hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Mobile Launcher Platform
Mobile Launcher Platform eli MLP on kaksikerroksinen rakennelma, jonka päältä avaruussukkulat laukaistaan. Koko avaruussukkulajärjestelmä (STS, engl. Space Transport System) kootaan Kennedy Space Centerin Vehicle Assembly Buildingissa MLP:n päälle, mikä vuorostaan on Crawler-Transporter-tela-ajoneuvon päällä. Tämän jälkeen koko sukkula ajetaan laukaisualustalle 39-A tai 39-B. MLP lasketaan laukaisupaikalle ja Crawler-Transporter ajetaan pois ennen laukaisua. Aiemmin samoja laitteita käytettiin Apollo-ohjelman Saturn V -rakettien kokoamiseen ja laukaisuun.
Kukin MLP painaa 4,2 Mkg ja on 49 m pitkä, 41 m leveä sekä 7,6 m korkea.
Kaikki kolme MLP:ää tehtiin alun perin Apollo-ohjelman Saturn V -rakettien laukaisuun ja siihen niitä käytettiin 1960 ja 1970-lukujen vaihteessa. Kussakin MPL:ssä oli Saturn V:n laukaisussa tarvittu 120 metriä korkea laukaistorni, jossa oli juuri ennen laukaisua sivuun käännettävät käsivarret ja muita toimintoja.
Miehitettyjä Skylab ja Apollo-Soyuz -lentoja varten MLP #1 muokattiin, siten että Raketin alle lisättiin sitä korottava jalusta. Näin Saturn V:tä lyhyempi Saturn IB yletti laukaistutornin käsivarsiin eikä laukaistornia tarvinnut muuntaa. Lisäksi Saturn V Ground Support Equipment (GSE) poistettiin tai poistettiin käytöstä ja tilalle asennettiin Saturn IB GSE equipment.
Apollo-ohjelman jälkeen MLP 2:n ja 3:n tornit muokattiin avaruussukkulan laukaisuun sopivaksi ja niille annettiin nimi "Fixed Service Structure" FSS sekä kiinnitettiin pysyvästi laukaisupaikkoihin 39 A and B. MLP 1:n laukaisutorni purettiin ja säilöttiin Kennedy Space Centeriin. Lisäksi laukaisualustaan lisättiin mm. laukaisua edeltävien vetyhuurujen polttamiseen tarkoitetut soihdut ja uudet aukot booster-rakettien pakokaasuille. Sukkulan moottorien pakokaasut kulkevat alkuperäisten aukkojen kautta. Alustaan asennettiin kuusi 3,7 metriä korkeaa äänenvaimennustornia. Niitä muokattiin STS-1 -lennon jälkeen, kun akustinen kuorma vaurioitti suurinta osaa sukkulan lämpösuojasta (TPS) lähdön aikana. Lähdön aikana tornit vapauttavat laukaisualustalle 1136 m vettä 20 sekunnissa. Näin äänen voimakkuus laskeen noin 142 dB:iin.
Sukkula on kiinni laukaisualustassa kahdeksasta kohtaa ennen liikkeelle lähtöä. Pultteja on neljä kunkin booster-raketin peräliepeessä. Juuri ennen boostereiden sytyttämistä mutterit räjäytetään ja sukkula pääsee liikkeelle.
NASA on päättänyt korvata avaruussukkulat kapselimaisella Orion-avaruusaluksella, sekä miehitetyllä Ares I -kantoraketilla ja miehittämättömällä Ares V -kantoraketilla. Project Constellationissa on kuitenkin tarkoitus käyttää jo Apollo-ohjelman aikaista laitteistoa, Crawler-transporteria ja MLP:ia. Siinä tullaan pohjaamaan Apollo-ohjelmassa koeteltuihin ratkaisuihin.
Vuonna 2009 Ares I:n testilaukaisuihin modifioidaan yksi MLP. 2012 testilaukaisut ja siitä eteenpäin tehdään uusilta MLP:iltä, joihin on asennettu laukaistutorni ja suurin osa muusta laitteistosta. NASA antoi uuden laukaisualustan suunnittelun Merritt Islandissa toimivalle Reynolds, Smith and Hills -yhtiölle.
Oleg Kononenko
Oleg Dmitrijevitš Kononenko (, s. Tšardžou, Turkmenistanin SNT) on venäläinen avaruuslentäjä.
Kononenko valmistui Nikolai Žukovskin nimeä kantavasta Harkovan ilmailuinstituutista vuonna 1988 koneinsinöörinä, erikoistumisalanaan lentokoneiden moottorit. Vuonna 1990 Kononenko sai jatko-opintonsa valmiiksi Kuibyševin ilmailuinstituutissa erikoisalanaan automaattiset ohjausjärjestelmät. Opintojen jälkeen Kononenko toimi Samaran keskussuunnitteluvirastossa insinöörinä, suunnitteluinsinöörinä ja johtavana suunnitteluinsinöörinä.
Kononenko valittiin avaruuslentäjäkandidaatiksi . Gagarin Cosmonaut Training Centerissä suoritetun kesäkuusta 1996 maaliskuuhun 1998 kestäneen kosmonautin peruskoulutuksen jälkeen hänet valittiin koekosmonautiksi .
Lokakuussa 1998 Kononenko aloitti harjoittelun muiden ISS-ohjelmaan valittujen kosmonauttien kanssa. Tammikuussa 1999 Kononenko pääsi Energijan kosmonauttiryhmään. – Kononenko harjoitteli Sojuz TM-34:n varamiehistön lentoinsinöörinä.
Maaliskuussa 2006 Kononenko aloitti harjoittelun Sojuz TMA-12:n lentoinsinöörinä ja Retkikunta 17:n ensimiehistönä. Kononenko laukaistiin avaruuteen Sojuz TMA-12 -lennolla osana Kansainvälisen avaruusaseman Retkikunta 17:ää. Lennon on tarkoitus kestää saman vuoden lokakuuhun saakka.
Kononenko oli 23. joulukuuta 2011 - 1. heinäkuuta 2012 ISS:llä Retkikunta 30:n ja Retkikunta 31:n miehistössä.
EinStein würfelt nicht
EinStein würfelt nicht! on saksalaisen sovelletun matematiikan professorin Ingo Althöferin kehittämä kahden pelaajan lautapeli. Se oli Saksassa Einstein-vuonna 2005 kiertäneen ”Spiel in der Wissenschaft – Wissenschaft im Spiel” -näyttelyn virallinen tunnuspeli.
Pelin saksankielinen nimi () on sanaleikki, joka viittaa Albert Einsteinin kuuluisaan toteamukseen Jumalasta: ”Olen vakuuttunut, että hän ei heitä noppaa.” – pelin sääntöjen mukaan pelaaja, jolla on jäljellä vain yksi pelinappula eli ”kivi” (saksaksi ”ein Stein”), voi liikuttaa nappulaansa heittämättä enää noppaa.
Peliä pelataan neliskulmaisella 5×5 ruudun laudalla. Molemmilla pelaajilla on kuusi nappulaa, jotka on numeroitu yhdestä kuuteen. Aloituksessa nappulat asetellaan vastakkaisiin kulmiin kuvan esittämällä tavalla. Pelin tähtäimenä on saavuttaa nappulallaan laudan vastakkainen kulma, josta vastustaja aloitti, tai syödä kaikki vastustajan nappulat.
Kumpikin pelaaja heittää vuorollaan tavallista kuusisivuista noppaa ja siirtää sitten nopan lukemaa vastaavaa nappulaa. Jos kyseistä nappulaa ei enää ole laudalla, pelaaja saa valintansa mukaan siirtää seuraavaksi suurinta tai pienintä laudalla yhä olevaa nappulaansa. Nappulaa voi siirtää viistosti vastustajan nurkkaa kohden tai kohti niitä sivuja, joita vasten aloitustilanteessa ei ollut omia nappuloita. Mikäli kohderuudussa on oma tai vastustajan nappula, se poistetaan laudalta.
