hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Sotavaunu
Sotavaunu oli muinainen asejärjestelmä. Se koostuu kulkuneuvosta, vaunusta, jota veti yleensä kaksi hevosta, ja miehistöstä. Sotavaunuja käytettiin sodankäyntiin pronssi- ja rautakaudella. Ratsuväen yleistymisen jälkeen sotavaunut poistuivat käytöstä. Tämän jälkeen niitä käytettiin matkustamiseen, kulkueissa ja kilpailuissa, vaikka sotilaallisesti ne olikin jo syrjäytetty.
Sotavaunujen kehittämiseen vaikutti puolapyörä, jonka ansiosta pystyttiin valmistamaan kevyitä vaunuja hevosten vedettäviksi. Hevosista kuitenkin jalostettiin jatkossa suurempia ja vahvempia, minkä seurauksena ratsuväki korvasi sotavaunut armeijoissa.
Varhaisimmat puolapyörillä varustetut sotavaunut ovat noin vuodelta 2000 eaa. Niiden käyttö oli huipussaan noin vuonna 1300 eaa., jolloin käytiin Kadeshin taistelu. Sotavaunujen sotilaallinen merkitys loppui viimeisenä Intiassa 700-luvulla jaa., mutta ne olivat käytössä muualla sodankäynnin ulkopuolella. Esimimerkiksi kilpa-ajot olivat suosittuja Konstantinopolissa 500-luvulle saakka.
Pyörän keksiminen muutti pronssiajan sodankäyntiä voimakkaimmin. Mesopotamiassa kehitettiin ensimmäiset sotavaunut: niissä oli kahdesta tai useammasta lankusta tehdyt umpipyörät ja niitä vetivät onagerit. 3500 eaa. paikkeilta lähtien tällaiset sotavaunut olivat tavallinen asejärjestelmä lähi-Idässä. Ensimmäisissä sotavaunuissa oli pyöriä kahdesta neljään ja niitä veti neljä onageria. Vaunun miehistönä oli ajaja ja sotilas, joka oli aseistettu keihäin ja heittokeihäin. Taistelussa vaunulla rynnäköitiin vihollista kohti tavoitteena aiheuttaa pakokauhua. Keskipitkältä matkalta käytettiin heittokeihäitä, ja läheltä keihäitä. Tällaiset raskaat hitaat onagerien vetämät vaunut eivät olleet erityisen ketteriä ja niillä oli mentävä lähelle vihollista, jotta asevaikutus oli tehokasta.
Sumerissa oli käytössä raskas, isompi ja hitaampi sotavaunu. Siinä oli neljä pyörää ja miehistönä neljä miestä. Ajaja, soturi ja kaksi kilvenkantajaa. Soturi oli aseistettu keihäillä ja heittokeihäillä.
sotavaunuja käytettiin laajasti mesopotamiassa 3000-2500 eaa. Kevyempi, liikkuvampi kaksi pyöräinen, kahden miehen vaunu ilmestyi vasta vuosisatojen kehityksen jälkeen.
Myöhemmin, vuosien 2000–1500 eaa. syntyi paljon tehokkaampi kevyt vaunu: kaksi puolapyörää ja taka-akseli, miehistönä kaksi miestä ja vetoeläiminä hevoset. Kun tällaiset vaunut yhdistettiin yhdistelmäjouseen alkoi sodankäynnin vallankumous ja kyseinen uusi asejärjestelmä levisi nopeasti laajalle alueelle.
MS Roslin
MS Roslin oli saksalainen pirtulaiva, joka ajoi karille Kokkolan lähellä lokakuussa vuosien 1930–1932 välillä.
Roslin oli kolmella moottorilla varustettu entinen Saksan laivaston alus, jossa oli teräsrunko ja tammipuinen vuoraus. Kolmekymmentä metriä pitkä kapearunkoinen alus oli hyvin nopea ja sopi siksi pirtun salakuljetukseen. Alus oli matkalla Virosta Kemiin, ja se jätti matkan varrella pirtulastia eri paikkoihin Suomen rannikolla. Laivassa oli 20 hengen virolainen miehistö ja kaksi päällikköä, joista toinen, virolainen, kulki maitse sopimassa pirtulastien luovutuksista ja toinen, saksalainen, oli itse aluksella. Laivalla arvellaan olleen sen lähtiessä matkaan Virosta noin 250 000 litran pirtulasti.
Roslin ajoi Kokkolan seudulla kovassa pohjoistuulessa Krunnin edustalla oleviin Kuolemankiviin ja sai vuodon ollessaan parhaillaan valmistelemassa pirtuerän luovutusta kuljetettavaksi maihin paikallisten kalastajien veneellä. Vuoto pysyi kuitenkin pumppujen avulla hallinnassa ja laiva päätettiin ohjata läheisen Päiväniemen Kuolinlahteen. Muutaman sadan metrin päässä rannasta se ajoi kuitenkin vedenalaiseen kiveen kapealla väylällä ja sai uuden, pahan vuodon. Laivan miehistö päätti hylätä aluksen, mutta ennen lähtöään he hakkasivat lisää reikiä aluksen pohjaan ja sytyttivät hylyn palamaan.
Hylkyyn oli jäänyt 30 000 litraa pirtua kymmenen litran peltikanistereissa ja parin seuraavan päivän aikana lähiseudun asukkaat keräsivät tätä lastia ja piilottivat sitä eri paikkoihin. Poliisi sai kuitenkin vihiä asiasta ja pidätti osan lastin piilotukseen osallistuneista, jotka kuulusteluissa paljastivat kanistereiden piilopaikat. Lisäksi poliisi haltuun jäi palaneeseen hylkyyn vielä jäänyt pirtu.
Roslinin virolainen miehistö nousi Helsingissä laivaan, joka ajoi Suomenlahdella sodanaikaiseen miinaan ja upposi vieden virolaiset mukanaan. Laivan saksalainen kapteeni pelastui, koska hän ei ollut lähtenyt samassa laivassa.
Kokkolan sukelluskerhon urheilusukeltajat löysivät Roslinin hylyn toukokuussa 1970. Hylystä on nostettu jonkin verran esineistöä, muun muassa pari kansiluukkua.
Luke Simpkin
Luke Simpkin (s. 5. toukokuuta 1979 Derby, Englanti) on uransa lopettanut brittiläinen raskaansarjan nyrkkeilijä.
Simpkin on oikeakätinen, eli nyrkkeilytermein Orthodox, ja hän on 1,88 metriä pitkä.
Simpkin aloitti paidattomana nyrkkeilyn vuonna 1998. Ensimmäisessä ottelussaan hän kohtasi debyyttiotteluaan tekevän Simon Taylorin. Heti seuraavassa ottelussaan hän joutui Crish P. Bacona, jonka ura oli tuolloin lukemissa 6–0, vastaan. Simpkin osoitti kuitenkin olevansa taistelija, eikä antanut helpolla periksi. Hän joutui kuitenkin nöyrtymään häviten ottelun lopulta pistein.
Seuraavassa ottelussaan Simpkin palasi voittojen tielle. Yksipuolinen ottelu Jason Flisheriä vastaan päättyi Simpkinin voittoon 5. erän jälkeen.
Luken ura on tällä hetkellä lukemissa 11 (8 KO) 31 (9 KO) 3 = 45.
Simpkin on otellut Prizefighterissä.
Amatööri
Amatööri tarkoittaa yleisterminä jonkin "harrastajaa" tai "harrastelijaa" erotukseksi ammattilaisesta. Urheilussa palkka erottaa ammattilaisen amatööristä. Sanana "amatööri" perustuu latinan verbiin "amare", rakastaa. Tästä johdettu "amator", kirjaimellisesti "rakastaja", viittaa siihen, että amatööri voi suhtautua intohimoisesti (ammattilaista intohimoisemmin) kiinnostuksensa kohteeseen, harrastukseen. Arkikielessä tunnettuja käsitteitä ovat esim. radioamatööri, amatöörinäyttelijä, amatööriurheilija, harrastajamaalari ja amatöörielokuva.
Suomenkielinen sana "harrastaja" (eli sellainen joka suhtautuu kohteeseen "hartaasti", rakastaen) vastaa sanaa amator; "harrastelija"-sanassa puolestaan on vähättelevä vivahde.
Amatööri -sanan suomenkieliseksi vastineeksi on ehdotettu mm. "harturi".
Lähes kaikissa kilpaurheilulajeissa on eri sarjat amatööreille ja ammattilaisille. Palkan lisäksi joissakin kilpaurheilulajeissa amatöörit erottaa ammattilaisista ulkoisten piirteiden avulla. Esimerkiksi nyrkkeilyssä amatöörit ottelevat paidat päällä kun vastaavasti ammattilaiset ottelevat paidatta. Joukkuepeleissä amatöörisarjoja kutsutaan "puulaakisarjoiksi" (nimitys viittaa joukkueiden historialliseen muodostumiseen saman yhtiön (ruotsin "bolag") väestä). Kilpapurjehduksen arvokilpailuissa jaetaan omat palkinnot myös amatööreille.
Urheilukilpailujen historiassa Olympialaisiin ovat saaneet osallistua vain amatööriurheilijat, mutta nykyään amatöörejä ja ammattilaisia on hyvin vaikea erottaa toisistaan ja vuodesta 1988 sääntö poistettiin. Kansainvälinen olympiakomitea esti Paavo Nurmen osallistumisen vuoden 1932 Olympialaisiin julistamalla Nurmen ammattilaiseksi.
John W. Bricker
John W. Bricker (6. syyskuuta 1893 Mount Sterling, Ohio – 22. maaliskuuta 1986 Columbus, Ohio) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko ja lakimies.
Bricker toimi Ohion osavaltion apulaisoikeusministerinä 1923–1927 ja oikeusministerinä 1933–1937. Hänet valittiin kolmesti Ohion kuvernööriksi vuosina 1939–1945. Hän oli republikaaniehdokas Thomas Deweyn varapresidenttiehdokas vuoden 1944 presidentinvaaleissa, jossa Dewey ei kuitenkaan voittanut. Vuosina 1947–1959 Bricker toimi Yhdysvaltain senaatin jäsenenä.
Laila Järvinen
Laila Emilia Järvinen (o.s. Pesonen, 17. helmikuuta 1895 Viipuri – 28. joulukuuta 1969 Helsinki) oli kääntäjä ja kuvataiteilija, joka muistetaan etenkin Tove Janssonin ja Astrid Lindgrenin kirjojen suomentajana.
Järvisen vanhemmat olivat viipurilainen tukkukauppias Pekka Pesonen ja Emilia Pesonen (o.s. Mölsä). Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1915 ja opiskeli sen jälkeen Taideteollisessa Keskuskoulussa 1915–1918 sekä Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1919. Hän oli koulutukseltaan piirustuksenopettaja, muttei koskaan harjoittanut tätä ammattia. Järvisen aviomies oli varatuomari Kauno Järvinen, ja pariskunnalla oli kolme lasta.
Järvisen ensimmäinen suomennos oli saksalaisen Artur W. Justin matkakirja "Siperiaan – vapaaehtoisesti" vuonna 1932. Just oli tutustunut Järviseen Moskovassa, jossa tämä asui perheineen jonkin aikaa miehensä työn vuoksi, ja ehdottanut, että tämä kääntäisi kirjan ja etsisi sille suomalaisen kustantajan. Kustantajaksi valikoitui WSOY, joka alkoi nopeasti tilata Järviseltä lisää käännöksiä. Järvisen suomentajan ura kesti 36 vuoden ja 77 käännöksen ajan. Tunnetuimmaksi hän tuli Tove Janssonin ja Astrid Lindgrenin teosten suomentajana: Janssonilta hän suomensi kahta lukuun ottamatta kaikki muumikirjat, Lindgreniltä muun muassa Peppi Pitkätossu -sarjan ja Melukylän lapset -sarjan. Lisäksi hän suomensi englantilaisia lasten- ja nuortenkirjallisuuden klassikkoja, kuten Enid Blytonin Seikkailu-sarjan sekä Eve Garnettin "Kulmakujan perheen". Hänen viimeiseksi käännöstyökseen jäi osallistuminen "Tuhannen ja yhden yön tarinat" -teossarjan suomentamiseen 1968.
Suomentajan työnsä ohessa Järvinen loi uraa taidemaalarina. Hän osallistui ensimmäiseen taidenäyttelyynsä 1928 ja osallistui viipurilaisten taiteilijoiden yhteisnäyttelyyn Tukholmassa 1948. Hän myös täydensi taideopintojaan kahdella opintomatkalla Pariisiin vuosina 1928 ja 1951. Järvisen huomattavimmat taideteokset ovat kolme alttaritaulua, jotka hän maalasi Äyräpään, Saaren ja Paavolan kirkkoihin. Näistä jäljellä ovat vain kaksi jälkimmäistä, sillä Äyräpään kirkko tuhoutui Talvisodassa.
With His Hot and Blue Guitar
Johnny Cash with His Hot and Blue Guitar on countrymuusikko Johnny Cashin esikoisalbumi, joka julkaistiin 11. elokuuta 1957. Se sisältää muun muassa hänen menestyssinglensä ”I Walk the Line”, ”Cry Cry Cry”, ”So Doggone Lonesome” ja ”Folsom Prison Blues”. Albumin tuotti Sam Phillips ja sen julkaisi Sun Records.
Albumista julkaistiin uusi versio 23. heinäkuuta 2002. Uusintapainoksessa on viisi ylimääräistä kappaletta, joista kolme oli albumin alkuperäisten kappaleiden erilaisia versioita.
Abel Ikonen
Abel Johan Ikonen (12. elokuuta 1887 Mikkelin maalaiskunta – 28. helmikuuta 1947 Mikkelin maalaiskunta) oli suomalainen jääkärivänrikki. Hänen vanhempansa olivat puuseppä Abel Ikonen ja Edla Fredfors.
Ennen jääkäriuraa Abel Ikonen kävi kansakoulun ja käsityöläiskoulun sekä opiskeli kirjaltajaksi. Hän suoritti Haminan taistelukoulun sisällissodan jälkeen vuonna 1918.
Ikonen toimi kirjaltajana Mikkelissä ja noin neljä vuotta Itävallassa kunnes lähti matkaan marraskuussa 1915 laivalla Kotkan satamasta, määränpäänään Saksan Sassnitz.
Sieltä hän jatkoi matkaansa Libauhun ja liittyi 19. marraskuuta 1915 vapaaehtoisena Saksan armeijan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 15. marraskuuta pataljoonan 2. konekiväärikomppaniaan. Ikonen osallistui ensimmäisen maailmansodan taisteluihin itärintamalla Latviassa Misse-joella, Riianlahdella, Dumbessa ja Aa-joella. Libauhun palattuaan Ikonen suoritti lääkintäaliupseerikurssin vuonna 1917.
Abel Ikonen saapui jääkärien pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918 Valkoiseen Suomeen, Vaasaan vääpeliksi ylennettynä. Suomen sisällissodassa hän toimi lääkintävääpelinä 2. Jääkärirykmentin 4. jääkäripataljoonassa ja osallistui taisteluun Tampereesta, missä hän haavoittui lievästi jalkaan 3. huhtikuuta 1918. Sodan loppuajan hän vietti Vaasan sotasairaalassa ja toipilaana.
Sisällissodan jälkeen Ikonen palveli lääkintävääpelinä edelleen 2. Jääkärirykmentissä, jonka nimi muuttui Porin jalkaväkirykmentti n:o 2:ksi, josta hänet siirrettiin 16. lokakuuta 1918 samanlaiseen toimeen Sortavalan rajavartioryhmän I pataljoonaan ja edelleen 2. huhtikuuta 1919 Terijoen rajavartiopataljoonaan sekä 15. maaliskuuta 1920 Käkisalmen läänin rykmenttiin. Hänet siirrettiin 21. huhtikuuta 1921 I Polkupyöräpataljoonaan, jonka nimi muutettiin myöhemmin Jääkäripataljoona 1:ksi. Abel Ikonen toimi lipunkantajana Helsingissä järjestetyssä Polkupyöräpataljoona 1:n lippujuhlassa 16. toukokuuta 1923, missä pataljoonan lippu vihittiin käyttöön. Juhlassa lippu-upseereina toimivat luutnantit A. Vanonen ja V. Hietala.
