hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Charged GBH
Charged GBH (usein myös lyhyesti GBH) on brittiläinen punk-yhtye, joka perustettiin vuonna 1978. Nimi "GBH" tulee brittiläisestä lakitermistä "Grievous Bodily Harm" ja Charged lisättiin alkuun, koska saarivaltakunnassa keikkaili jo GBH-niminen heavy-yhtye.
Alkuperäisessä kokoonpanossa soitti seuraavat jäsenet: Colin Abrahall (laulu), Colin Blyth (kitara), Ross Lomas (basso) ja Andrew Williams (rummut). Heidän ensimmäinen 7" singlensä oli nimeltään "No Survivors" ja yhtyeen parhaana LP-levynä pidetään vuonna 1982 ilmestynyttä "City Baby Attacked By Rats" albumia, joka saavutti englannin listoilla riippumattomalle levymerkille ja hardcore-punk musiikkityylille poikkeuksellisen menestyksellisen sijan 17.
Yhtye keikkailee edelleen.
Katri Komi
Katri Helena Komi (s. 11. toukokuuta 1968 Joroinen) oli Suomen Keskustan kansanedustaja 1999–2015. Hän jättäytyi pois eduskunnasta neljän vaalikauden jälkeen.
Komi asuu Joroisissa. Hän on koulutukseltaan maatalous- ja metsätieteiden maisteri ja agronomi. Myös hänen isänsä, maanviljelijä Armas Komi, on toiminut kansanedustajana. Komi on toiminut maatalousyrittäjänä 1987–2000 ja freelance -toimittajana 1991–2000.
Eduskunnassa Komi oli jäsen ulkoasiainvaliokunnassa (2004–2015), jossa käsitellään Suomen ulkosuhteisiin liittyviä asioita. Hän toimi myös valtiovarainvaliokunnan työ- ja elinkeinojaostossa (2007–2011) sekä asunto- ja ympäristöjaostossa (2007–2011). Maa- ja metsätalousvaliokunnassa hän oli jäsen 1999–2007 ja varajäsen 2007–2015. Lisäksi hän oli muun muassa Yleisradio Oy:n hallintoneuvoston jäsen (2011–2015).
Komi toimi Parlamenttienvälisen liiton (IPU) Suomen ryhmän johtokunnan puheenjohtajana kahdeksan vuotta ja varapuheenjohtajana neljä vuotta. Hän on myös toiminut Karjalan Liiton liittovaltuuston varapuheenjohtajana sekä Maa- ja kotitalousnaisten Keskuksen hallituksen jäsenenä (vpj. kolme vuotta). Komi harrastaa ratsastusta ja muuta liikuntaa, kirjoittamista ja lukemista, matkustamista sekä mökkeilyä. Hän on julkaissut runokokoelman "Sisua, särmää ja sydäntä" (2006).
Komi äänesti ydinvoimalupien myöntämistä vastaan vuonna 2010.
Morrisonkerrostuma
Morrisonkerrostuma on laaja ja runsas fossiilikerrostuma, joka peittää 1,5 miljoonan neliökilometrin alan Yhdysvaltojen länsiosassa. Se ulottuu etelässä New Mexicosta Kanadaan ja lännessä Idahosta Nebraskaan. Ensimmäiset löydöt tehtiin vuonna 1877. Sen fossiiliantiin pohjautuvat American Museum of Natural Historyn ja Carnegie Museumin kokoelmat. Sieltä on löytynyt "Allosaurus", "Diplodocus", "Apatosaurus", "Stegosaurus" ja "Brachiosaurus", ja lisäksi krokotiileja, nisäkkäitä, liskoja ja kaloja. Nämä ja monet muut löydöt ovat antaneet kuvan alueesta jurakaudella. Ehkä tunnetuin löytö on alueelta 1991 löytynyt "Allosaurus" Big Al.
Minervina
Minervina oli Konstantinus Suuren ensimmäinen vaimo. Hänen elämästään ei tiedetä paljon mitään. Konstantinus ja Minervina saivat yhden pojan, Crispuksen joka syntyi noin 299-305. Tähän aikaan Konstantinus oli "augustus" Diocletianuksen luona panttivankina ja luultavasti poika syntyi Nikomediassa. Vuonna 305 Konstantinuksen isästä Constantiuksesta tuli "augustus" kun Diocletianus ja Maximianus luopuivat vallasta. Konstantinus matkusti isänsä luokse Britanniaan jossa hänestä tuli keisari kun hänen isänsä kuoli vuonna 306.
Vuonna 307 Konstantinus erosi Minervinasta ja meni naimisiin keisari Maximianuksen tyttären Faustan kanssa. Hänen isänsä oli myös ollut naimisissa Maximinuksen tyttären Flavia Maximiana Theodoran kanssa ja myös eronnut entisestä vaimostaan Helenasta, Konstantinuksen äidistä. Konstantinus piti kuitenkin Crispuksen rinnallaan ja teki hänestä vuonna 317 "caesarin".
On epäilty että Minervina ja Konstantinus eivät olisi olleet naimisissa ja että Minervina olisi ollut vain Konstantinuksen epävirallinen rakastajatar. Toinen esitetty vaihtoehto olisi että Minervina olisi kuollut ennen vuotta 307. Leskenä Konstantinuksen olisi ollut helpompi mennä uusiin naimisiin.
Affekti (musiikki)
Affekti on jonkin musiikkikappaleen aiheuttama tunnetila tai, varsinkin barokkimusiikissa, tietty sävelkulku tai rytmikuvio, joka kuvaa jotain tiettyä tunnetilaa, esimerkiksi tuskaa, iloa tai ahdistusta.
Charles Dexter Wardin tapaus
Charles Dexter Wardin tapaus () on H. P. Lovecraftin ainoa romaani. Lovecraft kirjoitti teoksen 1927 ja se ilmestyi postuumisti. Lyhyt romaani kertoo nuoresta providencelaisesta opiskelijasta, joka ryhtyy tutkimaan okkultismia ja vuonna 1771 kuollutta esi-isäänsä. Charlesin elämä kietoutuu lopulta kokonaan kuolleiden ja manausten ympärille ja hänen okkultistiset tutkimuksensa alkavat vaikuttaa myös ympäröivän yhteisön tapahtumiin.
Suomenkielinen teos on julkaistu 1992, kustantajana Kustannus Oy Jalava ja suomentajana Ilkka Äärelä.
Ranskan Agnes
Agnes (1171–1240) oli ranskalaissyntyinen prinsessa, josta tuli lapsena kahden Bysantin keisarin vaimo.
Agnes Ranskan kuninkaan Ludvig VII:n tytär. Agnes lähetettiin jo nuorena Bysantin valtakuntaan, jossa hänen oli tarkoitus mennä naimisiin kruununperillisen Aleksios II Komnenoksen kanssa.
Konstantinopolissa häntä koulutettiin monimutkaisessa bysanttilaisessa hovietiketissä. Hänet kastettiin myös uudelleen ortodoksisen kirkon tapojen mukaan ja hänelle annettiin keisarinnalle paremmin sopiva nimi, Anna.
Vuonna 1180 Manuel I kuoli ja hänen 13-vuotias poikansa Aleksios nousi valtaistuimelle. Pian tämä jälkeen 9-vuotias Agnes ja Aleksios myös vihittiin. Todellisuudessa valtakuntaa hallitsi Aleksioksen äiti Maria, mutta vuonna 1183 Andronikos I Komnenos syrjäytti Marian. Pian Andronikos myös kruunattiin Aleksioksen kanssahallitsijaksi. Lokakuussa Andronikos antoi murhata Aleksioksen ja Agnesista tuli leski jo 12-vuotiaan. Leskenä hän ei kuitenkaan kerennyt olla kauan koska Andronikos meni hänen kanssaan naimisiin. Andronikos oli itse 65-vuotias.
Vuonna 1185 Andronikos syrjäytettiin. Agnes selvisi seuranneesta sekasorrosta koska hänestä tuli kenraali Aleksios Branasin rakastajatar. Seuraavaksi Agnesin elämästä ei tiedetä mitään ennen vuotta 1204. Silloin hän meni naimisiin entisen rakastajansa pojan, Theodosios Branasin, kanssa.
Hannu I
Hannu (Juhana II) (2. helmikuuta 1455 – 20. helmikuuta 1513) oli Kalmarin unionin maiden unionikuningas. Hän oli Tanskan kuninkaana 1481–1513, Norjan kuninkaana 1483–1513 sekä Ruotsin ja samalla kaikkien kolmen maan kuninkaana 1497–1501.
Hannu tuli Tanskan ja Norjan hallitsijaksi isänsä Kristianin kuoltua 1481. Aateliset kuitenkin pakottivat hänet allekirjoittamaan sopimuksen, joka rajoitti kuninkaan valtaa. Ruotsin kanssa hän neuvotteli vuonna 1483 Kalmarin resessin, jossa määriteltiin ja rajattiin unionikuninkaan valta Ruotsissa. Hän piti kuitenkin sopimusta itselleen epäedullisena eikä allekirjoittanut sitä, ja yritys palauttaa Ruotsi Kalmarin unioniin raukesi. Vuonna 1493 Hannu solmi liiton Venäjän kanssa Ruotsia ja sen valtionhoitaja Sten Sturea vastaan. Liittoa pidettiin uskonnollisista syistä ennenkuulumattomana.
Venäjän ja Ruotsin välinen sota, vanha viha, käytiin vuosina 1495–1497, ja heti rauhanteon jälkeen Hannu julisti sodan Ruotsille. Hän voitti Sten Sturen joukot Rotebron luona 1497. Sture joutui myöntämään Hannulle oikeuden kruunuun, ja sai vastineeksi koko Suomen läänikseen. Hannu kruunattiin Ruotsin kuninkaaksi 1497. Vuonna 1499 Hannu katsoi asemansa olevan niin vahva, ettei hänen tarvinnut enää suosia Sten Sturea, jolta otettiin pois Viipuri, Olavinlinna ja Turku. Vuonna 1501 Hannun ja venäläisten tekemät sopimukset paljastuivat Ruotsin valtaneuvostolle. Tämä yhdessä sen kanssa, ettei ylimystölle ollut annettu sen mielestä riittävästi läänityksiä, johtivat Hannun syrjäyttämiseen Ruotsin kuninkuudesta 1501. Sten Sturesta tuli jälleen valtionhoitaja.
Imperiumi (täsmennyssivu)
Imperiumi voi tarkoittaa seuraavia:
Monopoli (täsmennyssivu)
Monopolilla voidaan tarkoittaa
Lisänimi
Lisänimi on henkilölle annettu nimi, joka kuvaa jotain tämän ominaisuutta tai saavutusta. Lisänimiä annetaan yleensä vasta nuoruus- tai aikuisiässä. Lisänimeä saatetaan käyttää henkilön oman nimen rinnalla tai sen sijasta. Ne voivat olla myös pilkallisia.
Lisänimet olivat yleisiä Rooman valtakunnassa, jossa sotilasjohtaja saattoi saada ansioistaan "palkkioksi" lisänimen. Rooman keisari Caligula sai pientä saapasta tarkoittavan nimensä jo lapsena ollessaan mukana isänsä sotaretkillä.
Hallitsijoille on annettu lisänimiä useissa maissa, joko hallitsijan elinaikana tai tämän kuoleman jälkeen. Hallitsijan nimeä kirjoitettaessa lisänimi tulee viimeisenä hallitsijanimen ja järjestysnumeron jälkeen (esimerkiksi Venäjän Pietari Suuri). On kuitenkin huomattava, että samalla tavalla kirjoitetaan myös kaksiosaiset hallitsijanimet (kuten Kustaa II Aadolf), jolloin kyse ei ole lisänimestä.
Lisänimet voivat liittyä myös erilaisiin elämään jääneisiin tarinoihin. Esimerkiksi italialainen Ugolino della Gherardesca sai lisänimen Kannibaali hänen syötyään tarinan mukaan kaksi poikaansa ja pojanpoikaansa jouduttuaan rangaistuksena maanpetoksesta muuratuksi heidän kanssaan torniin nääntymään nälkään.
The Black Lotus
The Black Lotus (TBL) on ruotsalainen vuonna 1989 perustettu demoskene-ryhmä, joka on tänäkin päivänä yksi aktiivisimmista ja tunnetuimmista Amiga-tietokoneille demoja tekevistä ryhmistä. TBL on tehnyt joitakin tuotoksia myös PC:lle, ja se oli ensimmäisiä ryhmiä, joka sovelsi introissa suuressa määrin musiikin ja bittikarttojen algoritmista generointia.
Triton (demoskene)
Triton on ruotsalainen demoskene-ryhmä, joka vaikutti PC-alustalla 1990-luvun alkupuolella ja kilpaili muun muassa suomalaisen Future Crew'n kanssa. Ryhmä tunnetaan parhaiten tracker-musiikkiohjelmastaan "Fast Tracker". Tritonin merkittävimmät demot ovat vuosina 1992 ja 1993 julkaistut "Crystal Dream" ja "Crystal Dream II". Jäsenistä ehkä tunnetuin on tracker-muusikko "Lizardking" (Gustaf Grefberg), joka tosin teki suuren osan tuotannostaan Amigalla.
Moppi Productions
Moppi Productions on suomalainen PC-alustoille keskittynyt demoskene-ryhmä, joka tunnetaan elokuvamaisia elementtejä hyväksikäyttävistä juonikeskeisistä demoistaan. Demot ovat saaneet runsaasti tunnustuspalkintoja mm. "scene.org awardeissa", mutta varsinaisessa demokilpailuissa ne ovat usein joutuneet tyytymään kakkossijoihin. Moppi Productions on julkaissut myös demojen suunnitteluun ja koostamiseen tarkoitetun "Demopaja"-ohjelmiston.
Melon Dezign
Melon Dezign on tanskalainen vuonna 1991 perustettu Amigalla ja myöhemmin PC:llä vaikuttanut demoskeneryhmä. Melonia pidetään yhtenä ensimmäisistä ryhmistä, jotka keskittyivät demojen tyyliin ja suunnitteluun vähintään yhtä antaumuksellisesti kuin niiden ohjelmakoodin tekniseen hiomiseen. Ryhmä antoikin paljon tyylillisiä vaikutteita myös muille ryhmille etenkin Amigalla mutta myös PC:llä.
Orange (demoryhmä)
Orange on suomalainen PC-koneille keskittynyt demoskene-ryhmä, joka toi tuotoksissaan PC-demoskenelle paljon tyylillisiä vaikutteita Amigan Melon Dezign -ryhmältä. Orange on merkittävimpiä PC-demoryhmiä.
Orangen ydinryhmä koostui kolmesta henkilöstä: Hoplite (Mikko Wilkman, ohjelmoija), Dune (Lassi Nikko, muusikko/ohjelmoija) ja Der Piipo (Iiro Harra, graafikko/ohjaaja).
Yksi merkittävimmistä eroista Orangen demoissa verrattuna muihin demoihin oli se kuinka Orange käytti harvoin 3d-skenejä; usein demot rakentuivat vain ohjelmoiduille 2D-efekteille ja joissakin tapauksissa animaatioille (Esimerkiksi Megablast-demon alku). Orangen ohjelmoija Hoplite ei pitänyt 3d-skenejä erityisen haastavina ja Orange toivoikin demojensa ns. info-teksteissä, että kilpailevat demoryhmät keskittyisivät vähemmän monimutkaisten 3d-kohtauksien luomiseen ja enemmän kekseliäisiin ohjelmointikikkoihin.
Orangen demoja tahdittivat Dunen omaperäinen musiikki, jotka yhdessä kekseliään koodin ja Der Piipon yksilöllisen graafisen tyylin kanssa tekivät Orangen demoista äärimmäisen yksilöllisiä. Ryhmän tyyliä jäljiteltiin paljon.
Leviatan
Leviatan (myös Leviathan, eli "kiero") on alun perin kanaanilaisen mytologian merihirviö, joka syö auringon maailman loppuessa. Sana esiintyy Vanhassa testamentissa kuusi kertaa (Job, Jesaja ja Psalmit). Nimitystä käytetään nykyään myös mistä tahansa isosta tarunomaisesta vesihirviöstä. Nykyisessä hepreassa sana merkitsee "valasta". Leviatanin heiluttaessa pyrstöään syntyvät suuret aallot.
Vaikka Raamattu ei kerrokaan Leviatanin koko legendaa, juutalaiset rabbit, muun muassa Rashi, ovat omissa selitysteoksissaan kertoneet Leviataniin liittyviä legendoja. Niiden mukaan Jumala muun muassa loi aluksi Leviatanille myös puolison, mutta tappoi sitten sen, jotta pedot eivät lisääntyisi ja söisi kaikkia maailman kaloja.
Joidenkin tekstien mukaan Leviatan joutuu taisteluun Behemot-nimisen maapedon kanssa. Silloin maailmassa käydään lopullista kamppailua hyvän ja pahan välillä. Taistelu aiheuttaa suurta tuhoa kaikkialla, ja molemmat pedot kuolevat taistelussa. Tuomiopäivästä selviytyvät ihmiset valmistavat petojen lihasta suuren juhla-aterian.
Jotkut nuoren maan kreationistit pitävät Leviatania mosasauruksena.
Poliittisen filosofian keskeisiin teoksiin kuuluva Thomas Hobbesin "Leviathan" on saanut nimensä Leviatan-hirviöltä. Kirjassa Leviathan kuvaa allegorisesti suvereenia valtiota.
Tarun mukaan ranskalaisessa kansanperinteessä esiintyvä lohikäärme Tarasque on Leviatanin jälkeläinen.
Leviatanit ovat keskeisessä osassa "Supernatural"-televisiosarjan seitsemännellä tuotantokaudella.
Vuoden 1992 käännöksen mukaan:
Ari Toikka
Ari ”Kreivi” Toikka (s. 22. helmikuuta 1968 Tampere) on suomalainen rumpali ja sessiomuusikko, joka on vaikuttanut monissa suomalaisissa yhtyeissä, joista nimekkäimpiä ovat Horsepower, Bastards, Bomfunk MC’s, Popeda, Yö, Dingo, Nuket ja The Body. Hän on vaikuttanut monien suomalaisten muusikkojen, kuten Jarkko Even, Olli Lindholmin ja Pate Mustajärven, taustayhtyeissä. Toikka on työskennellyt myös studioäänittäjänä ja tuottajana.
Ministeri
Ministeri (lyhenne min.) on valtion, alueen tai osavaltion hallituksen (Suomessa valtioneuvoston) jäsen. Sanana ministeri juontuu latinan apulaista ("minister") tarkoittavasta sanasta. Eri poliittisissa järjestelmissä ministeri joko voi tai ei voi olla samanaikaisesti lakiasäätävän elimen jäsen. Eräissä maissa, kuten Yhdysvallat, ministeri-termiä ei käytetä vaan samassa asemassa oleva henkilö on "secretary".
Ministeri-nimitystä käytetään Suomessa istuvan hallituksen eli valtioneuvoston jäsenestä. Samassa ministeriössä voi toimia useita ministereitä. Heidät katsotaan silloin rinnasteisiksi. Kukin ministeri käsittelee toimialaansa kuuluvat kansainväliset ja EU-asiat sekä virkanimitys- ja henkilöstöasiat. Ministerit myös johtavat taloussuunnittelua ja muiden yhteisten asioiden valmistelua omalla toimialallansa.
Myös Ahvenanmaan maakunnan hallituksen jäseniä kutsutaan ministereiksi (minister).
Pääministerin valinta alkaa eduskuntaryhmien välisellä neuvottelulla. Sen tuloksen perusteella presidentti puhemiestä kuultuaan antaa eduskunnalle tiedon pääministeriehdokkaasta. Eduskunta valitsee pääministerin ja presidentti nimittää hänet virkaan. Muut ministerit presidentti nimittää pääministerin ehdotuksen mukaisesti. Presidentti myöntää pyynnöstä eron valtioneuvostolle tai ministerille. Jos koko valtioneuvosto tai ministeri ei nauti eduskunnan luottamusta, presidentti myöntää eron ilman pyyntöä.
Perustuslaissa kielletään ministeriä hoitamasta julkista virkaa tai sellaista muuta tehtävää, joka voi haitata ministerin tehtävien hoitamista tai vaarantaa luottamusta hänen toimintaansa ministerinä. Ministerit velvoitetaan ilmoittamaan elinkeinotoimintansa, omistukset yrityksissä, muut merkittävät tulolähteet ja velat sekä sellaiset tehtävät ja sidonnaisuudet, joilla voi olla merkitystä arvioitaessa hänen toimintaansa ministerinä.
Suomen ministerien salkut Kataisen hallituksessa (suluissa ministeriö):Suomessa ovat eronneet seuraavat ministerit vuoden 1990 jälkeen:
Ruotsissa ministerien salkkujako on seuraava (suluissa ministeriö):
Xtensa
Xtensa on Tensilican suunnittelema 32-bittinen suoritin, joka on julkaistu vuonna 1999.
Suoritin on muokattavissa eri käyttötarkoituksiin kuten järjestelmäpiireihin. Suoritinta voidaan käyttää mikrokontrollerin tavoin sekä SIMD DSP:nä.
AMD:n TrueAudio käyttää Xtensa suoritinta.
Cadence Design Systems on ostanut Tensilican vuonna 2013.
Xtensa V on eräissä testeissä ollut nopein suoritin.
Suomen opetus- ja kulttuuriministeriö
Suomen opetus- ja kulttuuriministeriö () (OKM) on valtioneuvostoon kuuluva ministeriö, jonka toimiala kattaa sivistys-, kulttuuri-, liikunta-, nuoriso- ja kirkollisasiat.
Perinteisesti ministeriössä on ollut useampia ministereitä: esimerkiksi kulttuuri-, liikunta- ja nuorisoasiat sekä tekijänoikeus- ja opintotukiasiat (usein myös kirkollisasiat) ovat kuuluneet erilliselle kulttuuriministerille. Nykyisen Sipilän hallituksen opetusministeri on Sanni Grahn-Laasonen ja kulttuuri- ja urheiluministeri on Sampo Terho.
Opetus- ja kulttuuriministeriötä vastaava toimielin on ollut Suomen hallinnossa autonomian alusta asti, mutta sen nimi on muuttunut useita kertoja sitä mukaa kun kirkollisasioiden osuus ministeriön työssä on vähentynyt. Alkujaan sen nimi oli keisarillisen Suomen senaatin kirkollistoimituskunta, vuodesta 1917 lähtien kirkollis- ja opetusasiaintoimikunta. Vuonna 1918 senaatista tehtiin valtioneuvosto ja toimituskunnista ministeriöitä, jolloin nimi muuttui kirkollis- ja opetusasiainministeriöksi. Vuonna 1922 nimi lyheni opetusministeriöksi (lyhenne OPM). Vuonna 2010 nimi muutettiin opetus- ja kulttuuriministeriöksi, jotta se vastaisi paremmin ministeriön nykyistä tehtäväkenttää ja toimintaa.
Nykyään opetus- ja kulttuuriministeriön alaan kuuluvat oppilaitokset kuten peruskoulut, lukiot, ammattikoulut, yliopistot, ammattikorkeakoulut, samoin tieteellistä tutkimusta, taidetta, tekijänoikeutta,liikuntaa, kirkkoja ja muita uskonnollisia yhdyskuntia, nuorisotyötä, kirjastoja, museoita ja arkistoja koskevat asiat. Opetus- ja kulttuuriministeriön alaisuudessa toimivat muun muassa opetushallitus, ylioppilastutkintolautakunta (YTL), Suomen Akatemia, kotimaisten kielten keskus (Kotus), Museovirasto, arkistolaitos, Suomenlinnan hoitokunta, Kansallinen audiovisuaalinen instituutti sekä Kansallinen koulutuksen arviointikeskus (Karvi).
Avulsiivi
Avulsiivit eli naksausäänteet (aik. maiskausäänteet) ovat klusiileja tai affrikaattoja, joita äännettäessä muodostetaan kaksi sulkeumaa suuväylään, joista taempi on yleensä velaarinen. Toisin kuin tavanomaiset klusiilit, avulsiivit eivät vaadi muodostuakseen keuhkojen ilmavirtaa, vaan ääni muodostetaan imemällä kieltä sisäänpäin aiheuttaen edellä mainittujen kahden sulkeuman välisen ilmamassan harvenemisen. Kun edempi sulkeuma päästetään vapaaksi, ilma syöksyy nopeasti harventuneeseen tilaan, mistä aiheutuu ääni, joka on yleensä tavanomaisia klusiileja kovempi.
Avulsiiveja esiintyy lähinnä eteläisessä Afrikassa puhutuissa ns. khoisan-kielissä, mutta niitä on levinnyt kyseisistä kielistä jonkin verran myös lähistöllä puhuttuihin bantukieliin, kuten xhosaan ja zuluun. Myös Tansaniassa ja Keniassa on muutama kieli, joissa on avulsiiveja, mikä saattaa olla merkki khoisan-kielten tai niiden edeltäjien paljon nykyistä laajemmasta levinneisyydestä. Afrikan ulkopuolella avulsiiveja ei juurikaan esiinny kielten foneemijärjestelmissä, mutta niitä käytetään usein ekstralingvistisinä ilmaisukeinoina: esimerkiksi suomalainen saattaa ilmaista suudelmaa muiskauttamalla huuliaan; kyseessä on bilabiaalinen avulsiivi. Hevosia komennetaan usein maiskutusta muistuttavilla äänillä.
Avulsiivien ääntöpaikaksi suussa määritetään etummaisen sulkeuman paikka; kuten mainittu, taempi sulkeuma on lähes poikkeuksetta velaarinen (joskus uvulaarinen). Alla avulsiivit on merkitty IPA:n foneettisella transkriptiolla.
Sanaliitto
Sanaliitolla tarkoitetaan kiinteää, yleensä yhdessä esiintyvien sanojen muodostamaa fraasia, jolla on konventionaalinen merkitys ja joka eroaa yhdyssanoista siten, että sanaliiton jäsenet saavat pääpainon, minkä takia ne kirjoitetaan erikseen. "Suomen kieli" on esimerkki sanaliitosta. Sanaliitot saattavat käyttäytyä kuten yksittäiset sanat muun muassa sikäli, että niistä voidaan muodostaa johdoksia. Johdoksissa ne muuttuvat yhdyssanoiksi, esimerkiksi "suomenkielinen". Useampiosaisissa ilmauksissa sanaliitto liitetään jälkiosaan yhdysmerkillä, jonka edessä on välilyönti, esimerkiksi . Tekstinkäsittelyohjelmat ehdottavat tässä yleensä ajatusviivan yhdysmerkin sijaan vaihtamalla merkit keskenään automaattisesti, kun sanaliiton jälkeen kirjoittaa välilyönnin tai pisteen. Silloin pitää painaa peruutuskuvake tai (yleensä) Ctrl+z tai kirjoittaa uudelleen yhdysmerkki.
Kelly Gray
Kelly Gray (s. 20. kesäkuuta 1963) on kitaristi ja tuottaja, joka on toiminut useiden eri artistien levyillä tuottajana. Vuonna 1997 Gray lyöttäytyi Queensrÿcheen alkuperäisjäsenen Chris DeGarmon lähdettyä. Gray oli mukana Queensrÿchen vuonna 1999 julkaisemalla "Q2K"-albumilla ja soitti myös vuonna 2001 ilmestyneellä "Live Evolution" -livealbumilla. Ennen uuden "Tribe"-albumin äänityksiä DeGarmo palasi yhtyeeseen, mikä johti Grayn eroamiseen.
Endosymbioosi
Endosymbioosi on kahden eliön välinen symbioottinen suhde, jossa symbiootti elää isäntäeliön kudoksissa tai soluissa. Monissa tapauksissa endosymbioosi on välttämätön sekä isäntäeliön että symbiontin selviämiselle, toisinaan taas symbioosista hyötyvät molemmat osapuolet, jotka eivät kuitenkaan ole riippuvaisia toisistaan. Joissakin tapauksissa endosymbioosista on hyötyä vain toiselle osapuolelle ja se saattaa myös olla haitallista toiselle eliöistä.
Esimerkkejä endosymbioosista ovat hernekasvien juurinystyröissä elävät typpeä sitovat bakteerit (rhizobia), riuttaa rakentavien korallien sisällä elävät yksisoluiset levät (zooxanthellae), sekä monille hyönteisille välttämättömät symbionttibakteerit.
Evoluutiossa endosymbioosilla on ollut hyvin keskeinen merkitys. Nykyään hyväksytyn endosymbioositeorian mukaan aitotumaisten solujen soluelimistä mitokondriot ja kasvisolujen viherhiukkaset olivat alun perin bakteereita, joita varhaiset aitotumaiset solut ottivat sisäänsä endosymbionteiksi. Viherhiukkaset ovat olleet alun perin syanobakteereja, mitokondriot puolestaan lienevät purppurabakteereja. Endosymbionttisten viherhiukkasten syntyminen on helposti todettavissa monien yksisoluisten levämäisten eliöiden solurakenteissa, joissa saattaa endosymbiontteina esiintyä enemmän tai vähemmän surkastuneita yhteyttäviä yksisoluisia eliöitä. Tällaisia endosymbiooseja on ilmeisesti tapahtunut evoluution kuluessa useaan otteeseen.
Ortoosi
Ortoosi on kehoa tukeva tai kehon asentoa korjaava ulkoinen laite. Ortoosilla parannetaan neuromuskuloskeletaalisen kokonaisuuden rakenteellisia ja toiminnallisia ominaisuuksia. Ortooseilla voidaan tukea tai rajoittaa nivelten ja lihasten toimintaa.
Ortopediset jalkineet sekä niska- ja rannetuet ovat yleisiä ortooseja. Tavallisesti ortoosit valmistetaan muovista ja kevytmetallista, kuten alumiinista, ja pehmustetaan vaahtomuovilla tai geelillä.
Ortoosi voi tukemisen lisäksi vahvistaa käyttäjän liikkeitä, esimerkkinä kehittyneet ulkoiset tukirangat.
Suomen NUTS-aluejako
Suomen alueista voidaan Euroopan unionin alueluokitusjärjestelmässä muodostaa kolme NUTS-tasoa, kuten kaikkien muidenkin EU-maiden alueista. NUTS-alueet ovat tilastollisia alueyksiköitä.
Suomen NUTS 2012-aluejako muodostuu seuraavasti:
NUTS 2012-jako on otettu käyttöön marraskuussa 2011.
Suomessa suurin muutos tapahtui NUTS 2 -aluejaossa. Entinen Etelä-Suomi jakaantui kahteen osaan siten, että muodostuu uusi metropolialue Helsinki-Uusimaa (FI1B), ja muu Etelä-Suomi muodosti oman alueensa (FI1C). Lisäksi entiset Pohjois-Suomi ja Itä-Suomi yhdistyivät yhdeksi alueeksi, jonka nimeksi tuli Pohjois- ja Itä-Suomi (FI1D).
Muutosten jälkeen Manner-Suomessa (FI1) on edelleen neljä NUTS 2-aluetta. NUTS 3 -tasolla Suomesta väheni yksi alue, kun Uusimaa ja Itä-Uusimaa maakuntina yhdistyivät 2011 ja muodostivat NUTS 3 -alueen Helsinki-Uusimaa (FI1B1).
