hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Nuorempi konstaapeli
Nuorempi konstaapeli on Suomen poliisissa alin poliisivirka. Se on varattu poliisin perustutkintoa vielä suorittamattomille harjoittelijoille. Sitä seuraava ylempi virka on vanhempi konstaapeli.
Vanhempi konstaapeli
Vanhempi konstaapeli on Suomen poliisin miehistönvirka. Sitä alempi virka on nuorempi konstaapeli ja seuraava ylempi virka ylikonstaapeli. Rikostutkinnassa toimivan poliisimiehen titteli voi olla myös rinnakkainen vanhempi rikoskonstaapeli. Aiemmin rikospoliisissa käytettiin vanhemmasta konstaapelista nimikettä "etsivä". Nimike poistui uudistuksen myötä, joskin vanhat nimikkeellä palvelleet saivat pitää sen eläkkeelle asti.
Ylikonstaapeli
Ylikonstaapeli on Suomen poliisin alipäällystönvirka. Sitä alempi virka on vanhempi konstaapeli ja ylempi virka komisario. Ylikonstaapeli on suorittanut poliisialipäällystön tutkinnon, jonka laajuus on 45 opintopistettä.
Ylikonstaapeli toimii yleensä poliisiryhmän johtajana. Virka-asuisten poliisien kentällä toimiva esimies on kenttäjohtajana toimiva poliisimies, useimmiten ylikonstaapeli. Rikostutkinnan toimialalla toimiva ylikonstaapeli voi toimia esimerkiksi tutkintaryhmän johtajana tai joissain erityistapauksissa jopa tutkinnanjohtajana. Tällöin virkanimikkeenä voi olla rinnakkainen rikosylikonstaapeli.
Englanninkielisessä kulttuurissa ylikonstaapelia vastaava arvo on "sergeant" ().
Komisario
Komisario ja rikoskomisario ovat Suomen poliisin päällystövirkoja. Virat ovat poliisin alimpia päällystövirkoja ja hierarkkisesti saman tasoisia.
Komisarion virkaan pääsemiseksi vaaditaan Poliisiammattikorkeakoulussa suoritettu poliisipäällystötutkinnon A-osa tai korkeakoulututkinto sekä perehtyneisyys tehtäväalueeseen. Perehtyneisyyttä kulloiseenkin tehtäväalueeseen voi osoittaa monin tavoin, mutta riittävää perehtyneisyyttä osoittaa esimerkiksi suoritettu poliisin perustutkinto. Muodollisesti mikä tahansa korkeakoulututkinto on riittävä, mutta käytännössä korkeakoulutaustaiset komisariot ovat opiskelleet oikeus- tai hallintotieteitä. Monet rikoskomisariot ovat koulutukseltaan juristeja.
Sekä komisarion että rikoskomisarion keskeinen tehtävä on toimia tutkinnanjohtajana ja/tai yleisjohtajana piirinsä alueella. Rikoskomisario toimii useimmiten vaativissa rikostutkintatehtävissä. Komisario ja sitä ylempiarvoinen poliisivirkamies on pakkokeinolain nojalla pidättämiseen oikeutettu virkamies. Komisariota alemmat poliisivirkamiehet ovat oikeutettuja vain kiinniottoon.
Komisariota lähin alempi virka on ylikonstaapeli ja seuraava ylempi virka ylikomisario. Poliisihallituksessa tai sisäministeriössä toimiva komisario on hierarkiassa paikallispoliisissa toimivaa komisariota ylempänä.
Englanninkielisissä maissa komisariosta on käytetty joskus englannin kielistä vastinetta nimikkeestä poliisiluutnantti (, esimerkiksi useiden Yhdysvaltain osavaltioiden poliisilaitoksissa) tai poliisitarkastaja (, esimerkiksi Yhdistyneen Kuningaskunnan poliisissa).
Surjektio
Surjektio on funktio, jonka arvojen joukko "täyttää" maalijoukon. Jokaiseen maalijoukon alkioon voidaan liittää jokin lähtöjoukon alkio.
Muodollisesti kuvaus formula_1 on surjektio, jos kaikilla formula_2 on olemassa formula_3, jolle formula_4.
Jokainen kuvaus saadaan surjektioksi, kun poistetaan maalijoukosta B kaikki alkiot (merkitään siten saatua joukkoa B), joille ei kuvaudu mitään. Täten formula_5 on surjektio.
Funktio f: R → R, f(x) = x, "ei" ole surjektio, koska esimerkiksi ei ole olemassa reaalilukua x, jolle x = −1.
Jos kuitenkin annetaan funktiolle f maalijoukoksi epänegatiivisten reaalilukujen joukko, saadaan kuvaus g: R → [0, ∞[, g(x) = x, joka "on" surjektio. Tämä johtuu siitä, että mille tahansa epänegatiiviselle reaaliluvulle y, voidaan ratkaista yhtälö y = x, josta saadaan formula_6 tai formula_7.
Vertailukehittäminen
Benchmarking (esikuva-analyysi/vertailuanalyysi) tarkoittaa oman toiminnan vertaamista toisten toimintaan, usein parhaaseen vastaavaan käytäntöön. Benchmarkingin perusidea on toisilta oppiminen ja oman toiminnan kyseenalaistaminen.
Se on jatkuva systemaattinen organisaation tuottavuuden, laadun, työprosessien ja työtapojen tehokkuuden vertaaminen valioluokkaa edustavien yritysten ja organisaatioiden vastaaviin.
Benchmarking-toimintaa käytetään yleisesti yritysmaailmassa ja usein nimenomaan laatujärjestelmien kehittämisen ja prosessinkehittämisen välineenä. Benchmarking auttaa tunnistamaan oman toiminnan heikkouksia ja laatimaan niiden kehittämiseen tähtääviä tavoitteita sekä laatimaan kehitysideoita. Benchmarking voi olla strategioiden vertailua, prosessien vertailua tai datan (mittareiden) vertailua.
Oppimisen kohteet voivat olla valittuja joko saman alan yrityksistä tai miltä tahansa toimialalta. Saman toimialan yrityksiä verrattaessa tulisi ensimmäisenä selvittää alan kriittiset menestystekijät, ja rakentaa yritysten profiilit näiden asioiden vertailun perusteella. Tavanomaisempia kohteita ovat olleet taloudellinen menestys, asiakastyytyväisyys sekä tuotteiden laatu.
Monet toimintaprosessit, kuten taloushallinto, tuotannonohjaus tai johtaminen ovat yleispäteviä kaikille aloille, jolloin vertailua ei tarvitse tehdä saman toimialan organisaatioiden kanssa. Usein onkin vielä hyödyllisempää tehdä vertailuja unohtaen oma toimiala, ja hakea parhaita käytäntöjä laajemmasta joukosta mahdollisia organisaatioita.
Usein benchmarking toteutetaan vierailulla organisaatioon, jonka kanssa omaa toimintaa halutaan vertailla. Ennen vierailua tavoitteiden tulisi olla tarkoin selvillä, ja jotta vierailusta saataisiin kaikki mahdollinen hyöty irti, tulisi osanottajilla olla mietittynä tarkempi havainnointi/kysymyslista. Täten benchmarking-vierailu on systemaattisempi oppimistapa kuin normaali yritysvierailu.
Vertailua voidaan kuitenkin tehdä muillakin tavoilla, kuten etsimällä tietoa parhaista käytännöistä erilaisista julkaisuista kuten artikkeleista, kirjoista tai Internet-sivuilta. Mahdollisia Internet-tiedon lähteitä ovat uutiset, yritysten kotisivut, patenttisivustot sekä erilaisten järjestöjen sivut.
Parhaita käytäntöjä voidaan hakea esimerkiksi vertailemalla eri organisaatioiden tunnuslukuja (mittareita), ja täten löytää ne, joiden toimintaan halutaan perehtyä paremmin. Benchmarking-toimintaa voidaan tehdä yhteistyönä toimintaa kehittävien organisaatioiden välillä, verkostoissa, jolloin ne säännöllisesti vertaavat toimintaansa ja vaihtavat ajatuksia kehittämiskohteista ja -tavoista.
