hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Fred Hale
Fred Harold Hale, Sr. (1. joulukuuta 1890 – 19. marraskuuta 2004) oli maailman vanhin mies yli puolen vuoden ajan. Hän oli kotoisin Yhdysvalloista.
Hale syntyi New Sharonissa, Mainen osavaltiossa vuonna 1890, jolloin Yhdysvaltain lipussa oli vasta 43 tähteä. Hän toimi rautatiepostissa ja mehiläishoitajana.
Hale meni vuonna 1910 naimisiin Flora Mooersin kanssa, ja samana vuonna syntyi parin ensimmäinen lapsi. Guinnessin ennätysten kirjan mukaan hänestä tuli maailman vanhin voimassa olevan ajokortin omistava henkilö 108-vuotiaana. Hale eli itsenäisesti 103-vuotiaaksi.
Halella oli kaihileikkauksen jälkeen varsin hyvä näkö vielä 110-vuotiaana, ja 113-vuotiaana hän pelasi vielä korttia. Hän sai julkisuutta myös "iäkkäimpänä Boston Red Sox -fanina".
Hale matkusteli vielä vanhoilla päivillään. Hän kävi Japanissa, kokeili surffausta Havaijilla ja vieraili 100-vuotiaaksi tultuaan Euroopassa. Hän sai elämänsä aikana kaikkiaan viisi lasta.
Hale menehtyi keuhkokuumeeseen vähän ennen kuin olisi täyttänyt 114 vuotta. Tämän jälkeen maailman vanhimman miehen titteli siirtyi Emiliano Mercado del Torolle.
Hansabank
Hansabank oli pankki, joka toimi Virossa, Latviassa, Liettuassa ja Venäjällä. Nykyisin pankki on osa ruotsalaista Swedbankia.
Hansabank aloitti toimintansa Tartossa nimellä Tartu Kommertspank 1. heinäkuuta 1991. Virallisesti Hansabank aloitti itsenäiset toimintansa pankkina 10. tammikuuta 1992. Hansabank listautui Helsingin pörssin I-listalle vuonna 1995. Samana vuonna liiketoiminta laajentui Latviaan ja seuraavana vuonna Liettuaan. Hansabank yhdistyi huhtikuussa 1998 Eesti Hoiupankin kanssa, mistä lähtien pankin virallinen nimi oli "AS Hansabank". Syyskuussa 2004 Hansabank tiedotti ostavansa moskovalaisen OAO Kvest -pankin ja kauppa saatiin päätökseen keväällä 2005.
Ruotsalainen FöreningsSparbanken (nyk. Swedbank) hankki 50 prosentin omistusosuuden Hansabankista vuonna 1998. Swedbank teki vähemmistöomistajille ostotarjouksen kaikista pankin osakkeista vuonna 2005, minkä jälkeen Hansabankista tuli kokonaan osa Swedbank-konsernia. Pankki jatkoi toimimista Hansabank-nimellä aina syksyyn 2008 saakka, jolloin Swedbank-nimi otettiin käyttöön kaikissa Baltian maissa.
Virossa Hansabank tunnettiin nimellä Hansapank, Latviassa nimellä Hansabanka, Liettuassa nimellä Hansabankas ja kansainvälisesti nimellä Hansabank.
Aspero
Aspero on muinainen intiaanien asuinpaikka Supejoen laaksossa, nykyisen Perun alueella. Sen varhaisimmat kerrostumat liittyvät Andien alueen sivilisaatioiden syntyyn. Asperon rakentaminen aloitettiin noin 3200 eaa., viimeistään 3000 eaa., vanhimpia kerrostumia ei ole kaivettu. Alueen keskustan pinta-ala on 15 hehtaaria ja siinä on 11 pientä kumpua, joista vain yksi on kokonaan keinotekoinen sekä kuusi suurempaa, korkeimmillaan nelimetristä kumpua. Kumpujen huipuilla oli rakennelmia. Asperoa vastaavia paikkoja olivat muun muassa Río Seco, Bandurria, Culebras ja Salinas de Chao. Alueelta on löytynyt Amerikan mantereen varhaisimpien uskonnollisten rakennusten jäänteitä. Näitä ovat esimerkiksi "Huaca del los Sacrificios" ja "Huaca de los Idolos."
El Paraíso
El Paraiso oli muinainen intiaanien rakentama temppelikeskus Perussa lähellä Limaa. Se on myös yksi Perun suurimmista arkeologisista alueista. Alueen arvioidaan olevan jopa 5000 vuotta vanha. Temppelin seinät on tehty kivestä, joka on päällystetty keltaisella savella.
Laakajärvi
Laakajärvi on runsaan 20 kilometrin pituinen, kapeahko ja lähes erämainen järvi Kainuun ja Savon rajalla. Se kuuluu Vuoksen vesistön Nilsiän reittiin. Laskujoki lähtee aluksi lounaaseen Sonkajärven suuntaan ja yhtyy parin pienemmän järven (Kiltuanjärvi, Sälevä, Korpinen) jälkeen Nurmijokeen ja sitä kautta Syvärinjärveen ja sittemmin Kallaveteen. Järven pinta-ala on lähes 35 km², ja se on Suomen 105. suurin järvi.
Järven pohjoisosa kuuluu Kajaaniin, itäosa Sotkamoon ja lounaisosa Sonkajärveen.
Laakajärvi on säännöstelty, mutta säännöstelyn rajat ovat vähäiset, korkeus on 163 - 165 metriä merenpinnasta. Laakajärven Kajaanin puoleiset rannat ovat pääosin Metsähallituksen ja kahden suuren yksityisen metsäyhtiön omistuksessa. Juuri Kajaanin puoleisin osa on sangen luonnontilainen, karikkoinen ja täynnänsä pikku saaria. Nämä saaret ovat merkittäviä selkälokin ja kalasääsken pesimäalueita. Alueella on myös virkistyskäyttömerkitystä. Sotkamon puoleisella kaistaleella on pieni Laakajärven kylä. Järven veden laatu on jonkin verran kärsinyt turvetuotannosta.
Laakajärven Kajaanin puoleiseen osaan on kaavoitettu alun perin parisataa kesämökkiä, mutta erityisesti luonnonsuojelujärjestöjen vaatimuksesta mökkipaikkojen määrää on vähennetty. Järjestöjen mukaan nykyisenkin kaavan mökkimäärä tuhoaa linnuston elinmahdollisuuksia järvellä.
Laakajärvi on alle kymmenen kilometrin päässä Talvivaaran kaivospiiristä ja sitä uhkaavat myös kaivoksen päästöt Lumijoen ja Kivijärven kautta.
Ympäristöministeriön mukaan Laakajärvi ja itse asiassa koko Vuoksen vesistö on kokonaisuudessaan rajattu Kainuun maakunnan ulkopuolelle, millä saattaa olla lainkäytöllisiä vaikutuksia.
Rarities / Revelations
Rarities / Revelations on yhdysvaltalaisen Saviour Machine -yhtyeen erikoinen, neljän CD:n kokoelma ennenjulkaisemattomia remixauksia ja liveversioita. Nämä harvinaiset versiot saatiin julkaisua varten koottua kasaan yhtyeen jäsenten lisäksi myös Saviour Machinen faneilta. Tätä vuonna 2006 itsenäisesti julkaistua kokoelmaa myytiin vain yhtyeen kotisivujen kautta ja sitä valmistettiinkin vain 500 kappaletta, joista jokainen on käsin numeroitu sekä Eric Claytonin allekirjoittama.
Bjørnevatn
Bjørnevatn on kylä Etelä-Varangin kunnassa Norjassa. Kylässä asuu 2 392 ihmistä (2005). Venäjä on toinen valtakieli Bjørnevatnissa norjan jälkeen.
Divine Wintertime
Divine Wintertime on kokkolalaisen Immortal Souls -yhtyeen EP, jonka "Little Rose Productions" -levy-yhtiö julkaisi vuonna 1998 split-CD:nä turkulaisen Mordecai-yhtyeen EP:n "Through the Woods, Towards the Dawn" kanssa. EP äänitettiin "Studio Watercastlessa", Jyväskylässä 15.–19. heinäkuuta 1998. Teknisestä avusta vastasi Arttu Sarvanne. EP:n tuotti Immortal Souls.
"Divine Wintertime" -EP:llä Immortal Soulsin tyyli muuttui nopeaksi ja melodiseksi death metaliksi, josta heidät parhaiten tunnetaan. A. Särkiojan mukaan EP:n sovitukset olivat valmiita viikkoa ennen äänityksiä ja he soittivat koko viikon kappaleita ennen studioon menemistään. ""Snow Soul"" on monen Immortal Souls -fanin suosikki ja yhtyeen vaadituin live-kappale. Se julkaistiin myös kokoelmalla "From Kaamos to Midnight Sun". ""Christ Mass"" taas on Immortal Soulsin tunnistettavalla tyylillä maustama joululaulu.
Kaffeklubben
Kaffeklubben (, ) on saari Grönlannin pohjoispuolella, Kap Morris Jesup -niemestä 37 kilometriä itään. Kaffeklubbenia pidettiin maailman pohjoisimpana paikkana maalla vuoteen 1998 saakka, jolloin löydettiin pieni 83-42 niminen pieni saari. Saari on noin kilometrin leveä.
Saaren löysi yhdysvaltalainen Robert Peary vuonna 1900. Ensimmäisenä saarella vieraili tanskalainen tutkimusmatkailija, Lauge Koch vuonna 1921. Saarella on sama nimi kuin Kööpenhaminan mineralogian museon keskusteluklubilla.
Vuonna 1969 kanadalainen työryhmä laski saaren pohjoisimman kohdan sijaitsevan 750 metriä kauempana pohjoisessa kuin Kap Morris Jesup, joten Kaffeklubbenista tuli maailman pohjoisin tunnettu maa-alue. Kaffeklubben menetti pohjoisimman saaren tittelin vuonna 1998, kun tutkimusmatkailijat Dennis Schmitt ja Peter Skafte havaitsivat 83-42 saaren lentokoneesta. Vuonna 2003 Schmitt ja Skafte matkasivat saarelle jäätä pitkin ja varmistivat saaren olevan kiinteää maata jossa kasvoi jäkälää.
Saaresta pohjoiseen on muodostunut liikkuvia hiekkasärkkiä, joista kaikkein huomattavin on Oodaaq.
Harmonium
Harmonium oli kanadalainen progressiivinen rockyhtye, joka julkaisi kolme studioalbumia vuosina 1974–1976. Yhtye oli kotoisin Montrealista, Quebecin provinssista ja esitti ainoastaan ranskankielistä musiikkia. Yhtyeen perustivat vuonna 1972 Serge Fiori (kitara, huilu), Michel Normandeau (laulu, kitara) ja Louis Valois (basso, koskettimet). Harmonium oli kuuluisimpia 1970-luvun niin sanotun Quebecin progressiivisen genren edustajia. Muita saman genren edustajia olivat muun muassa Maneige ja Pollen.
Vuonna 1974 yhtyeeseen liittyivät Pierre A. Daigneault (puhaltimet) ja Serge Locat (koskettimet). Vuonna 1976 Normandeau ja Daigneault erosivat yhtyeestä ja tilalle tulivat Denis Farmer (lyömäsoittimet), Monique Fauteux (laulu), Robert Stanley (kitara) ja Libert Subirana (saksofoni, huilu, klarinetti). Yhtyeen kantavana voimana säilyi sävellyksistä pääsääntöisesti vastannut Serge Fiori.
Vuonna 1973 Harmonium pääsi esiintymään radio-ohjelmaan ja suurelta osin tämän ansiosta yhtye sai levytyssopimuksen CBS-yhtiön kanssa. Yhtyeen ensilevy "Harmonium" (1974) oli omaperäinen sekoitus jazzia, folkia ja progressiivista rockia. Levy menestyi kaupallisesti hyvin. Esimerkiksi kappaleet ”Pour un Instant” ja ”Un Musicien Parmi Tant d’Autres” olivat radiohittejä. Toinen albumi "Si on avait besoin d’une cinquième saison" (1975) (suom. "jos tarvitsisimme viidennen vuodenajan") oli jo selvästi progressiivisempi. Esimerkiksi levyn eeppinen päätösraita ”Histoires Sans Paroles” on yli 17-minuuttinen. Levy sai kriitikoilta erittäin hyvän vastaanoton.
Harmoniumin ura oli lyhyt, mutta menestyksekäs. Osa studioalbumeista ylitti Kanadassa kultalevyrajan jo 1970-luvulla. Myöhempi suosio on pysynyt tasaisena. Harmonium kiersi vuosina 1977–1978 myös Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Yhtye teki jäähyväiskiertueensa vuonna 1980. Tämän jälkeen yhtyeen jäsenet keskittyivät soolouriinsa.
Scheeliitti
Scheeliitti (CaWO), on volframimalmimineraali. 
Väriltään scheeliitti on harmaanvalkoinen, hieman kellertävä tai ruskehtava. Viirun väri on valkoinen ja kiilto vaihtelee rasvakiillosta lasikiiltoon. Scheeliitin kovuus on 4,5-5,0 ja ominaispaino 6,0-6,1g/cm³. Scheeliitin kiderakenne on tetragoninen.
Scheeliitti esiintyy esimerkiksi diopsidin, fluoriitin, granaatin, molybdeenihohteen ja sarvivälkkeen kera.
Scheeliittiesiintymiä on muun muassa Australiassa, Brasiliassa, Italiassa, Meksikossa, Ranskassa ja Suomessa muun muassa Ylöjärven kaivoksessa.
Scheeliittiä on vaikea erottaa kvartsista tai maasälvästä. Scheeliitin tunnistaa parhaiten UV-lampulla, sillä se fluoresoi sinivalkoista valoa ultraviolettivalossa.
Alus
alus on johdos sanasta "ala", ja on alun perin tullut siitä, että laiva on kantamansa lastin tai matkustajan alapuolella. Alus voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Conga
Conga on eteläamerikkalainen korttipeli, jossa tavoitteena on saada mahdollisimman paljon miinuspisteitä. Aluksi jokaiselle jaetaan seitsemän korttia. Jakajasta seuraavalle henkilölle jaetaan kuitenkin 
kahdeksan korttia, sillä hän laittaa ensimmäisen kortin pinoon pöydälle. Jokainen henkilö myötäpäivään pelattaessa nostaa ensin pakasta yhden kortin ja laittaa sitten yhden kortin kädestä pinoon.
Pelissä paras tavoiteltava käsi on kolme samaa ja kaksi samaa korttia. Siitä saa pelin loppuessa 50 miinuspistettä. Kakkoset ovat ns. jokereja, eli ne voivat olla mitä tahansa kortteja. Jos pelaajalla 
on parien (kolme samaa korttia) lisäksi muita kortteja kädessä pelin loppuessa, lisätään niiden pisteellinen arvo kokonaistulokseen. Pareista ei tule plussaa, mutta kuvakorteista tulee kymmenen 
pluspistettä per kortti, normaaleista korteista viisi pluspistettä per kortti ja kakkosista viisitoista.
Pelin voi lopettaa lyömällä viitosta isomman kortin pinon päälle kuvapuoli alaspäin. Pelissä voi taktikoida lopettamalla pelin aivan alussa. Se aiheuttaa muille valtavasti pluspisteitä, jos 
itsellä on pienet kortit. Jos pelataan monta peliä peräkkäin, kannattaa pitää kirjaa pistemääristä. Kannattaa myös sopia joku tietty pistemäärä, johon asti pelataan.
Huaca
Huaca (wak'a) oli Andien alkuperäiskansojen kuten inkojen pyhä paikka tai esine.
Osaan huaca-paikoista on rakennettu pyramidi. Ne olivat muodoltaan neliön tai suorakaiteen muotoisia katkaistuja pyramideja tai niistä koostuvia rakennelmia, yleensä melko suurikokoisia. Ne tehtiin auringossa kuivatusta savitiilistä.
Fritz Honka
Fritz Honka (31. heinäkuuta 1935 – 19. lokakuuta 1998) oli saksalainen sarjamurhaaja, jonka uhreiksi joutui ainakin neljä prostituoitua Hampurin Reeperbahnilta. Honka säilytti uhriensa ruumiit.
Kaikki uhrinsa Honka surmasi oman kotitalonsa ullakolla. Naapureilta tuli valituksia epämiellyttävästä hajusta. Prostituuttisurmat tulivat ilmi kuitenkin vasta tammikuussa 1975, jolloin paikalle tulleet palomiehet löysivät uhrien jäännökset.
Honka kertoi viranomaisille murhanneensa naiset, koska he olivat pitäneet pilkkanaan miehen mieltymystä suuseksiin ja sen pitämistä vaginaaliyhdyntää parempana. Honka sai teoistaan elinkautisen vankeustuomion ja vapautui vuonna 1993.
Honka kuoli Langenhornin sairaalassa Hampurissa 63-vuotiaana vuonna 1998.
Tyrannosauridae
Tyrannosauridae on sukupuuttoon kuollut heimo, johon kuului kookkaita petodinosauruksia, kuten muun muassa "Tyrannosaurus". Tyrannosauridae-heimon jäsenet tunnistaa fossiileissa muun muassa pienten käsien ja ison kallon perusteella. Heimoon kuuluvat jäsenet olivat "Bagaraatan", "Xinjiangovenator", "Albertosaurus", "Gorgosaurus", "Alioramus", "Daspletosaurus", "Lythronax", "Nanotyrannus", "Tarbosaurus", "Tyrannosaurus rex", "Ablysodon" ja "Deinodon".
Bobby Rush
Bobby Rush (s. 23. marraskuuta 1946 Albany, Georgia) on yhdysvaltalainen poliitikko demokraattisesta puolueesta. Vuoden 1993 alusta alkaen hän on ollut Yhdysvaltain kongressin edustajainhuoneen jäsen Illinoisin osavaltion 1. piiristä. Hänen piirissään on suurempi määrä afroamerikkalaisia (65 %) kuin yhdessäkään muussa Yhdysvaltain vaalipiirissä.
Rush kävi Rooseveltin yliopistoa, Illinoisin yliopistoa ja McCormickin teologista koulua (kaikki Chicagossa). Hän palveli Yhdysvaltain armeijassa vuodesta 1963 vuoteen 1968, ja oli Illinoisin mustien pantterien jäsen. Rush oli vakuutusasioista vastaava Chicagon kaupungintalolla ennen kongressiin pääsemistään. Vuonna 2000 Rush voitti vaaleissa vastustajansa Barack Obaman, joka myöhemmin valittiin senaattoriksi ja sittemmin presidentiksi.
Joseph Vacher
Joseph Vacher (16. marraskuuta 1869 – 31. joulukuuta 1898) oli ranskalainen sarjamurhaaja.
Vacher sai 19-vuotiaana tuomion raiskauksen yrityksestä. Hän yritti myöhemmin itsemurhaa, mutta sai ainoastaan osittaisen halvauksen ja joutui mielisairaalaan ammuttuaan itseään kasvoihin.
Vacher pääsi mielisairaalasta 24-vuotiaana ja aloitti tämän jälkeen murhasarjansa. Vuonna 1894 alkaneiden neljän vuoden aikana Vacher surmasi yhteensä yksitoista ihmistä – seitsemän naista ja neljä miestä. Vacher oli puukottanut uhrejaan toistuvasti ja monesti poistanut heidän sisuksensa.
Vacher jäi kiinni vuonna 1898 hyökättyään pellolla naisen kimppuun. Poliisilla oli vähän varsinaista todistusaineistoa Vacheria vastaan, mutta yllättäen hän päätti tunnustaa kaikki murhat. Vacher kuitenkin ilmoitti tulleensa "hulluksi" vesikauhuisen koiran puremasta.
Vacher katsottiin oikeudessa syyntakeiseksi ja teloitettiin giljotiinilla vuonna 1898.
Jaakko Pajula
Jaakko Ilmari Pajula (9. elokuuta 1928 Helsinki – 24. tammikuuta 2012) oli Kansaneläkelaitoksen (Kela) pääjohtaja. Hän tuli Kelan palvelukseen lakimieheksi 1955 ja yleni urallaan lopulta pääjohtajaksi, jota tehtävää hän hoiti 1971–1993. Vuonna 1963 säädettyä ja syyskuussa 1964 voimaan tullutta sairausvakuutuslakia (364/4.7.1963) pidetään yleisesti Pajulan kirjoittamana.
Pajula kirjoitti ylioppilaaksi Turun Lyseosta 1948 ja valmistui lainopin kandidaatiksi Helsingin yliopistossa 1953. Vuonna 1955 hänestä tuli Kelan eläkeasiainosaston ylimääräinen sihteeri. Suoritettuaan asevelvollisuuden ja auskultoituaan Valkealan tuomiokunnassa varatuomarin arvoa varten Pajula oli jonkin aikaa Maatalousministeriön asutusasiainosastossa esittelijänä. Lakitieteen lisensiaatiksi hän valmistui 1962.
Vuonna 1957 Pajula palasi Kansaneläkelaitoksen palvelukseen eläkeosastoon. Hän työskenteli muun muassa Kelan lisätyn hallituksen eläkejaoston esittelijänä ja oikeudellisesti tärkeiden kysymysten valmistelijana Kelan sihteeristössä.
Pajula oli myös Keskustapuolueesta valittuna Turun kaupunginvaltuutetuksi.
Bob Woolmer
Robert Andrew "Bob" Woolmer (14. toukokuuta 1948 – 18. maaliskuuta 2007) oli englantilainen kriketinpelaaja ja Pakistanin krikettimaajoukkueen valmentaja.
Woolmer kuoli samana päivänä, kun hänen valmentamansa Pakistanin krikettimaajoukkue hävisi yllättäen merkittävästi heikompitasoiselle Irlannille maiden välisen ottelun vuoden 2007 kriketin maailmanmestaruuskilpailuissa. Woolmerin kuolemaa tutkittiin ensin henkirikoksena, mutta kolmen eri patologin raportin perusteella Jamaikan poliisi ilmoitti 12. kesäkuuta 2007, että Woolmer kuoli luonnollisista syistä.
Bourne-joki (Wiltshire)
Bourne on Avonin sivujoki Englannissa Wiltshiren kreivikunnassa. Bournen alkulähde on lähellä Burbagen kylää. Joki virtaa Collingbourne Kingstonin, Collingbourne Ducisin, Tidworthin, Shiptonin, Newton Tonyn, Allingtonin, Boscomben, Idmistonin, Portonin, Winterbourne Gunnerin, Winterbourne Dauntseyn ja Winterbourne Earlsin kylien halki ennen kuin se yhtyy Avoniin lähellä Salisburya.
Joessa tehtiin rakennustöitä 1950-luvulla, ja siitä lähtien siinä on ollut vettä vain talvisaikaan (marraskuusta huhtikuuhun), joinakin vuosina joki on täynnä vain muutamia viikkoja. Sateisina vuosina joki saattaa tulvia pahasti. Huomattavia tulvavahinkoja tuli vuosina 2000 ja 2003.
The Cleansing
The Cleansing on kokkolalaisen Immortal Souls -yhtyeen toinen EP, joka julkaistiin "Little Rose Productions" -levymerkillä vuonna 2000. "Divine Wintertime" -EP:n tapaan "The Cleansing" äänitettiin "Studio Watercastlessa", Jyväskylässä 26.–30. helmikuuta 2000. Teknisestä avusta vastasi jälleen Arttu Sarvanne, mutta EP:n tuottajana toimi "Little Rose Productionsin" Manu Lehtinen.
