hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kiveriö
Kiveriö on Lahden 5. kaupunginosa, joka sijaitsee kilometrin päässä kaupungin keskustasta koilliseen. Se sijaitsee pääosin Mustankallionmäen pohjoispuolella, osin sen päällä ja Kivistönmäellä. Vesitorni on tämän alueen korkeimmalla kohdalla. Naapurikaupunginosia ovat Möysä ja Paavola etelässä, Keski-Lahti ja Niemi lännessä, Kivimaa pohjoisessa ja Kytölä koillisessa.
Kiveriö on muodostunut toisen maailmansodan jälkeen rakennetun rintamamiestaloalueen ympärille. Leimallista alueelle ovat suuret puutarhatontit. 1960-luvulla alueelle rakennettiin lamelli- ja pistekerrostaloja sekä uusia omakotitaloja. Kiveriön omakotiyhdistys perustettiin 1950-luvulla.
Kiveriön Juustilankatu 9:ssä sijainnut Asunto Oy Lahden Säästöhuippu oli rakenteilla ollut 9-kerroksinen kerrostalo, joka sortui harjakorkeudessa 12. huhtikuuta 1963. Turun Sanomat piti rakennussortumaa sotien jälkeisen ajan suurimpana. Kukaan ei loukkaantunut onnettomuudessa. Rakennussortuma oli suuri uutinen ja siitä tuli "pääsiäisnähtävyys", jota tuhannet eteläsuomalaiset kävivät katsomassa. Samalle paikalle alettiin pian sortumisen jälkeen rakentaa uutta samanlaista tornitaloa.
Peruskoulun yläaste ja lukio, aiemmin Kiveriön yhteiskoulu on lakkautettu, myös peruskoulun ala-aste lopetti toimintansa kosteusongelmien vuoksi. Lähimmät koulut sijaitsevat Kivimaalla. Kiveriön vuonna 1963 perustettu kirjasto on lopettanut . Kiveriön kirjastoon siirrettiin Suomen vanhin taidelainaamo Lahden kaupunginkirjasto-maakuntakirjaston musiikkiosastolta vuonna 1981. Lahden keskustaan pääsee kallioon louhitun tunnelin läpi.
Alueen aiempi nimi oli Sikosuo, mutta asukkaat halusivat vaihtaa nimen. Sikosuo viitannee alueen soisiin metsiin, joilla laidunnettiin karjaa ennen omakotialueen syntyä. Keskellä Kiveriötä on vieläkin lähde, jonka vesi virtaa Palolampeen. Palolammen viereisen niin sanotun ala-asteen metsän ulkoilureittien lomassa on soisia alueita vieläkin. Kyseinen metsä esitteleekin pienuudestaan huolimatta erilaisia metsätyyppejä.
Kiveriöstä on hyvät bussiyhteydet keskustaan. Linja 5 kulkee Kiveriönkatua ohi. Lassi kulkee tunnelin läpi kaupunginsairaalan kautta urheilukeskukseen.
Ilkka Taipale
Väinö Ilkka Ilari Taipale (s. 29. marraskuuta 1942 Helsinki) on suomalainen poliitikko, psykiatri, pasifisti ja kansalaisaktivisti. Hän on toiminut Kellokosken mielisairaalan ylilääkärinä, Tampereen yliopiston sosiaalipsykiatrian professorina sekä lukuisissa kansalaisjärjestöissä. Taipale on ajanut parannuksia etenkin asunnottomien, vankien, mielenterveyspotilaiden, alkoholistien, työttömien ja lukihäiriöisten asemaan. Taipale on tunnetuimpia yksinäisten ja syrjäytyneiden miesten asiaa ajaneista aktivisteista Suomessa. Hän oli mukana 1960-luvun opiskelijaradikalismissa, muun muassa Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan edustajistossa, Sadankomiteassa ja Marraskuun liikkeessä.
Taipale oli yksi niistä, jotka tuomittiin yllytysoikeudenkäynneissä yllytyksestä aseistakieltäytymiseen. ”Olen levittänyt monistetta kadulla kahdelle tuntemattomalle, asevelvollisuusiän sivuuttaneelle naiselle Suopon kulmalla, ennen kuin veimme nimilistan Suopoon. Levittämiseni todistaa Erkki Tuomioja, joka ei millään tavoin pyrkinyt estämään kauhistuttavan tekoni suorittamista.” Taipale sai vuoden ja kolme kuukautta ehdollista vankeutta, Tuomioja kuukauden vähemmän.
Puoluetaustaltaan Taipale on sosialidemokraatti. Hän on toiminut kansanedustajana vuosina 1971–1975 (Helsingin kaupungin vaalipiiri) ja 2000–2007 (Helsingin vaalipiiri) sekä Helsingin kaupunginvaltuustossa vuosina 1969–1980 ja vuodesta 1993 eteenpäin. Vuoden 1999 eduskuntavaaleissa hän jäi varasijalle ja nousi eduskuntaan helmikuussa 2000, kun Tarja Halonen valittiin tasavallan presidentiksi.
Taipale on koulutukseltaan lääketieteen tohtori, psykiatri ja sosiaalilääketieteen dosentti. Hän on ollut vuodesta 1965 naimisissa lääketieteen tohtori ja professori Vappu Taipaleen kanssa. Heillä on neljä lasta, joista yksi on professori Jussi Taipale. Ilkka Taipaleella on kolme veljeä joista yksi on oikeusneuvos Erkki-Juhani Taipale.
Analyyttinen
Analyyttinen on laatusana, joka kuvaa erittelevää henkilöä tai järjestelmää, joka perustuu asian erittelyyn.
Analyyttistä käytetään tarkentavana määreenä seuraavissa:
Armonkallio
Armonkallio on alue Tampereella Tampellan kaupunginosassa. Se sijaitsee nimensä mukaisesti kalliolla, joka jää kahtia haarautuvan rautatien väliin Naistenlahden, Tammelan ja Jussinkylän rajaamana. Mäen vanhimmat talot ovatkin 1900-luvun alusta, joskin leimallisin rakennuskanta on 1960-luvulta.
Tampereen kaupunginosajaossa Armonkallio muodostaa yhdessä Tampellan entisen teollisuusalueen kanssa kaupunginosan IX.
Armonkallio sai alkunsa 1890, kun Kyttälän uuden asemakaavan toimeenpano ajoi alueen vanhat asukkaat kodeistaan; köyhälistöllä ei ollut varaa uusiin kallistuneisiin tontteihin. Raha-avustusten lisäksi kaupunki joutui kaavoittamaan Soukanlahden tuntuman kallioilta tonttimaata Kyttälän vanhoille asukkaille. Työn hoiti kaupunginarkkitehti Lambert Pettersson. Uudelle alueelle muuttajille luvattiin viisi ensimmäistä vuotta vuokratonta aikaa. Nämä "armon vuodet" antoivat kaupunginosalle sen nimen. Armonkallion palo vuonna 1898 tuhosi suuren osan sen rakennuksista. Yksi palosta selvinneitä taloja on yhä osoitteessa Pursikatu 4 sijaitseva hirsirakenteinen talo. Se siirrettiin Kyttälästä nykyiselle paikalleen vuonna 1884. Armonkallio rakennettiin nopeasti täyteen. Alueella oli jo vuonna 1900 yli 2000 asukasta. Sittemmin rakennuskanta uudistui hitaasti, ensimmäinen kerrostalo rakennettiin toisen maailmansodan alla keväällä 1938. 1900-luvun alkupuolen Armonkallio säilyi vahvasti työläiskaupunginosana, joka esimerkiksi kunnallistekniikaltaan ja muilta asumisolosuhteiltaan oli koko kaupungin keskiarvon alapuolella.
Armonkalliolla sijaitsee Tampereen lyhin katu (23,47 metriä), Helenankuja.
Synteettinen
Synteettinen on laatusana, jolla tarkoitetaan synteesillä syntynyttä tai synnytettyä asiaa. Synteettisellä voidaan tarkoittaa myös keinotekoisesti tuotettua, esimerkiksi synteettistä ääntä.
