hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Cali
Cali eli Santiago de Cali on Valle del Caucan departementin pääkaupunki ja Kolumbian kolmanneksi suurin kaupunki. Sen väkiluku vuonna 2011 oli noin 2,2 miljoonaa ja esikaupunkeineen 2,5 miljoonaa (2005).
Cali sijaitsee Länsi-Kolumbiassa noin 1 kilometrin korkeudessa lähellä päiväntasaajaa. Kaupungin ilmasto on kuuma – keskilämpötila on läpi vuoden 23 °C.
Ennen espanjalaisten tuloa alueella eli useita intiaaniheimoja, joista pisimmälle kehittynyt oli calima-ryhmä.
Sebastián de Belalcázar, Francisco Pizarron armeijan upseeri, perusti Calin kaupungin vuonna 1536. Sokerin ja kahvin tuotanto toi sille vaurautta. 1900-luvulla rakennettu rautatie päästi nämä tuotteet maailmanmarkkinoille, mikä kiihdytti kasvua etenkin 1940-luvulta alkaen.
Palmasecan lentoasema on 16 km kaupungin koillispuolella. Sieltä on päivittäin useita lentoja pääkaupunki Bogotaan sekä muihin Kolumbian suuriin kaupunkeihin. Linja-autolla matka Bogotaan kestää 12 tuntia.
Vuonna 2009 kaupungissa avattiin uusi nopeiden bussien järjestelmä "Masivo Integrado de Occidente" eli MIO.
Väestönkasvu on ollut viime vuosikymmeninä nopeaa. Vuonna 1985 kaupungissa oli 1,4 miljoona asukasta, vuonna 2011 heitä oli jo 2,2 miljoonaa. Espanjalaiset toivat alueen kahvi- ja sokeriviljelmille paljon orjia Afrikasta, ja edelleen huomattavalla osalla kaupungin väestöstä on eurooppalaiset tai afrikkalaiset juuret. Nykyisin Calissa afrikkalaistaustaisten ihmisten osuus väestöstä on Kolumbian suurimpia.
Calissa on ollut roomalaiskatolinen arkkipiispan istuin vuodesta 1964.
Calia on kutsuttu maailman salsapääkaupungiksi. Salsalevyt tulivat alueelle amerikkalaisten merimiesten mukana 1960-luvulla, ja siitä lähtien tanssi on kehittynyt etenkin Calin köyhissä kaupunginosissa. Joka kesä järjestetään salsafestivaali, jonka osana stadionilla on 40 000 ihmisen tanssitapahtuma.
Kaupungin jalkapallojoukkueet America de Cali ja Deportivo Cali ovat menestyneet hyvin. Deportivo on voittanut liigan 8 kertaa, America 12 kertaa.
Antti Sumiala
Antti Markus Sumiala (s. 20. helmikuuta 1974 Pori) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Sumiala on Porin Pallo-Tovereiden kasvatti. Hän lähti 15-vuotiaana Belgiaan RSC Anderlechtin junioreihin, josta hän kuitenkin palasi pian Suomeen. Vuonna 1993 hän voitti Suomen mestaruuden ja Veikkausliigan maalikuninkuuden FC Jazzin riveissä. Vielä samana syksynä Sumiala siirtyi Belgian kakkosliigan Lokereniin. Tämän jälkeen hän pelasi Tanskan kakkossarjatasolla Ikastissa ja siirtyi sieltä Hollantiin, pelaten ensin kakkossarjatasolla BV Emmenissä ja sen jälkeen pääsarjatasolla NEC Nijmegenissä ja FC Twentessä.
Twentessä Sumiala kuitenkin joutui ongelmiin valmentajan kanssa ja palasi kesällä 1999 Suomeen FC Jokereihin. Jokereissa hän voitti Suomen Cupin vuonna 1999 ja saavutti hopeaa kauden 2000 Veikkausliigassa. Tuon kauden jälkeen hän käväisi Saksan 2. Bundesliigan Reutlingenissa. Saksan kauden jälkeen Sumiala palasi taas Veikkausliigaan auttamaan putoamistaistelussa ollutta FC Jazzia kuiville.
Tämän jälkeen Sumiala jatkoi ulkomailla kiertämistä. Ensin hän pelasi Turkissa Yozgatsporissa, ja vuosina 2002 ja 2003 Ruotsissa IFK Norrköpingissä, jossa hän ensimmäisenä kautenaan teki 11 maalia 12 ottelussa. Norrköpingistä Sumiala siirtyi taas Turkkiin Sebatsporiin ja sieltä Sveitsin sarjoissa pelaavaan liechtensteinilaiseen FC Vaduziin. Vaduzista Sumiala jatkoi Yhdysvaltojen MLS-liigan Kansas City Wizardsiin. Hän pelasi siellä kuitenkin vain kaksi ottelua. Kaudeksi 2006 Sumiala siirtyi Kakkosen FC PoPaan, jossa hän pelasi vuoteen 2010.
Sumiala oli FC PoPan pääomistaja ja urheilutoimenjohtaja. Seuran taustayhtiö asetettiin konkurssiin helmikuussa 2012 ja Satakunnan käräjäoikeus tuomitsi Sumialan kesäkuussa 2012 ehdolliseen vankeusrangaistukseen tuottamuksellisesta rahanpesusta. PoPa oli ottanut vastaan 52 000 euroa Wilson Raj Perumalin edustamalta Exclusive Sports Limited Ltd:ltä. Sumiala valitti käräjäoikeuden ratkaisusta hovioikeuteen, joka lievensi tuomion huhtikuussa 2015 päiväsakoiksi.
Marc Martí
Marc Martí Moreno (s. 1. maaliskuuta 1966) on espanjalainen rallin kartanlukija. Hän toimii kaudella 2014 Dani Sordon kartanlukijana, ja on aiemmin kilpaillut myös muun muassa Carlos Sainzin sekä Jesús Purasin parina.
Martí voitti uransa ensimmäisen MM-rallin Jesús Purasin kartturina Korsikalla 2001. Pari ajoi samalla uuden Citroën Xsara WRC:n ensimmäisen voiton. Vuonna 2002 Martí tuurasi Carlos Sainzin loukkaantunutta vakiokartturia Luis Moyaa Katalonian rallissa. Moyan lopettaessa uransa kauden 2002 jälkeen Martí siirtyi Sainzin kartturiksi kausiksi 2003–2004. Pari voitti kaksi rallia tuona aikana ja otti vuonna 2003 MM-pronssin. Vuonna 2004 pari sijoittui MM-sarjassa neljänneksi. Vuonna 2005 Martí toimi vielä kaksi kisaa Sainzin kartturina, mutta päätoimisesti luki nuotteja ja opasti nuorta espanjalaista lupausta Dani Sordoa, jonka kanssa Martí voitti junioreiden MM-tittelin.
Vuodesta 2005 Martí toimi täysipäiväisesti Sordon kartturina. Vuoden 2010 Suomen MM-rallin jälkeen Sordo ilmoitti vaihtavansa kartturin seuraavaan kisaan. Martín korvasi Diego Vallejo. Marti ilmoitti suunnitelleensa uransa lopettamista vuoden 2010 jälkeen, mutta totesi sen aikaistuneen hieman. Espanjalainen media epäili Martin ja Sordon yhteistyön päättymisen syyksi nuottiongelmia Suomen MM-rallissa, jonka myötä kaksikko putosi kärkitaistelusta.
Martín ilmoitettiin palaavan Sordon kartturiksi kaudeksi 2014. Kaksikko kilpailee Hyundain tehdastallissa tiimin toisella autolla valituissa kisoissa.
Kulttuurimaantiede
Kulttuurimaantiede (kreik. "antropogeografia") on yleismaantieteen osa, joka keskittyy tutkimaan ihmisen toimintaa maapallolla ja etsii yleismaantieteen tapaan kausaliteetteja. Raja kulttuurimaantieteen ja yleismaantieteen toisen haaran luonnonmaantieteen välillä ei ole tarkka.
Nykyään vaihtoehtoisena suomennoksena englanninkieliselle nimitykselle "Human geography" on kulttuurimaantieteen ohella yleistynyt myös ihmismaantiede.
