hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
E,Z-isomeria
"E","Z"-isomeria tai -nimeämistapa on orgaanisessa kemiassa geometrisen isomerian muoto, jota käytetään kaksoissidoksia sisältävistä orgaanisista yhdisteistä (alkeeneista) silloin, kun yhdisteen rakenteen kuvaamiseen ei voida käyttää "cis"-"trans"–nimeämistapaa. "E","Z"-isomeriaa esiintyy alkeeneilla silloin, kun kaksoissidoksen hiiliin on liittynyt kolme tai neljä erilaista atomia tai atomiryhmää (jotka eivät ole vetyatomeja). Tällöin käytetään "E","Z"-nimeämistapaa, joka määräytyy Cahn–Ingold–Prelog-prioriteettisääntöjen avulla eli kaksoissidokseen kiinnittyvien atomien tai substituenttien prioriteettijärjestyksen perusteella. Atomien prioriteettijärjestys määräytyy atomipainojen (järjestysluvun eli atomiluvun) mukaan. Jos painavimmat atomit (substituentit) ovat samalla puolella kaksoissidosta, on kysymyksessä "Z"-konfiguraatio ( ’yhdessä’), eri puolilla taas "E"-konfiguraatio ( ’vastakkain’).
"E" ja "Z" eivät ole synonyymejä nimityksien "cis" ja "trans" kanssa. Jos renkaassa on kaksoissidos, sitä sanotaan tavallisesti "cis"-sidokseksi (yhdellä puolella), mutta jos sidoksessa on kiinni rengasta raskaampi substituentti, kyseessä onkin "E"-sidos (vastakkain).
Erik Adolf von Willebrand
Erik Adolf von Willebrand (1. helmikuuta 1870, Vaasa — 12. syyskuuta 1949, Pernaja) oli Helsingin yliopistossa työskennellyt professori ja hänen mukaansa nimetyn verenvuototaudin, von Willebrandin taudin, löytäjä.
Ganges
Ganges (sanskritiksi: गङ्गा, hindiksi: गंगा, urduksi: گنگا Ganga, bengaliksi: গঙ্গা Gônga) on suuri joki, jonka pääuoma virtaa Intiassa ja Bangladeshissa, sivujoet myös Kiinassa ja Nepalissa. Se on 2 510 kilometriä pitkä. Joki saa alkunsa Himalajalta, Gangotrijäätikön sulamisvesistä. Alakanandajoen yhdyttyä siihen se virtaa Pohjois-Intian tasangoille. Bangladeshissa Ganges ja Brahmaputra yhdistyvät muodostaen yhden maailman suurimmista suistoalueista ennen laskemistaan Bengalinlahteen.
Indus- ja Gangesjoen alue on hedelmällistä Indo-Gangesin tasankoa.
Gangesin tasanko on pääosin erittäin hedelmällistä maata, mikä on luonut jo varhain edellytykset kaupungistumiselle ja väestönkasvulle. Nykyään noin kymmenen prosenttia maailman ihmisistä on riippuvaisia Gangesin vedestä. Ganges on kuitenkin pahoin saastunut, ja juoma- ja kasteluveden saaminen on haastavaa. Alue on myös herkkä luonnonkatastrofeille. Metsien hakkuun takia monsuunisateet aiheuttavat usein tuhoisia tulvia, kuten heinä-elokuussa 2007. Pahiten tulvat koettelevat Gangesin-Brahmaputran laajaa (83 000 km²) suistoaluetta. Myös trooppiset hirmumyrskyt saavat aikaan valtavia tuhoja osuessaan alueelle, kuten vuonna 1991, jolloin arviolta 138 000 ihmistä kuoli myrskyn seurauksena.
Joen yläjuoksulla vuoristossa on 3 600 metristä alaspäin vuoristometsää. Gangesin laaksoon tultaessa metsät vähenevät raivattujen riisipeltojen tieltä. Gangesjoen suistossa Bengalinlahden rannikolla on tiheitä mangrovemetsiä, joissa elää muun muassa bengalintiikeri eli intiantiikeri. Joessa esiintyy kahta jokivalaslajia, krokotiilejä ja gaviaaleja, joita ei tavata missään muualla.
Ganges on hinduille pyhä joki. Sen uskotaan tulevan taivaasta ja voivan siten pestä pois synnit, jos siinä kylpee. Merkittävin pyhiinvaelluskohde on Shivan pyhä kaupunki Varanasi (ent. Benares), jonne tullaan erityisesti viimeiselle pyhiinvaellukselle ennen kuolemaa, sillä Varanasissa kuolemisen katsotaan olevan oikotie taivaaseen. Samasta syystä monet haluavat tuhkansa ripoteltavan jokeen.
Microsoft Works
Microsoft Works on Microsoftin kehittämä toimisto-ohjelmistopaketti, joka on tarkoitettu kevyemmäksi ja halvemmaksi vaihtoehdoksi Microsoft Officelle. Uusin versio Works 9 sisältää muun muassa tekstinkäsittely-, taulukkolaskenta-, tietokanta-, kalenteri- ja sähköpostiohjelmat. Works Suite 2006 sisältää lisäksi Microsoft Word 2002 -tekstinkäsittelyohjelman ja muita lisäohjelmia.
Additioreaktio
Additio- eli liittymisreaktio on kemiallinen reaktio, jossa molekyyliin liittyy atomi tai atomiryhmä. Se on tyypillinen yhdisteille, joissa on tyydyttymätön sidos (kaksois- tai kolmoissidos). Reaktiossa kaksi reagenssia liittyy yhteen tuottaen yhden (yleensä tyydyttyneen) lopputuotteen. Esimerkiksi kun propeeniin (tyydyttymätön) liitetään vetybromidia, saadaan tuotteeksi 2-bromipropaania (tyydyttynyt).
formula_1
Additioreaktio noudattaa Markovnikovin sääntöä eli tässä vety liittyy reaktiossa hiileen, johon on jo ennestään liittynyt enemmän vetyä.
Additioreaktio on eliminaatioreaktion käänteisreaktio. Esimerkiksi alkeenin hydrataatio (veden liittäminen) alkoholiksi on additioreaktio ja vastavasti sen käänteisreaktio dehydraatio (veden poistaminen) on eliminaatioreaktio.
Polaarisia additioreaktioita on kahta päätyyppiä: elektrofiilinen additio ja nukleofiilinen additio. Myös ei-polaarista additioreaktiota tunnetaan. Ne voivat olla vapaiden radikaalien additioreaktioita tai sykloadditioita. Additioreaktioita ovat myös monet polymerointireaktiot, jolloin niitä kutsutaan additiopolymerointireaktioiksi.
Treat Williams
Richard Treat Williams (s. 1. joulukuuta 1951 Rowayton, Connecticut) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka valmistui Franklin and Marshall Collegesta. Hänet tunnetaan hyvin muun muassa "Everwood"-televisiosarjan Andy Brownina. Muita Williamsin tunnettuja rooleja ovat elokuvissa "Mustanaamio", "Deep Rising – uhka syvyyksistä" ja "Suuri gangsterisota".
Treat syntyi Rowaytonissa, Connecticutissa. Hänen isänsä oli Richard Norman Williams ja äiti Marion Williams. Treat valmistui Kentin koulusta Connecticutista ja myöhemmin Franklin and Marshall Collegesta.
Williams sai paljon huomiota roolillaan Milos Formanin elokuvasta "Hair" vuonna 1979. Tämä elokuva perustui Broadway-musikaaliin. Sen jälkeen hän on esiintynyt yli seitsemässäkymmenessä elokuvassa ja televisiosarjassa, muun muassa "1941 – Anteeksi, missä on Hollywood?" (1979), "Suuri gangsterisota" (1984), "Dead Heat" (1988) sekä "Deep Rising – uhka syvyyksistä" (1998). Williamsista tuli yksi 1980-luvun suurimpia tähtiä ja hän on yhä yksi aktiivisimpia näyttelijöitä. Vuosina 2002–2006 hän näytteli tohtori Andy Brownia "Everwood"-televisiosarjassa, ja Williams on voittanut roolista kaksi SAG-palkintoa.
