hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Hurrikaani Camille
Hurrikaani Camille oli 5. luokan hurrikaani, joka iski Mississippin osavaltioon Yhdysvalloissa 17. ja 18. elokuuta 1969. Se aiheutti 256 ihmisen kuoleman Yhdysvalloissa sekä 7,5 miljardin dollarin aineelliset vahingot (vuoden 2005 dollareissa.)
Camillen keskuksen ilmanpaine oli viidenneksi alin koskaan Atlantilla mitattu, 905 hPa. Iskiessään maihin sen ilmanpaine oli 909 hPa, ja tuulten on arvioitu puhaltaneen 85 m/s (305 km/h), puuskissa jopa 94 m/s (340 km/h). Camillen aiheuttamat aallot kohosivat 7,3 metriin, joka oli suurin hurrikaanin aiheuttama aalto Yhdysvalloissa vuoden 2005 hurrikaani Katrinan iskemiseen saakka.
Camille kääntyi itään sen iskettyä maihin Mississippin osavaltiossa aiheuttaen 790 mm rankkasateita Virginiassa saakka trooppisena matalapaineena. Camille vahvistui jälleen trooppiseksi myrskyksi siirryttyään Atlantille Virginian itärannikolta.
Camille tappoi yhteensä 143 ihmistä Alabamassa, Mississippissä ja Louisianassa. Lisäksi 113 ihmistä kuoli Virginiassa tulvien vuoksi, joten kaikkiaan Camille surmasi 256 ihmistä Yhdysvalloissa. Kaikkiaan hurrikaani vahingoitti 8931 ihmistä, tuhosi 5662 kotia ja vahingoitti 13915 kotia. Kaikkiaan Camille aiheutti 1,42 miljardin dollarin tuhot vuoden 1969 dollareissa (7,5 miljardia vuoden 2005 dollareissa), mikä oli järkyttävää noihin aikoihin. 26 miljardin dollarin tuhot aiheuttanut hurrikaani Andrew ohitti sen aiheuttamat tuhot, ja myös hurrikaani Katrina, joka iski samoille alueille, ohitti Camillen. Monet Camillen kokeneet ovat kuvanneet Katrinaa "paljon pahemmaksi", johtuen sen huomattavasti suuremmasta koosta (Camille oli hyvin pieni hurrikaani.)
Vuonna 1969 hurrikaanien nimeämistavat eivät olleet yhtä tarkasti määritellyt kuin nykyään, vuosittain pomittiin naisten nimiä aakkosjärjestyksessä. John Hopella, Yhdysvaltojen kansallisen hurrikaanikeskuksen meteorologilla oli Camille-niminen tytär, joka oli juuri valmistunut lukiosta.Työkaverin ehdotuksesta nimi Camille lisättiin vuoden myrskyjen nimien listalle tietämättä, että Camilleksi nimetystä myrskystä tulisi pahamaineinen.
Nimi vedettiin myöhemmin listoilta sen aiheuttamien tuhojen vuoksi.
Seututie 471
Seututie 471 johtaa Savonlinnan Nojanmaasta Enonkosken kirkonkylän läpi Heinäveden Sappuun. Tien nopeusrajoitus on pääosin 80 kilometriä tunnissa. Enonkoskella Hanhivirran yli on lossiyhteys. Ainoat linja-auto vuorot kulkevat välillä Enonkoski-Savonlinna, noin kolme edestakaista linja-auto vuoroa päivittäin.
Anna Tšakvetadze
Anna Tšakvetadze (, s. 5. maaliskuuta 1987 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen tennispelaaja. Syyskuussa 2007 hän saavutti uransa korkeimman listasijoituksen WTA:n kaksinpelirankingissa ollessaan viides.
Tšakvetadze aloitti tenniksen peluun kahdeksan vuoden iässä äitinsä innostamana. Tšakvetadzen pelasi ensimmäisen ITF-junioriturnauksensa 2001 Minskissä, pudoten ensimmäisellä kierroksella. Ensimmäisen ITF-junioriturnausvoittonsa hän sai nelinpelissä Irina Kotkinan kanssa 2002 Istanbulssa. Kaudella 2003 voitti Bavarian Junior Challengen. Junioriuran loppusaldo oli kaksinpeleissä 67 voittoa, 19 tappiota, nelinpelissä 22-14. Korkeimmillaan Tšakvetadzen junioriranking oli 22. joulukuuta 2003 eli samana vuonna, jona hän siirtyi ammattilaiseksi.
Heti ensimmäisessä Grand Slam -turnauksessaan (ja vasta kolmannessa WTA-turnauksessaan), vuoden 2004 US Openissa Tšakvetadze pudotti kolmanneksi sijoitetun Anastasija Myskinan ja eteni 3. kierrokselle. Tällä hän jakaa Serena Williamsin kanssa toisen tilan nopeimmin WTA-urallaan top-10-pelaajan pudottaneiden pelaajien listalla. Hän murtautui WTA-rankingissa 100 parhaan joukkoon syyskuussa 2004 ja 50 parhaan joukkoon kesäkuun alussa 2005. Tšakvetadzella on WTA-kiertueella 209 voittoa ja 99 tappiota . Kaudella 2007 Tšakvetadze voitti neljä turnausta. Hän raivasi tiensä ensimmäistä kertaa Grand Slam -turnauksen välieriin Yhdysvaltain avoimissa, jossa hävisi epätasaisen esityksen jälkeen Svetlana Kuznetsovalle. Helmikuussa 2008 Tšakvetadze oli paras Pariisin halliturnauksessa voitettuaan finaalissa Ágnes Szávayn. Tšakvetadzen viimeisin WTA-voitto on heinäkuulta 2010, jolloin hän voitti Banka Koper Slovenia Openin finaalissa Johanna Larssonin.
Tšakvetadze ilmoitti uransa lopettamisesta syyskuussa 2013 selkävaivojen vuoksi.
Anna Tšakvetadze puhuu venäjää sekä englantia. Häntä valmentaa Cristian Kordasz. Suosikkialustakseen pelaaja on maininnut ruohokentät.
Simo Puupponen
Simo Tapio Puupponen (nimimerkki Aapeli; 23. lokakuuta 1915 Kuopio – 10. lokakuuta 1967 Helsinki), oli suomalainen kirjailija ja toimittaja. Puupponen toimi Kuopiossa ilmestyneissä "Pohjois-Savo" ja "Savon Sanomat" -lehdissä pitkäaikaisena toimittajana ja pakinoitsijana 1936–53.
Puupponen pääsi ylioppilaaksi 1934 ja opiskeli muutaman vuoden Helsingissä. Opinnot kuitenkin keskeytyivät ja Puupponen pestautui Pohjois-Savo-lehden toimittajaksi. Vuonna 1939 hänestä tuli lehden päätoimittaja, mutta talvisota sotki suunnitelmat. Vuonna 1941 Puupponen siirtyi Savon Sanomiin toimittajaksi. Tähän aikaan hän alkoi julkaista lehdissä pakinoita nimimerkillä Aapeli. Laajemman yleisön tietoisuuteen hän tuli vuonna 1946, kun hän julkaisi lyhyen parodian Olavi Paavolaisen Synkästä yksinpuhelusta nimellä "Mörkki monologi". Vuonna 1953 Puupponen muutti Helsinkiin.
Aapelin ominta aluetta olivat savolaisella huumorilla ja salaviisaudella höystetyt pakinat ja romaanit. Hänen pääteoksenaan pidetään romaania "Pikku Pietarin piha" vuodelta 1958. Puupposen tekstien pohjalta on tehty useita elokuvia ja teatterisovituksia. Novellikokoelma "Meidän Herramme muurahaisia" on Aapelia satiirisimmillaan. Aapelin nuorisokirjoista tunnetuimmat ovat Koko kaupungin Vinski ja sen jatko-osat.
Vuonna 1959 Puupponen sai Eino Leinon palkinnon ja valtion kirjallisuuspalkinnon.
