hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Jean Moulin
Jean Moulin (20. kesäkuuta 1899 Béziers, Ranska – 8. heinäkuuta 1943 Metz, Ranska) oli yksi Ranskan vastarintaliikkeen tunnetuimmista johtajista toisen maailmansodan aikana. Ranskassa häntä pidetään kansallissankarina. Gestapon vankina kuollut Moulin haudattiin myöhemmin Pariisin Panthéoniin, jonne on haudattu myös monia muita kuuluisia ranskalaisia.
Moulin värvättiin Ranskan armeijaan vuonna 1918, mutta ensimmäinen maailmansota loppui juuri ennen kuin hän ehti osallistua taisteluihin. Sodan jälkeen Moulinista tuli pian maan nuorin prefekti.
Saksan armeijan valloitettua Ranskan kesällä 1940 Moulin kieltäytyi yhteistyöstä saksalaisten kanssa. Gestapo pidätti Moulinin ja kidutti häntä, minkä jälkeen hän yritti sellissään itsemurhaa leikkaamalla kurkkunsa. Sen jälkeen hän piti aina kaulassaan arven peittona huivia. Moulinin toivuttua hänet vapautettiin.
Vuonna 1940 Vichyn hallitus määräsi prefektinä toimivan Moulinin erottamaan kaikki vasemmistoon kuuluvat kaupunginjohtajat. Moulin kieltäytyi ja hänet erotettiin. Sen jälkeen hän alkoi liittoutua muiden ranskalaisten kanssa, jotka halusivat syrjäyttää Vichyn hallituksen ja ajaa saksalaiset ulos Ranskasta. Vuonna 1941 Moulin kävi Lontoossa ja tapasi siellä Charles de Gaullen ja muita Vapaan Ranskan johtajia. Moulin teki vaikutuksen de Gaulleen, joka päätti tehdä hänestä Ranskan vastarintaliikkeen johtajan tehtävänään yhdistää Ranskan vastarintaliike. Moulin palasi Ranskaan 1. tammikuuta 1942 ja onnistui tehtävässään. Hänellä oli useita vääriä henkilöllisyyksiä ja hänen pseudonyymejään olivat REX ja MAX.
Gestapo pidätti 7. kesäkuuta 1943 Ranskan vastarintaliikkeen tärkeän hahmon René Hardyn, jota kuulusteltiin kiduttamalla. Gestapo ja Klaus Barbie saivat tarpeeksi tietoa pidättääkseen myös Moulinin. Barbie kidutti raa’asti Moulinia, mutta hän ei kertonut mitään. Ranskan vastarintaliike alkoi pelätä turvallisuutensa puolesta ja alkoi suunnitella Moulinin pakoa. Saksalaiset lähettivät hänet junalla Berliiniin, mutta hän kuoli kidutuksen aiheuttamaan sydänkohtaukseen Metzissä 8. heinäkuuta 1943.
Volta (järvi)
Volta () on järvi Ghanassa. Se on maailman suurin patojärvi, jonka pinta-ala on 8 502 km². Volta-joen kaksi haaraa, Musta Volta ja Valkoinen Volta, sekä Oti laskevat Volta-järveen.
Järvi syntyi vuonna 1966, kun Akosombo-padon rakennustyöt saatiin valmiiksi.
Tithraustes
Tithraustes oli Sardiin satraappi 300-luvun eaa. alkupuolella. Lähteiden puuttuessa tiedämme hänestä hyvin vähän. Persian kuningas tuomitsi Tithrausteen edeltäjän Tissaferneen kuolemaan. Kun Tithraustes pääsi Sardiiseen vuonna 395 eaa. antoi hän vangita ja teloittaa Tissaferneen. Tithraustes sai Persiaa vastaan hyökänneet spartalaiset hyökkäämään pohjoiseen oman kilpailijansa satraappi Farnabazoksen alueelle lahjomalla spartalaisten johtajan Agesilaoksen.
Ksenofonin mukaan Tithraustes lähetti Timokrates Rodoslaisen Kreikkaan yllyttämään kreikkalaisia sotaan Spartaa vastaan.
Annika Idström
Ilse Annika Idström (12. marraskuuta 1947 Helsinki – 20. syyskuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, suomentaja ja dramaturgi. Hän tuli suomenruotsalaisesta perheestä, mutta kirjoitti suomeksi.
Idström kirjoitti ylioppilaaksi Laguska skolanista 1968 ja valmistui Taideteollisen korkeakoulun elokuva- ja tv-dramaturgian linjalta vuonna 1974. Hän opetti suomen kieltä ja kirjallisuutta Minnesotan yliopistossa 1984–1986, ja vuodesta 1994 hän toimi kirjoittamisen ohjaajana Kriittisessä korkeakoulussa. Hän työskenteli myös freelancer-ohjaajana ja -dramaturgina Yleisradion teatteriosastolla ja loppuaikoinaan vapaana kirjailijana.
Idströmin läpimurtoteos oli romaani "Veljeni Sebastian" (1985), joka kuvaa aikuisten maailmaa koulupojan näkökulmasta ja joka saavutti mainetta myös useina käännöksinä. Sekä "Kirjeitä Trinidadiin" (1989) että "Veljeni Sebastian" olivat Finlandia-palkintoehdokkaina.
Annika Idströmin äiti oli Yleisradion pitkäaikainen musiikkitoimittaja Cay Idström ja sisar käsikirjoittaja ja dramaturgi Tove Idström. Idströmillä oli yksi tytär, toimittaja Tyyne Pennanen.
Idström kuoli haimasyöpään Helsingin Terhokodissa vuonna 2011.
Timokrates Rodoslainen
Timokrates Rodoslainen oli Rodokselta kotoisin ollut kreikkalainen, joka eli 300-luvulla eaa. Persialainen satraappi Farnabazos lähetti hänet yllyttämään kreikkalaiset sotaan Spartaa vastaan vuonna 396 eaa. tai 395 eaa. Timokrates vieraili Ateenassa, Thebassa, Korintissa ja Argoksessa. Kaupungit aloittivatkin niin sanotun Korintin sodan Spartaa vastaan.
Timokrateen tehtävän päätarkoitus oli saada Agesilaoksen johtama spartalainen armeija palaamaan Vähästä-Aasiasta Kreikkaan. Plutarkhos kirjoittaa että ”tuhat persialaista jousimiestä ajoi Agesilaoksen pois Aasiasta”, viitaten siihen, että persialaisissa rahoissa oli jousiampujan kuva.
Lilian Thuram
Lilian Thuram (oik. Ruddy Lilian Thuram-Ulien, s. 1. tammikuuta 1972 Pointe-à-Pitre, Guadeloupe) on ranskalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Ennen jalkapallouransa alkamista hän aikoi kouluttautua katoliseksi papiksi.
Thuramin ammattilaisura alkoi AS Monacossa vuonna 1991. Vuosina 1996–2001 hän pelasi Parman joukkueessa Italian Serie A:ssa. Parman vuosien jälkeen Thuram pelasi Juventuksessa, josta hän siirtyi vuonna 2006 sopupeliskandaalin takia Barcelonaan. Espanjalaislehdistön mukaan kauppasumma olisi ollut 5 miljoonaa euroa. Edustettuaan Barcelonaa kahden kauden ajan, Thuramin piti palata kesällä 2008 vapaalla siirrolla kotimaahansa Paris Saint-Germainin joukkueeseen, mutta lääkärintarkastuksessa ilmennyt sydänvika aiheutti siirron kariutumisen viime hetkellä.
Ranskan maajoukkueessa Thuram pelasi 142 ottelua, eniten kaikista ranskalaisista miesjalkapalloilijoista. Maajoukkueurallaan hän teki kaksi maalia, jotka molemmat syntyivät vuoden 1998 MM-kilpailuiden välieräottelussa Kroatiaa vastaan. Hän pelasi myös vuosien 2002 ja 2006 MM-kilpailuissa, sekä vuosien 1996, 2000, 2004 ja 2008 EM-kilpailuissa. Saavutuksina näistä Thuramilla on maailmanmestaruus vuodelta 1998, Euroopan mestaruus vuodelta 2000 ja MM-hopea vuodelta 2006. Hän lopetti maajoukkueessa Ranskan jäätyä alkulohkoon EM-kisoissa 2008 ja noin kuukautta myöhemmin hän ilmoitti lopettavansa koko pelaajauransa.
