hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Bernard Lagat
Bernard Kipchirchir Lagat (s. 12. joulukuuta 1974 Kapsabet, Nandin piirikunta, Kenia) on kalenjin-heimon nandi-haaraan kuuluva juoksija, joka on keskittynyt pääasiassa 1 500:n ja 5 000 metrin juoksuun. Syntyjään Lagat on kenialainen, mutta saanut sittemmin Yhdysvaltain kansalaisuuden.
Lagat opiskeli Washingtonin osavaltion yliopistossa, mistä hän valmistui vuonna 2000. Hän voitti vuonna 1999 kultamitalin universiadien 1 500 metrillä. 2000 Sydneyn olympialaisissa hän oli samalla matkalla pronssilla ja 2001 Edmontonin MM-kisoissa hopealla. 2002 Lagat voitti matkalla Afrikan mestaruuden ja oli ykkönen myös maailmancupissa Madridissa. 2003 Birminghamin MM-hallikisoissa hän saavutti hopeaa. Hän ei voinut osallistua samana vuonna Pariisin ulkoratojen MM-kisoihin, koska hänen doping-näytteestään oli löydetty merkkejä EPOsta. B-näyte osoittautui sittemmin negatiiviseksi. 2004 Budapestin MM-hallikisoissa hän voitti kultamitalin 3 000 metrillä ja oli samana vuonna Ateenan olympialaisissa 1 500 metrillä toinen.
Maaliskuussa 2005 Lagat ilmoitti olleensa Yhdysvaltain kansalainen jo toukokuusta 2004 lähtien. Saman vuoden elokuussa käydyissä Ateenan olympialaisissa Lagat kuitenkin edusti Keniaa, joten hänen 1 500 metrin hopeamitalin tilanteensa on ollut epäselvä, koska Kenian lait eivät mahdollista kaksoiskansalaisuutta. Kansalaisuusvaihdoksensa myötä Lagat ei myöskään voinut osallistua 2005 Helsingin MM-kisoihin. Ensimmäisissä Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissaan vuonna 2006 hän voitti 1 500 metrin ja 5 000 metrin matkat. Vuonna 2007 Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa Lagat voitti 5 000 metriä ja oli 1 500 metrillä kolmas.
Osakan MM-kisoissa 2007 Lagat voitti sekä 1 500 metrin että 5 000 metrin maailmanmestaruuden. Hän oli kolmas urheilija joka olympia- tai MM-kisoissa onnistui voittamaan nämä matkat. Paavo Nurmi voitti matkat Pariisin olympialaisissa 1924 ja Hicham el-Guerrouj Ateenan olympialaisissa 2004. Lagat uhosi voittavansa molemmat matkat myös Pekingin olympialaisissa, mutta 1 500 metrillä hän ei selviytynyt edes loppukilpailuun ja jäi vitosella yhdeksänneksi. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui 1 500 metrillä kolmanneksi ja 5 000 metrillä toiseksi.
Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän voitti kultaa 3 000 metrillä. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui 5 000 metrillä toiseksi. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän voitti kultaa 3 000 metrillä. Lontoon olympialaisissa hän oli 5 000 metrillä neljäs ja Moskovan MM-kilpailuissa 2013 kuudes. Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 hän sai hopeaa 3 000 metrillä.
Piikkisiat
Piikkisiat (Hystricidae) on jyrsijöiden heimo, johon kuuluu 11 nykyisin elävää lajia. Lajit tunnetaan parhaiten suojaavista piikeistään.
Piikkisikojen piikkien koko ja muoto vaihtelevat, toisilla lajeilla ne näkyvät selvemmin kuin toisilla. Piikit ovat kehittyneet karvoista, ja ne suojaavat eläintä tehokkaasti. Komeimmat piikit ovat Afrikassa ja Aasiassa tavattavilla piikkisioilla ("Hystrix"-suku). Uhattuina ne kiertyvät osittain kerälle ja ravistelevat piikkejään. Niiden piikit ovat mustavalkoisia ja jopa 50 cm pitkiä. Piikkisikojen piikit eivät ole myrkyllisiä, mutta haavaan voi kehittyä vaarallinen tulehdus.
Piikkisiat syövät pääasiassa lehtiä, juuria ja hedelmiä. Usein ne aiheuttavat vahinkoja viljelyksillä ja erityisesti juurikasvimailla. Naaraan kantoaika on noin 100-200 vuorokautta. Piikkisiat saavat kerrallaan yhdestä kahteen poikasta. Piikkisiat voivat elää jopa 17-vuotiaiksi.
Piikkisiat ovat yöeläimiä ja ne elävät koloissa tai luolissa. Talvisin piikkisiat liikkuvat vain vähän, mutta talviunta ne eivät nuku. Piikkisika voitaisiin piikkiensä johdosta sekoittaa siiliin, joka kuitenkin on paljon pienempi. Siilin piikit ovat myös lyhyitä ja tasapituisia.
Piikkisikoja, joista on käytetty myös nimeä vanhan maailman piikkisiat, ei tule sekoittaa Pohjois- ja Etelä-Amerikassa eläviin samankaltaisiin eläimiin, jotka kuuluvat puupiikkisikojen ("Erethizontidae") heimoon. Vaikka heimojen edustajat muistuttavat toisiaan, ne eivät ole erityisen läheistä sukua toisilleen. Puupiikkisioilla on jaloissa isot kynnet ja karvattomat anturat, joilla on hyvä tarttua oksiin. Puupiikkisikojen erikoistunein laji on kierteishäntäpiikkisika, joka elää Keski- ja Etelä-Amerikan metsissä. Sillä on pitkä ja lihaksikas häntä, jonka se kietoo kiipeillessään oksan ympärille lisätueksi.
Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut, että piikkisikojen heimon suomenkieliseksi nimeksi vaihdettaisiin ”piikikkäät”. Suomen kielen lautakunta on kannanotossaan arvostellut ehdotettua nimeä epähavainnolliseksi.
Gabriel Sandu
Niculae Gabriel Sandu (s. ) on Helsingin yliopiston teoreettisen filosofian professori.
Gabriel Sandu valmistui lukiosta Bukarestissa vuonna 1973 ja opiskeli siellä myös taloustieteen maisteriksi valmistuen 1978 (Academy of Economic Sciences), mutta siirtyi sitten Suomeen. Hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1984, lisensiaatiksi 1987 ja filosofian tohtoriksi vuonna 1991. Hänen peliteorian logiikkaa käsittelevän englanninkielisen väitöskirjatyönsa, jonka otsikkona oli "Studies in game-theoretical logics and semantics", ohjaaja oli professori Jaakko Hintikka.
Professorin viran Helsingin yliopistolta Sandu sai vuonna 1998. Vuosina 2004–2007 hän oli tutkimusprofessorina Ranskan Centre national de la recherche scientifiquessa, sitten virkaatekevä filosofian professori 2007–2008 ja professori 2008–2009 Pariisin yliopistossa (Université Paris 1: Panthéon-Sorbonne).
Professori Sandu on ollut sekä Suomalaisen Tiedeakatemian että Academia Europæan jäsen vuodesta 2011.
Sandu on käsitellyt julkaistuissa artikkeleissaan esimerkiksi kielifilosofiaa, totuusteoriaa sekä logiikkaa.
The Documentary
The Documentary on The Gamen virallinen vuonna 2005 julkaistu debyyttialbumi. Se on myynyt maailmanlaajuisesti yli viisi miljoonaa kappaletta ja nousi Yhdysvalloissa albumilistan ykköseksi alkuvuodesta 2005. Yhdysvalloissa levy saavutti tuplaplatinaan oikeuttavan myynnin. Levy on julkaistu CD-levynä ja vinyylinä, sekä GD:nä jonka mukana on DVD-dokumentti.
Albumilta julkaistiin singlet kappaleista "Westside Story", "How We Do", "Dreams", "Hate It Or Love It" ja "Put You On The Game".
Albumilla on todella nimekkäitä vierailijoita kuten 50 Cent, Mary J. Blige, Nate Dogg, Eminem ja Busta Rhymes.
Takaisin maalle – Masjävlar
Takaisin maalle – Masjävlar on Maria Blomin käsikirjoittama ja ohjaama elokuva vuodelta 2004. Blom kirjoitti elokuvakäsikirjoituksen vuonna 2001 ensi-iltansa saaneen näytelmän pohjalta. Elokuva voitti kolme Guldbaggea: elokuva, käsikirjoitus ja naissivurooli.
Elokuvan ensi-ilta oli Tukholman elokuvafestivaalilla 25. marraskuuta 2004.
31-vuotias IT-yrittäjä Mia (Sofia Helin) palaa Tukholmasta isänsä 70-vuotisjuhliin kotiseudulleen Taalainmaalle, Rättvikin lähelle. Maaseutu on tullut yhä vieraammaksi, jopa lapsuudenystävät ja sisarukset tuntuvat kummajaisilta. Mialla on rahaa ja kallis auto, muttei rakkautta. Juhlissa Mia tapaa sukulaisia ja tuttuja.
Tegla Loroupe
Tegla Loroupe (s. 9. toukokuuta 1973) on kenialainen kestävyysjuoksija. Hän kuuluu kalenjinien heimon pokot-haaraan.
Tegla Loroupen maanviljelijäisällä oli neljä vaimoa ja 24 lasta. Lapsuutensa Loroupe vietti peltotöissä veljiensä ja sisariensa kanssa. Seitsemänvuotiaana hän aloitti koulunkäynnin ja juoksi joka aamu paljain jaloin kymmenen kilometrin matkan kouluun. Koulussa hän osoittautui lahjakkaaksi juoksijaksi ja voitti monia itseään vanhempia. Vuonna 1988 Loroupe voitti maastojuoksukilpailun ja hänet valittiin nuorten maajoukkueeseen. MM-kisoissa hän sijoittui sijalle 28.
Sittemmin Loroupe on keskittynyt maratonjuoksuun. Vuosina 1994 ja 1995 hän voitti New Yorkin maratonin. Rotterdamin maratonin hän on voittanut vuosina 1997, 1998 ja 1999, Berliinin maratonin 1999, Lontoon ja Rooman maratonin vuonna 2000 ja Lausannen maratonin 2002. Lisäksi hän on voittanut lukuisia puolimaratoneja, muun muassa vuosina 1997—1999 kolme peräkkäistä puolimaratonin maailmanmestaruutta. Aiemmin hän on pitänyt hallussaan maratonin ja tunnin juoksun maailmanennätyksiä. 10 000 metrillä Loroupe on ollut MM-pronssilla kahdesti: 1995 Göteborgissa ja 1999 Sevillassa. Vuonna 1998 hän voitti 10 000 metrillä kultaa hyväntahdon kisoissa. 2000 Sydneyn olympiakisojen aikaan hän kärsi ruokamyrkytyksestä, mutta kilpaili 10 000 metrillä ja maratonilla.
Gabrial McNair
Gabrial McNair (s. 8. syyskuuta 1973) on yhdysvaltalainen muusikko. Hänet tunnetaan No Doubt yhtyeen torven soittajana, johon hän liittyi vuonna 1993. Tämän lisäksi McNair on soittanut Green Dayssa. Tällä hetkellä McNair soittaa "Oslo" -nimisessä yhtyeessä kitaraa ja laulaa. Hän on myös ollut No Doubtin keulahahmon Gwen Stefanin sooloalbumin kiertueella mukana.
András Schiff
Sir András Schiff KBE (s. 21. joulukuuta 1953 Budapest, Unkari) on unkarinjuutalainen pianisti ja kapellimestari, joka on ollut vuodesta 2001 Ison-Britannian kansalainen. Hän muutti vuonna 1979 Unkarista Yhdysvaltoihin, jonka kansalaisuutta hän ei saanut. Itävallan kansalaisuuden hän sai 1987, mutta luopui siitä ja muutti 2001 Lontooseen. Schiffin toinen koti on Italian Firenzessä.
Schiff johtaa vuonna 1999 perustamaansa "Cappella Andrea Barca" -kamariorkesteria. Schiff on saanut uransa aikana lukuisia palkintoja ja kunnianosoituksia, esimerkiksi Bartók-palkinnon vuonna 1991, Claudio Arraun muistomitalin vuonna 1994 ja Unkarin valtion korkeimman kunnianosoituksen, Kossuth-palkinnon, vuonna 1996. Vuonna 1990 hän voitti Grammy-palkinnon Johann Sebastian Bachin englantilaisen sarjan levytyksestä. Vuonna 2014 Schiff sai Brittiläisen imperiumin ritarikomentajan arvon.
Schiffin ohjelmistoon pianistina kuuluvat keskeisimmät pianomusiikin teokset. Hän aloitti vuonna 2004 sarjan, jossa esittää kaikki Ludwig van Beethovenin 32 pianosonaattia aikajärjestyksessä. Schiff esitti kahdeksan konsertin sarjan myös Helsingin juhlaviikoilla 2007, ja se julkaistiin ECM-levymerkillä. Levytys nimettiin ehdolle Grammy-palkinnon saajaksi.
Schiff on arvostellut ankarasti Unkarin oikeistokonservatiivista nykyhallintoa. Ison-Britannian kansalaisuuden saanut Schiff ilmoitti vuonna 2011, ettei hän palaa enää koskaan Unkariin.
Schiff on konsertoinut Radion sinfoniaorkesterin kanssa Helsingissä joulukuussa 2012 ja kesäkuussa 2016.
Henry Rono
Henry Rono (s. 12. helmikuuta 1952 Kapsabet, Nandin piirikunta, Keniassa) on kenialainen entinen huippujuoksija. Hän kuuluu nandi-heimoon, joka on eräs kalenjinien haara.
Ronon juoksu-uran paras vuosi oli 1978, jolloin hän 81 päivän sisään juoksi neljä maailmanennätystä neljällä eri matkalla: 10 000, 5 000, 3 000 metrillä sekä 3 000 metrin estejuoksussa. Samana vuonna hän voitti Kansainyhteisön kisoissa kultaa 5 000 metrillä ja estejuoksussa. Rono ei koskaan kilpaillut kesäolympialaisissa, kun Kenia boikotoi sekä 1976 Montrealin että 1980 Moskovan kisoja. Vuonna 1981 Rono paransi 5 000 metrillä omaa maailmanennätystään. Ronon estejuoksun maailmanennätys 8.05,4 säilyi rikkomattomana 11 vuoden ajan.
Yhdessä maanmiehensä Samson Kimobwan kanssa Rono opiskeli Washingtonin osavaltion yliopistossa, missä häntä valmensi John Chaplin. Ronon esimerkkiä seuraten monet muut kenialaisjuoksijat, kuten Bernard Lagat, Mike Kosgei, Mike Boit ja Patrick Muturi ovat opiskelleet Washingtonin osavaltion yliopistossa.
Rono kärsi uransa loppupuolella alkoholismista ja ylipaino-ongelmista. Hänellä oli myös taloudellisia ongelmia ja 1990-luvulla hän eli jonkin aikaa kodittomana Washingtonissa. Sittemmin hän on raitistunut ja työskennellyt muun muassa Albuquerquen lentoasemalla.
Benjamin Limo
Benjamin Limo (s. 23. elokuuta 1974 Eldoret, Kenia) on kenialainen juoksija. Hän kuuluu kalenjin-heimoon. Hän kilpailee pääasiassa 3 000 ja 5 000 metrillä.
Limo aloitti ammattimaisen juoksuharjoittelun vasta vuonna 1997. Vuonna 1998 hän voitti katujuoksun viestimaailmanmestaruuden Kenian joukkueessa. Samana vuonna hän oli maastojuoksun MM-kisoissa Marrakechissa lyhyellä matkalla neljäs. Vuonna 1999 Limo voitti maastojuoksun maailmanmestaruuden lyhyellä matkalla Belfastissa. Samana vuonna Sevillan MM-kisoissa hän juoksi 5 000 metrillä hopealle. Vuosina 2001 ja 2003 hän juoksi maastojuoksun lyhyellä matkalla MM-pronssille. 2002 hän sijoittui Kansainyhteisön kisoissa Manchesterissa 5 000 metrillä hopealle samoin kuin Afrikan mestaruuskisoissa Radésissa. 2005 Helsingin MM-kisoissa Limo voitti kultamitalin 5 000 metrillä.
Benjamin Limo on 178 senttimetriä pitkä ja painaa 65 kilogrammaa.
Himno Nacional de Chile
Himno Nacional de Chile, joka tunnetaan myös nimillä Canción Nacional ("kansallislaulu"), Puro, Chile, es tu cielo azulado ("Chile, sinun syvän sininen taivaasi on puhdas") ja Dulce Patria, recibe los votos on Chilen kansallislaulu. Laulu on tyypillinen esimerkki latinalaisamerikkalaisesta oopperatyylisestä kansallislaulusta. Laulussa on kaiken kaikkiaan kuusi säkeistöä, mutta vain sen viidettä säkeistöä ja kuoron laulamaa kertosäettä pidetään virallisena kansallislauluna.
Kansallislaulun historia on monivaiheinen, sillä on sekä kaksi säveltäjää että kaksi sanoittajaa eri aikoina, ja heidän luomanaan on syntynyt kaiken kaikkiaan kolme erilaista kansallislaulua. Laulun historia periytyy aina vuoteen 1819, jolloin Chilen hallitus määräsi maalle laadittavaksi kansallislaulun. Tämän Chilen ensimmäisen kansallishymnin sävelsi Manuel Robes ja sanoitti Bernardo de Vera y Pintado. Laulu esitettiin ensi kerran samana vuonna. 1820-luvun loppupuolella laulusta tuli kuitenkin epäsuosittu, ja Chilen hallitus pyysi säveltäjä Ramón Carnicer y Battlea laatimaan Bernardo de Veran tekstiin uuden sävelen. Tämä valmistuikin vuonna 1828. Bernardo de Veran sanoitusta laulettiin Ramón Carnicerin sävelmällä aina vuoteen 1847, jolloin Chilen hallitus pyysi nuorta chileläistä runoilijaa Eusebio Lillo Roblesia kirjoittamaan Carnicerin sävelmään uudet sanat. Näiden oli tarkoitus korvata de Veran alkuperäiset sanat, joita pidettiin loukkaavina niiden voimakkaiden Espanjan vastaisten hyökkäyksien vuoksi. Lillo kirjoittikin lauluun uudet sanat, mutta piti ennallaan de Veran kirjoittaman kuoro-osuuden. Nykyään Chilen kansallislauluna lauletaan siis Lillon kirjoittaman runon viides säkeistö ja de Veran kirjoittama kertosäe Carnicerin melodialla.
Kenraali Augusto Pinochetin kaapattua Chilessä vallan 1973 sotilasjuntta määräsi, että maan kansallislauluna tuli laulaa Lillon runon viidennen säkeistön lisäksi myös sen kolmas säkeistö, joka ylisti Chilen armeijaa. Sotilashallinnon vastustajien yleinen tapa oli kuitenkin osoittaa vastarintaansa pysymällä hiljaa laulun kolmannen säkeistön aikana. Kun maahan saatiin jälleen siviilihallinto vuonna 1990, hallitus ilmoitti, että kansallislaulu esitetään vastedes sen vallankaappausta edeltävässä muodossa, eli siitä lauletaan vain viides säkeistö. Kuitenkin kenraali Pinochetin kannattajat laulavat usein nykyäänkin myös laulun kolmannen säkeistön.
Ympäristöfilosofia
Ympäristöfilosofia on filosofian ala, jonka tutkimuskohteita ovat erilaiset luontoon ja ympäristönsuojeluun liittyvät eettiset, esteettiset ja yhteiskuntafilosofiset kysymykset.
Shaku
Shaku () on vanha japanilainen pituusmitta. Yksi shaku on 30,303 cm. Yksi shaku jakautuu kymmeneen "sun"iin (寸), 3,03 mm. Määritelmällisesti 1 m on 3.300 shakua (10/33). Yksi shaku vastaa bambun kasvupisteiden väliä.
Toisenlaista shaku-mittaa käytettiin kankaan mittaamisessa. Sen pituus oli noin 38 senttimetriä. Kun kaksi eri shakua pitää erottaa toisistaan käytetään kangas-shakusta nimeä kujirajaku, valasshaku (kangasviivoittimet oli tehty valaan hetulasta), ja lyhyempää shakua kutsutaan kanejakuksi eli metallishakuksi.
Vuoden 1966 maaliskuussa Japanin hallitus käski lopettaa mittojen käytön, mutta niitä käytetään edelleen perinteisessä käsityössä. Ken ja jō ovat pidempiä mittoja kuin shaku. Kuusi shakua on yksi ken ja kymmenen shakua on yksi jō. Keniä yleensä käytetään mitatessa shinto- ja buddhalaispyhättöjen pilareiden välimatkoja.
Naran kaupungin eräässä temppelissä on muinainen norsunluusta tehty yhden shakun mitta.
Shakuhachi on japanilainen soitin, joka on yhden shakun ja kahdeksan (jap. "hachi") sunin pituinen.
As-salam al-malaki al-urdoni
As-salam al-malaki al-urdoni (السلام الملكي الأردني) on Jordanian kansallislaulu ja samalla maan kuningashymni. Laulu otettiin käyttöön 1946. Laulun on sanoittanut Abdul Munim al-Rifai ja säveltänyt Abdul Qadir al-Tanir.
"A-Sha-al Maleek"
"A-Sha-al Maleek"
"Sa-Mi-yan-ma-qa mu-ho"
"Kha-fi-qa-tin fil ma-ali"
"a-lam m-hu"
"Nahnu ahrazna al muna"
"Yawma ahyayta lana"
"Nahdaton tahfixona"
"Tatasama fawqa hami ash-shohobi"
"Ya malika al-arabi"
"Laka min khayri nabi"
"Sharafon fil nasabi"
"Haddathat anhubutuno al-kotobi"
"Ash-shababul amjadu"
"Junduka al-mujannadu"
"Azmuhu la yakhmadu"
"Fehee min ma'naka ramzu al-da'abi"
"Ya malika al-arabi"
"Laka min khayri nabi"
"Sharafon fil nasabi"
"Haddathat anhubutuno al-kotobi"
"Domta nooran wa huda"
"Fil baraya sayyida"
"Hani'an mumajjada"
"Tahta a'lamuka majdol arabi"
"Ya malika al-arabi"
"Laka min khayri nabi"
"Sharafon fil nasabi"
"Haddathat anhubutuno al-kotobi"
Bob Hope
Leslie Townes Hope (tunnetaan nimellä Bob Hope, 29. toukokuuta 1903 Eltham, Lontoo – 27. heinäkuuta 2003 Kalifornia) oli englantilaissyntyinen, Yhdysvalloissa uransa tehnyt viihdyttäjä.
Hope muutti perheensä mukana Yhdysvaltoihin nelivuotiaana ja sai Yhdysvaltain kansalaisuuden 17- vuotiaana. Hän esiintyi aluksi vaudevillessä laulavana tanssijana ja myöhemmin radiossa, elokuvissa, televisiossa ja Broadwayllä sekä esiintymiskiertueilla Yhdysvaltain armeijan joukkojen mukana.
Hopen elokuvaura alkoi 1930-luvun puolivälissä, ja kaikkiaan Hope esiintyi yli 180 elokuvassa, esimerkiksi "The Big Broadcast" (1938), "Kummitusyö" (1939) ja "Valkonaama" (1948). 1940-luku oli hänen elokuvauransa kulta-aikaa. Hän sai neljä Oscar-kunniapalkintoa vuosina 1941−1966 ja useita muita tunnustuspalkintoja. Hänestä tuli hyvätuloinen viihdyttäjä. Valtavan suositut "road moviet" Bing Crosbyn ja Dorothy Lamourin kanssa aloitettiin 1940.
Sadan vuoden iän saavuttanut Hope kuoli keuhkokuumeeseen kotonaan Toluca Lakessa.
Janne Hongisto
Janne Kristian Hongisto (s. 25. lokakuuta 1970) on suomalainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten Kotiteollisuus-yhtyeen basistina. Hän on vaikuttanut yhtyeessä sen perustamisesta lähtien. Yhtye tunnetaan hyvin suorapuheisuudestaan. Hongisto selventää yleensä keikoilla Hynysen lausahduksia huumorilla maustettuna ja Kotiteollisuuden keikoilla voikin kuulla paljon rivoa suomalaishuumoria. Hongisto asui ennen Lappeenrannassa, mutta nykyisin hän asuu Tohmajärven Tikkalassa vaimonsa Sarin ja tyttärensä Onervan kanssa. Hongisto on vasenkätinen basisti. Hän soittaa plektralla ja hän käyttää jonkin verran säröä useissa yhtyeen kappaleissa. Janne Hongisto lauloi Kotiteollisuuden uudella EP:llä, kappaleen "Hunninkolla".
Antiokhos III Suuri
Antiokhos III Megas (noin 241 eaa. – 187 eaa.) oli seleukidien valtakunnan kuningas vuosina 223 eaa.–187 eaa. Hänen lisänimensä "megas" ("suuri") johtuu väärinkäsityksestä. Persian kuninkaan arvonimiin kuului "megas basileus" eli suurkuningas.
Antiokhos III sai 18-vuotiaana perinnöksi sekavassa tilassa olevan valtion. Idän provinssit olivat jo irrottautuneet Persiasta, ja pian Antiokhoksen valtaannousun jälkeen Media ja Persis kapinoivat kuvernöörejään vastaan.
Sisäpoliittisten ongelmien ohella Antiokhos taisteli Baktriaa, Intiaa ja roomalaisia vastaan.
Olli Saarela
Olli Saarela (s. 11. maaliskuuta 1965 Helsinki) on suomalainen elokuvaohjaaja. Hän on ohjannut muun muassa elokuvat "Rukajärven tie" (1999), "Bad Luck Love" (2000), "Rölli ja metsänhenki" (2001), "Suden vuosi" (2007) ja "Harjunpää ja pahan pappi" (2010). Saarela työskenteli Taideteollisen korkeakoulun ohjauksen lehtorina ja elokuvaohjauksen va. professorina vuonna 2006.
Ennen opiskeluaan elokuva-alalla Saarela toimi palomiehenä. Taideteollisessa korkeakoulussa syntynyt lyhytelokuva "Julma maaseutu" (1993) kertoo papin yliajamasta miehestä, joka paljastuu äitinsä ja isäpuolen luona asuvaa poikaa etsiväksi isäksi. "Koverhar – lihanleikkaajan kolme päivää" (1998) on mustan komedinen lyhytelokuva toisiinsa sidotuista veljeksistä Siilaksesta (Kari Väänänen) ja Moonikasta (Taisto Reimaluoto). "Ristin juurella" (1997) kertoo ilkeästä ja ahdasmielisestä telakan yövartijasta, joka joutuu umpikujaan rakastuttuaan napatanssijana työskentelevään naiseen. Lyhytelokuva syntyi Neil Hardwickin elokuvaopiskelijoille pitämällä "Yhdeksän ylitti Telakkakadun" -mestarikurssilla, jossa tarinat oli sijoitettava telakkamiljööseen.
Saarelan ensimmäinen pitkä elokuva "Lunastus" (1997) kertoo pikkukylän kanttorin ja kyläkoulun opettajan (Kari Heiskanen) vaiheista vuoden 1918 sisällissodassa. "Lunastuksen" jälkeen Saarela aikoi jättää sota-aiheet, mutta Marko Röhr houkutteli hänet Antti Tuurin romaaniin ja käsikirjoitukseen perustuvan "Rukajärven tien" (1999) ohjaajaksi. Elokuva sai erinomaisen vastaanoton, ja Saarela palkittiin Suomen elokuvasäätiön 30-vuotisjuhlapalkinnolla tammikuussa 2000. Vuonna 2000 sai ensi-iltansa rikolliskuvaus "Bad Luck Love" ja vuonna 2001 lastenelokuva "Rölli ja metsänhenki". Vuonna 2007 ensi-iltansa sai Saarelan ohjaama, Virpi Hämeen-Anttilan kirjaan perustuva ja Mika Ripatin käsikirjoittama "Suden vuosi".
Saarelan elokuvien tuotantoyhtiönä toimii usein MRP Matila Röhr Productions. Musiikin hänen ohjauksiinsa tekee Tuomas Kantelinen.
Saarela oli vuosina 2006–2008 naimisissa kulttuuriministerinä toimineen Tanja Saarelan kanssa. Vuonna 2012 hän oli kihloissa näyttelijä Jenni Banerjeen kanssa. Vuonna 2013 Saarela kihlautui näyttelijä-käsikirjoittaja Jenny Rostainin kanssa, mutta vuoden 2016 syksyllä he purkivat kihlauksensa.
Lokakuussa 2015 Helsingin käräjäoikeus langetti Saarelalle viiden kuukauden ehdollisen vankeustuomion virkamiehen väkivaltaisesta vastustamisesta.
Milan Nový
Milan Nový (s. 23. syyskuuta 1951 Kladno, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Nový oli maailman parhaimpia pelaajia 1970-luvulla. Hän oli hyvä maalintekijä ja pelin rakentaja. Voimakasrakenteinen pelaaja jolla oli voimakkaat laukaukset ja tarkat syötöt. Nový oli Tšekkoslovakian tehokkaampia hyökkääjiä Kladnon ketjussa Eduard Novakin ja Lubomir Bauerin kanssa. Tšekkoslovakian maajoukkueessa hänen oikeana laitahyökkääjinä pelasivat mm. Eduard Novak ja Vladimir Martinec ja hänen vasempana laitahyökkääjinä pelasivat Josef Augusta, Bohuslav Ebermann ja Pavel Richter. Milan Nový pelasi vain yhden pelin NHL:ssä Washington Capitals -seurassa 1982-1983. Hän pelasi 633 liigaottelua tehden 474 maalia Tšekkoslovakian mestaruussarjassa. Novy pelasi 211 maaottelua tehden 120 maalia Tšekkoslovakian maajoukkueessa 1970-luvulla.
KGB (Valko-Venäjä)
Komitet Gosudarstvennoi Bezopasnosti, KGB eli Valko-Venäjän valtion turvallisuuskomitea (, , (latinalainen), Камітэ́т дзяржа́ўнай бя́сьпекі, "Kamitet dziaržaŭnaj biaśpieki") on Valko-Venäjän valtion turvallisuuspalvelu. Se perustettiin maahan Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen jatkamaan Tšekasta välivaiheiden kautta kehittyneen KGB:n toimialoihin kuuluvaa toimintaa.
Valko-Venäjän KGB:n päämaja sijaitsee Minskin keskustan kahdessa vaiheessa rakennetussa suuressa hallintorakennuksessa. Sen vanhempi osa on arkkitehti H. Gayn suunnittelema ja edustaa vuonna 1915 valmistunutta uusklassista tyyliä. Tämän jatkeeksi rakennettiin 2. maailmansodan jälkeen arkkitehtien M. Parusnikov ja G. Badanov suunnittelema monumentaalinen osa. Suuressa voimankäyttöviranomaisten hallintorakennuksessa toimii myös sisäministeriön keskushallintoa. KGB:llä on toimitiloja ja henkilökuntaa muuallakin Minskissä ja esimerkiksi Valko-Venäjän jokaisen maakunnan pääkaupungissa.
Valko-Venäjän KGB:n päällikkönä on joulukuun 2012 puolivälistä lähtien toiminut kenraalimajuri Valeri Vakultšik ().
Luettelo tunnetuista pakolaisista
Tämä on luettelo tunnetuista pakolaisista.
Palleköli
Palle () on aluksen pohjalaidoituksen ja sivulaidoituksen välissä oleva kaareva osa. Laivoilla tyypillinen pallesäde on 1,5–2,5 metriä. Palteen säteen suuruus vaikuttaa pallepyörteiden syntymiseen veteen ja siten vastuksen suuruuteen. Veden virratessa pienisäteisen palteen yli veden paine putoaa ja veteen syntyy pyörteitä, jotka lisäävät laivan vastusta ja saavat veden virtauksen potkuriin epätasaiseksi.
Palleköli () on pitkä ja ohut köli, joka sijaitsee laivan keulan ja perän välisellä keskiosalla. Palleköli sijoitetaan palteen kohdalle laivan molemmille puolille virtaviivojen suuntaisesti mahdollisimman kauaksi keinuntakeskiöstä.
Palleköli on vanha ja halpa keino vaimentaa aluksen keinuntaa, joskin se lisää aluksen kulkuvastusta. Sen pituus on yleensä 25–50 prosenttia laivan pituudesta ja se kiinnitetään 90 asteen kulmaan laivan laidoitukseen nähden. Palleköli ei saisi kuitenkaan ulottua keskiköliä syvemmälle, ettei laivan syväys suurenisi, eikä sivulaidoitusta leveämmälle, ettei aluksen leveys kasvaisi.
Isabel Allende
Isabel Allende Llona (s. 2. elokuuta 1942 Lima, Peru) on chileläinen kirjailija. Hän asuu on Yhdysvalloissa Kaliforniassa ja on Yhdysvaltojen kansalainen.
Allende syntyi Chilen suurlähettiläs Tomás Allenden tyttäreksi. Hän on Chilen edesmenneen johtajan Salvador Allenden serkun tytär.. Vuonna 1945 Allenden vanhemmat erosivat ja Allenden äiti muutti takaisin Chileen, jossa he asuivat vuoteen 1953. Myöhemmin Allende muutti perheineen Boliviaan ja Libanoniin. Boliviassa Allende kävi amerikkalaista yksityiskoulua ja Libanonissa englantilaista yksityiskoulua. Hän palasi Chileen 1958, jolloin hän tapasi tulevan miehensä Miguel Fríasin ja he menivät naimisiin 1962. Toisen miehensä, lakimies Willie Gordonin, Allende tapasi ollessaan lomalla Kaliforniassa vuonna 1988.
Vuosina 1959–1965 Allende työskenteli Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestössä Santiago de Chilessa ja myöhemmin Brysselissä. Allenden tytär Paula syntyi vuonna 1963. Hän palasi 1966 Chileen, ja samana vuonna syntyi hänen poikansa Nicolás. Silloin Allende työskenteli toimittajana sekä televisiossa että lehdissä. Lisäksi hänen näytelmiään esitettiin teattereissa ja hän sai lastenkirjojaan julkaistuksi. 11. syyskuuta 1973 Allenden setä Salvador Allende syrjäytettiin sotilasvallankaappauksessa ja hän teki itsemurhan. Vuonna 1975 Isabel Allende pakeni Venezuelaan. Nykyään hän asuu Yhdysvalloissa ja opettaa työkseen kirjoittamista yliopistoissa.
1982 Allende julkaisi ensimmäisen romaaninsa, "Henkien talon". Kirja sai alkunsa vuotta aikaisemmin, kun hän kuuli vanhan isoisänsä olevan kuolemaisillaan ja alkoi kirjoittaa tälle kirjettä. Teos on sukutarina, joka sijoittuu nimeltä mainitsemattomaan, Chileksi tunnistettavaan maahan. Päähenkilöitä ovat suvun kolmen sukupolven naiset, Clara, Blanca ja Alba, joiden kaikkien nimet merkitsevät valoa. He hallitsevat taloa ja yhdistävät sukua. Kirjan taianomainen puoli liittyy yleensä Claraan, joka on selvänäkijä. Hän näkee tapahtumat ennakolta, harrastaa spiritismiä ja ilmestyy myöhemmin kuolemansa jälkeen vaikeina hetkinä perheenjäsenille. Romaanista tehtiin samanniminen elokuva vuonna 1993.
Allendea on verrattu usein kirjailija Gabriel García Márqueziin.
Enterotabletti
Enterotabletti on lääketabletti, joka liukenee vasta ohutsuolessa. Tällaista tablettia tarvitaan esimerkiksi silloin, kun lääkeaine on mahaa ärsyttävää tai hajoaa mahassa.
Ominaisuus voidaan toteuttaa useammalla eri tavalla. Koko tabletti voi olla päällystetty suolen emäksisessä ympäristössä hajoavalla, mutta mahahapon kestävällä päällysteellä tai lääkeaine voi olla tablettimassassa vastaavalla päällysteellä suojatuissa rakeissa.
Depottabletti
Depottabletti eli retard-tabletti on lääketieteessä lääketyyppi, joka on tavallisesta poiketen päällystetty veteen liukenemattomalla kalvolla. Tällöin lääke hajoaa ja liukenee vasta ruoansulatuselimistössä, jolloin lääkeaine vapautuu hitaasti ja vaikuttaa pitkään. Pitkävaikutteisuuden vuoksi lääkeannos otetaan normaalisti vain kerran tai kahdesti vuorokaudessa. Depottabletti on hyvä ottaa runsaan nesteen kanssa, jottei se tartu ruokatorveen.
Depottablettia käytetään erityisesti pitkäaikaiseen lääkitykseen. Depotvalmiste tulee niellä kokonaisena eikä sitä pidä murskata, hienontaa tai pureskella. Jos valmiste rikotaan, menetetään sen pitkitetty kestovaikutus. Lisäksi, jos lääkeaine vapautuu liian nopeasti, saattaa syntyä vakavia haittavaikutuksia. Vain harvat depottabletit on valmistettu puolitettaviksi; puolitettavaksi tarkoitetuissa depottableteissa on jakouurre.
Alpes-Maritimes
Alpes-Maritimes on departementti Kaakkois-Ranskassa Provence-Alpes-Côte d'Azurin alueella. Sen departementtinumero on 6 ja prefektuuri eli pääkaupunki Nizza. Asukasluku on noin 1 064 000 ja pinta-ala 4 299 km². Arrondissementteja on tässä departementissa 2 ja kuntia 163.
Alpes-Maritimes'n departementti muodostettiin vuonna 1860 erottamalla se Varista.
Departementista on kolme kylää päässyt Ranskan kauneimpien kylien järjestön Les Plus Beaux Villages de France jäseniksi: Coaraze, Gourdon ja Sainte-Agnès.
Kostamuksen linja-autoturma
Kostamuksen linja-autoturma tapahtui 20. maaliskuuta 1980 linja-auton törmätessä pysäköityyn kuorma-autoon. Onnettomuuspaikka oli Neuvostoliiton puolella Vartiuksen raja-asemalta Kostamukseen johtavalla tiellä kuusi kilometriä ennen Kostamusta. Törmäyksessä kuoli välittömästi kahdeksan ja loukkaantui 33 ihmistä, joista kaksi kuoli viikon sisällä sairaalassa.
Pohjolan Liikenteen linja-auton 43 matkustajaa olivat Kostamus-projektissa työskenteleviä kainuulaisia, jotka olivat aamulla palaamassa töihin kotona vietetyn illan ja yön jälkeen. Näkyvyys 30 asteen pakkasessa oli hyvä, mutta aurinko saattoi häikäistä kuljettajaa. Tie oli liukas, auton ikkunat huurussa, ja kuljettaja keskusteli matkustajien kanssa. Tiellä oli 90 km/h nopeusrajoitus, jota auto noudatti. Linja-auto oli vuoden 1969 mallia, sillä oli ajettu 500 000 kilometriä, ja sattumalta se oli katsastettu edellisenä päivänä. Uudempia linja-autoja ei voinut näillä matkoilla käyttää, koska niissä oli liian pieni maavara Kostamuksen teille.
Linja-auto törmäsi jarruttamatta pysäköityyn, soralastissa olevaan kuorma-autoon, jonka lava repäisi linja-auton oikean kyljen auki. Takana tullut linja-auto kuljetti osan loukkantuneista Kostamukseen. Se ajoi Kostamuksen terveysaseman pihaan aamulla kello 6.34. Terveysasemalla oli töissä ainoastaan siivooja, joka hälytti paikalle terveysaseman vieressä asuneet sairaanhoitajat. Onnettomuuspaikalle lähetettiin sekä Kostamuksen että Kuhmon ambulanssit ja lääkäri. Onnettomuuden uhrit vietiin ensin Kostamukseen ja tuotiin sieltä autoilla rajalle, josta heidän matkansa jatkui Suomen sairaaloihin. Ambulansseille sallittiin poikkeuksellisesti läpikulku rajalla ilman tarkastuksia ja tullimuodollisuuksia.
Muistomerkki liikenneonnettomuudessa menehtyneille paljastettiin 20. maaliskuuta 2006 tien varteen.
Petr Rosol
Petr Rosol (s. 20. kesäkuuta 1964 Znojmo, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli laitahyökkääjä.
Rosol aloitti uransa Tšekkoslovakian pääsarjassa HC Chemopetrol Litvinovissa, jossa hän pelasi kaudet 1981–1990 käyden välillä pelaamassa kauden 1983–1984 HC Dukla Jihlavassa. Kesken kauden 1990–1991 hän siirtyi Italian Serie A:han SHC Fassaan. Hän pelasi Fassassa myös seuraavan kauden käyden pelaamassa myös Sveitsin B-liigajoukkue Sierressä. Kaudella 1992–1993 hän pelasi HC Luganossa ja HC Chemopetrol Litvinovissa. Seuraavat kaksi kautta hän pelasi Sveitsin B-liigassa HC Martignyssä. Tämän jälkeen hän piti neljän vuoden tauon jääkiekosta, mutta palasi syksyllä 1999 HC Chemopetrol Litvinoviin, jossa pelasi kevääseen 2001 saakka. Seuraavaksi hän pelasi kauden EHC Vispissä Sveitsin B-liigassa ja kaudet 2002–2004 Saksan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla, jonka jälkeen lopetti uransa.
Calgary Flames varasi Rosolin NHL:ään 1984 varaustilaisuuden neljännellä kierroksella numerolla 75, mutta hän ei ikinä pelannut NHL:ssä. Maajoukkueurallaan Rosol edusti Tšekkoslovakiaa 1988 ja 1992 talviolympialaisissa, joista jälkimmäisestä joukkue saavutti olympiapronssia. Hän oli mukana myös vuosien 1984 ja 1987 Kanada Cupeissa sekä vuosien 1985, 1986, 1987, 1991 ja 1992 MM-kisoissa sekä vuoden 1993 MM-kisoissa Tšekin joukkueessa. MM-kilpailuista saldona oli kulta ja kolme pronssia.
Emomalii Rahmon
Emomalii Rahmon (), aik. Emomali Šarifovitš Rahmonov ( tai ایماملی شریفاوچ رحماناو), () aik. () (s. 5. lokakuuta 1952) on ollut Tadžikistanin valtionpäämies vuodesta 1992 ja presidentti vuodesta 1994.
Rahmonov on syntyisin talonpoikaisperheestä Dangarasta Kuljabin alueelta. Hän on opiskellut tadžikkien yliopistossa. Hän työskenteli sähköteknikkona, myyntimiehenä ja ammattiliiton ja puolueen komiteoiden sihteerinä. Hän oli 1988–1992 kollektiivitilan johdossa ja valittiin 1990 Tadžikkien SNT:n korkeimman neuvoston edustajaksi. Hänet valittiin itsenäisen Tadžikistanin korkeimman neuvoston puhemieheksi 1992. Kun edellinen valtiopäämies Rahmon Nabijev poistettiin väkivalloin virastaan, Rahmonovista tuli virkaatekevä presidentti. Hänet valittiin virallisesti maan ensimmäiseksi presidentiksi 1994 opposition jättäessä osallistumatta vaaliin.
1990-luvun puolivälissä sissijoukot pitivät hallussaan itäpuolta maasta, vaikka hallituksella oli käytössään Venäjän armeijan joukkoja. Sisällissota vei arviolta 15000 ihmisen hengen. Vuonna 1997 Rahmonov solmi rauhan "yhdistyneen opposition" kanssa, joka koostui islamistijohtajista ja maallisista poliitikoista. Rahmonov selvisi murhayrityksestä Hudžandissa huhtikuussa 1997 ja kahdesta vallankaappausyrityksestä elokuussa 1997 ja marraskuussa 1998. Vuonna 1999 oppositio sai lisäpaikkoja hallituksessa ja hajotti oman armeijansa. Samaan aikaan kuitenkin ääriliike "Uzbekistanin islamilainen liike" perusti leirejä Tadžikistanin vuorille ja aloitti laajan huumekaupan Afganistanista. Tadžikistan liittyi 2001 NATO:n rauhankumppanuusohjelmaan ja liittyi Yhdysvaltain tukijoihin terrorismin vastaisessa sodassa. Sissit eliminoitiin alkuvuoteen 2002 mennessä Afganistanin operaatiossa, mutta huumekauppa jatkui vilkkaana.
Perustuslain muutosten jälkeen Rahmonov valittiin uudelleen 1999 seitsenvuotiskaudelle 97 % äänistä. 22. kesäkuuta 2003 hän sai kansanäänestyksen 96,4 % äänistä, mikä salli hänen asettua vielä kahdelle lisäkaudelle hänen virkakaudensa päättyessä 2006, aina vuoteen 2020 asti. 6. marraskuuta 2006 vaalissa hän sai 79,3 % äänistä ja hänet valittiin näin kolmannelle kaudelle. Hänen vastaehdokkaistaan menestyksekkäin sai 6,2 % äänistä.
Rahmonov kävi pyhiinvaelluksella Mekassa kesäkuussa 1997, mutta häneen ovat tehneet suuren vaikutuksen myös Zarathustran opit. Kirjassaan Rahmonov väittää Zarathustran olevan tadžikki Baktriasta. Rahmonov on naimisissa Azizmo Asadullajevan kanssa ja heillä on yhdeksän lasta.
Maaliskuussa 2007 Rahmonov ilmoitti pudottavansa sukunimestään venäläisen taivutuspäätteen -ov ja kehotti muitakin tadžikkeja seuraamaan hänen esimerkkiään, joka symboloi paluuta tadžikkien kulttuurisille ja kansallisille juurille .
Emomalii Rahmon teki Suomeen kaksipäiväisen ns. työvierailun lokakuun lopulla 2012 ja tapasi sen aikana presidentti Sauli Niinistön.
Nimrod
Nimrod (hepreaksi: נִמְרוֹד, arabiaksi: نمرود‎) oli Raamatun ja legendojen mainitsema kuningas, Nooan pojan Haamin pojan Kusin poika, eli Nooan pojanpojanpoika. Raamatussa hänestä kerrotaan vain, että hän oli Babylonin, Erekin, Akkadin ja Kalnean kuningas ja samalla maailman ensimmäinen valtias, ja että hän oli myös mahtava metsästäjä. Perinteisesti häntä on pidetty myös Babylonin tornin rakentajana, vaikka Raamatussa hänen nimeään ei tässä yhteydessä mainitakaan.
Koska Nimrod yhdistetään Raamatun kertomuksessa ensimmäisen imperiumin perustajaksi, jotkut näkevät hänessä yhtäläisyyksiä Sargon Akkadilaiseen.
Heprealaisessa jumaltarustossa Nimrod oli Sinearin paha kuningas, joka rakennutti Baabelin tornin.
Heprealaisten apokryfikirjojen mukaan Nimrod oli saanut ihmevoimia Aatamin ja Eevan, ihmiskunnan esivanhempien pitämien taianomaisten vaatteiden avulla. Väitettiin, että Jahve oli antanut nämä nahkaiset vaatteet lahjaksi pariskunnalle, ja niissä piili ihmeellinen voima, joka antoi kantajalleen voiton taisteluissa, ja eläimet tunnistivat niiden kantajan arvovallan.
Koska Nimrod piti hallussaan näitä vaatteita, hän menestyi ja ihmiset pitivät häntä jumalana. Silti hän ei ollut tyytyväinen saamaansa ihailuun, ja hän päätti, että vain maailmanlaajuinen ihailu riittäisi hänelle. Sen vuoksi hän käski Sineriin rakennettavan niin korkean tornin, että siitä voisi hyökätä suoraan taivasta vastaan. Hän käski ampua pilviin nuolia, jotka putosivat maahan verta tippuen.
Taivaassa tilanne oli vakava, joten Jahven oli tehtävä jotakin. Hän sekoitti sinarilaisten puheen estääkseen Nimrodia korottamasta tornia edelleen: kun joku pyysi tiiltä, hän sai muurauslaastan.
Pian tämä aiheutti rakentajien välille eripuraa ja jakoivat ihmiset vihamielisiin joukkoihin niin, että he keskeyttivät tornin rakentamisen. Siihen Nimrodin vaikutusvalta mureni ikiajoiksi.
Nimrodin myytin alkuperä on tuntematon, mutta hiljattain löydetystä sumerilaisista kertomuksista on löydetty katkelmia, joiden mukaan Enki eriytti kielet tuhoten sumerilaisen sivistyksen.
On myös esitetty, että myytti olisi yhdistelmä viittauksista suurenmoisiin zikkurateihin, temppelitorneihin joissa Kaksoisvirtainmaan jumalten sanottiin asuvan.
Avopokeri
Avopokeri on pokerin muoto, jossa jokaiselle pelaajalle jaetaan kortteja sekä kuvapuoli ylös- että alaspäin. Tunnetuimmat avopokeripelit ovat viiden kortin avopokeri () ja seitsemän kortin avopokeri (). Suomessa ja Skandinaviassa viiden kortin avopokerin sökönä tunnettu muoto on suosittu. World Series of Pokerissa ja H.O.R.S.E.-turnauksissa pelataan razzia, jossa tavoitteena edellisistä poiketen on saada muodostettua mahdollisimman huono käsi.
Paul Verlaine
Paul Marie Verlaine (30. maaliskuuta 1844 Metz – 8. tammikuuta 1896 Pariisi) oli ranskalainen runoilija. Verlainen alkoholin ja häväistysjuttujen sävyttämä yksityiselämä vaikutti hänen runouteensa. Hän ampui rakastajaansa Arthur Rimbaudia juovuspäissään mustasukkaisuusdraaman päätteeksi, joutui vankilaan, ja vapauduttuaan muutti Englantiin.
Verlainen runo "Chanson d'automne", Syyslaulu oli liittoutuneiden koodisanana toisessa maailmansodassa. Monet säveltäjät (mm. Claude Debussy ja Leevi Madetoja) ovat säveltäneet hänen runojaan. Elokuva "Total Eclipse" kertoo Rimbaudin ja Verlainen suhteesta.
Kuivaliha
Kuivaliha tai kapaliha (tunnetaan myös nimillä kuikku, rungreeni) on kuivattua lihaa, eräs ihmiskunnan ensimmäisistä säilyvistä liharuuista. Suomessa kuivalihalla tarkoitetaan yleensä perinteisesti kuivattua poron tai hirven lihaa, vaikka prosessia voi helposti soveltaa myös muiden eläinten lihoihin.
Liha leikataan noin puolikiloisiksi pitkähköiksi palasiksi, suolataan ja kuivataan kevättalvella maalis-huhtikuussa. Joidenkin harrastajien mukaan liha tulee kuivata eteläseinustalla auringossa, mutta toisten mukaan oikea kuivauspaikka on pohjoisseinällä, jossa aurinko ei pääse lämmittämään tummaa lihaa liiaksi, sillä jos liha saa liikaa lämpöä, se pilaantuu. Liha tulee suojata verkolla siten, että linnut ja muut eläimet eivät pääse lihaan käsiksi.
Ajankohta on tärkeä: prosessin onnistuminen vaatii päiviä, joiden lämpötila on yli sulamispisteen, ja öitä, jolloin lämpötila laskee alle jäätymispisteen. Liian lämpimällä säällä liha mätänee, ja liian kylmällä säällä jäätynyt liha keloutuu. Kevättalvella ei myöskään ole liikkeellä hyönteisiä, jotka laskisivat munia riippumassa olevaan lihaan.
Kuivaliha on lappilainen perinneruoka ja erittäin käytännöllistä retkimuonaa (kevyttä, energiapitoista, säilyvää).
Rullahiihto
Rullahiihto on hiihdon kesäinen muoto. Varusteet ovat suksia lukuun ottamatta samankaltaiset kuin tavallisessa hiihdossa. Rullasukset ovat noin metrin mittaiset ja niissä on yleensä kumiset renkaat, joskin myös muita materiaaleja käytetään.
Rullasuksilla voi hiihtää molempia tyylejä ja rullahiihto on tärkeä osa hiihtäjien, ampumahiihtäjien ja yhdistetyn urheilijoiden harjoittelua. Hiihtäjille rullahiihto on tärkein lajinomainen harjoitustapa. Huippuhiihtäjillä rullahiihdon osuus muusta harjoittelusta on 30–50 prosenttia.
Rullahiihto kehittää erityisesti käsien ja ylävartalon lihaksia. Käsien ja potkun liikesuunnat poikkeavat hieman hiihdon liikeradoista.
Rullahiihto ei ole saavuttanut kuntoilijoiden suosiota, mutta sauvarullaluistelu on kuntoilijoille helpompi (ja usein myös halvempi) vaihtoehto kuin rullahiihto.
Kesäisin kilpaillaan monissa rullahiihtokisoissa, kuten Vuokatin Aateli-Race ja Saku Suverull Virossa. Rullahiihto kuuluu myös Kansainvälisen hiihtoliiton FIS:n lajiohjelmaan.
Kollektiivinen turvallisuusjärjestö
Kollektiivinen turvallisuusjärjestö (myös Kollektiivisen turvallisuussopimuksen järjestö, , lyhenne ODKB) on Itsenäisten valtioiden yhteisön vuonna 1992 allekirjoitettuun kollektiiviseen turvallisuussopimukseen perustuva sotilasliitto.
Sopimus allekirjoitettiin Taškentissa Armenian, Kazakstanin, Kirgisistanin, Tadžikistanin, Uzbekistanin ja Venäjän kesken. Azerbaidžan liittyi siihen syyskuussa 1993 sekä Georgia ja Valko-Venäjä joulukuussa. Sopimus tuli voimaan huhtikuussa 1994.
Sen tarkoitus on syventää kollektiivisesti jäsenmaiden sotilaallista ja poliittista yhteistoimintaa. Sopimuksen mukaan jäsenvaltiot pidättäytyvät voimankäytöstä toisiaan vastaan, eivät liity muihin sotilasliittoihin ja aggressio yhtä jäsenvaltiota vastaan on hyökkäys kaikkia vastaan. Sopimus solmittiin viideksi vuodeksi. Se uusittiin 1999, jolloin Azerbaidžan, Georgia ja Uzbekistan kieltäytyivät jatkamasta sitä. Uzbekistan liittyi 1997 perustettuun GUAM-ryhmään Azerbaidžanin, Georgian, Moldovan ja Ukrainan kanssa, joka nähtiin Venäjän vastapainoksi. Armenian motivaatioksi on nähty puolustautuminen Azerbaidžania vastaan Vuoristo-Karabahin kiistassa.
Lokakuussa 2002 kuusi jäsenvaltiota allekirjoittivat Chișinăussa perussopimuksen, joka kehitti sopimuksesta Kollektiivisen turvallisuussopimuksen järjestön (ODKB). Pääsihteeriksi nimitettiin Nikolai Bordjuža. ODKB hyväksyttiin Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen tarkkailijajäseneksi. Sen tärkeimmiksi tehtävät ovat 1 500 miehen nopean toiminnan joukkojen ylläpito, terrorismin vastainen toiminta ja ilmapuolustuksen koordinointi.
Nykyiset jäsenet ovat Armenia, Kazakstan, Kirgisistan, Tadžikistan, Uzbekistan, Valko-Venäjä ja Venäjä. Vuoteen 2005 mennessä ne ovat järjestäneet yhteisiä sotaharjoituksia, kuten terrorismin vastaisen harjoituksen Kazakstanissa ja Kirgisistanissa. Vuonna 2005 Uzbekistan erosi GUAM:stä ja liittyi jälleen ODKB:hen Minskin kokouksessa 2006.
Helmikuussa 2009 ODKB päätti Moskovan kokouksessaan perustaa yhteiset nopean toiminnan joukot. Sopimus tästä allekirjoitettiin Moskovassa kesällä, jolloin Valko-Venäjä boikotoi tapaamista liittyen siihen kuitenkin syksyllä 2009.
S/y Meripurakk
S/y Meripurakk on vuonna 1933 perustetun raumalaisen Meripartiolippukunta Myrskypojat ry:n omistama purjevene, jota käytetään koulutusaluksena. Aluksen nimi tarkoittaa ainakin Rauman murteessa vanhaa merimiestä.
Kun nykyään puhutaan "Purakasta", tarkoitetaan vuodesta 1979 lähtien Myrskypoikien omistamaa jo toista "Meripurakkaa".
Vuosina 1957–1979 Myrskypoikien purjehdusviettiä palveli "Colin Archer" -tyyppinen kitsi, jonka rakennusvuosi on 1948. Alus joutui jo vuonna 1959 pahaan haaksirikkoon Vaasan vesillä, minkä jälkeen alukseen tehtiin täysremontti. Kyseisestä matkasta Pohjanmaan kivikkoisilla vesillä on nykyään muistuttamassa suuri kivi Rauman Partiotalon salissa.
Vanha "Meripurakk" tuli tunnetuksi myös elokuvanäyttämöllä, kun se Vili Auvisen ohjaamassa elokuvassa "Pertsa ja Kilu" esitti poikien ostamaa "Adventure"-laivaa. "Adventuren" miehistönä oli joukko Myrskypoikia.
Uusi "Meripurakk" rakennettiin varta vasten Myrskypoikien tarpeisiin: avomerialukseksi, jolla olisi helppoa liikkua saaristossa myös pienemmällä miehistöllä. S/y "Meripurakk" on tyypiltään MP41, suunnittelijana Matti Pulli. Sen pituus on 12,5 metriä, leveys 3,8 metriä ja syväys 2,0 metriä. Aluksen runko on tehty irokoviilusta kylmälaminoimalla.
Kummallakin "Meripurakalla" on tehty joka vuosi juhannuksen jälkeen pitkiä matkapurjehduksia. Yleisin pääetappi on ollut Tukholma tai muu Ruotsin suurkaupunki, mutta "Meripurakk" on käynyt muutamaan otteeseen mm. Kööpenhaminassa (vuosina 1974, 1984, 2004 ja 2014) ja Tallinnassa vuonna 2005. Koska alus on verrattain aika suuri, vaaditaan sen kevätkunnostuksessa koko lippukunnan panosta, ja siksi on ollut tapana, että päästäkseen mukaan matkapurjehduksille on käytävä muutamina kertoina kunnostustalkoissa.
Koska "Purakan" kansirakenne on oiva ihmisten ja tavaroiden kuljettamiseen, käytetään alusta lähes poikkeuksetta lippukunnan kaikissa saarikuljetuksissa.
Veneelle on tehty vuonna 2014 valmistunut peruskunnostus pitkän käyttöiän jälkeen, jolloin harkittiin myös uuden veneen hankkimista.
Lyhytfilmissä "Eläviä partiomuistoja" kuvataan muun muassa purjehtimista "Meripurakalla" vuonna 1958 ja "Meripurakan" pelastamista haverista vuonna 1960.
Beatrice (prinsessa)
Yorkin prinsessa Beatrice (Beatrice Elizabeth Mary Mountbatten-Windsor, s. 8. elokuuta 1988 Lontoo) on Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsijan Elisabet II:n pojan prinssi Andrew'n vanhempi tytär. Prinsessa Beatrice on kruununperimysjärjestyksessä kahdeksas. Hänen äitinsä on Yorkin herttuatar Sarah (o.s. Ferguson). Beatricella on pikkusisar, prinsessa Eugenie.
Prinsessa Beatrice sai nimensä kuningatar Viktorian nuorimmalta tyttäreltä prinsessa Beatricelta. Hän opiskeli Ascotissa Pyhän Yrjön koulussa. Vuonna 2008 hän aloitti kolmivuotiset historian opinnot Goldsmiths’ Collegessa ja valmistui vuonna 2011.
Olivier Suray
Olivier Suray (s. 16. lokakuuta 1971, Namen, Belgia) on belgialainen entinen jalkapalloilija, joka tuli Suomessa tunnetuksi AC Allianssin toimitusjohtajana vuoden 2005 aikana, jolloin hänen alaisuudessaan ollut Allianssi hävisi tahallaan surullisen kuuluisan FC Haka -ottelun luvuin 8–0.
Vedonlyöntirikoksiin myös Belgiassa liitetty Suray myönsi maaliskuussa 2006, että kesän 2005 Haka-Allianssi -ottelun lopputulos oli järjestetty. Helsingin Sanomien mukaan Suray väitti myös, että järjestelyjen päätekijä olisi kuitenkin kiinalainen Ye Zheyun, josta ollaan Belgian poliisin mukaan tekemässä kansainvälistä pidätysmääräystä.
Hiiviskelypeli
Hiiviskelypeli ( tai "stealth-based game") on videopelien lajityyppi. Lajityypissä paino on usein tekoälyn ohjaamien vastustajien välttämisellä ja vaihtoehtoisilla ratkaisuilla kuten häiriötekijöiden aiheuttamisella.
Hiiviskelypelit eroavat ammuntapeleistä ja muista toimintapeleistä monin tavoin. Hiiviskelypeleissä tärkeää on tekojen suunnittelu, ympäristön tutkiminen ja ongelmien ratkonta. Esimerkiksi katossa kulkeva putki voi tehdä mahdolliseksi vihollisen ohi kulkemisen huomaamattomasti.
Tunnettuja hiiviskelypelejä ovat muun muassa "Metal Gear Solid", "Splinter Cell", "Hitman", "Sly Raccoon", "Thief", "Tenchu", "Desperados" ja "Dishonored".
Lajityypin ensimmäisenä pelinä pidetään Segan julkaisemaa kolikkopeliä "005" (1981).
Mini (automerkki)
Mini (tavaramerkkinimeltään MINI erotukseksi vanhasta Ministä) on vuodesta 2000 lähtien valmistettu pienikokoinen henkilöauto. Se on seuraaja alkuperäiselle Minille, jota valmistettiin vuosina 1959–2000.
Mini on BMW:n omistama merkki. Uudella, modernilla Minillä ei ole paljonkaan yhteistä alkuperäisen, nostalgisen mallin kanssa.
Minin 1,4- ja 1,6-litraiset moottorit ovat Groupe PSA -yhtymän ja BMW:n yhteistyönä suunnittelemia ja valmistamia.