hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Jabiru
Jabiru ("Jabiru mycteria") on suurikokoinen amerikkalainen haikaralintu. Sen nimi tulee guaranin kielen turvonnutta niskaa tarkoittavasta sanasta. Myös afrikansatulahaikaraa ("Ephippiorhynchus senegalensis") sekä aasialaista mustaniskahaikaraa ("Ephippiorhynchus asiaticus") on kutsuttu yhdennäköisyyden takia jabiruksi. Ne kuuluvat kuitenkin eri sukuun. Varsinainen jabiru on sukunsa ainoa laji.
Jabiru on aikuisena 120–140 senttimetriä korkea, siipien kärkiväli on 2,5 metriä ja painoa voi olla jopa kahdeksan kiloa. Nokka on noin 30 senttimetriä pitkä, teräväkärkinen, musta ja leveä, kaareutuu hieman ylöspäin. Höyhenpeite on pääosin valkoinen, pää ja niska ovat paljaat ja mustat.
Jabiruita on Meksikosta Argentiinaan ulottuvalla alueella paitsi ei Andien länsipuolella. Suurin osa Jabiruista elää Brasiliassa ja Paraguayssa.
Jabirujen ravintoon kuuluu pikkukalat, pikkunisäkkäät.
Jean Baudrillard
Jean Baudrillard (s. 29. heinäkuuta 1929 Reims, Ranska – 6. maaliskuuta 2007 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen sosiologi, filosofi ja yhteiskuntateoreetikko. Hänen nimensä liitetään usein postmodernismiin ja jälkistrukturalismiin. Hän saavutti maailmanmaineet radikaalina mediakriitikkona sekä kulutusyhteiskuntaan kriittisesti suhtautuneena ajattelijana.
Baudrillard syntyi Reimsissa Ranskassa. Hän opiskeli Sorbonnessa aluksi saksan kieltä, myöhemmin filosofiaa ja sosiologiaa. Hän on kääntänyt ranskaksi muun muassa Peter Weissia ja Bertolt Brechtiä. Vuosina 1958–1966 hän opetti saksaa lukioluokkalaisille. Vuonna 1966 hän pääsi Henri Lefebvren assistentiksi ja sai valmiiksi sosiologian alaan kuuluvan väitöskirjansa "Le système des objets" (1968, 'Esineiden systeemi'). Hän opetti sosiologiaa eri oppilaitoksissa Pariisissa ja Yhdysvalloissa.
Baudrillardin tunnetuimmat teokset ovat "La société de la consommation, ses mythes, ses structures" (1970, 'Kulutusyhteiskunta, sen myytit ja rakenteet'), "Pour une critique de l’Economie politique du Signe" (1972, 'Merkin poliittisen ekonomian kritiikki'), "Le Miroir de la Production ou l’illusion critique du matérialisme historique" (1973, 'Tuotannon peili eli historiallisen materialismin kriittinen illuusio'), "L’échange symbolique et la mort" (1976, 'Symbolinen vaihto ja kuolema'), "Simulacres et simulation" (1981, 'Simulakrumit ja simulaatio') ja "Amérique" (1986, suom. "Amerikka", 1991).
Baudrillard kyseenalaisti totunnaiskäsityksiä ja tuli siihen tulokseen, että kääntämällä asiat päälaelleen niissä alkaakin olla mieltä. Monilla provokatorisilla kirjoituksillaan hän on ansainnut patafysiikan satraapin arvonimen. Hän on kirjoittanut poleemisia artikkeleita muun muassa terrorismista ja Persianlahden sodasta: "La guerre du Golfe n’a pas eu lieu" (1991, 'Persianlahden sotaa ei käyty') ja "L’esprit du terrorisme" (2002, suom. "Terrorismin henki").
Baudrillardin kirjoituksia on arvostellut Alan Sokal, joka pitää hölynpölynä Baudrillardin väitettä, ettei todellisuutta ole olemassa. Douglas Kellner, joka kirjoitti vuonna 1989 teoksen "Jean Baudrillard. From Marxism to Postmodernism and Beyond", muutti mieltään kirjassaan "Mediakulttuuri", jossa hän katsoo ajan ajaneen ohi Baudrillardin ajattelusta, vaikka se vielä 1980-luvulla oli piristävän ärsyttävää.
Karim Essediri
Karim Essediri (, s. 29. heinäkuuta 1979 Pariisi, Ranska) on uransa lopettanut tunisialainen jalkapalloilija. Essediri oli pelipaikaltaan oikea laitalinkki, joka pelasi myös laitapuolustajana Hän pelasi urallaan pitkään Norjassa, jossa hän edusti Tromsøtä, FK Bodø/Glimtiä, Rosenborgia ja Lillestrømiä.
Essediri aloitti jalkapalloilun kotimaassaan Ranskassa, jossa hänen ensimmäinen ammattilaisseura oli CS Meaux, josta Essediri siirtyi Red Stariin vuonna 1999. Yhden vietetyn kauden päätteeksi hän siirtyi pelaamaan toiseen kotimaahansa Tunisiaan Club Africainiin. Joukkue sijoittui sarjassa kolmanneksi, mutta hyvästä kaudesta huolimatta Essediri siirtyi Norjaan heinäkuussa 2001 Tromsøn riveihin.
Avauskausi ei kuitenkaan mennyt hyvin, kun joukkue putosi sarjatasoa alemmaksi. Hänet lainattiin kaudeksi 2002 FK Bodø/Glimtiin, jonka jälkeen Essediri palasi takaisin Tromsøn, mutta ei enää kuulunut joukkueen vakiopelaajiin ja joutui usein viettämään aikaansa vaihtopenkillä. Per Mathias Høgmon astuessa joukkueen uudeksi valmentajaksi hän nosti Essedirin uudelleen avausmiehistöön kaudella 2004. Häntä peluutettiin oikealla laidalla hyökkäävässä roolissa, joka sopi valmentajan suosimaan vastahyökkäys pelityyliin. Essedirin hyvä nopeus ja sijoittuminen näytteli tärkeää roolia Tromsøn peleissä. Kauden päätteeksi hän oli Tippeligaen kolmanneksi eniten syöttöpisteitä kerännyt pelaaja. Essediri pelasi vielä yhden kauden Tromsøssa ennen siirtymistään Rosenborgiin tammikuussa 2006. Samalla kaudella hän voitti ensimmäisen Norjan mestaruutensa. Menestyksestä huolimatta Essediri päätti vaihtaa seuraa vähäisen peliajan vuoksi. Joulukuussa 2006 hän siirtyi Lillestrømiin ja voitti myös ensimmäisen Norjan cupin.
Essedirin ensimmäinen maaottelu oli 5. kesäkuuta 2004 Botswanaa vastaan. Vuoden 2006 MM-kisoissa hän pääsi kentälle yhdessä ottelussa, jossa pelasi yhdeksän minuuttia.
Patience (Guns N’ Rosesin kappale)
"Patience" on yhdysvaltalaisen rockmusiikkia esittävän Guns N' Rosesin kappale ja single. "Patience" on viides kappale yhtyeen studioalbumilla "G N' R Lies" ja sen on kirjoittanut yhtyeen silloinen rytmikitaristi Izzy Stradlin.
Patience on yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ja sijoittui Billboard-listalla parhaimmillaan sijalle 4. Suomessa single nousi virallisen singlelistan sijalle 8.
M.A.S.H. – armeijan liikkuva kenttäsairaala
M.A.S.H. – armeijan liikkuva kenttäsairaala on vuonna 1970 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen musta komedia ja draamaelokuva, jonka on ohjannut Robert Altman. Elokuva sijoittuu Korean sotaan ja kertoo yhdysvaltalaisesta liikkuvasta kenttäsairaalasta ("Mobile Army Surgical Hospital") ja sen henkilökunnasta. Elokuva kuvaa liikkuvan kenttäsairaalan 4077:n värvättyjen nuorten kirurgien ja sairaanhoitajien elämästä sodan kauhujen keskellä. Piristystä arkiseen ahertamiseen haetaan muun muassa alkoholista ja kepposista. Pääosissa näyttelevät Donald Sutherland ja Elliott Gould.