Thuram on useaan otteeseen kommentoinut Ranskan poliittisia tapahtumia muun muassa siirtolaisuuteen liittyen. Hän arvosteli sisäministeri Nicolas Sarkozyn politiikkaa Ranskan lähiömellakoiden aikana sanoen, että ennen turvallisuudesta puhumista pitäisi puhua sosiaalisesta tasa-arvosta ja että puheet lähiöiden puhdistamisesta loukkaavat häntä henkilökohtaisesti.
Variskan koulu
Variskan koulu on yksi Vaasan yläasteista. Se sijaitsee Ristinummella, jonne on keskustasta matkaa noin 7 kilometriä. Variskan koulun on suunnitellut Asko Halme ja se valmistui vuonna 1990.
Nimi Variska tulee sanoista Vanha Vaasa, Ristinummi ja Kappelinmäki. Koulussa oli keväällä 2006 31 opettajaa ja n. 430 oppilasta. Koulussa on luokat monissa siivissä, mikä johtuu koulun historian aikana tehdyistä laajennusremonteista. Samassa rakennuksessa toimii myös Variskan kirjasto.
Koulun liikuntasali toimii koripallossa Vaasan Salaman ja lentopallossa Vaasan Kiiston kotikenttänä.
Lesley-Anne Down
Lesley-Anne Down (s. 17. maaliskuuta 1954 Lontoo) on brittiläinen näyttelijä. Hän näytteli sarjassa "Kahden kerroksen väkeä" vuosina 1973–1975 sekä elokuvissa "Vaaleanpunainen pantteri iskee jälleen" (1976) ja "Muistojen katu" (1979). 1990-luvulla hän näytteli "Dallasissa". Saippuasarjassa "Sunset Beach" Down näytteli Olivia Richardsia vuosina 1997–1999. Lesley on nykyisin tunnettu sarjasta "Kauniit ja rohkeat", jossa hän näytteli Jacqueline Maronea vuosina 2003–2012. Yksi hänen tunnetuimmista roolisuorituksistaan on Madeleine Mainin rooli televisiosarjassa "Jaettu maa" vuodelta 1994. Sarjassa hänen vastanäyttelijänään oli Patrick Swayze.
Ousmane Issoufi Maïga
Ousmane Issoufi Maïga (s. 1945) on malilainen poliitikko, joka oli Mali pääministeri 2004-2007.
Issoufi syntyi lähellä Gaon kaupunkia Malissa. Hän opiskeli taloustieteitä Kiovan yliopistossa ja myöhemmin American Universityssä, Washington (DC):ssä. Issoufi on työskennellyt Maailmanpankissa ja Ranskan talousministeriössä. Vuonna 2002 hänestä tuli Malin nuoriso- ja urheiluministeri. 14. kesäkuuta 2002 hänestä tuli talousministeri ja 16. lokakuuta 2002 liikenne- ja infrastruktuuriministeri. 29. huhtikuuta 2004 hän nousi maansa pääministeriksi Ahmed Mohammed Ag Hamanin seuraajaksi.
Vuoden 2007 parlamenttivaalien jälkeen hän ehdotti hallituksensa eroa. Uudeksi pääministeirksi nimitettiin Modibo Sidibé.
Automatic for the People
Automatic for the People on vuonna 1992 julkaistu R.E.M:n kahdeksas studioalbumi.
Alkuperäisenä ajatuksena oli tehdä enemmän rock-suuntautunut levy kuin edellisestä "Out of Timesta", mutta tuloksena oli kuitenkin keskitempoinen ja akustispainotteinen albumi, josta tuli yhtyeen toistaiseksi myydyin ja arvostetuin levy - ja jälleen ilman maailmankiertuetta kuten edellisellä albumillakin. Yhtye antoi ainoastaan radioasemahaastatteluja loka-marraskuussa 1992. Albumi sai nimensä athenslaisen lounasravintola "Weaver D's Delicious Fine Foodsin" motosta "Automatic for the people".
Led Zeppelinin entinen basisti John Paul Jones teki uransa toiset jousisovitukset tälle levylle. Hän oli mukana lauluilla "Drive", "The Sidewinder Sleeps Tonite", "Everybody Hurts" ja "Nightswimming".
Albumilta klassikkohiteiksi ovat nousseet "Everybody Hurts", "" ja Andy Kaufman -tribuutti "Man on the Moon". Edellisvuoden Out of Timen ja "Losing My Religion" -hitin vanavedessä Automatic for the People nousi Yhdysvaltojen albumilistalla toiseksi myyden siellä yli neljä miljoonaa kappaletta. Isossa-Britanniassa levy oli useita viikkoja listaykkösenä. Suomessa albumi oli parhaimmillaan kakkosena.
Vuonna 1997 Automatic for the People valittiin HMV:n, Channel 4:n, "The Guardianin" ja Classic FM:n järjestämässä "Vuosituhannen musiikki" -äänestyksessä kaikkien aikojen 18. parhaaksi albumiksi. Vuonna 1998 "Q"-lehden lukijat valitsivat sen kolmanneksi. Vuonna 2003 albumi oli "Rolling Stonen" 500 suurimman levyn listalla sijalla 247.
Kaikki kappaleet Berry, Buck, Mills ja Stipe.
A7V
Sturmpanzerwagen A7V (Allgemeines Kriegsdepartement, 7. Abteilung, Verkehrswesen) on saksalaisten ensimmäisessä maailmansodassa käyttämä panssarivaunu. Sen kehittely alkoi saksalaisten huomattua brittiläisten panssarivaunujen vaikutuksen omaan jalkaväkeensä. Tämä tapahtui kuitenkin aivan liian myöhään, jotta sillä olisi ollut vaikutusta sodan kulkuun.
A7V oli suurikokoinen ja epäkäytännöllinen. Vaunu oli aseistettu belgialaisilta ja myöhemmin venäläisiltä sotasaaliiksi saaduilla brittiläisvalmisteisilla 57 mm Maxim Nordenfeld -tykeillä ja vähintään kuudella 7,92 mm Maxim MG 08/15 -konekiväärillä. Vaunun omat panssarit eivät olleet karaistua terästä, joten ne saattoi läpäistä millä tahansa konekivääriä järeämmällä aseella. Vaunu ei kuitenkaan ollut tasavertainen kohdatessaan englantilaiset Mark V -panssarivaunut. Miehistö koostui kahdesta upseerista ja 16:sta sotilaasta (vaunun johtaja, ajaja, mekaanikko, mekaanikko/viestittäjä, kuusi konekivääriampujaa, kuusi konekiväärilataajaa ja kaksi tykkimiestä).
Ensimmäisen kerran A7V:tä käytettiin taistelussa 21. maaliskuuta 1918, jolloin ne avustivat brittien pienimuotoisen läpimurron pysäyttämistä St Quentin kanavan pohjoispuolella. Historian ensimmäinen panssarivaunujen välinen taistelu tapahtui 24. huhtikuuta 1918, jolloin kolme saksalaista A7V:tä kohtasi kolme brittiläistä Mark IV:stä. Brittien johtovaunu kykeni tekemään yhden A7V:n toimintakyvyttömäksi kuusinaulaisella tykillään. Toinen A7V (”"Nixe"”) sai kolme osumaa, mutta menetti pelin vasta kaaduttuaan epätasaisella alustalla.
A7V:n suurin valtti oli sen nopeus. Vaikka 15 km/h ei kuulosta suurelta, oli se siihen aikaan huima nopeus 32,5 tonnia painavalle kolossille. Vaunu oli kuitenkin epävakaa ja sen pitkä etuylitys, telaston rakenne ja vaatimaton maavara (40mm) heikensi sen kykyä ylittää juoksuhautoja ja edetä mutaisessa maastossa.