Williams sai Golden Globe-ehdokkuuden roolistaan "Hairissa". Hän sai toisen Golden Globe -ehdokkuutensa elokuvasta "Vallan terällä" ja vielä kolmannen Golden Globe -ehdokkuuden elokuvasta "Viettelysten vaunu". Vuonna 1996 hän sai parhaan näyttelijän ehdokkuuden roolistaan elokuvassa "The Late Shift". Williams on myös toiminut ohjaajana, voittaen kaksi filmifestivaalipalkintoa ohjaamalla elokuvan "Texans".
Williams on esiintynyt lukuisissa Broadway-esityksissä, kuten "Grease", "Over Here!", "Once in a Lifetime", "Pirates of Penzance" sekä "Love Letters". Ei-broadway-musiikaaleissa hän on esiintynyt muun muassa "Oleanna", "Oh, hell" , "Some Men Need Help" sekä "Maybe I’m Doing It Wrong". Hän on myös voittanut draama-palkinnon roolistaan Broadway-näytöksessä "Follies".
Williams asuu vaimonsa ja kahden lapsensa kanssa New Yorkissa. Hänellä on talo myös Utahissa, jossa "Everwood" kuvattiin.
Karbonaattimineraali
Karbonaattimineraalit ovat mineraaleja, jotka koostuvat metalleista ja karbonaatti-ionista CO. Karbonaattimineraalit ovat varsin pehmeitä.
Eliminaatioreaktio
Eliminaatio- eli eliminointireaktiossa, joka on additioreaktion käänteisreaktio, lähtöaineesta syntyy pienimolekyylisen yhdisteen lohjetessa tyydyttymätön yhdiste, yleensä alkeeni tai rengasrakenteinen yhdiste, joka voi olla myös tyydyttynyt. Lohkeavana yhdisteenä on usein vesi, vety, vetyhalidi jne.
Eliminaatioreaktiota, johon liittyy vesimolekyylin (HO) ) lohkeaminen, kutsutaan dehydraatioksi. Esimerkiksi kuumennettaessa alkoholia rikki- tai fosforihapon kanssa, reaktiossa lohkeaa vettä ja lopputuotteena saadaan alkeenia.
Alkeeneja voidaan myös syntetisoida lohkaisemalla vetyhalidia alkyylihalideista vahvan emäksen avulla. Esimerkikisi lohkaisemalla kloorietaanista HCl:a vahvan emäksen läsnä ollessa, saadaan eteeniä.
formula_1
Nukleofiilisten substituutioiden tavoin eliminaatioreaktioiden reaktiomekanismit voidaan jakaa ensimmäisen ja toisen kertaluvun reaktioihin. Ensimmäisen kertaluvun eliminaatioreaktion eli E1-reaktion reaktionopeus riippuu ainoastaan elektrofiilin, esimerkiksi alkyylihalogenidin, konsentraatiosta, eikä emäksen konsentraatio vaikuta reaktio nopeuteen. Reaktio on mekanismiltaan kaksivaiheinen, jossa ensin elektrofiilista irtoaa lähtevä ryhmä, jolloin muodostuu välituotteena tasomainen karbokationi. Tämä karbokationi vastaanottaa protonin positiivisesti varautuneen hiilen viereiseltä hiileltä ja näiden hiilien välille muodostuu kaksoissidos. E1-reaktio tapahtuu parhaiten tertiäärisille alkyylihalogenideille, huonommin sekundäärisille alkyylihalogenideille ja primäärisille alkyylihalogenideille ei lainkaan, johtuen karbokationivälituotteen stabiilisuuseroista. Reaktiota edistää poolisten liuottimien käyttö.
Toisen kertaluvun eliminaatioreaktio eli E2-reaktiossa reaktionopeus on riippuvainen sekä elektrofiilin, että käytetyn emäksen konsentraatiosta. Reaktio tapahtuu parhaiten primäärisille elektrofiileille ja huonoiten tertiäärisille. Reaktion mekanismissa protonin eliminoituminen ja lähtevän ryhmän irtoaminen tapahtuvat samanaikaisesti ja vaatimuksena on, että protonien ja lähtevän ryhmän sidosten tulee olla samassa tasossa eli antiperiplanaarisia. E2-reaktio on stereospesifinen.
Trehaloosi
Trehaloosi eli sienisokeri on sienissä ja joissakin hyönteisissä esiintyvä kahdesta glukoosiyksiköstä koostuva disakkaridi eli kahden sokerin muodostama molekyyli.
Ihmisen ruoansulatuselimistössä trehalaasientsyymi pilkkoo trehaloosimolekyylin kahdeksi glukoosimolekyyliksi. Entsyymin puutteen aiheuttama trehaloosi-intoleranssi on vatsavaivoja aiheuttava synnynnäinen ominaisuus.
Trehaloosi on osmolyytti eli pitää yllä solujen vesitasapainoa. Monet kasvit ja hiivat tuottavat trehaloosia joutuessaan kuivumisen tai kylmettymisen vaaraan, ja kestävät näin vaikeita olosuhteita. Siirtogeenitekniikalla etsitään menetelmiä trehaloosin tuottamiseksi kasviksissa, jotta näille kehittyisi suoja nahistumista vastaan.
EU hyväksyi 2001 trehaloosin uuselintarvikkeeksi. Trehaloosi imeytyy hitaasti ja sopii käytettäväksi painonhallinta- ja urheiluelintarvikkeissa. Makeutusasteeltaan trehaloosi on noin puolet sakkaroosista.
Ruokavalion trehaloosi-pitoisuudella on todetty yhteys C.difficile -bakteerin aiheuttamiin suolistotulehduksiin.
Emily VanCamp
Emily Irene VanCamp (s. 12. toukokuuta 1986 Port Perry, Ontario, Kanada) on kanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan televisiosarjoissa "Everwood", "Perhesiteet" ja "Kosto". VanCamp on näyttelee myös Sharon Carteria Marvelin elokuvissa "" ja "". Hän on kotoisin Kanadan Port Perrystä, mutta muutti Los Angelesiin vuonna 2002. VanCamp on kihloissa vastanäyttelijänsä (sarjasta "Kosto") Josh Bowmanin kanssa.
Toisiintuminen
Toisiintuminen tarkoittaa orgaanista reaktiota, joissa lähtöaineen hiilirunko muuttuu toiseksi isomeerikseen, ja atomiryhmä siirtyy molekyylissä sitoutumispaikasta toiseen. Mekanistisesti toisiintumisreaktiot voivat olla erilaisia esimerkiksi nukleofiilinen, elektrofiilinen, protofiilinen tai perisyklinen. Alkeenien metateesia voidaan myös kutsua toisiintumiseksi.
Karbokationimuodon kautta kulkeva toisiintuminen on eräs reaktiotyyppi. Yksinkertainen esimerkki on "cis"-2-buteenin toisiintuminen "trans"-2-buteeniksi hapon katalysoimana. Reaktio kulkee niin, että "cis"-kaksoissidos reagoi protonin kanssa, jolloin muodostuu karbokationi (HC-CH-CH-CH). Koska siinä ei ole kaksoissidosta, sidos C-C voi pyöriä. Buteeni muodostuu uudelleen niin, että karbokationista irtoaa protoni, jolloin kaksoissidos muodostuu uudelleen (HC-CH=CH-CH).
