hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Roger Kornberg
Roger David Kornberg (s. 24. huhtikuuta 1947 Saint Louis, Missouri) on yhdysvaltalainen biokemisti. Hän on biologian professori Stanfordin yliopistossa lähellä San Franciscoa. Hän opettaa Stanfordissa biokemiaa. Sen ohella hän on toiminut yli 20 vuoden ajan vierailevana professorina Jerusalemin heprealaisessa yliopistossa.
Kornberg sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 2006 molekyylibiologian tutkimuksistaan. Hän on tutkinut sitä, miten solut kopioivat tietoa, ja miten DNA muuttuu ribonukleiinihappo RNA:ksi. Tuloksia toivotaan voitavan soveltaa mm. syövän hoidossa.
Professori Kornberg on tehnyt myös kemiallista ainetutkimusta kultananopartikkeleilla. Kultahiukkasia synnyttävä synteesi on menetelmänä tunnettu 1990-luvun puolivälistä lähtien. Synteesissä kultasuola pelkistetään liuoskemiallisen menetelmän avulla ja syntyvät metallipartikkelit suojataan erityisillä orgaanisilla päällysmolekyyleillä (esim. rikkiä sisältävät orgaaniset tiolit). Synteesin tuloksena syntyvien yksittäisten kultahiukkasten tarkkaa kemiallista rakennetta ei aluksi tunnettu. Kornbergin johtama tutkimusryhmä onnistui vihdoin vuonna 2007 ratkaisemaan atomirakenteen yksittäisestä kiteestä röntgendiffraktiota käyttäen.
Roger Kornberg on naimisissa israelilaisen Yahlo Lorchin kanssa. Lorch on Stanfordin yliopiston rakenteellisen biologian professori. Pariskunta on pitkään viettänyt puolet vuodesta Israelissa. Heillä on asunto Jerusalemissa.
Roger Kornbergin molemmat vanhemmat olivat biokemistejä. Hänen isänsä Arthur Kornberg sai Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon vuonna 1959. Myös kaksi Kornbergin veljistä on luonut tieteellisen uran biokemisteinä.
Puheterapia
Puheterapia on terapiamuoto jonka tarkoituksena on parantaa asiakkaan (lapsen tai aikuisen) toiminta- ja kommunikaatiokykyä kotona, päivähoidossa, koulussa ja työelämässä . Puheterapia on lääkinnällistä kuntoutusta, joka sisältää tutkimukset, kuntoutuksen suunnittelun ja järjestämisen, yksilö- ja /tai ryhmäterapian, vanhempien, omaisten ja lähiympäristön ohjauksen ja konsultoinnin, puhetta tukevien ja korvaavien kommunikaatiokeinojen suunnittelun ja ohjauksen, sekä kommunikaation apuvälinepalvelut ja niihin liittyvän ohjauksen. Työkentän laajuuden vuoksi monet puheterapeutit ovat keskittyneet tiettyihin häiriöryhmiin. Puheterapeutteja työskentelee kunnissa, valtiolla, yksityissektorilla sekä yksityisinä ammatinharjoittajina.
Puheterapeutin työn kohteena voivat olla vaikeudet puheessa, kielessä, kommunikaatiossa, äänessä, lukemisessa ja kirjoittamisessa, syömisessä ja nielemisessä sekä suun motorisessa toiminnassa. Puheterapeutit kuntouttavat ihmisiä, joilla on diagnosoitu esimerkiksi afasia, dysfagia (nielemishäiriö), kielellinen erityisvaikeus (ent. dysfasia), lukemisen ja kirjoittamisen erityisvaikeuksia (lukivaikeus), viivästynyt kielellinen kehitys, änkytystä, äänihäiriöitä tai äännevirheitä. Puheterapiaa käytetään myös hoidettaessa ihmisiä joilla on esimerkiksi kuulovamma, CP-vamma, kehitysvamma, suuhalkio, dysartria, tai autismi.
Puheterapeutit opiskelevat yliopistossa ja valmistuvat filosofian maistereiksi pääaineenaan logopedia. Laillistettuna puheterapeuttina voi työskennellä vasta Valviran (Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontaviraston) hyväksynnän jälkeen. Terapiamuodot vaihtelevat potilaan iän, puheen- ja kielenkehityksen tilan, viivästymien ja poikkeavuuksien mukaan. Keskeisenä lähtökohtana on hyvä vuorovaikutussuhde asiakkaan ja puheterapeutin välillä. Terapian alkaessa tehdään yksilöllinen terapiasuunnitelma. Terapiasuunnitelma perustuu aina puheterapeuttiseen tutkimukseen tai arvioon, jonka on tehnyt joko lähettävä tai kuntouttava puheterapeutti tai molemmat yhdessä. Toimintatavoista ja ajallisista tavoitteista sovitaan yhdessä asiakkaan tai hänen omaistensa kanssa.
Kielellisen erityisvaikeuden varhaisvaiheen kuntoutuksessa on saatu hyviä tuloksia esimerkiksi vanhempien systemaattisella ohjaamisella, riippumatta lasten kielellisten vaikeuksien taustasta tai laaja-alaisuudesta.
Terapiassa pyritään muun muassa saamaan kuullun, nähdyn ja liiketunnon hahmotus ja jäsennys kohdilleen, parantamaan muistia ja puhe-elinten toimintaa, vahvistamaan vuorovaikutustaitoja, keskittymiskykyä, kuulohavaintojen vastaanottoa ja puhemotoriikan oppimista sekä laajentamaan sanavarastoa.
Mikäli henkilö ei kykene kunnolla kommunikoimaan puheen avulla, avuksi tulevat puhetta tukevat ja korvaavat kommunikaatiomenetelmät ja apuvälineet, esimerkiksi (tuki)viittomat sekä kuvakommunikaatio. Nykyisin turvaudutaan myös paljon teknisiin apuvälineisiin, kuten tietokoneisiin. Puhetta korvaavassa kommunikoinnissa kumppanilla on tärkeä rooli, jotta viestintä onnistuu.
Pohjois-Karjalan Sähkö
Pohjois-Karjalan Sähkö Oy:n liiketoiminta koostuu kolmesta yksiköstä, joista Sähköliiketoiminta vastaa sähkön tuotannosta ja hankinnasta sekä sähkön myynnistä koko Suomeen. PKS Sähkönsiirto Oy vastaa sähköverkon rakentamisesta sekä kunnossapidosta Pohjois-Karjalassa ja itäisessä Savossa. Verkostourakointia harjoittaa siihen erikoistunut urakointiyhtiö ENERKE Oy. keskuskonttori sijaisee Joensuussa, yhtiön liikevaihto on noin 120 miljoonaa euroa ja sen palveluksessa on noin 260 henkilöä. Yhtiö omistaa maakunnassa kaikkiaan 10 vesivoimalaitosta, joista suurin on Kuurnan voimalaitos Pielisjoessa.
Yhtiö on perustettu 12. toukokuuta 1945 ja sen toimitusjohtajana toimii Jorma Korhonen. Yritys on saanut vihreän sähkön tuotteilleen Quarentee of origin-alkuperämerkinnän.Pielisjoessa:
Jänisjoessa: 
Höytiäisellä:
Puhoksessa:
Nurmeksessa
Heinävedellä
Outokummun kuparikaivoksen perustamisella v. 1913 oli keskeinen sija maakunnan sähköistämisessä. Kaivoksen sähköntarve oli suuri ja sitä yritettiin aluksi tyydyttää oman höyryvoimalaitoksen avulla. Ennen pitkää sähköä tarvittiin kuitenkin enemmän, kuin oli mielekästä yrittää itse Outokummussa tuottaa. Imatran Voima Osakeyhtiö rakensi 110 kV johdon Imatralta Varkauteen ja Outokumpu Oy rakensi itse 45 kV johdon Varkauden ja Outokummun välille vuonna 1934. Tätä kautta saatua sähköä riitti jaettavaksi paitsi outokumpulaisille ja lähiympäristön asukkaille myös Liperiin. Johto oli myös yhteys valtakunnanverkkoon, millä olikin suuri merkitys Pohjois-Karjalan Sähkö Oy:tä perustettaessa.
