hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Calisota
Calisota on Disneyn Aku Ankka -sarjakuvissa esiintyvä kuvitteellinen Yhdysvaltojen osavaltio, jossa Ankkalinna sijaitsee. Osavaltion keksi Carl Barks.
Calisota mainitaan Barksin tarinoissa vain kerran, Aku Ankka -seikkailussa "Punainen postimerkki" vuodelta 1952. Osavaltion nimi on yhdistelmä Kaliforniasta ja Minnesotasta. Barksin mukaan Ankkalinna sijaitsee periaatteessa Burbankin lähistöllä Etelä-Kaliforniassa, missä Disneyn päästudiot sijaitsivat. Käytännössä mielikuvituskaupunki siirtyy kuitenkin tarinan tarpeiden mukaan erilaisiin ympäristöihin: ”Siellä oli autiomaa, järvi, meri, lunta, trooppisia myrskyjä, mitä vain tarvittiin. Minulle olisi tullut suuria vaikeuksia, jos olisin joutunut pitämään kaupungin Etelä-Kaliforniassa”, Barks kirjoitti ihailijalleen vuonna 1978.
Hivenen Barksista poiketen Don Rosa sijoitti tarinoissaan Calisotan Pohjois-Kalifornian sijalle. "Roope Ankan elämä ja teot" -sarjakuvaeepoksessa nähdään kartta, jonka mukaan Calisota käsittää todellisen Kalifornian osavaltion pohjoisosan noin Sacramenton korkeudelta ylöspäin. Täten Calisotan naapuriosavaltioita olisivat pohjoisessa Oregon, idässä Nevada ja etelässä Kalifornia.
Calisotan maantieteellisiä piirteitä ovat ainakin Ankkalinnan halki virtaava Ankkajoki () ja kaupungin lähistöllä sijaitseva Peikonhammas-vuori (). Ankkalinnan naapurikaupunkina mainitaan useimmin Hanhivaara.
Stari most
Mostarin vanha silta () on Neretvajoen yli johtava silta Mostarissa Bosnia-Hertsegovinassa.
Stari mostin pituus on 29 metriä ja leveys neljä metriä. Siltaholvin korkeus Neretvan keskimääräisestä vedenpinnasta on noin 19 metriä. Sillan arkkitehtuurissa poikkeuksellista on rakenteen sirous. Jos kaiteita ei oteta huomioon, silta on ohuimmillaan keskikohdastaan 77 senttimetriä paksu. Tenelija-kalkkikivestä rakennettu silta yhdistää bosniakkienemmistöisen Itä-Mostarin ja kroaattienemmistöisen Länsi-Mostarin toisiinsa. Mostarin vanhakaupunki levittyy joen kummallekin rannalle sillan ympärille.
Mostarin vanhan sillan suunnitteli turkkilaisarkkitehti Mimar Hajrudin, joka myös johti yhdeksän vuotta (1557–1566) kestäneitä rakennustöitä. Hajrudinin palkkaamat työmiehet olivat pääosin paikallisia. Samalla paikalla oli aiemmin ollut puisia siltoja, mutta Hajrudinin yksikaarinen Stari most oli ensimmäinen kivisilta yli Neretvajoen. Sillan ympärille rakentunut Mostarin kaupunki sai nimensä siltavahtien (bosn. "mostari") mukaan.
Stari mostista tuli Mostarin ja koko Bosnia-Hertsegovinan monikansallisuuden ja kansanosien rauhanomaisen rinnakkaiselon symboli. Pitkälti juuri symboliarvon vuoksi Bosnian kroaattiarmeija tuhosi sen Bosnian sodassa 9. marraskuuta 1993. Siltaa ammuttiin T-55-panssarivaunujen 100 mm tykillä noin kaksi kilometriä lounaaseen sijaitsevalta Humvuorelta käsin. Toista päivää jatkunut järjestelmällinen panssarivaunutulitus luhisti sillan noin kuudenkymmenen osuman jälkeen kello 10.16.
Sillan jälleenrakentamista alettiin kuitenkin suunnitella heti sodan loputtua ja tehtävä annettiin Firenzen teknisen yliopiston arkkitehdeille ja insinööreille. Silta oli tarkoitus rakentaa jokaista kiveä myöten täsmälleen samanlaiseksi kuin alkuperäinen. Siitä luotiin tietokonemalli, jonka perusteella kopio valmistui. Sillan kaikki 1088 valkoista kivilohkaretta haettiin samalta Bišće Poljen louhokselta kuin vanhan sillan rakennusaineet ja sen korjaus maksoi yli 15 miljoonaa euroa. Maailmanpankki ja Unesco antoivat rahaa sillan jälleenrakentamiseen. Lisäksi siihen osallistuivat muun muassa Italia, Ranska, Kroatia ja Turkki.
Heinäkuussa 2005 Stari most ympäristöineen liitettiin Unescon maailmanperintöluetteloon.
Blaze Bayley
Bayley Alexander Cooke (s. 29. toukokuuta 1963 Birmingham, Englanti), taiteilijanimeltään Blaze Bayley, on brittiläinen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten urastaan metallimusiikkia esittävän Iron Maidenin entisenä laulajana; Bayley liittyi Iron Maideniin vuonna 1994 korvaten yhtyeestä eronneen Bruce Dickinsonin ja hän vaikutti yhtyeessä vuoteen 1999, jolloin Dickinson teki paluun yhtyeen laulajaksi.
Iron Maidenin jälkeen Bayley on vaikuttanut muun muassa omaa nimeään kantavassa yhtyeessä ja Wolfsbane-yhtyeessä, jossa hän esiintyi jo ennen kuin liittyi Iron Maideniin. Hän on myös tehnyt yhteistyötä niin ikään Iron Maidenin entisen laulajan Paul Di'Annon kanssa.
Blaze Bayley oli alun perin rock and roll -yhtye Wolfsbanen vokalisti, mutta Bruce Dickinsonin erottua Iron Maidenin laulajan tehtävistä vuonna 1993 Bayley valittiin hänen tilalleen vuonna 1994. Hän lauloi kahdella Iron Maidenin albumilla ("The X Factor" vuonna 1995 ja "Virtual XI" vuonna 1998). Molemmat albumit saivat useimmilta levyarvostelijoilta kriittisen vastaanoton ja huonoja arvosanoja, eivätkä ne menestyneet myyntilistoilla yhtä hyvin kuin Iron Maidenin aikaisemmat albumit. Bayley itse sai ankaraa kritiikkiä monilta Iron Maidenin faneilta, koska hänen laulutekniikkansa ja matalampi lauluäänensä erosivat huomattavasti tenori Bruce Dickinsonista. "Virtual XI" -maailmankiertueen aikana Bayleyn lauluääni kärsi allergisista reaktioista, jotka johtuivat esiintymislavoissa käytetyistä materiaaleista.
Kiertueen aikaisista ääniongelmista johtuen Bayley erotettiin Iron Maidenistä tammikuussa 1999 yhtyeen manageri Rod Smallwoodin neuvoteltua Brucen Dickisonin ja Iron Maidenin perustajajäsen Steve Harrisin kanssa Dickinsonin paluusta yhtyeen kokoonpanoon. Iron Maiden -uransa päätyttyä Bailey perusti yhtyeen nimellä "Blaze". Yhtyeen albumit ovat saaneet yleisesti levyarvostelijoilta hyviä arvosanoja, ja yhtye on julkaissut albumit "Silicon Messiah", "Tenth Dimension", "Blood and Belief" sekä live-albumin "As Live As It Gets". Yhtyeen kokoonpanon vaihduttua tammikuussa 2007 Bayleytä itseään lukuun ottamatta kokonaan Bayley muutti yhtyeen nimeksi Blaze Bayley. Uudella nimellä on julkaistu live-albumi "Alive in Poland", kokoelmalevy "The Best of Blaze Bayley" sekä studioalbumit "The Man Who Would Not Die" ja " Promise And Terror".