Osittain A7V:n tuntemattomuus johtuu sen vähäisestä valmistusmäärästä. Vain 22 kappaletta tilatusta sadasta vaunusta ehdittiin valmistaa ennen sodan päättymistä. Kaikki valmistuneet vaunut nimettiin ("Isolde", "Mephisto", "Nixe", "Wotan", jne.).
Suurin osa A7V vaunuista romutettiin ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Ainoa säilynyt A7V "Mephisto" on näytteillä Queenslandin museossa Australiassa. Siihen perustuen on rakennettu Munsterin panssarimuseossa näytteillä oleva ”Wotan”-jäljitelmä.
Bernard Williams (yleisurheilija)
Bernard Rollen Williams III (s. 19. tammikuuta 1978 Baltimore, Maryland) on yhdysvaltalainen yleisurheilija, joka voitti olympiakultaa 4 × 100 metrin viestijuoksussa vuoden 2000 kesäolympialaisissa Sydneyssä.
2001 maailmanmestaruuskilpailuissa Edmontonissa Williams oli kolmas 100 metrin juoksussa häviten Maurice Greenelle ja Tim Montgomerylle ajallaan 9.94. Myöhemmin Williams nousi hopealle Montgomeryn dopingkäryn ja hylkäämisen takia. 4 × 100 metrillä Yhdysvallat voitti Edmontonissa maailmanmestaruuden, mutta Montgomeryn käryn vuoksi Yhdysvaltain joukkue hylättiin ja voittajaksi nousi Etelä-Afrikan joukkue.
Vuoden 2003 maailmanmestaruuskilpailuissa Williams oli viides 100 metrin juoksussa.
Vuoden 2004 olympialaisissa Williams oli toinen 200 metrillä.
Hän on myös tunnettu koomikkona ja näyttelee usein radalla hupaisasti.
Kanneltalo
Kanneltalo on yksi Helsingin kulttuurikeskuksen toimipaikoista. Se sijaitsee Helsingin Kannelmäessä, Kannelmäen rautatieaseman vieressä. Rakennuksen edessä oleva aukio tunnetaan nimellä "Sitratori". Kanneltalossa toimivat kulttuurikeskuksen lisäksi Kannelmäen kirjasto, Läntinen työväenopisto, Kannelmäen nuorisotalo, Kulttuurikahvila Voila sekä Lippupalvelun ja Lippupiste Oy:n toimipiste.
Kanneltalossa on galleria ja 250-paikkainen konserttisali, jossa järjestetään musiikki-, tanssi- ja teatteriesityksiä.
Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Pekka Salminen, ja se on valmistunut vuonna 1992.
Konserttisalin katossa on Sakari Marilan 24 metriä pitkä lasitaideteos "Viva!"
Doug Shedden
Douglas Arthur "Doug" Shedden (s. 29. huhtikuuta 1961 Wallaceburg, Ontario) on kanadalainen pelaajauransa lopettanut jääkiekkoilija ja nykyinen jääkiekkovalmentaja. Hän toimi Suomen jääkiekkomaajoukkueen päävalmentajana kaudella 2007–2008. Hän johdatti Suomen Euro Hockey Tourilla hopealle ja MM-kilpailuissa pronssille.
Pelaajaurallaan Shedden pelasi 416 ottelua NHL-liigassa Pittsburghin, Detroitin, Quebecin ja Toronton joukkueissa. Keskushyökkääjänä pelannut Shedden teki NHL-urallaan 139 maalia ja antoi 186 maalisyöttöä kooten yhteensä 325 tehopistettä. Parhaimmat kautensa pelaajana Shedden pelasi Pittsburghissa Mario Lemieuxin kanssa samassa ketjussa.
Shedden on valmentanut Pohjois-Amerikassa CHL-, ECHL-, UHL- ja AHL-sarjoissa. Seuroina olivat Wichita Thunder (CHL), Louisiana IceGators (ECHL), Flint Generals (UHL), Memphis RiverKings (CHL) ja St. John's Maple Leafs (AHL). Suomeen hän tuli kaudeksi 2005–2006 HIFK:n päävalmentajaksi. Shedden johdatti HIFK:n runkosarjassa toiseksi ja pudotuspeleissä välieriin asti. Kaudeksi 2006–2007 hän siirtyi Jokerien päävalmentajaksi. Shedden johdatti myös Jokerit runkosarjan toiseksi, mutta pudotuspeleissä Jokerit hävisi runkosarjavoittajalle Kärpille finaalissa ja jäi hopealle. Seuraavalla kaudella Shedden johdatti Jokerit kauden päätteeksi neljänneksi.
15. marraskuuta 2006 Shedden nimitettiin Suomen maajoukkueen päävalmentajaksi kaudelle 2007–2008.Hänen pestinsä päättyi Kanadan MM-kilpailuihin 2008, jolloin hän johdatti joukkueen pronssille.
Shedden valmensi Sveitsin NLA-joukkue EV Zugia vuosina 2008–2014. Lokakuussa 2014 hän aloitti KHL-joukkue Medveščak Zagrebin päävalmentajana.
Raimond Valgre
Raimond Valgre (vuoteen 1937 Raimond Tiisel, 7. lokakuuta 1913 Riisipere, Viro (Venäjän keisarikunta) – 31. joulukuuta 1949 Tallinna, Viron SNT, Neuvostoliitto) oli virolainen säveltäjä ja muusikko. Valgren tunnetuin sävellys on ”Saarenmaan valssi”. Hänen tekemiään lauluja on säilynyt kuutisenkymmentä.
Raplassa lapsuutensa asunut Valgre aloitti soittamisen kuusivuotiaana. Hän opiskeli Tallinnassa rakentamista teknillisessä lukiossa. Hänen vanhempiensa erottua äiti ja sisar muuttivat hänen kanssaan Tallinnaan. Valgre esiintyi Tallinnan kahviloissa ja sai oman harmonikan, minkä lisäksi kotona oli piano. Vuosina 1933–1935 kirjoittamistaan 12 laulusta hän kokosi vihon nimeltä "15 minuutit Deddyga" (”15 minuuttia Deddyn kanssa”), jonka nimessä mainittu Deddy oli hänen silloinen tyttöystävänsä Deddy Åkesson. Vuonna 1937 hän vaihtoi sukunimensä Tiiselistä Valgreksi. Toisen maailmansodan syttyessä vuonna 1939 Valgre johti omaa orkesteriaan Pärnussa sijaitsevassa rantaravintolassa. Pärnussa hän tutustui ruotsalais-ranskalais-venäläiseen Alice Feilletiin, joka teki englanninkieliset sanat Valgren lauluun ”Muinaslugu muusikas” (englanniksi ”I hear a little story in the music”). Valgre lähetti laulun Englantiin Melody Makerin iskelmäkilpailuun, mutta se ei menestynyt (kilpailun voitti Toivo Kärjen ”Things happen that way”).
Kesäkuussa 1941 Valgre pakko-otettiin Puna-armeijan palvelukseen. Hän joutui metsätöihin koviin olosuhteisiin Arkangeliiin ja Tšerbakuliin ja oli välillä huonossa kunnossa. Maaliskuussa 1942 hänet määrättiin Puna-armeijan virolaiseen armeijakuntaan (Eesti korpus) ja sen soittokuntaan soittamaan harmonikkaa ja kirjoittamaan lauluja. Vuonna 1944 hänet valittiin armeijakunnan Narvassa perustettuun suureen jazzorkesteriin. Rintamalla armeijakunnan joukot joutuivat taistelemaan saksalaisten puolella olleita virolaisia vastaan. Sodan aikana Valgre alkoi käyttää runsaasti alkoholia, ja tarinan mukaan hänen lyhyt avioliittonsa Evi Hannuksen kanssa alkoi kapakassa lyödystä vedosta.
Sodan jälkeen Valgre jatkoi soittamista Arkangelista tuttujen ”Soittajasoturien” sekä armeijakunnan orkesterin kanssa. Kotona ei ollut enää pianoa, joten soittoharjoittelu oli vaikeaa. Hän jatkoi kuitenkin laulujen tekemistä ja yksi tuotoksista oli ”Saarenmaan valssi”, jonka hän joutui ylemmältä taholta tulleen määräyksen vuoksi muokkaamaan kansanmusiikin tapaiseksi, vähemmän länsimaiseksi. Valgre kuoli alkoholisoituneena vuoden 1949 lopussa.