Höytiäisen lasku-uomassa sijaitseva Puntarikoski oli ensimmäisiä kohteita Pohjois-Karjalassa, jonka vesivoima haluttiin valjastaa laajamittaiseen sähköntuotantoon. Koski varattiin aluksi Outokummun kaivoksen tarpeisiin ja sittemmin se oli vuokrattuna Joensuun kaupungille. 1930-luvun lamavuodet kuitenkin taittoivat kaupungin suunnitelmat voimalaitoksen rakentamisesta.
Liperissä toiminut Liperin Sähkövoima Oy oli aloitteentekijänä käynnistettäessä syksyllä 1942 neuvottelut Liperin ja Joensuun sekä niiden naapurikuntien yhteisestä voimayhtiöstä, joka ottaisi Puntarikosken rakentaakseen. Ajatuksella oli vastustustakin voitettavanaan, mutta sähköä kuitenkin haluttiin, ja kun Outokumpu Oy ilmoitti olevansa valmis toimittamaan sitä laajalle alueelle, alkoi käytännön työ maakunnallisen sähköyhtiön perustamiseksi. Pohjois-Karjalan Sähkö Oy:n perustava kokous pidettiin 12.5.1945. Kokoukseen osallistuivat useimmat Pohjois-Karjalan kunnista, kuntia Itä-Savosta, Joensuun kaupunki sekä joukko maakunnassa toimineita teollisuus- ja liikeyrityksiä.
Anne Holt
Anne Holt (s. 16. marraskuuta 1958 Larvik) on norjalainen rikoskirjailija. Hän on koulutukseltaan asianajaja ja toimi maansa oikeusministerinä vuosina 1996–1997.
Holtin teokset muodostavat kaksi sarjaa. Varhaisemman "Hanne Wilhelmsen" -sarjan päähenkilö on poliisi, joka ajaa vaaleanpunaisella Harley Davidson -moottoripyörällä. "Inger Johanne Vik" -sarjan päähenkilö on vastentahtoinen psykologinen profiloija.
American Idol (6. tuotantokausi)
"American Idolin" kuudes tuotantokausi näytettiin Yhdysvalloissa 16. tammikuuta – 23. toukokuuta 2007. Suomessa kausi näytettiin Subilla 27. tammikuuta alkaen. Simon Cowell, Paula Abdul ja Randy Jackson jatkoivat tuomareina ja Ryan Seacrest juontajana. Jordin Sparks voitti kilpailun ja toiseksi tuli Blake Lewis. Sparks on kilpailun nuorin voittaja, voittaessaan kisan 17-vuotiaana. Hän on myös ensimmäinen voittaja Etelä-Yhdysvaltojen ulkopuolelta.
Koelaulut järjestettiin elo–syyskuussa 2006 seuraavissa paikoissa:
Koelaulajien piti olla iältään 16–28-vuotiaita 6. elokuuta 2006. Vierailevina tuomareina koelauluissa nähtiin Olivia Newton-John, Carole Bayer Sager ja Jewel. Hollywood-viikko esitettiin 13.-14. helmikuuta, Top 24 julkistettiin 14. helmikuuta ja äänestyskierrokset alkoivat 20. helmikuuta.
12 finalistia julkistettiin 8. maaliskuuta 2007. Kuten aiempinakin vuosina, jokaisessa lähetyksessä yksi kilpailija putoaa kisasta. 25. huhtikuuta ei pudotettu ketään, joten 2. toukokuuta putosi kaksi kilpailijaa.
"Voittaja 23. toukokuuta 2007"
"Toinen 23. toukokuuta 2007"
"Putosi 16. toukokuuta 2007"
"Putosi 9. toukokuuta 2007"
"Putosi 2. toukokuuta 2007
"Putosi 2. toukokuuta 2007"
"Putosi 18. huhtikuuta 2007"
"Putosi 11. huhtikuuta 2007"
"Putosi 4. huhtikuuta 2007"
"Putosi 28. maaliskuuta 2007"
"Putosi 21. maaliskuuta 2007"
"Putosi 14. maaliskuuta 2007"
Chippenham (Wiltshire)
Chippenham on kauppala Wiltshiressä, Isossa-Britanniassa noin 21 kilometriä länteen Bathista ja 163 kilometriä länteen Lontoosta.
Chippenhamin asukasluku on kasvanut vuoden 1991 25 961 asukkaasta vuoden 2001 33 189 asukkaaseen.
Vuonna 2011 Chippenhamissa oli noin 45 300 asukasta.
Saksien uskotaan perustaneen Chippenhamin noin vuonna 600. "Anglosaksien kronikassa" se tunnetaan nimellä Cippanhamme. Tämä saattaa viitata Cippa-nimiseen heimopäällikköön tai Cheppehamiin (saksien kauppa ja tori). Hamme on joenmutkan sisäänsä sulkema maa-alue.
Sister Flo
Sister Flo on alun perin Riihimäeltä kotoisin oleva rockia, folkia ja psykedelia-poppia soittava yhtye, joka esiintyi ja levytti vuodesta 2000 vuoteen 2010. Se julkaisi ensimmäiset äänitteensä omalla Han Soo Voice -levymerkillään. Yhtyeen, Riku Mattilan ja Nick Trianin tuottama läpimurtoalbumi "Tragician's Hat" ilmestyi vuonna 2004 ja yhtye soitti konsertteja niin kotimaan festivaaleilla kuin ulkomaillakin. Vuonna 2007 yhtye siirtyi Fullsteam Recordsille ja julkaisi sen kautta albumin "The Healer". Yhtye ilmoitti hajoamisestaan 5. tammikuuta 2012.
TI MSP430
MSP430 on Texas Instrumentsin mikrokontrolleriperhe, joka on suunniteltu erityisesti matalan tehonkulutuksen sovelluksiin, kuten esimerkiksi paristokäyttöisiin laitteisiin. MSP430 -sarjan kontrollerit pohjautuvat 16-bittiseen RISC-suorittimeen.
MSP430:n matala virrankulutus tekee siitä suositun vaihtoehdon matalan tehonkulutuksen laitteisiin. MSP430-kontrolleria käytetäänkin paljon paristokäyttöisissä mittalaitteissa. Kontrollerin virrankulutus valmiustilassa on alimmillaan vain 0.1 mikroampeeria. MSP430:n huonoja puolia ovat muun muassa ulkoisen muistiväylän puuttuminen ja pieni keskusmuistin koko. Lisäksi prosessorin arkkitehtuuri eroaa muista yleisistä mikrokontrollereista.
Prosessorin käyttöä elektroniikkarakentelun harrastajien piirissä on rajoittanut muun muassa se, että käytännössä kaikki MSP430-sarjan mikrokontrollerit ovat saatavilla vain pintaliitoskotelossa. Poikkeuksen muodostavat MSP430G2 tuoteperhe ja malli MSP430F2013, jotka ovat saatavilla myös perinteiseen DIP-koteloon pakattuna.
Zoom (sarjakuvalehti)
Zoom oli vuosina 1973–1974 Suomessa ilmestynyt sarjakuvalehti. Julkaisijana oli Sanoma Osakeyhtiö. Zoom alkoi lokakuussa 1973 ja päättyi vuoden 1974 joulukuussa. Vuonna 1974 julkaistiin myös 14 Zoom-albumia. Zoom-niminen suklaapatukka oli markkinoilla jo aikaisemmin. Patukan mainos oli Zoom-lehden ensimmäisessä numerossa.
Zoomissa ilmestyivät jatkosarjoina jo ennestään lukijoille tutut Asterix sekä Tintti, ja myös myöhemmin suosituksi tulleet Blueberry ja Valerian.
Kaikki Zoomin sarjakuvat olivat belgialaista ja ranskalaista materiaalia, Dargaud- ja Lombard-yhtiöiden kustantamia.
Zoomin päätoimittajana toimi Mary A. Wuorio, joka kirjoitti maineikkaat pääkirjoitukset useimpiin numeroihin.
Zoom oli vastine belgialaiselle Tintin-lehdelle. Zoomia julkaistiin yhteispainatuksena saksalaisen Zackin kanssa.
