Edmund Kemper
Edmund ”Ed” Emil Kemper III (s. 18. joulukuuta 1948, Burbank, Kalifornia), lempinimeltään "The Co-ed Killer", on yhdysvaltalainen sarjamurhaaja ja nekrofiili, joka toimi Kaliforniassa 1970-luvun alussa. Kemper tappoi ja paloitteli kuusi naisliftaria Kalifornian Santa Cruzissa. Kemper tappoi myös äitinsä ja erään tämän ystävistä ennen antautumistaan viranomaisille. Hänet oli aiemmin tuomittu teini-ikäisenä – hän oli ampunut molemmat isovanhempansa vieraillessaan näiden Kalifornian North Folkissa sijainneella maatilalla.
Edmund Kemper syntyi vuonna 1948 Clarnell Stage ja Edmund Emil Kemper Jr.:n perheeseen ainoaksi pojaksi. Hän oli äärimmäisen älykäs ja hänen älykkyysosamääräkseen määritettiin 136. Kemperin käytöksessä oli kuitenkin jo nuorena havaittavissa sosiopaattisia piirteitä. Hän muun muassa kidutti ja tappoi eläimiä, mikä on hyvin tyypillinen piirre sarjamurhaajien lapsuudessa, ja suoritti outoja seksuaalisia rituaaleja sisartensa nukeilla. Hän myös kertoi, että hänen olisi käsketty suukottaa opettajaansa. Kemper ihastui tähän ja halusi tappaa hänet.
Kemperin äiti pahensi tilannetta nöyryyttämällä poikaansa toistuvasti, ja pakottamalla tämän nukkumaan lukitussa kellarissa. Syynä tähän oli äidin pelko siitä, että Kemper hyväksikäyttäisi sisariaan.
Kemper kertoi lumoutuneensa lapsena esityksestä, jossa taikuri teki temppuja giljotiinilla. Hän halusi oikeasti nähdä ihmisten päiden irtoavan giljotiinissa, ja juuri kaulan katkaisusta tuli osa kaavaa, jota Kemper toteutti uhreillaan.
27. elokuuta 1964, Kemper ampui isoäitinsä, kun tämä istui keittiössä viimestelemässä uusinta lastenkirjaansa. Kun isoisä saapui ruokaostoksilta, Ed ampui hänetkin. Sitten hän soitti äidilleen, joka kehotti häntä soittamaan poliisille. Kuulusteluissa Edmund kertoi kylmästi: ”Halusin vain tietää, miltä tuntuisi tappaa isoäiti ja isoisä.” Hän oli tuolloin vasta 15-vuotias.
Kemper sijoitettiin Atascaderon valtiolliseen sairaalaan, missä hän ystävystyi psykologinsa kanssa ja pääsi lopulta jopa hänen assistentikseen. Ed oli tarpeeksi älykäs saavuttaakseen hoitavalta lääkäriltään niin suuren luottamuksen, että pääsi lopulta käsiksi toisten potilaiden rekistereihin. Sieltä onkimiensa tietojen perusteella hän teki vaikutuksen hoitavaan lääkäriinsä, ja pääsi vapaaksi sairaalan muiden lääkäreiden vastusteluista huolimatta.
Sittemmin hänet vapautettiin Kalifornian Santa Cruziin äitinsä huollettavaksi, sairaalan hoitohenkilökunnan vastalauseista huolimatta. Kemper oli onnistunut vakuuttamaan hoitohenkilökunnalle olevansa terve. Hän teki saman uudelleen murha-aallon käynnistyttyä, ja onnistui salaamaan nuorisorikosrekisterinsä pysyvästi.
Kemper työskenteli pätkätöissä, kunnes sai vakituisen paikan Kalifornian valtion tietyöosastolta. Hän oli tuolloin jo kasvanut 205 cm:n ja 135 kg:n mittoihin.
Toukokuussa 1972 Edmund Kemper aloitti murha-aallon, joka kesti aina helmikuuhun 1973 saakka. Hän väijyi usein yliopistojen läheisyydessä. Sieltä hän poimi kyytiinsä liftaavia naisopiskelijoita, vei heidät sitten autollaan syrjäiselle alueelle ja surmasi. Hän ampui, tukehdutti tai puukotti uhrinsa kuoliaaksi. Kuljetettuaan ruumiit asuntoonsa hän paloitteli ne ja raiskasi jäännökset. Yleensä hän hävitti ruumiit hautaamalla ne pellolle tai heittämällä ne jokeen tai rotkoon. Kerran hän hautasi 15-vuotiaan tytön irrotetun pään äitinsä kukkamaahan. Tämän Ed oli tarkoittanut eräänlaiseksi sairaaksi vitsiksi äitiään kohtaan, joka ”aina halusi toisten katsovan häntä ylöspäin”.
Kemper tappoi tällä tutuksi tulleella tavallaan kuusi opiskelijatyttöä. Hän kertoi, että usein riitely äidin kanssa laukaisi hänessä murhanhimon.
Huhtikuussa 1973 Ed hakkasi äitinsä kuoliaaksi vasaralla tämän nukkuessa. Kemper katkaisi hänen kaulansa ja raiskasi päättömän ruumiin. Hän repi irti äitinsä äänihuulet ja heitti ne roskalaatikkoon. Sitten hän käytti äitinsä irrotettua päätä tikkatauluna. Kemper kertoi myöhemmin haastattelussa, että oli halunnut tappaa äitinsä jo kahdeksanvuotiaasta asti. ”Enkä todellakaan ole ylpeä siitä”, hän sanoi.
Kun edes äidin surma ei riittänyt tyydyttämään Kemperin murhanhimoa, päätti hän vielä kutsua erään äitinsä ystävän käymään ja kuristi tämän kuoliaaksi. Seuraavana päivänä hän otti auton ja ajoi päämäärättä itään päin, koittaen etsiä radiosta itseään koskevia uutisia. Kun hän muutaman päivän kuluttua saapui Coloradoon, ei äidin ruumista vieläkään ollut löydetty, eikä etsintöjä aloitettu. Turhautuneena Kemper soitti poliisille ja tunnusti olevansa etsitty, The Co-ed Killer -liikanimen saanut sarjamurhaaja. Vaadittiin useampia puheluita, ennen kuin viranomaiset ymmärsivät Kemperin olevan tosissaan. Ed jäi odottamaan tien laitaan, kun yksi poliisi lähetettiin pidättämään häntä.
Kemper tunnusti kaikki murha-aallon aikana tekemänsä teot, myöntäen myös olevansa kannibaali ja nekrofiili. Hän pyysi kuolemantuomiota, mutta sai elinkautisen, koska kuolemantuomio oli tuolloin väliaikaisesti poistettu käytöstä. Oikeudessa Kemper yritti vedota mielenvikaisuuteen, mistä huolimatta hänet todettiin syylliseksi kahdeksaan murhaan.
Samaan aikaan kun Kemper tappoi Santa Cruzissa, liikkui alueella myös toinen sarjamurhaaja, Herbert Mullin. Pikkukaupunki sai liikanimen "murhien pääkaupunki". Kemper ja Mullin olivat hetken aikaa vierekkäisissä selleissä, ja Ed syytti Mullinia parhaiden ruumispiilojen varastamisesta.
Nykyisellään Kemper kärsii elinkautista rangaistusta Folsomin vankilassa.