hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Hajasäteily
Hajasäteily on elektronisten laitteiden tahatonta sähkömagneettista säteilyä ympäristöönsä. Periaatteessa kaikki elektroniset laitteet, joissa kulkee vaihtovirta, säteilevät jonkin verran, siis esimerkiksi kaikki vastaanottimet, tietokoneet tai tietokonenäytöt. Hajasäteily sisältää usein laitteen käsittelemää informaatiota.
Myös lähettimet voivat hajasäteillä. Tällöin ne lähettävät smg-säteilyä hyötykaistan ulkopuolella. Yleensä hajasäteilyteho on erittäin pieni lähettimien varsinaisiin lähetystehoihin verrattuna.
Hajasäteilystä tuli kuuluisa 1980-luvulla, kun esitettiin, että tietokonenäyttöjä on mahdollista "salakatsella" jopa satojen metrien päästä lähes kotitekoisin laittein näyttöjen hajasäteilyyn perustuen. Hajasäteilyn estäminen on siis myös tietoturvakysymys.
Huonosti rakennettu tai epäkunnossa oleva elektroninen laite voi hajasäteillä niin paljon, että se häiritsee useiden metrien päässä muita elektronisia laitteita.
Hajasäteilyä käytetään hyväksi hajasäteilytiedustelussa. Televisiomaksun tarkastaja voi siis periaatteessa havaita porraskäytävästä hajasäteilyyn perustuen, onko asunnossa TV-vastaanotinta päällä.
NATO-mailla on Tempest-niminen standardi hajasäteilyn mittaamiseksi ja pitämiseksi aisoissa.
Hajasäteily voi tarkoittaa myös esimerkiksi auringon säteilyä, joka ei tule suoraan auringosta, vaan heijastuu jostakin pinnasta epäsuorasti kohteelle.
Pierre Montet
Pierre Montet (27. heinäkuuta 1885 – 19. kesäkuuta 1966) oli ranskalainen arkeologi ja egyptologi.
Pierre Montet syntyi Villefranche-sur-saônessa Ranskassa. Opiskelunsa jälkeen hän toimi professorina Strasbourgin yliopistossa vuosina 1919–1948 ja Pariisin yliopistossa vuosina 1921–1924. Ensimmäiset kaivauksensa Montet suoritti Bybloksessa (nyk. Jubayl Libanonissa). Kaivauksilta hän löysi yhden vanhimmista tunnetuista kirjoituksista. Tutkimustensa tulokset hän julkaisi kirjassaan "Byblos et l’ Egypte".
Montet suoritti laajoja kaivauksia Taniksessa sijaitsevissa haudoissa, joista hän löysi useita 21. ja 22. dynastian aikaisia esineitä, kuten kultaisen hautanaamion ja hopeasta valmistetun sarkofagin. Hän onnistui myös osoittamaan esineissä ilmeneviä syyrialaisia vaikutteita.
Montet kuoli Pariisissa kesäkuussa 1966 80-vuotiaana.
Adventures in the Magic Kingdom
Adventures in the Magic Kingdom on Capcomin kehittämä ja julkaisema toimintapeli, joka julkaistiin Nintendo Entertainment Systemille vuonna 1990. Peli kuuluu moniin Capcomin luomiin Disney-aiheisiin peleihin, joihin Nintendo Entertainment Systemillä lukeutuivat muun muassa "" (Tikun ja Takun pelastuspartio) ja "DuckTales" (Ankronikka). Pelissä ohjataan poikaa, jonka tehtävänä on löytää huvipuiston lumotun linnan kuusi avainta, jotta puisto voidaan avata. Apureina pelissä toimivat muun muassa Aku Ankka, Hessu Hopo ja Mikki Hiiri.
Pelissä on tuttuja tasohyppelyelementtejä (Kummitustalo ja Merirosvokentät), mutta myös ajopelin aineksia, kevyttä reaktiotestiä (Space Mountain ja Suuri Ukkosvuori) sekä Disney Trivia -tietokilpailu, jossa pelaajan on vastattava puistossa piilevien lasten kysymyksiin.
Elektroninen harhautus
Elektroninen harhautus on elektronisen sodankäynnin osa-alueen, elektronisen suojautumisen osa-alue.
Elektronisella harhauttamisella pyritään antamaan väärä kuva omasta toiminnasta. Keinoja ovat harhauttava viestintä, muu harhauttava elektroninen toiminta, harhauttava valelaite tai harhauttava signaali. Esimerkki elektronisesta harhautuksesta on oman viestinnän kätkeminen voimakkaiden yleisradioasemien taajuuksiin, jotka toimivat harhauttavana signaalina.
Tutkia voidaan harhauttaa esimerkiksi havaitsemaan enemmän maaleja kuin niitä todellisuudessa on. Alukset ja lentokoneet voivat harhauttaa tutkaohjattua ohjusta perässä vedettävällä aktiivisella valelaitteella, johon ohjuksen on tarkoitus hakeutua. Myös tutka voi harhauttaa vastatoimia siihen suunnitelluilla elektronisen sodankäynnin ominaisuuksilla. Tutkaan hakeutuva ohjus voidaan pyrkiä harhauttamaan tutkan läheisyyteen sijoitetulla laitteella, joka toistaa tutkan lähettämää signaalia. Tällöin tutkan todellinen sijainti muuttuu moniselitteiseksi ja ohjuksen osumatodennäköisyys pienenee.
Adaptiivinen älyantenni
Adaptiivinen älyantenni on antenni, jonka ominaisuuksia voidaan muuttaa ulkoisella ohjauksella. Adaptiiviset älyantennit ovat useimmiten antenniryhmiä.
Yksinkertainen adaptiivinen älyantenni on kahden antennin ryhmä, jossa toisen antennin syöttöjohdossa yhteiseen antenniliitäntään on säädettävä viivelinja. Tällaisen antenniryhmän keskeisin ominaisuus on se, että toisen antennin viivettä säätämällä saadaan mielivaltaisesta suunnasta tuleva häiriö- tai häirintälähetys nollattua. Tällöin yhteiseen antenniliitäntään tulevien radioaaltojen keskinäinen vaihe-ero on 180 astetta eli ne kumoavat toisensa.
Tällaiset antenniryhmät ovat tärkeitä elektronisessa sodankäynnissä. Niillä voidaan pienentää merkittävästi häirinnän vaikutusta.
Tutka-alueen adaptiivisissa antenneissa saattaa olla satoja, jopa tuhansia antenneja, joita ohjataan yksilöllisesti tai ryhmissä. Näin saadaan aikaiseksi muun muassa:
Tällainen suuri adaptiivinen antenni vaatii hyvin suuren laskentakapasiteetin ja sen takia tehokkaita tietokoneita ohjaukseensa.
Radiohiljaisuus
Radiohiljaisuus, nykyisin emissiokontrolli, emissioiden hallinta, on elektronisen sodankäynnin termi ja tarkoittaa radioiden täydellistä käyttökieltoa. Näin estetään vastustajaa saamasta tietoja radioliikenteestä. Perinteisesti sitä on käytetty esimerkiksi ennen hyökkäystä, jolloin uusista hyökkäysvaiheessa käyttöön otettavista taajuuksista saadaan suojaa mahdollisimman pitkään.
Nykyään käsite radiohiljaisuus on vanhanaikainen, koska viestiverkot ovat kehittyneet laajemmiksi ja elektroninen tiedustelu, muun muassa suuntiminen, on kehittynyt elektroniikan yleisen kehityksen myötä. Tämän vuoksi radiohiljaisuus määritellään elektromagneettisina päästöinä ja puhutaan emissioiden hallinnasta.
Joukkoja suojataan emissiokontrollitasoilla (emission control, EMCON) elektroniselta tiedustelulta ja sen avulla tehtävältä aseelliselta tai elektroniselta häirinnältä vaikutukselta. Oleellista on se, miten helposti joukko voi paljastua lähetteiden perusteella.
