hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Virasto
Virasto on viranomaisena toimiva laitos. Virastot ovat joko keskusvirastoja, joiden toiminta-alueena on koko valtio tai paikallisvirastoja, joiden toiminta-alueena on vain osa valtiota, kuten lääni, piiri tai kunta.
Virastot ovat toimintatavaltaan joko toimisto- eli päällikkövirastoja - tai kollegisia virastoja (joissa päätöksentekoon voi osallistua useampi virkakunnan jäsen, (lat. collē'gium = virkakunta)).
Toimistovirastossa käsiteltävät päätökset valmistelee ja esittelee esittelijäksi kutsuttu virkamies viraston päällikön tehdessä yksin ratkaisun.
Kollegisessa virastossa, jonka kollegioon kuuluu vähintään kolme jäsentä, kaikki jäsenet ottavat osaa tärkeimmistä asioista käytävään neuvonpitoon, ja jos ilmenee erimielisyyttä, tehdään päätös äänestämällä.
Kameraalitieteet
Kameraalitieteet ( < ) olivat 1700–1800-luvun oppialoja, ja ne käsittelivät valtiontalouden perusteita eli hallitsijan "kamarin" (ts. hovin talousviraston) tarkoituksenmukaista hoitoa sekä kartuttamista. Kameraalitieteet jaettiin kameralistiikkaan ja kameraalilainoppiin. Edellisestä on kehittynyt nykyinen finanssioppi ja jälkimmäisestä finanssi(hallinto)oikeus. Kameraalitiedettä harjoitettiin erityisesti Saksan yliopistoissa (Hallen ja Frankfurtin yliopistossa vuodesta 1727 alkaen). Hallintovirkamiehiltä edellytettiin kameraalitieteen opintoja (ns. kameraalitutkinto). Myös Helsingin yliopistossa oli vuoteen 1907 saakka kameraali- ja politialainopin sekä valtio-opin professuuri.
Nykyään kameraalitieteisiin kuuluvia asioita käsitellään hallinto-oikeuden osina.
Keltamänty
Keltamänty ("Pinus ponderosa") on mäntyjen sukuun ja mäntykasvien heimoon kuuluva puu. Sitä tavataan Pohjois-Amerikan länsiosassa. Laji jaetaan neljään ryhmään, joille joskus annetaan alalajin asema. Keltamänty on tärkeä puu Pohjois-Amerikan metsätaloudessa.
Keltamänty on saanut nimensä erikoisesta, kellanoranssista kaarnastaan. Nuorten yksilöiden kaarna on tummempaa, joskus melkein mustaa. Puu voi kasvaa jopa 70 metriä korkeaksi, mutta jää yleensä alle 40-metriseksi. Neulaset ovat 7–25 cm pitkiä ja kasvavat yleensä kolmikkoina, joskus pareittain. Murskattuina neulaset tuoksuvat sitruunaisen tärpättiselle.
Trautonium
Trautonium on elektroninen soitin, jonka keksi saksalainen Friedrich Trautwein Berliinissä noin vuonna 1929. Soittimen kehittämistä jatkoi Oskar Sala. Trautoniumissa ei ole koskettimistoa, vaan ääni tuotetaan painamalla vastuslankaa, joka kulkee metallilevyn päällä. Ääneen saadaan glissando liu'uttamalla kättä langan päällä sekä vibrato pienemmillä käden liikkeillä.
Paul Hindemith sävelsi muutaman trion kolmelle erivireiselle trautoniumille: basso, keskiääni ja korkea ääni. Hänen oppilaansa, Harald Genzmer, sävelsi kaksi konserttoa trautoniumille ja orkesterille. Toisen monofoniselle ja toisen Salan "Mixtur-Trautoniumille".
Sala lisäsi trautoniumiin toiminnon, jolla virettä voitiin vaihtaa. Myöhemmin hän lisäsi muita ääneen vaikuttavia toimintoja.
Amurinvaahtera
Amurinvaahtera ("Acer tegmentosum") on vaahteroiden sukuun kuuluva lehtipuu, joka kasvaa luonnonvaraisena Mantšuriassa, Venäjällä ja Koreassa. Sitä kasvatetaan koristekasvina monilla alueilla maailmassa.
Amurinvaahteran lehdet ovat vähemmän liuskaiset kuin monen muun vaahteralajin. Puun runko on erikoisesti pitkittäisraidallinen. Sitä on kuvattu käärmeen nahkaa muistuttavaksi.
Yukie Nakayama
Yukie Nakayama (, s. 7. maaliskuuta 1979 Tochigi) on japanilainen haulikkoampuja.
Nakayama on saavuttanut MM-kilpailuissa Tampereella 1999 joukkuehopeaa kaksoistrapissa. Olympialaisissa hän on edustanut maataan Sydneyssä 2000 ja Pekingissä 2008.
Jaakko Saariaho
Jaakko Saariaho (24. toukokuuta 1877 Tyrnävä – 25. maaliskuuta 1951 Saloinen) oli suomalainen poliitikko ja kansanedustaja Oulun läänin eteläisestä vaalipiiristä.
Jaakko Saariaho valmistui vuonna 1904 kansakoulunopettajaksi Kajaanin seminaarista. Hän asui ja työskenteli aluksi kirjakauppiaana Puolangalla, kunnes muutti Saloisiin, jossa toimi kansakoulunopettajana vuosina 1912–1944. Hän oli pitkään mukana Saloisten kunnallispolitiikassa ja luottamustoimissa. Kunnanvaltuuston puheenjohtajana hän oli vuosina 1922–1925, 1926–1931 ja 1936–1939. Hän toimi myös Saloisten suojeluskunnan päällikkönä sisällissodan aikana. Nuorsuomalaisen puolueen kansanedustajana Saariaho oli 11. helmikuuta 1913 – 1. helmikuuta 1914. Hän nousi edustajaksi varasijalta. Myöhemmin Saariaho kuului kokoomukseen.
Huntuvaahtera
Huntuvaahtera ("Acer triflorum") on lehtipuu, joka kasvaa luonnonvaraisena Kiinan pohjoisosissa.
Huntuvaahtera jää pieneksi (alle 10 metriä) ja kasvaa hitaasti, joten se on suosittu pienten pihojen ja kadunvarsien koristekasvi.
Jussi Raitio
Juho (Jussi) Raitio (alk. Rellman; 3. elokuuta 1882 Jaakkima – 2. helmikuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen työväenliikkeen piirissä toiminut runoilija ja toimittaja. Hän käytti myös nimimerkkiä "Kipuna".
Raitio aloitti kirjallisen uransa julkaisemalla pari runokokoelmaa jo 1910-luvulla. Hän toimi Suomen sisällissodan aikana jonkin aikaa "Kansan lehden" päätoimittajana Tampereella, ja sodan jälkeen hän pakeni vaimonsa kanssa Venäjälle. Palattuaan Suomeen Rainio oli toimittajana sosialidemokraattisissa lehdissä. Hän kirjoitti lisäksi muun muassa osuuskauppa- ym. historiikkejä ja muistelmateoksen pakolaisvuosistaan Venäjällä. Raitio riimitti myös muutamia lasten kuvakirjoja nimimerkillä Kipuna.
Tries
Tries oli vuosien 1977–1980 välillä toiminut tamperelainen rockyhtye, joka soitti heavy rock -tyylistä musiikkia. Yhtye julkaisi kolme singleä ja kaksi albumia.
Triesin Microvox-studiossa 29. marraskuuta 1977 äänitetty debyyttisingle "Thunderball" oli Poko Rekordsin kaikkien aikojen kolmas single. Se julkaistiin elokuussa 1978.
Bestseller (yritys)
Bestseller A/S on tanskalainen vaatealan suuryritys. Heinäkuussa 2012 päättyneellä tilikaudella se ilmoitti liikevaihdokseen noin 2,7 miljardia euroa, ja se työllistää noin 15 000 henkilöä.