Elokuva perustuu Richard Hookerin samannimiseen romaaniin. Elokuva keräsi viisi Oscar-ehdokkuutta ja sai laajasti suosiota niin kriitikoiden kuin yleisönkin keskuudessa. Valmistumisvuonnaan 1970 Cannesin elokuvajuhlilla "M.A.S.H." sai pääpalkinnon eli kultaisen palmun.
Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa kriitikkoa valitsi elokuvan kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle.
Elokuvasta tehtiin myöhemmin menestyksellinen televisiosarja, jota kuvattiin yksitoista tuotantokautta (1972–1983). Televisiosarjan pääosissa näyttelivät muun muassa Alan Alda, Wayne Rogers, Mike Farrel ja Loretta Swit. Televisiosarjan päätösjakso Yhdysvalloissa 28. helmikuuta 1983 keräsi ruudun ääreen 125 miljoonaa katsojaa. Oscar-ehdokkuudetBAFTA-ehdokkuudet
Lohko A jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa 1994
Vuoden 1994 jalkapallon MM-kisojen alkulohkossa A pelasivat Kolumbia, Romania, Sveitsi ja Yhdysvallat.
18. kesäkuuta 1994
22. kesäkuuta 1994
26. kesäkuuta 1994
You Could Be Mine
You Could Be Mine on Guns N’ Rosesin kappale albumilta "Use Your Illusion II". Kappale on ensimmäinen single, jossa yhtyeen toinen rumpali Matt Sorum esiintyy. Kappale on yksi Guns N’ Rosesin suosituimmista, ja se tunnetaan sen nopeasta rumpukompista. Single nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 1.
Kappaletta käytetään "Terminator 2 – Tuomion päivä" -elokuvassa. Sen musiikkivideota ei voitu lakiasioiden takia sisällyttää Welcome to the Videos -DVD:lle, koska video sisältää otteita elokuvasta.
Sigrid Backman
Sigrid Sofia Backman (1. joulukuuta 1880 Helsinki – 26. toukokuuta 1938 Helsinki) oli suomenruotsalainen kirjailija. Hänen vanhempansa olivat pernajalaissyntyinen ylijunailija Karl Viktor Backman ja porvoolainen Sofia Charlotta Törngren. Hän pääsi tyttökoulusta 1899 ja sitten kotona asuen hän ryhtyi kirjoittamaan. Hän oli itsenäinen naisena ja ihmisenä.
Backmanin tyyli ei ollut modernistinen, joten hän jäi taustalle Edith Södergranin rinnalla, ja hänet sivuutti aikakauden nokkela ja itsetietoinen kirjallinen sukupolvi, joka otti etäisyyttä perinteisiin muotoihin ja suosittuun kerrontatyyliin. Backman oli kuitenkin suuremmassa määrin kuin moni kollegansa 1900-luvun alkupuoliskolla hyvin tietoinen aatekirjailija. Hänen ihannoiva kirjailijalaatunsa ja eettinen vakaumuksensa poikkesivat hyvin selvästi silloin vallalla olleesta tyylistä, ja hän kääntyi toisen lukijakunnan puoleen.
Nyt Sigrid Backman nähdään kirjailijana, joka ei mukautunut silloisiin käsityksiin. Hän kirjoitti työläisistä ja talonpojista sekä yhteisönä että yksilöinä. Valtaeliitti oli tyytymätön häneen, koska hän ei hyväksynyt sisällissodan voittaneen valkoisen puolen väkivallantekoja. Hän ei tunnu saaneen minkäänlaista tukea hävinneeltä puolelta. Hän otti kantaa luonnon ja pienen puolesta konekulttuurin vieraannuttavaa vaikutusta vastaan. Hän kannatti hiljaisuutta, vaatimattomuutta ja pasifismia aikana, jolloin arvossa olivat usko kulttuurin kehittymiseen, yksilöllisyysuho ja kansalliskiihko. Hän kirjoitti hauskasti ja omaperäisesti.
Teoksia ei ole suomennettu.
Don’t Cry
Don’t Cry on Guns N’ Rosesin kappale, joka julkaistiin myös singlenä. Kappaleen ovat kirjoittaneet suurelta osalta Izzy Stradlin sekä Axl Rose. Siitä on olemassa kaksi versiota, ”Original”, joka julkaistiin "Use Your Illusion I":llä, sekä ”Alternative”, joka julkaistiin "Use Your Illusion II":lla. Original-versio nousi suureen suosioon. Kappale on tempoltaan rauhallinen.
Kappaleen idea syntyi tytöstä, jota Izzy Stradlin tapaili. Axl Rose oli itse ihastunut kyseiseen tyttöön ja kun Rose istui The Roxy -klubin ulkopuolella tytön sanoessa hyvästejä, hän alkoi itkeä, jolloin tyttö lohdutti Rosea sanomalla hänelle ”Don’t Cry”. Tästä Stradlin’ ja Rose saivat idean ja kirjoittivat kappaleen pääpiirteisesti viidessä minuutissa. Musiikkivideossa Slashin selässä näkyy lappu jossa lukee "Where’s Izzy?" Lappu viittaa jo silloin omia teitään kulkeneeseen kitaristiin. Don’t Cryn musiikkivideon ohjaajaksi valikoitui uusi tulokas Andy Morahan, jonka johdolla yhtyeen oli määrä esiintyä yöaikaan kameroille Los Angelesin keskustassa sijaitsevan TransAmerica-pilvenpiirtäjän huipulla. Pääsy katolle oli varmistettu ja helikopterit kuvausryhmineen oli tilattu ja mittava budjetti odotti viimeistä hyväksyntääsä. Juuri ennen kuvauksia Izzy Stradlin lähetti virallisen kirjeen Guns N’ Rosesille ja sen agenteille. Izzy ilmoitti ettei tekisi enää yhtään videota, joiden katsoi olleen ponnettomia ja tuhoisan kalliita egotrippejä. Näyttävät kuvaukset järjestettiin sovittuna ajankohtana ilman Izzyä. Helikoptereiden lennellessä yläpuolella kuvaan tarttui ryvettyneen näköinen nuorukainen Shannon Hoon, joka oli ikään kuin paikkaamassa Izzyä. Axl Rose on kertonut Don’t Cryn olevan kaavailleensa kolmiosaisen trilogian ensimmäinen osa, muut kaksi ovat November Rain ja Estranged.
Santos
Santos on portugalin ja espanjan kielen pyhää tai pyhimystä tarkoittavan sanan monikkomuoto ("Pyhät", yksikkö "santo"). Se on yleinen sukunimi portugalia ja espanjaa puhuvissa maissa. Usein se on sitä kantavilla ihmisillä viimeisenä nimenä ja sitä edeltään usein apusana "dos" ("Miguel dos Santos" = "Pyhien Mikael").
Jalkapalloilijoita:
Muita henkilöitä:
Kuvitteellisia henkilöitä:
Lisäksi muun muassa:
Tito Colliander
Tito Fritiof Colliander (10. helmikuuta 1904 Pietari, Venäjä – 21. toukokuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen kirjailija.
Colliander syntyi Pietarissa levottomana aikana. Hänen isänsä opetti kadettikoulussa mutta joutui eroamaan samana vuonna kuin Fritiof eli Tito syntyi, ja äiti muutti lasten kanssa kymmeneksi vuodeksi Suomeen. Venäjän vallankumouksen jälkeen Tito Colliander jäi Suomeen, opiskeli Ateneumissa ja työskenteli piirustuksenopettajana.
Colliander omisti suuren osan elämästään uskonnollisille pohdiskeluille. Hän kääntyi ortodoksiseen uskoon ja kävi ortodoksisen pappisseminaarin 1949–1953. Colliander oli naimisissa kuvataiteilija Ina Collianderin kanssa. Heille syntyi kaksi tytärtä ja poika. Heidän tyttärentyttärensä on toimittaja Baba Lybeck.
Vuosina 1964−1973 ilmestynyt seitsenosainen omaelämäkerrallinen sarja kertoo Venäjän vallankumouksen jälkeen Suomen puolelle päätyneen emigrantin elämästä ja uskonnollisesta hapuilusta eri kulttuurien välissä.
