hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Adaptiivinen järjestelmä
Adaptiivinen järjestelmä on joukko todellisia tai teoreettisia elementtejä, jotka muodostavat sellaisen kokonaisuuden, joka yhdessä "pystyy vastaamaan ympäristön muutoksiin reagoivilla osillaan".
Takaisinkytkentäsilmukat ovat olennainen adaptiivisten järjestelmien piirre. Esimerkkejä niistä ovat luonnon ekosysteemit, yksilölliset organismit, ihmisten muodostamat yhteisöt ja perheet.
Myös monet ihmisen kehittämät järjestelmät ovat adaptiivisia järjestelmiä. Laitteissa voi olla adaptiivisia menetelmiä: kehittyneitä säätöalgoritmeja tai tekoälyn alueeseen liittyviä piirteitä.
Esimerkiksi roboteissa on ohjaustoimintoja, jotka käyttävät takaisinkytkentäsilmukoita hyväkseen tunnistellakseen ympäristöä mittausten avulla. Silloin kun mittaussignaali vaikuttaa vastaavaan ohjausarvoon, puhutaan takaisinkytkennästä ja kysymyksessä on (ainakin osittaisesti toteutettu) adaptiivinen järjestelmä.
Niklas Jihde
Niklas Jihde (s. 19. kesäkuuta 1976 Hjärup) on ruotsalainen entinen salibandyn pelaaja. Hän edusti urallaan Pixbo Wallenstamia, AIK:ta ja Linköpingiä.
Jihde spekuloi lopettavansa kauden 2008–2009 jälkeen. Sittemmin Jihde kävi pelaamassa vielä Ruotsin 2-divisioonassa yhden kauden Linköpingissä ennen uransa päättämistä.
Suomi.fi
Suomi.fi on verkkopalvelu, josta löytyvät kootusti kaikki julkisen hallinnon palvelut ja asiointikanavat. Palvelu on tarkoitettu kansalaisille, yrityksille ja viranomaisille. Verkkopalvelussa esitetään tietoja julkisista palveluista, joita tuottavat muun muassa valtion virastot, laitokset, kunnat, valtionyhtiöt tai valtion liikelaitokset.
Palvelun avulla kansalainen voi
Palveluun kirjaudutaan omilla pankkitunnuksilla, mobiilivarmenteella tai varmennekortilla. Palvelu on käytettävissä suomeksi, ruotsiksi ja englanniksi. Palvelu toimii teknisesti erilaisilla käyttöjärjestelmillä, päätelaitteilla, verkkoselaimilla ja mobiililaitteilla. Palvelu on käytettävissä myös erilaisten apuvälineiden, kuten ruudunlukuohjelman, avulla.
Suomi.fistä löytyvät kaikki julkisen hallinnon palvelut, jotka tuodaan näkyville Suomi.fi:hin Suomi.fi-palvelutietovarannosta. Palveluiden rinnalla tarjotaan opastavia sisältöjä eri elämäntilanteisiin, joissa on asioitava useiden eri viranomaisten kanssa. Suomi.fi yritykselle -osio kokoaa yrityksen tarvitsemat palvelut yhteen osoitteeseen. Se sisältää tietoa yritystoiminnan eri vaiheista ja auttaa käyttäjää niin yrityksen perustamiseen kuin kasvuun ja kehittämiseen liittyvissä kysymyksissä. Tietosisällön yhteyteen nostetaan aiheeseen tarjolla olevia palveluja, jolloin ne muodostavat yhden selkeän kokonaisuuden.
Suomi.fi-verkkopalvelussa toimii myös Viestit- ja Valtuudet-palvelu. Viestit-palvelun avulla kansalainen voi viestiä julkisen hallinnon organisaatioiden kanssa sähköisesti, sillä julkisen hallinnon organisaatiot lähettävät viestit (kuten päätökset ja tiedoksiannot) sähköisesti suoraan verkkopalveluun kirjautuneelle käyttäjälle. Valtuudet-palvelun avulla henkilö tai yrityksen edustaja voi valtuuttaa toisen henkilön toimimaan puolestaan sähköisissä palveluissa.
Suomi.fi-verkkopalvelun sisältöön ja käyttöön liittyvästä neuvonnasta vastaa Kansalaisneuvonta. Kansalaisneuvonta on julkisen hallinnon neuvontapalvelu, joka opastaa oikeiden julkisten palveluiden ääreen ja neuvoo sähköisessä asioinnissa. Kansalaisneuvonta palvelee puhelimitse ja sähköpostitse. Yritys-Suomi-puhelinpalvelu neuvoo yrityksen perustajia ja toimivia yrityksiä eri tilanteissa. Yritys-Suomi-puhelinpalvelu palvelee suomeksi numerossa 0295 020 500 ja ruotsiksi numerossa 0295 020 501.
Suomi.fi on myös sosiaalisessa mediassa: Suomi.fitä voi seurata Facebookissa sivulta "suomifi" ja suomifiyritykselle ja Twitterissä "suomifi ja suomifiyritys". YouTube-kanavalla on julkaistu verkkopalvelun esittelyvideoita.
Suomi.fitä on kehitetty osana Kansallista palveluarkkitehtuuriohjelmaa . Uuden Suomi.fin ensimmäinen kehitysversio kansalaisille julkaistiin 15. joulukuuta 2015 osoitteessa beta.suomi.fi. Uudistunut Suomi.fi julkaistiin kaikkien käyttöön 3. heinäkuuta 2017. Suomi.fistä vastaa Väestörekisterikeskus.
Otoakustinen emissio
Otoakustinen emissio ("OAE") on sisäkorvan tuottama ääni, jota syntyy sekä spontaanisti että vastineena ärsykkeelle.
Otoakustista emissiota seuraamalla voidaan tutkia korvan ja kuulon toimintaa. Otoakustista emissiota käytetäänkin mm. seulottaessa vastasyntyneiden kuulon toimintaa. Tutkimuksessa lähetetään korvaan ääniärsyke ja mitataan syntynyttä vastetta.
Karsikko (Joensuu)
Karsikko on kaupunginosa Pielisjoen rannalla, Joensuussa. Alue rakennettiin pääosin 1970–1980-lukujen vaihteessa. Alueella on omakotitalo- , rivitalo- ja pienkerrostaloasutusta. Yli 4000 asukkaan Karsikko on väkiluvultaan Joensuun kolmanneksi suurin kaupunginosa. Alueen läpi virtaavia jokia ovat mm. Oksoja ja Iiksenjoki.
Karsikko oli osa Pielisensuun kuntaa, mutta päätyi osaksi Joensuun kaupunkia yhdessä Mutalan, Hukanhaudan ja Noljakan kaupunginosien kanssa kuntaliitoksella vuonna 1954.
Karsikon kaupunginosassa on sijainnut kansanperinteellinen vainajien muistometsä, "karsikko", josta kaupunginosa on saanut nimensä.
Karsikkoon luettavia alueita ovat Kettuvaara, Kissamäki ja Asevelikylä. Kettuvaaran nimi tulee pienestä vaarasta. Siellä on Pielisensuun seurakunnan pappila ja henkilökunnan asuntoja. Kettuvaara-nimi on säilynyt muun muassa alueella olevan Kettuvaaran hautausmaan nimessä.
Karsikon koulu on LUMA-painotteinen alakoulu, joka on aktiivisessa yhteistyössä muiden joensuulaisten LUMA-painotteisten koulujen ja oppilaitosten kanssa, erityisesti Pielisjoen koulun kanssa. Karsikon koulu aloitti toimintansa Pielisensuun kouluna vuonna 1892. Koulu perustettiin pääasiassa läheisen Karsikon sahan ympärille kehittyneen asutustihentymän tarpeisiin. Karsikon sahan johtaja C.J. Cederberg oli myötämielinen koulun perustamishankkeelle ja lupasi antaa koulun tarvitsemat tilat veloituksetta Karsikon sahalta. Koulun ensimmäiseksi opettajaksi palkattiin ylioppilas Hassinen, ja koulu avattiin 25. tammikuuta 1892, kello kymmenen aamulla.
Koulun nykyinen rehtori on Jussi T. Koski. Vararehtorina toimii Tero Kemiläinen.
