hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2009
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2009 olivat 73. miesten MM-kilpailut. Kisat pelattiin Sveitsissä 24. huhtikuuta - 10. toukokuuta 2009. Kisakaupunkeina toimivat Sveitsin pääkaupunki Bern ja Zürichin esikaupunki Kloten. Alkulohkot A ja D pelattiin Klotenissa, lohkot B ja C Bernissä. Suomi pelasi D-lohkossa Tšekin, Norjan ja Tanskan kanssa. Bernin jäähallissa yleisöpaikkoja on 16 789 ja Klotenin jäähallissa 7561. Alku- ja välisarjan pelit pelattiin Bernissä ja Klotenissa, pudotuspelit ja mitaliottelut Bernissä. Sveitsi järjesti kisat kymmenennen kerran. Edelliset kerrat olivat olleet vuosina 1928, 1935, 1939, 1948, 1953, 1961, 1971, 1990 ja 1998.
Unkari pelasi jääkiekon MM-kisojen korkeimmalla sarjatasolla ensimmäistä kertaa 70 vuoteen. Edellisen kerran joukkue pelasi huipputasolla vuonna 1939, jolloin kisat käytiin myös Sveitsissä. Muutamasta tiukasta ottelusta huolimatta joukkue putosi takaisin 1. divisioonaan saamatta ainuttakaan pistettä. Kuten vuotta aiemmin, myös tällä kertaa Venäjä vei maailmanmestaruuden voittamalla loppuottelussa Kanadan. Lopputulos oli nyt 2–1. Venäjä ei hävinnyt turnauksessa ainuttakaan ottelua.
Joukkueet oli arvottu neljään alkulohkoon. Kussakin lohkossa jokainen joukkue kohtasi toisensa kerran. Otteluja kertyi siis joukkuetta kohden kolme, koko lohkossa yhteensä kuusi. Ottelut eivät voineet päättyä tasapeliin. Joukkue sai suoraan varsinaisella peliajalla voittamisesta kolme sarjapistettä. Mikäli peli oli varsinaisen peliajan jälkeen tasan, kumpikin joukkue sai aluksi yhden pisteen, ja pelattiin 5 minuutin jatkoaika neljällä kenttäpelaajalla neljää vastaan. Jos jatkoaikakin päättyi tasan, voittaja ratkaistiin rangaistuslaukauksilla. Jatkoajalla tai rangaistuslaukauksilla voittanut joukkue sai vielä toisen sarjapisteen.
Sarjataulukko
Ottelut
Sarjataulukko
Ottelut
Sarjataulukko
Ottelut
Sarjataulukko
Ottelut
Välisarjaan eteni kustakin alkulohkosta kolme parasta joukkuetta. Välisarjassa joukkueet jaettiin kahteen lohkoon. Lohkossa E pelasivat B- ja C-lohkojen kolme parasta, lohkossa F olivat A- ja D-lohkojen kolme parasta. Alkusarjassa toisiaan vastaan pelanneet joukkueet eivät kohdanneet enää välisarjassa. Niiden alkusarjassa pelaamat keskinäiset ottelut laskettiin kuitenkin mukaan. Näin kullekin maalle tuli pelattavaksi kolme ottelua. Alkulohkossaan viimeiseksi jääneet joukkueet joutuivat pelaamaan keskenään lohkoon G paikastaan seuraavan vuoden kisoissa.
Sarjataulukko
Ottelut
Sarjataulukko
Ottelut
Putoamissarjassa oli paljon keskustelua herättänyt kummallisuus: seuraavien kisojen isäntämaana Saksa ei voinut itse pudota, mutta kuitenkin sitä vastaan pelatut ottelut olisivat voineet vaikuttaa muiden maiden keskinäiseen järjestykseen. Jos Saksa olisi jäänyt lohkon viimeiseksi, kaksi joukkuetta sen edeltä olisi pudonnut.
Sarjataulukko
Ottelut
Ottelut
Pääsarja
Maalivahdit, jotka ovat pelanneet 40% joukkueensa peleistä.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2010
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2010 olivat 74. miesten MM-kilpailut. Turnaus pelattiin Saksassa 7.–23. toukokuuta 2010. Kisakaupunkeina toimivat Köln ja Mannheim. Lisäksi kisojen avausottelu pelattiin Gelsenkirchenissä, jalkapallojoukkue Schalke 04:n kotistadionilla, Veltins-Arenalla. Mestaruuden voitti Tšekki, joka kukisti loppuottelussa kaksi edellistä mestaruutta voittaneen Venäjän. Pronssia sai Ruotsi. Suomi hävisi puolivälierissä mestaruuden voittaneelle Tšekille rangaistuslaukauskilpailun jälkeen.
Pelijärjestelmä oli sama kuin yhdeksänä aiempana vuonna; ensin pelattiin neljässä alkulohkossa, joiden kolme parasta jatkoivat jatkolohkoihin E ja F, lohkojen huonoimmat joutuivat putoamislohkoon G. Molempien jatkolohkojen neljä parasta pelasivat puolivälierät, joiden voittajat jatkoivat välieriin. Välierien häviäjät pelasivat pronssiottelun ja voittajat loppuottelun.
Saksan ja Yhdysvaltojen välisessä avausottelussa syntyi uusi maailmanennätys, kun paikalla oli 77 803 katsojaa.
Lohkot määräytyivät vuoden 2009 maailmanrankingin mukaan.
Joukkueet pelasivat yksinkertaisen alkusarjan, jolloin kullekin joukkueelle kertyi kolme ottelua. Lohkojen kolme parasta jatkoivat välisarjaan. Tilanteissa, joissa pisteet menivät tasan, joukkueiden välisen paremmuuden määrää joukkueiden keskinäisen ottelun tulos.
Ottelut
Ottelut
Ottelut
Ottelut
Välisarjaan eteni kustakin alkulohkosta kolme parasta joukkuetta. Välisarjassa joukkueet jaettiin kahteen lohkoon. Lohkossa E pelasivat A- ja D-lohkojen kolme parasta, lohkossa F olivat B- ja C-lohkojen kolme parasta. Alkusarjassa toisiaan vastaan pelanneet joukkueet eivät kohdanneet enää välisarjassa. Niiden alkusarjassa pelaamat keskinäiset ottelut laskettiin kuitenkin mukaan. Näin kullekin maalle tuli välisarjassa pelattavaksi kolme ottelua. Alkulohkossaan viimeiseksi jääneet joukkueet joutuivat pelaamaan keskenään lohkoon G paikastaan seuraavan vuoden kisoissa.
Sarjataulukko
Ottelut
Sarjataulukko
Ottelut
Sarjataulukko
Ottelut
Ottelut
Pääsarja 
Italia ja Kazakstan putosivat 1. divisioonaan. Armenian tulos 3.divisioonassa on mitätöity, koska sen maajoukkue on toistuvasti käyttänyt pelaajia, joilla ei olisi edustusoikeutta.
Ihanat naiset rannalla / Tuliportaat
Ihanat naiset rannalla / Tuliportaat on Yarin albumi vuodelta 1998. Se sisältää score-musiikkia elokuvasta "Ihanat naiset rannalla" ja TV-sarjasta "Tuliportaat".
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sovittanut Yari, ellei toisin mainittu.
Battle Royale (manga)
Battle Royale () on Kōshun Takamin ja Masayuki Taguchin tekemä 15-osainen mangasarja. Manga perustuu Takamin vuonna 1999 julkaistuun "Battle Royale" -kirjaan. Mangan julkaisi Japanissa Akita shoten, ja sen on julkaissut englanniksi Tokyopop. Manga on paljon seksuaalisempi ja väkivaltaisempi kuin kirja tai sen pohjalta tehty elokuva "Battle Royale" (2000). Hitoshi Tomizawa on tehnyt mangalle jatko-osan "", joka perustuu elokuvan jatko-osaan "" (2003).
