hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Shanghain Jiao Tong -yliopisto
Shanghain Jiao Tong -yliopisto on Shanghaissa sijaitseva yliopisto, joka on Kiinan kansantasavallan vanhimpia. Se perustettiin 1896. Yliopisto listaa yliopistorankinglistallaan vuosittain maailman 500 parasta yliopistoa.
Yliopiston maskotti on Mike-niminen bengalintiikeri.
Kansainvälinen 500 huippuyliopiston lista on julkaistu vuosittain vuodesta 2003 lähtien.
Vuonna 2007 suomalaisyliopistoista listalle pääsi viisi. Helsingin yliopisto nousi yhden pykälän viime vuotisesta sijalle 73, Turun yliopisto putosi kolmen sadan joukosta, Oulun yliopisto nousi neljän sadan joukkoon ja TKK sekä Jyväskylän yliopisto pysyttelivät viiden sadan joukossa.
Vuonna 2012 Helsingin yliopisto oli listan sijalla 73, Oulun yliopisto ja Turun yliopisto sijoilla 301-400, Itä-Suomen yliopisto ja Jyväskylän yliopisto sijoilla 401-500.
Shanghain listan metodologiaa on kritisoitu ylipainotuksesta Nobel-palkintoihin ja teknisiin tieteisiin, millä aloilla korkeat lukemat siteerausindeksissä ovat muita yleisempiä. Lisäksi mittarina ovat englanninkieliset julkaisut, joissa amerikkalaisilla, briteillä ja australialaisilla on kielietu.
Shanghain listan laatijat ovat myöntäneet mittarien vääristyneen siten, että yliopiston ikä nostaa ja painottuminen humanistisiin tieteisiin tai yhteiskuntatieteisiin laskee sijoitusta.
Korkeakoulututkijoiden kansainvälinen tutkimusyhteisö on hyvin yksimielinen siitä, että ranking-listat ovat haitallisia korkeakoulujärjestelmien kehittämiselle. Haitallisuus johtuu siitä, että huomio keskittyy vain statukseltaan parhaimpien menestykseen, ja heikompien kehittämisestä ei kiinnostuta, vaikka ne muodostavat enemmistön.
Koulutuksen laatu:
Henkilökunnan laatu: 
Tutkimuksen laatu:
Oppilaitoksen koko:
SIC
SIC on portugalilainen televisiokanava, joka kuuluu maan suurimpiin. Se perustettiin 6. lokakuuta 1992. Nykyään se välittää enimmäkseen portugalinkielistä ohjelmistoa, mutta muös yhdysvaltalaisia ja brittiläisiä on alettu näyttää yhä enemmän.
Los Katíoksen kansallispuisto
Los Katíoksen kansallispuisto on Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1994 otettu kansallispuisto Kolumbiassa. Se on osa Kolumbian ja Panaman rajalla sijaitsevaa Darién Gap -aluetta, joka koostuu kehittymättömästä metsä- ja suomaasta. Puisto jatkuu Panaman puolella nimellä Dariénin kansallispuisto.
Kansallispuiston kasvisto koostuu puoliksi alavien suomaiden metsistä ja sademetsistä, joita on sekä alamaalla että vuoristoisillakin alueilla.
Los Katíoksen eläimistöön kuuluu useita Darién Gapin kotoperäisiä lajeja, kuten kaksi kolibrilajia ja yksi sammakkoeläin. Vaarantuneista nisäkäslajeista puistossa elää muun muassa lamantiini, pensaskoira, isomuurahaiskarhu ja bairdintapiiri.
7. helmikuuta 1997 kolumbialaisen vasemmistolaisen FARC-sissiliikkeen sotilaat kidnappasivat kaksi itävaltalaista ja kaksi saksalaista turistia kansallispuiston alueelta ja liike vaati 15 miljoonan dollarin lunnaita. Kolumbian armeijan joukot löysivät sissien piilopaikan 4. maaliskuuta, minkä seurauksena sissit tappoivat kaksi panttivankia. Seuranneessa tulitaistelussa kuoli neljä sissiä ja armeijan joukot onnistuivat vapauttamaan jäljelle jääneet kaksi turistia.
Malmio
Malmio
on magmapesäkkeen ylä- tai alaosiin kertynyt runsaasti metalleja sisältävä mineraalien kasauma, joka on syntynyt sulan kivimassan eli magman jähmettyessä.
Malmiot syntyvät yleensä vuorten poimuttuessa, kun kivilajit sulavat. Magman, jäähtyessä ja jähmettyessä mineraalit lajittuvat uudella tavalla. Ensimmäiseksi sulasta kiviaineksesta eriytyvät ja painuvat magmapesäkkeen pohjalle raskaat metallit. Tällaisia malmeja ovat muun muassa magnetiitti ja kromiitti. Magmapesäkkeen yläosaan kiteytyy viimeiseksi kupari-, lyijy-, sinkki-, nikkeli-, kulta- ja hopeametalleja. Kahden malmion väliin jää tavallista vähemmän metalleja sisältävää kiveä.
Summa (täsmennyssivu)
Summa voi tarkoittaa seuraavia:
Seann William Scott
Seann William Scott (syntyjään Sean William Scott, s. 3. lokakuuta 1976 Cottage Grove, Minnesota) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan parhaiten elokuvista "American Pie", "Road Trip" ja "Dude, Where's My Car?".
Scott syntyi nuorimmaksi seitsemästä sisaruksesta William Frank Scottille ja Patricia Ann Simonsille. Hän sai innoitteen ryhtyä näyttelijäksi ollessaan töissä paikallisessa elokuvateatterissa, missä hän pystyi katsomaan elokuvia ilmaiseksi. Valmistuttuaan Park High Schoolista Scott muutti Los Angelesiin ja hänet löydettiin kykyjenetsimiskilpailun kautta. Hän esiintyi ensimmäisen kerran televisiossa Aerosmithin musiikkivideossa "Hole in my Soul".
Scottin läpimurto tapahtui vuonna 1999 elokuvassa "American Pie", jossa hän esitti Steven Stifleriä. Tämän jälkeen hän on esittänyt useimmiten koomisia roolihahmoja. Scott juonsi MTV Movie Awardsia yhdessä Justin Timberlaken kanssa vuonna 2003. Kaksikko esitti parodioita useista elokuvista, kuten "Matrix Reloadedista". Heidän parodiansa löytyy "Matrix Reloadedin" DVD-levyllä.
HisKi-projekti
HisKi-projekti on Suomen Sukututkimusseura ry:n aloittama ja hallinnoima tietojentallennusprojekti, jonka tarkoituksena on tallentaa digitaaliseen muotoon ja samalla myös Internetiin kaikkien vapaasti käytettäväksi niin sanotut "mustat kirjat", joihin on kopioitu tietoja seurakuntien historiankirjoista, eli syntyneitten/kastettujen, vihittyjen ja kuolleitten/haudattujen luetteloista. Mustat kirjat kirjoitettiin 1920- ja 1930-luvuilla, jolloin tarkoituksena oli tulkita historiakirjojen usein vaikealukuinen teksti selväkielisempään muotoon. Kirjoihin kopioitiin historiakirjojen tiedot tekstaamalla. Nyt vuorostaan nämä sekundaariset tietolähteet ovat HisKi-projektin kohteena. Projektin ansiosta tiedoista voidaan helposti tehdä eri tyyppisiä tietokantahakuja.
Yhä jatkuva tallennustyö on tapahtunut osin vapaaehtoisten tallentajien avustuksella, osin yhteiskunnalta saadun tuen avulla. Tietokannan sisältämä tietomäärä vaihtelee seurakunnittain, joistakin seurakunnista tiedot ovat varsin kattavat.Tietoja on pääsääntöisesti aina 1850-luvulle saakka, joskus jopa noin vuoteen 1900 asti.
Mustien kirjojen laadinnassa tapahtuneiden virheiden ja väärinymmärrysten tähden on suositeltavaa, että tietokannasta saadut tiedot vielä tarkastetaan esimerkiksi alkuperäisistä historiakirjoista tehtyjen mikrofilmien avulla. Näitä on talletettuina Kansallisarkistoon, Maakunta-arkistoihin sekä keskeisiin kirjastoihin.
Diário do Alentejo
Diário do Alentejo on Portugalissa julkaistava sanomalehti. Lehteä painetaan Bejassa.
Silohaperonvieras
Silohaperonvieras ("Asterophora parasitica") on paikoittain Etelä- ja Keski-Suomessa tavattava uhanalainen sieni. Ruokasienenä se on huono tai merkityksetön.
Ram It Down
Ram It Down on heavy metal -yhtye Judas Priestin albumi, joka ilmestyi vuonna 1988. Levy nousi kotimaansa listoilla sijalle 24. Yhdysvalloissa "Ram It Down" myi kultaa heinäkuussa 1988 ja saavutti listasijan 31. Varsinaisina singleinä julkaistiin nimikappale sekä levyltä löytyvä coverversio Chuck Berryn "Johnny B. Goodesta". Promosingleinä julkaistiin "Blood Red Skies" sekä "I'm A Rocker". Albumi jäi Judas Priestin pitkäaikaisen rumpalin Dave Hollandin viimeiseksi työksi, sillä hän erosi tämän jälkeen. Kappaleesta "Johnny B. Goode" on tehty musiikkivideo.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Tipton/Halford/Downing, paitsi "Johnny B. Goode".
Hamburger Flugzeugbau
Hamburger Flugzeugbau GmbH (lyhenne HFB) perustettiin kesäkuussa 1933 telakkayhtiö Blohm & Vossin tytäryhtiöksi. Nimensä mukaan se toimi Hampurissa. Yhtiö lopetti toimintansa itsenäisenä yhtönä vuonna 1937 sulautuen konserniin nimikkeellä Blohm & Voss, Abteilung Flugzeugbau.
Versailles’n rauhansopimuksen kieltäessä lentokoneenrakennuksen Saksalta ensimmäisen maailmansodan jälkeen, saksalaiset sotateollisuusyhtiöt etsivät keinoja kiertää kieltoa. Henschel pyrki saamaan telakkayhtiö Blohm & Vossin mukaan lentokonetehtaan perustamiseen. Täten syntyi Hamburger Flugzeugbau GmbH.
Sen ensimmäinen lentokone oli kaksitaso, Ha 135. Sen suunnittelivat Reinhold Mewes ja Viktor Maugsch, joka tuli hetkeksi yhtiöön Heinkelilta ja siirtyi pian Fieselerille. Yksipaikkainen koulukone Ha 136 oli tehtaan uuden pääsuunnittelijan Richard Vogtin käsialaa. Hän siirtyi yhtiöön Dornierilta ja oli työskennellyt myös Japanissa Kawasaki Heavy Industriesin lentokonetehtaalla. Seuraava kone oli Ha 137, joka hävisi tarjouskilvassa Fieselerin Fi 98:lle.
Yritys päätyi vuonna 1969 Messerschmitt-Bölkow-Blohmille.
Adjunkti
Kielitieteessä adjunkti on lauseen vapaa adverbiaali. Adjunktin poisto lauseesta on mahdollista ilman, että lauseesta tulee kieliopillisesti virheellinen tai elliptinen. Alla oleva esimerkilause on kieliopillinen, vaikka adjunktit "eilen" tai "puutarhassa" poistettaisiinkin. Semanttisten roolien "aika" ja "paikka" ilmaiseminen ei siis kuulu verbin "nähdä" argumenttirakenteeseen. Adjunktin vastinpari eli verbin pakollinen määrite on komplementti eli täydennys. Myös komplementti voi olla lauseenjäsenenä adverbiaali. Käytännössä on kuitenkin tulkinnanvaraista, mitkä lausekkeet ovat "pakollisia". Pakollisuus myös usein riippuu konstruktiosta eikä vain verbistä.
"Eilen Teemu näki koiran puutarhassa."
Adverbiaali on lauseen osa, joka mahdollistaa erilaiset olosuhteet, jossa verbin ilmoittama tekeminen tai ilmaus tapahtuu. Edeltävä lause käyttää ajan ja paikan adjunkteja.
Adjunkti voi olla yksi sana, lauseke tai lause.
Geoff Nicholls
Geoffrey James (Geoff) Nicholls (29. helmikuuta 1944 Birmingham – 28. tammikuuta 2017) oli englantilainen muusikko. Hänet tunnettiin parhaiten Black Sabbath -yhtyeen pitkäaikaisena kosketinsoittajana.
Geoff Nicholls aloitti kitaristina 1960-luvun lopulla yhtyeessä World Of Oz. 1970-luvun alkupuolella hän liittyi birminghamilaiseen Bandy Legs -yhtyeeseen. Bandy Legs lämmitteli usein myös birminghamilaista Black Sabbathia. 1970-luvun puolivälissä yhtye muutti nimensä Quartziksi lähinnä sen vuoksi, että yhtyeen musiikki oli muuttunut raskaampaan rockiin suuntautuneeksi ja Bandy Legs -nimi ei sopinut musiikkiin. Yhtyeen jäsenet ystävystyivät Black Sabbathin jäsenten kanssa, ja Black Sabbathin kitaristi Tony Iommi lupautui tuottamaan yhtyeen ensimmäisen albumin. Erityisesti Geoff Nichollsista ja Tony Iommista tuli hyvät ystävät, ja Iommi pyysikin Nichollsia avustamaan Black Sabbathia vuonna 1977, kun Ozzy Osbourne erosi ensimmäisen kerran yhtyeestä ja Dave Walker tuli hetkellisesti uudeksi laulajaksi.
Seuraavan kerran Iommi kutsui Nichollsin mukaan vuonna 1979, kun Ozzy Osbourne ja basisti Geezer Butler lähtivät yhtyeestä ja Ronnie James Dio tuli uudeksi laulajaksi. Hänen piti alun perin liittyä toiseksi kitaristiksi, mutta Butlerin eron vuoksi hän alkoi soittaa bassoa. Butlerin palattua yhtyeeseen ja Iommin todettua toisen kitaristin tarpeettomaksi Nicholls siirtyi kosketinsoittajaksi. Hän toimikin yhtyeen kosketinsoittajana aina vuoteen 2004 asti välillä enemmän ja välillä vähemmän täysivaltaisena jäsenenä.
Nicholls oli mukana myös rumpali Cozy Powellin sooloyhtyeessä. Lisäksi hän sävelsi filmimusiikkia ja teki kappaleita myös Ozzy Osbournelle (levyllä "Down To Earth"). Viimeisinä vuosinaan hän oli mukana entisen Black Sabbath -laulajan Tony Martinin sooloyhtyeessä.
Nicholls kuoli 72-vuotiaana tammikuussa 2017. Hän oli sairastanut keuhkosyöpää.
Loimaan rautatieasema
Loimaan rautatieasema () on rautatieasema Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosuudella . Liikennepaikka sijaitsee lähes tarkalleen rataosan puolivälissä, ja sijaintinsa vuoksi se on liikenteellisesti tärkeä paikka. Loimaa on myös Turusta Toijalaan johtavan rataosuuden suurin välipaikkakunta.
Loimaan asema otettiin käyttöön Turun radan ainoana III luokan rautatieasemana rataosan valmistuessa vuonna 1876. Asema sijoitettiin rautatien ja Loimaan kirkolta Ypäjälle menevän maantien risteykseen Loimijoen läheisyyteen, noin kuuden kilometrin päähän kirkosta. Paikka oli silloin metsäaluetta Vesikosken ja Peltoisten kylien välillä. Asemarakennuksen on todennäköisesti suunnitellut Knut Nylander, joka toimi tuolloin Valtionrautateiden rakennussuunnittelijana. Aseman piirustuksia ei kuitenkaan ole signeerattu. Aseman alkuperäinen veturitalli siirrettiin vuonna 1902 Humppilaan ja sen tilalle rakennettu talli on myöhemmin purettu. Aseman ensimmäinen vesitorni räjäytettiin kansalaissodan aikana ja uusi torni rakennettiin samoilla piirustuksilla kuin Humppilan vastaava. Loimaan aseman ympärille syntyi nopeasti asutuskeskus, joka oli Suomen itsenäistymisen aikoihin jo varsin merkittävä kauppoineen, pankkeineen, rukoushuoneineen ja sähkövalaistuksineen. Asemanseudusta ja Vesikosken kylästä muodostettiin itsenäinen Loimaan kauppala vuonna 1921 (vuodesta 1969 kaupunki), ja Loimaan maalaiskunnan keskukseksi jäi kirkonkylä Hirvikoski, kunnes kunnat yhdistettiin vuonna 2005.
Loimaasta suunniteltiin 1800-luvun lopulla risteysasemaa, kun rautatiekomitean rataverkkoehdotuksessa esitettiin Porin oikoradan suunnaksi reittiä Helsingistä Loimaan kautta Kokemäen Risteelle tai Peipohjaan. Radan eteläosaa Loimaalle pidettiin yhtenä ensisijaisesti rakennettavista radoista pääkaupungin elintarvikehuollon kannalta. 1920-luvulla Loimaalle suunniteltiin edellisen lisäksi vielä ratayhteyttä Riihimäeltä. Ratahankkeet kuitenkin hautautuivat seuraavalla vuosikymmenellä linja-autoliikenteen merkityksen kasvaessa.
Loimaan asemalta rakennettiin sivuraide viljavarastolle vuonna 1951. Asema muutettiin kauko-ohjatuksi vuonna 2000. Asemarakennus siirtyi Senaatti-kiinteistöille vuonna 2007 ja lipunmyynti asemalla loppui seuraavana vuonna. Asemarakennuksen ulkonäköä on myöhemmin muutettu joitakin kertoja, mutta muutoksista huolimatta se edustaa omaa rakennustyyliään viimeisenä jäljellä olevana rakennuksena.
Asema sijaitsee Loimaan kaupungin keskustaajamassa, rautatien ja seututien 213 risteyskohdassa. Asemalla pysähtyvät kaikki rataosalla liikennöivät henkilöjunat, ja siellä on myös tavaraliikennettä. Vaihdottomia yhteyksiä on mm. Turkuun, Tampereelle, Jyväskylään sekä Ouluun.
Museovirasto on määritellyt Loimaan rautatieaseman yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä. Höyryveturikauden muistomerkiksi Loimaalla on säilytetty rautatien vesitorni vesiviskureineen.
Koblenz
Koblenz on kaupunki Rheinland-Pfalzin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Se sijaitsee Rein- ja Moseljokien liittymäkohdassa, ja on osavaltionsa kolmanneksi suurin kaupunki Mainzin sekä Ludwigshafenin jälkeen. Kaupunki on myös Saksan viini­teollisuuden keskus.
Vuoden 2013 väestönlaskennassa Koblenzissa oli 110 643 asukasta.. Kaupunki on pinta-alaltaan 105,02 neliökilometrin suuruinen ja asukastiheys noin 1016 asukasta neliökilometriä kohden. Maanpinnan keskimääräinen korkeus alueella on 60 metriä.
Koblenz oli yksi roomalaisen sotapäällikön Nero Claudius Drusuksen vuonna 8 ennen ajanlaskun alkua perustamista sotilasasemista, tuolloin nimeltään "Castellum apud Confluentes", "Linna jokien yhtymäkohdassa"; kaupungin nykyinen saksankielinen nimi on mukaelma Confluentes-sanasta. Kaupunki viettikin vuonna 1992 2000-vuotisjuhlapäiväänsä. Kaupunginoikeudet Koblenz sai kuitenkin virallisesti vasta vuonna 1214.
Nähtävyyksiä ovat muun muassa Stolzenfelsin linna ja Vaaliruhtinaallinen linna. Reinin toisella rannalla olevalla kukkulalla on Ehrenbreitsteinin linnoitus eli "Festung Ehrenbreitstein", joka on preussilaisten rakentama vuosina 1817–1832, eikä joutunut koskaan hyökkäyksen kohteeksi.
Reinin ja Moselin yhtymäkohdassa olevaa niemenkärkeä kutsutaan nimellä Deutsches Eck ().
Tom Selleck
Thomas William Selleck (s. 29. tammikuuta 1945 Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten pääroolistaan pitkään esitetyssä "Magnum" -televisiosarjassa.
Selleckille tarjottiin "Magnum"-sarjan pääosaa vuonna 1981. Hän otti roolin vastaan, vaikka oli jo sitoutunut esittämään Indiana Jonesia "Kadonneen aarteen metsästäjät" -elokuvassa. Selleck hylkäsikin elokuvaroolin muutamia viikkoja ennen elokuvan kuvausten alkua.
Selleck on esiintynyt sekä "Magnumin" aikana että sen jälkeen useissa elokuvissa kuten "Karkuri" , Kolme miestä ja pikkuneiti ja "Kolme miestä ja baby". Hän esitti pääosaa elokuvassa "Australian villi länsi". Sen lisäksi hän näytteli Monica Gellerin pitkäaikaista poikaystävää Richardia televisiosarjassa "Frendit". Viime vuosina Selleck on näytellyt poliisipäällikkö Jesse Stonea useissa televisioelokuvissa, joista ensimmäinen on "". Viimeisin merkittävä TV-sarja, jossa hän on pääesiintyjä on "Blue Bloods". Siinä hän näyttelee New Yorkin poliisikomentajaa (ylin arvonimi), jonka perhe on vahvasti mukana isänsä toimessa (pojat ovat poliisivoimissa, tytär apulaissyyttäjä ja isoisä on eläkkeellä oleva entinen poliisikomentaja - ennen poikaansa).
Selleckillä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Tom Selleck on ollut kaksi kertaa naimisissa, vuosina 1971-1982 Jaquline Rayn kanssa. Vuonna 1987 Selleck meni naimisiin Jillie Mackin kanssa. Tom Selleckillä on kaksi lasta.
Mitsubishi G3M
Mitsubishi G3M (, "Kyuhasshikirikkō", Tyyppi 96, liittoutuneiden raportointinimi "Nell") oli Japanissa 1930-luvulla kehitetty kevyt pommikone, jonka ensilento tapahtui heinäkuussa 1935. Konetyyppiä käytettiin vuodesta 1935 vuoteen 1945. G3M oli myös hyvin paljon käytössä torpedokoneena.
Brittiläiset taistelulaivat HMS Prince of Wales ja HMS Repulse lentotorpedoilla upottanut 22. lentolippue muodostui enimmältään juuri näistä koneista. Pitkän toimintasäteen ansiosta japanilaiset käyttivät Mitsubishi G3M:ä pommittaessaan Chongqingia ja muita kiinalaiskaupunkeja.
The Jester Race
The Jester Race on ruotsalaisen metalliyhtye In Flamesin toinen studioalbumi vuodelta 1996. "The Jester Race" nosti In Flamesin julkisuuteen etenkin Euroopassa ja Japanissa. Albumi on ensimmäinen, jossa laulajana toimii Anders Fridén. Levyltä on julkaistu myös video kappaleesta ”Artifacts of the Black Rain”.
Sanoitukset: Niklas Sundin ja Anders Fridén, ellei toisin mainita.
Krefeld
Krefeld ("Crefeld" vuoteen 1929) on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Se sijaitsee lounaiseen Ruhrin metropolialueesta, muutamia kilometrejä länteen Reinjoesta. Vuoden 2011 väestönlaskennassa siellä oli 222 247 asukasta. Kaupunki on pinta-alaltaan 137,68 neliökilometrin suuruinen, asukastiheyden ollessa noin 1 726 asukasta yhtä neliökilometriä kohden. Keskivertokorkeus on 39 metriä.
Krefeld mainittiin ensimmäisen kerran tekstissä vuonna 1105. Tuolloin se tunnettiin nimellä "Krinvelde". Kaupunginoikeudet sille myönsi vuonna 1373 Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Kaarle IV. Kaupunki alkoi kasvaa 1600-luvulla, jolloin se oli yksi niistä harvoista kaupungeista, jotka säästyivät Kolmikymmenvuotisen sodan kauheuksilta.
