Boyhood
Boyhood on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut Richard Linklaterin ohjaama ja käsikirjoittama draamaelokuva. Elokuvan pääosissa ovat Patricia Arquette, Ellar Coltrane, Lorelei Linklater ja Ethan Hawke. Elokuvaa kuvattiin ajoittain 12 vuoden ajan. Kuvaukset alkoivat kesällä 2002 Houstonissa Texasissa ja päättyivät lokakuussa 2013. Elokuva kertoo nuoren pojan kasvusta aikuisuuteen.
"Boyhood" sai ensi-iltansa Sundancen elokuvajuhlilla tammikuussa 2014.
Elokuva on saanut kriitikoilta ylistävän vastaanoton. "Boyhood" palkittiin parhaan draamaelokuvan, ohjauksen ja naissivuosan (Patricia Arquette) Golden Globe -palkinnoilla. "Boyhood" sai kuusi Oscar-ehdokkuutta parhaasta elokuvasta, ohjauksesta, miessivuosasta, naissivuosasta, alkuperäisestä käsikirjoituksesta ja leikkauksesta.
Vuonna 2016 "Boyhood" äänestettiin BBC:n kyselyssä tämän vuosisadan viidenneksi parhaaksi elokuvaksi. Äänestäjinä oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa. Seuraavana vuonna "The New York Timesin" elokuvakriitikot arvioivat "Boyhoodin" vuosisadan kahdeksanneksi parhaaksi.
Vuonna 2002 6-vuotias Mason Evans, Jr. (Ellar Coltrane) asuu isosiskonsa Samanthan (Lorelei Linklater) ja yksinhuoltajaäitinsä Olivian (Patricia Arquette) kanssa Texasissa. Mason kuulee Olivian riitelevän poikaystävänsä kanssa ja sanovan tälle, ettei hänellä ole vapaa-aikaa.
Vuonna 2003 Olivia muuttaa lastensa kanssa, jotta hän voisi opiskella Houstonin yliopistossa saadakseen paremman työpaikan. Mason ilmaisee äidilleen pelkonsa, että hänen isänsä Mason Sr. (Ethan Hawke) ei löydä häntä ja Samanthaa muuton takia. Houstonissa Mason Sr. vie lapsensa keilaamaan. Tuotuaan heidät kotiin Mason ja Samantha katsovat ikkunasta kun hän riitelee Olivian kanssa.
Vuonna 2004 Olivia ottaa Masonin mukaan oppitunnilleen ja esittelee tämän professorilleen Bill Welbrockille (Marco Perella). Vuonna 2005 Olivia ja Bill menevät naimisiin ja yhdistävät perheensä. Vuonna 2006 Mason Sr. vie lapset mukaansa pesäpallo-otteluun. Olivia jatkaa kouluttautumistaan ja tukee Billin tiukkaa kasvatusta. Vuonna 2007 Billistä tulee väkivaltainen humalassa ja pahoinpideltyään Oliviaa ja myös vaarannettuaan myös lasten turvallisuuden, Olivia vie lapset pois ja yöpyy heidän kanssaan ystävänsä luona ja hakee avioeroa. Lapset ovat huolissaan, näkevätkö he enää puolisisaruksiaan.
Vuonna 2008 Mason Sr. kuulee Samanthan poikaystävästä ja keskustelee Samanthan ja Masonin kanssa ehkäisystä. Hän vie poikansa patikoimaan Pedernales Falls State Parkiin. Vuonna 2009 Olivia, Mason ja Samantha tottuvat elämäänsä San Marcosin kaupungissa lähellä Austinia. Olivia opettaa psykologiaa yliopistossa ja menee naimisiin oppilaansa ja Afganistanin ja Irakin sotaveteraarin Jimin kanssa. Mason kokeilee päihteitä, ja alkaa saada tyttöjen huomiota.
Vuonna 2010 Masonin 15-vuotissyntymäpäivänä Mason Sr., joka on mennyt uudestaan naimisiin ja saanut lapsen, vie Masonin ja Samanthan vierailemaan vaimonsa vanhempien luokse. Hän antaa Masonille itsekokoamansa Beatlesin jäsenten kokoelmalevyn, ja vaimon vanhemmat antavat Masonille raamatun ja haulikon.
Vuonna 2011 Mason tapaa koulukaverin juhlissa Sheenan ja hänestä tulee Masonin tyttöystävä. Saavuttuaan yhtenä iltana myöhään kotiin, juopunut Jim kovistelee Masonia myöhästymisestä. Myöhemmin Olivia eroaa Jimistä. Mason alkaa valokuvata.
Vuonna 2012 Mason ja Sheena tapaavat Samanthan Texasin yliopistolla Austinssa ja he nukkuvat Samanthan huoneessa. Samanthan huonekaveri saapuu yllättäen ja löytää heidät huoneestaan. Vuonna 2013 lukion viimeisellä luokalla Mason eroaa Sheenasta. Mason voittaa hopeaa valokuvillaan ja saa yliopistostipendin. Masonin perhe järjestää hänelle valmistujaisjuhlat ja Mason Sr. antaa neuvoja Masonille tämän eroa koskien.
Olivia päättää myydä talonsa ja pyytää lapsiaan keräämään tavaransa. Mason valmistelee lähtöä äitinsä uudesta asunnosta ja Olivia purskahtaa itkuun. Hänestä tuntuu että hänen lapsensa lähtevät liian pian yliopistoon. Yliopistolla Mason muuttaa huoneeseensa ja tapaa huonekaverinsa. Hän kutsuu Masonin retkelle Big Bendin kansallispuistoon tyttöystävänsä Barbin ja tämän huonekaverin Nicolen kanssa. Nicole pohtii Masonin kanssa, tarttuuko ihminen hetkeen vai tarttuuko hetki ihmiseen. Mason vastaa, että he ovat aina hetkessä ja että ”aina on juuri nyt” ja he nauravat.
Toukokuussa 2002 Richard Linklater ilmoitti aloittavansa saman vuoden kesänä kuvaamaan kotikaupungissaan Houstonissa elokuvaa, johon on tarkoitus kuvata joka vuosi muutaman viikon ajan materiaalia seuraavien 12 vuoden aikana.
Masonin rooliin Linklater valitsi 6-vuotiaan Ellar Coltranen, joka kasvoi elokuvan kuvausten aikana 18-vuotiaaksi.
Elokuvan alkuperäinen nimi oli "12 Years", mutta Linklater vaihtoi elokuvan nimeksi "Boyhood", jotta ihmiset eivät sekoittaisi sitä elokuvaan "12 Years a Slave" (2013).
Elokuva sai ensi-iltansa Sundancen elokuvajuhlilla tammikuussa 2014.
Suomessa elokuva sai ensi-iltansa Rakkautta ja anarkiaa -elokuvajuhlilla 28. syyskuuta 2014. Elokuvan pääosan näyttelijä Ellar Coltrane saapui elokuvajuhlien päävieraaksi loppuunmyytyyn näytökseen. Elokuvateattereihin elokuva saapui Suomessa 10. lokakuuta 2014.
Elokuva on saanut erittäin hyvän vastaanoton kriitikoilta. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 261 arvostelun perusteella laskettuna kriitikoiden arvosteluista 98 prosenttia oli positiivisia. Metacritic-sivuston mukaan elokuva on saanut 50 arvostelun perusteella täydet 100 pistettä.
Vuoden 2014 puolivälissä Rolling Stone -lehden Peter Travers kutsui elokuvaa vuoden toistaiseksi parhaaksi elokuvaksi ja antoi elokuvalle täydet neljä tähteä. The Guardian -lehden Peter Bradshaw antoi elokuvalle täydet viisi tähteä ja kutsui sitä yhdeksi vuosikymmenen parhaista elokuvista. The Washington Postin Ann Hornaday sanoi elokuvan uskaltavan kunnioittaa elämän pieniä hetkiä ja että elokuva ei ole ainoastaan mestariteos vaan ihme.
Filmgoerin Jussi Toivola sanoi elokuvan olevan katsojakokemuksena sielua riipaiseva, ja että mykistävän kaunis elokuva lukeutuu 2000-luvun upeimpiin elokuvasaavutuksiin. Episodin Niina Holm sanoi, että ”elokuva on erittäin onnistunut, nautittava ja jopa taianomainen. Tapa, jolla se vangitsee aikaa, osuu elokuvataiteen ytimeen.” Filmitähti-sivuston Päivi Laajalahti kirjoitti arvostelussaan: ”Elokuva kattaa suuren määrän ihmiselämän kriisejä ja esteitä kasvun tiellä. Mutta samalla se ilahduttaa onnen hetkillä ja sympaattisilla ahaa-elämyksillä. Se koskettaa lämminhenkisyydellään, liikuttaa, naurattaa ja saa katsojansa tuntemaan hahmojen mukana erittäin syvästi. Kaikin puolin nautinnollinen elokuvaelämys.” Ilta-Sanomien Tarmo Poussu kirjoittaa arvostelussaan: ”Linklaterin kerronta on ilmavaa, eloisaa ja pakottoman luontevasti soljuvaa. "Boyhood" kasvaa lopulta kauniiksi ja koskettavaksi ylistykseksi elämälle.” Iltalehden Tuomas Riskala kirjoittaa arvostelussaan: ”Eeppisestä rakenteestaan ja lähes kolmetuntisesta kestostaan huolimatta "Boyhood" on herkkä ja intiimi, suorastaan maaginen elokuva, jonka realismi on täynnä arkista runoutta ja puhtautta.”
Elokuva palkittiin Berliinin elokuvajuhlilla parhaan ohjauksen palkinnolla.