Myös alkyyliryhmät voivat liikkua. Ns. pinakolireaktio, jossa metyyliryhmä liikkuu, on tyypillinen esimerkki. Pinakoli on alkoholi, joka muistuttaa etyleeniglykolia, paitsi että molemmissa hiilissä on lisäksi kaksi metyyliryhmää (MeC(OH)-C(OH)Me). Kun toinen hydroksyyliryhmä protonoituu ja poistuu vetenä, muodostuu karbokationi. Se reagoi eteenpäin niin, että viereisen hiilen metyyli siirtyy sen kohdalle, jolloin viereinen hiili muuttuu karbokationiksi (MeC(OH)-CMe). Samassa hiilessä on kuitenkin hydroksyyliryhmä, joten muodostuu C=O -sidos: C-OH → C=OH. Protoni irtoaa ja tuotteena on ketoni (MeC(=O)-CMe).
Hyvin tunnettuja toisiintumisreaktioita ovat muun muassa perisykliset Claisen- ja Cope-toisiintumiset ja Beckmann-toisiintuminen.
Windows Mail
Windows Mail on Microsoftin kehittämä, yksityiskäyttöön tarkoitettu sähköpostin ja uutisryhmien lukuohjelma. Se toimitetaan Windows Vistan mukana. Windows Mail tunnettiin aikaisemmin nimellä Outlook Express, joka toimitettiin Windows 98:n, 2000:n, Me:n ja XP:n mukana.
Windows Mail uudisti merkittävästi Outlook Express -ohjelmaa lisäämällä siihen muun muassa nopeamman sähköpostin haun, phishing-suodattimet ja roskapostisuodattimet. Toisaalta myös joitakin ominaisuuksia poistettiin, kuten esimerkiksi pikaviestien lähettäminen.
Reaktiomekanismi
Reaktiomekanismi on yksityiskohtainen kuvaus tavasta, jolla kemiallinen reaktio tapahtuu. Reaktiomekanismista selviää reaktion eri vaiheet, funktionaalisissa ryhmissä tapahtuvat elektronien siirtymiset, sidosten avautumiset, katkeamiset ja syntymiset, välituotteet sekä lopputuotteet.
Reaktiossa elektronien siirtyminen johtaa sidoksen katkeamiseen tai syntymiseen. Sidos katkeaa homolyyttisesti (radikaali-mekanismi), kun sidoselektronit siirtyvät kummallekin sidosatomille (syntyy radikaaleja), ja heterolyyttisesti (polaarinen mekanismi), kun sidoselektronit jäävät toiselle sidosatomille, jolloin atomit varautuvat sähköisesti (muodostuu anioni ja kationi).
Jos kumpikin atomi luovuttaa elektronin elektroniparia varten, sidos syntyy homogeenisesti ja heterogeenisesti, kun elektronit tulevat vain toiselta sidosatomilta.
Yorkshire
Yorkshire on alue ja entinen kreivikunta Englannin pohjoisosassa, Yorkin kaupungin ympärillä. Se on noin 15 000 km:n pinta-alallaan suurin maan historiallisista kreivikunnista. Alueella on nykyisin noin viisi miljoonaa asukasta, ja se on jaettu yhdeksään kreivikuntaan tai muuhun aluehallintoyksikköön. Tärkeimmät kaupungit nyky-Yorkshiressä ovat Sheffield, Leeds, Kingston upon Hull, York ja Middlesbrough.
Yorkshiren kreivikunta muodostettiin 1000-luvulla entisen tanskalaisten ja norjalaisten hallitseman Jorvikin kuningaskunnan paikalle. Kreivikunta jaettiin ’kolmasosiin’ (englanniksi "riding", muinaisnorjan sanasta "þriðing"), jotka toimivat paikallishallinnon perusyksikköinä vuoteen 1888 saakka. Vuoden 1974 aluehallintouudistuksen yhteydessä Yorkshire jaettiin viiteen kreivikuntaan, joista kaksi on sittemmin hajotettu pienempiin osiin.
Nykyään Yorkshiren alueella sijaitsevat seuraavat kreivikunnat:
Yorkshiren tunnetuin symboli on Yorkin hallitsijasuvun valkoinen ruusu. Kreivikunta on myös tunnettu ruoasta nimeltä "Yorkshire Pudding". Se on pannukakun tai kohokkaan tapainen suolainen leivonnainen, joka nautitaan yleensä sunnuntaipäivällisellä yhtenä paahtopaistin lisukkeena kastikkeen ja vihannesten kera.
Yorkshiren päivää vietetään vuosittain 1. elokuuta.
Kirjailija James Herriotin omaelämäkerralliset romaanit kuten "Kaikenkarvaiset ystäväni" (1974) ja "Luojanluomat ystäväni" (1975) tapahtuvat Yorkshiressa.
Yorkshireen sijoittuu ja siellä on kuvattu useita brittiläisiä televisiosarjoja. Tunnetuimpia näistä ovat komediasarja "Vielä virtaa", draamasarja "Sydämen asialla" sekä saippuasarjat "Emmerdale" ja "Downton Abbey". Muita Yorkshireen sijoittuvia televisiosarjoja ovat olleet muiden muassa "Kaikenkarvaiset ystäväni", "Kyläsairaala", "Sydän paikallaan" ja "Yorkshiren etsivät".
Yorkshireen sijoittuvia elokuvia ovat muun muassa "Tilaa huipulla" (1959), "Miehen hinta" (1963), "Housut pois!" (1997) ja "Kalenteritytöt" (2003).
Polaarinen reaktio
Polaarisessa reaktiossa funktionaalisen ryhmän nukleofiilinen (negatiivisesti varautunut) osa liittyy kahden elektroninsa avulla reagenssin positiivisesti varautuneeseen atomiin ja elektrofiilinen osa taas reagenssin negatiivisesti varautuneeseen atomiin. Koska sidoselektronit tulevat vain toiselta atomilta, sidos syntyy heterogeenisesti.
Polaarinen reaktio on tyypillinen yhdisteille, joissa varaukset ovat jakautuneet epätasaisesti. Funktionaalinen ryhmä polaroituu ts. sen elektronegatiiviset atomit varautuvat negatiivisesti ja elektropositiiviset positiivisesti. Elektronegatiivinen alkuaine, kuten happi, typpi tai halogeeni vetää sidoselektroneja puoleensa ja varautuu lievästi negatiivisesti, samalla kun hiiliatomi saa yhtä suuren positiivisen varauksen.
Vastaavasti jos hiileen liittyy elektropositiivisempi alkuaine (esimerkiksi Mg, Li, Na, Pb), tämä varautuu lievästi positiiviseksi ja hiili lievästi negatiiviseksi. Esimerkiksi Grignardin reagenssissa (organometalliyhdiste) magnesium varautuu positiivisesti ja hiiliatomi lievästi negatiivisesti. Yhdisteen positiivisesti varautunutta osaa sanotaan elektrofiiliksi (elektronihakuiseksi) ja negatiivisesti varautunutta osaa nukleofiiliksi (ydinhakuiseksi).
West Yorkshire
West Yorkshire (suomeksi myös Länsi-Yorkshire) on kaupunkikreivikunta Englannin pohjoisosassa. Se sijaitsee perinteisen Yorkshiren kreivikunnan lounaisosassa. Kreivikunnan asukasluku vuonna 2003 oli 2 095 900.
West Yorkshiren pinta-ala on 2 029 km². Se kuuluu Yorkshire and the Humberin lääniin. Kreivikunnan, kuten Englannin muidenkin metropolikreivikuntien, valtuusto lakkautettiin vuonna 1986 ja suurin osa sen vallasta siirrettiin kunnille. Tällä hetkellä kreivikunnan tasolla toimivia julkishallinnon osia ovat julkinen liikenne ja hätäkeskuspalvelut.
Aktivointienergia
Aktivointi- eli aktivoitumis- eli aktivaatioenergia on kemiassa ja biologiassa se energia, joka tarvitaan käynnistämään kemiallinen reaktio. Aktivointienergiaa merkitään yleensä symbolilla E. Aktivointienergia on reaktion siirtymätilan energian ja lähtöaineiden energioiden summan erotus.
