hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Jersey
Jersey (virallisesti ja ) on Kanaalisaarten saari Ranskan edustalla. Jersey on brittiläiseen imperiumiin vuodesta 1064 kuulunut erillisalue ("crown dependency"), eikä se ole osa Yhdistynyttä kuningaskuntaa. Jerseyyn kuuluvat myös asumattomat saariryhmät Minquiers ja Ecréhous.
Jersey on Kanaalisaarten suurin ja eteläisin saari. Se sijaitsee 19 kilometriä Ranskan Cotentinin niemimaasta länteen. Saari on noin 16 kilometriä leveä itä–länsisuuntaisesti ja 8 kilometriä pohjois–eteläsuuntaisesti. Saari on enimmäkseen lössin peittämää tasankoa, jota pohjois–eteläsuuntaiset laaksot halkovat. Pohjoisrannikolla on 148 metrin korkeuteen yltävät rantakalliot. Muilla rannikoilla on hiekkaisia lahtia, dyynejä, laguuneja ja riuttoja.
Jerseyn vuotuinen keskilämpötila on 11 astetta. Pakkanen on harvinaista. Läheiseen Guernseyyn verrattuna Jerseyn ilmasto on vähemmän merellinen ja aurinkoisempi.
Jerseyn asukasluku oli vuoden 2011 väestönlaskennassa 97 857. Vuoden 2016 asukaslukuarvio on 102 000. Pääkaupunki Saint Helierissä on noin 33 500 asukasta.
Jersey on jaettu 12 kuntaan:
Jerseyn viralliset kielet ovat englanti ja ranska, ja pieni vähemmistö puhuu jèrriaisin kieltä. Puolet asukkaista on syntynyt Jerseyssä (2011). Asukkaista noin 44 prosenttia kuuluu anglikaaniseen kirkkoon (2000). Muita kristittyjä on 42 prosenttia ja uskonnottomia 13 prosenttia. Kaupungeissa asuu 31,4 prosenttia väestä ja maaseudulla 68,6 prosenttia (2014). Miesten elinajanodote on 80 vuotta ja naisten 85 vuotta (2013).
Jerseyssä on asuttu jo paleoliittisella kaudella. Neoliittiselta ajalta ja pronssikaudelta on löydetty jo runsaasti jälkiä asutuksesta. Antiikin roomalaiset tunsivat saaren nimellä Caesarea.
1000-luvulla Jerseyssä oli dokumenttien mukaan 10 kirkonkylää. Normannimaanomistajat hallitsivat saarta 1100-luvulla, ja se oli jaettu kolmeen osaan kuningas-herttuan verojen keräämistä varten. Jersey erosi Normandiasta vuonna 1204. Saari säilytti normannilain ja paikalliset tavat, mutta se sai kuninkaan sijaishallitsijaksi valvojan tai lordin. Jerseyllä oli 1400-luvun loppuun mennessä oma kapteeni, josta tuli myöhemmin kuvernööri. Vuonna 1617 laki- ja siviilioikeusasiat siirrettiin voudille ("bailiff"). 1600-luvulla saarta hallitsivat St. Ouenin feodaalilordit. 1700- ja 1800-luvulla saarta jakoivat kahden tärkeimmän puolueen väliset kiistat. Kuvernöörin virka lakkautettiin 1854, ja kuvernöörin vastuut siirrettiin varakuvernöörille.
Jerseyn tärkeitä vientituotteita ovat Jersey-rodun karjasta saadut tuotteet sekä kukat. Turismi on tärkeä elinkeino.
Jersey ei kuulu Euroopan unioniin eikä EU:n veroalueeseen, mutta se kuuluu EU:n tullialueeseen.
Jersey on yksi maailman suosituimmista veroparatiiseista. Saaren tuloista 50 prosenttia tuli rahoitusalalta (vuonna 2005), ja sillä on maailman neljänneksi korkein bruttokansantuote asukasta kohti. Veroparatiiseihin kuuluvat lumeyhtiöt aiheuttavat tilastoharhoja, ja Jersey onkin tilastojen mukaan muun muassa Britannian suurin banaanintuoja.
D/A-muunnin
DA-muunnin (engl. "DAC", "Digital to Analog Converter") on laite, jolla digitaalinen signaali muutetaan analogiseksi, eli muutetaan digitaalinen abstraktio reaalimaailman analogiamuotoon.
DA-muuntimen keskeisimpiä ominaisuuksia ovat:
Asettumisaika määrää signaalin kaistaleveyden, joka voidaan muuttaa analogiseksi: näytetaajuus pitää olla vähintään kaksi kertaa suurempi kuin suurimman toistettavan signaalin taajuus. Muuntimen bittimäärä rajoittaa tarkkuuden, jolla signaalia voidaan esittää tai kuinka pieniä yksityiskohtia signaalista voidaan havaita sekä signaalidynamiikan.
Digitaaliseksi analoginen signaali muunnetaan A/D-muuntimella.
Plebeijit
Plebeijit () olivat alempi Rooman valtakunnan kahdesta yhteiskuntaluokasta. He olivat vapaita, mutta jos he eivät maksaneet esimerkiksi velkojaan, he saattoivat joutua orjiksi. Ylempi yhteiskuntaluokka olivat patriisit, eikä avioliittoja luokkien välillä sallittu ennen vuotta 445 eaa. Plebeijeitä varten perustettiin vuonna 494 eaa. kansantribuunin virka, johon ei voitu valita patriisia. Tämä oli ainoa alemmalle luokalle avoin virka, mutta sillä oli suuret oikeudet. Uskonnolliset asemat olivat myöhemminkin rajattu vain patriiseille. Yhteiskuntaluokkien välille tuli joskus niin suuria erimielisyyksiä, että plebeijit ottivat perheensä ja tavaransa sekä lähtivät kaupungista leiriytyen sen ulkopuolelle, kunnes heidän vaatimuksiinsa suostuttiin. Näin kävi 494 eaa., 450 eaa. ja 287 eaa. Plebeijit olivat tavallista kansaa. Heillä ei ollut samanlaisia oikeuksia kuin patriiseilla mutta ei yhtä huonotkaan kuin orjilla.
Ekvalisaattori
Ekvalisaattorilla (lyhyesti EQ) eli taajuuskorjaimella voidaan säätää äänentoistolaitteiden taajuusvastetta eli joko korostaa tai vaimentaa eri äänitaajuuksien keskinäistä voimakkuutta.
Tavallisissa stereolaitteistoissa on usein säätimet basson, keskialueen ja diskantin korostamiseen tai vaimentamiseen.
Ammattimaisissa äänentoistolaitteissa käytetään monipuolisempia taajuuskorjaimia. Erillisinä laitteina taajuuskorjainten kaksi perustyyppiä ovat parametriset ja graafiset taajuuskorjaimet. Monissa miksereissä on kussakin kanavassa parametrinen- tai puoliparametrinen taajuuskorjain.
Parametrisissä taajuuskorjaimissa voidaan vaikuttaa muokattavan taajuusalueen keskitaajuuteen ja kaistanleveyteen (Q-arvo) sekä voimakkuuteen. Q-arvo on kaistanleveyden laajuus käänteisesti oktaaveissa. Arvolla 1 vaikutetaan yhteen oktaaviin, arvolla 2 puoleen oktaaviin, arvolla 0,5 kahteen oktaaviin.
Puoliparametrisissä sekä graafisissa taajuuskorjaimissa on kaistanleveys (Q-arvo) aina kiinteä, joten niissä voidaan vaikuttaa vain keskitaajuuteen ja voimakkuuteen.
Graafisissa taajuuskorjaimissa on joukko säätimiä, joista jokainen vaikuttaa tiettyyn taajuusalueeseen. Tyypillinen graafinen taajuuskorjain on niin kutsuttu terssikorjain, jossa ihmisen kuulema taajuusalue (n. 20 Hz - 20 kHz) katetaan 31 erikseen säädettävällä suotimella ja jossa vierekkäisten säätimien keskitaajuuksien suhde 5/4 vastaa isoa terssiä. Säätimet ovat vierekkäin niin, että vasemmalla ovat matalimpien ja oikealla korkeimpien taajuuksien säätimet. Tällöin tehdyt muokkaukset on nähtävissä visuaalisesti säätimien muodostamasta kuviosta.
Taajuuskorjaimia käytetään monin tavoin. Miksereissä olevilla taajuuskorjaimilla muokataan tyypillisesti jonkin mikrofonin tai muun äänilähteen tuottamaa ääntä, jotta se kuulostaisi halutulta. Graafisia taajuuskorjaimia käytetään usein mikserin lähdöissä muokkaamaan kokonaisuutta ennen vahvistimia ja kaiuttimia. Tällöin esimerkiksi tilassa häiritsevästi korostuvia taajuuksia voidaan leikata ja ääni saadaan kuulostamaan luonnollisemmalta.
Taajuuskorjainten toiminta perustuu analogisiin tai digitaalisiin suotimiin.
Näkymätön käsi
Näkymätön käsi on moraalifilosofi ja taloustieteilijä Adam Smithin käyttämä metafora hänen teoretisoimastaan sosiaalisesta mekanismista, jonka mukaan vapailla markkinoilla yksilöiden oman edun tavoittelu toimii samalla yhteisen edun hyväksi eli ihmiset toimivat ikään kuin yleistä etua ajavan ”näkymättömän käden” ohjaamina. Smith esitteli käsitteen alun perin teoksessaan "Moraalituntojen teoria" vuonna 1759, mutta se on tullut tunnetuksi varsinaisesti hänen pääteoksestaan "Kansojen varallisuus", jossa itse sana tosin mainitaan vain kerran.
Näkymättömän käden mekanismi vaatii muutaman perusteen: hinnan, tehokkuuden, markkinat ja ahneuden. Yksilö tekee laadukasta työtä tehokkaasti, jolloin tuote on hyvä ja halpa. Hän saa myytyä sen markkinoilla kaikille osapuolille sopivaan hintaan. Ostaja saa tarvitsemansa hyödykkeen ja myyjä/tuottaja työstään korvauksen. Kaupassa kaikki saavat mitä haluavat.
Vastaavanlaisia ajatuksia olivat esittäneet jo muut valistusajattelijat kuten Antti Chydenius ennen Smithiä. Näistä tunnetuimpia on Bernard Mandeville. Liberaalit ajattelijat halusivat osoittaa, että yhteiskunta toimii luhistumatta ilman vanhaa feodaaliajan hierarkkista järjestystäkin.
Ennen valistusaikaa oman edun tavoittelua pidettiin yhteisen hyvän vastaisena. Adam Smithin mukaan ”juuri yksilöiden oman edun tavoittelu mahdollistaa työjakoon perustuvan yhteiskunnan toiminnan”. Luottamuksemme siihen, että kauppoihin ilmestyy joka päivä ruokaa, ei perustu oletukseen maanviljelijöiden, teurastajien ja leipurien hyväntahtoisuudesta tai epäitsekkyydestä. Uskomme näin tapahtuvan siksi, että he huolehtivat omista eduistaan. Lisäksi Smith esitti, että ihmisten pyrkimyksellä edistää omaa taloudellista etuaan parhaalla mahdollisella tavalla on koko yhteiskunnan kannalta positiivisia seurauksia. Tälle ilmiölle Smith keksi nimen "näkymätön käsi".
Martin Ebbertz
Martin Ebbertz (s. 1962 Aachen) on saksalainen kirjailija.
Ebbertz vietti lapsuutensa Prümissä (Eifelissa). Hän opiskeli Freiburgissa, Münsterissä ja Frankfurtissa germanistiikkaa, filosofiaa ja historiaa ja työskenteli myös kirpputori- ja antiikkimyyjänä.
Ebbertz piti kirjallisia kabaree-esityksiä ("Gegen den Strich") yhdessä Sibylle Hummelin kanssa mm. Münsterissä, Freiburgissa ja Kölnissä. Hän johti vuonna 1991 käsikirjoitusryhmää "Monasterium"-elokuvahankkeessa ja työskenteli vuoden opettajana Jarnyssa, Ranskassa. Vuonna 1992 ilmestyi hänen ensimmäinen lastenkirjansa (Josef, der zu den Indianern will).
Tämän jälkeen Ebbertz on ollut vapaana kirjailijana, ensin Frankfurt am Mainissa, sitten 5 vuotta Thessalonikissa, Kreikassa ja keväästä 2000 lähtien vaimonsa ja kahden lapsensa kanssa Boppardissa, Reinin varrella.
Reaalipolitiikka
Reaalipolitiikka () on ulkopolitiikkaa, joka pyrkii sopeutumaan vallitseviin oloihin ja sivuuttamaan periaatteelliset, ideologiset tai moraaliset seikat. Se on "mahdollisen politiikkaa", jossa periaatteet jäävät toisarvoisiksi.
Sanan alkuperä on 1800-luvulla, jolloin vastayhdistyneen Saksan kansleri Otto von Bismarck viittasi sillä Euroopan mahtivaltioiden kuningashuoneiden keskinäiseen valtapeliin. Muilla kielillä käytetään yleensä alkuperäistä saksankielistä muotoa "Realpolitik", joka juontuu sanoista "real" (todellinen, aktuaalinen) ja "Politik" (politiikka).
Reaalipolitiikan tärkeimpänä sisältönä on mukautuminen vallitseviin tosiasioihin ilman ideologista sitoutumista. Kuitenkin 1800-luvulla "kansallinen ylpeys" saneli sen, miten pitkälle käytännössä voitiin joustavaa ulkopolitiikkaa toteuttaa. "Realpolitikin" alkuunpanneen järjestelmän romahdus tapahtuikin ensimmäisen maailmansodan myötä.
Euroopan kuningashuoneiden hegemonian murruttua reaalipolitiikka alkoi tarkoittaa yhä enemmän myös uusien valtiomahtien, kuten Yhdysvaltojen ja Neuvostoliiton, harjoittamaa politiikkaa. Näiden valtioiden ympärille muodostuneet blokit ajautuivat kylmän sodan aikana ydinasevarustelun takia kauhun tasapainoon, joka pakotti molemmat osapuolet noudattamaan reaalipolitiikkaa.
Reaalipolitiikkaa on arvosteltu periaatteettomaksi opportunismiksi. Esimerkiksi Länsi-Saksan liittokansleri Willy Brandtin aloittama lähentyminen Neuvostoliittoa kohtaan oli hänen vastustajiensa mielestä opportunismia.
John Arquilla
John Arquilla (s. 1954) on merkittävä amerikkalainen informaatio- ja verkostokeskeisen sodankäynnin tutkija.
David Ronfeldt
David Ronfeldt on merkittävä amerikkalainen informaatio- ja verkostokeskeisen sodankäynnin tutkija. Hän on suoittanut tohtorin tutkinnon Stanfordin yliopistossa, ja toimii tutkijana RANDissa.
IDEA
IDEA (International Data Encryption Algorithm) on kryptografisesti vahva 64-bittinen lohkosalaaja, jonka avaimen pituus on 128 bittiä.
Selkokielinen lohko on 64-bittiä, joka käsitellään neljässä 16-bittisessä lohkossa.
IDEA on kehitetty ETH Zürichissa vuonna 1991. Se on patentoitu Yhdysvalloissa ja monissa Euroopan maissa.
IDEAa käyttää esimerkiksi PGP:ssä (Pretty Good Privacy).
Slashdotin haastattelussa vuonna 1999 Bruce Schneier kommentoi että ei enää suosittele IDEA-algoritmin käyttöä.
IDEA-algoritmia on ehdotettu laajennettavaksi modernien vaatimuksien mukaisiksi.
Infrastruktuuri
Yhteiskunnan infrastruktuuri (perusrakenteet ja varusrakenne) muodostuu niistä palveluista ja rakenteista, jotka mahdollistavat yhteiskunnan toiminnan. Infrastruktuuri jakautuu sosiaaliseen ja tekniseen infrastruktuuriin.
Sosiaalinen infrastruktuuri sisältää julkiset ja yksityiset palvelut.
Teknisen infrastruktuuriin piiriin kuuluvat liikenneverkot, energiahuollon verkostot, jätehuolto, vesihuolto (vedenotto, -puhdistus ja -jakelu, sade- ja jätevesiviemärit sekä jäteveden puhdistus), tietoliikenneverkot sekä niin sanottu sinivihreä infrastruktuuri eli viher- ja vesialueet.
Lisäksi infrastruktuuriin kuuluvat rakennukset, satamat, lentokentät sekä nykyiset sähköiset ohjelmistot ja palvelut ja näiden yhdessä muodostamat verkostot. Infrastruktuurin omistus ja ylläpito voi olla yksityistä tai julkisen vallan käsissä.
"Infrastruktuuri" (alussa latinan sana "infra", siis: "alusrakenne") on pohjana oleva rakenne, johon laajempi ja moninaisempi toiminta tukeutuu.
Yhteiskunnan toiminnoille tärkeimpiä infrastruktuureja kutsutaan kriittisiksi infrastruktuureiksi. Useat yhteiskunnan eri alat, esimerkiksi pankki- ja rahoitusala, liikenne ja jakelu, energia, yleishyödylliset laitokset, terveydenhuolto, elintarvikehuolto, viestintä ja tärkeimmät valtion palvelut sisältävät osin kriittistä infrastruktuuria. Se, mitä aloja ja toimintoja käsite sisältää vaihtelee eri maissa.
Jotkin kriittiset osatekijät näillä aloilla eivät perinteisessä mielessä ole varsinaisesti "infrastruktuuria", vaan "toimintoja": verkostoja tai toimitusketjuja, joita käytetään tärkeiden tuotteiden tai palvelujen jakelussa. Esimerkiksi elintarvikkeiden tai veden toimitus kaupunkialueille on riippuvainen eräistä keskeisistä fyysisistä laitteista, mutta myös tuottajien, jalostajien, valmistajien, jakelijoiden ja jälleenmyyjien muodostamasta monimutkaisesta toimintaverkostosta.
Kriittinen infrastruktuuri voidaan myös jakaa "fyysiseen" ja "digitaaliseen" infrastruktuuriin.
Suomessa kriittisiin infrastruktuureihin kuuluvat seuraavat:
Suomalaisen yhteiskunnan kehitys voidaan ajatella sarjana eri vaiheita: vuosisadan alussa painopisteenä oli tuotannollis-tekninen infrastruktuuri (esimerkiksi rautatiet, tiestö, viemäri-, juomavesi- ja puhelinverkostot). Seuraavana vuorossa olivat koulu- ja terveydenhoitojärjestelmät, sosiaaliset palvelujärjestelmät ja sosiaalista yhdenmukaisuutta lisäävät erilaiset tulonsiirtomekanismit. Nykyisin tuo luotu kokonaisuus on pidettävä koossa yhteiskunnan poliittisilla päätöksillä. Uuden rakennettavan infrastruktuurin painopiste on siirtynyt tietoverkostoihin.
Refleksiivinen kontrolli
Refleksiivinen kontrolli on psykologinen teoria, jossa kontrolloimalla kohteen saamaa tietoa, saadaan kohde tekemään vaikuttajan haluamia päätöksiä näennäisesti itsenäisesti. Kohde voi olla oman tai vieraan valtion väestö, asevoimat, komentaja tai muu yksilö. Joidenkin lähteiden mukaan refleksiivinen kontrolli on länsimaisen "uutisoinnin" ja julkaisemisen alati piilevästi laajeneva tauti.
Yhdysvaltain presidentin Ronald Reaganin tähtien sota -hanketta voitaneen pitää refleksiivisenä kontrollina, jolla Neuvostoliitto pyrittiin uuvuttamaan taloudellisesti.
Kansainvälinen ilmailuliitto
Kansainvälinen ilmailuliitto (, lyhenne FAI) on kansainvälinen 14. lokakuuta 1905 perustettu järjestö, joka ylläpitää ilmailun kansainvälistä harraste- ja kilpailutoimintaa sekä niihin ja avaruuslentoihin liittyviä ennätyksiä.
10. kesäkuuta 1905 kreivi Henri de la Vaulx, Ranskan ilmailuseuran varapuheenjohtaja, majuri Moedebeck Saksan ilmalaivaseurasta ja Fernand Jacobs, Belgian ilmailukerhon puheenjohtaja, pitivät esityksen Brysselin olympiakongressille aikeestaan perustaa "Fédération Aéronautique Internationale"-järjestö. Ehdotus sai hyvän vastaanoton.
12. lokakuuta 1905 kansainvälinen ilmailukonferessi kokoontui Pariisissa. Kahden päivän debatin jälkeen Belgia, Ranska, Saksa, Englanti, Italia, Espanja, Sveitsi ja Yhdysvallat hyväksyivat seuran peruskirjan ja Fédération Aéronautique Internationale perustettiin 14. lokakuuta 1905. Alun alkujaan FAI alkoi tilastoida lentämiseen liittyviä ennätyksiä.
Vuonna 2010 sen puheenjohtajaksi valittiin ruotsalainen lääkäri ja ilmapalloiluharrastaja John Grubbström.
Se jakautuu seuraaviin komissioiksi nimettyihin työryhmiin
Maailmanennätystilastoja FAI pitää seuraavista aiheista
Ennio Morricone
Ennio Morricone (s. 10. marraskuuta 1928 Rooma, Italia) on italialainen säveltäjä, joka tunnetaan erityisesti yli 500 elokuvaan säveltämästään musiikista. Tunnetuimmat sävellyksensä hän teki Sergio Leonen 1960-luvulla ohjaamiin spagettiwesterneihin.
Morricone syntyi Roomassa 10. marraskuuta 1928. Hänen isänsä oli trumpetinsoittaja, joka soitti jazzia ja oopperaa, ja joskus elokuvamusiikkia. Nuorena Morricone opiskeli musiikkia roomalaisessa Santa Cecilia -konservatoriossa. Hän alkoi kirjoittaa televisiomusiikkia vuonna 1960, ja hänen ensimmäinen elokuvatyönsä oli "Kourallinen dollareita" (1964). Sitä seurasivat elokuvasarjan jatko-osat ja niiden jälkeen satoja muitakin elokuvia. Vuonna 1984 Morricone perusti Institute of Research for Musical Theatre (IRTEM) -instituutin.
Morricone on ollut naimisissa Maria Travian kanssa 13. lokakuuta 1956 lähtien. Heillä on neljä lasta.
Morriconen suuhun oli laitettu saksankielisen "Playboyn" julkaisemassa ”haastattelussa” perättömiä lausuntoja Quentin Tarantinosta. Artikkeli oli todellisuudessa tyhjästä keksitty, ja sekä "Playboy" että Morricone ovat sanoneet nostavansa artikkelin vuoksi oikeusjutun. Artikkelia oli ehditty siteerata monilla viihdesivustoilla.
Morriconelle luovutettiin kunnia-Oscar elämäntyöstä Oscar-gaalassa 2007. Yhdeksän vuotta myöhemmin vuoden 2016 gaalassa hänet palkittiin "The Hateful Eight" -elokuvasta parhaan musiikin Oscarilla. Hän oli ollut aiemmin viidesti Oscar-ehdokkaana, ensimmäisen kerran elokuvasta "Onnellisten aika" (1978). Palkitsemisen aikaan 87-vuotias Morricone on kenties iäkkäin Oscar-palkittu, jos kunniapalkintoja ei lasketa. Morricone on saanut urallaan myös muun muassa kuusi Bafta-palkintoa, kolme Golden Globea ja yhden Grammy-palkinnon.
Minquiers ja Ecréhous
Minquiers ja Ecréhous ovat kaksi Jerseyyn kuuluvaa saariryhmää Englannin kanaalissa. Saaret ovat pääosin asumattomia tai niillä on vain joitakin kalastajamökkejä.
Les Minquiers -saaret () sijaitsevat 14 kilometriä etelään Jerseystä ja niillä sijaitsee Britteinsaarten eteläisin kohta. Ryhmän suurimpia saaria ovat Maîtresse Île ja Les Maisons. Muita saaria ovat muun muassa Le Niêsant, Les Faucheurs ja La Haute Grune.
Les Écréhous -saaret () sijaitsevat 9 kilometriä koilliseen Jerseystä (13 kilometriä Ranskasta). Ryhmän suurimmat saaret ovat Maîtr'Île, La Marmotchiéthe (La Marmotière) ja Lé Bliantch'Île (La Blanche Île). Muita saaria ovat muun muassa Les D'mies, La Grand' Naithe, L'Êtchièrviéthe, Lé Fou ja La Froutchie.
NES Zapper
NES Zapper on pistoolin muotoinen elektroninen laite, jota myytiin osana alkuperäistä Nintendo Entertainment System -pakettia. Aluksi Zapperit olivat harmaita, mutta myöhemmin väri vaihdettiin oranssivalkoiseksi. Zapperin avulla pelaajat voivat tähdätä televisioruutua ja pelistä riippuen ampua ankkoja, savikiekkoja, rosvoja ja muita kohteita.
Kun liipaisinta painetaan, peli näyttää lyhyen aikaa kokonaan mustan ruudun, jonka jälkeen valkoinen suorakulmio ilmestyy maalitaulujen kohdalle. Diodi aseen takaosassa mittaa valon intensiteetiä ja lähettää sen konsolille. Mikäli intensiteetissä on lasku ja tämän jälkeen jyrkkä nousu voidaan todeta, että pelaajan osoittama kohta oli maalisuorakulmiossa. Tällöin pelaajalle merkitään osuma. Monen pikselin kohdealueita tuettiin piirtämällä vilkkuva valkoinen suorakulmio jokaisen potentiaalisen pikselin ympärille.
Zapper ei ole yhteensopiva LCD- ja plasmatelevisioiden kanssa.
Oranssi Zapper -valopistooli esiintyy myös sarjakuva- ja animaatiosarjan sankarin, Kapteeni N:n, aseena.
WaveBird
WaveBird on Nintendo GameCubelle tarkoitettu peliohjain, joka toimii radiotaajuussignaaleilla. WaveBird käyttää radioaaltojen ISM-aluetta ja operoi 900 MHz:n kohdalla. Peliohjaimella voi pelata kaikkia ko. konsolin pelejä normaaliohjaimen tapaan. WaveBird tuli markkinoille vuonna 2002.
WaveBird vaatii toimiakseen kaksi AA-alkaliparistoa, jotka asennetaan ohjaimeen. Ohjaimeen on sisäänrakennettu radiolähetin. Vastaanotin kiinnitetään konsolin normaaliin ohjainporttiin. Kahdella paristolla saadaan yhtäjaksoista peliaikaa noin sata tuntia, hyvälaatuisilla paristoilla peliaika saattaa jopa tuplaantua. Paristojen kestoiän parantamiseksi ohjaimesta on jätetty pois tärinätoiminto.
Sekä ohjaimessa että vastaanottimessa, on oma kanavanvalitsimensa. Kanavat on numeroitu yhdestä 16:een. Kanavien tulee olla ohjaimessa ja vastaanottimessa yhtenevät, jotta ohjain toimii. Vastaanottimessa vilkkuu välillä vihreä valo, joka kertoo normaalista toiminnasta. Mikäli konsoliin on kytkettynä neljäkin WaveBirdiä, tiedetään läheisten kanavien aiheuttaneen sekaannusta ohjaukseen. Suositeltavaa olisikin jättää muutama kanava väliin, esimerkiksi pelaaja 1 käyttää kanavaa 1, pelaaja 2 käyttää kanavaa 4 jne.
WaveBirdin toimintasäteen luvataan olevan noin kuusi metriä. Suurempiinkin etäisyyksiin ohjain pääsee helposti. Myöskään pienet esteet eivät häiritse ohjaimen toimintaa. Toimintasäde pienenee paristojen kuluessa. Ohjaimessa on lisäksi valo, joka palaa sitä vahvempana, mitä uudemmat paristot ohjaimeen on asennettuna.
Albinismi
Albinismi on harvinainen resessiivisesti periytyvä perinnöllinen tila, joka aiheuttaa ominaisen heikkonäköisyyden yhdessä vaihtelevasti ilmenevän hypopigmentaation kanssa. Albinismi liittyy melanosomien kehitykseen tai toimintaan joko vain silmissä tai sekä silmissä että ihossa, hiuksissa ja ihokarvoissa. Hypopigmentaatioksi kutsuttu poikkeuksellinen vaaleus liittyy siihen, että melanosomit eivät tuota tai tuottavat hyvin vähän näkyvää melaniinia.
Albinismia aiheuttavia geenejä on paikallistettu useita. Tunnetuin albinismin muoto OCA1 johtuu tyrosinaasi-entsyymiä koodaavan "TYR"-geenin muutoksista. Suurin piirtein yhtä yleinen on OCA2, joka johtuu samannimisestä "OCA2"-geenistä. Albinismilla on silmään ja näkemiseen liittyviä haittavaikutuksia. Se aiheuttaa fovean alikehittyneisyyden, vaakasuoraa nystagmusta, iiriksen läpikuultamista, verkkokalvon taustan pigmenttiepiteelin (RPE) vaaleuden, häikäisyä, karsastusta ja stereonäön ongelmia. Albinismi ei vaikuta muuhun kehitykseen, eikä sillä ole tekemistä tavanomaisen pigmentin vaihtelun, esimerkiksi vaaleahiuksisuuden kanssa. Vaalea iho altistaa auringon ultraviolettisäteilylle.
Albinismi viittaa tietyt kriteerit täyttäviin melaniinipigmentin vajallisuustiloihin. Albiino (substantiivi tai adjektiivi) tarkoittaa eliötä, jolla on albinismi. Sille on ehdotettu suomennosta "valkomuunnos".
Albiinot eläimet eivät aina ole täysin valkoisia: esimerkiksi matelijoilla, linnuilla ja kaloilla esiintyy myös muita kuin melaniinipigmenttejä, joten albiino matelija voi olla väriltään esimerkiksi kirkkaankeltainen. Albiinoiksi kutsutaan myös jossakin mielessä virheellisesti sekä osittain melaniinia muodostavia (albinistisia), melaniinin lisäksi mitään muuta pigmenttiä tuottamattomia esimerkiksi lintuja ja kaloja, että muutoin valkoisia, normaalisti melaniinia muodostavia (esimerkiksi leukistisia) eläimiä.
Ihmisellä albinismin tunnusmerkkejä ovat vaalea iho, verkkokalvon kehityshäiriöstä johtuva heikko näöntarkkuus ja yleisimmin siniset, harmaat tai vaaleanruskeat silmät (jotka saattavat sopivassa valaistuksessa saada punaisen sävyn). Hiukset ovat vaaleat, joko kellertävät, punertavat tai puhtaan valkoiset. Albinismi on harvinaista. Esimerkiksi Yhdysvalloissa noin joka 17 000. henkilöllä on jonkin tyypin albinismi. Lisäksi isompi määrä ihmisiä on tietämättään jonkin albinismigeenin kantajia. Saharan eteläpuolisessa Afrikassa albinismi on huomattavastikin yleisempää.
Varsinkin Tansaniassa ja Burundissa Afrikassa tuhannet albiinot saavat pelätä henkensä puolesta. Punaisen Ristin mukaan vuonna 2009 Tansaniassa noin 300 albiinolasta ja -nuorta piileskeli vammaisille tarkoitetuissa kouluissa ja hätämajoituksessa. Kahden vuoden kuluessa yli 50 albiinoa Tansaniassa oli tuolloin tapettu ja Burundissa ainakin 12. Tämä johtuu taikauskosta sekä rahasta. Lisäksi albiinojen ja valkotukkaisten afrikkalaisten raajoja sekä elimiä myydään eräänlaisille poppamiehille taikakalujen raaka-aineeksi.
Timo Rautiainen &amp; Trio Niskalaukaus
Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus on suomalainen vuonna 1996 perustettu suomeksi laulava heavy metal -yhtye, jonka soundi on raskas ja jonka kappaleiden aiheet vaihtelevat globaaleista ekokatastrofeista henkilökohtaisiin tragedioihin. Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus on levyttänyt myös kaksi saksankielistä albumia, joiden kappaleet on käännetty saksaksi muilta albumeilta.
Yhtyeen tunnetuimpiin kappaleisiin kuuluvat esimerkiksi "Nyt on mies!", "Surupuku", "Lumessakahlaajat", "Rajaton rakkaus", "Kylmä tila" ja "Hyvä ihminen".
Yhtyeen hakku ja lapio -aiheisen logon suunnitteli Ilkka Ahlgren.
Yhtye lopetti toimintansa vuonna 2004, mutta palasi julkisesti yhteen singlen julkaisun myötä vuonna 2017. Samalla yhtye ilmoitti tekevänsä kesällä 2017 kahdeksan festivaalikeikan kiertueen ja julkaisevansa uuden albumin syksyllä.
Trio Niskalaukaus yhtyeen nimenä oli yhtyeen mukaan "vitsi, jolla kuvataan lopunajan kaljakuppilabändiä". Nimestään huolimatta yhtye ei ollut trio, sillä siinä oli alkuaikoina solistin lisäksi enimmillään viisi soittajaa. Kokoonpano vakiintui pian viisimiehiseksi. Yhtye tuli tunnetuksi suomeksi lauletun raskaan rockin edelläkävijänä. Vuoden 2002 "Rajaportti"-albumin kaupallinen menestys avasi ovia julkisuuteen ja menestykseen muille samantyylisille yhtyeille. Rautiaisen lisäksi Niskalaukauksen kappaleita sanoittivat mm. Tomi Tuomaala, Jarkko Martikainen, Marja Mattlar, A. P. Sarjanto sekä Vexi Salmi.
Trio Niskalaukauksen ensimmäinen esiintyminen oli 23. toukokuuta 1998 Jyväskylässä Yläkaupungin yö -tapahtumassa ja viimeinen niin ikään Jyväskylässä Lutakossa 11. joulukuuta 2004. Väliin mahtui 216 esiintymistä kotimaassa ja ulkomailla.
Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus teki kuuden studioalbumin lisäksi EP:n tunnetusta joulunäytelmästä Tiernapojat ytimekkäästi nimellä "Tiernapojat", jolla mukana oli yhtyeen lisäksi Jarkko Martikainen, Toni Wirtanen ja Ismo Alanko. He ovat myös esittäneet "EP-näytelmän" myös televisiossa Yle TV2:ssa. Martikainen on myös toiminut yhtyeen tuottajana, sanoittajana, sovittajana ja vierailevana laulaja-kitaristina.
Vuonna 2004 yhtye ilmoitti jäävänsä määrittelemättömän pituiselle tauolle ja julkaisi kokoelman "Tilinteon hetki". Lopulta 1. marraskuuta 2006 yhtyeen ilmoitettiin lopettaneen toimintansa kahden vuoden mittaisen tauon päätteeksi ja Rautiaisen jatkavan soolourallaan.
Trio Niskalaukauksen erinäisiä konsertteja vuosien varsilta sisältävä tupla-DVD "Perunkirjoitus" julkaistiin 21. tammikuuta 2009.
Yhtye ilmoitti toimintansa jatkamisesta vuonna 2017 julkaisten uuden kappaleen "Pitkän kaavan mukaan". Päätös jatkamisesta oli tehty jo loppusyksystä 2015 ja ehtona sille oli uuden musiikin tekeminen. Samalla yhtye tiedotti lähtevänsä kesällä 2017 kahdeksan festivaalikeikan kiertueelle ja julkaisevansa uuden albumin syksyllä.
GTR - FIA GT Racing Game
GTR – FIA GT Racing Game (lyh. GTR) on SimBinin ajopeli, jossa simuloidaan FIA GT -mestaruussarjan kisoja vuoden 2003 kalustolla.
Pelin myynti aloitettiin saksaa puhuvissa maissa (ja vain saksankielisenä versiona) 4. marraskuuta 2004, muutamaa kuukautta ennen maailmanlaajuista englanninkielisen version julkaisua. Tästä seurasi, että autopeli- ja simulaatioharrastajat ympäri maailmaa tilasivat saksankielistä versiota niin paljon, että peli löytyi parin saksalaisen verkkokaupan myyntilistan kärkisijoilta marraskuun alussa 2004. Harrastajat tekivät peliin jopa saksa-englanti -käännöksen, joilla saksankielisestä GTR:stä sai käytännössä englanninkielistä versiota vastaavan.
Innokkaimmille harrastajille löytyy GTRank-sivusto kierrosaikojen vertailua varten, eli vastaava sivusto kuin kilpa-autosimulaattoreiden uranuurtajan Grand Prix Legendsin GPLrank.
Simulaatio-moodin lisäksi GTR:ssä on Semi-Pro -moodi ja Arcade-moodi.
Tampereen Ursa
Tampereen Ursa on tamperelainen tähtiharrastusyhdistys, jonka tähtitorni sijaitsee Petsamossa kaupungin vesitornin päällä. Tampereen Ursan toimintamuotoja ovat erilaiset tähtiharrastuskerhot, luentotilaisuudet, kurssit, jäsenlehti ja tähtinäytökset yleisölle. Jäsenlehti "Radiantti" ilmestyy netissä neljä kertaa vuodessa. Yhdistykseen kuuluu lähes 400 jäsentä.
SimBin
SimBin Development Team AB on ruotsalainen autopeleihin keskittynyt pelitalo. Yhtiön pääkonttori on Varassa Ruotsissa, ja sivutoimipiste Bournemothissa Englannissa. Työntekijöitä SimBinillä on ympäri maailmaa yhteensä hieman yli 50. Suurin osa heistä tekee etätyötä.
Ennen yhtiön perustamista SimBin Development Team, tai lyhyemmin "SBDT", teki harrastuksenomaisesti ilmaisia FIA GT -luokkaa simuloivia lisäosia, modeja, Electronic Artsin F1-2001 ja F1-2002 -peleihin. SimBinin ensimmäinen kaupallinen peli, GTR, on lähes suoraa jatkoa näille suosituille modeille.
SimBinillä on vahvat siteet moottoriurheiluun, sillä toimitusjohtaja Henrik Roos on moninkertainen Ruotsin mestari Swedish Touring Car Championship -sarjassa ja ajaa tällä hetkellä kilpaa FIA GT -luokassa Chrysler Viper GTS-R:llä.
Yrityksen perustajat ovat aloittaneet uuden yrityksen nimellä Sector3 Studios, joka sijaitsee Lidköpingissä. Sopimussyistä "SimBin" on sidottu alkuperäiseen sijaintiinsa.
Yhtiön virallisilla verkkosivut on korvattu tekstillä "GTR3 COMING SOON 2018", joka viittaisi kauan odotetun GTR3:n olevan vielä kehityksessä.
Yhtiön kehittämät pelit ovat ajopelejä, jotka on julkaistu Microsoft Windows alustalle lukuun ottamatta Race Pro, joka on julkaistu Xbox 360 -konsolille."Race 07" peliin on tehty useita laajennusosia:
Lisäksi yhtiö on julkaissut pelin , jonka on kehittänyt Colossai Studios.
Riffi
Riffi tai riff on lyhyt yksittäisistä sävelistä tai soinnuista koostuva aihe, jota toistetaan musiikkikappaleessa. Länsimaisessa taidemusiikissa ilmiö tunnetaan nimellä ostinato. Riffejä käytetään paljon jazz-, blues-, funk- ja rockmusiikissa. Monet tunnetuimmista riffeistä on soitettu sähkökitaralla, mutta myös muilla soittimilla on soitettu kuuluisia riffejä.
Riffien merkitys vaihtelee eri musiikkityyleissä. Popmusiikissa riffien merkitys on vähäisempi. Joissakin tyyleissä riffi taas antaa koko kappaleelle pohjan. Funkissa ja rapissa kappale saattaa perustua yhteen tai kahteen riffiin. Tästä hyviä esimerkkejä ovat koko funkin muotoutumisen kannalta tärkeät kappaleet, kuten James Brownin ”Cold Sweat” ja Sly and the Family Stonen ”Thank You (falettin’ be mice elf)”. Myös bluesissa soinnut noudattavat usein tuttua kaavaa, ja omaperäinen riffi antaa kappaleelle oman ilmeen. Tästä ovat esimerkkeinä Howlin' Wolfin kappaleet ”Smokestack Lighting” ja ”Ain’t Superstitious”. Jälkimmäinen on Willie Dixonin säveltämä.
Monet tunnetut rock- ja heavykappaleet, kuten Deep Purplen ”Smoke on the Water”, AC/DC:n ”Back in Black”, Black Sabbathin ”Iron Man”, Ozzy Osbournen ”Crazy Train”, Iron Maidenin ”The Trooper”, Metallican ”One”, Guns N’ Rosesin ”Sweet Child O' Mine” ja Nirvanan ”Smells Like Teen Spirit”, ovat riffinsä ansiosta nousseet klassikoiksi.
Metallimusiikin eri tyyleistä etenkin thrash metal perustuu vahvasti riffeihin. Jazz-musiikissa riffeillä on vähäisempi merkitys, mutta niitä käytetään varsinkin blueskaavaan perustuvissa sävellyksissä, kuten Miles Davisin "Kind of Blue" -levyn bluesmaisissa kappaleissa.
Riffit perustuvat melkein aina asteikkoihin, useimmiten melodiseen molliasteikkoon tai duuriasteikkoon.
Riffejä voi soittaa muillakin soittimilla kuin vain kitaralla. Esimerkiksi Metallican ”For Whom the Bell Tolls” ja Queenin ”Another One Bites the Dust” sisältävät tunnetut bassokitarariffit. Nimekkäitä kosketinsoitinriffejä ovat muun muassa Bon Jovin Runaway (Bon Jovin kappale), Europen ”The Final Countdown”, Van Halenin ”Jump” ja The Whon ”Baba O'Riley”.
Kuningatar
Kuningatar on monarkiassa naispuolinen valtionpäämies tai kuninkaan puolisosta käytetty nimitys. Esimerkiksi Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsija Elisabet II on kuningatar, mutta niin on myös Ruotsin kuninkaan Kaarle XVI Kustaan vaimo Silvia.
Perinteisen käytännön mukaan monarkioissa monarkin miespuolisilla perillisillä on ollut etuoikeus valtaistuimeen, mutta viime vuosikymmeninä monissa monarkioissa on siirrytty sukupuolesta riippumattomaan kruununperimykseen, jossa perijän sukupuolella ei ole väliä, joten hallitsevien kuningattarien tulo on entistä todennäköisempää (esimerkiksi Norjassa, Ruotsissa, Belgiassa ja Alankomaissa). On myös monarkioita, joissa nainen voi periä kruunun vain siinä tapauksessa, että miespuolisia sukulaisia ei monarkilla ole lainkaan. Nykyisin kuningatar monissa maissa, joissa hän on valtaistuimella, samoin kuin kuningas monissa maissa, joissa hän on valtaistuimella, on lähinnä muodollinen ja symbolinen valtionpäämies, jonka tehtävät ovat lähinnä edustus- ja seremoniatehtäviä. Tällaisilla monarkeilla ei ole välttämättä lainkaan poliittista valtaa. Yhdistyneessä kuningaskunnassa taas kuningattarella on erittäin laajat valtaoikeudet, mutta hän käyttää niitä vain poikkeustapauksissa. Ylin vallankäyttäjä näissä maissa on useimmiten pääministeri.
Monet kuningattaret, jotka ovat kuninkaiden puolisoita, ovat toimineet holhoojahallitsijana miehensä kuoltua pojalleen, esimerkiksi Ranskassa kuningatar Anna Itävaltalainen toimi holhoojahallitsijana, kunnes hänen poikansa Ludvig XIV täytti 18.
"Leskikuningatar" on kuninkaan puolisona ollut kuningatar, jonka mies (kuningas) on kuollut.
"Kuningataräiti" on entisen kuninkaan leski tai joskus entinen hallitsija, jonka lapsi on noussut valtaistuimelle.
Polyteekkari
Polyteekkari oli Teknillisen korkeakoulun ylioppilaskunnan julkaisema lehti, jonka ensimmäinen numero ilmestyi helmikuussa 2002. Polyteekkari syntyi sitä edeltävien teekkarilehtien "Otahuudon" ja "Nyytisten" yhdistyessä.
Lyhyen kantaman tiedonsiirto
DSRC (Dedicated Short Range Communications) on lyhyen ja keskipitkän kantaman langaton viestityspalvelu, jota voidaan käyttää sekä julkisella että yksityisellä sektorilla. Viestitys tapahtuu tienvarsilaitteista kulkuvälineisiin ja kulkuvälineiden välillä. DSRC on tarkoitettu täydentämään soluverkkoviestitystä mahdollistamalla erittäin nopeat tiedonsiirtoyhteydet tilanteissa, joissa on tärkeää minimoida viive ja rajoittaa viestin välitys suhteellisen pienelle alueelle.
Eurooppalaista standardia DSRC:lle on kehittänyt CEN (Euroopan standardisoimisjärjestö) 1990-luvun alusta lähtien. Erimielisyyksien takia standardin kehitys hidastui ja lähes pysähtyi. Ratkaisu lopullisista standardeista saavutettiin kuitenkin 8.1.2003. Kompromissiratkaisu ei kuitenkaan takaa yhteentoimivuutta, koska standardi sisältää kaksi eri ryhmien tukemaa määrittelyä. CEN:n standardi määrittelee OSI-mallin fyysisen kerroksen (L1), siirtoyhteyskerroksen (L2) ja sovelluskerroksen (L7). EU:n komissio jatkaa työtään yhteentoimivuuden aikaansaamiseksi valmistelemalla direktiiviä. Myös IEEE ja ISO kehittävät omia standardejaan.
DSRC:n käyttämä taajuus jakautuu 5,795 - 5.925 GHz:n alueelle maanosasta riippuen. Euroopassa käytössä oleva alue on 5,795 - 5,815 GHz, Japanissa 5,77 - 5.85 Ghz ja Yhdysvalloissa 5,85 - 5,925 GHz. Yhteyden kantama on jopa kilometrin verran ja se vaatii näköyhteyden. Pienin mahdollinen etäisyys laitteiden välillä on noin 15 metriä. Tiedonsiirtonopeus on 6 - 27 Mbps.
Käytössä oleva protokolla perustuu IEEE 802.11 -standardiin. Tämä mahdollistaa sovelluskehityksen ilman varsinaisia DSRC-laitteita. Käytössä olevan 5 gigahertsin taajuusalueen takia järjestelmän testaaminen vaatii IEEE 802.11a -laitteiston.
DSRC-laitteet viestivät keskenään radiosignaaleilla. Liikennevälineissä olevat laitteet viestivät tienvarsilaitteiden tai toisissa liikennevälineissä olevien laitteiden kanssa. Tienvarsilaitteet voidaan lisäksi kytkeä toisiinsa joko radiolinkeillä tai kaapeloinnilla. Tällöin liikenteestä DSRC:n avulla kerättyä tietoa voidaan välittää laajemmalle alueelle.
DSRC:n sovelluksia ovat muun muassa julkisessa käytössä:
ja yksityisessä:
Liikennetiedot voidaan välittää joko suoraan autoihin tai esimerkiksi tien varsilla oleviin sähköisiin liikennemerkkeihin.
Channel One Cup
Channel One Cup on yksi neljästä Euro Hockey Tourin osaturnauksesta ja se pelataan Moskovassa Venäjällä. Aikaisemmin turnaus tunnettiin vuosikymmenten ajan Izvestija-sanomalehden mukaan nimellä Izvestija-turnaus ja jonkin aikaa Baltika-olutpanimon mukaan "Baltika-turnauksena". Panimo vetäytyi sponsorisopimuksesta Venäjän jääkiekkoliiton kiellettyä alkoholin mainonnan otteluissa. Sen jälkeen turnauksen yhteistyökumppaniksi tuli "Rosno", joka toimii vakuutusalalla, ja turnauksen nimi muuttui "Rosno Cup"iksi. Nykyisin turnausta tukee Venäjän TV:n ykköskanava. Suomessa turnaus tunnetaan yleisesti nimellä "Moskovan turnaus". EHT:n Venäjän turnaus pelataan joulukuussa.
Vuoden 1971 Izvestija-turnauksessa 17. joulukuuta pelatussa turnauksen avausottelussa Suomi voitti ensimmäistä kertaa Neuvostoliiton joukkueen. Maalintekijöinä Suomen joukkueessa olivat Juhani Tamminen (2 maalia), Matti Murto ja Juha Rantasila. Kyseessä oli jättiyllätys, sillä jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa aiemmin samana vuonna Suomi oli hävinnyt 1–8 ja 1–10, ja vuotta aiemmin 1–2 ja 1–16. Sapporon talviolympialaisissa 1972 palattiin ”normaaliin”, kun Neuvostoliitto voitti Suomen 9–3.
Tilanne vuoden 2017 kilpailuiden jälkeen.
Seksagesimaalijärjestelmä
Seksagesimaalijärjestelmä on lukujärjestelmä, jonka kantaluku on 60. Lukujärjestelmä on ollut käytössä ainakin Mesopotamian alueen joissain korkeakulttuureissa, mm. sumerilaisilla, akkadilaisilla ja babylonialaisilla (2350...539 eaa.). Seksagesimaalijärjestelmän käyttö kyseisissä kulttuureissa liittyi heillä käytössä olleisiin lukuisiin eri aika-, pituus- (sekä pinta-ala- ja tilavuus-) yksiköihin, joille oli ominaista se, että ne olivat keskenään jaollisia. Samaten luku 60 on monipuolisesti jaollinen: 60/1, 60/2, 60/3, 60/4, 60/5, 60/6, 60/10, 60/12, 60/15, 60/20, 60/30 sekä 60/60.
Nykyään käytössä oleva aikajärjestelmä on peräisin sumerilaisilta, joskin he jakoivat vuorokauden 24 tunnin sijasta 6 yötuntiin ja 6 päivätuntiin, joiden ajalliset kestot lisäksi muuttuivat vuodenaikojen tahdissa, sillä ne oli ankkuroitu auringon nousuun ja laskuun. Seksagesimaalijärjestelmää käytetään lisäksi karttakoordinaattien ilmaisemisessa.
Muurahaishappo
Muurahaishappo eli metaanihappo on yksinkertaisin karboksyylihappo, jonka molekyylikaava on HCOOH. Muurahaishappo on väritöntä, pistävänhajuista, syövyttävää ja savuavaa nestettä, joka muodostaa sumua kosteassa ilmassa. Muurahaishappo syövyttää useita metalleja, kuten esimerkiksi alumiinia, lyijyä ja valurautaa. Se on heikko happo, jonka happovakio on K = 1,80 * 10 (huoneenlämmössä) ja pK = 3,77. Muurahaishapon EY-numero on 200-579-1.
Luonnossa muurahaishappoa esiintyy monissa Hymenoptera-lahkon hyönteisissä, kuten mehiläisissä ja muurahaisissa, sekä kasveissa kuten nokkosissa ja kuusen neulasissa. Happo saa näiden hyönteisten pistoksen kirvelemään. Muurahaishappo löydettiin vuonna 1671 tislaamalla muurahaisia.
Muurahaishapon suoloja nimitetään formiaateiksi.
Muurahaishappoa käytetään AIV-rehun säilöntään. Menetelmän etuna on rehun korkea valkuaisainepitoisuus verrattuna kuivaheinään.
Heikko happo
Heikko happo on happo, jonka vetyionien tuotantoreaktio eli protolyysi ei tapahdu täydellisesti, vaan happo jää osittain hajonneena tasapainotilaan, toisin kuin vahva happo. Heikon hapon hajoamistuotteena saatava ioni eli konjugaattiemäs on emäksinen, joten se pystyy helposti sitomaan takaisin irronneen vetyionin. Tästä syystä heikon hapon liuoksen vetyionikonsentraatio on aina selkeästi pienempi kuin itse hapon konsentraatio. Heikon hapon vesiliuoksen pH on siis suurempi kuin yhtä väkevän vahvan hapon vesiliuoksen pH.
Heikon hapon määritelmä riippuu ainoastaan hapon kemiasta, eikä liuoksen väkevyydestä. Toisin sanoen heikkoa happoa väkevöittämällä ei saa vahvaa happoa tai vahvaa happoa laimentamalla heikkoa happoa. Monet orgaaniset hapot, kuten erilaiset karboksyylihapot, ovat heikkoja happoja. Heikko happo voi kuitenkin olla syövyttävä aine siinä missä vahvakin.
Hapot muodostavat kuitenkin vahvuutensa perusteella jatkuvan sarjan, jonka toisessa päässä ovat vahvat hapot ja toisessa päässä heikot hapot. Näin siis heikkojenkin happojen vahvuudessa on eroja; toiset heikot hapot protolysoituvat enemmän kuin toiset, mikä näkyy happojen erisuuruisina happovakioina. Heikkona happona pidetään yleensä happoa, jonka happovakio "K"<1. Joskus heikot hapot jaetaan vielä selvästi heikkoihin sekä heikohkoihin happoihin. Heikohkot hapot ovat heikoista hapoista vahvimpia, kuten esimerkiksi vetyfluoridi (HF). Tämä jaottelu on kuitenkin epävirallinen, eikä heikohkojen ja selvästi heikkojen happojen välillä ole selkeää rajaa.
Vahvatkin hapot ovat eräänlaisia heikkoja happoja, koska niidenkin konjugaattiemästen emäksisyys on havaittavissa, vaikka se onkin äärimmäisen pieni. Yleensä heikolla hapolla kuitenkin tarkoitetaan vain happoja, joiden liuoksissa hajonnutta happoa on vain pieni määrä.
Laskuissa tehdään heikoille hapoille yleensä se yksinkertaistus, että hajoamattoman hapon määrä on sama kuin hapon kokonaismäärä. Vahvimpien heikkojen happojen liuoksista laskettaessa tämä yksinkertaistus voi kuitenkin tehdä merkittävänkin virheen lopputuloksiin.
Haapaperhonen
Haapaperhonen ("Limenitis populi") on täpläperhosten ("Nymphalidae") heimoon kuuluva kookas päiväperhonen. Se on Suomen suurikokoisimpia perhoslajeja.
Haapaperhonen on hyvin kookas perhoslaji: Uroksilla siipien kärkiväli on 69–80 mm ja naaraat voivat saavuttaa jopa 82-96 mm pituuden, tehden siitä satunnaisesti Suomen kookkaimman päiväperhosen. Siivet ovat väriltään mustanruskeat. Etusiivissä on muutamia valkeita, nauhamaisesti asettuneita täpliä. Etusiiven etureunassa on lisäksi yksinäinen valkoinen täplä sekä siiven kärjessä valkoiset ja punaiset täplät. Takasiipien laidoilla kulkee koristeellinen kuviointi, joka muodostuu valkoisesta, siipisuonten katkomasta nauhasta sekä sen ja siiven reunassa sijaitsevista oranssinpunaisista nuolenmuotoisista täplistä. Siipien alapinnat ovat oranssinruskeat ja niissä on leveä valkoinen, tummien siipisuonten katkoma nauha. Siipien tyvet ovat alapinnalta leveästi siniharmaat.
Haapaperhonen on levinnyt Keski-Euroopasta Keski-Aasian kautta Japaniin. Euroopassa sitä esiintyy pohjoisessa Fennoskandian keskiosissa saakka.
Suomessa laji ei ole koskaan ollut kovin yleinen ja hävisi ilmeisesti täysin 1960-luvulla. Sittemmin laji palasi, mutta havainnot harvenivat jälleen ennen vuosituhannen vaihdetta, jonka jälkeen se on taas hieman yleistynyt. Haapaperhosen esiintyminen painottuu vahvasti Itä-Suomeen ja Keski-Pohjanmaalle. Perhonen lentää kesä-heinäkuussa.
Haapaperhosen elinympäristöä ovat rehevät metsät, joissa kasvaa haapoja. Se käy harvoin kukilla, mutta perhosia voi löytää juomassa vettä lätäköistä tai imemässä nesteitä ulosteista ja eläinten raadoista. Niille maistuvat myös hiki ja pilaantuneet hedelmät.
Toukan ravintokasveja ovat haapa ja muut poppelilajit.
Oksoniumioni
Oksoniumioni on mikä hyvänsä positiivisesti varautunut hapen kationi, jolla on kolme sidosta. Yksinkertaisin oksoniumioni on protonin ja vesimolekyylin yhdiste HO, joka antaa liuokselle sen happamat ominaisuudet.
Hapot muodostavat vedessä protolysoituessaan oksoniumioneja. Vesi (Lewisin emäksenä) luovuttaa protonille H (Lewisin happo) -elektroniparin muodostaen oksoniumionin.
Oksoniumionin konsentraation avulla voidaan laskea liuoksen pH-arvo yhtälöstä
formula_1, jossa [H0] on liuoksen oksoniumkonsentraatio (mol/dm).
Fenrir
Fenrir (myös Fenris) oli skandinaavisessa mytologiassa valtaisa susi, joka aiheutti paljon suruja ja tuhoa jumalten keskuudessa. Fenrir esiintyy useissa eri norjalaisissa ja islantilaisissa runoissa 900- ja 1000-luvuilta.
Fenrir oli yksi Lokin ja Angrboðan kolmesta hirviömäisestä lapsesta. Jumalat pelkäsivät lapsia, koska ennustusten mukaan ne tulisivat tekemään suurta vahinkoa. Odin haetutti lapset Asgårdiin. Odin karkotti kaksi muuta lasta, mutta Fenririn jumalat päättivät vangita ja kasvattaa Asgårdissa. Jumalista vain Tyr uskalsi lähestyä Fenririä, mutta lopulta se kasvoi niin suureksi, että jumalat halusivat kahlita sen. Fenrir rikkoi kaksi ensimmäistä rautakahletta. Kääpiöt valmistivat silkinkevyet ja -ohuet kahleet, joilla se aiottiin sitoa. Fenrir lupasi suostua kokeilemaan kahletta, mutta vain, jos Tyr pitäisi kättään Fenririn suussa. Kun Fenrir sidottiin Glepnir-kahleella, se puraisi Tyrin käden irti. Jumalat tiesivät Fenririn olevan mukana jumalten tuhossa, mutta he eivät halunneet muuttaa kohtaloa.
Ragnarökin tapahtumien edetessä Fenrir pääsee vapaiksi kahleistaan suuressa maanjäristyksessä ja on mukana Lokin hirviömäisessä armeijassa tuhoamassa maailmaa. Lopulta Fenrir tappaa itse Odinin, jumalten johtajan. Tarinan toisen version mukaan Fenrir nielee Odinin ja Odinin poika Vidar kostaa isänsä kuoleman tappamalla Fenririn eri tarinan versioiden mukaan joko puukottamalla tätä sydämeen, tai vääntämällä sen leuat sijoiltaan.
Fenrir on pelattava hahmo Hi-Rez Studiosin pelissä Smite. Peliin on sisällytetty lyhyt loreteksti Fenririn tarinasta. Tässä versiossa norjalaiset jumalat haastoivat Fenririn näyttämään vahvuutensa rikkomalla kahleet, jotka oli sidottu hänen ympärilleen. Osoittaakseen että jumalat eivät yritä huijata Fenririä, vaati Fenrir yhden jumalan pitävän kättään Fenririn suussa. Mikäli kahleet olisivat maagisesti vahvistetut, purisi Fenrir käden poikki. Tyr suostui asettamaan kätensä pantiksi ja kahleiden paljastuttua taialla vahvennetuiksi puri Fenrir käden poikki.
Fenrir on pelissä luokiteltu assasiiniksi eli sen tuottama vahinko on pelin luokitelman mukaan fyysistä. Toinen vahinkotapa olisi maagista. Assasiineille tavanomaisesti Fenrir kykenee tekemään vihollisillensa vahinkoa vai menemällä vihollisen viereen. Fenririn liikkeet perushyökkäyksen lisäksi ovat Unchained, joka on hyppy, Seething Howl, joka hetkellisesi lisää Fenririn tekemän vahingon määrää ja antaa Fenririn kerätä takaisin elämäpisteitään tekemällä vahinkoa, Brutalize, joka on paljon vahinkoa tekevä lyhyt hyppy, sekä Raganrok, jossa Fenrir kasvaa hetkellisesti ja nappaa vastustajan hampaisiinsa kuljettaen häntä mukanaan. Fenririn passiivinen kyky, Unbound runes, antaa lisävoimaa Fenririn seuraavalle käytettävälle kyvylle, mikäli Fenrir on osunut 5 perushyökkäystä tai tappanut vastustajan pelaajan. Unbound runes antaessa kyvylle lisävoimaa nollautuu sen status takaisin.
Lusikka
Lusikka on ruokailuväline, jossa on varsi ja maljamainen pesäosa. Nykyiset lusikat valmistetaan yleisimmin ruostumattomasta teräksestä. Lusikoita tehdään myös muun muassa hopeasta, puusta ja muovista.
Vanhimmat lusikat ovat kivikaudelta, eli noin 4000-luvulta ennen ajanlaskun alkua. Vanhimmat tunnetut lusikat on tehty puusta, mutta ensimmäiset lusikat on saatettu tehdä tuohesta. Löydetyt lusikat oli tehty hakkaamalla kiveä puuta vasten ja hiomalla hiekkaa ja vettä aihiota vasten. Tällaisia lusikoita on löydetty kolme. Ne on tehty sembramännystä, ja niiden varsiin on kaiverrettu eläinten päitä. Muodoltaan ne poikkeavat paljon nykylusikoista: niissä on lyhyt varsi ja iso, kämmentä jäljittelevä syvennys. Tällaisia lusikoita käytettiin koko kädellä.
Suomalaisten otaksutaan siirtyneen käsin syömisestä lusikan käyttöön ensimmäisen vuosituhannen vaihteen jälkeen. Uusi ruokailutapa omaksuttiin ensin Turun seudulla, josta se vähitellen levisi muualle maahan. Vanhin säilynyt lusikka on 1200-luvulta.
Myös luuta ja sarvea on käytetty valmistusmateriaalina.
Lusikkaa käytetään myös mittana ruoanlaitossa. Yksi ruokalusikallinen (rkl) vastaa kolmea teelusikallista (tl). Teelusikan koko on 5 millilitraa (ml) ja ruokalusikan 15 ml. Näin ollen 20 tl on sama kuin 1 desilitra (dl).
Kummit voivat antaa kummilapselleen ristiäislahjaksi kummilusikan. Tyypillisesti kummilusikka on hopeinen ja koristeellinen. Kummilusikkaan voidaan kaivertaa esimerkiksi lapsen syntymäaika ja paino.