Synteettistä käytetään tarkentavana määreenä seuraavissa:
Udmurtian autonominen sosialistinen neuvostotasavalta
Udmurtian autonominen sosialistinen neuvostotasavalta (Udmurtian ASNT) oli hallintoalue Venäjän federatiivisessa sosialistisessa neuvostotasavallassa. Se käsitti nykyisen Udmurtian tasavallan alueen.
Udmurtian ASNT muodostettiin 28. joulukuuta 1934 Udmurttien autonomisesta alueesta. Udmurtian ASNT:sta kehittyi 1930-luvulla ja toisen maailmansodan aikana merkittävä sotateollisuudenkeskus, jonka vuoksi siitä tuli suljettu alue.
Neuvostoliiton hajotessa Udmurtian ASNT antoi suvereenisuusjulistuksen ja muutti nimensä Udmurtian tasavallaksi 20. syyskuuta 1990, mutta allekirjoitti sittemmin Venäjän federaation perustamissopimuksen ja tuli näin sen osaksi.
Juha Tapaninen
Juha Kalervo Tapaninen (12. tammikuuta 1948 – 8. elokuuta 2013) oli suomalainen mainosmusiikkisäveltäjä sekä mainos- ja elokuvaohjaaja. Hänen ainoaksi pitkäksi elokuvakseen jäi "Iskelmäprinssi" (1991). Tapaninen sävelsi paljon mainosmusiikkia, ja moni alun perin mainoselokuvaan tehdyistä lauluista nousi myös levymyyntihiteiksi.
Juha Tapaninen oli yksi kolmesta Story Filmi Oy:n perustajasta 1978 ja myöhemmin sen ainoa omistaja, mutta jäi sairautensa takia yrityksestään eläkkeelle.
Mainoselokuvistaan saamiensa monien palkintojen lisäksi Tapaninen sai 1992 Mainonnan monitaho -tunnustuksen.
Synteesi
Synteesi (kreikan kielestä "syn" ’summa’ ja "thesis" ’asema’) ymmärretään yleensä kahden tai useamman jo olemassa olevan asian yhdistämiseksi, josta muodostuu uusi asia. Erityisesti tarkoitetaan yhdistämistä, jossa yhdistetyistä asiosta tulee enemmän kuin vain osiensa summa (emergenssi).
Lisäksi synteesillä voidaan tarkoittaa jonkin asian tuottamista keinotekoisesti, esimerkiksi äänen tuottaminen syntetisaattorilla.
Synteesillä voidaan viitata sekä fyysisiin että ideologisiin asioihin. Väittelyssä synteesillä tarkoitetaan teesin ja antiteesin yhteen sovittamista. Synteesillä on keskeinen osa modernissa filosofiassa. Erityisesti emergenssin tutkimuksessa synteesi on välttämätön. Synteesiä pidetään holistisen teorian elementtinä ja reduktionismin analyysin vastakohtana.
Desarguesin lause
Desarguesin lause on projektiivisen geometrian lause, joka käsittelee kahden kolmion suhdetta toisiinsa. Kolmioiden vastinpisteitä yhdistävät suorat kohtaavat toisensa samassa pisteessä, jos ja vain jos niiden sivujen jatkeet kohtaavat toisensa samalla suoralla.
Oletetaan, että kolmiot PQR ja P'Q'R' sijaitsevat siten, että suorat PP', QQ' ja RR' leikkaavat samassa pisteessä O ja että suorat PR ja P'R' leikkaavat pisteessä E, suorat PQ ja P'Q' pisteessä F ja suorat QR ja Q'R' leikkaavat pisteessä D. Tällöin E, F ja D ovat samalla suoralla.
Todistus: Sovelletaan Menelaoksen lausetta ensiksi kolmioon OQR ja suoraan DR'Q', sitten kolmioon ORP ja suoraan EP'R' ja lopuksi kolmioon OPQ ja suoraan FQ'P'. Tällöin kukin lausekkeista QD/RD RR'/OR' OQ'/QQ', RE/PE PP'/OP' OR'/RR' ja PF/QF QQ'/OQ' OP'/PP' on arvoltaan 1 samoin kuin näiden tulo, joka on QD/RD RE/PE PF/QF. Tämä on Menelaoksen lause sovellettuna kolmioon PQR, joten D, E ja F ovat samalla suoralla.
Balsami
Palsami eli balsami on lääkeainein höystettyä voidetta, jota hierotaan iholle parantamistarkoituksessa. Palsameilla rentoutetaan lihaksia, lievitetään kipuja ja jäykkyyttä. Palsamiin sisältyy yleensä nopeasti haihtuvaa liuotinta kuten alkoholia tai asetonia, ja ärsytystä lievittäviä aromaattisia kemikaaleja kuten bentoiinia, resiiniä tai kapsaisiinia.
Eräitä palsameita on käytetty myös palsamointiin.
Perinteinen kiinalainen lääketiede käyttää paljon balsameita, kuuluisimpana tiikeribalsami ja käärmebalsami eli kärmesalva.
Mariner 6 ja 7
Mariner 6 ja 7 olivat amerikkalaisia avaruusluotaimia, jotka laukaistiin kevättalvella 1969 kohti Marsia. Tarkoitus oli ottaa Marsista lähikuvia. Mariner 6 kuvasi enemmän päiväntasaajan seutua, Mariner 7 napa-aluetta. Luotaimet ottivat sekä kaukokuvia että lähikuvia Marsista. Mariner 7:n akku oli vuotanut avaruuteen, mutta se toimi kohtalaisen hyvin aurinkopaneelien tuottamalla sähköllä.
Mariner 6 ja 7 painoivat kukin 412 kg.
Mariner 6 laukaistiin 24. helmikuuta 1969, Mariner 7 27. maaliskuuta 1969. Luotaimet lensivät Marsin päiväntasaajan ja eteläisen napa-alueen yli analysoiden planeetan ilmakehää ja pintaa sensoreillaan ja lähettäen Maahan 198 kuvaa Marsista. Niiden ottamat kuvat kattoivat noin 20% planeetan pinnasta osoittaen Marsin kanavat pelkäksi optiseksi harhaksi.
Lähimmillään Marsia luotaimet olivat 5. elokuuta 1969, 3430 kilometrin etäisyydellä.
Toimintakyvyttömät luotaimet kiertävät edelleen Aurinkoa.
Andreas Alariesto
Andreas Artturi Alariesto (11. joulukuuta 1900 Riesto, Sodankylä – 29. marraskuuta 1989 Sodankylä) oli naivistinen taiteilija Sompiosta, Lapista. Lapin maisemat, kertomukset ja perinteet elävät voimakkaina hänen maalauksissaan. Alarieston tuotantoon kuuluvat myös erilaiset pienoismallit, niihin liittyvät veistokset sekä valokuvaus.
Tukkimiehenä, kalastajana ja talonmiehenä toiminut Andreas Alariesto oli itseoppinut taiteilija. Hän ei ollut saanut lainkaan taideopetusta. Alariestosta tuli kuuluisa 1970-luvulla, kun naivismi oli muutenkin muodissa. Hänen oma motivaationsa maalaamiseen oli kuitenkin perinteen tallettamisessa. Alariestolle ominainen naivistinen tyyli oli alkanut saada enemmän tilaa 1950-luvulta lähtien.
Ensimmäisen virallisen näyttelyn Alariesto järjesti 1976 Helsingissä ja Rovaniemellä, jolloin hänellä oli ikää jo 75 vuotta. Vasta tämän jälkeen hän alkoi saada julkisuutta taiteilijana, vaikka hän oli saanut innoituksen taiteen tekemiseen jo nuoruudessa.
Sodankylään on perustettu pysyvä Andreas Alarieston näyttely, joka on sijoitettu Sodankylän vanhaan kunnantaloon. Näyttelyä ylläpitävät Sodankylän kunta yhdessä Riikka ja Andreas Alarieston Lapinkuvat -säätiön kanssa. Säätiön tehtävänä onkin huolehtia Alarieston taidekokoelmasta. Lisäksi säätiön tarkoituksena on vaalia Lapin ja vanhan Sompion omaleimaista kulttuuriperintöä.
Grako on kustantanut noin sata erilaista postikorttia Alarieston töistä.
