Peugeot 206
Peugeot 206 on Peugeot’n vuosina 1998–2012 valmistama pieni henkilöautomalli. Se tuli Peugeot 205:n seuraajaksi ja sen korvasi Peugeot 207 vuonna 2006, mutta 206 pysyi edelleen mallistossa vuoteen 2012 saakka. Kaikista Peugeot-malleista juuri 206:ta on valmistettu eniten: vuonna 2010 tuotantomäärä oli 6,8 miljoonaa kappaletta. Vuonna 2001 Peugeot 206 oli myös Euroopan myydyin henkilöautomalli. Mallia on kehuttu hyvästä matkustusmukavuudesta ja taloudellisista moottoreista. Vikatilastoissa 206 on kuitenkin sijoittunut keskitason huonommalle puolelle. Tyypillisimpiä vikoja ovat esimerkiksi sähköviat. Kolariturvallisuus oli Peugeot 206:ssa hyvällä tasolla. Vuoden 2000 Euro NCAP -kolaritestistä malli sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Vuonna 2006 Peugeot 206 -mallia alettiin myydä Kiinassa Citroën C2 -nimisenä. Auton ulkonäköä oli muokattu vastaamaan muuta Citroën-mallistoa, mutta sillä ei samasta nimestään huolimatta ollut mitään yhteistä Euroopassa myydyn Citroën C2:n kanssa.
Peugeot 206 menestyi hyvin myös ralliautoilussa. Marcus Grönholm voitti 206 WRC:llä kaksi WRC:n maailmanmestaruutta, vuosina 2000 ja 2002.
1990-luvun puolivälissä Peugeot päätti olla kehittämättä suoraa seuraajaa suositulle 205-mallilleen. Peugeot uskoi asiakkaiden löytävän uuden, pienemmän Peugeot 106 -mallin, tai hankkivan jonkin Peugeot 306:n pienemmistä ja halvemmista versioista. Peugeot 205 poistettiin vaivihkaa mallistosta, mutta valmistajan pettymykseksi kummankaan korvaavan mallin myynti ei edistynyt toivotulla tavalla. Mallistoon jäänyttä aukkoa päätettiin paikata, ja näin syntyi myöhästynyt seuraaja 205-mallille. Peugeot 206:ta varten kehitettiin kokonaan uusi pohjalevy, sillä konsernin valikoimissa ei entuudestaan ollut sopivaa alustaa. Alustarakenteet olivat kuitenkin samankaltaiset kuin 205-mallissa. Takana oli ranskalaisvalmistajien suosima vääntösauvajousitus, joka säästi tilaa.
Peugeot 206:n ensiesittely tapahtui lopulta syksyllä 1998. Kooltaan malli asettui luokkansa suurimpien autojen joukkoon, mutta tavaratilan koko ei kuitenkaan ollut keskimääräistä suurempi. Sisätilojen osalta laskeva kattolinja rajoitti pääntilaa takaistuimella, ja tilaa oli leveyssuunnassakin vähäisesti. Korimalleina oli aluksi kolmi- ja viisioviset hatchbackit, mutta joillain markkina-alueilla mallistoon kuului myös neliovinen sedan. Avomalli CC esiteltiin vuonna 2001 ja farmari vuotta myöhemmin. Tavallisen henkilöautomallin lisäksi valmistettiin myös Peugeot 206 XA -nimistä pakettiautoversiota, josta oli poistettu takaistuimet tavaratilan suurentamiseksi. Tätä mallia ei kuitenkaan tuotu Suomeen.
Moottorit kuuluivat PSA:n TU-sarjaan. Bensiinimoottoreina oli 1,1- (60 hv), 1,4- (75 hv) ja 1,6-litraiset (88 hv) vaihtoehdot. Dieselinä oli aluksi 1,9-litrainen (70 hv) ja keväästä 1999 lähtien myös suorasuihkutteinen 2,0 HDi (90 hv).
Perusmalli XR:n varustukseen sisältyi kaksi turvatyynyä, turvavöiden esikiristimet ja voimanrajoittimet, lämmitettävät peilit ja sisäilmansuodatin. 1,1-litraista lukuun ottamatta vakiona oli myös korinväriset puskurit, kierroslukumittari ja ohjaustehostin.
XT-mallissa oli 14 tuuman pyörät, plyysiverhoilu, kauko-ohjattava keskuslukitus, säilytystila etumatkustajan istuimen alla, sähköikkunat edessä ja kuljettajan istuimen korkeussäätö.
Lievästi urheilullisessa XS:ssä oli ABS-jarrut, sähköpeilit, sumuvalot ja öljymäärän mittari.