Airs baroques français
Airs baroques français on sopraano Patricia Petibonin resitaalilevy, joka ilmestyi vuonna 2003. Se sisältää barokkiooppera-aarioita vuosilta 1686–1755, vahvimmin edustettuna säveltäjistä on Jean-Philippe Rameau. Albumilla soittaa vanhaan musiikkiin erikoistunut orkesteri Les Folies Françoises, johtajanaan Patrick Cohën-Akenine
Venäjän jalkapallon 1. divisioona
Venäjän jalkapallon 1. divisioona () on Venäjän jalkapallon toiseksi korkein sarjataso. Sarja toimii PFL:n eli Venäjän jalkapallon ammattilaisliigan alaisuudessa ja on sen korkein sarjataso. Sarjassa pelaa 22 joukkuetta. Kauden päätteeksi kaksi parasta joukkuetta nousee pääsarjatasolle valioliigaan ja viisi viimeistä putoavat 2. divisioonaan.
Viola Turpeinen
Viola Turpeinen (15. marraskuuta 1909 Champion, Michigan – 26. joulukuuta 1958 Lake Worth, Florida) oli amerikansuomalainen muusikko. Häntä pidetään yhtenä maailman parhaimmista naishanuristeista. Hän oli erityisen taitava polkkien soittaja.
Viola Turpeinen opiskeli harmonikansoittoa 14-vuotiaasta alkaen erään amerikanitalialaisen muusikon johdolla. Hänen ensimmäinen soittokumppaninsa vuodesta 1926 lähtien oli Elimäeltä kotoisin ollut, häntä itseään lähes 20 vuotta vanhempi, viulua ja banjoa soittanut John (Jukka) Rosendahl, jonka kanssa hän teki vuonna 1928 ensimmäiset levytyksensä Columbia Records -levy-yhtiölle. Kaksikko esiintyi yhdessä muun muassa Illinois'n, Ohion ja Massachusettsin osavaltioissa, New Yorkissa sekä Kanadan suomalaisalueilla. Turpeisesta tuli pian niin kuuluisa, että häntä mainostettiin "American hanuriprinsessana". Turpeisen mainetta kuvasti myös se, että hän sai jatkaa levyttämistä lamavuosinakin, jolloin miltei kaikki muut siirtolaistaustaiset muusikot joutuivat lopettamaan uransa. Laulaja ja kuplettien tekijä Antti Syrjäniemi ihastui Turpeisen soittoon niin, että hän omisti tälle vuonna 1929 levyttämänsä laulun "Viola Turpeinen tanssit kiipillä". Viola Turpeisen ja Jukka Rosendahlin yhteistyö päättyi Rosendahlin tapaturmaiseen kuolemaan vuonna 1932.
Turpeinen oli tiettävästi maailman ensimmäinen harmonikkasoololevytyksiä taltioinut nainen. Turpeisen levytyksiä ja sävellyksiä on uudelleenjulkaistu cd-levyinä nimellä "American hanuriprinsessa". Tunnetuin kappale lienee Turpeisen aviomiehen ja yhtyeen rumpalin ja trumpetistin William Syrjälän sanoittama Unelma-valssi. Turpeinen ja Syrjälä levyttivät suomalaista tanssimusiikkia ahkerasti pitkin 1940-lukua ja he tekivät viimeiset levytyksensä vuonna 1952. 1940-luvulla Turpeinen sai kilpailijakseen toisen nopeasti mainetta saavuttaneen harmonikansoittajan, suomenruotsalaisten siirtolaisten pojan Walter Erikssonin.
Hänen äitinsä Signe Viitala oli amerikansuomalainen ja isä Jalo Turpeinen suomalainen Kinnulasta Keski-Suomesta. He vaikuttivat Pohjois-Michiganin kaivosyhteisöissä.
Viola Turpeinen kuoli syöpään vuonna 1958, mutta William Syrjälä jatkoi omaa uraansa Floridassa 1990-luvulle saakka. Turpeisen ja Syrjälän tuhkat on haudattu yhdessä 1993 Shell Laken hautausmaahan Wisconsiniin.
Kölinlasku
Kölinlaskulla () tarkoitetaan laivan rakennuksen aloittamista telakalla - tarkemmin kölin rungon perusrakenteiden valmistumista. Kölinlaskua voidaan juhlistaa juhlatilaisuudella.
Vili Savolainen
Vili Savolainen (s. 25. lokakuuta 1985 Helsinki) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän pelasi keskikentän pohjalla tai keskuspuolustajana.
Savolainen aloitti jalkapallon pelaamisen 5-vuotiaana Helsingin Jalkapalloklubin Kannelmäen juniorijoukkueessa. Hän on pelannut seuran edustusjoukkueessa kaudesta 2003 lähtien, jolloin hän oli vasta 17-vuotias. Talvella 2007 hän oli englantilaisen Coventry Cityn testattavana, mutta valmentajan vaihtuminen vei mahdollisuudet siirtoon. Keväällä 2007 ilmoitettiin Savolaisen tehneen yhden vuoden jatkosopimuksen HJK:n kanssa. Alkukauden 2007 hän joutui pelaamaan puolustajana loukkaantumisten takia. Savolainen allekirjoitti syksyllä 2007 kahden vuoden sopimuksen Tampere Unitedin kanssa. Savolaisen veli Juska Savolainen pelasi myös Unitedissa, mutta siirtyi tammikuussa 2008 norjalaiseen Rosenborgiin.
Savolainen edusti Suomea maajoukkuetasolla kaikissa ikäluokissa. Hän pelasi yhteensä 35 poikamaaottelua, joissa hän teki yhden maalin. Nuorten maajoukkueessa hän esiintyi kolmesti. Savolainen oli mukana alle 17-vuotiaiden Tanskassa pidetyssä EM-lopputurnauksessa vuonna 2002.
Ville Wallén
Ville Wallén (s. 26. kesäkuuta 1976 Vantaa) on suomalainen entinen jalkapallomaalivahti.
Wallén toimi Veikkausliigassa pelaavan Helsingin Jalkapalloklubin ykkösmaalivahtina. Hän on edustanut liigassa myös FC Lahtea ja Rovaniemen Palloseuraa. Lisäksi Wallén on pelannut Ykköstä ja Kakkosta FC Hongassa, FC Jokereissa ja Atlantiksessa. Wallén on voittanut HJK:ssa seitsemän Suomen mestaruutta, vuosina 2003, 2009, 2010, 2011, 2012, ja 2013. Lisäksi hän on voittanut Suomen Cupin vuosina 2000, 2003, 2006, 2008 ja 2011 .
Palattuaan HJK:n maalille kaudeksi 2005 Wallén toimi seuran ykkösmaalivahtina ja seuran kapteenina. Wallén pelasi lähes kaikki liigaottelut siitä lähtien ja kaikkiaan hänelle kertyi yhteensä 257 liigaottelua. Kauden 2011 päätteeksi Wallén palkittiin kauden parhaana maalivahtina. Nykyisin Wallén toimii HJK:n maalivahtivalmentajana.
Wallén on pelannut kaksi ottelua Suomen futsalmaajoukkueessa.
Niilo Tammisalo
Niilo Tammisalo (alkuaan Ekbom, 15. lokakuuta 1894 Helsinki – 5. helmikuuta 1982) oli monipuolinen suomalainen urheiluvaikuttaja.
Tammisalo pelasi jalkapalloa maalivahtina Helsingin Jalkapalloklubissa 1911–1926. Hän toimi Suomen jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana 1938–1939 ja 1946. Hänen on mainittu olleen ensimmäinen suomalaismaalivahti, joka osasi nyrkkeillä pallon pois maalilta. Hän pelasi myös koko uransa ajan silmälasit päässä, koska piilolaseja vasta kehitettiin siihen aikaan.
Pelaajauransa päätettyään Tammisalo keskittyi valmennukseen, koulutukseen ja järjestötyöhön. Hän kirjoitti jalkapallon opaskirjoja. Hän oli myös monipuolinen palloilumies. Sen lisäksi, että hän oli pelannut maajoukkuetasolla jalkapalloa, jääpalloa ja jääkiekkoa, hän oli myös kansainvälinen erotuomari kyseisissä lajeissa. Hän toimi valmentaja- ja erotuomarikouluttajana Suomen Palloliitossa vuosina 1922–1947. Tammisalo oli Tampereen Ilveksen ensimmäinen puheenjohtaja, kapteeni ja valmentaja, sekä yksi seuran perustajista. Siviiliammatiltaan Tammisalo oli voimistelun lehtori ja urheilunopettaja Helsingin yliopiston voimistelulaitoksessa.