Rund um den Finanzplatz Eschborn–Frankfurt
Rund um den Finanzplatz Eschborn–Frankfurt on UCI World Tour -sarjaan kuuluva maantiepyöräilyn klassikkokilpailu, joka käydään vappupäivänä Eschbornin ja Frankfurtin ympäristössä. Lähtöpaikka on Eschbornissa ja maali Frankfurtissa. Vuosina 2009–2010 kilpailun nimi oli Eschborn–Frankfurt City Loop.
Kilpailu tunnettiin vuoteen 2008 saakka nimellä Rund um den Henninger Turm (myös Frankfurt Grand Prix). Kilpailun lähtö- ja maalipaikka oli Henninger Turm -pilvenpiirtäjän läheisyydessä. Kilpailureitti kierteli kaupungin länsipuolella Taunus-vuoristossa. Kilpailun perinteikkäitä nousuja ovat olleet muun muassa "Ruppershain", "Feldberg" sekä "Mammolshain", jonka jyrkkyys on pahimmillaan 26 %.
Rund um den Henninger Turm järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1962. Kilpailun on voittanut useimmin Alexander Kristoff, neljä kertaa. Erik Zabel on voittanut kolmesti, viisi ajajaa on saavuttanut kaksi voittoa.
Kilpailun järjestäjä Bernd Moos ilmoitti marraskuussa 2007, että Henninger Bräu AG lopettaa kilpailun sponsoroinnin vuoden 2008 jälkeen. Uudeksi sponsoriksi tulivat Eschbornin ja Frankfurtin kaupungit.
Vuoden 2015 kilpailu peruttiin poliisin pidätettyä kilpailua edeltäneenä päivänä alueelta mahdollisesti terrori-iskua suunnitelleen pariskunnan.
Kilpailu on kuulunut vuodesta 2017 lähtien UCI World Tour -sarjaan.
Sara La Fountain
Sara La Fountain (oik. Saara Kuronen, s. 22. huhtikuuta 1981, Santa Barbara, Yhdysvallat) on suomalainen ruokakolumnisti, -kirjailija ja televisiojuontaja. Hänen isänsä on amerikanranskalainen ja äiti suomalainen.
La Fountainin ensimmäinen ruokaohjelma, "à la Sara", alkoi MTV3:lla syksyllä 2005. Hänen samanniminen keittokirjansa ilmestyi lokakuussa 2005. Toukokuussa 2006 kirja valittiin voittajaksi "Gourmand World Cookbook Award" -kilpailussa uuden tulokkaan luokassa.
Keväällä 2008 alkoi Suomessa MTV3:lla esitettävä, kansainväliseen levitykseen tehty ruokaohjelma "Täydellinen päivä", jossa ruokaa laittaa La Fountainin lisäksi kolme muuta tunnettua pohjoismaista kokkia. Vuonna 2014 hän esiintyi "24Kitchen"-televisiosarjassa.
La Fountain on opiskellut New Yorkissa Culinary Institute of Americassa (CIA).
Sara La Fountainin oli kihloissa ohjaaja Antti J. Jokisen kanssa. Pariskunnalla oli koti sekä Suomessa että Yhdysvalloissa. He erosivat lokakuussa 2011.
Marraskuussa 2016 La Fountain valittiin Suomen kuumimmaksi naiseksi hyvin aktiivisella Futisforum2-sivustolla. Kyseessä oli moniosainen äänestys, jossa alkujaan oli mukana jopa 300 suomalaiskaunotarta. Finaalissa tittelistä kisasi lopulta kahdeksan naista, joiden joukosta Sara La Fountain nappasi ykkössijan peräti 21,5 prosentilla äänistä. Asiasta uutisoi muun muassa Ilta-Sanomat. Myös La Fountain itse reagoi valintaansa sen tultua julki.
Keväällä 2010 La Fountain valittiin yhdysvaltalaisen veitsi- ja teräasearvosteluja keräävän blogisivuston järjestämässä äänestyksessä maailman viidenneksi seksikkäimmäksi julkkiskokiksi.
Timo Rauhala
Timo Rauhala on golfvalmentaja, joka valmentaa esimerkiksi Mikko Ilosta ja Minea Blomqvistia.
Kim Swoo-geun
Kim Swoo-geun (; 20. helmikuuta 1931 – 14. kesäkuuta 1986) oli eteläkorealainen arkkitehti.
Kim Swoo-geun suunnitteli Souliin muiden muassa olympiastadionin ja Yhdysvaltain-suurlähetystön. Hänen töidensä joukossa on myös useampia museoita ja kirkkoja.
Arkkitehti oli myös tunnettu korealaisen kulttuurin tukija. Hän kuoli maksasyöpään 55-vuotiaana.
Bob Schiller
Robert Achille Schiller (8. marraskuuta 1918 San Francisco, Kalifornia – 10. lokakuuta 2017 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja tuottaja. Hän sai kaksi Emmy-palkintoa (1971 ja 1978) ja oli ehdolla palkinnon saajaksi myös vuosina 1956, 1972 ja 1979. Lisäksi Schiller voitti Laurel Awardin kahdesti (1974 ja 1988) ja oli ehdolla vuosina 1960 ja 1979.
Myönnetyt Emmyt tulivat ansioista televisiosarjoissa "The Flip Wilson Show" ja "Perhe on pahin".
Daniel Read Anthony
Daniel Read Anthony (22. elokuuta 1824 - 12. marraskuuta 1904) oli yhdysvaltalainen kustantaja ja abolitionisti. Hän kustansi muun muassa "Leavenworth Times" -lehteä kansasilaisessa Leavenworthin kaupungissa sekä muita sanomalehtiä samalla alueella. Anthony syntyi Adamsin kaupungissa Massachusettsin osavaltiossa. Kansasiin hän muutti vuonna 1854, ja kolme vuotta myöhemmin hän asettui Leavenworthin kaupunkiin. Hänet valittiin myöhemmin kaupungin pormestarin virkaan. Anthony kuoli vuonna 1904. Hän oli naimisissa Lucy Readin kanssa, ja heidän poikansa Daniel Read Anthony Jr. oli Yhdysvaltain kongressin jäsen vuosina 1907-1929. Anthonyn vanhempi sisar oli suffragetti ja kansalaisoikeustaistelija Susan B. Anthony.
Teofilos III
Teofilos III, siviilinimeltään Ilías Giannópoulos (; s. 4. huhtikuuta 1952, Messenia, Kreikka), on "Jerusalemin pyhän kaupungin ja koko Palestiinan patriarkka", Jerusalemin kreikkalais-ortodoksisen kirkon päämies. Hänet nimitettiin tehtävään vuonna 2005, kun hänen edeltäjänsä Irenaios I oli tullut erotetuksi.
Teofilos III opiskeli niin Ateenassa ja Jerusalemissa kuin Lontoossakin. Äidinkielensä kreikan lisäksi hän puhuu englantia ja arabiaa.
MSI Wind PC
MSI Wind Pc on Micro-Star Internationalin (MSI) kehittämä pienten ja halpojen kannettavien markkinoille suunnattu tietokone. Wind esiteltiin ensi kertaa CeBIT 2008 -messuilla . Siitä valmistetaan tulevaisuudessa 1024x600 resoluutiota tukevia, 8- ja 10-tuumaisilla näytöillä varustettuja malleja. Kiintolevy on vakiona 2.5 tuumainen, mutta massamuistiksi on myös valittavissa SSD-kiintolevy. Kaikissa Windin versioissa on 1 GB RAM-keskusmuistia. Hinnaksi asettunee n. 300-600 euroa (£299-£699) riippuen varustelusta. Wind PC:n prosessoriksi on valittu Intelin uusi 45nm valmistustekniikkaan perustuva yksiytiminen Atom-tuoteperheeseen kuuluva Diamondville-prosessori, joka toimii 1-1,6GHz kellotaajuuksilla. Atom-prosessorin virrankulutus tulee olemaan hyvin pieni: vain 4 W, mikä mahdollistaa kannettavalle pitkän akunkeston. MSI Wind on MSI:n vastaus Asuksen suositulle Eee PC:lle. Wind tulee tukemaan Linuxia, Windows XP:tä sekä Windows Vistaa. MSI:llä oli julkaisuhetkellä merkittävä etulyöntiasema Asus Eee PC:hen nähden mm. näytön, prosessorin ja tallennuskapasiteetin tähden. Tämä etu kuitenkin kaventui melko pian, kun Asus julkaisi Eee PC 901 kannettavan.