Kulttuurimaantieteen jako tutkimushaaroihin ei ole yhtä vakiintunutta kuin luonnonmaantieteessä ja tutkimushaarojen nimitykset vaihtelevat jonkin verran.
Yleisesti jaossa on mukana seuraavat alueet:Näiden lisäksi melko tyypillisesti käytössä on: Edellä mainittujen jälkeen tulee joukko harvemmin mainittuja haaroja. Näitä ovat esimerkiksi:
Joaquín Almunia
Joaquín Almunia (s. 17. kesäkuuta 1948, Bilbao) on espanjalainen sosialistipoliitikko ja hän toimi Euroopan komission jäsenenä vuosina 2004–2014.
Almunia toimi yhtenä viidestä varapuheenjohtajasta Barroson komissiossa 2010–2014. Hänen vastuulleen kuuluivat kilpailuasiat. Vuosina 2004–2010 istuneessa Romano Prodin ja Barroson komissiossa hänen vastuualueenaan olivat talous- ja raha-asiat.
Almunia on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Hän opiskeli lakia ja taloustiedettä Bilbaon yliopistossa ja jatkoi opintojaan "École pratique des hautes études'ssa ", Pariisin yliopistossa sekä Harvardin yliopistossa.
Almunia oli Espanjan sosialistisen työväenpuolueen pääsihteeri vuosina 1997–2000.
De Havilland D.H.84 Dragon
de Havilland D.H.84 Dragon oli brittiläinen, kaksipaikkainen ja kaksimoottorinen liikennelentokone. Se pystyi kuljettamaan lentäjän lisäksi kuusi matkustajaa. Koneen suunnitteli de Havilland Aircraft Companyn pääsuunnittelija Arthur E. Hagg. Aloite suunnitteluun tuli Hillman’s Airways-lentoyhtiöltä, joka oli tyytyväinen käyttämiinsä de Havilland D.H.83 Fox Moth-koneisiin. Yhtiö halusi yksimoottorisen D.H.83-koneen seuraajaksi suuremman kuljetuskapasiteetin omaavan kaksimoottorisen koneen Ison-Britannian ja Ranskan väliseen reittiliikenteeseen. Prototyypin ensilento lennettiin 24. marraskuuta 1932.
Prototyyppi ja kolme ensimmäistä sarjakonetta toimitettiin Hillman’s Airways-yhtiölle alkuvuodesta 1933, ja huhtikuussa 1933 yhtiö aloitti lennot Pariisiin. Alhaisten käyttökustannustensa takia kone saavutti suuren suosion, ja monet lentoyhtiöt Hillman’s Airwaysin lisäksi ottivat sen käyttöönsä. Koneella kuljetettiin matkustajien lisäksi myös rahtia, ja se oli ensimmäinen kone jolla kuljetettiin Isossa-Britanniassa postia ilmateitse.
Konetta valmistettiin kolmena eri versiona. "Dragon 1" käsitti prototyypin sekä 61 ensimmäistä tuotantokonetta. "Dragon 2" , jota rakennettiin 53 kappaletta, oli hieman muunneltu versio. Ohjaamon lasitusta paranneltiin ja laskutelineiden pyöriin asennettiin muotosuojukset. Koneesta valmistettiin "D.H.84M" sotilasversiota, jota toimitettiin Tanskaan, Irakiin ja Portugaliin. Lisäksi toisen maailmansodan aikana de Havillandin Australian tehtaassa valmistettiin 87 kappaletta suunnistusharjoituskoneita Australian kuninkaallisten ilmavoimien (RAAF) käyttöön.
Vanhakartano
Vanhakartano () on Espoon kaupunginosa Pitkäjärven rannalla. Vanhakartano kuuluu Pohjois-Espoon suuralueeseen ja naapurikaupunginosia ovat esimerkiksi Bodom ja Niipperi. 1550-luvun puolivälissä kylän tilojen lukumäärä oli neljätoista.
Vanhankartanon kautta ajavia bussilinjoja ovat Espoon sisäiset linjat
ja seutulinjat
Ludvig I (Espanja)
Ludvig I (espanjaksi "Luis I", 25. elokuuta 1707 – 31. elokuuta 1724) oli Espanjan kuningas lyhyen aikaa vuonna 1724. Hän oli kuningas Filip V:n ja Savoijin María Luisan vanhin poika.
Ludvig meni naimisiin Orléansin herttua Filip II:n tyttären Louise Elisabethin (s. 1709 – k. 1742) kanssa 20. tammikuuta 1722. Louise Elisabeth ei sopeutunut Espanjan uskonnolliseen hoviin ja kieltäytyi usein puhumasta miehelleen, eikä liitosta syntynyt lapsia.
Filip V luovutti kruununsa pojalleen 14. tammikuuta 1724, mutta Ludvig menehtyi isorokkoon vain seitsemän kuukautta myöhemmin. Filip V palasi valtaan poikansa kuoleman jälkeen.
Ludvig I
Ludvig I -nimisiä hallitsijoita ovat olleet:
Matari
Matari () on Vantaan Korson suuralueeseen kuuluva kaupunginosa. Se sijaitsee pääradan itäpuolella ja Keravanjoen luoteispuolella. Naapurikaupunginosia ovat Päiväkumpu ja Rekola etelässä, Asola radan takana lännessä, Metsolan ja Mikkola pohjoisessa.
Kaupunginosan asutus koostuu lähinnä pien- ja omakotitaloista. Korson vesitorni on Matarin kauas erottuva maamerkki.
Matarista löytyy myös Matarin päiväkoti. Alueella toimi ennen myös Sipen kotileipä leipomo-kahvioineen (Lähimmäinen Oy) syyskuuhun 2017 asti.
Kiertotähdenpuisto Rekolantien viereisine skeittialueineen, katutaideaitoineen ja koirapuistoineen, Matarin täyttömäki, Tervahaudanmetsä sekä Keravanjoen äärellä sijaitseva Matarinpuisto ovat kaupunginosan suurimmat viheralueet. Joukontien päässä oleva Matarin yleinen uimaranta kuuluu Keravanjoen Matarinkosken seutuun.
Heinillä härkien kaukalon
”Heinillä härkien kaukalon” on joululaulu, joka ilmestyi suomenkielisin sanoin vuonna 1926 jyväskyläläisen opettajan Martti Korpilahden toimittamassa lauluvihkossa "Varpunen". Laulu on alkujaan ranskalainen kansanlaulu ”Entre le bœuf et l’âne gris” 1600-luvulta. Sanat kuvaavat joissakin kohdissa jouluyön tapahtumia (”Enkelparven tie / kohta luokse vie / rakkautta suurinta katsomaan.”), mutta laulun viimeisessä säkeistössä viitataan myös pääsiäisen tapahtumiin: ”Ristillä rinnalla ryövärin / nukkuu uhri puhtahin.”
Sheffieldin yliopisto
Sheffieldin yliopisto ("University of Sheffield") on vuonna 1897 perustettu yliopisto Sheffieldin kaupungissa Englannin pohjoisosassa. Yliopisto on yksi Yhdistyneen kuningaskunnan arvostetuimmista: se kuuluu maan huippuyliopistojen muodostamaan Russell-ryhmään ja sijoittuu tutkimuksen tasossa maan kolmanneksi Oxfordin ja Cambridgen yliopistojen jälkeen. Erityisesti sen arkeologian, arkkitehtuurin ja politiikan laitokset ovat tunnettuja maanlaajuisesti. Yliopistossa on opiskelijoita yhteensä noin 26 000. Se työllistää 5 500 henkilöä, joista noin 1 300 on opettavaa henkilökuntaa.
Maailman viidensadan huippuyliopiston Shanghai-yliopistovertailussa Sheffieldin yliopisto ylsi vuonna 2016 sijaluvulle 101–150. Tämä tarkoitti samalla Iso-Britannian 9.–15. parhaiten sijoittuneen yliopiston asemaa.
Yliopisto perustettiin alun perin vuonna 1897 nimellä "University College of Sheffield" kolmen sheffieldiläisen eri aloille erikoistuneiden oppilaitosten yhdistyessä. Yliopiston kuninkaallinen perustamiskirja allekirjoitettiin vuonna 1905, ja se nimettiin Sheffieldin yliopistoksi. Oppilasmäärän raju kasvu 1950- ja 1960-luvuilla johti siihen, että yliopisto sai monia uusia rakennuksia, kuten 20-kerroksisen "Arts Tower" -tornitalon, joka on vielä nykyäänkin Sheffieldin korkein rakennus.
