Kääpiöpinseri
Kääpiöpinseri on FCI:n ryhmään 2 (pinserit, snautserit, molossityyppiset ja sveitsinpaimenkoirat) kuuluva rotu. Rodun suosio on kasvanut tasaisesti 2000-luvulla, ja vuonna 2006 Suomessa rekisteröitiin yli 650 pentua.
”Iso koira pienessä koossa” kuvaa kääpiöpinseriä hyvin. Kääpiöpinserit ovat keskimäärin kiivaita, ystävällisiä, valppaita ja eloisia. Vilkkauden vuoksi kääpiöpinseri ei ole kaikista helpoin koulutettava.
Rotuna kääpiöpinseri on suhteellisen terve ja pitkäikäinen.
Suomen Kennelliitto ry:n jalostustieteellinen toimikunta on kokouksessaan 5/2007 (20.6.2007) hyväksynyt kääpiöpinsereille seuraavan rotukohtaisen PEVISA-ohjelman:
”Pentujen vanhemmista tulee olla polvitutkimuslausunto ja voimassa oleva silmätutkimuslausunto, joka ei saa olla 24 kuukautta vanhempi. Ohjelma on voimassa 1.1.2008–31.12.2012.”
Lyhytturkkisena rotuna kääpiöpinseri on melko kylmänarka, joten talvella kääpiöpinseri tarvitsee vaatteita. Erityisesti korvat ovat herkät paleltumaan, joten kovilla pakkasilla ne on syytä suojata pipolla ja laittaa koiralle esimerkiksi potkupuku.
Rotua pidetään nykyisin enimmäkseen seurakoirana. Kääpiöpinserit ovat aktiivisia ja kestäviä, ja soveltuvat hyvin lenkkikaveriksi ja tarvitsevat puuhastelua. Pelkäksi sohvaperunaksi rotu ei sovellu. Suosittuja harrastuksia ovat muun muassa toko, agility ja koiranäyttelyt. Kääpiöpinseri on nopea oppimaan. Motivointikeinoina voidaan käyttää esimerkiksi leluja ja makupaloja. Monet kääpiöpinserit ovatkin hyvin ahneita, mistä on hyötyä koiran kouluttamisessa.
Rotu on myös hyvä vahtikoira, joka vahtii kotiaan sekä omistajiaan.
Rotua käytetään esimerkiksi Israelissa vahtikoirana, joka haukkumalla ilmoittaa vieraat tulijat.
Rotu on kotoisin Saksasta. Rotu sai alkunsa, kun pinseripentueisiin syntyi pienikokoisia pentuja, jotka yleensä tapettiin. Näiden pienikokoisten pinsereiden todettiin kuitenkin olevan elinkelpoisia ja hyviä vahti- ja rottakoiria. Vielä nykyäänkin löytyy sukulinjoja, joissa nämä ominaisuudet tulevat vielä esille.
Omaksi rodukseen kääpiöpinseri tunnustettiin vuonna 1906. Suomeen ensimmäiset kääpiöpinserit tulivat 1920-luvulla. Varsinainen kasvatustyö Suomessa alkoi kuitenkin vasta 1950-luvulla.
Alkuperäisen käytön takia rodulta on typistetty korvat ja häntä, jotta rotat eivät saisi otetta koirasta. Typistäminen on nykyään kuitenkin eläinsuojelulakien johdosta kielletty. Suomessa hännän typistämiskielto tuli voimaan 1. heinäkuuta 1996. Typistetyt yksilöt, jotka ovat syntyneet vuoden 2000 jälkeen, eivät saa osallistua koiranäyttelyihin, kokeisiin, kilpailuihin tai muihin Suomen kennelliiton alaisiin virallisiin koiratapahtumiin.
Kääpiöpinserin tulisi olla pinserin pienoiskuva ilman kääpiökoiramaisia piirteitä. Kääpiöpinseri on 25–40 cm korkea ja painaa 4–11 kg. Rungon rakenne on neliömäinen. Kääpiöpinserillä on lyhyt, tiheä ja sileäkarvainen turkki. Suomessa hyväksyttyjä värejä ovat ruskea (punaruskeasta tummaan punaruskeaan) ja musta ruskeilla merkeillä (black & tan). Korvat voivat olla pystyt tai eteenpäin taittuneet. Häntä on luonnollinen. Purenta on leikkaava. Kääpiöpinseri liikkuu maatavoittavalla ravilla. Kuono on hoikka ja pitkä.
Yhdysvalloissa ja Iso-Britanniassa kääpiöpinserille on omat rotumääritelmät, jotka eroavat jonkin verran meillä käytössä olevasta FCI:n rotumääritelmästä. Näin myös koirien ulkonäössä on eroja. Yhdysvalloissa kääpiöpinserit ovat usein kevyitä ja korkearaajaisia. Yhdysvalloissa sallittuja värejä ovat myös ruskea ruskeilla merkeillä (chocolate & tan), sininen ruskeilla merkeillä, sininen, fawn sekä valkoinen. Sekä Yhdysvalloissa että Iso-Britanniassa kääpiöpinserille toivotaan ns. hackney-tyylistä liikkumista, jossa koira nostelee etutassuja hackney-hevosen tapaan. Suomessa tällaiset liikkeet katsotaan virheeksi. Typistäminen on yleistä muun muassa USA:ssa, mutta Suomessa se on kiellettyä, kuten myös monessa muussa Euroopan maassa.