Vuonna 2011 Bayley ilmoitti Blaze Bayley -yhtyeen hajoamisesta. Syyksi hän ilmoitti yhtyeen taloudellisen tilanteen ja oman terveydentilansa. 
Myöhemmin Bayley kertoi aikovansa seuraavaksi keskittyä akustiseen musiikkiin.
14. tammikuuta 2007 Blaze Bayley meni naimisiin pitkäaikaisen naisystävänsä Debbien kanssa Gran Canarian saarella.
6. heinäkuuta 2008 Bayleyn vaimo, yhtyeen manageri, Debbie kiidätettiin sairaalaan aivoverenvuodon vuoksi. Debbie menehtyi sairaalassa 27. syyskuuta 2008.
Pielisjoki
Pielisjoki on Vuoksen vesistön Pielisen reittiin kuuluva virta ja suurin Saimaaseen virtaava joki. Sen kautta Pohjois-Karjalan suurin järvi Pielinen laskee Pyhäselkään. Pielisjokea on kanavoitu. Joensuu on nimensä mukaisesti Pielisjoen suu.
Pielisjoen katsotaan syntyneen Uimaharjun murtuessa Pielisen vesimassojen painosta jääkauden jälkeen.
Pielisjoki koki suuren muutoksen 70-luvun alussa, jolloin Kuurnan uusi kanava valmistui ja vanhat kanavat Saapaskoskella, Jakokoskella, Haapavirrassa, Paiholassa ja Kuurnassa (vanha kanava) jäivät pois käytöstä. Veden pinta nousi Kuurnan kanavan yläpuolella niin, että kaksi lähintä sulkua Kuurna (vanha) ja Paiholan kanava jäivät kokonaan veden alle. Pielisjoki sai 1870-luvulla 10 sulkukanavaa. 
Kaikkien kolmen kanavan sulut ja Pielisjoen avattavat sillat on automatisoitu 2000-luvulla: niissä on itsepalvelu- ja kauko-ohjaus. Niitä ohjataan Joensuun kanavan käyttökeskuksesta.Pielisjoen ylittävät sillat yläjuoksulta alkaen:Pielisjoen rannassa ovat muun muassa seuraavat taajamat, kylät ja kaupunginosat:
Heinäkuussa järjestettävä retkisoutu Karelia-soutu kulkee alas Pielisjokea Pyhäselälle Joensuuhun ja Liperiin.
Sodoma ja Gomorra
Sodoma ja Gomorra olivat Raamatun mukaan kaksi Kuolleenmeren alueella sijainnutta kaupunkia. Sodoma ja Gomorra olivat rajakaupunkeja: niitä käytettiin rajaamaan kanaanilaisten alue. Ensimmäisen Mooseksen kirjan 19. luvun jakeet 23–30 kertovat, kuinka Jahve hävitti kaupungit. Kaupungit tuhoutuivat raamatuntekstin mukaan asukkaiden paheellisuuden takia:
Soarin kaupunki, johon Loot perheineen pakeni, säästyi tuholta. Raamatun mukaan Sodoma ja Gomorra sijaitsivat lähellä Kuollutta merta.
Sodomaa ja Gomorraa käytetään vertauskuvina tuhoutuville tai turmeltuneille paikoille. Luukkaan evankeliumissa Jeesus vertaa tuomiopäivää Sodoman ja Gomorran hävityksiin.
House of Pain
House of Pain oli irlantilais-yhdysvaltalainen hip hop -musiikkia esittänyt yhtye. Laulaja Everlast perusti sen vuonna 1991. Yhtyeeseen kuuluivat hänen lisäkseen Danny Boy O'Connor ja DJ Lethal. House of Painin ensimmäinen single, "Jump Around", nousi heti suureen suosioon. Kolmen julkaistun levyn jälkeen vuonna 1996 Everlast lähti soolouralle ja DJ Lethal liittyi nu metal -yhtye Limp Bizkitiin. Nykyisin House of Pain -kokoonpano kulkee nimellä La Coka Nostra, johon kuuluu Everlastin ja Danny Boyn lisäksi kaksi muuta artistia, Slaine ja Ill Bill.
Huhuttiin että House of Pain äänittäisi uuden albumin DJ Muggsin kanssa vuonna 2011.
Alfred Edmund Brehm
Alfred Edmund Brehm (2. helmikuuta 1829, Unterrenthendorf (nykyisin Renthendorf)–11. marraskuuta 1884, Renthendorf) oli saksalainen luonnontutkija, Berliinin akvaarion perustaja ja tietokirjailija. Hänen tunnetuin teoksensa on "Tierleben".
Hänen isänsä oli Christian Ludwig Brehm, pappi ja lintutieteilijä, ja äitinsä Christian Brehmin toinen puoliso Bertha. Kiinnostus luonnontieteisiin syntyi isän työskentelyä seuratessa, mutta ennen muuta Alfred halusi tulla arkkitehdiksi. Keväällä 1844 hän aloitti opinnot Altenburgissa rakentajan apulaisena, ja jatkoi niitä syyskuuhun 1846, jolloin hän lähti Dresdeniin tarkoituksenaan opiskella arkkitehtuuria. Hän opiskeli 2 lukukautta, kunnes tunnettu lintutieteilijä Johann Wilhelm von Müller pyysi hänet mukaansa tutkimusretkelle Afrikkaan. Alfred Brehm liittyi von Müllerin seurueeseen 31. toukokuuta 1847 sihteerin ja apulaisen ominaisuudessa. Retki vei hänet Egyptiin, Sudaniin ja Siinain niemimaalle. Tutkimustulokset olivat niin merkittäviä, että hänestä jo 20-vuotiaana tuli Saksan luonnontieteiden akatemian Leopoldinan jäsen.
Palattuaan Saksaan 1853 hän aloitti luonnontieteen opinnot Jenan yliopistossa. Hän valmistui 1855 ja 1856 hän matkusti kahdeksi vuodeksi Espanjaan veljensä Reinholdin kanssa. Myöhemmin hän asettui Leipzigiin vapaaksi kirjailijaksi ja kirjoitti useita kansantajuisia tiedeartikkeleita "Die Gartenlaube"en ja muihin aikakauslehtiin. 1860 hän osallistui retkelle Norjaan ja Lappiin.
Toukokuussa 1861 Alfred Brehm avioitui serkkunsa Mathilde Reizin kanssa. Heille syntyi 5 lasta. 1862 hän osallistui Saxe-Coburg-Gothan herttuan Ernst II:n matkalle Abyssiniaan (nykyisin Etiopia). Myöhemmin hän matkaili uudelleen Afrikassa, kuten myös Skandinaviassa ja Siperiassa. Hänen esseensä ja matkakertomuksensa olivat hyvin suosittuja kouluja käyneen porvariston keskuudessa. Tämän vuoksi "Bibliographisches Institut"in toimittaja Herrmann Julius Meyer tilasi häneltä moniosaisen teoksen eläinten maailmasta. Tästä kirjasta tuli edellä mainittu maailmankuulu Brehmin "Tierlebe" (englanniksi "Brehm's Life of Animals").
Vaikka Brehmin elämä olikin täynnä kirjoittamista, matkailua ja luentoja, hyväksyi hän silti 1862 tarjouksen Hampurin eläintarhan ensimmäiseksi johtajaksi, ja pysyi tässä virassa vuoteen 1867. Myöhemmin hän muutti Berliiniin, minne hän avasi akvaarion, jota hän hoiti vuoteen 1874. Hän jäi leskeksi 1878. Talveksi 1883–1884 hän oli lupautunut luentokiertueelle Yhdysvaltoihin, mutta juuri ennen lähtöä hänen 4 lastaan sairastuivat kurkkumätään. Koska ei katsonut voivansa rikkoa sopimustaan, hän matkusti Amerikkaan. Tammikuun lopulla 1884 hän sai viestin nuorimman poikansa kuolemasta. Tämä oli niin kova isku, että hänen aikaisemmin Afrikassa sairastamansa malaria uusiutui. 11. toukokuuta 1884 hän palasi Berliiniin. Heinäkuussa hän muutti takaisin entiseen kotikaupunkiinsa Renthendorfiin saadakseen levätä rauhassa. Täällä hän kuoli 11. marraskuuta.