Pielisjoen koulu on Karsikossa sijaitseva yläkoulu. Siellä ovat Joensuun yläkoulujen musiikki- sekä LUMA-luokat. Koulun rehtorina toimii Jouni Partti. Koulussa on 38 opettajaa ja hieman yli 400 oppilasta. Suomen ensimmäinen peruskoulun oppilaskunta perustettiin Pielisjoen koululle vuonna 1976 nimellä Karsikon yläasteen koulun oppilaskunta.
Karsikon kirjasto on Joensuun seutukirjaston sivukirjasto. Kirjaston kohtalo on ollut vaakalaudalla koko 2000-luvun ajan. Kesäkuussa 2010 Joensuun kulttuuri- ja nuorisolautakunta päätti säilyttää kirjaston. Toisen kerran samansisältöinen päätös tehtiin 14.6.2011.
Kirjasto toimii entisessä kansakoulun rakennuksessa, joka on rakennettu 1892. Se peruskorjattiin kirjastoksi 1980-luvun alussa.
Karsikossa on pienvenerannan vieressä uimaranta. Rannalle pääsee Pohjolankadulta. Pielisjoen virtaus on vaarallinen myös uimarannan kohdalla. Iiksenjoki sopii hyvin melontaan.
Oops!… I Did It Again (kappale)
”Oops!… I Did It Again” on ensimmäinen single Britney Spearsin albumilta "Oops!… I Did It Again". Singlen on tuottanut Max Martin ja Rami. Suomalainen metallibändi Children of Bodom on tehnyt siitä coverin.
Jalkaväkirykmentti 14 (jatkosota)
Jalkaväkirykmentti 14 eli JR 14 oli jatkosodan aikainen Lounais-Suomen sotilasläänin perustama jalkaväkirykmentti. Rykmentti kuului aluksi 1. divisioonaan, mutta jo ennen sodan puhkeamista siirrettiin Merivoimien komentajan alaisuuteen Ahvenanmaalle.
Turun suojeluskuntapiiri perusti rykmentin pataljoonista kaksi Turussa ja kolmannen Mynämäellä.Puolustusvoimien materiaalitilanne oli jatkosodan alkaessa huomattavasti parempi kuin talvisodan alussa, mutta aivan kaikilta osin ei rykmentin määrävahvuuksia saavutettu.Jalkaväkirykmentti siirrettiin merivoimien komentajan alaisuuteen Ahvenanmaalle miehitysjoukoksi, mutta kuljetettiin sieltä jo heinäkuussa Jäämeren rannikolle auttamaan saksalaisia näiden pyrkiessä kohden Muurmanskia.
Syksyllä 1941 Jalkaväkirykmentti 14 siirtyi Kuusamon itäpuolelle Kiestinkiin, jossa se kävi kovia taisteluita marraskuussa ja seuraavana keväänä. Pääosa rykmentistä lakkautettiin 21. syyskuuta 1942. Ainoastaan II Pataljoona jatkoi palveluksessa nimellä vahvennettu II/JR 14.
Keväällä 1944 vahvennetun II/JR 14:n nimi muutettiin Erillinen Pataljoona 11:ksi.
Varsinais-Suomen maakuntakomppania on valinnut Jalkaväkirykmentti 14:n perinnejoukko-osastokseen.
Roman Bondaruk
Roman Bondaruk (s. 20. kesäkuuta 1974 Lviv) on ukrainalainen pistooliampuja.
MM-kilpailuissa Bondaruk on saavuttanut joukkuepronssia Lahdessa 2002 25 m olympiapistoolissa ja Zagrebissa 2006 25 m vakiopistoolissa. Olympialaisissa Pekingissä 2008 hän oli kuudes 25 m olympiapistoolissa tuloksella 774.7 (580+194.7).
Uusi Tie
Kustannus Oy Uusi Tie on Suomen Evankelisluterilaisen Kansanlähetyksen yhteydessä toimiva kustannusyhtiö, joka julkaisee kristillisiä lehtiä, kirjoja ja äänitteitä.
Uusi Tie on julkaissut mm. seuraavien kirjailijoiden teoksia: Pekka Eskelinen, Leif Nummela, Seppo Hämäläinen, Jaakko Mäkeläinen, Keijo Rainerma, Timo Eskola, Pekka Reinikainen, Lennart Saari, Jarmo Sormunen, Teuvo V. Riikonen, Jukka Sariola, Risto Soramies, Sakari Kähkönen, C. O. Rosenius, Per-Olof Malk, Leena Auranen, Eero Junkkaala, Liisi Jokiranta, Asta Lehtimäki, Matti Väisänen, Soili Haverinen, Mailis Janatuinen, Uuras Saarnivaara, Tapio Puolimatka ja Öivind Andersen.
Kustannus Oy Uusi Tie julkaisee seuraavia lehtiä:
Kustannus Oy Uuden Tien kustantama Jukka Sariolan kirja "Ystäväni Seija - kutsumuksena Afganistan" valittiin vuoden kristilliseksi kirjaksi 2015. Valinnan suoritti kansanedustaja Jutta Urpilainen. Kirja kertoo Afganistanissa heinäkuussa 2014 surmansa saaneesta Kansanlähetyksen avustustyöntekijä Seija Järvenpäästä ja hänen ystävyydestään Jukka Sariolan kanssa.
Skepsis ry antoi vuoden 2008 Huuhaa-palkinnon Kustannus Oy Uusi Tielle näennäistieteen levittämisestä yhtiön julkaistua kasvatustieteen professori Tapio Puolimatkan kirjat "Usko, tiede ja Raamattu" ja "Usko, tiede ja evoluutio". Skepsis katsoo kirjojen sekoittaneen uskonnon ja tieteen ja näkee kirjojen tarkoituksena fundamentalistisen uskonnon ja luomisopin tuomisen kouluopetukseen. Puolimatka analysoi Skepsiksen lausumaa kirjassaan "Tiedekeskustelun avoimuuskoe" (2010). Hän katsoo Skepsiksen rikkovan useita tieteellisen keskustelun periaatteita: (1) Skepsis hyökkää henkilöä eikä väitettä vastaan, (2) ohittaa vastustajan väitteen luomalla siitä irvikuvan, (3) luo väärän vastakkainasettelun. Puolimatka arvosteli lehtihaastattelussa sitä, että Skepsiksen lausumassa ei käsitellä hänen esittämiään argumentteja, vaan spekuloidaan kirjoittamisen motiiveilla. Hän piti kuitenkin myönteisenä sitä, että ateistit ovat kiinnostuneita hänen kirjoistaan.
Aasian GP2-kausi 2008–2009
Aasian GP2-kausi 2008–2009 oli Aasian GP2-sarjan toinen kausi. Kausi alkoi 18. lokakuuta 2008 Kiinasta ja päättyi 19. huhtikuuta 2009 Bahrainiin. Kaudella ajettiin 12 kilpailua kuutena viikonloppuna. Dubain sprinttikilpailu 6. joulukuuta peruttiin rankkasateesta johtuneen tulvimisen takia.
Kuljettajien mestaruuden voitti Kamui Kobayashi, toiseksi sijoittui belgialainen Jérôme d’Ambrosio ja kolmanneksi espanjalainen Roldán Rodríguez. Tallimestaruuden voitti DAMS. Kauden aikana nähtiin useita kuljettajanvaihdoksia, joista esimerkkinä Trident, jolla kilpaili yhteensä seitsemän kuljettajaa kauden aikana.
Asteriski tarkoittaa paalupaikkaa, joka on saavutettu ensimmäisen kilpailun kahdeksannesta sijasta.
Suuntaissärmiö
Suuntaissärmiö (suunnikassärmiö eli parallelepipedi) on kuusitahkoinen monitahokas, jonka tahkot ovat suunnikkaita.
Suuntaissärmiöllä on kahdeksan kärkipistettä ja kaksitoista särmää. Särmät muodostavat kolme ryhmää, joissa kussakin on neljä keskenään yhdensuuntaista ja yhtä pitkää särmää. Vastakkaiset tahkot ovat yhdensuuntaiset. Suuntaissärmiö on särmiö, jossa mitkä tahansa kaksi vastakkaista tahkoa voidaan tulkita pohjiksi ja muut neljä tahkoa sivutahkoiksi.
