hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Punainen 2G
Punainen 2G eli atsogeraniini on atsoväri (E 128) ja se muuntuu elimistössä pääasiassa aniliiniksi. Punainen 2G saattaa aiheuttaa hyperaktiivisuutta, ihottumaa ja anemiaa. Se voi aiheuttaa myös geenivaurioita ja olla karsinogeeninen. Sitä on saanut käyttää Euroopan unionissa vähintään 6 % viljaa sisältävissä aamiaismakkaroissa ja vähintään 4 % kasvis- ja/tai viljatuotteita sisältävien hampurilaispihvien värjäämiseen enintään 20 mg/kg.
Suomessa väriä ei ole saanut myydä suoraan kuluttajalle. Punaisen 2G:n käyttö elintarvikkeissa kiellettiin Euroopan yhteisön 28. heinäkuuta 2007 voimaan tulleella asetuksella.
Sitä on käytetty myös mustevärinä sekä paperin värjäämiseen.
Mikko Saarinen
Mikko Saarinen (19. heinäkuuta 1970 Tampere – 1. joulukuuta 2017) oli suomalainen jääkiekkovalmentaja. Viimeksi hän toimi Pelicansin liigajoukkueen apuvalmentajana kausilla 2014–2015 ja 2015–2016.
Kaudella 2012–2013 hän toimi Bluesin päävalmentajana jääkiekon SM-liigassa. Aikaisemmin hän toimi Tapparan päävalmentajana vuosina 2008–2010 sekä väliaikaisena päävalmentajana vuonna 2005. Hän oli Tapparan apuvalmentajana vuosina 2003–2008, ja meriittilistaan kuuluu myös A-nuorten Suomen mestaruus vuodelta 2001.
Helmikuussa 2009 Saarinen sairastui sappitiehytsyöpään, ja joutui jäämään sairauslomalle loppukauden ajaksi. Saarinen onnistui voittamaan sairauden ja palasi Tapparan valmentajaksi kesällä. Saarinen valmensi vielä seuraavan kauden, ennen kuin erosi valmennustehtävistä. Kauden 2010–2011 Saarinen toimi Mestis-joukkue LeKi:n konsulttina ja tämän jälkeen kaksi vuotta Espoon Bluesin apuvalmentajana. 14. helmikuuta 2013 lähtien kauden loppuun hän toimi potkut saaneen Lauri Marjamäen sijaisena Bluesin päävalmentajana.
Saarinen toimi kaudella 2013–2014 MM-kotikisoihin valmistautuneen Suomen alle 18-vuotiaiden maajoukkueen apuvalmentajana Rauli Uraman alaisuudessa. Suomi sijoittui Lappeenrannan lopputurnauksessa kuudenneksi häviten Ruotsille puolivälierässä.
Viimeisessä valmennustehtävässään kausilla 2014–2015 ja 2015–2016 Saarinen toimi Pelicansin liigajoukkueen apuvalmentajana. Jälkimmäisestä kaudesta hän oli osan sairauslomalla, mutta palasi vielä pudotuspeleihin katsomovalmentajana.
Saarinen menehtyi 47-vuotiaana pitkäaikaisen sairauden uuvuttamana. Saarisen kuolinuutisen tultua julki 5. joulukuuta 2017 hänen aiemmin valmentamansa Tappara ja Pelicans kohtasivat samana iltana runkosarjaottelussa. Molemmat joukkueet pelasivat surunauhoissa, ja ennen ottelua pidettiin hiljainen hetki Saarisen muistolle.
Mantovan perimyssota (1613–1617)
Mantovan perimyssota tai ensimmäinen Mantovan sota käytiin vuosina 1613–1617 Pohjois-Italiassa Mantovan herttuakunnan (tukenaan Espanja ja Itävalta) ja Montferraton herttuakunnan (tukenaan Savoiji ja Ranska) välillä.
Mantova oli pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan herttuakunta, joka sijaitsi Lombardian ja Venetsian välissä Pohjois-Italiassa. Helmikuussa 1612 Mantovan herttua Vincenzo I kuoli, ja häntä seurasi herttuaksi hänen poikansa Frans IV, joka kuitenkin kuoli jo saman vuoden joulukuussa. Fransilla ei ollut miespuolista jälkikasvua, ainoastaan 3-vuotias tytär. Mantovan herttuakunnan saattoi periä vain miespuoliset perilliset, joten se siirtyi Fransin veljelle, kardinaali Ferdinandille.
Mantovan herttuat olivat hallinneet Montferraton herttuakuntaa vuodesta 1536 lähtien. Montferrato sijaitsi erillään Mantovasta Lombardian ja Savoijin välissä. Sillä ei ollut samanlaista rajoitusta perimysjärjestyksessä kuin Mantovalla, ja sen saattoi periä myös naispuolinen jälkeläinen. Tämän vuoksi Montferraton herttuakuntaa vaati Fransin tyttärelle Marialle tämän äiti Margherita Savoiji. Vaatimusta tuki Savoijin herttua Kaarle Emanuel I, Margheritan isä. Mantovan uusi herttua Ferdinand taas kääntyi Itävallan Habsburgien puoleen saadakseen tukea vaatimukselleen Montferraton suhteen. Habsburgien avusta huolimatta Ferdinandin ei onnistunut vallata Montferratoa kesään 1615 mennessä, jolloin ranskalaisten diplomaattien välityksellä solmittiin tulitauko osapuolten välille.
Uskok-sota puhkesi joulukuussa 1615 Venetsian ja Itävallan välille. Venetsia etsi liittolaisia Sisä-Itävallan arkkiherttua Ferdinandia vastaan muualta Euroopasta, kun taas itävaltalaiset luottivat Espanjan apuun.
Vuonna 1616 sekä Ranska, että Venetsia, lupasivat tukea Savoijin herttua Kaarle Emanuelia, jos tämä päättäisi hyökätä Montferratoon uudestaan ja sitoisi siten espanjalaisten joukkoja. Savoijin herttua värväsi joukkoja laajalti, ja lopulta hänen armeijaansa kuului 4 000 saksalaista protestanttia kreivi Ernst von Mansfeldin johdossa ja noin 10 000 vapaaehtoista Ranskasta. Espanjan hallitseman Lombardian kuvernööri piti kuitenkin puolensa armeijan hyökkäystä vastaan, kunnes paavi Paavali V:n välityksellä solmittiin rauha lokakuussa 1617. Venetsian suunnitelma onnistui, sillä Mantovan sodan syttyminen uudelleen esti arkkiherttua Ferdinandia saamasta espanjalaisapua Milanosta. Uskok-sota päättyi vuonna 1618.
Montferraton herttuakunnan kohtaloa puitiin uudestaan vuosina 1628–31 käydyssä Mantovan perimyssodassa, kun Mantovan herttua Ferdinand kuoli 1626 ja häntä seurannut veljensä Vincenzo II vuonna 1627, kumpainenkin ilman laillisia jälkeläisiä.
Yoshiko Kuga
Yoshiko Kuga (; s. 21. tammikuuta 1931) on japanilainen näyttelijä. Hän on esiintynyt useissa nimekkäissä elokuvissa, kuten Akira Kurosawan "Idiootissa" (1951).
Kuga syntyi Tokiossa. Hän oli naimisissa näyttelijä Akihiko Hiratan kanssa tämän kuolemaan vuonna 1984.
Kuga on voittanut uransa aikana useita palkintoja, kuten Blue Ribbonin.
Masayuki Mori
Masayuki Mori (; 13. tammikuuta 1911, Sapporo – 7. lokakuuta 1973) oli japanilainen näyttelijä. Hän näytteli muiden muassa Akira Kurosawan ja Kenji Mizoguchin elokuvissa; niistä merkittävimpiin kuuluvat Kurosawan "Rashōmon" (1950) ja "Idiootti" (1951) sekä Mizoguchin "Musashino-fujin" (1951) ja "Ugetsu monogatari" (1953). Hänen parhaimpien roolisuoritustensa joukkoon lukeutuu myös huonoihin naisiin lankeavan, älymystöön kuuluvan keski-ikäisen miehen rooli Mikio Narusen ohjaamassa elokuvassa "Ukigumo" (1955).
