aavistuksen paksummat. Ne soveltuvat kohtuullisen pieneen hyppimiseen, mutta eivät aja samaa asiaa kuin kilpahypyissä käytetyt sukset. Bleidin monot eivät irtoa kaaduttaessa, jolloin pahimmassa tapauksessa se aiheuttaa kivuliaita venähdyksiä tai harvemmin luunmurtumia.
Lasketteluun tehdyissä bleideissä on myös käyristykset molemmissa päissä, mahdollistaen laskemisen myös takaperin.