Sheffieldin yliopistolla ei ole erityistä kampusaluetta, mutta suurin osa sen rakennuksista sijaitsee samalla alueella, Sheffieldin keskustan läntisellä laidalla noin kaksi kilometriä kaupungin ydinkeskustasta.
Kuuluisia Sheffieldin yliopistosta valmistuneita ovat muiden muassa poliitikko David Blunkett, Nobel-kemisti Harold Kroto ja kirjailija Joanne Harris.
Russell-ryhmä
Russell-ryhmä (engl. "Russell Group") on vuonna 1994 perustettu, sittemmin 24 tasokkaan brittiläisen yliopiston yhteenliittymäksi kasvanut yhtiömuotoinen organisaatio. Ryhmän jäseniä pidetään maan parhaimmistoon kuuluvina. Russell-ryhmittymää on verrattu Yhdysvaltojen Ivy Leagueen.
Ne saavat 2/3 kaikesta yliopistotutkimukseen jaettavasta rahoituksesta Britanniassa. Erityisen suuria rahoituksen hankkijoita olivat Oxfordin ja Cambridgen yliopistot, jotka vuonna 2013–2014 keräsivät 41 prosenttia (323 milj. puntaa) kauden uudesta yliopistorahoituksesta ja muutkin ryhmän yliopistot keräsivät 38 % (yli 300 milj. puntaa) kaikkiaan 120 Englannin, Skotlannin ja Walesin yliopistolle jaetusta tutkimusrahasta. Ryhmän yliopistossa laaditaan noin 60 prosenttia Britannian kaikkien yliopistojen väitöskirjoista. Kaikki ryhmän yliopistot on listattu maailman 200 arvostetuimman yliopiston joukkoon (QS World University Rankings for 2015-16).
Seuraavat yliopistot kuuluivat Russel-ryhmittymään helmikuussa 2017:
Pupilli
Pupilli (latinasta, "pupilla") eli mustuainen on silmän värikalvon keskelle jäävä aukko. Värikalvossa olevat lihakset muuttelevat pupillin laajuutta ja siten säätelevät verkkokalvolle päätyvän valon määrää. Pupilli suurenee hämärässä valaistuksessa, jotta verkkokalvolle saataisiin kerättyä suurempi määrä valoa. Kirkkaassa valaistuksessa pupilli taas pienenee.
Pupilli näyttää mustalta, koska siihen saapuva valo absorboituu suurimmaksi osaksi silmän sisäosan kudoksiin. Kirkkaassa valossa ihmisen pupillin halkaisija on noin 1,5 millimetriä, hämärässä jopa kahdeksan millimetriä.
Eläinten pupillit toimivat periaatteessa samalla tavalla kuin ihmisen, mutta muodossa on lajikohtaisia eroja. Kissalla pupilli supistuu kapeaksi pystyraoksi ja syyksi on arveltu tarvetta nähdä hyvin ylös ja alas (lintuja ja hiiriä). Monilla kasvinsyöjillä pupilli on vaakasuoraan soikea, koska saaliseläimille on eduksi laaja näkökenttä. Vaikka pupilli olisi kirkkaassa valossa supistunut, horisontin suuntainen pupillin rako auttaa havaitsemaan petoeläimet. Hevosen pupillin reunassa on pieniä ulokkeita, joiden tehtävänä on ilmeisesti varjostaa liian kirkkaalta auringonpaisteelta. Alpakoilla ja laamoilla pupilli voi supistua niin paljon, että vain pupillin päihin jää pienet aukot. Tämä lienee sopeutuma erittäin voimakkaaseen auringon säteilyyn ylhäällä vuoristossa. Hylkeillä pupilli supistuu pinnalla pieneksi pyöreäksi aukoksi. Hylkeiden silmän linssi on lähes pallomaisen pyöreä ja tarkoitettu veden alla näkemiseen, pinnalla hylkeet ovat hyvin likinäköisiä. Pienen pupillin läpi katsotaan vain linssin keskiosalla, jolloin reuna-alueiden voimakas taittuminen jää pois.
Mydriaasi ("mydriasis") tarkoittaa pupillin laajentuneisuutta. Pupillia laajentava lääkeaine on mydriaatti
Mioosi ("miosis") tarkoittaa pupillin supistustilaa. Miootti on silmätippa, joka saa mustuaisen supistumaan. Niitä käytetään glaukooman hoidossa.
Anisokoria tarkoittaa pupillien erikokoisuutta.
Munuaisensiirto
Munuaisensiirto on toimenpide, jossa ihmiselle siirretään terve munuainen. Ensimmäiset onnistuneet munuaisensiirrot tehtiin vuonna 1954 Bostonissa ja Pariisissa. Suomen ensimmäinen munuaisensiirto tehtiin joulukuussa 1964 eräälle 31-vuotiaalle munuaistulehdusta sairastaneelle miehelle. Suomessa on tehty tähän mennessä yli viisituhatta munuaisensiirtoa.
Suomessa 96 % munuaisensiirron saaneista on elossa vuoden kuluttua siirrosta. Siirretty uusi munuainen toimii 93 %:lla vuoden kuluttua siirrosta.
Tony Salmelainen
Tony Salmelainen (s. 8. elokuuta 1981 Espoo) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkohyökkääjä. Hän pelasi alkukauden 2013–2014 SM-liigassa Helsingin IFK:ssa, mutta ilmoitti marraskuussa 2013 lopettavansa jääkiekkouransa niskavaivojen takia.
Edmonton Oilers varasi Salmelaisen toisella kierroksella 41. pelaajana. Hän pelasi NHL:ssä kaikkiaan 70 ottelua.
Salmelainen aloitti jääkiekkouransa Calle Branderin luistelukoulussa, mutta pelasi juniorina pitkään Espoon Palloseurassa. Hän pelasi juniorina myös Kiekko-Espoon joukkueessa. HIFK:hon Salmelainen tuli B-juniorina, ja teki SM-liigadebyyttinsä vuonna 1999. Hän teki ensimmäisen maalinsa ensimmäisellä laukauksellaan, mutta loukkaantui samassa ottelussa.
Salmelainen pelasi alkukaudella 2000–2001 HIFK:ssa kaikkiaan 19 liigapeliä, mutta siirtyi joulukuussa 2000 Ilvekseen merkittävämpien tehtävien toivossa. Puolentoista Ilves-kauden jälkeen Salmelainen lähti Pohjois-Amerikkaan, jossa hän oli kolme vuotta Edmonton Oilersin organisaatiossa pelaten 13 NHL-peliä.
NHL:n käynnistyessä aiheuttaman välivuoden jälkeen kaudella , Salmelainen siirtyi takaisin HIFK:hon. Hän pelasi hienon kauden ja teki muun muassa yhdessä pelissä, 18. lokakuuta Pelicansia vastaan, viisi maalia ja sai lisäksi yhden syöttöpisteen. NHL:ssä Edmonton Oilers kauppasi Salmelaisen pelaajaoikeudet kauden aikana Chicago Blackhawksille, josta Edmonton sai puolustaja Jaroslav Spacekin.
2. maaliskuuta 2006 pelatussa SM-liigaottelussa HPK:ta vastaan Salmelainen pahastui saamastaan kahden minuutin rangaistuksesta ja sai käytöksensä vuoksi rangaistuksen. Kentältä poistuessaan hän heitti roskakoria, joka osui vahingossa HIFK:n linja-autonkuljettajaan, jolloin kuljettajalta murtui nenä ja katkesi kaksi hammasta. Hämeenlinnan poliisi aloitti tapauksesta esitutkinnan.
Kauden 2005–2006 lopussa Salmelainen voitti SM-liigan maali- ja pistepörssin tehoin 27+28=55. Hänelle tarjottiin kauden päätteeksi maajoukkuepaikkaa, mutta hän vaati lupausta paikasta MM-kisoissa ja kun päävalmentaja Erkka Westerlund kieltäytyi, Salmelainen jäi pois maajoukkueesta.
Kaudeksi Salmelainen siirtyi NHL:ään Chicago Blackhawksiin kahden vuoden sopimuksella. Hän ehti pelata sopimuksestaan vain ensimmäisen kauden Chicagossa, kun kesäkuussa 2007 hänen pelaajaoikeutensa kaupattiin yhdessä puolustaja Jassen Cullimoren kanssa Montreal Canadiensiin, Chicagon saadessa vaihdossa venäläishyökkääjä Sergei Samsonovin.
Kesäkuussa 2008 Salmelainen teki kahden vuoden sopimuksen sveitsiläisen HC Servette Genèven kanssa. Hän pelasi Sveitsissä kauden 2012–2013 loppuun ja siirtyi sen jälkeen HIFK:hon.
Tonyn isä Tommi Salmelainen oli ensimmäinen NHL:ään eurooppalaispelaaja (St. Louis Blues ) ja kaksinkertainen Suomen mestari HIFK:n joukkueessa. Tonyn nuorempi veli Tobias Salmelainen pelasi myös ammatikseen jääkiekkoa.
Salmelainen sai huhtikuussa 2008 syytteen sotilaskarkuruudesta, koska jätti saapumatta palveluspaikkaansa Kaartin jääkärirykmenttiin eikä lykkäysanomusta ollut toimitettu ajoissa puolustusvoimille. 19. toukokuuta pidetyssä oikeuskäsittelyssä Helsingin käräjäoikeus tuomitsi Salmelaisen 45 vuorokaudeksi ehdolliseen vankeuteen.
Syömäpuikot
Syömäpuikot ovat kaksi samanmittaista, noin kynänkokoista puikkoa, joita käytetään ruokailuvälineenä Kiinassa, Japanissa, Koreassa ja Vietnamissa. Niitä käytettiin ennen yleisesti myös Thaimaassa, mutta 1800-luvun länsimaalaistamiskampanjan jälkeen thairuoka syödään nuudeleita lukuun ottamatta lusikalla ja haarukalla.
Syömäpuikkoja tehdään puusta, bambusta, metallista, muovista, norsunluusta ja mammutinluusta. Korealaiset syömäpuikot valmistetaan useimmiten metallista, japanilaiset ja kiinalaiset yleensä puusta. Lisäksi japanilaiset syömäpuikot ovat yleisesti lyhyempiä kuin korealaiset ja kiinalaiset.
Syömäpuikot kehitettiin ainakin 3 000 vuotta sitten Kiinassa, mahdollisesti jopa 5 000 vuotta sitten. Legendan mukaan Kungfutse suosi syömäpuikkoja, koska surmaamiseen soveltuvia välineitä ei ollut sopiva pitää esillä pöydässä. Keisarin hovissa käytettiin hopeisia puikkoja, jotka uskomuksen mukaan hapettuisivat mustiksi, jos ruuassa oli myrkkyä.
Puikkoja pidetään yleensä oikean käden etusormen ja keskisormen sekä peukalon välissä ja käsitellään pinsettien tapaisesti nostamaan ruoanpalasia suuhun. Eri maissa on toisistaan poikkeavia etikettisääntöjä. Vasemman käden käyttö alkaa olla hyväksyttävää muuten paitsi erittäin muodollisissa tilanteissa. Puikoilla syömistä varten ruoka paloitellaan suupaloiksi jo valmistusvaiheessa, ja riisi keitetään tahmeaksi. Pehmeää ruokaa voi pilkkoa myös puikoilla, joskin ruuan nostaminen suun eteen ja siitä osien irti pureminen on myös hyväksyttävää.
Kiinassa valmistetaan vuosittain 15 miljardia paria syömäpuikkoja, joiden valmistamiseen kuluu puuta noin 46 km² metsää vastaava määrä. Tämän vuoksi Kiinassa otettiin 1. huhtikuuta 2006 käyttöön viiden prosentin vero kertakäyttöisille syömäpuikoille.
Steppi
Steppi (alkuperäiseltä englanninkieliseltä nimeltään "tap dance") on tanssilaji, jossa rytmillä on suuri merkitys. Sitä tanssitaan useimmiten nahkakengissä, joiden pohjaan on kiinnitetty alumiiniset raudat, lattiaan naputtelemalla. Stepata voi mihin musiikkiin tahansa, mutta perinteisintä steppimusiikkia on jazz. Tanssityylin lähisukulaisia ovat mm. myös koputuksia käyttävät irlantilainen tanssi ja flamenco. Jazztanssilla on myös yhteinen alkuperä stepin kanssa.
Steppiaskelten nimitykset ovat englanninkielisiä: perusaskeleita ovat muun muassa yksiääniset "step", "heel", "toe", "stamp", "dig", "point", "brush" ja "scuff", sekä kaksiääniset "shuffle", "flap", "riff", "paddle" ja "roll". Steppiaskeleiden nimien yhteydessä on hyvä todeta, että vaikka edellä mainitut askelnimitykset ovat aika vakiintuneita, yleisesti ottaen steppiterminologia on hyvin kirjavaa ja jokaisesta askeleesta löytyy monta käytössä olevaa nimitystä.
Steppitekniikan tärkeänä perustana ovat nilkan rentous ja hallinta sekä hyvä rytmitaju. Stepin yksinkertaisten perusaskeleiden kautta voi päästä nopeastikin mukaan tekemisen makuun, mutta stepin edistynyt ja ammattilaistason työskentely edellyttää jo yhtä hienoviritteistä instrumentin hallintaa kuin mikä tahansa soitininstrumentti ja vuosien harjoittelun.
Tanssi kehittyi Yhdysvalloissa 1900-luvun alkuvuosikymmeninä, ja tuli erityisen suosituksi 1920-luvulla muun muassa elokuvien välityksellä. Steppinumero olikin pitkään erottamaton osa musikaaleja ja usein muitakin elokuvia. Kuuluisista steppielokuvista voi mainita muun muassa "Laulavat sadepisarat" ("Singin' in the Rain", 1952), sekä Shirley Temple- ja Ginger Rogers/Fred Astaire -elokuvat.
Yksi nimekkäimmistä uuden sukupolven ammattilaissteppaajista on yhdysvaltalainen Savion Glover.
Steppiä on useampaa eri lajia, mutta helpoiten se voidaan jakaa kahteen eri lajiin, showsteppiin ja rytmisteppiin. Showsteppiä, näyttävämpää ja helpompaa tyyliä, edustivat muun muassa edellä mainitut musikaalielokuvat, kun taas rytmisteppi on hiukan vaativampi laji, joka on saanut vaikutteita esimerkiksi afrosta. Nykysteppi käykin vilkasta vuoropuhelua myös muiden tanssilajien, kuten modernin tanssin ja breakdancen kanssa.
Liisa Tavi
Liisa Kaarina Tavi (s. 12. toukokuuta 1956 Tohmajärvi) on Joensuusta kotoisin oleva suomalainen laulaja ja lauluntekijä.
Jo pienestä eri tilaisuuksissa laulanut Liisa Tavi kävi keskikoulun ja opiskeli vuoden verran musiikkiopistossa Joensuussa. Laulajanura lähti liikkeelle poliittisen laululiikkeen parista, kun hän liittyi Agit Prop -yhtyeeseen Sinikka Sokan tilalle vuonna 1976.
Kesällä 1979 Tavi teki läpimurtonsa, kun hänen Henrik Otto Donnerin perustamalla Ponsi-levymerkillä julkaistu esikoissinglensä ”Lasta ei saa tukuttaa” voitti television Levyraadin. Toinen Tavin tunnetuimnista lauluista on alun perin Kollaa kestää -yhtyeen kappale ”Jäähyväiset aseille” (1981).
Tuotannossa toistuu usein teemana kannanotot inhimillisyyden puolesta. Tekstejä ovat tehneet Tavin itsensä lisäksi muun muassa Pelle Miljoona, Anki Lindqvist, Liisa Ryömä, Kari Peitsamo, Pentti Saaritsa, Tommy Tabermann, Hector ja Pekka Tegelman. Violeta Parran tuotannosta suomeksi kääntyivät ”Elämälle kiitos” ja ”Kun palaan nuoruuteeni”. Tavi on esittänyt ja levyttänyt suomeksi myös monia brasilialaisen Chico Buarquen lauluja.
