hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Paini kesäolympialaisissa 1896
1896 Ateenan kesäolympialaisissa kilpailtiin painissa vain kreikkalais-roomalaisessa painissa, jossa ei ollut painorajoituksia. Kilpailu käytiin 10.–11. huhtikuuta. Kilpailuun osallistui viisi urheilijaa neljästä maasta. Itävalta ja Unkari olivat yhdistyneet Itävalta-Unkariksi vuosina 1867–1918, mutta näissä tilastoissa Itävalta ja Unkari ovat erikseen, koska kyseisillä mailla oli omat joukkueet mukana olympialaisissa.
Ateenassa palkittiin vain kaksi parasta, voittajalle hopeaa ja toiseksi tulleelle pronssia. Alla kuitenkin tulokset perinteisessä muodossa.
Voittaja Schumann oli koko kilpailun lyhin (163 cm) ja kevyin osanottaja.
Kreikkalainen Stéfanos Christópoulos kohtasi unkarilaisen Momčilo Tapavican nykyaikaisten olympialaisten ensimmäisessä painiottelussa. Ottelu oli hyvin tasainen, mutta päättyi väsyneen Tapavican häviöön.
Toisessa ottelussa kohtasivat jo voimistelussa kultaa voittanut saksalainen Carl Schuhmann, sekä painonnostossa kultaa voittanut britti Launceston Elliot. Schuhmann voitti helposti.
Kreikkalaisen Geórgios Tsítasin ei tarvinnut otella puolivälierissä, vaan pääsi suoraan välieriin.
Ainoassa varsinaisessa välieräottelussa kohtasivat kreikkalaiset Geórgios Tsítas ja Stéfanos Christópoulos. Tsítas voitti ja pääsi finaaliin, kun taas Christópoulos varmisti pronssimitalin.
Saksalaisen Carl Schuhmannin ei tarvinnut otella välierissä, vaan pääsi suoraan loppuotteluun.
Loppuottelussa kohtasivat saksalainen Carl Schuhmann ja kreikkalainen Geórgios Tsítas. Ottelu jouduttiin kuitenkin siirtämään seuraavan päivään 40 minuutin painin jälkeen, koska aurinko oli laskenut ja todettiin että oli liian pimeää jatkamiseen.
Seuraavana aamuna Schuhmann ja Tsítas jatkoivat otteluaan. Tällä kertaa Schuhmann voitti Tsítaksen nopeasti.
Myös Yhdistyneellä kuningaskunnalla ja Unkarilla oli kisassa mukana painijoita, mutta he jäivät mitaleitta.
Unto Wiitala -palkinto
Unto Wiitala -palkinto on palkinto jääkiekon SM-liigan kauden parhaalle erotuomarille. Palkinnon saajan valitsee Liigan erotuomarikoulutusryhmä. Palkinnon nimi on kunnianosoitus jääkiekkomaalivahti ja erotuomari Unto Wiitalalle.
Aimo Hiltunen
Aimo Vesa Heikki Hiltunen () oli suomalainen näyttelijä ja teatteriohjaaja. Hiltunen toimi johtajana Lahden, Jyväskylän ja Kuopion kaupunginteattereissa.
Hiltunen ohjasi myös Pyynikin kesäteatterin esityksiä ja toimi näyttelijä-ohjaajana Suomen Kansallisteatterissa. Vaimonsa Sirkka-Liisa Wilénin tapaan hänkin toimi myös radioäänenä ja elokuvanäyttelijänä. Elokuvanäyttelijänä hänet tunnettiin parhaiten Tuntemattoman sotilaan Lampisena.
Willem Johan Kolff
Willem Johan Kolff (14. helmikuuta 1911 Leiden, Alankomaat – 11. helmikuuta 2009 Newtown Square, Pennsylvania, Yhdysvallat) oli alankomaalainen lääkäri, joka kehitti ensimmäisen toimivan hemodialyysilaitteen vuonna 1943.
Kolff opiskeli lääketiedettä Leidenin yliopistolla ja valmistui lääkäriksi 1938 ja erikoistui myöhemmin sisätautioppiin Groningenin yliopistolla (Ph.D. 1946). Hän sovelsi hemodialyysiä ensimmäistä kertaa vuonna 1943 ja havaitsi pian sen voivan pelastaa useita munuaissairaita ennenaikaiselta kuolemalta.
Kolff muutti vuonna 1950 Yhdysvaltoihin. Häntä pidetään yhtenä keinoelinalan pioneereista. Hänelle myönnettiin muun muassa AMA Scientific Achievement Award, Albert Lasker Award for Clinical Medical Research ja Japani-palkinto.
Julien Gracq
Julien Gracq, oikealta nimeltään Louis Poirier, oli ranskalainen kirjailija. Hän syntyi 29. heinäkuuta 1910 Maine-et-Loiren departementissa sijaitsevassa Saint-Florent-le-Vieilin kunnassa ja kuoli 22. joulukuuta 2007 samassa departementissa, Angersin kunnassa. Hän kirjoitti romaaneja, runoja, näytelmiä sekä esseitä.
Gracq kävi koulua sisäoppilaitoksessa Nantesissa, josta jatkoi opiskelemaan Henri-IV-lyseoon. Vuonna 1930 hänet hyväksyttiin maineikkaaseen École normale supérieureen.
Gracqin teoksissa näkyy surrealismin ja saksalaisen romantiikan vaikutus. Surrealismiin hän tutustui lukiessaan surrealismin oppi-isän André Bretonin teoksia opiskellessaan ENS:ssä. Gracq ei kuitenkaan koskaan liittynyt surrealisteihin.
Gracqille myönnettiin teoksesta "Le rivage des Syrtes" vuoden 1951 Goncourt-palkinto, josta hän kieltäytyi, koska inhosi kirjailijoiden nousua mediapersooniksi.
Viimeisen teoksensa, esseekokoelman "Carnets du grand chemin" (1992) hän kirjoitti, kun muistivaikeudet ja nivelvaivat haittasivat jo työtä. Vuonna 2002 ilmestyi vielä kirja "Entretiens", johon on koottu Gracqin haastatteluja vuosilta 1970—2001.Gracqin kootut teokset ("Œuvres complètes") vuoteen 1992 saakka on julkaistu kahtena niteenä Bibliothèque de la Pléiade -sarjassa vuosina 1989 ja 1995.
Hans Hotter
Hans Hotter (19. tammikuuta 1909 – 6. joulukuuta 2003) oli saksalainen bassobaritoni. Hän sai toisen maailmansodan jälkeen kansainvälistä arvostusta Richard Wagnerin tulkinnoillaan.
Hotter syntyi Offenbach am Mainissa ja opiskeli Matthäus Roemerin johdolla Münchenissä. Hän toimi urkurina ja kuoromestarina ennen oopperadebyyttiään Troppaussa vuonna 1930.
Hotter esiintyi natsihallituksen aikana Saksassa ja Itävallassa, mutta kansainvälinen ura lähti käyntiin vasta Covent Garden -debyytistä 1947. Hän pääsi laulamaan useisiin merkittäviin eurooppalaisiin oopperataloihin ja debytoi vuonna 1950 Metropolitan-oopperassa. Hans Hotter lauloi mm. sopraano Anita Välkin kanssa samoissa oopperaproduktioissa New Yorkin Metropolitanissa ja Lontoon Covent Gardenissa.
Vaikka Hotter tuli kansainvälisesti tunnetuksi lähinnä saksalaisesta ohjelmistosta, kotimaassaan hän oli myös suosittu Giuseppe Verdin oopperan "Falstaff" pääroolissa. Hän vetäytyi lavalta vuonna 1972 ja teki sen jälkeen satunnaisia esiintymisiä. Hän sai mainetta mm. puheosuuksien kertojana Arnold Schönbergin "Gurrelieder"-teoksessa.
Hotter kuoli Münchenissä 94-vuotiaana.
