Annikki Tähti
Airi Annikki Tähti (vuosina 1959–1978 Tähti-Tiensuu; 5. joulukuuta 1929 Helsinki – 19. kesäkuuta 2017 Vantaa) oli suomalainen iskelmälaulaja. Hän aloitti uransa vuonna 1952. Hänen ohjelmistonsa sisälsi eri tyylilajeja laulelmista swingiin ja valsseista latinalaisrytmeihin.
Tähden läpimurtolevytys, Erik Lindströmin säveltämä ja Aili Runnen sanoittama valssi ”Muistatko Monrepos’n”, ilmestyi 1955 ja siitä tuli ensimmäinen kultaa myynyt levy Suomessa. Erik Lindström kertoi myöhemmin, että ”Muistatko Monrepos'n” oli alun perin tarkoitettu täytekappaleeksi "Pieni sydän" -levyn B-puolelle, mutta se nousi ylivoimaisesti suositummaksi. Lindströmin mukaan levyä myytiin parhaimmillaan tuhat kappaletta päivässä, ja levypuristamossa tehtiin töitä kolmessa vuorossa.
Muita Tähden tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa ”Balladi Olavinlinnasta” ja ”Kuningaskobra”, jotka niin ikään ylsivät kultalevyyn 1950-luvulla, ”Laulu kahdesta pennistä” sekä ”Pieni sydän”. Huomattava osa hänen levyttämistään kappaleista on ollut Sauvo Puhtilan (Saukki) sanoittamia. Tähti oli naimisissa orkesterinjohtaja Pentti Tiensuun kanssa. Heillä on yksi poika, Jukka Tiensuu (s. 1960).
Tähti esiintyi ensimmäisen kerran 22 vuoden iässä elokuvassa "Kaksi hauskaa vekkulia" laulaen ensimmäisen levytyksensä ”Onnen sävel”. Tähti on ollut laulusolistina Onni Gideonin orkesterissa 1954–1956, Erik Lindströmin orkesterissa 1956–1957 ja Pentti Tiensuun yhtyeessä 1957–1967. Muutaman levyn Annikki Tähti teki myös Kullervo Linnan Humppa-Veikkojen kanssa 1960-luvun alussa. Hänen laulunopettajinaan ovat toimineet George de Godzinsky sekä Ellen Rask. Alkuaikoinaan Tähti esiintyi myös Brita Koivusen kanssa. Hänen uransa jäi äitiyden myötä pitkälle tauolle vuonna 1960. Hän kuitenkin teki paluun vuonna 1978. Tähti esiintyi vuonna 2002 Aki Kaurismäen elokuvassa "Mies vailla menneisyyttä", jossa hän lauloi kappaleen ”Muistatko Monrepos'’n”. Tämä nosti hänen laulajanuransa uuteen nousuun. Tähden taiteilijanura kesti yli 50 vuotta.
Annikki Tähti vietti lapsuutensa Helsingin Kalliossa. Kahdeksanvuotiaana hän joutui lähtemään sodan vuoksi väliaikaisesti Keski-Suomeen. Hän asui Vantaan Martinlaaksossa kolmenkymmenen vuoden ajan. Tähti tunnettiin absolutistina. Hän vietti 50-vuotistaiteilijajuhlansa vuonna 2003.
Laulajanuransa hiljaisempina aikoina hän työskenteli Muusikkojen Liiton toimistossa ja ajoi aktiivisesti muusikkojen etuja. Keväällä 2008 Annikki Tähti sai aivoinfarktin, jonka jälkeen hän ei enää ollut julkisuudessa. Asiasta kertoi Iltalehti syksyllä 2008, kun Tähti oli yhä toipumassa Katriinan sairaalassa Vantaalla. Vaikka Tähti asui edelleen kotonaan Martinlaaksossa, hän joutui liikkumaan pyörätuolin avulla; vielä ennen aivoinfarktia hän kykeni ajamaan itse omalla autollaan keikoille.
Ilta-Sanomille joulukuussa 2009 antamassaan haastattelussa Tähti kertoi kuntoutuneensa siinä määrin, että hän pystyi tekemään jumppaharjoituksia ilman rollaattoria ja piti mahdollisena paluuta esiintymislavoille, mikäli terveys olisi sen sallinut.
Hän vietti viimeiset vuotensa vantaalaisessa hoivakodissa ja hänellä ei ollut enää elossa olevia lähisukulaisia. Hänet haudattiin Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon.
Vuonna 1992 Tähti sai Vantaan kulttuuripalkinnon ja vuonna 1998 Erikois-Emman. Vuonna 2003 Annikki Tähdelle myönnettiin naislaulajille tarkoitettu historian toinen Anna-Liisa-palkinto Asikkalan Vääksyn Toivo Kärki -tapahtumassa. Samana vuonna hän sai Savonlinna-mitalin. Hänelle myönnettiin myös Suomen Leijonan Ritarikunnan ritarimerkki.