Suuntaissärmiön erikoislajeja ovat suorakulmainen särmiö, jonka sivut ovat suorakulmioita, romboedri, jonka sivut ovat neljäkkäitä, sekä kaikkein säännöllisimpänä kuutio, jonka sivut ovat neliöitä.
Suuntaissärmiön avaruuslävistäjät leikkaavat toisensa samassa pisteessä, joka on suuntaissärmiön symmetriakeskus. Erikoistapauksia lukuun ottamatta suuntaissärmiöllä ei ole symmetria-akselia eikä symmetriatasoa, mutta jokaisella tahkolla on symmetriakeskus.
Suuntaissärmiön tilavuus saadaan kertolaskulla "Ah", missä "A" on jonkin tahkon ("kannan") pinta-ala, ja "h" on särmiön korkeus eli kyseisen tahkon kohtisuora etäisyys vastakkaisesta tahkosta (ks. kuva).
Suuntaissärmiön tilavuus voidaan myös laskea käsittelemällä sen yhdestä kärkipisteestä alkavia, erisuuntaisia särmiä vektoreina:
a = ("a", "a", "a"), 
b = ("b", "b", "b") ja
c = ("c", "c", "c").
Tällöin suuntaissärmiön tilavuus on sama kuin näiden vektorien skalaarikolmitulon itseisarvo:
Näin on, koska jos "b" ja "c" muodostamaa sivua käytetään kantana, on näiden sivujen muodostaman suunnikkaan pinta-ala yhtä suuri kuin vastaavien vektorien ristitulo, joka määritelmän mukaan on
missä "θ" on sivujen b välinen kulma.
Suuntaissärmiön korkeus taas on 
missä "α" on sivun a ja sitä vastaan kohtisuoran korkeussuunnan "h" välinen kulma. Ristitulon määritelmän mukaan tämä korkeussuunta on samalla ristitulovektorin formula_2 suunta.
Tästä seuraa edelleen, että tilavuus 
mikä vektorien pistetulon määritelmän mukaan on yhtä suuri kuin a · (b × c).
Jos suuntaissärmiön sivut komponenttimuodossa ilmoitettuina vektoreina ovat a = "(a, a, a)", b = "(b, b, b)" ja c = "(c, c, c)", on suuntaissärmiön tilavuus yhtä suuri kuin näistä muodostetun matriisin determinantin itseisarvo :
Yksinkertaisimmassa tapauksessa sivut a, b ja c ovat koordinaattiakselien suuntaisia, jolloin kyseessä on suorakulmainen särmiö. Tällöin näistä komponenteista kaikki muut paitsi "a", "b" ja "c" ovat nollia, jolloin tämä lauseke yksinkertaistuu muotoon
eli suorakulmaisen särmiön tilavuus saadaan kertomalla sen erisuuntaisten särmien pituudet keskenään.
Stevan Pletikosić
Stevan Pletikosić (s. 14. maaliskuuta 1972 Kragujevac) serbialainen kivääriampuja ja olympiamitalisti.
Pletikosić on saavuttanut olympialaisissa pronssia Barcelonassa 1992 50 m pienoiskiväärin makuussa. Hän on osallistunut viisiin olympialaisiin. Lisäksi Pletikosić on saavuttanut MM-kilpailuissa hopeaa Milanosaa 1994 50 m pienoiskiväärin makuussa ja Zagrebissa 2006 50 m pienoiskiväärin asentokilpailussa.
Ensio Kosta
Ensio Kosta (2. maaliskuuta 1923 – 4. lokakuuta 1986), oikealta nimeltään Sten Carl Ducander, oli suomalainen säveltäjä ja Sävelradion pitkäaikainen toimittaja. Radiotoimittajana hänet tunnettiin oikealla nimellään, säveltäjänä ja sovittajana taiteilijanimellä. Kostan suppean sävellystuotannon merkittävin osuus ovat hänen uusklassistiset orkesteriteoksensa.
Kostan isoisä oli tallimestari ja ratsastuksenopettaja Carl Ducander, yksi suomalaisen sirkuksen uranuurtajista. Kosta opiskeli Sibelius-Akatemiassa vuosina 1944–1945. 1950-luvulla hän työskenteli vuosia Westerlundin musiikkikaupassa muun muassa äänilevytoimittajana ja tuottajana, kunnes siirtyi vuonna 1957 vapaaksi säveltäjäksi. Seitsemän vuoden jälkeen hänet palkattiin vuonna 1963 Yleisradioon vastaperustetun Sävelradion toimittajaksi. Ylellä Kosta työskenteli yli kaksikymmentä vuotta ja jäi eläkkeelle vuonna 1984. Radion viihdeorkesterin johtamisen lisäksi hänellä oli Sävelradiossa oma ohjelmansa, ”Musiikkia kaikkiruokaisille”.
Kostan ensimmäinen laajempi sävellysteos oli blueshenkinen "Jazzonia-suite" vuodelta 1947. Baritonille ja orkesterille sävelletyn neliosaisen laulusarjan teksteinä Kosta käytti afroamerikkalaisten tekijöiden runoja. Westerlundin musiikkikaupassa työskennellessään hän sävelsi ja sovitti muun muassa vastikään muotiin tulleita italialaisia mamboja ja venäläisiä romansseja. Kostan viimeiseksi työksi jäi sopraanolle ja kamariorkesterille sävelletty "Musiikkia Keski-Maasta" -sarja vuosilta 1980–1982. Sen innoittajana toimi J. R. R. Tolkienin fantasiaromaani "Taru sormusten herrasta".
Lyijykromaatti
Lyijykromaatti (PbCrO) on lyijykationin ja kromaattianionin muodostama ioniyhdiste. Luonnossa sitä tavataan punaoransseja kiteitä muodostavana mineraalina krokoiittina.
Lyijykromaattia on käytetty "kromikeltaisen" nimellä väriaineena. Muun muassa maalaustaiteessa sitä käytti Vincent van Gogh. Ainetta käytettiin myös antamaan väriä kankaille ja muoveille ja musteelle. Yksi syy lyijykromaatin käyttöön oli sen peittävyys. Ainetta käytetään myös pyroteknisissä esityksissä ja orgaanisten aineiden tunnistamisessa.
Lyijykromaattia voidaan valmistaa lyijysuolasta kuten lyijyasetaatista tai lyijynitraatista ja kromaatti- tai dikromaattisuoloista kuten kaliumkromaatista tai kaliumdikromaatista. Yhdistettäessä lyijy- ja kromaattiliuokset hyvin niukkaliukoinen lyijykromaatti saostuu astian pohjalle .
Kuten useat muut lyijy-yhdisteet myös lyijykromaatti on hyvin myrkyllistä. Hengitettynä pöly aiheuttaa huonovointisuutta ja hengenahdistusta. Aine lisäksi aiheuttaa vaurioita useissa kudoksissa kuten munuaisissa ja luissa sekä myös vaikutuksia hermostoon ja verisuonissa. Sekä lyijy-yhdisteet että kromaatit ovat karsinogeenisiä ja mutageenisiä. Lyijykromaatti kertyy ravintoketjussa.
Ydinterrorismi
Ydinterrorismi on ydinasein tai likaisten pommien avulla tehtyjä terroritekoja ja laajemmin myös ydinvoimaloihin, ydinmateriaalin varastoihin ja kuljetuksiin kohdistuneita terrori-iskuja.
Maailmassa ei ole tähän mennessä sattunut yhtään varsinaista ydinterrorismiksi luokiteltavaa tekoa, mutta ydinaseiden levitessä suoran ydinaseterrorismin uhka kasvaa. Ydinase voidaan tehdä matkalaukkuun sopivaksi. Ydinterrorismin mahdollisuutta rajoittaa muun muassa ydintekniikan ja -materiaalien suhteellisen vaikea saatavuus ja kalleus.
