hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Tietojärjestelmä
Tietojärjestelmä on ihmisistä, tietojenkäsittelylaitteista, tiedonsiirtolaitteista ja ohjelmistoista koostuva järjestelmä, jonka tarkoituksena on tietojen käsittelyn avulla tehostaa tai helpottaa jotain toimintaa tai tehdä se ylipäätään mahdolliseksi. Käsitteenä tietojärjestelmä on siis laajempi ja monitahoisempi ilmiö kuin tietokoneohjelma tai -ohjelmisto, joiden synonyyminä sitä usein käytetään.
Esimerkiksi kirjaston lainausjärjestelmä on tietojärjestelmä, joka koostuu kirjaston virkailijoista, asiakkaista, erilaisista lomakkeista, tietokoneista, tietokannasta, tietokoneohjelmista jne. Asiakas voi vaikkapa täyttää kaukolainapyynnön paperilomakkeelle ja virkailija syöttää siitä tarpeelliset tiedot koneelle. Tietokoneohjelma toimittaa kaukolainapyynnön sellaiseen kirjastoon, jossa kirja on saatavissa ja ilmoittaa siitä kyseisen kirjaston virkailijalle, joka hakee halutun kirjan hyllystä ja postittaa sen asiakkaan omaan kirjastoon. Saapuneesta kaukolainasta lähtee ilmoitus asiakkaalle esimerkiksi sähköpostitse tai postikortilla ja asiakas voi noutaa tilaamansa kirjan omasta kirjastostaan.
Tietojärjestelmän rakentaminen on osa systeemityötä. Sen rakenteen kuvaa sen arkkitehtuuri.
4 (luku)
4 (neljä) on luonnollinen luku, joka tulee luvun 3 jälkeen ja jota seuraa luku 5. Esseetyylisessä tekstissä neljä kirjoitetaan yleensä kirjaimin.
Luku 4 saadaan korottamalla luku 2 toiseen potenssiin. Neljä on toiseksi pienin parillinen kokonaisluku ja pienin kokonaisluku, jolla on vähintään kaksi tekijää lukua itseään huomioon ottamatta. Neljä on myös toiseksi pienin neliöluku.
Nelikulmainen monikulmio on nelikulmio. Tasasivuista ja suorakulmaista nelikulmiota kutsutaan neliöksi. Myös avaruuskappale tetraedrissä on neljä kulmaa.
4:n neliöluku on 16 ja kuutioluku 64.
William Friedkin
William Friedkin (s. 29. elokuuta 1935 Chicago) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja. Hän aloitti uransa 1960-luvun lopulla. Läpimurto tapahtui elokuvalla "Kovaotteiset miehet" (1971), jota pidetään poliisielokuvien klassikkona. Friedkin sai siitä ohjaus-Oscarin, kuten myös Gene Hackman pääosasuorituksestaan.
Friedkinin "Manaaja" (1973) on maailman tunnetuimpia kauhuelokuvia ja aikansa järkyttäjä. Friedkinin "Yön kuningas" -elokuvaa (1980) on syytetty homovihasta, ja se on edelleen kiistanalainen elokuva. "" (1985) on moderni, kylmä rikostrilleri, joka perustuu elokuvan pohjana olleen romaanin kirjoittajan Gerald Petievichin omiin kokemuksiin entisenä Yhdysvaltain salaisen palvelun agenttina.
"Murhaaja" (Rampage, 1987) oli yksi ensimmäisiä sarjamurhaajaelokuvia ja yksi Friedkinin kiistanalaisimpia elokuvia. Elokuva aiheena on kuolemantuomio ja se onko kuolemantuomio oikea rangaistus henkilölle, joka on murhannut brutaalisti yhteiskunnan jäseniä. Elokuva sai ensi-iltansa useimmissa Euroopan maissa 1980-luvun puolella, mutta Yhdysvalloissa Miramax päästi sen vasta vuonna 1992 teatterilevitykseen loppuratkaisua muutettuaan.
Viimeksi Friedkin herätti keskustelua elokuvalla "Kunniavelka" (2000), jossa yhdysvaltalaista rauhanturvaajaa (Samuel L. Jackson) syytettiin siviilien joukkomurhasta eräässä operaatiossa Jemenissä.
Don Siegel
Donald (Don) Siegel (26. lokakuuta 1912 Chicago – 20. huhtikuuta 1991 Nipomo) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja.