Morin isä oli tunnettu kirjailija Arishima Takeo.
Stuart Whitman
Stuart Maxwell Whitman (s. 1. helmikuuta 1928) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi muiden muassa elokuvissa "Comancheros" (1961), "Atlantin valli murtuu" (1962) ja "Nuo mainiot miehet lentävissä koneissaan" (1965). Television puolella hänet muistetaan varsinkin sarjasta Cimarron Strip (1967–1968).
San Franciscossa syntynyt Whitman oli nuoruudessaan nyrkkeilijä. Hän voitti Golden Bootin ja oli ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi.
Whitman sai vuonna 1998 tähden Hollywood Walk of Famella.
Eprem Mtsire
Eprem Mtsire tai Efraim Pieni (, k. noin 1101/1103) oli georgialainen munkki Antiokiasta, teologi ja kreikankielisen patristisen kirjallisuuden kääntäjä.
Epremin elämästä ei ole juuri säilynyt tietoja. Hän sai varhain elämässään kattavan hellenistisen koulutuksen, luultavasti Konstantinopolissa, jonne hänen oletettu isänsä Vatše Karitšisdze, georgialainen aatelinen Taosta, oli muuttanut vuonna 1027. Sen jälkeen Epremistä tuli munkki Mustalle vuorelle Antiokian lähelle. Vuorella asui eloisa georgialainen luostariyhteisö, joka koostui noin 70 munkista. Myöhemmin Epremistä tuli Kastalian luostarin igumeni Dafnessa Antiokian ulkopuolella.
Epremin hellenofiilinen käännöstekniikka osoittautui perustavanlaatuisen tärkeäksi myöhemmälle georgialaiselle kirjallisuudelle. Hän oli ensimmäinen henkilö, joka teki georgiaksi kirjaimellisia käännöksiä, ja hän tutustutti georgialaiset lukijat kommentaareihin ("scholia") ja sanastoihin. Hänen huomattaviin käännöksiinsä kuuluu Pseudo-Dionysios Areopagitan, Basileios Suuren, Efraim Syyrialaisen ja Johannes Damaskoslaisen teoksia. Epremin alkuperäinen teos "Utsqebaj mizezsa kartvelta moktsevisasa" (, "kertomus georgialaisten kääntymisen syystä") on manifesti Georgian ortodoksisen kirkon autokefalian puolesta, sillä se oli antiokialaisten ja georgialaisten kirkonmiesten kiistan kohteena 1000-luvulla.
Alluranpunainen
Alluranpunainen, (englanniksi allura red AC) on oranssinpunainen monoatsoväri, jonka E-koodi on E 129 ja kemiallinen kaava CHNNaOS. Se saattaa aiheuttaa allergioita vähemmän kuin muut atsovärit, mutta iho-oireiden riski voi olla tavanomainen. Alluranpunainen korvasi Yhdysvalloissa 1980-luvulla siellä kielletyksi tullutta amaranttia.
Alluranpunaista käytetään maitotuotteissa, vanukkaissa, makeisissa ja juomissa sekä lääkkeissä että kosmetiikassa. Se on ollut kielletty joissain EEC-maissa. Yhdysvaltain FDA sallii sen elintarvikekäyttöön, jossa sen tunnus on FD&C #40.
Kiljusen herrasväki (elokuva)
Kiljusen herranväki on suomalainen elokuva vuodelta 1981. Elokuvan on ohjannut Matti Kuortti. Se perustuu Jalmari Finnen kirjasarjaan äänekkäästä kolmelapsisesta perheestä. Esa Pakarinen Jr. toimii tarinan kertojana kirjailija Finnen roolissa. Kiljusen herrasväki on vuoden 1981 toiseksi katsotuin kotimainen elokuva Uuno Turhapuron aviokriisin jälkeen.
Tulitikkuja lainaamassa (vuoden 1980 elokuva)
Tulitikkuja lainaamassa on Maiju Lassilan samannimiseen romaaniin perustuva suomalainen elokuva vuodelta 1980. Se syntyi suomalais-neuvostoliittolaisena yhteistyönä, ja jäi suomalaisen ohjaajansa Risto Orkon viimeiseksi ohjaustyöksi
ja Suomi-Filmi -yhtiön viimeiseksi näytelmäelokuvaksi.
Jeanne Crain
Jeanne Elizabeth Crain (25. toukokuuta 1925 – 14. joulukuuta 2003) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli ehdolla parhaan naispääosan Oscar-palkinton saajaksi roolistaan Elia Kazanin elokuvassa "Veren perintö" ("Pinky", 1949).
Crain aloitti uransa 1940-luvun ensimmäisellä puoliskolla. Hän oli yli puolen vuosisadan ajan naimisissa miehensä Paul Brinkmanin (taiteilijanimi Paul Brooks) kanssa. Hän oli seitsemän lapsen äiti.
Uskonnolliselta näkemykseltään katolinen Crain kuoli sydänkohtaukseen Kaliforniassa 78-vuotiaana.
William Lundigan
William Lundigan (12. kesäkuuta 1914 – 20. joulukuuta 1975) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Lundigan syntyi New Yorkin osavaltiossa ja kuoli 61-vuotiaana Kaliforniassa. Hän oli nuoruudessaan monipuolinen urheilija Syracusen yliopistolla. Hänellä oli aviopuolisonaan Rena Morgan.
Lundigan esiintyi muun muassa televisiosarjassa "Men Into Space" (1959–1960), jonka kaikissa 38:ssa jaksossa hänet nähtiin. Hän suoritti myös elokuvarooleja muiden muassa teoksissa "Häväisty nainen" (1947), "Veren perintö" (1949) ja "Kleopatra – Niilin käärme" (1953).
Þórarinn Eldjárn
Þórarinn Eldjárn (myös Thórarinn Eldjárn; s. 22. elokuuta 1949 Reykjavík) on islantilainen kirjailija.
Eldjárn on kirjoittanut lukuisia runoja, novelleja sekä romaaneja. Hän on myös kääntänyt useita kirjoja islanniksi, mukaan lukien "Liisan seikkailut ihmemaassa". Islannissa hän on tunnettu lähinnä novelleistaan, mutta kansainvälisesti hänen tunnetuimpia teoksiaan on vuonna 1996 julkaistu romaani "Brotahöfuð" (suomennettu nimellä "Sininen torni" vuonna 1999), joka oli ehdolla International IMPAC Dublin Literary Awardin voittajaksi vuonna 2001.
Þórarinn Eldjárnin isä oli Kristján Eldjárn, Islannin kolmas presidentti.
Ruskea FK
Ruskea FK on atsoväri, jonka epäillään aiheuttavan yliherkkyysreaktioita. Sen E-koodi on E 154. Väriaine koostuu seuraavista kuudesta yhdisteestä.
Ed Sanders (nyrkkeilijä)
Hayes Edward ”Big Ed” Sanders (24. maaliskuuta 1930 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat – 12. joulukuuta 1954 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja.
Sanders aloitti nyrkkeilyn collegessa, jossa pelasi myös amerikkalaista jalkapalloa puolustuksen uloimpana linjamiehenä. Hänelle myönnettiin urheilustipendi Idaho State Collegeen, jonne hän siirtyi Compton Community Collegesta. Sanders värvättiin vuonna 1951 Yhdysvaltain laivastoon, mutta hän jatkoi nyrkkeilyuraansa. Hän voitti mm. Golden Gloves -amatööriturnauksen Berliinissä.
Helsingin olympialaisten Yhdysvaltain-karsinnoissa Sanders tyrmäsi Kirby Willisin, joka oli onnistunut voittamaan Sandersin aiemmin, ja sai paikan olympiajoukkueesta. Olympialaisissa Sanders oli ylivoimainen. Hän oli tyrmännyt ennen loppuottelua jokaisen vastustajansa. Finaalissa Sandersia vastaan asettui Ruotsin Ingemar Johansson. Ruotsalaisnyrkkeilijä valitsi vastustajansa pelossa todella passiivisen taktiikan ja vältteli Sandersia. Johansson diskattiin lopulta pakoilunsa takia ja Sanders tuomittiin kultamitalin voittajaksi.
Olympialaisten jälkeen Sanders palveli merivoimissa kaksi vuotta ja siirtyi ammattilaiseksi Bostonissa. Hänen amatöörisaldonsa oli hyvä: 43 voittoa ja vain 5 tappiota. Yksi tappioista tuli myöhemmälle maailmanmestarille Sonny Listonille. Ammattilaisura alkoi ottelulla Sonny Nichollsia vastaan 8. maaliskuuta 1954. Sanders voitti kolme ensimmäistä kamppailuaan tyrmäyksellä.
Ammattilaisuransa yhdeksännessä ja viimeiseksi jääneessä ottelussa Sanders kohtasi Uuden-Englannin raskaan sarjan mestaruustittelikamppailussa Willie Jamesin. Jamesin isku 11. erässä osui Sandersia päähän, mikä ilmeisesti pahensi tämän aiemmin saamaa vammaa. Sanders kaatui iskusta kanveesiin tajuttomana ja hänet kiidätettiin sairaalaan, jossa hän kuoli aivoverenvuotoon. Sanders on haudattu Santa Monicaan.
Ezra Weisz
Ezra E. Weisz (s. 1. tammikuuta 1971 Freehold, New Jersey) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan parhaiten dubbattuaan Schnederiä animesarjassa Rave Master.
Weisz aloitti uransa vuonna 1995 tehden aluksi äänirooleja poikkeuksellisesti näyteltyihin televisiosarjoihin VR Troopers, Power Rangers Zeo, Masked Rider ja Power Rangers Turbo. Sittemmin vuodesta 1998 lähtien Weisz on tehnyt dubbausrooleja animesarjoihin ja elokuviin.
Tartratsiini
Tartratsiini on sitruunankeltainen atsoväri, jonka E-koodi on E 102. Sitä käytetään makeisissa, lihatuotteissa, kastikkeissa, kakuissa, vanukkaissa, kekseissä ja virvoitusjuomissa. Tartratsiinia pidetään haitallisimpana atsovärinä. Se saattaa aiheuttaa yliherkkyysoireita. Joidenkin lähteiden mukaan ihottumaoireita siitä aiheutuu yhdelle kymmenestätuhannesta. FDA sallii tartratsiinin elintarvike- ja kosmetiikkakäytön. Aine on kielletty ainakin Norjassa ja sen käyttöä on rajoitettu esimerkiksi Itävallassa, Ruotsissa ja Saksassa. Tartratsiinin ylin hyväksyttävä päivittäinen enimmäissaanti eli ADI-arvo on 7,5 mg/kg/vrk.
Villan tartrasiini värjää valonkestävästi kullankeltaiseksi.
Atsorubiini
Atsorubiini (tunnetaan myös karmosiinina) on punainen atsoväri. Sen E-koodi on E 122. Atsorubiinia saa käyttää muun muassa juomiin, jälkiruokiin, jäätelöön, makeisiin ja kahvileipiin. Atsorubiinin ADI-arvo eli päivittäinen hyväksyttävä ylin saanti on 4 mg/kg/vrk.
The 8th Sin
The 8th Sin on ruotsalaisen power metal -yhtye Nocturnal Ritesin toukokuussa 2007 julkaistu kahdeksas studioalbumi.
Albumi nousi Ruotsissa Sverigetopplistanin sijalle 43.
Paraoranssi
Paraoranssi on oranssinpunainen monoatsoväri, jonka E-koodi on E 110, kemiallinen kaava CHNaOSN, moolimassa 452,37 g/mol ja CAS-numero 2783-94-0. Sitä käytetään mm. elintarvike- ja lääkevärinä. Paraoranssia saa käyttää mm. juomiin, jälkiruokiin, jäätelöön, hilloihin, makeisiin ja kahvileipiin. Paraoranssin ADI-arvo eli päivittäinen hyväksyttävä ylin saanti on 2,5 mg/kg/vrk.
Tämän lisäksi sitä käytetään myös hiustenpesuaineiden, vaahtokylpyaineiden, suihkugeelien, suuvesien, alkoholipohjaisten hajusteiden, ehostusaineiden (mm. puuterin ja huulipunan), astianpesuaineiden ja puhdistusaineiden värjäykseen.
Oulun Diakonissalaitos
Oulun Diakonissalaitos on Oulussa toimiva yleishyödyllinen säätiö, joka tuottaa palveluita sosiaali- ja terveydenhuoltoon. Lisäksi diakonissalaitoksella on toisen asteen ammatillista koulutusta sosiaali- ja terveysalalla Suomen Diakoniaopiston Oulun ja Ylitornion kampuksilla (vuoteen 2017 saakka nimellä Oulun Diakoniaopisto). Oulun Diakonissalaitos on myös yksi Diakonia-ammattikorkeakoulun omistajista.
Diakonissalaitos on perustettu vuonna 1896. Silloin aloitti Oulun Diakonissakoti nykyisten laitoksen rakennusten paikalla olleessa puutalossa Uusikadun varrella. Perustamista ajamassa olivat Oulun silloinen kirkkoherra Waldemar Wallin, konsuli Fredrik Borg, neiti Mimmi Bergh ja rehtori Mauno Rosendal. Diakonissakodin ensimmäiseksi johtajattareksi nimitettiin Norjassa seurakuntasisar-koulutuksen saanut Selma Stenbäck.
Diakonissalaitoksen toiminta laajeni huomattavasti, kun vanhojen puurakennusten lisäksi samaan kortteliin Uusikadun ja Sepänkadun kulmaan valmistui uusi nelikerroksinen tiilinen sairaalarakennus vuonna 1936. Funktionalismia edustavan rakennuksen on suunnitellut laitoksen ylilääkärin Lauri Kyanderin (myöh. Kiianmies) veli, arkkitehti Veikko Kyander. Niin ikään Kyanderin suunnittelema sairaalan laajennus valmistui Uusikadun ja Albertinkadun kulmaan 1950-luvun alussa. Vuonna 1947 hyväksytyn asemakaavan mukaan Ouluun ei olisi saanut rakentaa kuin korkeintaan viisikerroksisia taloja, mutta kaupunginvaltuusto hyväksyi diakonissalaitoksen asemakaavan muutospyynnön ja uuteen sairaalaan tuli myös seitsemänkerroksinen torniosa. Torniosan Uusikadun puoleisella seinällä on Oulussa syntyneen kuvanveistäjän Essi Renvallin muotoilema "Vapauden henki" -reliefi. Reliefi on valmistunut 1945, mutta paljastettu vasta 1965.
Oulun Diakonissalaitos myi terveyspalveluliiketoimintansa Terveystalo Healthcare Oy:lle vuonna 2011. Terveydenhuollon sijaan diakonissalaitos keskittyy tulevaisuudessa kuntoutus-, sosiaali- ja koulutustoimintoihin.
Pelin säännöt
Pelin säännöt ("La Règle du jeu") on Jean Renoirin ohjaama ranskalainen klassikkoelokuva vuodelta 1939. Sitä pidetään myös yhtenä maailman parhaimmista elokuvista. Sight & Sound -lehden kaikkien aikojen 10 parhaimman elokuvan listalla se on ollut mukana alusta alkaen (1952) ja monet kerrat se oli 2. sijalla heti Citizen Kanen jälkeen. Vuoden 2002 listalla "Vertigo" tiputti sen 3. sijalle. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen viidenneksi parhaaksi ei-englanninkieliseksi elokuvaksi.
"Pelin säännöt" kuvaa ranskalaisen yläluokan dekadenttia elämää juuri ennen toista maailmansotaa.
"Pelin säännöt" ei ensi-iltanaan saanut hyvää vastaanottoa. Yleisö oli suorastaan vihamielinen ja levittäjä leikkasi elokuvan alkuperäisestä 113 minuutista 80 minuuttiin. Saksalaisten miehityksen aikana se kiellettiin epämoraalisena ja sen alkuperäiset negatiivit tuhottiin. Renoirin onnistui restauroida elokuva alkuperäiseen pituuteensa (yhtä lyhyttä kohtausta lukuun ottamatta) vasta 1950-luvulla. Sen uusintaensi-ilta Venetsian elokuvajuhlilla 1959 oli suuri menestys.
Kaupan tekninen este
Kaupan tekninen este on vapaakauppa-ajatuksen näkökulmasta hallinnallinen keino rajoittaa tuontia, minkä vuoksi niistä pyritään pääsemään eroon silloin kun vapaata kauppaa eli tullialueiden kesken pyritään edistämään.
Kaupan teknisenä esteenä voi toimia esimerkiksi joihinkin tuotteisiin, esimerkiksi elintarvikkeiden lisäaineisiin, geenimuunteluun tai sähköteknisten tavaroiden sähkötarkastukseen liittyvät erilaiset säännöt, jotka lisäävät maahantuonnin kustannuksia vaikuttaen tullien tapaan vaikeuttavasti tuontiin.
Uuskokkiini
Uuskokkiini (englanniksi Ponceau 4R) on monoatsoväri, jonka E-koodi on E 124, kemiallinen kaava CHNNaOS, moolimassa 604,47 g/mol ja CAS-numero 2611-82-7. Aineen kemiallinen nimi on trinatrium-2-hydroksi-1-(4-sulfonato-1-naftyyliatso)-naftaleeni-6,8-disulfonaatti. Sen väri on purppuraan viittava punainen. Norjassa, Kanadassa ja Yhdysvalloissa se on ollut elintarvikevärinä kiellettyä ja Suomessa sitä on saanut käyttää 50 gr/kg tai 50 ml/l makeisissa, virvoitusjuomissa ja jäätelöissä. Sitä käytetään myös kosmetiikassa ja pesuaineissa.
Briljanttimusta
Briljanttimusta BN on keinotekoinen diatsoväri, jonka elintarvikkeiden E-koodi on E 151, kemiallinen kaava CHNNaOS, moolimassa 867,69 g/mol ja CAS-numero 2519-30-4. Se voi aiheuttaa yliherkkyyttä. Briljanttimusta BN saa käyttää muun muassa juomiin, jälkiruokiin, jäätelöön, makeisiin ja kalanmätiin. Aineen ylin hyväksyttävä päivittäinen saanti eli ADI-arvo on 5 mg/kg/vrk.
Juha Järvenpää (jääkiekkohyökkääjä)
Juha Järvenpää (s. 18. joulukuuta 1965 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän edusti Tampereen Ilvestä 14 SM-liigakauden ajan. Väliin mahtui yksi vuosi HPK:n paidassa. Kaikkiaan SM-liigaotteluita Järvenpäälle kertyi 545 ja tehopisteitä 212+197=409 (pudotuspeleissä 46 ottelua, 11+9 tehopistettä). Järvenpää edusti Suomea MM-kisoissa vuonna 1990.
Pienet tarinat
Pienet tarinat on vuonna 2003 kuolleen, Lapinlahden Lintujen perustajajäsenen, Heikki "Hiski" Salomaan novellikokoelma. Like julkaisi sen postuumisti vuonna 2004.
Salomaan kertomukset kuvaavat lähinnä yksittäisten ihmisten edesottamuksia, välillä humoristisesti, välillä vakavammin. Kirja sisältää novellien lisäksi kaikki Salomaan laulutekstit "Lappareille" sekä Jukka Lyytisen kirjoittaman pienimuotoisen Salomaan elämäkerran.
Ruskea HT
Ruskea HT on keinotekoisesti valmistettava atsoväri, jonka E-koodi on E 155. Ainetta saa käyttää mm. juomiin, jälkiruokiin, jäätelöön, makeisiin ja kahvileipiin. Ruskea HT:n päivittäinen hyväksyttävä ylin saantimäärä eli ADI-arvo on 1,5 mg/kg/vrk. Aineen epäillään aiheuttavan yliherkkyysreaktioita.
Ruskea HT:n kemiallinen kaava on CHNNaOS, moolimassa 652,56 g/mol ja CAS-numero 4553-89-3.
Väriaine soveltuu leivontaan hyvän lämmönkestonsa vuoksi, mihin viittaa nimen lyhenne ”HT” ().
M/S Thebeland
M/S Thebeland () oli Thebeland Ltd:n omistama ro-ro-rahtialus. Se rakennettiin vuonna 1978 Mitsui Engineering & Shipbuilding Co. Ltd:n telakalla Japanissa. "Thebeland" oli rekisteröity Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alle ja sen kotisatama oli Lontoo. Alusta käytettiin kahdessa rauhanturvaoperaatiossa sekä sotatarvikekuljetuksissa.
Thebelandin sisaraluksia ovat "Hellenic Master", "Hellenic Sailor", "Tyrusland", "Vegaland" ja "Vikingland".
Aluksen köli laskettiin 30. maaliskuuta ja se laskettiin vesille 27. kesäkuuta 1978. 3. lokakuuta se luovutettiin Broströms Rederi Ab:n omistukseen, joka rekisteröi sen Ruotsin lipun alle nimellä "Thebeland" ja sen kotisatamaksi tuli Göteborg. 1. kesäkuuta 1984 alus siirtyi Rederi Ab Transoceanin omistukseen. Heinäkuussa 1986 alus rekisteröitiin Medro Ab:n omistukseen. Maaliskuussa 1991 Svenska Orient Linjen osti "Thebelandin". 28. tammikuuta 1993 laiva siirtyi Rederi Ab Trans-Rexin omistukseen. 15. huhtikuuta 1993 gotlantilainen Rederi Ab Gotland osti aluksen. Jälleen huhtikuussa 1994 Svenska Orient Linjen osti aluksen. Elokuussa 1995 "Thebeland" meni Lisnave-nimiselle telakalle Portugalin Setubaliin, telakalla alusta pidennettiin alkuperäisestä 165 metristä nykyiseen 190,34 metriin. Syyskuussa pidennys valmistui ja alus lähti telakalta.
Marraskuussa "Thebeland" siirtyi Thebeland Ltd:n omistukseen ja Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alle. Kotisatamaksi tuli maan pääkaupunki Lontoo.
Varhain 22. huhtikuuta 2003 "Thebeland" saapui Antwerpenin satamaan Belgiaan lastaamaan sotatarvikkeita, jotka alus vei Persianlandelle. Lastina oli muun muassa 121 konttia. Lastaamisessa käytettiin jättiläismäistä nosturia, jolla lasti saatiin aluksen alemmille kansille. Thebelandin päällikkönä toimi tuolloin ruotsalainen Karl Göran Inberg. Hän kertoi alusta käytetyn myös rauhanturvaoperaatioissa Bosnia ja Hertsegovinassa ja Kosovossa sekä Britannian sotatarvikekuljetuksissa Jordaniaan. Persianlahdelle alus lähti huhtikuussa ensimmäistä kertaa.
Helmikuussa 2006 alus aikarahdattiin eli vuokrattiin suomalaisen Transfennican liikenteeseen kahdeksi vuodeksi.
Joulukuussa 2013 alus saapui Intian Alangiin romutettavaksi.
Adbusters
Adbusters Media Foundation (yleisemmin tunnetaan pelkillä nimillä Adbusters tai Media Foundation), on voittoa tavoittelematon konsumerismin vastainen järjestö. Järjestön perustivat Kalle Lasn ja Bill Ascmalz Vancouverissa vuonna 1989.
Järjestö julkaisee Adbusters-lehteä, joka on tunnettu erityisesti suurten yhtiöiden mainoksia parodioivista vastamainoksista. Adbustersin ansiosta alkunsa ovat saaneet muun muassa Älä osta mitään -päivä sekä TV Turnoff Week.