Talvisotaan Abel Ikonen osallistui lähettiupseerina Kannaksen Armeijakunnan esikunnassa. Välirauhan aikana hän toimi samassa tehtävässä Maavoimien esikunnassa, josta hänet siirrettiin Toimituskomppaniaan ja edelleen Jääkäripataljoona 1:een. Hieman myöhemmin hänet siirrettiin 2. Prikaatin II Patteristoon sekä edelleen Ratsuväkiprikaatin esikuntaan. Jatkosodan sytyttyä hän palveli edelleen Ratsuväkiprikaatissa, kunnes hänet siirrettiin toimistoupseeriksi 20:een Sotilassairaalaan, jonka jälkeen hän toimikin sodan aikana useissa sotilassairaaloissa ja koulutuskeskuksissa toimistoupseerina, kunnes vuonna 1944 hänet siirrettiin Suur-Saimaan suojeluskuntapiirin hänen palveluskelpoisuutensa laskun takia. Armeijan vakinaisesta palveluksesta hän erosi 31. heinäkuuta 1944. Abel Ikonen kuoli Mikkelin maalaiskunnassa Kyyhkylän hoitokodissa ja haudattiin Vapaussodan invalidien veljeshautaan Mikkelin maaseurakunnan, Rouhialan hautausmaalle.
Frances Sternhagen
Frances Hussey Sternhagen (s. 13. tammikuuta 1930) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on luonut pitkän uran näytelmissä, televisiossa ja elokuvissa.
Sternhagenille on myönnetty kaksi Tony-palkintoa.
Sternhagen syntyi Washingtonin kaupungissa. Hän sai miehensä Thomas Carlinin (k. 1991) kanssa kuusi lasta.
Steven Bauer
Esteban Ernesto Echevarria eli Steven Bauer (s. 2. joulukuuta 1956) on näyttelijä. Hän syntyi Havannassa, Kuubassa, mutta perhe pakeni Yhdysvaltoihin 4. heinäkuuta 1960 ja asettui Miamiin, Floridaan.
Bauer esiintyi 1970-luvun viimeisinä vuosina sarjassa "¿Qué Pasa, USA?". Hänet on nähty myös lukuisissa menestyselokuvissa, kuten "Scarface – arpinaamassa" (1983). Hän on ollut ehdolla Golden Globe -palkinnon saajaksi vuosina 1984 ja 1991.
Bauerin ensimmäinen puoliso oli näyttelijä Melanie Griffith, jonka kanssa hän oli naimisissa vuosina 1982–1987.
Konstantinopolin piiritys (717)
Konstantinopolin piiritys vuonna 717 oli umaijajidien yritys valloittaa Bysantin pääkaupunki Konstantinopoli. Bysanttilaiset käyttivät onnistuneesti hyväkseen kreikkalaista tulta. Arabiarmeijat olivat yrittäneet Konstantinopolin valtausta ensimmäisen kerran vuosina 674–678.
Tietokoneasentaja
Tietokoneasentaja on sähköalan ammattitutkinto, jonka suorittanut hallitsee IT-laitteistot, verkot ja ympäristöt kokonaisvaltaisesti. Tutkintoon kuuluu pakollisena Tukesin STM-3, tietokonetekniikka ja tietoliikenne/lähiverkkojen kaapelointi, valinnaisiin osiin kuuluvat muun muassa lähiverkon työasemajärjestelmät/palvelimet sekä reititinverkot ja niiden liittäminen julkisiin verkkoihin.
Tutkinnon suorittamiseksi tulee olla aiempi sähköalan perustutkinto tai usean vuoden aiempi työkokemus alalta. Nykyisin tutkintoon kuuluu myös useita sertifiointeja, muun muassa Microsoftin MCP ja F-Securen erilaiset asiantuntijasertifioinnit.
Paul Mazursky
Paul Mazursky (25. huhtikuuta 1930 – 30. kesäkuuta 2014 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, elokuvakäsikirjoittaja ja näyttelijä.
Mazursky syntyi New Yorkin Brooklynissä ja valmistui Brooklyn Collegesta vuonna 1951. Hänen isovanhempansa olivat juutalaisia maahanmuuttajia Ukrainasta.
Mazurskyn pitkä ura sai alkunsa esiintymisestä Stanley Kubrickin elokuvassa "Fear and Desire" (1953). Hän teki myös televisiotyötä ja oli viidesti ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat vuonna 2004 peräti kolme Mazurskyn elokuvaa maailman kaikkien aikojen tuhannen parhaan joukkoon: "Bob & Carol & Ted & Alice (1969), Harry ja Tonto" (1974) sekä "Vihassa ja rakkaudessa" (1989).
Toivo Tarjanne
Toivo Tarjanne (8. helmikuuta 1893 Helsinki – 23. elokuuta 1988) oli suomalainen juristi, joka toimi oikeuskanslerina ja korkeimman oikeuden presidenttinä.
Tarjanteen vanhemmat olivat arkkitehti Onni Tarjanne ja Margareta Josefiina "Iina" Veijola (8. lokakuuta 1865 Ii – 14. tammikuuta 1942 Helsinki). Tarjanne pääsi ylioppilaaksi 1912 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1914 ja mol. oik. kandidaatiksi 1921. Hän oli esittelijänä KHO:ssa 1930–1931, kauppa- ja teollisuusministeriön nuorempana hallitussihteerinä 1931–1932 ja vanhempana oikeuskanslerin sihteerinä 1932 sekä hoiti apulaisoikeuskanslerin ja oikeuskanslerin virkoja 1937–1941.
Tarjanne toimi Vaasan läänin maaherrana 1943–1944 ja oli syyttäjänä sotasyyllisyysoikeudenkäynnissä 1945–1946. Hän oli oikeuskanslerina 1944–1950 ja sen jälkeen korkeimman oikeuden presidenttinä 1950–1963. Tarjanne nimitettiin 22. lokakuuta 1953 hovioikeuksien aluerajoja pohtineen komitean puheenjohtajaksi.
Toivo Tarjanteen serkku oli lakimies Päivö Tarjanne.
Nathan Söderblom
Lars Olof Jonathan (Nathan) Söderblom (15. tammikuuta 1866 Trönö, Ruotsi – 12. heinäkuuta 1931 Uppsala, Ruotsi) oli ruotsalainen teologi ja uskontotieteilijä sekä Uppsalan arkkipiispa. Hän sai Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 1930. Hänen muistopäiväänsä vietetään Ruotsin kirkossa 12. heinäkuuta.
Söderblom syntyi Gävleborgin läänissä Trönön kunnassa, nykyiseltä nimeltään Söderhamn. Hänen isänsä oli syvästi uskonnollinen pappi.
Söderblom opiskeli Uppsalan yliopistossa. Hän ei aluksi tiennyt mitä ryhtyisi opiskelemaan, mutta päätyi lopulta seuraamaan isänsä jälkiä. Söderblom oli Uppsalan yliopiston oppilaskunnan puheenjohtajana vuodet 1892–1893. Käytyään Yhdysvalloissa hän suoritti 1892 teologian kandidaatin tutkinnon ja hänet vihittiin papiksi.
Vuodet 1894–1901 Söderblom toimi pappina Pariisissa, jossa hänen seurakuntalaisinaan olivat myös Alfred Nobel ja August Strindberg sekä useat pohjoismaiden tunnetut taiteilijat. Tänä aikana hän myös väitteli vertailevan uskontotieteen alalta zarathustralaisuudesta Sorbonnen yliopiston protestanttisessa tiedekunnassa, johon hän kirjoittautui opiskelijaksi ensimmäisenä ulkomaalaisena. Vuonna 1897 hänet kutsuttiin San Remoon, jossa hän johti Nobelin muistomessun.