Karl Ernst von Baer
Karl Ernst Ritter von Baer, Edler von Huthorn (ven. Karl Maksimovitš Ber, Карл Макси́мович Бэр) (17. helmikuuta 1792 Piiben moisio, Viron kuvernementti – 26. marraskuuta 1876 Tartto, Liivinmaa) oli baltiansaksalainen biologi ja embryologian perustaja.
Karl Ernst von Baer syntyi Piiben kartanossa (Hof Piep) Järvamaalla (Kreis Jerwen) Vironmaan ritarikunnan päämiehen Magnus Johann von Baerin (1765–1825) ja Juliane von Baerin (1764–1820) poikana. Hänen esivanhempansa olivat kotoisin Westfalenista.
Baer opiskeli Tallinnan katedraalikoulussa 1807–1810 ja sitten Tarton yliopiston lääketieteellisessä tiedekunnassa vuosina 1810–1814. Vuonna 1814 hän väitteli tohtoriksi väitöskirjallaan virolaisten endeemisistä sairauksista. Berliinissä ja Wienissä. Hän työskenteli uransa aikana muun muassa Königsbergissä ja Pietarissa. Viimeiset elinvuodet hän asui Tartossa. Tartossa Toomemäellä on hänen muistopatsaansa, ja hänen kuvansa oli Viron kahden kruunun setelissä. Baerin uran huomattaviin saavutuksiin kuuluu munasolun toimintaperiaatteen selvittäminen. Baer todisti, että alkio paitsi kasvaa, myös käy läpi kehitysopin kuvaaman asteittaisen kehityksen. Hän oli viimeisinä elinvuosinaan myös tunnetuimpia Charles Darwinin teorioiden arvostelijoita.
Miklós Szabados
Miklós Szabados (7. maaliskuuta 1912 – 12. helmikuuta 1962) oli unkarilainen pöytätennispelaaja.
Szabados syntyi Budapestissa ja opiskeli insinööritaitoa Berliinin yliopistolla. Juutalaissukuisena hän pakeni vuonna 1933 ulkomaille; eri puolilla maailmaa kierrettyään hän päätti asettua vakituisesti Australiaan.
Szabados oli aikansa menestyksekkäimpiä pöytätennispelaajia. Hän voitti urallaan 15 maailmanmestaruutta: kaksinpelissä vuonna 1931, miesten nelinpelissä Viktor Barnan parina vuosina 1929–1932 ja 1934–1935, sekanelinpelissä Mária Mednyánszkyn parina vuosina 1930, 1931 ja 1934 sekä joukkuekilpailussa vuosina 1929–31 ja 1934–1935. Hän kuoli 49-vuotiaana keuhkokuumeeseen. Hänet on kelpuutettu postuumisti International Jewish Sports Hall of Fameen.
Igor Iljinski
Igor Vladimirovitš Iljinski (; 24. kesäkuuta 1901 – 13. tammikuuta 1987) oli venäläinen näyttelijä. Hän esiintyi esimerkiksi Vsevolod Meyerholdin elokuvissa ja Jakov Protazanovin "Aelitassa" (1924).
Iljinski työskenteli niin ikään teatterissa; hän oli Moskovan Mali-teatterin tähti. Hän oli Neuvostoliiton kansantaiteilija ja sosialistisen työn sankari.
Ljudmila Gurtšenko
Ljudmila Markovna Gurtšenko (; 12. marraskuuta 1935 – 30. maaliskuuta 2011) oli venäläinen näyttelijä ja laulaja.
Gurtšenko nousi menestykseen jo nuoruudessaan, mutta jatkoi huomattavaa uraansa myös Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen. Hän sai vuonna 1983 Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimen.
Gurtšenko oli lyhyesti naimisissa laulaja Iosif Kobzonin kanssa.
Juri Solomin
Juri Mefodijevitš Solomin (; s. 18. kesäkuuta 1935) on venäläinen näyttelijä. Hän loi huomattavan uran teatterissa, mutta esiintyi myös elokuvissa, joiden joukossa oli Akira Kurosawan "Dersu Uzala".
Solomin on myöhemmällä iällään johtanut Moskovan Malyi-teatteria, jonka tähtenä hän itse aiemmin oli. Hänet nimitettiin Neuvostoliiton kansantaiteilijaksi.
Solomin toimi Venäjän kulttuuriministerinä vuosina 1990–1992. Näyttelijä, Neuvostoliiton kansantaiteilija Vitali Solomin oli hänen nuorempi veljensä.
Nurmilaukka
Nurmilaukka ("Allium oleraceum") on sipuleiden sukuun kuuluva kasvi. Se on Suomessa muinaistulokas, jonka läsnäolo viittaa yleensä vanhaan rautakautiseen tai keskiaikaiseen asuinpaikkaan. Nurmilaukka on sukulaisensa ruohosipulin tapaan monivuotinen. Nurmilaukan kukinto on vaatimaton. Siihen muodostuu itusilmuja, joista pudottuaan kasvaa taimia. Varsinais-Suomessa ja Ahvenanmaalla se on melko yleinen, mutta Päijät-Hämeessä luokiteltu harvinaiseksi.
Nurmilaukka on ilmeisesti ollut viikinkien suosima vihannes, jota käytettiin aikanaan muun muassa kaaliruokien mausteena. Nykyään se on harvinaistunut ja paikoin uhanalainen. Nurmilaukka leviää hankalasti sipulisilmuja hyödyntäen ja tarvitsee yleensä ihmisen apua. Ruotsissa sitä käytettiin vielä 1700-luvulla kaalimausteena ja Lönnrot mainitsee kasviossaan tämän käyttötavan.
Iosif Kobzon
Iosif Davydovitš Kobzon (; 11. syyskuuta 1937 Tšasiv Jar, Donetskin alue, Ukraina – 30. elokuuta 2018 Moskova, Venäjä) oli ukrainanjuutalainen, sittemmin venäläinen viihdelaulaja ja poliitikko..
Kobzon nousi yhdeksi Neuvostoliiton musiikkikulttuurin suurimmista nimistä. Hänelle myönnettiin Neuvostoliiton valtionpalkinto (1984), ja hänestä tehtiin kolme vuotta myöhemmin Neuvostoliiton kansantaiteilija.
Kobzon esiintyi kansainvälisestikin. Ennen pitkää avioliittoaan Ninel Drizinan kanssa hän oli lyhyesti naimisissa Ljudmila Gurtšenkon kanssa. Hänet valittin useaan otteeseen Venäjän parlamenttiin, ja hän toimi valtionduuman kulttuurikomitean puheenjohtajana.
Kobzon osallistui Moskovan teatterikaappauksen uhrien pelastustöihin vuonna 2002.
Lumottu Ella
Lumottu Ella on elokuva, jossa päänäyttelijänä esiintyy Anne Hathaway. Muissa rooleissa ovat muun muassa Minnie Driver, Vivica A. Fox, Joanna Lumley ja Eric Idle. Elokuvassa Ella (Anne Hathaway) saa haltijakummiltaan tottelevaisuuden lahjan. Hän joutuu tottelemaan kaikkia käskyjä, voimatta itse sille mitään. Vuosien varrella Ellalle ilmenee kuitenkin paljon ongelmia lahjan takia, ja hän päättää hankkiutua siitä eroon. Elokuva perustuu Gail Carson Levinen palkittuun kirjaan.
Etrurian kuningaskunta
Etrurian kuningaskunta () oli kuningaskunta nykyisen Toscanan alueella 1801–1807. Se otti nimensä Etruriasta, vanhasta roomalaisesta nimityksestä etruskien maalle. Käytännössä Etrurian kuningaskunta oli Napoleonin vasallivaltio.