Brehmin Museo sijaitsee Renthendorfissa.
Matilda MacAnkka
Matilda MacAnkka () on kuvitteellinen ankkahahmo, joka esiintyy Disneyn eläinmaailmassa. Hän on Roope Ankan vanhempi pikkusisko. Matildan nimi esiintyi Carl Barksin tekemässä Aku Ankan sukupuussa, mutta Aku Ankka-piirtäjä Don Rosa on käyttänyt Matildaa myös omissa tarinoissaan, kuten "Roope Ankan elämä ja teot" -sarjakuvakirjassaan.
Matilda MacAnkka syntyi Glasgow'ssa vuonna 1871. Toisin kuin Roope ja hänen toinen siskonsa, Hortensia MacAnkka, Matilda on hyvin rauhallinen. Don Rosan mukaan Matilda meni naimisiin Taavi Ankan kanssa, sillä Taavi ei voisi olla muilla tavoilla Akun sukulainen. Don Rosan mukaan Matilda hylkäsi Roopen 1930 ja palasi MacAnkkojen vanhaan sukulinnaan. Matilda oli vielä elossa vuonna 1955 ja kuoli joskus tämän jälkeen. Don Rosan tarinassa "Kirje kotoa" Roope kohtaa Matildan ensimmäistä kertaa 25 vuoteen.
Matildalla on yleensä hatussaan kukka, josta putoaa alas joka ruudussa yksi terälehti.
Huronjärvi
Huronjärvi () on yksi viidestä Pohjois-Amerikan Suuresta järvestä ja tilavuudeltaan maailman seitsemänneksi suurin järvi. Se erottaa Michiganin osavaltion Yhdysvalloissa Ontarion provinssista Kanadassa. Georgian Bay, järven itäisin osa, kuuluu kokonaan Kanadalle.
Huronjärven erottaa Michiganjärvestä kapea Mackinacsalmi, joten järvet ovat maantieteellisesti samaa vesialuetta. Molempien järvien pinta on 177 metriä merenpinnan yläpuolella. Joskus niitä pidetään samana järvenä, jolloin ne ovat maailman suurin makeavetinen järvi. Huronjärven pinta-ala on 59 600 km² ja se sisältää vettä 3 540 km³. Sen keskisyvyys on 59 metriä ja suurin syvyys 229 metriä.
Huronjärvessä sijaitsee Manitoulin Island, maailman suurin makeavetisessä järvessä sijaitseva saari.
Ukrainalaiset
Ukrainalaiset ovat etninen ryhmä, joka asuttaa pääasiassa Ukrainan valtiota. Kyseisen itäslaavilaisen kansan väestöä asuu myös erityisesti Venäjän federaatiossa. Ukrainalaiset ovat Euroopan kuudenneksi suurin kansakunta. Nykyään neljäosa ukrainalaisista asuu Ukrainan ulkopuolella, joista noin 5 miljoonaa asuu entisen Neuvostoliiton alueilla ja 2,5 miljoonaa Amerikoissa. Ukrainalaiset tunnetaan myös vanhahtavalla nimityksellä "vähävenäläiset".
Suomen ukrainalaiset ovat Suomessa asuvia ukrainalaisia tai heidän jälkeläisiään. Vuonna 2015 Suomessa asui ~ 3000 — 4000 ukrainalaisia.
"Suomen ukrainalaiset ry" on aktivinen Suomessa asuvia ukrainalaisia yhdistävä yhdistys. Lisäksi Helsingissä toimii "Ukrainalaisten yhdistys Suomessa ry" ja Tamperella "Ukrainan kansainvälinen kulttuurikeskus".
Riitti
Riitti (latinan sanasta "ritus" ’tapa’, ’toimitus’) on juhlameno, pyhä seremonia tai uskonnollinen toimitus.
Riitillä on tietty suorittamistapa ja se voi olla yksilön tai yhteisön suorittama. Useimmiten riitin suorittaa tehtävään erikoistunut henkilö, kuten šamaani tai pappi. Monissa kulttuureissa arkisetkin elinkeinonharjoittamiseen liittyvät tapahtumat ovat saaneet seremoniallisen luonteen. Sosiologiassa riitillä voidaan viitata mihin tahansa symboliseen käyttäytymiseen, joka toistuu sopivina hetkinä ja ilmaisee tyylitellyssä muodossa jotakin ryhmän tai yksilön tunnustamaa arvoa tai päämäärää.
Nykyaikaisen riitintutkimuksen on katsottu alkavan skotlantilaisesta teologista ja orientalistista William Robertson Smithistä ja ranskalaisesta sosiologista Émile Durkheimista. Smith korosti uskonnollisen toiminnan merkitystä myös niissä kulttuureissa, joissa varsinaista uskontunnustusta ei ollut.
Durkheim korosti riitin merkitystä yhteisön identiteetille: ”Riitin välityksellä ryhmä toistuvasti uudistaa käsityksen itsestään ja yhteenkuuluvuudestaan; samalla vahvistetaan yksilöiden sosiaalista olemusta.”
Riitit on jaettu kolmeen pääryhmään.
Tietokirjallisuus
Tietokirjallisuus kuvaa eri alojen tietoa eri osaamistason omaaville ihmisille. Se voi olla laaja-alaista, kuten tietosanakirjat tai muut tietoteokset, tai jonkun tieteen tai tutkimuksen alan erikoistietoa.
Tietokirjoiksi kutsutaan kirjoja, joissa esitettyjen asioiden katsotaan perustuvan tutkittuun tietoon, verrattuna esimerkiksi fiktioon. Tietokirjallisuus voidaan jakaa edelleen useaan alalajiin. Suomen tietokirjailijat ry on jakanut tietokirjallisuuden seitsemään pääluokkaan, tutkimuskirjallisuuteen, hakuteoksiin, oppaisiin, oppimateriaaleihin, yleiseen tietokirjallisuuteen, lasten ja nuorten tietokirjallisuuten ja mielipidekirjallisuuteen.
Tutkimuskirjallisuuteen kuuluvat esimerkiksi väitöskirjat, monografiat ja tutkimusraportit. Hakuteoksia ovat muun muassa tietosanakirjat, sanakirjat, matrikkelit, kalenterit ja kartastot ja oppimateriaaleja oppikirjat ja harjoituskirjat. Oppaisiin kuuluu teoksia erilaisista harrasteista ja keittokirjat. Mielipidekirjallisuuteen luokitellaan esseet, muistelmat ja elämänviisauskirjat. Yleiseen tietokirjallisuuteen kuuluvat puolestaan tietokirjat, historiateokset, luontokirjat ja elämäkerrat. Lasten ja nuorten tietokirjallisuuteen luokitellaan kirjoja periaatteessa kaikista muista alaluokista, jos ne ovat lapsille suunnattuja.
Tietokirjallisuudesta puhuttaessa erilaiset ammatilliset, kaupalliset ja teknilliset oppaat sekä poliittiseen tai uskonnolliseen vaikuttamiseen pyrkivät julkaisut saatetaan erottaa kirjoista, joiden katsotaan tarjoavan pysyvämpää tietoa.
Suomessa julkaistuista kirjoista 80 prosenttia on tietokirjallisuutta. Kotimaisten kirjoittajien julkaisuista 90 prosenttia on tietokirjallisuutta.
Suomessa ehkä suosituin tietokirjallisuuden laji on historia. Vuonna 2007 ilmestyneessä "Suomennoskirjallisuuden historiassa" todetaan, että tietokirjallisuuden suomentamisessa kielivalikoima on paljon yksipuolisempi kuin kaunokirjallisuudessa.
Pirjo Hiidenmaa aloitti Suomen ensimmäisessä tietokirjallisuuden ja -kirjoittamisen professuurissa Helsingin yliopiston humanistisessa tiedekunnassa syksyllä 2014.
