hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Sinipuu
Kampetšepuu, campechepuu eli sinipuu ("Haematoxylum campechianum") on keski- ja eteläamerikkalainen puu, jota on käytetty väriaineen tuottamiseen. Se on saanut nimensä meksikolaisen Campechen kaupungin mukaan.
Kampetsepuu on pieni, piikkinen puu, jonka runko on poimullinen, kuin yhteensulautuneiden ohuiden runkojen nippu. lehdet muodostuvat parittaisista sydämenmuotoisista lehdyköistä. Keltaisia kukkia puhkeaa ympäri vuoden.
Puun ydinpuu on purppuranpunaista ja tiheää: tuoreet lastut uppoavat vedessä. Puuaineksesta lohkotuista lastuista voi liottaa väriainetta.
Alueen alkuperäiset asukkaat, kuten atsteekit, ovat käyttäneet kampetsepuuta vuosisatojen ajan sekä tekstiilien ja nahan värjäykeen että lääkeaineena bakteeritulehduksia vastaan. 
Kampetsepuuta tuotiin Eurooppaan laivalasteittain tekstiiliteollisuuden käyttöön, kunnes synteettiset väriaineet korvasivat sen 1800-luvulla.
Kirsi Mattila
Kirsi Irene Mattila (o.s. Korja, ent. Rauta, s. 17. maaliskuuta 1962 Kouvola) on suomalainen kestävyysjuoksija, jonka päämatka oli maraton. Hän edusti Kouvolan Poikia ja Turun Urheiluliittoa ja häntä valmensivat Jorma Rauta, Timo Vuorimaa ja Pasi Mattila.
Mattila oli 73. maastojuoksun MM-kilpailuissa 1989. Hän sijoittui toiseksi Chicagon maratonilla 1991 sekä viidenneksi Berliinin maratonilla 1992 ja 1994. Helsingin EM-kilpailuissa 1994 hän oli seitsemäs ajalla 2.33.32 ja Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 kolmastoista juostuaan ajan 2.35.39. Atlantan olympiamaratonin 1996 hän joutui keskeyttämään .
Jess Willard
Jess Willard (29. joulukuuta 1881 St.Clere, Kansas, Yhdysvallat – 15. joulukuuta 1968 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli nyrkkeilyn raskaansarjan maailmanmestari vuosina 1915–1919.
Jess Willard työskenteli cowboyna lähes kolmenkymmenen vuoden ikäiseksi ennen kuin alkoi vakavissaan nyrkkeillä. Hän kuitenkin suurikokoisena menestyi erinomaisesti ja yllättäen Havannassa 5. huhtikuuta 1915 voitti maailmanmestaruuden Jack Johnsonilta tyrmäyksellä 26. erässä. Maailmanmestaruuden vei vasta sodan jälkeen Jack Dempsey 4. kesäkuuta 1919 Ohion Toledossa. Ottelu päättyi tyrmäykseen kolmannessa erässä.
Nyrkkeilyuran jälkeen Willard esiintyi vaudeville-esityksissä sekä Buffalo Billin kiertueella.
Donovan McNabb
Donovan Jamal McNabb (s. 25. marraskuuta 1976 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Hän pelasi 13 kautta NFL-liigassa. Nykyisin hän toimii NFL Networkin kommentaattorina.
Ennen ammattilaisuraansa McNabb pelasi neljä kautta, kaudet 1995–1998, Syracusen yliopiston amerikkalaisen jalkapallon joukkueen aloittavana pelinrakentajana. Hänet nimettiin kaikilla neljällä kaudella Big East Conferencen ensimmäiseen tähdistöön, kolmesti, 1996–1998, konferenssin vuoden hyökkääjäksi ja 1990-luvun päätteeksi Big East Conferencen vuosikymmenen parhaaksi hyökkääjäksi. Hän pelasi yliopistoaikanaan myös koripalloa. Hän opiskeli Syracusessa pääaineenaan puheviestintää.
Philadelphia Eagles varasi McNabbin NFL:ään numerolla kaksi vuoden 1999 NFL Draftin ensimmäisellä kierroksella. Hän pelasi tulokaskaudellaan 12:ssa NFL:n runkosarjaottelussa ja oli kuudessa ottelussa avauskokoonpanossa. Kausina 2000–2009 hän oli Eaglesin aloittava pelinrakentaja kaikissa pelaamissaan NFL-otteluissa, ja hänellä on hallussaan useita joukkueen seuraennätyksiä. Hän on muun muassa eniten otteluja joukkueen riveissä voittanut pelinrakentaja sekä eniten onnistuneita syöttöjä ja touchdown-syöttöjä antanut Eagles-pelaaja. Kaudella 2004 hän onnistui antamaan 24 peräkkäistä onnistunutta syöttöä, mikä on NFL:n ennätys.
Kaudella 2004 McNabb oli auttamassa Philadelphia Eaglesiä etenemään Super Bowliin ensimmäisen kerran sitten kauden 1980. Joukkue kuitenkin hävisi helmikuussa 2005 pelatun Super Bowl -ottelun hallitsevalle mestarille New England Patriotsille pistein 21–24. Lisäksi joukkue oli McNabbin aikana kausina 2001–2003 ja 2009 n häviävänä osapuolena.
McNabb siirtyi huhtikuussa 2010, muutama kuukausi ennen kauden 2010 alkua, Washington Redskinsiin. Eagles sai vaihdossa kaksi varausvuoroa. Redskinsissä pelattu kausi oli hänen siihenastisen ammattilaisuransa tilastollisesti heikoin aloittavana pelinrakentajana. Hän menettikin aloittavan pelinrakentajan paikkansa Rex Grossmanille kauden kolmessa viimeisessä ottelussa. Marraskuussa 2010 hän teki seuran kanssa viisivuotisen, 78 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen, mutta siirtyi heinäkuussa 2011, jo ennen seuraavan kauden alkua, Minnesota Vikingsiin. Redskins sai vaihdossa kuudennen kierroksen varausvuoron vuonna 2012 sekä ehdollisen kuudennen kierroksen varausvuoron vuonna 2013. 
McNabb on valittu kuudesti NFL:n tähdistöotteluun Pro Bowliin, kausina 2000–2004 ja 2009.
McNabb on naimisissa ja hänellä on vaimonsa kanssa neljä lasta. Heidän ensimmäinen lapsensa, tytär, syntyi vuonna 2004, vuonna 2008 heille syntyi kaksoset, poika ja tytär, ja vuonna 2009 heille syntyi poika.
Mustakakadu
Mustakakadu ("Zanda funereus") on suurikokoinen, tumma australialainen kakadu.
Mustakakadu on noin 67 cm pitkä ja painaa 750–900 grammaa. Se on yleisväriltään mustanruskea, ja varsinkin alapuolen höyhenten reunukset ovat kellertävät. Poskessa on kellertävä laikku ja mustassa pyrstössä on keltainen tai valkoinen kuvio. Se nostaa toisinaan päälaenhöyhenensä töyhdöksi. Nokka on tummanharmaa, iiris tummanruskea ja koivet ruskeat. Naaraan poskilaikku on kirkkaampi ja nokka on luunvärinen. Nuoret linnut muistuttavat naarasta. Mustakakadut ovat vilkkaita ja äänekkäitä. Niiden lentoääni on lajityypillinen kova huuto "kii-ou", varoitusääni karhea kirkaisu. Mustakakadut voivat elää vankeudessa 50-vuotiaiksi.
Mustakakadujen ruokailulento on rauhallista lepattelua. Muuttomatkoillaan ne lentävät hyvin korkealla ja pitävät yhteyttä toisiinsa jatkuvalla huutelulla.
Mustakakadua tavataan Kaakkois-Australiassa. Sen elinympäristön laajuus on 100 000–1 000 000 neliökilometriä ja sen populaation koko on yli 20 000 yksilöä. Laji on jaettu eli "splitattu", ja entinen alalaji "baudini" on erotettu omaksi lajiksi lyhytnokkakakadu ("Zanda latirostris"). Mustakakadu elää Australian kaakkoisosassa Queenslandin keskiosista aina Kangaroo Islandille ja Eyren niemimaalle sekä Tasmaniassa ja Bassinsalmen suurimmilla saarilla.
Mustakakadut asuvat enimmäkseen vain tuoreissa ja vetisissä metsissä, käyden harvinaiseksi kuivilla alueilla.
Mustakakadun pesä on syvässä puunkolossa, tavallisesti eukalyptuksessa. Naaras munii yhden tai kaksi munaa ja hautoo niitä noin kuukauden. Muna on kooltaan 50 mm x 34,7 mm. Koiras ruokkii hautovaa naarasta kolme-neljä kertaa päivässä. Jos naaras munii kaksi munaa, se munii toisen munan 4–7 päivää ensimmäisen jälkeen. Toinen muna jää usein kuoriutumatta, tai jos se kuoriutuu, jää poikanen yleensä pieneksi ja kuolee pian. Pesäpoikasaika on 12–13 viikkoa. Molemmat emot ruokkivat poikasia aikaisin aamulla ja toistamiseen myöhään iltapäivällä. Poikasia ruokitaan vielä pesästä lähdön jälkeen noin neljän kuukauden ajan.
Mustakakadut syövät siemeniä, pähkinöitä, marjoja, hedelmiä, kukkia sekä hyönteisiä ja niiden toukkia. Paikoin ne ovat puutarhurien riesana syömällä omenista siemenet. Metsänviljelyalueilla ne syövät radiatamännyn ("Pinus radiata") siemeniä aiheuttaen suuria taloudellisia menetyksiä.
Mustakakaduparvi ruokailee puun latvustossa hyvin huomaamattomasti. Yksi tai kaksi lintua on vartiossa, ja vaaran havaittuaan ne varoittavat kirkumalla, jolloin koko parvi lennähtää pois.
Heini Sistonen
Heini Karoliina Sistonen (s. 3. maaliskuuta 1973 Tampere) on entinen suomalainen pika-aitajuoksija. Hän edusti Tampereen Pyrintöä ja häntä valmensivat Pekka Peltonen ja Aki Salo.
Sistonen voitti 100 metrin aitajuoksun Suomen mestaruuden Tampereella 1996 ajalla 13,66 s. Samojen kilpailujen alkueräjuoksussa hän teki ennätyksensä 13,55 s. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän saavutti 60 metrin aitajuoksussa kultaa Jyväskylässä 1994 ennätyksellään 8,40 s sekä pronssia Tampereella 1995 ajalla 8,46 s.
Sistonen edusti Suomea kerran aikuisten ulkorata- ja hallimaaottelussa sekä Euroopan cupin kilpailussa.
Riikka Niemelä
Riikka Johanna Niemelä (s. 15. marraskuuta 1975 Kannus) on entinen suomalainen 400 metrin juoksija. Hän edusti Kannuksen Uraa ja häntä valmensivat Juho Kössi ja Pentti Pulkkinen.
Niemelä kuului Suomen joukkueeseen, joka sijoittui viidenneksi 19-vuotiaiden MM-kilpailujen 4 × 400 metrin viestissä Lissabonissa 1994 ikäluokan Suomen ennätysajalla 3.37,55. 22-vuotiaiden EM-kilpailuissa Turussa 1997 hän oli 400 metrillä kuudes ajalla 54,06 sekä kuului Suomen pitkän viestin joukkueeseen, joka oli neljäs uudella 22-vuotiaiden Suomen ennätysajalla 3.34,88. Hän voitti uransa aikana yhden aikuisten maaottelujuoksun 400 metrillä, Helsingissä elokuussa 1996, ja oli voittamassa kahta 4 × 400 metrin viestiä. Hän juoksi ennätyksensä 53,52 s Tampereella 1997.
Niemelä voitti 400 metrin Suomen mestaruuden Tampereella 1996 ajalla 54,13 s. SM-hopeaa hän sai Lappeenrannassa 1997 sekä SM-pronssia Tuusulassa 1994 ja Lapualla 1995.
2. jääkäriprikaati
2. Jääkäriprikaati tarkoittaa seuraavia asioita:
House–tree–person-testi
House–tree–person-testi eli HTP on projektiiviseen ilmaisuanalyysiin perustuva psykologinen tutkimusmenetelmä erityisesti lasten persoonallisuuden ja psyykkisen kehityksen analysoimiseksi.
Testissä tutkittavaa lasta pyydetään piirtämään väriliiduilla tai lyijykynällä vähintään kolme kuvaa: talo, puu ja ihminen. Tämän jälkeen tutkija esittää kysymyksiä näistä piirroksista.
Taustalla on käsitys, että lapsi projisoi oman persoonallisuutensa tiedostamattomia piirteitä näihin piirroksiin, minkä sitten tutkija voi piirroksista tulkita. Tulkinnassa talon ajatellaan symboloivan tutkittavan kotioloja ja perhesuhteita, puu kertoo tiedostamattomista minätuntemuksista ja ihminen puolestaan symboloi minäkäsitystä. Tulkinnan tueksi on kehitetty pisteytysjärjestelmä.
Menetelmän kehitti 1940-luvulla yhdysvaltalainen psykologi John N. Buck (1906–1983).
Antti Koskinen (muusikko)
Antti Juhani Koskinen (13. maaliskuuta 1922 Helsinki – 6. kesäkuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen laulutaiteilija, kanttori-urkuri ja laulupedagogi.
Antti Koskinen aloitti opintonsa Sibelius-Akatemiassa 1938 lauluopinnoilla Einar Collianderin ja professori Oiva Soinin, pianonsoiton opinnoilla Eino Lindholmin ja Kerttu Bernhardin sekä urkujensoiton opinnoilla professori Elis Mårtensonin johdolla.
Ensikonserttinsa hän piti 1943 ja suoritti kanttoriurkurin sekä musiikinopettajan tutkinnot 1945 ja päätti opintonsa Sibelius-Akatemiassa keväällä 1946 suoritettuaan lauludiplomin.
Antti Koskinen jatkoi opintojaan vuosina 1948–1965 (muun muassa tanskalaisen Magnus Andersenin oppilaana) useilla opintomatkoilla Skandinaviaan, Keski-Eurooppaan ja 1950 Yhdysvaltoihin.
Opettajan uransa Sibelius-Akatemiassa Antti Koskinen aloitti viransijaisena vuonna 1944, jonka jälkeen hän siirtyi vakinaiseksi opettajaksi 1954, lehtoriksi 1961 ja ylemmän palkkaluokan lehtoriksi 1966.
Antti Koskinen toimi 1950–1970-luvuilla monien merkittävien suomalaisen laulutaiteen henkilöiden laulunopettajana ja johti vuosina 1953–1963 Nils-Eric Fougstedtin perustamaa Radiokuoroa (alkujaan "Radion solistikuoro").
Koskinen oli Suomalaisen oopperan solisti 1945–1948. Hän toimi kanttoriurkurina Pasilan kirkossa 1945–1957, kanttorina Helsingin Vanhassa kirkossa 1957–1967 ja kanttorina Helsingin tuomiokirkossa 1967–1970.
Lisäksi Antti Koskinen esiintyi laulajana konserteissa ja radiossa Suomessa, Skandinaviassa, Keski-Euroopassa ja Yhdysvalloissa sekä toimi oratorio- ja sinfoniakonserttien solistina ja konserttisäestäjänä sekä m.m. Polyteknikkojen Kuoron solistina. Antti Koskinen toimi Suomen Solistiyhdistys ry:n johtokunnassa vuosina 1967–1976.
Klassisen musiikin uransa ohella Antti Koskinen levytti taiteilijanimellä Sulo Sala myös viihdemusiikkia muun muassa Metro-tyttöjen, Decca-orkesterin, Ramblers-orkesterin ja Viljo Vesterisen solistiyhtyeen kanssa sekä esiintyi sota-aikaisilla viihdytyskiertueilla.
Koskinen esiintyi vuonna 1943 elokuvassa "Tositarkoituksella" ja vuonna 1944 kolmella Jussi-Patsaalla palkitussa elokuvassa "Herra ja ylhäisyys".
Antti Koskiselle myönnettiin arvonimi Director cantus vuonna 1960, ja hän sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1969.
Antti Koskisen puoliso oli muotitaiteilija Pirkko Hellevi Koskinen o.s. Krapinoja, ja heillä oli kaksi lasta, tytär Hanna (s. 1957) ja poika Juha (s. 1959). Antti Koskisen äiti oli Martta Koskinen, ja hänen isänsä Gunnar Koskinen toimi Helsingin kaupunginorkesterin lyömäsoittajana sekä Sibelius-Akatemian lyömäsoittimien opettajana.
Keskuskoulu (Kotka)
Keskuskoulu on peruskoulu Kotkassa. Se sijaitsee kaupungin keskustassa Kotkansaarella osoitteessa Keskuskatu 28. Koulu antaa opetusta peruskoulun luokilla 6–9 ja sen oppilasmäärä on noin 415 (2012).
Keskuskoulu on alkuvuodesta 2013 perustetun Kotkansaaren koulun toimipisteistä toinen.
Keskuskoulun on suunnitellut Kaarlo Borg ja se oli valmistuessaan 1929 Suomen toiseksi suurin koulurakennus. Koulu on toiminut kansakouluna, kansalaiskouluna ja yläasteena. Rakennuksessa on toiminut joitakin vuosia myös ruotsinkielinen kansakoulu. Parhaimmillaan koulussa on ollut samanaikaisesti yli tuhat oppilasta.
Minnelaulu
Minnelaulu eli minnerunous () oli keskiajalla Saksassa esiintynyt runouden laji, jota esitettiin laulamalla yksiäänisesti harpun tai viulun säestyksellä. Lauluja sävellettiin 1400-luvun alussa myös moniäänisiksi, mutta näiden merkitys jäi vähäiseksi. Minnelaulua esiintyi 1100-luvun loppupuolelta 1400-luvulle asti, mutta suosituinta se oli 1200-luvun alkuvuosikymmeninä. Se oli trubaduurirunouden saksalainen vastine, jonka vaiheet liittyvät 1300-luvulta alkaen myös mestarilauluihin.
Yleensä johonkin kirkkosävellajiin sävelletyn minnelaulun sisältö oli usein naista ihannoivaa lemmenrunoutta, mutta muitakin aiheita esiintyi. Minnelaulun tärkeimmät muodot olivat Lied, Leich ja Spruch. Lied tarkoitti alkuaan laulua yleensä. Sen muotoja olivat Botenlied, Erntelied (elojuhlalaulu), Kreuzlied (ristiretkeläislaulu) ja Tagelied (aamulaulu). Leich oli tanssilauluja ja uskonnollisia aiheita käsittelevä runouden muoto, jonka tuotosten pituus oli usein useita satoja rivejä. Spruchin aiheet olivat opettavia ja mietiskeleviä.
Runojen esittäjät olivat etenkin alkuaikoina lähes yksinomaan aatelisia, mutta myöhemmin heidän joukossaan oli myös porvarillisia kierteleviä laulajia. Tunnetuimpia laulajia olivat
Cartoon attribution strategy test
Cartoon attribution strategy test eli CAST on nimitys projektiivisiin testeihin kuuluvalle psykologiselle testimenetelmälle. Testillä pyritään selvittämään tutkittavan ajattelu- ja toimintatapoja, saamansa palautteen tulkintapoja sekä tapahtumien syitä koskevia päätelmiä, eli sellaisia persoonallisia piirteitä, joilla hän pyrkii ratkaisemaan erilaisia haasteita suoritus- ja sosiaalisissa tilanteissa.
Testissä tutkittavalle esitetään yhteensä kaksitoista mustavalkoista kuvaa, neljässä kolmen kuvan sarjassa. Kuvissa on hypoteettisia suoritustilanteita ja sosiaalisia tilanteita, joissa voi esiintyä ongelmallisia ajattelu- ja tulkintatapoja. Tutkittavaa pyydetään vastaamaan, mitä kuvitteellinen henkilö tilanteessa ajattelee ja tekee. Vastaukset käsitellään ja pisteytetään testiin kuuluvan pisteytysjärjestelmän mukaan.
Testin taustateoriaa voi hieman yleistäen luonnehtia kognitiiviseen sosiaalipsykologiaan perustuvaksi.
Testi on kehitetty Suomessa 1990-luvulla.
Tehtävä Alpeilla
Tehtävä Alpeilla (The Eiger Sanction) on Clint Eastwoodin ohjaama jännityselokuva vuodelta 1975. Pääosissa ovat ohjaaja ja George Kennedy.
Elokuva on saanut tunnustusta realistisista kiipeilyosioistaan. Eastwood kiipeilee elokuvassa itse eikä käytä sijaisnäyttelijöitä.
Elokuva perustuu Rodney William Whitakerin nimimerkillä Trevanian kirjoittamaan 1972 ilmestyneeseen samannimiseen, James Bond -tarinoita parodioivaan romaaniin. Romaani ilmestyi suomeksi 1974 Weilin+Göösin kustantamana ja Matti Kannoston suomentamana.
Eastwood on Hemlock, eläkkeelle siirtynyt palkkamurhaaja, joka on suunnannut energiansa rauhallisempaan työhön taiteen opettajaksi ja keräilijäksi. Vanha pomo suostuttelee Hemlockin kuitenkin takaisin vaarallisiin kuvioihin ja hän saa tehtäväksi eliminoida kaksoisagentin, joka murhasi hänen vanhan työkumppaninsa ja ystävänsä. Palkkioksi luvataan kulujen ohella eräs hänen erityisesti tavoittelemansa arvokas taideteos.
Hemlock aloittaa jahdin koulutuskeskuksessa eliminoimalla vanhan vihollisensa (Jack Cassidy), joka ei kuulunut oikeastaan tehtävään. Hän kaappaa miehen mukaansa jeeppiin ja jättää tämän keskelle erämaata ilman mitään varusteita.
Ajojahti vie aina Sveitsin Alpeille asti, Kleine Scheidegg -solan yläpuolella kohoavalle Eigervuorelle. Hänellä on neljä epäiltyä vuoristokiipeilijää, joista yksi on hänen etsimänsä mies.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Asko Alanen sanoo "Tehtävää Alpeilla" pirulliseksi ja tosikkomaiseksi tapposeikkailuksi huikeissa maisemissa. Hän antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Make A Picture Story
Make A Picture Story eli MAPS on nimitys projektiivisiin testeihin kuuluvalle psykologiselle testimenetelmälle, jonka tarkoituksena on antaa tietoja tutkittavan persoonallisuudesta, erityisestä psykososiaalisista reagointityyleistä.
Testissä tutkittavalle annetaan taustakuvia, joille häntä pyydetään asettelemaan mm. ihmisiä ja eläimiä esittäviä hahmoja. Tämän jälkeen tutkittavaa pyydetään kertomaan, mitä kuvassa tapahtuu.
Testin kehitti yhdysvaltalainen psykologi Edwin S. Schneidman 1940-luvulla.
Geordie
Geordie oli brittiläinen glam rock -yhtye, joka oli aktiivinen 1970-luvulla.
Geordie sai alkunsa kun laulaja Brian Johnson perusti rumpali Brian Gibsonin ja basisti Tom Hillin kanssa vuonna 1971 yhtyeen nimeltä Buffalo. Seuraavana vuonna mukaan tuli kitaristi Vic Malcolm, ja yhtye vaihtoi nimekseen USA. Yhtyeen ensimmäinen keikka oli Peterleessä 1. helmikuuta 1972. Saman vuoden toukokuussa yhtye teki sopimuksen levy-yhtiö Red Bus Recordsin kanssa ja vaihtoi nimekseen Geordie. Vuoden lopulla jäsenet muuttivat Newcastlesta Lontooseen. Yhtyeen ensisingle ”Don't Do That” julkaistiin syyskuussa 1972, ja se nousi brittilistalla joulukuussa sijalle 32. Yhtye teki kiertueen lokakuun ja marraskuun aikana sekä esiintyi talven aikana Top of the Pops -ohjelmassa ja The Velvet Undergroundin ja Sladen lämmittelijänä. Ensialbumi "Hope You Like It" ilmestyi 2. maaliskuuta 1973. Single ”All Because of You” nousi brittilistalla kuudenneksi ja myi miljoona kappaletta. Yhtyeestä oli tullut tunnettu ja se teki kiertueen Euroopassa. Albumi ei kuitenkaan myynyt kovinkaan hyvin edes Britanniassa, eikä yhtye saavuttanut minkäänlaista suosiota Yhdysvalloissa. Geordien viimeiseksi jäänyt listasingle oli ”Electric Lady”. Vuoden 1974 alussa yhtye keikkaili Japanissa ja Australiassa. Geordie esiintyi Suomessa Kuusrockissa 1974.
Toinen albumi "Don't Be Fooled By The Name" ilmestyi huhtikuussa 1974. Yhtyeen suosio oli jo laskenut Britanniassa, mutta he olivat edelleen suosittuja manner-Euroopassa. Kitaristi Malcolm kuitenkin jätti yhtyeen vuoden 1975 alussa ja laulaja Johnson saman vuoden kesällä. Johnson perusti vuonna 1977 uuden Geordien, joka tunnettiin myös nimellä Geordie II. Maaliskuussa 1980 hän siirtyi AC/DC:n laulusolistiksi.
Geordie koottiin vielä uudestaan laulajanaan Rob Turnbull, ja se julkaisi "No Sweat" -albumin vuonna 1983. Albumi ei saanut suurta kaupallista menestystä. Malcolm lähti taas yhtyeestä, joka sen jälkeen vaihtoi nimekseen Powerhouse ja julkaisi vielä yhden albumin.
Kai Nordberg
Kai Nordberg (s. 1968 Helsinki) on suomalainen elokuvatuottaja. Nordberg työskenteli Berliinissä valokuvaajana ulkomaankirjeenvaihtajana vuosina 1989–1994, minkä lisäksi hän opiskeli elokuva- ja televisiotiedettä ja tiedotusoppia Freie Universität Berlinissä. Vuodesta 1994 alkaen hän on ohjannut, käsikirjoittanut ja tuottanut lukuisia dokumenttielokuvia ja tuottanut pitkiä näytelmäelokuvia. Nordberg perusti Making Movies Oy:n vuonna 1996 ja toimii sen toimitusjohtajana pitkien näytelmäelokuvien tuottajana.
Nordberg on toiminut myös koulutusjaosto AVEK:n puheenjohtaja ja hallituksen varapuheenjohtaja.
Nordberg oli naimisissa näyttelijä Outi Mäenpään kanssa.
Vjazniki
Vjazniki () on kaupunki Vladimirin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Kljazmajoen rannalla 113 kilometriä Vladimirista itään. Kaupunki on Vjaznikin piirin keskus. Sen kautta kulkee Moskovan, Nižni Novgorodin ja Kazanin välinen M7-valtatie. Vjaznikin asema Moskovan ja Nižni Novgorodin välisellä rautatiellä sijaitsee 8 kilometrin päässä kaupungista. Asukkaita on 41 500 henkeä (vuonna 2008).
1100-luvulla kaupungin paikalla sijaitsi Rostovin ja Suzdalin ruhtinaskunnan rajalinnoitus, jonka mongolivalloittajat hävittivät vuonna 1238. Vjaznikin kylä on ilmeisesti syntynyt 1500-luvun lopussa. Vuonna 1613 siitä tuli kauppias- ja käsityöläisasutus ja vuodesta 1622 lähtien tärkeä pyhiinvaelluspaikka ”ihmeitätekevän” Kazanin jumalanäidin ikonin ansiosta. 1600-luvun alussa seudusta muodostui ikonimaalauksen ja pellavanjalostuksen keskus. Vuonna 1676 tsaari Aleksei Mihailovitšin määräyksestä kylän viereen rakennettiin Jaropoltšin linnoitus, joka tuhoutui vuoden 1703 tulipalossa. Vuonna 1778 Vjaznikista tuli Vladimirin lääniin kuulunut kihlakuntakaupunki. 1800-luvulla kaupunkiin syntyi tekstiiliteollisuutta. Nykyään Vjazniki on yksi Venäjän pellavanjalostuksen keskuksista.
Nähtävyyksiä ovat Jaropoltšin mäellä sijaitseva Pyhän kolminaisuuden kirkko (1756–1761), Marian ilmestyksen kirkko (1682–1683) sekä lukuisat 1800–1900-luvun alun kauppiastalot ja koristeelliset puurakennukset.
Object Relations Technique
Object Relations Technique eli ORT on projektiivisiin testeihin kuuluva psykologinen tutkimusmenetelmä. Sitä käytetään persoonallisuuden ja erityisesti objektisuhteiden tutkimuksen välineenä.
Testissä tutkittavalla esitetään kaksitoista kuvaa, joissa esiintyy epäselviä ihmishahmoja. TAT-testin tavoin tutkittavaa pyydetään kertomaan, mitä kuvissa on tapahtunut, tapahtuu ja tulee tapahtumaan.
Koska testissä esitettävät kuvat ovat epäselviä ja tulkinnanvaraisia, testin teoria olettaa, että tutkittava projisoi kuviin oman persoonallisuutensa piirteitä, kuten psykoanalyysin teoriaan kuuluvia objektisuhteita, ahdistuksiaan ja puolustusmekanismejaan. Tämä voidaan sitten päätellä tutkittavan antamista vastauksista.
Testin julkaisi englantilainen psykologi Herbert Phillipson 1950-luvulla.
Sojuz TM-22
Sojuz TM-22 oli Venäjän avaruusjärjestön miehitetty avaruuslento. Se alkoi 3. syyskuuta 1995 ja päättyi paluuseen Maahan 29. helmikuuta 1996. Lennon tunnus oli Ура́н (Uraani). Alus kiersi 179 vuorokaudessa Maan 2800 kertaa.
Lento oli 23. lento Mir-avaruusasemalle.
Vjatskije Poljany
Vjatskije Poljany (, ) on kaupunki Kirovin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Vjatkajoen rannalla 350 kilometriä Kirovista kaakkoon. Kaupungin kautta kulkee Kazanin ja Agryzin välinen rautatie (Vjatskije Poljanyn asema). Asukkaita on 38 800 henkeä (vuonna 2008).
1500-luvulle saakka paikalla sijaitsi pieni udmurttikylä. Vuonna 1596 perustettiin Kristuksen syntymän luostari, jonka ympärille syntyi vilkas kauppataajama. Vuonna 1915 rakennettiin sen kautta kulkeva Moskovan ja Jekaterinburgin välinen rautatie. Vuonna 1938 Vjatskije Poljany sai kaupunkimaisen taajaman statuksen ja vuonna 1942 siitä tuli kaupunki.
Nykyään Vjatskije Poljanyssa on konepaja, puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta.
Salaperäinen kerho
Salaperäinen kerho () on yhdysvaltalainen gangsteri- ja rikoselokuva vuodelta 1931. Sen ohjasi ja tuotti George W. Hill. Käsikirjoittajana oli Frances Marion. Elokuvassa näyttelevät pääosia Wallace Beery, Lewis Stone, Johnny Mack Brown, Jean Harlow, Clark Gable ja Ralph Bellamy. Mustavalkoinen, noin 83 minuutin´pituinen elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 18. huhtikuuta vuonna 1931. Metro-Goldwyn-Mayer ja Cosmopolitan Productions tuottivat elokuvan. Elokuva tehtiin lyhyessä ajassa.
Sudogda
Sudogda () on kaupunki Vladimirin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Kljazmaan laskevan Sudogda-joen rannalla 40 kilometriä Vladimirista kaakkoon. Kaupunki on Sudogdan piirin keskus. Asukkaita on 12 400 henkeä (vuonna 2008).
Paikkakunta tunnetaan 1600-luvulta lähtien. Vuonna 1778 siitä tuli Vladimirin lääniin kuulunut kihlakuntakaupunki. Nykyään Sudogdassa on lasikuitutehdas, pellavanjalostusta, huonekalu- ja elintarviketeollisuutta.
Sojuz TM-21
Sojuz TM-21 oli venäläinen miehitetty avaruuslento Mir-avaruusasemalle. Alus kiersi maan 2 940 kertaa 180 vuorokaudessa alkaen 14. maaliskuuta 1995 ja päättyen 11. syyskuuta 1995. Alus vei asemalle kolme kosmonauttia, miehistö EO-18, ja toi takaisin kaksi yhden palatessa toisella lennolla. Sukkula (STS-67) oli lennolla ja avaruudessa oli samanaikaisesti ennätykselliset 13 ihmistä. Lennon tunnus oli Uragan (Урага́н) eli hurrikaani.
Laukaistiin avaruuteen
Paluu:
Soligalitš
Soligalitš () on kaupunki Kostroman alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgaan laskevan Kostromajoen rannalla 216 kilometriä Kostromasta koilliseen. Kaupunki on Soligalitšin piirin keskus. Asukkaita on 6 100 henkeä (vuonna 2010).
Paikkakunta tunnetaan 1300-luvulta lähtien nimellä "Sol-Galitskaja". 1300–1600-luvuilla se oli huomattava suolan tuotannon keskus. Aluksi kaupunki kuului Galitšin ruhtinaskuntaan. Vuonna 1450 se liitettiin lopullisesti Moskovaan. 1400-luvun lopulla Kostroma-joen vastarannalle rakennettiin maalinnoitus, jota tataarit piirittivät vuonna 1532. Vuonna 1609 kaupungista tuli voivodikunnan keskus. Vuodesta 1708 lähtien se kuului Arkangelin lääniin ja vuodesta 1778 Kostroman lääniin. 1800-luvulla Soligalitš menetti taloudellisen merkityksensä, mutta säilytti asemansa kihlakunnan keskuksena.
Kaupungin historiallinen keskus on kauppatori, jolla sijaitsevat 1800-luvun puolivälissä rakennetut kauppahallit, Pyhän Nikolaoksen (1688) ja Kristuksen kirkastumisen (1821) kirkot. Keskustassa sijaitsevat ylösnousemuksen ja Jumalan ilmestyksen luostarit 1600-luvulla rakennettuine kirkkoineen. Kaupunki koostuu lähinnä 1–2-kerroksisista koristeellisista puutaloista. Kostroma-joen vastarannalla on kylpylä, jossa annetaan erilaisia mineraalivesi- ja mutahoitoja.
Sobinka
Sobinka () on kaupunki Vladimirin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Kljazmajoen rannalla 37 kilometriä Vladimirista lounaaseen. Kaupunki on Sobinkan piirin keskus. Kolmen kilometrin päässä sijaitsee Moskovan ja Nižni Novgorodin välisen rautatien Undolin asema. Asukkaita on 19 700 henkeä (vuonna 2008).
1800-luvun puolivälissä Sobinkan kylään rakennettuun suuri tekstiilitehdas. Vuonna 1939 tehtaan asutustaajamasta tuli kaupunki. Huomattavin yritys on yhä tekstiilitehdas Sobiteks.
Italian futsalmaajoukkue
Italian futsalmaajoukkue edustaa Italiaa futsalin kansainvälisissä otteluissa. Maajoukkue kuuluu Italian jalkapalloliiton alaisuuteen.
Italia on yksi Euroopan menestyneimpiä maajoukkueita futsalissa. Se on voittanut Euroopan-mestaruuden vuonna 2003 ja lisäksi sillä on useita mitaleita MM- ja EM-kisoista. Useat Italian maajoukkueen pelaajat ovat syntyjään brasilialaisia. Esimerkiksi Italian 2008 MM-kisojen joukkueen kaikki pelaajat olivat kansalaisuuden saaneita brasilialaisia.
Kaj Franck -muotoilupalkinto
Kaj Franck -muotoilupalkinto kunnioittaa muotoilija Kaj Franckin (1911–1989) työn henkeä ja periaatteita korkeatasoisesta, demokraattisesta ja funktionaalisesta suunnittelusta, jolla ratkaistaan käytännön haasteita ja luodaan uusia mahdollisuuksia muotoiluosaamista käyttäville yrityksille. Erityinen ansio on, jos palkinnon saaja samalla tuo arkeen kauneutta, iloa ja parempaa elämän laatua.
Design Forum Finlandin vuosittain jakaman muotoilualan tunnustuspalkinnon rahoittaa Suomen Messusäätiö, joka haluaa kunnioittaa Kaj Franckin merkittävää elämäntyötä muotoilukulttuurimme pioneerina ja samalla antaa tunnustusta ja tukea nykyisille suunnittelijoillemme.
Palkinto voidaan myöntää suomalaiselle tai Suomessa asuvalle tai työskentelevälle ulkomaiselle muotoilijalle tai työryhmälle ja sen myöntämisestä päättää palkintolautakunta. Valinnan perusteena on muotoilijan/työryhmän koko suunnittelutyö. Palkinto on suuruudeltaan 10 000 euroa.
Palkintoon kuuluu myös Tapio Junnon suunnittelema mitali ja palkintonäyttely. Kaj Franck -muotoilupalkintoa on jaettu vuodesta 1992 lähtien.
Lähde
Gustaf Skinnari
Gustaf (Kustaa) Skinnari (27. maaliskuuta 1835 Hailuoto – 11. huhtikuuta 1916 Oulu) oli oululainen merimies ja lohikauppias.
Talollisen poikana syntynyt Skinnari työskenteli merimiehenä, lohikauppiaana ja viimeksi maalarina. Hän muutti 1854 Hailuodosta Ouluun ja oli sitten merimiehenä seuraavat 15 vuotta. Skinnari toimi sitten lohikauppiaana matkustellen ympäri Suomea ja noin vuodesta 1890 lähtien hän oli maalarina asuen Oulun Heinäpäässä.
Vuonna 1868 Skinnari liittyi lestadiolaiseen herätysliikkeeseen ja toimi vuodesta 1869 alkaen lestadiolaissaarnaajana. Nykyään Skinnari tunnetaan lestadiolaisuudessa lähinnä tuotteliaana virsirunoilijana. Skinnari toimitti vuonna 1894 ilmestyneen laulukirjan "Jumalan lasten Rukous-, Ylistys- ja Kiitos-Wirsiä matkustaissamme elämän tietä läpi wihollisen maan Paratiisiin", jossa monet hänen lauluistaan julkaistiin ensimmäistä kertaa. Laulujen keskeisenä sanomana on Kristuksen ristinkuolema ja sovintotyö. Skinnarin lauluissa sanotaan sykkivän lestadiolaisen alkuheräyksen sydänäänet. Skinnari syrjäytettiin 1890 lestadiolaisesta liikkeestä ja hän liittyi myöhemmin lestadiolaisiin uusheränneisiin. Ennen kuolemaansa Skinnari kuitenkin palasi vanhoillislestadiolaisuuden pariin
Skinnarin tunnetuin laulu on virsikirjan virsi 301 "Kirkasta oi Kristus meille". Muita hänen sanoittamiaan lestadiolaisuudessa tunnettuja lauluja ovat muun muassa "Jeesus rakas joka maksoit", "Oi, kuinka ihanata", "Henkensä antoi kaikki ken loi", "Vieras on meille tämä maa" ja "Kuule sä Eevan lapsi". Skinnarin lauluja on mukana mm. Siionin laulut, Siionin matkalaulut sekä Hengellisiä lauluja ja virsiä -kokoelmissa. Merimiehenä ollessaan Skinnari kirjoitti sanat tunnettuun merimieslauluun "Hyvästi rakas Kreettani".
Sojuz TM-20
Sojus TM-20 oli venäläinen miehitetty avaruuslento. Laukaisu tapahtui 3. lokakuuta 1994 ja paluu maahan 22. maaliskuuta 1995. Alus oli Mir-avaruusasemaan telakoituneena 169 vuorokautta.
__notoc__
Serdobsk
Serdobsk () on kaupunki Penzan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Serdoba-joen rannalla aron ja metsäaron rajalla 111 kilometriä lounaaseen Penzasta. Kaupunki on Serdobskin piirin keskus. Sen kautta kulkee Penzan ja Rtištševon välinen rautatie. Asukkaita on 36 200 henkeä (vuonna 2005).
"Serdobskaja sloboda" -niminen asutus mainitaan ensimmäisen kerran 1699. Se toimi linnoituksena paimentolaiskansojen hyökkäyksiä vastaan. Vuonna 1717 linnoitusta piirittivät Krimin ja Kubanin tataarit. Vuonna 1780 Serdobskista tuli Saratovin kuvernementtiin kuulunut kihlakuntakaupunki. 1800-luvulla suurin osa asukkaista harjoitti kauppaa ja käsityöammatteja. Vuonna 1896 kaupungin läpi rakennettiin rautatie. Venäjän kansalaissodan aikana seudulla käytiin taisteluja puna-armeijan ja kapinallisten välillä.
Nykyään Serdobskissa on koneenrakennus-, rakennustarvike-, elintarvike- ym. teollisuutta. Neuvostoaikana tunnettu kellotehdas Majak on lopettanut toimintansa. Nähtävyyksiä ovat kauppatorin klassistinen rakennuskokonaisuus, lukuisat 1800–1900-lukujen vaihteen kauppiastalot ja julkiset rakennukset, kaksi arkkienkeli Mikaelin kirkkoa (1864 ja 1905). Kaupungissa toimii vuonna 1919 perustettu kotiseutumuseo.
Iron Man (vuoden 1931 elokuva)
Iron Man on Tod Browningin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1931. Käsikirjoituksesta vastasi Francis Edward Faragoh, joka kirjoitti elokuvan W. R. Burnettin romaanin pohjalta. Elokuvan pääosissa nähdään Lew Ayres, Robert Armstrong ja Jean Harlow. Sivuosissa ovat muiden muassa John Miljan ja Edward Dillon. Elokuva kestää noin 73 minuuttia ja on mustavalkoinen. Universal Studios tuotti elokuvan. "Iron Man" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 30. huhtikuuta vuonna 1931.
"Iron Man" kertoo ammattinyrkkeilijä Kid Masonista (Ayres), joka menettää vaimonsa Rosen (Harlow) avausottelussa, joka jättää hänet Hollywoodissa. Ilman Rosea, Mason alkaa treenata ja voittaa. Rose tulee takaisin ja haluaa Masonin vedostaa hänen manageriaan Regania (Armstrong), ja korvaa hänelle Rosen salaisen rakastajan Lewisin (Miljan) kanssa.
Iron Man
Iron Man voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
August Heißmeyer
August Heißmeyer (11. tammikuuta 1897 Gellersen – 16. tammikuuta 1979 Schwäbisch Hall) oli saksalainen SS-Obergruppenführer ja Waffen-SS:n kenraali.
Ensimmäisessä maailmansodassa Heißmeyer palveli luutnanttina ja sai ensimmäisen luokan rautaristin. Sodan jälkeen hän opiskeli autokoulunopettajaksi ja liittyi natsipuolueeseen vuonna 1925. Alkuvuodesta 1926 hänestä tuli SA:n jäsen ja myöhemmin Gauleiter.
Tammikuussa 1930 Heißmeyerista tuli SS:n 4 370. jäsen. Hän yleni nopeasti organisaation hierarkiassa ja vuodesta 1935 hän oli SS:n päämajan päällikkö. Heißmeyer yleni SS-Obergruppenführeriksi ja hänestä tuli vuonna 1936 Nationalpolitische Erziehungsanstaltenin (NPEA) päätarkastaja.
Vuonna 1939 Heißmeyerista tuli SS-Oberabschnittsleiter ”Ost” ja ”Höheren SS- und Polizeiführer Spree”. Sodan syttyessä Heißmeyer alkoi johtaa omaa yksikköään, ”Dienststelle SS-Obergruppenführer Heissmeyeria”, jossa hän oli vastuussa NPEA:n opiskelijoiden sotilaskoulutuksesta. 1. marraskuuta 1939 SS-Gruppenführer Theodor Eickesta tuli SS-divisioona Totenkopfin komentaja ja Heißmeyer korvasi hänet keskitysleireistä vastaavana kenraalina. Joulukuussa 1940 hän meni naimisiin Gertrud Scholtz-Klinkin kanssa.
Marraskuussa 1944 Heißmeyer sai normaalin SS-arvonsa lisäksi Waffen-SS:n kenraalin arvon. Sodan loppuvaiheessa huhtikuussa 1945 hän johti Volkssturmista ja Hitler-Jugendista "ad hoc" kerättyä taistelujoukkoaan, jonka tehtävänä oli puolustaa Spandaun lentokenttää Berliinin ulkopuolella.
Ranskan viranomaiset ottivat Heißmeyerin kiinni Tübingenin lähellä 29. helmikuuta 1948. Maaliskuussa pidetyssä oikeudenkäynnissä hänet tuomittiin 18 kuukaudeksi vankeuteen, josta hän vapautui 1949. Seuraavana vuonna hänet kuitenkin tuomittiin merkittävänä natsijohtajana uudelleen kolmeksi vuodeksi vankeuteen.
Vapauduttuaan hän asui Schwäbisch Hallissa ja hänestä tuli Länsi-Saksan Coca Colan pullotustehtaan johtaja.
Nicholas Hammond
Nicholas Hammond (s. 15. toukokuuta 1950) on yhdysvaltalainen näyttelijä, jonka tunnetuin rooli oli musikaalielokuvassa "Sound of Music" Friedrich von Trapp. Hän näytteli roolin 14-vuotiaana. Sen jälkeen hän sai muita rooleja, kuten televisiosarjassa "The Amazing Spider-Man", jossa hän näytteli Peter Parkeria eli Hämähäkkimiestä.
Matemaattinen empirismi
Matemaattinen empirismi on eräs realistinen matematiikan filosofian kanta. Sen mukaan löydämme matemaattisia tosiasioita empiirisen tutkimuksen avulla, aivan kuten muillakin tieteenaloilla. Se tarkoittaa, ettei matematiikkaa voida tuntea "a priori" lainkaan.
Näkemyksen varhaisia kannattajia oli John Stuart Mill. Hänen näkemyksiään kuitenkin kritisoitiin paljon, koska näkemyksen mukaan sellaiset lauseet kuin ”2 + 2 = 4” ovat epävarmoja, kontingentteja totuuksia, jotka voidaan oppia vain niin, että näemme kahden olioparin tulevan yhteen ja muodostavan neljän olion joukon.
Nykyaikaista matemaattista empirismiä ovat kannattaneet muun muassa W. V. O. Quine ja Hilary Putnam. Sen mukaan matematiikka on korvaamatonta empiirisille tieteille, ja jos haluamme uskoa tieteiden kuvaamien ilmiöiden olevan todellisia, meidän on uskottava myös näiden tieteiden käyttämien kuvausten vaatimiin matemaattisiin entiteetteihin. Esimerkiksi koska fysiikan täytyy puhua elektroneista selittääkseen, kuinka sähkölamppu toimii, elektronien täytyy olla olemassa. Vastaavasti, koska fysiikan täytyy käyttää lukuja elektroneja koskevissa selityksissä, lukujen täytyy olla olemassa. Tällainen näkemys on naturalistinen ja katsoo matemaattisten entiteettien olemassaolon olevan paras selitys havaintokokemuksille. Tämä kaventaa matematiikan ja muiden tieteiden välistä kuilua.
Putnam torjui vahvasti platonisen realismin, koska se johti matemaattiseen ontologiaan, joka ei ollut tarpeellinen käytännöllisen matematiikan harjoittamisen kannalta. Hän kannatti sen sijaan ”aitoa realismia”, joka hylkäsi totuuden ajatukseen liittyvän mystiikan ja hyväksyi suuren osan kvasiempirismistä matematiikassa. Putnam oli osallisena termin ”aito realismi” kehittämisessä.
Matemaattinen empirismi on kohdannut kritiikkiä suurin piirtein samassa muodossa kuin jo Mill kohtasi aikoinaan. Jos matematiikka on yhtä empiiristä kuin muutkin tieteet, siitä seuraa, että sen totuudet ovat myös yhtä erehtyväisiä ja kontingentteja kuin muiden tieteiden totuudet. Millin tapauksessa empiirinen oikeutus on suoraa, kun taas Quinen tapauksessa se on epäsuoraa ja seurausta tieteellisten teorioidemme kokonaisuuden yhtenäisyydestä ja johdonmukaisuudesta eli konsilienssista. Quinen mukaan matematiikka vaikuttaa täydellisen varmalta siksi, että se on uskomustemme verkostossa äärimmäisen keskeisessä roolissa, ja siksi, että olisi äärimmäisen vaikeaa (vaikkakaan ei mahdotonta) välttää tämä.
Intuitionismi
Intuitionismi on matematiikan filosofian suuntaus, jonka mukaan matematiikka on ihmismielen konstruktiivista toimintaa. Toisin sanoen matematiikka ei koostu analyyttisestä toiminnasta, jossa olemassaolon monisyisiä syväominaisuuksia paljastettaisiin ja sovellettaisiin. Sen sijaan logiikassa ja matematiikassa on kyse sisäisesti johdonmukaisten menetelmien soveltamisesta vielä monisyisempien mentaalisten rakenteiden ymmärtämiseksi.
Intuitionismin perustaja on L. E. J. Brouwer. Hänen mukaansa matemaattiset oliot saavat alkunsa apriorisista muodoista, jotka antavat tietoa empiirisiä olioita koskevista havainnoista. Intuitionismin motto on ”ei ole olemassa kokemuksesta riippumattomia matemaattisia totuuksia”.
Tampereen yliopiston tieteentekijät
Tattessa on yli 500 jäsentä: tutkijoita, assistentteja, yliassistentteja, tuntiopettajia, amanuensseja ja muiden ammattiryhmien edustajia. Tatten edeltäjä Tampereen yliopiston assistenttiyhdistys perustettiin vuonna 1967 valvomaan jäsenistönsä palkkaan ja muihin työehtoihin liittyviä asioita.
Tampereen yliopiston tieteentekijät Tatte ry:n puheenjohtaja on Minna Nikunen.
Punatukkainen Lilli
Punatukkainen Lilli () on vuonna 1932 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen Jack Conwayn ohjaama romanttinen komediaelokuva, jonka pääosissa näyttelevät Jean Harlow ja Chester Morris. Sivuosissa ovat muiden muassa Lewis Stone ja Leila Hyams. Anita Loos käsikirjoitti elokuvan Katherine Brushin romaanin pohjalta.
"Punatukkainen Lilli" on mustavalkoinen ja 79 minuutin mittainen. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 25. kesäkuuta vuonna 1932. Metro-Goldwyn-Mayer tuotti elokuvan. Elokuvaa nykyään pidetään mainitun tyylin eräänlaisena klassikkona.
Lillian "Lil" Andrews (Harlow) työskentelee "Legendre Company"-yhtiölle ja aiheuttaa William "Bill" Legendre Juniorille (Morris) ja Irene "Rene" Legendrelle (Hyams) avioeron. Bill ja Lil menee naimisiin sen jälkeen vähän myöhemmin. Lilillä on kuitenkin suhde liikemies Gaersten (Stephenson) kanssa ja käyttää häntä pakottaen yhdistyksen maksamaan huomiota hänelle. Lilillä on myös toinen suhde autonkuljettaja Albertin (Boyer) kanssa.
Elokuvassa Jean Harlow käytti peruukkia, peittäen näin vaaleat hiuksensa, koska elokuvassa Lillianilla on punaiset hiukset ja elokuva kuvattiin mustavalkoisena, korvata hiusten väri hienovaraisesti muuttaen peruukilla ja hänen meikkinsä tehtiin enemmän dramaattisemmaksi korostaen näin hahmonsa luonnetta.
"Punatukkaisessa Lillissä" on jo paljon screwballmaisia piirteitä, tosin mukana on paljon sellaista aistillisuutta, joka vuoden 1934 jälkeen ei enää ollut mahdollista. Tosin vaikeuksia elokuvalla oli jo synnyinvuonnaan: siitä karsittiin liian ilmeisiä seksuaalisia viittauksia, mitä tuottaja Darryl Zanuckin oli vaikea hyväksyä.
Chrystina Sayers
Chrystina Lauren Sakamoto Sayers (s. 14. elokuuta 1987 San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja ja tanssija. Sayers kuuluu Girliciousiin.
Zombilation – The Greatest Cuts
Zombilation – The Greatest Cuts on helmikuussa 2009 julkaistu Lordin kokoelmalevy. Kokoelmalevyn julkaisi Lordin saksalainen levy-yhtiö Drakkar Entertainment. Kokoelmalevy sisältää Lordin tunnetuimpia kappaleita yhtyeen neljältä ensimmäiseltä albumilta. "Zombilation" julkaisi myös Itävallassa, Sveitsissä, Espanjassa ja Italiassa. Kokoelmalevyä on saatavilla myös muutamista suomalaisista levykaupoista.
Kokoelmalevyn rajoitettu painos sisältää yhden bonus-CD:n ja yhden bonus-DVD:n. Bonus-CD:n konsertti on julkaistu vuonna 2007 DVD-muodossa nimellä "Bringing Back The Balls To Stockholm 2006". Kokoelmalevyn bonus-DVD on julkaistu erikseen vuonna 2006 nimellä "Market Square Massacre".Bonus-CD:n sisältö on äänitetty "Bringing Back The Balls To Europe"-kiertueella Tukholmassa 2006. Samasta konsertista on julkaistu aiemmin DVD-tallenne "Bringing Back The Balls To Stockholm 2006". Bonus-CD:llä on myös Lordin harvinaisempia kappaleita, jotka on aiemmin julkaistu ainoastaan singlellä.
Harvinaiset albumeilla julkaisemattomat kappaleet:
Bonus-DVD on sisällöltään sama, kuin vuonna 2006 julkaistu "Market Square Massacre" -niminen DVD.
Luettelo maiden korkeimmista kohdista
Tämä on luettelo maiden korkeimmista kohdista. Järjestysnumero on vain itsenäisillä mailla. Epäitsenäisten alueiden korkein kohta on mainittu, mutta ei numeroitu.
Keinutien ala-aste
Keinutien ala-asteen koulu (tai Keinutien koulu) on peruskoulu Kontulassa Itä-Helsingissä. Lukuvuonna 2015-2016 Keinutien koulussa oli oppilaita 245 ja Nallin sivukoulussa Kivikossa 110 ja remontin aikaisessa väistötiloissa Vesalassa 215. Luokkia on 29. Rehtorina toimii Timo Mustonen.
Joulukuussa 1973 suomenkielisten kansakoulujen johtokunta hyväksyi Keinutien ala-asteen rakennussuunnitelman, jonka mukaan koulu mitoitettaisiin 20 oppilasryhmälle eli 600 oppilaalle. Lisäksi rakennettaisiin tilat kouluterveydenhoitajalle, koululaisten päiväkodille, ja yleiselle hammashoitolalle. Lisäksi kouluun tehtiin kirjastotilat. Maaliskuussa 1974 kaupunginvaltuusto hyväksyi rakennusohjelman. Rakennuttajana toimi Helsingin kaupungin rakennusvirasto. Koulu valmistui 29. kesäkuuta 1978 ja koulutyö aloitettiin saman vuoden syyslukukaudella. Osa opettajista Vesalan ala-asteelta siirtyi työskentelemään Keinutien kouluun.
Koulun ensimmäisenä rehtorina toimi Rauno Tarkkala vuoteen 1991 asti. Tämän jälkeen rehtorina toimi Jaakko Junkkila vuoteen 2002 asti, minkä jälkeen Timo Mustonen ryhtyi johtamaan koulua. Nykyään koulun rehtorina toimii Irina Haahtela. Hammashoito- ja päiväkotitiloja ei enää ole, sillä niiden tilalla on oman kotikielen ja uskonnon opiskeluun tarkoitettuja luokkia.
Vanha virsikirja
Vuoden 1701 virsikirja, niin sanottu Vanha virsikirja, on Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa kauimmin käytössä ollut virsikirja. Vuonna 1701 ilmestynyt piispa Johannes Gezelius nuoremman johdolla valmisteltu ja Eerik Cajanuksen toimittama kirja palveli kirkon virallisena virsikirjana vuodesta 1701 vuoteen 1886. Tämän jälkeen kirjan käyttö jumalanpalveluksissa loppui vähitellen, mutta sen asema pysyi edelleen vahvana herätysliikkeiden keskuudessa. Vanha virsikirja on yhä aktiivisessa käytössä ainakin Länsi-Suomen Rukoilevaisuudessa.
Kirjan alkuperäinen nimi on "Uusi Suomenkielinen Wirsi-Kirja Niiden Cappalden canssa, jotca siihen tulevat". "Kappaleilla" tarkoitetaan liitteitä, kuten kirkkovuoden eri pyhäpäivien luku- ja saarnatekstit, rukoukset ja virsiviitteet, Kristuksen elämän kuvaus, kertomus Jerusalemin hävityksestä, Lutherin Vähä katekismus, tärkeimpien kirkollisten toimitusten ja jumalanpalvelusten kaavat sekä laajahko rukouskirja. Kirjan alkuun oli lisäksi painettu ikuinen kalenteri, "Calendarium perpetuum" ja "Ajan-Tieto" eli luettelo maailmanhistorian tunnetuista, tärkeiksi katsotuista tapahtumista. Jokaiseen uuteen painokseen päivitettiin tuoreimmat historiatiedot. Näin virsikirja tarjosi luterilaiselle kristittylle lähes kaiken tarpeellisen uskonnon harjoittamiseen, ellei Raamattuun ollut varaa.
Kirja sisältää 413 virttä, joista 101 on jo vuonna 1583 julkaistussa Jacobus Finnon toimittamassa ensimmäisessä suomenkielisessä virsikirjassa ja 122 Maskun kirkkoherra Hemmingin, ehkä vuonna 1605 toimittamassa toisessa suomenkielisessä virsikirjassa, jotka molemmat tunnetaan nimellä "Yxi Wähä Suomenkielinen Wirsikiria". Loput 190 virttä ovat pääasiassa suomennoksia vanhan virsikirjan esikuvana toimineesta vuonna 1695 ilmestyneestä ruotsalaisesta virsikirjasta. Monet vanhan virsikirjan virsistä sisältyvät kirkon nykyiseen virsikirjaan kieliasultaan uudistettuina.
Vuoden 1701 virsikirja ei ole nuottipainos. Sen sijaan, jos mahdollista, virren alussa viitataan johonkin aiemmin tunnettuun virteen, jota lauletaan samalla sävelmällä. Vuonna 1702 julkaistiin erikseen virsikirjan 1701 sävelmistö nimellä "Yxi Tarpelinen Nuotti-Kirja".
Työelämän tutkimusyhdistys
Työelämän tutkimusyhdistys ry on tieteellinen yhdistys, joka perustettiin 2003 jatkamaan ja uudistamaan Työpoliittisen yhdistyksen toimintaa. Yhdistyksen tehtävänä on edistää tieteellistä keskustelua, kehittää työelämän tutkijoiden ja työelämän ammattilaisten osaamista sekä tehdä tunnetuksi työelämän tutkimusta ja kehittämistä.
Yhdistys julkaisee Työelämän tutkimus -lehteä ja järjestää vuosittain Työelämän tutkimuspäivät (Work Research Days/WRD) yhteistyössä Tampereen yliopiston Työelämän tutkimuskeskuksen kanssa. Yhdistys kuuluu jäsenenä työelämän tutkimuksen kansainvälisen kattojärjestön International Industrial Relations Associationiin ja Tieteellisten seurain valtuuskuntaan.
Työelämän tutkimusyhdistyksen puheenjohtajana toimii professori Antti Saloniemi.
Aikaisemmat puheenjohtajat:
Jukka Niemelä
Annikki Järvinen
Tapio Bergholm
Munch-museo
Munch-museo () on taidemuseo Oslossa. Museossa on maailmankuulun taidemaalarin ja -graafikon Edvard Munchin jälkeenjääneitä teoksia, jotka hän testamenttasi Oslon kaupungille vuonna 1940. Museo avattiin yleisölle vuonna 1963, jolloin Munchin syntymästä oli kulunut sata vuotta.
Rakennuksen osoitteessa Tøyengata 53 Itä-Tøyenissä Oslossa ovat suunnitelleet arkkitehdit Gunnar Fougner ja Einar Myklebust. Myklebust suunnitteli myös museon kunnostuksen ja laajennuksen, joka vihittiin käyttöön vuonna 1994, jolloin Munchin kuolemasta oli kulunut 50 vuotta.
Museossa on nykyisin muun muassa näyttelytilat, valokuvaus- ja konservointitilat, toimistotiloja, kirjasto ja varastotilat. Museon keskellä on luentosali, jota käytetään myös näyttelyihin, konsertteihin, teatteri- ja elokuvanäytöksiin, ja uudessa osassa on museokauppa ja kahvila.
Edvard Munch testamenttasi Oslon kaupungille noin 1 100 maalausta, 15 500 grafiikanlehteä 700 aiheesta, 4 700 piirrosta sekä kuusi veistosta. Lisäksi testamenttiin kuului 500 painolevyä, 2 240 kirjaa, muistiinpanokirjoja, asiakirjoja, valokuvia, työkaluja ja huonekaluja. Munchsin laajan kirjekokoelman testamenttasi myöhemmin museolle hänen sisarensa Inger Munch, ja testamenttiin sisältyi myös huomattava määrä alkuperäisteoksia, etenkin 1880-luvulta.
Nykyisin museon omistuksessa on lahjoitusten ja vaihtojen ansiosta runsaasti yli puolet Munchin maalauksista, kaikki grafiikan aiheet ja kaikki olemassa olevat painolaatat. Niiden ja laajan kirjaston ansiosta Munch-museo on kansainvälisesti ainutlaatuinen. Kokoelmien ansiosta museossa käy runsaasti niin koti- kuin ulkomaisiakin tutkijoita ja opiskelijoita.
Ehdotukset museon siirtämisestä uuteen paikkaan on aiemmin aina tyrmätty, mutta 28. toukokuuta 2008 tehtiin päätös, että Munch-museo ja Stenersen-museo sijoitettaisiin yhteisiin tiloihin Bjørvikaan Akerselvan itäpuolelle.
Houston Stewart Chamberlain
Houston Stewart Chamberlain (9. syyskuuta 1855 – 9. tammikuuta 1927) oli brittiläissyntyinen kirjailija, josta tuli yksi vaikutusvaltaisimmista pangermanistististen ja antisemitististen liikkeiden teoreetikoista.
Chamberlainin alaa olivat poliittinen filosofia, luonnontieteet ja hänen edesmenneen appensa Richard Wagnerin tutkiminen. Hänen kaksiosainen kirjansa "Die Grundlagen des Neunzehnten Jahrhunderts" (1899) oli yksi 1900-luvun alun pangermanismin ja myöhemmin kansallissosialistisen rotuideologian perusteoksista. Chamberlain saksalaistui täysin ja muun muassa kirjoitti propagandaa entistä kotimaataan vastaan ensimmäisen maailmansodan aikana.
Chamberlainin terveys oli huono ja hieman maailmansodan päättymisen jälkeen hänen tilansa heikkeni jättäen kehon osittain halvaantuneeksi. Chamberlain ehti 1920-luvulla tapaamaan tuoreen natsipuolueen johtajan Adolf Hitlerin, jota hän piti saksalaisuuden suurena lupauksena. Hitlerin innoittamana Chamberlain liittyi natsipuolueeseen, joka puolestaan ylisti hänen "Die Grundlagen des Neunzehnten Jahrhunderts" -kirjaansa puolueen evankeliumina. Chamberlain kuoli Bayreuthissa 1927.