Siegel ohjasi 44 elokuvaa, kuten 
"Puoliverinen" (1960), 
"Tappajat" (1964), 
"Säälimättömät" (1968),
"Kourallinen dynamiittia" (1970), 
"Likainen Harry (1971)", 
"Tappakaa Charley Warrick!" (1973), 
"Revolverimies" (1976)) ja "Pako Alcatrazista" (1979).
Agenttitrilleriä "Puhelin" (1977) hän kävi kuvaamassa myös Helsingissä, joka sai esittää Moskovaa. Venäläisagenttina tuossa elokuvassa nähtiin Charles Bronson ja suomalaisnäyttelijöistä huomattavimmat roolit oli Åke Lindmanilla, Ville-Veikko Salmisella ja Ansa Ikosella, jolle se jäi pitkän uran viimeiseksi elokuvaksi.
Teokratia
Teokratia (, "theokratía") tarkoittaa kirjaimellisesti jumalan valtaa. Nykyään sillä monesti tarkoitetaan valtiomuotoa, jossa uskonnollisilla instituutioilla tai johtajilla on suurin päätösvalta. Esimerkkejä teokraattisesta valtiosta ovat paavin johtama Vatikaanivaltio ja Iranin islamilainen tasavalta. Ensimmäinen tunnettu teokratian käsitteen käyttäjä oli juutalainen historioitsija Josephus (Josefus Flavius) 100-luvun lopulla.
China Miéville
China Tom Miéville (s. 6. syyskuuta 1972 Norwich) on englantilainen scifi- ja fantasiakirjailija. Miéville itse kuvaa tyyliään 1920-luvulta juontuvalla ilmauksella "weird fiction". Hänet yhdistetään myös weird fiction -käsitteen pohjalta ”uuskummaksi” ("New Weird") nimettyyn fantasiakirjallisuuden suuntaukseen, joka pyrkii tietoisesti erottautumaan kaupallisesta ja kliseisenä pitämästään fantasiasta. Koulutukseltaan Miéville on filosofian tohtori ja kansainvälisen oikeuden tuntija. Poliittisesti ja filosofisesti hän tunnustautuu marxilaiseksi ja kuuluu trotskilaiseen Socialist Workers Party -puolueeseen. Miéville pyrki parlamenttiin vuonna 2001, mutta saavutti vain vähän kannatusta.
Miévillelle tärkeitä vaikuttajia ovat olleet niin 1900-luvun alun pulp-henkinen tieteiskirjallisuus, moderni televisio- ja elokuvascifi kuin useat fantasia- ja kauhukirjailijatkin. Esikuvikseen hän on luetellut M. John Harrisonin, Michael Moorcockin, Thomas Dischin ja J. G. Ballardin, ja on usein puhunut myös H. P. Lovecraftin, Mervyn Peaken ja Gene Wolfen vaikutuksesta teoksiinsa. Nuoruusaikojensa roolipeliharrastuksen Miéville on sanonut näkyvän tuotannossaan pitkälle vietyinä magian ja teknologian järjestelminä.
Miéville on pyrkinyt erottamaan fantasiakirjallisuutta sitä hallitsevasta J. R. R. Tolkienin perinteestä. "Tarua sormusten herrasta" ja siitä alkunsa saanutta ”tolkienilaisen fantasian” suuntausta hän on arvostellut taantumuksellisuudesta, moralismista, seksismistä ja eskapismista. Väitteet ovat pitkälti samansuuntaisia kuin kirjailija Michael Moorcockin kuuluisassa esseessään ”Epic Pooh” esittämä kritiikki, josta Miévillekin kertoo Tolkien-vastaisuutensa olevan suureksi osaksi peräisin.
Miévillen vasemmistolaiset näkemykset ovat selvästi esillä hänen teoksissaan, joissa käsitellään luokkaristiriitoja, poliittista toimintaa ja väkivaltaa. Hän on kuitenkin todennut, ettei teosten keskeisenä innoittajana ole poliittinen vakaumus, vaan rakkaus science fictionia ja fantasiaa kohtaan. Poliittista näkökulmaa hän pitää mielenkiintoisena tapana tarkastella kauhufantasiamaailmaa, mutta korostaa, että teoksista nauttiminen ei edellytä lukijalta samanlaista poliittista kantaa kuin mikä hänellä itsellään on.