Suomen NUTS 2005-aluejako muodostui seuraavasti:
NUTS 2 -taso: Vaikka Manner-Suomen neljästä suuralueesta kolmella (Etelä-Suomi, Länsi-Suomi ja Itä-Suomi) oli sama nimi kuin Suomen entisillä lääneillä, eivät nämä suuralueet vastanneet kyseisiä läänejä, vaan ne jaettiin eri tavalla. Myöskään neljäs Manner-Suomen suuralue, Pohjois-Suomi, ei perustunut läänijakoon eikä siis vastannut entisten Oulun ja Lapin läänien muodostamaa Pohjois-Suomea.
Suomessa NUTS-tasojen jälkeen seurasi 2 LAU-tasoa, jotka muodostuvat seutukunnista (LAU 1) ja kunnista (LAU 2).
Taaleri
Taaleri, taalari eli talari on nimitys monissa maissa 1500–1800-luvulla lyödyille rahoille. Nimitys juontuu böömiläisestä Sankt Joachimsthalin kaupungista, jonka hopeakaivoksen hopeasta ensimmäiset taalerit tehtiin. Dollarit ja Slovenian tolar ovat saaneet nimensä taalerista.
Taalari oli Ruotsin ja Suomen yhteisen historian tärkein rahayksikkö. Saksalaisen mallin mukaisen rahan otti käyttöön vuonna 1534 Kustaa Vaasa. Taalarin jakoyksikkönä oli šillinki, joka oli 1/48 taalaria. Arvoltaan 1 taalari oli 4 Ruotsin markkaa, joka oli 32 äyriä.
Ruotsissa taalarin juuria voidaan hakea Taalainmaalta (Dalarna), jossa sijaitsee sittemmin Unescon maailmanperintökohteeksi julistettu historiallinen kuparikaivos. Erityisesti 1600-luvulla kuparin ollessa metallina arvossaan rahoja alettiin lyödä Taalainmaan kupariin eli taalariin. Koska rahan arvo oli suhteessa siihen käytetyn metallin arvoon, kuparitaalarit olivat varsin suuria ja painavia kuparipellin kappaleita eli plootuja ( ’levy, pelti’). Karkeasti verraten yksi kuparitaalari oli vajaa kilogramma kuparia. Tukholman vanhan kaupungin Kungliga Myntkabinettetissä voi kokeilla vanhojen taalareiden painoa.
1600-luvun alkupuolella kaksi hopeamarkkaa vastasi yhtä kuparitaalaria ja kaksi kuparitaalaria yhtä hopeataalaria. Kurssit kuitenkin vaihtelivat eri rahojen välillä niihin käytettyjen metallien arvon vaihtelun mukaan. Taalarin ostovoima vaihteli talouden yleisten lainalaisuuksien mukaan. Esimerkiksi marraskuussa 1776 Turussa tynnyrillinen rukiita maksoi 60 kuparitaalaria ja tynnyrillinen ohria 42 kuparitaalaria. Samaan aikaan Tukholmassa rukiit maksoivat 44–45 ja ohrat 30 taalaria tynnyriltä.
Vuonna 1991 Ahvenanmaan raha-automaattiyhdistys PAF pyrki laskemaan liikkeeseen taalariarvoisia kolikoita. Tarkoitus oli ilmeisesti ainakin käyttää niitä paikallisrahana virallisen rahan rinnalla, kuten eräissä muissa valtioissa on luvallista. Asiasta syntyi kohua, ja liikkeellelasku kiellettiin, koska Suomen ainoa laillinen rahayksikkö oli markka. ”Kolikot” sulatettiin Suomen Rahapajassa, mutta sovittiin kuitenkin, että PAF sai korvauksena 6 miljoonaa markkaa.
Myöhemmin, vuonna 1994, on lyöty 10, 50 ja 100 taalarin arvoisiksi merkittyjä, kolikon näköisiä poletteja. Niissä on merkintä ”CASINO” ja nekään eivät ole virallista rahaa, mutta niitä on myyty matkamuistoiksi ja mm. käytetty pelimerkkeinä.
Ruotsin kuninkaallisen rahakabinetin (Kungliga Myntkabinettet) sivut ja taalari
Basileus
Basileus () tarkoittaa kuningasta. Antiikin Ateenassa basileus oli ”kuningasarkontin” ("arkhon basileus") nimitys, mikä oli seremoniallinen jäänne Ateenan kuninkaista.
Sanaa käytettiin vuodesta 629 myös Bysantin keisarien arvonimenä. Sanasta basileus on johdettu erisnimi Basileios.
Ulkoinen tukiranka
Ulkoinen tukiranka eli eksoskeleton ("eng. exoskeleton") on ulkoinen, anatominen rakenne, joka tukee ja suojaa organismin kehoa. Monilla selkärangattomilla eläimillä kuten hyönteisillä ja äyriäisillä on ulkoinen tukiranka luonnostaan. Selkäjänteisillä eliöillä kuten ihmisellä on sisäinen tukiranka ("endoskeleton").
Keinotekoisia ulkoisia tukirankoja käytetään esimerkiksi sisäisen tukirangan vammautuessa. Myös terveen henkilön suorituskykyä käyttäviä tukirankoja on olemassa. Esimerkiksi perinteinen Ritarin haarniska on suojaava passiivinen ulkoinen tukiranka. Jopa autoakin voi pitää eräänlaisena väliaikaisena ulkoisena tukirankana. Varsinkin sotilaskäyttöön kehitetään aktiivisia tukirankoja, mutta myös esimerkiksi vammautuneille on olemassa kehon toimintaa tehostavia tukirankoja. Tyypillinen ongelma näissä on integroidun pitkäkestoisen energialähteen puuttuminen.
Lääketieteellisiä ulkoisia tukia kutsutaan ortooseiksi ja jonkin kehon osan korvaavia osia proteeseiksi.
Voimaa ja kestävyyttä lisäävät ulkoiset tukirangat ovat suosittuja science fictionissa ja erityisesti tietokonepeleissä.
Kirjasalon tasavalta
Kirjasalon tasavalta oli lokakuun vallankumouksen jälkeen inkeriläisten kansannousussa Suomen tuella Venäjästä eronnut inkeriläisten valtio, aikana 23.01.1919 – 05.12.1920, joka oli tarkoitus liittää myöhemmin Suomeen muun Inkerinmaan kanssa. Kirjasalo sijaitsi Pohjois-Inkeriin lukeutuvassa Lempaalassa. Se muodosti ns. Kirjasalon kulmauksen, joka näkyi lovena Suomen vanhassa itärajassa Raudun ja Kivennavan välissä.
Kirjasalo oli 30 km² laaja alue, johon kuului viisi kylää ja 400 vakinaista asukasta. Kirjasalolla oli oma suojeluskunta, kunnanvaltuusto ja sanomalehti "Kirjasalon Sanomat", jota julkaisi Pohjois-Inkerin Hoitokunta. Pohjois-Inkerin Hoitokunta julkaisi myös Pohjois-Inkerin postimerkkejä. Pohjois-Inkerillä oli myös oma hymni ja kunniamerkki, "Valkoisen Muurin Risti" ja laivasto, jolla oli yksi ainoa laiva, höyrylaiva "Primernii", joka oli jäänyt taisteluissa inkeriläisille.
Kirjasalon asevoimat koostui Pohjois-Inkerin Rykmentistä, jonka riveissä oli 1667 miestä. Rykmentti, sittemmin erikoispataljoona, puolustikin Kirjasaloa bolševikkeja vastaan ja suoritti rajapalvelusta, josta Suomi maksoi kesästä 1919 joulukuulle 1920.