Sam Shepard
Samuel ”Sam” Shepard Rogers III (5. marraskuuta 1943 Fort Sheridan, Illinois, Yhdysvallat – 27. heinäkuuta 2017 Midway, Kentucky) oli yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija, elokuvakäsikirjoittaja, näyttelijä sekä ohjaaja. Hän käsikirjoitti muun muassa elokuvat "Zabriskie Point" (ohj. Michelangelo Antonioni, 1970), Paris, Texas (Wim Wenders,1984), "Hulluna rakkaudesta" (Robert Altman, 1985) sekä "Silent Tongue" (1993), jonka hän myös ohjasi.
Shepard syntyi Illinois’ssa ja vietti lapsuutensa Kaliforniassa. Hänen vanhempansa olivat Jane Elaine Rodgers ja Samuel Shepard Rogers. Isä oli armeijan kantahenkilökuntaa, ja perhe asui eri puolilla Yhdysvaltoja, kunnes asettui Kaliforniaan. Kirkon näytelmäkerhossa Sam Shepard kiinnostui teatterista ja hankkiutui myöhemmin sanfranciscolaisen Magic Theatren vakiokirjoittajaksi. 1960-luvulla hän muutti New Yorkiin ja alkoi työskennellä off-off-Broadway-teattereissa kirjailijana ja näyttelijänä. Hänen kehitykseensä vaikutti asuminen Greenwich Villagessa ja sitten vaimon ja pojan kanssa Lontoossa koko 1970-luvun alkupuolen.
Shepardin suurin kulttuurinen merkitys on hänen työssään näytelmäkirjailijana. Hän kirjoitti 1960-luvulta lähtien nelisenkymmentä näytelmää. Niistä kolme varhaista yksinäytöksistä palkittiin "The Village Voice" -lehden Obie-palkinnolla, ja lisäksi "Buried Child" (1978) sai Pulitzer-palkinnon ja "Lie of the Mind" (1985) New York Drama Critics’ Circlen parhaan näytelmän palkinnon. Kymmenkunta Shepardin näytelmää on tuotettu myös suomeksi.
Suuri yleisö etenkin Yhdysvalloissa tuntee Sam Shepardin parhaiten näyttelijänä, erityisesti koelentäjä Chuck Yeagerin roolista Philip Kaufmanin elokuvassa "Valiojoukko" (1983). Shepardin muita näyttelijäntöitä olivat elokuvat "Onnellisten aika" (Terrence Malick, 1978), "Kolme sydäntä" (Bruce Beresford, 1986) ja "Teräskukat" (Herbert Ross, 1989).
Shepard oli naimisissa näyttelijä O-Lan Jonesin kanssa vuosina 1969–1984, ja heillä on yksi yhteinen lapsi. Shepard oli pitkään avoliitossa Jessica Langen kanssa, ja heillä on kaksi lasta.
Liteinyi
Liteinyi () on Keskustan piiriin kuuluva kunnallishallintoalue Pietarin kaupungissa Venäjällä. Vuonna 1998 perustettu kunta rajoittuu Fontanka-jokeen, Nevan valtakatuun, Vosstanija-katuun, Tšernyševskin prospektiin ja Nevaan. Se käsittää historiallisen "Liteinaja tšast" -kaupunginosan. Alueen läpi kulkee Liteinyi-prospekti.
Ydinaseiden leviäminen
Ydinaseiden leviäminen on ydinaseiden ja niihin liittyvän tekniikan leviämistä maailmalla. Yleensä tätä pidetään vahingollisena, ja ydinaseiden leviämisen laajalle katsotaan lisäävän ainakin paikallisen ydinsodan ja ydinterrorismin riskiä. 60-luvulta alkaen viralliset ydinasevallat olivat Yhdysvallat, Neuvostoliitto, Englanti, Ranska, Kiina ja peitetymmin Israel ja vuodesta -74 Intia ja myöhemmin Etelä-Afrikka. Ydinaseiden leviäminen on hidasta, koska aseluokan ydinmateriaalien valmistus vaatii kallista ja erikoista tekniikkaa. Yhdysvallat pani jo vuonna 1950 ydintekniikkasopimukseen vaatimuksen ydinlaitteiden rauhanomaisesta käytöstä. Vuonna 1968 monet maat allekirjoittivat ydinsulkusopimuksen eli NPT-sopimuksen. Kansainvälinen ydinenergiajärjestö IAEA valvoo sopimusta, mutta senkään suorittama valvonta ei ole täydellinen. Vuonna 1975 merkittävimmät ydintekniikan myyjät perustivat "Lontoon klubin".
Muutamat maat, sellaiset kuin Israel, Intia, Pakistan ja Etelä-Afrikka jättäytyivät sopimuksesta pois. Intia räjäyttikin vuonna 1974 ydinlatauksen. 80-luvun alussa näkyi ulospäin, miten Pakistan oli hankkinut ydinaseiden valmistukselle välttämättömän tutkimusreaktorin ja sekä uraanirikastamon että plutoniumin jälleenkäsittelylaitoksen. Kulissien takana ydinaseiden kehittelytyö oli täydessä vauhdissa. Vuoden 1983 tienoilla Pakistanin arveltiin olevan korkeintaan vuoden päässä pommista.
Vuonna 1998 pitkään ydinaseiden havittelusta epäilty Pakistan tekikin ydinkokeita Intian koesarjan jälkeen. Ydinaseen hankkiminen oli vienyt maalta 26 vuotta. Se onnistui muun muassa vakoilun ja Kiinan avulla. Pakistanin ydinohjelman johtaja myi salaa ydintekniikkaa muun muassa Iraniin, jota epäillään seuraavaksi ydinaseita omistavien maiden "atomikerhon" jäseneksi. Jo pitkään ydinaseiden hankinnan kannalta kynnysvaltiona pidetty Etelä-Afrikka kehitti itselleen ydinaseen.
Sotilaskäytössä olevien ydinreaktoreiden ja ydinaseiden tietoja salaillaan. Maailmassa on 450 siviilikäytössä olevaa ydinreaktoria ja arviolta ainakin sama määrä ydinreaktoreita sotilaskäytössä. Ydinkärkiä on ehkä kymmeniä tuhansia, eikä niiden säilytyksestä tai vanhentuneiden aseiden purkamisesta ole kyetty arvioimaan luotettavasti.
Tyypillisesti ydinasevaltioksi havittelevalla on seuraavia niin sanotun herkän teknologian laitoksia. Maan on kyettävä rikastamaan luonnonuraania, tai sitten sen on kyettävä käsittelemään reaktorissa tuotettua plutoniumia.Iranin arvellaan käynnistäneen ensimmäisen ydinvoimalansa vuonna 2009. Se on Venäjän tuella rakennettu 1000 MW kevytvesireaktori. YK:n ydinenergiajärjestä IAEA on vaatinut Irania keskeyttämään ydinohjelmansa, koska se pelkää polttoaineen jalostusta ydinaseiden plutoniumiksi. Yhdysvallat ja osa EU-maista epäilee Iranin rakentavan ydinpommin. Iran kiistää eikä piittaa YK:n vastalauseista.
1. (albumi)
1. on Rautakellon vuonna 2003 julkaistu ensimmäinen albumi. Albumilta julkaistiin kaksi singleä, "Rautakello" sekä "Muisto". Albumi ei ilmestyessään saavuttanut mainittavaa menestystä, joten yhtyeelle ilmoitettiin vuoden 2004 alussa, että Poko Rekordsilla ei ole kiinnostusta seuraavan levyn julkaisuun.
Rautakello on sovittanut kaikki kappaleet.
Soundi-lehti antoi albumille kaksi tähteä vuonna 2003.
Ateismi (kirja)
Ateismi () on filosofi Michael Martinin toimittama kirja, jonka on julkaissut Cambridge University Press vuonna 2007 Companions to Philosophy -sarjassaan. Teoksen julkaisi suomeksi Vastapaino vuonna 2010. Suomentajat ovat Tapani Hietaniemi, Jussi K. Niemelä ja Tiina Raevaara.
Suomennoksen Helsingin sanomissa arvostelleen Juha Sihvolan mukaan teos on erinomainen ateismin käsikirja ja hyödyllinen johdatus ateistisen ajattelun eri ulottuvuuksiin.
