Brasilian avaruusjärjestö
Agência Espacial Brasileira on vuonna 1994 perustettu Brasilian avaruusjärjestö, joka on Brasilian tiede- ja teknologiaministeriön alainen.
Sitä johtaa Sergio Gaudenzi. Vuonna 2009 järjestön pääjohtaja (president) on Carlos Ganem.
Vuonna 2009 sen budjetti on 294 miljoonaa dollaria.
INPE (Instituto Nacional de Pesquisas Espaciais) on Brasilian avaruustutkimusinstituutti, joka perustettiin jo vuonna 1961. Tämä teko osoitti jo silloin Brasilian pyrkimystä pystyä suorituksiin, joihin länsimaat ovat onnistuneet. Tämä organisaatio ja asevoimien avaruustutkimusryhmät toimivat käytännössä Brasilian avaruusjärjestönä vuoteen 1994 asti. Vuonna 1994 avaruustoiminnan johto siirtyi asevoimilta siviilitoiminnaksi.
Avaruustoiminta alkoi Brasiliassa ionosfäärin mittauksilla kuten muissakin avaruusmaissa, koska ionosfääriä voi tutkia edullisesti palloilla ja pienillä raketeilla.
Avaruustoimintaansa Brasilia pyrki kehittämään Yhdysvaltain kanssa, mutta Yhdysvaltain teknologian vientikiellot tekivät yhteistyön Brasilialle liian kalliiksi ja hitaaksi. Se onkin kehittänyt kylmän sodan loppumisen jälkeen avaruusteknologiaansa Kiinan, Israelin, Ukrainan ja Argentiinan kanssa.
9. helmikuuta 1993 laukaistiin brasilialainen SCD-1-satelliitti yhdysvaltalaisella Pegasus-kantoraketilla avaruuteen. Satelliitti lienee vain osin brasilialainen.
Brasilia on kehittänyt kaukokartoitussatelliitteja Kiinan kansantasavallan kanssa. Niillä on yhteinen CBERS- kaukokartoitussatelliittien sarja, jonka uusimpien versioiden CBERS-3:n ja CBERS-4:n värähtelytestaus tehdään Brasiliassa. Tämä on merkittävä askel kohti Brasilian täysin omaa satelliittia. Brasilia pyrkii valvomaan Amazonasin metsien tilaa näillä satelliiteilla. Se myös - toisin kuin länsimaat - jakaa kuva-aineistoa ilmaiseksi Etelä-Amerikan ja Afrikan maille. Vuoden 2010 alussa Brasilia ja Kiina ilmoittivat lykkäävänsä CBERS-3-satelliitin laukaisun vuodelta 2010 vuoden 2011 puoliväliin. CBERS-satelliittien yli miljoonaa kuvaa on ilmaiseksi Internetin kautta kaikkien käytettävissä. 
Brasilia on osallistunut ISS-avaruusaseman toteutukseen ja rahoitukseen vuodesta 1997.
30. maaliskuuta 2006 brasilialainen avaruuslentäjä Marcos Pontes lensi Sojuz-avaruusaluksella ISS-avaruusasemalle Retkikunta 12:n miehistöön kuuluvana palaten maahan 8. huhtikuuta 2006.
Brasilian avaruusjärjestö rakensi 1990-luvulla Alcântaran avaruuskeskuksen. Se käytti joko venäläisiä tai ukrainalaisia insinöörejä apunaan kehittäessään kansallista VLS-1-kantorakettia. 22. elokuuta 2003 siellä räjähti tuon kantoraketin prototyyppi, jossa onnettomuudessa kuoli peräti 21 ihmistä. 23. lokakuuta 2004 VSB-30-luotainraketin laukaisu onnistui ja tätä on seurannut useita onnistuneita luotauslentoja. Brasilia aikoo laajentaa avaruuskeskustaan siten, että sinne tulisi kaikkiaan 12 laukaisutornia. Kyse on joko koelaukaisutoiminnasta tai sisältää myös luotainrakettien laukaisutornit, muussa tapauksessa keskus vaikuttaa ylimitoitetulta. Tämä ei juurikaan poikkea muiden ensimmäisten rakettien kehittäjien kokemuksista ja osoittaa, että liian suuria riskejä on otettu. Vuoden 2010 alussa Brasilian avaruusjärjestö ilmoitti kehittävänsä oman kantoraketin vuoteen 2014 mennessä, ilmeisesti ostaen teknologiaa Venäjältä.
Brasilia laukaisi kotimaisen VSB-3 kantorakettinsa 12.12.2010 ballistiselle lennolle avaruuteen, lakikorkeus on yli 290 km.
Yhteistyö Kiinan kansantasavallan kanssa kaukokartoitussatelliiteissa on Brasilian avaruustoiminnan pääsuuntia, mutta se on hankkinut rakettitekniikkaa Venäjältä tai Ukrainasta ja osallistuu ISS-avaruusaseman toteutukseen.
Brasilian avaruusjärjestö solmi lokakuun alussa 2009 4-vuotisen yhteistyösopimuksen Belgian (Belgian Space Center of Liege) kanssa.