hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Emilio de Villota
Emilio de Villota Ruíz (s. 26. heinäkuuta 1946 Madrid, Madrid, Espanja) on entinen espanjalainen kilpa-autoilija, joka osallistui 15 Formula 1 -kilpailuun kausina – ja –. MM-pisteitä hän ei kyennet saavuttamaan.
De Villotan F1-uran paras saavutus on 13. sija Espanjan GP:sta 1977 yksityisellä McLaren-autolla.
Ståhlberg (täsmennyssivu)
Ståhlberg on ruotsinkielinen sukunimi, joka esiintyy sekä Suomessa että Ruotsissa. Suomessa nimeä kantaa nykyään 610 henkilöä. Lisäksi nimeä on suomennettu useisiin muotoihin, joista tunnetuin lienee "Teräsvuori". Tunnettuja nimen kantajia ovat:
Jean Testu de Mauroy
Jean Testy de Mauroy (1626 Pariisi? – tammikuu 1706 Pariisi) oli ranskalainen kirkonmies ja kirjailija. Hän oli myös Ranskan akatemian jäsen.
Testu de Mauroy oli Ranskan kuninkaan Ludvig XIV veljen, Orléansin herttuan Philippen eli Monsieur'n, tyttärien kotiopettaja. Hänet tunnetaan myös teoksesta "Doctrine de la raison, ou l'Honnesteté des mœurs selon les maximes de Sénèque, réduite en entretiens", joka ilmestyi vuonna 1666. Orléansin herttua suositteli häntä Ranskan akatemian äänestykseen, ja hänestä tuli akatemian jäsen. Hän tuli aiemmin akatemian puheenjohtajana toimineen Jean-Jacques de Mesmes'n tilalle 6. helmikuuta 1689. Hänet vastaanotti 8. maaliskuuta samana vuonna akatemian jäseneksi Jean Barbier d'Aucour. Hän itse taas otti Akatemian jäsenenä vastaan Philippe Goibaud-Dubois'n.
Snooker-kausi 2005–2006
Snookerin ammattilaiskausi 2005–2006
John Todd Zimmer
John Todd Zimmer (28. helmikuuta 1889 Bridgeport, Ohio–6. tammikuuta 1957 White Plains, New York) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.
Zimmer valmistui Nebraskan Lincolnin yliopistosta 1910 ja tutki sekä hyönteisiä että lintuja. Vuodesta 1913 alkaen hän työskenteli maatalouden asiantuntijana Filippiineillä ja myöhemmin Uudessaguineassa, jona aikana hän keräsi tärkeän lintukokoelman. Palattuaan Yhdysvaltoihin hän liittyi Chicagon Field Museum of Natural Historyn henkilökuntaan ja toimitti teoksen "Catalog of the Ayer Ornithological Library" (Chicago 1926). Hän osallistui tutkimusmatkoille Afrikkaan ja Peruun.
1930 Frank Chapman palkkasi hänet apulaisintendentiksi New Yorkin American Museum of Natural Historyn lintuosastolle. Täällä hän työskenteli loppuelämänsä. Hän teki systemaattisia korjauksia Perun linnuston taksonomiaan ja niiden sukulaisuudesta Etelä-Amerikan muiden osien linnustoon. Viimeisinä vuosinaan hän yhdisti tutkimuksensa tulokset Uuden maailman sieppojen tutkimiseen, valmistaen kappaleen tyrannit "Tyrannidae" James Lee Petersin teokseen "Check-list of Birds of the World".
Zimmer oli American Ornithologists' Unionin jäsen ja sen lehden "The Auk" toimittaja 1942–1948.
Zimmer nimesi useita lintulajeja ja alalajeja, muun muassa venezuelantinamin ("Crypturellus ptaritepui"). Hänen kunniakseen on nimetty vihernapsijoiden suku ("Zimmerius"), kivikkotapakulo ("Scytalopus zimmeri") ja ruusuvatsaorneero ("Synallaxis zimmeri").
Heinäkuussa 1917 Zimmer avioitui Margaret Thompsonin (k. 1945) kanssa. Heille syntyi 2 lasta, Lawrence Thompson Zimmer ja Ida Elizabeth Zimmer Sprague.
Jean Barbier d’Aucour
Jean Barbier d'Aucour (1. syyskuuta 1641 Langres Ranska – 13. syyskuuta 1694) oli ranskalainen juristi ja Pariisin parlamentin asianajaja. Hän oli myös Ranskan akatemian jäsen.
Hän toimi erityisesti kirjallisuuskriitikkona, ja hänet tunnetaan teoksestaan "Sentiments de Cléanthe", joka ilmestyi Pariisissa vuonna 1671. Teoksessaan hän hyväntahtoisen kriittisesti käsittelee isä Dominique Bouhours'n teosta "Les Entretiens d'Ariste et d'Eugène. Dialogues", joka myös ilmestyi vuonna 1671.
Henkisesti hän oli vankkumaton jansenisti, ja hän kirjoitti useita pamfletteja jesuiittoja vastaan. Hän vastusti lujasti myös kirjailija Jean Racinea. Lisäksi hän toimi Jean-Baptiste Colbert'n pojan kotiopettajana ja kasvattajana.
Hänet valittiin Ranskan akatemiaan vuonna 1683, ja hänet vastaanotti akatemian jäseneksi Jean Testu de Mauroy‎. Akatemiassa hän toimi arvostettuna Ranskan akatemian sanakirjan toimituksen jäsenenä.
Negrosinhaavakyyhky
Negrosinhaavakyyhky ("Gallicolumba keayi") on äärimmäisen uhanalainen kyyhky. Haava-sana sen nimessä tulee verenpunaisesta läikästä sen muuten valkeassa rinnassa. Negrosinhaavakyyhky on endeeminen laji Filippiineillä, ja sen jäljellä oleva kanta on pirstaloitunut kahdelle saarelle: Panay ja Negros. Negrosilla se oli yleinen 1800-luvulla, mutta harvinaistui jo 1930-luvulle mennessä.
Negrosinhaavakyyhky on noin 30 cm pitkä, lyhytpyrstöinen maassa ruokaileva kyyhky. Sen rinta ja kurkku ovat valkeat punaista läikkää lukuun ottamatta. Pää ja hartiat ovat loistavan vihreät, yläpuoli muuten kastanjanruskea.
Tawitawinhaavakyyhky
Tawitawinhaavakyyhky ("Gallicolumba menagei") on äärimmäisen uhanalainen kyyhky. Haava-sana sen nimessä tulee verenpunaisesta läikästä sen muuten valkeassa rinnassa. Tawitawinhaavakyyhky on endeeminen laji Filippiineillä, missä sitä tavataan Sulun saaristossa. Laji on äärimmäisen uhanalainen, eikä sen jäljellä olevan kannan kokoa tiedetä. Tawitawin saaren vähäisiä jäljellä olevia metsiä uhkaa muuttaminen öljypalmuviljelmiksi.
Tawitawinhaavakyyhky on noin 30 cm pitkä, lyhytpyrstöinen maassa ruokaileva kyyhky. Sen rinta ja kurkku ovat valkeat keskellä rintaa olevaa oranssia läikkää lukuun ottamatta. Otsa on tummanharmaa, pää ja hartiat muuten loistavan vihreät ja yläpuoli muuten kastanjanruskea.
Jamie Cope
Jamie Cope (s. 12. syyskuuta 1985) on snooker-ammattilainen, joka tunnetaan myös lempinimellä "The Shotgun". Lempinimi kuvaa hänen nopeaa pelityyliään. Cope on kotoisin Longtonista, Englannista ja hän on parhaimmillaan ollut ranking-listalla sijalla 17. Cope on jo kolmesti suorittanut ammattilaisturnaustasolla 147 pisteen "maksimibreikin".