Aktivoitumisenergialle voidaan antaa seuraava kvalitatiivinen tulkinta. Jotta reaktio tapahtuisi kahden pysyvän molekyylin (tai atomin) välillä, on niiden absorboitava tietty määrä energiaa, jotta vanhat sidokset voisivat avautua ja uudet muodostua. Tätä energiamäärää voidaan kutsua aktivoitumisenergiaksi. Vaikka reaktio olisi eksoterminen, on siihen tuotava aktivointienergian suuruinen energiamäärä, ennen kuin reaktio tapahtuu. Suuri aktivoitumisenergia voi estää muuten spontaanin reaktion tapahtumista nopeasti. ( Mortimer 1999)
Reaktionopeusvakion k arvo riippuu lämpötilasta seuraavan yhtälön mukaisesti , jossa A on tutkittavalle reaktiolle ominainen vakio jota nimetään frekvenssitekijäksi, e on luonnollisen logaritmijärjestelmän kantaluku, E   on reaktion aktivointienergia (J/mol), R on yleinen kaasuvakio ja T on absoluuttinen lämpötila. Frekvenssitekijä sisältää muut reaktionopeuteen vaikuttavat tekijät, kuten molekyylien törmäystaajuuden ja geometriset vaatimukset törmäävien molekyylien asennolle toistensa suhteen. Yhtälön esitti ensimmäisenä Svante Arrhenius, jonka mukaan se on nimetty.  Arrheniuksen yhtälö on vain likimääräinen, mutta useissa tapauksissa riittävän tarkka arvioimaan reaktionopeutta. Yksivaiheiselle reaktiolle tekijä  edustaa niiden molekyylien osuutta, jotka saavuttavat onnistuneen reaktion tarvitseman aktivointienergian. Yhtälö pätee myös monivaiheisiin reaktioihin. (Laitinen 1982)
Katalyytti on aine, joka lisää reaktion nopeutta, mutta jota ei kulu reaktiossa. Pienikin määrä katalyyttiä riittää nopeuttamaan reaktiota moninkertaisesti. On havaittu, että katalyytti pienentää sekä eteenpäin, että taaksepäin menevän yhtälön aktivointienergiaa. Lisäksi, koska se ei vaikuta vaikuta reaktion stoikiometriaan, katalyytillä ei ole vaikutusta kemiallisen tasapainon sijaintiin. (Mortimer 1999)
Yorkshire ja Humber
Yorkshire ja Humber () on yksi Englannin yhdeksästä hallintoalueesta. Se kattaa historiallisen Yorkshiren alueen sekä alueita Lincolnshirestä Humberjoen eteläpuolelta. Hallintoalueen pinta-ala on 15 420 km ja väkiluku oli vuoden 2011 väestönlaskennassa 5 284 000. Hallinnollisena pääkaupunkina toimii Leeds ja suurin kaupunki on Sheffield.
Markovnikovin sääntö
Markovnikovin säännön mukaan positiivisesti varautunut reagenssin osa (elektrofiili) liittyy kaksoissidoksen siihen atomiin, jossa on enemmän vetyä, ja negatiivinen reagenssin osa (nukleofiili) vuorostaan siihen hiiliatomiin, jossa on vähemmän vetyä. Tällainen reaktio on regioselektiivinen.
Esimerkiksi propeenin reagoidessa vetyhalidin kuten vetykloridin kanssa, syntyy vain 2-klooripropaania. 1-klooripropaania ei synny.
CH-CH=CH + HCl → CH-CHCl-CH
Alkeenien elektrofiiliset additioreaktiot tapahtuvat kahdessa vaiheessa. Ensin elektrofiili liittyy alkeenin kaksoissidoksen π-sidosorbitaaliin ja sen vuoksi kaksoissidos katkeaa. Alkeenista muodostuu siten karbokationi ja elektrofiilin luovuttanut lähtöaine jää anioniksi. Seuraavassa vaiheessa anioni jakaa elektroniparin karbokationille ja muodostaa sen kanssa σ-sidoksen. Markovnikovin sääntö perustuu karbokationin pysyvimmän muodon pienempään aktivoitumisenergiaan verrattuna vähemmän pysyviin muotoihin. Stabiilimpia karbokationeita ovat tertiääriset karbokationit, joissa positiivisesti varautuneeseen hiileen on sitoutunut kolme muuta hiilivetyryhmää.
Eniten subtituenttinen karbokationi on pysyvin osittain substituenttien induktiivisen vaikutuksen vuoksi. Usein varsin isot ja polarisoituvat substituentit ulottavat elektroniverhonsa paremmin karbokationin positiiviseen varaukseen kuin pieni vetyatomi. Osittain pysyvyys johtuu hyperkonjugaatiosta eli karbokationin vapaan p-orbitaalin ja alkyylisubstituentin hiilen ja vedyn välisen σ-sidosorbitaalin stabiloivasta vuorovaikutuksesta.
Koska formula_1 on pysyvämpi muoto kuin formula_2, syntyy propeenin ja vetybromidin reaktiosta lähes yksinomaan 2-bromipropaania.
Jogurtti
Jogurtti, rinn. jukurtti, myös "jugurtti", on maitotuote, jota valmistetaan maidosta hapattamalla käyttäen apuna maitohappobakteereja. Mitä tahansa maitoa voidaan käyttää jogurtin pohjana, mutta lehmänmaito on nykytuotannossa keskeisessä asemassa. Jogurtin geelimäinen rakenne johtuu laktoosin eli maitosokerin käymisestä maitohapoksi, jonka aiheuttama happamuus kokkaroittaa maitoproteiinin sakeaan muotoon. Jogurttia myydään usein maustettuna hedelmillä, marjoilla, vaniljalla tai suklaalla.
Maidon käyttämisestä on eri kulttuureissa merkkejä jo 8 500 vuoden takaa. Sana "jogurtti" on peräisin turkin sanasta "yoğurt" (lausutaan ). Ennen 1900-luvun alkua jogurttia syötiin varsinkin Kaakkois-Euroopassa, Keski-Aasiassa, Lähi-idässä ja Intiassa. Myös Suomessa pienimuotoisen karjatalouden aikana talven varalle valmistettu säilyvä piimä muistutti jogurttia.
Perinteisesti jogurttia on tehty haihduttamalla maitoa ensin kolmanneksen verran lämmittämällä sitä hiljaisella tulella, jolloin siitä tulee paksumpaa. Teollisiin jogurtteihin lisätään usein muunnettua tärkkelystä tai liivatetta samanlaisen paksuuden aikaansaamiseksi.
Jogurtin kaltaisia valmisteita voidaan tehdä myös kasvimaidosta kuten kaura- tai soijamaidosta.
Karbokationi
Karbokationi on orgaaninen kationi, jossa on positiivisesti varautunut eli elektronivajaa hiiliatomi. Hiilen elektronirakenne voi olla sp-hybridisoitunut (kolmisidoksinen ja tasomainen), ja sen p-orbitaali on tyhjä. Karbokationissa hiili voi olla koordinoitunut myös viiteen muuhun atomiin tai atomiryhmään.
Mitä enemmän karbokationissa on alkyyliryhmiä, sitä enemmän ne pystyvät luovuttamaan elektroneja positiiviselle hiiliatomille ja stabiloimaan karbokationin rakennetta. Siten tertiääriset karbokationit ovat kaikkein pysyvimpiä.
Karbokationit ovat yleensä äärimmäisen emäsherkkiä, epävakaita ja reaktiivisia. Niinpä ne esiintyvät lähinnä reaktioiden välituotteina, joiden konsentraatio reaktioseoksessa on niin pieni, ettei niitä voida havaita suoraan reaktiosta. Riittävän vahvoja superhappoja käyttämällä on kuitenkin mahdollista tehdä karbokationeista niin vakaita, että ne voidaan havaita NMR:ssä, joten niistä on kuitenkin suoraa näyttöä.
Tärkein reaktiotyyppi, missä esiintyy karbokationivälituote, on SN (yksimolekyylinen eli ensimmäisen kertaluokan nukleofiilinen substituutioreaktio). Siinä lähtöaine hajoaa lähteväksi anioniksi ja karbokationiksi. Karbokationi kaappaa liuoksesta uuden anionin, jos se on nukleofiilisempi eli sitoutuu positiiviseen varaukseen vahvemmin kuin lähtevä anioni. Esimerkiksi kloori on hyvä lähtevä ryhmä, ja vesi on kohtalainen nukleofiili, joten veden kanssa organoklooriyhdiste muuttuu alkoholiksi ja suolahapoksi:
Syntyneen oksoniumin neutralointiin riittää hyvinkin heikko emäs, kuten kaliumkarbonaatti.
Epävakaat karbokationit reagoivat yleensä itsensä kanssa, mitä kutsutaan toisiintumiseksi. Toisiintumisreaktiossa elektronivajaa hiili reagoi jonkin toisen molekyylin osan kanssa, mikä jatkuu, kunnes tuloksena on vakain eli tertiäärinen kationi.
Oratuomi
Oratuomi ("Prunus spinosa") on 2–3 metrin korkuinen, tiheä ja piikikäs pensas, jonka yksittäiset yksilöt joskus kasvavat pieneksi puuksi. Suomessa se kasvaa harvinaisena Ahvenanmaalla ja lounaisrannikolla. Se kukkii ennen lehtien puhkeamista.
Oratuomen luumarja on kooltaan 7–15 millimetriä ja maultaan kirpeä.
Englannin hallintoalueet
Englanti on vuodesta 1994 ollut jaettuna yhdeksään hallintoalueeseen (), jotka toimivat maassa aluehallinnon suurimpina yksiköinä. Niillä on varsin vähän valtaa, eikä demokraattisesti valittua edustusta. Ainoastaan Suur-Lontoon alueella on vaaleilla valittu Lontoon kaupunginvaltuuston () joka toimii yhdessä pormestarin kanssa johtaman Suur-Lontoon yleishallintoviranomaisen () kanssa.
Alue toteutettiin Maastrichtin sopimuksen myötä John Majorin hallituksen aikana vuonna 1994. Englanti jaettiin alun perin kymmeneen alueeseen, joista myöhemmin Merseyside yhdistettiin North Westiin. Vuodesta 1998 alueet ovat toimineet myös Englannin vaalipiireinä europarlamenttivaaleissa.
Fianna Fáil
Fianna Fáil (lyh. FF, ) on vuonna 1926 perustettu irlantilainen poliittinen puolue. Fianna Fáil on ollut vallassa joitakin jaksoja lukuun ottamatta lähes koko Irlannin tasavallan historian aikana. Alkuaikoinaan puolue oli erittäin kansallismielinen ja yhtenäisen Irlannin tasavallan kannattaja, mutta nykyään Fianna Fáil on lähinnä keskusta-oikeistolainen puolue.
Jokainen Fianna Fáilin puoluejohtajista Micheál Martinia lukuun ottamatta on jossakin vaiheessa toiminut myös taoiseachina eli Irlannin pääministerinä.
Pitkänperjantain sopimus
Pitkänperjantain sopimus (, oikeammin Belfastin sopimus , tunnetaan myös nimellä Stormontin sopimus ) on pitkäperjantaina 10. huhtikuuta 1998 Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin tasavallan hallitusten välillä allekirjoitettu sopimus, jossa sovittiin toimenpiteistä pysyvän rauhan saamiseksi Pohjois-Irlantiin. Suurin osa Pohjois-Irlannin poliittisista järjestöistä tuki sopimusta ja se hyväksyttiin erillisissä kansanäänestyksissä sekä Pohjois-Irlannissa että Irlannin tasavallassa 23. toukokuuta 1998.
Sopimukseen sisältyvät seuraavat sopimuskohdat:
Englannin mestaruussarja
Englannin mestaruussarja () on Englannin miesten jalkapalloilun toiseksi korkein sarjataso Valioliigan jälkeen ja The Football Leaguen korkein divisioona.
Mestaruussarja-nimi otettiin käyttöön kaudella 2004–2005. Aiemmin sarjaa kutsuttiin 1. divisioonaksi. Deloitten mukaan mestaruussarja oli kaudella 2004–2005 rahakkain jalkapallon ei-pääsarja maailmassa ja kaikkiaan kuudenneksi rahakkain sarja Euroopassa Englannin, Italian, Saksan, Espanjan ja Ranskan pääsarjojen jälkeen.
Mestaruussarjassa pelaa 24 joukkuetta, joista jokainen kohtaa toisensa kaksi kertaa: kerran kotona ja kerran vieraissa. Näin jokaiselle seuralle tulee kauden aikana 46 ottelua. Voitosta saa kolme pistettä, tasapelistä yhden ja tappiosta nolla. Kauden loputtua sarjataulukon kaksi eniten pisteitä kerännyttä joukkuetta nousee suoraan Valioliigaan, ja sijoille 3–6 sijoittuneet joukkueet karsivat keskenään kolmannesta nousijan paikasta. Kolme vähiten pisteitä kerännyttä joukkuetta putoaa suoraan Ykkösliigaan.
Artefakti
Artefakti (latinan sanoista "arte" + "factum" ’taidolla tehty’) tarkoittaa keinotekoista esinettä (vastakohtana luonnon muodostamalle kohteelle, luonnonesineelle eli ekofaktille). Arkeologiassa sanalla tarkoitetaan mitä tahansa ihmisen tekemää esinettä tai rakennelmaa.
Lääketieteessä artefaktilla tarkoitetaan tutkimuslöydöstä, joka ei johdu tutkittavasta kohteesta vaan esimerkiksi tutkimusmenetelmän virheestä tai näytteen saastumisesta.
Tietotekniikassa artefaktilla viitataan usein näkyvään tai kuultavaan virheeseen. Käsite on käytössä etenkin häviöllisten pakkausmenetelmien yhteydessä.
Tuotantotaloudessa artefaktilla viitataan jonkin toimijan tietoisesta ja suunnitelmallisesta toiminnasta seuraavaan tulokseen.
Sanalle "artefakti" on ehdotettu varsinkin estetiikan alalla kotoperäisiä vastineita tekoesine, teennös ja tekotuote.
Sisalagaave
Sisalagaave ("Agave sisalana") on monivuotinen agaavejen ("Agave") sukuun kuuluva kasvi. Sen noin 1–1,5 metrin mittaisiksi kasvavista lehdistä saadaan sisalia – väriltään vaaleaa, voimakaskiiltoista ja karkeaa kuitua, jota käytetään narujen ja köysien raaka-aineena. Arkikäytössä sisalia tapaa kissojen raapimispuiden päällysteenä.
"Agave fourcroydesista" saatava henequen on sisalin kaltainen lehtikuitu.
Sisalin käyttö romahti 1960-luvun lopussa tekokuitujen yleistymisen myötä. Perinteisen sisalintuotantomaan Tansanian tuotanto väheni 200 000 tonnista alle kymmenesosaan. 2000-luvulla sisalille on keksitty uusia käyttöjä esimerkiksi lasikuidun tilalla. Suurimmat tuottajamaat ovat nyt Brasilia (120 000 tonnia), Tansania (30 000) ja Kenia (25 000).
Zoisiitti
Zoisiitti on sorosilikaatteihin kuuluva mineraali, joka sisältää alumiinia ja jonka kemiallinen koostumus on (Ca(Al.OH)Al(SiO). Se kuuluu epidoottiryhmään. Zoisiitti on saanut nimensä itävaltalaisen tiedemiehen paroni Sigmund Zoisin mukaan, joka löysi mineraalin Itävallan Alpeilta vuonna 1805. Zoisiitista esiintyy useita muunnoksia, jotka esiintyvät maantieteellisesti hyvin rajatuilla alueilla ja joita käytetään jalo- ja korukivinä.
