hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Laomedon Mytileneläinen
Laomedon Mytileneläinen () oli kreikkalainen sotilas ja yksi Aleksanteri Suuren seuraajista eli diadokeista. Hänen nuorempi veljensä oli Erigyios. Laomedon oli syntynyt Mytilenessä, mutta muutti myöhemmin Amfipoliin. Laomedon oli yksi Aleksanteri Suuren lähipiirin jäsenistä ("hetairos"). Filippos II karkotti Laomedonin, Erigyioksen, Harpaloksen, Ptolemaioksen ja Nearkhoksen vuonna 336 eaa. Piksodarokseen liittyneen tapauksen jälkeen. Filippoksen kuoleman jälkeen Aleksanteri kutsui heidät takaisin Makedoniaan. Laomedon seurasi Aleksanterin mukana Persian sotaretkellä. Issoksen taistelun jälkeen hän sai huolehtia persialaisista vangeista, koska hän osasi persiaa. Aleksanterin kuoleman jälkeen Laomedon nimitettiin Coele-Syyrian (”onton Syyrian”) satraapiksi. Egyptin satraappi Ptolemaios hyökkäsi kuitenkin Syyriaan ja sai Laomedonin vangiksi. Päästyään pakoon Laomedon liittyi Alketaan seuraan Pisidiassa. Laomedon menetti luultavasti henkensä muiden Alketaan kannattajien kanssa vuonna 320 eaa.
James Arness
James Arness, alkuperäiseltä nimeltään James King Aurness, (26. toukokuuta 1923 Minneapolis, Minnesota – 3. kesäkuuta 2011) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esitti kahden vuosikymmenen ajan 1955–1975 seriffi Matt Dillonia television "Gunsmoke"-lännensarjassa ja näytteli televisioelokuvissa aina 1990-luvulle asti.
Arness oli Purple Heartilla palkittu toisen maailmansodan veteraani. Hän haavoittui jalkaan Anzion maihinnousussa vuonna 1944 ja joutui sen jälkeen viettämään sairaalassa melkein vuoden.
Arnessin ensimmäinen elokuvarooli oli vuonna 1947 "Farmarin tyttäressä". Vaikka hänen nimensä yhdistetään ennen kaikkea länkkäreihin, hänet muistetaan myös tieteiselokuvista "’Se’ toisesta maailmasta" (1951) ja "Yön pedot" (1954). Hän oli John Waynen läheinen ystävä ja esiintyi tämän kanssa elokuvissa "Salahanke Havaijilla" (1952) ja "Valkoinen helvetti" (1953). Matt Dillonin rooli "Gunsmokessa" oli alun perin ajateltu Waynelle, mutta Waynen suosituksesta siihen valittiin Arness.
James Arness valittiin Hollywood Walk of Fameen ja vuodesta 1981 Hall of Great Western Performersiin.
Arness oli noin kaksi metriä pitkä. Hänellä oli ensimmäisen vaimonsa Virginia Chapmanin kanssa kaksi lasta, minkä lisäksi hän adoptoi pojan vaimonsa aiemmasta liitosta. Yli kymmenvuotinen avioliitto päättyi kuitenkin eroon 1960-luvun alussa. Toisen avioliittonsa Arness solmi Janet Surteesin kanssa vuonna 1978.
The Time of the Oath
The Time of the Oath on saksalaisen metallimusiikkia esittävän Helloween-yhtyeen seitsemäs studioalbumi.
"The Time of the Oath" perustuu laulaja Andi Derisin mukaan Nostradamuksen ennustuksiin ja on näin ollen konseptialbumi. Albumilta julkaistiin vuoden 1996 aikana kolme singleä: kitaristi Michael Weikathin säveltämä nopeatempoinen ”Power”, Derisin ja kitaristi Roland Grapowin yhdessä säveltämä nimikkokappale ”The Time of the Oath” ja Derisin balladi ”Forever and One (Neverland)”. Albumi saavutti ilmestyessään Suomen virallisella albumilistalla korkeimmillaan 14. sijan, ja se on toiseksi parhaiten Suomessa listamenestystä saavuttanut Helloweenin studioalbumi.
"The Time of the Oathia" pidetään yleisesti Helloweenin varsinaisena musiikillisena paluualbumina, vaikka jo vuonna 1994 ilmestynyt "Master of the Rings" oli saanut positiivisen vastaanoton fanien ja kriitikoiden keskuudessa yhtyeen 1990-luvun alussa julkaistujen "Pink Bubbles Go Ape"- ja "Chameleon" -albumien kehnon menestymisen jälkeen.
Albumi on omistettu yhtyeen entisen rumpalin, vuonna 1995 itsemurhan tehneen Ingo Schwichtenbergin muistolle.
Albumilta julkaistiin kolme singleä:
Susan Peters
Suzanne Carnahan eli Susan Peters (3. heinäkuuta 1921 – 23. lokakuuta 1952) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Peters syntyi Spokanessa, Washingtonissa, ja esitti ensimmäisten Hollywood-vuosiensa aikana pieniä rooleja oikealla nimellään. Hänen läpimurtonsa oli "Sattuma korjaa satoa" ("Random Harvest", 1942) -elokuvan rooli, joka toi hänelle Oscar-ehdokkuuden.
Petersin muiden elokuvien joukkoon lukeutuu "Laulu Venäjästä" ("Song of Russia", 1943). Hän oli vuodesta 1943 naimisissa näyttelijä Richard Quinen kanssa ja vammautui 1. tammikuuta 1945 ollessaan tämän kanssa metsällä ja metsästyskiväärin lauettua vahingossa. Peters vietti loppuelämänsä vyötäröstä alaspäin halvaantuneena.
Vaikka Petersin jalat eivät toimineet, hän jatkoi näyttelijänuraansa elämänsä loppuvaiheisiin saakka. Petersillä ja Quinella oli adoptoitu poika Timothy. Avioliitto kuitenkin päättyi eroon syyskuussa 1948. Viimeisinä vuosina Petersin terveys rappeutui pahoin, ja hän kuoli munuaistautiin, keuhkokuumeeseen ja anoreksiaan vain 31-vuotiaana.
Petersillä on tähti Hollywood Walk of Famella.
FN SCAR
FN SCAR on belgialaisen FN Herstalin valmistama kaasumäntätoiminen (gas-operated, short stroke piston), pyörivällä lukolla varustettu rynnäkkökivääri. Ase on tehty mahdollisimman modulaariseksi, esimerkiksi piippua voi vaihtaa kaliipereiden välillä. SCAR:illa on kaksi päätyyppiä: SCAR-L 5.56mm NATO ja SCAR-H 7.62x51 NATO. Molempiin on saatavilla pidempipiippuinen ja suljetun alueen taisteluun soveltuva versio. FN SCAR läpäisi matalatasoisen alustavan testin kesäkuussa 2007. Muutamien viivytysten jälkeen ensimmäiset aseet annettiin operatiivisten joukkojen käyttöön 2009. Yhdysvaltojen 75th Ranger Regiment] oli ensimmäinen suuremman kappalemäärän käyttöönottanut joukko, 600 kpl aseita. Myöhemmin USSOCOM perui kaupan SCAR-L-aseesta ja he suunnittelivat poistavansa aseen käytöstä vuoteen 2013 mennessä. Kuitenkin myöhemmin USSOCOM suunnitteli ostavansa SCAR-H-sarjan aseita 5.56 mm muunnoskonversiolla.
Vuoden 2015 alussa FN SCAR oli käytössä yli 20 maassa.
Suomen puolustusvoimat tekivät maaliskuussa 2015 ostopäätöksen 300–500 aseesta erikoisjoukkojen käyttöön.
Kauan
Kauan on Tenhin esikoisalbumi, joka julkaistii vuonna 1999. Levystä julkaistiin vuonna 2004 kaksi bonuskappaletta sisältävä uusintapainos.
Lonely Day (EP)
Lonely Day on System of a Downin kolmas EP. Se julkaistiin 17. huhtikuuta 2006. Se sisältää kappaleen "Lonely Day" yhtyeen tuoreimmalta albumilta "Hypnotize", sekä lisäksi edellisten julkaisujen b-puolia. Kappaleen "Lonely Day" musiikkivideo sisältyy myös CD:lle.
Albumi nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 16.
Claudio Chiappucci
Claudio Chiappucci (s. 28. helmikuuta 1963 Uboldo, Varesen maakunta) on entinen italialainen maantiepyöräilijä. Maailman parhaisiin pyöräilijöihin 1990-luvun alussa kuulunut Chiappucci tunnettiin hyökkäävästä ja yllätyksellisestä ajotyylistään.
Chiappucci sijoittui Ranskan ympäriajossa toiseksi vuonna 1990. Hän kuului kilpailun ensimmäisellä etapilla irtiottoryhmään, joka saapui maaliin kymmenen minuuttia ennen pääjoukkoa. Chiappucci johti tämän jälkeen kilpailua aina viimeiseen aika-ajoon saakka, jolloin Greg LeMond ohitti hänet voittaen Tour de Francen 2.16 erolla italialaiseen. Seuraavana vuonna hän sijoittui kilpailussa kolmanneksi. Vuoden 1992 Ranskan ympäriajossa Chiappucci voitti 13. etapin lähdettyään irtiottoon päivän ensimmäisellä vuorella. Hän ehti maaliin Sestriereen juuri ennen kuin Miguel Indurain ja Gianni Bugno tavoittivat hänet. Tourin lopputuloksissa Chiappucci oli jälleen toinen.
Chiappucci voitti Milano–San Remon vuonna 1991 ja Clásica de San Sebastiánin 1993. Vuoden 1994 maantieajon MM-kilpailussa hän saavutti hopeaa Luc Leblancin jälkeen. Italian ympäriajossa hän sijoittui toiseksi vuosina 1991 ja 1992 sekä kolmanneksi 1993.
Chiappucci kertoi vuonna 1997 käyttäneensä EPO-hormonia vuodesta 1993 lähtien, mutta perui myöhemmin puheensa. Hänen verensä hematokriittiarvot olivat kuitenkin vuosina 1993–1995 poikkeuksellisen korkeat ja hänen tiedetään käyttäneen pyöräilijöille EPO:a toimittaneen tohtori Francesco Conconin palveluita .Claudio Chiappucci Velo-club.net -tietokannassa
Väre (albumi)
Väre on Tenhin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 9. syyskuuta 2002.
Keyks
Keyks () oli kreikkalaisessa mytologiassa Hesperoksen, aamutähden, poika. Hän meni naimisiin Alkyonen, tuulten hallitsijan Aioloksen ja Enareten tyttären, kanssa.
Keyks ja Alkyone elivät onnellisina yhdessä Trakhiissa, jopa niin onnellisina, että he vertasivat itseään Zeukseen ja Heraan. Tämä suututti Zeuksen, ja kun Keyks lähti merille purjehtiakseen kysymään oraakkelilta neuvoa, Zeus iski alukseen vasamallaan, ja Keyks hukkui seuranneessa haaksirikossa. Unien jumala Morfeus ilmestyi Alkyonelle Keyksin hahmossa kertoen, mitä hänen aviomiehelleen oli tapahtunut, ja suruissaan Alkyon heittäytyi mereen. Myötätunnosta jumalat muuttivat heidät molemmat kuningaskalastajiksi ().
Mía Maestro
Mía Maestro (s. 19. kesäkuuta 1978) on argentiinalainen näyttelijä. Hänet muistetaan mm. "Alias"-sarjan Nadia Santosina, mutta hän on esiintynyt myös elokuvissa, joista merkittävimpiin lukeutuu "Poseidon" (2006).
Mía Maestro syntyi Buenos Airesissa ja lähti myöhäisessä teini-iässään Berliiniin, jossa hän opiskeli klassista laulua. Hänen äitinsä on entinen taloustieteilijä, ja isä menestyi liikemiehenä Argentiinassa. Maestro on seurustellut näyttelijä Ned Bensonin kanssa.
Maestro sijoittui vuonna 2001 "Stuff"-lehden sadan seksikkäimmän naisen listan 61. sijalle ja "Maximin" vastaavalla listalla 67. sijalle.
Slade Alive!
Slade Alive! on Sladen läpimurtoalbumi vuodelta 1972. Se nousi Ison-Britannian listalla sijalle 2 ja Australiassa albumi oli listaykkösenä viisi viikkoa.
Albumi nauhoitettiin studiolivenä valikoidun fanijoukon ollessa yleisönä. Sitä voidaan kuitenkin pitää todellisena livelevynä, sillä albumia ei olla miksattu studiossa juuri lainkaan.
Vuonna 2006 albumi julkaistiin "uudelleen remasteroituna" sisältäen bonuslevyn. Kyseiselle albumille sisältyvät myös yhtyeen muut viralliset livejulkaisut.
A-puoli
B-puoli
Remasteroitu versio kts. "The Slade Live Anthology"
Teho Majamäki
Teho Majamäki (oik. Samuli Johannes Majamäki, s. 10. joulukuuta 1971 Pori) on suomalainen muusikko ja lyömäsoitintaiteilija, joka on soittanut muun muassa yhtyeissä Ismo Alanko Säätiö, Nylon 66'ers, HC Andersen, Eläkekäiset ja Kostajat.
Majamäen pääsoitin on vibrafoni, mutta hän soittaa myös marimbaa, putkea, udua ja muita lyömäsoittimia sekä kosketin- ja kielisoittimia. Hän on soittanut jazz-, rock- ja hardcore-yhtyeissä sekä sinfoniaorkesterissa. Majamäki on asunut Suomen lisäksi Australiassa, Tansaniassa ja Intiassa.
Vuodesta 2006 Majamäki on keikkaillut yhdessä Ismo Alangon kanssa nimellä Ismo Alanko Teholla esittäen kappaleita Alangon uran varrelta. Kaksikko julkaisi ensimmäisen albuminsa "Blanco Spirituals" helmikuussa 2008.
Majamäki julkaisi myös vuonna 2016 Travelogue-levyn jossa vierailee monia solisteja kuten Ismo Alanko, Johanna Kurkela ja Ville Valo. Levyn kappaleista osa on Majamäen ja Samuli Laihon yhteisiä sävellyksiä.
Majamäki on toiminut säveltäjänä Travelogue-levyn lisäksi myös mm. Rinneradiolle.
Nobody’s Fools
Nobody's Fools on Sladen vuoden 1976 alkupuolella julkaistu studioalbumi. Se oli ensimmäinen Slade-albumi neljään vuoteen, joka ei yltänyt top-10:een Britanniassa (sijoitus 14.) ja samalla viimeinen listoille päässyt albumi seuraavaan neljään vuoteen.
Albumi tehtiin ensisijaisesti yhdysvaltalaista yleisöä silmällä pitäen. "Nobody's Fools" on samalla Sladen monipuolisin levy sisältäen vaikutteita aina reggae- ja gospelmusiikkia myöten, ja mukana on myös naispuolinen taustalaulaja. A-puoli
B-puoli
Whatever Happened to Slade?
Whatever Happened to Slade? on Sladen albumi vuodelta 1977. Tyyliltään kevyemmän "Nobody's Fools" -albumin jälkeen Slade palasi sille ominaisempaan raskaaseen rockiin. Albumi onkin samalla todennäköisesti yhtyeen raskain, sisältäen vahvoja vaikutteita heavy rockista.
Albumi jäi julkaisuvuonnaan vähälle huomiolle, eikä noussut listoille. Sladea pidettiin eilispäivän yhtyeenä ja albumin nimi kuvaa hyvin yhtyeen sen hetkistä julkisuuskuvaa. Punk rock hallitsi musiikkimaailmaa, minkä myötä vanhat yhtyeet joutuivat ulos valokeilasta.
Singlenä julkaistu "Gypsy Roadhog" pääsi niukasti top 50:een Britanniassa.
A-puoli
B-puoli
Remasteroidun version bonuskappaleet (Salvo 2007)
Jussi Siirilä
Jussi Siirilä (s. 22. lokakuuta 1967 Espoo) on kemiläinen kirjailija ja kolumnisti. Siirilä on julkaissut seitsemän romaania, kaksi novellikokoelmaa ja kaksi nuortenkirjaa.