Tarton rauhan mukaan Suomi luopui kaikista liittoalueistaan Petsamon vastineeksi. Inkerin lippu laskeutui surujuhlassa 5. joulukuuta 1920 ja Kirjasalon väestö karjoineen marssi Pohjois-Inkerin Erikoispataljoonan ja suruharsoisen Inkerin lipun johdolla yli Rajajoen Suomen puolelle. Bolševikit hävittivät Kirjasalon kostoksi. Myöhemmin 1930-luvulla Valkeasaaren, Lempaalan, Vuoleen ja Miikkulaisen inkeriläisasutus hävitettiin Stalinin vainoissa.
Mecha
Mecha on kuvitteellinen ihmismäistä robottia muistuttava ulkoinen tukiranka, jota ihmiskuljettaja ohjaa. Se on suosittu aihe science fictionissa ja tietokonepeleissä, mutta toisinaan mechoja esiintyy myös fantasiakirjoissa, joissa ne yleensä esitetään kadonneena teknologiana.
Mechoja käytetään yleensä sotakoneina tai rakennustehtävissä, mutta myös pelastustehtävissä, raskaassa tehdas- tai kaivostyössä, gladiaattorityylisissä taisteluissa tai urheilussa. Ensimmäiset scifikirjallisuuden mechat olivat vuonna 1898 ilmestyneessä H. G. Wellsin "Maailmojen sota" -kirjassa esiintyviä tripodeja. Mechat ovat olleet vuosikymmeniä erityisen suosittuja Japanissa, jossa ne esiintyvät lastenohjelmissa sekä scifimangassa ja -animessa.
Mechojen koot voivat vaihdella niiden käyttötarkoituksen ja tarinankerronnan mukaan. Jotkut mechoista eivät ole juuri tankkia suurempia, kuten sarjoissa Armored Trooper Votoms ja Megazone 23, toiset taas ovat suurempia kuin kerrostalot, kuten Gundamissa, Escaflownessa ja Saber Riderissa. pilvenpiirtäjän kokoluokkaa olevia mechoja on esimerkiksi sarjoissa Space Runaway Ideon, Genesis of Aquarion ja Neon Genesis Evangelion. On olemassa myös mechoja, jotka ovat tarpeeksi suuria sisältääkseen koko kaupungin väestön (Macrossissa); planeetan väestön (Transformersissa ja Diebusterissa); tai galaksin väestön (Getter Robossa ja Tengen Toppa Gurren Lagannissa). Demonbanessa vihjataan mechaan, joka sisältää koko maailmankaikkeuden.
Mechat voivat erota toisistaan paljonkin, mutta niillä on muutamia yhtäläisyyksiä. Nimitys 'jättirobotti' on harhaanjohtava, sillä robotti on itsenäisesti tekoälyllä toimiva laite, kun taas mecha on jonkun ohjaama laite. Toisin kuin robotti, mecha ei välttämättä ole täysin mekaaninen, vaan se voi sisältää eloperäisiä osia, tai olla kokonaan eloperäistä ainesta. Eloperäinen osa voi olla esimerkiksi "hermokäyttöliittymä", jolla mecha liitetään muihin laitteisiin. Rakenteeltaan osittain eloperäisiä mechoja esiintyy esimerkiksi animesarjoissa Neon Genesis Evangelion, Eureka Seven ja Zoids.
Mecha ja mech tarkoittavat molemmat käytännössä samaa asiaa, mutta yleisesti mecha ymmärretään japanilaiseksi ohjatuksi robotiksi ja mech länsimaiseksi. Nimi "mecha" tulee japanin sanasta "meka", joka on lyhennetty lainasana englannin sanasta "mechanical", mekaaninen. Sana "mech" puolestaan juontaa juurensa yhdysvaltalaisesta Battletech-lautapelistä, jossa sillä tarkoitetaan jättiläismäisiä sotakoneita.
Yleinen ero mechan ja mechin välillä on ulkomuoto. Mecha on yleensä rakenteeltaan ihmismäisempi, mech taas konemaisempi. Mechalla saattaa olla esimerkiksi pää tai kypärä, ja kädet, joissa on sormet. Mech on kone, jossa voi olla esimerkiksi ohjaajan hytti, käsinä saattavat toimia tarttuimet ja jalkoina telaketjut.
Mechan innoittamana on käynnistetty hankkeita oikeiden mechojen luomiseksi. Hankkeita on edennyt koekappalevaiheeseen, mutta ne ovat tähän mennessä olleet liian kömpelöitä tai epäkäytännöllisiä sovellettaviksi käytäntöön.
Koekappaleita:
Transsendenttinen meditaatio
Transsendenttinen meditaatio on Maharishi Mahesh Yogin rekisteröimä mietiskelytekniikka (tavaramerkki). Maharishi Mahesh Yogi loi 1958 tekniikan, jossa käytetään tietynlaisia äänteitä, mantroja. Meditaatiomenetelmän juuret ovat Intian muinaisessa veda-kulttuurissa. TM-liikkeen edustajien mukaan kyseessä on rentouttava ja virkistävä henkinen harjoitus, joka säännöllisesti tehtynä parantaa terveyttä, lisää henkistä suorituskykyä ja edistää ihmisenä kasvamista. Skeptikot ovat väittäneet metodia ylihinnoitelluksi ja liikkeen käyttäneen epärehellisiä tai ainakin perättömiä väitteitä markkinoinnissaan.
Aivan liikkeen alkuaikoina sen gurut kertoivat pidemmälle päässeiden harjoittajien oppivan paitsi levitoimaan, myös muuttumaan näkymättömiksi. Jälkimmäisestä tavoitteesta on sittemmin luovuttu ja lentäminen on muuttunut pomppimiseksi. Myös suomalaiseen politiikkaan 1990-luvun puolessavälissä pyrkineet niin sanotut joogalentäjät, Luonnonlain puolueen (LLP) jäsenet, edustivat transsendenttisen meditaation leiriä.
Rahaa liike kerää pitkälti Maharishi-yliopiston tarpeisiin. Sille nimensä antanut Maharishi Mahesh Yogi tuli tunnetuksi 1960-luvulla The Beatles -yhtyeen henkisenä neuvonantajana, ja yhtyeen jäsenet matkustivat tuolloin Intiaan. Jälkikäteen John Lennon tosin totesi mietiskelyn olleen ”kuin värjättyä vettä”.
Zdzisław Beksiński
Zdzisław Beksiński (24. helmikuuta 1929 – 22. helmikuuta 2005) oli puolalainen taidemaalari ja valokuvaaja. Hänen kuuluisimpia töitään ovat surrealistiset, lohduttomat post-apokalyptiset visiot, joita hän maalasi "fantastisella kaudellaan" 1970-luvulta 1980-luvun loppupuolelle.
Ennen muuttoaan Varsovaan vuonna 1977 Beksiński poltti kasan maalauksia takapihallaan, koska ne olivat hänen mielestään liian henkilökohtaisia tai koska hän ei ollut niihin tyytyväinen. 1990-luvun alkupuolella hän maalasi enimmäkseen surrealistisia muotokuvia ja ristejä. Myöhemmin 90-luvulla hän löysi digitaalisen kuvankäsittelyn ja keskittyi siihen kuolemaansa saakka. Kaikki Beksińskin maalaukset ovat nimettömiä.
Beksińskin vaimo Zofia kuoli 1998 ja hänen poikansa Tomasz teki itsemurhan jouluaattona 1999. Beksiński itse puukotettiin kuoliaaksi hieman ennen syntymäpäiväänsä vuonna 2005. Murhasta pidätettiin hänen pitkäaikaisen assistenttinsa, teini-ikäinen poika kavereineen, ja syynä oli ilmeisesti se, ettei Beksiński ollut antanut heille lainaksi rahaa.
Kristiina Wegelius
Kristiina Marketta ”Tintti” Wegelius (s. 12. lokakuuta 1960 Helsinki) on suomalainen taitoluistelija. Hän sijoittui Euroopan-mestaruuskilpailuissa kolmesti neljänneksi vuosina 1979–1981, kaksi kertaa maailmanmestaruuskilpailuissa kuudenneksi (1981 ja 1983) ja olympialaisissa kymmenenneksi 1980.
