hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kokemus
Kokemus tarkoittaa sellaisia tietoja, kykyjä ja taitoja selviytyä ympäristössä ja tehtävissä, joita ei ole hankittu teoreettisen opiskelun kautta, vaan vuorovaikutuksessa fysikaaliseen todellisuuteen. Kokemuksella voidaan myös tarkoittaa aivoissa syntyvää prosessia, jossa aivot vastaanottavat ärsykkeitä, ja aivot tulkitsevat nämä ärsykkeet erilaisina kokemuksina.
Kokemus voidaan tulkita joko ajan kuluessa kasvavana viisautena ja osaamisena, tai välittömästi koettuna asiana. Kokemus voi olla fyysinen, psykologinen, hengellinen tai emotionaalinen. Kansanviisaus perustuu kokemukseen. Koska kokemus syntyy yksilöllisestä tulkinnasta, se ei aina välttämättä vastaa todellisuutta, tai niitä todellisia tapahtumia, joista tulkinta on tehty.
Eräiden filosofisten teorioiden mukaan on olemassa tietoa, jota ei mitenkään voi saada pelkällä teoreettisella opiskelulla, vaan jonka tietäminen vaatii kokemusta. Esimerkiksi ihminen, joka ei koskaan ole nähnyt värejä, ei teorian mukaan voi tietää, miltä punainen näyttää. Tähän tiedon puutteeseen ei auta, vaikka hänellä olisi "kaikki mahdollinen" teoreettisesti opiskeltava fysikaalinen tieto "kaikesta", esimerkiksi siitä, miten valon fotonit vaikuttavat verkkokalvon soluihin ja miten aivot reagoivat, ja miten värien nimityksiä kielessä käytetään. Vain kokemalla punaisen fysikaalisen maailman kautta, siten että oma keho reagoi valoon, voi teorian mukaan ymmärtää miltä punainen näyttää. Tämä kuuluisa argumentti on alun perin filosofi Frank Jacksonin keksintöä. Se yrittää perustella, että teoreettisesti ymmärrettävissä fysikaalinen oleva maailma ei ole kaikki mitä on, vaan sen ulkopuolella on asioita, joista voi saada tietoa, nimittäin kvalioita.
Myöhemmin monet muut, myös Jackson itse torjuvat argumentin. Pelkästään kokemukseen perustuvaa tietoa on alettu pitää "tietotaitona" () tai kykynä, joka ei tuo lisää tietoa tosiasioista. Punaisen ensi kertaa nähnyt ihminen ei siis opi mitään uutta teoreettista tietoa tosiasioista, hän saa vain kykyjä, kuten kyvyn kuvitella punaisen mielessään ja kyvyn tunnistaa punaisen jatkossakin. Näin ollen argumentti epäonnistuu yrittäessään osoittaa, että fysikaalisen maailman ulkopuolella on jotakin, esimerkiksi henkinen todellisuus tai sielu, jossa kvaliat näyttäytyvät.
Iki (albumi)
iki on vuonna 2003 ilmestynyt Värttinän yhdeksäs studioalbumi. Se julkaistiin Suomessa helmikuun 28. päivänä samanaikaisesti yhtyeen 20-vuotisjuhlakonsertin kanssa. Myöhemmin saman vuoden keväällä levy julkaistiin Benelux-maissa, Espanjassa, Saksassa, Yhdysvalloissa, Japanissa, Isossa-Britanniassa ja Ranskassa.
Songlines-lehti sijoitti albumin sijalle 24 heinäkuussa 2003 julkaisemallaan "50 World Music Albums You Must Own" -listalla.
Erkko
Erkko on suomalainen suku, joka on tullut tunnetuksi Helsingin Sanomien ja sen edeltäjän Päivälehden omistajina. Suku on alun perin lähtöisin orimattilalaisesta Eerakkalan talosta. J. H. Erkko ja myöhemmin myös hänen sisaruksensa omaksuivat talon nimestä johdetun sukunimen "Erkko".
Eljas Erkon perilliset omistavat edelleen suuren osan Sanoma-konsernia. Omistajiin kuuluvat myös Patricia Seppälän poika Robin Langenskiöld ja tytär Rafaela Seppälä.
Erkon suku on mainittu sekä laulun "Laulu 20 perheestä" vuoden 1969 alkuperäisessä että 2000-luvulla päivitetyssä versiossa.
The Explosion
The Explosion oli amerikkalainen rock-yhtye Bostonista, Massachusettsista.
13. helmikuuta 2007 yhtye kertoi jättäneensä levy-yhtiönsä Virgin Recordsin. 30. huhtikuuta 2007 yhtye ilmoitti hajoamisestaan MySpace-sivustolla.
Herlin
Herlin on suomalainen suku, jonka jäsenet ovat suomalaisen Kone Oyj:n ja Cargotec Oyj:n pääomistajia. Historiantutkija Markku Kuisman arvion mukaan Herlinin suku on luultavasti ”sekä suhteellisesti että absoluuttisesti mitattuna itsenäisen Suomen historian varakkain suku”. Vuoden 2015 alussa Helsingin Sanomat laski Herlinien omistavan pörssiyhtiöiden osakkeita noin 6,8 miljardin euron arvosta, moninkertaisesti enemmän kuin mikään muun suku Suomessa ja enemmän kuin 20 seuraavaksi rikkainta sukua yhteensä.
Harald Herlin osti Koneen vuonna 1924 silloiselta Strömbergiltä ja kehitti yhtiötä yhdessä poikansa Heikki Herlinin kanssa. Heikin jälkeen koneen johdon otti vastuulleen hänen poikansa Pekka Herlin, jonka aikana yhtiöstä kasvoi Suomen ensimmäinen monikansallinen yritys. Nykyään yhtiön suuromistajana toimii Pekan poika Antti Herlin, joka vuonna 2010 pääsi ensimmäisenä suomalaisena Forbes-julkaisun maailman rikkaimpien henkilöiden listalle, jaetulle sijalle 773.
San Miguel Mission
San Miguel Mission, tunnetaan myös nimellä San Miguelin kappeli, on Espanjan siirtomaavallan aikainen lähetyskirkko Santa Fessä Yhdysvaltojen New Mexicossa. Kirkko on rakennettu noin 1610–1626. Se tuhoutui pueblokapinan aikana 1680, mutta rakennettiin uudelleen 1710, kun espanjalaiset valloittivat seudun uudestaan. Kirkko toimi jonkin aikaa espanjalaisten sotilaiden kappelina. Puinen alttarirakennelma reredos, johon kuuluu puinen arkkienkeli Mikaelin patsas ainakin vuodelta 1709, lisättiin paikalleen 1798. Vaikka kirkkoa on korjattu ja rakennettu useita kertoja vuosien varrella, alkuperäiset savitiiliseinät ovat yhä suurelta osin jäljellä, mutta ovat jääneet myöhempien lisäysten alle piiloon. Tätä kirkkoa sanotaan usein virheellisesti Yhdysvaltojen vanhimmaksi kirkoksi. Kaksitoista vuotta sitä vanhempi on kuitenkin San Miguel Mission Socorrossa New Mexicossa. Kappeli on yhä joka sunnuntaisessa käytössä.
Opel Laubfrosch
Opel 4/12 PS eli Laubfrosch oli Opelin suosittu henkilöautomalli, joka oli ensimmäinen saksalainen liukuhihnalla valmistettu auto.
Se sai lempinimen "Laubfrosch" (suom. "lehtisammakko") vihreän värinsä johdosta. Liukuhihnatuotannon vuoksi auto oli Saksassa verrattain edullinen ja siksi sitä ostettiinkin paljon.
Mallia valmistettiin vuosina 1924–1931 yhteensä 119 484 kappaleen verran.
Ensimmäinen "Laubfrosch" oli Opel 4/12 PS, jota valmistettiin vuoteen 1926 saakka. Myöhempiä "Laubfrosch"-malleja olivat 4/14 PS vuosina 1924-1925, 4/16 PS vuosina 1925-1926, 4/16 (4/18) PS vuodesta 1926 vuoteen 1930 sekä 4/20 PS, joka tunnettiin myös mallinimellä "1,1 liter" vuodesta 1929 vuoteen 1931. Aiemmissa malleissa oli 1-litrainen moottori ja sen huippunopeus oli 60 km/h.
Alkuperäisen Opel 4/12 PS:n ainoana korimallina oli 2-paikkainen avokori. Myöhemmistä Laubfrosch-malleista oli enemmän korimalleja.
Laubfrosch oli plagiaatti ranskalaisesta Citroën 5 CV -mallista. Andre Citroën haastoi Opelin oikeuteen mallin plagionnista, mutta saksalainen oikeusistuin kumosi haasteen, koska auton jäähdyttäjä oli eri lailla muotoiltu ja se oli väriltään vihreä, kun Citroën oli keltainen. Tästä sai mahdollisesti alkunsa saksalainen sanonta "samanlainen, mutta vihreä" ().
Opel Laubfroschin seuraaja oli Opel 1,2 Liter joka tuli markkinoille heinäkuussa 1931. Se oli Opel P4:n ja Opel Kadettin edeltäjämalli.
Opel Sintra
Opel Sintra on Opelin vuosina 1996–1999 valmistama suuri tila-auto. Auto on perustaltaan sama kuin Chevrolet/Pontiac Trans Sport, mutta muun muassa moottorivalikoimassa ja akselivälissä on huomattavia eroja. Sintraan sai vain Opelin valmistamia Ecotec-moottoreita, 2,2-litraisen nelisylinterisen bensiinimoottorin, 3,0-litraisen V6-bensiinimoottorin tai 2,2-litraisen dieselmoottorin. Se valmistettiin sisarmalliensa tapaan Doravillessa, Georgiassa, Yhdysvalloissa. Sintra menestyi heikosti Euro NCAP -kolaritestissä saaden vaatimattomat kaksi ja puoli tähteä.
Sintra on sisarmallejaan huonomman auton maineessa. Varustelutaso ei ollut periamerikkalaisten versioiden tasoa, ja tekniikka ei vastannut amerikanserkkujen kestävyyttä tai ominaisuuksia. Hinta kuitenkin oli lähes sama, jonka vuoksi Sintraa on ympäri maailman myyty huomattavasti vähemmän kuin Chevrolet Trans Sportia sisarmalleineen (Pontiac Montana).
Opel Omega
Opel Omega on Opelin vuosina 1986–2003 valmistama edustusluokan automalli. Se suunniteltiin Opel Rekordin seuraajaksi. Omegasta on kaksi sukupolvea, toisesta myös kevyt facelift. Kumpaakin sukupolvea on valmistettu kahtena korimallina, sedanina ja farmarina. Omega ei saanut itselleen suoraa seuraajaa, mutta sen mallistoon jättämää aukkoa täydensivät ylellinen hatchback-korinen Opel Signum sekä aiempaa suuremmaksi kasvanut farmarikorinen Opel Vectra.
Opel Omega tuli myyntiin Saksassa vuonna 1986 molempina perinä. Moottorivalikoimassa oli seuraavista moottoreista aina kaksi versiota: 1.8; 2.0; 2.3. Vuonna 1987 myyntiin tulivat kaksi kolmelitraista moottoria. Opel valmisti Omega 3000 mallia, joissa moottori oli 3,0-litrainen, 12-venttiilinen C30LE (156 hv) ja 3,0 litrainen, 12-venttiilinen 30NE,C30NE (177 hv) ja myöhemmin 3,0-litrainen 24-venttiilinen C30SE (204 hv). Vuonna 1988 esiteltiin Opel Senator B, Omegan luksusversio. Silloin moottorivalikoimaan tuli uusi tulokas, 2,4-litrainen bensiinimoottori. Vuoden 1990 uudistuksiin taas kuuluivat uusi 2,6-litrainen bensiini- ja 3,6-litrainen twinturbomoottorinen, 377-hevosvoimainen Lotus Omega.
Toisen sukupolven Omegassa on kaksi nelisylinteristä bensiinimottoria sekä kaksi V6:ta eri iskutilavuuksin. 2,5-litrainen BMW:n valmistama turbodiesel eri tehovaihtoehdoin täydensi myös mallistoa.
Vuonna 1997 Omega sai ensimmäisen suorasuihkutteisen dieselmoottorin, 2.0 DTi:n. Vuonna 1998 ajovalot muuttuivat projektorityyppisiksi. Vuonna 1999 malli sai perusteellisen faceliftin. Sisätilat uudistuivat. Konepelti tuli V-muotoiseksi. Etu- ja takavalot uudistuivat ja antoivat laadukkaamman vaikutelman kuin aikaisemmin. Tavaratilan kannessa myös muutoksia. Myöhempinä vuosina tuli myös viimeisiä moottoriuudistuksia (2.0 → 2.2, 2.5 V6 → 2.6 V6, 3.0 V6 → 3.2 V6) ja 2001 valkoiset sivuvilkut. Opel Omega B:n valmistus päättyi vuonna 2003.
Vuoden 1998 EuroNCAP -testistä Omega sai kolme tähteä viidestä.
Kiyose
Kiyose () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Tokion metropolissa. Se sijaitsee Taman alueella Tokion erillisalueiden länsipuolella ja rajautuu Tokion Higashikurumen ja Higashimurayaman kaupunkeihin sekä Saitaman prefektuurin Niizan ja Tokorozawan kaupunkeihin. Kiyosessa on 74 791 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 10,23 neliökilometriä.
Nykyisen muotoinen Kiyosen kaupunki perustettiin 1. lokakuuta 1970. Kaupungin länsiosassa Tokorozawan rajalla virtaa Yanasejoki. Kiyosea palvelee Seibu-rautateiden Ikebukuro-linja.
Malietoa Tanumafili II
Malietoa Tanumafili II (4. tammikuuta 1913 – 11. toukokuuta 2007) oli Samoan valtionpäämies.
Samoa itsenäistyi vuonna 1962, ja sen johtajina toimivat Malietoa Tanumafili II sekä Tupua Tamasese Mea'ole. Jälkimmäinen kuoli vuonna 1963. Malietoa Tanumafili II ehti johtaa itsenäistä Samoaa pitkälti yli 40 vuotta.
Tanumafililla oli Brittiläisen imperiumin ritarikunnan kunniamerkki.
Tanumafili menehtyi 11. toukokuuta vuonna 2007 94-vuotiaana.
Helmet, hitit &amp; hutit
Helmet, hitit & hutit on suomalaisen Freud Marx Engels & Jung -yhtyeen kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 1998. Kokoelma on myynyt kultaa.
Paul Stastny
Paul Stastny (s. 27. joulukuuta 1985 Quebec, Quebec, Kanada) on kanadalais-yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelaa NHL:ssä Vegas Golden Knightsin joukkueessa. Stastny kirjoitti heinäkuussa 2014 vapaana pelaajana St. Louis Bluesin kanssa 28 miljoonan ja neljän vuoden sopimuksen. Siirtotakarajalla helmikuun lopussa 2018 Stasny siirtyi Winnipeg Jetsiin.
Stastny on slovakialaisen entisen huippupelaajan Peter Šťastnýn poika. Hän syntyi ja varttui Pohjois-Amerikassa isän peliuran vuoksi. Myös Stastnyn veli Yan on pelannut NHL:ssä. Lisäksi hänen setänsä Anton ja Marián ovat entisiä huippupelaajia.
Colorado varasi Stastnyn vuoden 2005 toisella kierroksella. Ennen ammattilaisuraansa hän pelasi Denverin yliopiston joukkueessa. NHL-uransa Stastny aloitti kaudella 2006–2007. Hän teki tulokaskaudellaan 28 maalia ja antoi 50 maalisyöttöä kooten yhteensä 78 tehopistettä.
Maajoukkuetasolla Stastny edustaa Yhdysvaltoja. Hän on ollut mukana Yhdysvaltain joukkueessa maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2007, 2012, 2013 sekä Vancouverin talviolympialaisissa 2010. Stastny valittiin Yhdysvaltain maajoukkueeseen myös Sotšin talviolympialaisiin 2014.
Mario &amp; Sonic at the Olympic Games
Mario & Sonic at the Olympic Games on urheilupeli, jossa tavataan monia Nintendon Mario ja Segan Sonic -pelisarjojen hahmoja. Peli pohjautuu Pekingin vuoden 2008 kesäolympialaisiin, ja siinä esiintyykin oikeita kisapaikkoja. Peli julkaistiin marraskuussa 2007 Wii-konsolille ja alkuvuodesta 2008 Nintendo DS-konsolille.
Tämä peli on historiallinen Nintendon ja Segan keskuudessa, sillä nämä suuret pelitalot kilpailivat ennen keskenään pelikonsolimarkkinoiden johtajuudesta. Enää Sega ei tee pelikonsoleita, vaan valmistaa pelejä, joten se ei ole varsinainen uhka Nintendolle, joka kilpailee nyt Sonyn ja Microsoftin kanssa. Nyt Nintendo ja Sega ovat yhdistäneet voimansa ja pistäneet maskottinsa samaan peliin, mikä tekee siitä historiallisen.
Mario & Sonic at the Olympic Games sijoittuu Pekingissä järjestettyihin vuoden 2008 kesäolympialaisiin. Siinä pelaajan täytyy läpäistä erilaisia Kesäolympialaisissa pidettäviä Olympialajeja. Tässä pelissä pelaaja voi pelata yhteensä 16 erilaisella Mario tai Sonic pelisarjasta tutulla hahmolla jotka on luokitettu Power, All-around, Speed ja Skill-type luokkiin. Pelin lajeihin kuuluu esimerkiksi moukarinheitto, trampoliinivoimistelu ja jousiammunta. Tavallisten Olympialajien lisäksi peli sisältää Marion ja Sonicin pelisarjojen pelien mukaisia teemoja sisältäviä lajeja, "Dream Event"-lajeja, jotka on pääosin muokattu tavallisista Olympialajeista mainittujen pelisarjojen teemaisiksi, pelin Dream Event-lajeihin kuuluu esimerkiksi Dream Long Jump, Dream Canoeing ja Dream Shooting. Pelin Dream Event-lajeista jotkut sisältävät esimerkiksi Mario Kart-pelisarjasta tuttuja tavaralaatikoita ja esimerkiksi Dream Shooting sisältää normaalien maalitaulujen sijasta Eggmanin luomia robotteja joiden ampuminen huipentuu jättikokoisen Eggmanin luoman robotin ampumiseen. Molemmissa versioissa pelaaja voi läpäistä yksittäisten lajien suorittamisen lisäksi erilaisia Circuitteja, joihin on koottu aina joitakin Olympialajeja. Mario & Sonic at the Olympic Gamesiä voi pelata myös moninpelinä molemmissa versioissa.
Mario & Sonic at the Olympic Games sisältää Olympialajien lisäksi Gallerian, jossa pelaaja voi pelata erilaisia minipelejä, niitä pelaamalla hän saa avattua tietotauluja, joissa puolestaan kerrotaan aina tietoa Olympialaisiin liittyvistä asioista. Galleria sisältää myös tilan, jossa voi kuunnella erilaisia mainittujen hahmojen pelisarjojen peleistä poimittuja musiikkikappaleita. Mario & Sonic at the Olympic Gamesissä pelaaja voi kerätä myös erilaisia "Emblemejä" (symboleita) joita saa aina kun on suorittanut jonkun semmoisen avaamiseen vaadittavan tehtävän kuten "Mario Emblemillä" täytyy pelata Mariolla vähintään kerran kaikkia pelin Olympialajeja ja "Playing Emblemillä" pelaajan täytyy käynnistää peli 50 kertaa. Peli sisältää myös Mission-moodin, jossa täytyy suorittaa kaikilla hahmoilla aina niille määrätyt Olympialajihaasteet läpi ja kun pelaaja on läpäissyt jonkun hahmon tehtävät läpi, hän kohtaa vastuksen.
Vahvistettuja hahmoja on tällä hetkellä kuusitoista:
Mario-hahmot
Sonic-hahmot
Masanobu Andō
Masanobu Andō ( "Andō Masanobu", syntynyt 19. toukokuuta 1975 Kawasaki, Kanagawan prefektuuri, Japani) on japanilainen näyttelijä.
Andō voitti vuonna 1996 toisesta elokuvastaan, Takeshi Kitanon ohjaamasta elokuvasta "Kids Return", Japanin parhaan uuden näyttelijän palkinnon.
Andō on saanut paljon näyttelijäkokemusta sekä japanilaisista televisiodraamoista että elokuvista ja on näytellyt paljon erilaisia rooleja: henkisesti rajoittunutta nuorukaista elokuvissa "Ao no jidai" ja "Innocent World", pankkiryöstäjää elokuvissa "Supêsutoraberâzu" ja "Drive", tohtoria elokuvassa "Satorare", ninjaa ja samuraita elokuvassa "Red Shadow: Akakage" ja ruumista elokuvassa "Monday". Andō tunnetaan kuitenkin ehkä parhaiten sydämettömän psykopaattitappaja Kazuo Kiriyaman -roolista elokuvassa "Battle Royale" (2000). Andō näyttelee myös pienen budjetin "Battle Royale" -parodiaelokuvassa "Tokyo 10+01" (2003).
Näyttelemisen lisäksi Andō on esiintynyt japanilaisten yhtiöiden, Pockyn, Toyotan ja NTT DoCoMon, mainoksissa.
Vapaa-aikanaan Andō nauttii valokuvaamisesta ja shoppailusta.
Matematiikkasuoritin
Matematiikkasuoritin (, FPU) on tavallisen suorittimen CPU:n rinnalla toimiva yksikkö, jonka tehtävänä on laskea liukulukulaskutoimituksia. Matematiikkasuorittimet otettiin käyttöön, kun liukulukulaskutoimitusten suorittamisen tarve yleistyi. Tavallisella mikrosuorittimella liukulukulaskenta oli liian hidasta.
Moderni moniydinsuoritin sisältää useita matematiikkasuoritinyksiköitä.
Aluksi kotitietokoneisiin tullessa matematiikkasuorittimet olivat erillisiä, CPU:n ulkopuolisia mikropiirejä ja valinnaisia. Myöhemmin matematiikkasuoritinten kustannukset laskivat niin paljon, että matematiikkasuoritin toimitettiin yleiskäyttöisen mikrosuorittimen mukana ja myöhemmin yksikkö integroitiin osaksi pääsuoritinta, jolloin erillisestä komponentista voitiin luopua.
Intelin i486-suorittimesta oli olemassa myös halvempi i486SX versio. Siinä ei ollut mukana matematiikkasuoritinta, joten liukulukulaskutoimitukset jouduttiin suorittamaan tavallisella mikrosuorittimella. Tämä oli hitaampaa, sillä mikrosuoritin joutuu pilkkomaan liukuluvut kokonaisluvuiksi, suorittamaan laskutoimituksen ja sen jälkeen muuttamaan tuloksen takaisin liukuluvuksi.
Motorolan 68040-suorittimesta oli samaan aikaan myös halvempi 68LC040 versio, jossa ei ollut mukana matematiikkasuoritinta.
Sulautetut järjestelmät vielä usein käyttävät suorittimia, joissa ei ole matematiikkasuoritinta.
Matematiikkasuorittimet käyttävät yleisesti IEEE-754 standardin mukaisia dataformaattia.
Suorittimet tukevat "single-precision", "double-precision" tai "double-extended-precision" liukulukuja (32-, 64- tai 80-bittisiä).
Liukulukulaskenta käyttää numeroformaattia, jossa mantissa ja eksponentti ovat varatuilla alueilla luvussa käyttäen tietyn määrän bittejä.
128-bittiselle IEEE-standardin mukaiselle liukulukuformaatille on määritelty tuki eräiden prosessoriarkkitehtuurien käskykannoissa (SPARC V8 ja V9).
Ensimmäinen varsinainen toteutus odotetaan olevan POWER9-arkkitehtuurin mukaisessa prosessorissa.
Grafiikkasuorittimet tukevat usein myös pienempää 16-bittistä "half-precision" formaattia, jolla säästetään muistikapasiteettia. Myös tietyt dataformaatit kuten ILM:n OpenEXR tukevat "half-precision" formaattia.
Seuraavia matematiikkasuorittimia on käytetty ennen vastaavan yksikön integraatiota CPU:n piirille:
Brian Willson
S. Brian Willson (s. 4. heinäkuuta 1941) on yhdysvaltalainen rauhanaktivisti. Hän on
kritisoinut ja protestoinut länsimaista ylellistä elämäntapaa sekä erityisesti Yhdysvaltoja ja 
maan toimintaa kolmannessa maailmassa. Koulutukseltaan hän on lakimies.
Willson kasvoi konservatiivisessa kodissa ja oli nuorena urheilullinen. Vietnamin sodan aikana hän suoritti pakollisen asepalveluksen Yhdysvaltain ilmavoimissa ja 
vietti joitakin kuukausia Vietnamissa ilmavoimien joukoissa, joiden tehtävänä oli suojata sotilaslentokenttiä. Kyseisen komennuksen aikana Vietnamin sotaan aikaisemmin myönteisesti suhtautunut Willson muuttui aktiiviseksi sodan vastustajaksi. Tämän huomattuaan hänen esimiehensä siirsivät hänet ennenaikaisesti takaisin Yhdysvaltoihin, mutta myöhemmin hänet joka tapauksessa vapautettiin armeijasta kunniallisesti, kapteenin 
arvossa. Willson suoritti aikaisemmin aloittamansa oikeustieteen opinnot loppuun, ja on sittemmin toiminut useissa eri ammateissa ja tehtävissä, muun muassa vankien oikeuksien parissa, maitokarjan kasvattajana, rakennustarkastajana ja pienyrittäjänä.
Aktivistiuransa aikana Willson on harrastanut kansalaistottelemattomuutta ja ottanut
osaa muun muassa pitkiin syömälakkoihin. Hän on vieraillut monissa maissa ja tutkinut ja dokumentoinut Yhdysvaltain sotilas- ja tiedustelupalvelutoimintaa ympäri maailmaa. Yleiseen tietoisuuteen hän nousi vuonna 1987 ollessaan protestoimassa Yhdysvaltain laivaston Keski-Amerikkaan tarkoitettuja sotatarvikekuljetuksia. Tuolloin tarvikejuna
ajoi osittain hänen ylitseen, ja Willson sai päähänsä ja molempiin jalkoihinsa pahoja vammoja.
Willson on yhdysvaltalaisten Veterans for Peace - ja Vietnam Veterans Against the War -järjestöjen jäsen.
Anna Fotyga
Anna Elżbieta Fotyga (s. 12. tammikuuta 1957) on puolalainen taloustieteilijä ja poliitikko.
Fotyga on entinen Euroopan parlamentin jäsen. Fotyga nimettiin 9. toukokuuta 2006 seuraamaan Stefan Melleriä Puolan ulkoministerinä. Vuonna 2007 Fotygaa seurasi Radosław Sikorski.
Isidore Isou
Isidore Isou, oik. Ioan-Isidor Goldstein, (29. tammikuuta 1925 Botoșani, Romania – 28. heinäkuuta 2007 Pariisi, Ranska) oli romanialaista syntyperää oleva kirjailija ja elokuvantekijä. Hän perusti 17-vuotiaana lettrismiksi kutsutun taidesuuntauksen.
Lettristinen taidesuuntaus sai alkunsa Ranskassa vuonna 1947 Gallimard-kustannusyhtiön julkaistua Isoun 400-sivuisen manifestin "Introduction à une Nouvelle Poésie et une Nouvelle Musique" (Johdanto uuteen runouteen ja musiikkiin). Lettristit pyrkivät kokonaistaideteokseen, jossa sekoittuisivat eri taidelajit: runous, maalaustaide, musiikki ja elokuva. Esimerkiksi Isoun teos "Les journaux des Dieux" (1950, 'Jumalten päiväkirja') sisältää tekstiä, nuottikirjoitusta ja piirroksia.
Isou oli dadaismin perustajan Tristan Tzaran maanmies ja ystävä, joka halusi osaltaan jatkaa dadaismin ja surrealismin aloittamaa avantgardistista taidesuuntausta. Siinä missä dada tuhosi sanat, lettrismi kävi nimensä mukaisesti kirjainten kimppuun. Isou halusi korvata sanoihin perustuvan runouden kirjaimeen ja merkkiin pohjautuvalla estetiikalla.
Isou saavutti mainetta tammikuussa 1946 keskeyttämällä Michel Leirisin dada-luennon, joka pidettiin Tristan Tzaran "La Fluite" -näytelmän ensi-illan yhteydessä. Lettristit astuivat lavalle huutaen ”Riittää jo, tiedämme kaiken tämän! Haluamme jotain uutta, kertokaa meille lettrismistä!” Julistettuaan dadan kuolleeksi Isou alkoi lausua omia runojaan, joita juuri kukaan ei ymmärtänyt . Vaikeaselkoisuus johtui paitsi Isoun romanialaisesta ääntämistavasta, myös siitä, että runot pohjautuivat varsinkin onomatopoeettisille äänteille. Isou keksi hypergrafiikan, joka salli taiteilijoiden käyttää muitakin symbolijärjestelmiä kuin latinalaisia aakkosia. Hän nimitti rajattomaksi runoudeksi ("poèsie infinitésimale") lettrismiä, joka pohjautui vain kaikkein oleellisimpiin kielen merkkeihin. Isou piti itseään nerona, hänen mielestään maailman runous huipentui häneen itseensä .
Cannesin elokuvafestivaaleilla esitettiin vuonna 1951 Isoun elokuva "Traité de bave et d’éternité" (Tutkimus kuolasta ja ikuisuudesta). Elokuvaa varten perustettiin varta vasten erillinen avantgarde-elokuvapalkinto, jonka se siis voitti. Isoun neljä ja puolituntisesta elokuvasta saatettiin festivaaleilla esittää ainoastaan ääninauha. .
Viimeisin Isoun julkinen esiintyminen oli vuonna 2000, jolloin hän osallistui Sorbonnen yliopistossa järjestettyyn ”"Cité de la Réussite"” -tapahtumaan, jossa olivat mukana mm. Nobel-kirjailija Elie Wiesel ja YK:n pääsihteeri Boutros Boutros-Ghali.
Teos "La Créatique ou la Novatique" (2004) on yhteenveto Isoun ajattelusta, jota hän kutsuu "kladologiaksi" (kreik. "klados" tarkoittaa 'oksa'). Hän määrittelee tehtäväkseen ”katkaista oksa ja tehdä siitä puu”.
Useimmat kirjallisuudenhistoriat eivät mainitse Isou’ta, eivätkä lettrismiä. Viime aikoina Isoun teoksista on kuitenkin alettu ottaa uusintapainoksia.
Konstantínos Kaváfis
Konstantínos Kaváfis (, kansainvälisesti usein "Constantine P. Cavafy", 29. huhtikuuta 1863 Aleksandria, Egypti – 29. huhtikuuta 1933 Aleksandria) oli kreikkalainen runoilija. Kaváfis syntyi varakkaaseen liikemiesperheeseen. Hän kasvoi aikuiseksi Konstantinopolissa ja Englannissa, mutta palasi vuonna 1885 Aleksandriaan ja työskenteli Egyptin yleisten töiden ministeriön virkamiehenä. Hän kirjoitti jo varhain paljon runoja, mutta tarjosi niitä vain harvoin julkaistavaksi. Tästä huolimatta hän sai asiantuntijoiden huomiota jo eläessään ja myöhemmin myös julkisia tunnustuksia. Nykyisin Kaváfista pidetään uudemman kreikkalaisen runouden merkittävimpänä edustajana.
Vihreä sähkö
Vihreä sähko on yhteisnimitys vähän tai ei lainkaan saastuttavilla, uusiutuvilla energiamuodoilla tuotetulle sähkölle. Luokkaan lasketaan yleensä maalämpö, tuulivoima, aurinkoenergia ja vuorovesivoimalat, biomassan poltto, biokaasu ja vesivoima, joskus myös jätteiden poltto.
Vihreän sähkön etuihin luetaan Suomessa kotimaisuus ja työllistämisvaikutukset: fossiilisiin polttoaineisiin verrattuna kustannuksista on suurempi osa työ- kuin materiaalikustannuksia.. Myös omavaraisuus on merkittävä näkökohta.
Iso osa suomalaisista sähkönmyyjistä myy vihreän sähkön tuotteita. Vihreä sähkötuote on sähkösopimus, jossa sähkön myyntiä valvotaan seuraamalla myydyn vihreän sähkön määrää ja vertaamalla sitä tuotannon määrään. Vihreän sähkön ostamisen vaikutus perustuu kysynnän ja tarjonnan lakiin. Vihreän sähkön kysynnän kasvaessa sen hinta ja samalla tuottavuus nousee. Samalla sekasähkön kysyntä laskee ja kannattavuus heikkenee.
Vihreän sähkön myyntiä valvoo yritys itse. Ainoa sähkömarkkinoista riippumaton vihreän sähkön valvontajärjestelmä Suomessa on Ekoenergia-merkintä.
Tuki on joko investointitukea, takuuhintaa tuotetusta sähköstä tai erilaisia verohelpotuksia. Tehokkain tukitapa on ollut takuuhinta tuotannolle. Suomessa KTM tukee vihreän sähkön käyttöönottoa. Yleiseen sähköverkkoon liitettävä voimala voi saada KTM:n investointitukea 20–35 %. Ympäristöystävällisen sähkön tuottajalle palautetaan lisäksi sähkövero. Energiarahoitusta voi hakea myös EU:n aluekehitysrahastosta.
Takuuhinta on taannut että projektit on toteutettu nopeasti ja laitosten luotettavuuteen ja tuotantoon on panostettu voimakkaasti. Kokemuksen mukaan takuuhinta on ylivoimaisesti tehokkain tapa kannustaa yrityksiä ja maatiloja investoimaan uusiutuvaan energiaan. Se on käytössä seuraavissa EU-maissa: Itävalta, Tanska, Ranska, Saksa, Espanja, Italia, Yhdistynyt Kuningaskunta, Portugali, Alankomaat, Kreikka, Irlanti, Luxemburg, Tšekki, Unkari, Latvia, Liettua, Slovakia, Slovenia, Bulgaria, Romania ja Viro.
Työ- ja elinkeinoministeriö (TEM) rahoittaa Suomessa energiansäästöön, energian tehokkaaseen käyttöön ja uusiutuvan energian käyttöön ja tuotantoon liittyvää informaatiotoimintaa mm. Motiva Oy:n kautta. Motiva on valtionyhtiö ja sen päärahoittaja on TEM. Motivan vuoden 2001 rahoituksessa uusiutuvien energialähteiden edistämiseen oli varattu 300 000 euroa. Tästä 80 % käytettiin bioenergian edistämiseen.
Kaikkiaan oli vuoteen 2011 mennessä syntynyt alan vientiä noin 360 miljoonaa ja 1 200 työpaikkaa, kun sitä oli tuettu noin 200 miljoonalla eurolla.
Uusiutuvan energian ympäristöhaitat ovat eri tuotantomuodoilla erilaiset. Tuulivoiman merkittävimmät haittavaikutukset liittyvät lintujen pesintään, ruokailuun ja muuttoreittien häiriintymiseen sekä maisemahaittoihin. Vesivoima puolestaan heikentää vaelluskalojen elinolosuhteita. Suomessa vihreää sähköä myydään nämä ympäristöhaitat huomioon otettuna Suomen luonnonsuojeluliiton Ekoenergia-merkin alla. Merkki on maan ainoa ympäristömerkki energialle.
Liza Cody
Liza Cody (s. 11. huhtikuuta 1944, Lontoo), on brittiläinen rikoskirjailija. Hän opiskeli taidekoulussa Englannissa ja on työskennellyt maalarina, valokuvaajana sekä graafisena muotoilijana.
Cody on kirjoittanut pääasiassa kahta kirjasarjaa, joiden päähenkilöt ovat Anna Lee ja Eva Wylie.
Sara Stridsberg
Sara Stridsberg (s. 29. elokuuta 1972 Solna) on ruotsalainen kirjailija, näytelmäkirjailija ja kääntäjä. Hänet otettiin jäseneksi Ruotsin akatemiaan vuonna 2016. Stridsberg erosi akatemian jäsenyydestä huhtikuussa 2018.
Stridsberg voitti Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon teoksellaan "Drömfakulteten" vuonna 2007. Teos kertoo feministi Valerie Solanasista. Vuonna 2007 suomenruotsalaiset teatterit Teater 90 ° ja Sirius Teatern esittivät Suomessa kirjaan perustuva näytelmän "Valerie Jean Solanas ska bli president i Amerika". Esitys voitti Antonia-palkinnon 2007.
Stridsberg on opiskellut muun muassa sosiologiaa, aatehistoriaa ja oikeustiedettä Uppsalan yliopistossa ja Strasbourgissa. Hän suoritti oikeustieteen kandidaatin tutkinnon Uppsalassa 1998, muttei ole harjoittanut juristin ammattia. Stridsberg asuu Tukholmassa.
Tero Mölsä
Tero Sulevi Mölsä (s. 2. lokakuuta 1951 Orimattila) on maanviljelijä, joka valittiin eduskuntaan keskustapuolueesta 1991. Kaksien seuraavien vaalien jälkeen (1995 ja 1999) hän nousi eduskuntaan varaedustajan paikalta Paavo Väyrysen tilalle. Mölsä on toiminut myös Orimattilan kunnallispolitiikassa ja ollut Keskustan Uudenmaan piirin puheenjohtaja. Hän on valmistunut agrologiksi Hyvinkään maatalousopistosta vuonna 1975.
Mölsän vanhemmat ovat maanviljelijä Olavi Mölsä ja emäntä Annikki o.s. Pakkanen. Hänen puolisonsa on lastenhoitaja, emäntä Hannele Marjo Katriina o.s. Kuusisto vuodesta 1979. Perheessä on viisi lasta.
Yan Stastny
Yan Pavol Stastny (oik. Ján Šťastný, s. 30. syyskuuta 1982 Québec, Québec) on kanadalais-yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelaa DEL-liigassa Nürnberg Ice Tigersin joukkueessa.
Stastny on slovakialaisen entisen huippupelaajan Peter Šťastnýn poika. Hän syntyi ja varttui Pohjois-Amerikassa isän peliuran vuoksi. Myös Stastnyn veli Paul pelaa tällä hetkellä NHL:ssä. Lisäksi hänen setänsä Anton ja Marián ovat entisiä huippupelaajia.
Boston Bruins varasi Stastnyn vuoden 2002 kahdeksannella kierroksella. Hän aloitti NHL-uransa Edmonton Oilersin riveissä kaudella 2005–2006. Saman kauden aikana Stastny kaupattiin Edmontonista takaisin Bostoniin. Kaudella 2006–2007 hänet kaupattiin Bostonista St. Louisiin.
Maajoukkuetasolla Stastny edustaa Yhdysvaltoja. Hän on edustanut Yhdysvaltoja MM-kisoissa vuosina 2005, 2006 ja 2011.
Brendan Byrne
Brendan Thomas Byrne (1. huhtikuuta 1924 – 4. tammikuuta 2018) oli yhdysvaltalainen demokraattipuolueen poliitikko.
Byrne valmistui Princetonin ja Harvardin yliopistoista. Hän toimi New Jerseyn 47. kuvernöörinä vuosina 1974–1982. Häntä edelsi William T. Cahill ja seurasi Thomas H. Kean.
Idol Stjörnuleit
Idol Stjörnuleit (suom. ”Idol tähdenetsintä”) on islantilainen versio brittiläisestä "Pop Idol" -televisio-ohjelmaformaatista. Islannissa Idolia esittää kanava Stöð 2. Siellä on tähän mennessä ollut neljä Idol-kautta.
Urpo Pikkupeura
Urpo Paavo Pikkupeura (s. 22. maaliskuuta 1957 Rovaniemi) on entinen suomalainen pikaluistelija.
Pikkupeura kilpaili Sarajevon 1984 talviolympialaisissa ja sijoittui 23:nneksi 1 000 metrin luistelussa. Sprinttereiden MM-kilpailuissa hän sijoittui samana vuonna yhteispisteissä 19:nneksi. Sprinttereiden Suomen mestaruuden hän voitti viidesti ja sijoittui yleisluistelijoiden SM-kilpailuissa parhaimmillaan hopealle. Suomen ennätyksiä hän luisteli 500:lla ja 1 000 metrillä.
Nykyään Pikkupeura toimii liikunnanopettajana Keravalla, Sompion yläasteella.
47 Ursae Majoris
47 Ursae Majoris (47 UMa) on Ison karhun tähtikuviossa sijaitseva aurinkoa hieman muistuttava tähti 46 valovuoden päässä maasta. Tähdeltä on löytynyt kolme eksoplaneettaa vuosina 1996, 2001 ja 2010.
Karsten Alnæs
Karsten Alnæs (s. 29. toukokuuta 1938) on norjalainen kirjailija.
Alnæs valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1963, toimi Norjan kirjailijaliiton puheenjohtajana 1985–1987 ja toimi "Dagbladet"-lehden kulttuuritoimittajana vuoteen 1991.
Alnæs on monipuolinen kirjailija, jonka ensimmäinen teos oli novellikokoelma "Veps" vuodelta 1975. Hän on julkaissut erilaista kaunokirjallisuutta, lastenkirjoja, oppikirjoja sekä tietokirjoja. Tietokirjallisuuden puolelta hän on julkaissut esimerkiksi viisiosaisen Norjan historian sekä neliosaisen Euroopan historian.
Alnæs asuu Oslossa ja on toiminut lukion ja yhteiskunnallisen korkeakoulun opettajana.
Salve
Salve on 1897 perustettu helsinkiläinen ravintola, joka oli aikoinaan tunnettu merimieskapakka. Taloyhtiön irtisanottua vuokrasopimuksen ravintola muutti syksyllä 2016 uusiin tiloihin runsaan sadan metrin päähän risteyksen toiselle puolelle osoitteeseen Hietalahdenranta 5 C.
Ravintolan ensimmäiset tunnetut pitäjät olivat Emil ja Elin Stenberg. Kun Kaj Eräjuuren isän Erikssonin rakennuttama korkea kivitalo valmistui, Salve muutti siihen.
Salven paikalla oli 1800-luvun lopulla puinen kioski, josta myytiin merimiehille ruokaa ja tupakkaa. Talo, jossa Salve oli pitkään, on rakennettu 1927. Ravintolan omistaa nykyään HOK-Elanto. Sen asiakkaina on taiteilijoita, mainosväkeä, toimittajia, turisteja ja duunareita.
Salven klassikkoannos on paistetut silakat, jota myydään päivittäin noin 60 annosta. Kuukausitasolla se on 1 800 annosta ja n. 600 kiloa silakoita. Takavuosina silakat perattiin käsin ravintolan keittiössä. Nykyisin ne hankitaan valmiiksi perattuina, samoin perunat valmiiksi kuorittuina. Syynä tähän on asiakasmääristä johtuva menekki ja pieni keittiö, jossa ei mahdu pitämään perkaustalkoita ja perunateatteria. Suosittuja ovat myös muut ruoka-annokset, muun muassa wieninleike ja tartar-pihvi.
Ravintolan sisustuksessa on käytetty purjehdus- ja laiva-aiheisia tauluja, laivojen pienoismalleja, pelastusrenkaita, ankkureita ja muuta merenkulkuun liittyvää. Ne muistuttavat ravintolan menneisyydestä merimieskapakkana.
Salvesta käytettiin aluksi nimitystä kahvila, ja tarjolla oli ruokaa ja kahvia. Kieltolain päätyttyä Salve sai B II -oikeudet.
Jäähyväiset laseille
Jäähyväiset laseille on suomalaisen Freud Marx Engels & Jung -yhtyeen kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 1994. Levylle on koottu yhtyeen singlekappaleita ja muita "harvinaisuuksia", joita ei ole studioalbumeilla..
Martin Amis
Martin Amis (s. 25. elokuuta 1949) on brittiläinen kirjailija. Hänen isänsä oli kirjailija Kingsley Amis.
Amis valmistui parhailla arvosanoilla Oxfordin yliopistosta pääaineenaan englannin kieli. Kirjailijan uransa lisäksi hän on toiminut kriitikkona monissa lehdissä, kuten New York Timesissa ja Observerissa. Hän avioitui vuonna 1984 Antonia Phillipsin kanssa ja sai kaksi poikaa. Avioeron jälkeen hän meni uusiin naimisiin kirjailija Isabel Fonsecan kanssa ja sai kaksi tytärtä. Lisäksi hänellä on aikaisemmasta suhteesta yksi tytär, jonka hän tapasi vasta tämän ollessa aikuinen.
Suomeksi Amisin kirjoista ovat ilmestyneet "Ajan suunta", kirjallisuuspiirien tapoja irvaileva "Tiedoksi" (1995), rikosromaani "Yöjuna" (1997) sekä "Keltainen koira" (2003). Muihin tunnettuihin julkaisuihin kuuluvat "Money" ja "London Fields".
70 Virginis
70 Virginis (70 Vir) on Neitsyen tähtikuviossa oleva himmeä tähti, joka on 59 valovuoden päässä Maasta. Tähdeltä löydettiin spektrimittauksissa valtavan kokoinen 
116,6884 kiertoajalla kiertävä eksoplaneetta, jonka massa
on yli 7,49 ± 0,61 Jupiterin massaa. Se on massiivinen "eksentrinen jupiter", jonka radan soikeus on 0,4007. Planeetan etäisyys keskustähdestään on 0,484 ± 0,028 AU eli suunnilleen sama kuin Aurinkoa lähimmän planeetan Merkuriuksen etäisyys Auringosta.
Lettrismi
Lettrismi on ranskalainen avantgardistinen suuntaus, jonka romanialainen emigrantti Isidore Isou perusti Pariisissa 1940-luvun puolivälissä. Satoja teoksia käsittäneessä tuotannossaan Isou ja lettristit ovat soveltaneet teorioitaan kaikille taiteen ja kulttuurin aloille, etenkin runouteen, elokuvaan, maalaustaiteeseen ja yhteiskunnalliseen teoriaan. Liikkeen teoreettiset juuret ovat dadassa ja surrealismissa. Isou piti maanmiestään Tristan Tzaraa dadan merkittävimpänä luojana ja oikeutettuna johtajana ja torjui useimmat muut plagioijina ja väärentäjinä. Surrealisteista André Breton oli hyvin merkittävä vaikuttaja, mutta Isou ei ollut tyytyväinen, sillä hän piti suuntausta 1940-luvulla jähmettyneenä ja katsoi sen joutuneen henkiseen vararikkoon.
Kansainvälistä mainetta lettristit saavuttivat vuonna 1950, kun liikkeen neljä jäsentä: Michel Mourre, Serge Berna, Ghislain de Marbaix ja Jean Rullier tunkeutuivat Pariisin Notre Damen pääsiäismessuun, johon otti osaa lähes 10 000 ihmistä. Dominikaanimunkiksi pukeutunut Mourre luki messussa ollutta taukoa hyväksi käyttäen Serge Bernan kirjoittamaa saarnaa katedraalin keskialttarilla. Saarnassa Mourre julisti Jumalan kuolleen. Sveitsiläiskaarti hyökkäsi tunkeutujien kimppuun, raivostunut väkijoukko pyrki lynkkaamaan saarnaajan ja koko joukko pidätettiin. Mourre sai syytteen pappina esiintymisestä.
Seuraavan skandaalin lettristit järjestivät kaksi vuotta myöhemmin. Liikkeen vasemmistosiipi, joka koostui Guy Debortista, Gil J. Wolmanista, Jean Brau:sta ja Serge Bernasta, keskeytti Charlie Chaplinin Parrasvalot-elokuvan lehdistötilaisuuden Pariisissa. Häiriköinnin tarkoituksena oli lettristien mukaan idolien tuhoaminen. Liikkeen johtaja Isou ei hyväksynyt teoa ja liike riitautui sisäisesti, kunnes vasemmistosiipi irtautui uudeksi ryhmäksi nimeltä L'Internationale Lettriste, johon kuuluivat myös Mohamed Dahou ja Michèle Bernstein. Uusi liike alkoi julkaista lehteä nimeltä Potlach, jonka ensimmäisessä numerossa ilmoitettiin "vanhan siiven" erottamisesta. Lehteä oli tarkoitus julkaista viikoittain, mutta elinkaarenaan 1954-1957 sitä julkaistiin vain 29 numeroa.
Tunnettuja lettristejä ovat myös Maurice Lemaître, Roland Sabatier ja Alain Satié.
Brierin luku
Lukuteoriassa Brierin luku on luku, joka on sekä Rieselin luku että Sierpinskin luku, eli luku formula_1, jolle kaikilla formula_2 sekä formula_3, että formula_4 ovat yhdistettyjä. Ensimmäiset tunnetut Brierin luvut ovat 878503122374924101526292469, 3872639446526560168555701047, 623506356601958507977841221247, ...
Myös pienempiä Brierin lukuja saattaa olla olemassa, nämä ovat kuitenkin pienimmät tunnetut esimerkit.
Koottuja teoksia
Koottuja teoksia on suomalaisen Freud Marx Engels & Jung -yhtyeen ensimmäinen kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 1993.
Terje Isungset
Terje Isungset (s. 4. toukokuuta 1964 Geilo, Norja) on norjalainen lyömäsoittimiin erikoistunut muusikko ja säveltäjä. Hän aloitti soittamisen 8-vuotiaana saatuaan ensimmäisen rumpusettinsä. Aluksi hän soitti 
erilaisissa pienissä tapahtumissa perinteistä norjalaista musiikkia harmonikkaa soittaneen isänsä kanssa. Myöhemmin hän perehtyi muun muassa jazziin. Parhaiten hänet tunnetaan siitä, että hän on tuottanut musiikkia jäästä tehdyillä soittimilla. Hän on rakentanut instrumentteja myös muun muassa graniitista, koivusta, lampaankelloista, lasista ja metallista.
55 Cancri
55 Cancri (55 Cnc) on Ravun tähdistössä sijaitseva kaksoistähti, joka on 41 valovuoden päässä Auringosta. Toinen tähti on keltainen pääsarjan tähti, toinen punainen kääpiö. Keltaista tähteä, 55 Cancri A:ta, kiertää viisi eksoplaneettaa, jotka näkyvät tähden spektrin vaihteluissa. 55 Cancrin tähtien etäisyys toisistaan on 1 065 AU:ta, eli tähdet ovat kaukana toisistaan. 55 Cancri A on "supermetallirikas", ja sen metallipitoisuus on 168 % Auringon vastaavasta ja ikä 5 500 miljoonaa vuotta kromosfääristä päätellen.
Parsakaali
Parsakaali ("Brassica oleracea" var. "italica") on ristikukkaiskasveihin kuuluva viljelykasvi, joka on kaalin muunnos. Sen kukinto ja varret ovat vihreät. Ulkonäöltään parsakaali muistuttaa lähisukulaistaan kukkakaalia. Nimestään huolimatta parsakaali ei ole sukua parsalle. Parsakaalista käytetään toisinaan sen italiankielistä nimeä "broccoli". Broccoli on käytössä myös monissa muissa kielissä, muun muassa englannissa.
Parsakaalia on viljelty mahdollisesti jo antiikin Rooman aikana Etelä-Euroopassa. Pohjoismaissa sitä on alettu viljellä 1900-luvulla, mutta siitä on tullut suosittu vasta vuosituhannen vaihteessa.
Parsakaalia kasvatetaan usein siemenistä taimiksi sisätiloissa ja siirretään sitten ulos jatkamaan kasvuaan. Kasvukauden alussa taimet voidaan suojata harsolla. Istutuksesta sadonkorjuuseen kuluu vajaat kaksi kuukautta. Sen jälkeen, kun kasvin päähaaran kukinto on leikattu käytettäviksi, sivuhaaroihin kehittyy vielä lisää kukintoja.
Parsakaalista syödään yleensä sen maanpäälliset osat eli nuppuiset kukinnot, varret ja lehdet. Parsakaalia voi syödä sekä kypsennettynä että raakana.
Parsakaalia voidaan käyttää muun muassa keitoissa, wokeissa ja gratiineissa. Sen voi myös keittää sellaisenaan tai tarjota voisulan kanssa.
Tuore parsakaali sisältää rautaa, A-vitamiinia, C-vitamiinia, folaattia, kaliumia, kalsiumia, fosforia, ravintokuitua ja K-vitamiinia. Moniin muihin tuoreisiin kasviksiin nähden tuore parsakaali sisältää myös runsaasti proteiineja, alfalinoleenihappoa, B2-vitamiinia ja steroleita. Yksi parsakaalin kukinto sisältää puolitoistakertaisesti päivän C-vitamiiniannoksen.
Parsakaali sisältää 3,3'- diindolylmetaania, jolla on terveyttä edistäviä vaikutuksia.
Rouva
Rouva (lyhenne "rva") on nimitys, jota käytetään naimisissa olevasta, eronneesta tai leskeksi jääneestä naisesta. Ilmaus ei viittaa ainoastaan siviilisäätyyn, vaan on käytössä myös laajemmin naisen tittelinä ja puhuttelusanana.
1800-luvulla ja vielä 1900-luvun alkupuolella oli Suomessa tavallista, että naista puhuteltiin tämän siviilisäädyn mukaan joko "rouvaksi" tai "neidiksi". 1900-luvun tasa-arvokehitys johti vähitellen siihen, että tapaan alettiin suhtautua kriittisesti. Naimattomia naisia ei ollut yhteiskunnassa arvostettu yhtä paljon kuin rouvia, joten "neiti"-sanaan liittyi kielteisiä mielikuvia. Varsinkin naisliikkeen piirissä esitettiin siksi vaatimuksia, että kaikkia naisia olisi kutsuttava tasapuolisesti "rouviksi". 1990-lukuun mennessä "neiti" naimattoman naisen tittelinä olikin lähes kokonaan kadonnut.
"Rouvasta" on näin tullut eräänlainen yleistitteli, jota voidaan käyttää niin naineista kuin naimattomistakin naisista. Esimerkiksi Suomen puolustusvoimissa naimattomankin naispuolisen upseerin tai aliupseerin sotilasarvon edessä käytetään sanaa "rouva" siinä missä miesupseerin tai -aliupseerin sotilasarvon edessä käytetään sanaa "herra".
Myös presidentti Tarja Halosta kutsuttiin ensimmäisen virkakautensa alusta (1. maaliskuuta 2000) asti "rouva tasavallan presidentiksi", vaikka hän ei ollut naimisissa ensimmäisen virkakautensa alussa (hän avioitui valiokuntaneuvos Pentti Arajärven kanssa vasta elokuussa 2000).
Suomen kielen "rouva"-tittelin vastineita muissa kielissä ovat muun muassa englannin kielen "Mrs." tai "Mrs", ranskan kielen "Madame" (lyh. "Mme"), espanjan kielen "Señora" (lyh. "Sra.") tai "Doña" ja saksan kielen "Frau" (lyh. "Fr.").
Ypsilon Andromedae
Ypsilon Andromedae (υ Andromedae, Ups And) on kaksoistähti, joista kellanvalkea on Aurinkoa hieman suurempi ja kuumempi tähti ja toinen on punainen kääpiö. Tähtien etäisyys toisistaan on 750 AU.
Joe Albany
Joseph "Joe" Albany (24. tammikuuta 1924 – 11. tammikuuta 1988) oli yhdysvaltalainen jazz-/bebop-pianisti.
Albany opiskeli lapsena pianonsoittoa ja teki yhteistyötä mm. Charlie Parkerin, Benny Carterin ja Miles Davisin kanssa. Lester Young luonnehti Albanya "parhaaksi koskaan näkemäkseen valkoiseksi pianistiksi". Albanyn klassikoksi muodostunut albumi "The Right Combination" on vuodelta 1957.
Albany kärsi pitkään alkoholismista ja narkomaniasta. Hänen avioliittonsa olivat melko epäonnisia: toinen vaimo teki itsemurhan ja kolmas oli vähällä menehtyä yliannostukseen. Yksityiselämänsä ongelmista huolimatta Albanya pidetään yhtenä merkittävimmistä varhaisista bebop-pianisteista.
Albany oli sokea kuollessaan New Yorkissa 63-vuotiaana.
Musta Hevonen (ravintola)
Musta Hevonen oli vuosina 1963–2013 toiminut ravintola Helsingin Etelä-Haagassa. Nimi oli peräisin Ruskeasuon hevostalleilta, jossa ravintoloitsijapariskunta Uno ja Helmi Backlund olivat aiemmin pitäneet ravintolaa.
Musta Hevonen oli tunnettu saaristolaispöydästään, jossa on muun muassa silakkaherkkuja, joita on useampaa lajia. Lisäksi tarjolla oli silliä ja saaristolaisleipää.
Asiakaskuntaan kuului liikemiehiä, taiteilijoita, lähiseudun asukkaita sekä lähistöllä sijaitsevan Talin keilahallin ja golfkentän asiakkaita.
Ravintola lopetti toimintansa 31. joulukuuta 2013, ja sen nettisivujen mukaan paikalle tulee kiinalainen ravintola.
Appelsiininkukkavesi
Appelsiininkukkavesi on pomeranssipuun ("Citrus aurantium") kukkien nupuista uutettua ja tislattua nestettä, jota käytetään mausteena. Se on tärkeä raaka-aine Pohjois-Afrikan ja Lähi-idän keittiöissä. Appelsiininkukkavettä käytetään ruusuveden tapaan, yleensä jälkiruokien ja leivonnaisten maustamiseen.
Janne Vellamo
Janne Vellamo (s. 28. syyskuuta 1984 Kaarina) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja, mutta pelasi myös puolustajana.
Vellamo edusti juniorivuosina Kaarinan Nappuloita, josta hän siirtyi FC Interiin. B-juniorina Vellamo vaihtoi Interin paikalliskilpailija Turun Palloseuraan. TPS:n edustusjoukkueen paidassa Vellamo debytoi vuonna 2003. Tämän jälkeen hän kuului joukkueen vakiokasvoihin. Maalitilinsä Veikkausliigassa Vellamo aukaisi 26. huhtikuuta 2007 ottelussa Myllykosken Palloa vastaan. Kaudella 2007 Vellamo kuitenkin jäi vähälle peliajalle, joten hänet lainattiin heinäkuussa 2007 muutamaksi otteluksi Kakkosessa pelanneeseen Lohjan Palloon pelituntuman saamiseksi.
Tau Boötis
Tau Boötis (τ Boo / τ Boötis) on kaksoistähti, jossa on kellanvalkea F7-spektriluokan tähti ja punainen kääpiö 240 AU:n päässä keskustähdestä. Tämä tähti on 51 valovuoden päässä Maasta. Aurinkoa massiivisemmalta, kirkkaammalta ja kuumemmalta A-tähdeltä on löydetty 7-8 Jupiterin massainen suuri planeetta, joka kiertää hyvin lähellä tähteään, 0,05 AU:n päässä siitä kiertoajalla 3,312 AU:n päässä melkein ympyräradalla.
Päätähden ikä on 1300 miljoonaa vuotta.
Myy Arae
Myy Arae (Mu Arae, μ Arae, μ Ara) on eteläisellä tähtitaivaalla Alttarin tähdistössä 49,8 valovuoden päässä oleva Aurinkoa muistuttava tähti. Tähdellä on neljä planeettaa, jotka on löydetty tähden spektristä, suoraan niitä ei havaita. Sisin planeetta on ensimmäinen havaittu kuuma neptunus.
Kettukala
Kettukala ("Siganus vulpinus") on kaniinikaloihin kuuluva kala ja hyvin yleisesti tavattava laji myös merivesiakvaarioissa.
Kettukala kasvaa noin 20-25 cm pitkäksi. Sen vartalo on keltainen ja pää mustavalkoinen. Kettukala on mestari naamioitumaan myös ympäristöönsä, sillä uhan esiintyessä / stressitilanteessa se vaihtaa värinsä maastokuvioisen tummaksi. 
Sen evissä on myrkylliset piikit, joita se käyttää pääasiassa itsensä puolustamiseen. Pistos ei ole ihmiselle vaarallinen, mutta aiheuttaa pistokohdan turpoamista sekä kovaa kipua. Kalan käsittelyssä on siksi syytä noudattaa varovaisuutta.
Kettukala on kotoisin Läntisen Tyynenmeren alueelta.
Kettukala on rauhallinen muita kaloja kohtaan, mutta aggressiivinen oman lajinsa jäseniä kohtaan. Yleisöakvaarioissa se voidaan asuttaa suurien petojenkin kanssa, sillä sen myrkkypiikit pitävät saalistajat loitolla. Suositeltava koko akvaariolle on n. 300 litran kokoinen.
Jotkut yksilöt näykkivät, varsinkin nälkäisinä, korallien lonkeroita, joten riutta-akvaarioon sitä suositellaan varauksin.
Kettukala syö pääasiassa levää ja muuta kasvisravintoa.
Gliese 876
Gliese 876 on punainen kääpiötähti 15 valovuoden päässä Maasta Vesimiehen tähdistössä. Tähdellä on vuonna 2011 varmistettu olevan neljä planeettaa.
Parathormoni
Parathormoni eli lisäkilpirauhashormoni eli paratyriini eli paratyreoideahormoni (PTH) on peptidirakenteinen 84 aminohaposta koostuva hormoni, joka erittyy verenkiertoon neljästä lisäkilpirauhasesta. Se lisää kalsiumin pitoisuutta veressä lisäämällä osteoklastien määrää ja aktivoimalla niitä sekä tehostamalla kalsiumin reabsorptiota munuaistubuluksista. Parathormonin vastavaikuttajana toimii kilpirauhasen erittämä kalsitoniini, joka puolestaan vähentää kalsiumin määrää veressä. Lisäksi parathormoni säätelee kalsiumin kulkua solun kalvorakenteiden läpi. Lisäkilpirauhasen liikatominnassa ("hyperparatyreoosi") vereen erittyy paljon parathormonia, joka saattaa aiheuttaa luuston heikkenemistä ja kalsiumin kiteytymistä pehmytkudoksiin kuten keuhkoihin, verisuoniin, lihaksiin ja munuaisiin. Lisäkilpirauhasen vajaatoiminnassa ("hypoparatyreoosi") puolestaan parathormonin määrä laskee, josta saattaa olla seurauksena lihasten kouristusta. Lisäkilpirauhashormonin anatomis-terapeuttis-kemiallinen lääkeluokitus eli ATC-luokitus on H05AA03 ja kemiallinen kaava CHNOS.
Parathormonin tärkein säätelytekijä on veren kalsiumpitoisuus. Kun kalsiumpitoisuus veressä laskee, parathormonin eritys lisääntyy lisäkilpirauhasista. Kun taas kalsiumpitoisuus on saatu ennalleen, parathormonin eritys hidastuu. Veren kalsiumpitoisuuden laskiessa parathormoni lisää myös kalsitriolin muodostusta munuaisissa, joka palauttaa yhdessä parathormonin kanssa veren normaalin kalsiumpitoisuuden. Kalsitriolin lisääntyminen veressä siis vähentää parathormonin eritystä. Myös veren magnesiumpitoisuudella on vaikutusta parathormonin eritykseen, mutta sen merkitys parathormonin säätelyyn on vähäisempi kuin kalsiumionien.