Aatos Lehtonen
Aatos Ensio Lehtonen (15. helmikuuta 1914 Helsinki – 10. huhtikuuta 2005 Hyvinkää) oli suomalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän valmensi Suomen jalkapallomaajoukkuetta 1947–1955 ja 1959–1961. Välissä hän luotsasi Helsingin Jalkapalloklubia vuosina 1956–1958.
Aktiivivuosina Lehtosen pelipaikkana oli keskushyökkääjä ja hän tuli tunnetuksi hyvänä maalintekijänä. Lopettaessaan uransa vuonna 1947 hän johti SM-sarjan maalitilastoa 109 maalilla. Parhaana kautenaan 1937 hän teki 25 maalia 14 ottelussa (ottelua kohti 1,78 maalia), enemmän kuin kukaan muu SM-sarjan tai liigan historiassa. Kukaan muu ei ole myöskään voittanut maalikuninkuutta viidesti.
Jalkapallon lisäksi Lehtonen pelasi jääpalloa, käsipalloa ja koripalloa. Jääpallossa hän oli voittamassa Suomen mestaruutta vuonna 1937. HJK:ssa hän voitti jalkapallon Suomen mestaruuden vuosina 1936 ja 1938.
Vuonna 1947 Lehtonen suoritti liikunnanohjaajan tutkinnon. Hän toimi vuosina 1956–1960 ja vuonna 1965 Suomen liikunnanohjaajien liiton puheenjohtajana.
Lehtonen oli Suomen jalkapallomaajoukkueen ensimmäinen päätoiminen suomalainen valmentaja vuosina 1947–1955. Päävalmentajana hän lisäsi joukkueiden harjoittelumääriä merkittävästi, mikä johti parantuneisiin tuloksiin. Vuosina 1959–1961 hän oli maajoukkueen sivutoiminen päävalmentaja.
Siviiliammatiltaan Lehtonen oli konepajatyöläinen (1934–1946). Vuosina 1956–1977 Lehtonen työskenteli Valtion rautateiden urheilutoimenjohtajana.
Gábor Obitz
Gábor Obitz (18. tammikuuta 1899 – 20. maaliskuuta 1953) oli Suomen jalkapallomaajoukkueen unkarilainen päävalmentaja vuonna 1939. Hän valmensi joukkuetta vain kuudessa maaottelussa, joista tuloksena oli viisi tappiota ja yksi voitto. Obitz oli entinen mestaripelaaja (15 A-maaottelua) ja hän oli valmentanut joukkueita Romaniassa, Turkissa, Jugoslaviassa ja Tšekkoslovakiassa. Hänen valmennuspestinsä päättyi sodan käynnistymisen myötä kun normaali jalkapallotoiminta kävi mahdottomaksi.
Sap
Sap on Alice in Chainsin EP-levy, joka julkaistiin 21. maaliskuuta 1992.
Albumi nimettiin rumpali Sean Kinneyn näkemän unen jälkeen, kun EP oli nauhoitettu. Unessa yhtyeen jäsenet ovat lehdistötilaisuudessa ja vahvistavat nimeksi "Sap". Tämä albumin kevyemmän soundin syytä.
EP julkaistiin uudelleen vuonna 1994 rajoitettuna tupla-vinyylinä "Jar of Flies" -EP:n kanssa.
"Sap" uudelleenjulkaistiin vielä kerran vuonna 1995 , jolloin mukana olivat sanoitukset sekä hieman erilainen kansitaide.
EP:n kappaleesta "Got Me Wrong" tuli hyvin tunnettu Alice in Chains -kappale. Kappaleessa "Right Turn" laulavat myös Soundgardenin laulaja Chris Cornell ja Mark Arm Mudhoneystä."Right Turn" on merkitty Alice Mudgardenin kirjoittamaksi. "Love Song" on listaamaton cd:llä.
Billboard (Pohjois-Amerikka)
Pianokonsertto (Grieg)
Edvard Griegin pianokonsertto a-molli op. 16 kuuluu suosituimpiin pianokonserttoihin ja norjalaisen taidemusiikin merkkiteoksiin. Se valmistui vuonna 1868 ja on Griegin ainut valmistunut konsertto.
Grieg sävelsi ainoan konserttonsa vuonna 1868, ja teos kantaesitettiin Kööpenhaminassa huhtikuussa 1869. Pianistina toimi norjalainen Edmund Neupert. Säveltäjä teki konserttoon muutoksia ainakin 7 kertaa ennen kuolemaansa. Franz Liszt soitti konsertton 1870 Roomassa ja antoi loistavaa kehua, mutta ehdotti pieniä muutoksia.
Griegin pianokonserttoa verrataan usein Schumannin pianokonserttoon. Molemmat ovat a-mollissa, ja teokset ovat sävellystyyliltään hyvin samankaltaiset. Grieg kuuli Clara Schumannin esittämänä sitä noin vuonna 1858 Leipzigissä, nuorena oppilaana konservatoriossa.
Kuten valtaosa pianokonsertoista, Griegin pianokonsertto jakautuu kolmeen osaan:
Soolopianoa säestää suuri orkesteri, joka koostuu kahdesta huilusta, kahdesta oboesta, kahdesta klarinetista, kahdesta fagotista, neljästä käyrätorvesta, kahdesta trumpetista, kolmesta pasuunasta, patarummuista ja jousisoittimista. Tavanomainen esitysaika on noin 30 minuuttia.
Griegin pianokonsertto on levytetty usein. Alla esimerkkejä tunnetuista levytyksistä.
Maisteriohjelma
Maisteriohjelma on ylempään korkeakoulututkintoon johtava ohjelma. Ne ovat usein monitieteellisiä ja ne kestävät yleensä 1,5 - 2 vuotta. Niihin voivat hakea pääsääntöisesti alemman korkeakoulututkinnon, ammattikorkeakoulututkinnon tai muun vastaavantasoisen
tutkinnon tai opinnot kotimaassa tai ulkomailla suorittaneet. Maisteriohjelmiin on erillishaku.
Pakoros I
Pakoros I (kuoli 38 eaa.) oli parthialainen prinssi, joka ehkä oli isänsä Orodes II:n kanssahallitsija.
Pakoros johti sotaretkeä Roomaa vastaan sen jälkeen kun parthialaiset olivat kukistaneet Marcus Licinius Crassuksen Carrhaen taistelussa vuonna 53 eaa. Pakosroksen johtamat joukot valtasivat Syyrian, mutta Gaius Cassius Longinus kukisti hänet ja hän joutui perääntymään.
Vuonna 40 eaa. Pakoros liittoutui Quintus Labienuksen kanssa ja hyökkäsi taas Syyriaan (Rooman–Parthian sota (40 eaa.–33 eaa.)). Yhdessä Labienuksen kanssa parthialaiset kukistivat paikallisen roomalaisen päällikön Saxan. Parthialaiset valtasivat pian koko Palestiinan ja osia Vähästä-Aasiasta. Judeassa Pakoros syrjäytti kuningas Hyrkanos II:n ja nimitti tämän veljenpojan Antigonoksen kuninkaaksi.
Vuonna 39 eaa. roomalaiset tekivät vastahyökkäyksen Publius Ventidius Bassuksen johdolla. Labienus kuoli taistelussa Taurus-vuorilla. Pakoros hyökkäsi Syyriaan vielä vuonna 38 eaa., mutta kuoli taistelussa.
Glasgow’n kansainvälinen lentoasema
Glasgow’n kansainvälinen lentoasema (, ) sijaitsee Renfrewshiressä, 13 kilometriä länteen Glasgow’sta, lähellä Paisleyn ja Renfrew’n kaupunkeja. Nykyään Glasgow’n kansainvälinen lentoasema on Skotlannin vilkkain ja Ison-Britannian seitsemänneksi vilkkain lentoasema. Glasgow’n kansainvälinen lentoasema on Skotlannin ensimmäinen lentoasema, joka käsitteli yli miljoonaa matkustajaa yhden kuukauden aikana.