Daland: Kurt Böhme, Senta: Helene Werth, Erik: Bernd Aldenhoff, Mary: Res Fischer, Steuermann: Helmut Krebs, Holländer: Hans Hotter - Chor und Sinfonieorchester des Norddeutschen Rundfunks - Wilhelm Schüchter - Hamburg 1951
Essi Luttinen
Essi Luttinen (s. 28. syyskuuta 1978) on suomalainen mezzosopraano.
Luttinen opiskeli Turun konservatoriossa 1996–1998 ja Sibelius-Akatemiassa 1998–2005. Hän valmistui musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemian oopperakoulutuksen osastolta vuonna 2005 ja on työskennellyt sen jälkeen freelancerina. Luttinen on opiskellut myös Lontoossa Royal College of Musicissa 2002–2003 ja Benjamin Britten International Opera Schoolissa 2003–2004.
Vuonna 2005 Luttinen sai Karita Mattila -palkinnon ja voitti Merikanto-laulukilpailun. Vuonna 2006 hän oli toinen Lappeenrannan laulukilpailussa.
Vuonna 2015 Luttinen osallistui Uuden Musiikin Kilpailuun Opera Skaalan laulajana.
Vuonna 2016 Luttinen osallistui Tähdet, tähdet -ohjelman kolmannelle tuotantokaudelle. Luttinen putosi kilpailusta ensimmäisenä.
Alicia Machado
Yoseph Alicia Machado Fajardo (s. 6. joulukuuta 1976) oli neljäs Miss Universumiksi kruunattu venezuelalainen. Hän voitti kilpailun Las Vegasissa vuonna 1996.
Machado syntyi Maracayssä Araguan osavaltiossa. Hänen isänsä on kuubalainen ja äitinsä espanjalainen.
Kauneuskilpailuvoittonsa jälkeen Machado on luonut uraa TV-mallina ja näyttelijänä.
Late Night with David Letterman
Late Night with David Letterman oli NBC:n myöhäisillan talk show -ohjelma jota juonsi koomikko David Letterman. Ohjelma esitettiin ensimmäisen kerran vuonna 1982 ja viimeinen jakso nähtiin vuonna 1993 jolloin David Letterman siirtyi juontamaan CBS -kanavalle omaa ohjelmaansa Late Show with David Lettermania. David Lettermanin jälkeen Late Nightia tuli juontamaan Conan O'Brien. 
"Late Night with David Lettermania" ei ole esitetty Suomessa.
The Tonight Show'n menestyksen innoittamana NBC halusi tehdä uuden talk show'n myöhäisiltaan, joka tulisi The Tonight Show'n jälkeen klo 0.30 ohjelmapaikalla. Alun perin juontajan työtä tarjottiin Steve Allenille joka oli The Tonight Show'n ensimmäinen juontaja. The Tonight Show'n silloinen juontaja Johnny Carson kuitenkin halusi Steve Allenin tilalle David Lettermanin. NBC:n johto suostui Johnny Carsonin vaatimukseen ja myöhemmin NBC tarjosi Lettermanille paikkaa.
Ohjelmaa esitettiin neljä kertaa viikossa, maanantaista torstaihin ohjelman alkuajoista lähtien toukokuuhun 1987 asti yöllä klo 00.30-01.30 välisenä aikana. Perjantaisin Late Nightia alettiin lähettää kesäkuussa 1987. (ennen tätä NBC esitti perjantain myöhäisilloissa "Friday Night Videosia")
Kuten tyypillisessä amerikkalaisessa talk show'ssa, myös Late Night with David Lettermanissa oli ainakin kaksi joskus jopa kolme vierasta per ohjelma, usein mukana oli myös musiikkivieras tai koomikko.
Mr Gay Europe
Mr. Gay Europe on nuorille homoseksuaalisille miehille suunnattu eurooppalainen kauneuskilpailu.
Ensimmäinen Mr. Gay Europe -kilpailu järjestettiin vuonna 2005 Norjan pääkaupungissa Oslossa. Seuraavana vuonna tapahtumapaikkana oli Amsterdam. Kilpailu on järjestetty vuosittain lukuun ottamatta vuotta 2010, jolloin kilpailu peruttiin.
Man’yōshū
Man’yōshū (, ”Kymmenen tuhannen lehden kokoelma”) on vanhin olemassa oleva ja hyvin arvostettu japanilaisen runouden kokoelma, joka on koottu Nara- tai varhaisella Heian-kaudella. Kokoaja tai kokoajista viimeinen on oletettavasti Ōtomo no Yakamochi, ja kokoelman viimeinen ajoitettu runo on vuodelta 759. Kokoelmaan sisältyy varhaisemmilta runoilijoilta runoja, joista monet ovat jääneet nimettömiksi tai pantu väärän, yleensä jonkun tunnetun runoilijan nimiin. Suurin osa kokoelmasta edustaa vaihetta 500–759.
Kokoelmassa on yli 4 000 runoa, pääosin tankoja, ja ne on kirjoitettu japaniksi kiinalaisin sanamerkein.
Vaasan merkki
Vaasan merkki eli Vaasan malli on kahdeksan postimerkin sarja, jota Suomen valkoinen senaatti valmistutti sisällissodan aikana 1918.
Se muistuttaa Eliel Saarisen suunnittelemaa 1917 käyttöön otettua leijonamerkkiä, eli niin sanottua Saarisen mallia, mutta muun muassa soikio keskellä on erimuotoinen. Merkkien arvot ovat 5p, 10p, 30p, 40p, 50p, 70p, 1mk ja 5 mk. Vaasan malliset merkit ovat harvinaisempia ja kysytympiä filatelistien keskuudessa kuin yleisemmät Saarisen merkit. Merkkien ulkoasun suunnittelija oli Matti Visanti.
Linda Eder
Linda Eder (s. 3. helmikuuta 1961) on yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä. Hän oli vuosina 1998–2005 naimisissa muusikko Frank Wildhornin kanssa.
Ray Draper
Raymond Allen "Ray" Draper (3. elokuuta 1940 – 1. marraskuuta 1982) oli yhdysvaltalainen hard bop -muusikko ja tuubansoittaja. Hän kärsi huumausaineongelmista ja kuoli henkirikoksen uhrina New Yorkissa.
Romuva
Romuva kuuluu balttilaiseen mytologiaan. Se oli luultavasti alun perin muinaispreussilainen pyhättö, jonka 1200-luvun ristiretkeläiset, todennäköisimmin Kalpaveljet tuhosivat. Filosofi Vydūnas pitää Romuva uskonnollisena taivaana tai sen vertauskuvana.
Nykyään Romuva on uuspakanallinen uskontokunta, joka toimii lähinnä Liettuassa. Se perustettiin vuonna 1967, ja alkoi toimia näkyvämmin Liettuan saatua itsenäisyytensä takaisin 1990. Romuvan tunnus on liekehtivä tammi.
Latvian ja Liettuan balteilla on edelleen samantapaisia myyttisiä perinteitä. Niiden päämääräksi katsotaan sisäinen rauha ja rauha luonnon kanssa. Balttilainen muinaisusko ei kiellä toisten jumalien olemassaoloa.
Surtur (sarjakuvahahmo)
Surtur on kuvitteellinen tulidemoni, Muspelheimin valtias Marvelin sarjakuvissa.
Hänen pyrkimyksensä on tuhota koko maailmankaikkeuden elollinen elämä tulella, jotta hän olisi ainoa olemassa oleva olento. Tämä pakkomielle on ylittänyt jo maailmankausia sitten kaikki mahdolliset rajat.
Hän räjäyttää kokonaisen galaksin luodakseen tulen, jossa voi takoa huotrattoman valtamiekan, Iltahämärän; hän aikoo sytyttää miekan maagisella tulella, ja sen avulla polttaa koko kaikkeuden. Paha vain hänen kannaltaan, kysymykseen tuleva tuli on Asgardissa tarkkaan vartioituna.
Asgardin supersankarit, kärjessä Thor ja muukalaisrodun edustaja Beta-Bill, estävät hänen aikeensa ja itse Odin asettuu kaksintaisteluun Surturia vastaan jättimäisen soturin hahmossa vangiten tämän valtakuntaansa.
Keräilijä-niminen muukalaisolento on nähnyt ennakkonäyn Surturin aikeista ja kerää eri elämänmuotoja talteen luodakseen uuden kaikkeuden tuhon jälkeen – joskin tästä työstä on tullut hänelle enemmän huvittelumuoto kuin vakava työ. Hän yrittää kaapata Marrinan koska tämä on yksi hänen eniten keräämästään monipuolisimmasta lajista, plodexeista, mutta Alfa-lentue johon Marrina kuuluu estää aikeet.
Patrik Štefan
Patrik Štefan (s. 16. syyskuuta 1980 Příbram, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen jääkiekkoilija.
Štefan varattiin vuoden 1999 NHL:n . Hänen valintaansa pidetään yleisesti yhtenä pahiten epäonnistuneista ykkösvarauksista NHL:n historiassa.
Ennen siirtymistään Atlanta Thrashersiin hän pelasi Sparta Prahassa ja IHL-liigan Long Beach Ice Dogsissa. Štefan pelasi Atlantassa kuusi kautta keräten 177 pistettä. NHL:n työsulkukaudella 2004–2005 hän liittyi SM-liigan Tampereen Ilvekseen, jossa kertyi 37 runkosarjan ottelussa 13 maalia ja 28 maaliin johtanutta syöttöä. Pudotuspelien seitsemässä pelissä Štefan iski yhden maalin ja syötti kuusi. Hän on toistaiseksi ainoa SM-liigassa pelannut NHL:n ykkösvaraus.
Štefan ei onnistunut vastaamaan häneen kohdistuneisiin suurin odotuksiin, ja lopulta 24. kesäkuuta 2006 hän siirtyi vaihtokaupassa pelaamaan Dallas Starsin riveihin. Atlanta sai Dallasilta kaupassa Jaroslav Modrýn, Niko Kapasen ja 7. kierroksen varausvalinnan vuoden 2006 draftiin.
Štefan sai huomiota kun hän tammikuussa 2007 ottelun viimeisellä minuutilla Edmonton Oilersia vastaan epäonnistui laittamaan kiekon tyhjään verkkoon, ja syntyneestä vastahyökkäyksestä Ales Hemsky pääsi tekemään maalin.
Kesällä 2007 Štefan jätti NHL-kaukalot ja siirtyi Sveitsin pääsarjassa pelaavan SC Bernin riveihin. Bernissä Štefan ehti pelata vain kaksi Sveitsin liigan ottelua ennen lopettamiseen johtanutta loukkaantumista. Häneen kohdistui taklaus toisessa pelissään ja kesällä leikattu lonkka sai kovan osuman. Štefan oli kärsinyt parin kauden ajan NHL:ssä lonkkavaivoista ja nyt lääkärit suosittelivat uran lopettamista.
Edgar Wayburn
Edgar Wayburn (17. syyskuuta 1906 – 5. maaliskuuta 2010) oli yhdysvaltalainen luonnonsuojelija. Hän toimi Sierra Clubin puheenjohtajana viiden kauden ajan 1960-luvulla.
Wayburn oli muun muassa mukana luomassa Redwood National Parkia. Hänelle myönnettiin vuonna 1995 Albert Schweitzer Prize for Humanitarism.
Yhdysvaltain presidentti Bill Clinton myönsi Wayburnille vuonna 1999 Presidential Medal of Freedomin ilmoittaen, että ”Wayburn on sekä Sierra Clubin puheenjohtajana että yksityishenkilönä säästänyt enemmän luontoamme kuin kukaan muu elossa oleva ihminen”.
Not Necessarily the News
Not Necessarily the News oli yhdysvaltalainen satiirinen sketsisarja joka perustui BBC:n samantyyppiseen ohjelmaan "Ei yhdeksän uutiset".
Ohjelmaa esitti HBO -kanava vuosina 1983-1990. Ohjelmaa ei ole esitetty Suomessa. Not Necessarily the News oli myös Conan O'Brienin ja Greg Danielsin ensimmäinen kunnon käsikirjoittajan työ.
Luna Sea
LUNA SEA on japanilainen rock-yhtye, joka perustettiin Kanagawassa vuonna 1989. Yhtye hajosi vuonna 2000, mutta sen jäsenet eivät puhu siitä "hajoamisena" vaan pikemminkin eräänlaisena "väliverhona". Bändi julkaisi seitsemän albumia ja useita singlejä sekä VHS/DVD julkaisuja 90-luvulla. Monet LUNA SEA jäsenet ovat aloittaneet muissa yhtyeissä, mutta yhtyeen musiikkia kuunnellaan vieläkin maailmalla. 2007 LUNA SEA johtava kitaristi SUGIZO liittyi Yoshikin "superbändi" X Japaniin.
Tuohikirje 292
Tuohikirje numero 292 on vanhin tunnettu itämerensuomalaisella kielellä kirjoitettu teksti, eräs Novgorodin tuohikirjeistä. Teksti on kirjoitettu 1200-luvun puolivälissä. Sen löysivät neuvostoliittolaiset tutkijat vuonna 1957 Artemi Artsihovskin johdolla Novgorodin länsipuolelta Nerevskin arkeologisesta kaivauksesta. Tuohikirjeen sanoma on tulkinnanvarainen sekä merkkien osittaisen epäselvyyden että itse kieliasun vuoksi. Esimerkiksi sanojen välejä ei ole merkitty. Tutkijat ovat yksimielisiä tekstin tulkinnasta siltä osin, että teksti alkaa sanoilla "jumalan nuoli" tai "jumala nuoli". Sanojen "nuoli" ja "jumala" on tulkittu toistuvan tekstissä. Tämän perusteella tekstiä pidetään ukkoseen liittyvänä loitsuna. "Jumalan nuoli" ei tiettävästi esiinny sana sanalta myöhemmässä kansanperinteessä, mutta salamaa ja ukonvaajaa on joka tapauksessa pidetty ukkosen jumalan ampumina nuolina. Muilta osin tekstiä ovat eri tutkijat tulkinneet eri tavoin. On esitetty myös, että teksti saattaisi olla kalevalamittainen runo, jonka jokainen säe on kirjoitettu omalle rivilleen.
Useimmat tutkijat ovat pitäneet kirjoitusta aunuksenkarjalaisena, mutta itämerensuomen eri haarojen ollessa vasta muodostumassa, kielimuotoa on hankala lokeroida. Kirjoituksen ikä on määritetty stratigrafisesti ja dendrokronologisesti sen löytökerrostuman perusteella vuosien 1240 ja 1260 välille. Tuohikirjettä säilytetään Novgorodin yhdistyneessä valtionmuseossa.
Teksti on kirjoitettu kyrillisillä kirjaimilla. Osa kolmannen rivin kirjaimista on tulkinnanvaraisia epäselvän kirjoitusasun vuoksi. 
Suoraan translitteroituna latinalaisiin aakkosiin:
Teksti Juri Jelisejevin kääntämänä latinalaiseen kirjaimistoon sanaväleineen vuonna 1959 ja tulkittuna nykysuomeen.
Martti Haavio on arvellut, että tuohikirjeen teksti olisi loitsu, joka on kirjoitettu valan vahvistukseksi. Tämän tulkinnan mukaan tekstissä ensin vakuutetaan jumalan nuolen eli pelätyn salaman kautta. Salaman on monissa kulttuureissa uskottu olevan jumalallisen oikeuden jakaja, jonka on uskottu iskevän valapattoihin ja muihin petollisiin. Sitten vakuutetaan, että jos sen kirjoittaja ei pidä sanaansa, niin jumala hänet tuomitkoon.
Professori Jevgeni (Eugene) Helimski kritisoi vuonna 1986 julkaistussa teoksessaan Martti Haavion tulkintaa, ja antoi kolmannen tieteellisen tulkinnan tekstistä. Jelisejevin tapaan hän uskoi sen olevan loitsu.
Joonas Hytönen Show
Joonas Hytönen Show oli Joonas Hytösen juontama keskusteluohjelma, jota MTV3 esitti vuoden 1999 kesästä kevääseen 2003. Myös kaapeli-tv-kanava TVTV! esitti ohjelmaa. Ohjelma nauhoitettiin syksystä 2001 alkaen mediakeskus Lumen studioilla Helsingissä. Hytösen lisäksi ohjelmassa esiintyi Lenni-Kalle Taipale yhtyeensä kanssa. Joonas Hytönen Show'n tuotti Hytösen itse omistama tuotantoyhtiö Illusioni Oy.
Vuoden 2003 keväällä ohjelma keräsi noin puoli miljoonaa katsojaa per jakso.
Otto Wellingk
Otto Wellingk (s. 1649 Jaama, Inkeri, k. 19. toukokuuta 1708 Tukholma) oli kreivi sekä ratsuväenkenraali, Jewen (nyk. Jõhvi), Kurtinan ja Viurilan vapaaherra.
Ylioppilas Uppsalasta 23. marraskuuta 1661, luutnantti Bremenin ruotsalaisessa rykmentissä 1664, ratsumestari Königsmarckin rykmentissä Ranskassa 1666, majuri siellä 1668, erosi palveluksesta Ranskassa 1670 everstinä, eversti Itä-Götanmaan värvätyssä ratsuväkirykmentissä 20. elokuuta 1676, vapaaherra 23. joulukuuta 1676 yhdessä veljensä Mauritz Wellingkin kanssa, eversti Uudenmaan ja Hämeen läänin ratsuväki­rykmentissä 1678, kenraalimajuri ratsuväessä 21. helmikuuta 1687, maaherra Ruotsissa 1. heinäkuuta 1687, kenraaliluutnantti ja Skånen kenraalikuvernööri 23. joulukuuta 1693, Inkerinmaan ja Käkisalmen läänin kuvernööri 4. heinäkuuta 1698, ratsuväenkenraali 4. heinäkuuta 1698, Inkerinmaan ja Liivinmaan joukkojen ylipäällikkö 12. toukokuuta 1700, kuninkaallinen neuvos ja Turun hovioikeuden presidentti 27. joulukuuta 1705, kreivi 20. heinäkuuta 1706.
Otto Wellingkin isä oli Otto Wellingk (n. 1610 – 1656) ja äiti Christina Mannersköld (n. 1628 – 2. marraskuuta 1679).
Otto Wellingkin kunnostautumisen vuoksi kuningas Ludvig XIV tarjosi hänelle everstin (komentajan) virkaa ranskalaisessa ratsuväkirykmentissä. Wellingk Haavoittui vaikeasti Lundin taistelussa 4. joulukuuta 1676. 
Narvan taistelussa 20. marraskuuta 1700 hän komensi oikeaa sivustaa, Osallistui Klissovin taisteluun 1702, Lembergin piiritykseen 1704 ja Punitzin operaatioon 1704.
Vladi Marmo
Vladi Marmo (vuoteen 1935 "Forsblom", 20. huhtikuuta 1914 Orel, Venäjän keisarikunta – 23. elokuuta 1969 Vaajakoski) oli professori ja Geologian tutkimuskeskuksen ylijohtaja 1960–1969. Marmo oli maajoukkuetason koripalloilija ja edusti Suomea EM-kilpailuissa vuonna 1939. Sota-aikana Marmo toimi tiedustelu- ja kaukopartiotehtävissä Osasto Kuismasessa (myöhemmin osa Erillinen pataljoona 4:ää). Hän toimi Suomen Filatelistiliiton puheenjohtajana 1963–1967.
Marmon uskotaan auttaneen yhdysvaltalaisia saamaan suomalaisia entisiä kaukopartiomiehiä asiamiehikseen toisen maailmansodan jälkeen lähinnä auttamaan neuvostoliittolaisten ydinkokeiden valvontaan.
Marmon vanhemmat olivat Wilhelm Fredrik Forsblom ja Vera Nefedjeva. Marmo kuoli auto-onnettomuudessa Vaajakoskella elokuussa 1969.
Buffalo
Buffalo on kaupunki New Yorkin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kaupungissa asui vuoden 2010 väestönlaskennassa 261 310 ihmistä. Se on noin 1,2 miljoonan asukkaan Buffalo-Niagaran alueen kulttuurin ja talouselämän keskus. Buffalo kuuluu myös niin sanottuun "Kultaisen hevosenkengän" alueeseen jonka väkiluku yltää lähes 9,7 miljoonaan asukkaaseen. Buffalo sijaitsee Erie-järven itärannalla, Niagara-joen eteläpäässä.
Yhdysvaltojen Census Bureaun mukaan Buffalon pinta-ala on 136 km² josta 105,2 km² maata ja 30,8 km² vettä. Veden osuus on 22,66 %.
Buffalo sijaitsee Suurilla järvillä, lähellä Niagaran putouksia. Alueella on vesivoimatuotantoa. Buffalon taloutta on pyritty uudistamaan ja elvyttämään. Buffaloon on rakenteilla Silevon aurinkokennotehdas.
Buffalo on arkkitehtuurinharrastajien pyhiinvaelluspaikka. Arkkitehti Frank Lloyd Wright suunnitteli kaupunkiin useita rakennuksia, joista osa kuitenkin on tuhottu. 1950-luvulla hävitettiin Darwin D. Martinin omistaman postimyyntiyrityksen Larkinin hallintorakennus ja purkujäte kuopattiin maahan, paikalle jossa nyt on puisto. Hänen suunnittelemansa bensa-asema jäi aikanaan rakentamatta mutta on nyt rakennettu museoksi. Toinen myöhemmin rakennettu Wrightin suunnitelma on Fontana Boathouse. Sen oli tarkoitus tulle Wisconsinin yliopiston soutukerhon käyttöön. Wright piirsi siitä tosin vain kaksi pientä piirrosta ja nykyisessä rakennuksessa on paljon oletuksia, mutta myös siinä nykyvaatimusten mukaisia ratkaisuja, sillä se on aktiivisessa käytössä.
Alkuperäisiä Wrightin suunnitelmia on jäljellä Darwin D. Martinin asuintalo (1905), joka tosin oli rappiolla, mutta on nyt kunnostettu, ja siellä järjestetään yleisölle kierroksia.
Tiomila
Tiomila on ruotsalainen viestisuunnistuskilpailu, jossa miesten kilpailu käydään kymmenmiehisin joukkuein. Kunkin osuuden pituus on noin 10 kilometriä, mistä kilpailu on saanut nimensä. Ensimmäinen Tiomila juostiin vuonna 1945 Uppsalasta Enebybergiin. Aluksi kilpailivat vain miehet, mutta 1970-luvun puolivälistä alkaen on ollut myös naisten sarja ja myöhemmin myös nuorten ja veteraanien sarjat. Kilpailu käydään keväällä joko huhtikuun lopulla tai toukokuun alussa pääosin yöllä.
Dominick Argento
Dominick Argento (s. 27. lokakuuta 1927) on oopperoistaan ja laulumusiikistaan tunnettu yhdysvaltalainen klassinen säveltäjä. Hän voitti laulusarjallaan "From the Diary of Virginia Woolf" Pulitzerin musiikkipalkinnon vuonna 1975.
Argento jakoi jo opiskeluaikoinaan aikansa Yhdysvaltain ja Italian välillä. Monet hänen teoksistaan onkin kirjoitettu Firenzen kaupungissa. Säveltäjä on toiminut professorina ja nyttemmin emeritusprofessorina Minnesotan yliopistolla.
Argento on säveltänyt kaikkiaan neljätoista oopperaa. Niiden lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu mm. laulusarjoja, kuoromusiikkia ja orkesteriteoksia. Hän on naimisissa sopraano Carolyn Baileyn kanssa.
Analyyttiset menetelmät
Analyyttiset menetelmät ovat tekniikoita ja muita menetelmiä, joilla tunnistetaan tunnuslukuja (ml. kehityssuunnat) loogisesta tietokokonaisuudesta, päätellään ovatko tunnusluvut odotusten mukaisia ja jos ne eivät ole sellaisia, selvitetään miksei.
Analysoitava tietokokonaisuus voi olla esimerkiksi tilinpäätös. Siitä voidaan tuottaa esimerkiksi seuraavia tunnuslukuja:
Pekka Martin
Pekka Kullervo Martin (22. lokakuuta 1923 Tampere – 19. heinäkuuta 2004 Tammisaari) oli SDP:n toimitsija, piirisihteeri ja sihteeri puoluetoimistossa. Hän oli Työväen Urheiluliiton (TUL) järjestösihteeri, toimitusjohtaja ja puheenjohtaja. TUL:n puheenjohtajuusaika 1956–1967 oli vaikeinta työläisurheilun hajaannuksen aikaa.
Lisäksi hän oli SDP:stä irronneen Työväen ja pienviljelijäin sosialidemokraattisen liiton (TPSL) varapuheenjohtajana 1964–66. Vihtori Rantasen menetettyä SAK:n puheenjohtajan paikassa kesällä 1966 Martin liittyi takaisin Sdp:hen.
Hän oli Veikkaus Oy:n kaupallinen johtaja vuodesta 1967. Veikkausjohtajana Martin tunnetaan suomalaisen loton isänä. Hän ideoi myös pohjoismaisen Viking-loton. Eläkkeelle Martin jäi 1986.
"Euroarmeija, Nato vai itsenäinen puolustus? (2004)"
Salvatore Adamo
Salvatore Adamo (s. 1. marraskuuta 1943 Comiso, Sisilia) on italialainen laulaja. Hänen albumeitaan on maailmanlaajuisesti myyty kymmeniä miljoonia kappaleita.
Adamo asuu nyt Belgiassa ja on aiemmin asunut lisäksi Ranskassa. Hänen tunnettuja kappaleitaan ovat 1960-luvun hitit "Tombe la Neige", "Vous permettez, Monsieur?" ja "Inch Allah".
Adamon viimeisin albumi, "La part de l'ange", julkaistiin Polydor Recordsin kautta tammikuussa 2007. Laulaja on toipunut vaikeasta aivoverenvuodosta.
Juovakuukala
Juovakuukala ("Monodactylus sebae") 
on hopeanhohtoinen, litteä kala.
Juovakuukala voi kasvaa 25 cm pitkäksi. Sen vartalo on hopeankiiltoinen, vinoneliön muotoinen, ja siinä on neljä pystysuoraa mustaa juovaa. Kala muistuttaa ulkonäöltään hiukan lehtikalaa.
Juovakuukala on kotoisin Atlantin itärannikolta, Kanariansaarilta Angolaan. Se elää sekä murtovedessä että merivedessä, tyypillisesti jokisuiden mangrovealueilla.
Akvaariokalana juovakuukalaa pidetään yleensä murtovesiakvaariossa, Nuoria yksilöitä voi pitää makeassa vedessä, mutta kutuiän lähestyessä ne tarvitsevat vaiheittain yhä suolaisempaa vettä. 
Kuukaloja ruokitaan sekaruoalla: kuivattua levää ja äyriäispitoista ruokaa.
Hank Thompson
Hank Thompson (3. syyskuuta 1925 – 6. marraskuuta 2007) oli yhdysvaltalainen countrylaulaja. Hän syntyi Teksasissa ja on kuulunut vuodesta 1989 Country Music Hall of Fameen sekä vuodesta 1997 Nashville Songwriters Hall of Fameen.
Thompsonin ensimmäinen listaykkösjulkaisu oli "The Wild Side of Life" vuodelta 1952. Useita hittejä seurasi 1950–1960-lukujen aikana, ja maailmanlaajuisesti hänen levyjään arvioidaan myydyn yli 60 miljoonaa kappaletta.
Thompson menehtyi keuhkosyöpään 82 vuoden ikäisenä.
UD Almería
Unión Deportiva Almería on espanjalainen jalkapalloseura Almerían kaupungista Andalusiasta. Seuran edustusjoukkue pelaa Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa.
UD Almerían kotikenttä on 15 000 -paikkainen Mediterráneo, joka rakennettiin alun perin Almeríassa vuonna 2005 järjestettyjä Välimeren kilpailuja varten. Seuran tunnuksessa esiintyy muinainen almeríalainen indalo-symboli.
Seura perustettiin vuonna 1989 nimellä Almería Club de Fútbol. Ensimmäisen kerran seura nousi Segunda Divisióniin kaudeksi 1995–1996. Vierailu jäi kuitenkin vain kahden kauden mittaiseksi ja seurasi aaltoliike, joka vei seuran kaudella 1996–1997 Segunda División B:hen ja kaudella 1998–1999 edelleen Tercera Divisióniin ennen nousua takaisin Segunda División B:hen kaudella 1999–2000.
Vuonna 2001 seura vaihtoi nimensä nykyisekseen toisen paikallisseuran Club Polideportivo Almerían lopetettua toimintansa. Ensimmäisen uudelle nimellä pelatun kauden 2001–2002 päätteeksi seura nousi jälleen Segunda Divisióniin, jossa se sittemmin vakiinnutti paikkansa ja nousi kauden 2006–2007 päätteeksi ensimmäistä kertaa historiassaan pääsarja Primera Divisióniin.
Moa Martinson
Moa Martinson (oik. "Helga Maria Martinson", ent. "Johansson", o.s. "Swartz", 1890–1964) oli ruotsalainen kirjailija.
Martinson kuvaa realistisissa romaaneissa työläistaustaista nousevia kokemuksiaan mutta siirtyi myöhemmin kirjoittamaan historiallisia romaaneja.
Hänen toinen puolisonsa oli 1929–1941 ruotsalainen kirjailija Harry Martinson.
Abelin varisto
Abelin varisto on algebrallisessa geometriassa, funktioteoriassa ja lukuteoriassa projektiivinen varisto, joka on algebrallinen ryhmä. Abelin varistot ovat samalla kertaa sekä tutkituimpia kohteista algebrallisessa geometriassa että välttämättömiä työkaluja muiden aiheiden tutkimuksessa algebrallisessa geometriassa ja lukuteoriassa.
Algebrallinen ryhmä
Algebrallinen ryhmä "k":n suhteen on varisto "G" määriteltynä "k":n suhteen, piste formula_1 ja morfismit formula_2 ja formula_3 jotka toteuttavat ehdot
Dik Mik
Dik Mik, oikealta nimeltään Richard Michael Davies (1943 – 16. marraskuuta 2017), oli Hawkwind-yhtyeen entinen muusikko. Hän oli myös yhtyeen perustajäseniä.
Yhtyeen keulahahmo Dave Brock tunsi Dik Mikin Lontoon hippialueilta ja pyysi tätä liittymään uuteen yhtyeeseensä vuonna 1969. Dik Mik ei ollut varsinaisesti muusikko ja hänen soittimekseen muodostui alkeellinen audiogeneraattori, osa syntetisaattoria, jolla hänen tehtävänsä oli muodostaa erilaisia elektronisia ääniä.
Dik Mik erosi hetkellisesti yhtyeestä kesällä 1971 ja tuolloin hänen tilalleen otettiin syntetisaattoria soittamaan yhtyeen lavamiksaaja Del Dettmar. Dik Mik palasi kuitenkin myöhemmin syksyllä 1971 yhtyeeseen ja jatkossa Del Dettmar ja Dik Mik jakoivat kahdestaan yhtyeen elektronisten soittimien vastuun.
Vuoden 1973 syksyllä Dik Mik jätti yhtyeen. Muiden jäsenten halutessa kehittää yhtyeen musiikillista ilmaisua Dik Mik ei epämuusikkona enää pysynyt tässä vauhdissa. Lisäksi yhtyeen ulkomusiikilliset asiat, kuten huumausaineiden käyttö, kiinnostivat häntä enemmän kuin musisoiminen.
Dik Mikin myöhemmistä vaiheista ei tiedetä paljoakaan. Silloin tällöin hän vieraili Hawkwindin keikoilla. Hän kuoli marraskuussa 2017.
Rom 5:12
Rom 5:12 on Mardukin kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin 23. huhtikuuta 2007.
Plague Angel
Plague Angel on Mardukin yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 22. marraskuuta 2004.
Boris Mironov
Boris Olegovitš Mironov (, s. 21. maaliskuuta 1972 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hänet varattiin NHL:n Winnipeg Jetsiin vuonna 1992. Hän pelasi Winnipeg Jetsissä 1993–1994, Edmonton Oilersissa 1994–1999, Chicago Blackhawksissa 1999–2003 ja New York Rangersissa 2003–2004. Hän on pelannut NHL-urallaan 716 ottelua tehden 76 maalia ja 231 maalisyöttöä.
Mironov on saavuttanut jääkiekon hopeamitalin talviolympialaisissa 1998 ja pronssimitalin talviolympialaisissa 2002 Venäjän maajoukkueessa.
Zyklon-B
Zyklon-B oli norjalainen black metal -yhtye, joka julkaisi urallaan vain yhden EP:n. "Blood Must be Shed" sisälsi kolme kappaletta ja kesti noin kymmenen minuuttia.
Del Dettmar
Del Dettmar (s. 20. huhtikuuta 1947 Thornton Heath, Surrey) on englantilainen muusikko, joka parhaiten muistetaan Hawkwind-yhtyeen kosketinsoittajana.
Dettmar toimi alun perin yhtyeen roudarina ja keikkamiksaajana, kunnes Dik Mikin lähdettyä vuonna 1971 Dettmar otettiin yhtyeeseen soittamaan vasta ostettua syntetisaattoria. Dik Mikin palattua samana vuonna takaisin, miehet jakoivat kaksistaan vastuun yhtyeen elektronisten soittimien käytöstä.
Dik Mikiin verrattuna Dettmar oli musiikin vakavasti ottava muusikko eikä hän pitänyt yhtyeen huumeidentäytteisestä elämäntavasta. Vuonna 1974 Euroopan kiertueen jälkeen hän lähti yhtyeestä. Dettmar olisi halunnut vaikuttaa enemmän yhtyeen musiikkiin ja hän oli kyllästynyt roolinsa "avaruustehosteiden" tuottajana.
Eronsa jälkeen hän muutti Kanadaan asumaan ja liittyi kanadalaiseen Melodic Energy Commission -yhtyeeseen. Viime aikoina hän on keikkaillut Nik Turnerin SpaceRitual-yhtyeen kanssa.
Del Dettmarin Hawkwind-aikaisia sävellyksiä ovat muun muassa "One Change", "Electronic No. 1" ja "Goat Willow".
Intercourse
Intercourse on kylä Lancasterin piirikunnassa, Pennsylvaniassa, Yhdysvalloissa. Se tunnetaan kansainvälisesti sukupuoliyhdyntään viittaavasta nimestään.
Nimensä ohella Intercourse on kuuluisa paikallisesta Amish-yhteisöstään. Harrison Ford -elokuva "Peter Weirin Todistaja" kuvattiin kaupungissa vuonna 1985.
Intercoursen asukasluku on noin 1 000 henkeä.
Intercourse perustettiin 1754. Yhteisöä kutsuttiin alun perin nimellä "Cross Keys" paikallisen ravitsemusliikkeen mukaan. 1814 nimeksi vakiintui Intercourse. Nimityksen synnystä on useita vaihtoehtoisia selityksiä; nimi saattoi tulla paikalla sijainneesta raviradasta ('Entercourse') kaupungin kahden pääkadun risteyksessä - toinen selitys on, että "intercourse" viittasi pikemminkin liike-elämän transaktioihin, ja että uuden nimen myötä toivottiin samalla siitä tulevan kaupan keskus. "Sukupuolten välinen kanssakäyminen" oli sanan toinen lainopillinen merkitys - samaan tapaan, kuin vastaavasti monimerkityksinen termi "congress". Sanan pääasiallinen merkitys jäi aikojen saatossa taka-alalle, ja kapeasti rajatusta konnotaatiosta tuli yleisempi merkitys. Nykyinen Intercoursen kaupunki elää turismista, jota eriskummallinen nimi palvelee erinomaisesti.
Yövartio (järjestö)
Yövartio (, ) on vuonna 2007 perustettu vironvenäläinen aktivistiryhmä. Se perustettiin patsaskiistan yhteydessä vastustamaan Tallinnan Pronssisoturin siirtoa. Mellakoiden jälkeen joitakin sen jäseniä pidätettiin, mutta päästettiin myöhemmin vapaaksi. Ryhmän johtajana toimii Dmitri Linter.
Sittemmin ryhmä on keskittynyt kritisoimaan vironvenäläisten heikkoa asemaa Virossa ja syyttämään Viron hallitusta kansallissosialismista. Ryhmällä on läheiset suhteet Venäjän poliittista johtoa lähellä olevaan Naši-liikkeeseen. Ryhmät järjestivät maaliskuussa 2009 Helsingissä Johan Bäckmanin masinoiman mielenosoituksen Viron lähetystön järjestämiä tilaisuuksia vastaan.
Marius Bakken
Marius Bakken (s. 27. maaliskuuta 1978 Sanderfjord, Norja) on norjalainen kestävyysjuoksija.
Bakken osallistui ensimmäisiin arvokisoihinsa Sevillan MM-kisoissa 1999, joissa hän karsiutui 5 000 metrin juoksun alkuerissä. Hän voitti samana vuonna hopeaa alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa 5 000 metrillä. Seuraavana vuonna hän karsiutui Sydneyn olympialaisissa samalla matkalla. Edmontonin MM-kisoissa 2001 hän selviytyi 5 000 metrin finaaliin, jossa juoksi yhdeksänneksi ajalla 13.22,07. Seuraavana vuonna Münchenin EM-kisoissa hän oli neljästoista. Ateenan olympialaisissa 2004 hän karsiutui alkuerissä, mutta voitti samana vuonna maansa mestaruuden 1 500 metrin juoksussa. Seuraavana vuonna Helsingin MM-kisoissa Bakken selvisi finaaliin 5 000 metrillä, jossa sijoittui kahdenneksitoista, oltuaan kisan paras eurooppalainen. Göteborgin EM-kisoissa 2006 hän karsiutui 5 000 metrin alkuerissä.Marius Bakkenin kotisivut
William Scranton
William Warren Scranton (19. heinäkuuta 1917 – 28. heinäkuuta 2013) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän toimi Pennsylvanian 38. kuvernöörinä vuosina 1963–1967.
Scranton ei voinut olla ehdolla uudelle kuvernöörinkaudelle vuonna 1966. Hän istui Yhdysvaltain edustajainhuoneessa 1961–1963 ja toimi Yhdysvaltain YK-suurlähettiläänä 1976–1977.
Spot-markkinat
Spot-markkinat () ovat välittömän vaihdon markkinat, joilla hyödykkeiden vaihdanta tapahtuu heti tarvittaessa, sen hetken kilpailullisella hinnalla.
Late Show with David Letterman
Late Show with David Letterman on yhdysvaltalainen myöhäisillan humoristinen keskusteluohjelma jota isännöi David Letterman. Ohjelman musiikista ja bändistä vastasi Paul Shaffer. Late Show'ta kuvattiin Ed Sullivan Theatressa Broadwayllä New Yorkissa.
Ennen Late Show'ta David Letterman oli isännöinyt omaa menestyksekästä "Late Night with David Letterman" -ohjelmaansa NBC-kanavalla vuosina 1982–1993.
The Tonight Show'n pitkäaikaisen isännän Johnny Carsonin ilmoittaessa eläkkeelle jäämisestään vuonna 1993 alkoi NBC etsiä Carsonille uutta jatkajaa. David Lettermania pidettiin varmana valintana, mutta yllättäen NBC ilmoitti palkkaavansa tehtävään koomikko Jay Lenon. Letterman suuttui tästä valinnasta ja ilmoitti lähtevänsä tekemään omaa ohjelmaansa kilpailevalle CBS-kanavalle. Ohjelman nimi vaihtui CBS:lle mentäessä "The Late Show with David Lettermaniksi".
Lettermanin kuuluttajana aina The David Letterman Show'sta lähtien toiminut Bill Wendell lähti sarjasta vuonna 1995. Wendellin paikan otti Alan Karter.
Letterman kertoi 3. huhtikuuta 2014 ohjelman nauhoituksessa jäävänsä eläkkeelle vuoden 2015 aikana. CBS nimesi 10. huhtikuuta 2014 Stephen Colbertin Lettermanin seuraajaksi viiden vuoden sopimuksella.
Late Show'n viimeinen jakso esitettiin 20. toukokuuta 2015. Viimeisessä jaksossa "Top 10 List" -osion lukijoina toimivat muun muassa Jerry Seinfeld, Steve Martin ja Bill Murray. Jaksossa esiintyi myös presidentti Barack Obama. Viimeisenä musiikkivieraana ohjelmassa oli Foo Fighters.
Maksukanava MTV Max on esittänyt Late Show'ta 2. maaliskuuta 2008 lähtien.
Primera Divisiónin kausi 2006–2007
Primera Divisiónin kausi 2006–2007 oli Espanjan jalkapallon pääsarjan Primera Divisiónin 76. kausi. Kausi alkoi 27. elokuuta 2006 ja päättyi 17. kesäkuuta 2007.
Mestariksi palasi kolmen kauden tauon jälkeen hyvän kevätvireen ja useiden viime minuuttien venymisien ansiosta Real Madrid. Mestaruus tasapisteisiin sijoittuneiden Madridin ja Barcelonan välillä ratkaistiin lopulta vasta joukkueiden keskinäisten otteluiden perusteella. Madrid voitti kotiottelunsa 2–0 ja Barcelonassa joukkueet pelasivat tasan 3–3. Mestaruustaistelussa oli loppuun asti mukana myös UEFA Cupin voittanut Sevilla. Kärkikolmikon ohella Mestarien liigaan pääsi neljänneksi sijoittunut Valencia. Myös UEFA Cup -paikan suomista viidennestä ja kuudennesta sijasta käytiin kova taistelu ja tiensä eurokentille selvittivät lopulta Villarreal ja Zaragoza. Kolmas UEFA Cup -paikka meni Copa del Reyn loppuotteluun yltäneelle Getafelle, joka sijoittui sarjassa yhdeksänneksi.
Uusia joukkueita kauteen 2005–2006 verrattuna olivat Segunda Divisiónista nousseet Recreativo, Gimnàstic ja Levante. Gimnàsticin vierailu pääsarjatasolla jäi kuitenkin vain yhden kauden mittaiseksi, ja viimeisellä kierroksella muiksi putoajiksi varmistuivat Celta ja Real Sociedad. Toinen nousija Recreativo puolestaan osoittautui kauden positiiviseksi yllätykseksi ja sijoittui lopulta kahdeksanneksi. __notoc__
Simon King
Simon King (s. Oxford, Iso-Britannia 1950 (tai 1952)) on englantilainen rumpali. Parhaiten hänet muistetaan Hawkwindin rumpalina.
Hänen esikuvinaan nuoruudessa toimivat monet jazz-rumpalit ja yhtyeistä ja artisteista Elvis Presley, Chuck Berry sekä The Beatles. King aloitti varsinaisen uransa 1960-luvun lopulla Opal Butterfly-nimisessä psykedeelisessä yhtyeessä. Yhtye teki pari singleä ja soundtrackin elokuvaan "Groupie Girl", jossa yhtyeen jäsenillä oli myös pienehköt roolit. Loppuaikoina yhtyeessä soitti kitaraa Lemmy Kilmister.
Vuonna 1972 space rock-yhtye Hawkwindin rumpalin Terry Ollisin huumeidenkäyttö oli kasvanut bändin toimintaa haittaavaksi ja uutta rumpalia tarvittiin. Hawkwindin basisti Lemmy Kilmister näki vanhan bändikaverinsa Kingin Lontoossa ja pyysi tätä liittymään yhtyeeseen. Simon Kingistä tuli tärkeä osa yhtyeen rytmiryhmää, ja hänen tavaramerkkinsä olikin tasainen, suoraviivainen ja tarkka rytmi. Yhtye teki menestyneimmät albuminsa 1970-luvun alkupuoliskolla Kingin ollessa mukana kokoonpanossa.
King pysyi yhtyeessä aina vuoteen 1978, jolloin erosi henkilökohtaisista syistä. Vuonna 1979 hän perusti Jawa-yhtyeen yhdessä Nic Potterin ja Huw Lloyd Langtonin kanssa. Tämä kokoonpano soitti myös Hawkwind-mies Steve Swindellsin sooloalbumilla "Fresh Blood", joka julkaistiin vuonna 1980.
Vuonna 1979 King ja Langton liittyivät uudelleenkasattuun Hawkwindiin ja King oli mukana hyvin menestyneellä "Live Seventy-Nine"-albumilla. Vuonna 1980, "Levitation"-albumin levytysten aikana, King erosi toistamiseen yhtyeestä. Syynä olivat jälleen henkilökohtaiset ongelmat, tällä kertaa lähinnä päihteiden vuoksi. Tämän jälkeen King oli mukana lyhytaikaisessa Turbo-yhtyeessä (mukana myös Hawkwind-mies Simon House), ja vuonna 1982 hän harjoitteli vielä Hawkwindin kanssa, mutta päätti kuitenkin lopettaa musiikkiuransa samana vuonna.
Viime vuosina Simon King on toiminut tiettävästi antiikki- ja kierrätysalalla.
Macbeth (albumi)
Macbeth on Laibach-yhtyeen albumi. Siinä on Laibachin tekemää musiikkia Wilfried Minksin ohjaukseen William Shakespearen Macbeth-näytelmästä. Näytelmää esitettiin Deutsches Schauspielhausissa Hampurissa vuosina 1987-1988.
[NJC 11]
[NJ-Oö]
Kappaleet ovat Laibachin tekemiä. Kappaleet on nauhoitettu studio Tivolissa Ljubljanassa. Miksannut ja tuottanut Janez Krizaj, Iztok Turk ja Laibach.
Irtolaisuus
Irtolaisuus tarkoittaa sosiaalista tilannetta, jossa henkilöiltä (irtolaisilta) puuttuu kiinteä asuinpaikka ja mahdollisuus säännölliseen toimeentuloon. Irtolaisuuden kriteerinä on voitu pitää myös niin sanotun laillisen suojelun puuttumista eli sitä, ettei maata tai itsenäistä elinkeinoa vailla olevalla henkilöllä ollut myöskään työnantajaa, joka vastasi hänestä yhteiskunnalle.
Irtolaisuutta kehittyy tilanteissa, joissa osa yhteisön jäsenistä menettää toimeentulonsa ja joutuu luopumaan vakituisesta asuinpaikastaan. Maatalousyhteiskunnassa kato ja teollisen yhteiskunnan lama voivat synnyttää irtolaisuutta, samoin mielenterveyden ongelmat sekä päihderiippuvuudet.
Irtolaisuutta on pidetty yhteiskunnallisena ongelmana muun muassa siksi, että siihen katsottiin liittyvän köyhyyttä ja rikollisuutta ja myös siksi, että se merkitsi tietyn väestöryhmän olemista ainakin osittain yhteiskunnallisen vallankäytön ulkopuolella.
Irtolainen oli Suomessa vuoden 1883 irtolaisasetuksen mukaan ”se, joka ilman elatusta omista varoistaan tahi toisen huolenpidon kautta työttömänä kuljeksii harjoittaen siveetöntä ja säädytöntä elämää”. Irtolaisuuden vältti, kun meni syksyisin pestuumarkkinoille ja pestautui maataloon töihin vuodeksi. Pestaaja sitoutui tarjoamaan ruoan ja asunnon.
Irtolainen voitiin tuomita irtolaislainsäädännön mukaisesti pakkotyöhön tai armeijaan. Vuonna 1905 Suomessa irtolaisuudesta ja kuljeskelemisesta vangittiin yhteensä 2 120 henkilöä, joista 167 tuomittiin yleiseen työhön ja 1 858 laskettiin vapaaksi.
Sääty-yhteiskunnan väestö jaettiin laillista suojelua tarjoaviin (”työnantajiin”, kuten maanomistajiin, virkamiehiin ja kaupunkiporvareihin), laillista suojelua tarvitsemattomiin (torpparit ja avioituneet tilattomat) sekä suojelua tarvitseviin, joita koski palvelupakko. Heidän oli siis palveltava ylempiä väestöryhmiä, mikä tarkoitti "vuosipestin" ottamista. Palvelupakkoa tiukennettiin autonomian ajan alkupuolella, jotta saataisiin tilattomat pestautumaan tilallisten työvoimaksi. Irtolaisuus nähtiin siis esteenä työvoiman saamiselle. Kun työvoimaa oli tarjolla paljon, palkkatasokin pysyi alhaisena. Sen vuoksi myös rajoitettiin tilattoman väestön muuttamista pois kotiseudultaan. Nämä rajoitukset kärjistivät maaseudun sosiaalisia oloja 1800-luvun puolivälissä, sillä tilaton väestö köyhtyi. Vuoden 1852 irtolaisasetuksessa palvelupakkoa laajennettiin myös avioituneisiin itsellisiin. Tällöin palvelupakon alaisia oli noin 400 000 henkeä.
Irtolaissäädöksiä lievennettiin vähitellen. Vuonna 1883 irtolaisiksi määriteltiin työtä vieroksuvat työkykyiset sekä huonomaineiset kuljeskelevat henkilöt. Irtolaislainsäädäntö kumottiin vuonna 1987.
Kristiansandin tuomiokirkko
Kristiansandin tuomiokirkko () on kirkkorakennus norjalaisessa Kristiansandin kaupungissa. Se on Agderin ja Telemarkin hiippakunnan pääkirkko. Nykyinen kirkko on kolmas tuomiokirkko kaupungissa ja neljäs kirkko samalla paikalla eli Torvetilla.
Kirkkorakennus on rakennettu arkkitehti Thrap-Meyerin piirustustusten mukaan ja se on yksi Norjan suurimmista. Rakennus edustaa tyylisuunnaltaan uusgotiikkaa. Se on 60 metriä pitkä ja noin 39 metriä leveä, ja kirkontorni kohoaa 70 metrin korkeuteen.
Kirkon rakennustyöt saatiin päätökseen 1885. Kirkko vihittiin käyttöön saman vuoden maaliskuun 18. päivänä, rovasti J. M. Brunin johdolla.
New American Gospel
New American Gospel on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Lamb of Godin debyyttialbumi, joka on julkaistu vuonna 2000 Metal Bladen levymerkillä. Albumin äänimaailma on yhtyeen uudempiin tuotoksiin verrattuna selvästi brutaalimpi ja raaempi, josta syyksi yhtye on maininnut albumin uudelleenjulkaisun kansilehdessä muun muassa aikataulun tiukkuuden, mutta myös rajun juomisen albuminteon aikana. Albumilta kaikesta huolimatta nousi huomattavia kappaleita, joista sinkkunakin julkaistu "Black Label" kuuluu edelleen yhtyeen livesetin tärkeimpiin kappaleisiin.
Yhtyeen kokoonpanolle albumi ei toista kitaristia Willie Adleria lukuun ottamatta ollut ensimmäinen, sillä ennen Burn the Priest -nimellä toiminut yhtye oli ehtinyt julkaista yhden täyspitkän albumin ennen Lamb of God -nimeen siirtymistä.
Albumista julkaistiin myös remasteroitu versio vuonna 2006 Prosthetic Recordsin kautta. Versio sisälsi neljä bonusraitaa ja uuden kansikuvan.Vuoden 2006 version bonuskappaleet
Kappaleiden 13, 14 ja 15 perässä on sulkeisiin merkitty "New American Gospelille" päätyneen kappaleen lopullinen nimi.
Triad
Triad on yksi vanhimmista ja ainakin Pohjoismaissa tunnetuimmista kräkkeri- ja demoryhmistä. Se työskentelee käytännössä vain Commodore 64:n parissa. Ryhmä perustettiin Ruotsissa vuonna 1986.
Julija Fomenko
Julija Nikolajevna Fomenko (o.s. Tšiženko, , s. 30. elokuuta 1979) on venäläinen keskimatkojen juoksija.
Fomenko juoksi vuonna 2003 Universiadeissa 1 500 metrin juoksussa neljänneksi ajalla 4.12,79. 2005 hän osallistui sisäratojen EM-kisoihin, mutta karsiutui 1 500 metrin alkuerissä. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Euroopan cupin ajalla 4.06,76. Helsingin MM-kisoissa Fomenko tuli maaliin toisena, mutta hänet hylättiin juoksun jälkeen. Kauden lopussa hän juoksi kuudenneksi ajalla 4.02,83.
Vuonna 2006 Fomenko avasi kautensa voittamalla Moskovan sisäratojen MM-kisoissa kultaa 1 500 metrillä. Hän voitti samana vuonna Venäjän mestaruuden 800 metrin juoksussa sekä 1 500 metrillä Euroopan cupin superliigan ja EM-hopeaa Göteborgin EM-kisoissa ajalla 3.57,61. Kauden lopussa hän oli viides ja yleisurheilun maailmancupissa seitsemäs 3 000 metrin juoksussa ajalla 8.59,67.
Vuonna 2007 Fomenko sijoittui 1 500 metrillä seitsemänneksi Osakan MM-kilpailuissa ja kahdeksanneksi . Maaliskuussa 2008 hän saavutti 1 500 metrillä hopeaa sisäratojen MM-kilpailuissa Valenciassa halliennätyksellään 3.59,41; juoksun voittaja Jelena Soboleva juoksi maailmanennätyksen 3.57,71.
Fomenko jäi ennen Pekingin olympialaisia 2008 kiinni dopingnäytteen manipuloinnista yhdessä kuuden muun venäläisen naisyleisurheilijan kanssa. Venäjän yleisurheiluliitto asetti heidät kahden vuoden kilpailukieltoon. Vuonna 2009 Urheilun kansainvälinen vetoomustuomioistuin CAS muutti Fomenkon kilpailukiellon 2 vuoden ja 9 kuukauden pituiseksi ajalle 31.7.2008–30.4.2011. Samalla hänen kaikki tuloksensa 27.4.2007 lähtien hylättiin.
Bergenin tuomiokirkko
Bergenin tuomiokirkko () on kirkkorakennus norjalaisessa Bergenin kaupungissa, Hordalandin läänissä. Kirkko on muodoltaan pitkäkirkko, ja se on pyhitetty pyhälle Olaville. Rakennus valmistunut vuonna 1150. Kirkko toimi välillä fransiskaanien luostarikirkkona. Kirkko paloi vuonna 1248. Nykyisen ulkoasunsa se on saanut vuosien 1880-1883 muutostöissä, joiden arkkitehteina toimivat Christie & Blix. Kirkossa on 1000 istumapaikkaa.
Klaus Kleinfeld
Klaus Kleinfeld (syntyi 6. marraskuuta 1957 Bremenissä, Saksassa) on saksalainen liikemies ja Siemens AG:n entinen pääjohtaja, joka luopui paikastaan 30. kesäkuuta 2007 seuraajalleen Peter Löscherille. Siemens ilmoitti tiedotustilaisuudessaan 25. huhtikuuta 2007, ettei Kleinfeld ole enää käytettävissä jatkokaudelle yhtiön pääjohtajana. Kleinfeldin eroilmoitus on huipennus kriisistä, johon yhtiö ajautui syksyllä 2006 jättimäisen lahjus-skandaalin alettua paljastua yhtiön sisällä. Osa Siemensin omistajista on vaatinut Kleinfeldin eroa, vaikka vasta kaksi vuotta Siemensiä luotsannutta Kleinfeldiä vastaan ei ole voitu esittää todisteita, joiden mukaan hän olisi sotkeutunut aiempien vuosien korruptioihin.
Nokia Siemens Networks uran jälkeen Kleinfeld on työskennellyt toukokuusta 2008 toimitusjohtaja amerikkalaisessa alumiiniyhtiössä Alcoassa.
Kleinfeld on naimisissa ja hänellä on kaksi tytärtä. Hän nauttii maratonjuoksusta, tenniksestä ja taiteesta.