hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Notorious
Notorious on Duran Duranin albumi, joka julkaistiin marraskuussa 1986. Se saavutti sijan 16 brittien myyntilistoilla ja sijan 12 Yhdysvalloissa. Singlejen "Notorious" ja "Skin Trade" myötä Duran Duranin musiikkityyli siirtyi kohti "valkoista funkia", jossa soivat erityisesti basso ja vaskipuhaltimet. Tyylin muutos aikaisempaan menestykselliseen euro-dance-pop -musiikkiin karkotti suuren osan vanhasta fanipohjasta.
Albumilla eivät olleet enää mukana alkuperäisjäsenet rumpali Roger Taylor ja kitaristi Andy Taylor.
Albumin ensimmäinen single "Notorious" nousi Yhdysvaltain single-listalla sijalle kaksi ja Isossa-Britanniassa sijalle seitsemän. Seuraava single "Skin Trade" oli hyvin epätyypillinen Bowie-vaikutteinen Duran Duran -kappale, jolla Simon Le Bon lauloi Princen mieleen tuovalla falsetilla. Single oli Ison-Britannian listalla parhaimmillaan 22., USA:ssa 39.. Albumin kolmas single oli "Meet El Presidente".
Paul Murry
Paul Murry (25. marraskuuta 1911 Saint Joseph, Missouri – 4. elokuuta 1989 Palmdale, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen Mikki Hiiri -sarjakuvan piirtäjä. Murry elätti itsensä aluksi farmarina. Hänen taiteilijanuransa alku oli hyvin samanlainen kuin legendaarisella Carl Barksilla. Kumpikin oli piirtäjänä itseoppinut, kumpikin hakeutui 1930-luvun puolivälissä töihin Disneyn animaatiostudiolle ja kumpikin ryhtyi 1940-luvun puolella kokopäivätoimisesti piirtämään sarjakuvia Western Publishing Companyn parissa. Murry rupesi kynäilemään Disneyn tarinoita 1949. Murryn ensimmäinen Mikki-sarja oli 30-sivuinen "Salaperäinen karjatalo" vuodelta 1951. Murryn parhaina töinä pidetään 1950-luvulla ja 1960-luvun alussa "Walt Disney's Comics and Stories" ja "Mickey Mouse" -lehdissä ilmestyneitä pitkiä Mikki-seikkailuja. Murrylle ei kuitenkaan jäänyt vieraaksi Aku Ankkakaan, ja hän piirsi myös Nakke Nakuttajaa.
Murry loi Del Connelin kanssa Superhessun. Murry palautti sarjakuviin Floyd Gottfredsonin vuonna 1939 keksityn Mustakaavun, joka oli välillä ollut muutamia vuosia unohduksissa. Murrya ylisti myös Romano Scarpa, Italian kenties arvostetuin Mikki Hiiri -piirtäjä. Murryn sarjoja ilmestyi runsaasti suomalaisessa Aku Ankka -lehdessä sen ensimmäisten vuosikymmenten aikana. Murry piirsi uudelleen muutamia Floyd Gottfredsonin Mikki-seikkailuja, ja nämä Murryn versiot tulivat useimmille suomalaisille tutuiksi aiemmin kuin Gottfredsonin alkuperäiset.
Murryn piirrostyötä on kehuttu, mutta jatkosarjojen juonia on moitittu toistosta varsinkin loppuaikoina. Käsikirjoitukset Murryn sarjoihin teki useimmiten Carl Fallberg. 1970-luvun alussa Murryn Mikki-tarinat muuttuivat jatkosarjoista kahdeksan sivun pituisiksi, ja myös niitä pidetään aika heikkotasoisina.
Paul Murry piirsi viimeisen Mikki-sarjakuvan vuonna 1982 ja vietti rauhallisia eläkepäiviä taiteen ja musiikin parissa. Murry kuoli elokuussa 1989 Palmdalessa, Kaliforniassa.
Jan Ullrich
Jan Ullrich (s. 2. joulukuuta 1973 Rostock, Itä-Saksa) on saksalainen entinen kilpapyöräilijä. Hän voitti Ranskan ympäriajon ensimmäisenä saksalaisena vuonna 1997. Vuonna 1999 Ullrich voitti Espanjan ympäriajon. Hän on voittanut myös kultaa ja hopeaa Sydneyn olympialaisissa.
Vuonna 2006 Ullrichin nimi tuli esiin laajassa Operación Puerto -dopingskandaalissa. Ullrich oli osallistumassa vuoden 2006 Ranskan ympäriajoon, jossa hän oli ennakkosuosikki kilpailua vuosia hallinneen Lance Armstrongin lopetettua kilpauransa edelliskauteen (palasi kilpailuihin vuonna 2009). Ranskan ympäriajon kilpailunjohtaja Christian Prudhomme ilmoitti kuitenkin vain viikkoa ennen kilpailun alkua, että Ullrich ja moni muu huippuajaja (muun muassa Ivan Basso ja Joseba Beloki) eivät saa osallistua kisaan. El Pais -sanomalehti raportoi espanjalaisen lääkärin Eugenio Fuentesin vastaanotolta löytyneen pussitettua verta ja dopingdokumentteja, jotka liittävät yhteensä 58 ammattilaispyöräilijää mahdolliseen dopingin käyttöön. Kansainvälinen pyöräilyliitto UCI kehotti ammattilaistalleja vetämään kaikki epäillyt ajajat pois kilpailutoiminnasta tutkimusten ajaksi. Ullrichin talli T-Mobile veti ykkösajajansa pois juuri ennen kilpailun alkua ja purki Ullrichin työsopimuksen myöhemmin heinäkuussa skandaalin johdosta. Ullrichia on ennenkin syytetty dopingin käytöstä ja vuonna 2002 hän sai kuuden kuukauden kilpailukiellon kärähdettyään ekstaasin ja amfetamiinin käytöstä. Ullrich ajoi autoa alkoholin vaikutuksen alaisena vuonna 2002, ja hänet tuomittiin ajokieltoon.
Heinäkuun 2006 jälkeen Ullrichin yhteyksiä Fuentesiin tutkittiin. Helmikuun lopussa 2007 Ullrich ilmoitti lopettavansa uransa, väsyttyään kielteiseen julkisuuteen jonka hän koki ajojahdiksi. Huhtikuun alussa varmistui, että Fuentesin vastaanotolta oli löydetty Ullrichin verta. Tämän paljastuksen myötä Operación Puerto aktualisoitui uudelleen vuoden 2007 Giro d'Italian kynnyksellä.
Ullrich asuu nykyään Mallorcalla ja on kärsinyt päihdeongelmista, käytettyään amfetamiinia, kokaiinia ja runsaasti alkoholia.
XSLT
XSLT () on XML-pohjainen merkintäkieli XML-tiedostojen muunnoksiin. Kielen perusperiaatteisiin kuuluu, että alkuperäistä dokumenttia (tässä tapauksessa XML-dokumenttia) ei muuteta, vaan pikemminkin pinnoitetaan aivan kuten Cascading Style Sheets tekee hypertekstille (HTML- ja XHTML-dokumenteille). XSLT-kuvauskieli ei ota myöskään kantaa ulosantiin, jolloin yhdestä ja samasta XML-dokumentista on mahdollista saada ulos niin HTML-taittoinen, ihmisluettava sivu kuin konekielinen, esimerkiksi CSV-tiedostokin.
World Wide Web Consortium kehitti XSLT:n aikaisemman, "Extensible Stylesheet Languagen" seuraajaksi vuosien 1998 ja 1999 aikana. Tuolloin kehitettiin myös XSL Formatting Objects sekä XPath. Nykyisin yleisimmin käytössä on versio 1.0, mutta 3. lokakuuta 2005 W3C myönsi alustavan suosituksen XSLT 2.0:lle.
Yllä oleva dokumentti sisältää siis kaksi henkilöä, "Matti Meikäläisen" sekä "Maija Meikäläisen". Kun mietitään selkokielisempää esitystapaa, voitaisiin dokumentti esittää esimerkiksi HTML-taulukolla:
Toisaalta CSV-tiedoston saanti samasta tiedostosta tapahtuisi taas:
XSLT sisältää valintalauseissa täydellisen tuen XPath:lle, ja sisältää itsessään seuraavat valitsimet:Valitsimien lisäksi XSLT:lla on joitakin omia funktioita. Näitä ovat:
Starwing
Starwing (Japanissa ja Yhdysvalloissa Star Fox, ) on "Star Fox" -pelisarjan ensimmäinen osa ja se julkaistiin vuonna SNES:ille. Peli käytti hyödykseen Super FX -mikrosirua, joka mahdollisti näyttävän 3D-grafiikan. Koska 3D-grafiikkaa ei pelin julkaisuajankohtana käytetty vielä juuri lainkaan, aiheutti peli paljon huomiota peliteollisuudessa.
"Starwing" on "raiteilla" kulkeva peli, eli pelaaja ei pysty itse päättämään minne Fox McCloudin ohjaama Arwing-alus lentää, vaan hänellä on vain mahdollisuus väistellä eteen tulevia esteitä korkeus- ja leveyssuuntaan rajatussa "tunnelissa". Pelaajan tulee pujotella läpi kenttien, tuhota kaikki viholliset, ja tehtävän lopuksi tappaa suunnattoman kokoinen loppuvastustaja päästäkseen eteenpäin pelissä. Pelistä on suunniteltu jatko-osa "Star Fox 2", mutta se julkaistiin vasta vuonna 2017 SNES:n uudelleenjulkaisun yhteydessä. Välissä on tullut muita Star Fox-pelejä, jotka jatkavat pelisarjan tarinaa suoraan Starwingista.
Big Thing
Big Thing on Duran Duranin vuonna 1988 julkaistu albumi. Se nousi Ison-Britannian albumilistalla sijalle 15 ja Yhdysvalloissa sijalle 24.
Vuonna 1988 musiikillinen ilmapiiri oli muuttunut. House-musiikki ja tanssittavampi "groove" olivat muotia. Duran Duran tunnettiin pääasiassa 1980-luvun alun syntikkapop-yhtyeenä ja yhtye oli uransa kannalta tärkeässä pisteessä – Big Thing oli heidän yrityksensä säilyttää musiikillinen uskottavuus.
Big Thingiä voidaan pitää yhtyeen "house-levynä". Ensimmäinen single "I Don't Want Your Love", albumin nimikappale ja toinen single "All She Wants Is" olivat aiempaa aggressiivisempaa tanssimusiikkia.
Etääntyäkseen aiemmasta imagostaan yhtye tyylitteli nimensä yksisanaiseen muotoon "Duranduran" ja laulaja Simon Le Bon kasvatti pidemmät hiukset.
Enolit
Enoli tai alkenoli on alkeeni, jossa hydroksyyliryhmä on sitoutunut hiiliatomiin, jolla on kaksoissidos. Nimitys enoli on yhdistetty kaksoissidoksen "en"- ja alkoholin -"oli" -tunnisteista. 
Enolit ja karbonyyliyhdisteet, kuten ketonit ja aldehydit, ovat isomeerejä. Puhtainakin aineina ne muuttuvat spontaanisti toisikseen. Tätä kutsutaan keto-enolitautomeriaksi. Usein toinen tautomeeri on paljon suositumpi; yleensä se on ketoni tai aldehydi, mutta jos kaksoissidos on konjugoitunut, myös enolitautomeeri voi olla suositumpi.
Oikeanpuolinen enolimuoto ei ole stabiili, vaan se muuttuu vasemmanpuoleiseksi ketomuodoksi. Happi on elektronegatiivisempi kuin hiili, ja se muodostaa voimakkaampia kemiallisia sidoksia. Näin ollen hiili-happi -kaksoissidos on yli kaksi kertaa voimakkaampi kuin yksinkertainen sidos, mutta hiili-hiili kaksoissidos on heikompi kuin kaksi yksinkertaista sidosta.
Konjugoituneissa kuten 1,3-dikarbonyyli- ja 1,3,5-trikarbonyyliyhdisteissä enolimuoto on yleisempi, sillä stabiiliutta lisäävää resonanssia ja molekyylin sisäisiä vetysidoksia muodostuu vain enoli-, eikä ketomuodoissa.
Kun hydroksyyliryhmä (–OH) luovuttaa enolissa vetyionin (H) eli protonin, muodostuu negatiivinen enolaatti-ioni:
Välituotteena, jota on vaikea havaita, enolaattia voi syntyä sekä happo-, että emäskatalyysillä. Tavalliset vesiliuoksessa stabiilit emäkset eivät ole riittävän vahvoja muuttamaan erikseen stabiloimattomia karbonyyliyhdisteitä merkittävissä määrin enolaateiksi. Tarvitaan superemäs ja täysin vedettömät olosuhteet, jotta saadaan muutettua karbonyyliyhdiste kokonaan enolaatiksi.
On olemassa stabiileja enolaatteja, joissa enolaattia stabiloi resonanssi. Fenoleissa kaksoissidos on aromaattisessa renkaassa. Muita syitä ovat konjugaatio ja keto-enolitautomeria, joista johtuu esimerkiksi askorbiinihapon happamuus.
Emäksenä voidaan käyttää esimerkiksi alkoksidia. Enolaattikemian keskeinen ongelma on se, ettei enolisaatio ole selektiivistä: kun on kaksi mahdollista enolaattia, molempia syntyy. Kylmässä (esim. kuivajää-asetonihaude) ja voimakkailla emäksillä saadaan kineettisesti helpoiten irtoava enolaatti. Lämpimässä ja heikoimmilla emäksillä enoli pääsee palautumaan karbonyyliyhdisteeseen takaisin kunnes päästään termodynaamiseen tasapainoon. Toinen haaste on se, että jos emäs on liian heikko, karbonyyliyhdistettä jää liuokseen, ja se reagoi enolaatin kanssa, minkä välttämiseksi on käytettävä superemäksiä.
Enolaattikemialla on osuutensa suuressa osassa monimutkaisten lääkemolekyylien synteesissä.
Jos enolaatti on konjugoitunut karbonyylin (tai muun elektroneja puoleensavetävän ryhmän) kanssa, se toimii happona samalla tavalla kuten karboksyylihappo. Kuten karboksyylihapossa, konjugaattiemäksen elektroneja luovuttavan –O -ryhmän ja elektroneja puoleensavetävän =O -ryhmän elektronit ovat delokalisoituneet; ainoana erona on välissä oleva, "sähköä johtava" enolin π-sidos. Askorbiinihappo on tyypillinen esimerkki.
Pikku vampyyri
Pikku vampyyri (alkuper. "Der Kleine Vampir") on saksalaisen lastenkirjailija Angela Sommer-Bodenburgin kirjasarja. Ensimmäinen alkuperäiskielinen teos ilmestyi vuonna 1979.
Juoni perustuu ihmislapsi Antonin ja vampyyrilapsi Rydigerin (alkuper. "Rüdiger") ystävyyteen. Anton rakastaa kauhutarinoita, etenkin vampyyreistä kertovia, joten Rydiger ja Anton ystävystyvät nopeasti. Antonin vanhemmat eivät tiedä lapsensa ystävän olevan vampyyri, vaikka ovatkin kovasti yrittäneet tutustua häneen. He ihmettelevät myös Rydigerin vierailuaikoja - vampyyrithan voivat liikkua vain auringonlaskun jälkeen.
Pikkuhiljaa Anton oppii tuntemaan Rydigerin vampyyriperheen, von Schlottersteinit, heidän joukossaan mm. Rydigerin soman pikkusiskon Annan ja isoveljen Lumpin, jolle on jäänyt ikuinen äänenmurros ja murrosikä, joka johtuu siitä, että hänestä tuli vampyyri teini-ikäisenä.
Muita von Schlottersteinin perheen jäseniä ovat:
Kustannusosakeyhtiö Otava on julkaissut kaikki suomenkieliset Pikku vampyyri -kirjat aina vuodesta 1987.
Sarjan suomalaiset kirjojen nimet ja ilmestymisvuodet:
Kanadalais-saksalainen yhtiö teki kirjoista vuonna 1985 13-osaisen tv-sarjan. Kaikkia rooleja esittivät kanadalaiset näyttelijät. Vuonna 1993 ilmestyi tv-sarja saksalaiselta tuottajalta. Vuonna 2000 yhdysvaltalainen tuottaja teki kirjoista elokuvan.
Cessna
Cessna Aircraft Company on yhdysvaltalainen yleisilmailulentokoneita valmistava yritys, jonka päätoimipaikka sijaitsee Wichitassa, Kansasissa. Se valmistaa niin yksimoottorisia pienkoneita kuin isompia yksityiskäyttöön suunniteltuja suihkukoneitakin. Yritys on New Yorking pörssiin merkityn monialayritys Textronin tytäryhtiö.
2,3-dimetyylibutaani
2,3-dimetyylibutaani on eräs heksaanin (CH) viidestä isomeeristä. Se on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön veteen liukenematon neste. 2,3-dimetyylibutaanin rakennekaava on (CH)CHCH(CH), moolimassa 86,2 g/mol, sulamispiste −129 °C, kiehumispiste 58 °C, tiheys 0,662 g/cm (vesi = 1,0 g/cm), leimahduspiste −29 °C, itsesyttymislämpötila 420 °C ja CAS-numero 79-29-8.
Muut heksaanin (CH) isomeeriset muodot ovat:
Hectorock II
Hectorock II on vuonna 1985 julkaistu Hectorin albumi.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Hector, ellei toisin mainita.
CD:n bonuskappaleet
Hector & Toeloe Strings (CD-bonus)
Angela Sommer-Bodenburg
Angela Sommer-Bodenburg (s. 18. joulukuuta 1948 Reinbek, Schleswig-Holstein, Saksa) on saksalainen lastenkirjailija. Hän tuli tunnetuksi suositulla Pikku vampyyri -kirjasarjalla (), joka on julkaistu 32 eri maassa.
2,2-dimetyylibutaani
2,2-dimetyylibutaani eli neoheksaani on eräs heksaanin (CH) viidestä isomeeristä. Se on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön neste. 2,2-dimetyylibutaanin rakennekaava on (CH)CCHCH, moolimassa 86,2 g/mol, sulamispiste −100 °C, kiehumispiste 50 °C, tiheys 0,649 g/cm (vesi = 1,0 g/cm), leimahduspiste −48 °C, itsesyttymislämpötila 425 °C ja CAS-numero 75-83-2.
Muut heksaanin (CH) isomeeriset muodot ovat:
Nuku idiootti
Nuku idiootti on Hectorin vuonna 1987 julkaistu albumi. Kappaleet "Peili peili" ja "Suuri pieni mies" löytyvät ainoastaan levyn CD-versiolta. Albumi myi kultalevyyn oikeuttaneen määrän.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Hector, ellei toisin mainita.
Otso
Otso on suomalainen miehen etunimi. Sana tarkoittaa karhua, ja on ilmeisesti alkuperäinen karhun nimitys siinä, missä karhu on yksi monista kiertoilmauksista.
Väestörekisterikeskuksen Nimipalvelun mukaan nimi Otso on Suomessa 1900-luvun alusta lokakuuhun 2016 mennessä annettu 3517 miespuoliselle henkilölle.
Eläinaiheisuus tekee Otsosta suomalaiseksi etunimeksi poikkeuksellisen.
Järjestelmäkutsu
Järjestelmäkutsu eli käyttöjärjestelmäkutsu (, "systeemikutsu") on ohjelmoinnissa sovellusten käyttämä matalan tason mekanismi käyttöjärjestelmän ytimen tarjoamien palveluiden suorittamiseksi.
Järjestelmäkutsu ei ole suora funktiokutsu kuten sovelluksissa, vaan kutsun on ylitettävä ytimen ja käyttäjäavaruuden välinen jako. Kutsutavat eroavat alustojen ja arkkitehtuurin mukaan.
Käyttöjärjestelmissä voi olla satoja eri järjestelmäfunktioita. Plan 9 -käyttöjärjestelmässä eri funktioita on vain noin 50 kappaletta. Alkuperäisessä Unix-järjestelmässä oli alle 50 järjestelmäkutsua.
Tyypillisesti järjestelmäkutsut suoritetaan standardikirjaston avulla suoraan kutsumisen sijaan. Järjestelmäkutsu voi olla huomattavasti hitaampaa käyttäjäavaruuden funktiokutsuun verrattuna. Kirjastot kuten glibc toteuttavat kutsujen optimointeja käyttäjäavaruudessa muun muassa vDSO-toiminnolla.
Suorittimet kuten Motorola 68000 tukevat käyttäjämoodia ("user-mode") ja kernelimoodia ("supervisor-mode"), kun taas eräät muut suorittimet käyttävät ohjelmasegmentin tasoa.
Järjestelmäkutsun hitauteen vaikuttavia tekijöitä ovat muun muassa muistiavaruuden vaihdosta seuraavat toiminnot (TLB-tyhjennys) sekä tarve tallettaa ja palauttaa rekisterien tilat (pinon käsittely).
Järjestelmäkutsuilla toteutetaan muun muassa seuraavia toimintoja:
Intel x86-arkkitehtuuripohjaisissa Linux-järjestelmissä järjestelmäkutsuja voidaan käyttää kahdella tavalla. Perinteinen tapa on käyttää ohjelmistokeskeytystä 80h (tai 0x80, desimaaleina 128), jolloin järjestelmäkutsun numero laitetaan rekisteriin eax ja funktion parametrit rekistereihin ebx - edx. Uudempi ja nopeampi tapa on käyttää suorittimen codice_1/codice_2-käskyjä, jotka välttävät keskeytyssignaalin lisäkuorman. 64-bittisessä x86-64-arkkitehtuurissa vastaava kutsu tehdään rekistereillä rax ja rdi - r9, ja käytetään codice_3/codice_4-käskyjä. vDSO-toiminto ja ajonaikainen kirjasto voivat automaattisesti valita suorittimen tukeman toiminnon taaksepäin yhteensopivuuden vuoksi.
MS-DOS-tyyppisissä käyttöjärjestelmissä taas käytetään keskeytystä 21h järjestelmäkutsuun.
FreeBSD käyttää Unix-tyylistä kutsumistapaa ja 80h-keskeytystä, jossa oletetaan että kutsuttu funktio herättää keskeytyksen kutsuvan ohjelman sijaan ja parametrit välitetään pinossa.
Windows NT on käyttänyt laitteistokeskeytystä "keskeytysporttien" lisäksi sekä 2e-keskeytystä järjestelmäkutsuun.
Esimerkki on laadittu assembly-konekielellä Linux-järjestelmään. Siinä pyydetään käyttöjärjestelmää suorittamaan palvelu "sys_close".
Vastaava esimerkki uudemmalla menettelyllä:
Myös ylemmän tason kielillä voi tehdä järjestelmäkutsuja suoraan:
Varjot ja lakanat
Varjot ja lakanat on Hectorin vuonna 1988 julkaistu albumi. Se nousi Suomessa listan neljännelle sijalle ja myi platinaa.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Hector.
Sirkka (nimi)
Sirkka on suomalainen naisen etunimi. Nimen alkuperä liittynee 1800-luvun lopulla ilmestyneeseen satukirjaan "Prinsessa Lumisirkku ja kääpiöt". Lumisirkusta tuli Lumikki, mutta Sirkku jäi tytönnimeksi.
Lokakuuhun 2018 mennessä Väestörekisterikeskuksen mukaan 35 390 henkilöä on saanut etunimekseen Sirkka, kaikki ovat naispuolisia. Suurin osa heistä on syntynyt vuosien 1920 ja 1960 välisenä aikana.
Raili
Raili on suomalainen naisen etunimi. Nimeä on arveltu mukaelmaksi heprealaisperäisestä nimestä Raakel.
Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan Raili-nimen on 1900-luvun alusta kesäkuuhun 2018 mennessä saanut 23 024 henkilöä, jotka kaikki ovat naisia. Suurin osa heistä on syntynyt vuosien 1920 ja 1960 välisenä aikana.
Starsky ja Hutch
Starsky ja Hutch () on yhdysvaltalainen televisiosarja, jota tehtiin vuodesta 1975 vuoteen 1979. Sarja kertoo kahdesta kalifornialaispoliisista, David Starskystä ja Ken ”Hutch” Hutchinsonista. Yksi sarjan tunnettu erikoispiirre on poliisikaksikon käyttämä valkoisella maalauksella varustettu punainen Ford Gran Torino.
Sarjan nimihenkilöistä Paul Michael Glaserin esittämä David Starsky on katuviisas ja toimintaan helpommin mukaan lähtevä kuin parinsa. David Soulin esittämä Ken Hutchinson kuvataan sarjassa Starskya älykkäämpänä ja vakavampana. Kontrastia hahmojen välille luovat myös ulkoiset seikat: Starsky on pariaan lyhyempi ja tummatukkainen, Hutch pitkä ja vaalea.
Sarjan vakituisista sivuhenkilöistä Antonio Fargasin esittämä Huggy Bear edustaa poliisikaksikon kaveria alamaailmassa. Bernie Hamilton toimii poliisipäällikkö Dobeyna, lupsakkana johtajahahmona.
Silvía Night
Silvía Night () on islantilaisen näyttelijä Ágústa Eva Erlendsdóttirin esittämä hahmo, joka esiintyy Skjár 1 -televisiokanavan ohjelmassa "Sjáumst með Silvíu Nótt".
Hahmon kehittivät televisiota varten Gaukur Úlfarsson ja Ágústa Eva Erlendsdóttir. Ohjelmassaan Silvía Night esitti julkisuudenkipeää, narsistista ja huonokäytöksistä islantilaisnuorta parodioiden nuorison huonoja tapoja ja kielenkäyttöä. Hänellä on ollut tapana haastatella ohjelmassa kadunmiehiä, jotka menevät hänen käytöksestään hämilleen. Ennen show'n ensiesitystä televisiossa ja Silvían hahmon oltua vielä tuntematon hän suututti monet ihmiset rajuilla haastatteluillaan. Sittemmin Islannin nuoriso on ottanut mallia Silvía Nightin harjoittamasta käytöksestä ja hänen viljelemistään maneereista.
Vuonna 2005 Silvía sai Edda-palkinnon (Islannin vuosittainen elokuva- ja televisioalan palkinto) vuoden parhaasta komediashowsta ja hänet valittiin vuoden televisiopersoonaksi. Helmikuussa 2006 valtakunnallisen Rás 2 -radiokanavan kuuntelijat valitsivat Silvían Islannin seksikkäimmäksi naiseksi. Ágústa Eva tuli samassa äänestyksessä neljänneksi.
Silvía Night myös edusti maataan vuoden 2006 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Congratulations" (alun perin islanniksi nimellä "Til hamingju Ísland", "Onnittelut Islanti"), mutta ei selvinnyt kilpailun finaaliin. Laulussa Silvia muun muassa ylistää itseään, mollaa mannereurooppalaisten musiikkimakua ja soittaa puhelun Jumalalle. Laulussa esiintyi myös kiroilua, joka on Euroviisujen sääntöjen vastaista. Semifinaaliesityksessä kirosanat oli korvattu toisella ilmaisulla. Myös lavaesitys oli erittäin yliampuva ja oli osittain parodia perinteisistä Euroviisu-esityksistä.
Koko Euroviisujen ajan Silvía Night aiheutti kohua ja pahennusta Ateenassa. Silvía oli roolinsa mukaisesti äärimmäisen itseriittoinen ja itserakas, mollasi kanssakilpailijoita ja ärsytti toimittajia. Silvía muun muassa haistatteli Euroviisujen tekniikasta vastanneille henkilöille, sekä antoi kohua herättäneitä lausuntoja kreikkalaisista köyhistä katulapsista paikallisessa tv-ohjelmassa. Media kritisoi ja hyökkäsi laulajaa vastaan osaksi siksi, että kaikki eivät ymmärtäneet jutun olevan vitsiä ja osaksi siksi, että he kokivat Silvian tietoisesti loukkaavan itse tapahtumaa. Silvían provosoivasta käytöksestä johtuen muun muassa kilpailujen esikarsinnan yleisöstä suuri osa buuasi ja vihelsi poikkeuksellisen äänekkäästi Islannin esitykselle.
Semifinaalitappion jälkeen Silvía jatkoi rooliaan näytellen "mielipahaansa". Hän teeskenteli lyövänsä poikaystäväänsä ja "uhkaili" itsemurhalla sillan kaiteella seisten. Lisäksi hän huuteli karkeuksia ja syljeskeli toimittajia kohti. Silvia myös haukkui Suomen edustajaa Lordia "rumaksi hirviöiksi", Hollantia edustanutta Trebleä "lehmäksi" ja Ruotsin Carola Häggkvistiä "vanhaksi, rumaksi ämmäksi".
Ágústa Eva on esiintynyt seuraavissa elokuvissa (ei siis Silvia Nightin roolissa)
Elias
Elias on miehen etunimi, kreikkalainen muoto heprean nimestä Elia ""Jahve on Jumalani"". Vanhassa testamentissa Elia oli profeetta, josta kerrotaan Toisessa kuningasten kirjassa.
Huhtikuuhun 2018 mennessä 30 570 miestä ja alle 30 naista Suomessa on saanut nimekseen Elias.
Suomessa Eliaksen nimipäivä oli aikoinaan 17. huhtikuuta. Vuonna 1929 se siirrettiin huhtikuun 9. päivään kyseisenä päivänä syntyneen Elias Lönnrotin muistoksi. Sama päivä on myös Mikael Agricolan kuolinpäivä, joka on nykyään liputuspäivä.
Jon Brower Minnoch
Jon Brower Minnoch (1941–1983) oli yhdysvaltalainen mies, joka on kaikkien aikojen painavin mies (kaikkien aikojen painavin nainen oli Carol Yager). Enimmillään 635 kiloa painanut Minnoch kärsi ylipainosta jo lapsena: 12-vuotiaana Minnoch painoi 132 kg. Minnoch oli ammatiltaan taksinkuljettaja.
37-vuotiaana vuonna 1978 Minnoch joutui liikalihavuudesta johtuvien sydän- ja hengityselinoireiden vuoksi sairaalaan. Minnochin liikkuminen – ja liikuttelu – oli vaivalloista: sairaalassa ollessaan tarvittiin 13 miestä siirtämään häntä, jotta liinavaatteiden vaihto onnistui. Minnoch laihtui sairaalassa tiukan dieetin ansiosta, ja palatessaan kotiin 16 kuukauden jälkeen, hän painoi enää 216 kg. Painonpudotus on suurin koskaan taltioitu.
Minnoch ei syönyt tavallista enempää, vaan hänen liikalihavuutensa johtui ödeemasta eli nestepöhöstä, joka aiheuttaa nesteen kertymistä kudoksiin. Minnochia hoitanut lääkäri arvioikin, että hänen painostaan 408 kg oli nestettä. Minnoch joutui myöhemmin sairaalaan lihottuaan uudestaan 432-kiloiseksi vain runsaassa vuodessa. Minnoch kuoli 42-vuotiaana vuonna 1983. Kuollessaan Minnoch painoi yli 362 kg.
Kai Lehtinen
Kai Antero Lehtinen (s. ) on suomalainen näyttelijä ja ohjaaja. Hänet tunnetaan muun muassa nimiroolista televisiosarjassa "Raid".
Lehtinen valmistui ylioppilaaksi Lohjan lukiosta vuonna 1980 ja opiskeli sen jälkeen Jouko Turkan oppilaana Teatterikorkeakoulun näyttelijälinjalla, josta hän valmistui vuonna 1987. Hän on työskennellyt muun muassa Helsingin kaupunginteatterissa, Espoon teatterissa, Tanssiteatteri Raatikossa ja Pyynikin kesäteatterissa. Suuren yleisön tietoisuuteen Lehtinen tuli Juhanin roolista televisiosarjassa "Seitsemän veljestä".