Palattuaan Ruotsiin Söderblomista tuli Uppsalan yliopiston uskontohistorian professori, ja vuonna 1912 hänestä tuli Leipzigin yliopiston uskontotieteen professori. 1914 hän päätti kuitenkin valita kokonaan Ruotsin ja otti vastaan Uppsalan arkkipiispan viran. Arkkipiispana hän tuli tunnetuksi rauhantyöstään, johon hän sai herätteen ensimmäisestä maailmansodasta. Vuonna 1921 hänet valittiin Ruotsin akatemian jäseneksi ja vuonna 1930 hänelle myönnettiin Nobelin rauhanpalkinto.
Söderblom avioitui 29. huhtikuuta 1894 Anna Forsellin kanssa, ja heillä oli lapset:
Mack Mattingly
Mack Francis Mattingly (s. 7. tammikuuta 1931) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän istui Yhdysvaltain senaatissa Georgiasta vuosina 1981–1987.
Mattingly syntyi Indianassa ja valmistui Indianan yliopistosta. Hän palveli neljän vuoden ajan Yhdysvaltain ilmavoimissa ja toimi vuosina 1975–1977 Georgian republikaanien puheenjohtajana. Jäätyään valitsematta toiselle kaudelle senaattiin hän toimi vuosina 1987–1990 sotilasliitto Naton apulaispääsihteerinä ja vuosina 1992–1993 Yhdysvaltain Seychellien-suurlähettiläänä.
Mattingly meni vuonna 1957 naimisiin Carolyn Longcampin kanssa ja sai kaksi tytärtä. Hän jäi leskeksi vuonna 1997, mutta meni uusiin naimisiin vuonna 1998.
Bun Cook
Frederick Joseph "Bun" Cook (s. 18. syyskuuta 1903 Kingston, Ontario – 19. maaliskuuta 1988) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Hyökkääjänä pelannut Cook edusti New York Rangersia Boston Bruinsia National Hockey Leaguessa ja Saskatoon Crescents seuraa Pacific Coast Hockey Association -liigassa.
Bun Cook pelasi "Bread Line" -ketjussa veljensä Bill Cookin ja Frank Boucherin kanssa. Ketju jäi jääkiekon historiaan tehtyään maalin kevään 1928 Stanley Cupin loppuottelun jokaisessa pelissä.
Frank Boucher
Francois X. Boucher (7. lokakuuta 1902 – 12. joulukuuta 1977) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka edusti Ottawa Senatorsia ja New York Rangersia National Hockey Leaguessa sekä Vancouver Maroons -seuraa Pacific Coast Hockey Association -sarjassa.
Boucher pelasi keskushyökkääjänä ketjussa, jossa laidoilla pelasivat veljekset Bill ja Bun Cook. He johdattivat Rangersin kolmesti Stanley Cupin lopputteluihin, joista kaksi kertaa newyorkilaisjoukkue selvisi voittajana.
Kaksi Stanley Cupia pelaajana ja myöhempi toiminta valmentajana tekevät Frank Boucherista monien mielestä kaikkien aikojen toiseksi suurimman Rangers-hahmon seuran perustaja Lester Patrickin jälkeen.
Doug Atkins
Douglas Leon ”Doug” Atkins (8. toukokuuta 1930 Humboldt, Tennessee – 30. joulukuuta 2015 Knoxville, Tennessee) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja.
Atkins syntyi Tennesseessä ja aloitti NFL-uransa vuonna 1953. Hän pelasi puolustuksen linjamiehenä Cleveland Brownsissa, Chicago Bearsissa ja New Orleans Saintsissa ennen vetäytymistään vuonna 1969.
Atkins kuuluu sekä Pro Football Hall of Fameen että College Football Hall of Fameen.
Belgian Grand Prix 1982
Belgian Grand Prix 1982 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 9. toukokuuta 1982 Zolderin radalla Belgiassa. Kilpailun voitti McLarenilla ajanut John Watson, jolle voitto oli kauden ensimmäinen.
Ferrari-kuljettaja Gilles Villeneuve menehtyi lauantain aika-ajoissa kolaroituaan Jochen Massin kanssa. Tapauksen johdosta Ferrari päätti vetäytyä kilpailusta.
Aki Tervo
Aki Tervo (s. 26. kesäkuuta 1979 Posio) on suomalainen pesäpallopelaaja. Hän edustaa Ykköspesiksessä pelaavaa Puijon Pesistä. Hänen kasvattajaseuransa on Rantasalmen Urheilijat ja hän on urallaan edustanut myös muun muassa Seinäjoen Maila-Jusseja ja Joensuun Mailaa. Hänen ulkopelipaikkansa on polttolinjalla ja sisäpeliroolinsa on kotiuttaja tai vaihtaja. Ammatiltaan Tervo on koulunkäyntiavustaja.
Lionel Conacher
Lionel Pretoria Conacher (24. toukokuuta 1900 – 26. toukokuuta 1954), oli kanadalainen palloilulahjakkuus 1920-luvulla. Hän saavutti huipputason niin kanadalaisessa jalkapallossa, jääkiekossa, lacrossessa, baseballissa, nyrkkeilyssä kuin wrestling-painissakin. Myöhemmin hän antautui politiikkaan ja tuli valituksi niin Ontarion lakiasäätävään elimeen kuin Kanadan parlamenttiinkin.
Sings the Songs That Made Him Famous
Johnny Cash Sings the Songs That Made Him Famous on countrymuusikko Johnny Cashin toinen albumi. Se julkaistiin 13. marraskuuta 1958. Albumin tuottivat Sam Phillips ja Jack Clement, ja sen julkaisi Sun Records -levy-yhtiö.
Albumi sisältää muun muassa erään Cashin tunnetuimmista kappaleista: I Walk the Linen.
Varèse Sarabande -levy-yhtiö julkaisi albumista uuden painoksen vuonna 2003. Tässä uusintapainoksessa on lisänä neljä ylimääräistä kappaletta.
Terry Moore
Terry Moore (s. 7. tammikuuta 1929) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli. Hän syntyi ja kasvoi Kaliforniassa oikeana nimenään Helen Luella Koford.
Moore nousi maineeseen 1940-luvulla ja otti tunnetuimman taiteilijanimensä käyttöön vuonna 1948. Hän oli vuonna 1953 ehdolla parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon saajaksi roolista elokuvassa "Tule takaisin, pikku Sheba" (1952).
Moore on saanut tähden Hollywood Walk of Famella. Näyttelijä Grant Cramer (s. 1961) on hänen poikansa.
Otto Lambsdorff
Otto Friedrich Wilhelm Freiherr von der Wenge Graf Lambsdorff, josta on yleisesti käytetty nimeä Otto Graf Lambsdorff (20. joulukuuta 1926 – 5. joulukuuta 2009), oli saksalainen Vapaan demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Länsi-Saksan talousministerinä vuosina 1977–1982 ja 1982–1984 sekä puolueensa johtajana vuosina 1988–1993.
Lambsdorff syntyi Aachenissa. Hänen sukunsa alkuperä on jäljitetty 1300-luvun Westfaleniin. Hänen isänsä oli saksalainen liikemies, joka pakeni bolševikkivallankumousta Venäjältä Saksaan vuonna 1917. Nuori Otto osallistui toiseen maailmansotaan, jossa hän menetti toisen jalkansa. Hän toimi aktiivisesti kansainvälisessä yhteistyöjärjestössä nimeltä trilateraalinen komissio.
Lambsdorff nousi talousministeriksi liittokanslerin Helmut Schmidtin hallitukseen 1977 ja jatkoi samassa tehtävässä Helmut Kohlin hallituksessa vuodesta 1982. Hän joutui kuitenkin eroamaan talousministerin virasta korruptioepäilyjen takia niin kutsutun Flick-skandaalissa 1984. Vaikka suurin osa häntä vastaan nostetuista syytteistä kaatui, hän sai kuitenkin tuomion laittoman tuen vastaanottamisesta. Hän jatkoi kuitenkin politiikassa tämän jälkeenkin. Hänen veljenpoikansa Alexander Graf Lambsdorff valittiin vuonna 2004 Euroopan parlamenttiin.