Michael Weikath
Michael Ingo Joackim ”Weiki” Weikath (s. 7. elokuuta 1962 Hampuri, Länsi-Saksa) on saksalainen kitaristi. Hän oli vuonna 1984 yksi power metal -yhtye Helloweenin perustajista. Weikath on soittanut Helloweenissä kitaraa koko yhtyeen historian ajan. Hän aloitti kitaran soittamisen 12-vuotiaana.
Hän on myös kirjoittanut suuren osan Helloweenin kappaleista. Tunnetuimpia hänen tekemiään kappaleita ovat muun muassa ”Dr. Stein”, ”Keeper of the Seven Keys”, ”A Tale That Wasn’t Right”, ”How Many Tears”, ”Eagle Fly Free”, vWindmill”, ”Heavy Metal Hamsters”, ”Secret Alibi”, ”Power”, ”Kings Will Be Kings”, ”I Can”, ”Salvation”, ”Do You Feel Good”, ”Get It Up”, ”Born on Judgment Day” ja ”Battle’s Won”.
Ingo Schwichtenberg
Ingo ”Mr. Smile” Schwichtenberg (18. toukokuuta 1965 – 8. maaliskuuta 1995) oli saksalainen muusikko ja yksi vuonna 1984 perustetun power metal -yhtye Helloweenin perustajista. Hän oli yhtyeen rumpali. Vuonna 1993 Schwichtenberg joutui jättämään Helloweenin sairastumisensa ja huumeongelmiensa takia. Hän teki itsemurhan vuonna 1995 hyppäämällä metron alle. Hän oli kärsinyt skitsofreniasta joitakin vuosia.
Schwichtenberg syntyi vuonna 1965 Hampurissa, Saksassa varakkaaseen perheeseen. Perheen ainoana lapsena hänellä ei ollut ongelmia koulumaksujen kanssa.
Vuonna 1979 Schwichtenberg kävi, tuolloin 14-vuotiaana, klarinetti-tunneilla ja soitti folkmusiikkia koulun bändissä, mutta kokeili myös rumpuja. Seuraavana vuonna hänen isänsä osti hänelle rumpusetin ja hän ystävystyi kitaraa soittavan Kai Hansenin kanssa. Hansen pyysi häntä rumpaliksi Gentry-nimiseen yhtyeeseensä. Schwichtenberg tuli mukaan yhtyeeseen, jossa olivat myös Markus Grosskopf, joka soitti bassokitaraa, ja Piet Sielck, joka lauloi. Yhtye nimettiin uudelleen Second Helliksi. Schwichtenberg pukeutui nahkatakkiin ja kasvatti pitkän tukan. Hän rahoitti itse opintojaan Second Hellistä saatujen keikkatulojen avulla.
Vuonna 1982 yhtyeen nimi muutettiin Iron Fistiksi ja Michael Weikathista tuli toinen kitaristi. Vuonna 1984 nimi muuttui vielä Helloweeniksi. Schwichtenberg keksi nimen katsottuaan elokuvan "Halloween". Yhtye aloitti keikkailun Hampurin pienillä klubeilla ja julkaisi mini-lp:n seuraavana vuonna.
27-vuotiaana Schwichtenberg masentui syvästi ja alkoi käyttäytyä omituisesti. Hän käytti runsaasti alkoholia, kokaiinia ja hasista. Hänen tyttöystävänsä jätti hänet löydettyään kokaiinin. Helloweenin lähdettyä kiertueelle markkinoimaan "Chameleon"-albumiaan yhtyeen jäsenet huomasivat, että Schwichtenbergillä ei ollut kaikki hyvin. Kiertue-elämä oli hyvin stressaavaa. Hän alkoi puhua sekavia ja saattoi lopettaa soittamisen kesken esityksen jääden kuuntelemaan päänsisäisiä ääniään. Hiroshimassa hän romahti täysin kesken esityksen ja hänet vietiin sairaalaan. Hänellä diagnosoitiin skitsofrenia. Sairautta esiintyy myös hänen suvussaan. Schwichtenberg ei ottanut lääkitystään säännöllisesti, sillä hän sanoi, että halusi itse parantaa itsensä jollain keinolla. Hänet erotettiin yhtyeestä, kunnes hän ottaisi psykoosilääkkeensä ja hoitaisi päihderiippuvuutensa kuntoon.
Schwichtenberg ei kestänyt istua kotona. Hän teki itsemurhan 29-vuotiaana maaliskuussa 1995 hyppäämällä metron alle.
Pro
Pro on vapaa lyhennelmä englannin kielen sanasta Professional, joka tarkoittaa vapaasti suomennettuna ammattilainen tai ammattimaista.
Professional termiä käytetään erottelemaan erilaisia toisistaan poikkeavia versioita. Professional on tarkoitettu ensi sijassa ammattilaisille tai se sisältää laajempia ominaisuuksia. Vastakohtia ovat esimerkiksi lite (vrt. engl. Light, kevyt), joka tarkoittaa karsittua.
Termit ovat käytössä ensi sijassa tietotekniikassa, jossa erotellaan versiot toisistaan. Yleensä professional termiä sisältävä ohjelma on hinnaltansa kalliimpi ja vastaavasti lite on halvempi. Lisäksi ohjelma voi sisältää ns. perusversion joka ei sisällä päätettä. Lisäksi perusversioita erotellaan nimillä toisistaan.
Esimerkki versiosta voidaan ottaa Windows-käyttöjärjestelmästä, jossa versiot on merkitty Windows -95, -98, -2000, ME ja XP. Lisäksi XP versiosta on tehty tavallisille kuluttajille suunnattu Professional ja Home versiot. Lisäksi ohjelmista voidaan nimetä kohderyhmän ja versionumeron mukaan.
Pro on golfissa käytetty termi ammattilaispelaajasta, joka toimii golf-opettajana.
Pro on verkkopeleissä yleisesti käytetty termi taitavalle pelaajalle.
Latinassa pro tarkoittaa "puolesta" (engl. for).
Markus Grosskopf
Markus Grosskopf (s. 21. syyskuuta 1965) on saksalainen muusikko. Hän oli vuonna 1984 yksi power metal -yhtye Helloweenin perustajista. Grosskopf toimii yhtyeessä basistina. Hän on myös esiintynyt muutamilla muiden Helloweenin jäsenten sooloalbumeilla.
Rhodos
Rhodos (, ) voi viitata seuraaviin:
Äidinkieli
Äidinkieli on kieli, jonka ihminen oppii ensimmäisenä kielenään vuorovaikutuksessa toisten ihmisten kanssa. Äidinkielen oppiminen tapahtuu samanaikaisesti ympäristöön ja kulttuuriin sosiaalistumisen kanssa. Yleisen käsityksen mukaan ihminen oppii normaalisti äidinkielensä muoto- ja lauserakenteen neljänteen ikävuoteen mennessä. Toisaalta ihminen oppii käyttämään äidinkieltään uusissa tehtävissä ja tilanteissa, samoin kuin uusia sanoja, koko elämänsä ajan. Samassa merkityksessä voidaan käyttää myös termiä "ensikieli", joka on täsmällisempi siinä mielessä, että ihmisen ensimmäisenä oppima kieli ei välttämättä ole hänen äitinsä kieli.
Äidinkieli ei ole käsitteenä täysin yksiselitteinen, sillä ihminen voi kasvaa kaksikielisessä ympäristössä ja oppia jo varhaislapsuudessaan rinnakkain kaksi kieltä. Yleensä kuitenkin kaksikielisillä ihmisillä kielet ovat toiminnallisesti eri asemissa, eli jompaakumpaa käytetään enemmän tietyissä tilanteissa tai ympäristöissä. Äidinkielen omaksumisen voidaan katsoa alkavan jo ennen syntymää, kun sikiön aivot ja kuulo ovat kehittyneet riittävästi. Eräiden kaksikielisyyden tutkijoiden mukaan lapsen tulisikin kuulla kahta kieltä viimeistään ensimmäisistä elinviikoista lähtien, jotta kielet olisivat täysin samanarvoisia. Kaksivuotiaasta alkaen opittu kieli on jo selvästi toinen kieli.