Lehtinen voitti Olavi-palkinnon roolityöstään Taru Mäkelän elokuvassa "Pikkusisar" (1999). Hän on esiintynyt myös elokuvissa "Raid" (2003), "Poliisin poika" (1998), "Pikkusisar" ja "Mosku – lajinsa viimeinen" (2003), jossa Lehtinen näytteli Moskua eli porokeisari Aleksi Hihnavaaraa (1882–1938). Elokuvapuolella Lehtisen esikoisohjaustyö oli vuonna 2002 valmistunut "Umur". Nurmijärven Kivi-juhlille Lehtinen ohjasi Aleksis Kiven näytelmän "Nummisuutarit", jota esitettiin kesinä 2007–2009. Lehtinen ohjasi niin ikään Kivi-juhlille näytelmän "Seitsemän veljestä", jota esitettiin kesäisin 2011–2012.
Lehtinen toimii myös videotuotantoyhtiössä sekä WWF:n luonnon lähettiläänä. Vuonna 2008 Lehtinen toimi yrittäjänä Sodankylän Vuotsossa sijaitsevassa baarissa, jonka hän nimesi Mosku-baariksi
Lehtinen joutui klapikoneonnettomuuteen vuonna 1995, jonka seurauksena hän menetti neljä varvasta oikeasta jalastaan. Lehtinen asuu perheineen Karjalohjalla. Hänellä ja vaimollaan on kuusi lasta. Lehtisen esikoispoika kuoli hirsimökin tulipalossa Karjalohjalla vuonna 2007. Vuonna 2017 Lehtisen kotitilalla sattui vakava tulipalo. Tulipalossa Lehtisen perheen kaksikerroksinen ulkorakennus tuhoutui täysin. Tuhoutuneessa ulkorakennuksessa oli autotalli, verstas, talon lämpökeskus, hevostalli, sekä varastotilaa.
Paholaisrausku
Paholaisrausku ("Manta birostris") on suurin rauskulaji. Sen suun molemmilla puolilla on rintaevistä kehittyneet sarveismuodostumat, joista nimi johtuu.
Paholaisrausku voi kasvaa 9,1 metriä pitkäksi ja painaa jopa 3000 kilogrammaa. Normaalipituus on 3,8-4,6 metriä.
Suuresta koostaan huolimatta paholaisrausku on rauhallinen jätti, eikä ihmisten tarvitse pelätä sitä.
Paholaisrauskujen pääravintoa on plankton.
Paholaisrauskuja tavataan trooppisissa vesissä, yleensä koralliriuttojen läheisyydessä.
Tage Erlander
Tage Fritiof Erlander (13. kesäkuuta 1901 Ransäter, Ruotsi – 21. kesäkuuta 1985 Huddinge, Ruotsi) oli ruotsalainen poliitikko. Hän oli valtiopäiväedustaja 1932–1973, Ruotsin pääministeri ja sosiaalidemokraattisen puolueen puheenjohtaja 1946–1969. Erlander on kauimmin pääministerinä toiminut poliitikko länsimaiden demokratioissa.
Erlander oli syntynyt Ransäterissä, Värmlannin maakunnassa, opettajan poikana. Hänen esivanhemmissaan on myös metsäsuomalaisia. Hän opiskeli Lundin yliopistossa poliittista historiaa ja kansantaloutta, osallistuen aktiivisesti opiskelijapolitiikkaan erilaisissa radikaaleissa ryhmittymissä. Erlander valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1928 ja vasta tuolloin hän omaksui sosiaalidemokraattisen puoluekannan. Hänet valittiin Lundin kaupunginvaltuustoon vuonna 1930. Yliopistotausta näkyi hänen myöhemmässä toiminnassaan, kun hän suuntasi valtion rahoitusta tutkimustyöhön ja korkeakoulutukseen.
Erlander nousi Ruotsin valtiopäivien toiseen kamariin vuonna 1932, missä hän istui aina vuoteen 1973 saakka lukuun ottamatta vuosia 1945–1948, kun Erlander oli valtiopäivien ensimmäisen kamarin jäsenenä. Erlanderista tuli sosiaaliministeriön valtiosihteeri vuonna 1938, ja hallitukseen hän nousi kirkko- ja kouluministeriksi 1945. Per Albin Hanssonin kuoltua äkillisesti lokakuussa 1968 hänet valittiin Hanssonin seuraajaksi pääministeriksi ja sosiaalidemokraattien puheenjohtajaksi. Valinta ei ollut yksimielinen, koska Erlander ei tuolloin ollut kovin näkyvä poliitikko.
Pääministerinä Erlander jatkoi Hanssonin aloittamaa kansankoti-aatteen toteuttamista. Sen mukaan demokratian perusta luodaan yhteishengellä ja yhteisyydellä. Sana on alettu vahvasti yhdistää sosiaalidemokraattiseen hyvinvointipolitiikkaan. Siihen kuuluivat yleinen sairausvakuutus, lapsilisät, työeläkejärjestelmä ja peruskoulu. Poliittiset vastustajat eivät useinkaan vastustaneet näitä uudistuksia sinänsä, mutta varoittelivat niiden kustannuksista ja verojen kiristymisestä. Erlander muodosti vuosina 1951–1957 yhteishallituksen keskustapuolueen kanssa, mutta yhteistyö päättyi erimielisyyksiin työeläkejärjestelmästä. Tämän jälkeen Erlander johti sosiaalidemokraateista muodostettuja hallituksia vuoteen 1969. Vuoden 1968 vaaleissa puolue sai kaikkien aikojen suurimman vaalivoiton, yli 50 % äänistä. Hänen valtansa perustui yhteistyöhön ja luottamukseen yhteiskunnan talousvaikuttajien, suurpääomistajien ja ammattiliittojen johtajien välillä. Tätä kutsuttiin "Harpsundin demokratiaksi" pääministerin kesäasunnon mukaan.
Tage Erlanderilla oli läheiset suhteet Suomen presidenttiin Urho Kekkoseen. Erlander vieraili Suomessa elokuussa 1967 ja paljasti tällöin erään esi-isänsä olleen kotoisin Mikkelin seudulta ja nimeltään Suhonen.
Hiilitetrakloridi
Hiilitetrakloridi (CCl) eli tetrakloorimetaani on synteettinen kemiallinen yhdiste, jota on käytetty vaahtosammuttimissa ja jääkaapeissa. Aineesta on kuitenkin luovuttu sen myrkyllisyyden takia. Huoneenlämmössä ja normaalipaineessa se on läpinäkyvää, väritöntä nestettä, jolla on helposti tunnistettava makea tuoksu.
Useimmiten hiilitetrakloridia muodostetaan hiilidisulfidista ja kloorista. 105–130 °C:n lämpötilassa aineet reagoivat keskenään muodostaen hiilitetrakloridia:
Pieni määrä hiilitetrakloridia muodostuu myös metyleenikloridin ja kloroformin synteesiprosessin sivureaktiossa, jota kuvaa alla oleva reaktiyhtälö:
Hiilitetrakloridimolekyylissä hiiliatomiin yksinkertaisilla kovalenttisilla sidoksilla kiinnittyneet neljä klooriatomia sijoittuvat symmetrisesti muodostaen tetraedrin. Symmetrisyyden ansiosta molekyylillä ei ole dipolimomenttia. Tämän ansiosta hiilitetrakloridi on ei-polaarinen, joten sitä voidaan käyttää liuottamaan muita ei-polaarisia yhdisteitä. 
Puhtaalla hiilitetrakloridilla on alhaisissa lämpötiloissa erittäin huono syttyvyys.
1900-luvun alussa hiilitetrakloridia käytettiin vaahtosammuttimissa, liuottimena kuivapesussa, tuholaistorjunnassa sekä jäähdytysaineena. Kun aineen myrkyllisyys tuli selville, alettiin sitä korvata turvallisemmilla vaihtoehdoilla. Ainetta on käytetty myös neutriinojen etsinnässä.
Altistuminen suurille määrille hiilitetrakloridia voi vaikuttaa keskushermoston, mukaan lukien aivojen, toimintaan. Altistuneet voivat tuntea itsensä huumatuiksi. Muita oireita ovat päänsärky, huimaus, väsymys ja pahoinvointi. Pidempiaikainen altistus voi aiheuttaa kooman tai jopa kuoleman. Lyhytaikainenkin altistus voi aiheuttaa maksa- ja munuaisvaurioita.
Hamari (laite)
Hamari on vesivoimalla toimiva konevasara, joka takoo edestakaisella liikkeellä punahehkuista metallia alasinta vasten. Konevasaralla tehtiin useimmiten karkeat taontatyöt. Niitä käytettiin muun muassa Suomen ruukeissa, joissa rautaa valmistettiin suo- ja järvimalmista harkoiksi.
Hamaria käyttivät Ilmajoella Könnin mestarit ja Nopankylässä toiminut seppä Salomon Koskela.
Sintsi
Sintsi on kylä Pohjois-Karjalassa Rääkkylän kunnassa. Kylässä asuu noin 100 asukasta. Nimi on ilmeisesti lähtöisin venäläisperäisestä sanasta, joka tarkoittaa eteistä ja porstuaa. 
Asukkaita on 250–300; kesäisin asukasmäärä on suurempi.
Kylä rajoittuu Pyhäselkä-, Iso-Onkamo ja Pieni-Onkamo -nimisiin järviin. Lisäksi kylä on myös Pyhäselän ja Tohmajärven kuntien rajoja lähellä. Rääkkylän keskustaan on 30 kilometriä, Kiteelle ja Joensuuhun noin 35 kilometriä.
Elinkeinoina on pääosin maa- ja metsätalous, kuten karjatalous, erikoisviljely, turkistarhaus, puunjalostus ja koneurakointi. Kylän lähellä on Vuoniemen rantojensuojelualue ja Kirkkovuori.
Sintsin naapurikylä on Nieminen ja Tohmajärven puolella Tikkala.
Petronella
Petronella tarkoittaa seuraavia:
Lylat Wars
Lylat Wars on Nintendon kehittämän "Star Fox" -pelisarjan toinen osa ja se julkaistiin vuonna 1997 Nintendo 64 -konsolille. Peli julkaistiin Euroopassa ja Australiassa nimellä "Lylat Wars", mutta Yhdysvalloissa nimellä Star Fox 64 (). Pelistä julkaistiin myös versio Rumble Pak -lisälaitteen kanssa.
Alun perin SNES:ille suunniteltu, julkaisematta jäänyt "Star Fox 2" sisälsi joitakin uusia ominaisuuksia, joita hyödynnettiin myöhemmin "Lylat Wars" -pelissä. Muun muassa Wolf O'Donnell -hahmo esiintyi ensimmäisen kerran "Star Fox 2:ssa".
"Lylat Wars" on "Starwingin" tapaan raiteilla kulkeva avaruusräiskintä. Pelin juoni on melkein samanlainen kuin "Starwingissa": Star Fox -tiimin tulee jälleen estää pahan Androssin suunnitelmat vallata Lylat-järjestelmä ja pelastaa Corneria-planeetta. Verrattuna "Starwingiin", "Lylat Warsissa" on lukuisia uudistuksia. Pelin kenttien suorittamisjärjestys riippuu siitä miten hyvin kentät onnistuu suorittamaan: taitava pelaaja pääsee vaikeimmille planeetoille. Vaikeinta reittiä pelaamalla pääsee näkemään pelin vaihtoehtoisen loppuratkaisun. Jos jollakin planeetalla suoritettava tehtävä epäonnistuu, reitti jatkuu helpompia planeettoja kohti. Joillakin kentillä on kulkuneuvona Landmaster-tankki tai Blue Marine -sukellusvene Arwing-aluksen sijaan.
Star Wars Jedi Knight II: Jedi Outcast
Star Wars Jedi Knight II: Jedi Outcast on Tähtien sodan maailmaan sijoittuva videopeli, joka julkaistiin vuonna 2002. Se on Raven Softwaren kehittämä ja Lucasartsin ja Activisionin markkinoima ja kustantama. Se julkaistiin Windowsille, Macille, Nintendo GameCubelle ja Xboxille. Peli toimii Quake III:n pelimoottorilla. Peli menestyi hyvin ja sitä ylistettiin kehittyneiden valosapelitaisteluiden ansiosta.Kyle Katarn ja Jan Ors lähtevät tutkimaan erästä planeettaa ja löytävätkin stormtrooperejen vartioaseman (Outpost). He seuraavat johtolankoja ja pääsevät/joutuvat Voiman pimeän puolen hallitsijan, Mr. Desannin jäljille. Desann kidnappaa Jan Orsin ja Kyle Katarn joutuu lähtemään Desannin perään. Kyle tarvitsee jälleen jedivoimia ja käy Valley of the Jedi:ssa niitä hakemassa. Desann tähtääkin juuri tähän ja lähettää joukkonsa nyt Valley of the Jedi:hin. Pelin lopuksi Kyle Katarn ja Desann kohtaavat eeppisessä taistelussa vanhoilla raunioilla.
Kiš
Kiš oli muinainen kaupunki nykyisen Irakin eteläosassa muinaisessa pohjoisessa Sumerissa.
Kišin paikalla nykyään sijaitseva Tell al-Uhaymir on suhteellisen lähellä muinaista Babylonia, 80 km nykyisestä Bagdadin kaupungista etelään nykyisessä Babilin kuvernöörikunnassa Irakissa. Kiš oli Eufratin lähellä ja kattaa nykyään 40 rauniokumpua soikealla suunnilleen 8x3 km alalla. Kish asutettiin Jemdet Nasr-aikakauden alussa. Sumerilaiset kutsuivat Kišin aluetta nimellä Uri. Sinne saapuneiden itäseemiläisten on väitetty kukistaneen Urukun valta-aseman noin 3100 eaa. Itäseemiläisten vaikutus olisi alkanut alueella 4. vuosituhannen alkupuoliskossa. Kišin lisäksi Abu Salabikh oli protoakkadilainen keskus, muita itäseemiläisiä alueita olivat Ebla, Mari ja Nagar.
Sumerilaisen jälkikäteen laaditun kuningasluettelon mukaan suuren tulvan jälkeinen kuningas Gushur oli Kišistä, joka luultavasti pohjoisen sijaintinsa takia kärsi tulvasta vähiten. Kišiä hallitsi tulvan jälkeen Jushur. Monissa varhaisissa Kišin kuninkaiden nimissä on seemiläistä akkadia ei sumerilaista kieltä. Etanaa edeltävät Kišin varhaiset kuninkaat on nimetty akkadilaisesti eläinten mukaan esim Zuqaqip "Skorpioni". Kuningasluettelon mukaan Kišin 12. kuningas Etana "nousi taivaaseen ja vakautti maat". Rouxin mukaan Etana olisi hallinnut niinkin aikaisin kuin 3000 eaa. Ensimmäinen aikalaiskaudelta peräisin olevilla arkeologisilla löydöillä historialliseksi varmistettu kuningas Enmebaragesi kaappasi perimätiedon mukaan itäisen elamin aseet. Tämä tapahtui noin 2700-2500 eaa.
Enmabaragesin poika Aga (Agga) oli Urukin kuninkaiden "kalastaja Dumuzin" ja Gilgamešin poliittinen vastustaja ja soti Gilgamešia vastaan. Kuningasluettelo ei mainitse esimerkiksi hamazin lyöneeksi väitettyä Utuqia/Uhubia ja Mesilimiä. Kišiä hallitsi yhdessä vaiheessa nainen, alkujaan kapakanpitäjä Kubau.
Kišin kuningas rakensi jossakin vaiheessa suurvallan ja monet kuninkaat sanoivat tämän jälkeen itseään "Kišin kuninkaiksi" eli kutsuivat itseään nimellä Lugal. Akkadin, Urin ja jopa jotkut Babylonin kuninkaat tunnettiin Kišin kuninkaina. Monet Kišin kuninkaat olivat seemiläisiä. Kišin jumaluus oli Zababa. Alkujaan suurvallan rakentaja Akkadin Sargon Suuri oli Kišin kuninkaan Ur-Zababan juomanlaskija.
Kišistä on löydetty eräitä vanhimpia tunnettuja kuvakirjoituksia, ajalta noin 3200 eaa.
Paja
Pajaksi sanotaan rakennusta, jossa seppä takoo vasaralla rautaa alasinta vasten ja valmistaa siitä erilaisia käyttö- tai koriste-esineitä.
Könnin mestarit valmistivat pajassa erilaisia karkea- ja hienotaontatöitä kelloihin ja käyttöesineihin. Nopankylässä, jossa oli 1869–1955 välisenä aikana Suomen suurin hevosajokaluteollisuus, työskenteli parhaana aikana jopa 30 seppää omassa pajassaan raudoittaen ajokaluja.
Pajan keskeisin kaluste oli ahjo, jossa rautaa kuumennetaan hehkuvilla hiilillä työstölämpöiseksi. Ahjo saatiin riittävän kuumaksi puhaltamalla hiiliin ilmaa "palkeiden" avulla. Ilman puhallus nostaa hiilien lämpötilaa hehkuvaksi ja kuumentaa raudan sen sulamispisteeseen asti.
Rumble Pak
Rumble Pak on Nintendo 64 -pelikonsolille tehty lisälaite. Se kytketään Nintendo 64:n ohjaimen laajennusporttiin, ja toimii kolmella AAA-paristolla.
Rumble Pak oli ensimmäinen massamarkkinoille suunnattu haptista palautetta käyttävä laite, eli laite joka tärisyttää peliohjainta riippuen siitä mitä pelissä tapahtuu. Esimerkiksi lähellä oleva räjähdys tai osuma pelaajan hahmoon saattaa aiheuttaa täräyksen. Julkaisun aikaan tätä ominaisuutta ei ollut missään muussa pelikonsolissa tai ohjaimessa, joten se oli varsin edistyksellinen ja merkittävä toiminto.
Nintendo myy "Rumble Pak"-nimellä myös Nintendo DS:n vastaavaa tärinälaajennusta.
Rumble Pakin sai alun perin "Lylat wars" -pelin mukana ja sen jälkeen erillisenä. Kuitenkin vasta Raren kehittämä "GoldenEye 007" näytti mihin Rumble Pak pystyi. Pian Rumble Pak-yhteensopivuus löytyi miltei jokaisesta N64-pelistä, ja joistain peleistä tehtiin jopa uusia versioita, jotka tukivat Rumble Pakia.
Myöhemmin Sony kopioi Rumble Pakin idean, mutta jalosti sitä tekemällä kokonaan uuden ohjaimen pelikonsolilleen. DualShock -malli sisälsi tehokkaamman tärinän ja kaksi analogitikkua, jotka tekivät pelaamisesta sulavampaa.
Jokainen seuraavan sukupolven konsoli hyödynsi tärinäefektiä, ainoana poikkeuksena Sega Dreamcast, jonka ohjaimeen tuli asettaa Rumble Pakin kaltainen lisälaite.
Nykyään Rumble Pakin saa myös Nintendo DS:lle. Tämä kytketään koneen Game Boy Advance-pelien porttiin. Ensimmäinen Rumble Pakia tukenut peli oli "Metroid Prime Pinball", jonka mukana Rumble Pakia myös myytiin.
Saksan lippu
Saksan lippu on nykymuodossaan toiminut Saksan liittotasavallan tunnuksena vuodesta 1949. Lipussa on musta, punainen ja kullanvärinen raita. Valtiolipussa on lisäksi Saksan vaakuna keskellä.
22. maaliskuuta 2005 liittotasavallan hallituksen tekemän päätöksen mukaan Saksassa on kymmenen virallista liputuspäivää:Lisäksi on joukko osavaltiokohtaisia liputuspäiviä. Myös liputus esimerkiksi liittopresidentin vaalipäivänä tai suruliputus merkittävän saksalaisen tai ulkomaalaisen poliitikon poismenon yhteydessä on yleistä.
Viralliset liputuspäivät koskevat vain julkisia rakennuksia, kuten virastoja, poliisilaitosta ja oikeusistuimia.
Nykyisenkaltainen trikolori on ollut Saksan tunnuksena ensi kerran vuonna 1848. Keisariaikana raitojen värit olivat musta, valkoinen ja punainen. Weimarin tasavallan aikana 1919–1933 lippu oli nykyisenkaltainen mittasuhteita lukuun ottamatta. 1933–1935 natsi-Saksan lippuna oli aluksi keisariajan lippu, ja vuonna 1935 virallistetussa kansallissosialistien puoluelipussa oli punaisella pohjalla valkoisessa ympyrässä kansallissosialistien tunnus, musta, kärjellään seisova hakaristi. Toisen maailmansodan jälkeen Saksan liittotasavallassa on käytetty nykyistä lippua. Saksan demokraattisessa tasavallassa oli sama trikolori, mutta vuodesta 1959 alkaen keskellä harppi ja vasara. Saksojen yhdistyttyä liittotasavallan lippu jäi käyttöön.
Star Wars: Bounty Hunter
Star Wars: Bounty Hunter on Tähtien sodan maailmaan sijoittuva videopeli. Se on Lucasartsin kehittämä sekä kustantama ja se on julkaistu Nintendo GameCubelle ja PlayStation 2:lle 6. joulukuuta 2002. Pelissä pelataan palkkionmetsästäjä Jango Fettillä.
Star Wars: Bounty Hunterin tarkoituksena on metsästää pimeää jediä, Komari Vosaa. Pelaaja taistelee myös useita muita vastuksia vastaan, kuten Montrossia ja Bando Goraa. Lisäksi pelissä on pienempiä tehtäviä, kuten siviilien seassa olevien metsästettävien tunnistaminen ja vangitseminen.
Star Wars: Masters of Teräs Käsi
Star Wars: Masters of Teräs Käsi on Lucasartsin julkaisema taistelupeli vuodelta 1997 ja se sijoittuu Tähtien sodan maailmaan. Peli oli pettymys useille peliä pelanneille. Useat pettyivät varsinkin samankaltaisuuteen Soul Bladen ja Tekkenin kanssa sekä huonoihin valosapelitaisteluihin.
Pelattavat hahmot
Salaiset hahmot
Khan Bonfils
Khan Bonfils (1972 – 5. tammikuuta 2015 Lontoo) oli brittiläinen näyttelijä, joka näytteli jedimestari Saesee Tiiniä kolmessa "Tähtien sota" -elokuvassa. Hän esiintyi myös vuonna 2004 ilmestyneessä "Sky Captain and the World of Tomorrow" -elokuvassa.
Orli Shoshan
Orli Shoshan (s. 7. joulukuuta 1976 Tel Aviv, Israel) on israelilainen näyttelijä, joka on näytellyt jedimestari Shaak Titä kahdessa Tähtien sota -elokuvassa.
Suomen taiteen kultakausi
Suomen taiteen kultakaudeksi tai "kulta-ajaksi" kutsutaan vuosia 1880–1910, jolloin suomalaiselle taiteelle luotiin kansallinen ilme ja se nousi kansainväliselle tasolle. Kultakausi sijoittui samaan aikaan sortokausien ja kansallisen heräämisen kanssa. Aikakausi ilmeni kuvataiteessa, kirjallisuudessa, musiikissa ja arkkitehtuurissa. Aikakauden keskeisin hahmo oli Akseli Gallen-Kallela sekä muita huipputaiteilijoita muiden muassa Pekka Halonen, Albert Edelfelt, Jean Sibelius, Eino Leino, Helene Schjerfbeck, Eero Järnefelt, Emil Wikström ja Eliel Saarinen.
Taiteilijat alkoivat kuvata teoksissaan kotimaataan, sen ihmisiä, luontoa ja historiaa; he opettivat suomalaiset huomaamaan oman maansa kauneuden ja erikoislaatuisuuden.
Akseli Gallen-Kallela, (1865-1931).1894:
Suomalainen taide tuli tunnetuksi muualla Euroopassa Pariisin vuoden 1900 maailmannäyttelyssä.
Volvo BM
Volvo BM AB oli Volvon omistama maanrakennuskoneita ja traktoreita valmistanut ruotsalainen yhtiö, jonka aiempi nimi oli "AB Bolinder-Munktell".
Teknikko Johan Theofron Munktell perusti vuonna 1832 konepajan Eskilstunaan. Se aloitti toimintansa vuonna 1832 nimellä "Eskilstuna Mekaniska Werkstad". Aluksi se valmisti höyrykoneita. Munktell rakensi ensimmäisen puolidieselmoottorinsa vuonna 1905. Munktellin ensimmäinen traktori valmistui vuonna 1913 ja tuotanto laajeni nopeasti.
Hiukan myöhemmin vuonna 1844 Jean ja Carl Gerhard Bolinder perustivat konepajan ja valimon Tukholmaan. Sen nimeksi tuli "J & C G Bolinder". Veljeksistä Jean oli ollut samanlaisessa teknikko-opissa kuin Munktell, ja Carl oli harjoitellut eri valimoissa Ruotsissa. Bolinderin tehdas tuli tunnetuksi etenkin moottoreistaan: vuonna 1893 esitelty nelitahtinen ottomoottori oli ensimmäinen Ruotsissa rakennettu tämäntyyppinen moottori. Puolidieselmoottori muodostui kuitenkin Bolinderin menestystuotteeksi. 1920-luvulla Bolinderin osuus kaikista maailman kalastusalusten moottoreista oli noin 80 %.
1930-luvun lamavuosina Handelsbanken järjesti Munktellin yrityksen ja J & C G Bolinderin konepajan yhteen (1932). Näin syntyi AB Bolinder-Munktell, jota on kutsuttu BM:ksi. Sen koko teollinen toiminta keskitettiin Eskilstunaan. Munktellin moottorien valmistus lopetettiin ja tuotannossa keskityttiin ainoastaan Bolinderin hyvämaineisiin moottoreihin. BM-traktori syntyi siten, että Munktellin traktorialustaan vaihdettiin Bolinder-moottori.
SKF-kuulalaakeritehtalla Göteborgissa oli suuri osuus Volvon perustamiseen. Kaupallisen koulutuksen saanut Assar Gabrielsson tuli töihin SKF:lle vuonna 1916. Myyntimatkoillaan hän huomasi, että ruotsalaisilla tuotteilla oli kysyntää. Gabrielsson tapasi vuonna 1924 insinööri Gustaf Larsonin, joka oli hankkinut kokemusta autoteollisuudesta ulkomailla. He päättivät toteuttaa ajatuksen ruotsalaisesta henkilöautosta yhdessä. AB Volvo -autoyhtiö perustettiin vuonna 1927 SKF:n tukemana. SKF oli jo aikaisemmin rekisteröinyt laakereille nimen "Volvo", joka otettiin autotehtaan käyttöön. Volvon ostettua Bolinder-Munktellin vuonna 1950 yhtiön nimeksi muutettiin Volvo BM. Vuonna 1979 Volvo BM myi traktorivalmistuksensa Valmet Oy:lle, minkä jälkeen Valmet käytti valmistamilleen traktoreille viiden vuoden ajan tuotemerkkiä "Volvo BM Valmet". Vuosina 1966-68 koottiin muutamia satoja Volvo BM traktoreita Suomen markkinoita varten Porvoossa, Fiskarsin tehtaalla.
Volvo BM:n nimeksi tuli myöhemmin "VME Group" ja sen jälkeen "Volvo Construction Equipment", millä nimellä yhtiö toimii edelleen osana Volvo-konsernia.
K-extra
K-extra (aiemmin K-Extra) oli Keskon omistama suomalainen päivittäistavaraketju, jonka tuotevalikoima oli pienempi kuin K-Marketeissa. K-extra toimi yleensä kaupunkien keskustoissa, lähiöissä, maaseututaajamissa ja -kylissä.
Ketju perustettiin vuonna 1996, jolloin eräät pienet, ketjuihin kuulumattomat K-kaupat liittyivät siihen. K-lähikaupat ja Rimit yhdistettiin K-market-, K-extra ja K-pikkolo-ketjuihin vuonna 2003.
Ketju sulautettiin osaksi K-market-ketjua vuoden 2015 aikana. Suurin osa kaupoista laajeni K-marketeiksi, ja jäljelle jääneet kaupat joko muuttuivat ketjujen ulkopuolisiksi K-kaupoiksi tai lopettivat toimintansa kokonaan.
K-pikkolo
K-pikkolo (myös Pikkolo) oli Keskon omistaman Pikoil Oy:n elintarvike- ja taloustavaramyymäläketju. Toiminta-ajatuksena ketju toimi hieman samalla tavalla kuin K-Market, mutta se oli kooltaan pienempi. K-pikkolo toimi joko kaupunkien keskustoissa tai lähiöissä. Toimipisteitä oli yhteensä 31. Vuosina 2005–2006 K-pikkolon toimipaikat muutettiin pääosin K-extroiksi tai K-marketeiksi, mutta osa myymälöistä lopetettiin kokonaan.
Neopentaani
Neopentaani eli 2,2-dimetyylipropaani on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön kaasu tai erittäin haihtuva neste. Neopentaanin rakennekaava on C(CH), moolimassa 72,2 g/mol, sulamispiste −17 °C, tiheys 0,6135 g/cm (vesi = 1,0 g/cm), kiehumispiste 10 °C, leimahduspiste < −7 °C, itsesyttymislämpötila 450 °C ja CAS-numero 463-82-1. Neopentaani ei liukene veteen, mutta liukenee alkoholiin.
Neopentaani on pentaanin (CH) isomeeri kuten myös isopentaani (2-metyylibutaani).
The Spook Who Sat by the Door
The Spook Who Sat by the Door (1973) on yhdysvaltalainen elokuva. Se on julkaistu Suomessa videolla nimillä Agentti iski takaisin ja Harlemin armoton. Elokuva perustuu Sam Greenleen kirjoittamaan romaaniin vuodelta 1969, joka on Suomessa julkaistu nimellä "Musta Nyrkki".
Luettelo Suomen liikenteen varoitusmerkeistä
Seuraavassa on lueteltu Suomessa käytössä olevat varoitusmerkit.
Magnolia (elokuva)
Magnolia on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Paul Thomas Anderson. Elokuvassa seurataan vuorokauden ajan yhdeksää ihmistä, joista jokainen on elämänsä käännekohdassa. Erityisen tarkastelun kohteena mosaiikkimaisessa teoksessa ovat vanhempien ja lasten suhteet.
Elokuva seuraa yhdeksän ihmisen elämää, jotka kaikki liittyvät WDKK-televisio-ohjelmaan. Earl Partridge (Jason Robards) tuotti ohjelmaa sen alkutaipaleella 1960-luvun lopussa. Nyt syövän vuoteeseen sitomana ja kuolevana hänen elämänsä on sairaanhoitaja Phil Parman (Philip Seymour Hoffman) käsissä. Earl pyytää Philiä etsimään poikansa T. J. Mackeyn (Tom Cruise), joka vihaa Earlia ja toimii nykyisin mediapersoonana, joka pitää sinkkumiehille seminaareja naisten viettelystä ja hylkäämisestä. Earlin edustusvaimo Linda (Julianne Moore) huomaa miehensä sairauden edetessä rakastavansa tätä aivan oikeasti.
Jimmy Gator (Philip Baker Hall) juontaa WDKK-ohjelmaa nykyisin. Hän on Earlin tapaan kuolemansairas. Jimmyn huumeongelmainen tytär Claudia (Melora Walters) inhoaa isäänsä ja syyttää tätä insestistä. Claudia tutustuu Jimiin (John C. Reilly), joka tapaa hänet työajalla poliisina tarkistaessaan ilmoitusta rauhanhäirinnästä. Stanley Specter (Jeremy Blackman) on lapsinero, joka kilpailee WDKK-ohjelmassa. Hänellä on mahdollisuus rikkoa vuonna 1968 tehty ennätys yhtäjaksoisesta voittoputkesta ja ansaita isälleen tuhansia dollareita. Donnie Smith (William H. Macy) on kyseisen ennätyksen haltija, entinen lapsinero, josta kasvoi katkeroitunut mies.
Vuorokauden aikana heidän tekemänsä valinnat muuttavat heidän elämänsä, kenties lopullisesti.
Selittämättömäksi jäävässä kohtauksessa taivaalta alkaa sataa sammakoita, jotka melkein hautaavat kaupungin alleen.
Caesarea
Caesarea on ollut monen muinaisten roomalaisten perustaman kaupungin nimi. Ne on nimetty Rooman keisari Augustuksen mukaan.
Nykyisin niistä on jäljellä Caesarea Maritima (tai "Caesarea Palestinae").
Muita Caesarea-kaupunkeja ovat olleet mm.