Celeste Holm
Celeste Holm (29. huhtikuuta 1917 New York – 15. heinäkuuta 2012 New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka teki pitkän uran sekä elokuvissa, televisiossa että teatterissa. Hän voitti urallaan Oscarin ja Golden Globen sekä sai kaksi tähteä Hollywood Walk of Famelle. Holm teki tunnetuimmat elokuvansa 1950- ja 1960-lukujen vaihteessa ja näytteli sen jälkeen enää epäsäännöllisesti elokuvissa. Broadwayllä hänen uransa kesti yli 50 vuotta.
Holm syntyi Brooklynissä 29. huhtikuuta 1917. Hän oli norjalaissukuisen vakuutusvirkailija Theodor Holmin ja taiteilija Jean Parke Holmin ainoa lapsi. Hän kasvoi Manhattanilla ja vietti usein nuoruuden kesänsä perheen maatilalla New Jerseyn Hackettstownissa. Holm kiinnostui jo lapsena näyttelemisestä ja opiskeli sitä Chicagon yliopistossa.
Holm alkoi 1930-luvulla näytellä kesäteattereissa ja kiertueilla. Hän oli vuoden 1937 kiertueella "Hamletin" Ofelian varanäyttelijä. Holmin ensimmäinen Broadway-näytelmä oli vuoden 1938 "Glorianna". Seuraavaksi hän esiintyi musikaaleissa "Oklahoma!" ja "Bloomer Girl".
Holm teki pitkän sopimuksen 20th Century Foxin kanssa, ja hänen ensimmäinen elokuvansa oli vuoden 1946 "Kolme kosittavaa tyttöä". Hänen seuraava elokuvansa oli musikaali "Karnevaalin pyörteissä", ja vuonna 1947 sai ensi-iltansa Elia Kazanin ohjaama antisemitismiä käsitellyt "Hiljainen sopimus", josta hänet palkittiin parhaan naissivuosan Oscar-palkinnolla. Holm näytteli 1948 elokuvassa "Jeftyn kapakka" ja sai seuraavana vuonna ensimmäiset pääroolinsa elokuvissa "Chicken Every Sunday", "Seikkailevat sisaret" ja "Jos rouvani tietäisi!". Osastaan "Seikkailevien sisarien" tennistä pelaavana nunnana Holm sai parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden.
Holmin kolmas Oscar-ehdokkuus tuli elokuvasta "Kaikki Eevasta", mutta hän sai sen jälkeen potkut Foxilta vaadittuaan palkankorotusta. Holmin mukaan Foxin johtaja Darryl F. Zanuck oli tämän jälkeen soittanut jokaiseen merkittävään elokuvastudioon ja ilmoittanut antaneensa potkut Holmille tämän vaikean luonteen takia. MGM ei tämän takia antanut Holmille roolia elokuvasta "Pariisin lumoissa", koska hän oli ”liian kallis”. Tuntemattomampi Nina Foch sai roolin, ja Holm ei tehnyt yhtään elokuvaa viiteen vuoteen.
1950-luvun alussa Holm palasi Broadwaylle ja esiintyi näytelmissä "Affairs of State" ja "The King and I". Lisäksi hän näytteli televisiossa antologiasarjoissa ja omassa CBS:n sarjassa "Honestly, Celeste!". Elokuviin Holm palasi MGM:n "Poikamiesansassa" (1955) ja "Skandaalihäissä" (1956). Molemmissa elokuvissa hän esittää Frank Sinatran hahmoon rakastuvaa naista.
Holm keskittyi 1950-luvun jälkeen enemmän teatterityöhön ja esiintyi Broadwayllä vielä yli 70-vuotiaana. Lisäksi hän näytteli säännöllisesti televisioelokuvissa ja sarjoissa. Holmin televisiosuorituksia nähtiin muun muassa sarjoissa "Run for Your Life", "Takaa-ajettu", "Lemmenlaiva", "Viinitila Falcon Crest" ja "Terveydeksi". Holm näytteli silloin tällöin myös elokuvissa, muun muassa musikaalissa "Tom Sawyerin seikkailut" (1973) ja komediassa "Kolme miestä ja baby" (1987). Holm ehti kuvata vielä 2010-luvulla kaksi elokuvaa, jotka ovat kuitenkin vielä jälkituotantovaiheessa.
Holmilla on kaksi tähteä Hollywood Walk of Famella, toinen elokuva ja toinen televisiourasta. Hänet on valittu Theatre Hall of Fameen vuonna 1992.
Holm oli viidesti naimisissa, ja avioliitoista kolme ensimmäistä olivat varsin lyhyitä. Hänen liittonsa ohjaaja Ralph Nelsonin kanssa kesti 1938–1939, tilintarjastaja Francis E. H. Davies kanssa 1940–1945 ja liikemies A. Schuyler Dunningin kanssa 1946–1952. Holm sai ensimmäisistä liitoistaan kaksi poikaa, tietotekniikan kehittäjänä ja Xanadu-projektin käynnistäjänä tunnetun Ted Nelsonin ja Daniel Dunningin. Holm avioitui 1961 näyttelijä Wesley Addyn kanssa. Heidän liittonsa kesti vuoteen 1996, Addyn kuolemaan. Holmin viides aviomies oli oopperalaulaja Frank Basile, jonka kanssa hän meni naimisiin 2004.
Holm kärsi viimeisinä vuosinaan terveys- ja muistiongelmista. Hän joutui heinäkuussa 2012 nestehukan takia sairaalahoitoon ja sai sydänkohtauksen sairaalassa. Holm pääsi pian jo kotiinsa, missä kuitenkin kuoli 15. heinäkuuta.