Michiganjärvi
Michiganjärvi () on yksi viidestä Pohjois-Amerikan Suuresta järvestä. Sitä ympäröivät Indianan, Illinoisin, Wisconsinin ja Michiganin osavaltiot.
Michiganjärvi on ainoa Suurista järvistä, joka on kokonaisuudessaan Yhdysvaltojen rajojen sisäpuolella, kaikki muut järvet ulottuvat myös Kanadan puolelle. Sen pinta-ala on 57 800 km² (vrt. Suomenlahti 29 500 km²), joten se on maailman viidenneksi suurin järvi. Järven syvin kohta on 282 metriä ja se sisältää 4 920 km³ vettä. Järven pinta on 177 metriä merenpinnan yläpuolella, saman verran kuin Huronjärvellä, jonka Mackinacsalmi yhdistää Michiganjärveen. Saman pinnankorkeuden ja yhteyden vuoksi niitä pidetään toisinaan samana järvenä. Tällöin ne muodostavat maailman suurimman makeavetisen järven. Aikaisemmin Michiganjärveä kutsuttiin toisinaan Illinoisjärveksi.
Järven lounaisranta on erittäin teollistunutta aluetta. Noin 12 miljoonaa ihmistä asuu järven rannoilla. Suurimmat Michiganjärven rannalla sijaitsevat kaupungit ovat Chicago ja Milwaukee.
Michiganjärven rannat, erityisesti Michiganissa ja Indianassa, ovat tunnettuja kauneudestaan.
Michiganjärven suurin saari on pohjoisosan Beaver Island.
Vikram Sarabhai
Vikram Ambalal Sarabhai (12. elokuuta 1919 – 31. joulukuuta 1971) oli intialainen fyysikko. Hän aloitti Intian avaruustutkimuksen ja osallistui maansa ydinohjelman käynnistämiseen.
Vikram Sarabhai syntyi Ahmedabadassa, Intiassa, varakkaaseen yrittäjäperheeseen. Ambalal ja Sarla Devin perheeseen syntyi yhteensä kahdeksan lasta.
Hän suoritti "Tripos degree"-tutkinnon Englannissa Cambridgen St John's Collegessa vuonna 1940 ja väitteli tohtoriksi Cambridgen yliopistossa Englannissa 1947.
Hän tutki kosmista säteilyä Nobel-palkitun fyysikon Chandrasekhara Ramanin alaisuudessa Indian Institute of Science:ssa (IISc), Bangaloressa 1941–1945. Hän perusti Auringon ja kosmisen säteilyn tutkimusasemia eri puolille Intiaa. Hän oli perustamassa Physical Research Laboratory:n (PRL) Ahmedabadiin vuonna 1947. Hän työskenteli kyseisessä laboratoriossa vuoteen 1965 asti.
Kun Homi Bhabha kuoli, Sarabhai jatkoi hänen työtään Intian atomienergiakomissiossa. A. P. J. Abdul Kalam, Intian presidentti vuodesta 2002, työskenteli Sarabhain kanssa.
Samaan aikaan tutkimustyönsä kanssa hän huolehti perheyrityksistä, jotka toimivat mm. tekstiili- ja lääketeollisuudessa.
Hän aloitti Intian avaruusohjelman ja oli perustamassa Intian avaruusjärjestöä (ISRO). Tämä tapahtui Intian atomienergiaohjelman puitteissa. Hän toimi kansallisen avaruustutkimuskomitean puheenjohtajana.
Bhabha tuki Sarabhaita Intian ensimmäisten rakettikeskusten perustamisessa. Ensimmäinen keskus oli 1962 perustettu Thumbassa Arabianmeren rannikolla, lähellä päiväntasaajaa.
Sarabhai aloitti ranskalaisten "Centaure"-luotainrakettien valmistuksen Intiassa. 21. marraskuuta 1963 on Intian avaruusajan alkuhetkenä pidetty päivä. Tuolloin laukaistiin amerikkalainen "Nike-Apache"-luotainraketti Thumbasta 200 km:n korkeuteen.
1967 Intia laukaisi man luotainraketin, Rohini 75 -raketin (halkaisija 75 mm). Myöhemmin Rohini 560B oli 10 m korkea luotainraketti. Vuodesta 1969 alkaen Intia valmisti rakettien ajoaineen itse.
Intian avaruustoimintaan hän pyysi Japanin avaruustoiminnan isää Hideo Itokawaa neuvonantajaksi, mikä toteutui 1965–1967.
Yhteistyössä NASA:n kanssa Sarabhai aloitti Satellite Instructional Television Experiment (SITE) kokeilun, joka kesti heinäkuusta 1975 heinäkuuhun 1976. Siinä käytettiin NASAn tietoliikennesatelliitteja.
Sarabhai alkoi kehittää intialaista satelliittia. Aryabhata I laukaistiin Neuvostoliitosta vuonna 1975.
Sarabhai oli naimisissa klassisen tanssijan Mrinalini (Swaminathan) Sarabhain kanssa. Heille syntyi poika Karthikeya, ja tytär Mallika, joka on myös tanssija.
Vikram Sarabhai kuoli verrattain nuorena, 52-vuotiaana 31. joulukuuta 1971.
Adam Gottlob Oehlenschläger
Adam Gottlob Oehlenschläger (14. marraskuuta 1779 – 20. tammikuuta 1850) oli tanskalainen kirjailija ja vuodesta 1810 Kööpenhaminan yliopiston estetiikan professori.
Näyttelijän töiden ja lakiopintojen jälkeen hän matkusteli Euroopassa 1805–1809. Saksassa hän tutustui runoilijoista Goetheen ja Ludwig Tieckiin ja Ranskassa rouva Staëlin luona mm. Benjamin Constantiniin. Ranskasta hän päätyi Italiaan, josta palasi 1809 takaisin Tanskaan.
Oehlenschlägerin teoksia ovat muun muassa runokokoelma "Digte", romanttinen satunäytelmä "Aladdin", murhenäytelmät "Hakon Jarl", "Baldur hin gode, Axel og Valborg" (suom. "Aksel ja Walpuri", 1875) ja romanssisikermä "Helge".
Oehlenschlägerin merkitys Tanskan kirjallisuudessa on hyvin suuri. Hän muun muassa käänsi ensimmäisenä huomiota muinaisaikaan ja skandinaavisiin jumaluustaruihin.
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut ("UEFA Euro") on jalkapallon eurooppalaisen kattojärjestön UEFA:n järjestämä turnaus, johon Euroopan parhaat miesten jalkapallomaajoukkueet kokoontuvat joka neljäs vuosi kamppailemaan Euroopan-mestaruudesta.
Aluksi lopputurnaukseen selviytyi neljä maata, vuodesta 1980 kahdeksan ja vuodesta 1996 mukana on ollut 16 joukkuetta. Vuonna 2016 joukkueiden määrä nostettiin 24:een. Historian saatossa menestyksekkäimmät maat ovat olleet Saksa ja Espanja (kolme mestaruutta) ja kolmanneksi menestynein maa on Ranska (kaksi mestaruutta).
EM-kilpailujen kiertopalkinto on nimeltään Henri Delaunay -pokaali.
Iso Karhujärvi
Iso Karhujärvi () on Kanadan Luoteisterritorioiden suurin järvi ja Pohjois-Amerikan neljänneksi suurin järvi. Järvi sijaitsee pohjoisella napapiirillä 186 metrin korkeudella merenpinnasta ja on osa Mackenziejoen vesistöä. Iso Karhujärvi on erämaa-alueella, ja Délįne on ainoa sen rannalla oleva asutuskeskus. Aiemmin asutusta oli enemmän, kun seudulta kaivettiin pikivälkettä.
Iso Karhujärvi on epäsäännöllisen muotoinen järvi, ja sen keskialtaasta erkanee eri suuntiin viisi pitkää haaraa, Keithin-, McVicarin-, McTavishin-, Deasen- ja Smithinlahdet.Iso Karhujärven allas muodostui viimeisen jääkauden aikana, mutta altaaseen on sen jälkeen vaikuttanut maankohoaminen.