Pudotuspelit
Pudotuspelit () on urheilussa pelijärjestelmä, jossa joukkueet tai pelaajat kohtaavat toisensa pareittain. Otteluparien voittajat jatkavat seuraavalle kierrokselle, kunnes jäljellä on enää kaksi kaikki ottelunsa voittanutta. Joskus myös putoamissarja pelataan pudotuspelimenetelmällä. Tällöin siitä usein käytetään suomessakin englanninkielistä nimitystä playout. Tällaisissa käänteisissä pudotuspeleissä otteluparien voittajat säilyvät sarjassa, ja hävinneet jatkavat pelaamista putoamista vastaan kohdaten toisensa tai mahdollisia nousijoita.
Pudotuspelien otteluparit pelataan tyypillisesti "paras kolmesta", "paras viidestä" tai "paras seitsemästä" -menetelmällä. Näissä otteluparin voittamiseen edellytetään vastaavasti kahta, kolmea tai neljää voittoa. Pudotuspeleihin osallistuvien määrä on tyypillisesti numeron kaksi kokonaislukupotenssi kuten 2, 4, 8 tai 16. Joissakin kilpailuissa runkosarjassa parhaiten menestyneet pääsevät kuitenkin suoraan pudotuspelien ylemmälle tasolle, ja seuraavaksi parhaat pelaavat keskenään pudotuspelien ensimmäiset kierrokset.
Cup-muotoisessa pelityylissä jatkoon menijä ratkaistaan "kerrasta poikki" eli niin sanotulla "paras yhdestä" -menetelmällä tai kahden ottelun yhteistuloksen perusteella. Pelissä voidaan joutua pelaamaan myös jatkoaika, jos yhteistulos on mahdollisen vierasmaalisäännönkin jälkeen tasan.
Pudotuspeliottelun nimi määräytyy sen mukaan, kuinka monta kilpailijaa turnauksessa on vielä jäljellä. Toisin kuin esimerkiksi englannissa tai ruotsissa, suomen kielessä pelin nimessä murto-osia lasketaan välieristä eikä loppuottelusta. Turnauksessa jäljellä olevien kilpailijoiden määrä on alla olevan taulukon sarakkeessa N.
Playoff-otteluita pelataan muun muassa jääkiekossa, koripallossa, lentopallossa ja salibandyssa. Cup-muotoisia otteluja suositaan jalkapallossa.
Yleensä joukkuelajeissa, kuten jääkiekossa tai salibandyssä, otteluparien runkosarjassa paremmin sijoittunut joukkue saa niin sanotun kotiedun, mikä tarkoittaa, että ensimmäinen ottelu pelataan kyseisen joukkueen kotihallissa. Myös otteluparit määräytyvät runkosarjan sijoituksen perusteella. Tyypillisesti runkosarjan voittaja kohtaa kahdeksanneksi sijoittuneen, mutta esimerkiksi salibandyssa runkosarjan voittaja saa valita vastustajansa sijoille 5.–8. sijoittuneista joukkueista.
Luettelo psykologeista
Luettelo tunnetuista psykologeista.Lisäksi muita psykologian kehittymiseen vaikuttaneita henkilöitä:
Hana
Hana on venttiili, jota käytetään nesteen tai kaasun päästämiseen pois putkistosta. Arkielämässä yleinen hanan versio on vesihana.
Useimmat hanat valmistetaan käyttäen raakamateriaalina (noin 60 %) messinkiä. Messingin lisäksi käytetään muita metalliseoksia, muun muassa sinkkiä. Pintamateriaalina hanoissa käytetään yleisesti kromia.
Hanoja on suunniteltu eri käyttötarkoituksiin. Keittiöhanoissa on usein pitkä juoksuputki, joka helpottaa kannujen ja pullojen täyttämistä. Keittiöhanoista löytyy usein myös astianpesukoneliitäntä ja säädin, jonka kautta astianpesukoneen käyttöveden saantia hallitaan. Keittiöhanoja käytetään myös kodinhoitohuoneissa niiden käytännöllisen mallin ja pesukoneliitännän takia.
Hana asennetaan lavuaarin yläpuolelle tai suihkussa poistoviemärin yläpuolelle. Hanaan kytketään lämmin- ja kylmävesiputket hanojen kuparista tai metallivaipalla suojatusta, joustavasta pex-muovista valmistettuihin liitosputkiin. Itse hana kiinnitetään pöydässä olevaan asennusreikään tai seinään erillisten kiinnityskappaleiden avulla.
Albert Giger
Albert Giger (s. 7. lokakuuta 1946) on sveitsiläinen maastohiihtäjä, joka kilpaili 1960- ja 1970-luvuilla. Hän oli mukana talviolympialaisissa 1968, 1972 ja 1976. Hän voitti olympiapronssia 4x10 km viestissä Sapporossa 1972.
Ijiraq (kuu)
Ijiraq on Saturnuksen epäsäännöllistä rataa kiertävä kuu, joka löydettiin vuonna 2000. Se tunnettiin väliaikaisella nimellä S/2000 S 6 vuoteen 2003, jolloin se nimettiin Ijiraqiksi. Se kuuluu Saturnuksen kuitten inuitti-ryhmään.
Ijiraqin uskotaan olevan Kozain resonanssissa eli sen eksentrisyys ja inklinaatio vaihtelevat.
Korisliiga-kausi 2005–2006
Korisliiga-kausi 2005–2006 oli 66. kausi, jolloin pelattiin miesten koripallon Suomen mestaruudesta. Korisliiga-kauteen sarjanousijana lähti viiden vuoden tauon jälkeen pääsarjatasolle noussut Torpan Pojat ja hallitsevana mestarina Lappeenrannan NMKY.
Kauden päätteeksi Lappeenrannan NMKY voitti historiansa toisen Suomen mestaruuden. Finaalisarjan hävinnyt Joensuun Kataja voitti hopeaa ja Espoon Honka pronssia. Runkosarjan voitti Joensuun Kataja. Vuoden pelaajaksi valittiin hopeajoukkueen Petri Virtanen. Talousvaikeuksiin ajautunut Aura Basket ei osallistunut runkosarjan hävittyään SM-karsintasarjaan ja siitä syystä joukkue suljettiin ulos sarjasta. Aura Basket lopetti toimintansa kauden jälkeen.
NBA-tähti Dennis Rodman pelasi marraskuussa 2005 Korisliigaa Torpan Poikien riveissä yhden runkosarjan ottelun. Helsingin jäähallissa pelattu ottelu keräsi jäähallin katsomoihin 7420 katsojaa, mikä on kaikkien aikojen ennätysyleisö koripallon miesten SM-sarjassa.
Runkosarja käynnistyi 30. syyskuuta 2005 ja päättyi 18. maaliskuuta 2006. Korisliigan 12 joukkuetta pelasivat kaikki nelinkertaisen sarjan. Runkosarjan kahdeksan parasta joukkuetta pääsivät kevään pudotuspeleihin.
Runkosarjan kahden heikoimmin sijoittuneen joukkueen oli tarkoitus pelata I-divisioonan toiseksi ja kolmanneksi tulleen joukkueen kanssa kaksinkertaisen sarjan yhdestä Korisliiga-paikasta. Aura Basketin vetäydyttyä karsintasarjasta, sarja pelattiin kolmen joukkueen voimin. I-divisioonan voittaja, Team Componenta nousi suoraan Korisliigaan. SM-karsintasarja alkoi 22. maaliskuuta ja päättyi 2. huhtikuuta.
Pudotuspelit pelattiin paras viidestä -järjestelmällä eli kolme voittoa riitti ottelusarjan voittoon. Pronssimitalit jaettiin kuitenkin kahden ottelun yhteistuloksen perusteella.
Nina Fjodorova
Nina Viktorovna Baldytševa (os. Fjodorova, , 18. heinäkuuta 1947 – 27. tammikuuta 2019) oli Neuvostoliittoa edustanut maastohiihtäjä. Hän kilpaili 1970- ja 1980-luvuilla ja voitti kolme mitalia talviolympialaisissa: vuoden 1976 talviolympialaisissa hän voitti kultaa 4 × 5 kilometrin viestissä sekä henkilökohtaisen mitalin 5 kilometrillä. Vuoden 1980 talviolympialaisissa hän voitti hopeaa 4 × 5 kilometrin viestissä.
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa hän voitti myös kolme mitalia. Vuonna 1970 maailmanmestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa 3 × 5 kilometrin viestissä sekä henkilökohtaisen mitalin 5 kilometrin matkalla. Vuoden 1974 maailmanmestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa 4 × 5 kilometrin viestissä.
Sapilasmaa
Sapilasmaa on kylä Utajärven kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla. Se on Sanginkylän pohjoisin kolkka eli lähimpänä Juorkunaa Puolangalle menevän seututien varrella.
Sapilasmaan eli Jokikylän koulun paikasta oli kiistaa 1950-luvun vaihteessa. Jokikylä sijaitsee Kiiminkijoen varressa Sapilasmaalta linnuntietä muutama kilometri länteen. Alun perin tarkoitus oli rakentaa molempia alueita palveleva koulu. Jatkosodan aikana koulua pidettiinkin tilapäisesti Syrjälän talossa Jokikylässä. Vuonna 1951 ostettiin kuitenkin Metsähallitukselta tontti Puolangantien varrelta Sapilasmaalta ja seuraavana vuonna eli 1952 Sapilasmaalla aloitti 2-opettajainen koulu.
Jokikylältä Sapilasmaalle tehtiin koululaisille pari kilometriä pitkä tieura asumattoman metsäalueen läpi kylien väliin. Se on 2007 pahasti metsittynyt, koska sitä ei koskaan rakennettu varsinaiseksi maantieksi.
Jokikylän eli Sapilasmaan koulupiiri lakkautettiin jo vuonna 1960 ja liitettiin Sanginkylän koulupiiriin. Koulu ehti siis olla toiminnassa vain kahdeksan vuotta. Kaksiopettajaisessa koulussa oli 1950-luvulla viitisentoista oppilasta. Koulun avaamista edeltäneenä lukuvuonna 1950–51 oppilaita oli kahdeksantoista.
Erriapo (kuu)
Erriapo on Saturnuksen epäsäännöllistä rataa kiertävä kuu, joka löydettiin vuonna 2000. Se tunnettiin väliaikaisella nimellä S/2000 S 10 vuoteen 2003, jolloin se sai nimen Erriapo kelttiläisen mytologian jättiläisen mukaan.
Robert Clary
Robert Clary (s. 1. maaliskuuta 1926 Pariisi) on ranskalaissyntyinen näyttelijä. Hän syntyi neljästätoista lapsesta nuorimmaisimpana ja joutui vuonna 1942 keskitysleirille Buchenwaldiin.
Clary aloitti uransa laulajana. Muutettuaan vuonna 1949 Yhdysvaltoihin hän on esiintynyt lukuisissa elokuvissa, musikaaleissa ja televisiosarjoissa, joiden joukossa oli Hogan's Heroes (1965–1971).
Clary meni namisiin Natalie Cantor Metzgerin kanssa vuonna 1965. Metzger kuoli kuitenkin vuonna 1997.
Robin Roberts
Robin Evan Roberts (30. syyskuuta 1926 Springfield, Illinois – 6. toukokuuta 2010 Temple Terrace, Florida) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän oli aloittava syöttäjä. Hän pelasi ensimmäisen pelinsä MLB:ssä 18. kesäkuuta 1948 ja viimeisensä 26. elokuuta 1966.
Roberts pelasi Philadelphia Philliesissa (1948–1961), Baltimore Oriolesissa (1962–1965), Houston Astrosissa (1965–1966) ja Chicago Cubsissa (1966).
Roberts oli seitsenkertainen All-Star-pelaaja vuosina 1950–1956. Hänet valittiin Baseball Hall of Fameen vuonna 1976.
Robertsilla oli neljä lasta. Hänen puolisonsa Mary kuoli vuonna 2005.
Bill Sharman
William Walton ”Bill” Sharman (25. toukokuuta 1926 Abilene, Texas – 25. lokakuuta 2013 Redondo Beach, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja koripallovalmentaja. Hän valmistui Etelä-Kalifornian yliopistosta ja palveli vuosina 1944–1946 Yhdysvaltain laivastossa.
Sharman kelpuutettiin Basketball Hall of Fameen pelaajana vuonna 1976, sittemmin myös valmentajana vuonna 2004. Hänen lisäkseen Hall of Fameen on molemmissa kategorioissa kelpuutettu ainoastaan kaksi henkilöä: John Wooden ja Lenny Wilkens.
Valmentajana Sharman teki merkittäviä muutoksia pelaajien harjoitteluun. Hän määräsi ensimmäisenä Yhdysvaltain ammattilaissarjojen koripallovalmentajana pelaajat harjoittelemaan pelipäivien aamuina. Hän myös alkoi verrytellä pelaajia organisoidusti ennen ottelua ja näyttää otteita vastustajien edellisistä otteluista television kautta. Hän käytti televisiota myös harjoituksissa välittömän palautteen antamisessa pelaajilleen. Kaudella 1971–1972 Sherman valmensi Los Angeles Lakersin edelleen ennätyksenä pysyvään 33 perättäisen ottelun voittoputkeen. Valmentamisen Sherman lopetti vuonna 1976 menetettyään äänensä pysyvästi huutamisen seurauksena. Tämän jälkeen hän työskenteli Lakersin organisaatiossa 35 vuotta muun muassa seuran toimitusjohtajana.
Sharman sisällytettiin vuonna 1996 NBA:n kaikkien aikojen viidenkymmenen suurimman pelaajan luetteloon.
Lähde:
Lähde:
Lenny Wilkens
Leonard Randolph "Lenny" Wilkens (s. 28. lokakuuta 1937) on yhdysvaltalainen koripalloilija ja koripallovalmentaja. Hänet on kelpuutettu kummassakin ominaisuudessa Basketball Hall of Fameen: ensin pelaajana vuonna 1989, sittemmin valmentajana vuonna 1998.
Wilkens on opiskellut Providence Collegessa Rhode Islandissa.
Wilkens aloitti NBA-uransa vuonna 1960 ja vetäytyi pelaajana vuonna 1975. Hän osallistui yhdeksään NBA:n tähdistöotteluun ja oli sen MVP ("Most Valuable Player") 1971. Hänen ammattilaisseurojaan olivat Atlanta Hawks, Seattle SuperSonics, Cleveland Cavaliers ja Portland Trail Blazers. Hän on sittemmin toiminut päävalmentajana seuraavissa ammattilaisseuroissa:Seattle SuperSonics jäädytti hänen pelipaitansa numeron vuonna 1979.
Pavel Haas
Pavel Haas (21. kesäkuuta 1899 Brno – 17. lokakuuta 1944) oli tšekkiläis-juutalainen säveltäjä, joka jouduttuaan ensin kolmeksi vuodeksi Theresienstadtin keskitysleirille kuoli Auschwitzin tuhoamisleirillä.
Haasin suuri sinfonia jäi keskeneräiseksi. Zdeněk Zouhar viimeisteli sen 1994 Haasin tyyliä noudattaen. Haasin musiikin juuret ovat Böömissä ja Määrissä, mutta siinä on kuultu myös heprealaisia sävyjä.
Tolo TV
Tolo TV () on afganistanilainen televisiokanava. Sen pääkonttori sijaitsee Kabulissa ja kanava esittää uutis -ja viihdeohjelmia. Kanavan omistaja Saad Mohsenin palattua Australiasta Kabuliin hänestä oli tullut australian kansalainen. Lähetykset Tolo TV aloitti lokakuussa 2004.
Yksi Tolo TV:n naistyötekijöistä Shiama Reziaee, Tolo TV:n mainostenluoja murhattiin hiljattain hänen ei-muslimikäytöksen takia. Marraskuussa 2007 kanava sai useita varoituksia muslimipapeilta ja kulttuuriministeriöstä, kun kanavalla esitettiin Shakiran konsertti.
Wyndham Wentworth Knatchbull-Hugessen
William Wyndham Wentworth Knatchbull-Hugessen, Brabournen 3. paroni (21. syyskuuta 1885 – 11. maaliskuuta 1915) oli englantilainen luonnontieteilijä ja sotilas.
