Koirasusi
Koirasusi on suden ja koiran risteymä. Nimitystä käytetään sekä vahinko- että tarkoituksellisista risteymistä ja ensimmäisen sukupolven risteymien jälkeläisistä susien tai koirien kanssa. Yleensä koirasudet ovat kuitenkin vankeudessa risteytettyjä, ja risteytyminen luonnossa on harvinaista.
Koirasudelle ei ole tarkkaa rotumääritelmää.
Suomessa Maa- ja metsätalousministeriö, Kennelliitto ja jotkin eläintutkijat pitävät koirasusia vaarallisina ihmisympäristössä. Koirasusien ominaisuuksien periytyminen on vaikeasti ennustettavaa ja osa koirasusista voi käyttäytyä arvaamattomasti. Yhdysvalloissa on tapahtunut ihmisen kuolemaan johtaineita koirasuden hyökkäyksiä. Yhdysvalloissa vuosina Centers for Disease Control and Preventionin tutkimuksen mukaan 1979–1998 välisenä aikana Yhdysvalloissa kuoli 327 ihmistä koiran hyökkäyksen seurauksena. Koirasusi tai susihybridi tappoi 14 ihmistä 20 vuoden tutkimusjakson aikana. Pitbullit ja Rottwailerit olivat vastuussa 67% kuolemaan johtaneita hyökkäyksiä.
Koirasudet ovat lailla kiellettyjä Ruotsissa ja monissa Yhdysvaltain osavaltioissa.
Kesykoiran ja toisen koiraeläimen risteymä (käytännössä koirasusi) on valtioneuvoston vuonna 2015 antamalla asetuksella kielletty ”kansallisena vieraslajina” Suomessa aina neljänteen sukupolveen saakka. Tällaisen vieraslajin maahantuonti, kasvattaminen, myynti ja muu hallussapito sekä ympäristöön päästäminen on kielletty. Kielto ei koske olemassa olevia lemmikkejä niiden luonnolliseen kuolemaan saakka.Kielto ei myöskään koske esimerkiksi eläinpuistoissa tai -tarhoissa olevia eläimiä.
Suomen Kennelliitto tunnustaa kaksi susi-koirahybridiä virallisiksi roduiksi, saarloos wolfhond sekä ceskoslovensky vlcak.
Koirasusien susiperimän pitoisuus ilmoitetaan prosentteina, mutta prosenttimäärä ei vastaa luotettavasti yksilön ominaisuuksia. Samankin pentueen yksilöissä voi olla huomattavaa vaihtelua. Lisäksi monirotuisten koirasusien myyjät ilmoittavat joskus suurenneltuja prosentteja. Rekisteröimättömien koirasusien todellinen susiperimän määrä ja ominaisuudet vaihtelevatkin suuresti.
Koirasudet voidaan jakaa kolmeen pääluokkaan niiden susiprosentin perusteella: matalaprosenttiset (0–40 %), keskiprosenttiset (40–75 %) ja korkeaprosenttiset (75 %–98 %). Korkeammalla susipitoisuudella kuin 98 % tarkoitetaan yleensä puhdasta sutta, jota väitetään koirasudeksi lakiongelmien välttämiseksi.
Koirasudesta saatetaan myös ilmoittaa, kuinka kaukana se on puhtaasta sudesta. "F" tarkoittaa, että vähintään toinen yksilön vanhemmista on puhdas susi. "F" tarkoittaa, että kyseessä oleva yksilö on kahden sukupolven päässä puhtaasta sudesta, ja niin edelleen.
Koirasusirodut saarloos wolfhond ja ceskoslovensky vlcak, harrastajien kielessä "hukat", ovat laumauskollisia, vieraita kohtaan hillittyjä. Laumasta erotettuna ja uudessa tilanteessa hukka tyypillisesti pyrkii pakenemaan kotiinsa. Rodut ovat nopeita, älykkäitä, aktiivisia, hyvin uteliaita, lujatahtoisia ja erittäin itsenäisiä. Ne aristavat lähinnä tuntemattomia ihmisiä. Koiralle tyypillistä palveluhalua niillä ei ole. Niiden puruvoima on vastaavankokoiseen koiraan verrattuna moninkertainen. Ceskoslovensky vlcak on tyypillisesti dominoivampi ja oppivaisempi, saarloos wolfhond rauhallisempi.
Koiran ja suden risteymistä on jalostettu kolme koirarotua: Hollannissa saarloos wolfhond, Italiassa italiansusikoira ja Tšekkoslovakiassa ceskoslovensky vlcak. Kaikissa roduissa taustalla on saksanpaimenkoira ja susi. Tšekkoslovakiassa vlcakeja käytettiin myös poliisikoirana 1960-luvulla.
Koirasusi on vaativa lemmikki, joka koiraan verrattuna edellyttää omistajaltaan enemmän aikaa, työtä ja kärsivällisyyttä. Rodusta riippumatta koirasusi leimautuu asuinpaikkaansa ja tarvitsee runsaasti tilaa ja aktivointia. Koirasutta ei myöskään voi väsyttää leikkimällä, koska suden tavoin se säästää voimiaan.