Iso Karhujärvi sijaitsee napapiirillä Luoteisterritorioiden luoteisosissa. Se laskee Mackenziejokeen Great Bear River -joen kautta. Järveen laskee useita jokia, muun muassa Camselljoki, jota kautta Isoon Karhujärveen liittyy sen eteläpuolelta pitkä pienempien järvien ketju. Järvi on vuosittain jäässä noin kahdeksan kuukautta ja vapautuu jäistä usein vasta heinäkuussa. Iso Karhujärven pinta-ala on 31 153 neliökilometriä ja sen tilavuus 2 236 kuutiokilometriä. Se on pinta-alaltaan suurin kokonaan Kanadan puolella oleva järvi ja Pohjois-Amerikan neljänneksi ja koko maailman kahdeksanneksi suurin järvi. Järvellä on 2 719 kilometriä rantaviivaa.
Järvi on keskellä laajoja erämaita, ja sen pohjoiset ja läntiset haarat ulottuvat tundra-alueelle. Itäranta puolestaan on Kanadan kilven alueelle. Etelä- ja länsirannat ovat metsäisiä, ja siellä kasvaa käppyräisiä kuusia.
Eurooppalaiset löysivät Ison Karhujärven vasta 1700-luvulla, kun Peter Pond sai tietää vuosina 1783–1784 sen sijainnin. Turkiskauppa saapui alueelle noin vuonna 1800. John Franklinin löytöretken aikana 1825–1826 Keithinlahden rannalla perustettiin Fort Franklin. John Richardson tutki 1800-luvulla järven pohjoisrantaa, Peter Warren Dease vietti 1837–1838 talven Fort Confidencessa ja Robert Bell tutki alueen geologiaa vuonna 1900.
Asutukset olivat seudulla tilapäisiä, kunnes vuonna 1930 alueelta löydettiin radiumia ja uraania sisältävää pikivälkettä. Järven itärannalla perustettiin 1933 Port Radium. Malmivarannot käytettiin nopeasti loppuun, ja alueelta kaivettua malmia päätyi muun muassa Yhdysvaltain toisessa maailmansodassa käyttämiin atomipommeihin. Pikivälkevarantojen ehdyttyä alueen asutukset autioituivat. Nykyään ainoa asutuskeskus on Délįne. Kylässä asuu 650 ihmistä.
Valkovenäläinen (kirja)
Valkovenäläinen on Reijo Mäen kahdeskymmenes Vares-dekkari. Teos on ilmestynyt vuonna 2009. Kirjan nimi on kaksiselitteinen, toisaalta se viittaa kirjassa esiintyvään valkotukkaiseen venäläismieheen, toisaalta drinkkiin nimeltä valkovenäläinen.
Kirkkoihin ja uskontoihin varsin kriittisesti suhtautuva Mäki sai kirjaan aiheen itseensä kohdistuneesta tappouhkauksesta, joka tosin ei ollut ensimmäinen: "Hän tulee palamaan helvetin tulessa ennen kuin vuosi on päättynyt, ellei käänny uskoon".
Mäen omia näkemyksiä kuvastaen kirjojen henkilöt esittävät kyynisiä kommentteja uskonnosta ja uskomuksista, mikä Mäen mukaan on herättänyt pahaa verta joissakin piireissä. Uhkausten hän arvelee tulleen niistä piireistä.
Tarina lähtee liikkeelle kun fiktiivinen dekkarikirjailija Juhani Oxbacka tapetaan varjoisalla rantapolulla. Yksityisetsivä Jussi Vares ja kolmikon kaksi muuta jäsentä, kirjailija Luusalmi ja Pastori Alanen, ovat läsnä Oxbackan siunaustilaisuudessa Turun hautausmaan Ylösnousemuskappelissa.
Arvomaailmaltaan Mäen näköinen mutta Mäkeä renttumaisempaa elämää viettävä, lain rajamailla liikkuva Jussi Vares ryhtyy tutkimaan kirjailija Oxbackan kuolemaa tämän kustantajan pyynnöstä. Uhrin sotkuinen yksityiselämä tekee myös Vareksen tutkimuksista sotkuisen vyyhdin, sillä mikään ei ole sitä miltä ensi katsomalta näyttää, ja vielä ratkaisujen viime hetkellä Vareskin joutuu hengenvaaraan.
Teoksen henkilögalleriassa esiintyvät alamaailman edustajina Samuli Sekametsä ja Icke Istid sekä rajan takaa Venäjältä tullut Valkovenäläinen. Uskovaisen muotokuvana Mäki esittää kirjassa Nokian herätyksen karismaattisen pastorin Ilari Steenin, jota hän itse luonnehtii amerikkalaisten kaapelikanavien hikisten saarnamiesten suomalaisversioksi.
Kriitikko luonnehtii Mäen kirjoja suomalaisen mieheyden barometriksi, ja kirja "Valkovenäläinen" jatkaa hänen mukaansa tutulla tyylillä: "Reijo Mäki on edelleen ihanasti tirisevää kirjallista grillimakkaraa."
Suomalainen (täsmennyssivu)
Suomalainen voi tarkoittaa esimerkiksi seuraavia:
Franz Berwald
Franz Adolf Berwald (23. heinäkuuta 1796, Tukholma – 3. huhtikuuta 1868, Tukholma) oli ruotsalainen säveltäjä. Hän oli Ruotsin huomattavimpia säveltäjiä ja hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa neljä sinfoniaa (muun muassa "Symphonie sérieuse" ja "Symphonie singulière"), kaksi oopperaa (muun muassa "Estrella de Soria") ja kaksi operettia sekä kantaatteja ja orkesterikappaleita.
Hans Hartwig von Beseler
Hans Hartwig von Beseler (27. huhtikuuta 1850 Greifswald – 20. joulukuuta 1921) oli saksalainen kenraalieversti.
Hans Beseler liittyi Preussin armeijaan vuonna 1868. Hän osallistui Ranskan-Preussin sotaan 1870–1871. Hän palveli keisarikunnan armeijassa vuoteen 1910, jolloin hän jäi eläkkeelle, ja samana vuonna keisari Vilhelm II aateloi hänet. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua hänet kutsuttiin jälleen palvelukseen III reserviarmeijakunnan komentajaksi. Länsirintamalla hän johti Antwerpenin piiritystä, ja kaupunki antautui 10. lokakuuta 1914. Keväällä 1915 hänet siirrettiin itärintamalle, jossa hänestä syksyllä tehtiin sodan loppuajaksi Saksan miehittämän Puolan kenraalikuvernööri.
Walter Besant
Sir Walter Besant (14. elokuuta 1836 – 9. heinäkuuta 1901) oli englantilainen kirjailija ja historioitsija. Merkittävä naisoikeusaktivisti ja teosofi Annie Besant oli hänen veljensä vaimo.
Besant syntyi Portsmouthissa ja kouluttautui Lontoon King’s Collegessa sekä Christ’s Collegessa Cambridgessa. Hän oli muutamia vuosia professorina Mauritiuksella, mutta hermoromahdus sai hänet alistumaan ja hän palasi takaisin Englantiin. Vuonna 1868 Besant julkaisi kirjan "Studies in French Poetry". Kolme vuotta myöhemmin hän aloitti yhteistyön James Ricen kanssa. Keskeisimmät yhteiset tuotokset olivat "Ready-money Mortiboy" (1872) ja "The Golden Butterfly" (1876), joista molemmat, erityisesti jälkimmäinen, olivat todella menestyksekkäitä. Yhteistyö päättyi Ricen kuolemaan vuonna 1882.
Besant jatkoi kirjoittamista Ricen kuoltua ja kirjoitti romaaninsa "All in a Garden Fair", "Dorothy Forster", "Children of Gibeon" ja "All Sorts and Conditions of Men". Kahdella viimeiseksi mainitulla romaanillaan Besant pyrki hätkähdyttämään ihmisiä aistimaan elämän vaikeuden köyhimpien ihmisten keskuudessa. Kaunokirjallisuuden lisäksi hän kirjoitti paljon historiasta.