Raimond Valgren elämästä on tehty musikaali "Valge tee kutse" ("Valkean tien kutsu") sekä elokuvia.
Franck Montagny
Franck Montagny (s. 5. tammikuuta 1978 Fleurs, Ranska) on ranskalainen kilpa-autoilija ja entinen F1-kuljettaja. Nykyään hän ajaa Formula E -sarjassa Andretti Autosportin tallissa. Montagny asuu Oxfordissa Englannissa.
Montagny aloitti uransa karting-sarjoissa 1990-luvun alkuvuosina, voitti 14-vuotiaana luokkansa Ranskan mestaruuden ja siirtyi vähitellen nopeampiin autoihin. Hänen uransa oli vähällä katketa 1996, kun hän loukkaantui vakavasti Formula Renault -sarjan osakilpailussa. Hän kuitenkin toipui ja palasi radoille, ajoi kauden loppuun ja siirtyi Ranskan F3-sarjaan, jossa hän poimi 12 osakilpailuvoittoa kahden seuraavan vuoden aikana ja sijoittui parhaimmillaan loppupisteissä kakkoseksi. Seuraavana oli vuorossa Formula Nissan World Series -sarja, jonka Montagny voitti vuonna 2001 ja 2003. Häntä pidettiin suurena lupauksena, ja vuonna 2003 hänet pestattiin Renault'n F1-tiimiin testikuljettajaksi. Hän toimi tässä tehtävässä vuodet 2004 ja 2005.
Kauden alussa Montagny toimi Super Aguri -tallin varakuljettajana. Hän sai mahdollisuuden ajaa tallissaan, kun hänet nimettiin japanilaiskuski Yūji Iden tilalle kauden 2006 viidenteen kisaan Nürburgringillä Saksassa 7. toukokuuta. Montagny jatkoi Super Agurin toisena kilpakuljettajana kaikkiaan seitsemän GP:n ajan kotikilpailuunsa Ranskan GP:hen saakka. Tämän jälkeen hän siirtyi jälleen tallin kolmanneksi kuljettajaksi, kun kilpakuljettajaksi Takuma Satōn työpariksi pestattiin japanilainen Sakon Yamamoto. Montagnyn paras osakilpailusijoitus oli 16:s (Monaco ja Ranska).
Kaudella Montagny toimi Toyota-tallin testikuljettajana. Montagny yritti paluuta F1-sarjaan Renault ja USF1-talleissa kaudella , mutta ei saanut kuljettajan paikkaa.
Formuloiden jälkeen Montagny edusti ranskaa A1 Grand Prix sarjassa neljän kilpailun ajan kaudella 2007-08. Vuosina 2008-09 Montagny kilpaili yksittäisissä IndyCar-kilpailuissa. Vuonna 2010 Montagny edusti Bordeauxin joukkuetta Superleague Formula sarjassa. Montagny on kilpaillut Le Mansin 24 tunnin ajossa vuodesta 1998 lähtien ollen kahdesti toinen vuosina 2006 ja 2009.
Andretti Autosportilla Formula E -sarjassa ajanut Montagny kärähti kokaiinin käytöstä jälkeisessä dopingtestissä. Hän ei kieltänyt tulosta.
Speedrun
Speedrun eli nopeuspelaaminen on videopelin tai sen osan läpi suorittaminen mahdollisimman nopeasti, niin että pelihahmo ei kuole suorituksen aikana ja että pelaaja ei käytä huijauskoodeja tai tietokoneohjelmaa avuksi. Tämä edellyttää yleensä tarkkaa harjoittelua ja suunnittelua.
Speedruneja on käytännössä kahta tyyppiä: normaalit speedrunit, joissa tarkoituksena on pelata taitavasti käyttäen vain pelin sallimia toimintoja (esimerkiksi pelin tallentamista tietyissä paikoissa), ja työkaluavusteiset speedrunit, jotka käyttävät hyväksi emulaattorien erikoisominaisuuksia, kuten hidastusta ja tilanteen tallentamista missä hyvänsä. Usein normaalien speedrunien ideana on esitellä pelitaitoja, kun taas työkaluavusteisien speedrunien ideana on lähinnä viihdyttää katsojaa tekemällä speedrunista mahdollisimman näyttävä.
Monet speedrunit käyttävät hyväkseen peleissä olevia glitchejä, peleissä olevia ohjelmointivirheitä joilla pelaajat pystyvät tekemään asioita joita pelin tekijät eivät tarkoittaneet mahdollisiksi. Näiden avulla jotkut pelit on mahdollista pelata äärimmäisen nopeasti läpi. Glitchit voivat sisältää lukuisia erilaisia temppuja aina seinien läpi kävelemisestä aina lähes koko pelin ohjelmoinnin "rikkomiseen". Glitchien hyväksikäyttö ei varsinaisesti ole huijaamista, koska ne ovat alkuperäisissä peleissä olevia "ominaisuuksia" joita pelaajat vain hyväksikäyttävät. Speedrunien tekijät voivat siten itse päättää haluavatko he käyttää speedruneissaan glitchejä hyväkseen vai pelata ne läpi "rehellisesti".
Speedrunien tekemisen kulttuuri nousi "Doom"-pelin myötä, ja sen seuraaja "Quake" on yksi tärkeimmistä peleistä, josta edelleen tehdään speedruneja. Tähän vaikutti se, että nämä pelit mahdollistavat pelien nauhoittamisen "demoksi", jonka sitten voi itse pelin avulla toistaa uudelleen. Nykyisin sama ominaisuus löytyy myös monista emulaattoreista. Muita tärkeitä pelejä, joista on tehty useita speedruneja, ovat muun muassa "Metroid"-sarjan pelit, "Super Mario Bros." (ennätysaika on 4min 55s 913ms NTSC). jatko-osineen, ja "Mega Man" -sarjan pelit.
Speedruneja levitetään runsaasti myös Internetissä, usein joko demo- tai emulaattorinauhoituksina, tai videotiedostoina erilaisissa verkkopalveluissa kuten esimerkiksi YouTube- tai Break.com-sivustoilla.
Personaaliunioni
Personaaliunioni on kahden tai useamman valtion liittouma, jossa valtiot ovat itsenäisiä ja erillisiä, mutta niillä on yhteinen valtionpäämies. Kansainyhteisön Commonwealth realm -maat kuuluvat tällaiseen unioniin. Personaaliunioni liittyy lähes yksinomaan monarkioihin.
Personaaliunioni voi syntyä useista eri syistä. Usein ne ovat syntyneet perimysjärjestyksen ulottuessa toiseen valtioon tai sukujen yhdistyessä. Liittymä voi kuitenkin syntyä myös keskenäisestä sopimuksesta, olosuhteiden pakottamana tai voimakeinoin. Pitkään jatkunut personaaliunioni voi johtaa valtioiden lopulliseen yhdistymiseen.
Personaaliunionia hieman kiinteämpi liittoumamuoto on reaaliunioni. Edelleen kiinteämpi liitto on esimerkiksi liittovaltio.
Bertel Liljequist
Bertel Karl Liljequist (1. heinäkuuta 1885 Vaasa – 17. kesäkuuta 1954) oli suomalainen arkkitehti, joka on tullut tunnetuksi erityisesti kirkkojen suunnittelijana. Liljequist suunnitteli myös useita merkittäviä teollisuuskohteita, asuin- ja kerrostaloja, pankkeja, elokuvateattereita, kouluja ja seurataloja sekä kokonaisia asuinalueita. Liljequist oli opiskeluaikanaan kiinnostunut antiikin ja keskiajan arkkitehtuurista, ja monissa hänen töissään näkyykin vaikutteita klassismista. Hänen suunnittelutyönsä ajoittui 1920–50-luvuille.
