Mary Astor
Mary Astor, oik. Lucile Vasconcellos Langhanke (3. toukokuuta 1906 Quincy, Illinois – 25. syyskuuta 1987 Los Angeles, Kalifornia) oli Oscar-palkittu yhdysvaltalainen näyttelijä ja bestseller-kirjailija. Hänet tunnetaan luultavasti parhaiten Brigid O’Shaunessyn roolista elokuvasta "Maltan haukka" (1941), mutta parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon hän sai samana vuonna tehdystä elokuvasta "Suuri valhe".
Astor aloitti uransa jo teini-ikäisenä Hollywoodin mykkäelokuvissa. Vaikka hän onnistui myös aikanaan siirtymään äänielokuviin, tuhosi 1930-luvun perheskandaali hänen muuten lupaavaa uraansa. Kesti aikansa ennen kuin Astor onnistui tekemään paluun. Tämä tapahtui suurelta osin elokuvien "Maltan haukka" ja "Suuri valhe" ansiosta. Astor loi menestyksellistä uraa myös television ja teatterin puolella. Hän kirjoitti myös muutaman romaanin. Vuonna 1964 Astor päätti yli neljäkymmentä vuotta kestäneen uransa ja vetäytyi viihdealalta.
Mary Astor syntyi Lucile Vasconcellos Langhankena 3. toukokuuta vuonna 1906 Quincyssä, Illinoisissa Otto Ludwig Langhanken (1871–1943) ja Helen Marie de Vasconcellosin (1881–1947) ainoaksi lapseksi. Hänen isänsä Otto oli alun perin kotoisin Berliinistä, mutta hän oli muuttanut Yhdysvaltoihin jo vuonna 1891 ja hänestä oli tullut USA:n kansalainen. Astorin äiti oli syntyperäinen yhdysvaltalainen ja kotoisin Illinoisin Jacksonvillesta, vaikka hänessä olikin sekä portugalilaista että irlantilaista verta. Isä toimi ammatikseen saksan kielen opettajana ja äiti puolestaan opetti draamaa, joten oli luonnollista, että nuorta Marya opetettiin kotona.
Perheen muutettua Chicagoon Mary alkoi ottaa draamatunteja ja oli mukana monessa harrastelijateatteriryhmässä. Hän myös osallistui erään lehden järjestämään kauneuskilpailuun ja sijoittui toiseksi. Perhe muutti jälleen ja tällä kertaa he suuntasivat New York Cityyn, jotta Marylla olisi paremmat mahdollisuudet ryhtyä näyttelemään ammatikseen. Astor saikin pian puolivuotisen sopimuksen elokuvayhtiö Paramountille. Hänen nimensä myös vaihdettiin vanhasta Lucile Vasconcellos Langhankesta Mary Astoriksi.
14-vuotiaana Astor esiintyi ensimmäisen kerran valkokankaalla mykkäelokuvassa "Sentimental Tommy" (1921), mutta hänen pieni osansa leikattiin lopulta elokuvasta. Hänen ensimmäiseksi pitkäksi elokuvakseen tulikin siis vuoden 1922 elokuva "John Smith". Vuotta myöhemmin Astor vanhempineen muutti Hollywoodiin. Sopimus Paramountin kanssa oli jo loppunut, joten Astor teki muutaman elokuvan muille yhtiöille. Hän oli saanut näyteltäväkseen entistä suurempia rooleja, ja hänen vanha yhtiönsä Paramount huomasi hänet uudelleen. He solmivat uuden, vuoden mittaisen sopimuksen.
Samana vuonna John Barrymore näki Astorin kuvan lehdessä ja pyysi, että tyttö näyttelisi hänen kanssaan hänen seuraavassa elokuvassaan. Näin tapahtuikin, kun Astor palkattiin mukaan elokuvaan "Beau Brummel" (1924). Pari myös kihlautui, mutta suhde päättyi nopeasti Barrymoren kiinnostuttua toisesta naisesta. Tällä välin Astorin vanhemmat nauttivat tyttärensä omaisuudesta ja ostivat luksuskartanon. He kuluttivat surutta Astorin rahoja palvelijoihin, autoihin ja huonekaluihin, ja Astor alkoi väsyä vanhempiinsa.
Astorin sopimuksen Paramountin kanssa rauettua allekirjoitti hän uuden sopimuksen Warner Bros. -yhtiön kanssa. Hän teki myös toisen elokuvan entisen kihlattunsa John Barrymoren kanssa. Häntä myös lainattiin useaan otteeseen 20th Century Foxille ja sinne hänet myös pestattiin Warner-sopimuksen päätyttyä vuonna 1928. Kahdeksan kuukautta myöhemmin päätettiin myös sopimus Foxin kanssa, sillä yhtiö, joka oli siirtymässä tekemään yhä enemmän äänielokuvia, uskoi Astorin äänen olevan liian syvä niihin.
Seuraavat kuukaudet Astor kävi laulu- ja äänitunneilla. Elokuvista ei rooleja tullut, mutta hän pääsi ystävättärensä kautta mukaan näytelmään "Among the Married", josta tuli menestys. Yksityiselämässä Astoria sen sijaan kohtasi tragedia: hänen ensimmäinen aviomiehensä ohjaaja Kenneth Hawks kuoli lento-onnettomuudessa vuonna 1930. Samaan aikaan Astorin uran menestys kuitenkin jatkui valkokankaalla ja hänen ensimmäinen äänielokuvansa "Koston yö" ilmestyi vuonna 1930. Astor näytteli useassa muussa elokuvassa, mutta lopulta hän sai hermoromahduksen ja joutui lääkärin hoidettavaksi. Myöhemmin hän meni lääkärinsä Franklyn Thorpen kanssa naimisiin.
Astor palasi töihin vuonna 1932. Myöhemmin samana vuonna hän jälleen kerran solmi sopimuksen WB:n kanssa. Hän maksoi edelleen vanhempiensa laskut ja joutui jopa lainaamaan rahaa saadakseen suuret laskut hoidettua. Vuonna 1933 hän jälleen piti taukoa elokuvamaailmasta ja matkusti New Yorkiin. Siellä hän aloitti suhteen näytelmäkirjailija George Kaufmaniin. Seuraavana vuonna hänen vanhempansa haastoivat tyttärensä oikeuteen ja vaativat Astorilta enemmän rahaa kulujensa kattamiseen. Oikeus päätti, että Astorin oli maksettava vastedes vanhemmilleen 100 dollaria kuukautta kohti. Toinen skandaali kohtasi Astoria, kun hänen lääkärimiehensä Franklyn Thorpe ilmoitti hakevansa eroa ja kaiken lisäksi kertoi tuovansa julkisuuteen vaimonsa suhteen Kaufmaniin. Huhtikuussa 1935 he erosivat ja Thorpe sai heidän vuonna 1932 syntyneen tyttärensä yksinhuoltajuuden.
Nämä skandaalit jättivät jälkensä myös Astorin uraan. Kaiken lisäksi Thorpe oli vuotanut lehdistölle Astorin päiväkirjan, jossa hän kertoi suhteestaan Kaufmanin kanssa. Vaikka päiväkirja ei sisältänyt mitään muuta kuin Astorin romanttisia mietteitä, alkoivat huhut kiertää. Ne väittivät kirjan sisältävän paljon yksityiskohtia Kaufmanin ja Astorin seksielämästä, mikä järkytti suurta yleisöä. Tuomarin määräyksestä päiväkirja määrättiin varastoitavaksi pankkilokeroon, jossa se oli aina vuoteen 1952 asti, jolloin se lopulta tuhottiin. Astor sai myös tyttärensä yhteishuoltajuuden.
Kielteisestä julkisuudesta huolimatta Astorin onnistui jatkaa uraansa. Vuonna 1937 hän suuntasi jälleen teatteriin. Hän myös teki useita elokuvia. Vuonna 1941 hän esiintyi ehkä kaikkein kuuluisimmassa roolissaan Brigid O’Shaunessyna film noir -elokuvassa "Maltan haukka". Hänen vastanäyttelijänään oli vielä silloin melko tuntematon Humphrey Bogart, jonka läpimurtona elokuvaa pidetään. Samana vuonna hän myös näytteli elokuvassa "Suuri valhe", josta hän sai ainoan Oscar-palkintonsa. Oscar-palkinnon jälkeen Astorin ala alkoi laskea. Hän allekirjoitti seitsemän vuoden sopimuksen Metro-Goldwyn-Mayerin kanssa, mutta sai esitettäväkseen vain huonoja elokuvia. Hän oli myös alkoholisti ja vuonna 1951 liittyi AA-kerhoon.
Televisioon Astor siirtyi vuonna 1954. Hän vieraili muun muassa lääkärisarjassa "Ben Casey". Samaan aikaan hän myös näytteli muutamassa teatterituotannossa. Ensimmäisen romaaninsa, omaelämäkerran "My Story", hän julkaisi vuonna 1959. Siitä tuli bestseller, samoin toisesta Astorin itsestään julkaisemasta kirjasta. Astor myös kirjoitti viisi kaunokirjallista teosta. Vuonna 1964 Astor näytteli viimeisessä elokuvassaan. Elokuva "Murha asuu sydämessä" tehtiin yhdessä Bette Davisin ja Olivia de Havillandin kanssa. Joan Crawfordinkin piti olla mukana, mutta hän jättäytyi pois kesken kuvausten. Yli 44 vuoden ja sadan elokuvan jälkeen Astor päätti uransa.
Astor oli naimisissa neljä kertaa. Kenneth Hawksin kanssa hän meni naimisiin vuonna 1928. Liitto kesti aina miehen kuolemaan asti vuoteen 1930. Seuraava aviomies oli Franklyn Thorpe. He menivät naimisiin vuonna 1931 ja erosivat 1935. Heillä oli yksi tytär, Marylyn, joka syntyi vuonna 1932. Manuel del Campon kanssa Astor meni naimisiin vuonna 1937 ja erosi 1942. Thomas Gordon Wheelock jäi Astorin viimeiseksi aviomieheksi. Liitto kesti vuodesta 1945 vuoteen 1955.
Mary Astor kuoli 81-vuotiaana sydäninfarktiin 25. syyskuuta vuonna 1987 Woodland Hillsin kaupunginosassa, Los Angelesissa, Kaliforniassa. Hänet on haudattu Culver Cityyn, Kaliforniaan. Astor saanut elokuvaurastaan tähden Hollywood Walk of Famelle, Hollywoodiin osoitteeseen 6701 Hollywood Boulevard.