hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Lakeuden Joutsen
Lakeuden Joutsen oli kempeleläinen paikallissanomalehti. Sitä ennen lehteä julkaistiin nimellä Kempeleläinen.
Lehti ilmestyi kerran viikossa torstaisin Kempeleeseen, Hailuotoon, Liminkaan, Lumijoelle, Oulunsaloon, Tyrnävälle sekä Oulun kaupungin Kiviniemen, Perävainion, Iinatin ja Kaakkurin kaupunginosiin.
Tawny Moyer
Tawny Moyer (s. 1958) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka muistetaan erityisesti Halloween 2:sen sairaanhoitaja Jill Francona. Moyer on tullut julkisuuten myös esimerkiksi elokuvalla House of the rising sun.
Concert for Bangladesh
Concert for Bangladesh oli kahdesta konsertista koostunut hyväntekeväisyystapahtuma, jonka järjestivät George Harrison ja Ravi Shankar. Se pidettiin elokuun ensimmäisenä päivänä 1971 Madison Square Gardenissa, New Yorkissa. Yleisöä oli 40 000 ihmistä.
Konsertit tulot käytettiin silloisen Itä-Pakistanin alueelta - nykyiseltä nimeltään Bangladesh - pakolaisiksi lähteneiden auttamiseen. Bangladeshin vapaussodan aiheuttama pakolaisongelma oli pahentunut pyörremyrsky Bholan aiheutettua rankkasateita ja tulvia itsenäistymiseen pyrkivällä alueella.
Konsertissa esiintyivät Harrisonin ja Shankarin lisäksi muun muassa Ringo Starr, Bob Dylan, Eric Clapton, Billy Preston ja Leon Russell. Ajatuksena oli myös koota The Beatles uudelleen yhteen konserttia varten, mutta lähinnä John Lennonin ja Paul McCartneyn vastustuksesta tämä ei toteutunut. Harrison myös vastusti Yoko Onon esiintymistä konserteissa, mikä taas oli Lennonin ehto osallistumiselleen.
Konserteista julkaistiin livealbumi 1971 ja elokuva 1972. Elokuva ilmestyi DVD-levynä 2005. Tapahtuman tuotto oli 243418,51 USA:n dollaria, joka lahjoitettiin UNICEFille, kuten myös filmien ja levyn tuotto myöhemmin.
Aleksandra Sokolovskaja
Aleksandra Lvovna Sokolovskaja (; 1872 – 8. maaliskuuta 1938 Alma-Ata) oli venäläinen marxilainen vallankumouksellinen ja neuvostoliittolaisen valtiomiehen Lev Trotskin ensimmäinen vaimo.
Sokolovskaja oli kotoisin Mykolajivista Ukrainasta. Hän oli naimisissa Lev Trotskin kanssa vuosina 1899–1902. Silloin he olivat vankilassa karkotettuna Siperiaan. Siperiassa he saivat kaksi tytärtä, Zinaida Volkova (s. 1901) ja Nina Nevelson (s. 1902).
Kun Trotski halusi paeta Siperiasta yksin kesällä 1902, Sokolovskaja hyväksyi suunnitelman. Trotskin tavattua tulevan vaimonsa Natalia Sedovan Pariisissa vuonna 1902 he pysyivät kuitenkin yhteydessä ja olivat kirjatovereita.
Sokolovskajan elämästä vuoden 1902 jälkeen on tiedossa vain vähän. Trotskin varakkaat vanhemmat David ja Anna kasvattivat hänen lapsensa Janovkassa Ukrainassa.
Sokolovskaja kasvatti lapsenlapsensa Aleksandran vuosina 1932–1935. Hänen tyttärensä Zinaida Volkova sai luvan lähteä maasta vuonna 1931 ja Zinaidan puoliso Zakhar Moglin pidätettiin vuonna 1932. Eräiden lähteiden mukaan Sokolovskaja toimi opettajana ja oli läheinen ystävä Leninin vaimon Nadežda Krupskajan kanssa 1930-luvulla.
Leningradissa eläkeläisenä asunut Sokolovskaja pidätettiin vuonna 1934 ja tuomittiin karkotettavaksi viiden vuoden ajaksi. Hän vietti karkotusajan Omskin alueen Demjanskojen kylässä. Vuonna 1936 Sokolovskaja tuomittiin uudelleen viideksi vuodeksi pakkotyöleirille. Hän kärsi tuomiotaan Kolyman Sevvostlagissa. Toukokuussa 1937 Sokolovskaja lähetettiin Alma-Ataan, jossa Neuvostoliiton korkeimman oikeuden sotakollegio antoi hänelle kuolemantuomion 8. maaliskuuta 1938. Tuomio pantiin toimeen samana päivänä.
Avalanche
Avalanche on vierasperäinen sana, joka tarkoittaa lumivyöryä. Sanaa käytetään kuvaamaan myös muita lumivyörymäisiä itseään vahvistavia ilmiöitä.
Asioita ja ilmiöitä, joiden nimessä esiintyy avalanche:
Luettelo pelin Rock Band 2 kappaleista
Seuraava on täydellinen lista "Rock Band 2" -pelin kappaleista, Harmonix Music Systemsin kehittämästä rytmipelistä. Pelissä on 84 kappaletta ja 20 ladattavaa kappaletta. Pelin alustat ovat Xbox 360, PlayStation 2, PlayStation 3 ja Wii.
Tähdet, tähdet – Tribuutti Rauli Badding Somerjoelle
Tähdet, tähdet – Tribuutti Rauli Badding Somerjoelle on tribuuttialbumi, joka sisältää eri suomalaislaulajien tulkintoja Rauli Badding Somerjoen kappaleista. Levy julkaistiin 1. lokakuuta 2008.
Riehu
Riehu on kylä Vesilahden kunnan eteläosassa Urjalan vastaisella rajalla. Riehun naapurikyliä ovat Vesilahden puolella Krääkkiö ja Onkemäki sekä Urjalan puolella Kehro ja Halkivaha. Riehun itäpuolella on pieni Nyberginkylä, joka usein luetaan Riehun osaksi. Riehun kautta kulkee maantie Vesilahdelta Kehrolle. Riehun kohdalla maantiestä erkanevat pikkutiet Krääkkiöön ja Jouttunkulman kautta Halkivahaan.
Kylän länsiosaan ulottuu Ameenjärven itäpää ja kylän itäosassa on pieni Mustalammi. Ameenjärven laskujoki Kravinoja yhtyy Riehussa Jouttunkulmanojan kanssa Riehunojaksi. Kravinoja kaivettiin Ameenjärven laskujoeksi 1800-luvun lopulla, tätä ennen järvi laski hieman lännenpänä olevaa Myllyojaa pitkin Riehunojaan.
Riehun vuonna 1921 perustettu koulu lakkautettiin 1960-luvulla ja kylän lapset kuljetettiin aluksi Krääkkiön ja myöhemmin Onkemäen kouluun. Riehun aktiivinen kyläkerho järjestää erilaisia tapahtumia ja ehostaa kyläkuvaa.
Riehun alueella on liikkunut ihmisiä jo lähes 9 000 vuotta sitten. Vanhimpia merkkejä ihmisestä alueella ovat Riehunojan ja Ameenjärven rannoilta löydetyt kivikirveet, vasarakirveskauden aikainen hauta Pikku-Kiilon lähellä ja yksipuinen ruuhi Mustalammilta. Satakunnan ja Hämeen välistä rajaa ja samalla myös Vesilahden etelärajaa määritelleet Soidunkiven ja Kankurijärven rajamerkit tunnetaan jo 1400-luvulta.
Riehun maat kuuluivat Vesilahden kirkonkylän, Järvenrannan ja Kaltsilan talollisille. Perimätiedon mukaan ensimmäinen kiinteä asumus alueella oli metsänvartijan perustama Riehun torppa. Ruotsalaisten sotilastopografien tekemässä Kuninkaan kartastossa 1700-luvulta on Riehun alueella peltojen ja niittyjen ympäröiminä jo useita asumuksia.