Kaupunki tunnettiin pitkään silkin ja sametin valmistamisesta, jonka aloittivat sinne paenneet Mennoniitat. Ensimmäisessä maailmansodassa liittoutuneet valloittivat sen, ja toisessa maailmansodassa sitä pommitettiin rajusti.
Lunar Strain
Lunar Strain on ruotsalaisen death metal -yhtye In Flamesin ensimmäinen albumi vuodelta 1994. Levy-yhtiönä toimi tuolloin Wrong Again Records.
Sävellykset: Jesper Strömblad ja Glenn Ljungström, sanoitukset: Mikael Stanne, ellei toisin mainita.
Jaime Bergman
Jaime Bergman (s. 23. syyskuuta 1975 Salt Lake City, Utah Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen malli ja näyttelijä, joka oli tammikuussa 1999 Playboyn Playmate of the Month. Hän on myös esiintynyt useilla Playboyn videoilla. Vuosina 2000–2002 Bergman näytteli "B. J. Cummingsia" Howard Sternin "Baywatch"-parodiassa "Rantojen kunkku".
Hän avioitui "Angel"-sarjan tähden David Boreanazin kanssa 24. marraskuuta 2001, ja heillä on poika, Jaden Rayne, joka syntyi 1. toukokuuta 2002, sekä tytär Bardot Vita, joka syntyi 31. elokuuta 2009.
Kansallislippu
Kansallislippu on lippu, joka toimii valtion tai maan kansallissymbolina.
Alun perin liput olivat käytössä hallitsijasukujen symboleja. Kansa omaksui lippujen käytön Ranskan vallankumouksen myötä 1700-luvulla. Tällöin syntyivät kansallisliput ja lippujen kuviointi yksinkertaistui. Kolme neljäsosaa nykyisistä kansallislipuista on toisen maailmansodan jälkeiseltä ajalta ja vain 12 valtiolla on lippu, joka on otettu käyttöön ennen vuotta 1800. Vanhin kansallislippu on Tanskalla, joka on 1200-luvulta. Kansallisliput ovat lähes aina suorakaiteen muotoisia, toisin kun niitä edeltäneet keskiajan armeijoiden liput, jotka olivat muodoltaan vaihtelevampia. Kansallisliput voivat edelleen muuttua tai vaihtua historian käänteissä.
Kansallislipun eri väreillä on usein tietty merkitys. Joidenkin valtioiden lipuissa on hallitsijasuvun vaakuna. Joskus lipun symboli edustaa jotain poliittista tai uskonnollista ideologiaa, tai se liittyy maatalouteen tai merenkulkuun, tai se voi edustaa jopa kansanluonnetta.
Uskontoon liittyvät symbolit ovat kansallislipuissa yleisiä. Monen kristityn maan lipussa on kristinuskon risti, Israelin lipussa on juutalaisuutta edustava daavidintähti, ja monen islamilaisen valtion lipussa on kuunsirppi. Neuvostoliiton lipussa oli kommunismia edustavat sirppi ja vasara.
Yhdysvaltain lipun 13 raitaa edustavat maan alkuperäisiä 13 osavaltiota, ja sen 50 tähteä edustavat nykyisiä osavaltioita. Ison-Britannian lipussa yhdistyvät maan osien, Englannin, Skotlannin ja Irlannin kansallispyhimysten ristit.
Jotkin kansallisliput muistuttavat toisiaan silloin kun mailla on joitain kulttuurisia yhteyksiä. Tällaisia kansallislippujen ryhmiä ovat esimerkiksi pohjoismaiset ristiliput sekä liput, joiden osana on Ison-Britannian lippu eli Union Jack, kuten Australian ja Uuden-Seelannin liput.
Ainoa yksivärinen kansallislippu oli Libyan kokovihreä lippu, jota maa käytti vuosina 1977–2011.
Valtion kansalainen näkee kansallislippunsa usein oman kansalaisuutensa tärkeänä merkkinä ja voi tuntea uskollisuutta lipulleen.
Kansallislipulla liputetaan puolitangossa surun merkkinä.
Könkämäeno
Könkämäeno (, yläjuoksulla, "Geaggáneatnu" alajuoksulla) on Ruotsin ja Suomen rajajoki Enontekiön ja Kiirunan kuntien välillä Käsivarressa.
Joki saa alkunsa Kilpisjärvestä ja laskee alas käsivartta saaden seurakseen käsivarren koillisrajalta Lätäsenon. Tämän vesien yhtymän jälkeen joki muuttuu Muonionjoeksi. Könkämäeno on urheilukalastajien suosima perhokalastusjoki yhdessä Lätäsenon kanssa.
Matheson Island
Matheson Island on kylä Winnipegjärven keskiosassa sijaitsevassa samannimisessä saaressa Manitoban provinssissa Kanadassa. Kylässä asuu 99 asukasta ja siellä on 69 taloutta. Saarelle liikennöi lossi C.F. Ingemar Carlson II mannermaalta Islandview'stä, ja lautta MV Edgar Wood liikennöi Islandview'stä järven itärannalle Princess Harbourin ja Bloodveinin kyliin. Kylä sijaitsee noin 215 kilometriä pohjoiseen Winnipegistä. Kylä on perustettu vuonna 1903.
Naturalismi (tietoteoria)
Naturalismi metodologisena tai tietoteoreettisena käsitteenä tarkoittaa näkemystä, jonka mukaan luonnossa havaittavat ilmiöt ovat parhaiten selitettävissä luontoon pohjautuvilla syillä. Naturalistisen näkemyksen mukaan tietoteoria ei ole autonominen, vaan se tukeutuu informaatioon, jonka tiede ja arkikokemus voivat tarjota. Näkemys korostaa tietoteorian olemusta empiirisen tutkimuksen relevansseista tuloksista johtaen. Kysymyksiä näkemykselle asettaa mm. se kuinka naturalisti suhtautuu tietoteorian normatiiviseen luonteeseen, jos tieto ylipäätään käsitetään normatiivisena. Tietoteoreettinen naturalismi ei ota kantaa siihen, onko yliluonnollisia asioita olemassa, toisin kuin ontologinen naturalismi.
Kaikki eivät pidä erottelua metodologiseen ja ontologiseen naturalismiin onnistuneena. Filosofi Sami Pihlström on todennut, että naturalismi näyttäisi edellyttävän paitsi luottamusta tieteen menetelmiin, myös jonkinlaista näkemystä todellisuuden luonteesta, siitä, että maailma on todella luonnollinen ja sellaisena tieteen menetelmin tutkittavissa. Esimerkiksi teokseen "Naturalism: A Critical Analysis" (2000) monet naturalismin arvostelijat esittävät, ettei naturalismia voida tulkita puhtaasti menetelmälliseksi kannaksi vaan se on omaleimainen filosofinen näkemys vain jyrkässä ontologisessa (palauttavassa tai karsivassa) muodossaan, jossa kaikki yliluonnolliset tai muut luonnontieteen maailmankuvaan sopimattomat oliot poistetaan järkiperäisen ajattelijan todellisuuskäsityksestä.
Anneli Saaristo
Terttu Anneli Orvokki Saaristo (s. 15. helmikuuta 1949 Jokioinen) on televisiossa, teatterissa ja elokuvissa esiintynyt laulaja ja näyttelijä. Hänet tunnetaan erityisesti vaativien laulelmien tulkitsijana. Hän edusti Suomea Eurovision laulukilpailussa vuonna 1989 kappaleella "La Dolce Vita".
Saaristo on saanut euroviisujen lisäksi myös muuta kansainvälistä tunnustusta. Vuonna 1983 hänet valittiin Knokken laulufestivaaleilla parhaaksi naissolistiksi. Vuonna 1985 hän puolestaan sai pääpalkinnon Rostockin kansainvälisessä laulukilpailussa "Menschen und Meer" ja vuonna 1987 toisen palkinnon Dresdenissä järjestetyssä kilpailussa.
1970-luvun alussa Saaristo osallistui iskelmälaulukilpailuihin. Hän toimi koko vuosikymmenen ajan tanssiorkesterin solistina ja levytti pääosin coverversioita iskelmistä. Keväällä 1978 Saaristo kilpaili Suomen euro­viisu­karsinnoissa Eero Tiikasalon sävelmällä ”Sinun kanssasi, sinua ilman”, josta tuli hänen ensimmäinen hittinsä. Seuraava hitti oli ”Aamulla rakkaani näin”, jonka Lea Laven oli esittänyt samassa karsinnassa.
Saariston ensimmäinen albumi "Aina aika rakkauden" ilmestyi vuonna 1980. Pienen levy-yhtiön julkaisema levy oli kaupallinen pettymys. Vuonna 1982 Saaristo osallistui Syksyn Sävel -kilpailuun kappaleella ”Tyhjät sanat” ja 1984 euro­viisu­karsintaan sävelmällä ”Sä liian paljon vaadit” sijoittuen karsinnan kolmanneksi. Molemmista lauluista tuli menestyksiä, ja Saariston seuraavat albumit myivät ensimmäistä paremmin.
Syksyllä 1988 Saaristo sai lehdistön tunnustuspalkinnon Syksyn Sävelessä laulullaan ”Taivaspaikka”. Vuonna 1989 hän esitti euro­viisu­karsinnoissa laulut ”Oi äiti maa” ja ”La dolce vita”, joista ensin mainittu sijoittui kolmanneksi ja jälkimmäinen voitti. Lausannen Eurovision laulukilpailussa ”La dolce vita” sijoittui seitsemänneksi. Sijoitus oli Suomen siihen asti paras, kun sijoitus suhteutetaan osallistujamaiden määrään. "La dolce vita" -albumi myi kultalevyyn oikeuttavan määrän.
Saaristo on saanut myös kansainvälistä tunnustusta. Vuonna 1983 hänet valittiin Knokken festivaaleilla parhaaksi naissolistiksi. Vuonna 1985 hän sai pääpalkinnon Rostockin kansainvälisessä laulukilpailussa Menschen und Meer ja 1987 toisen palkinnon Dresdenissä järjestetyssä kilpailussa.
Saariston tunnetuimpiin lauluihin lukeutuvat ”Viimeinen känni”, ”Evakon laulu”, ”Päättyneet juhlat”, ”Appelsiinipuita aavikkoon” ja ”Kypsän naisen blues”. "Miten enkeleitä vietellään" -projektissa hän tulkitsi Bertolt Brechtin runoja Monna Kamun ja Liisa Tavin kanssa. 2000-luvulla Saaristo on ollut mukana "Rakkauden kiertokulku" -konserteissa Eija Kantolan ja Marjorien kanssa.
Saaristo on toiminut myös näyttelijänä muun muassa Turun kaupunginteatterissa. Vuonna 2005 hän näytteli Timo Koivusalon elokuvassa "Kaksipäisen kotkan varjossa". Samana vuonna hän oli myös ehdolla Iskelmä-Finlandia-palkinnon saajaksi. Vuonna 2011 Saaristolle myönnettiin taiteilijaeläke. Viime vuosina Saaristo on esiintynyt iskelmälaulaja Fredin kanssa "Fredin vieraana" -konserttikiertueella.
Kalteva torni
Kalteva torni on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut suomalainen elokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Timo Koivusalo. Elokuva kertoo Martti Suosalon esittämän mieleltään järkkyneen, skitsofreniaa sairastavan miehen matkasta Suomesta Italiaan.
Seela Sella palkittiin roolistaan parhaan naissivuosan Jussilla vuonna 2007. Lisäksi elokuva oli ehdolla kahdessa muussa kategoriassa: paras miespääosa (Suosalo) ja paras naispääosa (Liisa Kuoppamäki). Elokuva on myös edustanut Suomea saksalaisilla ja venäläisillä elokuvafestivaaleilla.
Maks Luburić
Vjekoslav ”Maks” Luburić (6. maaliskuuta 1911 – 20. huhtikuuta 1969) oli Kroatian toisen maailmansodan aikaisen Ustaša-hallinnon jäsen ja sotarikollinen.
Luburićin isä kuoli pian ensimmäisen maailmansodan jälkeen ja perhe joutui elämään äärimmäisessä köyhyydessä. Nuoruudessaan Luburić ajautui pikkurikollisuuteen. Hänet pidätettiin ja tuomittiin irtolaisuudesta lyhyeen vankeusrangaistukseen vuonna 1929. Kahta vuotta myöhemmin, vuonna 1931, häntä syytettiin kavalluksesta. Mostarilainen oikeusistuin tuomitsi hänet viideksi kuukaudeksi vankeuteen. Pian tuomionsa julistamisen jälkeen hän kuuli Ustaša-järjestöstä ja siirtyi sen koulutusleireille Unkariin ja Italiaan.
Unkarissa Luburić tutustui Jure Francetićin, elinikäiseen ystäväänsä. Francetić keksi ryhtyä kutsumaan Vjekoslavia nimellä Maks, joka jäi pysyvästi käyttöön.
Toisen maailmansodan aikana, huhtikuussa 1941, Jugoslavian alueelle perustettiin Itsenäinen Kroatian valtio, joka oli Saksan ja Italian nukkevaltio. Ustaša-järjestö muodosti Kroatiasta yksipuoluediktatuurin.
Luburić oli noussut Ustašan kenraaliksi ja toimi Kroatian salaisen poliisin III-osaston johtajana. Hän oli organisoimassa Jasenovacin keskitysleiriä ja myöhemmin komensi sitä. Leirillä säilytettiin ja murhattiin juutalaisia, romaneja, serbejä ja Ustašaa vastustaneita kroaatteja. Luburić kävi lokakuussa 1941 Saksassa saamassa Gestapolta oppia keskitysleirien rakentamisessa ja hallinnoimisessa.
Luburić kannatti äärimmäisiä otteita vastarintaa kohtaan. Vuonna 1942 eräissä juhlissa Luburić kerskui toiminnallaan saaneensa aikaan enemmän surmattuja kuin mihin ottomaanit olivat aikanaan kyenneet. Saksalainen Wehrmachtin kenraali Edmund Glaise von Horstenau tapasi Luburićin Jasenovacissa ja kuvaili tätä esimiehilleen monilla negatiivisilla adjektiiveilla. Titon joukoissa taistellut ja myöhemmin korkea-arvoinen jugoslavialainen poliitikko Milovan Djilas on kuvaillut muistelmissaan, miltä Bosnian serbikylissä näytti Luburićin joukkojen riehunnan jälkeen. Myös Luburicin sisar Nada Tanic-Luburić oli sotarikollinen. Hän johti Jasenovacin keskitysleirin naisten osastoa.
Huhti-toukokuussa 1945 Kroatian valtio sortui. Luburić lähti kohti Itävallan rajaa mukanan pakolaisjoukko, joka koostui paitsi Ustašan joukoista perheineen, myös monista kroaateista, joilla ei ollut mitään tekemistä Ustašan julmuuksien kanssa. Tapaus johti Bleiburgin murhenäytelmään, jossa tuhannet ihmiset saivat surmansa. Luburić pääsi kuitenkin yhdessä Ustašan johtajan Ante Pavelićin kanssa pakenemaan ulkomaille.
Pian sodan jälkeen Luburić yritti nostaa vastarintaa Kroatiassa ns. "Krizari"- eli ristiretkeläississien avulla. Hanke kuitenkin tyrehtyi. Hän oleskeli sodan jälkeen Saksassa, Espanjassa, Kanadassa ja Ruotsissa. Hän perusti HNO-järjestön ("Hravatski narodni otpor", "Kroatian kansan vastarinta") ja koordinoi sen terroria ympäri Eurooppaa. Vuonna 1969 Luburić löytyi kuoliaaksi pahoinpideltynä huvilaltaan Espanjassa. Todennäköisesti hänet tappoi Jugoslavian tiedustelupalvelun UDBA:n agentti Ilija Stanić.
Vammalan Lentopallo
Vammalan Lentopallo (lyh. VaLePa) on sastamalainen lentopalloseura, jonka edustusjoukkue pelaa Lentopallon Mestaruusliigassa. VaLePan voittamat neljä Suomen mestaruutta ajoittuvat vuosiin 2012, 2014, 2017 ja 2018. SM-hopealle VaLePa on pelannut vuosina 2011 ja 2016 ja SM-pronssille neljästi 1992, 2008, 2013 ja 2015.
Vuonna 1978 perustettu seura pelasi ensimmäisen kerran miesten lentopallon pääsarjatasolla kaudella 1984-1985. Sittemmin VaLePa on kolmasti pudonnut ja myös noussut takaisin lentopalloliigaan. Kausi 2017-2018 on seuralle 28. ylimmällä sarjatasolla. Euroopan seurakilpailuissa VaLePa on esiintynyt kaikilla kolmella tasolla. Nykymuotoisen Mestarien liigan lohkovaiheeseen se selviytyi syksyllä 2017 ensimmäisenä suomalaisena ja pohjoismaisena miesjoukkueena. Kaudella 2015-16 VaLePa saavutti Euroopan toiseksi kovimmassa seurakilpailussa CEV-cupissa puolivälieräpaikan.
VaLePan kotihallina on syksystä 2012 toiminut Vexve Areena ("Sastamalan liikuntahalli)". Aiemmin joukkue pelasi Sylvään koululla.
Päävalmentaja: Sami Kurttila
2-valmentaja: Janne Kangaskokko
Huoltaja: Manu Soro
Tilastot: Mikko Korpela
Päävalmentaja: Janne Kangaskokko
Apuvalmentajat: Jukka Tapio ja Timo Mäkelä
Joukkueenjohtaja: Matti Saarenmaa
Seuran puheenjohtajana toimii Jarmo Nieminen ja toiminnanjohtajana Teemu Tolonen.
VaLePa on tullut tunnetuksi huippupelaajien hautomona. Suomen maajoukkuepelaajista seuran kasvatteja ovat mm. Mikko Esko, Jari Tuominen ja Olli-Pekka Ojansivu. Myös useissa liigaseuroissa menestyneet Toni Tuominen ja Jussi Ahonen aloittivat uransa Vammalassa.
Théodule Ribot
Théodule-Armand Ribot (18. joulukuuta 1839 Guingampissa, Bretagne, Ranska – 9. joulukuuta 1916) oli ranskalainen psykologi.
Ribot sopiskeli Lycée de St Brieucissa ja suuntautui akateemiselle uralle. Vuonna 1856 Ribot alkoi opettaa ja sai vihdoin 1862 viran École Normale Supérieure -yliopistosta. Vuonna 1885 Ribot piti luentokurssin kokeellisesta psykologiasta Sorbonnen yliopistossa, ja kolme vuotta myöhemmin hänet nimitettiin Collège de Francen kokeellisen psykologian professoriksi. Väitöskirja "Hérédité: étude psychologique" on hänen tunnetuin teoksensa.
Kokeilevien menetelmien mukaisesti Ribot keräsi yhteen esimerkkitapauksia perityistä poikkeavuuksista. Hän oli erityisen kiinnostunut psyykkisten toimintojen fyysisestä tuottamisesta, kun taas henkiset tai ei-aineelliset tekijät Ribot jätti huomiotta. Herbert Spencerin ajatukset vaikuttivat häneen vahvasti, ja Ribot ranskansi tämän teoksen "Principles of Psychology".
Lukuisten artikkelien lisäksi Ribot kirjoitti Arthur Schopenhauerin filosofiaa käsittelevän teoksen "Philosophie de Schopenhauer" (1874). Oman aikansa psykologista tutkimusta hän kartoitti kirjoittamalla englantilaista psykologiaa käsittelevän teoksen "La psychologie anglaise contemporaine" (1870) ja saksalaista psykologiaa käsittelevän teoksen "La Psychologie allemande contemporaine" (1879). Merkittäviä ovat myös neljä monografiaa "Les Maladies de la mémoire" (1881), "Les Maladies de la volonté" (1883), "Les Maladies de la personnalité" (1885) ja "La Psychologie de l’attention" (1888), jotka käsittelevät mielisairauksia.
Teos
Teos on Suomen tekijänoikeuslain tarkoittama ihmisen eli tekijän itsenäinen ja omaperäinen luomistyön tuote sen tekotavasta ja ilmenemismuodosta riippumatta. Teos on tekijänoikeussuojan, teossuojan, kohde.
Teoksia ovat esimerkiksi kirjalliset teokset, taiteelliset teokset, valokuvateokset, elokuvateokset, taidemaalaukset ja sävelteokset. Kirjallisia teoksia ovat muun muassa tietokoneohjelmat, kartat, graafiset teokset sekä kaunokirjallinen teksti ja tietokirjallinen asiateksti. Tämä esimerkkiluettelo ei ole tyhjentävä, vaan teos voi olla mikä tahansa muukin "henkisen luomistyön" tulos.
Kirjallisia ja taiteellisia teoksia suojataan tekijänoikeudella ja muut teokset voivat saada tarpeellista suojaa tekijänoikeuden lähioikeuksista.
Teoksen määritelmä liittyy olennaisesti tekijänoikeuteen. Tekijänoikeuslaki antaa suojaa tekijöidensä teoksille, mutta myös asettaa vaatimuksia itse teoksen suhteen. Teoksen tulee ylittää niin sanottu teoskynnys eli saavuttaa teostaso. Suojaa nauttiakseen sen pitää olla tarpeeksi omaperäinen ja itsenäinen työ.
Teostason saavuttaminen vaihtelee eri taiteenlajien välillä. Ratkaisu teostason saavuttamisesta tehdään tapauskohtaisella harkinnalla. Kiistatapauksissa yksittäisen teoksen teoskynnys määritellään tuomioistuimessa. Erään teosharkinnassa apuna käytetyn määritelmän mukaan teoskynnys ylittyy, jos voidaan olettaa, ettei kukaan muu työhön ryhtyessään olisi tehnyt samanlaista teosta.
Jos kaksi tai useampi tekijä ovat yhdessä luoneet teoksen heidän osuuksiensa muodostamatta itsenäisiä teoksia, on tekijänoikeus heillä yhteisesti. Yhdistämällä teoksia tai teosten osia voidaan aikaansaada kirjallinen tai taiteellinen kokoomateos ja siihen tekijänoikeus, mikä ei kuitenkaan rajoita oikeutta ensiksi mainittuihin teoksiin. Tämä pätee myös sellaisten musiikkiteosten kohdalla, joihin sanoittaja on kirjoittanut tekstin ja jonka säveltäjä on säveltänyt. Tällöin sanoitus on samanaikaisesti osa musiikillista teosta ja itsenäinen kirjallinen teos. Myös alkuperäinen sävellys ilman tekstiä on aina itsenäinen teos, mikäli se ylittää teoskynnyksen.
Tekijänoikeutta ei ole lakeihin, asetuksiin eikä valtion tai viranomaisten asiakirjoihin.
Rakennusta ja käyttöesinettä saa omistaja tekijän luvatta muuttaa, mikäli tekniset tai tarkoituksenmukaisuussyyt sitä vaativat.
Pelkästään tosiasioita sisältävät luettelot kuten puhelinluettelot eivät ole teoksia. Tosiasioiden selostuskin voi olla teos, jos kirjoittaja on ilmaissut asian sellaisella omaperäisellä tavalla, mihin kukaan muu ei olisi voinut päätyä. Luetteloille on säädetty laissa tekijänoikeutta suppeampi luettelosuoja.
Muita ei-teoksiksi luettavia asioita ovat muun muassa matemaattiset kaavat ja algoritmit, tv-ohjelmien juonet ja formaatit, mittausten tuloksien muodostama data, tilastotiedot, ruokareseptit ja standardit. Valokopiot eivät ole Suomen lain mukaan teoksia, ellei niissä ole käytetty merkittävää luovuutta. Tekijänoikeuden lisäksi muun muassa valokuvien kopioita suojaavat tekijänoikeuden lähioikeudet.
Eduardo Duhalde
Eduardo Alberto Duhalde Maldonado (s. 5. lokakuuta 1941) on argentiinalainen poliitikko (Partido Justicialista) ja maansa väliaikainen presidentti 2002–2003.
Duhalde syntyi Lomas de Zamorassa. Hän kouluttautui lakimieheksi ja valittiin vuonna 1987 Argentiinan kansankongressin jäseneksi. Hän oli vuosina 1989–1991 Carlos Menemin varapresidenttinä.
Duhalde toimi Buenos Airesin kuvernöörinä kaksi kautta vuosina 1991–1999. Hän oli ehdolla presidentinvaaleissa 1999, mutta hävisi Fernando de la Rúalle. Rúan erottua talouskriisin ja joulukuun 2001 mellakoiden jälkeen kansankongressi nimitti Duhalden 2. tammikuuta 2002 Argentiinan väliaikaiseksi presidentiksi.
Hänen oli alun perin tarkoitus hoitaa virkaa pari kuukautta, mutta hän toimi maan presidenttinä yli vuoden. Tänä aikana hän julisti maan maksukyvyttömäksi ja päästi peson kellumaan. Peso oli ollut 11 vuotta sidottuna dollariin hyperinflaation estämiseksi. Tämä oli johtanut kakoishinnotteluun, ja markkinapeso oli arvoltaan vain puolet virallisesta pesosta Peson kellutus johti 70 prosentin inflaatioon. Syyt Etelä-Amerikan entisen rikkaimman valtion vararikosta yltiöyksityistämisen ja uusliberaalin talouspolitiikan seurauksena on esitetty osuvasti dokumenttielokuvssa Argentiinan ryöstö (Memoria del saqueo; Fernando Solanas, 2004).
Tyytymättömyyden ja painostuksen vuoksi Duhalde julisti uudet vaalit ja häntä seurasi toukokuussa 2003 Néstor Kirchner.
Duhalde on naimisissa Hilda de Duhalden kanssa, joka pyrki lokakuun 2005 vaaleissa parlamenttiin Buenos Airesista Kirchnerin vaimon Cristina Fernández vastaehdokkaana, mutta hävisi tälle.
Richard Reid
Richard Colvin Reid (s. 12. elokuuta 1973), lisänimeltään Shoe Bomber ("Kenkäpommittaja") on brittiläinen mies, joka tuomittiin vuonna 2002 Yhdysvalloissa elinkautiseen vankeuteen terrori-iskuyrityksestä. Reid oli matkustajana American Airlinesin lennolla 63 Pariisista Miamiin 22. joulukuuta 2001. Hän yritti räjäyttää koneen kenkiinsä kätkemillään räjähteillä.
Reid yritti sytyttää kenkiinsä piilottamansa räjähteet tulitikuilla. Henkilökunta huomasi hänen yrityksensä, ja onnistui matkustajien avulla taltuttamaan Reidin. Räjähteiden teho olisi riittänyt tuhoamaan lentokoneen. Koneessa oli 197 ihmistä.
Reid kertoi kuulusteluissa olevansa fundamentalistinen islamisti. Reidin äiti on britti ja isä jamaikalainen, heistä kumpikaan ei ole islaminuskoinen. Reid kääntyi islamiin ollessaan vankilassa Felthamissa. Reid on sanonut olleensa kuuntelemassa radikaalin muslimisaarnaaja Abu Hamza al-Masrin luentoja Finsbury Parkissa Lontoossa. Samoja luentoja olivat kuuntelemassa myös vuoden 2005 Lontoon terrori-iskujen tekijät. Reid on kouluttautunut terroristijärjestö al-Qaidan leirillä Afganistanissa.
Reid suorittaa tuomiotaan ADX Florence -vankilassa.
Sid Wilson
Sidney George ”Sid” Wilson on alternative metal -yhtye Slipknotin DJ. Hän esiintyy myös DJ Starscreamin nimellä.
Slipknotissa Sid Wilson toimii DJ:nä. Hänen Slipknot-naamareitaan ovat olleet useat erilaiset muunnelmat kaasunaamarista. Yksi yhtyeen alkuaikojen konserttien ohjelmanumeroista oli Wilsonin harrastama crowd surfing. Hän on myös sytyttänyt itsensä palamaan lavalla esittäessään kappaletta ”Scissors” sekä murtanut molemmat kantapäänsä All Hope Is Gone -kiertueen avauskonsertissa hypätessään rumpujalustalta alas. Sid on suuri "Transformers"-fani, mikä näkyy esimerkiksi hänen taiteilijanimessään ja tatuoinneissaan.
Wilsonin vanhemmat ovat kotoisin Englannista. Wilsonilla oli syntyessään kaksi ylimääräistä sormea, mutta ne poistettiin syntymän jälkeen.
Slipknot
DJ Starscream
Flemming Rasmussen
Flemming ”Razz” Rasmussen (s. 1. tammikuuta 1958 Kööpenhaminassa) on metallimusiikin parissa työskennellyt tanskalainen äänittäjä ja tuottaja.
Rasmussenin uran tunnetuin yhteistyö tapahtui Metallican kanssa. Sen tuloksena Rasmussen äänitti ja tuotti albumit "Ride the Lightning", "Master of Puppets" ja "...And Justice for All".
Hän on tuottanut myös Morbid Angelin albumin "Covenant", Blind Guardianin albumit "Nightfall in Middle-Earth" ja "Imaginations from the Other Side", Evilen albumin "Enter the Grave" sekä suomalaisen Ensiferumin albumin "Iron".
Berens River First Nation
Berens River First Nation on Berens Riverin kylän tuntumassa ja Berensjoen varrella Manitoban provinssissa Kanadassa sijaitseva First Nations -intiaanireservaatti. Reservaatti sijaitsee Winnipegjärven pohjoisaltaan itärannalla noin 270 kilometriä pohjoiseen Winnipegistä. Intiaanireservaatin väkiluku on noin 1 300 asukasta, lisäksi varsinaisen reservaatin ulkopuolella elää noin 700 asukasta. Reservaatin pinta-ala on 2 795 hehtaaria.
Reservaatti ylläpitää Berens River Community Centre -asukastupaa. Paikalliset palvelut keskittyvät pääasiassa matkailuelinkeinon ympärille.
Keep of Kalessin
Keep of Kalessin on norjalainen extreme metal -yhtye. Se perustettiin Trondheimissä alun perin vuonna 1993 nimellä Ildskjaer. Nykyiseen nimeensä yhtye vaihtoi vuonna 1996. Yhtyeen musiikissa yhdistyvät perinteiset ja raa'at black metal -ainekset melodisuuteen, teknisyyteen, eeppisyyteen ja mystiikkaan. Laulujensa sanoituksiin yhtye kertoo saaneensa vaikutteita muun muassa yhdysvaltalaisen fantasiakirjailija Ursula le Guinin teoksista. Yhtyeen nimi on otettu Maameren tarinat -kirjasarjan arkkilohikäärmeeltä nimeltä Kalessin, joka hallitsee Maameren maailmaa. Keep of Kalessin oli ehdolla Spellemannprisenin, Norjan Grammyn saajaksi metalliyhtyeen luokassa vuonna 2008.
Yhtyeen varhaisessa kokoonpanossa olivat Ghash (laulu), Obsidian C. (kitara, koskettimet), Warach (basso) ja Vyl (rummut). Tällä kokoonpanolla yhtye julkaisi kaksi albumia: "Through Times of War" 1997 ja "Agnen: A Journey Through the Dark" 1999 ennen hajoamistaan. Sen jälkeen Obsidian C. teki kiertueita Satyriconin kanssa mutta palasi Keep of Kalessinin pariin äänittääkseen ep-levyn "Reclaim" vuonna 2003. Vuonna 2006 hän kokosi uudelleen yhtyeen äänittääkseen kolmannen albumin "Armada". Yhtye teki kiertueen Behemothin ja Dimmu Borgirin kanssa varhain vuonna 2008. Neljäs albumi Kolossus julkaistiin 6. kesäkuuta 2008.
Vuonna 2010 yhtye aukoi uusia uria osallistumalla Eurovision-laulukilpailuun kappaleella "The Dragon Tower", voitti semifinaalit ja jatkoi kansalliseen finaaliin. Yhtye sai finaalissa kolmannen sijan. Viides albumi Reptilian julkaistiin 10. toukokuuta 2010.EP:t
Pyhäkosken voimalaitos
Pyhäkosken voimalaitos on yksi Suomen suurimmista vesivoimalaitoksista. Laitos on Oulujoen vesistön voimaloista ylivoimaisesti suurin, ja jokisuulta laskien kolmas voimalaitos. Pyhäkoski sijaitsee Pohjois-Pohjanmaalla Muhoksen keskustaajaman itäpuolella. Voimalaitos on arkkitehti Aarne Ervin suunnittelema ja se on valmistunut vuonna 1951. Laitoksen työntekijöille on lähistölle rakennettu Ervin suunnitelmien mukaan Leppiniemen asuntoalue. Vesivoimalaitoksen yhteydessä toimii "Sähkömuseo", jossa esitellään Oulujoen voimaloiden rakentamista 1940–1960-luvuilla. Yhdessä voimalaitos, museo ja asuinalue muodostavat valtakunnallisestikin merkittävän kulttuurihistoriallisen kokonaisuuden.
Pyhäkosken voimalaitoksen omistaa Fortum Oyj. Laitoksen kolmen Kaplan-turbiinin sähköteho on yhteensä 147 MW, joka on yli puolet enemmän kuin vesistön seuraavaksi suurimman voimalan teho. Myös voimalaitoksen yli 30-metrinen pudotuskorkeus on vesistössä omaa luokkaansa.
Montan voimalaitos
Montan voimalaitos on vesivoimalaitos Oulujoessa. Se sijaitsee Montassa noin kahden kilometrin päässä Muhoksen keskustaajamasta. Voimalaitos on Oulujoen voimalaitoksista toinen Oulun Merikosken jälkeen. Voimalaitoksen ja lähellä sijaitsevan asuntoalueen on suunnitellut arkkitehti Aarne Ervi. Oulujoki Osakeyhtiön rakentama voimalaitos valmistui vuonna 1955.
Voimalaitoksen omistaa Fortum Oyj. Siinä on kolme Kaplan-turbiinia, joista saadaan sähkötehoa yhteensä 47 MW. Voimalan pudotuskorkeus on 12,2 metriä.
Voimalaitoksen rakenteet on paalutettu saveen betonista valettujen paalujen päälle. Sen putouskorkeuteen sisältyy Pyhäkosken alaosa ja Montankoski.
Leppiniemi
Leppiniemi on kylä Muhoksen kunnassa. Kylä sijaitsee Oulujoen varrella Pyhäkosken voimalaitoksen läheisyydessä, noin kuuden kilometrin päässä Muhoksen keskustaajamasta. Alueen asuntokanta on rakennettu 1940–1950-lukujen vaihteessa voimalaitoksen rakennustöiden yhteydessä. Suuri osa alueen asuntokannasta on omakoti-, rivi-, ja paritaloja, mutta alueella on myös muutama pienkerrostalo sekä pari liikekiinteistöä. Alueen suunnitelmat on laatinut arkkitehti Aarne Ervi. Suurin osa Leppiniemen rakennuksista ja sen puistomainen miljöö ovat suojeltuja niiden kulttuurihistoriallisen arvon vuoksi. Nykyisin suurimman osan alueesta omistaa sieviläinen kiinteistönhallintaa harjoittava yksityinen osakeyhtiö Ameta Oy.
Leppiniemessä toimii lisäksi Oulujokilaakson Golfin ylläpitämä golfkenttä.
Humphrey Gilbert
Sir Humphrey Gilbert (noin 1537–1583) oli Devonista kotoisin ollut englantilainen tutkimusmatkailija, joka oli kruunun palveluksessa Elisabet I:n hallitusaikana. Hän opiskeli navigointia ja sodankäyntiä Oxfordissa, liittyi armeijaan ja haavoittui Le Havressa vuonna 1563.
Gilbert esitti vuonna 1566 ajatuksen, jonka mukaan luoteisväylää purjehtimalla voisi päästä Itä-Intiaan. Kuningatar hylkäsi ehdotuksen ja lähetti Gilbertin sen sijaan Irlantiin, missä Gilbert kukisti kapinaan ja perusti protestanttisia siirtokuntia saaren eteläosaan.
Gilbert esitti vuonna 1566 ajatuksen, jonka mukaan luoteisväylää purjehtimalla voisi päästä Itä-Intiaan. Kuningatar hylkäsi ehdotuksen ja lähetti Gilbertin sen sijaan Irlantiin, missä Gilbert kukisti kapinaan ja perusti protestanttisia siirtokuntia saaren eteläosaan.
Kuingatar tyrmäsi myös Gilbertin suunnitelmat vallata alueita Espanjalta ja Ranskalta, mutta sai valtakirjan vallata "pakanamaita". 3. elokuuta 1583 hän saapui nykyisen Kanadan alueella sijaitsevaan Newfoundlandiin ja valtasi sen Britannian merentakaiseksi siirtokunnaksi. Kotimatkalla hän joutui myrskyyn ja hukkui.
Hevaanjoki
Hevaanjoki eli Hevaajoki () on joki Inkerissä, Leningradin alueella. Se saa alkunsa Mustajoen ja Ruitsanjoen yhtymäkohdasta ja laskee Kaprionlahteen Sosnovyi Borin keskustan eteläpuolella. Joki on 38 kilometriä pitkä ja sen yläjuoksu on 27 metrin korkeudella merenpinnasta. Joki laskee keskimäärin 0,71 metriä kilometrin matkalla.
Hevaanjoen yläjuoksu on varsin harvaan asuttua aluetta. Alajuoksun tärkeimmät asutuskeskittymät ovat Hevaa, Uusi-Vääskylä ja Sosnovyi Bor. Pietari–Veimar-rata ylittää joen Sosnovyi Borin keskustan itäpuolella runsaan viiden kilometrin päässä joen suusta. Aivan rautatiesillan kupeessa sijaitsee rataosan Seisake 80 km. Sosnovyi Borin kohdalla joki tekee jyrkän mutkan keskustan eteläpuolitse ja kulkee Vääskylän rautatieaseman ohitse. Merkittävin sivujoki on Lupanovanjärvestä laskeva Lupanovanjoki, joka yhtyy Hevaanjokeen Uuden-Vääskylän ja Hevaan välillä.
Trial
Trial voi tarkoittaa mm:Englannin sana "trial" tarkoittaa testiä, koetta ym.
Montta
Montta on kylä Oulujoen varrella Muhoksen keskustaajaman tuntumassa Pohjois-Pohjanmaalla. Kylä on syntynyt Montan voimalaitospadon rakentamistöiden yhteydessä 1940–1950-lukujen vaihteessa. Alueen rakennussuunnitelmat ovat Aarne Ervin käsialaa. Kylän ympäristön maasto on vaihtelevaa, pääasiassa mäkistä kangasmaastoa, jonka korkeuserot ovat suuret. Kylältä on hyvät linja-autoyhteydet keskustaajamaan sekä Oulun suuntaan. Kylässä sijaitsee myös leirintäalue.
Leirintäalueen omistaa Päivi ja Pekka (Peki) Metsola vuodesta 2011. Alueella on 15 mökkiä, sähköistettyjä matkailuajoneuvopaikkoja sekä telttailualue. Alue on kooltaan 3,5 hehtaaria ja alueelta löytyy kahvila-ravintola, tilaussaunat, kokoustila sekä kaksi katettua nuotiopaikkaa. Alueella on mahdollista järjestää muun muassa suurtapahtumia (Mongrel Run), sukukokouksia, yritystapahtumia. Siellä voi harrastaa mm. melontaa sekä kiipeilyä (rimpuilurata). Leirintäalue sijaitsee n.30 kilometrin päässä Oulun kaupungista kauniin Oulunjoen syleilyssä.