Benchmarking-toiminnassa on hyvä aina varmistaa toiminnan laillisuus ja muistaa sopia tietojen salassapidosta asianmukaisella tavalla, esimerkiksi salassapitosopimuksella.
Runeberg-projekti
Runeberg-projekti () on hanke, joka julkaisee pohjoismaisen kulttuurin kannalta tärkeiden, vapaasti saatavilla olevien kirjojen elektronisia versioita Internetissä. Hanke sai alkunsa vuonna 1992 pohjoismaisilla kielillä kirjoitettujen kirjojen arkistoinnilla. Hankkeessa on julkaistu muun muassa nuotteja ja pohjoismaisten kirjoittajien latinankielisiä teoksia. Projekti on ottanut mallia Gutenberg-projektista, ja se toimii Linköpingin yliopistossa. Se on nimetty suomenruotsalaisen kirjailijan Johan Ludvig Runebergin mukaan.
Kataarit
Kataarit olivat keskiaikaisesta gnostilaisuudesta ja manikealaisuudesta polveutuvia lahkoja, jotka katolinen kirkko julisti harhaoppisiksi. Kataarilaisuus kehittyi 900-luvulla. Se vaikutti laajalti läntisessä Euroopassa, mutta sen ydinalueita oli Languedoc eteläisessä Ranskassa ja Lombardia Pohjois-Italiassa.
Kataarilaisuuden arvellaan alun perin syntyneen Balkanilla noin vuoden 1000 paikkeilla (bogomiilit) ja levinneen sieltä muualle Eurooppaan, muun muassa Italiaan, Saksaan ja Ranskaan. Kataarilaisuus katosi Ranskasta viimeistään 1350-luvun paikkeilla. Katolinen kirkko kävi lahkolaisia vastaan niin sanotun albigenssisodan, ja myöhemmin uskovia vainottiin inkvisition avulla.
Nimitys "kataari" tulee ilmeisesti kreikan sanasta "katharos", "puhtaat". Toinen ehdotettu alkuperä nimelle on latinan sana "cattus", "kissa". Kissa yhdistettiin katolisen kulttuurin piirissä yleisesti noitiin ja kerettiläisiin. Käsitteen kataari ensimmäisiä käyttöyhteyksiä on Eckbert von Schönaun kirjoitus Kölnin kerettiläisistä 1181: "Hos nostra germania catharos appellat."
Kataareita kutsuttiin myös albigensseiksi. Nimitys on peräisin 1100-luvun lopusta ja sitä käytti kronikoitsija Geoffroy du Breuil Vigeoisilainen vuonna 1181. Nimi viittaa eteläiseen Albin kaupunkiin (muinainen Albiga). Määritelmä on väljä ja se sijaitsi noin Toulousen tienoilla.
Tärkein katarismin ja kristinuskon välinen opillinen ero oli kataarien ehdoton dualismi. Kataarien mukaan henki oli hyvää ja liha saastaista. Heidän mukaansa oli olemassa kaksi toisistaan riippumatonta jumalaa: henkisen maailman luonut hyvä Jumala ja aineellisen maailman luonut paha Saatana.
Katarismin oppien uskollinen noudattaminen edellytti kieltäytymistä lähes kaikista maallisista iloista, sillä vain siten voitiin irrottautua kokonaan Saatanan vallasta. Käytännössä kuitenkin vain harvat kataarit noudattivat opinkappaleitaan ehdottomasti, ja kataarit jakoivatkin uskovat kahteen ryhmään, tavallisiin uskoviin ("credentes") sekä hyviin miehiin ja naisiin ("bons homs", "bonas femnas"). Hyvät miehet ja naiset olivat kataarien henkisiä johtajia, ja he elivät pidättyväistä elämää. He eivät saaneet harrastaa sukupuolisuhteita ja noudattivat tarkkaa ruokavaliota, johon ei kuulunut lihaa, vain kala ja kasvisravinto oli sallittua. Tavallinen kataarikansa sen sijaan sai viettää melko vapaata ja rajoituksetonta elämää. Vasta kuolinvuoteella uskovalle annettiin kaste, joka saattoi päättyä paaston aiheuttamaan kuolemaan.
Katolinen kirkko koki kataarien vaikutusvallan Etelä-Ranskassa uhkaksi omalle toiminnalleen. Toisaalta kirkko myös muutti toimintatapojaan kataarivaikutuksen seurauksena ja alkoi määritellä oppiaan täsmällisemmin dogmein. Askeesillaan kataarit kiinnittivät kirkon huomiota köyhäinhoidossa tapahtuneisiin laiminlyönteihin. Köyhyyden ihanteen noudattamisessa kataareilla on yhtymäkohtia valdolaisiin.
Ylikomisario
Ylikomisario on Suomen poliisin päällystövirka.
Ylikomisariosta lähin alempi virka on komisario ja seuraava ylempi virka paikallispoliisissa apulaispoliisipäällikkö. Keskusrikospoliisissa seuraava ylempi virkanimike on rikostarkastaja.
Ylikomisario on johtava poliisipäällystön virka joko paikallispoliisin järjestysosastolla (nyk. turvallisuuden tulosalue) tai sisäministeriön poliisiosastolla. Rikostutkinnan ylempi päällystövirka on vastaavasti rikosylikomisario. Suojelupoliisissa ylikomisariota vastaa ylitarkastajan virkanimike.
Fetissi
Fetissi voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Apulaispoliisipäällikkö
Apulaispoliisipäällikkö on Suomen poliisin päällystönvirka. Apulaispoliisipäälliköstä lähin alempi virka on ylikomisario ja seuraava ylempi virka poliisipäällikkö. Helsingin poliisilaitoksen erityisaseman vuoksi sen apulaispoliisipäällikkö on poliisin hierarkiassa muun poliisilaitoksen apulaispäällikköä korkeammalla.
Rotoskooppaus
Rotoskooppaus on animointitekniikka, jolla elävien näyttelijöiden päälle animoidaan hahmo. Tekniikan kehitti animaattori Max Fleischer jo 1915.
Tekniikka teki mahdolliseksi 1970-luvulla filmata Tolkienin "Taru sormusten herrasta", koska senaikaisella tekniikalla oli mahdotonta tehdä sitä oikeilla näyttelijöillä ja lavasteilla. Ralph Bakshi teki tekniikalla "Taru sormusten herrasta -elokuvan" vuonna 1978.
Ennen digitaalisen elokuvanteon yleistymistä rotoskooppaus oli myös yleinen erikoistehostetekniikka monissa tieteisfiktioelokuvissa. Kuuluisinta elävää rotoskooppausta edustavat "Tähtien sota" -elokuvien valosapelit: kun näyttelijät eivät löytäneet terällä varustettuja miekkojaan, he käyttivät pelkkiä kahvoja, joka teki lasermiekka-efektin teon vaikeaksi animaattoreille.
Myös monet ihmishahmoja sisältäneet piirrossarjat (esimerkiksi "He-man") ja anime ("Aku no Hana") hyödynsivät rotoskooppausta.
Poliisipäällikkö
Poliisipäällikkö on Suomen poliisin päällystönvirka, jonka tehtävänä on paikallispoliisilaitoksen johtaminen. Poliisipäälliköstä lähin alempi virka on apulaispoliisipäällikkö. Ylempiä virkoja on Poliisin valtakunnallisessa ja lääninjohdossa. Helsingin poliisilaitoksen erityisaseman vuoksi on sen poliisipäällikkö, poliisikomentaja, poliisin hierarkiassa muun poliisilaitoksen päällikköä korkeammalla.
Mega Man X7
Mega Man X7 on Mega Man X -sarjan seitsemäs osa ja ensimmäinen Sonyn PlayStation 2:lle julkaistu Mega Man -peli. Peli siirsi myös "X-sarjan" osittain 3D-ympäristöön (ensimmäinen kolmiulotteinen Mega Man peli oli "Mega Man Legends") ja hyödynsi Cel-Shading-tekniikkaa. Peli esittelee myös uuden pelattavan hahmon, Axlin, joka X:stä ja Zerosta poiketen käyttää käsiaseita.
Vuonna 21XX lähes koko planeetta on toipunut ”Eurasian” törmäyksestä ja kehitys on voinut jatkua. Rikollisuus on kuitenkin nousussa, ja X on ruvennut vastustamaan väkivaltaa siirtymällä pois aktiivisesta "maverickien" kanssa taistelemisesta ja pysyttelemällä sen sijaan päämajassa. Tämä on heikentänyt "Maverick Huntersin" toimintakykyä raskaasti. Samaan aikaan joukko lainsuojattomia "reploideja" on muodostanut oman vastineen MH:lle. Uusi ryhmä, "Red Alert" ja sen johtaja Red tunnetaan pian kaikkialla. Eräänä päivänä nuori reploidi Axl päättää lähteä Red Alertista liittyäkseen MH:Hn. RA kuitenkin lähettää Axlin perään suuren robotin, joka Zeron täytyy tuhota pidättäessään Axlin.
Myöhemmin Red ilmoittaa MH:lle haluavansa Axlin takaisin ja julistaa kilpailun; Red Alert vapauttaa vangitsemiaan maverickeja 8 eri paikkaan ja se, joka tuhoaa enemmän ja jää henkiin voittaa. Alia saa välittömästi ilmoituksia tuhosta ympäri maailmaa ja loukussa olevista henkiinjääneistä vaarassa. X kieltäytyy ottamasta osaa taas yhteen merkityksettömään konfliktiin ja Axl vaatii X:ää lupaamaan, että tämä päästää hänet MH:hn jos hän onnistuu voittamaan Red Alertin ja pelastamaan eloonjääneet Zeron kanssa.
Into (etunimi)
Into on miehen etunimi Suomessa. Kesäkuuhun 2017 mennessä Suomessa on Into-nimen saanut saanut 1733 miestä ja ainakin kaksi naista.
Hiroo Kanamori
Hiroo Kanamori (, s. 17. lokakuuta, 1936) on japanilainen seismologi, joka teki merkittävää työtä maanjäristysten fysiikan ja tektonisen prosessin ymmärtämisen hyväksi. Hänen näkyvin panostuksena on momenttimagnitudi jota käytetään maanjäristysten suhteellisen voimakkuuden mittaamiseen.
Viktoria
Viktoria tai Victoria on latinalaisperäinen naisen etunimi. Alun perin kyseessä on "voittajaa" tarkoittavan miehen­nimen "Victorius" (Victor) nais­puolinen vastine, mutta myöhemmin se on käsitetty johtuvaksi suoraan "voittoa" tarkoittavasta latinan sanasta "victoria". Victoria oli myös roomalaisten voiton jumalattaren nimi, mutta kristityissä maissa nimen teki alkujaan suosituksi Pyhä Victoria, 300-luvulla Pohjois-Afrikassa elänyt marttyyri ja pyhimys. Nimi on laajalti Euroopassa ollut vanhastaan yleinen, mutta englannin­kielisissä maissa se yleistyi vasta 1800-luvulla, kuningatar Viktorian aikana. Kirjoitettuna Victoria nimi esiintyy muun muassa englannin- ja espanjan­kielisissä maissa, muodossa Viktoria pääasiassa Saksassa ja pohjoismaissa.
Suomessa on Väestö­rekisteri­keskuksen tietojen mukaan ollut vuoden 2009 loppuun mennessä kirjoilla 3046 Viktoria-nimistä ja 2507 Victoria-nimistä naista. Nimeä ei kummassakaan muodossa ole suomen­kielisessä kalenterissa, mutta suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan Viktorian nimipäivä on 22. maaliskuuta.
Kulttuuri-imperialismi
Kulttuuri-imperialismi tarkoittaa taloudellista, teknologista ja sivistyksellisestä ylivaltaa, joka sanelee ja yhdenmukaistaa vaikutuspiiriinsä joutuneiden yhteiskuntien arvot sekä käsityksen sivistyksestä, tiedosta ja kulttuurista. Kulttuuri-imperialismia on esiintynyt jo muinaisten suurvaltojen, kuten Rooman valtakunnan, yhteydessä. Modernin maailman kulttuuri-imperialismissa länsimaiset ideologiat, yhteiskuntarakenteet, kauneusihanteet, moraalikäsitykset, käsitykset seksuaalisuudesta, kulutustottumukset, ajatukset työstä, vapaa-ajasta, musiikista, ruoasta ja koko elämästä kaikkine osatekijöineen esiintyvät tavoiteltavina malleina kaikkialla länsimaiden sisällä ja ulkopuolella.
Kulttuurien kohtaamisten seurauksia tutkii akkulturaatiotutkimus.
Mobsters
Mobsters on Burger Gamesin mafia-aiheinen roolipeli, joka sijoittuu kieltolain ajan Yhdysvaltoihin. Peli sisältää melko yleisen hahmonluonti- ja sääntöjärjestelmän sekä säännöt mafiaperheen hallinnoimiselle. Peli on englanninkielinen.
Pelin sääntöjärjestelmä on 90-luvun lopun roolipeleille tyypillinen noppa+taito -mekaniikka, jossa ratkaisumenetelmänä on nopanheitto, johon lisätään hahmon taitoarvo ja/tai pelitilanteen aiheuttama positiivinen tai negatiivinen muutos. Tämän jälkeen summaa verrataan vaikeusasteeseen, joka määräytyy sen mukaan, mitä hahmo yrittää tehdä. Mikäli nopanheiton tulos on suurempi kuin vaikeusaste, hahmo onnistuu yrityksessään.
Pelin hahmonluonti- ja perussääntöjärjestelmä on melko geneerinen ja sopii käytettäväksi melkein sellaisenaan missä tahansa nykyaikaan sijoittuvassa pelissä. Koska Mobstersin saa ilmaiseksi Internetistä PDF-muodossa, se sopii aloittelevalle pelinjohtajalle joka ei halua sijoittaa usein kalliisiin lähdekirjoihin.
Yleisten sääntöjen lisäksi Mobstersissa on säännöt mafiaperheen tai muun rikollisjärjestön hallinnointiin. Säännöt sisältävät mm. erilaisia rikollisia yrityksiä, kuten huumekauppa tai prostituutio, näistä saatavia tuloja ja niiden riskejä sekä rikollisjärjestön vaikutusvaltaa viranomaisiin ja politiikkaan.
Peli sijoittuu oletusarvoisesti kieltolain ajan New Orleansiin. Kirjassa kuvaillaan lyhyesti kaupungin (luultavasti fiktiivisiä) rikollisjärjestöjä ja mafiaperheitä sekä kaupungin maantiedettä jaettuna pienempiin kaupunginosiin, joista jokaista hallitsee yksi perhe. Pelissä esitellään kampanjarakenne, jossa pelaajahahmot nousevat pienestä jengistä vähitellen suurempiin kuvioihin ja kamppailevat kaupunginosien hallinnasta muiden perheiden kanssa.
Peli voi olla teemoiltaan (väkivalta, rikollisuus) melko raskas, joten sitä ei sellaisenaan välttämättä voi suositella aivan nuorille pelaajille. Toisaalta pelin teemojen painotus on täysin pelaajien ja pelinjohtajan vallassa joten Mobsteriakin voi pelata kevyempänä gangsterielokuvien hengessä, jättäen vakavammat teemat taka-alalle.
Dave Edmunds
Dave Edmunds (s. 15. huhtikuuta 1944 Cardiff, Wales) on brittiläinen kitaristi, laulaja ja tuottaja. Hänen tyylinsä on vaihdellut 1950-luvun henkisestä rock'n'rollista bluesiin ja uuteen aaltoon.
Edmunds oli 1960-luvulla bluesia soittaneen ja klassisia teoksia rockiin sovittaneen Love Sculpture -yhtyeen keulahahmo. Aram Hatsaturjanin "Sapelitanssi" ("Sabre Dance") oli yhtyeen tunnetuin klassisen teoksen versio. Yhtyeen hajottua Edmunds teki listoilla menestyneen singlen "I Hear You Knocking", mikä oli versio Smiley Lewisin bluesklassikosta. Toimittuaan tuottajana hän, tuotettuaan muutaman Phil Spector -tyyppisen singlen ("Baby I Love You" ja "Born To Be With You") kiinnostui 1970-luvun alun karkeasointisesta pub rockista, kuten Brinsley Schwarz, Ducks Deluxe ja The Flamin' Groovies. Hänen oma sooloalbuminsa tältä ajalta, "Subtle As A Flying Mallet", oli tyyliltään samanlainen.
Yhteistyö Brinsley Schwarzin kanssa johti yhteistyöhön Nick Lowen kanssa. Sopimussyistä he eivät voineet levyttää Lowen Rockpile-yhtyeen nimissä ennen vuotta 1980, joten he julkaisivat soololevyt yhtyeensä säestämänä. Tuona aikana Dave Edmundsilla oli suurimmat hittinsä: Elvis Costellon käsialaa oleva "Girls Talk", "I Knew The Bride" sekä "Queen Of Hearts". Levytettyään ensimmäisen albuminsa "Seconds Of Pleasure" Rockpilen nimellä yhtye hajosi. Suomessa Rockpile ehti esiintyä Ruisrockissa vuonna 1980. Edmunds teki 1980-luvulla yhteistyötä ja tuottamista useiden artistien kanssa, kuten Paul McCartney, The Stray Cats sekä The Fabulous Thunderbirds.
Nykyisin Edmunds asuu Los Angelesissa osittain eläkkeellä lähinnä huonon terveytensä vuoksi, julkaisten albumin tai keikkaillen silloin tällöin. Hänen kanssaan on työskennellyt valtava määrä artisteja legendoista vähäisempiin rockin tekijöihin.
Andreas (apostoli)
Andreas ( "andreas", "miehekäs") oli Uuden Testamentin mukaan yksi Jeesuksen opetuslapsista ja apostoleista. Hän oli alun perin Johannes Kastajan opetuslapsi, apostoli Pietarin veli. Johanneksen evankeliumin mukaan hän oli kotoisin Betsaidasta, mutta synoptisista evankeliumeista on ymmärrettävissä asuinpaikan olleen Kapernaum. Evankeliumeissa hänet esitetään yhtenä Jeesuksen läheisimmistä opetuslapsista, joskin Luukkaan evankeliumissa ja Apostolien teoissa hänet mainitaan vain opetuslapsien nimiluettelossa. Kristillisen perimätiedon mukaan Andreas kuoli marttyyrinä vinolla ristillä, jollaista kutsutaan hänen mukaansa Andreaan ristiksi.
Andreasta pidetään Skotlannin suojelupyhimyksenä ja Skotlannin lipun risti kuvaakin Andreaksen ristiä. Pyhän Andreaksen päivää vietetään 30. marraskuuta sekä itäisessä että läntisessä kirkkokunnassa ja se on lisäksi Skotlannin kansallispäivä. Ennen vuotta 1774 se oli Suomessakin pyhäpäivä.
Taddeus
Pyhä Taddeus (kreikaksi "Thaddaios") tai Lebbeus oli Markuksen ja Matteuksen evankeliumien mukaan yksi Jeesuksen kahdestatoista opetuslapsesta ja apostoleista.
Hänet mainitaan Taddeus-nimellä Markuksen evankeliumissa, mutta Matteuksen evankeliumissa häntä kutsutaan nimellä Lebbeus, jonka lisänimi oli Taddeus. Kummassakin evankeliumissa hänet mainitaan vain opetuslapsien nimiluettelossa. Luukkaan ja Johanneksen evankeliumeissa sekä Apostolien teoissa nimeä Taddeus ei mainita.
Myös Luukkaan evankeliumissa ja Apostolien teoissa luetellaan apostolit nimeltä. Niissä ei kuitenkaan mainita Taddeusta, mutta kylläkin Juudas Jaakobin poika, jota Matteuksen ja Markuksen luetteloissa ei mainita. Tämän vuoksi kirkollinen perinne on päätynyt pitämään Taddeusta ja Juudas Jaakobin poikaa samana henkilönä. Hänestä onkin käytössä myös nimi Juudas Taddeus sekä vielä lisäksi Juudas pyhä.
Johanneksen evankeliumissa ei ole apostolien nimiluetteloa, mutta siellä mainitaan Juudas-niminen opetuslapsi, josta nimenomaan sanotaan, että kyseessä ei ollut Juudas Iskariot.
Varsinkin katolisessa kirkossa apostoli Juudas Taddeuksen on lisäksi yleensä oletettu olleen sama henkilö kuin Markuksen evankeliumissa mainittu Jeesuksen veli Juudas, jota pidetään myös Juudaan kirjeen kirjoittajana.
Roomalais-katolisen perinteen mukaan Juudas Taddeusta pidetään toivottomien tapausten suojelupyhimyksenä.
Katolisessa pyhimyskalenterissa Simon Kananeuksen ja Juudas Jaakobin pojan yhteinen muistopäivä on 28. lokakuuta. Ennen vuotta 1774 sitä vietettiin Suomessakin pyhäpäivänä..
Bartolomeus
Pyhä Bartolomeus (, "Bartholomaios") oli synoptisten evankeliumien ja Apostolien tekojen mukaan yksi Jeesuksen kahdestatoista opetuslapsesta ja apostoleista. Bartolomeus merkitsee "Tolmain (Ptolemaioksen) poikaa".
Uudessa Testamentissa Bartolomeus mainitaan vain opetuslapsien nimiluettelossa eikä Johanneksen evankeliumissa häntä mainita lainkaan. Perinteisesti hänen ajatellaan olleen sama henkilö kuin Johanneksen evankeliumin Natanael, joka ei sisälly synoptisten evankeliumien opetuslapsien nimilistaan. Bartolomeus mainitaan ainoastaan synoptisten evankeliumien ja Apostolien tekojen opetuslapsien nimiluettelossa. Tämä kiistanalainen päätelmä perustuu siihen, että synoptisissa evankeliumeissa Bartolomeus ja Filippus mainitaan aina yhdessä eikä Natanaelin nimeä mainita lainkaan, kun taas Johanneksen evankeliumissa Filippus ja Natanael mainitaan samaan tapaan yhdessä eikä Bartolomeuksen nimeä lainkaan mainita. Monet tutkijat ovat kuitenkin hylänneet tämän samastuksen perusteettomana.
Kristillisen perimätiedon mukaan Bartolomeus nyljettiin ja ristiinnaulittiin Armeniassa, jonka takia hänet kuvataan usein veitsen ja/tai ihmisen nahan kanssa.
Johanneksen evankeliumin mukaan Filippus kertoi Natalille löytäneensä "sen, josta Mooses laissa ja profeetat ovat kirjoittaneet, Jeesuksen, Joosefin pojan, Nasaretista." Tähän Natanael ensin esitti kuuluisaksi tulleen hämmästelevän kysymyksensä: "Voiko Nasaretista tulla mitään hyvää?" Filippuksen pyynnöstä hän kuitenkin meni katsomaan ja lopulta itse tunnusti Jeesuksen rabbiksi, Jumalan pojaksi ja Israelin kuninkaaksi. Lisäksi hänet mainitaan erään ilmestyskertomuksen yhteydessä Johanneksen evankeliumin viimeisessä luvussa, jossa mainitaan hänen olleen kotoisin Galilean Kaanasta
Perttelin kunta käyttää vaakunassaan Bartolomeusta, jonka käsissä on Raamattu ja nylkemisveitsi. Sekä Perttelin kunta, että Perttelin kirkko ovat saaneet nimensä Bartolomeukselta, joka tunnetaan myös nimillä Perttu ja Pärttyli.