Lounès Matoub
Lounès Matoub (24. tammikuuta 1956 – 25. kesäkuuta 1998) oli algerialainen laulaja. Hän kuului berberiväestöön ja oli berberien oikeuksien sekä sekularismin tunnettu puolestapuhuja. Hän oli kotoisin Kabyliaksi kutsutulta kabyyliheimon asuinalueelta Pohjois-Algeriasta.
Matoub aloitti musisoinnin lapsena. Hallitus alkoi hänen kouluaikanaan arabialaistaa valtion koulutusjärjestelmää. Tätä Matoub ei hyväksynyt, sillä koki oman kabyylikulttuurinsa aseman uhatuksi. Virallinen koulutus jäikin häneltä näin ollen vähäiseksi. Ensimmäinen albumi julkaistiin vuonna 1978.
Matoubista tuli vähitellen yksi suosituimmista ja tuotteliaimmista kabyylilaulajista. Epätoivottu poliittinen aktiivisuus saattoi hänet kuitenkin useisiin hengenvaarallisiin tilanteisiin, ja lopulta hänet murhattiinkin Algeriassa.
Maahockeyn SM-sarja
Maahockeyn SM-sarja on miesten ja naisten maahockeyn korkein pääsarja. Suomenmestaruudesta pelataan talvikaudella myös sisähockeyssä. Hallitseva miesten maahockeyn, sisähockeyn ja hockey5 -pelimuodon Suomenmestari vuonna 2018 on turkulainen HC Kilppari, joka voitti historiallisesti kolmen eri hockey -pelimuodon Suomenmestaruuden saman kalenterivuoden aikana. Naisten hallitseva maahockeyn ja sisähockeyn Suomenmestari vuonna 2018 on Porvoo HC ja hockey5 -pelimuodon Suomenmestaruuden voitti naisten sarjassa ABC-Team.
Suomeen maahockey tuli Saksassa opiskelleen Erik von Frenckellin mukana vuonna 1915. Samana vuonna painettiin maahockeyn sääntökirja ja pelattiin ensimmäiset maahockeyottelut Suomessa. Ensimmäisen kerran maahockeyn Suomen mestaruus ratkaistiin vuonna 1951, jolloin mestaruuden vei Hämeenlinnan Pallokerho. Suomessa aloitettiin maahockeyn pelaaminen toden teolla 1950-luvun alussa, kun Suomi sai maahockeyn edustusjoukkueelleen paikan vuoden 1952 Helsingin olympialaisiin.
Vuosien 1950-1989 välisenä ajanjaksona maahockeyn SM-sarjan valtikka pysyi pääkaupunkiseudun hockeyseuroilla. Hämeenlinnalainen HT-85 hallitsi maahockeyn SM-sarjaa uudelle vuosituhannelle tultaessa ja joukkue menestyi myös kansainvälisissä EuroHockey Club Champions -turnauksissa. HC Kilppari on hallitseva maahockeyn Suomenmestari ja se on voittanut mestaruuden viidesti vuosina 2013-2016 ja 2018. Hockey5 -pelimuotoa pelattiin ensi kerran kansainvälisillä areenoilla Nanjingin nuorten kesäolympialaisissa vuonna 2014. Suomessa Hockey5 -pelimuodon Suomenmestaruudesta pelattiin ensimmäistä kertaa vuonna 2017 SM-viikon yhteydessä. SM-viikko on Suomen Olympiakomitean järjestämä urheilun monilajitapahtuma, jossa neljän päivän aikana tuhannet urheilijat kilpailevat lajiensa SM-mitaleista.
Petidiini
Petidiini eli meperidiini on vahva kipulääke, keskivahva synteettinen opioidi. Sitä käytetään kipulääkkeenä, etenkin synnytyksen yhteydessä.
Lihakseen annosteltava petidiinilääkitys on yleisin kipulääke maailmalla synnytyskivun hoitoon, vaikka se ei ole erityisen tehokas ja sillä on tunnettuja haittavaikutuksia äitiin, sikiöön ja vastasyntyneeseen. Se otettiin käyttöön 1940-luvulla morfiinin tilalle. Suomessa sen käyttö on huomattavasti vähäisempää, vuonna 1997 sitä sai 11 prosenttia synnyttäjistä.
Petidiini kulkeutuu istukan läpi sikiöön ja aiheuttaa muutoksia sykekäyrässä ja EEG:ssä. Se voi aiheuttaa sikiölle muun muassa hengityslamaa ja huonot Apgar-pisteet, ja se säilyy vastasyntyneessä useita päiviä.
Petidiini lamaa sydänlihasta. Se nostaa sykettä ja heikentää sydämen pumppausvoimaa. Sen teho on noin kymmenesosa morfiinin tehosta.
Krooninen tila
Krooninen tila on pitkäikäinen tai toistuva, usein hitaasti kehittyvä sairaus, kipu tai muu tila. Erityisesti puhutaan kroonisesta sairaudesta. Kroonisen sairauden vastakohta on akuutti eli äkillinen sairaus, joka kestää vain lyhyen ajan.
Muun muassa Yhdysvalloissa on todettu, että lähes puolella väestöstä on ainakin yksi krooninen sairaus. Yli 65-vuotiaista jopa 90 %:lla on ainakin yksi, 77 %:lla ainakin kaksi kroonista sairautta. Tavallisimpia kroonisia sairauksia ovat niveltulehdus (arthritis), monet hengitysteiden sairaudet, verenpainetauti, veren kohonnut kolesterolipitoisuus sekä muut sydän- ja verisuonitaudit. Kroonisia sairauksia ovat myös diabetes ja osteoporoosi.
Monet krooniset sairaudet eivät ainakaan varhaisessa vaiheessaan rajoita potilaan työ- tai toimintakykyä eivätkä edes saa häntä tuntemaan itseään sairaaksi. Usein niitä ei voi lainkaan huomata ilman lääketieteellistä diagnoosia. Hoitamattomina monet krooniset taudit kuitenkin vähitellen pahenevat, jolloin kipu yltyy, ja todella pitkän ajan jälkeen nämä taudit voivat jopa tappaa.
Eräs tyypillinen kroonistunut tila on krooninen kipu. Kipu määritellään krooniseksi silloin, jos sen kesto on pidempi kuin kivun aiheuttaneen kudosvaurion paranemiseen tarvittava aika. Tyypillisesti kipua aiheuttavien kudosvaurioiden parneminen kestää korkeitaan joitakin kuukausia. Kudosvaurion parannuttua kipu saattaa kroonistua kivun akuuttivaiheen aikana tapahtuneen kipujärjestelmän herkistymisen vuoksi. Muita syitä krooniselle kivulle voi olla myös korjaantumaton nosiseptoreita ärsyttävä tila, esimerkiksi nivelrikko. Myös psyykkiset syyt saattavat aiheuttaa kroonista kipua.
Natalia Verbeke
Natalia Carolina Verbeke Leiva (s. 23. helmikuuta 1975) on argentiinalaissyntyinen espanjalainen näyttelijä. Verbeke on näytellyt muun muassa "Serranon perheessä" Ana Blancoa.
Bossy
Bossy on yhdysvaltalaisen näyttelijän ja poplaulajan Lindsay Lohanin kappale. Se julkaistiin ensimmäisenä singlenä albumilta "Spirit In The Dark" 27. toukokuuta 2008. Kyseistä albumia ei kuitenkaan koskaan julkaistu.
Kappaleen on tehnyt R&B-artisti Ne-Yo.
Tim Divar
Tim Divar on yhdysvaltalainen Annie-ehdokkuuden saanut animaattori, joka aloitteli uraansa 1990-luvulla.
Hold Your Fire
Hold Your Fire on kanadalaisen rock-yhtyeen Rushin kahdestoista studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1987. Albumi äänitettiin The Manor -studiossa Oxfordshiressä, Ridge Farm -studiossa Surreyssä, Air-studioilla Montserratissa ja McClear Placessa Torontossa.