Jaroslav Haritonski
Jaroslav Vjatšeslavovitš Haritonski (s. 12. maaliskuuta 1985) on venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on Šinnik Jaroslavlin kasvatteja ja nousi seuran edustusjoukkueeseen vuonna 2004, mutta ei ole saanut peliaikaa kuin satunnaisesti. Edustusjoukkueessa hänen ainoa maalinsa on syntynyt Intertoto Cupin ottelussa vuonna 2004. Haritonski on 181 senttimetriä pitkä ja painaa 73 kilogrammaa.
Tokyo Game Show
Ensimmäinen TGS järjestettiin vuonna 1996. Alun perin se järjestettiin kahdesti vuodessa keväällä ja syksyllä, mutta vuonna 2002 näyttely siirtyi vain kerran vuodessa pidettäviksi.
Tavallisesti Nintendo ei ota osaa tapahtumaan, mutta Nintendon toimitusjohtaja Satoru Iwata kuitenkin piti puheen ja paljasti Nintendon Wii-pelikonsolin ohjaimen vuoden 2005 TGS:ssa.
Vuonna tapahtuma järjestettiin 21. - 24. syyskuuta, jolloin tapahtumassa oli 254 311 kävijää.
Peabo Bryson
Peabo Bryson (s. Robert Peabo Bryson 13. huhtikuuta 1951 Greenville, Etelä-Carolina) on yhdysvaltalainen R&B- ja soulartisti. Hän on tunnettu balladeistaan, usein duona naislaulajan kanssa, ja hän on ollut mukana useilla Disneyn animaatioelokuvien soundtrackeilla.
Bryson voitti yhdessä Céline Dionin kanssa Grammy-palkinnon vuonna 1992 laulustaan elokuvassa "Kaunotar ja hirviö" ja toisen Regina Bellen kanssa vuonna 1993 kappaleesta ”A Whole New World” elokuvassa "Aladdin".
Brysonin suurin soolohitti on ollut ”If Ever You’re In My Arms Again” vuodelta 1985.
Hänen duettojaan:
Lisäksi hän on ollut mukana teatterissa ja laulanut oopperassa.
Scream Tracker
Scream Tracker on suomalaisen demoskeneryhmä Future Crew’n 1990-luvulla luoma tracker-ohjelmisto. Ohjelma oli yksi suosituimmista DOS-trackereista. Scream Trackerin eri versiot ohjelmoitiin C- ja Assembly-ohjelmointikielillä. Ohjelmaversiot 3.0:aan asti loivat ."STM"-päätteisiä tiedostoja, myöhemmät ."S3M". Scream Tracker 3 yleisti yli 16-kanavaisen tracker-musiikin PC:n puolella.
Ohjelman viimeisin versio on vuonna 1994 julkaistu Scream Tracker 3.21.
Scream Trackerin käyttöliittymä lainattiin myös toiseen hyvin suosittuun DOS-trackeriin, Impulse Trackeriin.
Scream Trackerin ominaisuuksiin kolmosversiosta lähtien kuului tuki 99:lle 8-bittiselle ääninäytteelle (sample), 32:lle äänikanavalle, 99:lle patternille (tracker-musiikissa ilmenevä kappaleen moniraitaosio, tiettyyn pituuteen jaettu osa) ja 256 järjestyspaikkaa patterneille.
Ohjelma kykeni myös tuon ajan äänikorteissa yleisien OPL-piirien (OPL2, OPL3 ja OPL4) avulla toistamaan yhdeksää FM-synteesikanavaa ja tämän lisäksi vielä samanaikaisesti digitaalisia ääninäytteitä. Scream Trackerin FM-synteesimahdollisuuksia ei kuitenkaan käytetty kovinkaan yleisesti.
Ennen kaikkea Scream Trackerin .S3M-tiedostomuodon etuna Amigan MOD-formaattiin nähden olivat mahdollisuus stereokuvan luontiin (äänikanavat eivät olleet jaettuna tylysti joko täysin vasempaan tai oikeaan äänikanavaan, vaan heksanumeerisesti kyettiin määrittelemään ääninäytteelle 255 eri stereosijaintia), jopa 32 äänikanavaa (alkuperäinen MOD-formaatti tuki vain 4:ää), ja ääninäytteitä pystyi olemaan 31:n sijasta 99.
IQue Player
iQue Player (myös "Nintendo iQue") on videopelikonsoli, jonka on tehnyt iQue, Nintendon ja kiinalais-yhdysvaltalaisen tutkijan, tohtori Wei Yenin yhteisyritys. Konsoli perustuu Nintendo 64:ään, on ohjaimen muotoinen ja kytketään suoraan televisioon. Tällä hetkellä laitetta myydään vain Kiinassa. Suurin syy siihen on Kiinassa rehottava piratismi.
iQue paljastettiin ensi kerran vuoden 2003 Tokyo Game Show'ssa ja julkaistiin Kiinassa 17. marraskuuta 2003. Japanin vuoden 2004 julkaisu peruuntui, eikä Nintendo suunnittele tällä hetkellä julkaisevansa konetta muuallakaan maailmassa.
Konsolin pelit on tallennettu 64 Mt:n flash-muistille, joka sijaitsee konsoliin/ohjaimeen kiinnitettävässä kasetissa. Pelit ostetaan erityisestä "iQue depot" -latauspaikasta, jossa pelit ladataan muistiin myöhemmin pelattavaksi.
Pikkukäenrieska
Pikkukäenrieska ("Gagea minima") on toukokuussa kukkiva, kapealehtinen ja yleensä 7–15 senttimetriä korkea sipulikasvi. Kevään edetessä se kuitenkin peittyy korkeampien kasvien alle ja kuihtuu pois. Pikkukäenrieska kulkeutuu helposti paikasta toiseen suurempien hyöty- ja koristekasvien juuripaakkujen matkassa. Kasvi on yleinen Etelä-Suomessa ja se on levittäytynyt monin paikoin pohjoisempaankin. Pikkukäenrieska on Suomessa vanha tulokaskasvi. Pikkukäenrieska on luontomme pienin lilja.
Patrik Eliáš
Patrik Eliáš (s. 13. huhtikuuta 1976 Třebíč, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen jääkiekkoilija, kaksinkertainen Stanley Cup-voittaja ja arvokisamitalisti. Hän pelasi koko NHL-uransa New Jersey Devilsissä ja on seuran historian eniten maaleja, syöttöjä ja tehopisteitä merkkauttanut pelaaja.
Eliáš aloitti uransa Kladnossa. Hän oli New Jerseyn varaus. Eliáš teki kuten monet muutkin eli NHL-paikan saadakseen pelasi pari kautta AHL:ssä, Albany River Ratsissa. Kun mies laitettiin samaan kenttään Jason Arnottin ja Petr Sýkoran kanssa, hänestä saatiin kaikki irti. Myös tämä oli yksi Eliášin uran käännekohdista. Eliáš pääsi myös maansa olympiajoukkueeseen Torinoon, mutta loukkaantui heti ensimmäisessä pelissä eikä pystynyt jatkamaan kisoja.
Marc Forné Molné
Marc Forné i Molné (s. 30. joulukuuta 1946) oli Andorran hallituksen päämies 7. joulukuuta 1994–27. toukokuuta 2005. Forné i Molné on koulutukseltaan lakimies ja Andorran liberaalipuolueen ("Partit Liberal d'Andorra"), jonka hän perusti 1992, johtaja. Fornén hallitus kannatti talouden liberalisointia, monipuolistamista ja ulkomaisten investointien lisäämistä. Euro otettiin käyttöön myös Andorrassa 2002.
Kahden täyden kauden jälkeen häntä seurasi huhtikuun 2005 vaalit voittanut Albert Pintat.
Albert Pintat
Albert Pintat Santolària (s. 23. kesäkuuta 1943) on Andorran liberaalipuolueen poliitikko. Hän toimi ulkoministerinä vuosina 1997–2001 ja hallituksen päämiehenä 2005–2009.