Liisa Tavi osallistui Suomen euroviisukarsintoihin vuonna 1980 kappaleella ”Nopea talven valo”, jonka oli säveltänyt hänen silloinen aviomiehensä Pekka Tegelman.
Liisa Tavi on myös säveltänyt ja sanoittanut omaa tuotantoaan. Joissakin lauluissa sekä sävel että sanat ovat artistin omat: ”Ihmeiden aika”, ”Levoton taival”, ”Onneton vai onnellisin”, ”Suojele itseäs” ja ”Vuokses uskallan”. Kappaleet löytyvät levyltä "Ihmeiden aika", jonka Helsingin Sanomien kulttuuritoimitus valitsi vuoden 1994 parhaiden levyjen joukkoon.
1990-luvun lopulla Liisa Tavi matkusti Brasiliaan esiintymään ja keräämään aineistoa uutta levyä varten. Vuonna 2002 ilmestyi viimeisin levy "Vaeltava sydän", joka koostuu brasilialaisesta musiikista ja on bossanovan sävyttämä kokonaisuus. Levyllä vierailivat Tavin duettopareina Anneli Saaristo ja Otto Donner, joka myös tuotti levyn.
Tavin ääntä kuulee usein yhdellä Rauli Badding Somerjoen soitetuimmista kappaleista: ”Tähdet tähdet” -laulun kertosäkeen naisääni on Liisa Tavin.
Tavi sai valtion taiteilijaeläkkeen keväällä 2008.
Quezon City
Quezon City on Filippiinien entinen pääkaupunki ja suurin kaupunki asukasluvultaan. Kaupungissa asui 2 679 450 ihmistä vuonna 2007. Quezon kuuluu Metro Manilan suurkaupunkialueeseen, joka muodostaa yhden maailman suurimmista metropolialueista. Kaupunki on nimetty Filippiinien entisen presidentin Manuel L. Quezonin mukaan.
Kaupungissa on useita avaria puistoja, puiden reunustamia bulevardeja ja monia kauppa-alueita, jotka ovat suosittuja ympäri metropolialueen. Yli 160 neliökilometrin laajuisessa kaupungissa on hyvin vähän teollisuutta. Suurin osa kaupungista on kaavoitettu asumisalueeksi.
Presidentti Manuel L. Quezonin haaveesta perustaa maalleen tulevaisuuden pääkaupunki sai Quezon City alkunsa. Kaupunki perustettiin 12. lokakuuta 1939. 17. heinäkuuta 1948 Quezon Citystä tehtiin Filippiinien pääkaupunki ja samalla kaupunki laajeni käsittämään nykyisen alueensa. Presidentti Ferdinand Marcos siirsi Filippiinien pääkaupungin takaisin Manilaan 24. kesäkuuta 1976.
Quezon City keräsi kansainvälisen mediahuomion nyrkkeilypromoottori Don Kingin järjestäessä kaupungissa olevalla Araneta Coliseumilla "Thrilla in Manila" -nyrkkeilyottelun Muhammad Alin ja Joe Frazierin välillä 1. lokakuuta 1975.
Turkmenistanin sosialistinen neuvostotasavalta
Turkmenistanin sosialistinen neuvostotasavalta (, "Türkmenistan Sowet Sotsialistik Respublikasy", ), lyhyemmin Turkmenistanin SNT (, "Türkmenistan SSR, TürSSR", ), oli Neuvostoliiton osavaltio Keski-Aasiassa. Se käsitti nykyisen Turkmenistanin alueen.
Turkmenistanin SNT:n edeltäjä oli 7. elokuuta 1921 Turkestanin ASNT:n yhteyteen perustettu Turkmeenien alue. Turkmenistanin SNT perustettiin syksyllä 1924 Turkmeenien alueesta sekä osista Buharan ja Horezmin sosialistisia neuvostotasavaltoja. Turkmenistanin sosialistinen neuvostotasavalta liittyi Neuvostoliittoon 13. toukokuuta 1925.
Neuvostovallan alkuaikana turkmeenien paimentolaiselämä pyrittiin lopettamaan perustamalla kollektiivisia maatiloja ja heidän islamilainen uskontonsa pyrittiin myös tuhoamaan. Nämä sortotoimet purkautuivat kapinana neuvostohallintoa vastaan 1936. Kapina kukistettiin ja yli miljoona turkmeenia pakeni Afganistaniin ja Iraniin. Turkmeenien uskontoon kohdistuneita sortotoimenpiteitä kuvaa hyvin se, että vuonna 1911 Turkmenistanin alueella oli 411 moskeijaa, mutta vuonna 1941 niistä oli käytössä enää viisi. Myös Turkmenistanin kansallisuusoloja pyrittiin sekoittamaan, tuomalla tuhansia venäläisiä uudisasukkaita asumaan alueelle.
Karakumin kanavan rakentaminen 1950-luvulla muutti laajat, siihen asti hyödyttömät, alueet puuvillanviljelylle soveltuviksi. Kanavan vesi johdettiin Amudarjajoesta, mikä aiheutti Araljärven kutistumisen.
Neuvostoliiton hajotessa Turkmenistanin SNT julistautui itsenäiseksi 27. lokakuuta 1991 ja siitä tuli itsenäinen Turkmenistan.
Hangzhou
Hangzhou () on Zhejiangin maakunnan pääkaupunki Kiinassa. Kaupungin väkiluku on 8,700 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 16 596 neliökilometriä. Kaupunki sijaitsee Qiantangjoen ja sen pohjoispuolisen Xihu-järven rannalla, noin 180 kilometriä lounaaseen Shanghaista. Xihu-järven alueella on 33 neliökilometrin laajuinen kulttuurimaisema, joka on sisälletty UNESCO:n maailmanperintökohteisiin.
Hangzhou rajautuu idässä Itä-Kiinan mereen. Etelässä kaupungin naapurina ovat Shaoxingin, Jinhuan ja Quzhoun, lännessä Huangshanin, sekä pohjoisessa Xuanchengin, Huzhoun ja Jiaxingin prefektuuritason kaupungit.
Hangzhou perustettiin Kiinassa 221–206 eaa. sijainneen Qin-dynastian aikakaudella. Se tunnetaan yhtenä Kiinan seitsemästä historiallisesta pääkaupungista. Kun Jin-dynastia valloitti Song-dynastian pääkaupunki Kaifengin vuonna 1126 Song-hallitsijoiden hovi pakeni Hangzhouhun, joka nimettiin Linaniksi. Kaupunki säilytti pääkaupungin aseman aina Kiinan mongolivalloitukseen saakka, jolloin mongolien perustama Yuan-dynastia siirsi pääkaupungin Pekingiin. Tutkimusmatkailija Marco Polo kuvaili Hangzhoun kaupunkia hänen käydessään paikalla 1200-luvulla. Kiinan kommunistit ottivat kaupungin haltuunsa Kiinan sisällissodan aikana 3. toukokuuta 1949.
Hangzhou Xiaoshanin kansainvälinen lentoasema sijaitsee noin 30 kilometriä kaupungin keskustasta itään. Hangzhoun metro on rakenteilla. Hangzhoun rautatieasemalta on yhteyksiä suurimpiin kaupunkeihin. Hangzhoun itäiseltä rautatieasemalta on suurnopeusjunayhteys Shanghai Hongqiaon rautatieasemalle.
Hangzhoun bruttokansantuote vuonna 2013 oli 834,35 miljardia renminbiä. Suurin teollisuuden ala on laitevalmistus. Muita suuria aloja ovat esimerkiksi tekstiili-, ruoka-, sähkötekniikka- ja lääketeollisuus. Hangzhoulainen naistenvaatevalmistaja Hangzhou JNBY Finery oli ensimmäinen alallaan Kiinassa ja se omistaa tuotemerkit JNBY, Jiangnan Buyi, Suxie ja CROQUIS. Hangzhou on myös verkkokauppayhtiö Alibaba Groupin kotikaupunki. Turismi tuotti Hangzhoulle vuonna 2013 noin 160 miljardia renminbiä ja kaupungissa vieraili arviolta 94 miljoonaa kiinalaista ja noin 3,16 miljoonaa ulkomaalaista turistia. Hangzhoun ulkomaan viennin arvo oli vuonna 2013 noin 65 miljardia dollaria ja tärkeimmät vientikohteet olivat EU, Yhdysvallat ja Japani.
