hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Parfinon piiri
Parfinon piiri () on kunnallishallintoalue Novgorodin alueella Venäjällä. Vuonna 1968 perustetun piirin pinta-ala on 1 591,1 neliökilometriä. Asukkaita on 14 100 henkeä (vuonna 2012).
Parfinon piiri sijaitsee Novgorodin alueen kaakkoisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Kresttsyn, kaakossa Demjanskin ja lounaassa Staraja Russan piireihin. Pinta-alasta 71,4 % on metsää, 17,7 % maatalousmaata, 7,0 % vesistöjä ja 2,1 % asuinaluetta.
Seutu kuuluu Ilmajärven alankoon. Tärkeimmät joet ovat Lovat, Pola ja Redja, jotka muodostavat laajan soistuneen suistoalueen. Hyötykaivannaisiin kuuluvat hiekka, sora, turve ja savi. Luonnonsuojelualueita ovat Itä-Ilmajärven ja Parfinon rauhoitusalueet, Lovatjoen suisto sekä Ganetskin ja Nevin suot.
Piiriin kuuluvat Parfinon kaupunkikunta sekä Fedorkovon ja Polan maalaiskunnat. Hallinnollinen keskus on Parfinon kaupunkimainen taajama, josta on 120 kilometriä alueen pääkaupunkiin Novgorodiin. Jurjevon, Kuzminskojen, Lažinyn, Novaja Derevnjan ja Sergejevon kunnat lakkautettiin vuonna 2010.
Ainoa kaupunkiasutus on Parfino, jossa asuu 52 % piirin väestöstä (vuonna 2010). Maaseudun asutuskeskuksia on 114.
Asukasluvun kehitys
Parfinon kautta kulkee Kresttsyn piirin Podlitovjen ja Staraja Russan välinen maantie sekä Bologojen ja Dnon välinen rautatie. Maantie yhtyy Podlitovjessa Moskovan ja Pietarin väliseen M10-valtatiehen.
Paikallisista elinkeinoista tärkeimpiä ovat jalostus (28,0 % vuonna 2009), hallinto (22,0 %), koulutus (14,1 %) ja muut julkiset palvelut. Piirin talous perustuu puunjalostus- ja elintarviketeollisuuteen sekä maatalouteen. Tärkein teollisuuslaitos on Parfinon vaneritehdas, joka on ollut konkurssitilassa vuodesta 2009, mutta jatkaa edelleen toimintaansa. Maataloutta edustaa joukko maatalousyrityksiä, 40 yksityistilaa ja lähes 2 400 asukkaiden palstaviljelmää. Kaksi kolmasosaa työvoimasta työskentelee piirin ulkopuolella.
Piirissä toimii neljä lastentarhaa, kuusi yleissivistävää koulua, lasten harrastuskeskus ja Staraja Russan ammattikoulun haaraosasto. Kulttuurilaitoksia ovat piirin kulttuuri- ja vapaa-ajankeskus, kirjastolaitos ja lasten taidekoulu. Terveyspalveluihin kuuluvat piirisairaala, Polan paikallissairaala, poliklinikka ja 11 lääkintäasemaa.
Seudulta on löydetty useita muinaisia asuin- ja hautapaikkoja sekä kolme muinaislinnaa. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluu Hmelevon kartano. Toisesta maailmansodasta kertovat neuvostosotilaiden hautausmaat.
Parfino
Parfino () on kaupunkimainen taajama, kaupunkikunta ja Parfinon piirin hallinnollinen keskus Novgorodin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Lovatjoen rannalla 116 kilometriä Novgorodista maanteitse etelään ja 20 kilometriä Staraja Russan kaupungista itään. Taajamassa on 7 500 ja kunnassa 7 600 asukasta (vuonna 2010).
Parfinon kunnan pinta-ala on 5,62 neliökilometriä. Se rajoittuu Fedorkovon maalaiskuntaan. Seutu kuuluu Ilmajärven alankoon.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu Konjuhovon kylä, jossa on reilut sata asukasta.
Parfino on syntynyt vuonna 1910 perustetun vaneritehtaan työläisasutukseksi. Se on saanut nimensä lähellä sijaitsevan rautatieaseman mukaan. Vuonna 1938 Parfino sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Toisen maailmansodan aikana se tuhoutui lähes kokonaan. Vuonna 1968 taajamasta tuli Parfinon piirin keskus.
Parfinon kautta kulkee Podlitovjen ja Staraja Russan välinen maantie sekä Bologojen ja Dnon välinen rautatie.
Paikallisista elinkeinoista tärkeimpiä ovat jalostus, hallinto ja erilaiset julkiset palvelut. Merkittävin teollisuuslaitos on Parfinon vaneritehdas, joka on ollut konkurssitilassa vuodesta 2009 lähtien, mutta jatkaa edelleen toimintaansa.
Taajamassa toimii neljä lastentarhaa, keskikoulu, lasten harrastuskeskus, taidekoulu ja Staraja Russan ammattikoulun haaraosasto. Kulttuurilaitoksia ovat kulttuuritalo, piirin keskuskirjasto ja lastenkirjasto. Terveyspalveluihin kuuluvat piirisairaala ja poliklinikka.
Paikallisia nähtävyyksiä ovat toisen maailmansodan aikana kaatuneiden neuvostosotilaiden hautausmaat sekä Konjuhovon kylään sodan muistoksi asetettu panssarivaunu.
Shenzhou 7
Shenzhou 7 () on Kiinan kolmas miehitetty avaruuslento. Lento on Kiinan ensimmäinen kolmihenkinen lento. Lento alkoi 25. syyskuuta 2008 13:10 UTC (16.10 Suomen aikaa) Jiuquanin avaruuskeskuksesta. Zhai Zhigang suoritti Kiinan ensimmäisen avaruuskävelyn 27. syyskuuta 2008. Tämän myötä Kiinasta tuli kolmas valtio Neuvostoliiton ja Yhdysvaltain jälkeen, joka pystyi toteuttamaan avaruuskävelyn itsenäisesti.
Aluksen maahanpaluu onnistui.
Lennon miehistö julkistettiin 17. syyskuuta. Miehistön jäsenet ovat 42-vuotiaita sotilaslentäjiä. Siihen kuuluivat: 2008Zhai suoritti lennon ainoan avaruuskävelyn. Liu seisoi ilmalukossa avustaen Zhaita. Jing Haipeng tarkkaili tilannetta paluukapselissa. Kävely alkoi 27.9.2008 kello 08:43 (UTC) ja kesti 16 minuuttia. Lennon aikana Zhai heilutti Liun antamaa Kiinan lippua ja lähetti terveisiä. Zhai otti haltuun kiertomoduulin ulkopuolelle kiinnitettyjä kiinteän voiteluaineen testipaloja ja ojensi ne Liulle. Näillä kaikkiaan 11 eri tyyppisellä näytteellä tutkitaan avaruuslentoon sopivia materiaaleja.
Näytteiden haltuunoton jälkeen alkoi varsinainen avaruuskävely. Zhai oli kiinnittyneenä avaruusalukseen kahdella turvalie’alla sekä happea ja viestintää siirtävällä sähköjohdolla. Zhai kiersi kiertoratamoduulia pitkin pitäen käsillään kiinni tätä varten tehdystä kaiteesta ja siirtämällä turvaliekoja kiinnityskohdasta toiseen.
Noin kaksi tuntia Zhain alukseen paluun jälkeen miehistö laukaisi myös mikrosatelliitin avaruuteen. Satelliitti on 40 cm pitkä kuutio, sen massa on 40 kg ja se sisältää mm. 150 megapikselin stereokameran jonka tarkoituksena on kuvata alusta. Kuvauksen jälkeen satelliitti siirtyy 100-200 km etäisyydelle aluksesta. Satelliitin avulla harjoitellaan lähestymistä ja seurantaa telakoitumista varten. Satelliitin arvioidaan toimivan kolme kuukautta.
Joutseno-Pulp
Joutseno-Pulp Oy oli vuosina 1951–1997 toiminut Kaukas Oy:n ja Rauma-Repola Oy:n omistama selluloosaa valmistanut metsäteollisuusyhtiö.
Joutseno Pulpin edeltäjä "Osakeyhtiö Pulp" perustettiin 1908, ja toukokuussa 1909 Joutsenossa käynnistynyt yhtiön selluloosatehdas tuotti noin 6000 tonnia valkaisematonta sulfaattiselluloosaa vuodessa. Selluoloosatehtaan ympärille rakennettiin myös työntekijöiden asuntoja, ja aluetta kutsuttiin Pulpin kyläksi. Osakeyhtiö Pulp siirtyi vuonna 1918 Kaukas Oy:n hallintaan ja jatkoi toimintaansa Kaukaksen yhteydessä.
Joutseno-Pulp Osakeyhtiö toimi omana yhtiönään 1951–1997. Vuonna 1968 yhtiö osti "Lohja-Kotka Oy":n Haarla-yhtymältä, ja Joutsenon selluloosatehdasta laajennettiin 1955 ja 1969. Viimeisen laajennuksen jälkeen tehtaan vuosituotanto oli 245 000 tonnia valkaisematonta selluloosaa. Tehtalle valmistui 1984 valkaisulaitos, jonka jälkeen kaikki valmistettu selluloosa oli valkaistua.
Joutsenon selluloosatehdas siirtyi 1997 Metsä-Botnian omistukseen. Tehtaalle rakennettiin 1998 uusi talteenottolinja ja 2001 uusi kuitulinja. Nykyisin tehtaan kapasiteetti on 670 000 tonnia ECF-valkaistua havuselluloosaa vuodessa, ja siellä työskentelee 140 työntekijää.
Poddorjen piiri
Poddorjen piiri () on kunnallishallintoalue Novgorodin alueella Venäjällä. Nykymuodossaan vuonna 1965 perustetun piirin pinta-ala on 2954,02 neliökilometriä. Asukkaita on 4 600 henkeä (vuonna 2010).
Novgorodin alueen lounaisosassa sijaitseva Poddorjen piiri rajoittuu pohjoisessa Volotin ja Staraja Russan, idässä Marjovon ja etelässä Holmin piireihin sekä lännessä Pihkovan alueeseen. Pinta-alasta valtaosa on metsää.
Lovatin kaakkoispuolinen osa piiristä kuuluu Valdain ylängön reuna-alueeseen. Muu osa on tasankoa, joka pohjoisessa ja lännessä muuttuu laajaksi suoalueeksi. Muita jokia ovat Polist, Porusja, Redja ja Gorevka. Piirin alueella sijaitsee osa Polistin ja Lovatin suoalueen muodostamasta Rdeiskin luonnonpuistosta.
Piiriin kuuluu kolme maalaiskuntaa: Belebjolka, Poddorje ja Selejevo. Hallinnollinen keskus on Poddorjen kylä, josta on 160 kilometriä alueen pääkaupunkiin Novgorodiin.
Poddorjen kylässä asuu 40 % piirin väestöstä. Kaupunkiväestöä ei ole. Asutuskeskuksia on yhteensä 155.
Asukasluvun kehitys
1400-luvun lopulla suurin osa nykyisestä piiristä kuului Novgorodin Šelonin viidennekseen, jossa pogostojen keskuksia olivat Los, Jefremovo ja Kolomna. 1800-luvulla volostien keskuksiksi muodostuivat Peregino ja Poddorje.
Aluksi Leningradin alueen Novgorodin piirikuntaan kuulunut Poddorjen piiri on perustettu vuonna 1927. Belebjolkan piiri yhdistettiin Poddorjeen vuonna 1931, mutta perustettiin uudelleen vuonna 1941. Toisessa maailmansodassa seutu oli saksalaisten miehittämä. Vuonna 1944 Poddorjen piiri liitettiin vasta perustettuun Novgorodin alueeseen. Belebjolkan piiri yhdistettiin Poddorjeen uudelleen vuonna 1961. Vuonna 1963 Poddorjen piiri liitettiin Holmin maaseutupiiriin, mutta se perustettiin uudelleen vuonna 1965.
Poddorjen kautta kulkee Šimskin, Staraja Russan, Holmin, Loknjan ja Nevelin välinen maantie. Lähin rautatieasema on Staraja Russassa 61 kilometrin päässä Poddorjesta.
Paikallisista elinkeinoista tärkeimpiä ovat erilaiset julkiset palvelut, kauppa (16,5 % vuonna 2009), maa- ja metsätalous (14,4 %) ja jalostus (6,2 %). Piirissä toimii meijeri, leipätehdas, metsätalous, tielaitos sekä muutamia puunhankintaa harjoittavia yrityksiä. Maataloutta edustaa neljä maatalousyritystä, 18 yksityistilaa ja lähes kaksi tuhatta palstaviljelmää. Yli 40 % työvoimasta työskentelee piirin ulkopuolella ja lähes 30 % työikäisistä ei käy ansiotöissä.
Piirissä toimii neljä lastentarhaa, kolme yleissivistävää koulua ja lasten täydennyskoulutuslaitos. Terveyspalveluihin kuuluu sairaala, kaksi poliklinikkaa, lääkärin vastaanotto ja seitsemän lääkintäasemaa. Kulttuurilaitoksia ovat piirin kulttuuritalo ja keskuskirjasto haaraosastoineen sekä kotiseutumuseo.
Seudulla sijaitsee useita muinaisia asuin- ja hautapaikkoja. Lovatin rannalla Židovitšin kylän luona ja Kurskojen lähellä on muinaislinnat. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluu 1700-luvulla rakennettu Markovon kirkko. Historialliset kohteet liittyvät toisen maailmansodan taisteluihin.
Poddorje
Poddorje () on maalaiskunta, sen keskuskylä ja Poddorjen piirin hallinnollinen keskus Novgorodin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Lovatin sivujoen Redjan varrella 162 kilometriä Novgorodista etelään. Kylässä on 1 900 ja kunnassa 3 200 asukasta (vuonna 2010).
Poddorjen kunnan pinta-ala on 1124,5 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Staraja Russan piirin Ivanovskojen ja Novoselskin kuntiin, idässä Poddorjen piirin Selejevon kuntaan, etelässä Holmin piirin Krasnyi Borin kuntaan sekä Pihkovan alueeseen ja lännessä Poddorjen piirin Belebjolkan kuntaan. Pinta-alasta 87,1 % on metsää ja 7,4 % maatalousmaata.
Suurimmat joet ovat Redja sekä Polistin sivujoki Porusja. Seudulla sijaitsee Rdeiskoje- ja Polistojärviä ympäröivä suoalue, joka muodostaa yhteensä 369,22 neliökilometrin laajuisen Rdeiskin luonnonpuiston. Hyötykaivannaisiin kuuluu turve.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 46 kylää: Andronovo, Borisogleb, Burakovo, Dobrantsevo, Dubovaja, Filistovo, Gorodok, Goruška, Grinevo, Grivy, Gusevo, Jablonovo, Jamno, Jelno, Jeremkino, Jurjevo, Kremno, Kulakovo, Lisitškino, Lopastino, Luskarevo, Maslovskoje, Mihailovo, Mintsevo, Mostištše, Nivki, Odintsovo, Ozerki, Peski, Petuhino, Poltoranovo, Pustoška, Rutšji, Rjabkovo, Sokolje, Sosnovo, Trofimovo, Trupehino, Tugino, Usadba, Ustje, Vekšino, Veštšanka, Vitševitsy, Vlasovo, Zapolje, Zelenkovo ja Žemtšugovo. Poddorjen ohella toinen suurempi asutuskeskus on yli 400 asukkaan Maslovskoje. Yhdeksässä kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta.
Poddorjen kautta kulkee Šimskin, Staraja Russan, Holmin, Loknjan, Velikije Lukin ja Nevelin välinen maantie R51. Kylästä on linja-autoyhteydet Holmiin, Staraja Russaan, Novgorodiin ja Pietariin. Myös kunnan sisällä on linja-autoliikennettä.
Työvoimasta 28 % työskentelee kunnan ulkopuolella. Paikallisista elinkeinoista tärkeimpiä ovat tukku- ja vähittäiskauppa (17,1 %) sekä valtionhallinto (15,7 %). Kunnan alueella toimii kaksi maitotilaa, meijeri sekä metsäteollisuuslaitoksia.
Keskuskylän palveluihin kuuluu lastentarha, keskikoulu, musiikkikoulu, piirin kulttuuritalo, keskuskirjasto, piirisairaala, yleinen sauna, apteekki, posti, säästöpankki, poliisiasema ja palokunta.
Kunnan alueella on useita muinaisia hautapaikkoja sekä toisen maailmansodan muistomerkkejä. Poddorjen kylässä toimii kotiseutumuseo.
Gustav Noske
Gustav Noske (9. heinäkuuta 1868 Brandenburg an der Havel - 30. marraskuuta 1946 Hannover) oli saksalainen poliitikko ja Weimarin tasavallan puolustusministeri 1919-1920.
Noske syntyi Brandenburg an der Havelissa. Hän oli sosialidemokraattisen puolueen jäsen ja parlamenttiedustaja vuodesta 1906 ensimmäisen maailmansodan loppuun. Hän kuului sosialistiseen oikeistosiipeen ja otti osaa spartakistikapinan ja Münchenin neuvostotasavallan verisiin kukistamisiin vuonna 1919. Noske oli kommunistijohtajien Rosa Luxemburgin ja Karl Liebknechtin vastustaja. Hänen lähettämänsä oikeistolaiset freikorpsit surmasivat noin 1 000 kommunistia Münchenin neuvostotasavallan kukistamisen yhteydessä.
Weimarin tasavallan vakiinnuttua Noske toimi Ala-Saksin osavaltion presidenttinä Hannoverissa. Nosken epäiltiin osallistuneen toisen maailmansodan aikana Adolf Hitlerin vastaiseen salaliittoon. Hän kuoli 1946.
Saksan tapahtumien jälkeen Suomessakin kommunistit käyttivät sosialidemokraateista pilkkanimeä "noske" tai "noskelainen". Tällä haluttiin sanoa, että sosialidemokraatit menevät työväen kapinoidessa porvarien puolelle.
Uli Hoeneß
Ulrich ”Uli” Hoeneß (s. 5. tammikuuta 1952 Ulm, Baden-Württemberg, Saksan ltv.) on saksalainen entinen jalkapalloilija, joka nykyisin toimii bundesliigaseura Bayern Münchenin urheilutoimenjohtajana.
Hyökkäyspäässä pelannut ulmilainen Hoeneß aloitti ammattilaisuransa vuonna 1970 Bayern Münchenissä. Hän pelasi seurassa yhdeksän kauden ajan ja voitti seurassa muun muassa kolme Bundesliigan mestaruutta ja Euroopan Cupia. Hän pelasi joukkueessa 239 liigaottelua, joissa teki 86 maalia. Ennen uransa lopettamista hän pelasi vielä kauden 1978/1979 1. FC Nürnbergissä.
Saksan liittotasavallan maajoukkueessa Hoeneß pelasi vuosina 1972–1976 35 ottelua, joissa hän teki viisi maalia. Hän oli mukana sekä 1972 EM-kisoissa että 1974 MM-kisoissa, joissa molemmissa Saksan liittotasavalta voitti mestaruuden, kuten myös 1976 EM-kisoissa, joissa Saksa saavutti hopeaa.Hoeneß lopetti oman aktiiviuransa verrattaen nuorena, vain 27-vuotiaana, ja on tämän jälkeen toiminut johtotehtävissä Bayern Münchenin organisaatiossa. Hänen veljensä Dieter on niin ikään entinen huippupelaaja.
Tammikuussa 2013 Hoeneß kertoi viranomaisille maksamatta jättämistään veroista. Hän joutui pidätetyksi 20. maaliskuuta mutta pääsi kotietsinnän jälkeen vapaaksi viiden miljoonan euron suuruista takuusummaa vastaan. Hoeneß totesi syyllistyneensä vääriin menettelytapoihin sveitsiläisen pankkitilinsä suhteen ja haluavansa hyvittää virheensä.
Juha Varis
Juha Mika Varis (s. 23. lokakuuta 1970 Tampere) on suomalainen näyttelijä, joka työskentelee Suomen Kansallisteatterissa.
Varis esitti syksystä 2009 vuoteen 2011 Veikkauksen Jokeri-pelin Jokeri-hahmoa. Hän esiintyy myös "Vanessa ja pikkuväki" ohjelmassa, Isi testaa -osiossa. (nyrkkeilymaajoukkueen jäsen)
Sarjat
Münchenin neuvostotasavalta
Münchenin neuvostotasavalta eli Baijerin neuvostotasavalta tarkoittaa lyhytaikaista Münchenin kommunistista hallintoa, joka kukistettiin verisesti 3. toukokuuta 1919. Tapahtumat saivat alkunsa, kun kommunistinen kaupunginkomendantti, entinen merisotilas Rudolf Eglhofer, ammutti kahdeksan äärioikeistolaista. Ampujina olivat paikalliset punakaartilaiset, ja teloitetut olivat oikeistolaisen Thule-seuran jäseniä. Seurauksena hallituksen joukot, joita komensi puolustusministeri Gustav Noske, rynnäköivät kaupunkiin. Puhjenneissa katutaisteluissa käytettiin liekinheittimiä ja panssarivaunuja. Taisteluissa sai surmansa yli tuhat ihmistä.
Chevrolet HHR
Chevrolet HHR on Chevroletin pieni, retrotyylisesti muotoiltu, crossover-luokan henkilöauto. Ensiesittely Pohjois-Amerikassa tapahtui Los Angelesin autonäyttelyssä vuonna 2005 ja Euroopassa Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2007. Ajoneuvolla ei ollut varsinaista edeltäjää tai seuraajaa sittemmin. Mallistossa oli sitä ennen lisenssillä valmistettu Tracker- ja jälkeenpäin 2012- tuli eri maissa valmistettava Orlando-malli.
Auton valmistus lopetettiin 2011.
Mallinimi HHR tulee sanoista "Heritage High Roof". Pohjalevy on Delta-pohjalevy, sama jota käytetään muun muassa Chevrolet Cobaltissa, Pontiac G5:ssä ja Saturn IONissa. Auton muotoilu on saanut inspiraationsa vuoden 1949 Chevrolet Suburbanista. Auton muotoilija on ollut Bryan Nesbitt, joka oli ennen töissä Chrysler-yhtiössä ja pääsuunnittelija PT Cruiserille. Nesbitt palkattiin GM:n suunnittelijaksi, jossa hän toimi Chevroletin Yhdysvaltain mallien pääsuunnittelijana.
Auto on tila-auto tyyppinen 5-hengen farmarimalli, jossa on muunneltavat sisätilat jossa on n.1,78 kuutiometrin kokoinen tavaratila, mm. jokaisen mallin apukuskin penkin saa tasaiseksi lattiaksi. Autoa valmistettiin myös umpikylkimallisena mutta 4-ovisena, jolloin siihen sai valinnaisena kaukosäätimesta auki pomppaavat takaovet.
Mallistossa oli viisi eri tasoa jotka vain vähän vaihtelivat tuotannon aikana; LS, LT, 2LT, Special Edition ja SS-malli joka tuli mallivuodelle 2008.
Auton tuotanto tapahtui vuoden 2011 loppuun saakka Meksikossa, Ramos Arizpessa. Aluksi malli oli vain Pohjois-Amerikan markkinoilla, mutta vuonna 2007 se tuli saataville myös Euroopassa ja Japanissa. Autoa ei tuotu koskaan Suomeen koska silloinen Suomen lainsäädäntö olisi vaatinut kaikkien auton lasien ja valaisimien vaihtamista E-merkinnällä varustettuihin. Autoa vietiin paljon mm. Saksaan ja Ruotsiin, jossa kansallinen poikkeusmerkintä oli mahdollista tehdä.
Suorituskykyisen SS-version valmistus alkoi joulukuussa 2007. Mallissa käytettiin samaa 2-litraista, 260 hevosvoimaista, turboahdettua Ecotec-moottoria, jota on käytetty jo Pontiac Solstice GXP:ssä ja Saturn Sky Red Line:ssä. Moottori oli käytössä myös Fisker Karma-sähköauton voimanlähteenä.
Chevrolet Epica
Chevrolet Epica on vuosina 2006 ja 2015 välisenä aikana valmistettu keskikokoinen neliovinen auto. Sitä valmisti GM Korea. Muotoilu on aiempiin Chevrolet-malleihin verrattuna jonkin verran erilaista ja suunnittelussa on panostettu mukavuuteen. Suomessa myynti alkoi syksyllä 2006. Chevrolet-automerkki vetäytyi Euroopasta Venäjää ja muita IVY-maita lukuun ottamatta 2010-luvun puolivälissä.
Auto valmistettiin General Motorsin Etelä-Korean tehtaalla Bupyongissa.
Australiassa auto tunnetaan nimellä "Holden Epica". Siellä auto esiteltiin Brisbanen autonäyttelyssä helmikuussa 2007 ja tuli myyntiin huhtikuussa. Australiassa varustetasot ovat nimeltään CDX ja CDXi. Moottorivaihtoehdot ovat samat 2- ja 2,5-litraiset kuutosmoottorit kuin Euroopassa. Auton alusta ja varustus on muutettu vastaamaan Australian mantereen tarpeita ja olosuhteita.
Varustelutasoja on kaksi: LS ja LT.Suomessa 2-litrainen dieselmoottori tuli valikoimaan huhtikuussa 2007. Moottorissa on sähköisesti ohjattu muuttuvageometrinen turboahdin sekä hiukkassuodatin. Dieselin yhteydessä voi valita joko 5-portaisen manuaali- tai automaattivaihteiston. Manuaalivaihteiston yhteydessä varustetaso on LS ja automaatin yhteydessä LT. Kaikki Chevroletin käyttämät dieselmoottorit valmistetaan Etelä-Koreassa, Gunsanissa.
Koulun biologia
Koulun biologia on peruskoulun yläkoululaisille tarkoitettu biologian oppikirjasarja. Sarjan kustantaa Otava. Kirjojen uusimmat painokset sisältävät vuoden 2004 opetussuunnitelman mukaiset tiedot.
Vesibiologiaa opiskellaan joko tästä tai Itämeri-kirjasta. Suomen sisävesien tyypillisten eläin- ja kalalajien tunnistaminen, käyttäytyminen ja sopeutuminen on kirjassa tärkeällä sijalla. Kirjassa käsitellään myös vesiekosysteemeitä.
Kirja on vaihtoehtoinen kirja vesibiologian opiskeluun. Se tarjoaa mahdollisuuden Itämeren opiskeluun keskeisenä esimerkkiekosysteeminä.
Kirja kertoo muun muassa metsäekosysteemin rakenteesta ja toiminnasta. Kirjaan liittyy myös tehtäväkirja.
Kirjassa käsitellään ihmisen rakenne, seksuaalisuus ja elintoiminnot.
Jokaiseen oppikirjaan liittyy myös opiskeluvihko, jossa on tehtäviä. Opettajan kirjassa on muun muassa opiskeluvihkojen vastaukset sekä kalvopohjia.
Sananjalkanahikas
Sananjalkanahikas ("Marasmius chordalis") on kupera, navallinen harmaanruskea tai joskus punaruskea nahikaslaji. Sen heltat ovat valkoiset ja vanhemmiten punatäpläiset. Sienen jalka on valkean mustanruskea. Sieni kasvaa maassa sananjalan seurassa. Se on kalkinsuosija.
Jouhinahikas
Jouhinahikas ("Marasmius androsaceus") on kupera tai laakealakkinen vaalean punaruskea nahikaslaji. Sen heltat ovat lakkia vaaleammat. Jalka on musta ja kiiltävä. Se kasvaa oksilla, kuorenpaloilla ja neulasilla yleisenä koko Suomessa.
Ruotinahikas
Ruotinahikas ("Marasmius epiphyllus") on nahkamainen maidonvalkoinen nahikaslaji. Sen heltat ovat valkoiset. Jalka on punaruskea ja jauheinen. Sieni kasvaa lahoavilla lehdillä myöhäissyksyisin koko Suomessa yleisenä.
Oksaratasnahikas
Oksaratasnahikas ("Marasmius rotula") on kuperan laakea nahikaslaji. Sen lakki on valkoinen. Sienen heltat ovat valkoiset. Sen jalka on musta tai ruskeanmusta ja kiiltävä. Nahikas kasvaa maahan pudoinneilla lehdillä tiheinä ryhminä. Sitä tavataan Etelä-Suomessa.
Haisunahikas
Haisunahikas ("Micromphale foetidum") on kupera tai laakealakkinen punaruskea tai vaaleanruskea haisunahikaslaji. Sen heltat ovat likaisenruskeat. Jalka on latvasta ruskea ja alempaa musta. Sieni haisee pilaantuneelta kaalilta. Se kasvaa harvinaisena lehdillä kalkkipitoisissa paikoissa.
Kuusenneulasnahikas
Kuusenneulasnahikas ("Gymnopus perforans" syn. "Micromphale perforans") on kellertävälakkinen nahikaslaji. Sen jalka on musta. Sieni kasvaa kuusen seuralaisena, ja sitä voi löytää jo alkukesästä. Laji ei ole ruokasieni. Se on Suomessa melko tavallinen kuusimetsien sienilaji.
Juuso Hirvikangas
Jukka Tapani ”Juuso” Hirvikangas (s. 26. syyskuuta 1956) on suomalainen näyttelijä, elokuvaäänittäjä, kuvaaja ja muutenkin elokuva-alan moniosaaja.
Hirvikangas on tehnyt paljon yhteistyötä Kaurismäen veljesten, Mikan ja Akin, kanssa.
Nousukausi
Nousukausi voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Sofia Lovisa Ramsay
Sofia Lovisa Ramsay (21. tammikuuta 1754 Porvoon pitäjä – 30. syyskuuta 1816 Tukholma, Ruotsi) oli suomalainen aatelinen ja kartanonomistaja. Hän oli naimisissa serkkunsa Otto Wilhelm Ramsayn (1743–1806) kanssa. Sofia Ramsay kuului Ramsayn aatelissukuun; hänen isänsä oli vapaaherra, maaherra ja kenraaliluutnantti Anders Henrik Ramsay.
Sofia Lovisa Ramsay asui Espoon kartanossa, jossa hän ylläpiti varakkaan ja vierasvaraisen kodin. Hänellä oli kuusi poikaa, joista viisi oli kuollut, kaksi Suomen sodassa 1808–1809. J. L. Runebergin runossa "Matkamiehen näky" nämä kaksi poikaa olivat 19- ja 21-vuotiaita, mutta todellisuudesa 25- ja 31-vuotiaita. Sofia Lovisa Ramsay kuoli vuonna 1816.
Hänen pojastaan Adolf Henrik Ramsaysta tuli Ruotsin Ramsay-suvun esi-isä, kun hän myi kaikki 52 rälssitilansa ja muutti Ruotsiin 1824.
Dražan Jerković
Dražan Jerković (6. elokuuta 1936 Šibenik – 9. joulukuuta 2008 Zagreb) oli kroatialainen jalkapalloilija.
Jerković menehtyi sydänkohtaukseen 72-vuotiaana vuonna 2008.
Hyökkääjänä pelannut Jerković aloitti uransa kroatialaisen suurseuran Dinamo Zagrebin juniorijoukkueissa ja pelasi sittemmin 12 kautta (1954–1966) seuran edustusjoukkueessa. Kaikkiaan hän edusti seuraa 315 ottelussa, joissa hän teki 300 maalia. Hän on seuran kaikkien aikojen maalintekijätilastoissa kakkossijalla. Hän voitti seurassa Jugoslavian mestaruuden vuonna 1958 ja cupin vuosina 1960 ja 1965. Lähdettyään Dinamosta hän pelasi vielä yhden kauden belgialaisessa Gantoinessa (nykyinen "KAA Gent"), kunnes joutui lopettamaan uransa polvivamman takia alle kolmekymppisenä.
Jugoslavian maajoukkueessa Jerković pelasi 1960 EM-kisoissa, joissa joukkue saavutti hopeaa ja Jerković jakoi lopputurnauksen maalikuninkuuden neljän muun pelaajan kanssa kahdella maalillaan. Jerković edusti Jugoslaviaa myös 1962 MM-turnauksessa (4. sija), jossa hän jälleen voitti maalikuninkuuden (4 maalia, jaettu viiden muun pelaajan kanssa).
Vuosina 1990–1992 Jerković toimi Kroatian maajoukkueen ensimmäisenä päävalmentajana maan itsenäistymisen jälkeen. Hän toimi urallaan myös Dinamossa urheilutoiminnallisissa johtotehtävissä ja valmensi NK Dinamo Zagrebia, Austria Klagenfurtia sekä Jugoslavian maajoukkuetta.
Kolea talo
Kolea talo () on Charles Dickensin romaani, joka ilmestyi alun perin jatkokertomuksena 1852–1853. Suomeksi kirja ilmestyi vuonna 2006 Kersti Juvan kääntämänä ja Tammen kustantamana.
Lontoon kanslerinoikeudessa on vuosia ollut käsiteltävänä Jarndycen ja Jarndycen juttu. Orpotyttö Esther ja John Jarndycen sukulaiset Ada ja Richard saavat suojapaikan ja kodin John Jarndycen Bleak Housesta, Koleasta talosta. Richardin ja Adan välille syntyy vähitellen rakkaussuhde.
Maan mitta. Maanmittauksen historia Suomessa 1633–2008
Maan mitta. Maanmittauksen historia Suomessa 1633–2008 on vuonna 2008 ilmestynyt filosofian tohtori Mikko Huhtamiehen kirjoittama maanmittauksen historiaa Suomessa käsittelevä historiateos. Teoksen ilmestyminen liittyi Maanmittauslaitoksen vuonna 2008 vietettyyn 375-juhlavuoteen.
Aiemmin Maanmittauslaitoksen ja sen edeltäjän Maanmittaushallituksen historiateoksia on ilmestynyt Maanmittaushallituksen 300-vuotisjuhlien kunniaksi vuonna 1933 ja Maanmittaushallituksen 350-vuotisjuhlien kunniaksi vuonna 1983.
Koulun maantieto
Koulun maantieto on peruskoulun 7–9 luokille tarkoitettu maantiedon oppikirjasarja, jonka on kustantanut Otava. Kirjasarjan on sittemmin korvannut KM-sarja.Kuhunkin kirjaan liittyvät myös opiskeluvihkot.
Soccer City
Soccer City (aiemmin FNB Stadium tai First National Bank Stadium) on vuonna 1989 avattu jalkapallostadion Soweton lähistöllä Johannesburgissa, Etelä-Afrikassa. Se sijaitsee 1753 metrin korkeudella merenpinnasta. Stadion oli yksi vuoden 2010 maailmanmestaruuskilpailujen pelipaikoista – siellä pelattiin muun muassa avaus- ja loppuottelu. Stadion on myös Etelä-Afrikan jalkapallomaajoukkueen kotikenttä. Stadion peruskorjattiin ja laajennettiin maailmanmestaruuskilpailuja varten vuonna 2009. Kustannukset olivat 368,2 miljoonaa euroa. Katsojakapasiteetti on 94 000, ja sen pinta on luonnonnurmea.
Fireworks
Firework(s) voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Twilight of the Thunder God
Twilight of the Thunder God on ruotsalaisen death metal -yhtye Amon Amarthin vuonna 2008 julkaistu pitkäsoitto. Levystä on julkaistu perusversion lisäksi myös Deluxe Collector's Edition -versio, jossa on levyn lisäksi konserttitaltiointi vuoden 2007 Summerbreeze-festivaalista.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 10.
The 13th Scroll
13th Scroll on Cobra Striken esikoisalbumi vuodelta 2005. Levyn äänimaailma on hyvin minimalistinen, usein sen kappaleet rakentuvat yksinkertaisten rumpukoneella tuotettujen beattien päälle. Buckethead soittaa albumilla kitaran lisäksi myös bassoa. Kaikki albumin kappaleet ovat instrumentaaleja.
Punapyrstökakadu
Punapyrstökakadu ("Calyptorhynchus banksii", aiemmin "C. magnificus") on kakadujen heimoon kuuluva, Australiassa elävä suurehko papukaijalintu. Laji on elinvoimainen. Punapystökakadu jaetaan viiteen alalajiin.
Punapyrstökakadut kasvavat 50–61 cm pitkiksi. Naaras ja koiras ovat erinäköisiä. Naaras on perusväriltään musta, mutta sen pyrstössä on keltaisia sulkia, vatsan alueella keltaisia laikkuja ja päässä sekä siipien tyvissä on kellertäviä pilkkuja. Naaraan nokka on keltaisen, valkoisen tai ruskean sävyinen. Naaraalla on musta töyhtö, jossa saattaa olla hieman keltaisia laikkuja. Täysikasvuisina ne painavat 610–870 grammaa. Koiras on kokonaan musta lukuun ottamatta nokkaa ja pyrstön punaisia sulkia. Nokka on harmaa. Myös koiraalla on komea, musta töyhtö. Täysikasvuisina koiraat painavat 670–910 grammaa. Punapystökakadut elävät vankeudessa hyvin vanhoiksi; eräs yksilö saavutti 50 vuoden iän australialaisessa Taronga Zoossa Sydneyssä.
Punapystökakadua tavataan Australian pohjois- ja länsiosissa sekä sisämaassa eristyneinä populaatioina. Punapyrstökakadut suosivat metsäisiä alueita (avoimia metsiä ja joenvarsimetsiä) ja savanneja, joissa kasvaa akasioita, eukalyptuksia ja kasuariinakasveja. Lajin elinympäristön laajuus on yhdestä kymmeneen miljoonaa neliökilometriä. Kokonaispopulaatio on noin 100 000 yksilöä.
Punapyrstökakadu jaetaan viiteen alalajiin:Punapyrstökakadut ovat seurallisia. Ne liikkuvat ja ruokailevat savanneilla suurissa parvissa, kun taas metsäisemmillä alueilla ne liikkuvat pareittain tai perhekunnittain. Kiihtyneenä tai uhattuna punapyrstökakadut nostavat kypärämäisen töyhtönsä pystyyn.
Suurimmassa osassa esiintymisaluetta lajin lisääntymiskausi on touko-syyskuussa. Pesäpuu on rannalla tai aukealla sijaitseva eukalyptuspuu. Punapyrstökakadut munivat tavallisesti yhden, harvoin kaksi valkoista munaa puunkoloon tehtyyn pesään. Muna on kooltaan 51,1 mm x 36,5 mm. Jos munia on kaksi, myöhemmin munitusta kuoriutunut poikanen ei selviä hengissä montaakaan päivää. Naaras hautoo noin kuukauden. Koiras käy ruokkimassa hautovaa naarasta. Molemmat emot ruokkivat poikasta kahdesti päivässä. Poikanen lähtee pesästä noin kolmen kuukauden ikäisenä ja on emoistaan riippuvainen vielä usean kuukauden ajan.
Punapyrstökakadut syövät erilaisten puiden, useimmiten eukalyptusten, banksioiden ja akasioiden siemeniä suurissa, jopa sadan yksilön parvissa. Ne syövät lisäksi viikunoiden hedelmiä ja "Emex australis" -kasvin siemeniä. Ne saattavat liikkuvat pitkiä matkoja ravintoa etsiessään.
Gonzalo Aja
Gonzalo Aja (13. heinäkuuta 1946 Matienza) on espanjalainen entinen maantiepyöräilijä, joka kilpaili vuosina 1970-1979. Hän oli ajajatyypiltään mäkimies.
Aja osallistui urallaan Ranskan ympäriajoon neljä kertaa. Hänet hylättiin vuonna 1973, mutta seuraavana vuonna hän oli kokonaiskilpailun viides. Vuonna 1975 hänet hylättiin taas. Seuraavana vuonna Aja oli jälleen mukana lopputuloksissa ja oli lopulta sijalla 14.
Ruslan Jamadajev
Ruslan (Khalid) Bekmirzajevitš Jamadajev (, ) oli tšetšenialainen sotilasjohtaja ja poliitikko, Venäjän duuman jäsen 2003–2007 Tšetšeniasta. Hänen veljensä Sulim Jamadajev on komentanut sisäministeriön Vostok-pataljoonaa Tšetšeniassa.