Ihonalaiskerros
Ihonalaiskerros eli subkutis ("subcutis") on muodostunut pääasiassa löyhästä sidekudoksesta ja rasvakudoksesta. Se on vaihtelevan paksuinen ja sijaitsee koriumin eli verinahan alla. Rasvakudoksensa ansiosta ihonalaiskerros toimii lämmöneristeenä sekä tärkeänä rasvavarastona.
Verinahka
Runsasverisuoninen verinahka eli korium eli dermis sijaitsee orvaskeden alla ihossa. Verinahka on pääasiassa sidekudosta, jossa on runsaasti kollageenisyitä ja kimmosäkeitä. Verinahka kollageenisyineen antaa koko iholle mekaanista kestävyyttä, jota orvaskedellä (epidermis) ei juurikaan ole.
Verinahka eli dermis muodostuu kahdesta kerroksesta nystykerroksesta ja verkkokerroksesta. Verinahan tärkeimmät tehtävät ovat ihon mekaaninen tukeminen ja pinnallisen ihon ravitseminen.
Koriumin verisuonista siirtyy ravintoaineita diffuusion välityksellä verisuonettomaan epidermiin ja samalla poistuu kuona-aineita koriumiin.
Ihon aistien reseptorit, hermopäätteet, sijaitsevat verinahassa.
Verinahassa sijaitsevat myös hikirauhaset, talirauhaset ja karvatupet.
NEAR Shoemaker
Near Earth Asteroid Rendezvous – Shoemaker (NEAR Shoemaker) on avaruusluotain, joka tutki lähellä Maata kiertävää asteroidi Erosta lähietäisyydeltä yli vuoden ajan.
Avaruusluotain lähetettiin matkaan Delta II -raketilla 17. helmikuuta 1996 Cape Canaveral Air Force Stationin laukaisukompleksi 17B:stä, Floridasta. Luotain lensi 27. kesäkuuta 1997 ohi asteroidi Mathilden 1 200 kilometrin etäisyydeltä. Maan vetovoimaa käytettiin 23. tammikuuta 1998 korjaamaan luotaimen kiertorataa samanlaiseksi kuin Eroksen. Joulukuussa 1998 – helmikuussa 1999 luotain ohjattiin 321 × 366 kilometrin kiertoradalle Eroksesta. Kiertorataa alennettiin tämän jälkeen vähitellen, ja 12. helmikuuta 2001 NEAR teki hitaan ja kontrolloidun laskeutumisen Eroksen pinnalle. Luotain selviytyi laskeutumisesta vaurioitta, ja mittaustuloksia saatiin vielä asteroidin pinnalta 28. helmikuuta 2001 saakka, jolloin laitteet suljettiin.
Tärkeimmät tieteelliset tavoitteet olivat tutkia Eroksen kokoa, koostumusta, mineralogiaa, morfologiaa, massan sisäistä jakautumista ja magneettikenttää. Lisäksi tutkittiin regoliitin ominaisuuksia, aurinkotuulen vaikutuksia ja asteroidin pyörimistä.
PowerArchiver
PowerArchiver on "ConexWare Inc.:n" valmistama Microsoft Windows -käyttöjärjestelmällä varustetussa tietokoneessa toimiva kaupallinen pakkausohjelma. Se tukee useita pakkaustyyppejä, mukaan lukien 7z, ZIP, CAB, LHA, TAR, RAR, ARJ, ACE, GZ ja BZIP2. Lisäksi se pystyy lukemaan levyimagetyyppejä ISO, BIN, IMG ja NRG. Siitä on saatavilla sekä kaupallinen versio että ilmainen kokeiluversio.
PowerArchiver julkaistiin ensimmäisen kerran maaliskuussa 1999. Shareware-versio (kokeiluversio) julkaistiin kesäkuussa 2001. "PowerArchiver 2009", versio 11.0 Beta 3 julkaistiin 6. elokuuta 2008
PowerArchiver on käännetty 20 kielelle, myös suomeksi. Tekijöiden mukaan PowerArchiveriin tehtiin ensimmäisenä monia pakkausohjelmien perustoimintoja kuten liittymälaajennukset, varmuuskopiointi, pakettimuunnin ja FTP-siirto.
Kruunukorkki
Kruunukorkki on metallinen pullonsulkija, jonka amerikkalainen keksijä William Painter patentoi vuonna 1892.
Hiilidioksidipitoiset juomat olivat suosittuja jo 1880-luvulla, mutta hiilidioksidia sisältävien pullojen tiivis sulkeminen oli ongelmallista. Useimmat tuon ajan pullonsulkijoista olivat epäluotettavia ja vuotavia. Useimmat pullonsulkijoista myös pilasivat juoman joutuessaan kosketukseen juoman kanssa. William Painter kehitti pullonsulkijaongelman ratkaisuksi kruunukorkin vuonna 1891 ja sai sille vuotta myöhemmin patentin nro 468,258. Painterin kruunukorkki oli yksinkertainen, taloudellinen, kertakäyttöinen ja edullinen valmistaa. Tiiviste oli alun perin tehty korkista, jonka päällä käytettiin usein paperitiivistettä estämään juoman ja metallikorkin kosketus keskenään.
Kruunukorkin nykyinen rakenne on samanlainen, ainoastaan korkin hampaiden määrä on vähentynyt 24:stä 21:een. Tiivisteenä käytetyn luonnonkorkin korvasi 1910-luvulla teollisesti valmistettu liimatuista luonnonkorkkipalasista koostuva komposiittikorkki. Nykyään tiivisteenä käytetään erilaisia muoveja. Suomessa korkkitiivisteestä siirryttiin muovitiivisteisiin 1970-luvun alussa. Ulkomateriaalina käytetään sähkötinattua levyä.
Kruunukorkit ovat myös suosittuja keräilykohteita.
Kruunukorkki saapui Suomeen 1930-luvulla, mutta vasta vuoden 1977 alusta lähtien se on ollut markkinajohtajana olut- ja virvoitusjuomapulloissa. Tuolloin kotimaiset panimot tekivät yhteisen päätöksen kruunukorkkiin siirtymisestä.
Suomen ainoa kruunukorkkeja valmistava tehdas on Hämeenlinnassa toimiva Finn-Korkki. Yhtiö valmistaa vuosittain noin miljardi kruunukorkkia koti- ja ulkomaiden juomateollisuudelle. Toinen suomalainen valmistaja G. W. Sohlberg lopetti korkkituotantonsa vuonna 1996.
Volgan saksalaisten autonominen sosialistinen neuvostotasavalta
Volgan saksalaisten autonominen sosialistinen neuvostotasavalta (Volgan saksalaisten ASNT) oli hallintoalue Venäjän federatiivisessä sosialistisessa neuvostotasavallassa Neuvostoliitossa. Se sijaitsi Etelä-Venäjällä Volgan alajuoksun molemmin puolin ja rajoittui kaakossa Kazahstanin sosialistiseen neuvostotasavaltaan.
Volgan saksalaiset olivat suuri väestöryhmä Volgan alajuoksulla. 
Saksalaisasutus alkoi 1764-1767 Katariina II:n hallitessa Venäjän keisarikuntaa. Toinen suuri saksalaisten muutto sijoittui vuosiin 1853-1874. Vuonna 1897 saksalaisia oli Venäjän keisarikunnassa noin 1,8 miljoonaa, joista 400 000 Saratovin ja Samaran kuvernementeissa. Neuvostoliitossa heille muodostettiin oma autonominen sosialistinen neuvostasavalta 6. tammikuuta 1924 osista Saratovin ja Samaran kuvernementteja.
Vuonna 1934 tasavallan asukasluku oli 558 900, joista oli saksalaisia 66,4 %, venäläisiä 20,4 % ja ukrainalaisia 12,0 %. Pääkaupungissa Engelsissä toimi saksankielinen yliopisto.
Toisen maailmansodan sytyttyä neuvostohallitus julisti kaikki saksalaiset valtionvihollisiksi. Volgan saksalaisten ASNT lakkautettiin 28. elokuuta 1941 ja koko saksalaisväestö karkotettiin Keski-Aasiaan. Volgan saksalaisten ASNT:n alue jaettiin Saratovin ja Volgogradin alueiden kesken. Sodan jälkeen saksalaiset joutuivat vielä allekirjoittamaan sopimuksen, jonka mukaan he eivät ikinä palaisi Volgan alueelle.
Karakalpakian autonominen sosialistinen neuvostotasavalta
Karakalpakian autonominen sosialistinen neuvostotasavalta (Karakalpakian ASNT) oli Neuvostoliiton hallintoyksikkö, joka käsitti nykyisen Karakalpakian autonomisen tasavallan.
Karakalpakian ASNT muodostettiin 20. maaliskuuta 1932 Karakalpakkien autonomisesta alueesta. Vuosina 1932-1936 se kuului Venäjän federatiiviseen sosialistiseen neuvostotasavaltaan. Vuonna 1936 se siirrettiin Uzbekistanin sosialistiseen neuvostotasavaltaan kuuluvaksi.
NODEFIC
NODEFIC (The Norwegian Defence International Centre - Forsvarets Kompetansesenter for Internasjonal Virksomhet - FOKIV / NODEFIC) on Norjan puolustusvoimien kansainvälinen keskus (Forsvarets kompetansesenter for internasjonal virksomhet), joka osallistuu yhteispohjoismaiseen rauhanturvaajien opettamiseen (NORDCAPS). Keskus sijaitsee Oslon keskustassa Akershusin linnan alueella.
David di Tommaso
David di Tommaso (6. lokakuuta 1979 Échirolles, Ranska – 29. marraskuuta 2005 De Meern, Alankomaat) oli ranskalainen jalkapalloilija. Di Tommaso pelasi puolustajan paikalla.
David di Tommaso aloitti ammattilaisuransa Ranskan pääsarjassa kaudella 1998-99 AS Monaco FC:n riveissä. Di Tommaso sai peliaikaa harvakseltaan. Kolmen kauden aikana AS Monacossa hänelle kertyi yhteensä vain 14 liigaottelua. Hän voitti kuitenkin Ranskan mestaruuden kaudella 1999-00 ja pääsi pelaamaan AS Monacon kanssa Mestarien liigaa kaudella 2000-01.
Di Tommaso siirtyi kesken kauden 00-01 Ranskan pääsarjajoukkue CS Sedan Ardennes'iin, jossa hän sai enemmän peliaikaa. David di Tommaso viihtyi CS Sedanissa neljän kauden ajan, joista kolme kautta oli "Ligue 1:ssä" ja yksi kausi Ligue 2:ssa eli Ranskan toiseksi ylimmällä sarjatasolla.
Kaudeksi 2004-05 David di Tommaso siirtyi Hollannin pääsarjaan (Eredivisie) FC Utrechtin joukkueeseen. Samalla kaudella di Tommaso osallistui myös UEFA Cupiin FC Utrechtin mukana. Tällä kaudella di Tommaso ehti pelata Eredivisiessä 13 ottelua ennen menehtymistään.
David di Tommaso kuoli 26 vuoden ikäisenä kotonaan sydämen petettyä hänen nukkuessaan.
David di Tommaso valloitti heti ensimmäisellä kaudellaan Eredivisiessä utrechtilaisten sydämet. Fanit valitsivat hänet kauden 04-05 päätteeksi joukkueen parhaaksi pelaajaksi. FC Utrecht kunnioitti di Tommason muistoa "jäädyttämällä" hänen pelipaitansa (nro 4).Yksi Ranskan mestaruus (99-00)
Sakkaraasi
Sakkaraasit (latinaksi "saccharum=sokeri") ovat sakkaroosia eli ruokosokeria pilkkovia entsyymejä. Sakkaraasi pilkkoo sakkaroosin fruktoosiksi ja glukoosiksi. Sakkaraasi pilkkoo myös maltoosia glukoosiksi. Sakkaraaseihin kuuluvat sakkaraasi-isomaltaasi (EC 3.2.1.10), invertaasi (EC 3.2.1.26) ja sakkaroosiglukosidaasi (EC 3.2.1.48).
Sotilasvirkamies
Sotilasvirkamies on palvelusarvo, joka rinnastetaan ensimmäisessä luokassa ylikersanttiin, toisessa luokassa luutnanttiin ja kolmannessa luokassa yliluutnanttiin.
Palvelusarvoja käytetään silloin kun henkilön sotilasarvo ei vastaa hänen tehtäväänsä. Sotilasvirkamiehen palvelusarvoa käytetään, kun tehtävä vaatisi periaatteessa upseerin arvoa, mutta henkilö kuuluu miehistöön tai aliupseeristoon tai hänellä ei ole lainkaan sotilaskoulutusta.
Sodan aikana esimerkiksi VR Yhtymä Oy:n henkilökunnasta ne, jotka vastaisivat sotilaallisten kuljetusten järjestämisestä, kuuluisivat sotilasorganisaatioon, mutta ne, joilla ei olisi sotilaskoulutusta tai tehtävään liittyvää sotilasarvoa, nimitettäisiin sotilasvirkamiehiksi.
Samoin ne lääkärit, jotka eivät olisi käyneet lääkintä-RUK:ta, mutta vastaisivat lääkintätoiminnan johtamisesta, nimitettäisiin sotilasvirkamiehiksi.
Rauhan aikana sotilasvirkamiehiä nimitetään lähinnä kriisinhallintajoukkoihin tai erikoisupseerin virkoihin, jos nimitettävällä ei ole soveltuvaa upseerikoulutusta.
Sotilasvirkamiehen arvoluokka määräytyy hänen siviilikoulutuksensa ja palvelussuhteensa perusteella.
Sotilasvirkamies, jolla on ylempi korkeakoulututkinto, nimitetään kolmanteen luokkaan. Alemman korkeakoulututkinnon tai ammattikorkeakoulututkinnon suorittanut sotilasvirkamies nimitetään toiseen luokkaan. Ensimmäiseen luokkaan kuuluvat muut sotilasvirkamiehet.
Lisäksi ensimmäiseen luokkaan kuuluvat suorittamastaan tutkinnosta riippumatta kaikki ne sotilasvirkamiehet, jotka eivät ole työ- tai virkasuhteessa vaan toimivat tehtävässä vapaaehtoisesti tai ase- tai työvelvollisina.
Aikaisemmin Suomen puolustusvoimissa oli käytössä palvelusarvona erikseen myös sotilasalivirkamies. Toisen maailmansodan aikana suurella osalla muiden muassa vakinaisista lentokonemekaanikoista oli palvelusarvona sotilasalivirkamies.
WinRAR
WinRAR on RARLAB:n valmistama Windows-käyttöjärjestelmällä varustetussa tietokoneessa toimiva purku- ja pakkausohjelma. WinRARia kehitti alun perin Eugene Roshal.WinRAR on käännetty useille eri kielille, myös suomeksi. Ohjelmasta on saatavilla kaupallinen versio ja ilmainen kokeiluversio. Ilmainen versio toimii kuten kaupallinenkin, paitsi päästä näkyvää ilmoitusta lisenssin loppumisesta. Tämä ei kuitenkaan lopeta ohjelman toimintaa.
RAR on pakkausohjelman versio, joka on julkistettu seuraaville alustoille: Pocket PC, Linux, macOS, DOS, OS/2 ja FreeBSD.
Pedra Branca
Pedra Branca on saari, joka sijaitsee Singaporensalmen Etelä-Kiinan meren puoleisessa päässä. Pedra Branca on kivistä muodostunut saari ja se on alhaisimman vuoroveden aikaan pisimmillään 137 metriä pitkä. Sen pinta-ala on 2 000 m². Pedra Branca tarkoittaa valkoista kiveä portugalin kielellä; saari tunnetaan myös malaijin kielisellä nimellä Pulau Batu Putih
Pedra Brancasta tehtiin muistiinpanoja jo 1583 kun hollantilainen matkailija Johann van Linschoten kirjoitti sen olevan ""missä Kiinaan menevät ja sieltä tulevat laivat joutuvat suureen vaaraan, ja jotkut jäävät sen päälle"". Kivet ovat saaneet nimensä lintujen ulosteista, jotka ovat kovettuneet niiden päälle vuosikausien aikana.
Vuosien 1824 ja 1851 välillä ainakin 25 suurta alusta joutui onnettomuuteen kivillä. Vuonna 1851 paikalle rakennettiin Horsburghin majakka. Majakka nimettiin skottilaisen merikartoittaja James Horsburghin mukaan, joka kartoitti seutua East India Company -yritykselle. Ongelmia on ollut jopa viime vuosina, vuodesta 2000 vuoteen 2004 raportoitiin kaksi törmäystä.
Saaren omistuksesta kiistellään Singaporen ja Malesian välillä. Ennen vuotta 1979 Malesia ei ollut koskaan esittänyt alueellisia vaateita saaren suhteen. Vuonna 1979 Malesia alkoi sijoittaa Pedra Brancan sen virallisiin karttoihin. Singapore on kumminkin 1840-luvulta asti ylläpitänyt Horsburghin majakkaa ja muita laitteita saarella tehdäkseen merenkulun turvallisemmaksi.
Ioniselektiivinen elektrodi
Ioniselektiivisen elektrodin toiminta perustuu kiinteän piihapon ionivaihto-ominaisuuksiin. Yleisin ioniselektiivinen elektrodi on pH-elektrodi, jota käytetään liuoksen happamuuden mittaukseen. Ioniselektiiviset elektrodit ovat rutiininomaisesti käytössä muun muassa kliinisessä kemiassa kalsiumin, kaliumin, natriumin ja kloridin määrityksessä sekä pH -mittauksissa.
Lukonmäki
Lukonmäki on Tampereen kaupunginosa, joka sijaitsee Kaakkois-Tampereella. Se rajoittuu lännessä Hervannan valtaväylään, etelässä Hervannan kanjoniin, idässä Kaukajärven kaupunginosaan ja pohjoisessa Tampereen itäiseen ohitustiehen. Turtolankatu jakaa Lukonmäen kahdeksi osaksi pohjois–etelä suunnassa: varsinainen Lukonmäki on lännessä ja Finninmäki idässä.
Lukonmäen nimen pohjana on vanha paikannimi, ja Lukonmäen rinnakkaisniminä ovat olleet käytössä myös Lukonojanahde, Kilometrimäki ja Pitkäahde. On esitetty, että Lukonmäki olisi saanut nimensä siellä asuneesta torpparista Matti Lukosta, mutta todennäköisemmin luonnonpaikka Lukonmäki on antanut nimensä torpalle. Messukylän alueella on ollut pysyvää asutusta jo yli tuhat vuotta, ja luonnollista on, että niin tärkeällä maamerkillä kuin Lukonmäellä on ollut nimi jo ennen kuin sinne pystytettiin ensimmäistäkään asumusta. Hämäläismurteissa appellatiivi lukko tarkoittaa paitsi 'oven, portin tms. sulkemiseen tarvittavaa esinettä', myös 'syvää ja jyrkkäreunaista notkoa, kuoppaa tai painannetta harjussa tai mäessä'. Jälkimmäinen kuvaus sopii varsin hyvin Lukonmäen alueen topografiaan. Alueelta tunnetaan luonnonpaikka Lukonoja, jonka varrella sijainnut Turtolan talon Lukonojan torppa mainitaan isonjaon kartassa vuodelta 1784. Lukonmäen kaupunginosan ensimmäinen asemakaava vahvistettiin vuonna 1973.
Lukonmäki on nimensä mukaisesti suuri mäki, joka alkaa välittömästi Hervannan kanjonin pohjoisrinteestä. Se on Lukonmäen lakea ja etelärinnettä lukuun ottamatta rakennettu. Laella kasvaa kuusimetsää. Sen kautta kulkee talvisin huoltamaton kävelytie itä-länsisuunnassa Kierikankadun päästä Ikämiestenkadulle, ja talvella siitä voi pulkkailla alas. Lukonmäen länsirinteellä ja rinteeltä Hervannan valtaväylän suuntaan Ikämiestenkadun molemmin puolin olevien kujien varrella on kymmeniä pääasiassa 1970-luvulla rakennettuja omakotitaloja ja muutama näitä uudempi rivitalo. Lukonmäen itärinteellä Kierikankadulla ja sen sivukujilla on noin tusinan verran omakotitaloja ja pohjoisempana Turtolankadun varrella myös rivitaloja. Lukonmäen pohjoisosassa on kesäisin urheilukenttänä toimiva luistinrata sekä runsaasti rivitalo- ja omakotitaloasutusta. Lukonmäkeä lähimmät päivittäistavarakaupat ovat Turtolankadun varrella Finninmäen puolella ja Hallilassa Hervannan valtaväylän länsipuolella. Finninmäessä on myös pieni pubi ja parturi-kampaamo. Lukonmäessä korkeuserot ovat erittäin suuret verrattuna sen kokoon.
Lukonmäki tunnetaan hyppyrimäistään, jotka sijaitsevat Hervannan kanjonin etelärinteellä laskettelurinteiden vieressä. Hervannan kanjonista lähtee myös puolentoista kilometrin mittainen valaistu hiihtolatu, joka johtaa valaistulle Hervanta-Koivistonkylä-ladulle. Lukonmäen läheisyydessä olevia kaupunginosia Hervannan ja Kaukajärven lisäksi ovat muun muassa Hallila ja Messukylä.
Pirjonkaivonkadun nimen taustalla on Pirjonkaivo-niminen lähde, josta paikalliset asukkaat hakivat aikoinaan ruokavetensä. Lähde oli olemassa vielä 1970-luvulla, vaikkakaan ei enää käytössä vedenhakupaikkana.
Lukonmäessä oli vuonna 1978 asukkaita 1 010.
Howard Shore
Howard Leslie Shore (s. 18. lokakuuta 1946 Toronto) on kanadalainen elokuvasäveltäjä.
Shore syntyi juutalaiseen perheeseen Torontossa Kanadassa ja opiskeli musiikkia Berkleen musiikkicollegessa Bostonissa Yhdysvalloissa. Vuodesta 1969 vuoteen 1972 hän esiintyi Lighthouse-orkesterissa. Vuosina 1975–1980 hän oli televisioshow "Saturday Night Liven" musiikillinen ohjaaja. Samoihin aikoihin hän esiintyi useissa musikaalisissa hupailuissa mukaan lukien All-Nurse Band ja pukeutui mehiläistenhoitajaksi John Belushi/Dan Aykroyd -esitykseen Slim Harpon klassikosta ”I’m a King Bee”. Hän myös ehdotti Aykroydille ja Belushille nimen The Blues Brothersiin.
Vuonna 1979 ilmestyneestä "The Brood" -elokuvasta lähtien Shore on säveltänyt musiikin kaikkiin David Cronenbergin elokuviin lukuun ottamatta elokuvaa "" (1983).
Shore on noussut yhdeksi aikansa menestyneimmistä ja monipuolisimmista elokuvasäveltäjistä. Hänen musiikkinsa on yleensä elokuvan mukainen eikä hänellä ole tiettyjä maneereja, joita käyttäisi elokuvasta toiseen vähän muunnellen, kuten monella muulla menestyneellä säveltäjällä. Ja tämä on toistaiseksi ollut hänen vahvuutensa säveltäjänä.
Peter Jacksonin ohjaaman ja J. R. R. Tolkienin kirjaan perustuvan "Taru sormusten herrasta" -elokuvatrilogian ensimmäisen osan "" ilmestyttyä vuonna 2001 myös Shore sai osansa sen tuomasta julkisuudesta sekä Oscar-palkinnon parhaasta elokuvamusiikista. Vuonna 2002 ilmestyi trilogian toinen osa "". Vuonna 2003 julkaistusta "" Shore sai vielä toisen Oscar-palkinnon parhaasta musiikista. Lisäksi hän sai Oscarin yhdessä Fran Walshin ja Annie Lennoxin kanssa "Kuninkaan paluuseen" tehdystä laulusta ”Into the West”. Hän sävelsi lisäksi uutta musiikkia kunkin osan pidennettyihin versioihin.
Vuodesta 2004 lähtien Shore kiersi ympäri maailmaa johtaen paikallisia orkestereita esittäen hänen elokuvien musiikista sovittamaansa sinfoniaa nimeltään "The Lord of the Rings: Symphony In Six Movements" eli ”Taru sormusten herrasta: Sinfonia kuudessa osassa”. Kutakin elokuvan osaa vastaa kaksi sinfonian osaa (Tolkienin teos koostuu kuudesta kirjasta, mutta julkaistiin kolmessa osassa). Toisen ja kolmannen osan välissä on väliaika. Konsertteihin sisältyy myös heijastettuja kuvia, jotka yhdistävät soitettavan musiikin elokuvan kohtauksiin. Muihin töihin keskittyäkseen Shore on antanut myös muiden johtaa konsertteja, kuten Markus Huberin, Alexander Mickelthwaten ja John Maucerin.
Shoren oli tarkoitus jatkaa yhteistyötä Jacksonin kanssa myös vuoden 2005 elokuvassa "King Kong", mutta heidän välillään ilmenneiden taiteellisten erimielisyyksien vuoksi hänen tilalleen tuli James Newton Howard. Elokuvan musiikista suurin osa oli jo nauhoitettu.
Suden hetki
Suden hetki tarkoittaa aikaa varhain aamuyöllä noin kello 3.00–5.00, jolloin ihmisen ajatellaan olevan heikoimmillaan. Jo muinaiset roomalaiset arvelivat, että suden hetkellä useampi ihminen kuolee sairauteen tai vanhuuteen kuin muina aikoina vuorokaudesta. He olivat myös sitä mieltä, että suden hetkellä unet ovat voimakkaimpia. Suden hetkeä on pidetty aavemaisena ja pelottavana. Suden hetkellä myös pelättyjen susien on arveltu saalistavan.
Kansanperinne kertoo, että suden hetkellä ihminen helposti torkahtaa, esimerkiksi nuotiolla, jolloin susi pääsee hyökkäämään.
Nykyisin sanotaan kansanomaisesti, että suden hetkellä nukkuvan ihmisen elimistö alkaa valmistautua uuteen päivään, ja vanha ihminen kuolee, jos hän ei enää jaksa aloittaa uutta päivää. Suden hetkellä normaalin päivärytmin mukaan nukkuvalla on uni syvintä ja elintoiminnot hitaimpia. Suden hetkellä ihmisen ruumiinlämpö lähtee nousuun ensin laskettuaan.
Myös yön kylmyys voi olla sairaille ja vanhoille vahingollista suden hetkellä. Suomessa keskikesällä suden hetki on vuorokauden kylmin hetki, sillä se osuu aikaan juuri ennen aamun sarastusta.
Harald Harmaaturkki
Harald Harmaaturkki tai Harald II Eiriksson (, ja , 935–970) oli Norjan kuningas vuosina 961–970. Harald oli Eerik Verikirveen ja Gunnhild Gormsdotterin poika.
Isänsä kuoleman jälkeen Harald liittoutui veljineen tanskalaisten kanssa kuningas Haakon Hyvää vastaan. He saivat tukea enoltaan, Tanskan kuninkaalta Harald Sinihampaalta. Haraldista ja hänen veljistään tuli kuninkaita Haakonin kuoltua Fitjen taistelussa 961. Heidän valtansa rajoittui kuitenkin vain Länsi-Norjaan. Harald oli veljeksistä vanhimpana voimakkain ja vaikutusvaltaisin. Hän pyrki vahvistamaan asemiaan murhauttamalla paikalliset mahtimiehet Sigurd Haakonssonin, Tryggve Olafssonin ja Gudrød Bjørnssonin. Harald teki myös viikinkiretken Bjarmalandiin, josta hän sai suuren turkissaaliin. Lisänimi "Harmaaturkki" lienee peräisin tältä retkeltä.
Haraldin ankara hallinto ja pakanallisten jumalten julkisen palvonnan kielto tekivät hänestä epäsuositun. Tanskassa maanpaossa ollut Sigurd Haakonssonin poika Haakon Sigurdinpoika ja Harald Sinihammas saivat houkuteltua Harald Harmaaturkin Tanskaan. Siellä Haakon Sigurdinpojan joukot surmasivat Haraldin taistelussa vuonna 970.
Arpa
Arpa on satunnaisen tuloksen aikaansaamiseen eli arvontaan käytetty väline. Arvat joko jaetaan satunnaisesti osanottajien kesken, tai sitten arpa itse antaa satunnaistuloksen. Raaputusarvoissa satunnainen arvan voitto paljastuu raaputtamalla kuvioita tai lukuja esiin. Nettiarvoissa tietokone arpoo voittoja simuloiden raaputusarpoja, tai tietokonepelien tapaan.
Suomen lainsäädännössä arpajaisista säädetään arpajaislaissa, valtioneuvoston asetuksessa arpajaisista,rikoslaissa, arpajaisverolaissa sekä rahankeräyslaissa.
Vanhastaan suomalaisten ja kielisukulaisten arpa on ollut ennustajan työkalu, esimerkiksi luuesine, joka heitettiin tärisevälle noitarummun eli kannuksen kalvolle. Arvan liikkeet ja lopullinen sijoittuminen rumpukalvolla kertoivat tietäjälle tulevaisuudesta tai henkien mielipiteistä. Suomalaisilta ei ole jäänyt tietoja rummuista, mutta arpoja arvellaan käytetyn vastaavassa merkityksessä ennustukseen. Romanit ja aikaisemmin ilmeisesti muutkin, ovat ennustaneet myös arpakuutioilla.
Arpakuutio eli noppa on lähinnä seurapelien ja rahapelien väline, jota pyörittämällä voidaan arpoa luku tai kuvio.
Aquifoliales
Aquifoliales (orjanlaakerimaiset) on varsinaiskaksisirkkaisiin, Rosopsida, kuuluvan Euastridae II -ryhmän lahko. Sen tunnetuimmat edustajat ovat orjanlaakerit ("Ilex").
Lahkoon kuuluu pääasiassa puuvartisia kasveja. Niiden lehdet ovat enintään pienikorvakkeisia, hammas- tai ehytlaitaisia ja sijaitsevat kierteisesti tai kahdessa rvissä. Heimoissa "Phyllonomaceae" ja "Helwingiaceae" kukintoperä on kasvanut yhteen lehtiruodin ja keskisuonen kanssa, joten kukinto näyttää sijaitsevan keskellä lehteä. Hedelmä on luumarja.
Lahkossa on viisi heimoa.
Huokausten silta
Huokausten silta () on Venetsiassa sijaitseva silta, joka yhdistää tutkintotuomareiden toimitilat ja dogen palatsin sellit uuteen vankilaan. Silta rakennettiin vuonna 1602. Sen romanttinen nimi viittaa huokauksiin, joita tuomitut päästivät nähdessään vapauden viimeistä kertaa. Kivisillalla kulkee vierekkäin kaksi erillistä käytävää, joiden tarkoitus on ilmeisesti ollut estää kuulusteluihin matkalla olevia vankeja tapaamasta sieltä tulevia vankeja.
Warner Bros.
Warner Bros. Entertainment, Inc. (Warner Bros., Warner Bros. Pictures) on WarnerMedian omistama, maailman suurimpiin kuuluva elokuva-, musiikki- ja televisioviihdettä tuottava yritys. Sen tytäryhtiöitä ovat muun muassa Warner Bros. Studios, Warner Bros. Pictures, Warner Bros. Television, Warner Bros. Animation, Warner Home Video, DC Comics ja New Line Cinema. Videopelejä julkaisee Warner Bros. Interactive Entertainment.
Yrityksen perustivat vuonna 1923 veljekset Harry, Albert, Sam ja Jack L. Warner.
Warner Brothersin kuuluisimpiin työsopimuksella kiinnitettyihin tähtiin ovat kuuluneet muiden muassa Lauren Bacall, Humphrey Bogart, Gary Cooper ja Joan Crawford. Yhtiön 2000-luvun elokuvamenestyksiä ovat olleet muun muassa "Yön ritari", "Sherlock Holmes" sekä "Harry Potter" -sarja.
Huhtikuussa 2010 Warner Bros. osti Turbine-pelitalon ja sai siten oikeudet myös "The Lord of the Rings Online" -videopeliin. Aikaisemmin Warner oli jo ostanut muiden "Taru sormusten herrasta" -pelien oikeudet.
Yhtiöllä on nykyisin myös videopelien julkaisua, kuten "" ja "".
Warner Bros. on MPAA:n jäsen.
Warner Bros. Interactive Entertainment omistaa seuraavia pelistudioita:
Carl Otto Nicolai
Carl Otto Nicolai (9. kesäkuuta 1810 Königsberg – 11. toukokuuta 1849 Berliini) oli saksalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hänen esitetyin teoksensa on saksankielinen ooppera "Die lustigen Weiber von Windsor". Viiden oopperansa lisäksi Nicolai sävelsi orkesteri- ja kuoroteoksia.
Lick It Up
Lick It Up on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Kissin yhdestoista studioalbumi. Albumin ovat tuottaneet Michael James Jackson sekä yhtyeen laulaja ja rytmikitaristi Paul Stanley ja laulaja ja basisti Gene Simmons.
"Lick It Up" julkaistiin Mercury Records -levymerkillä 18. syyskuuta 1983, ja yhtyeen kotimaassa Yhdysvalloissa albumi nousi Billboardin albumilistalla korkeimmillaan sijalle 24. Albumi oli yhtyeen maskittoman aikakauden ensimmäinen julkaisu, ja musiikillisesti albumi rakentui pitkälti raskaampaan rockmusiikkiin, jota yhtye oli levyttänyt jo edellisellä studioalbumillaan Creatures of the Night. Albumin nimiraita ”Lick It Up” on edelleen yksi Kissin konserttien vakionumeroista: yhtye on esittänyt kappaletta sen julkaisun jälkeen yli tuhannessa konsertissa. Se on myös ylivoimaisesti eniten konserteissa soitettu maskittoman aikakauden kappale.
"Lick It Up" on Kissin viimeinen studioalbumi, jolla yhtyeeseen vuonna 1982 liittynyt soolokitaristi Vinnie Vincent soittaa. Hän oli ehtinyt ennen yhtyeestä poistumistaan soittaa nimettömästi niin sanotusti ”haamusoittajana” myös "Creatures of the Nightilla". Hän erosi yhtyeestä albumia seuranneen Lick It Up Tour -maailmankiertueen jälkeen, ja hänen tilalleen yhtyeeseen liittyi Mark St. John. Maailmankiertueen aikana Kiss esiintyi myös ensimmäistä kertaa urallaan Suomessa konsertoiden Helsingissä ja Oulussa vuoden 1983 marraskuussa.
Kiss (albumi)
Kiss on yhdysvaltalaisen rockmusiikkia esittävän Kiss-yhtyeen 18. helmikuuta 1974 julkaistu, ensimmäinen studioalbumi. Albumin tuottivat Kenny Kerner ja Richie Wise, ja se sisältää muun muassa kappaleet "Strutter", "Deuce", "Black Diamond", "Nothin’ to Lose", "Cold Gin", "100,000 Years" ja "Firehouse", jotka ovat edelleen vakionumeroita yhtyeen konserttien ohjelmistossa. Albumi ei juurikaan saavuttanut menestystä, ja "Kiss" ylsi Yhdysvalloissa korkeimmillaan Billboard 200 -albumilistan sijalle 87.
Albumi julkaistiin ensiksi ilman "Kissin’ Time" -kappaletta, joka oli alun perin Bobby Rydellin levyttämä. "Kissin’ Time" lisättiin albumin uusintapainokselle, joka julkaistiin vuoden 1974 heinäkuussa.
Uuden-Seelannin ja Japanin listasijoitukset:
Hotter Than Hell
Hotter Than Hell on Kiss-yhtyeen toinen studioalbumi, joka ilmestyi lokakuussa 1974. Albumi saavutti kultarajan Yhdysvalloissa vuonna 1977. Levyn nimeksi oli tulossa aluksi "The Harder They Come", mutta yhtye päätti ottaa mieluummin nimeksi "Hotter Than Hell". Albumi julkaistiin remasteroituna 1997.
Melko pian ensimmäisen levyn jälkeen vuonna 1974 ilmestyneellä levyllä soittivat yhtyeen alkuperäisjäsenet Paul Stanley, Gene Simmons, Ace Frehley ja Peter Criss. Levyltä ei noussut mainittavia hittejä, mutta klassikon aseman ovat saavuttaneet ainakin kappaleet ”Let Me Go, Rock ’n’ Roll”, ”Hotter Than Hell”, ”Got to Choose”, ”Watchin’ You” ja ”Parasite”.
Hotter Than Hellin kiertueella soitettiin seuraavat kappaleet:
Virsikirja ja Hengellisiä lauluja
Virsikirja ja hengellisiä lauluja on esikoislestadiolaisuudessa käytetty laulukirja. Kirja on julkaistu 1992 ja se on neljäs esikoisuudessa tehty virsikokoelma. Aikaisemmat on julkaistu 1945, 1955 ja 1980. Vuoteen 1946 asti, ennen omien kirjojen julkaisua, käytettiin vuoden 1701 virsikirjaa.
Kirja sisältää Suomen evankelis-luterilaisen kirkon käyttämän virsikirjan 632 virren lisäksi 12 virttä vuoden 1701 virsikirjasta, 24 vuoden 1938/64 kirjasta ja 5 ruotsalaisesta vuoden 1937 virsikirjasta suomennettua virttä sekä 127 hengellistä laulua. Lauluista n. 60 tiedetään muodostuneen lestadiolaisen herätysliikkeen piirissä, pääosin 1800-luvun loppupuolella. Tunnetuimpia runoilijoita ovat Leonard Typpö, Gustaf Skinnari, Aatu Laitinen ja Juho Evert Pietiläinen. Huomattava osa lauluista on tuntemattomiksi jääneiden sanoittajien tekemiä. Lestadiolaislaulujen lisäksi kirjassa on myös muita hengellisiä lauluja, kuten 1800-luvulla julkaistuja arkkivirsiä.
Useimpien lestadiolaisuuden alkuvuosikymmeninä syntyneiden laulujen sävelmät ovat toisintoja maallisista kansansävelmistä tai koraalitoisintoja. Esikoislestadiolaisten perinteestä, laulaa virret ilman säestystä korvakuulolta, johtuen sävelmät ovat jatkaneet muotoutumista pitkään. Monet sävelmät ovat vakiintuneet vasta vuoden 1992 Hengellisten laulujen myötä, johon ne on ensi kertaa nuotinnettu. Useissa lauluissa on vaihtoehtoisia sävelmiä. Osa lauluista on tehty tunnettujen virsien sävelmiin. Muutamille yksittäisille lauluille on sävelletty kokonaan oma sävelmänsä. Monet varhaiset lestadiolaislaulut ovat Frans Petter Krankin, vuonna 1888 lestadiolaisuuteen kääntyneen papin, säveltämiä.
Rauha olkoon teille, Tampereen esikoislestadiolaisuuden vaiheita, Esikoislestadiolaiset Ry Tampereen paikallisosasto, 2007.
Virsikirja ja hengellisiä lauluja, Esikoislestadiolaiset ry. Lahti, 1992, ISBN 951-95222-5-5
Ole Norrback
Johan Ole Norrback (s. 18. maaliskuuta 1941 Ylimarkku) on suomalainen poliitikko. Hän on Ruotsalaisen kansanpuolueen jäsen ja toimi puolueen puheenjohtajana vuosina 1990–1998. Norrback toimi kansanedustajana vuosina 1979–1987 ja 1991–1999 sekä useissa ministerintehtävissä 1980- ja 1990-luvulla. 2000-luvulla hän toimi Suomen suurlähettiläänä ensin Norjassa ja sitten Kreikassa, josta hän palasi Suomeen syyskuussa 2007.