Mitä vähemmän pelaajalla on laudalla nappuloita, sen liikkuvampia ne ovat, sillä samaa nappulaa on mahdollista siirtää useammalla noppatuloksella. Tämän vuoksi on usein hyödyllistä syödä myös omia nappuloitaan. Samoin joskus on viisasta välttää vastustajan nappuloiden syömistä.
Althöfer on kehittänyt EinStein würfelt nichtistä myös 3–4 pelaajalle soveltuvan version, jonka pelilauta on normaalista poiketen 6×6-kokoinen. Nappulat asetellaan aluksi laudan kulmiin kaksinpelin tapaan. Nelinpelissä pelaajista muodostetaan kaksi joukkuetta, joiden päämääränä on saada yksi jommankumman pelaajan nappuloista vastakkaiseen nurkkaan. Mikäli joku pelaajista menettää kaikki nappulansa, hänen joukkueensa on hävinnyt. Kolminpelissä yksi pelaajista pelaa tavalliseen tapaan päämääränään saada nappula vastakkaiseen kulmaan, vastapelaajien pyrkiessä syömään kaikki hänen nappulansa.
Kauhun pikajuna
Kauhun pikajuna (; ) on vuonna 1972 ensi-iltansa saanut englantilais-espanjalainen kauhuelokuva. Elokuvan on ohjannut Eugenio Martín ja pääosissa nähdään Christopher Lee, Peter Cushing sekä Telly Savalas. Elokuva on vapaa tekijänoikeudesta (public domain).
Vuonna 1906 professori Alexander Saxtonin (Christopher Lee) johtama atropologinen ryhmä löytää 'puutuvaksi linkiksi' oletetun fossiilin Pohjois-Kiinasta. Löydös on tarkoitus toimittaa Englantiin lisätutkimuksia varten, jonka johdosta fossiili lastataan Siperian halki kulkevaan pikajunaan.
Ennen lähtöä fossiilin pakkausarkun läheisyydestä löydetään tunnettu varas, joka oli kuollut katsottuaan kuljetuslaatikkoon. Kuolleen otaksutaan ensin olevan sokea, sillä hänen silmänsä olivat valkeat kuin sokealla. Ortodoksimunkki, joka kuuluu junassa matkustavien kreivin ja kreivittären seurueeseen, väittää lastilaatikon olevan pahuuden vallassa.
Saxton tahtoisi pitää löydöksensä salassa, mutta etenkin Saxtonin kollega tohtori Wells (Peter Cushing) on utelias löydöksen suhteen. Wells maksaa eräälle junan henkilökunnasta tarkistamaan arkun sisältöä, mutta kyseinen henkilö kuolee katsottuaan arkussa ollutta oliota. Tapahtuman jälkeen olio pääsee pakenemaan, jonka jälkeen junasta alkaa löytyä valkosilmäisiä uhreja.
Ruumiinavauksissa paljastuu, että kuolleiden aivot ovat sileät muistin ja tiedon ammennettua pois. Murhista vastuussa olleen olion ampuu tarkastaja Mirov, jolloin uhka vaikuttaisi olevan ohi. Saxton ja Wells tekevät löydöksen olion silmistä, joista löytyy kuvia niin esihistoriallisesta ajasta kuin myös Maapallosta ulkoavaruudesta käsin. Tämän perusteella tutkijat päättelevät avaruudesta tulleen aineettoman olion vain asuneensa fossiilissa, jonka jälkeen olio oli siirtynyt seuraavaan uhriin, tarkastajaan.
Uutiset junassa tapahtuneista murhista on sähkötetty Siperian viranomaisille, ja kasakka nimeltään kapteeni Kazan (Telly Savalas) miehineen pysäyttää. Mirov paljastuu olevansa olion kaappaama, ja tulee ammutuksi tämän vuoksi. Ennen kuolemaa olio siirtyy ortodoksimunkkiin. Matkustajat pakenevat postivaunuun sillä aikaa kun munkki alkaa murhata sotilaita.
Saxton pelastaa kreivittären oliolta, mutta tämä herättää uhrinsa takaisin eloon. Tämän jälkeen eloonjääneet linnoittautuvat viimeiseen junavaunuun, ja yrittävät pitää hyökkääjät loitolla. Venäjä on sähköttänyt seuraavalle asemalle määräyksen suistaa juna raiteilta, aseman henkilökunta seuraa määräystä luullen maan olevan sodassa. Juuri oikealla hetkellä elossa olevat matkustajat saavat vaununsa irrotettua ennen kuin muu juna suistuu jyrkänteeltä ja syttyy palamaan.
Tuovi Vahtera
Tuovi Inkeri Vahtera (s. 28. helmikuuta 1938 Helsinki) on entinen suomalainen yleisurheilija. Vahtera voitti viisiottelussa neljä Suomen mestaruutta sekä yhden mestaruuden 100 metrin juoksussa. Hän saavutti mitalisijoituksia myös 200 metrin juoksussa ja keihäänheitossa. Seuratasolla hän edusti Helsingin Naisurheilijoita.
Smart Profit Club
Smart Profit Club oli internetissä toimiva sijoitus- ja verkostomarkkinointisivusto. Sivustoa ylläpiti "Oy Smart Profit Club Ltd", joka oli rekisteröity kaupparekisteriin 24. tammikuuta 2008, kotipaikkana Tampere. Yritys lupasi alun perin sijoittajilleen jopa 60 prosentin tuottoja, jotka syntyisivät valuuttakaupoilla. Uuden ilmoituksen mukaan kuukausittainen tuotto-oletus muutettiin 8–15 prosentiksi. Tuoton ilmoitustapaa muutettiin toimitusjohtajan mukaan sen vuoksi, että 60 prosentin vuosituotto kuulosti liian suurelta ja myös takuutuotto oli epäilyttänyt ihmisiä.
Sisäministeriö tutkii internetissä markkinoivaa Smart Profit Clubia epäiltynä pyramidihuijauksesta. Ministeriössä on tutkittavana noin viisi huijausepäilyä, kun Smart Profit Club lasketaan mukaan. Näin kertoo Aamulehdessä haastateltu hallintoneuvos Jouni Laiho. Smart Profit Club itse väitti, että sillä on takanaan joukko suomalaisia sijoittajia, joilla on vuosien kokemus valuuttakaupasta. Yrityksen toimitusjohtajana toimi Matti Rautajoki, 30.
Talouslehti Talouselämän mukaan Smart Profit Clubin toimintamalli oli verkostomarkkinoinnin ja pyramidimallin rajoilla. Televisiokanava MTV3:n haastattelema Finanssialan keskusliiton asiantuntija arvioi Smart Profit Clubin olleen yksi Wincapitan työn jatkajista.
Smart Profit Clubin mukaan osa sen jäsenistä perusti 4. huhtikuuta 2008 yhdistyksen Valuuttakaupalla hyväntekeväisyyttä ry. Yrityksen mukaan vuoden treidausjakson jälkeen tuotto lahjoitetaan hyväntekeväisyysjärjestöjen käyttöön lyhentämättömänä. MTV3:n mukaan tiedotteessa mainittiin Lastenklinikoiden kummit, mutta se poistettiin kummien vaatimusten jälkeen.
Vuonna 2009 yrityksen verkkosivut lakkasivat toimimasta.
Helsingin yliopiston piirustussali
Helsingin yliopiston piirustussali on Turun Akatemian yhteyteen vuonna 1707 perustettu kuvataideoppilaitos. Se siirtyi yliopiston mukana Helsinkiin vuonna 1828. Se on välillä toiminut myös nimellä Helsingin yliopiston piirustuslaitos.
Ensimmäisen varsinaisen piirustusmestarinsa silloinen Turun akatemia sai vuonna 1708, kun tukholmalainen maalari Johan Oppenort palkattiin tehtävään. Piirustusmestarin toimi vakiintui Helsinkiin muuton jälkeen 1830-luvulla. Helsingin yliopiston piirustussali oli 1840-luvulle asti ainoa taideopetusta antanut oppilaitos Suomessa. Pääopettajina ovat toimineet monet kuuluisat taiteilijat, kuten Magnus von Wright, Adolf von Becker, Fredrik Ahlstedt, Eero Järnefelt, Väinö Blomstedt, Erkki Kulovesi ja Åke Hellman.
Piirustuslaitos toimi 2000-luvun alussa kolmena päivänä viikossa Porthanian 7. kerroksessa taidemaalari Pertti Summan johdolla. Kipsien piirtämistä ja alastonmallin piirustusta ja maalausta opiskeli vuosittain noin sata opiskelijaa. Piirtämään voivat hakeutua yliopiston opiskelijat ilmoittautumisjärjestyksessä. Opinnot aloitettiin perinteiseen tapaan kipsiluokassa. Myöhemmin siirryttiin elävään malliin. Opetukseen kuului myös anatomiakurssi. Piirustuslaitos suljettiin vuonna 2016, mutta se aloitti jälleen toimintansa syksyllä 2018 osana Helsingin yliopistomuseota ja perinteisellä nimellä "Helsingin yliopiston piirustussali". Piirustussalin toiminta käynnistettiin uudestaan sekä Helsingin yliopiston opiskelijoille tarjottavilla kursseilla että suurelle yleisölle suunnatuilla tapahtumilla. Piirustussalin opettajana eli piirustusmestarina toimii kuvataiteen maisteri Vappu Rossi, joka on ensimmäinen tehtävään valittu nainen.
Piirustussalilla on myös laaja taidekokoelma. Teoksia hankittiin piirustusmalleiksi ja esikuviksi oppilaille ja ne olivat pitkään piirustuslaitoksen seinillä esillä. Alkuun hankittiin litografioita, kipsiveistoksia ja mallikuvia piirrettäväksi, myöhemmin myös pieniä maalauksia muun muassa Alexander Lauréukselta ja grafiikkaa. Ensimmäiset antiikin veistosjäljennökset hankittiin Pehr Adolf Kruskopfin ehdotuksesta 1830-luvulla. Samat veistokset olivat esillä maan ensimmäisessä taidenäyttelyssä, joka oli esillä piirustussalissa vuonna 1845. Esillä oli myös lahjoitetut kipsiveistosjäljennökset muun muassa Laokoon-ryhmästä ja Belvederen Apollosta. Kokoelmiin kuuluu myös arvokkaita teoksia, kuten Ateneumiin deponoitu piirustussalissa aikanaan opiskelleen Werner Holmbergin "Postitie Hämeessä". Kokoelmassa on runsaasti harjoitustöitä opiskelijoilta, kuten Albert Edelfeltiltä, Eliel Saariselta ja Tove Janssonilta.
Hyppääjän polvi
Hyppääjän polvi on polvilumpion jänteen vamma, joka useimmiten tuntuu rasitettaessa kipuna jänteen kiinnityskohdassa polvilumpion alapuolella. Vielä rasituksen jälkeenkin voi esiintyä kipua, särkyä, kankeutta ja turvotusta. Hyppääjän polvi on hyvin yleinen urheiluvamma, jossa polvilumpion jänteessä on pienehkö repeämä lumpion ylä- tai tavallisemmin alakärjessä. Vamma syntyy vähitellen, niin ettei sitä voi yhdistää yksittäiseen tapahtumaan. Vammaan auttaa lepo ja kylmä, mutta toisinaan tarvitaan myös kipsausta, tulehduslääkkeitä ja joskus jopa leikkausta.
Aromanialaiset
Aromanialaiset ovat etninen ryhmä, joka asuu Etelä-Balkanilla Pohjois-Kreikassa, Makedoniassa, Albaniassa, Kreikassa ja Bulgariassa. Suurin määrä aromanialaisia asuu Kreikassa ja toiseksi suurin joukko Albaniassa.
Aromanialaisten alkuperästä ei olla yhtä mieltä, mutta yksi teoria olettaa heidän olevan Balkanin alueelle jääneiden roomalaisten sotilaiden jälkeläisiä. Aromanialaiset ovat olleet tärkeissä asemissa niissä maissa joissa he asuvat. Esimerkkeinä voidaan mainita patriarkka Athenagoras I ja Pitu Guli (makedonialainen nationalisti).
Kreikassa asuvat aromanialaiset kutsuvat itseään joskus latinaa puhuviksi kreikkalaisiksi. Tämä johtuu Kreikan hallituksen kannasta, jonka mukaan aromanialaiset eivät ole etninen vähemmistö vaan kreikkalainen kielivähemmistö. Aromanialaisten tarkasta määrästä Kreikassa ei siksi ole tarkkaa tietoa, mutta arviot liikkuvat 40 000:n ja 200 000:n välillä. Suurin osa Kreikan aromanialaisista asuu Keski- ja Pohjois-Kreikassa.
Albaniassa asuu eri arvioiden mukaan 100 000 tai 200 000 aromanialaista. Albaniassa aromanialaistet tunnustetaan kulttuuriseksi vähemmistöksi. Albanian aromanialaiset ovat perinteisesti olleet merkittävissä valtion viroissa, yhtenä esimerkkinä mainittakoon entinen Albanian pääministeri Fatos Nano.
Makedoniassa asuu virallisten tietojen mukaan 9695 aromanialaista, mutta arviot heidän määrästään nousevat jopa 100 000:een. Makedoniassa aromanialaiset tunnustetaan etniseksi vähemmistöksi. Tämän takia aromanialaiset ovat edustettuina parlamentissa ja kouluissa järjestetään aromaniankielistä opetusta.
Bulgariassa asuvat 5324 aromanialaista asuvat lähinnä Sofian eteläpuolella olevalla Pirinin alueella. Bulgariassa on myös suuri romanialainen vähemmistö, joten erottelu aromanialaisisten ja romanialaisten välillä on melko vaikeaa.
Romanian yhteyteen tuli aromanialaisia, kun Dobrogea liitettiin Romaniaan vuonna 1925 ja alueelle haluttiin saada romanialaisten sukuista väestöä bulgarialaisten lähdettyä sieltä. Tämä johti Bulgarian aromanialaisten massamuuttoihin alueelle. Alueen nykyisestä väestöstä noin 25 % on aromanialaisia. Koko Romaniassa asuu 50 000–100 000 aromanialaista. Romaniassa aromanialaisia ei ole tunnustettu vähemmistöksi, mutta paineet tähän kasvavat.
Global Pension Plan
Global Pension Plan (lyhennettynä GPP) oli eläkevakuutus- ja verkostomarkkinointisivusto, joka on tuomittu pyramidihuijaukseksi. Se toimi vuosina 2006−2008. Sivusto keräsi itselleen 40 euron maksun, jolla sai lupauksen jopa 55 000 euron tuotosta. Lisäksi verkostoon värvättävästä uudesta jäsenestä sai 2 000 euron palkkion. Verkkosivut lopettivat toimintansa 9. huhtikuuta 2008.
Verkosto antoi ymmärtää olevansa jonkinlainen vakuutus, jonka rahojen ilmoitettiin olevan epämääräisesti jonkinlaiselta vakuutusyhtiöltä. Sijoittaja saattoi tarkastella omia sijoituksiaan verkkopalvelun kautta omilla käyttäjätunnuksilla. Pyramidiin on saattanut sijoittaa rahojaan jopa 10 000 suomalaista.
Keskusrikospoliisi on tutkinut verkostoa keväästä 2008 alkaen törkeinä petoksina ja rahankeräysrikoksina. Rikostutkimuksen mukaan jopa kymmeniä tuhansia henkilöä on huijattu. Sijoitukset olivat tyypillisesti muutamia kymmeniä euroja, mutta jotkut sijoitukset ylsivät tuhanteen euroon. Poliisin tietojen mukaan kukaan sijoittaneista ei saanut rahojaan takaisin. Sivusto keräsi vähintään satoja tuhansia euroja.
Alustavan epäilyksen mukaan sivuston pyörittäjät toimivat ulkomailta käsin, mutta kaikki epäillyt ovat suomalaisia. Verkostoon osallistuneilta vaadittiin tilinumeron lisäksi kotiosoitetta sekä kopiota passin kuvasivusta henkilötunnuksineen.
Turun keskusrikospoliisin tekemissä kotietsinnöissä löydettiin tavaroita ja asiakirjoja, jotka viittasivat uusiin huijauksiin. Rahojen jäljittäminen on työlästä, sillä ne kulkivat ulkomaalaisille tileille. Yhden suomalaishenkilön tilin kautta kiersi ulkomaille rahaa 269 000 euron arvosta.
Poliisi on kuulustellut kymmenkuntaa johtohenkilöä. Rahat ovat siirretty pitkällisen prosessin seurauksena veroparatiisiyhtiöhin ja ulkomaalaisille pankkitileille. Toiminnassa on ollut mukana joitakin samoja nimiä kuin Wincapita -verkostohuijauksessa, niin tekijöinä kuin uhreinakin. Rikostutkijan laskennan mukaan rahojen takaisinmaksu luvattuine tuottoineen olisi vaatinut kahdeksan miljardia euroa.
Ensin käräjäoikeus vapautti syytetyt rikosepäilyistä, mutta myöhemmin hovioikeus tuomitsi päätekijän 1 vuodeksi ja 10 kuukaudeksi ehdolliseen vankeuteen törkeästä petoksesta ja rahankeräysrikoksesta. Lisäksi hän joutui korvaamaan 56 000 euron rikoshyödyn.
Nikomedes III
Nikomedes III Euergetes oli Bithynian kuningas noin vuosina 127 eaa. - 94 eaa. Hänen isänsä oli Nikomedes II. Anteliaisuudestaan kreikkalaisia kaupunkeja kohtaan hän sai lisänimen "Euergetes".
Nikomedes yritti yhdessä Pontoksen kuninkaan Mithridates VI:n kanssa vallata Paflagonian ja kaapata vallan Kappadokiassa naimalla leskikuningatar Laodiken, mutta roomalaiset estivät hänen aikeensa.
Luettelo Pauli Hanhiniemen kappaleista
Tämä on luettelo Pauli Hanhiniemen levyttämistä kappaleista aakkosjärjestyksessä. Mukana ovat kaikki Kolmannen Naisen, Perunateatterin ja muiden Hanhiniemen yhtyeiden kappaleet.
Margaret Drabble
Margaret Drabble, Lady Holroyd, DBE, (s. 5. kesäkuuta 1939 Sheffield, Yorkshire Britannia) on englantilainen kirjailija, elämäkerrankirjoittaja ja kriitikko.
Drabble syntyi asianajaja, kirjailija John F. Drabblen ja opettaja Kathleen Marie Drabblen, o.s. Bloor, perheeseen toisena tyttärenä. Hän kävi Yorkissa sisäoppilaitoksen, jossa hänen äitinsä oli opettajana, ja sai merkittävän stipendin Cambridgen Newnham Collegeen. Hän opiskeli englantia menestyksellisesti ja tuli palkituksi.
Hän liittyi Royal Shakespeare Companyyn Stratford-upon-Avonissa 1960, mutta ryhtyi pian päätoimiseksi kirjailijaksi. Ensimmäinen romaani "A Summer Bird Cage" ilmestyi 1963.
Drabble oli naimisissa näyttelijä Clive Swiftin kanssa 1960-1975. Heillä on kolme lasta.1982 hän avioitui kirjailija, elämäkerturi Michael Holroydin kanssa. He asuvat Lontoossa ja Somersetissa. Hänen vanhempi sisarensa on kirjailija, kriitikko A. S. Byatt.
Drabble palkittiin CBE:lla 1980 ja DBE:lla 2008, ja Cambridgen yliopisto myönsi hänelle kirjallisuuden kunniatohtorin arvon 2006.
Hän sanoo olevansa Amerikan-vastainen: "Amerikan-vastaisuuteni on lähes hillitöntä; se on kuin tauti. Se nousee kurkkuun kuin närästys."
Drabble on kirjoittanut 17 romaania. Hänen kolmas romaaninsa "The Millstone" (1965) toi hänelle John Llewellyn Rhys -muistopalkinnon 1966 ja "Jerusalem the Golden" James Tait Black -muistopalkinnon 1967.
Romaanien lisäksi Drabble on kirjoittanut käsikirjoituksia, näytelmiä ja novelleja sekä myös tietokirjallisuutta, kuten "A Writer's Britain: Landscape and Literature" ja Arnold Bennettin ja Angus Wilsonin elämäkerrat. Kriitikkona hän on kirjoittanut tutkielmat William Wordsworthista ja Thomas Hardysta.
Drabble toimii ajoittain myös toimittajana. 5. elokuuta 2003 hän kirjoitti "The Daily Telegraph" -lehdessä, että "Inhoan Amerikkaa ja sitä miten se on kohdellut muuta maailmaa. On olemassa toinenkin Amerikka. Eläköön toinen Amerikka ja kuolkoon tämä pian."
Nikolai Voznesenski
Nikolai Aleksejevitš Voznesenski (, 1903–1950) oli neuvostoliittolainen taloustieteilijä, joka johti valtion talouden suunnittelutoimistoa Gosplania suuren isänmaallisen sodan aikana. Voznesenski nimitettiin varapääministeriksi 38-vuotiaana toukokuussa 1940..
Voznesenski opiskeli ja opetti taloustiedettä 1920-luvulla ja hänestä tuli 1934 maan taloutta valvovan komitean jäsen ja edelleen 1938 Gosplanin johtaja. Hän oli sodan alussa suunnittelemassa maan teollisuustuotannon siirtämisen itään Saksan hyökkäyksen tieltä. Hänen teoksensa "The Economy of the USSR during World War" on hänen muistelmansa sotavuosista.. Jo vuonna 1943 Neuvostoliitossa aloitettiin Saksan tuolloin miehittämien alueiden jälleenrakennuksen suunnittelu. Erityisesti Vosnesenskin vastuulla oli Leningradin alueen talous. Vuodesta 1947 hän oli politbyroon jäsen.
Voznesenski joutui kuitenkin epäsuosioon, koska hän oli Andrei Ždanovin läheinen liittolainen. Hänet tuomittiin Leningradin jutussa maanpetoksesta ja tuomittiin kuolemaan. Hänet teloitettiin vuonna 1950 ja Stalin julisti hänen teoksensa marxilaisuuden vastaiseksi.
Karl Fager
Karl Georg Fager (entinen nimi Carl Fager; 3. kesäkuuta 1883 Helsinki – 30. kesäkuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen teatteri- ja elokuvalavastaja.
Fager oli kulissimaalari Arkadia-teatterissa 1900–1902.
Fagerin ura elokuvan parissa alkoi vuonna 1907 "Salaviinanpolttajat"-elokuvasta, joka oli ensimmäinen suomalainen näytelmäelokuva. Hän toimi siinä sekä lavastajana että järjestäjänä. Fager ohjasi myös vuonna 1923 elokuvan "Rautakylän vanha parooni", ja toimi 1920-luvulla sivuosien näyttelijänä muutamissa elokuvissa.
Fager toimi Suomen Kansallisteatterin vakinaisena lavastajana lähes 50 vuotta 1908–1954 ja sen jälkeen vielä vierailijana. Hän perusti vuonna 1919 yhdessä Erkki Karun, Teuvo Puron, Martti Tuukan ja Ilmari Matssonin kanssa Suomen Filmikuvaamo Oy:n. Yhtiön nimeksi tuli vuonna 1921 Suomi-Filmi Oy. Suomi-Filmin päälavastaja hän oli aina kuolemaansa saakka. Hän lavasti noin 90 elokuvaa.
Fager sai vuonna 1950 Pro Finlandia -mitalin.
Nikomedes IV
Nikomedes IV Euergetes oli Bithynian kuningas noin vuosina 94 eaa. - 74 eaa. Hänen isänsä oli Nikomedes III. Pontoksen kuningas Mithridates VI, suosi Nikomedeen veljeä Sokratesta ja syrjäytti Nikomedeen noin vuonna 92 eaa. Roomalaiset Manius Aquilliuksen johdolla palauttivat Nikomedeen valtakuntaansa muutama vuosi tämän jälkeen. Roomalaiset vaativat Nikomedeeltä tästä korvauksia ja pakottivat tämän hyökkäämään Pontokseen. Bithynia ajautui näin mukaan Rooman ja Pontoksen väliseen sotaan. Mithridates valtasi sodan aikana koko Vähän-Aasian länsiosat. Nikomedes vietti sodan maanpaossa Roomassa. Sulla palautti Nikomedeen jälleen valtaistuimelleen vuonna 85 eaa. Bithyniasta tuli nyt Rooman liittolainen, tosiasiassa sen vasalli.
Julius Caesar vieraili Nikomedeen luona vuonna 81 eaa. pyytämässä apua Mytilenen piiritykseen. Kerrotaan että Nikomedeellä olisi ollut suhde Caesarin kanssa.
Nikomedeellä ei ollut lapsia ja hän testamenttasi Bithynian Rooman valtakunnalle.
Luksia
Luksia eli Länsi-Uudenmaan koulutuskuntayhtymä järjestää ammatillista koulutusta jäsenkuntiensa (Inkoo, Hanko, Karkkila, Kirkkonummi, Lohja, Raasepori, Siuntio ja Vihti) puolesta ja kehittää työelämän osaamista alueellaan. Kuntayhtymällä on kolme ammattiopiston toimipistettä (kaksi Lohjalla, yksi Vihdin Nummelassa), aikuisopisto ja oppisopimuskeskus. Lisäksi toimintaa on Karkkilassa, Raaseporissa, Kirkkonummella ja Espoossa. Luksian kotisivut
Oss
Oss on noin 90 000 (2016) asukkaan kaupunki Alankomaiden eteläosissa Pohjois-Brabantin provinssissa.
Oss mainittiin ensimmäistä kertaa paavi Aleksanteri II:n kirjeessä 6. helmikuuta vuonna 1069. Se sai kaupunkioikeudet vuonna 1399. Tänä päivänä Ossissa on useita kemian ja lääketeollisuuden tehtaita.
Matti Lilja
Matti Lilja (6. maaliskuuta 1903 Tampere – 30. tammikuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen kirjailija.
Plamen Markov
Plamen Markov (s. 11. syyskuuta 1957) on bulgarialainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja.
Markov aloitti uransa TsSKA Sofiassa 1975. Hän edusti joukkuetta läpi menestyksekkään 1970- ja -80 -lukujen taitteen. Kotimaan menestyksen lisäksi TsSKA Sofia eteni 1981–82 Euroopan Cupissa välieriin, joissa se hävisi FC Bayern Münchenille yhteismaalein 4–7. Markov jätti TsSKA:n 1985 ja jatkoi uraansa Ranskassa FC Metzin joukkueessa, jossa voitti Coupe d'étén 1986. Peliuransa Markov lopetti Grenoble Footissa 1989.
Bulgarian maajoukkueessa Markov pelasi 24 A-maaottelua ja teki niissä 7 maalia. Hän oli mukana MM-kisoissa 1986 kun Bulgaria jäi alkulohkonsa kolmanneksi.
Meriitit pelaajanaMarkov aloitti valmennusuransa pelaaja-valmentajana Grenoble Footissa 1987. Hän siirtyi 1989 kotimaahansa Gardafon Gabrowon päävalmentajaksi. 1995 hän kokeili siipiään TsSKA Sofian peräsimessä, mutta sai potkut kehnosti alkaneen kauden vuoksi.
Epäonnistuneen TsSKA pestinsä jälkeen Markov valmensi Gardovoa sekä PFC Vidima-Rakovski Sevlievoa, kunnes korvasi Stoitšo Mladenovin Bulgarian maajoukkuevalmentajana epäonnistuneiden MM-karsintojen 2002 jälkeen.
Markovin johdolla Bulgaria voitti EM-karsintalohkonsa ennen Kroatiaa häviten karsinnoissa vain yhden ottelun, senkin karsintojen viimeisellä kierroksella Kroatialle vieraissa 1–0. Itse lopputurnaus meni kuitenkin täysin penkin alle. Ruotsi tyrmäsi Bulgarian avausottelussa 5–0. Myös ottelut Tanskaa ja Italiaa vastaan päättyivät tappioon. Kisoista jäi käteen siis vain kolme tappiota, yhdeksän päästettyä ja vain yksi tehty maali. Markov sai kisojen jälkeen lähteä ja tilalle tuli entinen huippupelaaja Hristo Stoitškov.
Kisojen jälkeen Markov jatkoi uraansa 2005 Vidima-Rakovski Sevlievossa. Kaudeksi 2006–07 hän siirtyi TsSKA Sofian päävalmentajaksi, mutta sai potkut kauden jälkeen, kun seura ei voittanut ainoatakaan pokaalia. Hän siirtyi kauden jälkeen marokkolaisen Wydad Casablancan peräsimeen. Pesti päättyi tammikuussa 2008, kun Markov palasi Bulgarian maajoukkuevalmentajaksi.
Toinen pesti Bulgarian maajoukkuevalmentajana jäi kuitenkin lyhyeksi. Menestys MM2010-karsinnoissa ei ole ollut toivotunlaista ja neljän ensimmäisen ottelun jälkeen kasassa on vain kolme tasapelipistettä. Markov sai potkut joulukuun alussa 2008.
Meriitit valmentajana
Otto Grotewohl
Otto Grotewohl (11. maaliskuuta 1894 Braunschweig, Saksa – 21. syyskuuta 1964 Itä-Berliini) oli saksalainen poliitikko ja Saksan demokraattisen tasavallan pääministeri (1949–1964).
Grotewohl liittyi Saksan sosialidemokraattiseen puolueeseen 1912 ja toimi kirjapainotyöntekijöiden ammattijärjestön tehtävissä. Hän oli Braunschweigin hallituksessa 1921–1924 ja valtiopäivien jäsenenä 1925–1933. Hitlerin valtaannousun jälkeen Grotewohl toimi jonkin aikaa maanalaisessa vastarintaliikkeessä, mutta joutui pidätetyksi ja keskitysleirille koko sodan ajaksi.
Toisen maailmansodan jälkeen 1945 Grotewohl julistautui Saksan sosiaalidemokraattien johtajaksi Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeillä, joiden sosiaalidemokraattiset järjestöt hän ohjasi yhdistymään pakolla – onnistumatta kuitenkaan Itä-Berliinissä – neuvostovyöhykkeillä toimiviin Wilhelm Pieckin johtamiin Saksan kommunistisiin järjestöihin 1946, jolloin syntyi Saksan sosialistinen yhtenäisyyspuolue (SED), myöhemmin Saksan demokraattista tasavaltaa (Itä-Saksa) itsevaltaisesti hallinnut kommunistipuolue. Sen puheenjohtajina toimivat Wilhelm Pieck ja Otto Grotewohl vuoteen 1950.
Grotewohlista tuli Itä-Saksan pääministeri 1949. Puheessaan SED:n edustajakokoukselle vain muutama viikko neuvostojohtaja Josif Stalinin kuoleman jälkeen 1953 Grotewohl mainitsi epäkohdista Itä-Saksan järjestelmässä. Hän arvosteli laittomia vangitsemisia sekä vaati enemmän kansalaisoikeuksia ja poliittista keskustelun kehittämistä. Hän myös arvosteli oikeusministeri Hilde Benjaminin brutaalia toimintaa. Pian seurasi kuitenkin kansannousu Itä-Berliinissä – ja sen kommunistinen hallinto tukahdutti verisesti.
Grotewohlilla todettiin leukemia vuonna 1960. Vaikka olikin edelleen pääministerin toimessa, hän ei ollut poliittisesti aktiivinen enää vuoden 1961 jälkeen saadessaan lääketieteellistä hoitoa Neuvostoliitossa. Hän kuoli 1964. Muutamaa päivää hänen kuolemansa jälkeen Itä-Berliinin puolelle jäänyt Berliinin historiallinen hallintokatu Wilhelmstrasse nimettiin hänen mukaansa Otto-Gtrotewohl-Strasseksi. Vanha nimi palautettiin 1993.
Otto Grotewohl palkittiin itäsaksalaisella Karl Marxin kunniamerkillä 1952.
Simo Laurila (kirjailija)
Lauri Kullervo Simola, käytti kirjailijanimeä Simo Laurila, (12. tammikuuta 1891 Hanko – 23. elokuuta 1953 Tampere) oli suomalainen kirjailija.
Fredrika Wetterhoff
Fredrika Sofia Wetterhoff (14. tammikuuta 1844 Helsinki – 14. huhtikuuta 1905 Hämeenlinna) oli suomalainen pedagogi, joka vuonna 1885 perusti nimeään kantavan ompelu- ja kudontakoulun, ”Työkoulun”, joka myöhemmin sai nimekseen Fredrika Wetterhoffin kotiteollisuusopettajaopisto ja liitettiin lopulta Hämeen ammattikorkeakouluun.
Fredrika Wetterhoff vietti lapsuutensa Inkalan kartanossa Hattulassa, jonne perheen isä, laamanni Georg Adolf Wetterhoff ja äiti Sofia Juliana Karolina Stjernvall veivät perheensä Krimin sodan aikana. Fredrika Wetterhoff toimi kotiopettajana Kuljun kartanossa, opiskeli suomen kielen ja kiinnostui kansakoulun perustamisesta Hattulaan. Hänen sisarestaan Mathilda Aspista tuli voimisteluopettaja. 1872 perhe muutti Hämeenlinnaan, mutta Fredrika Wetterhoff lähti Pariisiin opiskelemaan. Myöhemmin Tukholmassa opiskellessaan hän tutustui naisasianaisiin ja työväestön sivistysharrastuksiin ja sai herätteen ryhtyä kehittämään koulutusta kansannaisille. Tästä sai alkunsa idea käsityökoulusta, joka syntyi 1885. Wetterhoff testamenttasi omaisuutensa koululle. Fredrika Wetterhoff -säätiö toimii nykyisin itsenäisenä, ja sen tehtävänä on löytää kotiteollisuudelle uusia, nykyaikaan sopivia toimintamuotoja ja tuotteita.
Kosti Lahti
Kosti Harald Lahti (10. heinäkuuta 1899 Pori – 6. joulukuuta 1925 Helsinki) oli suomalainen kirjailija.
Tauno Koivukoski
Tauno Immanuel Koivukoski (sukunimi vuoteen 1933 Blom; 11. tammikuuta 1908, Rymättylä – 22. heinäkuuta 1956, Espoo) oli suomalainen kirjailija. Koivukoski toimi mainostoimisto Erva-Latvalan tekstisuunnittelijana 1937–46. Hän kuoli vuonna 1956 vain 48-vuotiaana.
Manius Aquillius (101 eaa.)
Manius Aquillius (k. 88 eaa.) oli roomalainen sotilas ja poliitikko. Aquillius oli vuoden 101 eaa. konsuli Mariuksen kanssa. Hänen isänsä oli vuoden 129 eaa. konsuli Manius Aquillius.
Aquillius kukisti orjakapinan Sisiliassa. Häntä syytettiin kiristyksestä mutta Marius sai hänet vapautettua syytöksistä. Vuonna 89 eaa. oli Vähässä-Aasiassa jossa hän sai aikaiseksi sodan Rooman ja Pontoksen välillä palauttamalla Bithynian kuninkaan Nikomedes IV:n ja Kappadokian kuninkaan Ariobarzanes I:v valtaistuimilleen. Aquillius provosoi myös muilla tavoin Pontoksen kungasta Mithridates VI:ä. Seuranneessa ensimmäisessä Mithridateen sodassa Aquillius joutui alakynteen ja lopulta Mithridateen vangiksi vuonna 88 eaa. Mithridates antoi teloittaa Aquilliusken.
Ólafur Jóhannesson (jalkapallovalmentaja)
Ólafur Jóhannesson (s. 30. kesäkuuta 1957) on islantilainen jalkapallovalmentaja, puuseppä ja entinen pelaaja. Tammikuusta 2014 lähtien hän on toiminut islantilaisjoukkue Valurin päävalmentajana.
Pitkän valmennusuransa Islannissa tehnyt Ólafur Jóhannesson on työskennellyt samanaikaisesti myös puuseppänä. Hänen valmennusuransa suurimmat menestyksen vuodet ajoittuvat 2000-luvulle, jolloin hän on luotsannut FH Hafnarfjörðurin kolmeen Islannin liiga- ja liigacup-mestaruuteen. Hän jätti FH:n lokakuussa 2007 ja siirtyi Islannin jalkapallomaajoukkueen päävalmentajaksi.
Ólafur valmensi Islantia lokakuulle 2011, jolloin hänet erotettiin ja korvattiin Lars Lagerbäck. Islannin EM-karsinnat 2012 kisoihin olivat menneet huonosti, ja joukkue oli saanut vain neljä pistettä karsinnoissa.
Tammikuussa 2012 Ólafur palasi Haukarin päävalmentajaksi. Tammikuussa 2014 Ólafurista tuli Islannin pääsarjassa pelaavan Valurin päävalmentaja.
Euroopan puolustusvirasto
Euroopan puolustusvirasto (EDA) on Euroopan unionin neuvoston alaisuudessa toimiva virasto, jonka tehtävänä on avustaa neuvostoa ja jäsenvaltioita niiden pyrkiessä parantamaan unionin puolustusvoimavaroja kriisinhallinnan alalla ja tukea sen yhteistä turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa.
Virasto sijaitsee Brysselissä ja sen palveluksessa oli 2014 noin 130 henkeä. Virasto perustettiin 12. heinäkuuta 2004 EU-maiden puolustusministereiden neuvoston kokouksessa.
Viraston tehtävänä on
sekä ylipäätään toimia jäsenvaltioiden ja komission tukena niin kriisien hallinnassa, kuin unionin yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan toteuttamisessa.
Virastoa johtaa Unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja Federica Mogherini ja sen pääjohtajana toimii vuodesta 2015 Jorge Domecq.
Jäsenmaista Tanska ei osallistu päätöksentekoon.
EDA:n toimintakentässä toimivat ja sen kanssa yhteistyössä ovat
Lisäksi virasto voi tehdä yhteistyötä muiden EU:n ulkopuolisten valtioiden, NATO:n ja muiden kansainvälisten järjestöjen kanssa.
Väinö Airola
Väinö Airola (11. elokuuta 1888 Kärkölä – 1931) oli suomalainen kirjailija.
Kappaleen merkki
Kappaleen merkki ¶ ( tai "paragraph sign") on typografinen symboli, jonka ulkoasu vaihtelee käytetystä kirjasintyypistä riippuen, mutta tyypillisesti se muistuttaa P-kirjaimen peilikuvaa, jossa on kaksinkertainen pystyviiva. Kaareva osa voi olla ontto tai umpinainen.
Kappaleen merkki syntyi osoittamaan tai korostamaan tekstikappaleiden välistä rajaa keskiaikaisissa käsikirjoituksissa, ja samankaltaisessa tarkoituksessa se voi nykyäänkin esiintyä monessa tekstinkäsittelyohjelmassa. Merkki sinänsä ei teknisessä mielessä vaikuta kappalerakenteeseen eikä tällaisessa käytössä edes tallennu tekstitiedostoon, mutta se näkyy kappaleen loppua osoittavana symbolina, jos ohjelman tulostumattomat merkit kytketään näkyviin. Ohjelman käyttöliittymässä kappaleen merkki voi myös edustaa tulostumattomia merkkejä yleisesti.
Kappaleen merkillä voi olla muitakin käyttötarkoituksia. Yhdysvalloissa sitä voidaan käyttää pykälämerkin (§) tavoin, ja esimerkiksi espanjankielisissä teksteissä sillä voidaan merkitä alaviitteiksi asettuvia huomautuksia.
Kirjoitustaidon kehityshistorian varhaisvaiheissa ei ollut vakiintuneita käytäntöjä siitä, miten laajahkoja tekstejä jäsennetään suppeammiksi ajatuskokonaisuuksiksi. Tekstit kirjoitettiin yleensä yhtenäiseksi sanojen ja virkkeiden sarjaksi, jossa kirjurit saattoivat osoittaa ajatuksen tai näkökulman vaihtumista kukin omalla tyylillään (esimerkiksi ajatusviivan tapaan). 1100-luvulle tultaessa tekstikappaleiden väliin oli ruvettu merkitsemään usein koristeellinen C-kirjain (joka johtui latinan sanasta "caput" ’pää, pääjakso, kirjan luku’ tai "capitulum" ’pieni pää, kapiteeli, kirjan luku’). Siitä kehittyi kappaleen merkki kirjaimen koristelun muuntuessa pylväsmäiseksi jalaksi.
Koska koristeelliset merkit lisättiin keskiaikaisiin käsikirjoituksiin tavallisesti jälkikäteen, niille piti varsinaista tekstiä kirjoitettaessa varata ylimääräistä tilaa kappaleiden väliin. Jos lisämerkkejä ei loppujen lopuksi ehdittykään tehdä, kappaleita erottamaan jäi pelkkä tyhjä tila. Ajan myötä käytännöksi onkin vakiintunut, että kappaleen vaihtuminen osoitetaan erityisen merkin sijasta rivinvaihdolla, jonka jälkeen on joko täysin tyhjä rivi tai hieman tyhjää tilaa seuraavan kappaleen ensimmäisen rivin alussa.
Sãotoménhemppo
Sãotoménhemppo ("Neospiza concolor") on äärimmäisen uhanalainen varpuslintu, joka elää Guineanlahdella sijaitsevalla São Tomén saarella.
Laji on kooltaan noin 18 cm pitkä. Se on kauttaaltaan punaruskea; pää, siivet ja pyrstö ovat hieman muuta ruumista tummemmat. Vankka nokka on suurikokoinen ja harmaa. Sãotoménhemppoa muistuttava guineanlahdenhemppo ("Serinus rufobrunneus") on kooltaan selvästi pienempi.
Sãotoménhempon elinympäristöä ovat alankojen metsät. Laji viettää melko hiljaista eloa puiden latvuskerroksissa, mikä osaltaan selittää vähäiset havainnot linnusta. Sãotoménhemppokannan kooksi arvioidaan alle 50 yksilöä. Suurin lajiin kohdistuva uhka on elinympäristön tuhoutuminen. Aikaisemmin laajoja metsäalueita hävitettiin laajojen kaakaoplantaasien alta. Nykyään puita hakataan polttopuiksi ja viljelysmaaksi pienemmille tiloille sekä teiden alta. Lisäksi sãotoménhemppoja saalistavat saarelle levinneet nisäkkäät, kuten mustarotta, monamarakatti, afrikansivettikissa ja lumikko.
Angel of the Morning
Angel of the Morning on New Yorkissa syntyneen Chip Taylorin kirjoittama ja säveltämä poplaulu. Kappaleen on ensimmäisen kerran nauhoittanut Evien Sands Cameo-Parkway Records -levy-yhtiölle vuonna 1967. Levy-yhtiön mentyä konkurssiin, kappaleen levytti Merrilee Rush ja se julkaistiin vuonna 1968 menestyneesti.
Kappale lauletaan naisen näkökulmasta, ja se kertoo kahdesta henkilöstä jotka antavat periksi intohimolle tietäen, että siitä on seuraamuksia seuraavana aamuna. Chip Taylor sai kappaleen sanoihin ja melodiaan inspiraatiota The Rolling Stones -yhtyeen laulusta Ruby Tuesday
Kappale alkaa sanoilla "There'll be no strings to bind your hands, not if my love can't bind your heart". Tuolla lauseella kappaleen kertoja antaa ymmärtää, ettei se haittaa jos rakastaja lähtee aamulla. Kertoja haluaa kuitenkin vakuuttaa rakastajansa jäämään, mahdollisista seuraamuksista huolimatta. Tällaiset sanoitukset ovat ajalle harvinaisia, sillä ne sisältävät suoraa kuvailua naisen seksuaalisuudesta kerrottuna naisen näkökulmasta.
Merrilee Rushin versio kappaleesta esiintyy Vuosi nuoruudestani -elokuvan soundtrackissa. Sama versio esitetään myös vuoden 1978 elokuvassa Fingers. Kappaletta on myös lautettu Frendit tv-sarjassa ja Jerry Maguire elokuvassa.
Eri artistien versiot kappaleesta Angel of the Morning
Claudia Müller
Claudia Müller (s. 21. maaliskuuta 1974 Bremen) on saksalainen entinen jalkapalloilija.
Müller pelasi maajoukkueessa 46 ottelua ja teki 23 maalia. Hänen suurimmat saavutukset maajoukkueessa ovat kaksi Euroopan-mestaruutta (1997, 2001) ja olympiapronssi Sydneystä 2000. Seuratasolla Müller saavutti mm. Saksan mestaruuden 1. FFC Frankfurtin paidassa vuonna 1999.
Kurt Meier
Kurt Meier (s. 4. kesäkuuta 1962) on sveitsiläinen entinen rattikelkkailija.
Meierillä on neljän miehen kelkasta olympiakulta Calgarysta 1988 ja hopea 1994 Lillehammerista. Maailmanmestaruuskilpailuista hän on voittanut mestaruuden 1986 ja 1993.
Ovisilmä (single)
”Ovisilmä” on Maj Karman kauniiden kuvien (nyk. Maj Karma) kappale. Se julkaistiin vuonna 1998 singlellä, joka sisälsi lisäksi kappaleet ”Jätti-Heidi” ja ”Hullu Huutaja”. Kappaleet julkaistiin myöhemmin albumilla "Kaakao", joskin singlen versiot eroavat hieman miksauksen osalta albumin versioista.
Ariarathes IX
Ariarathes IX (kuoli 86 eaa.) oli Kappadokian kuningas. Hänen isänsä oli Pontoksen kuningas Mithridates VI.
Mithridates asetti kahdeksanvuotiaan poikansa Kappadokian kuninkaaksi vuonna 101 eaa. Ariaratheen ollessa alaikäinen kappadokialainen ylimys Gordios toimi hallitsijana. Roomalaiset syrjäyttivät kuitenkin pian Ariaratheen ja antoivat kappadokialaisten valita oman kuninkaan. Kappadokialaiset valitsivat Ariobarzanes I:n, jonka Sulla asetti valtaistuimelle vuonna 95 eaa. Tigranes I palautti Ariaratheen kuninkaaksi, mutta roomalaiset syrjäyttivät hänet jälleen vuonna 89 eaa. Ariarathes kuoli taistellessaan isänsä puolesta Thessaliassa ensimmäisen Mithridateen sodan aikana.
Rautajoki
Rautajoki voi tarkoittaa:
Suomen Paintball-liitto
Suomen Paintball-liitto (SPBL) on paintballin suomalainen kattojärjestö, jonka vastuualueena on Suomessa paintball-toiminta ja sen kehittäminen sekä kilpaurheiluna että harrastustoimintana. SM-liiga on yksi maailman pisimpään yhtäjaksoisesti toiminut paintballin kilpasarja.
Suomen Paintball-liiton tavoitteena on saavuttaa lajille virallinen asema Suomen muiden urheilulajien joukossa. Liitto on perustettu vuonna 1998. Siihen kuuluu 17 seuraa.
Gullichsen
Gullichsen on suomalainen suku, jonka juuret ovat alkuaan Norjasta. Norjalaisen laivanvarustajan poika Alexander Gullichsen muutti Suomeen 1880-luvulla Gutzeitin sahan palvelukseen. Hänen jälkeläisensä ovat tulleet tunnetuiksi liike-elämän ja kulttuurin aloilla.Äitinsä puolelta sukuun kuuluu muun muassa suomalais-brittiläinen laulaja Ronya (oik. Ronja Stanley, ent. Gullichsen, s. 1991), joka on kirjailija Anna Gullichsenin tytär.
Yks’Kaks
Yks’Kaks' on ruotsinsuomalainen lehti Mälarinlaaksossa. Päätoimittaja on Janne Sjöstedt. Lehti ilmestyy vuodessa 10 kertaa, ja siinä on 24 sivua. Lehden julkaisijana on Ruotsinsuomalaisuuden Tuki -yhdistys. Lehti perustettiin vuonna 1992.
Tämänhetkinen puheenjohtaja on Marita Enroth, joka on myös lehden pitkäaikainen konttorin- ja taloudenhoitaja.
Lehti oli alun perin hyvinkin paikallinen Eskilstunan ruotsinsuomalaisille tarkoitettu painos, mutta nykyiseen levinneisyysalueeseen kuuluu lähes koko Ruotsi. Suomeen lähetetään monta lehteä ja kaukaisin on yksi lehti Kanadaan.
Pöytätanssit
Pöytätanssit ovat seurantaloperinnettä Pohjanmaalla. Pöytätansseja on järjestetty muun muassa nuorisoseurantaloilla. Pöytätanssit ovat suljettuja tilaisuuksia, joiden lipunmyynnillä seuran jäsenille pyritään keräämään rahaa yleensä johonkin yhteiseen hyvään, esimerkiksi seurantalon yllättävään remonttiin tai nuorten jääkiekkokaukaloon.
Pöytätansseissa on yleensä elävää musiikkia ja lipun hintaan kuuluu myös kahvi tai pieni suolapala. 'Pöytätanssi'-nimitys ei tule pöydillä tanssimisesta, vaan siitä että yleensä jokaisessa pöydässä seisoo tansseihin tulleen seurueen eväspullo tai pulloja. Perinteeseen kuuluu myös että tuttavalle tarjotaan omasta pullosta.
Alkoholitarjoilua ei talon puolesta ole, joskin tanssien ajan seuroilla on yleensä vapaaehtoistyöntekijöiden voimin jonkinlainen kioski tai puffetti avoinna. Koska pöytätanssit ovat perinteisesti olleet suljettuja tilaisuuksia yhdistyksen jäsenten kesken, niihin ei ole tarvittu huvilupaa.
Leningradin juttu
Leningradin juttu tai tapaus oli sarja oikeudenkäyntejä 1940-luvun lopulla ja 1950-luvun alussa, jossa lukuisia merkittäviä kommunistipuolueen jäseniä mm. Nikolai Voznesenskia ja Aleksei Kuznetsovia syytettiin maanpetoksesta ja kiinnostuksesta muodostaa neuvostovastainen järjestö Leningradissa .
Tammikuussa 1949 Pjotr Popkov, Aleksei Kuznetsov ja Nikolai Voznesenski järjestivät Leningradin kauppamessut voimistaakseen sodanjälkeistä taloutta ja tuottamalla elintarvikkeita Leningradin asukkaille. Stalin tuli epäluuloiseksi kilpailijoidensa noususta, ja Stalinin lakimiehet ja poliitikot järjestivät sarjan syytöksiä tuhotakseen heidät.
Neuvostoliiton virallinen propaganda hyökkäsi Leningradin kauppamessuja kohtaan hyvin valmisteluilla hyökkäyksillä., väärillä todisteilla Moskovan valtiobudjetin käytöstä liiketoiminnan kehittämisessä Leningradissa. Vaikkakin budjetti ja talousmessut olivat normaalit ja lailliset, sillä oli Neuvostoliiton Valtion suunnittelu- ja hallintokomitean Gosplanin täysi hyväksyntä, Stalin päätti toimillaan turvata oman ankaran ja hajottavan diktatuurin, joka ei sallinut yhtään taloudellista ja poliittista kilpailua.
Lopputuloksena oli, että vuonna 1950 Nikolai Voznesenski, Mikhail Rodionov, Aleksei Kuznetsov, Pjotr Popkov, Jakov Kapustin ja Pjotr Lazutin tuomittiin kuolemaan, väärillä syytöksillä Neuvostovaltion budjetin kavaltamisesta "sopimattomaan liiketoimintaan" Leningradissa, joka oli yhtä kuin Neuvostovastainen maanpetos. Heidät teloitettiin nopeasti ampumalla heitä aseella päähän, joka oli Stalinin kommunistihallituksen asettama kuolemantuomio Neuvostoliitossa.
Yli 2000 Leningradin merkittävintä henkilöä poistettiin johtavista asemistaan. Joukossa oli tiedemiehiä, kirjailijoita ja opettajia, jotka joutuivat karkotetuksi, vangituiksi ja Gulagin työleireille. Heidän joukossa oli muun muassa Nikolai Punin.
Neuvostojohtajat korvattiin kaikissa kommunistipuolueen ja hallinnon johtotehtävissä Stalinille uskollisilla kommunisteilla.
On arveltu, että Stalin pelkäsi joutuvansa kilpailemaan vallasta häntä nuorempien ja kansan keskuudessa suosittujen johtajien kanssa, jotka olivat kunnostautuneet sankareina kaupungin saarrossa. Stalin suhtautui myös epäluuloisesti vanhoihin leningradilaisiin tovereihin, jotka olivat osallistuneet vallankumoukseen, kansalaissotaan, Zinovjevin teloitukseen ja oikeisto-oppositioon .
Kaikki syytetyt ja teloitetut rehabilitoitiin myöhemmin Neuvostoliitossa Hruštšovin aikana.
Parland
Parland () on venäläinen aatelissuku, joka on vaikuttanut Venäjän, Suomen ja Liettuan kulttuurielämässä. John Parland (alkuaan "McFarlaine") saapui Venäjälle Skotlannista ja toimi Venäjän keisarin, Paavali I:n englannin kielen opettajana. Hän omaksui Venäjän alamaisuuden ja sai aatelisarvon Aleksanteri I:ltä. Venäläisyydestään huolimatta suku säilytti yhteydet Englantiin, muun muassa avioliittojen kautta. John Parland nuorempi oli naimisissa rautamiljonääri William Crawshayn tyttären Annetten kanssa. Heidän tyttärensä Elizabeth Isabel Emily Parland taas nai englantilaisen kommodorin Frederick Cleave Parland Loder-Symondsin. Myös Oscar Parland luonnehti itseään englantilaiseksi, huolimatta suomensaksalaisesta syntyperästään.
Varkauden pääkirkko
Varkauden pääkirkko on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Kuopion hiippakuntaan kuuluvan Varkauden seurakunnan kirkko Varkaudessa. Kirkon suunnittelija on Martti Paalanen. Kirkko valmistui syksyllä 1939.
Koruttoman yksinkertainen kellotapuli on 35 metriä korkea. Kirkkolaiva on 17 metriä korkea, 45 metriä pitkä ja kohti kuoria porrasmaisesti kapeneva. Katto muodostuu seitsemästä poikkiholvista. Saarnastuoli on valettu betonista ja koristettu T. J. Korven puuveistoksin. Istumapaikkoja on 1 100.
Kirkon yhteydessä olevaan seurakuntasaliin mahtuu 130 henkilöä. Sali voidaan myös jakaa kolmeen pienempään tilaan, jotka on nimetty seurakunnan entisten kirkkoherrojen mukaan: Kustaan sali (Kustaa Sarsan mukaan), Auliksen sali (Aulis Savolaisen mukaan) ja Heikin sali (Heikki Mertasen mukaan).
Merkittävä taideteos on professori Lennart Segerstrålen vuosina 1953–1954 maalaama alttarifresko nimeltä "Tulkoon Sinun valtakuntasi". Sen pinta-ala on 240 neliömetriä ja sitä pidetään Pohjoismaiden suurimpana alttarifreskona.
Kirkon pääsisäänkäyntien luona eteisessä on lisäksi arkkitehti Paalasen suunnittelema ja Y. Forsströmin valmistama kahdeksankulmainen lasimaalaus "Emmauksen tiellä".
Yrjö Kohonen
Yrjö Mikael Kohonen (28. tammikuuta 1910 Impilahti – 11. joulukuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen pastori ja kirjailija.