Elokuvassa "Pikku Pietarin piha" (1961) Simo Puupposella on myös elokuvarooli: hän esiintyy Jumalan äänenä, kun Pietari juttelee katolla Jumalan kanssa.
Nimikirjanote
Nimikirjanote () on ensi sijassa viranomaisen laatima, luotettavaan tietoon perustuva luettelo henkilön koulutuksesta, työpaikoista, sotilasurasta, kunniamerkeistä ym. ansioista. Nimikirjanotteeseen voidaan eräissä tapauksessa liittää myös maininta henkilön saamista rangaistuksista. Nimikirjanpitäjän tulee edellyttää luotettava selvitys asiasta, jonka merkitsemistä nimikirjaan edellytetään.
Nimikirjanotteesta säädetään Nimikirja-asetuksessa (1322/1989).
Poloiset
Poloiset-sarja on suomalaisen independent-elokuvayhtiö Neitsytfilmin vuosina 1999-2008 tuottama, muutaman minuutin mittaisten lyhytelokuvien sarja, joka kertoo lyhyesti ja vähäeleisesti nykyajan hölmöläisiä muistuttavan joukkion kohtaloista.
Poloiset-elokuvien kollektiivisessa pääosassa on kalsariasuinen ja vaitelias miesryhmä, jolle tapahtuu milloin mitäkin kummallista. Poloiset saattavat päätyä pulkkamäkeen laskemaan päin puuta, viidakkoon sotimaan, ihmisten pihamaille puutarhatontuiksi tai vaikkapa kiukkuisten humanoidien tai ilkeiden pop-tähtien murjomiksi. Tuotantoyhtiön kotisivuilla Poloiset-elokuvia luonnehditaan ”säälimättömiksi analyyseiksi ihmisen metafyysisestä rimpuilusta alati muuttuvassa oudossa maailmassa”.
Poloiset-elokuville on ominaista intertekstuaalisten viittausten viljeleminen enemmän ja vähemmän tunnettuihin elokuviin, kirjallisuuteen, musiikkiin sekä muuhun populaarikulttuuriin. Poloiset -lyhytelokuvat on käsikirjoittanut ja ohjannut Sami Hantula, joka on toiminut mm. tv-satiiri Itse valtiaiden käsikirjoittajana vuosina 2002-2005.
Poloiset-sarjan lyhytelokuvista episodi "Poloiset ja paranormaali" on palkittu erikoispalkinnolla Tampereen kansainvälisillä lyhytelokuvajuhlilla 2001, Canal+ -palkinnolla Brestin kansainvälisillä lyhytelokuvajuhlilla Ranskassa 2001 sekä parhaan kansainvälisen lyhytelokuvan palkinnolla Rooman Arcipelagon elokuvajuhlilla Italiassa 2002. Poloiset-sarja kokonaisuutena on puolestaan saanut kunniamaininnan mm. Stuttgartin elokuvajuhlilla Saksassa vuonna 2003. Suomalaisista tv-kanavista Subtv on esittänyt Poloiset-lyhytelokuvia ohjelmistossaan vuosina 2002-2003.
Poloiset ovat seikkailleet oman lyhytelokuvasarjansa lisäksi myös samojen tekijöiden itsenäisissä lyhytelokuvissa "Marietta", "Valoisa päivä", "Sähköinen ääni" sekä "Elektromagneettinen lyhytelokuva", joista ensinmainitussa kertojana toimii Elina Salo.
Aaron Ankka
Aaron Ankka () on Walt Disneyn luomassa sarjakuvamaailmassa Aku Ankan isä.
Hän syntyi Ankkalinnassa vuonna 1875 ja työskenteli vanhempiensa Hepsu Ankan ja Kaino-Vieno Ankan ("Mummo Ankan") maatilalla vuoteen 1902, jolloin hän tapasi juuri Ankkalinnaan saapuneen Roope Ankan Hortensia-siskon ja meni kihloihin hänen kanssaan. Molemmilla heistä on erittäin tulinen temperamentti.
Aaron auttoi Hortensiaa ja tämän siskoa Matildaa johtamaan heidän veljensä liikeimperiumia kirjanpitäjänä. Epäluuloinen Roope uskoi Aaronin työskentelevän ahkerasti ja olevan rehellinen, koska hän oli Roopen mahdollinen perijä. Vuonna 1920 Aaron meni naimisiin Hortensian kanssa, ja myöhemmin samana vuonna hänestä tuli kaksosten, Aku ja Della Ankan, isä.
Aaron pysyi Roopen kirjanpitäjänä vuoteen 1930, jolloin Roopen ja hänen perheensä välinen riita katkaisi heidän välinsä. Aaron erosi tehtävästään, ja hänen epäillään kuolleen noin vuonna 1950, vaikkei hänen tarkkaa kuolinaikaa tai -paikkaa tiedetäkään.
Della Ankka
Della Ankka () on Disneyn sarjakuvamaailmassa Aaron Ankan ja Hortensia MacAnkan tytär, Aku Ankan kaksossisko, sekä Tupu, Hupu ja Lupu Ankan äiti.
Della Ankan aviomiehen henkilöllisyys ei ole selvillä, ja Don Rosan piirtämässä Aku Ankan sukupuussa lintu onkin peittänyt hänen kasvonsa. Eräässä varhaisessa sarjakuvassa hänen paljastettiin joutuneen sairaalaan, kun Tupu, Hupu ja Lupu räjäyttivät ilotulitteen hänen nojatuolinsa alla. Tämän kepposeksi tarkoitetun onnettomuuden takia Della sai hermoromahduksen ja lähetti heidät pariksi viikoksi veljensä Aku Ankan huostaan. Sitten Aku saa sähkösanoman Dellalta, joka tahtoo poikien palaavan kotiin, ja Aku lähettää pojat Dellalle. Myöhemmin pojat tulivat käymään Akun luona. Sen jälkeen Della Ankasta ei ole kuulunut mitään.
Don Rosan ehdotuksen mukaan Dellan aviomies on Iines Ankan veli.
Varhaisemmissa suomennoksissa Dellan nimi oli Sanelma Ankka. Nimi on myös esiintynyt muodossa Dumbella Aku Ankka -lehden numerossa 16/1994 Don Rosan tarinassa "Maailman rikkain ankka".
Uudessa, vuonna 2017 alkaneessa "DuckTales"-animaatiosarjassa Della Ankka mainitaan muutamaan otteeseen ja paljastuu, että hän otti osaa veljensä Akun kanssa heidän enonsa Roope Ankan seikkailuihin ennen ankanpoikien syntymää. Hänen olinpaikkansa sarjan aikana oli pitkään arvoitus, kunnes viimeisessä jaksossa paljastui että Della oli lentänyt kuuhun. Sarjaan perustuvassa "DuckTales"-lehdissä kerrotaan toisinaan Roopen, Akun ja Dellan seikkailuista.
Dora Ankka
Dora Ankka on sarjakuvahahmo Disneyn Ankkamaailmassa. Hän on Mummo Ankan tytär ja Hannu Hanhen äiti. Pääasiassa Don Rosan piirtämänä esiintyneellä Doralla on yhtä paljon onnea kuin Hannullakin. Tällä perusteella Hannu on perinyt onnensa Doralta. Doran onni voi johtua siitä että, kun Dora syntyi, maalari maalasi Mummo Ankan ladon etupäähän onnea tuovan kuvion ja vastapäähän "epäonnea" tuovan kuvion. Kun Hepsu Ankka, eli Mummon mies kysyi syytä, maalari vastasi: "Siten epäonni pysyy takananne".
Pop Sunda
Pop Sunda on Länsi-Jaavalla, Indonesiassa 1970-luvulla kehittynyttä musiikkia. Siinä yhdistellään paikallista kansanmusiikkia länsimaiseen populaarimusiikkiin. Pop Sunda on yleensä laulettu sundan kielellä. Tunnetuimpiin pop Sunda -artisteihin kuuluu muun muassa Detty Kurnia.
