hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Valamo
Valamo () on saaristo, joka sijaitsee keskellä Pohjois-Laatokkaa noin 40 kilometriä Sortavalasta etelään. Se kuuluu hallinnollisesti Venäjän Karjalan tasavallan Sortavalan piiriin.
Vuoteen 1940 asti saaristo kuului osana Sortavalan maalaiskuntaa Suomeen. Tämän jälkeen se oli luovutettava Neuvostoliitolle talvisodan päättäneessä Moskovan rauhansopimuksessa. Jatkosodassa 1941–1944 alue oli suomalaisjoukkojen valtaama, kunnes niiden oli vetäydyttävä sodan päättäneen Moskovan välirauhansopimuksen perusteella.
Valamon saaristoon kuuluu noin 50 saarta, joiden yhteispinta-ala on 36 km². Saaristoalueen suojelemiseksi vuonna 1992 Venäjän presidentti antoi asetuksen, jolla perustettiin vuonna Valamon saariston luontopuisto. Tehtävänään luontopuistolla on säilyttää saariston luontoa ja tutustuttaa matkailijoita ekoreittien kautta alueen kulttuuriarvoihin, historiaan ja luontokohteisiin.
Saariston suurin ja tunnetuin saari on nimeltään "Valamo", ja sen pinta-ala on 28,45 km². Saaren kaunis luonto ja tunnelma houkuttelevat vierailijoita kaikkialta maailmasta. Valamon saari on tunnettu ortodoksisesta Laatokan Valamon luostarista. Toiminta käynnistyi ja munkit palasivat sinne uudelleen vuonna 1989. Luostari on myös pyhiinvaelluskohde.
Vladimir Putin on rakennuttanut erääseen Valamon saareen huvilan. Sen tarkka sijainti on tuntematon, mutta uutistoimisto Itar-Tass on julkaissut siitä kuvan vuonna 2007. Putin vieraili tällä huvilalla 28.4.2014, ja jatkoi matkaansa sieltä Petroskoiihin. Samaan aikaan Venäjän hallituksen tutkakone RA-64516 kierteli Valamon ympärillä.
Einari
Einari on suomalainen miehen etunimi. Einari on suomalainen muoto vanhasta pohjoismaalaisesta nimestä "Einar", joka on tarkoittanut 'yksin taistelevaa' (vastaa islantilaista sanaa 'Einheri'). Almanakassa Einari on ollut vuodesta 1929 lähtien ja se on pysynyt yhtenä käytetyimmistä miestennimistä, varsinkin jälkimmäisenä nimenä. Suomessa on Väestö­rekisteri­keskuksen mukaan 1900-luvun alusta marraskuuhun 2018 mennessä 20 565 miestä saanut nimen Einari ja 9 195 nimen Einar.
Listan henkilöt ovat suomalaisia.
Luirojärvi
Luirojärvi on järvi Saariselän etelälaidalla tuntureiden välissä. Se on lähde Kemijoen mutkaiselle latvahaaralle, Luirolle. Luirojärven mainittavimpana naapurina kohoaa itäpuolella Saariselän korkein tunturi, 718 metrin korkeuteen kohoava Sokosti, ja pohjoispuolella 620-metrinen Lupukkapää. Järven etelärannalla on matkailukäyttöön pari lukittavaa varaustupaa ja vapaakäyttöinen autiotupa, niin kutsuttu 'Luirojärven Hilton'. Luirojärvellä on myös ohikulkijoiden käytössä oleva rantasauna. Järven etelärannalla on myös niin ikään autiotupana toimiva vanha rajakämppä ja koillisrannalla pieni kammi. Luirojärvi kuuluu Saariselän matkailualueeseen ja samalla Urho Kekkosen kansallispuistoon.
Järvestä lähtevä Luirojoki laskee aluksi Lokan tekojärveen ja jatkaa siitä sitten Kemijokeen.
Soini Nikkinen
Soini Mikael Nikkinen (29. heinäkuuta 1923 Kiuruvesi – 2. kesäkuuta 2012 Nastola) oli suomalainen keihäänheittäjä.
Nikkinen voitti EM-pronssia keihäänheitossa Bernissä 1954 tuloksella 73,38. Olympialaisissa hän sijoittui Lontoossa 1948 12:nneksi ja Helsingissä 1952 kahdeksanneksi tuloksella 68,80. Vuosina 1951–1956 Nikkinen oli kauden maailmantilastossa aina toisena tai kolmantena. Suomen mestaruuden hän voitti vuonna 1952. SM-hopeaa hän saavutti vuosina 1951, 1954, 1956 ja 1957, pronssille hän pääsi vuosina 1953, 1955 ja 1958.
Nikkinen heitti Kuhmoisissa 24. kesäkuuta 1956 keihään uuden maailmanennätyksen 83,56. Tulos kesti vain kuusi päivää: 30. kesäkuuta Janusz Sidło heitti Milanossa 83,66. Suomen ennätyksiä hän teki lisäksi kaksi: 79,60 vuonna 1954 ja 79,64 vuonna 1956. 11. lokakuuta 1953 hän heitti Lahdessa 78,26.
Seuratasolla Nikkinen edusti uransa aikana Kiuruveden Terästä, Lahden Kalevaa, Lahden Sampoa ja Vuoksenniskan Vesaa.
Nothosaurus
Nothosaurus oli Triaskaudella 251–200 miljoonaa vuotta sitten meressä elänyt matelija. Kuitenkin oletetaan että se olisi viihtynyt ison osan ajastaan myös maalla.
"Nothosauruksen" vartalo oli hoikka, noin 10 metriä pitkä ja se painoi 150–200 kiloa. Sen kaula, häntä ja raajat olivat pitkiä. Vaikka eläin oli vesieläin niin sen raajat olivat vähemmän erikoistuneita uimiseen kuin muilla "Sauropterygia"lla, niin kuin esimerkiksi "Pistosauroidea"illa, "Pliosauruksilla" ja "Plesiosauria"lla.
"Nothosaurus" on uinut vedessä vartaloaan aaltomaisesti puolelta toiselle liikuttamalla, sekä raajoillaan.
"Nothosaurus" oli lihansyöjä, joka metsästi kaloja ja muita pieniä merieläimiä. Sen suu oli täynnä teräviä hampaita, jotka olivat soveltuvia liukkaiden kalojen saalistamiseen. Sen suu on sulkeutunut melko tiiviisti ja muodostanut loukun kaloille.
Kuten muutkin "Sauropterygia"t "Nothosaurus" on kehittynyt maalla eläneistä matelijoista jotka ovat suhteellisen kaukana liskoista ja käärmeistä.
Östers IF
Östers Idrottsförening on jalkapalloseura Växjöstä, Ruotsista. Seuran miesten edustusjoukkue on pelannut Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa viimeksi kaudella 2013. Aikaisemmin seura on harjoittanut myös jääkiekko- ja keilailutoimintaa.
Seura perustettiin 20. huhtikuuta 1930 nimellä "Östers Fotbollförening". Pari vuotta myöhemmin nimi muutettiin nykyiseen ja seura liittyi Smoolannin jalkapalloliittoon. 1958 miesten edustusjoukkue nousi 2. divisioonaan ja vuonna 1961 Allsvenskaniin. Se kuitenkin putosi pian kakkoseen, mutta nousi takaisin kaudeksi 1968, jolloin se myös voitti mestaruuden historian ensimmäisenä ja toistaiseksi ainoana nousijajoukkueena liigan historiassa. Vuonna 1977 joukkue voitti Ruotsin Cupin ja vuotta myöhemmin historiansa toisen liigamestaruuden. Kolmas mestaruus tuli vuonna 1980 ja neljäs 1981. 1980-luvulla joukkue on useaan otteeseen tehnyt hissiliikettä sarjatasojen välillä, ja nousi viimeksi Allsvenskaniin kaudeksi 2013.
Nancy Reagan
Nancy Davis Reagan (alun perin Anne Frances Robbins, ) oli Yhdysvaltain ensimmäinen nainen (1981–1989) ja presidentti Ronald Reaganin puoliso.
Vuonna 1951 silloinen Nancy Davis tapasi Ronald Reaganin, joka tuolloin toimi näyttelijöiden ammattijärjestön puheenjohtajana. Nancy Davisia huoletti tuolloin työnsaanti, sillä toinen samanniminen näyttelijä oli ilmaantunut niin sanotulle Hollywoodin mustalle listalle, ja Davisia kehotettiin ottamaan yhteyttä puheenjohtaja Reaganiin. Ronald ja Nancy Reagan avioituivat 4. maaliskuuta 1952 Los Angelesissa. Parin tytär Patricia Ann Reagan (Patty Davis) syntyi vuonna 1952 ja poika Ron Reagan vuonna 1958.
Ronald Reaganin ollessa Kalifornian kuvernöörinä vuosina 1967–1975 ja Yhdysvaltain presidenttinä vuosina 1981–1989 Nancy Reagania syytettiin usein turhamaisuudesta ja snobismista. Hänet muistetaan huumeiden vastaisen kampanjan luotsaamisesta, astrologian kannattamisesta ja rintasyövästään.
Nancy Reagan kuoli sydämen vajaatoimintaan 94-vuotiaana 6. maaliskuuta 2016 Los Angelesissa. Hänet haudattiin miehensä viereen Ronald Reaganin muistokirjaston maille Simi Valleyyn Kaliforniaan.
Eino
Eino on suomalainen miehen etunimi. Eino on suomalainen asu saksalaisesta nimestä "Enewald" ("Aginwald"), joka merkitsee 'miekalla hallitsevaa'. Eino on ollut käytössä jo 1500-luvulla ja nimi esiintyi Kansanvalistusseuran kalenterissa 1882–1883. Suomen almanakassa Eino oli ensimmäisen kerran vuosina 1908–1909 ja uudelleen vuodesta 1912 nykyisellä paikallaan.
Eino on ollut yksi yleisimmistä miestennimistä ja sen huippuvuodet ajoittuvat 1900–1940-luvuille. Uudestaan nimi on noussut suosioon 2000-luvulla. Marraskuuhun 2016 menneessä Eino-nimen on Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan saanut noin 63 400 henkilöä.
Einon lempinimi on usein Eikka, joka sekin esiintyy myös virallisena etunimenä ja on marraskuuhun 2016 mennessä annettu 173 henkilölle. Tunnetuimpia Eikka-nimeä kantavia henkilöitä on EU-suurlähettiläänä Brysselissä vaikuttava Pentti Eikka Kosonen. Kosonen käyttää yleisesti Eikka-nimeä.
Örgryte IS
Örgryte Idrottssällskap on vuonna 1887 perustettu urheiluseura Göteborgista, Ruotsista. Sillä on toimintaa useissa urheilulajeissa, muun muassa jalkapallossa, painissa, keilailussa, yleisurheilussa ja vammaisurheilussa.
Eero von Boehm
Eero Johannes von Boehm (14. elokuuta 1949 Helsinki – 9. syyskuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. Eero von Boehm valmistui Suomen Taideakatemiasta vuonna 1975 taidemaalariksi. Hän oli Taidemaalariliiton jäsen ja piti 1980-luvulta alkaen yksityisnäyttelyitä. Eero von Boehm tunnetaan ehkä parhaiten juuri värikkäistä hedelmäasetelmista, mutta myös muotokuva ja maisemateoksistaan, joissa hän käytti monia eri maalaustekniikoita ja materiaaleja teoksissa mm. voimakkaita väriyhdistelmiä tasapainoisesti yhdistellen, rehellisen tyylinsä mukaisesti sommitellen. Eero harrasti nuorena valokuvausta lintuharrastuksen siivittämänä ja myös joitakin hänen valokuvateoksia on ollut näyttelyissä. Eeron elämänuran tuotoksia ovat lukuisat öljyväriasetelmat ja loppukauden akryylimaalaukset sekä vesivärityöt.
Eero von Boehm on maalannut muun muassa Helsingin rantamaisemia ja hänen teoksensa nostetaan usein esille merkittävänä osana paikallishistoriaamme.
Eero von Boehmin isä Tuomas von Boehm, tämän äiti Aino von Boehm ja veli Juhani von Boehm ovat taidemaalareita.
Teuvo Saavalainen
Teuvo Saavalainen (22. heinäkuuta 1927 Kotka – 1. helmikuuta 2002 Virrat) oli suomalainen kirjailija ja lukion äidinkielen opettaja.
Saavalainen syntyi Kotkassa ja teki elämäntyönsä Virroilla. Hän toimi kirjailijana opettajan työnsä ohella. Saavalaiselta ilmestyi 1970-luvun alussa teokset "Yksilön ylösnousemus" ja "Tänä yönä". Saavalaisen pääteoksena voitaneen pitää kirjaa "Ja poika vaikenee", joka oli aikoinaan Finlandia-palkintoehdokkaana. Kirjan pääteemaksi kohoaa pohdinta siitä, missä määrin ihminen on vastuussa lähiomaisten tekemistä äärimmäisistä ratkaisuista, kuten itsemurhasta.
Saavalaisen kirjat ammentavat realismista, vaikka ne ovatkin fiktiivisiä. Saavalaisen omien sanojen mukaan lukiessaan kirjaa ihminen lukee viime kädessä tarinaa itsestään. Tästä syystä kirjat on kirjoitettu yksikön ensimmäisessä persoonassa eli minä-muodossa.
Teuvo Saavalainen kirjoitti vuonna 1952 estetiikan ja nykyiskansain kirjallisuuden alaan kuuluvan pro gradu -tutkielman "Leo Tolstoi jumalanetsijänä".
Saavalainen sai 22. maaliskuuta 1981 Suomen kunnallisliiton hopeisen ansiomerkin työstään lehtorina.
Dimorphodon
Dimorphodon oli keskikokoinen, jurakaudella elänyt pterosaurus, jonka paleontologi Richard Owen nimesi vuonna 1859. Nimi tulee kreikan sanoista "di" eli kaksi, "morphe" eli muoto ja "odon" eli hammas. Se tarkoittaa siis "kahdenmuotoisia hampaita". Nimi onkin kuvaava, sillä dimorphodoneilla oli leuoissaan kahdenlaisia hampaita. Dimorphodonit olivat noin metrin pitkiä, niiden siipien kärkiväli oli 1,4 metriä ja ne söivät todennäköisesti kalaa.
"Dimorphodonin" oli hyvin pienet aivot ja hyvin lyhyet siivet. Dimorphodinlla oli kaksi terävää kynttä. Kaula oli lyhyt, mutta voimakas ja joustava. "Dimorphodonin" aikuisen luuragon pituus oli 1 metri ja siipien kärkiväli oli 1,4 metriä. "Dimorphodonin" häntä oli pitkä ja se koostui kolmestakymmenestä nikamasta. Ensimmäiset viisi tai kuusi nikamaa olivat lyhyitä ja joustavia, mutta loput vähitellen kasvoivat pituudeltaan.
Vikunja
Vikunja ("Vicugna vicugna") on guanakon ohella toinen kahdesta Etelä-Amerikassa elävästä villistä kamelieläinlajista. Se elää noin 30-vuotiaaksi ja painaa 45 kg.
Alpakka on ilmeisesti vikunjasta polveutuva kesytetty kamelieläinmuoto.
Vikunja on pienin kamelieläimistä; sen ruumiin pituus on 120 cm ja säkäkorkeus 90 cm. Sen paksu villaturkki on vaaleanruskeaa, vatsapuolelta valkoista. Hienon villansa takia vikunja metsästettiin lähes sukupuuttoon. 1500-luvulla kanta oli useita miljoonia, mutta 1960-luvun loppuun tultaessa alle 10 000. Vikunja on nykyisin kokonaan rauhoitettu, ja kanta on kääntynytkin nousuun, vaikka salametsästys onkin edelleen ongelma. Vikunjoita on nykyisin jo noin 350 000.
Vikunjaa tavataan Etelä-Amerikan Andien ruohostomailla 3 200–4 800 metrin korkeudessa. Se on sopeutunut hyvin vuoristoelämään. Vikunja käyttää tehokkaasti vuoriston vähän hapen ja pystyy juoksemaan ohuessa vuoristoilmassakin 47 km/h.
Vikunja käyttää ravintonaan matalia ruohoja. Saadakseen suolaa se nuolee suolapitoisia kiviä ja juo suolavettä.
Vikunjat elävät laumoissa, jotka koostuvat koiraasta, 5–15 naaraasta ja poikasista. Laumalla on keskimäärin noin 18 neliökilometrin suuruinen asuinalue, jolta ne saavat ruokansa ja jota koiras suojelee.
Vikunjojen pariutuminen tapahtuu maalis–huhtikuussa. Naaras on tiineenä 330–410 vuorokautta, jonka jälkeen se synnyttää yhden poikasen, jota se hoitaa kymmenen kuukautta. Poikanen tulee itsenäiseksi 12–18 kuukauden ikäisenä. Nuoret koiraat muodostavat omia ryhmiä, ja naaraat etsivät lauman, johon liittyä.
Ensio
Ensio on suomalainen miehen etunimi.
Ensio on ymmärretty käännökseksi latinankielisestä nimestä "Primus", joka tarkoittaa 'ensimmäistä'. Rooman valtakunnassa muitakin latinan järjestyslukusanoja käytettiin usein henkilönniminä, jotka tällöin osoittivat kuinka mones vanhempiensa lapsi henkilö oli.
Nimi esiintyi Kansanvalistusseuran kalenterissa vuonna 1888 ja Suomen almanakassa se on ollut vuodesta 1908.
Vuoden 2009 loppuun mennessä "Väestö­rekisteri­keskuksen" mukaan Ensio-nimen on saanut 51 307 miestä ja vajaat 30 naista.
Ensio Music on suomalainen levy-yhtiö.
Örgryte IS Fotboll
Ensimmäisen ottelunsa jalkapallojoukkue pelasi 22. toukokuuta vuonna 1892 Idrottssällskapet Lyckans Soldateria vastaan ja voitti kamppailun maalein 1–0. 1800- ja 1900-lukujen vaihteen molemmin puolin se hallitsi Ruotsin jalkapalloa ja voitti mestaruuden vuosina 1896, 1897, 1898, 1899, 1902, 1904, 1905, 1906, 1907, 1909 ja 1913. Joinakin vuosina seura oli niin ylivoimainen, että reservijoukkue sijoittui sarjassa toiseksi. Allsvenskanissa se pelasi heti sarjan ensimmäisellä kaudella 1924, minkä jälkeen voitti mestaruudet vuosina 1926 ja 1928. Sittemmin menestyskulku katkesi ja joukkue putosi kakkosdivisioonaan, mistä se nousi takaisin Allsvenskaniin vasta 1950-luvulla. Noihin aikoihin nimekkäitä pelaajia joukkueessa olivat muiden muassa Agne Simonsson, Gunnar Gren, Lennart Wing ja Rune Börjesson. 1970-luvulla joukkue putosi jälleen kakkoseen, mistä se nousi 1980-luvulla takaisin korkeimmalle sarjatasolle. Noiden aikojen maineikkaita pelaajia olivat Sören Börjesson, Sven Andersson, Glenn Martindahl, Jan Hellström ja Conny Karlsson. Seuran voitti historiansa neljännentoista ja toistaiseksi viimeisen mestaruutensa vuonna 1985. Mestaruusjoukkuetta valmensi joukkueen entinen tähtipelaaja Agne Simonsson. 1990-luvulla joukkue putosi jälleen Allsvenskanista ja kävi jopa kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla ennen nousuaan takaisin. Joukkueen viimeisin suursaavutus on vuodelta 2000, jolloin se voitti historiansa ainoan Ruotsin Cup -mestaruuden.
Boethius Dacialainen
Boethius Dacialainen (Boethius de Dacia, joskus myös "Boethius Ruotsalainen", oli tanskalainen tai ruotsalainen skolastinen filosofi 1200-luvulla.
Boethiuksen elämästä tiedetään varsin vähän. Yleisin käsitys hänen syntyperäänsä koskien on, että hän oli kotoisin Tanskasta. Sieltä hän lähti opiskelemaan filosofiaa Pariisiin. Täällä hän liittyi Sigerus Brabantilaiseen ja yhdessä tämän sekä Roger Baconin ja Jean Buridanin kanssa valitsi joiksikin vuosiksi uran opettajana humanististen tieteiden maisterin tutkinto pohjanaan, sen sijaan että olisi jatkanut opiskelua suoraan teologisessa tiedekunnassa tai etsinyt ei-akateemista työtä. Étienne Tempier tuomitsi Boethiuksen Pariisin oppituomiossa vuonna 1277 averroistisen liikkeen johtajana. Boethius jätti Pariisin yhdessä Sigeruksen kanssa ja vetosi paavi Nikolaus III:een. Hänet pidätettiin paavillisessa kuuriassa Orvietossa, ja hän siirtyi Daciaan ja liittyi dominikaaneihin.
Boethius oli Aristoteleen ja Averroeksen seuraaja ja kirjoitti ainakin logiikasta, luonnonfilosofiasta, metafysiikasta ja etiikasta. Osa hänen teoksistaan ei ole säilynyt nykypäiviin. Hänen keskeinen näkemyksensä oli, että filosofian täytyi seurata argumentteja sinne minne ne veivät, huolimatta siitä, olivatko ne ristiriidassa uskonnon kanssa. Hänelle filosofia oli ylin inhimillinen toimi, ja tässä maailmassa ainoastaan filosofit saattoivat saada tietoa. Teoksessaan "Korkeimmasta hyvästä, tai filosofin elämästä" hän tarjoaa hyvin aristoteelisen kuvauksen ihmisen korkeimmasta hyvästä — totuuden ja hyveen mietiskelystä. Eräitä ristiriitaisia ajatuksia, joihin hän päätyi, olivat tyhjästä ("ex nihilo") luomisen mahdottomuus, maailman ja ihmisrodun ikuisuus sekä se, ettei kuolleiden ylösnousemusta ole.
Radikaaleista näkemyksistään huolimatta Boethius pysyi kristittynä. Hän pyrki väistämään ristiriidat jakamalla totuuden tutkimisen toisaalta filosofiseen tutkimukseen, jonka tehtävänä oli tutkia maailmaa ja ihmisluontoa, ja toisaalta teologiseen tutkimukseen, jolle kuuluivat yliluonnolliset ilmestykset ja jumalalliset ihmeet. Tästä kahden totuuden näkemyksestä hänet myös tuomittiin Pariisin oppituomiossa, vaikkakin hän oli ollut varovainen ja välttänyt sanomasta uskonnollisten totuuksien kanssa ristiriidassa olevia filosofisia totuuksia tosiksi "simpliciter" (yksinkertaisesti, ilman lisämääreitä) — kullakin tiedon alalla johtopäätökset tuli perustella varovasti. Filosofien saavuttamat johtopäätökset olivat tosia "luonnollisten syiden ja prinsiippien mukaan" ("De Aeternitate Mundi", s. 351). Vaikka filosofien tulee olla vapaita saavuttamaan tällaisia johtopäätöksiä ja keskustelemaan niistä, uskolla on korkeampi lähde — ihmisjärjen ollessa erehtyväinen sen tulee antaa tietä uskolle todellisissa ristiriitatapauksissa.
Immanuel
Immanuel on miehen etunimi.
Immanuel on hepreaa ja tarkoittaa 'Jumala kanssamme'. Latinalais-kreikkalainen muoto nimestä on Emanuel.
Suomen almanakassa nimi on ollut vuodesta 1708, tosin vuosina 1740–1834 ajoittain muodossa "Emanuel". Samana päivänä, 26. maaliskuuta, nimipäiviä viettävät myös Immanuelin muunnokset Manu, Manne ja Immo. Ruotsinkieliseen almanakkaan se otettiin vasta 1973. Nimen sijoittaminen almanakkaan Marian ilmestyspäivän läheisyyteen johtuu siitä, että Vanhassa Testamentissa on ennustus neitsyestä, joka synnyttää pojan ja antaa tälle nimen Immanuel). Koska nimi merkitsee "Jumala kanssamme", selitetään Matteuksen evankeliumissa tämän ennustuksen toteutuneen Jeesuksen syntyessä.
Immanuel on hepreankielinen teoforinen nimi: muita teoforisia nimiä ovat esimerkiksi Heseki"el" ja Dani"el".
Nurmeksessa on esitetty vuodesta 1989 joulun aatonaattona joulunäytelmä Immanuel; näytelmä esitetään kaupungin keskustan kaduilla.
Vuoden 2009 loppuun mennessä nimi Immanuel oli Suomessa annettu Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan 1 482 miespuoliselle henkilölle.
Saturday Night Fever – lauantai-illan huumaa
Saturday Night Fever – lauantai-illan huumaa () on John Badhamin vuonna 1977 ohjaama vahvasti diskomusiikin ympärille rakentuva yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka miespääosaa esitti vielä tuolloin varsin tuntematon televisionäyttelijä John Travolta. "Saturday Night Fever" oli Travoltan ensimmäinen päärooli ja ylipäätään vasta kolmas teatterilevitykseen päässyt elokuva.
Elokuva sai yhden Oscar-ehdokkuuden, joka meni odotusten mukaisesti nuorelle Travoltalle pääroolista. Itse palkinnon voitti kuitenkin Richard Dreyfuss elokuvasta "Rakkaus ei sula sateessa" ("The Goodbye Girl").
Travoltan vastanäyttelijänä elokuvassa esiintyi tuolloin 32-vuotias Karen Lynn Gorney. Travolta esitti elokuvan tanssikohtaukset itse.
Elokuva valittiin vuonna 2010 Yhdys­valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteetti­sesti, historialli­sesti tai kulttuuri­sesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
"Saturday Night Fever" levitti diskon musiikkina valtavirraksi ja ilmiönä maailmanlaajuiseksi tehden diskosta monen kaupungin illanviettopaikan.
Elokuva on antanut vaikutteita ja ideoita musiikkivideoihin kuten Madonnan ”Hung Up” ja N-Trancen ”Stayin’ Alive”, joka myös kappaleena pohjautuu elokuvan samannimiseen tunnuskappaleeseen, jonka esitti Bee Gees. Tom Novyn ”Your Body” -videoon on mukailtu elokuvan kohtauksia, lavastuksia ja koreografioita. Myöhempiä elokuvia "Fame" (1980) ja "Flashdance" (1983) on usein verrattu "Lauantai-illan huumaan".
Musiikkiaiheisen "Glee"-nuortensarjan kolmannen tuotantokauden jakso ”Saturday Night Glee-ver” vuodelta 2012 on omistettu "Saturday Night Feverin" musiikille.
Tony Manero (Travolta) on kouluttamaton teini Brooklynin kaduilta. Hänen viikkojensa kohokohta on lauantai-ilta, jolloin nuoriso kokoontuu paikalliseen diskoon, jossa Tony on tanssilattian kiistaton kuningas. Diskossa Tony tapaa tytön nimeltä Stephanie (Gorney), ja he sopivat osallistuvansa parina tanssikilpailuun. Stephanie ei kuitenkaan lankea Tonyn iskuyrityksiin, vaan hänellä on mielessään suuremmat tavoitteet: Stephanie nimittäin aikoo muuttaa Brooklynistä joen toiselle puolen Manhattanille. Vähitellen myös Tonyn silmät avautuvat huomaamaan, että elämässä voisi olla jotain muutakin kuin vain lauantai-illan huumaa diskon parketilla, joten hän ja Stephanie päättävät auttaa toisiaan tavoitteessa aloittaa elämä Manhattanilla puhtaalta pöydältä.
Elokuvasta on muokattu musikaaliversio, joka esitettiin myös Suomessa Marco Bjurströmin ohjauksena Linnanmäen Peacock-teatterissa sekä kiertueella 2004.
Ragnar Graeffe
Ernst Ragnar Graeffe (16. syyskuuta 1929 Hanko – 28. elokuuta 2005) oli suomalainen yleisurheilija. Arvokisoissa hän juoksi 400 metriä ja 400 metrin aitoja.
Graeffe voitti EM-pronssia Bernissä 1954 4 × 400 metrin viestijuoksussa. Brysselin EM-kisoissa 1950 hän osallistui 400 metrille, mutta ei selviytynyt finaaliin. Helsingin olympialaisissa 1952 Graeffe karsiutui 400 metrin aitajuoksun alkuerissä ajalla 55,0. Hän oli mukana myös Suomen joukkueessa, joka karsiutui 4 × 400 metrin viestin alkuerissä ajalla 3.16,4.
Seuratasolla Graeffe edusti Idrottsklubben -32:sta.
Rolf Back
Rolf Erik Vilhelm Back (13. toukokuuta 1928 Helsinki – 6. elokuuta 2009 Porvoo) oli suomalainen pikajuoksija. Backin päämatka oli 400 metriä.
Back voitti EM-pronssia 4 × 400 metrin viestijuoksussa Bernissä 1954. Back osallistui samoissa kisoissa 400 metrille, mutta ei selviytynyt finaaliin. Helsingin olympialaisissa 1952 hän karsiutui 400 metrin toisissa alkuerissä ajalla 51,1. Hän juoksi myös Suomen joukkueessa pitkässä viestissä, mutta joukkue karsiutui alkuerissä ajalla 3.16,4. Suomen mestaruuden Back voitti vuosina 1950, 1951, 1952 ja 1954.
Ennätyksensä 47,7, joka samalla oli Suomen ennätys, Back juoksi Helsingissä 15. syyskuuta 1951. Back lopetti uransa jo 26-vuotiaana.
Back edusti seuratasolla HIFK:ta ja ÅIFK:ta. Koulutukseltaan Back oli diplomiekonomi. Hänen poikansa Tomas Back oli myös pikajuoksija.
Willelmus Concheslainen
Willelmus Concheslainen (s. n. 1090, k. 1154 jälkeen) oli skolastinen filosofi. Hän pyrki laajentamaan kristillisen humanismin aluetta opiskelemalla klassisia maallisen kirjallisuuden teoksia ja harjoittamalla empiiristä tiedettä.
Willelmus syntyi Conchesissa, Normandiassa. Hän opetti noin vuosina 1120–1154. Vuonna 1122 hänestä tuli Henrik II:n yksityisopettaja. On mahdollista, tosin epävarmaa, että hän toimi opettajana Chartresissa ennen tätä. Hän oli ainakin Bernardus Chartreslaisen oppilaana. Johannes Salisburylainen, myöhempi Chartresin piispa joka oli Willelmuksen oppilaana, sanoi Willelmuksen olleen kyvykkäin grammaatikko Bernarduksen jälkeen.
Hänen ystävänsä varoitti häntä vaaroista, jotka liittyivät hänen harjoittamaansa filosofiaan, joka sovelsi platonilaista realismia teologiaan. Tämän seurauksena hän alkoi opiskella arabifilosofien filosofiaa ja luonnontieteitä. Willelmuksen kuolinaikaa ja kuolinpaikkaa ei tiedetä.
Willelmus kiinnitti paljon huomiota kosmologiaan ja psykologiaan. Bernarduksen oppilaana hän suuntautui humanismiin, platonismiin ja chartreslaisten harjoittamaan luonnontieteeseen. Hän on yksi keskiajan ensimmäisiä kristittyjä filosofeja, joka alkoi hyödyntää arabien fysikaalista ja fysiologista tietämystä. Hänellä oli pääsy näiden kirjoituksiin Constantinus Africanuksen tekemien käännösten kautta.
Willelmus St. Thierrylainen, joka oli rohkaissut Bernardus Clairvauxlaista syyttämään Pierre Abélardia, hyökkäsi Concheslaisen teosta "Philosophia" vastaan. Kirjeessään Bernardille hän sanoi sen esittävän modalistisen näkemyksen Pyhästä Kolminaisuudesta. Seurauksena Willelmus uudelleenmuotoili joitakin kiistanalaisia kohtia teoksessaan "Dragmaticon".
Willelmuksen nimiin laitetuiden teosten kirjoittajista on keskusteltu paljon. Vaikuttaa kuitenkin todennäköiseltä, että hän kirjoitti glossan Platonin dialogiin "Timaios" sekä kommentaarit Boethiuksen teokseen "Filosofian lohdutus", Priscianuksen teokseen "Institutiones Grammaticae" ja Macrobiuksen teokseen "In Somnium Scipionis".
Willelmus on todennäköisesti dialogin "Dragmaticon" sekä tutkielman "Magna de naturis philosophia" kirjoittaja. 
Etiikkaa käsittelevä "Moralium Dogma Philosophorum" luettiin aiemmin hänen teoksiinsa, mutta nykyisin oppineet katsovan sen olevan jonkun toisen kirjoittama.
"Philosophia" on jaettu neljään kirjaan, jotka käsittelevät tähtitiedettä, maantiedettä, meteorologiaa ja lääketiedettä. Mateorologiaa käsittelevä osuus sisältää kuvauksen siitä, kuinka ilman tiheys alenee ja ilma kylmenee korkeuden noustessa. Willelmus pyrki myös selittämään ilman kiertoliikkeen yhteydellä merien kiertoliikkeeseen. Lääketiedeosuus käsittelee muun muassa sikiämistä ja lapsen syntymää. Willelmuksen "Philosophia" vaikutti Jean de Meungin runoon "Roman de la Rose".
Anna-Liisa Prinkkala
Anna-Liisa Prinkkala (s. 3. maaliskuuta 1955 Pälkäne) on suomalainen entinen voimanostaja.
Prinkkala on voittanut maailmanmestaruuden neljä kertaa alle 44-kiloisten sarjassa. Mestaruudet tulivat vuosina 1987, 1989, 1990 ja 1994. MM-hopeaa hän saavutti vuosina 1986, 1988, 1991, 1993, 1996 ja 1997 sekä pronssia vuosina 1984, 1995, 1998 ja 1999. Suomen mestaruuden hän voitti 16 kertaa peräkkäin vuosina 1982–1997. Lisäksi hän voitti kultaa vuonna 1999 ja hopeaa vuonna 1998. 1996 hän saavutti penkkipunnerruksen Suomen mestaruuden.
Prinkkala pitää hallussaan yli 40-vuotiaiden naisten jalkakyykyn Suomen ennätystä alle 44 kg:n sarjassa tuloksella 165,5 kg. Hän on kilpaillut myös saappaanheitossa.
Aprilia
Aprilia on italialainen moottoripyörämerkki. Aprilian omistaa nykyisin Piaggio. Merkki on menestynyt hyvin muun muassa MotoGP-luokassa ja Superbike-luokassa.
Aprilian perusti toisen maailmansodan jälkeen italialainen IPI, joka oli Aprilian lisäksi perustamassa Moto Guzzia ja Laverdaa. Alberto Beggion pojan Ivanon noustua firman johtoon, tehdas alkoi toimittaa pyöriä Road Racingin MM-sarjan 50 cc:iin. 1970-luvun lopussa 50 cc:sten lisäksi Aprilian pyöriä alkoi näkyä myös 125 cc:ssa. Vuonna 1998 yhtiö astui laajemmin superpyörien markkinoille RSC Mille mallillaan. Mallisto laajentui pian Mille R -supersport-pyörällä, Falcolla ja Futuralla. Vuonna 2002 seurasi kaksi riisuttuas mallia: Tuono Fighter ja Tuono R. Aprilia jatkoi RSV:n ja Tuonon kehitystä muutaman vuoden ajan ja merkittävämpänä aikaansaannoksena oli vuoden 2003 RSV1000R-malli, joka oli uudelleenmuotoiltu ja nopeampi versio supersport-luokkaan. Aprilian kasvu jatkui sen hankittua kaksi kilpailijaansa Moto Guzzin ja Laverdan.
Yhtiön johtajalla, Ivano Beggiolla, oli kuitenkin tavoitteet liian korkealla, minkä seurauksena Aprilia velkaantui pahoin ja oikeudet luovutettiin Piaggiolle, jolla olisi varaa uuteen mallistoon.
Aprilia on tunnettu viime aikoina kovana pyöränä etenkin 500 cc- ja 750 cc -luokassa. Jälkimmäisessä se onkin tällä hetkellä luokan ainoa niin sanottu supertiimi Hondan ohella.
Aprilia valmistaa moottoripyöriä, mopoja ja skoottereita.
BC Lietuvos Rytas
BC Lietuvos Rytas on koripalloseura Vilnasta Liettuasta. Se pelaa maan pääsarjassa Lietuvos Krepšinio Lygassa.
Virallisesti seura on perustettu vuonna 1997, mutta sen edeltäjä on neuvostomiehityksen aikaan vuonna 1964 perustettu Statyba. Nimenvaihdos tapahtui 1997, kun Lietuvos Rytas -sanomalehti osti seuran. Liettuan itsenäistymisen jälkeen Lietuvos Rytas on hallinnut liettualaista koripalloa yhdessä kaunasilaisen Žalgirisin kanssa, eikä mikään muu joukkue ole pystynyt mestaruuteen.
Khamphoui
Kuningatar Khamphoui (s. 21. heinäkuuta 1912) oli Laosin viimeinen kuningatar.
7. elokuuta 1930 Khamphoui nai Laosin kruununprinssin Savang Vatthanan. Avioliitosta tuli 7 lasta: kruununprinssi Vong Savang, prinssi Sisavang, prinssi Savang, prinssi Sauryavong Savang, prinsessa Savivanh Savang, ja prinsessa Thala Savang.
2. joulukuuta vuonna 1975 kommunistit ottivat vallan ja Khamphouin puoliso Savang Vatthana luopui kruunusta. Kuningas ja kuningatar kuolivat noin vuonna 1978 eristysleirillä Pohjois-Laosissa. Kruununprinssi Vong Savang kuoli uudelleenkoulutusleirillä Pohjois-Laosissa ehkä lähellä Sop Haota. Prinssi Sauryavong Savangin onnistui paeta maasta ja asuu tällä hetkellä maanpaossa Pariisissa.
Mestaripelimanni
Mestaripelimanni on arvonimi, jonka myöntää Kaustinen Folk Music Festival (Kaustisen kansanmusiikkijuhlat) henkilölle, joka perinteisellä taidollaan, runsaalla ohjelmistollaan tai muilla merkittävillä ansioillaan on edistänyt kansanmusiikkiharrastusta.
19701971
1972
1973
1974
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
Pentti Nikula
Pentti Kustaa Nikula (s. 3. helmikuuta 1939 Somero) on suomalainen seiväshyppääjä, Euroopan mestari, maailmanennätysmies ja viiden metrin haamurajan rikkoja.
Nikula voitti EM-kultaa seiväshypyssä Belgradissa 1962 tuloksella 480. Tokion olympialaisissa 1964 hän oli seitsemäs.
Nikula oli ennakkosuosikki Belgradissa, sillä hän oli hypännyt seiväshypyn maailmanennätyksen 494 Kauhavalla 22. kesäkuuta 1962. Seuraavalla hallikaudella Nikulasta tuli maailman ensimmäinen viiden metrin ylittäjä hypättyään samassa kisassa 500, 505 ja 510 Pajulahdessa 2. helmikuuta 1963. Nämä kolme ylitystä paransivat kukin aiempaa maailmanennätystä.
Suomen mestaruuden Nikula voitti vuosina 1962 ja 1964 sekä Pohjoismaiden mestaruuden 1963. Vuoden urheilijaksi hänet valittiin 1962. Samana vuonna Pentti Nikula äänestettiin Vuoden suosituimmaksi suomalaiseksi Viikkolehden äänestyksessä. Hän sai erikoispostimerkin 1994 ja Pro Urheilu -palkinnon merkittävästä urasta oli vuorossa 2006.
Seuratasolla Nikula edusti Someron Esaa. Hänen pituutensa on 179 cm ja painonsa 70 kg.
Nikula on kotoisin Someron Ihamäen kylästä. Urheilu-uransa jälkeen hän teki pitkän työuran Päijät-Hämeen liiton edunvalvontapäällikkönä.
Kesäkuussa 2012 paljastettiin Somerolla Pentti Nikulan patsas, jonka on tehnyt kuvanveistäjä Sofia Saari.
Mervi
Mervi on suomalainen naisen etunimi.
Nimi Mervi tuli käyttöön 1900-luvun alkuvuosina. Nimi on peräisin paikannimistä. Yksi ensimmäisistä Mervi-nimisistä, Mervi Ahla (s. 1917), sai tämän nimen Hattulan Mervessä sijaitsevan Merven kartanon mukaan.
Nimi pääsi almanakkaan vuonna 1950, jolloin sen nimipäivä oli 6. tammikuuta. Vuodesta 1952 lähtien se on ollut nykyisellä päivällään, 21. syyskuuta.
Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan Mervi-nimen on syyskuuhun 2017 mennessä saanut 10 628 naista ja ainakin yksi mies. Suurin osa heistä on syntynyt vuosien 1940 ja 2000 välisenä aikana.
Mervi on seuraavien tunnettujen henkilöiden nimi:
Pô
Pô on kaupunki eteläisessä Burkina Fasossa Nahourin provinssissa. Kaupungin kerrotaan olevan perustettu vuoden 1500 tienoilla. Pôssa on sotilastukikohta. Vuonna 1983 Blaise Compaorén johtamien joukkojen kapina vapautti Thomas Sankaran vankilasta ja nosti tämän presidentiksi. Pôn kansallispuisto on lähellä kaupunkia.
Vuonna 2006 Pôssa oli vajaat 24 320 asukasta.
Gaoua
Gaoua on kaupunki eteläisessä Burkina Fasossa. Se on Ponin provinssin pääkaupunki. Gaouan nähtävyyksiin kuuluvat luolat ja museo.
Vuonna 2006 kaupungin väkiluku oli 25 104
Widukind
Widukind tai Wittekind (noin 755–7. tammikuuta 810) oli saksipäällikkö ja saksien itsenäisyyden ja pakanallisen uskon puolustaja.
Kun Kaarle Suuri oli alistanut saksit vuonna 777, Widukind pakeni tanskalaisten luo. Widukind palasi kotiseuduilleen sen jälkeen, kun Kaarle Suuri oli lähtenyt Espanjaan. Widukind nostatti saksit kapinaan, ja saksit alkoivat tehdä ryöstöretkiä frankkien hallitsemille alueille. Myös vendit ja friisit yhtyivät kapinointiin.
Saksien ja frankkien taistelu laantui vasta kun Kaarle Suuri sai Widukindin kääntymään kristityksi. Widukind ja suuri joukko hänen seuraajiaan kastettiin vuonna 785. Kasteen jälkeen hän joutui ilmeisesti viettämään loppuelämänsä vankina luostarissa Tarinoiden mukaan hän kuitenkin rakennutti kääntymisensä jälkeen useita kirkkoja. Toisten legendojen mukaan Widukind ratsasti ennen kastettaan mustalla hevosella ja sen jälkeen valkealla.
Ruukku (lehti)
Ruukku oli taustaltaan esikoislestadiolaisten henkilöiden julkaisema lehti, jolla ei ollut esikoislestadiolaisessa liikkeessä tunnustettua asemaa. Lehden perustivat vuonna 1998 liikkeen virallista kantaa liberaalimmat nuoret aikuiset.
Ruukku-lehden tarkoitus oli toimia kristillisen uskon ja siihen läheisesti liittyvien asioiden avoimena keskustelukanava sekä tiedottaa erilaisista tapahtumista ja ilmiöistä.
Ruukku-lehden Internet-sivusto oli Nettiruukku. Nettiruukku perustettiin kesällä 2000. Sivut palvelivat Ruukun tilaajia ja muita kävijöitä; sivuilla voi mm. osallistua nettikeskusteluun ja tilata Ruukku-lehden.
Ruukun toimituksessa, Nettiruukku mukaan lukien, työskenteli vapaaehtoisena noin 20 julkaisualan ammattilaista ja harrastajaa kirjoitus-, valokuvaus-, kuvitus-, taitto-, web-suunnittelu-, tuotanto-, markkinointi- ja muissa julkaisunvalmistustehtävissä.
Lehteä julkaisi Fonticulus ry, joka on perustettu vuonna 2001. Alkuvuosina lehteä julkaisi Kunnon Seura ry. Paperilehti ja sen nettiversio ovat sittemmin lakanneet ilmestymästä.
Kalmar FF
Kalmar Fotbollförening on jalkapalloseura Kalmarista, Ruotsista. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa. Seura on perustettu 1. lokakuuta vuonna 1910. Se on voittanut kahdesti Ruotsin Cupin.
Iivari
Iivari on suomalainen miehen etunimi.
Iivari on suomalainen muoto muinaisskandinaavisesta nimestä "Ivar", joka on tarkoittanut 'taistelijaa, jolla on (marjakuusi)jousi'. Suomeen nimi tuli Ruotsin kautta keskiajalla.
Ensimmäisen kerran nimi oli almanakassa 1825 muodossa "Iwar", jonka jälkeen vuosina 1890–1907 kirjoitusasussa "Iiwar" ja vuodesta 1908 alkaen asussa Iivari.
Vuoden 2009 loppuun mennessä "Väestörekisterikeskuksen" mukaan nimen Iivari on saanut 7 110 ja nimen Ivar 2775 miestä. Kumpikin nimi on myös muutamalla naisella.
Listan henkilöt ovat suomalaisia.
Pianosonaatti nro 26 (Beethoven)
Ludwig van Beethovenin pianosonaatti nro 26 Es-duuri op. 81a, lisänimeltään Les Adieux (suomeksi Jäähyväissonaatti), on "Pateettisen sonaatin" ohella toinen niistä sonaateista, jolle Beethoven on itse antanut lisänimen. Se on sävelletty vuosien 1809 ja 1810 aikana. Se on saanut nimensä siitä, kun Beethovenin sonaattien tärkein ja uskollisin tilaaja arkkiherttua Rudolph lähti Wienistä pakoon ranskalaisia vuonna 1809. Jäähyväisten lisäksi sonaatti kuvaa jälleennäkemistä ja sen odotusta.
Arkkiherttua Rudolph oli ollut Beethovenin hyvä ystävä, oppilas ja yksi uskollisimpia sonaattien tilaajia. Hänen avullansa Beethoven onnistui harjoittamaan häilyvää elinkeinoaan, mutta Rudolphin lähdön jälkeen se oli vielä vaikeampaa. Rahoittajan lisäksi Beethoven menetti hyvän ystävän ja oppilaan, ja niinpä hän omisti sonaatin Rudolphille. Beethoven on omistanut tälle muitakin suurteoksia, joihin kuuluvat mm. pianokonsertto nro 5 Es-duuri "Keisarikonsertto", "Missa solemnis" ja pianotrio "Arkkiherttua". Beethoven on onnistunut pukemaan ahdistuksen, epävarmuuden ja tuskan hienosti musiikiksi. Varsinkin sonaatin toinen eli hidas osa on tuskainen, jopa riipivä.
Myöhemmin Beethoven moitti kustantajaansa siitä, että sonaatista oli jäänyt lisänimi "Das Lebewohl" (Jäähyväiset) pois. Oli vain ranskalainen käännös "Les adieux", mikä oli sinänsä ironista, kun ajattelee, miksi Rudolph pakeni Wienistä. Sitä paitsi ranskankielisestä käännöksestä puuttui alkuperäisen ilmaisun henkilökohtaisuus.
Sonaatissa on kolme osaa:
Sonaatin ensimmäisessä osassa käy ilmi selvästi se, että Beethovenin ja arkkiherttua Rudolphin jäähyväiset eivät olleet surulliset, toisin kuin jälleennäkemisen välissä oleva aika, odotus. Se on piinallinen, eikä ole millään loppua. Odotus käy pitkäksi. Mutta jos jäähyväiset olivat iloiset, niin jälleennäkeminen oli suorastaan riemukas. Pianotekninen loisto on huipussaan pianistin soittaessa nopeita juoksutuksia ja oktaavikuvioita. Välissä on kuitenkin aina rauhallisia kohtia, jotka sisältävät yksinkertaisen ja kauniin melodian. Koko sonaatissa yleensäkin on keskitytty paljon oktaaveihin. Sonaatin kolmen ensimmäisen nuotin yläpuolelle säveltäjä on kirjoittanut "Le-be-wohl" (Jäähyväinen), se on ikään kuin auttamassa pianistia saamaan mahdollisimman kauniin ja laulavan äänen.
Kauko Nyström
Kauko Kalervo Nyström (3. maaliskuuta 1933 Somero – 1. helmikuuta 2009) oli suomalainen seiväshyppääjä. Hän kilpaili myös kymmenottelussa.
Nyström voitti EM-pronssia seiväshypyssä Belgradissa 1962 tuloksella 460 cm. Ennätyksensä 483 cm hän hyppäsi Mäntässä 23. heinäkuuta 1963. Suomen mestaruuden Nyström voitti vuonna 1963 (tulos 480 cm). Lisäksi hän saavutti kymmenottelussa SM-pronssia vuonna 1956. Seuratasolla Nyström edusti Someron Esaa, Jokioisten Jännettä ja Someron Voimaa.
Työuransa Nyström teki kelloseppänä, ja töissä hän kävi elämänsä loppuun asti. Hän menehtyi auto-onnettomuudesta saamiinsa vammoihin 75 vuoden ikäisenä.
9. tammikuuta 2016 järjestetyssä tilaisuudessa Pajulahden urheiluopistolla Nyström valittiin Suomalaisen seiväshypyn Hall of Famen jäseneksi yhdessä Rauli Pudaksen kanssa.
Turkmenialainen tyttöystävä
Turkmenialainen tyttöystävä on Leevi and the Leavings -yhtyeen kymmenes albumi, ja se julkaistiin vuonna 1993. Levy oli viimeinen LP-muodossa julkaistu yhtyeen albumi.
Pentti Eskola (yleisurheilija)
Pentti Kalervo Eskola (s. 16. heinäkuuta 1938 Vesilahti) on suomalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli pituushyppy, jossa hän ylitti ensimmäisenä suomalaisena kahdeksan metriä.
Eskola saavutti pituushypyssä EM-pronssia Belgradissa 1962 tuloksella 785. Budapestin EM-kisoissa 1966 Eskola oli seitsemäs (tulos 751), mutta Tokion olympialaisissa 1964 hän ei selviytynyt finaaliin, koska hänellä oli jalkavaivoja. Suomen mestaruuden Eskola voitti vuonna 1963.
Eskola hyppäsi ennätyksensä 804 Helsingissä 4. heinäkuuta 1963. Tuloksella hän oli kauden maailmantilaston kolmonen. Vähän aiemmin Eskola hyppäsi Kauhavan juhannuskisoissa 815 voimakkaaseen (+3,9 m/s) myötätuuleen, joten tulosta ei hyväksytty. Eskola paransi pituushypyn Suomen ennätystä viisi kertaa ja oli ensimmäinen suomalainen kahdeksan metrin ylittäjä.
Seuratasolla Eskola edusti Tampereen Poliisiurheilijoita. Hänet valittiin Suomessa vuoden 1963 parhaaksi urheilijaksi ja Viikkosanomien vuoden 1963 suosituimmaksi suomalaiseksi.
Lillestrøm SK
Lillestrøm Sportsklubb on jalkapalloseura Lillestrømistä Norjasta. Se perustettiin vuonna 1917, kun kaksi paikallista seuraa yhdistyi. Seuralla on yli 2 300 jäsentä, ja sen miesten edustusjoukkue pelaa Norjan korkeimmalla sarjatasolla Tippeligaenissa. Joukkue on voittanut viidesti Norjan mestaruuden ja neljästi cup-mestaruuden.
Kotiottelunsa joukkue pelaa yli 12 000-paikkaisella Åråsen Stadionilla.
Pariisin oppituomiot
Pariisin oppituomioissa (myös "Pariisin yliopistokiista") Pariisin yliopistossa 1270-luvulla tuomittiin tiettyjen filosofisten oppien esittäminen harhaoppisena. Tuomioita esitti piispa Étienne Tempier ja tutkinta suoritettiin paavillisilla oikeuksilla.
Vuoden 1270 tuomio tuomitsi averroismin. Tuomio luetteli harhaoppisina kolmetoista väitettä, jotka liittyivät Averroeksen teorioihin sielusta ja oppiin monopsykismistä, jonka mukaan yksilösielut ovat osia yhdestä maailmansielusta, sekä Aristoteleen teoriaan Jumalasta passiivisena liikkumattomana liikuttajana. Tuomion mukaan näiden väitelauseiden esittäjät tai opettajat joutuivat inkvisition rangaistaviksi.
Kirkon konservatiiviset voimat pyrkivät käyttämään tuomiota poliittisiin tarkoituksiin pysäyttääkseen tai ainakin hallitakseen oletettuja uhkia, joita aristotelisen järkeilyn teologiset kysymykset aiheuttivat. Tuomio oli suunnattu erityisesti sellaisia radikaaleja skolastikkoja kuin Sigerus Brabantilaista vastaan.
Tunnetumpi vuoden 1277 oppituomio luetteli 219 harhaoppista väitettä. Näihin lukeutui muun muassa Aristoteleen "Fysiikkaan" perustuvia väittämiä, kuten että Jumala ei voinut luoda useampia maailmoja tai maailmankaikkeuksia, vaan mahdollisia maailmoja oli yksi, jolloin nykyinen maailma oli välttämätön; että Jumala ei voinut liikuttaa pallonmuotoisia taivaita suoraviivaisella liikkeellä; ja että Jumala ei voinut laittaa kahta ruumista olemaan samaan paikkaan samaan aikaan.
Nämä tuomiot johtivat Tuomas Akvinolaisen suoriin hyökkäyksiin omissa teoksissaan.
Pierre Duhemin mukaan oppituomiot johtivat nykyaikaisen tieteen syntyyn, koska ne pakottivat ajattelijat hakemaan etäisyyttä Aristoteleen ajatteluun ja ajattelemaan maailmaa uusilla tavoilla.
Jarno
Jarno on suomalainen miehen etunimi. Se on muunnos nimestä Jarmo, joka on muunnos nimestä Jorma, joka taas on muunnos kreikkalaisperäisestä nimestä "Jeremias", joka tarkoittaa 'Jahve kohottaa'.
Nimi tuli käyttöön 1900-luvun alussa, ja Jarno on ollut almanakassa vuodesta 1973 lähtien. Ensimmäinen viralliselta etunimeltään Jarno oli kirjailija Jarno Pennanen. Jarno oli suosittu nimi 1970- ja 1980-luvuilla.
5. helmikuuta 2018 mennessä "Väestörekisterikeskuksen" mukaan noin 8 373 miestä on saanut nimekseen Jarno.
Italialainen entinen F1-kuljettaja Jarno Trulli sai etunimensä isältään, joka ihaili suomalaista moottoripyöräilijää Jarno Saarista.
Luettelon henkilöt ovat suomalaisia, ellei toisin mainita.
Rob Zombie
Rob Zombie (oik. Robert Bartleh Cummings, s. 12. tammikuuta 1965 Haverhill, Massachusetts) on yhdysvaltalainen laulaja, käsikirjoittaja ja ohjaaja.
Rob Zombien ura alkoi maineikkaan White Zombie -yhtyeen laulajana. Hän toimi yhtyeessä vuosina 1985–1998 ja siirtyi sen hajottua soolouralle. Hänen ensimmäinen oma albuminsa oli nimeltään "Hellbilly Deluxe" ja se julkaistiin vuonna 1998. Albumin kappaleista ”Dragula”, ”Superbeast” ja ”Living Dead Girl” tuli hittejä. Vuonna 2001 ilmestyi hänen seuraava studioalbuminsa "The Sinister Urge", jonka kappaletta ”Never Gonna Stop” käytettiin WWE-painija Edgen tunnusmusiikkina. Seuraavana vuonna hän avioitui pitkäaikaisen tyttöystävänsä Sheri Moonin kanssa. Moon esiintyy Rob Zombie -yhtyeen jokaisella musiikkivideolla ja vastavuoroisesti Rob Zombie toimii Moonin "Total Skull" -vaatemerkin mallina.
Vuonna 2006 ilmestyi Rob Zombien kolmas sooloalbumi "Educated Horses". Kappale ”Reload” kuullaan "Matrix Reloaded" -elokuvassa, ja kappaleita ”Feel So Numb” ja ”Demon Speeding” on käytetty "Flatout 2" -videopelissä.
Rob Zombie on ohjannut kauhuelokuvat "House of 1000 Corpses" (2003), "The Devil’s Rejects" (2005) ja "Halloween" (2007), joista viimeksi mainittu on uudelleenfilmatisointi vuoden 1978 elokuvasta "Halloween – naamioiden yö". Hän ohjasi "Halloweenille" myös jatko-osan "Halloween II" (2009). Rob Zombie on myös vastannut kaikkien musiikkivideoidensa ohjaamisesta ja albumiensa kansitaiteen suunnittelusta. Hän on ohjannut musiikkivideoita muillekin artisteille, kuten Ozzy Osbournelle (”Dreamer”) ja Black Label Societylle (”Stillborn”).
Rob Zombien musiikissa ja elokuvissa näkyy hänen voimakas intohimonsa kauhuelokuviin. White Zombie -yhtyeen nimi oli kunnianosoitus Bela Lugosin tähdittämälle samannimiselle kauhuelokuvalle vuodelta 1932. Intohimo näkyy myös hänen musiikkivideoissaan, joissa hän käyttää usein katkelmia kauhuelokuvien klassikoista tai joskus myös imitoi jotakin klassikkoa. Esimerkiksi ”Living Dead Girl” -kappaleen musiikkivideo on pastissi "Tri Caligarin kabinetin" (1920) kohtauksesta, jossa Cesare esiintyy ensi kertaa.
Rob Zombie on Powerman 5000 -yhtyeen laulaja Spider Onen (Michael Cummings) vanhempi veli.
Rob Zombie on tehnyt Alice Cooperin kanssa kappaleen nimeltä ”Hands Of Death” ja Ozzy Osbournen kanssa kappaleen nimeltä ”Iron Head”.
Eliteserien (jalkapallo)
Eliteserien on Norjan miesten jalkapallon pääsarja.
Tippeligaen-nimi otettiin käyttöön vuonna 1991 Norsk Tippingin tultua liigan sponsoriksi. Sitä ennen sarja tunnettiin 1. divisioonana. Norsk Tippingin sponsorisopimus päättyi kauteen 2016. Kaudesta 2017 alkaen liigaa on kutsuttu nimellä Eliteserien. Jalkapallon pääsarja nauttii Norjassa nykyisin suurta suosiota. Sarjan katsojakeskiarvo kaudella 2006 oli 9 097, kun se vielä vuonna 1997 oli 4 735.
Sarjassa pelaa 16 joukkuetta, jotka pelaavat keskenään kaksinkertaisen sarjan. Kausi kestää huhtikuusta lokakuuhun. Kauden päätteeksi kaksi vähiten pisteitä kerännyttä joukkuetta putoaa toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Adeccoligaeniin, minkä kaksi parasta joukkuetta nousee tilalle. Kolmanneksi viimeinen joukkue karsii putoamisesta Adeccoligaenin kolmosen kanssa.
Laurent Gbagbo
Laurent Koudou Gbagbo (s. 31. toukokuuta 1945 Gagnoa) on norsunluurannikkolainen poliitikko ja maansa entinen presidentti.
Hän oli Félix Houphouët-Boignyn hallinnon vastustaja ja joutui 1970-luvulla vangituksi. Vuonna 1979 hän sai tohtorin tutkinnon Université Paris VII – Diderotista. Hän toimi professorina Cocody-Abidjanin yliopistossa ja myöhemmin kielten ja kulttuurien tiedekunnan dekaanina. Vuonna 1982 hän osallistui opettajien lakkoon ja perusti Norsunluurannikon kansanrintaman. Vuosina 1985–1988 hän oli maanpaossa Ranskassa.
Gbagbo osallistui vuoden 1990 presidentinvaaleihin ainoana vastaehdokkaana Houphouët-Boignylle, mutta hävisi ne. Joulukuun 1999 Robert Guéïn vallankaappauksen jälkeen järjestetyissä vuoden 2000 presidentinvaaleissa Guéï julistautui voittajaksi, mutta Abidjanissa puhkesi kapina, jonka johdosta Guéï joutui pakenemaan. Gbagbosta tuli presidentti.
Sotilaat järjestivät 19. syyskuuta 2002 vallankaappauksen, joka epäonnistui ja johti sisällissotaan kapinallisten hallitseman pohjoisen ja hallituksen hallussaan pitämän maan eteläosan välillä. Aselepoon päästiin muutaman kuukauden kuluessa ja Gbagbo sai pitää asemansa ja maahan tuotiin ulkomaisia rauhanturvaajia. Rauha rikkoontui marraskuussa 2004 kapinallisten kieltäydyttyä luovuttamasta aseitaan.
Gbagbon kauden oli määrä päättyä 2005, mutta sitä jatkettiin useaan otteeseen, perusteena oli maan epävakaa tilanne. Rauhansopimus hallituksen ja kapinallisten (Forces nouvelles de Côte d'Ivoire) välillä allekirjoitettiin Burkina Fasossa maaliskuussa 2007 ja kapinallisten johtajasta Guillaume Sorosta tuli uusi pääministeri, kuitenkin kapinalliset hallitsivat suuria alueita Länsi- sekä Pohjois-Norsunluurannikosta.
Vuoden 2010 vaalien toisella kierroksella oppositiojohtaja Alassane Ouattara sai Ranskan tukemien lähteiden mukaan 54 prosenttia äänistä. Gbagboa tukeva perustuslakineuvosto kuitenkin kumosi tuloksen ja julisti Gbagbon voittajaksi, ja sen jälkeen hän vannoi valan toiselle kaudelle. Vaalien jälkeen maassa puhkesi rajuja levottomuuksia, joissa kuoli noin 3 000 ihmistä. Euroopan Unioni ja YK:n pääsihteeri Ban Ki-moon syyttivät armeijan tukemaa Gbagboa valtaan takertumisesta ja painostivat häntä luopumaan asemastaan. Gbagboa tukivat lähinnä etelän kristityt, kun taas Ouattaraa pohjoisen muslimit.
Gbagbo pidätettiin 11. huhtikuuta 2011. Hänet pidättivät Ouattaran joukot, joita tukivat YK:n rauhanturvaajat sekä Ranskan joukot. Gbagbo luovutettiin marraskuussa 2011 Haagin kansainväliselle rikostuomioistuimelle, jossa häntä syytettiin rikoksista ihmisyyttä vastaan. Oikeudenkäynti Gbagboa ja sotilasjohtaja Charles Ble Goudea vastaan alkoi tammikuussa 2016 ja sen arveltiin kestävän jopa 3-4 vuotta. Tuomioistuimen päätöksellä Gbagbo vapautettiin tammikuussa 2019 sotarikossyytteistä. Gbagbon vaimo Simone Gbagbo vapautettiin jo kaksi vuotta aiemmin. Myös Gbagbon apulainen Charles Blé Goudé vapautettiin.