EMCON tarkoittaa radiomagneettista säteilyä lähettävien laitteiden, radio, toisiotutkavastain sekä radiokorkeusmittari, lähetyskieltoa. Radiohiljaisuus on rikottava, jos lentoturvallisuus edellyttää sitä. Lähes täydellinen hiljaisuus on EMCON A, kun taas EMCON D:ssä radio- ja dataliikennöinti radioteitse on sallittu tehtävän edellyttäessä.
Filmation
Filmation oli piirrettyjä valmistava yhtiö, joka perustettiin 1960-luvulla Yhdysvalloissa. Yhtiö muistetaan ankarasta arkistokuvien käytöstä. Tämä tarkoitti sitä, että oleellisimmat animaatiot tehtiin jo ennen kuin yhtään käsikirjoitusta oli saatu aikaiseksi, jotta jaksot pystyttiin kasaamaan helposti ja uutta animaatiota tarvitsi luoda vähän, jos ollenkaan. Näin säästettiin kuluissa. Tämä sai useat piirretyt näyttämään erittäin halvoilta.
Filmation joutui myös rajoittamaan jaksojen sisältöä, ei vain rajoitetun animoinnin, vaan myös pääasiallisen kohdeyleisön, lasten, takia. Tämä näkyi varsin selvästi Batman-sarjakuvaan pohjaavassa piirrossarjassa, jossa vakavammat ja synkemmät aiheet oli eliminoitu tehokkaasti tarpeettomalla täytekomiikalla. Monet yhtiön piirretyistä sisälsivät niin sanotun opetusosion itse jakson päätteeksi.
60-luvulla Filmation oli yksi Hanna-Barberan (nykyään "Cartoon Network Studios") harvoista kilpailijoista ja sen menestyneimpiin sarjoihin lukeutuivat "Archie"-sarjakuvien pohjalta tehty piirrossarja sekä Star Trek'iin pohjautuva animaatiosarja jossa ääninäyttelijöinä toimivat sarjan alkuperäiset näyttelijät. Archie-piirretyn suosio johti Hanna-Barberan päätökseen luoda kuuluisa "Scooby Doo" -piirretty. Vaikka Filmation tuotti Batman-animaatiosarjan, itse näyttelijöillä toteutetun TV-sarjan animoidun intron tuotti yhtiön kilpailija Hanna-Barbera. Tämän lisäksi Robinilla ja Shaggy'llä oli sama ääninäyttelijä, Casey Kasem.
1980-luku oli Filmationin kulta-aikaa, kun yhtiö alkoi vuonna 1983 tuottamaan Mattelin "Masters of the Universe" -lelusarjaan pohjaavaa piirrossarjaa He-Man. Kyseinen sarja olikin Filmationin tuottavin ja suosituin, ja sarjalla onkin yhä vankka fanipohja. Sarjan lopun jälkeen luotu sisarsarja "" ei menestynyt, vaikka sen animointi oli laadultaan parempaa. He-Man-piirretyn välillä järjetön säästökuuri johti siihen, että sarjan tuottaja Lou Scheimer päätyi ääninäyttelemään suurinta osaa sarjan sivuhahmoista.
Yhtiön viimeinen piirretty oli tieteis-länkkärisarja BraveStarr. Filmation suljettiin silloisen omistajan, kosmetiikkayhtiö, L'Oréalin päätöksestä vuonna 1989.
Filmationin tuotantoa 1960-luvulta 1980-luvulle, suluissa sarjan aloitusvuosi Yhdysvalloissa:
Filologia
Filologia on oppiaine, joka tutkii kielen, tekstien ja kulttuurien välistä yhteyttä. Perinteisesti filologialla käsitetään lähinnä vanhojen tekstien (esimerkiksi keskiaikaiset saagat) tutkimus, mutta useimmat nykyfilologit tutkivat myös moderneja tekstejä liikkuen näin samoilla alueilla kirjallisuustieteen ja kielitieteen kanssa.
Suomessa filologiaa voi opiskella Helsingin, Jyväskylän, Oulun, Tampereen ja Turun yliopistoissa.
Valokuvamuisti
Valokuvamuistilla tarkoitetaan kykyä muistaa hyvin tarkasti nähty asia. Monilla ihmisillä on väitetty olevan valokuvamuisti, mutta tähän mennessä juuri yhtään luotettavaa koetta aiheesta ei ole tehty. Väitetään, että sitä esiintyy erityisesti eritasoisilla autismin kirjoon kuuluvilla, kuten Asperger-syndroomaisilla.
Valokuvamuisti sotketaan yleisesti eideettiseen muistiin, mutta ne ovat eri asioita.
Selibaatti
Selibaatti eli naimattomuus tarkoittaa pidättäytymistä avioliitosta ja yleensä seksuaalielämästä.
Selibaattilupaus on osa kristillisiä luostarilupauksia. Katolisen kirkon latinalaisessa riituksessa selibaattia edellytetään munkkien ja nunnien lisäksi myös papeilta ja piispoilta, ortodoksisessa kirkossa sekä idän katolisissa kirkoissa vain piispoilta.
Mol
Mol viittaa seuraaviin asioihin
Rad
Rad voi tarkoittaa seuraavia:
Sr
Sr tarkoittaa seuraavia:Aihepiiriin liittyvät myös seuraavat:
Nm
Nm tarkoittaa seuraavia asioita:
Mittayksiköitä:
Muita:
Cm
Cm tarkoittaa seuraavia:
Aihepiiriin liittyvät myös seuraavat:
Dm
Dm tarkoittaa seuraavia:Aihepiiriin liittyvät myös seuraavat:
Aulis
Aulis on suomalainen miehen ja aikaisemmin myös naisen etunimi, joka on johdettu anteliasta ja avuliasta tarkoittavasta adjektiivista ”aulis”. Auliksen nimipäivä on 16. elokuuta. Vastaavat naisennimet ovat Auli ja Aulikki. Elokuuhun 2018 mennessä nimi Aulis on annettu 24 225 miehelle sekä 1900-luvun alkuvuosikymmeninä myös 24 naiselle.
Mg
Mg tarkoittaa seuraavia:
Aihepiiriin liittyvät myös seuraavat:
Johan
Johan on Raamatusta peräisin olevan etunimen Johannes muunnelma, joka esiintyy muiden muassa ruotsin kielessä ja lisäksi myös ainakin norjassa ja hollannissa.
Varsinkin Suomen historian henkilöistä, joiden nimi aikalaislähteissä ja asiakirjoissa on ollut ruotsin kielen mukaisesti "Johan", saatetaan suomenkielisissä yhteyksissä käyttää myös nimen suomenkielistä muotoa "Juhana" tai talonpoikaissäätyyn kuuluvista suomenkielisistä henkilöistä myös muotoa "Juho".
Ruotsissa Johanin ja Johanneksen nimipäivä on nykyään 27. joulukuuta (vuosina 1993–2000 se oli 24. kesäkuuta). Suomessa Johanin nimipäivä on nykyisinkin suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 24. kesäkuuta.
Mary (Turkmenistan)
Mary on Maryn maakunnan pääkaupunki Turkmenistanin itäosassa Keski-Aasiassa Karakumin kanavan ja Murgabin yhtymäkohdassa. Kaupungin asukasluku on 123 000 (1999). Kaupungista on rautatieyhteys Ašagabatiin. Mary on tärkeä maakaasun tuotannon ja puuvillateollisuuden keskus.
Mary sijaitsee lähellä muinaista Mervin kaupunkia. Mary perustettiin 1884 venäläiseksi linnoitukseksi.
Marie
Marie on naisen etunimi. Nimi on heprealaisperäisen, Raamatusta tunnetuksi tulleen Maria-nimen (alkujaan "Miriam") ranskalainen ja tšekkiläinen muoto.