Limbonic Art
Limbonic Art on norjalainen black metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 1993. Heidän ensimmäinen albuminsa oli "Moon in the Scorpio", joka ilmestyi vuonna 1996. Samana vuonna yhtye liittyi Nocturnal Art Productions -levy-yhtiön riveihin, jonka omisti Samoth. Yhtye hajosi vuonna 2003, mutta aloitti toimintansa uudelleen 6. kesäkuuta 2006, "pedon päivänä". Limbonic Art ei käytä oikeaa rumpalia, joten rummut valmistetaan rumpukoneella.
Ranskan arrondissementit
Arrondissementti () on Ranskan aluehallintojärjestelmässä departementin osa.
Ranskassa on 101 departementtia, jotka on jaettu yhteensä 344 arrondissementtiin. Arrondissementtien lukumäärä departementissa vaihtelee yhdestä (Pariisi ja Territoire-de-Belfort) yhdeksään (Moselle), mutta useimmissa departementeissa arrondissementteja on kolme tai neljä. Arrondissementit jakautuvat edelleen kantoneihin ja kuntiin.
Arrondissementin hallintoelin on aliprefektuuri (). Myös arrondissementin pääkaupunkia kutsutaan yleisesti aliprefektuuriksi. Arrondissementtia johtaa aliprefekti (), joka ei ole vaaleilla valittu luottamushenkilö, vaan presidentin nimittämä valtion virkamies.
Arrondissementtijärjestelmä luotiin helmikuussa 1800 korvaamaan Ranskan vallankumouksen yhteydessä vuonna 1790 perustetut hallintopiirit ().
Suurimmat kaupungit, Pariisi, Marseille ja Lyon, on jaettu kunnallisiin arrondissementteihin, joita ei pidä sekoittaa tässä artikkelissa käsiteltyihin valtion aluehallinnon arrondissementteihin.
Taivasten valtakunta
Taivasten valtakunta (tai Jumalan valtakunta, kreikan kielellä βασιλεία τοῦ θεοῦ, "basileia tou theou") on avainkäsite sekä juutalaisuudessa että kristinuskossa. Se viittaa Jumalan kuninkaalliseen hallintavaltaan kaikissa asioissa, vastakohtanaan maalliset vallat.
Taivasten valtakuntaan viitataan usein juutalaisten Tanakhissa (kts. esimerkiksi 1. Aikakirja 29:10-12 ja Daniel 4:3). Se on sidoksissa juutalaiseen käsitykseen, että Jumala puuttuu tapahtumien kulkuun palauttaakseen Israelin kansakunnan ja palaa hallitsemaan juutalaisia.
Taivasten valtakunta löytyy Uudesta testamentista, erityisesti synoptisista evankeliumeista, ja ajatus sen läheisyydestä oli keskeinen teema Johannes Kastajan ja Jeesuksen opetuksessa: "Siitä lähtien Jeesus rupesi saarnaamaan ja sanomaan: "Tehkää parannus, sillä taivasten valtakunta on tullut lähelle." (Matt.4:17).
Synoptisissa evankeliumeissa käytetään usein samaa tarkoittavaa termiä "Jumalan valtakunta". Matteus käyttää tavallisesti termiä "taivasten valtakunta", kun taas Luukas ja Markus kirjoittavat "Jumalan valtakunnasta". Yleisin selitys tälle on, että Matteuksen evankeliumi oli osoitettu juutalaiselle yleisölle, joka vältti suoraa Jumalan nimen käyttämistä. Markus ja Luukas suuntasivat evakeliuminsa pakanayleisölle, jolle termi "taivasten valtakunta" oli tuntematon.
Jotkut esimillenialistiset tulkitsijat uskovat, että "taivasten valtakunta" viittaa tuhatvuotiseen valtakuntaan, kun taas "Jumalan valtakunta" viittaa universaaliin hallintavaltaan. Kuitenkin useimmat tulkitsijat, joukossa monia esimillenialisteja, uskovat, että tällaiseen erittelyyn ei ole perusteita.
Historioitsija H. G. Wells kirjoitti: “Tämä oppi taivasten valtakunnasta, joka oli Jeesuksen pääopetus ja jolla on niin pieni osa kristityissä kirkoissa, on varmasti eräs vallankumouksellisimmista opinkappaleista, joka on koskaan kohdannut ja muuttanut ihmisten ajattelua.”
Jeesus-seminaarin oppineet ovat kääntäneet termin "Jumalan valtakunta" "Jumalan kuninkaalliseksi hallitsemiseksi" tai joskus "Jumalan alueeksi" tavoittaakseen paremmin sen merkityksen nykykielellä.
Chimborazo
Chimborazo on maakunta Ecuadorissa. Siellä sijaitsee muun muassa Ecuadorin korkein vuori, Chimborazo. Maakunnan pääkaupunki on Riobamba.
Chimborazon pinta-ala on 6 470 km ja väkiluku vuonna 2010 oli 458 581. Chimborazon asukkaista 70 % kuuluu alkuperäiskansoihin. Osuus on suurempi kuin missään muussa Ecuadorin maakunnassa.
Chimborazo on jaettu kymmeneen kantoniin:
Kalloindeksi
Kalloindeksi tai kefaalinen indeksi on pääkallon suurimman leveyssuoran (poskiluun kaaren alku leukanivelen lähellä) suhde sen suurimpaan pituussuoraan (otsasta takaraivoon). Sen määritteli ruotsalainen anatomian professori Anders Retzius (1796–1860). Fyysisen antropologian koulukunta käytti kalloindeksiä ensimmäisenä luokitellakseen Euroopasta löytyneitä vanhoja ihmisluurankoja syntyperältään erilaisiin populaatioihin.
Menetelmä hylättiin yleisesti yhdysvaltalaisen antropologian isäksi kutsutun Franz Boasin (1858–1942) tekemän tutkimuksen seurauksena. Hänen julkaisunsa "The Instability of Human Types" vuodelta 1912 vertasi Yhdysvaltoihin muuttaneiden eurooppalaisten ja näiden amerikkalaisten jälkeläisten kallonmuotoja ja tuli siihen tulokseen, että ihmisen kallon muotoon vaikuttavat niin merkittävästi ympäristötekijät, ettei suoraa yhteyttä yksilön kallonmuodon ja hänen genotyyppinsä välille voi johtaa. Tämä teoreema tuli tunnetuksi nimellä "kallon plastisiteetti". Vuonna 2002 Corey Sparks ja Richard Jantz analysoivat Boasin materiaalin modernein tilastomenetelmin ja päätyivät kritisoimaan hänen tulkintaansa "Proceedings of the National Academy of Sciences" (PNAS) -julkaisussa. Vuonna 2003 Clarence Gravlee, Russell Bernard ja William Leonard analysoivat materiaalin jälleen ja päätyivät tukemaan Boasin päätelmiä "American Anthropologist" -julkaisussa. Nykyään kefaalista indeksiä ei enää juuri käytetä sellaisenaan muussa yhteydessä kuin gynekologiassa synnytykseen liittyen tai esimerkiksi sikiöiden iän arvioimisessa.
Yhdysvalloissa kalloindeksiä käytetään vielä nykyäänkin yhtenä määreenä eräässä 27:stä eri pääkallon piirteeseen perustuvassa menetelmässä, jolla voidaan arvioida todennäköisyydet yksilön kuulumisesta tiettyyn rotuun.
On arvioitu, että kaiken kaikkiaan noin 90 erilaista mittausta ihmiskallosta mahdollistavat yksilön alkuperän sijoittamisen mantereittain noin 80 prosentin tarkkuudella. Tätä alhaisempi määrä mittauksia vähentää tarkkuutta.
Alfredo Palacio
Tri Luis Alfredo Palacio González (s. 22. tammikuuta 1939) oli Ecuadorin presidentti huhtikuusta 2005 tammikuuhun 2007. Hän oli vuodesta 2003 Lucio Gutiérrezn varapresidentti ja nousi valtaan 20. huhtikuuta 2005 laajojen mielenosoitusten jälkeen kun presidentti Gutiérrez erotettiin kongressin päätöksellä.