Nick Willis
Nicholas ”Nick” Ian Willis (s. 25. huhtikuuta 1983 Lower Hutt, Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen keskimatkojen juoksija, 1 500 metrin kaksinkertainen olympiamitalisti.
Willis sijoittui junioreiden MM-kilpailuissa Kingstonissa 2002 neljänneksi 1 500 metrillä ajalla 3.42,69. Ateenan olympialaisissa 2004 ja Helsingin MM-kilpailuissa 2005 hän eteni samalla matkalla välieriin. Pariisin kultaisen liigan kilpailussa 2005 hän rikkoi 31 vuotta voimassa olleen John Walkerin Uuden-Seelannin ennätyksen 1 500 metrillä juostuaan ajan 3.32,38.
Willis voitti Melbournen kansainyhteisön kisoissa 2006 kultaa 1 500 metrillä ajalla 3.38,49. Ateenan maailmancupissa hän sijoittui samalla matkalla kolmanneksi ja Osakan MM-kilpailuissa 2007 kymmenenneksi. Pekingin olympialaisissa 2008 Willis sijoittui 1 500 metrillä alun perin kolmanneksi, mutta nousi hopealle Rashid Ramzin dopinghylkäyksen jälkeen. Willis juoksi ajan 3.34,16 ja voitti kolmanneksi sijoittuneen Mehdi Baalan viidellä sadasosasekunnilla. Myöhemmin samana syksynä Willis oli kolmas .
Helmikuussa 2010 Willis rikkoi 1 500 metrillä John Walkerin 31 vuotta vanhan Uuden-Seelannin sisäratojen ennätyksen 3.37,4 juostuaan Birminghamissa ajan 3.35,80. Saman vuoden Delhin Kansainyhteisön kisoissa hän sai 1 500 metrillä pronssia. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui kahdenneksitoista ja Lontoon olympialaisissa 2012 yhdeksänneksi. Hän karsiutui välierissä Moskovan MM-kilpailuissa 2013. Hänet hylättiin Sopotin MM-hallikilpailujen 2014 loppukilpailussa.
17. kesäkuuta 2014 Willis rikkoi John Walkerin 31 vuotta vanhan Uuden-Seelannin ennätyksen 3 000 metrillä juostuaan ajan 7.36,91. Hän juoksi 1 500 metrin Oseanian ennätyksen 3.29,91 Monacossa 18. heinäkuuta 2014. Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa hän sai pronssia ajalla 3.39,60. Hän juoksi 1 500 metrin Oseanian ennätyksen 3.29,66 Monacossa 17. heinäkuuta 2015
Willis sijoittui Pekingin MM-kilpailuissa 2015 kuudenneksi 1 500 metrin juoksussa. Hän sai samalla matkalla pronssia Portlandin MM-hallikilpailuissa 2016 ajalla 3.44,37 ja Rion olympialaisissa ajalla 3.50,24. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui 1 500 metrillä kahdeksanneksi.
AR = maanosan ennätys, NR = maan ennätys
Uskon loppu
Uskon loppu: Uskonto, terrori ja järjen tulevaisuus ("The end of faith") on Sam Harrisin vuonna 2004 ilmestynyt kirja, joka käsittelee järjestäytynyttä uskontoa, uskon ja järkiperäisen ajattelun välistä ristiriitaa ja uskonnollisen fundamentalismin suvaitsemisen ongelmia.
Kirja on kirjoitettu syyskuun 11. päivän iskujen jälkeen.
Harrisin sanoma on, että jumalaan uskomiseen perustuvissa uskonnoissa ei ole mitään hyvää. Hän vaatii arvostelevaa, järkiperäistä ajattelua. Mitään todellisuutta koskevaa väitettä ei tule hyväksyä ilman kunnollisia perusteluja. Uskonnot, jotka saavat ihmiset ajamaan matkustajakoneita päin pilvenpiirtäjiä, ovat yhtä vaarallisia kuin tappavat virukset, ja niitä vastaan on taisteltava.
Harrisin mukaan on etsittävä keino uskonnonlevittäjien pysäyttämiseksi, jotta ihmiset pystyisivät kasvamaan jumalauskosta riippumattomiksi, henkisesti täysikasvuisiksi olennoiksi. Harris sanoo:
Reserviläiskivääri
Reserviläiskivääri on itselataava kivääri, jonka hankintaperusteena on vapaaehtoiseen maanpuolustukseen osallistuminen, joka tuli erääksi itselataavien kiväärien luvansaantiperusteeksi vuoden 1998 aselaissa.
Tyypillisesti reserviläiskiväärit ovat rynnäkkökiväärien itselataavaa kertatulta ampuvia rinnakkaismalleja.
Suomessa suosittuja reserviläiskiväärejä ovat Rk 62 -rynnäkkökiväärin tapaiset neuvostoliittolaiseen AK-47 -rynnäkkökivääriin perustuvat 7,62x39 mm kaliiperiset mallit, muun muassa kotimaiset "92S" -kiväärit, venäläinen Saiga, bulgarialaisen Arsenal-tehtaan valmistamat eri versiot ja kiinalaisen Norinco-tehtaan tuotteet. Yhtä lailla on hankittu myös muun muassa AR-15 -kivääriin perustuvia .223/5.56x45mm NATO -kaliiperisia eri valmistajien aseita , sekä 7,62 x 51 mm NATO -kaliiperin FN FAL ja Heckler & Koch G3 -kiväärien eri versioita.
Reserviläiskiväärillä voidaan harjoitella kaikkia rynnäkkökiväärillä ammuttavia sotilas- tai palvelusammunnan muotoja. Kivääriä käytetään myös sovelletussa reserviläisammunnassa.
Alankomaiden jääkiekkomaajoukkue
Alankomaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Alankomaita kansainvälisissä jääkiekko-maaotteluissa.
Vuonna 2012 joukkue on IIHF:n rankingissa sijalla 24. Joukkue pelaa IIHF:n 1. divisioonaa.
Alankomaiden maajoukkue pelasi ensimmäisen kansainvälisen ottelunsa Belgiaa vastaan Amsterdamissa 5. tammikuuta 1935. Se hävisi ottelun 0-4. Kaksi viikkoa myöhemmin Alankomaat esiintyi ensimmäistä kertaa maailman- ja euroopanmestaruuskilpailuissa Sveitsin Davosissa. Niissä Alankomaat hävisi ensimmäisen ottelunsa 0-6, jonka se pelasi Unkaria vastaan 19. tammikuuta.
Alankomaiden jääkiekkomaajoukkue pelasi Lake Placidin talviolympialaisissa 1980. Se oli mukana myös MM-kilpailujen A-ryhmässä 1981.
Suomi ja Alankomaat ovat kohdanneet neljä kertaa ensimmäisen kerran vuoden 1939 MM-kisoissa Alankomaat voitti 2-1, toisen kerran vuoden 1980 olympialaisissa Suomi voitti 10-3, kolmannen kerran MM-kisojen 1981 alkusarjassa Suomi voitti 12-3 ja samojen kisojen putoamissarjassa Suomi voitti niukasti 4-2.
Taksiluku
Matematiikassa "n":nnellä taksiluvulla, tavallisesti merkintänä Ta("n") tarkoitetaan pienintä kokonaislukua, joka on esitettävissä kahden positiivisen kokonaisluvun kuutioiden summana "n":llä eri tavalla. G. H. Hardy ja E. M. Wright osoittivat vuonna 1954 että sellainen luku löytyy jokaiselle positiiviselle kokonaisluvulle "n". Heidän todistuksensa on helposti muunnettavissa proseduuriksi, joka luo sellaisia lukuja. Tämä todistus ei kuitenkaan osoita, että kyseiset luvut olisivat pienimpiä mahdollisia kyseisellä "n":n arvolla. Siksi todistus on hyödytön luvun Ta("n") etsimisessä. Toistaiseksi tunnetaan vain seuraavat kuusi taksilukua::
Ta(2):n, joka tunnetaan myös Hardy-Ramanujanin lukuna, julkaisi ensimmäisenä Bernard Frénicle de Bessy vuonna 1657. Hardy-Ramanujan -nimen luku sai matemaatikkojen G. H. Hardy ja Srinivasa Ramanujan tapaamisen yhteydessä. Hardy kertoi tapauksen seuraavasti::
"Menin kerran tapaamaan häntä (Ramanujania) hänen ollessaan sairasvuoteella Putneyssä. Matkustin taksilla numero 1729 ja huomautin luvun olevan harvinaisen ikävystyttävä ja toivovani, ettei kyseessä ollut huono enne. ”Ei”, hän vastasi, ”se on varsin kiinnostava luku, se on pienin luku joka voidaan ilmaista kahden positiivisen kuution summana kahdella eri tavalla.”"