Walter Hill
Walter Hill (s. 10. tammikuuta 1942) on pitkän uran tehnyt yhdysvaltalainen toimintaelokuvien ohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän on ohjannut myös westernejä, kuten "Lainsuojattomat" (1980), "Geronimo" (1993) ja "Hurja Bill" (1995). Hill luo toimintakohtauksissaan tavaramerkinomaisesti sumeilematonta, jopa röyhkeän ylitsepursuavaa väkivaltaa, joka tahtoo lipsua yliampuvuudessaan komiikan puolelle. Poikkeuksena moderni rikoselokuva "Keikkakuski" (1978), joka tosin on jäänyt vähemmälle huomiolle, mutta nauttii jonkinlaista kulttimainetta.
Walter Hill oli elementissään erityisesti 1980-luvulla, jolloin hän ohjasi toinen toistaan tunnetumpia ja kovanaamaisempia toimintaelokuvia, kuten "Raivoisa ajojahti" (1981), "48 tuntia" (1982), "Liekehtivät kadut" (1984) ja "Oikeuden puolesta" (1987).
Pohjola
Pohjola voi tarkoittaa seuraavia asioita:Pohjola on suomenkielinen sukunimi, jonka tunnettuja kantajia ovat muun muassa seuraavat henkilöt:
Pohjolaan liittyvät myös seuraavat:
Uutislehti 100
Uutislehti 100 oli vuosina 1997–2008 pääkaupunkiseudulla ilmestynyt ilmaisjakelulehti.
"Uutislehti 100":n omisti ensin Janton-konserni ja myöhemmin Sanoma-konserniin kuulunut Sanoma Kaupunkilehdet Oy. Lehden pääkonttori sijaitsi Länsi-Vantaalla. Lehteä jaettiin kauppakeskuksissa, pääkaupunkiseudun linja-autoissa, VR:n lähiliikennejunissa ja metroasemilla. Lehti ilmestyi joka arkiaamu, ja sen levikki oli noin 120 000. Vuonna 2005 se ohitti Metro-lehden pääkaupunkiseudun luetuimpana ilmaisjakelulehtenä.
Lehti sisälsi uutisia ulkomailta ja Suomesta, erityisesti pääkaupunkiseudulta. Lisäksi lehdellä oli jokaiselle viikonpäivälle oma teemansa: maanantaina "Urheilu", tiistaina "Tyyli", keskiviikkona "Duuniin", torstaina "Matkalaukku", ja perjantaina "Menot".
Sanoma-konsernin hankittua sekä "Uutislehti 100":n että pääkaupunkiseudun "Metro"-lehden omistukseensa ensimmäinen yhdistettiin jälkimmäiseen 15. syyskuuta 2008.
Sanoma News
Sanoma News Oy (vuoteen 2008 Sanoma Osakeyhtiö) oli Sanoma Oyj:n tytäryhtiö. Sanoma News oli myös yksi konsernin liiketoimintaryhmistä ja Suomen johtava sanomalehtien kustantaja. Tunnetuimman julkaisunsa "Helsingin Sanomien" lisäksi Sanoma News kustansi valtakunnallisia ja alueellisia päivälehtiä ja kaupunkilehtiä sekä näihin liittyviä verkkopalveluja. Yhtiön toimitusjohtaja oli vuosina 2004–2010 Mikael Pentikäinen. Pekka Soini aloitti Sanoma Newsin toimitusjohtajana vuonna 2011.
Vuoden 2014 alussa Sanoma News Oy, Sanoma Entertainment Finland Oy ja Sanoma Magazines Finland Oy yhdistyivät uudeksi yhtiöksi, Sanoma Media Finland Oy:ksi.Vuonna 2009 Sanoma News päätti muuttaa freelanceriensa sopimusehtoja niin, että tekijänoikeudet siirtyvät suoraan yhtiölle, joka voi julkaista materiaalia useissa medioissa ilman erillistä korvausta, kuitenkin siten, että oikeudellisen vastuun kantaisi tekijä.
Punakampela
Punakampela ("Pleuronectes platessa") on merkittävä ruokana käytettävä kala. Kampela on merkittävä ruokakala Saksassa ja Tanskassa. Toisinaan Britteinsaarilla kampelaa käytetään fish and chips -annoksen raaka-aineena. Suomessa sitä myydään etenkin pakastettuna.
Punakampelaa tavataan Euroopan lähivesillä Barentsinmereltä Välimerelle aina 200 metrin syvyyteen asti. Suomessa se on harvinainen satunnaisvieras.
Punakampelalla on ruskehtava ja sileä iho, jossa on punaisia pilkkuja. Punaista pilkutusta on usein myös tavallisella kampelalla.
Punakampela makaa veden pohjassa kyljellään koko naama ylöspäin.
Wankelmoottori
Wankelmoottori tai kiertomäntämoottori on kevyt, tehoonsa nähden pienikokoinen ja tärinättömästi käyvä polttomoottori. Sen käyttökelpoisuutta rajoittavat kuitenkin suuri polttoaineenkulutus ja moottorin osien verraten nopea kuluminen. Mazda käytti wankelmoottoria pitkään malleissaan RX-7 ja RX-8, mutta luopui sen käytöstä vuonna 2012.
Saksalainen Felix Wankel sai idean kiertomäntämoottorista vuonna 1924 ja sai ensimmäisen patentin kiertomäntämoottorille vuonna 1929. Ensimmäinen toimiva prototyyppi valmistui vuonna 1957 ja sarjatuotantoon sopiva malli vuonna 1958. Ensimmäisenä se otettiin käyttöön NSU Wankel Spider automallissa vuonna 1963.
Mäntämoottorissa liikkuva mäntä muuttaa työ- eli palotilan tilavuutta. Iskumäntäperiaatteella toimivissa polttomoottoreissa tämä saadaan aikaan sylinterissä ylös- ja alaspäin liikkuvan männän avulla, kun taas kiertomäntämoottorin palotilan tilavuutta muutetaan yhden tai useamman pyörivän rakenneosan avulla.
Palotila on männän ja kammion seinämän välinen tila, jonka tilavuus (ja sijainti) muuttuu männän pyörimisen myötä.
Wankelmoottorin mäntä on suurin piirtein kolmion muotoinen ja se kiertää Epitrokoidin muotoisessa kammiossa.
Näiden kahden moottorityypin välinen olennainen ero on siinä, että tehon kehittämiseen tarvittavien liikkuvien osien yhteinen painopiste liikkuu iskumäntämoottorissa lähes suoraviivaisesti edestakaisin, kun se kiertomäntämoottorissa liikkuu pitkin pyöreää rataa. Koska kiertomäntämoottorissa toimivilla osilla ei esiinny lainkaan edestakaista liikettä, kiertomäntä on – tai ainakin voi olla – täysin tasapainossa, jos kyse on kaksikammioisesta moottorista jonka roottorit ovat vastakkaisissa vaiheissa. Tämän ansiosta kiertomäntämoottori toimii luonnostaan paljon tasaisemmin ja tärinättömämmin kuin iskumäntämoottori.
Tekniikkaa on käytetty muun muassa Citroenin GS Birotor -mallissa ja menestyksekkäämmin muutamissa Mazdan malleissa. Mazda RX-7 on kaikkien aikojen myydyin kiertomäntämoottoria käyttävä auto. Mallia valmistettiin vuosina 1978-2002 yli 800 000 kappaletta. Viimeiset sarjatuotantoiset wankelmoottoria käyttäneet autot olivat Mazdan RX-8 mallit vuoteen 2012 asti.
Wankelmoottoreita käytetään myös lentokoneissa. Wankelmoottorin etu ottomoottoriin verrattuna lentokoneissa on se, että moottorissa on kiertomäntä jonka liikettä ei tarvitse erikseen muuttaa pyöriväksi. Yksinkertaisemman mekaniikan ansiosta moottorista voidaan tehdä pienempi ja kevyempi.
Wankelmoottori voi olla myös diesel-käyttöinen.
Boltzmannin vakio
Boltzmannin vakio ("k" tai "k") on fysiikan vakio, joka suhteuttaa lämpötilan energiaan molekyyliä kohti. Se on nimetty itävaltalaisen fyysikon Ludwig Boltzmannin mukaan, joka teki merkittävää työtä statistisen fysiikan teorian parissa, missä tällä vakiolla on suuri merkitys. Boltzmannin vakio kertoo kaasuvakion formula_1 suhteen Avogadron vakioon formula_2, eli
Suluissa olevat numerot ovat mitatun arvon kahden viimeisen numeron keskihajonta.
Klassisen ekvipartitioteoreeman mukaan termisessä tasapainossa olevan termodynaamisen järjestelmän keskimääräinen energia vapausastetta kohti on "½kT", missä "T" on lämpötila. Ideaalikaasun hiukkasilla on kolme vapausastetta, joten ideaalikaasun keskimääräinen energia hiukkasta kohti on "3/2kT".
Rayleigh’n–Jeansin laki
Rayleigh’n–Jeansin laki on Planckin lain approksimaatio matalilla taajuuksilla. Se kertoo kappaleen kirkkauden lämpötilan T ja aallonpituuden formula_1 funktiona:
formula_2.