Muita Besantin ja Ricen yhdessä kirjoittamia teoksia ovat "My Little Girl", "With Harp and Crown", "This Son of Vulcan", "The Monks of Thelema", "By Celia’s Arbour" ja "The Chaplain of the Fleet". Yksin Besant kirjoitti teokset "The Ivory Gate", "Beyond the Dreams of Avarice", "The Master Craftsman" ja "The Fourth Generation". "London under the Stuarts" ja "London under the Tudors" ovat historiallisia romaaneja.
Bernhard von Beskow
Bernhard von Beskow (1796-1868) oli ruotsalainen runoilija. Hän ihannoi runoissaan ("Sveriges anor" y. m.) mahtipontisin sanoin isänmaansa suuria muistoja. Hän on kirjoittanut muistopuheita runoilijoista. Hänet aateloitiin vuonna 1826 ja korotettiin vapaaherraksi vuonna 1843.
Kliininen kemia
Kliininen kemia (englanniksi Chemical Pathology, Clinical Chemistry tai Clinical Biochemistry) on lääketieteen osa-alue, jonka piiriin kuuluu erilaisten elimistön nesteiden (esimerkiksi veri, virtsa, selkäydinneste) analysointi käyttäen hyödyksi kemiallisia tekniikoita. Valtaosa tutkimuksista tehdään joko veren seerumista tai veriplasmasta. Analyyseillä selvitetään yhdisteen tai alkuaineen pitoisuutta tai aktiivisuutta näytteessä. Tällä voi olla merkitystä diagnosoitaessa erilaisia elimistön tautitiloja tai pyrittäessä ehkäisemään syntymässä olevia sairauksia.
Kliinisen kemian juuret juontavat 1800-luvulle. Ensimmäisen kliinisen laboratorion sairaalan yhteyteen perusti saksalainen Hugo von Ziemssen (1829–1902) vuonna 1885 Münchenissä. Tuolloin veren ja virtsan tutkimiseen käytettiin yksinkertaisia kemiallisia kokeita. Nykyisin alalla käytetään laajasti moderneja kemiallisen analytiikan metodeja, kuten fluorometriaa, spektrometriaa, nefelometriaa, kromatografiaa, elektroforeesia, immunokemiaa ja kemiluminesenssia.
Kliinisen kemian laboratorioissa, joita on sekä terveyskeskuksissa että sairaaloissa, käytetään yleisesti automaattisia analysaattoreita, joiden teho voi parhaimmillaan olla jopa tuhansia analyysejä tunnissa. Laitteiden toimintaan ja laadunarviointiin kiinnitetään erityistä huomiota hyödyntämällä uusinta tietotekniikkaa.
Kliinisissä laboratorioissa tutkitaan myös veren soluja ja hyytymisjärjestelmää. Nämä tutkimukset kuuluvat kuitenkin lääketieteen osa-alueeseen, jota kutsutaan hematologiaksi. Alalta on v. 2010 ilmestynyt uudistettu suomalainen oppikirja "Ilmari Palvan VERITAUDIT 2010" ().
Suurimpien kliinisten laboratorioiden tutkimusvalikoimaan kuuluu jopa 700 erilaista testiä, mutta esimerkiksi terveyskeskuslaboratorioiden valikoima rajoittuu noin 100—200 testiin. Näytteiden lähettäminen eteenpäin toiseen laboratorioon analysoitavaksi on hyvin yleistä suomalaisessa terveydenhuollossa.
Yleisiä kliinisen kemian testejä (kokoverestä, seerumista tai plasmasta) ovat mm. AFOS (alkalinen fosfataasi), ALAT (alaniiniaminotransferaasi), albumiini, amylaasi, bilirubiini, CRP (C-reaktiivinen proteiini), fosfori, GGT (gamma-glutamyylitransferaasi), glukoosi, HbA1c (hemoglobiini A1C), hormonit, immunoglobuliinit, kalium, kalsium, kloridi, kolesteroli, CK (kreatiinikinaasi), kreatiniini, magnesium, natrium, proteiini, rauta, transferriini, troponiinit, uraatti ja urea.
Veriplasma
Verineste eli veriplasma tai plasma on veren nestemäinen verisoluton osa, joka voidaan verenohentajien ja linkoamisen avulla erottaa koko verestä. Verisolujen (puna- ja valkosolut sekä verihiutaleet) osuus verestä on noin 45 % ja verinesteen osuus noin 55 %.
Verihera puolestaan saadaan erotettua, kun veren annetaan hyytyä ilman verenohentajaa ja jäljelle jäänyt neste lingotaan. Monissa verikokeissa ei ole merkitystä, käytetäänkö koeaineksena veriheraa vai verinestettä.
Verinesteestä 90 prosenttia on vettä. Loput 10 prosenttia koostuu ravinto- ja rakenneaineista (esim. rypälesokeri ja aminohapot), hapesta, hiilidioksidista, kuona-aineista, hormoneista, ioneista (esim. natrium, kalsium ja magnesium) ja verinesteen valkuaisaineet eli plasmaproteiinit.
Merkittävimmät plasmaproteiinit ovat fibrinogeenit, albumiinit, globuliinit ja lipoproteiinit.
Jon Lord
Jon Douglas Lord (9. kesäkuuta 1941 Leicester, Englanti − 16. heinäkuuta 2012 Lontoo, Englanti) oli brittiläinen kosketinsoittaja, joka muistetaan parhaiten Deep Purple -yhtyeestä, jossa hän soitti sen perustamisesta 1968 vuoteen 2002, jolloin jätti yhtyeen.
Lord aloitti kosketinsoittajan uransa 1960-luvun alussa, ja hän esiintyi muun muassa sessiomuusikkona. Sitten hän soitti useamman vuoden Artwoodsissa ja hetken aikaa myös Flowerpot Menissä ja Santa Barbara Machine Headissa.
Deep Purplen ollessa pitkällä tauolla 1976–1984 Lord soitti ensin Paice, Ashton & Lord -triossa ja sitten Whitesnakessa. Lord teki pääasiallisten yhtyeidensä ohella useita sooloalbumeja, muun muassa "Gemini Suite" (1972), "Sarabande" (1976), "Before I Forget" (1982) ja viimeisimpänä vuoden 2010 "To Notice Such Things".
Jon Lordin sävellyksissä on usein vaikutteita klassisesta musiikista. Hänen käsialaansa oli myös rock-yhtyeen ja klassisen orkesterin uudella tavalla yhdistänyt Deep Purplen "Concerto for Group and Orchestra" -konsertto, joka äänitettiin livenä Royal Albert Hallissa syyskuussa 1969.
Lordin tavaramerkki oli hänen tunnistettava Hammond-urkusoundinsa, jonka hän loi yhdistämällä urkunsa kitaravahvistimeen. Tämä saa aikaan sähkökitaraa suuresti muistuttavan särösoundin, ja useita Lordin Hammondillaan soittamia riffejä voidaankin helposti luulla kitarariffeiksi (esim. kappaleen "Space Truckin'" intro). Urkusoundinsa lisäksi Lordin tunnisti heti muhkeista mursunviiksistä, jotka saivat huomiota jo Deep Purplen ensimmäisen levyn takakansitekstissä.
Jon Lord kuoli heinäkuussa 2012 kärsittyään pitkään haimasyövästä.
Oliver Riedel
Oliver Riedel (s. 11. huhtikuuta 1971 Schwerin, Itä-Saksa) on saksalainen muusikko. Riedel toimii nykyään industrial metal -yhtye Rammsteinissa basistina. Sitä ennen hän on kuulunut muun muassa The Inchtabokatablesiin.