Geddy Leen (Gary Lee Weinrib) syntetisaattorit ovat merkittävässä osassa albumilla.
"Hold Your Firen" paras listasijoitus oli Billboard 200 -listalla oli 13. ja sen sertifikaatio Yhdysvalloissa (RIAA) on kulta.
Musiikin tehneet Geddy Lee ja Alex Lifeson, sanoitukset Neil Peart, ellei toisin mainittu.
Albumi - Billboard (Pohjois-Amerikka)
Musiikin ystävälliset kasvot
Musiikin ystävälliset kasvot on CMX:n vuonna 1991 julkaisema single. Levyn b-puolella julkaistiin kappale ”Vieraita avaruudesta II”. Single oli yhtyeen viimeinen julkaisu Bad Vugum -levy-yhtiölle.
Yhtyeen oli alun perin tarkoitus julkaista EP-levy, mutta levy-yhtiön mielestä kaikki kappaleet eivät olleet sopivia julkaistaviksi. Nämä poisjätetyt kappaleet olivat akustinen ”Polyhymnia” ja hidastettu versio ”Vieraita avaruudesta (I)”. Kaikki kappaleet julkaistiin vuonna 2003 "Veljeskunta"-albumin gold-painoksella.
Bad Vugum julkaisi levyn ensi kerran EP-muodossa vuonna 1998 kera alamerkillään Sad Vugum. Tällä levyllä "Musiikin ystävälliset kasvot +5" ovat mukana myös kappaleet ”Venehellä vaskisella” ja ”Vuori”, joita yhtye ei tarkoittanut julkaistaviksi.
Nimikappaleesta ”Musiikin ystävälliset kasvot” on julkaistu uudelleen nauhoitettu versio kokoelmalla "Cloaca Maxima" (1997).
EP-levy on julkaistu myös Svart Recordsin osana kokoelmaa "Kolmikärjen Veljeskunta" (2012).
Aalborg Portland Park
Aalborg Portland Park, tunnetaan myös nimellä Aalborg Stadion, on jalkapallostadion Aalborgissa Tanskassa. Tanskan pääsarjajoukkue Aalborg BK pelaa stadionilla kotiottelunsa. Stadionin kapasiteetti on 13 800, jos kaikki ovat istumapaikkoja niin 10 500. Stadion on tunnettu myös nimellä Energi Nord Arena.
Dean Stefan
Dean Stefan on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, joka on tehnyt urallaa käsikirjoituksia animaatioihin. Hän aloitteli uraansa draamasarjan Divorce Courtin parissa 1980-luvun lopulla, jonka jälkeen Stefan on työstänyt käsikirjoituksia animaatioihin, kuten The Mask, Nokkapokka, Tosi viilee haamujengi, MiB – Men in Black, He-Man, Dragon Tales, Turtles, Ystäväni Tiikeri & Nalle Puh ja .
Seinäjoen lukio
Seinäjoen lukio on Seinäjoen keskustassa sijaitseva lukio. Lukion rehtorina toimii Teijo Päkkilä.
Seinäjoen lukio on luokaton lukio. Opiskelijoita lukiossa on noin 900 ja henkilökuntaan kuuluu rehtori ja noin 50 opettajaa. Lukiolla on ystävyyskoulu Pietarissa sekä vuosittaista oppilasvaihtoa Hollantiin.
Seinäjoen lukion edeltäjinä pidetään aikajärjestyksessä Seinäjoen yhteiskoulu 1913, Seinäjoen yhteislyseo 1930, Seinäjoen tyttölyseo ja Seinäjoen lyseo 1944 ja Marttilan lukio 1975. Nykyinen Seinäjoen Lukio syntyi Marttilan ja Kivistön lukioiden yhdistämisestä vuonna 1977.
Seinäjoen yhteiskoulu perustettiin vuonna 1913 ja siitä kehittyi yliopistoon johtava koulu. Vuoden 1944 rauhansopimuksen perusteella Sortavalan lyseo siirrettiin Seinäjoelle paikalliseksi poikalyseoksi, jolloin Seinäjoen yhteislyseo muutettiin tyttölyseoksi.
Vuoden 1975 Peruskoulu-uudistuksen yhteydessä oppikoulujen keskikoululuokat erotettiin lukioista erillisiksi yläasteen kouluiksi ja lukioluokat yhdistettiin. Seinäjoen lukion aikuislinjan edeltäjä iltaoppikoulu perustettiin 1970. Syksyllä 2006 Peräseinäjoen lukio yhdistettiin Seinäjoen lukioon ja toimii nykyään nimellä Etelä-Seinäjoen toimipiste.
Seinäjoen yhteiskoulun ja -lyseon rehtorina oli Heikki Laurinmäki. Seinäjoen lyseon rehtoreina olivat Aulis Lietoila ja Paavo Koivusalo. Seinäjoen tyttölyseon rehtoreina olivat Reino Ala-Kulju ja Matti Kujanpää, joka toimi myös Marttilan ja Seinäjoen lukioiden rehtorina. Kivistön lukion rehtorina toimi Martti Muilu. Seinäjoen lukion rehtorina toimi 1983-1997 Esko Palo. Nykyisenä lukion ja sen aikuislinjan rehtorina toimii Teijo Päkkilä.
Hvoinaja
Hvoinaja (ven. Хво́йная) on kaupunkimainen taajama ja kaupunkikunta Novgorodin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Pesjoen varrella 290 kilometriä Novgorodista itään. Taajama on Hvoinajan piirin keskus. Sen kautta kulkee Pietarin ja Sonkovon välinen rautatie. Asukkaita on 6 100 henkeä (vuonna 2010).
Hvoinajan kunnan pinta-ala on 11,4 neliökilometriä. Se rajoittuu luoteessa ja pohjoisessa Ostahnovon, koillisessa Mintsyn, idässä ja kaakossa Dvorištšin sekä etelässä ja lounaassa Borovskojen maalaiskuntiin. Taajama on kunnan ainoa asutuskeskus.
Paikkakunta on syntynyt rautatien rakentamisen yhteydessä vuonna 1918. Uusi rautatieasema nimettiin seudulla kasvaneen mäntymetsän mukaan (ven. "hvoinyi" ’havupuinen’). Virallisesti taajama on perustettu vuonna 1927. Vuonna 1931 sinne siirrettiin piirikeskus Mintsystä, ja entinen Mintsyn piiri sai nimen Hvoinaja. Vuonna 1935 Hvoinaja sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Toisen maailmansodan aikana se oli tärkeä rautatieliikenteen keskus. Vuonna 1942 Hvoinajan rataosuudelta rakennettiin Kabožan ja Podborovjen välinen yhdysrata.
Hvoinajasta on linja-autoyhteys Borovitšiin ja Novgorodiin. Sen talous perustuu puunhankintaan ja -jalostukseen, elintarviketeollisuuteen ja liikenteeseen. Taajamassa on useita sahalaitoksia, olut- ja virvoitusjuomatehdas, veturivarikko ja muita rautatieliikenteen toimintoja.
Rautatie jakaa Hvoinajan kahteen osaan. Se koostuu etupäässä puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista ja matalista asuintaloista. Taajamassa on kaksi keskikoulua, ammattikoulu, kaksi kulttuuritaloa ja kirjastoa, nuorisotalo, kotiseutumuseo, piirisairaala, rautatiesairaala ja Novgorodin alueen lasten tuberkuloosiparantola. Nähtävyyksiin kuuluu puinen kirkko, aseman vesitorni ja höyryveturihalli.
Isojalat
Isojalat ("Megapodius") on isojalkakanojen heimoon kuuluva lintusuku. Suku koostuu kolmestatoista lajista.
Hvoinajan piiri
Hvoinajan piiri () on kunnallishallintoalue Novgorodin alueella Venäjällä. Vuonna 1927 perustetun piirin pinta-ala on 
3 186 neliökilometriä. Asukkaita on 15 552 henkeä (vuonna 2010).
