hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Analyysi (matematiikka)
Analyysi on matematiikan osa-alue, joka käsittelee reaalilukuja ja kompleksilukuja ja niiden funktioita. Sen tavoitteena oli alun perin kehittää jatkuvuuteen liittyville käsitteille täsmälliset matemaattiset määritelmät. Siinä tutkitaan muun muassa jatkuvuutta, integroituvuutta ja derivoituvuutta.
Analyysi sai alkunsa 1600-luvulla, Isaac Newtonin ja Gottfried Leibnizin toisistaan riippumattomista keksinnöistä. 1600-luvulla ja 1700-luvulla analyysin aiheet kuten variaatiolaskenta, differentiaaliyhtälöt, osittaisdifferentiaaliyhtälöt, Fourier'n analyysi ja generoivat funktiot kehitettiin enimmäkseen käytännön sovelluksia varten. Analyysin tekniikoita käytettiin menestyksekkäästi approksimoitaessa diskreettejä ongelmia jatkuvilla vastineillaan.
Koko 1700-luvun ajan funktion määritelmä oli väittelyn kohteena matemaatikkojen keskuudessa. 1800-luvulla Augustin Louis Cauchy oli ensimmäinen, joka antoi analyysille tarkan loogisen pohjan määrittelemällä Cauchy-jonon. Hän myös aloitti formaalin funktioteorian tutkimisen. Simeon Poisson, Joseph Liouville, Fourier ja muut tutkivat osittaisdifferentiaaliyhtälöitä ja harmonista analyysiä.
Vuosisadan puolivälissä Bernhard Riemann esitteli integroimisteoriansa. 1800-luvun viimeisellä kolmanneksella Karl Weierstrass aritmetisoi analyysin. Hän luuli, että geometrinen perustelu oli luonnostaan harhaanjohtava. Koska analyysissa aikaisemmin käytetyt, infinitesimaaleihin perustuneet määritelmät ja todistelut olivat alttiina loogisille vastaväitteille, hän esitti uuden määritelmän (ε-δ-määritelmän) raja-arvolle ja sen mukaisesti muillekin analyysin peruskäsitteille. Matemaatikot alkoivat kuitenkin huolestua siitä, että he olettivat reaalilukujen jatkumon olemassaolon ilman todistusta. Julius Wilhelm Richard Dedekind sittemmin konstruoi reaaliluvut Dedekindin leikkauksen avulla. Tuolloin yritykset parantaa Riemann-integroinnin teoreemoja johti reaalifunktioiden epäjatkuvuuspisteiden muodostaman joukon mahtavuuden tutkimiseen.
Myös "hirviöitä" (ei-missään jatkuvia funktioita, jatkuvia, mutta ei-missään derivoituvia funktioita, avaruuden täyttäviä käyriä) alettiin kehittää. Sen vuoksi Camille Jordan kehitti mittateoriansa, Georg Cantor kehitti naiivin joukko-opin, ja Baire todisti Bairen lauseen. 1900-luvun alussa analyysi formalisoitiin käyttämällä joukko-oppia. Henri Lebesgue kehitti mittateoriansa ja David Hilbert esitteli Hilbert-avaruuden, jonka avulla voitaisiin ratkaista integraaliyhtälöitä. Normitetun vektoriavaruuden ajatus oli jo olemassa, ja 1920-luvulla Stefan Banach loi funktionaalianalyysin.
Analyysi jakautuu nykyään seuraaviin osakohteisiin:
Janus
Janus () oli roomalaisen mytologian alkujen, loppujen ja muutoksen sekä ovien ja porttien jumala. Janusta palvottiin kylvöajan alussa, satoa korjatessa, häissä, syntymäpäivinä ja muissa tärkeissä aluissa ihmisen elämässä.
Janus kuvattiin usein kaksikasvoisena, kasvot katsomassa eri suuntiin, toinen menneisyyteen ja toinen tulevaisuuteen. Alun perin toinen kasvo oli parraton ja toinen parrakas, mahdollisesti symboloimassa Kuuta ja Aurinkoa, mutta myöhemmissä kuvissa molemmilla kasvoilla oli parta. Januksen oikeassa kädessä oli avain.
Kaksikasvoinen Janus oli kuva-aiheena useissa roomalaisissa kolikoissa.
Janus oli erään tradition mukaan tullut Thessaliasta ja hallinnut Roomassa tarunomaisen kuningas Camesuksen kanssa. Toisessa traditiossa Janus oli Latiumin kuningas, joka vastaanotti Gianicololla Saturnuksen, kun tämä oli karkotettu Ólympokselta. Janus olisi tämän jälkeen hallinnut Saturnuksen kanssa.
Januksen puoliso Juturna oli lähdenymfi ja Volturnus-jumalan tytär. Januksen ja Juturnan poika Fons oli lähdeveden jumala. Tiberinus puolestaan oli Tiberjoen jumala.
Janus oli roomalaisten varhaisimpia ja omaperäisimpiä jumalia, eikä sillä ollut suoranaista kreikkalaista vastinetta. Sen palvonta liittyy perinteisesti jo Romuluksen aikaan, ja sitä on todennäköisesti palvottu jo ennen Rooman kaupungin perustamista.
Janus oli porttien, ovien, alkamisen ja lopettamisen jumala. Joidenkin tutkijoiden mukaan Janus oli kaikkien alkujen jumala, minkä takia päivän, kuukauden ja vuoden alut olivat pyhitetty hänelle. Roomalaisissa kodeissa päivä aloitettiin aamurukouksella Janukselle. Latinan kielessä vuoden ensimmäinen kuukausi tammikuu "(Ianuarius)" nimettiin Januksen mukaan, mistä se myöhemmin levisi germaanisiin kieliin (esimerkiksi englannissa "January", ruotsissa "Januari" ja saksassa "Januar").
Roomassa oli useita seremeniallisia portteja, joista tunnetuin oli Januksen pyhäkkönä toiminut Janus Geminus, joka sijaitsi Forum Romanumin pohjoislaidalla. Portin ovia pidettiin aina sota-aikana auki, jotta Janus pääsisi auttamaan joukkoja tappion uhatessa. Historiotsija Liviuksen mukaan portti oli kiinni vain kahdesti.
Hermes
Hermes () oli kreikkalaisessa mytologiassa alkujaan luonnon ja paimenten jumala. Myöhemmin hän oli jumalten sanansaattaja. Hermestä palvotaan muun muassa matkustajien, paimenten, kirjallisuuden, runoilijoiden, urheilijoiden, kauppiaiden ja varkaiden suojelijana sekä jumalten viestinviejänä. Hermestä vastasi roomalaisessa mytologiassa Mercurius. Hermes oli Zeuksen ja Maia-nymfin poika.
Hermeellä oli kultaiset siivekkäät sandaalit, joiden avulla hän kuljetti viestejä jumalilta toisille. Vain hänen oli lupa kulkea tämän maailman ja manalan välillä. Toinen tunnusmerkki on hänen valtikkansa, jota hän kantaa mukanaan. Koska Hermes oli matkustavaisten suojelija, hänet esitettiin usein matkahattu päässään. Hermeen äly oli vertaansa vailla: hän keksi muun muassa aakkoset, tähtitieteen, sävelasteikon, noppa- ja korttipelit, mitat sekä tulevaisuuden ennustamisen. Tässä suhteessa Hermes oli saanut piirteitä egyptiläiseltä Thot-jumalalta (kreikkalaisten Hermes Trismegistos), joka vastasi viisaudesta.
Hermes on nyky-Kreikan postilaitoksen symboli.
Atlas (mytologia)
Atlas () on eräs kreikkalaisen mytologian titaani, Iapetoksen ja nymfi Klymenen poika ja Prometheuksen veli. Atlas johti taistelua sodassa titaanien puolella Olympos-vuoren jumalia vastaan. Voitettuaan titaanit Zeus rankaisi Atlasta antamalla taivaanpallon hänen kannateltavakseen.
Yhtenä urotekonaan Herakles huijasi Atlaksen hakemaan hesperideiltä kultaisia omenoita tarjoutumalla pitämään taivaankantta sen aikaa. Kun Atlas palasi omenoiden kanssa, hän päätti ettei ota taivasta takaisin Herakleelta. Herakles huijasi häntä taas suostumalla ottamaan tämän paikan, jos Atlas pitäisi taivaanpalloa vielä sen aikaa, että Herakles saisi taitettua viittansa harteidensa pehmusteeksi. Atlas suostui ja Herakles poistui paikalta. Myöhemmin kun Herakles kuoli ja hänen kuolematon puolensa pääsi Olympokselle, Atlaksen kerrottiin horjahtaneen Herakleen tuomasta ylipainosta.
Atlas-taru muistuttaa vähäaasialaista myyttiä maailman jättiläisestä Upellurista. Tarinaan liittyvä kaukainen lännessä sijaitseva vuori lienee Teide-tulivuori Teneriffalla.
Myöhemmässä traditiossa myytti Atlaksesta taivaankantajana sekoittui muihin tarinoihin ja konkretisoitui edelleen. Hänet esitettiin vaikutusvaltaisena ja suurikokoisena kuninkaana, jolla oli laaja tietämys tähtitieteestä. Kun Perseus saapui hänen luoksensa pyytäen suojaa päänsä päälle sitä kuitenkaan saamatta, Perseus muutti mukanaan kantamallaan Medusa-hirviön päällä Atlaksen valtavaksi vuoreksi. Näin kreikkalaiset selittivät Atlasvuorten syntyneen.
Atlas on usein käytetty ikoni länsimaisessa kulttuurissa ja symboloi voimaa ja kestävyyttä. Hänet kuvataan usein polvistuneena toiselle polvelle kannattelemassa harteillaan maapalloa. Tällainen kuva on muun muassa Yrjö Karilaan laatiman tietokirjan Pikku jättiläisen tunnus. Atlantti tarkoittaa Atlaksen merta. Atlas on myös yritysten ja tuotteiden usein käyttämä nimi.
Minos
Minos () oli kreikkalaisessa mytologiassa Kreetan kuningas, Zeuksen ja Europan poika, sekä Ariadnen, Androgeoksen, Deukalionin, Faidran, Glaukoksen, Katreuksen, Akakalliin ja usean muun isä. Kreikkalaiset historioitsijat kuten Thukydides pitivät häntä todella eläneenä henkilönä. Ei kuitenkaan ole varmaa, oliko "minos" nimi vai kreetalainen kuningasta tarkoittava sana. Erään teorian mukaan kyseessä alkujaan oli hallitsijan nimi, mutta hänen seuraajansa käyttivät sitä arvonimenään, samaan tapaan kuin Rooman hallitsijat Caesar-nimeä. Ilmeistä kuitenkin on, että kertomukset Minoksesta pohjautuvat alkujaan Kreetan muinaista kukoistusajasta säilyneeseen perimätietoon, joskin niihin on liittynyt myös tarunomaisia piirteitä. Hänen mukaansa on annettu nimi minolaiselle kulttuurille.
Minotauros on saanut nimensä Minokselta ("Minotaurus = "Minoksen härkä""). Minotauros oli Minoksen vaimon Pasifaeen ja Poseidonin merestä lähettämän valkoisen härän lapsi. Minoksen piti uhrata härkä Poseidonille, mutta ei sitä tehnyt. Rangaistukseksi Poseidon antoi härän paritella Pasifean kanssa. Minos suuttui vaimonsa suhteesta ja käski puuseppä Daidaloksen rakentaa labyrintin, jonne Minotauros vangittiin.
Minos hallitsi Kreetaa kolme sukupolvea ennen Troijan sotaa. Häntä pidettiin Kreetan merivallan perustajana. Hänestä kreikkalaisilla oli erilaisia käsityksiä. Toisten mukaan hän oli viisas lainlaatija, joka sai Zeukselta hallinnollisia ohjeita yhdeksän vuoden välein. Toisen käsityksen mukaan hän taas oli julma hallitsija, joka vaati ateenalaisia lähettämään määrävälein ihmisiä Minotaurokselle uhrattaviksi.
Minos kuoli Sisiliassa, jonne hän oli mennyt jahdatessaan Daidalosta, joka oli antanut Ariadnelle ohjeen kuinka auttaa Theseusta selviytymään labyrintista. Daidalos oli paennut kuningas Kokaloksen suojaan, ja kun Minos löysi tämän Sisiliasta ja vaati häntä luovutettavaksi, Kokalos surmasi Minoksen kiehuvan kuumassa kylvyssä.
Kreikkalaisen mytologian mukaan Minoksesta tuli kuoltuaan yksi Manalan Tuomareista. Tämä käsitys periytyi kristilliseenkin kirjallisuuteen. Esimerkiksi Dante Alighierin Jumalaisessa näytelmässä hänet mainitaan helvetissä toimivana tuomarina, joka päättää, mihin piiriin kadotetut vainajat joutuvat ja miten kutakin rangaistaan.
Novosibirsk
Novosibirsk () on 1,5 miljoonan asukkaan kaupunki Ob-joen yläjuoksulla Novosibirskin alueella Siperiassa Venäjällä. Kaupunki on myös Novosibirskin alueen ja Siperian liittovaltiopiirin hallinnollinen keskus ja Venäjän kolmanneksi suurin kaupunki.
Novosibirsk sijaitsee Länsi-Siperian alangon kaakkoisosassa. Ilmasto on erittäin mantereinen kylmine ja lumisine talvineen sekä kuumine ja kuivine kesineen. Lämpötila on kesällä noin 20–22 °C ja talvella -18–20 °C, mutta voi laskea talvella -47:ään ja nousta kesällä 35 °C. Sää on suurimman osan vuotta aurinkoinen.
Novosibirsk perustettiin vuonna 1893, kun Obin yli alettiin rakentaa siltaa Siperian rautatietä varten. Kaupunki siitä tuli 1903. Vuoteen 1925 saakka kaupungin nimi oli Novonikolajevsk tsaari Nikolai II mukaan.
Nykyään Novosibirsk on asukasluvultaan Siperian suurin ja Venäjän kolmanneksi suurin kaupunki.
Oheinen taulukko kuvaa Novosibirskin väkiluvun kehitystä väestönlaskentojen kautta. Vuosien 1897, 1926 ja 1939 arvot ovat suuntaa antavia.
Novosibirsk on tärkeä liikenteellinen solmukohta. Se sijaitsee Siperian radalla ja sieltä erkanee rata etelään Barnauliin. Matkustajaliikenteen asemista merkittävin on Novosibirskin päärautatieasema, joka sijaitsee runsas 3 300 kilometriä Moskovasta itään. Kaupungissa on myös jokisatama ja kaksi lentokenttää, joista Novosibirskin kansainvälinen lentoasema (Tolmatšjovo) kuuluu Venäjän vilkkaimpiin matkustajaliikenteen lentoasemiin. Novosibirskin metro avattiin vuonna 1985.
Kaupungissa on kaksi siltaa Obin yli. Kolmannen sillan rakennus aloitettiin vuonna 2010.
Novosibirskissä on monia korkeakouluja ja tutkimuslaitoksia sekä kaksi yliopistoa, joista Novosibirskin valtionyliopisto lukeutuu Venäjän yliopistorankingissa kärkikymmenikköön. Kaupungissa on myös ooppera, baletti sekä useita teattereita, museoita ja taidegallerioita.
Novosibirskistä on kotoisin useita palloiluseuroja. Jääkiekkoseura Sibir pelaa KHL-liigassa ja jääpalloseura Sibselmaš Venäjän jääpallon superliigassa. Kaupungista on kotoisin myös jalkapalloseura FK Sibir Novosibirsk, lentopalloseura Lokomotiv, koripalloseura BC Novosibirsk ja futsaljoukkue Sibirsk. Palloiluseurat ovat historian aikana olleet hyvin riippuvaisia Novosibirskin teollisuuskaupungin tehtaiden rahoituksesta.Novosibirskissä on Inkerin kirkon Siperian rovastikuntaan kuuluva seurakunta.
