hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Biffy Clyro
Biffy Clyro on Skotlannista kotoisin oleva alternative rock-yhtye. Sen jäseniä ovat Simon Neil (laulu, kitara) sekä kaksosveljekset James (basso, laulu) ja Ben Johnston (rummut, laulu). Yhtye perustettiin vuonna 1995, ja he ovat julkaisseet kuusi levyä, yhden EP:n ja yhden kokoelman.
Yhtyeen läpimurtoalbumina pidetään sen neljättä, vuonna 2007 julkaistua "Puzzle"-levyä. Viides albumi "Only Revolutions" oli ehdolla Mercury Prizen saajaksi vuonna 2010.
Biffy Clyron ensiesiintyminen Suomessa oli Tavastia-klubilla Helsingissä 7. joulukuuta 2008. Sittemmin yhtye on esiintynyt Nosturissa 31. tammikuuta 2010, Ilosaarirockissa kesällä 2010 ja samana vuonna Tampereen Pakkahuoneella 23. lokakuuta, Seinäjoen Rytmikorjaamolla 24. lokakuuta ja Vanhalla ylioppilastalolla Helsingissä 25. lokakuuta.
26. kesäkuuta 2011 yhtye esiintyi Foo Fightersin lämmittelijänä Helsingin Kalasatamassa.
28. helmikuuta 2013 yhtye esiintyi loppuunmyydylle yleisölle Nosturissa.
7. heinäkuuta 2013 yhtye esiintyi Turun Ruisrock-festivaaleilla.
8. marraskuuta 2013 yhtye esiintyi loppuunmyydylle yleisölle The Circus -klubilla.
2. heinäkuuta 2016 yhtye esiintyi Seinäjoella Provinssi-festivaaleilla.
28. lokakuuta 2016 yhtye esiintyi Helsingin jäähallissa.
19. kesäkuuta 2017 yhtye esiintyi Hietaniemen uimarannalla Rock the Beach-tapahtumassa.
30. kesäkuuta 2018 yhtye esiintyy Seinäjoella Provinssi-festivaaleilla.
Savoy Court
Savoy Court on Lontoossa sijaitseva Ison-Britannian ainoa katu, joka noudattaa oikeanpuoleista liikennettä. Syy tähän liikennesäännön poikkeukseen on se, että kadulla sijaitsee Savoy Hotel, joka tunnetaan rikkaista asiakkaistaan. He saapuvat hotelliin usein limusiinilla. Limusiini vaatii kääntyäkseen suuren pinta-alan, joten Strand-katua pitkin saapuvat limusiinit ajautuivat vasemmalle kääntyessään usein tien oikealle puolelle. Lisäksi hotellin sisäänkäynti on kadun oikealla puolella.
Savoy Court on myös umpikuja, joten limusiininkuljettajat ajavat tien päähän, tekevät siellä u-käännöksen ja ajavat takaisin Strand Streetille.
Waterloo &amp; City Line
Waterloo & City Line on Lontoon metron lyhin linja. Se avattiin 11. heinäkuuta 1898 ja sen pituus on 2,4 kilometriä. Linja kulkee Waterloosta Thames-joen ali keskustaan Bankiin. Linja palvelee pääasiassa Waterloon rautatieaseman ja Cityn välillä kulkevia matkustajia, ja sitä ei liikennöidä sunnuntaisin, eikä muina pyhäpäivinä.
London and South Western Railway liikennöi linjaa sen avaamisesta vuoteen 1923 asti, jolloin se siirtyi Southern Railwayn haltuun. Osa Lontoon metroa siitä tuli vasta vuonna 1996. Linjalla ei ole minkäänlaista yhteyttä muuhun metroverkkoon, joten mikäli kalustoa on saatava pois linjalta, on vaunut nostettava varikolta nosturilla maan pinnalle.
Waterloo & City Linelle on ollut kolmenlaisia junia sen liikennöinnin aikana. Nykyiset junat ovat vuodelta 1992, ja ne ovat lähestulkoon samanlaisia Central-linjan kanssa. Rata peruskorjattiin näitä junia varten, koska ne tarvitsivat kaksi virtakiskoa (ns. neljäs raide).
Boris
Boris (, ) on slaavilainen miehen etunimi, joka on yleinen Valko-Venäjällä, Bosnia ja Hertsegovinassa, Bulgariassa, Kroatiassa, Makedonian tasavallassa sekä Montenegrossa, Venäjällä, Serbiassa, Sloveniassa ja Ukrainassa. 
Boris on todennäköisesti lyhentymä nimestä "Borislav". Borislav tarkoittaa ""sitä, joka taistelee kunniasta."" 
On myös väitetty, että Boris on lyhennetty turkkilaisesta nimestä "Bogoris", joka merkitsee sutta tai lyhyttä.. Tämä on vähemmän uskottavaa, sillä varhaisissa kirjallisissa dokumenteissa on käytetty Boris- ja Borislav-muotoja vaihtoehtoisesti.
Nimi on käytössä jonkin verran myös Suomessa. Vuoden 2009 loppuun mennessä se on annettu 1690 miehelle ja muutamalle naiselle. Suomenruotsalaisen kalenterin mukaan Boriksen nimipäivä on 11. marraskuuta.
Christoph Zimmermann
Christoph Zimmermann (s. 7. kesäkuuta 1968 Zürich) on sveitsiläinen Formula 1 -autojen suunnittelija. Hän on suunnitellut muun muassa BMW Sauber F1.08, BMW Sauber F1.09 ja BMW Sauber C29 -autot. Zimmermannilla on toistaiseksi sopimus BMW Sauberin kanssa.
Tbilisin etnografinen ulkomuseo
Giorgi Tšitaian etnografinen ulkomuseo () on ulkomuseo Tbilisissä Georgiassa. Museossa on näytteillä esimerkkejä kansanarkkitehtuurista ja käsitöistä maan eri osista. Museo on nimetty sen 27. huhtikuuta 1966 perustaneen georgialaisen etnografin Giorgi Tšitaian mukaan. Sitä on hallinnoitu 30. joulukuuta 2004 lähtien osana Georgian kansallismuseota.
Museo sijaitsee Kilpikonnajärven länsipuolella Vaken alueen ylle kohoavalla kukkulalla. Se on käytännössä historiallinen kylä, joka koostuu kaikilta Georgian merkittäviltä alueilta paikalle siirretyistä rakennuksista. Museoon kuuluu 52 hehtaaria maata, ja se on jaettu 11 alueeseen, joissa esitellään noin 70 rakennusta ja yli 8 000 esinettä. Näyttelyyn kuuluu perinteisiä "darbazi"-tyyppisiä kivitaloja itäisestä Georgiasta, harjakattoisia puutaloja läntisestä Georgiasta, vahtitorneja Khevsuretin, Pšavin ja Svanetian vuoristoalueilta, maissivarastoja Samegrelosta ja Imeretistä, kakhetilaisia viinitiloja ("marani"), vesimyllyjä Kartlista sekä kokoelma perinteisiä talousesineitä, kuten työkaluja, vaatteita, mattoja, keramiikkaa ja huonekaluja. Museossa on myös varhaiskristillinen Sionin basilika Tianetista ja 500–600-lukujen perhehauta sarkofageineen.
Vuodesta 2004 lähtien museossa on järjestetty kesäisin vuosittainen kansankulttuurifestivaali Art-Gene, jonka perusti ja jota hoitaa georgialainen rockmuusikko ja folk-intoilija Zaza Korinteli ("Zumba").
Hulvela
Hulvela on kylä Länsi-Halikossa. Kiilamaisen lounais-kaakko suuntaisen kylän rajanaapureita ovat Seppälä, Korvenpää ja Ruska. Yhteinäinen kyläalue on kehittynyt Hajalantien varrelle, ja on käytännössä kasvanut naapurikyliensä kanssa yhteen. Rakenteeltaan Hulvela on perinteinen rivikylä.
Hulvela on myöhäiskeskiajan uudisasutuskylä. Ensimmäinen maininta siitä on vuodelta 1540. Kylällä on kaksi alkuperäistä kantatilaa, puustellina toiminut Isotalo ja Vähätalo. Isotalon torppa Hakala itsenäistyi 1830-luvulla, ja siitä tehtiin kylän kolmas kantatila. Kylän tilaluku kasvoi harppauksin torpparilain ja siirtoväen asuttamisen aikoina. Kylän vanhat tilat ovat edelleen asutettuina ja muodostavat historiallisesti merkittävän miljöön.
Franco Fraticelli
Franco Fraticelli (s. 30. elokuuta 1928) on italialainen elokuvien leikkaaja. Hän on 1950-luvun alusta saakka työskennellyt runsaasti yli sadan elokuvan parissa. Niiden joukossa on esimerkiksi Dario Argenton teoksia.
Roomassa syntynyt Fraticelli on uransa aikana käyttänyt myös pseudonyymiä Frank Rubien.
William Gaines
William Maxwell Gaines (1. maaliskuuta 1922 - 3. kesäkuuta 1992, paremmin tunnettu Bill Gainesina) oli EC Comicsin julkaisija ja apulaispäätoimittaja sekä Madin julkaisija yli 40 vuoden ajan.
Kun toinen maailmansota alkoi, Bill Gaines hylättiin Yhdysvaltain armeijan, rannikkovartioston ja laivaston ennakkokutsunnoissa, joten hän meni kutsuntalautakunnan eteen ja pyysi tulla kutsutuksi armeijaan. Hänestä koulutettiin valokuvaaja Lowryn lentokentällä Denverissä. Hänet kuitenkin siirrettiin Oklahoma Cityn tukikohtaan, jossa ei ollut yhtään valokuvaukseen liittyvää ja hän päätyi pysyväiseen keittötyöhön.
Palvellessaan DeRitterin lentokentällä Louisianassa hänet uudelleensijoitettiin Marshall Fieldiin Kansasissa ja sen jälkeen Governor's Islandille New Yorkiin. Lopettaessaan palveluksensa hän palasi kotiin suorittamaan loppuun kemian opintonsa Brooklynin ammattikorkeakoulussa, mutta siirtyi pian New Yorkin yliopistoon tarkoituksenaan suorittaa opetuslupa. Vuonna 1947, hän oli seniori yliopistossa, kun hänen isänsä kuoli moottoriveneonnettomuudessa Lake Placidilla. Sen sijaan, että hän olisi alkanut opettaa kemiaa, hän päätti jatkaa sukuyrityksessään EC Comicsissa.
Hyyperä
Hyyperä on kylä Länsi-Halikon Hajalan taajamassa. Kylän rakennuskanta sijaitsee mäkien päällä ja alava, tasainen maasto on peltona. Kylän lounaisrajalla virtaa Lokkilanjoki. Kylässä on seitsemän asuinrakennusta.
Hyyperän alueelta on tehty kivikautisia löytöjä. Hyyperän kylän perustivat kuitenkin vasta myöhäiskeskiajalla 1300-luvun aikana paimiolaiset. Kylä muodostui pitkään vain Hyyperän mäellä sijainneesta Hyyperän yksittäistilasta, joka oli yksi Halikon kuudesta sotilasvirkatalosta. Hallinnollisesti Hyyperä kuitenkin kuului Paimioon vuoteen 1865 asti. Kylään tuli toinen tila vuonna 1929, kun Myllyniityn torppa lohkottiin omaksi tilakseen.
Hyyperän tilan päärakennus purettiin 1848, ja uusi rakennus rakennettiin nykyiselle paikalleen Hyyperän mäen itäpuolelle. Mäellä on nykyisin vain maatalousrakennuksia ja konehalleja. Myllyniityn talo on 1950-luvulta.
Rick Forzano
Richard Edward Forzano (20. marraskuuta 1928 – 10. tammikuuta 2019) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja.
Forzano aloitti valmennusuransa high school -tasolla. Myöhemmän uransa aikana hän nousi julkisuuteen varsinkin Detroit Lions -seuran päävalmentajana, jona hän työskenteli vuosina 1974–1976. Muuten hän työskenteli esimerkiksi Navy Academyssa ja Connecticutin yliopistossa.
Roger Staubach
Roger Thomas Staubach (s. 5. helmikuuta 1942) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänelle myönnettiin vuonna 1963 Heisman Trophy ja Maxwell Award sekä vuonna 1971 Bert Bell Award.
Ohiolainen Staubach oli pelipaikaltaan pelinrakentaja ("quarterback"). Hän pelasi Naval Academyn joukkueessa ennen ammattilaisuraansa Dallas Cowboysissa vuosina 1969–1979. Hän otteli kuudesti Pro Bowlissa.
Staubach on Vietnamin sodan veteraani. Hänet on kelpuutettu College Football Hall of Fameen vuonna 1981, sittemmin myös Pro Football Hall of Fameen vuonna 1985.
Emad Moteab
Emad Moteab (oik. Emad Mohamed Abd El Naby Ibrahim, s. 20. helmikuuta 1983 Egypti) on egyptiläinen jalkapalloilija. Hän edustaa Egyptin valioliigassa pelaavaa Al-Ahlia.
Moteab on muun muassa voittanut kaksi kertaa Afrikan-mestaruuden vuosina 2006 ja 2008, sekä neljä kertaa Egyptin mestaruuden.
Monte Clark
Monte Dale Clark (24. tammikuuta 1937 – 16. syyskuuta 2009) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja ja valmentaja. Hän pelasi yliopistotasolla Etelä-Kaliforniassa. Ammattilaisseuroina olivat San Francisco 49ers (1959–1961), Dallas Cowboys (1962) ja Cleveland Browns (1963–1969).
Clark toimi San Francisco 49ersin (1976) ja Detroit Lionsin (1978–1984) päävalmentajana.
George Seifert
George Seifert (s. 22. tammikuuta 1940) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja. Hän syntyi San Franciscossa, Kaliforniassa, ja valmistui Utah'n yliopistosta.
Seifert työskenteli San Francisco 49ersin päävalmentajana vuosina 1989–1996. Tuona aikana seura voitti Super Bowlin kahdesti (1990 & 1995).
Seifert oli päävalmentajana myös Carolina Panthersissa vuosina 1999–2001.
Margaret Keane
Margaret D. H. Keane (s. 1927) on yhdysvaltalainen taidemaalari. Hänet tunnetaan niin sanoituista "Big Eye" -maalauksista, epätyypillisen suurisilmäisiä ihmis- ja eläinhahmoja kuvaavista tauluista.
Keane syntyi Tennesseessä. 1960-luvulla hänen pelkkänä "Keanena" signeraamistaan töistä otti kunnian hänen miehensä Walter; asian tiimoilta käydyn oikeusjutun päätteeksi hän erosi ja muutti pitkäksi aikaa Havaijille. Kauan ominta uskontokuntaansa etsittyään hän sai 5. elokuuta 1972 kasteen Jehovan todistajaksi.
Vuonna 2014 sai ensi-iltansa Tim Burtonin ohjaama elokuva "Big Eyes", jossa häntä näyttelee Amy Adams.
Islam Virossa
Islam on yksi Viron vähemmistöuskonnoista. Vuonna 2000 tehdyssä väestönlaskennassa 1387 ihmistä ilmoitti olevansa muslimi, mutta joidenkin lähteiden mukaan muslimeja olisi Virossa huomattavasti enemmän, arviolta 10 000 tai jopa 20 000.
Virossa asuvat muslimit ovat pääasiassa sunni tataareja ja šiia azereja.
Ahmattiankeriaskalat
Ahmattiankeriaskalat (Saccopharyngiformes) on viuhkaeväisten kalojen lahko, johon kuuluu neljä heimoa ja 28 lajia. Ne muistuttavat ulkoisesti ankeriaskaloja, mutta sisukalut ovat hyvin erilaiset. Niiltä puuttuu monia luita, esimerkiksi kylkiluut. Niillä ei ole myöskään parillisia eviä eikä uimarakkoa. Kita on suhteettoman suuri kalan kokoon verrattuna.
Useimmat ahmattiankeriskalat elävät merten syvyyksissä. Joillakin lajeilla on pyrstössään valoa säteilevä elin, jolla ne houkuttelevat saalista.
Ahmattiankeriaat jaetaan neljään heimoon kahdessa alalahkossa:
Majdi Traoui
Majdi Traoui (, s. 13. joulukuuta 1983 Sousse, Tunisia) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Traoui aloitti ammattilaisuransa synnyin kaupungissaan Soussessa ES Sahel-joukkueessa vuonna 2002. Hän pelasi joukkueessa kuuden kauden verran ennen siirtymistään Itävaltaan Red Bull Salzburg-joukkueeseen. Uudessa seurassa peliaika jäi hyvin vähälle ja hänet lainattiin vuonna 2009 puoleksi vuodeksi Saudi-Arabian Al-Wahdan joukkueeseen. Traoui ajautui samalla ongelmiin valmentajansa kanssa ja pelasi kaudella 2009-2010 Red Bull Salzburgin kakkosjoukkueessa.
Tammikuussa 2010 tunisialaisseura Espérance ilmoitti ostaneensa keskikenttäpelaajan.
Traoui pelasi ensimmäisen maaottelunsa 4. syyskuuta 2004 Marokkoa vastaan.
Dragsvikin seisake
Dragsvikin seisake (, ) on rautatieliikennepaikka Dragsvikissä Raaseporin kaupungissa Suomen rataverkkoon kuuluvalla osuudella Karjaa–Hanko noin kolme kilometriä Tammisaaren asemalta Karjaan suuntaan. Seisakkeella pysähtyvät kaikki rataosan henkilöjunat. Seisake palvelee lähinnä Uudenmaan prikaatin varusmiehiä.
Seisakkeella on puinen odotuskatos ja korotettu laituri sekä 1,4 kilometriä pitkä sivuraide junakohtauksia varten.
Bhairon Singh Shekhawat
Bhairon Singh Shekhawat (23. lokakuuta 1923 – 15. toukokuuta 2010) oli intialainen Intian kansanpuolueen (BJP) poliitikko. Hän toimi maansa varapresidenttinä vuosina 2002–2007. Edeltäjänä oli Krishan Kant ja seuraajana Mohammad Hamid Ansari.
Lisäksi Shekhawat oli kolmeen otteeseen Rajasthanin pääministerinä (1977–1980, 1990–1992, 1993–1998).
Mohammad Hamid Ansari
Mohammad Hamid Ansari (s. 1. huhtikuuta 1934) on intialainen poliitikko. Hän nousi Bhairon Singh Shekhawatin seuraajana maansa varapresidentiksi vuonna 2007.
Ansari on luonut huomattavan uran diplomaattina. Hän on ollut myös Aligarhin muslimiyliopiston rehtorina (2000–2002) ja Kansallisen vähemmistökomission johdossa (2006–2007). Hänelle myönnettiin vuonna 1984 Padma Shri.
Ansari toimii kanslerina Delhin yliopistossa.
Trio-90
Trio-90 Jyväskylästä oli kaukalopalloliigassa pelannut joukkue. Joukkue saavutti 2 kaukisliigan mestaruutta ja 3 pronssimitalia. Trio Junioreilla Jyväskylässä on myös aktiivista toimintaa nykyäänkin. Trio Juniorit on suomen ainoa kaukalopalloseura, mikä on saanut arvokkaan Nuori Suomi-sinettiseura-valinnan. (http://triojuniorit.sporttisaitti.com/)
Dv11
Dv11 (ennen 1.1.1976 Vr11) oli Valtionrautateiden käytössä ollut väliraskas dieselhydraulinen veturi. Veturit ovat valmistaneet Valmet Oy (parilliset numerot) ja Lokomo Oy (parittomat numerot). Vetureita valmistettiin vuosina 1958–1959 kaikkiaan 16 kappaletta ja niiden numerot olivat 1804–1819.
Veturi oli tarkoitettu suurten ratapihojen vaihtotyöhön, mutta ne soveltuivat myös tavaraliikenteeseen. Veturi muistutti paljon Dv15- ja Dv16-vetureita. Selvin eroavaisuus Dv11:n sekä Dv15:n ja Dv16:n välillä oli alkuun erilainen väritys. 1960-luvun puoliväliin mennessä veturinvihreät Dv11-veturitkin (numerot 1804–1809 ja 1811) maalattiin samoihin punakermaisiin väreihin kuin muutkin vuoden 1958 loppupuolella ja sen jälkeen valmistuneet dieselveturit.
Kahta veturia lukuun ottamatta koko sarja hylättiin vuonna 1981. Vähälle käytölle jääneet veturit 1804 ja 1805 hylättiin vuonna 1986. Veturi 1805 kuuluu Toijalan veturimuseon kokoelmiin.
Dv11 muistutti rakenteeltaan hyvin paljon Dv15- ja Dv16-vetureita. Se oli jäykkäkehyksinen, neliakselinen ja varustettu keskiohjaamolla. Vetureissa oli kahden veturin yhteisajon mahdollistavat monikäyttölaitteet, mutta ne voitiin kytkeä monikäytössä yhteen vain takapäistään eli lyhyemmän konehuoneen päästä. Veturin paino työkunnossa oli 56 tonnia ja suurin akselipaino 14,5 tonnia.
Samoin kuin Dv15- ja Dv16-vetureissa, myös Dv11:ssä päämoottorina käytettiin Tampellan lisenssillä valmistamaa nelitahtista, kahdeksansylinteristä MAN W8V22/30 A.m.A. -rividieselmoottoria. Moottorin sylinterin halkaisija oli 220 ja iskunpituus 300 millimetriä, joten moottorin iskutilavuus oli 91 litraa. Moottori oli varustettu Brown Boveri VTR 250 -ahtimella, ja sen teho oli 619 kilowattia.
Veturin apumoottorina käytettiin joko Deutz A2L514- tai Perkins P3-NT8 -dieselmoottoria. Näistä Perkinsiä käytettiin myös Dv15- ja Dv16-vetureissa. Se oli vesijäähdytetty, kolmesylinterinen, nelitahtinen pyörrekammiomoottori, jonka iskutilavuus oli 2,36 litraa ja teho noin 18 kilowattia. Deutz taas oli kaksisylinterinen, ilmajäähdytetty, nelitahtinen pyörrekammiomoottori, jonka iskutilavuus oli 2,66 litraa ja teho 18 kilowattia.
Veturissa käytettiin hydraulismekaanista Tampella-SRM DS 1, 2 -vaihteistoa, joka oli valmistettu ruotsalaisella lisenssillä. Vaihteisto koostuu esivaihteesta, momentinmuuntimesta ja planeettavaihteesta. Esivaihteen tarkoitus on suurentaa päämoottorin kierroslukua hydrauliselle vaihteistolle sopivaksi. Suunnanvaihtolaite oli Valmetin valmistama.
Vetureihin 1804 ja 1805 oli niiden viimeisinä käyttöaikoina asennettuna Voith L 217 -vaihteisto. Veturiin 1805 vaihdettiin museoinnin yhteydessä toimintakyvytön SRM-vaihteisto.
Gigantour
Gigantour on vuosittainen kuusiviikkoinen kiertävä heavy metal-festivaali, jonka on organisoinut Megadethin Dave Mustaine. Kiertue perustettiin vuonna 2005, joka ulottui koko Pohjois-Amerikkaan, sekä 2006 ja 2007 yhtyeet matkustivat jopa Australiaan. Kiertueella esiintyvät bändit ovat kaikki Mustainen itsensä valitsemia, koska hän halusi "kasata kokoon festarin, joka koostui positiivisista yhtyeistä, jotka soittavat heviä energisessä ilmapiirissä". Kiertue on asetettu vaihtoehdoksi Ozzfestin ja Hellfestin kaltaisille festivaaleille.
Kiertueen tavoitteena on tarjota faneille mahdollisuus tutustua moniin heavy metalin tyylilajeja, sekä tutustuttaa heidät vähemmän tunnetuille esittäjille. Tämä on toteutettu toisen näyttämön myötä, joka koostuu lähes tuntemattomista metalliyhtyeistä.
Steve Smith
Steve Smith voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Partanilkkakalat
Partanilkkakalat ("Ophidiiformes") on viuhkaeväisten kalojen lahko, johon kuuluu viisi heimoa. "Aphyonidae"-heimon useimmat lajit ovat syvän meren lajeja, ja syvimmällä elävä tunnettu kalalaji "Abyssobrotula galatheae", kuuluu tähän lahkoon. Se on tavattu yli kahdeksan kilometrin syvyydessä lähellä Puerto Ricoa.
Sukuun "Genypterus" kuuluu merkittäviä ruokakaloja; rusopartanilkkaa ("Genypterus blacodes") saalistetaan vuosittain 30 000 tonnia Atlantin lounaisosista. Myös "Brotula barbata"a kalastetaan merkittäviä määriä Länsi-Afrikassa.
Rebbie Jackson
Maureen Reillette "Rebbie" Jackson (s. 29. toukokuuta 1950) on yhdysvaltalainen laulaja. Hän on tunnetun Jacksonien perheen vanhin lapsi; sisarusten joukossa ovat Michael ja Janet Jackson.
Jacksonin ensimmäinen hitti oli Michael-veljen kirjoittama "Centipede" (1984), joka nousi Billboard Hot 100 -listan 24. sijalle. Hän on julkaissut useita albumeja ja singlejä.
Rebbie Jackson seurasi 1960-luvun puolessavälissä äitiään Katherinea Jehovan todistajiin. Hän meni 18-vuotiaana naimisiin Nathaniel Brownin kanssa ja sai kolme lasta: Staceen (s. 5.5.1971), Yashin (s. 18.10.1977) ja Austinin (s. 22.11.1985).
Mattias Asper
Mattias Asper (s. 20. maaliskuuta 1974 Sölvesborg, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapallomaalivahti. Hän pelaa tällä hetkellä ruotsalaisessa Mjällby AIF:ssa. Asper oli myös mukana Ruotsin maajoukkueessa vuoden 2000 EM-kisoissa.
Asper teki maalin 15. syyskuuta 2010 pelatussa Allsvenskan-ottelussa BK Häckeniä vastaan.
Evi Kratzer
Evi Kratzer (s. 24. tammikuuta 1961 Arvigo) on entinen sveitsiläinen maastohiihtäjä, joka kilpaili kansainvälisellä huipputasolla vuosina 1982–1988.
Kratzer saavutti Oberstdorfin MM-kilpailuissa 1987 pronssia viiden kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa Marjo Matikaisen ja Anfisa Reztsovan jälkeen. Olympiakisoissa hän sijoittui parhaimmillaan kahdeksanneksi 20 kilometrin kilpailussa Sarajevossa 1984. Maailmancupissa Kratzer voitti 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailun Calgaryssa tammikuussa 1987.
Acoustically Driven
Acoustically Driven on Uriah Heepin vuonna 2001 julkaistu livealbumi.
Konsertissa esiintyy yhdessä Uriah Heepin kanssa erikoisvieraana Jethro Tull -yhtyeen Ian Anderson.
Monuriki
Monuriki on Fidžille kuuluva saari Tyynellämerellä, joka kuuluu Mamanucan saariryhmään. 0,4 neliökilometrin kokoista saarta ympäröi koralliriutta.
Elokuva "Cast Away – tuuliajolla" on kuvattu Monurikin saarella.
André Masson
André-Aimé-René Masson (4. tammikuuta 1896 – 28. lokakuuta 1987) oli ranskalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä.
Masson syntyi Balagny-sur-Thérainissa mutta vietti lapsuutensa Belgiassa. Hän opiskeli Brysselissä ja Pariisissa. Hän taisteli ranskalaisten puolella toisessa maailmansodassa ja haavoittui vakavasti.
Massonin varhaiset teokset osoittavat hänen kiinnostustaan kubismiin. Myöhemmin hän siirtyi surrealismiin, ja lukuisilla täyte- ja mustekynätöillään hänestä tuli yksi automaattisen maalaamisen innokkaimmista edustajista. Massonilla oli tapana pakottaa itsensä työskentelemään ankarissa olosuhteissa, esimerkiksi syömättä ja nukkumatta tai huumeiden vaikutuksen alaisena. Hän uskoi, että pakottamalla itsensä alentuneen tietoisuuden tilaan hän pystyisi vapauttamaan taiteensa rationaalisuuden otteesta ja pääsisi sitä kautta lähemmäksi alitajuntaansa.
Massonin Yhdysvaltain-kauden teokset vaikuttivat suuresti yhdysvaltalaiseen abstraktiin ekspressionismiin.
Charles Augustin Sainte-Beuve
Charles Augustin Sainte-Beuve (23. joulukuuta, 1804 Boulogne-sur-Mer – 13. lokakuuta, 1869 Pariisi) oli kirjallisuuskriitikko, Ranskan akatemian jäsen ja yksi oman aikansa ranskan kirjallisuuden vaikutusvaltaisimmista hahmoista.
EGO Engine
Ego Game Technology Engine (lyhenteeltään Ego Engine tai EGO) (aiemmin nimellä Neon Engine) on pelimoottori, jonka on kehittänyt yhteistyössä Codemasters ja Sony Computer Entertainment. Kehityksessä on käytetty apuna Sonyn PhyreEngine -grafiikkamoottoria.
Ornans
Ornans on kunta itäisessä Ranskassa Doubsin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella.
Kuntaan liitettiin 1. tammikuuta 2016 naapurikunta Bonnevaux-le-Prieuré.
Ornans on ranskalaisen realistisen taidemaalari Gustave Courbet'n (1819-1877) synnyinpaikka. Eräs Courbet'n kuuluisimmista maalauksista, joka tunnetaan nimellä "Hautajaiset Ornansissa" kuvaa hänen isosetänsä hautajaisia Ornansissa syyskuussa 1848. Courbet'n maalaus kuvaa todellisia henkilöitä, jotka osallistuivat hautajaisiin ja joita Courbet käytti mallinaan.
Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu Musée Courbet.
Guitrancourt
Guitrancourt on kylä ja kunta Yvelinesin departementissa Pohjois-Ranskassa. Se sijaitsee Yvelinesin departementin pohjoisosassa noin 7 kilometriä koilliseen Mantes-la-Joliesta.
Kansainvälinen oopiumisopimus
Kansainvälinen oopiumisopimus, joka allekirjoitettiin Haagissa 23. tammikuuta 1912, oli ensimmäinen kansainvälinen huumeita rajoittava sopimus. Yhdysvallat kutsui kokoon kolmetoista maata Kiinan Shanghaihin vuonna 1909 vastatakseen kasvavaan kritiikkiin oopiumin kauppaa kohtaan. Sopimuksen allekirjoittivat Saksa, Yhdysvallat, Kiina, Ranska, Italia, Iso-Britannia, Japani, Alankomaat, Persia, Portugali, Venäjä ja Siam. Sopimuksessa luvataan, että allekirjoittaneet valtiot pyrkivät parhain keinoin rajoittamaan kaikkien niiden toimintaa, jotka tuottavat, maahantuovat, myyvät, jakelevat ja vievät ulkomaille morfiinia, kokaiinia ja niiden vastaavia suoloja, samoin kuin niitä rakennuksia, joissa nämä henkilöt harjoittavat kyseistä liiketoimintaa.
Sopimus otettiin osaksi kansallista lainsäädäntöä vuonna 1915 Yhdysvalloissa, Alankomaissa, Kiinassa, Hondurasissa ja Norjassa. Laajempaan kansainväliseen käyttöön se levisi vuonna 1919, kun siitä tuli osa Versaillesin rauhansopimusta.
Sopimus tuli Suomessa voimaan 1922.
Kansainliitto laajensi sopimusta Genevessä 1925. Lisäyksiin sisältyi sopimus valvontaelimestä. Siihen lisättiin myös maininta hasiksesta ja kannabiksesta, mikä aiheutti keskustelua maissa, joissa kannabis kasvaa villinä. Lopulta sanamuotoa pyöristettiin kannabiksen osalta. Suomi ratifioi laajennetun sopimuksen joulukuussa 1927, ja se tuli voimaan seuraavana vuonna. Vuonna 1928 kontrolloitavien aineiden listalla oli oopiumi, morfiini, heroiini, kokaiini, kokapensaan lehdet ja kannabis.
Vuoden 1961 Yhdistyneiden kansakuntien (YK) huumausaineyleissopimus korvasi kansainvälinen oopiumisopimuksen.
Ranskan toinen tasavalta
Ranskan toinen tasavalta oli jakso vuosina 1848–1852, jolloin Ranskassa oli tasavaltalainen perustuslaki. Jakso alkoi helmikuun vallankumoukseksi kutsutusta kansannousujen sarjasta, ja päättyi kun Louis Napoléon Bonaparte kaappasi vallan ja perusti Ranskan toisen keisarikunnan, jota johti nimellä Napoleon III.
Toinen tasavalta otti viralliseksi motokseen Vapaus, veljeys ja tasa-arvo ("Liberté, Égalité, Fraternité").
Viimeinen kuningas Ludvig Filip luopui kruunusta nuoren pojanpoikansa, yhdeksänvuotiaan Ludvig Filipin hyväksi 24. helmikuuta 1848 ja pakeni Englantiin. Kansalliskokous päätti aluksi nimittää nuoren Philippen kuninkaaksi, mutta valitsi presidentiksi Louis Napoléon Bonaparten. Bonaparte teki vallankaappauksen 1. joulukuuta 1851 ja julisti itsensä elinikäiseksi presidentiksi ja keisariksi.
Sturmmann
Sturmmann (lyh. Strmm, ) oli alun perin ensimmäisen maailmansodan loppuvaiheissa toimineiden saksalaisten rynnäkköjoukkojen ("Stoßtruppen") sotilas. Versaillesin rauhansopimuksen jälkeen Saksan armeijaa pienennettiin tuntuvasti, mutta arvo tuli tappiosta katkerien vapaajoukkojen käyttöön.
Myös Saksan kansallissosialistinen työväenpuolue otti arvon käyttöön yksityisarmeijaansa Sturmabteilungiin vuonna 1921. Arvo tuli lopulta käyttöön lähes jokaiseen natsijärjestöön mukaan lukien SS, Kansallissosialistiset lentojoukot ja Kansallissosialistiset autojoukot.
Allgemeine SS:n riveissä SS-Sturmmann vastasi Wehrmachtin korpraalia ("Gefreiter"), ja se oli rivimiehen arvoa SS-Mann ylempi arvo, kunnes väliin tuli 1. luokan sotilasta vastaava arvo SS-Obermann. Vastaavuus Waffen-SS:n riveissä oli sama, paitsi että se käytti SS-Mannin tilalla arvoa SS-Schütze ja SS-Obermannin tilalla arvoa SS-Oberschütze, joiden ylempi arvo SS-Sturmmann oli. Sekä SA:ssa että SS:ssa Rottenführer oli Sturmmannia korkeampi arvo.
Arvo jäi pääosin käytöstä Saksan hävittyä toisen maailmansodan, mutta ajoittain sitä käytetään Saksan armeijan erikoisjoukkojen sotilaasta.
Craig Anderson
Craig Anderson (s. 21. toukokuuta 1981 Park Ridge, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti. Hänen tämän hetkinen seuransa on Ottawa Senators, jonne hän siirtyi vuonna 2011 Colorado Avalanchesta vaihdossa Brian Elliottiin. Vuoden 2008 jääkiekon MM-kisoissa hän pelasi Yhdysvaltain jääkiekkomaajoukkueessa. Hän oli tosin joukkueensa kolmosvahti ja pelasi vain yhdessä ottelussa maalivahti Tim Thomasin loukkaannuttua.
Toini Havu
Toini Johanna Havu (oik. Ollikainen; 24. kesäkuuta 1908 Turku – 15. marraskuuta 1998 Virkkala) oli suomalainen kulttuuritoimittaja ja kirjallisuuskriitikko, koulutukseltaan filosofian kandidaatti.
Havu laati "Helsingin Sanomiin" 1954 Väinö Linnan "Tuntemattoman sotilaan" arvostelun. Kriittinen, teilaava arvostelu herätti paljon huomiota ja aloitti niin sanotun kirjallisen jatkosodan. Havu oli arvostellut aiemmin vuonna 1954 Jussi Talven "Ystäviä ja vihollisia" -romaanin, jota hän kuvasi monumentaaliseksi, suurimittaiseksi sotaromaaniksi, ”jota meillä ei aikoihin hevillä ylitettäne”. Havua vaivasi se, että Linna lähestyi Suomen kohtalonhetkiä "sammakkoperspektiivistä" eli antoi tavallisten rivimiesten kuvailla jaloa isänmaallista taistelua. Erityisesti häntä kiukutti kuitenkin se tapa, jolla Linna kohteli upseereita ja lottia. Havu tiivisti arvostelunsa toteamukseen: "Tuntematon sotilas on paksu, mutta ei suuri sotaromaani." Havulla oli sotaan kipeä henkilökohtainen suhde, koska hänen pikkuveljensä, Jalkaväkirykmentti 2:ssa taistellut luutnantti Teppo Havu oli kaatunut Räisälässä jatkosodan alkuvaiheissa elokuussa 1941.
Väinö Linna palasi Havun kritiikkiin neljännesvuosisataa myöhemmin, syksyllä 1980 "Aamulehteen" kirjoittamassaan kolumnissa. Linna pureutui arvostelun kohtaan, jossa Havu totesi, että ""Tuntematon sotilas" on loistavan tyyliniekan kirjoittama":
Linna totesi, että tämä havainto lisäsi jonkin verran hänen suopeuttaan Havua kohtaan.
Havu ja Väinö Linna olivat ennen "Tuntemattoman sotilaan" ilmestymistä tavanneet yhden kerran, kun Havu oli käynyt esitelmöimässä Pirkkalaiskirjailijoiden tilaisuudessa Tampereella ja Linna oli tämän jälkeen saattanut Havun sihteerin ominaisuudessa taksilla Hotelli Tammeriin. Toisen ja viimeiseksi jääneen kerran he tapasivat Lahdessa järjestetyssä kirjallisuusmatineassa vuonna 1959. Tällöin Havu ehdotti Linnalle menneiden unohtamista ja tarjosi sovinnon kättä, mihin Linna ei tarttunut. Myöhemmin Havu laski leikkiä siitä, kuinka rikas hän olisi, jos hän olisi saanut markan jokaisesta hänen kritiikkinsä ansiosta kaupaksi menneestä "Tuntemattomasta". Havun lapset ovat kertoneet perheen elämän muuttuneen tapauksen vuoksi täysin: perhe joutui vuosikausiksi solvauskirjeiden ja puhelinterrorin kohteeksi. Havu ei itse koskaan katunut arviotaan "Tuntemattomasta sotilaasta", mutta myöhemmin hän lahjoitti "Täällä Pohjantähden alla" -trilogian työtovereilleen Matti Paavilaiselle, Pekka Tarkalle ja Timo Tiusaselle.
Havun ura "Helsingin Sanomien" kirjallisuuskriitikkona katkesi vuonna 1962 hänen riitauduttuaan Eljas Erkon kanssa. Myöhemmin hän teki muun muassa radio-ohjelmia. Väinö Linnan tavoin Havu, joka oli ollut ketjupolttaja, koki viimeisinä vuosinaan aivohalvauksen ja menetti puhe- ja kirjoituskykynsä.
Vuonna 1979 Havulta ilmestyi aforismikokoelma "Hiljaisuuden kenttä".
Havun isä oli Turun hovioikeuden varapresidentti Johan Viktor Havu, äiti Sigrid Blomström. Hänen puolisonsa oli insinöörikommodori Martti Ollikainen.
Junkkeri
Junkkerit (saks. Junker, äännetään [ˈjʊŋ kɐ]) olivat maanomistajaylimystöä Elben itäpuolisilla alueilla Preussissa ja Saksassa.
Junkkerisukujen kantaisät olivat saksalaisia aatelisia, jotka valloittivat keskiajalla länsislaavien maita ja asettuivat asumaan niille. He toivat mukanaan kristinuskon. Muuttoliike oli tärkeä osa saksalaisten idänsiirtolaisuutta, niin sanottua "Ostsiedlungia". Vastineeksi sotapalveluksistaan soturit saivat maata ja verovapauden. Nimitys "junkkeri" periytyy keskiajan yläsaksan sanasta "Juncherre", joka tarkoittaa nuorta herraa (). Tämä johtuu siitä, että itään lähteneet olivat usein perheidensä nuorempia poikia, joille ei ollut luvassa perintömaata.
Junkkereiden välillä oli suuria varallisuuseroja. Itä-Preussin junkkereista pieni vähemmistö oli erittäin rikkaita magnaattisukuja, joiden perustajat olivat taistelleet palkkasotureina Saksalaisen ritarikunnan joukoissa kolmitoistavuotisessa sodassa Puolaa vastaan (1453-1466). Brandenburgissa junkkerit olivat enimmäkseen aatelisten siirtolaisten jälkeläisiä ja heidän omistuksensa vaatimattomia Euroopan mittakaavassa. Maaomistusten pieni koko oli seurausta siitä, että keskiajan hallitsijoiden kannatti asuttaa uusille rajamaille mahdollisimman monta aatelista, jotta näitä olisi riittänyt puolustautumaan slaavien kostoiskuilta. Oli jopa tapauksia, joissa useampi suku jakoi yksittäisen kylän omistuksen keskenään. Rikkailla junkkereilla oli varallisuutensa vuoksi enemmän poliittista vaikutusvaltaa kuin köyhillä. Varakkaat suvut solmivat avioliittoja keskenään ja muodostivat eräänlaisen sisäpiirin, joka kävi neuvotteluja keskusvallan kanssa muidenkin puolesta.
Toisen maailmansodan häviäminen ja Itä-Saksan maauudistukset merkitsivät junkkeriluokan loppua. Varsinainen aatelisluokka oli jo lakkautettu siirryttäessä Weimarin tasavaltaan ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Nykyään "Junker" on käyttönimi Saksan tittelittömästä ylimystöstä. Se lyhennetään Jkr. ja sijoitetaan yleensä ennen akateemisia arvoja ja nimeä (esimerkiksi "Jkr. Heinrich von Hohenberg"). Feminiinimuotoa "Junkfrau" käytetään vain satunnaisesti.
Dan Ellis
Dan Ellis (s. 19. kesäkuuta 1980 Saskatoon, Saskatchewan) on kanadalainen entinen jääkiekkomaalivahti.
Ellis pelasi kauden 1999–2000 USHL-sarjassa Omaha Lancersissa. Hän voitti kauden aikana 34 ottelua ja hävisi vain 16. Ellis torjui myös sarjan ennätyksen, kun hän piti 11 nollapeliä. Kauden jälkeen hänet valittiin USHL:n vuoden pelaajaksi ja maalivahdiksi. Seuraavana kesänä Dallas Stars varasi Ellsiin NHL:ään 60. varauksena. Seuraavat kolme kautta hän pelasi Nebraskan yliopiston joukkueessa yliopistosarjassa. Syksyllä 2003 Ellis teki kolmen vuoden tulokassopimuksen Dallasin kanssa.
Ellis pelasi kaudella yhden NHL-ottelun Dallasissa, mutta hänen ammattilaisuransa ensimmäinen kausi sujui lähinnä AHL:n Utah Grizzliesissä ja ECHL:n Idaho Steelheadsissa. ECHL:ssa Ellis palkittiin pudotuspelien arvokkaimpana pelaajana, kun Idaho voitti sarjan mestaruuden. Hän torjui pudotuspeleissä 13 voittoa ja kolme nollapeliä. Ellis kahlasi kolme seuraava kautta Starsin farmijoukkueessa Iowa Starsissa AHL-liigassa, kunnes solmi sopimuksen Nashville Predatorsin kanssa.
Ensimmäisellä kunnollisella NHL:n tulokaskaudellaan Ellis syrjäytti Nashvillen ykkösmaalivahdin Chris Masonin ja voitti Roger Crozier Saving Grace Awardin liigan parhaalla torjuntaprosentilla. Alkujaan Pekka Rinne oli kutsuttu pelaamaan Masonin sijasta, mutta Rinne myöhästyi ottelusta lumimyrskyn takia. Ellis pelasi maalilla Rinteen sijasta ja torjui ottelussa 37 laukausta. Hyvän suorituksen vuoksi Ellisistä tuli loppukaudeksi Nashvillen ykkösmaalivahti. Pudotuspeleissä Ellis torjui Predatorsille kaksi voittoa Detroit Red Wingsistä, mutta se ei auttanut ja Nashville putosi ensimmäisellä kierroksella.
Kaudella 2009–2010 Ellis tippui Pekka Rinteen kakkosmaalivahdiksi. Kauden jälkeen Nashville kauppasi Ellisin ja Dustin Boydin oikeudet Montreal Canadiensiin, josta se hankki Sjarhei Kastsitsynin. Ellis ei kuitenkaan tehnyt sopimusta Montrealin kanssa vaan siirtyi heinäkuussa kaksivuotisella sopimuksella Tampa Bay Lightningiin, jossa avautui maalivahdin paikka Antero Niittymäen siirryttyä San Jose Sharksiin. Ellis halusi joukkueeseen, jossa voisi saada ykkösmaalivahdin paikan, ja hän siirtyikin Tampa Bayhyn haastamaan Mike Smithiä.Tampa Baysta Ellis siirtyi Anaheim Ducksiin kesken kauden 2010–2011. Ellis oli Ducksissa Ray Emeryn kakkosvahtina ykkösvahti Jonas Hillerin ollessa loukkaantuneena. Kaudelle 2012–2013 Ellis siirtyi Carolina Hurricanesiin Cam Wardin aisapariksi.
Mattopommitus
Mattopommitus on ilmasodankäynnin muoto, jossa suuri määrä lentokoneita pudottaa pommeja laajalle alueelle tarkoituksenaan mahdollisimman suuren vahingon tuottaminen. Pommituksissa käytetään sirpale-, palo- ja painepommeja. Terroripommitus on mattopommituksen muoto, jonka tarkoituksena on aiheuttaa siviiliväestölle mahdollisimman suuria tappioita ja heikentää näin kotirintaman moraalia.
Ensimmäisenä mattopommituksena pidetään Guernican kaupungin pommitusta Espanjan sisällissodassa huhtikuussa 1937. Mattopommitus yleistyi liittoutuneiden taktiikkana toisessa maailmansodassa, jolloin lähes kaikki Saksan suuret kaupungit pommitettiin. Myöhemmin mattopommitusta käytettiin muun muassa Vietnamin sodassa 1965–1968; Pohjois-Vietnamiin pudotettiin kolmen vuoden aikana 864 000 tonnia pommeja.
Katherine Jackson
Katherine Esther Jackson, o.s. Scruse (s. 4. toukokuuta 1930) on Jacksonien musikaalisen suvun matriarkka. Hänen tunnetuimmat lapsensa ovat viihdetaiteilijat Michael ja Janet Jackson.
Jackson sairasti lapsena polion. Hän liittyi vuonna 1965 Jehovan todistajiin.
Jackson julkaisi omaelämäkertateoksen "My Family" (1990). Hän on julkisuudessa asettunut puolustamaan Michael-poikaansa tähän kohdistuneiden pedofiliasyytösten yhteydessä. Hän on myös kertonut miehensä uskottomuudesta.
Katherine Jackson sai miehensä Josephin kanssa kymmenen lasta:
Joseph Jackson (manageri)
Joseph Walter "Joe" Jackson (26. heinäkuuta 1928 Fountain Hill, Arkansas – 27. kesäkuuta 2018) oli Jacksonien musikaalisen suvun patriarkka. Hän toimi itse Jackson 5:n managerina.
Jackson yritti myös omaa muusikonuraa, mutta jäi vaille laajaa menestystä. Hänet tunnetaan ankarana isänä, joka piiskasi varsinkin perheen poikia ja jonka myös todettiin pettäneen vaimoaan Katherinea tästä todisteena mm. Josephin toisen naisen kanssa saatu Joh'Vonnie Jackson. La Toya Jackson syytti omaelämäkertateoksessaan "La Toya: Growing up in the Jackson Family" (1991) isäänsä jopa fyysisestä väkivallasta ja seksuaalisista hyväksikäytöistä; perhe virallisesti kiisti syytökset.
Joseph Jackson tunnusti pahoinpitelyt myöhemmin.
Jackson kuoli haimasyöpään 89-vuotiaana. Hän oli saanut useita sydänkohtauksia viimeisinä vuosinaan.
Joseph Jackson sai vaimonsa Katherinen kanssa kymmenen lasta:
Jackie Jackson
Sigmund Esco ”Jackie” Jackson (s. 4. toukokuuta 1951) on yhdysvaltalainen laulaja. Hän syntyi Katherine ja Joseph Jacksonin toiseksi lapseksi. Jackie on Michael Jacksonin isoveli.
Jackson kuului nuorena Jackson 5 -kokoonpanoon. Useiden sen julkaisemien hittien jälkeen hän aloitti soolouran, jonka ainoiksi albumeiksi ovat jääneet "Jackie Jackson" (1973) ja "Be the One" (1989).
Jackson oli vuosina 1974–1987 naimisissa Enid Spannin kanssa. He saivat yhden lapsen, Sigmund Esco Jackson, Jr. (”Siggy”, s. 29.6.1977) ja he adoptoivat Brandi Jacksonin (s. 6.2.1982).
Tito Jackson
Toriano Adaryll "Tito" Jackson (s. 15. lokakuuta 1953, Gary) on yhdysvaltalainen laulaja ja kitaristi. Hän kuului tunnettuun The Jackson 5 -kokoonpanoon.
Tito Jakcson syntyi Katherine ja Joseph Jacksonin kolmantena lapsena. Tito on Michael Jacksonin isoveli.
Jacksonin kolme lasta perustivat myöhemmin yhtyeen 3T. Lasten äiti Delores, josta Jackson erosi vuonna 1988, kuoli henkirikoksen uhrina 27. elokuuta 1994.
Carl Öhman
Carl Hugo Öhman (s. 18. maaliskuuta 1930 Helsinki) on suomalainen teatterinjohtaja.
Öhman oli Helsingin Ruotsalaisen teatterin johtajana vuosina 1963−1982. Sen jälkeen hän toimi Finlandia-talon johtajana vuoteen 1988 ja viimeksi Tampere-talon johtajana. Öhman jäi eläkkeelle Tampere-talon johtajan virasta 1997. Carl Öhman oli vuosina 1973−1997 naimisissa viihdeartisti Marjatta Leppäsen kanssa. Vuonna 1994 Öhman sai professorin arvonimen ansioistaan suomalaisen ja suomenruotsalaisen kulttuurin hyväksi tehdystä työstä. Hän on saanut myös yli-intendentin arvonimen vuonna 1983.
Syyskuussa 1995 ruotsalainen kirjallisuustutkija Björn Meidal käsitteli "Scandinavica"-aikakauslehdessä Öhmanin vuonna 1961 julkaistua kirjaa "August Strindberg and the Origin of the Scenic Expressionism". Kirja oli lyhennelmä Öhmanin Michiganin yliopistossa vuonna 1961 julkaistusta tohtorinväitöskirjasta. Meidal löysi kirjasta pahoja puutteita: kyseistä väitöskirjaa ei löytynyt, ei myöskään teoksessa lähteinä mainittuja Strindbergin kirjeitä ja muistiinpanoja löytynyt arkistoista. Lisäksi kirja sisälsi tekaistuja haastatteluja.
Asian tultua julki ilmeni, ettei Michiganin yliopisto tuntenut Öhmania eikä hänen väitöskirjaansa löytynyt Yhdysvalloista. Öhman ilmoitti tämän jälkeen, ettei hän ole filosofian tohtori ”käsitteen suomalaisessa mielessä” vaan hän on saanut tohtoridiplomin yksityisestä amerikkalaisesta "Putnay & Roberts Foundation" -säätiöstä pidettyään luentosarjan Ann Arborissa vuonna 1961. Tuonnimistä säätiötä ja sen myöntämää tohtorindiplomia ei kuitenkaan löytynyt. Öhmanin mukaan diplomi oli hävinnyt muutossa, mutta hän kertoi löytäneensä kadoksissa olleet Strindbergin kirjeet talonsa ullakolta tyttärensä lelulaatikosta Barbie-nuken patjan alta.
Helsingin yliopiston rehtori asetti tässä vaiheessa asiantuntijaryhmän tutkimaan myös Öhmanin 1959 tekemää lisensiaatintyötä "August Strindberg och teatern". Ryhmä sai työnsä valmiiksi 4. heinäkuuta 1996 ja totesi, että Öhmanin lisensiaatintyö perustui useisiin väärennettyihin lähteisiin. Öhman kiisti nämä väitteet. Yliopisto ei kuitenkaan hakenut KHO:lta Öhmanin lisensiaatinarvon peruuttamista, koska lisensiaatintyön valmistumisesta oli kulunut jo lähes 40 vuotta eikä Öhman tänä aikana ollut työskennellyt tieteellisen tutkimuksen parissa.
Jermaine Jackson
Jermaine LaJaune Jackson (s. 11. joulukuuta 1954) on yhdysvaltalainen laulaja ja basisti. Hän syntyi Katherine ja Joseph Jacksonin tunnettuun perheeseen; sisarusten joukossa ovat Michael ja Janet Jackson.
Jackson kuului The Jackson 5 -kokoonpanoon. Hän valmistui Birmingham High Schoolista vuonna 1973. Hän on aikuisiällään kääntynyt islamiin.
Jackson saavutti myöhemmin menestystä soolourallaan ja sai jopa Grammy-ehdokkuuden. Vuonna 2007 hän osallistui brittiläiseen "Celebrity Big Brotheriin".
Marlon Jackson
Marlon David Jackson (s. 12. maaliskuuta 1957) on yhdysvaltalainen laulaja. Hän syntyi Katherine ja Joseph Jacksonin kuuluisaan perheeseen. Marlon on Michael Jacksonin ja Janet Jacksonin isoveli. Hän syntyi ennenaikaisesti, ja hänen kaksoisveljensä Brandon kuoli pian syntymänsä jälkeen. Marlon on kuulunut myös Jackson 5 -kokoonpanoon ja on myöhemmin tuottanut sisarustensa musiikkia.
Randy Jackson (laulaja)
Steven Randall "Randy" Jackson (s. 29. lokakuuta 1961) on yhdysvaltalainen laulaja. Hän syntyi Katherine ja Joseph Jacksonin musikaaliseen perheeseen Garyssä, Indianassa. Randy on Michael Jacksonin veli.
Jackson liittyi sisarustensa Jackson 5 -kokoonpanoon, jonka hajottua vuonna 1990 hän ei ole saavuttanut soolourallaan suurempaa mainetta.
Randy osaa soittaa monia soittimia ja on hyvä kirjoittamaan kappaleita. Michael Jackson on sanonut, että Randy on hänen mielestään perheen lahjakkain.
Markus Katzer
Markus Katzer (s. 11. joulukuuta 1979 Wien) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelaa tällä hetkellä SK Rapid Wien -seuran kokoonpanossa.
Katzer aloitti ammattilaisena vuonna 2000 VfB Admira Wacker Mödlingin joukkueessa, jossa hän pelasi neljä vuotta ennen nykyiseen seuraansa siirtymistä. Hän on voittanut nykyseurassaan Rapidissä maansa liigamestaruuden kahdesti: vuosina 2005 ja 2008. Vuonna 2005 hän oli lisäksi cup-finaalissa, jossa joukkue taipui kuitenkin Austria Wienille 3-1.
Katzer debytoi maajoukkueessa vuonna 2003. Hänet on valittu Itävallan kokoonpanoon EM-kotikisoihin 2008. Hän on pelannut tähän mennessä 11 ottelua, mutta maaleja ei ole syntynyt.
Anelma Vuorio
Anelma Kaarina Vuorio (21. elokuuta 1906 Helsinki – 4. kesäkuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen kirjailija.
Vuorion vanhemmat olivat Lahden kansanopiston johtaja, kirjailija Rope Kojonen ja Edla Maria Tiitinen.
Anelma Vuorio omisti vuosina 1949–1968 yhdessä miehensä Rainer Vuorion kanssa Hvitträskin ateljee- ja asuinrakennuksen, joka toimi heidän edustuskotinaan. Talo siirtyi 1968 Vuorioiden konkurssin jälkeen ensin Kansallis-Osake-Pankin haltuun ja sen jälkeen Gerda ja Salomon Wuorion säätiön omistukseen.
Võ Văn Kiệt
Võ Văn Kiệt (23. marraskuuta 1922 – 11. kesäkuuta 2008) oli vietnamilainen poliitikko. Hän kuului uudistusmielisten kommunistien ryhmittymään, joka aloitti ”Vietnamin perestroikan”, Đổi mớina tunnetun taloudellisen tervehdyttämispolitiikan 1986 . Vietnamin pääministerinä hän toimi 8. elokuuta 1991–25. syyskuuta 1997. Syntymänimeltään hän oli Phan Văn Hòa, mutta hän muutti nimensä liityttyään Indokiinan kommunistipuolueeseen. Ystävät kutsuivat häntä lempinimellä Sáu Dân.
Kiệt syntyi talonpoikaiseen perheeseen Trung Hiệpin kylässä Vũng Liêmin piirissä Vĩnh Longin maakunnassa eteläisessä Vietnamissa, joka oli osa Kotšin-Kiinaa Ranskan Indokiinassa. Kommunistipuolueen jäsen hänestä tuli 1939, ja imperialisminvastaisen nuorisoliikkeen aktivistina hän osallistui Nam Kỳn kansannousuun.
Việt Minh -itsenäisyysliikkeen sotilaana Kiệt taisteli ranskalaisia vastaan ensimmäisessä Indokiinan sodassa 1946-1954 asemapaikkanaan etelä, mutta pakeni Pohjois-Vietnamiin maan jakauduttua kahtia Geneven konferenssin mukaisesti 1954. 1960 hänet valittiin keskuskomitean varajäseneksi ja täysjäseneksi 1972. Vietnamien jälleenyhdistyttyä 1976 hän palasi etelään astuakseen virkaansa Hồ Chí Minhin kaupungin kaupunginjohtajana. Pian tämän jälkeen hänet hyväksyttiin politbyroon varajäseneksi ja nimitettiin Hồ Chí Minhin kaupungin puoluetoimiston pääsihteeriksi. Vuonna 1991 hänestä tuli Vietnamin pääministeri, mutta hän oli toiminut virkaatekevänä jo vuodesta 1988, jolloin hänen edeltäjänsä Phạm Hùng kuoli äkillisesti.
Kaudellaan kaupunginjohtajana hän hillitsi kovan linjan kommunisteja ja halusi pitää vanhan hallinnon ja liike-elämän edustajiin yhteyttä taloudellisen katastrofin estämiseksi . Hän vastusti avoimesti korruptiota ja suhtautui kriittisesti kahden Vietnamin talouksien hätäiseen pakkoliittoon. Hänen uudistuspolitiikkansa otti tuulta vuonna 1986, jolloin maa oli taloudellisen romahduksen partaalla.
Kiệt kuoli singaporelaisessa sairaalassa lyhyen sairauden jälkeen 11. kesäkuuta 2008.
Ammatinvalinnanohjaus
Ammatinvalinnanohjauksen tavoitteena on auttaa asiakasta löytämään itselleen sopiva uravalinta (työ ja koulutus). Ohjaus tapahtuu yhteistyössä ammatinvalintapsykologin kanssa.
Suomessa ammatinvalinnanohjaus katsotaan alkaneen 1939 Helsingin kunnallisen työnvälitystoimiston perustaessa erillisen nuoriso-osaston. Tarkoitus oli tuolloin ohjata kansakoulunsa päättäneitä nuoria jatko-opintoihin yhteiskunnan ollessa murroksessa teollistumisen ja kaupungistumisen myötä.
Nykyisin ammatinvalintaa pohditaan myös jo ennen työelämään astumista. Työterveyslaitos on kehittänyt peruskoulun päättöluokkien sekä ammatillisten oppilaitosten ja lukioiden käyttöön Kohti työelämää -ryhmämenetelmän, joka tukee nuorten uravalintoja.
Työ- ja elinkeinotoimistoista annetaan ohjeet, kuinka ammatinvalinnanohjaukseen pääsee. Eri toimistoissa on erilaisia käytäntöjä ammatinvalinnanohjaukseen pääsyn suhteen. Työ- ja elinkeinotoimiston tarjoama ammatinvalinnanohjaus on henkilöasiakkaalle maksutonta.
Ammatinvalinnanohjauksessa käydään noin tunnin mittainen luottamuksellinen keskustelu asiakkaan elämäntilanteesta, odotuksista ja urataustasta. Tämän ns. alkuhaastattelun perusteella ohjaaja ja ohjattava sopivat ohjausprosessin jatkosta, sillä yleensä keskustelukertoja tarvitaan enemmän kuin yksi toteuttamiskelpoisen suunnitelman luomiseksi. Lisäksi apuna käytetään psykologisia testejä, kuten kykytestejä, persoonallisuustestejä ja kiinnostavuusarviointeja. Mahdollisia ohjaustoimia ovat myös erilaiset työ- tai koulutuskokeilut ja terveydentilan tutkimukset. Näitä tietoja ei luovuteta ulkopuolisille tahoille ilman asiakkaan suostumusta.
Lisäksi on olemassa myös jonkin verran sähköisiä palveluita ammatinvalinnanohjauksen tukena. Esimerkiksi internetissä oleva "AVO-ohjelma" (http://www.mol.fi/avo/avo.htm) tarjoaa erilaisia uravaihtoehtoja, mutta ei kerro asiakkaan soveltuvuutta niihin.
Rope Kojonen
Robert (Rope) Kojonen (1. elokuuta 1874 Iitti – 10. kesäkuuta 1931 Lahti) oli suomalainen kansanopiston johtaja, kansanedustaja ja kirjailija.
Kojosen vanhemmat olivat työmies Juho Tuomaanpoika ja Maria Sofia Antintytär. Hän pääsi ylioppilaaksi 1896 ja suoritti teologian preliminääritutkinnon 1898 sekä valmistui filosofian kandidaatiksi 1901. Kojonen toimi Uusimaa-lehden päätoimittajana 1901–1902 sekä Lahden kansanopiston johtajana 1902–1931 ja Lahden kaupungin kansakoulujen tarkastajana 1906–1931. Hän oli vt. kouluneuvos vuosina 1919–1920 ja sosiaaliministeriön raittiusosaston vt. osastopäällikkö 1921–1922.
Kojonen oli Kansallisen Edistyspuolueen kansanedustajana vuosina 1919–1922 edustaen Hämeen läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän oli valtiorikosoikeuden jäsenenä ja oli mukana kunnallispolitiikassa Lahden kaupunginvaltuuston jäsenenä. Kojonen kuului Suomen kansanopistoyhdistyksen johtokuntaan ja hänellä oli luottamustehtäviä myös raittiusjärjestöissä.
Rope Kojonen oli naimisissa vuodesta 1903 Edla Maria Tiitisen kanssa. Heillä oli kuusi lasta, joista yksi on heidän tyttärensä kirjailija Anelma Vuorio.
Chen Li
Chen Li (s. 23. elokuuta 1974 Yun Chen) on kiinalainen haulikkoampuja.
Chen Li on saavuttanut MM-kilpailuissa trapissa kolme joukkuekultaa (1998, 1999 ja 2006), henkilökohtaisen hopean (2006) ja joukkuehopean (2007).
Asser Hilpe
Asser Hilpe (3. marraskuuta 1918 Kotka – 1992) oli suomalainen virkamies ja kirjailija.
Hilpe toimi työlaitoksen johtajana kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriössä vuosina 1946–1949, piiriohjaajana sosiaali- ja terveysministeriössä 1950–1962 ja viimeksi tarkastajana Hämeen lääninhallituksessa 1962–1977.