hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Državna himna Bosne i Hercegovine
Državna himna Bosne i Hercegovine () on Bosnia ja Hertsegovinan kansallislaulu. Hymni tunnetaan myös alkuperäisellä nimellää Intermeco ("Välisoitto"). Se hyväksyttiin käyttöön 10. helmikuuta 1998, yhdessä tasavallan uuden lipun kanssa. Intermeco korvasi vanhemman "Jedna i Jedinan", jota arvosteltiin siitä, että se ei ota huomioon monikansallisen maan serbi- ja kroaattivähemmistöjä. Laulun on säveltänyt Dušan Šestić.
Laululla ei ole virallisia sanoja. Helmikuussa 2009 Bosnia-Hertsegovinan parlamentin asettama komissio hyväksyi laulun säveltäjän Dušan Šestićin ja Benjamin Isovicin laatimat bosniankieliset sanat. Näitä ei ole kuitenkaan hyväksytty maan hallituksessa eikä parlamentissa, joten niillä ei vielä ole virallista asemaa.
Ti si svjetlost duše
Vječne vatre plam
Majko naša zemljo Bosno
Tebi pripadamU srcu su tvoje
Rijeke, planine
Plavo more
Bosne i HercegovinePonosna i slavna
Zemljo predaka
Živjećeš u srcu našem
Dov'jekaPokoljenja tvoja
Kazuju jedno:
Mi idemo u budućnost
Zajedno !
Jedna i Jedina
Jedna Si Jedina (Yksi ja ainoa) on Bosnia ja Hertsegovinan entinen kansallislaulu.
Laulun on säveltänyt ja sanoittanut Edin Dervišhalidović. Se hyväksyttiin Bosnia-Hertsegovinan kansallislauluksi useita kuukausia maan itsenäistymisen jälkeen marraskuussa 1995. Jedna Si Jedina miellettiin kuitenkin liiaksi monikansallisen valtion bosnialaisen osan hymniksi, ja sitä pidettiin kroaatti- ja serbivähemmistöjä syrjivänä (vaikka laulussa ei mainitakaan kansallisuuksia). Tämän takia maalle hyväksyttiin uusi kansallislaulu, Intermeco, 10. helmikuuta 1998, yhdessä maan uuden kansallislipun kanssa. 
Sanat serbokroaatiksi
Suorasanainen käännös
La Brabançonne
La Brabançonne (flaamiksi De Brabançonne, suomeksi Brabantilainen) on Belgian kansallislaulu. Belgian kansallislaulu syntyi Belgian itsenäistyessä Alankomaiden alaisuudesta 1830. Yleisesti kerrotaan tarinaa, jonka mukaan laulun kirjoittivat joukko nuoria patriootteja "Café l'Aigle d'Orissa" Brysselissä syyskuussa 1830. Tosiasiassa ranskalaisen alkutekstin kirjoitti Alexandre Dechet, joka toimi näyttelijänä teatterissa, jossa Alankomaiden vastainen kansannousu alkoi. Dechet, joka tunnettiin myös sananimellä Jennval, sai surmansa kansannousun yhteydessä. Victor Ceulemans käänsi laulun myöhemmin hollanniksi, maan toiselle kansalliskielelle. Laulusta on myös olemassa virallinen saksankielinen versio, koska osa Belgiasta on saksankielistä. Vuonna 1860 pääministeri päätti muokata laulua ja jättää siitä pois Dechetin sanalliset hyökkäykset Hollantia ja Oranian prinssiä vastaan.
Laulun sävelsi syyskuussa 1830 François van Campenhout, seuraavassa kuussa laulu esitettiin ensi kerran julkisesti. Vuonna 1921 Belgian parlamentti päätti, että vain laulun ranskalaisen version neljäs säkeistö on maan virallinen kansallislaulu. Myös muita säkeistöjä käytetään yleisesti.
Flaaminkielinen versio
Ranskankielinen versio
Saksankielinen versio
Jelena Kostanić Tošić
Jelena Kostanić Tošić (s. 6. heinäkuuta 1981 Split) on kroatialainen tennisammattilainen. Hän oli WTA:n maailmanlistalla kaksinpelissä korkeimmillaan sijalla 32 heinäkuussa 2004 ja nelinpelissä sijalla 30 lokakuussa 2004.
Onkamo (Haukipudas)
Onkamo on vajaan sadan asukkaan kylä Oulussa Jokikylän kaupunginosassa, entisen Haukiputaan kunnan alueella.
Onkamonkylä sijaitsee noin 16 kilometrin päässä Haukiputaan keskustaajamasta Kiiminkijoen varressa. Pinta-alaltaan Onkamo on Haukiputaan suurin alue. Järvet, suot ja metsät peittävät kuitenkin suurimman osan alueesta. Onkamon kyläkoulu lakkautettiin 1980-luvulla. Onkamolla kulki myös V. Alamäki Oy:n linja-auto, vuoro kuitenkin lakkautettiin keväällä 1995.
Kylällä sijaitsevan Onkamonjärven läpi virtaa Onkamonoja, yksi Kiiminkijoen sivuhaaroista.
Layla
”Layla” on Derek and the Dominos -yhtyeen kappale, joka julkaistiin yhtyeen ainoalla studioalbumilla "Layla and Other Assorted Love Songs" vuonna 1970. Kappaleen sävellys- ja sanoitustyöstä vastasivat Eric Clapton ja Jim Gordon.
”Layla” on yksi rockmusiikin kuuluisimmista rakkauslauluista. Kun kappale julkaistiin singlenä vuonna 1970, se ei kuitenkaan yltänyt listoille. Vuonna 1972 se julkaistiin singlenä uudestaan. Tällöin se nousi Yhdysvaltain listan sijalle 10 ja Britannian listan sijalle 7. ”Layla” on edelleen Claptonin tunnetuimpia sävellyksiä. Clapton teki kappaleesta akustisen bluesversion 1990-luvulla.
Clapton poimi Layla-nimen persialaisesta runosta. Runossa mies rakastuu Layla-neitoon, jonka isä järjestää pakkoavioliittoon toisen miehen kanssa. Rakastunut mies menettää järkensä tapahtuneen vuoksi.
Myös Richard Thompson on tehnyt samaan runoon perustuvan rockkappaleen "Layla", ja se on Richard ja Linda Thompsonin vuoden 1978 albumilla "First Light" (Chrysalis CHR 1177). Thompson on perehtynyt arabian kieleen ja kääntynyt islamin uskoon, ja hänen mukaansa Clapton lausuu nimen hieman väärin: [leila]. Thompson itse lausuu nimen muodossa [laila]. Thompsonin mukaan alkuperäinen "Layla"-runo tunnetaan ja sitä lauletaan kaikkialla keski-idässä.
Kolmperä (Espoo)
Kolmperä () on Vanha-Espoon suuralueella oleva Espoon kaupunginosa, jonka samanniminen kylätaajama on välittömästi Ämmässuon jätteenkäsittelykeskuksen luoteispuolella Turunväylän ja Nupurintien eteläpuolella lähellä Kirkkonummen rajaa.
Kolmperän taajamassa alueen luoteiskulmassa on kolmikärkinen T-kirjaimen muotoinen mutkitteleva järvi Kolmperä, josta alue on saanut nimensä. Järven eteläinen kärki on Kirkkonummen puolella. Lähin asutus Kirkkonummen puolella on Laitamaalla ja sen eteläpuolella Kauhalassa.
Kaakkoiskulmilla Forsbackan alueella ovat Svartbäckträsket, johon Mustapuro laskee vetensä Nupurinjärvestä pohjoisesta päin. Puro jatkaa edelleen, mutkitellen, edellisen järven kaakkoispuolella olevaan Kvarnträskiin, joka on niukin naukin Espoonkartanon puolella.
Kvarnträskistä puro jatkaa juoksuaan järven itälaidalta vielä itään Dämmaniin, jossa Espoon kaupungilla on Myllärinmäellä yksi vedenottopaikka – Espoo ottaa vesijohtovetensä joko täältä, tai nyt enenevämmässä määrin Päijännetunnelista. Dämmanin laskuoja on järven luoteispuolella, ja siitä vesi virtaa Gumbölen puolelle. Dämmanin pienessä järvessä on keskivaiheilla saari. – Dämmanin pohjoispuolella Backåkerin vaiheilla on kaksi pientä lampea, joista toisessa on saari.
Kolmperän vesi on puhdasta. Kolmperään ei ole koskaan päästetty suoria likavesiä eikä lannoitevesiä. Järven syvyys on keskimäärin noin 3 metriä. Järven rannalla ja sen lähistössä (järven pohjois-, itä- ja kaakkoispuolella) on ympärivuotista asutusta ja lisäksi kesäasukkaita. Kolmperässä toimii varsin aktiivinen kyläyhdistys, joka huolehtii yhteisistä liikunta-alueista ja pitää yhteyttä Espoon kaupunkiin. Vanhastaan Kolmperä on kuulunut Espoon Vanhaan Kartanoon, joka on rakentanut rannoille huviloita (Villan 1, Villan 2, Villan 3 jne...).
Espoossa on toinenkin Kolmperä-järvi. Se sijaitsee Nuuksiossa Karjakaivon lähellä.
Gustav Fabergé
Gustav Fabergé (1814 Pärnu – 1893 Dresden) oli baltiansaksalainen kultaseppä. Hänen isänsä oli Pierre Favry. Gustav Fabergé perusti Pietariin vuonna 1842 Fabergén perheyhtiön.
Fabergén suku on lähtöisin Ranskasta. Gustav Fabergén isoisoisän suku oli hugenotteja, jotka pakenivat Ranskasta vainojen ja niin sanotun Fontainebleaun ediktin takia Saksaan 1600-luvun lopulla. Gustav Fabergén isä Peter Fabergé muutti vuonna 1800 Saksasta Liivinmaalle, Venäjän keisarikunnan balttilaiseen provinssiin. Sieltä Peter Fabergén perhe muutti Pärnuun, missä Gustav syntyi vuonna 1814.
Vuonna 1842 28-vuotias Gustav Fabergé perusti Pietariin kultasepänliikkeen Bolshaja Morskaja -kadulle. Vuonna 1846 30. toukokuuta syntyi Gustav Fabergélle ja hänen tanskalaissyntyiselle vaimolleen Charlottelle o.s. Jungstedt, poika Peter Carl Fabergé. Vuonna 1870 66-vuotias Gustav antoi kultasepänliikkeen johdon kokonaan 24-vuotiaan poikansa Carlin tehtäväksi. Vuonna 1893 Gustav Fabergé kuoli 79-vuotiaana Dresdenissä.
The Number of the Beast
The Number of the Beast voi viitata seuraaviin:
Kurów
Kurów on kylä Kaakkois-Puolassa, Puławyn ja Lublinin välissä Kurówkajoen varrella. Se kuuluu Lublinin lääniin ja siellä asuu noin 2 800 asukasta. Kylän merkittävin nähtävyys ovat vuonna 1692 muutettu renessanssikirkko, jossa on Santi Guccin tekemiä veistoksia. Kylä on myös kenraali Wojciech Jaruzelskin synnyinpaikka.
Teatterikuoppa
Teatterikuoppa on Oulun Haukiputaalla oleva teatterin ja muun esiintyvän taiteen kulttuuritalo. Siellä näytellään vuosittain kymmeniä näytelmiä ja järjestetään muun muassa "Haukiputaan operettiviikot". Oulu-opiston ylläpitämä teatteritalo valmistui vuonna 2003 ja sen saliin mahtuu runsaat 200 katsojaa. Siellä esiintyy muun muassa Nurkkanäyttämö, Myllyteatteri ja Cappas-teatteri Kiimingistä. Muusikot käyttävät taloa sekä esiintymis- että harjoittelupaikkana ja talossa järjestetään myös muuta kulttuuritarjontaa. Talon aulassa on vaihtuva taidenäyttelytila. Teatterikuoppa on myös usein vierailevien esiintyjien näytöspaikka.
Unnunkoski
Unnunkoski oli yksi Räisälän pitäjän kylistä kirkolta pohjoiseen pitäjän luoteisosassa Vuoksen varrella.
Varhaisimmat asutuslöydöt ovat kivikaudelta Härskeensaaresta ja rautakaudelta Hoppendorfinniemen pellosta. Jo 1600-luvulla Unnunkoskella esiintyi sukuniminä Haikonen, Javanainen, Kähönen, Köninki, Laukkanen, Matikka, Olkkonen, Orava, Parta, Patrakka, Puputti, Rouhiainen, Suutari, Vorne ja Väkiparta. Vuonna 1585 Unnunkoskella oli ortodoksinen kappeli, ja 1624 Köninginmäki luovutettiin Käkisalmen pappilalle.
Kylän ensimmäisen kaupan perusti Sutkenhovin omistanut käkisalmelainen kauppias Aleksander Kannin 1860-luvun alkupuolella. Seuraavan kauppaliikkeen avasi keskelle kylää, laivarannan lähelle kauppias Tuomas Javanainen vuonna 1892. Martti Laamanen avasi Räisälän osuuskaupan jakelupaikan vuonna 1907 ensin Virtakalliolle, sitten Puputin taloon. Pari vuotta myöhemmin osuuskaupan myymälä perustettiin Juho Suutarin taloon. Kaupat kannattivat huonosti.Paras liikenneyhteys oli Vuoksea pitkin Käkisalmeen kaksi kertaa päivässä kulkeva laiva. Laivalla kuljetettiin valmistetut tuotteet Käkisalmen markkinoille. Liikennettä hoitivat höyrylaivat Ala-Vuoksi ja Käkisalmi.
Laivalaitureita
Koska maantiet olivat kapeat, mutkaiset, mäkiset ja huonokuntoiset, jäivät ne etupäässä hevosilla ajettaviksi.
Jukka Keitele
Jukka Keitele (s. 18. huhtikuuta 1961 Helsinki) on suomalainen toimittaja, joka toimi pankkiirina ja investointikonsulttina 1980-luvulla. Hänen isänsä oli ammattiyhdistysjohtaja, Suomen Merimies-Unionin puheenjohtaja Olavi Keitele.
Keitele perusti yhdessä Lauttasaaren lukiosta kirjoittaneiden kavereidensa kanssa vuonna 1982 Econinvestin, joka lähti mukaan nousemassa olleille osakemarkkinoille. Yritys meni parin vuoden kuluttua konkurssiin, mutta Keitele oli savustettu ennen selvitystilaa ulos yrityksestä. Keitele perusti tämän jälkeen yhdessä Econinvestistä lähteneen Lauri Tommilan kanssa 1983 pankkiiriliike "Keitele & Tommila Oy:n". Yritys oli noteerattuna Helsingin Pörssin meklarilistalla ja myöhemmin OTC-listalla. Yritys ajoi toimintansa alas 1989–1990, ja se haettiin konkurssiin 18. lokakuuta 1990.
Keiteleestä tuli uuden kasinotalouden symboli. Keitele herätti huomiota erittäin huolitellulla vaatetuksellaan.
Oltuaan jo vuodesta 1985 Uuden Suomen kolumnistina Keitele siirtyi 1989 kokonaan toimittajan ammattiin freelancerina. Koulutuksensa (hum. kand. 1984) perusteella hänen erikoisalansa ovat historia, talous ja sosiologia.