Siirilä valmistui ylioppilaaksi vuonna 1986 Kemin lukiosta ja kemian alan diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1991. Hän on työskennellyt tutkijana, opettajana sekä kemian ja it-alan yrityksissä Helsingissä ja Oulussa ennen jättäytymistään vapaaksi kirjailijaksi vuonna 2003.
Siirilän teoksia värittää absurdi, tummasävyinen huumori sekä satiiri, jonka terä kohdistuu yhteiskunnallisiin ja poliittisiin ilmiöihin. Hänen kirjallista tyyliään on kuvattu omailmeiseksi yhdistelmäksi, jossa realistinen, kriittisesti maailmaa tarkasteleva ympäristönkuvaus ja mielikuvitukselliset ainekset lomittuvat. Hänen teoksiaan pidetään esimerkkinä aikalaissatiirista, joka ottaa aineksensa samanhetkisistä yhteiskunnallisista ilmiöistä. Usein kritiikki kohdistuu yksilökeskeisyyteen ja egoismiin.
Myös Siirilän nuortenromaaneissa on ajankohtaisia yhteiskunnallisia ja ympäristöön liittyviä teemoja, mutta ne käsitellään siten, etteivät ne käy lukijalle raskaiksi 1970- ja 1980-lukujen ongelmarealismin tavoin. Hänen teoksiaan pidetään osoituksena siitä, etteivät huumori ja yhteiskunnallisuus sulje toisiaan pois nuortenkirjallisuudessa.
Siirilän teoksia on dramatisoitu ja esitetty Kemin kaupunginteatterissa sekä Helsingin Kulttuurikulmassa. Hänen novellejaan on julkaistu englanniksi ja saksaksi. Hänen esikoisteoksensa, novellikokoelma "Sopuli", oli ehdolla Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon ja Olvi-säätiön kirjallisuuspalkinnon saajaksi. Vuonna 2002 Siirilä sai Gummeruksen Kalle Päätalo -palkinnon. Hänen nuortenromaaninsa "Barrikadikesä" (2013) oli ehdolla Topelius-palkinnon saajaksi. Elokuussa 2016 Taiteen edistämiskeskus myönsi Siirilälle valtion viisivuotisen kirjallisuuden taiteilija-apurahan.
Vuosina 2011-2015 Siirilä toimi sanomalehti Kalevan kolumnistina. Hän on asunut Kemissä nuoruutensa ja uudelleen vuodesta 2009. Syksyllä 2016 Siirilä valittiin Lapin taidetoimikunnan jäseneksi kaudelle 2017-2018.
Héctor Bianciotti
Hector Bianciotti (; 18. maaliskuuta 1930 Córdoba, Argentiina – 11. kesäkuuta 2012 Pariisi, Ranska) oli argentiinalainen kirjailija.
Bianciottin vanhemmat olivat piemontelaisia siirtolaisia. Bianciotti aloitti ranskan opiskelun vuonna 1945 ja muutti Ranskaan 1961. Bianciotti sai Ranskan kansalaisuuden vuonna 1981.
Bianciotti oli Kunnialegioonan sekä Ordre National du Mériten upseeri, ja hän täytti Ranskan akatemian 2. paikan 18. tammikuuta 1996 alkaen.
Slade Alive Vol II
Slade Alive Vol II on Sladen livealbumi vuodelta 1978. Huolimatta kriitikoiden kehuista ja hyvästä livesoitosta, albumi ei noussut listoille eikä yleisö sitä juuri ostanut. Albumi on nauhoitettu syksyn 1976 Yhdysvaltain kiertueella ja kevään 1977 Britannian kiertueella.
On herännyt epäilyksiä siitä, onko albumi aito konserttitaltiointi. Epäilyksiä on herättänyt muun muassa selkeästi voimistettu yleisön ääni.Remasteroitu versio ks. "The Slade Live Anthology"
Boanonmonarkki
Boanonmonarkki ("Symposiachrus boanensis") on uhanalainen varpuslintu. Lajin nimesi ja kuvaili Adriaan Cornelis Valentin van Bemmel 1939.
Koiras on mustavalkoinen siten että vatsapuoli on valkoinen ja selkäpuoli sekä pää ja kurkku ovat mustat. Pitkähkön pyrstön reunasulat ovat valkoiset ja keskimmäiset sulat mustat. Lintu liikkuu matalalla pensaikossa ja puissa.
Laji elää vain yhdellä saarella Indonesiassa noin 14 neliökilometrin laajuisella alueella. Yksilömäärä on ehkä 100–200. Uhanalaisuuden syynä ovat asumisympäristön tuho tai huonontuminen.
Lajin tuntemus perustuu vain muutamaan havaintoon. Vuodelta 1918 on yksi tuntemattomasta paikasta kokoelmaan otettu yksilö. 1991 laji tavattiin seuraavaksi Boanon saarella. 1994 tavattiin 5–10 yksilöä samassa paikassa noin 5 hehtaarin alalla ja tähän havaintoon perustuu tuo laskennallinen arvio kannan suuruudesta. Koska havaintoja on näin vähän, on virheen riski erittäin suuri, ja yksilömäärä saattaa olla aivan jotain muuta.
Trooppiset ja subtrooppiset alavat, kosteat metsät ja pensaikkomaat.
Nuori lintu tavattiin lokakuussa ja sulkasatoinen aikuinen marraskuussa. Pesintä ajoittuu siten ehkä loppukesään.
Hyönteissyöjä.
Alf Sjöberg
Sven Erik Alf Sjöberg (s. 21. kesäkuuta 1903 Tukholma, Ruotsi – 17. huhtikuuta 1980 Tukholma) oli ruotsalainen ohjaaja, käsikirjoittaja ja näyttelijä. Hänen merkittäviä elokuvaohjauksiaan olivat "Kiihko" (1944), jonka käsikirjoituksen laati Ingmar Bergman, "Hän oli vain äiti" (1949) ja "Neiti Julie" (1951).
Return to Base
Return to Base on Sladen albumi vuodelta 1979. Yhtyeen suosio oli tuolloin pohjalukemissa ja se soitti lähinnä klubeilla. Rahat olivat niin lopussa, ettei yhtyeellä ollut varaa palkata valokuvaajaa, joten albumin kannessa lukee vain esittäjä ja albumin nimi, muuten se on kokopunainen. "Return to Base" ja siltä julkaistut singlet eivät päässeet listoille, minkä seurauksena kitaristi Dave Hill sai tarpeekseen ja erosi yhtyeestä – tosin vain lyhyeksi aikaa. Albumin kappaleita kierrätettiin pari vuotta myöhemmin comeback-albumilla "We’ll Bring the House Down".
Albumia ei ole remasteroitu sellaisenaan, vaan loput kappaleet (joita ei ollut kierrätetty jo aiemmin) on julkaistu edellä mainitun "We’ll Bring the House Down" -albumin remasteroidussa versiossa vuonna 2007.Kaikki kappaleet säveltäneet Noddy Holder ja Jim Lea.
Väinö Tiiri
Väinö Edward Tiiri (31. tammikuuta 1886 Loimaa – 30. heinäkuuta 1966 Helsinki) oli suomalainen voimistelija, voimistelunopettaja ja vanhasuomalainen aktivisti.
Tiiri osallistui voimistelijana Suomen joukkueessa vuoden 1908 kesäolympialaisiin voittaen miesten joukkuevoimistelun pronssia sekä vuoden 1912 kesäolympialaisiin saavuttaen hopeaa miesten vapaan järjestelmän joukkuevoimistelussa.
Aktivistisen liikehdinnän käynnistyessä vuonna 1914 Väinö Tiiri oli voimistelunopettaja ja Satakuntalaisen osakunnan kuraattori. Lisäksi hän oli vanhasuomalaisen Suomalainen Nuija -järjestön puheenjohtaja.
Tiiri kuului Ostrobotnialla marraskuussa 1914 pidetyn aktivistien kokouksen (”kassahuoneen kokouksen”) koollekutsujiin. Tätä kokousta pidetään jääkäriliikkeen ja välillisesti Suomen itsenäistymisen yhtenä alkusysäyksenä. Vuoden 1914 lopulla Tiiri oli jäsenenä Ylioppilaiden keskuskomiteassa satakuntalaisten edustajana ja kuului sen pienempään sisärenkaaseen. Tiiri oli mukana myös vuoden 1915 puolella muodostetussa Keskuskomiteassa, joka värväsi ensimmäiset jääkärit, pfadfinderit.
Väinö Tiiri oli Suomen olympiakomitean hallituksen jäsen vuosina 1923–1926 sekä edelleen vuosina 1926–1928.
We’ll Bring the House Down
We’ll Bring the House Down on Slade-yhtyeen studioalbumi vuodelta 1981. Onnistuneen Reading-festivaalikeikan jälkeen vuonna 1980 Sladen suosio nousi jälleen korkealle. Albumi nousi Britannian listalla sijalle 25 ollen ensimmäinen Slade-albumi sitten vuoden 1976, joka nousi listoille. Myös samoihin aikoihin julkaistu "Slade Smashes" -kokoelma nousi top-20:een.
"We’ll Bring the House Down" sisältää myös muutaman kappaleen vuonna 1979 julkaistulta, heikosti menestyneeltä "Return to Base" -albumilta.Kaikki kappaleet kirjoittaneet Noddy Holder ja Jim Lea, ellei toisin mainita.
Kappaleita vuoden 1979 "Return to Base" -albumilta:
Muut bonuskappaleet:
M/S Margarita
M/S Margarita () on Star del Cariben omistama Venezuelan lipun alle rekisteröity monikäyttöinen rahtilaiva. Alus on rakennettu vuonna 1987 Miho Zosensho K.K. -nimisellä telakalla, Shimizussa, Japanissa. Kuollutta painoa "Margaritalla" on 9 653 tonnia. Aluksen konttikapasiteetti (TEU) on 567 + 72. Aiemmin aluksen on omistanut muun muassa alankomaalainen Spliethoff -varustamokonserni.
Margaritan sisaraluksia ovat M/S Corn Lily, M/S Corn Rose, M/S Vinashin Express 1, M/S Vinashin Express 2, M/S Corn Tulip, M/S Avataq, M/S MSC Anna, M/S MSC Isabelle, M/S Onego Voyager, M/S Parkgracht, M/S Pietersgracht, M/S Poolgracht, M/S Romny, M/S SCM Tepuy II, M/S Skalva, M/S Corn Crest, M/S Illawarra Chief, M/S Jaco Carrier, M/S Kapitan Grishin, M/S Kochnev, M/S Aleksandrov, M/S Socol 1, M/S Socol 7, M/S Socol-3, M/S Sofrana Kermadec, M/S Tauranga Chief ja M/S Umiavut.
Alus valmistui heinäkuussa 1987. 1. kesäkuuta 2007 saakka alus oli nimeltään "Leliegracht" ja se oli rekisteröity Alankomaiden lipun alle. 1. kesäkuuta 2007 ja 21. tammikuuta 2008 välisen ajan alus oli nimeltään "Antigoni I" ja se oli rekisteröity Panaman lipun alle. 21. tammikuuta 2008 Star del Caribe osti aluksen ja rekisteröi sen Venezuelan lipun alle nimellä "Margarita".
Till Deaf Do Us Part
Till Deaf Do Us Part on Sladen albumi vuodelta 1981.
Albumi ei menestynyt listoilla yhtä hyvin kuin edeltäjänsä. Yhtye vei musiikkiaan enemmän muodissa olleen heavy rockin suntaan. Joissakin CD-painoksissa on erilainen kansikuva.
Vuoden 2007 remasteroidun version bonuskappale:
Sylviane Félix
Sylviane Félix (s. 31. maaliskuuta 1977 Créteil, Ranska) on ranskalainen pikajuoksija.
Félix sijoittui kahdeksanneksi Ateenan MM-kisoissa 1997 200 metrin juoksussa ajalla 22,81. Samoissa kisoissa hän oli mukana Ranskan joukkueessa, joka voitti MM-pronssia 4 x 100 metrin viestijuoksussa. Seuraavana vuonna hän voitti pikaviestissä EM-kultaa maansa joukkueen mukana. Edmontonin MM-kisoissa 2001 hän oli mukana voittamassa pikaviestin MM-hopeaa. Vuonna 2002 Félix juoksi sisäratojen EM-kisoissa viidenneksi 200 metrillä. Myöhemmin samana vuonna hän oli matkan neljäs Münchenin EM-kisoissa. Samoissa kisoissa hän oli mukana voittamassa pikaviestissä EM-kultaa.
Félix voitti 2003 Ranskan sisäratojen mestaruuden 60 metrillä ja kilpaili samana vuonna Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa, mutta karsiutui 60 metrin välierissä ajalla 7,24. Myöhemmin samana vuonna hän karsiutui Pariisin ulkoratojen MM-kisoissa 200 metrin toisissa alkuerissä, mutta oli voittamassa MM-kultaa pikaviestissä. Seuraavana vuonna hän karsiutui Ateenan olympialaisissa 200 metrin välierissä, mutta saavutti olympiapronssia pikaviestissä. Félix karsiutui 2005 sisäratojen EM-kisoissa 200 metrin välierissä. Samana vuonna Helsingin MM-kisoissa hän karsiutui 100 metrin juoksun toisissa alkuerissä ajalla 11,51. Göteborgin EM-kisoissa 2006 hän juoksi 100 metrillä seitsemänneksi ajalla 11,40 ja 200 metrillä viidenneksi.
Hallavedet
Hallavedet on Tenhin ensimmäinen virallinen julkaisu sekä EP-levy, joka julkaistiin vuonna 1998. EP:n nimikkokappale kuultiin myöhemmin myös Tenhin ensimmäisellä kokopitkällä levyllä "Kauan".
Hallavedet sisällytettiin kokonaisuudessaan elokuussa 2007 julkaistulle Tenhin kolmen CD:n kokoelmalle Folk Aesthetic 1996–2006.
Slade on Stage
Slade on Stage on Sladen Newcastlessa vuonna 1981 nauhoitettu livealbumi vuodelta 1982.Kaikki kappaleet Holder/Lea, ellei toisin mainita.
Remasteroitu versio ks. "The Slade Live Anthology"
The Amazing Kamikaze Syndrome
The Amazing Kamikaze Syndrome on Slade-yhtyeen studioalbumi, joka julkaistiin joulukuussa 1983. Siltä löytyvät "Run Runaway" ja "My Oh My" olivat suuria hittejä ja nousivat listojen kärkipäähän myös Yhdysvalloissa ensimmäistä kertaa yhtyeen uralla. Itse albumi nousi Ruotsissa listaykköseksi yhden viikon ajaksi.
Tuotannollisesti levy avasi yhtyeelle uusia uria, sillä albumille sisältyi yhtyeelle tyypillisen raskaan rockin lisäksi pop-vaikutteita. Tuottajana toimi basisti Jim Lean lisäksi kanadalainen John Punter, joka oli aiemmin työskennellyt muun muassa Roxy Musicin ja Nazarethin kanssa.
Albumi julkaistiin Yhdysvalloissa nimellä "Keep Your Hands Off My Power Supply", eri kappalejärjestyksellä ja osin kappaleillakin.A-puoli
B-puoli
Superman: Countdown to Apokolips
Superman: Countdown to Apokolips on vuoden 2003 maaliskuussa julkaistu videopeli. Se perustuu animaatiosarjaan Teräsmies, jonka juoni muistuttaa osittain sarjan jaksoa "Tools of the Trade". Pelin julkaisi Atari.
Teräsmiehen täytyy pysäyttää Apokolipsista tulleen Kalibakin suunnitelman tuhota hänet. Aluksi hänen on taisteltava rikospomoa Bruno Mannheimiä vastaan, joka yrittää tuhota Teräsmiehen Apokolipsista saaduilla aseilla. Tämän jälkeen Kalibak saapuu maahan ja tekee pelin aikana muutaman hyökkäyksen, yrittäessään tuhota Teräsmiehen. Myös Livewire aiheuttaa harmia, kun hän karkaa vankilasta. Pelissä on yhteensä seitsemän tasoa ja bonus taso, jossa vastaan asettuu Teräsmiehen yllätys vastustaja.
Peliä pelataan isometrisestä kuvakulmasta Teräsmiehellä, joka kykenee lentämään, käyttämään laserkatsettaan ja jääpuhallustaan. Vihollisen voi myös tuhota pelkällä iskulla.
Airut:ciwi
Airut: ciwi -mini-CD (EP) on Tenhin kolmas virallinen julkaisu, joka julkaistiin vuonna 2000. Se julkaistiin Tenhin kahden ensimmäisen albumin välillä. Levyltä löytyvää kappaletta "Kielo" oltiin alun perin sisällyttämässä jo Tenhin esikoislevylle "Kauan", mutta tällöin se päätettiin hylätä toistaiseksi. Kesällä 2000 kappale äänitettiin uudestaan.
Airut: ciwi -mcd sisällytettiin kokonaisuudessaan elokuussa 2007 julkaistulle Tenhin kolmen CD:n kokoelmalle Folk Aesthetic 1996–2006. Levyllä on mukana myös Kauan-levyä äänitettäessä syntynyt varhaisempi versio "Kielo"-kappaleesta.
Tenhin seuraava levy oli "" (2004).
Nadia Davy
Nadia Davy (s. 24. joulukuuta 1980) on jamaikalainen 400 metrin juoksija.
Davy kilpaili Ateenan olympialaisissa 2004, mutta karsiutui 400 metrin alkuerissä ajalla 52,04. Hän oli samoissa kisoissa mukana Jamaikan joukkueessa, joka voitti olympiapronssia 4 x 400 metrin viestijuoksussa.
Keep Your Hands Off My Power Supply
Keep Your Hands Off My Power Supply on Sladen vuonna 1984 Yhdysvalloissa julkaisema versio albumista "The Amazing Kamikaze Syndrome".
Levy on Sladen parhaiten menestynyt albumi Yhdysvalloissa (Billboard-sija 33). Singlet "Run Runaway" ja "My Oh My" nousivat myös listojen kärkipäähän ja ovat Sladen tunnistetuimmat kappaleet Yhdysvalloissa. Menestykseen uudella mantereella vaikutti myös vuonna 1983 listakärkeen noussut Quiet Riot -yhtye, joka coveroi Sladen "Cum On Feel The Noize" -kappaleen menestyksekkäästi.
Somua S-35
Somua S-35 oli Ranskassa 1930-luvulla kehitetty keskiraskas panssarivaunu.
1930-luvulla Ranskan panssarijoukot tarvitsivat uusia panssarivaunuja. Yksi ehdotuksista oli SOMUA ("Société d’Outillage Mécanique et d’Usinage d’Artillerie"). Vaunussa oli 47 millimetrin tehokas tykki, 7,5 mm konekivääri ja 20-55 mm panssarointi. Lisäksi vaunussa oli radio ja kolmen hengen miehistö. Torni oli sama kuin Renault Char B1:ssä. Vaunun valmistus alkoi ennen toista maailmansotaa mutta tuotanto-ongelmien johdosta vain 400 vaunua oli valmiina ennen saksalaisten hyökkäystä, ja näistäkin vain 250 ehti rintamakäyttöön.
Vaunu oli tehokas, hyvin panssaroitu ja liikkuvuudeltaan hyvä. Se oli liittoutuneiden paras panssarivaunu vuonna 1940 mutta sen suunnittelussa oli puutteita. Alustaa suojaava panssarilevy oli pultattu ja jos panssariammus osui siihen, levy halkesi ikävin seurauksin. Lisäksi johtajan piti vaunun johtamisen lisäksi toimia lataajana ja huolehtia radiosta. Tämä oli liikaa yhdelle ihmiselle ja taktiikka ei toiminut taistelussa. Saksan miehitettyä Ranskan saksalaiset ottivat haltuunsa jäljelle jääneet vaunut ja ne saivat nimen "Panzerkampfwagen 35-S 739 (f)". Muutamia annettiin italialaisille ja Suomessa toiminut saksalainen 211. panssaripataljoona oli myös varustettu osittain näillä vaunuilla. Paljon vaunuja oli edelleen Ranskassa kun Liittoutuneet nousivat maihin Normandiassa, missä saksalaiset käyttivät niitä Liittoutuneita vastaan. Vaunut, jotka Liittoutuneet saivat sotasaaliiksi annettiin vapaan Ranskan joukoille.
Luettelo gambiiteista
Tämä on luettelo shakin gambiiteista. Gambiitin nimi – ECO-koodi – siirrot.
/)Siiligambiitti 1. e4 c5 2. Rf3 Rc6 3.Rc3 Rf6 4.d4 cxd4 5.Rxd4 a6 6.f4, e5
Rogues Gallery (albumi)
Rogues Gallery on Slade-yhtyeen albumi vuodelta 1985. Yhtyeen toinen tuleminen alkoi pikkuhiljaa laskea ja albumi ei ollut edeltäjiensä veroinen menestys. Singlenä julkaistu "All Join Hands" nousi vielä Isossa-Britanniassa sijalle 15. 
Vuoden 2007 remasteroidun painoksen bonuskappaleet:
Charles Albright
Charles Albright (s. 10. elokuuta 1933) on epäilty sarjamurhaaja, joka vaikutti Dallasissa, Teksasissa 1990-luvun alussa.
Delle ja Fred Albright adoptoivat Charlesin orpokodista tämän ollessa lapsi. Adoptioäiti, opettaja, oli ankara ja ylisuojeleva, mutta antoi tälle huomattavaa tukea opinnoissa. Jo 13-vuotiaana Albright kuitenkin teki lieviä omaisuusrikoksia. Hän joutui lopulta pidätetyksi törkeästä pahoinpitelystä.
Nuorisorikollisuudestaan huolimatta Albright valmistui high schoolista 15-vuotiaana ja pääsi Pohjois-Teksasin yliopistoon. 16-vuotiaana hänen hallustaan löydettiin kassakoneesta varastettua käteistä sekä aseita, ja hän joutui vuodeksi vankeuteen. Vapauduttuaan hän aloitti opinnot Arkansas State Teacher's Collegessa ja jatkoi niitä, kunnes joutui erotetuksi.
Vaikka Albright ei valmistunut opettajaksi, hän alkoi toimia virassa asiakirjaväärennösten avulla. Hänellä oli myös tytär vaimonsa kanssa, joka kuitenkin muutti hänestä erilleen 1965 ja otti virallisen avioeron vuonna 1974. Albright jatkoi omaisuusrikoksia ja sai lisäksi syytteen 9-vuotiaan tytön seksuaalisesta hyväksikäytöstä.
Vuonna 1985 Albright tapasi Arkansas'ssa Dixie-nimisen naisen, jonka tämä kutsui luokseen asumaan. Albright otti joka aamu papereita mukaansa ollakseen herättämättä vaimonsa epäilyjä. Albrightin uskotaan tapailleen prostituoituja jo tällöin.Poliisi pidätti Albrightin tämän kotoa 22. maaliskuuta 1991. Oikeudenkäynti alkoi 13. joulukuuta. Tekninen todistusaineisto oli varsin vähäinen, eikä syyllisyyttä muihin kuin Shirley Williamsin murhaan kyetty vahvistamaan. Hänet tuomittiin viiden vuoden vankeudesta elinkautiseen.
Käpykilli
Käpykilli ("Pachypanchax playfairii"), vanhalta suomenkieliseltä nimeltään käpykala, on pieni hammaskarppikala, jota pidetään joskus akvaariossa. 
Käpykilli voi kasvaa kymmensenttiseksi. Selkä on kullanruskea, vatsapuoli keltainen, kyljessä rivi punaisia pilkkuja. Lajin nimi tulee siitä, että koiras osaa pörhistää suomunsa käpymäisiksi.
Käpykilli on endeeminen Seychellien laji.
Käpykilli kiusaa pienempiä kaloja ja voi syödä ne. Koiraat taistelevat joskus reviireistä keskenään. Se viihtyy parhaiten, kun akvaariossa on paljon kasveja ja tummasävyinen sisustus. Kututarkoituksiin pidetään yhdessä yhtä koirasta ja kahta naarasta, jotka poistetaan altaasta pian kutemisen jälkeen, sillä laji syö helposti oman mätinsä.
Käpykilli syö lihapitoista sekaruokaa. Sopiva lämpötila on 23–25 °C.
M/S Linta
M/S "Linta" on Archipelago Lines Oy:n omistama vuonna 1962 Norjassa valmistunut yhteysalus. "Linta" liikennöi vuoteen 2011 saakka Saaristomerellä Naantalin ja Paraisten kaupunkien saaristossa niin kutsutulla Pienellä Rengastiellä, reitillä Nauvo–Seili–Hanka (Rymättylä). Aluksen pituus on 27 metriä ja sille mahtuu 99 matkustajaa, sekä 9–10 henkilöautoa tai 1 linja-auto ja 4 henkilöautoa.
M/S "Linta" korvattiin kesäkuussa 2011, kun Archipelago Lines Oy:n Norjasta ostama vuonna 1974 rakennettu M/S "Östern" asetettiin reitille. Sen autopaikka- ja matkustajakapasiteetti on suurempi kuin "Lintan". "Lintan" autopaikat eivät vilkkaimpana aikana riittäneet.
"Linta" rakennettiin Norjassa As Stord Verftin telakalla vuonna 1962 vuonolaivaksi. Se palveli Norjassa nimillä "Huglo" (vuoteen 1980), "Ulla-Förre" (1980–1987) ja "Björneland" (1987–1989). Vuonna 1989 Päike-matkailu osti aluksen Suomeen ja siirsi sen Päijänteelle reitille Sysmä-Kuhmoinen. Samalla aluksen nimi vaihtui "Lintaksi". Päijänteellä "Linta" liikennöi vuoteen 1999 saakka, jolloin se siirrettiin takaisin meriliikenteeseen. Alus oli käyttämättömänä Kotkassa muutaman vuoden, kunnes vuonna 2002 aluksella tehtiin peruskorjaus Virossa, ja se siirtyi nykyiselle reitilleen Saaristomerelle.
"Linta" asetettiin liikenteeseen Rymättylän ja Nauvon välille 2. kesäkuuta 2003 ja siten syntyi Pikku rengastie. Tästä Saariston rengastien lyhyemmästä reitistä muodostui nopeasti suosittu reitti niin pyöräilijöiden kuin autoilijoidenkin keskuudessa. Päällikkö Harri Järvisen mukaan ensimmäisen kesäkauden matkustajatavoitteeksi asetettiin 5 000 henkilöä. Järvinen on aluksen Suomessa oloajan pitkäaikaisin päällikkö ja on toiminut tehtävässään yli 15 vuotta. Matkustajatavoite ylittyi reilusti ja "Lintaa" käytettiin lähes kaksi kertaa arvioitua enemmän.
"Lintan" laituripaikka sijaitsi Paraisten kaupungin Nauvon pääsaaressa Storlandetissa, sen kirkonkylässä Nauvon vierasvenesatamassa. Sieltä se taittaa merimatkan Seilin saareen 25 minuutissa. Seilistä Hankaan matka kestää 35 minuuttia. Hanka sijaitsee Naantalissa, Rymättylän Aaslaluodon saaressa. Laivareitin varrelle on rakennettu kuusi vanhan mallin mukaista merimerkkiä.
Reittiaikataulussa ajalle 20. toukokuuta–28. elokuuta 2011, aluksi "Linta" ja myöhemmin "Östern" liikennöi joka päivä kolme kertaa edestakaisin välillä Nauvo–Seili–Hanka. Reitin matka-aika oli noin yksi tunti. Reitin laiturietäisyydet olivat Hanka–Seili 4,1 meripeninkulmaa ja Seili–Nauvo 3,3 mpk.
"Lintalla" on A-oikeuksin varustettu kahvila-ravintola Saariston Loisto. Se sijaitsee yläkerroksessa sisältäen 64 asiakaspaikkaa sisällä ja 24 kannella. Koska "Linta" kuuluu avustettavan liikenteen piiriin, Archipelago Lines määrittelee kuljetusmaksujen suuruuden itse. Arcipelago Lines myy myös tilausristeilyjä "Lintalle" aikataulun ja liikennöintikauden ulkopuolella.
Marmoritapparakala
Marmoritapparakala ("Carnegiella strigata" vanh. "Gasteropelecus strigatus") on tetrakaloihin kuuluva kala.
Marmoritapparakala jää yleensä vajaat viisi senttiä pitkäksi. Sen hopeanhohtoinen, mustajuovainen ruumis on erikoisen muotoinen, koska se on sopeutunut sieppaamaan ruokaa veden pinnasta.
Marmoritapparakala on peräisin Etelä-Amerikasta, Amazon- ja Caqueta-jokien vesistöistä.
Marmoritapparakala on rauhallinen parvikala, joka pysyttelee pinnan tuntumassa. Se hyppää helposti pois akvaariosta.
Marmoritapparakalalle sopiva lämpötila-alue on 24–28 °C ja pH 5-8. Ne voivat syödä vain ruokaa joka kelluu pinnalla; kuivatut hyönteiset ja tubifex-madot sopivat tähän oikein hyvin.
Waren avaus
Waren avaus on shakkiavaus, joka alkaa siirrolla:
Avaus on nimetty yhdysvaltalaisen Preston Waren (1821–1891) mukaan, joka pelasi usein erikoisia avauksia. Avaus on epätavallinen, jopa huonoksi arvioitu, joten se sijoittuu A00-luokkaan Encyclopaedia of Chess Openingsissa.
Sami Rintala
Sami Rintala (s. 1969) on suomalainen arkkitehti ja taiteilija, joka tuotti vuosina 1999–2003 yhdessä Marco Casagranden kanssa arkkitehtonisia installaatioita kotimaassa osallistuen lukuisiin kansainvälisiin arkkitehtuurin ja nykytaiteen näyttelyihin. He edustivat Suomea muun muassa Venetsian arkkitehtuuribiennaalissa 2000 ja Montrealin biennaalissa 2002. Heidän maineikas yhteinen teoksensa on muun muassa Chain Reactor.
Suomessa Rintala on saanut runsaasti huomiota myös huonekalujen suunnittelustaan. Rintala on cross over -arkkitehti, joka toimii arkkitehtuurin, kuvataiteen ja muotoilun aloilla. Hän sanoo töidensä perustuvan tarinan kerrontaan ja käsitteellisyyteen sekä pyrkivänsä paikan sallimien voimavarojen fyysisten, henkisten ja runollisten kerrokselliseen tulkintaan.
Osa Rintalan työtä on opettaminen ja luennointi taiteen ja arkkitehtuurin aloilla eri yliopistoissa. Hän opettaa usein työpajoissa, joissa opiskelijoita tavallisesti haastetaan osallistumaan ympäristön muokkaamisen suunnitteluun tai todenmukaisiin tilanteisiin.
Vuonna 2008 Rintala perusti arkkitehtitoimiston "Rintala Eggertsson Architects" yhdessä islantilaisen Dagur Eggertssonin kanssa. Toimisto sijaitsee sekä Oslossa ja Bodøssa. Sami Rintala on suunnitellut ohjelman vuoden 2009 Alvar Aalto -symposiumiin.
Airut:aamujen
Airut:aamujen on suomalaisen Tenhi-yhtyeen neljäs kokopitkä albumi. Levy jatkaa vuonna 2000 julkaistun mcd:n aloittamaa saagaa. Airut:aamujen julkaistiin itse asiassa jo vuonna 2004, ennen kolmatta albumia "Maaäet", bändin oman UTUstudio-yhtiön kautta, tällöin sivuprojektina Harmaan nimellä. Vuoden 2006 loppupuolella saksalainen Prophecy Productions uudelleenjulkaisi levyn, nyt Tenhin nimellä.
Airut:aamujen on tyyliltään riisutumpaa kuin Tenhin muu tuotanto: levyllä soivat käytännössä vain piano, rummut ja basso. Bändin mukaan -minicd:llä julkaistu kappale "Kielo" toimi suunnannäyttäjänä levylle.
Luettelo Lentolaivue 24:n ilmavoitoista ja sotatoimitappioista
Luettelo erittelee Suomen ilmavoimien Lentolaivue 24:n talvi- ja jatkosodassa saavuttamat ilmavoitot sekä sotatoimitappiot.
Suomalaiskoneiden tunnuksissa FR tarkoittaa Fokker D.XXI -konetta, BW tarkoittaa Brewster 239 -konetta ja MT tarkoittaa Messerschmitt Bf 109 -konetta.
Listassa on osa ilmavoimista suurella todennäköisyydellä kirjattu väärän tyyppiseksi viholliskoneeksi, koska taisteluolosuhteissa tunnistaminen ei aina ollut helppoa. Esimerkiksi Mustang - ja Spitfire -koneita ei tiettävästi käytetty Suomen rintamalla. Mustangit ovat todennäköisesti Jak-9 -koneita.
Heisenbergin kuva
Heisenbergin kuva on kvanttimekaniikan formalismin yksi muoto. Siinä systeemin tilaa kuvaavat "tilavektorit" eli aaltofunktiot ovat aikariippumattomia, ja observaabeleita kuvaavat lineaarioperaattorit riippuvat ajasta.
Merkitään suljetun systeemin tilaa merkinnällä formula_1 ja observaabelia formula_2 kuvaavaa operaattoria merkinnällä formula_3. Alaindeksi H viittaa siis Heisenbergin kuvaan. Jälkimmäinen siis kuvaa tilan formula_4 joksikin toiseksi (tai erityisesti identiteettioperaattorin tapauksessa samaksi) saman funktioavaruuden tilaksi formula_5. Toisin sanoen
formula_6
Koska operaattori riippuu ajasta, myös se funktio johon kuvaus tapahtui riippuu ajanhetkestä formula_7. Itse funktiot ovat kuitenkin määritelmän mukaan aikariippumattomia.
Merkitään tilan formula_4 konjugaattitilaa merkinnällä formula_9. Tällöin systeemin ollessa puhtaassa tilassa formula_4 observaabelin formula_2 odotusarvo formula_12 saadaan sisätulosta
formula_13
missä formula_14 on formula_9 ja formula_5 sisätulo.
Operaattori formula_17 toteuttaa "Heisenbergin liikeyhtälön"
formula_18
missä formula_19 on Diracin vakio, formula_20 on systeemin Hamiltonin operaattori ja formula_21 on operaattorin formula_22 ja Hamiltonin operaattorin kommutaattori. Yhtälön viimeinen termi ottaa huomioon observaabelin määritelmän mahdollisen eksplisiittisen aikariippuvuuden.
Heisenbergin kuva on yhtäpitävä Schrödingerin kuvan kanssa. Tämän voi todistaa seuraavasti. Schrödingerin kuvassa aaltofunktiot riippuvat ajasta Schrödingerin yhtälön mukaan. Tämä voidaan aina ratkaista formaalisti muotoon
formula_23
Tässä alaindeksi S viittaa Schrödingerin kuvaan. Observaabelin formula_2 odotusarvolle pätee tällöin tilassa formula_25
formula_26
Nyt siis
formula_27
Vastaava todistus voidaan tehdä sekoitetulle tilalle käyttäen tiheysmatriisia. Heisenbergin kuvassa tiheysmatriisi on siis aikariippumaton.
Hesperos
Hesperos (, "ilta") oli kreikkalaisessa mytologiassa Eoksen, aamuruskon, poika ja iltatähti. Hyginus kertoo hänen isänsä olevan Kefalos, mutta useammin isäksi nimetään Astraios. Roomalaisessa mytologiassa hänen vastineensa on Vesper, josta juontaa englannin kielen länttä tarkoittava sana "west" länteen laskevan auringon mukaisesti.
Johannes Tzetzes nimeää Hesperoksen Atlaksen pojaksi, joka oli kiinnostunut tähtitieteestä. Hän kiipesi Atlaksen harteille ja katosi. Iltatähdelle, tähdistä suurimmalle, annettiin nimi hänen mukaansa.
Diodoros mainitsee Hesperoksen hesperidien isoisänä ja Atlaksen veljenä, jolle hän antoi tyttärensä puolisoksi.
Hesperos sekoitettiin jo antiikin aikana Fosforokseen, aamutähteen, joka tunnettiin myös nimellä Eosforos. Syynä oli yksinkertaisesti se, että aamu- ja iltatähteä pidettiin alun perin kahtena eri taivaankappaleena, mutta kreikkalaisten hyväksyttyä tosiasian, että molempien kohdalla kyseessä on Venus, he omistivat ”vaeltavan tähden” Afroditelle (roomalaisten Venus), ja Hesperoksella saatettiin viitata sekä aamu- että iltatähteen.
Folk Aesthetic 1996–2006
Folk Aesthetic 1996–2006 on suomalaisen Tenhi-yhtyeen vuonna 2007 julkaisema kokoelmalevy. Levylle on koottu harvinaista ja julkaisematonta materiaalia Tenhin kymmenvuotisen uran varrelta. Levyn ohessa on 76-sivuinen kansivihko.
Udagamandalam
Udagamandalam () tai lyhemmin Udagai (tamiliksi உதகை, "Utakai"), eli entinen Ootacamund lyhennettynä Ooty, on kaupunki ja kunta Intiassa, Tamil Nadun osavaltiossa. 93 921 asukkaan Udagamandalam on myös Nilgirin piirikunnan pääkaupunki.
Udagamandalam sijaitsee lähellä kolmen osavaltion rajaa, jossa Tamil Nadu, Kerala ja Karnataka kohtaavat. Kaupunki on runsaan kahden kilometrin korkeudessa luonnonkauniilla paikalla Nilgiri-vuoristossa. Udagamandalam on UNESCOn maailmanperintöluetteloon kuuluvan Nilgirin rautatien päätepysäkki.
Ensimmäiset tiedot Udagamandalamin alueesta ovat 1100-luvulta, jolloin sitä hallitsi Hoysala-kuningas Vishnuvardhana. Vuonna 1799 alue siirtyi Englannin Itä-Intian kauppakomppanialle, kun Mysoren kuningaskunnan hallitsija teki rauhansopimuksen kauppakomppanian kanssa.
Vaikka intialainen toda-heimo oli ensimmäinen alueen asuttaja, nykyinen Udagamandalam on brittiläistä alkuperää. Coimbatoren varainkerääjä John Sullivanin kivitalo valmistui 1822. Tämän jälkeen Sullivanin johdolla kaupunkiin rakennettiin mökkejä ja klubeja sekä muita rakennuksia, jotta brittiläiset virkamiehet pääsisivät virkistäytymään raikkaassa, eikä niin kuumassa, vuoristoilmassa .
Nilgirin rautatie ulottui Udagamandalamiin saakka vuonna 1908.
PAN Vision Publishing
PAN Vision Publishing Oy (vuoteen 2005 PAN Vision Oy) oli vuonna 1992 perustettu ruotsalaiseen PAN Vision Groupiin kuuluva Suomen tytäryhtiö, joka valmisti ja jakeli elokuvia, televisio-ohjelmia ja pelejä. PAN Vision levitti muun muassa Yleisradion (Yle TV1:n ja Yle TV2:n) ja MTV3:n itse tuottamat televisio-ohjelmat DVD:nä, kuten esimerkiksi Kotikatu, Hovimäki, Spede Show ja Hynttyyt yhteen. Yritys lakkautettiin vuonna 2008, jolloin toiminta siirrettiin PAN Vision Finland Oy:hyn.
PAN Visionin elokuva- ja kuvatallennetoiminta siirtyi 7. syyskuuta 2011 solmitun sopimuksen mukaisesti tanskalaiselle Scanbox Entertainmentille.
Nilgirivuoret
Nilgirivuoret (; "siniset vuoret") on vuoristo eteläisessä Intiassa Tamil Nadun ja Keralan osavaltioissa. Se on osa Deccanin ylängön länsireunan muodostavaa Länsi-Ghatien vuoristoa.
Vuoret nousevat jyrkästi ympäröivältä tasangolta 1 800–2 400 metrin korkeuteen. Nilgirivuorten korkein kohta on 2 637 metrin korkuinen Doddabetta.
Vuoristoon on perustettu niiden ainutlaatuista luontoa suojeleva Nilgirin biosfäärialue, joka kuuluu Unescon Ihminen ja biosfääri -ohjelmaan.
Vuoristossa kulkeva rautatie, Nilgiri Mountain Railway, on Unescon maailmanperintökohde.
Bench
Bench on Etiopiassa puhuttava pohjoisomoottinen kieli, jota puhuu äidinkielenään noin 174 000 Bench Majin alueella asuvaa henkilöä (1998). Toisin kuin alueen muissa kielissä benchissä on foneemisia tooneja peräti kuusi.
Benchin kielessä on neljä vokaalia: /i e a o u/
Vokaalien lisäksi on myös kuusi toonia. Niistä viisi on tasaisia ja yksi nouseva (joskus pidetään korkeana nousevana). Käyttäen o-kirjainta esimerkkinä, toonit kirjoitetaan näin: /ő ó ō ò ȍ ǒ/
Benchin kielen katsotaan jakautuvan kolmeen keskenään ymmärrettävään murteeseen, jotka ovat:Demonstratiiveihin luetaan "háng" "täällä", "ēk" "tuolla", "jìnk" "siellä", "nēɡ" "tuolla alhaalla", "nèk" "tuolla ylhäällä". Itsenäisinä sanoina tai yhdessä determinanttiliitteiden "ùʂ" tai "àʂ" kanssa nämä sanat toimivat demonstratiivipronomineina eli "tämä ihminen", "tuo ihminen" jne. Kun näihin lisätään nominilausekkeen osoitin "-à", niistä tulevat demonstratiiviadjektiivit:
Suomalainen kärsäkirja
Suomalainen kärsäkirja on Arto Paasilinnan kirjoittama humoristinen kirja, jonka on julkaissut WSOY vuonna 2005. Teos on julkaistu myös Kari Pajun lukemana äänikirjana.
Kirja kertoo sirkusnorsu Emilian vaiheista ensin Moskovan sirkuksessa ja muualla Venäjällä ja sitten Suomessa, jossa EU on kieltänyt sirkusnorsut. Omistaja Lucia Lucander solmii lämpimän ihmissuhteen maanviljelijä Paavo Satoveräjän kanssa. Alkaa matka norsun kyydissä Satakunnasta Saimaan kanavan kautta Afrikkaan asti. Matkan aikana tapahtuu jos jonkinlaista, muun muassa Emilian humaltuminen ja heinätöihin joutuminen.
M/S Pearl Seaways
M/S Pearl Seaways () on tanskalaisen DFDS Seawaysin autolautta. Se liikennöi Oslo–Kööpenhamina -reitillä.
M/S "Athena" oli Rederi AB Sliten matkustaja-alus. Se rakennettiin Wärtsilä Meriteollisuuden Pernon telakalla Turussa. Laiva valmistui vuonna 1989 ja luovutettiin Slitelle 18. huhtikuuta 1989. Luovutuksen jälkeen alusta käytiin esittelemässä sen kotisatamassa Slitessä, kuten varustamo oli menetellyt uudisrakennusten kanssa aikaisemminkin. M/S Athena jäi kuitenkin viimeiseksi Slitessä esitellyksi alukseksi ennen varustamon konkurssia.
"Athena" asetettiin Maarianhamina–Tukholma-risteilyliikenteeseen, jossa se palveli 16.8.1993 asti. Tämän jälkeen alus huutokaupattiin Sliten konkurssin vuoksi 23. syyskuuta 1993 Star Cruisesille. Alus kastettiin "Star Aquariukseksi" ja siirrettiin risteilemään Singaporesta.
M/S "Pearl Seawaysin" sisaralus on M/S "Star Pisces" (alk. M/S "Kalypso").
Matkalla Oslosta Kööpenhaminaan 17. marraskuuta 2010 aluksen autokannella syttyi tulipalo, mutta miehistö sai palon sammutettua. Alus oli muutamia päiviä pois liikenteestä. Uuden nimen se sai tammikuussa 2011.
Kansikuvaus on Star Cruisesin ajalta.
Kansi 1: Konehuoneet
Kansi 2: Konehuoneet
Kansi 3: Autokansi
Kansi 4: Nostettava Henkilöautokansi
Kansi 5: Hytit 5101-5955
Kansi 6: Spa, allasbaari, hytit 6101-6703
Kansi 7: Seven Seas-ravintola, neuvonta, Compass Disco, Children's Corner, Bake 'n' Coffee-kahvila, Tax-free
Kansi 8: Blue Riband-ravintolabaari, Kahvila Lighthouse, Marco Polo-ravintola, Captain's Lounge, Admiral Bar, Columbus-yökerho
Kansi 9: Hytit 9101-9801
Kansi 10: Hytit 10101-10820
Kansi 11: Konferenssitilat, auditorio, ulkoilma-allas, allasbaari, komentosilta
Kansi 12: Lenkkeilyrata, aurinkokansi
Suzanne Farrell
Suzanne Farrell (s. 16. elokuuta 1945) oli 1900-luvun tunnetuimpia yhdysvaltalaisia balettitanssijoita. Muiden muassa George Balanchine teki hänelle useita koreografioita.
Tuleva ballerina syntyi nimellä Roberta Sue Ficker Cincinnatissa ja opiskeli Cincinnatin konservatoriossa. Hänet valittiin vuonna 1959 Fordin säätiön stipendillä Balanchinen School of American Balletin opiskelijaksi New Yorkissa. Hänen uraputkensa alkoi New York City Balletin jäsenyydellä vuonna 1961.
Farrellin asema New Yorkin baletissa kohosi nopeasti, ja ensimmäiset erityisesti häntä varten luodut roolit ovat vuodelta 1963. Kun hän meni vuonna 1969 naimisiin tanssija Paul Meijan kanssa, Farrellin yhteistyösuhde Balanchinen kanssa kärsi, ja Farrell jätti baletin vuonna 1970. Euroopassa vietetyn ajanjakson jälkeen hän kuitenkin palasi New Yorkiin, jossa hänen tiivis yhteistyönsä Balanchinen kanssa jatkui huhtikuuhun 1983, jolloin tämä kuoli.
Farrellin ura balettitanssijana alkoi lähetä loppuaan pian Balanchinen kuoltua. Hänelle kehittyi artriitti, joka pakotti hänet vetäytymään lopullisesti vuonna 1989. Hän on sen jälkeen muun muassa perustanut Suzanne Farrell Balletin 2000 ja saanut Yhdysvaltain National Medal of Artsin vuonna 2003.
Oscar &amp; Lucinda – kohtalon korttipeli
Oscar & Lucinda – kohtalon korttipeli (televisioesityksessä käytetty nimeä Oscar ja Lucinda) on Gillian Armtrongin ohjaama elokuva vuodelta 1997. Se perustuu Peter Careyn romaaniin "Oscar ja Lucinda". Se kertoo papin ja lasitehtailijan tarinaa ja sijoittuu pääosin Australiaan.
Kylmät hermot, kuuma veri
Kylmät hermot, kuuma veri on Arto Paasilinnan kirjoittama humoristinen romaani, jonka on julkaissut WSOY vuonna 2006. Teos on julkaistu myös Kari Pajun lukemana äänikirjana.
Kirja kertoo Antti Kokkoluodosta. Antti syntyy tammikuussa 1918 ja hänen lapsenpäästäjänsä ennustaa Antin kuolinpäiväksi 12. heinäkuuta 1990. Kirjan tapahtumat liittyvät Suomen historiaan. Kirjassa Antti kokee muun muassa kieltolain ja sen aiheuttamat tapahtumat, lapualaisliikkeen muilutukset sekä Nivalan konikapinan.
You Boyz Make Big Noize
You Boyz Make Big Noize on alkuperäisen Sladen viimeinen albumi vuodelta 1987. Albumi ei ollut arvostelu- ja myyntimenestys. Kaikki kappaleet Holder/Lea, ellei toisin mainita.
Vuoden 2007 remasteroidun version bonuskappaleet
Stomp Your Hands, Clap Your Feet
Stomp Your Hands, Clap Your Feet on brittiläisen Slade-yhtyeen vuonna 1974 julkaistu Pohjois-Amerikan versio albumista "Old, New, Borrowed and Blue". 
Kappaleet "My Town" ja "My Friend Stan" on jätetty pois, sillä ne julkaistiin jo kokoelmalevyn "Sladest" Pohjois-Amerikan versiossa.A-puoli
B-puoli