hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Splatter
Splatter (englantia, suomeksi suoraan käännettynä ’pärskyä, roiskahtaa’) on elokuvagenre, jonka ominaispiirre on liioiteltu väkivalta kuten verisuihkut ja tursuavat sisäelimet. Toisin kuin lähisukulaisessaan goressa, splatterissa väkivaltaa käytetään yleensä mustan huumorin tai groteskin, farssimaisen slapstickin aikaansaamiseksi.
Splatter-piirteitä sisältävät elokuvat ovat tavallisesti kauhuelokuvia tai komedioita.
Herschell Gordon Lewis:
George Romero:
Stuart Gordon:
Lucio Fulci:
Sam Raimi:
Frank Henenlotter:
Peter Jackson:
Tim Burton:
James Wan:
Saw- elokuvat
Adam Wingard: V/H/S (2012) ja V/H/S/2 (2013)
Ylipää
Ylipää tarkoittaa seuraavia:
Heikki Suhonen
Heikki "Hese" Suhonen (s. 21. kesäkuuta 1951 Turku) on suomalainen jalkapallovalmentaja sekä entinen hyökkääjäpelaaja ja nelinkertainen Suomen mestari, vuosilta 1971, 1972, 1973 ja 1975. Hänellä on kaksi lasta: poika Jarno ja tyttö Janita. Hän valmensi viimeksi Kolmosessa pelaavaa TuToa kaudella 2008.Suhonen pelasi SM-tasolla 427 ottelua, joissa teki 206 maalia, joka on SM-tasolla tehtynä yhä voimassa oleva Suomen ennätys. Hän oli SM-sarjan maalikuningas vuonna 1972. Suhonen pelasi 20 A-maaottelua, joissa teki kaksi maalia.
Komediaelokuva
Komedia on elokuvagenre, jonka elokuvien perimmäinen tavoite on saada katsoja tuntemaan huvittuneisuutta, iloa ja kenties nauramaan.
Komedia on draaman ohella elokuvan vanhin genre ja ollut mukana mykkäelokuvien ajoista asti. Alun perin elokuvien huumori oli liikuntapitoisempaa, ja huumoria luotiin liioitellusti esimerkiksi kaatumisilla ja potkuilla, jotka saatiin elokuvissa näyttämään hauskoilta. Kun äänielokuva yleistyi, siirrettiin elokuviin myös humoristista puhetta sekä alettiin keksiä yhä modernimpia vitsejä ja huumorin muotoja itseironiaan, mustaan huumoriin ja camp-huumoriin asti. Syntyivät myös niin kutsutut parodiaelokuvat, joissa pilkattiin muita kuuluisia, yleensä vakavasti tehtyjä elokuvia esimerkiksi asettamalla jokin alkuperäisteoksen kuuluisa kohtaus toisenlaiseen tilanteeseen tai viemällä sitä pidemmälle kuin alkuperäinen teos.
Kuuluisia elokuvakoomikkoja ovat muiden muassa Charlie Chaplin, Buster Keaton, Jerry Lewis, John Cleese ja Monty Python.
Déjà Vu
Déjà Vu on kuuluisan rock-yhtyeen Crosby, Stills, Nash and Youngin menestysalbumi. Se julkaistiin vuonna 1970. Albumin tutuimmat kappaleet ovat ”Teach Your Children”, ”Helpless”, ”Woodstock” ja ”Our House”. Levy valittiin amerikkalaisessa Billboard-musiikkilehdessä vuoden albumiksi.
Euroopassa ”Woodstock”-kappale oli suuri singlehitti Matthew's Southern Comfort -yhtyeen versiona.
A-puoli
B-puoliSessiomuusikot
Kim Suominen
Kim Suominen (s. 20. lokakuuta 1969 Turku) on suomalainen entinen jalkapalloilija, joka päätti pelaajauransa kauden 2000 jälkeen. Pelipaikaltaan hän oli keskikenttäpelaaja.
Kim Suominen pelasi ensimmäisen ottelunsa 3. toukokuuta 1987 PPT:tä vastaan. Hänellä on 264 ottelua SM-tasolla, joissa 26 maalia. Suominen voitti Suomen mestaruuden 1994 ja Suomen Cupin 1991.
A-maajoukkueessa Kim Suominen pelasi 39 maaottelua, joissa hän teki 4 maalia. Nuorten maaotteluita kertyi 18 ja poikien 20.
Kylmälänkylä
Kylmälänkylä eli Kylmälä on kylä Muhoksen kunnassa Muhosjoen varrella. Kylä on tiettävästi Suomen pisin kylä.
Kylä sijaitsee Kylmälänkyläntien varressa, noin 33 kilometriä kunnan keskustaajamasta etelään. Kylästä lähtevät tieyhteydet Tyrnävälle ja Rokualle.
Kylään rakennettiin vuonna 1962 oma kappeli.
Kylmälänkylä jakaantuu kahteentoista eri kulmakuntaan, ja ne ovat joen alajuoksulta lukien: Tuppu, Huikola, Mökkikylä, Petäikkö, Laitineva, Rautio, Pekkala, Saarela, Kylmälä, Nalkinperä, Portaalanperä ja Hopreeninperä.
Kylmälänkylän alue on asutettu ensimmäisen kerran 1600-luvulla, ja ensimmäisen asumuksen alueelle perusti Jaakko Kylmänen. Asutus keskittyi voimakkaasti Muhosjokivarteen, leviten nykyisen Kylmälän alueelta alajuoksun suuntaan.
Koulutoiminta aloitettiin vuokratiloissa vuonna 1888, ja kylän kansakoulu sai oman rakennuksen 1956. Kylällä toimi vuosien saatossa useita kouluja, mutta oppilaiden vähentyessä niitä lakkautettiin. Ensimmäisenä lakkautettiin Petäikön koulu vuonna 1961, jota seurasivat Huikolan koulu 1971 ja Saarelan koulu 1978.
The College Dropout
The College Dropout on Kanye Westin vuonna 2004 julkaistu debyyttialbumi. Albumi palkittiin vuoden 2005 Grammy-palkintogaalassa vuoden parhaana rap-albumina. Se sai hyvän vastaanoton niin kriitikoilta kuin yleisöltäkin ja oli kaupallinen menestys. Levyltä julkaistiin singleinä "All Falls Down", "Jesus Walks", "Through The Wire" ja "The New Workout Plan". Levyllä oleva "Slow Jamz"-kappale on alun perin Twistan "Kamikaze" -albumilla ja se on myös julkaistu singlenä, tosin hieman erilaisena versiona kuin "The College Dropout"illa oleva. Albumi myi ensimmäisellä viikollaan 441 000 kappaletta. Albumia on myyty Yhdysvalloissa 3,5 miljoonaa ja maailmanlaajuisesti 4,9 miljoonaa kappaletta. Albumi on rankattu sijalle 298 Rolling Stonen 500 Greatest Albums of All Time -listalla.
Ristipistotyö
Ristipistotyö on perinteinen kirjontamuoto. Ristipistotyössä tehdään ristikkäisin langoin muodostetuista pienistä vinoristeistä kuviointeja.
Ristipistotöiden tekemiseen käytetään yleisimmin tylppäkärkistä kirjontaneulaa. Neulan koko valitaan kirjontakankaan tiheyden mukaan.
Kirjontakankaita ovat aidakangas ja muut tasakudoksiset kankaat (evenweave: pellava-, puuvilla- ja sekoitekankaat). Ristipistoja voidaan kirjoa myös muille materiaaleille tasaruutuisen apukankaan avulla. Kankaita on saatavana eri tiheyksisinä.
Kirjontalankoina käytetään yleisimmin kuusisäikeisiä muliinilankoja, joista on helppo erotella kirjontaan tarvittava määrä säikeitä. Muita kirjontalankoja ovat esimerkiksi silkki- ja pellavalangat sekä erilaiset tehostelangat.