Bartolomeuksen roomalaiskatolinen muistopäivä on 24. elokuuta, joka nykyisin Suomessa on Pertun nimipäivä. Monien muiden apostolien muistopäivien tavoin se oli ennen vuotta 1774 Suomessakin pyhäpäivä..
Filippus
Pyhä Filippus oli Uuden Testamentin mukaan yksi Jeesuksen kahdestatoista opetuslapsesta ja apostoleista. Hänet mainitaan synoptisissa evankeliumeissa ja Apostolien teoissa vain opetuslapsien nimiluettelossa, mutta Johanneksen evankeliumissa hänestä kerrotaan enemmän. Sen mukaan Filippuksen kotipaikka oli Betsaida, ja hän esitteli Jeesuksen Natanaelille. Kristillisen perimätiedon mukaan hän koki marttyyrikuoleman arviolta vuonna 80 Hierapoliksessa.
Arkeologiryhmä ilmoitti heinäkuussa 2011 löytäneensä haudan, jonka se uskoo olevan Filippuksen hauta. Hauta löytyi raunioituneesta kirkosta läheltä Pamukkalea, aiemmalta nimeltään Hierapolis.
Filippusta ei tule sotkea evankelista Filippokseen, joka esiintyy Apostolien teoissa.
Talviolympialaiset 1968
Vuoden 1968 talviolympialaiset järjestettiin Grenoblessa, Ranskassa 6.–18. helmikuuta vuonna 1968. Kisojen järjestelyoikeutta haki myös Lahti.
Kisat avasi presidentti Charles de Gaulle, olympiavalan vannoi Leo Lacroix ja olympiatulen sytytti Alain Calmat.
Kisojen pitopaikka päätettiin Innsbruckissa, Itävallassa, 28. tammikuuta 1964. 
Olympiaohjelmaan kuului 35 kilpailutapahtumaa kymmenessä urheilulajissa.
Kilpailuihin osallistui kaikkiaan 1 158 urheilijaa 37 maasta. .Vuoden 1968 talviolympialaisten mitalitaulukon ykkössijan saavutti Norja.
Jane (yhtye)
Jane oli suomalainen tyttöbändi, joka kilpaili Popstars-finaalissa kokoonpanolla Daniela Lainela (s. 1985), Mia Huovila (s. 1987), Eeva-Leena Rautio (s. 1983) sekä Tea Hiilloste (s. 1982) ja sijoittui toiseksi häviten poikabändi Indx:lle. Sunnuntaina 21. marraskuuta 2004 pidetyssä finaalissa Jane sai 45 prosenttia äänistä, eli reilut 45 000 ääntä. Voiton myötä Indx pääsi julkaisemaan albuminsa jo viikon päästä, kun taas Jane keväällä 2005 levy-yhtiö EMI:n kanssa. Jane esitti finaalissa kappaleet "Valvon", "Perhonen" ja "Kaikki tai ei mitään".
Janen ensimmäinen single "Valvon" julkaistiin joulukuun alussa 2004. "Valvon" meni suoraan singlelistan ensimmäiseksi ja oli kärkikolmikossa kuusi viikkoa. Toinen single "Perhonen" julkaistiin helmikuun lopulla ja pysyi seitsemän viikkoa kymmenen myydyimmän singlen joukossa. Debyyttialbumi "Perhonen" ilmestyi 2. maaliskuuta 2005 ja myi 10 000 kappaletta. Jane julkaisi myös kolmannen singlen "Entinen", jolla on mukana musiikkivideo "Perhonen". Jane aloitti konserttikiertueen, joka päättyi 11. kesäkuuta 2005.
Lapsen synnyttänyt Daniela Lainela erosi Janesta syyskuussa 2005 ja Jane jatkoi kolmihenkisenä. Tea Hiilloste aloitti lapsille suunnatun musiikkiohjelman "Kids Top 20" juontamisen, ja myöhemmin marraskuussa 2006 Tea alkoi juontaa yhdessä Kanan kanssa C More Juniori -kanavalla. Jane osallistui Eurovision laulukilpailun Suomen karsintoihin ja sijoittui viidenneksi.
Toinen albumi, "V.I.P." julkaistiin 12. huhtikuuta 2006. Se ei enää menestynyt ensialbumin tavalla ja kävi korkeimmillaan listan sijalla 17. Se pysyi Suomen virallisella Top 40 -listalla neljä viikkoa.
Yhtye ilmoitti hajoamisestaan kotisivuillaan 2. huhtikuuta 2007.
Till Lindemann
Till Lindemann (s. 4. tammikuuta 1963 Leipzig, Itä-Saksa) on saksalainen metalli-laulaja. Hän on tullut tunnetuksi Rammstein-nimisen saksalaisen industrial metal -yhtyeen laulajana. Lindemann kertoi vuoden 2015 alussa uudesta nimeään kantavasta "Lindemann"-projektista, jossa on myös mukana ruotsalainen death metal -yhtye Hypocrisyn perustaja Peter Tägtgren.
Lindemannin isä Werner oli DDR:ssa tunnettu lastenkirjailija/runoilija ja äiti Brigitte pitkään NDR:n radiokanavan kulttuuritoimituksen johtajana työskennellyt journalisti., hänellä on myös viisi vuotta nuorempi sisko. Nuorena Lindemann harrasti aktiivisesti uintia ja osallistui nuorten EM-kisoihin Firenzessä vuonna 1978 sijoittuen 1500 metrillä seitsemänneksi. Kisamatkalla hän joutui vaikeuksiin poistuttuaan luvatta joukkueen hotellilta ja rangaistuksena hänet pudotettiin vuoden 1980 Moskovan olympiaehdokkaiden joukosta. Vuonna 1979 hän lopetti uinnin kokonaan loukkaantumisen myötä.
Sittemmin Lindemann oli töissä turvefirmassa, puusepän apupoikana sekä korintekijänä. Hän on maininnut, että muun muassa syy puusepän työn lopettamiseen oli aikaiset herätykset. Vuonna 1981 hänet miltei vangittiin armeijasta kieltäytymisen takia.
Vuonna 1985 syntyi Lindemannin ensimmäinen lapsi, Nele. Lindemann kasvatti hänet yksinhuoltajana. Myöhemmin hän sai toisen lapsen Anja Köselingin kanssa. Lindemann ei kuitenkaan kerro mielellään yksityiselämästään. Hän seurusteli pitkään saksalaisen näyttelijän ja mallin, Sophia Thomallan kanssa; he erosivat lopullisesti vuonna 2015. Lindemann on kertonut ettei hän voisi kuvitellakaan seurustelevansa samanikäisen naisen kanssa. Hän on kertonut että hänen lempiharrastuksensa on uinti ja joskus hän on esimerkiksi ennen keikkaa lämmitellyt uimalla. Lindemann asuu nykyään Berliinissä, mutta hän omistaa myös talon Leipzigissä
Lindemann aloitti uransa muusikkona First Arsch -nimisessä punk-yhtyeessä 1980-luvulla rumpalina. Lindemann on kertonut, että hän tahtoi kovasti tulla muusikoksi, mutta hänellä ei ollut minkäänlaisia lahjoja soittamiseen. Hän yritti kovasti oppia soittamaan kitaraa, muttei täysin onnistunut siinä. Nykyään Lindemann osaa soittaa ainakin rumpuja, kitaraa ja bassoa. Kun Rammstein-yhtye perustettiin tammikuussa 1994, Lindemann liittyi siihen laulajaksi saatuaan yhtyeen perustajan Richard Kruspen lupaamaan, että yhtye laulaisi saksaksi.