Nils Lofgren
Nils Hilmer Lofgren (s. 21. kesäkuuta 1951, Chicago) on yhdysvaltalainen kitaristi. Hän oli soittanut haitaria viisivuotiaasta lähtien, mutta alkoi 15-vuotiaana soittaa kitaraa. Lofgren soitti peukaloplektralla, koska se oli ainut plektra, mikä hänen isällään oli. 17-vuotiaana hänestä tuli ammattilainen, ja hän soitti 19-vuotiaana Crazy Horse -yhtyeen riveissä Neil Youngin "After the Gold Rush" -albumilla.
Hän teki lisäksi lukuisia levytyksiä vanhan yhtyeensä Grinin sekä Bruce Springsteenin ja Ringo Starrin kanssa. 1974 hän hajotti Grinin ja lähti soolouralle. Toinen sooloalbumi "Cry Tough" (1976) toi hänet suuren yleisön tuntemaksi, ja levy nousi listoille Yhdysvalloissa ja Euroopassa. Hänen esiintymiseensä kuuluu muun muassa kitaran soitto trampoliinilla hyppien.
Kevyt liikenne
Kevyt liikenne on suomalaisessa liikenteen käsitteistössä muodostettu kattokäsite, jolla tarkoitetaan yleensä kulkemista jalan, rullaluistimilla, potkulaudalla ja polkupyörällä sekä toisinaan mopolla, skootterilla, veneellä, kanootilla, hevosella ja hevosajoneuvolla. Käsitettä ei juurikaan tunneta Suomen ulkopuolella, eikä termille ole vastinetta muissa kielissä. Muualla käytetään osittain vastaavaa käsitettä ”suojaamattomat tienkäyttäjät” (, ).
2010-luvulla kevyt liikenne -käsite on vähentänyt merkitystään suomalaisessa liikennesuunnittelussa, eikä sitä suositella käytettäväksi. Helsingissä määrittelmättömän kevyen liikenteen suunnittelu on lopetettu; kaupunki on siirtynyt eri kulkumuotojen huomioimiseen itsenäisinä yksiköinä liikennesuunnittelussa.
Suomessa on liikennesuunnittelussa korostunut autoilun erottaminen muusta liikenteestä Ruotsissa 1960-luvulla kehitetyn ja sittemmin hylätyn SCAFT-mallin mukaisesti.
Vuonna 1997 mopoliikenteen osalta tapahtui liikennesäännöissä suuri muutos, kun mopoilu siirrettiin ensisijaisesti ajoradalle ja ainoastaan lisäkilvellä sallituksi pyörätiellä. Sittemmin useat kaupungit ovat siirtäneet mopot kokonaan ajoradalle poistamalla lisäkilvet pyöräteiltä. Oulussa muutos vähensi mopo-onnettomuuksia 60 prosenttia.
Nykyään jalankulku ja pyöräily on alettu ottaa huomioon erillisinä kulkumuotoina joissakin kaupungeissa.
Madison Square Garden
Madison Square Garden, lyhennetään usein MSG, on ollut nimenä neljällä areenalla New Yorkissa. Kaksi ensimmäistä sijaitsivat Madison Squarella, josta areena on saanut nimensä. Sitten rakennettiin uusi yli 20 000-paikkainen areena osoitteeseen 50th Street ja 8th Avenue, ja nykyinen areena sijaitsee 7th Avenuella. Jotkut kutsuvat nykyistä areenaa sen mainoslauseella: ""Maailman kuuluisin areena"".
Nykyisin areenalla järjestetään noin 320 tapahtumaa vuodessa. Näihin lukeutuvat muun muassa kaikki jääkiekkojoukkue New York Rangersin sekä koripallojoukkue New York Knicksin kotipelit, sekä WWE-turnauksia ja nyrkkeilyotteluita. Madison Square Garden oli vuonna 2015 maailman neljänneksi suosituin areena tapahtumien yhteenlasketulla lipunmyynnillä mitattuna ja suosituin Yhdysvalloissa.
Vuodesta 2017 lähtien Madison Square Garden on ollut ainoa NHL- tai NBA-areena, jota ei ole nimetty sponsorin mukaan.
Ambra
Ambra on kaskelotin suolistosta peräisin oleva erite. Sitä on historiallisesti käytetty hajuvesien lisäaineena. Nykyisin ambra on enimmäkseen korvattu synteettisillä aineilla.
Herman Melville kuvaa romaanissaan "Moby Dick" pitkällisesti kallisarvoisen ambran hankkimista mätänevien valaiden ruumiista.
Meripihkaa kutsutaan joskus "keltaiseksi ambraksi" ja ambraa "harmaaksi ambraksi", vaikka ne ovat aivan eri ainetta. Yhteistä ambralle ja meripihkalle on vain se, että molempia kerätään merestä ja rannoilta.
Marija Šarapova
Marija Jurjevna Šarapova (, s. 19. huhtikuuta 1987 Njagan, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen tennispelaaja, joka on ollut parhaimmillaan maailman naispelaajien rankinglistalla ykkösenä. Belgialaisen Justine Heninin ilmoitettua lopettamisestaan Šarapova nousi 19. toukokuuta 2008 neljättä kertaa urallaan maailmanlistan ykköseksi. Lontoon olympialaisissa 2012 hän saavutti kaksinpelissä hopeaa.
Šarapova edustaa Venäjää. Hänen vanhempansa ovat alun perin Homelista, Valko-Venäjältä, mutta muuttivat Tšernobylin onnettomuuden jälkeen 1986 Venäjälle. Šarapova on voittanut viisi Grand Slam -turnausta: Wimbledonin vuonna 2004, Yhdysvaltain avoimet 2006, Australian avoimet 2008 sekä Ranskan avoimet 2012 ja Ranskan avoimet 2014. Vuonna 2007 hän hävisi Australian avointen loppuottelun Serena Williamsille ja vuonna 2012 Viktoryja Azarenkalle. Vuonna 2011 hän hävisi Wimbledonin loppuottelussa Petra Kvitoválle.
Sotšin vuoden 2014 talviolympialaisten avajaisseremonioissa Šarapova sai kunnian tuoda olympiatulisoihdun avajaisten areenalle, jossa lopulta Vladislav Tretjak ja Irina Rodnina sytyttivät olympiatulen palamaan.
7. maaliskuuta 2016 pitämässään tiedotustilaisuudessa Šarapova ilmoitti jääneensä kiinni WADA:n tammikuusta 2016 alkaen kiellettyjen aineiden listalla olleen meldonium-lääkeaineen käytöstä Australian avointen yhteydessä tammikuussa. Heti seuraavana päivänä hänen sponsorinsa TAG Heuer ja Nike ilmoittivat katkaisevansa sponsorisopimuksensa Šarapovan kanssa. Kansainvälinen tennisliitto ITF päätti 8. kesäkuuta 2016, että Sharapova saa kahden vuoden kilpailukiellon alkaen 26. tammikuuta 2016. Sharapova käytti meldoniumia kymmenen vuotta perhelääkärinsä suosituksesta. Myöhemmin urheilun kansainvälinen vetoomustuomioistuin CAS lyhensi tuomion 15 kuukauteen.s = sisäkenttä
Puuntuhooja
Puuntuhooja ("Cossus cossus") on melko kookas, hämärä- ja yöaktiivinen perhonen. Sillä on jonkin verran merkitystä metsä- ja puutarhatalouden tuholaisena.
Puuntuhooja on helposti tunnistettava ja tukevarakenteinen perhonen. Aikuinen yksilö on huomiota herättävän kookas ja yleisväriltään selvästi harmaanruskea. Sekä etu- että takasiivet ovat pohjaväriltään rusehtavat ja siipiä kirjoo tumma, verkkomainen kuvio, joka erottuu selvänä myös takasiivissä. Keskiruumiin selkäpuolella on vaalealla pohjalla tumma kuvio, joka voi tuoda mieleen kasvot. Takaruumiin jaokkeiden reunat ovat vaaleat ja muodostavat takaruumiiseen vaalean poikkiraidoituksen. Tuntosarvet ovat poikkileikkaukseltaan lieriömäiset. Siipien kärkiväli on koiraalla 55–77 mm ja naaraalla 68–95 mm.
Puuntuhoojan jopa kymmensenttinen, selkäpuolelta lihanpunainen ja kyljistään kellertävä toukka on hyvin tavallinen näky kun täysikasvuiset toukat lähtevät etsimään koteloitumispaikkaa. Toukka erittää tunnusomaista, epämiellyttävän tärpättimäistä tuoksua, jonka ihminenkin voi esimerkiksi metsässä aistia monien metrien etäisyydeltä.
Puuntuhooja on levinnyt koko Eurooppaan pohjoisimpia osia myöten. Lisäksi se esiintyy Pohjois-Afrikassa ja elinalue jatkuu Aasian puolella aina Japaniin ja Etelä-Kiinaan saakka. Suomessa sitä tavataan varsin yleisenä ainakin Etelä-Lapin korkeudelle saakka. Aikuiset perhoset lentävät kesä-heinäkuussa.
Puuntuhoojaa tavataan metsissä, puistoissa ja puutarhoissa. Aikuiset perhoset viettävät piilottelevaa elämää, eikä niitä ole lajin yleisyydestä huolimatta helppo löytää. Aikuiset perhoset lentävät yöllä ja hakeutuvat toisinaan valon luo. Niiden suuosat ovat surkastuneet, eikä perhonen nauti ravintoa. Naaraita voi kuitenkin lentää viinisyötille niiden erehtyessä pitämään käyneen nesteen tuoksua merkkinä sopivasta munimispaikasta. Pariutumisvalmis naaras houkuttelee koiraita luokseen feromonien avulla.
Naaras munii 700–1000 munaa, yleensä muutaman kymmenen, mutta joskus jopa parin sadan munan ryppäinä yleensä vahingoittuneiden tai sairaiden, mutta edelleen elossa olevien puiden kuorelle. Munintapaikka on kuoren rako tai kohta, jossa kuori on valmiiksi vioittunut. Se myös suosii ikääntyneempiä puuyksilöitä. Naaras peittää munaryhmät tuottamallaan eritteellä. Toukat elävät aluksi pieninä ryhminä heti kuoren alla, mutta erakoituvat myöhemmin.
Toukka elää elävien puiden puuaineksessa, kaivertaa sinne käytäviä ja riittävän suuressa puussa saattaa elää jopa kymmeniä toukkia. Joskus vanhempi toukka saattaa vaihtaa isäntäpuutaan. Toukan kehitys kestää kahdesta neljään vuotta. Täysikasvuinen toukka kaivautuu ulos puunrungosta tehden puun tyviosaan 12–16 mm:n läpimittaisen aukon, ja saattaa vaeltaa pitkänkin matkan ennen kuin löytää mieleisensä talvehtimispaikan. Toukka kaivautuu maahan tai vanhaan kantoon ja rakentaa erittämästään silkistä kotelokopan. Toukka talvehtii kopan sisällä ja koteloituu sinne vasta keväällä. Kotelovaihe kestää kahdesta kuuteen viikkoa.
Toukka elää etenkin raidan ("Salix caprea") puuaineksessa, mutta joskus myös koivuissa, lepissä tai erilaisissa hedelmäpuissa, kuten omenapuussa.
Zenica
Zenica on Bosnian ja Hertsegovinan neljänneksi suurin kaupunki. Maan keskellä, 70 kilometriä Sarajevon pohjoispuolella sijaitsevan kaupungin läpi virtaa Bosna-joki.
Vuonna 2013 Zenican kunnassa oli noin 115 000 asukasta, joista sen keskustaajamassa asui vajaat 74 000.
Jugoslavian aikana kaupunki tunnettiin terästeollisuudestaan. Sinne rakennettiin lähiöitä kaivosteollisuuden työntekijöille. Sosialistiajan kolhon arkkitehtuurin kerrostumien alla piilee vanha kaupunki, jossa on niin moskeijoita, katolisia ja ortodoksikirkkoja kuin synagogakin.
Rune Angell-Jacobsen
Rune Angell-Jacobsen (s. 16. joulukuuta 1947 Florø) on norjalainen romaanikirjailija. Hän on kirjoittanut 52-osaisen "Amerika!"-sarjan ja 22-osaisen "Sara vakker" -sarjan.
Arkhidamos II
Arkhidamos II () oli Spartan kuningas noin 469 eaa.–427 eaa. Hänen isänsä oli Zeuksidamos joka ehti kuolla ennen omaa isäänsä kuningas Leotykhidas II:a. Arkhidamos yritti estää peloponnesolaissodan puhkeamisen, mutta lopulta hänen oli annettava periksi sotaa kannattavien painostukselle. Arkhidamos johti Spartan joukkoja sotaretkellä Attikaan vuosina 431 eaa., 430 eaa. ja 428 eaa. Vuonna 429 eaa. hän johti Plataiaa vastaan kohdistunutta hyökkäystä. Arkhidamos kuoli luultavasti vuonna 427 eaa. koska vuonna 426 eaa. hänen poikansa Agis II oli noussut valtaistuimelle.
Arkhidamoksen tytär oli Kyniska, joka on ensimmäinen Olympian kisojen voittajaksi merkitty nainen.
Aarne Lakomaa
Aarne Lakomaa (1914–2001) oli suomalainen diplomi-insinööri, joka tuli tunnetuksi erityisesti SAAB-lentokoneiden suunnittelijana.
Lakomaa opiskeli Teknillisessä korkeakoulussa ja palveli luutnanttina talvi- ja jatkosodassa. Jatkosodan aikaan hän työskenteli muun muassa Mörkö-Moranen moottorivaihdoksen parissa. SAABin palvelukseen Lakomaa siirtyi vuonna 1944. Hän osallistui Saab 35 Draken ja Saab 37 Viggen -hävittäjien esisuunnitteluun. Hän toimi suunnittelutoimiston päällikkönä vuoteen 1979 asti.
Lakomaalle on myönnetty Thulin-mitali, joka on Ruotsin ilmailun korkein kunnianosoitus. Aarne Lakomaa on Erik Lakomaan isoisä.
Merete Lien
Merete Lien (s. 1952) on norjalainen kirjailija, joka syntyi Bergenissä mutta asuu nykyään Kragerössä.
Lienin tunnetuin teos on kirjasarja "Barn av stormen" ("Myrskyn lapsi"), joka käsittää 33 kirjaa. Hän on kirjoittanut myös lukuisia yksittäisiä romaaneja kuten "Bak mörket" ("Pimeyden takana"), "Vinterlys" ("Talvivalo") ja "Kongens bror" ("Kuninkaan veli").
Ace of Spades
Ace of Spades on brittiläisen heavy metal -yhtye Motörheadin vuonna 1980 ilmestynyt neljäs studioalbumi. Levy lasketaan yhdeksi heavymusiikin merkittävimmistä virstanpylväistä, koska sillä Motörheadin heavy metalin, rockin ja bluesin sekoitukseen perustuva tyyli oli kehittynyt huippuunsa. Motörheadin ilmaisua juuri sellaisena, kuin se tällä levyllä ilmenee, pidetään yleisesti speed ja thrash metal -tyylilajien esimuotona. Levyn nimikappaleesta tuli levyn ilmestyttyä menestys, ja se on edelleen Motörheadin tunnetuimpia ja suosituimpia kappaleita. Levyllä soittaa Motörheadin klassinen Lemmy Kilmisterin, Phil "Philthy Animal" Taylorin ja "Fast" Eddie Clarken muodostama kokoonpano.
Levy äänitettiin elokuussa ja syyskuussa 1980 Jacksonin studioilla Rickmansworthissa tuottaja Vic Mailen kanssa. Ennen albumin julkaisua ja tulevaa kiertuetta julkaistiin single "Ace of Spades" 27. lokakuuta 1980 ja marraskuun alussa se oli sijalla #15. Albumi julkaistiin 8. marraskuuta 1980 ja sijoittui sijalle #4 Britannian albumilistalla, joten levy-yhtiö Bronze painoi albumista heti kultaisen, rajoitetun painomäärän, vinyylin. Albumin kansikuva otettiin louhoksella Barnetissa.
28. tammikuuta 2003, Silverline julkaisi albumista DVD-Audio-version. Albumin teosta on myös tehty dokumentti (osa "Classic Albums" sarjaa), joka julkaistiin DVD:llä 28. maaliskuuta 2005 yhtiöstä Eagle Vision. Dokumentti sisältää Lemmyn, Phil Taylorin ja Eddie Clarken haastattelut.
Ace of Spades on yksi Motörheadin parhaista albumeista ja useat pitävät sitä parhaana. Siitä on tullut monien yhtyeiden ja albumeiden vaikuttaja, klassikko. Vaikka yhtye kutsuukin omaa musiikkiaan samanlaiseksi rock 'n rolliksi kuin Eric Claptonin ja Jimi Hendrixin musiikki, albumia ja varsinkin sen nimikappaletta on pidetty suurena vaikuttajana etenkin thrash metallin synnylle. Albumi on listattu kirjassa "1001 Albums You Must Hear Before You Die". Albumin nimikappale sijoittuu VH1:n laatimassa luettelossa kaikkien aikojen parhaista metallikappaleista sijalle 10.Uusintapainoksen lisäkappaleet
Kaksi viimeistä kappaletta ovat alun perin ilmestyneet yhdessä Girlschoolin kanssa tehdyllä St. Valentine's Day Massacre EP:llä.
Sprengtporten
Sprengtporten oli ruotsalainen aatelissuku. Suvun perustaja oli saksalaissyntyinen everstiluutnantti Volmar Jakob Rolandt (k. 1688), joka aateloitiin Ruotsissa vuonna 1651 nimelle Sprengtport. Sprengtporten oli jo 1600-luvulla tunnettu sotilassuku, jonka jäsenet olivat vaikuttaneet varsinkin itäalueilla Varsinkin Georg Magnus Sprengtporten vaikutti suuresti Suomen historiaan.
Merkittäviä suvun edustajia ovat muun muassa:
Spartan kuningas
Spartan kuninkaat hallitsivat antiikin Spartaa. Kuninkaita oli aina kaksi, ja he tulivat eri kuninkaallisista suvuista – agiadeista ja eurypontideista. Kuninkaiden tehtäviin kuului toimia ylipappeina, tuomareina ja sotapäällikköinä. Myöhemmin kuninkaiden valtaa rajoitettiin ja enemmän valtaa saivat eforit ja neuvosto ("gerusia"). 
Sellasian taistelun jälkeen Spartasta tuli tasavalta (221 eaa. – 219 eaa.).
Châlons-en-Champagne
Châlons-en-Champagne on kaupunki Ranskassa Champagne-Ardennen alueella. Kaupungin entinen nimi Châlons-sur-Marne muutettiin virallisesti nykyiseen muotoonsa vuonna 1998.
Vuoden 2006 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 46 184 asukasta. Kaupunki oli Marnen departementin ja Champagne-Ardennen suuralueen pääkaupunki ennen alueuudistusta.
The Esquires
The Esquires on suomalainen rautalanka- ja popyhtye, joka perustettiin Helsingissä pääsiäisenä 1962. Tuolloisessa kokoonpanossa soittivat Eero Raittinen (rummut), Jussi Raittinen (komppikitara), Reijo Bergström (soolokitara) ja Kari Bergström (basso), jonka korvasi pian vanha rockpioneeri Jorma Kalenius.
Vuoden 1963 toukokuussa yhtye levytti ensimmäisen singlensä, joka oli rautalankaversio Tapio Rautavaaran rallista "Juokse sinä humma"'. Lokakuussa Raittiset lähtivät The Soundsiin ja heidän tilalleen tulivat Timo Jämsen (oikealta nimeltään Keijo Ahola) ja Petteri Snell. Soittamisen lisäksi myös Bergström, Jämsen ja Kalenius alkoivat laulaa. Yhtye levytti vuosien 1964–1965 välisenä aikana seitsemän Reino Helismaan Beatles-käännöstä, joista suosituin oli heinäkuussa 1964 levytetty "Maailma ilman rakkautta". Omien levyjensä lisäksi The Esquires soitti muun muassa Lasse Mårtensonin levyllä "Nousevan auringon talo" ja vuonna 1965 Helsingissä konsertoineen Gene Vincentin taustayhtyeenä.
Snellin erottua yhtyeestä lokakuussa 1964 rumpalit vaihtuivat tiheään tahtiin. Vuonna 1966 yhtyeestä tuli Johnnyn taustayhtye ja se muutti nimekseen Frankies. Tässä vaiheessa Timo Jämsen lopetti muusikon uransa kokonaan. The Esquires soitti myös hetken aikaa Ritva Palukan taustayhtyeenä.
2000-luvulla The Esquires on soittanut erilaisissa Back to the Sixties -tapahtumissa kokoonpanolla Bergström, Jämsen, Pikkis Bertula ja Kakku Karjalainen.
Jari Salmi
Jari Salmi (s. 17. joulukuuta 1962 Kemi) on suomalainen teatteri- ja televisionäyttelijä.
Koulutukseltaan Salmi on teatteritaiteen maisteri, joksi hän valmistui Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitokselta vuonna 1993. Hänet tunnetaan parhaiten kaksi Venla-palkintoa voittaneesta sketsisarjasta "Pulkkinen", jota kuvattiin ja esitettiin Nelosella kolmen tuotantokauden ja 35 jakson verran vuosina 1999–2002. Salmi käsikirjoitti sarjan yhdessä Juha Jokelan kanssa ja esitti pääroolit parinaan Antti Virmavirta.
Salmi on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa "Päin perhettä" (Yle TV2), "Metsolat" (Yle TV2) ja lastensarjassa "JUU EI" (Yle TV2). Lisäksi Salmella on ollut rooleja elokuvissa "Kelle kellot soivat", "Elämä lyhyt, Rytkönen pitkä", "Kummelin Jackpot" ja "Aleksis Kiven elämä".
Kari Hakala
Kari Lasse Olavi Hakala (s. 18. marraskuuta 1954 Pori) on suomalainen televisio- ja teatterinäyttelijä, ohjaaja, teatterinjohtaja, linja-autonkuljettaja ja yrittäjä.
Hakala tunnetaan erityisesti televisiosarjasta "Metsolat", jossa hän näytteli Annikki ja Antti Metsolan poikaa Erkki Metsolaa.
Hakala on saanut koulutuksensa Tampereen yliopiston näyttelijäntyönlinjalla (1973–1977), josta hän valmistui teatteritaiteen maisteriksi. Hän on tehnyt teatterityötä muun muassa Hämeenlinnassa, Lahdessa ja Tampereella sekä KOM-teatterissa. Hän on esiintynyt myös Raatikossa. Vuodesta 1985 Hakala on ollut freelancer-näyttelijä, -tuottaja ja -ohjaaja. Hän on työskennellyt muun muassa Kansan Raamattuseurassa ja johtanut Teatteri Albaa, jonka tarkoituksena oli tehdä teatteria, jossa olisi vahva kristillinen sanoma ja arvolataus. Alban Hakala jätti 1993.
Hakala esitti pitkään näytelmää "Markuksen evankeliumi", joka on kolmetuntinen yhden miehen monologi. Paavo Liskin ohjaamassa näytelmässä Hakalalla oli kaikkiaan 77 eri roolia. Työuupumus pakotti hänet vetäytymään näyttelijäntyöstä vuosiksi 1999–2002.
Hakalan käsikirjoittama ja ohjaama pääsiäisnäytelmä "I.N.R.I. Ristiuhri" esitettiin Olavinlinnassa 2006 ja 2007. Maaliskuussa 2007 sai Tampereen tuomiokirkossa ensi-iltansa Hakalan ohjaama "Vihan päivät 1918" -draama, jossa hän itse esitti arkkiveisaajan osan. Tytti Issakaisen kirjoittama draama kertoo Suomen sisällissodasta. Ohjaustyöstään Hakala sai Tampereen kaupungin kulttuuriteko -palkinnon 2007. Hakalan ja Issakaisen kirjoittama ja Hakalan ohjaama "Yhdestoista hetki" esitettiin Olavinlinnassa vuoden 2009 pääsiäisenä. Issakaisen ja Hakalan kirjoittama sekä Lasse Heikkilän säveltämä musikaali "Eläkepommi" sai ensi-iltansa syyskuussa 2009 Tampereen Teatterissa Kari Hakalan ohjaamana. Rauman kaupunginteatteriin hän ohjasi marraskuussa 2010 Tuomas Parkkisen näytelmän "Madaamit".
Hakalan viimeisimpiä töitä on eräs päärooleista sotilaspastori Hiltusena elokuvassa "Hiljaisuus" (2011), jonka on käsikirjoittanut Esko Salervo ja ohjannut Sakari Kirjavainen. Keväällä 2012 Hakala valittiin Kemin kaupunginteatterin johtajaksi, mutta hän luopui tehtävästä koeajan jälkeen.
Vuonna 2012 Hakala nähtiin MTV3:n saippuasarjassa "Salatut elämät" lahkonjohtaja Johannes Rintalana, joka teljitsi tyttäriään pannuhuoneeseen vangiksi.
Hakala asui perheineen Kangasalla. Hänet valittiin keväällä 2009 Vuoden kangasalalaiseksi. Hän on eronnut ja asuu nykyään Porissa. Hän lopetti alkoholin käytön kokonaan vuonna 2011 ja on perustanut Kallon Loisto -nimisen ja kesällä 2016 avattavan kahvilan Porin Mäntyluotoon.
Olli Seppälä on kirjoittanut Hakalan elämäkerrallisen henkilökuvan "Kari Hakala - kiihko ja kutsumus" (2009). Hakalan veli Ilpo Hakala on näyttelijä Tampereen Teatterissa ja on toiminut myös TT:n hallintojohtajana.
Arto Lönnfors
Arto ”Ave” Lönnfors (s. 5. marraskuuta 1946) on suomalainen kitaristi-laulaja. Hän aloitti soittamalla komppikitaraa The Scaffolds -nimisessä rautalankayhtyeessä vuosina 1962–1965, jonka jälkeen hän kasasi Harry & The Hound-Dogs yhtyeen, joka teki singlen "You better be allright/I need someone". Yhtyeen hajottua Lönnfors siirtyi Eero Raittisen Boysiin. Saatuaan potkut Boyseista hän liittyi Leif Kiviharjun The First -yhtyeeseen ja Firstin hajottua hän lauloi Johnny Liebkindin säestysyhtyeen Frankiesin säestämänä singlen "Tuuleen kadonnut/Päiväuneksija" helmikuussa 1968. Markku Vihavaisen jätettyä popyhtye Lemonin vuonna 1971, Lönnfors paikkasi hänet. Lemonin hajottua ”Ave” oli soittamatta 14 vuotta, mutta palasi vuonna 1986 Firstin riveihin, kunnes jätti yhtyeen 1995. Vuonna 2011 Ave liittyi Teuvo "Teukka" Grönroosin luotsaamaan Diamonds-yhtyeeseen laulajaksi Lasse von Hertzenin jätettyä yhtyeen. Ave soittaa kokoonpanossa myös komppikitaraa, Grönroosin siirryttyä basistiksi.
Todennäköisesti tämä kokoonpano teki syksyllä 1965 ainoan singlensä "You better be allright/I need someone", jonka molemmat puolet ovat Lönnforsin säveltämiä. Laulusolisti Harry alias Harri Saave oli jo toiminut aikaisemmin The Avengers nimisen rautalankayhtyeen solistina kunnes asepalvelus hajotti yhtyeen. Muut jäsenet olivat taas sen sijaan soittaneet The Scaffolds nimisessä yhtyeessä joka oli hajonnut jokin aika sitten eli oikeastaan hajonnut Scaffolds säesti Saavea.
Leo Strauss
Leo Strauss (20. syyskuuta 1899 – 18. lokakuuta 1973) oli yhdysvaltalainen filosofi ja poliittinen ajattelija. Hän muutti Yhdysvaltoihin 1938 ja toimi monissa yliopistoissa opettajana ennen kuolemaansa vuonna 1973.
Straussin ajattelun keskeinen vaikuttaja oli Platon, jonka tavoin Strauss katsoi, että jotkut on tarkoitettu johtoasemaan, toiset johdettaviksi. Platonista Strauss kuitenkin erosi siinä, että hänen mielestään johtajiksi kaikkein sopivimpia ovat sellaiset henkilöt, jotka mieltävät ainoaksi luonnolliseksi oikeudeksi vahvemman oikeuden itseään heikompien hallintaan eivätkä pidä moraalisuutta todellisuudessa olemassa olevana asiana. Platon sen sijaan vaati johtajilta vallan houkutusten karttamisen kannalta riittävän korkeaa moraalia.
Straussin mielestä uskonto on yhteiskuntaa koossa pitävä voima. Hän piti maallistunutta yhteiskuntaa erityisen huonona, koska siihen liittyvät yksilökeskeisyys, liberalismi ja relativismi saattavat kannustaa toisinajatteluun, joka puolestaan straussilaisen ajattelun mukaan vaikuttaa voimakkaan kielteisesti yhteiskunnan kykyyn muualta tulevien uhkien ehkäisemisessä.
Straussin opin mukaan poliittisella järjestelmällä täytyy olla ulkopuolinen uhka, jotta se voi pysyä vakaana ja yhtenäisenä. Jos uhkaa ei löydy, se pitää keksiä.
"New York Timesissa" ja "The New Yorkerissa" ilmestyi toukokuussa 2003 artikkeleita, joiden mukaan monet George W. Bushin hallinnon tärkeimmät henkilöt ovat Leo Straussin ajattelun kannattajia. Kirjoitusten mukaan apulaispuolustusministeri Paul Wolfowitz on heistä merkittävin.
Jihlava
Jihlava () on kaupunki Tšekissä. Jihlava-joen () rannalla sijaitseva kaupunki on Vysočinan läänin keskus. Kaupunki on Tšekin vanhin kaivoskaupunki. Jihlavassa on 50 559 asukasta (2017).
Kaupunki sijaitsee Määrin ja Böömin historiallisella rajalla. Kaupungin historia onkin useiden eri vallanpitäjien värittämä: eri aikakausina kaupunkia ovat pitäneet vallassaan niin Ruotsi, Baijeri, Preussi kuin Saksakin.
Vuoteen 1945 Jihlava oli Tšekkoslovakian toiseksi suurin saksankielisen väestön keskittymä. Muutamia viikkoja ennen toisen maailmansodan loppua kaupungin saksalaisväestö karkotettiin ja arvioiden mukaan satoja ihmisiä kuoli häädön yhteydessä.
Kaupunki tunnetaan myös itävaltalaisen säveltäjä Gustav Mahlerin lapsuuden kotikaupunkina. Mahlerin vanhemmat on haudattu kaupungin juutalaiselle hautausmaalle.
Wolfram von Eschenbach
Wolfram von Eschenbachia (1160/80–1220) pidetään yhtenä suurimmista keskiaikaisista saksalaista runonlaulajista. Hän jätti jälkeensä useita tunnettuja, "kertomuksellisia runoja", joista tunnetuin on Parzival (tai Parsifal), johon mm. Richard Wagner pohjasi samannimisen oopperansa. Eschenbach kuului köyhtyneeseen baijerilaiseen ritarisukuun.
Tasasuuntaaja
Tasasuuntaaja on laite, joka muuttaa vaihtovirran (sykkiväksi) tasavirraksi. Sykkimistä voidaan vähentää kondensaattorin ja/tai kelan avulla. Nykyaikaisissa elektroniikkalaitteissa tasasuuntaaminen toteutetaan lähes poikkeuksetta diodeilla. Tasasuuntauskytkennät voidaan jakaa puoli- ja kokoaaltotasasuuntauskytkentöihin. Kokoaaltotasasuuntaaja hyödyntää vaihtojännitteen molemmat puolijaksot, puoliaaltotasasuuntaaja vain toisen.
Tasasuuntaamisen yleisin sovelluskohde on elektroniikkalaitteiden verkkolaitteessa vaihtojännitteen muuttaminen tasajännitteeksi. Lineaarisessa teholähteessä tasasuuntaus tehdään muuntajan jälkeen, hakkuriteholähteessä tasasuuntausta tarvitaan sekä verkkojänniteosassa että pienjänniteosassa.
Puoli vuosisataa sitten käyttöjännitteen tasasuuntaus esimerkiksi radiovastaanottimissa toteutettiin seleenitasasuuntaajalla. Tehosovelluksissa käytettiin elohopeatasasuuntaajaa. Nykyään tasasuuntauksessa käytetään piidiodeja tai Schottky-diodeja.
Yksinkertaisin tasasuuntaaja on puoliaaltotasasuuntaaja, joka voidaan rakentaa yksittäisestä diodista, jännitelähteestä sekä kuormasta. Sähkövirta pääsee kulkemaan diodin läpi vain toiseen suuntaan. Piirin huono puoli on, että se voi hyödyntää vaihtovirrasta vain joka toisen pulssin.
Kokoaaltotasasuuntaus voidaan toteuttaa neljän diodin "diodisillalla":
Virta kulkee aina kahden diodin läpi kerrallaan. Neljän diodin siltoja on saatavana valmiiksi paketoituna komponentteina.
Tätä kytkentää kutsutaan myös Graetz-kytkennäksi.
Mikäli käytettävissä on keskiulosotolla varustettu muuntaja, voidaan kokoaaltotasasuuntaus toteuttaa myös kahdella diodilla:
Kytkennän etuna on pienempi jännitehäviö neljän diodin siltaan verrattuna.
Tavallisessa teholähdekäyttöön tarkoitetussa tasasuuntaajassa osa jännitteestä häviää diodi(e)n kynnysjännitteeseen. Mittaussovelluksia varten voidaan diodin ja operaatiovahvistimen avulla toteuttaa myös tarkempi kytkentä, jolla ei ole diodin kynnysjännitteen aiheuttamaa häviötä, kuten tavanomaisilla tasasuuntauskytkennöillä.
Olivier Panis
Olivier Panis (s. 2. syyskuuta 1966 Lyon, Ranska) on ranskalainen autourheilija. Hän saavutti Formula 1 -sarjassa yhden voiton.
Panis nousi F1:een voitettuaan 1993 FIA:n F3000-sarjan. Hänen managerinsa osti paikan Ligierillä, joka ei enää tuolloin ollut voittaja-auto. Hän ajoi toiseksi Saksan GP:ssä 1994 ja Australiassa 1995. Portugalin GP:ssä 1994 hänet hylättiin. Monacon Grand Prix 1996 oli kuitenkin Panisin jättipotti hänen noustuaan neljännestätoista lähtöruudusta voittajaksi kärkikuljettajien keskeytysten ansiosta. Voitto jäi Panisin ainoaksi.
Panis ajoi vuoden 1997 Kanadan GP:ssä päin betoniseinää Prost-autollaan. Hän pääsi ajamaan tallissa vielä kauden kolmessa viimeisessä kisassa, mutta tallin alamäki alkoi, ja kaudet 1998 ja 1999 sujuivat huonosti. Panisin manageri kuoli 1999 ja tilalle tuli suomalainen Keke Rosberg. Rosbergin manageroimana Panis sai paikan McLarenin testikuljettajana kaudelle 2000. McLarenilla Panis todisti vauhtinsa olevan tallella ja palasi F1-sarjaan 2001, mutta tällä kertaa BARille, jossa hän ajoi keskinkertaisesti menestyen kaudet 2001-02.
Kaudella 2003 Panis siirtyi Toyotalle Mika Salon tilalle, mutta tilanne ei parantunut. Kausi 2004 oli Panisin viimeinen, ja hänen viimeiseksi kisakseen jäi Japanin GP. Formula 1 -sarjassa ei ollut nyt mukana yhtään ranskalaista ensimmäistä kertaa sitten 1960-luvun . F1-uransa päätyttyä Panis on ajanut testejä Toyotan F1 -tallille ja auttanut F1-auton kehitystyössä.
Panis on yksi niistä harvoista kuljettajista, jotka ovat saaneet ensimmäiset pisteensä palkintopallisijoituksella. Muita kuljettajia ovat muun muassa Jacques Villeneuve, Lewis Hamilton ja Kevin Magnussen.
Syyskuussa 2006 Panis ilmoitti jättävänsä Formula ykköset ja testaamisen ja siirtyvänsä kisakuljettajaksi johonkin muuhun sarjaan. Nykyään hän ajaa Le Mans Series -sarjassa.
Olivier Panista on myös sanottu "Jean Alesin seuraajaksi", koska Panisin tavoin myös Jean Alesi on ranskalainen ja hänkin saavutti vain yhden GP-voiton F1-luokassa. Molemmille kujettajille on yhteistä kansallisuuden lisäksi se, että kummatkin ajoivat F1-urallaan nelinkertaisen F1-maailmanmestarin ranskalaisen Alain Prostin perustamassa Prost Grand Prix-tallissa, Panis vuosina 1997-1999 ja Alesi vuosina 2000-2001.
Hänen poikansa Aurélien Panis on myös autourheilija.
Farmi
Farmi oli suomalainen makasiinityyppinen nuortenohjelma, jota esitettin kaksi kertaa viikossa YLE TV2:lla. Ohjelman juonsivat Nuutti Takkinen, Soheila Mikonen ja Juuso Pekkinen. Nuortenohjelmaan kuuluu seitsemän vakituista sarjaa. Syksystä 2006 lähtien ohjelma tunnettiin nimellä Superfarmi.
Sarjassa vieraili suomalaisia julkisuuden henkilöitä. Esimerkiksi syyskuussa 2006 "Farmissa" vieraili Negativen Jonne Aaron ja Lauri Markkula sekä "Idols"-finalisti Agnes Pihlava.
Juho Milonoff
Juho Milonoff (s. 26. helmikuuta 1974 Helsinki) on suomalainen näyttelijä.
Milonoff valmistui Teatterikorkeakoulusta 1998 ja on KOM-teatterin johtaja yhdessä Lauri Maijalan kanssa. Hän on näytellyt teatterissa, radiossa, elokuvissa sekä televisiosarjoissa. Hänellä on identtinen kaksosveli Tuomas sekä veljet Eero ja Aleksi Milonoff. Heidän isänsä on ohjaaja ja näyttelijä Pekka Milonoff, joka oli aiemmin KOM-teatterin johtajana. Juho Milonoff on naimisissa näyttelijä Vilma Melasniemen kanssa ja heillä on kaksi lasta.
Hunting Aircraft
Hunting Aircraft oli brittiläinen Gravesendissä toimiva lentokonevalmistaja, joka perustettiin vuonna 1933 nimellä Percival Aircraft Co. Vuonna 1936 siitä tuli Percival Aircraft Ltd ja yhtiö muutti toimintansa Lutoniin.
Yhtiöstä tuli vuonna 1944 osa Hunting Group-yritysryhmää. Yhtiön nimi muuttui muotoon Hunting Percival Aircraft vuonna 1954 ja lopulta Hunting Aircraftiksi vuonna 1957. Vuonna 1960 yhtiö yhdistettiin British Aircraft Corporation -yhtiöön (BAC). BAC:sta tuli myöhemmin osa British Aerospace -yhtiötä, jonka nimi vuonna 2006 oli BAE Systems.
Yhtiö valmisti etenkin koulukoneita. Yhtiön tunnetuin kone oli Jet Provost.
Plastron
Plastron on huivimainen, kaulaan ja rinnalle kravatin tavoin tuleva miesten asuste. Sitä käytetään juhlapukeutumisessa šaketin kanssa. Plastronin yleisin käyttö on nykyään häissä sulhasen pukeutuessa šakettiin. Se kuuluu myös kouluratsastuksen kilpailuasuun. Plastron valmistetaan joko itse sidottavana tai valmiiksi sidottuna versiona.
Alun perin plastronit valmistettiin kuviollisesta silkistä, mutta nykyään valtaosa Suomessa myytävistä plastroneista on polyesteriä. Plastronin ulkomuotoon kuuluu olennaisesti myös koristeellinen solmioneula, joka pitää taiteltavan plastronin siivekkeet kiinnitettynä.
Plastron on muunnos aiemmasta kravattimallista, joka levisi laajalle 1800-luvulla. Beau Brummelin aikaan nämä vahvasti tärkätyt pellavakravatit sidottiin koristeellisesti pystykauluspaidan ympärille. 1880-luvulla eurooppalaiset ylemmän keskiluokan miehet alkoivat käyttää väljemmin sidottua kravattimallia muodollisissa päivätapahtumissa. Plastronia käytettiin lievetakin ja šaketin kanssa asusteena.
Plastron sai englanninkielisen nimensä "Ascot tie" kuninkaallisesta laukkakisasta, joka järjestetään yhä vuosittain Ascotissa, Englannissa. Plastron oli erittäin suosittu liikemiesten ja ylemmän keskiluokan keskuudessa 1800-luvun loppupuolelta 1900-luvun alkupuolelle.
Nykyisin plastron, usein helmipäisen solmioneulan kanssa, on solmion vaihtoehto šaketin asusteena. Sitä käytetään myös ratsastuskilpailuissa tumman kisatakin alla. Nämä plastronit kiinnitetään yleensä tarralla eikä solmioneulaa käytetä.
Hypermarketti
Hypermarketti on yleensä suurikokoinen kauppa, jonka pinta-ala on yleensä n. 10 000 m². Hypermarketissa myydään yleisesti elintarvikkeita, asusteita, elektroniikkaa ja vapaa-ajan tuotteita. Hypermarketti yhdistää isokokoisen elintarvikeliikkeen, supermarketin, ja vastaavan isokokoisen kauppaliikkeen, tavaratalon, yhdeksi kokonaisuudeksi, josta asiakas voi kerralla ostaa kaiken tarvitsemansa.
Päivittäistavarakauppa Ry määrittelee hypermarketin seuraavasti: ”Hypermarketti on monen alan tavaroita myyvä, pääosin itsepalveluperiaatteella toimiva vähittäismyymälä, jonka myyntipinta-ala on yli 2 500 neliömetriä.
Hypermarketissa elintarvikkeiden osuus on vähemmän kuin puolet kokonaispinta-alasta, mutta
myynnin painopiste on päivittäistavaroissa. Hypermarketti voi sijaita kaupungin keskustassa, sen tuntumassa, kauppakeskuksessa tai muualla liikenteellisesti hyvin saavutettavassa paikassa.”
Hypermarketti (ransk. "hypermarché") on sinänsä vanha ajatus, mutta nykyaikaisen hypermarketin kehitys alkoi vasta sotien jälkeen. Euroopan ensimmäinen hypermarketti oli belgialaisen GB-ketjun vuonna 1961 Brysselin esikaupunkialueelle Auderghemiin avaama 9 100 neliömetrin myymälä. Vuonna 1963 ranskalainen kauppaketju Carrefour avasi ensimmäisen tämän kokoluokan liikkeensä lähelle Pariisia. Pian vastaavia liikkeitä alkoi nousta muuallekin, ja nykyään hypermarketteja on kaikkialla maailmassa.
Hypermarketit tulivat Suomeen 1970-luvun alussa. Suomen ensimmäinen hypermarketti oli joulukuussa 1970 avattu Anttila-ketjuun kuulunut Raketti Hämeenlinnassa. Toinen hypermarketti oli seuraavana vuonna avattu Elannon Maxi Espoon Leppävaarassa. Samoihin aikoihin perustettiin myös muun muassa edelleen toimivat hypermarkettiketjut S-ryhmän Prisma ja K-ryhmän K-Citymarket.
Nykyisin Suomessa on kaksi valtakunnallista hypermarkettiketjua: Prisma ja K-Citymarket. Vuonna 2007 myynniltään Suomen suurin hypermarkettiketju oli Prisma, jonka myynnin osuus oli 11,8 %. K-Citymarket -ketjun osuus oli 10 % ja Suomen Lähikaupan Euromarket-ketjun myynnin osuus oli 2,4 %. Viimeinen Euromarket lopetettiin huhtikuussa 2017. Vielä 2000-luvun alussa Suomessa toimi useampia hypermarkettiketjuja, muun muassa Elannon Maxi ja Ruokamarkkinoiden Etujätti.
Sellerit
Sellerit ("Apium") on sarjakukkaisiin ("Apiaceae") kuuluva kasvisuku, jonka lajeja kasvaa luonnonvaraisina Euroopassa, Afrikassa, Aasiassa ja Etelä-Amerikassa. Sellerit ovat kaksi- tai monivuotisia kosteikkolajeja. Tunnetuin suvun lajeista on selleri ("Apium graveolens") joka on kaupallisesti merkittävä vihannes.
Sellereihin kuuluu noin 25 lajia.
Britannian Grand Prix 1950
Britannian Grand Prix oli Formula 1 -historian ensimmäinen MM-osakilpailu. Kilpailu oli Giuseppe "Nino" Farinan ja Alfa Romeon hallintaa. Kilpailu järjestettiin lauantaina 13. toukokuuta Silverstonen radalla. Osakilpailuun osallistui 22 kuljettajaa, joista yksi karsiutui ennen kisaa. Farina saavutti hattutempun (paalupaikka, nopein kierros, voitto).
Brain (tietokonevirus)
Brain eli (c)Brain on vanhin tunnettu PC-tietokonevirus, -piilovirus ja -käynnistyslohkovirus. Yleensä virus muuttaa kiintolevyn nimeksi "(c) Brain". Sen kirjoittivat pakistanilaiset veljekset Basit ja Amjad Farooq Alvi vuonna 1986. Suomen ensimmäinen havainto viruksesta oli marraskuussa 1989 Tampereella. Brain pystyi kiertämään lopulliseksi luullun virustorjunnan, tarkistussumman. Se kätkettiin levykkeiden 512 tavun kokoiseen käynnistyslohkoon, jolloin jokainen levykettä käyttävä tietokone saastui. Kymmenen vuoden ajan virukset toimivat suurimmaksi osin juuri tällä tavalla.