Olof Palme
Sven Olof Joachim Palme (30. tammikuuta 1927 Tukholma – 28. helmikuuta 1986 Tukholma) oli Ruotsin pääministeri ja maansa sosiaalidemokraattisen puolueen pitkäaikainen puheenjohtaja. Hänet murhattiin vuonna 1986 ampumalla, eikä tekijää ole saatu selville.
Palme syntyi yläluokkaiseen perheeseen ja varttui Östermalmilla Tukholmassa. Palme-suku oli aikoinaan tullut Ruotsiin Alankomaista. Olof Palmen isällä, pääjohtaja Gunnar Palmella oli osittain myös suomalaiset sukujuuret, äidillä, Freiin von Knieriemillä, taas baltiansaksalaiset. Hänen isovanhempansa olivat liberaalipoliitikko Sven Theodor Palme ja suomalaissyntyinen Hanna von Born. Koulutukseltaan hän oli juristi. Palme oli naimisissa Lisbeth Palmen (o.s. Beck-Friis, 1931–2018) kanssa vuodesta 1956 kuolemaansa asti. Parille syntyi pojat Joakim, Mårten ja Mattias.
Palme toimi valtiopäiväedustajana 28 vuotta (1958-1986, ensimmäisessä kamarissa vuosina 1958–1968, toisessa kamarissa vuosina 1969–1970). Vuosina 1963–1965 hän toimi valtioneuvostossa salkuttomana ministerinä erikoistuneena nuorisoasioihin. Ruotsin liikenneministerinä toimiessaan (1965–1967) hän toteutti muun muassa Ruotsin siirtymisen oikeanpuoliseen liikenteeseen. Opetusministerinä hän toimi vuosina 1967–1969.
Palme oli Ruotsin pääministerinä kahteen otteeseen, 14. lokakuuta 1969 – 8. lokakuuta 1976 ja 8. lokakuuta 1982 – 28. helmikuuta 1986. Puolueensa puheenjohtaja hän oli 1969–1986.
Sosiaalidemokraattinen puolue kärsi vaalitappion Ruotsin valtiopäivävaaleissa 19. syyskuuta 1976 ja menetti neljä paikkaa. Palme jätti hallituksensa eronpyynnön seuraavana päivänä.
Palme tuli kansainvälisesti tunnetuksi osallistuessaan Pohjois-Vietnamin Moskovan suurlähettilään kanssa mielenosoitukseen Yhdysvaltain Vietnamin sotaa vastaan helmikuussa 1968 (jolloin hän ei vielä ollut pääministeri eikä puoluejohtaja). Joulukuussa 1969 Palme leimasi Yhdysvaltain toiminnan Pohjois-Vietnamissa kidutukseksi ja vertasi sitä natsi-Saksan toisen maailmansodan aikana tekemiin joukkomurhiin, Yhdysvallat kutsui Tukholman-suurlähettiläänsä kotiin ja palautti diplomaattisuhteet normaaleiksi vasta maaliskuun lopulla 1974. Palme vaikutti osaltaan ruotsalaisen hyvinvointivaltiomallin kehittämiseen. 1960- ja 1970-lukujen taitteessa Palme ajoi tarmokkaasti yhteispohjoismaisen talousalueen muodostamiseen tähdännyttä Nordek-hanketta, joka kariutui Tanskan liittymiseen Euroopan talousyhteisön (EEC) jäseneksi vuoden 1973 alussa.
Palme oli myös aktiivinen toimija Sosialistisessa internationaalissa ja keskittyi Länsi-Saksan liittokanslerin Willy Brandtin ja Itävallan liittokanslerin Bruno Kreiskyn kanssa erityisesti kolmannen maailman kysymyksiin. Palme solmi läheiset suhteet muun muassa Palestiinan vapautusjärjestöön PLO:hon ja sen johtajaan Jasser Arafatiin, joka vieraili Ruotsissa 1983 Palmen kutsusta. Varoen ärsyttämästä liiaksi Israelia ja Yhdysvaltoja Palme korosti tällöin ottavansa Arafatin vastaan nimenomaan Ruotsin sosiaalidemokraattisen puolueen puheenjohtajana eikä niinkään Ruotsin pääministerinä. Israel kuitenkin reagoi asiaan voimakkaasti esittämällä Ruotsille jyrkän paheksuntansa.
Palmen usein toistettu lause "politiikka on tahdon asia" ("politik är att vilja") on peräisin vuodelta 1964.
28. helmikuuta 1986, Palmea ammuttiin Tukholmassa Sveavägenin ja Tunnelgatanin kulmassa, hänen ollessaan palaamassa elokuvateatterista vaimonsa Lisbethin kanssa. Olof Palme vietiin mahdollisimman nopeasti sairaalahoitoon, mutta elvytysyritykset jäivät tuloksettomiksi ja sairaalassa hänet todettiin lopulta kuolleeksi. Murhaajaa ei ole saatu selville, eikä myöskään murhan motiivi ole tiedossa.
Tukholman käräjäoikeus tuomitsi teosta elinkautiseen vankeuteen Christer Petterssonin, jonka Svean hovioikeus sittemmin vapautti puutteellisten todisteiden takia. Valtakunnansyyttäjä pyysi tuomion purkamista, mutta korkein oikeus hylkäsi esityksen 28. maaliskuuta 1998. Vakavasti päihdeongelmainen Pettersson kuoli 29. syyskuuta 2004 päähän saamiinsa vammoihin, jotka hän sai kaaduttuaan joitakin päiviä aiemmin.
Palme-jutun tutkintaprosessi on Ruotsin kaikkien aikojen kallein, ja se jatkuu edelleen. Ruotsin entisen lain mukaan Palmen murha olisi vanhentunut rikoksena vuonna 2011, jolloin siitä oli kulunut 25 vuotta. 1. heinäkuuta 2010 voimaan astuneen uuden rikoslain mukaan vakavat rikokset, kuten murhat, eivät vanhene koskaan. Siksi myös Palmen murhan rikosoikeudellista tutkintaa voidaan jatkaa.
Palmen hautajaiset järjesti Ruotsin sosiaalidemokraattinen puolue 15. maaliskuuta 1986 Tukholman kaupungintalossa. Hautajaisiin osallistui kymmeniä valtionpäämiehiä, ja tilaisuuteen oli lähettänyt edustajansa kaikkiaan yli sata valtiota. Hautajaisissa puhuivat muun muassa YK:n pääsihteeri Javier Perez de Cuellar, Suomen pääministeri Kalevi Sorsa Pohjoismaiden edustajana, Länsi-Saksan entinen liittokansleri Willy Brandt Sosialistisen internationaalin edustajana ja Intian pääministeri Rajiv Gandhi kolmannen maailman edustajana. Sadattuhannet ruotsalaiset seurasivat Palmen ruumissaattoa halki Tukholman.
Saksalainen "Focus-lehti" oli haastatellut Jugoslavian entistä turvallisuusupseeria, joka kertoi, että murhan taustalla olisi ollut Jugoslavian turvallisuuspalvelu. Entisen turvallisuusupseerin mukaan Olof Palmen murhaaja asui Zagrebissa, Kroatiassa ja työskenteli yksityisen turvallisuuspalvelun leivissä.
Ruotsalaismiljardööri Hans Kristian Rausingin vaimo Eva Rausing väitti ennen toukokuussa 2012 tapahtunutta kuolemaansa tietävänsä Palmen murhaajan. Hän lähetti viestejä tapausta tutkineelle kirjailija Gunnar Wallille, joka ei kuitenkaan uskonut Rausingia. Sittemmin ruotsalaisviranomaiset ovat ryhtyneet tutkimaan viestejä, joissa murhaajaksi mainitaan Eva Rausingin appi Hans Rausing.
Toukokuussa 2018 ruotsalainen aikakauslehti "Filter" uutisoi, että uusi pääepäilty Palmen murhatutkimuksissa on aiemmin ”Skandia-miehenä” tunnettu Stig Engström, joka oli yksi murhapaikan läheisyydessä liikkuneista henkilöistä Palmen kuolinhetkellä. Häntä kuulusteltiin aikoinaan silminnäkijänä ja todistajana, mutta ei epäiltynä. Engström oli lehden mukaan kiinnostunut aseista, osasi ampua, ja hänen ystävällään oli hallussaan murha-aseen tyyppisiä revolvereita. Lisäksi Engström oli suorasukaisen vihamielinen Palmea kohtaan. Engström kuoli vuonna 2000. Vuosien varrella Palmen murhasta on epäilty yli sataa henkilöä.
Poliisin jäljittämä murha-ase on merkiltään Smith & Wesson Model 28 (Highway Patrolman) kuusituumaisella piipulla. Aseen kaliiperi on .357 Magnum. Samankaliiperisia aseita on tarjolla muiltakin valmistajilta. Vuonna 1986 niitä oli Ruotsissa noin neljätuhatta, joista kymmenen oli ilmoitettu varastetuiksi. Näistä kymmenestä suurin osa on päätynyt poliisille, mutta jotkut aseet ovat olleet liian huonossa kunnossa jotta niillä voisi ampua koeammuntoja.