Palacio on syntynyt Guayaquilin kaupungissa ja opiskellut lääketiedettä erikoistuen sydäntauteihin.
Ennen presidenttiyttään Palacio toimi terveysministerinä. Hänet valittiin Ecuadorin varapresidentiksi vaaleilla 15. tammikuuta 2003. Etenkin viimeisinä kuukausina ennen hänen nimitystään presidentiksi hän oli Gutiérrezin hallinnon voimakas kriitikko.
Presidenttikaudellaan Palacio käynnisti terveydenhuollon uudistuksia.
Chimborazo (vuori)
Chimborazo on Ecuadorin korkein vuori, 6 310 m. Sen huippu on lumen peitossa noin 4 700 metristä ylöspäin. Tämä sammunut tulivuori sijaitsee Chimborazon provinssissa 150 kilometriä Quitosta lounaaseen. Selkeällä säällä vuoren huipulta voi nähdä Tyynelle valtamerelle saakka. Siten Chimborazolta voi nähdä pintojen suurimman korkeuseron maapallolla.
Chimborazo on maapallon litistyneisyyden takia tiettävästi maailman korkein vuori maapallon keskipisteestä mitattuna (6 384 km Maan keskipisteeseen; vuoren korkeus 6 267 m). Päiväntasaaja kulkee korkeimmillaan sen rinteellä.
Chimborazoa pidettiin pitkään Andien korkeimpana huippuna. 1800-luvun alkuun asti vuorta pidettiin jopa maailman korkeimpana, mikä johti useaan vuorenhuipun valloitusyritykseen. Mount Everest on kuitenkin merenpinnasta laskettuna maailman korkein vuori (8 850 m).
Edward Whymper kävi ensimmäisenä vuoren huipulla vuonna 1880. Maantieteilijä Alexander von Humboldt kiipesi vuorta jo 1802, mutta kääntyi takaisin 5 878 metristä.
Live Era ’87–’93
Live Era ’87–’93 on Guns N’ Rosesin tekemä live-albumi. Se on nauhoitettu nimensä mukaisesti vuosien 1987 ja 1993 välillä, mutta albumi julkaistiin yhtyeen vanhan kokoonpanon hajoamisen jälkeen vuonna 1999. Albumi sisältää aiemmin levyttämättömän kappaleen ”It’s Alright”, joka on Black Sabbathin kappale.
Kappaleet ovat enimmäkseen Use Your Illusion Tourilta, levyllä ei ole esimerkiksi "The Spaghetti Incidentin" kappaleita.
Diablo II
Diablo II on Blizzard Northin kehittämä ja alun perin Blizzard Entertainmentin 2000 Windowsille julkaisema "Diablo"-toimintaroolipelisarjan videopeli. Blizzard kehitti ja julkaisi 2001 pelille "" -laajennuksen.
"Diablo II" on yksi kaikkien aikojen myydyimmistä tietokonepeleistä.
Diablo II jatkaa ensimmäisen pelin aloittamaa tarinaa, jonka lopussa Diablon päihittänyt sankari oli ottanut Diablon sielukiven (esineen, johon voi vangita enkelin tai demonin) ja iskenyt sen omaan kalloonsa toivoen näin saavansa Diablon hallintaansa. Sankari kuitenkin joutui hitaasti Diablon vaikutuksen alle ja alkoi menettää mielensä ja kehonsa hallinnan.
Diablo II:n esinäytöksessä "Marius" (tarinan kertoja) todistaa nyttemmin Mustana matkalaisena ("Dark Wanderer") tunnetun entisen sankarin päästävän useita demoneita majataloon, jossa Marius on istumassa iltaa. Marius on ainoa selviytyjä ja kokee, että hänen täytyy seurata miestä syistä, joita hän itsekään ei tiedä.
Pelaajan hahmo seuraa matkalaisen jalanjäljissä maailman halki. Pelin päätarina jakautuu neljään näytökseen. Pelin aikana selviää, että Diablon tavoitteena on vapauttaa tämän vanhemmat veljet Baal, Tuhon herra, ja Mephisto, Vihan herra.Pelissä on kuudenlaisia taikajuomia:
Hahmot voivat löytää ja ostaa pelissä useita erilaisia panssareita, aseita ynnä muita varusteita. Hahmoluokka ei rajoita pelihahmon kykyä käyttää varusteita (lukuun ottamatta -lisäosan hahmoluokkaspesifisiä esineitä), mutta kullakin esineellä on tietyt vähimmäistaso- ja ominaisuusvaatimukset, jotka pelihahmon on täytettävä voidakseen käyttää tavaraa (jos tavara antaa esimerkiksi bonuksia tietyn hahmoluokan kykyyn, ei näitä bonuksia luonnollisesti saa eri hahmolla). Lisäksi vain "Barbaari" voi käyttää kahta asetta yhtä aikaa. Aseilla ja panssareilla on vain tietty määrä kestopisteitä, ja niiden loppuessa varuste hajoaa korjauskuntoon. Tavarat on mahdollista korjauttaa kaupungeissa.
Tavarat on jaoteltu eri luokkiin, jotka erotellaan esineen nimen esittämiseen käytetyn tekstin värillä.
Pelimaailmasta löytyy myös ensimmäisen pelin tapaan alttareita, jotka aktivoimalla pelaaja voi aikaansaada erilaisia asioita. Osa alttareista saa ajan kanssa voimansa takaisin, osa on kertakäyttöisiä.
Yksi Diablo II:n eduista oli sen hyvin tehty Battle.net -verkkopeliyhteisö. Battle.net onkin yksi Diablo II:n suosion syy. Vielä näinä päivinä sadattuhannet ihmiset pelaavat Diablo II:a internetissä. Verkossa voi luoda Battle.nettiin oman hahmon, jolla ei voi pelata yksinpeliä. Hahmolla voi liittyä peliin ja kerätä tasoja ja varusteita yksin tai ryhmän kanssa.
Kesäkuun 2001 loppuun mennessä peliä oli myyty yli 4 miljoonaa kappaletta.
Puhelinliittymä
Puhelinliittymä on liittymä, joka mahdollistaa puhelimen käytön. Puhelinliittymiä myyvät puhelinoperaattorit. Puhelinnumero on yleensä ainakin aluksi sidoksissa puhelinliittymään. Nykyään on myös palveluita, joiden avulla puhelinnumeron pystyy säilyttämään, vaikka käyttäjä vaihtaisikin puhelinliittymäänsä.
Matkapuhelinliittymissä on verkkoteknisistä syistä yleensä enemmän kilpailua kuin lankapuhelinliittymissä. Monilla alueilla johtavalla lankapuhelinoperaattorilla voi käytännössä olla jopa monopoli liittymien tarjoamiseen.
Manga (kaupunki)
Manga on kaupunki Burkina Fasossa. Se sijaitsee noin 100 kilometriä pääkaupungista Ouagadougousta etelään. Manga on Zoundwéogon provinssin ja Centre-Sudin alueen pääkaupunki.
Vuonna 2006 Mangassa oli vajaat 20 000 asukasta.
Zoundwéogo
Zoundwéogo on yksi Burkina Fason 45 provinssista. Sen pääkaupunki on Manga. Provinssi sijaitsee Centre-Sudin alueella noin 100 kilometriä etelään Kadiogon provinssista, jossa valtion pääkaupunki, Ouagadougou, sijaitsee. Zoundwéogon naapuriprovinssit ovat Nahouri, Boulgou, Ziro, Bazèga ja Ganzourgou.
Vuonna 2016 provinssissa arvioidaan olevan 320 600 asukasta.
Welcome to the Videos
Welcome To The Videos on Guns N' Roses DVD- ja VHS-tallenne, jossa on kaikki yhtyeen vuoteen 1994 asti julkaistut musiikkivideot lukuun ottamatta videoita kappaleista "You Could Be Mine" ja "It's So Easy", eikä live-videoita. "You Could Be Mine" jäi pois kokoelmalta tekijänoikeussyistä, koska se sisältää kohtauksia "Terminator 2 – Tuomion päivä" -elokuvasta. DVD:llä ei ole lisämateriaalia ja sen kesto on noin 75 minuuttia. Kokoelman julkaisi vuonna 1998 Geffen Records.
Sanginjoki (Muhos)
Sanginjoki on noin 130 asukkaan kylä samannimisen joen ja seututien 834 risteyskohdassa Muhoksen kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla Oulun läänissä. Kylä sijaitsee lähellä entisen Ylikiimingin kunnan rajaa. Sanginjoen kylään lasketaan yleensä kuuluvaksi myös läheiset Pirttijärvi (ent. Tuppela) ja Kassila.
Sanginjoen kylä on alun perin ollut pieni maatalousyhteisö. Maa- ja metsätalous ovat edelleen alueen pääelinkeinoja. 2000-luvulle tultaessa kylään on myös kehittymässä uutta omakotirakentamista.
Sanginjoen kylä on verraten lähellä Oulun palveluja, Sanginjoentietä pitkin Ouluun on noin 40 kilometrin matka. Matka lyhenee jonkin verran mikäli Ouluun suunniteltu Poikkimaantien silta toteutetaan.
Vuosina 2004–2007 toteutettiin Tuppelassa sijaitsevan Pirttijärven kunnostus.
Sanginjoen ala-aste sekä kyläkauppa on lakkautettu.
Julkinen liikenne on pääasiassa koululaisvuoroihin sidottua liikennettä reiteillä Muhos–Ylikiiminki sekä Oulu–Sanginjoki–Ylikiiminki (linja 63).
DASA
DASA (DaimlerChrysler Aerospace AG, aikaisemmalta nimeltään Daimler-Benz Aerospace AG ja Deutsche Aerospace AG) oli saksalainen ilmailualan yritys, jonka päätuotteita olivat sotilaslentokoneet ja -helikopterit.
Yritys perustettiin vuonna 1989 nimellä Deutsche Aerospace AG. Perustaminen tehtiin yhdistämällä avaruus- ja ilmailuosastot yrityksistä Daimler-Benz (sisältäen Dornier Luftfahrtin), Messerschmitt-Bölkow-Blohm (MBB), Motoren- und Turbinen-Union München ja Telefunken Systemtechnik (TST). Vuonna 1992 helikopterien valmistus yhdistettiin Aérospatialen helikopteriyksikköön, joista yhdessä muodostui Eurocopter Group. Vuonna 1993 perustettiin "Mig Aircraft Support GmbH", josta DASA omisti 50% osuuden. Yhtiö suoritti 24 MiG-29:n päivityksen NATO:n standardeihin. Lentokoneet tulivat perintönä Itä-Saksan kansanarmeijalta, kun Saksat yhdistyivät.
Osana Eurofighter-yhtymää DASA valmisti rungon keskiosat kaikkiin kehityslentokoneihin (DA) alkaen DA1:stä, joka suoritti ensilentonsa DASA:n Manchingin laitoksilla maaliskuussa 1994. DASA oli vastuullisena saksalaisten Panavia Tornado hävittäjien MLU-päivityksen, samanlaisen kuin RAF Tornado GR4 päivitys. Omatessaan tietoutta saksalaisista ja NATO:n käytössä olevista lentokoneista DASA:sta muodostui asiantuntija monien näiden käytössä olevien koneiden päivittämisessäin, kuten F-4 Phantom ja E-3 Sentry.
Yhtiö nimettiin uudelleen vuonna 1995 Daimler-Benz Aerospace AG:ksi ja DaimlerChrysler Aerospace AG:ksi vuonna 1998. Siemens Sicherungstechnik liittyi yhtiöön 1997.
Puolustusalan yritysten fuusioitumisesta huhuttiin paljon vuonna 1998 ja useita eurooppalaisia yrityksiä oltiin liittämässä milloin toisiin ja milloin yhdysvaltalaisiin puolustusalan yrityksiin. Yhdistymistä British Aerospacen kanssa ennakoitiin vuonna 1998. Vuonna 2012 odotettiin, että DASA olisi yhdistynyt BAE Systemsin kanssa muodostaen paneurooppalaisen ilmailujätin. DASA yhdistyi ranskalaisen Aerospatiale-Matran ja espanjalaisen Construcciones Aeronáuticas SA:n (CASA) kanssa muodostaakseen EADS-konsernin (). Nykyään DASA toimii nimellä "EADS Saksa".
Arolan rautatieasema
Arolan rautatieasema (, rautatiekm 707,7) sijaitsee Härmänkylässä Kuhmon kunnassa, Kainuun maakunnassa Oulun läänissä, noin 50 kilometriä koilliseen Vuokatista ja noin 43 kilometriä luoteeseen Kuhmon keskustasta. Asema on rakennettu vuonna 1976 Kontiomäen–Vartiuksen radan rakentamisen yhteydessä.
Nykyisin Arolan liikennepaikka toimii junakohtaus- ja kuormauspaikkana, ja se oli yksi Pohjois-Suomen viimeisiä miehitettyjä liikennepaikkoja. 28. elokuuta 2006 Arola liitettiin rataosan Kontiomäki–Vartius kauko-ohjaukseen, ja liikenteenohjauksen vaatimat toiminnot hoidetaan nykyisin Oulusta käsin.
Aiemmin Arolassa käytössä olleeseen varmistuslukko- ja opastinturvalaitokseen liittyvät opastimet on pimennetty ratapihan muutostöiden yhteydessä. Laitos purettiin pois turvalaitetöiden aikana.
Exile (japanilainen yhtye)
Exile () on japanilainen seitsemän hengen muodostama j-pop-yhtye. Sen levy-yhtiö on Rhythm zone.
Ryhmän nykyinen johtaja Hiro kuului alun perin Zoo-nimiseen yhtyeeseen, joka hajosi 1990-luvun puolivälissä. Vuonna 1999 hän perusti uuden J Soul Brothers -ryhmän, jonka nimi muutettiin Exileksi vuonna 2001. Levynkansitaiteessa ja mainoksissa yhtyeen nimi kirjoitetaan kokonaan isoin kirjaimin (EXILE). Marraskuussa 2003 yhtye teki uuden version Zoon hitistä "Choo Choo Train" ja myi yli miljoona levyä.
Myös Exilen vuoden 2007 lopussa ilmestynyt albumi "Exile Love" on myynyt huomattavan hyvin, yli miljoona kappaletta.
Every Little Thing
Every Little Thing eli ELT on vuonna 1996 perustettu japanilainen popyhtye, jonka muodostavat laulaja Kaori Mochida ja kitaristi Ichirō Itō. Yhtyeessä oli alun perin kolmaskin jäsen, Mitsuru Igarashi, joka kuitenkin jätti yhtyeen vuonna 2000.
Every Little Thing on saavuttanut Japanissa suurta menestystä kosketinsoitinvetoisen popin ja soft rockin sekoituksellaan. Yhtyeen toinen albumi "Time to Destination" (1998) myi 3,5 miljoonaa kappaletta.
Mitsuru Igarashi perusti yhtyeen vuonna 1996. Igarashi toimi avex-levy-yhtiössä tuottajana ja etsi naista duoon, jossa hän olisi itse soittanut koskettimia. Hän kuuli Kaori Mochidan demonauhan, ihastui Kaorin vahvaan, mutta herkkään ääneen ja kysyi häntä mukaan yhtyeeseen. Kaori oli tuolloin vielä koulussa ja yritti saada levytyssopimusta jätettyään The Kuro Buta All-Stars -yhtyeen (Morning Musumen kaltainen, monen tytön ryhmä). Igarashi pyysi myös kitaraa soittanutta ystäväänsä Ichirō Itōta avustamaan yhtyeen ensimmäisen singlen teossa. ”Feel My Heart” menestyi niin hyvin, että Ito päätti jäädä yhtyeeseen pysyvästi.
Every Little Thingin ensimmäinen studioalbumi "Everlasting" (1997) oli myös menestys, mutta yhtye sai ensimmäisen Oricon-listan ykkössijansa vasta singlen ”For the moment” myötä. Vuonna 1998 julkaistu toinen albumi "Time to Destination" oli yksi kyseisen vuoden myydyimmistä albumeista ja on edelleen Every Little Thingin myydyin julkaisu. Samaiselta albumilta on otettu yhtyeen myydyin single ”Time goes by”.
Kun Every Little Thing oli suosionsa huipulla vuonna 2000, Mitsuru Igarashi päätti jättää yhtyeen muodostaakseen uuden yhtyeen Day After Tomorrow. Yhtyeestä tuli duo, kuten Igarashi oli alun perin suunnitellutkin.
Igarashin ero yhtyeestä merkitsi myös muutosta yhtyeen musiikissa. Every Little Thing siirtyi tuotetusta poprockista pehmeämmän, akustisen rockin suuntaan. Muutos alkoi singlestä ”Sure”, mutta kulminoitui singleen ”Ai no kakera”. ”Ai no kakeran” jälkeen 31. tammikuuta 2001 julkaistu ”Fragile/Jirenma” oli myös jättimenestys ja lienee yhtyeen toiseksi myydyin single.
Vuoden 2001 jälkeen Every Little Thingin suosio on laskenut, mutta se jatkaa silti musiikin tekemistä, vaikka monet samantyyppiset yhtyeet, kuten My Little Lover, Day After Tomorrow ja Do As Infinity, ovatkin jo lopettaneet. Vuonna 2004 julkaistu albumi "Commonplace" sisältää pääasiassa balladeja ja akustisia kappaleita ja seuraavan vuoden "" olikin, nimensä mukaisesti, akustisia kappaleita sisältävä kokoelma.
Yhtye julkaisi elokuussa albumin "Crispy Park", jonka kappale ”Swimmy” otettiin Kekkon dekinai otoko -televisiodraaman tunnussäveleksi. Yhtyeen maaliskuussa 2008 julkaistu albumi "Door" oli yhtyeen toistaiseksi lyyrisin, ja Mochida kertoi olevansa albumiin tyytyväisempi kuin koskaan aiemmin.Studioalbumit
Kokoelma-albumit
Çifteli
Çifteli on albanialaisessa kansanmusiikissa käytetty kielisoitin, jota kutsutaan myös nimillä cifteli, dyzen ja karadyzen. Sen teräskielet viritetään yleensä H3 ja E3, jotka ovat samat kuin kitaran kaksi korkeinta kieltä. Soittimessa on kaksi kieltä, joista toisella on tarkoitus tehdä melodiaa ja toisella säestystä. Çiftelin tunnetuimpiin soittajiin nykyään kuuluu muun muassa Mark Pashku.
The Chemical Wedding
The Chemical Wedding on Bruce Dickinsonin vuonna 1998 julkaistu albumi. Musiikin ja tekstin inspiraationa olivat William Blaken teokset. Blaken maalaukset koristavat kansilehden sivuja, kannessa hänen maalauksensa The Ghost of a Flea vuodelta 1819. Albumin on tuottanut toista kitaraa Iron Maidenin luottomiehen Adrian Smithin kanssa soittava Roy Z.
Darius Milhaud
Darius Milhaud (4. syyskuuta 1892 Aix-en-Provence – 22. kesäkuuta 1974 Geneve, Sveitsi) oli ranskalainen säveltäjä, joka kuului Les Six -säveltäjäryhmään. Milhaud’n laajasta ja kokeilevan monipuolisesta tuotannosta erottuu eteläamerikkalaisen ja Välimeren alueen musiikin vaikutus sekä polytonaalisuus.
Milhaud syntyi varakkaaseen juutalaiseen perheeseen ja vietti lapsuutensa Aix-en-Provencessa. Myöhemmin hän piti juutalais-provencelaista taustaansa hyvin merkittävänä sävellystensä kannalta. Musiikkiopinnot alkoivat viulunsoitolla ja jatkuivat Pariisin konservatoriossa muun muassa Paul Dukas’n, Charles-Marie Widorin ja Vincent d’Indyn johdolla. Milhaud ystävystyi runoilija Paul Claudelin kanssa, jonka mukana hän pääsi matkalle Brasiliaan, Rio de Janeiroon. Siellä hän tutustui brasilialaiseen kansanmusiikkiin, jonka rytmejä voi erottaa paitsi teoksesta "Saudades do Brasil" myös säveltäjän myöhemmästä tuotannosta.
Palattuaan Pariisiin vuonna 1918 Milhaud tustustui Jean Cocteauhon sekä muihin tulevan kuuden ryhmän eli Les Sixin jäseniin. Säveltäjä Erik Satien kanssa Milhaud’lla oli ystävyyssuhde jo vuosia ennen kuin Les Six perustettiin. Hän oli myös ryhmästä ainoa, jolla ei ollut erimielisyyksiä Satien kanssa. Milhaud kiinnostui jazzista matkallaan Yhdysvaltoihin vuonna 1922. Hän nai serkkunsa Madeleinen vuonna 1925, ja toisen maailmansodan puhjettua aviopari muutti Yhdysvaltoihin, jossa Milhaud toimi opettajana. Myöhemmin hän hoiti opetustoimia vuorotellen kahdella mantereella: Mills Collegessa Kaliforniassa ja Pariisin konservatoriossa. Heikko terveys pakotti hänet kuitenkin käyttämään pyörätuolia ja luopumaan lopulta tehtävistään.
Milhaud kuoli Genevessä, Sveitsissä. Hänen poikkeuksellisen laajan sävellystuotantonsa (yli 400 teosta) tunnusmerkkejä ovat jazzin vaikutus ja polytonaalisuus eli useamman sävellajin päällekkäinen käyttö, jonka eräänä kehittäjänä säveltäjää pidetään. Milhaud sävelsi niin oopperoita, baletteja, sinfonista musiikkia, kamari- ja vokaalimusiikkia kuin elokuvamusiikkiakin. Hän itse katsoi saaneensa vaikutteita Välimeren maiden, ennen kaikkea Italian musiikista. Hänen juutalainen taustansa näkyy esimerkiksi useissa raamatullisissa vokaaliteoksissa. Milhaud on julkaissut omaelämäkerrallisen teoksen "Notes sans musique" (1949).
Säveltäjän leski, näyttelijä Madeleine Milhaud eli miehensä kuoleman jälkeen vielä pitkälti yli kolme vuosikymmentä. Hän kuoli tammikuussa 2008 105-vuotiaana.
Leeds
Leeds on kaupunki West Yorkshiren kreivikunnassa Pohjois-Englannissa. Se kuuluu Leedsin metropolialueeseen, joka käsittää noin 2,3 miljoonaa asukasta ja kuuluu täten Englannin suurimpiin kaupunkeihin.
Leedsin läpi virtaa Airejoki.
Leeds mainitaan jo Englannin vanhimmassa maakirjassa Domesday book vuodelta 1086. Keskiajalla se oli maatalouskaupunki. Tudorien aikana siitä kehittyi merkittävä kauppapaikka ja tekstiiliteollisuuden keskus. 1800-luvulla rakennettiin kanavia ja kaupunki teollistui.
Leeds sijaitsee lähellä Englannin maantieteellistä keskipistettä. Moottoritie M1 yhdistää sen Lontooseen ja M62 länsirannikon Liverpooliin ja itärannikon Hulliin.
Rautateitse pääsee Lontooseen ja Southamptoniin etelässä, Birminghamiin Keski-Englannissa, Newcastleen Pohjois-Englannissa ja Edinburghiin Skotlannissa. Rautatieasemalla on 17 laituria.
Lentoasema sijaitsee lähellä Yeadonia kaupungin luoteispuolella. Leedsistä on myös suora junayhteys Manchesterin lentoasemalle.
Leeds on Lontoon lisäksi ainoa englantilainen kaupunki, jossa toimii sekä ooppera että baletti. Kaupungissa järjestetään vuosittain rock- ja indiemusiikkiin erikoistunut Reading & Leeds -festivaali sekä kansainvälinen elokuvafestivaali. Tunnettuja yhtyeitä Leedsistä ovat Kaiser Chiefs, Whitesnake ja Soft Cell.
