hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kerstin ja minä
Kerstin ja minä () on Astrid Lindgrenin vuonna 1944 julkaistu tyttöromaani.
Vuonna 1949 suomenkielisen julkaisun saanut kirja kertoo identtisistä kaksosista Kerstinistä ja Barbrosta, jotka ovat asuneet koko elämänsä pienessä ruotsalaisessa varuskuntakaupungissa. Kun tyttöjen majuri-isä siirtyy eläkkeelle tarjoutuu perheelle mahdollisuus muuttaa isän lapsuuden maisemiin maaseudulle. Kaksosten koulunkäynti ja kaupungin huvitukset vaihtuvat maitokuormien kuljettamiseen ja juurikkaiden harventamiseen. Suvussa kulkeneella Lillhamran tilalla riittää töitä, mutta löytävät kaksoset talonpoikaiselämästä paljon muutakin.
Alessandro Altobelli
Alessandro Altobelli (s. 28. marraskuuta 1955 Sonnino, Latinan maakunta) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Altobelli kuului Italian maajoukkueeseen, joka voitti maailmanmestaruuden Espanjassa 1982. Hän teki Italian kolmannen maalin 3–1-voittoon päättyneessä loppuottelussa Länsi-Saksaa vastaan tultuaan vaihtopelaajana kentälle ottelun seitsemännellä minuutilla.
Altobelli edusti Italiaa myös Meksikon MM-kisoissa 1986 sekä EM-kilpailuissa Italiassa 1980 ja Länsi-Saksassa 1988. Hän pelasi kaikkiaan 61 maaottelua tehden 25 maalia.
Altobelli aloitti ammattilaisuransa AS Latinan riveissä Serie C1 -sarjassa kaudella 1973–1974. Pelattuaan sen jälkeen kolme kautta Bresciassa Serie B:tä hän siirtyi Interiin 1977. Hän pelasi milanolaisseurassa yhdentoista kauden aikana yhteensä 317 Serie A -ottelua ja teki 128 maalia. Hän voitti Italian mestaruuden kaudella 1979–1980 sekä Italian cupin kausilla 1977–1978 ja 1981–1982. Edustettuaan kaudella 1988–1989 Juventusta hän päätti ammattilaisuransa seuraavalla kaudella Brescian väreissä Serie B:ssä.
Hockingin piirikunta
Hockingin piirikunta on piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa, jonka hallintokeskus on Logan. Sen naapuripiirikuntia ovat Perry koillisessa, Athens kaakossa, Vinton etelässä, Ross lounaassa, Pickaway lännessä ja Fairfield luoteessa.Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 29 380 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin, joita on 97,4%, mustiin (0,9%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,4%) ja aasialaisiin (0,2%).
Kotitalouden mediaanitulo on 42 227 dollaria ja köyhyysrajan alapuolella oli 15,7% väestöstä vuosina 2007–2011.
Brandon Polk
Brandon Polk (s. 9. tammikuuta 1984) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka edustaa kaudella 2010 Australian kakkostasolla pelaavaa Hobart Chargersia. Polk on pituudeltaan 200 cm ja hän pelaa laitahyökkääjän paikalla. Hän on voittanut Sveitsin mestaruuden sekä Sveitsin Cupin Fribourg Olympicin riveissä kaudella 2006–2007. Kaudella 2008–2009 Polk pelasi Suomen I-divisioonan voittaneessa Kauhajoen Karhussa.
Polk aloitti yliopisto-opiskelut Redlandsin yliopistossa. Kahdeksi viimeiseksi yliopistovuodeksi hän siirtyi Butlerin yliopistoon, jossa hän pelasi NCAA:ta Butler Bulldogsin joukkueessa. Viimeisenä opiskeluvuotenaan hänet valittiin konferenssinsa vuoden pelaajaksi. NCAA:ssa pelatessaan hän teki koreja 13,6 pisteen keskiarvolla kaudella 2004–05 ja 18,0 pisteen keskiarvolla kaudella 2005–06. Viimeisellä yliopistokaudellaan hän oli konferenssinsa kolmanneksi paras pistemies sekä torjuntatilaston voittaja.
Ammattilaisuransa Polk aloitti kaudella 2006–07 Sveitsin pääsarjassa Fribourg Olympicin joukkueessa. Joukkue voitti kauden aikana sekä Sveitsin Cupin että Sveitsin mestaruuden. Polk oli joukkueensa toiseksi tehokkain pelaaja 13,6 pisteen keskiarvolla. Hänen kahden pisteen heittojen onnistumisprosentti oli kauden ajalta peräti 66.
Kaudeksi 2007–2008 Polk teki vuoden mittaisen sopimuksen Korisliigassa pelaavan KTP-Basketin kanssa. Polkin jo nuoruudessa saatu polvivamma alkoi kuitenkin vihoitella uudestaan ja tämän takia KTP purki hänen sopimuksensa jo ennen kauden alkua. Polk kävi näyttäytymässä ennen kauden alkua myös Namika Lahdessa, mutta myös Lahti katsoi Polkin lievän polvivamman liian suureksi riskiksi pitkää kautta ajatellen. Lahden valmentaja Sami Toiviainen harmittelikin Polkin vammautumista, sillä Polk oli hänen mielestään joukkueensa sen aikaisesta kolmesta ulkomaalaisvahvistuksesta taitotasoltaan paras.
Polk kuntoutti kesään 2008 asti polveaan, jonka jälkeen hän teki vuoden sopimuksen koripallon I-divisioonaan pudonneen Kauhajoen Karhun kanssa. Karhun voittaessa kauden 2008–2009 runkosarjan Polk teki pelaamissaan 19 ottelussa keskimäärin 18,0 pistettä ja otti 9,5 levypalloa. Hänen kahden pisten heittojen onnistumisprosenttinsa 69,1% oli sarjan paras. I-divisioonan pudotuspelit päättyivät Karhun voittoon ja joukkueen suoraan nousuun Korisliigaan. Polk teki pudotuspeleissä koreja 16,4 pisteen keskiarvolla ja otti 7,1 levypalloa ottelua kohti.
Haznidon
Haznidon () eli Xæznidon () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Irafin piirissä Pohjois-Ossetia-Alanian tasavallassa Venäjällä. Haznidon sijaitsee Uruhin ja sen sivujoen Haznidonin yhtymäkohdassa piirin pohjoisosassa. Sen naapureina on idässä piirin keskuskylä Tšikola, lännessä Toldzgunin kylä ja etelässä Ahsarisarin kylä.
Michael Oblowitz
Michael Oblowitz (s. 1952) on Etelä-Afrikassa syntynyt yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja.
Arsenal Ground
Arsenal Ground on monikäyttöinen stadion Alderneyssä Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa Alderneyn jalkapallomaajoukkueen kotikenttänä. Stadionille mahtuu 1 500 ihmistä, eli yli puolet koko saaren asukasluvusta.
Veterans Memorial Stadium
Veterans Memorial Stadium on monikäyttöinen stadion Pago Pagossa, Amerikan Samoalla. Nykyään stadionia käytetään monissa lajeissa, kuten jalkapallossa, rugby leaguessa ja amerikkalaisessa jalkapallossa. Se on myös Amerikan Samoan maajoukkueen kotikenttä sekä jalkapallossa että rugby leaguessa. Stadionille mahtuu 10 000 ihmistä.
Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 2006
Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 2006 Lyonissa, Ranskassa 17.–22. tammikuuta. Kilpailuissa olivat ohjelmassa miesten ja naisten yksinluistelut, pariluistelu ja jäätanssi.
Kai Koskinen
Kai Koskinen on jyväskyläläinen Aikiken ry:n perustaja ja pääopettaja. Hän on kolminkertainen Bo-jutsun Suomen mestari vuosilta 1995–1997. Hänellä on seuraavat vyöarvot:Lisäksi Kai Koskinen on kehittänyt P.D.F.S:in eli Practical Defensive Fighting Systemin.
