Kotikoulu
Kotikoulu tarkoittaa järjestelyä, jossa oppivelvollinen ei käy kunnallista tai yksityistä kodin ulkopuolella sijaitsevaa koulua, vaan opiskelee kotonaan tai muualla vanhempiensa tai muun huoltajansa tai esimerkiksi kotona käyvän opettajan kanssa.
Kotikoululla ei tarkoiteta sitä, että oppivelvollinen suorittaa oppivelvollisuuttaan koulun opetusvastuulla kotona. Tällainen on erityisiin opetusjärjestelyihin kuuluva ratkaisu. Oppivelvollisuutta voi suorittaa koulun ohjaamana ja valvomana kotona, jolloin oppilas on kirjoilla oppilaana koulussa, josta saa oppikirjat ja joka valvoo edistymistä. Tällöin koulusta voi myös tulla opettaja oppilaan kotiin tai muuhun asuinpaikkaan (esimerkiksi perhekoti, sairaala tai huostaanotettujen lasten sijoituspaikkana toimiva lastensuojelulaitos). Tällaisessa järjestelyssä on useimmiten kyse oppilaaseen liittyvästä terveydellisestä tai sosiaalisesta syystä, joka tekee tavallisen koulun käynnistä vaikeaa tai mahdotonta.
Jos oppivelvollinen ei ole kirjoilla koulussa, oppimäärän oppimisesta vastaavat huoltajat eikä oppivelvollista sanota oppilaaksi. Tällaiselle oppivelvolliselle ei ole vakiintunutta suomalaista käsitettä, mutta kotikoululainen-sanaa on käytetty ja yleistymässä näyttää olevan sana kotioppija.
Suomessa kotioppijuus on varsin harvinaista. Yhdysvalloissa arvioidaan olevan 1–2 miljoonaa kotioppilasta ja Isossa-Britanniassa noin 90 000.
Jos oppivelvollinen ei ole koulussa kirjoilla, on asuinkunnalla velvollisuus valvoa oppivelvollisen edistymistä. Yleisimmin käytetty tapa tähän lienevät kerran tai kahdesti vuodessa järjestettävät tapaamiset, joissa arvioidaan oppivelvollisen osaamista esimerkiksi tehtävien ja keskustelujen avulla.
Oppivelvollisuuden suorittamistapa on perheen itse valittavissa, ja periaatteessa koska tahansa voi ottaa oppilaan pois koulusta tai ilmoittaa oppivelvollisen kouluun. Tapana on ilmoittaa kunnalle siitä, jos oppivelvollinen ei menekään kouluun vaan suorittaa oppivelvollisuutta muulla tavoin. Käytännön syistä siirtymisestä kouluun on hyvä ilmoittaa hyvissä ajoin.
Kotioppijoiden ja -opettajien oppimis- ja opetustyylit vaihtelevat laajasti tarkasti ennalta suunnitellusta ja valmistellusta koulumaisesta opetuksesta ja oppimisesta lapsijohtoiseen ja itseohjautuvaan Unschooling-tyyliin, jonka tällaista opetusta lapsilleen antavat vanhemmat katsovat sopivan yhteen kasvatustieteen piirissä nykyisin tunnettujen tutkivan oppimisen ja konstruktivistisen oppimiskäsityksen kanssa.
Syyt kotikoulun valitsemiseen vaihtelevat laajalti. Yhdysvalloissa syitä on selvitetty kyselyllä, johon vastanneista vanhemmista 49 % mainitsi voivansa antaa parempaa opetusta kotona, 33 % mainitsi uskonnon tekijänä valintaan, 30 % oli sitä mieltä että tavallisen koulun oppimisympäristö on huono, 14 %:lla oli huomauttamista koulun opetuksiin liittyen, 11 % kertoi että koulu ei ole lapsille tarpeeksi haastava ja 9 % mainitsi moraaliset syyt tekijänä. Yhtenä syynä kotikouluvalintaan pidetään myös mahdollisuutta paremmin valita, mitä oppia.
Kotikoulu-sanaa käytetään toisinaan myös koulunomaisissa olosuhteissa järjestetystä koulusta silloin, kun koulu on yksityisen tahon ylläpitämä ja sillä ei ole valtioneuvoston myöntämää lupaa eli oppiminen ei ole koulun vaan huoltajien vastuulla. Tässä merkityksessä esimerkiksi Mäntyharjulla toimivaa Halmeniemen vapaata kyläkoulua on kutsuttu kotikouluksi.
Kotikoulu, erityisesti sellainen, jossa oppilas ei ole kirjoilla koulussa, koetaan usein erikoiseksi ratkaisuksi. Perusopetuslain §26:ssa mainitaan, että ""Oppivelvollisen on osallistuttava tämän lain mukaisesti järjestettyyn perusopetukseen tai saatava muulla tavalla perusopetuksen oppimäärää vastaavat tiedot."" Sitä, mitä tuo muu tapa on, ei määritellä. Tämä tarkoittaa, että vanhemmilla on täysi vapaus päättää, miten he kantavat vastuun lastensa oppivelvollisuuden hoitamisesta. Tästä muusta tavasta ei myöskään ole kuvattu minkäänlaista ilmoitus- tai raportointivelvollisuutta.
Samassa pykälässä, kolmannessa momentissa mainitaan seuraavaa: ""Jos oppivelvollinen ei osallistu tämän lain mukaisesti järjestettyyn opetukseen, oppivelvollisen asuinkunnan tulee valvoa oppivelvollisen edistymistä."" Tässäkään tapauksessa ei tätä valvonnan tapaa määritellä mitenkään, vaan kyse on asuinkunnan ja kotioppilaan vanhempien tai huoltajien välinen neuvottelutilanne. Oppivelvollisuuden laiminlyömisen voidaan kuitenkin katsoa vakavasti vaarantavan lapsen kasvun ja kehityksen, joten kyse on lastensuojelun piiriin kuuluvasta asiasta.
§14:ssä määritellään että ""Opetushallitus päättää perusopetuksen eri oppiaineiden ja aihekokonaisuuksien, oppilaanohjauksen ja muun tässä laissa tarkoitetun opetuksen tavoitteista ja keskeisistä sisällöistä..."" Käytännössä tämä tarkoittaa, että opetushallituksen julkistamat opetussuunnitelman perusteet määräävät myös kotiopetuksen sisällöt ja tavoitteet.
Koulun kirjoilla tapahtuvaan kotiopetukseen liittyy §18 sisältäen seuraavat kohdat: ""Oppilaan opiskelu voidaan järjestää osittain toisin kuin tässä laissa ja sen nojalla säädetään ja määrätään, jos:
"1) oppilaalla katsotaan joltakin osin ennestään olevan perusopetuksen oppimäärää vastaavat tiedot ja taidot;"
"2) perusopetuksen oppimäärän suorittaminen olisi oppilaalle olosuhteet ja aikaisemmat opinnot huomioon ottaen joltakin osin kohtuutonta; tai"
"3) se on perusteltua oppilaan terveydentilaan liittyvistä syistä.""
Koulu voi siis järjestää kotiopetusta tai järjestää opetuksen muulla tavalla yllä mainituissa tapauksissa.