hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Lehtikuusenvalmuska
Lehtikuusenvalmuska ("Tricholoma psammopus") on kellomainen tai kupera oranssinvalkoinen tai kellanruskea valmuskalaji. Lakissa on punaisia pilkkuja tai juovia. Vanhemmiten lakki muuttuu kellanruskeaksi. Heltat ovat valkoisen kellertävät ja muuttuvat vanhemmiten ruskealaikkuisiksi. Jalka on latvasta vaalea ja alhaalta kellanruskea. Jalan tyvi on oranssinpunainen. Malto on ainakin nuorissa itiöemissä valkoista tai kellanvalkoista. Maku on hieman karvas. Sientä pidetään toisinaan kirjallisuudessa syötävänä, muttei erityisen maukkaana. Myrkylliseksi sitä ei ole todettu. Se kasvaa lehtikuusen seuralaisena metsissä ja puistoissa ainakin Euroopassa; sirkumpolaarinen se ei liene.
Silkkivalmuska
Silkkivalmuska ("Tricholoma columbetta") on kupera tai laakealakkinen silkinkiiltoinen valkoinen valmuskalaji.
Lakki 6–10 cm. Lakissa on ruskeita laikkuja, reunat vanhempana mutkaiset ja epäsäännölliset. Heltat ovat valkoiset, niiden tyvessä on kolo. Jalka on valkoinen ja tyvestä vihreälaikkuinen. Malto on valkoista ja vanhemmiten laikkuista. Maku on mieto, tuoksu vahvasti jauhontuoksuinen ja sieni on syötävä. Malto muuttuu punertavaksi valmistetaessa.
Etelä-Suomessa ja Lounais-Suomessa tammilehdoissa kohtalaisen yleinen ja harvinaisena Hämeeseen asti.
Tuhkatupaskynsikäs
Tuhkatupaskynsikäs ("Lyophyllum decastes") on leveä tai kupera laakealakkinen harmaa tai harmaanruskea sienilaji. Lakki saattaa olla jopa ruskeanmusta. Heltat ovat hermaanvalkoiset tai kermanväriset. Jalka on valkoinen tai harmaanvaalea. Sieni kasvaa suurina kimppuina tai yksitellen lehti- ja havumetsissä ja muodostaa suuria kasvustoja. Se on syötävä.
Nurmitupaskynsikäs
Nurmitupaskynsikäs ("Lyophyllum connatum") on kupera tai laakealakkinen, jopa suppilomainen sienilaji. Lakki on väriltään valkoinen tai kosteana lyijynvärinen. Heltat ovat valkoiset. Jalka on valkea tai harmaanvaalea ja latvasta valkojauheinen. Malto on valkoista ja sieni on syötävä mutta sitä ei tule sekoittaa myrkyllisiin malikoihin. Sieni kasvaa suurina rykelminä ruohikoissa, puutarhoissa, teidenvarsilla kulttuuripaikoilla. Se on yleinen Etelä-ja Keski-Suomessa.
Purppuravalmuska
Purppuravalmuska ("Tricholomopsis rutilans") on kupera tai laakea punavioletti tai viininpunainen valmuskalaji. Lakki 5-20 cm leveä. Vanhemmiten sienet ovat joskus kirkkaan keltaisia. Heltat ovat keltaiset. Jalka on nuorena punavioletti ja vanhemmiten punaviolettisuomuinen ja ylhäältä valkojauheinen. Malto on kellanvalkoista. Sieni kasvaa männyn kannoissa ja lahoissa juurissa usein ryhminä. Laji on puun lahottaja toisin kuin varsinaiset valmuskat.
Emil Holmström
Emil Alfred Holmström (30. huhtikuuta 1891 Vaasa – 14. elokuuta 1939) oli suomalainen jääkärimajuri. Hänen vanhempansa olivat sairaalan toimitsija Mathias Holmström ja Ulrika Kamis. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1925 Ida Cecilia Lindgrenin kanssa.
Holmström kävi kansakoulun ja kansakoulun jatkokurssit sekä suoritti yksityisesti kuudennen luokan Helsingin uudessa ruotsalaisessa oppikoulussa vuonna 1924.
Tämä vaasalainen liikeapulainen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 13. joulukuuta 1915, josta hänet siirrettiin 21. kesäkuuta 1916 sairauden johdosta pataljoonan täydennysjoukkoon ja 17. marraskuuta 1916 alkaen pataljoonan haupitsipatteriin. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Riianlahdella ja Aa-joella.
Holmström saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vänrikiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan jaosjohtajaksi Jääkäritykistön 1. patteriin. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Jääkäritykistössä Messukylässä ja Tampereella. Tampereen valtauksen jälkeen suoritetussa tykistön uudelleen järjestelyssä hänet sijoitettiin patterinsa kera vasta perustettuun Jääkäritykistöprikaatin 1. jääkäripatteriston 2. patterin päälliköksi ja otti osaa Viipurin valloitukseen.
Holmström palveli sisällissodan jälkeen Suomen tykistökoulussa, mistä hänet maarättiin tykistön uudelleenjärjestelyn yhteydessä patterinpäälliköksi Vuoristotykistöön. Vuoritykistöstä hänet siirrettiin 9. lokakuuta 1919 Kenttätykistörykmentti 1:een, missä hänet määrättiin 9. patterin päälliköksi. Hän hoiti 3. patteriston komentajan tehtäviä 23. maaliskuuta 1921 – 1. heinäkuuta 1922 välisen ajan ja oli sen jälkeen 9. ja 3. patterin päällikkönä ja määrättiin 31. toukokuuta 1924 alkaen Tuusulan varuskunnan komendantiksi. Armeijasta hän erosi 2. helmikuuta 1926, jonka jälkeen hän siirtyi Niemi & Luukkosen autokorjaamon palvelukseen konttoristina, kunnes siirtyi 1. kesäkuuta 1928 tuntikirjuriksi Helsingin kaupungin rakennuskonttorin huonerakennusosastoon, mistä hänet siirrettiin 1. lokakuuta 1934 osastonjohtajaksi Helsingin kaupungin työnvälitystoimistoon.
Michal Dočolomanský
Michal Dočolomanský (25. maaliskuuta 1942 Niedzica – 26. elokuuta 2008 Bratislava) oli slovakialainen elokuva- ja teatterinäyttelijä.
Dočolomanský syntyi opettajaperheeseen pieneen slovakialaiseen Niedzican kaupunkiin, joka nykyisin sijaitsee Puolassa. Perhe muutti myöhemmin Bratislavan lähellä olevaan Svätý Juriin, missä Dočolomanský vietti lapsuutensa. Hänen intohimonsa näyttelemiseen syntyi 10-vuotiaana teatteriesityksessä vierailun jälkeen, mutta hän kouluttautui kuitenkin automekaanikoksi. Tämän jälkeen hän matkusti Bratislavaan opiskelemaan näyttelemistä.
Dočolomanskýn ensimmäinen elokuvarooli tapahtui komediassa "Výlet po Dunaji", jonka jälkeen hän esiintyi useissa elokuva- ja televisiotuotannoissa.
Yhdysvaltain oikeusministeri
Yhdysvaltain oikeusministeri () on Yhdysvaltain oikeusministeriön johtaja, hallituksen jäsen ja valtionhallinnon ylin lakimies. Oikeusministerin nimittää virkaansa presidentti, ja nimitys tulee voimaan senaatin vahvistettua sen.
Oikeusministerin virka perustettiin vuonna 1789 toimimaan syyttäjänä korkeimmassa oikeudessa tapauksissa, joissa Yhdysvallat on osallisena, ja avustamaan presidenttiä ja muita ministeriöitä lainopillisissa kysymyksissä. Oikeusministeriö perustettiin vasta vuonna 1870. Oikeusministeri on järjestyksessä seitsemäs presidentin sijainen.