ICMP
ICMP () on TCP/IP-pinon kontrolliprotokolla, jolla lähetetään nopeasti viestejä koneesta toiseen. Arkkitehtuurisesti ICMP-protokolla toimii IP:n päällä. ICMP on kuitenkin niin merkittävästi sidoksissa IP-protokollan toimintaan, että OSI-mallissa se on määritetty jokseenkin hämäävästi IP-protokollan rinnalle.
Traceroute
Traceroute on yleinen TCP/IP-protokollaa käyttävä työkalu, joka selvittää, mitä reittiä protokollan paketit siirtyvät määrättyyn koneeseen. Traceroute selvittää reitin lisäämällä lähettämiensä pakettien Time to Live -arvoa yksi kerrallaan, aloittaen yhdestä. Näin ensimmäinen lähetetty paketti palaa takaisin ensimmäisen reitittimen jälkeen, toinen palaa toisen reitittimen jälkeen ja niin edelleen. Lopputuloksena on luettelo koneista, jotka muodostavat kuljetun reitin. Kahden koneen siirtoväliä kutsutaan "hop"iksi.
Traceroute-ohjelma on alun perin kotoisin BSD unix -järjestelmistä. Windows-koneilla traceroute-komennon nimi on tracert.
Ping
Ping on TCP/IP-protokollan työkalu, joka kokeilee määrätyn laitteen saavutettavuutta. Ping lähettää laitteelle ICMP "echo request"-paketin, johon etätietokone vastaa omalla "echo reply" -paketilla.
Tyypillisesti työkalu tulostaa sekä lähetettyjen ja vastaanotettujen pakettien määrän että latenssin.
Nykyään suuri osa verkkoon kytketyistä koneista ei vastaa ping-paketteihin, sillä vieraiden koneiden pingaaminen on harvinaista muutoin kuin tietomurtoa edeltävässä kartoituksessa. Myös jotkin Internet-madot etsivät saastutettavia koneita ping-pakettien avulla. Tämän vuoksi suurin osa verkoista suodattaa ping-paketit, joiden kohteina on verkon työasemat, ja jopa osa tärkeistä sähköposti- ja web-palvelimista jättää vastaamatta niihin.
"Echo request" pyyntöihin vastaamatta jättäminen rikkoo kuitenkin Internet-standardia RFC 1122, joka suosittaa jokaisen verkon laitteen kuuntelemaan ja vastaamaan pyyntöihin. Vastaamatta jättäminen on ongelmallista, kun ping-ohjelmaa pyritään käyttämään sen alkuperäiseen käyttötarkoitukseen, verkko-ongelmien selvittämiseen.
Kaikkien verkkojen tulisi suodattaa sisään tulevat ping-paketit, joiden kohdeosoitteena on verkon yleislähetysosoite. Muutoin verkkoa voi käyttää alustana smurf-hyökkäyksessä.
ICMP "echo request"-pakettien suodattamisen yhteydessä asiaan perehtymättömät ylläpitäjät usein suodattavat myös muuta ICMP-liikennettä. ICMP-liikenne on kuitenkin välttämätöntä verkon kunnolliselle toiminnalle, ja tämän vuoksi monissa verkoissa on hyvin oudosti käyttäytyviä ongelmia johtuen vääristä suodatinsäännöistä, jotka estävät IP-protokollan standardien mukaista toimintaa.
Ohessa on wikipedia.com -palvelimen pingaamisesta syntynyt tuloste:
Nižni Novgorod
Nižni Novgorod (), kirjaimellisesti "Alempi Novgorod", on 1,25 miljoonan asukkaan suurkaupunki, Venäjän kaupungeista viidenneksi suurin. Se sijaitsee Volgan ja sen sivujoen Okan yhtymäkohdassa, runsaat 400 km Moskovasta itään. Nižni Novgorod on Volgan liittovaltiopiirin ja Nižni Novgorodin alueen hallinnollinen keskus.
Kaupungin perusti vuonna 1221 Vladimirin ruhtinas Juri Vsevolodovitš. Vuosina 1932–1990 Nižni Novgorodin nimi oli Gorki kaupungissa syntyneen kirjailija Maksim Gorkin mukaan.
Neuvostoaikana kaupungista tuli merkittävä teollisuuskeskus. Gorkin autotehdas (GAZ) avattiin 1932 Neuvostoliiton ja Fordin solmiman sopimuksen tuloksena.
Toisen maailmansodan aikana kaupungissa tuotettiin merkittävä osa Neuvostoliiton sotakalustosta. 
GAZ valmisti GAZ-MM-kuorma-autoja, BA-64-panssariautoja, T-60 ja T-70-panssarivaunuja ja SU-76-rynnäkkötykkejä.
Lentokonetehdas №21 (nykyinen Sokol) Semjon Lavotškinin johdolla tuotti 1/3 hävittäjistä.
Krasnoje Sormovo (tehdas №112) valmisti sukellusveneitä ja vetureita ja 30 % T-34-panssarivaunuista.
Tykkitehdas №92 valmisti tykistön kalustoa ja radiopuhelintehdas №197 (nykyinen Nitel) viestintäkalustoa.
Saksalaiset pommittivat Gorkia ensi kertaa 4. marraskuun 1941 liittyen Moskovan taisteluun.
Pommitukset jatkuivat helmikuussa 1942 ja saman vuoden kesällä ja marraskuussa.
Pitkän tauon jälkeen Gorkia pommitettiin uudelleen seitsemänä yönä 4.–8., 10.–11., 13.–14. ja 21.–22. kesäkuuta 1943 osana kesän suurhyökkäystä. Samalla iskettiin myös muihin Volgan alueen teollisuuskeskuksiin, Jaroslavliin ja Saratoviin.
Kaupungin ilmapuolustus oli keskitetty lähinnä siltojen ja liikenneyhteyksien suojaamiseen, eikä sillä ollut käytössä lainkaan hävittäjäkoneita.
Kaupungissa on GAZ:n (Gorkovski Avtomobilnyi Zavod) tehdas, joka tunnetaan Gorkin autotehtaana. Tehdas valmistaa Gazel-paketti- ja -avolava-autoja ja joka on aiemmin valmistanut Volga-henkilöautoja. Kaupungissa on myös suuri lasitehdas sekä Kaskol-lentokonetehdas.
Kaupungissa toimii maanalainen, Nižni Novgorodin metro. Rautatieyhteydet ovat hyvät, junat pääkaupunki Moskovaan lähtevät pääasiassa Nižni Novgorodin Moskovan rautatieasemalta. Matka-aika suurnopeusjuna Sapsanilla Moskovaan oli alle neljä tuntia vuoden 2013 alussa; matka-aikaa pyritään rataa parantamalla lyhentämään yli tunnilla. Myös kaupungin keskustasta noin 18 kilometriä lounaaseen sijaitsevaa kansainvälistä lentoasemaa uusitaan kymmenvuotisella modernisointihankkeella.
Kaupungin jääkiekkoseura Torpedo pelaa KHL-liigassa, jääpalloseura Start pelaa Venäjän jääpallon superliigassa, ja jalkapalloseura FK Volga pelaa Venäjän valioliigassa.
Kaupunki on yksi vuoden 2018 jalkapallon mm-kisojen isäntäkaupungeista.
Suomenlahden ulkosaaret
Suomenlahden ulkosaaret ovat itäisen Suomenlahden ulkomerellä sijaitseva, useasta kymmenestä saaresta koostuva saaristo Venäjän aluevesillä.
Läntisistä, Suomen ja Viron rannikkojen välissä sijaitsevista saarista suurimmat ovat Suursaari ja Tytärsaari sekä pienempiä Säyvö, Itä-Viiri, Länsi-Viiri ja Ruuskeri, joka on Venäjän läntisin kohta lukuun ottamatta Kaliningradin aluetta.
