hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Antai-ji
Antai-ji () on zen-buddhalainen luostari, joka kuuluu sōtō-koulukuntaan. Se sijaitsee Hyōgon prefektuurissa Japanissa. Luostari ottaa vastaan sekä lyhyt- että pitkäaikaisia vieraita muulloin paitsi talvella, jolloin luostari on vuorilla lumen saartamana.
Antai-ji perustettiin vuonna 1923 luostariksi, jossa voisi opiskella shōbōgenzōta. Tuohon aikaan luostari sijaitsi Pohjois-Kiotossa, ja monet johtavat tutkijat opiskelivat siellä. Toisen maailmansodan aikaan luostari oli tyhjillään. Vuonna 1949 Kōdō Sawaki (1880–1965) ja Kōshō Uchiyama (1912–1998) muuttivat Antai-jiin ja tekivät siitä harjoituspaikan puhdasmuotoiselle ja pelkistetylle zazenille. 1960-luvun lopulla luostari tuli tunnetuksi sekä Japanissa että ulkomailla zazen-harjoituksistaan.
Lisääntynyt vierailijoiden määrä ja uusien talojen rakentaminen temppelin ympärille aiheutti melua, joka teki zazenin harjoittamisen Kiotossa hankalaksi. Apotti Kōhō Watanabe (s. 1942) päätti muuttaa Antai-jin nykyiselle paikalleen Hyōgon prefektuurin Shinonsenin kaupunkiin vuorten hiljaisuuteen. Apotin tavoitteena oli saada luostari jälleen omavaraiseksi. Edellinen apotti, Shin'yū Miyaura (1948–2002) varjeli hiljaista zazen-elämää ja omavaraisuutta kunnes kuoli äkillisesti helmikuussa 2002. Hänen oppilaansa, Saksasta kotoisin oleva Muhō Noelke (s. 1968) jatkaa luostarin johtajana.
Luostarissa voi vierailla talvikautta lukuun ottamatta. Vierailu on maksuton. Jokainen vieras osallistuu luostarin päiväohjelmaan ja tekee työtä munkkien rinnalla. Normaali päiväohjelma sisältää kaksi kahden tunnin zazen-istuntoa, tunnin verran siivousta ja 4–6 tuntia maatöitä, kuten riisin ja vihannesten viljelyä. Aamu alkaa kello neljältä ensimmäisellä istunnolla. Työtä tehdään aina kolme päivää, joiden jälkeen on yksi vapaapäivä. Miehet on majoitettu luostarirakennuksen toiseen kerrokseen ja naiset ensimmäiseen. Pariskunnat eivät ole tervetulleita luostariin. Luostarin ruoka ei ole pelkästään kasvisruokaa, ja se perustuu osittain läheisen Hamasakan kylän asukkaiden lahjoituksiin.
Riccardo Cassin
Riccardo Cassin (2. tammikuuta 1909 – 6. elokuuta 2009) oli italialainen vuorikiipeilijä. Hän lukeutuu 1900-luvun tunnetuimpiin; uransa aikana hän teki kaikkiaan noin 2 500 valloitusta, joista yli sata oli historian ensimmäisiä. Hän julkaisi useita vuorikiipeilyä käsitteleviä kirjoja.
Perinnöllinen monarkia
Perinnöllinen monarkia on monarkian muoto, jossa kruunu siirtyy hallitsijaperheen jäseneltä toiselle. Esimerkiksi kuninkaan tai kuningattaren kuollessa tai luopuessa kruunusta muusta syystä siirtyy valta seuraavalle sukupolvelle. Uusi hallitsija valitaan jonkin käytännön mukaisesti entisen hallitsijan lasten joukosta. Lapsen kuollessa valta siirtyy tämän lapselle tai jos lapsia ei ole, veljelle, sisarelle, veljenpojalle, serkulle tai muulle sukulaiselle. Perinnöllisissä monarkioissa kruununperimysjärjestys säädetään yleensä lailla. Nykyisin yleisin valintatapa pohjautuu jollain tapaa esikoisuuteen, mutta aiemmin on käytetty myös muita valintaperusteita.
Periytyvissä monarkioissa on ollut eroavaisuuksia sen suhteen ovatko tyttäret tasa-arvoisia poikien kanssa.
We Die Young
We Die Young on yhtyeen Alice in Chains single EP. Se julkaistiin heinäkuussa 1990.
Kappaleen "We Die Young" musiikkivideo sisältää yhtyeen soittamassa samalla kun ihmisiä hukkuu omaan vereensä.Kappaleet "We Die Young" ja "It Ain't Like That" ovat myös Alice in Chainsin ensimmäisellä albumilla "Facelift". Demo kappaleesta "Killing Yourself" julkaistiin myöhemmin boksilla "Music Bank".
United Underworld
United Underworld on suomalainen alternative metal- ja alternative rock -yhtye, joka on kotoisin Helsingistä.
United Underworld sai alkunsa Helsingissä vuoden 1999 kesällä. Tuolloin raskasta psykedeelistä metallia soittaneen Infinity Machinen jäsenistö alkoi vaihtua, ja perustajat Sami Hassinen ja Mäihä jäivät miettimään uutta kokoonpanoa ja uutta suuntaa. Ensiksi basistiksi löytyi aiemmista projekteista tuttu Tommi Polón, jonka mukana rumpuihin päätyi pian Nemeh's Od:ssa soittanut Mika Tolvanen. Toista kitaraa soittamaan seurasi HIM:inkin riveissä vaikuttanut Hyge. Yhtyeen käynnistyttyä jutusta kiinnostui vanha ystävä Ville Tuomi (ex-Kyyria, ex-Suburban Tribe), joka liittyi täydentämään porukan sointia omalla tulkinnallaan.
Yhtye on esiintynyt mm. Sörkän vankilan SörkkaRockissa. Yhtye päätti piristää vapausrangaistusta kärsiviä kansalaisia keikallaan, joka päättyi osuvasti Judas Priest -coveriin "Breaking the Law".
Vuonna 2005 United Underworld julkaisi live-DVD:n keikastaan Helsingin Gloriassa.
Vuoden 2006 lopulla yhtye kävi nauhoittamassa debyyttialbuminsa "Unshackled" ja alkuvuodesta 2007 Finnish Metal Expossa levy päätyi Dreams Untouched Music -yhtiön käsiin ja päätös julkaista levy DUM:in kautta syntyi. Levy julkaistiin lopulta 5. syyskuuta 2007.
United Underworld on moderni yhdistelmä melodista metallia ja underground-rockia punk-vaikutteilla. Yhtyeessä yhdistyy metallin raskas soundi, punkin rosoisuus, groove ja suuret laulumelodiat sekä grungen melankolia.
Visuaalisuus on aina ollut yksi johtava tekijä United Underworldin maailmassa. Ryhmän mukaansatempaava, primitiivinen lavashow on toteutettu toisinaan mm. pimeässä hohtavien vartalomaalauksien ja UV-valaistuksen avulla. Myös ilman visuaalisia tehosteita tehdyt keikat ovat saaneet riehakkaan vastaanoton ja todistettavasti rikkoneet baarien myyntiennätyksiä.
Unshackled
Unshackled on suomalaisen alternative rock -yhtye United Underworldin vuonna 2007 julkaisema debyyttialbumi.
Levyn äänityksestä ja miksauksesta vastaa Mikko Lohenoja (soittaa Superchrist-nimisessä yhtyeessä) ja masteroinnin hoisi Jaakko Viitalähde.
Viisipiikki
Viisipiikki ("Culaea inconstans") on piikkikalojen heimoon kuuluva kala ja on sukunsa "Culaea" ainoa laji. Suomeen laji tuli Pohjois-Amerikasta salamatkustajana pikkubassin poikasten mukana. Ne sijoitettiin Lohjanjärven rannalla olevaan Porlan kalanviljelylaitokseen, josta laji levisi järveen.
Viisipiikin väritys vaihtelee harmaasta oliivinvihreään. Kutuasuinen koiras on miltei musta.