Oikeusministeri on Yhdysvaltain presidentin kabinetin ainoa ministeri, joka ei kanna "Secretary"-arvonimeä. Virkakaudella ei ole määräaikaa. Edustajainhuoneella on perustuslain pohjalta oikeus asettaa oikeusministerille virkasyyte maanpetoksen, korruption ja muiden suurten virkarikosten ja -rikkeiden perusteella ja senaatilla käsitellä se oikeusmenettelynä.
Virkaatekevänä oikeusministerina toimi 20.–30. tammikuuta 2017 Sally Yates, mutta Trump erotti hänet, koska hän ilmaisi vastustavansa maahantulokieltoa, jonka Trump määräsi seitsemän muslimienemmistöisen maan kansalaisille.
Ropititsa
Ropititsa eli Ropitsa () on kylä, samanniminen taajama ja maalaiskunta Leningradin alueen Volossovan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee piirin keskiosassa Hatsinan ja Opoljan välisen maantien varrella, Hatsina–Iivananlinna-radan eteläpuolella. Kunnassa on asukkaita 1 500 henkeä (vuonna 2006).
Kunnan hallinnollinen keskus on Ropititsan kylä. Lisäksi siihen kuuluu samanniminen taajama sekä kolme muuta kylää: Rokottina (), Saahkonja () ja Tomoska ().
Ennen toista maailmansotaa seudulla asui venäläisten lisäksi inkerinsuomalaisia, jotka kuuluivat Moloskovitsan ja Kupanitsan luterilaisiin seurakuntiin.
Ropititsassa toimii maidontuotantoon erikoistunut maatalousyritys. Paikallinen nähtävyys on pyhän Georgioksen tsasouna Tomoskan kylässä.
Kunnan ja samalla myös kunnanhallinnon päämies on Grigori Grištšenko.
Antikviteettikollegio
Antikviteettikollegio oli Ruotsissa 1666 perustettu virasto, joka tutki Ruotsin varhaishistorian ja muinaisjäännösten lisäksi oikeustiedettä, kirkkohistoriaa ja sukutiedettä sekä Islannin ja Norjan vanhaa kirjallisuutta. Antikviteettikollegio perustettiin Magnus Gabriel De la Gardien aloitteesta Uppsalassa, josta se muutti 1690 Tukholmaan. Kollegio muodostettiin 1692 Antikviteettiarkistoksi, joka alistettiin 1786 Ruotsin kuninkaallisen kaunokirjallisuusakatemian alaiseksi. Jo 1780 sen arkistoja siirrettiin Kuninkaalliseen kirjastoon.
Sana antikviteetti (, muinaisuus) tarkoittaa muinaisiin oloihin kuuluvaa asiaa, muinaismuistoa ja muinaisesinettä, jolla on erityinen taiteellinen tai historiallinen arvo.
Kollegio
Kollegio (, virkakunta) tarkoittaa yleisessä merkityksessä kollegista virastoa tai muuta monijäsenistä toimielintä, kollegisen viraston virkakuntaa tai viraston istuntoa.
Kollegisessa virastossa sen jäsenet saavat ottaa osaa ratkaisujen tekemiseen, ja jos ilmenee erimielisyyttä, tehdään päätös äänestämällä. Tällaisen viraston vastakohta on päällikkövirasto eli toimistovirasto, jossa päällikkö yksinään tekee ratkaisut.
Kolleginen hallintotapa syntyi Ranskassa, josta se levisi muihin Euroopan maihin. Venäjän vallan alaisessa Suomessa senaatti toimi kollegiona, mutta senaatin talousosaston toimituskunnat olivat päällikkövirastoja. Nykyisin valtioneuvosto on kollegio, mutta ministeriöissä ratkaisun tekee päällikkö.
Kollegio on yliopistollinen hallintoelin. Yliopistolain (2009) mukaan yliopistokollegio m.m.
Helsingin yliopiston yliopistokollegiossa on 50 jäsentä, joilla on henkilökohtaiset varajäsenet: professoreilla 20 jäsentä ja varajäsentä, yliopiston opetus- ja tutkimushenkilöstöllä sekä muulla henkilöstöllä 15 jäsentä ja varajäsentä ja opiskelijoilla 15 jäsentä ja varajäsentä.
Ruotsissa kollegioita perustettiin 1600-luvulla otettaessa käyttöön keskitetty hallintojärjestelmä.
CO.RO.
CO.RO. oli italialainen vuosina 1992–1999 toiminut elektronista musiikkia esittävä yhtye. Yhtyeen jäsenet olivat Emanuele Cozzi, Maurizio Rossi ja Jay Rolandi.
Yhtyeen läpimurtohittinä pidetään vuonna 1992 ilmestynyttä coveria kappaleesta ""Because The Night"". Muita yhtyeen esittämiä kappaleita ovat muun muassa ""4 Your Love"", ""There's Something Going On"" ja ""I Just Died In Your Arms"".
Lucius Licinius Lucullus (vuoden 151 eaa. konsuli)
Lucius Licinius Lucullus oli roomalainen vuoden 151 eaa. konsuli ja sukunsa ensimmäinen tähän tehtävään valittu eli "homo novus".
Konsulikaudellaan hän osallistui Numantian sotaan Hispaniassa, jossa hän taisteli menestyksellisesti keltiberejä vastaan. Hänen toimensa herättivät kuitenkin suuttumusta Roomassa, sillä eräässä Caucan kaupungissa häntä vastassa olivat antautuneet kaupunkilaiset, mutta päästyään armeijansa kanssa sisään Lucullus kuitenkin surmautti kaupungin miesväestön.
Palattuaan Roomaan hän rakennutti sodasta saaduilla rahoilla temppelin Felicitas-jumalattarelle Velabrumin kaupunginosaan.
Hänellä oli myös samanniminen pojanpoika.
Ashton Smith
Ashton Smith (s. 1962) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan Don LaFontainen tavoin lukuisten trailereiden äänenä.
Smith kasvoi Texasissa, jossa hän opiskeli elokuvaa ja äänisuunnittelua. Smith halusi tämän jälkeen tehdä dokumentteja, mutta muutettuaan Los Angelesiin hänelle ei tarjoutunut töitä dokumenttien parissa. Myöhemmin Smithin ystävä pyysi häntä tekemään yhden kuulutuksen mainokseen, josta Smithin uran ääninäyttelijänä alkoi.
Mainosten ja trailereiden lisäksi hän on lainannut ääntään muun muassa elokuvaan Pallo hukassa 2 ja televisiosarjaan Seconds from Disaster. Hänen ääntään kuullaan myös televisiosarjassa Usko tai älä. Smith on yksi käytetyimmistä ääninäyttelijöistä trailereissa Hollywoodissa ja tekee mainosjuontoja enimmäkseen CBS:lle ja NBC:lle.
Arx
Arx on Rooman linnavuoren nimitys. Arx sijaitsi yhdellä Capitoliumin kukkulan harjanteella ja se rakennettiin 500-luvulla eaa. Linnoituslaitteiden vähäiset rauniot ovat edelleen nähtävissä Santa Maria in Aracoeli -kirkon läheisyydessä nykypäivän Campidogliolla. Arxin alueella oli antiikin aikana Juno Monetan temppeli, jossa sijaitsi Rooman tasavallan ensimmäinen rahapaja.
Talari
Talari tarkoittaa seuraavia:
2867 Šteins
2867 Šteins on pieni asteroidivyöhykeellä sijaitseva asteroidi. Sen löysi ukrainalainen tähtitieteilijä Nikolai Tšernyh vuonna 1969. Asteroidi nimettiin neuvostoliittolaislatvialaisen Kārlis Šteinsin mukaan. Ennen nimeämistään asteroidi tunnettiin tunnuksella 1969 VC. Euroopan eteläinen observatorion tutkimuksen mukaan Šteins on E-tyypin asteroidi.
Avaruusluotain Rosetta lähetti valokäyrätietoja, joiden perusteella Šteinsin pyörähdysajaksi on laskettu kuusi tuntia. Asteroidilla ei myöskään ole omaa kuuta. Avaruusluotaimen ohilennon aikana vuonna 2008 ilmeni, että asteroidin mitat ovat 5,9 x 4,0 kilometriä. Šteinsin muoto on kuin epäsymmetrinen timantti, eli se on yhdestä päästään laakea, mutta kärjistyy pisteeseen toisessa päässään. Sillä on suuri kraatteri pohjoispuolella ja seitsemästä pienemmästä kraatterista koostuva ketju.
Tampereen teknillisen yliopiston professori Mikko Kaasalaisen johtama tutkimusryhmä onnistui kartoittamaan matemaattisen mallin avulla Šteinsin pimeän puolen.
Annie Furuhjelm
Annie Fredrika Furuhjelm (11. joulukuuta 1859 Novoarhangelsk, Alaska – 17. heinäkuuta 1937 Hyvinkää) oli suomalainen toimittaja, naisasialiikkeen aktivisti ja kirjailija. Hän oli RKP:n kansanedustaja 1914–1924 ja 1927–1929 Uudenmaan läänin vaalipiiristä.
Alaskassa syntyneen Furuhjelmin vanhemmat olivat silloin Venäjälle kuuluneen Alaskan kuvernööri, amiraali Johan Hampus Furuhjelm ja ruotsalais-skotlantilainen Anna Elisabeth von Schoultz. Annie Furuhjelm muutti Suomeen 1872 ja pääsi Helsingin saksalaisesta tyttökoulusta 1876 sekä valmistui Helsingin ruotsalaisesta jatko-opistosta 1887.
Furuhjelm toimi kirjallisuusarvostelijana, kirjailijana, puhujana ja vuosina 1901–1908 "Nutid"-lehden päätoimittajana sekä 1919–1927 "Astra"-lehden toimittajana.
Furuhjelm oli presidentin valitsijamies presidentinvaalissa 1925 ja kuului myös RKP:n keskushallitukseen.
Furujelm oli Naisasialiitto Unionin varapuheenjohtaja 1904–1908 ja puheenjohtaja 1908–1913, Suomen ruotsalaisen naisliiton (Svenska Kvinnoförbundet) puheenjohtaja 1907–1937, Kansainvälisen Naisten äänioikeusliiton (IWSA) johtokunnan toinen varapuheenjohtaja 1909–1920 sekä Naisten äänioikeusliiton Suomen osaston puheenjohtaja.
Adje Agnithey
Adje Agnithey (s. 9. huhtikuuta 1982) on togolainen maajoukkuelentopalloilija, joka edusti kaudella 2008–2009 Valkeakosken Isku-Veikkoja lentopallon SM-liigassa. Hakkurina pelaava 195-senttinen Agnithey on voittanut urallaan neljästi Togon mestaruuden, niin ikään hänet on valittu Togon liigan parhaaksi pelaajaksi neljästi. Agnithey on pelannut Ranskan ProB-liigassa Vannesin joukkueessa vuosina 2004–2008. Sitä ennen hän pelasi Ranskan ProA-liigassa Göelo Saint-Brieucin joukkueessa vuosina 2001–2004.
Agnithey voitti miesten SM-liigan runkosarjan pistepörssin kaudella 2008–2009 tehden kaikkiaan 447 pistettä 22 ottelussa. Lisäksi hän teki runkosarjan aikana eniten hyökkäyspisteitä, yhteensä 397.
Tierauha
Tierauha oli aiemmin käytössä ollut lain antama turva, joka suojasi tiellä kulkijoita.
Vuoden 1734 lain rikoskaaren 21 luku käsitteli tierauhaa. Sen mukaan "Joka lyöden karkaa toisen päälle yleisellä tiellä tahi kadulla, taikka lyöpi ja murtaa rikki matkustawaisen ajokalut, sakoitettakoon neljäkymmentä talaria rauhan rikkomisesta ja tappelusta lain mukaan; palkitkoon myös wahingon." Pykälä kumottiin 1866.
Viiden talarin sakon joutui maksamaan se, joka huusi ja kiljui yleisellä tiellä, kadulla tai kujalla, tai jos loukkasi toista sanoilla tai muulla tavoin. Puolet sakosta meni ilmiantajalle ja puolet vaivaisille Kuninkaallinen sota-artikla vuodelta 1798 puolestaan määräsi otettavaksi kiinni ja vangittavaksi sen, joka melusi tai pauhasi vahdin luona, kadulla tai torilla.
Vuonna 1752 säädettiin 10 talarin sakko sille, joka ahdisti tai esti posteljoonin, postinpitäjän tai postiratsastajan kulkua, eikä antanut heille puolta tietä. Postiratsastajalla tuli olla vaakuna rinnassa ja hänen tuli hyvissä ajoin antaa merkki postitorvella. Vuoden 1734 laki sääti 40 talarin sakon sille, joka purki tai turmeli siltoja, kaatoi peninkulmapylväitä tai muita tielle asetettuja merkkejä. Tekijä joutui myös korvaamaan vahingon.
Vuoden 1889 rikoslaki sääti 300 markan sakon tai korkeintaan kolmen kuukauden vankeuden sille, joka yleisellä tiellä, kadulla tai kulkuväylällä meluamalla taikka kiroilemalla häiritsi rauhaa. Enintään sadan markan sakko annettiin henkilölle, joka yleisellä tiellä, kadulla tai muulla julkisella paikalla oli juovuksissa ja siksi herätti pahennusta. Vuonna 1959 rangaistuksen suuruudeksi muutettiin 10–100 päiväsakkoa.
Myös maaseudun yleinen järjestyssääntö vuodelta 1928 kielsi meluamisen ja kiroilemisen yleisellä tiellä. Tierauhan nykyaikainen vastine on järjestyslaissa, jossa kielletään järjestyksen häiritseminen yleisellä paikalla. Yleisiä paikkoja ovat muun muassa tiet, kadut ja jalkakäytävät.
Vantaan Energia -areena
Energia-areena on Vantaan Myyrmäessä sijaitseva vuonna 2006 valmistunut lattiapinta-alaltaan 2 500 neliömetrin monitoimihalli, jonka katsojakapasiteetti on 3 500. Hallin sponsorina on energiayhtiö Vantaan Energia. Hallissa järjestetään urheilutapahtumien lisäksi muun muassa messuja ja konsertteja.
Energia-areena on Suomen koripallomaajoukkueen pääasiallinen kotihalli (vuodesta 2007). Vuonna 2009 valtion liikuntaneuvosto valitsi hallin Vuoden liikuntapaikaksi. Vantaan ainoa miesten pääsarjatason koripalloseura Pussihukat pelasi kotiottelunsa hallissa.
Energia-areenan läheisyyteen hahmoteltiin 2010-luvun alkupuolella hotelli- ja hyvinvointialan lisärakentamista.
Nykyään helsinkiläinen Salibandyliiga-joukkue EräViikingit pelaa kotiottelunsa hallissa.
Ville Kupari
Ville Kupari (6. tammikuuta 1900 Rautalampi – 2. toukokuuta 1986 Tampere) oli suomalainen kirvesmies ja kirjanpitäjä, joka toimi sosialidemokraattien kansanedustajana 1930- ja 1940-luvuilla. Hänen äitinsä oli torpparin tytär Anna Lydia Kupari.
Kupari kävi kansakoulun ja työskenteli sitten renkinä sekä metsä- ja uittotöissä Konnevedellä aina vuoteen 1924 saakka. Kupari oli kirvesmiehenä Karhulassa 1924–1925 ja sodan jälkeen rakennusyhtiön osakkaana Lahdessa 1945–1947 ja Helsingissä 1947–1958. Viimeksi hän oli rakennusliikkeen varastonhoitajana, asunto-osakemyyjänä ja kirjanpitäjänä Tampereella 1958–1968.
Kupari oli kansanedustajana 1936–1945 edustaen Viipurin läänin läntistä vaalipiiriä. Hän kuului myös Kymin kunnanvaltuustoon ja Kymenlaakson osuusliikkeen edustajistoon.
Ville Kupari oli naimisissa vuodesta 1922 Hilma Maria Hämäläisen kanssa.
Davit Kakabadze
Davit Kakabadze (; 20. elokuuta 1889 Kukhi, Georgia – 10. toukokuuta 1952 Tbilisi) oli georgialainen avantgarde-taidemaalari, graafikko ja lavastesuunnittelija. Hän oli monilahjakkuus, joka toimi myös taiteentutkijana, elokuvatekniikan kehittäjänä ja amatöörivalokuvaajana. Kakabadze yhdisti teoksissaan innovatiivisia tulkintoja eurooppalaisesta "vasemmistolaisesta" taiteesta georgialaiseen perinteeseen, jonka asiantuntija hän oli.
Kakabadze syntyi köyhään talonpoikaisperheeseen Kukhin kylässä lähellä Khonin kaupunkia. Paikalliset hyväntekijät rahoittivat hänen luonnontieteen opintojaan Pietarin yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1916. Samaan aikaan hän kävi maalaustunneilla Dmitrojev-Kavkazskin studiolla ja tutki vanhaa georgialaista taidetta.
Työskenneltyään lyhyen aikaa maalarina ja kouluttajana Tbilisissä hän matkusti Pariisiin, jossa hän asui vuosina 1919–1927. Hän osallistui Société des Artistes Indépendantsin näyttelyihin ja piti yhteisnäyttelyitä georgialaisten taiteilijoiden Lado Gudiašvilin ja Šalva Kikodzen kanssa. Kakabadzen syntymäprovinssin Imeretin luontoa kuvaava maisemasarja kuuluu hänen varhaistuotantonsa mielenkiintoisimpiin teoksiin. Asuessaan Pariisissa Kakabadze kiinnostui abstraktista maalauksesta ja työskenteli eri tekniikoiden parissa, kokeillen metallin, peililasin, lasimaalauksen ja muiden samantyyppisten materiaalien käyttöä värien sijaan. Hän omaksui pian aiempaa "vasemmistolaisemman" kannan ja ylisti kubismia.
Kakabadze luennoi Pariisissa kuvataiteen eri puolista ja kehitti kiinnostustaan liikkeen kuvaamiseen rakentamalla vuonna 1923 elokuvakameran, joka tuotti illuusion korkokuvasta. Niinpä hänestä tuli yksi kolmiulotteisen elokuvataiteen pioneereista. 1920-luvun puoliväliin mennessä hän oli hylännyt kubismivaikutteisen tyylinsä abstraktimman kuvanveiston ja maalaustaiteen hyväksi.
Palattuaan Georgiaan vuonna 1927 Kakabadze jatkoi Imereti-teemaansa maalaamalla uusia, monumentaalisia maisemia, mukaan lukien teollisuusmaisemia. Samoihin aikoihin hän teki yhteistyötä johtavan georgialaisen teatteriohjaajan Kote Mardžanišvilin kanssa ja tuotti useita lavastussuunnitelmia Mardžanišvilin teatterille Kutaisissa. Vuonna 1931 hän tuotti myös dokumenttifilmin "Georgian vanhat monumentit".
Kakabadzesta tuli Tbilisin kuvataideakatemian professori vuonna 1928. Neuvostoviranomaiset kuitenkin painostivat häntä, koska hän "ei ollut onnistunut" hylkäämään formalismia ja mukautumaan sosialistisen realismin dogmiin. Lopulta hänet erotettiin akatemiasta vuonna 1948. Historioitsija Sargis Kakabadze oli hänen veljensä.
Isojuurekas
Isojuurekas ("Megacollybia platyphylla") on nuorena kupera, myöhemmin laakenevalakkinen harmaanruskea isojuurekaslaji. Väritykseltään harmaa tai harmaanruskea lakki on selvästi säteittäisviiruinen ja sen keskellä on usein kohouma. Lakin pinta on himmeä ja kuiva, usein reunoilta repeilevä, jolloin ohut malto tulee näkyviin.
Heltat ovat harvassa ja valkeat. Jalka on solakka, tasapaksu ja sitkeä. Harmahtava jalka on yläosastaan vaaleampi ja tyvellä on yleensä valkoisia rihmastojänteitä. Malto on valkoista, sitkeää ja ohutta. Itiöpöly on valkoista. Haju ja maku ovat mietoja. Sieni kasvaa lehtimetsissä hautautuneilla puilla ja kannoilla, erityisesti koivun lahottajasienenä. Isojuurekas on merkityksetön ja huono ruokasieneksi.
Sabsk
Sabsk () on maalaiskunta Leningradin alueen Volossovan piirissä Venäjällä. Sen keskuskylä Bolšoi Sabsk sijaitsee Laukaanjoen rannalla 58 kilometriä Volossovasta lounaaseen. Kunnassa on 1 800 ja keskuskylässä 1 500 asukasta (vuonna 2013).
Sabskin kunnan pinta-ala on 496,36 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Volossovan piirin Pessetan, Kurskin ja Suuren-Ruudan, koillisessa Isvaran, etelässä Lugan piirin Tolmatšovon ja Osminon, lounaassa Slantsyn piirin Staropoljen ja luoteessa Jaaman piirin Pustoperän kuntiin. Pinta-alasta 87,9 % on metsää, 9,1 % maatalousmaata ja 1,8 % asuinaluetta.
Kunta sijaitsee Inkerin ylängön etelärinteellä ja Laukaanjoen–Ortesjoen tasangolla. Se on pinnanmuodostukseltaan tasankoa, jossa esiintyy jokilaaksoja, soita, jääkauden muovaamia harjuja ja kukkuloita sekä varhaisempia karsti-ilmiöitä. Etelärajalla virtaa Laukaanjoki, johon laskevat Ruutainjoki, Lemusajoki, Lubenka, Saba ja Peleda. Hyötykaivannaisia ovat turve ja hiekka. Seudulle suunnitellaan Jaštšeran–Lemusan ja Ruutainjoen alajuoksun rauhoitusalueita.
Kuntaan kuuluu Krasnyi Majakin taajama ja 19 kylää: Bolšoi Sabsk, Gostjatino, Hotneža, Isori (ven. "Izori"), Jazvištše, Korjatša, Lemusa ("Lemovža"), Maksimovka, Malyi Sabsk, Miskinä ("Myškino"), Redeža, Retkinä ("Redkino"), Slepinä ("Slepino"), Staritsy, Tverdjat, Ustje, Vjazok, Volna ja Vossi ("Izvoz"). Asutus on keskittynyt Laukaanjoen ja sen sivujokien varrelle. Lounaisosassa sijaitsevassa Bolšoi Sabskissa asuu yli 80 % väestöstä. Muita hieman suurempia asutuksia ovat Volna ja Krasnyi Majak.
Sabsk sijaitsee historiallisen Inkerinmaan etelärajalla, mutta sen tunnettu asutus on ollut venäläistä. Seudun kylät mainitaan Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1500, jolloin ne kuuluivat Kaprion kihlakunnan Jastrebinon pogostaan.
1800-luvulta lähtien kunnan alue kuului Pietarin läänin Jaaman kihlakunnan Retkinän volostiin. Retkinässä oli Pietari I:n Tšerkasovin paronisuvulle lahjoittama suuri kartano. Toisen maailmansodan aikana seudulla käytiin ankaria taisteluja.
Kunnan tärkein liikenneväylä on Bolšoi Sabskin kautta kulkeva Tolmatšovon ja eurooppatie E20:n välinen asfaltoitu maantie. Muita teitä ovat Hotnežan ja Sosnitsan sekä Vossin, Hotnežan ja Lemusan väliset asfaltoidut maantiet. Bolšoi Sabskista on yksi päivittäinen linja-autovuoro Volossovaan.
Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkein yritys on Volnan karjatila. Lisäksi on muutamia yksityisviljelijöitä ja pieni sahalaitos.
Keskuskylän palveluihin kuuluvat lastentarha, koulu, kulttuuritalo, kirjasto, pieni poliklinikka ja kaksi kauppaa. Myymälöitä on myös eräissä muissa kylissä.
Kunnan alueelta on löytynyt useita muinaisia asuin- ja hautapaikkoja. Muita kulttuuriperintökohteita ovat Retkinän kartanoalue ja kirkko, Hotnežan ja Volnan kirkot sekä toisen maailmansodan muistomerkit.
Kunnan matkailupotentiaali perustuu sen metsiin ja jokiin sekä historiallisiin nähtävyyksiin. Bolšoi Sabskissa toimii kotiseutumuseo. Matkailupalveluihin kuuluu kylän länsipuolella sijaitseva lomakylä.
Lahovalmuska
Lahovalmuska ("Tricholomopsis decora") on kupera tai laakealakkinen ruskeanmusta valmuskalaji. Lakin pinnassa on nähtävissä pieniä, siirrottavia suomuja. Heltat ovat rikinkeltaiset. Jalka on keltainen ja nuorena suomuinen, usein kaareva, lähellä lakin laitaa. Malto on kellanvalkoista. Sieni kasvaa kuusten ja mäntyjen kannoilla melko yleisenä.
Mesisataheltta
Mesisataheltta ("Melanoleuca cognata") on laakean kupera okran- tai kiiltävänruskea satahelttalaji. Sienen jalka on kermanvärinen tai harmaanruskea. Heltat ovat lakin väriset. Malto on valkoista tai kermanväristä ja sienen maku on makea. Se kasvaa havumetsissä, tienvarsilla ja nurmikoilla melko harvinaisena.
Kesäsataheltta
Kesäsataheltta ("Melanoleuca strictipes") on leveä tai kupera valkoinen tai kellanruskea satahelttalaji. Heltat ovat valkoiset. Malto on valkoista. Maku on aluksi mieto ja jälkimaku epämiellyttävä. Sieni kasvaa harvinaisena lehtimetsissä ja niityillä. Se ei ole ruokasieni ja saattaa jopa olla myrkyllinen.
Nokisataheltta
Nokisataheltta ("Melanoleuca melaleuca") on kupera- tai laakealakkinen harmaan- tai märkänä mustanruskea satahelttalaji. Heltat ovat valkoiset. Jalka on lakin värinen tai hieman vaaleampi. Malto on valkoista. Sieni kasvaa lehtimetsissä, teiden varsilla ja puutarhoissa harvinaisena Etelä-Suomessa.
Hentomalikka
Hentomalikka ("Clitocybe candicans") on vaarallinen malikoihin kuuluva myrkkysienilaji. Väriltään se on valkea ja muistuttaa suuresti syötävää jauhosientä. Lähilajeissa on muitakin myrkyllisiä sienilajeja, kuten myrkkymalikka.
Kurski
Kurski () on kylä, samanniminen taajama ja maalaiskunta Leningradin alueen Volossovan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee piirin länsiosassa Hatsina–Iivananlinna-radan eteläpuolella. Kunnassa on asukkaita 2 300 henkeä (vuonna 2006).
Kunnan hallinnollinen keskus on Kurskin taajama, jossa asuu suurin osa väestöstä. Sen ja samannimisen kylän lisäksi kuntaan kuuluvat seuraavat asutuskeskukset: Lonskoi (), Läälinä (), Morssina eli Motsina (), Ostrovitsa (), Raanitsa (), Satiritsa (), Sirkutsa (), Sumska (), Volpi () sekä Hovinkylän () ja Moloskovitsan taajamat.
Toiseen maailmansotaan asti seudulla asui venäläisten lisäksi virolaisia ja inkerinsuomalaisia, jotka kuuluivat Moloskovitsan seurakuntaan.
Seudun nähtävyyksiä ovat Kurskin ortodoksikirkko ja Sumskan tsasouna sekä Mezentsevin ja Stetsenkon kartano Ostrovitsassa.
Kunnan päämies on Vjatšeslav Gribkov ja kunnanhallinnon päämies on Valentina Galatsevitš.
Papukaijavahakas
Papukaijavahakas ("Hygrocybe psittacina") on kellomainen tai laakea hyvin limainen vahakaslaji. Sen heltat ovat tummanvihreät tai undulaatinvihreät. Reunoilta lakki on kellertävä tai oranssi. Heltat ovat vihertävät ja vanhemmiten keltaiset. Malto on vihertävää, haurasta ja vetisenpehmeää. Se kasvaa laitumilla, ruohikoissa, lehtimetsissä jne. Se kasvaa koko Suomessa melko harvinaisena.
Isomalikka
Isomalikka ("Infundibulicybe geotropa" van. "Clitocybe geotropa") on kupera tai suppilomainen valkea tai säämiskänvärinen malikkalaji. Heltat ovat valkoiset tai kellanvalkoiset. Jalka on vaalea, punaruskea tai säämiskänvärinen. Sieni kasvaa lehtimetsissä, puistoissa, havumetsien ruohikoissa ja tunturikankailla. Se on syötävä, mutta se pitää keittää, koska saattaa muuten aiheuttaa pahoinvointia. Sieni on Suomessa yleinen vain Ahvenanmaalla.
Jättimalikka
Jättimalikka ("Leucopaxillus giganteus") on aluksi navallinen ja vanhemmiten laakean suppilomainen valkoinen tai säämiskänvärinen malikkalaji. Heltat ovat erittäin tiheät ja valkoiset tai kermanväriset. Jalka on valkoinen ja muuttuu kosketettaessa kellanruskeaksi. Laji on jo usein nuorena toukkainen. Malto on valkoista. Sieni tuoksuu karvasmanteliöljyltä ja on syötävä. Sieni tulee kuitenkin keittää koska se voi raakana aiheuttaa pahoinvointia. Se esiintyy suurina noidankehinä valoisissa lehtimetsissä, puistoissa ja hakamailla. Se on Etelä-Suomessa harvinainen.
Mylly
Mylly on laite tai laitos, jossa jauhetaan kappaleita jauheeksi, esimerkiksi jyviä jauhoksi. Myllyt voidaan jakaa eri tyyppeihin toimintatavan (esim. kuulamylly) ja voimanlähteen (esim. höyryn voimalla toimiva mylly) mukaan.
Peruna &amp; timantti
Peruna & timantti on suomalaisen rap-yhtye Loost Koosin debyyttialbumi, jonka julkaisi Monsp Records 6. kesäkuuta 2007. Albumin vinyyliversio julkaistiin puolestaan 20. kesäkuuta 2007. Kappaleesta "Takaisin Tallinnaan" on kuvattu musiikkivideo.
Numantia
Numantia () oli kaupunki Hispaniassa (nykyinen Espanja) Kastilian ylängöllä. Numantiasta tuli noin vuonna 300 eaa. alueella asuvien keltiberien pääkaupunki. Kaupunki oli tärkeässä roolissa Numantian sodan aikana vuosina 154–133 eaa., jolloin se oli arevakien heimon pääkaupunki. Vuonna 133 eaa. Scipio Aemilianus piiritti Numantian ja lopulta valloitti sen puolustajien antauduttua ruoan puutteen vuoksi. Kaupunki hävitettiin ja sen asukkaat myytiin orjiksi.
Rooman keisari Augustuksen aikana Numantia oli enää vain vähäinen pikkukaupunki.
Numantian rauniot sijaitsevat nykyisen Garrayn kunnan alueella Sorian maakunnassa noin kahdeksan kilometriä pohjoiseen maakunnan pääkaupungista Soriasta. Alueella on tehty arkeologisia tutkimuksia 1800-luvulta lähtien ja useita sieltä löydettyjä muinaisia esineitä on esillä Sorian Museo Numantinossa, joka myös järjestää ohjattuja käyntejä alueelle. Miguel de Cervantes kirjoitti kaupungin piirityksestä näytelmän "El cerco de Numancia". Numantia elää myös sorialaisen urheiluseuran Club Deportivo Numancia de Sorian nimessä. Espanjan kielessä tunnetaan edelleen adjektiivi "numantino" tarkoittamaan sitkeää taistelua ylivoimaa vastaan.
Ei väistetä jos ei tunneta
Ei väistetä jos ei tunneta on suomalaisen rap-yhtye Loost Koosin toinen studioalbumi. Se julkaistiin 4. kesäkuuta 2008 Monsp Recordsin kautta. Albumi nousi viikolla 24/2008 Suomen virallisen albumilistan sijalle 20. Albumilta julkaistu single "Pakkasta/Kukkia kotiin" saavutti puolestaan Suomen virallisen singlelistan 7. sijan viikolla 21/2008. Albumin kappaleesta "Taivas kattona" on julkaistu musiikkivideo.Albumista julkaistiin neljän kappaleen remix EP. EP julkaistiin vain digitaalisessa mudossa ja se julkaistiin erissä, siten että joka keskiviikko neljän viikon ajan ilmestyi uusi kappale.
Itä meidän
Itä meidän on hip hop-yhtye Notkean Rotan toinen albumi, jonka julkaisi Monsp Records 2005. Albumi oli yhden viikon Suomen virallisella albumilistalla nousten sijalle 16. Levy julkaistiin CD- (MONSP024) ja vinyyliformaatissa (MONSP1224). Ilmansuunta albumin nimessä viittaa Itä-Helsinkiin, jonne monet yhtyeen tarinat sijoittuvat.
Nakamura
Nakamura on japanilainen sukunimi.
Gertsel Baazov
Gertsel Baazov (, 28. lokakuuta 1904 Oni – 12. syyskuuta 1938 Tbilisi) oli georgianjuutalainen runoilija ja näytelmäkirjailija, joka joutui Stalinin suurten puhdistusten uhriksi.
Hän syntyi Onissa, Georgiassa (joka kuului tuolloin Venäjän keisarikuntaan) maan johtavan sionistin Davit Baazovin perheeseen. 14-vuotiaana vuonna 1918 hän julkaisi ensimmäiset runonsa Ger-Bi-nimimerkillä. 1920-luvulla hän julkaisi järjestelmällisesti runoja, historiallisia kertomuksia ja journalistisia esseitä georgianjuutalaisissa lehdissä ja hänen vuoden 1924 Laulujen laulun georgiankielistä käännöstään ylistettiin. Vuonna 1925 hän perusti Tbilisissä toimineen georgianjuutalaisen "Kadima"-teatteriseurueen ja alkoi kirjoittaa georgianjuutalaisten elämää käsitteleviä näytelmiä. Vuonna 1927 hän valmistui Tbilisin valtionyliopiston lakitieteen tiedekunnasta ja toimi lyhyen aikaa lakimiehenä.
Vuoden 1928 näytelmänsä "Dilleamari" () avulla Baazov nousi johtavaksi georgianjuutalaisia aiheita käsitteleväksi kirjailijaksi. Hän oli ensimmäinen juutalainen kirjailija, joka toi georgianjuutalaisten elämäntyylin, luonteen ja rutiinit maan kirjallisuuteen. Huomattavan lyhyessä ajassa Baazov kirjoitti kymmenen näytelmää (joista huomionarvoisia ovat esimerkiksi "Mundžebi alaparakdnen" [მუნჯები ალაპარაკდნენ, "mykät alkavat puhua" 1931], "Ganurtševlad pirovnebisa" [განურჩევლად პიროვნებისა, "ilman kunnioitusta ihmisiä kohtaan", 1933] ja "Itska Rižinašvili" [იცკა რიჟინაშვილი, 1936]), joista suurin osa nousi 1930-luvulla vakituisiksi näytelmiksi georgialaisten teattereiden ohjelmistoissa. Varhain 1930-luvun alussa hän suunnitteli kirjoittavansa trilogian georgianjuutalaisista, ja sen ensimmäinen osa – "Pethaim" – ehti ilmestyä georgiaksi (, 1934) ja venäjäksi (, 1936). Neuvostoliiton poliittinen sorto keskeytti hänen työskentelynsä Josif Stalinin kaudella. Vuonna 1937 hänet pidätettiin Moskovassa ja luovutettiin Tbilisiin, jossa hänet joko ammuttiin tai kidutettiin kuoliaaksi kuulustelujen aikana. Hänet rehabilitoitiin myöhemmin vuonna 1955. Gertsel Baazovin mukaan on nimetty katu hänen synnyinkaupungissaan Onissa.
Flamingo (kauppakeskus)
Viihdekeskus Flamingo on kauppakeskus Vantaalla kauppakeskus Jumbon yhteydessä. Se avattiin syyskuussa 2008. Rakennuksessa on 773 huonetta sisältävä Break Sokos Hotel Flamingo, kylpylä, Finnkinon elokuvateatteri, keilahalli, useita ravintoloita ja muita liikkeitä.
Flamingo sijaitsee Kehä III:n varrella kauppakeskus Jumbon vieressä. Kauppakeskuksen läheisyydessä sijaitsee Helsinki-Vantaan lentoasema. Flamingon viihdekeskuksesta on bussiyhteydet Tikkurilaan, lentoasemalle ja Helsingin keskustaan.
Kauppakeskus tarjoaa useita erilaisia palveluita. 10 000 neliöllään Flamingon kylpylämaailma on Suomen suurin sisävesipuisto.
Kauppaosassa on kymmenisen ravintolaa ja useita erikoisliikkeitä. Kävelyputki yhdistää Flamingon Jumboon ja sen palveluihin. Viihdepalveluita ovat muun muassa pohjakerroksen 20-ratainen keilahalli, hohtominigolf sekä Finnkinon kuusi elokuvasalia.
Majoitus- ja konferenssipalveluita tarjoaa 13-kerroksinen noin 700 huoneen hotelli Sokos Hotel Flamingo.
Viriatus
Viriatus tai Viriathus (n. 180-139 eaa.) oli alkujaan lusitanialainen paimen, joka vuonna 147 eaa. nousi kapinaan Roomaa vastaan Lusitaniassa, Hispaniassa (nykyinen Espanja). Hän keräsi aluksi pienen sotajoukon ympärilleen ja kukisti useita roomalaisarmeijoita ja käytti tehokkaasti sissisodankäyntiä roomalaisia vastaan. Vähitellen hän sai lisää kannattajia puolellensa ja hänen armeijansa kasvoi.
Viriatus saavutti huomattavaa menestystä ja lopulta hän onnistui solmimaan suotuisat rauhanehdot roomalaisten kanssa. Quintus Servilius Caepio, joka oli roomalaisten joukkojen komentaja, lahjoi kuitenkin kolme Viriatuksen luottomiestä murhaamaan hänet hänen ollessa nukkumassa teltassaan.
Viriatuksen elämästä tiedetään vähän, mutta häntä pidetään Portugalissa yhä sankarina.
Asuka Hinoi
Asuka Hinoi (s. 8. tammikuuta 1991 Osakassa) on japanilaisen Hinoi Team –yhtyeen perustaja. Hän toimii yhtyeen laulajana yhdessä Hikaru Koyaman kanssa. Asuka toimii myös sooloartistina. Nuoresta iästään huolimatta hän on ehtinyt tehdä musiikkia jo pitkään; jo vuonna 2002 hän oli yhtyeessä nimeltään "LOVE & PEACE".
Kulkutarina
Kulkutarina eli kiertotarina tarkoittaa kertomuksen aihetta, joka on levinnyt laajalle, mutta jonka alkuperä on usein jäänyt hämärän peittoon. Kulkutarinoita on ollut jo muinaisaikoina, ja niitä on edelleen.
Monet keskiajan eurooppalaiset legendat kantoivat aineksia, jotka olivat selvästi sukua toisilleen. Kuitenkin nämä ainekset sijoitettiin eri legendoissa eri paikkoihin ja yhdistettiin eri henkilöihin, jotka olivat kertomuksen kertojalle tuttuja joko paikallisesta mytologiasta tai todellisuudesta. Esimerkiksi yksi laajalti Eurooppaan levinnyt taruaihe oli myytti kolmesta alkuasuttajasta.
Nykyaikaisista kaupunkitarinoista monet ovat kulkutarinoita.
Team Darfur
Team Darfur on kansainvälinen urheilijoiden humanitaarinen organisaatio, joka kampanjoi Darfurin konfliktin ihmisoikeuksien puolesta. YK:n mukaan Darfurin kriisi on tämän hetken pahin humanitaarinen kriisi. Darfurissa on kuollut yli 200 000 ihmistä ja 2,5 miljoonaa on ajettu kotiseudultaan viiden vuoden väkivaltaisuuksissa. Järjestön perustaja on Torinon vuoden 2006 kisojen pikaluistelun olympiavoittaja Joey Cheek. Mia Farrow on esiintynyt hänen kanssaan
Team Darfur –järjestö vaatii Kiinaa painostamaan Sudania lopettamaan Darfurin väkivalta. Kiina on Sudanin tärkeimpiä asemyyjiä ja öljynostajia. Järjestö keräsi ennen Pekingin kesäolympialaisia 2008 yli 360 urheilijan kannattajalistan. Listalla on yksi suomalainen, kisoista loukkaantumisen vuoksi poisjäänyt telinevoimistelija Annamari Maaranen.
Amerikkalainen ohjaaja Steven Spielberg oli sovittu avajaisten taiteelliseksi neuvonantajaksi. Maaliskuussa 2007 Mia Farrow kirjoitti Wall Street Journalissa, haluaako Spielberg historiaan Pekingin kisojen Leni Riefenstahliksi? Riefenstahl ohjasi natsisaksan olympiafilmin vuonna 1936. Vaikka Spielberg ei ollut ennakkoon ajatellut kisoihin liittyvää propagandaa ja Kiinan ihmisoikeuskysymyksiä, häneltä vei vain neljä päivää kirjoittaa avoin kirje Kiinan presidentille Hu Jintao:lle. Spielberg vetosi, että Kiina käyttäisi vaikutusvaltaansa lopettamaan Darfurin kärsimykset. Vetoomuksen johdosta Peking lähetti korkea-arvoisen diplomaatin Sudaniin neuvottelemaan YK-joukkojen hyväksymisestä. Spielbergin mielestä Kiina ei tehnyt riittävästi kriisin ratkaisemiseksi ja hän luopui olympialaistehtävistä helmikuussa 2008.
Gao Zhisheng
Gao Zhisheng on asianajaja Kiinassa. Gaota pidetään yhtenä johtavana ihmisoikeusasianajajista Kiinassa. Hän on puolustanut kotoaan häädettyjä Falun Gong -jäseniä, kristittyjä ja demokratia-aktivisteja.
Vuonna 2007 Gao tuomittiin kolmeksi vuodeksi vankilaan ”yllytyksestä hallituksen kumoamiseksi”. Rangaistus muutettiin viiden vuoden ehdolliseksi.
Gao syyttää eurooppalaisia siitä, että ne viettävät kuherruskuukautta kommunistipuolueen kanssa kesäolympialaisissa 2008. Gaon mukaan he tavoittelevat vain omaa hyötyään ja tekevät omaisuuksia käyttäen hyödyksi tavallisten kiinalaisten kärsimyksiä, Gao sanoi Observer-lehdelle.
Viranomaiset hakivat Gaon kotoa helmikuussa 2009, minkä jälkeen hän on ollut kadoksissa. Sitä ennen hän oli sanonut, että hänen henkensä on vaarassa ja että häntä oli pidätyksen aikana kidutettu. Hänen kohtalostaan ovat vaatineet selvitystä YK, Yhdysvallat ja Euroopan unioni. Viranomaisilta on tullut Gaon kohtalosta erilaisia selityksiä, mutta omaiset, veli ja Yhdysvaltoihin vuoden 2009 alussa paennut vaimo eivät ole olleet hänen yhteydessä.
Reuters tavoitti asianajajan matkapuhelimella maaliskuussa 2010, jolloin hän kertoi haluavansa vain viettää aikaa perheensä kanssa mediahuomion tavoittamattomissa. Hän kertoi vapauneensa puoli vuotta aiemmin. Reutersin mukaan vaikutti siltä, että joku valvoi hänen puheluaan.
Joulukuun 2011 tietojen mukaan hän on ollut 5 vuoden ehdonalaisvankeudessa mutta hänet siirrettiin vankilaan kolmen vuoden vankeusrangaistusta suorittamaan perusteena että hän on rikkonut ehdonalaissääntöjä. Koeaika olisi päättynyt viikon kuluttua.
Hän on nostanut esiin useita puoluetta häiritseviä aiheita.
Samsø
Samsø on vajaan 4 000 asukkaan saari ja kunta Tanskassa. Siitä tuli hiilineutraali vuonna 2003.
Saaren 27 000 MWh/vuosi sähköntarve katetaan 21 tuulimyllyllä. Kaksi omistaa 430 osakkaan yhdistys, loput ovat maanviljelijöiden. Ylijäämäsähköä tuotetaan Paludans Falkin merituulipuistossa 80 000 MWh vuodessa. Merituulipuiston omistaa 350 saaren asukasta. Sähkö myydään Jyllantiin. Jos Samsø olisi yritys, se voisi ansaita satoja tuhansia päästöoikeuksien myynnillä.
2/3 lämmityksestä saadaan neljästä kaukolämpökeskuksesta. Yhtä lämmitetään aurinkoenergialla ja hakkeella ja kolmea oljilla ja biomassalla. Muilla on omia järjestelmiä: lämpöpumppuja, aurinkolämmitystä ja biomassaa. Maitotilallinen hyödyntää maidon jäähdytyksessä 38,5-asteisesta 3-asteiseksi syntyvän lämmön.
Autojen polttoaine on yhä fossiilista. Hiilidioksidineutraalius perustuu suurempaan energian vientiin kuin oma hankinta on. Saari tuottaa sähköä 40 prosenttia yli oman tarpeensa.
Toinen keltiberisota
Toinen keltiberisota käytiin vuosina 151-154 eaa. Hispaniassa (nykyinen Espanja) Rooman tasavallan ja Hispanian keltiberiheimojen välillä.
Sota alkoi vuonna 154 eaa. kun bellien keltiberiheimo alkoi laajentamaan Segedan pääkaupunkiaan naapuriheimojen kustannuksella. Kaupunki ja sen asukasluku kasvoi ja sen ympäristöä alettiin linnoittaa. Rooman senaatti ei hyväksynyt tätä ja käski keltiberejä lopettamaan linnoitustyöt, koska alueen lait kielsivät kaupunkien perustamisen ilman roomalaisten lupaa. Keltiberit vastasivat, että he eivät olleet perustamassa uutta kaupunkia vaan vain laajentamassa sitä. Roomalaiset lähettivät vahvan 30 000 miehen suuruisen konsuliarmeijan Quintus Fulvius Nobiliorin johdolla bellejä vastaan. Armeijaan kuului muun muassa numidialaista ratsuväkeä ja 10 sotanorsua.
Keltiberit pakenivat aluksi, mutta liittoutuivat sitten muiden heimojen muun muassa arevakkien kanssa. Arevakit ottivat kenraalikseen Caruksen ja väijyttivät Nobiliorin armeijan aiheuttaen sille raskaita tappioita. Carus sai kuitenkin surmansa taistelussa, joten arevakit päättivät vetäytyä pääkaupunkiinsa Numantiaan. Nobilior yritti tämän jälkeen hyökätä Numantiaa vastaan, mutta koki täydellisen tappion keltiberejä vastaan kun yksi norsuista haavoittui vihollisen heittoaseista ja joutui pakokauhun valtaan. Pian muutkin norsut pillastuivat ja tallasivat roomalaiset alleen. Tästä rohkaistuneena keltiberit hyökkäsivät ja löivät loputkin roomalaiset. Nobiliorin onnistui paeta.
Vuonna 152 eaa. Marcus Claudius Marcellus valittiin kolmannelle konsulikaudelleen ja lähetettiin Rooman armeijan johtoon. Hän onnistui valtaamaan useita keltiberien kaupunkeja ja lopulta pakotti bellit ja arevakit anomaan rauhaa roomalaisten kanssa. Vaikka rauha oli jo ilmeinen, senaatti päätti kuitenkin lähettää seuraavana vuonna konsuli Lucius Licinius Luculluksen Hispaniaan. Mutta hänen saavuttua Hispaniaan, rauha arevakkien kanssa oli jo solmittu. Lucullus halusi kiihkeästi kunniaa taistelussa ennen kautensa loppua ja hyökkäsi vaccoina tunnetun keltiberiheimon alueelle ja valtasi useita näiden kaupunkeja. Eräässä vaccojen Caucan kaupungissa keltiberit antautuivat roomalaisille ja päästivät nämä vapaasti kaupunkiin. Lucullus antoi kuitenkin surmata kaupungin miesväestön. Tästä Lucullukseen kohdistui paljon suuttumusta hänen palatessaan takaisin Roomaan, mutta häntä ei kuitenkaan rangaistu mitenkään.
Sotiminen ei kuitenkaan päättynyt tähän sillä vuonna 143 eaa. arevakit nousivat uudelleen kapinaan roomalaisia vastaan. Heidät kuitenkin kukistettiin vuonna 133 eaa. Numantian piirityksen jälkeen.
Philippe Buchez
Philippe Buchez (31. maaliskuuta 1796 Matagne-la-Petite, nyk. Belgia – 1865) oli ranskalainen kirjailija, filosofi ja poliitikko. Hän oli Ranskan osuustoimintaliikkeen perustaja. Hän oli koulutukseltaan lääkäri.
Buchez perusti L’Européen-lehden ja oli mukana vuoden 1848 vallankumouksessa. Hän ajoi kirjoituksissaan Euroopan liittovaltiota ja kuului poliittisen salaseuran Charbonnerien perustajiin.
Viktor Schneider
Viktor Schneider oli saksalainen hiihtäjä, joka kilpaili 1920-luvulla. Hän voitti pronssia MM-kisoista vuonna 1927 18 kilometrin matkalta. Schneider oli ensimmäinen saksalainen, joka voitti mitalin hiihdon MM-kilpailuista.
Salasana: Mercury
Salasana: Mercury () on yhdysvaltalaisen Harold Beckerin ohjaama toimintatrilleri, joka perustuu Ryne Douglas Pearsonin vuonna 1996 julkaistuun romaaniin. Elokuva valmistui vuonna 1998 ja sen pääosassa ovat Bruce Willis, Miko Hughes ja Alec Baldwin. Se sai pääosin negatiivisia arvioita kriitikoilta.
Elokuva kertoo autistisesta pojasta, Simon Lynchistä, joka ratkaisee älypelikirjaan pistetyn Yhdysvaltain armeijan huippusalaisen kryptograafisen koodin, Mercuryn. Sitä on luultu ratkaisemattomaksi, mutta pojan selvitettyä sen everstiluutnantti Nicholas Kudrow lähettää palkkamurhaajia tappamaan hänet. Yksi heistä onnistuu tappamaan Simonin vanhemmat, mutta ei löydä itse poikaa. Paikallisen poliisin tutkiessa pojan kotia FBI-agentti Art Jeffries saapuu myös paikalle. Hän löytää Simonin, ja päättää suojella tätä murhaajilta ja Kudrowlta yhdessä poliisiystävänsä Tommy Jordanin ja juttuun yllättäen pompanneen Stacey Siebringin kanssa.
Erottamattomat (vuoden 2008 elokuva)
Erottamattomat on suomalainen draamaelokuva, joka sai ensi-iltansa 5. syyskuuta 2008. Hanna Maylettin ohjaaman ja Tarja Kylmän käsikirjoittaman perhedraaman pääosissa ovat Tiina Lymi, Minna Haapkylä, Jorma Tommila ja Kaneli Johansson.
Elokuva kuvattiin osittain Tyrnävällä.
Ensimmäistä omaa lastaan odottava Taru (Lymi), hänen miehensä Harri (Tommila) sekä Harrin tytär Ninni (Johansson) asuvat pohjalaisella ratsutilalla. Ninni loukkaantuu hevosia hoitaessaan, ja paikalle kutsutaan kymmenen vuotta aiemmin Ruotsiin lähtenyt Ninnin biologinen äiti Eve (Haapkylä). Eve yrittää tutustua uudelleen tyttäreensä.
Ensi-iltakriitikot pitivät elokuvaa ulkoisilta puitteiltaan näyttävänä ja lähtökohdiltaan onnistuneena, mutta kerronnaltaan siihen verrattuna kömpelönä ja televisionomaisen arkisena. Juonen sijasta elokuvan sanottiin keskittyvän naisten välisten tunteiden kuvaamiseen niin, että mieshahmo Harri jää ohueksi. Toisaalta kiitettiin, etteivät tapahtumien käänteet ole liian ennalta-arvattavia.
Elokuva sai teatterikierroksellaan 24 kopiolla 22 678 katsojaa. Se on esitetty myös Yle TV1 -kanavan Kotikatsomossa tammikuussa 2012 ja kesäkuussa 2015.
Afghan United Kabul FC
Afghan United Kabul FC on afganistanilainen jalkapalloseura, jonka kotikaupunki on Kabul. Se pelaa Afganistanin korkeimmalla sarjatasolla. Seuran kotikenttä on Keskusstadion, jolle mahtuu 7 000 katsojaa.
Charles Tate Regan
Charles Tate Regan (1. helmikuuta 1878 – 12. tammikuuta 1943) oli brittiläinen biologi, joka tuli tunnetuksi kaloja koskevasta työstään. Useat lajit ovatkin saaneet tieteelliset nimensä hänen mukaansa.
Charles Tate Regan oli Royal Societyn jäsen. Hän toimi Natural History Museumin johdossa.
Canadian Football League
Canadian Football League (CFL) on kanadalaisen jalkapallon ammattilaissarja.
CFL on perustettu vuonna 1958. Kaksi vuotta aiemmin itäisen Kanadan Interprovincial Rugby Football Union (IRFU) ja läntisen Kanadan Western Interprovincial Football Union (WIFU) olivat muodostaneet ammattilaissarjojen kattojärjestön Canadian Football Councilin (CFC), joka oli vielä mukana kanadalaisen jalkapallon kattojärjestössä Canadian Rugby Unionissa (CRU, nykyinen Football Canada). Vuonna 1958 CFC jätti CRU:n ja nimi Canadian Football League otettiin käyttöön.
CFL:ssä on nykyään yhdeksän joukkuetta, neljä itäisessä ja viisi läntisessä divisioonassa. Sarjan runkosarja pelataan kesäkuun ja marraskuun välillä ja se kestää 20 viikkoa. Kukin joukkue pelaa 18 runkosarjaottelua, kolme kahta oman divisioonansa joukkuetta vastaan ja kaksi loppuja kuutta vastaan. Runkosarjakauden jälkeen kuusi joukkuetta jatkaa pudotuspeleihin, jotka kestävät kolme viikkoa ja pelataan paras yhdestä -järjestelmällä. Kummankin divisioonan runkosarjavoittajat pääsevät suoraan divisioonansa mestaruusotteluun. Toiseksi ja kolmanneksi sijoittuneet pelaavat toisiaan vastaan välierissä, paitsi, jos toisessa divisioonassa neljänneksi sijoittunut joukkue on menestynyt runkosarjassa paremmin kuin toisessa kolmanneksi sijoittunut. Itäisen ja läntisen divisioonan mestarit pelaavat marraskuun kolmantena tai neljäntenä sunnuntaina Grey Cupin mestaruudesta.
Canadian Football League on Kanadan toiseksi suosituin urheilun ammattilaissarja National Hockey Leaguen jälkeen ja Grey Cupin loppuottelu on maan suurin yksittäinen urheilutapahtuma.