Kaupungissa toimii kaksi yliopistoa. University of Leedsissä on noin 30 500 päätoimista opiskelijaa ja Leeds Beckett Universityssä noin 26 000 opiskelijaa.
Leedsillä on myös oma jalkapallojoukkue Leeds United, joka pelaa Englannin mestaruussarjassa.
Up Around the Bend
Up Around the Bend on Creedence Clearwater Revival -yhtyeen kappale, joka julkaistiin albumilla "Cosmo's Factory" vuonna 1970, ja se oli korkeimmillaan neljäntenä Billboard-singlelistalla.
Suomalaisista yhtyeistä muun muassa Hanoi Rocks on tehnyt kappaleesta oman versionsa.
Kaishakunin
Kaishakunin () eli avustaja avusti seppukun tekijää itsemurhan aikana. Hänen tehtävänsä oli katkaista seppukun tekijän tuskien lopettamiseksi tämän pää salamannopealla ja tarkalla miekan iskulla niskaan. Itsemurhan tekijän oli voitava kaatua herrasmiehen tavoin eteenpäin. Kaishakunin oli myös huolehdittava, ettei seppukun tekijän pää irronnut lattialle pyörimään eikä kasvoille jäänyt tuskallista ilmettä.
Populaarikulttuurin tunnetuin kaishakunin on Kazuo Koiken ja Goseki Kojiman luoma Ogami Ittō Lone Wolf and Cub -sarjakuvaan.
Roland Juno-106
Roland Juno-106 on Rolandin valmistama syntetisaattori. Se tuli markkinoille vuonna 1984 ja oli yksi ensimmäisistä MIDI-tuella varustetuista syntetisaattoreista. Sen äänilähteenä toimivat digitaalisesti ohjatut oskillaattorit eli DCO:t ().
Roland Juno-106:n äänisynteesi on melko yksinkertainen. Ääntä tuottava komponentti on kuusiääninen digitaalisesti ohjattu oskillaattori, jolla voidaan tuottaa sahalaita- ja neliö/pulssi-aaltomuotoja. Juno-106:a kutsutaankin ns. "hybridisyntetisaattoriksi", koska siinä yhdistyy digitaali- ja analogitekniikkaa; äänisignaali on toteutettu analogisesti, mutta analogisia oskillaattoreita ohjataan digitaalisesti (DCO - Digitally controlled oscillator). −24 dB:n suodatin (filter) on sen sijaan toteutettu täysin analogisesti, koska se on jänniteohjattu (VCF - Voltage controlled filter). Suodattimessa on säätömahdollisuus leikkaustaajuudelle sekä resonanssille, jonka sanotaan olevan pitkälti Juno-106:n omalaatuisen soundin takana. Suodattimen läpi kulkenut aaltomuoto käytetään vielä nelivaiheisen ADSR-"vaipan" (engl. "envelope", vaiheet "attack, decay, sustain, release") läpi, jonka jälkeen ääni on valmis toistettavaksi. Ääntä voidaan vielä moduloida yksinkertaisella kolmioaaltomuotoa tuottavalla LFO:lla eli matalataajuusoskillaattorilla (engl. "low frequency oscillator").
Juno-106:ssa on sisäänrakennettu chorus-efekti, jossa on kaksi eri voimakkuusvalintaa. Siinä on 128 tallennuspaikkaa käyttäjän ohjelmoimia ääniä varten. Juno-106 oli ensimmäisiä syntetisaattoreita, joissa oli MIDI-tuki, joka on analogisissa syntetisaattoreissa erittäin harvinainen ominaisuus. Kaikki sen toiminnot voivat lähettää ja vastaanottaa MIDI SysEx-komentoja, joten sitä voidaan kontrolloida täydellisesti tietokoneella tai erillisellä sekvensserillä, ja sitä voidaan käyttää koskettimistona muiden laitteiden ohjaamiseen. Laitteessa on myös polyfoninen portamento-toiminto.
Juno-106 on hyvin tunnettu soitin elektronisen musiikin tekijöiden keskuudessa.
Mikko Kavén
Mikko Juhani Kavén (s. 19. helmikuuta 1975 Lahti) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan maalivahti.
Kavén pelasi vuodesta 2001 vuoteen 2010 Veikkausliigaa Tampere Unitedissa. Siirryttyään Tampere Unitediin hän pelasi joukkueen jokaisessa Veikkausliiga-ottelussa ja toimi joukkueen kapteenina. Kavén valittiin Veikkausliigan parhaaksi maalivahdiksi neljästi vuosina 2001, 2004, 2005 ja 2006. Hän on menestynyt erinomaisesti myös Unitedin kansainvälisissä otteluissa. Mestaruuskaudella 2007 Kavén saavutti 100. nollapelinsä Veikkausliigassa ja sai poikkeusluvan pelata kauden viimeinen liigaottelu TamU – FC Honka pelinumerolla 100. Kaudella 2009 Kavénin ennätyksellinen 218 peräkkäisen Veikkausliigaottelun putki katkesi polvivamman takia, ja hän joutui antamaan vastuun Juha Soukialalle ottelussa VPS:ää vastaan. Edellisen kerran Kavén aloitti kotimaisen pääsarjaottelun vaihtopenkiltä vuonna 1998.
Ulkomaiden kentiltä Kavénilla on kokemusta myös Skotlannista Motherwellista ja Norjasta Vålerengasta. Suomessa hän on Unitedin lisäksi pelannut Helsingin Jalkapalloklubissa, FC Hongassa ja FC Kuusysissä. Suomen maajoukkueessa hän pelasi 15 ottelua vuosina 1997–2006.
Kaudella 2010 Kavén toimii Teuvo Moilasen kanssa Ilveksen taustajoukoissa oman pelaamisensa lisäksi. Moilanen on mukana pienempien maalivahtilupausten kanssa ja Mikko Kavén antaa valmennusapua Ilveksen edustusjoukkueen ja A:n maalivahdeille.
Kavénin perheeseen kuuluu vaimo sekä kaksospojat Aku ja Joonas.
IFK Göteborg
Idrottsföreningen Kamraterna Göteborg on perinteikäs vuonna 1904 perustettu göteborgilainen urheiluseura. Erityisesti seura on menestynyt jalkapallon saralla, mutta se harjoittaa myös muun muassa keilailu-, yleisurheilu-, suunnistus-, hiihto- ja luistelutoimintaa.
IFK Göteborg on yksi Ruotsin suurimmista seuroista AIK:n, Malmö FF:n ja Hammarbyn ohella.
IFK Göteborg on ainoa ruotsalainen ja pohjoismaalainen seura, joka on kyennyt voittamaan eurocupkilpailun, ja sen se on tehnyt peräti kahdesti voitettuaan UEFA Cupin vuosina 1982 ja 1987. Tällä hetkellä IFK pelaa Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa, jossa se on säilynyt vuodesta 1977 lähtien. Ruotsin jalkapallomestaruuden IFK on voittanut 18 kertaa, viimeksi vuonna 2007.
Seura pelaa kotiottelunsa Gamla Ullevi -stadionilla."Päivitetty 11. heinäkuuta 2017."
Moderni fysiikka
Moderni fysiikka on fysiikan historialliseen jaotteluun perustuva fysiikan haara. Moderniksi fysiikaksi luetaan yleensä 1900-luvun alun jälkeinen fysiikka. Modernin fysiikan haarat ovat:
Allsvenskan
Allsvenskan on nimitys useille Ruotsin palloilusarjoille, jotka kattavat koko Ruotsin alueen.
Air
Air on ranskalainen yhtye, jonka muodostavat Nicolas Godin ja Jean-Benoît Dunckel. Se on perustettu vuonna 1995.