Seuraavat taksiluvut löydettiin tietokoneilla: John Leech löysi Ta(3):n vuonna 1957, E. Rosenstiel, J. A. Dardis ja C. R. Rosenstiel Ta(4):n 1991 sekä David W. Wilson Ta(5):n marraskuussa 1997. Ta(6):n löytymisestä ilmoitti Uwe Hollerbach NMBRTHRY - postituslistalla 9. maaliskuuta 2008.
Rajoitetumpi taksilukuongelma edellyttää taksiluvun olevan kuutiolla jaoton, toisin sanoen taksiluku ei saa olla jaollinen millään muulla kuutiolla paitsi 1:lla. Kun kuutiolla jaoton taksiluku "T" kirjoitetaan muodossa "T" = "x"+"y", lukujen "x" ja "y" on oltava keskenään jaottomia, toisin sanoen niiden suurimman yhteisen tekijän on oltava yksi.
Yllä luetelluista taksiluvuista ainoastaan Ta(1) ja Ta(2) ovat kuutiolla jaottomia. Pienimmän kuutiolla jaottoman taksiluvun, jolla on kolme eri esitystapaa, löysi Paul Vojta vuonna 1981 ollessaan jatko-opiskelija. Se on
Pienimmän kuutiolla jaottoman taksiluvun, jolla on neljä eri esitystapaa, löysivät Stuart Gascoigne ja hänestä riippumattomasti Duncan Moore vuonna 2003. Se on
Pukaro
Pukaro () on Lapinjärven kuntaan kuuluva kylä, joka sijaitsee Lindkosken pohjoispuolella, rajoittuen luoteessa Artjärveen, lounaassa Vasarankylään ja koillisessa Kimonkylään. Pukarolla sijaitsee suosittu matkailukeskus Pukaron Paroni ja kaksi kartanoa: Pukaron kartano sekä Lomnäsin kartano.
Pukaro on asukasluvultaan Lapinjärven kolmanneksi suurin kylä: vuoden 2006 lopussa Pukaron asukasluku oli 313. Pukaron asukkaista 7 % on ruotsinkielisiä. Ruotsinkielisiä oli enemmistö 1900-luvun alkuun saakka. Kylän ensimmäinen kansakoulu oli ruotsinkielinen, se perustettiin 1889. Kylässä toimi suomenkielinen ala-aste vuoteen 2015 asti.
NHL 2005
NHL 2005 on EA Sportsin julkaisema urheilupeli, joka on julkaistu Suomessa 11. syyskuuta 2004. Se on NHL-pelisarjan 13. osa. Maailmanlaajuisessa kansikuvassa luistelee Markus Näslund ja suomalaisessa Olli Jokinen.
Peli sisälsi kolmenkymmenen NHL-joukkueen kotihallien lisäksi Nürnberg Arenan, Kölnarenan, Globenin, Hartwall-areenan ja Sazka Arenan.EA Canada ohjelmoi NHL 2005:sta sellaisen, missä kiekon laukaiseminen on entistä helpompaa. Myös taklaamista ja pelaajien kehittymistä helpotettiin. NHL 2005 sisältää myös kuvakulmaominaisuuden, jossa pelaaja voi itse säätää kuvakulman mieleisekseen. Sillä helpotettiin maalintekoa ja tapahtumia kentällä.
Uutta pelissä oli "Luo joukkue" -ominaisuus. Tällä ominaisuudella voi valikoida oman huippujoukkueen, jolla pelaa. EA lisäsi tämän ominaisuuden NHL-peliin pelaajien toiveesta.
Dynasty Mode -ominaisuus uudistui niin, että on helpompi pelata otteluita, vaihtaa pelaajia joukkueiden kesken ja tehdä sopimuksia pelaajien kanssa pelaajamarkkinoilta omaan joukkueeseen. Myös sarjataulukko uudistui, ja joukkueen sijoituksen seuraaminen onnistui paremmin. NHL 2005:n Dynasty Modessa joukkueet ovat kahdessa eri lohkossa – itä- ja länsilohkossa.
Liettuan jääkiekkomaajoukkue
Liettuan jääkiekkomaajoukkue edustaa Liettuaa miesten kansainvälisisissä jääkiekko-otteluissa. Liettua on jääkiekon maailmanrankingissa 25. sijalla. Liettua ei ole koskaan pelannut olympialaisissa. Ensiesiintyminen MM-tasolla tapahtui 1938.
Lokakuussa 2018 maan jääkiekkoliitto nimitti maajoukkueen päävalmentajaksi kanadalaisen Daniel Lacroix'n yksivuotisella sopimuksella.
Joanne Whalley
Joanne Whalley (s. 25. elokuuta 1964 Salford, Manchester, Iso-Britannia) on brittiläinen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa televisiosarjoista "Pimeyden ytimessä", "Laulava salapoliisi" ja "Emmerdale".
Whalley oli naimisissa näyttelijä Val Kilmerin kanssa vuosina 1988–1996. Pari tapasi fantasiaseikkailuelokuva "Willow’n" kuvauksissa. Heillä on kaksi lasta, vuonna 1991 syntynyt tytär, Mercedes Kilmer ja vuonna 1995 syntynyt poika, Jack Kilmer.
Sangalan piiritys
Sangalan piiritys käytiin vuonna 326 eaa. Aleksanteri Suuren johtamien makedonialaisten ja niin sanottujen "itsenäisten" intialaisten välillä. Aleksanteri hyökkäsi heidän alueelle Hydaspesjoen taistelun jälkeen. Hydaspeksen häviäjä Poros osallistui piiritykseen Aleksanterin puolella 5000 sotilaan ja sotanorsujen kanssa.
Aluksi intialaiset antautuivat, mutta Sangala nousi vastarintaan. Sangala oli linnoitettu kaupunki, joka sijaitsi jyrkkärinteisellä kukkulalla. Alueen asukkaat kathait ja heidän naapurinsa linnoittautuivat kaupunkiin. Kaupungin ympärille he rakensivat vaunuista esteitä. Aleksanterin jalkaväki mursi nämä uloimmat linnoitteet. Aleksanteri käytti piirityskoneita ja yöllisiä hyökkäyksiä kaupunkia vastaan. Lopulta makedonialaiset valtasivat kaupungin rynnäköllä. Intialaisista kerrotaan kuolleen 17 000 ja 70 000 jääneen vangiksi. Makedonialaisista 100 kaatui ja 1200 haavoittui. Aleksanteri antoi repiä Sangalan maan tasalle ja antoi sen intialaisille, jotka olivat antautuneet hänelle aikaisemmin.
Jugoslavian jääkiekkomaajoukkue
Jugoslavian jääkiekkomaajoukkue edusti kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa Jugoslavian sosialistista liittotasavaltaa, mutta ei enää Jugoslavian liittotasavaltaa. Joukkue osallistui olympialaisiin viisi kertaa. Jugoslavia pelasi pääasiassa B-sarjaa, mutta putosi muutamaan kertaan C-sarjaan.
Jugoslavian hajoamisesta seuranneita joukkueita:
Soʻx
Soʻx (kyrillisin kirjaimin "Сўх", myös "Sox", "Sokh", "Soch" tai "Soh") on alue Ferganan laaksossa Ferganan alueella Uzbekistanissa. Soʻx on Uzbekistanin eksklaavi, sillä se on kokonaan Kirgisian Batkenin alueen ympäröimä. Pinta-alaa eksklaavilla on 325 neliökilometriä. Asukkaita siellä oli vuonna 1993 42 800, joista 99 prosenttia oli tadžikkeja ja loput kirgiisejä. Joidenkin arvioiden mukaan alueella olisi jopa 70 000 asukasta.
Eksklaavi sijaitsee 20 kilometrin päässä varsinaisesta Uzbekistanista. Pituutta Soʻxilla on noin 35 kilometriä ja leveyttä puolestaan noin seitsemän kilometriä. Soʻxin alueella virtaa Soʻx-joki. Soʻxin sijainnista johtuen alueen tilanne ongelmallinen.
Lebesguen peitelause
Topologiassa Lebesguen peitelause kuuluu seuraavasti: Jos metrisen avaruuden "(X,d)" osajoukko "A" on kompakti ja "D" on "A":n avoin peite, niin on olemassa sellainen "λ>0", että jos formula_1 ja formula_2, niin "B" sisältyy johonkin "D":n jäseneen. Sanotaan, että "λ" on peitteen "D" Lebesguen luku.
Perikles (näytelmä)
Pericles () on komedia 1600-luvun alkuvuosilta. Sitä pidetään ainakin osaksi William Shakespearen kirjoittamana. Näytelmä sijoittuu 1300-luvun Foinikian Tyrokseen nykyiseen Libanoniin. Näytelmän päähenkilö Perikles on Tyroksen prinssi. Kuningas Antiokus julkaisee arvoituksen, jonka ratkaisijalle hän lupaa tyttärensä käden. Perikles tietää vastauksen arvoitukseen, mutta kertoakseen sen hänen olisi paljastettava Antiokuksen insestinen suhde tyttäreensä. Asiaa pohtiessaan Perikles lähtee pitkälle matkalle, ja joutuu moniin koettelemuksiin.
Perikles ei sisälly ensimmäiseen laitokseen Shakespearen näytelmistä, runoilijan kuoleman jälkeen vuonna 1623 koottuun ensimmäiseen foliopainokseen.
Kaksi nuorta veronalaista
Kaksi nuorta veronalaista () on William Shakespearen uransa alkuvaiheessa, noin vuonna 1590-1596 kirjoittama komedia. Sen teemoina ovat ystävyys ja rakkaus. Veronalaiset nuorukaiset ovat ystävykset Valentine ja Proteus, ja heidän rakkautensa kohteina ovat neitoset Julia Veronasta ja Silvia Milanosta. Dramaattisten käänteiden, petosten ja väärinkäsitysten jälkeen rakastavaiset saavat toisensa.
Olympos Mons
Olympos Mons on suomalainen vuonna 2002 aloittanut power metal -yhtye. Sen perustivat kitaristi Jari Sundström ja laulaja Ian E. Highhill. Yhtyeen ensimmäinen demo oli elokuussa 2002 ilmestynyt "Seven Seas". Yhtyettä täydentämään löydettiin pian rumpali Mikko Sepponen ja kosketinsoittaja Vili Ollila. Syksyllä 2004 julkaistiin debyyttialbumi "Conquistador", levy-yhtiönä saksalainen LMP. Talvella 2005 yhtyeen kokoonpano täydentyi vielä basisti Krister Lundellilla. Olympos Monsin ensimmäinen keikka oli Tuska-festivaalien jatkoklubilla heinäkuussa 2005.
The Best of Canned Heat
The Best of Canned Heat on yhdysvaltalaisen Canned Heat-yhtyeen vuonna 1997 julkaistu kokoelma-albumi, joka sisältää tunnetuimpia kappaleita vuosilta 1967-70.
Muhammad Yamin
Muhammad Yamin (1903 Talawi, Sawahlunto, Minangkabau, Sumatra, Indonesia – 1962) oli indonesialainen kirjailija ja poliitikko, joka teki työtä Indonsian itsenäistymisen hyväksi. Hän aloitti kirjailijanuran 1920-luvulla, jolloin Indonesian runoudelle oli ominaista romanttinen suuntaus. Hän oli sen kirjallisuudenlajin uranuurtajia.
Yamin toimi aktiivisesti "Jong Sumatranen Bondissa" ja kannatti yhteistyöstä Alankomaiden siirtomaahallinon kanssa kieltäytyvää Indonesian puoluetta (Partai Indonesia, PARTINDO). Hän ansaitsi elantonsa kirjailijana ja toimittajana.
Grand Prix 3
Grand Prix 3 (lyh. GP3) on MicroProsen kotitietokoneille kehittämä simulaatiopeli. "Grand Prix 3":n julkaisi Hasbro Interactive vuonna 2000. Peli sisältää vuoden 1998 Formula 1 -kauden. "Grand Prix 3" ei ollut yhtä suosittu kuin edeltäjänsä, mutta se oli aikansa parhaimpia ajosimulaattoreita.
Myöhemmin Hasbro julkaisi GP3:lle päivityksen, joka tunnetaan nimellä GP3-2000 tai GP32k. Se päivitti pelin vuoden 2000 Formula 1 -kauteen. Päivitys sisälsi myös muita muutoksia kuten päivitetyn vauriomallinnuksen, parannellun tekoälyn, uuden toistojärjestelmän ja EAX 3D-äänet.
"Grand Prix 4:n" julkaisun jälkeen modien tekeminen "GP3":lle loppui vähitellen.
Sää - Vaihteleva sademäärä oli uusi lisä peliin. Aiemmissa osissa sade oli pysyvää, kun taas "GP3":ssa radan märkyys saattoi vaihdella kesken ajon. Se paransi myös ajomallinnusta märissä olosuhteissa.
Selostus - Pelaajan tiimi kommunikoi pelaajan kanssa. Näin pelaaja sai tietää mahdollisista radoilla sattuneista onnettomuuksista tai koska pelaajan olisi hyvä käydä varikolla. Jotkut näistä äänistä löytyi myös "GP2":sta, mutta ne eivät olleet aktiivisia pelissä.
Annie-gaala 2009
Annie-gaala 2009 oli 36. kertaa järjestetty palkintogaala, jossa Yhdysvaltain ASIFA-Hollywood jakoi Annie-palkinnot vuoden 2008 parhaille animaatioille. Gaala järjestettiin 30. tammikuuta 2009 UCLA Royce Hallissa Los Angelesissa, Kaliforniassa.
Elokuva "Kung Fu Panda" keräsi kymmenen palkintoa, jolla se oli gaalan menestynein elokuva.
Pääluokkien ehdokkaat ja voittajat (lihavoituna):
Cité Soleil
Cité Soleil ((, ""Aurinkokaupunki"") on yksi Haitin pääkaupunki Port-au-Princen slummeista. Valoisasta nimestään huolimatta Cité Soleil on yksi Haitin köyhimmistä ja vaarallisimmista slummialueista. Cité Soleil'stä puuttuvat lähes kaikki peruspalvelut kuten vesi ja viemäri, sähkö, terveydenhuolto, kaupat ja poliisi.
Alueella asuu arviolta 200 000 – 300 000 ihmistä, joista suurin osa äärimmäisessä köyhyydessä. Rikolliset käyttävät tilannetta hyväkseen tuomalla pääkaupungin vauraammilta alueilta siepattuja ihmisiä Cité-Soleiliin panttivankeina, joista voidaan vaaditaan lunnaita.
Televisiotuottaja
Televisiotuottaja on televisio-ohjelmien tuotantoprosessin johtaja. Tuottaja tekee ohjelmaehdotukset tilaajille eli televisiokanaville. Hän vastaa kokonaisuudesta: sisällöstä, esiintyjistä, tuotannosta ja budjetista. Tuottaja neuvottelee ohjelmanteon ehdoista ja edellä mainituista tekijöistä tilaajan kanssa ja on vastuussa siitä, että valmis ohjelma on sopimuksen mukainen. Televisiotuottajan toimenkuva vaihtelee jonkin verran riippuen siitä, onko hän yksityisen tuotantoyhtiön vai esimerkiksi Yleisradion palveluksessa. Yleensä tuottaja valitsee ohjelman käsikirjoittajan, toimittajan, ohjaajan. Hän valitsee myös tuotannossa tarvittavan, ohjelmaa suunnittelevan teknisen ja tuotannollisen henkilöstön, esimerkiksi kuvaajan, äänisuunnittelijan, lavastajan, pukusuunnittelijan jne. Tuottaja tekee yleensä ohjelmatuotantoon liittyvät sopimukset kuten esiintyjäsopimukset ja kuvausluvat. Toisinaan ne tekee tuotantopäällikkö tai talouspäällikkö. Tuottaja neuvottelee ja hyväksyy palkkiot. Hän valvoo tuotantoa koko tuotantoprosessin ajan.
Tuottajalta vaaditaan organisointikykyä ja kykyä johtaa journalistista työtä. Hänen pitää tuntea muun muassa tuotantoyhtiön ja tilaajayhtiön strategiat, hallinto-organisaatiot ja talouskysymyksiä. Tuottajan tulee tuntea muun muassa tekninen kalusto ja sen mahdollisuudet pääpiirteissään sekä henkilökunnan tehtävät, toimenkuvat, työehtosopimukset ja työlainsäädäntö.
Tuottaja voi olla myös ohjelman käsikirjoittaja, toimittaja, näyttelijä, ohjaaja ja mahdollisesti myös kuvaaja tai leikkaaja.
Ken Wilber
Kenneth Earl ”Ken” Wilber Jr. (s. 31. tammikuuta 1949) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän opiskeli ensin biokemiaa mutta alkoi myöhemmin tutustua omin päin myös muihin tieteenaloihin ja kirjoittaa muun muassa psykologiasta, filosofiasta, mystiikasta, ekologiasta ja henkisestä kehityksestä.
Wilberin mielestä todellisuus on jäsennettävissä "holonien" avulla; holoni on todellisuuden osa, joka itsessään muodostaa kokonaisuuden, mutta on myös osa suurempaa, eli korkeamman tason holonia. Näin holonit ovat järjestäytyneet "holarkioiksi"; jokainen korkeamman tason holoni sisältää kaikki alemman tason osaholoninsa, mutta myös "ylittää" ne, eli on enemmän kuin osiensa summa. Esimerkiksi atomit ovat holoneita, ja molekyylit ovat holarkiassa atomeista seuraavan korkeamman tason holoneita. Molekyylit koostuvat atomeista, mutta molekyyleillä on omat, itselleen tyypilliset ominaisuudet, jotka ovat jotain muuta kuin niiden sisältämien atomien ominaisuudet. Atomit voivat olla olemassa myös ilman molekyylejä, mutta molekyylit eivät voi olla olemassa ilman atomeita.
Samaa katsantokantaa voidaan soveltaa myös ihmisen henkiseen kehitykseen, yhteiskuntaan jne. Wilber katsookin ihmisen olevan kehityksensä puolimatkassa: edettyään tähän mennessä ns. esipersoonallisista vaiheista persoonallisiin, ihmisen kehityksen on seuraavaksi siirryttävä ylipersoonallisille tasoille, joista viitteitä antavat mm. uskonnolliset ja mystiset kokemukset ja paranormaalit ilmiöt. Uuteen vaiheeseen siirtymistä jarruttavana tekijänä Wilber näkee sen, että samaistuessaan suurempaan kokonaisuuteen ihminen joutuu samalla luopumaan nykyisestä, persoonallisesta olemisen muodostaan eli tavallaan "kuolemaan".
Wilberiä on pidetty New Age -liikkeen keskeisenä filosofina, vaikka hän on arvostellut liikettä ankarastikin. Wilber itse katsoo jatkavansa samaa "perennaalisen filosofian" perinnettä, jota ovat edustaneet Platon, Plotinos, Spinoza ja monet itämaiset ajattelijat.
Wilberiltä on suomennettu "Kaiken lyhyt historia" (Basam Books, 2009) ja "Rajaton viisaus" (Basam Books, 2011).
(Huom. Alkuperäinen linkki ei toimi, kts. http://yle.fi/vintti/yle.fi/vielayksiasia/vastaajat/ken_wilber.html 7. joulukuuta 2015.)
Alexander Behm
Alexander Behm (11. marraskuuta 1880 – 22. tammikuuta 1952) oli saksalainen fyysikko, joka tunnetaan parhaiten yhtenä kaikuluotaimen keksijöistä.
Alexander Behm toimi 1910-luvulla erään tutkimuslaboratorion johtajana Wienissä. Tällöin hän teki varsinkin ääniaaltojen etenemiseen liittyviä kokeita. Kun hänen tietoonsa huhtikuussa 1912 tuli uutinen Titanicin haaksirikosta sen törmättyä jäävuoreen, hän ryhtyi uusien samankaltaisten onnettomuuksien ennalta ehkäisemiseksi suunnittelemaan laitetta, jonka avulla jäävuoret voitaisiin ajoissa havaita niistä heijastuvien vedenalaisten ääniaaltojen avulla. Osoittautui kuitenkin, että meren pohja heijasti ääniaaltoja paremmin kuin jäävuoret, minkä vuoksi laite soveltui paremmin meren syvyyden mittaamiseen kuin jäävuorten havaitsemiseen. Seuraavana vuonna, 22. heinäkuuta 1913, hänelle myönnettiin saksalainen patentti nro 282009 kaikuluotaimelle eli "laitteelle meren syvyyden mittaamiseksi sekä laivojen ja esteiden havaitsemiseksi heijastuvien ääniaaltojen avulla".
Vuonna 1920 Behm perusti kaikuluotainten kaupallista tuotantoa varten Kieliin yhtiön nimeltä "Behm-Echolot-Gesellschaft".
Elias Muukka
Elias Muukka (sukunimi vuoteen 1870 Kaijansinkko; 10. kesäkuuta 1853 Lemi – 2. lokakuuta 1938 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari, professori ja piirustuksen opettaja.
Muukka maalasi erityisesti maisemia, kuten karjalaisia maalaismaisemia ja turkulaisia kaupunkinäkymiä. Hänen maalauksissaan on vaikutteita muun muassa Hjalmar Munsterhjelmiltä.
Muukka kävi ensin Viipurin suomalaista ja ruotsalaista alkeiskoulua 1870-1873 ja sitten Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulua Helsingissä Selma Schaefferin johdolla 1874–1877. Muukka opiskeli myös Düsseldorfin taideakatemiassa 1877–1879 ja Pariisin Académie Colarossissa 1880–1881.
Muukka toimi piirustuksenopettajana Sortavalan seminaarissa 1883–1885, Vaasan oppikoulussa 1885–1891, Turun tyttökoulussa 1891–1918, Turun reaalilyseossa 1904–1918 ja Turun taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1891–1908. Viimeksi hän oli piirustuksen opettajana Savonlinnan ja Mikkelin lyseoissa vuoteen 1927 saakka. Muukka oli Suomen Taiteilijaseuran kunniajäsen vuodesta 1924, ja hän sai professorin arvonimen 1928.
Muukan vanhemmat olivat maanviljelijä Matti Kaijansinkko ja Kristiina Muukka. Muukan puoliso vuodesta 1883 oli Anni Agnes Fagerlund (k. 1931).
John Munsterhjelm
Johan Hjalmar (John) Munsterhjelm (11. joulukuuta 1879 Tuulos – 16. elokuuta 1925) oli suomalainen kuvanveistäjä.
Munsterhjelmin vanhemmat olivat taidemaalari Magnus Hjalmar Munsterhjelm ja Olga Mathilda Tanninen. Hän kävi polyteknisen opiston ja opiskeli Saksassa Kunstgewerbemuseumschulessa Berliinissä 1902–1903 sekä Tanskassa "Kuninkaallisessa kuvaamataidekorkeakoulussa" Charlottenburgissa 1904–1907. Munsterhjelm asui Saksassa vuosina 1902–1911.
Munsterhjelm teki useita marmori- ja pronssiveistoksia tunnetuista henkilöistä (Jean Sibelius, Hjalmar Munsterhjelm, Adolf Paul, R. A. Wrede, Fr. Saltzman, Walter Runeberg, Larin Kyösti). Hän teki myös 22 Suomen sisällissodan valkoisten sankaripatsasta (muun muassa Kokkolaan, Lokalahdelle ja Joensuuhun), useita hautapatsaita ja lisäksi Munsterhjelm suunnitteli mitaleita sekä maalasi myös muotokuvia. Munsterhjelm käytti ensimmäisenä Suomessa keinotekoista graniittia patsaiden materiaalina.