Itäisen ryhmän muodostavat mm. Lavansaari, Peninsaari, Seiskari ja Koukouri (joka yleensä luetaan Seiskariin kuuluvaksi).
Saariryhmät kuuluvat hallinnollisesti Leningradin alueen Jaaman piirin Laukaansuun kuntaan.
Pohjoisempana kolme pientä ulkosaarta Narvi ja Someri sekä muutama pieni luoto kuuluvat Viipurin piirin Koiviston (Primorsk) kuntaan.
Ensimmäinen asiakirjamaininta Suomenlahden saarista on vuodelta 1395, jolloin tallinnalaiset kauppiaat ajautuivat vahingossa Seiskariin, josta he jatkoivat matkaa Retusaareen; heidät otettiin kiinni luvattomasta idänkaupasta Viipurin linnanisännän Erengisle Niilonpojan vartioalukselle ja menettivät takavarikossa lastinsa.. Saaret kuuluivat Suomelle talvisodan päättäneeseen, vuonna 1940 solmittuun Moskovan rauhansopimukseen saakka.
Kaukana mantereelta sijaitsevat myös Vigrund Suomenlahden etelärannikolla sekä pohjoisrannikolla Halli (Hallikartti) ja Itäkivi, mutta johtuen etäisyydestä muihin niitä ei lasketa kuuluviksi Suomenlahden ulkosaariin.
Useat näistä Suomenlahden ulkosaarista liitettiin osaksi joulukuussa 2017 perustettua Itäisen Suomenlahden luonnonpuistoa.
Latenssi
Latenssi tarkoittaa tietoliikennetekniikassa tavallisimmin sitä aikaa, mikä paketilta kuluu matkaan lähettäjältä vastaanottajalle ja takaisin eli paketin edestakaiseen matkaan kuluvaa aikaa. Yksinkertaisessa lähiverkossa tyypillinen latenssi on alle millisekunnin luokkaa ja kaapelimodeemi- ja ADSL-yhteyksillä noin 8 millisekuntia mikäli yhteydellä ei ole interleaving-virheenkorjausta käytössä. Interleaving-ominaisuuden kanssa viiveaika Internetpalveluntarjoajan verkkoon on noin kaksinkertainen eli ~16 ms.
Latenssi ei sisällä sitä aikaa, joka vastaanottajalta kuluu paketin prosessointiin. Useimmissa järjestelmissä meno-paluu viive voidaan mitata ping-toiminnolla. Ping-palvelu ei prosessoi saapuvaa pakettia mitenkään, vaan palauttaa lähettäjälle vastauksen heti paketin saavuttua.
Ratkaisevia ongelmia latenssi aiheuttaa mm. midin kanssa työskenneltäessä, jolloin latenssi on useampia millisekunteja ja hankaloittaa näin esimerkiksi studio-työskentelyssä suoraan livenä sisään soitetun datan synkronisuutta. Monen pelaajan verkkomoninpeleissä latenssia kutsutaan pingiksi.
Miljardi
Miljardi tarkoittaa tuhatta miljoonaa, eli lukua 1 000 000 000 (=10). Miljardin lyhenne on mrd. suomen kielessä. SI-järjestelmässä sitä vastaava kerrannaisyksikkö on giga.
Englannin kielessa miljardi on "billion", vaikka useimmissa muissa kielissä se on johdettu sanasta "milliard".
Henkilöä, jolla omaisuutta on yli miljardi rahayksikköä, kutsutaan miljardööriksi.
Triljoona
Triljoona on miljoonan kolmas potenssi eli 1 000 000 000 000 000 000 formula_1 (miljardi miljardia). Sana koostuu osista tr(i)- ja -iljoona, joista alkuosa tarkoittaa kolmea ja loppuosa viittaa miljoonaan. SI-järjestelmässä triljoonaa vastaava kerrannaisyksikkö on eksa.
Amerikanenglannin sana "trillion" tarkoittaa biljoonaa eli lukua 1 000 000 000 000 (10). Se saattaa joskus aiheuttaa sekaannusta triljoonan merkityksestä suomen kielessä.
Miljoona
Miljoona on luonnollinen luku 1 000 000, josta käytetään lyhennettä milj. Se tarkoittaa tuhatta tuhatta.
Miljoona voidaan esittää kymmenpotenssimuodossa 10. Binäärijärjestelmässä miljoona on 11110100001001000000 ja heksadesimaalijärjestelmässä F4240. SI-järjestelmässä miljoonaa vastaava kerrannaisyksikkö on mega. Esimerkiksi yksi megawatti MW tarkoittaa miljoonaa wattia.
Lyhenteellä MEUR tarkoitetaan miljoonaa euroa (paremmin: milj. euroa). Lyhenteellä Mmk tarkoitetaan miljoonaa markkaa (tavallisemmin: milj. mk).
Miljoona tulee italian sanasta "milione", joka periytyy latinan sanasta "mille", tuhat.
Miljoona on pienin ja ensimmäinen suomalainen luvun nimitys, joka ei perustu kansankieleen, vaan joka on keinotekoisesti luotu kansainvälisen vastineen pohjalta suomen kirjakieleen. Vanhassa kansanperinteessä tunnetaan luvut sata ja tuhat. Sata on arjalainen laina, tuhat balttilainen, molemmat ilmeisesti jo tuhansia vuosia vanhoja.
Henkilöä, jolla on rahaa yli miljoona rahayksikköä, kutsutaan miljonääriksi, joskus myös monimiljonääriksi, jos rahaa on kymmeniä tai satoja miljoonia.
Kvadriljoona
Kvadriljoona on miljoonan neljäs potenssi (1 000 000 000 000 000 000 000 000) eli formula_1. Sana koostuu osista quadr(i)- ja -iljoona, joista ensimmäinen tarkoittaa neljää ja jälkimmäinen viittaa miljoonaan. SI-järjestelmässä kvadriljoonaa vastaava kerrannaisyksikkö on jotta.
Amerikanenglannin sana "quadrillion" tarkoittaa lukua 10.
Yhdessä moolissa ainetta on 0,6 kvadriljoonaa hiukkasta.
Pascalin kolmio
Pascalin kolmio on matematiikassa binomikertoimista kolmion muotoon koottu järjestelmä.
Pascalin kolmio nimettiin ranskalaisen matemaatikon Blaise Pascalin mukaan. Pascal itse ei keksinyt Pascalin kolmion käsitettä, sillä jo muinaiset persialaiset, kiinalaiset, intialaiset ja italialaiset tunsivat sen. Kuitenkin vasta Pascal havaitsi sen käyttökelpoisuuden moninaisissa matemaattisissa ongelmissa.
Pascalin kolmio voidaan muodostaa siten, että ylhäältä alaspäin edettäessä jokainen uuden rivin luku on sen yläpuolella vasemmalla ja oikealla puolella olevien lukujen summa. Jokainen reunalla oleva luku on 1. Alla Pascalin kolmion rivit nollasta kymmeneen:
Kertoimien yhteenlaskusäännön voi täydentää sijoittamalla tyhjille paikoille ykkösten vasemmalle ja oikealle puolelle nollia.
Binomilauseen mukaan binomin positiivinen kokonaislukupotenssi (a+b) voidaan kehittää polynomiksi, jonka kertoimet, kun termit järjestetään a:n alenevien potenssien mukaan, saadaan Pascalin kolmion "n+1":nneltä riviltä eli siltä riviltä, jonka toinen luku on "n". Esimerkiksi lausekkeen formula_1 kertoimet ovat 1, 4, 6, 4 ja 1 eli
Pascalin kolmiolla on tärkeä merkitys myös kombinatoriikassa ja sen sovelluksena todennäköisyyslaskennassa. Minkä tahansa "n"-alkioisen joukon sellaisten osajoukkojen lukumäärä, jossa on "k" alkiota, saadaan Pascalin kolmion "n+1":nnen rivin "k+1":nnestä kohdasta. Esimerkiksi neli­alkioisella joukolla on 1 sellainen joukko, jossa ei ole yhtään alkiota (tyhjä joukko), 4 yksi­alkiosta, 6 kaksi­alkioista ja 4 kolmi­­alkioista osaj­oukkoa sekä 1 neli­alkoinen osa­joukko eli alku­peräinen joukko itse.