Lindemann on näytellyt saksalaisessa lastenelokuvassa "Amundsen – der Penguin", joka näytettiin Suomessa TV2:ssa syksyllä 2004 ja keväällä 2006. Lindemann on julkaissut "Messer"-nimisen runokirjan vuonna 2003 ja toisen vuonna 2013 nimeltään "In Stillen Nächten". Lindemann on tehnyt yhteistyötä muun muassa saksalaisen rock-yhtye Megaherzin kanssa, Puhdys-yhtyeen ja suomalaisen Apocalyptica-yhtyeen kanssa.
Roger Taylor (Queen)
Roger Taylor (oikealta nimeltään Roger Meddows-Taylor) on brittiläinen muusikko. Hän syntyi King's Lynnissä, Norfolkissa 26. heinäkuuta 1949 ja on tullut tunnetuksi ennen kaikkea Queen-yhtyeen rumpalina.
Vuonna 1968 Taylor perusti ystäviensä Brian Mayn ja Tim Staffellin kanssa yhtyeen nimeltä Smile, jossa hän toimi lyömäsoittajana. Queen syntyi vuonna 1970 Staffellin jätettyä Smilen ja Freddie Mercuryn pestauduttua uudeksi solistiksi. Taylor on säveltänyt ja kirjoittanut useita tunnettuja Queenin kappaleita, kuten "Radio Ga Ga", "Heaven for Everyone", "A Kind Of Magic", "Breakthru", "These Are the Days of Our Lives" sekä "I'm In Love With My Car".
Roger Taylor on ollut tuottelias myös sooloartistina. Vuonna 1977 hän julkaisi ensimmäisen soolosinglensä "I Wanna Testify / Turn On The TV". Neljä vuotta myöhemmin ilmestyi ensimmäinen sooloalbumi "Fun in Space" ja vuonna 1984 toinen, "Strange Frontier". Vuonna 1987 Taylor perusti oman bändin, The Crossin. Se ei saavuttanut kovin laajaa menestystä, vaikka nauttikin Saksassa kohtalaista suosiota. The Cross esiintyi kertaalleen myös Suomessa, 3. lokakuuta 1991 Helsingin Tavastia-klubilla, "Blue Rock" -albumin promokiertueen ensimmäisellä keikalla. Yhtye lopetti toimintansa vuonna 1993, kolmen julkaistun albumin jälkeen.
Fun in Space albumillaan hän teki lähes kaikki soittimet. Roger taitaa kaikenlaiset rumpusoittimet, kuten myös bassokitaran, sähkökitaran ja pianonkin soiton. Kosketinsoittimien soitosta hän teki vain puolet albumilleen.
Vuonna 1994 Taylor julkaisi albumin "Happiness?" ja siltä julkaistut hänen parhaiten menestyneet singlensä "Nazis 1994", "Foreign Sand" (yhdessä Yoshikin kanssa) ja "Happiness". Taylorin viimeisin albumi on "Electric Fire" vuodelta 1998. Viime vuosina hän on toiminut jälleen tiiviisti uudelleen aktivoituneessa Queen-yhtyeessä.
Taylor alkoi seurustella Dominique Beyrandin kanssa vuonna 1977. He saivat lapset Felix Luther ja Rory Eleanor ennen naimisiinmenoaan tammikuussa 1988.
Naimisissa ollessaan Taylor alkoi seurustelemaan Debbie Lenginin kanssa. He saivat kolme lasta, Rufus Tiger, Tiger Lily ja Lola Daisy May ennen kuin erosivat vuonna 2002.
Vuonna 2010 Taylor meni naimisiin Sarina Potgieterin kanssa, kuuden vuoden seurustelun jälkeen.
Taylor asuu Puttenhamissa, Surreyssa.
Gwen Stefani
Gwen Renée Stefani (s. 3. lokakuuta 1969 Fullerton, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen poplaulaja, lauluntekijä ja muotisuunnittelija.Gwen Stefani tuli tunnetuksi 1990-luvulla rock-yhtye No Doubtin laulajana.
Vuonna 1987 Gwen Stefani ryhtyi veljensä Eric Stefanin yhtyeen No Doubtin taustalaulajaksi. Yhtyeen solmi levytyssopimuksen Interscope Recordsin kanssa. Gwen oli myös taustalaulajana Sublimen kappaleella "Saw Red".
Kesällä 2004 No Doubt vetäytyi tauolle ja Stefani siirtyi soolouralle ja julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa "Love.Angel.Music.Baby." marraskuussa 2004. Levyltä on julkaistu muun muassa singlet "What You Waiting For?", "Rich Girl" (raptähti Even kanssa) ja "Hollaback Girl", joista kaikista on tehty myös musiikkivideot. Hänen soolouransa aikaisempia julkaisuja ovat olleet muun muassa duetot "Let Me Blow Ya Mind" (2001) Even kanssa sekä "Can I Have It Like That?" (2005) R&B-laulaja Pharrellin kanssa. 
Syksyllä 2006 Gwen Stefani julkaisi singlen "Wind it Up" albumilta "The Sweet Escape". "Wind It Up" -musiikkivideo ilmestyi marraskuun loppupuolella 2006. 27. marraskuuta 2006 julkaistiin "Harajuku Lovers Live" -DVD.
"The Sweet Escape" -kiertue vieraili Helsingissä, Hartwall Areenalla, 12. lokakuuta 2007.
Gwen Stefanilla on oma vaatemerkki, L.A.M.B. Merkkiin kuuluu myös hieman halvempi, Harajuku Lovers -mallisto.
Stefanilla on myös L-niminen hajuvesi, sekä Harajuku Lovers -nimeä kantava hajuvesisarja. Siihen kuuluu viisi tuoksua: G, Love, Angel, Music ja Baby.
Stefani seurusteli noin seitsemän vuoden ajan No Doubtista tutun bändikaverinsa Tony Kanalin kanssa. He erosivat 1995 yhtyeen Tragic Kingdom-levyn tekoprosessin aikana, ja moni levyn lauluista kertoo heidän suhteestaan.
Vuonna 1997 Stefani tapasi Bush-yhtyeen laulajan Gavin Rossdalen 1997 ja avioitui tämän kanssa 14. syyskuuta 2002. Parilla on kolme poikaa, Kingston James McGregor Rossdale (s. toukokuu 2006), Zuma Nesta Rock Rossdale (s. elokuu 2008) ja Apollo Bowie Flynn Rossdale (s. helmikuu 2014). Elokuussa 2015 he ilmoittivat eroavansa.
Albumilta "Love.Angel.Music.Baby.":Albumilta "The Sweet Escape":Ei miltään albumilta:Albumilta "This Is What the Truth Feels Like":Muiden artistien kanssa:
Ian Paice
Ian Paice (s. 29. kesäkuuta 1948 Nottingham, Englanti) on brittiläinen muusikko. Hän opiskeli viulunsoittoa, mutta vaihtoi instrumenttinsa sittemmin rumpuihin. 1960-luvun loppupuolella Paice soitti lukuisissa rock-yhtyeissä, kuten The Mazessa ja The Shindigsissä. Vuoden 1968 tienoilla hän perusti muutamien ystäviensä kanssa Deep Purple -yhtyeen, jonka nimi tosin vielä tuohon aikaan oli Roundabout. Nykyisin hän on Deep Purplen ainoa alkuperäisjäsen. Ian käyttää Pearlin rumpuja ja Paisten symbaaleja.
Paice on myös soittanut Whitesnakessa.
Aili-Salli Ahde-Kjäldman
Aili-Salli Ahde-Kjäldman (25. tammikuuta 1892 Helsinki – 19. helmikuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti ja muotisuunnittelija.
Ahde-Kjäldman valmistui arkkitehdiksi vuonna 1919 Helsingin Teknillisestä korkeakoulusta ja toimi valmistuttuaan Armas Lindgrenin avustajana. Vuosina 1923–1928 hän työskenteli yhdessä Wivi Lönnin kanssa, ja perusti tämän jälkeen oman arkkitehtitoimiston. Hän sulki toimiston vuonna 1933 ryhtyessään muotisuunnittelijaksi. Ahde-Kjäldman toimi myös Suomen naisarkkitehtien yhdistyksen Architectan puheenjohtajana ja kirjoitti alan lehtiin.
Vuonna 1928 valmistunutta Ahde-Kjäldmanin ja Wivi Lönnin suunnittelemaa Nuorten naisten kristillisen yhdistyksen taloa Helsingissä pidetään yleisesti Ahde-Kjäldmanin päätyönä. Rakennuksessa toimii nykyään hotelli Helka. Hotellin seinään on vuonna 2016 kiinnitetty Wivi Lönnin muistolaatta, jossa Ahde-Kjäldman mainitaan rakennuksen toisena suunnittelijana.
Ahde-Kjäldman piti Atelier La Robe -muotisalonkia 1930-luvulta 1950-luvulle.
Ahde-Kjäldman meni naimisiin Helge Kjäldmanin (1890–1971) kanssa vuonna 1937. Ahde-Kjäldmanin sisar Lyyli oli naimisissa Artturi Järviluoman kanssa.
Pentti Ahola
Pentti Ahola (12. heinäkuuta 1919 Helsinki – 5. lokakuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, joka erikoistui asemakaavoitukseen. Hänet muistetaan varsinkin lukuisien lähiöiden suunnittelusta ja satelliittikaupunki-idean puolustamisesta 1960- ja 1970-luvuilla.
Pentti Aholan vanhemmat olivat ilmoituspäällikkö Juho Nestori Ahola ja Elna Andersson. Ahola kirjoitti ylioppilaaksi 1938 ja palveltuaan sodassa luutnanttina hän valmistui arkkitehdiksi Helsingin Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1947. Ahola työskenteli opintojensa aikana Aarne Ervin toimistossa ja valmistuttuaan perusti pian oman toimistonsa vuonna 1949. Ahola toimi myös Teknillisen korkeakoulun rakennusopin assistenttina 1948–1949 ja Suomen Arkkitehtiliiton standardisoimislaitoksen johtokunnan puheenjohtajana 1954–1957. Hän teki useita opintomatkoja lähinnä Euroopassa.
Aholan läpimurto oli Espoon Pohjois-Tapiolan asemakaavakilpailun voitto vuonna 1958, joka merkitsi paluuta suorakulmaiseen ruutukaavaan. Kaava valmistui 1960. Sen jälkeen Aholan toimisto suunnitteli asemakaavat useisiin aluerakentamissopimuksilla toteutettuihin pääkaupunkiseudun lähiöihin, muun muassa Helsingin Myllypuroon, Puotinharjuun, Kontulaan, Vesalaan, Mellunmäkeen ja Siltamäkeen, Vantaan Hakunilaan, Länsimäkeen ja Pähkinärinteeseen, sekä Oulun Puolivälinkankaalle ja Kaukovainioon. Vantaan Myyrmäen, Martinlaakson ja Rajatorpan hän suunnitteli yhdessä toisten toimistojen kanssa. Siltamäkeen ja Pähkinärinteeseen Ahola suunnitteli kaavan ohella myös rakennukset. Samoin hän suunnitteli 1960-luvun alussa Espoon Hakalehdon atriumtaloalueen rakennuksineen. Hänen toimistonsa teki myös Helsingin kaupungille selvityksen metron rakentamisesta vuonna 1969.
Ahola sai Ervin jälkeen hoidettavakseen Kokemäenjokilaakson aluesuunnitelman valvojan tehtävän ja suunnitteli 1960-luvun alussa yleiskaavat useisiin seudun kuntiin, kuten Ulvilaan, Porin maalaiskuntaan, Harjavaltaan ja Noormarkkuun. Hän teki myös muun muassa Oulun ja Naantalin asemakaavat ja suunnitteli joitain yksittäisiä rakennuksia, kuten Iitin kunnantalon (1951), Kaarilan ostoskeskuksen Tampereella (1963) ja merimieskirkon Hampurissa (1966).
Parikkalan kirkon sankarihautausmaan muistomerkki on hänen suunnittelemansa ja paljastettu vuonna 1966.
Aulis Blomstedt
Yrjö Aulis Uramo Blomstedt (28. heinäkuuta 1906 Jyväskylä – 21. joulukuuta 1979 Espoo) oli suomalainen arkkitehti. Hänen isänsä oli arkkitehti Yrjö Blomstedt.
Valmistuttuaan Helsingin Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1930 Blomstedt työskenteli eri arkkitehtitoimistoissa kunnes vuonna 1945 perusti oman toimiston. Vuodesta 1958 lähtien Blomstedt toimi Teknillisen korkeakoulun arkkitehtuurin professorina. Hän kävi luennoimassa muun muassa Washingtonissa, kirjoitti alan lehtiin ja teki useita opintomatkoja ympäri maailman.
Blomstedtin päätöinä pidetään 1950- ja 1960-luvulla Espoon Tapiolaan suunnittelemaansa asuinkerrostaloa, Suomen taiteilijaseuran ateljeetaloja Tapiolassa vuodelta 1955 sekä Helsingin työväenopiston laajennusta vuonna 1959. Blomstedt osallistui useisiin kansainvälisiin suunnittelukilpailuihin, muun muassa ehdotus keisarilliseksi palatsiksi Etiopiaan ja Oslon konserttitaloehdotus. Hän kehitti Canon 60 -mittajärjestelmän.
Blomstedt suunnitteli vuonna 1953 Uskelan kirkon sankarihautamuistomerkin 1430-luvulla rakennetun Pyhän Annan kirkon kellotapulin alaosasta. Hänen suunnittelemansa on myös Sibeliuksien pronssinen hautapaasi Ainolan puutarhassa.
Blomstedt harrasti myös serigrafeja ja piti vuonna 1973 Helsingissä 40 serigrafian näyttelyn. Harrastuksen taustalla olivat hänen vuosikymmenten aikana korteille ja paperilapuille piirtämänsä pienemmät kuvat, joita hän nimitti "rapidogrammeiksi". Kansallis-Osake-Pankki osti 16 kappaleen sarjan teoksia taidekokoelmaansa.
Blomstedt oli naimisissa Jean Sibeliuksen tyttären Heidin kanssa. Heidän lapsiaan ovat taiteilija Juhana Blomstedt ja arkkitehti Severi Blomstedt. Aulis Blomstedtin veljiä olivat arkkitehti Pauli Blomstedt ja kapellimestari Jussi Jalas.
Hunter S. Thompson
Hunter Stockton Thompson (18. heinäkuuta 1937 – 20. helmikuuta 2005) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja toimittaja. Häntä pidetään niin sanotun gonzo-kirjallisuuden isänä.
Thompsonin tyyli ja kieli on räväkkää ja rajua, kertomukset ja kuvaukset vaikuttavat uskomattomilta seikkailuilta, mutta pohjautuvat kuitenkin vahvasti todellisiin tapahtumiin. Tätä tyyliä kirjoittaa jostakin faktan ja fiktion väliltä kutsutaan gonzoksi.
Yksi Thompsonin tunnetuimmista kirjoista on "Pelkoa ja inhoa Las Vegasissa" (1971). Kirjassa toimittaja ja hänen ”150-kiloinen samoalainen asianajajansa” matkustavat Las Vegasiin osallistuakseen huumepoliisien kokoukseen ja Mint 400 -moottoripyöräkisaan. Toimittajan asianajajaa ei kertaakaan mainita kirjassa nimeltä, mutta tarina pohjautuu mitä luultavimmin Thompsonin ja hänen ystävänsä Oscar Zeta Acostan kokemuksiin. Terry Gilliam on ohjannut kirjaan perustuvan samannimisen elokuvan, jonka pääosissa näyttelivät Johnny Depp ja Benicio del Toro. Myös puolielämäkerrallinen elokuva "Where The Buffalo Roam" (1980) perustuu Thompsonin kokemuksiin gonzo-journalistina. Elokuvassa Thompsonia esittää Bill Murray ja hänen asianajajaansa Carl Lazloa Peter Boyle, ohjaajana Art Linson.
