Adam and the Ants
Adam & the Ants oli Lontoossa perustettu englantilainen yhtye, joka vaikutti 1970- ja 1980-lukujen vaihteessa. Yhtye on yksi uuden aallon yhtyeistä, joiden musiikki merkitsi muutosta 1970-luvun punk-aikakaudesta uuden aallon post-punk-aikakauteen.
Adam & The Antsin keulahahmo oli Adam Ant, jonka oikea nimi on Stuart Goddard. Ennen Adam & the Ants -yhtyeen perustamista Adam Ant soitti bassoa Bazooka Joe -nimisessä yhtyeessä. Sex Pistolsin ensimmäinen keikka 6. marraskuuta 1975 oli Bazooka Joen lämmittelijänä. Sex Pistolsin esityksen inspiroimana Adam Ant päätti perustaa oman yhtyeen.
Adam Ant ja Lester Square perustivat vuoden 1976 alkupuolella yhtyeen, jota aluksi kutsuttiin nimellä B-Sides. Joidenkin kokoonpanomuutosten jälkeen yhtye nimettiin Adam & the Antsiksi vuonna 1977 ja he soittivat ensimmäisen keikkansa 5. toukokuuta. Kokoonpanossa oli tuolloin Adam Ant, joka lauloi ja soitti kitaraa, Lester Square kitaristina, Andy Warren basistina ja Paul Flanagan rummuissa. Yhtyeen ensiesiintyminen radiossa tapahtui John Peel show’ssa 23. tammikuuta, 1978. Samoihin aikoihin he äänittivät kappaleet "Deutscher Girls" ja "Plastic Surgery" kulttielokuvaksi nousseen Jubileen soundtrackille. Yhtye keikkaili ympäri Britanniaa, usein Siouxsie and the Bansheesin kanssa, mutta levytyssopimuksen saaminen ei ollut helppoa. Decca Records julkaisi yhtyeen ensimmäisen singlen "Young Parisiansin" vuonna 1978, mutta levytyssopimus ei kuitenkaan saanut jatkoa.
Debyyttialbuminsa "Dirk Wears White Sox" yhtye julkaisi vasta vuonna 1979. Levy-yhtiö oli Do It Records. Kitaristiksi oli tuolloin tullut Matthew Ashman ja rumpuihin Dave Barbarossa. Levy ei ollut kaupallisesti suuri menestys. Levyn julkistuksen jälkeen Adam Ant palkkasi yhtyeen manageriksi Sex Pistolsin entisen managerin Malcolm McLarenin. Tammikuussa 1980 McLaren sai kuitenkin yhtyeen muut jäsenet jättämään Adam Ant ja perustamaan uuden yhtyeen Bow Wow Wow’n, jonka laulajaksi tuli 14-vuotias Annabella Lwin.
Adam Ant kokosi yhtyeen uudelleen. Kitaristiksi tuli Marco Pirroni, basistiksi Kevin Mooney ja rumpuihin tulivat Terry Lee Miall ja Chris Hughes. Pirronista tuli yhtyeelle tärkeä lauluntekijä, Adam Antin ohella. Uusi levy "Kings of the Wild Frontier" julkaistiin 1980. Albumi oli valtava menestys Isossa-Britanniassa, se nousi albumilistan ykköseksi 24. tammikuuta, 1981. Albumilta nousi kolme singleä Britannian singlelistalle; "Dog Eat Dog" saavutti neljännen sijan lokakuussa 1980, "Antmusic" oli toisena tammikuussa 1981 ja ainoa mikä pidätteli sen nousua ykköseksi, oli "Imaginen" uudelleen julkaisu John Lennonin kuoleman jälkeen, ja "Kings of the Wild Frontier" ylsi toiseksi maaliskuussa 1981. Lisäksi "Antmusic" oli Australian singlelistan ykkösenä 5 viikkoa. Basisti Kevin Mooney lähti yhtyeestä vuonna 1981 ja hänen tilalleen tuli Gary Tibbs.
Marraskuussa 1981 Adam & the Ants julkaisi toisen erittäin menstyneen albumin, "Prince Charming"in. Tältä albumilta kaksi singleä nousi singlelistan kärkeen. "Stand and Deliver" oli ykkösenä 5 viikkoa toukokuusta 1981 lähtien. Sen jälkeen "Prince Charming" oli ykkösenä 4 viikkoa syyskuussa 1981. Lisäksi "Antrap" oli singlelistan kolmantena tammikuussa 1982. Yhtye hyödynsi tuolloin myös uuden mahdollisuuden musiikkivideoiden tekoon, kun MTV aloitti lähetykset Yhdysvalloissa. Vuoden 1982 alussa yhtye oli Grammy-ehdokkaana parhaaksi uudeksi artistiksi. Samana vuonna yhtye sai BRIT-palkinnon parhaiten myydystä albumista, joka tuli albumista "Kings Of The Wild Frontier".
Maaliskuussa 1982 Adam Ant hajotti yhtyeen, siirtyen itse soolouralle.