Vuonna 1999 tuli tehokkaimmaksi moottoriksi 2,0-litrainen (135 hv) GTI. Mallin vakiovarustukseen kuului 15 tuuman kevytmetallivanteet, sivuturvatyynyt (yht. neljä turvatyynyä), tuulilasinpyyhkijöiden sadetunnistin ja ulkolämpötilan mittari. Ovenkahvat olivat korinväriset ja takanakin oli levyjarrut. Verhoilussa istuinten reunat olivat nahkaa, etureuna ja ovipaneelit alcantaraa ja istuinosa plyysiä. Iskunvaimennus oli säädetty normaaleja malleja jäykemmäksi.
GTI-mallista valmistettiin myös 4 000 kappaleen numeroitu erä Peugeot 206 GT -erikoismallia. Auto vastasi tekniikaltaan ja varustelultaan täysin GTI:tä, mutta sen ulkonäkö muistutti enemmän Peugeot 206 WRC:tä.
Kolmas erikoismalli oli vuonna 2000 esitelty viisiovinen Roland Garros. Siinä oli 1,6-litrainen (109 hv) bensiinimoottori, joka korvasi aikaisemman 88-hevosvoimaisen myös muissa malleissa. Auton tunnisti vihreästä Tie Break -metalliväristä ja lasikatosta. Ylelliseen varusteluun kuului nahka/alcantara-verhoilu, kevytmetallivanteet, tuulilasinpyyhkijöiden sadetunnistin, monitoimiohjauspyörä ja automaatti-ilmastointi.
Vuosimallin 2000 autoihin tuli kirkaslasiset sivuvilkut ja täyskokoinen vararengas. Puhkiruostumattomuustakuu piteni kuudesta kahteentoista vuoteen. 1,4 litran moottoria uudistettiin aikaisempaa taloudellisemmaksi ja vähäpäästöisemmäksi. Mallivuoden 2001 autoissa oli lisäksi vakiona takaistuimen keskipaikan pääntuki ja kolmipisteturvavyö.
Vuonna 2001 esiteltiin nelipaikkainen avomalli CC, joka oli tuolloin markkinoiden edullisin avoauto. Autossa oli sähkötoimisesti avautuva ja sulkeutuva kovakatto. Moottoriksi sai 1,6- tai 2,0-litraisen bensiinimoottorin. Pienemmällä moottorilla varustetussa vakiovarustukseen sisältyi ABS-jarrut, sähköpeilit, kauko-ohjattava keskuslukitus ja sähköikkunat edessä. 2,0-litraisen moottorin yhteydessä varusteina oli lisäksi radio/CD-soitin, sivuturvatyynyt (yht. neljä turvatyynyä), automaatti-ilmastointi sekä Sport-paketti: 16 tuuman kevytmetallivanteet, nahkaverhoiltu ohjauspyörä ja alumiinipolkimet. CC:n osuus kokonaistuotannosta oli noin 15 prosenttia.
XR:n korvasi Color Line syksyllä 2001. Siinä oli korinväriset puskurit, hopeapohjainen mittaristo, värikäs verhoilu (keltainen, punainen tai sininen), uudet etuistuimet ja 14 tuuman pyörät.
Vuosimallin 2002 autoissa ohjauspyörä ja viikset vaihdettiin uusiin. Sähköjärjestelmä oli myös uusi, ja se perustui täysin väylätekniikkaan.Kesällä 2002 esiteltiin 206:n farmarimalli SW, jota valmistettiin Englannissa. SW oli muodoiltaan linjakas ja urheilullinen. Tavaratilaa oli 313 litraa ja takaistuintilat olivat hatchbackeja suuremmat. SW:ssä esitelty parannettu alusta tuli hieman myöhemmin myös muihinkin malleihin. Suurin muutos oli etuakselin jäykennys, joka paransi ohjaustuntoa. Moottorivaihtoehdot olivat 1,4, 1,6, 2,0 GTI sekä 2,0 HDi. SW:n perusmalli oli X Line, jossa oli ABS-jarrut, kauko-ohjattava keskuslukitus ja sähköikkunat edessä. X Linen yläpuolella olivat muista malleista tutut XS ja GTI.
Syksyllä 2002 edullisimmaksi varustetasoksi tuli koko mallistossa X Line, jonka varustelu ja hinta vastasivat täysin aiempaa Color Linea.
Alkuvuodesta 2003 markkinoille tuli uudella suorituskykyisellä 2,0 litran 177-hevosvoimaisella moottorilla varustettu urheilullinen RC, joka oli nelipaikkainen. Varusteina oli takaspoileri, 17 tuuman kevytmetallivanteet, ESP, neljä turvatyynyä, tuulilasinpyyhkijöiden sadetunnistin, nahka/alcantara-verhoilu, automaatti-ilmastointi, urheiluistuimet ja kromatut pakoputkien päät.
Kasvojenkohotuksen kokenut 206 saapui Suomeen vuoden 2003 toukokuussa. Kylki- ja puskurilistat olivat nyt korinväriset ja ajovalot kirkaslasiset. Myös takavaloihin oli tehty muutoksia ja etusäleikkö oli hunajakennotyyppinen. Kaikissa malleissa oli nyt ABS-jarrut, ja hätäjarruassistentti kuului järjestelmään. Moottorivalikoiman uutuus oli 1,4-litrainen (68 hv) HDi, joka korvasi vanhan 1,9-litraisen dieselin. Puolet ulkoväreistä oli uusia ja myös suurin osa sisustusmateriaaleista oli uusittu. Hatchback-malleissa X Linen korvasi Midnight, jossa oli sumuvalot. XR sisälsi ohjaustehostimen, sähköikkunat edessä sekä keskuslukituksen. XT-mallissa oli ajotietokone (ei 1,4-litraisessa), plyysiverhoilu ja sähköpeilit. XS:ssä oli lisäksi maskin kromikehys.
GTI-varusteluun kuului nyt 16 tuuman kevytmetallivanteet, automaatti-ilmastointi ja radio/CD-soitin. Samat varusteet olivat Roland Garrosissa, lukuun ottamatta kevytmetallivanteita. Roland Garrosin nahkaverhoilu oli nyt räikeä oranssi-vihreä.
Elokuussa SW XS- ja SW X Line HDi -malleihin tuli vakiovarusteeksi manuaali-ilmastointi, ja samalla kaikkien SW-mallien hintaa laskettiin.
Alkuvuodesta 2004 markkinoille tuli uusi 16-venttiilinen 1,4 litran (88 hv) moottori. Vanha 1,4-litrainen jäi XR-malleihin. Samaan aikaan GTI, RC ja Roland Garros saivat turvaverhot vakiovarusteeksi, ja SW:n uudeksi perusmalliksi tuli vaatimaton Boulevard. Samana keväänä 2,0-litraisen HDi:n korvasi Suomessa uusi 1,6 HDi (109 hv). Siinä oli hiukkassuodatin, ja moottorin sai XT- ja XS-malleihin. Toinen uutuus oli erikoismalli S-Edition, varusteltuna metallivärillä, radio/CD-soittimella, kevytmetallivanteilla ja ilmastoinnilla.
Keväällä 2005 S-Editionin korvasi Trendy, johon kuului sumuvalot ja urheilullinen etupuskuri. Mallin sai S-Editionista poiketen myös dieselkäyttöisenä ja farmarikorisena.
Vuoden 2006 keväänä Peugeot 207:n esittelyn yhteydessä 206-mallistoon jäi vain halvimmat mallit. Perusmalliksi tuli City, joka sisälsi aikaisemman XR:n lisäksi öljymäärän mittarin. Korinväriset ovenkahvat, sisävalon viive ja kaksiosainen takaselkänoja sen sijaan puuttuivat. SW:n perusmalli taas oli Trendy, jossa myös oli öljymäärän mittari, muttei kuitenkaan radiota ja kevytmetallivanteita.
Saman vuoden lokakuussa Cityn korvasi Oxygo, jossa oli korinväriset ovenkahvat ja ulkopeilit sekä myös ilmastointi. Moottoriksi sai 1,4-litraisen bensiini- tai dieselmoottorin. Vuonna 2008 nimeksi vaihtui Sport, mutta varustelussa ei tapahtunut muutoksia.
Keväällä 2009 auto koki vielä kasvojenkohotuksen, jossa se sai uudet puskurit ja uudempia malleja vastaavan keulan ilmeen. Sisällä kojelauta ja ohjauspyörä olivat täysin uusia. Uudistuksen myötä mallinimeksi vaihtui 206+. Joillain markkina-alueilla malli tunnettiin nimellä 207 Compact.
Perusmallina säilyi Sport, ja moottorit olivat edelleen 1,4 sekä 1,4 HDi. Ajonvakautusjärjestelmä ESP otettiin syksyllä 2010 vakiovarusteeksi. Keväällä 2011 mallin nimeksi vaihtui Active. Samalla tuotiin myös erä Generation-mallia, jossa oli vakiona ajotietokone.
206+-malliin perustuu myös vuonna 2010 esitelty Peugeot Hoggar -niminen lava-auto, jota myytiin Etelä-Amerikassa.