Bestsellerin perustivat Troels Holch Povlsen ja Merete Bech Povlsen Ringkøbingissä vuonna 1975. Aluksi se keskittyi vain naisten vaatetukseen, mutta vuonna 1986 se laajensi tuotevalikoimaansa lasten ja vuonna 1988 miesten vaatteisiin. Vuonna 2017 Bestseller työllisti yli 15 000 ihmistä. Yrityksen kotipaikka on Brande.
Bestsellerillä on useita eri vaatemerkkejä, joita myydään sekä yrityksen omissa, tiettyyn tai tiettyihin merkkeihin keskittyneissä myymälöissä että myös yksityisten jälleenmyyjien kautta.
Yrityksen perusvaatemerkit ovat nuorille naisille suunnatut "Vero Moda" ja "Only". Vuonna 2007 Bestseller palkkasi huippumalli Gisele Bündchenin merkin mainoskampanjaan vuosiksi 2007–2008. Muita naisille suunnattuja merkkejä ovat "Pieces" (asusteet), "Mamalicious" (raskausajan vaatteet), "Selected femme", "Junarose", "Object Collectors Item" ja "Vila". Bestsellerin vaatemerkkejä miehille ovat nuorten muotimerkki "Jack & Jones" ja perinteisempi "Selected homme." Lasten vaatemerkkejä ovat "One Fashion", "Outfitters Nation" (varhaisnuoret) ja "Name It" (vauvat).
Bestsellerin tuotteet valmistetaan etupäässä Kiinassa, Intiassa, Bangladeshissä, Turkissa ja Italiassa.
Bestsellerin toi Suomeen Eero Enomaa, joka myi liiketoiminnasta osuutensa Bestsellerille 1997. Ensimmäisinä Bestsellerin tuotteista kiinnostuivat Suomessa Stockmannin One Way -nuortenliike ja Pukeva. Ensimmäiset "Vero Moda" -liikkeet avattiin Hyvinkäälle ja Helsingin Ateneuminkujalle 1990. Miesten farkkumerkki Jack & Jones tuotiin Suomeen 1992.
Luettelo Aku Ankan taskukirjoista (1–25)
Tämä on luettelo Aku Ankan taskukirjojen numeroista 1–25. Ne ilmestyivät alun perin vuosina 1970–1975.
Abd el-Krim
Muhammad ibn Abd el-Krim (1882 – 2. toukokuuta 1963) arabiaksi محمد بن عبد الكريم الخطابي oli berberipäällikkö Rifin alueelta Pohjois-Marokosta.
Hän johti kansannousua, Rifin sotaa Espanjaa ja Ranskaa vastaan vuosina 1921–1926. Abd el-Krimin luomia sissitaktiikoita käyttivät myöhemmin muun muassa Ho Tši Minh, Mao Zedong ja Che Guevara. Häntä pidetään pohjoisafrikkalaisten valtioiden itsenäisyysliikeiden johtohahmona.
Abd el-Krim syntyi Ajdirissä Marokossa. Hän sai peruskoulutuksensa espanjalaisten peruskouluissa ja opiskeli myöhemmin Fezin ja Qarawiyinin yliopistoissa. Opiskelun jälkeen el-Krim työskenteli kääntäjänä ja opettajana ja sittemmin toimittajana Telegrama del Rif -lehdessä. Vielä näihin aikoihin hän kannatti Espanjan siirtomaavaltaa alueella. Kun ensimmäinen maailmansota syttyi 1914, el-Krim työskenteli tuolloin Espanjan siirtomaahallinnon virassa Melillassa.
Ensimmäisen maailmansodan aikana el-Krim oli yhteydessä saksalaisiin ja ranskalaiset vangitsivat hänet. Hän kuitenkin pakeni vankeudesta ja nostatti saksalaisten tukemana Adjarin heimoista 10 000 miestä aseelliseen vastarintaan. Näihin aikoihin hän sai innoituksensa taistella Rifin itsenäisyyden puolesta. Vuonna 1920 hän aloitti sissitoiminnan yhdessä isänsä Abd El-Karim El-Khattabin kanssa.
Sodan aikana Abd el-Krim osoittautui erittäin taitavaksi sissijohtajaksi. 15 000 sotilaan joukoillaan hän pystyi pitämään puoliaan 465 000 ranskalaista ja espanjalaista vastaan kuuden vuoden ajan (1920–1926). Vuonna 1921 Rifin alue irtautui Espanjan hallinnasta ja 1923 perustettiin lyhytaikaiseksi jäänyt Rifin tasavalta. Abd el-Krim toimi tasavallan päämiehenä koko sen olemassaolon ajan.
Abd el-Krim löi 21. heinäkuuta 1921 Annualin taistelussa espanjalaiset, jotka kärsivät raskaat 12 000 miehen tappiot. Tappiot rifiläisille aiheuttivat epäsuorasti Espanjan hallituksen kaatumisen ja Miguel Primo de Riveran sotilasvallankaappauksen 1923 Espanjassa. Vuoteen 1924 mennessä el-Krim pakotti espanjalaiset vetäytymään kapealle rannikkokaistaleelle. Huhtikuussa 1925 hän hyökkäsi menestyksekkäästi ranskalaisten rajatukikohtia vastaan. Tämän jälkeen ranskalaiset ja espanjalaiset yhdistivät voimansa ja hyökkäsivät el-Krimin päätukikohtaa Targuistia vastaan. Abd el-Krim antautui ranskalaisille 26. toukokuuta 1926.
Sodasta kärsi eniten Rifin siviiliväestö, jota vastaan espanjalaiset käyttivät muun muassa sinappikaasua.
Ranskalaiset karkottivat Abd el-Krimin Réunionin saarelle. Hänet vapautettiin terveyssyistä vuonna 1947. Myöhemmin hän sai luvan asua Etelä-Ranskassa, mutta onnistui saamaan turvapaikan Egyptistä jossa hän toimi Arabien vapautusliiton puheenjohtajana. Abd el-Krim kuoli Kairossa vähän sen jälkeen kun viimeinen Pohjois-Afrikan arabivaltio Algeria itsenäistyi.
Julija Eidenzon
Julija Eidenzon (, s. 1982 Omsk) on venäläinen riistamaaliampuja.
Eidenzon on saavuttanut MM-kilpailuissa useita mitaleita. Tyttöjen sarjassa Lahdessa 2002 hän voitti kaksi joukkuekultaa ja henkilökohtaisen pronssin. Naisten sarjassa Eidenzon on saavuttanut kaksi joukkuepronssia Zagrebissa 2006 sekä henkilökohtaisen hopean Plzeňissä 2008.
Locking
Locking on katutanssilaji. Siinä tanssitaan funk- ja soulmusiikin tahdissa. Lockingissa tanssitaan muun muassa James Brownin, KC and the Sunshine Bandin ja Kool & The Gangin musiikkia.
Locking on Yhdysvaltojen länsirannikolla funkmusiikkiin 1970-luvulla syntynyt energinen tanssi. Don Campbell kehitti lockingin, ja kaikki The Lockers -ryhmän jäsenet toivat tanssiin omia liikkeitä. Tanssi tuli tutuksi suurelle yleisölle Soul Train -tv-ohjelman kautta.
Tanssille on ominaista liikkeen pysäyttäminen liioiteltuihin asentoihin:
Elena Neff
Elena Neff (s. 1987) on saksalainen riistamaaliampuja.
Neff on saavuttanut MM-kilpailuissa tyttöjen sarjassa joukkuekultaa ja joukkuehopeaa Zagrebissa 2006. Naisten sarjassa hän on voittanut henkilökohtaista MM-pronssia Plzeňissa 2008.
Arthur Johnson
Arthur Johnson oli englantilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja, joka liittyy vahvasti espanjalaisseura Real Madridin varhaishistoriaan.
