Hamina-luokan ohjusvene
Hamina-luokan ohjusveneet eli "Hamina", "Tornio", "Hanko" ja "Pori" ovat 1998-2006 valmistuneita neljännen sukupolven suomalaisia ohjusveneitä. Alukset on rakennettu Aker Finnyardsin Rauman telakalla. Ensimmäinen tilattiin 1996 joulukuussa ja neljäs, "Pori", luovutettiin 19.6.2006 Raumalla alukset tilanneelle Suomen merivoimille. Helsinki-luokan ohjusveneistä alkaen ohjusveneet on nimetty eri rannikkokaupunkien mukaan.
Aluksen runko on alumiinia ja yläpuoliset kansirakenteet hiilikuidulla vahvistettuja komposiittirakenteita. Alukset ovat kokoonsa nähden kevyitä, ja ne on varustettu vesisuihkupropulsiolla joka tuo niille hyvät ohjailuominaisuudet. Alukset pystyvät myös matalan syväyksensä takia toimimaan matalissa vesissä.
Aluksen suunnittelussa on hyödynnetty häiveteknologiaa magneettisen-, lämpö- ja tutkaherätteen pienentämiseksi. Alus on muotoiltu siten että se heijastaa takaisin mahdollisimman vähän tutkasignaalia. Metalliosat on päällystetty tutkasäteitä absorboivalla maalilla ja kansirakenteiden komposiittiin on integroitu häivemateriaalia.
Ohjukset ovat aluksen sisällä perinteisten ulkona olevien heittimien sijasta (kuten Rauma-luokassa) jotta ne eivät näkyisi tutkassa.
Päinvastoin kuin lasikuitu, hiilikuitu ei päästä lävitseen radioaaltoja. Tämä suojaa aluksen laitteita ulkoa tulevalta elektromagneettiselta pulssilta ja samalla estää laitteiden tuottamien radiosignaalien pääsyn ulos. Komentosiltaa lukuun ottamatta aluksessa ei ole lainkaan ikkunoita joista signaalit pääsisivät vuotamaan.
Aluksessa on vain hyvin vähän teräsosia, joten sen antama magneettinen heräte on vähäinen. Jäljelle jäävä magneettikenttä neutraloidaan rungon ympäri sijoitetuilla käämeillä.
Moottorien pakokaasut voidaan ohjata joko pinnan alle lämpöherätteen minimoimiseksi tai pinnan yläpuolelle, jolloin alukset ovat mahdollisimman vaikeita sukellusveneiden havaita. Kansille sijoitetuilla 50 suuttimella voidaan sumuttaa merivettä aluksen päälle sen jäähdyttämiseksi. Suuttimia voidaan myös käyttää aluksen puhdistamiseen kemiallisen hyökkäyksen tai radioaktiivisen laskeuman jälkeen.
Hamina-luokan alusten tulivoima perustuu Thales Nederlandin (aiemmin Signaal) valmistamaan TACTICOS taktiseen valvonta- ja taistelunjohtojärjestelmään, johon on kytketty kaikki aluksen ase- ja valvontajärjestelmät. Alusluokka pystyy saman aikaisesti valvomaan ilmatilaa noin 200 kilometriin, ampumaan ilmatorjuntaohjuksia yli 14 kilometriin sekä käyttämään pääasettaan eli meritorjuntaohjuksia yli 70 kilometriin.
Pääaseena on neljä ruotsalaisvalmisteista RBS15 Mk3 -meritorjuntaohjusta, joiden kantama on yli sata kilometriä. Lisäksi aluksella on 57 mm:n Bofors-yleistykki, kaksi 12,7 millimetrin ilmatorjuntakonekivääriä ja eteläafrikkalaisvalmisteiset Umkhonto-IR-ilmatorjuntaohjukset, joilla kyetään torjumaan kahdeksaa maalia samanaikaisesti neljääntoista kilometriin. Aluksia voidaan käyttää myös miinoitukseen. Omasuojana on harhamaalijärjestelmä Rheinmetall MASS, joka laukaisee tarvittaessa Philax-soihtuja sekä infrapunaharhamaaleja. Aluksilla on myös Etienne Lacroix ATOS-järjestelmä ja MEL Matilda -tutkanpaljastin.
Alukset on varustettu TRS-3D tulenjohtotutkalla, Raytheonin ARPA merenkulkututkalla sekä Signal Scout I-alueen merivalvontatutkalla. Kaikuluotaimina ovat Simrad Subsea Toadfish aktiivinen korkeataajuuskaikuluotain ja Sonac/PTA:n hinattava kaikuluotain.
Alusten propulsiojärjestelmänä on Rolls-Royce Kamewa 90SII -vesisuihkuvetolaitteet, joiden voimanlähteenä on kaksi MTU 16V538 TB93 -dieselmoottoria. Kumpikin moottori tuottaa 2760 kW:n tehon, mikä mahdollistaa 30 solmun huippunopeuden. Alukset kykenevät yhdellä tankkauksella kulkemaan 500 merimailia. Apukoneena on kaksi 270KVA -generaattoria ja niihin kytketty dieselmoottori.