hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Maximilian Schell
Maximilian Schell (8. joulukuuta 1930 Wien – 1. helmikuuta 2014 Innsbruck) oli itävaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä.
Schell syntyi Wienissä ja vietti lapsuutensa Sveitsissä Zürichissä. Myös hänen edesmennyt vanhempi siskonsa Maria Schell oli näyttelijä.
Schell aloitti 1952 Baselin teatterissa näyttelijänä, ohjaajana ja dramaturgina. Teatteriuran ohella hän teki runsaasti rooleja elokuvassa. Hollywoodissa hän teki ensimmäisen elokuvansa vuonna 1958. Vuonna 1961 hänelle myönnettiin parhaan miespääosan Oscar roolista historiallisessa elokuvassa "Nürnbergin tuomio".
Schell oli naimisissa Natasha Andreitšenkon kanssa, ja he saivat vuonna 1989 tyttären. Schell kärsi diabeteksesta ja sairastui vuonna 2000 vakavasti akuuttiin haimatulehdukseen. Hän menehtyi oltuaan hoidettavana keuhkokuumeen takia
Roscoe Arbuckle
Roscoe Conkling "Fatty" Arbuckle (24. maaliskuuta 1887 Smith Center, Kansas – 29. kesäkuuta 1933 New York) oli yhdysvaltalainen mykkäelokuvanäyttelijä ja koomikko. Arbuckle oli aikansa suosituimpia näyttelijöitä, mutta vuonna 1921 hän sekaantui skandaaliin, joka varjosti hänen loppu-uraansa.
Roscoe Arbuckle syntyi Smith Centerissä, Kansasissa William Goodrich ja Mollie Arbucklelle. Kuten useimmat 1900-luvun alun koomikot, myös Arbcukle esiintyi nuorena vaudeville-lavoilla. Vuonna 1909 hän aloitti uransa Selig Polyscope Companyssa ja jatkoi yhtiön elokuvien parissa vuoteen 1913 asti. Tämän jälkeen hän siirtyi Universal Picturesiin ja alkoi esiintyä Mack Sennettin ohjaamissa "Keystone Kops" -komedioissa.
Arbuckle ei pitänyt liikanimestään "Fatty", jonka hän sai ruumiinrakenteensa vuoksi. Koostaan huolimatta Arbuckle esiintyi usein vauhdikkaissa komedioissa, joissa oli useita takaa-ajokohtauksia. Näyttelemisen lisäksi Arbuckle ohjasi myös joitakin elokuvia, esimerkiksi lyhytelokuvan "The Butcher Boyn" vuonna 1917. Yhteen rooliin Arbuckle valitsi Buster Keatonin, jolla ei ollut aikaisempaa elokuvakokemusta. Elokuvan myötä Arbuckle ja Keaton ystävystyivät ja tekivät vielä kolmetoista lyhytelokuvaa yhdessä vuosien 1917–1921 aikana.
Roscoe Arbuckle oli naimisissa kolme kertaa. Hän meni naimisiin Araminta Estelle Durfeen (1889–1975) kanssa 6. elokuuta 1908. Durfee näytteli miehensä rinnalla monissa varhaisissa komediaelokuvissa nimellä Minta Durfee. Arbucklen ja Durfeen avioliitto purkautui vuonna 1925. Hän meni samana vuonna naimisiin Doris Deanen kanssa ja liitto kesti vuoteen 1928 asti. Kolmannen avioliiton hän solmi Addie McPhailin kanssa vuonna 1932 ja liitto kesti Arbucklen kuolemaan asti.
Arbuckle matkusti kahden ystävänsä, elokuvaohjaajien Lowell Shermanin ja Fred Fischbachin, kanssa San Franciscoon 3. syyskuuta 1921. He majoittuivat St. Francis Hoteliin tarkoituksenaan pitää juhlat. Juhlien aikana kutsuvieraana ollut näyttelijä Virginia Rappe sairastui vakavasti, mutta Rappen oireiden katsottiin johtuvan alkoholista.
Rappe kuitenkin menehtyi kolme päivää myöhemmin revenneen virtsarakon aiheuttamaan vatsakalvontulehdukseen. Juhlaseurueeseen kuulunut Maude Delmont väitti Rappen vammojen syntyneen Arbucklen tekemän raiskauksen seurauksena. Arbuckle kiisti syytteet.
Arbucklen oikeudenkäynnistä muodostui suuri mediatapahtuma ja William Randolph Hearstin omistamissa sanomalehdissä Arbucklesta kirjoitettiin syyttävään sävyyn, ja Paramount Pictures kielsi hänen näyttelijäkollegoitaan puhumasta Arbucklesta julkisesti. Buster Keaton kuitenkin puolusti ystäväänsä todeten hänen olevan lempeimpiä ihmisiä, joita on tavannut. Eräät ryhmittymät vaativat Arbucklelle kuolemantuomiota, mutta oikeuslaitos totesi hänet syyttömäksi kolmannessa oikeudenkäynnissä.
Arbuckle yritti palata elokuvien pariin skandaalin jälkeen, mutta hänen elokuviansa pantiin esityskieltoon, ja Arbuckle sortui alkoholismiin. Keaton yritti auttaa ystäväänsä tarjoamalla töitä omien elokuviensa parissa, ja Arbuckle ohjasi myös salanimellä William Goodrich muutamia lyhytelokuvia.
Roscoe Arbuckle kuoli vuonna 1933 sydäninfarktiin.
Philippe Noiret
Philippe Noiret (1. lokakuuta 1930 Lille – 23. marraskuuta 2006 Pariisi) oli ranskalainen näyttelijä. Hän esiintyi yli sadassa elokuvassa 1950-luvulta lähtien.
Hän aloitti 1953 Théâtre National Populairessa. Philippe Noiret ehti vetää kymmeniä klassisia lavarooleja ennen elokuvaan siirtymistä. Filmikarriäärinsä hän avasi Agnès Vardan Ranskan uutta aaltoa ennakoineessa työssä La Pointe Courte 1956.
Noiret näytteli muun muassa elokuvissa "Juhla voi alkaa" (1974) ja "Auringonpimennys" (1981). Hän voitti kaikkien aikojen ensimmäisen parhaan miespääosan César-palkinnon vuonna 1976, ja sai vielä toisen 1990.
Noiret menehtyi vuonna 2006 syöpään Pariisissa 76-vuotiaana.
Michel Galabru
Michel Galabru (27. lokakuuta 1922 Safi, Marokko – 4. tammikuuta 2016) oli ranskalainen näyttelijä. Hän esiintyi sadoissa elokuvissa ja teki yhteistyötä mm. sellaisten ohjaajien kuin Bertrand Blierin, Costa-Gavrasin, Luc Bessonin ja Jean-Luc Godardin kanssa.
Michel Galabru voitti vuonna 1977 parhaan miespääosan César-palkinnon roolistaan elokuvassa "Tuomari ja salamurhaaja". Hän oli ehdolla César-palkinnon saajaksi vielä vuosina 1986 ja 1991.
Näyttelijät Emmanuelle ja Jean Galabru ovat Michelin lapsia.
Risto Taulo
Risto Kalevi Taulo (19. kesäkuuta 1931 Hollola – 3. lokakuuta 1999 Riihimäki) oli suomalainen näyttelijä. Taulo esiintyi enimmäkseen televisiossa, mutta hänen tunnetuin elokuvaroolinsa on "Täällä Pohjantähden alla" -trilogian Jussi Koskela. Hänen vaimonsa oli Eila Sirkka Seppälä.
Olevisten kirkko
Olevisten kirkko () on kirkkorakennus Tallinnassa, Viron pääkaupungissa. Ensimmäinen maininta Olevisten eli Pyhän Olavin kirkosta on vuodelta 1267, mutta nykyisessä ulkoasussaan se on rakennettu vuonna 1330. Kirkon korkea kirkontorni oli aikanaan keskiaikaisen Euroopan toiseksi korkein rakennus. Nykyisin kirkkoa käyttää Viron evankelisten kristittyjen ja baptistiseurakuntien liitto.
Norjan kuningas Olavi II Pyhään liitetty Pyhän Olavin kultti levisi levisi kauppaiden mukana Skandinaviasta Suomeen, Novgorodiin ja Tallinnaan. Pyhän Olavin kultin mukana levisi myös Pyhän Olavin kilta. Tallinnassa kilta juurtui Toompean alapuolella olevan kaupungin alueelle, jolla on vanhastaan ollut skandinaavisten kauppiaiden asutusta ja tälle alueelle rakentui myös Olevisten kirkko. Ensimmäinen maininta Pyhän Olavin kirkosta historiallisissa lähteissä on vuodelta 1267, mutta alkuperäisen kirkon sijaintipaikkaa ei tunneta. Nykyinen kirkko valmistui todennäköisesti vuonna 1330. Nykyisenlaisen goottilaisen ulkomuotonsa se sai 1400-luvulla. Kirkko oli roomalaiskatolilainen vuoteen 1524 saakka, jolloin siellä pidettiin Viron ensimmäiset protestanttiset saarnat uskonpuhdistukseen liittyen. Kirkon korkean tornin rakentaminen liittyy myöhäiskeskiajan taloudelliseen nousuun. Alun perin 159 metrin korkeuteen kohonnut torni oli oman aikansa eurooppalaisista rakennuksista luultavasti toiseksi korkein. Salama sytytti tulipalon vuonna 1625, minkä jälkeen Kirkon tornin pituutta lyhennettiin kahdellakymmenellä metrillä. Toisen salaman aiheuttama tulipalo teki hävityksiään vuonna 1820 ja tulipalon loimun sanotaan näkyneen aina Suomenlahden toiselle puolelle Helsinkiin saakka. Kirkko korjattiin ja vihittiin uudellen käyttöön kaksikymmentä vuotta myöhemmin. Kirkko kuului saksalaiseen seurakuntaan vuoteen 1940 saakka ja vuodesta 1950 se on ollut Viron evankelisten kristittyjen ja baptistiseurakuntien liiton käytössä.
Alun perin 159 metriä korkea kirkon torni teki siitä omana aikanaan Euroopan toiseksi suurimman rakennuksen, mutta tulipalon takia sen nykyinen korkeus on 123,7 metriä. Kirkon sisätilan korkeus on 31 metriä. Kirkon tornin näköalatasanne on avoin yleisölle. Kirkkoon kuuluu myös Pyhän Marian kappeli, joka on rakennettu alun perin vuonna 1404, mutta on nykymuodossaan peräisin vuosilta 1513-1523. Kappeliin kuuluu myös sen rakentamista tukeneen kauppiaan Hans Pawelsin kenotafi.
Cry Wolf
Cry Wolf on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhuelokuva. Sen on ohjannut Jeff Wadlow, joka voitti elokuvantekoa varten miljoona dollaria Chryslerin järjestämässä kilpailussa.
Elokuva kertoo nuoresta Owenista, joka aloittaa uudessa koulussa ja tutustuu siellä porukkaan, joka kokoontuu öisin pelaamaan outoa peliä koulun kappeliin. Pian Owenin tulon jälkeen metsästä löydetään raa’asti murhattu nuori nainen. Owen keksii ystävineen huhun, jonka mukaan koulussa on The Wolf -niminen sarjamurhaaja. He myös listaavat internetiin tämän seuraavat uhrit. Sen jälkeen koululta alkaa kadota listalla olleita ihmisiä.
Ӓ
Ӓ on kyrillinen kirjain. Se sisältyy hantin, kiltinänsaamen ja vuorimarin aakkosiin. Se kuului myös vuosina 1957–1996 käytössä olleeseen gagauzin kyrilliseen aakkostoon. Kirjain on muodostettu kyrillisestä kirjaimesta а lisäämällä siihen treema. Se on samannäköinen kuin latinalaisen kirjaimiston ä.
Ӓ ääntyy hantissa vokaalina //, kiltinänsaamessa vokaalina // ja vuorimarissa vokaalina //. Gagauzissa sillä merkittiin vokaaleja [] ja [].
Rita Nightingale
Rita Nightingale on brittiläinen kirjailija, joka on syntynyt 1953. Rita Nightingale on muun muassa kirjoittanut kirjat "Elinkautinen vapaus" ("Freed for life") ja Free. Hän kertoo kirjoissaan omasta elämästään, esimerkiksi siitä, kun hänen ystävänsä järjesti hänet vankilaan. Hän rupeaa tekemään vankilatyötä ja kertomaan Jeesuksesta ja hänen teoistaan. Rita on kokenut kovia elämänsä aikana ja tullut petetyksi usein ja kertoo juuri niistä ja muista asioistaan joita on elämäsä aikana kokenut.
Mats Lillrank
Mats Henrik Lillrank (s. 1961 Kärsämäki) on suomalainen muusikko ja lauluntekijä, joka on vaikuttanut lastenmusiikkia soittavassa Fröbelin Palikat -yhtyeessä.
Lillrank opiskeli aluksi viulunsoittoa, mutta vaihtoi 13-vuotiaana viulun kitaraan. Lillrank soitti ja lauloi ennen Fröbelin Palikoita eri kellariyhtyeissä. Hän valmistui lastentarhanopettajaksi vuonna 1983 ja erityislastentarhanopettajaksi kahdeksan vuotta myöhemmin.
Lillrank kirjoitti ensimmäisen laulutekstinsä, "Pumppulaulun", vuonna 1988, ja edellisenä vuonna hän oli perustanut Timo Nuutisen, Ari Bergströmin ja Hannu Mäkelän kanssa Fröbelin Palikat -yhtyeen. Kokopäiväiseksi muusikoksi Lillrank ryhtyi vuonna 1995. Hän on tehnyt yli kuusikymmentä omaa laulua, kymmenisen käännöstekstiä sekä muutamia uudelleensanoituksia vanhoista lauluista. Lillrank kuvailee musiikkiaan perusrockiksi ja -popiksi, jossa on selkeät rytmit ja suoraviivaiset sävelmät.
Lillrank on nimennyt suurimmiksi musiikillisiksi vaikuttajikseen mm. John Fogertyn, Juice Leskisen sekä Hurriganesin.
Musiikin lisäksi Lillrank on antanut äänensä muutamiin piirrossarjoihin.
Princeton (New Jersey)
Princeton on kaupunki Mercerin piirikunnassa, New Jerseyn osavaltiossa. Kaupunki tunnetaan erityisesti siellä sijaitsevasta Princetonin yliopistosta, joka on perustettu vuonna 1756.
Hallinnollisesti Princeton jakautui aiemmin kahteen kuntaan, Princeton Townshipiin ja Princeton Boroughiin. Ne yhdistyivät vuonna 2013.
Yhdysvaltain vapaussodan aikana brittiläiset ja amerikkalaiset joukot ylittivät New Jerseyn muutamaan otteeseen. George Washingtonin johtamat joukot voittivat tärkeän taistelun brittejä vastaan 3. tammikuuta 1777, taistelu tunnetaan Princetonin taisteluna. Charles Cornwallisin johtamat brittien joukot marssivat New Yorkista Trentoniin hyökätäkseen Washingtonin joukkoja vastaan.
"Money magazine" kokosi vuonna 2005 luettelon sadasta parhaasta yhdysvaltalaista kaupungista, ja Princeton oli viidestoista.
Princetonissa sijaitsee yhteensä kuusi koulua, joista neljä on peruskouluja, yksi lukio "(Princeton High School)" sekä Princeton Charter School. Lisäksi Princetonissa sijaitsee yksityisiä kouluja.
Princeton on ollut muutamien elokuvien kuvauspaikkana. Kenties tunnetuin niistä on Oscar-palkittu "Kaunis mieli" (2001), joka kertoo matemaatikko John Nashistä. Princetonissa kuvattiin myös elokuva "Rakkauden yhtälö" (1994), jossa Albert Einsteinia näyttelee Walter Matthau. Einstein kuoli Princetonissa vuonna 1955.
Kvanttiteleportaatio
Kvanttiteleportaatio on kvantti-informaatiossa tekniikka, jossa kvanttitila voidaan kvanttitilojen lomittumisen avulla siirtää toiseen paikkaan. Siinä ei liiku ainetta tai energiaa mutta se on hyödyllinen kvanttitiedonsiirtossa ja laskennassa.
Valon avulla voidaan siirtää tietoa atomeihin ja päinvastoin. Atomeihin voidaan tallentaa tietoa kvanttitietokoneessa. Tämä saatiin selville kun Fyysikko Eugine Polzikin tutkijaryhmä siirsi kvanttikoodattua informaatiota valosta atomien muodostamaan kaasuun vuonna 2006. Tavallisen arkiymmärryksen hallitsemassa elämässä kulkeminen teleportin eli kaukosiirtimen kautta paikasta toiseen ei onnistu, mutta kvanttimekaniikan lakien hallitsemassa atomien maailmassa se on jo mahdollista. Varsinaista fyysistä ainetta, atomeja, tosin ei ole vielä siirretty. Sen sijaan tutkijat ovat tuhonneet lasersäteen yhdessä paikassa ja luoneet siitä täydellisen kopion toisessa paikassa siirtämällä alkuperäisen säteen kvantti-informaation valon avulla toiseen paikkaan.
Tavallisen tietokoneen tavoin kvanttitietokoneessakin on muistiyksikkö, johon tietoa talletetaan, ja kanavia, joita pitkin tieto liikkuu muistiyksikössä. Atomeja pidetään loogisena tiedontallennusvälineenä, koska kvantti-informaatio säilyy atomeissa huomattavasti kauemmin kuin valossa. Valo sen sijaan sopii hyvin tiedon tallentamiseen atomimuistiin ja sen lukemiseen sieltä.
Väinö Hupli
Väinö Aleksander Hupli (8. kesäkuuta 1886 Viipurin maalaiskunta – 27. elokuuta 1934 Marienbad, Tšekkoslovakia) oli suomalainen SDP:tä edustanut poliitikko, joka toimi muun muassa kansanedustajana ja ministerinä. Hupli kilpaili 1920-luvulla Väinö Tannerin kanssa SDP:n johtajuudesta, jolloin hänen kannattajiaan kutsuttiin "huplilaisiksi".
Huplin vanhemmat olivat sulunvartija "Johan Hupli" ja "Rosa Prylig". Viisi luokkaa lyseota käynyt Hupli toimi "Työmies"-lehden toimittajana Helsingissä 1906–1908 ja 1911–1916. Hän oli Lappeenrannassa ilmestyneen "Kansan Ääni" -lehden päätoimittaja 1908–1909 ja toimittajana jyväskyläläisessä "Sorretun Voima" -lehdessä 1909–1911 ja vielä lyhyen aikaa "Raivaaja"-lehden päätoimittajana vuonna 1911.
Lehtimiesuransa jälkeen Hupli siirtyi osuustoimintaliikkeen palvelukseen. Hän oli Elannon sihteeri 1915–1916, Kulutusosuuskuntien Keskusliiton sihteeri 1916–1921 ja toimitusjohtaja 1921–1924. Samaan aikaan Hupli toimi myös "Kuluttajain lehden" päätoimittajana. Viimeksi Hupli oli Helsingin kaupungin rahatoimenjohtajana 1925–1934.
Sisällissodan jälkeen Hupli oli lyhyen aikaa SDP:n puoluesihteeri loppuvuonna 1918. Hupli oli SDP:n kansanedustaja vuosina 1919–1922 ja hän toimi kauppa- ja teollisuusministerinä Väinö Tannerin vähemmistöhallituksessa 1926–1927. Hupli toimi myös Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä vuosina 1919–1921.
Hellyeah
Hellyeah on metallivaikutteista southern rockia ja groove metalia soittava yhtye. Yhtyeessä on mukana jäseniä useista yhtyeistä.
Bändi julkaisi debyyttinsä, nimeltä Hellyeah 10. huhtikuuta 2007.
Kuitenkin bändille kerkisi tulla alamäkiä ennen "Fire It Up" -kiertuetta, sillä Jerry Montano erosi yhtyeestä henkilökohtaisista syistä. Jerry kuitenkin korvattiin pian Damageplanista tutulla Bob "Zilla" Kakahalla virallisesti. Paulille tämä oli hyvä asia, sillä nämä olivat aiemmin luvanneet soittavansa jälleen jossain bändissä kaikesta huolimatta, ja muutenkin Bob ja Paul ovat kuin veljiä.
Vuonna 2007 Hellyeah oli Fire It Up -kiertueella ja samalla KoRnin johtamalla "Family Values" -kiertueella jossa esiintyvät myös esimerkiksi Trivium ja Evanescence. 13. Heinäkuuta julkaistiin Hellyeahin uusi levy "Stampede". Hellyeahin piti käydä Suomessa Provinssirockissa esiintymässä, mutta keikka peruuntui.
Yhtyeen rumpali Vinnie Paul kuoli sydänkohtaukseen kesäkuussa 2018.
Yksin kotona 3
Yksin kotona 3 () on Raja Gosnellin ohjaama ja John Hughesin käsikirjoittama "Yksin kotona" -elokuvasarjan kolmas elokuva. Elokuvan ensi-ilta oli 12. joulukuuta 1997.
Nuori poika Alex Pruitt saa naapurintädiltä lahjaksi leikkiauton, kun täti oli erehdyksissään ottanut oman muovikassin sijaan toisen samanlaisen lentokentän turvatarkastuksessa. Samaan aikaan tuon kyseisen muovikassin omistajat, neljä Pohjois-Korean terroristijärjestön jäsentä yrittävät löytää Alexin leluautoa, jonka sisällä on arvokas siru. Alex sairastuu vesirokkoon ja hänen äitinsä joutuu lähtemään töihin. Alex jää kotiin ja alkaa saada selville, ettei naapurustossa ole kaikki kohdallaan terroristien käydessä naapuruston talot läpi leikkiautoa metsästäessään. Hän soittaa poliisille ja kertoo, mitä on nähnyt. Poliisit saapuvat pian paikalle, mutta rikolliset ovat kerenneet jo karata. Kukaan ei usko Alexia.
Muutaman päivän päästä Alex alkaa tarkkailla rikollisia, jotka ovat palanneet. Tällä kertaa hän on aivan varma, että saa rikolliset kiinni. Hän soittaa taas poliisille, jotka tulevat, mutta puhelu osoittautuu pilapuheluksi. Alexin koti on seuraava kohde, jonne rikolliset aikovat tunkeutua. Alex päättää tehdä suunnitelman, jonka avulla hän voittaa rikolliset.
Saksan XXXVI vuoristoarmeijakunta
XXXVI vuoristoarmeijakunta () oli Saksan maavoimien yhtymä toisessa maailmansodassa. Se taisteli muun muassa Suomen Lapissa osallistuen jatkosodan taisteluihin sekä Lapin sotaan.
Keskustan rajanvalvonta-alue () perustettiin 19. lokakuuta 1939 Breslaussa raja-alue 14:stä. Yhtymä nimettiin 11. toukokuuta 1940 uudelleen erilliseksi johtoportaaksi XXXVI ().
Yhtymä osallistui Puolan offensiiviin. Se siirrettiin toukokuussa 1940 Trieriin ja edelleen Lothringeniin. Yhtymä otti osaa Ranskan valtaukseen osana 16. armeijaa, joka kuului ensin armeijaryhmä A:han ja myöhemmin armeijaryhmä C:hen. Elokuussa 1940 yhtymä siirrettiin Etelä-Norjaan (operaatio Weserübung), jossa se liitettiin ryhmä XXI:een. Yhtymä nimettiin 18. marraskuuta 1941 Norjassa XXXVI vuoristoarmeijakunnaksi.
Armeijakunta siirrettiin Suomen Lappiin helmikuussa 1942 ja se oli edelleen Suomessa Lapin sodan alkaessa. Armeijakunnan joukot vetäytyivät Norjaan, jossa ne antautuivat Saksan antauduttua liittoutuneille.
Armeijakunnankomentajina olivat:
Musta tusina
Musta tusina on epävirallinen nimitys 1970-luvun alkupuolella K-linjan vastavoimaksi syntyneelle Keskustapuolueen poliitikkojen ryhmälle. K-linja piti ryhmää Suomen virallisen ulkopolitiikan kannalta epäluotettavana.
Ryhmään kuuluivat muun muassa Veikko Pihlajamäki, Sulo Suorttanen, Mikko Kaarna, Esko Härkönen, Heimo Linna, Einari Nieminen, Marjatta Väänänen, Taisto Tähkämaa ja viimein vielä Johannes Virolainen.
Ryhmän johtohenkilöitä oli Tähkämaa, joka onnistui saamaan Väänäsen Miettusen III hallitukseen vuoden 1976 hallitusneuvotteluissa huolimatta K-linjan pyrkimyksistä estää se.
Kuurinkynnäs
Kuurinkynnäs (, , "Kuršskaja kosa", ) on 98 kilometrin pituinen kapea niemimaa, jonka pohjoisosa kuuluu Liettualle ja eteläosa Venäjän Kaliningradin alueeseen.
Hiekkadyynien luonnehtima Kuurinkynnäs erottaa Kuurinhaffin Itämerestä. Kynnään leveys vaihtelee noin 400 metristä 3,8 kilometriin. Aikanaan Kuurinkynnäs kuului Saksan Itä-Preussiin.
Niemi työntyy etelästä pohjoiseen. Pohjoispäässä kapea salmi yhdistää Kuurinhaffin Itämereen Klaipėdan kaupungin kohdalla. Klaipėdasta on niemelle kaksi lauttayhteyttä, uusi ja vanha.
Kuurinkynnäällä sijaitsee Kuurinkynnään kansallispuisto. Kynnäs hyväksyttiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2000. Se on Liettuan ja Venäjän yhteinen kohde, joka on suojeltu luonnon- ja kulttuuriarvojensa takia esimerkkinä alueesta, jolla ihminen on vaikuttanut maisemaan.
Kuurinkynnään pohjois- eli Liettuan puoleinen osa on eksklaavi, jonne pääsee maitse ainoastaan Venäjän kautta. Suurin taajama (myös koko kynnäällä) on Nida, entinen kalastajakylä, joka elää nykyään pääasiassa turismista. Toinen matkailukylä on Juodkrantė. Niemen muut entiset kalastajakylät eivät ole yhtä kaupallistuneita.
Liettuan puolella Kuurinkynnäs kuuluu kahteen kuntaan: Klaipėdan kaupunkiin tai Neringan kuntaan. Kylistä pohjoisin on Klaipėdaan kuuluva Smiltynė. Kylän nähtävyyksiä ovat delfinaario, Liettuan merimuseo, saksalaisen rannikkotykistön linnoitusmuseo, kalastusalusten näyttely ja kalastajakylää esittelevä ulkomuseo.
Noin 10 kilometriä etelään on Neringan kuntaan kuuluva Alksnynėn kylä, ja edelleen kahdeksan kilometrin päässä suurehko Juodkrantė, sitten Agila. Edelleen 15 kilometriä etelään sijaitsevat Pervalka, Karvaičiai, Nagliai ja Preila. Tästä kuuden kilometrin päässä ovat Neringan kuntakeskus Nidaan kuuluva Purvynė ja Skruzdynė, sitten itse Nida, jossa on esimerkiksi Nobel-kirjailija Thomas Mannin huvila, jossa hän vietti kesää kolmena vuonna 1930–1932.
Venäjän puoleinen kynnäs kuuluu Kaliningradin alueen Zelenogradskin piirin Kuršskaja kosan maalaiskuntaan.
Günther (laulaja)
Mats Söderlund (s. 25. heinäkuuta 1967) on ruotsalainen malli ja laulaja, joka tunnetaan taiteilijanimellä Günther. Hänen levyttämiään kappaleita ovat muun muassa vuonna 2004 ilmestyneet ”Ding Dong Song” ja ”Teeny Weeny String Bikini” sekä Samantha Foxin kanssa yhdessä levytetyt ”Touch Me” ja ”Famous”. Vuonna 2013 Mats Söderlund levytti kappaleen ”I’m Not Justin Bieber, Bitch”. Vuonna 2016 Günther osallistui yhdessä D’Sanzin kanssa Suomen euroviisukarsintana toimivaan vuoden 2017 Uuden Musiikin Kilpailuun kappaleella "Love Yourself" sijoittuen sen finaalissa viidenneksi. Günther on osallistunut aiemmin Ruotsin euroviisukarsintana toimivaan Melodifestivaleniin vuonna 2006, mutta karsiutui semifinaalissaan.
Strofios
Strofios oli kreikkalaisessa mytologiassa Fokiksen kuningas ja Pyladeksen isä. Hänen puolisonsa oli Agamemnonin sisar Astyokhe, johon ilmeisesti viitataan myös nimellä "Anaksibia".
Oresteksen sisar Elektra lähetti veljensä Strofioksen huomaan, kun Oresteksen äiti Klytaimnestra, joka oli suhteessa Aigisthoksen kanssa, murhasi Agamemnonin tämä palatessa Troijan sodasta. Orestus oli kahdeksan vuotta Fokiksessa, ja siinä ajassa hänestä ja Pyladeksesta tuli parhaat ystävät Strofioksen kasvatettua häntä kuin omaa poikaansa.
Jade Empire
Jade Empire on kanadalaisen BioWaren kehittämä toimintaroolipeli, joka julkaistiin Xboxille 12. huhtikuuta 2005. Peli ilmestyi pari vuotta myöhemmin myös Microsoft Windowsille ”Special Editionina”. Se sisältää muun muassa yhden uuden hahmon sekä kaksi uutta taistelutyyliä.
Xbox-version julkaisi Microsoft Game Studios ja Windows-version 2K Games.
Peli sijoittuu kiinalaisten myyttien ja legendojen pohjalta kehitettyyn maailmaan. Pelaaja opettelee aseettomia ja aseellisia taistelulajeja sekä taikuutta, joiden avulla hän kamppailee pelin vihollisia vastaan. Pelin alussa pelaaja voi valita itselleen valmiiksi luodun hahmon tai muokata sitä itse mieleisekseen.
Spinozismi
Spinozismilla tarkoitetaan Baruch Spinozalle ominaista filosofiaa. Sillä viitataan usein ennen kaikkea Spinozan panteismiin, joka määritteli "Jumalan" yhdeksi itseriittoiseksi substanssiksi, ja sekä aineen että ajattelun tämän substanssin ominaisuuksiksi. Spinozan mukaan kolmas tiedon laji, intuitiolla saavutettu tieto, oli korkein saavutettavissa oleva totuus.
Spinozismissa henkilökohtaisella jumalasuhteella tarkoitetaan näin sitä, että ihminen on osa ääretöntä "organismia", jonka osat ovat keskinäisessä riippuvuussuhteessa. Spinozismia voidaan löytää muun muassa G. E. Lessingin ja Arthur Schopenhauerin ajattelusta.
"Natura naturans" ja "natura naturata" ovat keskiajalla kehitettyjä latinankielisiä termejä, joiden tunnetuin käyttäjä Spinoza on ollut. Ne ilmaisevat Jumalan ja luonnon, jotka Spinoza samaisti, kahta puolta.
Termi "natura naturans" tarkoittaa ”luonto luovana”, eli ”luova luonto”. Spinozan filosofiassa tämä viittasi Jumalaan aktiivisena, elävänä ja muuttuvana luojana, luovana toimintana. Latinankielisessä ilmaisussa on kyse preesensin partisiipista.
Termi "Natura naturata" tarkoittaa ”luonto luotuna”, eli ”luotu luonto”. Spinozalla tämä viittasi Jumalaan passiivisena, sellaisena jossa asiat ovat jo luotuja, eli samana kuin luonnonoliot. Latinankielisessä ilmaisussa on kyse imperfektin partisiipista.
Ilta
Ilta eli ehtoo on päivän loppuosa, tavallisesti kello 18:sta eteenpäin. TV:n paras katseluaika on illalla, kello 18-23.
Salon seudun taideharrastajat
Salon seudun taideharrastajat on 1997 perustettu yhdistys joka koostuu Salon ja ympäristön taiteesta kiinnostuneista henkilöistä.
Yhdistys on pitänyt näyttelyitä vuosittain joissa jäsenet esittelevät taidettaan.
Lämmönläpäisykerroin
Lämmönläpäisykerroin eli U-arvo, aiemmin k-arvo, (tunnus "k" tai "U") on lämpövirran tiheys, joka jatkuvuustilassa läpäisee rakennusosan, kun lämpötilaero rakennusosan eri puolilla olevien ympäristöjen välillä on yksikön suuruinen. Lämmönläpäisykerroin on määritelty Suomen rakentamismääräyskokoelmassa osassa C3. Lämmönläpäisykerroin kuvaa, miten paljon tehoa tarvitaan pinta-alaa kohti, jotta saavutettaisiin tietty lämpötilaero eristerakenteen yli. Lämpötilaero on tässä seinämän erottamien väliaineiden välisten lämpötilojen ero.
Lämmönläpäisykerroin "k" on lämpötehon "P" suhde lämpötilaeroon "ΔT" ja pinta-alaan "A":
Rakennustekniikassa lämmönläpäisykertoimen tarkoituksena on kuvata rakennuksen eri rakennusosien lämmöneristyskykyä. Mitä pienempi U-arvo, sitä parempi lämmöneristys. SI-järjestelmän mukaisesti lämmönläpäisykertoimen yksikkö on watti kelviniä ja neliömetriä kohti eli "W/(K·m²)".
Esimerkkejä rakennuksen U-arvoista:
Enimmäisarvot eri rakenneosille määritetään Suomen rakentamismääräyskokoelman osan C3 kohdasta 3.2. Määräykset kiristyivät vuoden 2010 alusta.
Katína Paxinoú
Katína Paxinoú (), syntyjään "Aikateríni Konstantopoúlou" (Αικατερίνη Κωνσταντοπούλου) (17. joulukuuta 1900 Pireus – 22. helmikuuta 1973 Ateena) oli kreikkalainen elokuva- ja teatterinäyttelijä.
Paxinoú kouluttautui oopperalaulajaksi, mutta kiinnostui enemmän näyttelemisestä ja liittyi Kreikan kuninkaalliseen teatteriin 1929. Toisen maailmansodan syttyessä hän oli Lontoossa, josta hän muutti Yhdysvaltoihin.
Paxinoú esiintyi vuonna 1943 elokuvassa "Kenelle kellot soivat" ja sai tästä parhaan naissivuosan Oscarin ja Golden Globen.
Paxinoú oli naimisissa näyttelijä-ohjaaja Aléxis Minotíksen kanssa ja kuoli syöpään Ateenassa 1973. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Delbert Mann
Delbert Martin Mann, Jr. (30. tammikuuta 1920 Lawrence, Kansas – 11. marraskuuta 2007 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hän valmistui Vanderbiltin yliopistosta Nashvillestä. Hän oli naimisissa Ann Caroline Mannin kanssa tämän kuolemaan saakka 2001.
Delbert Mann toimi vuosina 1967–1971 Directors Guild of American puheenjohtajana. Hän voitti vuonna 1955 parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon elokuvasta "Marty". Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Suvisalo
Suvisalo on 1985 perustettu yhdistys joka järjestää kesätapahtumia Salon torilla torstai-iltaisin kesäkuusta elokuuhun. Silloin Salon tori on yleensä tupaten täynnä kauppiaita ja yleisöä. Yleensä torikauppiaat tulevat jo aamusta jonottamaan myyntipaikkaa ja lapset jonottavat iltapäivällä jotta he pääsevät myymään omalla alueella.
Iltatorien yleisöennätys on vuodelta 2003, jolloin torilla tai sen läheisyydessä oli arviolta 7 000 kuuntelijaa Jean S:n konsertissa. Vuonna 2001 TV-2 lähetti Tammerkosken sillalla ohjelman torilta.
30. elokuuta 2007 palkittiin päätöstilaisuudessa miljoonas kävijä joka oli salolainen Riitta Lehtonen.
Salossa on vuodesta 1983 alkaen valittu paikallinen unikeko, Salon Seudun Osuuskauppa valitsi seitsemänä ensimmäisenä vuotena unikeon ja sen jälkeen valinta siirtyi Suvisalo-yhdistykselle.
Unikekoina ovat olleet:
Dreams
Dreams on hard rock -yhtye Van Halenin single, joka julkaistiin vuonna 1986. Kappale on mukana Van Halenin seitsemännellä studioalbumilla 5150, joka julkaistiin niin ikään vuonna 1986 . Single ylsi sijalle 22 Billboard Hot 100 -listalla ja Mainstream Rock -listalla kuudenneksi.
Dreams on hyvin suosittu kappale varsinkin Van Halenin fanien keskuudessa, ja sen takia on mukana myös bändin kokoelma-albumeilla ja liveversiona livealbumilla. Van Halen esitti Dreamsia useasti live-keikoillaan Sammy Hagarin vielä ollessa bändin vokalisti. Kappale oli mukana myös Mighty Morphin Power Rangers -elokuvan soundtrackilla melkein kymmenen vuotta myöhemmin singlen julkaisun jälkeen.
Kappaleessa kosketinsoittimet saavat suurimman huomion, mutta kappaleessa on myös kitarasoolo. MTV -musiikkikanava näytti aikoinaan alkuperäistä "Dreams" musiikkivideota, missä laivaston Blue Angles -taitolentoryhmä lentää taitolentoesitystä. Jälkeenpäin on myös myöhemmät Blue Angles-esitykset saaneet Dreams -kappaleen taustamusiikikseen, vaikka ei alkuperäisiä olekaan.
Monia (lähinnä omatekoisia) musiikkivideoita on myös tehty, jotka usein liittyvät hävittäjä lentokoneilla lentämiseen. Kappale edustaa niin sanottua ""pehmeää Van Halenia"".
Antti Aarnio
Antti Aarnio (s. 14. toukokuuta 1981 Oulu) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hän oli vasen laitahyökkääjä. Hänen viimeiseksi seurakseen jäi SM-liigassa pelaava Hämeenlinnan Pallokerho.
Aarnio on Kärppien kasvatti ja hän on urallaan pelannut vajaan yhden kauden Brynäs IF:ssä Ruotsin Elitserienissä. Kärpissä hän on voittanut neljä SM-kultaa, kaksi hopeaa ja yhden pronssin seitsemän peräkkäisen kauden aikana. Hän on myös voittanut alle 18-vuotiaiden MM-kultaa vuonna 1999. Lempinimensä "Jäälin ihmiskuula" pienikokoinen Aarnio on saanut kovista ja pelottomista taklauksistaan jopa kaksimetrisiin vastustajiin.
Alkukaudesta 2010–2011 Aarnio pelasi pelikohtaisella sopimuksella oululaisen Mestiksessä pelaavan Kiekko-Laserin riveissä, josta hän siirtyi myöhemmin syksyllä Lappeenrannan SaiPan riveihin kaksivuotisella sopimuksella. Kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi Hämeenlinnan Pallokerhoon. Sopimus oli kaudesta 2012–2013, joka sisälsi option kaudesta 2013–2014. Aarnio toimi kaudella HPK:n varakapteenina. Jo aikaisemmin SaiPassa hän oli toiminut kolmantena varakapteenina SaiPan kapteeniston ollessa paikoitellen loukkaantuneena. HPK käytti option kaudesta 2013–2014 tammikuussa 2013.. Aarnio ilmoitti kesällä 2014 lopettavansa uransa olkapäävamman takia. Nykyisin Aarnio valmentaa Oulun Kärppien B-junioreita.
Kesällä 2010 Aarnio pelasi amerikkalaista jalkapalloa I-divisioonassa Northern Lights -joukkueessa.
Aarniolla on vaimo ja kaksi tytärtä.
Miyoshi Umeki
Miyoshi Umeki (3. huhtikuuta 1929 – 27. elokuuta 2007) oli japanilaissyntyinen näyttelijä.
Miyoshi aloitti uransa yöklubin laulajana Japanissa nimellä Nancy Umeki. Hän muutti Yhdysvaltoihin ja voitti parhaan naissivuosan Oscarin vuonna 1957 esiinnyttyään elokuvassa "Sayonara".
Miyoshi Umeki on syntynyt Otarussa, Hokkaidolla, ja asui viimeiset vuotensa Missourin osavaltiossa Yhdysvalloissa, jossa kuoli.
Mikel Arteta
Mikel Amatriain Arteta (s. 26. maaliskuuta 1982 San Sebastián, Espanja) on ammattilaisuransa lopettanut espanjalainen jalkapalloilija, joka toimii nykyisin yhtenä Manchester Cityn apuvalmentajista. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Arteta on kulttuuriperimältään baski.
Arteta aloitti uransa FC Barcelona B:ssä 15-vuotiaana. Kolmen kauden jälkeen hänet lainattiin ranskalaiseen Paris Saint-Germainiin vuonna 2000. PSG:ssä hän pääsi pelaamaan yhdessä Ronaldinhon kanssa. Skotlantilaisseura Rangersiin Arteta siirtyi vuonna 2002 kuuden miljoonan punnan siirtokorvauksella. Seuraavalla kaudella hän juhli seuran paidassa Skotlannin valioliigan mestaruutta, Skotlannin cupia ja Skotlannin liigacupia. Rangersissa Arteta nousi nopeasti ensimmäisellä kaudellaan avauskokoonpanon pelaajaksi ja suureksi fanien suosikiksi. Toisella kaudella tulleet loukkaantumiset pakottivat Artetan vaihtamaan jälleen seuraa.
Arteta siirtyi Real Sociedadiin vuonna 2004, korvaamaan Liverpooliin siirtynyttä Xabi Alonsoa. Arteta ei onnistunut vakuuttamaan valmennusjohtoa ja hänet lainattiin Evertoniin tammikuussa 2005 siirtoikkunan avautuessa. Hyvien peliesitysten ansiosta Everton päätti ostaa Artetan pelaajaoikeudet ja teki espanjalaisen kanssa viiden vuoden sopimuksen 15. heinäkuuta 2005. Elokuussa 2010 Arteta teki viiden vuoden jatkosopimuksen Evertonin kanssa. Se kesti kuitenkin vain yhden vuoden: elokuussa 2011 siirtoikkunan sulkeutuessa Arteta siirtyi Arsenaliin neljä vuotta kattavalla sopimuksella.
Arteta pelasi kolmella ensimmäisellä Arsenal-kaudellaan 27–34 valioliigaottelua. Vuonna 2014 hän voitti FA cupin ja Community Shieldin. Kaudella 2014–2015 hän kärsi useista loukkaantumisista ja pelasi vain seitsemän valioliigaottelua. Hän voitti Community Shieldin myös 2015.
Arteta toimi uransa loppuun saakka Arsenalin kapteenina.
The Eminem Show
The Eminem Show on Eminemin neljäs studioalbumi.
"The Eminem Show" oli vuoden 2002 parhaiten myynyt albumi, yli 7,6:lla miljoonalla myydyllä kopiolla. Albumi oli ehdokkaana vuoden parhaaksi albumiksi vuoden 2003 Grammy-palkintojen jaossa ja siitä tuli Eminemin kolmas perättäinen levy, joka voitti parhaan rap-albumin palkinnon. Levy on myynyt 19 miljoonaa albumia ympäri maailman. Vuonna 2003 Rolling Stone -lehti nimesi sen sijalle 317 listallaan kaikkien aikojen 500 parhaasta albumista.
Levyltä on julkaistu viisi singleä: ""Without Me"", ""Cleaning Out My Closet"", ""Superman"", ""Sing For The Moment"" ja ""Business"".
Eminemin tytär "Hailie Jade Scott" oli mukana kappaleessa "My Dad's Gone Crazy" ja sai nimensä Guinnessin ennätysten kirjaan, sillä hän oli nuorin ihminen, joka esiintyy rap-kappaleessa.
Shirley Jones
Shirley Mae Jones (s. 31. maaliskuuta 1934) on yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä. Hän esitti yksinhuoltajaäiti Shirley Partridgea 1970-luvun tilannekomediasarjassa "The Partridge Family".
Jones syntyi Pennsylvaniassa Marjorie Williamsin ja Paul Jonesin ainoaksi lapseksi. Hänet nimettiin Shirley Templen mukaan. Hän voitti nuoruudessaan kauneuskilpailun ja tuli kruunatuksi Miss Pittsburgh 1952:ksi. Hänelle myönnettiin vuonna 1960 parhaan naissivuosan Oscar roolista elokuvassa "Huijarisaarnaaja". Muita elokuvia, joissa hän esiintyi, olivat muiden muassa "Oklahoma" (1955) ja "Karuselli" (1956).
Jones meni vuonna 1956 naimisiin näyttelijä Jack Cassidyn kanssa. Pari sai kolme poikaa, mutta erosi vuonna 1974. Cassidy kuoli 12. joulukuuta 1976, ja Jones meni 13. marraskuuta 1977 uusiin naimisiin Marty Ingelsin kanssa. Heidän avioliittonsa jatkuu yhä.
Uskila
Uskila on Hollolan kylä, joka sijaitsee kirkonkylästä länteen päin. Kylässä on Hollolan vanhin 1867 perustettu 53 oppilaan (20.9.2006) 1-5 luokkien koulu, joka päätettiin säilyttää. Koulua johdetaan yhdessä Pyhäniemen koulun kanssa ja se sijaitsee Hatsinantien (paikallistie 3161) varrella. Uskila on mainittu ensimmäisen kerran historiallisessa kirjallisessa lähteessä 1458. Hannulan, Koukkulan ja Palkkilan talot on perustettu 1600-luvulla.
Uskilassa sijaitsee merkittävä vesilähde, neljäntoista maanalaisen lähteen Kiikunlähde, josta otetaan suoraan juomavettä läheisiin kahteen kiinteistöön, ja siellä on Hammonjoen perhokalastusalue. Uskilan keskuspaikan muodostaa Uskilan koulun ympäristö. Siitä Hatsinantietä eteenpäin on toinen suuri rakennus, Uskilan toinen työväentalo. Ensimmäinen työväentalo saatiin valmiiksi 1909 kaksi vuotta aikaisemmin ostetulle tontille, mutta se paloi 1930. Toinen työväentalo avattiin heinäkuussa 1937. Talo on hirsirakenteinen, ja se on vuorattu mineriittilevyillä. Talossa toiminut viisi vuotta suurehko posliinikauppa.
Päijät-Hämeen liitto on inventoinut Uskilan alueen ja määritellyt sen maakunnalisesti arvokkaaksi agraarimaisemaksi.
Uskilan koulu on Hollolan vanhin. Se on perustettu 1867. Nykyinen koulurakennus valmistui 1916, ja sitä on jatkettu myöhemmin. Koulua on uudistettu 2005, minkä jälkeen sen lakkauttamisajatuksesta lopulta luovuttiin. Uskilan koulussa ei ole monta oppilasta, mikä vuoksi toisen luokan jälkeen siirrytään Pyhäniemen kouluun kolmanneksi, neljänneksi, viidenneksi ja kuudenneksi luokaksi. Aikaisemmin Uskilan koulussa oli myös neljäsluokkalaisia.
Uskila kuuluu Hollolan kirkonkylän seutuun tilastoalueena. Uskilasta (Uskela) on valittu Matti Brandt, talonpoikaissäädyn valtiopäivämies, 1649-1664.
Ruma (kaupunki)
Ruma () on kaupunki Serbiassa, Vojvodinan autonomisessa maakunnassa. Vuonna 2002 Ruman kaupungin väkiluku oli 32 000. Se on Ruman kunnan keskustaajama, ja koko kunnan väkiluku oli 60 000.
Ensimmäistä asutusta alueelle perustivat osmanit, jotka perustivat Rumaksi nimitetyn asutuksen sinne vuonna 1566. Silloin Ruma oli 49 talon kylä, ja asukkaat lähinnä serbejä. Kylässä oli myös kirkko ja kolme pappia.
Ruma siirtyi Habsburgien vallan alle vuonna 1718. Ruman kylän lähelle perustettiin Ruman kaupunki vuonna 1746. Väestö koostui serbeistä ja saksalaisista. Vuoteen 1910 mennessä Ruma oli kasvanut 49 000 asukkaan kokoiseksi. 23 000 puhui serbiaa, 15 500 saksaa, 6 000 unkaria ja 4 000 kroatiaa.
Itävalta-Unkarin hajottua 24. marraskuuta 1918 Rumasta tuli osa Sremin aluetta, Srem osana Serbian kuningaskuntaa.
M/S Midnatsol
M/S Midnatsol on Norjan Hurtigruten-reitillä, Kirkkoniemestä Bergeniin liikennöivä Hurtigruten Group ASA -varustamon vuonna 2003 Norjassa valmistunut laiva. Laiva on 135,7 metriä pitkä, ja 21,5 metriä leveä. Aluksen nopeus on 16 solmua, ja bruttovetoisuus 16 140. Aluksella on yhdeksän kantta, ja sen matkustajakapasiteetti on tuhat henkeä.
Alus tilattiin Fosen Mekaniska Verkstediltä Rissasta Norjasta. Alus laskettiin vesille 26. huhtikuuta 2002 Bruces Shipyardilta Landskronasta, minkä jälkeen se hinattiin varustettavaksi Rissaan. Alus luovutettiin maaliskuussa 2003 Tromssaan Norjaan rekisteröidylle Troms Fylkes DS:lle.
Alus saapui 21. maaliskuuta 2003 Hampuriin, missä se kastettiin seuraavana päivänä. Alus aloitti 14. huhtikuuta Bergenin ja Kirkenesin välisen liikenteen.
Norjan televisio on kuvannut laivalla sarjaa "Matkantekoa Hurtigrutenilla" ("Hurtigruten 365"), jota YLE on näyttänyt TV2:lla.
Vesala (Hollola)
Vesala on Hollolan kylä, joka sijaitsee Salpakankaan ja Kukonkoivu välissä valtatie 12:n entisen linjauksen kohdalla. Vesalasta muodostui Soramäki ja Tiilikangas asuinalueiksi, joten Vesalalaksi käsitetään enää vain varsinaisesti Hollolan kirkonkylän tien liittymän lähellä oleva alue, jossa on peltoja.
Soramäki on valtatie 12:n entisen linjauksen, nykyisen yhdystie 2955:n varrella sijaitseva soraharjulle perustettu asuinalue, jossa on matalia kerrostaloja. Soramäki sijaitsee harjulla ja sinne on rakennettu 1970-luvulla matalia tiilisiä kerrostaloja, joita toteuttamassa oli Salpausselän Säästöpankki. Tästä johtuu Soramäestä vanhinta valtatie 12:n linjausta pitkin Salpakankaan keskustaan kulkevan Kolmenässäntien nimi (SSS - Salpausselän Säästöpankki).
Soramäen näkyvin tunnusmerkki oli myöhemmin konkurssiin mennyt Esko Järvisen suksitehdas, joka on purettu ja jonka tontille rakennetaan kerros- ja rivitaloja, Hollolan paloasema sekä pieni Soramäen ostoskeskus. Paloaseman takana on Hollolan kunnan entinen teknillinen varikko, jonka toiminta on siirretty Terveystien varrelle. Varikko toimi kymmenen vuoden ajan Hollolan työttömät ry:n ylläpitämänä kierrätyskeskuksena. Esko Järvisen suksitehtaan rakennus on purettu. Suksitehtaan paikka on nyt tasoitettu ja sinne on rakennettu kerros- ja rivitaloja. Tien pohjoispuolella on Soramäen ostoskeskus. Soramäestä länteen jatkuu varsinainen nykyinen Vesala, joka muuttuu idempänä Työtjärven alueeksi.
Koska alue asutusalueena jatkuu suon itäpuolta pitkin Iso-Tiilijärven rantaan pientaloalueena, on pientaloalue nimitetty Tiilikankaaksi. Tiilikankaan eteläpuolella on Tiilikankaan koulu. Koulun länsipuolella Tiilikankaantien länsipuolella on pienehkö suo.
Työtjärvi on asuinalue, joka on saanut nimensä Työtjärven mukaan ja joka sijaitsee Vesalasta Hälvälään päin mentäessä. Se on asuinalue, josta on pyörätieyhteys Salpakankaan kuntakeskukseen. Alue on pientalo- ja rivitaloaluetta.
Tiilikangas on 1970-luvulla ja 1980-luvulla aloittamaan rakennettua pientaloaluetta Iso-Tiilijärven rantaan Tiirismaalle saakka. Tiilikankaalta kulkee sorapäällysteinen kävely- ja pyörätie Salpakankaan Tiilijärventielle ja kuntakeskukseen Keski-Tiilijärven länsipuolelta ja Pienen Tiilijärven itäpuolelta. Tiilikankaan poikki kulkee hiihto- ja ulkoilureitti. Runsaan puolen kilometrin päähän on muodostunut omakoti- ja rivitaloalue kirkonkyläntien varrelle.
Tiilikankaantieltä johtaa yleisön käyttöön tarkoitettu virallinen tie Hälvälän ampumaratalle, jolta joskus kuuluu ääniä Tiilikankaan asuinaueille.
Rita Moreno
Rita Moreno (s. 11. joulukuuta 1931) on puertoricolaissyntyinen näyttelijä, joka on voittanut Oscarin, Golden Globen, Emmyn, Grammyn ja Tonyn.
Rita Moreno syntyi Humacaossa, Puerto Ricolla, ja muutti äitinsä kanssa New Yorkiin ollessaan 5-vuotias. Näyttelijänuransa hän aloitti jo lapsena. Merkittäviä rooleja on ollut muun muassa TV-sarjassa "Kylmä rinki" ja elokuvassa "West Side Story".
Morenolle myönnettiin vuonna 2004 Presidential Medal of Freedom. Hänellä on myös tähti Hollywood Walk of Famella. Hän oli vuodesta 1965 naimisissa Lenny Gordonin kanssa tämän kuolemaan saakka vuoteen 2010. Heillä on yhteinen tytär Fernanda Luisa Fisher ja kaksi lastenlasta Justin ja Cameron Fisher.
Sykereservi
Sykereservillä tarkoitetaan käytössä olevaa sydämen sykealuetta. Se saadaan vähentämällä maksimisykkeestä leposyke.
Tietyn kunto-ominaisuuden harjoitteluun vaadittava teho annetaan usein prosentteina sykereservistä, jota vastaava sydämen syke saadaan lisäämällä sykereservistä laskettuun prosenttiosuuteen leposyke.
Esimerkiksi: jos maksimisyke on 200 ja leposyke 50, on sykereservi 150. Tällöin 70% teho tarkoittaisi harjoittelua sykkeellä 155. (50 + 150 × 0,7)
Vadvetjåkka
Vadvetjåkka on yksi Ruotsin kansallispuistoista. Se sijaitsee Kiirunan kunnan alueella länteen Torniojärvestä, Norrbottenin läänissä. Se on kooltaan 2 630 hehtaarin suuruinen. Alueesta muodostettiin kansallispuisto vuonna 1920. Alueen monipuolisen kasvilajiston syntyä edistää kalkkipitoinen kallioperä ja Atlantin sateiset säät. Myös linnusto on monipuolinen. Kansallispuisto on Natura 2000 -aluetta.
Bill Bruford
William Scott ”Bill” Bruford (s. 17. toukokuuta 1949 Sevenoaks, Kent, Englanti) on jo eläkkeelle siirtynyt englantilainen rumpali, joka tunnetaan parhaiten yhtyeistä Yes, King Crimson, U.K. ja soolouran fuusio-yhtyeestään. Jazzmusiikissa hän johti Earthworks-yhtyettä, kunnes vetäytyi aktiiviselta musiikkiuralta 2009. Samana vuonna häneltä ilmestyi muistelmateos "The Autobiography – Yes, King Crimson, Earthworks And More".
Karel Husa
Karel Husa (7. elokuuta 1921 Praha, Tšekkoslovakia – 14. joulukuuta 2016 Apex, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat) oli tšekkiläissyntyinen taidemusiikin säveltäjä.
Husa pääsi Prahan konservatorioon vuonna 1939 ja valmistui 1947. Hän opiskeli vielä sen jälkeen Pariisissa mm. Arthur Honeggerin ja Nadia Boulangerin johdolla.
Karel Husa oli vuodesta 1959 Yhdysvaltain kansalainen. Hän toimi Cornellin yliopiston professorina 1954–1992 ja asui Ithacassa, New Yorkin osavaltiossa.
Husan tuotantoon kuuluu mm. orkesterimusiikkia, kamarimusiikkia ja baletteja. Hänelle myönnettiin vuonna 1993 Grawemeyer-palkinto sellokonsertosta ja vuonna 1969 Pulitzer kolmannesta jousikvartetosta.
Chinary Ung
Chinary Ung (s. 24. marraskuuta 1942, Takéo) on kambodžalaissyntyinen, Yhdysvaltoihin siirtynyt säveltäjä. Hänen tuotannossaan on länsimaisen taidemusiikin lisäksi oman kulttuurinsa musiikillisia vaikutteita.
Ung muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1964 opiskelemaan klarinetinsoittoa. Hänelle opettivat sävellystä Chou Wen-chung ja Mario Davidovsky. Ung opettaa tällä hetkellä Kalifornian yliopistossa San Diegossa.
Ungille myönnettiin vuonna 1989 Grawemeyer-palkinto hänen teoksestaan "Inner Voices".
Sophie Mannerheim (nuorempi)
Sofia ”Sophie” Mannerheim (7. heinäkuuta 1895 Pietari – 8. helmikuuta 1963 Pariisi) oli Suomen marsalkka Carl Gustaf Emil Mannerheimin ja vapaaherratar Anastasia Mannerheimin nuorin tytär. Hänet oli nimetty isänpuoleisen tätinsä, ylihoitaja Sophie Mannerheimin mukaan. Hänellä oli sisar nimeltä Anastasie.
Gustaf ja Anastasia Mannerheim erosivat virallisesti 1919, mutta jo vuonna 1903 Anastasia Mannerheim oli lähtenyt lasten kanssa Yhdysvaltojen kautta Kiinaan ja sieltä edelleen Eurooppaan. Sophie kävi Ranskassa katolilaista sisäoppilaitosta ja sai ranskalais-englantilaisen kasvatuksen. Vuonna 1913 hän siirtyi sukulaisten hoiviin Suomeen, koska isä asui virkatehtävissä Varsovassa eikä voinut ottaa lapsia hoiviinsa. Ensimmäisen maailmansodan aikana Sophie asui Sveitsissä ja Britanniassa.
Vuonna 1918 Sophie Mannerheim muutti isänsä kanssa Suomeen. Hänet nimitettiin 1919 Helsingin yliopiston promootion yleiseksi seppeleensitojattareksi. Samassa promootiossa Gustaf Mannerheim sai filosofian kunniatohtorin arvon. Sophie ei kuitenkaan viihtynyt Suomessa vaan muutti Pariisiin, josta Gustaf Mannerheim oli ostanut tyttärelleen asunnon. Sophie asettui Pariisiin loppuelämänsä ajaksi. Sophie Mannerheimin läheisin ystävätär Alexandra ”Alix” Demidoff-Depret-Bixio oli myös hänen elämänkumppaninsa.
Sophie kuoli naimattomana vuonna 1963 ja testamenttasi koko omaisuutensa Alixille. Kuoltuaan vuonna 1989 Alix haudattiin Sophie Mannerheimin viereen yhteisen muistomerkin alle Pariisin venäläiselle hautausmaalle.
Sophie Mannerheim oli Suomelle arvokas suhdetoimintahenkilö talvisodan aikana Ranskan suunnitellessa Suomen avustamista. Sophie pyrki hankkimaan humanitaarista apua Suomelle muun muassa järjestämällä mediakampanjan. Belgialainen Nation Belge -lehti raportoi 12. huhtikuuta 1940 "elegantista, solakasta ja savuketta polttavasta paronitar Mannerheimista".
Ludisia
Ludisia ("Ludisia discolor", synonyymit "Haemaria discolor", "Goodyera discolor") on kämmekkäkasveihin kuuluvan "Ludisia"-suvun ainoa laji. Se on kotoisin Malesiasta, Indonesiasta ja Myanmarista, missä se kasvaa varjoisalla metsänpohjalla. Ludisiaa kasvatetaan huonekasvina useimmista muista kämmeköistä poiketen pääasiassa sen hohtavanvihreiden samettisten lehtien, ei niinkään vaatimattoman kukinnon vuoksi.
Ludisia kasvattaa aluksi yhden pystyn maanpäällisen verson, jonka päähän kehittyy kukinto joulu–helmikuussa. Kukinnan jälkeen keväällä kasvi muuttuu vähitellen kasvutavaltaan ryömiväksi. Samalla sen varresta ja juurelta ilmestyy yksi tai useampia uusia versoja, jotka kukkivat seuraavana talvena. Vähitellen kasvi muuttuu tiheäksi rypääksi.
Ludisian leveän suikeat ja silposuoniset lehdet ovat sopeutuneet kasvamaan vähässä valossa. Ne ovat yläpinnaltaan tummanvihreät, ja niitä halkovat punertavat tai kullankeltaiset suonet. Lehden alapinta on puolestaan punainen, mikä auttaa heijastamaan lehden läpi jo kertaalleen kulkeneen valon takaisin lehden yhteyttäviin osiin.
Noin 20 senttimetrin korkuiseen kukkavarteen kehittyy kymmenestä kolmeenkymmeneen kukkaa. Kukat ovat pieniä, noin sentin kokoisia ja väriltään valkeita. Siitintukut ovat kirkkaan keltaisia.
Ludisia on yksi niistä harvoista orkideoista, joita kasvatetaan ennen kaikkea koristeellisen lehvästönsä takia ja jota on mahdollista kasvattaa tavallisessa mullassa. Kukinnan ajankohdasta johtuen Ludisiaa myydään lähinnä joulun aikoihin, ja se on kasvattanut suosiotaan nopeasti viime vuosina. Kaupoissa myytävät kasvit ovat tavallisesti muunnosta "Ludisia discolor" var. "dawsoniana".
Ludisia on helppohoitoisimpia orkideoita huonekasvatuksessa. Se ei vaadi suurta ilmankosteutta eikä runsasta valoa, joten se viihtyy jopa pohjoisikkunalla. Ludisian juuristo on pieni ja herkkä, joten kasvia ei tule rasittaa turhalla uudelleenistuttamisella ja ruukun pohjalle on hyvä tehdä salaojitus. Multa pidetään tasaisen kosteana niin, että pintamulta saa kuivahtaa kastelujen välillä. Lämpötila ei saa laskea alle 16 celsiusasteen. Ludisia on kiitollinen kukkija ja hyvin hoidettuna kasvattaa useita kukkavanoja joka talvi.
Ludisiaa on mahdollista lisätä kotioloissa irrottamalla kukinnan jälkeen syntyneitä uusia versoja ja laittamalla ne veteen, kunnes juuret alkavat kasvaa noin kymmenessä päivässä. Tämän jälkeen pistokkaat voi istuttaa turpeeseen. Kasvia voi koettaa kasvattaa myös siemenestä pölyttämällä ensin kukat kahdesta eri yksilöstä.
Wijda Mazereeuw
Wijda Mazereeuw () on entinen alankomaalainen uimari, joka voitti pitkän radan MM-kilpailuissa 1975, Kolumbian Calissa kaksi hopeaa, 100 ja 200 metrin rintauinneissa ja yhden pronssin, 4x100 metrin sekauintiviestissä.
Mazereeuw edusti kotimaataan kesäolympialaisissa kaksi kertaa, vuosina 1972 ja 1976. Hänen paras sijoituksensa olympialaisissa oli viides sija 4x100 metrin sekauintiviestissä vuonna 1976.