Ranskassa nimi äännetään /mari:/. Samoin kuin Maria muun muassa espanjankielisissä maissa, esiintyy myös Marie toisinaan miehilläkin, yleensä jälkimmäisenä etunimenä.
Suomessa nimi Marie on Väestö­rekisteri­keskuksen tietojen mukaan annettu vuoden 2009 loppuun
mennessä 7467 naiselle ja noin 310 miehelle. Marien nimi­päivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 2. heinäkuuta, joka on myös Marian nimipäivä.
Kaaosteoria
Kaaosteoria on matematiikkaa ja fysiikkaa yhdistävä tutkimusala, joka käsittelee tiettyjen ei-lineaaristen dynaamisten järjestelmien käyttäytymistä, jotka ilmenevät kaoottisina ja ovat äärimmäisen herkkiä pienillekin muutoksille alkuolosuhteissa (perhosvaikutus). Esimerkkejä sellaisista järjestelmistä tavataan ilmakehän dynamiikasta, aurinkokunnasta, laattatektoniikassa, pyörteisissä nesteissä, taloudessa, populaation kasvussa ja lääketieteessä.
Kaaosteorian mukaan todellisuus tulee ymmärtää dynaamiseksi, monimuotoiseksi ja ennustamattomaksi. Systeemin kaoottisuudelle on ominaista, että systeemin lopputulosta ei voida ennustaa systeemin alkutilasta. Olennaista kaaoksessa on säännöllisyyden puuttuminen siinä mielessä kuin se ilmenee klassisessa luonnontieteessä: jaksoittaisina liikeratoina ja alkuehdoista riittävällä tarkkuudella ennustettavina lopputuloksina.
Matemaattinen kaaos on täysin deterministinen, ennalta määrätty. Yleisessä kielenkäytössä kaaos ja kaaosteoria sekoitetaan usein täyteen "kaaokseen" tai "epäjärjestykseen", satunnaisuuteen, joka on epälainalaisen järjestelmän tulos.
Matemaattisesti kaoottinen järjestelmä voisi olla täysin ennustettavissa, jos alkuarvot ja prosessi tunnettaisiin täysin tarkkaan. Käytännössä alkuarvo- ja laskentatarkkuus rajoittaa
ennustushorisonttia ja lyhyessä ajassa järjestelmä tulee täysin ennustamattomaksi.
Esimerkiksi yksinkertainen rekursioyhtälö
on deterministinen, mutta myös kaoottinen ja alkuarvoherkkä. Lähtöarvot ja tulos
kuuluvat väliin [0,4]. (Epästabiileina kiintopisteinä ovat 0 ja 3).
Jos "x":sta lähdetään ja lasketaan, niin tavallinen laskin tulostaa
roskaa jo 30–40:n iteraation jälkeen, tietokoneohjelmalla 20:n desimaalinkin
tarkkuudella jo 55:n iteraation jälkeen. Lähtöarvossa oleva virhe keskimäärin 
kaksinkertaistuu jokaista iteraatiota kohti.
"Taulukko 1." Iteraatioita kolmella hiukan toisistaan poikkeavalla alkuarvolla.
Nähdään, että kuuden numeron tarkkuudella ei päästä 20 askelta pitemmälle.
Itse asiassa laskettaessa esimerkiksi arvoa "x" se vastaa sitä, että laskettaisiin 101-terminen 2:n asteen jättimäinen polynomi, jonka arvot (ja reaalijuuret) sijoittuvat välille 0..4, kun argumenttina on kyseiselle välille sijoittuva luku.
Tarkastellaan yhtälöä
Tämä on parametrin "C" ansiosta edellistä yleisempi tapaus.
Jos parametri "C" on suurempi kuin −1,402, niin raja-arvoa lähestyttäessä huomataan 2,4,8,16... jakson haarautumisia eli bifurkaatioita, joiden haarautumiskohtien suhde lähenee tunnettua Feigenbaumin vakiota 4,6692016091...
Jos "C" on rajaa "C" = −1,402... pienempi, niin tulos on täysin kaoottinen kuten esimerkissä 1.
Silti molempien esimerkkien yhtälöt ovat deterministisiä: jokainen "x":n arvo on matemaattisesti katsoen täysin määrätty millä tahansa alkuarvolla "x".
30. helmikuuta
30. helmikuuta on säännönvastainen päivämäärä, koska helmikuussa on yleensä vain 28 päivää ja karkausvuosina 29 päivää. Joissakin maissa on päivää kuitenkin jouduttu viettämään kalenterin tasaamisen vuoksi.
Ruotsissa päätettiin vuonna 1699 siirtyä gregoriaaniseen kalenteriin siten, että vuodesta 1700 alkaen jätettäisiin karkauspäivät pitämättä aina vuoteen 1740 asti (niin sanottu ruotsalainen kalenteri). Siten maaliskuussa 1740 oltaisiin gregoriaanisessa kalenterissa, mutta toisaalta 40 vuoden ajan käytettäisiin kalenteria, joka poikkeaisi kaikista muista maista. Lisäksi tuo poikkeama ei olisi vakio vaan muuttuisi neljän vuoden välein.
Niinpä vuonna 1700 ei ollut karkauspäivää. Kalenteriuudistus jäi toteuttamatta suuren Pohjan sodan sytyttyä, joten vuosina 1704 sekä 1708 pidettiin karkauspäivä tavalliseen tapaan. Tammikuussa 1711 kuningas Kaarle XII päätti, että valtakunta palaa juliaaniseen kalenteriin vuonna 1712 liittämällä helmikuun loppuun ylimääräisen karkauspäivän (1712 olisi muutenkin ollut karkausvuosi). Helmikuun 1712 kalenterissa on siis karkauspäivä 24.2. ja ”Tilökelsedag” 30.2.
Astronomimunkki Johannes de Sacrobosco kirjoitti 1200-luvulla, että helmikuussa olisi ollut karkausvuosina 30 päivää Julius Caesarin kalenteriuudistuksen jälkeen. Myöhemmin keisari Augustus olisi lyhentänyt helmikuuta yhdellä päivällä, jotta Augustuksen mukaan nimetyssä elokuussa olisi yhtä monta päivää kuin Caesarin mukaan nimetyssä heinäkuussa. Sama käsitys esiintyy useissa 1900-luvunkin tietokirjoissa, mutta se on todettu virheelliseksi.
Neuvostoliitto esitteli vuonna 1929 rinnakkaisen vallankumouskalenterin, jossa vuosina 1930 ja 1931 oli helmikuussa 30 päivää.
Maailmankalenterissa, tunnetussa kalenteriehdotuksessa, helmikuussa on 30 päivää.
Phnom Penh
Phnom Penh eli Phnum Pénh () on Kambodžan pääkaupunki. Se on aluehallinnolliselta asemaltaan maakunnantasoinen kunta, jonka pinta-ala on 375 km². Vuonna 2010 kaupungin väkiluvuksi arvioitiin noin 1,49 miljoonaa.
Phnom Penh on saanut nimensä vuonna 1373 rakennetun temppelin "Wat Phnom Daun Penhin" mukaan. Siitä tuli pääkaupunki ensimmäisen kerran 1400-luvulla Ponhea Yatin hallintokaudella. Kaupunki menetti vuonna 1497 pääkaupunkiaseman Angkorille, mutta kuningas Norodom toi hovinsa kaupunkiin 1865, missä se on säilynyt siitä asti.
Kaupungin asukasluku laski dramaattisesti punakhmerien hirmuhallinnon aikana – vielä vuonna 1975 Phnom Penhissä asui noin kaksi miljoonaa ihmistä. Punakhmerit tyhjensivät koko kaupungin valtaantulonsa jälkeen 17. huhtikuuta 1975. Phnom Penh oli aavekaupunki yli kolmen vuoden ajan. Vietnamin valloitettua maan Kambodžan–Vietnamin sodassa tammikuussa 1979 alkoi hidas jälleenasuttaminen.
Phnom Penhiä kutsuttiin 1920-luvulla Aasian Pariisiksi. Useamman vuosikymmenten laiminlyönnit näkyvät katukuvassa selvästi. Rauhan vuosikymmenen aikana on jälleenrakennus päässyt vauhtiin ja kaupungin infrastruktuuri on jo suurin osin toiminnassa.
Phnom Penh levittäytyy kolmen joen rannoille: Tonle Sapin, Mekongin ja Bassacin. Sitä ympäröivät alueet ovat alavaa kosteikkoa, ja joskus runsaiden monsuunisateiden aikana joet tulvivat kaupunkiin.
Phnom Penhin nähtävyyksiin kuuluvat
Phnom Penhin yliopisto on maan vanhin korkeakoulu, ja vuonna 2010 siellä oli yli 12 000 opiskelijaa. Yliopiston kaikki kolme kampusta sijaitsevat Phnom Penhin alueella.
Phnom Penhin kansainvälinen lentoasema sijaitsee alle kymmenen kilometriä keskustasta länteen. Se on sekä sotilas- että siviilikäytössä. Mekongjoen varressa on satama, josta laivat pääsevät jokea pitkin myös Etelä-Kiinan merelle. Pääkaupunkina Phnom Peh on maan valtatieverkon solmukohta, ja sieltä liikennöidään linja-autoreittejä maakuntien pääkaupunkeihin sekä Vietnamiin ja Thaimaan rajalle. Kaupungin sisäisessä liikenteessä polkupyörät, moottoripyörät ja mopot ovat suosittuja. Matkailijoille on tarjolla myös polkupyörätakseja eli "cyclo"ja. Niiden määrä on kuitenkin vähenemässä: vuonna 2010 kaupungissa oli enää 1 300 cycloa, kun vuonna 1999 niitä oli yli 9 000.
Subliminaalinen viesti
Subliminaalinen viesti (joskus 'piiloviesti', 'alitajuinen viesti') tarkoittaa, viestiä, jossa ärsyke annetaan niin heikkona, että tietoista havaintoa ei synny, mutta alitajunta havaitsee viestin. Mainonnassa tällainen subliminaalinen mainonta on kielletty Euroopan unionissa.
Subliminaalisia viestejä on yritetty käyttää myös mainonnan apuna, mutta tulokset ovat ristiriitaisia. New Scientist-lehden artikkeli vuodelta 2006 arvelee mainonnassa olevan mahdollista hyödyntää alitajuisia viestejä. (
newscientist.com/article/mg19025494.400-subliminal-advertising-may-work-after-all/)
Eräs alitajuisen viestin tai ärsykkeen muoto on piilokuva.
Helsingin ranskalais-suomalainen koulu
Helsingin ranskalais-suomalainen koulu on Suomen valtion ylläpitämä erikoiskoulu, jossa noudatetaan suomalaista opetussuunnitelmaa painotetulla ranskanopetuksella vahvistettuna. Kouluun kuuluvat esikoulu, peruskoulu, lukio sekä samassa rakennuksessa toimiva Ranskalaisen koulun ystävät ry:n ylläpitämä yksityinen leikkikoulu.
Koulun perusti ranskalainen Catherine Servé, jonka aloittaman yksityisen ranskankielisen leikkikoulun jatkoksi perustettiin vuonna 1947 yksityinen alkeiskoulu. Alkuvuosina se toimi eräässä vanhassa puutalossa Kaivopuiston reunassa Puistokadun varrella. Vuonna 1956 samaan yhteyteen perustettiin yksityinen ranskalais-suomalainen yhteislyseo. Suomen valtio on omistanut koulun vuodesta 1977, jolloin koulu myös siirtyi osaksi peruskoulujärjestelmää. Ranskan valtio on tukenut koulua alusta saakka.
Vuonna 1956 koulun ensimmäinen oma talo rakennettiin Eiraan Laivurinkadulle, ja myöhemmin lisätiloja saatiin Töölön Arkadiankadulta, jonne muuttivat koulun yläaste ja lukio tilojen käydessä ahtaaksi. Vuonna 1994 koulu muutti nykyisiin tiloihinsa Munkkivuoreen arkkitehti Aarne von Boehmin suunnittelemaan moderniin uudisrakennukseen.
Koulun menot katetaan valtion varoista. Lisäksi Ranskan valtio maksaa muutaman opettajan palkkauksen. Nämä ovat syntyperäisiä ranskankielisiä ja antavat opetusta ranskaksi. Opetussuunnitelman mukaan oppilas saa 14 vuotta kestävän koulunkäyntinsä aikana noin 40% koko opetuksestaan ranskaksi. Ranskan kieli painottuu opetuksen alkuvaiheeseen ja vähenee opintojen edistymisen myötä.
Koulun oppilailla on hyvät mahdollisuudet opiskella erittäin laajaa kielivalikoimaa. Muissakin aineissa kuin kielissä, osaaminen on huipputasoa; oppilaat menestyvät selvästi keskimääräistä paremmin ylioppilaskirjoituksissa ja koulun ylioppilaat ovat useana vuonna sijoittuneet tulosvertailuissa maan kärkisijoille.
Lisäksi Ranskan opetusministeriö myöntää ylioppilastutkinnon koulussa suorittaneille DELF-diplomin, joka oikeuttaa opiskelemaan ranskalaisissa yliopistoissa samoin oikeuksin kuin Ranskassa yo-tutkinnon suorittaneet.
Koulu sijaitsee nykyisin Munkkivuoressa sijaitsevassa koulurakennuksessa ja sen oppilasmäärä on lähes tuhat. Lukioon haetaan yhteishaun kautta. Esikouluun ja perusopetukseen haetaan kielikokeella. Koulu on maksuton.
Hanukka
Hanukka () on juutalaisten juhla, jota vietetään marras-tammikuussa. Se kestää kahdeksan päivää ja alkaa juutalaisen ajanlaskun mukaan kishlev-kuun 25. päivänä. Sitä vietetään makkabilaiskapinan aikana tapahtuneen, välillä häpäistyn Jerusalemin temppelin uudelleen vihkimisen (165 eaa.) aikana tapahtuneen öljyihmeen muistoksi (1 Makkab. 4:59; Joh. 10:22).
Kun juutalaiset olivat saaneet temppelin takaisin ja siivonneet sen, he halusivat siunata sen uudelleen, mutta löysivät vain vähän pyhää öljyä. Kuitenkin tapahtui ihme, ja öljy riitti kahdeksaksi päiväksi, minkä jälkeen sitä saatiin lisää. Siksi hanukan ensimmäisenä iltana kodeissa sytytetään yksi kynttilä, toisena kaksi jne. Koska nämä kynttilät ovat pyhiä, niiden valoa ei saa käyttää hyödyksi esimerkiksi lukemiseen, joten lisäksi on sytytettävä aina yksi ylimääräinen kynttilä. Edellisenä iltana poltetut kynttilät on seuraavaksi vaihdettava uusiin niin, että kaikki kahdeksan pyhää kynttilää ovat samassa tasossa keskenään. Hanukka-juhlan aikana kodeissa poltetaan yhteensä 44 kynttilää. Hanukka-kynttelikköä kutsutaan nimellä hanukia, ja se asetetaan ikkunalaudalle niin, että kotiin palaavat ihmiset sen nähdessään muistavat hanukan ihmeen ja iloitsevat. Hanukka-kynttelikköön kuuluu yhdeksän kynttilää (juutalaiseen menora-kynttelikköön kuuluu seitsemän kynttilää).
Hanukkana syödään latkes-nimisiä letuntapaisia leivonnaisia ja lapset saavat pieniä lahjoja. On tapana leikkiä pienellä hyrrällä (jiddiš: דרײדל dreidel, heprea: סביבון‎ Sevivon) jonka neljällä sivulla on kirjaimet nun, gimel, hei ja shin: ne tulevat sanoista "Nes Gadol Haya Sham" - "suuri ihme tapahtui siellä". Israelissa shin-kirjain on korvattu pe-kirjaimella, ja lause kuuluu "Nes Gadol Haya "Po"", "suuri ihme tapahtui "täällä"". Kahdeksan päivän aikana he myös antavat lahjoituksia hyväntekeväisyyteen ja lausuvat hallel-rukouksia ja myös ylistävät, niin että kaikki saavat tietää, mitä Jumala heidän puolestaan teki. Muistopuheiden pito ja paastoaminen on kiellettyä, mutta työnteko on luvallista.
Jarno Sarkula
Jarno Sarkula on Alamaailman Vasarat -yhtyeen sopraanosaksofonisti ja klarinetisti, joka soittaa myös lukuisia etnisiä soittimia.
Sarkula sai kuuluisuutta roolistaan edesmenneellä MoonTV-kanavalla, jossa hän esiintyi 
suosittuna hahmona "Kreivi Stakulana". Hänen gotiikkaa edustamansa ja rauhallisuutta korostava komiikkansa vetosivat useisiin katsojiin. Sarkula toimitti kanavalla "PC-Peliluola-", "PC-planeetta-" ja "Damage" -nimisiä ohjelmia, joissa oli hän oli mukana omissa inserteissään.
Sarkula oli mukana Stakula nimeä käyttäen myös Yle TV2:n Musiikki-TV-ohjelmassa. Alun perin Stakula-nimi on lähtöisin ranskalaisen konserttijärjestäjän tekemästä kirjoitusvirheestä.
Sarkula valmistelee ensimmäistä soololevyään.
Peräpukama
Peräpukama eli hemorroidi on peräaukkokanavan väljä, pullistunut laskimo, eräänlainen suonikohju. Se sijaitsee peräsuolen alimman osan pitkittäisissä limakalvopoimuissa. Jos pukamaan hyytyy verta, se tukkeutuu eli kureutuu ja tulee erittäin kipeäksi. Peräpukamat ovat yleinen mutta vähänpuhuttu vaiva.
Peräpukamat jaetaan ulkoisiin ja sisäisiin pukamiin. Ulkoisten pukamien oireita ovat kutina, kirvely ja tunnettavissa oleva pukamakudos peräaukon seudulla. Myös hematoomia eli verenpurkaumia peräaukon suulla voi esiintyä. Sisäisten pukamien oireita ovat verentulo ulostamisen yhteydessä sekä vakavammissa tapauksissa pukamien pulpahtaminen näkyviin ulos peräaukosta.
Altistavia tekijöitä ovat pitkäaikainen ummetus, ulostaessa tapahtuva voimakas ponnistaminen, runsas istuminen, ylipaino sekä raskaus. Myös krooniset suolistosairaudet ja ärtynyt paksusuoli altistavat peräpukamille.
Tärkein keino pukamien ehkäisyssä ja omahoidossa on suolen toiminnan normalisointi. Kovavatsaisuutta voi välttää syömällä riittävästi kuituja. Myös liikunnan ja runsaan päivittäisen vedenjuonnin on todettu vähentävän ummetusta.
Jos pukamat oireilevat, niitä on syytä hoitaa. Kun oireet eivät ole pitkittyneitä (yli 2–3 viikkoa kestäneitä) tai häiritseviä, ei lääkäriin tarvitse ottaa yhteyttä, vaan pelkkä omahoito riittää.
Suolen säännöllinen toiminta on tärkeää saavuttaa. Niin ripuli kuin ummetuskin on haitaksi peräpukamille. Kuidut ja liikunta auttavat pitämään suoliston tasapainossa. Peräaukon hygieniasta on syytä pitää huolta pesemällä peräaukon alue haalealla vedellä tai ottamalla parin minuutin istumakylpy aina ulostuksen jälkeen. Peräpukamiin on saatavilla myös lääkehoitoa. Apteekeista on saatavissa ilman reseptiä erilaisia voiteita ja peräpuikkoja tilapäiseen käyttöön.
Mikontalo
Mikontalo on Tampereen seudun opiskelija-asuntosäätiön suuri opiskelija-asuntola Tampereen Hervannassa osoitteessa Insinöörinkatu 60. Mikontalo on suosittu asuinpaikka Tampereen teknillisen yliopiston opiskelijoiden keskuudessa sen halpojen vuokrien ja yliopiston läheisyyden takia.
Mikontalo rakennettiin vuosina 1978–1980. Siinä on neljä rappua, joissa kussakin on 12 asuinkerrosta. Alun perin kaikkien rappujen valmistuttua talossa oli 768 asuntopaikkaa. Talon pohjakerroksessa on yhteiset saunatilat, TV-huone, pesutupa ja kuntosali. Asunnoissa on kaapeli-tv ja kiinteä Internet-yhteys.
Mikontalossa on 28–28,5 neliömetrin yksiöitä, 54,5–70,5 neliömetrin 2–3 hengen soluhuoneistoja sekä yksin asuville ja perheille tarkoitettuja 52 neliömetrin kaksioita.
Kesäkuussa 2007 aloitettiin Mikontalon peruskorjaustyöt talon D-portaasta. Työt etenivät vaiheittain järjestyksessä. A-porras valmistui viimeisenä kesällä 2009. Remontin jälkeen asunnoissa on muun muassa ranskalaisia parvekkeita ja uudet peilikaapit eriöissä. Peruskorjauksen myötä myös asuntojen vuokrat kohosivat. Asuntojen pohjakaavauudistuksen jälkeen asuinpaikkojen määrä väheni 648:aan. Remontin yhteydessä Mikontalon ikkunoiden punaiset, oranssit, keltaiset ja ruskeat koristelistat maalattiin kaikki sinertävän harmaiksi.
Mikontalolights oli vuoden 2007 lopulla teekkareiden ekskursiokerho TEA-clubin järjestämä tapahtuma, jossa tuolloin remontoitavana oleva D-porras muutettiin interaktiiviseksi, moniväriseksi grafiikka-alustaksi. Alustaa käytettiin muun muassa Tetriksen pelaamiseen ja opiskelijoiden tekemien demojen näyttämiseen.
Tapahtumassa hyödynnettiin Mikontalon D-portaan Insinöörinkadun puoleisia ikkunoita, joista kukin vastasi yhtä pikseliä. "Näytön" resoluutioksi muodostui täten 9 × 11. Värejä oli käytössä 32 tai 64 ohjainohjelmiston takia, vaikka kunkin ikkunan taakse sijoitetut led-valaisimet olisivat pystyneet toistamaan yli 16 miljoonaa väriä.
Varsinainen yleisötapahtuma järjestettiin 4. joulukuuta 2007, ja sitä ennen alustaa luonnollisesti testattiin muutaman päivän ajan. Tapahtuman tavoitteena oli saada TTY:lle ja teekkarikulttuurille maailmanlaajuista näkyvyyttä. Tapahtuma oli myös TTY:n 42. juhlavuoden näkyvin hanke.
Spatha
Spatha oli roomalainen ratsuväen miekka, joka omaksuttiin kelteiltä ja germaaneilta ratsuväen taktisen merkityksen kasvaessa ja roomalaisten metallinkäsittelytaidon kehittyessä noin vuonna 50 jaa. Miekka taottiin ahjohitsaamalla toisiinsa kankirautaa ja hiiletettyä terästä damaskoinnin tapaan. Näin miekasta tuli sekä joustava että riittävän kova säilyttämään terävyytensä.
Itse miekka oli gladius, jonka pituutta oli lisätty roimasti ja terän leveyttä kavennettu. 60-senttisen gladiuksen sijaan oli spathan kokonaispituus saattoi yltää metriinkin. Miekka oli mitoiltaan suunnilleen 5–7 cm x 100 cm ja poikkeuksetta suora kuten edeltäjänsä. Spathan käyttöönotto mahdollisti edistyneiden miekkailutekniikkojen kehittymisen, sillä sen ulottuvuus oli parempi kuin gladiuksen, ja sillä pystyi leikkaamaan tehokkaammin pelkän pistämisen ja hakkaamisen sijaan. Lyhyt gladius oli hyvä ase käsikähmässä ja kilpimuurissa, mutta se oli lähes puhdas pistoase.
Miekkaa käytti aluksi vain ratsuväki, mutta Rooman valtakunnan myöhemmillä ajoilla se korvasi kokonaan gladiuksen, osittain muuttuneen sodankäynnin takia. Ratsuväki ja jousimiehet olivat tulleet ratkaisevampaan asemaan. Spathalla ylettyi lyömään paremmin hevosen selästä, mikä antoi edun gladiukseen verrattaessa.
Spathaa pidetään klassisen eurooppalaisen keskiaikaisen miekan tärkeänä edeltäjänä. Varhaiskeskiajan miekkojakin kutsutaan usein spatha-nimityksellä. Bysanttilaisella ajalla ase tunnettiin nimellä "spathion", ja se oli katafrakti-ratsuväen sivuase.
Nimi "spatha" tulee kreikan kielen pitkulaista lehteä tai terää tarkoittavasta sanasta. Sana "spatha" on kantasanana romaanisten kielten "miekkaa" tarkoittaville sanoille:
Vuoden 1908 kesäolympialaisten mitalitaulukko
Vuoden 1908 kesäolympialaisissa kilpailtiin olympiamitaleista 110 eri tapahtumassa. Mukana oli 22 maata, joista 19 maan urheilijat saavuttivat mitalisijoja. Eniten olympiavoittoja saavuttivat isäntämaa Iso-Britannian urheilijat.
Vuoden 1912 kesäolympialaisten mitalitaulukko
Vuoden 1912 kesäolympialaisissa kilpailtiin olympiamitaleista 102 eri tapahtumassa. Mukana oli 28 maata, joista 18 maan urheilijat saavuttivat mitalisijoja. Eniten olympiavoittoja saavuttivat Yhdysvaltain urheilijat. Eniten mitaleita saavutti isäntämaa Ruotsi.
Suomen suuriruhtinaskunnalla oli Tukholman olympialaisissa oma joukkue, joka kisojen avajaisissa marssi Venäjän joukkueen takana oman Finland-kyltin kanssa, sekä myös ajoittain Helsingin ruotsinkielisen naisvoimisteluseuran lippua heiluttaen. Myöhemmin kisojen aikana muodostui käytännöksi, että suomalaiset esiintyivät Venäjän lipun ja sen alle nostetun sinivalkoisen Finland-viirin kanssa.
Vuoden 1920 kesäolympialaisten mitalitaulukko
Vuoden 1920 kesäolympialaisissa oli mukana urheilijoita 29 eri maasta, jotka kilpailivat 145 eri tapahtumassa. 22 maan urheilijat saavuttivat mitalisijoja. Eniten olympiavoittoja saavuttivat Yhdysvaltain urheilijat.
Vuoden 1924 kesäolympialaisten mitalitaulukko
Vuoden 1924 kesäolympialaisissa oli mukana urheilijoita 44 eri maasta, jotka kilpailivat 126 eri tapahtumassa. 28 maan urheilijat saavuttivat mitalisijoja. Eniten olympiavoittoja saavuttivat Yhdysvaltain urheilijat.
Häräntappoase
Häräntappoase on Anna-Leena Härkösen 17-vuotiaana kirjoittama esikoisteos ja yksi 1980-luvun suosituimpia suomenkielisiä proosakirjoja. Romaani sai J. H. Erkon palkinnon vuoden 1984 parhaana esikoisteoksena. Häräntappoase on nuorten elämää kuvaava puhekielellä kirjoitettu romaani.
Kirjasta on tehty samanniminen viisiosainen televisiosarja sekä useita eri teatteriesityksiä. Televisiosarjassa Allua näyttelee Santeri Kinnunen ja Kerttua Outi Alanen.
Kirjan päähenkilönä on vaasalainen Alpo "Allu" Korva, joka on peruskoulunsa juuri päättänyt 16-vuotias poika. Hän suunnittelee kesälomaa ystävänsä Taalan kanssa. Mutta suunnitelma menee puihin, koska Alpon äiti on järjestänyt hänet koko heinäkuuksi sukulaisien luo, Himangan Torvenkylään. Koko heinäkuu siis menisi Torvenkylässä Takkisten luona heinätöissä. Saapuessaan Torvenkylään Alpo ei tiedäkään kuinka ikimuistoinen kesä on tulossa.
Alpon seurana kesällä on Pasi "Rutanen", joka on myös tullut kesäksi heinätöihin Takkisille. Alpo tutustuu myös Kerttu Hurmeeseen. Kerttu on äitiään Annia vastaan kapinoiva teini, joka on kuitenkin pohjimmiltaan lapsenmielinen maalaistyttö. Alpo rakastuu Kerttuun ja siitä alkaa maakylän "Romeon ja Julian" tarina.
Vuoden 1928 kesäolympialaisten mitalitaulukko
Vuoden 1928 kesäolympialaisissa oli mukana urheilijoita 46 eri maasta, jotka kilpailivat 109 eri tapahtumassa. 33 maan urheilijat saavuttivat mitalisijoja. Eniten olympiavoittoja saavuttivat Yhdysvaltain urheilijat.
Käyminen
Käyminen eli fermentointi on aineenvaihduntatapahtuma, jossa pilkotaan orgaanisia aineita, usein hiilihydraatteja tai aminohappoja, energian saamiseksi. Käyminen tapahtuu tavallisesti ilman happea, mutta on olemassa myös niin sanottuja hapetuskäymisiä, jotka vaativat happea. Käyminen tapahtuu solun sisällä. Kemiallisesti kyse on hapetus-pelkistysreaktiosta, jossa ei tapahdu nettopelkistymistä tai hapettumista. Käymisen lopputuotteena syntyy yhdisteitä (käymistuotteet), jotka solu erittää ympäristöönsä.
Alkoholikäymisessä sokeri (yleensä glukoosi) hajoaa hiivan ("Saccharomyces cerevisiae") tai bakteerien sisältämien entsyymien katalysoimissa aineenvaihduntareaktioissa pyruvaatiksi. Reaktiota nimitetään glykolyysiksi, ja sen yhteydessä syntyy ATP:tä solun energianlähteeksi. Glykolyysissä syntynyt pyruvaatti puolestaan hajoaa edelleen asetaldehydiksi ja hiilidioksidiksi. Asetaldehydi pelkistyy tämän jälkeen etanoliksi eli arkikielellä alkoholiksi.
Käymisreaktio on anaerobinen eli edellyttää hapettoman tilan. Alkoholikäymistä käytetään hyväksi leivonnassa kohottamaan taikinaa hiilidioksidilla ja alkoholijuomien valmistuksessa tuottamaan alkoholia.
Käymisprosessissa hiivasolut käyttävät ravintonaan sokeria, lisääntyvät ja erittävät aineenvaihduntatuotteinaan syntyvän hiilidioksidin ja etanolin ympäristöönsä. Kun käymisliuoksen alkoholipitoisuus nousee liian korkeaksi (hiivakannasta riippuen 12–20 %), hiivasolut kuolevat ja käymisprosessi pysähtyy. Tätä väkevämpiä alkoholeja valmistetaan teollisesti tislaamalla.
Alkoholikäymisen kokonaisreaktioyhtälö on seuraava:
Etanolin lisäksi syntyy pieniä määriä muita alkoholeja, kuten myrkyllistä metanolia. Teollisessa valmistuksessa metanoli häviää tislauksessa. Kotitekoisissakin alkoholeissa määrä jää niin vähäiseksi, ettei siitä ole yleensä haittaa, sillä se poistuu elimistöstä muodostamatta myrkyllistä formaldehydiä, kun maksan hajottavat entsyymit pilkkovat etanolia.
Maitohappokäymisessä eli anaerobisessa glykolyysissä energiaa saadaan hajottamalla sokeria pyruvaatiksi, joka pelkistyy edelleen laktaatiksi. Tässä reaktiossa ei synny hiilidioksidia. Energiaa vapautuu paljon vähemmän (2 ATP-molekyyliä yhtä glukoosimolekyyliä kohden) kuin soluhengityksessä (30–32 ATP-molekyyliä glukoosimolekyyliä kohden). Suurin osa glukoosin sisältämästä kemiallisesta energiasta jää käymisessä laktaattiin. Maitohappokäyminen on anaerobista, eli se voi tapahtua hapettomissa oloissa. Sitä hyödynnetään elintarviketeollisuudessa, kun maitohappobakteereiden avulla valmistetaan juustoa, jogurttia ja hapatettuja vihanneksia, esimerkiksi venäläisiä suolakurkkuja tai hapankaalia.
Nisäkkäillä lihassolut voivat tuottaa energiaa maitohappokäymisellä, elleivät ne saa verenkierrosta riittävästi happea. Laktaatin kertyminen soluihin aiheuttaa lihaskipua. Laktaatti kulkeutuu lihaksista veren mukana maksaan, jossa se muuntuu takaisin pyruvaatiksi.
Vuoden 1932 kesäolympialaisten mitalitaulukko
Vuoden 1932 kesäolympialaisissa oli mukana urheilijoita 37 eri maasta, jotka kilpailivat 117 eri tapahtumassa. Mitalitaulukon ensimmäinen oli isäntämaa Yhdysvallat.
Vuoden 1936 kesäolympialaisten mitalitaulukko
Vuoden 1936 kesäolympialaiset, viralliselta nimeltään XI olympiadin kesäkisat, oli kansainvälinen monilajinen urheilutapahtuma, joka järjestettiin Berliinissä, Saksassa 1.–16. elokuuta. Berliini oli aikaisemmin valittu vuoden 1916 kesäolympialaisten isäntäkaupungiksi, mutta kisat peruttiin ensimmäisen maailmansodan vuoksi. Vuoden 1936 kesäolympialaisiin osallistui siihen mennessä ennätykselliset 49 kansallista olympiakomiteaa ja 3 963 urheilijaa, jotka kilpailivat 129 mitalitapahtumassa 19 urheilulajissa. 32 kansallisen olympiakomitean urheilijoita ylsi mitaleille, ja näistä 21 saavutti ainakin yhden kultamitalin. 17 olympiakomiteaa jäi mitalitta. Kisojen isäntämaa Saksan urheilijat voittivat yhteensä 89 mitalia, joka on edelleen yhtenäisen Saksan ennätys, tosin Itä-Saksa ylitti Berliinin kisojen mitalimäärän vuosien 1976, 1980 ja 1988 kesäolympialaisissa.
Painonnoston 67,5 kilogramman painoluokassa itävaltalainen Robert Fein ja egyptiläinen Anwar Mesbah päätyivät tasatulokseen, jolloin molemmat palkittiin kultamitalilla ja hopeaa ei jaettu. Telinevoimistelun permantokilpailussa saksalainen Konrad Frey ja sveitsiläinen Eugen Mack päätyivät tasapisteisiin, jolloin kumpikin palkittiin pronssimitalilla. Näiden poikkeustapausten vuoksi Berliinin olympiakisoissa jaettiin 130 kulta- ja pronssimitalia mutta vain 128 hopeamitalia.
Vuoden 1948 kesäolympialaisten mitalitaulukko
Vuoden 1948 kesäolympialaisissa oli mukana urheilijoita 59 eri maasta, jotka kilpailivat 136 eri tapahtumassa. Mitalitaulukon ensimmäinen oli Yhdysvallat.
Vuoden 1952 kesäolympialaisten mitalitaulukko
Vuoden 1952 kesäolympialaisissa oli mukana urheilijoita 69 eri maasta, jotka kilpailivat 149 eri tapahtumassa. Mitalitaulukon ensimmäinen oli Yhdysvallat.
Sulake
Sulake on virtapiirissä oleva turvalaite. Se suojaa sähkön käyttäjää tapaturmavaaralta, jos sähkölaite ylikuormittuu tai siihen tulee muu sähkötekninen vika, joka aiheuttaa virtapiikin järjestelmässä. Sulake suojaa myös sähköjohtoa ylikuormituksen aiheuttamalta lämpenemiseltä ja estää näin mahdollisen tulipalon. Vikavirtasuojakytkin ei korvaa sulaketta tai johdonsuojakatkaisijaa oikosulku- tai ylikuormitustilanteessa, sillä vikavirtasuoja toimii vain, jos virtaa karkaa normaalivirtapiiristä johonkin
Sulakkeen toiminta perustuu sen sisällä olevaan metallilankaan tai -nauhaan, joka sulaa ja aiheuttaa virtapiirin katkeamisen virran lämmittessä liikaa. Sulakkeen toimintaan vaikuttaa sekä ylivirran suuruus että virran kestoaika. Toiminnan hidastamiseksi sulake voi olla myös täytetty esimerkiksi hiekalla. Palanutta sulaketta ei saa korjata vaan palaneen tilalle on vaihdettava samankokoinen, ehjä sulake. Sulaketta ei saa tehdä itse.
Louis-François-Clement Breguet ehdotti vuonna 1847, että lennätinasemia suojattaisiin salamoiden iskuilta käyttämällä pienempiä johtimia, jotka sulaisivat virran kasvaessa ja näin ollen suojaisivat rakennuksen muita sähkölaitteita ja johtimia.
Lattasulakkeita käytetään ajoneuvoissa ja muissa pienoisjännitejärjestelmissä. Lattasulakkeen kehitti ja patentoi Littelfuse vuonna 1976, ja se syrjäytti autoissa aikaisemmin yleiset lasiputki- ja Bosch-sulakkeet 1980-luvun alkupuolella.
Thomas Edison patentoi sulakkeen osana sähkönsiirtojärjestelmäänsä.
Sulakkeen koko (nimellisvirta) määrää, kuinka suuren kuormituksen sulake jatkuvasti kestää. Jos nimellisvirta ylitetään, sulake palaa.
Kuvasta oikealla näkyy miten aika ja kasvanut virran määrä vaikuttavat sulakkeen paloaikaan. Pienellä ylikuormituksella sulake kestää kauemmin palamatta, vastaavasti kun nimellisvirta kasvaa sulake palaa nopeammin. Sulakkeen toimintaperiaate perustuu näihin kahteen muuttujaan, aikaan ja nimellisvirran kasvuun, sillä sulakkeen ensisijainen tehtävä on suojata sähköjohtoja ylikuumenemiselta ja välttää johdon suojien sulaminen. Näin ollen matala ylikuormitus on sallittua pidemmän ajanjakson, kuin korkea kuormitus, joka aiheuttaa johtojen nopeamman lämpenemisen.
Pienoisjännitteeksi luokitellaan alle 50 voltin vaihtojännite- ja alle 120 voltin tasajännite.
Esimerkkejä pienoisjännitesulakkeista:
Pienjännitteeksi luokitellaan 50–1000 voltin vaihtojännite ja 120–1500 voltin tasajännite.
Seuraavassa taulukossa on esitetty tavallisimpien kotitalouksissa käytettyjen sulakkeiden sallittu kuormitus.
Sulakkeen varokepesän pohjaan päin tuleva osa on eripaksuinen erikokoisilla sulakkeilla. Tämän takia nimellisvirraltaan liian suuri sulake ei sovi varokepesän pohjakoskettimeen. Sulakkeen koko selviää sulakkeen merkkinastan tai varokepesän pohjakoskettimen tunnusväristä tai sulakkeen numeromerkinnöistä.
Suurjännitteeksi luokitellaan yli 1000 V vaihto-, ja yli 1500 V tasajännitteet.
Kahvasulakkeiden (yleissulake gG) kokoja
Kahvasulakkeita käytetään myös pienjännitteellä, esimerkiksi kiinteistön pääsulakkeina.
Sulakkeiden valintakriteerejä ovat
ACiD Productions
ACiD Productions (ACiD) on underground-ryhmä digitaalisia taiteilijoita. Vuonna 1990 perustettu ryhmä keskittyi aluksi ANSI-taiteeseen BBS:iä varten. Ryhmä on viime aikoina laajentanut aluettaan muun graafisen median ja ohjelmistotuotannon aloille.
ANSI Creators In Demandin perustivat RaD Man, Shadow Demon, Grimm, The Beholder ja Phantom vuonna 1990. He keskittyivät aluksi ANSI- ja ASCII-taiteeseen, mutta ryhmä haarautui myöhemmin tekemään esimerkiksi musiikkia (ns. trackereilla), demoja, ja multimediaohjelmia (kuten esimerkiksi kuvankatseluohjelmia).
1990-luvun puolessavälissä ACiD perusti useita alaryhmiä keskittymään enemmän näihin alueisiin. Esimerkiksi Remorse on virallinen alaryhmä, joka on vastuussa ASCII- ja muusta tekstipohjaisesta taiteesta, ja pHluid taas vastaa musiikin tuotannosta.
Nykyään ACiD keskittyy lähinnä digitaalisen taiteen säilyttämiseen, radio-ohjelmiin ja DVD-pohjaisen artskenearkiston myyntiin ("Dark Domain" -DVD-ROM, 2004).
Barnaul
Barnaul () on 625 679 (2012) asukkaan kaupunki Altain aluepiirissä Etelä-Siperiassa Venäjällä. Se sijaitsee Objoen varrella noin 200 km Novosibirskista etelään. Kaupunki on Altain aluepiirin hallinnollinen ja kulttuurinen keskus sekä rautatiesolmu keskellä kaivosteollisuusaluetta.
Kaupunki on Uralin alueen merkittävän teollistajan Akinfi Demidovin perustama 1730-luvulla. Kaupunginoikeudet Barnaul sai 1771. Seutu soveltuu maastonsa vuoksi maanviljelyyn, ja Barnaulin taimitarha on Suomessakin tunnettu.
SOHO
SOHO ("Solar and Heliospheric Observatory") on ESAn ja NASAn avaruusobservatorio, joka tutkii Aurinkoa Maan ja Aurinkon välissä L1-lagrangen pisteessä. Se laukaistiin 1. joulukuuta 1995 NASAn Atlas II -kantoraketilla Kennedyn avaruuskeskuksesta Floridasta. Vuoden 2015 lopussa se tutkii edelleen Aurinkoa, ja ESA pidensi projektia joulukuuhun 2016 asti.
SOHOssa on 12 mittalaitetta, joilla tutkitaan Aurinkoa. Kiinnostuksen kohteita ovat muun muassa Auringon sisäosat ja seismologia, purkaukset ja niiden aikaansaamat partikkelit, pilkut, korona ja aurinkotuuli sekä sen käyttäytyminen avaruudessa.
Auringon tarkkailun ohella SOHOa on käytetty myös muiden muassa komeettojen havaitsemiseen. SOHOn instrumenteilla on löydetty lähes 3 000 komeettaa ja pystytty selvittämään niiden rakennetta ja koostumusta, kuten vesipitoisuutta. Esimerkiksi Auringon hyvin läheltä ohittanutta komeetta ISONia voitiin seurata sillä yötä päivää. Tieteellisen toiminnan lisäksi SOHOa käytetään avaruussään ennustamiseen.
SOHOn havaintojen perusteella on tehty yli 5 000 tiedejulkaisua. SOHOn havaintojen myötä yleiskuva Auringosta staattisena objektina muuttui, kun sen dynaaminen luonne paljastui.
Vuonna 1998 SOHO kääntyi ohjelmistovirheen vuoksi väärään asentoon, ja yhteys siihen katkesi. Observatorio saatiin kuitenkin neljän kuukauden päästä takaisin toimintaan.
SOHO on 3-akselistabiloitu avaruusalus. Se kiertää Aurinkoa 1,5 miljoonaa kilometriä lähempänä kuin Maa sijaiten Maa-Aurinko-akselilla olevassa ns. L1-Lagrangen pisteessä halo-kiertoradalla. Täten se ei ole Maan satelliitti vaan avaruusluotain, joka kiertää Aurinkoa.
SOHO painoi laukaistaessa 1 850 kg, josta hyötykuormaa on 650 kg. Avaruusaluksen laatikkomaisen rungon koko on 3,7 m * 2,4 m * 2,3 m. Se koostuu hyötykuormamoduulista (PLM, payload module), joka sisältää kaikki tieteelliset laitteet, ja ”huolto”moduulista (SVM, service module), joka sisältää aluksen muut järjestelmät mukaan lukien kärkiväliltään 9.3 m olevat aurinkopanelit.
SOHO:ssa on 12 eri mittalaitetta:
ERNE-partikkeli-instrumentti on Turun yliopiston ja SWAN-aurinkotuuli-instrumentti on Ilmatieteen laitoksen Ranskan kanssa yhteistyössä toteuttama. Niiden valmistajia olivat muiden muassa VTT ja Patria. ERNE ja ranskalais-suomalainen SWAN olivat Suomen avaruusteollisuuden alkuajan suurponnistuksia.
Venäläinen ruletti
Venäläinen ruletti on alkujaan kaksintaistelutapa mutta myös uhkapeli, jota pelataan asettamalla yksi tai useampi patruuna revolverin panosrumpuun eli sylinteriin, minkä jälkeen sylinteriä pyöräytetään ja hana viritetään katsomatta panoksen paikkaa. Sen jälkeen piippu suunnataan omaa päätä kohti ja vedetään liipaisimesta.
Kaksintaistelussa perusteena oli, että koska vainaja oli kerran ampunut itse itsensä, ei muita asiaan osallisia voitu rangaista.
Koska rullassa on vain yksi luoti, mahdollisuus osua luodin kohdalle on 1: "n", missä "n" on rullan sylintereiden lukumäärä. Kuusisylinterisessä mahdollisuus on siis 1/6 eli ~ 16,7 %.
Myös aseen mekaniikka vaikuttaa mahdollisuuksiin. Hyvin pyörivä rulla, jossa on yksi luoti, noudattaa painovoiman lakeja: painava luoti vaikuttaa siihen, että rulla voi pysähtyä useimmin siten, että luoti on rullan alaosassa pysähtyessään, täten parantaen pelaajan mahdollisuuksia – mutta vain, jos rullan annetaan pyöriä vapaasti pysähtymiseen asti.
Venäläinen ruletti tuli suurelle yleisölle tunnetuksi elokuvasta "Kauriinmetsästäjä". Elokuva innoitti monia ihmisiä kokeilemaan venäläistä rulettia kohtalokkain seurauksin.
Käsitteenä venäläinen ruletti esiintyi tiettävästi ensimmäisen kerran vuonna 1937 amerikkalaisessa aikakauslehdessä julkaistussa novellissa, jossa venäläinen kersantti kertoo siitä. Erilaisista tarinoista huolimatta ei ole näyttöä, että peli olisi todellisuudessa ollut erityisen tunnettu tai pelattu juuri Venäjällä.
Suomalainen esiintyvä taiteilija Aimo Leikas kuoli venäläiseen rulettiin esiintyessään tempussa, jossa revolveriin ladattiin satunnaisesti paukkupatruunoita ja oikeita patruunoita.
Puhekielessä riskialtista toimintaa verrataan monesti venäläiseen rulettiin, vaikka riskin toteutumisen todennäköisyys olisi täysin erilainen kuin venäläisessä ruletissa.