Obelix
Obelix () on hahmo Asterix-sarjakuvassa. Hän on päähenkilön Asterixin paras ystävä ja aisapari. Obelix on apuhahmo, jonka piirtäjä Albert Uderzo keksi sen jälkeen, kun käsikirjoittaja René Goscinny vaati päähenkilön olevan pieni kooltaan. Uderzo olisi itse halunnut Asterixin olevan päinvastainen, suuri ja vahva soturi, joten Obelixin liittäminen mukaan tarinoihin oli eräänlainen kompromissi. Goscinnyn alkuperäisenä ajatuksena oli käyttää vain yhtä päähenkilöä ilman apuhahmoja. Obelix esiintyy jo sarjan ensimmäisessä albumissa "Asterix gallialainen", mutta hänen roolinsa Asterixin apurina vakiintui vasta seuraavassa albumissa "Kultainen sirppi".
Obelixin nimi viittaa tietynmallista kulmikasta pylvästä tarkoittavaan sanaan obeliski, ranskaksi "obélisque". Nimi viittaa myös obeliski-nimiseen typografiseen merkkiin, joka on kuin pidempi versio asteriski-merkistä, jonka mukaan Asterix on vuorostaan nimetty. Sarjan muista hahmoista poiketen Asterixin ja Obelixin nimet ovat samat lähes kaikissa erikielisissä käännöksissä.
Obelix on pudonnut lapsena tietäjä Akvavitixin taikajuomapataan ja saanut pysyvästi yli-inhimilliset voimat. Neuvokkaan Asterixin ohella voimakas Obelix on tärkein gallialaista kylää suojeleva soturi. Obelixille ei lähes koskaan anneta lisää taikajuomaa, koska tietäjä ei tiedä, miten se vaikuttaisi Obelixiin. Tästä hän aina suuttuu ja mutisee sen olevan epäreilua. Tarinassa "Asterix ja Kleopatra" Obelix saa kuitenkin kolme tippaa taikajuomaa, jotta voisi murtaa seinämän kun hän on Asterixin ja Akvavitixin kanssa kiipelissä pyramidin sisällä. Juodessaan seuraavan kerran taikajuomaa (tosin väärää) tarinassa "Obelixin kaleeri" hän muuttuu kiveksi ja sen jälkeen lapseksi.
Obelix on ammatiltaan ”hiidenkivien” eli alkutekstissä menhir-kivien toimitusmies ja hänellä on kylän laidalla oma avolouhos. Todellisuudessa Ranskan menhir-megaliitit ovat peräisin tuhansia vuosia varhaisemmalta ajalta kuin mihin Asterix sijoittuu. Obelix rakastaa paistettua villisikaa ja yli-inhimillisten voimien ohella hänellä on lähes yli-inhimillinen ruokahalu. Hänen lempiharrastuksensa ovat villisikojen metsästys sekä roomalaisten löylyttäminen ja siinä ohessa näiden kypärien keräily. Obelix taistelee ja metsästää aina paljain käsin ilman aseita. Obelixin vakiohokema on ”"Hulluja nuo roomalaiset"”. Hän käyttää vastaavaa ”Hulluja nuo...” -lausahdusta kaikista vieraista kansoista aina kun ei ymmärrä näiden tapoja tai jonkun yksittäisen henkilön käytöstä.
Obelix pukeutuu aina sinivalkoraidallisiin housuihin ja kulkee ylävartalo paljaana. Hänen punaiset hiuksensa on letitetty ja lettien päässä on pienet rusetit. "Asterix gallialaisessa" Obelix käytti sarvikypärää, mutta myöhemmissä tarinoissa kypärän sarvet on typistetty. Ensimmäisen albumin alussa Obelix myös kantoi mukanaan sotakirvestä, joka kuitenkin jäi pian pois, koska Goscinny ja Uderzo halusivat hahmosta vähemmän sotaisalta vaikuttavan.
Obelixilla on lemmikkinä Idefix-koira, joka harrastaa luonnonsuojelua ja rakastaa puita. Se liittyi hänen seuraansa tarinassa "Asterix lyö vetoa".
Obelix on paitsi kokonsa myös teräväpäisyyden puolesta Asterixin vastakohta, sillä hän on hidasälyinen ja lapsellisen naiivi. Hän on kuitenkin pelastanut Asterixin monta kertaa heidän seikkailuissaan. Obelix on myös melko herkkä. Hän suuttuu, jos häntä sanotaan pulskaksi, paksukaiseksi tai lihavaksi. Omasta mielestään hän ei ole lihava, vaan ”hieman ylikehittynyt”.
Tarinassa "Kuinka Obelix putosi pienenä tietäjän taikajuomapataan" esitellään Obelixin vanhemmat, Obedalix ja Gelatine, jotka esiintyivät myöhemmin vielä kahdessa muussa tarinassa. Näiden tarinoiden mukaan Asterix ja Obelix ovat syntyneet samana päivänä. Obelixilla on pikkuserkku Amerix, joka esiintyy pelkästään albumissa "Kultainen sirppi".