Jason Arnott
Jason William Arnott (s. 11. lokakuuta 1974 Collingwood, Ontario) on uransa lopettanut kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Arnott aloitti NHL-uransa Edmonton Oilersissa, jossa hän teki tulokaskaudellaan 68 pistettä. Hän oli Edmontonin ensimmäisen kierroksen varaus. Arnott vaihtoi seuraa kaudella 1997–1998 New Jersey Devilsiin, jossa hän muodosti ketjun Patrik Eliášin ja Petr Sýkoran kanssa. Arnott voitti Stanley Cupin Devilsissä kaudella 1999–2000 ja teki itse ratkaisevan maalin viimeisessä loppuottelussa. Hän vaihtoi seuraa taas vuonna 2002, jolloin hän siirtyi Dallas Starsiin.
Runsaan kolmen Dallasissa vietetyn kauden jälkeen Arnott teki kesällä 2006 viiden vuoden ja yhteisarvoltaan 22,5 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen Nashville Predatorsin kanssa. Hän edusti Predatorsia neljän kauden ajan. Kesäkuussa 2010, pian kauden 2009–2010 päätyttyä, hän palasi takaisin New Jersey Devilsin organisaatioon vaihtokaupassa, jossa Predators sai laitahyökkääjä Matt Halischukin ja toisen kierroksen varausvuoron. Kausi 2010–2011 sujui häneltä alle odotusten, ja hänet vaihdettiin Washington Capitalsin David Steckeliin ja vuoden 2011 toisen kierroksen varausvuoroon aivan siirtorajan tuntumassa. Capitalsissa Arnott pelasi yhteensä 11 runkosarja- ja 9 pudotuspeliottelua. Kesällä 2011 hän teki vuoden sopimuksen St. Louis Bluesin kanssa.
Jaakko
Jaakko on yleinen suomalainen miehen etunimi. Se on nimen Jaakob yleisin muoto Suomessa. Se on muodostunut länsisuomalaisesta nimimuodosta Jaako. Englannin ja Skotlannin James-kuninkaiden nimet käännetään Suomessa Jaakoksi.
Jaakko on ollut Suomen almanakassa 25. heinäkuuta vuodesta 1890 ja on Suomen tavallisimpia miesten etunimiä. Vanhastaan Jaakko on ollut suosittu nimi varsinkin Pohjanmaalla, mutta viimeistään 1900-luvun alussa se oli jo hyvin yleinen koko Suomessa. Vuonna 1945 Jaakko oli Suomen oppikoulupoikien kuudenneksi yleisin nimi. Sittemmin nimen suosio vähäksi aikaa laski mutta uusi suosio oli selvä 1980-luvulla. Jaakko on ollut suosittu etunimi 2000-luvullakin. Se on yleinen sekä ensimmäisenä että toisena etunimenä. Nyt nimen suosio näyttää olevan hienoisessa laskussa, joskin vielä 2010-luvulla 25. heinäkuuta 2016 mennessä Jaakkoja on nimetty Suomessa 1835. Jaakon lempinimi on usein Jake tai Jaska. Jaskaa on annettu viime vuosikymmeninä melko paljon myös viralliseksi etunimeksi.
Jaakon nimipäivä on 25. heinäkuuta, Jaakob vanhemman eli Jaakob Sebedeuksenpojan muistopäivänä. Kansanperinteen mukaan Jaakko heittää silloin kylmän kiven veteen. Sanonta merkitsee, että järvivesien on ajateltu alkavan kylmetä tuosta päivästä lähtien. Nykyään tämä saattaa tuntua oudolta, sillä 25. heinäkuuta on Suomessakin kuuminta kesää, mutta on otettava huomioon, että se on peräisin pienen jääkauden ajalta ja ennen kaikkea se, että tuolloin Suomessa käytettiin juliaanista kalenteria, jossa vuodenpäivät osuvat myöhempään vuodenaikaan kuin gregoriaanisessa kalenterissa.
Jaakko Haavion juhlavuonna 2004 järjestettiin Turun kristillisellä opistolla Jaakkouden seminaari, jossa Jaakko-nimiset puhujat (mm. Jaakko Elenius, Jaakko Heinimäki ja Jaakko Löytty) pohtivat etunimensä merkitystä. Mukana oli myös Torsti Lehtinen, joka on syntynyt Jaakon päivänä. Seminaari sai jatkoa vuonna 2005 Kaisa-seminaarista.
1800-luvun lopulta heinäkuuhun 2016 mennessä nimi Jaakko on Suomessa annettu 62 788 miehelle ja alle 20 naiselle.
Sukunimenä Jaakkola on 5 012:llä, Jaakola 1 489:llä, Jaakkonen 323:lla, Jaako 378:lla, Jaakonsaari 277:llä, Jaakonaho 196:lla ja Jaakonen yhdeksällä Suomen kansalaisella.
Sulejman Tihić
Sulejman Tihić (26. marraskuuta 1951 Bosanski Šamac – 25. syyskuuta 2014 Sarajevo) oli Bosnia ja Hertsegovinan presidenttineuvoston jäsen lokakuusta 2002 marraskuuhun 2006. Hän edusti bosniakkeja ja demokraattista toimintapuoluetta (SDA). Hän toimi neuvoston puheenjohtajana 28. helmikuuta 2004 lähtien kahdeksan kuukautta.
Tihić suoritti lakitutkinnon Sarajevon yliopistossa, työskenteli tuomarina ja lakimiehenä ja oli SDA:n perustajia. Bosnian sodan aikana hän joutui kolmeksi kuukaudeksi serbien keskitysleirille. Vuodet 1994–1996 hän työskenteli Bosnian Saksan lähetystössä ja 2000–2002 parlamentin puhemiehenä ennen valintaansa presidenttineuvostoon.
Monster (R.E.M:n albumi)
Monster on R.E.M:n vuonna 1994 julkaistu yhtyeen yhdeksäs studioalbumi.
Vaikka Monster tehtiin tarkoituksella karheana ja sähköisenä vastakohdaksi akustiselle ja mietiskelevälle menestyslevylle "Automatic for the People", se sai melko hyviä arvosteluita kriitikoilta ja myi moninkertaista platinaa nousten monissa maissa listaykköseksi.
Toisin kuin kahden edellisen levyn ilmestymisen jälkeen, vuonna 1995 R.E.M. lähti pitkälle maailmankiertueelle. Kiertueen aikana kolme yhtyeen jäsenistä joutui sairaalaan. Kiertueen aikana soundcheckeissä tehdyt äänitykset olivat perusta seuraavalle levylle, vuoden 1996 "New Adventures in Hi-Fille".
Monsterin tekoa varjosti kahden yhtyeen ystävän kuolema: näyttelijä River Phoenix kuoli huumeiden yliannostukseen lokakuussa 1993 ja Nirvana-solisti Kurt Cobain teki itsemurhan huhtikuussa 1994. Monsterin kappaleella "Bang and Blame" taustoja laulaa River Phoenixin sisko Rain ja kappaleen "Let Me In" sanat Stipe kirjoitti Cobainille. Levyn kansiteksteissä lukee "For River". Monster-kiertueella "Let Me Iniä" soittaessaan Mike Mills käytti Courtney Lovelta saatua Cobainin vaaleansinistä Mustang-kitaraa.
Levy oli listaykkösenä sekä Yhdysvalloissa että Isossa-Britanniassa. Monster oli myös yhtyeen ensimmäinen listaykkönen Suomessa.
Monsterin kansikuvan karhunpää on otettu Tilly Balloon Companyn ilmapallosta. Se ja sisäkannen Migraine Boy -sarjakuvahahmon oli tarkoitus alun perin kuvata albumin alkuperäistä nimi-ideaa "Exploding Head".
Kaikki kappaleet Berry, Buck, Mills ja Stipe.
Dragan Čović
Dragan Čović (s. 1956, Ljuti Dolac) on bosniajahertsegovinalainen kroaattipoliitikko. Hän edustaa HDZ-BiH-puoluetta. Čović oli Bosnian presidenttineuvoston jäsen lokakuusta 2002 vuoteen 2005, jolloin Korkea Edustaja erotti hänet. Rikoksista kärsimiensä tuomioiden jälkeen Čović nousi uudelleen parlamentin ylähuoneen (Dom Naroda) puhemieheksi 2012 ja maan presidenttineuvostoon 2014 vaaleissa.
Čovićilla on maisterin tutkinto tekniikassa ja taloustieteessä. Hän työskenteli 21 vuotta SOKO-yhtiössä Mostarissa. Vuodet 1998–2001 hän oli varapääministerinä ja valtiovarainministerinä muslimien ja kroaattien liittovaltiossa ennen valintaansa nelivuotiskaudelle presidenttineuvostoon. Hän toimi neuvoston puheenjohtajana kahdeksan kuukautta 15. kesäkuuta 2003 – 14. helmikuuta 2004.
Komissaari lordi Ashdown erotti Čovićin maaliskuussa 2005, kun häntä syytettiin vakavasta korruptiosta.
Čović ilmoitti aluksi, ettei aio erota, ellei häntä osoiteta syylliseksi.
Hänen tilalleen tuli Ivo Miro Jović
9. toukokuuta 2005. Čović tuomittiin järjestäytyneestä rikollisuudesta ja virkarikkomuksesta viideksi vuodeksi vankilaan.
Čović kannattaa Bosnia ja Hertsegovinan muuttamista liittovaltioksi ja perustavaksi kolmatta etnistä itsehallintoaluetta kroaateille, pääkaupunkinaan Mostar.
Petr Sýkora
Petr Sýkora (s. 19. marraskuuta 1976 Plzeň, Tšekkoslovakia) on uransa päättänyt tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Uransa alussa Sýkora pelasi kotimaassaan Tšekin pääsarjassa ja IHL:ssä Detroit Vipersissä ja Cleveland Lumberjacksissa. New Jersey Devils varasi Sýkoran . Hänen varausnumeronsa oli 18.
Sýkora pomppi kolme kautta NHL:n ja AHL:n välillä, vaikka nousi jo kaudella 1995–1996 lähes vakituiseen kokoonpanoon. Hän pelasi kaikkien aikojen nuorimpana pelaajana, 18 vuoden ja 11 kuukauden ikäisenä, New Jerseyn kokoonpanossa ja hänet valittiin joulukuun kuukauden tulokkaaksi ja kauden jälkeen tulokkaiden tähdistökentälliseen. Lopullisesti Sýkora murtautui New Jerseyn kokoonpanoon kaudella 1998–1999. Hänestä tuli pian yksi New Jerseyn avainpelaajista ja viihtyikin seurassa peräti seitsemän kautta. Kausi 1999-2000 päättyi New Jerseyllä ja Sýkoralla mestaruusjuhliin, kun joukkue voitti Stanley Cupin. Ratkaisevan finaalin lopun hän tosin joutui katselemaan sairaalassa televisiosta, koska ottelun ensimmäisessä erässä hän jäi rajun taklauksen alle ja joutui sairaalaan.
6. heinäkuuta vuonna 2002 Sýkora siirtyi Mighty Ducks of Anaheimiin kaupassa, jossa Anaheimiin myytiin lisäksi Igor Pohanka, Mike Commodore ja Jean-François Damphousse New Jerseyn saadessa Jeff Friesenin, Oleg Tverdovskin ja Maksim Balmotšnyhin. Heti vaihdon jälkeen Sýkorasta tuli yksi Anaheimin parhaista pelaajista. Hän pelasi Anaheimissa loistavat kaudet 2002–2003 ja 2003–2004. Sýkora siirtyi Venäjälle Metallurg Magnitogorskiin. Työsulun jälkeen Sýkora liittyi takaisin Anaheimin kokoonpanoon kaudella 2005–2006, mutta kesken kauden hän siirtyi New York Rangersiin vaihdossa puolustaja Maksim Kondratjeviin.
Kesällä 2006 Sýkora siirtyi Edmonton Oilersiin. Oilersissa Sýkora ei ehtinyt pelata kuin yhden kauden. Kesällä 2007 hän allekirjoitti sopimuksen Pittsburgh Penguinsin kanssa, jossa pelasi vuoteen 2009 asti, jolloin seura voitti Stanley Cupin.
Syyskuussa 2009 Sýkora osallistui Minnesota Wildin harjoitusleirille, jonka jälkeen hän allekirjoitti 1,6 miljoonan dollarin arvoisen yhden kauden mittaisen sopimuksen joukkueen kanssa. Hän pelasi kauden aikana 14 runkosarjaottelua. Hän oli lokakuussa sivussa muutaman ottelun nivusvamman vuoksi ja marras-joulukuussa yli 20 ottelua aivotärähdyksen vuoksi. Tammikuussa 2010 Wild siirsi Sýkoran ensin waivers-listalle ja purki myöhemmin samassa kuussa hänen sopimuksensa yhteisymmärryksessä pelaajan kanssa.
Kaudella 2010–2011 Sýkora pelasi kahdessa eurooppalaisseurassa, aiemminkin urallaan edustamassaan HC Plzeňissä Tšekin Extraligassa sekä Dinamo Minskissä KHL:ssä. Syksyllä 2011 hän palasi NHL:ään. Hän osallistui ensin New Jersey Devilsin harjoitusleirille, jonka jälkeen teki seuran kanssa yksivuotisen sopimuksen. Sýkora pelasi Devilsissä yhden kauden ja teki runkosarjan ja pudotuspelit yhteenlaskettuna 49 pistettä. Seuraavan kauden alussa hän oli pitkään pelaamattomana mutta siirtyi tammikuussa 2013 Sveitsin pääsarjan SC Berniin. Hän pelasi Bernissä viisi ottelua joissa keräsi neljä pistettä.
Merileijonat
Merileijonat ("Otariinae") on korvahylkeiden ("Otariidae") heimoon kuuluva lajiryhmä, jota on perinteisesti pidetty alaheimona. Korvahylkeiden jako kahteen alaheimoon, merileijoniin ja merikarhuihin eli turkishylkeisiin ("Arctocephalinae"), on kuitenkin osoittautunut epäluonnolliseksi, eikä sitä nyttemmin yleensä käytetä. Merileijonat erottaa merikarhuista jälkimmäisille tyypillisen tiiviin pohjaturkin puuttuminen.
Merileijoniin luettiin viisi sukua ja 5-7 lajia, joista yksi on hiljan kuollut sukupuuttoon. Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut merileijona-termin hylkäämistä myös lajinimistä – ryhmään kuuluvat lajit olisivat "isohylkeitä" ja "tyynenmeren"- ja "australianhylkeitä". "Isohylkeet"-nimeä tosin ehdotetaan myös varsinaisten hylkeiden ("Phocidae") heimoon kuuluville merinorsuille.
Ivo Miro Jović
Ivo Miro Jović (s. 15. heinäkuuta 1950 Čapljina, Bosnia ja Hertsegovina) oli Bosnia ja Hertsegovinan presidenttineuvoston jäsen 9. toukokuuta 2005 lähtien marraskuuhun 2006. Parlamentti valitsi hänet erotetun Dragan Čovićin tilalle. Jović edustaa kroaatteja. Jović toimi presidenttineuvoston puheenjohtajana 28. kesäkuuta 2005 lähtien kahdeksan kuukauden ajan.
Jović opiskeli historiaa Sarajevon yliopistossa ja taloustiedettä Rijekassa ja työskenteli opettajana Ilijašissa ja Kiseljakissa.
Politiikkaan hän lähti, kun kroaattien demokraattinen liitto Bosnia ja Hertsegovinassa (Hrvatska demokratska zajednica Bosne i Hercegovine, HDZ-BiH) ehdotti häntä 1997 virkaan Keski-Bosnian kantoniin. Tämän jälkeen Jović nimitettiin vuonna 1999 liittovaltion hallitukseen varakulttuuriministeriksi, jossa tehtävässä hän toimi 2001 asti. Vuoden 2002 vaaleissa Jović valittiin Bosnia ja Hertsegovinan parlamentin alahuoneeseen. Presidenttineuvostoon hänet nimitettiin korruption vuoksi erotetun Čovićin seuraajana.
Merikarhut
Merikarhut eli turkishylkeet ("Arctocephalinae") on korvahylkeisiin kuuluva lajiryhmä, joka on perinteisesti luokiteltu korvahylkeiden heimon ("Otariidae") alaheimoksi. Korvahylkeiden jako kahteen alaheimoon, so. merikarhuihin ja merileijoniin ("Otarinae"), on kuitenkin osoittautunut epäluonnolliseksi, eikä sitä nyttemmin yleensä käytetä. Turkishylkeet erottaa merileijonista selvimmin niille tyypillinen tiivis pohjaturkki.
Merikarhuja on kahdessa suvussa: pohjanmerikarhu suvussa "Callorhinus", sekä kahdeksan lähinnä eteläisten merten lajia suvussa "Arctocephalus". DNA-tutkimuksen mukaan nämä eivät ole yhtenäinen ryhmä, vaan pohjanmerikarhun läheisimmät sukulaiset ovat merileijonien ryhmässä. Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut merikarhu-termin hylkäämistä myös lajinimistä.
Warioware, Inc.: Minigame Mania
Wario Ware, Inc. Minigame Mania (Yhdysvalloissa "Wario Ware, Inc. Mega Microgame$") on Nintendon vuonna 2003 julkaisema videopeli Game Boy Advancelle.
Pelissä Wario luo videopelifirman WarioWare, Inc. ja pyytää ystäviään auttamaan tekemään videopelejä. Pelaajan täytyy testata näitä pelejä. Pelit ovat minipelejä, tai oikeammin "mikropelejä" - useimmat peleistä eivät kestä muutamaa sekuntia pitempään. Pelejä tulee aina vain nopeutuvana sarjana. Yksittäisissä peleissä ei ole mitään ohjeita, joten tarkoituksena on paitsi pysyä vauhdissa mukana, myös keksiä nopeasti, miten pelejä oikeasti pelataan.
Peli voitti Edge Award -palkinnon Edinburghin kansainvälisillä pelifestivaaleilla vuonna 2004.
Pelin tallennusvälineenä toimii Game Boy Advancen pelikasetti. Peliä voi pelata myös Nintendo DS:ällä ja DS Litellä.
Peli julkaistiin 21. maaliskuuta 2003 Japanissa, 21. toukokuuta Pohjois-Amerikassa ja 23. toukokuuta Euroopassa.
Borislav Paravac
Borislav ”Boro” Paravac (, s. 18. helmikuuta 1943 Doboj) on entinen bosniahertsegovinalainen poliitikko ja presidenttineuvoston jäsen 11. huhtikuuta 2003 lähtien 6. marraskuuta 2006 asti. Hän edustaa serbejä ja Serbian demokraattista puoluetta.
Paravac opiskeli taloustiedettä Zagrebin yliopistossa ja valmistui 1966. Vuodet 1990–2000 hän oli Dobojin kunnanjohtaja ja Bosnian serbitasavallan parlamentin jäsen.
Vuoden 2002 vaaleissa Paravac valittiin Bosnia ja Hertsegovinan parlamenttiin. Kun lordi Ashdown erotti Mirko Šarovićin presidenttineuvostosta syytettynä asekaupoista Irakiin huhtikuussa 2003, Paravac nimitettiin hänen seuraajakseen.
Paravac on naimisissa Dragica Paravacin kanssa ja kahden lapsen isä.
Mirko Šarović
Mirko Šarović (, s. 16. syyskuuta 1956, Rogatica) oli Bosnian serbitasavallan presidentti 2000–2002 ja Bosnia ja Hertsegovinan presidenttineuvoston jäsen. Hän edusti serbejä ja Serbian demokraattista puoluetta (SDS).
Šarović on koulutukseltaan lakimies ja oli serbitasavallan parlamenttiedustajana syyskuusta 1996–1998. Hän oli serbitasavallan varapresidentti 1998 loppuun. SDS:aan hän kuului puolueen perustamisesta lähtien. Šarović voitti 11. marraskuuta 2000 järjestetyt Bosnian serbitasavallan presidentinvaalit.
Lokakuun 2002 vaalien jälkeen hänet valittiin liittovaltion presidenttineuvostoon serbien edustajaksi. Hän erosi kuitenkin jo 2. huhtikuuta 2003 syytettynä asekaupoista Irakiin VZ Orao -yhtiön kautta YK:n turvallisuusneuvoston päätösten vastaisesti. Hänen seuraajakseen nimitettiin Borislav Paravac.
Lordi Ashdown erotti Šarovićin asemastaan myös serbien demokraattisessa puolueessa 9. toukokuuta 2004.
Asterix &amp; Obelix XXL
Asterix & Obelix XXL (Yhdysvalloissa "Asterix and Obelix: Kick Buttix") on Etranges Libellulesin kehittämä ja Atarin vuonna 2004 julkaisema toimintaseikkailupeli, joka perustuu ranskalaisiin "Asterix"-sarjakuviin. Peli julkaistiin Euroopassa Game Boy Advancelle, Nintendo GameCubelle, PlayStation 2:lle ja Windowsille, Yhdysvalloissa vain PlayStation 2:lle.
Asterixin ja Obelixin ollessa metsästämässä alkaa myrsky, jota Idefix (pelissä nimellä Dogmatix) pelästyy ja juoksee pakoon. Asterix ja Obelix aloittavat etsinnän, ja pian he huomaavat kylän olevan tulessa. Roomalaiset ovat hyökänneet kylään.
Terry Gerin
Terry Gerin (s. 7. lokakuuta 1975) on yhdysvaltalainen showpainija, joka tunnetaan paremmin nimellä Rhyno tai Rhino.
I.R.S. Records
I.R.S. Records oli yhdysvaltalainen vuonna 1979 perustettu levy-yhtiö ja -merkki. Sitä johti Miles Copeland (The Policen rumpalin Stewart Copelandin vanhempi veli) yhdessä Jay Bobergin ja Carl Grasson kanssa.
I.R.S.:n levyjen jakelusta vastasi A&M Records vuoteen 1985, sitten MCA Records vuoteen 1990 ja lopulta EMI, joka osti yhtiön vuonna 1994. Levymerkki lakkautettiin 1996.
I.R.S.:n yhtyeitä olivat muun muassa R.E.M., The Go-Gos, The Fleshtones, Black Sabbath, Oingo Boingo, Over the Rhine, Buzzcocks, The Alarm, Wall of Voodoo, General Public, Belinda Carlisle, Camper Van Beethoven, Dread Zeppelin, The Lords of the New Church, Fine Young Cannibals ja Stewart Copeland and William Orbit.
I.R.S. tuotti MTV:lle sarjaa "The Cutting Edge".
Toisinajattelija
Toisinajattelija (myös dissidentti) on virallisen ajatussuunnan vastaisia mielipiteitä julkisesti esittävä henkilö. Nimityksellä viitataan useimmiten totalitaristisissa valtioissa kiellettyjä tai virallisesti tuomittuja mielipiteitä esittäviin henkilöihin.
Alun perin termillä () tarkoitettiin Neuvostoliiton tai muun sosialistisen maan kansalaista, joka vastusti maansa virallista ajatussuuntaa. Neuvostoliitossa termillä oli aluksi halveksiva sävy, mutta toisinajattelijat ottivat sen itsekin käyttöön. Nykyisin kuuluisimmat toisinajattelijat lienevät ihmisoikeusaktiviteettien vuoksi vainotuiksi tulleita henkilöitä, tosin sosialistisissa maissa jotkut tulivat vainotuksi myös äärioikeistolaisten mielipiteidensä vuoksi. Osa pidätettiin mielipiteidensä vuoksi. Amnesty International alkoi vuonna 1961 käyttää Portugalin vangitsemista opiskelijoista termiä "mielipidevanki". Jotkut myös karkotettiin kotimaastaan.
Myös ei-totalitaarisissa yhteiskunnissa valtavirtakäsityksistä poikkeavia näkemyksiä edustavat henkilöt saattavat kutsua itseään toisinajattelijoiksi. Esimerkiksi Suomessa Tuure Junnila julkaisi omaelämäkerrallisen teoksen "Toisinajatteleva Kekkosen tasavallassa" ja Pentti Linkola poliittisen esseekokoelman "Toisinajattelijan päiväkirjasta", joiden nimivalinnoilla he rinnastivat itsensä toisinajattelijoihin.