Ristipistomalli on paperille piirretty kuva, jossa ruudut ovat symboleina tai väreinä. Kuva voidaan jäljentää tämän ohjeen avulla kankaalle, jolloin ohjeen seuraaminen saattaa helpottua. Malli voi olla myös valmiiksi piirretty kankaalle. Harjaantuneimmat voivat käyttää paperille piirrettyä kuvaa suoraan mallina, ilman jäljentämistä kankaalle. On olemassa myös valmiita ristipistopakkauksia, jotka sisältävät kaikki tarvittavat materiaalit.
Ristipiston muoto on 'X'. Kankaan lankoja/kudosta ajatellaan ruutuina, ja ristipistot ommellaan ruudun kulmasta kulmaan. Kauniin pinnan saamiseksi pistot tehdään siten, että langat ovat samansuuntaisesti ristikkäin. Pistot voidaan ommella joko yksi kerrallaan tai ensin rivillä alapistoja, jonka päälle tehdään yläpistot. Taitavat ristipistokirjojat pitävät myös työn taustan siistinä.
Ristipistoja ovat myös ¼-, ½- ja ¾-pistot. Niitä käytetään töissä, joissa on tarkkoja yksityiskohtia. Ristipistotöihin yhdistetään usein myös muita kirjontatekniikoita, kuten hardanger-kirjontaa, blackworkia tai erilaisia muita kirjontapistoja.
Perinteisesti ristipistoilla on koristeltu käyttötekstiilejä, kuten tyynynpäällisiä, liinoja ja pyyheliinan peittoja. Nykyisin tehdään myös ristipistotauluja.
Jérémie Bréchet
Jérémie Bréchet (s. 14. elokuuta 1979 Lyon, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ranskan liigassa pelaavaa Gazélec Ajaccioa. 186 senttimetriä pitkän Bréchetin pelipaikka on puolustaja.
Bréchet aloitti ammattilaisuransa kotikaupungissaan, Olympique Lyonnais’n riveissä, kaudella 1998–1999. Viiden Lyon-kauden jälkeen hän siirtyi yhden kauden ajaksi Italiaan, Internazionalen joukkueeseen, ja sieltä kaudeksi 2004–2005 FC Sochaux’oon. Seurajoukkueuransa aikana hän on voittanut kaksi kertaa Ranskan-mestaruuden (Ligue 1:n voitto) ja kerran Ranskan liigacupin.
Ranskan maajoukkueessa Bréchet on pelannut kolme ottelua, kaikki vuoden 2001 Maanosaliittojen cupissa, jonka Ranska myös voitti.
Anthony Réveillère
Anthony Réveillère (s. 10. marraskuuta 1979 Doué-la-Fontaine, Ranska) on ranskalainen entinen jalkapalloilija, joka oli pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.
Réveillere aloitti ammattilaisuransa Rennesissä, jonka edustusjoukkueeseen hän nousi kesällä 1998. Hän pelasi seurassa 140 Ligue 1:n ottelua. Tammikuusta kesäkuuhun 2003 Réveillère pelasi lainassa espanjalaisessa Valenciassa. Hän edusti seuraa 18:ssa Primera Divisiónin ottelussa.
Heinäkuussa 2003 Réveillère siirtyi Rennesistä Ligue 1:n sisällä Lyoniin. Hän pelasi seurassa kymmenen kautta ja voitti mestaruuden viitenä ensimmäisenä kautena sekä lisäksi Ranskan cupin kausina 2007–2008 ja 2011–2012. Yhteensä Réveillère edusti Lyonia 304 Ligue 1 -ottelussa. Revéillerèn lähdettyä Lyonista kauden 2012–2013 päätteeksi hän oli ilman seuraa marraskuuhun asti, kunnes siirtyi italialaiseen Napoliin. Hän pelasi seurassa 13 Serie A:n ottelua ja voitti Italian cupin kaudella 2013–2014.
Réveillère jäi ilman seuraa myös kesällä 2014, ja siirtyi lokakuussa Englannin Valioliigassa pelaavaan Sunderlandiin, jota edusti 16 liigaottelussa. Réveillèrestä tuli jälleen vapaa pelaaja kauden 2014–2015 jälkeen, ja marraskuussa 2015 hän lopetti uransa.
Ranskan maajoukkueessa Réveillère pelasi ensimmäisen ottelunsa vuonna 2003 ja seuraavat neljä ottelua vuonna 2005. Hän teki paluun maajoukkueeseen vuonna 2010, ja pelasi 15 maaottelua vuosina 2010–2012. Hän kuului Ranskan joukkueeseen MM-kilpailuissa 2010 ja EM-kilpailuissa 2012. Ainoan arvokisaottelunsa Réveillère pelasi 23. kesäkuuta 2012, kun Ranska hävisi EM-puolivälierän Espanjalle 0–2.
Lyon
Napoli
Pyrénées-Atlantiques
Pyrénées-Atlantiques (gasconiksi "Pirenèus Atlantics", baskiksi "Pirinio Atlantikoak" tai "Pirinio-Atlantiarrak") on Ranskan departementti numero 64. Se sijaitsee Pyreneiden vuoriston Atlantin-puoleisella alueella. Pyrénées-Atlantiques on yksi Akvitania-Limousin-Poitou-Charentesin provinssin departementeista ja kuuluu osittain pohjoiseen Baskimaahan.
Departementin hallintopaikka on Pau, paikallishallintokaupunkeja ovat Bayonne ja Oloron-Sainte-Marie. Pyrénées-Atlantiques’ssa on 636 845 asukasta (2006) ja väestötiheys on 83,3 asukasta neliökilometrillä.
Departementista on neljä kylää päässyt Ranskan kauneimpien kylien järjestön Les Plus Beaux Villages de France jäseniksi: Ainhoa, La Bastide-Clairence, Navarrenx ja Sare.
Carl Ditters von Dittersdorf
August Carl Ditters von Dittersdorf (2. marraskuuta 1739 – 24. lokakuuta 1799) oli itävaltalainen säveltäjä ja viulisti.
Dittersdorf syntyi Wienissä (jossa hänet tunnettiin Carl Ditterinä). Hän opiskeli viulunsoittoa Giuseppe Tranin johdolla ja otti sävellystunteja Giuseppe Bonnolta. Dittersrorf palveli useissa hoveissa "Kapellmeisterina" (musiikista vastaava henkilö). Hän kuoli Neuhofissa Böömissä.
Dittersdorfin teoksia esitetään nykyään harvoin, mutta aikanaan hän oli hyvin tunnettu. Häntä pidetään klassismin aikakauden merkittävänä säveltäjänä. Muutaman italiankielisen opera buffa -tyyppisen oopperan jälkeen hän sävelsi lukuisia saksankielisiä Singspielejä, tunnetuimpana "Der Apotheker und der Doktor" vuodelta 1786 (tunnetaan nykyään paremmin nimellä "Doktor und Apotheker"). Tämä ooppera saavutti suuren menestyksen jo Dittersdorfin elinaikana, ja sitä esitettiin oopperataloissa ympäri Eurooppaa.
Dittersdorfin tuotanto käsittää myös noin 110 sinfoniaa, oratorioita, kantaatteja, konserttoja (muun muassa kaksi kontrabassolle ja yksi alttoviululle), kamarimusiikkia, pianokappaleita ja muita teoksia. Hänen muistelmansa, "Lebenbeschreibung", julkaistiin Leipzigissa 1801.
Bel Air
Bel Air, myös muodossa Bel-Air, on varakkaiden ihmisten asuinalue Los Angelesin 11. kaupunginosassa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Alue on ympäröity muurilla ja sinne pääsee vain porttien kautta. Bel Airin perusti Alphonzo E. Bell, Sr. vuonna 1923. Yhdessä Beverly Hillsin ja Holmby Hillsin kanssa se muodostaa niin sanotun "Platinakolmion". Bel-Airissa sijaitsee osa Santa Monica Mountainsin kukkuloista. Bel Airiin sijoittuu television komediasarja "Bel-Airin prinssi".
Vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan Bel-Airissa asui 7 928 ihmistä. Asukkaista 86,24 % oli valkoisia (joista 82,95 prosenttiyksikköä ei-latinoita), 1,93 % mustia, 0,06 % intiaaneja, 6,84 % aasialaisia, 0,04 % Tyynenmeren saarilta, 1,30 % muita ja 3,59 % sekoittuineita.
Suomen maakuntakivet
Suomen maakuntakivi on Suomen kuhunkin maakuntaan liittyvä nimikkokivi. Kivet valittiin vuonna 1989 Suomen Matkailuliiton ja Geologian tutkimuskeskus järjestämässä yleisöäänestyksessä. Ääniä annettiin yhteensä yli 20 000 kpl. Vuosien mittaan maakuntakivet ovat hivenen muuttuneet muun muassa maakuntien uudelleennimeämisen takia, mutta alla oleva luettelo on Geologian tutkimuskeskuksen luettelo Suomen maakuntakivistä. Suomen kansalliskivi on graniitti.
Moottoripyöräilyn Suomen Grand Prix 1972
Suomen TT-ajot 1972 ajettiin neljässä luokassa: 500-, 350-, 250- ja 125-kuutioisissa. Tuossa kilpailussa Jarno Saarinen varmisti voitollaan 250-kuutioisten maailmanmestaruuden ensimmäisenä suomalaisena.
Bar-Lev-linja
Bar-Lev-linja on linnoitusketju, jonka Israel rakensi kuuden päivän sodassa valtaamalleen Suezin kanavan itärannikolle Siinain niemimaalle.
Haim Bar-Levin mukaan nimetyn 500 miljoonan dollarin linnoitusketjun oli tarkoitus turvata Israelin reservijoukkojen kuljetus Siinain lävitse. Jom kippur -sodassa egyptiläiset mursivat useista kohdista linjan, jonka vahvuus oli hyökkäyksen alkaessa vain noin 500 miestä. Muutamissa asemissa israelilaiset pitivät piiritettyinä vastarintaa useita päiviä ennen antautumistaan.
Vieteri (hevonen)
Vieteri (1967 – 18. elokuuta 1984) oli 1970-luvulla kilpaillut aikansa menestynein suomenhevosori, joka saavutti urallaan muun muassa viisi ravikuninkuutta vuosina 1973–1974 ja 1976–1978. Se oli myös ensimmäinen suomenhevonen, jonka palkintosumma ylitti miljoona markkaa. Oria ohjasti ja valmensi sen omistaja Kaarlo Partanen.
Vieteri on niin ikään viisi titteliä voittaneiden Vekselin ja Vieskerin ohella menestynein ori kuninkuusravien historiassa. Koko uransa aikana Vieteri juoksi yhteensä 214 kilpailua, joista se voitti 161. Suomalaisen raviurheilun Hall Of Fameen Tähtien Talliin se nimitettiin ensimmäisten hevosten joukossa vuonna 1995. Juhani Matelan kirjoittama elämäkertateos "Valtias Vieteri" ilmestyi vuonna 1979.
Vieterin kasvattaja oli Pentti Savolainen, jonka kasvatti on myös toinen viisinkertainen ravikuningas Vekseli. Ori osoitti lahjakkuutensa jo nuorena voittamalla ylivoimaisesti nelivuotiaiden Suomi-Derbyn vuonna 1971. Viiden ravikuninkuuden ohella Vieteri sijoittui Kuninkuusravien kokonaiskilpailun toiseksi vuosina 1975 ja 1979. Merkittäviä saavutuksia ovat lisäksi muun muassa neljä Suurmestaruusajon voittoa sekä lukuisia muita suurkilpailuvoittoja. Kylmäveristen Pohjoismaiden mestaruuskilpailussa Vieteri sijoittui kolmanneksi vuonna 1978.
Vuoden nopein suomenhevonen Vieteri oli vuosina 1974–76 ja 1978–80 sekä eniten ansainnut vuosina 1975–1979. Ori paransi Suomen ennätystä viisi eri kertaa vuosien 1975 ja 1979 välillä. Parhaaksi tulokseksi jäi mailin matkalla juostu 21,6. Vieteri kuoli vuonna 1984 mahalaukun repeämään.
Vieteriä käytettiin myös paljon siitoksessa. Se sai lähes 800 jälkeläistä, joista noin 550 kilpaili ravureina. Parhaisiin jälkeläisiin lukeutuvat muun muassa V.T. Ajatus, Ville-Vikkelä sekä ravikuningatar Vipu.
Los Angelesin piirikunta
Los Angelesin piirikunta on piirikunta Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se on asukasmäärältään koko Yhdysvaltojen suurin piirikunta noin 10 miljoonan asukasluvullaan. Keskuksena toimii Los Angelesin kaupunki. Piirikunnassa sijaitsee 88 kaupunkia ja kaikkiaan 136 muuta kaupunkityyppistä asutusta, jotka ovat suoraan piirikunnan alaisia.
Alue rajoittuu lännessä Tyyneenmereen ja rannikot ovat kauttaaltaan vahvasti kaupungistunutta seutua. Sen sijaan sisämaassa on autiomaata ja alue harvempaan asuttua joitakin suuria keskittymiä, kuten Santa Clarita Valley ja Antelope Valley. Autiomaata on pinta-alasta noin 40 prosenttia. Sen ja kaupunkiasutuksen välillä sijaitsevat San Gabriel Mountains -vuoret, joilla aivan Los Angelesin kaupungin pohjoispuolella sijaitsee 2,6 neliökilometrin laajuinen Angeles National Forest -luonnonpuisto. Piirikunnan eteläosat ovat kauttaaltaan hyvin urbanisoitunutta aluetta.
Los Angelesin piirikunnan pinta-ala on 12 308 neliökilometriä, josta 10 518 neliökilometriä maata ja 1 791 neliökilometriä (14,55 % pinta-alasta) vettä.
Piirikunnan alueella virtaavat Los Angeles, Rio Hondo, San Gabriel ja Santa Clara. Alueeseen kuuluu osia Mojaven autiomaan itäisimmästä osasta sekä San Clemente Island ja Santa Catalina Island -saaret. Piirikunnan alueella sijaitsevat myös Santa Monica ja San Gabriel -vuoret. Se rajoittuu lännessä Venturan, pohjoisessa Kernin, idässä San Bernardinon ja etelässä Orangen piirikuntaan.Piirikunnan alueella sijaitsee kaupunkien lisäksi muita asutuksia, jotka ovat suoraan piirikunnan hallinnon alaisia. Useilla paikoilla on kuitenkin oma kaupunginvaltuusto.
Vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan piirikunnassa asuu 9 519 338 ihmistä, 3 113 774 taloutta ja 2 137 223 perhettä. Asukastiheys on 905 ihmistä neliökilometriä kohti. Piirikunnan rodullinen koostumus on Yhdysvaltain mittakaavassa poikkeava. Asukkaista 31,1 % on valkoisia, 11,95 % aasialaisia, 9,78 % afrikkalaisia, 0,81 % intiaaneja, 0,28 % Tyynenmeren saarilta, 23,53 % muita ja 4,94 % sekoittuneita. Kaikkiaan 44,56 % asukkaista on latinoita, ja heidän määränsä on koko ajan kasvamaan päin.
Quake III Arena
Quake III Arena tai Quake 3 (lyhyesti Q3A tai Q3) on pääosin id Softwaren kehittämä ja Activisionin julkaisema enimmäkseen moninpelaamiseen keskittyvä ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin Microsoft Windowsille ja Linuxille vuonna 1999 sekä myöhemmin Mac OS:lle, Sega Dreamcastille, PlayStation 2:lle ja Xbox 360:lle. "Quake"-sarjan muista osista poiketen se ei sisällä minkäänlaista tarinavetoista juonta. Pelille on tehty myös joukkuepelaamiseen keskittyvä lisälevy "Quake 3 Team Arena".