Colliander toimi myös ikonimaalarina. Hän on maalannut muun muassa Suomen ensimmäisen niin sanotun jälleenrakennuskirkon, Jyväskylän ortodoksisen kirkon, ikonostaasin ikonit.
Harri Pursiainen
Harri Pursiainen (s. 17. marraskuuta 1957 Kuopio) on liikenne- ja viestintäministeriön kansliapäällikkö.
Pursiainen kirjoitti ylioppilaaksi Kuopion Puijonlaakson lukiosta 1976 ja valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1979 pääaineenaan hallinto-oikeus.
Pursiainen toimi tie- ja vesirakennushallituksessa lakimiehenä 1979–1984. Hän siirtyi liikenneministeriön nuoremmaksi hallitussihteeriksi 1984. Sen jälkeen hänet on nimitetty ministeriön vanhemmaksi hallitussihteeriksi 1985, hallitusneuvokseksi 1992.
Pursiainen on toiminut ministeriön viestintämarkkinaosaston johtotehtävissä ensin yksikön päällikkönä 1989–1999, apulaisosastopäällikkönä ja ylijohtajana 2001–2006. Hänet nimitettiin viestintämarkkinaosaston apulaisosastopäälliköksi 1999, saman osaston osastopäälliköksi 2002 ja ministeriön kansliapäälliköksi 2006 ja 2011.
Pursiainen toimi valtion edustajana Yleisradion hallintoneuvostossa ja hallituksessa 1985–1989. Hän työskenteli Euroopan komission tietoyhteiskunta-asioista vastaavalla pääosastolla 1994 ja toimi Euroopan unionin neuvoston teletyöryhmän ja audiovisuaalisen työryhmän puheenjohtajana 1999.
Pursiainen on ollut Suomen osapuolen Saimaan kanavan kanavavaltuutettu 1. tammikuuta 2007 lukien. Hän johtaa muun muassa viestintähallinnon, radiohallinnon ja lehtiasiain neuvottelukuntia. Hän johtaa myös Saimaan kanavan komissiota ja on toinen Helsingin seudun maankäyttö- ja liikenneneuvottelukunnan puheenjohtajista sekä jäsen muun muassa turvallisuuskomiteassa ja valtion työnantajapolitiikan neuvottelukunnassa.
Poliittisesti sitoutumaton Pursiainen on kirjoittanut kolumneja mm. digitaalitaloudesta sekä viestintä- ja liikennepolitiikasta eri lehtiin ja julkaisuihin, säännöllisesti mm. Tietoviikkoon, Talous-Sanomiin, Kauppalehteen ja Savon Sanomiin.
Pursiaiselle on myönnetty Suomen Valkoisen Ruusun komentajamerkki, sotilasansiomitali, Rajavartiolaitoksen ansioristi, moottoriliikenteen ansiomitali ja Viestiristi.
Live and Let Die (kappale)
Live and Let Die on Paul ja Linda McCartneyn säveltämä ja sanoittama sekä George Martinin tuottama kappale, joka tehtiin James Bond -elokuvan "Elä ja anna toisten kuolla" (1973) tunnuskappaleeksi. Sen esittivät alun perin Paul McCartney ja Wings-yhtye. Guns N' Roses teki kappaleesta coverin vuonna 1991. Molemmat versiot menestyivät hyvin singlelistoilla.
Kun edellisten Bond-elokuvien säveltäjä John Barry oli jättäytynyt sivuun Bondeista, Apple Recordsin johtaja Ron Kass pyysi vanhaa kaveriaan Paul McCartneya tekemään seuraavan Bond-elokuvan tunnuskappaleen. McCartney on kertonut "Bond"-kappaleen tekemisen olleenkin yksi hänen pienistä ambitioistaan. McCartney luki elokuvan käsikirjoituksen ja kirjoitti suurimman osan kappaleesta. Hänen vaimonsa Linda kirjoitti reggae-tyylisen keskiosan ("what does it matter to you..."). Paul soitti Beatles-tuottaja George Martinille ja pyysi tätä tekemään kappaleeseen sovituksen. Martin käytti sovituksessaan suurta orkesteria. Laulajina toimivat Paul, Linda ja Eric Stewart. Kappale alkaa rauhallisesti Paulin laululla ja pianolla, ja voimistuu kohta pauhaavaksi orkesteriksi. Martin äänitti Paulin laulun kappaleelle kaksinkertaisena, mikä saa sen kuulostamaan vahvemmalta. Koska McCartney lauloi niin tarkasti, kaksoisääntä kuitenkaan tuskin havaitsee.
Bond-tuottaja Harry Saltzman ei aluksi ymmärtänyt Paul McCartneyn merkitystä ja ehdotti Martinille, että laulun voisi esittää esimerkiksi Thelma Houston. Martin ja ohjaaja Guy Hamilton saivat kuitenkin taivuteltua Saltzmanin hyväksymään McCartney laulajaksi. Elokuvassa kappaleen esittää McCartneyn lisäksi myös B. J. Arnau. McCartney sai 15 000 punnan palkkion. Martin sävelsi elokuvan muun musiikin.
Paul McCartney ja Wings esittivät kappaleen ensi kertaa julkisesti keväällä 1973 yhden tunnin televisio-erikoislähetyksessä "James Paul McCartney". Elokuvan ensiesitys oli saman vuoden kesäkuussa. Kappale nousi Britannian singlelistan sijalle 9 ja Yhdysvaltain listan sijalle 2. George Martin sai kappaleesta Grammyn parhaasta laulusäestyksellisestä instrumentaalisovituksesta, ja kappale sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta elokuvalaulusta.
Guns N’ Rosesin versio kappaleesta julkaistiin singlenä joulukuussa 1991. Singlen B-puolena oli painoksesta riippuen kappaleen Wembley Stadiumilla nauhoitettu liveversio tai liveveto kappaleesta ”Shadow of Your Love. Single nousi Suomen virallisen listan sijalle 1.
Pretty Tied Up
Pretty Tied Up on Guns N' Rosesin säveltämä kappale. Izzy Stradlin sävelsi sen suurimmalta osalta. Kappale ei menestynyt listoilla kovin hyvin. Kappale on Use Your Illusion II:n lisäksi myös albumilla Live Era '87-'93.
Monika Fagerholm
Monika Kristina Fagerholm (s. 26. helmikuuta 1961 Helsinki) on suomalainen ruotsiksi kirjoittava kirjailija.
Fagerholm opiskeli Helsingin yliopistossa psykologiaa ja kirjallisuutta ja valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi vuonna 1987. Samana vuonna hän julkaisi esikoisteoksensa, novellikokoelman "Sham". Vuonna 1990 ilmestyi novelikokoelma "Patricia".
Varsinaiseksi läpimurtoteokseksi muodostui Fagerholmin vuonna 1994 ilmestynyt romaani "Underbara kvinnor vid vatten" (suom. "Ihanat naiset rannalla"), joka oli ilmestymisvuonnaan ehdolla Finlandia-palkinnon saajaksi. Vuonna 1995 Fagerholm sai teoksesta Runeberg-palkinnon ja Kiitos kirjasta -mitalin. Lisäksi se oli August-palkintoehdokkaana Ruotsissa. Kirja on käännetty yhdeksälle kielelle ja Claes Olsson ohjasi sen pohjalta samannimisen elokuvan vuonna 1998.
Vuonna 1998 ilmestyi Fagerholmin toinen romaani "Diva" (suom. "Diiva"). Sen jälkeen hän kirjoitti kuusi vuotta seuraavaa romaaniaan "Den amerikanska flickan" (suom. "Amerikkalainen tyttö"). Vuonna 2005 Fagerholmille myönnettiin romaanista August-palkinto. Teosta myytiin yksistään Ruotsissa 150 000 kappaletta. Vuonna 2006 kirjasta myytiin elokuvaoikeudet. Siitä on tehty myös teatterisovitus Turun ruotsalaiseen teatteriin vuonna 2007 ja Teatteri Takomon dramatisointi vuonna 2012.