Muita Thompsonin kirjoja ovat muun muassa "Helvetin enkelit" (1966), "Fear and Loathing: On the Campaign Trail ’72" (1973) ja "Pelon valtakunta" (2003).
Thompson ampui itsensä 20. helmikuuta 2005 kotonaan Woody Creekissä, Coloradossa. Hän oli 67-vuotias. Hänet löysi hänen poikansa Juan. Kolme kuukautta myöhemmin Rolling Stone -lehti julkaisi hänen itsemurhaviestinsä, joka oli päivätty neljä päivää ennen hänen kuolemaansa. 20. elokuuta 2005 Thompsonin tuhkat ammuttiin kanuunalla taivaalle ilotulitteiden kera tarkoitusta varten rakennetusta 45-metrisestä tornista. Kulut maksoi Thompsonin ystävä, näyttelijä Johnny Depp.
Fabryn tauti
Fabryn tauti on perinnöllinen, α-galaktosidaasi-entsyymin (α-GAL) puutoksesta johtuva tauti. α-GAL pilkkoo solujen sisäseinämiin kerääntyvää globotriaosyyliseramiidia (GL-3) niin pieniksi, että ne siirtyvät verenkiertoon.
Tauti vaikuttaa yleisimmin verisuoniin, munuaisiin, sydämeen, ihoon ja aivoihin. Sen oireita ovat muun muassa raajojen kivut, lämmönnousu, huono lämmönsietokyky, vatsakivut, ripuli ja pahoinvointi. Sydänmuutokset, munuaistoiminnan heikkeneminen ja aivoverenkierron häiriöt johtavat tautia sairastavien potilaiden ennenaikaiseen kuolemaan.
Tauti on hyvin harvinainen. Fabryn taudin esiintyvyys on 1/50 000—117 000, mutta se on yleisempi miehillä, koska sen geeni on X-kromosomissa. Suomessa on diagnosoitu 30 Fabryn tautia sairastavaa henkilöä, joista puolet asuu Varsinais-Suomessa, ja hoito on keskittynyt Turun yliopistolliseen keskussairaalaan.
Tautia on todettu myös Pohjanmaalla toistakymmentä tapausta, ja potilaat ovat lähtöisin Vöyrin seudulta. Ensimmäiset todettiin vuonna 2013, ja tapauksia voi olla enemmänkin. Myös Ruotsissa on tapauksia Uumajan seuduilla, ja niiden yhteyttä suomalaisiin tutkitaan Vaasan keskussairaalassa.
Koska tauti on harvinainen ja oireet vaihtelevia ja tyypillisiä muillekin taudeille, se diagnosoidaan usein suhteellisen myöhään. Fabryn taudin oireet alkavat yleensä noin 10 vuoden iässä, mutta tauti diagnosoidaan keskimäärin 28 vuoden iässä.
Fabryn taudin perinteinen hoito on perustunut oireiden hoitamiseen (esimerkiksi dialyysihoito, sydämen ohitusleikkaukset ja kipulääkkeet). Hoidon ansiosta Fabryn tautia sairastavien miesten elinikä on ollut noin 50 vuotta ja naisten noin 70 vuotta.
Taudin uusi hoitomuoto on entsyymikorvaushoito, joka on käytössä Suomessa.
Supernalle
Supernalle tai SuperTed (engl. "SuperTed") on Siriol Productionsin 36-osainen piirrossarja, jonka seikkailut televisiossa alkoivat vuonna 1982. Myöhemmin Disney-yhtiö osti oikeudet sarjaan ja Hanna-Barbera teki siihen 13 uutta jaksoa vuonna 1989 nimellä ”The Further Adventures of Superted”.
Supernallen tarina alkaa lelutehtaasta, jossa hänet poistetaan tuotantolinjalta viallisena. Kunnes keltainen pilkukas avaruusolio nimeltä Pilkkumies (VHS-julkaisussa Täplä) ("Spotty") pelastaa Supernallen kellarista ja herättää hänet henkiin "kosmisella pölyllä". Hän vie hänet taikapilvelle Luontoäidin luo, joka antaa tälle supervoimia: kyvyn lentää sekä yli-inhimilliset voimat ja kestävyyden. Supernalle otti voimansa käyttöön kuiskaamalla hiljaa itselleen taikasanan, jota ei koskaan televisiosarjassa kerrottu. Supernallen vastustajat ovat Texas Pete (VHS-julkaisussa Texas Tom) ja tämän apurit Bulk ja Skeleton (VHS-julkaisussa Möhkö ja Luukutonen).
Suomessa sarja nähtiin suomenkielisellä teksityksellä ensimmäisen kerran MTV1:llä Pätkiksessä 1980-luvulla, tuolloin nimellä Teräsnalle. Myöhemmin Kolmoskanavalla ja PTV4:llä. 1990-luvun puolivälissä sarja esitettiin MTV3-kanavalla suomenkielisellä puheella. Suomen Kunnallispalvelu julkaisi 1990-luvun alussa Supernallesta kaksi VHS-kasettia" Viihteen pauloissa" ja "Viidakkoretki". VHS-julkaisuissa hahmojen ääninä ja kertojana toimi Helge Herala.
Markkinoilla oli 1980-luvulla myös Supernalle-mehujää.
Sarjan ohjasi David Edwards ja käsikirjoittivat Robin Lyons sekä Judy Rothman Rofé.
Äidinkieli ja kirjallisuus
Äidinkieli ja kirjallisuus on oppiaine suomalaisessa koulujärjestelmässä. Siinä perehdytään oppilaan äidinkielen suulliseen ja kirjalliseen käyttöön sekä ihmiskielen olemukseen ja käyttöön yleensä. Tavoitteena on saada oppija huomaamaan, miten olennainen osa kieli on jokapäiväistä elämää ja kaikkea toimintaa.
Äidinkielen ja kirjallisuuden oppiaine on laaja, sillä se on tieto-, taito- ja taideaine. Kirjallisuuden kautta käsitellään moninaisia aiheita. Myös mediakasvatus on nähty osana äidinkielen opetusta. Opetussuunnitelman lisäksi opettaja määrää paljon sitä, mitä tunneilla opetetaan.
Äidinkieltä ja kirjallisuutta opetetaan peruskoulussa 42 vuosiviikkotuntia (vuosiviikkotunti vastaa 38 oppituntia). Opetus vähenee asteittain siten, että 14 vuosiviikkotuntia jaetaan ensin 1–2 vuosiluokalle, sitten luokille 3–5 ja lopulta luokille 6–9.
Ensimmäisillä luokilla äidinkielen tunteja käytetään lähinnä kirjoittamisen ja lukemisen opetteluun. Toisella luokalla opetellaan yleensä kaunokirjaimet.
Peruskoulussa olennaiseksi jää usein sen varmistaminen, että kaikki oppilaat osaavat lukea ja kirjoittaa riittävän hyvin selviytyäkseen tietoyhteiskunnan arkipäivässä.
Äidinkielen ja kirjallisuuden tunneilla opiskellaan perinteisesti esimerkiksi kielioppia, mutta hyvin keskeisiä ovat myös 1990-luvulla oppiaineen nimeenkin tulleet kirjallisuus ja medialukutaito. Kirjallisuuden opiskelu keskittyy peruskoulussa nuorten- ja kotimaiseen kirjallisuuteen.
Äidinkieli on ainoa pakollinen oppiaine ylioppilastutkinnossa. Lukion oppimäärään kuuluu kuusi pakollista äidinkielen ja kirjallisuuden kurssia:
Lisäksi on kolme valtakunnallista syventävää kurssia: