hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Frigg (yhtye)
Frigg on suomalainen uutta pelimannimusiikkia soittava kansanmusiikkiyhtye. Frigg yhdistelee musiikissaan pohjoismaista perinnettä ja Americanaa omaperäisellä tavalla, jota kuvaamaan maailmanmusiikkimedia on kehittänyt termin "nordgrass" viitaten yhtyeen bluegrass-vaikutteisiin. Alun perin suomalais-norjalaisena aloittanut yhtye on muuttunut kokonaan suomalaiseksi, mutta pohjoismaiset piirteet ovat edelleen vahvat. Friggin seitsenhenkisen kokoonpanon instrumentteihin kuuluvat neljän viulun lisäksi kitara, cittern, mandoliini sekä kontrabasso.
Frigg on esiintynyt ahkerasti ympäri maailmaa yli kymmenen vuoden ajan. Lukuisten Euroopan maiden lisäksi kiertueet ovat vieneet yhtyeen Pohjois-Amerikkaan, Australiaan, Japaniin ja Malesiaan sekä maailman suurimmille kansanmusiikkifestivaaleille kuten Telluride Bluegrass Festival, Celtic Connections, Glatt und Verkehrt, WOMADelaide, Cambridge Folk Festival, Førde Festival sekä Rainforest World Music Festival. Television ja radion välityksellä Frigg on tavoittanut miljoonayleisöt esiintymisillään A Prairie Home Companion -liveradioshowssa Minneapolisissa sekä NHK World Japan -kanavan El Mundo -ohjelmassa.
Frigg on julkaissut olemassaolonsa aikana kahdeksan levyä. Vuonna 2012 julkaistu Polka V valittiin Suomessa vuoden kansanmusiikkilevyksi sekä Teosto -palkintoehdokkaaksi. Merkittävimmistä maailmanmusiikkijulkaisuista Songlines on nostanut yhtyeen levyistä kaksi “Top of the World” -listalleen, minkä lisäksi fRoots, SingOut! sekä Rhythms ovat noteeranneet yhtyeen useaan kertaan näkyvillä artikkeleilla ja ylistävillä levyarvioilla. Kahdeksas levy, Frost on Fiddles, julkaistiin kesällä 2017.
7.11.2017 Suomen ensimmäisessä Etnogaalassa Frigg voitti Music Finlandin jakaman Vuoden Kansainvälistyjä -palkinnon.
Salzburger Festspiele
Salzburger Festspiele eli "Salzburgin musiikkijuhlat" tai "festivaalit" järjestetään vuosittain Wolfgang Amadeus Mozartin synnyinkaupungissa, Itävallan Salzburgissa heinä-elokuussa. Festivaalit perustettiin vuonna 1877, lopetettiin vuonna 1910 ja käynnistettiin ensimmäisen maailmansodan päätyttyä uudestaan vuonna 1918. Uuden alun puuhamiehinä olivat Hugo von Hofmannsthal, Richard Strauss, teatteriohjaaja-näyttelijä Max Reinhardt ja kapellimestari Franz Schalk. Toisen maailmansodan puhjettua musiikkijuhlat pantiin tauolle, mutta ne aloitettiin uudelleen vuonna 1946.
Suosituilla festivaaleilla esitetään oopperan lisäksi myös kamarimusiikkia, muita konsertteja sekä näytelmiä.
Skeleton talviolympialaisissa 1928
Vuoden 1928 talviolympialaisissa Sveitsin Sankt Moritzissa kilpailtiin ensimmäistä kertaa olympialaisten historiassa skeletonissa eli mahakelkkailussa. Ratana toimi lajin syntypaikkana usein pidetty Cresta Run. Rata on pituudeltaan 1 210 metriä ja korkeuseroa on 157 metriä. Kilpailussa laskettiin kolme laskua, joiden yhteisajan perusteella sijoitus määräytyi.
Torronsuon kansallispuisto
Torronsuon kansallispuisto on Tammelan kunnassa Kanta-Hämeessä sijaitseva, pinta-alaltaan 30 neliökilometrin laajuinen kansallispuisto. Kansallispuisto perustettiin Tammelan Torronsuolle vuonna 1990. Sitä ennenkin lähes luonnontilainen suo oli määritelty suojelualueeksi.
Maastoltaan Torronsuo on tyypillistä keidas- eli kohosuota. Se on paksuturpeista ja keskiosa on selvästi reunoja korkeammalla. Torronsuon turvekerros on paksuimpia mitatuista soista Suomessa, paikoitellen jopa 12 metriä.
Lintu- ja hyönteislajistoltaan Torronsuo on arvokas. Suon alueella pesii satakunta lintulajia. Osa linnuista ja lentävistä hyönteisistä on lajeja, jotka tyypillisesti viihtyvät pohjoisemmilla alueilla, eikä niitä juuri tavata muualla eteläisessä Suomessa. Myös suon kasvilajisto on monipuolinen.
Kansallispuiston pysäköintialue ja toistaiseksi ainoa lähtöpiste on Kiljamon saarekkeessa, Forssasta Somerolle johtavan seututien 282 varrella Tammelan Torron kylän pohjoispuolella. Saarekkeella on Metsähallituksen rakentama 17 metriä korkea luontotorni, josta on hyvät näkymät koko suon yli.
Torronsuon kansallispustossa on yhden ja kymmenen kilometrin pituiset pitkospuureitit. Pitkospuureittien lisäksi suolla on talvisin hiihtolatuja.
Kiljamon saareketta kiertävältä noin kilometrin mittaiselta pitkospuureitiltä haarautuu kymmenen kilometrin reitti. Molemmat reitit kulkevat Kiljamon tornin kautta. Kierrettäessä kymmenen kilometrin reittiä myötäpäivään ensimmäisenä tulee vastaan luontotorni. Tornin jälkeen kilometrin reitti haarautuu takaisin pysäköintialueelle. Pidempi reitti kulkee Niittylänsaarien kautta Härksaareen, jossa on vanha kvartsilouhos. Louhoksen jälkeen saavutaan suon eteläosassa olevalle Idänpäänkalliolle, jolla on myös luontotorni. Tämä torni on rakennettu vuonna 1997 pitkälti talkoovoimin yksityismaalle. Sitä huoltaa Torron kylätoimikunta. Tornin jälkeen reitti kulkee Torron kylän läpi ja kulkee lopun matkaa seututien 282 vartta pysäköintialueelle.
The Hives
The Hives on garage- ja punkrockyhtye Fagerstasta, Ruotsista. Yhtye tuli suosituksi 2000-luvun alussa, garagerockin suosion kasvaessa, punkvaikutteisella garagerockilla. Läpimurtonsa he tekivät "Your New Favourite Band" -kokoelma-albumillaan, jossa oli heidän vanhoja kappaleitaan, kuten ”Hate to Say I Told You So”. The Hives tunnetaan humoristisesta itsensä kehuskelusta. He kaikki esiintyvät samanlaisissa smokeissa, jotka vaihtuvat aina uuden albumin jälkeen, mutta ovat aina mustavalkoisia.
The Hivesin kaikkien kappaleiden sanoittajaksi on merkitty ”Randy Fitzsimmons”. Bandi pitää Fitzsimmonsia yhtyeen kuudentena jäsenenä, joka löysi yhtyeen, kirjoittaa heidän kappaleensa ja manageroi heitä. "NME"-popmusiikkilehti on kuitenkin kertonut, että Randy Fitzsimmons on Nicholaus Arsonin rekisteröity salanimi. Tämä on saanut monet uskomaan, että Fitzsimmons on myytti ja kappaleet on sanoittanut Arson itse. Arson ja muut yhtyeen jäsenet kuitenkin kieltävät tämän. "Tyrannosaurus Hives" -albumin takakannessa on ylimääräinen jalkapari, joka ilmeisesti kuuluu Fitzsimmonsille.
The Hivesin lavaesiintyminen äänestettiin "Spin"-lehdessä rockin kahdeksanneksi parhaimmaksi. Bändin laulaja Pelle Almqvist ja hänen kitaristiveljensä Nicholaus Arson hoitavat esiintymisen, kun muut jäsenet keskittyvät enemmän musiikkipuoleen. Pelle tunnetaan yleisösurffauksesta, saksipotkuista sekä vahvistimilla kiipeilystä.
Vieska
Vieska on tiettävästi tarkoittanut joessa olevaa matalaa kohtaa, jonka kautta mm. laumaeläimet, porot, sekä muut luonnonvaraiset eläimet ja laidunkarja ovat päässeet ylittämään joen. Kyseessä on ollut kahluupaikka, hiljaa virtaava joen kohta, josta pääsee kahlaamalla yli eikä virta kuitenkaan vie mukanaan.
Suomessa Kalajokilaaksossa on ollut kaksi Kalajoen keskisyvyyttä matalampaa kohtaa nykyisten Alavieskan ja Ylivieskan kohdalla. Alavieska joen alajuoksulla lähempänä merta, Ylivieska vajaat 20 kilometriä Alavieskasta joen yläjuoksua kohti.
Tekijänoikeusjärjestö
Tekijänoikeusjärjestöt valvovat luovan työn tekijöille syntyviä tekijänoikeuksia tekijöiden puolesta. Saadakseen korvauksia näiltä järjestöiltä, tekijän on rekisteröidyttävä järjestöjen asiakkaaksi.
Järjestöt keräävät erilaisia tekijänoikeuskorvauksia usein niin sanotun sopimuslisenssijärjestelmän kautta. Sen mukaan järjestö edustaa tekijöitä ja antaa luvan siten käyttää teoksia. Tyypillinen tilanne on kopiokoneisiin liittyvä tekijänoikeuskorvaus, jota maksetaan kaikista kopiokoneista yrityksissä ja yhteisöissä. Tällöin teoksen kopioijan ei tarvitse hankkia lupaa erikseen teoksen osien kopioimisesta (lupaa koko teoksen kopioimiseen ei näinkään ole) kaikilta tekijöiltä. Tarkoituksen on siis helpottaa teosten käyttöä mutta samalla taata tekijöille korvaus teoksen kopioinnista.
Suomalaisia tekijänoikeusjärjestöjä:
Valkmusan kansallispuisto
Valkmusan kansallispuisto sijaitsee Pyhtään ja Kotkan alueilla. Kansallispuisto perustettiin vuonna 1996 ja sen pinta-ala on 17 neliökilometriä, josta metsiä alle kaksi neliökilometriä. Valkmusan kansallispuisto käsittää Etelä-Suomen oloissa poikkeuksellisen edustavaa suoluontoa. Suot ovat rannikon keidassoita. Alueelta on luokiteltu yli 30 erilaista soiden kasvupaikkatyyppiä. Soilla on myös arvokkaita metsäsaarekkeita ja reunametsiä.
Kansallispuisto käsittää kaksi erillistä aluetta. Länsiosassa oleva Munasuo on Suomen suurin ja arvokkain laakiokeidas. Itäosaan kuuluvat Valkmusa, Kananiemensuo, Lamminsuo ja Mustanjärvensuo, joka on hyvin kehittynyt kermikeidas. Kansallispuiston raja sivuaa pohjoisessa Kymijoen Hirvikoskenhaaraa. Itäosassa kansallispuistoon kuuluvien suoalueiden väliin jää osittain Pernoon Haukkavuoren ja Moronvuoren alue, joka on Suomen puolustusvoimien käytössä.
Kansallispuistossa on vain yksi merkitty reitti. Simonsaaren pysäköintipaikalta lähtee 2,5 kilometrin pituinen pitkostettu rengaslenkki, jonka varrella on lintutorni.
Kansallispuiston metsät ovat tuoreita mustikkatyypin kankaita ja kuivahkoja puolukkatyypin kankaita. Koillisosassa on koivuvaltaista metsää. Puusto on yleensä melko nuorta, koska alueella on tehty hakkuita vielä 1980-luvulla.
Kansallispuiston linnusto on monipuolinen. Lajistolle on ominaista runsas eteläinen lintulajisto, sekä toisaalta myös pohjoisten lajien, kuten riekon ja pohjansirkun esiintyminen. Alue on tärkeä lintujen muutonaikainen levähdysalue. Alueen perhoslajisto on erittäin edustava ja siihen kuuluu useita uhanalaisia lajeja. Kansallispuiston tunnuseläin on uhanalainen perhonen, rämekulmumittari.
Kleopatra (Aleksanteri Suuren sisar)
Kleopatra (356 eaa. – 308 eaa.) oli Makedonian kuninkaan Filippos II:n ja tämän vaimon Olympiaan tytär. Hän oli Aleksanteri Suuren sisar.
Kleopatra meni naimisiin enonsa Epeiroksen kuninkaan Aleksanteri I:n kanssa vuonna 336 eaa. Filippos II murhattiin Kleopatran ja Aleksanterin häiden yhteydessä. Vuonna 330 eaa. Kleopatran aviomies sai surmansa, kun hän oli sotimassa Italiassa. Kun Kleopatran veli Aleksanteri Suuri kuoli 323 eaa. ilman selvää perillistä, Kleopatrasta tuli pian haluttu aviopuoliso Aleksanterin seuraajien eli diadokkien joukossa. Kleopatran mahdollisilla lapsilla olisi hyvät mahdollisuudet päästä Makedonian hallitsijoiksi.
Leonnatos kosi Kleopatraa ensimmäisenä, ja hän väitti saaneensa Kleopatran suostumuksen. Leonnatos kuoli kuitenkin 322 eaa. Seuraavaksi yritti Kleopatraa saada vaimokseen Perdikkas. Perdikkaan vallan kasvaessa muut diadokit kuitenkin päättivät päästä eroon hänestä. Perdikkas kuoli ensimmäisen diadokkisodan aikana. Seuraavaksi Kassandros, Lysimakhos ja Antigonos yrittivät kosia Kleopatraa, mutta kenenkään tarjoukseen hän ei suostunut. Kleopatra pakeni lopulta Sardikseen, jossa hän eli Antigonoksen käskystä kotiarestissa.
Vuonna 317 eaa. Kleopatran ja Aleksanterin pojasta Neoptolemoksesta tuli Epeiroksen kuningas, mutta hänet syrjäytettiin 313 eaa. Vuonna 308 eaa. Kleopatra yritti paeta Ptolemaios I:n luokse, mutta hänet saatiin kiinni. Sen jälkeen Antigonos teloitutti hänet.
Ellen Johnson Sirleaf
Ellen Johnson Sirleaf (s. 29. lokakuuta 1938 Monrovia) on liberialainen poliitikko sekä maansa ja Afrikan ensimmäinen naispresidentti. Hän vannoi virkavalansa 16. tammikuuta 2006.
Sirleafin etninen tausta on monipuolinen: hänen isänsä kuuluu golaheimoon, äitinsä kruih-heimoon, ja äidinisä oli saksalainen.
Sirleaf opiskeli Harvardin yliopistossa 1969–1971 ja toimi talousministerinä jo William Tolbertin hallituksessa vuonna 1970. Ollessaan senaattivaaliehdokkaana vuonna 1985 hän vastusti sotilashallintoa, mikä johti kymmenen vuoden vankilatuomioon ja maanpakoon. Sirleaf palasi kotimaahansa vuonna 1997 Maailmanpankin edustajana.
Vuonna 2002 valmistui Sirleafin ja Elisabeth Rehnin YK:n naisten kehitysrahastolle Unifemille laatima "Women, War and Peace" -raportti, joka käsitteli naisiin kohdistuvia vääryyksiä sota-alueilla ja rauhanprosessien aikana. Raportti sai kiitosta maailmanlaajuisesti.
Sirleaf sai vuonna 2011 Nobelin rauhanpalkinnon yhdessä liberialaisen rauhanaktivisti Leymah Gboween ja jemeniläisen demokratia-aktivisti Tawakkul Karmanin kanssa.
Sirleaf pyrki toiselle kaudelle ja sai 11. lokakuuta 2011 järjestetyissä vaaleissa suurimman äänimäärän. Hänen kanssaan toiselle kierrokselle pääsi Winston Tubman. Prince Johnson jäi kolmanneksi ja asettui tukemaan Sirleafia.
Tubman piti vaalien ensimmäistä kierrosta vilpillisenä ja kehotti boikotoimaan 8. marraskuuta järjestettyä toista kierrosta. Vaalitarkkailijat pitivät vaaleja pääasiassa onnistuneina.
Syksyllä 2012 Sirleaf vieraili ystävänsä Elisabeth Rehnin uudessa haastatteluohjelmassa "Elisabeth kohtaa", joka sai ensiesityksensä Yle Fem -kanavalla. Naiset keskustelivat muun muassa yhteisistä matkoistaan, naisten asemasta ja Afrikassa langetetuista vankilatuomioista.
Sirleaf ei ole enää vuonna 2017 ehdokkaana lokakuun presidenttinvaaleissa.
Karlstad
Karlstad (äännetään: [kɑːɭsta]) on taajama Keski-Ruotsin Värmlannissa Vänernin pohjoisrannalla. Karlstad on Karlstadin kunnan keskustaajama, Värmlannin läänin pääkaupunki ja Karlstadin hiippakunnan keskuskaupunki. Vuodesta 1999 Karlstadissa on ollut myös yliopisto. Karlstad on Ruotsin 17. suurin taajama.
Karlstadin nimi oli aiemmin "Tingvalla", ja se on ollut tärkeä kauppapaikka jo viikinkiajalta lähtien. Vuonna 1584 kuningas Kaarle IX antoi paikkakunnalle kaupunkioikeudet ja kuninkaalta kaupunki sai myös nykyisen nimensä. Kaupunki sijaitsee Vänernin pohjoisrannalla Klarjoen suistossa, jossa Klarjoki jakautuu moneen haaraan ennen kuin se laskee Vänerniin. Värmlanti on tunnettu runoilijoiden maakuntana, ja monet heistä ovat vaikuttaneet Karlstadissa. Yksi arvostetuimmista on Gustaf Fröding. Karlstadin symboli on iloinen aurinko, joka tunnetaan "Karlstadin aurinkona" (ruots. "Sola i Karlstad").
Kaupunki sijaitsee Tukholman ja Oslon välisen rautatien ja E18-moottoritien varrella. Karlstad on Ruotsin toiseksi suurin sisämaasatama Västeråsin jälkeen, ja siellä sijaitsee Karlstadin kansainvälinen lentokenttä.
Historiansa aikana Karlstad on palanut neljä kertaa. Viimeisin palo oli vuonna 1865, jolloin vain Karlstadin tuomiokirkko ja muutama muu talo säästyivät.
Karlstadin jääkiekkoseura Färjestads BK pelaa Ruotsin pääsarjassa SHL:ssä. Seura on voittanut maan mestaruuden 9 kertaa. Karlstad on menestynyt myös jääpallossa, kaupungin jääpalloseuroista IF Boltic on voittanut Ruotsin mestaruuden 9 kertaa ja IF Göta kolme kertaa. Vuonna 2000 seurat yhdistyivät ja nykyisin seurojen perinteitä jatkaa BS BolticGöta.
Jalkapallossa kaupungin ykkösseura on Karlstad BK. Muita urheiluseuroja ovat mm. yleisurheiluseura IF Göta ja suunnistusseura OK Tyr.
Karlstad on myös Ruotsin MM-rallin keskuspaikka.
Parysatis
Parysatis (kuoli noin vuonna 323 eaa.) oli Persian kuninkaan Artakserkses III:n tytär, josta tuli vuonna 324 eaa. Aleksanteri Suuren kolmas vaimo Susassa tapahtuneissa häissä. Aleksanteri meni naimisiin myös Dareios III:n tyttären kanssa. Parysatis murhattiin luultavasti sen jälkeen, kun Aleksanteri oli kuollut vuonna 323 eaa. Murhan takana oli luultavasti Aleksanterin ensimmäinen vaimo Roksane.
COBOL
COBOL () on kaupallis-hallinnollisiin sovelluksiin tarkoitettu korkean tason ohjelmointikieli. Kielen kehitys aloitettiin Yhdysvaltain puolustusministeriön aloitteesta vuonna 1959.
Cobol on todennäköisesti tietojenkäsittelyn historian merkittävin kaupallis-hallinnollisten järjestelmien ohjelmointikieli. Vanhoja Cobol-järjestelmiä on vielä 2010-luvun lopulla käytössä runsaasti muun muassa Suomessa, vaikka uusia ei enää tehdäkään.
Cobolin piirteitä ovat sovellusten suunnittelun hankaluus ja huono tuki rakenteelliselle ohjelmoinnille. Kielioppi muistuttaa englantia. Kielelle ovat tyypillisiä pitkät muuttujanimet.
Nykyään käytössä oleva versio on COBOL 2002.
Cobol perustuu osittain lippueamiraali Grace Hopperin kehittämään Flow-Matic-kieleen. Cobolin kehitys aloitettiin vuonna 1959 ja ensimmäinen versio esiteltiin vuonna 1960.
Cobolin valta-aika oli 1970–90-luvuilla.
COBOL-ohjelman tyypillinen piirre on sen jakautuminen divisiooniin:
Proseduurin käskyt on pyritty laatimaan niin lähelle käyttöenglantia kuin mahdollista. Jos ohjelman parametreiksi ja muuttujiksi vielä valitaan sopivia sanoja, tulee proseduurista mahdollisesti täysin yleiskielinen ja englantia hallitsevan maallikonkin luettava.
"Hei maailma -ohjelma" COBOLilla:
Georgian sosialistinen neuvostotasavalta
Georgian sosialistinen neuvostotasavalta, lyhenteeltä Georgian SNT, suomessa yleensä Gruusian SNT, (, ) oli nykyisen Georgian käsittänyt neuvostotasavalta.
Sosialistinen neuvostotasavalta perustettiin 25. helmikuuta 1921, mutta 14 vuoden ajan 12. maaliskuuta 1922 – 5. joulukuuta 1936 se oli osa Transkaukasian sosialistista federatiivista neuvostotasavaltaa yhdessä Armenian SNT:n ja Azerbaidžanin SNT:n kanssa. Marraskuussa 1990 se nimettiin vielä ”Georgian tasavallaksi” puoleksi vuodeksi ennen Georgian itsenäistymistä.
Georgiasta käytettiin suomen kielessä nimitystä ”Gruusia” aina Neuvostoliiton hajoamiseen saakka.
Tutkain (lehti)
Tutkain on Helsingin yliopiston valtiotieteellisen tiedekunnan opiskelijoiden toimittama lehti, joka on ilmestynyt vuodesta 1964 alkaen. Vuosien 1969–1970 Tutkain oli yhtenä tärkeänä tekijänä raivaamassa tietä kohti valtiotieteiden opiskelijoiden suuntautumista kohti uusvasemmistolaisuutta ja työväenliikkeen eri suuntauksia. Tutkain on puoluepoliittisesti sitoutumaton julkaisu.
Nykyisellään neljä kertaa vuodessa ilmestyvä Tutkain tavoittaa noin 3 000 20–30-vuotiasta akateemista nuorta sekä tutkijoita, toimittajia ja kansanedustajia. Pelkästään 2000-luvulla se on palkittu lukuisia kertoja HYY:n parhaana järjestölehtenä (mm. vuosina 2002, 2003, 2005, 2012 ja 2017).
Tutkainta julkaisee HY:n valtiotieteellisen tiedekunnan opiskelijajärjestö Kannunvalajat ry.
Vuosien saatossa Tutkaimen päätoimittajina ovat toimineet:
Samuel Colt
Samuel Colt (19. heinäkuuta 1814 − 10. tammikuuta 1862) oli Colt-revolverin keksijä ja vuonna 1847 perustetun "Colt's Patent Firearms Manufacturing Company" -yhtiön (nykyisin Colt's Manufacturing Company (CMC)) perustaja.
Colt syntyi Hartfordissa Connecticutissa. Hänen isänsä omisti tekstiilitehtaan, jossa työskennellessään Colt oppi teknisiä taitoja. Hän halusi kuitenkin merille ja pestautui matkalle Intiaan. Väitetään, että Colt olisi keksinyt revolverin rullan lukitusmekanismin periaatteen laivan ruorin lukitusmekanismista. Colt sai keksinnölleen patentin Euroopassa vuonna 1835 ja Yhdysvalloissa vuotta myöhemmin. On myös mahdollista että hän kehitteli ensimmäiset versiot liukuhihnasta jonka kehityksen Henry Ford vei loppuun.
Piksodaros
Piksodaros (kuoli ennen vuotta 334 eaa.) oli Kaarian satraappi. Hän oli Hekatomnoksen nuorin poika ja Kaariaa hallinneen Hekatomnididynastian jäsen. Hänen vanhemmat veljensä Idrieus ja Mausolos olivat myös Kaarian satraappeja ennen Piksodarosta. Kun Idrieus kuoli vuonna 334 eaa., kaappasi Piksodaros vallan siskoltaan Adalta (joka oli ollut Idrieuksen vaimo). Piksodaros antoi persialaiselle Orontobatesille erään tyttärensä vaimoksi. Hän yritti myös saada Makedonian kuninkaan Filippos II:n liittolaisekseen ja ehdotti avioliittoa vanhimman tyttärensä ja Filippoksen pojan Arridaioksen välille. Väitetään että Filippoksen vanhin poika Aleksanteri olisi vaatinut saada tämän kunnian itselleen. Lopulta liitosta ei tullut mitään koska Filippos ei ollut kiinnostunut.
Piksodaros kuoli ennen kuin Aleksanteri Suuri valloitti Kaarian vuonna 334 eaa. Sitä ennen Piksodaroksen vävystä Orontobateesta oli tullut Kaarian satraappi.
Lineaarikirjoitus
Lineaarikirjoitus on kirjoitusjärjestelmä, joka kehittyi kuvakirjoituksesta. Siinä kuvat on korvattu merkeillä, jotka muodostuvat viivoista.
Parhaiten tunnettuja ovat esimerkit antiikin Kreikasta, jossa Kreetalla kehittyivät niin sanotut "lineaari A" ja "lineaari B" -kirjoitukset. Lineaari A:ta käytettiin vuosina 1900–1500 eaa. Sitä ei ole kyetty tulkitsemaan. Lineaari B, joka oli käytössä 1400 eaa. alkaen, on kyetty avaamaan 1950-luvulla.
Ligniini
Ligniini on vahvoja sidoksia muodostava polyfenoli. Se on selluloosan jälkeen maapallon toiseksi yleisin biopolymeeri ja selluloosan ja hemiselluloosan ohella puun tärkeimpiä ainesosia. Ligniini on puussa kuitujen sidosaineena, ja sen vuoksi puun väri on yleensä kellertävä. Puun suurempi ligniinipitoisuus aiheuttaakin huomattavimmat erot puu- ja ruohovartisten kasvien välillä. Havupuilla ligniinipitoisuus on 24 - 33 % ja lehtipuilla 16 - 25 %.
Anselme Paye teki laboratoriokokeita puuaineksella vuonna 1838. Kun hän käsitteli ainesta typpihapolla, hän huomasi osan aineksesta häviävän ja jäljelle jäävän kuitumaisen tuotteen. Aluksi hän nimitti tuotetta selluloosaksi, mutta myöhemmin paljastui, että Payen eristämä kuituaines oli vieläkin varsin heterogeeninen. Tuotteesta liuenneen aineksen hiilipitoisuus oli suurempi kuin kuituaineksen. F. Schultze antoi liuenneelle aineelle vuonna 1865 nimen ligniini. Ligniini tulee latinankielisestä sanasta lignum, joka tarkoittaa puuta. 1800-luvun lopulla massanvalmistusmenetelmien kehittyminen lisäsi kiinnostusta ligniiniin ja sen reaktioita tutkittiin. 1897 selvisi, että ligniini muistutti kemiallisesti koniferyylialkoholia. P. Klason esitti vuonna 1907 ligniinin olevan suurimolekyylinen aine ja oletti 10 vuotta myöhemmin, että koniferyylialkoholiyksiköt voisivat olla liittyneinä toisiinsa hydroksyyliryhmien välityksellä.
Ligniinillä ei ole selkeää kemiallista rakennetta, mutta sille voidaan määrittää keskimääräinen kemiallinen kaava. Useita erilaisia rakennemalleja on ehdotettu ja tiedetään, että ligniinin rakentuu monolignoleista, joita ovat "p"-kumaryylialkoholi, koniferyylialkoholi, ja sinapyylialkoholi. Ligniinin rakenne myös vaihtelee riippuen kasvista. Ligniini on hyvin haaroittunut polymeeri ja siten täysin amorfinen. Sitä ei voida kiteyttää.
Paperiteollisuudessa ligniini on puussa haitallinen komponentti, koska se sitoo puun selluloosan ja hemiselluloosan. Kemiallisessa massanvalmistuksessa ligniini pyritään poistamaan massasta mahdollisimman tehokkaasti ja sellua keittämällä se melko hyvin onnistuukin. Mekaanisessa massanvalmistuksessa kaikki puun ligniini jää massaan. Ligniini myös aiheuttaa vanhan paperin kellastumisen.
Selluteollisuudessa ligniini hyvän lämpöarvonsa takia yleensä poltetaan. Sulfaattiligniiniä (kraftligniini), jota saadaan sulfaattisellunkeitossa ja lignosulfonaattia, jota saadaan sulfiittisellunkeitoissa, voidaan kuitenkin käyttää esimerkiksi sideaineena teiden pölyämisen estämisessä, dispergointiaineena sementin valmistuksessa tai raaka-aineena useille hyödyllisille molekyyleille. Ligniinistä voidaan valmistaa muun muassa vanilliinia, DMSO:ta, etanolia ja ksylitolia.
Ligniinistä voidaan myös valmistaa termoplastisista raaka-ainetta, josta voidaan muovata kappaleita kuten muovista. Materiaali on ympäristöystävällinen vaihtoehto petrokemikaaleista valmistetuille muoveille.
Valkolahottajasienet kykenevät hajottamaan ligniiniä. Ruskolahottajat eivät tähän kykene.
Aleksis (oppikirjasarja)
Aleksis on Otavan julkaisema äidinkielen ja kirjallisuuden oppikirjasarja peruskoulun 7.–9. luokille. Sarjaan kuuluvat oppikirjat, harjoituskirjat ja opettajan oppaat.
Oppikirjat on jaoteltu eri osa-alueisiin:
Urpo
Urpo on suomalainen etunimi. Se on suomalainen versio latinalaisesta nimestä Urbanus, joka merkitsee ”kaupunkilainen”, ”hienosti sivistynyt” ja joka on ollut myös kahdeksan katoliskristillisen kirkon johtajan nimenä. Urpon nimipäivä on Suomessa 25. toukokuuta, joka katolisessa kirkossa on paavi Urbanus I:n muistopäivä. Tähän mennessä Urpo-nimeä ei ole saanut Suomessa valita naisen nimeksi.
Suomessa nimi Urpo annettiin 1900-luvulla 5 107 henkilölle, mutta 2000-luvulla se on annettu vain noin kymmenelle. Nimi oli suosituimmillaan 1940- ja 1950-luvuilla. Myöhemmin slangissa nimi on ollut haukkumasana, joka tarkoittaa hölmöä.
Sepeteus
Sepeteus on suomalainen miehen etunimi. Raamatussa esiintyy muutamia Sepeteus-nimisiä henkilöitä. Sepeteuksella ei ole Suomessa nimipäivää. Suomessa on 25 Sepeteusta, jonka lisäksi käytössä on nimen eri muunnoksia (Sebedeus, Sepetius jne).
Sepeteus on ollut myös pakinoitsija Kustaa Eräsen nimimerkki.
Kaaria
Kaaria () oli alue Vähän-Aasian lounaisosassa. Kaarian pohjoispuolella sijaitsi Joonia ja sen itäpuolella Fryygia ja Lyykia. Kaarian tärkein kaupunki oli Halikarnassos.
Vuoden 545 eaa. tienoilla Kaaria joutui Persian vallan alle ja siitä tuli Persian maakunta. Vuodesta 391 eaa. eteenpäin Kaariaa hallitsivat satraappeina hekatomnididynastian jäsenet. Heistä tunnetuin oli Mausollos, jonka itselleen rakennuttama hautamuistomerkki eli Halikarnassoksen mausoleumi luettiin yhdeksi maailman seitsemästä ihmeestä. Vuonna 334 eaa. Aleksanteri Suuri valloitti Kaarian.
Dirichlet’n sarja
Dirichlet'n sarja on muotoa
formula_1
oleva sarja, jossa kertoimet formula_2 ovat kompleksilukuja ja formula_3 on kompleksimuuttuja. Sarja formula_4 voidaan myös tulkita lukujonon formula_5 generoivaksi funktioksi. Sarjaa voidaan käsitellä formaalisena kirjoitelmana, kuten formaalisia potenssisarjana, määrittelemällä niille yhteen- ja kertolasku luonnollisella tavalla muodostuu näistä "formaaleista Dirichlet'n sarjoista" rengas.
Syvemmälle menevissä tarkasteluissa sarjan analyyttiset ominaisuudet kuten suppeneminen, mahdollinen analyyttinen jatko, erikoispisteet, nollakohdat ja suuruusarviot ovat kuitenkin tärkeimpiä sarjan ominaisuuksia.
Tunnetuimpia Dirichlet'n sarjoja ovat varmasti Riemannin zeta-funktio
formula_6
ja Dirichlet'n L-funktiot
formula_7
Antti Raiski
Antti Raiski (s. 25. marraskuuta 1976 Lohja) on suomalainen laulaja, joka kruunattiin tangokuninkaaksi vuonna 2000 Seinäjoen Tangomarkkinoilla. Hän on levyttänyt kolme albumia.
Raiskin musiikkiopinnot alkoivat jo peruskouluiässä, jolloin hän sai viulun ensimmäiseksi instrumentikseen. Musiikkiopistossa soittimeksi vaihtui trumpetti. Laulaminen alkoi kiinnostaa Raiskia karaoken kautta, ja vuonna 1997 hän yritti ensimmäistä kertaa Tangomarkkinoille. Esikarsinnat läpäistyään Raiski pääsi Raision semifinaaliin. Hän oli viiden parhaan joukossa jo vuonna 1999, ja seuraavana vuonna hänet valittiin tangokuninkaaksi. Raiski pääsi voittonsa myötä levyttämään ensisinglensä ”Rosalita”. Syksyn sävel -kilpailuun hän osallistui vuonna 2000 tangolla ”Lähdön hetki”. 
Voittonsa jälkeen Raiski on keikkailun lisäksi työskennellyt rakennusalan yrittäjänä. Hän asuu Lohjalla ja opiskelee K-kauppiaaksi.
Linda
Linda on naisen etunimi.
Nimi on saksalaista alkuperää ja on syntynyt lyhentymänä useista muinais­saksa­laisista nimistä, jotka päättyivät sanaan "-lind", "-linda" tai "-linde". Näissä sana "lind" merkitsee käärmettä, "linda" kilpitaistelijatarta ja "linde" pehmeää tai hellää. Toisaalta espanjassa "linda" merkitsee "kaunista". Nimi esiintyy myös Kalevanpojan äidin nimenä Viron kansallis­eepoksessa "Kalevipoeg".
Suomessa nimi Linda tuli käyttöön 1850-luvulla, ensin Donizettin oopperan "Linda di Chamounix", myöhemmin myös Kalevipoeg-eepoksen vaikutuksesta.. Suomalaisessa almanakassa nimi on ollut vuosina 1908–1928 ja uudestaan vuodesta 1984 lähtien, ja nimipäivä on 15. huhtikuuta. Suomessa on ollut vuoden 2016 loppuun mennessä kirjoilla 11 418 Linda-nimistä henkilöä.
Keravan kaupunkirata
Keravan kaupunkirata on Suomen rataverkkoon kuuluvan rataosan Helsinki–Riihimäki osuudelle Helsinki–Kerava rakennettu raidepari. Kaupunkiradan muodostavat kolmas ja neljäs raide on rakennettu pääkaupunkiseudun lähiliikennejunien käyttöön. Kaupunkiradan valmistuttua kauko- ja tavaraliikenne on yleensä ohjattu pääradan ensimmäiselle ja toiselle raiteelle, jolloin kaukoliikenteen häiriöt eivät vaikuta lähiliikenteeseen ja päinvastoin.
Keravan kaupunkirata ei ole valmistunut yhtenä projektina vaan pääradalle on henkilöliikenteen kuljetustarpeen lisääntyessä pidemmän ajan kuluessa rakennettu lisää raiteita.Kun raiteita oli käytössä vain kolme, käytettiin itäisintä raidetta tasaamaan ruuhkia. Raiteella ajettiin aamuisin (klo 04–10) lähijunia Helsingin suuntaan, muulloin lähijunia pohjoiseen. Neljän raiteen valmistuttua koko matkalle, Helsingin, Tikkurilan ja Keravan väliselle lähiliikenteelle on varattu kaksi raidetta, yksi pohjoiseen ja yksi etelään. Ruuhka-aikana raiteilla kulkee junia molempiin suuntiin noin viiden minuutin välein.
Keravan kaupunkiradalle on alustavasti suunniteltu uutta asemaa Vallinojalle Vantaan ja Keravan rajalle, aseman rakentamisen ratkaisee alueen tuleva maankäyttö.
Joulukinkku
Joulukinkku on Suomessa ja muissa Pohjoismaissa joulun ajan ruokalaji. Kyseinen ruokalaji on perinteinen osa pohjoismaista joulujuhlaa.
Suurin osa Suomen kaupoissa myytävistä joulukinkuista ovat pakastettuja. Kinkku voi olla luuton tai potkallinen, ja se voi olla harmaasuolattu, punasuolattu, tuoresuolattu tai kevyesti savustettu. Joulukinkku voidaan paistaa sähköuunissa, kaasu-uunissa, kiertoilmauunissa, leivinuunissa taikka savustamalla esimerkiksi savustusuunissa. Kinkku voidaan paistaa paistopussissa, ilman paistopussia tai folioon kiedottuna. Joulukinkun voi myös keittää tai grillata. Kaupoissa joulukinkkua myydään myös valmiiksi kypsänä. Perinteisesti joulukinkku kuorrutetaan sinappihunnulla ja neilikoilla.
Jouluna noin seitsemään kotitalouteen kymmenestä ostetaan joulukinkku. 93 prosenttia joulukinkun ostavista kotitalouksista hankkii suomalaisen joulukinkun. Viisi prosenttia ostaa ulkomaalaisen kinkun ja kaksi prosenttia sekä suomalaisen että ulkomaalaisen. Vuosittain joulukinkkuja myydään 6–7 miljoonaa kiloa. Vuonna 2013 Suomessa myytiin noin seitsemän miljoonaa kiloa kinkkuja, josta tuontikinkkujen osuus oli vajaa seitsemän prosenttia. Nykyään suosiota ovat kasvattaneet niin sanotut luomukinkut, joita vuonna 2014 myytiin 120 000 kiloa. Luomukinkkujen myyntiosuus on 1,5–2 prosenttia.
Joulukinkun korvike joulupöydässä voi olla myös niin sanottu seitankinkku, jonka olennaisin ainesosa on vehnägluteeni.
Joulukinkkuperinne juontaa juurensa todennäköisesti jo aikaan ennen kristinuskoa. Esimerkiksi islantilaisessa mytologiassa villisika uhrattiin talvipäivänseisauksen juhlassa hedelmällisyyden jumalalle Freyrille.
1800-luvulla Suomessa yleisesti syötiin jouluna lihaa kuivattuna, savustettuna tai paistettuna. Lihana oli joko nautaa, lammasta tai sikaa. 1800-luvulla sikatalous oli vielä varsin kehittymätöntä, ja tämän takia sikaa ei syöty joka kodissa. Sianliha nousi johtoasemaan suomalaiseen joulupöytään vasta 1900-luvulla. 1920- ja 1930-luvulla pääruoka ei vielä välttämättä ollut kinkku, vaan pöydässä saattoi olla esimerkiksi paistettua lampaanlapaa.
Soijamaito
Soijamaito (oik. soijajuoma) on soijapavuista puristettu kasvimaito, jota käytetään samoihin tarkoituksiin kuin lehmänmaitoa. Joissakin maissa, kuten Kiinassa, sitä on perinteisesti käytetty lehmänmaidon tilalla. Länsimaissa lehmänmaito on hallitsevassa asemassa, mutta esimerkiksi vegaanit, maitoallergiset ja laktoosi-intoleranssista kärsivät voivat käyttää soijamaitoa. Soijamaidosta valmistetaan lisäksi tofua.
Useat kaupoissa myytävät soijamaitotuotteet on rikastettu esimerkiksi kalsiumilla, D-vitamiinilla ja B-vitamiinilla helpottamaan etenkin vegaaneille tärkeiden ravintoaineiden saantia. Soijamaitoa nimitetään pakkauksissa yleensä "soijajuomaksi", koska EU:n lainsäädännössä kielletään käyttämästä sanaa maito sellaisten tuotteiden nimissä, jotka eivät ole eläimistä saatavaa maitoa.
Soijamaitoa voidaan käyttää kuten tavallista lehmänmaitoakin: sellaisenaan juotavana, kahvissa, kaakaossa, ruoanlaitossa ja leivonnassa. Soijamaitoja myydään tavallisen vaihtoehdon lisäksi myös kaakaojuomana tai vaniljalla maustettuna.
Sandra
Sandra on naisen etunimi. Se oli suomenkielisessä almanakassa vuosina 1929–1949 ja uudestaan vuodesta 2010. Sandra on alun perin lyhennelmä nimestä Aleksandra. Sandra on annettu Suomessa nimeksi vuoden 2012 loppuun mennessä 3 464 naiselle. Nimi yleistyi Suomessa 1980- ja 1990-luvuilla.
Aleksanteri
Aleksanteri on suomenkielinen muoto useissa kielissä esiintyvästä miehen etunimestä Alexander. Nimi on lähtöisin kreikkalaisesta nimestä Alexandros, joka merkitsee "ihmisen" (andros) "suojelija" tai "puolustaja". Nimi eri muunnoksineen on ollut käytössä antiikin ajoista lähtien. Nimen erikielisiä muunnoksia ovat käyttäneet lukuisat hallitsijat ja kahdeksan paavia, joista suomen kielessä käytetään muotoa Aleksanteri. Nimen muunnelmiin eri kielissä kuuluu muun muassa Alex.
Suomessa nimi on vuoden 2015 loppuun mennessä annettu muodossa Aleksanteri 20 596 ja muodossa Alexander 17 409 miehelle.
Suomessa Aleksanterin nimipäivä on vuodesta 1816 lähtien ollut 11. syyskuuta. Aiheena nimen sijoittamiselle tälle päivälle oli, että tuohon aikaan Venäjällä vietettiin silloisen keisari Aleksanteri I:n nimipäivää yleisenä juhlapäivänä 30. elokuuta, Aleksanteri Syväriläisen kuolin- ja muistopäivänä, ja Suomen suuriruhtinaskunnassa tätä keisarillista merkkipäivää edellytettiin vietettävän samaan aikaan kuin Venäjälläkin. Suomessa jo tuolloin noudatettu gregoriaaninen kalenteri oli kuitenkin 12 päivää edellä Venäjällä noudatetusta juliaanisesta kalenterista, minkä vuoksi Suomessa oli syyskuun 11. päivä samaan aikaan kuin Venäjällä elokuun 30:s.
Jostein Gaarder
Jostein Gaarder (s. 8. elokuuta 1952) on norjalainen kirjailija. Hän syntyi Oslossa ja opiskeli germaanisia kieliä ja teologiaa Oslon yliopistossa. Ennen ryhtymistään kirjailijaksi Gaarder myös opetti uskontoa ja filosofiaa.
Gaarder on kirjoittanut 13 teosta ja on saanut kirjoistaan useita palkintoja. Hänen myydyin kirjansa on läpimurtoteos "Sofian maailma", joka on käännetty 53 kielelle ja josta on tehty myös muun muassa elokuva, musikaali, cd-rom sekä tv-sarja. Se on kertomus 14-vuotiaasta norjalaistytöstä, Sofiasta, ja tämän löytöretkestä ajattelun ihmeisiin. Kirja on sekoitus mysteeriä, filosofian historiaa ja nuortenkirjallisuutta, mutta ei yhtä selkeästi nuorille suunnattu kuin monet muut Gaarderin kirjat. Kirjassa Sofia alkaa saada salaperäisiä filosofiaa ja filosofian historiaa käsitteleviä kirjeitä juuri 15-vuotispäivänsä alla ja teos käy valikoiden läpi länsimaisen filosofian historiaa esisokraatikoista aina eksistentialisteihin asti. Gaarder kirjoittaa mieluiten lapsille ja nuorille suunnattuja kirjoja lasten näkökulmasta, mutta on julkaissut myös aikuisille tarkoitettuja kirjoja.
"Haloo! Onko täällä ketään?" 1996 on ajattelua käsittelevä kirja lapsille. Se kertoo uuden ihmisen syntymästä ja vastasyntyneen ihmettelystä kaikkea uutta kohtaan. Kirjassa aikuinen Joakim kirjoittaa kirjeen 8-vuotiaalle Camillalle ajasta, jolloin Joakimille syntyi pikkuveli. Kirjan on kuvittanut Reidar Kjelsen.
"Vita brevis: Floria Aemilian kirje Aurelius Augustinukselle" (1996) kertoo rakkaustarinan 300-luvulta. Kirjan toinen päähenkilö Augustinus tunnetaan kirkkoisä Augustinuksena, joka kirjoitti "Tunnustuksia"-kirjan. Kirjassa Augustinuksen rakastettu Floria tutkii teosta.
"Maya" (2000) käsittelee luonnontieteitä. Romaani etenee historiassa ja nykyajassa ja on myös rakkauskertomus.
"Appelsiinityttö" (2004) kertoo viisitoistavuotiaan oslolaispojan Georgin käänteentekevästä kokemuksesta. Isovanhemmat ovat löytäneet kauan sitten kuolleen isän pitkän kirjeen, joka on osoitettu Georgille. Isän kirje panee Georgin miettimään elämää, ihmisen paikkaa, asioiden tärkeysjärjestystä, kuolemaa ja kaiken sattumanvaraisuutta.
The Hellacopters
The Hellacopters oli ruotsalainen rock-yhtye, joka saavutti kansainvälistä menestystä 1990-luvun jälkipuolelta eteenpäin. Yhtyeen vauhdikkaassa ja energisessä musiikissa kuuluvat voimakkaat "retrovaikutteet" eräistä 1960- ja 1970-lukujen rock-tyyleistä, kuten rhythm and bluesista, hard rockista, punk rockista ja garage rockista. The Hellacopters esiintyi useita kertoja eri puolilla Suomea.
Musiikkilehti Sue valitsi albumin "By The Grace Of God" Suomessa vuoden parhaaksi ulkomaiseksi albumiksi.
The Hellacopters ilmoitti 13. lokakuuta 2007 lopettavansa. Viimeinen kiertue pidettiin vuonna 2008, ja samana vuonna julkaistiin myös yhtyeen viimeinen albumi nimeltään "Head Off".
Kari Väänänen
Kari Kyösti Väänänen (s. 17. syyskuuta 1953 Inari) on suomalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja ohjaaja. Hän on yksi Aki Kaurismäen luottonäyttelijöistä. Väänänen ohjasi ja käsikirjoitti "Taivaan tulet" -televisiosarjaa, jota tehtiin neljä tuotantokautta vuosina 2005–2013.
Väänänen nimitettiin lokakuusta 2015 alkaen viisivuotiskaudeksi Rovaniemen Teatterin johtajaksi. Hän hakee eroa tehtävästä 1. elokuuta 2018 alkaen. Taustalla on kiista, ja Väänänen teki rikosilmoituksen kaupunginhallituksen jäsenestä ja uhkasi erolla marraskuussa 2017, jos päättäjä ei eroa teatterin hallituksesta. Väänänen on toiminut myös Teatterikorkeakoulun näyttelijäntyön professorina vuosina 1992–1998.
Näyttelijä Sanna Fransman oli Kari Väänäsen ensimmäinen vaimo, ja heillä on poika. Väänäsellä on kaksostytöt avioliitostaan näyttelijä Susanna Roineen kanssa. Nykyisen vaimonsa Terhi Väänäsen kanssa hänellä on poika.
Kari Väänänen muutti takaisin kotipaikkakunnalleen Kemijärvelle lähes 40 vuoden tauon jälkeen vuonna 2008.
Jim Davis
James Robert ”Jim” Davis (s. 28. heinäkuuta 1945 Marion, Indiana) on yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä. Hän keksi sarjakuvakissa Karvisen (). Karvisen ensimmäinen sarjakuva tuli julki 19. kesäkuuta 1978.
Davis syntyi maatilalla Fairmountissa, Indianassa vuonna 1945. Hänen vanhempansa Jim ja Betty olivat maanviljelijöitä. Hänen kotimaatilallaan oli noin 25 kissaa. Hän sairastui lapsena astmaan, jonka takia hän ei voinut itse tehdä töitä maanviljelijänä. Aikansa kuluksi hän alkoi piirtää. Hänen mielestään piirrokset olivat huonoja ja huomasi että jos niihin liitti tekstin, se teki ne paremmaksi. Ennen Karvisen luomista Davis muun muassa avusti Tom K. Ryania Tumbleweeds-sarjakuvan piirtämisessä.
Davis piirsi aluksi Gnorm Gnat -nimistä sarjakuvaa ötököistä. Hän vei ne painotuotantoon, jossa sarjakuvasta sanottiin: ”Hyönteisiä? Kuka samaistuu hyönteisiin?”.
Davis keksi Karvisen vuonna 1978 ja 19. kesäkuuta 1978 sitä alettiin julkaista lehdissä. Nykyään sitä julkaistaan yli 2 500 sanomalehdessä, ja omana lehtenään. Davis asuu tällä hetkellä Munciessa, Indianassa.
Jimillä ei itsellään ole ollut kissaa, koska hänen entinen vaimonsa Carolyn oli allerginen kissoille.
Jim Davis on luonut myös muita sarjakuvia kuten Orsonin, joka kertoo maatilalla elävästä possusta ja hänen kavereistaan. Orsonia on julkaistu muun muassa Karvinen-lehden välissä 1990-luvulla.
Sungari
Sungari 
tai Songhua on joki Koillis-Kiinassa ja Amurin suurin sivujoki. Changbai-vuoristolta Heilongjiangin ja Jilinin maakuntien läpi virtaavalle joelle kertyy pituutta noin 1 927 kilometriä. Sen valuma-alue on 550 000 neliökilometriä. Amur-jokeen se yhtyy T'ung-chiangin kaupungin luona. Joki on Heilongjiangin maakunnan tärkein vedenlähde.
Sungari on padottu Feng-manissa vesivoiman tuottamiseksi. Muodostunut tekojärvi ulottuu 62 kilometriä ylävirtaan. Padolta joki juoksee luoteeseen, kunnes sen suurin sivujoki, Nen, liittyy siihen Ta-anin lähellä. Nen-joki kerää Mantšurian ylängön sadevedet. Sungari jatkaa kulkuaan itään Harbinin lähistölle asti, jolloin siihen liittyy Hu-lan-joki. Sieltä joki virtaa itäisen Mantšurian vuoriston pohjoiskärjen ja Khingan-vuoriston välistä viimein Amurin laaksoon.
Sungari-joki on jäässä marraskuun lopulta maaliskuuhun. Keväällä vuorten lumien sulaessa virta on vuolaimmillaan. Keskikokoiset laivat voivat kulkea jokea Harbiniin asti. Pienemmillä aluksilla pääsee edelleen Chi-liniin ja Nen-jokea pitkin Tsitsihariin.
13. marraskuuta 2005 jokeen valui sata tonnia bentseeniä, kun sen yläjuoksulla Jilinin kaupungissa PetroChina-yhtiön tehtaassa sattui räjähdys. Myrkkylautta saavutti Harbinin marraskuun 24. päivänä 80 kilometrin mittaisena.
Heinäkuussa 2010 tulva huuhtoi jokeen 3 000 tynnyriä kemikaaleja, joista tuhat tynnyriä metyylikloridia.
Ulla (sarjakuva)
Ulla (, ilmestynyt suomeksi myös nimillä Miina ja Kusti ja Jenni) on yhdysvaltalainen strippisarjakuva, jonka päähenkilöt ovat kaverukset Ulla ("Nancy") ja Pelle ("Sluggo"). Sarjan loi Ernie Bushmiller.
Bushmiller piirsi vuodesta 1925 Larry Whittingtonin seuraajana "Fritzi Ritz" -nimistä sarjakuvaa, jonka pääosassa oli samanniminen kaunis elokuvatähti. Ulla oli alun perin sivuhahmo, joka esiintyi ensimmäisen kerran 2. tammikuuta 1933 ilmestyneessä stripissä, jossa hänet esiteltiin Fritzi Ritzin siskontyttönä. Ulla kuitenkin valtasi muutamassa vuodessa sarjan, joka muuttui näin vitsisarjaksi samalla kun Bushmiller pelkisti piirrostyylin äärimmäisen yksinkertaiseksi. Pelle nähtiin ensi kerran 24. tammikuuta 1938. Saman vuoden lopussa "Fritzi Ritzin" nimi vaihdettiin "Nancyksi". Bushmiller teki sarjaa periaatteessa vuonna 1982 tapahtuneeseen kuolemaansa asti, joskin hänen viimeisinä elinvuosinaan piirtämisestä vastasivat tosiasiassa Will Johnson ja Al Plastino. Bushmillerin kuoltua Plastino jatkoi sarjaa vuoden ajan Mark Laskyn kanssa. Vuosina 1984–1994 "Ullaa" piirsi Jerry Scott, ja vuodesta 1994 alkaen tekijöinä ovat olleet Guy ja Brad Gilchrist.
Suomessa sarja oli vuosina 1994–2003 yksi "Karvinen"-lehden oheissarjakuvista, ja ilmestyi siinä nimellä "Miina ja Kusti".
Belegost
Belegost (sindaria, , khuzduliksi "Gabilgathol") oli Väkivarsien heimon kääpiöiden kaupunki J. R. R. Tolkienin luomassa fiktiivisessä Keski-Maassa.
Nogrodin tavoin Belegost oli louhittu syvälle Dolmed-vuoren alle Sinivuorille Tähtien Ajoilla. Vuoren toisella puolen sijaitsi Nogrodin kääpiökaupunki, jota asutti Tulipartojen heimo. Belegostissa asuvien kääpiöiden joukoissa olivat Keski-Maan taitavimmat sepät ja kivenhakkaajat. Belegostin kääpiöt kävivät kauppaa Beleriandin "sindar"in kanssa ja takoivat näille verrattomia aseita karaistusta teräksestä. Ja nämä kääpiöt louhivat Menegrothin kiviset salit.
Auringon Ensiajalla Belegostin kääpiöt ja heidän kuninkaansa Azaghâl niittivät suurta mainetta Nirnaeth Arnoediadissa eli Lukemattomien Kyynelten Taistelussa. Sillä siinä taistelussa yksin kääpiöt kestivät lohikäärmeiden tulta, koska he olivat seppien suku joka oli tottunut suureen kuumuuteen ja koska heillä oli kypäröissään kasvosuojukset, jotka estivät liekkejä polttamasta heidän partojaan. Ja heidän kirveensä olivat niin kovia, että niillä saattoi pysäyttää lohikäärmeitten etenemisen. Vaikka kuningas Azaghâl kaatui taistelussa, hän ehti haavoittaa Glaurungia, lohikäärmeitten isää, ja lohikäärmeitten suku pakeni taistelukentältä.
Mutta vaikka kääpiöt olivat uljaita, ei sen paremmin Belegost kuin Nogrod säilynyt Auringon Toiselle Ajalle. Sillä Ensiajan lopussa käytiin Vihan Sota ja Beleriand ja Sinivuoret repesivät ja maa ja vuoret siirtyivät ja vajosivat mereen. Niin tuhoutuivat sekä Belegost että Nogrod, ja ne kääpiöt, jotka eivät saaneet surmaansa, pakenivat itään Khazad-dûmin suuriin saleihin.
Vjatšeslav Staršinov
Vjatšeslav Ivanovitš Staršinov (, s. 5. kesäkuuta 1940 Moskova, Neuvostoliitto) on entinen neuvostoliittolainen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa oli keskushyökkääjä. Hänen on sanottu olleen yksi maailman parhaista jääkiekkoilijoista 1960-luvulla. Staršinov pelasi kuuluisassa Moskovan Spartakin ketjussa yhdessä Jevgeni ja Boris Maiorovin kanssa.
Staršinov oli voittamassa kolmea Neuvostoliiton mestaruutta Moskovan Spartakin joukkueessa vuosina 1962, 1967 ja 1969. Maailmanmestaruuden hän voitti yhdeksän kertaa vuosina 1963–1971 sekä olympiakultaa vuosina 1964 ja 1968. MM-kisojen paras maalintekijä hän oli vuosina 1963 ja 1966, ja hänet palkittiin vuoden 1965 MM-kisojen parhaana hyökkääjänä. Neuvostoliiton urheilumestarin arvon hän sai vuonna 1963.
Staršinov oli tunnettu vahvasta maalinedustapelistään; hän toimitti maalivahdin eteen torjumat kiekot maaliin. Hän oli ahkera laukoja mistä hyvänsä kulmasta maalin lähellä. Staršinov pelasi fyysistä ja kovaotteista jääkiekkoa. Hän oli yksi ratkaisupelaajista maailmanmestaruuskisoissa 1960-luvulla.
Nero Burning ROM
Nero Burning ROM on CD- ja DVD-levyjen kirjoitusohjelma Windows- ja Linux-käyttöjärjestelmille. Ohjelmaa kehittää saksalainen Nero AG, joka on entinen Ahead Software.
Nero myydään nykyään paketeissa, joissa on mukana muutakin kuin pelkkä poltto-ohjelma. Lisänä on esimerkiksi Nero ShowTime: DVD:n, videon ja musiikin soitto-ohjelma, Nero Home: vastine Windows Media Center Editionille mutta ei yhtä valikoiva, Nero PhotoSnap -kuvienkatseluohjelma, Nero WaveEditor: vastine Windowsin Ääninauhurille, parempikin, ei 60-sekunnin rajoitusta, lisäksi sisältää kattavat ominaisuudet äänen muokkaamiseen, sekä paljon muita ohjelmia.
Ohjelman nimi on sanaleikki, joka viittaa Rooman paloon vuonna 64 jaa. Väitetään että Rooman keisari Nero soitti viulua kun kaupunki paloi. Rooma on myös saksaksi Rom.
Johanna Nurmimaa
Johanna Nurmimaa (myös "Johanna Veromaa", s. 11. toukokuuta 1962 Helsinki) on suomalainen näyttelijä ja laulaja. Hän on kouluttautunut Sibelius-Akatemiassa vuodet 1981–1988, missä hän perehtyi oopperaan. Äänialaltaan hän on sopraano.
Jo teini-iässä Nurmimaa oli mukana kolmessa Suomen Kansallisteatterin näytelmässä: "Mitta mitasta" (1979), "Lehtolapsi "(1980) ja "Pariisilaiselämää" (1981). Nurmimaa on ollut kiinnitettynä Seinäjoen kaupunginteatterissa (1993–1995), Jyväskylän kaupunginteatterissa (1995–1997) ja Oulun kaupunginteatterissa (1997–1999). Hän on esiintynyt oopperasolistina Savonlinnan oopperajuhlilla, Ilmajoen musiikkijuhlilla ja monien oopperayhdistysten tuotannoissa. Merkittäviä laulurooleja ovat olleet "Sound of Musicin" Maria, "West Side Storyn" Maria, "Viulunsoittaja katolla" -musikaalin Golde sekä "Annie mestariampujan nimirooli.
Suurelle yleisölle Nurmimaa on tullut tunnetuksi erityisesti saippusarjasta "Salatut elämät", jossa hän näytteli Paula Sievistä vuosina 2004–2012 ja 2013–2014. Vuonna 2018 Nurmimaa tekee paluun sarjaan, Aaron mielikuvituksien tuotteena.
Nurmimaa on tehnyt äänirooleja Disneyn piirroselokuvissa, kuten Lumikin lauluäänenä ja Pienenä merenneitona. Hän on myös näytellyt useissa Disneyn musiikkisaduissa.
Nurmimaa on naimisissa lentäjä Jari Veromaan kanssa, ja heillä on kaksi lasta, Joona (s. 2001), ja Juuli (s. 2003). He asuvat Porvoossa.
Sannamaija Pekkarinen
Sannamaija Pekkarinen (s. 11. toukokuuta 1980 Viitasaari) on suomalainen näyttelijä ja näyttelijäopiskelija. Hänet tunnetaan parhaiten "Salatut elämät" -saippuasarjan Heli Sievisenä, joka oli mukana sarjassa vakituisesti vuosina 2004–2007 ja 2009–2011 sekä pikavierailulla keväällä 2012, syksyllä 2014 ja keväällä 2015.
Pekkarinen palasi "Salatut elämät" -sarjaan syksyllä 2009 oltuaan poissa pari vuotta. Heli Sievinen poistui sarjasta jälleen keväällä 2011, mutta vieraili sarjassa lyhyen ajan keväällä 2012 vanhempiensa Paulan ja Lassen polttareissa sekä häissä.
Pekkarinen esiintyi kesällä 2007 Karstulan kesäteatterissa "Emmauksen tiellä" -näytelmässä.