Lafayette McLaws
Lafayette McLaws (15. tammikuuta 1821 – 24. heinäkuuta 1897) oli Yhdysvaltain armeijan upseeri ja konfederaation kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa.
McLaws syntyi Augustassa, Georgiassa. Hän valmistui West Pointista vuonna 1842 ja palveli jalkaväenupseerina Meksikon–Yhdysvaltain sodassa, lännessä ja Utahin sodassa kukistaakseen mormonien kansannousun. Jeffersonin kasarmeilla Missourissa hän nai Emily Allison Taylorin, Zachary Taylorin kälyn.
Sisällissodan alussa McLaws erosi unionin armeijasta kapteenina ja liittyi majurina konfederaation armeijaan. Hän yleni nopeasti everstiksi 10. Georgian jalkaväkirykmenttiin; sitten nopeasti prikaatinkenraaliksi ja divisioonan komentajaksi Seven Daysin taisteluihin; sitten 23. toukokuuta 1862 kenraalimajuriksi. Hän liittyi James Longstreetin armeijakuntaan Pohjois-Virginian armeijassa 1. divisioonan komentajaksi ja pysyi Longstreetin kanssa suurimman osan sodasta.
Robert E. Leen invaasion aikana Marylandiin 1862 McLawsin divisioona joutui eroon muusta armeijakunnasta, toimi konjunktiossa kenraalimajuri Thomas J. ”Stonewall” Jacksonin joukkojen kanssa ja valtasi Maryland Heightsin Harpers Ferryssä. Hän marssitti divisioonansa Sharpsburgiin Marylandissa ja puolusti West Woodsia Antietamin taistelussa. Lee oli pettynyt McLawsin joukkojen hitaaseen saapumiseen taistelukentälle. Fredericksburgin taistelussa McLaws oli yksi divisioonista, joka puolusti Marye's Heightsia ja miellytti Leetä hurjalla puolustustaistelullaan.
Chancellorsvillessä kun muu Longstreetin armeijakunta oli sijoitettu palvelukseen lähelle Suffolkia Virginiassa, McLaws taisteli suoraan Leen alaisena. 3. toukokuuta 1863 Lee lähetti McLawsin divisioonan pysäyttämään unionin VI armeijakunnan, jota komensi kenraalimajuri John Sedgwick. Unionin armeijakunta marssi kohti Leen selustaa. McLaws saavutti tämän, mutta Lee oli pettynyt koska McLaws ei ollut hyökännyt aggressiivisemmin ja aiheuttanut enemmän harmia Sedgwickin armeijakunnalle, sen sijaan että olisi antanut hänen paeta Rappahannock-joen yli. Kun Lee uudelleenjärjesteli armeijaansa kompensoidakseen Jacksonin kuolettavan haavoittumisen Chancellorsvillessä, Longstreet suositteli alaistaan komentajaksi yhteen kahdesta uudesta armeijakunnasta, mutta molemmat miehet pettyivät kun Lee valitsi Richard S. Ewellin ja A. P. Hillin sen sijaan. McLaws pyysi siirtoa, mutta se kiellettiin.
Gettysburgin taistelun aikana 2. heinäkuuta 1863 McLaws komensi toista divisioonaa ja osallistui Longstreetin massiiviseen hyökkäykseen unionin armeijan vasempaan sivustaan. Hän saavutti suurta menestystä (menetettyään paljon ihmishenkiä) alueilla, jotka tunnetaan nimillä Wheatfield ja Peach Orchard, mutta armeija kokonaisuudessaan epäonnistui ajamaan unionin joukot asemistaan Cemetery Ridgellä. Hänen divisioonansa ei ottanut osaa Pickettin hyökkäykseen seuraavana päivänä vaikka Longstreet komensi hyökkäystä.
McLaws seurasi Longstreetin armeijakuntaa Tennesseehen kenraali Braxton Braggin armeijan avuksi. Hänen divisioonansa saapui liian myöhään auttaakseen Chickamaugassa ja Chattanoogassa. Knoxville-sotaretkellä Longstreet vapautti McLawsin hänen epäonnistuttuaan hyökkäämään Fort Sandersiin syyttäen riittämättömiä valmisteluja. Sotaoikeus vapautti McLawsin useimmista syytteistä, mutta tarvittiin Jefferson Davisin väliintulo, jotta hän sai komentajuutensa takaisin. Ymmärrettävästi hänen suhteensa Longstreetin raunioitui. Hän jätti armeijakuntansa ja koska Lee ei hyväksynyt häntä komentajaksi Virginiaan hänet lähetettiin Georgiaan puolustamaan (epäonnistuneesti) Savannahia kenraalimajuri William T. Shermania vastaan tämän marssilla merelle. McLaws antautui kenraali Joseph E. Johnstonin armeijan kanssa Pohjois-Carolinassa 26. huhtikuuta 1865.
Sodan jälkeen McLaws työskenteli vakuutusbisneksessä, palveli Savannahin postimestarina ja oli aktiivinen konfederaation veteraanijärjestöissä. Huolimatta sodan aikaisista erimielisyyksistään Longstreetin kanssa McLaws puolusti Longstreetia sodan jälkeisissä Jubal Earlyn ja toisten yrityksissä mustata hänen saavutuksensa. Juuri ennen kuolemaansa hänen mielipiteensä muuttui menetetystä asiasta ja hän alkoi puhua Longstreetin epäonnistumisista Gettysburgissa.
McLaws kuoli Savannahissa, ja hänet on haudattu Laurel Groven hautausmaahan. Häneltä on julkaistu postuumisti teos nimeltä "A Soldier's General: The Civil War Letters of Major General Lafayette McLaws" (2002).