Naaraan kutuasu on tummien ja vaaleiden värien vastakohtien kirjo. Iho on suomuton. Selässä on nauhamaista tai verkkomaista kuviointia. Piikkejä kalalla on nimensä mukaisesti yleensä viisi, mutta niiden määrä vaihtelee neljästä piikistä seitsemään piikkiin. Piikit ovat lyhyitä, selvästi erossa toisistaan ja hieman taaksepäin taipuneita. Viisipiikit ovat yleensä 3–6 sentin pituisia ja se muistuttaa huomattavasti kymmenpiikkiä.
Laji on lähtöisin Pohjois-Amerikasta, missä se asustaa Suurista järvistä pohjoiseen. Euroopassa kalaa ei tavata missään muualla paitsi Suomessa. Lajin kasvusta täällä ei ole tarkkaa tietoa. Sitä on kuitenkin varmuudella Porlan kalanviljelylaitoksen lammikoissa, Lohjanjärvessä sekä eräässä vihtiläisessä purossa, jonne se kulkeutui karppi-istutuksien mukana.
Viisipiikin ravinto on monipuolista. Sille kelpaa niin äyriäiset, kotilot, madot, vesihyönteiset ja niiden toukat kuin muiden kalojen mäti ja poikaset.
Viisipiikkiä on kirkkaissa, viileävetisissä ja runsaskasvisissa puroissa ja lähdepitoisissa lammissa.
Kutuaika viisipiikeillä on kesällä, jolloin veden lämpötila alkaa olla lähellä 20 astetta. Koiras saapuu kutualueelle ja kasaa pyrstöllään halkaisijaltaan noin parisenttisen pesän, jonne se houkuttelee naaraan. Naaraan poistuttua koiras jää vahtimaan munia. Munat kehittyvät nopeasti ja ne kuoriutuvat noin viikon päästä kudusta. Koiras jatkaa poikasten vahtimista kunnes ruskuaispussi on kulutettu, minkä jälkeen poikaset hajaantuvat kasvillisuusrannoille.
Viisipiikit ovat todella lyhytikäisiä. Ne elävät korkeintaan vain 2–3 vuotta.
Viisipiikki ei ole kalastuksen kohteena, mutta Pohjois-Amerikassa sitä käytetään yleisesti syöttikalana. Suomessakin viisipiikkien on havaittu maistuvan ainakin taimenen poikasille.
Tuomas Laaksonen
Tuomas Laaksonen (s. 9. maaliskuuta 1990 Turku) on suomalainen keihäänheittäjä. Hänen saavutuksiinsa kuuluvat 17-vuotiaiden MM-kulta vuodelta 2007 sekä kolme ikäluokkansa ulkoratojen Suomen mestaruutta, vuosilta 2004, 2005 ja 2007. Vuosina 2006 ja 2009 hän oli SM-hopealla. Laaksosen ennätys miesten 800 g keihäällä on 81,73, jonka hän heitti kesäkuussa 2013 Turun Paavo Nurmi Gamesissa parantaen ennätystään kuusi ja puoli metriä. Ennätys nuorten 700 g keihäällä on 79,71. Hän on koko yleisurheilu-uransa ajan edustanut Turun Urheiluliittoa.
ZTV
ZTV oli ruotsalainen Viasatin omistama televisiokanava. Nykyisin suurin osa kanavan ohjelmistosta on musiikkivideoita.
Kanava aloitti Ruotsissa TV3:n ja TV4:n päivittäisenä ohjelmana helmikuussa 1991.
Toukokuussa 1992 ZTV sai oman kanavansa Ruotsin kaapeliverkkoon. Viasatin ajatuksena oli luoda kanavasta Ruotsin oma MTV.
ZTV esitti lähinnä musiikkivideoita, mutta kanavalla nähtiin myös Ruotsissa tehtyjä televisio-ohjelmia. Kanavalla oli pieni budjetti, mutta silti ZTV:llä nähtiin monia nykyisin kulttiaseman saaneita ohjelmia, kuten Suomen MoonTV:llä.
Vuonna 1997 ZTV muutti Tukholmasta Lontooseen ja alkoi lähettää myös yhdysvaltalaisia televisiosarjoja, kuten The David Letterman Show ja Simpsonit. ZTV alkoi lähettää ohjelmaa ympäri vuorokauden vuonna 2000. Vuonna 2002 ZTV:n norjalainen sisarkanava aloitti toimintansa.
Toukokuussa 2006 Modern Times Group lanseerasi uuden kanavan, jonka nimeksi tuli TV6. Tälle uudelle kanavalle siirrettiin suurin osa ZTV:n ohjelmistosta. Tämän takia kanavalla esitetään nykyisin lähes koko ajan musiikkivideoita.
Inokulaatio
Inokulaatio (lat. "inoculatio") ( mikrobien ja antigeenimateriaalin siirtoa elimistöön tai viljelyalustaan. Näytteitä kasvatetaan hetken aikaa inkubaattorissa, joka on bakteeriviljelykaappi. Viljelysalustaan (yleensä petrimalja) voidaan näytteestä riippuen lisätä elatusainetta, esimerkiksi agaria. Inokulaatio on myös esim. influenssaviruksen rokottamista elimistöön flunssan ehkäisemiseksi
Inokulaatilla tarkoitetaan inokuloitua ainetta.
Lääketieteen termit ISBN 951-656-012-1
Clásica de San Sebastián
Clásica de San Sebastián () on UCI World Tour -sarjaan kuuluva maantiepyöräilykilpailu, joka ajetaan vuosittain Baskimaalla Espanjassa. Vuodesta 1981 järjestetty kilpailu kuului aiemmin maantiepyöräilyn maailmancupiin ja UCI ProTouriin.
Clásica de San Sebastián ajetaan noin 230 kilometrin reitillä, joka on kuuluisa kauniista rannikkonäkymistään sekä kiemuraisesta ja kumpuilevasta maastostaan, joka suosii hyökkäävää ajotapaa. Kilpailun ratkaisupaikkana on toiminut usein "Alto de Jaizkibelin" nousu, joka sijaitsee noin 200 kilometrin kohdalla.
Jensen-Healey
Jensen-Healey on brittiläinen vuosina 1972–1976 valmistettu avomallinen urheiluauto. Tätä mallia valmistettiin West Bromwichin tehtaalla noin 10 000 kappaletta, enemmän kuin mitään muuta Jensenin mallia.Auton muotoilussa jäljiteltiin Austin-Healeyä. Sisustan väri on tumma ja autossa on muovinen keskikonsoli.
Autoon tuli vuonna 1974 kumipuskurit. Vuonna 1976 mallin pohjalta tehtiin shooting brake -tyyppinen malli, Jensen GT.
Auton jousitus on yksinkertainen, mutta tehokas. Sekä edessä että takana on kierrejouset. Takana on rumpujarrut ja edessä levyjarrut. Jousitus, ohjausmekaniikka, jarrut ja taka-akseli ovat peräisin Vauxhall Firenzasta, lukuun ottamatta etujarruja jotka ovat Triumph TR6:sta.
Euroopan malleissa kaasuttimina on kaksi Dellorton kaasutinta, Yhdysvaltojen malleissa Strombergit. Ensimmäisissä malleissa ei ollut myöhemmin vakiovarusteeksi tullutta öljynjäähdytintä. Vaihteistona on Sunbeam Rapierista peräisin oleva nelivaihteinen Chryslerin vaihteisto. Myöhemmin käytettiin myös viisivaihteista Getragia.
Jean Stablinski
Jean Stablinski (21. toukokuuta 1932 – 22. heinäkuuta 2007) oli ranskalainen, syntyperältään puolalainen pyöräilijä. Hän syntyi ranskalaiskylässä nimeltä Thun Saint-Armand ja sai nimekseen Jean Stablewski. Myöhemmin hän sai Ranskan kansalaisuuden ja muutti nimekseen Jean Stablinski. Hän voitti useita kilpailuja mm. Espanjan ympäriajon, oli maantieajon maailmanmestari sekä nelinkertainen Ranskan mestari. Stablinski osallistui Ranskan ympäriajoon 12 kertaa ja voitti etappeja kaikissa suurissa ympäriajoissa. Hänen lempinimensä oli "Le Polac" (Puolalainen).