"Quake 3":een on tehty useita modifikaatioita:
Capture The Flag on tiimipelimodi, jossa toinen joukkue yrittää varastaa vihollisen lipun oman lippunsa luokse. Tässä pelimodissa on eri kartat kuin muissa pelimodeissa ja ne ovat peilikuvakarttoja (molempien joukkueiden puolet ovat samanlaiset). Eri puolille karttaa on sijoitettu aseita, panoksia, suojia, lisävahinkoa tekeviä esineitä ja lisäelämiä.
Team Death Match on tiimipelimodi, jossa molemmat joukkueet yrittävät tappaa toisiaan. Jokaisesta taposta saa yhden pisteen. Kun toiselta joukkueelta kuolee yksi pelaaja, se syntyy uudelleen johonkin kartalle asetelluista paikoista. Tässä pelimodissa on eri kartat kuin ctf:ssä. Kartat eivät ole symmetrisiä, koska pelaaja voi syntyä mihin tahansa kohtaa karttaa. Eri puolille karttaa on sijoitettu aseita, panoksia, suojia, lisävahinkoa tekeviä esineitä ja lisäelämiä.
Death Match on pelimodi, jossa kaikki yrittävät ampua toisiaan. Pisteen saa, kun tappaa toisen pelaajan. Modin kartat ovat samoja kuin tdm:ssä. Eri puolille karttaa on sijoitettu aseita, panoksia, suojia, lisävahinkoa tekeviä esineitä ja lisäelämiä.
Tournament on pelimodi, jossa kaksi pelaajaa pelaa vastakkain. Pelissä muut pelaajat voivat odottaa, kunnes jompikumpi vastakkaisista pelaajista voittaa; häviäjä joutuu jonon viimeiseksi. Pelimodin kartat ovat samoja kuin dm:ssä. Eri puolille karttaa on sijoitettu aseita, panoksia, suojia, lisävahinkoa tekeviä esineitä ja lisäelämiä. Tämä pelimodi on yleisin modi raha turnauksissa. Yksi kuuluisimmista pelaajista tästä modista on Fatal1ty.
Freezerail on ulkopuolisen kehittämä pelimodi, jossa kaksi joukkuetta yrittää tappaa toisen joukkueen kaikki pelaajat. Pelimodissa on käytössä yksi ase, joka on railgun. Se on laserase, joka tappaa normaalissa pelimodissa yhdestä iskusta. Tässä modissa se jäädyttää vihollisen. Kun kaikki vihollisen pelaajat ovat jäätyneet, vastapuoli saa pisteen ja kaikki jäätyneet syntyvät uudelleen eri puolille karttaa. Jäätyneen oman joukkueen pelaajan voi pelastaa menemällä hänen lähelleen, jolloin hän "sulaa" ja syntyy uudestaan jonnekin puolelle karttaa. Pelimodissa on samat kartat kuin tdm:ssä. Myös tähän pelimodiin on kehitelty lisäkarttoja. Joskus pelimodiin tarvitaan anti cheat -tiedosto (huijausesto) NoGhost. Samalla saa oikeuden muuttaa vastapuolen hahmojen ulkomuotoa ja väriä, jotta vihollisen näkisi ja kuulisi paremmin. Freezerailista on olemassa kaksi modia: nopeatempoinen Fastrail ja hidastempoinen Slowrail.
Agoura Hills
Agoura Hills on kaupunki Los Angelesin piirikunnassa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Vuoden väestönlaskennan mukaan kaupungissa on 20 537 asukasta. Kaupungin pinta-ala on 21,2 neliökilometriä.
Alueen ensimmäiset asukkaat olivat chumash-intiaaneja. Myöhemmin alueelle saapui espanjalaisia fransiskaanilähetyssaarnaajia. Asutusta kutsuttiin nimellä "Picture City". Jotta paikka sai oman postitoimiston, piti nimi muuttaa yksiosaiseksi ja 1927 nimi muutettiin paikallisen 1890-luvun baskin Pierre Agouren sukunimen väärinkirjoitettuun asuun. 8. joulukuuta 1982 Agoura Hills irtautui Agourasta, joka ei kuulunut mihinkään kuntaan tai kaupunkiin vaan oli suoraan piirikunnan hallinnon alaisuudessa, ja tuli omaksi kaupungikseen.
Agoura Hills tunnetaan monesta bändistä. Sieltä ovat kotoisin mm. Hoobastank, Fort Minor ja Linkin Park.
Vuoden 2000 väestönlaskennassa kaupungin 20 537:stä asukkaasta 86,96 % oli valkoisia, 1,32 % mustia, 0,25 % intiaaneja, 6,50 % aasialaisia, 0,10 % Tyynenmeren saarilta, 2,09 % muita ja 2,78 % sekoittuneita. Väestöstä 6,85 % on latinoita.
City of Agoura Hills : Council Members
BLU-82
BLU-82 ("Commando Vault", "Big Blue 82" tai "Daisy Cutter") on Yhdysvaltain asevoimien kehittämä ja käyttämä C-130 Hercules -kuljetuskoneesta pudotettava 6 800-kiloinen (15 000 paunainen/lbs.) yleispommi. BLU-82 on kehitetty lähellä maanpintaa räjähtäväksi kraatteria jättämättömäksi raivauspommiksi, jolla Yhdysvaltain asevoimat Vietnamin sodassa pyrki raivaamaan lento- ja helikopterikenttiä. Persianlahden sodassa kokeiltiin pommin käytettävyyttä miinakenttien raivaamiseen, mutta tuloksista ei ole tietoa. Myöhemmin pommia käytettiin sekä sen räjähde- että psykologisten vaikutusten takia. Pommiin kuuluu erillinen lavetti, jolla se vedetään vetovarjon avulla ulos koneesta, jonka jälkeen lavetti irtautuu pommista.
Hillo
Hillo on marjoista tai hedelmistä sekä sokerista ja vedestä keittämällä tai soseuttamalla valmistettua makeaa sosetta tai hyytelöä, jota käytetään mausteen tavoin tai esimerkiksi leivänpäällysteenä. Hillon koostumuksen ja säilyvyyden parantamiseksi voidaan käyttää myös pektiiniä ja gelatiinia sekä hapettumisenestoaineita. Hilloa voidaan käyttää ruoan täytteenä tai lisukkeena – usein hilloa syödään pannukakun tai ohukaisten kera. Sitä käytetään myös munkkien täytteenä.
Hilloaminen on oiva keino lisätä elintarvikkeiden säilyvyyttä. Kun hilloa valmistettaessa saavutetaan 104 °C:n lämpötila, marjojen tai hedelmien hapot ja pektiini reagoivat sokerin kanssa, ja tämän jälkeen hillo jähmettyy jäähtyessään. Eräät marjat ja hedelmät kuten herukat, karviaiset, omenat ja sitrushedelmät sisältävät runsaasti pektiiniä ja hilloutuvat täten helposti. Muita hilloja kuten mansikkahilloa valmistettaessa on syytä lisätä pektiiniä tai muita aineita, jotta hillosta tulisi riittävän kiinteää. Nykyaikaista hillonvalmistusta helpottaa hillosokeri, jossa on sokerin lisäksi muita hilloamiseen tarvittavia aineita. Hilloja voidaan valmistaa myös useiden marja- ja hedelmälajien yhdistelminä.
Hillon koostumukseen vaikuttaa myös se, mitä hedelmän tai marjan osia valmistukseen käytetään. Normaalisti hillo sisältää siemeniä ja ohuita kuorenpaloja, mutta jos marja- tai hedelmämassa suodatetaan läpikuultavaksi, sitä kutsutaan hyytelöksi. Mikäli mukana on paksumpia kuorenpaloja kuten appelsiininkuorta, tuotetta kutsutaan marmeladiksi.
Mansikkahillo on mansikoista valmistettavaa hilloa. Hilloa voidaan käyttää muun muassa kakkujen täytteenä ja ohukaisten päällysteenä. Mansikkahilloa on Suomessa ja myös muissa Pohjoismaissa saatavilla teollisena valmisteena kuten myös esimerkiksi vadelma- tai puolukkahilloa, mutta hillo on ollut myös kotikeittiöissä eräs perinteisistä tavoista säilöä kesän mansikkasatoa talven varalle.
Mustikkahillo on mustikoista valmistettavaa hilloa.
Omenahillo on omenoista valmistettavaa hilloa. Eräät hillot voivat sisältää myös omenanpaloja. Valkea kuulas, Antonovka ja Atlas ovat hyviä hillo-omenia.
Puolukkahillo on sokeriin sekoitestusta puolukasta valmistettavaa hilloa. Eräät teolliset merkit sisältävät myös vettä. Puolukkahillo on erityisen suosittua skandinavialaisessa keittiössä. Säilöntäaineiden käyttö ei ole välttämätöntä, sillä puolukka sisältää bentsoehappoa, joka toimii säilöntäaineena.
Vadelmahillo on vadelmista valmistettavaa hilloa. Se sisältää suhteellisen paljon siemeniä, mutta sitä voidaan käyttää muiden hillojen tapaan.
Appelsiinihillossa käytetään yleensä hedelmälihan ohella myös appelsiinin kuoren ulointa osaa suikaleina.
Maailman rikkain mies
Maailman rikkain mies voi viitata seuraaviin asioihin:
Gamlakarleby BK
Gamlakarleby Bollklubb (GBK) on vuonna 1924 perustettu kokkolalainen jalkapalloseura, joka on viimeisten vuosien aikana pelannut Kakkosessa. Joukkue pelasi Ykkösessä viimeksi kaudella 2007.
GBK:n kotiottelut pelataan Kokkolan keskuskentällä, jonka yleisökapasiteetti on noin 3 000 henkilöä.
GBK perustettiin vuonna 1924. GBK:n toiminta keskittyy nykyään jalkapalloon, mutta seuralla on myös ollut jääpallo- ja jääkiekkotoimintaa 1950-luvulle saakka. Jääkiekkojoukkue Kokkolan Hermes, (nyk. Hermes HT) perustettiin 1953, kun GBK:n ja KPV:n jääkiekkoilijat yhdistivät toimintansa.
GBK on pelannut viime vuodet Kakkosessa, mutta joukkueella on pitkät perinteet myös Ykkösessä. Joukkue varmisti oman lohkonsa voiton II-divisioonassa syyskuussa 2006 ja palasi näin ollen I-divisioonaan kaudeksi 2007. GBK on pelannut myös korkeimmalla sarjatasolla useaan eri otteeseen 50-, 60- ja 70-luvuilla (ei kuitenkaan nykyisessä Veikkausliigassa).
Vuonna 2000 GBK:sta tuli ensimmäinen naisten beachfutiksen Suomen-mestari ja seuraavana vuonna joukkue uusi mestaruutensa.
Seura on kaksikielinen ja sen toiminta koostuu muun muassa valiojalkapallosta, naisjalkapallosta, reservijoukkuejalkapallosta, nuorisojalkapallosta, nappulajalkapallokoulusta, turnaustoiminnasta ja jalkapalloleireistä. Seuralla on myös joukkue vammaisille urheilijoille. Seuralla on yhteensä noin 30 joukkuetta mukana eri sarjoissa. Rekisteröityjen pelaajien määrä on noin 600.
GBK järjestää vuosittain heinäkuussa kansainvälisen Kokkola Cup -junioriturnauksen. Kokkola Cup on Suomen toiseksi suurin junioriturnaus Helsinki Cupin jälkeen, ja esimerkiksi vuonna 2015 se kokosi Kokkolaan noin 360 jalkapallojoukkuetta. Kokkola Cup järjestetään talkoovoimin, ja käytännön järjestelyistä huolehtivat seuran toimitsijat ja pelaajien vanhemmat.
Luxemburgin lippu
Luxemburgin lippu on Luxemburgin tunnus vaakunan, moton ja kansallislaulun ohella. Lippu on virallisesti hyväksytty 23. kesäkuuta 1972 ja sen kokosuhde on 3:5 tai 1:2. Lippu koostuu kolmesta poikittaisesta, yhtä leveästä raidasta väreiltään ylhäältä alas punainen-valkoinen-sininen. Lipun erottaa Alankomaiden lipusta siitä että kaikki lipun värit ovat vaaleampia. Lippua käytettiin ensimmäisen kerran vuosien 1845–1848 välisenä aikana.
Suurherttuallisen säädöksen, joka on annettu 27. kesäkuuta 1993, mukaisesti valtion lipun värit ovat:Luxemburgin lipun värit on kuvattu ensimmäistä kertaa noin vuonna 1839 kun käytiin Belgian vallankumousta. Ne ovat mahdollisesti peräisin Limburgin maakunnan vaakunakilvestä. Ainoa ero maakunnan vaakunaan verrattuna on, että tausta on vaihtunut hopeiseksi, jossa on sinisiä raitoja. Horisontaalinen, kolmivärinen lippu on ollut muuttumaton 12. kesäkuuta 1845 jälkeen.
Ennen 23. kesäkuuta 1972 annettua asetusta lailla ei lainkaan säädelty Luxemburgin lippua. Tämä sama vuoden 1972 laki määrittelee myös kauppamerenkulun lipun ja ilta-aluksien ja kaupparekisterin alusten tunnukset Luxemburgissa.
Eräs keskeinen lippua selventävä seikka lainsäädännöllä oli, se määritteli tarkasti sinisen värin sävyn. Tämän tuli olla hyvin heleän sininen. Tämä oli määritelmänä kontrastina Alankomaiden lipulle, jonka lipussa värinä on hyvin tumma sininen. Molempien maiden liput ovat muutoin kuvioinniltaan täsmälleen samannäköiset, paitsi sinisen sävy on erilainen.
Vaakuna on kymmenesti katkoinen hopeaan ja siniseen, päällä punainen leijona kultaisin varustein.
Punainen leijona, Limburgin vaakunakuvion mukaisesti, on kauppalaivaston tunnus Luxemburgissa. Sitä käyttävät niin jokialukset kuin valtamerialukset, sekä myös ilmanalukset. Tämä lippu pohjautuun täysin Luxemburgin vaakunaan ja tämän lipun käytön perussyynä on, että sitä ei voi yhdistää Alankomaisen alusten tunnuksiin. Lipun taustalla on kymmenen sinistä ja valkoista raitaa ja kentän keskellä on punainen seisova ja kruunupäinen leijona, jonka varusteet ovat kultaiset. Tämän lipun mittasuhteet ovat 5:7.
Tämän lisäksi Luxemburgissa käytetään, esimerkiksi NATO:n AWACS-lentokoneissa pyöreää tunnuskuvioita, joka on alusten tunnuskuvion kanssa muuten yhtenevä, mutta muodoltaan pyöreä ja siinä punainen leijona täyttää koko kentän.
Relletti
Relletti on kylä Siikajoen kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla Tuomioja-Raahe-rautatien varrella. Kylä kuului vuoteen 1973 asti tuolloiseen Revonlahden kuntaan. Vuoden 1973 Revonlahden ja Paavolan kuntaliitoksen yhteydessä Relletistä tuli tuolloisen Ruukin kunnan kylä vuoden 2006 loppuun asti, jolloin Ruukin ja Siikajoen kunnan lakkautettiin ja perustettiin uusi Siikajoen kunta.
Kylä sijaitsee entisellä Ruukin ja Siikajoen kunnanrajalla, noin 18 kilometriä Raahesta itään ja noin 17 kilometriä kuntakeskuksesta Ruukista länteen.
Relletin rautatieasema lakkautettiin 1980-luvun puolivälissä. Itse asemarakennus purettiin vasta 2000-luvun alussa. Relletissä on myös järvi nimeltään Valkeisjärvi.
Fables of the Reconstruction
Fables of the Reconstruction on vuonna 1985 julkaistu R.E.M:n kolmas studioalbumi. Huolimatta kahden ensimmäisen albumin saamasta ylistävästä kritiikistä yhtye päätti uudelle levylleen vaihtaa tuottajaa ja äänityspaikkaa . Alkuvuonna 1985 R.E.M. matkusti Lontooseen äänittämään uutta albumiaan Joe Boydin tuottamana. Etelävaltioiden kulttuurista vaikutteita ammentanut Fables Of The Reconstruction syntyi ristiriitaisten tunnelmien vallitessa. Myöhemmin yhtye on sanonut Lontooseen menon olleen virhe, joka lähes hajotti yhtyeen. Kriitikot kuitenkin ylistivät albumia, ja myynnillisesti yhtye nousi jälleen ylöspäin.