Etrurian kuningaskunta perustettiin Aranjuezin sopimuksella 21. maaliskuuta 1801 entisestä Toscanan suurherttuakunnasta. Kuningaskunnan hallitsijoiksi nousivat Parman Bourbonit, jotka olivat menettäneet maansa Ranskan valloitettua Parman herttuakunnan 1796. Ensimmäinen kuningas Louis I kuoli nuorena vuonna 1803, ja häntä seurasi Louis II.
Napoleon hajotti kuningaskunnan vuonna 1807. Sen alueista tehtiin kolme Ranskan departementtia. Entiselle kuninkaalle luvattiin kruunu perustettavasta Pohjois-Lusitanian kuningaskunnasta Portugalin alueella, mutta suunnitelma peruuntui Espanjan aloittaessa kapinan Napoleonia vastaan.
Napoleonin hävittyä sodan Toscanan suurherttuakunta perustettiin uudelleen. Kuningaskunta lakkasi olemasta Italian yhdistymisen aikana 1800-luvun alkupuolella.
Kolumbianviiriäinen
Kolumbianviiriäinen ("Odontophorus strophium") on pienehkö maassa kävelevä lintu. Se kasvaa 25 cm pitkäksi. Kaulassa on mustat ja valkoiset raidat. Rinta on punainen ja selkä ruosteenruskea. Kolumbianviiriäisiä elää Kolumbiassa Itäisten Andien länsirinteellä. Metsien hakkuut ovat pienentäneet lajin elinaluetta varsinkin 1980-luvulta alkaen. Laji on erittäin uhanalainen, varmoja tuoreita havaintoja on vain kahdesta tammimetsän sirpaleesta.
Jakov Protazanov
Jakov Aleksandrovitš Protazanov (; 23. tammikuuta 1881 Moskova – 8. elokuuta 1945 Moskova) oli venäläinen elokuvaohjaaja. Hänen töidensä joukossa ovat mykkäelokuvat "Aelita" (1924) ja "Pyhän Yrjön juhla" (1930).
Mikael Tariverdijev
Mikael Leonovitš Tariverdiev (; 15. elokuuta 1931 Tbilisi – 25. heinäkuuta 1996 Sotši) oli neuvostoliittolainen säveltäjä. Hän syntyi armeenivanhemmille Tbilisissä, Georgiassa.
Tariverdijev muistetaan etenkin elokuvamusiikistaan, jota hän sävelsi runsaasti. Hän sai ansioistaan Neuvostoliiton valtiopalkinnon (1977) ja Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimen (1986).
Tariverdijev kuoli Sotšissa 64-vuotiaana.
Lenny Montana
Lenny Montana (13. maaliskuuta 1926 – 12. toukokuuta 1992) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi Luca Brasin roolissa elokuvassa "Kummisetä" (1972).
Muita elokuvia, joissa Montana esiintyi, olivat muiden muassa "Superhulttio" (1979), "The Big Brawl" (1980) ja "Blood Song" (1983). Hän kuoli 66-vuotiaana sydänkohtaukseen Italiassa.
Jo ennen näyttelijänuraansa Montana oli saavuttanut tunnustusta showpainijana.
Frankie Avalon
Francis Thomas Avallone eli Frankie Avalon (s. 18. syyskuuta 1939) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja.
Avalon vaikutti Bobby Rydellin kanssa Rocco and the Saints -yhtyeessä jo ennen soolouraansa, jota vauhdittivat muiden muassa hitit "Venus" (1959) ja "Why" (1959). Hän oli aikansa teini-idoli.
Näyttelijänä Avalon muistetaan Beach Party -elokuvista. Hän palasi niiden pariin Annette Funicellon kanssa vielä 1980-luvun lopulla.
Bobby Rydell
Robert Louis Ridarelli eli Bobby Rydell (s. 26. huhtikuuta 1942) on yhdysvaltalainen laulaja. Hän julkaisi 1960-luvun alussa useita hittejä, kuten "Wild One", "Swingin' School", ”Volare”, ”Sway” ja ”Forget Him”.
Rydell oli aikansa teini-idoli. Hän esiintyi musiikkityönsä ohella "Kaikkien tyttöjen sankari" -elokuvassa ("Bye Bye Birdie", 1963), jossa hän jäi uhkean Ann-Margretin varjoon.
Vaikka Rydell jäi pitkälti suppean ajanjakson ilmiöksi, hän on jatkanut uraansa myöhempinäkin vuosikymmeninään.
Fabian (näyttelijä)
Fabiano Anthony Forte eli Fabian (s. 6. helmikuuta 1942, Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä. Hän oli 1950–1960-luvun vaihteen teini-idoli esiinnyttyään lukuisia kertoja esimerkiksi "American Bandstand" -ohjelmassa. Kaikkiaan yksitoista Fabianin kappaletta nousi Billboard Hot 100 -listalle. Niihin lukeutuivat vuoden 1959 hitit ”Tiger”, ”Turn Me Loose”, ”Hound Dog Man” ja ”This Friendly World”.
Fabian julkaisi useita hittejä ja esiintyi lukuisissa elokuvissa. Vaikka hän oli etupäässä 1960-luvun idoli, hän ei ole täysin lopettanut uraansa myöhempinäkään vuosikymmeninään. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Fabian poseerasi "Playgirlille" syyskuussa 1973. Hän on ollut kahdesti naimisissa.
Donna Wilkes
Donna Wilkes (s. 11. marraskuuta 1959) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Wilkes on nähty muiden muassa elokuvissa "Blood Song" (1982) ja "Angel" (1984). Lisäksi hänet muistetaan 1980-luvulta "Päivien viemää" -televisiosarjasta.
Kuusamon vaakuna
Kuusamon vaakuna on Kuusamon kaupungin tunnus. Sen on suunnitellut heraldikko Kaj Kajander, ja se vahvistettiin käyttöön 23. marraskuuta 1959.
Vaakunan selitys on ”punakentässä hopeinen juokseva poro, jonka yläpuolella kultainen revontuli”. Revontulet kuvastavat pohjoista luontoa, ja poro viittaa Lapin tunnuseläimenä aikaan, jolloin Kuusamo oli osa Lappia sen eteläisimpänä kylänä.
Aikamatka (animaatiosarja)
Aikamatka () on David Wassonin luoma yhdysvaltalainen animaatiosarja, jonka tuotti Cartoon Network Studios. Sarjaa tuotettiin yhteensä 26 jaksoa, jotka esitettiin Yhdysvalloissa vuosien 2001–2003 aikana. Aikamatka huomioitiin viidesti Annie-ehdokkuudella. Suomessa sarjaa ovat esittäneet Cartoon Network ja Boomerang.
Sarja sijoittuu vuoteen 100 000 000, jolloin tulevaisuuden Maa-planeetta on rauhallinen, eikä sillä enää vallitse minkäänlainen kaaos. Sarjan kolme päähahmoa Tuddrussel, Larry 3000 ja Otto asuvat maata kiertävällä avaruusasemalla. Kolmikko yrittää pääasiassa pitää historian merkittävät henkilöt ja tapahtumat alkuperäisinä, kun jostain syystä jokin historiallinen henkilö ryhtyykin aivan toisiin tekoihin, kuin historian mukaan olisi pitänyt.
Rick Savage
Richard ”Rick” Savage (s. 2. joulukuuta 1960 Sheffield) on englantilaisen hard rock -yhtye Def Leppardin basisti ja yksi yhtyeen perustajista. Hänestä käytetään lempinimeä ”Sav”, jotta hän ei sekoittuisi yhtyeen toiseen Rickiin, rumpali Rick Alleniin.
Rick Savage vietti lapsuutensa vanhempiensa Sally ja Ken Savagen, sekä veljiensä Bryanin ja Johnin kanssa Sheffieldissä. Savagella oli todella hyvät välit veljiensä kanssa. Hänen vanhempi veljensä John opetti Savagea soittamaan kitaraa, kun Savage oli vasta kymmenen vuoden ikäinen. Savagen ensimmäisiä kappaleita, joita hän oppi soittamaan vanhalla akustisella kitaralla, oli mm. Rod Stewartin Maggie May.