Yhtye nousi suuren yleisön tietoisuuteen levyllään "Moon Safari", joka julkaistiin vuonna 1998. Vuonna 2000 Air teki soundtrackin Sofia Coppolan elokuvaan "Virgin Suicides". Seuraavana vuonna yhtye julkaisi odotetun toisen pitkäsoittonsa "10,000Hz Legend". Siitä julkaistiin myös remix-albumi nimeltään "Everybody Hertz" vuonna 2002. Air julkaisi neljännen albuminsa "Talkie Walkie" helmikuussa 2004 ja viidennen albuminsa "Pocket Symphony" maaliskuussa 2007.
Airin musiikissa on kuultavissa vaikutteita muun muassa jazzista, 70-luvun syntetisaattorisoundista, krautrockista ja psykedeelisestä rockista, kuten Pink Floydista.
Jake E. Lee
Jake E. Lee, oikealta nimeltään Jakey Lou Williams (s. 15. helmikuuta 1957) on yhdysvaltalainen kitaristi. Hän tuli tunnetuksi Ozzy Osbournen kitaristina vuosina 1982-1987. Myöhemmin, lähdettyään yhtyeestä hän perusti Badlands-nimisen yhtyeen, joka toimi vuoteen 1993.
Badlandsin jälkeen Lee on julkaissut kolme sooloalbumia, "A Fine Pink Mist" (2000), "Retraced" (2005) ja "Runnin' With The Devil" (2008).
Just Say Ozzy
Just Say Ozzy on vuonna 1990 julkaistu Ozzy Osbournen konserttitallenne-EP. Se julkaistiin remasteroituna vuonna 1995, mutta tällä hetkellä se on poistettu Osbournen katalogista. Albumi möi kultalevyn verran Yhdysvalloissa.
Kannen mukaan albumi on nauhoitettu Lontoon Brixton Academyssa, mutta on esitetty, että nauhoitus olisi otettu osittain Osbournen televisioidusta Philadelphian konsertista ja että osa musiikista olisi nauhoitettu studiossa.
Basisti Geezer Butlerin mukaan EP tehtiin levy-yhtiön vaatimuksesta uutta materiaalia odotellessa.
Verkkosilmä
Verkkosilmä on niveljalkaisten eliöiden silmä, joka koostuu kymmenistä tai jopa tuhansista osasilmistä, ommatideista. Verkkosilmän valoa aistivat solut ovat silmän ulkopinnalla. Siten se eroaa ratkaisevasti esimerkiksi selkärankaisten linssillä varustetuista silmistä, joiden näkösolut ovat silmämunan sisällä takaseinässä. Verkkosilmän tuoma informaatio eläimelle on epätarkka, jokaisen näkösolun "katsoessa" omaan suuntaansa. Verkkosilmä kuitenkin kerää tietoa ympäristön valosta laajemmalta alueelta kuin silmä, jossa on linssi.
Monologi
Monologi on näyttämötaiteessa käytetty termi yksinpuhelulle. Siinä yksi henkilö suuntaa yleisölle pidemmän vuorosanajakson. Näyttelijä voi myös puhua kuin itsekseen tai jollekin toiselle henkilölle, joka ei ole paikalla. Termi tulee kreikan sanoista "mono" (yksi) ja "logos" (sana).
Monologi on yksinpuhelu, teksti joka on kirjoitettu yhdelle esiintyjälle. Monologeiksi kutsutaan myös yhden näyttelijän näytelmiä. Monologien muodot voivat vaihdella suuresti: jotkut monologit ovat tajunnanvirtaa tai tekstifragmentteja, toiset taas kertomuksen muotoon kirjoitettuja esityksiä. Monologiin voi sisältyä ”sisäiskatsoja” - eli teksti voi olla suunnattu yleisölle, jumalalle tai tietylle roolihenkilölle, tai sitten monologi voi olla roolihahmon yksinäistä pohdintaa – sitä ei siis ole suunnattu kenellekään muulle. Tällä perusteella monologit voidaan jakaa ulkoisiin tai sisäisiin.
Kuuluisia monologeja ovat Shakespearen "Hamletin" monologi isänsä haamun ilmestyttyä (”ollako vai eikö olla”) ja hautausmaamonologi, jossa hän pitelee entisen ystävänsä pääkalloa.
Mario Benedetti
Mario Orlando Hamlet Hardy Brenno Benedetti Farugia (14. syyskuuta 1920 Paso de los Toros – 17. toukokuuta 2009 Montevideo) oli Uruguayn tunnetuin nykykirjailija. Monien uruguaylaisten ja argentiinalaisten tapaan hänkin oli italialaisten siirtolaisten jälkeläinen.
Benedetti syntyi syrjäisessä Paso de los Torosin kaupungissa Tacuarembón maakunnassa, mutta perhe muutti pian sen jälkeen töiden perässä Montevideoon, jossa Mario-poika aloitti koulunkäynnin. Häneltä jäi kuitenkin lukio kesken, ja hän joutui menemään töihin autokorjaamoon. Vuosina 1938–1941 hän asui Buenos Airesissa, Argentiinassa.
Mario Benedettin kirjallinen ura lähti liikkeelle 40-luvun puolivälissä. Hänestä tuli "Marcha"-viikkolehden toimittaja, ja hän toimi myös "Marginalia"-nimisen kulttuurilehden päätoimittajana. Vuosikymmenen lopussa hän julkaisi ensimmäisen esseekokoelmansa sekä novellikokoelman "Esta mañana" ("Tänä aamuna"), jossa käsitellään uruguaylaista arkielämää usein surkuhupaisaankin tyyliin: kokoelmaan kuuluva satiirinen novelli "El presupuesto", joka kertoo byrokraattisesta toimistoelämästä, on päässyt moneen espanjankielisen kirjallisuuden antologiaan.
Benedetti osallistui 50-luvulta alkaen maansa vasemmistolaisten liikkeiden toimintaan pitäen sittemmin yllä kiinteitä kulttuurisuhteita Castron Kuubaan. Vuonna 1973 sotilasvallankaappaus ajoi hänet maanpakoon muun muassa Argentiinaan, Kuubaan ja Espanjaan. Maanpakolaisvuosista kertoo muun muassa hänen romaaninsa "Primavera con una esquina rota", joka esittelee uruguaylaisten pakolaisten kokemuksia useista eri näkökulmista ja eri maista käsin. Romaani on saanut Amnesty Internationalin kirjallisuuspalkinnon. Vuonna 1983 Benedetti palasi kotimaahansa.
Lukuisia kirjallisuuspalkintoja saanut Mario Benedetti oli muun muassa Alicanten yliopiston kunniatohtori.
Numismatiikka
Numismatiikka (kreikaksi νομισματική) eli rahatiede tarkoittaa rahojen ja mitalien tutkimusta. Usein sanaa käytetään myös rahojen ja mitalien harrastusluontoisesta keräilystä. Kolikoiden ohella myös muut maksuvälineet, kuten setelit ja muut arvopaperit sekä maksukortit ovat numismatiikan tutkimusaluetta. Numismatiikka liittyy läheisesti historiaan, maantieteeseen, talouteen, metallurgiaan ja teolliseen tuotantoon, joissa se toimii usein aputieteenä. Esimerkiksi monet antiikin ja keskiajan ajankohdat ovat tarkentuneet rahojen tutkimustuloksien avulla. Usein numismatiikka erotetaan pelkästä rahojen keräilystä, jossa päämääränä on ennen kaikkea rahojen omistaminen eikä niinkään niiden tutkimus. Toisaalta monet ammattinumismaatikot ovat samalla aktiivisia rahojen keräilijöitä.
Julius Caesarin tiedetään kirjoittaneen yhden ensimmäisistä numismatiikkaa käsittelevistä teoksista. Renessanssin aikana syntyi uudelleen kiinnostus antiikin rahoja kohtaan, ja muun muassa ruhtinaat alkoivat perustaa rahakokoelmia, joiden pohjalta kehittyi nykyaikainen numismatiikka. 1600-luvulla kehittyi keskiaikaan keskittynyt numismatiikka. Nykyisin numismatiikalla on tärkeä osa vanhojen ja harvinaisten rahojen sekä mitalien kaupassa ja arvonmäärityksessä.