Lentoaseman omistaa BAA, joka omistaa myös Heathrow’n, Gatwickin, Stanstedin, Edinburghin, Aberdeenin ja Southamptonin lentoasemat.
Glasgow’n kansainvälisen lentoaseman terminaalissa on kolme laituria, jotka jakautuvat länsi- (kansainvälisille lennoille), keski- (Ison-Britannian sisäisille lennoille) ja itälaitureihin (halpalentoyhtiöiden, Irlannin ja Pohjois-Irlannin lennoille). Keskilaituri on osa 1966 vuonna rakennettua terminaalirakennusta. Itälaituri rakennettiin 1970-luvun puolessa välissä ja länsilaituri 1989.
Filosofisia muruja
Filosofisia muruja () on Søren Kierkegaardin vuonna 1844 kirjoittama filosofinen teos ja yksi hänen pääteoksistaan. Hän kirjoitti sen salanimellä Johannes Climacus noin kolmessa kuukaudessa.
Teos käsittelee filosofian ja kristinuskon välistä suhdetta. Kierkegaard jatkoi samasta aiheesta "Päättävässä epätieteellisessä jälkikirjoituksessa", jonka hän kirjoitti jälkikirjoitukseksi "Muruihin". Kierkegaard katsoo, että uskonnon ajatus pelastuksesta on filosofialle vieras ja se tulee siksi perustella toisin. Varsinaista apologetiikkaa hän ei kuitenkaan kannata. Hän esittää, mitä kristinusko vaatii ihmisiltä, ja miksi se on täysin epäsopiva hänen aikanaan suosiota kasvattaneen hegeliläisen teologian kanssa — Kierkegaard korosti (kristin)uskon paradoksaalisuutta, kun taas hegeliläisyydessä puhuttiin vastakohtien dialektisestä yhteen sovittamisesta. Teoksessa näkyy Kierkegaardin kiinnostus tietoteoriaan ja Platonin ajatukseen muistiinpalauttamisesta.
Kirjassa on viisi lukua, joita edeltää esipuhe ja propositio, ja seuraa opetus. Lukujen välissä on yksi ”liite” (”Paradoksista pahentuminen”), hegeliläistä termistöä käyttävä mutta hegeliläisyyttä vastustava historianfilosofinen ”välisoitto”, sekä ”lisäys”. Teos esittää olevansa Johannes Climacuksen ajatuskoe. Hän ei ole kristitty, mutta on kiinnostunut totuuden oppimisesta. Ensimmäisessä luvussa Kierkegaard vertaa Sokrateen kätilöntointa, jossa tieto synnytetään ihmisestä itsestään, siihen, kun Jumala herättää ihmisessä synnintunnon ja kaipuun pelastukseen. Toisessa luvussa selitetään ajatus Jumalasta opettajana ja vapahtajana. Jumalan toiminnan syynä on hänen rakkautensa oppilasta kohtaan, ja seurauksena Jumalan alentuminen ihmisten tasolle.
Kolmas luku käsittelee ”absoluuttista paradoksia”, hullutusta, jonka Jumalan lihaksituleminen saa aikaan. Neljäs ja viides luku käsittelevät oppilaan ja opettajan välistä suhdetta.
Ludvig XVIII
Ludvig XVIII (17. marraskuuta 1755 – 16. syyskuuta 1824) oli Ranskan kuningas vuosina 1814–1824 lukuun ottamatta Napoleonin hetkellistä paluuta valtaan vuonna 1815. Hän oli Bourbon-sukua ja ensimmäinen Ranskan vallankumouksen jälkeisistä kolmesta Ranskan kuninkaasta.
Ludvig XVIII, eli Louis-Stanislas-Xavier, oli vallankumousta edeltäneen kuninkaan Ludvig XVI:n veli. Hänen isänsä oli nuorena kuollut kruununprinssi Ludvig ja isoisänsä kuningas Ludvig XV. Hän pakeni maasta vallankumouksen pyörteissä 1791 ja asui Westfalenissa, kun Ludvig XVI teloitettiin 1793. Kruununperimyksessä seuraava, poikaikäinen Ludvig XVII ei koskaan hallinnut, vaan kuoli vankeudessa 1795, jolloin Louis julistautui maanpaosta käsin Ranskan kuningas Ludvig XVIII:ksi. Ludvig toivoi Ranskaan rajoitetusti perustuslaillista monarkistista järjestelmää. Hän siirtyi Euroopassa paikasta toiseen, asuen muun muassa Kuurinmaalla Jelgavan palatsissa ja asettuen lopulta Englantiin. Siihen mennessä Napoleon oli julistautunut keisariksi, ja uuden Bourbon-kuninkaan valtaannousu näytti epätodennäköiseltä. Napoleonin kukistuttua Ludvig XVIII nousi kuitenkin vuonna 1814 Napoleonin vastustajien tuella Ranskan hallitsijaksi, mutta hän joutui hyväksymään kuninkaan valtaoikeuksia vahvasti karsineen perustuslain (vuoden 1814 peruskirja). Ludvigin valtaanpaluu aloitti Ranskassa Bourbon-restauraatioksi kutsutun ajan.
Ludvigin pyrkimys lähinnä symbolisella tasolla häivyttää vallankumouksen merkitystä teki hänestä nopeasti epäsuositun. Napoleonin noustua uudelleen valtaan Ludvig pakeni Gentiin, mutta palasi Waterloon taistelun ja Napoleonin lopullisen tappion jälkeen kuninkaaksi. Tätä ”toista restauraatiota” seurasi etenkin Ranskan eteläosissa kuningasmielisten terrori Napoleonia kannattaneita kohtaan. Kuningas ja hänen ministerinsä vastustivat julkisesti väkivallantekoja, mutta eivät käytännössä tehneet paljoakaan niiden estämiseksi. Ludvigin ministerit olivat aluksi suvaitsevia, mutta hallinto muuttui myöhemmin konservatiivisemmaksi.
Ludvig XVIII kuoli 16. syyskuuta 1824 ja häntä seurasi hänen veljensä Kaarle X.
Spastisuus
Spastisuus tai jäykkähalvaus tarkoittaa sairauden aiheuttamaa lihasjäykkyyden lisääntymistä. Spastisen lihaksen jänteys on kohonnut, ja pienikin ärsytys nostaa sitä entisestään. Spastisuutta esiintyy kohonneesta liikettä vastustavasta jänteydestä aina kivuliaisiin, kouristaviin spasmeihin. Sileän lihaksiston spasmeja ei yleensä pidetä spastisuutena.
Spastisuus ei välttämättä aiheuta potilaalle halvausoireen lisäksi muuta merkittävää haittaa, eikä sitä välttämättä hoideta jollei se vaikeuta normaalia elämää tai ole kivuliasta.
Spastisuuden tavallisimpia syitä ovat aivoverenkiertohäiriöt, kasvaimet, aivo- ja selkäydinvammat, hydrokefalia ja MS-tauti sekä Parkinsonin tauti, lapsilla raskaudenaikaiset häiriöt, keskosuus ja hapenpuute. Myös CP-vamma voi aiheuttaa spastisuutta. Spastisuutta voi syntyä myös joidenkin lääkkeiden, erityisesti psyykenlääkkeiden sivuvaikutuksena.
Joillekin kaliumpitoiset elintarvikkeet, kuten appelsiinimehu ja mahdollisesti banaanit, ovat auttaneet spastisuuteen.
Hoitona käytetään fysioterapian lisäksi diatsepaamia ja baklofeenia. Joissakin vaikeissa tapauksissa spastisuutta voidaan helpottaa kirurgisella hoidolla.
Veljeni, Leijonamieli
Veljeni, Leijonamieli on Astrid Lindgrenin kirjoittama lastenkirja. Ruotsinkielinen alkuteos "Bröderna Lejonhjärta" ilmestyi vuonna 1973. Kirjan on suomentanut Kaarina Helakisa. Tarinan teemoja ovat kuolema, kuoleman jälkeinen elämä ja omien pelkojen voittaminen, mutta myös ystävyys, kunnioitus ja moraali.