Johnson oli liikemies, joka päätyi työn perässä Espanjaan. Asuessaan Lontoossa hän oli pelannut jalkapalloa Corinthianissa. Madridissa hän tutustui Julián Palaciosiin, joka toimi Real Madridin puheenjohtajana ennen seuran virallista perustamista vuonna 1902, ja liittyi mukaan seuran toimintaan. Pelaamisen lisäksi Johnson, jolla oli kokemusta tuohon aikaan huomattavasti kehittyneemmästä englantilaisesta jalkapalloilusta, vastasi paljolti myös joukkueen harjoittelusta ja taktiikasta. Myös seuran valkoinen pelipaita oli Johnsonin ehdotus, ja se mukaili juuri Corinthianin vastaavaa.
Johnson oli myös Real Madridin historian ensimmäinen maalintekijä seuran ensimmäisessä virallisessa ottelussa. Tämä tapahtui 13. toukokuuta 1902 Barcelonaa vastaan kuningas Alfonso XIII:n kruunajaisten kunniaksi pelatussa turnauksessa, josta sai alkunsa nykyinen Espanjan cup eli Copa del Rey. Real Madrid hävisi ottelun maalein 1–3. Pelaajana Johnson saavutti cupin voiton neljästi peräkkäin vuosina 1905–1908.
Vuonna 1910 Johnsonista tuli Real Madridin ensimmäinen virallinen valmentaja, ja hänen johdollaan seura voitti cupin vielä kerran vuonna 1917. Hän toimi tehtävässä vuoteen 1920, jolloin Juan de Cárcer korvasi hänet. Johnson on Real Madridin toiseksi pisimpään palvellut valmentaja Miguel Muñozin jälkeen.
Opiskelijan Tampere
Opiskelijan Tampere on kolmen tamperelaisen opiskelija- ja ylioppilaskunnan perustama yhteistyö- ja palvelujärjestö.
Yhdistyksen alkuperäisenä tarkoituksena on lähentää opiskelijoita ja yritysmaailmaa toisiinsa mm. opiskelijaetujen kautta. Sittemmin palvelutarjonta on laajentunut kattamaan opiskelijan elämää kokonaisvaltaisen monipuolisesti.
Tampereen seudun noin 35 000 korkeakouluopiskelijaa muodostavat suuren asukasjoukon Tampereella ja merkittävän kuluttajapotentiaalin Tampereen alueen yrityksille, jotka haluavat tehdä opiskelijaystävällistä markkinointia ja tarjota opiskelija-alennuksia opiskelijoille. Yhdistyksen merkittävin palvelu on OpiskelijanTampere.fi -sivusto, jolle on koottu mm. opiskelija-alennuksia myöntäviä yrityksiä alennustietoineen, asunto- ja kämppisvälitys, tapahtuma- ja harrastemahdollisuuksia sekä tietoa Tampereesta asuin- ja opiskelupaikkakuntana.
Yhdistyksen jäseniä ovat Tampereen yliopiston ylioppilaskunta (TAMY), Tampereen ammattikorkeakoulun opiskelijakunta (Tamko), Tampereen teknillisen yliopiston ylioppilaskunta (TTYY). Yhdistyksen kannatusjäseniä ovat Tampereen kauppakamari, Business Tampere, Tampereen ammattikorkeakoulu, Tampereen Yliopiston Tukisäätiö, Hämeen ammattikorkeakoulun opiskelijakunta (HAMKO), Poliisiammattikorkeakoulun opiskelijakunta (Polamko) sekä Tampereen teknillinen yliopisto.
Toiminnanjohtaja on Mira Ala-Kantti (2018-).
Pöljän koulu
Pöljän koulu on Siilinjärvellä Pöljän kylässä sijaitseva koulu, jossa toimii peruskoulun luokat 1–6. Koulun rehtori on Sirpa Kinnunen ja vararehtorina toimii Auli Mikkonen.
Pöljän koulun oppilasmäärä oli 138 vuonna 2005.
Jean-Luc Ettori
Jean-Luc Ettori (s. 29. heinäkuuta 1955) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen maalivahti.
Ettori pelasi koko pitkän peliuransa ajan AS Monacon joukkueessa. 19 kauden aikana Ettori urakoi tolppien välissä 754 liigaottelussa. Hän oli torjumassa Monacolle kolmea Coupe de Francen voittoa, kahta Coupe des Alpes'n voittoa ja kolmea liigamestaruutta.
Ranskan maajoukkueessa Ettorille kertyi yhdeksän maaottelua. Hän oli Les Bleusin ykkösmaalivahti MM-kisoissa 1982, kun Ranska oli neljäs. Peliuransa jälkeen Ettori on toiminut valmentajana AS Monacon organisaatiossa. Syksyllä 1994 hän nousi Monacon päävalmentajaksi, mutta sai potkut jo helmikuussa 1995.
Syyskuussa 2005 hän siirtyi Monacon maalivahtivalmentajaksi ja toimi tehtävässä heinäkuuhun 2008 saakka.
Lucien Muller
Lucien Muller (s. 3. syyskuuta 1934) on saksalaissukuinen ranskalainen eläkkeellä oleva jalkapallovalmentaja ja keskikenttäpelaaja.
Muller aloitti peliuransa pienessä RC Bischwillerin joukkueessa, josta hän siirtyi RC Strasbourgiin 1953. Hän pelasi Strasbourgissa neljä kautta siirtyen 1957 Toulouseen ja sieltä 1959 silloiseen suurseura Stade de Reimsiin. Reimsissä Muller pelasi kolme kautta ja voitti kaksi Coupe de Francen mestaruutta.
1962 Muller siirtyi Espanjaan, jossa hän edusti Real Madridia ja FC Barcelonaa. Realissa hän voitti kolme Espanjan mestaruutta sekä oli Euroopan Cupin loppuottelussa 1963/64. Barcelonan paidassa hän juhli Messucupin voittoa kaudella 1965/66.
Muller palasi Ranskaan 1968 ja pelasi uransa kaksi viimeistä kautta Stade de Reimsissä. Hän lopetti uransa kauden 1969/70 jälkeen.
Ranskan maajoukkueessa Muller pelasi vuosina 1959–1964 12 maaottelua ja teki niissä kolme maalia. Hän oli mukana historian ensimmäisissä EM-kisoissa 1960 sekä MM-kisoissa 1966.Peliuransa jälkeen Muller teki pitkän valmennusuran ensisijaisesti Espanjassa. Hän aloitti CD Castellónin päävalmentajana vuonna 1970 ja johdatti seuran Copa del Reyn hopealle kaudella 1972/73. Kaudella 1978/79 hän toimi FC Barcelonan päävalmentajana, mutta jäi vaille mainittavampaa menestystä.
Valmennusuransa menestyksekkäimmät vuodet Muller vietti kuitenkin Ranskassa toimien AS Monacon päävalmentajana 1983–1986. Hänen johdollaan Monaco voitti Ranskan cupin lisäksi Coupe des Alpes'n kahteen otteeseen ja oli hopealle kerran liigassa ja cupissa.
Monaco-pestinsä jälkeen Muller palasi vielä Espanjaan, jossa hän toimi toistamiseen RCD Mallorcan päävalmentajana. Hän päätti uransa vuonna 1992 CD Castellónissa, seurassa, jossa valmennusura oli 22 vuotta aiemmin alkanutkin.
Emma Gyldén
Emma Gyldén (17. huhtikuuta 1835 Helsinki – 8. heinäkuuta 1874 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari ja merkittävä maisemamaalari.
Gyldén opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa B. A. Godenhjelmin johdolla, Tukholmassa 1863–1864 Johan Edvard Berghin johdolla sekä Düsseldorfissa ja Karlsruhessa Hans Guden johdolla 1868–1868. Hänen ensinäyttelynsä oli vuonna 1854. Vuonna 1862 hän sai II palkinnon Suomen taideyhdistyksen dukaattikilpailussa. Gyldén antoi maalauksessa yksityisopetusta, muun muassa maisemamaalauksen suurelle nousevalle kyvylle Fanny Churbergille.
Gyldénin tuotannon ominaispiirteenä voidaan pitää ihanteellista maisemakäsitystä, mutta hänen teoksiaan tunnetaan varsin vähän. Suomen Taideyhdistyksen piirissä häntä pidettiin suurena taiteilijalupauksena. Gyldénin lupaava ura kuitenkin katkesi kesken, kuten monien muidenkin varhaisten suomalaisten naistaiteilijoiden. Taiteilijanura päättyi keuhkotaudin aiheuttamaan kuolemaan Gyldénin ollessa vasta 39-vuotias.