Hänen vanhempansa olivat Brabournen 2. paroni Edward Knatchbull-Hugessen ja Amy Virginia Beaumont. Hän opiskeli Eton Collegessa. Paronin arvonimen hän sai vuonna 1909. Sotilasarvoltaan hän oli luutnantti. Hän kaatui Neuve Chapellen taistelussa ensimmäisessä maailmansodassa. Hän oli naimaton.
Yhdessä Charles A. Chubbin kanssa hän kirjoitti teoksen "The birds of South America" (2 osaa, Lontoo 1912–1917). Hän kuvaili ja nimesi, yhdessä Chubbin kanssa, muun muassa ruskotinamien suvun "Crypturellus" 1914.
Suomi kesäolympialaisissa 2008
Suomi osallistui Pekingin olympialaisissa 2008 kesäolympialaisiin 23. kerran.
Suomen Olympiakomitea nimitti olympiajoukkueen ensimmäiset urheilijat 19. joulukuuta 2007. Toinen osa nimitettiin 16. huhtikuuta 2008. Kolmas osa nimitettiin 20. toukokuuta 2008.. Viimeinen osa nimitettiin 21. heinäkuuta, ja viimeisten yleisurheilijoiden näytöistä Olympiakomitea päätti 4. elokuuta. Suomea Pekingiin edustamaan valittiin yhteensä 58 urheilijaa.
Suomen Olympiakomitea palkitsi olympiavoittajat 20 000 eurolla, hopeamitalistit 10 000 eurolla ja pronssimitalistit 5 000 eurolla. Yksittäisen urheilijan mitalibonus voi kuitenkin olla enimmillään 30 000 euroa. Komitea asetti mitalitavoitteeksi kolme mitalia, joista yksi kultainen. Kultamitalitavoite täyttyi jo kolmantena kilpailupäivänä 11.8., kun Satu Mäkelä-Nummela voitti naisten trap-finaalin uudella olympiaennätyksellä. Samana päivänä Henri Häkkinen saavutti ammuntapronssia. Joukkue pääsi mitalitavoitteeseen 17.8. Sanna Stenin ja Minna Niemisen soutuhopealla.
Suomen joukkueen nuorin jäsen uimari Noora Laukkanen (s. 3. helmikuuta 1993) oli Suomen kaikkien aikojen nuorin olympiaedustaja. Hanna-Maria Seppälä oli tähän asti ollut Suomen nuorin olympiaedustaja kautta aikojen. Seppälällä oli ikää 15 vuotta, 9 kuukautta ja 7 päivää osallistuessaan Sydneyn olympialaisiin vuonna 2000.
Suomen joukkue koostui 58 urheilijasta.
Kisat olivat Hatavan ensimmäiset.
2. kierros: Nina Koivumäki vs. Xu Yan 0–20 1. kierros: Jarkko Ala-Huikku vs. Ruslan Tiumenbajev 0–2 (1–3, 0–4)1. kierros: Nieminen pääsi suoraan toiselle kierrokselle. 
2. kierros: Anu Nieminen vs. Xu Huaiwen 0–2 (17–21, 8–21)
1. kierros: Ville Lång vs. Vladislav Druzchenkon 2–0 (21–12, 21–19)
2. kierros: Ville Lång vs. Raju Rai 2–0 (21–9, 21–16)
3. kierros: Ville Lång vs. Sony Dwi Kuncoro 0–2 (13–21, 18–21)
1. kierros: Jarkko Nieminen vs. Thomas Johansson 1–2 (6–4,4–6,4–6)
1. alkuerä: 20,62 SB, 15., jatkoon
2. alkuerä: 20,76, 25., ei jatkoon
Tuula Tenkasen valinta kokeneen Sari Multalan tilalle Laser radial -luokkaan herätti kohua. Tenkanen voitti Purjehdusliiton järjestämät kaksi ratkaisevaa olympiakarsintaa toukokuussa 2008 ja hänet valittiin olympialaisiin. Paikan Suomelle oli hankkinut Sari Multala. Pitkin kautta muuten Tenkasta paremmin menestyneen Multalan valintaa toivottiin kuitenkin. Varsinkin Multalan voitettua EM-regatan jotkut toivoivat, että Multala sittenkin valittaisiin, mutta Suomen olympiakomitean hallitus valitsi Tenkasen äänin 9–3.
Seuraavilta yleisurheilijoilta vaadittiin näyttö terveydentilastaan viimeistään 3. elokuuta:
Häggblom, Ingberg, Halvari ja Latvala onnistuivat antamaan tarvittavan lisänäytön ja heidät valittiin. Jussi Heikkilä ei onnistunut lisänäytön antamisessa eikä häntä valittu kisajoukkueeseen.
Hämeen-Anttila
Hämeen-Anttila on suomalainen sukunimi. Nimi on nykyisin 35 henkilöllä. Tunnettuja nimenkantajia:
Charles Chubb
Charles Chubb (31. joulukuuta 1851 Steeple Langford Englanti–25 kesäkuuta 1924 Lontoo) oli englantilainen lintutieteilijä.
Chubb avioitui kahdesti, Ada Albionin ja Alice Mabel Bakerin kanssa, joiden kanssa hänellä oli 7 lasta, muun muassa Ernest Charles Chubb, josta myös tuli ornitologi ja museonhoitaja Durbanissa. 26-vuotiaana Charles Chubb ryhtyi työskentelemään British Museumissa. 1924 Chubb joutui auton tönäisemäksi museon edessä ja kuoli 2 viikon kuluttua.
Chubb julkaisi yhdessä Wyndham Wentworth Knatchbull-Hugessenin kanssa teoksen "The Birds of South America" (2 osaa, Lontoo 1912–1917). Hän julkaisi teokset "The Birds of British Guiana" (2 osaa, 1916 ja 1921) ja "On the Birds of Paraguay" ((1910).
Hän kuvaili ja nimesi, yhdessä Wyndham Wentworth Knatchbull-Hugessenin kanssa, ruskotinamien suvun "Crypturellus" 1914. Hänen kunniakseen on nimetty kuoroherttu ("Cisticola chubbi").
Kei Kumai
Kei Kumai (; 1. kesäkuuta 1930 Nagano – 23. toukokuuta 2007 Tokio) oli japanilainen elokuvaohjaaja. Hänen töidensä joukkoon lukeutuu Oscar-ehdokkaaksi asetettu "Sandakan No. 8" (1974).
Kumai oli useasti ehdolla Berliinin elokuvajuhlien Kultaisen karhun saajaksi ja voitti vuonna 1989 Venetsian elokuvajuhlien Hopeisen leijonan.
Kumain viimeiseksi työksi jäi "The Sea Is Watching" (2002). Ohjaaja kuoli aivoverenvuotoon hieman ennen kuin olisi täyttänyt 77 vuotta.
Monovisio
Monovisio on Turussa vuonna 2003 perustettu poprockyhtye. Se kiinnitettiin Poko Rekords -levy-yhtiön artistikaartiin keväällä 2007, ja ensimmäinen single "Koti-ikävää" julkaistiin saman vuoden toukokuussa. Ensimmäinen albumi "Japanilaiset turistit" ilmestyi 20. helmikuuta 2008. Yhtyeen laulaja Anssi Reini on ammatiltaan opettaja.
Saunders Lewis
Saunders Lewis (15. lokakuuta 1893 – 1. syyskuuta 1985) oli walesiläinen runoilija, romaani- sekä näytelmäkirjailija, kirjallisuuskriitikko ja nationalisti. Hän lukeutuu merkittävimpiin kymrinkielisiin kirjailijoihin, ja hän kuului Plaid Cymru -puolueen varhaisiin voimahahmoihin. Lewis oli vuonna 1970 ehdolla Nobelin kirjallisuuspalkinnon saajaksi.
Rothera
Rothera on Yhdistyneen kuningaskunnan tutkimusasema Etelämantereella. Tutkimusasema tuli tunnetuksi Live Earth -konserttiin osallistumisesta.
Iakob Gogebašvili
Iakob Gogebašvili (; 15. lokakuuta 1840 – 1. kesäkuuta 1912) oli georgialainen opettaja, lastenkirjailija ja journalisti, jota pidetään Georgian nykyaikaisen kasvatustieteen perustajana. Jokainen georgialainen on vuodesta 1880 lähtien oppinut lukemaan äidinkieltään hänen laatimansa aapisen "Deda ena" ( 'äidinkieli') avulla. Muokattua laitosta käytetään Georgian kouluissa nykyäänkin.
Gogebašvili syntyi Varianin kylässä Gorin lähellä Georgiassa, joka oli silloin osa Venäjän keisarikuntaa. Köyhän perheen isä oli pappi Simon Gogebašvili. Iakob opiskeli Gorin ja Tbilisin seminaarissa, ennen kuin lähti Kiovan teologiseen akatemiaan vuonna 1861. Samanaikaisesti hän kävi luonnontieteen luennoilla Kiovan yliopistossa, jossa hän tutustui venäläisten ajattelijoiden, kuten Aleksandr Herzenin, Vissarion Belinskin ja Nikolai Tšernyševskin, poliittisiin ajatuksiin. Toisin kuin moniin hänen aikansa Georgian älymystön jäseniin, häneen kuitenkin vaikutti enemmän Gorin ja Tbilisin seminaarin uskonnollinen tausta kuin venäläiset radikaalit. Gogebašvili palasi Georgiaan vuonna 1863, ja hän opetti aritmetiikkaa ja maantiedettä Tbilisin seminaarissa. Seminaarin opiskelijat vierailivat hänen asunnossaan, jossa voitiin turvallisesti keskustella taiteesta ja politiikasta. Tämän vuoksi hänet erotettiin Pietarin Pyhän Synodin määräyksestä vuonna 1874.
Erottamisensa jälkeen Gogebašvili jätti vakituisen työn ja omisti aikansa ja energiansa koulutuksen edistämiseen. Vuonna 1879 hän avusti Seura lukutaidon levittämiseksi georgialaisten keskuudessa -nimisen yhdistyksen perustamista. Sen kautta hän vastusti erityisesti koululaitoksen venäläistämistä ja yritti estää georgian kielen rapautumisen – hän vertasi kieltä "kurjaan orpoon, jolta on riistetty kaikki huolenpito ja suojelu". Gogebašvili sai pian vaikutusvaltaa prinssi Ilia Tšavtšavadzea ympäröivän älymystön keskuudessa. Tšavtšavadze johti Georgian kansallisen heräämisen liikettä salamurhaansa saakka vuoteen 1907.
Gogebašvilin tärkein teos "Deda ena", lapsille tarkoitettu johdanto georgian kieleen, julkaistiin alun perin vuonna 1876. Teos siirtyy aakkosista kirjallisiin teksteihin, ja se sisältää useita tietosanakirjamaisia sivuja. Kirjasta on otettu sadan vuoden aikana loputtoman paljon painoksia, ja siitä on tullut paitsi georgiankielisten myös useiden muunkielisten uusien aapisten malli Kaukasuksen alueella. Toinen Gogebašvilin merkittävä teos on "Bunebis k'ari" ( 'ovi luontoon') vuodelta 1868. Saduista ja luonnontieteellisestä johdannosta muodostuu pienoiskokoinen lasten tietosanakirja. Gogebašvili kirjoitti myös useita satuja ja historiallisia kertomuksia lapsille sekä monia Georgian kulttuuria ja identiteettiä puolustavia lehtiartikkeleita.
Donald Bradman
Sir Donald (Don) George Bradman (27. elokuuta 1908 Cootamundra, Uusi Etelä-Wales – 25. helmikuuta 2001 Adelaide, Etelä-Australia) oli australialainen kriketinpelaaja.
Bradmania pidetään kriketin kaikkien aikojen parhaana lyöjänä. Hän pelasi Australian maajoukkueessa vuosina 1928–1948 yhteensä 52 maaottelua, "test matchia", joissa pelasi 80 sisävuoroa tehden yhteensä 6 996 juoksua. Erilaiset lisäpisteet mukaan laskien hänen keskiarvokseen lyöntivuoroa kohti tuli 99,94 juoksua. Ironista on, että maajoukkueuransa viimeisessä sisävuorossa vuonna 1948 Lontoon Oval-stadionilla Bradman jäi juoksuitta – neljä juoksua olisi nostanut hänen uransa keskiarvon yli sadan juoksun. Bradmanin ylivoimaa kuvaa, että uransa päättäneistä pelaajista toiseksi paras keskiarvo on Etelä-Afrikan Graeme Pollockilla: 60,97.
Bradmanin uran aikana Australia hävisi seitsemästä maaottelusarjastaan Englantia vastaan vain yhden, vuosina 1932–1933, jolloin Englanti käytti häntä vastaan "bodyline"-syöttötapaa, jota monet pitivät sääntöjenvastaisena.
Mitsuru Adachi
Mitsuru Adachi (; s. 9. helmikuuta 1951) on japanilainen mangaka. Hän debytoi vuonna 1970 ja on sittemmin saavuttanut kansainvälistä kuuluisuutta "Touchin", "H2:n" ja "Roughin" kaltaisilla sarjoillaan.
Adachi syntyi Isesakissa, Gunman prefektuurissa. Hän voitti vuonna 1983 Shogakukan Manga -palkinnon.
Snooker-kausi 2006–2007
Snookerin ammattilaiskausi 2006–2007. Nuori kiinalainen superlupaus Ding Junhui voitti jo kolmannen ranking-turnauksensa kauden avauksessa Belfastissa, nuoresta iästään huolimatta. Finaalissa kaatui Ronnie O'Sullivan. Ding pelasi "The Masters" -kutsuturnauksessa uskomattoman hyvin tehden myös uransa ensimmäisen 147 pisteen "maksimibreikin", kunnes finaaliin marssi vastaan revanssia hakeva Ronnie "The Rocket" O'Sullivan, joka voitti finaalin murskaavasti 10–3. Nämä kaksi kohtasivat vielä maailmanmestaruusturnauksen ensimmäisellä kierroksella, jolloin O'Sullivan oli jälleen parempi. "The Masters" -turnauksen finaalitappio näytti vaikuttavan Dingin pelitasoon koko loppu kauden. Kauden aikana myös toinen nuori pelaaja, australialainen Neil Robertson voitti uransa ensimmäisen turnauksen voittamalla "Grand Prixin", ja keväällä vielä toisen turnauksen voittamalla "Welsh Open" -turnauksen finaalissa suuryllättäjän, ja karsinnoista finaaliin nousseen, Andrew Higginsonin. Higginson suoritti samassa turnauksessa myös maksimibreikin. Kauden aikana myös maailmanmestarit Shaun Murphy ja Graeme Dott saavuttivat kumpikin uransa toisen ranking-turnausvoiton. Kauden huipennukseen oli John Higgins saanut pitkästä aikaa itsensä huippukuntoon, sillä huolimatta keskinkertaisesti sujuneesta kaudesta, hän nosti maailmanmestaruuspokaalin urallaan toista kertaa nousten näin "virkaveljiensä" Mark Williamsin ja O'Sullivanin lukemiin.
Jacob Bronowski
Jacob Bronowski (18. tammikuuta 1908 – 22. elokuuta 1974) oli brittiläinen matemaatikko ja kulttuurintutkija, joka parhaiten muistetaan BBC:n suurisuuntaisen televisiodokumenttisarjan "Ihmisen vaiheet" kirjoittajana ja juontajana. Cambridgen yliopistossa vaikuttanut Bronowski erikoistui matematiikassa geometriaan.
Jacob Bronowski syntyi puolanjuutalaiseen perheeseen Łódźissa silloisen Venäjän keisarikunnan alamaiseksi. Perhe muutti Saksaan ensimmäisen maailmansodan aikana ja edelleen Englantiin vuonna 1920.
Jacob Bronowski meni naimisiin Rita Coblentzin kanssa 1941. He saivat neljä tytärtä.
Hän harrasti shakkia ja hänen nimeään kantaa brittiläinen shakkipalkinto.