Hangzhoun prefektuuritason kaupungin Xihun piirin Longjingin kylän ympäristössä viljellyistä teepensaista tuotetaan Kiinan parhaimpiin kuuluvaa vihreää teetä, Xihu Longjing -teetä.
Hangzhou jakautuu piirikuntatasolla kymmeneen kaupunkipiiriin, yhteen piirikuntatason kaupunkiin ja kahteen piirikuntaan seuraavasti (piirikuntien väkiluku 2010):
Kaupunkipiirit (8 kpl)
Piirikuntatason kaupunki (1 kpl)
Piirikunta (2 kpl)
Tadžikistanin autonominen sosialistinen neuvostotasavalta
Tadžikistanin autonominen sosialistinen neuvostotasavalta (Tadžikistanin ASNT) oli Uzbekistanin neuvostasavaltaan kuulunut autonominen neuvostotasavalta Neuvostoliitossa. Se käsitti nykyisen Tadžikistanin alueen.
Tadžikistanin ASNT perustettiin vuonna 1924 Turkestanin ASNT:n ja Buharan SNT:n osista. Tadžikistanin ASNT tuli kuulumaan Uzbekistanin SNT:aan, jonka mukana se liittyi Neuvostoliittoon 13. toukokuuta 1925. Tadžikistanin ASNT:sta tuli Tadžikistanin sosialistinen neuvostotasavalta 5. joulukuuta 1929. Tämän jälkeen se muodosti Uzbekistanin kanssa samanarvoisen Neuvostoliiton osavaltion.
Autoradiopuhelin
Autoradiopuhelin (ARP) oli Suomen ensimmäinen kaupallisesti toiminut julkinen matkapuhelinverkko. Se oli silloisen Posti- ja lennätinlaitoksen ylläpitämä. Teknologiaa sanotaan myös ”nollannen sukupolven tekniikaksi”. Tukiasemasolujen välillä siirtyminen ei toiminut vielä automaattisesti. Verkon perustamisesta tehtiin ehdotus vuonna 1968, ja rakentaminen alkoi seuraavana vuonna. Se aukesi vuonna 1971 ja toimi vuoteen 2000 asti NMT-450:n ja NMT-900:n rinnalla. ARP-verkkoon jäi sen sulkemisen jälkeen vielä yksi kanava jokaiselle tukiasemapaikalle Tele Alert-150 palvelulle vuoden 2003 heinäkuulle asti.
ARP oli laitteiden ja käytön kalleudesta huolimatta menestys ja saavutti suurta suosiota, varsinkin kun sillä oli monopoliasema. Enimmillään sillä oli vuonna 1986 yli 35 000 käyttäjää. Se oli pitkään ainoa matkapuhelinverkko, jolla oli kuuluvuutta koko Suomessa. Tekniikan rajoittuneisuudesta johtuen verkko tuli kuitenkin erittäin ruuhkaiseksi, joten sille löytyi myöhemmin käyttäjiä enää lähinnä erityisryhmistä, joille muut verkot eivät pystyneet tarjoamaan kuuluvuutta.
ARP toimi 150 MHz:n taajuusalueella. Sille varattu 147,900–154,875 MHz:n taajuusalue oli jaettu 80:een kapeakaistaista FM-modulaatiota käyttävään kanavaan 25 kHz:n kanavajaolla kanavanumeroinnin alkaessa 00:sta loppuen 99:n. Dupleksierotus oli 5 MHz tukiaseman lähettäessä alemmalla taajuudella. 00-kanava oli järjestelmän kutsukanava, jolla päätelaitteille lähetettiin CCIR-selektiivikutsuilla tieto tulevasta puhelusta. Kaikki 10-alkuiset kanavat olivat ns. valtakunnallisia puhekanavia. Tukiasemassa sattoi olla jopa 8 paikallista puhekanavaa vähentämässä paikallisen valtakunnallisen puhekanavan ruuhkautumista.
Päätelaitteiden lähetysteho oli 1–15 wattia ja tukiaseman 50 wattia. Päätelaitteet olivat ajoneuvoasemia tai kannettavia ajoneuvoasemia. Vasta loppuvuosina markkinoille ilmaantui muutama ARP-verkon käsiradiopuhelinkin. Aluksi verkossa käytettiin vain "puolidupleksi"-siirtoa, minkä takia puhetta ei voinut vastaanottaa ja lähettää yhtä aikaa. Myöhemmin markkinoille tuli kuitenkin myös "täysdupleksi"-autopuhelimia. Samalla siirtyminen kanavakiteistä taajuussynteesitekniikkaan toi päätelaitteisiin kaikki 80 kanavaa ja ns. automaattisen vapaan puhekanavan haun. Verkko aloitti käsivälitteisenä, mutta 1990-luvulla siirryttiin automaattiseen välitykseen. Solun koko oli keskimäärin 30 km.
Kaarle IV
Kaarle IV on seuraavien henkilöiden nimi:
Tadžikistanin sosialistinen neuvostotasavalta
Tadžikistanin sosialistinen neuvostotasavalta, lyhenteeltä Tadžikistanin SNT (, ) oli Neuvostoliiton osavaltio Keski-Aasiassa. Se käsitti nykyisen Tadžikistanin alueen.
Tadžikistanin SNT perustettiin 5. joulukuuta 1929 Uzbekistanin SNT:aan kuuluneesta Tadžikistanin ASNT:sta. Neuvostoliittoon Tadžikistanin SNT:n alue oli liitetty jo 13. toukokuuta 1925 Uzbekistanin SNT:n mukana.
Neuvostoliiton hajotessa Tadžikistanin SNT julistautui itsenäiseksi 9. syyskuuta 1991 ja siitä tuli itsenäinen Tadžikistanin valtio.
Sakari Kukko
Jyrki Sakari Kukko (s. 8. heinäkuuta 1953 Kajaani) on suomalainen muusikko. Hän säveltää ja soittaa muun muassa saksofonia ja huilua. Kukko tunnetaan erityisesti etnovaikutteisesta musiikistaan, jota hän on ollut tekemässä Piirpauke-yhtyeessä. 1980-luvulla Kukko soitti myös Youssou N'Dourin Etoile du Dakar -yhtyeessä Senegalissa. Hän on toiminut vierailevana soittajana myös suomalaisessa rock-musiikissa, muun muassa Amorphiksen ja Kingston Wallin levyillä. "Viimeisin Koli" -albumi nousi EBU:n maailmanmusiikkilistan ykköseksi.
Kukon musikaalisuus huomattiin jo hänen ollessaan 11-vuotias koululainen, kun hänet valittiin Yleisradion Hyppy huipulle -radio-ohjelmaan vuonna 1964, jossa hän esitti laulun "Laulu laululle". Kukko kirjoitti ylioppilaaksi 1973 ja opiskeli Sibelius-Akatemiassa 1973–1975. Lisäksi hän opiskeli yksityisesti sävellystä Edward Vesalan johdolla ja on tehnyt opintomatkoja eri maihin Aasiassa, Afrikassa, Etelä-Amerikassa ja Itä-Euroopassa. Kukko on esiintynyt Piirpauken tai paikallisten muusikoiden kanssa yli 30 maassa.
Kukon elämäkerta "Sakari Kukko – kaiken maailman pelimanni" julkaistiin elokuussa 2017 (kirj. Elina Saksala, LIKE Kustannus Oy)Kukko on soittanut tai levyttänyt seuraavissa kokoonpanoissa:
Karakirgiisien autonominen alue
Kara-Kirgiisien autonominen alue (venäjäksi Кара-Киргизская АО) oli Venäjän FSNT:aan kuulunut autonominen alue Neuvostoliitossa. Se käsitti nykyisen Kirgisian alueen. Venäjän kielessä käytettiin kirgiiseistä sanaa "kara-kirgiisi" 1920-luvun puoliväliin asti erotukseksi kazakeista, joita kutsuttiin tuohon asti kirgiiseiksi.