Kirjan pohjalta on tehty elokuva "Veljeni Leijonamieli" vuonna 1977. Elokuvan ohjasi Olle Hellbom. Vuonna 2012 ilmoitettiin Tomas Alfredsonin ohjaavan uuden sovituksen. Se on kuitenkin lykkääntynyt rahoitusongelmien vuoksi.
Kaarina Helakisan suomennoksesta on julkaistu äänikirja vuonna 2003 (WSOY). Äänikirjan lukijana on Jarmo Heikkinen. Veljeni Leijonamieli on ollut myös suosittu näytelmien aiheena (esitetty mm. Suomenlinnan kesäteatterissa).
Kirja kertoo kahdesta veljeksestä, Joonatan ja Kaarle Leijonasta. Korppu eli Kaarle on sairas pieni poika, joka ihailee rohkeaa ja ystävällistä isoveljeään Joonatania. Joonatan pelastaa Korpun palavasta talosta, mutta menehtyy itse. Korppu kuolee pian tämän jälkeen sairauteensa ja seuraa veljeään kauniiseen maahan nimeltä Nangijala. Nangijalan ihanuutta häiritsevät kuitenkin julmat valloittajat, jotka haluavat alistaa asukkaat hirmuvaltansa alle, ja veljekset joutuvat mukaan taisteluun. Kirjan lopussa veljekset ajautuvat umpikujaan ja tekevät yhdessä itsemurhan päätyen taas uuteen maailmaan.
Newport Beach
Newport Beach on kaupunki Orangen piirikunnassa Kaliforniassa. Se sijaitsee noin 16 kilometriä etelään Santa Anan kaupungista. Vuonna 2000 kaupungin asukasluku oli 70 032.
Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston (US Census Bureau) mukaan kaupungin pinta-ala on 103,2 km², josta 38,3 km² maata ja 64,9 km² km² vettä. Veden osuus pinta-alasta on 62,91%.
Newport Beachin kaupungissa sijaitsevat Corona del Mar, Balboa Island, Newport Coast, San Joaquin Hills ja Balboa Peninsula.
Kaupungissa asui vuonna 2000 70 032 asukasta. Heistä oli 92,22 % valkoihoisia ja 4,00 % aasialaisia. Kaupungissa oli 33 071 kotitaloutta ja 16 965 perhettä. Keskimääräiset vuositulot vuonna 2006 olivat 103 068 USD. 4,4 % asukkaista eli vuonna 2006 köyhyysrajan alapuolella. 
Newport Beach on televisio-ohjelmien O.C. ja Sukuvika tapahtumapaikka.
Sergei Zaljotin
Sergei Viktorovitš Zaljotin (, s. 21. huhtikuuta 1962 Tulassa, Venäjän SFNT:ssä, Neuvostoliitossa) on venäläinen kosmonautti.
Zaljotin opiskeli Borisoglebskin sotilasakatemiassa ja hänestä tuli hävittäjälentäjä. Hänet valittiin kosmonautiksi 11. toukokuuta 1990. Vuonna 2000 Zaljotin lensi viimeisessä Mir-miehistössä Sojuz TM-30 -lennolla. Hän vieraili ISS-avaruusasemalla Sojuz TMA-1-lennolla vuonna 2002.
Melinda Clarke
Melinda Patrice ”Mindy” Clarke (s. 24. huhtikuuta 1969 Dana Point, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on näytellyt niin lukuisissa televisiosarjoissa kuin pienen budjetin elokuvissakin. Parhaiten hänet tunnettaneen kuitenkin 2000-luvun hittisarjasta "O.C." ja elokuvasta "Spawn" (1997), jossa hän oli naispääosassa.
Melinda Clarken äiti on entinen balettitanssija Patricia Lewis ja isä näyttelijä John Clarke. Melinda, jota kutsutaan lempinimellä Mindy, on yksi kolmesta sisaruksesta. Hänen sisarensa Heidi kuoli vuonna 1994 harvinaiseen mutta pahanlaatuiseen sydänkasvaimeen. Clarkella on veli nimeltä Joshua.
Clarke aloitti uransa näyttelemällä yhden kauden saippuasarjassa "Päivien viemää", jossa myös hänen isänsä näytteli. Sen jälkeen hän näytteli yhden kauden televisiosarjassa "S.O.F. – Vainukoirat" ja teki roolit myös sarjoissa "Kameleontti", "Xena", "Firefly", "Siskoni on noita", "Poliisipäällikkö Mannion", "C.S.I." ja "Vampyyripäiväkirjat".
Kuuluisuuteen Clarken nosti draamasarja "O.C.", jossa hän näytteli Julie Cooperia. Hän oli aluksi sivuhahmo, mutta roolista tuli myöhemmin keskeisempi.
2010-luvulla Clarke on tunnettu rooleistaan tv-sarjoissa "Nikita" ja "Dallas".
Clarkella on yksi tytär aviomiehensä Ernie Mirichin kanssa. Hän asuu perheensä kanssa Beverly Hillsissä Kaliforniassa. Clarke on ollut myös mukana hyväntekeväisyystyössä.
Wapit
Wapit oli WAP-teknologiaan erikoistunut mobiilipalveluita kehittävä ohjelmistotalo. Yhtiö perustettiin vuonna 1998 ja sen ensimmäiseksi toimitusjohtajaksi palkattiin yksi perustajista, Sleepy Sleepers- ja Leningrad Cowboys -yhtyeistä tuttu Mato Valtonen. Muita perustajia olivat Pekka Palin ja Antti Piippo . Wapit oli alansa edelläkävijä. Siksi toiminta ei alussa tuottanut voittoa, vaan sitä jouduttiin rahoittamaan kansainvälisten sijoitusyhtiöiden avulla. IT-kuplan puhjetessa ja riskirahoituksen ehtyessä Wapit meni konkurssiin kesäkuussa 2001.
Yrityksellä oli toimintaa pääasiassa Helsingissä, mutta se ehti laajentua myös kansainvälisesti. Sen ainoa kannattava yksikkö sijaitsi Singaporessa. Yhdysvalloissa sijainnutta toimistoa, samoin kuin Suomen Tamperella, ei koskaan otettu käyttöön.
Yrityksen toimintakulttuuriin kuului henkilöstön voimakas sitouttaminen tekemällä koko henkilöstöstä sen omistajia. Tätä varten luotiin optio-ohjelma, joka takasi kaikille siellä työskenteleville oikeuden ostaa yrityksen osakkeita ale-hintaan tai saada niitä ilmaiseksi .
Mato Valtosesta tuli julkisuudessa koko yrityksen keulakuva. Toimitusjohtajan tehtävät jätettyään hän toimikin sen tiedotusjohtajana konkurssiin saakka. Valtonen kirjoitti heti tuoreeltaan konkurssin jälkeen Wapitin tarinan kirjaksi nimeltään Noh, sano naakka ku nokka katkes.
Wapitin merkittävimmäksi tuotteeksi osoittautui ilmaiseksi jaettu tekstiviesti- ja WAP-yhdyskäytävä "Kannel", jonka kehitystyötä jatkaa edelleen Kannel Group -konsortio.
Techniques d’Avant Garde
Techniques d’Avant Garde eli TAG on yksityinen luxemburgilaissyntyinen yhtiö. TAG:n omistavat Mansour Ojjeh ja Akram Ojjeh, jotka ovat varakkaita Saudi-Arabiassa syntyneitä liikemiehiä. TAG perustettiin vuonna 1975.
TAG sponsoroi Williams-tallia 1980-luvun alkupuoliskolla ja valmisti moottoreita McLaren-tallille 1980-puolivälin tienoilla. Suhde McLarenin kanssa jatkuu nykyäänkin, sillä Mansour Ojjeh omistaa McLaren-yhtymästä 15 %.
Hoitokokous (lääketiede)
Hoitokokous tarkoittaa lääketieteen piirissä tapaamista, jossa hoitohenkilökunta ja potilas yhdessä käyvät läpi hoidon tilannetta ja suunnittelevat tulevia toimenpiteitä. Mukana voi olla myös omaisia. Erityisesti psykiatrian ja geriatrian piirissä termi on yleisessä käytössä.