Hvoinajan piiri sijaitsee Novgorodin alueen koillisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Leningradin ja koillisessa Vologdan alueisiin sekä kaakossa Novgorodin alueen Pestovon, etelässä Mošenskojen ja Borovitšin ja lännessä Ljubytinon piireihin. Pinta-alasta 82,5 % on metsää, 11,6 % maatalousmaata, 2,7 % vesistöjä ja 2,6 % asuinaluetta.
Tärkeimmät joet ovat Pes, Rattsa ja Koboža. Piirissä on yli 150 järveä, joista suurimmat ovat Gorodno, Igor, Vidimirskoje ja Starskoje.
Piiriin kuuluu Hvoinajan kaupunkikunta sekä kymmenen maalaiskuntaa: Antsiferovo, Borovskoje, Dvorištši, Jubileinyi, Kaboža, Migološtši, Mintsy, Ostahnovo, Pes ja Zvjagino. Borin kunta liitettiin Antsiferovoon vuonna 2010.
Hallinnollinen keskus on Hvoinajan kaupunkimainen taajama, joka on piirin ainoa kaupunkiasutus. Siellä asuu 41 % piirin väestöstä. Asutuskeskuksia on yhteensä 150.
Asukasluvun kehitys
Seutu kuului vuoteen 1927 saakka Novgorodin läänin Borovitšin kihlakuntaan. Tuolloin perustettiin Leningradin alueeseen kuulunut Mintsyn piiri, joka vuonna 1931 nimettiin uudelleen samalla kun piirikeskus siirrettiin Hvoinajan taajamaan. Vuonna 1944 piiri liitettiin vastaperustettuun Novgorodin alueeseen.
Piirin kautta kulkee Budogoštšin ja Sandovon välinen rautatie, jolla on Antsiferovon, Sominkan, Rakitinon, Pesin, Hvoinajan, Kušaveran, Kabožan ja Bugryn asemat. Hvoinajasta on maantieyhteydet Borovitšiin, Ljubytinoon ja Pestovoon. Pesissä on yksi Suomenlahdelle johtavan Itämeren öljyputken (BPS-1) pumppuasemista.
Paikallisista elinkeinoista tärkeimpiä ovat liikenne (23,9 % vuonna 2009), kauppa (14,8 %), maa- ja metsätalous (11,6 %) sekä erilaiset julkiset palvelut ja hallinto. Piirissä toimii puunjalostuslaitoksia, hiekkaa, soraa ja turvetta hyödyntäviä yrityksiä, oluttehdas ja leipomo sekä lähinnä maitoa ja lihaa tuottavia maatalousyrityksiä. Yli viidesosa työvoimasta työskentelee piirin ulkopuolella.
Piirissä toimii kahdeksan lastentarhaa, yhdeksän yleissivistävää koulua, kaksi lasten täydennyskoulutuslaitosta ja ammattikoulu. Kulttuurilaitoksia ovat kuntien kulttuuri- ja vapaa-ajankeskukset haaraosastoineen, piirin kirjastolaitos ja kotiseutumuseo. Terveyspalveluihin kuuluvat sairaala, poliklinikka, kolme ensiapuasemaa ja 13 lääkintäasemaa.
Seudulta on löydetty lukuisia muinaisia asuin- ja hautapaikkoja sekä uhrikiviä. Rakennusmuistomerkkehin kuuluvat maalaiskylien kirkot, kartanoalueet ja vanhat asuintalot sekä Mintsyn entisen paperitehtaan ja sairaalan rakennukset. Migološtšin vuonna 1812 rakennettu kirkko on valtakunnallinen suojelukohde. Historialliset kohteet liittyvät toiseen maailmansotaan.
Paul Josef Cordes
Paul Josef Cordes (s. 5. syyskuuta 1934) on katolisen kirkon saksalainen pappi. Hänestä tehtiin 24. marraskuuta 2007 yksi kardinaaleista. Hän on saanut vihkimyksensä papiksi 21. joulukuuta 1961 ja piispaksi 1. helmikuuta 1976. Hän on luokaltaan kardinaalidiakoni.
Cordes toimi vuosina 1980–1995 paavillisen maallikkoneuvoston varapuheenjohtajana. Vuosina 1995–2010 hän on ollut paavillisen Cor Unum -neuvoston puheenjohtaja.
Borovitšin piiri
Borovitšin piiri () on kunnallishallintoalue Novgorodin alueella Venäjällä. Vuonna 1927 perustetun piirin pinta-ala on 3 155 neliökilometriä. Asukkaita on 68 600 henkeä (vuonna 2012).
Borovitšin piiri sijaitsee Novgorodin alueen itäosassa Valdain ylängöllä. Se rajoittuu lännessä Novgorodin alueen Okulovkan, luoteessa Ljubytinon, koillisessa Hvoinajan ja idässä Mošenskojen piireihin sekä kaakossa Tverin alueen Udomljan ja etelässä Bologojen piireihin.
Piirin läpi virtaa Ilmajärveen laskeva Msta, jonka jokilaakso jakaa Valdain ylängön kahteen osaan. Muita jokia ovat Mstaan laskevat Kruppa ja Velgija sekä jälkimmäisen sivujoki Bystritsa. Järviä ovat Piros, Peleno, Šeregodro, Ljubanskoje ja Kamenskoje. Hyötykaivannaisiin kuuluvat tulenkestävä savi, kalkkikivi, kvartsihiekka, ruskohiili, turve, hiekka ja sora.
Piiriin kuuluu Borovitšin kaupunkikunta ja kymmenen maalaiskuntaa: Jogla, Kontšanskoje-Suvorovskoje, Opetšenski Posad, Perjodki, Progress, Sušani (keskuspaikka Kojegoštša), Sušilovo, Travkovo, Volok ja Železkovo. Hallinnollinen keskus on Borovitšin kaupunki, josta on 176 kilometriä alueen pääkaupunkiin Novgorodiin.
Borovitši on Novgorodin alueen toiseksi suurin kaupunki. Sen osuus piirin väestöstä on 77,8 %. Asutuskeskuksia on yhteensä 324.
Piirikeskuksesta on maantieyhteydet Okulovkan kautta Kresttsyyn, Ljubytinon ja Malaja Višeran kautta Spasskaja Polistiin sekä Hvoinajaan, Valdaihin ja Ustjužnaan. Kaupunkiin johtaa Pietarin ja Moskovan väliseltä pääradalta Uglovkassa haarautuva sivurata.
Borovitšin kaupunki on huomattava teollisuuskeskus. Siellä on muun muassa rakennustarviketeollisuutta, metalli-, koneenrakennus- ja laiteteollisuutta sekä puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta. Muita elinkeinoja ovat maatalous ja puunhankinta.
Piirissä toimii 36 lastentarhaa, 19 yleissivistävää koulua ja nuorisokeskus. Kulttuurilaitoksia ovat Borovitšin kulttuuritalo, kansantaiteen talo, maaseudun kulttuuri- ja kerhotalot, kaupungin ja piirin kirjastolaitokset sekä lasten taidekoulu. Terveyspalveluihin kuuluvat piirin keskussairaala poliklinikkoineen, tuberkuloosi- ja mielisairaalat, ensiapuasema sekä maaseudun lääkärinvastaanotot ja lääkintäasemat..
Borovitšilla on historiallisen kaupungin status. Piirissä on 146 arkeologian, 253 rakennustaiteen ja 31 historian muistomerkkiä sekä yksi monumenttitaiteen muistomerkki. Huomattavimpia nähtävyyksiä on Aleksandr Suvorovin kartanomuseo Kontšanskoje-Suvorovskojessa.
Lucas Moreira Neves
Lucas Moreira Neves OP (16. syyskuuta 1925 – 8. syyskuuta 2002) oli katolisen kirkon brasilialainen pappi. Hän oli kardinaali vuodesta 1988. Vuoteen 1998 hän oli kardinaalipappi, sen jälkeen kardinaalipiispa.