Savage oli jo nuoruudessaan hyvin paljon kiinnostunut myös jalkapallosta. Noin kymmenvuotiaana hänet valittiin pelaamaan ”Sheffield Schools All-Star” -joukkueeseen. Savage pelasi joukkueessa noin kolme vuotta, kunnes ammattijoukkueiden kuten Sheffield Unitedin ja Sheffield Wednesdayn valmentajat huomasivat hänen kykynsä. Kummatkin joukkueet kutsuivat hänet harjoitteluohjelmaan. Savage oli (ja on edelleen) suuri Sheffield Wednesdayn ihailija, mutta joukkue oli ollut jo pitkään liigan pohjalla, kun taas Sheffield Unitedilla oli hyvät tulevaisuudennäkymät. Savage seurasi sydäntään ja liittyi Sheffield Unitediin. Hän pelasi joukkueessa kaksi vuotta, kunnes hänet erotettiin luultavasti siksi, ettei hän pannut parastaan. Sen jälkeen hän päätti siirtyä musiikin pariin.
Rick Savage perusti ensimmäisen, mutta nimettömän yhtyeensä ystävänsä Tony Kenningin kanssa. Siihen kuului myös pari muuta koulukaveria: kitaraa soittanut Peter Doubleday ja laulajana toiminut Nicholas MacKay. Myös Savage itse soitti kitaraa. Yhtye soitti pääosin cover-kappaleita.
Pete Willis kuuli nimettömästä yhtyeestä ja kysyi, voisiko hän liittyä siihen. Hänet otettiin avosylin vastaan ystävänsä basisti Paul Hampshiren kanssa. Doubleday korvattiin Petellä ja niin oli kasassa yhtye nimeltä Atomic Mass. He eivät koskaan soittaneet maksullisia keikkoja, vaan heidän ainoa oikea esityksensä oli Taptonin voimistelusalissa, jota myös Joe Elliott oli katsomassa.
Koulujen päätyttyä vuonna 1977 Savage, Pete ja Tony päättivät pysyä yhdessä yhtyeenä. Koska Pete oli kitaristina parempi, Savage päätti ottaa sen sijaan basson ja hänestä tuli yhtyeen basisti. Myöhemmin rumpali Tony korvattiin Rick Allenilla ja Joe Elliott liittyi yhtyeeseen solistiksi ja Steve Clark toiseksi kitaristiksi. Samalla yhtyeen nimi vaihdettiin Def Leppardiksi.
Nykyään Savage soittaa Washburn XB920 (4-kielinen) ja XB925 (5-kielinen) -bassokitaroilla. Hän on soittanut pitkään myös Hamer-merkkisillä bassokitaroilla.
Savage asuu Sheffieldissä vaimonsa Paigen ja heidän kahden yhteisen poikansa, Scottin ja Tylerin, sekä Paigen tyttären Jordanin kanssa. Savagella on oikeassa käsivarressaan tatuoituna kirjain P, joka on Paigen nimen alkukirjain.
Savage sairastui 1990-luvulla Bellin halvaukseen, joka aiheutti hänelle kasvojen lihasten heikkenemisen. Hän on parantunut, mutta seuraukset sairaudesta ovat edelleen näkyviä varsinkin hänen ollessa uupunut.
Joseph P. Allen
Joseph Percival Allen (s. 27. kesäkuuta 1937, Crawfordsville Indiana) on NASAn astronautti. Hän kävi Millsin koulun ja on Indianan Crawfordsvillen lukion vastavalmistunut ja sai humanististen tieteiden kandidaatin tutkinnon matematiikasta ja fysiikasta.
Fantastic Mr. Fox
Fantastic Mr. Fox on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut Wes Andersonin ohjaama stop motion -tekniikalla tehty animaatioelokuva, joka perustuu Roald Dahlin lastenromaaniin "Kekseliäs kettu". Elokuvan tuotantoyhtiö on 20th Century Fox. "Fantastic Mr. Fox" on viimeinen 20th Century Foxin elokuva, joka käyttää vuonna 1994 lanseerattua CGI-logoa.
Pimeän hehku
Pimeän hehku on vuonna 1996 valmistunut, Yle TV2:llä esitetty suomalainen televisiosarja. Vuonna 1996 esitetty alkuperäinen sarja on 13-osainen. Sarjasta tehtiin myös lyhennetty 8-osainen kansainvälinen versio, joka esitettiin Yle TV2:lla alkuvuodesta 1999.
"Pimeän hehku" kertoo kuvitteellisen Kansallisen Yrityspankin eli KYP:n alasajosta ja fuusioinnista. Avainhenkilöt taistelevat asemastaan ja omaisuudestaan ja myös heidän läheisensä joutuvat osallisiksi siekailemattomasta valtapelistä. Samaan aikaan Kuolan niemimaalta lähtee KYP:n rahoittama ydinpolttoainelasti Itä-Afrikkaan ja lastin mukana salainen erä tappavaa plutoniumia. Pohjamerellä laivalla syttyy tulipalo ja miehistö saa säteilyvammoja, mutta kuolemanlasti jatkaa matkaansa, kunnes loppunäytös näytellään myrskyävällä Espanjan rannikolla Vigon edustalla.
Ellen Datlow
Ellen Datlow (s. joulukuu 1949) on yhdysvaltalainen antologisti ja kriitikko. Hän toimi pitkään "Omni"-lehden toimittajana. Hän oli myös pitkään Scifi.com-sivuston novellijulkaisun "Scifictionin" päätoimittaja. Suomeksi ovat ilmestyneet Datlowin toimittamat antologiat "Ei vain verestä: Vampyyriantologia" (1989), "Ensimmäinen kerta: Eroottisia scifi-novelleja" (1990) ja "Aavistus verta" (1991).
Patrick Süskind
Patrick Süskind (s. 26. maaliskuuta 1949) on saksalainen kirjailija. Hänet tunnetaan etenkin esikoisromaanistaan "Parfyymi" (1985).
Süskind opiskeli historiaa Saksassa ja Ranskassa. Hänestä tuli yksi Saksan suosituimmista näytelmäkirjailijoista monologinäytelmällään "Bassoviulu" vuodelta 1981. Süskind on myöhemminkin kirjoittanut erityisen paljon draamaa, kuten televisiosarjojen ja elokuvien käsikirjoituksia.
Süskindin esikoisromaani on vuonna 1985 ilmestynyt "Parfyymi" ("Das Parfum"). Tuoksuista ja hajuvesistä kertovasta, 1700-luvun Ranskaan sijoittuvasta historiallisesta romaanista tuli kansainvälinen suurmenestys, ja se palkittiin World Fantasy Awardilla vuonna 1987. Kirjasta tehtiin samanniminen elokuva vuonna 2006.
Süskindin teoksista suomennettu on myös näytelmä "Bassoviulu" (nimellä "Kontrabasso") ja pienoisromaani "Kyyhkynen" ("Die Taube", 1987).
"Parfyymin" jälkeen Süskind vetäytyi julkisuudesta. Hän ei kommentoi kirjotuksiaan, anna haastatteluja tai julkaise valokuvia itsestään. Hän ei myöskään suostunut ottamaan vastaan "Parfyymin" voittamia kirjallisuuspalkintoja.
Ammanniat
Ammanniat ("Ammannia") on punavartisten vesikasvien suku. Siihen kuuluu 25–30 lajia, joita tavataan Euroopassa, Australiassa, Aasiassa, Afrikassa ja Amerikoissa. Niillä on punertavat lehdet ja köynnöstävä kasvutapa. Monia ammannialajeja käytetään akvaariokasveina. Niitä kutsutaan myös konjakkikasveiksi. Joistakin taas on tullut riisipeltojen rikkakasveja.