Eliminator
Eliminator on yhdysvaltalaisen rockyhtye ZZ Topin vuonna 1983 julkaisema kahdeksas albumi. Albumi oli yhtyeen lopullinen kaupallinen läpimurto ja sitä pidetään yleisesti yhtyeen suosituimpana albumina. Levyltä julkaistiin singlet ”Gimme All Your Lovin’”, ”Got Me Under Pressure”, ”Sharp Dressed Man”, ”TV Dinners” ja ”Legs”.
Rolling Stone -musiikkilehti listasi "Eliminatorin" 500 Greatest Albums of All Time (suom. kaikkien aikojen 500 parasta albumia) listallaan sijalle 396.
Suomessa albumi oli listaykkösenä yhteensä 11 viikkoa ja listaviikkoja sille kertyi yhteensä 65.A-puoli
B-puoli
Kastellin lukio
Kastellin lukio on Oulussa Kontinkankaan kaupunginosassa sijaitseva lukio. Kastellin lukiossa toimivat myös urheilulukio ja aikuislukio. Lukion opetustilat siirtyivät uuteen Kastellin monitoimitaloon elokuussa 2014, johon myös Karjasillan lukio siirtyi.
Lukuvuoden alkaessa syksyllä 2018 Kastellin lukiossa opiskeli 740 lukiolaista. Heistä noin 140 oli urheilulukiolaisia. Kastellin lukion yleislinjalle sisäänpääsyyn vaadittu keskiarvo oli vuonna 2018 Oulun korkein, 8,83.
Kastellin lukion päärakennus valmistui vuonna 1964. Ensimmäiset lukiolaiset aloittivat opiskelunsa syksyllä 1966. Tuolloin koulu oli nimeltään Oulunsuun yhteiskoulu. Vuonna 1974 Oulunsuun yhteiskoulu siirtyi Oulun kaupungin omistukseen ja jaettiin Kastellin yläasteeksi ja lukioksi. Kastellin yläaste yhdistettiin myöhemmin Oulunsuun ala-asteen kanssa Oulunsuun kouluksi.
Kastellin lukion erikoistuminen urheiluun alkoi vuonna 1979, jolloin otettiin käyttöön liikuntapainotteinen tuntijako lahjakkaille urheilijanaluille. Varsinainen urheilulukiotoiminta alkoi vuonna 1986.
Kastellin lukiossa toimi iltalinja vuosina 1969–1992.
Tulva (lehti)
Tulva on Suomen ainoa suomenkielinen feministinen aikakauslehti, joka käsittelee ajankohtaisia ilmiöitä, politiikkaa, kulttuuria ja viihdettä. Neljä kertaa vuodessa ilmestyvää Tulvaa kustantaa Naisasialiitto Unioni ry. Lehti on perustettu keväällä 2002 ja sillä on nykyisin osa-aikainen päätoimittaja, pysyvä AD sekä laaja freelancer-avustajajoukko. Lehden journalistisen linjan määrittelyyn osallistuvat päätoimittaja sekä toimittajista, aktivisteista ja tutkijoista koostuva toimituskollektiivi. Tulvan painos on noin 3000 kappaletta. Suurin osa lehdistä menee Naisasialiitto Unionin jäsenille jäsenetuna, minkä lisäksi Tulvalla on kasvava joukko omia, itsenäisiä tilaajia. Tulvan irtonumeroita voi ostaa Akateemisista kirjakaupoista sekä Osuuskunta Turun Kirjakahvilasta.
Tulva on palkittu useita kertoja journalistisesta laadustaan. Lokakuussa 2006 Tulva voitti Kultti ry:n Vuoden laatulehti -palkinnon. Vuonna 2007 Helsingin yliopiston Kristiina-instituutti valitsi Tulvan Vuoden Kristiinaksi. Lokakuussa 2010 kulttuuri- ja urheiluministeri Stefan Wallin myönsi Tulvalle Kulttuurilehtien laatupalkinnon, joka oli suuruudeltaan 10 000 euroa .
Tulvaa toimitettiin ensimmäiset neljä vuotta kollektiivina, jolloin lehdellä oli kiertävä päätoimittajuus. Tulvan alkuvuosina päätoimittajina toimivat muun muassa Anna Mäkelä, Niina Mäkeläinen, Anu Silfverberg ja Heli Suominen. Ensimmäiseksi pysyväksi päätoimittajaksi valittiin Riikka Kaihovaara vuonna 2006. Tämän jälkeen vt. päätoimittajana toimi Elina Venesmäki. Vuonna 2008 vakituiseksi päätoimittajaksi valittiin Anne Moilanen. Hänen perhevapaansa sijaisenaan toimi 2009–2010 vuoden ajan Elsi Hyttinen. Vuoden 2012 alusta vt. päätoimittajaksi valittiin Atlas Saarikoski, josta tuli myöhemmin lehden vakituinen päätoimittaja Moilasen siirryttyä kulttuuri- ja urheiluministeri Paavo Arhinmäen (vas.) erityisavustajaksi. Helmikuussa 2014 Terhi Toppala aloitti vt. päätoimittajana Atlas Saarikosken jäätyä vanhempain- ja hoitovapaalle.
That’s So Raven
That's So Raven on yhdysvaltalainen, varhaisnuorille suunnattu tilannekomediasarja, jota esitetään Disney Channel -kanavalla. Sarjan päähenkilö on Raven Baxter (Raven-Symoné), joka on perinyt isoäidiltään kyvyn nähdä tulevaisuuteen. Sarjassa esiintyvät myös Ravenin ystävät Eddie (Orlando Brown) ja Chelsea (Anneliese van der Pol), sekä Ravenin perheenjäseniä, joista mukana eniten on hänen veljensä Cory (Kyle Massey). Yhdessä kaverukset joutuvat usein pulaan Ravenin tulkitessa näkyjään väärin, ja monesti ongelmien selvittäminen vaatii erilaisia valeasuja ja hauskoja kommelluksia.
Ravenin kyvystä tietävät vain hänen perheensä sekä Eddie ja Chelsea.
"That's So Raven" oli 2000-luvun katsotuin Disney Channel -sarja. Sitä tehtiin yhteensä neljä tuotantokautta vuosina 2003–2007. Se oli myös kahdesti ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi.
Sarjasta on tehty spin-off "Coryn koukerot", joka kertoo Ravenin veljestä ja jota tehtiin vuosina 2007–2008.
Teinityttö, jolla on kyky nähdä tulevaisuuteen, vaikka ei aina tiedäkään mitä näyt tarkoittavat. Raven on kiinnostunut poikien lisäksi muodista ja vaatesuunnittelusta.
Ravenin rento kaveri Eddie joutuu helposti mukaan tämän hulluihin kommelluksiin. Hän pelaa myös koripalloa on hyvä DJ.
Ravenin paras ystävä Chelsea ei aina tajua tämän selvänäkijänkykyä, mutta tukee häntä aina kaikessa. Hän on myös hieman yksinkertainen.
Ravenin pikkuveli, joka käy joskus siskonsa hermoille, tai oikeastaan koko ajan. Cory on ihastunut Chelseaan.
Ravenin ja Coryn äiti. Tanya on huolehtivainen, mutta todella hauska.
Ravenin ja Coryn isä. Hän on ammatiltaan kokki.
Mikko Hakkarainen
Mikko ”Hakki” Hakkarainen (s. 17. marraskuuta 1976 Iisalmi) on suomalainen jääkiekkoilija.
Hän pelasi pitkään Mestiksessä, kunnes kaudella 2005–2006 nousi SM-liigassa pelaavaan KalPaan, jossa hän teki 23 tehopistettä 51 ottelussa. Maaleja näistä oli 5 ja syöttöjä 18. Hän siirtyi kesällä 2006 SaiPaan, ja hänelle varattiin suuri rooli joukkueessa. Kausina 2006–2007 ja 2007–2008 Hakkarainen pelasi SaiPassa yhteensä 82 peliä ja pisteitä hän keräsi 17=4+13. Kausi 2007–2008 meni piloille pahan solisluuvamman takia. Kaudeksi 2008–2009 Hakkarainen siirtyi JYPiin.