Nopeus
Nopeus (, tunnus v) ilmoittaa tietyssä ajassa edetyn matkan pituuden ja suunnan. Nopeuden yksikkö on SI-järjestelmässä m/s eli metri sekunnissa. Nopeus on fysiikassa vektorisuure, koska sillä on suuruuden lisäksi suunta. Tosin termiä nopeus käytetään myös vaikka liikkeen suunta ei olisikaan määritelty.
Nopeuden itseisarvosta käytetään termiä vauhti. Pyörivässä liikkeessä nopeutta vastaava suure on kulmanopeus.
Kulkuneuvojen nopeudet ilmoitetaan tyypillisesti kilometreinä tunnissa (lyhenne km/h). Esimerkiksi suurin sallittu ajonopeus Suomen tieliikenteessä on 120 km/h. Yksiköiden välinen muunnossuhde on
Nopeiden lentokoneiden nopeuden yksikkönä on usein käytössä "Mach" (äänen nopeus). Merenkulussa nopeus ilmoitetaan yleensä solmuina.
Britanniassa ja Yhdysvalloissa ajoneuvojen nopeudet ilmoitetaan maileina tunnissa (mph).
Keskinopeus ("v") saadaan jakamalla kuljetun matkan pituus ("s") matkaan käytetyllä ajalla ("t"):
Jos nopeus ei ole vakio, hetkellinen nopeus saadaan mittaamalla hyvin lyhyessä ajassa kuljettu matka ja jakamalla se mittausajalla.
Mekaniikassa liikkuvan kohteen nopeus v on sen paikkavektorin r derivaatta ajan suhteen:
Kiihtyvässä liikkeessä nopeus muuttuu; nopeuden muutosta ajan suhteen kutsutaan kiihtyvyydeksi. Myös nopeuden suunnan muuttuminen on kiihtyvyyttä.
Suurin mahdollinen signaalinopeus on valonnopeus, joka on 299 792 458 m/s. Valonnopeuden merkitsemiseen on vakiintunut tunnus "c" ().
Jälkeen Kristuksen
Merkintä jKr. on lyhenne sanoista "jälkeen Kristuksen (syntymän)". Vuosiluvun perässä se tarkoittaa, että vuosi on ajanlaskun alun jälkeinen.
Tämä ajanlaskutapa on alkanut perinteisen arvion mukaisesta Jeesuksen syntymävuodesta. Ensin sen otti käyttöön skyyttiläissyntyinen, Rooman valtakunnassakin vaikuttanut Dionysius Exiguus, joka sijoitti Kristuksen syntymän vuoteen 754 "ab urbe condita" (Rooman kaupungin perustamisesta lukien). Dionysius sijoitti ajanlaskunsa alun mukavasti Rooman kirkon silloisen 532 vuotta pitkän pääsiäissyklin alkuun, joten hänen ajoituksessaan on todennäköisesti muutaman vuoden poikkeama. Ajanlaskutapa on nykyisin vallitseva, vaikka sen yleistyminen veikin vuosisatoja kristityssä Euroopassa.
Ajanlaskussa vuosiluvut on ajateltu järjestysluvuiksi. Kristuksen syntymä ajateltiin vuodenvaihteeseen, jolloin alkoi ajanlaskun ensimmäinen vuosi eli vuosi 1 jälkeen Kristuksen. Toisaalta samasta vuodenvaihteesta taaksepäin vuodet numeroitiin 1 ennen Kristusta, 2 ennen Kristusta jne. Koska vuosiluvut kumpaankin suuntaan olivat järjestyslukuja, ei tähän ajanlaskutapaan kuulu vuotta 0.
Latinankielinen vastine jKr:lle on "Anno Domini", joka tarkoittaa 'Herran vuonna'. Lyhenne AD merkitään vuosiluvun eteen tai sen jälkeen, mutta suomeksi lyhenteen käyttö ei ole suositeltavaa.
Nykyään lyhenteiden eKr. ja jKr. rinnalla ja vaihtoehtoina käytetään merkintöjä "eaa." ja "jaa." (ennen ja jälkeen ajanlaskun alun).
Ikiliikkuja
Ikiliikkuja on kuviteltu laite tai muu suljettu systeemi, joka kerran käynnistettynä pysyisi jatkuvasti käynnissä ilman, että siihen tarvitsisi tuoda mistään energiaa. Ajatellut ikiliikkujat voidaan jakaa kolmeen lajiin:Tavallisimmin ikiliikkujalla tarkoitetaan ensimmäisen lajin ikiliikkujaa. Sellaisia on yritetty rakentaa muun muassa pyöristä, joihin on kiinnitetty pariton määrä vasaroita tai muita muodoltaan epäsymmetrisiä esineitä siten, että pyörän olisi suunnittelijan käsityksen mukaan pitänyt olla aina epätasapainossa. Kaikki yritykset sellaisen rakentamiseksi ovat kuitenkin epäonnistuneet, sillä energian syntyminen tyhjästä ei energian säilymisen lain eli termodynamiikan ensimmäisen pääsäännön mukaan ole mahdollista. Se tosi­asia, että iki­liikkujaa ei lukemattomista yrityksistä huolimatta ole kyetty rakentamaan, onkin osaltaan johtanut tämän lain keksimiseen.
Toisaalta energia ei myöskään häviä. Näin ollen voisi kuvitella, että laite voisi toimia ilman ulkoista energianlähdettä käyttämällä saman energian yhä uudestaan ja uudestaan. Koska todellisuudessa minkä tahansa koneen käyttämä energia kuitenkin muuttuu lopulta lämmöksi, tämän laitteen olisi itse asiassa kerättävä lämpöä ympäristöstään ja muutettava se mekaaniseksi energiaksi aiheuttamatta lämpö­tila­erojen tasoittumista. Tällaista kuviteltua laitetta nimitetään toisen lajin ikiliikkujaksi eli ideaalikoneeksi. Se ei olekaan ristiriidassa energian säilymislain kanssa, mutta termodynamiikan toinen pääsääntö, jonka mukaan entropia kasvaa, tekee myös sen mahdottomaksi. Lämmön avulla voidaan tehdä mekaanista työtä vain, jos on lämpötilaeroja, mutta niiden aikaansaaminen vaatii ulkopuolista energiaa. Lisäksi voidaan osoittaa, että lämpövoimakoneen hyötysuhde ei voi olla suurempi kuin tämän lämpö­tila­erotuksen suhde korkeampaan lämpö­tilaan absoluuttisella asteikolla.
Jos johonkin kappaleeseen ei vaikuta kitka, väliaineen vastus eikä muukaan liikettä hidastava voima, mekaniikan ensimmäisen perus­lain mukaan se jatkaa tasaista ja suora­viivaista liikettään loputtomasti. Tällaista kappaletta sanotaan joskus "kolmannen lajin iki­liikkujiksi". Tällainen jatkuva liike edellyttää lisäksi, ettei kappale vuoro­vaikuta minkään toisen kappaleen kanssa luovuttaen energiaa. Todellisuudessa vastustavia voimia kuitenkin esiintyy kaikkialla, jopa avaruudessa, mutta tähtienvälinen aine on niin harvaa, että esimerkiksi planeettojen ja muiden taivaan­kappaleiden liikettä laskettaessa se voidaan käytännössä jättää huomiotta. Eräänlaisina kolmannen lajin iki­liikkujina voidaan kuitenkin pitää supra­johteita, joissa resistanssia ei ole, joten niihin aikaan­saatu sähkövirta jatkuu heikkenemättä lakkaamatta.