Wegelius asuu nykyisin Québecissä avioiduttuaan kanadalaisen John Fitzpatrickin kanssa vuonna 1995. Hän toimii valmentajana ja koreografina kierrettyään kilpauran jälkeen kymmenisen vuotta jääshowtähtenä muun muassa "Disney on Ice" -tapahtumassa.
Wegeliuksen tytär Khayla tanssii Hollannin kansallisbaletissa.
Laivanupotus
Laivanupotus, joka tunnetaan myös nimillä shippaus, merisotapeli ja laivastopeli, on kahden pelaajan lautapeli, jossa tarkoituksena on tuhota vastustajan laivasto. Vaikka peli sopii pelattavaksi kynällä ja (ruutu)paperilla, sen saa myös lautapeliversiona ja tietokonepelinä.
Peliä pelataan kahdella pelialueella joka kumpikin on jaettu 10*10 ruutuun. Vaakariviin merkitään kirjaimet A-J ja pystyriviin numerot 1-10. Peli aloitetaan sijoittamalla oikeanpuoleiseen ruudukkoon omat laivat jotka ovat:
tai esimerkiksi
Laivat eivät saa koskettaa toisiaan kuin kulmittain, eivätkä ne myöskään voi olla vinottain.
(Joissain säännöissä ei sallita kulmittain koskemistakaan, toisissa taas ei kosketusrajoituksia ole.) Pelaajat eivät saa nähdä toistensa laivastoja. Kun kumpikin pelaaja on asettanut laivansa peli alkaa. Vuorotellen kumpikin pelaaja ilmoittaa sen ruudun koordinaatit johon haluaa ampua, kuten F-5, jonka jälkeen toinen pelaaja ilmoittaa osuiko ammus. Osumasta saa lisävuoron.
Kun laivan jokaiseen ruutuun on osunut ammus, laiva uppoaa. Silloin laivan menettänyt pelaaja ilmoittaa laivan uponneen. Vasemmanpuoleiseen ruudukkoon pelaaja merkitsee ampumansa ammukset. Jos ammus on osunut, merkitään rasti. Jos ammus menee ohi, merkitään ympyrä. Kun pelaajan omaan laivaan osuu, osumakohta merkitään piirtämällä siihen rasti. Vastustajan laivan upottua kannattaa merkitä sen ympärille ympyrät, koska sen lähellä ei voi olla laivaa.
Pelin voittaa pelaaja, joka ensimmäisenä upottaa vihollisen koko laivaston.
Peliin voidaan myös ottaa useampia laivoja, mutta silloin myös pelialueesta pitää tehdä suurempi.
Peliä voi myös pelata siten, että ammutaan kolme laukausta kerrallaan. Silloin pitää sopia ilmoitetaanko erikseen että mikä osui ja mikä ei, kuten esimerkiksi F-5 osui, E-3 ja E-4 eivät tai vain yksi osui, kaksi hutia.
Laivat voidaan sijoittaa tavallisesta pelistä poiketen koordinaatiston pisteisiin. Tällöin laivat voidaan pirtää ruutupaperin ruutujen väliin. Tämä versio korostaa pelin matemaattista luonnetta. Samalla vektorien käyttöä voi opetella ampumalla paikkavektoreilla.
Guinevere
Guinevere (myös Guinever, Guenever tai Gwenhwyfar) oli kuningas Leondegrancen tytär ja Englannin legendaarisen suurkuninkaan Arthurin vaimo, joka rakastui Arthurin parhaaseen ystävään ja serkkuun sir Lancelotiin. Guineveren serkku Elaine onnistui kuitenkin valeasuisena viettelemään Lancelotin ja synnytti tälle pojan, Galahadin.
Guineveren ja Lancelotin suhde laukaisi myöhemmin tapahtumaketjun, joka johti Arthurin valtakunnan tuhoon.
Myöhäisissä versioissa kuningas Arthurin taruista Guinevere on kuningas Leondegrancen tytär ja hänet kihlataan Arthurille nuorena, tämän vielä kootessa tukea itselleen. Kun Lancelot saapuu Arthurin hoviin, Guinevere ihastuu välittömästi ja pian he pettävät Arthuria, mikä osoittautuu myöhemmin tuhoisaksi. Arthur ei kuitenkaan saa tietää heidän romanssistaan ennen kuin huomaa juhla-aterialla heidän molempien puuttuvan pöydästä. Kuningas Lotin poika, Agravain ja Mordred, joka on lähteestä riippuen joko Arthurin tai Lotin poika, paljastavat suhteen ja Lancelot joutuu pakenemaan suojellakseen henkeään. Arthur joutuu, vasten tahtoaan, tuomitsemaan vaimonsa poltettavaksi roviolla. Arthur aavistaa, että Lancelot ja tämän suku yrittävät estää Guineveren teloituksen ja lähettää useita ritareita vartioimaan roviota. Gawain kieltäytyy osallistumasta.
Lancelot pelastaa Guineveren, mutta taisteluissa kuolleiden Gaheriksen ja Garethin kohtalo saa heidän veljensä Gawainin suunnattoman raivon valtaan, ja hän painostaa Arthurin taistoon Lancelotia vastaan. Kun Arthur lähtee Ranskaan taistelemaan Lancelotia vastaan, hän jättää Guineveren Mordredin suojelukseen. Mordred suunnittelee naivansa kuningattaren saadakseen kuninkaan aseman. Joissain versioissa tarinasta Guinevere suostuu Mordredin kosintaan, mutta muissa versioissa hän piiloutuu Lontoon Toweriin ja etsii sen jälkeen turvapaikkaa nunnaluostarista.
Kuullessaan Mordredin petoksesta Arthur palaa Britanniaan ja surmaa Mordredin Cammlannin taistelussa, mutta hänen omat vammansa ovat niin vakavia, että hänet viedään mystiselle Avalonin saarelle, jonne hänet haudataan. Guinevere tapaa Lancelotin vielä kerran, mutta palaa sen jälkeen nunnaluostariin, jossa hän viettää koko loppuelämänsä.
Kefeidi
Kefeidi on eräs sykkivien kirkkaudeltaan muuttuvien tähtien ryhmä, jolle on ominaista tähtien muuttumisjakson ja luminositeetin välinen verrannollisuus. Kefeidit on nimetty Kefeuksen tähdistön tähden δ Cephein mukaan. Kefeidi on usein ensimmäisen populaation keltainen jättiläistähti, joka vuoroin laajenee ja supistuu muodostaen säännöllisen oskillaation luminositeettiinsa. Kefeidien luminositeetti vaihtelee tuhatkertaisesta kymmentuhatkertaiseen Auringon suhteen.
Pohjantähti on yksi tunnetuimmista kefeideistä. Sen kirkkauden muutokset ovat kuitenkin viime vuosikymmenien kuluessa vähentyneet, ja tähti on nyt lähes stabiili.
Ensimmäisen kefeidin, δ Cephein, löysi John Goodricke vuonna 1784. Kefeidien jakson pituuden ja todellisen kirkkauden välisen riippuvuuden löysi yhdysvaltalainen tähtitieteilijä Henrietta Swan Leavitt vuonna 1912. Mitä pidempi on sykkimisjakso, sitä suurempi on tähden todellinen kirkkaus. Kefeidin, jonka jakso on kolme päivää, kirkkaus on noin 800 Aurinkoa, ja 13 päivän jaksossa sykkivän kefeidin kirkkaus 10 000 aurinkoa. Pian löydettiin muita samanlaisia tähtiä, joita alettiin kutsua "kefeideiksi".
Kefeidien luminositeetin ja jakson suhde on siinä määrin tarkka, että tähtien avulla voidaan määrittää suhteellisen lähellä olevien galaksien sekä pallomaisten tähtijoukkojen etäisyyksiä. Pieni mutta jokseenkin poikkeuksetta merkityksetön virhe syntyy siitä, ettei kefeidin tarkkaa sijaintia galaksissa tiedetä, jos litteä galaksi sijaitsee enemmän sivuttain kuin kohtisuoraan havaitsijan suhteen.