Ilmestyessään "Fables of the Reconstruction" saavutti sijan 28 Yhdysvaltojen albumilistalla (myi kultaa vuonna 1991). Isossa-Britanniassa sijoitus oli parhaimmillaan 35.. Tästä huolimatta R.E.M. ei saanut vielä ensimmäistä suurta radiohittiään.
Albumin nimi on sen kanteen kirjoitettu kokonaisuudessaan vaihtoehtoisesti joko Fables of the Reconstruction of the Fables of the Reconstruction... tai Reconstruction of the Fables of the Reconstruction of the Fables... Nimi on albumin kanteen kirjoitettu niin, että kumpikin tulkintatapa on mahdollinen. Fanien keskuudessa levystä käytetään usein lyhyttä nimeä "Fables".
Kaikki laulut Bill Berry, Peter Buck, Mike Mills ja Michael Stipe paitsi "Old Man Kensey" R.E.M. ja J. Ayers.
Gene Hackman
Gene Hackman (s. 30. tammikuuta 1930 San Bernardino, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä sekä kirjailija.
Hackman syntyi Kaliforniassa, mutta hänen vanhempansa erosivat, kun hän oli pieni. Hackman asui monissa paikoissa, kunnes asettui englantilaissyntyisen isoäitinsä luokse Danvilleen. Hän jätti kotinsa 16-vuotiaana ja liittyi merijalkaväkeen, jossa palveli kolme vuotta. Tämän jälkeen Hackman työskenteli monissa pienissä töissä ennen kuin aloitti opiskelun Illinois’n yliopistossa.
Vasta 30-vuotiaana Hackman päätti ryhtyä näyttelijäksi. Hän pääsi opiskelemaan Pasadena Playhouseen Kaliforniaan, jossa hänen ja toisen tulevan näyttelijän Dustin Hoffmanin ystävyyssuhde alkoi. Hackman ja Hoffman äänestettiin kurssiltaan ”epätodennäköisimmin menestyviksi”.
Hackman asui 1960-luvulla New Yorkissa ja yritti saada nimeä näyttelijänä ja esiintyi useissa Broadwayn ulkopuolisissa näytelmissä. Vuonna 1964 Hackman pääsi lopultakin Broadway-näytelmään, joka aukaisi oven myös elokuvien puolelle. Hänen ensimmäinen roolinsa oli sivuosa elokuvasta "Lilith". Vuoden 1967 elokuvasta "Bonnie ja Clyde" Hackman sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta miessivuosasta. Toisen ehdokkuutensa hän sai elokuvasta "I Never Sang for My Father". Vuoden 1971 elokuvasta "Kovaotteiset miehet" Hackman voitti parhaan miespääosan Oscarin, Baftan ja Golden Globen.
Hackman nousi 1980-luvun loppuun mennessä todella arvostetuksi näyttelijäksi ja esiintyi lukuisissa pää- ja sivurooleissa. Palkintoehdokkuuksia hänelle tuli muun muassa elokuvista "Mississippi palaa", "Tulen alla" ja "Kahdesti elämässä". Vuonna 1990 Hackman joutui sydänleikkaukseen, joka piti hänet sivussa valkokankaalta hetken. Toisen Oscarinsa Hackman voitti parhaasta miessivuosasta sadistisen šeriffi Bill Daggettin roolista elokuvasta "Armoton". Kolmannen Golden Globen -palkinnon Hackman sai vuoden 2001 komediasta "The Royal Tenenbaums".
Kesällä 2004 Hackman ilmoitti Larry Kingin haastattelussa, että hänellä ei ole ainuttakaan projektia käynnissä, ja että hänen näyttelijänuransa on mahdollisesti ohi. Kesällä 2008 Hackman kertoi lopettaneensa näyttelemisen.
Hackman on ollut kahdesti naimisissa. Nykyisen vaimonsa Betsy Arakawan kanssa Hackman on ollut naimisissa vuodesta 1991. Edellisestä avioliitosta Hackmanilla on kolme lasta.
Ehdokkaana:
Ehdokkaana:
Ehdokkaana:
Rooman sheriffi
Rooman sheriffi ("Picket Fences") on yhdysvaltalainen draamakomediallinen televisiosarja, jota tuotettiin vuosina 1992–1996 neljä kautta, yhteensä 88 noin 42 minuutin jaksoa.
Sarjassa seurattiin Wisconsinissa sijaitsevassa kuvitteellisessa Romen pikkukaupungissa asuvan Brockin perheen arkea.
Osasta näyttelijöitä tuli entistäkin suositumpia näyttelijöitä sarjan myötä. Esimerkiksi Holly Marie Combs teki läpimurron ja sai pääroolin televisiosarjasta "Siskoni on noita".
Suomessa sarjaa esitti MTV3, ja viimeksi sarja uusittiin vuonna 2003. Sarjan ensimmäinen kausi julkaistiin dvd:llä Pohjois-Amerikassa kesäkuussa 2007.
Pulkkilanharju
Pulkkilanharju on Asikkalan kunnassa sijaitseva kahdeksan kilometriä pitkä harju, joka kulkee Päijänteen poikki ja rajaa järven eteläisimmän osan eli Asikkalanselän muusta Päijänteestä. Harju muodostuu jääkauden vaikutuksesta syntyneistä saarista, jotka on nykyään yhdistetty toisiinsa Karisalmen ja Käkisalmen silloilla sekä pengerryksillä. Osa Pulkkilanharjusta kuuluu Päijänteen kansallispuistoon. Se on valtakunnallisesti merkittävä lintujen kevät- ja syysmuuton tarkkailupaikka.
Alue sijaitsee noin 10 km Vääksystä Sysmään päin, ja sitä pitkin kulkee Vääksystä Sysmään johtava seututie 314. Pulkkilanharjun Karisalmessa pysähtyvät Lahden ja Jyväskylän väliset sisävesilaivat sekä Vääksyn, Kelventeen ja Padasjoen kirkonkylän väliset laivavuorot.
Pulkkilanharjulla sijaitsee myös kahvila-ravintola Reimari. Seututie 314 on tunnettu kauniina maisemareittinä. Pulkkilanharjulla on myös luontopolku, joka lähtee Karisalmen sillan kupeessa olevalta levähdysalueelta. Käkisalmen silta remontoitiin vuosina 2014–2015, mitä ennen se oli kevytrakenteinen ja huonokuntoinen. Remontin jälkeen se on leveämpi ja kantavampi.
Kansainvälistä majakka- ja majakkalaivaviikonloppua Pulkkilanharjun loistolla, jota kutsutaan myös Pulkkilanharjun majakaksi, vietettiin 2002. Radioasemana oli silloinen OH2MW/p.
Alhambra (Kalifornia)
Alhambra on kaupunki San Gabriel Valleyn länsiosassa Los Angelesin piirikunnassa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Vuoden 2000 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli 85 804.
Alhambra sijaitsee noin kolmentoista kilometrin päässä Los Angelesin keskustasta. Se rajoittuu luoteessa Etelä-Pasadenaan, pohjoisessa San Marinoon, idässä San Gabrieliin, kaakossa Rosemeadiin, etelässä Monterey Parkiin ja lännessä Los Angelesin kaupunginosiin Monterey Hillsiin ja El Serenoon. Kaupungin pinta-ala on 19,7 neliökilometriä. Kaupungin alueella ei ole lainkaan vesipinta-alaa.
