hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Jānis Sprukts
Jānis Sprukts (s. 31. tammikuuta 1982 Riika, Latvian SNT, Neuvostoliitto) on latvialainen jääkiekkoilija, joka pelasi kaudella 2017–2018 Latvian liigassa HK Kurbadsin joukkueessa. Sprukts on keskushyökkääjä, mutta hän pystyy pelaamaan myös laitahyökkääjän paikalla.
Sprukts tuli nuorena Suomeen Rauman Lukon juniorijoukkueeseen kehittymään. Hän pelasi kaksi kautta Lukon junioreissa ja pääsi kokeilemaan myös liigavauhtia yhdeksän ottelun ajaksi. Suomesta Sprukts siirtyi Kanadaan QMJHL-juniorisarjan Acadie-Bathurst Titaniin, jossa oli 35 maalillaan joukkueen paras maalintekijä. Sprukts pelasi vuoden Kanadassa, minkä jälkeen palasi Suomeen. Mestis-seura Vaasan Sport teki sopimuksen latvialaisen kanssa syksyllä 2002. Sportissa kaikki ei sujunut kuitenkaan aivan toiveiden mukaan, joten Sprukts teki kesken kauden täyskäännöksen ja jatkoi loppukaudeksi takaisin Acadie-Bathurstiin.
Syksyllä 2003 Sprukts palasi jälleen Eurooppaan. Seuraavien kahden kauden aikana hän pelasi tanskalais- ja latvialaisjoukkueissa. Tanskan pääsarjassa Oddset Ligaenin Odense Bulldogsissa Sprukts pelasi kaksi ottelua. Latvialaisia ASK/Ogrea ja HK Riga 2000:tta Sprukts edusti Itä-Euroopan, Valko-Venäjän ja Latvian liigoissa.
Kaudeksi 2005–2006 Sprukts siirtyi SM-liiga-seura HPK:on käytyään aiemmin Moskovan Dynamon leirillä. Sprukts oli tärkeä osa HPK:n menestystä, joka huipentui finaalisarjaan, jossa joukkue otti ensimmäisen Suomen mestaruutensa. Sprukts oli pitkään HPK:n paras pistemies ennen loukkaantumistaan, minkä takia latvialaishyökkääjä joutui jäämään sivuun runkosarjan lopusta.
Hyvin sujuneen kauden jälkeen Sprukts teki vuoden mittaisen sopimuksen NHL-seura Florida Panthersin kanssa. Sprukts aloitti kauden AHL-joukkue Rochester Americansissa, mutta pääsi pelaamaan ensimmäisen NHL-pelinsä jo lokakuussa. Yhteensä Sprukts pelasi 13 NHL-ottelua saldolla 1+1. Farmisarjassa otteluita kertyi 58 tehoin 18+41. Kauden jälkeen Florida ei tarjonnut yhden suunnan sopimusta. Sprukts teki syyskuussa 2007 vuoden loppuun asti kestävän sopimuksen SM-liigan Lukkoon, joka joutui hankkimaan uuden pelaajan keskushyökkäjä Greg Jacinan loukkaantumisen takia. Syksyllä 2008 Sprukts palasi kahden suunnan sopimuksella Floridaan. Pääosin kausi kului AHL-liigassa. Floridan NHL-joukkueen rosteriin Sprukts merkittiin vain yhdessä ottelussa.
Kesällä 2009 Sprukts teki sopimuksen KHL:ssa pelaavan latvialaisseura Dynamo Riian kanssa.
Sprukts pelasi ensimmäiset maailmanmestaruuskilpailunsa Pietarissa vuonna 2000. Tämän jälkeen hän on edustanut Latviaa myös vuoden 2003, 2005, 2006, 2007 ja 2008 MM-kilpailuissa.
Kye
Kye on Colin Garbuttin vuonna julkaisema pulmapeli. Pelistä on tehty useampia klooneja - alkuperäisen version tuotot menivät Pelastakaa Lapset -järjestölle.
Pelissä ohjataan Kye-nimistä vihreää palloa, jonka tehtävänä on kerätä ympäri suorakaiteen muotoista karttaa sijaitsevat timantit. Kun timantit on kerätty, pääsee seuraavalle tasolle. Pelin tekevät mielenkiintoiseksi useat kentissä olevat ongelmat, mm. magneeteilla avattavat reitit, ajastimella varustetut katoavat palikat, liikkuvia palloja vapauttavat tykit, viisi erilaista pelaajan tappamiseen kykenevää olentoa ja erilaiset labyrintit, joissa kulkiessaan vapauttaa tien tukkivia liikkuvia palikoita. Peli on siis tavallaan sekoitus toimintaa ja ongelmanratkaisua. Se on saatavissa freewarena, ja mukana tulevan ohjelman avulla kuka tahansa voi tehdä omia kenttiä peliin.
Memorial (albumi)
Memorial on Moonspellin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 21. huhtikuuta 2006.
Memorial valittiin "Metalhammer" -lehdessä toukokuussa 2006 kuukauden albumiksi. Metal Heartin ja Rock Hardin arvosteluissa se sai yhdeksän pistettä kymmenestä.
Hilselp
Hilselp (kansikuvassa koko nimi ”Hilselp – Suomen suursuosikit samalla levyllä”) oli Miettisen omistaman Hilse-levymerkin vuonna 1979 julkaisema kokoelma-LP. Sillä oli mukana suuri osa sen ajan merkittävistä suomalaisista punk-yhtyeistä. Albumin mukana tuli kaksi lehteä: Super-Hilse ja Pahkasika nro 6 (Musiikki-Pahkasika). Albumin kannen suunnitteli Jyrki Siukonen.
Hilselp uudelleenjulkaistiin CD:nä vuonna 2002.
Hockey Hall of Fame
Hockey Hall of Fame (HHOF) on jääkiekon historiaa ja kuuluisia pelaajia sekä lajin vaikuttajia esittelevä galleria, joka sijaitsee Torontossa Kanadassa. Myös Stanley Cup -pokaalia ja muita, pienempiä palkintoja (kuten Lady Byng Memorial Trophy ja Maurice 'Rocket' Richard Trophy) säilytetään samassa rakennuksessa.
Pelaaja, tuomari tai seura- tai sarjatoiminnassa mukana oleva toimitsija tai vaikuttaja voi uransa jälkeen päästä Hockey Hall of Famen jäseneksi, jos hän on yltänyt uransa aikana johonkin suureen saavutukseen, ollut merkittävä pelaaja tai on edistänyt jollakin tavalla jääkiekon kehittymistä. Suomalaisista Hockey Hall of Fameen ovat toistaiseksi päässeet Jari Kurri ja Teemu Selänne.
Kesäkuussa vuonna 2010 yhdysvaltalainen Cammi Granato ja kanadalainen Angela James valittiin ensimmäisinä naisjääkiekkoilijoina mukaan Hockey Hall of Fameen.
Päästäkseen Hockey Hall of Fameen henkilön täytyy saada 18-jäsenisessä valintakomiteassa ainakin 15 jäsenen puolto. Kunakin vuonna korkeintaan neljä pelaajaa, kaksi toimitsijaa ja yksi päätuomari tai linjamies voidaan ottaa Hockey Hall of Fameen. Tullakseen asetetuksi ehdolle kiekkosuuruuden tulee olla päättänyt uransa kiekkotoiminnan parissa ainakin kolmen vuotta ennen ehdolle valitsemista. Tämä muihin urheilulajeihin varrattuna lyhyehkö "koetusaika" on saanut osakseen arvostelua, koska esimerkiksi Gordie Howe, Guy Lafleur ja Mario Lemieux ovat jatkaneet peliuraansa sen jälkeen, kun he ovat päässeet Hockey Hall of Fameen.
Erityisen suuri kunnia on tulla valituksi heti uran päätyttyä ilman kolmen vuoden "karenssia". Tällaisen nopean menettelyn kautta Hall of Fameen on otettu seuraavat kymmenen pelaajaa:
Hall of Fameen valittavat pelaajat luokitellaan kolmeen eri luokkaan: pelaajiin (), rakentajiin () ja toimitsijoihin (). Pelaajiin kuuluu vuonna 2010 perustettu alaluokka naispelaajille, toimitsijoihin taas pää- ja linjatuomareita. Rakentajat-luokka taas sisältää muun muassa valmentajia, toimitusjohtajia, seuranomistajia ja kommentaattoreita.
Muutamat muutkin kuin Kanadan kansalaiset ovat aikojen saatossa saaneet kunnian tulla valituksi HHOF:ään pelaajana. Kansallisuusrajojen ylityksiä on aikojen saatossa kuitenkin tapahtunut suuntaan jos toiseenkin: esimerkiksi Tšekkoslovakiassa syntynyt Stan Mikita muutti lapsena Kanadaan, ja Bryan Trottier ja Tony Esposito ovat edustaneet niin Kanadaa kuin Yhdysvaltojakin. Seuraavat ovat ei-kanadalaisia:Kiekkoilun Hall of Famen kanadalaispainotteisuus on saanut kritiikkiä, ja esimerkiksi Neuvostoliiton jääkiekkoilijoista vain viisi on päässyt sen jäseniksi. Useissa maissa on perustettu kansallisia kunniagallerioita ansioituneita pelaajia tai toimitsijoita varten. Suomessa tällaisen "kiekkoilun aatelin" muodostavat Suomen Jääkiekkoleijona -arvonimen saaneet henkilöt. Myös Kansainvälisellä jääkiekkoliitolla on oma kunniagalleriansa IIHF Hall of Fame.
Peneda-Gerêsin kansallispuisto
Peneda-Gerêsin kansallispuisto (), usein myös pelkkä Gerês, on Portugalin ainoa kansallispuisto.
Peneda-Gerêsin kansallispuisto avattiin 8. toukokuuta 1971. Se sijaitsee Melgaçon, Arcos de Valdevezin, Ponte da Barcan, Terras de Bouron ja Montalegren kuntien alueilla. Puiston pinta-ala on 702,90 km².
Puisto on saanut WWF:n PAN Parks sertifikaatin.
Darkness and Hope
Darkness and Hope on Moonspellin vuonna 2001 ilmestynyt viides albumi. Sen kustansi Century Media Records.
"Darkness and Hopesta" julkaistiin muutamia versioita, joista kukin sisälsi coverversion eri kappaleesta: Madredeuksen ”Os senhores da guerra”, Ozzy Osbournen ”Mr. Crowley” ja Joy Divisionin ”Love Will Tear Us Apart”.Bonuskappaleet
Äijälänsalmi
Äijälänsalmi on Jyväskylässä sijaitseva, noin 700 metriä pitkä salmi, joka yhdistää Jyväsjärven Päijänteeseen. Aikaisemmin paikalla oli Äijälänjoki, jota pitkin Jyväsjärvi laski Päijänteeseen, mutta vuosina 1839, 1840, 1856 ja 1859 suoritettujen ruoppausten ansiosta entinen Äijälänjoki muuttui Äijälänsalmeksi ja Jyväsjärven pinta laski Päijänteen pinnan tasolle . Tästä seurasi, että Jyväskylän ja Päijänteen välille avautui laivayhteys, joka on vieläkin käytössä. Jyväskylän satama, joka oli aiottu rakentaa ulkosatamaksi Päijänteen puolelle, voitiin toteuttaa kaupungin ruutukaava-alueelle Jyväsjärven rannalle. Satama on 1990-luvulla siirretty Rantaväylän tieltä Lutakkoon.
Äijälänsalmen yli menee kaksi siltaa. Kevyen liikenteen siltana toimii vanha, jota pitkin kulkee Tahvosentie, ja autoliikenteelle uusi, jota pitkin kulkee Kuokkalantie. Matti-elokuvassa Matti Nykänen hyppää veteen Äijälänsalmen toiselta sillalta. Autoliikenteelle tarkoitetun sillan vieressä on myös kevyenliikenteen käytössä oleva Äijälänsalmen vanha silta, joka on yksi Suomen vanhimmista teräsbetonisilloista. Äijälänsalmi oli Jyväskylän ja Jyväskylän maalaiskunnan rajana vuonna 1965 tapahtuneesta alueliitoksesta vuonna 2009 tapahtuneeseen kuntaliitokseen (Päijänteen puolelta uuteen siltaan asti).
Paraisten kaupunginkirjasto
Paraisten kaupunginkirjasto on Paraisilla sijaitseva kirjasto. Kirjasto kuuluu Blanka-projektiin, joka on Paraisten seudun kuntien kirjastojen yhteinen projekti. Toimipisteitä kirjastolla on useampia. Paraisten kaupunginkirjastoon voi tulla tekemään koulutehtäviään, lainaamaan kirjoja, odottamaan bussia tai ihan vain olemaan.
Santa Maria da Feira
Santa Maria da Feira on kunta Aveiron piirissä, Portugalissa. Sen pinta-ala on 213,45 km² ja väkiluku noin 139 300.
Santa Maria da Feiran nykyinen pormestari on Emídio Sousa.
H’K Sokil Kiova
H’K Sokil Kiova (, ) on Ukrainan pääkaupungissa Kiovassa pelaava jääkiekkoseura.
Neuvostoaikana Sokil pelasi vuodet 1963-1965 ja 1971-1978 Pervaja Ligassa ja vuodet 1965-1970 ja 1978-1991 Neuvostoliiton mestaruussarjassa.
Neuvostoliiton kaaduttua Sokil osallistui Kansainväliseen liigaan. Samalla Sokol pelasi myös vastaperustetussa Ukrainan pääsarjassa. Venäjän kansallistettua jääkiekkosarjansa 1996 keskittyi Sokol ainoastaan Ukrainan sarjaan.
Vuodesta 2004 eteenpäin Sokil on pelasi enimmäkseen naapurimaan Valko-Venäjän Ekstraligassa. Poikkuksia olivat kaudet 2007–2008 ja 2008–2009, jolloin joukkue pelasi ainoana ukrainalaisena seurana Venäjän toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Vysšaja Ligassa. Sokilin kakkosjoukkue Sokil-2 pelasi samaan aikaan Ukrainan pääsarjassa.
Sokil voitti myös ensimmäisen Tampere Cupin vuonna 1989.
Seura on viime aikoina kärsinyt talousvaikeuksista, eikä sen edustusjoukkuetta saatu kasaan kaudelle 2014–2015.
Matosinhos
Matosinhos on kunta Porton piirissä, Portugalissa. Siitä tuli kaupunki 1984. Sen pinta-ala on 62,2 km² ja väkiluku noin 175 500.
Matosinhosin nykyinen pormestari on Guilherme Pinto.
Ukrainan jääkiekkomaajoukkue
Ukrainan jääkiekkomaajoukkue () syntyi Ukrainan itsenäistymisen (1991) jälkeen ja nousi pelaamaan MM-kisoissa 2000-luvun taitteessa. Kansainvälisen jääkiekkoliiton rankingissa 2017 Ukraina on 22:s. Ukrainan paras sijoitus MM-kisoissa on yhdeksäs sija vuodelta 2002.
Ukrainan maajoukkue debytoi Pietarin Grand Prix -kisoissa 1992 pelaten Venäjän B-maajoukkueen kanssa tasan 3–3.
Ukrainan ensimmäinen esiintyminen MM-tasolla tapahtui C-sarjan MM-kilpailuissa vuonna 1993.
Vuosina 1993-1996 ukrainalaiset voittivat C-sarjassa joko hopeaa tai pronssia. Virossa vuonna 1997 järjestetyssä turnauksessa Ukraina voitti kultaa ja yleni B-sarjaan. Seuraavana vuonna Ukraina jatkoi nousuaan voittamalla B-sarjan Sloveniassa. Voitto nosti joukkueen A-sarjaan ensimmäistä kertaa maan historiassa, ja se pelasi siellä vuoteen 2007, jolloin se putosi taas alemmalle sarjatasolle. Sen jälkeen Ukraina ei ole noussut pääsarjaan, vaan se on välillä pelannut myös 1. divisioonan B-lohkossa.
Can’t Buy Me Love
Can’t Buy Me Love on Paul McCartneyn säveltämä ja sanoittama kappale (vaikkakin sen tekijöiksi on laitettu parivaljakko Lennon-McCartney). The Beatles julkaisi kappaleen viidennen brittisinglensä A-puolella, B-puolella oli kappale "You Can’t Do That". Kappale oli äänitetty 25. helmikuuta 1964 Abbey Road -studiolla Lontoossa, mutta kappaleesta oli tehty myös aiempi äänitys Pariisissa kuukautta aiemmin, kun The Beatles esiintyi Olympia-teatterissa.
Kappaleesta tuli the Beatles -yhtyeen neljäs kappale, joka nousi brittilistan ykköseksi ja kolmas single, jota myytiin yli miljoona kappaletta Isossa-Britanniassa. Kappale nousi ykköseksi myös Yhdysvaltain listalla.
Kappale on LP-levyllä "A Hard Day’s Night".
Ruslan Fedotenko
Ruslan Viktorovitš Fedotenko (; s. 18. tammikuuta 1979 Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen
entinen jääkiekkoilija. Fedotenko ratkaisi vuonna 2004 Stanley Cupin finaalisarjan seitsemännen ottelun Tampa Bay Lightningille Calgary Flamesia vastaan. Hän on ensimmäinen ukrainalainen Stanley Cupin voittanut pelaaja.
Fedotenko aloitti uransa kotimaassaan Ukrainassa, mutta muutti Suomeen 17-vuotiaana ja pelasi TPS:n juniorijoukkueissa sekä Kiekko-67:n riveissä I divisioonassa . Fedotenko on poikkeuksellisesti siirtynyt NHL:ään ilman varausta. Hän solmi sopimuksen Philadelphia Flyersin kanssa 1999. Tätä ennen hän ehti pelata pari kautta myös Pohjois-Amerikan juniorisarjoissa. Hänet myytiin vuonna 2002 Tampa Bayhin kahden toisen kierroksen varauksen kanssa Tampan ensimmäisen kierroksen varausta vastaan.
Tampa Bayssä Fedotenko pelasi kokonaiset neljä kautta. Tampan voittaessa Stanley Cupin Fedotenko oli tärkeässä roolissa. Hän teki ensin itäisen konferenssin finaalisarjassa kuusi maalia viidessä pelissä ja Stanley Cupin ratkaisseessa seitsemännessä, 2–1 päättyneessä ottelussa hän teki Tampa Bayn molemmat maalit. Fedotenko ei pelannut missään.
Kesällä 2007 Fedotenko solmi vapaana pelaajana vuoden sopimuksen New York Islandersin kanssa. Islandersissa Fedotenko pelasi vain yhden kauden, jonka aikana teki 16 maalia, joista puolet ylivoimalla. Hän olikin joukkueensa paras ylivoimamaalintekijä. Kesällä 2008 Fedotenko siirtyi Pittsburgh Penguinsiin, jonka kanssa teki yhden vuoden sopimuksen. Pittsburgh voitti Stanley Cupin kyseisellä kaudella. Fedotenko jatkoi vielä kauden Pittsburghissa, kunnes hänestä tuli vapaa pelaaja.
Kaudeksi Fedotenko haki sopimusta New York Rangersin harjoitusleiriltä, ja seura palkkasi hänet leirin näyttöjen perusteella yhdeksi vuodeksi. Heinäkuussa 2011 Rangers teki hänen kanssaan vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Heinäkuussa 2012 Fedotenko palasi Philadelphia Flyersiin, jossa hänen NHL-uransa alkoi. Hän teki Flyersin kanssa vuoden mittaisen sopimuksen.
Kansainvälisissä otteluissa Fedotenko edustaa Ukrainaa. Hän on pelannut maan edustajana Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002.
Anssi Resko
Anssi Resko (1. heinäkuuta 1937 Viipuri – 1. huhtikuuta 2003) oli suomalainen ratamoottoripyöräilijä ja ensimmäinen suomalainen lajin MM-sarjassa ajanut ja pisteitä kerännyt kuljettaja.
Resko syntyi vuonna 1937 Viipurissa. Hänen isänsä oli nyrkkeilijäpomo Valle Resko. Anssi Resko innostui moottoriurheilusta jo nuorena ja aloitti moottoripyöräilyn harrastuksen 1956. Ammatiltaan Resko oli tuolloin automyyjä, mutta hän oli jo aikaisemmin kokeillut enduroa ja vähän myöhemmin myös rallia. Moottoriurheilun lisäksi harrastuksiin kuului muun muassa uinti ja vesipallo.
Ennen siirtymistään MM-sarjaan Resko oli saavuttanut 350- ja 500-kuutioisten Suomen mestaruuden vuonna 1960. 500-kuutioisten Suomen mestaruuden hän voitti myös vuosina 1961–1963. Hän ajoi tuolloin Matchlessillä, Suzukilla, Kawasakilla sekä AJS:llä.
Vuonna 1961 Resko debytoi Itä-Saksan TT-ajoissa, jossa hän ajoi heti kuudenneksi Nortonilla saaden yhden MM-pisteen. Kuuden parhaan joukossa oli hänen lisäkseen muun muassa sen ajan kovia nimiä kuten kaksi ensimmäistä sijaa vallanneet Gary Hocking ja Mike Hailwood sekä Reskon edelle viidenneksi ajanut Jack Findlay. Resko oli mukana myös Ulsterissa ajetussa TT-ajoissa, jossa hän oli kymmenes. Samana vuonna hän ajoi myös toisena maaliin Päijänteen ympäriajon 250-kuutioisten kilpailussa. Hänen kautensa kruunasi Suomen Moottoriliiton annettua hänelle kultaisen ajajamerkin.
Seuraavalla kaudella järjestettiin ensimmäisen kerran Suomen TT-ajot Pyynikillä. Resko sijoittui neljänneksi Alan Stepherdin, Sven Gunnarssonin ja Franta Stastnyn jälkeen Matchlessillä yli 20 000 katsojan edessä. Resko ehti lopettaa uransa muutaman kerran tuon jälkeen, mutta vuonna 1975 hän palasi MM-sarjaan 13 vuoden tauon jälkeen ja ajoi kymmenenneksi Tšekkoslovakian TT-ajoissa saaden vielä yhden MM-pisteen 38-vuotiaana.
Resko ajoi urallaan kolme TT:n MM-sarjan osakilpailua, joista hän keräsi yhteensä viisi MM-pistettä. Resko kuoli aprillipäivänä 1. huhtikuuta 2003.
Sveitsin jääkiekkomaajoukkue
Sveitsin jääkiekkomaajoukkue edustaa Sveitsiä kansainvälisissä jääkiekkoturnauksissa. Arvokisoihin Sveitsi on osallistunut vuodesta 1910 lähtien, jolloin se isännöi lajin ensimmäiset Euroopan mestaruuskilpailut. Vuonna 2017 joukkue oli Kansainvälisen jääkiekkoliiton (IIHF) rankingissa sijalla 7.
Vuoden 1953 maailmanmestaruuskilpailujen jälkeen Sveitsi ei ennen vuotta 2013 voittanut arvokisamitalia 59 vuoteen. Lähimpänä mitalia se oli vuosien 1992 ja 1998 MM-kilpailuissa, joissa se sijoittui neljänneksi.
Vuoden 2013 maailmanmestaruuskisoissa Sveitsi voitti kaikki alkusarjan pelit ja selvitti tiensä semifinaaleihin voittamalla puolivälierässä Tšekin 2–1. Sveitsi voitti semifinaaleissa Yhdysvallat 3–0 ja eteni loppuotteluun. Sveitsi hävisi loppuottelussa Ruotsille maalein 1–5 ja sai ensimmäisen arvokisamitalinsa 60 vuoteen.
Vuoden 2018 maailmanmestaruuskisoissa Sveitsi selvisi loppuotteluun Ruotsia vastaan kukistaen puolivälierässä Suomen 3–2 ja välierässä Kanadan myös 3–2. Loppuottelussa Sveitsi hävisi Ruotsille voittolaukauskilpailussa lukemin 3–2.
Vuoden 2006 talviolympialaisissa Sveitsi voitti Tšekin 3–2 ja kaksi päivää myöhemmin Kanadan 2–0.
Vuonna 2012 Sveitsi oli IIHF:n rankingissa sijalla 9, minkä ansiosta se selviytyi viimeisenä joukkueena suoraan vuoden 2014 olympiaturnaukseen.
MM-kisat on pelattu Sveitsissä vuosina 1935, 1939, 1953, 1961, 1971, 1990, 1998 ja 2009. Seuraavan kerran Sveitsi isännöi kisoja vuonna 2020.
Lasten aarreaitta
Lasten aarreaitta on Gummerus Oy:n julkaisema viisiosainen kokoelmasarja runoja, loruja ja satuja lapsille kerrottaviksi. Kirjat ovat toimittaneet Tauno Karilas ja Olli Nuorto, kuvittaneet Doris Bengtström, Eila Koskinen-Krusberg ja Helga Sjöstedt. Runot on valinnut, mukaillut ja riimitellyt Tauno Karilas, joka on myös suomentanut useita satuja. Valikointi on toimittajain yhteistyön tulos. Useimmat vieraskieliset sadut on suomentanut Olli Nuorto. Päällyskuva on Helga Sjöstedtin, etulehtien kuvat Valma Raimelan.
Alkuperäiset kirjat ilmestyivät 1951–1954, osista 1–4 on julkaistu myöhemmin uusia painoksia.
Teresa Salgueiro
Teresa Salgueiro (s. 8. tammikuuta 1969, Amadora) on portugalilainen laulaja. Hän on toiminut Madredeus-yhtyeessä vuodesta 1987 lähtien.
Nuorena Salgueiro lauloi Lissabonin kaduilla ja kapakoissa portugalilaista fadoa ja brasilialaista bossa novaa. Hän liittyi Madredeukseen vuonna 1987 tutustuttuaan kitaristi-tuottaja Pedro Ayres Magalhãesiin. Madredeus on julkaissut yksitoista albumia ja esiintynyt eri puolilla maailmaa.
Salgueiro esiintyi vuonna 1994 Wim Wendersin elokuvassa "Lisbon Story". Lisäksi hän on laulanut Carlos Nuñezin ja António Chainhon levyillä. Hänen ensimmäinen soololevynsä "Obrigado" ilmestyi 2005.
Anisotrooppinen suodatus
Anisotrooppinen suodatus (anisotropic filtering, lyhennettynä AF) on 3D-grafiikassa käytetty tekniikka, jolla voidaan parantaa tekstuurien laatua pinnoilla, jotka ovat kaltevassa kulmassa ja kaukana kamerasta. Anisotrooppisessa suodatuksessa pikselille väriarvoa laskettaessa otetaan huomioon viereisten pikselien värit ja perspektiivi.
Anisotrooppinen suodatus poistaa aliasoitumista bilineaarisen ja trilineaarisen suodatuksen tavoin, mutta prosessissa syntyy vähemmän sumenemista ja täten lopputulos on tarkempi ja terävämpi. Anisotrooppinen suodatus on laskennallisesti suhteellisen raskasta ja vaatii paljon kaistanleveyttä. Siitä tuli kuluttajatason näytönohjainten ominaisuus vasta 1990-luvun lopulla, ja se on nykyaikaisten näytönohjainten yleinen ominaisuus, jonka käyttäjä voi ottaa käyttöön ajurien asetuksista tai videopeleissä ohjelmointirajapintojen kautta.
Francisco Ribeiro
Francisco Ribeiro (15. maaliskuuta 1965 – 14. syyskuuta 2010) oli portugalilainen sellisti, joka soitti fado-yhtye Madredeuksessa. Hän on myös säveltänyt ja sanoittanut yhtyeen kappaleita.
Ribeiro opiskeli sellonsoittoa Lissabonin konservatoriossa. Hän oli kitaristi Pedro Ayres Magalhãesille ennestään tuttu ja liittyi hänen pyynnöstään Madredeukseen syyskuussa 1986, mutta lähti yhtyeestä vuonna 1997. Ribeiro soitti Wim Wendersin vuonna 1994 ensi-iltansa saaneen "Lisbon Story" -elokuvan soundtrackillä.
Ribeiro oli mukana viidellä Madredeuksen levyllä: "Os dias de Madredeus" (1987), "Existir" (1990), "Lisboa" (1992), "O Espírito da Paz" (1994) ja "Ainda" (1995).
Ribeiro kuoli maksasyöpään syyskuussa 2010, 45-vuotiaana.
Petr Svoboda
Petr Svoboda (s. 14. helmikuuta 1966 Most, Tšekkoslovakia) on entinen tšekkiläinen jääkiekkoilija.
Svoboda oli ensimmäinen tšekkiläinen, joka on pelannut NHL:ssä yli tuhat peliä. Hän pelasi urallaan Montreal Canadiensissa, Buffalo Sabresissa, Philadelphia Flyersissa ja Tampa Bay Lightningissa. Hän oli voittamassa Stanley Cupia Montrealin joukkueessa 1986. Svoboda ratkaisi Tšekille olympiakullan 1998 Naganossa tekemällä voittomaalin Venäjän verkkoon olympiafinaalissa.
Thrasybulos
Thrasybulos (, noin 440 eaa. - 388 eaa.) oli ateenalainen sotapäällikkö ja demokraattinen johtaja.
Vuonna 411 eaa. Ateenassa tapahtui oligarkkien vallankaapaus. Ateenan laivaston jäsenet valitsivat Thrasybuloksen johtajakseen Samoksella ja saivat pian oligarkit kukistettua. Thrasybuloksen ansiosta ateenalainen luopio Alkibiades sai palata ateenalaisten pariin.
Thrasybulos johti Ateenan laivastoa voitokkaasti Kynosseman ja Kyzikoksen taisteluissa. Sen jälkeen kun Ateena kärsi tappion peloponnesolaissodassa Spartaa vastaan Thrasybulos johti demokraattien vastarintaa niin sanottuja kolmekymmentä tyrannia vastaan. Demokratia palautettiin Ateenaan taas vuonna 403 eaa., mutta Thrasybulos menetti pian johtoasemansa Arkhinokselle.
Korintin sodan aikana Thrasybulos johti laivastoa joka valtasi Hellespontoksen ja muun muassa Byzantionin. Vuonna 388 eaa. Thrasybulos sai surmansa erään kahakan aikana.
Aku Ankan juhlasarjat 3
Aku Ankan juhlasarjat 3 on Carl Barksin tarinoita sisältävän Aku Ankan juhlasarjat -kirjasarjan kolmas osa. Myös kolmas kirja sisältää sekalaisen luettelon Barksin tarinoita. Noin puolet on 1940-luvulta ja puolet 1960-luvulta. Mukana on myös yksi 1950-luvulla tehty tarina. Kirjassa oli yksi ennen Suomessa julkaisematon tarina "Liekkimies" ("The Firebug") sekä monta muuta, joista Suomessa oli ennen kirjan julkaisua julkaistu vain lyhennetty tai sensuroitu versio.
Tämän kirjan kansikuvana on Barksin öljyvärityö "Compleat Golfer" vuodelta 1975. Esipuheena on Pekka Tuliaran kirjoittama "Ankkamestari sensuurin hampaissa", jossa käydään läpi Barksin tarinoiden kokemaa sensuuria. Kirjassa on 172 sivua.
CompactFlash
CompactFlash (CF) on muistikortti, jota käytetään kannettavissa elektroniikkalaitteissa. Tyypillisesti tallennusvälineenä käytetään flash-muistia. Ensimmäisenä Compact Flash -muistikortteja valmisti SanDisk vuonna 1994. Kortteja on olemassa kaksi päätyyppiä: tyyppi I (CF Type I) ja paksumpi tyyppi II (CF Type II). Tyypillisesti flash-muistilla toteutetut kortit ovat tyyppiä I ja Microdrive-kiintolevyt sekä osa vanhemmista muistikorteista tyyppiä II. Käytettäviä siirtonopeuksia on määritelty kolme: alkuperäinen CF, CF High Speed (CF2.0) sekä uusin ja nopein CF3.0.
Compact Flash oli ensimmäisiä flash-muisteja jotka kilpailivat aiempien ja suurempien PC Card Type I -muistikorttien kanssa. Se perustui alun perin Intelin NOR-tekniikalla toteutettuun flash-muistiin, vaikkakin se korvattiin myöhemmin NAND-tekniikalla. Syynä Compact Flashin menestykseen on ollut hyvä hinta–tallennuskapasiteetti-suhde sekä suurempikapasiteettisten korttien parempi saatavuus verrattuna muihin muistikorttityyppeihin. Compact Flash -kortti voidaan liittää sovittimen avulla PC Card -paikkaan ja muistikortinlukijan avulla moniin yleisimmistä liitäntäporteista kuten USB- ja FireWire-portteihin. Suuremman fyysisen kokonsa vuoksi monet myöhemmin ilmestyneet pienempien korttityyppien edustajat voidaan liittää sovittimen avulla suoraan Compact Flash -korttipaikkaan, mukaan lukien Secure Digital, MultiMediaCard, Memory Stick Duo, xD-Picture Card ja SmartMedia.
CompactFlash -korttien mitat ovat seuraavanlaiset:
Ainoa ero on siis korkeus. Liittimet ovat molemmissa samanlaiset, joten tyypin I kortin voi aina vaihtaa tyypin II tilalle. Toisin päin vaihdon voi tehdä, jos kortin paikan yläpuolella on tarvittavat 1,7 mm tilaa.
Almada
Almada on kunta Setúbalin piirissä, Portugalissa. Sen pinta-ala on 70,2 km² ja väkiluku noin 174 000.
Almadan nykyinen pormestari on Joaquim Judas. Jalkapalloilija Luís Figo ja hip hop -yhtye Da Weasel ovat kotoisin Almadasta.
Jogo do pau
Jogo do pau ("keppipeli") on perinteinen portugalilainen kamppailulaji, joka kehittyi maan pohjoisosissa Minhon ja Trás-os-Montesin alueilla. Se on nyttemmin menettänyt suosiotaan, mutta sitä edistävät yhä Portugalilainen jogo de pau -liitto (Federação Portuguesa de Jogo do Pau) ja Portugalin kansallinen jogo de pau -liitto (Federação Nacional do Jogo do Pau Português).
Lajin uskotaan syntyneen paimenten keskuudessa. He kantoivat paimensauvaa mukanaan apuna vaikeakulkuisessa maastossa ja lauman suojelemiseksi.
Västeråsin valtiopäivät
Västeråsin valtiopäivät olivat vuonna 1527 Västeråsin linnassa pidetyt valtiopäivät, jossa Ruotsin kuningas Kustaa Vaasa vaihdatti valtion uskonnon luterilaiseksi ja Ruotsi irtaantui katolilaisesta uskosta.
Samalla määrättiin, että suuri osa kirkon omaisuudesta piti luovuttaa kruunulle. Västeråsin ordinanti, korosti pappien ja maallikkojen yhdenvertaisuutta lain edessä ja rajoitti kirkollista tuomio-oikeutta. Päätettiin, että "Jumalan sanaa on puhtaana saarnattava valtakunnassa".
Ruut
Ruut on suomalainen naisen etunimi. Se on muunnelma raamatullisesta nimestä, joka monissa kielissä kirjoitetaan muodossa Ruth. Ruutin nimipäivä on 4. tammikuuta. Suomessa nimi Ruut on 1900-luvun alusta vuoden 2016 loppuun mennessä annettu 1076 naiselle ja alle kymmenelle miehelle. Muodossa Rut nimi on samana aikana annettu 947:lle ja muodossa Ruth 2 629 naiselle.
Danzig-trilogia
Danzig-trilogia ("Danziger Trilogie") on saksalaisen kirjailijan Günter Grassin kolmen itsenäisen romaanin sarja. Sen tapahtumat sijoittuvat Danzigin kaupunkiin (nykyinen Gdańsk) ja pääosin natsivallan aikoihin. Grass kuvaa romaaneissaan kotikaupunkinsa historiaa ja sotatapahtumia.
Sarjaan kuuluvat romaanit ovat:
Moottoripyöräilyn Italian Grand Prix 1973
Italian TT-ajot 1973 ajettiin Autodromo Nazionale Monzan moottoriradalla 20. toukokuuta. Kilpailu muistetaan ennen kaikkea Jarno Saarisen ja Renzo Pasolinin kuolemaan johtaneesta onnettomuudesta.
Saarisen ja Pasolinin kuolemaan johtanut onnettomuus tapahtui 250-kuutioisten kilpailussa. Johdossa ollut Pasolini kaatui, ja hänen takanaan ajanut Saarinen törmäsi tähän kaatuen myös. Kaikkiaan 14 kilpailijaa joutui osalliseksi samaan onnettomuuteen, ja surmansa saaneiden Saarisen ja Pasolinin lisäksi useita heistä loukkaantui. 250-luokan kilpailu keskeytettiin ja Yamaha-talli vetäytyi loppukauden kilpailuista.
Onnettomuuden syistä on esitetty erilaisia näkemyksiä. 250-luokkaa edeltäneen 350-kuutioisten kisan toiseksi viimeisellä kierroksella oli italialaisen Walter Villan Benellistä vuotanut öljyä radalle. Luokkien välillä ei tätä öljyä ollut siivottu pois, ja pidetään mahdollisena, että Pasolinin kaatuminen johtui öljyläikkään ajamisesta. On kuitenkin myös viitteitä siitä, että Pasolinin pyörän moottori olisi leikannut kiinni.
Itävallan jääkiekkomaajoukkue
Itävallan jääkiekkomaajoukkue edustaa Itävaltaa kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Joukkue on Kansainvälisen Jääkiekkoliiton maailmanrankingissa 16:s. Itävalta ei nykyään lukeudu niin sanottuihin jääkiekkoilun suurmaihin, mutta on ollut usein mukana maailmanmestaruuskilpailuissa ja olympialaisissa. Se on voittanut Euroopan mestaruudet vuosina 1927 ja 1931. Lisäksi Itävallan joukkue on saavuttanut MM-kisoista kaksi pronssia, vuosina 1931 ja 1947.
Itävalta ei ole historiansa aikana juuri otellut maailmanmestaruuskisojen ylimmällä sarjatasolla. Joukkue otteli alemmilla tasoilla vuosikymmeniä 1940-luvun jälkeen (pois lukien vuoden 1957 kisat) ja nousi ylimmälle tasolle vasta vuonna 1993. Tämän jälkeen joukkue on pudonnut alemmalle tasolle 1. divisioonaan (entinen B-sarja) useita kertoja, mutta vuosituhannen vaihteessa joukkue otteli pääsarjassa seitsemät kisat perätysten.
Kotikisoissaan vuonna 2005 Itävalta putosi 1. divisioonaan, mutta nousi takaisin maailmanmestaruuskilpailuihin vuodeksi 2007. Vuoden 2009 maailmanmestaruuskilpailuissa Itävalta sijoittui putoamissarjassa toiseksi, mutta putosi siitä huolimatta takaisin 1. divisioonaan, sillä seuraavien kisojen isäntämaa, Saksa, ei sääntöjen mukaisesti voinut tippua. Kuuluisimpia itävaltalaisia pelaajia on Thomas Vanek, joka edustaa täällä hetkellä NHL-joukkue Columbus Blue Jacketsia. Aikaisemmin hän pelasi Vancouver Canucksissa. Itävalta oli säilyttää paikkansa vuoden 2015 kisoissa, kun se päätyi Latvian ja Ranskan kanssa tasapisteisiin. Itävalta kuitenkin putosi takaisin 1. divisioonaan. Joukkue ei juuri pysty haastamaan jääkiekon suurmaita, mutta esimerkiksi vuoden 2013 maailmanmestaruuskisoissa joukkue voitti Slovakian voittomaalikilpailun päätteeksi 1–2.
Peisandros
Peisandros oli spartalainen laivaston päällikkö Korintin sodan aikana. Hän oli Spartan kuningas Agesilaos II:n velipuoli. Vuonna 395 eaa. Agesilaos nimitti kokemattoman Peisandroksen johtamaan Spartan laivastoa Aigeianmerellä. Ateenalaisen Kononin johtama persialainen laivasto kukisti kuitenkin spartalaiset samana vuonna käydyssä Knidoksen taistelussa. Peisandros menehtyi taistelussa.
Arthur Pigou
Arthur Cecil Pigou (18. marraskuuta 1877 – 7. maaliskuuta 1959) oli englantilainen ekonomisti, joka tunnetaan erityisesti hyvinvoinnin taloustiedettä () käsittelevästä tutkimustyöstään.
Pigou opiskeli Alfred Marshallin johdolla Cambridgen yliopistossa ja myöhemmin seurasi Marshallia yliopiston poliittisen taloustieteen professorina. Tässä tehtävässä Pigou toimi vuosina 1908–1943.
Pigoun tunnetuimpiin tutkimuksiin kuuluu hänen kielteisten ulkoisvaikutusten korjaamiseen suunnittelemansa vero. Näistä nykyisin haittaveroiksi kutsuttavista veroista käytetään myös nimitystä Pigoun verot.
Per Wahlöö
Per Fredrik Wahlöö (5. elokuuta 1926 Halland, Ruotsi - 22. kesäkuuta 1975 Malmö, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija, lehtimies ja kääntäjä.
Nuorena vasemmistoradikaalina Wahlöö kirjoitti muutaman yhteiskunnallisia teemoja käsittelevän romaanin ennen kuin 1960-luvun puolivälissä alkoi tuottaa rikosromaaneja yhdessä elämänkumppaninsa Maj Sjöwallin (s. 1935) kanssa. Sjöwall ja Wahlöö kirjoittivat yhteistyönä kymmenosaisen, hyvinvointiyhteiskunnan ongelmiin syvälle pureutuvan poliisiromaanisarjan, josta tuli käsite rikoskirjallisuudessa. Koko sarja on suomennettu. Näissä teoksissa rikoksia ratkoo komisario Martin Beck joukkoineen. Useita kirjoja on filmattu.
...ja tapahtui niinä päivinä
...ja tapahtui niinä päivinä on vuonna 1984 ilmestynyt Yön livealbumi, joka äänitettiin Helsingin Tavastia-klubilla saman vuoden huhtikuussa. Levystä julkaistiin rajoitettu 14 000 kappaleen painos, josta 8 000 oli kasetteja. Lisäksi se sisältyy bonuksena vuonna 1993 ilmestyneeseen "Nuorallatanssija"-albumin CD-versioon.
Levy äänitettiin Tavastialla kahden illan aikana 4.–5. huhtikuuta 1984. Ensimmäisestä konsertista ei kuitenkaan saatu lainkaan julkaisukelpoista materiaalia, Olli Lindholmin mukaan syynä oli yhtyeen yliampuva ja uhoava esiintyminen. Yön omien laulujen lisäksi albumilla on mukana versiot Kirkan hitistä "Hetki lyö" sekä Kollaa kestää -yhtyeen samannimisestä kappaleesta. Levyn kappaleista yhtäkään ei ole mukana Yön studioalbumeilla, mutta osa on julkaistu singlen B-puolina sekä myöhemmin kokoelmilla "Yön pimeä puoli" (1998) ja "Yön valoisa puoli" (2006). Puoli vuotta aiemmin julkaistuun ensilevyyn "Varietee" verrattuna materiaali on selvästi rock-henkisempää ja jopa punk-vaikutteista. Albumin kansikuva on otettu Tavastian sijaan Tampereen ylioppilastalolta.
Myrskyn jälkeen (Yön albumi)
Myrskyn jälkeen on marraskuussa 1985 ilmestynyt Yön kolmas studioalbumi. Se on ensimmäinen levy, jonka Yö teki ilman edellisenä kesänä yhtyeestä eronnutta Jussi Hakulista. Hänen tilalleen oli uudeksi jäseneksi liittynyt kitaristi Markku Petander. Hakulinen oli aikaisemmin vastannut Yön kappaleista, mutta nyt kaikki sävellykset on merkitty yhtyeen nimiin ja sanoitukset on tehnyt yhtä lukuun ottamatta Olli Lindholm. Todellisuudessa sävellykset ovat kuitenkin Yön yksittäisten jäsenten tekemiä, mutta ne kreditoitiin yhteisellä päätöksellä koko yhtyeelle. Esimerkiksi "Niin paljon me teihin luotettiin" ja "Enkelille" ovat Lindholmin sävellyksiä. Tavasta luovuttiin Yön seuraavan albumin jälkeen. Kyseessä on myös yhtyeen ensimmäinen levy, jonka tuottajana toimi T. T. Oksala. Lindholm on myöhemmin kertonut, että albumin valmistuminen on suureksi osaksi Oksalan ansiota.
Levy nousi ilmestyttyään listoille kuuden viikon ajaksi, mutta ei kuitenkaan ollut samanlainen menestys, kuin yhtyeen kaksi ensimmäistä timanttia ja kultaa myynyttä albumia. Korkeimmillaan se oli sijalla 13 joulukuussa 1985.
Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet "Niin paljon me teihin luotettiin" ja "Enkelille". Lisäksi "Tuhat kilometriä luotasi" ilmestyi "Leijat"-singlen B-puolella.
Kaikki sävellykset Yö ja sanoitukset Olli Lindholm, paitsi "Onnellinen perhe" sanat Pelle Miljoona.
Ronald Coase
Ronald Harry Coase (29. joulukuuta 1910 Lontoo – 2. syyskuuta 2013 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) oli brittiläinen taloustieteilijä, joka sai vuoden 1991 Nobelin taloustieteen palkinnon.
Coase tunnettiin erityisesti transaktiokustannuksia käsittelevästä vuonna 1937 julkaistusta artikkelistaan "The Nature of the Firm", joka on ensimmäinen nykyaikaisen taloustieteen teoria yritysten olemassaolon syistä. Myös Coasen ulkoisvaikutuksiin liittyvä tutkimus, erityisesti vuonna 1960 julkaistu ”The Problem of Social Cost”, jossa Coase esitti, että tarkoin määritellyt omistusoikeudet voivat ratkaista ulkoisvaikutuksiin liittyviä ongelmia, oli alallaan uraauurtavaa.
Äänet
Äänet on vuonna 1986 ilmestynyt Yön neljäs studioalbumi. Singleinä siltä julkaistiin kappaleet "Lasisilmä" ja "Viisi kaunista yötä". Musiikillisesti albumilta erottuvat mahtipontiset soundit, jotka sisältävät jopa kuusi päällekkäin äänitettyä kitararaitaa. Niiden esikuvana oli brittiläinen Big Country, jonka konsertissa yhtyeen jäsenet olivat käyneet juuri ennen studiosessioiden alkua. Olli Lindholmin mukaan lopputulos kuulostaa levyllä komealta, mutta kappaleita oli mahdotonta soittaa samalla tavalla livenä vain kahden kitaran voimin. Levyn kannen on suunnitellut Kari Riipinen.
Lauluista Lindholm kirjoitti yhden ("Ääni") yhdessä Pelle Miljoonan kanssa ja kahden ("Lasisilmä" ja "Et ole liian villi oppimaan") sanat puolestaan ovat Juice Leskisen käsialaa, vaikka ne hänen toivomuksestaan onkin merkitty Lindholmille. Sävellykset on Yön edellisen albumin tavoin merkitty koko yhtyeen nimiin. Todellisuudessa ne ovat kuitenkin yksittäisten jäsenten tekemiä, esimerkiksi "On kaikki kaunista nyt" -kappale on kitaristi Markku Petanderin sävellys. Poko Rekordsin toimitusjohtajan Epe Heleniuksen määräyksestä yhtye luopui tavasta seuraavalla studioalbumillaan. Levyn kappaleista "Et ole liian villi oppimaan" on tehty tilautyönä Työvoimaministeriön samannimiselle opetusvideolle, jolla markkinoitiin nuorille elintarviketeollisuutta ja sen tarjoamia ammatteja. Yön osuus videolle kuvattiin Paasivaara-yhtymän margariinitehtaalla.
"Äänet" ei ollut suuri myyntimenestys. Suomen albumilistalla se nousi parhaimmillaan sijalle 28 joulukuussa 1986.
Kaikki sävellykset Yö ja sanoitukset Olli Lindholm, paitsi B1 Olli Lindholm / Pelle Miljoona.
Poko klassikot (Yö)
Poko klassikot on vuonna 1987 ilmestynyt Yön kokoelma-albumi. Se kuuluu Poko Rekordsin kymmenvuotisjuhlansa kunniaksi julkaisemaan "Poko klassikot" -sarjaan, jossa samaan aikaan ilmestyi yhteensä kolmentoista eri artistin kokoelmalevyt. Ne tulivat kauppoihin normaalihintaista halvempina minialbumeina, jotka sisälsivät 4–6 Epe Heleniuksen valitsemaa kappaletta.
Yön kokoelmalta löytyy kaksi kappaletta albumilta "Varietee" (1983) ja yksi kappale albumilta "Äänet" (1986) sekä vain singleinä julkaistut "Kuorotyttö" (1985) ja "Tia-Maria" (1987), joka tuli mukaan myös tammikuussa 1988 ilmestyneelle yhtyeen uudelle studioalbumille "Lanka palaa".
Vesa Vierikko
Vesa Tapio Vierikko (s. 24. toukokuuta 1956 Lappeenranta) on suomalainen näyttelijä. Hän oli Teatterikorkeakoulun näyttelijäntyön professori 1. elokuuta 2002 – 31. heinäkuuta 2012.
Vierikko suoritti Teatterikorkeakoulussa näyttelijän teatteritutkinnon 16. toukokuuta 1980. Hän on esiintynyt useissa näytelmissä, elokuvissa, televisio-ohjelmissa ja kuunnelmissa. Hän on ollut pitkään Ryhmäteatterin kantavia voimia. Vuosina 1986–1987 hän näytteli Ryhmäteatterin sketsiohjelmassa "Tabu".
Vierikko on näytellyt lukuisissa elokuvissa, joista mainittakoon "Talvisota", "Uuno Turhapuro menettää muistinsa", "Niko – Lentäjän poika", "V2 – Jäätynyt enkeli", "Kummeli Kultakuume", "Vääpeli Körmy", "21 tapaa pilata avioliitto", "Sibelius" ja "Katsastus".
Vierikko on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa "Kivisydän", "Kaverille ei jätetä", "Team Ahma", "Tellus" ja "Pakanamaan kartta". Vuonna 1993 hän näytteli "Taru sormusten herrasta" -trilogiaan perustuvassa "Hobitit"-televisiosarjassa Gandalfia. Hän on näytellyt myös ohjelmassa "Hunajapupuset". Vierikko on lukenut äänikirjaksi muun muassa suomenkielisen Harry Potter -kirjasarjan. Vierikko on ääninäytellyt Potsoa "Vili Vilperi" -piirrossarjan toisella tuotantokaudella.
Vierikon puoliso on ympäristötieteen tohtori Kati Vierikko, ja heillä on kolme lasta. Hänellä on lisäksi neljä lasta aiemmasta suhteestaan. Näyttelijä Helena Vierikko on Vesa Vierikon tytär.
Lissabonin alue
Lissabonin alue () on yksi Portugalin NUTS II -alueista. Vuoteen 2002 saakka se tunnettiin nimellä "Lisboa e Vale do Tejo". NUTS III jakaa Lissabonin alueen edelleen kahteen pienempään alueeseen: Suur-Lissaboniin ja Setúbalin niemimaahan.
Lissabonin alueen pinta-ala on 2 567 km² ja väkiluku 2 821 876 (2011). Sen rajat ovat käytännössä miltei samat kuin Lissabonin metropolialueen.
Lanka palaa
Lanka palaa on tammikuussa 1988 ilmestynyt Yön viides studioalbumi. Sen ensimmäinen single "Tia-Maria" äänitettiin ja julkaistiin jo lähes vuotta aikaisemmin, jonka jälkeen kitaristi Markku Petander ilmoitti eroavansa yhtyeestä. Hän oli mukana vielä kesällä 1987 ilmestyneellä singlellä "Tää kesä", kunnes uudeksi kitaristiksi pestattiin Juha Mielonen.
Albumi nousi listoille helmikuussa kuuden viikon ajaksi ja oli korkeimmillaan sijalla 20. Vaikka levy sisälsi tulevia klassikoita, kuten "Tia-Maria" ja "Laulu rakkaudelle", alkoi albumista Yön useita vuosia kestänyt alamäki, joka näkyi paitsi taiteellisesti, myös yhtyeen suosiossa.
Pieni merenneito
Pieni merenneito () on tanskalaisen satukirjailija H. C. Andersenin kirjoittama satu. Pieni merenneito nojautuu löyhästi Undine-myyttiin. Pieni merenneito kirjoitettiin vuonna 1836 ja julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1837.
Sadussa pieni merenneito rakastuu prinssiin, mutta tietää yrityksien olevan turhaa. Hänen ainoa toivonsa on myydä äänensä noidalle saadakseen jalat ja voidakseen nousta maalle. Alkuperäisversiossa merenneito uhrautuu lopulta prinssin puolesta, koska ei halua iskeä puukkoa tämän sydämeen ja muuttuu meren vaahdoksi.
Alkuperäisestä sadusta on myöhemmin tehty lukuisia muunnelmia, joista tunnetuin lienee Disneyn tuottama animaatioelokuva "Pieni merenneito" vuodelta 1989. Alkuperäinen satu on elokuvaa paljon raaempi.
Rautapuu
Rautapuu eli parrotia ("Parrotia persica") on Pohjois-Iranissa kasvava erittäin kova puulaji. Se kasvaa myös muualla, mutta silloin se ei muodosta niin kovaa puuainesta. Puu kasvaa 15–25 metriä korkeaksi. Rautapuun puumassan tiheys on noin 1,4 kg/dm³, eli se on vettä tiheämpää.
Rautapuuta kasvatetaan koristekasvina ennen kaikkea sen loisteliaan syysvärin takia.
Viime aikoina puulajin säilymisestä on oltu huolissaan. Hakkuiden takia se on luokiteltu alavilla mailla silmälläpidettäväksi lajiksi.
Suurimmat hitit 1983–88
Suurimmat hitit 1983–88 on joulukuussa 1988 ilmestynyt Yön ensimmäinen varsinainen kokoelma-albumi. Se sisältää materiaalia yhtyeen kaikilta siihenastisilta studioalbumeilta sekä pelkästään singleinä julkaistut kappaleet "Kuorotyttö", "Leijat" ja "Tää kesä". Kyseessä oli Yön ensimmäinen CD-muodossa ilmestynyt levy. Sen kannessa on sama Tampereen ylioppilastalolla otettu kuva kuin vuoden 1984 livealbumilla "...ja tapahtui niinä päivinä".
Suurimmat hitit
Suurimmat hitit voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Lotus Notes
IBM Lotus Notes on työryhmäohjelmisto, jota on kehitetty 1980-luvulta asti.
Ohjelmisto sisältää muun muassa asiakirjanhallinnan, sähköpostin ja kalenterin. Notesiin voi myös ohjelmoida omia sovelluksia.
Lotus Notes liitettiin IBM:n tuotevalikoimaan yrityskaupan myötä 1990-luvulla.
Toinen puoliaika
Toinen puoliaika on vuonna 1989 ilmestynyt Yön kuudes studioalbumi. Singlenä siltä julkaistiin vain avausraita "Kaipaan luoksesi kotiin". Levyä pidetään yhtenä Yön heikoimmista, muun muassa Olli Lindholm on sanonut sen olevan yhtyeen huonoimman ja myös pysyvän sellaisena. Albumi on viimeinen, jolla soittivat Yön alkuperäisjäsenet Juha Rauäng ja Veikko Lehtiranta, sekä myös viimeinen T. T. Oksalan tuottama yhtyeen levy. Albumi viipyi Suomen albumilistalla vain viikon ajan sijalla 33.
Albumin materiaali äänitettiin kahdessa osassa. Ensimmäinen studiosessio pidettiin lokakuussa 1988 Köyliön Tuiskulassa Esa "Nätsi" Rosvallin omistamalla vanhalla kansakoululla, jossa äänitykset tehtiin MTV:n mobiilistudiolla. Lindholmin mukaan tuottaja T. T. Oksala lähinnä nukkui, yhtyeen jäsenten keskittyessä saunomiseen, television katseluun ja muuhun levyntekoon liittymättömään puuhaan. Lopputuloksena oli vain 27 minuuttia musiikkia, joka albumille tarkoitetun materiaalin lisäksi sisälsi myös singlen B-puolen.
Poko Rekordsin toimitusjohtaja Epe Helenius totesi nauhan kuultuaan sillä olevan vain yhden kelvollisen kappaleen ja päätti olla julkaisematta levyä, ennen kuin saataisiin parempaa materiaalia. Lopulta hän julkaisi singlenä kappaleen "Jestas sentään", joka oli coverversio Markku Aron 1970-luvun käännöshitistä. Olli Lindholm piti sitä Heleniuksen yrityksenä herätellä yhtyettä uusien kappaleiden levyttämiseen. Toinen sessio järjestettiin lopulta maaliskuussa 1989 Lempäälässä Mika Sundqvistin studiolla. Tällä kertaa valmiiksi saatiin kolme uutta kappaletta; "Kaipaan luoksesi kotiin", "Palapeli" ja "Surullinen mies". Albumi ilmestyi vihdoin kesäkuussa 1989.
Antaa soittaa
Antaa soittaa on vuonna 1991 ilmestynyt Yön seitsemäs studioalbumi. Se on yhtyeen ensimmäinen levy alkuvuodesta 1990 tapahtuneen hajoamisen jälkeen, jolloin alkuperäisjäsenet Juha Rauäng ja Veikko Lehtiranta lähtivät Yöstä. Uusina jäseninä ovat mukana basisti Jesu Hämäläinen ja rumpali Frogley eli Jukka Mänty-Sorvari. Singleinä levyltä julkaistiin kappaleet "Vie mut minne vaan" sekä "Viivy aamukuuteen".
Olli Lindholmin erotettua talvella 1990 yhtyeestä Juha Rauängin ja Veikko Lehtirannan sekä kitaristi Juha Mielosen, oli hänen tarkoituksenaan koota Jani Viitasen kanssa uusi kokoonpano, joka tekisi vielä yhden levyn. Tämän jälkeen yhtyeen soittokamat, valot ja keikkabussi myytäisiin ja Yö lopettaisi toimintansa. Suunnitelma ei kuitenkaan toteutunut, koska yhtyeen kirjanpitäjä ilmoitti verovelkaa olevan yli 100 000 markkaa, jonka vuoksi Yön oli vielä pakko jatkaa. Yhtye oli velkaa myös levy-yhtiölleen Poko Rekordsille, joka oli avustanut valosetin hankinnassa.
Tulevan albumin materiaalia alettiin äänittämään syksyllä 1990 ja studiotyöskentelyä jatkettiin vielä seuraavana keväänä. Frogleyn ja Hämäläisen lisäksi mukana oli myös nuori kosketinsoittaja Mikko Kangasjärvi. Hänen oli aluksi tarkoitus soittaa vain levyllä, mutta myöhemmin Kangasjärvi tuli mukaan myös kiertuekokoonpanoon ja Yön vakituiseksi jäseneksi. Jussi Hakulinen puolestaan teki jälleen yhtyeelle kappaleita, ensimmäistä kertaa sitten vuoden 1985. Muita sanoittajia albumilla olivat Hakulisen ja Lindholmin lisäksi tamperelainen kuntosaliyrittäjä ja harrastelijamuusikko Ari Ahonen, Juice Leskinen sekä salanimeä Mr. Spirit käyttänyt Mika Sundqvist.
"Antaa soittaa" ei ollut suuri myyntimenestys, se nousi Suomen albumilistalle vain viikon ajaksi sijalle 33. Levyllä oli kuitenkin myöhemmin suosituksi tulleita kappaleita, kuten singlenäkin julkaistu "Vie mut minne vaan", joista lopulta alkoi Yön uusi nousu.
Tänä yönä
Tänä yönä on vuonna 1992 ilmestynyt Yön kahdeksas studioalbumi. Se sisältää seitsemän coverversiota 1970–1980-lukujen vaihteen suomalaisten punkyhtyeiden kappaleista sekä uuden version Yön debyyttialbumin "Varieteen" (1983) kappaleesta "Ei voi elää rakkaudesta".
Ajatus levystä syntyi Kouvolassa, jossa keikkapaikan takahuoneessa soi kaiuttimista sama diskomusiikki kuin tanssilattialla. Kitaristi Jani Viitanen sai "paskana" pitämästään musiikista idean tehdä punklevy, jossa yhtye versioisi kunnianosoituksena alkuaikojensa innoittajia. Se nousi Suomen albumilistalla sijalle 30 viikolla 10/1992.
Kappaleiden alkuperäiset esittäjät: Pelle Miljoona Oy (1), Woude (2), Problems? (3), Ratsia (5), Pelle Miljoona & 1980 (6), Hymy Taskinen & Co (7) ja Rudi (8).
Zdeno Chára
Zdeno Chára (s. 18. maaliskuuta 1977 Trenčín, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Boston Bruinsia ja on joukkueensa kapteeni. Cháralla on sopimus Bruinsin kanssa vuoteen 2019. Hän voitti Stanley Cupin Bostonin paidassa vuonna 2011.
New York Islanders varasi Cháran vuonna . Samalla hänestä tuli NHL:n kaikkien aikojen isokokoisin pelaaja (206 cm, 117 kg). Myös NHL:n painokisassa Chara sijoittui ensimmäiselle sijalle. Heti ensimmäisellä NHL-kaudella tuli esiin hänen heikkoutensa: Chára ei pysynyt nopeiden hyökkääjien vauhdissa. Vanhemmiten hän on kuitenkin parantanut vauhtiaan.
Chára siirtyi vuonna 2001 Ottawa Senatorsiin, aloitti kovan liikkumisharjoittelun ja hävisi niukasti kaudella 2003–2004 NHL:n parhaan puolustajan palkinnon (Norris Trophyn) Scott Niedermayerille.
Neljän Ottawa-kauden jälkeen Chára teki kesällä 2006 sopimuksen Bostonin kanssa.
Kauden 2008-09 päätteeksi Chára palkittiin Norris Trophyllä NHL:n parhaana puolustajana. Muut ehdokkaat olivat Mike Green ja Nicklas Lidström.
Kaudella 2010-2011 Chára johdatti joukkueen kapteenina Boston Bruinsin NHL:n mestaruuteen, eli Stanley Cupin voittajaksi.
Maajoukkuedebyyttinsä Chára teki 1999 MM-kisoissa Norjassa. Viimeksi hän on pelannut maajoukkueessa vuoden 2012 MM-kisoissa Suomessa, joissa hän toimi joukkueensa kapteenina. Chara oli voittamassa MM-hopeaa Venäjän MM-kisoissa 2000.
Cháran isä on tšekkoslovakialainen painija Zdeněk Chára.