Kara-Kirgiisen autonominen alue perustettiin 14. lokakuuta 1924 Turkestanin ASNT:n koillisosasta. Alueen nimi muutettiin 15. maaliskuuta 1925 muotoon Kirgiisien autonominen alue. Kirgiisien autonomisesta alueesta muodostettiin Kirgiisien autonominen sosialistinen neuvostotasavalta 1. helmikuuta 1926.
Kirgiisien autonominen sosialistinen neuvostotasavalta
Kirgiisien autonominen sosialistinen neuvostotasavalta (Kirgiisien ASNT) oli kahden Venäjän FSNT:aan kuuluneen autonomisen neuvostotasavallan nimi Keski-Aasiassa Neuvostoliitossa. Ne käsittivät suunnilleen nykyiset Kazakstanin ja Kirgisian alueet.
Syy siihen minkä vuoksi Kirgiisien ASNT on tarkoittanut kahta eri aluetta, johtuu siitä että 1920-luvun puoliväliin asti venäläiset käyttivät termiä "kirgiisit" sekä kazakeista että kirgiiseistä, tosin viimeksi mainituista käytettiin myös termiä "kara-kirgiisit".
Ensimmäinen Kirgiisien ASNT perustettiin 26. elokuuta 1920. Se kuului Venäjän SFNT:aan ja käsitti suunnilleen nykyisen Kazakstanin alueen. Tämä Kirgiisien ASNT nimettiin uudelleen 15.-19. huhtikuuta 1925, jolloin sen nimeksi tuli Kazakkien autonominen sosialistinen neuvostotasavalta.
Toinen Kirgiisien ASNT perustettiin 1. helmikuuta 1926 Kirgiisien autonomisesta alueesta. Se kuului Venäjän SFNT:aan ja käsitti nykyisen Kirgisian alueen. Kirgiisien ASNT:sta muodostettiin 5. joulukuuta 1936 Kirgiisien SNT, josta tuli Neuvostoliiton osavaltio.
Sinivalmuska
Sinivalmuska ("Lepista nuda") on helttasieni, jota tavataan havu- ja lehtimetsissä. Muut "Lepista"-suvun sienet ovat yleensä nimeltään malikoita.
Sinivalmuska on tanakka, lakki on 5–15 senttiä leveä ja väriltään sini- tai ruskeanvioletti, märkänä laikkuinen. Lakin pinta on sileä, nuorempana pallomainen, vanhemmiten laakeita, reunat alas kääntyneitä ja mutkaisia. Jalka tukeva ja lyhyt, 6-10 cm pitkä ja 2-3 cm leveä, tyvestä leveämpi. Sinipunertavan värinen, valkohärmeinen, sen yläosa on itiöpölystä vaaleampi. Heltat ovat kolotyviset violetit, vanhemmiten muuttuvat ruskehtaviksi. Sinivalmuskan malto on vaalean violetinruskeaa ja itiöpöly on väriltään vaaleanpunertavaa. Malto on vaaleanviolettia, kiinteää ja maku mieto. Tuoksu aromaattinen, ja vähenee sientä kypsennettäessä.
Sinivalmuskan kanssa saman näköisiä lajeja ovat syötäväksi kelpaamattomat haisu- ja löyhkäseitikki, mutta ne ovat metsäsieniä ja niiden itiöpöly on ruskeaa. Lisäksi ne erottaa sinivalmuskasta muun muassa niiden voimakkaan hajun perusteella.
Yleinen Etelä-Suomessa, Keski-Suomeen asti, harvinaisena tavataan Lapissa käsivarteen asti.
Sinivalmuskan itiöemät ilmestyvät maan pinnalle myöhään, yleensä syyskuun jälkeen. Sienet kasvavat metsissä usein suurina yhdyskuntina, joita voi tavata vielä marraskuussa. Sienen kasvupaikoilla on usein paljon lahoavaa lehtiainesta, elinpaikkoja ovat muun muassa kompostit, hakamaat, lehdot ja puistot. Härmämalikka kasvaa samanlaisilla paikoilla.
Sinivalmuska on miellyttävän tuoksuinen ja makuinen ja sitä käytetäänkin ruokasienenä. Sienen voi käsitellä kuivaamalla tai pakastamalla omassa nesteessään keittämisen jälkeen. Joidenkin tietojen mukaan voisi syödä ilman esikäsittelyä, mutta ryöppääminen miedontaa sienen makua, minkään sienien syömistä raakana kuitenkaan ei suositella.
Kirgiisien sosialistinen neuvostotasavalta
Kirgiisien sosialistinen neuvostotasavalta, lyhenteeltä Kirgiisien SNT (, ) oli Neuvostoliiton osavaltio Keski-Aasiassa. Se käsitti nykyisen Kirgisian alueen.
Kirgiisien SNT muodostettiin Venäjän FSNT:aan kuuluneesta Kirgiisien ASNT:sta 5. joulukuuta 1936. Neuvostoliiton hajotessa Kirgiisien SNT muutti nimensä Kirgistanin tasavallaksi 30. elokuuta 1991 ja julistautui itsenäiseksi seuraavana päivänä. Vuonna 1993 maan nimi muutettiin nykyiseen muotoonsa Kirgisia.
Elohopea (sarjakuvahahmo)
Elohopea (), oikealta nimeltään Pietro Maximoff, on hahmo Marvelin sarjakuvamaailmassa. Hahmon loivat Stan Lee ja Jack Kirby, ja hän esiintyi ensimmäistä kertaa "X-Men" -sarjakuvan numerossa 4 vuonna 1964.
Suomessa Elohopea esiintyi ensimmäisen kerran Ihmesarjan numerossa 45 (1967). Lisäksi Elohopeasta on esiintynyt elokuvissa kaksi eri versiota: "X-Men" -elokuvasarjassa häntä näyttelee Evan Peters ja elokuvassa "" Aaron Taylor-Johnson.
Elohopean erikoisominaisuus on nopeus. Elohopea on Magneton poika. Elohopealla on kaksoissisko Purppuranoita (Wanda Maximoff), jolla on omia taikavoimia. Heillä on myös sisarpuoli Polaris (Lorna Dane), joka hallitsee magnetismia, mutta ei yhtä hyvin kuin isänsä.
Pietrolla on myös vaimo Epäinhimillisten kuningasperheen Kristalli (Crystalia Amaquelin Maximoff) ja tytär Luna. Lunalla ei ole todettu vielä mutanttivoimia, mutta Kristalli hallitsee elementtejä. Vuoden 2006 Son of M -minisarjassa todettiin että Lunalla on voimia.
Ne ovat ilmeisesti Epäinhimillisten voimia, koska mutanttivoimat tulevat esiin vasta murrosiässä. Luna on mainitussa sarjassa kuusivuotias.
Elohopea on ollut siskonsa kanssa Pahojen Mutanttien Veljeskunnan jäsen, mutta he eivät silloin tienneet Veljeskunnan johtajan Magneton olevan heidän isänsä. Isyys keksittiin Marvelilla vasta myöhemmin kun Magneto nähtiin ensi kerran ilman kypärää ja joku keksi että Magnetohan on Elohopean näköinen.
Elohopea on ollut myös Kostajien ja Epäinhimillisten kuninkaallisen perheen jäsen. Myöhemmin hän huomasi, että Kristallilla oli suhde toisen miehen kanssa ja he erkanivat. Tämän jälkeen hän liittyi U.S.A:n hallituksen sponsoroimaan ryhmään nimeltä Tekijä-X.
Varikset
Varikset (Corvidae), puhekielessä varislinnut, on lintuheimo, johon kuuluu varpuslintujen lahkon suurimpia ja voimakkaimpia lajeja. Varikset ovat älykkäitä ja kekseliäitä lintuja, jotka hankkivat ravintonsa sekä kasvi- että eläinkunnasta. Korkeasta älykkyydestä kertoo muun muassa kyky käyttää työkaluja. Varislinnut tekevät johtopäätöksiä yhtä pätevästi kuin 5–7-vuotiaat ihmislapset.
Molemmat sukupuolet ovat samannäköisiä. Heimoon kuuluu 22 sukua ja 119 lajia
, joista Suomessa pesii kahdeksan.
