PMR446-radiopuhelin
PMR446 () on radioluvasta ja taajuusmaksusta vapautettu yleiseurooppalainen radiopuhelinstandardi, jonka mukaiset radiopuhelimet toimivat 446 megahertsin taajuusalueella enintään 500 milliwatin säteilyteholla (ERP). Laitteissa on oltava kiinteä antenni, eikä liitäntää ulkoiselle antennille sallita.
PMR446-radiopuhelinten tarkoituksena on se, että ne muodostavat säteeltään 2–3 kilometrin laajuisia soluja, joissa käytävä radioliikenne ei häiritse toisissa soluissa olevia käyttäjiä.
PMR446-radiopuhelimien tyypillinen yhteysetäisyys on noin 3 kilometriä, avomaastossa ja merellä tai järvellä parhaimmillaan jopa 10 kilometriä. Peitteisessä tai mäkisessä maastossa tai kaupunkiolosuhteissa kuuluvuus voi jäädä huomattavasti luvattua lyhyemmäksi. Rakennuksen sisällä kuuluvuusalue jää myös lyhyeksi, ehkä muutamaan sataan metriin. PMR446-puhelimia markkinoidaan myös itkuhälyttimiksi. Koska PMR446-radio perustuu vain kahdeksaan (15.12.2015 alkaen 16 kanavaa) kanavaan ja 38 CTCSS-koodiin, on erityisesti tiheään asutuilla alueilla mahdollista, että muiden käyttäjien kutsut johtavat itkuvalvottavan heräämiseen.
Nykyisin useimmissa PMR446-puhelimissa on CTCSS-aliääni (), minkä avulla kahdeksaan kanavaan jaettu kaista voidaan jakaa 38 alikanavaan kuuluvuusalueella.
CTCSS-järjestelmään kuuluvista 50 taajuudesta seuraavia ei yleensä käytetä PMR446:ssa: 69,3 Hz, 159,8 Hz, 165,5 Hz, 171,3 Hz, 177,3 Hz, 183,5 Hz, 189,9 Hz, 192,8 Hz, 196,6 Hz, 199,5 Hz, 206,5 Hz ja 254,1 Hz. Kuitenkin esimerkiksi kalliin hintaryhmän Alan HP 446 Extrassa ovat kaikki 50 CTCSS:ää käytössä, minkä vuoksi se kykenee tuottamaan 8 kanavan kanssa 304 yhdistelmän sijasta 400 yhdistelmää.
CTCSS:stä General Electric käyttää nimitystä Channel Guard (GD), Kenwood Quiet Tone (QT) ja Motorola Private Line (PL). Toisinaan markkinoinnissa käytetään virheellisesti CTCSS:stä nimitystä salausalgoritmi, mitä se ei ole, koska lähetystä ei salata mitenkään, vaan siihen liitetään tunnistetaajuus. Eri tunnistetaajuudelle asetettu puhelin ei vain välitä signaalia kaiuttimelle. Kuka tahansa kanavia kuunteleva voi vaihtaa omankin radiopuhelimensa samalle CTCSS-aliäänikohinasalvalle ja järjestelmää tukemattomalla puhelimella kaikki saman kanavan kuuluvuusalueella olevat lähetteet kuuluvat normaalisti. CTCSS:n saa useimmissa laitteissa poistettua käytöstä jolloin samalla kanavalla CTCSS:ää käyttävät puhelimet kuuluvat, mutta eivät kuitenkaan kuule lähetettäsi.
Jakamalla jokainen kahdeksasta kanavasta kohinasalvalla 38 alikanavaan saadaan 304 erilaista yhdistelmää alikanaviksi, jotka eivät häiritse toisiaan. Tämä edellyttää kuitenkin, etteivät samalla kanavalla olevat puhelimet lähetä samanaikaisesti.
38 CTCSS-aliäänikohinasalvan sijasta 83 digitaalisesti koodatun DCS-kohinasalvan avulla voidaan 8 kanavalla toteuttaa 664 yhdistelmää. Yksityisyys on DCS:llä huomattavasti parempi. Lähetys FSK-koodataan ja vastaanottimen pitää pystyä purkamaan koodaus. Yleensä puhelimissa, joissa on DCS, on myös CTCSS.
Alan HP 446 Extrassa on 83 DCS:n sijasta 104 DCS:ää, jolloin DCS-yhdistelmien määrä nousee 832:een 664:n sijasta.
PMR446-radiopuhelimissa voi olla myös muita lisäominaisuuksia, kuten FM-radiovastaanotin, taskulamppu tai GPS-paikannus.
Virtalähteenä PMR446-radiopuhelimissa ovat paristot tai vastaavat akut tai kiinteä ladattava akku. Akut voidaan joissain radiopuhelimissa ladata USB-liittimellä.
Matkapuhelinten tapaan myös muissa radiopuhelimissa virrankulutus on vähäisintä, kun laitteella ei puhuta tai vastaanoteta. Joissain malleissa puhelin menee virransäästötilaan, kun jonkin aikaa on mennyt viimeisestä puhelähetyksestä. Virrankulutukseen voi vaikuttaa lyhentämällä puhetta ja käyttämällä roger-piippausta, jolloin vastaanottaja tietää, milloin lähettäjä on lopettanut ja huomaa jatkaa heti hänen jälkeensä.
Kalleimmat ammattikäyttöön tarkoitetut puhelimet ovat metallikuorisia ja jotkut niistä täyttävät US Mil Std 810 C, D, E -vaatimukset mekaaniselle kestävyydelle. Tämän vaatimuksen täyttävät muun muassa Kenwood TK-3201 ja Icom F22SR.
MIL-STD 810 on sotilasstandardi, jonka läpäisseet radiopuhelimet ovat kuoreltaan ja muilta ominaisuuksiltaan kestäviä. Myös jotkin kalliit teollisuuskäyttöön tarkoitetut radiopuhelimet ovat MIL-STD:n mukaisia.
Keskihintaisissa ja muovikuorisissa malleissa iskun- tai tärinänkestävyys on heikompi kuin edellä mainituissa malleissa, mutta niistä tiiviskuorisemmat täyttävät IP-54- tai JIS-2- ja IP-55- tai JIS-4-luokituksia.
PMR446-radioharrastajat pyrkivät pitämään mahdollisimman pitkiä yhteyksiä. Tunnettuja ennätysetäisyyksiä ovat 5. elokuuta 2003 Britannian Northcumberlandin Blythistä kello 8.15 Hollantiin Almereen 515,8 kilometrin päähän ja Espanjan Somiedosta 2 400 metriä korkealta Calvitero-vuorelta 326 kilometrin päähän. Tämänkaltaiset erittäin pitkät yhteydet edellyttävät erityisiä radiokeliolosuhteita, jotka ovat harvinaisia.
PMR446-radiopuhelimilla on järjestetty myös VoIP-puheluita liittämällä vastaanottava puhelin Internetiin kytketyn tietokoneen äänikorttiin, minkä avulla tietokone kykenee välittämään koneelle asennetulla eQSO-/FRN-palvelimella VoIP-puhelun lähettävästä puhelimesta toiseen tietokoneeseen Internetin välityksellä.Varsinaisen taistelutoiminnan päätyttyä Yhdysvaltain merijalkaväen sotilaat hankkivat yksityisesti taktisiksi lisäradioikseen miehitysvaiheessa FRS-radiopuhelimia, jotka kuuluvat PMR446:n kaltaiseen vapaasti käytettävään järjestelmään, Family Radio Serviceen. FRS:n 14 kanavaa toimivat taajuuksilla 462,5625–467,7125 MHz. PMR446- ja FRS-radiopuhelimilla ei kyetä suoraan muodostamaan yhteyttä keskenään.
Yhdysvaltain armeijan vakioradiopuhelin 9–11 sotilasta käsittävän ryhmän sisäiseen viestintään on 1998 COTS-luokkaan valittu Icom IC-F3S -VHF-radiopuhelin, kun taas merijalkaväen vastaavaan tarkoituksiin valitsema COTS-radiopuhelin on merijalkaväen käyttöön modifioitu UHF-alueella toimiva FRS-radiopuhelin IC-4008A FRS.
Yhdysvaltain armeijan 82. maahanlaskudivisioona käytti Irakin sodassa kokeeksi FRS-radiopuhelimena Garmin Rinoa, jossa on FRS-taajuuksien lisäksi myös GMRS-taajuudet sekä GPS-paikannin.