hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Pittsburghin yliopisto
Pittsburghin yliopisto (, tunnetaan yleisesti nimellä "Pitt") on yliopisto Pittsburghin kaupungissa, Yhdysvaltain Pennsylvaniassa.
Pittsburghin yliopisto on yksi Yhdysvaltain vanhimmista korkeakouluopetuksen instituutioista. Sen on perustanut yhdysvaltalainen lakimies ja tuomari Hugh Henry Brackenridge vuonna 1787 nimellä "Pittsburgh Academy". Yliopisto oli historiansa aikana suurimmaksi osaksi yksityinen, kunnes se vuonna 1966 muuttui julkiseksi.
Yliopiston päärakennuksena toimii Cathedral of Learning. Huomattava rakennus on 163 metrin korkeudellaan maailman toiseksi korkein yliopistorakennus Moskovan valtiollisen yliopiston päärakennuksen jälkeen.
Live in Stockholm 1977
Live In Stockholm 1977 on Hurriganesin live-albumi, joka julkaistiin vuonna 1996. Levy on tehty C-kasetille tallennetusta keikkaäänitteestä, jonka kitaristi Ile Kallio löysi tavaroidensa joukosta muuton yhteydessä nauhan oltua kateissa vuosia. Äänitys tehtiin Hurriganesin ensimmäisellä näytöskeikalla Jarla teaternissa Tukholmassa. Samana iltana Hurriganes soitti kaksi noin tunnin mittaista keikkaa, eikä liene ainakaan yleisessä tiedossa kumpi näistä keikoista on levyllä.
Vastaavia miksauspöydästä tehtyjä C-kasettitallenteita on jäljellä useita, kuten myös kelanauhaäänityksiä. Nämä ovat pääosin keräilijöiden hallussa.
Hurriganes sai albumista kultalevyn vuonna 1997. Musiikkituottajien tilaston mukaan levyä on myyty 22.159 kpl.
Yhdystie 1142
Yhdystie 1142 on Espoossa sijaitseva lyhyt yhdystie, joka erkanee Kehä I:stä eli seututie 101:stä Keilaniemessä Otsolahden itäpuolella ja johtaa Otaniemeen. Sen pohjoisimman osan nimenä on Otaniementie, mutta suurin osa siitä on nimeltään Karhusaarentie, joka on nimenä myös Kehä I:n osuudella näiden liittymäkohdasta erkanemiskohdasta Länsiväylälle eli kantatielle 51.
Kohdassa, jossa tien nimi vaihtuu Otaniementieksi, yhdystiestä 1142 erkanee Helsingin puolelle, Lehtisaaren ja Kuusisaaren läpi Munkkiniemeen johtava tie tai katu. Myös sen nimenä on Espoon puolella Karhusaarentie, mutta Helsingin puolella sen eri osien niminä on "Kuusisaarentie" (sekä Kuusi- että Lehtisaaressa) sekä "Pikkuniementie" ja "Ramsaynranta" (manterella Munkkiniemessä).
MotorStorm
MotorStorm on Evolution Studiosin kehittämä ja Sony Computer Entertainmentin julkaisema ajopeli. Peli julkistettiin 
E3-messuilla 2005 ja julkaistiin vuonna PlayStation 3:lle.
Pelin radat sijoittuvat MotorStorm-festivaaliin, joka pidetään Monument Valleyssä. Tavoite on voittaa erilaisiin ympäristöihin sijoittuvia ratoja, jotka kaikki ajetaan jollakin määrin aavikolla. Pelissä kisataan parhaimmillaan 15 muuta ajoneuvoa vastaan.
Pelissä esiintyy Turbo-mekaniikka, millä voi lisätä ajoneuvon nopeutta. Se on pelissä hyvin tärkeässä osassa sillä sitä joutuu käyttämään melkein koko ajan. Sillä voi joko yrittää saada edellä olevia kiinni, tai töniä muita autoja pois tieltä. Pelaajan täytyy pitää silmällä auton turbo-mittaria, joka näyttää myös kuinka kuuma auton moottori on. Mitä kauemmin turboa käytetään, sitä enemmän moottori kuumenee ja lopulta hajoaa.
Peli sisältää yhteensä noin 40 ajoneuvoa, jotka on jaettu seitsemään eri luokkaan: moottoripyörät, rantakirput, mönkijät, ralliautot, jeepit, kuorma-autot ja rekat. Ennen jokaista kisaa pelaaja voi valita joitakin ajoneuvoja itselleen ja niitä saa avattua lisää suorittamalla peliä eteenpäin.
Pelistä löytyvät kahdeksan rataa ovat monipuolisia ja niissä on paljon erityyppisiä reittejä. Jokainen reitti on suunniteltu jollekin ajoneuvotyypille. Kaikki radalla tapahtuvat asiat ovat reaaliajassa muihin autoihin. Esimerkiksi autosi hajotessa aika hidastuu ja myös muidenkin autojen vauhti hiljenee.
Jokainen rata sisältää jonkun verran hyppyreitä, kylttejä, kuoppia ja muita tavaroita. Kilpailut ovat 2–3 kierroksen pituisia ja niissä kilpailee 8–15 autoa.
MotorStormissa jokainen rata on erilainen. Jokainen ajoneuvo reagoi erillä tavalla erilaisiin ympäristöihin. Esimerkiksi "rekat" ja "jeepit" sopeutuvat hyvin mudalle, mutta pienemmät ajoneuvot kuten "mönkijät" ja "pyörät" voivat helposti liusua mudalla.
Alla on luettelo pelissä soivista musiikkikappaleista:
Bert Cameron
Bert Cameron (s. 16. marraskuuta 1959 Spanish Town, Jamaika) on entinen jamaikalainen pikajuoksija, jonka päämatka oli 400 metriä.
Cameron saavutti Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuden vuonna 1981 ja voitti vuotta myöhemmin Kansainyhteisön kisat 400 metrillä. Vuonna 1983 yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa ajalla 45,05. Tämän jälkeen hän saavutti Pan-Amerikan kisoissa hopeaa vuonna 1987. Vuoden 1988 kesäolympialaisissa hän kuului Jamaikan 4 x 400 metrin viestijuoksujoukkueeseen, joka sijoittui toiseksi Yhdysvaltojen jälkeen. Muut joukkueessa juokseet olivat Howard Davis, Devon Morris ja Winthrop Graham.
Hyvinkään Urheilutoverit
Hyvinkään Urheilutoverit (HUT) on vuonna 1903 Viipurissa perustettu hyvinkääläinen voimistelu- ja urheiluseura, joka kuuluu Työväen Urheiluliittoon. HUT on vanhin hyvinkääläinen edelleen toimiva urheiluseura. Seuran aikaisemmat nimet ovat Talikkalan Toverit ja Viipurin Toverit (vuoteen 1951)
Hyvinkään Urheilutovereiden toimintaan kuului ensimmäisinä vuosikymmeninä useita urheilumuotoja. Esimerkiksi Hyvinkään Urheilutovereilla oli aina 1970-luvulle asti toimintaa painissa. Nykyään HUT on erikoistunut pöytätennikseen ja seuran edustusjoukkue pelasi kaudella 2006-2007 Suomen Pöytätennisliiton järjestämässä Mestaruussarjassa. Hyvinkään Urheilutovereilla oli yhteensä kuusi joukkuetta kaudella 2006-2007 Suomen Pöytätennisliiton järjestämissä sarjoissa. Seuran kasvatteja on esiintynyt Suomen maajoukkueessa vuosien varrella.
Talikkalan Toverit voitti TUL:n mestaruudet vuosina 1931 ja 1933. Ensimmäisen mestaruutensa v.1931 se sai voitettuaan finaalissa jatkoajalla Helsingin Kullervon 1-0. Voittomaalin teki Eino A. Wuokko, josta myöhemmin tuli TUL:n pääsihteeri. Vuonna 1945 Toverit osallistuivat jalkapallon SM-cup kilpailuun, jossa hävisivät Akilleelle 4-3 ja putosivat jatkosta.
Hyvinkään Urheilutovereilla oli toimintaa jalkapallossa aina 1950-luvulle asti, kunnes Hyvinkään Urheilutovereiden ja Hyvinkään Pontevan jalkapallo-osastot yhdistettiin vastapainoksi Hyvinkään Palloseuralle. Uuden, yhdistyneen seuran nimeksi tuli Palloiluseura Apollo, ja näin oli syntynyt Hyvinkäälle oma työväen jalkapallon erikoisseura.
Hyvinkään Apollon perustamisen jälkeen Hyvinkään Urheilutoverien jalkapallo on elänyt ruususen unta kunnes vuonna 2007 hyvinkääläinen kaveriporukka sai tarpeekseen Hyvinkään Apollon rämpimisestä Uudenmaan alasarjoissa ja perusti keväällä 2007 Hyvinkään Urheilutovereiden epävirallisen jalkapallo-osaston. Uuden seuran nimeksi tuli HUT FC-j, ja se pelasi ensimmäiset viralliset ottelunsa Beach Soccerin Helsingin karsintaturnauksessa 21. heinäkuuta 2007. Tuossa turnauksessa joukkue hävisi kaikki kolme otteluaan yhteismaalierolla 1-22.
Viipurin Toverit osallistui Jääpallon SM-kilpailuihin 1944 ensimmäisenä TUL:n joukkueena Palloliiton järjestämässä sarjassa, joka sodan vuoksi järjestettiin cup-kilpailuna. Toverit osallistuivat myös talven 1945 nelilohkoiseen SM-sarjaan, jonka jälkeen TUL:n seurat kuitenkin pudotettiin sarjasta, vaikka Toverit olisi sijoituksensa perusteella siinä säilynyt. TUL:n mestaruuden seura voitti 1930, 1932, 1935 ja 1946. Viipurin Tovereiden jääpallotoiminta jatkui Helsingissä vuoteen 1951. Hyvikäällä seuran jääpallohistoria oli lyhyt, sillä HUT luopui sarjapaikastaan.
Nurmikeilailu
Nurmikeilailu (engl. "Bowls" tai "Lawn Bowls") on lähinnä Britteinsaarilla ja brittiläisen kansainyhteisön alueella harrastettu kuulapeli. Kuten muissakin kuulapeleissä, tarkoitus on saada käytettävissä olevista kuulista mahdollisimman moni maalipallon () lähelle niin, että ne ovat lähempänä kuin vastapuolen lähin kuula.
Muista laajalle levinneistä kuulapeleistä nurmikeilailu poikkeaa muun muassa siten, että
Kuulat ovat joko guaykkipuuta (Lignum vitae) tai synteettistä materiaalia. Suurin sallittu läpimitta on 116-134 mm (synteettisillä kuulilla 116-131 mm) ja suurin sallittu paino 1,59 kg. Guaykkipuu on Guaiacum-suvun rautapuiden sydänpuuta, joka on niin painavaa, ettei se kellu vedessä.
Kuula ei ole täysin pallomainen, vaan yhdellä sivulla on "bias", eräänlainen pyöristetty viiste, jonka ansiosta kuula saadaan tekemään laajakin kaarros ennen pysähtymistään. Tämä auttaa paljon esimerkiksi maalipallon edessä olevien estekuulien kiertämisessä.
Pelistä on useita hieman toisistaan poikkeavia versioita. Erikoisuus, jollaista ei esiintyne muissa kuulapeleissä, on versio nimeltään "backwards bowls": siinä kuulat heitetään ensin ja maalipallo vasta sitten.
Suomessa peliä harjoittavia klubeja on toistaiseksi vain yksi: Bowls Finland ry Espoossa.
Talollinen
Talollinen tai tilallinen on historiallinen, sääty-yhteiskuntaan liittyvä termi, joka tarkoittaa "maatilansa omistavaa maanviljelijää" tai muuta ammattikuntaa, joka omisti maatilan. Omistaja vastasi tilalle asetetuista veroista ja muista velvoitteista.
Myös talonpoika-termillä tarkoitetaan sääty-yhteiskunnasta puhuttaessa samaa asiaa, maansa omistavaa viljelijää. Muussa yhteydessä talonpoika-termillä voidaan kuitenkin kuvata myös laajemmassa merkityksessä maata viljelevää väestöä yleensä, ja eri aikoina. Esimerkiksi yhteiskuntatieteellisessä tutkimuksessa ”talonpoika”-termiä ei määritetä maanomistuksen vaan yhteiskunnallisen ja kulttuurisen aseman perusteella. Professori Teodor Shaninin mukaan talonpoika on pääasiassa perheen työvoimalla lähinnä omaa kulutustaan varten viljelevä maanviljelijä, joka on yhteiskunnallisesti alistetussa asemassa.
Ruotsin ja Suomen suuriruhtinaskunnan sääty-yhteiskunnassa talolliset eroteltiin muista säädyistä (aatelisto, papisto, porvaristo), sekä myös maatalousyhteiskunnan muista väestönosista (mäkitupalaisista, torppareista, käsityöläisistä ja loisista). Erottelu perustui maanomistukseen: talolliset omistivat viljelemänsä maan, ja kuuluivat siksi "talonpoikaissäätyyn", joka oli yksi nelijakoisen sääty-yhteiskunnan valtiosäädyistä. Talonpoikaissääty ei koostunut kuitenkaan ainoastaan talollisista, vaan myös muista maanomistajista – esimerkiksi teollisuuden harjoittajista, pienyrittäjistä ja maakauppiaista. Näillä ryhmillä oli erityisesti 1800-luvun loppupuolella talonpoikaissäädyssä talollisia voimakkaampi asema.
Tyypillisissä mannereurooppalaisissa sääty-yhteiskunnissa ei ollut talonpoikaissäätyä erillisenä, vaan se kuului yhdessä porvarissäädyn kanssa ”kolmanteen säätyyn”.
Talonpoikaissäädyllä oli oikeus valita edustajansa valtiopäiville. Kunkin tuomiokunnan edustaja valittiin talollisten ja muiden maanomistajien keskuudesta valitsijamiesmenettelyssä. Ruotsin suurvalta-aikana niin kutsuttujen voittomaiden talollisilla ei ollut kuitenkaan edustusoikeutta: muun muassa Käkisalmen lääni luettiin voittomaihin.
Talonpoikaissäädyn poliittinen vaikutusvalta vaihteli ajasta toiseen. Suomen autonomian aikana talonpoikaissäädyn asema ja merkitys korostuivat 1800-luvun lopun valtiopäivillä, jolloin periaatteessa mitään asiaa ei voitu päättää ilman säädyn suostumista. Toisaalta talonpoikaissääty edusti vain pientä osaa maaseudun väestöstä, ja tämä oli omiaan kärjistämään yhteiskunnallisia suhteita. Suomessa säätyvaltiopäivät lakkautettiin vuonna 1906, jolloin perustettiin yksikamarinen eduskunta.
Stanislav Janevski
Stanislav Janevski (, s. 16. toukokuuta 1985 Sofia, Bulgaria) on bulgarialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten elokuvasta "Harry Potter ja liekehtivä pikari" (2005), jossa hän esitti Viktor Krumia. Sittemmin hänet on nähty elokuvassa "Hostel 2" (2007).
Devils Kuopio
Devils Kuopio, vuoteen 1999 Suonenjoen Red Devils ja vuosina 2000–2001 Kuopion Red Devils, on kuopiolainen rullakiekko- ja kaukalopalloseura. Seuran edustusjoukkue on ollut mukana rullakiekon SM-liigassa sen perustamisesta lähtien, saavutuksina Suomen mestaruus kotiturnauksessa 2005, hopeaa 2008 sekä neljä pronssimitalia, joista ensimmäinen jo vuoden 1998 turnausmuotoisesta sarjasta. Lisäksi se oli Cupin hopealla 1998. Juniorijoukkueet ovat osallistuneet rullakiekon nuorten SM-turnauksiin.
Seuran kaukalopallotoiminta käynnistyi vuonna 2006. Kaudella 2006–2007 se osallistui kaukalopallon 1. divisioonan pohjoislohkoon ja nousi saman tien Kaukalopalloliigaan.
Erstan kartano
Erstan kartano on Nastolan Villähteellä, 10 kilometrin päässä Lahdesta sijaitseva kartano. Kartano muodostettiin 1650-luvulla, ja 1683 siitä tuli säteriratsutila. Kartanon päärakennus on rakennettu 1830-luvulla ja sen nykyulkoasu on vuodelta 1892.
Kartanon omistaa nykyään Kaarisilta ry, joka pitää kartanossa kehitysvammaisille ja pitkäaikaissairaille tarkoitettua taide- ja toimintakeskusta. Erstan kartano on suojeltu rakennussuojelulailla (VN/YM vahv.pvm: 5.4.1990).
Kartanon vuodelta 1828 oleva viljamakasiini sijaitsee seututie 312:n varrella.
Roller Eagles
Roller Eagles oli rullakiekon erikoisseura Uudestakaupungista. Joukkue oli mukana SM-liigassa sen perustamisesta lähtien, ja osallistui jo vuoden 1997 SM-lopputurnaukseen. Seuran ainoa Suomen mestaruus on vuodelta 2003. Mestaruuden lisäksi saavutuksiin kuuluu yksi hopea ja neljä kappaletta pronssimitaleja. Seura lopetti toimintansa kauden 2008 jälkeen.
Sinirihmakala
Sinirihmakala ("Trichogaster trichopterus") on rihmakaloihin kuuluva kala. Sen keltaista värimuunnosta kutsutaan joskus keltarihmakalaksi.
Sinirihmakala on pituudeltaan 10–15 cm. Yleisväriltään se on siniharmaa, koiraalla on varsinkin kutuaikana selvä täpläkuvio evissä ja pyrstössä. Rihmakalana myös sinirihmakalalla on pitkiksi rihmoiksi venyneet vatsaevät. Kalasta on myös keltainen, tummalaikkuinen ja hopeanhohtoinen värimuunnos.
Sinirihmakalaa tavataan Laosissa, Thaimaassa, Kambodžassa ja Vietnamissa.
Luonteeltaan sinirihmakala on aggressiivinen ja varsinkin kutuaikana koiras kiusaa tai häiritsee muita kaloja. Useampaa kuin yhtä koirasta ei voi pitää samassa altaassa. Yhtä koirasta kohti pitäisi olla 2-3 naarasta. Tällaiselle haaremille sopiva akvaario olisi 300 litrainen tai suurempi, johtuen kalan aggressiivisesta luonteesta. Yhtä sinirihmakalaa voi pitää jo vähän yli 150-litraisessa altaassa. Sinirihmakalan altaaseen ei kannata yhdistää muita rihmakaloja, kuten rauhallista hunajarihmakalaa tai sinirihmakalan kokoista, mutta paljon rauhallisempaa helmirihmakalaa. Myös lehtikaloja ja taistelukaloja on syytä välttää pitämästä sinirihmakalojen akvaariossa. Sinihmakala ei ole kuitenkaan kiinnostunut muun tyyppisistä kaloista, kuten monneista tai tetroista, mutta eviä ja rihmoja nyppiviä kaloja, kuten tiikeribarbeja tulisi välttää. Kutuaikana koiras rakentaa vaahtopesän.
Veden lämpötilan tulisi olla 22–28 °C ja pH:n 6–8.
Ravinnoksi sinirihmakalalle kelpaavat kaikenlaiset kuivahiutaleruoat, kuten myös tuore ruoka tai pakasteruoat.
Sansui
Sansuin vahvistimet ja viritinvahvistimet olivat 1970-luvulla erittäin suosittuja ja arvostettuja Yhdysvalloissa ja Euroopassa kilpailijoidensa Marantzin, Pioneerin, Kenwoodin ja Yamahan laitteiden rinnalla.
1980-luvun lopulla taloudellisiin vaikeuksiin joutuneen Sansuin osti brittiläinen tekstiilialan yritys Polly Peck osana sen hallitsematonta laajenemista monille eri toimialoille. Kyproksenturkkilaisen keinottelijan Asil Nadirin johtama Polly Peck ajautui konkurssiin pari vuotta myöhemmin.
Boule lyonnaise
Boule lyonnaise on ranskalainen kuulapeli, kotoisin nimensä mukaisesti Lyonin alueelta. Se poikkeaa Pohjois-Euroopassa paljon tunnetummasta petankista muun muassa suurempien kuulien johdosta. Myös pelialue on pitempi ja 'ratamainen', vapaalla alueella pelaamista ei tunneta.
Lajista käytetään hyvin monia nimiä (Jeu National, Lyonnaise, Jeu lyonnais), niin Ranskassa kuin muissakin lajin piiriin kuuluvissa maissa. Varsin tavallista on puhua vain 'boulesta', vaikka sana tarkoittaa vain pelivälinettä, metallista kuulaa, jota käytetään monissa muissakin kuulapeleissä.
Kansainvälinen lajiliitto on viime aikoina siirtynyt käyttämään lajista nimeä sport-boule, minkä nimen käyttö ei vielä ole paljoakaan siirtynyt muihin lajia harrastaviin maihin.
Kentän pituus on aina 27,5 m, mutta leveys vaihtelee välillä 2,5 - 4 m. Kenttä on jaettu useaan vyöhykkeeseen seuraavasti:Pelimuotoja on neljä:Aloitusarvonnan voittanut joukkue heittää heittoalueelta maalipallon vastapäädyn heittoalueelle ja heittää myös ensimmäisen kuulan. Siitä eteenpäin heittovuoro on sillä joukkueella, jonka paras kuula ei ole lähinnä maalipalloa. Kierroksen päätyttyä lähemmäksi maalipalloa päässyt joukkue saa niin monta pistettä kuin sillä oli kuulia vastustajan parasta parempana.
Erän voittanut joukkue aloitta seuraavan erän. Peliä jatketaan, kunnes toinen joukkue on saavuttanut säädetyn pistemäärän tai ottelulle määrätty aika on ylitetty. Pistemäärä voidaan sopia tai järjestäjän puolesta määrätä välille 7 - 13 pistettä ja kestoaika välille 1 - 4 tuntia.
Mikäli ajan loppuessa joukkueet ovat tasapisteissä, pelataan ylimääräinen kierros. Ellei sekään ratkaise, voittaja määräytyy asetuskilpailulla.
Suomen Boule-liitto ry.
Slicks ’n’ Slide
Slicks ’n’ Slide on Timo ja Juha Kauppisen kehittämä ylhäältä päin kuvattu ajopeli, jonka ensimmäinen versio julkaistiin sharewarena vuonna 1993. Pelin ideana on ajaa pikkuautoilla kimurantteja ratoja joko tekoälypelaajia tai samalta tietokoneelta pelaavia ihmispelaajia vastaan. Pelin nykyinen versio on 1.40.
Suomessa peli tunnetaan yhtenä 1990-luvun suosituimmista yhdellä ruudulla pelattavista moninpeleistä.
Pelissä ajettavat radat näkyvät ruudulla kokonaan, joten moninpeli samalta ruudulta toimii hyvin. "Slicks ’n’ Slidessa" on laaja ajoneuvovalikoima (muun muassa ufo, moottoripyörä ja panssarivaunu), ja ajoneuvovalinta riippuukin usein radan tyypistä. Uusimmissa versioissa on mukana myös aseet ja autojen vaurioituminen.
"Slicks ’n’ Slidea" pystyy pelaamaan maksimissaan neljä henkilöä samalta näppäimistöltä. Peliin pystyy tekemään omia ratoja kenttäeditorilla.
"Slicks ’n’ Slide" on edelleen myynnissä internetin kautta. Peli vaatii DOSBoxia toimiakseen, jos sitä haluaa pelata 64-bittisellä Windowsilla.
"Slicks ’n’ Slide" tunnetaan Suomessa suosittuna yhden ruudun moninpelinä, jollaisia julkaistiin erityisesti 1990-luvulla. Toimittaja Juho Kuorikosken mukaan pelin pelattavuus ei ole kärsinyt vuosien saatossa: se on ”pirullisen yksinkertainen” mutta edelleen koukuttava. Peli on hänen mielestään parhaimmillaan isommalla porukalla pelattuna. Nostalgisissa "Slicks ’n’ Slide -"pelimuistoissa korostuu erityisesti samalta näppäimistöltä pelaaminen, jolloin pelikokemus oli intensiivisin.
Ylhäältä päin kuvattujen ajopelien genre oli suosittu 1990-luvulla. "Slicks ’n’ Sliden" lähisukulainen on Remedy Entertainmentin "Death Rally" (1996). Pelistä on julkaistu useita klooneja, esimerkiksi "Turbo Sliders" ja "GeneRally", jotka ovat hyvin samankaltaisia kuin "Slicks ’n’ Slide". Uusimpia peliä kunnioittavia julkaisuja on iOS:lle vuonna 2014 julkaistu "Drift’n’Drive". "Slicks ’n’ Sliden" pitkään elinkaareen on vaikuttanut myös rataeditori, jolla fanikunta on tehnyt peliin lisäsisältöä.
Nicklas Bendtner
Nicklas Bendtner (s. 16. tammikuuta 1988 Kööpenhamina) on tanskalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä.
KB:n kasvatti siirtyi Arsenalin organisaatioon jo vuonna 2004. Ensimmäiset vuodet kuluivat seuran juniorijoukkueissa, eikä paikkaa ykköskokoonpanossa ollut tarjolla, joten tanskalaisnuorukainen lainattiin kaudeksi 2006–2007 Englannin Mestaruussarjassa pelanneeseen Birminghamiin. Siellä hän nousi joukkueen runkopelaajaksi tehden 11 maalia sarjaotteluissa. Arsenalissa Bendtner teki debyyttinsä Sunderlandia vastaan Carling-cupin kolmannen kierroksen 3–0-voitetussa ottelussa 25.10.2005. Bendtner on tehnyt Arsenal-urallaan kaksi hattutemppua. Ensimmäinen tuli Mestareiden liigassa FC Portoa vastaan 9.3.2010, sekä toinen Leyton Orientia vastaan FA Cupissa 2.3.2011.
2. kesäkuuta 2011 Bendtner ilmoitti etsivänsä itselleen uutta seuraa, koska haluaa pois Arsenalista vähäisen peliajan takia. Hänet lainattiinkin Sunderlandiin elokuun 31. päivä koko kauden mittaisella lainasopimuksella. Elokuussa 2012 Bendtner siirtyi lainalle Juventukseen.
Tanskan maajoukkueessa Bendtner on pelannut 81 ottelua ja tehnyt niissä 30 maalia. A-maajoukkuedebyyttinsä hän teki 16. elokuuta 2006 Puolaa vastaan pelatussa ystävyysottelussa, jossa hän teki myös maalin. Bendtner oli tuolloin vain 18-vuotias, joten hänestä tuli kaikkien aikojen viidenneksi nuorin pelaaja Tanskan maajoukkueessa.
Bendtner on aiheuttanut skandaaleja vuosien varrella. Hänet on tuomittu vuonna 2013 tapahtuneesta rattijuopumuksesta ja vuonna 2018 hän pahoinpiteli Kööpenhaminassa taksinkuljettajan sairaalakuntoon, josta teosta hänet tuomittiin marraskuussa 2018 50 päivän vankeusrangaistukseen ja 1000 euron sakkoihin. Hän kärsii tuomion valvontarangaistuksena kotonaan Kööpenhaminassa käyttäen jalkapantaa.
Vuorelan Veikot
Vuorelan Veikot ry on vuonna 2004 rekisteröity siilinjärveläinen rullakiekko-, salibandy- ja katukiekkoseura. Päälajeina seuralla ovat rullakiekko, salibandy, frisbeegolf sekä streethockey eli tossulätkä. Nimensä seura on saanut yhdistävästä ihailusta Mika ”Veikko” Niemisen taitoja kohtaan sekä seuran perustajajäsenten lapsuuden asuinpaikkakunnasta Etelä-Siilinjärveläisestä Vuorelan kylästä.
Joukkue debytoi rullakiekon SM-liigassa kaudella 2007 pelaten kotiottelunsa Kuopiossa. Ensimmäisellä kahdella kaudella joukkue sijoittui SM-liigassa viidenneksi. Kaudella 2009 Vuorelan VEikot pääsivät juhlimaan historiansa ensimmäistä Suomen mestaruutta. Joukkueen yleisöennätys onkin vuoden 2009 ratkaisevasta finaalista 651 katsojaa. Kaudella 2010 Veikot saavuttivat SM-pronssia ja kaudella 2011 SM-hopeaa. 2012 Vuorelan Veikot palasivat jälleen mestaruuskantaan. Kaudella 2013 Veikot jäi SM-sarjassa pronssille, mutta voitti MLRH-Europe-karsintaturnauksen ja lunasti paikkansa seurajoukkueiden MM-turnaukseen Mannheimiin keväälle 2014, jossa juhlittiin kauden 2014 alkajaisiksi historiallista maailmanmestaruutta. Kesällä 2015 ja 2016 Veikot voittivat kolmannen ja neljännen Suomen mestaruutensa.
Veikot aloittivat sarjamuotoisen kilpailutoiminnan osallistumalla Savo-Karjala -alueen V-divisioonaan vuonna 2005. Tuloksena 16 voittoa 16 ottelusta ja nousu IV-divisioonaan. Sama tahti jatkui ja keväällä 2007 Veikot juhlivat nousua III-divisioonaan, jossa vierähtikin kaksi seuraavaa vuotta. Kaudella 2008-2009 Vuorelan Veikot voitti Savo-Karjalan III divisioonan lohkon ja nousi II divisioonaan kaudeksi 2009-2010. Joukkue putosi II divisioonasta kahden kauden jälkeen keväällä 2011 ja pelaa nykyään taas III divisioonassa.
Streehockeyta on pelattu Suomen mestaruustasolla turnausmuotoisena vuodesta 2004 lähtien. Vuorelan Veikot ovat olleet mukana ainoana joukkueena alusta lähtien. 10. kerta sanoi toden, kun Veikot juhlivat viimein mestaruutta vuonna 2013. Saavutuksina Veikoilla on mestaruuden lisäksi yksi SM-hopea ja viisi SM-pronssia.
Alikapteeni
Alikapteeni oli vuodesta 1798 käytössä ollut Venäjän keisarillisessa armeijassa luutnantin ja kapteenin arvojen väliin sijoittunut sotilasarvo, jota Saksassa on vastannut lähinnä yliluutnantti, ja myöhemmin puna-armeijassa vanhemman luutnantin arvo. Arvo oli rankijärjestelmässä sijalla kymmenen, vuodesta 1884 sijalla yhdeksän.
Nimitystä alikapteeni on käytetty Suomen suuriruhtinaskunnan armeijassa arvon alkuperäisenä käännöksenä sekä Venäjän keisarikunnan armeijassa palvelleiden sotilasarvon suomenkielisenä käännöksenä. Suomen arvojärjestyksissä vuosilta 1860–1897 arvo oli nimellä "taapikapteeni" tai "taapiratsumestari".
Venäjän kielessä alikapteenin arvo oli suoraan käännettynä "esikuntakapteeni" eli štabs-kapitan (штабс-капитан), joka saksan kielen sanasta Stab, joka tarkoittaa esikuntaa, ja eräänlaista esikuntapäällikköä, joka huolehtii esimiehensä poissa ollessa tavanomaisista asioista.
Ray Charles (s. 1918)
Charles Raymond ”Chuck” Offenberg eli Ray Charles (13. syyskuuta 1918 Chicago, Illinois – 6. huhtikuuta 2015 Beverly Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja kuoronjohtaja. Hän perusti The Ray Charles Singers -kuorokokoonpanon, joka levytti 1950- ja 1960-luvuilla tuotetun 30 albumin sarjan Essex Recordsille, MGM Recordsille, Decca Recordsille ja Command Recordsille.
Laulajana Charles muistetaan ehkä parhaiten "Three’s Company" -televisiosarjan teemasta ”Come and Knock on Our Door”. Hänen tunnettuihin sävellyksiinsä lukeutuu ”Letters, We Get Letters”, jonka hän sävelsi alun perin Perry Comon show’ta varten ja jota myöhemmin käytettiin myös "Late Show with David Lettermanissa".
Charles oli saavuttanut menestystä musikaalisella urallaan jo ennen astumistaan Yhdysvaltain laivaston palvelukseen vuonna 1944. Hän voitti kaksi Emmy-palkintoa, ja hänen isänmaallinen laulunsa ”Fifty Nifty United States” on vakiinnuttanut paikkansa useiden koulukuorojen ohjelmistossa. Hänen tyyliään on luonnehdittu muun muassa easy listeningiksi.
Charlesilla oli vaimonsa Bernicen (1916–2002) kanssa pojat Michael (s. 1941) ja Jonathan (s. 1946) sekä tytär Wendy (1950–2004).
Pahalampi
Pahalampi on tamperelainen rulla- ja jääkiekkoseura, joka on pelannut rullakiekossa SM-liigassa vuodesta 2006. Seura on voittanut Suomen-mestaruuden vuosina 2008, 2010, 2013, 2014 ja 2017 SM-hopeaa vuonna 2007 ja SM-pronssia vuonna 2009. Seuran kotihalli on Hakametsä 2.
Seura on nimetty Tampereen Viinikassa sijaitsevan samannimisen lammen mukaan. Lammen nimi ei viittaa pahuuteen vaan lammen kokoon, ”pahaisuuteen”.
Maxim m/1910
Maxim m/1910 (, "Pulemjot Maksima obraztsa 1910 goda") oli Venäjän keisarillisen armeijan parannettu versio Maxim m/1905 -konekivääristä. Sen kehitys alkoi Venäjän–Japanin sodan tappion jälkeen Venäjällä.
Hiram Maxim kävi esittelemässä keksintöään Venäjällä vuonna 1887, mutta laihoin tuloksin, kun keisarilliselle laivastolle tilattiin ainoastaan 12 konekivääriä. Vasta vuosia myöhemmin (lähteestä riippuen 1895, 1899 tai 1901) Venäjän keisarillinen armeija tilasi ensimmäiset konekiväärit brittiläiseltä Maxim-Nordenfelt- ja saksalaiselta DWM-asetehtaalta (Deutsche Waffen- und Munitionsfabrik). Aseita käytettiin Venäjän–Japanin sodassa vuosina 1904–1905. Tulan asetehdas aloitti tämän jälkeen Maximien valmistuksen Venäjällä vuonna 1905.
Maxim m/1905 oli yleensä asennettu suuripyöräiselle, useimmiten suurella teräskilvellä varustetulle jalustalle. Osa aseen osista oli pronssisia, suurimpana ja painavimpana piipun jäähdytysvaippa. Suuripyöräinen jalusta osoittautui käytössä hankalaksi, ja itse konekivääri tarpeettoman painavaksi, mikä johti Maxim m/1910 -malliin. Maxim m/1910:ssä miltei kaikki m/1905:n pronssiosat vaihdettiin teräksisiin ja aseen massa keveni yli neljä kilogrammaa. Valmistuksessa siirtyminen vanhasta mallista uuteen tapahtui kuitenkin vähitellen – m/1910:n ratkaisevina tuntomerkkeinä pidetään uusittua lukkomekanismia ja piippuun lisättyä suujarrua. Maxim m/1910 on yleensä varustettu venäläisen eversti Aleksandr A. Sokolovin suunnittelemalla, Vickers-Maximin prototyyppiin perustuvalla pienipyöräisellä jalustalla. Vuonna 1915 käyttöön otettiin myös Sokolov-jalustaa muistuttava, kevyempi Koleshnikov-jalusta, mutta sitä valmistettiin vain pieni erä. Vuodesta 1931 käyttöön otettiin M/31 (Vladimirov) -yleisjalusta, jota voitiin käyttää myös ilmatorjuntajalustana, mutta sitäkin valmistettiin suhteellisen vähän.
Venäjän sisällissodan aikana vuosina 1917–1922 Maxim m/1910 -konekivääreitä asennettiin usein hevoskärryihin. Yhdistelmä tuli tunnetuksi nimellä "tatšanka".
Suomen sisällissodan seurauksena Suomen perustettavalle armeijalle oli jäänyt yhteensä noin 600 m/1905:tä ja m/1910:tä venäläisiltä joukoilta ja kansanvaltuuskunnalta. Suomen armeijan niille antama nimike oli m/09, myös Sokolov-jalustalle annettiin sama nimike, joten m/1905 tai m/1910 Sokolov-jalustalla oli nimikkeeltään konekivääri M/09-09.
1920-luvulla m/1910:tä hankittiin vielä satoja lisää. Suurimmat erä olivat Puolasta vuonna 1924 ostetut 405 ja Italiasta vuonna 1926 ostetut 100 konekivääriä. Lisäksi talvisodan aikaan tuhat Maximia saatiin sotasaaliina puna-armeijalta.
Anne Briand
Anne Briand (s. 2. kesäkuuta 1968, Mulhouse, Ranska) on entinen ranskalainen ampumahiihtäjä ja olympiavoittaja.
Naisten ampumahiihto oli ensimmäistä kertaa olympialaisten ohjelmassa Albertvillen 1992 kisoissa. Anne Briand voitti siellä kultaa 3 x 7,5 kilometrin viestissä. Hän hiihti Ranskan joukkueen ankkurina ja lähti omalle osuudelleen kolmantena 29,9 sekuntia IVY:n ja 22,8 sekuntia Saksan jälkeen. Briand ja Saksan Petra Schaaf olivat yhtä aikaa viimeisellä ampumapaikalla ja molemmat ampuivat kaksi ohilaukausta. Briand sai pidettyä saksalaisen takanaan ja oli maalissa 22,8 sekuntia ennen kilpailijaansa.
Vuoden 1993 MM-kisoissa Briand voitti kultamitalin joukkuekilpailussa. Lillehammerin 1994 olympialaisissa Briand sai henkilökohtaisen hopeamitalin 15 kilometrillä ja pronssia viestissä, jossa hän jälleen hiihti ankkurina.
Vuoden 1995 MM-kisoissa ranskalaiset voittivat ensimmäiset henkilökohtaiset ampumahiihdon maailmanmestaruutensa. Briand oli yksi maansa kolmesta mestarista voitettuaan 7,5 kilometrin kilpailun.
Maailmancupin kokonaiskilpailun Briand voitti kaudella 1994/95.
Prambanan
Prambanan on Indonesian suurin hindulainen temppelialue. Alue käsittää 224 temppeliä, joista suurin on Shivalle pyhitetty 47 metriä korkea rakennus . Temppelialue on kuulunut UNESCOn maailmanperintöluetteloon vuodesta 1991.
Temppelin rakentajasta ei ole varmuutta, mutta se on valmistunut 800-luvun puolivälin paikkeilla. Rakentajiksi epäillään kahta Mataramin kuningasta Rakai Pikatania tai Balitung Maha Sambua. Temppelit hylättiin kuitenkin melkein heti valmistumisen jälkeen tuntemattomasta syystä.
Temppelialueen kolme merkittävintä rakennusta on pyhitetty hindujumalille. Suurin temppeli on Shivalle ja kaksi muuta Vishnulle sekä Brahmanille. Nämä temppelit on koristeltu reliefeillä, jotka esittävät otteita Ramayanasta. Temppelialue on jaettu samankeskeisiin pihoihin. Päätemppeleiden ympärillä on vielä kolme pienempää rakennusta, jotka on pyhitetty jumalten eläinmuodoille. Loput temppeleistä sijaitsivat sisäänkäyntien ja muissa aitauksissa.
Prambanin temppelit löydettiin vuonna 1733. Ne olivat silloin raunioituneessa kunnossa keskellä kasvillisuutta. Ensimmäiset kunnostustyöt aloitettiin Prambanissa vuonna 1885 ruohon ja puskien poistamisella. Shivan temppelin uudelleenrakentaminen aloitettiin vuonna 1937. Koko alueen kunnostaminen on jatkunut koko 1900-luvun.
Jaavan vuoden 2006 maanjäristys vaurioitti pahoin temppelikompleksia ja tuotti vuosien korjaustyöt.
Kirkkonummen Thunder
Kirkkonummen Thunder pelasi rullakiekon SM-liigaa vuosina 2005–2006. Vuosi 2006 huipentui Suomen mestaruuteen.
Armand Traoré
Armand Traoré (s. 8. lokakuuta 1989 Île-de-France, Pariisi, Ranska) on senegalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Traoré edustaa valioliigaseura 
Queens Park Rangersia, jonne hän siirtyi Arsenalista 30.8.2011 kolmen vuoden sopimuksella. Hän on Arsenalin juniorikoulun kasvatti.
Traorén ensimmäinen peli nykyisessä seurassaan oli 0-0 tulokseen päättynyt valioliigaottelu Newcastle Unitedia vastaan 12.9.2011.
Ranskan alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa Traoré on pelannut neljä ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa viisi ottelua.
Traoré on pelannut neljä ottelun Senegalin jalkapallomaajoukkueessa ennen vuoden 2012 Afrikan mestaruusturnausta, jossa hän on mukana.
Santapaperia
Santapaperia (POWLP 5/POWCA 5/POWCD 5) on Turo's Hevi Gee -huumoriorkesterin ensimmäinen levy. Se ilmestyi vuonna 1989. Yhtye sai albumista kultalevyn toukokuussa 1990.
Syrjäntaka (Tuulos)
Syrjäntaka on entisen Tuuloksen kunnan alueella Hämeenlinnan kaupungissa sijaitseva taajama. Taajama tunnetaan myös nimellä Tuulos. Taajama sijaitsee noin 25 kilometriä Hämeenlinnan keskustasta Padasjoen suuntaan. Vuoden 2008 loppuun asti taajama oli Tuuloksen kunnan kuntakeskus.
Syrjäntaan kaakkoispuolella risteävät valtatiet 10 ja 12. Valtateiden risteyksestä erkanee kantatie 53 Padasjoen suuntaan.
Syrjäntakana käytiin vuonna 1918 Syrjäntaan taistelu osana Suomen sisällissotaa.
Rankimmat joululaulut
Rankimmat joululaulut on huumorirock-yhtye Turo’s Hevi Geen vuonna 1989 ilmestynyt jouluinen mini-LP. Sitä ei ole julkaistu CD-levynä, mutta kappaleet on julkaistu Poptorin julkaisemalla joululaulukokoelmalla "Riemukasta joulua".
A-puoli
B-puoli
Sydänmaa (Tuulos)
Sydänmaa on Hämeenlinnan kaupungissa sijaitseva kylä. Se sijaitsee keskeisellä paikalla valtatien 12 pohjoispuolella molemmin puolin valtatie 10:tä.
Corinne Niogret
Corinne Niogret (s. 20. marraskuuta 1972, Nantua) on entinen ranskalainen ampumahiihtäjä ja olympiavoittaja.
Naisten ampumahiihto oli ensimmäistä kertaa olympialaisten ohjelmassa Albertvillen 1992 kisoissa. Corinne Niogret voitti siellä kultaa 3 x 7,5 kilometrin viestissä. Hän hiihti Ranskan joukkueen ensimmäisenä viestinviejänä ja tuli avausosuudelta ensimmäisenä vaihtoon. Ranska voitti kultaa 22,8 sekunnin erolla Saksaan. Niogret sai paikallisilta maanviljelijöiltä palkinnoksi lehmän oltuaan kisoissa maansa nuorin mitalisti. Niogret myi lehmän 1 100 dollarin hinnalla.
Vuonna 1993 Niogret voitti maailmanmestaruuden joukkuekilpailussa. Henkilökohtaisen maailmanmestaruuden hän voitti 15 kilometrin kilpailussa 1995, jolloin ranskalaiset voittivat kolme neljästä henkilökohtaisesta kilpailusta. Vuonna 2000 hän voitti toisen maailmanmestaruutensa 15 kilometrillä.
Singlet 1974–76
Singlet 1974–76 on Juice Leskisen ensimmäinen kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 1976. Kokoelma sisältää kaikki Leskisen singlet vuosilta 1974–1976, A-puolella singlejen A-puolet ja B-puolella singlejen B-puolet. CD-versio kokoelmasta ilmestyi vuonna 1989. Alkuperäinen LP sisälsi J. K. Juntusen piirtämän sarjakuva-aiheisen sisuspussin.
A-puoli
B-puoli
Apate
Apate (, "petos, huijaus") oli kreikkalaisessa mytologiassa petoksen, vilpin ja kavaluuden jumalatar, jonka vastine roomalaisessa mytologiassa oli Fraus. Hän oli Nyksin tytär ja Cicero mainitsee hänen isäkseen Ereboksen.
Apaten vastakohta oli Aletheia, totuuden jumalatar.
At Last the 1948 Show
At Last the 1948 Show oli brittiläinen sketsisarja, joka esitettiin vuosina 1967–1968. Sitä pidetään tärkeänä esivaiheena "Monty Pythonin lentävän sirkuksen" synnylle.
"At Last the 1948 Show’ssa" näyttelivät muun muassa John Cleese, Graham Chapman, Tim Brooke-Taylor ja Marty Feldman. Sen tuotti ITV-kanavaverkolle David Frost yhteistyössä Rediffusion-yhtiön kanssa. "At Last the 1948 Show’n" sketsien välissä esiintyi usein ”ihana Aimi Macdonald”, joka esitti tavallisesti jonkin omaa etua tavoittelevan itsekeskeisen mainoksen. Nimensä sarja sai ilmeisesti John Cleesen kommentista, joka koski sarjan esitysluvan saamiseen mennyttä aikaa.
Yksi "At Last the 1948 Show’n" tunnetuimmista sketseistä on ”Four Yorkshiremen”, jossa neljä yorkshireläistä muistelee varhaisvuosiaan ja yrittää keskustelun edetessä aina ylittää toistensa kertomukset, niin että kuvaukset vähäosaisesta lapsuudesta muuttuvat yhä rajummiksi ja absurdeimmiksi. Monty Python -komediaryhmä on esittänyt sketsin usein lavanäytöksissään.
Aletheia (mytologia)
Aletheia (, "totuus") oli kreikkalaisessa mytologiassa totuuden ja vilpittömyyden jumalatar. Hänet mainitaan Zeuksen tyttäreksi, mutta Aisopos kertoo Prometheuksen veistäneen hänet käyttäen kaikki taitonsa, jotta Aletheia pystyisi säätelemään ihmisten käyttäytymistä. Kesken työn Zeus kutsui mestarin töihinsä, ja tämä jätti pajansa Doloksen, juonikkuuden, huolehdittavaksi. Tämä päätti kunnianhimon puuskassa käyttää aikaansa hyväksi ja loi toisen patsaan, joka oli muuten täysin samannäköinen, mutta jalkojen kohdalla häneltä loppui savi. Prometheus palatessaan oli hämmästynyt patsasten samannäköisyydestä ja päätti polttaa uunissa molemmat patsaat, jonka jälkeen hän puhalsi niihin hengen. Aletheia, totuus, käveli vakain askelin, kun taas hänen kaksosensa Pseudologos, valhe, seisoi paikallaan, mikä viitannee Talmudissakin esiintyvään lauseeseen ”Sheker ein lo raglaim”, ”Valheella ei ole jalkoja”. Suomenkieliset vastineet "totuus ei pala tulessakaan" ja "valheella on lyhyet jäljet" vastaavat suhteellisen hyvin tarinan opetusta.
Aletheian vastine roomalaisessa mytologiassa oli Veritas.
Hong Kong (MTR)
Hong Kong on Hongkongin metron (MTR) itäinen pääteasema linjoilla Tung Chung ja Airport Express. Asema sijaitsee Two International Finance Centren alapuolella Man Cheung Streetin ja Harbour View Streetin välissä Centralissa, Hongkongin saarella.
Asema on yhdistetty Centralin asemaan kahdella tunnelilla. Matka asemalta toiselle kestää kolmesta kuuteen minuuttia kävellen. Tunnelit kulkevat Connaught Road Centralin ali, ja ne on varustettu liukukäytävillä.
Asemalla on Hongkongin kansainvälisen lentoaseman lähtöselvityspalvelu sekä lentoyhtiöiden palvelutiskejä. Asemalta on ilmainen bussikuljetus useimpiin suurimpiin hotelleihin Centralissa ja Wan Chain alueella.
Kilpeenjoki
Kilpeenjoki (v:sta 1948 ) on kylä Viipurista Jääskeen vievän tien varrella Suomen luovuttamalla alueella Viipurin piirissä Venäjällä. Suomelle kuuluessaan Kilpeenjoki kuului Viipurin maalaiskuntaan ja Ihantalan seurakuntaan. Kilpeenjoki jakaantui virallisesti kolmeen kylään, jotka olivat Kilpeenjoki, Kilpeenjoki–Sydänmaa ja Kilpeenjoki–Vakkila. Sydänmaa ja Vakkila olivat kuuluneet aiemmin Kilpeenjokeen. Kilpeenjoki sijaitsi kunnan pohjoisosassa ja rajoittui luoteessa Nuijamaan kuntaan sekä idässä Jääsken ja Antrean kuntiin. Maalaiskunnan alueella sen naapurikyliä olivat Juustila, Terävälä, Kaipola ja Ihantala. Kylän läpi virtaa Kilpeenjoki ja Sydänmaan länsiosassa oli Mustajärvi, joka kuitenkin pääasiassa sijaitsi Nuijamaan puolella.
Nykyisin asutusta on vain Kilpeenjoen keskustassa, Sydänmaa ja Vakkila ovat autioita.
Vuonna 1937 Kilpeenjoella oli 373 asukasta ja Sydänmaalla 399. Kylän keskusta sijaitsi Viipurista pohjoiseen johtavan valtatie 14 ja Kilpeenjoelta valtatie 14 erkanevien Juustilaan ja Jääskeen vievien teiden risteyksessä. Asutus oli keskittynyt pääteiden varsille ja Kilpeenjoen laaksoon. Sydänmaan asutus oli keskittynyt Nuijamaalle vievän tien varteen. Kilpeenjoen keskustassa oli kansakoulu ja nuorisoseurantalo. Kylässä toimi Kilpeenjoen osuuskassa ja siellä oli Saimaankanavan Osuusliikkeen myymälä, Osuusliike Torkkelin myymälä ja yksityinen Kilpeenjoen sekatavarakauppa.
Kilpeenjoki oli selkeä maatalouskylä, jossa ei ollut mainittavampaa teollista toimintaa. Vuonna 1937 kylässä (Sydänmaa ja Vakkila mukaan lukien) oli 1374 ha peltoa, 38 ha niittyä ja 2980 ha metsää. Karjataloutta edisti Kilpeenjoen tarkastusyhdistys. Kilpeenjoen maidonmyyntiosuuskunta aloitti toimintansa vuonna 1933, jolloin Valio alkoi noutaa maidon autolla Kilpeenjoen vastaanottoasemalta Viipuriin. Sydänmaalla toimi 1930-luvulla Veljekset Ikävalkon omistamat mylly, saha ja höyläämö.
Kilpeenjoen kansakoulu oli perustettu vuonna 1880, tosin asia oli ollut ensimmäisen kerran esillä jo 1871. Ennen Kilpeenjoen koulun perustamista Viipurin maalaiskunnassa oli toiminnassa kaksi kansakoulua, mutta nämä kaksi kansakoulua sijaitsivat esikaupunkialueilla, jotka 1920- ja 1930-lukujen alueliitosten myötä siirtyivät Viipurin kaupungin omistukseen. Näin ollen Kilpeenjoki oli Viipurin maalaiskunnan alueen kouluista vanhin. Kilpeenjoen koulupiiriin kuului Kilpeenjoen lisäksi Kilpeenjoen Sydänmaan kylä. Vuonna 1922 Kilpeenjoelle valmistui uusi koulurakennus, jossa oli neljä luokkahuonetta ja kaksi asuntoa. Vuonna 1937 rakennettiin lisärakennus, johon tuli koulukeittola ja yksi asunto lisää. Vuonna 1939 koulussa oli 88 oppilasta ja kolme opettajaa.
Talvisodassa taistelut eivät ulottuneet Viipurin maalaiskunnan pohjoisosaan asti, mutta Moskovan rauhansopimuksen perusteella myös Kilpeenjoki oli luovutettava Neuvostoliitolle. Kilpeenjoen väestö oli evakuoitu jo sodan aikana Keski-Suomeen. Jatkosodassa luovutetut alueet valloitettiin takaisin vuonna 1941 ja kilpeenjokelaiset pääsivät palaamaan koteihinsa. Uusi evakuointi oli kuitenkin edessä kesällä 1944.
Also sprach Johann Paul II
Also sprach Johann Paul II on Laibachin sivuprojektin 300 000 V.K.:n toinen albumi. Edellisen Paracelsus-albumin saatanallisen teknon jälkeen yhtye julkaisee levyllisen pyhää teknoa (sacre-techno). Levyn teemoina ovat kristinusko ja sen silloinen päähahmo Johannes Paavali II sekä Nietzschen ja Straussin Zarathustra. Levy onkin julkaistu Straussin "Näin puhui Zarathustra"n satavuotisjuhlan kunniaksi sekä omistettu kristinuskon riemuvoitolle 19. syyskuuta 1999. "Resurrection of the Kinderreich" on uusi versio Laibachin Kapital-albumin kappaleesta "Kinderreich".Kappaleet tehnyt 300 000 V.K. ja Richard Strauss, Johann Paul II:lle ohjelmoinut Janez K. ja 300 000 V.K. Tuottanut 300 000 V.K. Janez K:n johdolla.
Liukukäytävä
Liukukäytävä on ihmisten kuljettamiseen tarkoitettu kuljetin. Se voi olla tasainen tai kalteva. Liukukäytävissä on kuljetinketju ja kaidevyö kuten liukuportaissakin, mutta liukukäytävässä ei ole askelmia.
Tasaisia liukukäytäviä on esimerkiksi lentoasemilla ja metroasemilla eri terminaalien ja pitkien etäisyyksien välillä. Kaltevia liukukäytäviä käytetään erityisesti kauppakeskuksissa ja hypermarketeissa kerrosten välillä. Niiden ensisijainen etu verrattuna liukuportaisiin on mahdollisuus kuljettaa ostoskärryjä, mikäli kärryissä on erityiset liukukäytäväpyörät, joiden avulla ne liikkuvat liukukäytävää pitkin valumatta alas. Pyörätuolilla liikkumiseen liukukäytävät eivät kuitenkaan sovellu, koska pyörätuolien pyörissä ei ole vastaavaa ominaisuutta.
Super Audio CD
Super Audio Compact Disc (SACD) on optinen äänilevyformaatti, joka esiteltiin vuonna 2000. Formaatin tarkoituksena on tarjota monikanavaääni ja teoriassa parempi äänenlaatu kuin perinteisellä CD-levyllä. Super Audio CD:n kehittäjät ovat Sony sekä Philips Electronics, jotka ovat myös kehittäneet CD-levyn. SACD kilpailee DVD-Audion kanssa. Vaikka kumpikaan osapuoli ei ole tehnyt merkittävää läpimurtoa kuluttajien keskuudessa, on SACD DVD-Audioon nähden etuasemassa, koska useimmat SACD-levyt ovat kaikissa CD-soittimissa toimivia hybridilevyjä.
SACD käyttää CD-levystä tai DVD-Audiosta poikkeavaa teknologiaa koodaamalla audiodatan 1-bittisellä pulssintiheysmodulaatiolla 2,8224 MHz:n näytteenottotaajuudella. Yksittäinen bitti ilmaisee audiosignaalin yhden bitin suuruisen amplitudimuutoksen (sigma/deltamodulaatio). Tekniikka tunnetaan nimellä Direct Stream Digital (DSD). DSD:n taajuuskaista ulottuu 100 kHz:iin dynamiikan ollessa teoriassa 120 dB. Käytännössä DSD-tekniikan vaatima kohinanmuokkaus tyydyttävän dynamiikan saavuttamiseksi yli 5000 Hz taajuuksilla tuottaa korkeataajuista kohinaa (kvantisointikohina), jonka taso ylittää mahdollisen musiikkisignaalin tason noin 30 kHz:n taajuudesta ylöspäin. Kohinahuippu osuu noin 80 kHz kohdalle ja on niin voimakas, että useimmat SACD-soittimet suodattavat ylä-äänet pois 50 kHz yläpuolelta kaiuttimien ja vahvistimien suojelemiseksi. DSD:ssä on häviötön noin 2:1 pakkaus.
SACD:t ovat periaatteessa DVD-levyjä, joille äänisignaali on tallennettu käyttäen samaa virheenkorjausta ja tiedostojärjestelmää kuin DVD:ssä (UDF ja ISO 9660). Formaatti täyttää kuitenkin äänilevyteollisuuden ISC:n kopiosuojausvaatimukset ja sisältää PSP-kopiosuojauksen, jonka vuoksi levyt eivät ole luettavissa normaalilla DVD-asemalla.
SACD:stä on kolme eri variaatiota:Formaatin kehittäjät suosittelevat, että levy sisältäisi aina kaksikanavaisen stereomiksauksen, mutta kaikki SACD:t eivät noudata tätä suositusta.
Terävälä
Terävälä oli kylä entisessä Viipurin maalaiskunnassa Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Nykyisin kylässä ei ole asutusta. Terävälä sijaitsi Viipurista pohjoiseen vievän valtatie 14 varrella maalaiskunnan pohjoisosassa ja oli kunnan toiseksi pohjoisin kylä. Terävälä rajoittui luoteessa Nuijamaan kunnan Pihkalanjärven kylään. Viipurin maalaiskunnan alueella naapurikyliä olivat Pihkala, Kilpeenjoki ja Sydänmaa.
Vuonna 1937 kylässä oli 121 asukasta. Väestö sai elantonsa pääasiassa maataloudesta. Vuonna 1937 Terävälän kylässä oli 684 ha metsää, 279 ha peltoa ja 13 ha niittyä. Nuijamaan ja Viipurin maalaiskunnan rajalla sijainnut Pihkalanjärvi kuivattiin vuonna 1927, jonka myötä syntyneistä uusista pelloista saivat myös teräväläläiset maanviljelijät osansa. Karjataloutta edisti Terävälän tarkkailuyhdistys. Terävälässä toimi myös maidonmyyntiosuuskunta, jonka maito vietiin Viipuriin Valiolle. Kylässä toimi myös Pihkala–Terävälän marttayhdistys, joka oli perustettu vuonna 1924. Terävälässä ei ollut omaa kansakoulua, vaan kylä kuului Pihkalan koulupiiriin.
Talvisodassa taistelut eivät ulottuneet Viipurin maalaiskunnan pohjoisosaan asti, mutta Moskovan rauhansopimuksen perusteella myös Terävälä oli luovutettava Neuvostoliitolle. Terävälän väestö oli evakuoitu jo sodan aikana Keski-Suomeen. Jatkosodassa luovutetut alueet valloitettiin takaisin vuonna 1941 ja kyläläiset pääsivät palaamaan koteihinsa. Uusi evakuointi oli kuitenkin edessä kesällä 1944.
Marja Korhola
Marja Anitta Korhola (s. 2. helmikuuta 1954, Lauritsala) on suomalainen tanssija ja koreografi. Hän on vaikuttanut muun muassa Helsinki Dance Company:ssä ja Tanssiteatteri Raatikossa.
Korhola kirjoitti ylioppilaaksi 1973 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1986. Hän toimi tanssijana Helsinki Dance Companyssä 1973–1979 ja Tanssiteatteri Raatikon tanssija-koreografina 1979–1988. Vuodesta 1988 lähtien hän on toiminut Raatikon taiteellisena johtajana. Hän on toiminut myös Suomen tanssitaiteilijain liiton puheenjohtajana 1985–1987 ja valtion tanssitaidetoimikunnan varapuheenjohtajana 1989–1991.
Hän on esiintynyt myös Yleisradion vuosina 1984–1985 valmistuneessa viihdesarjassa "Mutapainin ystävät", jossa hän esitti sarjan valintamyymälän haaveilevaa siivoojaa, joka esitti huumorillisia tanssiesityksiä ja esiintyi esimerkiksi härkätaistelijana, ballerinana tai merenneitona.
Vuonna 2018 Korholalle myönnettiin Pro Finlandia -mitali.
Roar Strand
Roar Strand (s. 2. helmikuuta 1970, Trondheim, Norja) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi pitkään Tippeligaenin Rosenborgissa ja toimi myös joukkueen kapteenina.
Strand aloitti ammattilaisuransa Rosenborgissa vuonna 1989. Hän on edustanut seuraa koko uransa ajan lukuun ottamatta yhtä lainakautta Moldessa. Strand on saavuttanut Rosenborgin riveissä 14 Norjan mestaruutta ja 5 cup-mestaruutta. Hän on edustanut seuraa Mestarien liigan lohkovaiheessa kymmenen kertaa ja pelannut kaikkiaan yli 100 ottelua Uefan seurajoukkuekilpailuissa.
Norjan maajoukkueessa Strand pelasi vuosina 1994–2003 42 ottelua ja teki niissä neljä maalia. Hän edusti Norjaa MM-kisoissa vuosina 1994 ja 1998 sekä EM-kisoissa vuonna 2000.
Revonhännät
Revonhännät eli amarantit ("Amaranthus") on trooppisilla ja subtrooppisilla seuduilla esiintyvä kasvisuku. Etelä- ja Keski-Amerikan intiaanit ovat tunteneet ravitsevan alkuviljan, amarantin ("Amaranthus hypochondriacus") jo tuhansia vuosia.
Inkojen kiwicha, punarevonhäntä ("Amaranthus caudatus") viihtyy Suomessa yksivuotisena koristekasvina. Suku on saanut nimensä Antiikin Kreikan myyttisen amarantin mukaan – Kreikassa amaranttia pidettiin myyttisenä, kuihtumattomana kukkana.