Ben-Hur
Ben-Hur on vuonna 1959 ensi-iltansa saanut William Wylerin ohjaama elokuva, joka on nykyään tunnetuin elokuvaversio Lew Wallacen samannimisestä romaanista vuodelta 1880. Elokuvan pääosissa ovat Charlton Heston Judah Ben-Hurina ja Stephen Boyd Messalana. Elokuva sai ensiesityksensä 18. marraskuuta 1959 New Yorkin Loews-teatterissa.
Elokuva kertoo ensimmäisellä vuosisadalla elävästä juutalaisesta ylimyksestä nimeltä Judah Ben-Hur (Charlton Heston), jonka kuningaskunnan, Juudean, käskynhaltijaksi nimetään hänen roomalainen lapsuudenystävänsä Messala. Judahin ja Messalan poliittiset näkemykset kuitenkin eroavat toisistaan, eivätkä he enää tule toimeen keskenään kuten ennen.
Kaikki alkaa väärinkäsityksestä, kun Ben-Hurin sisar pudottaa vahingossa tiilen palatsin katolta katsoessaan paraatia. Tiili on lähellä osua roomalaiseen käskynhaltijaan. Messala käyttää tilaisuuden hyväkseen ja tuomitsee koko perheen vankeuteen. Ben-Hurin äiti ja sisar joutuvat vankilaan, kun Ben-Hur tuomitaan kaleeriorjaksi.
Kaleeriorjana ollessaan Ben-Hur sattuu pelastamaan Rooman laivaston konsulin hengen makedonialaisten merirosvojen hyökkäyksen aikana. He lipuvat monta päivää yhdessä lautalla ja ystävystyvät ennen kuin heidät pelastetaan. Roomassa keisari antaa Ben-Hurille vapauden takaisin. Roomalainen konsuli ottaa Ben-Hurin huostaansa ja myöhemmin jopa adoptoi tämän.
Ben-Hur ei voi kuitenkaan unohtaa Juudeaa ja päättää palata takaisin selvittämään äitinsä ja siskonsa kohtalon, tällä kertaa roomalaisena ylimyksenä, adoptioisänsä poikana. Juudeassa hän tapaa šeikki Ilderimin, joka etsii ajajaa hevosilleen. Hur osoittaa lahjakkuutensa sirkuskuljettajana ja suostuu auttamaan Ilderimiä, kun kuulee Messalankin osallistuvan Jerusalemin sirkusajoihin.
Ennen kilpailua Ben-Hur käy vielä Messalan luona vaatimassa, että tämä vapauttaisi hänen perheensä. Messala suostuu, mutta kun vartija menee vapauttamaan heitä, käy ilmi, että he ovat sairastuneet spitaaliin. Heidät ajetaan kaupungin laidalla sijaitsevaan spitaalisten laaksoon ja selli puhdistetaan polttamalla. Messala päättää kertoa Ben-Hurille, että tämän koko perhe on kuollut. Tästä raivostuneena Ben-Hur haluaa tappaa Messalan, ja suostuu šeikki Ilderimin hevosten kilpa-ajajaksi.
Alkaa kuuluisa kilpa-ajokohtaus, jossa Ben-Hur lopulta voittaa. Hän tuhoaa Messalan vaunut, jolloin tämä saa kuolettavia vammoja. Kuolinvuoteellaan Messala paljastaa Ben-Hurille, että hänen perheensä on yhä elossa. Ben-Hur lähtee etsimään heitä spitaalisten laaksosta, mutta he eivät halua tavata häntä pelätessään tartuttavansa tautinsa. Ben-Hur haluaa kuitenkin auttaa äitiään ja ymmärtää tilaisuutensa tulleen kuullessaan rakastetultaan Jeesus-nimisestä miehestä, joka voisi kyetä parantamaan hänen perheensä. On pääsiäinen, ja Jeesus aiotaan ristiinnaulita.
Ben-Hurin perhe seuraa kauhun vallassa toimitusta, mutta kun he uskovat ehdottomasti, että Jeesus kuoli sovitukseksi, alkanut sade pesee spitaalin pois.
Loppukohtaus Ben-Hurin ruhtinassuvun palatsin raunioissa on vakuuttava: nyt Judah uskoo armoon – ei enää kostoon.
Aikoinaan "Ben-Hur" oli erittäin kallis elokuva, mutta se tuotti kustannuksensa takaisin moninkertaisesti. Siksi elokuvalle odotettiin myös hyvää menestystä Oscar-gaalassa.
"Ben-Hur" valittiin vuonna 2004 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Ben-Hurin" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Elokuva on yhdessä "Titanicin" (1997) ja "" (2003) kanssa eniten Oscar-palkintoja saanut elokuva.
Ehdokkuudet: