De Mysteriis Dom Sathanas
De Mysteriis Dom Sathanas on norjalaisen black metal -yhtye Mayhemin ensimmäinen täyspitkä albumi. Albumi julkaistiin vuonna 1994, ja se on yksi yhtyeen arvostetuimmista albumeista.
"De Mysteriis Dom Sathanas" on yksi tunnetuimpia black metal -albumeita. Musiikkinsa lisäksi se on kuuluisa siitä, että se jäi usein black metal -piirien johtohahmona pidetyn kitaristi Øystein "Euronymous" Aarsethin viimeiseksi äänitykseksi yhtyeessä, ennen kuin yhtyeen basisti Varg "Count Grisnackh" Vikernes murhasi hänet. Sen lisäksi se on viimeinen Mayhemin julkaisu, jolla kuullaan yhtyeen edesmenneen laulajan, Per "Dead" Ohlinin, ennen itsemurhaansa sanoittamaa materiaalia.
Musiikillisesti "De Mysteriis Dom Sathanas" on tyylilajinsa alkuajoille tyypillistä raivokasta ja nopeaa black metalia. Myöhemmistä black metal -albumeista poiketen mukana on Euronymouksen soittamia kitarasooloja. Merkittävää albumilla on myös Jan Axel Blombergin eli "Hellhammerin" muita sen ajan black metal -rumpaleita taitavampi rumputyöskentely, Attila Csiharin omaperäiset lauluosuudet sekä Vikernesin bassokuviot, jotka black metalille poikkeuksellisesti kuuluvat paikoitellen hyvin selkeästi.
"De Mysteriis Dom Sathanasilla" esiintyvästä kokoonpanosta pitkäaikaisimmat jäsenet olivat kitaristi Øystein "Euronymous" Aarseth ja Jan "Hellhammer" Blomberg, joista ensimmäinen oli perustajajäsen ja toinen ollut Mayhemissä jo useita vuosia. Muut jäsenet olivat joko sessiojäseniä tai hyvin lyhytaikaisia vierailijoita yhtyeessä.
Albumin sanoittaja Per "Dead" Ohlin oli Mayhemin toinen vakituinen laulaja. Hän liittyi yhtyeeseen vuonna 1988 ja ehti toimia siinä kolme vuotta ennen itsemurhaansa vuonna 1991. Mayhem suunnitteli jo siinä vaiheessa pitkäsoiton julkaisemista, ja kaikki "De Mysteeriis Dom Sathanasin" kappaleet olivatkin hänen sanoittamiaan. Deadin itsemurhan seurauksena myös basisti Necrobutcher jätti yhtyeen. Uudeksi laulajaksi tuli unkarilaisen Tormentor-yhtyeen laulaja Attila Csihar ja basistiksi Varg Vikernes, joka käytti taiteilijanimeä Count Grishnackh. Lisäksi kakkoskitaraan tuli Euronymouksen lisäksi Snorre "Blackthorn" Ruch, joka esiintyi myös Thorns-yhtyeessä. Ruch korjaili ja kirjoitti Deadin sanoituksia osittain uusiksi. Lehdistölle antamassaan haastattelussa kahdeksan kirkon poltosta vastuun ottanut Vikernes myös suunnitteli Euronymouksen kanssa Nidarosin tuomiokirkon räjäyttämistä samaan aikaan kuin albumi julkaistaisiin, mistä syystä kirkon siluetti valikoitui myös albumin kansikuvaksi.
Rikollisuudet eivät kuitenkaan jääneet vain suunnittelun tasolle: Euronymousin ja Vikernesin välit huononivat jo ennen "De Mysteriis Dom Sathanasin" julkaisua. Necrobutcher arveli myöhemmin, että jatkuvasti vihamiehilleen tappouhkauksia lähettänyt Euronymous olisi uhkaillut myös Varg Vikernesiä. Vikernes itse väittää samaa: hänen mukaansa Euronymouksen aikomuksena oli sitoa hänet puuhun, kiduttaa hänet kuoliaaksi ja videoida koko tapahtuma. Joka tapauksessa Vikernes päätti toimia ensin ja murhasi Euronymouksen 10. elokuuta 1993. Blackthorn tuomittiin murhan avunannosta.
Euronymouksen murha tapahtui juuri ennen albumin suunniteltua julkaisua, joten Euronymouksen vanhemmat pyysivät Hellhammeria poistamaan Vikernesin soittamat bassoraidat albumilta. Hellhammer lupautui tekemään näin ja kertoi soittavansa bassot itse uudestaan. Hellhammerin bassonsoittotaidot eivät kuitenkaan riittäneet, joten albumille jäivät Vikernesin bassoraidat, joskin äänenvoimakkuudeltaan madallettuina. On myös huhuttu, että yhtyeessä lyhyen aikaa vuonna 1992 bassoa soittanut Stian "Occultus" Johansen olisi soittanut bassoraidat, mutta todellisuudessa hän ei levyttänyt Mayhemissä ollessaan mitään.
Toisin kuin Mayhemin vuonna 1987 julkaistu EP "Deathcrush", "De Mysteriis Dom Sathanas" on tyylillisesti monimutkaisempi: kappaleet ovat pidempiä ja albumilla on myös kitarasooloja. Kuitenkin yhtyeen laulaja Dead oli vuonna 1989 antamassaan haastattelussa sitä mieltä, että näistä muutoksista huolimatta yhtyeen uusi tuotanto säilytti saman death metal -tyyppisen sävyn kuin vanhempikin tuotanto (death metalin merkityksen ollessa tässä vaiheessa vielä erilainen ja epämääräisempi kuin nykyään). Tuolloin Dead uskoi albumille päätyvän kymmenen kappaletta, joiden joukossa olisivat jo valmiit "Carnage", "Buried by Time and Dust", "Funeral Fog" ja nimikappale "De Mysteriis Dom Sathanas". Työnimiä tuleville kappaleille olivat "The Dark of the Freezing Moon" (joka myöhemmin lyhentyi muotoon "Freezing Moon") ja "When the Vultures Left". Lisäksi valmiina oli vielä nimeämätön kappale.
Tyylillisesti "De Mysteriis Dom Sathanasin" musiikki on melko teknistä, ja toisin kuin monien muiden black metal -albumien, sen tuotanto on melko tasokasta. Vaikka kappaleet perustuvatkin suurelta osin kitarariffeihin, Euronymous suosi tarkoituksella melodioita ja tunnelmia tavanomaisen kitara- ja rumpupainotteisen paahtamisen sijaan. Euronymouksen mukaan yhtye oli nähnyt todella paljon vaivaa albumin tekemiseen, käyttänyt siihen paljon aikaa ja jättänyt suurimman osan riffeistä käyttämättä, koska halusi tehdä albumista parhaan mahdollisen.
Albumin tempo on pääosin nopeahko, vaikkakin kappaleet ovat rakenteltaan melko monimutkaisia ja sisältävät myös hitaampia tempoja ja tempovaihdoksia. Musiikki sisältää paljon hienovaraisia nyansseja ja on varsin monipuolista, teknistä ja omalaatuista. Albumilla laulajana on unkarilainen Attila Csihar, jonka laulutyöskentely on black metalille tyypillisestä rääkymisestä poiketen astetta puhtaampaa, joskin kuitenkin hyvin tunkkaisen kuuloista. Se vaihtelee melodisesta, oopperamaisesta laulusta hirviömäiseen murinaan.
Euronymouksen mukaan albumia inspiroivat onnellisuuden, hyvyyden ja elämän inhoamisen sekä ihmisvihan kaltaiset teemat. Hänen mukaansa yhtye yritti albumilla sisällyttää sekä musiikkiin että sanoituksiin pohjoisten maiden, kuten yhtyeen kotimaan Norjan, luonnon kylmyyden ja pimeyden. Sanoituksia kirjoittanutta Deadia inspiroivat myös hänen unensa ja unelmansa, jotka liittyivät usein Transilvaniaan, muinaisiin legendoihin ja pimeisiin kirkkojen pihamaihin sekä muihin samankaltaisiin asioihin. Dead oli psyykkisesti sairas, ja hänen lapsena kokemansa lähes kuolemaan johtanut vaikea sairaus sai hänet uskomaan olleensa oikeasti kuollut, toisesta maailmasta tullut olento. Hellhammerin mukaan Dead puhui usein karpaateilla sijaitsevista linnoista ja siitä kuinka elämä oli vain unta. Tämä heijastui myös "De Mysteriis Dom Sathanasin" sanoituksiin, joista monet käsittelivät esimerkiksi vampirismia.
Deadin itsensä mukaan hänen sanoittamansa kappaleet kuvasivat hänen tunnetilojaan niiden kirjoittamisen hetkellä. Kappaleet "Buried by Time and Dust" ja "Freezing Moon" kuvaavat ensimmäisessä persoonassa jo kuolleen, ihmisiä ravinnokseen käyttävän olennon painajaisia ja näkyjä. "Life Eternal" taas on kuolevan, sielunsa toiseen maailman vapautumisesta kuoleman kautta unelmoivan henkilön tilitys. Deadin omalaatuiset mielenkiinnon kohteet näkyvät kappaleessa "Funeral Fog", jonka teemana ovat transilvanialaiset haudat. Black metalille tyypillistä teemaa eli saatananpalvontaa käsittelee vain nimikappale: osittain latinaksi kirjoitettu kappale kuvaa rituaalia, jossa mustakaapuiset kultistit suorittavat saatananpalvontariittiä. Seremonia huipentuu vuohen uhraamiseen.
Albumin latinankielinen nimi "De Mysteriis Dom. Sathanas" käännetään usein "Herra Saatanan salaisiksi riiteiksi". Tämä ei kuitenkaan ole nimen oikea merkitys, vaikka Euronymous niin halusikin kirjoittaa, sillä hänen latinan taitonsa oli pahasti puutteellinen. Vaikka albumiin yleensä viitataan nimellä "De Mysteriis Dom Sathanas", sen kanteen on kirjoitettu "Domin" perään pieni piste, joka merkitsee sen olevan lyhennys sanasta "dominus", genetiivissä "domini", . Näin saatava nimi "De Mysteriis Domini Sathanas" tarkoittaa suomeksi "Herra Saatanan salaisista riiteistä". Tämäkään muoto ei ole täysin oikeellinen, vaan sen kuuluisi olla "De mysteriis Domini Satanae".
Myös "De Mysteriis Dom Sathanas" -kappale on osin kirjoitettu latinaksi. Kappaleessa käytetty latina on erittäin vanhahtavaa – ja kuten nimikin, osin virheellistä.
Albumin kannessa on kuva Nidarosin tuomiokirkosta Trondheimissa, Norjassa. Yhtye valitsi kuvan kanteen, koska kirkko oli heidän mielestään Norjan kauneimpia ja yhtyeen basisti Varg Vikernes oli suunnitellut räjäyttävänsä sen. Painoksesta riippuen albumin kansi on sininen tai violetti, joissain painoksissa on sanoitukset ja joissain ei. Lisäksi albumin takakanteen on painettu teksti "A tribute to Euronymous: 15.04.1968 - 10.08.1993" yhtyeen murhatun kitaristin kunniaksi sekä Euronymouksen ja Hellhammerin promokuvat.
Albumin alkuperäinen painos oli hyvin koruton. Siinä ei ollut sanoituksia eikä viivakoodia, vain sininen kansikuva ja julkaisukoodi DURECO [01] ANTIMOSH 06. Lisäksi sisäkannessa oli Euronymouksen ja Hellhammerin promokuvat. Alun perin "De Mysteriis Dom Sathanas" ilmestyi Deathlike Silence Productionsin julkaisemana CD:nä sekä rajoitettuna 1 000 vinyylilevyn painoksena. Koska Deathlike Silence Productions oli käytännössä lopettanut toimintansa Euronymouksen kuoleman myötä, albumin levityksestä huolehti Voices of Wonder.
Jälkeenpäin albumista on otettu useita uusintajulkaisuja, osa Deathlike Silence -nimellä. Helpoimmin saatavilla oleva on Century Median CD, jossa on sininen kansi, eikä sanoituksia. Albumista on myös useita vinyyliuusintajulkaisuja, osa kuva-LP:nä, osa tavanomaisena vinyylilevynä. Osa uusintapainoksista on bootlegejä.
Jälkikäteen albumin kappaleista on julkaistu myös uusia versioita: "From the Darkest Past" -bootleg sisältää albumin kappaleet alkuperäisellä miksauksella ilman laulua. Attila Csihar taas julkaisi oman levy-yhtiönsä Saturnus Recordsin kautta ja ranskalaisen levy-yhtiö Season of Mistin levittämänä vuonna 2009 "Life Eternal" -EP:n, joka sisältää viisi "De Mysteriis Dom Sathanasin" kappaletta raakamiksausversioina. Raakamiksausversioissa Vikernesin soittamat bassot kuuluvat voimakkaampina kuin lopullisessa versiossa.
"De Mysteriis Dom Sathanas" on yksi maineikkaimmista black metal -albumeista, vaikkakaan se ei ehkä ole niistä kaikkein suosituin tai suuren yleisön keskuudessa kuunnelluin. Albumin ilmestymisen aikoihin Mayhem oli saanut Norjassa runsasta huomiota yhtyeeseen liittyneiden rikosten vuoksi, mutta itse albumi jäi vähälle huomiolle. Edelleenkin monille Mayhemin tunnetuinta puolta edustavat ulkomusiikilliset seikat. Musiikkiin perehtyneiden keskuudessa "De Mysteriis Dom Sathanasia" kuitenkin pidetään yleisesti Mayhemin parhaana albumina ja norjalaisen black metalin parhaimmistona.
Monet arvostelijat kehuvat albumin teknisyyttä ja keskimääräistä black metalia parempaa tuotantoa. Allmusicin arvostelija Steve Huey kirjoittaa: "Musiikki on nopeaa ja raivokasta, ja vatsaa kääntävästä laulusta on mahdoton saada selvää, mutta Mayhem välttää [...] itseään toistavaksi muuttumisen, toisin kuin monet muut black metal -yhtyeet." Korroosion Aki Nuopponen kehuu albumia omaperäiseksi ja tekniseksi: "Erilaisia nyansseja löytää jatkuvasti jopa satojen kuuntelujen jälkeen, jolloin tarttumapintaa saattaa löytää albumin kokonaisuudesta tai sitten yksittäisistä riffeistä, basso-elementeistä, tunnelmasta ja tietenkin myös rakenteellisista ratkaisuista, joista on erikseen mainittava juuri kappaleiden monipuolisuus, mikä tekee albumista erittäin mielenkiintoisen." Eniten Nuopponen kehuu kuitenkin albumin tunnelmaa. Soundin arvostelija Antti Mattila kuvaili Mayhemin myöhemmän "Chimera"-albumin arvostelussa "De Mysteriis Dom Sathanasin" tunnelmaa "utuiseksi pahuudeksi". The Observerin laaja Mayhemiä käsitellyt artikkeli kutsui albumia "selkäpiitä karmivaksi mestariteokseksi". Toisaalta esimerkiksi Sputnikmusicin arvostelussa albumia moititaan siitä, että se toistaa itseään ja että siitä puuttuu syvyyttä ja innovatiivisuutta.
Suurin mielipiteenjakaja on kuitenkin laulaja Attila Csihar, jonka laulusuoritukset eivät ole kaikkein tyypillisintä black metal -rääkynää, vaan vaihtelevat korkean melodisen laulun ja epäinhimillisen murinan välillä. Jotkut pitävät niitä kieroudessaan Mayhemin musiikkiin sopivina, jotkut taas lähinnä ärsyttävinä. Arvostelija Tony Kuhalampi kuvailee laulua "aivan saatanan ankean kuuloiseksi puhinaksi". The Metal Observerin arvosteluissa Attilan laulua kehutaan; häntä kuvataan yhtyeen ensimmäistä laulajaa Maniacia paremmaksi, vaikkakin toista laulajaa Deadia heikkotasoisemmaksi. Metallimusiikkisivusto Encyclopaedia Metallumissa albumista on 20 arvostelua (pistekeskiarvolla 86/100), ja lähes kaikki arvostelijat kommentoivat laulua melko yksityiskohtaisesti: mielipiteet vaihtelevat erinomaiseksi ylistämisestä murskakritiikkiin.