Fjodor Jemeljanenko
Fjodor Vladimirovitš Jemeljanenko (ven.Фëдор Владимирович Емельяненко) (s. 28. syyskuuta 1976 Rubežnoje, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on venäläinen vapaaottelija. Kansainvälisesti hänen nimestään käytetään yleisesti muotoa Fedor Emelianenko. Hän on viimeinen PRIDEn raskaan sarjan mestari. Häntä pidettiin vuosia maailman parhaana raskaansarjan ottelijana useimpien urheilujulkaisujen, toimittajien ja vapaaotteluasiantuntijoiden toimesta. Vuonna 2008 Inside MMA:n asiantuntijoista koostuva raati valitsi Jemeljanenkon kautta aikain parhaimmaksi vapaaottelijaksi kaikki painoluokat huomioiden.
Nuoruudessaan Jemeljanenko harjoitteli judoa ja samboa. Vuonna 1998 hän voitti pronssia judon Venäjän-mestaruuskilpailuissa. Vuonna 2000 hän ryhtyi harjoittelemaan lyöntejä ja potkuja, ja alkoi kilpailla vapaaottelussa sekä sambossa rahapulan takia. Aluksi hän kilpaili Venäjän joukkueessa japanilaisen RINGS-järjestön kilpailuissa. Vuonna 2002 hän siirtyi PRIDE-järjestön otteluihin voitettuaan RINGS:in "King of Kings" -turnauksen.
Ensimmäisessä ottelussaan PRIDE:ssä Jemeljanenko voitti Semmy Schiltin, ja seuraavassa ottelussaan raskassarjalaisen Heath Herringin lääkärin jouduttua keskeyttämään kamppailun ensimmäisen erän jälkeen. Tämä voitto takasi Jemeljanenkolle pääsyn mestaruusotteluun. 16. maaliskuuta 2003 Jemeljanenko kohtasi Antonio Rodrigo Nogueiran PRIDE:n raskaan sarjan mestaruusottelussa ja voitti kamppailun kaikin tuomariäänin. Jemeljanenko puolusti titteliään mestaruusotteluissa uudelleen Nogueraa vastaan tittelin oltua aimmin vain tilapäisesti hänen nimissään sekä Mirko Filipovićia (28. elokuuta 2005, PRIDE Final Conflict 2005) ja Mark Huntia (31. joulukuuta 2006, PRIDE Shockwave 2006) vastaan. Lisäksi hän otteli PRIDE:ssä lukuisia muita kovia kamppailuita, muun muassa Kazuyuki Fujitaa, Gary Goodridgea, UFC-mestaria Mark Colemania, Kevin Randlemania ja Naoya Ogawaa vastaan.
Jemeljanenkon ensimmäinen vapaaottelutappio tuli 22. joulukuuta 2000 RINGS-turnauksessa Tsuyoshi Kohsakaa vastaan. Ajassa 0:17 ensimmäistä erää Kohsaka iski Fjodorin silmäkulmaan kyynärpäällä, joka oli vastoin RINGSin sääntöjä, ja isku aukaisi haavan Fjodorin silmäluomeen, jonka johdosta lääkäri keskeytti ottelun. Sääntöjenvastaisesta iskusta huolimatta tuomari antoi voiton Kohsakalle, koska kyseessä oli yhden illan mittainen turnaus ja toinen ottelijoista piti saada seuraavaan otteluun.
Hän oli tappiotta lähes kymmenen vuoden ajan, kunnes Fabricio Werdum voitti hänet 26. kesäkuuta 2010 olleessa Strikeforce-tapahtumassa. Werdum sai Jemeljanenkon luovuttamaan triangelikäsilukolla (Triangle Armbar). Kaikkiaan hänen saldonsa vapaaottelussa on 39 ottelua, 34 voittoa, neljä tappiota ja yksi ratkaisematon (No Contest).
31. joulukuuta 2015 Jemeljanenko teki paluun vapaaotteluun. Hän kohtasi Singh Jaideepin Rizin promootion järjestämässä turnauksessa. Jemeljanenko voitti ottelun teknisellä tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä.
19. marraskuuta 2016 Bellator MMA ja Jemeljanenko julkistivat hänen tehneen organisaation kanssa moniotteluisen sopimuksen. Päivää myöhemmin ilmoitettiin, että hän kohtaa Matt Mitrionen helmikuussa 2017 "Bellator 172" -tapahtumassa. Mitrione joutui kuitenkin jättämään kamppailun väliin munuaiskivien vuoksi. Jemeljanenkolle ei saatu korvaavaa vastustajaa lyhyellä varoitusajalla, jonka myötä ottelu siirrettiin kesäkuulle 2017. Hän hävisi kamppailun ensimmäisessä erässä alkuminuuteilla teknisellä tyrmäyksellä.
Seuraavaksi Jemeljanenko osallistui Bellatorin raskaansarjan turnaukseen, jossa hän kohtasi huhtikuussa 2018 avauskierroksella UFC:n entisen raskaansarjan mestaria Frank Miriä vastaan. Ottelu käytiin Bellator 198 -tapahtumassa, jossa Jemeljanenko voitti kamppailun alle minuutissa tyrmäyksellä ja eteni toiselle kierroksella, jossa hän kohtaa Chael Sonnenin. Kaksikon voittaja pääsisi loppuotteluun.
Vapaaottelun ohella Jemeljanenko on jatkanut kilpailuaan venäläisessä sambo-kamppailulajissa. Hän on saavuttanut lajissa maailmanmestaruuden avoimessa painoluokassa vuosina 2002, 2007 ja 2008 ja raskaassa sarjassa vuosina 2002 ja 2005. Euroopan-mestaruuden hän voitti vuonna 1997. Venäjän mestaruuden hän on voittanut vuosina 1997, 2002, 2006 ja 2007. Hänellä on myös useita himmeämpiä mitaleja.