Tähtihävittäjä
Tähtihävittäjät () ovat "Tähtien sota" -elokuvissa olevia kuvitteellisia suurikokoisia avaruussota-aluksia. "Imperial"-luokan tähtihävittäjä, jollainen nähtiin ensimmäisen kerran vuoden 1977 alkuperäisen "Tähtien sota" -elokuvan (myöhemmältä nimeltään "Tähtien sota: Episodi IV – Uusi toivo"), pidetään "Galaktisen Imperiumin laivaston tunnusaluksena". "Tähtien sodan" maailmankaikkeudessa on myös lukuisia muita aluksia, jotka tunnetaan samalla yleisnimityksellä. Tähtihävittäjät esiintyvät kaikissa kolmessa alkuperäisen trilogian elokuvassa Imperiumin käytössä, esiosatrilogian elokuvissa "" (2002) ja "" Galaktisen tasavallan armeijan käytössä, sekä jatkologian elokuvissa Ensimmäisen ritarikunnan käytössä. "Star Wars Legends" -jatkumossa esiintyy useita erimallisia tähtihävittäjiä.
"Imperial"-luokan tähtihävittäjä on 1 600 metriä pitkä, kolmion muotoinen sota-alus. Sellainen nähtiin ensimmäisen kerran alkuperäisen "Tähtien sota" -trilogian ensimmäisessä osassa, kun Darth Vaderin komentama alus jahtasi prinsessa Leiaa kuljettavaa alusta. Elokuvassa Han Solo mainitsee niiden olevan ”Imperiumin risteilijöitä”.
Tähtihävittäjät esiintyvät ensi kerran alkuperäisessä trilogiassa. "Uudessa toivossa", Han Solo viittaa niihin "Imperiumin risteilijöinä". Termiä "tähtihävittäjä" käytettiin ensi kerran vasta elokuvassa "Imperiumin vastaisku" (1980).
Alkuperäisissä käsikirjoituksissa, joista "Tähtien sota" myöhemmin kehitettiin, termi Tähtihävittäjä viittasi kahden lentäjän hävittäjiin, joiden miehistöstä tuli myöhemmissä käsikirjoituksissa Galaktinen Imperiumi. Industrial Light & Magic (ILM) rakensi 91 senttimetriä pitkän mallin "Uuden toivon" kuvauksia varten. "Imperiumin vastaiskun kuvauksissa" ILM toisen mallin, 259 senttimetriä pitkän ja sisäisessä valaistuksessa, taatakseen paremman ymmärrykseen koonvertailuun.
Keisarillinen tähtihävittäjä esiintyy ensi kerran "Uuden toivon" aloituskohtauksessa, missä se jahtasi "Tantive IV" -alusta. Jo tämä esiintyminen osoittaa kuinka suuri tähtihävittäjä on "Tantive IV":n kokoon verrattuna. Nämä alukset nähdään myös useasti alkuperäistrilogiassa jahtamassa "Millennium Falconia": "Uudessa toivossa" Tatooinelta lähdettäässä, "Imperiumin vastaiskussa" Hothin taistelun ja asteroidivyöhykkeen takaa-ajon aikana, sekä "Jedin paluussa" Endorin taistelun aikana. Jatkotrilogian elokuvassa "", näkyy osittain hiekkaan hautautunut tähtihävittäjä "Inflictiorin" hylky planeetta Jakkulla.
"Imperial"-luokan tähtihävittäjien rakentamisesta vastaa Kuat Drive Yards ja niillä on merkittävä asema Imperiumin laivastossa, symboloiden kuinka Imperiumin armeijalla on käytössä enemmän kuin 25 000 alusta, vaikka Palpatinen kuoleman jälkeen niitä menetettiin tuhansittain. Imperial-luokan tähtihävittäjää kutsutaan informatiivisesti Imperiumin risteilijäksi. Kuten sitä edeltäneissä "Victory"- ja "Venator"-luokan aluksissa, keisarillinen tähtihävittäjä oli huomattavin suuren kokonsa ja ylivoimaisen tulivoimansa ansiosta; yksi "Imperial"-luokan alus kykenee ylivoimaisesti tuhoamaan useimmat tähtialukset tai vihollisplaneetan, ja pelkkä sen läsnäolo on riittävä estämään kapinoinnin. 1600 metriä pitkät "Imperial"-luokan tähtihävittäjät ovat aseistettu turbolasereilla, ionitykeillä ja vetosäteillä. Niihin mahtuu 72 TIE-hävittäjää, lukemattomia maajoukkoja (kuten iskusotilaita, 20 AT-AT-kävelijää ja 30 AT-ST-kävelijää), mitkä hyödyttävät heitä nopeissa hyökkäyksissä planeetalle laskeutumisen jälkeen.
Expanded Universessa, Endorin taistelun jälkeen, Kapinaliitto kaappasi useita "Imperial"-luokan aluksia ja lisäsi niitä omaan laivastoonsa. Kun Kapinaliitto muutti itsensä Uudeksi tasavallaksi ja otti suuren osan galaksista hallintaansa Imperiumin hallusta, sen oli mahdollista rakennuttaa voimakkaita aluksia sekä laitoksia, joista ohjailla niiden toimintaa. Vaikka Uusi tasavalta ajan myötä päivitti tähtilaivastoaan uudentyyppisillä aluksilla, "Imperial"-luokan tähtihävittäjät olivat yhä käytössä "The New Jedi Order" -kirjasarjan tapahtumien sekä Yuuzhan Vongia vastaan käydyn sodan aikoihin.
Supertähtihävittäjät ovat jättiläismäisiä aluksia, joiden rinnalla jopa normaalit "Imperial"-luokan tähtihävittäjät ovat kääpiöitä. Kuvauksissa käytetty malli supertähtihävittäjä "Executorille" elokuvissa "Imperiumin vastaisku" ja "Jedin paluu" oli 282 senttimetriä pitkä. Näiden kahden elokuvan lisäksi supertähtihävittäjiä esiintyy myös Expanded Universeen sijoittuvissa kirjoissa ja peleissä.
Kevin J. Andersonin romaani "Darksaber" kuvailee supertähtihävittäjää "20 keisarillisen tähtihävittäjän arvoiseksi". "Executor" on Darth Vaderin lippualus elokuvassa "Imperiumin vastaisku" sekä Imperiumin laivaston komentoalus Endorin taistelussa elokuvassa "Jedin paluu". "Imperiumin vastaiskun" alussa "Executorin" komentajana toimii amiraali Kendal Ozzel, kunnes myöhemmin kapteeni Firmus Piett ylennetään amiraaliksi sekä aluksen uudeksi komentajaksi "Jedin paluun" tapahtumiin asti. Endorin taistelun aikana, Arvel Crynydin ohjaama A-siipihävittäjä törmää "Executorin" komentosiltaan, minkä aiheuttamana "Executor" itse törmää toiseen Kuolemantähteen ja räjähtää.
Roolipelimateriaalissa "Executor" oli ensimmäinen "Executor"-luokan tähtihävittäjä, vaikka StarWars.com kuvaili sen edustavan "Super"-luokkaa. Wizards of the Coast selittää ""Super"-luokan" olleen tarkoitus piilottaa "aluksen todellinen luonto Imperiumin senaatilta"; tästä byrokraattisesta käsitteestä tuli alustyypin lempinimi. Vuonna 1984 kirjassa "A Guide to the Star Wars Universe" "Executor" kuvailtiin 8 kilometriä pitkäksi, mutta myöhemmin 19 kilometriä pitkäksi.
Michael Stackpolen kirjasarjassa "X-Wing" esiintyi toinen supertähtihävittäjä nimeltä "Lusankya", joka toimi Ysanne Isardin yksityisvankilana, ja myöhemmin tärkeimpänä Imperiumin tukialuksena Isardin ollessa Thyferralla. Uusi tasavalta, kaappaa aluksen käyttöönsä, kunnes Yuuzhan Vong tuhoaa sen Aaron Allstonin "Enemy Lines" -kirjaduologiassa. Kirjassa "Darksaber" esiintyy supertähtihävittäjä "Night Hammer", oli suojattu panssarilla, joka teki siitä "lähes näkymättömän vihollisille".
"Sithin kostossa" ja Expanded Universessa esiintyy "Venator"-luokan tähtihävittäjiä, tunnettu myös "Tasavallan hyökkäysristeilijöinä". Aluksen suunnittelu toimi siltana "Acclamator"-luokan tähtihävittäjille, jotka toimivat kloonisotilaiden kuljetusaluksina "Kloonien hyökkäyksessä", sekä alkuperäisen trilogian "Imperial"-luokan hävittäjille. Vaikka alukset ovat aluksi punaisia ja harmaita, Tasavallan tunnusvärien mukaisesti, "Sithin kostossa" esiintyvä "Venator"-luokan tähtihävittäjä on kokonaan harmaa, symboloiden Imperiumin nousua.
"Victory"-luokan tähtihävittäjiä esiintyi jo varhain Brian Daleyn vuonna 1979 julkaisemassa kirjassa "Han Solo's Revenge", aja siitä alkaen myös muissa Expanded Universen kirjoissa ja peleissä. Rendili StarDriven suunnittelema "Victory"-luokan tähtihävittäjä 900 metriä pitkä ja sisältää vähemmän aseita ja pienempiä aluksia kuin "Imperial"-luokan tähtihävittäjä.
Supertähtihävittäjä "Eclipse" on kloonikehossa palanneen Palpatinen lippualus "Dark Empire" -sarjakuvissa, ja esiintyy myös "in" lisäosassa "Forces of Corruption". Alus tuhoutui, kun Luke Skywalker ja Leia Organa Solo yhdistivät kykynsä Voimassa saadakseen Palpatinen Voimamyrskyn riistäytymään hallinnasta. "Eclipse II" palvelee Palpatinen lippualuksena sarjakuvassa "Empire's End". "Eclipsen" pienempi versio, "Sovereign"-luokan tähtihävittäjä, esiintyy Expanded Universen samalle ajalle sijoittuvassa materiaalissa.
Jatko-osatrilogia, jonka ensimmäinen elokuva on "", esittelee "Resurgent"-luokan tähtihävittäjät, joita Ensimmäinen ritarikunta käytti ensisijaisina tähtihävittäjinään. Yksi niistä on "Finalizer", jota komentavat sekä Kylo Ren että kenraali Armitage Hux. Elokuvassa "" esiintyy kaksi normaaleja tähtihävittäjiä suurempaa alustyyppiä, joita kutsutaan tähtitaistelulaivoiksi (). "Mandator IV" -luokan tähtitaistelulaiva on 2,5 kertaa suurempi kuin "Resurgent"-luokan tähtihävittäjät, kun taas ainut "Mega"-luokan tähtitaistelulaiva on "Supremacy", joka toimi yksinvaltias Snoken lippulaivana.