"The Cleansing" -EP julkaistiin niin sanotusti maistiaisena vuotta myöhemmin seuranneesta debyyttialbumista "Under the Northern Sky", jolta EP:llä on myös mukana suoraviivainen ja tarttuvia kertosäkeitä sisältävä kappale ""The Cleansing"". A. Särkioja on kertonut keksineensä kappaleen psyykkistä puhdistautumista käsittelevän teeman saunassa, mistä on perujaan aloitussäe ""Out from the darkened night, into the burning hot cleansing steam."" Kappaleet ""Until"" ja ""Prophet"" ovat uudelleensovitettuja versioita "Reflections of Doom" -demokasetin kappaleista. Demon doom metal -elementit on vaihdettu yhtyeen modernimpaan, nopeaan ja melodiseen ilmaisuun. ""Icebound"" oli äänitetty myös debyyttialbumia varten, mutta tuottajan ja yhtyeen päätöksellä jätettiin lopulta pois ja julkaistiin EP:llä. ""Iceboundin"" idean A. Särkioja kertoo tulleen ajatuksesta kapeista ja sulkeutuneista mielistä sekä rajusta lähellä kuolemaa olleesta kokemuksesta, joka tarvitaan havahduttamaan nukkuva mieli näkemään tilanteensa.
Juhla meren rannalla
Juhla meren rannalla on Kalle Kaarnan ohjaama suomalainen mykkäelokuva vuodelta 1929. Se pohjautuu Unto Seppäsen vuonna 1928 ilmestyneeseen samannimiseen romaaniin, jonka toinen painos kuvitettiin elokuvasta otetuilla valokuvilla. Elokuvan viimeiset esityskopiot tuhoutuivat Adams Filmin tulipalossa 1959.
Elokuva sijoittuu tsaarinvallan aikaan Terijoelle. Monien muiden Pietarin silmäätekevien lailla sinne saapuu kesävieraaksi suururakoitsija Mihail Koslov. Kaunista vaimoaan Tamaraa Koslov kohtelee kaltoin. Tamara rakastuu kesän kuluessa Anton-nimiseen ylioppilaaseen. Heidän viimeinen lemmentuokionsa päättyy Tamaran traagiseen kuolemaan. Koslov on ampunut vaimonsa ja haavoittanut pahoin Antonia. Syksyn saavuttua Anton toipuu, mutta päätyy epätoivoiseen ratkaisuun. Hän hukuttautuu meren aaltoihin.
Tuhoutuneessa elokuvassa Koslovia tulkitsi Yrjö Tuominen, Tamaraa Heidi Blåfield, jonka viimeinen roolityö se oli. Kaarlo Angerkoskelle elokuva oli ensimmäinen, samoin Arvi Tuomelle.
Elokuvan valaistus ja lähikuvat saivat osakseen mairittelevaa huomiota, kuvaajana toimi ruotsalainen Gustaf Boge. Heidi Blåfieldin Tamaraa arvosteltiin sisällyksettömäksi. Angerkosken roolisuoritus sai kriitikoilta varovaista kiitosta.
Toden toistoa
Toden toistoa on suomalaisen kosketinsoittaja-laulaja Jukka Gustavsonin kolmas soololevy ja samalla ensimmäinen soololevy, jolla kuullaan laulua. Levyn sanoituksiin on vahvasti vaikuttanut Jukka Gustavsonin uskonnollinen elämänkatsomus.
A-puoli
B-puoli
Sävellykset, sanoitukset ja tuotanto: Jukka Gustavson"Tahdon kertoa sinulle kaiken minkä haluat minun tietävän" kappaleen instrumentaali-sovitus Sahti-yhtyeen 1979 esittämänä YLE:n elävässä arkistossa
Yrjö Tuominen
Emil Yrjö Tuominen (20. huhtikuuta 1892 Vaasa – 13. lokakuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä.
Tuominen syntyi vaasalaisen rautatieläisen perheeseen. Hän opiskeli Tampereen ruotsinkielisessä teknisessä opistossa, ja sai työpaikan Tampereen pellavatehtaasta konepiirtäjänä. Samoihin aikoihin hän aloitti iltanäyttelijänä Tampereen Työväen Teatterissa ja vuonna 1919 hän sai kiinnityksen Tampereen Teatteriin, mutta säilytti edelleen konepiirtäjän toimensa. Lopulta teatteri kuitenkin vei ja Tuominen siirtyi Helsinkiin Kansan Näyttämölle, jossa myös hänen tuleva vaimonsa Eine Laine työskenteli. Neljän Kansan Näyttämö -vuoden jälkeen Tuominen siirtyi Kansallisteatteriin. Eroon päättyneestä avioliitosta Eine Laineen kanssa syntyi yksi tytär.
Yrjö Tuominen esiintyi yli 50 elokuvassa. Erityisen hyvin hänet muistettaneen Väinö Suomisen roolista 1940-luvun Suomiset-elokuvissa sekä vuodesta 1938 lähtien "Suomisen perhe" -kuunnelmasarjassa. Eine Laine tulkitsee samassa elokuvasarjassa Väinön äidin, Sofia Suomisen osan. Tuomisen elokuvaura alkoi vuonna 1924 patruunan pelitoverin roolilla mykkäelokuvassa "Myrskyluodon kalastaja". Vuonna 1929 hänellä oli keskeinen osa mykkäelokuvassa "Juhla meren rannalla". Tuomisen elokuvaura jatkui neljän mykkäfilmin jälkeen äänielokuvassa "Tukkipojan morsian" (1931). Yli miljoona katsojaa saaneessa kartanokomediassa "Siltalan pehtoori" hän tulkitsee kamreeri Suvantoa. Rooli on Tuomiselle tyypillinen hyvin toimeentulevan, rennon ja elokuvan draamallisia jännitteitä tasaavan miehen osa. Hänet nähdään myös muun muassa klassikkoelokuvissa "Pohjalaisia" (1936), "Asessorin naishuolet" (1937) ja "Seitsemän veljestä" (1939).
Omana aikanaan suosituimpiin radio-ohjelmiin kuuluneen "Suomisen perhe" -kuunnelmasarjan isä Väinö Suominen henkilöityi Yrjö Tuomiseen niin vahvasti, että hänen siunaustilaisuutensa täpötäydessä Helsingin vanhassa kirkossa 25. lokakuuta 1946 radioitiin suorana lähetyksenä ja kuunnelmasarjassa esitettiin samana päivänä jakso "Kun isä on poissa". Tuomisen kuoltua hänen tilalleen ei otettu uutta näyttelijää, vaan perhe jatkoi isättömänä. Yrjö Tuominen on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Kiilto
Kiilto on pinnan optinen ominaisuus, joka kuvaa pintaan osuvan valon fysikaalista käyttäytymistä heijastumisessa. Kyse on siis pinnan valonheijastusominaisuudesta. Kiiltoon vaikuttavia tekijöitä ovat: heijastuskerroin, valon tulokulma ja pinnan topografia.
Pinnan tasaisuuden eli em. topografian vaikuttaessa kiiltoon, sileä pinta näyttää kiiltävämmältä kuin vastaava epätasaisempi pinta. Kyseessä ovat mikrometriluokan epätasaisuudet. Kiiltävän pinnan vastakohtana on mattapinta, jonka heijastama valo on diffuusia. Maalaustermistössä puolikiiltävä, puolihimmeä ja himmeä kuvaavat maalien kiilto-ominaisuuksia. Varsinaiseen maalipinnan kiiltoon vaikuttavat kuitenkin myös em. tekijät.
Pinnan heijastusta voidaan teknisesti mitata kiiltomittarilla. Mittauksessa käytetään polarisoimatonta valkoista valoa, joka suunnataan mitattavaan pintaan sopivassa tulokulmassa. Pinnasta heijastuvan valon intensiteetti mitataan valoilmaisimella. Valon intensiteetti kasvaa kiillon lisääntyessä.
Tyypillisesti kiiltomittaukset tehdään tulokulmilla 20°, 60° ja 85°. Himmeät pinnat mitataan suuremmilla tulokulmilla. Uusimmat värimittarit sisältävät kiillonmittaustoiminteen.
Silmämääräinen kiillon arviointi tehdään useista suunnista ja erityisesti sellaisesta suunnasta, josta pinnan heijastamaa valoa on helppo arvioida. Silmämääräinen arvio on kuitenkin aina subjektiivinen.
Perry Rhodan
Perry Rhodan - miehemme maailmankaikkeudessa ("Perry Rhodan") on saksalainen tieteislukemistosarja. Ensimmäinen Perry Rhodan -seikkailu "Unternehmen Stardust" (suomeksi "Kauhun hetkiä kuussa") ilmestyi 8. syyskuuta 1961 Saksassa ja on sen jälkeen ilmestynyt viikoittain. 2500. vihkoromani "Projekt Saturn" ilmestyi 17.7.2009.
Lehti on Saksassa ilmestynyt parhaimmillaan viitenä eri painoksena, mutta nykyään ilmestyy vain 1., 3. ja 5. painos. Lisäksi sarjaa julkaistaan useissa eri maissa ja eri kielillä (tällä hetkellä: Brasiliassa, Kiinassa, Ranskassa, Hollannissa, Tšetšeniassa, Japanissa ja USA:ssa).
Suomessa Perry Rhodan ilmestyi vuonna 1975. Sarjan julkaisu lopetettiin vain 16 numeron jälkeen.
Perryn perusidea on yksinkertainen. (Hyvä) amerikkalainen astronautti löytää kuusta haaksirikkoutuneen avaruusaluksen, ystävystyy heidän kanssaan ja perustaa galaktisen imperiumin. Välissä seikkaillaan sekä vieraissa galakseissa, että toisissa ulottuvuuksissa ja menneisyydessä. Lisäksi kuolemattomuuden takaava laite auttaa päähenkilön säilyttämisessä.
Perry Rhodanin oheistuotteina on ilmestynyt muun muassa tiivistetty kirjasarja ("Silberbände" - hopeakannet), kuunnelmia, eri päähenkilöiden omia alasarjoja ("Atlan"), taskukirjasarja Perryversumista, musiikkia, oheisrihkamaa (hahmoja, solmio, muki yms.) ja jopa elokuva "S.O.S. im Weltall" (1967).
Wylye
Wylye on Avonin sivujoki Wiltshiressä Etelä-Englannissa. Se nousee Warminsterista lounaaseen ja kulkee kaupungin läpi. Se virtaa lähinnä itään, muodostaen Wylyen laakson (Wylye Valley), jota A36-tie ja Wessexin päärautatielinja käyttävät. Se yhtyy Nadder-jokeen Wiltonissa, jonka jälkeen vedet virtaavat Avon-jokea pitkin mereen Cristchurchin kohdalla.
Wilton ja Wiltshire on epäsuorasti nimetty joen mukaan. Alueella sijaitsee myös Wylyen kylä. Joen varrella on Heytesburyn, Codfordin, Sherringtonin ja Boytonin kylät.
Bradley-ilmiö
Bradley- () tai Wilder-ilmiö on mielipidetiedustelujen epätarkkuustekijä tapauksissa, joissa Yhdysvaltain politiikassa vaalikampanjassa ovat vastakkain valkoinen ja ei-valkoihoinen ehdokas. On ollut tapauksia, joissa tilastollisesti merkittävä määrä valkoihoisia äänestäjiä kertoo kyselyssä ennen vaaleja, että he ovat joko vilpittömästi epätietoisia tai todennäköisesti äänestävät ei-valkoihoista ehdokasta, mutta nämä äänestäjät muuttavat käyttäytymistään, kun antavat äänensä.
Valkoiset äänestäjät, jotka sanoivat, että ovat epätietoisia, jakautuvat tilastollisesti suurin luvuin valkoihoisen ehdokkaan taakse, ja useat niistä valkoihoisista äänestäjistä, jotka sanoivat äänestävänsä mustaihoista ehdokasta loppujen lopuksi antavat äänensä valkoihoiselle ehdokkaalle. Tämä haluttomuus antaa tarkkoja kyselyvastauksia on joskus laajentunut myös vaalien jälkeisiin kyselyihin.
Tutkijat ovat teoretisoineet, että jotkut valkoihoiset äänestäjät tuntevat sosiaalista painetta olla antamatta julkisesti tukeaan valkoihoiselle ehdokkaalle, koska he pelkäävät, että se saisi heidät näyttämään rasistilta.
Von der Pahlen
von der Pahlen on keskiajalta lähtien tunnettu baltiansaksalainen aatelissuku, jonka alkuperä on Westfalenissa. Suvun jäseniä on ollut edustettuna Ruotsin, Venäjän sekä baltian maiden ritarihuoneissa. Ruotsissa ja Venäjällä on eräät sukuhaarat korotettu kreivilliseen arvoon. Virossa suku on hallinnut Palmsen kartanoa.
Nupo
Nupo tarkoittaa sarvetonta nautaa, joskus vuohta ja lammastakin. Nupous on määräävä perinnöllinen ominaisuus ja sitä esiintyy erityisesti maatiaisnautaroduissa. Monista roduista on erityisesti jalostettu nupoja. Luonnostaan sarvelliset eläimet voidaan nupouttaa. Nupouttamisen katsotaan lisäävän esimerkiksi karjanhoitajan turvallisuutta ja vähentävän onnettomuusriskiä laitumella ja pihatoissa. Joillakin yksilöillä sarvet voivat luonnostaan kasvaa niin kieroon, että ne kääntyvät esimerkiksi eläimen silmää kohden tai häiritsevät korvan liikkeitä.
Nupouttaminen tapahtuu joko polttamalla erityisellä nupoutusraudalla tai sahaamalla. Aiemmin on käytetty myös esimerkiksi lipeää. Lipeää tai polttorautaa käytettäessä nuoren eläimen sarvenaiheet tuhotaan siten, että sarvi ei ala edes kasvaa. Lipeän käyttö nupouttamisessa on nykyään kiellettyä eläinsuojelullisista syistä. Mikäli nupouttaminen ei onnistu täysin, sarvi voi kasvaa epämuodostuneena tai vinoon. Sahatut sarvet kasvavat vielä, mutta sarven pää on tylppä. Täysikasvuisen naudan sarvien sahaamista ei niinkään kutsuta nupouttamiseksi vaan sarvien poistoksi. Sarvien poisto on riskialtis toimenpide, jos sarvet sahataan tyvestä niin, että verisuonia ja hermoja sisältävä sarvimarto katkaistaan.
Kaarnalaiva
Kaarnavene eli kaarnalaiva on perinteinen, lasten itselleen askartelema lelu. Palanen vanhan männyn paksua kuorta eli kaarnaa vuollaan puukolla veneen muotoiseksi. Veneeseen voidaan myös kiinnittää puutikku mastoksi ja mastoon lehti purjeeksi. Kaarnalaivat on tapana laskea vesille.
Kaarnaa on saatavilla rannoilta, jossa sitä on ajelehtinut maihin ja vesi on hionut siitä sileäreunaisia paloja. Kaarna on huokoista, ja sitä on helppo vuolla.
Tove Janssonin Muumi-kirjoissa vuollaan paljon kaarnalaivoja, ja muistelmissaan hän mainitsi äitinsä Signe Hammarsten-Janssonin olleen kaarnalaivojen veiston mestari.
Joulukuussa 2016 Riku Rantalan ja kumppaneiden Startup Refugees -verkosto esitteli Slush-tapahtumassa Fair Start -brändillä tuotetun Life Seeker Boat -kaarnaveneen, jonka turvapaikanhakijat ovat valmistaneet. Fair Start -brändin alla myytyjen design-tuotteiden tuotot menevät ne tehneille turvapaikanhakijoille.
Startup Refugees sai rahaa Suomi 100 -hankkeelta.
Wipert von Blücher
Wipert von Blücher (14. heinäkuuta 1883 Schwerin, Saksa – 20. tammikuuta 1963 Garmisch-Partenkirchen, Länsi-Saksa) oli oikeustieteen tohtori, Saksan Helsingin-lähettiläs 12. toukokuuta 1935 vuoden 1944 loppupuolelle.
Blücher osallistui ensimmäiseen maailmansotaan, ja hän astui Saksan ulkoasiainministeriön Auswärtiges Amtin palvelukseen vuonna 1918. Hän palveli diplomaattisissa tehtävissä Tukholmassa, Buenos Airesissa, Teheranissa ja Helsingissä. Hän ei ollut Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen jäsen, ja diplomaattina ammattidiplomaatti. Välien rikkouduttua Suomen kanssa syyskuussa 1944 hän siirtyi eläkkeelle marraskuussa 1944.
Blücheriltä on lähtöisin suomalaisen poliittisen historiankirjoituksen kieleen professori Arvi Korhosen välittämänä tullut niin sanottu ”ajopuuteoria”, jonka Blücher esitti muistelmissaan 1950:
Chan Chan
Chan Chan oli intiaanivaltio Chimorin pääkaupunki ja arkeologinen kohde Perussa 490 kilometriä Limasta luoteeseen. Kaupunki oli aikoinaan esikolumbiaanisen Amerikan suurin kaupunki.
Muodoltaan kolmiomainen kaupunki on jaettu 12 metriä korkeilla laastilla silatuista savitiilistä tehdyillä muureilla yhdeksään linnoitukseen. Epätavallisen korkeiden muurien tarkoitukseksi on ehdotettu arkkitehtonista ratkaisua pölyn ja hiekan kulkeutumisen estämiseen sekä kovien tuulten vaikutusten vähentämiseen.
Paikka lisättiin vuonna 1986 UNESCOn maailmanperintöluetteloon ja samana vuonna myös vaarantuneiden kohteiden listalle, koska se on herkkä tuulten ja sateiden aiheuttamalle luonnolliselle eroosiolle.
Intti jytää
Intti jytää on vuonna 1973 julkaistu kokoelmalevy, joka sisältää edellisenä vuonna pidetyn sotilaslaulukilpailun parhaimmiston. Levyn materiaali on pitkälti iskelmävoittoista. Laulukilpailun voitti Allu Tuppurainen kappaleellaan "Int".
Codford
Codford on kylä Salisburyn tasangon eteläpuolella Wylyen laaksossa Wiltshiressä Englannissa.
Kylä sijaitsee A36-tien varrella Salisburyn ja Warminsterin välissä. A36-tie kulki ennen pitkin Codfordin pääkatua, mutta kiertotie rakennettiin 1990-luvulla ja se poisti raskaan liikenteen kulun kaupungin läpi.
Kylä muodostettiin Codford St. Maryn ja Codford St. Peterin kunnista. Läheiset kylät kasvoivat yhteen ja virallinen liitto muodostettiin 1928 molempien osapuolten suostumuksella. Kuusi vuotta myöhemmin seurakunnista tuli yksi. Molemmat kirkot ovat nykyäänkin toiminnassa.
Anglosaksien asiakirjat osoittavat, että vuonna 906 alue tunnettiin nimellä "Codan Ford", joka todennäköisesti tarkoittaa Codan kahlaamoa (). Kahlauskelpoiseksi tehtyä jokea kutsutaan Wylyeksi, joka saattaa tarkoittaa mutkikasta tai salakavalaa.
Codfordin alueella on pitkä historia anzac-sotilaiden (lyhenne sanoista "Australian and New Zealand Army Corps") kanssa. Ensimmäisen maailmansodan aikana harjoitus- ja kuljetusleirejä perustettiin kymmenille tuhansille sotilaille, jotka odottivat siirtoa Ranskaan. Codfordista tuli myös varikko vuonna 1916 miehille, jotka oli evakuoitu etulinjasta ja jotka eivät olleet enää taistelukelpoisia. Codfordin Anzac-merkki ("Anzac Badge") oli australialaisen prikaatin komentajan idea, joka halusi antaa miehilleen näkyvän muistoesineen ensimmäisen maailmansodan ajalta. Tähän kuului myös valtava nousevan auringon merkki (53x45 metriä) "Misery Hillille" vuonna 1917.
Codfordissa on myös anzac-sotilaiden toiseksi suurin sotilashautausmaa Isossa-Britanniassa jossa on yhteensä 97 anzac-hautaa, 636 AIF-sotilaan ("First Australian Imperial Force") hautaa ja 173 NZEF-sotilaan ("New Zealand Expeditionary Force") hautaa. Toisen maailmansodan vaikutus heijastuu vielä nykyäänkin paikallisesta yhteisöstä, joka toivottaa edelleen australialaiset ja uusiseelantilaiset lämpimästi tervetulleiksi. Kyläläiset myös pitävät muistotilaisuuden anzac-päivänä (25. huhtikuuta) vuosittain.
Australian Nousevan auringon merkki ja sotilashautausmaa ovat nykyään ainoita näkyviä muistoja ajalta, jolloin sadat sotilaat Britanniasta, Australiasta ja Uudesta-Seelannista asettuivat Codfordiin ja sen liepeille.
Suurinta osaa paikallisista hallinnollisista palveluista avustaa Wiltshiren kreivikunnan valtuusto ja Länsi-Wiltshiren paikallishallinto, joiden molempien toimistot ovat Trownbridgessä 15 mailia Codfordista pohjoiseen. Codfordilla on siis oma yhdeksän hengen kirkollisneuvosto.
Kylää edustaa parlamentissa Westburyn Andrew Murrison. Kylän edustaja Wiltshiren paikallishallinnossa on Andrew Davis, kun taas sen kunnallisvaltuutettu on Cristopher Newbury.
Abel Gance
Abel Gance (25. lokakuuta 1889 Pariisi – 10. marraskuuta 1981 Pariisi) oli ranskalainen elokuvaohjaaja, tuottaja ja näyttelijä, joka tunnetaan historiallisista spektaakkeleistaan.
Vuonna 1919 Gance ohjasi kolmituntisen sodanvastaisen eeppisen elokuvan "J'accuse", johon sisältyi aitoa ensimmäisen maailmansodan aikana kuvattua dokumenttiaineistoa. Elokuvassa Gance käytti kokeellisia tekniikoita, joita hän kehitti edelleen seuraavissa elokuvissaan "La Roue" ja "Napoléon". Napoléonia Gance työsti uudelleen vuodesta toiseen, ja julkaisi siitä pisimmillään kuusituntisen version. Elokuvan loppuhuipennus sisältää panoraamakuvaa, joka heijastetaan kolmella projektorilla (ns. Polyvision).
Gance ei selvinnyt siirtymisestä äänifilmiin; vaikka hän jatkoi elokuvantekoa vuosikymmenten ajan, uudet elokuvat eivät saavuttaneet hänen mestariteostensa tasoa.
Gallinazon kulttuuri
Gallinazon kulttuuri (Virún kulttuuri) syntyi nykyisessä pohjois-Perussa 
Virújoen laaksossa noin 200 eaa. - 200/350 jaa. Se oli myöhemmän Mochen kulttuurin naapuri, edeltäjä, aikalainenkin ja vaikutti siihen. Mochelle tyypillinen hierarkkinen luokkayhteiskunta kehittyi viimeistään Gallinazon kulttuurissa.
Kulttuurin keramiikka on peräisin varhaisemmasta Cupisniquesta. Kauden alussa noin 200 eaa vanhoja asutuskeskusia hylättiin ja linnoitetuja suojapaikkoja tehtiin. Mutta keskivaiheessa olot rauhoittuivat ja asutus levittäytyi taas avoimille laaksinpohjille.
Kulttuurin alue ulottui La Leche -joen laaksosta Santajoen laaksoon. Varsinainen Virun kulttuurin ydinalue ulottui Chicaman ja Virún jokilaaksoihin Región La Libertadin alueella.