Fagerholmin neljäs romaani "Glitterscenen" (suom. "Säihkenäyttämö") ilmestyi vuonna 2009. Se on itsenäinen jatko-osa "Amerikkalaiselle tytölle". Fagerholmin viimeisin teos on vuonna 2012 ilmestynyt "Lola uppochner" (suom. "Lola ylösalaisin").
Fagerholm on saanut useita palkintoja ja tunnustuksia. Vuosina 1995, 1999 ja 2005 hän sai Svenska litteratursällskapet i Finlandin palkinnon. Syksyllä 2009 Fagerholmille myönnettiin valtion viisivuotinen taiteilija-apuraha. Vuonna 2010 hänet palkittiin Pro Finlandia -kunniamerkillä ja vuonna 2013 hän sai kirjallisuuden valtionpalkinnon. Keväällä 2016 Fagerholmille myönnettiin Ruotsin akatemian pohjoismainen palkinto, jonka arvo on 400 000 kruunua.
Fagerholmin vanhemmat olivat professori Nils-Erik Fagerholm ja kirjastoamanuenssi Kristina Herrgård. Hän asuu Tenholassa. Fagerholm on kertonut alkoholismistaan julkisuudessa.
Shunsuke Kiyokiba
Shunsuke Kiyokiba (, s. 11. tammikuuta 1980 Ube, Yamaguchin prefektuuri) on japanilainen laulaja. Hän aloitti uransa vuonna 2001 Exile-popyhtyeen laulajana mutta ryhtyi vuonna 2006 sooloartistiksi.
Kiyokiba syntyi Uben kaupungissa Yamaguchin prefektuurissa. Laulajan urasta unelmoinut Kiyokiba osallistui paikallistelevision koe-esiintymiseen ja herätti paikakunnalle tulleen levy-yhtiön tuottajan huomion. Muutettuaan Tokioon hän aloitti toisena suuren suosion saavuttaneen Exile-yhtyeen laulajista. Ensimmäisen oman kappaleensa "Itsuka..." Kiyokiba levytti vuonna 2005 ja jätti yhtyeen seuraavan vuoden keväällä lähteäkseen soolouralle laulaja-lauluntekijänä.
Kiyokiba on sen jälkeen julkaissut useita albumeita ja esiintynyt monilla kiertueilla ympäri maata. Hän on järjestänyt myös neljä kertaa (2004, 2005, 2008 ja 2010) kiertävän näyttelyn kirjoittamistaan sanoituksista ja runoista. Hänellä on ollut vuodesta 2012 viikoittainen radio-ohjelma "Shunsuke Kiyokiba no Rockin’ the Doors" Tokyo FM -radioasemalla.
Hornussaus
Hornussaus on sveitsiläinen urheilulaji, joka muistuttaa pesäpallon ja golfin välimuotoa. Laji on saanut nimensä pelissä lyötävästä kiekosta, jota kutsutaan nimellä "Hornuss" tai "Nouss" (suomeksi herhiläinen). Nimi viittaa ääneen, jonka kiekko tekee lentäessään ilman halki jopa 300 kilometrin tuntinopeudella.Aikaisimmat maininnat hornussauksesta löytyvät asiakirjoista vuodelta 1625. 1800-luvulla tämä amatööriurheilulaji oli erittäin suosittua Emmentalissa ja Entlebuchissa. Vuonna 1902 Sveitsissä perustettiin Liittovaltion Hornussaus-yhdistys, joka järjestää hornussaus-kilpailuja joka kolmas vuosi. Vuonna 1988 liittoon kuului 232 joukkuetta ja 6 900 jäsentä.
Knockin’ on Heaven’s Door
”Knockin’ on Heaven’s Door” on Bob Dylanin säveltämä ja sanoittama kappale, joka kertoo kuolettavasti haavoittuneen sheriffin viimeisistä ajatuksista. Sam Peckinpahin ohjaaman lännenelokuvaa "Pat Garrett ja Billy the Kid" (1973) varten tehty kappale oli menestys.
Laulussa on neljä sointua ja ne tulevat seuraavassa järjestyksessä: G, D, Am7, Am7, G, D, C, C. Soinnut kulkevat samalla tavalla läpi koko kappaleen.
Kappale valittiin vuonna 2004 sijalle 190 "Rolling Stone" -lehden jutussa ”kaikkien aikojen 500 parasta laulua”.
Coverin kappaleesta omalla sovituksella ovat tehneet ainakin Dave Lindholm, Eric Clapton, Guns N’ Roses, Television, Avril Lavigne, Warren Zevon, The Grateful Dead, Bob Marley, Bryan Ferry, Mark Knopfler, Wyclef Jean, Roger Waters, Givan Tichy, The Sisters of Mercy, Seether, Cold Chisel, U2, Guided by Voices, Daniel Lioneye, Bon Jovi, Randy Crawford, Beau Jocques, Chaozz, Zé Ramalho ja Rick Devin.
Suomeksi kappaleen on levyttänyt Aimo Jaara nimellä ”Olen jäänyt oven taa”. Kappale löytyy levyltä "Arkinen laulu" ja kappaleen sanoituksesta vastasi Pertti Reponen.
Myös Guns N’ Rosesin versiosta tuli suosittu ja se löytyy albumeilta "Use Your Illusion II", "" ja "Greatest Hits". Kappale liittyi alun perin Guns N’ Rosesin esityslistaan, kun laulaja Axl Rose pahoinpideltiin sairaalakuntoon ja kolme päivää sairaalassa vietettyään hän ei saanut Dylanin kappaletta mielestään. Hänen kerrottuaan siitä Slashille tämä sanoi, että kappale soi myös hänen päässään. Kappaletta ei harjoiteltu alun perin ollenkaan, vaan yhtye päätti eräässä konsertissaan esittää sen spontaanisti. Kappale päätyi nykyiseen muotoonsa samaisessa konsertissa, kun Axl häipyi yllättäen lavalta ja Slashin oli kehitettävä nopeasti jotain bluespainotteista kitarasooloa, jotta yleisön mielenkiinto säilyisi.
Myöhemmin vuonna 1987 yhtyeen läheinen ystävä ja roudari Todd Crew menehtyi huumeisiin Slashin hotellihuoneessa ja aina kappaleen alkaessa tai loppuessa joku yhtyeen jäsenistä osoitti kappaleen omistettavan hänen muistolleen. Guns N’ Rosesilla on kappaleesta kaksi sovitusta, toista he käyttivät vain live-esityksissä vuodesta 2002 eteenpäin ja toinen on studioversio.
Mega Man X3
Mega Man X 3 () on Capcomin kehittämä ja julkaisema tasohyppely, joka on julkaistu vuonna . Peli julkaistiin SNES:lle, Windowsille ja myöhemmin myös PlayStationille. Peli on "Mega Man X" -sarjan kolmas osa. Edeltäjiinsä verrattuna peli sisälsi varsin vähän uudistuksia - merkittävin uusi ominaisuus oli X:n mahdollisuus löytää neljä erilaista ohjattavaa panssariajoneuvoa. Myös Zero oli tässä pelissä ensimmäistä kertaa pelattavana hahmona, vaikkakin rajallisesti. Esimerkiksi pomotaistelut on yhtä lukuun ottamatta pelattava X:llä, ja Zero poistuu pelistä yhden kuoleman jälkeen.
Eletään vuotta 21XX. Kaikki Maverickit näyttävät rauhoittuneen kiitos reploiditiedemies Dr. Dopplerin. Hänen ainutlaatuinen Neuro Computer -keksintönsä on onnistunut pidättämään kaiken epänormaalin käytöksen reploideissa jotteivat ne sekoaisi. Mutta parin kuukauden päästä tästä Maverickit yhtäkkiä ilmaantuivat ja alkoivat kapinoida. Maverick Hunterit epäilivät Dr. Dopplerin olevan kaiken takana. Niinpä he lähettivät X:n ja Zeron tuhoamaan kaikki Maverickit ja tuomaan Dr.Dopplerin oikeuteen. Mutta pian X:n ja Zeron oli palattava takaisin tukikohtaan puolustamaan sitä. Sitten he lähtivät hoitelemaan tehtäväänsä. Hoideltuaan Dr. Dopplerin miehet Dr. Cain sai selville että Dr. Doppler oli rakentamassa uudenlaista taisteluruumista, jollaista ei ole ennen nähty. Dr.Cain ensin luuli että Dr. Doppler rakensi sen itseään varten, mutta käykin ilmi, että se on Sigmaa varten. X ja Zero eivät oikein voineet uskoa, että hän oli yhä elossa. Syy siihen oli, että Sigman oikea muoto oli tietokonevirus. Niinpä X ja Zero joutuivat tekemään lopun Sigmasta. X voitti Sigman taistelussa jälleen, ja lopuksi Zero (tai vaihtoehtoisessa lopussa Doppler) käytti antivirus-ohjelmaa Sigmaan tuhotakseen hänet. Mutta Sigma ei kuitenkaan tuhoutunut lopullisesti.
Peli julkaistiin alun perin Super Nintendolle vuonna 1995. Myöhemmin julkaistut PlayStation-, Saturn- ja PC-versiot sisälsivät muutamia animaatiopätkiä sekä uudelleenmiksatun soundtackin. Lisäksi näissä versioissa on muistitallennus SNES-versiossa jaettavien salasanojen asemesta.
Kuten X2:n kohdalla, on pelin alkuperäinen SNES-versio nykyään varsin harvinainen ja haluttu peli.
Varanginvuono
Varanginvuono (norj. "Varangerfjorden", ) on Norjan Finnmarkin läänissä sijaitseva noin 100 km pitkä, itään aukeava Barentsinmeren lahti. Länsiosassaan "vuono" on noin 8 km leveä, mutta suuosa on Vuoreijan ja Kirkkoniemen kaupunkien välillä kymmeniä kilometrejä.
Varanginvuonon pohjoisrannalla Varangin niemimaalla sijaitsevat Vesisaaren ja Vuoreijan kunnat, etelärannalla Etelä-Varanki ja lahden perällä Nesseby.
Vuonon rannat ovat karuja ja kallioisia, mutta linturikkaita.
Abisko Östran rautatieasema
Abisko Östran rautatieasema (, ) on Ruotsin rataverkon liikennepaikka Abiskon kylässä Kiirunan kunnassa Norrbottenin läänissä Pohjois-Ruotsissa. Liikennepaikka sijaitsee rataosalla Kiiruna–Narvik, niin kutsutun "Malmiradan" ("Malmbanan") varrella. Liikennepaikan etäisyys Tukholman keskusrautatieasemalta on 1505,9 ratakilometriä.
Liikenteenohjaustoiminnot hoidetaan keskitetysti Bodenin keskusrautatieasemalla sijaitsevasta liikenteenohjauskeskuksesta käsin. Nykyisin Abisko Östran liikennepaikkaa käytetään pääasiassa junien kohtaamisiin. Asemalla pysähtyvät myös rataosan kaikki henkilöjunat.
Abisko Östran asemarakennus on samassa suuressa tiilirakennuksessa kuin alkuperäinen sähköradan muuttaja-asema, joka rakennettiin radan sähköistyksen myötä vuonna 1915. Muuttajalaitteistolla muutettiin valtakunnan sähköverkosta saatavan sähkön 50 hertsin taajuus sähkövetureille sopivaksi 16 hertsin taajuudelle.
Aku Ankan juhlasarjat 6
Aku Ankan juhlasarjat 6 on Aku Ankan juhlasarjat -kirjasarjan kuudes osa. Kirja sisältää Carl Barksin tarinoita 1940-, 50- ja 60-luvuilta. Joukossa on Suomessa aikaisemmin julkaisematon tarina "Kukkia ja mehiläisiä (Donald's Posy Patch)", muut tarinat on julkaistu aiemmin joko sellaisenaan tai lyhennettyinä versioina.
Kirjan kansikuvana on Barksin öljyvärityö "Vacation Panel" vuodelta 1972. Esipuheena on Markku Kivekkään kirjoittama "Carl Suuren synttärit", jossa kerrotaan Carl Barksin 95-vuotispäivästä.
Yesterdays
”Yesterdays” on yhdysvaltalaisen rockyhtye Guns N’ Rosesin kappale ja singlejulkaisu. ”Yesterdays” on kolmas kappale yhtyeen neljännellä studioalbumilla "Use Your Illusion II", ja kappale julkaistiin albumin kolmantena singlenä vuonna 1992. Kappaleen ovat kirjoittaneet yhtyeen laulaja Axl Rose sekä West Arkeen, Del James ja Billy McCloud.
Yhdysvalloissa "Billboard Hot 100" -singlelistalla ”Yesterdaysin” paras sijoitus oli 72 ja "Hot Mainstream Rock Tracks" -listalla 13. Britannian singlelistalla kappale nousi kahdeksanneksi. Kappale on myös mukana yhtyeen vuonna 2004 julkaisemalla kokoelma-albumilla "Greatest Hits".
Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo, jonka ohjasi Andy Morahan.
Abiskon kansallispuisto
Abiskon kansallispuisto on kansallispuisto Kiirunan kunnassa Norrbottenin läänissä Pohjois-Ruotsissa lähellä Norjan rajaa. Se on perustettu vuonna 1909 ja on pinta-alaltaan 7700 hehtaarin laajuinen. Kansallispuisto rajoittuu Torniojärveen ja ulottuu siitä noin viidentoista kilometrin päähän lounaaseen. Se sijaitsee noin 200 kilometriä napapiirin pohjoispuolella.
Abiskon kansallispuiston tavoitteina on säilyttää pohjoinen tunturimaisema luonnontilaisena ja samalla mahdollistaa tieteellinen tutkimus. Kansallispuisto on myös suosittu matkailukohde.
Kansallispuiston luontopolku "Kungsleden" seurailee vuorijonoa ja alkaa pienestä Abiskon kylästä. Myös "Kalottireitti" kulkee kansallispuiston lävitse.
Alueella on useita majoittumismahdollisuuksia sekä itse alueella että Abiskon kylässä. Abisko Turiststation -nimisen rautatieseisakkeen lähellä on kansallispuiston kävijöiden suosima majatalo.
Red Cross Magazine
Red Cross Magazine oli yhdysvaltalainen aikakauslehti. Ensimmäinen numero julkaistiin vuonna 1917. Lehti sisälsi pääasiassa kuvitettuja novelleja ja ensimmäisen maailmansodan kuvauksia. Red Cross Magazine lakkautettiin syyskuussa 1920.
Ralf Långbacka
Ralf Runar Långbacka (s. 20. marraskuuta 1932 Närpiö) on suomenruotsalainen teatteri- ja elokuvaohjaaja sekä käsikirjoittaja. Hänen isänsä oli opettaja ja kirjailija Runar Långbacka, ja hänen poikansa on näyttelijä Mats Långbacka.
Vuonna 2004 Långbacka nimitettiin taiteen akateemikoksi.
Abisko
Abisko () on noin 110 asukkaan pientaajama () Kiirunan kunnassa Norrbottenin läänissä Pohjois-Ruotsissa. Pientaajaman pinta-ala on 11 hehtaaria, ja se sijaitsee Kiiruna–Narvik-malmiradan sekä Eurooppatien E10 varrella, Torniojärven etelärannalla. Liikenneyhteydet ovat hyvät: Kiirunan ja Narvikin välillä kulkevat henkilöjunat pysähtyvät sekä Abisko Turiststationin seisakkeella että Abisko Östran rautatieasemalla.
Abisko on tunnettu lähellä sijaitsevasta Abiskon kansallispuistosta. "Kungsleden"-luontopolku alkaa Abiskon kylästä ja seurailee Skandien vuorijonoa. Myös "Kalottireitti" kulkee kansallispuiston lävitse.
Ain’t It Fun
Ain’t It Fun on Cheetah Chromen säveltämä musiikkikappale, jonka alkuperäinen esittäjä on Rocket From The Tombs -yhtye. Varhaisimman äänitetyn version tallensi The Dead Boys vuonna 1978. Guns N’ Roses on tehnyt kappaleesta coverin.
Kappaleella laulaa Hanoi Rocksin laulaja Michael Monroe ja kappaleessa on vaikutteita punk rockista. Kappale menestyi kohtuullisen hyvin ja päätyi yhtyeen kokoelmalevylle "Greatest Hits". Levyllään "The Spaghetti Incident?" ”Gunnarit” omistivat kappaleen Stiv Batorsille.