Better Than Raw
Better Than Raw on Helloweenin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1998. Se oli "Master of the Ringsin" ja "The Time of the Oathin" jälkeen kolmas levy tällä kokoonpanolla. Albumilta julkaistiin "I can" ja "Hey Lord! -singlekappaleet". Levyllä on muun muassa latinaksi laulettu kappale, "Lavdate Dominum". Levyn tiimoilta Helloween kiersi maailmaa Iron Maidenin lämmittely-yhtyeenä heidän "Virtual XI"-levynsä kiertueella.
Ferrelin solu
Ferrelin solu on ilmakehän kiertoliikkeen osa Hadleyn solun ja polaarisolun välissä, suunnilleen keskileveysasteilla. Se kuvaa liikettä hepoasteiden laskevan liikkeen ja polaaririntaman nousuliikkeen välillä. Se on olemassa vain keskiarvoissa ja teoreettisena mallina: jos kaikki ilma tuolla vyöhykkeellä virtaisi Ferrelin solun osoittamalla tavalla, systeemi olisi termisesti epävakaa. Päiväntasaajalta kohti napoja kulkevan virtauksen sijasta alueella vallitsevatkin länsituulet, ja keskileveysasteiden liikkuvien matalapaineiden ansiosta koko virtauskenttä on jatkuvasti pyörteinen.
Ladislav Nagy
Ladislav Nagy (s. 1. kesäkuuta 1979 Šaca, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jääkiekkoilija ja lajin maailmanmestari, joka edustaa KHL:ssä pelaavaa HC Slovan Bratislavaa. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä.
Vuosina 1999–2001 Nagy pelasi St. Louis Bluesissa, joka oli varannut hänet seitsemännellä kierroksella (177.). Tulokaskaudellaan hän merkkautti 51 ottelussa tehot 10+12. Nagy siirtyi vuonna 2001 Phoenix Coyotesiin kaupassa, jossa voimahyökkääjä Keith Tkachuk siirtyi toiseen suuntaan eli Bluesin riveihin.
Nagyn uransa lähti kunnolla käyntiin kaudella 2001–2002, jolla hän nakutti Coyotesissa 23 maalia ja 29 syöttöä 74 ottelussa. Seuraavana neljänä NHL-kautenaan Nagy on joka kerta ylittänyt vähintään 50 pisteen rajan. Kesken kauden kaudella 2006–2007 Phoenix kauppasi Nagyn Dallas Starsiin vaihdossa ensimmäisen kierroksen varausoikeuteen ensi kesän varaustilaisuudessa ja ruotsalaishyökkääjä Mathias Tjärnqvistiin . Dallasissa Nagy pelasi vain kevään 2007. Kesällä hän teki vuoden sopimuksen Los Angeles Kingsin kanssa .
Nagy on edustanut Slovakiaa jääkiekon MM-kilpailuissa vuosina 2001–2003, voittaen MM-kultaa 2002 ja pronssia seuraavana vuonna.
Armenian sosialistinen neuvostotasavalta
Armenian sosialistinen neuvostotasavalta, lyhenteeltä Armenian SNT (, ) oli Neuvostoliiton osavaltio Kaukasiassa. Se käsitti nykyisen Armenian alueen.
Armenian SNT perustettiin 29. marraskuuta 1920, kun kommunistit pääsivät valtaan vuonna 1918 itsenäistyneessä Armeniassa. Armenian SNT liitettiin Transkaukasia SNT:aan yhdessä Gruusian SNT:n ja Azerbaidžanin SNT:n kanssa 12. maaliskuuta 1922. Uudelleen Armenian SNT muodostettiin 5. joulukuuta 1936, kun Transkaukasian SNT lakkautettiin.
Armenian SNT julistautui Armenian tasavallaksi 23. elokuuta 1990. Seuraavana vuonna Neuvostoliitto hajosi ja Armenia julistautui itsenäiseksi 23. syyskuuta.
Sylvia Plath
Sylvia Plath (27. lokakuuta 1932 Boston, Yhdysvallat – 11. helmikuuta 1963 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja runoilija. Parhaiten hänet tunnetaan amerikkalaista runoutta uudistaneista runoistaan.
Plath syntyi Bostonissa, Massachusettsissa. Hänen isänsä Otto Plath oli saksalaista ja äiti Aurelia Plath itävaltalaista syntyperää. Plath osoitti jo nuorena poikkeuksellista lahjakkuutta: hän sai ensimmäisen runonsa julkaistuksi 8-vuotiaana. Plathin lapsuutta varjosti hänen isänsä kuolema (hoitamattomasta diabeteksesta aiheutuneeseen kuolioon) 5. lokakuuta 1940, mistä Sylvia ei tiettävästi koskaan täysin toipunut.
Vuonna 1950 Plath sai stipendin Smith Collegeen. Hän kärsi jo tuolloin masennuksesta ja yritti ensimmäisenä opiskeluvuotenaan elokuussa 1953 ensi kerran itsemurhaa. Kesällä 1953 Plath sai myös hermoromahduksen, jonka seurauksena hän joutui mielisairaalaan (McLean Hospital). Tätä ajanjaksoa hän käsittelee lähes täysin omaelämäkerrallisessa romaanissaan "Lasikellon alla", joka on kertomus nuoren naisen taistelusta vakavaa masennusta vastaan. Plath vaikutti toipuneen ja valmistui Smith Collegesta vuonna 1955.
Plath sai stipendin Cambridgen yliopistoon Englantiin, jossa hän jatkoi runojen kirjoittamista ja tapasi tulevan aviomiehensä, runoilija Ted Hughesin. Plath ja Hughes vihittiin 16. kesäkuuta 1956. Vuodet 1957–1959 he asuivat Yhdysvalloissa mutta muuttivat takaisin Britanniaan Plathin tultua raskaaksi.
Plath julkaisi ensimmäisen runokokoelmansa "The Colossus" sekä romaanin "Lasikellon alla "Englannissa vuonna 1960. Molemmat saivat hyvät arvostelut. Tytär Frieda Hughes syntyi 1. huhtikuuta 1960. Plathin ja Hughesin avioliitto kohtasi vaikeuksia kahden vuoden sisällä esikoisen syntymästä, ja Hughesin uskottomuus Assia Wevillin kanssa johti pariskunnan lopulliseen eroon. Plath muutti Lontooseen lastensa Friedan ja Nicholasin kanssa. Eron jälkeisenä talvena Plath kirjoitti runot joista koostui hänen kuuluisin teoksensa "Ariel".
Lopulta masennus sai Plathista yliotteen, ja 11. helmikuuta 1963 hän päätti elämänsä päästämällä kaasua keittiöön. Samassa huoneistossa nukkuneet lapset säilyivät vahingoittumattomina, sillä Plath oli eristänyt heidän huoneensa märillä kankailla ja jättänyt huoneen ikkunat auki.
Plath on haudattu Heptonstalliin, West Yorkshireen. Kuolemansa jälkeen hän sai nopeasti osakseen arvostusta ja nousi suoranaiseen ikonin asemaan.
Plathin päiväkirjat julkaistiin kokonaisuudessaan Ted Hughesin kuolman jälkeen 1998.
Sylvian laulut
Sylvian laulut on Zacharias Topeliuksen runokokoelma 1800-luvun puolivälistä, johon kuuluvat runot "Kesäpäivä Kangasalla", "Ken raikas sävel sä lienetkin" ja "Sylvian joululaulu". Sylvia eli mustapääkerttu ("Sylvia atricapilla") on muuttolintu, joka talvehtii Sisiliassa.
Sylvian runojen syntyvuodet olivat Topeliuksella raskaita: hän menetti kaksi poikaa ja yhden tyttären. Kuolleesta Rafael-pojasta kertoo myös joululauluksi sävelletty runo "Varpunen jouluaamuna". "Kesäpäivä Kangasalla" kertoo lisää samaisesta linnusta: "Mä vain olen lintu pieni ja siipeni heikot on". Kolmas Sylvia-runo "Ken raikas sävel sä lienetkin" on jäänyt tuntemattomimmaksi.
Punkaharjulainen dir. mus. Pentti Tynkkynen sävelsi Sylvian laulut ja levytti ne yhdessä Anneli Ranisen kanssa kesällä 2018.