hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Juan José Torres González
Juan José Torres González (5. maaliskuuta 1920 Sacaba, Bolivia – 2. heinäkuuta 1976 San Andrés de Giles, Argentiina) oli bolivialainen kenraali, joka toimi Bolivian presidenttinä ja sotilasdiktaattorina vuosina 1970–1971. Vaikka latinalaisen Amerikan sotilasjohtajat olivat usein oikeistolaisia, Torresin hallinto oli selvästi vasemmistolainen.
Torres syntyi köyhään perheeseen, mutta kohosi kenraaliksi asti. Hänestä tuli sotilasdiktaattori Alfredo Ovandon apuri ja armeijan komentaja Ovandon noustua valtaan syyskuussa 1969. Presidentti Ovando pakeni 6. lokakuuta 1970 vasemmistolaisten kenraalien vallankaappausta ulkomaiseen lähetystöön. Vasemmistolaiset asettuivat Torresin taakse, josta tuli presidentti seuraavana päivänä.
Torres pyrki luomaan sosialistisen valtion. Hän salli ammattiliitot ja kokosi vallankumouksellisen kongressin, kansankokouksen ("Asamblea Popular"), jossa myös liitot olivat edustettuina. Hän salli myös trotskilaisen ammattiyhdistysjohtaja Juan Lechínin palata Central Obrera Bolivianan johtoon. Torresilla oli mestitsijuuret ja häntä pidettiin kansan miehenä, mikä teki hänestä suositun. Torresin nationalistinen politiikka tosin huolestutti Yhdysvaltoja. Richard Nixonin hallinnolla saattoi olla osansa hänen valtakautensa päättymiseen.
Eversti Hugo Banzer yritti kaapata vallan 10. tammikuuta 1971, mutta epäonnistui ja pääsi pakenemaan. Banzer aloitti 18. elokuuta kapinan Santa Cruzissa ja marssi seuraavana päivänä pääkaupunkiin La Paziin, jolloin Torres pakeni Argentiinaan. Luultavasti Argentiinassa valtaan nousseen Jorge Videlan hallitsemat kuolemanpartiot salamurhasivat Torresin Buenos Airesin lähellä heinäkuussa 1976. Torresin kuolema oli osa Operaatio Cóndoria. Oppositio syytti tästä Banzerin tiedustelupalvelua.
Geert-Hinrich Ahrens
Geert-Hinrich Ahrens (s. 29. heinäkuuta 1934 Berliini) on saksalainen suurlähettiläs, joka on Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön demokraattisten instituutioiden ja ihmisoikeuksien toimiston vaalitarkkailijoiden johtaja useissa ETYJ:n Itä-Euroopassa valvomissa valtiollisissa vaaleissa.
Sergei Baburin
Sergei Nikolajevitš Baburin (, s. 31. tammikuuta 1959) on oikeustieteen tohtori Omskin yliopistosta, Venäjän valtakunnanduuman varapuhemies sekä duuman siviili-, rikos-, hallinto- ja prosessioikeuden komitean jäsen.
Baburin syntyi Kazakstanissa ja kasvoi Siperiassa. Hän johtaa kansallis-isänmaallisen liiton ”Synnyinmaa” parlamenttiryhmää. Vuonna 2018 hän pyrki Venäjän presidentiksi.
Vladimir Rušailo
Vladimir Rušailo (, s. 1953, Tambov) on venäläinen poliitikko. Rušailo oli 1999–2001 Venäjän sisäministeri, 2001–2004 Venäjän federaation turvallisuusneuvoston sihteeri ja Itsenäisten valtioiden yhteisön sihteeristön puheenjohtaja 14. kesäkuuta 2004 – 5. lokakuuta 2007.
Elokuusta 2008 hän on johtanut A. S. Gribojedovin mukaan nimettyä kansainvälisen oikeuden ja talouden instituuttia.
Itämurteet
Itämurteet ovat Suomen itäosissa puhuttavia suomen kielen murteita. Niitä ovat: Itämurteita, pääasiassa kaakkoismurteita, puhuttiin myös Luovutetun Karjalan etelä- ja keskiosassa, mutta alueluovutusten ja väestön evakuoinnin myötä näiden alueiden asukkaat hajaantuivat toisen maailmansodan jälkeen ympäri Suomea. Myös inkerinsuomalaisten puhumat murteet kuuluvat, osana kaakkoismurteita, suomen itämurteisiin.
Länsimurteiden rinnalla itämurteet ovat toinen suomen kielen kahdesta päämurrealueesta.
Cinnamon Girl
Cinnamon Girl on kanadalaisen rock-muusikon Neil Youngin tunnetuimpia kappaleita. Se julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1969 albumilla "Everybody Knows This Is Nowhere". Se julkaistiin seuraavana vuonna myös singlenä. Kappale tunnetaan alusta loppuun jatkuvasta riffistään. Kitarat kappaleessa on viritetty pudottaen ylin ja alin kieli D:ksi (DADGBD).
Kirka on levyttänyt kappaleesta käännösversion nimellä ”Kanelipuun alla” vuonna 1972. Sen sanoitti Jarkko Laine. Myös yhdysvaltalainen Type O Negative on tehnyt kappaleesta oman sovituksen albumille "October Rust".
Anna Tanskalainen
Anna Tanskalainen (engl. Anne of Denmark) (12. joulukuuta 1574 - 2. maaliskuuta 1619) oli Englannin kuningas Jaakko I:n puoliso. Hän oli Tanskan kuninkaan Fredrik II:n tytär. Hänet naitettiin vuonna 1589 Skotlannin nuorelle kuninkaalle Jaakko VI:lle ja vihkiäiset pidettiin Oslossa. Anna tuotiin Skotlantiin ja kruunattiin kuningattareksi toukokuussa 1590.
Avioliiton alussa Jaakko ja Anna olivat läheisiä, mutta suhteet viilenivät ajan myötä. Anna oli kasvatettu luterilaiseksi mutta kääntyi katoliseksi pian Skotlantiin tultuaan.
Aviomiehensä noustua myös Englannin valtaistuimelle Anna kruunattiin Englannin kuningattareksi 1603 Westminster Abbeyssä. Siihen mennessä kolme hänen lapsistaan oli jäänyt eloon: keskenmenoja ja kätkytkuolemia oli ollut useita. Heidän toisesta pojastaan tuli kuningas Kaarle I.
Anna kuoli 44-vuotiaana.
Minni Hiiri
Minni Hiiri () on kuvitteellinen hahmo, joka esiintyy Disney-sarjakuvissa ja piirretyissä elokuvissa. Minni on Mikki Hiiren tyttöystävä. Minnin oikea etunimi on Minerva. Minnie (alkuperäinen nimi) on vain lempinimi. Nimi sopii suomennokseenkin. Minerva-nimi on paljastettu vuoden 1942 sanomalehtisarjakuvassa, eikä sen jälkeen sitä ole edes mainittu.
Mikin ja Minnin ensiesiintyminen oli samassa elokuvassa, vuoden 1928 Plane Crazyssä. Myöhemmin Minnin rooli on ollut sankarin tyttöystävä ja seikkailusarjakuvissa taas lähinnä pelastettavan osassa. Ilman Mikkiä Minni tosin esiintyi jo 1940-luvulla Pluto-koiran ja Figaro-kissan omissa lyhytpiirretyissä. Omia lyhytpiirrettyjään Minni sai vasta vuonna 1999 Akun tehdas -piirrossarjassa. Minnillä on myös kaksi vähemmän tunnettua veljentyttöä, Tytti ja Titti.
Minni Hiiri sai 90-vuotispäivänsä kunniaksi tähden ja nimensä Hollywoodin Walk of Famelle 22. tammikuuta 2018.
Wes Studi
Wesley ”Wes” Studi (s. 17. joulukuuta 1947) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Hän on syntyperältään cherokeeintiaani.
Studi syntyi Nofire Hollow’ssa, Oklahomassa ja opiskeli reservaatissa. Ennen peruskoulua Studi puhui vain cherokeetä. Vuonna 1967 hänet kutsuttiin armeijan palvelukseen. Studi palveli Vietnamissa 18 kuukautta, minkä jälkeen hän meni opiskelemaan Tulsa Junior Collegeen.
Studi tunnetaan parhaiten rooleistaan muun muassa elokuvissa "Tanssii susien kanssa", "Viimeinen mohikaani", "The New World" ja Hostiles, joissa hän esitti keskeisiä intiaanihahmoja.
Näyttelijäntyönsä lisäksi Studi on kuvanveistäjä, kahden lastenkirjan tekijä sekä basisti paikallisessa yhtyeessä.
Kenneth McArthur
Kennedy Kane ”Kenneth” McArthur (10. helmikuuta 1881 Dervock, Pohjois-Irlanti – 13. kesäkuuta 1960 Potchefstroom, Etelä-Afrikka) oli eteläafrikkalainen kestävyysjuoksija.
McArthur oli nuoruudessaan lahjakas urheilija, mutta hän aloitti urheilu-uransa vasta sen jälkeen, kun oli muuttanut vuonna 1901 Etelä-Afrikkaan ja mennyt töihin 1906 Johannesburgin poliisiin. Pian tämän jälkeen hän voitti useita Transvaalin mestaruuksia eri juoksumatkoilla. Vuonna 1908 hän juoksi ensimmäisen maratoninsa. Vuoden 1912 olympialaisissa Tukholmassa McArthur ja Christian Gitsham juoksivat kärjessä. Kun Gitsham pysähtyi juomaan, McArthur jatkoi juoksemista ja repäisi samalla selvän eron takana tuleviin. Hän voitti lopulta olympiakultaa 57,2 sekunnin erolla Gitshamiin ajalla 2.36.54,8. Seuraavana vuonna McArthur loukkasi jalkansa onnettomuudessa ja joutui lopettamaan urheilu-uransa.
Tommaso Campanella
Tommaso Campanella (5. syyskuuta 1568–21. toukokuuta 1639), ristimänimeltään Giovanni Domenico Campanella, oli italialainen renessanssifilosofi, teologi ja runoilija.
Campanella syntyi Stilossa, Calabrian provinssissa, Italiassa. Hän oli köyhän ja lukutaidottoman suutarin poika, mutta hänestä tuli lapsinero. Hän liittyi dominikaaniseen sääntökuntaan ennen viidettätoista ikävuottaan ja otti nimen Veli Tommaso Tuomas Akvinolaisen kunniaksi. Hän opiskeli teologiaa ja filosofiaa useiden opettajien johdolla.
Campanella irtautui jo varhain aristoteelisesta oikeaoppisuudesta ja viehättyi Bernardino Telesion empirismistä. Tämä opetti, että tieto on aistimus tai tunne, ja että kaikki asiat luonnossa omaavat aistimuksia. Campanella kirjoitti ensimmäisen teoksensa, "Philosophia sensibus demonstrata" ("Aistien todistama filosofia"), Telesion puolustukseksi. Se julkaistiin vuonna 1592. Napolissa Campanella tutustui myös astrologiaan. Astrologisista pohdiskeluista tuli usein toistuva teema hänen kirjoituksissaan.
Campanellan heterodoksiset näkemykset, erityisesti Aristoteleen auktoriteetin vastustaminen, saattoi hänet ristiriitaan kirkon johdon kanssa. Hänet ilmiannettiin inkvisitiolle ja hän joutui kuultavaksi Pyhän Istuimen eteen Roomaan. Hänet eristettiin luostariin vuoteen 1597 saakka.
Vapautumisensa jälkeen Campanella palasi Calabriaan, jossa hänestä tuli Espanjan valtaa vastustaneen salaliiton johtaja. Campanellan tavoitteena oli perustaa yhteisö, joka perustui tavaroiden ja vaimojen yhteisomistukseen, sillä hän näki Joakim Florislaisen profetioihin ja hänen omiin astrologisiin havaintoihinsa perustuen, että Hengen Aika oli koittamassa vuonna 1600. Kaksi hänen salaliittotoveriaan kuitenkin pettivät hänet, ja hänet vangittiin ja vietiin Napoliin. Hän teeskenteli olevansa mielisairas ja pääsi pakenemaan kuolemanrangaistusta. Hänet tuomittiin elinkautiseen vankeuteen.
Campanella vietti 27 vuotta vangittuna. Tänä aikana hän kirjoitti merkittävimmät teoksensa: "Espanjan monarkia" (1600), "Poliittisia aforismeja" (1601), "Atheismus triumphatus" (1605–1607), "Quod reminiscetur" (1606?), "Metaphysica" (1609–1623), "Theologia" (1613–1624), sekä tunnetuimman teoksensa, "Aurinkokaupunki" (1623). Hän jopa puuttui ensimmäiseen Galileo Galileita vastaan suunnattuun oikeudenkäyntiin teoksellaan "Puolustuspuhe Galileolle" (1616).
Lopulta vuonna 1626 paavi Urbanus VIII ja Espanjan kuningas Filip IV vapauttivat Campanellan. Pyhän istuimen määräyksestä hänet vietiin ensin joksikin aikaa Roomaan, ja lopulta vuonna 1629 hänet vapautettiin täysin. Hän asui Roomassa vielä viisi vuotta ja toimi Urbanus VIII:n avustajana astrologisissa asioissa.
Vuonna 1634 Calabriassa syntyi uusi ongelmia aiheuttanut salaliitto, jota johti yksi Campanellan seuraajista. Hän pakeni Ranskaan, jossa hänet otettiin suosiolla vastaan Ludvig XIII:n hovissa. Hänen suojelijanaan toimi kardinaali Richelieu, ja hän sai kuninkaalta eläkkeen. Hän vietti viimeiset päivänsä Saint-Honorén luostarissa Pariisissa. Hänen viimeinen teoksensa oli runo "Ecloga in portentosam Delphini nativitatem", joka juhlisti Ludvig XIV:n syntymää
Happeningit
Happeningit ( = tapahtuma) ovat pienten taiteilijaryhmien improvisaatioesityksiä ja ne olivat suosittuja 1960-luvulla. Happening syntyi Yhdysvalloissa, jossa se liittyi kuvataiteeseen ja teatteriin. Myös musiikki, tanssi sekä valo- ja äänisuunnittelu liittyivät happeningeihin. Happeningin tilalle tuli myöhemmin performanssi.
Termi on peräisin Allan Kaprowin näytelmästä "18 Happening in 6 parts" (1959), vaikka toisinaan ensimmäisenä happeninginä pidetään "Theater Piece no. 1" -näytelmää, jonka esitti John Cage Kaprowin opettaja 1950-luvun puolivälissä.
Vaikka suuria osia esityksestä improvisoitiin, myös joitakin pääkohtia suunniteltiin. Esitykset vietiin ulos teattereista yleisön sekaan ja yleisöä kannustettiin osallistumaan esitykseen. Happeningien esityspaikkoina olivat tavallisesti julkiset tilat, kuten kadut, aukio ja puistot, sekä taidegalleriat ja -museot. Eräs merkittäviä happening-guruja oli amerikkalainen teatteriohjaaja ja fluxus-säveltäjä Kenneth (Ken)G.Dewey, joka ohjasi myös Suomessa ainakin kolme happeningia. Happeningit olivat myös tärkeä osa nykytanssin postmodernin kauden uusia teoskokeiluja.
Suomen ensimmäinen varsinainen happening oli 7.8.1963 Helsingin Esplanadilla esitetty "Street Piece", jonka järjestäjinä olivat Ken Dewey, Henrik Otto Donner ja Terry Riley. Jyväskylän kesässä 1964 Dewey toteutti happeningin "The Jyväskylä Piece". Dewey piti myös "What Is Happening" -nimisen luentoesityksen, jossa hän kovaäänisen musiikin pauhatessa kertoi happeningtaiteesta ja ryömi pitkin salia. Jyväskylän kesän esitysten järjestelyihin osallistui mm. Outi Heiskanen, joka toimi Deweyn assistenttina. Heiskanen jatkoi happeningien järjestämista Jyväskylässä vuoteen 1965 asti.
Ateneumin taidemuseossa järjestettiin 4.4.1964 happening otsikolla "Limppiece", joka esitettiin ruotsalaisen Potus Hultenin johtaman Tukholman Moderna Museetin vierailunäyttelyn yhteydessä. Tunnin kestänyt happening noudatti Henrik Otto Donnerin laatimaa partituuria ja suunnittelemassa olivat myös lavastaja Ralf Forsström ja elokuvakriitikko Pertti Lumirae. Ohjelmassa Lars Wernerin kvintetin esittämä blues hajosi vähitellen äänikaaokseksi eri puolille taidemuseon saleja. Seurasi keskustelu, jossa kiisteltiin maailmankatsomusasioista ja rukoiltiin fallosmaisen alttarin edessä. Kirjallisessa viihdehetkessä runoilijat (joista yksi oli taiteilija Rafael Wardi) takoivat vanhoja kirjoituskoneita, oppaat pitivät päättömiä esitelmiä Mondrianin ja Kandinskyn taiteesta ja elämäänsä kyllästynyt nuorukainen lausui Saarikoski-monologia. Ylioppilasteatterilaiset (muun muassa Vesa-Matti Loiri) pitivät miekkailuharjoituksia ja Kaj Chydenius strippasi Ateneumin pääsalissa, vaikkakin housut jalassa.
Tolstoilaisuus
Tolstoilaisuudeksi nimitetään kirjailija Leo Tolstoin ajattelua. Siinä korostuvat yksinkertaiset elämäntavat ja lähimmäisenrakkaus. Myös avoin arvostelu yhteiskuntalaitoksia kohtaan (jotkut tolstoilaiset ovat eronneet kirkosta, jotkut – kuten Tolstoi itse – on erotettu), väkivallan tuomitseminen (usein myös itsepuolustuksen tapauksessa) sekä sodan ja vihan vastustaminen ovat keskeisiä osia tolstoilaisuudessa. Tolstoilaisuus on kristillistä, mutta pitää Jeesusta enemmän johdattajana ja profeettana kuin Jumalan poikana.
Tolstoi muodosti näkemyksensä pitkälti tulkitsemalla uudelleen Raamattua, erityisesti Vuorisaarnaa, ja tarkastelemalla venäläisten maatyöläisten elämänasennetta. Tolstoi luki Raamattua alkukielillä ja katsoi, että kirkon viralliset tulkinnat olivat virheellisiä. Oman tulkintansa Tolstoi esitti teoksessa "Царство Божие внутри вас". Esimerkiksi ohjeen ”Älä vastusta pahaa pahalla” Tolstoi otti hyvin tiukasti, ja katsoi sen merkitsevän kaikesta väkivallasta kieltäytymistä, myös niin, ettei sortavan valtiokoneiston virkaa tai asemaa sopinut ottaa, eikä veroja maksaa. Tolstoilaisuus onkin eräänlaista anarkismia suhteessa valtioon ja kirkkoon, ja se luetaan ”kristillisen anarkismin” klassikoihin. Tolstoi piti kirkon tapaa siunata hallitsijoita ja sotia kristinuskon hengen vastaisena. Samoin hänen mukaansa kaikki mystiset ja järjenvastaiset menot, kuten ehtoollinen, vain peittävät Kristuksen todellisen sanoman, joka on lähimmäisenrakkauden toteuttaminen arjessa.
Tolstoin mukaan Jumalan tahdon noudattaminen kiteytyy väkivallattomuudessa (”älä vastusta pahaa pahalla”) ja lähimmäisenrakkaudessa. Valtio on hylättävä, koska se on väkivaltakoneisto. Kirkko puolestaan on tolstoilaisuuden mukaan hukannut Kristuksen sanoman hyväksyessään ja oikeuttaessaan maallisen väkivallan. Tolstoilaisuuden mukaan myös talouselämän monet muodot sisältävät väkivaltaa, kuten riistoa. Välimatka rikkaiden ja köyhien välillä sallii rikkaiden kuvitella, että he eivät ole henkilökohtaisesti vastuussa köyhien kärsimyksistä. Tolstoi kuitenkin korosti, että olemme vastuussa tekojemme seurauksista, tiedostimme niitä tai emme. Siksi tolstoilaisen on käytävä läpi sisäinen muutos, jossa hän yksilönä ottaa vastuun elämästään Jumalan tahdon mukaisesti.
Venäjän ortodoksinen kirkko tuomitsi Tolstoin näkemykset harhaoppisina, mutta niillä oli 1800-luvun lopulla laajaa kaikupohjaa myös Venäjän ulkopuolella. Suomessa tolstoilaisuus vaikutti paitsi yksittäisiin henkilöihin, myös rauhan- ja raittiusliikkeeseen.
Tolstoin väkivallattomuuden ajatus, jonka hän esitti myös kirjoituksessa "A Letter to a Hindu", joka oli osoitettu Intian vapauden tavoittelijoille, vaikutti suuresti Mahatma Gandhin oppiin. Väkivalta ei heille tarkoittanut vain fyysistä vahingoittamista, vaan elämäntavan kokonaisuutta, sen vaikutuksia muihin ihmisiin. Sekä Tolstoi että Gandhi korostivat yksinkertaisen elämäntavan merkitystä, erityisesti että ihmisen ei tulisi elää toisten työstä, vaan Arvid Järnefeltin sanoin ”kiivetä alas talonpojan harteilta”.
Perusmäki
Perusmäki () on pientalovaltainen kaupunginosa Pohjois-Espoossa. Suurin osa alueen rakennuksista on valmistunut 1960-luvun jälkeen aktiivisimpien rakennuskausien ollessa 1960-, 2000-luku ja meneillään oleva 2010-luku. Alueen kaikki asunnot olivat erillisiä pientaloja tai rivitaloja. Seudun asemakaavan tehtävänä on kehittää vanhaa omakotitaloaluetta tiivistämällä yhdyskuntarakennetta säilyttäen samalla nykyisen asuinalueen luonteen.Tällä alueella toimii v. 1971 perustettu Röylän ja Bodomin Seudun omakotiyhdistys ry. Kotisivut:
Warrenin komissio
Warrenin komissio (engl. "Warren Commission") oli komissio, joka laati virallisen selvityksen Yhdysvaltain presidentti John F. Kennedyn salamurhasta. Presidentti Lyndon B. Johnson nimitti komission 29. marraskuuta 1963, viikkoa murhan jälkeen. Komissio luovutti 888-sivuisen loppuraporttinsa Johnsonille 24. syyskuuta 1964, ja se julkaistiin kolme päivää tämän jälkeen.
Komitean johtoon nimitettiin korkeimman oikeuden puheenjohtaja Earl Warren. Komitean loppuraportin oikeellisuudesta on kiistelty näihin päiviin saakka. Presidentti Kennedyn oletetun murhaajan Lee Harvey Oswaldin kuoltua uutta presidenttiä Johnsonia painostettiin julkisesti perustamaan komissio, minkä hän sitten tekikin. On kuitenkin väitetty, että komitean jäsenet olivat puolueellisia, koska mukana oli Kennedyn erottamia tai häneen muuten huonoissa väleissä olleita henkilöitä.
Marraskuussa 1964, kaksi kuukautta loppuraportin julkistamisen jälkeen, Warrenin komissio julkaisi 26 nidettä dokumentteja, sisältäen 552 todistajan lausunnot tai todistukset sekä yli 3100 asiakirjaa.Komission loppuraportin mukaan Oswald toimi yksin ampuessaan kolme laukausta Dallasin koulukirjavaraston kuudennen kerroksen ikkunasta. Yksi laukauksista meni kokonaan ohi. Yksi läpäisi Kennedyn kaulan sekä hänen edessään istuneen kuvernööri John Connallyn rintakehän ja pysähtyi lopuksi Connallyn reiteen. Viimeinen osui Kennedyä päähän.
Aurinkokaupunki
Aurinkokaupunki (, ) on dominikaanifilosofi Tommaso Campanellan kirjoittama utopia. Se kirjoitettiin italiaksi vuonna 1602, hieman sen jälkeen kun Campanella oli vangittu harhaoppisuudesta ja kapinahengen lietsonnasta. Latinankielinen versio kirjoitettiin vuosina 1613–1614 ja julkaistiin Frankfurtissa vuonna 1623. Teos on yksi kirjallisuuden merkittävimmistä utopioista.
"Aurinkokaupunki" esitetään dialogina Johanniittain ritarikunnan suurmestarin ja genovalaisen merikapteenin välillä. Sen esikuvana on toiminut Platonin "Valtio" sekä "Timaioksessa" oleva Atlantiksen kuvaus. Teos kuvaa teokraattisen yhteiskunnan, jossa tavarat, naiset ja lapset ovat yhteisomistuksessa. Teoksessa on selvästi vaikutteita "Picatrixista", arabialaisesta maagisen kaupunkisuunnittelun oppaasta.
Teoksen viimeisessä osassa Campanella profetoi, astrologiaan verhotuin kielikuvin, että Espanjan kuninkaiden kohtalona on olla osa jumalallista suunnitelmaa paavien kanssa liittoutuneena. Seurauksena on oikean uskon lopullinen voitto ja leviäminen koko maailmaan. Voidaan helposti ajatella, että Campanella ajatteli lähinnä Uuden maailman valloitusta, mutta profetia on tulkittava myös Campanellan aiemmin kirjoittaman "Espanjan monarkia" -teoksen valossa. Tässä teoksessa Campanella esitti visionsa yhdistyneestä, rauhallisesta maailmasta, jota johtaisi teokraattinen monarkia.
Caterpillar
Caterpillar on yhdysvaltalainen yritys, jonka pääkonttori sijaitsee Peoriassa Illinoisissa. Caterpillar on oman ilmoituksensa mukaan maailman johtava rakennus- ja kaivostyökoneiden, diesel- ja maakaasumoottoreiden ja teollisten kaasuturbiinien valmistaja.
Suuri yleisö tuntee Caterpillarin parhaiten maarakennuksessa käytettävistä maansiirtokoneista. Sanaa "katerpillari" käytetään suomenkin arkikielessä yleisnimenä telaketju- tai puskutraktorista.
Yrityksellä oli vuonna 2013 yhteensä noin 132 000 työntekijää. Se kuuluu Dow Jones Industrial Average -indeksiin ja oli vuoden 2013 Fortune 500-listalla sijalla 42.
Tekniikan historiaan Caterpillar jäi jo yrityksen ensimmäisistä tuotteista, jotka olivat leikkuupuimureita. Yrityksen perustaja Benjamin Holt, rakensi vuonna 1892 rautapyörillä kulkevan traktorin, joka painoi 22 tonnia. Se oli tehokkaampi kuin hevosvetoiset kilpailijat, mutta suuren painon vuoksi sitä ei voitu käyttää pehmeällä maalla. Palattuaan Englannin matkalta 1903 Holt keksi soveltaa telaketjua traktoreissaan. Telaketju oli yritykselle niin tärkeä, että vuonna 1911 yrityksen nimeksi otettiin "Holt Caterpillar", koska telaketju on englanniksi "Caterpillar track" ("Caterpillar" on suomeksi perhosen toukka). Samana vuonna tehtiin ensimmäinen omalla polttomoottorilla liikkuva leikkuupuimuri.
Yhdysvaltain ympäristönsuojeluvirasto ja Caterpillar sopivat 2,55 miljoonan dollarin korvauksista, jotka Caterpillar maksaa liittovaltiolle ja Kalifornian osavaltiolle, koska sen toimittamat dieselmoottorit eivät täyttäneet ilmansuojelulain päästöille asettamia raja-arvoja.
Primäärinen alkoholi
Primäärinen alkoholi on alkoholi, jossa hydroksyyliryhmä (-OH) on kiinnittynyt hiiliatomiin, josta lähtee sidos korkeintaan yhteen hiiliatomiin. Alkoholiryhmä on siis toisin sanottuna hiiliketjun päässä. Esimerkkejä primäärisistä alkoholeista ovat yleisimmät etanoli ja metanoli.
Primääriset alkoholit hapettuvat aldehydeiksi ja aldehydit edelleen karboksyylihapoiksi. Etanoli voi hapettua etanaaliksi ja edelleen etaanihapoksi. Metanoli taas metanaaliksi ja edelleen metaanihapoksi.
Jukka Parkkinen
Jukka Sakari Parkkinen (s. 29. maaliskuuta 1948 Kuopio) on suomalainen kirjailija, joka aloitti uransa opiskelujensa ohessa (1969–1972) kesätoimittajana Savo-lehdessä. Kouluaikanaan hän toimitti kaikentyyppisiä lehtiä sekä teki pieniä kirjoituksia sanomalehdille. Hän on filosofian maisteri. Hän on ollut vapaa kirjailija vuodesta 1987.
Parkkinen on kirjoittanut kaikkea aina asiaproosasta runoihin, kuvakirjoihin, romaaneihin ja kolumneihin. Myös Jukka Parkkisen tytär Leena Parkkinen on kirjailija.
Parkkinen on saanut useita kirjallisuuspalkintoja. Vuonna 1980 hän sai valtion kirjallisuuspalkinnon, 1987 Topelius-palkinnon, 1989 Savonia-palkinnon ja vuonna 2000 Anni Swan -mitalin. Vuonna 2007 Parkkinen sai ensimmäistä kertaa myönnetyn Anni Polva -palkinnon teoksestaan "Karhukirjeitä kaamoksesta" (2006). Vuonna 2008 hän sai lastenkirjallisuuden Kirjapöllö-palkinnon teoksestaan "Korppi ja kumppanit" (1978). Kaksi Parkkisen teosta on ollut myös Finlandia Junior -palkintoehdokkaana: "Onnenpoika ja pelienkeli" (2000) ja "Sananjalkoja metsäpolulla" (2004).
Tuomas Alatalo: Olen ja saan sanoa (1999).
Ignacy Hryniewiecki
Ignacy Hryniewiecki (; 1855 tai 1856 – 13. maaliskuuta 1881 Pietari) oli puolalainen vallankumouksellinen, joka murhasi Venäjän keisari Aleksanteri II:n.
Hryniewiecki syntyi puolalaiseen perheeseen Venäjän keisarikunnan Minskin kuvernementissa, nykyisen Valko-Venäjän alueella. Seudulla oli toteutettu venäläistämispolitiikkaa, joka kielsi muun muassa puolan kielen käytön kouluissa, sanomalehdissä ja toimistoissa. Hryniewieckin perhe oli aatelistaustainen ja heillä oli pieni kartano Babruiskissa.
Vuonna 1875 Hryniewiecki matkusti Pietariin, jossa hän opiskeli matematiikkaa paikallisessa tekniikan instituutissa. Pian Hryniewieckistä tuli Venäjän kansalainen, ja hän osallistui vallankumouksellisen Narodnaja voljan liikkeen kokouksiin. Moni liikkeen jäsen oli syntyjään muita kuin venäläisiä.
Narodnaja voljan terroristit yrittivät murhata keisari Aleksanteri II:n seitsemän kertaa, onnistumatta. 13. maaliskuuta 1881 Hryniewiecki heitti pommin keisaria kohti Nevski prospektilla, lähellä Talvipalatsia. Aleksanteri haavoittui ja kuoli neljän tunnin kuluttua. Hryniewiecki kuoli räjähdyksessä. Isku Aleksanteria vastaan oli ehkä ensimmäinen itsemurhaisku.
Narodnaja voljan muut jäsenet Nikolai Kibaltšitš, Sofja Perovskaja, Nikolai Rysakov, Timofei Mihailov ja Andrei Željabov tuomittiin kuolemaan, Gesja Gelfman karkotettiin Siperiaan.
Murhapaikalle Aleksanteri II:n seuraaja Aleksanteri III määräsi rakennettavaksi niin sanotun Verikirkon.
Allen Dulles
Allen Welsh Dulles (7. huhtikuuta, 1893 – 29. tammikuuta, 1969) oli Yhdysvaltain tiedustelupalvelun CIA:n johtaja vuosina 1953–1961. Hän oli mukana toteuttamassa Iranin pääministerin Mohammed Mossadeqin syrjäyttämistä CIA:n vallankaappauksessa vuonna 1953. Presidentti John F. Kennedy erotti hänet tehtävästä mm. Sikojenlahti-operaation ja Fidel Castron salamurhahankkeiden epäonnistuttua.
Dulles toimi jäsenenä Warrenin komissiossa, joka tutki presidentti John F. Kennedyn salamurhaa.
Alustariippumattomuus
Alustariippumattomuudella () tarkoitetaan ohjelmointikieltä tai sovellusta, joka ei ole sidoksissa tiettyyn laitteistoalustaan tai käyttöjärjestelmään.
Toisaalta alustariippumaton ohjelmointikieli tai sovellus ei tarkoita, että siitä olisi olemassa toteutus kaikille mahdollisille käyttöjärjestelmille, vaan sitä, että kielen kääntäjän, tulkin tai sovellusohjelman toteutuksessa ei ole laitteistoalustaan tai käyttöjärjestelmään sidottuja ominaisuuksia, 
tai ne on toteutettu erikseen kullekin alustalle siten, että niiden toiminta on mahdollisimman samanlaista kaikissa ympäristöissä.
Alustariippuvaisia piirteitä ovat esimerkiksi monitavuisten lukujen tavujärjestys, säikeiden (jos niitä on) ja prosessien toteutus, hakemistoerottimet ja mahdolliset levyasematunnukset, grafiikkakirjastot ja useimmat järjestelmäkutsut, joita ohjelma voi
suorittaa. Näin esimerkiksi yksinkertainen tekstinkäsittelyohjelmisto voidaan toteuttaa helpohkosti alustariippumattomasti, kunhan huomioidaan eri käyttöjärjestelmissä olevat rajoitukset hakemisto- ja tiedostonimille sekä levyasematunnuksille (jos sellaisia käytetään).
Ohessa kuvitteellinen esimerkki pseudokoodina alustaan sidostusta ja alustariippumattomasta ohjelmakoodista:
Useimmat ohjelmointikielet ovat nykyään alustariippumattomia, kun taas
sovellukset toteutetaan tyypillisesti vain yhdelle tai muutamalle
suosituimmalle käyttöjärjestelmälle. Toisaalta useimmat
Microsoftin suosituimmatkin sovellukset ovat saatavissa vain
Windows-järjestelmiin, joka rajoittaa samalla laitteistoalustan PC-koneisiin.
Alustariippumattomuus ei ole verrattain uusi asia. Niin sanottua P-koodia käytettiin
vuodesta 1966 - 1980 luvulle ennen kuin IBM PC koneita oli. Tietotekniikan
historian alkuvaiheissa kaikki ohjelmat olivat usein paitsi
käyttöjärjestelmäriippuvaisia, myös hyvin sidottuja tiettyyn
tietokonearkkitehtuuriin tai jopa tietokonemalliin. Myöhemmin
käyttöjärjestelmä toimi yhä enenevässä määrin abstraktiokerroksena
laitteelle ja salli siten ohjelmoinnin useille erilaisille
tietokoneille, kunhan niissä toimi sama käyttöjärjestelmä.
Eräs ehkä merkittävimmistä syistä WWW:n nopeaan laajenemiseen ja
suosioon oli juuri sen alustariippumattomuus - yksi Tim Berners Leen 
motiiveista WWW:n kehittämiseen olikin juuri dokumenttien helppo
vaihto eri käyttöjärjestelmien välillä. Sen avulla voidaan tuottaa ja
lukea dokumentteja www-selaimen avulla, joita on saatavilla kaikille
yleisille käyttöjärjestelmille aina tietokoneista
matkapuhelimiin asti.
Arokissa
Arokissa ("Felis manul") eli manuli on kesykissan kokoinen, pitkäturkkinen kissaeläin, joka elää itäisen Aasian karuilla aroilla.
Arokissa on pituudeltaan 50–65 senttimetriä ilman häntää. Se painaa 2,5–5,5 kilogrammaa.
Arokissalla on litteä naama ja pienet korvat, jotka sijaitsevat kaukana toisistaan. Sen jalat ja häntä ovat lyhyet. Silmien pupillit ovat pyöreät, toisin kuin muilla kissoilla.
Arokissan turkki on pitkä ja väriltään punertava tai harmaa. Sen hännänpää on musta ja otsassa on mustia laikkuja. Valkoiset karvojen päät saavat arokissan turkin näyttämään huurteiselta. Arokissan pitkä turkki suojaa sitä aron kylmyydeltä. Mahan alla ja hännässä karvat ovat erityisen pitkät.
Arokissa muistuttaa persialaiskissaa mutta ei ole kuitenkaan sen kantamuoto kuten joskus luultiin.
Arokissa lepäilee päivisin pesäkolossaan ja lähtee liikkeelle iltahämärissä. Se on hyvä kiipeilijä vaikka elääkin puuttomilla aroilla. Arokissa on taitava saalistaja, ja se saalistaa lähinnä tarkan näköaistinsa avulla. Ulkonäkönsä vuoksi se myös sulautuu aavikon muotoihin, jolloin saalis ei havaitse sitä. Arokissa syö kaniineja ja joskus harvemmin hiiriä tai muita jyrsijöitä.
Arokissat ovat yksineläjiä kiima-ajan ulkopuolella. Arokissan kiima-aika on keväällä. Sen kantoaika on 60–65 vuorokautta, ja se saa kerrallaan 4–7 poikasta. Vanhin tunnettu arokissa eli 11-vuotiaaksi.
Uhanalaisluokitukseltaan arokissa on silmälläpidettävä. Sitä uhkaavat etenkin sen tärkeimmän ravintoeläimen pikan myrkytykset. Arokissaa myös metsästetään sen turkin vuoksi. Arokissalle on perustettu suojelualueita ja sen turkilla käytävää kauppaa on rajoitettu. Lajia saa metsästää vain Mongoliassa.
Kari Traa
Kari Traa (s. 28. tammikuuta 1974 Voss, Norja) on norjalainen entinen freestylehiihtäjä. Hän on voittanut kumparelaskussa kolme olympiamitalia, joista yksi on kultainen. Lisäksi hän on voittanut neljä kumparelaskun maailmanmestaruutta (yksittäis- ja parikilpailuissa) ja on lajin moninkertainen maailmancup-voittaja. Traa on Norjassa hyvin tunnettu ja suosittu urheilija.
Kari Traa kasvoi Vossin kaupungissa Länsi-Norjan vuoristossa. Voss on tärkeä talviurheilukeskus, ja Kari aloitti laskettelun jo pienenä tyttönä. Freestylen pariin hän siirtyi vasta paljon myöhemmin ja aloitti kumparelaskun 16-vuotiaana. Hän pääsi mukaan ensimmäiseen viralliseen kumparelaskun olympiakilpailuun 1992 Albertvillessä, jossa hän sijoittui 14. sijalle. Norjan kotikisoissa 1994 hän ei kilpaillut loukkaantumisen takia.
Traan kansainväliset sijoitukset paranivat tämän jälkeen. Vuoden 1998 talviolympialaisissa Naganossa hän sai naisten kumparelaskun pronssimitalin. Seuraavien neljän vuoden aikana hän saavutti kumparelaskun maailmanmestaruuksia ja maailmancup-voittoja. Vuoden 2002 olympialaisissa Salt Lake Cityssä hän voitti olympiakultaa selvällä erolla muihin kilpailijoihin. Olympiavoittonsa jälkeen hän jatkoi kultakannassa seuraavan vuoden maailmanmestaruuskisoissa.
Talvella 2004 Traa alkoi suunnitella urheilu-uransa lopettamista tulevien olympialaisten jälkeen. Vuoden 2005 freestylen MM-kisat Rukalla menivät häneltä yllättävän heikosti, vaikka saman vuoden kumpareiden maailmancupista tulikin toinen sija. Traa ilmoitti suuntaavansa vaatetusalalle lopetettuaan kilpaurheilun. Hänen vuonna 2002 perustamansa urheiluvaatteita valmistava yritys onkin jo saavuttanut menestystä.
Kari Traa jatkoi kumparelaskua vielä kauden 2005–2006 ajan. Hän kertoi leikkimielisesti tavoittelevansa palkintokaapista vielä puuttuvaa olympiahopeamitalia. Tämä toteutuikin, sillä Torinon talviolympialaisissa 2006 hän sijoittui toiseksi kumpareissa lajin nousevan tähden, Jennifer Heilin jälkeen. Samana keväänä Traa osallistui viimeiseen maailmancupin osakilpailuunsa 18. maaliskuuta 2006 ja sijoittui myös tällä kaudella kumparelaskun kokonaiskilpailussa toiseksi. Hänen uransa päättyi Norjan kansallisiin kisoihin 25. maaliskuuta 2006 Myrkdalenissa.
Alennusmyynti
Alennusmyynti eli ale on kampanja, jossa yritykset myyvät tuotteita rajoitetun ajan alennettuun hintaan. Alennusmyynnin keskeisimpiä tavoitteita on menekin kasvattaminen, vanhojen tuotteiden poistaminen uusien tilalta sekä yrityksen tunnettavuuden ja asiakaskunnan lisääntyminen.
Suomessa alennusmyynnit ajoittuvat perinteisesti joulun sekä juhannuksen jälkeen. Alennusmyyntien suosikkituotteita ovat muun muassa vaatteet ja viihde-elektroniikka.
Yrityksien tulee noudattaa alennusmyynneissä tiettyjä lainsäädäntöjä.
Alennusmyynti on kestoajaltaan rajoitettu tarjous, jonka sisältönä on hinnanalennus. Jos yritys ei rajaa markkinnoissa tuotteita, jotka kuuluvat alennusmyyntiin, tulee huomattavan osan tuotteista kuulua alennusmyynnin piiriin. Jos alennusmyynnin tuotteet rajataan, siitä on ilmoitettava selvästi, että kuluttaja voi havaita asian pelkällä yleissilmäyksellä.
Alennusmyyntiin kuuluvien tuotteiden myyntihinnat tulee kertoa kuluttajille selkeästi ja näkyvästi. Tärkeintä on ilmoittaa lopullinen myyntihinta, joka tässä yhteydessä tarkoittaa uutta alennettua hintaa. Tuotteessa aikaisemmin peritty hinta ja alennusprosentti ei yksinään riitä. Aiemmin perittyä hintaa ei ole välttämätöntä ilmoittaa lainkaan. Joissakin liikkeissä on esillä hinnanalennustaulukot, josta näkyvät tuotteiden alennetut hinnat.
Tuotteen hintaa ei saa ilmoittaa alennetuksi enempää kuin se tosiasiallisesti alittaa aikaisemmin perityn hinnan. Alennus on laskettava siitä hinnasta, jolla yritys on myynyt tuotetta aikaisemmin. Hintoja ei saa keinotekoisesti korottaa välittömästi ennen alennusmyyntiä. Alennusmyynnin markkinoinnilla ostajalle annetaan mielikuva edullisesta ostotilaisuudesta. Jos tuotteen hintaa alennusmyynnin aikana alennetaan entisestä hinnasta, lisäalennuksen suuruus lasketaan jo alennetusta hinnasta. Harhaanjohtavaa on myös mainostaa suuria alennuksia, jotka todellisuudessa koskevat vain pientä osaa alennusmyyntiin kuuluvista tuotteista. Jos suurempia alennuksia halutaan mainostaa, harhaanjohtavuus voidaan välttää niin että markkinoinnissa kerrotaan mitä tuotteita alennukset koskevat, ja paljonko niitä on myynnissä.
Kalenterivuoden aikana alennusmyyntejä voi olla yhteensä korkeintaan kolme kuukautta. Yhtäjaksoinen alennusmyynti saa kestää enintään kaksi kuukautta. Hyväksyttävä kestoaika voi jossain määrin vaihdella ala- ja tuotekohtaisesti. Kestoaikaan voivat vaikuttaa myös olosuhteet, kuten kausivaihtelut. Alennettujen hintojen pitää kuitenkin olla todellisia eivätkä ne saa muodostua pysyviksi.
Alennusmyyntiä ei ole sallittua järjestää tilapäisten myyntitilaisuuksien tai kauppapaikan avaamisen yhteydessä. Käytettyjä tuotteita ei voi myydä alennuksella, koska käytetty tuote on aina yksilö, jonka hinta määräytyy muun muassa iän ja kunnon mukaan.. Myös tuotteet, joilla on kausittainen varsin lyhyt myyntiaika, ei voida myydä alennuksella. Tällaisia tuotteita ovat muun muassa ilotulitteet, joille ei ehdi muodostua sellaista hintaa, jota olisi peritty juuri ennen alennetuilla hinnoilla aloitettua myyntiä.
Laila Freivalds
Laila Freivalds (s. 22. kesäkuuta 1942, Riika) on ruotsalainen sosialidemokraattisen työväenpuolueen poliitikko ja lakimies. Hän toimi Ruotsin oikeusministerinä vuosina 1988–1991 sekä 1994–2000 ja ulkoministerinä 2003–2006.
Freivalds syntyi Riiassa, Latviassa toisen maailmansodan aikana ja pakeni perheensä mukana Ruotsiin. Freivalds valmistui Uppsalan yliopistosta vuonna 1970. Vuodesta 1976 hän työskenteli Ruotsin kuluttajavirastossa, kunnes valittiin oikeusministeriksi vuonna 1988. Ulkoministeriksi hän tuli vuonna 2003 Anna Lindhin salamurhan jälkeen. Freivalds on naimisissa ja hänellä on yksi tytär.
Freivalds on poliittisella urallaan toiminut useaan otteeseen siten, että toiminnasta on seurannut kritiikkiä. Ollessaan oikeusministeri hän teki epämääräiset talokaupat ja joutui eroamaan. Ulkoministerinä ollessaan häntä syytettiin välinpitämättömästä suhtautumisesta Kaakkois-Aasian tsunamikatastrofiin, jossa kuoli 500 ruotsalaista.
Freivaldsin ulkoministerikausi päättyi eroon 21. maaliskuuta 2006, koska hän oli sotkeutunut Muhammad-pilapiirrosjupakkaan sulkemalla ruotsalaisen kuvat julkaisseen Ruotsidemokraattien ("Sverigedemokraterna", SD) kotisivut. Ruotsin ulkoministeriö rikkoi tapauksessa lakia puuttuessaan lehdistönvapauteen.
Rui Costa
Rui Manuel César Costa (s. 29. maaliskuuta 1972 Lissabon, Portugali) on portugalilainen entinen jalkapalloilija. Nykyisin hän toimii Benfican jalkapallotoimenjohtajana.
Rui Costaa pidetään yhtenä Portugalin kaikkien aikojen parhaista pelaajista. Hän oli yksi Portugalin "kultaisen sukupolven" tähdistä. Rui Costa pelasi yleensä hyökkäävänä keskikenttäpelaajana niin sanotulla kymppipaikalla. Hänet tunnettiin erityisesti pelinäkemyksestään ja syöttötaidostaan.
Rui Costa oli Benfican kasvatti. Ammattilaisuransa hän aloitti lainapestillä Fafen riveissä vuonna 1990. Vuonna 1991 Rui Costa palasi Benficaan. Hän saavutti seurassa kolmen kauden aikana sekä Portugalin-mestaruuden että Portugalin cupin voiton.
Vuonna 1994 Rui Costa siirtyi Italiaan Fiorentinan riveihin. Hän edusti Fiorentinaa seitsemän kauden ajan ja saavutti seurassa muun muassa kaksi Italian cupin voittoa. Vuonna 2001 Rui Costa siirtyi toiseen italialaisseuraan Milaniin. Milanissa hän saavutti viiden kauden aikana muun muassa Italian-mestaruuden, Italian cupin voiton ja Mestarien liigan voiton.
Vuonna 2006 Rui Costa palasi Benficaan. Hän lopetti uransa vuonna 2008 ja ryhtyi seuran jalkapallotoimenjohtajaksi.
Portugalin maajoukkueessa Rui Costa pelasi vuosina 1993–2004 94 ottelua ja teki niissä 26 maalia. Hän edusti Portugalia EM-kilpailuissa vuosina 1996, 2000 ja 2004 sekä MM-kilpailuissa vuonna 2002. Rui Costa saavutti Portugalin riveissä EM-hopeaa kotikisoissa vuonna 2004. Hän oli myös mukana Portugalin nuorten maailmanmestaruuden voittaneessa joukkueessa vuonna 1991.
Lapinniemi
Lapinniemi on kaupunginosa Pohjois-Tampereella. Lapinniemen kaupunginosa muodostettiin Tampereen IX kaupunginosan pohjoisosasta vuonna 1989.
Naapurikaupunginosia ovat Petsamo, Lappi ja Tampella. Tampereen keskustaan Lapinniemestä on noin kilometri, mutta linja-autolla Tammelan läpi siinä menee noin viisi minuuttia, Keskustorille 10 minuuttia. Linjaa käyttää muun muassa linja-auto numero 2.
Lapinniemen alueelle valmistui vuonna 1899 Tampereen Puuvillateollisuus Oy:n kankaita ja lankoja valmistanut puuvillatehdas joka liitettiin osaksi Tampellaa vuonna 1934. Tehdas oli toiminnassa 1980-luvun puoliväliin saakka.
Lapinniemessä sijaitsee Rauhaniemen kansankylpylä, vanhaan puuvillatehtaaseen rakennettu kylpylähotelli Holiday Club Tampereen kylpylä sekä Koukkuniemen vanhainkoti. Lapinniemi oli asuntomessualueena vuonna 1990.
Per-Johan Axelsson
Per-Johan Axelsson (s. 26. helmikuuta 1975 Kungälv, Ruotsi) on ruotsalainen entinen jääkiekkoilija, joka pelasi vasempana laitahyökkääjänä.
Axelsson pelasi neljä kautta aikuisten sarjoissa hänen kotikaupunkinsa joukkueessa Frölunda HC:ssa, ennen kuin hän siirtyi Boston Bruinsin joukkueeseen. Bruins varasi hänet NHL:ään vuoden . Hänen varausnumeronsa oli #177. Hän pelasi Bruinsissa vuoteen 2009 asti, lukuun ottamatta NHL:n työsulkukautta, jolloin hän pelasi kotikaupungissaan Frölundan joukkueessa voittaen siellä Ruotsin mestaruuden.
Axelsson on edustanut myös Ruotsin jääkiekkomaajoukkuetta useaan otteeseen ja voittanut MM-hopeaa vuosina 2004 ja 2003, pronssia vuosina 2002 ja 2001, sekä olympiakultaa vuonna 2006.
Trasjanka
Trasjanka () on Valko-Venäjällä puhuttava venäjän ja valkovenäjän kielten väli- ja sekamuoto. Usein kielen sanasto on peräisin venäjästä ja kielioppi valkovenäjästä tai molemmista.
Ukrainassa puhuttava vastaava ukrainan ja venäjän sekamuoto on nimeltään suržyk.
Niagara (lautapeli)
Niagara on Thomas Lieschingin suunnittelema ja Zochin vuonna 2004 julkaisena lautapeli. Suomenkielisen painoksen julkaisi suomalainen Marektoy.
Pelissä tarvitaan ennakointikykyä ja varsinkin useammalla pelaajalla riskien arvioiti on tärkeää. Peli soveltuu sekä aikuisille että lapsille. Niagarassa pelaajat yrittävät saada itselleen oikean yhdistelmän jalokiviä hakemalla niitä kanootilla virtaavan joen rannalta ja palauttamalla kanootit jalokivineen rannalle. Jalokiviä on viittä laatua, joista vaikeimmin tavoitettavat sijaitsevat aivan vesiputouksen reunalla.
Niagara voitti Spiel des Jahres -palkinnon vuonna 2005.
Niagaran pelilauta rakentuu pelin säilytyslaatikon päälle. Laudassa on joenuoma, johon asetetaan läpinäkyviä laattoja, jotka kuvaavat joen liikettä. Kanootit, joita kullakin pelaajalla on kaksi, liikkuvat uomassa laatalta toiselle. Vuoron päätyttyä laattoja siirretään työntämällä uusia laattoja yläjuoksulta, jolloin osa alajuoksun laatoista putoaa pelilaudalta. Pudonneiden laattojen päällä olevat kanootit poistuvat laattojen mukana laudalta ja pelaajan on ostettava ne takaisin itselleen. Joenuoman varrella on viisi paikkaa jalokiville.
Pelivuoro jakaantuu kolmeen osaan, jossa ensimmäisessä pelaajat valitsevat tulevalla vuorolla suorittamansa toiminnon, toisessa pelaajat siirtävät kanoottejaan vuorotellen ja kolmannessa joki virtaa. Tärkeintä pelissä on oikean toiminnon valinta oikeaan aikaan. Onnistuakseen pelaajan täytyy arvioida muiden pelaajien tekemisiä, joen liikettä ja tulevia vuoroja.
Windows PowerShell
Windows PowerShell (koodinimi Monad), on Microsoftin kehittämä seuraavan sukupolven komentotulkki Windows-käyttöjärjestelmiin, joka lainaa Unixissa tyypillisesti käytettävistä komentoriveistä ominaisuuksia ja yhdistelee niitä tietokantojen hallintaan liittyvien ominaisuuksien kanssa. Sen avulla voidaan ajaa merkkipohjaisia ohjelmia eli skriptejä.
Windows PowerShell ei ollut osana Windows Vistaa aikatauluongelmista johtuen, mutta sisältyy Vistan SP1-päivitykseen ja Windows Server 2008 jakeluun.
Kiuas (yhtye)
Kiuas oli suomalainen vuonna 2000 perustettu metalliyhtye. Yhtyeen musiikissa on vaikutteita heavy metalista, power metalista sekä extreme metalin eri tyyleistä. Joissakin kappaleissa on kuultavissa vaikutteita myös progressiivisesta metallista. Yhtyeen sanoituksissa on folk metal -henkisiä vaikutteita suomalaisesta mytologiasta.
Kiuas perustettiin, kun neljä alkuperäistä jäsentä (Mikko Salovaara, Markku Näreneva, Teemu Tuominen ja Atte Tanskanen) löysivät uuden laulusolistin Ilja Jalkasen. Kiukaan tulevat kappaleet alkoivat saada muotoaan kesällä 2000.
Ensimmäinen omakustanne-EP "Discipline of Steel" äänitettiin tammikuussa 2002 Studio Tauossa. Syksyn 2002 aikana Kiukaan musiikkityyli löysi suuntansa ja seuraavan EP:n äänitys saattoi alkaa.
"Born Under the Northern Lights" -EP julkaistiin helmikuussa 2003. Kiuas oli kymmenen semifinalistin joukossa Noisen järjestämässä Young Metal Gods 2003 -kilpailussa. Monet levy-yhtiöt olivat kiinnostuneita yhtyeestä, mutta sopimusta ei heti saatu aikaiseksi. Kesällä 2003 Kiuas solmi maailmanlaajuisen levytyssopimuksen englantilaisen Rage of Achillesin kanssa.
Kiuaksen ensimmäinen virallinen julkaisu, neljän kappaleen MCD "Winter in June", äänitettiin Studio Tauossa ja masteroitiin Finnvoxilla. Mini-CD julkaistiin maailmanlaajuisesti 29. maaliskuuta 2004. Rage of Achilleksella todettiin taloudellisten syiden vuoksi, että sopimus olisi parempi purkaa. Kiuas purki sopimuksen hyvässä hengessä ja aloitti uuden täyspitkän albumin äänitykset suunnitellusti, vaikka julkaisijasta ei ollut tietoa.
Syyskuussa 2004 Kiuas solmi levytyssopimuksen Spinefarm Recordsin kanssa. Debyyttialbumi "The Spirit of Ukko" äänitettiin myös Studio Tauossa. Albumi miksattiin Sonic Pumpilla Nino Laurennen johdolla ja sen masteroi Mika Jussila Finnvoxilla.
Vuonna 2006 julkaistiin yhtyeen toinen albumi, "Reformation".
Kiuas julkaisi kolmannen albuminsa "The New Dark Age"n 13.maaliskuuta 2008. Levyn ensimmäinen single "Of Sacrifice, Loss and Reward" oli ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisella singlelistalla ykkössijalla. Levy kokonaisuudessaan oli avausviikollaan Suomen virallisen albumilistan kymmenes.
Kiuas kiersi 18.–27. syyskuuta 2008 Isoa-Britanniaa Firewindin lämppärinä.
27. lokakuuta 2010 yhtyeen nettisivuilla ilmoitettiin laulaja Ilja Jalkasen eroavan yhtyeestä, koska hänen sydämensä ei ollut enää metallimusiikissa, ja hieno bändi kuten Kiuas tarvitsee laulajan, joka omistautuu musiikilleen täysin.
29.-31.9.2010 keikoilla Jalkasen korvasi Asim Searah, ja tämän ilmoitettiin olevan virallisesti Kiukaan uusi laulaja Helsingin Nosturissa 15.1.2011. 
Kiuas kiersi Iso-Britanniaa Turisaksen kanssa loka-marraskuussa 2011 ilman uutta laulajaansa, jolloin Salovaara lauloi hänen puolestaan.
Elokuussa 2013 Kiuas julkaisi kotisivuillaan tiedotteen, että Kiuas on tullut tiensä päähän. Yhtyeen päätöskonsertti pidettiin Helsingin Nosturissa 18.10.2013. jossa mukana olivat kaikki Kiukaassa vuosien aikana vaikuttaneet jäsenet.
EP:t
Next-Generation Secure Computing Base
Next-Generation Secure Computing Base (NGSCB) on Microsoftin trusted computing -tekniikkaa toteuttava ohjelmistoarkkitehtuuri. Tätä, aiemmin Palladium-nimellä tunnettua arkkitehtuuria on tarkoitus käyttää Windows Vistan Service Pack 1ssä.
UEFI
Unified Extensible Firmware Interface (UEFI) on standardi, joka määrittelee rajapinnan laitteiston firmwaren ja käyttöjärjestelmän välillä. UEFI on tarkoitettu korvaamaan alkuperäisestä IBM PC -tietokoneesta periytyvä BIOS, jonka asettamat rajoitukset haittaavat PC-tietokoneiden kehitystä. Käytännössä Windows 8:n jälkeen markkinoille tulleet tietokoneet käyttävät BIOSin tilalla UEFIa (joskus nimellä ""uefi bios"").
Standardin edeltäjä oli Intelin yhdessä Hewlett-Packardin kanssa Itanium-järjestelmiä varten 1990-luvulla kehittämä EFI (Extensible Firmware Interface). PC-koneiden BIOS ei soveltunut uusiin koneisiin rajoitustensa vuoksi, koska se oli 16-bittistä 8086-yhteensopivaa koodia.
Intelin vuonna 1998 aloittama projekti tunnettiin nimellä "Intel Boot Initiative", joka myöhemmin sai nimen EFI. Intel julkaisi EFIn version 1.02 12. joulukuuta 2000 ja EFI:n viimeinen versio, 1.10 julkaistiin 1. joulukuuta 2002. Intel siirsi projektin Unified EFI Forum -konsortion kehitettäväksi. UEFI 2.1 julkaistiin tammikuussa 2007 ja viimeisin versio 2.4 heinäkuussa 2013.
Unified EFI Forum julisti EFI 1.10:n vanhentuneeksi vuonna 2005.
UEFI osaa vanhemmasta BIOS-järjestelmistä tutut toimenpiteet, kuten suorittimen ja muistin kellotaajuuksien säätämiseen, prosessorin ja emolevyn ominaisuuksien ja liitäntöjen kytkemiseen päälle ja pois, lämpötilojen valvontaan ja monen muun pc:n tehokkaimman käytön kannalta oleellisen asetuksen säätämiseen.
Secure Boot estää biosin haavoittuvuuksien ohi yrittävien murtautumistyökalujen ja haittaohjelmien pääsyn koneeseen.
Osioinnilla voidaan jakaa kiintolevy osioihin (partitio), jotka näkyvät esim. Windows-käyttöjärjestelmässä omina levyasemakirjaiminaan.
GUID Partition Table (GPT) on UEFI:n määrittämä uusi osiointi (partitionti) kiintolevyille. Tämä korvaa PC-koneissa aiemmin käytetyn MBR-osioinnin ja poistaa sen rajoitukset. GPT käyttää osioiden tunnistukseen GUID-koodeja.
UEFI osaa myös käynnistää koneen vanhoilta MBR-osioiduilta levyiltä. Tällöin ladataan erityinen Compatibility Support Module (CSM).
Suurin osa UEFI:sta on tallennettu kiintolevylle. Se vaatii kiintolevyllä oman osionsa, joka sisältää sen käyttämät tiedostot. Osion on oltava FAT32-muodossa.
UEFI osaa käynnistää tietokoneen verkosta ladattavien tiedostojen avulla käyttäen Preboot eXecution Environment (PXE) -protokollaa. Se käyttää olemassa olevia verkkoprotokollia kuten IPv4 tai IPv6, UDP, DHCP ja TFTP.
Joukko insinöörejä Googlella ja Ciscolla ehdottavat Linux-ytimen käyttöä UEFI:n tilalla, joka voi nopeuttaa laitteen käynnistymistä huomattavasti ja tarjota turvallisemman vaihtoehdon. UEFI on monimutkainen (sisältää miljoonia koodirivejä), sisältää tunnettuja haavoittuvuuksia ja on aktiivinen vielä varsinaisen käyttöjärjestelmän latauduttua, joka mahdollistaa tunkeutujan käyttää sitä hyväkseen.
Windows Communication Foundation
Windows Communication Foundation, eli WCF on osa Microsoftin .NET ohjelmistokomponenttikirjastoa. Tyypillisimmin WCF:ää käytetään palvelukeskeskeistä arkkitehtuuria (engl. SOA, Service Oriented Architecture) hyödyntävissä arkkitehtuureissa. WCF avulla sovellukset voivat lähettää dataa asynkronisesti päätepisteiden (engl. endpoint välillä). WCF palveluja voidaan julkaista esim. IIS:in päälle, windows servicenä tai perinteisenä windows applikaationa. WCF mahdollistaa myös päätepisteen tarjoamien palvelujen metadatan julkistamisen siten, että päätepisteen tarjoamien palvelujen kuvaukset ovat luettavissa esim. selaimella WSDL-muodossa. Ohjelmistokehittimet kuten esim. Microsoft Visual Studio tai Embarcadero RAD Studio mahdollistavat asiakasohjelmiston rajapinnan automaattisen muodostamisen näistä metadata kuvauksista.
Lisää tietoa WCF:stä löytyy esim. Microsoftin MSDN:n sivuilta