hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Sekovarsi
Sekovarsi ("Thallus") on alkeellisten kasvien sekä sienten kasvullinen osa, josta ei voida erottaa versokasveille tyypillisiä pitkälle erikoistuneita osia, kuten lehtiä ja vartta. Sekovarsi on kaikilla levillä, jäkälillä ja sienillä sekä eräillä maksa- ja sarvisammalilla (joidenkin tulkintojen mukaan kaikilla sammalilla lehtisammalet mukaan lukien). Alkeellisimmat sekovarret koostuvat muutamista erikoistumattomista solukerroksista, kehittyneemmillä voi olla johtosolukoita, lehtimäisiä yhteyttämiselimiä ja juurtumahapsia. Aiemmin sekovartiset eliöt luokiteltiin taksonomiseen ryhmään "Thallophyta".
T-Klubi
T-Klubi oli historioitsija Jukka Relanderin juontama ja johtama television keskusteluohjelma, jota esitettiin Yle Teema -kanavalla vuodesta 2001 vuoteen 2007. Relanderin ohella ohjelman toimitukseen kuuluivat Tuomas Nevanlinna, Jakke Holvas ja Joonas Lehtipuu. T-Klubilla käsiteltiin yleensä yhtä tieteen tai kulttuurin ajankohtaista teemaa kerrallaan kolmen asiantuntijavieraan kanssa. Sarjaa esitettiin keskiviikkoisin klo 20 ja torstaisin klo 16.00.
Ohjelma oli Tarinatalon tuotantoa ja vastaavana tuottajana toimi Kari Tervo.
Neuvostoliiton valtionpalkinto
Neuvostoliiton valtionpalkinto () oli tutkijoille ja taiteilijoille osoitettu palkinto, joka perustettiin 9. syyskuuta 1966 ja jota jaettiin vuoteen 1991 asti. Vastaavaa Stalin-palkintoa jaettiin vuosina 1940—1953. Näitä palkintoja ei saa sekoittaa Leninin palkintoon.Свиридов, Георгий Васильевич — композитор 
Стогний, Анатолий Александрович — учёный
Days of Wonder
Days of Wonder on yhdysvaltalais-ranskalainen lautapelijulkaisija. Se on erikoistunut niin sanottuihin saksalais-tyyppisiin lautapeleihin. Days of Wonder on julkaissut lautapelejä muun muassa englanniksi, ranskaksi, saksaksi ja koreaksi. Days of Wonderin suomalainen kumppani Lautapelit.fi on julkaissut useita yhtiön pelejä suomeksi.
Vuonna 2004 Days of Wonderin julkaisema Menolippu voitti arvostetun saksalaisen Spiel des Jahres-lautapelipalkinnon.
Lehtojensuojelualue
Lehtojensuojelualue on Suomessa yksityisen tai valtion tai kunnan maille perustettu suojelualue, jonka tarkoitus on suojella Suomessa harvinaista rehevää lehtoluontoa. Lehtojensuojelualueita alettiin perustaa vuonna 1992. Niiden pinta-ala on valtion mailla yhteensä 13 km².
Adiemus: Songs of Sanctuary
Adiemus: Songs of Sanctuary on säveltäjä Karl Jenkinsin Adiemus-projektin ensimmäinen albumi. Se julkaistiin vuonna 1995. Miriam Stockley (laulu) ja Lontoon filharmoninen orkesteri esiintyvät levyn jokaisella raidalla. Karl Jenkins on itse vastuussa sävellyksistä ja laulukielen tyylittelystä. Taustat lauloi Mary Carewe.
Florence Devouard
Florence Devouard (s. 10. syyskuuta 1968) toimi Wikimedia-säätiön johtokunnan puheenjohtajana lokakuusta 2006 heinäkuuhun 2008.
Devouard syntyi Versailles´ssa, Ranskassa. Hän kasvoi Grenoblessa ja on asunut useissa muissa Ranskan kaupungeissa, kuten myös Antwerpenissä, Belgiassa ja Arizonassa, Yhdysvalloissa. Vuodesta 2005 lähtien hän on asunut Clermont-Ferrandissa, Ranskassa. Hän on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
Devouard on agronomian insinööri, valmistunut ENSAIAsta. Hänellä on lisäksi DEA-jatkotutkinto genetiikasta ja bioteknologasta INPL:sta. Hän on työskennellyt julkisessa tutkimuksessa, aluksi kukkien geneettisen parantelun parissa ja sittemmin mikrobiologian parissa tutkiakseen saastuneen mullan puhdistamista.
Saturday Night Live
Saturday Night Live (SNL) on yhdysvaltalainen viihdeohjelma, joka sai ensiesityksensä NBC-televisiokanavalla vuonna 1975. Ohjelmassa näyttelijät esittävät erilaisia sketsejä puolentoista tunnin ajan suorassa lähetyksessä. SNL on toiminut ponnahduslautana monille näyttelijöille ja koomikoille, kuten Eddie Murphylle, Tina Feylle ja Kristen Wiigille.
Ohjelma lähetetään lauantai-iltaisin suorana New Yorkista. Jokaisessa jaksossa esiintyy viikoittain vaihtuva julkkisjuontaja, joka näyttelee myös ohjelman sketseissä, sekä musiikkivieras, joka esittää yleensä kaksi kappalettaan lähetyksen aikana.
"Saturday Night Live" on yksi pisimpään esitetyistä televisiosarjoista Yhdysvalloissa. Sarjaa on tehty yli 40 tuotantokautta ja 800 jaksoa. Se on ollut ennätykselliset 183 kertaa ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi, ja se on voittanut palkinnon 42 kertaa (vuoteen 2015 mennessä). ⱡ Toimittavat uutiskatsaus-osion.
Alla on lueteltu tunnettuja sarjassa näytelleitä henkilöitä.
Seuraavat elokuvat perustuvat ohjelmassa esitettyihin sketseihin."The Roxbury Guys", kertoo veljeksistä Doug ja Steve Butabista (Chris Kattan ja Will Ferrell), jotka viettävät aikaa bailaamalla yökerhoissa ja iskemällä epätoivoisesti naisia. Autoa ajaessa veljekset kuuntelevat Haddawayn esittämää ""What Is Love"" -kappaletta, samalla nytkyttäen päitään. Erityiseen suosioon nousi sketsi, jossa esiintyi illan vieras, koomikko-näyttelijä Jim Carrey. Sketsin pohjalta tehtiin myös elokuva "Bileet Roxburyssa" vuonna 1998.
MTV3 alkoi näyttää kotimaista versiota Saturday Night Livestä helmikuussa 2016.
3Xtrim Aircraft Factory
3Xtrim Aircraft Factory eli Zakłady Lotnicze 3Xtrim Sp.z o.o. on puolalainen lentokonetehdas. Sen tehdas sijaitsee Bielsko-Białassa, Etelä-Puolassa.
Yrityksen perusti PZL-Bielskon SZD-purjelentokoneiden suunnittelija Adam Kurbiel vuonna 1996. Aluksi yhtiön nimi oli Wytwórnia i Naprawa Konstrukcji Lekkich - A. Kurbiel. Yhtiö palkkasi PZL:n insinöörejä oman suunnittelukapasiteettinsa muodostamiseksi. Nimi muuttui nykyiseen muotoon marraskuussa 1999, ja tuon ajan talouden nk. hypeen liittyen yhtiö nimeksi tuli "three extreme".
3Xtrim on suunnitellut ja valmistaa 3X55 ja 3X47 ultralight-lentokoneita. Ensimmäinen koneprototyyppi lensi jo vuonna 1996.
Thébaultin teoreema
Thébaultin teoreema on nimitys useille geometrisille ongelmille, jotka esitti ranskalainen matemaatikko Victor Thébault. Yleisesti tunnetuimmat ovat Thébaultin I, II ja III ongelma.
Minkä tahansa suunnikkaan jokaisen sivun ulkopuolelle konstruktoidaan neljä neliötä. Yhdistämällä neliöiden keskipisteet muodostuu neliö.
Thébaultin I ongelma on erikoistapaus van Aubelin lauseesta.
Minkä tahansa neliön kahdelle vierekkäiselle sivulle (sisä- ja ulkopuolelle) piirretään kaksi tasasivuista kolmiota, ja kun molempien kolmioiden huiput yhdistetään viivalla, voidaan molempien huippujen kautta piirtää viiva neliön kärkipisteeseen. Muodostunut kolmio on tasasivuinen (kuvassa vihreällä).
Soidensuojelualue
Soidensuojelualue on Suomessa Metsähallituksen suoluonnon säilyttämiseksi perustama suojelualue. Niitä alettiin perustaa 1980-luvulta lähtien. Soidensuojelualueiden avulla pyritään säilyttämään eri puolilla Suomea näyttävä valikoima rikasta alkuperäistä suoluontoa. Soidensuojelualueisiin pyritään sisällyttämään suotyyppejä, kuten reheviä korpia ja lettoja, joita ei kansallis- ja luonnonpuistoissa ole paljoa. Eräät Suomen parhaista lintusoista sisältyvät myös soidensuojelualueisiin. Soidensuojelualueita on Suomessa yhteensä 171 kpl, joiden yhteispinta-ala on 4 618 km² (2012).
Vanhojen metsien suojelualue
Vanhojen metsien suojelualue on Suomessa Metsähallituksen valtion maille perustama suojelualue. Ennen vastaavaa aluetta nimitettiin muun muassa luonnonhoitometsäksi. Ensimmäiset vanhojen metsien suojelualueet perustettiin vuonna 1994. Ne sisältyvät myös Natura 2000 -ohjelmaan. Vanhojen metsien suojelualueita on Suomessa yhteensä 100 km².
Óbuda
Óbuda on historiallinen kaupunki Unkarissa. Vuonna 1873 Óbudan, Budan ja Pestin kaupungit yhdistyivät Budapestiksi, ja nykyään Óbuda kuuluu Budapestin III osa-alueeseen. Kaupungin nimi tarkoittaa unkariksi "Vanhaa Budaa".
Óbudan kaakkoisosassa on Óbudan- eli Hajógyárisaari. Saarella järjestetään vuosittain Sziget-festivaalit, joka on yksi Euroopan suurimmista musiikki- ja kulttuuritapahtumista.
Ensimmäiset merkit asutuksesta Óbudan alueella ovat peräisin kivikaudelta. Roomalaiset rakensivat paikalle Aquincumin, Pannonian provinssin pääkaupungin. Unkarilaiset saapuivat alueelle 900-luvulla, ja tuolloin Óbuda toimi tärkeänä asutuskeskuksena suurille heimopäälliköille, myöhemmin kuninkaille. Unkarin kuningas Béla IV rakennutti uuden pääkaupungin Óbudan eteläpuolelle mongoleiden valloitettua Budan kaupungin vuosina 1241-1242. Tammikuun 1. päivänä 1873 Óbuda yhdistyi Budan ja Pestin kaupunkien kanssa muodostaen Budapestin.
Roberto Dinamite
Carlos Roberto de Oliveira (synt. 13. huhtikuuta 1954, Duque de Caxias, Rio de Janeiron osavaltio) paremmin tunnettu nimellä Roberto Dinamite on brasilialainen jalkapallohyökkääjä ja nykyään poliitikko.
Lard
Lard on yhdysvaltalainen hardcore punkia ja industrialia tuottava, joka perustettiin vuonna 1989 Jello Biafran (laulu), Al Jourgensenin (kitara), sekä Paul Barkerin (bassokitara) sivuprojektina. Yhtyeeseen liittyi myös rumpali, Jeff Ward. Biafra on tunnettu 1970-luvun lopulla sekä 1980-luvulla vaikuttaneen yhdysvaltalaisen hardcore punk -yhtye Dead Kennedysin keulamiehenä. Jourgensen sekä Barker ovat tulleet tunnetuiksi industrial metal -yhtye Ministryn kautta, jonka keikoilla Wardkin on ollut vierailevena henkilönä. Myöhemmin muutamat Ministryn jäsenistä soittivat myös Lardin kanssa kuten Bill Rieflin, Mike Scaccia, Louis Svitek sekä Rey Washam.
Kuten useimmat Biafran kappaleet, myös Lardin kappaleet ottavat rajusti kantaa politiikkaan, mutta niissä on myös pieni häivähdys huumoria.
Vuonna 2007 Lard ei ole varsinaisesti tehnyt minkäänlaisia kiertueita ja on keikkaillutkin vain muutamaan otteeseen, lähinnä San Franciscon lähistöllä, jossa Biafra asuu ja operoi omaa Alternative Tentacles -studiotaan.
Antti Suomalainen
Antti ”Lex Luthor” Suomalainen on suomalainen muusikko. Hän on toiminut muun muassa tuottajana ja äänittäjänä. Antti Suomalainen on tamperelaisen Cosmic Studiosin perustaja. Hän on tuottanut muun muassa Ezkimoa, Dingoa ja Negativea.
Luonnonmuistomerkki
Luonnonmuistomerkki on harvinainen tai muuten erikoinen luonnonkohde. Se on maisemallisesti tai tieteellisesti merkittävä luonnonmuodostuma. Tällainen voi olla esimerkiksi puu, puuryhmä, siirtolohkare, hiidenkirnu tai lähde. Rauhoitettu luonnonmuistomerkki saa suojelun merkiksi kyltin ja se on luonnonsuojelulain nojalla rauhoitettu.
Kōmei Abe
Kōmei Abe (; 1. syyskuuta 1911 Hiroshima – 28. joulukuuta 2006 Tokio) oli japanilainen säveltäjä, jonka tuotantoon kuuluu mm. sinfonioita, konserttoja ja 15 jousikvartettoa.
Kōmei Abe jatkoi sävellysuraansa melko iäkkääksi asti, ja 15. jousikvartetto on peräisin vuodelta 1993.
Kōmei Abe kuoli 95-vuotiaana. Muun muassa Naxos on levyttänyt hänen musiikkiaan.
Luonnonmaisema
Luonnonmaisema on lähinnä luonnonalueiden muodostama maisematila. Se eroaa kulttuurimaisemasta maisemassa näkyvien alkuperäisten, luontosyntyisten elementtien, kuten esimerkiksi metsän, suon, vesistön tai tunturin esiintymisenä maisemassa.
Maisema voidaan yleispiirteisesti jakaa kolmeen päätyyppiin: luonnonmaisemaan, maaseudun kulttuurimaisemaan ja kaupunkimaisemaan.
Sinfonia nro 2 (Brahms)
Johannes Brahmsin sinfonia nro 2 D-duuri op. 73 sävellettiin kesällä 1877. Se valmistui erittäin nopeasti verrattuna ensimmäiseen sinfoniaan, jota Brahms työsti viisitoista vuotta. Teos kantaesitettiin Wienissä 30. joulukuuta 1877 Hans Richterin johdolla.
Sinfoniassa on neljä osaa:
Brahmsin toinen sinfonia on sävelletty suurelle orkesterille, joka koostuu 2 huilusta, 2 oboesta, 2 klarinetista, 2 fagotista, 4 käyrätorvesta, 2 trumpetista, 3 pasuunasta, tuubasta, patarummuista ja jousisoittimista.
Roger Bannister
Roger Bannister (23. maaliskuuta 1929 Harrow, Iso-Britannia – 3. maaliskuuta 2018 Oxford, Iso-Britannia) oli brittiläinen keskimatkojen juoksija ja neurologi. Hänet tunnetaan parhaiten ensimmäisenä haamumailin juosseena miehenä.
Roger Bannister oli lahjakas juoksija, joka pääsi uransa alkuvaiheessa hyviin tuloksiin vähäisellä harjoittelulla. Opiskellessaan lääketiedettä Oxfordissa hän harjoitteli juoksua aluksi vain kerran viikossa eikä myöhemminkään enempää kuin puoli tuntia päivässä. Vuoden 1950 EM-kisoissa Bannister sai pronssia 800 metrillä ja Helsingin olympialaisissa hän sijoittui 1 500 metrillä neljänneksi. Häntä pidettiin jopa ennakkosuosikkina, mutta alku- ja välierien rasitus taittoi parhaan terän Bannisterin pelätystä kirikyvystä.
Olympiavoiton jäätyä unelmaksi Bannister otti uuden tavoitteen: mailin juoksemisen alle neljän minuutin. 6. toukokuuta 1954 Bannister asettui lähtöviivalle Iffley Roadin kentällä Oxfordissa. Alkuperäisen suunnitelman mukaisesti Chris Brasher veti kaksi ensimmäistä kierrosta ja Chris Chataway kolmannen, jonka jälkeen Bannister siirtyi kärkeen ja ylitti maaliviivan ajassa 3.59,4. Melkein yhtä kuuluisa kuin itse ennätys on tiedotus, jolla tulos ilmoitettiin yleisölle. Tämän tiedotuksen kuulutti Norris McWhirter, entinen kuuluisa oxfordilaisurheilija ja myöhemmin englantilainen yleisurheiluselostaja, seuraavasti:
Bannister lupasi lahjoittaa solmion jokaiselle neljä minuuttia maililla aloittaneelle juoksijalle. Hän joutui kuitenkin luopumaan tästä lupauksesta alittajien määrän kasvaessa liian suureksi.
Bannisterin ennätys ei kuitenkaan kestänyt kauan, vaan Australian John Landy rikkoi sen vain 46 päivää myöhemmin Turussa. Elokuussa juoksijat kohtasivat toisensa Kansainyhteisön kisoissa Vancouverissa. Bannister osoittautui paremmaksi elämänsä parhaaksi jääneellä ajalla 3.58,8, mutta se ei riittänyt maailmanennätyksen takaisin saamiseen. Myöhemmin syksyllä Bannister voitti EM-kultaa Bernissä. Kilpailu oli hänen uransa viimeinen.
Bannister on todennut: ”Havaitsin pidemmät matkat ikävystyttäviksi. Maili oli juuri sopiva.” Hänestä kertova elämäkerta on nimeltään "The Four Minute Mile" (1955). Vuonna 1975 Bannister joutui auto-onnettomuuteen, jossa hän oli vähällä menettää henkensä. Häneltä katkesi seitsemän kylkiluuta ja hänen toinen nilkkansa vaurioitui niin pahoin, että hän joutui jättämään juoksuharrastuksensa.
Bannister oli koulutukseltaan lääkäri ja hänestä tuli huipputason neurologi. Hän käynnisti ohjelman anabolisten steroidien testaamiseksi urheilijoista. Bannister on suhtautunut lääkeaineiden käyttöön urheilussa erittäin kielteisesti. Hänellä on ollut useita luottamustehtäviä urheilun parissa. Hänet aateloitiin vuonna 1975.
Ikuinen sävel
Ikuinen sävel, joskus myös suomenkielisenä nimenä Humoresque, (engl. "Humoresque") on Jean Negulescon ohjaama yhdysvaltalainen melodraamaelokuva vuodelta 1946. Elokuvan päärooleissa esiintyvät Joan Crawford ja John Garfield. Sivurooleissa nähdään muiden muassa Oscar Levant, J. Carrol Naish ja Ruth Nelson. "Ikuinen sävel" on 125 minuutin, eli 2 tunnin ja 5 minuutin mittainen, ja se on mustavalkoinen. "Ikuinen sävel" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa joulupäivänä vuonna 1946 ja Suomeen elokuva tuli vasta vajaa vuosi myöhemmin, marraskuussa 1947.
Vuoden 1946 versio on uudelleenfilmatisointi vuoden 1920 samannimisestä mykkäelokuvasta, joka perustui Fannie Hurstin romaaniin. "Ikuinen sävel" sai parhaan musiikin Oscar-ehdokkuuden vuonna 1947, muttei voittanut.
Elokuva kertoo viulistista (Garfield), joka rakastuu jo naimisissa olevaan naiseen (Crawford).
Norman Dello Joio
Norman Dello Joio (24. tammikuuta 1913 – 24. heinäkuuta 2008) oli yhdysvaltalainen säveltäjä.
Dello Joio syntyi New Yorkin kaupungissa italialaisille vanhemmille. Hän aloitti muusikonuransa urkurina ja kuoronjohtajana. Hän sai pianonsoiton opetusta isältään. Myöhemmin Dello Joio opiskeli urkujensoittoa Pietro Yonin johdolla, ja vuonna 1939 hän pääsi Juilliard School of Musiciin.
Dello Joio toimi opiskeluaikoinaan urkurina St. Anne's Churchissa, mutta päätti ryhtyä säveltäjäksi. Paul Hindemith opetti häntä vuodesta 1941.
Dello Joiosta tuli vähitellen yksi aikansa keskeisimmistä säveltäjistä Yhdysvalloissa. Hänelle myönnettiin vuonna 1957 Pulitzer-palkinto teoksesta "Meditations on Ecclesiastes", joka oli saanut kantaesityksensä 20. huhtikuuta 1956. Hänet muistetaan myös kuoromusiikistaan. Lisäksi tuotantoon kuuluu mm. musiikkia puhaltimille ja jousille.
Dello Joio opetti Sarah Lawrence Collegessa vuosina 1944–1950 sekä Mannes College of Musicissa. Hän toimi professorina ja dekaanina Bostonin yliopistolla. Hän siirtyi vuonna 1978 Long Islandille, jossa hän jatkoi sävellystyötään siitä lähtien. Hänellä oli ensimmäisestä avioliitostaan balettitanssija Grayce Baumgoldin kanssa yksi tytär ja kaksi poikaa.
Maisemanhoito
Maisemanhoito tarkoittaa toimenpiteitä, joilla pidetään yllä, entistetään tai uusitaan ihmisen elinympäristön kauneusarvoja.
Maisemanhoito on tärkeää esimerkiksi perinnemaisemien kauneusarvojen ylläpitämisessä.
Maisemanhoitoa suoritetaan muun muassa kaupunkien ulkoilualueilla ja kuntien ja valtion retkeilyalueilla pusikoita raivaamalla, poistamalla kuolleita puita tai esimerkiksi pähkinäpensaslehdoissa tukahduttavia kuusia. Maisemaa voidan myös avata, kun puut ja pensaat estävät näkyvyyttä vesistölle, pellolle tai muulle kiinnostavalle nähtävyydelle. Myös hakkuutähteiden keräys ja poiskuljetus edistää maisemanhoitoa.
Maisemanhoitoa on tehty esimerkiksi suojelualueilla kunnostamalla siellä olevia vanhoja tiloja rakennuksineen ja niiden pihapiirejä ja viljelyksiä. Näin on haluttu säilyttää nähtävyytenä perinteistä rakennustyyliä ja viljelymaisemaa eri elementteineen. Maisemanhoito on myös niityjen ylläpito, kun niityt ovat katoamassa Suomesta perinteisen maatalouden muuttuessa. Sen takia monia niityjä hoidetaan erikoistoimenpitein ja myös siksi, että niittyjen runsas kasvi- ja perhoslajisto säilyisi.
Perinteinen maaseudun kulttuurimaisema oli kaunis ja sopusuhtainen. Rakennukset sijoitettiin väljästi ja ympäristöön sopeutuvasti. Tiet rakennetiin noudattamaan luontevasti maaston muotoja.
Siniharjarapu
Siniharjarapu ("Atya gabonensis") on Länsi-Afrikasta ja Brasilian Atlantin puoleisista sisävesistä kotoisin oleva äyriäinen, jota pidetään myös akvaarioissa sukulaisensa juovaharjaravun tavoin. Siniharjarapu on katkarapu, jolla ei ole saksia, joten se sopii hyvin myös vähintään 100-litraiseen seura-akvaarioon. Saksien sijasta siniharjaravulla on eturaajoissa harjakset, joilla se pyydystää planktonia ja muita vedessä olevia pieneliöitä.
Siniharjaravulla on kova sininen kuori, joka yksilön vanhetessa muuttuu vähitellen ruskeaksi. Luotuaan uuden kuoren siniharjarapu syö vanhan kuorensa. Se saa siitä tarvittavia vitamiineja ja kalsiumia uuden kuoren kasvatukseen. Nahanluonnin jälkeen uusi kuori on jonkin aikaa väriltään vaaleahko. Laji kasvaa enintään 15 cm:n pituiseksi. Siniharjarapu voi elää yksin tai parvena. Lisääntyminen akvaariossa on harvinaista, ja poikaset saattavat tarvita murtovettä kehittyäkseen.
Geert Adriaans Boomgaard
Geert Adriaans Boomgaard (21. syyskuuta 1788 – 3. helmikuuta 1899) oli alankomaalainen mies, jota useimmat tutkijat pitävät historian ensimmäisenä tunnettuna 110 vuoden iän saavuttaneena henkilönä.
Boomgaard syntyi ja kuoli Groningenissa. Hänen isänsä toimi laivan kapteenina ja säilyneiden tietojen mukaan Boomgaard oli samalla alalla. Joidenkin lähteiden mukaan hän oli sotilaana Napoléon Bonaparten armeijassa.
Boomgaard meni 4. maaliskuuta 1818 naimisiin Stijntje Busin ja 17. maaliskuuta 1831 Grietje Abels Jonkerin kanssa. Hän eli 110 vuotta ja 135 päivää.
Tutkijat julkaisivat vuosina 1976–1978 kolme tieteellistä artikkelia Boomgaardista, eikä hänen saavuttamaansa ikää ole asetettu kyseenalaiseksi. Thomas Petersin väitetään eläneen jo Boomgaardia aiemmin yli 110-vuotiaaksi, mutta yleisesti hyväksyttyjä todisteita ei ole.
Suojametsä
Suojametsä on tarkoitettu suojaamaan joko asutuksia ja viljelyksiä luonnontuhoilta tai estämään pohjoisessa metsänrajan alenemista.
Suomessa tunnetuinta on valtion Pohjois-Suomeen perustama suojametsävyöhyke, jonka alarajat noudattivat lähinnä 300 metrin korkeuskäyrää, jonka yläpuolella metsien hakkuusta pidättäydyttiin. Nykyään varsinaisen suojametsän rauhoittamiselta on osittain luovuttu. Suojametsävyöhykealueilla on myös tehty kaistalehakkuita puunrajan alenemisen riskien vähentämiseksi.
Pennitön ja suruton
Pennitön ja suruton () on vuonna 1947 ensi-iltansa saanut Disneyn animaatioelokuva.
Elokuvassa on kaksi osaa. Ensimmäinen osa on nimeltään ”Bongo”, ja se perustuu Sinclair Lewisin tarinaan. Elokuvan toinen osa ”Mikki ja pavunvarsi” pohjautuu vanhaan satuun Jaakko ja pavunvarsi. Siinä Aku Ankka, Hessu Hopo ja Mikki Hiiri joutuvat nälissään myymään lehmänsä ja saavat tilalle kolme taikapapua, joista kasvaa yön aikana pavunvarsi.
Elokuvan jälkimmäistä puolta on levitetty myös erikseen. Irralisena versiona "Mikki ja pavunvarsi" -pätkästä on kaksi versiota, joista toisessa kertojana toimii Taavi Ankka. Ainoastaan Taavin kertoma versio on dubattu suomeksi. Toinen on saatavana tekstitettynä mm. DVD:llä "Mickey Mouse in Living Colour 1939–1995". Elokuvan blu-ray-versio julkaistiin vuonna 2014.
Koko elokuva dubattiin suomeksi vuonna 2004 DVD-julkaisua varten. Suomenkielisen version laulut ohjasi Ulla Renko.
Korvatorvi
Korvatorvi () yhdistää korvan nieluun. Korvatorven sisäpuolella on sileä ja kostea limakalvo.
Korvatorven kautta välikorvassa oleva lima pääsee poistumaan. Korvatorvi toimii myös paineen tasaimena: Nielaistessa tai haukotellessa korvatorven alaosassa oleva aukko avautuu ja välikorvaan pääsee ilmaa, joka tasaa paineen yhtä korkeaksi tärykalvon molemmin puolin. Kitapurjeen jännittäjälihas () avaa korvatorven. Paineen muuttuessa äkisti tärykalvo saattaa painua sisään tai pullistua ulos aiheuttaen kipua. Tämä tila voi helpottua voimakkaalla nielemisellä tai käyttämällä ns. Valsalvan puhallusta, jossa puhalletaan ulospäin kaikki hengitystiet suljettuina.
Nuhakuume saattaa tukkia korvatorvea, jolloin paineentasaus ei onnistu. Jos tässä tilassa joutuu alttiiksi suurille paineenmuutoksille, saattaa kehittyä ilmanpainevamma.
Korvatorven tukkeutuminen saattaa johtaa välikorvatulehdukseen, joka heikentää kuuloa. Tämä sairaus on lapsilla aikuisia yleisempää johtuen lasten suuremmista kitarisoista. Lapsen korvatorvi on myös aikuisen korvatorvea lyhyempi ja suorempi joten bakteerit pääsevät sinne helpommin.
On olemassa avoimen korvatorven oireyhtymä. Tällöin korvatorvi ei sulkeudu ollenkaan jolloin oma puhe kaikuu korvissa ja tämä vaikeuttaa kuulemista ja häiritsee omaa puhumista. Syitä tälle oireyhtymälle ovat muun muassa äkillinen laihdutus, reumaperäiset sairaudet (nämä kaksi syytä aiheuttavat noin 2/3 osaa kaikista tapauksista) ja limakalvojen ohentuminen esimerkiksi hormonaalisista syistä.
Lelystad
Lelystad on kunta ja kaupunki keskellä Alankomaita. Kaupunki on myös Flevolandin provinssin pääkaupunki. Kaupunki on perustettu vuonna 1967 IJsselmeer-järvestä kuivatulle maalle. Asukkaita kaupungissa on 77 000. Nimensä kaupunki on saanut Cornelis Lelyltä, joka oli insinöörinä Afsluitdijkin padon rakennustöissä. Lelystad sijaitsee noin viisi metriä merenpinnan alapuolella.
Lelystad on pinta-alaltaan (765,39 km²) Alankomaiden suurin kunta. Suurin osa alueesta (531,26 km²) on vettä: Markermeeriä ja IJsselmeeriä. Kansainvälisestikin kuuluisa luonnonpuisto, Oostvaardersplassen sijaitsee kaupungissa.
Vaikka Lelystadissa ei ole vanhaa kaupunkia tai historiallista keskustaa, siellä on on turistihoukutuksia kuten vuonna 1628 rakennetun Batavia-purjelaivan jäljennös ja Kansallinen ilmailumuseo, Aviodrome.
Kaupungissa on monia yhden päivän tapahtumia, kuten lentonäytöksiä, vesifestivaaleja, kansallinen vanhanajanpäivä, speedwaykisoja, arkkitehtuuripäivä ja lukuisia urheilutapahtumia. Rannikon lukuisista pienvenesatamista voi vuokrata huvipurren, jolla voi osallistua esimerkiksi moniin purjehdustapahtumiin.
Lelystadissa on hyvä infrastruktuuri. Kaupunkiin pääsee lentäen, vesitse ja maitse.
Tuplatiimi
Tuplatiimi on ryhmätyöskentelytapa, jossa pyritään ryhmätyömenetelmin ratkaisemaan jokin ongelma keksimällä uusia ideoita ja ratkaisuja, ja valitsemalla näistä parhaimmat toteutettavaksi. Tuplatiimi on Innotiimi Oy:n rekisteröimä tavaramerkki, joka muistuttaa hiukan Nominal Group Technique nimellä kulkevaa kansainvälistä menetelmää, lisäten siihen kuitenkin Suomessa tärkeänä pidetyn parityöskentelyvaiheen. Tällä ryhmätyöskentelytavalla pyritään nopeuttamaan ja varmistamaan ideointia poistamalla henkisiä ja sosiaalisia esteitä. Sitä käytetään usein prosessienkehittämisessä, koska sen avulla saadaan aikaan uusia ideoita, että sitoutetaan ryhmän jäsenet hyväksymään ja toteuttamaan itse valitsemansa ratkaisut.
Tuplatiimi alkaa tilanteen kuvauksella. Tyypillisesti tilaisuuden vetäjä kuvailee ratkaistavaa ongelmaa, sen taustoja, ja mahdollisesti saatavilla olevia tilanneanalyysejä.
Optimaalisin osallistujamäärä on 8-12 henkeä. Tuplatiimi perustuu peräkkäisiin vaiheisiin:
Erityisen toimiva tuplatiimi on noin 10-15 ryhmissä, joissa on vaikea saada aikaan tehokasta ja tasapuolista keskustelua ryhmän koon takia. Menetelmä sopii myös tilanteisiin, joissa jäsenillä on erilaiset taustat, tai puhetyylit - sen avulla kaikki joutuvat ja pääsevät osallistumaan ryhmän toimintaan.
Tuplatiimi toimii kokemusten mukaan erittäin hyvin. Osittain tämä saattaa johtua siitä että ryhmäideoinnin tuottavuushuippu on parityöskentelyssä. (Virkkala, 1994)
Tutkimuksien tulokset viittaavat vahvasti ongelmanratkaisu- ja ryhmätyömenetelmien (mm. Tuplatiimin) tehokkuuteen (Työsuojelurahasto, 1997).
Ulkoilualue
Ulkoilualue on tarkoitettu palvelemaan ihmisten liikunnantarvetta varaamalla siihen jokin hoidettu alue ja luomalla kyseiselle alueelle liikuntamahdollisuuksia ulkoilupoluin ynnä muin rakentein. Ulkoilualuetta kutsutaan myös virkistysalueeksi.
Tunnettuja ovat muun muassa Helsingin, Espoon ja Vantaan ulkoilualueet, joita on oman kunnan ulkopuolellakin laajoissa metsissä tai rannoilla ja saarissa eri puolilla Uuttamaata. Uusmaalaisten kuntien yhteenliittymä Uudenmaan virkistysalueyhdistys ry. on myös hankkinut omistukseensa ulkoiluun soveltuvia, luonnonkauniita alueita eri puolilta Uuttamaata. Espoon ja Vihdin Nuuksion alueella oli aiemmin useitakin ulkoilualueita, joista osa kuuluu nykyään muodostettuun Nuuksion kansallispuistoon. Helsingin kaupunki on myös rakentanut ulkoilualueiden yhteyteen monia ulkoilumajoja palvelemaan retkeilijöitä. Helsingin kaupungin ulkoilumajoja ovat muun muassa Maunulan, Paloheinän, Luukkaan ja Salmen ulkoilumajat. Espoon kaupungilla on Nuuksion ulkoilumaja Brobackassa Nuuksionjärven eteläpuolella.
Metsähallituksella on vastaavia retkeilyalueiksi tai virkistysalueiksi nimitettyjä retkeilijöitä varten erotettuja alueita valtion mailla.
Maaperänsuojelu
Maaperänsuojelu on toimintaa, jolla pyritään torjumaan maan viljavuuden tai käyttökelpoisuuden alenemista ja ekologista toimintakykyä. Tavoitteena on myös arvokkaiden maisema-alueiden sekä geologisesti, kulttuurihistoriallisesti tai arkeologisesti tärkeiden kohteiden säilyminen.
Maaperänsuojelun tarkoituksena on ehkäistä maaperän vaurioitumista, 
ylläpitää sen arvoja elinympäristönä, luonnonvarana ja kulttuuriperinnön säilyttäjänä, sekä kunnostaa jo vaurioituneita alueita ja estää haittojen leviäminen. Maaperänsuojelussa käytettäviä ohjauskeinoja ovat lainsäädäntö, kaavoitus, YVA-lain mukainen ympäristövaikutusten arviointi, lupakäsittely ja valvonta sekä eräät maksut ja verot.
Kansallisesti yleiset tavoitteet maaperänsuojelulle on määritelty Maaperänsuojelun tavoitteet –mietinnössä. Monet lait sivuavat maaperänsuojelua, kuten vesilain säädökset, erityisesti pohjavettä koskevat, laki maa-alueilla tapahtuvien öljyvahinkojen torjumisesta, torjunta-ainelaki ja säteilysuojalaki. Laki maa-alueilla tapahtuvien öljyvahinkojen torjumisesta pyrkii estämään ihmiselle ja luonnolle aiheutuvia haittoja, jotia öljyn joutuminen maaperään voi aiheuttaa. Rakennuslaissa ja terveydenhoitolaissa on säädöksiä mm. sorakuopista, katopaikoista, viemäröinnistä ym. EY:n Komissio hyväksyi ehdotuksen yhteisön teemakohtaiseksi maaperänsuojelustrategiaksi 22.9.2006.
Henri Cartan
Henri Cartan (8. heinäkuuta 1904 Nancy – 13. elokuuta 2008 Pariisi) oli ranskalainen matemaatikko. Hänen isänsä Élie Cartan toimi samalla alalla.
Cartan tunnettiin varsinkin työstään, jonka hän teki algebrallisen topologian alueella. Hän osallistui aktiivisesti ”Nicolas Bourbaki” -ryhmän toimintaan.
Cartan sai urallaan lukuisia palkintoja ja tunnustuksia, joista tärkeimpänä vuoden 1980 Wolfin palkinto. Hän oli vuodesta 1974 Ranskan tiedeakatemian jäsen. Hän oli myös ulkomaalaisjäsen useissa muiden maiden tiedeakatemioissa ja -seuroissa, kuten Royal Societyssä.
The Concerts in China
The Concerts in China () on Jean Michel Jarren live-albumi, joka taltioitiin vuonna 1981 ja julkaistiin 1982 Disques Dreyfus-levymerkillä. Se nauhoitettiin Jarren Concerts in China -kiertueella syksyllä 1981, joka kattoi viisi esiintymistä Pekingissä ja Shanghaissa Kiinan kansantasavallassa. Tämä merkitsi ensimmäistä läntisen pop-artistin esiintymistä Kiinassa kulttuurivallankumouksen jälkeen.
Albumi on yhdistelmä aiempien Jarren albumien sävellyksiä ja uusia sävellyksiä, joihin Jarre sai inspiraationsa kiinalaisesta kulttuurista, mukana on myös Jarren sovitus kiinalaisesta perinteisestä musiikista ("Fishing Junks at Sunset"). Musiikki on yhdistelmä live- ja studiosoittoa sekä taustaäänityksiä. Eniten live-osuuksia sisältävät raidat ovat Equinoxen ja Magnetic Fieldsin kappaleita. Uusia Jarren esittämiä kappaleita on "Night in Shanghai", "Laser Harp", "Arpegiator", "Orient Express", "Souvenir of China" ja "Fishing Junks at Sunset", joka esitettiin ja nauhoitettiin yhdessä Pekingin konservatorion sinfoniaorkesterin kanssa.
Albumin alkuperäinen ensijulkaisu oli tupla-LP, sittemmin julkaistiin myös tupla-CD. Konsertti on julkaistu CD-muodossa myös jaettuna kahteen erilliseen levyyn, joiden kansiväritys on normaalista poikkeava: sininen (Vol. 1) ja keltainen (Vol. 2). Vuonna 1997 julkaistiin remasteroitu yhden CD:n versio. Konsertin mahduttaminen yhdelle CD:lle oli mahdollista ylisoittotallennuksen ansiosta (80 minuutin CD normaalin 74 minuutin sijasta) sekä yhdistämällä Fishing Junks at Sunset yhdeksi, lyhennetyksi raidaksi.
Albumi saavutti listasijoituksen #6 UK chartissa ja #1 Portugalissa.
Áššu
Áššu oli vuonna 1993 perustettu pohjoissaamenkielinen sanomalehti, jota julkaistiin kaksi kertaa viikossa: tiistaisin ja perjantaisin. Vaikka sitä julkaistiin Kautokeinossa, sitä jaettiin myös Norjassa, Ruotsissa ja Suomessa. Lehden julkaisija oli Aviisa AS, jonka omistavat Nordavis AS (35,0 %), Norjan saamelaisyhdistys (32,5 %) ja Norske Reindriftssamers Landsforbund (32,5 %). Áššu lakkautettiin ja yhdistettiin kaarasjokelaisen Min Áigin kanssa Ávvir-lehdeksi joka alkoi ilmestyä saamelaisten kansallispäivänä 6. helmikuuta vuonna 2008.
TM 65 77
TM 65 77 eli telamiina 65 77 on vuonna 1965 suunniteltu, painevaikutteinen panssarimiina, joka on käytössä vain Suomen puolustusvoimilla. Telamiinat valmistetaan Suomessa. Alkuperäisversio TM 65:ssä käytettiin US-65 -sytytintä, joka on myöhemmin vaihdettu vuosimallin 1977 painosytyttimeen. TM 65 77:n rakenne ja toiminta perustuu suurilta osin venäläisvalmisteiseen TM 62:een.
TM 65 77 on pyöreä ja väriltään vihreä tai harmaa. Harjoituskappale on keltainen. Pintamateriaalina käytetään lasikuitukangasta, joka estää helposti lohkeilevaa TNT-valua murenemasta. TM 65 77 on erittäin halpa ja yksinkertainen joten niitä voidaan tarvittaessa valmistaa todella nopeasti ja halvalla suuria määriä. Toimintavarmuutensa se säilyttää Suomen maastossa sääolosuhteista riippumatta niin kauan kuin tarve vaatii. 
Telamiina voidaan asentaa lumeen, maahan tai matalaan veteen ja sen päätehtävänä on pysäyttää panssariajoneuvojen liike. Panssarivaunuista telamiina katkaisee telan ja vaurioittaa telapyörästöä, tehden ne liikuntakyvyttömäksi. Pyöräajoneuvot (kuljetusajoneuvot, henkilöautot jne.) se tuhoaa täysin.
Telamiinassa 65 77 on viisi pääosaa, jotka yhdessä muodostavat laukaisukoneiston:
Telamiina 65 77 on suunniteltu voitavan asentaa maastoon, tielle, rantaveteen tai lumeen. Miinoitteissa telamiinojen etäisyys toisistaan on oltava vähintään viisi metriä, jolla pyritään estämään telamiinoja räjäyttämästä toisiaan.
Telamiinan 65 77 teknisiä tietoja:
Kasvutekijä (kasvitiede)
Kasvutekijä on sellainen fysikaalinen ja kemiallinen tekijä, joka vaikuttaa kasvien kasvuun ja satoon. Kasvutekijöitä ovat esimerkiksi ravinteet, happamuus, kosteus, valo, ilma, lämpötila, hiilidioksidi ja vesi.
Ympäristön jokin fysikaalinen tai kemiallinen kasvutekijä, ominaisuus on optimaalinen, kun eliö kasvaa ja lisääntyy siinä parhaiten.
Altyn Tepe
Altyn Tepe oli Turkmenistanissa Mianan kylän lähellä sijainnut asuinpaikka neoliittisella kaudella ja pronssikaudella. Paikalla on suoritettu arkeologisia kaivauksia vuodesta 1965 alkaen. Rauniot ovat 25 hehtaarin laajuiset ja 22 metrin korkuiset.
Bukittinggi
Bukittinggi on 91 983 asukkaan kaupunki Länsi-Sumatralla Indonesiassa. Kaupungin pinta-ala on 25,24 km². Bukittinggi sijaitsee () tulivuorten Mount Singgalang (sammunut) ja Mount Marapi (aktiivinen) lähellä Minangkabaun ylängöllä 90 km maanteitse Padangista, Länsi-Sumatran pääkaupungista. Kaupungin ilmasto on viileä, 16,1–24,9 °C, joka johtuu kaupungin korkeasta sijainnista noin 930 metrin korkeudella.
Sepp Maier
Sepp Maier (s. 28. helmikuuta 1944, Metten, Saksa) on saksalainen entinen jalkapallomaalivahti ja yksi kaikkien aikojen parhaita pelipaikallaan. Hän on maailmanmestari ja Euroopan mestari.
Maier pelasi koko ammattilaisuransa yhdessä seurajoukkueessa. Hän edusti Bayern Müncheniä vuodet 1965–1980 pelaten yhteensä 537 ottelua. Vuosien 1966 ja 1977 välisenä aikana Maier pelasi 422 perättäistä ottelua, joka on edelleen Saksan ennätys. Hän voitti Saksan bundesliigan mestaruuden neljästi ja Euroopan Cupin kolmasti. Maier valittiin myös Saksan liittotasavallan parhaaksi jalkapalloilijaksi kolme kertaa.
Maier edusti Saksan jalkapallomaajoukkuetta 95 ottelussa ja pelasi neljissä perättäisissä MM-kilpailuissa Englannin vuoden 1966 kisoista lähtien. Englannissa Maier oli vielä Hans Tilkowskin varamaalivahti, mutta neljä vuotta myöhemmin Meksikossa hän oli jo selvä ykkösvahti pelaten kaikki ottelut. Kotikisoissa 1974 Maier oli uransa huipulla ja torjui maansa maailmanmestaruuteen. Loppuottelussa Saksan liittotasavalta voitti Alankomaat 2–1. Maier torjui Saksan maalilla vielä 1978 Argentiinassa. Maailmanmestaruuden lisäksi Maier voitti Euroopan mestaruuden vuonna 1972 ja torjui Euroopan-mestaruuskisojen finaalissa vuonna 1976, jolloin Tšekkoslovakia otti mestaruuden.Maaliskuussa 2004 Pelé nimesi Maierin FIFA 100:aan, eli luetteloon 125 parhaasta elävästä jalkapalloilijasta.
Fritz Klein
Fred "Fritz" Klein (27. joulukuuta 1932 – 24. toukokuuta 2006) oli yhdysvaltalainen seksuaalisuuden tutkija, psykiatri ja biseksuaalisuusalan edelläkävijä. Hän kehitti "Klein Sexual Orientation Grid" -nimellä tunnetun Kinseyn asteikolle vaihtoehtoisen tavan mitata yksilön seksuaalista suuntautumista.
Klein syntyi Wienissä, Itävallassa, ja pakeni lapsena New Yorkiin. Hän opiskeli Yeshivan yliopistossa, Columbian yliopistossa ja Sveitsissä.
Klein toimi psykiatrina New Yorkissa 1970-luvulla. Hän oli biseksuaali ja yllättyi siitä saatavilla olevan tiedon vähyydestä. Hän julkaisi teoksen "The Bisexual Option: A Concept of One Hundred Percent Intimacy", joka on yksi alan merkittävimmistä teoksista.
Klein muutti vuonna 1982 San Diegoon ja perusti "Journal of Bisexuality" -julkaisun. Myös American Institute of Bisexuality on hänen aloittamansa. Vanhemmalla iällään Kleinilla todettiin syöpä, jonka vuoksi hän joutui leikkaukseen. Hän kuoli sydänkohtaukseen kotonaan 73-vuotiaana.
CircleMUD
CircleMUD on DikuMUDista kehitetty MUD-pelityyppi ja -ohjelmisto. Se on pääsääntöisesti pyrkinyt säilyttämään alkuperäisen Dikun tunnelman ja käyttöliittymän, mutta muuten siihen on lisätty erilaisia ominaisuuksia, pelimaailmaa on laajennettu, ja palvelinohjelman lähdekoodia on muutettu joustavammaksi ja selkeämmäksi, eli helpommin muokattavaksi. Ohjelmisto on saatavilla muun muassa monille Unix-varianteille, Microsoft Windowsille, OS/2:lle, joillekin Macintosh-järjestelmille, OpenVMS:lle ja Amiga-tietokoneille.
CircleMUDin viimeinen virallinen versio on vuonna 2002 julkaistu 3.1. Alkuperäistä CircleMUDia ei enää aktiivisesti kehitetä, vaan sen manttelijanperijänä jatkaa tbaMUD-projekti, joka perustuu vuonna 2006 julkaistuun epäviralliseen Circle-versioon 3.5.
CircleMUDin ensimmäinen versio julkaistiin vuonna 1993, ja projektin alkuperäinen ja huomattavin kehittäjä oli yhdysvaltalainen Jeremy Elson, joka vuonna 2009 työskentelee tutkijana Microsoftilla.
Annecy
Annecy on kaupunki Ranskassa, Rhône-Alpesin hallintoalueella (région), Haute-Savoien departementissa, jota se myös hallinnoi departementin hallituskaupunkina. Kaupunki sijoittuu samannimisen järven (Lac d'Annecy) rannalle, Alppien pohjoisreunalle, Chambéryn ja Geneven väliin. Kaupungissa on 51 023 asukasta (2006) ja sen väestötiheys on 3 738 asukasta neliökilometrillä.
Lac d'Annecyn pohjoisranta oli asutettu viimeistään 3100 eaa. Alue jäi Rooman vallan alle 62 eaa., ja näihin aikoihin kaupungin paikalla sijaitsi pieni käsityöläiskylä Boutae, joka on roomalainen nimitys Annecylle. Rooman vallan heiketessä kansainvaellukset aiheuttivat niin paljon turvattomuutta, että kylä kuihtui täysin. Legendan mukaan asutus siirtyi läheisen Annecy-le-Vieux’n kukkulalle, mutta tätä ei ole koskaan saatu todistettua arkeologisin tutkimuksin.
Tärkeä sijainti Geneven ja Chambéryn välissä on jättänyt paljon merkintöjä kaupungista 900- ja 1000- luvuilta näiden kahden kaupungin asiakirjoihin. Annecysta tuli kreivikunnan pääkaupunki 1200-luvulla Genèven kreivien tullessa ajetuksi alueen silloisesta keskuksesta ajauduttuaan vakaviin konflikteihin piispojen kanssa. 1100-luvulta lähtien Thiou-joen rannoille alkoi kerääntyä tiivis käsityöläisten ja kauppiaitten yhteisö.
Clément VII:n, Genèven suvun viimeisen edustajan kuoltua ja suvun sammuttua alue liitettiin Savoijin kuningashuoneeseen. Vuonna 1444 Annecysta tuli Savoijin herttuan erioikeudella pääkaupunki seudulle, johon kuuluivat kunnat Genevois, Faucigny ja Beaufortain.
Kalvinismin levittyä Genevestä 1500- luvulla tuli Annecysta François de Salesin johtaman vastauskonpuhdistuksen keskus vuonna 1535. 1600-luvun lopulta lähtien Annecyyn alkoi voimakkaasti keskittyä teollisuutta, joka sai voimansa Thiou-joesta tuotetusta vesivoimasta. Ranska valloitti Savoijin alueen vallankumouksensa aikana 1800-luvun alussa, ja alue liitettiin Mont-Blancin departementtiin, jonka silloinen keskus oli Chambéry. Pian, vuonna 1815, alue palautettiin kuitenkin takaisin Savoijien kuningashuoneelle.
Vuonna 1860 Savoiji liitettiin Ranskaan, ja Annecysta tuli uuden Haute-Savoien departementin hallintokeskus. 1900-luvun teollinen keskittyminen kaupunkiin ei haitannut alppien ja järven vetovoimaan pohjautuvan turismin kehittymistä.
1. tammikuuta 2017 Annecyn kaupunkiin yhdistyi viisi kuntaa: Annecy-le-Vieux, Cran-Gevrier, Meythet, Pringy ja Seynod.Annecyn taajamaa koostuu 13 kunnasta: Annecy, Annecy-le-Vieux, Argonay, Chavanod, Cran-Gevrier, Épagny, Metz-Tessy, Meythet, Montagny-les-Lanches, Poisy, Pringy, Quintal ja Seynod.
Kaupunki on jaettu kolmeen hallintopiiriin:
Annecyn asukasmäärän kehitys
Annecyssa on kaksi korkea-asteen oppilaitosta:Annecy on moottoritie A41:n (E712) varressa, joka yhdistää Geneven ja Lyonin. Myös Italiaan on hyvät kulkuyhteydet Mont Blancin alittavan tunnelin kautta. Rautatieasemalta lähtee tavallisia- ja TGV-junia. TGV-junat saavuttavat kuitenkin huippunopeutensa vasta Lyonissa tai Mâconissa. Kaupungissa on myös lentokenttä, jolta lähtee useita päivittäisiä vuoroja Pariisin Orlyn lentoasemalle. Bussit ovat Annecyn ainoa julkisen liikenteen muoto.
Raymond Barre
Raymond Barre O.Q. (12. huhtikuuta 1924 Saint-Denis de la Réunion, Réunion – 25. elokuuta 2007 Val-de-Grâce, Pariisi) oli ranskalainen taloustieteilijä ja keskustaoikeistolainen poliitikko. Hän oli maansa pääministerinä 1976–1981.
Barre syntyi Réunionin saarella Intian valtamerellä ja opiskeli kotisaarellaan lakia, kunnes joutui armeijaan vuonna 1944. Hänet sijoitettiin tykistöyksikköön, joka ei kuitenkaan ennättänyt Madagaskaria pidemmälle ennen sodan päättymistä.
Myöhemmin Barre muutti Pariisiin, jossa opiskeli Sciences Possa. Hän väitteli tohtoriksi Pariisin yliopistolta 1950. Ennen politiikkaan lähtemistään hän opetti taloustieteen professorina. Hän kirjoitti 1950-luvulla poliittisesta taloustieteestä oppikirjan, joka on vieläkin yleisesti käytössä.
Barre aloitti poliittisen uransa 1959 teollisuusministeriössä entisen professorinsa alaisuudessa. Barre ei ikinä liittynyt puolueeseen, mutta hänet liitettiin UDF:aan. Barre oli Euroopan talousyhteisön komissaarina talous- ja rahoitusasioissa 1967–1973 ja kommission yhtenä varapuheenjohtaja, jossa hän kehitti tulevan Euroopan unionin talouspolitiikkaa.
Ranskaan hän sai nimityksen ulkomaankauppaministeriksi 1976, kun maailmansotaa kestänyt kolmikymmenenvuotinen nousukausi oli hiipumassa. Seitsemän kuukautta myöhemmin presidentti Valéry Giscard d'Estaing nimesi ”Ranskan parhaana taloustieteilijänä” pitämänsä melko tuntemattoman Barren pääministeriksi ja hän piti samaan aikaan talousministerin paikkaa. Barren palatessa hän syrjäytti edellisen pääministeri Jacques Chiracin, mikä aloitti Ranskan oikeistoa 2000-luvulle asti jakaneen keskinäisen kilpailun. Barre luopui talousministerin salkusta 1978, mutta jatkoi pääministerinä Giscard d'Estaingin vaalitappioon asti.
1970-luvun talouskriisissä Barre otti käyttöön tiukkoja toimia inflaatiota vastaan ja julkisten menojen leikkaamiseksi, mikä johti tuhansiin irtisanomisiin. Vastineeksi tälle Chirac ja joukko hänen kannattajiaan erosi ja perusti oman oikeistopuolueensa RPR:n, kun Barre pysyi lähellä UDF:aa ja oli sen presidenttiehdokas 1988, vastassaan Chirac. Mahdollisesti oikeiston hajoamisen vuoksi sosialisti François Mitterrand valittiin uudelleen presidentiksi.
Barre vaikutti parlamentissa, jossa hän äänesti usein vasemmisto-opposition mukana Chiracia ja RPR:ää vastaan tuskastuttaen konservatiiviliittolaisensa. Hän oli myös kuuluisa torkahteluistaan parlamentissa. Hänet valittiin Lyonin pormestariksi 1995 ja hän jätti politiikan 2002.
Myöhempinä vuosina Barrea syytettiin antisemitismista. Hänen sanottiin vähätelleen vuoden 1980 synagogan pommi-iskua Pariisissa. Hän puolusti myös entistä virkamiestä Maurice Paponia, joka tuomittiin yhteistyöstä natsien kanssa sodan aikana.
Barre kuoli Pariisissa 83-vuotiaana.
J. M. Barrie
Sir James Matthew Barrie, kirjailijanimeltään J. M. Barrie, (9. toukokuuta 1860 – 19. kesäkuuta 1937) oli skotlantilainen kirjailija. Hänen tunnetuin teoksensa on lastennäytelmä "Peter Pan", kertomus pojasta, joka ei halua kasvaa aikuiseksi. "Peter Panista" on tehty useita elokuvaversioita.
Barrie oli toiseksi nuorin kymmenen lapsen katraassa. Hän opiskeli Glasgow’ssa ja Edinburghin yliopistossa. Hän muutti Lontooseen ja kirjoitti ensin sanomalehtiin, mutta myöhemmin hän kirjoitti romaaneja, novellikokoelmia ja vuodesta 1897 alkaen lähinnä näytelmiä. Hänen nuoruudenteoksilleen on ominaista skotlantilainen murre, leikkisä huumori ja tunteellisuus. Kriitikot eivät ole arvostaneet moniakaan hänen teoksistaan, parhaina pidetään näytelmiä "Quality Street" (1901), "The Admirable Crichton" (1902), "What Every Woman Knows" (1908), "The Twelve-Pound Look" (1910), "The Will" (1913) ja "Dear Brutus" (1917).
Barrien avioliitto näyttelijä Mary Ansellin kanssa päättyi eroon 1910 kestettyään 15 vuotta.
J. M. Barriesta itsestäänkin on tehty löyhästi tosiasioihin perustuva elokuva, vuonna 2004 ilmestynyt "Finding Neverland – tarinan lähteillä", jossa häntä esittää Johnny Depp. Elokuva keskittyy suhteeseen, jonka Barrie loi Llewelyn Daviesin perheen lasten kanssa ja jota pidetään inspiraation lähteenä "Peter Panin" lapsihahmoille. Depp sai roolistaan parhaan miespääosan Oscar-ehdokkuuden.
Otello (Verdi)
Otello on Giuseppe Verdin säveltämä nelinäytöksinen ooppera. Sen italiankielisen libreton kirjoitti Arrigo Boito William Shakespearen näytelmän "Othello" mukaan. Otellon Suomen ensiesitys oli 2. helmikuuta 1923 Suomalaisessa Oopperassa.
Edellisen oopperansa Aidan valmistuttua vuonna 1871 Verdi oli päättänyt, ettei hän enää säveltäisi ainoatakaan oopperaa. Hän muutti kuitenkin mielensä tutustuttuaan Arrigo Boiton laatimaan käsikirjoitukseen. Otellon ensiesityksestä tuli sensaatio: niin yleisö, esiintyjät kuin arvostelijatkin olivat yhtä mieltä siitä, että 73-vuotias säveltäjä oli 16 vuotta kestäneen vaikenemisensa aikana uudistunut ja hänen taiteellinen kekseliäisyytensä saanut uusia ulottuvuuksia. Ensi-illassa orkesterissa oli mukana yhtenä viulistina tuleva kapellimestari, silloin 20-vuotias Arturo Toscanini.
Otellon osaa pidetään Verdin suurimpana ja vaikeimpana tenoriosana. Otellon osa on monipuolinen: sankaritenorilta vaaditaan monia kykyjä muuntautua niin epätoivoon, ironiaan kuin hulluuteen. Oopperan alussa Otello näyttäytyy lavalla sankarillisena. Oopperan edetessä sankarillinen sävy muuttuu ironiseksi ja itsetuhoiseksi väkivallaksi. Desdemonan viattomuus korostuu Verdin musiikissa. Vastakohdan Desdemonalle tuo pahantekijä, demoni, Jago.
sotilaita ja merimiehiä, aatelisherroja ja -rouvia, kansaa (kuoro)
Otellon roolia pidetään usein italialaisen tenorirepertuaarin haastavimpana. Rooli on sävelletty dramaattiselle tenoriäänelle, ja jotkut kuuluisat Otellot ovatkin olleet Wagner-rooleihin erikoistuneita heldentenoreita. Roolin ensimmäinen esittäjä oli Francesco Tamagno, joka vanhoilla päivillään levytti roolin aarioita ja dueton. Nämä levytykset, vaikkakin äänenlaadultaan primitiivisiä, ovat merkittävä dokumentti roolin alkuperäisestä tulkinnasta. Tamagnon jälkeen kuuluisia Otelloja ovat olleet Leo Slezak, Giovanni Martinelli, Ramon Vinay, Jon Vickers, Mario Del Monaco sekä Placido Domingo. Jagon rooli kuuluu yhtä lailla merkittävimpiin baritonirooleihin. Kuuluisia Jagoja ovat olleet mm. Tito Gobbi, Lawrence Tibbett, Leonard Warren, Piero Cappuccilli ja Sherrill Milnes. Desdemodan roolin tunnettuja esittäjiä ovat olleet Renata Tebaldi, Mirella Freni, Renata Scotto, Kiri Te Kanawa sekä Renee Fleming.
Satamakaupunki Kyproksen saarella, 1400-luvun loppu.
Walter Novellino
Walter Novellino (s. 6. kesäkuuta 1953) on italialainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen jalkapallovalmentaja.
Pelaajaurallaan keskikentällä viihtynyt Novellino edusti Perugiaa, Ascolia ja AC Milania. Italian maajoukkueessa hän esiintyi kerran.
Novellino on valmentanut aiemmin Perugiaa, Gualdoa, Ravennaa, Veneziaa, Napolia ja Piacenzaa. Sampdorian päävalmentajana hän toimi viisi vuotta 2002–2007 ennen siirtymistään Torinon palvelukseen. Novellino ehti toimia Torinon valmentajana vajaan kauden, kunnes hänet erotettiin joukkueen huonon menetyksen takia huhtikuussa 2008. Novellinon korvasi Gianni De Biasi.
Kauan Novellino ei kuitenkaan Torinosta poissa ollut, sillä jo joulukuussa 2008 hänet palkattiin De Biasin seuraajaksi. Novellinon pesti Torinossa jäi kuitenkin lyhyeksi, sillä menestys ei ollut seurajohdon mielestä riittävää. Novellino sai potkut tehtävistään maaliskuun 2009 lopulla, kun Serie A:ta oli pelaamatta yhdeksän kierrosta.
Heinäkuussa 2009 Novellino siirtyi Serie B:hen pudonneen Reggina Calcion päävalmentajaksi. Regginan kausi Serie B:ssä sujui alavireisesti ja joukkue keräsi vain yhdeksän pistettä syyskauden 10 ottelustaan. Heikkojen tulosten myötä seura erotti Novellinon lokakuussa 2009.
Helmikuussa 2011 Novellinosta tuli AS Livorno Calcion päävalmentaja. Novellinon johdolla Livorno sijoittui Serie B:ssä seitsemänneksi ja jäi kahden pisteen päähän nousukarsinnoista. Kaudella 2011/12 Livorno romahti sarjan häntäpäähän ja seura purki Novellinon sopimuksen joulukuussa 2011. Maaliskuussa 2013 Novellinon ura jatkui Modenan päävalmentajana. Seura sijoittui hänen johdollaan kahdeksanneksi jääden nousukarsintojen ulkopuolelle. Kaudella 2013/14 Novellino luotsasi seuran viidenneksi, mutta nousu liigaan kariutui karsintatappioon AC Cesenalle. Helmikuussa 2015 Novellino sai potkut Serie B:n hännille juuttuneesta seurasta.
Maaliskuussa 2016 Novellinosta tuli US Città di Palermon kahdeksas päävalmentaja kauden 2015/16 aikana. Hänen pestinsä jäi neljän ottelun mittaiseksi ja tuloksena oli ainoastaan yksi tasapelipiste. Novellino sai potkut 11. huhtikuuta.