Zoisiittia esiintyy prismaattisina, rombisina kiteinä tai massiivisina muodostumina metamorfisissa ja pegmatiittisissa kivilajeissa. Väriltään zoisiitti voi olla sinivioletti, vihreä, ruskea, vaaleanpunainen, keltainen, harmaa tai väritön. Zoisiitin kovuus Mohsin asteikolla on 6,5 ja ominaispaino 3,10–3,38 muunnoksesta riippuen. Zoisiitin tavallisempi muunnos on monokliininen klinozoisiitti.
Tansaniitti on zoisiitin läpinäkyvä tai läpikuultava muunnos, jota esiintyy ainoastaan Tansaniassa muutamilla esiintymisalueilla. Se on väriltään usein ruskehtava, mutta kuumakäsittelyn seurauksena sen väri muuttuu siniseksi tai sinivioletiksi, joka parhaimmillaan kilpailee hienoimpien safiirien värin kanssa. Tansaniitista on viime vuosikymmeninä tullut haluttu ja arvokas jalokivi.
Anyoliitti on vihreä ja läpinäkymätön zoisiitti, jota esiintyy Keniassa. Se esiintyy usein yhdessä rubiinin ja biotiitin kanssa muodostaen omalaatuisen ja koristeellisen kiven, jota käytetään runsaasti korukivenä ja koriste-esineissä.
Thuliitti on Norjassa esiintyvä zoisiitin muunnos, joka on väriltään vaaleanpunainen. Myös sen käyttö korukivenä on varsin yleistä. Lisäksi on olemassa kromizoisiitti, joka on väriltään vihreä ja melko harvinainen.
Aivovaurio
Aivovaurio-nimitystä käytetään lääketieteessä, kun aivot ja niihin liittyvät päähermot ovat vaurioituneet. Syy voi olla perinnöllinen sairaus (esimerkiksi ALS- tai MS-tauti), tai aivot voivat vaurioitua tapaturman seurauksena, jolloin aivovauriota kutsutaan aivovammaksi. Aivovaurion vaikutukset keholle voivat olla hyvin moninaisia johtuen aivojen tärkeästä roolista koko elimistölle.
Yleisimpiä aivovaurioita aiheuttavat Parkinsonin tauti, jossa lihasliikkeitä tukevat hermostoelimet rappeutuvat, sekä Alzheimerin tauti, jossa hermostoalueella tapahtuu tuhoa, joka tappaa hermosoluja tai katkaisee niiden yhteyksiä toisiinsa. Parkinsonin taudin etenemistä voidaan hidastaa lääkkeillä tai leikkauksella. Alzheimeria voidaan yrittää lieventää leikkauksella tai lääkkeillä.
Onnettomuuksissa sattuvat aivovammat yritetään hoitaa neurokirurgialla tai muulla mahdollisella toimenpiteellä.
Kirurginen toimenpide lobotomia oli aivovaurioiden tarkoituksellista aiheuttamista.
Hurskas kurjuus
Hurskas kurjuus on Frans Emil Sillanpään vuonna 1919 kirjoittama romaani, jonka aiheena on vuonna 1918 käyty Suomen sisällissota.
Romaani kertoo Juha Toivolan, yksinkertaisen mutta hyväntahtoisen köyhän torpparin elämäntarinan. Koko elämänsä nöyrästi raatanut Toivola päätyy sisällissodan aikana punakaartiin ja sodan jälkeen valkoiset teloittavat hänet, vaikka hän ei ole todellisuudessa tehnyt mitään pahaa.
Kirjaa ei uskallettu julkaista heti sodan jälkimainingeissa, vaan se julkaistiin vasta vuoden 1919 helmikuussa. "Hurskas kurjuus" sai sisällissodan molemmilta osapuolilta kritiikkiä. Valkoiset oli toisaalta kuvattu raaoiksi tappajiksi, toisaalta punaisten mielestä päähenkilö Jussi Toivola halvensi hölmöllä olemuksellaan koko työväenliikettä.
F. E. Sillanpään vuonna 1923 ilmestyneen pienoisromaanin "Hiltu ja Ragnar" toinen päähenkilö Hiltu on "Hurskaan kurjuuden" päähenkilön Juha Toivolan tytär, joka päätyy palvelijaksi erääseen huvilaan Tampereen Pispalaan. "Hiltun ja Ragnarin" tapahtumat sijoittuvat vuoteen 1906.
Emissio
Emissio merkitsee seuraavia asioita:Emissioon liittyy myös seuraava:
Melrose
Melrose (alk. Melrose Trio) on suomalainen Vantaan Länsimäestä lähtöisin oleva, vuonna 1981 perustettu rock’n’roll-yhtye, joka on musiikissaan yhdistänyt perusrockia rockabillyyn ja rock’n’rolliin.
Melrosen johtohahmo on kitaristi-laulaja Tokela (oik. Mika Tuokkola, s. 1967). Alkuperäiseen yhtyeeseen kuului lisäksi Mika Rantanen (rummut), Reijo ”Repa” Nurmi (akustinen kitara, myöh. basso). Myöhemmin mukaan tuli Jari Piilola (laulu), silloin yhtyeen nimeksi laitettiin leikkisästi Melrose ”Trio”. Lisäksi bassoa tuli soittamaan myöhemmin Jari Peltonen, silloin yhtye esiintyi nimellä Melrose Five. Rumpali Mika Rantanen vaihtui vuonna 1984 Tero Seppäseen. Myöhemmin mukaan liittyi vaihdoksen myötä Jarmo ”Jami” Haapanen (rummut).
Yhtyeen suosio oli suurimmillaan 1980-luvun loppupuolella, jolloin se oli Suomen suosituimpia. 1980-luvun loppupuolella ja 1990-luvun alkupuolella se keikkaili useasti Suomen rajojen ulkopuolella. Melrose on yhä koossa ja keikkailee aktiivisesti edelleen. He toimivat lämmittely-yhtyeenä Guns N’ Rosesille 5. ja 6. heinäkuuta 2006.
Melrose-yhtyeeltä on ilmestynyt ensimmäinen DVD-tallenne syksyllä 2009. Dokumentti yhtyeen taipaleesta sisältää live-taltioinnin sekä muuta materiaalia.
Melrose on myös esiintynyt Aki Kaurismäen elokuvissa "Hamlet liikemaailmassa" (1987) ja "Laitakaupungin valot" (2006).
Funkrock
Funkrock on musiikin tyyli, jossa rockmusiikille tyypillinen särjetty kitarasoundi ja aggressiivisuus yhdistyvät funkmusiikin rytmeihin ja riffeihin.
Funkrockin juuret juontuvat 1960-luvun lopulta. Samalla kun varsinainen funk syntyi James Brownin ja Sly Stonen johdolla, alkoi Jimi Hendrix yhdistää funkille tyypillisiä rytmejä omaan rockmusiikkiinsa (varhaisin esimerkki tästä on hänen kappaleensa "Little Miss Lover" vuodelta 1967, myöhemmästä tuotannosta etenkin kappaleet "Freedom", "Izabella", "Straight Ahead" sekä lähes koko "Band of Gypsys" -albumi).