Edwin Hubble löysi ensimmäisenä kefeidejä toisesta galaksista, Andromedan galaksista, jonka etäisyyden hän siten pystyi määrittämään ja samalla todistamaan kohteen olevan Linnunradan ulkopuolella. Galaksissa sijaitsee useita kefeidejä, joiden sykkimisjaksoista arvioidun todellisen kirkkauden ja niiden näennäisen kirkkauden erotuksella saatiin selville galaksin etäisyys.
Walter Baade huomasi vuoden 1950 tienoilla, että klassisilla kefeideillä ja ns. W Wirginis -tähtiin kuuluvilla kefeideillä on erilainen riippuvuus sykkimisjakson ja kirkkauden välillä. Hän huomasi, että Andromedan ja muiden galaksien etäisyyden määrittelyssä oli käytetty väärää riippuvuutta ja oikealla tavalla lasketuissa etäisyydet kaksinkertaistuivat.
Hubble-avaruusteleskooppi on havainnut kaukaisimmat kefeidit Neitsyen galaksijoukosta, 60 miljoonan valovuoden päästä. Sitä kaukaisempien kohteiden etäisyys pystytään usein määrittämään punasiirtymän avulla.
Serbien vapaaehtoiskaarti
Serbien vapaaehtoiskaarti (serbiaksi "Српска добровољачка гарда") oli
Željko Ražnatovićin eli Arkanin johtama puolisotilaallinen joukko, jonka tehtävänä olivat etniset puhdistukset Jugoslavian hajoamissotien aikana. Serbien vapaaehtoiskaarti teki monia sotarikoksia.
Kaarti perustettiin 20 miehestä, pääosin FK Punainen tähti -jalkapallokerhon tukijoista. Kaarti laajeni ajan kuluessa 10 000 miehen vahvuiseksi, hyvin aseistetuksi joukoksi. Arkanin lisäksi kaartista tunnetaan laajalti Milorad Ulemek ("Legija"). Virallisesti kaarti lakkautettiin vuonna 1996.
Jussi Kinnunen
Juha Pekka "Jussi" Kinnunen (s. 2. syyskuuta 1962) on suomalainen basisti ja sooloileva muusikko sekä sanoittaja. Yhtyeistä mainittakoon Freud Marx Engels & Jung, S.E.X., The Ex, Diamonds, Hassisen Kone, Ismo Alanko Säätiö, Ismo Alangon Radio, Maukka Perusjätkä, Wigwam, Los Bastardos Finlandeses, Bowling Stones sekä Jani & Jetsetters. Kinnunen on avoimesti kertonut julkisuudessa olleensa alkoholisti ja narkomaani, mutta lopetti juomisen ja huumeiden käytön vuonna 1997 kokonaan. Hän kouluttautui Kalliolan päihdeklinikalla vuonna 2000 ja toimii nykyään myös päihdeterapeuttina. Kinnunen on ollut mukana kirjoittamassa kirjaa "Vapaa valitsemaan – Tositarinoita raitistumisesta" (Tammi, 2015, ISBN 978-951-318-342-4).
S.E.X.
S.E.X. oli suomalainen rock-yhtye, joka perustettiin vuonna 1987 Dingon jälkimainingeissa. Yhtye ei ollut pitkäikäinen ja hajosi ennen albumin julkaisua. Yhtyeen hajottua Neumann jatkoi soolouraansa ja Pepe Laaksonen julkaisi ainoan soololevynsä "Veli kuu", jolla soitti myös basisti Jussi Kinnunen.
The Flowers of Romance
The Flowers of Romance oli brittiläinen 1976 perustettu punk-yhtye. Se ei julkaissut yhtään levyä eikä esiintynyt julkisesti. Sen myöhemmin kuuluisuutta keränneisiin jäseniin kuuluivat Sid Vicious (Sex Pistols), Keith Levene (The Clash) ja Viv Albertine (The Slits).
Nimi kierrätettiin Public Image Ltd:n vuonna 1981 ilmestyneelle albumille.
Yhtyeen tunnetuin kappale lienee "Belsen was a Gas", jonka Sex Pistols on myöhemmin levyttänyt ja julkaissut The Great Rock 'n' Roll Swindle -elokuvan soundtrackilla.
Länsi-Bosnia
Länsi-Bosnian itsehallintoalue sijaitsi Bosnia ja Hertsegovinassa vuonna 1995 Bosnian sodan aikana. Alue irrottautui bosniakkien johtamasta Bosnia-Hertsegovinasta omaksi serbien puolella olevaksi alueekseen. Pääkaupunkina oli Velika Kladusa.
Aluetta johti Fikret Abdić, joka myöhemmin tuomittiin sotarikoksista. Länsi-Bosnia nimettiin 1995 tasavallaksi hieman ennen kuin kroaatit ja muslimit kukistivat sen. Länsi-Bosnia oli tyypillinen sodanaikaisen alueitten pirstoutumisen tuote. Bosnian sodassa rintamalinjat eivät aina menneet kansallisuuksien mukaan, tässäkin muslimiryhmä oli serbien puolella.
Jugoslavismi
Jugoslavismi oli 1800-luvulla herännyt ajatus yhtenäisestä eteläslaavien valtiosta. Eteläslaavien jakaantumisen muun muassa eri uskontoihin katsottiin olleen ulkomaisen imperialismin syytä. Toisen maailmansodan jälkeinen Titon perustama Jugoslavia perustui jugoslavismille, jota toteutettiin joskus voimakeinoinkin.
Jugoslavismin kanssa kilpailevia ajatuksia olivat 1800-luvulla ajatus Suur-Serbiasta sekä Suur-Kroatiasta.
Höyrylotja
Höyrylotja oli yleensä puurunkoinen sisävesialus, jonka ulkopinta oli suojattu tervalla. Tästä tuleekin lotjille kansan suussa syntynyt lempinimi "tervahöyry", jolla alustyyppi nykyäänkin paremmin tunnetaan. Aluksista äytettiin myös nimeä "pikinytky". Osa aluksista oli rautarakenteisia "kuramyllyjä". Eniten höyrylotjia liikennöi Saimaalla.
Höyrylotjia käytettiin yleisesti 1870-luvulta aina 1960-luvulle saakka. Enimmillään lotjia oli liikenteessä 1920-luvulla, lähes 200. Saimaan kanavan sulkeutuminen toisen maailmansodan johdosta, ja sen jälkeen rauta- ja maantieverkon kehittyminen lopetti lopulta Saimaan "tervahöyryjen" käytön rahtikuljetuksissa.
Höyrylotjan tunnusomainen muoto oli käytännön sanelema. Alukset rakennettiin siten, että ne mahtuivat kulkemaan vuonna 1856 valmistuneen Saimaan kanavan läpi. Enimmäismitoiksi muodostui siten 31 kertaa 7 metriä. Syväys oli 2,4 metriä. Lotjan keula oli tylppä.
Täysimittaisen lotjan vetoisuus oli 100–140 nettorekisteritonnia, jolla pystyttiin kuljettamaan 80–100 standarttia puutavaraa tai 600–700 pinokuutiometriä halkoja.
Lotjan höyrykone oli yleensä teholtaan noin 100 hevosvoimaa, joka riitti kehittämään noin 6 solmun matkanopeuden.
Lotjien purjehduskausi kesti keväästä aina jäiden tuloon asti. Tärkein kuormatavara oli puu. Ennen itsenäisyyttä moni lotja suuntasi Pietariin polttopuukuormineen. Itsenäistymisen jälkeen aina toiseen maailmansotaan asti tärkein purkupaikka oli pääkaupunki Helsinki. Sodan syttymisen jälkeen lotjat jäivät Saimaan sisäiseen liikenteeseen.