Adbustersin toiminta perustuu osittain situationistien ajatteluun, erityisesti heidän "detournement"-käsitteeseensä. Detournementissa alkuperäisten viestejen sisältöjä horjutetaan tekemällä niistä esimerkiksi naurettavia. Vastamainokset ovat tästä esimerkki: vastamainos näyttää nopeasti katsottuna ihan oikealta mainokselta, mutta tarkemmin tutkittuaan katsoja havaitseekin, että vastamainos parodioi jonkin tunnetun tuotemerkin mainosta. Vastamainosten avulla on tarkoitus saada kuluttaja esimerkiksi pohtimaan sitä, tuottaako tietty yhtiö sittenkään niin luontoystävällisiä tuotteita kuin yhtiön viralliset mainokset antavat ymmärtää.
Adbusters on saanut lukuisia sisarjärjestöjä ympäri maailmaa. Esimerkiksi Ranskassa toimii "Résistance à l'Aggression Publicitaire" ja Japanissa "Culture Jammers". Suomessa Adbusters toimii Voima-lehden alaisuudessa.
Akateemisia sivuja ja uutissivuja:
Under Cold Blue Stars
Under Cold Blue Stars on folklaulaja Josh Rousen kolmas studioalbumi. Sen julkaisi Slow River Records vuonna 2002.
Home (Josh Rousen albumi)
Home on folklaulaja Josh Rousen toinen studioalbumi. Sen julkaisi Slow River Records vuonna 2000.
Juha Järvenpää
Juha Järvenpää voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:
Dennis O’Keefe
Edward Vance Flanagan eli Dennis O’Keefe (29. maaliskuuta 1908 – 31. elokuuta 1968 Fort Madison, Iowa) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän käytti taiteilijanimeä Bud Flanagan ennen siirtymistään Metro-Goldwyn-Mayerille vuonna 1937.
O’Keefe esiintyi muiden muassa elokuvissa "Arizonan kauhu" (1938), "Kuoleman leikki" (1939), "Leopardimies" (1943), "Tyynenmeren sankarit" (1944), "Häväisty nainen" (1947), "Tahitin rummut" (1954), "Kaikki miehet kannelle" (1961) ja "The Naked Flame" (1964).
O’Keefe oli myös televisionäyttelijä, joka pyöritti esimerkiksi "The Dennis O’Keefe Show’ta" vuosina 1959–1960. Hän kuoli 60-vuotiaana keuhkosyöpään.
Dressed Up Like Nebraska
Dressed Up Like Nebraska on folklaulaja Josh Rousen ensimmäinen studioalbumi, joka ilmestyi Slow River Recordsin kustantamana vuonna 1998.
Detroit Rock City (kappale)
”Detroit Rock City” on hard rock -yhtye Kissin kappale ja single vuodelta 1976, joka julkaistiin "Destroyer" -albumilla. Kappaleen sävelsivät Paul Stanley ja levyn tuottaja Bob Ezrin. Kappale kertoo Kiss-fanista, joka kuolee auto-onnettomuudessa matkalla Kissin konserttiin kuunnellessaan kyseistä kappaletta.
Alkuperäisen singlen b-puolella oli Peter Crissin tulkitsema ”Beth”, joka sai niin paljon radiosoittoa, että se päätettiin vaihtaa a-puolelle, ja ajan mittaan ”Bethistä” tuli yksi Kissin tunnetuimmista kappaleista. Kappale valittiin kuudenneksi musiikkikanava VH1:n 40 parhaan metallikappaleen listalla.
Muun muassa yhtyeet The Mighty Mighty Bosstones, Alien Fashion Show, HammerFall, Metallica ja Sweet Siren ovat tehneet kappaleesta coverin. Kappale sijoittui Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listalla seitsemännelle sijalle.
Nykyään "Detroit Rock City" on rock-klassikko.
A-puoli
B-puoli
Vasil Kiryjenka
Vasil Kiryjenka (, s. 28. kesäkuuta 1981) on valkovenäläinen rata- ja maantiepyöräilijä, joka edustaa UCI Pro -tasolla kilpailevaa Team Sky -tallia.
Kiryjenka voitti pisteajon maailmanmestaruuden ratapyöräilyn MM-kilpailuissa 2008. Saman vuoden Italian ympäriajossa hän voitti useita nousuja sisältäneen 19. etapin yli neljän ja puolen minuutin erolla Danilo Di Lucaan.
Italian ympäriajossa 2011 hän voitti Sestriereen päättyneen 20. etapin yli neljän ja puolen minuutin erolla José Rujanoon. Maantiepyöräilyn MM-kilpailuissa 2012 hän saavutti aika-ajossa pronssia. Espanjan ympäriajossa 2013 hän voitti Peña Cabargaan päättyneen 18. etapin 28 sekuntia ennen Chris Anker Sørenseniä. Italian ympäriajossa 2015 hän voitti 59,4 kilometrin pituisen aika-ajoetapin 12 sekunnin erolla Luis León Sánchezin. Richmondin MM-kilpailuissa 2015 hän voitti aika-ajon kultaa, kuten myös saman vuoden Bakun Euroopan kisojen aika-ajossa. Dohan MM-kilpailuissa 2016 hän saavutti aika-ajossa hopeaa. Joukkueaika-ajossa hän on saavuttanut MM-pronssia Team Skyn joukkueessa 2013 ja 2017.
Veda Ann Borg
Veda Ann Borg (11. tammikuuta 1915 – 16. elokuuta 1973) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Bostonissa, Massachusettsissa; hänen isänsä oli ruotsalainen.
Borg teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1936. Hän ennätti uransa aikana esiintyä lukuisissa elokuvissa, mutta tuli tunnetuksi myös televisiosta.
Borg oli vuosia naimisissa Andrew V. McLaglenin kanssa, kunnes erosi. Hän kuoli syöpään Hollywoodissa 58-vuotiaana.
Einar Már Guðmundsson
Einar Már Guðmundsson (s. 18. syyskuuta 1954 Reykjavík) on islantilainen kirjailija. Hän kirjoittaa romaaneja, novelleja ja runoutta. Hänen kirjojaan on käännetty useille kielille.
Einar Már Guðmundssonin ensimmäinen kirja oli runokirja. Hänen vuonna 1993 ilmestynyt romaaninsa "Kaikkeuden enkelit" ("Englar alheimsins", suomeksi 1995) voitti Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon vuonna 1995. Palkintosumma oli 350 000 Tanskan kruunua, joka vastasi noin 273 000 markkaa. Sen lisäksi häneltä on julkaistu suomeksi ainakin "Pyöreän portaikon ritarit" vuodelta 1982 ("Riddara hringstigans", suomeksi 1996), "Jalanjäljet taivaalla" vuodelta 1997 ("Fótspor á himnum", suomeksi 1999) ja "Beatles-manifesti" ("Bítlaávarpid", suomeksi 2005).
Einar Már Guðmundsson asuu Islannissa, on naimisissa ja hänellä on viisi lasta.
Andrew V. McLaglen
Andrew Victor McLaglen (28. heinäkuuta 1920 Wandsworth, Lontoo, Britannia – 30. elokuuta 2014 Friday Harbor, San Juanin piirikunta, Washington, Yhdysvallat) oli brittiläissyntyinen elokuva-, televisio- ja teatteriohjaaja. Hän sai vuonna 1991 työstä lännenelokuvien parissa myönnettävän Golden Boot -palkinnon.
McLaglen ohjasi muun muassa lukuisia "Gunsmoke"-sarjan jaksoja. Elokuvatuotantoon kuuluu ennen kaikkea lännenelokuvia, kuten Pertti Avolan mahtipontiseki ja taantumukselliseksi luonnehtima "Chisum" (1970). McLaglen on ohjannut myös sotaelokuvia, kuten "Villihanhet" ("The Wild Geese", 1978) ja Merten sudet ("The Sea Wolves", 1980).
Lontoossa syntynyt Andrew McLaglen oli näyttelijä Victor McLaglenin poika. Isän siirryttyä näyttelijäksi Yhdysvaltoihin perhe seurasi parin vuoden kuluttua perässä. Hän oli kookas, yli kaksimetrinen. Hän oli naimisissa neljä kertaa, vuosia näyttelijäkollegansa Veda Ann Borgin kanssa, kunnes erosi.
Ruth Etting
Ruth Etting () oli yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä. Hänen tunnetuimpia sävelmiään oli esimerkiksi ”Ten Cents a Dance” (1930), tai ”Love Me or Leave Me”, jota Charles Vidor myös käytti vuonna 1955 laulajasta tekemänsä elokuvan nimenä. Elokuvassa Ettingiä esitti Doris Day.
Etting syntyi Nebraskassa. Hän esiintyi uransa aikana useissa lyhytelokuvissa, mutta myös eräissä täyspitkissä teoksissa, kuten "Skaandalissa Roomassa" vuonna 1933 "(Roman Scandals)".
Etting joutui vuonna 1938 kohun keskelle, kun hänen entinen aviomiehensä Moe Snyder ampui hänen uutta kumppaniaan, pianisti Myrl Aldermania. Alderman toipui, nai Ettingin ja eli vielä vuoteen 1966 . Snyder sai tuomion, mutta vapautui istuttuaan vuoden.
Etting kuoli 81-vuotiaana Colorado Springsissä, Coloradossa. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Eddie Cantor
Eddie Cantor (31. tammikuuta 1892 – 10. lokakuuta 1964) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, koomikko ja muusikko. Hän voitti Oscar-kunniapalkinnon ja sai tähden Hollywood Walk of Famella.
Cantor syntyi New Yorkissa venäjänjuutalaisten vanhempien poikana. Hänen alkuperäinen nimensä oli Israel Iskowitz.
Monipuolisen uran luonut Cantor toimi Screen Actors Guildin puheenjohtajana vuosina 1933–1935. Hän sai puolisonsa Idan kanssa viisi lasta. Kuoltuaan sydänkohtaukseen Kalifornian Beverly Hillsissä hän tuli haudatuksi Hillside Memorial Park Cemeteryyn.
R2 (reaktori)
R2 oli ruotsalainen tutkimusreaktori. Se sijaitsi Studsvikin tutkimuskeskuksessa noin 30 kilometriä Nyköpingistä koilliseen. Reaktorin tilasi AB Atomenergi ja sen toimitti Allis-Chalmers. Yhtiö on paremmin tunnettu valmistamistaan traktoreista. Reaktori tuli kriittiseksi 4. toukokuuta 1960 kello 03.54 jonka jälkeen se oli käytössä sulkemiseensa 16. kesäkuuta 2005 kello 08.00 saakka. Reaktorin alkuperäinen lämpöteho oli 30 MW, mutta sitä nostettiin 50 MW:iin vuonna 1969. Reaktoria käytettiin isotooppien tuottamiseen ja tieteelliseen tutkimukseen. Maailmassa on kolme muuta vastaavan laista reaktoria Yhdysvalloissa, Etelä-Afrikassa ja Alankomaissa.
John Qualen
John Qualen, oik. "Johan Mandt Kvalen" (8. joulukuuta 1899 – 12. syyskuuta 1987) oli näyttelijä. Hän syntyi Kanadan Vancouverissa norjalaisille vanhemmille mutta vietti lapsuutensa Yhdysvalloissa Illinoisissa, jossa hän myös opiskeli Northwestern Universityssa.
Qualen esiintyi vuosikymmenten aikana lukuisissa elokuvissa, joiden joukossa ovat "Ski Patrol", "Casablanca" (1942), "He ratsastivat yhdessä" (1961) ja "Mies joka ampui Liberty Valancen" (1962).
Kaliforniassa 87-vuotiaana kuollut Qualen on haudattu Forest Lawn Memorial Parkiin Glendaleen.
Luistonesto
Luistonesto on moottoriajoneuvoissa käytetty renkaiden pitoa parantava järjestelmä. Sen tarkoitus on estää vetäviä pyöriä sutimasta ja parantaa pitoa.
Yleisimmin luistonestoa on käytetty kilpa-autoissa; Formula 1 -sarjassa se on ollut käytössä kahteen otteeseen. Viimeksi se poistui käytöstä vuoden 2008 alusta. Nykyään se on tavallisissa autoissa hyvin yleinen varuste.
Luistonesto voi toimia autoissa ainakin kahdella eri periaatteella. Luistonestojärjestelmä voi parantaa sutivien pyörien pitoa rajoittamalla moottorin tehoa, jolloin pyörä pyörii hitaammin ja pitää paremmin.
Toinen yleinen toimintaperiaate luistonestolle on avoimella tasauspyörästöllä varustetussa autossa, jolloin luistonestojärjestelmä voi jäljitellä tasauspyörästön lukon toimintaa jarruttamalla liian nopeasti pyöriviä pyöriä. Esimerkiksi jos toisen puolen pyörä on jäällä ja toinen asfaltilla, jäällä oleva pyörä sutii avoimen tasauspyörästön vuoksi ja voima ei välity tiehen. Tällöin luistonestojärjestelmä voi jarruttaa jäällä tyhjää pyörivää pyörää, jonka seurauksena pitävällä pinnalla oleva pyörä alkaa pyöriä ja viedä autoa eteenpäin.
Krimpen aan den IJssel
Krimpen aan den IJssel on kunta Alankomaissa Etelä-Hollannin provinssissa. Asukkaita kaupungissa on 28 928 (31.12.2008) ja väestötiheys on 3 704 as./km². Kunnan pinta-ala on 8,93 neliökilometriä, josta vettä on 1,12 km². Kunta sijaitsee Hollandse IJssel -joen etelärannalla.
Ensimmäiset dokumentoidut maininnat Krimpenistä ovat vuodelta 1277. Vuonna 1820 paikkakunnalle perustettiin Van der Giessen de Noordin telakka. Läheinen Rotterdam on nykyisin Krimpen aan den IJsselissä asuvien työssäkäyntikaupunki.
Krimpen aan den IJsselin naapurikunnat ovat Capelle aan den IJssel pohjoisessa, Ouderkerk idässä, Nederlek etelässä ja Rotterdam lännessä.
Krimpen aan den IJsselin ystävyyskaupunki on Kiskőrös Unkarissa.
Carlo Rainaldi
Carlo Rainaldi (4. toukokuuta 1611 – 8. helmikuuta 1691) oli italialainen barokin ajan arkkitehti. Hän vaikutti Roomassa, jossa hänen työnsä jälkeä yhä on nähtävillä.
Rainaldi oli arkkitehti Girolamo Rainaldin poika.
NOAA-satelliitit
NOAA-satelliitit on Yhdysvaltain kansallisen ilmakehä- ja merentutkimusjärjestö NOAA:n ("National Oceanic and Atmospheric Administration") sääsatelliittiohjelma, joka rakentuu TIROS-ohjelman perustalle. Siihen on kuulunut 1970-luvun alusta lähtien useita matalilla radoilla kiertäviä sääsatelliitteja.
Satelliitteja laukaistaan muutaman vuoden välein siten että jatkuvasti on käytössä 2–4 satelliittia, jotka kiertävät hiukan eri tahtiin. Huhtikuussa 2011 olivat käytössä NOAA-15, NOAA-18 ja NOAA-19, muut ovat vaientuneet tai lähettävät signaalia vain satunnaisesti. Ajan tasalla olevan tiedon satelliittien tilasta ja niiden taajuuksista näkee esim. sivulta http://homepage.ntlworld.com/phqfh1/status.htm .
NOAA-satelliittien kiertoaika on noin 102 minuuttia, joten ne ylittävät päiväntasaajan ainakin 14 kertaa vuorokaudessa. Saman alueen yli lentää jokin satelliiteista ainakin neljä kertaa päivässä, suunnilleen 6 tunnin välein. Satelliitit lähettävät kuvasignaalin FM-moduloituna äänidatana 137–138 MHz taajuuksilla. Satelliitin lähete on kuultavissa samalla maa-asemalla enimmillään noin 15–20 minuuttia. Kuvat ovat nähtävissä mm. Ilmatieteen laitoksen sivulla kohdassa (www.fmi.fi/Pilvet-Pohjoismaat). Kuvat on rajattu Skandinavian kohdalle ja niihin on lisätty kartta. Kuvien reunoissa usein näkyvä vino valkoinen alue johtuu siitä että satelliitti on mennyt yli Suomen itä- tai länsipuolelta, ja koko Skandinavian aluetta ei ole saatu kuvaan.
Myös harrastajat voivat vastaanottaa NOAA-satelliittien kuvia tallentamalla äänidatan ylilennon aikana ja dekoodaamalla sen netistä ilmaiseksi saatavilla ohjelmilla, esim. SatSignal tai WXSat.
NOAA-satelliittien tärkeimmät instrumentit ovat
NOAA-satelliiteissa on myös ARGOS-viestintämoduli, jota käytetään mm. muuttolintujen seurantaan.
Viisi ensimmäistä NOAA-satelliittia oli sarjaa ITOS (The Improved TIROS Operational System Satellites) /TIROS-M.
Vuosina 1978–1981 laukaistut satelliitit kuuluvat sarjaan TIROS-N, missä N tarkoittaa "next generation" – seuraava sukupolvi.
Memnon (mytologia)
Memnon () oli kreikkalaisessa mytologiassa etiopialainen kuningas ja Tithonoksen ja Eoksen poika. Priamoksen veljenpoikana hän saapui Troijan avuksi suuren armeijan kanssa Troijan sodan kymmenentenä vuonna pian Hektorin kuoleman jälkeen.
Memnon surmasi useita kreikkalaisia, mutta hänen kukistettuaan Antilokhoksen, Nestorin pojan, tästä suuttunut Akhilleus tappoi hänet keihäällään. Zeus kuitenkin heltyi Eoksen kyyneliin ja teki Memnonista kuolemattoman. Ovidiuksen mukaan Memnonin hautajaisroviosta nousi lintuja, jotka nimettiin hänen mukaansa.
Myöhemmin kreikkalaiset olettivat eräiden Egyptissä Luxorin läheisyydessä sijaitsevien korkeiden kivisten veistosten esittävän Memnonia. Tämän vuoksi niistä käytetään edelleen nimitystä Memnonin kolossit, vaikka nykyisin niiden tiedetään esittävän faarao Amenhotep III:ta.
Savitiili
Savitiilet ovat rakennusmateriaali, jota valmistetaan hiekasta, savesta, vedestä ja jostakin kuituisesta aineesta, kuten tikuista, oljista tai lannasta. Aineksista muotoillaan muotin avulla tiili, jonka annetaan kuivua auringossa. Egyptissä käytettiin tällaisia tiiliä jo 3000 eaa. Myöhemmin keksittiin tiilien kovettaminen polttamalla.
Savitiiliset rakennukset ovat erittäin kestäviä: vanhimmat säilyneet rakennukset ovat savitiilisiä.
Savea täytyy olla tiilien valmistuspaikan lähistöllä. Tiilitehtaat perustettiin savenottopaikkojen viereen. Tiili voi olla väriltään punainen poltettu savitiili tai harmaa auringossa kuivatettu savitiili. Tiilitehtaita on sijainnut monessa kylässä ja kaupungissa toisen maailmansodan jälkeen rakentamisen kiihtyessä. Nykyisin tiiliä käytetään lähinnä korjausrakentamisessa tai uudiskohteissa haluttaessa nimenomaan tiiltä muiden vaihtoehtojen sijaan.
Barnard Hughes
Bernard Aloysius Kiernan "Barnard" Hughes (16. heinäkuuta 1915 – 11. heinäkuuta 2006) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Hughes loi monipuolisen uran, jonka aikana hän saavutti huomattavaa menestystä niin elokuvissa kuin teatterissakin. Hän esiintyi myös useissa televisiosarjoissa. Hän voitti Tony-, Emmy- ja Drama Desk -palkinnot.
Hughes syntyi ja kuoli New Yorkin osavaltiossa. Hän oli naimisissa näyttelijä Helen Stenborgin kanssa vuodesta 1950 kuolemaansa 90-vuotiaana.
Helen Stenborg
Helen Stenborg (24. tammikuuta 1925 Minneapolis, Minnesota, Yhdysvallat – 22. maaliskuuta 2011) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Stenborg syntyi Minneapolisissa, Minnesotassa. Hänet tunnetaan lähinnä teatterinäytöksistä, joissa hän esiintyi myös yhdessä puolisonsa, Barnard Hughesin kanssa. Television puolella hänellä oli 1970-luvun lopussa Helga Lindemanin rooli sarjassa "Another World".
Stenborg oli naimisissa Hughesin kanssa vuodesta 1950 tämän kuolemaan 11. heinäkuuta 2006. Hän sai vuonna 2000 Tony-ehdokkuuden.
Adolf Seilacher
Adolf Seilacher (24. helmikuuta 1925 – 26. huhtikuuta 2014 Tübingen) oli saksalainen paleontologi, joka voitti vuonna 1992 Crafoord-palkinnon. Hän työskenteli muiden muassa Tübingenin ja Yalen yliopistoissa sekä teki satoja julkaisuja.
Seilacher tunnetaan varsinkin hänen tekemästään fossiilijälkiä koskevasta tutkimustyöstä. Hän tutki myös fossiilien muodostumisprosesseja sekä Ediacaran eliöstöä.
Murzilka
Murzilka on venäläinen lastenlehti, joka alettiin julkaista Neuvostoliitossa vuonna 1924. Lehti ilmestyy 12 kertaa vuodessa ja sen vuositilaus Suomeen maksaa 60 euroa.
Lehdessä esiintyy joukko piirroshahmoja, mutta se ei ole varsinainen sarjakuvalehti. Sen sijaan siinä on runoja, proosatarinaa ja asiatekstejä.
Shehu Shagari
Shehu Usman Aliyu Shagari (s. 25. helmikuuta 1925) on nigerialainen poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä vuosina 1979–1983. Häntä edelsi Olusegun Obasanjo ja seurasi Muhammadu Buhari.
Shagari on muslimi. Hän työskenteli ennen poliittista uraansa opettajana. Yhtenä harvoista pohjoisnigerialaisista hän oli kiinnostunut liittovaltion politiikasta ja pyrki ja pääsi liittovaltion parlamenttiin vuonna 1954. Nigerian itsenäistyttyä hän työskenteli valtionhallinnon kaikilla osa-alueilla. Kun sotilaat kaappasivat vallan vuonna 1966, Shagari luopui hallinnollisista viroista.
Sotilasvallan päättyessä 1979 järjestettiin vaalit, jotka Shagari voitti pienellä erolla kilpailijaansa Obafemi Awolowoon. Hänet syrjäytettiin sotilasvallankaappauksella ja pidätettiin syytettynä korrputiosta. Hänet vapautettiin syytteistä vuonna 1986, mutta osallistuminen Nigerian politiikkaan kiellettiin häneltä loppuiäkseen.
Kalle Tanner
Kalle Henrik Tanner (28. toukokuuta 1874 – ?. toukokuuta 1918) oli akaalainen suutari, Suomen sisällissodan punakaartilaispäällikkö ja Toijalan vallankumousoikeuden puheenjohtaja keväällä 1918 punaisten valtakaudella. Hän teloitutti Marko Tikan mukaan kymmeniä Kylmäkoskelta, Kalvolasta, Iittalasta ja muista Toijalan lähikunnista Toijalaan tuotuja valkoisia. Hän oli sodan aikana kerran vangittuna Helsingissä. Sodan lopussa hän jäi Helsingissä kiinni ja sai kohtalaisen lievän tuomion. Toijalan puhdistajaksi määrätty suojeluskuntapomo Hugo W. Lövgren sai käsiinsä Tannerin Toijalaan vaimolleen lähettämän kirjeen, jonka avulla sai tämän jäljitettyä. Tanner tuotiin Toijalaan, jossa häntä hakattiin kuulusteluissa, ja teloitettiin pian tämän jälkeen.
Otto Lax
Otto Matias Kallenpoika Lax (18. tammikuuta 1896 - 28. huhtikuuta 1918) oli kylmäkoskelainen työmies, Kylmäkosken punakaartin "rykmentinpäällikkö" tai varapäällikkö ja yksi Juho Vuoren lentävän punakaartilaisosaston jäsenistä.
Historiantutkija Marko Tikan mukaan hän oli osallisena kymmenissä surmatöissä, joita Toijalassa tehtiin keväällä 1918. Sodan lopussa Lax pakeni, ja joko kaatui taistelussa tai joutui Tuusulan punakaartilaisten ampumaksi Hauholla.
Valdemar Niemenström
Josef Valdemar Niemenström (k. huhtikuu 1918) oli alkuaan hyvinkääläinen työmies ja Venäjän armeijassa palvellut sotilas, joka oli pahoin haavoittunut ensimmäisessä maailmansodassa. Hän liittyi kansalaissodan alussa punakaartiin, ja kuului ensin Hyvinkään kaartiin ja vaikutti sittemmin Akaan terrorikeskuksessa, jossa kuului vallankumousoikeuteen ja johti valkoisten kuulusteluja. Hän syyllistyi Marko Tikan tutkimuksen mukaan n. 100 valkoisten teloituttamiseen Toijalassa. Hän pakeni sodan lopussa Toijalasta Hämeenlinnaan, ja Marko Tikan mukaan joutui mahdollisesti omiensa teloittamaksi ennen punaisten antautumista Lahdessa.
Maskun vaakuna
Maskun vaakuna on Maskun kunnan tunnus, joka on alun perin hyväksytty Askaisten kunnan vaakunaksi. Se on saanut aiheensa marsalkka Mannerheimista, jonka syntymäkoti, Louhisaaren kartano, sijaitsee kuntaan liitetyn Askaisten kunnan alueella. Apilat puolestaan viittaavat maatalouteen.
Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Askaisten kunnanvaltuusto hyväksyi sen 19. joulukuuta 1966. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 27. huhtikuuta 1967. Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä ristikkäin kaksi hopeista marsalkansauvaa, joiden päätehelat kultaa”.
Alkuperäinen Maskulle vahvistettu vaakuna oli Ahti Hammarin suunnittelema. Maskun kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 19. syyskuuta 1964, ja sisäasiainministeriö vahvisti sen käyttöön 23. joulukuuta samana vuonna. Tämän vaakunan selitys kuului ”punaisessa kentässä viisi kultaista haavanlehteä, asetettuina 1 + 3 + 1.” Sen aihe viittasi vanhan maatalouspitäjän neljään manttaalikirjoituskylään.
Askaisten liittyessä Lemun kanssa Maskuun 1. tammikuuta 2009, Askaisten kunnanvaakunasta tuli Maskun kunnan vaakuna.
Juha Myllymaa
Juha Myllymaa (s. 1975 Kiikoinen) on suomalainen rullakiekkoilija. Hän on edustanut koko uransa Uudenkaupungin Roller Eaglesia. Hän oli ensimmäinen pelaaja, joka sai täyteen 100 ottelua rullakiekon SM-liigassa. Myllymaa on edustanut Suomea MM-kisoissa kuudesti.
Jani Mertanen
Jani Mertanen (s. 1974 Kuopio) on suomalainen rullakiekkoilija. Hän on edustanut koko uransa Kuopion Devilsiä/Red Devilsiä. Mertanen on pelannut yli 100 ottelua rullakiekon SM-liigassa. MM-kisoissa Mertanen on edustanut Suomea neljästi.
Kimmo Lisko
Kimmo Lisko (s. 1977 Tampere) on suomalainen rulla- ja jääkiekkoilija. Rullakiekon SM-liigassa Liskon seuroina ovat olleet tamperelainen Team 957 ja nokialainen Näätä Rollers. Kolminkertainen maailmanmestari on toiminut myös Suomen maajoukkueen kapteenina. Hän pelasi kaudella 2002–2003 kolme jääkiekon SM-liigaottelua.
Sami Järvenpää
Sami Järvenpää (s. 12. maaliskuuta 1975 Tampere) on suomalainen rullakiekkoilija. Rullakiekon SM-liigan kaikkien aikojen paras maalintekijä edusti vuoteen 2010 saakka nokialaista Näätä Rollersia/Näätä-HokkeY:tä, kaudesta 2011 alkaen tamperelaista Koovee Rollersia. Järvenpää pelasi Suomen maajoukkueessa seitsemät MM-kisat ja saavutti seitsemän mitalia.
Jari Harjumäki
Jari Harjumäki (s. 25. heinäkuuta 1972 Tampere) on suomalainen rulla- ja jääkiekkoilija. Rullakiekon SM-liigassa Harjumäen seura oli vuoteen 2010 saakka nokialainen Näätä Rollers/Näätä-HokkeY, kaudella 2011 tamperelainen Koovee Rollers, jossa hän voitti Suomen mestaruuden kaudella 2011. Hän oli mukana myös kaudella 2007, kun Näätä Rollers voitti ainoan Suomen mestaruutensa.
Kari Lohtander
Kari Lohtander (s. 4. syyskuuta 1975 Tampere) on suomalainen rullakiekkoilija, joka on pelannut eniten otteluita rullakiekon SM-liigassa. Lohtander edusti vuoteen 2010 saakka nokialaista Näätä Rollersia, kaudella 2011 tamperelaista Koovee Rollersia. Lohtander on myös pelannut jääkiekkoa Mestiksen Lempäälän Kisassa. Tällä hetkellä hän pelaa jääkiekkoa Suomi-sarjassa .
Kalle Tuomisto
Kaarle "Kalle" Vihtori Kallenpoika Tuomisto (21. syyskuuta 1891 – 17. toukokuuta 1918) oli tilallinen ja Mouhijärven punakaartin esikuntapäällikkö. Hän syyllistyi Karkun suojeluskunnan päällikön Roope Aunion ampumiseen yhdessä ylipäällikkö Otto Metsäsen kanssa, sekä Suodenniemen kirkkoherran Kaarlo Julius Kalpan murhaan. Kirkkoherra Kalpan ampui juuri Tuomisto, ja ilmeisesti vielä hän työnsi raamatun vainajan käteen, ennen kuin ruumis peitettiin lumihankeen. Sodan lopussa Tuomisto pakeni neljän muun kaartilaisen kanssa Mikkeliin, jossa jäi kiinni kesken saunomisen. Heidät kaikki tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin ampumalla.
Teen Choice -palkinto
Teen Choice -palkinnot ("The Teen Choice Awards") ovat yhdysvaltalaisen Foxin vuosittain jakamia palkintoja. Palkinnot jaetaan eri kategorioissa vuoden parhaille saavutuksille musiikissa, elokuvissa, urheilussa ja televisiossa. Palkinnosta äänestävät 13–19-vuotiaat teini-ikäiset. Vuodesta 2005 seremoniaa on esitetty televisiosta, ja vuodesta 2006 lähtien sitä on esitetty suorana lähetyksenä.
Palkinto on hyvin samantapainen kuin People’s Choice -palkinto, jossa kriitikkojen sijaan yleisö saa äänestää voittajia.
Pääkategoriat
Kaksoissokkokoe
Kaksoissokkokoe on lääketieteen piirissä paljon käytetty koemenetelmä.
Kaksinkertaisella sokkouttamisella tarkoitetaan sitä, että sekä potilaalta että hänen hoitajaltaan on salattu, minkälaista hoitoa potilas saa. Näin voidaan vertailla eri lääkeaineiden vaikutuksia toisiinsa tai lumelääkkeeseen ilman, että käsitykset hoidosta ja sen tehosta vaikuttavat tulokseen.
Viljo Vuori
Viljo Vuori (1. heinäkuuta 1886 – 19. toukokuuta 1918) oli porilainen sekatyömies ja Porin punaisten johtajia Suomen sisällissodassa. Hän oli sotasurmaprojektin tietojen mukaan komppanianpäällikkö. Hän johti Armas Honkasalon kanssa porilaisten punaisten pakomatkaa Viipuriin, ja otti osaa Viipurin taisteluun. Hänet teloitettiin vankileirissä.
Antennikrotit
Antennikrotit ("Antennariidae") on erikoisen muotoisten kalojen heimo, johon kuuluu 44 lajia. Ne elävät trooppisilla ja subtrooppisilla merialueilla kaikilla maailman puolilla.
Tunnetuimpia lajeja ja niiden esiintymisalue