Muutamat muut mustien muusikoiden yhtyeet jatkoivat Hendrixin jalanjäljillä. Tärkeimpänä näistä pidetään George Clintonin Funkadelicia vuosien 1970 - 1977 albumeillaan. Funkadelicin lisäksi 1970-luvun varsinaisista funkrock-yhtyeistä voidaan mainita Black Nasty, joka on sekin enimmäkseen unohdettu. Lisäksi suuntausta edustivat Mother's Finest sekä brittiläinen Trapeze. 1970-luvun alussa oli myös joitain "psykedeelistä soulia" soittaneita kokoonpanoja, kuten Undisputed Truth, joiden musiikki oli lähellä funkrockia. Oma lukunsa oli räväkästä asenteestaan tunnettu laulaja-malli Betty Davis, joka levytti pari merkittävää funkrock -levyä. Toisin kuin useimmat muut mustat laulajattaret, hän halusi jatkaa bluesperinteen ja Hendrixin jalanjäljissä. Levy-yhtiöt eivät yleisesti ottaen uskoneet funkrockiin. Esimerkiksi myöhemmin diskoyhtyeenä tunnetun Chicin kitaristit olisivat aluksi halunneet levyttää funkrockia, mutta eivät saaneet levytyssopimusta.
Tyylin uusi tuleminen tapahtui Yhdysvalloissa 1980-luvun jälkipuoliskolla ja 1990-luvun alussa, jolloin se yhdistettiin ns. vaihtoehtorockiin. Tässä funkrockin toisessa tulemisessa vaikutteita haettiin nyt myös hip hop -musiikista. Tyylin tunnetuin edustaja oli tuolloin Red Hot Chili Peppers (joka tosin myöhemmillä levyillään on siirtynyt selvästi poispäin funkista). Sen ohella suosittuja funkrock-yhtyeitä olivat tällöin esimerkiksi Fishbone, Living Colour, Primus ja Jane's Addiction. Näiden yhtyeiden musiikissa oli mukana myös raskaan rockin elementtejä, ja joskus käytetäänkin termiä funk metal. Funkrockin toista aaltoa lähellä oleva tyyli on rap rock. Rage Against The Machine on yksi tunnetuimpia funk-riffejä, metallia ja hip hopia yhdistelleitä yhtyeitä 1990- ja 2000-luvuilla.
Whistle Bait
Whistle Bait on vuonna 1984 Haminassa perustettu rockabilly- ja rock'n'roll -yhtye. Sen johtohahmona on laulaja ja lauluntekijä Vesa Haaja.
Francine
Francine on Lahdessa vuonna 1987 perustettu rock'n'roll-yhtye. Sen musiikissa on vaikutteita muun muassa rockabillysta, punkista ja skasta. Varsinkin neljän ensimmäisen studioalbumin jälkeen yhtyeen musiikki alkoi yhä enemmän irtautua rockabillystä rankempaa rock'n'rollia kohti. Francine tunnetaan eritoten hiteistä "Goodbye Forever", "She Bop" ja "King for a Day", sekä erittäin energisestä lavaesiintymisestä.
Yhtye esiintyy ja levyttää englanniksi, mutta julkaisi vuonna 1993 suomenkielisen albumin "Pitkäsoitto" nimellä Pääesiintyjät.
Skellefteå
Skellefteå (aikaisemmin suom. "Heletti" on entinen kaupunki ja nykyinen Skellefteån kunnan keskustaajama. Skellefteå sijaitsee Perämeren rannikon läheisyydessä Pohjois-Ruotsissa. Se kuuluu Västerbottenin lääniin ja Västerbottenin historialliseen maakuntaan.
Skellefteån alueen läpi virtaava Skelleftejoki (joskus suom. "Helettijoki") oli aikoinaan rajajoki, jonka eteläpuolella asui helsinglantilaisia eli ruotsalaisia ja pohjoispuolella lappalaisia ja suomalaisia. Alueen suomalaista väestöä kutsuttiin keskiaikaisissa kirjoituksissa kveeneiksi ja heidän maataan Kvenlandiksi, esimerkiksi Ottar Haalogalantilaisen kuvauksessa n. vuodelta 890 sekä islantilaisen Níkulás Bergssonin "Leiðarvísir og borgarskipan" -nimisessä kuvauksessa pohjoisen kansoista vuodelta 1157.
1400-luvulla Skellefteån alueen asukkaita yritettiin käännyttää kristityiksi, mutta turhaan. Norlantilaiset kääntyivät kristinuskoon vasta satoja vuosia myöhemmin, toisin kuin muualla Ruotsissa. Syy äkilliseen mielenkiintoon Skellefteån aluetta kohtaan oli ensisijaisesti lohi, jota tultiin kalastamaan alueelle.
Alueen vanhasta asutuksesta huolimatta Skellefteån kaupunki on Norlannin nuorimpia. Kaupungin perusti virallisesti kirkkoherra Nils Nordlander vuonna 1845. Vuonna 1967 kaupunkiin liitettiin Skellefteån maalaiskunta sekä Bureå, Byske ja Jörn. Kaupungin arvonimen Skellefteå menetti vuonna 1971, jolloin Ruotsissa siirryttiin yhteen kuntamuotoon. Vuonna 1974 Skellefteån kuntaan tulivat kuulumaan vielä Burträsk ja Lövånger. Nykyinen Skellefteån kunta on pinta-alaltaan ja väkiluvultaan paljon suurempi kuin entinen Skellefteån kaupunki.
Nykyään Skellefteå on kehittynyt teollisuus- ja kaivoskaupungiksi ja monet vanhat puurakennukset ovat saaneet väistyä tiilitalojen tieltä. Kaupungin suurin työnantaja on kaivosyhtiö Boliden, joka työllistää noin 1 200 henkilöä. Skellefteåta kutsutaan joskus "kultakaupungiksi" (ruots. "guldstaden") siellä kaivettavan kullan takia.
Skellefteåsta on kotoisin jääkiekkoseura Skellefteå AIK.
Palokuntanuoret
Palokuntanuoret toimivat palokuntien nuoriso-osastoissa. Suomessa toimii eri palokuntien alaisuudessa yli 500 nuoriso-osastoa. Näihin nuoriso-osastoihin kuuluu kymmenisentuhatta 7–17-vuotiasta tyttöä ja poikaa. Ohjaajia on noin 2 000.
Nuoriso-osasto on jaettu varhaisnuoriin ja nuoriin. Varhaisnuoriksi lasketaan 7–9-vuotiaat, ja nuoriksi sitä vanhemmat lapset. Useissa palokunnissa varhaisnuoret myös harjoittelevat eri aikaan kuin nuoret.
Palokuntanuorisotyöllä on pitkät perinteet. Ensimmäinen palokunnan poikakomppania perustettiin Lahden VPK:hon vuonna 1908. Palokuntien poikaosastot yleistyivät Suomessa nopeasti, mutta ongelmana oli toiminnan järjestäytymättömyys. Vuonna 1952 perustettiin valtakunnallinen palokuntapoikatyötoimikunta. Tytöt tulivat mukaan 1970-luvulla, jolloin toiminnan nimi muuttui palokuntanuorisotyöksi. Myös monessa muussa maassa palokuntanuorisotyö on osa palokuntien toimintaa.
Palokuntanuorisotyön tarkoituksena ei ole kouluttaa uusia jäseniä palokunnan hälytysosastoon. Palokuntanuorisotyön tärkeimpiä periaatteita on antaa nuorille tietoja ja taitoja joita he voivat hyödyntää myöhemmässä elämässään, vaikka eivät jatkaisikaan palokuntauralla. Nuori voi kuitenkin siirtyä 16–18-vuotiaana palokunnan hälytysosastoon, jolloin hänellä on usein jo hyvät pohjatiedot. Palokuntanuorisotyön tarkoituksena on myös kasvattaa turvallisuustietoisia ja auttavaisia kansalaisia sekä tarjota ilmainen ja hyödyllinen harrastus. Vaikka nuori lopettaisikin palokuntauransa kesken, on hän oppinut paljon hyödyllisiä taitoja ja tietoja.
Palokuntanuorten vuoden kohokohtia ovat erilaiset leirit. Leirejä on viikonlopun mittaisista leireistä aina viikon mittaisiin leireihin. Leireillä opitaan uutta ja kerrataan vanhaa, kilpaillaan, pidetään hauskaa ja tutustutaan muihin palokuntalaisiin. Niillä myös suoritetaan erilaisia kursseja.
Palokuntanuoret myös kilpailevat erilaisissa palokuntataito- ja urheilukilpailuissa. Kilpailut voivat olla oman palokunnan sisäisiä, alueellisia, valtakunnallisia tai kansainvälisiä.
Palokuntanuorten kurssit tähtäävät sekä arjen turvallisuuteen perehtyneiden vastuuntuntoisten kansalaisten kasvattamiseen että vankan paloalan koulutuspohjan antamiseen miehistöön siirtyville nuorille. Kursseja järjestetään pääsääntöisesti pelastusliittojen järjestämillä kesäleireillä. Vuoden 2014 kesäleirin nimi on Viksu ja vuoden 2015 Rovio. Seuraavassa lista yleisimmistä nuorten kursseista:
Seinämaalaus
Seinämaalaus (myös muraali, latinan sanasta "murus" ’muuri, valli’) maalataan seinään, kattoon tai muuhun pysyvään rakenteeseen. Seinämaalauksessa kuvaan yhdistetään tekstiä, hahmoja, taustoja tai symboleita.
Seinämaalaukset ovat tavallisesti suurikokoisia. Aiheet ovat usein uskonnollisia, poliittisia tai yhteiskunnallisia. Maalaukset ovat perinteisesti julkisissa rakennuksissa kuten kirkoissa ja niitä käytetään usein osana sisustusarkkitehtuuria.
Seinämaalaukset voivat olla kaupallisia tai ei-kaupallisia. Ennen suurikokoiset maalatut mainokset olivat yleinen seinämaalausten laji. Myös poliittista mainontaa on joissakin maissa seinämaalauksina.
Yleisimmät seinämaalausten tekniikat ovat:
Viili
Viili on Pohjoismaissa yleinen hapanmaitotuote. Se on samantapaista kuin jogurtti tai kefiiri, mutta sen rakenne on sekoittamattomana venyvä eli "pitkä". Lisäksi käymisprosessissa bakteerien aineenvaihdunta antaa viilille hieman erilaisen maun. Skandinaavistyyppinen "pitkä piimä" eli venyvä viili on Suomessa vanhastaan vain läntinen hapanmaitotuote. Savossa ja Karjalassa tehtiin "lyhyttä piimää" eli lohkeilevaa viiliä. Nykyiset kaupalliset viilit ja piimät Suomessa ovat bakteerikannaltaan pitkäpiimäisiä.
Viilin happaman maun tasapainottamiseksi sitä syödään usein sokerin, hillon, kanelin, inkiväärin, talkkunan tai marjojen kanssa. Kaupoista on saatavilla tavallisen viilin lisäksi hedelmien tai marjojen makuisia viilejä. Myös muroja, mysliä tai hiutaleita käytetään usein, Pohjois-Ruotsissa myös murennettua kovaa leipää.
Useimmat perinteiset viilikannat sisältävät hiiva­lajeja, kuten "Kluveromyces marxianus" ja "Pichia fermentans". Viilissä havaittuja maitohappobakteerikantoja ovat "Lactococcus lactis var. cremoris", "Lactococcus lactis var. lactis var. diacetylactis" ja "Leuconostoc mesenteroides var. cremoris", jotka saavat maidon proteiinit koaguloitumaan. Tämä tekee viilistä paksua ja antaa sille sen tyypillisen aromin. Viilin pinnalle nousevan samettimaisen pinnan puolestaan muodostaa "Geotrichum candidum" -home, joka myös vaikuttaa viilin aromiin.
Edellä luetelluista mesofiileista maitohappobakteerikannoista venyvän "liman" muodostava kanta "Lc. lactis var. cremoris" muodostaa fosfaattipitoisia heteropolysakkarideja, jotka ovat samantyyppisiä kuin kefiirissä olevissa rakeissa. Kannan muodostamat eksopolysakkaridit luovat viilille sen tyypillisen venyvän rakenteen, ja sen tiedetään tuovan monia hapanmaitotuotteille tyypillisiä funktionaalisia terveyttä edistäviä ominaisuuksia.
Kermaa hapattamalla valmistetaan ruoanlaittoon ja leivontaan käytettävää smetanaa ja kermaviiliä.
Pohjoismaiden ulkopuolella makuviilin tyyppisiä tuotteita syödään mm. Yhdysvalloissa, varsinkin itärannikolla. Englanninkielinen termi on junket.
Konrad Huber
Konrad Walentin ”Konni” Huber (4. marraskuuta 1892 Helsinki – 4. joulukuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen haulikkoampuja ja olympiamitalisti. Hänen Pariisin kisoissa 1924 voittamansa hopea oli Suomen viimeinen olympiakisoissa saavutettu haulikkolajien mitali ennen Marko Kemppaisen Ateenan vuoden 2004 hopeamitalia. Huber oli myös ensimmäinen suomalainen haulikkolajien maailmanmestari.
Huber oli mukana jälleen Helsingin kisoissa 1952, kun haulikkoammunta 28 vuoden tauon jälkeen palasi olympiakisojen ohjelmaan. Veteraani saavutti erinomaisen viidennen sijan.
Huber oli koulutukseltaan diplomi-insinööri, ja hän työskenteli isänsä perustamassa vesijohtoliikkeessä. Isä oli Sveitsissä syntynyt Robert Huber (1844–1905), joka tuli Suomeen vuonna 1872 rakentamaan Helsingin vesijohtoverkkoa ja perusti samalla vesijohtoliikkeen, joka myöhemmin tunnettiin Huber-nimellä.
Wynton Marsalis
Wynton Marsalis (s. 18. lokakuuta 1961 New Orleans) on yhdysvaltalainen trumpetisti ja säveltäjä. Hän on yksi merkittävimmistä elävistä jazzmuusikoista, joka esittää laajasti myös taidemusiikkia. Hän on tehnyt 16 taidemusiikkilevytystä ja yli 30 jazzlevyä ja on ainoana voittanut Grammy-palkintoja molemmista musiikinlajeista. Tämä tapahtui vuonna 1983. Vuonna 1997 hän voitti Pulitzer-palkinnon ensimmäisenä jazzmuusikkona jazzoratorioteoksestaan "Blood on the Fields", joka käsitteli orjuutta.
Marsalis on tunnettu kontroversaalina hahmona jazzpiireissä, koska hän ei pidä 1960-luvun jälkeisestä avantgarde-jazzista eikä fuusiosta. Häneen kulminoituvat jazztraditioon liittyvät kiistat. Myös Marsaliksen suuruudesta soittajana on väitelty, vaikka nykyään lähes kaikki tunnustavat hänen merkittävyytensä trumpetistina. Jotkut syyttivät Marsalisia Miles Davisin 1960-luvun tyylin liiallisesta imitoimisesta varsinkin hänen uransa alkuaikoina. Toisaalta monet jazzkriitikot ylisitivät häntä aluksi, koska näkivät Marsalisin uutena huippulahjakkaana muusikkona, joka turvaisi jazzin tulevaisuuden. Myös klassisen musiikin alalla ykköstrumpetisteihin kuuluva Maurice André on todennut, että Marsalis on mahdollisesti kaikkien aikojen suurin trumpetisti.
Marsaliksen isä oli New Orleansissa vaikuttava jazzpianisti. Ensimmäisen trumpettinsa Wynton-poika sai kuusivuotiaana Al Hirtiltä. 12-vuotiaana hän aloitti soittamisen vakavassa mielessä ja ryhtyi pian orkesterimuusikoksi. Sittemmin hän vaikutti muun muassa Art Blakeyn yhtyeessä ja Herbie Hancockin kvintetissä ennen oman kvintettinsä perustamista.