Gyldénin vanhemmat olivat todellinen valtioneuvos Claes Wilhelm Gyldén ja "Amalia Sofia" o.s. "Danielson". Hänen äitinsä, joka oli mennyt Gyldénin kanssa naimisiin alle 18-vuotiaana, kuoli 32-vuotiaana Saarijärvellä. Vuoden kuluttua isä meni Saarijärvellä naimisiin Amalia Sofian viisi vuotta nuoremman sisaren "Emma Annette Danielsonin" kanssa.
Emma Gyldénin puoliso oli hänen serkkunsa kauppias "Fabian Wilhelm von Schantz". He solmivat avioliiton syyskuussa 1870 Vanajassa.
Salibandyn alle 19-vuotiaiden poikien maailmanmestaruuskilpailut 2001
Salibandyn alle 19-vuotiaiden poikien maailmanmestaruuskilpailut 2001 olivat historian ensimmäiset nuorten poikien MM-kilpailut. Ne pelattiin Saksassa. Isäntinä toimivat Weissenfels, Merseburg, Hohenmölsen, Naumburg, Prittiz, Halle, Markranstädt ja Dessau. Mestaruuden voitti Ruotsi, hopeaa sai Sveitsi ja Suomi oli pronssilla.
Sijat 9–12
Sija 11
Sija 9
Sijat 5–8
Sija 7
Sija 5
Puolivälierät
Välierät
Pronssiottelu
Loppuottelu
Lucien Leduc
Lucien Leduc (s. 30. joulukuuta 1918 – 17. heinäkuuta 2004) oli ranskalainen jalkapallovalmentaja ja keskikenttäpelaaja. Hän teki pitkän elämäntyön jalkapallon parissa toimien pelaajana ja valmentajana 54 vuoden ajan.
Leducin pitkä peliura alkoi vuonna 1930 Stade Portelois'n joukkueessa. Hän pelasi vuosikymmenten läpi useissa ranskalaisseuroissa tehden ainoan ulkomaanvisiittinsä SSC Veneziaan 1949–1951. Hän lopetti virallisesti peliuransa 1956 FC Annecyssa 37-vuotiaana.
Ranskan maajoukkueessa Leduc pelasi ainoastaan neljä maaottelua. Hän teki ainoan maalinsa Englantia vastaan vuonna 1946.Leduc aloitti valmennusuransa FC Annecyn pelaajavalmentajana 1951. Valmennettuaan SSC Veneziaa ja toistamiseen Annecya hän siirtyi 1958 AS Monacon päävalmentajaksi. Ruhtinaskuntalaisseurassa hän teki lopullisen läpimurtonsa valmentajana luotsaten seuran kahdesti Ranskan liiga- ja cupmestariksi.
1963 Leduc siirtyi sveitsiläisen Servetten peräsimeen. Hänen johdollaan geneveläisseura oli lähellä mestaruutta niin liigassa kuin cupissakin, mutta joutui tyytymään hopeaan. 1966 hän jätti Servetten ja siirtyi marraskuussa Algerian maajoukkueen päävalmentajaksi.
Tammikuussa 1969 Leduc jätti tehtävänsä Algeriassa ja palasi Ranskaan. Valmennettuaan kauden 1969/70 SCO Angersia hän siirtyi Olympique de Marseillen päävalmentajaksi. Ensimmäinen kausi Marseillessa päättyi loisteliaasti mestaruuteen, mutta kausi 1971/72 oli vaikeampi ja maaliskuussa 1972 Leduc sai potkut tehtävistään.
Syyskuussa 1972 Leduc palasi valmennustehtäviin siirryttyään Stade de Reimsin päävalmentajaksi. Hän valmensi seuraa kaksi kautta jättäen tehtävänsä kesällä 1974.
Tammikuussa 1976 hän korvasi hollantilaisen Cor Van der Hartin belgialaisseura Standard Liègen päävalmentajana. Hän siirtyi kesällä 1976 seurasta marokkolaisen Wydad Casablancan valmentajaksi palaten kuitenkin jo syksyllä Ranskaan ja AS Monacoon.
Monaco oli pudonnut Division 2:een, mutta palasi Leducin johdolla takaisin pääsarjatasolle kauden 1976/77 päätteeksi. Seuraavalla kaudella seura juhlikin jo Ranskan mestaruutta 60-vuotiaan Leducin johdolla. Hän jätti Monacon 1979.
Oltuaan nelisen vuotta sivussa valmennustehtävistä Leduc palasi vielä kaudeksi 1983/84 Paris Saint-Germainin päävalmentajaksi. Hän lopetti pitkän uransa PSG:ssä 65-vuotiaana.
Siikalatvan vaakuna
Siikalatvan kunnanvaakunan on suunnitellut Mikko Savolampi vuonna 2008. Vaakuna otettiin käyttöön 1. tammikuuta 2009, kun muodostettiin Siikalatvan kunta, johon yhdistettiin Kestilän, Piippolan, Pulkkilan ja Rantsilan kunnat.
Vaakunan heraldinen kuvaus kuuluu: ”sinisellä kilvellä aaltokoroinen tyviö ja neljä lentävää joutsenta palkittain; kaikki hopeaa.” Värit ovat Pohjanmaan perinteiset värit. Aaltokoro kuvaa Siikajokea, ja neljä joutsenta kuvaa yhdistyneitä kuntia.
Englannin ja Arojen valtioliiton sota
Englannin ja Arojen valtioliiton sota käytiin vuosina 1901–1902, ja siinä oli kyse aro-heimon turhautumisesta eurooppalaisten vallan kasvuun Afrikassa.
Arojen valtioliitto oli voimakas afrikkalainen valtioliitto, joka hallitsi osia Nigeriasta ja Kamerunista. Valtioliitto oli kuitenkin heikkenemässä eurooppalaisten tultua alueelle, ja maan hallitseva kansa arot päätti ryhtyä toimiin kolonisteja vastaan. Arot ryhtyivät tekemään hyökkäyksiä kristittyjen ja Britannian liittolaisheimojen kimppuun 1901. Hyökkäykset johtivat brittien väliintuloon.
Britit olivat suunnitelleet hyökkäystä jo vuodesta 1899 ja saivat arojen hyökkäyksistä syyn itse käydä arojen kimppuun. Brittien puolella taisteli paljon arojen vallan alla olevia heimoja ja kristittyjä. 28.10.1901 H. F. Montanaro johti joukkonsa hyökkäileviä aroja vastaan ja voitti heidät. Arojen liitto hajosi seuraavana vuonna 1902.
Arojen johtajat otettiin kiinni ja vangittiin tai hirtettiin. Arojen harjoittama orjakauppa ja ihmisten uhraaminen loppui . Britit eivät kuitenkaan saaneet Nigeriaa heti haltuunsa, sillä muutamat aro-ryhmittymät tekivät edelleen vastarintaa.
PowerDirector
CyberLink PowerDirector on CyberLinkin valmistama ohjelmisto omien videoiden luomiseen. PowerDirector-tuotteesta on saatavilla ilmainen kokeilu. PowerDirector sopii paremmin aloittelijoille, kuin esimerkiksi Pinnacle Studio. PowerDirectorin lisenssityyppi on Shareware. Videotiedostojen tuomiseen käyvät formaatit ovat HD MPEG-2, DVR-MS, DV-AVI, DAT, MPEG-1, MPEG-2, VOB, VRO Dolby Digital 5.1/2.1:lla, WMV, WMV-HD, MOV, MOD, live capture, TOD, AVCHD (M2T), MPEG-4 AVC (H.264). PowerDirectorin versiossa 10 voi muokata myös 3D-videoita. Ohjelma tukee kuvasuhteita 4:3 ja 16:9.
Karvayökönlehti
Karvayökönlehti ("Pinguicula villosa") on pieni, soilla kasvava monivuotinen yökönlehtilaji. Laji käyttää ravinnokseen pieniä hyönteisiä eli se on lihansyöjäkasvi. Lähisukulaislaihin kuuluu muun muassa siniyökönlehti ("P. vulgaris").
Karvayökönlehden lehdet ovat tyviruusukkeena maan rajassa. Ruusukkeessa on tavallisesti 2 tai 3 lyhytruotista lehteä. Vihreä lehtilapa on enintään senttimetrin pituinen, ehytlaitainen, soikeahko ja laidoiltaan ylöspäin kiertyvä. Lehtien yläpinta on tahmea. Lehtiruusukkeen keskeltä nousee tavallisesti vain yksi kukkavana, joka on 3–7 cm pitkä. Vana on koko pituudeltan nystykarvainen ja sen kärjessä on kukka. Kukan verhiö on kaksihuulinen: ylähuuli on kolmiliuskainen ja alahuuli kaksiliuskainen. Teriö on 6–9 mm pitkä ja väriltään sinipunainen. Myös teriö on kaksihuulinen: ylähuuli on kaksiliuskainen ja alahuuli kolmiliuskainen. Nielu on avoin. Teriön kannus on lyhyt, suora ja suippo. Suomessa karvayökönlehti kukkii kesä-heinäkuussa. Kota on monisiemeninen. Kasvin juuret ovat ohuita.
Karvayökönlehti on pohjoisen pallonpuoliskon pohjoisimpien alueiden laji. Euroopassa sitä tavataan ainoastaan Keski- ja Pohjois-Ruotsissa ja -Norjassa sekä Pohjois-Suomessa ja Luoteis-Venäjällä. Aasiassa lajia kasvaa paikoitellen Pohjois-Siperiassa sekä Keski- ja Itä-Siperiassa. Pohjois-Amerikan puolella karvayökönlehteä kasvaa Alaskassa ja Kanadan pohjoisosissa.
Suomessa karvayökönlehti kuuluu alkuperäislajistoon. Lajia tavataan Pohjois-Pohjanmaalta ja Kainuusta pohjoiseen. Se on yleinen vain Pohjois-Lapissa, etelämpänä laji harvinaistuu.
Karvayökönlehti on kosteiden soiden laji. Sitä kasvaa muun muassa letoilla, rämeillä ja rahkanevoilla. Suomessa lajin on todettu kasvavan erityisesti ruskorahkasammalmättäillä ("Sphagnum fuscum").
Karvayökönlehden kasvupaikat ovat niukkaravinteisia. Lisäravinteita kasvi saa saalistamalla hyönteisiä. Kiiltävät, mutta tahmeat lehdet houkuttelevat pieniä hyönteisiä, jotka jäävät niihin kiinni. Kun hyönteinen on kuollut, lehden pinnalla olevat entsyymit sulattavat sen vähitellen kasvin ravinnoksi.
Ruotsissa yökönlehtiä on käytetty viilin tapaisen maitotuotteen valmistukseen. Tuoreita lehtiä laitettiin siivilän pohjalle ja päälle kaadettiin maitoa. Siivilöidyn maidon annettiin seistä muutaman päivän, kunnes se oli jähmettynyt viiliksi. Valmistustavan kirjoitti ylös jo Carl von Linné teoksessaan "Flora Lapponica" (1737).
Friday the 13th Part 4: The Final Chapter
Friday the 13th Part 4: The Final Chapter on 1984 ensi-iltansa saanut Joseph Ziton ohjaama yhdysvaltalainen kauhuelokuva. Elokuvan pääosissa näyttelivät Corey Feldman, Kimberly Beck ja Peter Barton. Nimestään huolimatta elokuva sai lisää jatko-osia.
Jason Voorheesin ruumis on löydetty ja toimitettu ruumishuoneelle. Jason on kuitenkin hengissä ja hoitaa päässä olevan haavansa. Sen jälkeen Jason tappaa lääkärin rautasahalla ja puukottaa sairaanhoitajaa. Seuraavana päivänä ryhmä teinejä ajaa Crystal Lakelle viikonloppuna. Ryhmässä on Paul, Sam, Sarah, Tina, Doug, Jimmy, ja Ted. Matkalla he huomaavat Pamela Voorheesin hautakiven ja liftarin, jota he eivät ota kyytiin. Jason tulee ja tappaa liftarin.
Nuoret saapuvat ja tapaavat naapurinsa Trish Jarvisiksen ja hänen veljensä Tommyn. Seuraavana päivänä teinit harrastavat naku-uintia. Trish ja Tommy satuttuvat paikalle ja lähtevät. Jälkeenpäin heidän autonsa hajoaa, ja Trish ja Tommy tapaavat nuoren miehen nimeltä Rob. He ottavat hänet taloonsa, jossa Tommy näyttää Robille useita hirviö naamareita, joita hän on tehnyt itselleen. Sen jälkeen Rob lähtee telttailemaan.
Myöhemmin samana iltana teinit juhlivat. Heidän juhliessa, Jason alkaa tappaa teinejä yksi kerrallaan aina tilaisuuden tullen. Ted löytää vanhan polttari filmin ja alkaa katsoa sitä projektorista. Sen jälkeen Jimmy menee alakertaan hakemaan lasin viiniä, mutta Jason tappaa hänet lihakirveellä. Yläkerrassa, Tina huomaa, että Terrin polkupyörä on yhä ulkona. Tina menee katsomaan tarkemmin, mutta Jason heittää hänet ikkunasta, tappaen tämän. Ted kuolee, kun Jason puukottaa häntä keittiöveitsellä. Jason menee yläkertaan ja murskaa Dougin kallon suihkussa. Sarah löytää hänet kuolleena ja pelästyy. Hän yrittää paeta, mutta Jason astuu esiin ja tappaa tämän.
Trish ja Tommy palaavat ja löytävät sähkökatkon. Etsiessään heidän äitiään, jonka Jason oli aikasemmin tappanut, Trish törmää Robiin leirintäalueella. Rob selittää hänelle, että Jason on edelleen elossa ja hän palasi Crystal Lakelle. Etsiessään Jasonia, he menevät teinien taloon ja löytävät heidät kuolleena. Jason tappaa Robin ja Trish pakenee taloonsa. Hän ja Tommy telkeävät ovet ja ikkunat, mutta Jason murtautuu sisään ja jahtaa heitä Tommyn huoneeseen. Trish lyö Jasonia televisiolla, jonka takia Jason pyörtyy hetkeksi. Tommy on tekemässä itsestään lapsi-Jasonin näköistä. Jason herää ja käy Trishin kimppuun. Tommy hämää Jasonia ulkonäöllään ja Trish yrittää tappaa Jasonin, mutta saa otettua machetella vain hänen naamionsa pois. Trish säikähtää Jasonin epämudostuneita kasvoja. Tommy ottaa macheten ja lyö sillä Jasonia päähän ja Jason kaatuu. Kun Tommy huomaa, että Jasonin sormet liikkuvat, hän alkaa hakata Jasonin ruumista machetella ja hokee "Die! Die!"
Panula
Panula on kylä Kauhajoen keskiosassa, Kauhajoen keskustasta itään. Kylä sijaitsee kantatie 44:n, kylän kohdalla Rahikkatie, varrella. Kantatien länsipuolella on pääasiassa asuinrakennuksia, kun taas itäpuolella on Panulan teollisuusalue. Teollisuusalueen pohjoispuolella sijaitsee 126,6 metriä korkea Kalmarinmäki.
Panulasta on matkaa Kauhajoen keskustaan kilometri, Koskenkylään 3,1 kilometriä, Lustilaan 3,8 kilometriä ja Aronkylään 4,5 kilometriä.
Kauhajoen kapinaa seuranneiden kostotoimenpiteiden aikana 11. heinäkuuta 1808 venäläisen kenraali Vasili Orlov-Denisovin kasakat polttivat Panulan ja läheisen Koskenkylän alueen lähes kaikki torpat ja talot.
Stephen Ouimette
Stephen Ouimette (s. 30. kesäkuuta 1954, St. Thomas, Ontario) on kanadalainen Gemini-palkittu näyttelijä, joka tuli tunnetuksi elokuvasta "The Top of His Head". Sittemmin Ouimette tuli tunnetuksi myös äänirooleistaan, kun hän toimi 1980- ja 1990-luvuilla muun muassa "Babar"-piirretyissä Pompadourin äänenä, elokuvaan "Beetlejuice" perustuvassa samannimisessä piirrossarjassa "Beetlejuice", sekä oltuaan Marvelista tutun Enkelin äänenä piirrossarjassa "X-Men". Vuosien 2003–2006 aikana Ouimette esiintyi televisiosarjassa "Slings and Arrows", josta hänet palkittiin Geminilla.
Kalaharinkiuru
Kalaharinkiuru ("Mirafra passerina") eteläisen Afrikan ruohoaavikoilla elävä varpuslintu.
Linnun pituus on noin 14 cm ja paino 21–28 g.
Kalaharinkiuru elää Botswanassa, Namibiassa, Etelä-Afrikassa, Sambiassa ja Zimbabwessa. Sen elinympäristön laajuus on noin 1,4 miljoonaa neliökilometriä.
Kalaharinkiurut asuvat kuivilla ruohoa kasvavilla savanneilla ja aavikoilla.
Kalaharinkiurut syövät siemeniä ja pieniä selkärangattomia.
Vahteronmäki
Vahteronmäki on Kouvolan kaupunginosa. Alueella sijaitsevat Vahteron K-Market sekä Vahteron ja Mäntypuiston koulut. Vahteron koulussa on luokat 1–6 ja Mäntypuiston koulu on kehitysvammaisille.
Viktorija Zabolotna
Viktorija Zabolotna (, s. 1986, Kryvyi Rih) on ukrainalainen riistamaaliampuja.
Zabolotna on saavuttanut MM-kilpailuissa tyttöjen sarjassa hopeaa Lahdessa 2002. Naisten sarjassa hän on voittanut yhden kullan, kolme hopeaa ja kaksi pronssia MM-kilpailuissa Zagrenbissa 2006, Plzeňissä 2008 ja Heinolassa 2009.
Beth Gibbons
Beth Gibbons (4. tammikuuta 1965, Exeter, Devon, Englanti) on englantilainen laulaja ja lauluntekijä. Hänet tunnetaan parhaiten englantilaisen trip hop -yhtye Portisheadin laulajana.
The Lockers
The Locker on tanssiryhmä, joka nosti esiin locking-tanssia 1970-luvulla. Ryhmän perustaja ja tanssi luoja oli Don "Campbellock" Campbell.
The Lockers -ryhmään kuuluu:
Krasnoborsk
Krasnoborsk () on kylä Arkangelin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Vienanjokeen laskevan Uftjugajoen suussa 856 kilometriä Arkangelistä kaakkoon. Kylä on Krasnoborskin piirin keskus. Asukkaita on 5 000 henkeä (vuonna 2002).
Krasnoborsk mainitaan ensimmäisen kerran 1600-luvun alussa. Vuonna 1780 siitä tuli kaupunki ja Vologdan lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Myöhemmin se menetti kihlakuntakaupungin aseman. Venäjän vallankumouksen jälkeen Krasnoborsk alennettiin kyläksi.
Jarensk
Jarensk () on kylä ja Lenan kunnallispiirin keskus Arkangelin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Vienanjoen sivujoki Vytšegdaan laskevan Jarengajoen suulla Arkangelin alueen kaakkoisnurkassa.
Venäjän vuoden 2010 väestönlaskennan aikaan kylässä asui 3 660 henkeä; koko piirissä asukkaita oli 13 362.
Kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1384. Sijainti Siperiaan johtaneen reitin varrella edisti sen kehitystä. Vuonna 1780 Jarenskista tuli kaupunki ja Vologdan lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Kihlakuntaan kuului myös nykyisen Komin tasavallan eteläosa. 1800–1900-lukujen vaihteessa kaupunki toimi poliittisesti epäluotettavien henkiöiden karkotuspaikkana. Vuonna 1924 Jarensk menetti kaupungin statuksen.
Karpogory
Karpogory () on kylä ja Venäjän Arkangelin alueen Pinegan piirin keskus. Se sijaitsee Vienanjoen itäisen eli oikeanpuoleisen sivuhaaran Pinegajoen varrella 212 kilometrin päässä Arkangelista. Kylästä on rautatieyhteys Arkangeliin (Passažirskin asema noin 4 kilometriä keskustasta pohjoiseen).
Kylässä oli 4 443 asukasta (väestönlaskenta 2010), koko kunnallispiirissä asukkaita oli 26 978.
Pinega (taajama)
Pinega () on taajama Arkangelin alueen Pinegan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Pinegajoen varrella 230 kilometriä Arkangelista itään. Asukkaita on 3 800 henkeä (vuonna 2002).
1600-luvun alusta lähtien tunnetaan "Pinežski Volok" -niminen pogosta. Vuonna 1780 siitä tuli kaupunki ja Arkangelin kuvernementtiin kuuluneen kihlakunnan keskus. Vuonna 1925 Pinega menetti kaupungin statuksen. Vuonna 1929 siitä tuli Pinegan piirin keskus. Kun Pinegan ja Karpogoryn piirit yhdistettiin vuonna 1959, piirikeskukseksi tuli Karpogory.
Pinega toimi pitkään poliittisesti epäluotettavien henkilöiden karkotuspaikkana. Tunnettuja Pinegaan karkotettuja ovat ruhtinas Vasili Golitsyn, Kliment Vorošilov, Aleksei Rykov ja Aleksandr Serafimovitš. Taajamassa toimii kotiseutumuseo ja sen lähellä sijaitsee Pinegan luonnonpuisto.
Michel Suleiman
Michel Suleiman (, s. 21. marraskuuta 1948) on libanonilainen sotilas ja Libanonin nykyinen presidentti toukokuusta 2008.
Suleiman syntyi maroniittiperheeseen Amsheetissa, 40 km pohjoiseen Beirutista. Hän liittyi asevoimien palvelukseen 1967 ja valmistui sotilasakatemiasta 1970. Hänellä on myös arvosana politiikasta ja hallintotieteistä Libanonin yliopistolta.
Suleiman toimi mm. sotilasakatemian ja toimiupseerikoulun kouluttajana. Vuosina 1990–1991 hän oli sotilastiedustelun päällikkönä Libanonvuorella. Suleiman komensi 11. jalkaväkiprikaatia ja 6. jalkaväkiprikaatia. Hänen joukkonsa taistelivat Israelin joukkoja vastaan Etelä-Libanonissa.
Marraskuussa 1998 hänet nimitettiin asevoimien komentajaksi edellisen komentajan Émile Lahoudin siirryttyä maan presidentiksi. Armeija toimi yhteistyössä Hizbollahin aseistetun siiven kanssa vastustaakseen Israelin miehitystä.
Armeija pystyi erossa sekä pääministeri Rafik Haririn murhan jälkimainingeista että Israelin ja Hizbollahin vuoden 2006 taisteluista. Toukokuusta 2007 armeijan taisteli Nahr al-Baredin pakolaisleirin haltuunsa ottanutta Fatah-al-Islam-järjestöä vastaan. Operaatiota johtanut kenraali Francois al-Hajj murhattiin autopommilla joulukuussa. Hänestä oli ennustettu Suleimanin seuraajaa armeijan komentajana.
Presidentti Lahoudin kausi päättyi marraskuussa 2007, jolloin hallituksen tukijat (maaliskuun 14. ryhmä) ja oppositio (maaliskuun 8. ryhmä) eivät kyenneet valitsemaan maalle parlamentissa uutta presidenttiä. Erimielisyyksistä sovittiin Dohassa toukokuussa 2008 järjestetyissä neuvotteluissa. Parlamentti valitsi 25. toukokuuta 2008 Suleimanin presidentiksi.
Suleiman nimitti edellisen pääministerin Fuad Sinioran jatkamaan tehtävässään.
Suleiman on Yhdysvaltain suosikki Libanonin johdossa; kaksi viikkoa ennen vuoden 2009 vaaleja varapresidentti Joe Biden saapui vierailulle korkea-arvoisimpana amerikkalaisena 30 vuoteen vakuuttamaan Yhdysvaltain tukea maan johdolle.
Aitalikusteri
Aitalikusteri ("Ligustrum vulgare") on nahkealehtinen pensas, joka elää luonnonvaraisena lähes koko Euroopassa Ruotsin eteläosia myöten. Se kasvaa 3–5 metriä korkeaksi. Lehdet ovat 2–6 cm pitkät ja noin sentin levyiset. Valkoiset kukat puhkeavat keskikesällä, niistä kehittyy mustia, kiiltäviä marjoja. Aitalikusteria kasvatetaan aidanteina ja perhoskasvina. Kasvi on myrkyllinen, mutta pienen määrän syöminen aiheuttaa harvoin oireita.
Pustozersk
Pustozersk (, myös "Pustozjorsk", Пу­сто­зёрск) on entinen kaupunki Petšoran alajuoksulla Venäjällä. Se sijaitsi noin 20 kilometriä lounaaseen nykyisestä Narjan-Marista.
Pustozerskin linnoitus perustettiin Iivana III:n määräyksestä vuonna 1499 Petšora-joen eteläpuolella sijaitsevan Pustoje- eli Gorodetskojejärven rannalle, josta se on saanut nimensä. Pustozersk oli Venäjän ensimmäinen napapiirin pohjoispuolella sijainnut kaupunki sekä tärkeä arktisten alueiden ja Siperian valloituksen tukikohta.
Vuoteen 1780 saakka Pustozersk toimi Petšoran alueen hallinnollisena keskuksena. Virkamiesten ja sotilaiden lisäksi kaupungissa asui kalastajia, metsästäjiä ja kauppiaita, joista 1500-luvun loppupuolella noin kolmannes oli komeja. Pustozersk oli myös poliittisesti epäluotettavien henkilöiden karkoituspaikka. 1600-luvun puolivälissä sinne oli karkoitettuna vanhauskoisten johtaja Avvakum, joka teloitettiin kaupungissa vuonna 1682. Muita tunnettuja Pustozjorskiin karkoitettuja ovat pajari Artamon Matvejev poikineen, ruhtinas Semjon Štšerbatov ja ruhtinas Ivan Dolgoruki.
Siperiaan johtavien eteläisten kulkureittien avautumisen jälkeen kaupunki menetti merkityksensä. Pustozjorskin linnoitus purettiin vuonna 1762. Vuonna 1780 perustettiin Mezenin kaupunki, josta tuli uusi paikallishallinnon keskus. Vuonna 1924 Pustozersk menetti kaupungin statuksen ja vuonna 1928 lakkautettiin sen kyläneuvosto. Viimeinen asukas muutti pois vuonna 1962. Kaupungin rakennuksista on jäljellä vain Ustjen kylään siirretty Kristuksen kirkastumisen kirkon hirsisalvos.
Vuonna 1964 Pustozjorskiin pystytettiin kivinen muistopatsas, ja vuonna 1989 Avvakumin ja hänen uskonveljiensä oletetulle teloituspaikalle rakennettiin puinen muistomerkki. Vuonna 1991 perustettiin Pustozjorskin historian ja luonnon museo.
Fallen Angel of Doom
Fallen Angel of Doom on Blasphemyn esikoisalbumi. Sen julkaisi Wild Rags vuonna 1990.
Alppikärhö
Alppikärhö ("Clematis alpina") on kärhöihin kuuluva köynnös, jota kasvatetaan koristekasvina.
Alppikärhön lehdet ovat vastakkaisia, korvakkeettomia, puikeita, sahalaitaisia. Sillä on pienet siniset, sinipunaiset kukat, jotka voivat joskus olla ruusunpunaisia tai valkoisiakin. Kukat yleensä nuokkuvat ja niillä on valkoiset heteet. Se kukkii kesä-heinäkuussa. Sen hedelmystöt ovat pallomaisia ja pähkylät pitkäkarvaisia, koristeellisia siemenhaituvapalloja.
Alppikärhö on talvenkestävä köynnös, jonka versot jatkavat keväällä kasvuaan ja kukkii edellisen vuoden versoilla jo alkukesästä, selvästi aikaisemmin kuin muut kärhöt.
Helioksen karja
Helioksen karja viittaa kreikkalaisessa mytologiassa auringonjumala Helioksen karjalaumaan, joka laidunsi Thrinakiassa. Paikan uskotaan sijainneen nykyisessä Sisiliassa. Karja koostui seitsemästä laumasta nautoja ja seitsemästä katraasta lampaita, joissa kussakin oli viisikymmentä eläintä. Homeros kuvaili eläimiä komeiksi, kiiltäväkarvaisiksi ja leveäotsaisiksi.
Karja ei ikääntynyt eikä se myöskään poikinut. Sitä paimensivat Helioksen tyttäret, Faethusa ja Lampetia.
Tunnetuin viittaus Helioksen karjaan on Odysseiassa, jossa Ithakan kuningas Odysseus joutui sen kanssa tekemisiin yrittäessään palata kotiin Troijan sodasta.
Odysseusta varoittivat sekä tietäjä Teiresias että Kirke kiertämään Thrinakian saaren kaukaa, mutta käskiessään miehistöään purjehtimaan saaren ohi hän kohtasi kapinan. Koska Odysseuksella ei ollut jäljellä enää kuin viimeinen aluksensa niistä kahdestatoista, joiden kanssa hän oli lähtenyt Troijasta, joutui hän vastentahtoisesti myöntymään saarella pysähtymiseen. Hän kuitenkin vannotti miehistiöön olemaan koskematta saarella laiduntavaan jumalaiseen karjaan.
Odysseuksen pelot kävivät pian toteen, ja voimakas etelätuuli, joka oli työntänyt heitä kohti Skyllaa ja Kharybdista, ei tyyntynyt kokonaiseen kuukauteen pitäen Odysseuksen miehistöineen tiukasti saarella. Muonavarastojen ehtyessä Odysseus jätti miehistönsä rannalle ja suuntasi itse sisämaahan etsiäkseen keinoa lepyttää jumalat tyynnyttämään tuulen. Ei kuitenkaan mennyt kauan, kun hänen miehistönsä alkoi teurastaa parhaat karjasta uskoen soturin kuoleman – vaikka jumalien käsistä – olevan paremman kuin kuolemisen nälkään.
Lampetian kerrottua tapahtuneesta isälleen tämä oli raivoissaan karjansa kohtalosta ja vaati Zeusta kostamaan rikoksen uhaten muutoin mennä loistamaan Haadekseen kuolleille. Kuusi päivää Odysseuksen miehistö nautti karjasta, jonka vuodat liikkuivat kuolemankin jälkeen, ja jonka sekä raa'asta ja kypsästä lihasti kuului vielä mylvintä, mutta seitsemäntenä tuulet tyyntyivät ja Odysseus miehineen lähti matkaan. Merellä kuitenkin Zeus tuhosi salamoillaan laivan ja sen miehistön Odysseusta lukuun ottamatta.
Toinen viite Helioksen karjaan on gigantomakhian kuvauksessa. Oraakkeli oli kertonut tästä giganttien ja Olympoksen jumalien kamppailusta, että jumalat voivat voittaa sen ainoastaan kuolevaisen avulla, jolloin Herakles osallistui kamppailuun isänsä rinnalla.
Giganteista suurimmat olivat Alkyoneus ja Porfyrion, joista ensin mainitun Pindaros kertoo olleen paimenen ja Apollodoroksen mukaan hän varasti Helioksen karjan Erytheiasta. Taistelu päättyi jumalien voittoon ja Herakles surmasi Alkyoneuksen raahaamalla tämän pois kotimaastaan.
Waratton
Waratton tai Waratto (k. 686) oli kahteen otteeseen Neustrian ja Burgundin major domus. Hän saattoi olla sukua edeltäjälleen Ebroinille.
Warattonin ensimmäinen virkakausi alkoi joko 680 tai 681 ja kesti vuoteen 682, jolloin hänen poikansa Gistemar syrjäytti hänet. Waratton onnistui kuitenkin nousemaan uudelleen valtaan ja piti asemansa kuolemaansa asti.
Waratton solmi vuonna 681 rauhan Austrasian major domuksen Pipin Heristalilaisen kanssa. Näin kaikkien kolmen frankkien kuningaskunnan välille tuli rauha. Warattonin tytär Anstrude meni myöhemmin naimisiin Pipinin vanhimman pojan Drogon kanssa.
Tapaen taistelu (88)
Tapaen taistelu käytiin vuonna 88 Lucius Tettius Julianuksen johtamien roomalaisten ja daakialaisten joukkojen välillä. Taistelussa Rooman armeija onnistui lyömään kuningas Decebaluksen johtamat daakialaiset, mutta talven tulo esti Julianusta hyödyntämästä menestystään ja etenemästä Daakian pääkaupungin, Sarmizegethusan porteille asti. Roomalaiset joutuivat palaamaan takaisin Tonavan eteläpuolelle, Moesiaan.
Daakialaiset olivat kuninkaansa johdolla tehneet vuosikausia ryöstöretkiä Tonavan yli Rooman hallitsemaan Moesiaan. Vuonna 85 provinssin maaherra Gaius Oppius Sabinus kuoli tällaisessa hyökkäyksessä. Keisari Domitianus organisoi heti vastatoimenpiteitä daakialaisten uhkaa vastaan ja vuosina 85-86 järjestetyt rangaistusretkikunnat Daakiaan sujuivat hyvin, kunnes keisarin pretoriaaniprefekti Cornelius Fuscus sai surmansa Tapaessa daakialaisten väijytettyä hänen joukkonsa. Tiettävästi roomalaiset menettivät myös yhden kokonaisen legioonan, muttei ole täysin varmaa minkä. Kostaakseen Fuscuksen tappion, roomalaiset valmistelivat uutta sotaretkeä vuodeksi 88. Joukkoja irrotettiin muista provinsseista ja yhteensä sotaretkeen osallistui noin kuusi legioonaa.
Domitianus ei kuitenkaan pystynyt johtamaan tätä huhujen takia, jotka kertoivat vallankaappausyrityksestä Roomassa. Hän joutui palaamaan takaisin Roomaan ja jätti kenraalinsa Lucius Tettius Julianuksen armeijan komentoon. Julianus oli pätevä kenraali, joka oli palvellut jo Vespasianusta ja Titusta.
Julianus johti joukkonsa Tonavan yli ja kohtasi pian daakialaisten armeijan Tapaessa, samassa paikassa missä Fuscus oli saanut surmansa edellisenä vuonna. Roomalaisen historioitsija Dio Cassiuksen mukaan Julianus antoi sotilaidensa maalata nimensä kilpiin, jotta heidät voitiin tunnistaa paremmin. Taistelu päättyi lopulta roomalaisten voittoon, mutta koska talvi oli jo lähellä ja Julianus pelkäsi kokevansa saman kohtalon kuin Fuscus, hän ei hyödyntänyt menestystään. Domitianus torjui aluksi Decebaluksen ehdottoman rauhan, mutta kun roomalaiset kohtasivat vastoiskäymisiä toisaalla, keisari joutui pikaisesti solmimaan rauhan daakialaisten kanssa. Tilanne ei ratkennut, ennen kuin keisari Trajanus valloitti Daakian lopullisesti vuosina 101-102 ja 105-106.
Saksankärhö
Saksankärhö ("Clematis vitalba") on kärhöihin kuuluva jäykähkövartinen köynnös tai köynnöstävä pensas. Sen kukat ovat vihertävänvalkeat ja siemenystöt pörröiset pallot. Sitä kasvatetaan koristekasvina. Saksankärhön kukat ovat pienemmät kuin hybridi-kärhöjen, mutta niitä on usein hyvin paljon.
Saksankärhö on kotoisin Keski- ja Etelä-Euroopasta.
Hannuksela
Hannuksela on kylä Ilmajoen keskiosassa, kunnan keskustasta lounaaseen. Kylä sijaitsee kantatie 67:n, kylän kohdalla Kurikantie, varrella. Myös Suupohjan rata kulkee ja Kyrönjoki virtaa kylän alueella.
Hannukselasta on matkaa Ilmajoen keskustaan 1,3 kilometriä, Peuralankylään kilometri, Koskenkorvalle 7,7 kilometriä ja Ahonkylään 8,1 kilometriä.
Suomen sodan aikana kesällä 1808 Viapori eli nykyinen Suomenlinna antautui venäläisille. Venäläiset olivat saaneet haltuunsa muonavaraston, joka tuotiin Hannukselaan. 7. heinäkuuta varastoa lähdettiin viemään lähestyvien Ruotsin armeijan joukkojen tieltä kohti etelää. Pääkuormasto pääsi Kauhajoella olleista kapinoitsijoista huolimatta lopulta perille Karviaan. Myöhemmin samana päivänä matkaan lähtenyt jälkikuormasto puolestaan joutui pohjalaistalonpoikien ryöstämäksi Kauhajoen Harjankylässä.
Gistemar
Gistemar eli Ghislemar tai Gilmer (k. 684) oli lyhyen aikaa Neustrian ja Burgundin major domus. Hän oli major domus Warattonin ja Ansfleden poika.
Gistemar syrjäytti vuonna 682 isänsä major domuksen virasta ja rikkoi isänsä edellisenä vuonna solmiman rauhansopimuksen Austrasian kanssa. Gistemar onnistui lyömään Austrasian major domuksen Pipin Heristalilaisen Namurissa, mutta ei pysynyt kauan vallassa, sillä Waratton pystyi pian kukistamaan poikansa ja palaamaan Neustrian major domukseksi. Gistemar jatkoi kapinointia isäänsä vastaan kuolemaansa saakka.
Viinikärhö
Viinikärhö ("Clematis viticella") on kärhöihin kuuluva köynnös. Sen kukat ovat punaiset tai violetinisävyiset, kellomaiset. Lehdistö on rehevä ja tummanvihreä. Sitä kasvatetaan koristekasvina. Sille suositellaan leikkaamista keväisin, ettei kasvusto muutu risukkoiseksi.
Kolme sisarta
Kolme sisarta () on Anton Tšehovin nelinäytöksinen näytelmä vuodelta 1901. Se kuvaa kolmen noin 20-vuotiaan sisaren elämää pikkukaupungissa. Sisarukset kaihoavat paluuta lapsuuden myyttiseen suurkaupunkiin Moskovaan.Näytelmä on venäläisen yläluokan joutilaan ja turhamaisen elämän kuvaus, joka sijoittuu venäläiseen kuvernementtikaupunkiin. Aluksi ryhmä on koolla Irinan nimipäivillä: paikalla ovat sisarukset Olga, Maša ja Irina, heidän veljensä Andrei, tämän tuleva vaimo Natalia, paikallisen varuskunnan upseereita, perheen alivuokralaisena asuva lääkäri ja palvelijoita. Sisarusten yhteisenä haaveena on palata lapsuudenaikaiseen kotikaupunkiinsa Moskovaan, josta isän upseerintyö on pakottanut muuttamaan pois. Isä on kuollut vuotta aikaisemmin ja haave muutosta on vain vahvistunut. Muutto poistaisi heidän tyytymättömyytensä, mutta se viivästyy ja viivästyy. Maša on tyytymätön avioliittoonsa, Andrei kaipaa yliopistoelämään, Irina on elämässään suuntaa vailla ja Olga kaipaa elämäänsä puolisoa. He haikailevat muutosta, mutta eivät itse tee mitään saadakseen muutoksen aikaiseksi. Muutos tulee viimeisessä näytöksessä ulkoa: varuskunta siirretään kaupungista pois. Upseerit poistuvat ja sisarusten on valittava elämälleen jokin suunta.