Isla J Brave
Isla J Brave (24. huhtikuuta 1988 – 5. kesäkuuta 2005 ) oli ullavalainen lämminveriruuna. Isla J Bravella on suomalaisista lämminverisistä ravureista eniten V65- ja V75-voittoja (59 kappaletta). Startteja kertyi 231, joista voittoja 104. Hevonen ansaitsi radoilta yhteensä 817 063 euroa, ollen parhaina vuosinaan jopa Ullavan kunnan suurin veronmaksaja. Teräsruunaksi kutsutun hevosen ennätykset ovat 11,3aly ja 15,4ke.
Hevosen ohjastajana oli 3- ja 4-vuotiskauden ajan Rainer Björkroth, jonka jälkeen lähes kaikki kilpailut ajoi Aki Antti-Roiko. Isla J Braven omisti Maatalousyhtymä Klemola Oy Ullavasta, valmentajana toimi Petri Klemola. Hevosen oli kasvattanut Pentti Järvelä.
Isla J Brave siirtyi eläkkeelle marraskuussa 2001 juhlallisin seremonioin Kuopion Ravigaalassa, jossa se sai nimensä Tähtien Talliin.
Ilkka Tillanen
Ilkka Kalevi Tillanen (s. 1981 Mikkeli) on poliitikko ja rap-artisti. Tillanen on toiminut aikaisemmin Vasemmistonuorten toisena varapuheenjohtajana ja Mikkelin kaupunginvaltuuston varajäsenenä Vasemmistoliiton ryhmässä. Kaudella 2010–2011 hän toimi Turun Vasemmistonuorten varapuheenjohtajana.
Tillanen pyrki vuoden 2006 presidentinvaaleihin Utopia 2006 -liikkeen ehdokkaana. Hän kannattajineen katsoi, että Vasemmistoliiton mentyä vaaleissa virallisesti Tarja Halosen taakse, vaaleista puuttui aidosti vasemmistolainen vaihtoehto. Tosin Tillanen kertoi, ettei aktiivisesti pyrkinytkään presidentiksi, vaan ainoastaan ehdokkaaksi voidakseen ottaa julkisesti kantaa. Tukijoukot saivat määräaikaan mennessä kerätyksi 15 440 kannattajakorttia ehdokkuuteen tarvitusta 20 000.
Tillanen esiintyy nykyään muusikkona omalla nimellään. Hänen aikaisemman rap-yhtyeensä nimi oli Isä Aurinkoinen ja Rauhanpanssarit. Vuonna 2012 julkaistiin Tillasen ensimmäinen ei-omakustanteinen albumi "Maailman paras maa – Världens bästa land" Joku Roti Recordsin kautta. Hän teki albumin yhdessä Rantaremmi-yhtyeen kanssa, jonka jäsenet ovat hekin mikkeliläistaustaisia.
Tillanen oli myös ehdokkaana eduskuntaan 2007 ja sai Etelä-Savon vaalipiirissä 658 ääntä.
Charlie Kaufman
Charles "Charlie" Stewart Kaufman (s. 20. syyskuuta 1958 New York, joidenkin lähteiden mukaan 1. marraskuuta 1958 ) on yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja.
Hän on käsikirjoittanut elokuvat "Elämäni John Malkovichina", "Human Nature – luonnon pikku oikkuja", "Salaisen agentin tunnustukset", "Adaptation" ja "Tahraton mieli". Elokuvan Adaptation Charlie kirjoitti kuvitteellisen kaksoisveljensä Donald Kaufmanin kanssa. Hän on tehnyt käsikirjoittaja-ohjaaja-yhteistyötä Spike Jonzen, Michel Gondryn ja George Clooneyn kanssa. Tuoreimman elokuvansa "Synecdoche, New York" Kaufman käsikirjoitti ja ohjasi itse.
Lapuan tuomiokirkko
Lapuan tuomiokirkko sijaitsee Lapualla ja on yksi Suomen yhdeksästä tuomiokirkosta. Se on Lapuan hiippakunnan tuomiokirkko. Kirkko on rakennettu vuonna 1827, ja se on Carl Ludwig Engelin suunnittelema. Kirkon vierellä on kellotapuli, joka on tiettävästi Lapuan vanhin edelleen toiminnassa oleva rakennus. Kirkon pihalla on muun muassa Karjalaan jääneiden muistomerkki, jääkärien muistomerkki, Yrjö Liipolan veistämä enkelipatsas sekä vuoden 1918 sodassa kaatuneiden muistomerkki. Kirkon katto- ja lasimaalaukset ovat taidemaalari Paavo Leinosen tekemiä.
Alttarimaalaus on Berndt Godenhjelmin maalaama vuodelta 1845.
Lapuan tuomiokirkossa on vuonna 1938 valmistuneet urut. Ne ovat yhä Suomen suurimmat. Niissä on 85 varsinaista äänikertaa, 6 siirtoäänikertaa ja velesta-lyömäsoitin. Uruissa on neljä sormiota ja jalkio.
Alkujaan Lapuan tuomiokirkossa oli vuonna 1876 valmistuneet kirkkourut. Ne olivat 14-äänikertaiset Jens Alexander Zachariassenin valmistamat urut. Myöhemmin 1930-luvulla kirkkoon päätettiin hankkia iso ja ajanmukainen soitin. Alun perin Lapuan tuomiokirkkoon oli suunniteltu noin 50-äänikertaiset urut. Uusista uruista järjestettiin kuitenkin tarjouskilpailu tšekkoslovakialaisen Riegerin ja suomalaisen Kangasalan urkutehtaan välille. Uusia kirkkourkuja oli mukana suunnittelemassa Tampereen vanhan kirkon urkuri Aarne Wegelius, joka oli tuona aikana merkittävä urkuasiantuntija Suomessa.
Tarjouskilpailun aikana urkujen koko kasvoi ja hinta laski. Lopullisen tarjouksen voitti Kangasalan urkutehdas. Lopulta urkuihin tuli yhteensä 6667 urkupilliä, joista seitsemäntoista äänikerran pillit ovat peräisin kirkon vanhemmista Zachariassen-uruista. Urkujen ensimmäinen sormio on vankka koraalisormio ja toinen on positiivityyppinen sormio. Kolmas sormio on voimakas, ranskalaistyylinen paisutuspillistö ja neljäs sormio täydentää kolmatta sormiota. Jalkiossa on bassoääniä ja soolojen soittoon sopivia sointeja.
Urkujen koneisto on sähköpneumaattinen. Osaa uruista on kuitenkin mahdollista soittaa polkemalla. Urkujen soittopöytä sijaitsee lehterin kaiteen vieressä. Alttaritaulun takana on kaukourut, joita voidaan soittaa pääurkujen soittopöydän lisäksi liikuteltavasta soittopöydästä. Urkujen julkisivu koostuu teräksisistä mykistä pilleistä, jotka muodostavat leveän ja yläosastaan kirkon kattoa mukailevan kaaren.
Axel Lille
Axel Johan Lille (28. maaliskuuta 1848 Helsinki – 28. kesäkuuta 1921 Helsinki) oli suomalainen poliitikko. Hän perusti Ruotsalaisen kansanpuolueen vuonna 1906 ja toimi sen kansanedustajana ja ensimmäisenä puheenjohtajana 1906–1917. Lille kuului kansallisesti ajatteleviin suomenruotsalaisiin piireihin.
Lille väitteli lakitieteen tohtoriksi vuonna 1882. Hän oli porvarissäädyn jäsen valtiopäivillä 1885–1900 ja kansanedustaja 1917. Hän perusti Vikingen-sanomalehden, perusti uudelleen Bobrikovin ikuisiksi ajoiksi lakkauttaman Nya Pressenin ja oli sen päätoimittajana 1906–1914, Svenska Finlandin päätoimittaja 1914–1915, kuten myös niiden seuraajan Dagens Pressin.
Lille on tiettävästi ensimmäinen, joka esitti julkisesti ajatuksen Suomen itsenäistymisestä, puhuessaan 9. huhtikuuta 1902 Nylands nationin juhlassa. Samana vuonna hän muutti Ruotsiin ja sai Ruotsin kansalaisuuden vuonna 1903.
Axel Lille -mitali on nykyisin korkein puolueen myöntämä kunniamerkki.
Axel Lillen isä oli teologi ja kirkkohistorian professori Bengt Olof Lille.