Lukuteoria
Lukuteoria on yksi vanhimmista matematiikan aloista, sillä sen juuret ulottuvat kauas menneisyyteen aina 4 000 vuoden päähän. Alkuperäisessä muodossaan lukuteoria käsitteli luonnollisten lukujen ominaisuuksia, lähinnä niiden jaollisuutta. Nykyään lukuteoria keskittyy myös luonnollisia lukuja huomattavasti laajempien lukujoukkojen tutkimiseen.
Antiikin ajan matemaatikoista Eukleides ja Diofantos mainitaan huomattavimpina lukuteorian tutkijoina ja kehittäjinä. Nykyisen lukuteorian isänä voidaan pitää 1600-luvulla elänyttä ranskalaista lakimiestä ja matemaatikkoa Pierre de Fermat'a. Jälkipolville Fermat'n nimi on tullut tunnetuksi kahdesta hänen nimeään kantavasta ongelmasta, Fermat'n pienestä lauseesta ja Fermat'n suuresta lauseesta.
Fermat tutki Diofantoksen kirjoituksia ja väitti, että yhtälöllä formula_1, jossa "n" on kokonaisluku, joka on vähintään kolme, ei ole sellaista ratkaisua, että "x", "y" ja "z" olisivat positiivisia kokonaislukuja. Fermat kirjoitti Diofantoksen teoksen marginaaliin huomautuksen, jonka mukaan hän oli "löytänyt ihmeellisen todistuksen, mutta se ei mahdu näin kapeaan tilaan". Fermat'n suuri lause on eittämättä ollut matematiikan kuuluisin useita vuosisatoja ratkaisematta säilynyt ongelma. Työskentely ongelman parissa on jopa synnyttänyt uusia matematiikan lajeja, ja nämä aluevaltaukset ovat monesti olleet merkittävämpiä kuin lause itse.
Lukuteoriaa on pitkään pidetty matemaatikkojen harrastamana teoreettisena huvitteluna, mutta nykyään sen tuottamia tietoja käytetään hyväksi muun muassa salauksessa.
Analyyttinen lukuteoria on lukuteorian osa, joka hyödyntää matemaattista analyysiä.
James Cameron
James Francis Cameron (s. 16. elokuuta 1954 Ontario, Kanada) on kanadalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja sekä syvänmerensukeltaja. Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat "Titanic" ja "Avatar". Monissa hänen elokuvissaan erikoisefektejä on käytetty innovatiivisesti. Vuonna 2012 hän sukelsi Deepsea Challenger -aluksella maailman syvimpään kohtaan, Challengerin syvänteeseen.
Cameron oli lapsena kuvataidekoulussa. Perhe muutti Kaliforniaan vuonna 1971. Hän opiskeli fysiikkaa yliopistossa ja teki sekalaisia töitä kunnes päätti lähteä elokuva-alalle nähtyään elokuvan "Tähtien sota".
Cameron ohjasi elokuvan "Piranha II – Lentävät tappajat" vuonna 1981. Elokuva menestyi huonosti, mistä Cameron rohkaistui kirjoittamaan omia käsikirjoituksiaan. Tuloksena oli "Terminator – tuhoaja", joka oli Cameronin lisäksi myös Arnold Schwarzeneggerin läpimurtoelokuva. Muita tunnettuja Cameronin ohjaamia elokuvia ovat "Terminator 2 – Tuomion päivä", "Tosi valheita" ja "Aliens – paluu". Hän on ollut käsikirjoittamassa elokuvaa "Rambo – taistelija 2" ja ollut vastaavana tuottajana "Sanctumissa". "Dark Angel" -televisiosarjan lisäksi hän on keskittynyt dokumenttielokuvien tekoon. Fiktion lisäksi hän on tuottanut dokumentteja hylyistä, kuten Bismarckista ja Titanicista. Vuonna 2012 hän sukelsi Mariaanien hautaan Deepsea Challenger -aluksella.
Cameron on tekemässä "Avatarille" neljää jatko-osaa, joiden julkaisuvuosiksi julistettiin alun perin 2018, 2020, 2022 ja 2023. Cameron kuitenkin myönsi maaliskuussa 2017, ettei "Avatar 2" valmistu vielä vuodeksi 2018.
Cameron on ollut naimisissa viisi kertaa, Sharon Williamsin (1978–1984), Gale Anne Hurdin (1985–1989), Kathryn Bigelow’n (1989–1991) ja Linda Hamiltonin (1997–1999) kanssa. Viimeksi mainittuun hän tutustui ensimmäisen ja toisen "Terminatorin" aikana. Nykyisen vaimonsa Suzy Amisin hän tapasi "Titanicin" kuvauksissa, mutta Cameron oli vielä naimisissa silloisen vaimonsa Linda Hamiltonin kanssa. Suzylla ja Cameronilla oli suhde ja he menivät naimisiin 4. huhtikuuta 2000. Heillä on kolme yhteistä lasta; Claire (s. 4. huhtikuuta 2001), Quinn ja Elisabeth Rose (s. 29. joulukuuta 2006). Cameronilla on tytär Josephine Archer Cameron (s. 15. helmikuuta 1993) aikaisemmasta avioliitostaan Hamiltonin kanssa.
IP-fragmentaatio
IP-fragmentaatio tarkoittaa tilannetta, jossa IP-verkossa, kuten internet, välitettävä IP-paketti on liian suuri mahtuakseen yhteen siirtävän verkkoyhteyden pakettiin, ja se joudutaan jakamaan osiin.
UPS
Uninterruptible Power Supply (UPS) eli keskeytymätön virransyöttö on järjestelmä tai laite, jonka tehtävä on taata tasainen virransyöttö lyhyissä katkoksissa ja syöttöjännitteen epätasaisuuksissa. UPS liitetään virtalähteen ja virtaa käyttävän laitteen (esimerkiksi tietokoneen) väliin.
UPS pystyy syöttämään suojaamilleen laitteille sähköä lyhyiden (minuuttiluokan) verkkokatkoksien ajan akustaan. UPS ei ole kuitenkaan varavirtajärjestelmä pitkäaikaisten katkoksien varalle. UPS-laitteistoon on yleensä liitetty joko ohjelmisto, joka ajaa tietokonelaitteistot alas ennen UPS:n akkujen tyhjenemistä, tai erillinen varavoimalaitteisto, jolla syötetään sähköä pitemmän katkoksen aikana.
UPS-laitteita käytetään yleensä suojaamaan tietokoneita ja viestintälaitteita, kuten lennonohjausjärjestelmiä, joissa pienikin sähkökatko voisi aiheuttaa suuria tuhoja. Nykyään UPSeja on saatavilla myös kotikäyttöön.
Tavallisimmin UPS:ssa on tasasuuntaaja, joka muuntaa verkkovirran vaihtojännitteen tasajännitteeksi. Sen rinnalle on kytketty yksi tai useampia akkuja, jotka syöttävät tasajännitteen sähkökatkon sattuessa. Tasajännite muunnetaan lopuksi vaihtosuuntaajalla vaihtojännitteeksi, joka syötetaan käyttölaitteelle. Jos käyttölaite toimii tasavirralla, voidaan vaihtosuuntaaja jättää pois.
UPS voidaan toteuttaa myös vauhtipyörällä. Tällaisessa ratkaisussa on yhdistetty moottori ja generaattori toisiinsa, ja lisäksi samalla akselilla on raskas vauhtipyörä. Sähkökatkon sattuessa vauhtipyörään varastoitunut energia pyörittää generaattoria.