Moreira Neves sai vihkimyksensä papiksi 9. heinäkuuta 1950 ja piispaksi 26. elokuuta 1967. Hän toimi muun muassa São Salvador da Bahian arkkipiispana vuosina 1987–1998. Vuosina 1998–2000 hän oli piispainkongregaation prefekti.
Orbital
Orbital on brittiläinen
elektronisen musiikin yhtye, jonka muodostavat veljekset Paul ja Phil Hartnoll. Kaksikko aloitti elektronisen tanssimusiikin parissa, ja yhtyeen nimikin otettiin Lontoon kehätiestä M25 (engl. muun muassa "orbital motorway M25"), jota pitkin 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa yleisesti matkattiin suuriin, usein luvattomiin acid house- ja ravetapahtumiin. Myöhemmin 1990-luvun kuluessa Orbitalin musiikki kehittyi vakavampaan suuntaan. He tekivät muun muassa elokuvamusiikkia.
Orbital perustettiin vuonna 1989. Sen ensimmäinen merkittävä julkaisu oli tanssimusiikkipitoinen single "Chime", josta tuli myöhemmin jonkinlainen klassikko. Ensimmäiset kaksi studioalbumia julkaistiin nimettöminä vuosina 1991 ja 1993. Tämän jälkeen Orbital julkaisi viisi muuta studioalbumia ja muun muassa suurimmat hitit -tyylisen kokoelman. Live-keikkoja yhtye on tehnyt muun muassa Glastonburyn festivaaleilla, Tribal Gathering -tapahtumassa ja Woodstock 1994 -festivaaleilla.
Orbital lopetti toimintansa vuonna 2004, minkä jälkeen Hartnollin veljekset jatkoivat muiden musiikkihankkeiden parissa. Viisi vuotta myöhemmin he kuitenkin alkoivat jälleen esiintyä yhdessä myös Orbitalina.
Mošenskoje
Mošenskoje () on kylä, maalaiskunta ja Mošenskojen piirin hallinnollinen keskus Novgorodin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Mstan sivujoen Uverin varrella 243 kilometriä Novgorodista itään. Asukkaita on 2 700 henkeä (vuonna 2008).
Kunnan pinta-ala on 4,8 neliökilometriä. Mošenskojen kylä on sen ainoa asutuskeskus. Sitä ympäröivät Kirovskojen ja Kalininskojen kunnat.
Novgorodin Bežetskin viidennekseen kuulunut kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1581. Sen kautta Uverjokea pitkin kulki aikoinaan Volgan ja Ilmajärven yhdistänyt reitti, joka ohitti Mstajoen vaaralliset kosket. Mošenskoje oli pogostan ja myöhemmin volostin keskus. Leningradin alueeseen kuulunut Mošenskojen piiri on perustettu vuonna 1927. Vuonna 1944 se liitettiin vastaperustettuun Novgorodin alueeseen.
Mošenskojesta on maantieyhteys Borovitšin ja Pestovon väliselle valtatielle. Lähimmät rautatieasemat ovat Borovitšissa ja Hvoinajassa. Kylässä toimii leipomo, meijeri, huopatossutehdas sekä joukko pieniä puunjalostusyrityksiä. Maataloutta edustavat asukkaiden henkilökohtaiset aputaloudet, jotka tuottavat maitoa, lihaa, viljaa ja perunaa.
Kylän palveluja ovat kaksi lastentarhaa, keskikoulu, lasten kerhotalo ja taidekoulu, nuorison vapaa-ajankeskus, kansantaidekeskus, elokuva- ja konserttisali, piirin keskuskirjasto, lastenkirjasto, posti, piirisairaala ja vanhainkoti. Vähittäiskauppaa harjoittaa piirin kulutusosuuskunta sekä joukko yksityisyrittäjiä.
Uverjoki jakaa kylän itä- ja länsiosaan. Se koostuu etupäässä puutarhapalstojen ympäröimistä yksikerroksisista puutaloista. Nähtävyyksiä ovat vuonna 1787 rakennettu pyhän Nikolauksen kirkko sekä 1800-luvulta peräisin olevat Kruglikin ja Božerjanovin kartanot. Mošenskojen kotiseutumuseo esittelee alueen perinteistä kansankulttuuria. Kulttuuritalossa toimii taidegalleria.
Tupsuviiriäiset
Tupsuviiriäiset ("Callipepla") on amerikanviiriäisten heimoon kuuluva lintusuku.
Joensuun konservatorio
Joensuun konservatorio on musiikkioppilaitos, jossa opetusta annetaan ammatillisella linjalla ja musiikkiopistossa. Ammatillisella linjalla voi suorittaa toisen asteen ammatillisen tutkinnon. Musiikkiopistossa on musiikkiopisto-opetuksen lisäksi musiikkileikkikoulu ja musiikkikerho.
Konservatorio päätoimipaikka on Joensuun keskustassa Rantakadulla kahdessa rakennuksessa, joissa ennen toimi kauppaoppilaitos ja kirjasto. Rehtori on Pasi Hirvonen (2008-2016) nykyään va. Rehtorina toimii Otto Korhonen
Joensuun Konservatorion varsinainen päärakennus on rakennettu 1957. Unto Tupalan piirtämä rakennus valmistui kauppaoppilaitokseksi . Kuvassa näkyvä rakennus on Magnus Schjerfbeckin suunnittelema vuodelta 1913 . Se on toiminut tyttökouluna ja Joensuun pääkirjastona ennen kuin konservatorion toimintaa laajennettiin myös siihen pääkirjaston muutettua laajempiin ja uusiin tiloihin.
Peltoviiriäiset
Peltoviiriäiset ("Colinus") on amerikanviiriäisten heimoon kuuluva lintusuku.
Harlekiiniviiriäiset
Harlekiiniviiriäiset ("Cyrtonyx") on amerikanviiriäisten heimoon kuuluva lintusuku.
Pure Fucking Armageddon
Pure Fucking Armageddon on norjalaisen black metal -yhtye Mayhemin tunnettu demo ja ensimmäinen virallinen julkaisu. Se äänitettiin ja julkaistiin vuonna 1986. Demon a-puoli sisältää varhaisen harjoitussession nimeltä "Voice Of A Tortured Skull" ja B-puoli myöhemmästä harjoitussessiosta ilman jälkiäänityksiä taltioidut instrumentaaliversiot Mayhemin omista kappaleista. Demosta tuli nopeasti kulttiainesta ja se on vielä nykyäänkin black metalin toisen aallon tärkeimpiä ensijulkaisuja.
A-puoli: "Fuck"
B-puoli: "Off"
Pilvimetsäpyyt
Pilvimetsäpyyt ("Dendrortyx") on amerikanviiriäisten heimoon kuuluva lintusuku.
Arnold Othmar Wieland
Arnold Othmar Wieland (s. 1. elokuuta 1940 Lengmoos, Italia) on saksalainen teologi. Hän toimi Saksalaisen ritarikunnan suurmestarina vuosina 1988–2000.
Ildefons Pauler
Ildefons Pauler (9. marraskuuta 1903–9. tammikuuta 1996) oli Saksalaisen ritarikunnan suurmestari vuosina 1970-1988. Hän syntyi Opavassa ja kuoli Wienissä.
Inho (romaani)
Inho (ranskankielinen alkuteos "La Nausée") on ranskalaisen filosofi-kirjailijan Jean-Paul Sartren kirjoittama vuonna 1938 julkaistu romaani, jonka perusaiheena on Sartren edustama eksistentialismi. Teos on ilmestynyt suomenkielisenä vuonna 1947 Juha Mannerkorven suomentamana.