Flamingo Las Vegas
Flamingo Las Vegas on hotelli ja kasino Las Vegas Stripin varrella Paradisessa Nevadassa. Flamingon perusti pahamaineinen gangsteri Bugsy Siegel vuonna 1946. Flamingossa on 3 626 huonetta, ja sen hotellialueen yhteispinta-ala on 7 153 m². Flamingon teemana ovat South Beach ja Neo-Retro. Hotellin omistaa nykyään Harrah’s Entertainment. Flamingolla on ollut vuosien saatossa monta nimeä: sen nimi oli vuosina 1950–1952 "The Flamingo", 1952–1974 "The Fabulous Flamingo", 1974–1999 "Flamingo Hilton" ja vuodesta 1999 alkaen "Flamingo". Flamingo oli myös 83 metrin korkeudellaan Las Vegasin korkein rakennus vuosina 1965–1969.
Verkkolehdet
Verkkolehdet ("Aponogeton") on vesikasvisuku, jonka monet jäsenet ovat suosittuja akvaariokasveja. Verkkolehdet elävät luonnossa trooppisilla vesialueilla Aasiassa, Afrikassa ja Australiassa. Sukuun kuuluu 45-50 lajia ja ne risteytyvät helposti, joten lajinmääritys on hankalaa.
Suvun nimilaji verkkolehti ("Aponogeton madagascariensis") verkkomaisine lehtineen on kotoisin Madagaskarilta. Akvaariokasviksi keräämisen pelättiin aiemmin tehneen kasvista uhanalaisen sen luonnollisilla kasvupaikoilla, mutta sitä on löydetty laajemmilta alueilta.
Verkkolehdillä on lyhyt juurakko, joka voi olla mukulamainen. Lehtiasento on kierteinen. Ruodillisten lehtien lapa on toisinaan ikkunamainen. Lavassa on vahva keskisuoni, sen kanssa samansuuntaisia suonia ja vahvat poikittaissuonet. Kasvit ovat tavallisesti yksikotisia: hede- ja emikukat sijaitsevat samassa kasviyksilössä. Kukinto on pitkävanainen ja usein tiheän tähkämäinen. Siinä on melko pienet ja perättömät kukat, vaikka niissä on usein enemmän tai vähemmän huomiota herättävät kehälehdet. Koko kukinto on värikäs. Joillakin lajeilla kukat ovat vastakohtaisia. Emikukissa on joutoheteitä ja kahdesta yhdeksään emilehteä, jotka ovat erillisiä ja vuorottain kehälehtien kanssa. Kukassa on myös mesiäisiä. Kussakin emilehdessä on 1-12 siemenaihetta pohjaistukkaan kiinnittyneinä. Kukan osia voi olla vielä hedelmässä jäljellä. Siementä peittää limakerros, ja sen sisällä on vihreä tai valkoinen alkio.
Kasvullisten varsien kärkikasvusolukko (apikaalimeristeemi) on ainakin useimmiten kahtia jakautuva. Varressa ei ole johtojänteitä, mikä on sopeutuma vesielämään. Maitiaisputkia on, ja ne ovat nivelikkäitä. Siitepölyhiukkanen on monosulkaattinen, siinä on yksi iturako. Siemenkuoressa on ilmakanavia ja sen sisin kerros (endotegmen) on tanniinipitoinen tai se on erilaistumaton ja läpikuultava.
Kriinumit
Kriinumit ("Crinum") on narsissikasvien suku, johon kuuluu noin 100 lajia. Ne kasvavat sipuleista ja kasvattavat komean kellomaisen kukan lehdettömän kukkavarren päähän. Lehdet ovat sileälaitaiset, pitkulaiset. Kriinumeita kasvaa tropiikissa jokien ja lampien reunoilla. Jotkin lajit ovat näyttäviä akvaariokasveja. Niitä on kotoisin Afrikasta ja Aasiasta. Myös kuivalla maalla eläviä kriinumeita viljellään koristekasveina.
Bakopat
Bakopat eli rasvalehdet ("Bacopa") on ratamokasveihin ("Plantaginaceae") kuuluva vesikasvien suku. Siihen kuuluu 70–100 lajia. Joitakin lajeja käytetään rohdoskasveina: ihonhoidossa tai älylääkkeinä eli nootropiineina.
Bakopien suvussa on myös suosittuja akvaariokasveja. Niillä on paksut, vahapintaiset lehdet, joten kalat eivät yleensä syö niitä.
Näin puhui Zarathustra
Näin puhui Zarathustra () on saksalaisen filosofi Friedrich Nietzschen tunnetuin teos, jota hän myös itse piti tärkeimpänään. Kirja on rakenteeltaan kaunokirjallinen, mutta sisällöltään filosofian perusteos.
Nietzsche kirjoitti ja julkaisi teoksen neljänä eri osana vuosina 1883–1885. Se ei kuitenkaan saanut suurta suosiota heti ilmestyessään vaan vasta myöhään 1900-luvun puolella.
Kirjan näennäisenä päähenkilönä on iranilainen profeetta Zarathustra, joka kuitenkin levittää Nietzschen ajatuksia, ei historiallisen esikuvansa eli zarathustralaisuuden perustajan aatteita.
Kirja sisältää monia Nietzschen filosofian pääkohtia kuten "ennustus" Yli-ihmisestä, ikuisen paluun konsepti ja ajatus tahdosta valtaan ihmiskunnan pohjimmaisena motivaationa. Zarathustra kritisoi kirjan aikana useasti uskontoja ja valtioita, syyttäen heitä ihmisen voiman rappeuttamisesta.
Kuuluisa lause "Jumala on kuollut" esiintyy tässä kirjassa. Nietzsche kirjoitti lauseen jo aiemmin teokseen "Iloinen tiede", mutta tässä teoksessa lauseesta tuli kuuluisa. Myös sitaatti "Menossa naisiin, älä unohda piiskaa!" on tästä kirjasta.
Richard Strauss sävelsi teoksen innoittamana sävelrunon "Also sprach Zarathustra".
Kirjallisuudentutkija Harold Bloom kutsui "Näin puhui Zarathustraa" ”lukukelvottomaksi”.
Participatory Culture Foundation
Participatory Culture Foundation (PCF) on yhdysvaltalainen voittoa tavoittelematon säätiö, jonka tavoitteena on "mahdollistaa ja tukea itsenäistä, yrityksistä riippumatonta luovuutta ja poliittista aktiivisuutta". Säätiö perustettiin helmikuussa 2005 ja se toimii Worcesterista, Massachusettsista käsin. PCF:ia edelsi projekti nimeltä Downhill Battle. PCF:in ensisijainen projekti on täysin ilmainen ja avoimen lähdekoodin omaava Internet-televisioalusta Miro. Aiemmin Miro tunnettiin myös nimellä Democracy Player.
PCF on vastaanottanut taloudellista tukea Rappaport Family Foundationilta, Mitch Kaporin Open Source Applications Foundationilta, Surdna Foundationilta, Knight Foundationilta sekä lukuisilta yksityisiltä tukijoilta. Mozilla Foundation suuntasi oman stipendinsä PCF:in avoimen lähdekoodin videoprojekteihin toukokuussa 2007.
Miro (sovellus)
Miro (ent. "Democracy Player") on Participatory Culture Foundationin kehittämä avoimen lähdekoodin Internet-televisionkatseluohjelma Linux-, Windows- ja Mac OS X -käyttöjärjestelmille. Miro koostuu sisäänrakennetusta RSS-verkkosyötteenlukijasta, BitTorrent-ohjelmasta sekä videotoistimesta (Linuxissa Xine-, Mac OS X:ssä Quicktime- ja Windowsissa VLC-pohjainen).
Miron avulla voi esimerkiksi seurata ja tallentaa videoita eri videopalveluista, kuten YouTubesta tai Google Videosta, katsella tavallisimpia videotiedostoja, seurata videopodcasteja ja ladata videoita BitTorrentista. Miron saa ladattua ilmaiseksi sen kotisivuilta.
Keiholehdet
Keiholehdet ("Sagittaria") on vesikasvien suku, jonka monet lajit ovat suosittuja akvaariokasveja. Joidenkin lajien meheviä juurakoita käytetään ravinnoksi Pohjois-Amerikassa ja Itä-Aasiassa. Suvun lajit risteytyvät helposti.
