Lasse Raustela
Lasse Raustela (s. 1932 Turku) on suomalainen kirjailija. Hänet tunnetaan etenkin nuortenkirjoistaan, mutta hän on kirjoittanut myös historiikkeja sekä kuunnelmia ja televisiokäsikirjoituksia. Raustela voitti Topelius-palkinnon vuonna 1976 teoksellaan "Noitakellot" ja vuonna 1990 "Taivaansavut"-sarjallaan. Raustelalle myönnettiin valtion taiteilijaeläke vuonna 1994.
Lasse Raustela (alkujaan Lars Rasmussen) syntyi 30. maaliskuuta 1932 Turussa. Hänen vanhempansa ovat meijeristi Mourits Rasmussen ja apulaisverosihteeri Elli Aune Nuotio, ja hän on heidän ainoa lapsensa. Isänsä kansanlaisuuden perusteella hän oli Tanskan kansalainen, ja vasta aikuisiän 1953 saavutettuaan hän pääsi anomaan Suomen kansalaisuutta. Sukunimen vaihdos tapahtui 1956.
Raustelan poika- ja nuoruusvuosien asuintalona oli Läntinen Pitkäkatu 20, Alvar Aallon Turun vuosinaan piirtämä ns. standardivuokratalo Puolalanmäen kupeessa ja ratapihan tuntumassa. Sieltä Raustela aloitti koulunkäyntinsä syksyllä 1939. Talvisodan alun pommituksineen hän koki Turussa, sodan lopun evakossa syrjäisessä maalaistalossa Kyrön Hevossaaressa. Toinen evakkomatka jatkosodan lopulla vei Kärjen maatilalle Kaarinaan, Kuusiston salmen rannalle. Kärjestä löytyi Raustelalle kesäkoti myös viitenä seuraavana vuonna; ajan tavan mukaan hän osallistui talon töihin. Omien sanojensa mukaan Raustelalta jäi Kärkeen ja Kuusiston salmen rannalle "puolet sydämestä ja sielustakin muutama fliisu". Saamapuoli näkyy hänen kirjoissaan: "Raustela on yhtä kotonaan navetassa kuin viisikerroksisen talon katolla tuplasaumoja iskemässä".
Raustelaa pidetään perustellusti Turun kuvaajana. Jo hänen ensimmäinen radiotyönsä, aikuisille kirjoitettu ns. perjantai-illan kuunnelma Aurajoen aarre (1960), sijoittui Turkuun; työ on ainoa, jossa Raustela on käyttänyt Turun murretta. Murteesta luopuminen oli tietoinen valinta; Ritva-Liisa Pilhjerta huomioi sen "Noitakelloja" (1975) arvioidessaan:, Raustela "on välttänyt Turun murteen karikon, puhtaana murre olisi kirjakieleen yhdistettynä tuntunut luultavasti vain huvittavalta." Murteen sijasta Raustela sitoi teoksensa aikaan ja paikkaan tarkoin valituilla vanhoilla nimillä ja jo hävinneillä sanoilla "luontevissa yhteyksissä, eikä kirjailija tyrkytä niitä, ei keikaroi niillä".
Mikään yksinomainen Turun kuvaaja Raustela ei kuitenkaan ole. Kuusiosaisessa Taivaansavut-sarjassa pääpaino on toki sotavuosien Turussa, mutta maaseutujaksojen maisema on Kyrön Hevossaaresta. Hevossaareen sijoittuu, tosin mukaillen, myös "Älä itke, Vasili-setä". "Noitakellot" on selkeästi turkulaiskirja, samoin "Keskiyön vossikka"; verhotummin kaupunkiin sijoittuu "Pomppiva Rumilus". Piuran Hessu tulee kyllä äiteineen Turusta, koska koti on palanut pommituksissa; mutta itse kertomus tapahtuu Kärjen maatalossa ja Kuusiston salmen rannalla. Samoissa maisemissa alkaa Seitsemännen laiturin tytön tarina ja jatkuu sitten Turussa. "Kuningashitti" on puhdas helsinkiläiskirja, samoin Suomenlinnaan sijoittuva trilogia Tupla-Kervisistä. Raustelan ainoa tyttökirja, K"ameran silmässä siniset unet", sijoittuu sekä Ouluun että Helsinkiin.
Koulun jälkeen Raustela hakeutui Turun Sanomien toimituksen lähetiksi 1949; kuusi vuotta myöhemmin samassa lehdessä ilmestyi hänen ensimmäinen painettuna julkaistu tekstinsä. Pian sen jälkeen alkoi vapaan lehtimiehen ura Helsingissä Liitosalueen-Sanomien (myöh. Helsinki-lehden) "lentävänä reportterina" sekä eräiden aikakauslehtien avustajana. Tärkeimmiksi muodostuivat Seura ja Koti-Posti, joissa Raustela vuosina 1960–1970 uursi uutta uraa omintakeisilla, mystillisromanttisilla kertomuksillaan.
1960-luvun alussa alkoi Raustelan ura myös radiokirjailijana. Yhtenä legendaarisen Antero Alpolan ahkerimmista avustajista Raustela kirjoitti vuosina 1961–1977 radion ajanvietetoimitukselle 25 täyspitkää hupailua; tavaramerkikseen hän kehitti sanan ja lyhyiden iskelmäpätkien yhdistelmän. Vuosina 1963–1980 hän avusti myös Lea Pennasen johtamaa lastenradiota 16 lasten- tai varhaisnuorten kuunnelmalla sekä kahdella sarjakuunnelmalla; hän oli mukana kehittämässä Pennasen aloittamaa realistista varhaisnuorten kuunnelmalajia. Myöhemmin Raustela kirjoitti myös kaksi pitkää tv-sarjaa: Jussi Tapolan ohjaaman Omenankukissa lunta ja Keijo Kompan ohjaaman Tavataan Karppisilla.
Raustelan laajaan ja monipuoliseen tuotantoon kuuluu myös useita tietokirjoja; mm. kaksi kaupunki- ja kulttuurihistoriallisesti merkittävää talohistoriaa. "Dementjeffin kiwikartano osoittaa, että paikallisesti ja temaattisesti rajatun kokonaisuuden kuvaus voi välittää laajasti tietoa yhteiskunnan muutoksista, arvoista, elämäntavasta ja vaikutussuhteista."
Raustelan kirjallisen tuotannon pääpaino on silti nuortenkirjallisuudessa; hän "on monestakin syystä kotimaisen nuorisokirjallisuuden kärkihahmoja." Raustelan päätyö, kuusiosainen Taivaansavut-sarja, "on nuortenkirjallisuudessamme ainutlaatuisen kattava kuvaus elämästä talvi- ja jatkosodan vuosien Suomessa. Raustela hahmottaa mestarillisesti ajankuvan ja vangitsee samalla herkästi nuoruuden tunnot."