Isabel Soveral
Isabel Soveral (s. 1961, Porto) on portugalilainen taidemusiikin säveltäjä. Hän opiskeli konservatoriossa Jorge Peixinhon ja Joly Braga Santosin johdolla.
Soveral aloitti vuonna 1988 opinnot Yhdysvalloissa. Tähän aikaan hän alkoi työstää laajamittaista, osin elektronista "Morphoses"-teosta. Soveralin musiikkia on esitetty paitsi eri puolilla Eurooppaa, myös Hongkongissa, Macaossa, Argentiinassa, Brasiliassa, Kuubassa ja Yhdysvalloissa.
Soveral on opettanut vuodesta 1995 musiikkianalyysiä ja sävellystä Aveiron yliopistolla.
Deadwing
Deadwing on englantilaisen progressiivista rockia soittavan Porcupine Treen kahdeksas studioalbumi. Se julkaistiin aluksi Euroopassa 28. maaliskuuta ja Yhdysvalloissa 26. huhtikuuta 2005. Albumista tuli nopeasti yksi yhtyeen parhaiten myydyimmistä. Levy perustuu Steven Wilsonin ja Mike Bennionin elokuvakäsikirjoitukseen, joka on perimmiltään aavetarina. Jotkut pitävät albumia konseptialbumina vaikkei se aivan suoraa tarinaa kerrokaan.
Kaikki levyn kappaleet, lukuun ottamatta kappaleita "Halo" ja "Glass Arm Shattering" (Wilson/Barbieri/Edwin/Harrison) ja "The Start of Something Beautiful" (Wilson/Harrison), ovat Wilsonin kirjoittamia. Albumilla vierailee myös jäseniä muista yhtyeistä – King Crimsonin Adrian Belew soittaa soolot kappaleissa Deadwing ja Halo, sekä Opethin Mikael Åkerfeldt laulaa taustalauluja kappaleissa Deadwing, Lazarus, Arriving Somewhere But Not Here ja soittaa viimeksi mainitun kappaleen toisen soolon.
Euroopan versio
Yhdysvaltojen version bonuskappale
Yhdysvaltojen versiossa kappaleen 9 jälkeen tulee viisi minuuttia hiljaisuutta ennen bonus-raitaa "Shesmovedon", joka on uudelleenäänitetty versio Lightbulb Sunin alkuperäisestä. Täten yhdysvaltojen version yhteispituus on 69:34.
"Deadwing" julkaistiin myös DVD-audiona 10. toukokuuta 2005 DTS Entertainmentin myötä. Albumi sisältää 5.1-miksauksen yhdysvaltalaisesta versiosta sekä kolme lisäkappaletta "Revenant", "Mother & Child Divided" ja "Half Light". Myös "Shesmovedonin" uudelleenäänitys on mukana vaikkei sitä kappalelistassa luekaan.
"Deadwing" on saatavilla myös tuplavinyylinä lisäkappaleilla "So Called Friend" ja "Half Light".
Yhtye on sanonut haastatteluissa, että Deadwing-levyä varten nauhoitettiin 15 kappaletta, joista 9 pääsi varsinaiselle levylle. Neljä näistä julkaisemattomista löytyy jo erikoispainoksista. Steven Wilson soitti Blackfieldin keikalla kappaleen nimeltä "Christenings", joka oli alun perin Deadwingin kappale, josta tuli kuitenkin Blackfieldin virallinen kappale levyllä Blackfield II. Viidestoista julkaisematon kappale on vielä tuntematon.
Albumin koko tarinaa ei ole ikinä julkaistu, johtuen luultavasti Wilsonin halusta luoda tarinasta elokuva. 1. syyskuuta 2006 hän ilmoitti blogissaan Mike Bennionin julkaisseen tarinan kymmenen ensimmäistä sivua. Se on luettavissa Bennionin blogissa sekä Deadwingin minisivustolla. Käsikirjoitus on tähän asti paljastanut muutamia yhteyksiä albumin sanoituksiin, esimerkiksi Mellotron Scratchin sanoihin "A tiny flame inside my hand" ja albumin kansilehtiön kuvitukseen, etenkin Haloa käsittelevään kansilehtiön sivuun.
António Variações
António Joaquim Rodrigues Ribeiro eli António Variações (3. joulukuuta 1944 – 13. kesäkuuta 1984) oli portugalilainen laulaja-lauluntekijä. Hän oli lyhyeksi jääneestä urastaan huolimatta maansa tärkeimpiä Neilikkavallankumouksen jälkeisiä populaarimusiikin esittäjiä.
Variações julkaisi elinaikanaan singlet "Povo Que Lavas No Rio/Estou Além" (1982) ja "É P'ra Amanhã.../Quando Fala Um Português..." (1983) sekä albumit "Anjo da Guarda" (1983) ja "Dar & Receber" (1984). Tuotantoa on julkaistu myös postuumisti.
Variações kuoli 39-vuotiaana AIDS:in aiheuttamiin keuhkokomplikaatioihin.
Espanjalainen ratsu
Espanjalainen ratsu on siirrettävä puolustuseste sodankäynnissä. Sen keskiaikainen versio muodostui puukehikosta tai pelkästä tukista, johon oli kiinnitetty rautaisia tai puisia piikkejä tai oikeita keihäitä. Estettä käytettiin pääasiallisesti ratsuväen torjumiseen. Sen englannin- ja ranskankielinen nimi on "cheval de frise", joka tarkoittaa sananmukaisesti friisiläishevosta. Friisit, joilla ei juuri ollut omaa ratsuväkeä, käyttivät paljon tällaisia esteitä. Nykyään esteessä käytetään piikkilankaa.
Earl Thomson
Earl ”Tommy” Thomson (15. helmikuuta 1895 Birch Hills, Saskatchewan – 19. huhtikuuta 1971) oli kanadalainen aitajuoksija ja olympiavoittaja.
Earl Thomson voitti 110 metrin aitojen olympiakultaa Antwerpenissa 1920 ME-ajalla 14,8. Hän alitti ensimmäisenä 120 jaardin aidoissa 15 sekunnin rajan vuonna 1916. Hän menetti ennätyksen langolleen Robert Simpsonille samana vuonna, mutta otti sen takaisin juostessaan ajan 14,4 Philadelphiassa 1920.
Thomson piti hallussaan 110 metrin aitajuoksun maailmanennätystä vuoteen 1928, kunnes George Weightman-Smith rikkoi sen ja 120 jaardin maailmanennätystä vuoteen 1930 saakka. Ennätyksen rikkoi lopulta Percy Beard.
190 senttimetriä pitkästä Thomsonista tuli lähes kuuro ensimmäisessä maailmansodassa. Hän toimi aktiiviuransa jälkeen Yhdysvaltain laivaston yleisurheiluvalmentajana yli 30 vuoden ajan.
Kalevi Tauru
Kalevi Tauru (14. elokuuta 1930 Antrea – 27. heinäkuuta 2003 Hämeenlinna) oli suomalainen iskelmälaulaja.
Tauru voitti iskelmäkuninkuuden 1952, 1953, 1954. Hän oli kotoisin Antrean Taurun kylästä. Sokerijuurikaspellolla 1952 Erkki Junkkarisen serkku oli kuunnellut Kalevin lauluääntä ja todennut: "Jos minulla olisi tuollainen ääni, en täällä pellolla savessa rypisi! Tee niinkuin Erkki ja mene iskelmälaulukilpailuihin."
David D’Or
David D'Or (s. 1966 Holon, Israel) on israelilainen laulaja, joka sijoittui vuoden 2004 Eurovision laulukilpailujen semifinaalissa 57 pisteellä sijalle 11. Edustuskappaleen nimi oli "Le'Ha'Amin" ("Usko") mutta hän ei selviytynyt finaaliin asti.
D'Or on saanut kahdeksan kulta- ja platinalevyä.
Tahdittomat
Jokioisten Nuorisoseura Tahdittomat ry. on perustettu vuonna 1984 esittävän kansantanssin harrastamista varten. Perhekeskeisyyden, nuoriso- ja perinnekulttuurityön ja kansainvälisyyskasvatuksen keinoina ovat aktiviteetit tanssinopetuksesta kädentaitoihin ja esiintymiset kotimaassa ja ulkomailla. Opetuksen taso vastaa taiteen perusopetuksen tasoa, ja harrastusta on tarjolla alle kouluikäisistä senioreihin.
