Kysymysmerkki
Kysymysmerkki (?) päättää virkkeen, joka on perusluonteeltaan kysyvä. Kysymysmerkki on niin sanotusti iso välimerkki, jota seuraava sana yleensä aloittaa uuden virkkeen ja kirjoitetaan siis isolla alkukirjaimella.
Suomen kielessä kysymysmerkki tulee suoraan kysymysvirkkeen perään ilman välilyöntiä:
Epäsuoran kysymyslauseen eli kysyvän sivulauseen jäljessä kysymysmerkkiä käytetään ainoastaan, jos se päättää virkkeen, jonka päälausekin on kysyvä:
Lainausmerkein erotetussa repliikissä kysymysmerkkiä (ja isoa alkukirjainta) käytetään mahdollisesta johtolauseesta riippumatta. Jos johtolause on vasta kysymyksen perässä, se lähtökohtaisesti kirjoitetaan pienellä alkukirjaimella eikä lauseiden väliin tule muita välimerkkejä kuin kysymysmerkki ja lainausmerkki:
Jos lainausmerkkien sijasta käytetään repliikkiviivoja, aloittava lainausmerkki korvataan ajatusviivalla (joka liitetään seuraavaan sanaan sitovalla välilyönnillä) ja lopettava lainausmerkki poistetaan, mutta muuten välimerkit ja alkukirjaimet säilyvät samanlaisina:
Toisinaan kysymysmerkki voi ilmaista epävarmuutta esimerkiksi lehtiotsikossa, joka ei ole muodoltaan varsinaisesti kysymys:
Sulkeisiin merkitty tai välihuomautuksessa esiintyvä kysymysmerkki tarkoittaa, että edellä esitetty tieto ei ole varma. Tällainen kysymysmerkki ei vaikuta siihen, kirjoitetaanko sulkeita seuraava sana isolla vai pienellä alkukirjaimella:
Kysymysmerkki kuuluu tavallisesti myös retoriseen kysymykseen, vaikka siihen ei odoteta vastausta:
Kysymysmerkkiä ei kuitenkaan aina käytetä sellaisen kysymykseksi muotoillun virkkeen perässä, joka on luonteeltaan lähinnä jahkaileva toteamus:
Joskus kysymysmerkin ja huutomerkin yhdistelmä ilmaisee erityisesti yllättyneisyyttä tai kauhistelua (tällöin merkkien keskinäinen järjestys voi vaihdella):
Samaan tapaan kahdella tai useammallakin perättäisellä kysymysmerkillä voidaan pyrkiä vahvistamaan kysymystä, mutta usein tällaista pidetään huonona tyylinä.
Šakkipelin etenemistä raportoitaessa siirtoja voidaan arvioida kysymysmerkein (ja huutomerkein) seuraavaan tapaan: Tietokoneissa kysymysmerkki toimii usein niin sanottuna jokerimerkkinä, joka voi esimerkiksi tiedonhaussa tai komennoissa vastata mitä tahansa yksittäistä merkkiä. Esimerkiksi merkkijono codice_1 voi vastata tiedostonimiä "abc.txt" ja "abd.txt", mutta ei nimeä "ab.txt" eikä "abcd.txt".
Jotkin sovellusohjelmat, kuten selaimet tai sähköpostiohjelmat, voivat kysymysmerkillä korvata sellaisen merkin, joka ei sisälly käytössä olevaan merkistöön, esimerkiksi Å:n, Ä:n tai Ö:n. Unicodessa on myös erityinen korvikemerkki � (valkoinen kysymysmerkki mustassa vinoneliössä), joka on tarkoitettu näytettäväksi tuntemattoman merkin tai virheellisen ohjausmerkin tilalla. (Jos järjestelmä tunnistaa merkin mutta ei pysty näyttämään sitä, koska se puuttuu fontista, selain voi sen sijaan näyttää kysymysmerkittömän korvikemerkin, joka usein on tyhjä tai Unicode-tunnusta vastaavan heksadesimaaliluvun sisältävä nelikulmainen kuvio.)
Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa kysymysmerkillä voidaan joskus merkitä glottaaliklusiilia , jos pisteettömältä kysymysmerkiltä näyttävä oikea glottaaliklusiilin merkki (U+0294) ei merkistö- tai fonttirajoitusten takia ole käytettävissä.
Ranskan kielessä kysymysmerkki (samoin kuin huutomerkki, kaksoispiste ja puolipiste) liitetään edeltävään sanaan sitovalla välilyönnillä:
Espanjan kielessä kysyvän virkkeen alkuun lisätään ylösalainen kysymysmerkki (¿):
Arabian, persian ja urdun kielissä, joita kirjoitetaan arabialaisin kirjaimin oikealta vasemmalle, kysymysmerkki näyttää latinalaisen kysymysmerkin peilikuvalta (؟).
Kreikkalainen kysymysmerkki näyttää latinalaiselta puolipisteeltä (;), jota itse asiassa suositellaankin kysymysmerkiksi kreikankieliseen tekstiin, vaikka Unicode-merkistössä on kreikkalainen kysymysmerkki myös erikseen.
Armenialainen kysymysmerkki on kierrekuvio (՞), joka liittyy kysymyssanan viimeiseen vokaaliin.
Etiopialainen kysymysmerkki näyttää kolmelta päällekkäiseltä pisteeltä (፧).