Metsäviiriäiset
Metsäviiriäiset ("Odontophorus") on amerikanviiriäisten heimoon kuuluva lintusuku. Siihen kuuluu 15 lajia, jotka elävät metsissä Costa Ricasta Brasiliaan, Paraguayihin, Boliviaan ja Peruun ulottuvalla alueella. Ne ovat suurikokoisia, vahvanokkaisia ja -jalkaisia lintuja, jotka muistuttavat ulkonäöltään peltopyytä.
Marian Tumler
Marian Tumler (21. lokakuuta 1887 – 18. marraskuuta 1987) oli itävaltalainen teologi, joka toimi Saksalaisen ritarikunnan suurmestarina vuosina 1948–1970. Hän syntyi Etelä-Tirolissa ja kuoli Wienissä.
Robert Schälzky
Robert Johann Schälzky (13. elokuuta 1882 Brunzeif, Itävalta-Unkari – 27. tammikuuta 1948 Lana, Italia) oli Saksalaisen ritarikunnan suurmestari vuosina 1936–1948.
Larry DiTillio
Lawrence "Larry" G. DiTillio (s. 1940) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, joka tunnetaan parhaiten työstään Babylon 5 -televisiosarjan parissa 1990-luvulla. Ennen sitä hän oli mukana käsikirjoittamassa jaksoja 1980-luvun He-Maniin ja an. DiTilliolle tarjottiin myös mahdollisuutta käsikirjoittaa jaksoja Super He-Maniin, mutta hän kieltäytyi, koska ei pitänyt sarjan uudesta tyylistä, joka oli kaukana sarjan alkuperäisestä ideasta. Myöhemmin DiTillio palasi takaisin He-Manin pariin, kun sarjasta tehtiin samanniminen uusisarja He-Man.
DiTillio opiskeli elokuva-alaa aluksi neljä vuotta New Yorkin yliopistossa ja myöhemmin kaksi vuotta UCLA:ssa, jonka jälkeen hän lähti etsimään itselleen agenttia. Pitkän etsinnän päätteeksi DiTillio löysi naisagentin, joka suostui lukemaan hänen käsikirjoituksia ja muutaman kuukauden kuluttua DiTillio sai ensimmäisen tilaisuuden kirjoittaa käsikirjoituksen elokuvaan The Last Porno Flick. Kuitenkin vasta 13 vuotta myöhemmin hän kykeni elättämään itsensä käsikirjoittajana. DiTillio on ollut myös Writers Guild of American jäsen vuodesta 1973 lähtien.
Porras (täsmennyssivu)
Porras voi tarkoittaa seuraavia:
Nuori Hannibal (elokuva)
Nuori Hannibal ("Hannibal Rising") on vuonna 2007 valmistunut elokuva, jonka päähenkilönä nähdään Thomas Harrisin romaaneista tuttu sarjamurhaaja Hannibal Lecter. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat Lecterin nuoruuteen eli ennen elokuvien "Uhrilampaat" ("Silence of the Lambs"), "Hannibal" ja "Punainen lohikäärme" ("Red Dragon") tapahtumia.
Elokuvan tapahtumat alkavat vuodesta 1944. Kahdeksanvuotias Hannibal Lecter (Aaran Thomas) elää vauraan aatelisukunsa omistamassa linnassa Liettuassa, kunnes toisen maailmansodan taistelut yltävät sinne. Hannibal perheineen pakenee metsän laitamilla sijaitsevaan mökkiin, jossa he aikovat oleskella kunnes on turvallista palata kotiin. Puna-armeijan panssarivaunu tulee mökille täyttämään vesisäiliöitä kunnes se joutuu taisteluun paikalle osuneen saksalaislentokoneen kanssa. Oheisessa taistelussa Hannibalin isä ja äiti menehtyvät, mutta hän jää itse eloon pikkusiskonsa Mischan (Helena-Lia Tachovská) ohella. Hannibal joutuu asumaan mökissä siskonsa kanssa talven yli kunnes joukko liettualaisia SS-sotilaita valtaa heidän talonsa saadakseen lämpöä ja ruokaa. Ruokaa ei kuitenkaan ole, ja lopulta sotilaat tekevät äärimmäisen teon ja surmaavat Mischan syödäkseen hänet. Hannibal itse selviää kunnes puna-armeijan joukot pelastavat hänet myöhemmin.
Tarina jatkuu vuodesta 1952, jolloin teini-ikäiseksi kasvanut Hannibal (Gaspard Ulliel) elää orpokodissa, joka on perustettu hänen vanhempiensa linnaan. Hannibal tappaa myös yhden kiusaajistaan, josta tulee samalla hänen ensimmäinen uhrinsa. Tämän jälkeen Hannibal pakenee Ranskaan setänsä Robertin ja tätinsä Murasakin (Gong Li) kartanoon. Robert on kuitenkin kuollut jo vuotta aiemmin, joten Hannibal tyytyy elämään Murasakin kanssa. Murasaki opettaa hänelle miekkailua. Hannibal menestyy myös opinnoissa erinomaisesti ja hän pääsee opiskelemaan lääketiedettä nuorimpana koskaan Ranskassa, erikoisalanaan anatomia.
Murasaki saa ainutlaatuisen paikan Hannibalin sydämessä, ja lopulta Hannibal murhaa tämän vuoksi erään teurastajan, joka loukkasi Murasakia. Hannibalin mieltä painavat kuitenkin edelleen sotarikolliset, jotka söivät hänen sisarensa. Tämän vuoksi hän palaa vielä kerran mökkiin, jossa hänen siskonsa kuoli ja löytää SS-miesten tuntolevyt, joiden perusteella alkaa yksitellen tappaa heitä.
Viktor Markin
Viktor Fjodorovits Markin (), s. 23. helmikuuta 1957 Oktyabrskyn kylässä, Ust-Tarkskyn piirikunnassa, Novosibirskin läänissä ) on entinen neuvostoliittolainen yleisurheilija ja kaksinkertainen olympiavoittaja Moskovan olympialaisissa 1980.
Valmistuttuaan lukiosta Markin muutti Novosibirskiin opiskelemaan lääketiedettä. Markin aloitti yleisurheilun vasta 19-vuotiaana yliopistossa, jossa häntä valmensi Aleksandr Bukhashjev. Markin oli varsin tuntematon aina Moskovan olympialaisiin asti, eikä häntä mainittu edes Neuvostoliiton olympiaehdokkaita käsittelevässä esittelykirjassa, johon oli otettu peräti kuusi muuta 400 metrin juoksijaa.
27. huhtikuuta 1980 Markin juoksi Sotšissa ennätyksensä 46,96. Heinäkuun alussa hän juoksi tulevalla olympiastadionilla ajan 45,34. Olympiafinaalissa Markin oli puolimatkassa vasta viidentenä ja loppusuoran auetessa neljäntenä kolmisen metriä jäljessä johdossa ollutta DDR:n Frank Schafferia. Edellä olleiden kangistuessa Markin ja Australian Richard Mitchell ohittivat heidät Markinin voittaessa ajalla 44,60, vajaata sekuntia entistä ennätystulostaan paremmalla suorituksella. Toisen kultamitalinsa Markin voitti 4x400 m viestijuoksussa voittaen loppukirikamppailussa DDR:n ankkurin, 400 metrin aitajuoksun voittajan Volker Beckin.
Olympialaisten jälkeen Markin keskittyi saattamaan lääketieteen opintonsa loppuun ja teki paluun kaksi vuotta myöhemmin EM-Ateenassa. Siellä hän saavutti pronssia sekä 400 metrillä että pitkässä viestissä. Seuraavana vuonna Markin karsiutui niukasti finaalista Helsingin MM-kisoissa, mutta oli Neuvostoliiton voittoisan joukkueen ankkurina 4x400 metrillä. Markin lopetti kilpaurheilun kuultuaan Neuvostoliiton päätöksestä boikotoida Los Angelesin olympialaisia.
Hamlet (vuoden 1948 elokuva)
Hamlet on vuonna 1948 valmistunut brittiläinen elokuvasovitus William Shakespearen näytelmästä "Hamlet". Laurence Olivier sovitti näytelmästä käsikirjoituksen, tuotti ja ohjasi elokuvan, ja näytteli siinä sekä pääosaa että Haamun ääntä (hän muutti ääntään nauhurin avulla). Tyylillisesti elokuva oli lähinnä filmattua teatteria, mutta siinä oli joitakin kokeellisia kamerakulmia.
Elokuva sai neljä Oscaria, joiden joukossa olivat Oscarit parhaasta elokuvasta ja parhaasta miespääosasta.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat vuoden 1948 "Hamletin" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
SodaStream
SodaStream on Guy Gilbyn Englannissa vuonna 1903 kehittämä kotikäyttöinen hiilihapotusjärjestelmä. SodaStream on maailman suurin alallaan ja toimii yli 40 eri maassa.
SodaStream-laitteella voi valmistaa virvoitusjuomia ja soodavettä.
SodaStream työllistää yli tuhat henkilöä ympäri maailman. SodaStreamin pääkonttori sijaitsee Israelissa ja tehtaat Saksassa, Ruotsissa, Israelissa, Kiinassa, Australiassa ja Yhdysvalloissa.
Englantilainen Guy Gilby keksi SodaStream-hiilihapotuslaitteen Englannissa vuonna 1903. Makutiivisteet tulivat markkinoille vuonna 1920.
Heinäkuussa 2013 Yves Béharin SodaStreamille suunnittelema hiilihapotuslaite Source voitti kansainvälisesti arvostetun Red Dot -designpalkinnon.
SodaStream toimii siten, että laitteen mukana toimitettavaan muovi- tai lasipulloon lasketaan puhdasta, mahdollisimman kylmää kraanavettä, ja siihen lisätään hiilidioksidia, joka lisää veteen hiilihappoa. Vesi hiilihapotetaan lisäämällä siihen elintarvikehiilidioksidia laitteen sisään sijoitetusta kaasupullosta. Yhdestä kaasupullosta valmistuu 50−60 litraa valmista juomaa riippuen hiilihapon määrästä. Loppuun käytetyn hiilidioksidipullon voi vaihtaa jälleenmyyjäliikkeessä täyteen pulloon. Hapotuksen jälkeen juoma on valmista hiilihapotettua vettä, josta voi valmistaa virvoitusjuomaa lisäämällä siihen makutiivistettä.
Yhdestä 500 millilitran makutiivistepullosta saa valmistettua juoman vahvuudesta riippuen 9−12 litraa valmista virvoitusjuomaa. SodaStreamin noin sadasta makutiivisteestä on Suomessa saatavilla vajaat 80 eri makua.
SodaStream-laitteiden hiilidioksidipullot ovat kierrätettäviä. Kun kaasupullo tyhjenee, sen voi vaihtaa täyteen pulloon jälleenmyyjällä maksua vastaan.
Vuonna 2012 SodaStream-hiilihapotuslaitteita oli arviolta 15 prosentissa Suomen kotitalouksista, mikä tarkoittaa yli 370 000 suomalaista kotitaloutta. SodaStreamin yleistymisessä Suomessa on auttanut maan puhdas hanavesi.
SodaStream Suomen liikevaihto kasvoi vuoden 2012 aikana 8,8 miljoonasta eurosta 14,3 miljoonaan euroon. SodaStreamin osake on listattu New Yorkin pörssissä. Arvo osaketta kohti nousi 57 % vuoden 2012 aikana. SodaStream kasvatti liikevaihtoaan yli 51 prosentilla globaaleilla markkinoilla samana vuonna.
Finnwatch julkaisi alkuvuodesta 2012 selvityksen Israelin laittomissa siirtokunnissa toimivista yrityksistä. Selvityksen mukaan SodaStreamillä on tehdas Israelin laittomasti miehittämällä siirtokunta-alueella. Lokakuussa 2014 SodaStream ilmoitti sulkevansa siirtokunnassa sijaitsevan tehtaansa vuoden 2015 loppuun mennessä. Yhtiöllä on rakenteilla uusi tehdas Etelä-Israelissa Negevin autiomaassa.
Senhor
Senhor oli brasilialainen aikakauslehti, joka ilmestyi Rio de Janeirossa maaliskuusta 1957 vuoteen 1964. Lehden perusti Simão Waissman, joka oli yksi Editora Delta -kustannusyhtiön omistajista. Lehden julkaisua varten perustettiin oma kustannusyhtiö Senhor Publishing House. Se sulautui myöhemmin lehteen Istoé.
Lehti oli alusta pitäen korkeatasoinen sekä sisällöltään että ulkoasultaan, ja siitä tuli eräänlainen statussymboli. Lehden luonteenomainen osa olivat sarjakuvat. Lehteen kirjoittivat monet tunnetut brasilialaiset, kun Clarice Lispector, joka esitteli lehdessä uusia tekstejään, sekä hänen ohellaan Rubem Braga, Carlos Drummond de Andrade, Aníbal Machado, José Honório Rodrigues, Josué de Castro, Fernando Sabino, Elsie Lessa, Vinícius de Moraes, Armando Nogueira, Ferreira Gullar, João Guimarães Rosa, Jorge Amado ja Paulo Mendes Campos. Lehdessä julkaistiin myös tunnettujen ulkomaisten kirjailijoiden novelleja. Lehden aihepiiriin kuuluivat lisäksi arkkitehtuuri ja muotoilu.
Lorenz Jaeger
Lorenz Jaeger (23. syyskuuta 1892 Halle – 1. huhtikuuta 1975 Paderborn) oli saksalainen kirkonmies, joka sai katolisen vihkimyksensä papiksi 1. huhtikuuta 1922 ja piispaksi 19. lokakuuta 1941. Hän toimi Paderbornin arkkipiispana vuosina 1941–1973 ja oli kardinaali vuodesta 1965.
Joel (jalkapalloilija)
Joel Camargo (18. syyskuuta 1946 Santos, São Paulo – 23. toukokuuta 2014 Santos, São Paulo) oli brasilialainen jalkapalloilija ja maailmanmestari.
Seurajoukkueurallaan hän edusti seuraavia joukkueita:
PSG:ia hän edusti vain kahdessa ottelussa.
Joel pelasi puolustajana Brasilian jalkapallomaajoukkueessa, joka voitti kultaa Meksikon MM-kilpailuissa 1970. Kaikkiaan hän edusti maataan 27 kertaa virallisissa otteluissa vuosien 1964 ja 1970 välillä.
Paulo Mendes Campos
Paulo Mendes Campos (28. helmikuuta 1922 Belo Horizonte Brasilia – 1. heinäkuuta 1991 Rio de Janeiro Brasilia) oli brasilialainen kirjailija ja toimittaja. Hän käänsi portugaliksi englannin- ja ranskankielistä kirjallisuutta, muun muassa William Shakespearea.
Kulje tietäni
Kulje tietäni () on vuonna 1944 ensi-iltansa saanut Leo McCareyn ohjaama yhdysvaltalainen komediamusikaali. Elokuvan pääosassa on Bing Crosbyn näyttelemä nuori pappi, jonka uusista metodeista Barry Fitzgeraldin esittämä vanha pappi ei pidä.
Elokuva voitti seitsemän Oscaria, joiden joukossa olivat palkinnot parhaasta elokuvasta ja parhaasta miespääosasta. Se oli kaikkiaan kymmenen Oscarin ehdokkaana. Sekä Crosby että Fitzgerald saivat Oscarin suorituksessaan. Fitzgerald oli ehdokkaana kahdessa kategoriassa samasta elokuvasta, jonka takia sääntöjä muutettiin vuoden 1944 Oscar-gaalan jälkeen. New Yorkin elokuvakriitikot valitsivat vuonna 1944 Fitzgeraldin parhaaksi näyttelijäksi, Leo McCareyn parhaaksi ohjaajaksi ja "Kulje tietäni" parhaaksi elokuvaksi.
Augustin Bea
Augustin Bea (28. toukokuuta 1881 – 16. marraskuuta 1968) oli saksalainen jesuiitta. Hänet vihittiin papiksi 25. elokuuta 1912 ja piispaksi 19. huhtikuuta 1962. Hän oli yksi katolisen kirkon kardinaaleista vuodesta 1959. Hän osallistui vuoden 1963 konklaaviin ja Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän toimi kuolemaansa saakka Kristillisen yhteyden edistämisen paavillisen neuvoston puheenjohtajana.
Bea oli merkittävä eksegeetikko.
Tesso Nilon kansallispuisto
Tesso Nilon kansallispuisto () on kansallispuisto Riaun provinssissa, Sumatran saarella Indonesiassa. Puisto perustettiin vuonna 2004.
Kansallispuistossa elää erittäin uhanalaisia sumatrannorsuja ja äärimmäisen uhanalaisia sumatrantiikereitä. Puisto kärsii laittomista hakkuista ja uudisasutuksesta.
Indonesian hallitus sitoutui vuonna 2008 laajentamaan kansallispuiston 86 000 hehtaarin laajuiseksi aiemmasta runsaasta 38 000 hehtaarista.
Johannes Joachim Degenhardt
Johannes Joachim Degenhardt (31. tammikuuta 1926 – 25. heinäkuuta 2002) oli saksalainen pappi, joka toimi Paderbornin katolisena arkkipiispana vuodesta 1974. Hänestä tuli myös kardinaali vuonna 2001. Hän ei kuitenkaan ennättänyt osallistua yhteenkään konklaaviin.
Degenhardtin seuraajaksi astui Paderbornissa Hans-Josef Becker.
Hans-Josef Becker
Hans-Josef Becker (s. 8. kesäkuuta 1948) on saksalainen kirkonmies. Hän sai vihkimyksensä papiksi 11. kesäkuuta 1977 ja piispaksi 23. tammikuuta 2000. Hän on toiminut Paderbornin katolisena arkkipiispana Johannes Joachim Degenhardtin seuraajana vuodesta 2003.
Masoreettinen teksti
Masoreettinen teksti on heprealaisen Raamatun eli Tanakin käsikirjoitus. Sen tuotti masoreettinen koulukunta 800- ja 1000-luvuilla. Masoreetit lisäsivät lukemisen helpottamiseksi heprealaiseen konsonanttitekstiin vokaalimerkit. Tunnetuin masoreettinen käsikirjoitus on Codex Leningradensis vuodelta 1009 (myös nimellä "Codex Petropolitanus").
Tanakin tekstien kanonisoinnin myötä vuoden 100 tienoilla se kopioitiin jatkossa kaikkine kielioppivirheineen ja väärin päin kääntyneitä kirjaimia myöten. Kaikki poikkeavat tekstit poltettiin. Tästä syystä vanhimmat säilyneet tekstikokoelmat ovat syntyhetkeensä nähden varsin nuoria.
Kaanonin myötä teksti on pysynyt vuosisatoja lähes muuttumattomana. Tähän oletukseen saatiin vahvistus, kun Kuolleenmeren kääröt löytyivät vuonna 1947.
Per Christian Ellefsen
Per Christian Ellefsen (s. 14. helmikuuta 1954 Norja) on norjalainen näyttelijä. Ellefsenin tunnetuin rooli on Elling, jota hän on näytellyt elokuvissa "Elling" (2001) ja "Äidin Elling" (2003). Hän näytteli myös "Rare Exports" -elokuvassa.
Kiiltomadot
Kiiltomadot ("Lampyridae") on kovakuoriaisten heimo, jonka jäsenet voivat loistaa pimeässä elimistössään kemiallisessa reaktiossa syntyvän valon avulla. Ilmiö tunnetaan nimellä bioluminesenssi. Kiiltomatonaaras ohjaa valollaan koiraita luokseen.
Kiiltomatojen luokittelua on muutettu viime vuosina. Heimoon kuuluu noin kaksituhatta lajia. Ne jaetaan usein kahdeksaan alaheimoon. 
Varsinkin tropiikissa eläviä kiiltomatoja sanotaan joskus käännöslainana tulikärpäsiksi. Eläin ei kuitenkaan ole mato eikä kärpänen vaan kovakuoriainen.
Suomesta on tavattu kahta kiiltomatojen heimon lajia, kiiltomatoa ("Lampyris noctiluca") ja harvinaisena tuikematoa ("Phosphaenus hemipterus").
Kiiltomatojen ("Lampyridae") alaheimoja ovat:
Caju
Paulo César Lima (s. 16. kesäkuuta 1949, Rio de Janeiro), paremmin tunnettu nimellä Caju, on entinen jalkapalloilija Brasiliasta. Hän pelasi hyökkääjänä useissa brasilialaisissa seuroissa sekä Ranskan pääsarjassa Olympique de Marseillessa.
Caju muistetaan parhaiten Brasilian MM-kisajoukkueista 1970 ja 1974. Brasilian jalkapallomaajoukkueessa hän pelasi 57 kertaa ja teki maaotteluissa 10 maalia. Huomionarvoista on, että hän joutui kilpailemaan paikasta Brasilian eturivissä Pelén, Tostaon, Rivelinon ja Jairzinhon kaltaisten tähtihyökkääjien kanssa.
Caju aloitti uransa Botafogo de Futebol e Regatas -joukkueessa, jonka mukana voitti Campeonato Carioca -osalvatiomestaruuden useasti. Sittemmin hän siirtyi Botafogo de Futebol e Regatasiin, jonka historian parhaisiin pelaajiin Paulo César lasketaan.
Caju valittiin Brasilian Bola de Ouro -joukkueeseen kausina 1970, 1972, 1976 ja 1977.
Statira (Dareios III:n tytär)
Statira II oli :n ja Dareios III:n tytär, Drypetisin sisko ja Sisygambisin lapsenlapsi. Makedonialaiset joukot vangitsivat Statira II:n sekä tämän perheen Issoksen taistelussa, jonka Dareios hävisi. Vaikka Statira kihlattiin ensin Mazaerusille, joka kuoli 328 eaa., hän avioitui Aleksanteri Suuren kanssa 324 eaa.. He järjestivät suuret häät Susassa, missä useat Aleksanterin sotilaat solmivat avioliittoja jalosukuisten persialaisten kanssa.
Aleksanterin kuoltua Roxana, Aleksanterin toinen vaimo, murhasi Statiran ja tämän siskon 323 eaa. Babyloniassa.
Lêdo Ivo
Lêdo Ivo (18. helmikuuta 1924 Maceió Brasilia – 23. joulukuuta 2012) oli brasilialainen toimittaja, runoilija ja kirjailija.
Ivon esikoiskokoelma "As Imaginações" ilmestyi 1944. Hänet valittiin Brasilian kirjallisuuden akatemian jäseneksi 1986.
Parhaat vuodet (elokuva)
Parhaat vuodet on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1946. Se kertoo toisen maailmansodan rintamilta palaavien sotilaiden vaikeuksista sopeutua siviilielämään.
Elokuva sai seitsemän Oscaria, joiden joukossa olivat palkinnot parhaasta elokuvasta, ohjauksesta ja parhaasta miespääosasta.
Elokuva valittiin vuonna 1989 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Parhaat vuodet" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Tuhlattuja päiviä
Tuhlattuja päiviä () on Billy Wilderin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1945. Elokuva perustuu Charles R. Jacksonin samannimiseen romaaniin, ja kertoo alkoholisoituneen kirjailijan kolme päivää kestävästä itsetuhoisesta juopottelusta.
"Tuhlattuja päiviä" palkittiin Oscar-gaalassa vuoden parhaana elokuvana, minkä lisäksi elokuva voitti Oscarin parhaasta ohjauksesta, käsikirjoituksesta ja miespääosasta. Elokuva palkittiin myös Cannesin elokuvajuhlien Kultaisella palmulla.
Elokuva arkistoitiin vuonna 2011 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. 
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.