Seuran tavaramerkkinä on polkan taito, ja polkan pari- ja ryhmäkilpailuissa ryhmä on saavuttanut kolmisenkymmentä voittoa. Tahdittomat nuoriososeuran tanssiryhmät ovat yltäneet kahdesti "Nuori kulttuuri" -tapahtuman valtakunnalliseen pääesiintymiseen, saavuttaneet kiertopalkintoja ja keränneet lukuisasti finaalisijoituksia ja kunniamainintoja, muun muassa nuorten kulttuuritapahtumista ja koreografiakilpailuista. Vuonna 2014 Hämeen liitto myönsi Kulttuuritunnustuspalkinnon Tahdittomat ry:lle.
Tahdittomat on esiintynyt toimintansa aikana Virossa, Latviassa, Liettuassa, Ruotsissa, Tanskassa, Norjassa, Islannissa, Venäjällä, Saksassa, Kiinassa, Unkarissa, Italiassa, Itävallassa, Espanjassa, Englantissa, Brasiliassa, Sveitsissä, Kanadassa, Yhdysvalloissa, Etelä-Koreassa, Ranskassa, ja Macaossa.
Kansantanssiyhtye Tahdittomat on nuorisoseuran edustustanssiryhmä. Sen muodostavat 19-30-vuotiaat nuoret tanssijat, jotka ovat pitkälle ehtineitä harrastajia, tanssin ammattikoulutuksessa olevia opiskelijoita tai ammattilaisia. Ryhmää johtaa Tuomas Mikkola ja vastaavina tanssinopettajina toimivat Hilppa Herd ja Saara Mikkola-Ylitolva. Ryhmä esiintyy aktiivisesti kotimaassa ja ulkomailla. Vuonna 2010 ryhmä esiintyi -festivaaleilla Kanadassa, vuonna 2011 -festivaaleilla Yhdysvalloissa, vuonna 2012 World Folkloriada -festivaaleilla Etelä-Koreassa, vuonna 2014 ryhmä teki maailmankiertueen tehden paluun -festivaaleille jatkaen sieltä International Youth Dance-festivaaleille Macaoon, vuonna 2016 ryhmä esiintyi Festival de Confolens tapahtumassa , ja vuonna 2018 ryhmä teki paluun International Youth Dance-festivaaleille kansantanssiyhtyeen ja Tanssiopisto Vinhan yhteisellä kokoonpanolla.
Ryhmä valittiin Vuoden Kansantanssiyhtyeeksi vuonna 2012 Nimitys on korkein mahdollinen suomalaiselle kansantanssiryhmälle myönnettävä tunnustuspalkinto. Nimitys on voimassa kaksi vuotta. Ryhmä luokiteltiin Suomen Nuorisoseurojen Liiton kansantanssiryhmien luokittelutapahtumassa valiosarjaan vuonna 2011 ja se voitti ensimmäistä kertaa järjestetyn Tanhutaisto -kilpailun vuonna 2010. Kajaanin Uudet tanssit koreografiakatselmuksessa ryhmästä muodostetut kokoonpanot on huomioitu kunniamaininnalla vuonna 2012 ja 2018. Vuonna 2014 Hämeen liitto on myönsi kulttuuritunnustuspalkinnon Tahdittomat ry:lle.
Seututie 143
Seututie 143 on lyhyt seututie Hyvinkäällä, joka palvelee kaupungin pohjoisena kehätienä.
Pan-Amerikan kisat
Pan-Amerikan kisat ovat neljän vuoden välein järjestettävät urheilukilpailut, joihin voivat osallistua kaikki Amerikan mantereen maat.
Idea koko Amerikan mantereen kattavista urheilukilpailuista kasvoi 1920-luvulla järjestetyistä Keski-Amerikan kisoista. Vuonna 1932 perustettiin Pan-Amerikan urheiluorganisaatio ("Pan American Sports Organisation") ja tehtiin ensimmäinen aloite kilpailujen järjestämiseksi. Ensimmäisen kerran kilpailut oli tarkoitus järjestää Buenos Airesissa vuonna 1943, mutta toisen maailmansodan takia kilpailut siirrettiin vuoteen 1951. Tästä lähtien kilpailut on järjestetty joka neljäs vuosi ja viimeisimmissä kilpailuissa oli yli 5 000 urheilijaa 42 eri maasta.
Pan-Amerikan kisat ovat menettäneet merkitystään erityisesti Yhdysvalloissa. Esimerkiksi vuoden 1999 kisoihin Winnipegissä osallistui lähinnä kansallisen tason yhdysvaltalaisurheilijoita, eivätkä kisat saaneet juurikaan huomiota mediassa. Yksikään yhdysvaltalainen televisiokanava ei näyttänyt kisoja, mutta urheilukanava ESPN näytti tapahtumasta tunnin koosteen. Kanadan mediassa kisat sen sijaan saivat runsaasti näkyvyyttä. CBC näytti kilpailuista päivittäisen kahden tunnin lähetyksen.
Latinalaisessa Amerikassa Pan-Amerikan kisojen suosio sen sijaan on suurta. Vuoden 2007 kisat järjestettiin Rio de Janeirossa Brasiliassa, ja kisoja varten järjestelykomitea restauroi merkittäviä suorituspaikkoja, kuten Estádio do Maracanãn, ja rakensi uuden kisakylän. Kisojen toivottiin parantavan kaupungin infrastruktuuria ja muodostavan pohjan mahdolliselle anomukselle vuoden 2014 jalkapallon MM-kilpailuista.
Myös talvikisoja on yritetty järjestää, mutta ne eivät ole saavuttaneet kovin suurta suosiota. Vuodelle 1989 suunnitellut kisat piti siirtää vuotta myöhäisemmäksi huonojen sääolosuhteiden takia ja sittenkin vain alppilajit voitiin viedä läpi. Vuoden 1993 talvikisat peruttiin kokonaan, eikä talvikisoja ole järjestetty sen jälkeen.
Pius Ncube
Pius Alick Mvundla Ncube (s. 1946) on zimbabwelainen ihmisoikeusaktivisti ja Bulawayon arkkipiispa. Hän on maansa ndebelevähemmistön jäsen ja tunnettu Robert Mugaben hallinnon kritisoija. Human Rights First myönsi hänelle ihmisoikeuspalkintonsa 23. lokakuuta 2003.
Ncube on Zimbabwessa kiistelty henkilö. Mm. ministeri Nathan Shamuyarira ja presidentti Robert Mugabe ovat lausunnoissaan ilmoittaneet vastustavansa hänen toimiaan. Ncubea vastaan nostettiin 16. heinäkuuta 2007 oikeusjuttu, jossa häntä syytetään aviorikoksesta; hänellä on väitetty olleen avioliiton ulkopuolinen suhde naimisissa olevaan Rosemary Sibandaan. Sekä Ncube että hänen lakimiehensä ovat puolestaan väittäneet syytösten olevan poliittisesti motivoituneita.
Ncube ilmoitti 1. heinäkuuta 2007, että hän hyväksyisi Britannian suorittaman miehityksen Zimbabwessa hallituksen kaatamiseksi. Hänelle myönnettiin vuonna 2006 Robert Burnsin kansainvälinen humanitaarinen palkinto.
Ncube syntyi Gwandassa yhdeksi vanhempiensa neljästä lapsesta. Perhe muutti vuonna 1952 Bulawayoon, jossa Ncube sai pappisvihkimyksensä vuonna 1973. Hän työskenteli sodan aikana silloisen Rhodesian maaseudulla. Mugaben noustessa valtaan 1980 Ncube oli katolisena pappina Matabelemaassa. Hänet nimitettiin vuonna 1998 Bulawayon ensimmäiseksi mustaksi arkkipiispaksi. Myös Hararen arkkipiispa Robert Christopher Ndlovu on julkisuudessa kritisoinut Mugabea.
Hammaskiille
Hammaskiille eli adamantiini () on hampaiden pinnalla oleva erittäin kova, vaalea, läpikuultava, lähes kokonaan mineraaleista (n. 96 %) muodostunut kudos. Hammaskiille on elimistön kovin kudos, ja se suojaa hampaita kulutukselta. Hammaskiillettä hoidetaan pesemällä hampaita ja käyttämällä hammaslankaa.
Vuosina 2017 ja 2018 on kehitetty materiaaleja jotka pystyvät uudelleengeneroimaan hammaskiillettä.
Macrauchenia
Macrauchenia (nimi merkitsee "isoa niskaa") oli suuri Etelä-Amerikassa elänyt nisäkäs, joka ilmestyi myöhäisellä mioseenikaudella (noin 10 miljoonaa vuotta sitten) ja katosi myöhäisellä pleistoseenikaudella (noin 20 000 vuotta sitten). Tällä kasvinsyöjällä oli jopa 44 hammasta kasvien pureskeluun.
Asta Ikonen
Asta Ikonen on suomalainen nuortenkirjailija. Hänen teoksiaan ovat "Kaktus hangella", "Kettukujan tytöt", "Mia ja muutosten kevät", "Jutan unelmahevonen", "Kettukujalta kuuluu", "Näytös alkaa", "Noora", "Luokan makein lomaromanssi" ja "Kettukuja vaarassa".
Ikonen on myös kääntänyt englanninkielistä nuortenkirjallisuutta suomeksi. Pitkän tauon jälkeen hän on alkanut taas kirjoittaa ja häneltä on ilmestynyt yhdeksän uutta kirjaa: Deittaillaan, Milla maalaismaisemissa, Sara ylittää esteet, Jennan heppakesä, Rakkautta rappukäytävässä, Roosan rokkibändi, Rakkautta rantahuvilassa, Vikuri nostaa laukan, Mintun ratsutalli ja Jennan heppatalvi, joka on jatkoa edelliselle kirjalle, Jennan heppakesälle.
Ikonen on nykyään profiloitunut hevoskirjailijaksi, ja hänen teoksiaan on käännetty ranskaksi ja myyty Kanadaan.
Fthiotis
Fthiotis (; ) eli Fthiotiin alueyksikkö (Περιφερειακή ενότητα Φθιώτιδας, "Perifereiakí enótita Fthiótidas") on yksi Kreikan alueyksiköistä. Se sijaitsee Keski-Kreikan alueella ja sen hallinnollinen keskus on Lamía. Alueyksikön pinta-ala on 4 440 neliökilometriä ja asukasluku 158 231 (vuonna 2011).
Fthiotis sijaitsee keskisessä Manner-Kreikassa. Fthiotiin eteläpuolella rajanaapureina ovat Boiotia ja Fokis. Lounaassa sijaitsee Aitolia-Akarnania, lännessä Evrytanía, pohjoisessa Kardítsa ja Lárisa. Koilliseen Fthiotiista sijaitsee Magnesia. Alueyksikkö perustettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä ja se korvasi tuolloin lakkautetun Fthiotiin prefektuurin (Νομός Φθιώτιδας, "Nomós Fthiótidas").
Alueyksikkö jakaantuu seitsemään kuntaan seuraavasti:
Fthiotis on Kreikan historiallisia maakuntia ja peräisin antiikin ajalta. Antiikin aikana se käsitti Farsaloksen kaupunkivaltion ympäristön, ja se oli yksi antiikin Thessalian neljästä tetrarkioiksi kutsutusta pääalueesta. Laajemmassa merkityksessä Fthiotis käsitti myös Akhaia Fthiotiin alueen. Kreikkalaisessa perinteessä Fthiotis oli aluetta, jossa sijaitsi alkuperäinen Hellas, joka antoi myöhemmin nimensä koko Kreikalle.
IFUTURELIST
iFUTURELIST (äännetään ""I, futurist"", suom. ""minä, futuristi"") on japanilaisen muusikko/säveltäjän Akira Yamaokan ensimmäinen albumi. Yamaoka on parhaiten tunnettu muun muassa Konamin pelien musiikeista ja ääniefekteistä, esimerkiksi Silent Hill ja Bemani. Albumin sävy on tietynlaista elektronista musiikkia, muistuttaen Bemani-pelisarjan musiikkia, vaikka mukana onkin muutama samankaltainen laulu kuin Silent Hill:ssa. Albumi sisältää myös remix-versiot hänen töistään "beatmania IIDX" -pelissä.
MusicBrainz
Taiteen perusopetus
Taiteen perusopetus on varsinaisen koulun ulkopuolella lapsille ja nuorille järjestettävää vapaaehtoista taidekoulutusta. Usein järjestäjänä on kunta. Taiteen perusopetusta antavia oppilaitoksia ovat esimerkiksi kuvataidekoulut, sanataidekoulut, musiikkiopistot ja tanssiopistot. Lisäksi on oppilaitoksia, joiden opetusalana on jokin muu taiteen ala, esimerkiksi sirkus, teatteri, arkkitehtuuri tai käsityöt. Opetusta antavat merkittävissä määrin myös kansalais- ja työväenopistot.
Opetus jakaantuu yleiseen ja laajaan oppimäärään.
Koulutus on yleensä maksullista, mutta sitä ei saa järjestää voiton tavoittelemiseksi. Suomessa opetushallitus antaa osalle koulutuksen järjestäjistä avustuksia. Oppilaitoksilla on lisäksi oltava opetushallituksen ohjeisiin perustuvat opetussuunnitelmat. Lisäksi opettajille on pätevyysvaatimukset.
Taiteen perusopetusta järjestetään myös aikuisille, tavallisesti kansalais- ja työväenopistoissa.
Main Tower
Main Tower on toimistokäytössä oleva pilvenpiirtäjä Frankfurt am Mainin kaupungissa, Saksassa. Se on rakennettu vuosina 1996–1999. Rakennus yltää 200 metrin korkeuteen ja siinä on 56 maanpäällistä sekä viisi maanalaista kerrosta. Sen suunnittelusta on vastannut arkkitehtitoimisto Schweger + Partner. Pilvenpiirtäjän rakentaminen maksoi noin 350 miljoonaa euroa. Se oli ensimmäinen yleisellä näköalatasanteella varustettu pilvenpiirtäjä Frankfurtissa.
Ilja Kasafutdinov
Ilja Kasafutdinov on venäläinen kirjailija. Suomeksi häneltä on julkaistu "Punainen susi" vuonna 1984 WSOY:n Neuvostokirjallisuutta-sarjassa.
Saksinuolikko
Saksinuolikko ("Ptereleotris evides") on nuolikoihin kuuluva kala.
Saksinuolikko kasvaa noin 12 cm pitkäksi. Sen vartalo on edestä vaaleansininen, takaa ruskea. Leveät evät vatsa- ja selkäpuolella ovat myös ruskeat.
Saksinuolikko elää luonnossa koko Indopasifisella merialueella. Se pysyttelee varsin matalissa vesissä: tyypillisesti noin puolentoista metrin syvyydessä.
Saksinuolikko on vilkas ja enemmän esillä kuin muut nuolikot. Se voi olla aggressiivinen lajitovereita tai muita suunnilleen saman muotoisia kaloja kohtaan.
Saksinuolikko syö eläinplanktonpitoista ruokaa sekä vedestä että pohjalta.
Trianon (Frankfurt am Main)
Trianon on pilvenpiirtäjä Frankfurt am Mainin kaupungissa, Saksassa. Se on rakennettu vuosina 1989–1993. Sen suunnittelusta ovat vastanneet arkkitehtitoimistot Albert Speer & Partner, Hentrich, Petschnigg & Partner ja Novotny Mähner Assoziierte. Rakennuksen tieltä purettiin vuonna 1964 valmistunut 12-kerroksinen BfG Bankin rakennus. Trianon yltää 186 metrin korkeuteen ja siinä on 45 maanpäällistä sekä neljä maanalaista kerrosta.
Jaroslav Bába
Jaroslav Bába (s. 2. syyskuuta 1984 Karviná, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen korkeushyppääjä ja olympiamitalisti.
Bába kilpaili 2001 Debrecenin alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa, joissa hän sijoittui korkeudessa kymmenenneksi tuloksella 205. Seuraavana vuonna hän hyppäsi Kingstonin nuorten MM-kisoissa kahdeksanneksi tuloksella 218. Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa 2003 hän oli yhdeksäs hypättyään 225. Hän voitti alle 20-vuotiaiden EM-kultaa Tampereella tuloksella 228. Myöhemmin samana vuonna hän sijoittui yhdenneksitoista Pariisin ulkoratojen MM-kisoissa. Bába voitti Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 2004 MM-pronssia tuloksella 225. Samana vuonna Ateenan olympialaisissa hän voitti olympiapronssia tuloksella 234. Kauden lopussa hän oli seitsemäs.
Bába oli 2005 neljäs sisäratojen EM-kisoissa ja viides Helsingin MM-kisoissa. Hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Erfurtissa tuloksella 229. Kauden lopussa hän sijoittui seitsemänneksi. Ulkoratakaudella 2006 Bába ei kilpaillut. Osakan MM-kisoissa 2007 hän oli kahdeksas. Seuraavana vuonna hän sijoittui yhdeksänneksi Valencian halli-MM-kisoissa ja kuudenneksi Pekingin olympialaisissa. Bába karsiutui loppukilpailusta Torinon EM-hallikisoissa 2009. Myöhemmin samana vuonna hän oli toinen Euroopan joukkuemestaruuskilpailuissa Leiriassa, viides Berliinin MM-kisoissa ja toinen . Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän karsiutui loppukilpailusta. Barcelonan EM-kisoissa 2010 hän sijoittui viidenneksi. Pariisin EM-hallikilpailuissa 2011 hän sijoittui toiseksi tuloksella 234 cm. Euroopan joukkuemestaruuskilpailuissa hän oli kolmas ja Daegun MM-kilpailuissa neljäs. Vuonna 2012 hän sijoittui kahdeksanneksi Helsingin EM-kilpailuissa, mutta karsiutui loppukilpailusta Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa ja Lontoon olympialaisissa. Göteborgin EM-hallikilpailuissa 2013 hän sijoittui kolmanneksi, mutta karsiutui loppukilpailusta Moskovan MM-kilpailuissa. Vuonna 2014 hän oli kolmas Euroopan joukkuemestaruuskilpailuissa ja neljäs Zürichin EM-kilpailuissa. Seuraavana vuonna hän sijoittui viidenneksi Prahan EM-hallikilpailuissa ja seitsemänneksi Pekingin MM-kilpailuissa. Vuonna 2016 hän oli seitsemäs Amsterdamin EM-kilpailuissa ja neljästoista Rio de Janeiron olympialaisissa. Hän on lisäksi voittanut kotimaansa mestaruuksia.
Doink the Clown
Doink the Clown on amerikkalaisen vapaapainin ammattilaisotteluissa esiintynyt hahmo, joka teki debyyttinsä WWF:ssä (nyk. WWE:ssä) vuonna 1993. Doink the Clownia esitti alun perin Matt Osborne, mutta hän ei ollut ainoa. Hänen gimmickinsä (painihahmonsa) oli sirkuspelle. Doink the Clown piti sisääntulomusiikkinaan kuuluisaa sirkusmusiikkia "Gladiaattorien tulo".
Hänen lopetusiskujaan olivat "The Whoopee Cushion" sekä "The Stump Puller". Hänen kanssaan painikehässä taistelivat miniclownit Dink, Wink ja Pink. Viimeksi Doink the Clown esiintyi WWE:ssä kesäkuussa 2007 Saturday Night´s Main Eventissa.
HSBC Tower
HSBC Tower on pilvenpiirtäjä Lontoon Docklandsin alueella Canary Wharfissa. Se toimii pankkitoimintaa harjoittavan HSBC:n kansainvälisenä pääkonttorina ja rakennettiin vuosina 1999–2002. Rakennuksen suunnittelusta on vastannut Norman Fosterin arkkitehtitoimisto. Se yltää 200 metrin korkeuteen ja siinä on 42 kerrosta. Fuhtikuussa 2007 pilvenpiirtäjä myytiin Ison-Britannian kaikkien aikojen suurimmassa kiinteistökaupassa 1,09 miljardilla Englannin punnalla espanjalaiselle kiinteistöyhtiölle Metrovacesalle.
Follow Down That River
Follow Down That River on hard rock -yhtye Leveragen vuonna 2007 julkaistu neljä kappaletta sisältävä EP. Se debytoi Suomessa virallisen singlelistan sijalla 15.Kappale "Follow Down That River" on yhtyeen debyyttialbumilta "Tides". Raidat "Waterfall" ja "Land of Flames" julkaistiin alun perin "Tidesin" japanilaisessa versiossa bonusraitoina. "Stranger (live)" on taltiointi yhtyeen konsertista Helsingin Tavastialla 15. helmikuuta 2007.
Aarne Ehojoki
Huugo Aarne Eliel Ehojoki (25. kesäkuuta 1913 Haapavesi – 30. heinäkuuta 1998 Iniö) oli suomalainen arkkitehti. Hän suunnitteli useita merkittäviä julkisia rakennuksia, asuntoalueita ja liikerakennuksia.
Ehojoki on suunnitellut muun muassa Turun yliopiston rakennuksia. Hän sai professorin arvonimen vuonna 1978.
Christopher Hornsrud
Christopher Andersen Hornsrud (15. marraskuuta 1859 – 12. joulukuuta 1960) oli norjalainen Työväenpuolueen poliitikko. Hän syntyi Vikersundissa ja toimi vuonna 1928 lyhyesti maansa pääministerinä. Hän kuoli 101-vuotiaana ja on siten Norjan historian kaikkien aikojen pitkäikäisin pääministeri.
Mikko Haanpää
Mikko Jaakko Ehto Haanpää (3. lokakuuta 1875 Pulkkila – 3. syyskuuta 1954 Piippola) oli keskipohjalainen maanviljelijä, kunnallispoliitikko ja kirjailija Pentti Haanpään isä. Mikko Haanpää kirjoitti myös itse joitain kaunokirjallisia teoksia.
Mikko Haanpään vanhemmat olivat maanviljelijä ja valtiopäivämies Juho Haanpää ja talollisentytär "Liisa Haaraniemi". Haanpää vieraantui jo varhain kotoaan ja hän yritti aluksi pitää maatilaa yhdessä veljensä kanssa mutta myi pian pois osuutensa. Tämän jälkeen hän vaelsi muutamia vuosia jätkänä ja pelimannina kunnes kävi sitten Haapaveden kansanopiston 1897–1898. Opiston käytään Mikko Haanpää lähti 1899 siirtolaiseksi Yhdysvaltoihin ja siellä hän meni 1902 naimisiin "Maria Susanna (Sanna) Keckmanin" (1877–1950) kanssa. Pariskunta palasi Suomeen 1904 ja he asuivat aluksi vähän aikaa Haapavedellä kunnes Mikko Haanpää osti Pulkkilan Leskelän kylästä Makkosen rappiotilan jota hän sitten viljeli seuraavat 13 vuotta. Tällä tilalla syntyi myös 1905 hänen vanhin poikansa Pentti. Myytyään Makkosen tilan Mikko Haanpää osti samasta kylästä Nivalan kruununtorpan, haki sen itsenäiseksi tilaksi ja laajensi tilaa myöhemmin maakaupoilla.
Mikko Haanpää oli mukana kunnallispolitiikassa, osuustoiminnassa sekä sosialidemokraattisen puolueen, maalaisliiton ja pienviljelijäpuolueen paikallisosastojen toiminnassa. Hän kirjoitti ahkerasti sanomalehtiin artikkeleita, pakinoita, kertomuksia, maaseutukirjeitä yms. käyttäen nimimerkkejä "M.E.H." ja "Nivan äijä". Haanpää oli alkanut kirjoittaa jo Amerkan-siirtolaisena ollessaan sikäläisiin suomalaisiin lehtiin ja samoihin aikoihin hän julkaisi ensimmäiset kaunokirjalliset kertomuksensa.
Vuonna 1916 Mikko Haanpää julkaisi "Hätämaan Jussin unikirjan" joka perustui samassa Leskelän kylässä eläneen kansanparantaja ja tietäjä Jussi Luomajoen antamiin tietoihin. Hän jatkoi saman aihepiirin käsittelyä vielä 1924 kirjoitetussa näytelmässään "Tietäjän talossa". Viimeksi Mikko Haanpää kirjoitti romaanikäsikirjoituksen "Kauneuden kirous" jota ei kuitenkaan painettu. Hän tarjosi käsikirjoitusta pojalleen Pentti Haanpäälle ja tämä alkoikin suunnitella sen pohjalta "Sisarukset"-nimistä romaania. Tämä romaani ei kuitenkaan toteutunut mutta romaanin alusta Pentti Haanpää teki kertomuksen "Lähtö maailmalle" ja hän julkaisi romaania varten kirjoittamaansa materiaalia myös kertomuskokoelmassa "Heta Rahko korkeassa iässä" (1947) ja romaanissa "Jauhot" (1949).
Tahroja paperilla
”Tahroja paperilla” on Eppu Normaalin kappale yhtyeen albumilta "Historian suurmiehiä". Kappale julkaistiin albumilta myös singlenä ja siitä onkin tullut yksi yhtyeen tunnetuimmista ja suosituimmista kappaleita. Kappaleessa soittaa pianoa vieraileva muusikko, Safka.
Singlestä julkaistiin myös 50 kappaleen harvinaisuuspainokset, joiden kansissa on laulaja Martti Syrjän paljas takapuoli. Erikoispainoksista on tarjottu huutokaupoissa useita satoja euroja.Yö-yhtye julkaisi 10. huhtikuuta 2015 oman versionsa ”Tahroja paperilla” -kappaleesta. Versio tulee sisältymään "Eput rautaa II" -nimisellä tribuuttialbumilla, jolla eri artistit versioivat Eppu Normaalin kappaleita. Yö on kertonut ottavansa kappaleen myös kesän 2015 keikkaohjelmistoonsa.
Ōnin-sota
Ōnin-sota () oli sisällissota Japanissa Muromachi-kaudella vuosina 1467–1477. Sota aloitti sotivien valtioiden Sengoku-kauden, joka merkitsi pitkää daimioiden välistä kamppailua vallasta koko Japanissa.
Sodan syynä olivat taloudelliset vaikeudet: vaikeat nälänhädät olivat aiheuttaneet lähes jokasyksyisiä kapinoita. Sota syttyi shōgunin perimystä koskeneesta kiistasta Ashikaga Yoshimasan pojan ja veljen Hosokawa Katsumoton ja Yamana Sōzenin välillä. Hosokawan "itäisellä" armeijalla oli shōgunin ja keisarin tuki, Yamanan "läntistä" puolta taas avusti Ōuchi-klaani. Sota raivosi pääasiassa Kioton ympäristössä tuhoten kaupunkia pahoin, mutta Sengoku-kaudella sodan päättymisen jälkeen taistelut levisivät provinsseihin.
Juho Haanpää
Juho (Joh.) Haanpää () oli keskipohjalainen maanviljelijä, valtiopäivämies ja kirjailija Pentti Haanpään isoisä.
Juho Haanpää toimi nuoruudessaan kiertokoulun opettajana. Käytyään Nivalan Maliskylään perustetun kaksivuotisen maamieskoulun hän oli Pulkkilan Leskelän kylässä sijainneiden Myllymäen ja siihen liitetyn Leskisenojan tilojen tilanhoitajana kymmenisen vuotta ja hankki sen jälkeen nämä tilat omistukseensa.
Haanpää oli Pulkkilan kunnallislautakunnan esimiehenä ja kunnankirjurina useita vuosia. Hän edusti Piippolan tuomiokuntaa talonpoikaissäädyssä vuosien 1882 ja 1897 valtiopäivillä. Vuoden 1882 valtiopäivillä Haanpää teki ehdotuksen kansakoulun käyntipakon säätämisestä ja vuoden 1897 valtiopäivillä hän ajoi raittiusasiaa muun muassa allekirjoittamalla anomuksia joilla pyrittiin laajentamaan kunnallisen kieltolain soveltamista väkijuomien myynnissä. Haanpää oli 1890-luvun lopulla jäsenenä myös valtion rautatiekomiteassa.
Haanpää oli kotiseudullaan arvostettu juhlatilaisuuksien puheenpitäjä ja hän toimi myös maalaisasioitsijana hoitaen perunkirjoituksia, perinnönjakoja, huutokauppoja yms. Haanpää oli taitava seppä ja keksijä; hän suunnitteli ja rakensi erilaisia maatalouskäyttöön tarkoitettuja koneita ja laitteita. Haanpää rakensi myös myllyn patorakennelmineen ja siihen liittyneen tiilitehtaan Lamujokeen Myllymäen tilan kohdalle.
Haanpää kirjoitti kotiseutunsa asioista sanomalehtiin ja tutustuttuaan vuoden 1882 valtiopäivien yhteydessä Helsingissä toiseen valtiopäivämieheen, kansankirjailija Pietari Päivärintaan, hän päätti kokeilla myös kansankuvausten kirjoittamista. Haanpää julkaisikin 1890-luvun alussa kaksi tällaista kuvausta.
Juho Haanpää meni naimisiin 1864 talollisentytär Liisa Haaraniemen kanssa. Perheessä oli kaksitoista lasta joista yksi oli 1875 syntynyt Mikko Haanpää, kirjailija Pentti Haanpään isä.
Harold Abrahams
Harold Abrahams (15. joulukuuta 1899 Bedford – 14. tammikuuta 1978) oli brittiläinen pikajuoksija ja olympiavoittaja.
Harold Abrahams voitti 100 metrin juoksun olympiakultaa Pariisissa 1924. Hän juoksi ajan 10,6 neljänneserissä, välierissä ja finaalissa. Hän sai myös hopeaa 4 x 100 metrin viestissä ja sijoittui 200 metrillä kuudenneksi. Hänen ja Eric Liddellin olympiavoitoista kertoo vuonna 1981 valmistunut fiktiivinen elokuva "Tulivaunut".
Abrahams toimi urheilu-uransa jälkeen BBC:n urheiluselostajana, The Sunday Timesin yleisurheilureportterina, Ison-Britannian Yleisurheiluliiton puheenjohtajana ja Kansainvälisen Yleisurheiluliiton jäsenenä. Hänen veljistään Sidney Abrahams oli Ison-Britannian mestari pituushypyssä ja Adolphe Abrahams tunnettu urheilufysiologi.
Eric Liddell
Eric Liddell (16. tammikuuta 1902 Tientsin Kiina – 21. helmikuuta 1945 Kiina) oli brittiläinen pikajuoksija ja olympiavoittaja, jonka elämäntarinan on tehnyt tunnetuksi elokuva Tulivaunut. Liddell myös pelasi rugbya Skotlannin maajoukkueessa.
Eric Liddell syntyi lähetyssaarnaajan poikana Kiinassa ja kuoli lähetyssaarnaajana samassa maassa. Hänet on myös sinne haudattu. Nykyisin haudalla on muistomerkki, joka sinne pystytettiin vuonna 1991.
Liddell opiskeli kotimaassaan Skotlannissa. Juoksuradalla hän juoksi pää takana ja kädet oudosti heiluen niin, ettei hän aikalaisten mielestä edes nähnyt minne oli menossa. Hänen arvioitiin juoksevan puhtaasti uskon voimalla.
Ennen Pariisin olympiakisoja 1924 Liddell oli suosikki 100 metrillä. Kuuluisaksi hän tuli kieltäytymällä kristillisen vakaumuksensa takia osallistumasta tuolle matkalle, koska sen alkuerät juostiin sunnuntaina. Skotlannissa hänestä tehtiin lähes maanpetturi ennen kisoja.
Kisoissa Liddell kuitenkin voitti ensin pronssia 200 metrillä ja lähti sitten mukaan myös 400 metrille. Alkuerien jälkeen hänellä oli vasta viidenneksi paras aika.
Kilpailussa Liddell juoksi kuin hurmiossa pää takana, kädet heiluen olympiasankariksi täysin yllättäen väärällä matkalla maailmanennätysajalla 47,6.
Eric Liddell voitti 400 metrin juoksun olympiakultaa Pariisissa 1924. Ennen kisoja hänen ennätyksensä oli 49,3, mutta Pariisissa hän voitti välieränsä ajalla 48,2 ja finaalin Euroopan ennätyksellä 47,6. Liddell sijoittui 200 metrillä pronssille. Hän oli Ison-Britannian ennätysmies 100 jaardilla, mutta hän kieltäytyi Pariisissa 100 metrin juoksusta, koska sen alkuerät juostiin sunnuntaina eikä Liddell uskonnollisena miehenä halunnut kilpailla pyhäpäivänä.
Myöhemmin Liddell useaan otteeseen korosti, että olympiakisojen pitää olla yksilöiden, ei kansakuntien välinen kilpailu.
Retorisesta rohkeudestaan huolimatta Liddellistä tuli kansallissankari aikaisempien maanpetossyytteiden jälkeen.
Eric Liddellin ja Harold Abrahamsin olympiavoitoista kertoo vuonna 1981 valmistunut tositapahtumiin pohjautuva elokuva "Tulivaunut". Toisin kuin elokuvassa, Liddell kieltäytyi juoksemasta 100 metriä jo kuukausia ennen kisoja, kun kisojen aikataulu julkaistiin.
Pariisin olympialaisten jälkeen hän palasi Kiinaan ja ryhtyi lähetyssaarnaajaksi. Hänen elämänsä päättyi vain 43-vuotiaana japanilaisten internointileirillä Kiinassa aivokasvaimeen ainoastaan kuusi kuukautta ennen kuin liittoutuneet tulivat ja vapauttivat leirin. Kuolinvuoteellaan japanilaisleirillä hän halusi viimeisenä musiikkinaan kuulla Sibeliuksen Finlandian.
Kun Liddell Pariisissa kieltäytyi juoksemasta 100 metrin alkuerissä, tuli toisesta britistä Harold Abrahamsista matkan olympiavoittaja. Skottivoittajaa saatiin odottaa aina Moskovan kisoihin 1980, jolloin boikottikisojen nopein satasella oli Alan Wells. Kun Wellsiltä kysyttiin oliko hän juossut mielessään vuoden 1924 voittaja Abrahams, Wells vastasi: ”En, tämä voitto kuuluu Eric Liddelille”.
Story – 10th Anniversary
Story – 10th Anniversary on Amorphiksen vuonna 2000 julkaistu kokoelma-albumi, joka julkaistiin Spinefarm Recordsin kautta.
Albumi nousi suomen virallisen listan sijalle 34.
Jackson Scholz
Jackson Volney Scholz (15. maaliskuuta 1897 Buchanan, Michigan – 26. lokakuuta 1986 Delray Beach, Florida) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja.
Scholz voitti olympiakultaa 4 × 100 metrin viestijuoksussa ja sijoittui 100 metrillä neljänneksi Antwerpenissa 1920. Neljä vuotta myöhemmin Pariisissa hän voitti 200 metrin juoksun olympiakultaa ajalla 21,6 ja sai 100 metrillä hopeaa. Amsterdamin olympiakisoissa 1928 Scholz sijoittui 200 metrillä neljänneksi, vaikka maalikuvan perusteella hän oli maalissa kolmantena. Tukholmassa 16. syyskuuta 1920 hän sivusi 100 metrin maailmanennätystä 10,6.
Antwerpenin olympialaisten pikaviestin voittoaika 42,2 oli uusi maailmanennätys ja paransi Saksan nimissä ollutta edellistä ennätystä 0,1 sekunnilla. Joukkueessa olivat mukana myös Loren Murchison, Morris Kirksey ja Charles Paddock. Ennätys pysyi voimassa neljän vuoden ajan, kunnes Britannian joukkue rikkoi sen.
Ray Barbuti
Ray Barbuti (12. kesäkuuta 1905 Brooklyn, New York – 8. heinäkuuta 1988) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja.
Ray Barbuti, lempinimeltään ”Arkansasin härkä”, voitti olympiakultaa 400 metrin juoksussa Amsterdamissa 1928. Se oli Yhdysvaltain ainoa henkilökohtaisten juoksulajien kultamitali noissa kisoissa. Barbuti juoksi olympiafinaalissa ennätyksensä 47,8. Toisen kultamitalinsa hän sai 4 × 400 metrin viestissä, jossa syntyi ME-aika 3.14,2.
Shih Kien
Shih Kien (1. tammikuuta 1913 – 3. kesäkuuta 2009) oli hongkongilainen näyttelijä. Hän loi pitkän uran kantonilaisten wuxia-elokuvien parissa, mutta länsimaissa hänet muistetaan parhaiten roolista elokuvassa "Lohikäärmeen kidassa" ("Enter the Dragon", 1973).
Kienille myönnettiin vuonna 1996 Golden Bauhinia -palkinto elämäntyöstään elokuvan alalla.
Okinotorishima
Okinotorishima (, ”ulappalintusaari”) on Japanille kuuluva asumaton atolli Tyynen valtameren Filippiinienmeressä. Se on Japanin eteläisin piste. Atolliin kuuluu muutama pieni saari, jotka ovat laskuveden aikaan merenpinnan yläpuolella; atolli on itä-länsisuunnassa 4,5 kilometriä pitkä ja pohjois-eteläsuunnassa 1,7 kilometriä leveä. Okinotorishima sijaitsee 1 740 kilometriä lounaaseen Tokiosta ja 900 kilometriä lounaaseen Ogasawarasaarten Chichijimasta. Hallinnollisesti atolli kuuluu Tokion metropolin Ogasawaran kylään.
Okinotorishima on Japanin ja Kiinan välisen kiistan kohteena. Jos Okinotorishima katsotaan saareksi, Japani voi vaatia sen ympäriltä noin 400 000 neliökilometrin laajuisen yksinomaisen talousvyöhykkeen (EEZ). Kiinan ja Etelä-Korean mukaan Okinotorishima ei täytä saaren määritelmää. Aiemmin atollilla oli kuusi kohtaa, jotka nousivat merenpinnan yläpuolelle, mutta vuosien saatossa osa niistä hävisi eroosion myötä ja vuonna 1989 enää kaksi oli havaittavissa. Niiden suojelemiseksi Japani rakennutti niille betoniset jalustat ja aloitti vuonna 2011 noin 75 miljardia jeniä maksavan sataman rakentamisen.
Me &amp; My
Me & My on tanskalainen eurodance- ja purkkapop-duo, jonka muodostavat sisarukset Susanne (s. 1976) ja Pernille (s. 1974) Georgi. Kokoonpano tunnetaan kansainvälisesti parhaiten hittikappaleista ”Dub-I-Dub”, ”Baby Boy”, ”So Many Men” ja ”La La La Superstar” sekä videopelisarjasta "Dance Dance Revolution".
Yhtye osallistui vuonna 2007 maansa kansallisiin Eurovision laulukilpailun esikarsintoihin. Vuonna 2009 Susanne edusti Andorraa euroviisuissa omalla kappaleellaan ”La teva decisió (Get a Life)”.
Korunuolikko
Korunuolikko ("Nemateleotris decora") on nuolikoihin kuuluva kala.
Korunuolikko kasvaa noin 8 cm pitkäksi. Sen vartalo on puikkomainen. Etuosa on valkea, takaosa ruskehtava, evät koristeellisen puna-sinijuovaiset.
Korunuolikko elää luonnossa Indopasifisella merialueella.
Korunuolikko puolustaa reviiriään aggressiivisesti muita saman lajisia ja samanmuotoisia kaloja kohtaan. Toisaalta se säikähtää helposti ja säntäilee silloin päättömästi, joten piilopaikkoja pitää olla, ja on syytä varmistua, ettei akvaariosta ole helppoa hypätä ulos.
Korunuolikko syö eläinplanktonpitoista ruokaa, jota se siilaa virtaavasta vedestä. Jos ruoassa ei ole tarpeeksi vitamiineja, kalan värit haalistuvat.