Jamadajevin klaani taisteli ensimmäisessä Tšetšenian sodassa Venäjän joukkoja vastaan, mutta siirtyi toisessa sodassa liittovaltion puolelle. Ruslan Jamadajev ylennettiin everstiksi ja hänet palkittiin Venäjän federaation sankarin arvonimellä. Jamadajeveilla on ollut useita yhteenottoja Tšetšenian presidentti Ramzan Kadyrovin klaanin kanssa.
Jamadajev ammuttiin 24. syyskuuta 2008 kello 17.15 Moskovan aikaa Smolenskajan rantakadulla Moskovassa lähellä hallituksen Valkoista taloa kuljettamansa Mercedes S600:n ratin viereen pysähtyneestä Audi 80:sta hänen pysähdyttyään liikennevaloihin. Takapenkillä istunut sotilaskomentaja kenraalieversti evp. Sergei Kizjun haavoittui vakavasti.
Kesällä 2010 alkoi murhaoikeudenkäynti teosta syytettyjä Aslanbek Dadajevia ja Elimpasha Khatsujevia vastaan.
Hibernians FC
Hibernians FC on vuonna 1922 perustettu jalkapalloseura Maltan Paolasta. Se pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Maltan Valioliigassa. Joukkue on voittanut Maltan Valioliigan yksitoista kertaa. Maltan Cupin se on voittanut kymmenesti.
Suvi Ahola
Suvi Katariina Ahola (s. 10. toukokuuta 1959 Sippola) on suomalainen toimittaja ja kirjallisuuskriitikko. Hän on työskennellyt "Helsingin Sanomissa" vuodesta 1984 pääasiassa kulttuuritoimituksessa.
Ahola valmistui ylioppilaaksi vuonna 1979. Hän kävi Sanoman toimittajakoulun vuonna 1983 ja valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1987 Helsingin yliopistosta. Vuonna 2013 Ahola väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistossa väitöskirjalla "Lukupiirien Suomi – Yhteisöllistä lukemista 149 suomalaisessa lukupiirissä 2009".
Vuosina 1994–1995 Ahola toimi Kodin Kuvalehden toimitussihteerinä. Hän on ollut vuosina 1984–1994 J. H. Erkon kirjallisuuspalkintoraadin ja 1995–2009 sekä uudelleen vuodesta 2013 Helsingin Sanomain kirjallisuuspalkintoraadin jäsen. Ahola oli Suomen Viron-instituutin säätiön hallituksen jäsen vuosina 1997–2005 ja varapuheenjohtaja 2001–2005. Hän oli myös suomalaisten ja virolaisten välisen Tuglas-ystävysseuran hallituksen jäsen vuosina 2008–2014. Vuodet 2004–2009 Ahola oli Kotimaisten kielten keskuksen neuvottelukunnan jäsen. Lisäksi hän on ollut Minna Canthin seuran hallituksen jäsen vuodesta 2005, varapuheenjohtaja vuosina 2006–2011 ja puheenjohtaja vuodesta 2011.
Ahola palkittiin vuonna 2008 Suomen Elämäntarinayhdistyksen Elämänmalja-palkinnolla.
Ahola oli naimisissa Yle TV1:n uutistoimittaja Matti Röngän kanssa vuodet 1986–2011. Heillä on kolme lasta, joista Otto Rönkä ja Reetta Rönkä ovat myös toimittajia. Aholan teos "Iljan äidiksi" (1999) kertoo perheen Ilja-pojan adoptoinnista Venäjältä.
Bevil Rudd
Bevil Gordon D'Urban Rudd (6. lokakuuta 1895 Kimberley – 2. helmikuuta 1948 Kimberley) oli eteläafrikkalainen yleisurheilija ja 400 metrin olympiavoittaja Antwerpenissa 1920.
Rudd oli syntynyt Kimberleyssä, Etelä-Afrikassa. Kouluaikanaan hän menestyi sekä urheilussa että opinnoissaan ja sai stipendin Oxfordin yliopistoon. Rudd osallistui ensimmäiseen maailmansotaan ja hänelle myönnettiin urheudestaan Military Cross -kunniamerkki.
Vuosi 1920 oli Ruddin urheilu-uran menestyksekkäin. Olympialaisissa hän saavutti yhden mitalin joka väriä. 400 metrillä Rudd voitti alkueränsä ja selvisi välierästään finaaliin sijoituttuaan toiseksi. Vain kaksi tuntia myöhemmin juostussa finaalissa Rudd johti loppusuoran auetessa ja kasvatti etumatkaansa edelleen voittaen keskinkertaisella ajalla 49,6. 4 × 400 metrin viestijuoksussa Rudd sai hopeaa Etelä-Afrikan joukkueessa. Aiemmin hän oli saavuttanut pronssia 800 metrillä johdettuaan kilpailua viimeisellä kierroksella aina loppusuoralle asti. 800 metrillä Ruddin loppukilpailun aika oli 1.54,0 ja hän jäi kilpailun voittaneesta Albert Hillistä 0,6 sekuntia. Olympiamenestyksensä lisäksi Rudd voitti Ison-Britannian mestaruudet 440 jaardilla ja 880 jaardilla. Hänet nimettiin Ison-Britannian vuoden parhaaksi yleisurheilijaksi. Seuraavana vuonna hän rikkoi 440 jaardin maailmanennätyksen.
Vuonna 1920 Rudd oli mukana Oxfordin ja Cambridgen joukkueessa, joka juoksi maailmanennätyksen 7.50,4 4 × 800 metrin sekä 4 × 880 jaardin viestijuoksussa. Maailmanennätys pysyi voimassa kaksi vuotta, kunnes Pennsylvanian yliopiston joukkue rikkoi sen.
Rudd suoritti opintonsa loppuun Englannissa ja palasi Etelä-Afrikkaan, jossa hän työskenteli urheilutoimittajana. Vuonna 1930 hän muutti Isoon-Britanniaan Daily Telegraphin toimittajaksi. Hieman ennen kuolemaansa 52-vuotiaana hän palasi Etelä-Afrikkaan.
Michael Giles
Michael Rex Giles (s. 1. maaliskuuta 1942 Waterloovillessä, Hampshiressä) on englantilainen rumpali, joka tunnetaan parhaiten roolistaan progressiivisen rockyhtye King Crimsonin perustajajäsenenä ja ensimmäisenä rumpalina. Giles erosi yhtyeestä jo vuonna 1969, debyyttialbumi "In the Court of the Crimson Kingin" julkaisun jälkeen. Hän soitti rummut myös yhtyeen kakkosalbumille "In the Wake of Poseidon" (1970), mutta vain sessiomuusikkona. Ennen King Crimsonia hän oli myös jäsenenä veljensä Peterin sekä Crimsonin johtohahmon Robert Frippin kanssa perustamassaan lyhytikäiseksi jääneessä Giles, Giles & Fripp -yhtyeessä.
Jätettyään King Crimsonin Giles levytti yhtyeen niin ikään jättäneen Ian McDonaldin kanssa musikaalisesti Crimson-edeltäjäänsä kevyemmän, joskin likipitäen teknisesti yhtä haastavan "McDonald and Giles" -albumin. 1970-luvulla hän oli sessiomuusikkona ja yhteistyössä monien artistien kanssa, kuten Leo Sayer, Steve Winwood ja Yvonne Elliman. Giles levytti myös vuonna 1978 oman sooloalbumin, "Progressin". Albumi julkaistiin vasta vuonna 2003. Giles työskentelee edelleen sessiomuusikkona.
Vuonna 2002 Giles oli perustamassa eräiden muiden entisten King Crimson -jäsenten kanssa 21st Century Schizoid Bandiä (nimi on alluusio Crimsonin debyyttialbumin ykköskappaleeseen). Yhtyeeseen liittyi myös Gilesin vävypoika, entinen Level 42 -jäsen, kitaristi-laulaja Jakko Jakszyk. Yhden kiertueen jälkeen Giles kuitenkin väsyi työhön yhtyeen kanssa, ja rumpaliksi siirtyi myöhemmin vuoden 2007 helmikuussa kuollut toinen entinen Crimson-rumpali Ian Wallace.
Gilesin soittotekniikka on mutkikasta ja joskus polyrytmistä sekä tempovaihdoksia suosivaa, ja siinä kuuluvat selvästi miehen jazz-vaikutteet. Asia tulee esille "In the Court of the Crimson King" -albumin monissa mutkikkaissa rumpusovituksissa, jotka tulevat ehkä parhaiten esille albumin tunnetuimmassa "21st Century Schizoid Man" -kappaleessa.
Giles elää toisen avioliittonsa vaimon, Maryn, kanssa Englannissa, Bournemouthissa Dorsetissa. Hänellä on kaksi poikaa ja kaksi tytärtä.
Nahkajäkälät
Nahkajäkälät ("Peltigera") on lehtijäkäliin kuuluva jäkäläsuku. Se on saanut nimensä pinnastaan, joka näyttää nahkalta. Sukuun kuuluu kolmisenkymmentä lajia. Osassa niistä on sienen kanssa symbioosissa elävä syanobakteeri eli sinilevä, osassa taas tavallinen levä. Joitakin nahkajäkäliä on käytetty lääkkeinä ja värjäämiseen.
2×2 (televisiokanava)
2×2 on venäläinen televisiokanava. Kanava aloitti toimintansa 27. syyskuuta 1990 Neuvostoliitossa ja se oli ensimmäinen kaupallinen televisiokanava. Kanavan ohjelmat ovat suunnattu pääasiassa aikuisille.
Syyskuussa 2008 Venäjän TV–sensuuri syytti kanavaa sen esitettyä Simpsoneita, South Parkia ja Family Guyta, jotka Venäjän viranomaisten mielestä sisältävät usein liian siivotonta materiaalia.
Mustakakadut
Mustakakadut ("Zanda") on kakaduejn heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu 3 lajia.
Encyclopedia Dramatica
Encyclopædia Dramatica eli Encyclopedia Dramatica tai tuttavallisemmin ED oli satiirinen MediaWiki-ohjelmistolla toiminut ”trollihuumorin ja -tarinoiden hakemisto”. Sivusto aloitti toimintansa 9. joulukuuta 2004. Alkuperäinen encyclopediadramatica.com-osoitteessa toiminut Encyclopædia Dramatica lakkautettiin 2011 ja korvattiin OhInternet!-nimisellä sivustolla, kun sen perustaja Sherrod DeGrippo halusi eroon sivuston homofobiasta, rasismista ja pornosta.
Myöhemmin Ryan Cleary perusti Encyclopædia Dramaticasta uuden haarauman osoitteeseen encyclopediadramatica.ch.
Tällä hetkellä sivusto sijaitsee osoitteessa encyclopediadramatica.se, jonne ollaan kerätty kaikki vanhan sivuston sivut ja jonne myös luodaan uusia sivuja.
Historian tuulet
Historian tuulet on peruskoulua varten tehty historian oppikirjasarja. Sarjan on kustantanut Otava.Lisänä on tehtäväkirjat, vastauskirjat sekä opettajan oppaat.Lisäksi on tehtäväkirjat, vastauskirjat sekä opettajan oppaat.
Yhdeksäsluokkalaisille on kirja "Yhteiskunnan tuulet 9", joka on Otavan kustantama yhteiskuntaopin oppikirja.
Colin Edwin
Colin Edwin (s. 2. heinäkuuta 1970 Melbourne, Australia) on brittiläisen progressiivisen rockyhtye Porcupine Treen basisti. Hän on soittanut yhtyeessä tavallisen bassokitaran lisäksi nauhatonta bassoa ja kontrabassoa. Edwin liittyi yhtyeeseen joulukuussa 1993. Edwin on jäsenenä myös Ex-Wise Headsissä, etnisiä ja postmoderneja vaikutteita ambientiin yhdistävässä triossa, sekä metallivaikutteisessa Random Noise Generatorissa.
Vuonna 2001 Edwin soitti kontrabassoa arvostusta saavuttaneen, Porcupine Treen johtohahmo Steven Wilsonin sivuprojektissa No-Manissa. Edwin ja Wilson ovat ystäviä kouluajoilta.
Madain Saleh
Madain Saleh () on historiallinen kaupunki ja arkeologinen kohde Saudi-Arabiassa, Hijazin alueen pohjoisosassa. Madain Saleh valittiin ensimmäisenä saudiarabialaisena kohteena Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2008.
Madain Saleh tunnettiin aiemmin nimellä Hegra ja se oli merkittävä nabatealaiskaupunki. Kohteessa on 111 hautamonumenttia, joiden koristeelliset julkisivut ovat ensimmäiseltä vuosisadalta ennen ja jälkeen ajanlaskun. Alueella on myös piirtokirjoitusta ja kalliomaalauksia nabatealaisten valtakautta edeltäneelta ajalta.
Post-apocalypse
Post-apocalypse eli post-apokalypsi on fantasian ja science fictionin lajityyppi, jossa järjestäytynyt tekninen sivilisaatio on tuhoutunut esimerkiksi ydinsodan, pandemian tai luonnonkatastrofin aiheuttaman totaalisen tuhon vaikutuksesta.
Usein käsite yhdistetään elokuvaviihteeseen, jossa tämä lajityyppi yhdistelee science fictionia ja toimintaelokuvaa seikkailuelokuvien vaikutteisiin. Tyypillisessä juonikuviossa ihmiskunta on hajonnut pieniksi toisiaan vastaan taisteleviksi yhteisöiksi. Päähenkilönä toimii usein omapäinen ja rohkea seikkailija, joka tyypillisesti välittää enemmän rahasta kuin sankaruudesta ja keinottelee eri ryhmien välillä. Post-apocalypse-elokuvan lajityyppi syntyi "Pako New Yorkista-" ja "Mad Max" -elokuvien tapaisten elokuvien innoittamana 1970-luvun ja 1980-luvun vaihteessa, ja sitä suosivat erityisesti italialaiset b-elokuvaohjaajat. Myös "The Warriors" ja "Blade Runner" olivat merkittävä vaikuttajia. Italian ulkopuolella esimerkiksi filippiiniläinen Cirio H. Santiago teki useita postapokalyptisiä toimintaelokuvia.
Live at the Playroom
Live at the Playroom on australialaisen hard rock -yhtye Airbournen konserttitallenne. Se on saatavilla ainoastaan iTunes-palvelussa.
The Hockey Newsin luettelo 100 parhaasta NHL-pelaajasta
The Hockey News -jääkiekkolehti julkaisi 1998 seuraavan luettelon sadasta parhaasta National Hockey Leaguen pelaajasta kautta aikojen. Lista on julkaistu myös kirjassa "The Top 100 NHL Players of All-Time" (ISBN 978-07710-4175-4). Ykköseksi arvioitiin keskushyökkääjä Wayne Gretzky.
Valitsijat olivat kiekkokirjoittajia ja -kommentaattoreita (Don Cherry, John Davidson, Milt Dunnell, Stan Fischler, Dick Irvin, Brian McFarlane, Bob McKenzie, Jim Matheson, Harry Neale ja Frank Orr), sekä valmentajia, tuomareita, managereita ja entisiä pelaajia (Al Arbour, Scotty Bowman, Emile Francis, Howie Meeker, Scotty Morrison, Roger Neilson, Bud Poile, Sam Pollock, Marcel Pronovost, Billy Reay, Glen Sather, Harry Sinden ja Red Storey).
Pelaajat, joiden nimet ovat lihavoitu jatkoivat uraansa listan julkaisuajankohtana alkuvuodesta 1998.
Muiden kuin kanadalaisten kansallisuus on ilmoitettu lipputunnuksella.
Aapo Harjula
Harjula syntyi itsellinen Matti Harjulan ja Amanda Juhontyttären lapsena vuonna 1880 Laukaassa. Nuorena hän työskenteli asiapoikana ja maatyömiehenä Vaasan puuvillatehtaalla sekä eri konepajoissa. Lisäksi hän asui vuodet 1902-1905 Yhdysvalloissa. Tehdastyöstä Harjula siirtyi vuonna 1916 Suomen metallityöntekijäin liiton toimitsijaksi. Suomen sisällissodan jälkeen Harjula oli vangittuna poliittisista syistä vuodet 1918-1921.
Kansanedustajana Harjula toimi 1917-1918 edustaen Vaasan läänin eteläistä vaalipiiriä. Eduskunnassa hän oli jäsenenä Elintarveasiainvaliokunnassa. Lisäksi hän toimi useissa osuuskauppatoimintaan liittyvissä luottamustoimissa. Kansanedustajantoimensa jälkeen hän työskenteli aina vuoteen 1953 asti Osuusliike Vaasanseudun myymäläintarkastajana Vaasassa.
Harjula oli naimisissa vuodesta 1902 lähtien Liisa Erika Kurjen kanssa.
Kakskytä centtiä
Kakskytä centtiä on suomalaisen Popeda-yhtyeen kappale ja single, joka julkaistiin 12. elokuuta 2002. Suomen virallisella singlelistalla se nousi ilmestyessään heti sijalle 6., ja pysyi TOP 10:ssä kolmen viikon ajan.
Nimikappaleen sävelsi Olli Lindholm ja sanoitti Pauli Hanhiniemi Yö-yhtyettä ajatellen, mutta sanoitus ei sopinutkaan Yön tyyliin. Kappaletta tarjottiin Popedalle ja yhtye tekikin kappaleesta singlen. Laulusta tuli yksi Popedan suurimmista hiteistä.
Singlen toisena kappaleena on Pave Maijasen alun perin vuonna 1987 kääntämä ja levyttämä "Pakko saada BMW" (Mercury Blues), jonka singlelle lauloi kitaristi Costello Hautamäki.
Molempia singlen kappaleita on Popeda myös esittänyt ahkerasti keikoillaan.
Ago Markvardt
Ago Markvardt (s. 11. elokuuta 1969) on virolainen entinen yhdistetyn kilpailija.
Markvardtin paras saavutus arvokisasojen henkilökohtaisista kilpailusita on neljäs sija 1997 Trondheimin MM-kisoissa. 1994 Lillehammerin olympialaisissa Markvardt sijoittui viidenneksi normaalikilpailussa ja oli mukana neljänneksi sijoittuneessa Viron joukkuekilpailun joukkueessa. Vuodelta 1989 hänellä on nuorten MM-pronssi henkilökohtaisesta kilpailusta ja vuosilta 1988 ja 1989 joukkuekilpailusta (Neuvostoliitto).
Maailmancupin kilpailuissa Markvardtin parhaaksi sijoitukseksi jäi kahdeksas sija, johon hän ylti kahdesti. B-maailmancupissa hän voitti kaksi osakilpailua.
Markvardt valittiin vuonna Lillehammerin olympiavuonna 1994 vuoden miesurheilijaksi Virossa. Markvardt lopetti uransa vuonna 1997. Seuratasolla hän edusti Nõmmen hiihtoseuraa.
Abraham Nethpralainen
Abraham Nethpralainen (? - 500-luku) oli Idän assyrialaisen kirkon munkki.
Hän syntyi Beith-Nethprassa Adiabenessä. Täällä hänestä tuli erakko, ja palattuaan matkaltaan Egyptistä hän vietti viimeiset kolmekymmentä elinvuottaan erakkona kyseisellä seudulla luolassa.
Hän muutti Idän assyrialaisen kirkon munkkien asua erottaakseen sen samanlaisista monofysiittien munkkien asuista.
Idän assyrialainen kirkko on julistanut hänet pyhimykseksi, ja hänen muistopäivänsä on 13. maaliskuuta.
Malaijanhevosenkenkäyökkö
Malaijanhevosenkenkäyökkö ("Hipposideros nequam") on puutteellisesti tunnettu lepakkolaji, jota tavataan vain Malesian Klangissa, Selangorin osavaltiossa. Se pesii ontoissa puissa, luolissa ja rakennusten koloissa.
Luettelo sienitieteilijöiden auktorilyhenteistä
Tämä on luettelo sienitieteen auktoreista ja auktorilyhenteistä lyhenteenmukaisessa aakkosjärjestyksessä.
Täydellinen tieteellinen nimi ilmaisee myös auktorin eli henkilön, joka ensimmäisenä hyväksyttävästi nimesi kyseisen lajin, suvun tai heimon. Esimerkiksi auktorilyhenne ”Fr.” kantarellin nimessä kertoo, että kyseessä on Elias Magnus Friesin kuvaama laji. Karvarouskun tieteellinen nimi, "Lactarius torminosus" (Schaeff.) Gray taas osoittaa, että Samuel Frederick Gray kuvasi sienen nykyisen lajin. Sulkeissa oleva (Schaeff.) kertoo, että Jacob Christian Schäffer oli kuvannut samaisen sienen ensimmäisenä, mutta määrittänyt sen sukulaisuussuhteet eri tavalla. Tieteellisen nimen perässä olevat auktorilyhenteet ilmaisevat vain viimeksi tapahtuneen muutoksen.
Tässä taulukossa on pääosin sellaisia auktoreja, joiden nimeämiä sieniä on esitelty suomenkielisessä Wikipediassa. Lyhenteissä ei käytetä välilyöntiä etunimen kirjainten ja sukunimiosan välissä.
Weserstadion
Weserstadion on jalkapallostadion, joka sijaitsee Bremenissä Saksassa. Se toimii Saksan pääsarjajoukkue Werder Bremenin kotikenttänä.
Tarkemmin stadion on noin kilometrin päässä kaupunginkeskustasta ja se sijaitsee Weser joen varrella.
Stadionilla ei pelattu vuoden 2006 jalkapallon MM-kisojen otteluita, kun Saksa toimi kisojen isäntämaana.
Syl Apps sr
Charles Joseph Sylvanus "Syl" Apps CM (18. tammikuuta 1915 – 24. joulukuuta 1998 Ontario) oli kanadalainen NHL-jääkiekkoilija, joka edusti Toronto Maple Leafsia vuodesta 1936 vuoteen 1948. Appsin tilastot runkosarjassa olivat 423 ottelua, 201 + 231 = 432 tehopistettä ja 56 jäähyminuuttia, pudotuspeleissä 23 ottelua, 5 + 5 = 10 tehopistettä ja 23 jäähyminuuttia. Hän voitti urallaan kolme Stanley Cupia. Sittemmin hän toimi Ontarion osavaltioparlamentin jäsenenä paikallisen konservatiivisen puolueen edustajana.
Apps oli myös taitava seiväshyppääjä. Hän sijoittui Berliinin olympialaisissa jaetulle kuudennelle sijalle tasan neljän metrin hypyllä. Syl Appsin samanniminen poika, Syl Apps jr, pelasi NHL:ssä yhtä pitkän uran kuin isänsä.
Sauli Koivula
Sauli ”Sakke” Koivula (s. 1972) on turkulainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten suomalaisen hard rock-yhtye Peer Güntin rumpalina. Koivula on soittanut myös muun muassa Hevinkelium-, Kapsaek-, Super Trouper-, Brazilian Aeroplane ja Shöcking Blü -yhtyeissä ja lukuisissa muissa orkestereissa sekä sessiosoittajana että konserteissa.
Koivula soittaa myös kitaraa, bassoa sekä lyömäsoittimia, sekä laulaa yhtyeessä American, joka tekee myös yhteistyötä Eero Raittisen kanssa. American soittaa The Band-yhtyeen tuotantoa.
Koivula on Pearl Drums- artisti. Hän harrastaa vintage-rumpuja ja käyttää keikoilla myös satunnaisesti mm. Slingerland- ja Ludwig-merkkisiä settejä.
Electric Tears
Electric Tears on Bucketheadin 12. sooloalbumi. Levyn ainoa instrumentti on kitara. Kappale "Sketches Of Spain" on Bucketheadin sovitus Joaquín Rodrigon konsertosta "Concierto de Aranjuez".
Blistex
Blistex on pääasiassa huulirasvoja valmistava yritys, jonka perusti Charles E. Arch vuonna 1947. Nykyiseen päämajaansa, joka sijaitsee Oak Brookissa Yhdysvaltojen Illinoisissa, yhtiö siirtyi vasta vuonna 1967. Yrittäminen alkoi huulirasvoista, mutta nykyisin tarjolla on myös muita ihonhoitotuotteita.