Johanna
Johanna on naisen etunimi. Johannan nimipäivä on 21. heinäkuuta.
Johanna kuuluu perinteisiin suomalaisiin etunimiin. Se on Johanneksen sisarnimi. Johannes tulee Raamatun Johanneksesta, Jeesuksen edelläkävijän ja kastajan mukaan. Nimet on johdettu heprean Jochanasta, joka tarkoittaa ’Jahve on armollinen’. Mielenkiintoista on, että Johannan veljesnimi Johannes on ollut yksi suosituimmista kristillisistä etunimistä keskiajalla Suomessa, mutta Johannasta ei ole tältä ajalta mitään mainintoja. Johanna on tullut suomalaisen almanakkaan vasta vuonna 1705 ja nykyisellä päivällään eli 21.7. se on ollut vuodesta 1755 lähtien.
Uudessa testamentissa Johannan mainitaan olleen kuningas Herodeksen taloudenhoitajan vaimo ja kuuluneen Jeesuksen ystäväpiiriin. Pääsiäisaamuna hän oli ensimmäisiä, jotka saivat kokea tyhjän haudan ihmeen ja todistaa ylösnousemuksesta. Johanna on tuttu myös kaunokirjallisuudesta. Esimerkiksi Minna Canthin näytelmän "Työmiehen vaimo" päähenkilö on Johanna.
Väestörekisterikeskuksen 1900-luvun alusta pidettyjen väestötilastojen mukaan Johanna on Suomen neljänneksi suosituin naisennimi. Tilastojen mukaan Suomessa on ollut kaikkiaan 148 131 Johanna-nimistä naista sekä noin 30 samannimistä miestä. Etunimien lukumäärissä ovat mukana kaikki väestötietojärjestelmään merkityt, myös kuolleiden henkilöiden, nimet. Tilastoissa ovat mukana ensimmäisten etunimien lisäksi muut annetut etunimet.
Vuonna 1899 ja sitä ennemmin syntyneillä naisilla Johanna on viidenneksi suosituin etunimi ja vielä vuosina 1900–1909 yhdeksänneksi suosituin etunimi. 1960-luvulla syntyneillä naisilla Johanna oli yhdeksänneksi suosituin nimi ja 1970-luvulla kaikkein suosituin. 1980-luvulla Johanna oli toiseksi ja 1990-luvulla kolmanneksi suosituin naisennimi. Vuodesta 2000 alkaen nimen suosio on jonkin verran laskenut. Vuonna 1975 lasketussa alle 15-vuotiaiden tyttöjen etunimitilastossa Johanna sijoittui 38:nneksi, vuonna 1981 jopa 14:nneksi ja 1984 sijoitus oli jo kymmenes ja 1986 viides.
Johanna oli Hannan tavoin 1800-luvun lopussa erityisen suosittu Kuopion läänissä. Ensimmäiseksi nimekseen siellä sai 1890-luvulla Johannan lähes kolme tyttöä sadasta eli useampi kuin nykyisin. Jälkimmäisenä nimenä Johanna oli vielä suositumpi. Nimi yleistyi 1960-luvulla uudelleen ja oli erityisen suosittu niillä alueilla, joissa se oli aiemmin ollut harvinainen.
Nimien suosion laskuvaihe on yleensä yhtä pitkä kuin nousuvaihekin. Johanna nimen kehityskaari näyttää noudattavan perinteisten nimien kehityskaarta. Nimeämiseen vaikuttaa ihmisten sosiaalinen vaisto. Perinteisten nimien suosio on aaltomaista, koska niihin vaikuttaa niiden aiempi käyttö. Yleensä suurin osa ihmisistä ei halua antaa lapsilleen niitä nimiä, jotka ovat heidän omalla ikäpolvellaan yleisiä ja joihin siksi liittyy liikaa erilaisia henkilömielikuvia. Nimenantajasukupolven etsiessä uusia vaihtoehtoja nimeämiseen päädytään usein samantyyppisiin ratkaisuihin: valtaosa jokaisesta ikäpolvesta saa melko yleiseksi osoittautuneen nimen. Kuten pukeutumista ja musiikkimakua, myös nimenantoa ohjaa ympäröivä kulttuuri ja nimien suosio vaihtelee kausittain.
Ensimmäiset etunimet ovat yleensä kaksitavuisia ja jälkimmäiset kolmitavuisia. Syynä on niin kutsuttu viskurilaki, jonka mukaan sanaliitoissa raskaampi osa on jälkimmäisenä.
Johanna on kolmitavuisuudestaan johtuen ollut paljon suositumpi jälkimmäisenä nimenä. 1970-luvulla se oli jopa suosituin jälkimmäinen etunimi. Ajan nimityyliin sopien se pystyi jopa murtamaan viskurilain ja nousemaan myös kymmenen suosituimman ensimmäisen etunimen joukkoon.
Merkittäviä historiallisia henkilöitä olivat: