hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Stewart Udall
Stewart Lee Udall (31. tammikuuta 1920 – 20. maaliskuuta 2010) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko.
Udall syntyi St. Johns -nimisessä Arizonan osavaltion kaupungissa tunnetun lakimiehen, muun muassa Arizonan korkeimman oikeuden jäsenenä ja puheenjohtajana toimineen Levi Stewart Udallin pojaksi. Hän valmistui itsekin lakimieheksi Arizonan yliopistosta vuonna 1948.
Udall istui Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1955–1961. Näiden vuosien jälkeen hän toimi vuoteen 1969 maansa 37. sisäministerinä. Hän kuului mormonikirkkoon ja hänen mukaansa on nimetty Yhdysvaltain Neitsytsaarilla sijaitseva Yhdysvaltain itäisin kohta "Point Udall".
Udallin poika Tom ja veljenpoika Mark ovat molemmat toimineet sekä Yhdysvaltain edustajainhuoneen että Yhdysvaltain senaatin jäseninä. Edustaja ja entinen presidenttiehdokas Mo Udall oli hänen nuorempi veljensä.
Hirviösusi
Hirviösusi ("Canis dirus") oli viime jääkausien aikana, noin 300 000 – 12 000 vuotta sitten Pohjois-Amerikassa elänyt koirien ("Canis") suvun edustaja. Se oli kehittynyt "Canis armbrusteri" -lajista, jonka fossiileja on löytynyt aina 1,8 miljoonan vuoden takaa. Hirviösusi ei ole minkään nykyisin elävän eläimen suora esi-isä.
Hirviösusi oli nykyisen suden ("Canis lupus") läheinen sukulainen ja muistuttikin sitä rakenteellisesti, ollen keskimäärin hieman suurempi: hirviösusi saattoi olla 1,5 metriä pitkä ja painoi keskimäärin noin 50 kg. Laji saattoi olla jakautunut kahteen alalajiin, joista itäinen oli suurempi (yksilöpaino jopa noin 67 kg). Hirviösuden kallo ja leuka olivat leveämmät kuin nykyisen suden, ja se on saattanut niellä saaliista irtirepimänsä kimpaleet pureskelematta, ja myös murtaa hampaillaan luita. Raajojen alaosat olivat suhteessa lyhyemmät kuin nykyisillä susilla. Eläimen tarkkaa ulkonäköä ei tiedetä, koska lajista on löydetty ainoastaan luurankofossiileita. La Brean tervahaudoista on löytynyt tuhansien hirviösusien jäänteitä.
Urosten ja naaraiden välillä ei ollut ruumiin tai hampaiden kokoeroa, mikä viittaa vähäiseen kilpailuun urosten välillä ja monogamisiin parisuhteisiin. Hirviösudet ilmeisesti metsästivät usein yli 30:n yksilön laumoissa, suuremmissa kuin nykyiset sudet. Saaliseläimiä olivat pääasiassa villihevoset, joskus biisonit sekä harvemmin mastodontit ja jättiläislaiskiaiset; myös haaskansyönti oli mahdollista.
William L. Guy
William Lewis Guy (30. syyskuuta 1919 – 26. huhtikuuta 2013) oli yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko.
Guy syntyi Devils Lakella ja toimi Pohjois-Dakotan kuvernöörinä vuosina 1961–1973. Hän oli epäonnistuneesti ehdolla Yhdysvaltain senaatin jäseneksi vuonna 1974.
Take Me to Your Leader
Take Me to Your Leader on Hawkwindin studioalbumi vuodelta 2005.
Se oli yhtyeen ensimmäinen täyspitkä studioalbumi kahdeksaan vuoteen. Ensimmäiset 2000 kappaletta sisälsivät DVD:n jossa oli haastatteluja ja livemateriaalia.
Musiikillisesti albumi on enimmäkseen elektroniseen musiikkiin (ambient, tekno, rave, trance) painottuva space rockia kuitenkaan unohtamatta. Hawkwind-tyyliin mukana on uusi versio vanhasta kappaleesta: tällä kertaa vuoden 1977 "Spirit Of The Age", joka julkaistiin myös singlenä (UK #79). Päätöskappale "A Letter To Robert" on omistettu ex-vokalisti Robert Calvertille. Siinä Arthur Brown kuvaa keskusteluaan Calvertin kanssa. Albumin teemana on myös seksuaalinen kanssakäyminen ulkoavaruudesta tulleen olennon kanssa ("To Love A Machine", "Angela Android").
Yhtyeen ydinkokoonpanon albumilla muodostavat Dave Brock, Alan Davey ja Richard Chadwick. Vierailijoina albumilla ovat mm. laulaja Arthur Brown, laulaja Lene Lovich, urkuri James Clemas, saksofonisti Jez Huggett ja TV-toimittaja Matthew Wright. Myös jo 1970-luvulla mukana ollut Simon House soittaa albumilla. Uutena jäsenenä mukana on kosketinsoittaja Jason Stuart.
Myös yhtyeen entinen basisti ja nykyisin Motörheadista tuttu Lemmy Kilmister sekä Monster Magnet-yhtyeen kitaristi Phil Caivano vierailevat albumin mukana tulleella DVD:llä kappaleella "Silver Machine".
sekä:
Arvostelu Starfarer-sivustolla
Jack Davenport
Jack Davenport (s. 1. maaliskuuta 1973 Suffolk, Englanti) on englantilainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten James Norringtonin roolista "Pirates of the Caribbean" -elokuvissa.
Davenport on esiintynyt myös muun muassa televisiosarjoissa "Paritellen" (2000-2004) ja "Smash" (2012-2013) ja hän esitti tohtori Lloyd Simcoeta yhdysvaltalaisessa scifi-sarjassa "FlashForward" vuosina 2009-2010. Davenport on tämän lisäksi näytellyt esimerkiksi elokuvissa "Lahjakas herra Ripley", "The Libertine" ja "Merirosvoradio" .
Davenportin vanhemmat ovat näyttelijä Nigel Davenport ja ohjaaja-näyttelijä Maria Aitken. Ensimmäiset seitsemän vuotta elämästään Davenport asui Ibizassa.
Hän avioitui näyttelijä Michelle Gomezin kanssa vuonna 2000 ja heillä on vuonna 2010 syntynyt poika.
Take Me to Your Future
Take Me to Your Future on Hawkwindin dual disc-formaatissa julkaistu albumi vuodelta 2006, jolla on viisi audiokappaletta sekä arkistovideoita.
Audiopuolella avauskappale "Uncle Sam's On Mars" on uudelleenversiointi vuoden 1979 "PXR 5"-albumilla alun perin julkaistusta kappaleesta. "Small Boy" ja "Ode To A Timeflower" ovat tuolloin tulevalta ja vuonna 2007 julkaistulta "The Brock/Calvert Project"-albumilta jossa edesmenneen Robert Calvertin 1980-luvulla nauhoittamia runoja on sovitettu yhtyeen tekemään musiikkiin. "The Reality Of Poverty" on ennenjulkaisematon kappale joka on peräisin "Take Me To Your Leader"-albumin sessioista. "Silver Machine (21th Century Remix)" on uudelleenversiointi/miksaus yhtyeen vuoden 1972 hitistä. Alkuperäisversiosta ovat jäljellä Lemmy Kilmisterin lauluosuudet sekä kitarasoolo.
Videopuoli sisältää live-materiaalia Voiceprintin tuolloin tulevilta DVD-julkaisuilta sekä yhtyeen arkistoista. Studiomateriaalia ovat instrumentaali "Don't Be Donkish" ja "Paradox"-kappaleen uusi versio.
Arvostelu Starfarer-sivustolla
Vincent Matthews
Vincent Edward (”Vince”) Matthews (s. 16. joulukuuta 1947 Queens, New York) on entinen yhdysvaltalainen pikajuoksija ja kaksinkertainen olympiavoittaja.
Vince Matthews oli yksi parhaista Yhdysvaltojen pikajuoksijoista 1960-luvun lopulla. Hän kehittyi samaa tahtia kilpakumppaninsa Lee Evansin kanssa, jonka kanssa he tapasivat kilpakentillä jo teini-ikäisestä lähtien. Aikuisten kisoissa Matthews jäi Evansin taakse kakkoseksi vuonna 1967 Yhdysvaltojen mestaruuskisoissa (silloiset AAUn kisat) ja Pan-Amerikan kisoissa.
Muutama viikko ennen Yhdysvaltojen olympiakarsintoja 1968 Matthews juoksi uuden maailmanennätyajan 400 metrillä, mutta juoksu hylättiin, koska hänen kenkänsä olivat sääntöjen vastaiset. Varsinaisissa karsinnoissa Matthews jäi vasta neljänneksi, mutta hänet valittiin viestijoukkueeseen.
Méxicon olympialaisissa Matthews juoksi ensimmäisen osuuden kultaa voittaneessa Yhdysvaltojen 4 x 400 metrin viestijuoksujoukkueessa. Joukkueen voittoaika oli maailmanennätys 2.56,16, joka säilyi ennätyksenä 24 vuotta. Muu joukkue oli Ron Freeman, Larry James ja Lee Evans.
Mexicon jälkeen Matthews lopetti aktiivisen harjoittelun keskittyen töihin ja avioliittoon. Jotenkin hän sai itsensä kuitenkin kovaan kuntoon taas olympiavuodeksi 1972. Yhdysvaltojen olympiakarsinnoissa hän juoksi kolmanneksi John Smithin ja Wayne Collettin jälkeen, jättäen kuitenkin Evansin neljänneksi.
Münchenin olympialaisten 400 metrin juoksun loppukilpailussa Smith loukkasi jalkansa 80 metrin jälkeen, jonka jälkeen voitosta kamppailivat Matthews ja Collett. Matthews voitti lopulta kisan ajalla 44,66 ja Collett oli toinen ajalla 44,80. Samassa kisassa Markku Kukkoaho juoksi toiseksi parhaana eurooppalaisena kuudenneksi edelleen voimassa olevalla Suomen ennätyksellä 45,49. Palkintojenjaossa kansallislaulun soidessa Matthews ja Collett keskustelivat keskenään ja liikehtivät hermostuneesti. Monet uskoivat, että miehet tekivät sen protestiksi, kuten Tommie Smith ja John Carlos olivat tehneet neljä vuotta aiemmin. Kaksikko kielsi tarkoituksellisen väärinteon, mutta Kansainvälinen olympiakomitea antoi heille kilpailukiellon tuleviin olympiakilpailuihin. Tästä syystä, ja lisäksi kun John Smith oli loukkaantunut, Yhdysvallat ei pystynyt osallistumaan 4 × 400 metrin viestiin.
Khadevis Robinson
Khadevis Kekoai Tobi Robinson (s. 19. heinäkuuta 1976 Dallas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen keskimatkojen (pääasiassa 800 m) juoksija.
Robinson sijoittui Ateenan olympialaisissa 2004 800 metrillä alkuerässään kolmanneksi ajalla 1.46,14 ja Lontoon olympialaisissa 2012 alkuerässään neljänneksi ajalla 1.47,17 karsiutuen kummallakin kerralla jatkosta. Ulkoratojen MM-kilpailuihin hän on osallistunut 800 metrillä joka kerta vuosina 1999–2011. Sevillassa 1999 ja Edmontonissa 2001 hän jäi alkueriin, mutta Pariisissa, Helsingissä, Osakassa, Berliinissä ja Daegussa hän selviytyi välieriin. Sisäratojen MM-kilpailuissa Maebashissa 1999 Robinson juoksi alkuerissä 4×400 metrin viestissä ja sai kultamitalin kun toisella kokoonpanolla juossut Yhdysvaltain joukkue voitti loppukilpailun. 800 metrillä sisäratojen MM-kilpailuissa hän on selviytynyt välieriin Maebashissa, Moskovassa 2006 ja Valenciassa 2008. Birminghamissa 2003 hän ei selviytynyt jatkoon alkueristä.
Vuonna 2006 Robinson sijoittui maailmancupissa kuudenneksi ajalla 1.46,45 ja viidenneksi ajalla 1.47,37.
Megaforce Records
Megaforce Records on yhdysvaltalainen levy-yhtiö. Sen tunnetuimpia yhtyeitä ovat muiden muassa Metallica, Testament, Anthrax, S.O.D., Manowar, ja suomalainen Stone Megaforce Records perustettiin vuonna 1982 Old Bridgessä, New Jerseyssä.
Kanem-Bornu
Kanem-Bornu oli historiallinen valtakunta Afrikassa. Se sijaitsi nykyisten Tšadin ja Nigerian valtioiden alueella. Valtakunta syntyi tuntemattomana ajankohtana Tšadjärven ympärille. 800-luvulta lähtien arabialaiset maantieteilijät alkoivat kutsua valtakuntaa "kanem-valtakunnaksi". Kanem-Bornu hajosi vasta vuonna 1893. Suurimmillaan sen alueisiin kuului nykyinen eteläinen Libya, Tšad, Nigeria ja pohjoinen Kamerun. 1200-luvulta lähtien valtakunnan historia on talletettu kuninkaalliseen kronikkaan Diwaniin, jonka saksalainen löytöretkeilijä Heinrich Barth löysi vuonna 1850.
Dominic Howard
Dominic "Dom" James Howard (s. 7. joulukuuta 1977 Stockport, Englanti) on brittiläisen yhtyeen Musen rumpali.
Dominic syntyi Stockportissa lähellä Manchesteria Englannissa. Hänen perheensä muutti Teignmouthiin hänen ollessaan kahdeksanvuotias. Hän alkoi soittaa rumpuja noin 11-vuotiaana. Häntä inspiroi koulussa soittanut jazzbändi.
Dominicin ensimmäinen yhtye oli "Carnage Mayhem", jossa hän soitti koulussa. Samaan aikaan hän ystävystyi Matthew Bellamyn kanssa. Matt soitti kitaraa ja pianoa, muttei soittanut missään yhtyeessä. Vähän ajan päästä Matt liittyi Dominicin yhtyeeseen. Kahden vuoden päästä vain Dominic ja Matt olivat vielä mukana. Chris Wolstenholme liittyi mukaan. Hän soitti rumpuja "Fixed Penalty"ssa, ja nyt hän alkoi soittaa bassoa.
Vuoden 1994 alussa "Gothic Plague" syntyi. Sitä seurasi "Rocket Baby Dolls", ja lopulta "Muse". Siitä lähtien yhtye tuli vakavammalle pohjalle.
Vuonna 2004 Dominicin isä William tuli seuraamaan Musen esiintymistä Glastonburyyn. Juuri heidän esiintymisensä päätyttyä William Howard sai sydänkohtauksen ja kuoli. Tämä sai yhtyeen hajoamisen partaalle, mutta hänen perheensä ja yhtyetovereiden tuella Dominic toipui, ja Muse jatkoi kiertuettaan.
Dominicia on inspiroinut moni rumpali, kuten Stewart Copeland, Roger Taylor, Buddy Rich, Nick Mason, Tré Cool ja Dave Grohl. Grohlia voidaan pitää merkittävimpänä vaikuttajana Dominiciin. Dominicilla on laaja musiikkimaku; hänen suosikkeihinsa tiedetään kuuluvan mm. Jimi Hendrix, Pavement, Radiohead, Pink Floyd, Led Zeppelin, Queen, dEUS, The Smashing Pumpkins, Primus, Rage Against the Machine, Green Day ja Nine Inch Nails. Hän on myös vasenkätinen, joten hänen rumpusettinsä on järjestetty "väärin päin".
Peräaukkokanava
Peräaukkokanava eli anaalikanava () on reitti suolistosta peräaukon läpi ulos elimistöstä. Sen kautta työnnetään ulosteena kuona-aineita ulos elimistöstä. Peräaukkokanava koostuu pääasiassa peräsuolesta.
Peräaukkokanavaa säätelee poikkijuovainen eli tahdonalainen lihaksisto. Osittain säätelyyn osallistuu myös sileä lihaksisto.
Peräaukkokanavan toimintaa voivat häiritä muun muassa tulehdukset, haavaumat, peräpukamat ja raskaus sekä esimerkiksi dementia.
Altmarkin rauha
Altmarkin rauha (myös nimellä Altmarkin välirauha) solmittiin kuusikymmenvuotisessa sodassa Ruotsin ja Puola-Liettuan välille 25. syyskuuta 1629 Altmarkissa lähellä Gdańskia. Välittäjänä toimi Ranska. Rauhassa Ruotsi sai Väinäjoen pohjoispuolisen Liivinmaan ja Riian sekä useiden Preussin satamakaupunkien tullitulot. Rauhaa kesti kuusi vuotta. Vuonna 1635 solmitussa Stuhmsdorfin rauhassa sopimusta jatkettiin 25 vuodella, mutta Ruotsin oli luovuttava Preussin satamakaupungeista. Näiden kaupunkien tullitulot olivat olleet tärkeitä kolmikymmenvuotisen sodan rahoittamiselle.
Ernest Hollings
Ernest Frederick ”Fritz” Hollings (s. 1. tammikuuta 1922 Charleston, Etelä-Carolina) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän istui vuosina 1966–2005 Yhdysvaltain senaatissa Etelä-Carolinan edustajana.
Hollings syntyi Charlestonissa. Hän opiskeli The Citadelin sotilasakatemiassa, josta hän sai humanististen tieteiden kandidaatin tutkinnon vuonna 1942. Myöhemmin hän opiskeli lakia Etelä-Carolinan yliopistolla valmistuen 1947.
Hollingsille myönnettiin pronssitähti hänen palveluksestaan Yhdysvaltain maavoimien tykistöjoukoissa toisen maailmansodan aikana. Hänet valittiin Etelä-Carolinan edustajainhuoneen jäseneksi ensimmäisen kerran vuonna 1948. Vuonna 1954 hänet valittiin Etelä-Carolinan varakuvernööriksi, jonka jälkeen hän toimi osavaltion kuvernöörinä vuosina 1959–1963. Vuonna 1966 Hollings valittiin täytevaaleissa Yhdysvaltain senaattiin, jossa hän toimi yhtäjaksoisesti aina vuoteen 2005 saakka. Vuonna 1984 Hollings pyrki demokraattien ehdokkaaksi Yhdysvaltain presidentinvaaleihin, mutta ei tullut valituksi.
Hollings kuuluu Yhdysvaltain evankelisluterilaiseen kirkkoon. Hän ilmoitti vetäytyvänsä senaatista 4. elokuuta 2003 eikä siten osallistunut enää vuoden 2004 vaaleihin.
Peter Schreier
Peter Schreier (s. 29. heinäkuuta 1935, Meissen) on saksalainen tenorilaulaja ja kapellimestari.
Schreier sai äänenmurroksensa 16-vuotiaana. Hän teki debyyttinsä elokuussa 1959 esittämällä roolin Ludwig van Beethovenin ainoassa oopperassa, "Fideliossa". Tulevina vuosina hän menestyi myös Wolfgang Amadeus Mozartin tulkitsijana.
Schreier sai vuonna 1963 kiinnityksen Berliinin valtionoopperaan Unter den Lindenillä Berliinissä. Hän oli vuodesta 1966 alkaen myös vuotuinen vieraileva taiteilija Wienin valtionoopperassa. Hän teki vuonna 1966 myös Bayreuthin-debyyttinsä, ja vuonna 1967 hän teki ensiesiintymisensä Salzburger Festspielellä. Hän asuu vakituisesti Dresdenissä.
Jo mainittujen säveltäjien teosten lisäksi Schreier lauloi mm. Richard Wagneria ja Hans Pfitzneriä sekä saksalaisia liedejä. Hän jätti oopperalavan kesäkuussa 2000 viimeisenä roolinaan "Taikahuilun" Prinssi Tamino. 22. joulukuuta 2005 hän esiintyi evankelistana ja kapellimestarina J. S. Bachin jouluoratorion esityksessä Prahassa. Hän on esiintynyt myös Suomessa . Naantalin musiikkijuhlilla useana vuotena 1990- ja 2000-luvulla.
Musen diskografia
Tämä artikkeli käsittelee brittiläisen rockyhtye Musen diskografiaa. Muse on myynyt maailman laajuisesti yli 15 miljoonaa albumia
Lasse Näsi
Lasse Juhani Näsi (s. 12. lokakuuta 1930 Karunki) on keskustalainen poliitikko. Näsi oli kansanedustajana 1991–1995 ja Lapin maakuntaliiton hallituksessa jäsenenä 1969–1970 sekä puheenjohtajana 1975–1994. Hän oli Sodankylän kunnanjohtaja 1968–1993 ja sitä ennen Karvian kunnansihteeri 1955–1957 ja Keminmaan kunnansihteeri 1957–1967. Näsi sai maakuntaneuvoksen arvonimen vuonna 1992.
Vuonna 1999 korkein oikeus tuomitsi Näsin kolmeksi kuukaudeksi ehdolliseen vankeuteen petoksesta hänen nostettuaan perusteettomasti kulukorvauksia kansanedustajuutensa aikana.
Näsin avopuoliso on Sisko Marjatta Kiuru. Näsi on reservin kapteeni.
Vatsalaukunkiertymä
Mahalaukunkiertymä on koirilla esiintyvä tila, jossa mahalaukku kiertyy itsensä ympäri. Mahalaukku sulkeutuu ja koira ei pysty ulostamaan tai oksentamaan. Oireina on mahan turpoaminen ja oksennusyritykset. Mahalaukunkiertymä on erittäin vakava tila ja vaatii aina eläinlääkärin hoitoa. Vatsan seutu tulee koiralla vatsalaukunkiertymässä niin kivuliaaksi, että kevytkin kosketus saa lempeänkin koiran puremaan jopa omistajaansa. Mahalaukunkiertymässä elimistö joutuu sokkitilaan ja sisäelinten verenkierto estyy. Kiertymä puretaan leikkauksessa, ja yleensä mahalaukku kiinnitetään ompelein vatsaontelon seinämään. Hoitamaton mahalaukunkiertymä johtaa koiran menehtymiseen. Vaiva on yleisempi suurilla koiraroduilla, joilla on syvä rintakehä. Ennaltaehkäisynä koiran ei kannata antaa juosta heti ruokailun jälkeen. Ruokakupin korottaminen lisää vatsalaukunkiertymän riskiä .
Jon-Jon Geitel
Jon-Jon Sebastian Geitel (s. 16. tammikuuta 1990 Helsinki) on suomalainen näyttelijä, ääninäyttelijä ja muusikko. Hän kirjoitti ylioppilaaksi keväällä 2008 Sibelius-lukiosta. ja aloitti näyttelijäntyön opinnot Teatterikorkeakoulussa vuonna 2010.
Geitel on mukana myös Roope Salminen & Koirat -nimisessä yhtyeessä, joka julkaisi esikoislevynsä maaliskuussa 2016. Vuonna 2010 perustettu bändi sai levytyssopimuksen Warner Music Finlandin kanssa maaliskuussa 2014.
Giuseppe Saronni
Giuseppe Saronni (s. 22. syyskuuta 1957 Novara) on italialainen entinen maantiepyöräilijä. Lempinimellä "Beppe" tunnettu Saronni voitti yhteensä 193 kilpailua ammattilaisurallaan, vuosina 1977-1989. Hän oli Francesco Moserin kova kilpakumppani.
Saronni voitti Italian ympäriajossa kaikkiaan 24 etappia sekä kokonaiskilpailun vuosina 1979 ja 1983. Hän voitti ammattilaisten maailmanmestaruuden Goodwoodissa, Isossa-Britanniassa vuonna 1982 ennen Yhdysvaltain Greg LeMondia. Saronnin loppukiri oli niin vaikuttava, että hän sai lempinimen "Goodwoodin kiväärinlaukaus". Edellisenä vuonna Saronni oli jäänyt MM-kilpailussa toiseksi Belgian Freddy Maertensin jälkeen. Vuonna 1982 Saronni voitti myös Lombardian ympäriajon.
Kauden 1983 alussa Saronni esitti jälleen loistavan kirin voittaessaan Milano–San Remo-klassikon; kolmena edellisenä vuonna hän oli sijoittunut kilpailussa toiseksi.
Nykyään Saronni työskentelee Lampre-Fondital-tallin managerina.
Fredrik Åkesson
Fredrik Åkesson (s. 18. heinäkuuta 1972 Tukholma) on ruotsalainen kitaristi. Hän soittaa tällä hetkellä metalliyhtyeessä Opeth sekä hard rock -vaikutteisessa yhtyeessä Talisman. Åkesson tunnetaan etenkin soolokitaristina, ja hän on soitto- ja tilutustaidoiltaan arvostettu kitaristi, etenkin Ruotsissa.
Åkesson soitti myös noin puolentoista vuoden ajan ruotsalaismetalliyhtye Arch Enemyssä, josta kuitenkin joutui lähtemään kitaristi Christopher Amottin tehtyä paluun yhtyeeseen vuonna 2007. Åkesson oli yhtyeeseen liittyessään vuonna 2005 korvaten juuri Amottin.
Fredrik Åkessonin Opethiin liittyminen vuoden 2007 toukokuussa tapahtui Opethin alkuperäisen kitaristin Peter Lindgrenin jätettyä yhtye henkilökohtaisista syistä. Opethin keulahahmo Mikael Åkerfeldt ilmoitti Åkessonin värväämisestä lähes saman tien Lindgrenin erottua. Åkessonin ensiesiintyminen yhtyeen kanssa tapahtui samana vuonna Suomessa, 15. heinäkuuta, Ilosaarirockissa Joensuussa.
Åkesson on soittanut soolokitaraa myös Krux-yhtyeen "II"-albumilla, vuodelta 2006.
Tukholmalaislähtöisellä Åkessonilla on tällä hetkellä sopimus ESP-kitaramerkin kanssa.
Mark Delaney
Mark Delaney (s. 13. toukokuuta 1976 Haverfordwest, Wales) on walesilainen jalkapalloilija, joka edusti usean vuoden ajan Englannin Valioliigassa pelannutta Aston Villaa. Hän oli pelipaikaltaan puolustaja.
Vuosien 1995 ja 1998 välillä Delaney edusti Carmarthen Townia, jossa nousi joukkueen kapteeniksi jo 20-vuotiaana. 1. kesäkuuta 1998 walesilainen siirtyi vapaalla siirrolla Cardiff Cityyn. Kauden ajan Cardiffissa pelanut Delaney myytiin 28 liigaottelun jälkeen 250 000:lla punnalla Aston Villaan maaliskuussa 1999. Delaney teki 24. elokuuta 1999 ensimmäisen maalinsa Aston Villalle ottelussa Watfordia vastaan.
Delaney pelasi Walesin maajoukkueessa 36 ottelua.
Maksasolu
Maksasolut eli hepatosyytit muodostavat n. 70–80 % maksan solutilavuudesta. Nämä solut osallistuvat proteiinisynteesiin ja hiilihydraattien, kolesterolin, sappisuolojen ja fosfolipidien muodostamiseen, detoksifikaatioon ja monien aineiden muokkaamiseen.
Maksasolu on läpimitaltaan noin 30 (μm) ja muodoltaan monikulmio. Maksasolun pinnat ovat joko sinusoidiin, sappitiehyeisiin tai toisiin maksasoluihin päin. Aikuisen maksan soluissa on useimmiten vain yksi tuma. Sen koko on noin 10 % solun tilavuudesta, ja se sijaitsee keskellä maksasolua. Tuma on vaaleahko ja kromatiini on siinä hajallaan. Tumassa on yksi tai useampia tumajyväsiä. Kaksitumaisia soluja tavataan vanhuksilla ja regeneraation yhteydessä. Tumavakuolit ovat melko yleisiä. Tavallisesti maksasolut sisältävät ruskeita jyväsiä, lipofuskiinia, jonka määrä lisääntyy iän myötä. Uudet tekniikat ovat mahdollistaneet solurungon havainnollistamisen valomikroskooppisesti. Maksasolu on pitkäikäinen: jopa puoli vuotta ja mm. tästä syystä maksakudoksessa nähdään mitooseja todella harvoin.
Maksasolut saavat eri määrän happea ja ravintoa, mikä saattaa johtaa maksasolujen aineenvaihdunnallisiin eroihin.
Maksapalkkien välissä olevat sinusoidit ovat endoteelin verhoamia. Endoteelissa esiintyvät aukot tekevät mahdolliseksi eri plasmakomponenttien kulkeutumisen maksasolun ja sinusoidin seinämän välissä olevaan nk. Dissen tilaan. Sinusoidit sisältävät myös Kupfferin soluja, jotka sijaitsevat usein kahden sinusoidin liitoskohdassa.
Maksasolun solulimassa on paljon organelleja ja membraaneja:
Maksasoluissa on yksi tai useampia tumajyväsiä, jotka koostuvat ribosomien esiasteista, jotka sisältävät RNA:ta.
Kromatiini on tasaisena tai jyväisenä, ja solun jakaantumisen hetkellä kromosomit erottuvat siinä. Muut tumainkluusiot ovat normaaleissa oloissa harvinaisia, paitsi glykogeeni, joka esiintyy noin 30 nm:n läpimittaisten yksittäisten kappaleiden muodossa.
Maksasolut sisältävät runsaasti Golgin laitteita, jotka ovat tavanomaisimmin sappitiehyiden ja tuman lähellä.
Mitokondriot ovat 1–4 μm:n paksuisia rakkuloita. Ne muodostavat noin viidesosan solujen tilavuudesta (1 500–2 000 kpl/solu)
Maksasolut tuottavat veren seerumiin albumiinia, fibrinogeeniä ja hyytymistekijöitä. Maksasolussa tapahtuu pääasiallisesti lipoproteiinien, seruloplasmiinin, transferriinin, komplementtien ja glykoproteiinien synteesi. Maksasolut tekevät omat rakenneproteiininsa ja entsyyminsä.
Maksasolut luovat rasvahappoja hiilihydraateista sekä syntetisoivat triglyseridejä rasvahapoista ja glyserolista. Maksasolut myös syntetisoivat apoproteiineja, joihin liitetään ja joiden kanssa kuljetetaan lipoproteiineja (VLDL, HDL).
Vera Jordanova
Vera Jordanova (s. 28. elokuuta 1975 Helsinki) on suomalais-bulgarialainen malli ja elokuvanäyttelijä.
Jordanovan kummatkin vanhemmat olivat bulgarialaisia muusikoita. Lapsuutensa hän vietti heidän kanssaan kiertueilla ympäri Pohjoismaita. Lopulta he asettuivat Bulgariaan, jossa Jordanova vietti lapsuutensa. Maan poliittisen ilmapiirin vuoksi perhe kuitenkin muutti takaisin Jordanovan synnyinmaahan, Suomeen. Jordanova oli tuolloin 14-vuotias.
Helsingissä Jordanova meni suomalaiseen lukioon, joka oli erikoistunut kieliin. Suomen kielen lisäksi hän opiskeli venäjää, englantia ja ranskaa ja osaa puhua näitä kaikkia kieliä sujuvasti. Lisäksi hän osaa espanjaa. Ylioppilaaksi pääsyn jälkeen suuri suomalainen mallitoimisto löysi Jordanovan ja hän alkoi esiintyä useissa kansallisissa lehdissä ja kampanjoissa. Vähitellen hänen mallinuransa laajeni ulkomaille asti ja hän vietti paljon aikaa kuvauksissa ympäri maailmaa.
Mallia Jordanova esitti myös ensimmäisessä elokuvaroolissaan. Tämä oli pieni näyttäytyminen Åke Lindmanin trillerissä "Harjunpää ja kiusantekijät" (1993). Varsinaisen uransa näyttelijänä hän aloitti 1990-luvun lopulla näytellen tv-sarjoissa "Tähtitehdas" (1998) ja "Isänmaan toivot" (2000). Ensimmäisen suuremmanluokan roolin hän sai Eli Rothin ohjaamassa ja käsikirjoittamassa kauhuelokuvassa "" (2007). Siinä hän näytteli mystistä femme fatalea, joka vaanii mitään arvaamattomia nuoria interreilaajia.
Jordanova seurusteli viisi vuotta taikuri Iiro Seppäsen kanssa, mutta pari erosi alkuvuodesta 2008. Vera on seurustellut myös näyttelijä Samuli Edelmannin kanssa. Vuonna 2013 hän kihlautui kolumbialaisen Federico Ruizin kanssa ja he avioituivat kesäkuussa 2016. Heille syntyi Kiran Alexander -niminen poikavauva 18. elokuuta 2016 New Yorkissa.
Savoie
Savoie ([savwa], arpitaaniksi "Savouè") on Ranskan departementti numero 73.
Savoie sijaitsee Alpeilla Itä-Ranskassa Rhône-Alpesin hallintoalueella. Departementti on pinta-alaltaan 6 028 neliökilometriä ja siellä on 403 094 asukasta (2006). Savoie on jaettu edelleen kolmeen arrondissementtiin, 37 kantoniin ja 305 kuntaan. Savoien pääkaupunki on Chambéry. Toinen tunnettu kaupunki on Albertville, jossa pidettiin talviolympialaiset 1992.
Departementin alueella sijaitsee useita laskettelukeskuksia kuten Val d’Isère sekä "Kolme laaksoa" (), joka on yksi maailman laajimmista laskettelualueista. Siihen kuuluu useita laskettelukeskuksia kolmesta eri laaksosta: Courchevel, Méribel, Les Menuires ja Val Thorens.
"Savoyard fondue" on paikallinen herkku, joka valmistetaan Savoien alueen valkoviinistä ja Emmental- ja Beaufort-juustoista.
Savoie oli osa historiallista Savoijin valtiota. Savoien departementti syntyi, kun Napoleon III liitti alueita Ranskaan vuonna 1860.
Ajomies (vuoden 1921 elokuva)
Ajomies ("Körkarlen") on uudenvuodenpäivänä 1921 ensi-iltansa saanut ruotsalaisen Victor Sjöströmin kuuluisin kotimaassaan ohjaama mykkäkauhuelokuva. Tätä Selma Lagerlöfin samannimiseen romaaniin pohjautuvaa teosta pidetään yleisesti yhtenä parhaista koskaan tehdyistä skandinaavisista elokuvista ja koko maailman mykkäelokuvista.
"Ajomies" luokitellaan kauhuelokuvaksi kuolema-aiheensa ja painajaismaisten näkyjensä vuoksi. Pohjimmiltaan teemana on silti kristillisyys kuten anteeksiannon ja katumuksen tärkeys.
"Ajomies" oli Ingmar Bergmanin suosikkielokuva. Hänen "Mansikkapaikkansa" on kunnianosoitus niin Sjöströmille – joka esitti elokuvassa pääosaa – kuin tämän teoksellekin.
Arne Mattsson on ohjannut "Ajomiehestä" samannimisen uudelleenfilmatisoinnin, joka sai ensi-iltansa vuonna 1958.
Ajomies kertoo tarinan alkoholisti David Holmista, joka loukkaantuu kuolettavasti uudenvuodenyönä. Legendan mukaan hänestä tulee Ajomies, kuolleiden sieluja keräävä Kuoleman palvelija. Edellinen Ajomies ilmestyy Davidille, mutta ennen kuin hänen on aika astua tuonpuoleiseen, hänen on käytävä elämäntaipaleensa lävitse.
Heroes of Might and Magic IV: The Gathering Storm
Heroes of Might and Magic IV: The Gathering Storm on vuoropohjaisen strategiapelin Heroes of Might and Magic IV:n ensimmäinen lisäosa. Pelin on kehittänyt New World Computing ja julkaissut The 3DO Company vuonna 2002.
Heroes of Might and Magic IV: The Gathering Storm tarjoaa kuusi uutta kampanjaa, yli 20 kenttää, 16 esinettä, neljä uutta olentoa (Goblin Knight, Evil Sorceress, Gargantuan, and Dark Champion) ja moninpelipäivityksen. Jokainen viidestä ensimmäisestä kampanjasta sisältää erikoissankarin, mukaan lukien dark priest Alita Eventide, archmage Bohb, wizard Kozuss, barbarian Dogwoggle ja bard Agraynel.
Black Earth
Black Earth on ruotsalaisen metalliyhtye Arch Enemyn debyyttialbumi, vuodelta 1996. Albumi on alun perin julkaistu Wrong Again Recordsin levymerkillä, mutta sen uudelleenjulkaisua ovat julkaisseet myös levy-yhtiöt Century Media ja Regain Records, joka on Wrong Again Recordsin tilalle syntynyt levy-yhtiö. Ensialbumiksi "Black Earth" sai yllättävän hyvän vastaanoton metallipiireissä, etenkin Japanissa, ja yhtye itsekin pitää albumia loistavana debyyttinä. Kaupallinen suosio albumilla kuitenkaan ei ollut verrattavissa yhtyeen 2000-luvun tuotantoon.
Albumin ensimmäinen kappale "Bury Me an Angel" kuuluu edelleenkin yhtyeen livesetin vakio-osastoon.
Albumista julkaistiin bonusraitoja sisältävä uudelleenjulkaisu vuonna 2007."Kappaleet "Losing Faith" sekä "The Ides of March" ovat Century Median sekä Regain Recordsin julkaiseman uudelleenjulkaisun lisäkappaleet, ja "Aces High" on vain Regainin julkaisussa ollut bonusraita."
Franco Chioccioli
Franco Chioccioli (s. 25. elokuuta 1959 Castelfranco di Sopra) on italialainen entinen maantiepyöräilijä. Hänen uransa kohokohta oli Italian ympäriajon voitto vuonna 1991.
Regain Records
Regain Records on ruotsalainen levy-yhtiö, joka on erikoistunut julkaisemaan enimmäkseen raskaamman sarjan metallimusiikkia, kuten death- ja black metal -albumeita.
Per Gyllenbäck perusti Regain Recordsin Wrong Again Records -nimisen levy-yhtiön tilalle vuonna 1997. Yhtiö sai mainetta jo Wrong Again Recordsin aikaan muun muassa nykyään hyvin suosittujen yhtyeiden, kuten In Flamesin ja Arch Enemyn ansiosta.
Regain Recordsin myynti kasvoi merkittävästi, kun se uudelleenjulkaisi jo tunnetuksi tulleen In Flamesin kaksi ensimmäistä albumia, "Lunar Strainin" ja "Subterraneanin", jotka olivat alun perin julkaistu vielä Wrong Again -levymerkillä.
Regain Recordsista on sittemmin laajentunut ruotsalaisesta levy-yhtiöstä Euroopassa laajalti toimivaksi levy-yhtiöksi ja jakelijaksi. Sen kiinnityksiin kuuluu tai on kuulunut merkittäviä metalliyhtyeitä, kuten Behemoth, Dark Funeral, Dismember, Enthroned, Gorgoroth, Marduk, Mustasch ja Overkill.
Koronkiskonta
Koronkiskonta on kohtuuttoman suuren koron perimistä lainatusta rahasta.
Historiallisessa asiayhteydessä ja ulkomailla käsitteellä voidaan viitata myös muihin kohtuuttomiin veloituksiin rahanvaihdossa ja lainauksessa, kuten esimerkiksi suuriin palkkioihin valuutan vaihdosta toiseen.
Koronkiskontaa harjoittavaa henkilöä kutsuttiin entisaikaan koronkiskuriksi.
Koronkiskonnalle ei Suomessa ole määritelty tiettyä korkorajaa, mutta koronkiskonnaksi voidaan laskea korko, joka ylittää reilusti julkisen valvonnan alaisten rahoituslaitosten, yleensä pankkien tavallisesti ottaman koron. Suomessa koronkiskonnaksi on epäilty pikalainoja myöntävien pikavippiyritysten toimintaa, jonka korkomäärät ovat moninkertaisesti ylittäneet pankkien myöntämien lainojen koron. Asiasta on kuitenkin tehty syyttämättäjättämispäätöksiä, koska pikavippien todellisiin vuosikorkoihin on laskettu myös korkeat käsittely- ja tilinhoitomaksut.
Rikoslain 36 luvun 6 §:ssä ja 7 §:ssä säädetään kiskonnasta ja törkeästä kiskonnasta määrittelemällä se siihen, että hankkii "taloudellista etua, joka on selvästi epäsuhteessa vastikkeeseen".
Laki varallisuusoikeudellisista oikeustoimista 13.6.1929/228 31 § säätelee kiristämistä ja kiskontaa hädänalaisen tilan hyväksikäytön näkökulmasta.
Kirjallisuudessa tunnettuja koronkiskureita ovat muun muassa juutalainen Shylock William Shakespearen näytelmässä "Venetsian kauppias" ja koronkiskurieukko Aljona Ivanovna Fjodor Dostojevskin romaanissa "Rikos ja rangaistus".
Vilddas
Vilddas on saamenkielistä musiikkia esittävä yhtye. Sen perustivat Tampereella vuonna 1997 Annukka Hirvasvuopio, Mikko Vanhasalo ja Marko Jouste. Vilddasin ensimmäinen konsertti oli 26. lokakuuta 1997 Tampereella kulttuuritalo Telakassa.
Liskojen yö
Liskojen yö voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Ahti Karjalainen (säveltäjä)
Ahti Eino Karjalainen (20. maaliskuuta 1907 Oulu – 2. lokakuuta 1986 Jyväskylä) oli suomalainen säveltäjä, muusikko (viulisti, alttoviulisti, pasunisti) ja kapellimestari. Hän vaikutti osan elämästään Jyväskylässä kouluttajana ja orkesterinjohtajana. Hänen sävellystyylinsä edusti romantiikan suuntausta, ja hän sävelsi muun muassa kolme sinfoniaa, useita konserttoja, kamari- ja soolosoitinmusiikkia sekä lauluja.
Ahti Karjalainen opiskeli sävellystä Erkki Melartinin, Selim Palmgrenin ja Sulho Rannan johdolla ja hän sai Sibelius-Akatemian diplomin vuonna 1947. Karjalainen oli jäsenenä useissa orkestereissa vuosina 1929–1951, muun muassa pasuunan äänenjohtajana Helsingin kaupunginorkesterissa vuosina 1944–1951. Vuosina 1950–1958 hän toimi musiikinopettajana Jyväskylän kasvatusopillisessa korkeakoulussa ja vuosina 1963–1971 Jyväskylän kaupunginorkesterin kapellimestarina sekä välillä kapellimestarina Joensuussa ja musiikkiopiston johtajana Kotkassa.
Pat Benatar
Pat Benatar, oikealta nimeltään Patricia Mae Andrzejewski (s. 10. tammikuuta 1953 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen rock-laulaja. Benatar oli menestyksensä huipulla 1980-luvun alussa. Hän on nelinkertainen Grammy-voittaja.
Patricia Mae Andrzejewski syntyi 10. tammikuuta 1953 Greenpointissa Brooklynissa ja kasvoi viereisessä Lindenhurstissa Long Islandilla. Hänen äitinsä oli oopperalaulaja. Pat opiskeli New Yorkin Juilliard Schoolissa. Valmistuttuaan Lindenhurst High Schoolista hän meni naimisiin vuonna 1971 Dennis Benatarin kanssa ja muutti Virginiaan, missä hän työskenteli pankkivirkailijana. Liitto päättyi eroon ja Benatar muutti takaisin New Yorkiin.
Benatar alkoi laulaa vakituisesti klubeilla 1970-luvun puolivälissä New Yorkissa ja sai levytyssopimuksen Chrysalis Recordsilta. Hänen kitaristikseen tuli Neil Giraldo, josta tuli vuonna 1982 myös hänen aviomiehensä. Giraldo toi Benatarin musiikkiin Benatarin kaipaaman rokkaavan kitarasoundin.
Benatarin esikoisalbumi "In the Heat of the Night" (1979) oli menestys samoin kuin sen singlet ”Heartbraker” ja ”I Need a Lover”.
Benatarin toinen albumi "Crimes of Passion" (1980) myi platinaa ja sisälsi hitit ”Hit Me with Your Best Shot”, ”Treat Me Right” ja ”You Better Run”. Samalla Benatarista tuli yksi uuden MTV-musiikkivideokanavan soitetuimmista artisteista. Benatarin sen ajan kiertueet olivat loppuunmyytyjä, ja albumit kuten "Precious Time", "Get Nervous", "Live from Earth", "Tropico", "Seven the Hard Way" ja "Wide Awake in Dreamland" olivat suuria hittejä. Hänen suurimpia hittisinglejään olivat etenkin ”Love Is a Battlefield” ja ”We Belong”.
Benatarin menestys hiipui 1980-luvun lopulla, ja hän vaihtoi tyyliään bluesin ja R&B:n suuntaan albumilla "True Love" (1991). Tyylinvaihdos ei onnistunut, joten hän palasi areenarock-tyyliinsä seuraavilla albumeillaan. Benatar piti keikkailusta viiden vuoden tauon 1990-luvun alussa. Hänen toistaiseksi viimeinen studioalbuminsa "Go" ilmestyi 2003. Hän on myös näytellyt sitcomeissa. Benatar julkaisi muistelmansa "Between a Heart and a Rock Place" vuonna 2010. Benatar konsertoi edelleen 2010-luvulla miehensä kanssa.
Benatar on saavuttanut urallaan 10 platinalevyä, yhdeksän Yhdysvaltain listan ykkössingleä ja neljä Grammya.
Benatarilla on avioliitostaan Neil Giraldon kanssa kaksi tytärtä.
Phil Bredesen
Philip Norman ”Phil” Bredesen (s. 21. marraskuuta 1943) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi vuosina 2003–2011 Tennesseen kuvernöörinä ja vuosina 1991–1999 Nashvillen pormestarina.
Bredesen muutti Nashvilleen vuonna 1975 ja perusti vuonna 1980 vakuutusyhtiö HealthAmerica Corporationin. Hän toimi yrityksen toimitusjohtajana vuoteen 1986, jolloin Maxicare Health Plans Incorporation osti sen noin 400 miljoonalla dollarilla. Ennen valintaansa Nashvillen pormestariksi hän oli pyrkinyt tehtävään myös vuonna 1987, jolloin hävisi pormestarinvaalin toisella kierroksella Bill Bonerille.
Bredesen on naimisissa Andrea Conten kanssa. Parilla on yksi lapsi, poika Ben.
Jon Corzine
Jon Stevens Corzine (s. 1. tammikuuta 1947) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko. Hän istui vuosina 2001–2006 Yhdysvaltain senaatissa ja tuli sen jälkeen valituksi New Jerseyn kuvernööriksi nelivuotiskaudelle, joka päättyi 2010.
Corzine syntyi Illinois'ssa. Hän työskenteli investointipankki Goldman Sachsissa ja ansaitsi noin 400 miljoonaa dollaria pankin mennessä pörssiin 1999. Hänen seuraajakseen pankin toimitusjohtajaksi tuli Henry Paulson.
Hän otti marraskuussa 2003 avioeron Joanne Doughertystä, jonka kanssa oli ollut naimisissa vuodesta 1969. Pari sai kolme lasta. Marraskuussa 2010 Corzine avioitui Sharon Elghanayanin kanssa.
Corzine joutui 12. huhtikuuta 2007 vakavaan auto-onnettomuuteen ja oli alun perin kriittisessä tilassa, mutta toipui ja pääsi muutamien viikkojen kuluttua sairaalasta.
Corzine menetti paikkansa kuvernöörinä republikaanien Chris Christielle vuoden 2009 vaaleissa.
Ranskan kansanäänestykset
Ranskassa kansanäänestys tapahtuu tasavallan presidentin päätöksellä, mutta sitä voivat esittää sekä Ranskan hallitus sekä kansalliskokous ja senaatti.
Vuoden 2003 perustuslain muutos, jonka tavoitteena on lisätä vallan hajaantumista Ranskassa, mahdollistaa myös alueelliset ja paikalliset neuvoa antavat kansanäänestykset.
Kansanäänestys perustuu suoraan kansan suvereniteettiin ja Viidennen tasavallan perustuslaki määrittelee kansanäänestyksen;
Tässä perustuslain artiklassa sekoittuvat sekä suora demokratia ja edustuksellinen demokratia, joiden välityksellä kansa käyttää valtaansa.
Ranskassa kansanäänestys, jonka perustuslain 3. artikla tekee yhdeksi kansakunnan tavaksi käyttää suvereenia valtaansa, on tapa konsultoida suoraan kansalaisten mielipidettä tietystä kysymyksestä tai tekstistä, jota ei voida toteuttaa ilman äänestäjien enemmistön kannatusta.
Ranskan Viidennen tasavallan perustuslaki vuodelta 1958 luettelee neljä erilaista mahdollista kansanäänestystä. Näistä kolme on kansallisen tason kansanäänestystä; tavallisen lain hyväksymiseksi, valtiosopimuksen ratifioimiseksi (artikla 11.) sekä perustuslain muuttamiseksi (artikla 89.). Neljäs mahdollisuus koskee paikallista tasoa ja perustuslain 72 artikla ja sen 1 momentti mahdollistavat paikallisten yhteisöjen konsultoinnin asioissa, jotka ovat paikallisessa kompetenssissa. Pitää kuitenkin huomioida, että kansanäänestyskin on pois suljettu mahdollisuus jos on kyse tasavaltalaisen valtiomuodon olemassaolosta (artikla 89.).
Vuodesta 1793 lähtien Ranskassa on suoritettu seuraava kansanäänestykset:
Kahvankari
Kahvankari on asumaton saari Oulun kaupungin vesialueella Perämerellä. Se sijaitsee Hermannien ja Kellon Kraaselin saarien välisellä alueella Kuivasmeren lahden suulla Taskilan kaupunginosan edustalla, noin 2,2 kilometrin päässä Letonniemestä. Saarta esitettiin suojeltavaksi luonnonsuojelulain nojalla, ja se ympäröivine karikkoineen on luonnonsuojelualuetta.
Saari on pääasiassa sekametsän peitossa, ja sen rannat ovat ruoikkoisia. Saaren pohjoisosassa on hiekkasärkkä, joka ulottuu Kellon Kraaseliin saakka. Saarella pesii merilintuja, ja se on muun muassa karikukkojen ("Arenaria interpres") pesimispaikka.
José José
José Romulo Sosa Ortíz eli José José (s. 17. helmikuuta 1948) on meksikolainen laulaja ja näyttelijä.
José José oli 1970-luvun vuosina Latinalaisen Amerikan tunnetuimpia balladisteja. Tunnetuimpiin lauluihin lukeutuu päättyneestä romanssista kertova "Lo Dudo". Hän teki yhteistyössä José Felicianon kanssa hitin "Por Ella".
José José sai vielä 1990-luvulla suosiota "Cuarenta y Veinten" (1992) kaltaisilla hiteillä. Hänen tuorein studioalbuminsa "Tenampa" julkaistiin vuonna 2001. Vuonna 2007 ilmestyi Josén tunnetuimpien duettojen kokoelma "Mis Duetos", joka sisälsi myös uuden kappaleen "E-Mail Me".
José Josélla on viisi lasta. Alkoholiongelma alkoi rappeuttaa hänen terveyttään 1990-luvulla, mutta hän on ilmoittanut toipuneensa Alcoholics Anonymousin vertaistuella. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Isokankaan luonnonsuojelualue
Isokankaan luonnonsuojelualue on 331 hehtaarin laajuinen luonnonsuojelu- ja pohjavesialue Oulun kaupungissa entisen Ylikiimingin rajan lähellä, Sanginjoen pohjoispuolella. Se on harjumaisemaa, jonka keskellä on tummavetinen Isonkankaanjärvi. Järven ympärillä on aarnialue. Alue on myös Oulun kaupungin tärkeimpiä säilyneitä luonnonalueita sekä suosittu retkeilykohde.
Luonnonsuojelualue perustettiin kesällä 1987, kun Oulun kaupunginhallitus teki kaupunginvaltuuston aloitteesta lääninhallitukselle esityksen alueen rauhoittamisesta luonnonsuojelualueeksi. Alue suojeltiin lääninhallituksen 17. joulukuuta 1987 antamalla päätöksellä.
Alue muodostuu Isokankaanjärveä ympäröivästä 51 hehtaarin laajuisesta aarnialueesta, jolla kaikki metsätaloustoiminta on kiellettyä. Muu osa on suojeltu niin sanottuna metsäpuistona, jossa metsää voidaan hakata ja uudistaa, mutta avohakkuu ja maanpinnan käsittely ei ole sallittua.
Alueella on myös Isokankaan retkeilypolku, joka on rakennettu ohjaamaan retkeilijöitä. Retkeilypolku liittyy läheisesti Kalimen retkeilypolkuun ja Korpilammen riistapolkuun.
Heinz Chur
Heinz Chur (s. 24. syyskuuta 1948, Essen) on saksalainen taidemusiikin säveltäjä.
Chur aloitti musiikin luomisen varhaisella iällä. Hänen tuotantoonsa kuuluu viisi sinfoniaa ja yhdeksän pianosonaattia.
Chur asuu Essenissä vaimonsa Christinan kanssa.
Selkäkari (Oulu)
Selkäkari (myös Piispanletto ja Surmankari) on matala asumaton saari ja luonnonsuojelualue Kiviniemen kaupunginosan edustalla Kempeleenlahdella. Saari ja sitä ympäröivät vesialueet ovat arvokkaita lintuvesialueita.
Saarella pesii merilintuja, ja se on muun muassa karikukkojen ("Arenaria interpres") pesimispaikka. Saarella pesii myös lähes sata naurulokkipariskuntaa.
Olcott Deming
Olcott Hawthorne Deming (28. helmikuuta 1909 – 20. maaliskuuta 2007) oli yhdysvaltalainen diplomaatti.
Deming oli Nathaniel Hawthornen jälkeläinen. Hän syntyi Westchesterin piirikunnassa New Yorkin osavaltiossa. Valmistuttuaan Rollins Collegesta vuonna 1935 hän työskenteli Tennessee Valley Authoritylle sekä opettajana Greenwichissä, Connecticutissa.
Deming liittyi Yhdysvaltain ulkoministeriöön vuonna 1942. Hän työskenteli mm. Yhdysvaltain ensimmäisenä suurlähettiläänä Ugandaan vuosina 1962–1965. Hän kuoli verenmyrkytykseen Washington DC:ssä 98-vuotiaana.
Iwo Jiman taistelu
Iwo Jiman taistelu ("operaatio Detachment") oli Yhdysvaltain ja Japanin välinen taistelu Tyynenmeren sodassa toisessa maailmansodassa. Taistelu käytiin pienellä Tyynenmeren saarella Iwo Jimalla helmi–maaliskuussa 1945. Yhdysvaltain maihinnousun tarkoitus oli valloittaa saari sen strategisten lentokenttien tähden.
Yhdysvaltalainen merijalkaväki suoritti maihinnousun Iwo Jiman saarelle noin neljälläsadalla amtrackilla ja maihinnousualuksella. Japanilaiset kuitenkin olivat vastassa Yhdysvaltain joukkoja. Kun yhdysvaltalaiset olivat edenneet ensimmäisten dyynien yli ja parisen sataa sotilasta oli edennyt noin neljäsosan rannasta, japanilaiset avasivat tulen. Yhdysvaltain merijalkaväen sotilaat onnistuivat kuitenkin murtamaan puolustuksen.
Saarta puolustaneen Japanin keisarillisen armeijan asemat olivat järeästi linnoitetut. Ne koostuivat suurista bunkkereista, piiloon kaivetusta tykistöstä ja kahdeksantoista kilometriä pitkästä tunneliverkostosta. Taistelu oli ensimmäinen, joka käytiin Japanin kotisaarilla. Puolustajien vastarinta oli ankaraa. Taistelussa kuoli noin 18 000 japanilaista sotilasta.
Yhdysvalloille Iwo Jiman taistelusta tuli merkittävä symboli ja propaganda-ase. Associated Pressin valokuvaaja Joe Rosenthal kuvasi viittä merijalkaväen ja yhtä laivaston sotilasta pystyttämässä tähtilippua saaren lounaiskärjellä sijainneelle Suribachi-vuorelle. Joe Rosenthalin valokuva "Raising the Flag on Iwo Jima" on eräs tunnetuimmista ja kuuluisimmista toista maailmansotaa kuvaavista valokuvista.
Clint Eastwoodin ohjaamat elokuvat "Isiemme liput" (2006) ja "Kirjeitä Iwo Jimalta" (2006) kertovat Iwo Jiman taistelusta. Elokuvista ensimmäisenä mainittu käsittelee tapahtumia yhdysvaltalaisten ja jälkimmäinen japanilaisten näkökulmasta.
Hildegard Behrens
Hildegard Behrens (9. helmikuuta 1937 Varel, Saksa – 18. elokuuta 2009 Tokio, Japani) oli saksalainen sopraano. Hänet tunnettiin hänen laajasta repertoaaristaan, johon kuuluu rooleja muiden muassa Wagnerin, Weberin, R. Straussin ja Alban Bergin oopperoista.
Ennen oopperalaulajan uraansa Behrens ehti valmistua Freiburgin Albert Ludwigs -yliopistosta, jossa hän oli opiskellut lakia. Laulunopintonsa hän aloitti Ines Leuwenin johdolla Freiburgin musiikkiakatemiassa.
Behrens teki debyyttinsä Freiburgissa vuonna 1971 roolissa W. A. Mozartin oopperassa "Figaron häät". Yhdysvaltain-debyyttinsä hän teki New Yorkin Metropolitan-oopperassa 15. lokakuuta 1976, jolloin hän esitti Giorgettan roolin Giacomo Puccinin teoksessa "Il tabarro".
Behrens kuoli elokuussa 2009 valtimonpullistumaan Tokiossa, jossa hän oli luennoimismatkalla.
Iinatin moottoriurheilukeskus
Iinatin moottoriurheilukeskus oli Kaakkurin kaupunginosan itäreunalla Oulussa sijaitseva moottoriurheilun toimipaikka. Moottoriurheilukeskus suljettiin lopullisesti keväällä 2015. Keskuksessa järjestettiin vuosittain useita moottoriurheilutapahtumia. Moottoriurheilukeskus sijaitsee Kaakkurin kaupunginosasta Iinatin kaupunginosaan johtavan paikallistien varrella, noin kolmen kilometrin päässä Kaakkurin keskuksesta itään.
Alueen asutuksen laajetessa asukkaat ovat esittäneet valituksia moottoriurheilukeskuksen aiheuttamista äänihaitoista, ja moottoriurheilukeskuksen toiminnot siirretään kokonaisuudessaan valtatien 20 varrelle rakennettuun monitoimikeskus OuluZoneen.
Aspartaattiaminotransferaasi
Aspartaattiaminotransferaasi eli ASAT (EC 2.6.1.1) on hyvin yleinen intrasellulaarinen eli solunsisäinen entsyymi, jota on eniten maksan, sydänlihaksiston ja luurankolihaksiston sytosolissa ja mitokondrioissa. Entsyymin aktiivisuus veriplasmassa kasvaa sydäninfarktin sekä maksatulehduksen yhteydessä. Aspartaattiaminotransferaasi katalysoi reversiibeliä reaktiota, jossa aminoryhmä siirretään aspartaatilta α-ketoglutaraatille ja tuotteena muodostuu oksaloetikkahappoa ja glutamaattia.
Nordisk Film
Nordisk Film A/S (aiemmalta nimeltään "Nordisk Films Kompagni af") on vuonna 1906 Tanskassa perustettu elokuvayhtiö. Se on nykyisin osa Egmont-konsernia, joka on Tanskan suurin mediakonserni ja jolla on toimintaa 30 maassa. Nordisk Film on maailman vanhimpia elokuvayhtiöitä. Vuonna 2016 yhtiön liikevaihto oli 530 miljoonaa euroa. Yhtiön palveluksessa oli 1 900 ihmistä.
Yhtiö kehittää, tuottaa ja jakelee liikkuvaa kuvaa Pohjoismaissa. Nordisk Filmin toiminta sisältää elokuvia, animaatioita, mainoksia, musiikkivideoita, videoita, dvd-julkaisuja, sekä TV- ja elektroniikkapelejä. Nordisk Filmillä on Sonyn PlayStationin levitysoikeudet, ja yhtiö omistaa elokuvateattereita Tanskassa ja Norjassa. Nordisk Film omistaa myös jälkituotantoyhtiöitä, filmilaboratorioita sekä radio- ja televisiolähetysstudioita.
Suomessa Nordisk Film tuottaa televisio-ohjelmia ja levittää elokuvia, pelejä ja musiikkia. Yhtiö on osakas MRP Matila Röhr Productions- ja Solar Films -elokuvatuotantoyhtiössä. Lisäksi Nordisk Filmillä on levityssopimukset Kinottaren ja Kinoproductionin kanssa.
Merimiehenkotimuseo
Merimiehenkotimuseo toimii Oulun Pikisaaressa sijaitsevassa Matilan talossa, joka on kaupungin vanhin säilynyt puutalo. Rakennus on aikoinaan toiminut myös tullitupana, ja sen historialliset lähteet voidaan jäljittää aina 1730-luvulle. Rakennus selvisi vahingoittumatta vuoden 1822 suurpalosta. Museota ylläpitää Pohjois-Pohjanmaan museo.
Rakennus on alun perin toiminut tullitupana Oulusta Liminkaan johtaneen tien varrella, josta se siirrettiin Pikisaareen vuonna 1983. Rakennus sisustettiin 1880-luvun tyylin mukaan merimiehen kodiksi Isak Matilaisen mukaan. Museon näyttely muodostuu tyypillisestä 1800-luvun loppupuolen oululaisen merimiehen kodin esineistöstä.
Jim Sasser
James Ralph "Jim" Sasser (s. 30. syyskuuta 1936 Memphis, Tennessee) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko, lakimies ja diplomaatti.
Sasser syntyi Tennesseen Memphisissä ja opiskeli lakia useissa eri yliopistoissa. Hän sai oikeuden toimia lakimiehenä Tennesseen osavaltiossa vuonna 1961, jonka jälkeen hän harjoitti ammattiaan Nashvillessa. Sasser kuului myös Yhdysvaltain merijalkaväen reserviin vuosina 1957-1963.
Sasser valittiin Yhdysvaltain senaattiin Tennesseestä ensimmäisen kerran tammikuussa 1977 alkaneelle kaudelle. Hänet valittiin uudelleen 1982 ja 1988. Sasser toimi senaatissa muun muassa senaatin budjettikomitean puheenjohtajana ja hän oli ennen vuoden 1994 vaaleja vahva ehdokas demokraattisen puolueen seuraavaksi johtajaksi senaatissa. 1994 vaaleissa Sasser kuitenkin hävisi yllättäen republikaanien vastaehdokkaalle ja poliittisesti kokemattomalle Bill Fristille.
Senaatista tippumisen jälkeen presidentti Bill Clinton nimitti Sasserin Yhdysvaltain uudeksi Kiinan suurlähettilääksi. Sasser toimi suurlähettiläänä joulukuusta 1995 vuoteen 2001 saakka.
Sasserilla on vaimo Mary sekä lapset Gray ja Elizabeth.
John Melcher
John Melcher (6. syyskuuta 1924 – 12. huhtikuuta 2018) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän edusti Montanaa Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1969–1977 ja senaatissa 1977–1989.
Melcher syntyi Sioux Cityssä, Iowassa. Hän opiskeli Minnesotan yliopistossa, palveli Yhdysvaltain maavoimissa toisessa maailmansodassa ja valmistui Iowa State Universitystä vuonna 1950.
Muutettuaan Forsythiin Montanaan hän perusti eläinlääkäriklinikan ja tuli myöhemmin valituksi kaupungin pormestariksi vuonna 1955.
Melcher putosi senaatista vuoden 1988 vaaleissa.