Saksalainen bassovalmistaja Sandberg on valmistanut Oliver Riedelille kaksi omaa signature-bassoa. Toinen on ollut Oliverilla aivan yhtyeen alkuajoista asti; Sandberg Terra, jonka erikoisuutena on toistaa loistavasti matalallekin viritetyt kielet, sillä normaalilla bassolla C-G-C-F -vire tuottaa erittäin helposti ongelmia. Lisäksi Sandberg on valmistanut Rammsteinin logolla varustetun läpinäkyvän basson, joka saa sen hohtamaan sisältä päin sinisenä, vihreänä tai vaaleana.
Gamelan
Gamelan on indonesialainen lyömäsoittimista ja joskus myös jousi- ja puhallinsoittimista koostuva yhtye. Yhtyeeseen kuuluu joskus myös yksi tai useampia laulusolisteja. Gamelan tarkoittaa myös tällaisten yhtyeiden soittamaa musiikkia. Gamelan kehittyi Sundasaarilla, ja sen kaltaiset yhtyeet ovat yleisiä myös Malesiassa. Pääasiassa maahanmuuton seurauksena nykyään myös Euroopassa, Amerikassa ja muualla on perustettu gamelan-yhtyeitä. Gamelanista on kehittynyt myös muita musiikin tyylilajeja, kuten langgam Jawa, joka on gamelanin ja kroncongin sekoitus. Jotkut länsimaiset klassisen musiikin säveltäjät ovat saaneet vaikutteita gamelan-musiikista. Tällaisia ovat muun muassa Claude Debussy ja Olivier Messiaen, joista ensiksi mainittu kiinnostui gamelanista kuultuaan sitä Pariisin maailmannäyttelyssä vuonna 1889. Populaarimusiikissa gamelanista on saanut vaikutteita esimerkiksi kalifornialainen Xiu Xiu -yhtye.
Ensimmäiset varsinaiset gamelan-yhtyeet Indonesian ulkopuolella olivat Alankomaissa, Indonesian entisessä emämaassa. Uudempiin länsimaisiin gamelan-yhtyeisiin kuuluu mm. Gamelan Son of Lion, joka perustettiin Yhdysvalloissa vuonna 1976.
Gamelan jakautuu useisiin eri tyylilajeihin. Niille kaikille on ominaista lyömäsoitinten käyttö. Tyypillisiä indonesialaisia lyömäsoittimia ovat mm. metallofonit saron ja gendér, gongit bonang ja kenong sekä ksylofonin kaltainen gambang. Joillakin Indonesian alueilla yhtyeeseen sisältyy usein myös erilaisia jousi- ja puhallinsoittimia, rebab, suling ja laulaja sekä harvinaisempi kielisoitin celempung.
Calico Jack
John Rackham (21. joulukuuta 1682 – 17. marraskuuta 1720) oli merirosvokapteeni Karibialla merirosvouden kultakaudella. Hänet tunnettiin myös nimellä Calico Jack eli Kalikoo-Jack, sillä hän käytti värikkäitä kalikoohousuja. Jack puolestaan oli Johnin lempinimi. Rackham muistetaan erityisesti siitä, että hänen miehistöönsä kuului kaksi tunnetuinta naismerirosvoa, Anne Bonny ja Mary Read. Myös hänen merirosvolipustaan (pääkallo ja miekat ristissä) on tullut ikoninen.
Rackhamin alkuperästä ei tiedetä juuri muuta kuin että hän oli englantilainen ja syntynyt vuonna 1682. Ensimmäinen häneen liittyvä asiakirjamaininta on vasta ajalta, jolloin hän jo toimi Charles Vanen "Ranger"-laivan vääpelinä vuonna 1718.
Jack Rackham kuului merirosvo Charles Vanen "Ranger"-laivan miehistöön, kun tämä jätti hyökkäämättä lokakuussa 1718 Kuuban lähistöllä kohtaamansa suuren ranskalaisen sotalaivan kimppuun. Miehistö syytti Vanea pelkuruudesta ja äänesti Rackhamin uudeksi kapteenikseen. Vane lähti tukijoidensa kanssa jatkamaan uraansa Hondurasinlahdelle, kunnes jäi kiinni seuraavana vuonna.
Rackham jatkoi 50 miehensä kanssa Leewardsaarten vesien ryöstelyä, siirtyi sitten Jamaikan ja Hispaniolan vesille ja sieltä Bahamalle. Toukokuussa 1719 hän anoi armahdusta kaapparina kun Britannia oli juuri julistanut sodan Espanjalle. Saatuaan armahduksen hän jakoi saaliin miehistönsä kanssa ja myi "Rangerin". Elokuussa 1720 Rackham ja 13 miestä, mukaan lukien hänen naisystävänsä Anne Bonny ja mieheksi naamioitunut Mary Read, kaappasivat kuitenkin bahamalaisen sluupin nimeltä "William" ja pakenivat jatkamaan merirosvousta. Rackham kaappasi vielä muutaman laivan, mutta Jamaikasta lähetettiin hänen peräänsä kapteeni Jonathan Barnet. Hän tavoitti Rackhamin Jamaikan rannikolta, eikä juopunut merirosvojoukkio pystynyt tekemään kunnollista vastarintaa. Ainoastaan Anne Bonny ja Mary Read jäivät taistelemaan kun muut piilottelivat laivan ruumassa.
Rackham hirtettiin Jamaikalla 17. marraskuuta 1720. Raskaana olleita Bonnya ja Readia lukuun ottamatta myös kaikki miehistönjäsenet teloitettiin. Kerrotaan, että Rackham tapasi sellissään hirttopäivänsä aamuna vielä Anne Bonnyn, joka tokaisi hänelle: ”Jos olisit taistellut kuin mies, sinun ei tarvitsisi kohta kiikkua hirressä kuin koira.”
Talotekniikka
Talotekniikka on yhteisnimitys kiinteistön ja siihen liittyvien tilojen "teknisten palveluiden, järjestelmien ja laitteiden" kokonaisuudelle. Talotekniikka kattaa myös kiinteistön energiankäytön tehokkuuden ja ympäristövaikutukset, sekä tilojen viihtyisyyteen ja käyttömukavuuteen liittyvät tekijät.
Talotekniikka tuottaa kiinteistöissä ja tiloissa tapahtuville
toiminnoille hallitut olosuhteet.
Näitä ovat muun muassa ilman, veden, lämmön, energian, valon ja tiedon
välittäminen, sekä turvallisuus- ja liikkumispalvelut. Keskeisen osan tästä tekniikasta muodostavat LVI-tekniikka (lämmitys-, vesijohto- ja ilmanvaihtotekniikka) ja sähkötekniikka. Talotekniikkaan luetaan myös jäähdytys-, kulunvalvonta-, tele- ja data- sekä palontorjuntajärjestelmät. Rakennuksen teknisiin järjestelmiin liittyvää ohjausautomaatiota kutsutaan rakennusautomaatioksi.
Talotekniikkaan sisältyy monia teknisiä järjestelmiä:
Patriarkaatti (yhteiskuntatieteet)
Patriarkaatti ("πατριαρχία" < "πατήρ", "patér" 'isä', "αρχή", "arché" 'valta') tarkoittaa kirjaimellisesti isänvaltaa. Sanan alkuperäisessä merkityksessä se on yhteiskunta, jossa vanhat miehet ovat hallitsevassa asemassa. Patriarkaalinen-sanaa käytettiin myöhemmin merkityksessä isäntävaltainen. Tällaisella yhteisöllä on (miespuolinen) johtaja, jolla on ehdoton määräysvalta yhteisössä. Hän huolehtii silti monin tavoin alaistensa hyvinvoinnista. Tämän vastineeksi alaisten on oltava uskollisia ja kuuliaisia.
Feministisessä kielenkäytössä patriarkaatti on yhteiskunta, jossa miehet ovat sukupuolensa takia etuoikeutettuja ja heillä on siksi enemmän valtaa kuin naisilla.
Nakasi
Nakasi on eräs taiwanilaisen musiikin tyylilajeista. Siinä on vaikutteita taiwanilaisesta kansanmusiikista ja länsimaisesta populäärimusiikista. Nakasia esittävään yhtyeeseen kuuluu yleensä laulajan lisäksi rumpali ja kosketinsoittaja.