Crack
Crack on kiinteä, kemiallisesti emäksiseksi muutettu kokaiinin muoto, joka yleistyi räjähdysmäisesti 1980-luvulla. Crackin valmistaminen on turvallisempaa kuin räjähdysherkän freebasen, ja se on myös halvempi ja yksinkertaisempi prosessi. Kokaiini myös muutetaan crackiksi, koska se höyrystyy matalammassa lämpötilassa (90 °C), mikä mahdollistaa sen nauttimisen kuumentamalla; puhdas kokaiinihydrokloridi höyrystyy vasta 190 °C ja palaa kuumennettaessa. Valmis crack-pala sisältää myös vettä, ja kun sitä nautitaan kuumentamalla piipussa, se tuottaa räsähtelevän äänen, josta myös aineen nimi juontuu. Höyryä hengitettäessä aine pääsee nopeasti verenkiertoon ja alkaa vaikuttaa aivoissa noin kahdeksassa sekunnissa.
Crackia myydään kovina, pieninä, väriltään kellertävinä tai vaaleanruskeina rakeina, joiden hinta on usein verrattain alhainen. Yhdysvalloissa crack-paloja kutsutaan koon mukaan esimerkiksi nimillä nickel (viiden dollarin arvoinen pala) ja dime (10 dollarin arvoinen pala). Crackin lempinimiä ovat muun muassa paholaisen huume (devil drug) ja kivi (rock).
Crack aiheuttaa lyhyen, mutta voimakkaan euforian.
Pääasiallinen vaikutus on suuren dopamiinimäärän vapautuminen, (aivojen kemikaali, joka vaikuttaa euforian tuntemiseen). Tunne säilyy vain 5–10 minuuttia, minkä jälkeen dopamiinitasot aivoissa romahtavat, jolloin käyttäjä kokee masennusta ja alakuloa. Kun kokaiinia otetaan suonensisäisesti, sen vaikutus on yhtä nopea kuin crackin polttamisella, ja myös vaikutus on samanlainen.
Tyypillinen käyttäjä ottaa useita crack-annoksia peräkkäin, jolloin aivojen dopamiinivarastot ehtyvät. Siitä johtuu myös se, että uudet annokset eivät enää anna samanlaista vaikutusta kuin ensimmäinen.
Crack aiheuttaa nopeasti voimakkaan riippuvuuden.
Crack voi aiheuttaa sydänpysähdyksen tai hengityselinten lamaantumisen, jotka voivat johtaa kuolemaan. Crackin käytöstä voi myös seurata psykoosi.
Crack-kokaiinia valmistetaan lisäämällä kokaiinihydrokloridiin natriumbikarbonaattia eli ruokasoodaa:
Myös ammoniumvetykarbonaattia voidaan käyttää:
tai ammoniumkarbonaattia (hirvensarvisuola):
IP-osoitteen väärentäminen
IP-osoitteen väärentäminen () tarkoittaa lähdeosoitteen valehtelemista toiselle laitteelle. Tämä on verrattavissa puhelinnumeron toiseksi väittämiseen soitettaessa toiseen puhelimeen.
Tällainen on lähiverkoissa verrattain helppoa. Yksinkertaisimmat verkkolaitteet, kuten porttitoistimet ja kytkimet tuntevat ainoastaan MAC-osoitteet ja tarvittavat tiedot tällä tasolla pakettien liikuttamiseen. Tällainen peukaloitu paketti pysähtyy kuitenkin helposti lähimpään reitittimeen. Todellinen kommunikointi lähdetietoja valehtelemalla kohteen kanssa onnistuu äärimmäisen harvoin. Jo pelkkä staattinen reititystaulu tai DNS-palvelin voi estää tämän.
Smurf-hyökkäys
Smurf-hyökkäys on tietotekniikassa palvelunestohyökkäys, joka perustuu kohdekoneen hukuttamiseen ICMP-protokollan paketteihin.
Hyökkäys tehdään kolmannen osapuolen verkon avulla lähettämällä suunnattuja levitysviestejä (directed broadcast), joihin on väärennetty lähettäjäksi hyökättävä kone. Kun esimerkiksi osoiteavaruuteen 192.168.0.0/24 lähetetään ICMP echo request -pyyntö, vastaavat kaikki verkon koneet omilla IP-osoitteillaan. Suurissa verkoissa tämä aiheuttaa valtavasti verkkoliikennettä. Hyökkäyksessä voidaan käyttää myös muita verkkoja muuntamalla TCP/IP-paketin metric-arvoa esimerkiksi kymmeneen.
Luettelo suomalaisista pakinoitsijoista
Pakinoitsijat on järjestetty nimimerkin mukaan. Suluissa on pakinoitsijan oikea nimi ja lehtiä, joissa hän on pakinoinut.
Katso myös: pakina.
A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V W X Y Z Å Ä Ö
Luettelo matemaatikoista
Luettelo kuuluisista matemaatikoista:
Euroopan kansanpuolueen ryhmä
Euroopan kansanpuolueen ryhmä (lyhenne EPP) on Euroopan kansanpuolueen (EPP) muodostama Euroopan parlamentin suurin ryhmä. Vuoden 2014 eurovaalien jälkeen sillä on parlamentissa 221 edustajaa. Ryhmän puheenjohtaja on kesäkuusta 2014 ollut saksalainen Manfred Weber.
Vuosina 1999–2009 ryhmään kuuluivat myös Euroopan demokraatit ja se kantoi nimeä "Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä" (EPP-ED).
EPP-ryhmään kuuluvat Euroopan unionin jäsenvaltioiden merkittävimmät konservatiiviset ja keskustaoikeistolaiset poliittiset puolueet. Euroopan unionin komission puheenjohtajana on vuodesta 2004 ollut EPP-ryhmän jäsen, ensin vuosina 2004-2014 portugalilainen José Durão Barroso ja sen jälkeen Luxemburgilainen Jean-Claude Juncker.
Ryhmä perustettiin alun perin kesäkuussa 1953 kristillisdemokraattisena ryhmänä Euroopan hiili- ja teräsyhteisön yleiskokoukseen (joka koostui kansallisten parlamenttien nimittämistä jäsenistä). Vuodesta 1999 se on ollut Euroopan parlamentin suurin ryhmä.
Vuosina 1999–2009 ryhmä oli nimeltään "Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä" (EPP-ED), jolloin siihen kuului myös Euroopan demokraattien (ED) ryhmä ja siinä oli 277 edustajaa. Suurin osa EPP-ED-ryhmän jäsenistä kuului EPP:hen, joka oli Euroopan tasolle perustettu ylikansallinen poliittinen puolue.
Pienempi ED, joka ei ole virallinen puolue, suhtautui skeptisemmin yhdentymiseen. Konservatiivit perustivat vuonna 2009 oman Euroopan konservatiivien ja reformistien ryhmän, johon muun muassa Britannian konservatiivipuolueen jäsenet siirtyivät. Sitä edelsi Britannian David Cameronin johtaman konservatiivipuolueen johdolla perustettu ryhmä "Movement for European Reform".
EPP työskentelee "yhdessä edistääkseen kilpailukykyisempää ja demokraattisempaa Eurooppaa, joka perustuu sosiaaliselle markkinataloudelle ja joka on lähempänä kansalaisiaan". Se haluaa "Euroopan, joka luo mahdollisuuksia ja vaurautta sisämarkkinoiden piirissä ja joka on maailmanlaajuisesti kilpailukykyinen, ja joka samaan aikaan edistää kaikkien hyvinvointia, ei pelkästään Euroopassa vaan myös muualla maailmassa, sopusoinnussa kestävän kehityksen periaatteen kanssa, joka on unionisopimukseen kirjattu yhdeksi Euroopan yhteisön tavoitteista."
Suomesta EPP-ryhmään kuuluvat kokoomuksen edustajat, vuodesta 2014 Sirpa Pietikäinen, Petri Sarvamaa ja Henna Virkkunen.
Myös kristillisdemokraatit ovat kuuluneet EPP-ryhmään, mutta ovat suhtautuneet siihen skeptisesti ja halunneet tuoda omaa aatteellista pohjaansa selkeämmin esiin europarlamentissa.
