Alenia C-27J Spartan
Alenia C-27J Spartan on keskisuuri sotilaskuljetuskone. Se on kehitetty perustuen aikaisempaan Alenia G.222 (C-27A Spartan: Yhdysvaltain armeijan tyyppi) malliin. Koneessa käytetään samoja moottoreita ja tekniikkaa kuin Lockheed Martin C-130J Hercules mallissa. Konemalli on valittu Yhdysvaltain armeijan ""Joint Cargo Aircraft"":ksi mikä tarkoittaa, että kaikki aselajit käyttävät samaa konemallia.
Vuonna 1997 Alenia ja Lockheed Martin perustivat uuden yhtiön nimeltään Lockheed Martin Alenia Tactical Transport Systems (LMATTS). Yhtiön tehtäväksi annettiin kehittää ja suunnitella uusi konemalli, joka olisi varustettu uusimmalla tekniikalla, mukaan lukien lasiohjaamo ja uudet moottorit – samat, joita käytetään myös C-130 Hercules -koneissa (Rolls-Royce AE 2100). Liitto yhtiöiden välillä ei kuitenkaan kestänyt, koska Lockheed Martin päätti tarjota omaa C-130J konettaan Yhdysvaltain armeijalle kilpailijana C-27J:lle. Tämän seurauksena Alenia Aeronautica löysi uuden yhteistyökumppanin L-3 Communicationsista ja he perustivat yhtiön nimeltään Global Military Aircraft Systems (GMAS) markkinoimaan C-27J-konetta. Myös Boeing Integrated Defense Systems liittyi yhteisyritykseen.
Toimintamatka (35%) ja lentokorkeus (30%) ovat molemmat parantuneet verrattuna alkuperäiseen G.222 koneeseen. Koneita ovat tilanneet muuan muassa: Italian ilmavoimat, Kreikan ilmavoimat, Bulgarian ilmavoimat, Romanian ilmavoimat, Yhdysvaltain armeija ja Yhdysvaltain ilmavoimat. Yhtiö on myös tarjoamassa C-27J:tä korvaamaan vanhentuneet Kanadan CC-130 Hercules ja CC-115 Buffalo konemallit. Myös Liettua on tilannut C-27J koneita korvaamaan Antonov An-26t.
Tarjouskilpailussa Yhdysvaltain ilmavoimien ""Joint Cargo Aircraft"":ksi olivat GMAS vastassaan Raytheon ja EADS North America C-295. Yhdysvaltain armeija ja ilmavoimat aikovat tilata kaikkiaan 100 lentokonetta. Kaikki JCAn omistukessa olevat C-23 Sherpa, C-12 Huron ja C-26 Metroliner koneet tullaan korvaamaan uudella konetyypillä.
Marraskuussa 2006 Yhdysvaltain puolustusministeriö suoritti lukuisia testeja (kaikkiaan 26 lentotuntia) C-27J:lle. Testien perusteella C-27J:n todettiin soveltuvan heidän käyttöönsä kaikilla osa-alueilla. GMAS ilmoitti koneiden mahdollisen kokoonpanon tapahtuvan Cecil Fieldissä, Duval County, Floridassa. Virallinen julkistus oli määrä suorittaa maaliskuussa 2007 mutta päätös tehtiin yllättäen kesäkuussa 2007, jolloin Pentagon julkisti tiedon jonka mukaan Yhdysvaltain puolustusvoimien uusi kuljetuskone on C-27J (Joint Cargo Aircraft). Sopimus jonka arvo oli kaikkiaan 2.04 miljardia dollaria allekirjoitettiin 13. kesäkuuta 2007. GMAS toimittaa 78 C-27J konetta ja antaa koulutuksen henkilökunnalle.
22. kesäkuuta 2007 Raytheon lähetti virallisen protestin konevalinnasta Yhdysvaltain hallitukselle. Hallitus hylkäsi protestin ja Pentagon sai luvan hankkia koneet. Jo ennen protestia tehtiin ensimmäiset toimitukset Yhdysvaltain armeijan testi- ja koulutusohjelmia varten.
Tammikuussa 2007 Kanadan valtion ainoa varteenotettava vaihtoehto ikääntyville etsintä- ja pelastuskoneilleen oli C-27J. Kauppa olisi kokonaisarvoltaan noin 3 miljardia dollaria.
Romania tilasi kaikkiaan seitsemän C-27J konetta jotka oli määrä toimittaa vuoden 2008 aikana (Voittaen tarjous kilpailun EADS CASA C-295 kanssa), joiden oli määrä poistaa vanhentuneet Antonov An-24 ja An-26 koneet. Johtuen EADS:in haasteesta oikeudessa helmikuussa 2007 tilausvahvistus oli epäselvä. Kesäkuussa 2007 Romanian oikeus hylkäsi EADS:in haasteen ja tilaus oli jälleen vahvistettu. Virallisesti Romanin hallitus allekirjoitti sopimuksen joulukuun 7. 2007.
Myös Australian ilmavoimat ovat kiinnostuneet koneesta, korvaamaan 12 de Havilland Canada DHC-4 Caribou konetta vuonna 2010, RAAF on myös osoittanut kiinnostusta korvaamaan kaikki C-130 Hercules koneensa.
13. marraskuuta 2007 ensimmäinen C-27J kone toimitettiin Bulgarian ilmavoimille. Alenialla oli toimituslistalla koneita seuraaviin maihin: Italia (12), Kreikka (12+3 varausta), Bulgaria (5), Romania (7) ja Yhdysvallat (145).