Kikin lähettipalvelu
Kikin lähettipalvelu () on Hayao Miyazakin vuonna 1989 ohjaama ja käsikirjoittama piirroselokuva, joka perustuu Eiko Kadonon lastenkirjaan "Majo no takkyūbin". Elokuvan alku- ja loppumusiikit ovat Isao Takahatan valitsemat 1970-luvun japanilaisen iskelmälaulajan Yumi Arain kappaleet ”Rouge no Dengon” ja ”Yasashisa ni Tsutsumareta Nara”.
Elokuvan kuvitteellisen kaupungin esikuvina ovat toimineet muun muassa Tukholman vanhakaupunki ja Visby Ruotsissa. Miyazaki oli aikaisemmin matkustanut Ruotsiin saadakseen oikeudet Peppi Pitkätossun animeversioon, johon Astrid Lindgren ei kuitenkaan ollut suostunut. Matka oli Hayao Miyazakin ensimmäinen ulkomaanmatka ja Skandinavia teki häneen suuren vaikutuksen. Miyazaki otti paljon kuvia, joita käytettiin myöhemmin "Kikin lähettipalvelun" suunnittelussa. Kaupunki sai vaikutteita myös ainakin Lissabonista, Pariisista, Napolista ja San Franciscosta.
Kiki on 13-vuotias noitakokelas, joka asuu pienessä kylässä yhdessä isänsä (Kōichi Yamadera) ja kasviparantajana työskentelevän äitinsä (Mieko Nobusawa) kanssa. Noidilla on tapana asua vuosi yksikseen, kun he täyttävät 13 vuotta. Elokuvan alkaessa Kiki lähtee suurkaupunkiin parhaan ystävänsä Jijin (Rei Sakuma), puheliaan mustan kissan, kanssa.
Kiki asettuu Korikoon, joka on meren rannalla sijaitseva kaunis kaupunki. Hankalan alun jälkeen epävarma Kiki löytää lopulta ystäviä sekä asunnon. Kiki ei kuitenkaan hallitse kuin yhden noitataidon: hän osaa lentää luudalla, muttei hallitse sitäkään vielä aivan täysin. Saadakseen rahaa elämiseen Kiki ryhtyy pyörittämään lähettipalvelua.
Kiki kokee useita takaiskuja, ja hänellä on myös aikuistumiseen liittyviä huolia. Eräs lentämiseen hurahtanut paikallinen poika nimeltä Tombo (Kappei Yamaguchi) jahtaa Kikiä, sillä hän on ihastunut tähän ja tämän lentotaitoihin. Ennen pitkää Kiki lämpenee pojalle. Myöhemmin Kiki kuitenkin kohtaa epämiellyttävissä merkeissä joukon Tombon ystäviä, jotka hän tapasi melko ikävissä olosuhteissa jo aiemmin. Kohtaamisen jälkeen Kiki sairastuu ja menettää kykynsä lentää ja puhua Jijille. Kiki on murheenmurtama. Yksi Kikin ystävistä, nuori taiteilija nimeltä Ursula (Minami Takayama), kutsuu tytön luokseen metsämökkiin. Siellä Ursula päättelee, että Kikin kriisi johtuu jonkinlaisesta ”taiteilijan blokista”. Koska monet asiat eivät ole sujuneet toivotunlaisesti, Kiki tuntee itsensä epävarmaksi ja yksinäiseksi ja on siksi menettänyt voimansa. Jos Kiki löytää itselleen uuden tarkoituksen, hän saa voimansa takaisin.
Innostunut Kiki palaa takaisin kaupunkiin. Käydessään erään asiakkaansa luona Kiki näkee televisiosta uutisten vastikään tapahtuneesta onnettomuudesta: kaupungin läpi on puhaltanut voimakas tuulen puuska, joka on nostanut Tombon ilmaan, niin että poika on päätynyt roikkumaan erääseen ilmalaivaan. Epätoivoinen Kiki pakottaa itsensä lentämään jälleen. Hän ottaa erään kadunlakaisijan luudan, onnistuu saamaan voimansa takaisin ja pelastaa Tombon.
Tarina jatkuu lopputekstien aikana. Yleisö näkee, että Kiki on kotiutunut Korikoon hyvin ja että hänestä on tullut kaupungin oma paikallinen julkkis. Eräässä kohtauksessa Kiki ja Tombo lentävät yhdessä Tombon rakentamalla poljettavalla lentokoneella. Elokuva päättyy Kikin lähettäessä vanhemmilleen kirjeen, jossa hän kertoo saaneensa itsevarmuutta vaikeuksista huolimatta ja päättäneensä jäädä kaupunkiin pysyvästi.
Suomenkielisen version on ohjannut Pekka Lehtosaari.