W Ursae Majoris
W Ursae Majoris eli W UMa on Ison karhun tähtikuviossa oleva kirkkaudeltaan muuttuva tähti.
Tähti on lähekkäinen kaksoistähti, jossa kaksi tähteä kiertää hyvin lähellä toisiaan, niin että ne koskettavat toisiaan. Ainetta virtailee tähtien välillä. 
Tähdillä on yhteinen kaasukehä.
Tähdet peittävät vuorotellen toisensa, ja niin tähden valo vaihtelee. W Ursae Majoris on W Ursae Majoris -tyyppisten pimennysmuuttujien malliesimerkki.
Tähdet (tai ainakin toinen niistä on) ovat lähes oman Aurinkomme kaltaisia F-tyypin tähtiä, väriltään keltaisia-kellanvalkeita. Tähden valonvaihtelun jakso on noin 8 tuntia.
Civil War
Civil War on Guns N’ Rosesin säveltämä kappale. Kappale julkaistiin alun perin vuoden 1990 albumilla ja sittemmin yhtyeen Use Your Illusion II -levyllä ja se menestyi hyvin singlemyynnissä päästen Mainstream Rock -listalla neljänneksi. Sanoituksiltaan kappale on sodanvastainen ja on vanhan kokoonpanon voimakkain kappale sanomaltaan. Kappale sisältää Lannistumaton Luke -elokuvasta lainatun sitaatin:
Civil War on viimeinen kappale, jossa rumpali Steven Adler soittaa. Adlerin piti soittaa rumpuosuus 60 kertaa, jotta se onnistuisi. Tämän jälkeen Axl Rose erotti hänet yhtyeestä Adlerin huumeongelmista johtuen.
Torniojärvi
Torniojärvi (, , ) on tunturijärvi Kiirunan kunnassa Norrbottenin läänissä Pohjois-Ruotsissa. Järven pinta-ala on 330 km² ja kokonaispituus 70 kilometriä. Se on Ruotsin seitsemänneksi suurin järvi. Järvi laskee kaakkoon Tornionjokea pitkin. Torniojärven rannalla sijaitsevat pieni Abiskon kylä sekä Abiskon kansallispuisto. Järven itäpäässä on myös järven nimeä kantava Torniojärven rautatieasema.
Järviallas on jääkauden muovaama. Torniojärven suurin syvyys on 168 metriä ja se on näin Ruotsin toiseksi syvin järvi. Järveä peittää jääkuori joulukuusta kesäkuuhun.
Paristo (televisiosarja)
Paristo on Filmiteollisuus Finen tuottama vuosina 2002–2004 MTV3-kanavalla esitetty sketsisarja.
Ohjelma keskittyi parisuhteiden omituisuuksien ja ongelmien, kuten miesten ja naisten kielen erojen kustannuksella nauramiseen. Sen pääosissa olivat Ria Kataja, Tiina Lymi, Ismo Apell ja Ilkka Heiskanen. Ohjaajana toimi Johanna Vuoksenmaa, joka myös käsikirjoitti sarjaa yhdessä Leo Viirteen ja Eppu Nuotion kanssa.
Eurooppatie E10
Eurooppatie E10 on eurooppatie, joka alkaa Atlantin valtameren rannalta Å i Lofotenin kylästä ja kulkee Skandinavian pohjoisosan vuoriston halki, päättyen Luulajan kaupunkiin Perämeren rannalle.
Vuoden 2007 lopussa E10 lyheni 30 kilometrillä, kun uusi Lofast-tieyhteys tunneleineen valmistui. Sen jälkeen reitti ei enää käytä Melbun ja Fiskebølin välistä lauttayhteyttä. Uuteen tieyhteyteen sisältyy seitsemän tunnelia, joiden yhteispituus on 15 kilometriä.
Kunnallisvaalit 1992
Kunnallisvaalit järjestettiin Suomessa 18. lokakuuta 1992. Vaalit pidettiin ensimmäistä kertaa yksipäiväisinä. Vuonna 1993 vaalit toimitettiin uuden kuntajaon mukaisesti viidellä paikkakunnalla, jossa tapahtui kuntaliitos: Kalanti liittyi Uuteenkaupunkiin, Konginkangas Äänekoskeen, Rauman maalaiskunta Rauman kaupunkiin, Säynätsalo Jyväskylään ja Tenhola Tammisaareen. Kaarina, Kiuruvesi, Närpiö, Pyhäjärvi (uusi nimi Pyhäsalmi vuoteen 1995) ja Somero muuttuivat kaupungeiksi vuoden 1993 alussa ja siten näiden kuntien valtuustoista tuli kaupunginvaltuustoja.
Vaalien tulosta pidettiin yleisesti melko odotettuna. Vaalien eniten huomiota herättänyt piirre oli, että sitoutumattomia ehdokkaita ja ryhmiä oli mukana selvästi aikaisempia vaaleja enemmän. Sitoutumattomien menestys sekoitti monia vakiintuneita valtakuvioita, koska heidän joukossaan oli monia entisiä poliitikkoja tai muuten tunnettuja nimiä. Helsingin ääniharavaksi nousi kansalaisaktivisti ja entinen Keskustan kansanedustaja, ns. rötösherrajahdin nostattajiin aikanaan kuulunut Liisa Kulhia. Tampereella entisen kaupunginjohtajan Pekka Paavolan (ent. SDP) mukanaan valtuustoon vetämä sitoutumattomien ryhmä pääsi vaa'ankieliasemaan sosialistien ja porvarien välillä. Monien kuntien valtuustoihin pääsi myös ns. yhden asian liikkeiden edustajia joko puolueiden listoilta tai niiden ulkopuolelta. Vaaleihin osallistui ensikertalaisina viisi puoluetta, joista Kommunistinen Työväenpuolue (KTP) ja Eläkeläiset Kansan Asialla (ELKA) saivat valtuustopaikkoja. Koko maassa äänesti ennakkoon noin 38 prosenttia kaikista äänestäneistä, mikä oli 20 prosenttiyksikköä enemmän kuin vuoden 1988 vaaleissa.
Alaeddine Yahia
Alaeddine Yahia (, s. 26. syyskuuta 1981 Colombes, Hauts-de-Seine, Ranska) on tunisialainen jalkapalloilija. Puolustajana pelaava Yahia edustaa Ranskan Ligue 2:ssa RC Lensia.
Yahia pelasi ranskalaisessa En Avant Guingampissa 2002-2004, josta siirtyi elokuussa 2004 350 000 punnan siirtosummalla Valioliigan Southamptoniin kolmen vuoden sopimuksella. Southamptonissa hän ei kuitenkaan pelannut otteluakaan ja siirtyi lainaksi takaisin Ranskaan, nyt AS Saint-Étienneen. Hän edusti "Les Vertsiä" kauden 2005-2006 loppuun asti siirtyen CS Sedan Ardennes'en joukkueeseen. Yahia kuitenkin loukkaantui ennen kauden alkua ja oli poissa pelikentiltä kuusi kuukautta.
Tammikuussa 2008 Yahia palasi pääsarjatasolle, kun hän siirtyi kauden 2007-08 loppuun ulottuvalla sopimuksella OGC Nicen joukkueeseen. Sopimus sisälsi option kahdesta vuodesta. Yahia kuitenkin lainattiin kesken kauden 2008–2009 Ligue 2:ssa pelaavaan RC Lensiin. Vuoden lainasopimuksen päätteeksi hän teki lopullisen sopimuksen seuran kanssa, joka nousi kaudeksi 2009-2010 Ligue 1:een. Maaliskuussa 2010 Yahia allekirjoitti Lensin kanssa vuoteen 2014 asti ulottuvan jatkosopimuksen.
Yahia pelasi vuoden 2004 olympiajoukkueessa sekä samana vuonna Afrikan-mestaruuden voittaneessa Tunisian joukkueessa. Vuoden 2006 kisoihin hän ei saanut seuraltaan lupaa. Vuoden 2006 MM-kisoissa Yahia oli mukana yhdessä ottelussa pelaten 34 minuuttia. Yahian ensimmäinen maaottelu oli 20. marraskuuta 2002 Egyptiä vastaan.
Hän palasi takaisin maajoukkueen pariin kahden vuoden tauon jälkeen vuoden 2012 Afrikan kisojen karsintaottelussa Tšadia vastaan 11. elokuuta 2010.
Länsi-Afrikan talousyhteisö
Länsi-Afrikan talousyhteisö ( eli ECOWAS, eli CÉDÉAO) on vuonna 1975 perustettu kansainvälinen järjestö, jonka tavoitteena on Länsi-Afrikan taloudellinen yhdistäminen. 1990-luvulla se on myös harjoittanut rauhanturvaamista ECOMOGin kautta, joka on ECOWASin puolisotiaallinen rauhanturvaajaosasto muun muassa Liberiassa ja Sierra Leonessa.
Marcos Senna
Marcos Antonio Senna da Silva (s. 17. heinäkuuta 1976 São Paulo, Brasilia) on brasilialaissyntyinen espanjalainen jalkapalloilija, joka pelaa keskikenttäpelaajana Espanjan Primera Divisiónin Villarrealissa.
Senna aloitti ammattilaisuransa Brasilian kolmosdivisioonan Rio Branco vuonna 1997. Ennen siirtymistään Espanjaan vuonna 2002 hän oli mukana voittamassa seurajoukkueiden maailmanmestaruutta Corinthiansin paidassa vuonna 2000. Villarrealia hän on edustanut Espanjan pääsarjan lisäksi myös UEFA Cupissa ja Mestarien liigassa, joista jälkimmäisessä seura ylsi välieriin vuonna 2006.
Senna sai Espanjan kansalaisuuden heinäkuussa 2005. Koska hän ei ollut koskaan edustanut Brasiliaa kansainvälisellä tasolla, oli hän halutessaan vapaa edustamaan Espanjaa. Ensiesiintymisensä Espanjan maajoukkueessa hän teki 1. maaliskuuta 2006 ystävyysottelussa Norsunluurannikkoa vastaan. Hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon vuoden 2006 MM-kilpailuissa ja 2008 EM-kilpailuissa, joista jälkimmäisessä Espanja voitti mestaruuden. Samalla hänestä tuli ensimmäinen brasilialaissyntyinen pelaaja, joka on voittanut Euroopan-mestaruuden.
Sennan serkku Marcos Assunção on myös ammattilaisjalkapalloilija.
Seurajoukkue
Maajoukkue
Puolitäydellinen luku
Puolitäydellinen luku on positiivinen kokonaisluku, joka on kaikkien tai vain joidenkin sen itseään pienempien tekijöidensä summa. Näin ollen myös kaikki täydelliset luvut ovat puolitäydellisiä. Esimerkiksi 12 on puolitäydellinen (mutta ei täydellinen) luku, koska sen itseään pienemmät tekijät ovat 1, 2, 3, 4 ja 6, ja formula_1. Kymmenen ensimmäistä puolitäydellistä lukua ovat 6, 12, 18, 20, 24, 28, 30, 36, 40 ja 42. Pienin pariton puolitäydellinen luku on 945.
Jokaisen puolitäydellisen luvun monikerta on myös puolitäydellinen, ja jokainen luku muotoa 2"p", jossa "m" on luonnollinen luku ja "p" alkuluku niin, että "p" < 2, on myös puolitäydellinen.
Puolitäydellinen luku ei voi olla vajaa. Luonnollista lukua, joka on runsas mutta ei puolitäydellinen, kutsutaan oudoksi luvuksi.
Hair of the Dog (kappale)
Hair of the Dog on skottiyhtye Nazarethin kappale yhtyeen "saman nimiseltä albumilta". Se julkaistiin vuonna 1975. Se on yhtyeen suosituimpia kappaleita.
Guns N’ Roses julkaisi kappaleen singlenä vuonna 1994. Warrantin rumpali Mike Fasano soittaa kappaleessa lyömäsoittimia. Kappaleen single ylsi Mainstream Rock -listalla sijalle 11.
Villa Adriana
Villa Adriana (it., "Hadrianuksen huvila") on keisari Hadrianuksen rakennuttama puistomainen huvila-alue nykyisen Tivolin (antiikin Tibur) lähettyvillä, 23 kilometriä Roomasta itään. Se rakennettiin kahdessa vaiheessa vuosina 118 - 134. Huvila toimi Hadrianuksen residenssinä, sillä hän ei tuntenut oloaan mukavaksi pääkaupungissa senaattorien ja ylimysten ylenkatseen ja juonittelujen keskellä. Tivoli valittiin rakennuspaikaksi luultavasti, koska paikalla oli jo 100-luvulla eaa. rakennettu huvila. Lisäksi Anio-joki toimi mukavana kulkuyhteytenä Roomaan. Alueella oli myös saatavilla runsaasti rakennuskiveä paikallisista travertiinilouhimoista.
Alueella on yli 30 rakennusta, joista monet on nimetty Hadrianuksen matkoillaan näkemien kreikkalaisten esikuvien mukaisesti. Huvila-alueella on keisarin yksityispalatsin lisäksi urheilukenttä ja stadion, kreikkalainen ja roomalainen kirjasto, kylpylät, Kanopos-niminen pylväiden ympäröimä vesiallas (lat. Canopus, nimetty Egyptin Kanopoksen kanavan mukaan), Poikile-niminen pylväshalli (Ateenan Stoa Poikile) ja lukuisia muita vesielementtiä hyödyntäviä rakennuksia, kuten "Teatro Marittimo" ja pyöreä huvilasaari. Arkkitehtuuri on hyvin monimuotoista ja teknisesti kehittynyttä, mikä on ominaista Hadrianuksen ajalle. Huvilassa on käytetty paljon holveja ja kupoleita ja maiseman kumpuilevaa muotoa on hyödynnetty rakennusten sijoittelussa. Huoneet oli alun perin koristeltu marmori- ja pronssipatsailla, sekä maalauksilla ja mosaiikeilla. Rakennusaineena käytettiin roomalaista tiilellä verhoiltua betonia (opus mixtum), joka päällystettiin marmorilaatoilla. Marmoriverhous on kauan sitten hävinnyt. Rakennukset eivät ole varsinaisia kopioita ulkomaisista esikuvistaan, vaan ne edustavat näiden esikuvien ideaa ja arvoja. On luultavaa, että keisari Hadrianus itse osallistui rakennusten alkuvaiheen suunnitteluun. Varsinaisen arkkitehdin henkilöllisyyttä ei tiedetä.
Hadrianuksen jälkeen huvilaa käytti hänen seuraajansa Antoninus Pius. Marcus Aurelius ja Septimius Severus, sekä Diocletianus asuivat myös siellä toisinaan, kunnes Konstantinus Suuri jätti sen rappiolle. Hän vei suuren osan kuvapatsaista Konstantinopoliin. Hylätty huvila jäi ryöstäjien ja ilkivallan armoille. Sitä käytettiin pitkään rakennusmateriaalin lähteenä ja sen marmorit kierrätettiin uusiokäyttöön tai poltettiin kalkiksi. Ennen pitkää alue metsittyi ja rakennuksien katot romahtivat. 1700-luvulla huvilasta löydettiin sinne unohtuneita kuvapatsaita ja mosaiikkeja, jotka siirrettiin Vatikaanin museoihin ja muualle. Kardinaali Ippolito d'Este aiheutti suurta tuhoa rakentaessaan lähistölle huvilansa (Villa d'Este) Villa Adrianan raunioista ryöstämällään marmorilla ja veistoksilla. Vasta 1800-luvulla Italian yhdistyttyä huvila suojeltiin. Alue on hyvin laaja, noin 18 neliökilometriä ja paljon siitä on vielä tutkimatta.
Villa Adriana on osa UNESCO:n maailmanperintöluetteloa.
Yhdistetty luku
Yhdistetty luku on yhtä suurempi kokonaisluku, joka ei ole alkuluku. Toisin sanoen yhdistetty luku on luku, jolla on useampia tekijöitä kuin se itse ja luku 1. Esimerkiksi 14 on yhdistetty luku, koska se jakautuu tekijöihin: 2 × 7.
Craig Moore
Craig Moore (s. 12. joulukuuta 1975 Canterbury, Uusi Etelä-Wales) on australialainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on puolustaja.
Moore aloitti jalkapallouransa Skotlannissa Rangers FC:ssä, jossa hän pelasi jo junioriaikoinaan. Hän solmi ensimmäisen ammattilaissopimuksensa seuran kanssa 1993 ja pelasi joukkueessa tammikuuhun 2005 saakka lukuun ottamatta kautta 1998–1999 jolloin hän pelasi Crystal Palace FC:ssä. Moore oli Australian joukkueen kapteeni Ateenan olympialaisissa 2004. Olympiaturnauksen takia hän ei päässyt Skotlannin Valioliigan ensimmäisiin otteluihin syksyllä 2004, mikä suututti Rangersin valmentajan Alex McLeishin. Moore myytiin tammikuussa 2005 Saksan Bundesliigaan Borussia Mönchengladbachiin. 30. heinäkuuta 2005 hän siirtyi Newcastleen, jossa teki debyyttinsä 22. maaliskuuta 2006 FA Cupin puolivälierissä Chelsea FC:tä vastaan. Heinäkuussa 2007 hän siirtyi Australiaan Queensland Roar -joukkueeseen.
Moore valittiin Australian jalkapallomaajoukkueeseen Saksan MM-kisoihin 2006. Hän teki turnauksessa maalin rangaistuspotkusta ottelussa Kroatiaa vastaan. Hän pelasi Australian maajoukkueessa 52 maaottelua ja teki niissä kaksi maalia.
Cullenin luku
Cullenin luku on positiivinen kokonaisluku formula_1, joka on muotoa formula_2, jossa formula_3 on positiivinen kokonaisluku.
Kymmenen ensimmäistä Cullenin lukua ovat 3, 9, 25, 65, 161, 385, 897, 2049, 4609 ja 10241. Vaikuttaa siltä, että lähes kaikki Cullenin luvut ovat yhdistettyjä. Cullenin alkuluku on Cullenin luku, joka on myös alkuluku. Ei tiedetä, onko Cullenin alkulukuja äärettömän monta.
Elokuussa 2005 Mark Rodenkirch löysi suurimman tunnetun Cullenin alkuluvun: formula_4.
Ei tiedetä, onko olemassa ainuttakaan sellaista alkulukua formula_5, että Cullenin luku formula_6 olisi myös alkuluku.
Kazuo Ishiguro
Kazuo Ishiguro (s. 8. marraskuuta 1954 Nagasaki) on japanilaissyntyinen brittikirjailija. Hänelle myönnettiin Nobelin kirjallisuuspalkinto vuonna 2017.
Ishiguro muutti perheensä kanssa Englantiin vuonna 1960 isänsä työn vuoksi ja kävi koulua Surreyssa. Hän opiskeli englannin kieltä ja filosofiaa Kentin yliopistossa ja luovaa kirjoittamista East Anglian yliopistossa Malcolm Bradburyn johdolla. Tuolloin hän tapasi myös kirjailijanuransa varhaisen mentorin, Angela Carterin.
Vuonna 1981 kolme Ishiguron novellia julkaistiin teoksessa "Introductions 7: Stories by New Writers". Kokopäiväisesti Ishiguro alkoi kirjoittaa vuonna 1982. Samana vuonna ilmestyi hänen esikoisromaaninsa "Silmissä siintävät vuoret". Se sai Winifred Holtbyn muistopalkinnon. Vuonna 1983 "Granta"-kirjallisuuslehti nimesi Ishiguron yhdeksi 20 lupaavasta nuoresta brittikirjailijasta.
Ishiguron toinen romaani "Menneen maailman maalari" ilmestyi vuonna 1986. Se käsittelee Japanin suhdetta toisen maailmansodan tapahtumiin. Teos voitti Whitbreadin Vuoden kirja -palkinnon ja oli ehdolla Booker-palkinnon saajaksi. Vuonna 1989 ilmestyi Ishiguron kolmas romaani, sodanjälkeiseen Englantiin sijoittuva "Pitkän päivän ilta". Se sai Booker-palkinnon ja siitä tehtiin samanniminen elokuva, jonka pääosia näyttelivät Anthony Hopkins ja Emma Thompson.
Ishiguron neljäs romaani "The Unconsoled" (1995) sai ilmestymisvuonnaan Cheltenham-palkinnon. Vuonna 2000 ilmestyi Shanghaihin sijoittuva teos "Me orvot", joka oli Whitbread- ja Booker-palkintoehdokkaana. Ishiguron kuudes romaani "Ole luonani aina" (2005) oli Booker-palkintoehdokas ja Arthur C. Clarke -palkintoehdokas. Teoksesta ilmestyi samanniminen elokuva vuonna 2010. Vuonna 2009 ilmestyi Ishiguron ensimmäinen novellikokoelma "Yösoittoja" (2009), joka oli ehdolla James Tait Back -muistopalkinnon saajaksi. Ishiguron viimeisin romaani "Haudattu jättiläinen" ilmestyi vuonna 2015.
Ishiguron kirjoja on käännetty yli 30 kielelle. Suomessa niitä on ilmestynyt Tammen Keltaisessa kirjastossa. Kirjoja ovat suomentaneet Marjatta Kapari ja Helene Bützow.
Kirjojen lisäksi Ishiguro on tehnyt alkuperäiskäsikirjoituksen Channel 4:n televisioelokuviin "A Profile of Arthur J. Mason" (1984) ja "The Gourmet" (1985).
Vuonna 1995 Ishiguro sai Brittiläisen imperiumin ritarikunnan OBE-arvonimen. Hän on Royal Society of Literaturen jäsen. Ranskan hallitus myönsi hänelle vuonna 1998 Chevalier de l’Ordre des Arts et des Lettres -kunniamerkin.
Ishiguro asuu Lontoossa vaimonsa ja tyttärensä kanssa.
Roberto Abbondanzieri
Roberto "Pato" Carlos Abbondanzieri (s. 19. elokuuta 1972 Bouquet, Santa Fen maakunta, Argentiina) on argentiinalainen jalkapallomaalivahti, joka edusti kotimaansa seurojen lisäksi espanjalaista Getafea ja Brasilian pääsarjassa pelaavaa Internacionalia.
Abbondanzieri palasi takaisin Boca Juniorsiin tammikuussa 2009 edustettuaan seuraa aikaisemmin kymmenen vuoden ajan vuosina 1996–2006. Tuolloin hän saavutti seurassa useita kansallisia ja kansainvälisiä mestaruuksia. Hän on edustanut urallaan myös Rosario Centralia (1994–1996) ja espanjalaista Getafea (2006–2009). Getafen kanssa hän ylsi muun muassa UEFA Cupin puolivälieriin ja kahdesti Espanjan cupin Copa del Reyn loppuotteluun. Kaudella 2006–2007 hän oli päästetyt maalit suhteutettuna pelattuihin otteluihin Espanjan pääsarjan paras maalivahti.
Argentiinan maajoukkueessa Abbondanzieri pelasi vuodesta 2004. Hän oli joukkueen ykkösmaalivahti vuoden vuoden 2006 MM-kilpailuissa, joissa hän loukkaantui tappioon päättyneessä puolivälieräottelussa Saksaa vastaan ja joutui vaihtoon Argentiinan vielä johtaessa ottelua, sekä vuosien 2004 ja 2007 Copa Américassa.
Abbondanzierilla on myös Italian kansalaisuus. Hänen sukunimensä kirjoitettiin aikaisemmin muodossa Abbondancieri, mutta anoessaan Italian kansalaisuutta vuonna 2002 hän muutti sen muotoon Abbondanzieri. Tämä oli hänen Italiasta Argentiinan emigroituneen isoisänsä alkuperäinen sukunimi, jonka viranomaiset olivat kirjoittaneet väärin. Abbondanzierin lempinimi on "El Pato" (), jonka hän sai jo pienenä johtuen samanlaisesta kävelytyylistään piirroshahmo Repe Sorsan () kanssa.