Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1982
Vuoden 1982 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Espanjassa. Kilpailut voitti Italia, joka kukisti loppuottelussa Saksan liittotasavallan maalein 3–1. Mestaruus oli Italialle kolmas (aiemmat vuosilta 1934 ja 1938), ja nosti sen tilastoissa tasoihin Brasilian kanssa.
Pelisysteemiä oli muutettu vuoden 1978 kisoista: lopputurnaukseen pääsi mukaan 24 joukkuetta (aiemmin 16), jotka jaettiin kuuteen neljän joukkueen alkulohkoon. Jokaisen lohkon kaksi parasta joukkuetta pääsivät puolivälieriin, joissa pelattiin neljässä kolmen joukkueen lohkossa. Lohkojen voittajat jatkoivat välieriin. Kyseessä oli ainut tällä systeemillä pelattu turnaus, sillä FIFA muutti pelisysteemiä jo seuraaviin kisoihin.
Turnauksen suosikkeja olivat Brasilia, Argentiina ja Saksa. Kisat alkoivat kuitenkin yllätyksillä. Isäntämaa Espanja pelasi ponnettomasti ja selvisi hädin tuskin 12 parhaan joukkoon. Puolustava maailmanmestari Argentiina hävisi avausottelunsa Belgialle 0-1. Yksi MM-historian suurimpia yllätyksiä oli kuitenkin Saksan liittotasavallan häviö Algerialle lohkon 2:n ensimmäisessä ottelussa 2–1.
Jatkossa huomiota herätti Saksan liittotasavallan ja Itävallan välinen ottelu turnauksen ensimmäisellä kierroksella. Tiedossa oli, että 1–0-voitto Itävallasta varmistaisi molemmille paikan puolivälierissä, sillä Algeria oli jo pelannut kaikki alkulohkon ottelunsa. Ottelu päättyikin juuri noihin lukemiin Saksan liittotasavallan onnistuttua maalinteossa alkuminuuteilla ja molempien joukkueiden palloteltua päämäärättömästi loppuajan. Tapaus närkästytti useita tahoja ja sääntöjä muutettiin jo vuoden 1986 kisoihin siten, että lohkojen kaksi viimeistä ottelua pelataan samanaikaisesti.
Lohko 1:ssä ensimmäistä kertaa lopputurnauksessa pelannut Kamerun oli lähellä jatkopaikkaa yllettyään tasapisteisiin Italian kanssa. Puola voitti lohkon, ja kolme tasapeliä Italia selvisi jatkoon vain tehtyjen maalien perusteella.
Lohko 3:ssa Unkari voitti El Salvadorin peräti 10-1, mutta ei selvinnyt jatkoon hävittyään Argentiinalle. Belgia voitti hieman yllättäen koko lohkon. Lohko 4:ssä Englanti teki Michel Platinin tähdittämää Ranskaa vastaan avausosuman jo 27 sekunnin pelin jälkeen ja voitti 3-1. Molemmat selvisivät vaikeuksitta jatkoon ennen Tshekkoslovakiaa sekä toistaiseksi ainoissa MM-kisoissaan pelannutta Kuwaitia. Muista brittijoukkueista Pohjois-Irlanti voitti sensaatiomaisesti lohkon 5:n ennen Espanjaa, mutta Skotlanti jäi lohko 6:ssa loistavasti pelanneen Brasilian sekä Neuvostoliiton taakse.
Turnaukseen lähti suursuosikkina Brasilia, joka oli tehnyt selvää jälkeä harjoitusotteluissa. Joukkueen tähtiä olivat puolustaja Júnior sekä keskikentän Zico, Paulo Falcão ja Sócrates. Maa voittikin alkulohkonsa puhtaasti maalierolla 10–2 ja puolivälierälohkossa C:ssä hallitsevan maailmanmestari Argentiinan 3–1. Ratkaisevassa ottelussa Brasialialle olisi riittänyt tasapeli Italiaa vastaan, mutta korkeatasoisessa kamppailussa Italia voitti eteläamerikkalaiset 3–2. Italian kaikki maalit teki Paolo Rossi. Hän voitti myös turnauksen maalikuninkuuden kuudella osumalla. Saavutus oli huomattava, sillä kisoja edeltävänä keväänä Rossi oli vapautunut pitkästä pelikiellosta.
Lohko A:ssa Puola kaatoi tähtipelaaja Zbigniew Boniekin maaleilla Belgian ja taisteli tasapelin Neuvostoliiton kanssa, mikä toi maalle riemastuttavan välieräpaikan.
Saksa ja Englanti tahkosivat lohko B:ssä 0-0 tasapelin, mutta Espanjaa vastaan saksalaiset olivat selvästi pirteämpiä ja pudottivat kisaisännät maalein 2-1. Englanti ei pystynyt enää voittoihin, joten Saksa eteni lohkostaan välieriin.
Ranska kukisti lohko D:ssä Itävallan ja höykytti Pohjois-Irlantia peräti maalein 4-1.
Yksi turnauksen muistettavimpia otteluita oli Saksan liittotasavallan ja Ranskan kohtaaminen välierissä. Ottelussa sattui ikävä välikohtaus, kun Saksan maalivahti Harald Schumacher taklasi ranskalaispelaaja Patrick Battistonin tajuttomaksi tämän karattua läpiajoon. Ranskalaisten leirissä kuohui erotuomarin annettua pelin jatkua normaalisti ilman varoituksia Schumacherille tai edes vapaapotkua ranskalaisille. Ottelussa nähtiin myös hienoja hetkiä: peli aaltoili päästä päähän ja molemmilla joukkueilla oli hyviä maalitilanteita. Varsinaisen peliajan päätyttyä tasan 1–1, Ranska teki jatkoajalla kaksi maalia siirtyen 3–1-johtoon. Maa kuitenkin jatkoi hyökkäyspeliään, erään arvion mukaan, koska halusi antaa saksalaisille opetuksen. Loukkaantumisesta kärsinyt saksalaishyökkäjä Karl-Heinz Rummenigge vaihdettiin kentälle tappiotilanteessa. Hän kavensikin ja oli järjestämässä tasoitusmaalia. Tilanne oli jatkoajan jälkeen 3–3 ja siirryttiin rangaistuspotkukilpailuun, jonka Saksa voitti maalein 5–4.
Toisessa välierässä Italia voitti ilman Boniekia pelanneen Puolan 2–0. Paolo Rossi teki molemmat Italian maalit. Pronssiottelussa Puola löi reservejään peluttaneen Ranskan.
Loppuottelussa pitkän välierän ja lentokonemyöhästymisen väsyttämä Saksa ei kyennyt tarjoamaan Italialle kunnon vastusta, vaan saapasmaa vei pelin 3–1 Paolo Rossin, Marco Tardellin ja Alessandro Altobellin maaleilla. Maalla oli varaa jopa tuhria rangaistuspotku pelin alussa. Ensimmäinen puoliaika päättyi maalittomana, mutta toisella jaksolla Italia meni menojaan. Italian puolustus tylsytti saksalaisten yritykset, ja Paul Breitnerin kavennus 83. minuutilla oli enää laiha lohtu saksalaisille. Paolo Rossin ohella Italian muita runkopelaajia olivat konkarimaalivahti Dino Zoff ja keskikentällä etenkin turnauksen alussa peliä elossa pitänyt keskikentän Bruno Conti.