Suomessa elää kaksi keiholehtien sukuun kuuluvaa lajia: pystykeiholehti ja kelluskeiholehti.Akvaarioissa suosittuja lajeja:
Seitsemäs manner
Seitsemäs manner on vuonna 1989 valmistunut Michael Haneken ohjaama elokuva. Tämä Haneken esikoiselokuva perustuu tositapahtumiin, ja Haneke pyrkii kuvauksessaan välttämään tapahtuman selittämistä.
Elokuva on ensimmäinen osa trilogiasta, johon kuuluvat lisäksi "Bennyn video" (1992) ja "Amok – 71 katkelmaa" (1994). Tällä elokuvalla hän laskee perustan elokuvissaan toistuvalle elokuvalliselle kielelle, tyylipiirteille ja aiheiden valinnalle, jotka ovat vastedes hänen elokuviensa tunnusmerkkejä.
Tapahtumat sijoittuvat suunnilleen 1980-luvun lopun Itävaltaan. Kertomus jakautuu kolmeen jaksoon. Itävaltalainen keskiluokkainen perhe tuhoaa omaisuutensa ja tappaa lopuksi itsensä. Perheeseen kuuluvat isä George, äiti Anna – nimien muunnelmat esiintyvät monissa Haneken elokuvissa – ja heidän tyttärensä Eva. Keskiluokkaisen ydinperheen elämä kulkee arjen rutiineissa, eivätkä päivät eroa toisistaan. Epätoivoisessa yrityksessään saada vanhemmilta huomiota ja rakkautta tytär Anna teeskentelee sokeutuvansa. Tyttären tilanne ja arjen apeus, jotka kuvastavat parikunnan onnetonta avioliittoa, saavat maljan vuotamaan yli, ja he myyvät autonsa, irtisanoutuvat työpaikoistaan ja päättävät päästä eroon ahdistavasta elämästä tappamalla itsensä.
Elokuvan ensiesitys oli 20. toukokuuta 1989 Cannesin elokuvajuhlilla Ranskassa. Elokuvan tempo on rauhallinen, vuorosanoja on vähän, ja enimmäkseen elokuva koostuu pitkistä pysähtyneistä kuvista ja tarkkailevista otoista, jotka ovat ominaisia useimmille Haneken elokuville. Elokuva on leikattu samalla tavalla kuin "71 katkelmaa", siten että leikkaukset ovat äkillisiä ja jokaisen kohtauksen välissä on lyhyt tauko. Käsikirjoitus oli aluksi tarkoitettu televisiolle, jolle hän oli aiemmin työskennellyt, mutta mikään kanava ei ollut kiinnostunut siitä, joten Haneke päätti tehdä siitä pitkän elokuvan.. Elokuvan aihe perustuu lehtiuutiseen.
Elokuva on saanut kaksi palkintoa:
Kloraatti
Kloraatti on kloorihaposta peräisin oleva anioni, jonka kemiallinen kaava on ClO. Ne ovat voimakkaita hapettimia ja kloridin hapetusluku kloraatti-ionissa on +V. Kloraatit ovat yleensä hyvin vesiliukoisia. Kuumennettaessa kloraatit hajoavat jolloin muodostuu lämpötilasta riippuen joko perkloraatteja ja klorideja tai happea ja klorideja:
4 KClO → 3 KClO + KCl
2 KClO → 2 KCl + 3 O
Hapot hajottavat kloraatti-ionin perkloraatiksi ja klooridioksidiksi:
3 ClO + 2 H → 2 ClO(g) + ClO
Voimakkaat pelkistimet pelkistävät kloraatti-ionin kloridiksi:
ClO + 3 Zn + 6 H → Cl + 3 Zn + 3 HO
Kloraatit tulisi pitää erillään orgaanisista tai helposti hapettuvista materiaaleista, koska ne muodostavat herkästi syttyviä tai räjähtäviä seoksia. Kloraatteja käytettiin paljon pyrotekniikassa, tosin niiden käyttö väheni epävakaudesta johtuen.
Natalie Gregory
Natalie Gregory (s. 20. lokakuuta 1975) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi nimikkoroolissa vuoden 1985 "Liisassa Ihmemaassa" ja lisäksi muun muassa Jenniferin äänenä "Oliverissa ja kumppaneissa" (1988). Hän oli uransa kulta-aikana ehdolla Young Artist Awardin saajaksi.
Joey Lawrence
Joseph "Joey" Lawrence (s. 20. huhtikuuta 1976) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja muusikko. Hän tuli 1980–1990-luvuilla tunnetuiksi "Gimme a Break!" -show'sta sekä televisiosarjasta "Kullannuppu". Hänelle myönnettiin vuonna 1993 Young Artist -palkinto.
Lawrence päätti näyttelijäntöidensä ohessa ryhtyä levyttäväksi artistiksi. Hän osallistui vuonna 2006 Yhdysvaltain "Dancing with the Stars" -kilpailuun.
Lawrencen molemmat veljet, Matthew ja Andrew Lawrence, ovat itsekin näyttelijöitä.
Teräsvilla
Teräsvilla on ohuista teräslangoista tehtyä mattoa, jota käytetään pintojen hiomiseen ja puhdistukseen.
Langat valmistetaan höyläämällä pyöreä teräslanka poikkileikkaukseltaan monikulmion muotoiseksi. Leikkuutavasta riippuen saadaan monenlaisia lankoja, joissa koko langan pituudelta voi olla esimerkiksi kolme tai neljä särmää; yhtä hyvin poikkileikkaus voi olla vaikkapa sirpin muotoinen. Särmien kulma eli terävyys, kuten myös käytetyn teräksen kovuus vaikuttaa teräsvillan karkeuteen. Karkeampi teräsvilla on myös tehty paksummista langoista kuin hienompi.
Leikkaamisessa ei ole pakko käyttää öljyä, jolloin saadaan täysin puhdasta teräsvillaa. Vastaavaa villaa myös valmistetaan pehmeämmistä metalleista, kuten pronssista tai alumiinista
Teräsvillan etu verrattuna hiekkapaperiin on se, että langanmyötäiset kaapivat särmät eivät aiheuta pintaan naarmuja yhtä helposti, kuin hiekanjyvästen pistemäiset kärjet.
Teräsvillalaadut karkeimmasta hienoimpaan ovat: 4 - 3 - 2 - 1 - 0 - 00 - 000 - 0000. Teräsvillaa käytetään yleensä maalin hiomiseen. Sitä voidaan käyttää myös puhdistukseen, jolloin siihen voi olla sekoitettuna myös saippuaa. Joskus yhdistelmää kutsutaan saippuavillaksi.
Hieno teräsvilla on helposti syttyvää ja märkänäkin palavaa. Se tulee suojata kipinöiltä ja pitää erossa virtalähteistä, sillä jo 9 voltin pariston riittää kuumentamaan hienon villan syttymispisteeseen. Ominaisuutta voi myös hätätapauksessa hyödyntää käyttämällä teräsvillaa taulana.
Matthew Lawrence
Matthew William Lawrence (s. 11. helmikuuta 1980 Abington, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi muun muassa Jack Hunterin roolissa televisiosarjassa "Isojen poikien leikit".
Lawrence oli ehdolla Young Artist Awardin saajaksi vuosina 1989, 1992, 1993, 1995, 1996 ja 1997. Myös hänen veljensä Joey ja Andrew ovat näyttelijöitä.
Danielle Fishel
Danielle Christine Fishel (s. 5. toukokuuta 1981 Mesa, Arizona, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa Topanga Lawrencen roolissa televisiosarjassa "Isojen poikien leikit".
Fishel on nähty myös useissa elokuvissa. Hän oli joulukuussa 1998 "Seventeen"-lehden kannessa.
Fishel on palkittu YoungStarilla vuonna 1998. Hän oli uudelleen ehdolla 2000. Hän on lisäksi ollut ehdolla kahden Young Artist -palkinnon saajaksi vuosina 1996 ja 1997.
Ben Savage
Bennett Joseph "Ben" Savage (s. 13. syyskuuta 1980 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan muun muassa Cory Matthewsin roolista televisiosarjassa "Isojen poikien leikit".