Itä-Preussin kansanäänestys
Itä-Preussin kansanäänestys oli Allensteinin ja Marienwerderin (nyk. Olsztyn ja Kwidzyn Puolassa) alueilla Saksan Itä-Preussissa 1920 järjestetty kansanäänestys, jonka avulla selvitettiin asukkaiden halukkuutta kuulua joko Saksaan tai liittyä vaihtoehtoisesti Puolaan. Äänestys pohjautui Versailles’n rauhasopimuksen artikloihin 94 ja 97. Tulos oli varsin yksiselitteinen, sillä Allesteinin ja Marienwerderin asukkaista yli 90 prosenttia halusi alueidensa kuuluvan jatkossakin Saksaan. Äänestyksen tulosta myös kunnioitettiin eikä kansanäänestysalueita liitetty Puolaan eräitä rajaseudun kyliä lukuun ottamatta.
Estadi Comunal d'Andorra la Vella
Estadi Comunal d'Andorra la Vella on monikäyttöinen stadion Andorra la Vellassa Andorrassa. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa. Stadionille mahtuu 838 ihmistä.
Andorran jalkapallomaajoukkue pelaa kotiottelunsa stadionilla.
Aitokoit
Aitokoit eli varsinaiset koiperhoset ("Tineidae") on kohtalaisen suuri pikkuperhosten heimo. Heimoon kuuluu noin 3 000 tunnettua lajia. Useimmat lajit ovat kooltaan melko pieniä. Heimon tunnetuimpiin lajeihin kuuluvat vaate- ja turkiskoi, jotka kykenevät hyödyntämään ravinnokseen ihmisen valmistamia vaate- ja tekstiilikuituja.
Euroopassa aitokoilajeja tavataan 225 lajia, joista 54 tavataan Pohjoismaissa.
Koiperhoset ovat kapeasiipisiä perhosia, joiden siivet ovat suippokärkisiä ja ripsireunaisia. Lajit ovat usein yksivärisiä ja vaatimattoman näköisiä. Lepoasennossaan siivet ovat joko kattolaskuiset tai vaipan tavoin ruumiin ympäri kääriytyneet. Heimon yhdistävinä tuntomerkkeinä ovat tuntosarven tunnusomainen suomurivi, hyvin kehittynyt siipisuonisto sekä toukkien erikoistuminen elämään kasviravinnon sijasta kuolleella tai pilaantuneella orgaanisella aineksella, sienillä tai jäkälillä. Aikuiset perhoset kykenevät juoksemaan alustalla.
Monien lajien levinneisyys on hyvin laaja ja lajeja liikkuu esimerkiksi hedelmäkuljetusten mukana pitkiäkin matkoja. Toukat rakentavat erittämästään seitistä ja ympäristönsä materiaaleista usein putkimaisen suojan, jota ne kuljettavat mukanaan.
Turkiskoilla ("Tinea pellionella") on täysikasvuisena metallinhohtoiset, vaalean kullanruskeat etusiivet, joissa on pieni, lähes musta täplä. Takasiivet ovat puolestaan kiiltävän kellanharmaat. Vaatekoi ("Tineola bisselliella") on ulkonäöltään hyvin samankaltainen kuin turkiskoi, mutta sen etusiivistä puuttuu tumma täplä. Vaate- ja turkiskoin toukat syövät ravinnokseen erityisesti turkis- ja villavaatteiden sekä -kankaiden kuituja, joista ne myös kehräävät putkimaisen suojaverhon ihonsa peitteeksi. Jotta toukat jaksaisivat kehrätä ympärilleen suojaputken, niiden on löydettävä runsaasti ravintoa heti munista kuoriuduttuaan. Toukat ovat myös hyvin valonarkoja, joten niiden parhaimpia kasvuympäristöjä ovat pimeät, suojaisat tilat, joissa on runsaasti syötävää kuitumateriaalia.
Eräs koiperhosten heimon erikoisimmista suvuista on "Ceratophaga", johon kuuluvat lajit käyttävät ravinnokseen yksinomaan puhdasta keratiinia eli sarveisainetta, jota ne jyrsivät kuolleiden nisäkkäiden sarvista ja kilpikonnien kilvistä.
Hyvinkään sairaala
Hyvinkään sairaala on Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirin (HUS) kuuluva sairaala, joka sijaitsee Hyvinkään kaupungissa kolme kilometriä keskustasta lounaaseen.
Hyvinkään sairaanhoitoalue palvelee noin 190 000 asukkaan väestöpohjaa ja käsittää viisi kuntaa: Hyvinkää, Järvenpää, Mäntsälä, Nurmijärvi ja Tuusula. Hyvinkään sairaanhoitoalueeseen kuuluvat Hyvinkään sairaalan ohella Kellokosken sairaala ja tämän alaiset psykiatrian avohoitoyksiköt.
Hyvinkään aluesairaala rakennettiin vuonna 1975, ja sen nimi muutettiin Hyvinkään sairaalaksi HUS:n perustamisen yhteydessä vuonna 2000. Sitä ennen se oli osa Uudenmaan sairaanhoitopiiriä, johon kuuluivat kaikki entisen Uudenmaan läänin kunnat lukuun ottamatta Artjärveä, Helsinkiä, Orimattilaa, Pukkilaa ja Ruotsinpyhtäätä. Sairaalaa on laajennettu useaan otteeseen. Hyvinkään sairaalassa alkaa suuri laajennus ja remontti, kun ensiksi ns. akuuttisairaalan (päivystys-, tarkkailu-, ja teho-osastot) tiloja saneerataan ja laajennetaan. Teho-osasto laajenee 8:sta paikasta 14 paikkaan. Sen jälkeen laajennetaan Lasten ja nuorten yksikköä. Lisäksi suuret vuodeosastot 3 ja 4 ovat huonossa kunnossa. Sairaalan vuodeosastoilla on 238 potilaspaikkaa, ja työntekijöitä on 1 165. Sairaalassa toimivat seuraavat erikoisalat: anestesiologia ja tehohoito, fysiatria, keuhkosairaudet, kirurgia, kliininen fysiologia, kliininen neurofysiologia, korva-, nenä- ja kurkkutaudit, lastentaudit, lastenneurologia, lastenpsykiatria, naistentaudit ja synnytykset, neurologia, patologia, radiologia, sisätaudit ja yleissairaalapsykiatria.
Stakesin vuonna 2007 julkaiseman Perfect-Stroke-selvityksen mukaan aivohalvauksen hoitotulokset olivat Hyvinkään sairaalassa erityisen hyviä. Hyvinkään sairaalan LEIKO-toiminta ("leikkaukseen kotoa") sai vuonna 2008 Suomen lääkäriliiton laatupalkinnon. Myös alueellinen astman hoitoketju palkittiin samalla palkinnolla vuonna 2004 (2003).
Hyvinkään sairaalan kautta kulkee useita paikallisia ja alueellisia bussilinjoja.
Sairaalan osastoja:Lisäksi sairaalassa toimivat Hyvinkään terveyskeskussairaalan vuodeosastot 11A ja 11B.
Kelnet-mielenterveystalo, nykyisin tunnettu Mielenterveystalo on Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirin tuottama aikuisväestölle suunnattu verkkosivusto, joka antaa tietoa mielenterveyden ongelmista, itsehoidosta, ja tarjolla olevista mielenterveyspalveluista.
Palvelu on kaikille avoin ja se on erityisesti suunnattu ihmisille, jotka kärsivät yleisistä mielenterveysongelmista.
Palvelun avulla voi etsiä tietoa ja mielenterveyspalveluita oireiden perusteella tai kartan avulla. Mielenterveystalo sisältää uuden innovatiivisen oirenavigaattorin, joka ohjaa käyttäjän lisäkysymysten avulla sopivan tiedon ja palveluiden ääreen.. Ammattilaiset voivat hakea tarjolla olevaa tietoa tai palveluita myös diagnoosipohjaisesti. Palvelu kokoaa vaikeasti hahmotettavat mielenterveyden häiriöt yhteen virtuaaliseen mielenterveystaloon
Yamcha
Yamcha on Akira Toriyaman luoma fiktiivinen hahmo Dragon Ball -sarjassa. Hän on yksi sarjan päähenkilöitä ja on ollut mukana jo Dragon Ballin alusta asti. Toisin kuin muut alkuperäisen Dragon Ballin päähenkilöt Yamcha oli maantierosvo, mutta vaihtoi puolta kun hävisi taistelussa Son Gokulle. Yamchan paras kaveri on Puar ja Yamchan tekniikoita ovat Kamehameha, Sudenkita sekä Ki-Ammus. Yamcha on ihmiseksi melko voimakas, mutta ei yllä lähellekkään muiden Z-soturien tasoa. Majin Buu sagassa Yamcha oli lopettanut taistelemisen kokonaan.
Tekniikat: Kamehameha, Sudenkita tekniikka (Wolf Fang Fist) ja Ki-Ammus (Spirit Ball).
I Am Rock
I Am Rock on Brother Firetriben kappale ja ensimmäinen single, joka julkaistiin yhtyeen vuoden 2008 albumilta "Heart Full of Fire". Se debytoi Suomen virallisen singlelistan kuudennella sijalla.
Fotocentrum Raseborg Valokuvakeskus
Fotocentrum Raseborg Valokuvakeskus Rf on valokuvakeskus Karjaalla, Raaseporissa.
Keskuksen perusti vuonna 1992 ohjaava läänintaiteilija Vidar Lindqvist, ja yhdistys rekisteröitiin vuonna 1996. Keskuksen näkyvin toiminta on näyttelyiden tapahtumien järjestäminen, mutta se järjestää myös muutakin toimintaa, kuten erilaisia työpajoja, paneelikeskusteluita ja muita kulttuuritapahtumia. Keskus järjestää vuosittain CreaPic -nimisen valokuvauskilpailun/-tapahtuman (entinen FotoZAFARI).
Vielä vuonna 2017 valokuvakeskus järjesti muun muassa näyttelyitä galleria Zebrassa ja galleria Kobrassa . Vuoden 2018 alusta lähtien se käyttää ainoastaan nimeä "Fotocentrum Raseborg Valokuvakeskus Rf" ja toimintaa järjestetään entisen galleria Kobran tiloissa, Kauppiaankadulla Karjaalla. Keskuksen palveluksessa on kaksi työntekijää.
Kurjenkanerva
Kurjenkanerva eli tunturikurjenkanerva ("Phyllodoce caerulea") on kanervakasveihin ("Ericaceae") kuuluva boreaalis-arktinen puuvartinen, varpumainen kasvi. Suomessa se kasvaa Pallastunturilta ja Saariselältä pohjoiseen ja sen eteläisin kasvupaikka on Iivaaralla, Kuusamossa.
Kurjenkanerva on pystykasvuinen 10–20 senttimetriä korkea varpu. Lehdet ovat 6–12 millimetriä pitkiä ja neulasmaisia. Kukat kehittyvät pieniksi ryhmiksi varrenhaarojen kärkiin. Kukat ovat 7–12 mm pitkiä, väriltään sinipunaisia. Ne ovat pitkäperäisiä ja nuokkuvia. Teriö on ruukkumainen viidestä terälehdestä yhteenkasvanut. Hedelmä on pieni nystykarvainen pysty kota. Kurjenkanerva kukkii kesä-heinäkuussa.
Kurjenkanerva kasvaa tuntureilla usein variksenmarjan seassa. Kukkimattomana lajit muistuttavat toisiaan, minkä takia kurjenkanerva voi olla vaikea erottaa variksenmarjasta.
Kurjenkanerva on vaarantunut Koillismaalla. Suomen pohjoisimmilla alueilla Enontekiöllä ja Utsjoella se on sen sijaan hyvin yleinen.
Sleesian kansannousut
Sleesian kansannousuilla (saks. "Aufstände in Oberschlesien", puol. "Powstania śląskie") tarkoitetaan kolmea aseellista kansannousua, jotka puolalaiset suorittivat Ylä-Sleesiassa Saksaa vastaan vuosina 1919–21. Alueen vastarintaan nousseet asukkaat halusivat irrottautua Saksasta ja liittyä vastaperustettuun Puolan tasavaltaan. Reichswehr, ympärysvaltojen joukot ja Kansainliitto tukahduttivat lopulta kansannousut.
Élisabeth d’Ayen
Élisabeth Pauline Sabine Marie d'Ayen (27. lokakuuta 1898 – 7. joulukuuta 1969) oli ranskalainen tennispelaaja. Hän voitti pronssia vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä nelinpelissä Suzanne Lenglenin kanssa.
Chiaotzu (Dragon Ball)
Chiaotzu on Akira Toriyaman luoma fiktiivinen hahmo Dragon Ball sarjassa. Hän on Tienshinhanin paras ystävä ja Kamesenninin kilpailijan kurkimestarin entinen oppilas. Chiaotzu on melko vahva ja omaa psyykkisiä voimia, mutta hän on silti Z- sotureiden heikoimpia taistelijoita. Hän taisteli Nappaa vastaan Sayan sagan alussa ja räjäytti itsensä tappaakseen Nappan, mutta turhaan.
Chiaotzun ensiesiintyminen tapahtui mangassa yhdeksän, kun Maailman vahvin kisat olivat alkamassa. Kisoissa Chiaotzu taisteli Krilliniä vastaan mutta hävisi.
Animessa Dragonball sarjan puolivälissä, jolloin Chiaotzu, Tienshinhan ja villisika huijasivat rahaa pistämällä villisian terrorisoimaan kylää minkä takia Chiaotzu ja Tien palkataan hoitelemaan villisika.Chiaotzu on pienehkö valkoihoinen mies. Hänellä on helakan punaiset posket ja hänellä törröttää mustan lakkinsa alla vain yksi hius. Muuten Chiaotzu pukeutuu kelta vihreään takkiin ja vihreisiin housuihin. (Muistuttaa suuresti marionettia)
Hannu Helander
Hannu Juhani Kustaa Helander (s. 23. syyskuuta 1956 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Helander pelasi puolustajana SM-sarjaa ja sittemmin -liigaa Ilveksessä vuosina 1972–80 ja 1983–89 sekä välissä kolme kautta Tapparassa. Hän voitti SM-kultaa Tapparassa 1982 ja Ilveksessä 1985. Hänet valittiin SM-liigan tähdistöön kaudella 1981–82. Hän pelasi SM-liigassa 556 runkosarjaottelua ja 54 pudotuspeliä.
Helander edusti Suomea nuorten EM-turnauksessa 1974 ja aikuisten MM-kilpailuissa 1982 ja 1983. Hän pelasi myös SM-liigassa kaudella 1984 kutakin seurajoukkuetta vastaan yhden ottelun pelanneessa olympiajoukkueessa neljä ottelua, mutta ei lopulta päässyt Sarajevon olympiakisoihin.
Phoenix Roadrunners varasi Helanderin WHA-liigan varaustilaisuudessa 1976 numerolla 112. NHL:ään Helanderia ei varattu.
Tienshinhan (Dragon Ball)
Tenshinhan (, "Tienshinhan", "Tien Shinhan", "Tien", "Ten") on Akira Toriyaman luoma fiktiivinen hahmo Dragon Ball -sarjassa. Tienshinhan on kalju ja hänellä on kolme silmää, joiden ansiosta hänellä on hyvä näkö, mikä antaa hänelle edun taistelussa. Tienshinhan on sarjan ihmishahmoista voimakkain, mutta hän ei ole Z-sotureiden voimakkaimpia taistelijoita. Tienshinhanin paras ystävä on Chiaotzu (myös 'Chaoz', 'Chaozu').
Aluksi Tienshinhan oli Kamesenninin kilpailijan, Kurkimestarin, oppilas ja taisteli Son Gokua vastaan "Maailman vahvin" -turnauksessa. Turnaus päättyi Tienshinhanin täpärään voittoon, sillä molempien pudotessa areenalta Son Goku osui lähellä ajavaan autoon ja hävisi ottelun.
Turnauksen jälkeen hän hylkäsi Kurkimestarin opetuksen ja liittyi Son Gokun ja hänen ystävien puolelle taistelemaan ilkeää Kuningas Piccoloa vastaan. Kun Piccolo oli tuhottu, Tienshinhan kohtasi seuraavassa "Maailman vahvin" -turnauksessa toisen entisistä opettajistaan, salamurhaaja Tao Pai Pain, ja voitti hänet helposti. Seuraavalla kierroksella hän kohtasi Son Gokun, jolle hän hävisi selvästi.
Dragon Ball Z:ssa Tienshinhan taistelee saiyalaissoturi Nappaa vastaan ja kuolee käyttäessään kaiken energiansa "kikoho"-hyökkäykseensä. Hän taistelee myös Celliä sekä Cell Junioreita ja Majin Buuta vastaan, mutta he ovat liian voimakkaita hänelle.
Tienshinshanin käyttämiä hyökkäys- tai puolustautumistekniikoita ovat dodonpa, kikoho, lentopallotekniikka, nelikouratekniikka, neloisisku ja kamehameha.
Cube 2
Cube 2 (, televisioesityksessä suomeksi myös "Cube 2 – hyperkuutio") on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut kanadalainen tieteis- ja kauhuelokuva, joka on jatko-osa vuonna 1997 julkaistulle "Kuutiolle". "Cube 2:lla" oli edeltäjäänsä suurempi budjetti ja uusi ohjaaja, Andrzej Sekuła.
Dušanben kansainvälinen lentoasema
Dušanben kansainvälinen lentoasema (IATA: DYU, ICAO: UTDD) on lentoasema Tadžikistanin pääkaupungissa Dušanbessa. Lentoasemalta operoidaan lentoja paitsi useisiin muihin Aasian kohteisiin, myös Istanbuliin ja Euroopan-puoleiselle Venäjälle.
Lentoasema toimii Tajik Airin solmukohtana.
Dušanben kansainvälinen lentoasema valmistui alun perin vuonna 1964. Lentoasemaa on myöhemmin laajennettu ja turvallisuutta on pyritty parantamaan, jotta lentoasema pystyisi käsittelemään "länsimaalaisia koneita", kuten Airbusin ja Boeingin valmistamia.
Terassilla tarkenee
Terassilla tarkenee on vuonna 2008 julkaistu Viivi ja Wagner -albumi. Se on albumeista 11. ja siinä on 48 sivua. Takakannessa on Juban maalaus "Taksijonossa". Stripit ovat pääosin vuodelta 2007. Etukannen väri on violetti.
Kristinn Björnsson
Kristinn Björnsson (s. 26. toukokuuta 1972 Ólafsfjörður) on entinen islantilainen alppihiihtäjä, joka oli parhaimmillaan pujottelussa.
Kristinn sijoittui pujottelun maailmancupin osakilpailuissa kaudella 1997–1998 toiseksi Park Cityssä ja Veysonnaz'ssa. Pujottelucupin kokonaispisteissä hän oli tuolloin viidestoista. Kaudella 1999–2000 Kristinn sijoittui neljänneksi Kranjska Goran ja yhdeksänneksi Vailin osakilpailuissa. Lisäksi hän voitti Euroopan cupin osakilpailun Donnersbachwaldissa tammikuussa 1998.
Arvokilpailuissa Kristinn oli parhaimmillaan kahdeskymmenes Vailin 1999 MM-kilpailujen pujottelukilpailussa. Salt Lake Cityn olympialaisissa 2000 hän oli samassa lajissa 21:s.
Anjanette Kirkland
Anjanette Kirkland (s. 24. helmikuuta 1974 Pineville, Louisiana) on yhdysvaltalainen yleisurheilija, joka on erikoistunut pika-aitajuoksuun. Vuonna 2001 hän voitti MM-kultaa sekä sisäratojen- 60 metrin aitajuoksussa että ulkoratojen 100 metrin aitajuoksussa. Edmontonin MM-kilpailujen finaalissa hän juoksi ennätyksensä 12,42.
Karl Sigurbjörnsson
Karl Sigurbjörnsson (s. 5. helmikuuta 1947) on islantilainen pappi. Hän toimii saarivaltion piispana ja siten sen luterilaisen valtionkirkon johtajana. Hän astui virkaansa 1990-luvun lopulla Ólafur Skúlasonin seuraajana. Hänen isänsä Sigurbjörn Einarsson toimi piispana vuosina 1959–1981.
Sigurbjörn Einarsson
Sigurbjörn Einarsson (30. kesäkuuta 1911 – 28. elokuuta 2008) oli islantilainen pappi ja teologian tohtori. Hän toimi Islannin luterilaisena piispana vuosina 1959–1981. Nykyinen piispa Karl Sigurbjörnsson on hänen poikansa.
Noora Laukkanen
Noora Eveliina Laukkanen (s. 3. helmikuuta 1993 Helsinki) on suomalainen uimari.
Laukkanen edustaa espoolaista Cetus-uimaseuraa . Hän on voittanut useita aikuisten Suomen mestaruuksia. Helmikuun 2008 pitkän radan Suomen-mestaruuskilpailuissa hän voitti neljä mestaruutta, 100 ja 200 metrin rintauinnin sekä 200 ja 400 metrin sekauinnin. Vuonna 2009 hän voitti tammi-helmikuun lyhyen radan SM-kilpailuissa 50, 100 ja 200 metrin rintauinnin ja kesäkuun pitkän radan SM-kilpailuissa 100 ja 200 metrin rintauinnin.
Maaliskuussa 2007 Laukkanen voitti neljä mestaruutta nuorten pitkän radan SM-uinneissa, 100 ja 200 metrin rintauinnissa, 100 metrin perhosuinnissa ja 200 metrin sekauinnissa. Kesän 2007 nuorten lyhyen radan SM-uinneissa hän voitti kaksi hopeamitalia, 4 × 100 metrin sekauintiviestissä ja 200 metrin sekauinnissa, ja kolme kultamitalia, 100 ja 200 metrin rintauinnissa sekä 400 metrin sekauinnissa. Vuonna 2009 Laukkanen voitti nuorten lyhyen radan SM-kilpailuissa kolme mestaruutta, 100 ja 200 metrin rintauinnissa sekä 200 metrin sekauinnissa, ja yhden hopeamitalin, 4 × 100 metrin sekauintiviestissä.
Laukkanen edusti Suomea Pekingin olympialaisissa 200 metrin rintauinnissa Suomen kaikkien aikojen nuorimpana olympiaedustajana. Hän oli 13. elokuuta 2008 uitujen alkuerien 39. ajalla 2 minuuttia, 38,97 sekuntia ja karsiutui jatkosta. Aiemmin hän on edustanut Suomea Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla 2007, joissa hän voitti hopeaa 200 metrin rintauinnissa, sekä kesän 2008 nuorten pitkän radan EM-kilpailuissa. Hän olisi alittanut myös vuoden 2007 nuorten EM-uintien kisarajat 200 metrin rinta- ja sekauinnissa, mutta oli 14-vuotiaana sääntöjen mukaan liian nuori osallistumaan nuorten arvokilpailuihin.
Laukkasella oli neljän vuoden ajan nimissään naisten 200 metrin rintauinnin Suomen ennätys pitkällä radalla (2:28,30, 10. heinäkuuta 2009 – 6. heinäkuuta 2013).
Laukkasen isä on entinen ammattilaisjääkiekkoilija Jari Laukkanen.
Renée Elise Goldsberry
Renée Elise Goldsberry (s. 2. tammikuuta 1971 San José, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja lauluntekijä, joka tuli tunnetuksi televisiosarjasta "One Life to Live".
Goldsberry syntyi San Joséssa, Kaliforniassa ja kasvoi Houstonissa, Texasissa ja Detroitissa, Michiganissa. Näyttelijäksi hän opiskeli Carnegie Mellon -yliopistossa, josta Goldsberry sai teatteri tutkintonsa. Lisäksi hän opiskeli Etelä-Carolinan yliopistossa musiikkia ja sai tutkinnon jazzin laulamisesta. Näyttelijänä Goldsberry teki pitkään cameorooleja eri televisiosarjoihin ja toimi muun muassa televisiosarjassa Ally McBeal taustalaulajana. Vuonna 2003 hän nousi julkisuuteen televisiosarjan "One Life to Live" myötä, josta Goldsberry on saanut muun muassa kaksi Daytime Emmy -ehdokkuutta. Vuonna 2008 hän oli mukana pääosassa yhdessä Steven Seagalin ja Lance Henriksenin kanssa elokuvassa The Marker.
Driving range
Driving range (yleensä myös pelkkä "range") on yleensä golfkentän lähellä sijaitseva lyöntiharjoittelualue, jossa lyödään matolta tai nurmelta. Driving rangen pituus on Suomessa yleensä noin 150–300 metriä, mutta esimerkiksi Yhdysvalloissa ne saattavat olla huomattavasti pidempiä. Yksi Suomen suurimmista driving rangeista on Oulussa, Sankivaaran golfkentällä, ja sitä voidaan lyödä molemmista päistä. Se on 333 metriä pitkä ja sata metriä leveä.
Driving rangeja on Suomessa lähes jokaisella golfklubilla, mutta esimerkiksi Kangasalla on pellolla sijaitseva driving range, joka ei liity yhteenkään golfkenttään. Driving ranget sijaitsevat yleensä tasaisella maalla, mutta esimerkiksi Vammalan Lakeside Golfin driving rangella lyödään ylämäkeen.
Driving rangella on yleensä mittamerkkejä, ja joillain rangeilla jopa viheriöitä, joihin voi kohdistaa lyöntinsä. Suosituimmat mitat merkeille ovat 50, 100, 150, 200 ja 250 metriä.
Nezha Bidouane
Nezha Bidouane (s. 18. syyskuuta 1969 Rabat) on marokkolainen entinen yleisurheilija, joka oli erikoistunut 400 metrin aitajuoksuun. Hän kuului maailman huippuun 1990-luvun lopussa ja 2000-luvun alussa.
Bidouane voitti 400 metrin aitajuoksun maailmanmestaruuden 1997 Ateenassa ja 2001 Edmontonissa ja otti MM-hopeaa 1999 Sevillassa Afrikan ennätyksellä 52,90. Hän otti pronssia Ateenan olympialaisissa 2000.
Hänen aviomiehensä on marokkolainen entinen kestävyysjuoksija Abdelaziz Sahere.
Walla Walla
Walla Walla on kaupunki Washingtonin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se tunnetaan erityisesti sipuleistaan ja viinitiloistaan.
Vuonna 2000 kaupungissa asui noin 30 000 asukasta. Kaupungin nimi Walla Walla on intiaaninimi ja merkitsee paikkaa, jossa on paljon vettä. Kaupungista on aiemmin käytetty nimeä Steptoeville eversti Steptoen mukaan.
Kaupungin ensimmäiset asukkaat, Whitmanin lähetyssaarnaajapariskunta, saapui intiaanien metsästysseudulle 1836. Intiaanit surmasivat heidät 1847, ja seurauksena oli vasta vuonna 1855 päättynyt sota. Valkoihoiset saivat asettua seudulle vasta vuonna 1855 tehdyn sopimuksen jälkeen. Seuraavana vuonna eversti Edward Steptoe rakensi paikalle kasarmirakennuksen, Fort Walla Wallan, ja kaupunki nimettiin Steptoen mukaan Steptoevilleksi.
Blonde Redhead
Blonde Redhead on yhdysvaltalainen rock-trio, jonka muodostavat Kazu Makino sekä kaksoset Amedeo ja Simone Pace.
Fredrik Saarela
Fredrik Villiam Saarela (25. marraskuuta 1888 Alatornio – 5. heinäkuuta 1955) oli suomalainen jääkärikapteeni ja lääninhallituksen virkailija. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Erkki August Saarela ja Brita Kristiina Amanda Räihä. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Hilda Lyydia Vuolon kanssa.
Saarela suoritti yksityisesti keskikoulukurssin Iin yhteiskoulussa vuonna 1930. Hän suoritti Taktiikan soveltamiskurssin vuosina 1925 ja 1927 ja komppanianpäälliköiden talvitoimintakurssin Sotkamossa ja kesätoimintajakson Suojeluskuntain päällystökoulussa vuonna 1933.
Tämä Alatorniolainen työmies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 31. lokakuuta 1915 ja otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella sekä Aa-joella. Saarela osallistui Libaussa järjestetyille lääkintäkursseille.
Saarela saapui Suomeen jääkärien pääjoukon mukana Varavääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918 ja sijoitettiin Suomen Valkoiseen armeijaan lääkintäaliupseeriksi ylennettynä 8. jääkäripataljoonaan, mistä hänet siirrettiin 6. huhtikuuta 1918 alkaen joukkueenjohtajaksi 6. Jääkärirykmentin 18. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan ja otti osaa Suomen sisällissodan taisteluihin Ilveksessä, Hotakassa ja Muolaassa sekä etenemiseen Viipurin - Pietarin radalle.
Saarela palveli sisällissodan jälkeen 3. komppanian nuorempana upseerina edellämainitusta joukko-osastosta muodostetussa Jääkäripataljoona n:o 6:ssa, jolla myöhemmin on ollut nimet Jääkäripataljoona n:o 3, Kajaanin sissipataljoona ja Pohjanmaan jääkäripataljoona. Armeijasta hän erosi 24. syyskuuta 1919 ja siirtyi suojeluskuntajärjestön palvelukseen ja toimi paikallispäällikkönä Sievillä 1. helmikuuta - 31. maaliskuuta 1920 välisen ajan ja Karttulassa 1. huhtikuuta 1920 - 1. helmikuuta 1922 välisen ajan sekä Leppävirralla 1. helmikuuta 1922 - 1. tammikuuta 1925 välisen ajan. Hänet määrättiin 1. helmikuuta 1925 Kuopion suojeluskuntapiirin 3. alueen ja 1. huhtikuuta 1932 Pohjolan suojeluskuntapiirin 5. alueen päälliköksi, missä tehtävässä hän palveli vuoteen 1938 saakka, jolloin erosi vakinaisesta palveluksesta.
Saarela osallistui talvisotaan pataljoonan komentajana Jalkaväkirykmentti 40:ssä ja osallistui taisteluihin Savukoskella, Joutsijärvellä, Märkäjärvellä ja Viipurin lahdella. Jatkosotaan hän osallistui Hanhikosken varuskunnan päällikkönä, mistä hänet siirrettiin myöhemmin Rovaniemen varuskunnan komendantiksi ja osallistui vuonna 1944 Pohjois-Suomen evakuointijärjestelyihin.
Saarela toimi sotien jälkeen Lapin lääninhallituksen hintaosaston virkailijana vuoteen 1955 saakka. Hän oli myös sodan jälkeen syytettynä ns. asekätkentäjutussa.
Saarela toimi Vapaussodan Rintamamiesliiton alueasiamiehenä ja liittohallituksen jäsenenä vuosina 1939 – 1944.
Your Hit Parade
Your Hit Parade on yhdysvaltalainen vuodesta 1935 vuoteen 1959 esitetty radion musiikkiohjelma. Ohjelmaa esitettiin samanaikaisesti myös televisiossa 1950–1959. Sarjan sponsorina toimi Lucky Strike.
"Your Hit Paraden" ohjelmisto koostui kunkin hetken suosituimmista kappaleista, joista ohjelman laulajakaarti esitti oman cover-versionsa. Se oli ensimmäisiä musiikkiohjelmia, jotka perustuivat nykyään paljon käytettyyn listaformaattiin. Suosituimmat kappaleet kerrottiin valittavan nuottimyynnin ja jukebox-soiton perusteella, mutta todellisuudessa valintaperusteet olivat paljon satunnaisemmat ja ne perustuivat keskusteluihin tiskijukkien, orkesterinjohtajien ja levykauppojen myyjien kanssa.
Tunnetuin ohjelman vakioartisteista oli vuosina 1943–1945 ja 1947–1949 esiintynyt Frank Sinatra. Ohjelma teki jo entuudestaan kuuluisasta Sinatrasta supertähden ja esiintymispaikan yleisön ikäraja jouduttiin nostamaan 21 vuoteen radiokuuntelijoiden ärsyynnyttyä teinityttöjen kirkumiseen.
Muita ohjelmassa esiintyneitä artisteja olivat muun muassa Bea Wain, Buddy Clark, Ginny Sims, Dinah Shore, Martha Tilton, Dick Haymes, Johnny Mercer, Eileen Wilson, Barry Wood, Georgia Gibbs, Laddy Ross, Doris Day ja Andy Russell.
"Your Hit Parade" pääsi Radio Hall of Fameen vuonna 1995.
Yli-Kitka
Yli-Kitka on järvi Koutajoen vesistössä. Se muodostaa yhdessä lähes samassa tasossa olevan Ala-Kitkan kanssa suuremman Kitkajärven. Järvi sijaitsee Posion ja Kuusamon kunnissa Lapin ja Pohjois-Pohjanmaan rajalla. Järven pinta-ala on 237,31 km², ja korkeustaso 240,4 metriä merenpinnan yläpuolella. Yli-Kitka laskee koillisessa Kilkilösalmen kautta Ala-Kitkaan, ja sieltä lopulta Kitkanjokeen.
Yli-Kitka on rantaviivaltaan varsin mutkikas. Rantaviivan pituus on 623 km. Mourusalmi jakaa järven kahteen suurempaan altaaseen. Suurimmat selät ovat Luonselkä, Turjanselkä ja Konttiselkä järven eteläosassa sekä Vasikkaselkä, Isoselkä ja Tolvanselkä järven pohjoisosassa. Suuria järveen pistäviä niemiä ovat Hyväniemi, Tolvanniemi ja Halkaisija.
Yli-Kitkassa on 372 saarta, joista suurin on Porosaari Luonselän ja Konttiselän välissä. Muita mainittavia saaria ovat Neitisaari, Haahtisaari, Lohisaari ja Kumpusaari järven eteläosissa sekä Lososaari, Petäjäsaari ja Miehinkisaari järven pohjoisosissa. Eniten saaria on aivan järven koillisosissa Kuusamon puolella. Järven keskisyvyys on 6,59 m. Suurin syvyys, 41,2 m, on mitattu Vasikkaselällä Posion puolella. Yli 10 metrin syvyyksiä on Vasikkaselän lisäksi erityisesti Luonselällä ja Turjanselällä.
Yli-Kitkan vedenlaatu on hyvä. Järven vedessä on lievä humusleima. Rehevyystasoltaan järvi on lievästi rehevä.
Yli-Kitkaan laskevista vesistöistä suurimmat ovat Soudunjärven kautta järveen laskeva Posionjärvi sekä Kuusamon puolella Naatikkalahteen laskeva Naatikkajoki. Muita järveen laskevia vesistöjä ovat Autioselkään laskeva Raistakanjoki, Turjanselkään laskeva Jalajoki, Konttiselkään laskevat Vasarajoki ja Lohijoki, Peräselkään laskeva Särkijoki, Vasikkaselkään laskevat Kirintöjoki ja Suonnanjoki, Tolvanlahteen laskeva Tolvanjoki, Isoselkään laskeva Riisijoki, Tolvanselkään laskevat Suovajoki ja Kotijoki sekä järven koillisosaan laskevat Noiviojoki, Kesäjoki, Elijoki, Ristijoki ja Kantojoki.
Järvi sijaitsee Koutajoen vesistössä (vesistöaluetunnus 73) Kitkajärven alueella (73.02), jonka Yli-Kitkan alueeseen (73.025) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 240,4 metriä mpy.
The Rolling Stones No. 2
The Rolling Stones No. 2 on The Rolling Stonesin järjestyksessään toinen Britanniassa julkaistu albumi, joka ilmestyi tammikuussa 1965. Sen tarkoitus oli seurata yhtyeen "debyyttialbumin" suurta suosiota. Kuten edellinen albumi, myös "The Rolling Stones No. 2" koostuu pääosin rhythm and blues -tyylisistä lainakappaleista ja sisältää vain kolme Mick Jaggerin ja Keith Richardsin kirjoittamaa kappaletta.
Albumin kannen valokuva on sama kuin edellisvuonna Yhdysvalloissa julkaistussa albumissa "12 X 5". Seuraava Yhdysvalloissa julkaistu albumi, "The Rolling Stones, Now!" sisälsi paljon samoja kappaleita kuin "The Rolling Stones No. 2".
"The Rolling Stones No. 2" nousi brittilistan ykköseksi kymmenen viikon ajaksi tammikuussa 1965. Myös ainakin Saksan liittotasavallassa albumi nousi listan kärkeen saman vuoden kesällä.
A-puoli
B-puoli
Vladimir Jurzinov nuorempi
Vladimir Vladimirovitš Jurzinov (, s. 26. maaliskuuta 1965 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkovalmentaja. Hänen saman niminen isänsä on myös jääkiekkovalmentaja ja entinen pelaaja. Kaudella 2016–17, Jurzinov toimii Red Star Kunlunin päävalmentajana monikansallisessa KHL-liigassa.
Nuorena Jurzinov pelasi puolustajana Riian Dynamossa ja voitti A-junioreiden neuvostoliitonmestaruushopeaa vuonna 1984.
Jurzinov aloitti valmentajauransa Suomessa Turussa TPS:n A-nuorten valmentajana kaudella 1993–94 hänen isänsä valmentaessa seuran edustusjoukkuetta. TPS voitti tuolla kaudella nuorten SM-hopeaa. Seuraavalla kaudella hän valmensi TPS:n silloista farmiseuraa Kiekko-67:ää ja siirtyi sitten, kaudeksi 1995–96, Tampereen Ilveksen päävalmentajaksi.
Jurzinov valmensi Ilveksen SM-liigan loppuotteluun vuonna 1998. Kaikkiaan hän valmensi Ilvestä kahta ottelua vaille täydet neljä kautta; hänet erotettiin kesken HPK:ta vastaan käydyn puolivälieräsarjan keväällä 1999.
Seuraavalle kaudelle Jurzinov siirtyi Porin Ässien valmentajaksi. Kausi sujui heikosti: Ässät oli liigassa 11. eli toiseksi viimeinen, ja Jurzinovin erotettiin kauden jälkeen. Hän kuitenkin palasi takaisin Ässiin jo kesken seuraavan kauden, kun Ismo Läntinen epäonnistui valmentajana täydellisesti ja erotettiin syyskuussa 2000. Jurzinov aloitti Porissa myös seuraavan kauden, mutta sai itse puolestaan lähteä lokakuussa 2001.
Kaudella 2007–08, Jurzinov oli mukana Torpedo Nižni Novgorodin valmennustiimissä Venäjän Superliigassa.
Mutapaini
Mutapaini on urheilulaji. Mutapainissa kilpailijat painivat kehässä, johon on lisätty bentoniittia. Kisan aikana on luonnollista, että kilpailijat sotkeentuvat.
Mutapainissa kilpailijat kierivät mudassa ja painivat.
Pillikkeet
Pillikkeet ("Galeopsis") ovat huulikukkaiskasveihin ("Lamiaceae") kuuluva suku. Ne ovat yksivuotisia, karvaisia ruohovartisia kasveja. Lehdet ovat enimmäkseen ruodillisia, lehtilapa on suippotyvinen. Kukan teriö on kaksihuulinen: ylähuuli kupera ja alahuuli kolmeliuskainen. Verhiö on säteittäinen ja viisiliuskainen. Verhiön liuskat ovat otakärkisiä.
Pillikkeitä on Aasiassa ja Euroopassa kymmenen lajia. Suomessa vakituisena kasvavia lajeja ovat kirjopillike ("Galeopsis speciosa"), karheapillike ("Galeopsis tetrahit"), peltopillike ("Galeopsis bifida") ja pehmytpillike ("Galeopsis ladanum"). Muualla Euroopassa tavattavia lajeja ovat lisäksi hietapillike ("Galeopsis segetum"), kaitapillike ("Galeopsis angustifolia") ja karvapillike ("Galeopsis pubescens").
Pillikkeet erottaa sen lähisukulaisesta peipeistä sulkasuonisten lehtien perusteella, peipeillä lehtilapa on verkkosuoninen. Sukujen kukkarakenteet poikkeavat myös toisistaan, sillä peippien teriön alahuulen sivuliuskat ovat pieniä, sulautuneet keskiliuskaan tai puuttuvat kokonaan.
Laakakorvasieni
Laakakorvasieni ("Discina ancilis" syn."Gyromitra perlata") on laakea korvasienilaji. Laji viihtyy puunkuorikkeessa ja istutetuissa kangasmetsissä keväisin huhtikuusta toukokuulle. Laakakorvasieni on hyvä ruokasieni, mutta täytyy virallisen ohjeen mukaan esikäsitellä.
Väriltään ruskea ja muodoltaan maljamainen. Vanhana maljamaisuus katoaa. Kelpaa syötäväksi sellaisenaan, mutta sientä ei pidä sekoittaa raakana tappavan myrkylliseen korvasieneen. Laakakorvasieni ei kuitenkaan ole aivomainen, kuten korvasieni. Laakakorvasieni kasvaa Etelä- ja Keski-Suomessa. Lakki 6-12 senttiä leveä. Malto ohutta, vaaleaa ja haurasta. Jalka vaaleahko, tukeva ja lyhyt.
Pohjanpiispanhiippa
Pohjanpiispanhiippa ("Gyromitra ambigua") on Lapissa kasvava piispanhiipan sukulaislaji. Piispanhiipasta sen kuitenkin erottaa ennen kaikkea violetista jalasta. Laji muistuttaa nimensä mukaisesti ruskeaa piispanhiippaa. Laji kasvaa myöhäissyksyisin syys-lokakuussa. Se muistuttaa jonkin verran myös korvasientä, mutta kasvuaika on puoli vuotta myöhemmin. Pohjanpiispanhiippa on joskus aiheuttanut keittämättömänä myrkytyksiä eli laji on lievästi myrkyllinen.
Männynleppärousku
Männynleppärousku ("Lactarius deliciosus") on rouskuihin kuuluva syötävä sieni.
Männynleppärouskun lakki on suurimmillaan noin 15 senttiä leveä ja suppilomainen. Väriltään se on oranssinvärinen ja siinä on oransseja täplävöitä. Lakin reuna on nuorella sienellä sisäänpäin kääntynyt, mutta se oikenee sienen vanhetessa. Heltat ovat tiheässä ja myös oransseja. Heltat ja malto vihertyvät rikkoutuessaan. Täplikäs jalka on melko paksu ja ontto.
Maitiaisnesteen vahvan värin vuoksi männynleppärouskua ei ole helppo sekoittaa muihin lajeihin, vaikka lakin väri yksilöiden välillä vaihtelee paljon. Sen lähilaji kuusenleppärousku ("Lactarius deterrimus") on kuitenkin hyvin samankaltainen ja männynleppärouskua yleisempi. Männynleppärouskun maitiaisneste on kuitenkin aluksi porkkananpunaista ja kuivuessaan vihertyvää, kuusenleppärouskun maitiaisneste taas on aluksi porkkananpunaista, sitten viinipunaista ja lopuksi vihreää. Kuusenleppärouskun jalassa ei myöskään ole oransseja täpliä ja sen jalka on pidempi ja ohuempi.
Männynleppärousku kasvaa syksyisin paikoittain mäntymetsissä, usein kalkkipitoisella maalla. Sieni on harvoin yleinen.
Männynleppärousku on hyvä ruokasieni, mutta varsinkin alkusyksyisin usein täynnä sienisääskien toukkia. Sienen voi valmistaa suoraan ruuaksi, eikä sitä tule ryöpätä. Sieni ei myöskään sovellu pitkään keitettäväksi vaan on parhaimmillaan nopeasti pannulla voissa pyöräytettynä.
Sana leppärousku on muinaissuomalainen eikä tarkoita sitä, että leppärouskut eläisivät symbioosissa lepän kanssa, vaan sana "leppä" tarkoittaa verta, jolloin kyse on verirouskusta. Männynleppärousku on männyn juurisieni.
Nurmirousku
Nurmirousku ("Lactarius flexuosus") on nimensä mukaisesti erityisesti nurmikoilla tiiviinä tuppaina kasvava harmahtavan vaaleanpunertava rouskulaji. Nurmirousku kelpaa ryöpättynä syötäväksi, mutta on kirpeän makuinen eikä näin mikään herkullinen ruokasieni.
Nurmirouskun 5–15 cm leveä lakki on violetin tai ruskehtavan harmaa, ja siinä on usein selviä tummempia vyöhykkeitä tai laikkuja. Lakki on pinnaltaan kuiva, usein epäsäännöllisen muotoinen ja mutkalaitainen sekä aluksi kupera, myöhemmin laakeneva ja tyypillisesti keskeltä hieman kuopalla. Nurmirouskujen lakit ovat useinkin kasvaneet kiinni toisiinsa. Heltat ovat tasatyviset, paksut, hyvin harvassa ja kellertävän valkeat. Maitiaisneste on pysyvästi valkoista ja erittäin kirpeää. Jalka on lyhyt (3–5 cm), paksu (1–3 cm), vaalean violetinharmaa, kova, täyteinen ja tyveen suippeneva. Malto on vaaleaa ja esimerkiksi jalkaa puristamalla sen voi huomata olevan varsin kovaa. Tuoksu on heikon hapokas, maku on tuoreena polttavan kirpeä.
Nurmirouskun lähin sukulainen on rusonurmirousku ("Lactarius roseozonatus"), josta sen erottaa vain mikroskoopilla. Nurmirouskua erehdytään joskus luulemaan ruokasienenä huomattavasti arvokkaammaksi haaparouskuksi. Haaparouskun jalka on pitempi ja ontto, heltat ovat tiheämmässä, malto on pehmeämpää ja lakki on tahmea tai limainen. Nurmirousku on helppo erottaa lievästi myrkyllisestä lakritsirouskusta, sillä lakritsirouskun maitiaisneste on vesikirkasta ja sen tuoksu on lakritsimainen.
Nurmirousku kasvaa heinä-syyskuussa nurmikoilla, puistoissa, metsäniityillä, metsäteillä, lehdoissa ja sekametsissäkin. Nurmirousku on koivun ja mahdollisesti myös männyn mykorritsasieni. Se on yleinen Etelä-Suomessa, mutta harvinaistuu pohjoista myöten. Pohjoisin löytö on tehty Kolarin korkeudelta.
Nurmirousku kelpaa syötäväksi noin kymmenen minuutin ryöppäyksen jälkeen. Se on kuitenkin pitkänkin ryöppäyksen jälkeen melko kirpeä, joten se on ruokasienenä sangen vähäarvoinen. Nurmirousku sopii suolattuna sekasieneksi vaikkapa muiden rouskujen kanssa.
Kastanjatatti
Kastanjatatti ("Gyroporus castaneus") on harvinaisena Suomessa esiintyvä tammien ja kastanjoiden seuralaisena kasvava tattilaji. Lakki on ruosteenvärinen, pillistö vaalea. Jalka muistuttaa väriltään lakkia. Sieni maistuu hyvältä ja on kelvollinen ruokasieni. Suomessa laji on erittäin uhanalainen (EN). Sitä on löydetty Ahvenanmaalta, Varsinais-Suomesta ja vuonna 2011 Helsingistä sekä Espoosta.
Lepäntatti
Lepäntatti ("Gyrodon lividus") on koko maassa on kellertävä, joskus rusehtava Suomessa kasvava tattilaji. Jalka ja pillistö ovat myös kellertäviä. Laji kasvaa Keski-Suomeen saakka harvinaisena jo kesällä. Se viihtyy leppäpuiden seurassa.
Suomutatti
Suomutatti ("Strobilomyces strobilaceus") on Suomessa erittäin harvinainen harmaan- tai ruskeanmusta suomuinen tattilaji. Laji viihtyy kalkkimailla ja pyökin seuralaisena. Sitä on joskus tavattu Etelä-Suomen lehtometsissä. Sienen jalka ja pillistö ovat harmaita.
Eva Lehtonen
Eva Jolanda Irene Lehtonen (s. 6. kesäkuuta 1991 Helsinki) on suomalainen kilpauimari. Lehtonen on erikoistunut pitkiin matkoihin ja hän on viiden matkan Suomen ennätyksen haltija. Hän asuu Rochesterissa Michiganin osavaltiossa Yhdysvalloissa ja hän edustaa yhdysvaltalaista Oakland Live Y’ers -seuraa. Hänen valmentajansa on Dan Hafner. Yhdysvalloissa Lehtonen opiskelee lääketiedettä.
Lehtonen osallistui Pekingin olympialaisiin 2008 vapaauinnin 400 metrillä ja 800 metrillä. Hän alitti tulosrajat College Stationissa Teksasin osavaltiossa pidetyssä näyttökilpailussa toukokuussa.
Eva Lehtonen on kolmen matkan Suomen ennätyksen haltija 50 metrin radalla.
Pähkinäntatti
Pähkinäntatti ("Leccinum griseum") on tammien ja pyökkien seuralaisena viihtyvä tattilaji, joka on Turun alueella yleinen. Sen tunnistaa risaisesta ja mustasta lakista ja aluksi vaaleasta, mutta iän mukana tummuvista jalasta ja pillistöstä. Tatti kelpaa syötäväksi nuorena kun se on kiinteä, mutta ei vanhana sillä se on erittäin pehmeä ja erittäin toukkainen.
Estadio 15 de Abril
Estadio 15 de Abril on monikäyttöinen stadion Santa Fessä Argentiinassa. Stadion avattiin vuonna 1943. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa Unión de Santa Fen kotikenttänä. Stadionille mahtuu 22 852 ihmistä.
Ruskopunikkitatti
Ruskopunikkitatti ("Leccinum duriusculum") on kanelin- tai harmaanruskea punikkitattilaji, joka kasvaa haavan seuralaisena koko Suomessa. Tatilla on valkoinen jalka, jossa on mustia "tupsuja". Lähisukulaisia ovat männynpunikkitatti ja koivunpunikkitatti. Pillistö on vaalea. Sieni on muiden punikkitattien veroinen ruokasieni. Sitäkään ei kuitenkaan tule syödä raakana, sillä eräät punikkitatit aiheuttavat kypsentämättöminä pahoinvointia.
Harmotatti
Harmotatti ("Suillus viscidus", syn. "S. aeruginascens" ja "S. laricinus") on limainen, oliviinvärinen tai harmaalakkinen tatti. Pillistö on harmaa tai oliivinvärinen ja jalka on harmaanruskea. Tatin jalassa on rengas. Harmotatti viihtyy lehtikuusen seurana kalkkimailla. Sitä on harvinaisena Etelä- ja Keski-Suomessa.
Harmotatti ("Suillus aeruginascens") muistuttaa turjantattia ja lehtikuusentattia, mutta on väriltään harmaasävyinen.
The Oxford Companion to Chess
The Oxford Companion to Chess on David Hooperin ja Kenneth Whyldin kirjoittama shakkiaiheinen tietosanakirja. Kirjan vuonna 1992 julkaistu toinen painos sisältää yli 2 500 hakusanaa. Näihin kuuluu sääntöjä, shakkitermejä, strategiaa, taktiikkaa ja yli 500 lyhyttä shakinpelaajan elämäkertaa sekä yli 700 nimettyä avausta ja muunnelmaa. Kirja käsittelee myös eri shakkivariantteja ja satushakkia.
Kirja on osa "Oxford Companions" -sarjaa.
Ensimmäinen versio julkaistiin vuonna 1984. Kolmen vuoden päästä julkaistiin uusi painos korjauksineen taskukirjana. Viimeisin painos julkaistiin vuonna 1992.
Arnar Stadium
Arnar Stadium on monikäyttöinen stadion Ijevanissa Armeniassa. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa. Stadionille mahtuu 3 000 ihmistä.
Arnar Stadium on Ijevanin ainoa stadion, ja sillä on vain istumapaikkoja.
M/S Pride of Rotterdam
M/S Pride of Rotterdam on P&O Ferriesin autolautta. Alus oli aikanaan maailman suurin autolautta, kunnes M/S Color Fantasy ohitti sen. Alus liikennöi Rotterdam–Hull-reittiä.
Aluksen pituus on 215,05 m, leveys 31,88 m ja syväys 6,05 m. M/S Silja Europa on Pride of Rotterdamin edeltäjä. Alukseen mahtuu noin 1 360 matkustajaa. Pride of Rotterdamin kustannukset olivat 14 300 000 £, vuonna 2001. M/S Pride of Rotterdam on esiintynyt monissa laivoihin suuntautuvissa tietokone-peleissä, mm. Ship Simulator pelisarjan 2008 ja Extremes -osissa. Pride Of Rotterdam on seilannut vain P&O Ferries -laivayhtiössä, eikä laivaa ole uudistettu rakennuksen jälkeen.
Forssan ammatillinen aikuiskoulutuskeskus
Forssan ammatillinen aikuiskoulutuskeskus eli Faktia on vuonna 1971 perustettu oppilaitos, joka tarjoaa tutkintoja yli 50 ammatilliseen perus-, ammatti- ja erikoisammattitutkintoon. Vuosittain noin 4000 aikuista opiskelee Faktian toimipisteissä Forssassa, Turussa, Salossa, Loimaalla ja Espoossa. Henkilöstöä Faktiassa on noin 80 ja sen liikevaihto noin 9 miljoonaa euroa.
Näytöin suoritettavat ammatilliset perus-, ammatti- ja erikoisammattitutkinnot ovat keskeinen osa Faktian palvelutarjontaa, samoin erilaiset pätevöitymiskoulutukset.
Islannin kansalliskirkko
Islannin kansalliskirkko () on Islannissa toimiva luterilainen kirkko. Se on Luterilaisen maailmanliiton, Porvoon kirkkoyhteisön ja Kirkkojen maailmanneuvoston jäsen.
Islannin kansalliskirkon pää on Islannin piispa, jona vuodesta 2012 lähtien on toiminut Agnes M. Sigurðardóttir. Kansalliskirkkoon kuuluu 69,9 % Islannin väestöstä tammikuun ensimmäisenä päivänä (2017) eli 236 481 Islannin asukasta.
Uskonnonvapaus turvattiin Islannissa jo vuoden 1874 perustuslaissa, mutta luterilaisella kirkolla on kansalliskirkkona valtion takaama erityisasema. Vaikka kirkollisia palveluita, kuten kirkkohäitä, käytetään runsaasti, käy aikuisista kirkossa vähintään kerran kuukaudessa vain 10 %. Kirkon asioista päättävä elin on Kirkjuþing.
Curie (yksikkö)
Curie (tunnus Ci) on radioaktiivisessa lähteessä tapahtuvien hajoamisten lukumäärää eli aktiivisuutta kuvaava yksikkö. Curien käyttö on vähentynyt vuoden 1975 jälkeen kun SI-järjestelmän mukainen yksikkö becquerel otettiin käyttöön. Curien käyttöä ehdotti ensimmäisenä Marie Curie vuonna 1910 julkaisemassaan "A Treatise on Radioactivity" -oppikirjassa. Täysin selvää ei ole nimettiinkö yksikkö Marien vaiko hänen aviomiehensä Pierre Curien mukaan. Mahdollisesti molempien. Hän johti yksikön siten, että yksi curie vastaa yhdessä grammassa radium-226-isotoopissa tapahtuvien hajoamisien lukumäärää (radium-226-isotoopin puoliintumisajan ollessa 1580 vuotta). Toisin sanoen yksi curie vastaa 3,7·10 hajoamista yhdessä sekunnissa (1 Ci = 3,7·10 Bq).
Domingo Tejera
Domingo Tejera (22. heinäkuuta 1899 – 30. kesäkuuta 1969) oli uruguaylainen jalkapalloilija. Hän oli voittamassa vuonna 1928 Amsterdamista maalleen olympiakultaa. Kaksi vuotta myöhemmin hän oli mukana voittamassa maailmanmestaruuden kaikkien aikojen ensimmäisessä MM-turnauksessa.
Seuratasolla hän pelasi Montevideo Wanderersissa.