Täällä vallitsi luokkayhteiskunta, ja kastelukanavapohjainen maanviljely. Viljeltiin mm. maissia ja papua sekä pidettiin hedelmäpuita. Kuivattua kalaa myytiin sisämaahan. Tämä Chavinin perinteitä jatkanut kulttuuri kukoisti ns. varhaisella välikaudella noin 500 eaa. - 300 jaa., jolloin Peru oli hajonnut moniin alueisiin.
Kulttuurin keskus oli Virujoen Castillo de Tomabal. Merkittävimmät monumentit ovat San Juan, Napo, Sarraque and Tomaba.
Se ulottui Santajoelta Ecuadorin rajalle keramiikkalöytöjen mukaan. Gallinazon kulttuuri pohjautui aikaisempaan Cupisniquen keramiikkaan liittyvään kulttuuriin. Gallinazon keramiikka oli melko taitavasti tehtyä. Tämän kulttuurin kehitys jaetaan alku-, keski- ja myöhäisvaiheeseen. Samoilla seuduilla kukoisti noin 1000 eaa.-300 jaa. Vicús-kulttuuri.
Mochica, joka sijaitsi Chicamajoen laakson Cuencessa 100 jaa., valtasi Virujoen laakson noin 300 jaa.
Cupisniquen kulttuuri
Cupisniquen kulttuuri oli intiaanien luoma varhainen Perun pohjoisrannikon kulttuuri, joka
oli ainakin osittain Chavínin kulttuurin aikalainen. Kulttuuri oli Trujillon seuduilla asuneiden intiaanien luoma. Kulttuuri alkoi 1500-1200 eaa ja päättyi 500-200 eaa.
Se tunnetaan parhaiten keramiikastaan. Kulttuuri edelsi Gallinazoa ja Mochicaa. Kulttuurin keramiikka kuvaa usein sen jumaluuksia ja ihmisuhreja.
Cupisniquen kulttuuri oli ajalle tyypillinen Keski-Andien kulttuuri. Siinä palvottiin ainakin hämähäkkijumalaa. Ihmisuhrit olivat tavallisia. Taiteessa kuvataan pään irtileikkaajaa, joka saattoi olla ihminen, hirviö, lintu, kala ja hämähäkki. Tämä tarkoittaa eri jumalia, joita lepytettiin uskonnossa ihmisuhreilla.
Yleisä koristeluja olivat jaguaarit, nuoran yhdistämät tai verkkomaiseen pussiin pistetyt ihmispäät, vangit, villieläimet, uurteiset ihmiskasvot ja kasvit. Uurteiset ihmiskasvot saattavet esittää paippia tai shamaania.
Keramiikassa on joskus epäsymmetrisiä aiheita, joissa toinen puoli esittää ihmistä, toinen jumalaa: kissaa tai hämähäkkiä. Kulhoissa on lähes aina kissapeto tai hämähäkki, ja uhraamisesta kertovia kuvia. luultavasti tämä liittyy hedelmällisuyyteen: uhrattiin hedelmällisyydebn jumalalle.. 
Myöhempi Mochen kulttuuri lisäsi näihin skorpionin ja ravun. Hämähäkkijumala oli luultavasti sateen, metsästyksen ja sodan jumala.
Hämähäkki myös luonnossa katkoo uhrin pään. Cupisniquen taiteessa eläinhahmoja on monesti sekoitettu. Monesti hämähäkille on kuvattu kissaeläimen kita ja linnun nokka. Andien varhaisessa kulttuurissa jaguaarijumala oli maata kuvaava jumala, ja petolintujumala taivaanjumala. Myös vettä kuvaava käärmejumala esiintyy taiteessa. Jaguaari myös liitetään poppamieheen. Käärme on joko boa tai anakonda, ja liittyy maanalaisin lähtesiin ja sateisiin. Jaguaari liittyy sademetsien uskonnoissa shamaaniin.
Cupisniquen kulttuurin alkuperä lienee myöhäisen esikeraamisen ja alkujakson
kulttuurikehityksessä. Chavinkulttuuri levisi Cupisniquuen synnyttyä sen alueelle.
Hautalöytöjen mukaan kulttuuri olis ollut melko tasa-arvoinen.
Kulttuuri ulottui Virú- ja Lambayeque-jokien laaksoihin ja näiden välille.
Kulttuurin löytöpaikkoja ovat Ventarrón Chiclayon lähellä, Huaca de los Reyes Mochejoen laaksossa, ja Poemape heiman pohjoisempana rannikolla. 
Kulttuuriin liittyivät myös Ñañañique, Huaca Lucia, Puemape, Punkuri, Moxeque, Cupisnique ja huomattavasti etelämpänä Caragay ja Cardal
Cupisnique levittäytyi Perun Pohjois- ja keskirannikolla ja vuorilla,
samaan aikaan kuin Chavin Perun vuoristossa kohti etelää ja Tiwanakua. Myöhempi Cupisniquen keramiikka sai Chavin-vaikutteita. Ei tiedetä, oliko Cupisnique osa Chavinin kulttuuria
Kulttuuri vaikutti myöhemmän Gallinazon kulttuurin, Mochen edeltäjän, syntyyn. Se vaikutti myös kulttuureihin Salinar, Vicus.
Langinkosken koulu
Langinkosken koulu on Kotkan Metsolassa sijaitseva urheilupainotteinen yläaste, jossa on noin 400 oppilasta. Koulun rehtorina toimi vuodesta 2007 alkaen Heidi Honkanen. Langinkosken koulu purettiin vuoden 2017 aikana sisäilmaongelmien takia. Koulu on väistötiloissa Mussalon Savotassa syksyyn 2019 asti, jolloin Allintielle on määrä valmistua uusi koulurakennus. Uudessa Langinkosken koulussa opiskellaan esikoulusta yhdeksänteen luokkaan.
Koulun historia alkaa vuodesta 1943, jolloin Viipurissa perustettiin Viipurin yhteislyseo. Jo seuraavana vuonna koulu joutui muuttamaan sodan vuoksi Kotkaan, missä se toimi Kotkan yhteislyseon nimellä Kotkansaarella ensin Tyttölyseon (nyk. Datariina) ja sitten niin kutsutun puukoulun tiloissa. Vuonna 1956 valmistui nykyinen koulurakennus Metsolan kaupunginosaan.
Kun vuonna 1974 siirryttiin peruskoulujärjestelmään, koulu jaettiin yläasteeseen ja lukioon, jotka saivat nimensä läheisen Langinkosken mukaan. Vuonna 1979 rakennukseen valmistui lisäsiipi. Ympäristölukio aloitti toimintansa vuonna 1994.
Langinkosken lukio lakkautettiin vuonna 2012.
Faina Kaplan
Faina (Fanni) Jefimovna Kaplan (tunnetaan myös nimellä Dora Kaplan) (, 10. helmikuuta 1890 Volynia (Ukraina) – 3. syyskuuta 1918 Moskova) oli venäläinen sosialistivallankumouksellinen, joka yritti murhata Vladimir Leninin 30. elokuuta 1918. Bolševikit leimasivat teon osaksi sosialistivallankumouksellisten salaliittoa, mutta tiettävästi Kaplan toimi yksin. Kaplan teloitettiin Moskovan Kremlissä ilman oikeudenkäyntiä Jakov Sverdlovin aloitteesta.
Vicúsin kulttuuri
Vicúsin kulttuuri oli Perun muinainen paikallinen intiaanikulttuuri. Se kukoisti 100 eaa.–400 jaa. tai 600 eaa.-350 jaa. Piurajoen laaksossa yläjuoksulla, Perussa lähellä Ecuadorin rajaa. Kulttuuriin liittyi kuilumaisia rakenteita, ehkä hautoja. Löytöpaikkoja mm. Yécala ja Vicús.
Salinarin kulttuuri
Salinarin kulttuuri 500 eaa.-100 jaa. (tai 200 eaa.-300 jaa.) oli siirtymävaihe Cupisniquen kulttuurin ja Mochen välillä. Kulttuurin keramiikka oli hyvin tehtyä.
Risto Piipari
Risto Piipari (s. 28. kesäkuuta 1947) on entinen koripallovalmentaja ja opettaja. Keväällä 2007 hän jäi eläkkeelle Kotkassa sijaitsevan Langinkosken koulun rehtorin virasta.
Piipari valmensi Suomen naisten koripallomaajoukkuetta vuosina 1989–1993 ja 1999–2005. Miesten Korisliigassa hän on voittanut Kouvolan Kouvojen päävalmentajana mestaruuden vuosina 1995 ja 1999. Molempina vuosina hänet valittiin Korisliigan vuoden valmentajaksi. Lisäksi hän on valmentanut Kotkan Työväen Palloilijoita. Valmentajana hän on saavuttanut Korisliigassa yhteensä 245 voittoa, joilla hän on jaetulla kolmannella sijalla kaikkien aikojen tilastossa.
Risto Piiparin tytär Reetta Piipari on pelannut koripalloa Suomen maajoukkueessa.
Huarásin kulttuuri
Huarásin kulttuuri 200 eaa. – 200 jaa. kytketään barbaareihin, jotka tuhosivat Chavin-kulttuurin.
Pucarán kulttuuri
Pucarán kulttuuri noin 250 eaa. - n 380 jaa. oli muinaisten intiaanien luoma perinne Etelä-Amerikan Andeilla nykyisten Perun ja Bolivian valtioiden rajaseudulla. Pucaran alueella intiaanit rakensivat suuren viljelyllä elävän asutuskseskuksen Perun Andien vuoriston ylätasangolle altiplanolle, Titicaca-järven altaan pohjoispuoliskolla Punon departementissa.
Pucaran taide liittyi ihmisuhrien sävyttämään uskontoon. Pucaran kulttuuri eli muun muassa perunan ja muiden kylmää sietävien kasvien viljelyllä, metsästyksellä ja laaman ja alpakan hoidolla. Kulttuuri tuotti metallituotteita, keramiikkaa ja tekstiilejä. Ei osata sanoa mikä intiaaniheimo Pucarán rakensi.
Pucaran keramiikka oli omintakeista, moniväristä ja viiltokuvioista. Kuvioissa oli geometrisia ja esittäviä aiheita. Esittävissä aiheissa oli muun muassa irti leikattuja päitä, eläimiä: hirviä, laamoja, lintuja, kissaeeläin. Kivipatsaissa esiintyy "pyöveli", ja kivikaiverruksissa eläimiä, ihmisiä ja geometrisia kuvioita. Steeloja oli perinteiseen andiseen tapaan temppeleissä, joissa oli syvennettyjä pihoja ja rakennuksia. Pucaran JKalasyan pyramidikompleksi on rakennettu noin 200 eaa. alkaen.
Pucarássa on nykyään raunioituneita palatsimaisia ja temppelimäisiä rakennelmia sekä aikoinaan hyvin tiheästi asuttu asuinalue. Täällä on puoliksi maanalaisia kenttiä muinaiselle Andien kulttuurille ominaisesti. Koko muinaisen rakennetun alueen ala on 6 km². Pucarassa oli käsityöläisten tiheään asuttu alue, jota arkeologit sanovat "kaatopaikaksi", muinaiselle tulvaterassille rakennettu ryhmä monisosaisia asuintaloja, kolme suurta rakennusta, ehkä temppeleitä tai palatseja, kuusi katkaistun pyramidin muotoista temppeliä, ja hautakumpujen alue.
Pucaran vaikutusta löytyy myös Perun rannikolta Moqueguan ja Azapan jokilaaksoista. Pucaran vaikutus ulottui Titicaca-järven pohjoispuolisen laakson keskuksiin ja kyliin, mutta jopa pohjoiseen Cuzcon laaksoon ja Etelä-Peruun, ja Morequan laaksoon Tyynenmeren rannikolla Etelä-Perussa, Chilen pohjoisosiin Azapaan ja myös Pohjois-Chilen Iquiquen alueelle ja Loa-joen seudulle.
Pucará romahti noin 380 jaa. Samoihin aikoihin eteläinen Titicaca-järven rannan Tiwanaku alkoi kasvaa. Tiwanaku alkoi laajeta joskus välillä 350-400 jaa. Joko Pucaran luhistuminen antoi Tiwanakulle mahdollisuuden, tai Tiwanaku kukisti Pucaran. Titicacan pohjoispuoliset elueet olivat tyhjillään väestöstä noin 380-1250 jaa.
Liman kulttuuri
Liman kulttuurin loivat intiaanit ja se kukoisti Perun rannikolla 100 jaa. - 550 tai 650 jaa.
Kulttuurin alueella oli kolme jokea, Rimac, Chillon ja Lurin, jossa oli Pachacamac, tunnetuin kulttuurin keskus. 
Kulttuurista jäi tekstiilejä, rakennelmia ja keramiikkaa tyypilliseen muinaisperulaiseen tapaan. Kulttuuri rakensi monia temppelikumpuja, wak'oja ("huacoja").
Kulttuuria on vaikea erotella ympäröivistä Paracas-, Moche- ja Nazca-kulttuureista, koska sillä oli yhteisiä piirteitä niiden kanssa. Keramiikassa on ensin Mochen, sitten Warin vaikutusta.
Liman suurimat keskukset olivat Pachacamac, Pucllana, Cajamarquilla y Catalina Huanca ja Wallamarka. Kulttuuria loivat myös Maranga ja Cerro Culebras
Cajamarcan kulttuuri
Cajamarcan kulttuuri oli vallalla Pohjois-Perussa Cajamarcan kaupungin ympäristössä vuosina 200–1300 jaa. ja tuotti mm. kolmijalkakeramiikkaa. Keramiikka on Wari-vaikutteista. Francisco Pizarro vaelsi 1532 Cajamarcan kautta matkallaan kohti Perun pääkaupunkia Cuzcoa.
Näyttökuva
Näyttökuva (, käytetään myös nimiä kuvakaappaus, kuvaruutukopio, kuvankaappaus, kuvansieppaus, näytönkaappaus, näytönsieppaus ja näytönkuva) on tietokoneen tallentama kuva tietokoneen näytöltä. Yleensä tällainen digitaalinen kuva on otettu joko käyttöjärjestelmän toiminnolla tai tietokoneessa toimivalla ohjelmistolla, mutta kuva voidaan muodostaa myös kameralla tai tietokoneen videosignaalin kaappaavalla laitteella.
Kuvakaappauksia voidaan käyttää tietokoneohjelman esittelemiseen, ongelman havainnollistamiseen tai ylipäänsä aina kun tietokoneen ruutu pitää näyttää muille tai arkistoida.
Kuvankaappaus tehdään Windows-käyttöjärjestelmässä painamalla Prt Scr (tai Scrn/Screen) -nappulaa. Tämän jälkeen kuva liitetään kuvankäsittelyohjelmaan.
Mac-tietokoneilla kuvankaappauksen voi tehdä painamalla shift-näppäintä, omenaa ja numero neljää samaan aikaan. Sitten vedetään ruudukko niin isoksi kuin halutaan ja päästetään hiirestä irti.
Voit ottaa näyttökuvan myös koko näytöstä pitämällä Komento- ja Vaihto-näppäimiä painettuina ja painamalla 3. Kun painat välilyöntinäppäintä heti Komento-Vaihto-4-yhdistelmän jälkeen, Mac OS X vaihtaa ristikohdistimen tilalle pienen kameran. Kameran avulla voit ottaa näyttökuvan Dockista, koko valikkopalkista, yksittäisestä avoimesta valikosta, työpöydästä tai mistä tahansa avoimesta ikkunasta.
Kuva tallentuu työpöydälle.
Yleensä Android puhelimilla kuvakaappauksen voi ottaa pitämällä virta- ja alempaa äänenvoimakkuusnäppäintä pohjaan parin sekunnin ajan. Joissain Android puhelimissa voi vaihtaa asetuksia siten, että näyttökuvan voi ottaa vetämällä kolmella sormella näytön ylhäältä alaspäin.
iPhone puhelimilla voidaan ottaa näyttökuva painamalla laitteen ylä- tai sivupainiketta pohjaan.