Jamie Cope oli todella lupaava junioripelaaja, joka aloitti ammattilaisena vuonna 2001. Vuonna 2003 hän kuitenkin putosi pois ammattilaiskiertueelta kahden huonon kauden tuloksena. Kaudelle 2004/2005 hän pääsi takaisin ammattilaiskuvioihin oltuaan paras "Challenge Tour'lla" (josta pyritään ammattilaiskiertueelle) edellisenä vuonna, jolloin hän voitti siellä kaksi turnausta.
Kaudella 2005/2006 hän tottui ammattilaistasoon ja pääsi monessa turnauksessa 16 parhaan joukkoon ja voitti monia huippupelaajia kuten Steve Davis ja Joe Perry.
Kaudella 2006/2007 Cope pääsi kahdesti ranking-turnauksen finaaliin, ensimmäisen kerran Aberdeenissa pelatussa "Grand Prix"-turnauksessa. Hän kuitenkin hävisi finaalin toiselle nuorelle pelaajalle Neil Robertsonille . Cope teki tässä turnauksessa uransa ensimmäisen "maksimibreikin 147". Vastustajanaan hänellä tässä pelissä oli nuori Michael Holt. Cope oli kolmas pelaaja, joka on yltänyt tähän kyseisen turnauksen historiassa. Toisen kerran hän pääsi finaaliin "China Open"-turnauksessa, jossa Graeme Dott kuitenkin päihitti hänet esitettyään erittäin vakuuttavaa snookeria koko turnauksen ajan .
Kaudella 2007/2008 Cope pelasi tasaisen kauden keräten hieman edelliskautta enemmän ranking-pisteitä ja tehden hieman nousua listalla saavuttamatta kuitenkaan paikkaa 16:n parhaan joukossa. Vuoden 2008 maailmanmestaruusturnauksessa hän teki debyyttinsä tämän arvostetuimman turnauksen finaalivaiheessa Sheffieldissä, ja huolimatta siitä, että hän hävisi ensimmäisen kierroksen ottelun kokeneelle Peter Ebdonille, hän pelasi vakuuttavasti tiukassa ottelussa, joka päättyi erin 10–9. Ottelun jälkeen Ebdon antoi vastustajalleen aplodit yhdessä yleisön kanssa hyvästä suorituksesta. Kauden päätteeksi Cope oli listalla sijalla 19.
Kausi 2008/2009 käynnistyi kohtalaisen hyvin, sillä kauden aloittavassa turnauksessa "Northern Ireland Trophyssa" Cope eteni 32 parhaan joukkoon, ja toisessa turnauksessa "Shanghai Mastersissa" 16 parhaan joukkoon. Kiinassa hän teki urallaan jo toisen "maksimibreikin" ranking-turnaustasolla ottelussaan Mark Williamsia vastaan . Tasaisen kauden päätteeksi Copen listasijoitus oli 18 ja sijoitus nousi yhdellä pykälällä.
Kausi 2009/2010 sujui tassaisesti kuitenkin ilman suurempaa menestystä. Hän pelasi lähes kaikissa turnauksissa itsensä pääsarjaan ensimmäiselle tai toiselle kierrokselle (16 parasta). Tasaisen pelaamisensa ansiosta Cope nousi listalla sijalle 17, jääden pettymyksekseen juuri ja juuri tulos 16:n parhaan joukosta.
Jamie Cope on todistetusti tehnyt "teoreettisen maksimibreikin 155" harjoitusottelussa. Hän on tunnetusti ainut pelaaja, joka tähän on pystynyt. Tämä on mahdollista "freeball"-tilanteesta, jolloin yksi väripalloista voidaan lyödä siten, että sitä kohdellaan kuten punaista.
Lihavoitu teksti tarkoittaa lajin ennätystä.
Itä-Yhdysvaltain Grand Prix 1982
Itä-Yhdysvaltain Grand Prix 1982 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 6. kesäkuuta 1982 Detroitin katuradalla Yhdysvalloissa. Kilpailun voitti McLarenilla ajanut John Watson, jolle voitto oli kauden toinen.
Kilpailu keskeytettiin kuuden kierroksen jälkeen kolarien takia. Uusintalähdössä ajettiin 56 kierrosta ja lopputuloksissa lähdöt laskettiin yhteen.
Oi jouluyö
Oi jouluyö (ransk. "Cantique de Noël" eli "Minuit, chrétiens!", engl. "O Holy Night" ja ruots. "O helga natt") on ranskalaisen runoilijan Placide Cappeaun sanoittama ja Adolphe Adamin säveltämä jouluaiheinen laulu. Sanat ovat vuodelta 1843 ja sävellys vuodelta 1847, ja laulun ovat suomentaneet sekä Kyllikki Solanterä vuonna 1952 että muutamia vuosia myöhemmin Mosse Vikstedt nimellä Martti Ojapuu.
Kanadalainen keksijä Reginald Fessenden lähetti 24. joulukuuta 1906 ensimmäisen AM-radio-ohjelman ja soitti viululla kappaleen "Oi Jouluyö". Niinpä laulu lienee ensimmäinen radiossa esitetty joulukappale.
Suomessa laulu kuuluu jouluperinteeseen. Laulun suomennos ilmestyi vuonna 1952 "In Dulci Jubile" -kokoelmassa. Sävelmää oli esitetty radiossa jo 1930-luvulla, ja Kalevi Korpi levytti laulun suomeksi vuonna 1957 ja Mauno Kuusisto vuonna 1980. Poikkeuksellisesti laulua soitetaan radiossa usein ruotsinkielisenä. Vuonna 1959 Jussi Björlingin laulamaa ruotsinkielistä levytystä "O helga natt" – levytys jäi yhdeksi vuonna 1960 kuolleen Björlingin viimeisistä – soitettiin yleisradiossa 1970-luvulla aina jouluaaton vaihtuessa joulupäiväksi. Myöhemmin perinteeksi muodostui Raimo Lintuniemen ja Jaakko Salonojan juontaman Jouluhaloo-puhelintoivekonsertin päättyminen tähän lauluun. Tuottaja Veijo Miettisen kertoman mukaan Lintuniemi kuunteli Björlingiä studiossa seisten. Laulusta on myös Sulo Saaritsin tekemä levytys, jota Raimo Lintuniemi piti yhtä hyvänä kuin ruotsalaisen Jussi Björlingin esityskin on. Usein hän totesikin, että jättää levyn kuluneisuuden vuoksi soittamatta Saaritsin levyn ja soittaa parempikuntoisen Björlingin version tästä laulusta.
Oskari Raitanen
Oskari Raitanen (s. 20. huhtikuuta 1989) on Jyväskylästä kotoisin oleva uuden koulukunnan laskettelija. Hän on esiintynyt Verse Productionsin lasketteluelokuvissa "RED", "Legacy" ja "Roots" sekä Lasse Nevantaustan ja Aarni Toiviaisen lasketteluelokuvassa "Faceshot". Raitanen on tunnettu myös Nipwitz-lasketteluryhmästä.
Snookerin ranking-pisteet
Snookerin ammattilaiskiertueella pelataan ranking-turnauksia, joista pelaajat keräävät ranking-pisteitä. Kunkin ammattilaispelaajan pisteet lasketaan kumulatiivisesti aina kahden peräkkäisen kauden ajalta.
Pelaaja saa turnauksesta pisteitä sen mukaan, mihin "vaiheeseen" asti tämä on turnauksessa edennyt. Vaiheita ovat "finaali" (2 parasta), "semifinaali" (4 parasta), "neljännesfinaali" tai "puolivälierä" (8 parasta), 16 parasta, 32 parasta, sekä karsintakierrokset näitä vaiheita ennen. Varsinainen pääturnaus alkaa yleensä vaiheesta 32 parasta.
Osa turnauksista on sellaisia, että niistä saa enemmän pisteitä kuin toisista. Esimerkiksi kauden huipennuksesta maailmanmestaruusturnauksesta saa enemmän pisteitä kuin mistään muusta turnauksesta. Toiseksi arvokkain, ja toiseksi arvostetuin, turnaus on "UK Championship"-turnaus, joka on aina syyskauden päätösturnaus.
Ranking-pisteet kiinnitettiin vuoteen 2010 saakka aina kauden päättävien MM-kisojen jälkeen ko. kauden osalta. Pisteet lisättiin edellisen kauden pisteisiin ja näin saatiin aikaan virallinen ranking-lista koko seuraavalle kaudelle. Tämän listän 16 parasta palaajaa sijoitettiin (lähes) jokaiseen turnaukseen suoraan 32 perhaan pelaajan kaavioon, eikä heidän tarvinnut pelata karsintakierroksilla.
Vuonna 2010 alkavalla kaudella 2010/2011 otettiin käyttöön samankaltainen lista kuin esimerkiksi tenniksessä. Listaa päivitetään kauden aikana kolmesti ja tähän otetaan mukaan kahden vuoden aikana saavutetut pisteet. Nykyään siis ei sijoitus 16 parhaan joukossa kaudena alkaessa takaa pääsyä turnausten päätapahtumaan koko kaudeksi, vaan listasijoitus muuttuu turnausmenestyksen mukaisesti.
Nippon Professional Baseball
Nippon Professional Baseball tai NPB on Japanin ylin baseball-sarja. Japanissa sitä kutsutaan usein Puro Yakyū () mikä tarkoittaa "ammattilaisbaseballia". Japanin ulkopuolella sarjaan viitataan usein kutsumalla sitä japanin baseballiksi. Sarjan juuret juontavat aina Suur-Japanin Tokion baseball clubin () perustamiseen vuonna 1934 ja alkuperäiseen Japanin baseball liigaan. NPB muodostettiin, kun alkuperäistä liigaa uudelleenjärjestettiin vuonna 1950.
NPB:n riveistä on siirtynyt useita baseball-pelaajia Major League Baseballiin, Pohjois-Amerikkaan. Näitä pelaajia ovat muun muassa Hideo Nomo, Kazuhiro Sasaki, Ichirō Suzuki, Tadahito Iguchi, Kenji Jōjima, Hideki Matsui, Sō Taguchi, Hideki Irabu, Yu Darvish ja Daisuke Matsuzaka
Kun Boston Red Sox osti Daisuke Matsuzakan vuonna 2006, tuli hänen siirrostaan kallein tähän asti Aasiasta Amerikkaan siirtynyt pelaaja. Vaikka siirron hinta on salaista tietoa, useat lähteet kuitenkin mainitsevat Matsuzakan saaneen 52 miljoonaa dollaria kuuden vuoden sopimuksesta, jonka lisäksi Red Sox maksoi 51,1 miljoonaa dollaria Matsuzakan edelliselle joukkueelle, Seibu Lionsille, hänen vapauttamisestaan.
Nippon Professional Baseball koostuu kahdesta sarjasta, Central Leaguesta ja Pacific Leaguesta. Lisänä on kaksi alemman tason sarjaa, Eastern League ja Western League, jotka pelaavat lyhyempää kautta.
Pelikausi alkaa maaliskuun lopussa tai huhtikuun alussa ja kaksi tai kolme All Stars-peliä pelataan heinäkuussa. Viime vuosina molemmissa sarjoissa on pelattu 130, 135 tai 140 normaaliottelua kaudessa, jonka lisäksi parhaat joukkueet molemmista sarjoista ottavat osaa Japan Seriesiin.
Pacific League pelisäännöt ovat hyvin samanlaisia American Leaguen kanssa, molemmissa käytetään designated hitter -sääntöä. Sen sijaan Central League ei käytä tätä sääntöä. Toisin kuin Pohjois-Amerikkalaisessa baseballissa, NPB:n pelit voivat päättyä tasapeliin. Jos peli on tasan yhdeksän pelivuoron jälkeen, voidaan pelata maksimissaan kolme ylimääräistä pelivuoroa. Jos peli on kolmen ylimääräisen vuoron jälkeen yhä ilman voittajaa, julistetaan peli tasapeliksi. Yleisenä erona Major Leagueen peli NPB:ssa on yleisellä tasolla vähemmän aggressiivista, pelissä tapahtuu vähemmän juoksuja, pallo on hieman pienempi ja kovempi.
Toisin kuin Major Leaguessa, japanilaiset baseball-joukkueet kantavat usein suurimman sponsorin tai omistavan yrityksen nimeä osana nimeään niiden kotikaupungin tai alueen sijaan. Tämä johtuu siitä, ettei franchisingilla ole niin suurta alueellista sidosta kuin Major Leaguessa. Aikaisemmin joukkueet keskittyivätkin pääasiassa suuriin kaupunkeihin, kuten Tokioon, Nagoyaan, Osakaan ja Fukuokaan. Nykyään tapana on sisällyttää myös kotikaupungin nimi osaksi omistajan lisäksi, mutta useimmat mediat käyttävät yhä pelkkiä sponsorinimiä.
Jeesuksen Kristuksen myöhempien aikojen kirkko
Jeesuksen Kristuksen myöhempien aikojen kirkko () on pieni myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuuluva yhteisö Britteinsaarilla. Kirkko on virallisesti järjestetty 27. toukokuuta 2007 Derbyshiressä Englannissa. Kirkon jäsenet ovat entisiä Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon jäseniä. Kirkon johtajana toimii Matthew Philip Gill, joka väittää olevansa Kristuksen kirkon ensimmäinen laillinen johtaja profeetta Joseph Smithin kuoleman jälkeen 27. kesäkuuta 1844. Kirkon jäsenistö on hyväksynyt Gillin kirkon presidentiksi, profeetaksi, näkijäksi ja ilmestyksensaajaksi.
Jeesuksen Kristuksen myöhempien aikojen kirkko hyväksyy pyhiksi kirjoituksi Raamatusta Joseph Smithin laatiman Innoitetun raamatunkäännöksen, Mormonin kirjan, Oppi ja liitot -teoksen sen vuoden 1844 versiona sekä Kallisarvoisen helmen. Tämän lisäksi kirkko hyväksyy pyhäksi kirjoitukseksi Jeraneckin kirjan. Kyseessä on 110-sivuinen teos, jonka Gill kertoi kääntäneensä löytämistään muinaisista aikakirjoista. Jeraneckin kirja kertoo olevansa Britteinsaaria muinoin asuttaneiden kristittyjen asukkaiden laatima aikakirja. Sekä kirjan sisällössä että synnyssä on paljon yhtäläisyyksiä Mormonin kirjan kanssa. Sen mukaan esimerkiksi Stonehenge on alun perin ollut kristillinen Valon temppeli. Kirja on julkaistu vuonna 2007.
Myös Gillin muistiinmerkittyjä ilmestyksiä pidetään pyhinä, ja ne on julkaistu teoksessa nimeltä "Book of Prophecy and Revelation" ("Profetian ja ilmestyksen kirja"). 26. helmikuuta 2007 kirkko päätti liittää seuraavat pseudepigrafikirjat Raamatun kaanoniin:Kyseiset kirjoitukset kuuluvat Nag Hammadista löytyneisiin gnostilaisiin kirjoituksiin. Liike viittaa päätöksessään mitä luultavimmin teokseen Apostoli Paavalin rukous, vaikka se viittaakin tähän sanoilla "Gospel of the Apostle Paul" (Apostoli Paavalin "evankeliumi"). Tämän nimistä teosta ei kuitenkaan ole kirjoitettu.
Kirkko torjuu jyrkästi moniavioisuuden ja väittää, ettei Joseph Smith koskaan opettanut tai harjoittanut sitä.
Aron Johan Rytkönen
Aron Johan Rytkönen (24. toukokuuta 1843 Juva – 30. maaliskuuta 1901 Sippola) oli suomalainen kirkkoherra ja lääninrovasti. Hänen vanhempansa olivat kyläseppä Johan Rytkönen ja Wilhelmina o.s. Felin.
Aronin isä kuoli ennen tämän syntymää. Leskirouva Wilhelmina Rytkönen sai pestin runoilijana tunnetun papin Abraham Poppiuksen kotiapulaiseksi tämän muutettua Viipurista takaisin juurilleen Juvalle. Wilhelmina meni myöhemmin naimisiin Poppiuksen kanssa. Poppius kannusti nuorta Aronia opiskelemaan ja tuki myös taloudellisesti hänen opintojaan.
Rytkönen kirjoitti ylioppilaaksi 1862 Porvoon lukiosta ja suoritti jumaluusopin erotutkinnon 1868 Helsingin yliopistosta ja sai pian sen jälkeen pappistutkinnon. Vuodet 1868-1869 Rytkönen toimi kirkkoherran apulaisena Liperissä. Kirkkoherrana toimi tuolloin teologian tohtori, valtiopäivämies Anders Josef Europaeus, jonka tyttären, Natalia Wilhelminan, kanssa Rytkönen solmi avioliiton. Tämän jälkeen Rytkönen hoiti viransijaisuuksia Kuhmoniemellä, Kontiolahdella ja Liperissä, kunnes sai nimityksen Sippolan kirkkoherraksi 1884. Rovastin arvon hän sai 1896, ja samana vuonna hänet nimitettiin vakinaiseksi lääninrovastiksi.
Aron Johan ja Natalia Wilhelmina Rytköselle syntyi yhdeksän lasta, joista seitsemän selvisi aikuisikään saakka.
Paul Robeson
Paul LeRoy Bustill Robeson (9. huhtikuuta 1898 – 23. tammikuuta 1976) oli monikielinen yhdysvaltalainen näyttelijä, urheilija, bassobaritonilaulaja, kirjailija ja kansalaisoikeusaktivisti.
Robeson syntyi Princetonissa New Jerseyssä. Hänen isänsä William Drew Robeson I karkasi pohjoiscarolinalaiselta plantaasilta, jolla hän oli syntynyt orjaksi, ja opiskeli myöhemmin Lincolnin yliopistossa. Hänestä tuli pappi. Hänen äitinsä Maria Louisa Bustill oli peräisin orjuutta vastustavasta kveekariperheestä. Paulilla oli neljä sisarusta. Hän pääsi lukiosta 1915.
Robeson sai stipendin Rutgersin yliopistoon, jonka kolmas afroamerikkalainen opiskelija hän oli, ja hän oli omana aikanaan ainoa musta opiskelija. Hän menestyi opinnoissaan loistavasti. Rutgersin jälkeen hän siirtyi opiskelemaan oikeustiedettä Columbian yliopistoon. Opintojaan hän rahoitti työllä urheilun piirissä ja näyttelijänä. Hän valmistui vuonna 1923 ja sai paikan asianajotoimistosta, mutta irtisanoutui sihteerin kieltäydyttyä kirjoittamasta hänen saneluaan hänen ihonvärinsä vuoksi. Myöhemmin Robeson opiskeli Lontoon yliopistossa.
Robeson meni naimisiin Eslanda ”Essie” Cardozo Gooden kanssa, ja he saivat yhden lapsen, Paul Robeson juniorin 1927.
Robeson sai mainetta näyttelijänä ja hienon bassonsa ansiosta laulajana. Hän oli ensimmäinen, joka esitti vanhoja negrospirituaaleja konserttilavalla. Hän esiintyi teatterissa ensin Yhdysvalloissa, ja myöhemmin perhe muutti Britanniaan, missä hän esiintyi sekä näyttämöllä että elokuvissa. Hänen yhdestätoista elokuvastaan seitsemän on brittiläistä tuotantoa. Toisen maailmansodan puhjettua hän palasi Yhdysvaltoihin.
Robeson otti poliittisesti kantaa ja tuki esimerkiksi Walesin kaivostyöläisiä. Hän myös puhui Neuvostoliiton ja erityisesti Josif Stalinin puolesta, mikä on herättänyt paljon kritiikkiä Britanniassa ja Yhdysvalloissa. Hän toimi hyvin voimakkaasti rotuerottelua vastaan, mutta 1950-luvulla hänen esiintymisensä nostattivat väkivaltaisuuksia, joiden takana olivat oikeistolaiset voimat.
Robesonin levyt vedettiin markkinoilta, eikä elokuvia, joissa hän näytteli, esitetty. Hän joutui myös FBI:n hampaisiin, ja epäamerikkalaista toimintaa tutkiva komitea kuulusteli häntä 1956 epäiltynä kommunistipuolueeseen kuulumisesta. Vuonna 1950 hänelle asetettiin matkustuskielto, eikä hän saanut passia ennen kuin 1958. Hän muutti Britanniaan ja kiersi runsaasti esiintymässä. Robeson yritti itsemurhaa moskovalaisessa hotellihuoneessa. Hänen poikansa oli sitä mieltä, että syynä oli FBI, joka oli sekoittanut hallusinogeenia hänen juomaansa. Vuonna 1963 hän palasi Yhdysvaltoihin, mutta huonon terveyden vuoksi hän ei juuri enää esiintynyt. Vuodesta 1978 alkaen hänen elokuviaan on jälleen esitetty.
Robesonin muistelmat "Here I Stand" ilmestyivät Britanniassa 1958. Robesonille on myönnetty Spingarn-mitali ja Leninin kansainvälinen rauhanpalkinto
Sparta IF
Sparta IF on vuonna 1955 perustettu helsinkiläinen käsipalloseura, joka nykisin keskittyy erityisesti naisten ja tyttöjen käsipalloon. Seuran edustusjoukkue pelaa naisten SM-sarjassa. Sparta oli Suomen naiskäsipallon hallitseva seura 1990-luvun lopussa ja 2000-luvun alussa, jolloin se voitti SM-kultaa seitsemänä vuonna peräkkäin. Joukkueen kotikenttä on Pirkkolan palloiluhalli ja harjoittelu tapahtuu Pirkkolan lisäksi Maunulan liikuntahallissa ja Ruskeasuon palloiluhallissa. Seuran puheenjohtajana toimii Katri Koskela.
Sparta on moninkertainen SM-mitalisti miestenkin puolella, mutta pelasi viimeksi SM-sarjassa kaudella 1997–1998.
Kuuluisin Spartan pelaajista lienee sittemmin Norjan maajoukkueeseen siirtynyt olympiavoittaja Katja Nyberg.
Oboda I
Oboda I oli nabatealaisten kuningas noin vuodet 96–86 eaa. Hän seurasi hallitsijana isäänsä Aretas II:sta.
Seleukidien valtakunnan hajotessa Oboda pystyi valtaamaan nabatealaisille lisää alueita nykyisen Syyrian puolelta. Oboda I:sen joukot kukistivat myös Aleksander Jannaioksen johtamat makkabealaiset lähellä Gadaraa.
Oboda I sai surmansa taistelussa Antiokhos XII Dionysoksen seleukidijoukkoja vastaan. Antiokhos hyökkäsi nabatealaisten maille vuonna 86 eaa. Taisteluissa kuolivat sekä Oboda että Antiokhos ja seleukidit kärsivät suuren tappion. Oboda haudattiin Avdatiin, joka sai myös nimensä hallitsijan arabialaisesta nimestä.
Aleksander Jannaios
Aleksander Jannaios oli Juudean kuningas vuodet 103–76 eaa. Hän oli makkabealaisten suvun kuudes hallitsija. Aleksander Jannaios seurasi kuninkaana veljeänsä Aristobulosta ja oli naimisissa tämän lesken Aleksandran kanssa. Aleksandrasta tuli myös kuningatar Aleksanderin kuoltua.
Aleksander Jannaios oli taitava sotapäällikkö ja julma hallitsija. Hänen aikanaan Juudean alueet levisivät Välimeren rannikkoa pitkin Gazasta Carmeliin ja Gadaran Jordan-virran toiselle puolelle. Aleksanderin aikana Juudean valtakunta oli suurimmillaan sitten Salomon.
Aleksanderia vastustettiin sotamenestyksestään huolimatta Jerusalemissa. Vuonna 94 eaa. sukkotin, eli lehtimajajuhlan, aikana hänen päälleen heitettiin sitruunoita. Aleksanderin sotilaat teurastivat tuhansia juhlijoita, minkä seurauksena alkoi fariseuksien johtama sisällissota. Fariseukset kutsuivat avukseen myös seleukidihallitsija Demetrios III Eukairoksen. Ensin seleukidit onnistuivat voittamaan Aleksanderin joukot, mutta tämä sai avukseen monia juutalaisia, jotka pelkäsivät Jerusalemin menetystä Demetriokselle. Sisällissodan aikana Aleksander ristiinnaulitsi 800 fariseusta.
Alexander Jannai sai surmansa vuonna 76 eaa. taistelussa lähellä Gadaraa.
James C. Adamson
James Craig Adamson (s. 3. maaliskuuta 1946 Warsaw, New York) on yhdysvaltalainen NASA:n astronautti ja Yhdysvaltain maavoimien eversti.
James C. Adamson valmistui insinööriksi, ja vuodesta 1969 hän palveli vänrikkinä West Pointissa, kunnes vuonna 1977 saavutti maisterin tutkinnon avaruusteknologiassa Princetonin yliopistossa. Lisäksi hän harjoitteli ääriolosuhteissa selviytymistä sekä sai opintonsa päätökseen Yhdysvaltojen merivoimien koelentäjäkoulussa.
Toimiessaan koelentäjänä hän lensi yli kolmellakymmenellä helikopteri- ja lentokonetyypillä. Vietnamin sodassa Adamson osallistui Indokiinassa Kamputsean operaatioihin vakoilu- sekä johtotehtävissä. Hän on hankkinut myös kaupallisen lentokoulutuksen.
NASAn palveluksessa hän toimi vuodesta 1981 vuoteen 1992, ja vuonna 1988 hänet valittiin Columbia-projektin avaruuslentäjäksi. Hän osallistui tieteelliseen tutkimukseen muun muassa painottomassa tilassa oleskelemisesta ja siihen liittyvistä riskeistä.
Vuodesta 1994 alkaen hän on toiminut muun muassa Lockheed-yhtiön varajohtajana. Hän harrastaa metsästystä, retkeilyä ja hiihtoa ja on myös taitava aseseppä. Hänellä on vaimo ja kolme lasta, ja he asuvat Virginiassa.
Tietzen oireyhtymä
Tietzen oireyhtymä (Tietzen syndrooma) on rintakehän alueella tuntuvaa kipua aiheuttava hyvänlaatuinen oireisto. Kipu aiheutuu kylkirustojen tulehduksesta. Oireyhtymä ei ole harvinainen. Se saatetaan oireiden perusteella sekoittaa hengityselinten tai kurkkutorven sairauksiin.
Tauti on nimetty asiaa selvitelleen saksalaisen kirurgin Alexander Tietzen mukaan 1900-luvun alussa. Sitä pidetään lähinnä tulehduksellisena, joko virusten aiheuttamana tai rasituksesta johtuvana. Perinnöllistä taipumusta sairauteen ei ole poissuljettu. Kyseessä ei ole bakteeritulehdus eikä muu vakava aggressiivista hoitoa vaativa tautitila. Sydämen ja keuhkojen taudeista sen erottaa anamneesin eli potilaan kertomuksen perusteella sekä huolellisella tunnustelulla (palpaatio). Röntgenkuvausta tai sydänsähkökäyrään mittausta voidaan käyttää muiden sairauksien poissulkemiseksi.
Lepo ja tulehduskipulääkitys voivat helpottaa potilasta ja nopeuttaa taudin paranemista. Antibiooteista ei ole apua.
Tietzen oireyhtymä on ohimenevä, mutta se voi uusiutua säännöllisesti tai vuosikymmenienkin kuluttua. Se ei ole vaarallinen.
Thomas Akers
Thomas Dale Akers (20. toukokuuta 1951 St. Louis, Missouri, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen NASA:n astronautti. Akers otti osaa avaruuslennoille STS-41 (1990), STS-49 (1992), STS-61 (1993), STS-79 (1996).
Camille Le Tellier de Louvois
Camille Le Tellier de Louvois (11. huhtikuuta 1675 Pariisi – 5. marraskuuta 1706 Pariisi) oli ranskalainen kirkonmies. Hän oli useiden eri akatemioiden jäsen ja myös Ranskan akatemian jäsen kuningas Ludvig XV hallitusaikana.
Camille Le Tellier de Louvois kuului merkittävään Ranskan kuninkaita palvelleeseen virkamiesaateliseen sukuun. Hänen isänsä oli François Michel Louvois, jonka neljäs poika kaikkiaan kuudesta lapsesta hän oli. Isoisä puolestaan oli Michel Le Tellier, mutta myös suuren perheen muut jäsenet ja heidän aviomiehensä olivat lähes kaikki kuningasta palvelleita virkamiehiä.
Le Tellier de Louvois väitteli Sorbonnen yliopistossa tohtoriksi 25-vuotiaana. Tämän jälkeen hän palveli intendenttinä kuninkaallisessa "Cabinet des médaillessa", jonka tehtävänä oli säilyttää käsikirjoituksia, koruja ja rahoja. Täältä hän siirtyi konservaattorin virkaan Kuninkaalliseen kirjastoon.
Hän toimi myös Reimsin arkkipiispa-herttuan sijaispappina. Hän oli vuodesta 1699 lähtien "Académie royale des sciences'n" ja vuodesta 1705 "Académie royale des inscriptions et médailles'n" jäsen. Vuonna 1706 hänet valittiin Ranskan Akatemian jäseneksi.
APG II -luokittelu
APG II -luokittelu (2003) on koppisiemenisten ("Angiospermae") kasvien taksonominen luokittelujärjestelmä. Järjestelmä perustuu kladistiikkaan. Sen on kehittänyt Angiosperm Phylogeny Group. APG II -luokittelu on vuonna 1998 julkaistun APG-luokittelun seuraaja. APG II -luokittelua seurannut APG III -luokittelu julkaistiin lokakuussa 2009.
Pääryhmät luokittelujärjestelmässä ovat (kaikki luokittelemattomia "kladeja"):
"[+ ...]" = mahdollinen
Incertae sedis = Sijoittamattomat taksonit:APG II -luokittelu on esitetty julkaisussa:
Júlíus Kemp
Júlíus Kemp (s. 2. joulukuuta 1967 Reykjavík) on islantilainen elokuvaohjaaja- ja tuottaja. Hän on myös käsikirjoittanut elokuvia ja esiintynyt sivurooleissa. Kemp opiskeli elokuvantekoa Isossa-Britanniassa West Surrey College of Art & Design -opistossa, josta valmistui vuonna 1991. Hänen esikoiselokuvansa "Wallpaper: An Erotic Love Story" valmistui vuonna 1992, jonka Kemp oli käsikirjoittanut, ohjannut ja tuottanut. Hän myös esiintyi elokuvassa sivuroolissa.
Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen helluntaikirkko
Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen helluntaikirkko (engl. "Pentecostal Church of Jesus Christ of Latter Day Saints") on eräs myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuuluva yhteisö. Yhteisö on syntynyt vuosina 1994-1995 Yhdysvalloissa toimineen Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon yhteydessä toimineen opintopiirin ympärille. Piirin johtajana toimi Michael Bethel, jonka ympärille uusi kirkko syntyi. Nykyään kirkossa on kolmisenkymmentä jäsentä. Kirkon päämaja toimii Kennerissä, Louisianassa.
Kirkko tunnustaa Raamatun ja Mormonin kirjan pyhiksi kirjoituksiksi, mutta se hylkää Opin ja liitot sekä Kallisarvoisen helmen. Se hylkää myös monia mormonismin keskeisiä opetuksia, kuten ajatuksen ihmisen kehittymisestä jumalaksi, endaumenttiseremonian merkityksen ja palautetun pappeuden. Kirkko odottaa Jeesuksen Kristuksen pikaista toista tulemista eli paruusiaa. Pyhän Hengen toiminta ja erilaiset armolahjat ovat keskeisiä kirkossa. Kirkko mieltää myös olevansa se ydin, jonka ympärille myöhempien aikojen pyhien liike kokoontuu juuri ennen Jeesuksen tulemista.
Agronomiliitto
Agronomiliitto ry on elintarvike-, kotitalous-, maatalous-, ravitsemus- ja ympäristötieteiden sekä näiden perusaloja soveltavien tieteenalojen yliopistotutkinnon suorittavien tai suorittaneiden tai ylemmän ammattikorkeakoulun suorittaneiden etu- ja palvelujärjestö. Liitossa on lähes 6000 jäsentä ja siihen kuuluu 24 jäsenyhdistystä. Agronomiliiton toimistossa työskentelee kymmenen henkilöä ja sen hallituksen puheenjohtaja on Mikael Jern ja valtuuston puheenjohtaja on vuodesta 2009 lähtien ollut Ilmari Halinen.
Agronomiliitto kuuluu keskusjärjestö Akavaan ja 15 järjestön yhteenliittymään Vakavaan. Edunvalvontaa tehdään akavalaisessa kentässä Ylemmät Toimihenkilöt YTN ry:n ja Julkisalan koulutettujen neuvottelujärjestö JUKOn kautta. Agronomiliitto tekee myös aktiivista yhteistyötä Metsänhoitajaliitto ry:n, Luonnontieteen Akateemisten Liiton (LAL) ja Ympäristöasiantuntijoiden Keskusliitto YKL:n kanssa.
Agronomiliitto on Akavan toiseksi vanhin järjestö. Se on perustettu vuonna 1897 Tampereella Maanviljelysvirkamiesten Yhdistyksen nimellä. Sen tarkoituksena oli lähentää virkaveljiä, kohottaa ammatillista osaamista sekä toimia yhteisten harrastusten hyväksi. Agronomiliitolla on jäsenlehti, Alimenta, joka ilmestyy kuusi kertaa vuodessa. Lehden nimi oli vuodesta 1907 vuoteen 1996 Maatalous, mutta liiton jäsenkunnan laajennuttua muutettiin myös lehden nimi.
Liiton toimitilat ovat Helsingin Kasarmitorin laidalla sijaitsevan Agronomitalon ylimmässä kerroksessa. Varat Agronomitalon hankkimiseen saatiin lahjoituksena kauppaneuvos Eino Heinoselta toisen maailmansodan jälkeen.
Agronomiliitto on myöntänyt 1988 alkaen vuoden vaikuttaja -palkinnon:
Muinaispreussilaiset
Muinaispreussilaiset eli preussit olivat Itämeren kaakkoisrannikolla Veikselin ja Niemenin välillä eläneitä balttilaista muinaispreussin kieltä puhuneita heimoja. He eivät koskaan muodostaneet yhtenäistä kokonaisuutta, vaan olivat jakaantuneet moniin eri yhteisöihin. He asuttivat rautakaudella entisen Itä-Preussin etelä- ja keskiosia. Preussit ovat jättäneet jälkeensä suuren määrän arkeologisia löytöjä.
Puolalaiset aloittivat preussien väkivaltaisen käännyttämisen kristinuskoon vuonna 996. On epäselvää, mitä puolalaisten sotaretkien jälkeen tapahtui, mutta muutamat preussilaisheimot taistelivat puolalaisten puolella Barbarossaa vastaan. Vuonna 1166 puolalaiset tekivät taas sotaretkiä, mutta kärsivät murskaavan tappion. Puolalaisruhtinaat jatkoivat hyökkäyksiään epäonnistuen aina 1200-luvulle asti, jolloin Saksalainen ritarikunta valloitti preussien alueet ja pakkokäännytti heidät kristinuskoon. Preussit sulautuivat vähitellen kielellisesti saksalaisiin, ja muinaispreussin kieli katosi 1600- tai 1700-luvuilla. Kielelle oli kuitenkin jo ehditty kääntää muun muassa Raamattu, joten siitä jäi kirjallisiakin näytteitä, toisin kuin monista muista hävinneistä balttilaisista kielistä.
James M. Cox
James Middleton Cox (31. maaliskuuta 1870 – 15. heinäkuuta 1957) oli yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, joka oli presidenttiehdokkaana vuoden 1920 vaaleissa.
Cox istui Ohion edustajana Yhdysvaltain edustajainhuoneessa 1909–1913. Hän toimi Ohion kuvernöörinä vuosina 1913–1915 ja 1917–1921. Hän oli demokraattien presidenttiehdokas vuonna 1920, mutta hävisi Warren G. Hardingille.
S/S Eira
S/S Eira oli suomalainen rahtilaiva, joka sai pohjakosketuksen ja upposi Hankoniemen edustalla 9. joulukuuta 1969.
Helsinkiläisen Etelä-Suomen Laiva Oy:n omistama "Eira" oli tulossa kalkkikivilastissa Gotlannista Koverhariin, kun se sai pohjakosketuksen Hankoniemen edustalla Ajaxin poijun luona. Laivalla olleet matkustajat ja osa miehistöä siirtyivät paikalle tulleeseen pelastusristeilijä "Russaröön," mutta jotkut miehistön jäsenet laivan yliperämiehen johdolla jäivät vielä alukseen yrittämään sen pelastamista. Laivaa lähdettiin hinaamaan, mutta sen raskas lasti ja alukseen sisään virrannut vesi tekivät pian hinauksen mahdottomaksi, ja lopulta hinausvaijerikin katkesi. "Eira" upposi sitten noin 50 metrin syvyyteen Ajaxin ja Längdenin välille.
Vuonna 1984 "Eiran" hylystä alettiin poistaa sinne jäänyttä 10 tonnin öljyerää. Suurin osa öljystä oli nähtävästi kuitenkin valunut mereen jo uppoamisen yhteydessä, sillä puhdistustyössä kerättiin lopulta vain pieniä määriä öljyä talteen.
S/S "Eira" oli rakennettu vuonna 1953 Blainvillessa Ranskassa. Alus oli aluksi nimeltään "Théodore Laurent," kunnes se ostettiin vuonna 1965 Suomeen. Sen vetoisuus oli 3 863 brt, suurin kulkunopeus 12 solmua, pituus 116,6 metriä, leveys 15 metriä ja syväys 6,5 metriä. Laivan voimanlähteenä oli kaksi höyrykonetta joiden yhteisteho oli 2160 hevosvoimaa.
Otto Toivonen
Otto Toivonen (27. maaliskuuta 1884 Urjala – 16. helmikuuta 1977 Helsinki) oli luennoitsija ja sosialidemokraattien kansanedustaja.
Toivosen vanhemmat olivat suutari David Toivonen ja Ida Johanna Kivijärvi. Toivonen oli paimenena vuodesta 1890 lähtien ja myöhemmin hän toimi suutarina kotikunnassaan Urjalassa vuoteen 1910 saakka. Vuodesta 1910 Toivonen toimi Sosialidemokraattisen työläisnuorisoliiton ja puolueen luennoitsijana Hämeenlinnassa.
Toivonen oli sosialidemokraattien kansanedustajana vuosina 1917, 1922–1929, 1933–1945 ja 1951–1954 edustaen Hämeen läänin eteläistä vaalipiiriä. Toivonen toimi presidentin valitsijamiehenä vuosien 1925, 1931, 1937, 1940, 1943, 1950 ja 1956 vaaleissa. Toivonen oli lisäksi Hämeenlinnan kaupunginvaltuuston jäsen.
Otto Toivonen oli myös Sotasyyllisyysoikeuden jäsen ja yhdessä kahden muun sosiaalidemokraatin ja Maalaisliiton Lauri Riikosen kanssa äänesti loppuun asti kaikkien syytettyjen vapauttamisen puolesta. Tästä kommunistien lehdet, kärjessä Vapaa Sana ja Työkansan Sanomat, herjasivat häntä raskaasti.
Toivonen oli naimisissa Martta Matilda Vihervän kanssa vuodesta 1917.
Laajasalon kanava
Laajasalon kanava (käytetään myös nimiä Degerön kanava ja Klubbnäsin kanava) sijaitsee Helsingissä Laajasalon ja Tammisalon välissä ja johtaa Tiiliruukinlahdelta Reposalmelle. Laajasalon erotti aikoinaan mantereesta "Klubbnäsin salmi" joka täytettiin 1700-luvun lopulla. Myöhemmin vuosina 1872–1874 Puotilan alueen maanomistajat rakensivat täytettyyn salmeen valtion avustuksella 120 metriä pitkän kanavan lyhentääkseen venematkaa Helsinkiin. Kanava uudistettiin vuonna 1885, ja se ruopattiin kymmenen vuotta myöhemmin 1895.
Tätä nykyä Laajasalon kanava on veneliikenteen käytössä ja sen syväys on 0,9 metriä. Kanavan veneliikennettä ohjaamassa on automaattinen liikennevalojärjestelmä.
Indohyus
Indohyus on noin ketun kokoinen sorkkaeläin, joka tunnetaan fossiileina Pohjois-Intiasta, Kashmirin alueelta. Se on elänyt Etelä-Aasiassa eoseenikaudella, noin 48 miljoonaa vuotta sitten.
"Indohyus" on mielenkiintoinen fossiili, sillä vaikka se ulkoisesti muistuttaa pieniä maalla elävia sorkkaeläimiä (lähinnä pientä kaurista), sillä on useita anatomisia rakenteita, jotka tunnetaan kaikilta sekä nykyisin eläviltä että fossiloituneilta valailta, muttei miltään muilta eläimiltä, sorkkaeläimet mukaan lukien. Näistä tärkein on korvassa sijaitseva luinen rakenne, "involucrum".
"Indohyuksen" hampaiden O-isotooppianalyysi osoittaa eläimen eläneen hyvin intensiivisesti vesistöjen äärellä. Vesieläimillä kyseistä hapen isotooppia esiintyy ravinnon takia noin 2–3 ‰ vähemmän kuin maaeläimillä ja hammasluussa isotooppipitoisuus säilyy lähes muuttumattomana. Mittausten mukaan "Indohyuksen" δO-arvo on vain noin 22 ‰ kun maaeläimillä se on 24–28 ‰ ja osittain vedessä elävillä lajeilla se on tyypillisesti korkeintaan 23 ‰. Eri näytteissä isotooppiarvo lisäksi vaihtelee hyvin vähän. Toinen mitattu isotooppi on C, mikä kertoo eläimen ravinnonlähteistä. Hapen tapaan myös tämän isotoopin suhteellinen osuus muuttuu, mikäli eläin hankkii ravintonsa vedestä. Isotooppianalyysin tulos ei kuitenkaan eroa eoseenikautisista maaeläimistä ja tämän perusteella "Indohyus" onkin hankkinut ravintonsa kuivalta maalta. Näin ollen "Indohyus" on sopeutunut vesielämään luultavasti petojen välttämiseksi. Se lieneekin vaaran uhatessa ilmeisesti paennut sukelluksiin samaan tapaan kuin nykyään elävä kääpiövesikauris ("Hyemoschus aquaticus"). Isotooppianalyysin perusteella sen on kuitenkin täytynyt viettää vedessä huomattavan suuri osa elinajastaan.
Jean-Baptiste Grange
Jean-Baptiste Grange (s. 10. lokakuuta 1984 Saint-Jean-de-Maurienne, Ranska) on ranskalainen alppihiihtäjä, pujottelun kaksinkertainen maailmanmestari ja maailmancup-voittaja.
Grange sijoittui Torinon olympialaisissa 2006 alppiyhdistetyssä kolmanneksitoista. Hän saavutti pronssia pujottelussa Åren MM-kilpailuissa 2007. Hänen edelleen sijoittuivat Mario Matt ja Manfred Mölgg. Samoissa kilpailuissa hän sijoittui alppiyhdistetyssä neljänneksitoista. Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 hän oli suurpujottelussa seitsemäs. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän voitti pujottelun maailmanmestaruuden. Schladmingin MM-kisoissa 2013 hän sijoittui pujottelussa 12:nneksi. Beaver Creekin MM-kisoissa 2015 hän voitti pujottelussa kultaa.
Grange sijoittui maailmancupin osakilpailussa kolmen parhaan joukkoon ensimmäisen kerran oltuaan toinen yhdistetyn kilpailussa Beaver Creekissä marraskuussa 2007. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti 17. joulukuuta 2007 pujottelukilpailussa Alta Badiassa. Tammikuussa 2008 hän voitti alppiyhdistetyn ja pujottelun Wengenissä sekä pujottelun Kitzbühelissä ja oli toinen pujottelukilpailussa Schladmingissa. Pujottelun maailmancupissa hän sijoittui toiseksi, alppiyhdistetyn cupissa neljänneksi ja kokonaiskilpailussa kahdeksanneksi.
Grange voitti kauden 2008–2009 ensimmäisen maailmancup-pujottelun Levillä. Val d'Iseren yhdistetyn kilpailussa ja Alta Badian pujottelussa hän sijoittui toiseksi ennen kuin voitti Zagrebin pujottelun. Oltuaan vielä toinen Kitzbühelin ja kolmas Åren pujottelukilpailuissa hän voitti pujottelucupin mestaruuden. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui viidenneksi.
Grange sijoittui kaudella 2009–2010 Levin pujottelussa kolmanneksi. Grange ei pystynyt osallistumaan Vancouverin vuoden 2010 talviolympialaisiin, koska hän loukkasi polvensa mc-suurpujottelussa Beaver Creekissä.
Kaudella 2010–2011 Grange voitti Levin, Kitzbühelin sekä Schladmingin pujottelut ja sijoittui Wengenin sekä Banskon pujotteluissa kolmanneksi. Pujottelucupissa hän oli toinen.
Katajanokan kanava
Katajanokan kanava sijaitsee Helsingin keskustassa ja erottaa Katajanokan kantakaupungista. Katajanokka oli alun perin niemi, mutta 1830- ja 1840-lukujen vaihteessa Katajanokan kannaksen poikki kaivettiin kanava Eteläsatamasta Pohjoissatamaan. Rakennustyössä käytettiin Suomenlinnan siviilivankeja, jotka tuotiin joka päivä proomuilla työmaalle. Kanavan yli rakennettiin puinen silta. Kanavaa uudistettiin vuosien 1862–1866 välillä ja silta korvattiin rautasillalla. Uudempi ajoneuvoliikenteelle tarkoitettu silta rakennettiin 1990-luvun alussa.
Katajanokan kanavan pituus on 150 metriä. Sen ylittää nykyisin neljä siltaa. Kanavassa on 0,0 metrin kulkusyvyyttä osoittava merkki, ja sen läpi voi liikennöidä vain soutuveneillä ja kanooteilla.
Arto Alaspää
Arto Lauri Juhani Alaspää (s. 1. toukokuuta 1946 Vanaja) toimi Suomen Ääni- ja kuvatallennetuottajat ÄKT ry:n (nyk. Musiikkituottajat ry) toiminnanjohtajana 1975–2009. 1970-luvulta alken Alaspää on myös osallistunut trumpetistina ja laulajana 1 800 levytykseen.
Alaspää valmistui ylioppilaaksi vuonna 1965 ja suoritti oikeustieteen kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa vuonna 1971. Opiskeluaikoina hän elätti itsensä soittamalla. Alaspää oli mukana Jussi and the Boys ja Explosion Brass -yhtyeissä ja soitti vuoden verran Tapani Kansan taustayhtyeessä, toimi trumpetistina Radion tanssiorkesterissa ja esiintyi ravintolashow’ssa muiden muassa Carolan ja Lasse Mårtensonin kanssa.