Savage on näyttelijä Fred Savagen veli.
Fred Savage
Fredrick Aaron ”Fred” Savage (s. 9. heinäkuuta 1976) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näytteli varhaisteini-ikäisenä pääosaa palkitussa televisiosarjassa "Kesä 68" ("The Wonder Years", 1988–1993).
Stanfordin yliopistosta valmistunut Savage on myöhemmällä iällään tehnyt myös ohjaustöitä.
Savage on ollut ehdolla kahden Emmy-palkinnon ja kahden Golden Globen saajaksi. Hän voitti vuosina 1987, 1988 ja 1989 kolme Young Artist -palkintoa.
Hän on näyttelijä Ben Savagen veli.
Matthew Gray Gubler: the Unauthorized Documentary
Matthew Gray Gubler: the Unauthorized Documentary on viisiosainen sarja teeskenneltyjä dokumentteja, joissa parodioidaan Hollywood-käyttäytymistä. Sarjan on ohjannut Matthew Gray Gubler ja hän on myös sarjan pääosassa. Sarjaa voi katsoa Youtubesta Matthew Gray Gublerin viralliselta Youtube-kanavalta.
Sarjaa on kuvattu Criminal Mindsin kuvausten aikana. Criminal Minds -televisiosarjassa Gubler näyttelee Dr. Spencer Reidiä.
Archetype
Archetype on yhdysvaltalaisen industrial metal-yhtyeen Fear Factoryn viides studioalbumi. Sen julkaisi 20. huhtikuuta vuonna 2004 levy-yhtiö Liquid 8. Toisin kuin yhtyeen aiemmat levyt, albumi ei ole konseptialbumi. Musiikillisesti albumi palaa Demanufacture-albumin tyyliin, mistä monet yhtyeen fanit pitivät.
Archetype julkaistiin myös rajoitettuna painoksena digipak-versiona, joka sisälsi bonus-DVD:n. Riippuen siitä, mistä digipak-versio on ostettu, DVD sisältää joko materiaalia heidän Australian-kiertueeltaan ja videon kappaleelle "Cyberwaste" tai materiaalia albumin tekovaiheesta.
Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 30. Suomessa se nousi niin ikään virallisen albumilistan sijalle 30.
Kaikki kappaleet säveltänyt Raymond Herrera ja Christian Olde Wolbers sekä sanoittanut Burton C. Bell, ellei toisin mainittu.
People+Arts
People+Arts on viihteeseen keskittynyt televisiokanava, joka on suunnattu Espanjaan, Portugaliin sekä Latinalaiseen Amerikkaan. Kanavan omistavat BBC ja Discovery Networks.
People+Artsin ohjelmisto on sekoitus brittiläisiä televisiosarjoja, tositelevisio-ohjelmia, harrastusohjelmia sekä joitakin yhdysvaltalaisia sarjoja. Kanavan ohjelmisto esitetään joko sarjojen alkuperäisellä kielellä tekstitettynä portugaliksi tai dubattuna espanjaksi.
Gostinyi Dvor
Gostinyi Dvor () on Pietarin suurin tavaratalo ja ostoskeskus, jonka pinta-ala on 53 000 m². Rakennus valmistui vuosina 1757–1785 ja sitä pidetään yhtenä maailman vanhimmista ostoskeskuksista. Rakennus on kokonaisen korttelin kokoinen ja sijaitsee Nevski prospektin varrella.
BBC Entertainment
BBC Entertainment on kansainvälinen televisiokanava, jonka ohjelmisto koostuu komediasta, draamasta sekä viihdeohjelmista, jotka on tuottanut BBC tai jokin muu brittiläinen televisiotuotantoyhtiö. Lokakuussa 2006 BBC Entertainment korvasi BBC Prime Asian Singaporessa, Hongkongissa, Thaimaassa ja Etelä-Koreassa. Kanava aloitti saman vuoden joulukuussa Malesiassa. BBC Entertainment aloitti Intiassa toukokuussa 2007. Kanavaa on mahdollista katsoa myös Puolassa, jossa se aloitti joulukuussa 2007. BBC Entertainment on kokonaan BBC Worldwiden omistama. Suomessa kanavan korvasi 13. huhtikuuta 2015 BBC Brit.
Juha Lehti
Juha Lehti (s. 1960 Helsinki) on suomalainen, Sir Elwoodin hiljaiset värit -yhtyeestä tunnettu laulaja, lauluntekijä ja kitaristi. Lehti on tehnyt suuren osan yhtyeensä kappaleista, muiden muassa hitit "Neiti Kevät", "Älä mee" ja "Pahaa verta". Juha Lehden ja Sir Elwoodin musiikkia on nimitetty "keskiolutjatsiksi". Myös Lehden tulkinta Juice Leskisen alun perin Sakari Kuosmaselle tekemästä "Rakkauden haudalla" -kappaleesta on saanut paljon radiosoittoa.
Silloin, kun Sir Elwoodin hiljaiset värit ei tee keikkoja, harkittuun tahtiin esiintyy Juha Lehden ja Junnu Saaresahon muodostama Sir Elwood Duo.
Yleisurheilun alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2001
Vuoden 2001 yleisurheilun alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut käytiin 12.–15. heinäkuuta Debrecenissä, Unkarissa.
Domninos Larissalainen
Domninos Larissalainen (; n. 420 Larissa, Syyria – n. 480 jaa.) oli varhaiskeskiajalla elänyt syyrianjuutalainen matemaatikko. Hän tutki paljon lukuihin liittyvää teoriaa eli lukujen välisiä riippuvuuksia ja verrannollisuutta.
Domninos syntyi Orontes-joen läheisyydessä sijainneessa Larissan kylässä. Matkustettuaan Ateenaan, hän pääsi Platonin Akatemian silloisen johtajan Syrianoksen oppilaaksi. Syrianoksella oli samanaikaisesti toinenkin oppilas, Proklos. Oppilaat kilpailivat keskenään. Prokloksen oppilaan Marinoksen mukaan Syrioanoksen annettua oppilailleen tehtäväksi valita kahdesta aiheesta esitelmän, jonka he yhdessä esittelisivät. Aiheina olivat orifilaiset teoriat ja oraakkelit. Riita syntyi jo aiheenvalinnasta, sillä Domninos halusi valita orfilaisuuden kun Proklos taas oraakkelit. Marinos kertoo, etteivät he olleet päässeet yhteisymmärrykseen Syrianoksen kuoltua. Heidän erimielisyydet syveni entisestään, kun he väittelivät siitä, miten Platonin filosofiaa pitäisi tulkita. Väittelyn voidaan katsoa jossain määrin päättyneen Prokloksen voittoon, koska muut akatemialaiset pitivät hänen näkökulmaa parempana. Proklos seurasi opettajaansa Akatemian johtajana, kun Domninos palasi takaisin kotikyläänsä Larissaan.
Domninoksen matemaattiset saavutuksia alettiin tiedostaa vasta vuonna 1832 "Manual of Introductory Arithmetic" -teoksen ( julkaisun myötä. Saavutusten tärkeyden ymmärtämiseen kesti vielä vuoteen 1884 asti, jolloin Paul Tannery alkoi julkaista Domninoksen töitä. Domninos kirjoitti elämänsä aikana useita teoksia, mutta niistä tunnetuin "How to take a ratio out of a ratio" () julkaistiin kuitenkin vasta vuonna 1883. Domninos käsittelee "Manual of Introductory Arithmetic" -teoksessaan lukujen suhteita ja mittasuhteita. Teoksen lopussa hän kertoo käsittelevänsä aiheita syvällisemmin teoksessa "Elements of Arithmetic" (, ’"Artimetiikan alkeet"’). Ei kuitenkaan tiedetä kirjoittiko Domninos koskaan tätä teosta. T. L. Heath epäili, ettei teos ole Domninoksen vaan jonkun muun aikalaisen kirjoittama. Bulmer-Thomas vakuuttaa "Dictionary of Scientific Biography" -tietokirjassaan sen olevan Domninoksen tai ainakin osittain.