Vuoden 2000 väestönlaskennassa kaupungissa asui 85 804 ihmistä, 29 111 taloutta ja 20 668 perhettä. Asukastiheys on 2 37,7 neliökilometriä kohti. Asukkaista on 30,02 % on valkoihoisia, 1,67 % mustia, 0,72 intiaaneja, 47,22 % aasialaisia, 0,10 Tyynenmeren saarilta, 16,28 % muita ja 4,01 % sekoittuneita. Asukkaista 35,49 % on latinoita.
Lauren Holly
Lauren Michael Holly (s. 28. lokakuuta 1963, Bristol, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt useissa elokuvissa. Hänet muistetaan parhaiten Maxine Stewartin roolista televisiosarjassa "Rooman Sheriffi".
Lauren Holly näyttelee "U-Boat – vihollisen kynsissä" ("In Enemy Hands") -elokuvassa, jossa näyttelee muun muassa "Lost"-televisiosarjastakin tuttu Ian Somerhalder.
Hän oli mukana myös televisiosarjassa "NCIS Rikostutkijat", näytellen johtajaa (vuosina 2005–2008).
Holly on ollut avioliitossa kolmesti mutta eronnut. Hänellä on viimeisimmän aviomiehensä kanssa kolme adoptoitua poikaa.
Tilt
Tilt on suomalainen video- ja tietokonepeleistä kertova televisio-ohjelma. Ohjelmaa on esitetty vuodesta 1997 alkaen useilla tv-kanavilla.
Tiltin jaksoissa nähdään arvosteluja ja ennakoita peleistä ja pelaamiseen liittyvistä laitteista, pelintekijöiden haastatteluja, alaan liittyviä uutisia sekä katsaus FIGMA ry:n kokoamaan pelien TOP-10-myyntilistaan.
Ohjelmaa tuottaa helsinkiläinen Intervisio Oy.
Tilt aloitti vuonna 1997 MTV3-kanavalla, ja juontajana oli tuolloin vielä kuuluisuuteen nousematon Jaana Pelkonen. Pelkosen jälkeen juontajaksi valittiin vuoden 2005 TiltGirl Anna-Maija Jalkanen, joka jatkoi tehtävässä kevääseen 2007. Tämän jälkeen ohjelmaa juonsi muusikon-tehtävistään tunnettu Kristiina Wheeler, joka oli aiemmin työskennellyt Tilt-pelikaupassa..
17. lokakuuta 2011 ohjelma siirtyi Jim-kanavalle, ja uutena juontajana nähtiin Miss Suomi -kisoista julkisuuteen ponnahtanut Anni Uusivirta. Ohjelmaa esitettiin maanantaisin ja pikauusinta nähtiin saman viikon lauantaina kello 17.30 alkaen.
Syksyllä 2013 Pop Media osti Tiltin verkkojulkaisun Intervisiolta. Kauppa koski ainoastaan digiliiketoimintaa, ja Intervisio jatkoi Tilt-ohjelman tuottamista.
Ohjelma siirtyi Fox-kanavalle 12. lokakuuta 2013 ja ohjelman juontajiksi tulivat Martina Kuitto ja Simo Kurki. Kuitto jatkoi juontotöitä ohjelmassa yksin sen siirryttyä Kutoselle helmikuussa 2015. Peliarvosteluissa on edelleen mukana sama peliarvostelija, joka oli jo 1990-luvun puolivälin aikoihin mukana MTV3-verkossa esitetyssä internetin nousukautta ennakoineessa "Verkossa"-tietokoneohjelmassa, jota taas juonsi Yleisradion Radiomafian DanceMob-tanssiohjelmasta paremmin tunnettu Alex Nieminen.
Syksyllä 2017 ohjelma siirtyy esitettäväksi Subille.
Tiltin nimen tarkka kirjoitusasu on vaihtunut useita kertoja. Se on kirjoitettu muodoissa "TiLT!", "TILT", "Tilt.tv" ja "Tilt". Syksystä 2017 alkaen ohjelma tunnetaan nimellä "Tilt 2.0".
Tilt on televisio-ohjelman lisäksi suosittu verkkoportaali. Sivustolla voi muun muassa katsoa Tilt-jaksoja, kirjoittaa blogia, keskustella foorumeilla ja lukea arvosteluja. Sivustolta löytyy myös ilmaisia verkkopelejä.
Sivusto sijaitsi aiemmin osoitteessa Tilt.tv. Nykyisin sen osoite on Tilt.fi.
Lifes Rich Pageant
Lifes Rich Pageant (nimi kirjoitetaan ilman heittomerkkiä) on vuonna 1986 julkaistu R.E.M:n neljäs studioalbumi. Petyttyään "Fables of the Reconstruction" -levyllä tuottaja Joe Boydiin yhtye valitsi tuottajaksi John Cougar Mellencampin kanssa yhteistyötä tehneen Don Gehmanin.
Vuosi 1986 alkoi poikkeavasti: koko vuosikymmenen alun R.E.M. oli keikkaillut lähes ilman taukoja, nyt yhtye piti taukoa vuoden ensimmäiset kahdeksan kuukautta. Sinä aikana he äänittivät "Lifes Rich Pageantin" John Keanen studiolla Athensissa. Se julkaistiin heinäkuun 1986 lopussa. Useita poliittisia lauluja (mm. "Cuyahoga" ja "The Flowers of Guatemala") sisältänyt levy sai jälleen hyvät arvostelut muun muassa Rolling Stone ja NME -lehdissä. Albumin single "Fall On Me" sai lupaavasti radiosoittoa ja olisi voinut olla yhtyeen ensimmäinen todellinen hitti, mutta R.E.M:n vastenmielisyys musiikkivideoita kohtaan ehkäisi tehokkaasti sen rotaation MTV:llä (Fall On Me:lle Michael Stipe kuvasi itse mustavalkovideon, jossa ei näytetä yhtyettä ollenkaan).
"Lifes Rich Pageant" myi Yhdysvalloissa enemmän kuin R.E.M:n aiemmat levyt. Se nousi listasijalle 21 ja toi yhtyeelle sen ensimmäisen kultalevyn. Isossa-Britanniassa se oli sijalla 43..
Albumilla on myös yksi kokonaan cover-kappale: "Superman", The Clique -yhtyeen hitti vuodelta 1969. Kappaleen laulaa Mike Mills. Albumin kansikuvassa on puolet rumpali Bill Berryn kasvoista.
Kaikki alkuperäisen levyn laulut R.E.M. paitsi "Superman" G. Zekley ja M. BottlerEuroopan CD-version (1993) bonuskappaleet:Alkuperäisissä kansissa levyn kappalejärjestys on väärä. Levyn kappalejärjestystä muutettiin ja sen kannet oli ehditty painaa. Listalta puuttui "Superman" kokonaan.
Marisa Tomei
Marisa Tomei (s. 4. joulukuuta 1964 Brooklyn, New York) on amerikanitalialainen näyttelijä ja Oscar-voittaja.
Tomei aloitti näyttelemisen pitkäkestoisessa saippuasarjassa "As the World Turns", jossa esiintyi muutaman kauden ajan. Vuonna 1987 Tomei sai roolin tilannekomediasarjasta "A Different World". Läpimurtonsa valkokankaalla Tomei teki elokuvassa "Serkkuni Vinny", josta hän voitti Oscar-palkinnon parhaasta naissivuosasta. Vuonna 2001 Tomei sai sekä Oscar- että Golden Globe -ehdokkuuden elokuvasta "Satimessa".
Elokuvien lisäksi Tomei on näytellyt useissa Broadway-näytelmissä. Hän on esiintynyt muun muassa Oscar Wilden näytelmässä "Salome".
Ian Somerhalder
Ian Joseph Somerhalder (s. 8. joulukuuta 1978 Covington, Louisiana) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli, joka tunnetaan muun muassa rooleistaan Boone Carlylenä draamasarjassa "Lost" ja Damon Salvatorena televisiosarjassa "Vampyyripäiväkirjat".
Somerhalder syntyi Covingtonissa, Louisianassa hieroja Edna ja rakennusurakoitsija Robert Somerhalderille. Somerhalder oli 13-vuotias, kun hänen vanhempansa erosivat. Hän varttui äitinsä kanssa, jota hän on kuvaillut ”erittäin hengelliseksi”. Somerhalder kävi katolista koulua. Hän toimi mallina 10–13-vuotiaana ja päätti 17-vuotiaana ryhtyä näyttelijäksi.