Lähde
José Manuel Barroso
José Manuel Durão Barroso [ʒuˈzɛ mɐˈnu̯ɛl duˈɾɐ̃u̯ bɐˈʁɔzu] (s. 23. maaliskuuta 1956 Lissabon) oli Euroopan komission puheenjohtaja vuosina 2004–2014. Hän toimi Portugalin pääministerinä vuosina 2002–2004. Barroson ensimmäisen komission toimikausi oli 2004–2009 ja hän johti komissiota myös kaudella 2010–2014.
Barroso opiskeli lakia Lissabonin yliopistossa ja valmistui yhteiskuntapolitiikan ja taloustieteen maisteriksi Geneven yliopistosta. Hän toimi apulaisprofessorina Lissabonin yliopiston oikeustieteen laitoksella ja Geneven yliopiston valtiotieteen laitoksella sekä vierailevana professorina Georgetownin yliopistossa Washingtonissa.
Poliittisen uransa Barroso aloitti jo ennen neilikkavallankumousta 1974. Hän oli yksi Portugalin kommunistisen työväenpuolueen johtajia. Vuonna 1980 Barroso liittyi keskustalais-oikeistolaiseen Portugalin sosiaalidemokraattiseen puolueeseen (PSD). Vuonna 1985 Barroso pääsi pääministeri Aníbal Cavaco Silvan hallitukseen varasisäministeriksi ja vuonna 1987 kehitysyhteistyöministeriksi seuraavaksi viideksi vuodeksi. Vuonna 1991 hän oli neuvottelemassa tulitaukoa Angolan sisällissodassa ja tuki vuosina 1992–1995 Portugalin entisen siirtomaan Itä-Timorin itsenäisyyttä. Vuonna 1992 hänet valittiin ulkoministeriksi, missä tehtävässä toimi sosiaalidemokraattisen puolueen vaalitappioon vuonna 1995 asti.
Oppositiossa Barroso valittiin parlamentin ulkoasioiden komitean johtoon, ja vuonna 1999 oman puolueensa puheenjohtajaksi ja siten oppositiojohtajaksi. Vuoden 2002 vaaleissa PSD sai tarpeeksi paikkoja muodostaakseen kokoomushallituksen Portugalin kansanpuolueen kanssa, ja Barroso valittiin pääministeriksi. Vuonna 2003 hän tuki Irakin sotaa, jota suurin osa portugalilaisista vastusti. Irakissa oli 128 Portugalin lähettämää sotilasta.
Barroso on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
Hans-Gert Pöttering
Hans-Gert Pöttering (s. 15. syyskuuta 1945, Bersenbrück, Ala-Saksi, Saksa) on saksalainen kristillisdemokraattista CDU-puoluetta edustava poliitikko, joka valittiin vuoden 2007 alussa Euroopan parlamentin puhemieheksi kesällä 2009 päättyvän vaalikauden loppuun asti. Hän on ollut Euroopan parlamentin jäsen ensimmäisistä suorista vaaleista eli vuodesta 1979. Vuosina 1999–2007 hän toimi Euroopan parlamentin konservatiiviryhmän (EPP-ED) puheenjohtajana.
Filosofian tohtoriksi vuonna 1974 väitellyt ja vuonna 1976 juristiksi valmistunut Pöttering asuu Bad Iburgissa, Ala-Saksin osavaltiossa. Uskonnoltaan katolinen Pöttering on eronnut kahden jo aikuisen pojan isä.
Domino
Domino tarkoittaa seuraavia asioita ja henkilöitä:Domino liittyy myös seuraaviin:
Objektivismi (Rand)
Objektivismi on Ayn Randin kehittämä filosofia. Sen kahdesta perusajatuksesta ensimmäinen painottaa yksittäisen ihmishenkilön arvoa. Ihmisen oma onnellisuus ja hyvinvointi ovat hänen elämänsä tavoite, tuottavien saavutusten ollessa jaloin päämäärä, järjen ollessa ainoa ehdoton perusta. Toisen perusajatuksen mukaan arvot eivät ole mitenkään ehdottomia todellisuuden ominaisuuksia, mutteivät ne myöskään ole satunnaisia, henkilöstä riippuvia mielipiteitä. Randin mielestä oikein muotoiltu arvokäsitys siis vain yksinkertaisesti vastaa yksittäisen ihmisen tarpeita.
Randin mielestä jos henkilö hyväksyy objektiiviset tosiasiat ja järjen ylivoimaisuuden, seuraa egoistinen moraalikäsitys. Siitä puolestaan seuraa puhtaan kapitalistisen laissez faire -moraalin kannatus.
Objektivismi henkilöityy niin vahvasti Ayn Randin persoonaan ja opetuksiin, että se on useissa yhteyksissä kuvattu sisältävän uskonnollisen kultin tai henkilöpalvonnan piirteitä.
Luettelo lautapeleistä
Tähän artikkeliin on luetteloitu lautapelejä.
Pulssikoodimodulaatio
Pulssikoodimodulaatio (PCM, ) on menetelmä, jolla sähköinen äänitaajuussignaali koodataan digitaaliseen muotoon. Siinä analogisesta signaalista otetaan tasaisin väliajoin näytteitä, jotka ilmaistaan numeerisesti. Näytteen taso voidaan ilmaista joko lineaarisesti tai logaritmisesti.
PCM audio on alun perin kehitetty vuonna 1939.
Digitaalisessa lankapuhelinverkossa käytettävä PCM-koodaus on määritelty ITU:n suosituksessa "G.711". Siitä on kaksi eri varianttia, Euroopassa käytettävä A-Law ja Amerikassa käytössä oleva μ-Law. Ne eroavat toisistaan vain vähän: molemmat ovat logaritmisia, näytteenottotaajuus on 8000 hertsiä ja kussakin näytteessä on 8 bittiä. Näytteiden logaritmisuus laajentaa dynamiikkaa 36 dB:iin saakka. (Tärkein syy erilaisiin näytteenottolakeihin oli runkoverkossa käytetty linjakoodaus: Amerikassa käytettiin AMI-koodaus-linjakoodausta, joka toimii erittäin huonosti, jos lähetettävänä on pelkkiä nollia.)
Nyquistin teoreeman mukaan taajuuksia, jotka ovat korkeampia kuin puolet "näytteenottotaajuudesta" ei laskostumisilmiön takia voida erottaa tätä taajuutta pienempitaajuisista signaaleista. Toisin sanoen 8000 hertsin näytteenottotaajuudella voidaan tallentaa periaatteessa korkeintaan 4000 hertsin korkuisia ääniä. Siksi signaalit yleensä alipäästösuodatetaan ennen A/D-muunnosta. Käytännössä raja on 3400 hertsissä koska alipäästösuodinta ei voi tehdä kovin jyrkäksi.
Perinteisessä PCM:n määritelmässä äänisignaalia voidaan käsitellä ennen sen digitoimista, mutta pakattu digitaalinen ääni ei enää ole PCM-muodossa.
PCM:sta on monia muunnelmia, jotka nykyaikainen äänenpakkaus on paljolti syrjäyttänyt. Näitä ovat mm. differentiaalinen PCM (DPCM) ja adaptiivinen DPCM (ADPCM).
Ensimmäinen digitaalista PCM-äänisignaalia käyttävä sovellus oli SIGSALY-puheensalaus liittoutuneiden toisen maailmansodan aikaisessa viestinnässä.
Bell Labsin varhainen DS0-standardi määrittelee PCM:n puheen koodauksen 8000 näytteellä sekunnissa ja 8 bitillä, eli 256 tasolla. Tällöin yksi puhekanava käyttää 64 000 bittiä sekunnissa.
CD-levyillä käytettävä PCM-signaali on laadultaan 44 100 näytettä sekunnissa (44,1 kHz) 16 bitin tarkkuudella. DAT-nauhureissa käytetään 48 kHz ja 16 bitin näytteistystä. VHS-kasettia hyödyntävä ADAT käyttää versiosta riippuen 16- tai 24-bittistä näytteytystä. Lineaarisilla 16 bitin näytteillä saavutetaan 96 dB dynamiikka sillä 20•log(2) = 96 dB.
Variaatioita PCM:stä: