Johannes Kastaja
Johannes Kastaja (ortodoksisessa kirkossa Johannes Edelläkävijä) (kuollut n. 31–36; , muinaiskreikka: Ἰωάννης ὁ βαπτίζων, , "Iōánnēs ho baptistḗs" , , "Ioann Krestitel", , "yūḥannā l-maʿmadān") oli juutalainen opettaja, joka toimi Juudeassa ensimmäisen vuosisadan alkuvuosikymmeninä. Sekä Uuden testamentin evankeliumit että Koraani pitävät häntä profeettana. Kristityt pitävät häntä Vanhan testamentin viimeisessä kirjassa, Malakian kirjassa, ennustettuna Jumalan lähettämänä Eliana ja samalla Jeesuksen edelläkävijänä. Johannes Kastaja mainitaan evankelista Luukkaan Apostolien teoissa ja kaikissa neljässä Uuden Testamentin evankeliumeissa, joissa Jeesus kutsuu Johannesta suurimmaksi naisista syntyneistä. Herodes Antipaan kerrotaan teloittaneen Johannes Kastajan vaimonsa Herodiaan tyttären pyynnöstä.
Luukkaan evankeliumin mukaan Johannes Kastaja oli Sakariaan ja Elisabetin poika.
Jeesuksen äiti Maria ja Johanneksen äiti Elisabet tunsivat toisensa ja olivat sukulaisia. Johannes syntyi puoli vuotta aikaisemmin kuin Jeesus. Raamatun mukaan hän oli jo äitinsä kohdussa täynnä Pyhää Henkeä.
Johannes koki olevansa tulevan Messiaan edeltä kävijä.
Johannes Kastaja saarnasi Taivasten valtakunnan tulosta, vaati ihmisiä tekemään parannuksen ja kastoi heidät Jordanissa, kun he tunnustivat syntinsä.
Uuden testamentin mukaan Johannes kastoi myös Jeesuksen, Matteuksen evankeliumin mukaan tosin vasta epäröityään, sillä hänen käsityksensä mukaan pikemminkin Jeesuksen olisi pitänyt kastaa hänet. Johannes tunnisti Messiaan, jonka tuloa hän oli valmistellut, merkin avulla.
Kasteen jälkeenkin Johannes kohtasi Jeesuksen useamman kerran. 
Johannes tiesi oman tehtävänsä olla Jeesuksen edelläkävijä ja hyväksyi sen, että Jeesus kutsui Johanneksen opetuslapsia seuraamaan itseään. Hän jopa kehotti opetuslapsiaan siihen. Jeesuksen ensimmäiset seuraajat olivat Johanneksen opetuslapsia.
Herodes Antipas vangitsi Johanneksen, koska tämä oli moittinut Herodesta siitä, että hän oli ottanut velipuolensa Filippoksen vaimon, Herodiaan, itselleen. Johannes vankilassa ollessaan lähetti opetuslapsiaan viemään viestiä Jeesukselle. Myöhemmin Herodes mestautti Johanneksen Herodiaan pyynnöstä.
"Kirkkovuoden pyhät" -teos kertoo että Herodias heitti omakätisesti Johannes Kastajan pään "saastaiseen paikkaan" eli käymälään, josta muuan Johanneksen salainen opetuslapsi sen pelasti, pesi ja kätki salaiseen kallionkoloon siunausten kera. Pää löydettiin perimätiedon mukaan myöhemmin kahdestikin.
Kun Johannes oli mestattu, Johanneksen opetuslapset menivät kertomaan asiasta Jeesukselle. Tämän kuultuaan Jeesus meni yksinäisyyteen suremaan Johanneksen kuolemaa. .
Jeesus puhui myös lukuisia kertoja Johanneksesta (Matt. 11, Matt. 17:13, Matt. 21:32, Mark. 11:30, Luuk. 7:28 – 33, Luuk. 20:4). Myös Johanneksen opetuslapset tunsivat Jeesuksen. Matt. 9:14 kertoo, kun Johanneksen opetuslapset juttelivat Jeesuksen kanssa.
Apostolien teoissa kerrotaan, että vielä Paavalikin tapasi Johanneksen opetuslapsia. Kohtaamisessa todetaan, että opetuslapset eivät tienneet Pyhän Hengen olemassaolosta. Paavali kastoi opetuslapset Jeesuksen nimeen. Apostolien teot kertovat myös, että Paavali pani kätensä heidän päälleen ja Pyhä Henki tuli heihin ja he puhuivat kielillä ja profetoivat.
Historioitsija Josephus mainitsee Johannes Kastajan teoksessaan "Juutalaisten muinaisajat" ("Antiquitates Iudaicae"). Vaikka Josephus oli varsin hyvin tietoinen Johannes Kastajan toiminnasta, hän ei millään tavoin yhdistä Johannesta Jeesukseen. Näin siitä huolimatta, että Josefuksen teksteissä on maininta Jeesuksen veljen Jaakobin kuolemasta ja kiistanlainen maininta myös Jeesuksesta. Josephus korostaa nimenomaan, ettei Johanneksen kastetta tullut käyttää ”joidenkin syntien anteeksisaamiseksi, vaan ruumiin pyhittämiseksi”. Tästä voisi päätellä, että Josephus olisi ollut tietoinen kristittyjen piirissä olleista käsityksistä Johanneksen kastetoiminnan syistä ja hän haluaa oikaista tämän väärän käsityksen.
Josefuksen mukaan Johannes Kastaja teloitettiin ennen Herodes Antipaan ja Aretas IV:n käymää sotaa vuonna 36, ja Johannes Kastajan pidättäminen ja teloitus johtuivat nimenomaan siitä, että Herodes Antipas pelkäsi Johannes Kastajan aiheuttavan levottomuuksia kerätessään suuria ihmisjoukkoja kastetilaisuuksiinsa. Syynä ei siis ollut Johanneksen arvostelu Herodeen naimakaupasta, kuten evankeliumit väittävät. Tästä huolimatta myös Josefus mainitsee Herodeen naimiseenmenosta pian Johannes Kastajan kuoleman jälkeen.
Monet kristilliset kirkkokunnat viettävät juhannusta Johannes Kastajan syntymäjuhlana. Sen ajankohta on puoli vuotta ennen joulua, koska Luukkaan evankeliumin mukaan Johannes syntyi noin kuusi kuukautta aikaisemmin kuin Jeesus.
Katolinen kirkko ja ortodoksinen kirkko muistavat Johannes Kastajaa 24. kesäkuuta pyhän Johannes Kastajan syntymän juhlapyhänä ja 29. elokuuta pyhän Johannes Kastajan mestauksen muistopäivänä.. Ortodoksinen kirkko muistaa Johannes kastajaa myös hänen sikiämisensä päivänä 23. syyskuuta, Kristuksen kasteen jälkeisenä päivänä 7. tammikuuta, sekä kahtena muistopäivänä (helmikuun 24. päivä ja toukokuun 25. päivä), jolloin hänen reliikkinsä löytyivät.
Katolisessa ja ortodoksisessa kirkossa vietetään myös Johannes Kastajan kuolinpäivää 29. elokuuta.
Yhteensä 23 paavilla on ollut paavillisena nimenä Johannes ja kahdella nimi Johannes Paavali.. Katolisessa kirkossa Johannes Kastajaa kunnioitetaan kasteen, käännynnäisten, epilepsian, konvusioiden, konvulsivoivien lasten, raesateen, karitsojen, rakastajien, luostarielämän, moottoriteiden, Italian, Genovan, Quebecin, Maltan ritarikunnan, Johanniittain ritarikunnan, Kansasin, New Jerseyn ja Mainen suojeluspyhimyksenä. Miehen tunnuksia ovat karitsa, heinäsirkka, kamelinkarvavaate ja avoin Raamattu. Paavillinen basilika Basilica di San Giovanni in Laterano on omistettu osittain hänelle Jeesuksen ja pyhän Johannes Evankelistan lisäksi.
Muita Johannes-nimisiä kanonisoituja henkilöitä ovat pyhä Johannes Evankelista, pyhä Johannes Khrysostomos (n. 347-407), pyhä Johannes I (kuollut 526), pyhä Johannes Damaskolainen (syntynyt 676), pyhä Johannes Nepomukilainen (1340-1393), pyhä John Capistran (1385-1456), pyhä John Fisher (1459-1535), pyhä Jumalan Johannes (1495-1550), pyhä Ristin Johannes (1542-1591), pyhä Jean-François Régis (1597-1640), pyhä Jean-Baptiste de La Salle (1651-1719), pyhä Jean-Baptiste-Marie Vianney (1786-1859) ja pyhä Giovanni Bosco (1815-1907).
Katolisissa messuissa ja hetkipalveluksissa Johannes Kastajaa on kunnioitettu seuraavilla latinankielisillä kollehtarukouksilla:
Johannes Kastaja mainitaan lisäksi järjestyksessä kolmantena kokonaisuudessaan viiden pyhimyksen, eli pyhän Neitsyt Marian, pyhän arkkienkeli Mikaelin, pyhän Pietarin ja pyhän Paavalin kanssa perinteisessä, osittain 700-luvulla laaditussa "Confiteor"-rukouksessa, jota käytetään myös tridentiinisen messun alussa:
""Confíteor Deo omnipoténti, beátæ Maríæ semper Vírgini, beáto Michaéli Archángelo, beáto Ioánni Baptístæ, sanctis Apóstolis Petro et Páulo, ómnibus Sanctis, et vobis, fratres: quia peccávi nimis cogitatióne, verbo, et ópere: percutit sibi pectus ter, dicens: mea culpa, mea culpa, mea máxima culpa. Ideo precor beátam Maríam semper Virginem, beátum Michaélem Archángelum, beátum Ioánnem Baptístam, sanctos Apóstolos Petrum et Páulum, omnes Sanctos, et vos, fratres, oráre pro me ad Dóminum Deum nostrum.""
Johannes Kastaja (, "Yahya") on myös Islamin profeetta.
Johannes Kastajan perintö elää mandealaisuuden piirissä nykyisessä Irakissa ja Iranissa. Uskonnon harjoittajia arvioidaan olevan enää runsaat 50 000.