Juristiksi valmistuttuaan Alaspää toimi noin vuoden verran Helsingin vs. kaupunginviskaalina, kunnes vuonna 1972 Vexi Salmi houkutteli hänet Musiikki Fazerille töihin. Alaspää työskenteli yrityksen kustannuslakimiehenä 1972–1979, kustannuspäällikkönä 1979 ja tekijänoikeuslakimiehenä 1980–1982. Vuonna 1982 hän siirtyi ÄKT:n täysipäiväiseksi toiminnanjohtajaksi. Hän jäi tehtävästä eläkkeelle vuonna 2009.
Työnsä ohella Alaspää toimi Musiikinkustantajat ry:n toiminnanjohtajana vuosina 1978–1984. Lisäksi hän on ollut Uuden iloisen teatterin kannatusyhdistyksen puheenjohtaja vuodesta 1979, erilaisissa luottamustehtävissä Kansainvälisessä ääniteollisuusjärjestössä (IFPI) vuosina 1982–2010, Tekijänoikeusneuvoston jäsenenä (1985–2010), ESEK:n varapuheenjohtajana (1985–2010), Gramex ry:n hallituksessa (1986–2010), Tuotos ry:n hallituksessa (1997–2009) ja lukuisissa muissa luottamustoimissa.
Alaspää on osallistunut lukuisiin levytyksiin taustalaulajana, koska hänellä on kuorotaustaa ja nuotinlukutaito. Kun tarvittiin tasokasta lauluyhtyettä tekemään ulkomaisten kappaleiden cover-versioita, perustettiin Silhuetit, jonka tunnetuimpia levytyksiä on "Jos mulle sydämesi annat". Alaspää on laulanut myös The Fantastic Four -yhtyeessä ja Hämäläis-Osakunnan laulajissa. Trumpettia hän on soittanut Esko Linnavallin yhtyeessä, JASO Big Bandissä, puhallinorkesteri Rempsetissä, Kari Fall Syndikaatissa ja Hämäläis-Osakunnan soittajissa. Vuonna 1995 Alaspäälle myönnettiin Erikois-Emma.
Strukan kanava
Strukan kanava sijaitsee Pyhtäällä Kymijoen Pyhtään haaran itärannalla "Stråkaforsin" kosken kohdalla. Kanavassa on yksi sulku ja sen kautta kulkee venereitti Suomenlahdelta Pyhtään kirkonkylään. Strukan sulku on Suomen ainoa käytössä oleva, käsikäyttöinen merisulku. Sulun pituus on 25 metriä, leveys 8 metriä ja putouskorkeus 2 metriä. Pyhtäälle kulkevan väylän syväys on vähintään 1,2 metriä.
Strukan kanavan sulku ja siihen liittyvä pato ovat valmistuneet vuonna 1903. Kanava ja siihen liittyvä vesireitti rakennettiin vuosina 1902–1905 ja sen tarkoituksena oli alun perin palvella vuonna 1902 valmistuneen Stockforsin puuhiomon kuljetuksia Kymijoen suussa sijainneelle Spjutsundin (Keihässalmi) lastauspaikalle. Kanavan kautta kulki vuosina 1908–1923 Pyhtään ja Kotkan välillä liikennöinyt matkustajahöyrylaiva. Sulku oli alun perin Stockforsin tehtaan hoidossa mutta vuodesta 1978 se on ollut Pyhtään kunnan hoidossa.
Huvipursi
Huvipursi on harrastuskäytössä oleva pursi eli pienehkö purjealus. Suurin osa purjeveneistä on huvipursia, mutta maapallolla on kuitenkin alueita, joilla pienehköjä purjealuksia käytetään edelleen ammatinharjoittamisessa esimerkiksi kalastuksessa, liikkumisessa ja tavaran siirtämisessä paikasta toiseen.
EU:n huvivenedirektiivissä "huviveneellä" tarkoitetaan urheiluun tai vapaa-ajan viettoon tarkoitettua venettä, jonka rungon pituus on 2,5 metristä 24 metriin, tyypistä tai kuljetuskoneistosta riippumatta.
Walter Bathe
Walter Bathe (1. joulukuuta 1892 – 21. syyskuuta 1959) oli saksalainen uimari, joka kilpaili 200 ja 400 metrin rintauinnissa. Hän edusti urallaan Saksan keisarikuntaa. Bathe voitti kultaa Tukholman olympiakisoissa 1912 200 metrillä ajalla 3.01,8 ja 400 metrillä ajalla 6.29,6. Molemmat voittoajat olivat uusia olympiaennätyksiä. Hänen seuransa oli ASV Breslau.
Balther teki vuonna 1910 uuden 100 metrin rintauinnin maailmanennätyksen, kun hänen aikansa 1.18,4 paransi edellistä ennätystä 3,4 sekunnilla. Hän paransi ennätystään vielä samana vuonna aikaan 1.17,8. Tämä pysyi maailmanennätyksenä neljän vuoden ajan, kunnes Wilhelm Lützow rikkoi sen.
Göran Ödner
Rurik Göran Ödner (12. syyskuuta 1922 Pietarsaari – 29. marraskuuta 1979) oli suomalainen saksofonisti, viulisti ja orkesterinjohtaja. Hän oli suomalaisen jazzin pioneeri ja hän oli arvostettu kevyen musiikin saralla. Ödnerin tanssiorkesteri mainitaan keskeisenä 1950- ja 1960-lukujen helsinkiläisorkesterina yhdessä mm. Ossi Runnen ja Jaakko Salon orkesterien kanssa. Hän soitti mm. Radion tanssiorkesterissa sekä Pauli Granfeltin ja Eero Wäreen kanssa. Jazziin hän tutustui jo nuorena, mutta hänen nuoruutensa ykkösinstrumentti oli viulu.
Ödner lauloi enimmäkseen suomeksi. Omien sävellystensä lisäksi hän suomensi englannista monia hittejä, kuten Bill Haleyn "Rock Around the Clockin" nimellä "Tunnista toiseen". Hän käytti myös säveltäjänä salanimeä Yrjö Väsäri.
Ödnerin ura oli katketa lyhyeen sodan takia, jonka seurauksena hän sai lasinsirpaleita jalkaansa ja se jouduttiin lopulta amputoimaan. Muusikon uran lisäksi Ödner opetti viulunsoittoa Helsingin Pop & Jazz Konservatoriossa.
Hänen poikansa oli rock-kitaristi Janne Ödner. Heidät molemmat on haudattu Malmin hautausmaalle.
Carlos Moyà
Carlos Moyà Llompart (s. 27. elokuuta 1976 Palma de Mallorca, Baleaarit, Espanja) on espanjalainen entinen tennispelaaja. Moyá oli ATP:n maailmanlistan ykköspelaaja 15. maaliskuuta – 29. maaliskuuta 1999 välisen ajan, kunnes Pete Sampras palasi listan ykköseksi. Häntä valmensivat entinen tennispelaaja Francisco Clavet ja Luis Lobo.
Vasenkätinen, mutta oikealla kädellä pelaava Moyà tunnetaan erityisesti vahvana massakenttäpelaajana. Hän voitti vuonna 1998 Ranskan avointen miesten kaksinpelin kukistettuaan loppuottelussa maanmiehensä Àlex Corretjan 6–3, 7–5, 6–3. Vuonna 1997 hän selviytyi loppuotteluun Australian avoimissa, mutta hävisi Pete Samprasille 2–6, 3–6, 3–6.
Moyà voitti urallaan yhteensä 20 ATP-turnausta, viimeisin niistä tuli heinäkuussa 2007 Kroatian Umagissa, jossa hän oli aiemmin voittanut vuosina 1996, 2001, 2002 ja 2003. Palkintorahaa Moyà ansaitsi yhteensä 13,4 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.
Moyà ilmoitti uransa lopettamisesta marraskuussa 2010.
Ferdinand (kuu)
Ferdinand on Uranuksen uloimpana epäsäännöllistä rataa kiertävä kuu, joka löydettiin vuonna 2001, jolloin se sai väliaikaisen nimen S/2001 U 2. Se tunnetaan myös nimellä Uranus XXIV