JYPissä Hakkarainen pelasi kaksi kautta. Hän oli voittamassa keväällä 2009 Suomen-mestaruuden ja keväällä 2010 SM-pronssia. Kaudeksi 2010–2011 Hakkarainen palasi Mestiksen Jukureihin, jonka kanssa teki kaksivuotisen sopimuksen. Hakkarainen lopetti pelaajauransa vuonna 2013. Tuon jälkeen hän on toiminut Jukureissa joukkueenjohtajana ja apuvalmentajana.
Aavikkotaipaani
Aavikkotaipaani ("Oxyuranus microlepidotus") on Australiassa esiintyvä myrkkykäärme. Se on maailman myrkyllisin maalla elävä käärme. Kookkaan yksilön myrkkyvarastot riittävät tappamaan äärimmillään 100 aikuista ihmistä tai 250 000 hiirtä. Käärmettä tavataan Australian sisäosissa. Kuivuneiden jokien pohjat ovat lajin mieleisintä elinympäristöä. Aavikkotaipaani munii kerrallaan 12–20 munaa.
Aavikkotaipaani kasvaa 2–2,5 metrin mittaiseksi. Sen harmaanruskeissa suomuissa on mustat reunat. Yleensä mustassa ja terävässä päässä on suuret silmät. Se on päiväaktiivinen ja hyvin arka. Aavikkotaipaanin ravintoon kuuluvat rotat ja pienet pussieläimet, joita se etsii kuivuneiden uomien pohjahalkeamista.
Käärmeen myrkyllisyydestä ei ollut selvää näyttöä ennen vuotta 1975, jolloin ensimmäinen elävä yksilö saatiin pyydystettyä. On laskettu, että käärme iskee yhdellä puremalla saaliiseensa 44 milligrammaa myrkkyä, mutta on tavattu myös yksilöitä, jotka ruiskuttavat saaliiseensa jopa 110 milligramman annoksia. Kun panee pienen annoksen aavikkotaipaanin myrkkyä kuppiin, joka sisältää ihmisen verta, veri hyytyy sekunneissa. Terveellä ihmisellä puremasta on 7 tuntia elinaikaa. Hiirellä elinaikaa puremasta ei ole kuin pari sekuntia. Vasta-aineita on kehitelty. Lähes kaikki aavikkotaipaanin puremaksi joutuneet ovat olleet käärmettä tutkimuksissa käsitelleitä herpetologeja. Yksikään oikein hoidettu purema ei ole johtanut ihmisen kuolemaan.
Ruotsin Grand Prix
Ruotsin Grand Prix oli Ruotsissa järjestetty Formula 1 -sarjan osakilpailu.
Ruotsi on tähän mennessä ainoa Pohjoismaa, jossa on ajettu Formula 1:siä. Ruotsin GP ajettiin vuosina 1973–1978 Scandinavian Raceway -nimisellä moottoriradalla Anderstorpissa.
Ruotsin GP:n menestyneimmät kuljettajat ovat vuoden 1979 maailmanmestari Jody Scheckter ja Niki Lauda, jotka ovat voittaneet kilpailun kahdesti. Heidän autoistaan Scheckterin vuoden 1976 Tyrrell P34 ja Laudan vuoden 1978 Brabham BT46 olivat erikoisimmat, koska Tyrrell oli kuusipyöräinen ja Brabhamin takasiiven alapuolelle oli asennettu ulkopuolinen tuuletin.
Kilpailu oli suosittu Ruotsissa Ronnie Petersonin ja Gunnar Nilssonin ajaessa Formula 1 -sarjassa 1970-luvulla, kunnes he kuolivat vuonna 1978 (Peterson Italian GP:ssä ja Nilsson kivessyöpään kauden lopussa), minkä jälkeen kilpailua ei enää järjestetty.
Jar of Flies
Jar of Flies on Alice in Chainsin vuonna 1994 julkaisema EP-levy. Se nauhoitettiin London Bridge Studiolla Seattlessa viikon mittaisten studio-sessioiden aikana 7.–14. syyskuuta 1993. "Jar of Flies" on ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa EP-albumi, joka on saavuttanut ykkössijan Yhdysvaltojen Billboard-albumilistalla.
Laulaja Layne Staleyn mukaan albumin nimi tulee kitaristi Jerry Cantrellin kolmannella luokalla tekemän tieteellisen kokeen mukaan. Siinä kaksi tölkkiä, joissa oli eri määriä ruokia, täytettiin kärpäsillä.
"Jar of Flies" julkaistiin vuonna 1994 uudelleen yhdessä "Sap"-EP:n kanssa.Albumi - Billboard (Pohjois-Amerikka)
Singlet - Billboard (Pohjois-Amerikka)
Yle Puhe
Yle Puhe (aikaisemmin Yle Radio Peili) on Yleisradion radiokanava. Yle Puhe on Suomen ensimmäinen puheradio. Lisäksi kanava on kuultavissa internetissä sekä satelliittijakelussa kanavalla Yle Sat 1.
Yle Puheesta tuli valtakunnallinen kanava vuoden 2012 alussa. Samalla kanava uudistui. Uudistuksen tarkoitus oli tarjota 30–45-vuotialle ohjelmaa, koska Yleisradion mukaan ”Yle Radio 1:n ja nuorisokanava YleX:n välissä oli ikäluokkakuoppa”. Lisäksi Yle Puheelle siirrettiin aiemmin Radio Suomessa kuuluneita urheilulähetyksiä. Kanavauudistus herätti kritiikkiä kuuntelijoiden joukossa ja erityisesti urheilua vaadittiin pois kanavalta.
Arkisin kanavan ohjelmistoon kuuluvat muiden muassa Puheen Aamu (klo 7–10), Juuso Pekkinen (10–11), Akti (11-12), Keskipäivän klassikko, Politiikkaradio (12.30–13) ja Nosto (14–15, 16-17) sekä Päivä Tunnissa (17-18). Lisäksi päivittäin kello 13 esitetään erilaisia viikottaisia erikoisohjelmia. Näistä pitkäikäisimpiä ja tunnetuimpia Perttu Häkkisen ohjelma, Ali Jahangirin ja Abdirahim "Husu" Husseinin luotsaama Ali & Husu sekä Tommy Lindgrenin ja Petteri Sihvosen kokeellinen urheiluohjelma Lindgren & Sihvonen. Yle Puhe kuului vuosina 2012–2018 Yle TV2:n Uutisikkunan taustaäänenä.
Ensimmäinen valtakunnallisella Yle Puheella kuultu musiikkikappale oli Porilaisten marssi, joka soitettiin Sami Jauhojärven ja Iivo Niskasen voitettua parisprintin olympiakultaa Sotšissa 19. helmikuuta 2014. Tätä ennen kanavalla on kyllä kuultu musiikkia, mutta kappaleet ovat olleet vain katkelmia, ja niitä on esitetty esimerkiksi sellaisten uusintahaastatteluiden yhteydessä, jotka ovat sisältäneet musiikkia. Tällaisia ovat muun muassa edesmenneen Radiomafia-kanavan haastattelut. Kanavalla kuullaan toki myös eri ohjelmien lyhyitä tunnusmusiikkeja, kuten ennen urheilulähetyksiä Yle Urheilun tunnusmusiikki.
26.2.2018 alkaen kanavalla kuullaan myös musiikkia. Musiikin tarkoituksena on tarjota pieniä hengähdystaukoja laadukkaan ja asiapitoisen puheen lomaan. Musiikki keventää niitä hetkiä, jotka ovat vähemmän keskittyneen kuuntelun aikaa, kuten aamua ja iltapäivää.
Radio Rapu haastoi Yleisradion markkinaoikeuteen elokuussa 2014, koska Yle Puhe mainostaa itseään sloganilla ”Suomen ainoa puheradio”, vaikka se ei haasteen mukaan ole totta. Asia sovittiin oikeuden ulkopuolella joulukuussa 2014.
Tapiola (täsmennyssivu)
Tapiola tarkoittaa seuraavia asioita:Tapiola on myös sukunimi: