hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Hanomag
Hannoversche Maschinenbau AG Hanomag oli vuonna 1835 perustettu saksalainen yhtiö, joka valmisti höyrykoneita, vetureita, työkoneita ja autoja. Yhtiön perusti Georg Egestorff, alun perin nimellä "Eisen-Giesserey und Maschinenfabrik Georg Egestorff". Toisen maailmansodan aikana yhtiön autotehdas valmisti kuljetuskalustoa sotilaskäyttöön.
Hanomagin kuorma-autotuotanto myytiin vuonna 1971 kokonaan Daimler-Benz-yhtiölle, joka valmisti Hanomag-Henschel-merkkisiä kuorma-autoja vuoteen 1974 asti. Tämän jälkeen yhtiö valmisti enää vain työkoneita. Japanilainen Komatsu osti työkonetuotannon 1980- ja 1990-lukujen taitteessa.
Valtaventtiili
Valtaventtiili on höyryveturin päätoimintaventtiili, jonka avulla veturin tehoa ja nopeutta säädetään.
Venttiilin yhdistää kattilaan tai tulistimen laatikkoon valtaputki.
Käyttökuntoisista höyryvetureista Kovjoella liikennöivässä Ojakkalan–Olkkalan rautatien veturi n:o 3:ssa (Orenstein & Koppel 7325/1920, 0-6-0wt) on ulkopuolinen, höyrykuvun oikealle puolelle kattilan päälle asennettu valtaventtiili, jolloin valtaputken saattoi jättää kokonaan pois tai se typistyi lyhyeksi yhdysputkeksi kuvun ja venttiilin välille.
Rakennetta käytettiin pääasiassa 600 mm märkähöyrykalustossa tilan säästämiseksi ja huollon helpottamiseksi, joskin niitä asennettiin jonkin verran myös 750 mm kalustoon. Esimerkiksi Kausalan–Leininselän rautatien molemmissa vetureissa ja niiden kanssa samanlaisissa Harvialan metsäradan ja Åminneforsin teollisuusradan ykkösvetureissa oli sellainen. 
Osaltaan tämä johtui siitä että Orenstein&Koppel –tehdas käytti pitkään samaa kattilamallia kaikkien eri kapearaideleveyksien vetureissaan. Vasta 30-luvulla valmistuneissa vetureissa (esimerkiksi Åminnefors 2, Orenstein & Koppel 12782/1936, 0-6-0wt) on sisäinen valtaventtiili.
Ulkoinen valtaventtiili voitiin sijoittaa myös höyrykuvun eteen; silloin sen käyttötanko kulkee erillistä putkea pitkin höyrykuvun läpi. Tällainen valtaventtiilirakenne on muun muassa Suomen vanhimmassa kapearaideveturissa, Fiskarsin Krauss-veturissa.
Suomessa rakennetuissa vetureissa valtaventtiili oli lähes aina sisäinen.
Jokainen hakee juomansa itse
Jokainen hakee juomansa itse on suomalaisen Freud Marx Engels & Jung -yhtyeen neljäs studioalbumi ja julkaistiin vuonna 1989. Levyn tunnetuimmat kappaleet ovat "Nattasia katsomassa eli Pekuulijenkka twist" sekä Tom Russell-cover "Danny Show".Albumi ilmestyi vuonna 1989 vähän ennen kuin Romanian diktaattori Nicolae Ceaușescu kukistui joulukuun lopulla samana vuonna. Albumin kappaleella "Dracula ja Pyhä Nicolae" tätä ennustettiin vain hiukan ennen kuin se todellisuudessa tapahtui.
Tulistinhöyryveturi
Tulistinhöyryveturi on erityisellä tulistimella eli lisäputkistolla varustettu höyryveturi, joka pystyy käyttämään polttoaineen hyödykseen paremmin ja antaa paremman tehon kuin vanhempi ns. märkähöyryveturi.
Tulistinputket on sijoitettu tuliputkien joukossa kulkeviin laajempiin ns. lieskaputkiin ja ne yhdistävä valtaputken päähän kytketty tulistimen laatikko puolestaan nokikaappiin.
Höyryliikenteen loppuaikoina lähes kaikki veturit olivat tulistintyyppisiä.
Tätä kirjoitettaessa (2007) vanhin ajokuntoinen ttulistinveturi Suomessa on Jokioisten Museorautatien käytössä oleva LWR6 (Tampella 141/1909, 2-8-0).
Kesken kunnostusta olevan Karjalankosken rautatien kakkosveturin (Krauss 4283/1900, 0-4-0 wt, ex Kaukas 2), tulistinkattila on Lokomon vuonna 1939 valmistama alkuperäistä suurempi uudiskappale, alun perin veturi oli märkähöyrytyyppinen.
Keltasilmävälskäri
Keltasilmävälskäri ("Ctenochaetus strigosus") on Havaijin ympäristössä elävä välskärikala, jota pidetään meriakvaarioissa.
Keltasilmävälskäri muuttaa väritystään kasvaessaan. Poikaset ovat aivan keltaisia, aikuisen yksilön vartalossa on kapeita ruskeita ja violetteja juovia, päässä sinisiä pilkkuja ruskealla pohjalla. Silmän ympärillä on auringonkukan keltainen rengas. Se kasvaa noin 10–15 cm pitkäksi.
Keltasilmävälskäreitä elää ainoastaan Havaijin ja Johnstonin atollin lähistöllä keskisellä Tyynellämerellä. Muualla tehdyt havainnot ovat todennäköisesti sekaannuksia lajiin "Ctenochaetus truncatus".
Keltasilmävälskäri voi olla aggressiivinen ruokapaikkoja puolustaessaan, lähinnä muita välskäreitä kohtaan.
Keltasilmävälskärit syövät kasvispitoista ruokaa, sekä akvaariossa kasvavaa levää että kasvisruokavalmisteita.
Noesis
Noesis (: "ymmärrys", "käsityskyky", "ajattelu") on fenomenologiassa tietoisuuden intentionaalinen akti ("noeettinen akti"). Esimerkiksi "ajattelu", "rakastaminen", "vihaaminen" ja "kuvitteleminen" ovat kaikki sanoja, jotka kuvaavat, mitä mieli tekee. "Rakastamista" ei kutsuta uskomukseksi, koska se on jotain, mitä tehdään, eikä jotain, mitä vain pidetään totena.
Takamehtien mekatähtiä
Takamehtien mekatähtiä on suomalaisen Freud Marx Engels & Jung -yhtyeen kolmas studioalbumi ja julkaistiin vuonna 1988.
Nokikaappi
Nokikaappi on höyryveturin keulassa oleva tila, johon tuliputket päättyvät ja josta savupiippu alkaa.
Tähän tilaan kertyy osa tuliputkien kautta tulleesta lentotuhkasta, joka poistetaan määräajoin lapiolla tai – isoissa vetureissa – erityisellä työntimellä.
Nokikaappiin on sijoitettu myös veturin omalla poistohöyryllä toimiva, tarpeen mukaan vetoa lisäävä vetopuhallin, apulietsoin sekä tulistajaelementit yhdistävä tulistajan laatikko.
Nokikaappi avataan veturin ylöslämmityksen aluksi ja tuhkat poistetaan; myös tilassa mahdollisesti olevat sihdit puhdistetaan tarpeen vaatiessa. Lopuksi kaapin luukku suljetaan tiiviisti, koska pienikin vuoto haittaa kaappiin muodostuvaa tyhjiötä ja siis vetoa. 
Nokikaapin kautta on ylimalkaan pääsy tuli- ja lieskaputkiin; jos tulistajaelementtejä on irrotettava huoltoa varten, se tehdään juuri nokikaapista käsin.
Gliese 581 d
Gliese 581 d on väitetty punaista kääpiötähteä Gliese 581 kiertävä planeetta, joka löydettiin La Sillan observatorion HARPS-instrumentilla vuonna 2007.. Heinäkuussa 2014 julkaistun uuden tutkimusten mukaan Gliese 581 d:tä ei ole olemassa.
Planeetan keskietäisyys keskustähdestä eli radan isoakselin puolikas on 0,25 AU, radan soikeus 0,2 ja kiertoaika keskustähden ympäri 84,4 Maan vuorokautta. Planeetan massa on kahdeksan Maan massaa, säde 1,96 Maan sädettä ja tiheys noin 7300 kg/m.
Planeetta voisi olla elinkelpoinen, vaikka se saattaa olla ainakin jossain määrin vuorovesilukkiutunut ja keskustähti on punainen kääpiö. Mahdollinen elinkelpoisuus perustuu siihen, että planeetalla voisi olla kasvihuoneilmiö. Toukokuussa 2011 julkaistun, kolmiulotteiseen globaaliin ilmastomalliin perustuvan tutkimuksen mukaan hiilidioksidipitoinen ilmakehä riittäisi pitämään Gliese 581 d:n pintalämpötilan veden sulamispisteen yläpuolella. Kasvihuoneilmiö nostaisi planeetan lämpötilaa tätäkin enemmän, mikäli planeetalla esiintyisi vettä. Vesipitoisessa ilmakehässä tapahtuva pilvien muodostuminen nostaisi samalla planeetan heijastavuutta ja siten osaltaan myös tasoittaisi lämpötilan nousua.
Toistaiseksi planeetan ilmakehän kemiallisesta koostumuksesta ei ole havaintoja.
Elokuussa 2009 lähetettiin australialaisen Canberra Deep Space Communication Complexin 70 metrin radioteleskoopilla yli 25 000 ihmiseltä ympäri maailmaa kerättyä tervehdystä Gliese 581 d:tä kohti.
Gliese 581 b
Gliese 581 b on eksoplaneetta, joka kiertää keskustähteään Gliese 581:tä. Se on niin sanottu "kuuma neptunus". Eksoplaneetta kiertää keskustähteään 0,041 AU:n päässä eli noin 6 miljoonan kilometrin etäisyydellä, noin 5,36865 päivän jaksolla. Radan soikeus on noin 0,031.
Planeetan massa on vähintään 0,05 Jupiterin massaa. Säde on 4,02 Maan sädettä. Planeetan tiheys 1506 kg/m3, lämpötila 420 kelviniä eli noin 147 °C.
Luotsikatu
Luotsikatu () on katu Helsingissä, Katajanokan kaupunginosassa. Se ulottuu nykyisin Satamakadulta Vyökadulle. Aikaisemmin se jatkui länsipäässään Tove Janssonin puiston (ent. Katajanokanpuiston) läpi Kanavakadulle lähelle Uspenskin katedraalia, mutta tämä länsiosa on muutettu puistokäytäväksi. Luotsikatua reunustavat rakennukset on rakennettu pääosin 1800-luvun lopussa ja 1900-luvun alussa, ja ne edustavat jugend-tyyliä. Rakennuksien arkkitehteihin lukeutuvat muun muassa Eliel Saarinen, Herman Gesellius ja Armas Lindgren, jotka ovat suunnitelleet Luotsikatu 1:n (Tallbergin talo) ja 5:n (Eol), sekä Selim A. Lindqvist, joka on suunnitellut Luotsikatu 2:n (Aeolus).
Kuuma neptunus
Kuuma neptunus on eksoplaneetta, joka kiertää tähteään tarpeeksi lähellä (vähemmän kuin yhden astronomisen yksikön päässä). Kuuman neptunuksen massan tulee olla Uranuksen ja Neptunuksen massan kaltainen. Uusimpien havaintojen mukaan kuumia neptunuksia saattaa olla maailmankaikkeudessa enemmän kuin aiemmin on ajateltu. Ensimmäinen löydetty kuuma neptunus oli Mu Arae c (tai HD 160691 c).
Conservapedia
Conservapedia on englanninkielinen wikihanke, jonka tavoitteena on käyttöoikeuksiltaan vapaa tietosanakirja, jonka artikkelit ovat yhteiskunnallisesti konservatiivisia ja kreationistisia. Conservapedia käyttää MediaWiki-ohjelmistoa, mutta ei ole yhteydessä Wikipediaan tai Wikimedia-säätiöön.
Conservapedian on perustanut, sitä johtaa ja sen omistaa Andrew Schlafly. Schlafly on poliittisen aktivistin Phyllis Schlaflyn poika ja oikeistolainen poliittinen aktivisti. Conservapedia on perustettu syksyllä 2006 ja Schaflyn kotikoulussa opiskelevat kirjoittivat suuren osan perusmateriaalista.
Sivusto on saanut runsaasti julkisuutta Euroopassa ja Suomessakin, koska sitä pidetään sisällöltään ja tyyliltään outona ja sivuston on jopa luultu olevan pelkkää parodisointia. Sivuston pitämiseen parodiana on saattanut osaltaan vaikuttaa se, että sitä on sotkettu kirjoittamalla parodisia artikkeleita.
Giovanni Pascoli
Giovanni Pascoli (31. joulukuuta 1855 San Mauro di Romagna, Forlì-Cesena, Emilia-Romagna – 6. huhtikuuta 1912 Bologna) oli italialainen runoilija. Hänen runonsa olivat melankolisia ja idealistisia, tavoittelivat yksinkertaisuutta sekä kiinnittivät erityistä huomiota yksityiskohtiin. Pascolin varhaistuotannossa kuvataan maaseudun elämää ja luontoa. Myöhäistuotantoon kuuluvissa teoksissa "Poemi conviviali" ja "Odi e inni" korostuvat puolestaan moraaliset ja yhteiskunnalliset aiheet. Pascoli käsitteli runoissaan myös historiallisia ja mytologisia teemoja.
Schleswig (kaupunki)
Schleswig () on kaupunki Saksan pohjoisimman osavaltion Schleswig-Holsteinin pohjoisosassa. Se toimii Schleswig-Flensburgin piirikunnan hallintokaupunkina. Kaupunki sijaitsee Itämeren noin 42 kilometriä pitkän Schleivuonon pohjukassa. Tältä kaupunki on myös saanut nimensä. Kaupungissa asui 24 773 ihmistä vuoden 2016 lopussa.
Varhaisin maininta Schleswigistä on peräisin vuodelta 804 muodossa "Sliasthorp". Schlein vastarannalla sijaitseva Haithabu oli viikinkiaikana merkittävä kauppapaikka, joka tuhoutui vuonna 1066 slaavien hyökkäyksessä. Tämän jälkeen suurin osa kauppatoiminnasta siirtyi Schlein pohjoisrannalla sijaitsevaan Schleswigiin. Vuonna 947 perustettiin Schleswigin hiippakunta. Schleswigin tuomiokirkko mainitaan vuonna 1134.
Vuodesta 1544 alkaen Gottorfin linna toimi Schleswig-Holstein-Gottorfin herttuoiden asuinsijana. Herttuoilla oli hyvin läheiset siteet Tanskan kuningashuoneeseen, mutta 1600-luvulla heidän politiikkansa muuttui itsenäisemmäksi. Suuren Pohjan sodan jälkeen Schleswigin herttuakunnan gottorfilainen osuus siirtyi jälleen Tanskan kuninkaalle. Korvauksena siitä, että linna oli menettänyt asemansa herttuan asuinsijana, sinne siirtyivät Schleswigin herttuakunnan korkein oikeus sekä hallinto.
Toisen Saksan–Tanskan sodan seurauksena Schleswigin alue siirtyi vuonna 1864 Tanskalta Preussin hallintaan. Schleswigin kaupunki sai tuolloin Schleswig-Holsteinin pääkaupungin aseman. Vuonna 1946 Schleswig-Holsteinin osavaltiohallinnon sijaintipaikaksi määrättiin kuitenkin Kiel. Schleswig-Holsteinin korkein oikeus pysyi edelleen Schleswigissä.
Schleswigissä on merkittävä tanskalainen vähemmistö, joka ylläpitää omia kouluja, kirjastoa ja laajaa kulttuuritoimintaa.
Schleswigin merkittävimpiä nähtävyyksiä ovat Schleswigin tuomiokirkko, kalastajakylä Holm sekä Gottorfin linna. Linnan barokkipuutarhassa on vuonna 2005 rakennettu niin sanottu ”maapallotalo” (), jossa on esillä Adam Oleariuksen vuosina 1650–1654 konstruoiman karttapallon kopio, halkaisijaltaan noin kolme metriä.
Noin viiden kilometrin päässä Schleswigin keskustasta sijaitsee Busdorfin kunnan alueella viikinkiaikaisen Haithabun jäänteitä. Paikalla toimii nykyään viikinkimuseo.
Hodgen otaksuma
Hodgen otaksuma on eräs tärkeimmistä algebrallisen geometrian ratkaisemattomista ongelmista. Se liittyy epäsingulaarisiin kompleksisiin algebrallisiin varistoihin ja niiden alivaristoihin. Otaksuma sanoo, että tietyt de Rhamin kohomologialuokat ovat algebrallisia, eli summia alivariston kohomologialuokkien Poincarén duaaleista. Hodgen otaksuma on yksi Clay-instituutin millennium-ongelmista, eli ongelman ratkaisijalle on luvattu miljoonan Yhdysvaltain dollarin palkinto.
Olkoon
Tätä ryhmää sanotaan "X":n astetta "2k" oleviksi "Hodgen luokkien" muodostamaksi ryhmäksi. Hodgen otaksuma kuuluu:
Projektiivinen kompleksinen monisto on kompleksinen monisto, joka voidaan upottaa kompleksiseen projektiiviseen avaruuteen. Koska projektiivisessa avaruudessa on Fubinin–Studyn metriikka, tällainen monisto on aina Kählerin monisto. Chowin lauseen mukaan kompleksinen monisto on myös sileä projektiivinen algebrallinen monisto, eli se on homogeenisten polynomien nollakohtien kokoelma.
Epimorfismi
Kategoriateoriassa epimorfismi on morfismi "f" : "X" → "Y", joka on "oikealta kumoutuva" seuraavassa mielessä:
Epimorfismit ovat samantapaisia kuin surjektiiviset funktiot, mutta ne eivät ole täsmälleen samat. Epimorfismin duaali on monomorfismi, eli epimorfismi kategoriassa "C" on monomorfismi duaalikategoriassa "C".
Moni abstraktin- ja universaalin algebran tutkija määrittelee epimorfismin surjektiivisena homomorfismina. Jokainen epimorfismi on algebrallisesti katsottuna epimorfismi myös kategorisessa näkökulmassa, mutta käänteinen ei ole voimassa kaikissa kategorioissa.
Kosmos (täsmennyssivu)
Kosmos tarkoittaa seuraavia asioita:
A. Le Coq Arena
A. Le Coq Arena eli Lilleküla staadion on Tallinnassa sijaitseva jalkapallostadion. Se toimii FC Floran sekä Viron maajoukkueen kotikenttänä. Nimensä se on saanut samannimisen olutmerkin mukaan. Arkkitehti Haldo Oravasin suunnitteleman stadionin katsojakapasiteetti on 11 000. Stadion otettiin käyttöön kesäkuussa 2001. Jalkapallo-otteluiden lisäksi stadionilla on järjestetty myös konsertteja.
Benny Kohlberg
Benny Kohlberg (s 17. huhtikuuta 1954) on ruotsalainen entinen maastohiihtäjä. Hänen paras arvokisasaavutuksensa on kultamitali Ruotsin viestijoukkueessa 1984 Sarajevon olympialaisissa. Samoissa kisoissa hän oli 15 kilometrin kilpailussa 19:s, mikä on hänen paras henkilökohtainen arvokisasijoituksensa. Maailmancupissa Kohlberg pääsi kerran palkintokorokkeelle sijoituttuaan kolmanneksi kaudella 1981–1982 Sveitsin La Brassus'ssa käydyssä 15 kilometrin kilpailussa.
Martin Bajčičák
Martin Bajčičák (s. 12. kesäkuuta 1976 Dolny Kubin) on slovakialainen maastohiihtäjä.
Bajčičák on saavuttanut yhden maailmancupin osakilpailuvoiton, 12. helmikuuta 2005 Reit im Winklistä 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailusta. Kaikkiaan hän on ollut maailmancupissa kahdesti palkintokorokkeella.
Arvokisoissa Bajčičák on ollut parhaimmillaan neljäs, 2005 Oberstdorfin MM-kisoissa takaa-ajokilpailussa. Vuonna 1996 Bajčičák saavutti nuorten MM-kisoista Asiagosta hopea- ja pronssimitalit. Hän edustaa "SKP Strbske Pleso" -hiihtoseuraa.
Tapio Kuosma
Tapio Kuosma on kirjoittanut sekä kaunokirjallisia teoksia että tietokirjoja. Hänellä on oikeustieteen lisensiaatin tutkinto sekä auktorisoidun kääntäjän tutkinto englannista, ranskasta ja ruotsista suomen kieleen. Tapio Kuosma on Espoon Kirjailijat ry:n ja Suomen tietokirjailijat ry:n jäsen.
František Jež
František Jež (s. 16. joulukuuta 1970 Valašské Meziříčí, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen uransa lopettanut mäkihyppääjä.
Atiiviurallaan Tšekkoslovakiaa edustanut Jež saavutti kaksi aikuisten arvokisamitalia. 1992 Albertvillen olympialaisissa hän saavutti Tšekkoslovakian joukkueessa joukkuemäen pronssia, ja vuotta myöhemmin Falun MM-kisoissa Tšekin ja Slovakian yhteisjoukkueessa joukkuemäen hopeaa. Vuonna 1988 hän voitti nuorten MM-kisoissa joukkuemäen pronssia. Hänen paras henkiökohtainen arvokisasijoituksensa oli Albertvillen talviolympialaisten suurmäen 15. sija. Maailmancupissa Jež saavutti neljä henkilökohtaista osakilpailuvoittoa, kaikki kaudella 1989–1990, jolloin hän oli kokonaiskilpailussa viides.
Clint Jones
Clint Jones (s. 5. lokakuuta 1984 Monroe, Wisconsin) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä.
Jonesin paras arvokisasijoitus on 22. sija lentomäen MM-kisoista Planicasta 2004. Val di Fiemmen MM-kisoissa 2003 hän oli normaalimäessä sijalla 23 ja sivusi sijoitustaan kahden vuoden kuluttua Oberstdorfin MM-kilpailuissa. Vuonna 2002 hän oli Schonachissa käydyissä nuorten MM-kisoissa normaalimäessä seitsemäs.
Maailmancupissa Jonesin paras henkilökohtainen sijoitus on yhdeksäs, jonka hän saavutti Kuopiossa 23. marraskuuta 2001. Continental Cupissa Jones on saavuttanut kolme osakilpailuvoittoa ja kaikkiaan kymmenen palkintokorokesijoitusta.
Kid Kaplan
Louis ”Kid” Kaplan (15. lokakuuta 1901 – 26. lokakuuta 1960 Norwich, Connecticut) oli yhdysvaltalainen ammattilaisnyrkkeilijä ja höyhensarjan maailmanmestari.
Tuolloin Venäjään kuuluneessa Kiovassa syntynyt juutalainen Kaplan muutti perheensä kanssa Connecticutin Merideniin ollessaan viisivuotias. Nyrkkeilyn hän aloitti teini-iässä Lenox Athletic Clubilla ja ryhtyi ammattilaiseksi vuonna 1919. Neljän ensimmäisen ammattilaisvuotensa aikana hän otteli yli 50 ammattilaisottelua. Vuonna 1923 hän otteli Babe Hermania vastaan kaksi ratkaisemattomaan päättynyttä ottelua ja voitti 10-eräisen ottelun tulevaa kevyensarjan mestaria Jimmy Goodrichia vastaan.
Vuoden 1924 höyhensarjan mestaruus jäi Johnny Dundeen jäljiltä avoimeksi. Kaplan voitti Angel Diazin, Bobby Garcian ja Joe Lombardon ja pääsi iskemään tittelistä Madison Square Gardeniin 2. tammikuuta 1925 Danny Krameria vastaan. Yhdeksännessä erässä hän tyrmäsi Kramerin ja voitti mestaruuden itselleen. Hänen kaksi ensimmäistä puolustustaan olivat Babe Hermania vastaan, joista ensimmäinen päättyi ratkaisemattomaan ja toinen hänen voittoonsa.
163 senttimetrin pituisella Kaplanilla oli jatkuvia vaikeuksia saada pysymään painonsa höyhensarjan vaatimissa rajoissa ja kesäkuussa 1927 hän luopui vapaaehtoisesti mestaruustittelistään ja siirtyi kevytsarjaan, missä hän voitti muun muassa Jackie Fieldsin, Johnny Jadickin, Billy Wallacen, Goodrichin, Battling Battalinon sekä Sammy Mandellin, ja kärsi myös tappioita muun muassa Wallacelle, Eddie Ranille ja Jimmy McLarninille. Vuonna 1933 hän lopetti uransa hävittyään Cocoa Kidille.
Kaplanin veli Izzy Kaplan oli myös nyrkkeilijä.
Olkkalan kartano
Olkkalan kartano on syntynyt 1300-luvulla, ja se on ollut Vihdin kartanoista merkittävin. Se on harjoittanut merkittävää teollisuustoimintaa. Kuningas Kustaa III yöpyi kartanossa kesäkuussa 1783. Nykyinen 1845 valmistunut päärakennus pihapiireineen on suojelukohde. Päärakennuksen osti vuonna 1997 Entisöinti Pulla Oy:n perustaja Jorma Pulla, jonka johdolla kartano kunnostettiin nykyiseen asuunsa. Vuoteen 2009 asti kartanon omisti Jorma Pullan kuolinpesä. Vuonna 2009 kartanon osti AVS-yhtiöt Oy -konsernin perustaja ja omistaja, liikemies Antero Parma.
1920-luvulla 500 työntekijää työllistäneen Olkkala Oy:n tehtailta on kulkenut Ojakkalan–Olkkalan rautatie.
Sascha Gerstner
Sascha Gerstner (s. 2. huhtikuuta 1977) on saksalainen kitaristi. Hänet tunnetaan Freedom Call yhtyeen alkuperäiskitaristina ja nykyään Helloweenin kitaristina. Gerstner on soittanut Freedom Callissa vuosina 1998–2001. Vuonna 2002 hän liittyi Helloweenin riveihin paikkaaman yhtyeen pitkäaikaista kitaristia Roland Grapowia. Gerstner käyttää Dean Guitarsin, Gibson Les Paulin ja Ibanezin kitaroita.
Jimmy McLarnin
Jimmy Archibald McLarnin (19. joulukuuta 1907 – 28. lokakuuta 2004, Hillsborough, Pohjois-Irlanti) oli kanadalainen ammattilaisnyrkkeilijä ja kaksinkertainen välisarjan maailmanmestari. Hän otteli useissa painoluokissa ja kohtasi uransa aikana peräti seitsemän painoluokan maailmanmestarit. Kaikkiaan hän otteli viittätoista maailmanmestaria vastaan, ja viidesti voitti hallitsevan maailmanmestarin tittelittömässä kamppailussa.
Irlannissa syntynyt, mutta 3-vuotiaana perheensä kanssa Kanadan Vancouveriin muuttanut McLarnin aloitti nyrkkeilyn 10-vuotiaana jouduttuaan kadulla tappeluun. Ammattilaiseksi hän ryhtyi vuonna 1923, 15 vuoden iässä. Jo toisena ammattilaisvuonnaan hän voitti ja saavutti ratkaisemattoman kahdessa 4-eräisessä kamppailussa olympiavoittajaa ja tulevaa kärpässarjan maailmanmestaria Fidel LaBarbaa vastaan. Vuonna 1925 hän voitti puolen vuoden aikana kolme maailmanluokan vastustajaa: Pancho Villan heinäkuussa, tulevan välisarjan maailmanmestarin Jackie Fieldsin marraskuussa ja tulevan kääpiösarjan mestarin Bud Taylorin joulukuussa.
Vuonna 1928 McLarnin haastoi kevytsarjan mestarin Sammy Mandellin, mutta hävisi 15-eräisen kamppailun tuomariäänin. Voitettuaan Benny Leonardin hän pääsi ottelemaan haastajana välisarjan hallitsijaa Young Corbet III:a vastaan vuonna 1933 ja tyrmäsi tämän heti ensimmäisessä erässä. McLarninin aikakausi mestarina ei kuitenkaan kestänyt pitkään, sillä seuraavan vuoden toukokuussa hän menetti mestaruutensa kevytsarjan ja alemman kevytsarjan mestaruusvyöt omistaneelle Barney Rossille. Kolmen kuukauden kuluttua McLarnin kuitenkin voitti mestaruuden takaisin itselleen, mutta toukokuussa 1935 Rossi otti mestaruuden takaisin itselleen. Vielä 1936 McLarnin otteli Tony Canzoneria vastaan kaksi 10-eräistä ottelua, joista ensimmäisen hän hävisi ja voitti toisen. Viimeisessä ottelussaan 29-vuotiaana hän voitti kevytsarjan mestarin Lou Ambersin 20. marraskuuta.
Nyrkkeilyuransa jälkeen McLarnin sijoitti ansaitsemansa rahansa avaamalla konemyymälän. Lisäksi hän harrasti näyttelemistä ja golfia sekä piti luentoja yliopistoissa.
Imatran Rakennustyö
Imatran Rakennustyö Oy oli valtion koskivoimakomitean alainen, Imatran vesivoimaloiden rakentamista varten perustettu väliaikainen maa- ja vesirakennusyhtiö.
Presidentti Lauri Kristian Relander vihki Imatrankosken voimalaitoksen ensimmäisen vaiheen käyttöön 25. toukokuuta 1929, joskin viimeistely kesti vielä kolme vuotta.
Yhtiöllä oli runsaasti kapearaidekalustoa: seitsemän 750 mm veturia, 205 kaato- ja työmaavaunua sekä 30 kpl 600 mm:n kuuppavaunua. Vaihteita järjestelmässä oli jopa 21 ja kääntöpöytiä 9. Raiteiston kokonaispituus 14 kilometriä.
Yksi vetureista, numero 4 (Lokomo 25/1923, 0-4-2T), räjähti 20. helmikuuta 1925 ja romutettiin myöhemmin. Veturit ja raiteisto myytiin työn valmistuttua vuosina 1928–1932 teollisuudelle ja rakennusyhtiö lakkautettiin. Kolme veturia eli numerot 1–3 (Lokomo 19-21/1922, 0-4-2T), myytiin Tampella Oy:n Inkeroisten tehtaille ja numero 5, Orenstein & Koppel 10544/1923, 0-6-0WT, Åminneforsin teollisuusradalle. Viimeisen eli räjähtänyttä Nelosta korvaamaan hankitun veturin numero 6, Krauss 8069, 0-8-0WT, kohtalo on tuntematon.
Daniel Löble
Daniel "Dani" Löble (s. 22. helmikuuta 1973, Zürich, Sveitsi) on sveitsiläis-saksalainen rumpali. Dani aloitti rumpujensoiton vuonna 1978 ystäviensä kanssa perustamalla pienimuotoisia yhtyeitä. Tätä kesti 70-luvun loppuun ja 80-luvun puoleenväliin. Vuonna 1985 Dani otti ensimmäisiä rumputuntejansa. Dani lopetti tunnit vuonna 1992, jolloin hän aloitti uransa todellisen käynnistämisen. Löblen ura polkaistiin kunnolla käyntiin vuonna 1997, kun hän liittyi Rawhead Rex-yhtyeeseen. Dani erosi yhtyeestä vuonna 1999, mutta palasi takaisin lopulta 2003. Dani lopetti työskentelyn Rawhead Rexin kanssa vuonna 2005, jolloin hän liittyi Helloweeniin. Löble oli työskennellyt myös vuosina 2004-2005 entisen Iron Maidenin laulajan, Blaze Bayleyn sooloprojektin konserttikokoonpanossa. Muita Löblen yhtyeitä ovat olleet hänen ystäviensä ja veljensä kanssa perustettu Element 58 sekä Höllenhude ja Glennmore. Dani esiintyi vuonna 2003 Element 58-klubikiertueella. 
Danilla on ollut vuodesta 2007 sopimus rumpuvalmistaja Pearlin kanssa, ja hän on suunnitellut oman singature-settinsä, Pearl Dani Löble Singaturen, joka valmistetaan ainoastaan häntä varten. Symbaalit hänen settiinsä valmistaa PaisTe.
Karelia-soutu
Karelia-soutu on vuodesta 1985 alkaen Pohjois-Karjalassa järjestetty soututapahtuma. Kyseessä on Suomen suurin retkisoutu, ja siihen osallistuu vuosittain heinäkuussa noin 2 000 soutajaa ja melojaa.
Lähtöpaikat ovat kirkkoveneille Pielisellä (Nurmeksessa tai Lieksassa) ja pienveneiden lähtöpaikka oli esimerkiksi vuonna 2007 Ilomantsin Mutalahdessa. Soutu kulkee alas Pielisjokea Pyhäselälle Joensuuhun ja Liperiin. Taukopaikkoja ovat muun muassa Joensuun Haapalahti, Kontiolahden Jakokosken museokanava ja Joensuun Ilosaari, Liperin Saariston ranta ja Rääkkylän Koivuniemi.
Mukana on ollut yksinsoutajia, parisoutajia, perheitä, soutuporukoita ja joukkueita, jotka vaihtavat miehistöä jokaiselle osuudelle. Matkaa kertyy sekä pienvene- että kirkkovenereiteille noin 250 kilometriä.
Vuodesta 2010 tapahtumaan on voinut osallistua myös polkupyörällä. Pyöräilijöiden etappipaikat ovat samat kuin soutajilla.
Hammasrata
Hammasrata on vuoristoissa, mm. Karpaateilla, käytettävä kapearaiteinen rautatiejärjestelmä, jossa kiskotuksen välissä kulkee erillinen hammastanko. Vetureissa on tankoon vastaava erillinen hammaspyöräkoneisto, joka voidaan nostaa ylös tasamaalla nopeuden lisäämiseksi. Tämä koneisto mahdollistaa jopa 480 promillen nousut ja laskut. Tietyn kaltevuusrajan jälkeen nykyisin käytetään veturijunien sijasta yksinomaan moottorivaunuja; useimmat tällaiset radat ovat sähköistettyjä.
Jyrkin nousu on Sveitsissä, Luzernin lähellä olevalla Pilatusvuorelle nousevalla hammasradalla. Rata on sähköistetty ja käyttää moottorivaunuja. Tätä jyrkemmät radat ovat funikulaareja eli kiskoköysiratoja.
Loivemmissa nousuissa, aina 70 promilleen asti, on joillakin radoilla hammasratakoneistot korvattu joko moottorivaunuihin asennetuilla erityisvarustetuilla jarruilla tai kaikkein loivimmissa nousuissa voimakkailla työntövetureilla.
Hammasradan sijasta voidaan käyttää myös kumipyöriä kitkan lisäämiseksi. Lausannen metrorata m2, Sveitsissä, on toteutettu kumipyörillä. Radan jyrkkyys on suurimmillaan 120 promillea.
Luan Krasniqi
Luan Krasniqi (s. 10. toukokuuta 1971) on Saksaa edustava Kosovon albaani nyrkkeilijä ja kaksinkertainen ammattilaisten raskaan sarjan Euroopan mestari. Krasniqi on noin 191 cm pitkä.
Krasniqin perhe muutti kotikaupungistaan Junikista Saksaan Rottweiliin kun hän oli saanut koulunsa päätökseen vuonna 1987. Nyrkkeilyn hän aloitti "BSV Rottweil", missä häntä valmensi huippuvalmentaja Theo Kerekesch. Saatuaan Saksan kansalaisuuden hän osallistui Liverpoolissa käytyyn kansainväliseen turnaukseen ja voitti kultamitalin. Samana vuonna hän saavutti myös Saksan mestaruuden. Menestys jatkui 1995 MM-kisoissa, missä hän saavutti hopeaa hävittyään loppuottelussa kuubalaiselle Félix Savónille. Vuotta myöhemmin hän eteni Atlantan olympialaisissa välieriin, mutta silmävamma esti häntä kohtaamasta uudelleen Savónia ja hän palasi kotiin pronssimitali kaulassa.
Atlantan kisojen jälkeen Krasniqi solmi ammattilaissopimuksen "Panix Promotionsin" kanssa. Ensimmäisessä ammattilaisottelussaan 2. syyskuuta 1997 hän voitti nelieräisessä kamppailussa Harry Seniorin. Samoihin aikoihin hän toimi Lennox Lewisin sparraajana. Kaikkiaan hän otteli Panixille 15 ottelua, joista voitti jokaisen, ennen kuin siirtyi keväällä 2000 "Universum Box-Promotionsin" riveihin. 5. tammikuuta 2002 hän pääsi iskemään Euroopan mestaruudesta Rene Monsia vastaan ja voitti 12-eräisen kamppailun tuomariäänin 2-1. Hän kuitenkin hävisi tittelin heti ensimmäisessä puolustuksessaan Przemyslaw Saletalle saman vuoden heinäkuussa.
Uudestaan Krasniqi pääsi iskemään Euroopan mestaruudesta 14. helmikuuta 2004 ja voitti tuolloin Sinan Samil Samin. Hän puolusti mestaruuttaan voitolla Monsea vastaan ja otteli ratkaisemattoman Timo Hoffmannin kanssa. Toukokuussa 2005 hän voitti Lance Whitakerin ja pääsi ottelemaan WBO-liiton maailmanmestaruudesta. Saman vuoden syyskuussa Hampurissa käydyssä mestaruusottelussa Lamon Brewster kuitenkin säilytti mestaruutensa yhdeksännen erän teknisellä tyrmäyksellä. Maaliskuussa 2007 hän otteli Stuttgartissa Brian Minton kanssa avoimesta WBO:n Intercontinental-tittelistä ja voitti kamppailun kaikin tuomariäänin. Saman vuoden heinäkuussa hän menetti tittelinsä hävittyään Tony Thompsonille.
Viimeksi Krasniqi otteli 15. marraskuuta 2008 ukrainalaista Oleksandr Dimitrenkoa vastaan häviten tyrmäyksellä kolmannessa erässä.
Nyrkkeilyn maailmanmestaruuskilpailut
Nyrkkeilyn maailmanmestaruuskilpailut on amatööri- eli olympiatyylin nyrkkeilyn merkittävin arvoturnaus olympialaisten rinnalla.
Kilpailut järjestää kansainvälinen amatöörinyrkkeilyliitto AIBA. Nykyisin maailmanmestaruuskilpailut järjestetään joka toinen vuosi. Ensimmäiset miesten MM-kilpailut järjestettiin vuonna 1974 Kuuban Havannassa ja ensimmäiset naisten kilpailut vuonna 2001.
Vuonna 2003 painoluokkia vähennettiin kahdestatoista yhteentoista, kun alempi keskisarja (alle 71 kg) poistettiin. Vuonna 2011 painoluokkia vähennettiin jälleen yhdellä, kymmeneen, kun höyhensarja (alle 57 kg) poistettiin. Tosin naisten maailmanmestaruuskilpailuissa on vielä höyhensarja, mutta niissäkin kymmenen painoluokkaa.
Suomalaisnyrkkelijät ovat MM-kisoissa saavuttaneet kaikkiaan kahdeksan mitalia.
Antipodi
Antipodi on piste, joka sijaitsee pallon toisella puolella katsottaessa jostain pallon pinnan pisteestä halkaisijaa pitkin. Kullakin pallon pinnan pisteellä on vastaava antipodipiste.
Tähtitieteessä antipodi viittaa useimmiten taivaanpallolla olevan pisteen vastakkaispisteeseen.
Maantieteessä antipodi on piste, joka on täsmälleen maapallon toisella puolella. Koska maapallo on suurimmaksi osaksi merien peitossa, on maalla olevien pisteiden antipodi useimmiten meressä. Vaikka kuuluisan ilmaisun mukaan tarpeeksi kaivamalla suoraan alaspäin joudutaan Kiinaan (esimerkiksi termi "Kiina-ilmiö" viittaa tähän), vain tietyt alueet Etelä-Amerikan eteläkärjessä ovat Kiinan alueiden antipodeja. Euroopassa Espanja osuu täsmälleen Uuden-Seelannin pohjoissaaren kohdalle. Uuden-Seelannin eteläpuolella sijaitsevat Antipodisaaret nimettiin sen mukaan, että ne sijaitsevat melko lähellä Britteinsaarten antipodia.
David G. Ludwig
David G. Ludwig (s. 28. huhtikuuta 1987) on yhdysvaltalainen henkilö, joka murhasi tuolloin 14-vuotiaan tyttöystävänsä Kara Beth Bordenin vanhemmat Michael ja Cathryn Bordenin 13. marraskuuta vuonna 2005 Glock-merkkisellä puoliautomaattipistoolilla. Hänen tuomittiin teostaan kahteen elinkautiseen vankeuteen ilman mahdollisuutta ehdonalaiseen. Hän kärsii tuomiotaan Camp Hillin vankilassa Pennsylvaniassa.
Kultapyrstöluikero
Kultapyrstöluikero ("Ecsenius bicolor") on meriakvaariossa pohjan lähellä viihtyvä kala.
Kultapyrstöluikero kasvaa noin 10 cm pitkäksi. Kalasta on joitakin eri värimuotoja. Kalan pää ja etuosa on yleensä tumma, ruskea tai sinivihreä, pyrstöpuoli kullankeltainen. Myös joitakin kokonaan tummia yksilöitä esiintyy. Pää on nelikulmainen ja silmät kohoavat päälaen yläpuolelle. Selkäevä kohoaa komeana harjana lähes koko selän pituudelta.
Kultapyrstöluikero elää luonnossa Indopasifisella merialueella. Se on melko suosittu riutta-akvaarion kala, mutta saattaa joskus näykkiä koralleja ja simpukoita.
Kultapyrstöluikero piileskelee usein osittain kivenkolossa niin että vain pää pistää esille.
Kultapyrstöluikero syö luonnossa enimmäkseen levää. Akvaariossa se voi osittain hyväksyä korvaavaa ruokaa kuten hiutaleita.
Keltapyrstövälskäri
Keltapyrstövälskäri ("Zebrasoma xanthurum") on välskärikaloihin kuuluva kala.
Keltapyrstövälskäri voi kasvaa 25 cm pitkäksi. Sen vartalo on litteä ja orvokinsininen, suu välskäreille ominainen pitkähuulinen ja pyrstö kirkkaan keltainen. Pyrstön tyvessä ovat veitsimäiset ulokkeet, joita kala voi käyttää taisteluaseena heiluttamalla vartaloaan.
Nuoret yksilöt ovat hennosti vaakaraitaisia.
Keltapyrstövälskäri elää luonnossa Punaisellamerellä ja Persianlahdella.
Se elää 2-20 metrin syvyydessä merenpohjan kalliorinteillä tai koralleja kasvavilla alueilla.
Keltapyrstövälskäri tarvitsee runsaasti uintitilaa, ja se voi käyttäytyä aggressiivisesti muita välskäreitä kohtaan. Jos se ehtii vallata reviirin akvaariosta, se voi hyökätä myöhemmin tulleiden kalojen kimppuun, siksi suositellaan, että keltapyrstövälskäri laitetaan akvaarioon viimeisenä kalana.
Luonnossa keltapyrstövälskärit liikkuvat uteliaina pitkin koralliriuttaa ja napostelevat jatkuvasti levää. Riutta-akvaariossa ne saattavat joskus näykkiä myös pitkälonkeroisia koralleja ja jättiläissimpukoita, varsinkin jos eivät saa tarpeeksi mieluista ruokaa.
Keltapyrstövälskärit kutevat avoveteen, sekä mäti että siitä kuoriutuneet toukat ajelehtivat planktonin seassa. Poikaset asettuvat riutalle toisen muodonmuutoksensa jälkeen. Laji on hyvin vaikea saada lisääntymään vankeudessa.
Keltapyrstövälskäri syö luonnossa pääravintonaan kivillä ja koralleilla kasvavaa makrolevää, mutta tulee sen joukossa nielaisseeksi myös pieniä selkärangattomia. Akvaariossakin se nyppii elävää levää, mutta sille syötetään sen lisäksi kasvispitoista ruokaa kuten kuivattua levää. Kala tarvitsee monipuolisesti erilaisia ruoka-aineita säilyttääkseen värinsä.
Sopiva lämpötila on 24–28 °C, suolapitoisuudesta kertova ominaispaino 1.020–1.02 ja pH 8.1–8.4.
José Enrique Gutiérrez
José Enrique Gutiérrez Cataluña s. 18. kesäkuuta 1974 Valencia) on espanjalainen maantiepyöräilijä. Hän kilpaili ammattilaisena vuosina 1998–2009 ja uudelleen 2011–2012. Gutiérrezin merkittävimmät saavutukset ovat Italian ympäriajon kakkostila vuonna 2006 sekä etappivoitto Espanjan ympäriajossa ja kaksi etappivoittoa Dauphiné Libéré -kilpailussa.
Phonak Hearing Systems -tallissa ajanut Gutiérrez oli kesäkuusta 2006 lähtien "ei-aktiivinen" ajaja yhdessä tallikaverinsa Santiago Boteron kanssa, koska häntä epäiltiin yhteyksistä Eufemiano Fuentesiin, jonka epäillään toimittaneen doping-aineita useille pyöräilijöille. (ks. Operaatio Puerto).
Koldo
Koldo, oikealta nimeltään Jesús Luís Alvárez de Eulate (s. 4. syyskuuta 1970 Vitoria-Gasteiz, Espanja) on andorralainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän toimii FC Andorran sekä Andorran maajoukkueen ykkösmaalivahtina.
Koldo aloitti uransa kotikaupunkinsa Vitorian CD Aurrerá de Vitoriasta, ja pelasi myös Atlético Madridissa, CD Toledo ja UD Salamancassa ennen kuin vuonna 1994 muutti Andorraan. Koldo on naimisissa andorralaisen vaimonsa kanssa, ja heillä on Iker-niminen poika.
SL-1
SL-1 eli Stationary Low-Power Reactor Number One oli Yhdysvaltain maavoimien rakentama kokeellinen 3 megawatin tehoinen pienikokoinen ydinreaktori, joka sijaitsi Idaho Fallsin lähellä Idahossa, National Reactor Testing Stationissa, joka oli osa Idaho National Laboratorya. Reaktorityyppi oli suunniteltu kaukaisten pohjoisten sotilastukikohtien lämmittämiseen ja sähkön tuottamiseen. Reaktorissa tapahtui ensimmäinen Yhdysvalloissa tapahtunut ydinonnettomuus. Se on toistaiseksi ainoa kuolonuhreja vaatinut ydinonnettomuus Yhdysvalloissa; onnettomuus johti kolmen ihmisen kuolemaan.
21. joulukuuta 1960 reaktori oli ajettu alas huoltoa varten. 3. tammikuuta 1961 reaktorissa kuitenkin tapahtui yllättävä nopea reaktio, joka johti höyryräjähdykseen. Syynä oli säätösauva, jota reaktorin päällä ollut työntekijä oli käsittelemässä: ilmeisesti sauvalla oli ollut taipumus juuttua ja työntekijä oli käsitellyt sitä väkivalloin; toimenpiteen tarkoitus oli vetää säätösauvaa pois reaktorista noin 3 tuumaa (7,6 cm), mutta sitä oli liikutettu arviolta 20 tuumaa (50 cm), joka aiheutti reaktion kiihtymisen liiallisesti ja reaktorisydämen lähellä olevan veden välittömään höyrystymiseen. Höyryräjähdys löi maassa olleet työntekijät (John A. Byrnes ja Richard Leroy McKinley) kumoon; reaktorin päällä ollut suojatulppa lävisti reaktorin päällä olleen työntekijän (Richard C. Legg) ja hän seivästyi räjähdyksen voimasta rakennuksen kattoon. McKinley oli työntekijöistä ainoa, joka oli vielä hengissä pelastustyöntekijöiden saapuessa. Vaikka kaikki kolme työntekijää altistuivat onnettomuudessa säteilylle, he kaikki kuolivat räjähdyksen aiheuttamien fyysisten vammojen takia. Ruumiit toimitettiin omaisille lyijyvuoratuissa arkuissa.
Vaikka reaktorilla ei ollut varsinaista nykyisen tyyppistä suojarakennusta, rakennus esti silti säteilyn leviämisen ympäristöön.
Onnettomuuden seurauksena reaktorityyppiä ei otettu laajemmalti käyttöön, ja turvamääräyksiä tiukennettiin niin, että yhden säätösauvan liiallinen poistaminen ei aiheuta vaaraa. Reaktorin jäännökset on haudattu lähelle onnettomuuspaikkaa.
Dominic Chatto
Dominic Chatto Bashir Jamilu (s. 12. heinäkuuta 1985) on nigerialainen jalkapalloilija, joka edustaa Falkenbergiä. 181-senttinen Chatto on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Chatto aloitti uransa kotimaansa liigassa, jossa hän pelasi FC Sheratonissa ja AS Racinesissa. Maaliskuun lopulla 2007 turkulaisen Interin kanssa vuoden mittaisen sopimuksen tehnyt Chatto oli keväällä seuran pelaajana jo muutamassa liigacupin ottelussa. Veikkausliigassa Chatto pelasi ensimmäisen ottelunsa kauden avauskierroksella 23. huhtikuuta 2007 1-0 tappio-ottelussa Hakaa vastaan. Maalitilinsä hän avasi seuraavassa ottelussa, kun hän teki kaksi maalia Vaasan Palloseuran verkkoon. Kaikkiaan Chatto pelasi 2007 23 liigaottelua, joissa hän teki puolustavalle keskikenttäpelaajalle kuusi maalia. Kaudella 2008 Chatto oli yksi Interin tärkeimmistä pelaajista mestaruuskamppailussa, ja kauden lopuksi Jalkapallon Pelaajayhdistys (JPY) valitsi hänet vuoden liigapelaajaksi. Kaudeksi 2009 Chatto siirtyi Ruotsin pääsarjaan BK Häckeniin.
Häckenistä Chatto jatkoi matkaansa Norjan pääsarjaan ja Bodø/Glimtiin. Siellä hän pelasi kahden kauden aikana 44 ottelua joissa teki 3 maalia. Sieltä hän siityi Kazakstanin pääsarjajoukkue Ordabasyyn, jossa hän pelasi kaikkiaan 31 ottelua maaleitta.
Kaudesta 2017 lähtien Chatto on pelannut Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavassa Falkenbergissa.
Stukko
Stukko on seinien koristeluun käytetty materiaali, eräänlainen muotoiltava rappaus, jota valmistetaan kipsistä, kalkista, hiekasta, vedestä sekä väreistä ja erilaisista sideaineista. Stukkokoristeet ovat tyypillisesti reliefejä tai erilaisia ornamentteja. Niitä on käytetty erityisen taitavasti muinaisessa arabien taiteessa, esimerkiksi Alhambrassa. Länsimaissa se oli erityisen suosittua barokin, rokokoon ja uusklassismin aikana.
Yhdysvaltojen eteläosissa on rakennettu paljon rapattuja, pyöreäkulmaisia, tasakattoisia taloja, jotka jäljittelevät pueblo-intiaanien rakennusperinnettä. 
Niiden pintaa peittävää vaaleanpunaista rappausta kutsutaan nimellä Santa Fen stukko. Se on puolestaan antanut nimensä tietokone-ohjelmien taustakuvana käytettävälle tekstuurin ja värimaailman yhdistelmälle.
Jermu Gustafsson
Jermu Gustafsson (s. 22. kesäkuuta 1986 Turku) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
TPK:n kasvatti Gustafsson toimi ”Vintiöiden” kapteenina vuoden 2003 poikien MM–kotikisoissa. Hän löi kaudella 2006 itsensä läpi liigatasolla. Liigadebyyttinsä 19. huhtikuuta 2006 ottelussa Lahtea vastaan tehnyt Gustafsson pelasi kauden aikana 16 ottelua, tehden yhden maalin. Hän teki uransa ensimmäisen maalin paikallisvastustaja Turun Palloseuraa vastaan.
Hyvin Gustafssonilta alkanut kausi 2007 katkesi kesällä ikävästi loukkaantumiseen. Hän oli hyvien liigaotteluiden ansiosta noussut aina nuorten alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen asti. Gustafssonin ura päättyi lopulta polvivammoihin.
Rundāles pils
Rundāles pils (Rundālen palatsi, ) on barokkilinna Länsi-Latviassa Bauskan kaupungin lähellä. Sitä sanotaan usein Itämeren Versaillesiksi. Se rakennettiin vuosina 1736–1740 kuurinmaalaisen herttuan ja Venäjän keisarinna Anna Ivanovnan suosikin Ernst Johann von Bironin kesäasunnoksi. Bironin perheen käytössä linna oli vuoteen 1795 saakka, jolloin Kuurinmaan herttuakunta liitettiin Venäjän keisarikuntaan.
Linnan suunnitteli Venäjän hallitsijan hoviarkkitehti Bartolomeo Rastrelli, jonka suunnittelutyö oli myös Pietarin Eremitaaši. Rastrelli valvoi Rundālen rakennustöitä vuosina 1736–1740.
Palatsin interiööri on tyyliltään pääosin rokokoota, ja rakennuksessa on . Alkuaan tilat oli jaettu erikseen edustustiloina ja erikseen yksityistiloina toimineisiin huoneisiin (itä- ja länsisiipi). Linna on nykyisin osittain museona, osittain edustustilana. Linnan restaurontityöt aloitettiin vuonna 1972, ja ne jatkuvat edelleen. Jo entistettyjen tilojen lisäksi palatsissa voi tutustua palatsin ja Bironin suvun historiaa esitteleviin näyttelyihin. Myös entistetty barokkipuisto on avoinna vierailijoille.
Itäsiiven Kultaisessa salissa on käytetty kultaisten ornamenttien taustamateriaalina kahta erilaista marmoria. Länsisiivessä näkee herttuan makuuhuoneesta suoraan puistoon. Sekä huoneen että puiston malli on peräisin Versaillesista. Seurueen ajanviettoa varten oli biljardihuone, jossa on myös erilaisia korttipöytiä. Vastaavat herttuattaren yksityishuoneet ovat myös tilavia ja niihin on rakennettu myös salaovia ja käytäviä huomaamatonta liikkumista varten.
Yksi linnan parhaiten säilyneistä osista on sen valtaistuinsali, jonka koristelu on peräisin vuodelta 1767. Sen kattomaalauksista ovat vastanneet Francesco Martini ja Carlo Zucci. Kattomaalaukset kuvastavat linnan rakennuttajan, herttua Ernst Johann Bironin hyviä ominaisuuksia. Kohokuvat salissa on stuccomestari Johann Michael Graffin käsialaa, ja niiden kultauksen on hoitanut Johann Endress. Salin valtaistuin on aikojen saatossa hävinnyt. Alkuperäinen parkettilattia puolestaan on edelleen paikoillaan.
Marco Matrone
Marco Matrone (s. 2. heinäkuuta 1987 Scafati, Italia) on italialais-suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Tampereen Ilvestä. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Matrone on pelannut juniorina Olarin Tarmon, FC Espoon, FC POHUn sekä AC Allianssin joukkueissa. Hän pääsi Allianssissa Veikkausliiga-ottelussa penkille asti, mutta ei kuitenkaan tehnyt sarjadebyyttiään. Matrone liittyi FF Jaron riveihin kaudeksi 2007. Aikaisemmin hän on edustanut suomalaista FC Honkaa ja italialaista AC Arezzoa, jossa pelasi lähinnä alle 20-vuotiaiden joukkueessa (Campionato Primavera) ja vuokrasopimuksella Serie D:n Sansepolcrossa.
Jarossa Matrone teki Veikkausliiga-debyyttinsä 22. huhtikuuta 2007 ottelussa FC Lahtea vastaan. Maalitilinsä hän aukaisi jo seuraavassa ottelussa 26. huhtikuuta Hakaa vastaan. Neljän Jaro-kauden jälkeen Matrone siirtyi Valkeakosken Hakaan. Kaudella 2013 hän toimi joukkueen kapteenina. Marraskuussa 2013 Matrone siirtyi Veikkausliigaan nousseen SJK:n joukkueeseen kahden vuoden sopimuksella. Marraskuussa 2015 Matronen julkistettiin tehneen kahden vuoden sopimuksen, johon sisältyy myös kolmas optiovuosi, niin ikään Veikkausliigassa pelaavan Ilveksen kanssa.
Clive Allen
Clive Darren Allen (s. 20. toukokuuta 1961, Lontoo) on entinen englantilainen jalkapalloilija.
Clive Allenin isä Les Allen oli Tottenham Hotspur FC:n ykkösdivisisionaan ja FA Cupin vuonna 1961 voittaneen joukkueen pelaaja (FA Cupin voitto sattui tarkalleen kaksi viikkoa ennen Clive Allenin syntymää). Clive Allenin serkkuja on jalkapallomanageri Martin Allen ja Tottenham Hotspurin keskikenttäpelaaja Paul Allen.
Clive Allen aloitti uransa Queens Park Rangers FC:ssä vuonna 1978, minkä jälkeen hän pelasi useissa eri joukkueissa ja esiintyi muun muassa viidesti Englannin jalkapallomaajoukkueessa vuosina 1984–1988. Allen lopetti uransa vuonna 1995
Tapani Koivula
Tapani Koivula (s. 22. heinäkuuta 1946) on suomalainen ufotutkija ja -kirjailija.
Koivula on koulutukseltaan arkkitehti ja teki valtaosan työurastaan Helsingin kaupungin palveluksessa. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2011.
Koivula on sekä kirjoittanut itse että toimittanut ja kääntänyt ufo- ja paranormaalien ilmiöiden kirjallisuutta sekä romaaneja henkisestä kehityksestä ja ollut tekemässä tv-ohjelmia ja lehtijuttuja.
Koivulan mukaan on riittävästi todisteita sille, että osa ufoista ja olentohavainnoista on todellisia ja että keskuudessamme käy ulkoavaruuden vieraita. Koivulan mukaan ufot viestivät kontaktihenkilöilleen huolta maapallon saastumisesta. Koivula uskoo, että osa viljapeltokuvioista ei ole ihmisen tekemiä. Lisäksi hänen mielestään ilmiöt kuten kaukokatselu, ruumiista poistumiskokemus, rajatilakokemukset ja mediumismi ovat riittävästi todistaneet, että elämä jatkuu kuoleman jälkeen.
Friikkisirkus
Friikkisirkus ("Cirque du Freak") kuuluu Darren Shanin kirjoittamaan kirjasarjaan nimeltä "Darren Shanin tarina", joka kertoo Darren Shan -nimisestä pojasta ja hänen matkastaan vampyyriksi. Kirja julkaistiin Suomessa 2001 Kaijamari Sivillin suomentamana. 212-sivuisen kirjan kustansi Tammi. Kirjasta on tehty vuonna 2009 -niminen elokuva.
Darren Shan on tavallinen koulupoika, joka käy koulua parhaan ystävänsä Steve Leonardin kanssa. Eräänä päivänä he kuitenkin löytävät esitteen eriskummalliseen friikkisirkukseen, ja lähtevät sinne; kyseinen ilta sirkuksessa muuttaa poikien elämän painajaisuneksi.
Erityisesti numero Larten Crepsleystä ja tämän myrkkyhämähäkistä Madam Octasta kiinnostaa poikia. Darren kadehtii Crepsleytä tämän hämähäkin takia, mutta Steve vilkuilee koko ajan pelokkaasti Crepsleytä. Sirkuksen jälkeen Steve tapaa Larten Crepsleyn ja kertoo, että tietää tämän salaisuuden: herra Crepsley onkin oikeasti vampyyri, ja Steve uhkaa kertoa tämän maailmalle, jos Crepsley ei tee hänestä oppipoikaansa. Mutta kun Crepsley ei suostu siihen, Steve lähtee teatterista vannoen kostoa.
Darren kuulee Steven ja Crepsleyn keskustelun, ja lähtee hänkin teatterilta. Hän kadehtii valtavasti Crepsleyltä tämän lemmikkiä ja päätyy lopulta varastamaan Madam Octan uhaten viestissä kertoa totuudeen vampyyrista, jos tämä lähtee etsimään lemmikkiään.
Kun Darren ja Steve leikkivät Madam Octan kanssa, se yllättäen pureekin Steveä kaulaan, ja tämä joutuu kooman kaltaiseen tilaan. Kun myrkkyyn ei tunnu olevan vastalääkettä, Darren menee tapaamaan Crepsleytä ja suostuu tämän mielettömään ukaasiin: pelastaa Steve, jos Darren puolestaan ryhtyy hänen oppipojakseen! Darren suostuu pakon edessä vastahakoisesti, ja Crepsley verettää hänet.
Crepsley ja Darren lähtevät sairaalaan ja lääkitsevät tajuttoman Steven. Darren karkaa Crepsleyn luota kauhuissaan kotiinsa.
Päivien mittaan hän huomaa itsessään uusia puolia; hän haluaa juoda ihmisverta ja hänelle on kasvanut valtavat voimat ja yliluonnollinen nopeus! Peläten aiheuttavansa jotain vakavaa Darren lavastaa Crepsleyn kanssa kuolemansa, ja he lähtevät hautausmaalle. Siellä Steve sattuu yllättäen paikalle, ja uhkaa tappaa Darrenin. Hän ei niele Darrenin selityksiä pakollisesta hyväksynnästä Crepsleyn tarjoukseen, vaan luulee Darrenin suunnitelleen kaiken etukäteen saadakseen hämähäkin! Darren onnistuu pelastautumaan, ja Steve vannoo palaavansa vielä jonain päivänä ja tappavansa Darrenin ja hänen "opettajansa" Crepsleyn. Steve häipyy, ja Darren astuu Crepsleyn kanssa uuteen, pimeään maailmaan, uuteen elämäänsä... puolivampyyrina.