Somerhalder aloitti mallintyönsä kymmenvuotiaana. Hän oli mallina muun muassa Calvin Kleinille, Guccille ja Versacelle. Somerhalder oli Guessin keulahahmona kaksi vuotta. Hän jatkoi mallin töitä DNA Model Managementin kanssa New Yorkissa ja Priscilla’s Model Managementin kanssa Sydneyssä, Australiassa.
Vuoden 2000 kesällä Somerhalder näytteli Hamilton Flemingia "Dawson’s Creekin" lyhytaikaisessa sisarsarjassa "Young Americans". Sarjaa kuvattiin Havre de Gracessa, Marylandissa. Vuonna 2002 Somerhalder esitti Paul Dentonia Bret Easton Ellisin romaaniin pohjautuvassa elokuvassa "Fuck the Rules". Somerhalder esitti Nick-nimistä hahmoa HBO:n televisiosarjassa "Sano että rakastat". Syyskuussa 2009 Somerhalder esiintyi elokuvassa "The Tournament".
Somerhalder näyttelee pääosaa Damon Salvatorea L. J. Smithin kirjoihin pohjautuvassa suositussa draamasarjassa "Vampyyripäiväkirjat". Vuonna 2010 hän voitti "Entertainment Weeklyn" ”Sexy Beast” -kyselyn.
Somerhalder on perustanut hyväntekeväisyysjärjestö Ian Somerhalder Foundationin. Hän on myös esiintynyt Dima Bilanin ”Blind Love” -musiikkivideolla.
Somerhalder seurusteli kolme vuotta vastanäyttelijänsä Nina Dobrevin kanssa, kunnes pari erosi vuonna 2013.
Huhtikuussa 2015 Somerhalder avioitui näyttelijä Nikki Reedin kanssa. Reed kertoi odottavansa heidän esikoistaan toukokuun 2017 alussa. Tytär syntyi 25. heinäkuuta ja hän sai nimekseen Bodhi Soleil Reed Somerhalder.
Somerhalder osallistui vuoden 2010 Meksikonlahden öljyonnettomuuden siivoustyöhön. Somerhalder muun muassa auttoi puhdistamaan öljyisiä eläimiä ja nauhoitti julkisia tiedotteita, kuinka ihmiset voivat auttaa katastrofin jälkien siivoamisessa. Somerhalder on eläinten suuri ystävä, ja on perustanut hyväntekeväisyysjärjestö ISF:än (Ian Somerhalder Foundation) joka on mukana aktiivisesti luonnonsuojelutyössä ja kerää rahaa muun muassa uhanalaisten eläinten suojelemiseen ja salametsästyksen lopettamiseen.
Leeanna Walsman
Leeanna Walsman (s. 15. lokakuuta 1980 Sydney, Australia) on australialainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Zam Wesselin roolista -elokuvassa.
Chiaki Kuriyama
Chiaki Kuriyama ( "Kuriyama Chiaki"; s. 10. lokakuuta 1984, Tsuchiura, Japani) on japanilainen näyttelijä ja malli. Hänet tunnetaan parhaiten Gogo Yūbarin roolistaan elokuvassa "" ja Chigusa Takakon roolistaan elokuvassa "Battle Royale".
Tanssia ja voimistelua opetellut Kuriyama aloitti onnistuneen mallin uransa jo nuorena tyttönä. 11-vuotiaana hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli trillerissä "Toire no Hanako-san" (1995). Seuraavaksi vuorossa oli hyytävä haamun rooli "Ringun" (1998) kanssa samaan aikaan ilmestyneessä "Shikokussa" vuonna 1999. Seuraavan vuoden julkaisu "Ju-on" (2000) nosti nuoren näyttelijän hyvään asemaan tiellä julkisuuteen. Vuonna 2001 Kuriyama sitten teki ensimmäisen suurempaa huomiota saaneen elokuvaroolinsa "Battle Royalen" Chigusa Takakona. Elokuvien jälkeen seurasivat suositut tv-sarjat "Tajū jinkaku tantei psycho – Amamiya Kazuhiko no kikan" ja "Rokubanme no Sayoko".
Aleksi 13
Aleksi 13 on suomalainen pukeutumisen myymäläketju. Lahtelaisen Luhtasen suvun Luhta Sportswear Companyyn (ent. L-Fashion Group) kuuluvan Aleksi 13:n toimintaperiaate on olla kotimainen vastine ulkomaalaisille Suomessa toimiville muotiketjuille. Aleksi 13 myy muun muassa Mexx-, Esprit-, Ril's, O.i.s- ja 4you-tuotemerkkien vaatteita ja asusteita.
Aleksi 13 -myymälöitä oli vuonna 2013 Suomessa 27 paikkakunnalla yhteensä 34. Sen jälkeen liikkeitä alettiin sulkea tai muuttaa Luhdan muunnimisiksi myymälöiksi, tarkoituksena keskittää Aleksi 13:n toiminta pääkaupunkiseudulle.
Ensimmäinen Aleksi 13 -myymälä avattiin elokuussa 1967. Vaateketjun nimi juontuu siitä, että sen ensimmäinen myymälä sijaitsee Helsingissä osoitteessa Aleksanterinkatu (tuttavallisemmin Aleksi) 13. Lippulaivamyymälä sijaitsee vuonna 1900 valmistuneessa niin sanotussa Lundqvistin liikepalatsissa, jonka suunnitteli arkkitehti Selim A. Lindqvist. Nykyisin talo on suojeltu, historiallisestikin merkittävä rakennus.
Aleksi 13 oli Jorma Ihatsun omistuksessa, kunnes hän myi sen Keskolle 1990-luvulla. L-Fashion Groupille Aleksi 13 siirtyi Keskolta vuonna 2001 yhtessä Vaatehuone-ketjun kanssa.
Uusi omistaja L-Fashion Group alkoi muuttaa Aleksi 13 -myymälöitä uuden O.i.s-ketjunsa myymälöiksi, mutta pari vuotta myöhemmin hankkeesta peräännyttiin ja myymälät muutettiin takaisin Aleksi 13 -nimisiksi. 2010-luvulla ketjua alettiin nopeasti karsia niin, että syksyllä 2016 jäljellä oli enää 11 myymälää.
Le Marais
Le Marais tunnetaan lähinnä Pariisin juutalaiskaupunginosana, joka sijaitsee 3. ja 4. arrondissementissa. Nykyään alue tunnetaan myös homokulttuuristaan.
Kaupunginosan nimi "Le Marais" (marski tai suo) on peräisin keskiajalta. Alueella oli aikoinaan tori ja kauppapuutarha. Temppeliherrat perustivat 1100-luvulla Le Maraisiin Le Templen, valtavan linnoitetun luostarin. Vuonna 1360 tuleva kuningas Kaarle V muutti alueella sijainneeseen uuteen kuninkaalliseen asuntoonsa. Vuonna 1607 Le Maraisiin ryhdyttiin rakentamaan Pariisin ensimmäistä asuintalojen ympäröimää aukiota. Henrik IV varasi itselleen yhden rakennettavista taloista. Aukio nimettiin Place Royaleksi, mutta vuodesta 1800 lähtien se on tunnettu nimellä Place des Vosges. Le Marais on Pariisin värikkäin alue. Ensimmäiset juutalaiset muuttivat sinne jo 1200-luvulla. 1800-luvulla saapui suuri siirtolaisuusaalto Venäjältä, Puolasta ja Keski-Euroopasta. 1950- ja 1960-luvulla kortteliin muutti sefardijuutalaisia Algeriasta, Tunisiasta, Marokosta ja Egyptistä.
Le Maraista löytyy synagogia, leipomoita ja košer-ravintoloita, joista kuuluisin on Jo Goldenberg. Juutalainen asutus on kehittynyt "Rue des Rosiers"´in kortteliin.