Vakio k on "Boltzmannin vakio".
Laki saadaan, kun oletetaan, että termisessä tasapainossa olevassa sähkömagneettisessa säteilyssä jokaisella mahdollisella taajuusmoodilla on klassinen terminen energia 1/2 kT. Laki johtaa siihen, että pienillä aallonpituuksilla säteilyn energia näyttäisi olevan ääretön. Planck ratkaisi ongelman ehdottamalla, että kullakin taajuusmoodilla energia esiintyy energiakvantin formula_3 (missä formula_4 on Planckin vakio ja formula_5 taajuus) monikertoina, jolloin päädytään Planckin lakiin.
Stefanin–Boltzmannin laki
Stefanin–Boltzmannin laki on fysikaalinen laki, jonka mukaan mustan kappaleen säteilemä teho pinta-alaa kohti on suoraan verrannollinen lämpötilan neljänteen potenssiin:
Verrannollisuuskerrointa σ kutsutaan "Stefanin–Boltzmannin vakioksi". Sen arvo on
Siten musta kappale, jonka pinta-ala on 1 cm², säteilee lämpötilassa 1 000 K suunnilleen teholla 5,7 W.
Lain havaitsi kokeellisesti Jožef Stefan vuonna 1879. Teoreettisesti sen johti termodynamiikan pohjalta Ludwig Boltzmann vuonna 1884. Stefanin–Boltzmannin lain voi johtaa myös Planckin säteilylakia integroimalla.
Integroidaan Planckin laki kaikkien taajuuksien yli, jotta saamme mustan kappaleen säteilyn kokonaisenergian
Sijoitetaan formula_4, formula_5
Yhtälön oikea puoli on standardi-integraali, jonka arvo on formula_7, jolloin
Laskeaksemme säteillyn (kokonais)energian per sekunti per pinta-ala absoluuttisessa lämpötilassa T, voimme ajatella säteilyn fotoneja kaasuhiukkasina, joiden keskinopeus on c. Silloin fotonivuo on
Koska musta kappale on täydellinen absorboija, on se myös täydellinen emittoija, jolloin säteilty energia per sekunti, eli teho, I on formula_11, koska formula_12. Nyt saamme
josta määrittelemme Stefanin–Boltzmannin vakioksi formula_14
Stefanin–Boltzmannin lain avulla voidaan laskea arviot Aurinkokunnan planeettojen pintalämpötiloille. Seuraavan taulukon lämpötilat on laskettu Aurinkoa kunkin planeetan keskietäisyydellä kiertäville täysin mustille palloille. Pallo vastaanottaa tällöin Auringon säteilyä poikkileikkauksensa suuruisella ympyrän pinta-alalla ja säteilee mustan kappaleen säteilyä neljä kertaa suuremmalla pallon pinta-alalla. Asettamalla vastaanotetun säteilyn määrä yhtä suureksi kuin ympäristöön säteilty energiamäärä, voidaan tasapainotilanteen lämpötila laskea.
Taulukon perusteella näyttäisi Venuksessa vaikuttavan erittäin voimakas kasvihuoneilmiö. Marsissa näyttäisi toimivan vastakkainen ilmiö. Tämä johtunee Marsin pinnan erilaisesta albedosta Auringon pintalämpötilaa ja planeetan omaa pintalämpötilaa vastaavilla aallonpituuksilla. Muilla planeetoilla laskennalliset ja havaitut lämpötilat näyttäisivät hyvin vastaavan toisiaan.
Vertailun vuoksi taulukko sisältää myös Pluton, vaikka sitä ei nykyisin enää luetakaan planeettoihin kuuluvaksi.
Murha
Murha on harkittu ja tahallinen ihmisen tappaminen tai kuoleman aiheuttaminen, rikollista mielenlaatua osoittaen. Murhan tehneestä henkilöstä käytetään nimitystä murhaaja. Tarkka murhan määrittely riippuu lainsäädännöstä, kuitenkin murha on lähes poikkeuksetta vakavimpia rikoksia kaikissa lakijärjestelmissä. Lainsäädäntö usein myös tuntee lievempiä henkirikoksia, kuten tappo, surma ja kuolemantuottamus.
Itsensä tappamisesta käytetään yleensä nimitystä itsemurha riippumatta siitä, vastaako tapaus murhan vai tapon tunnusmerkistöä.
Suomen rikoslain 21. luvussa määritellään murha ja sen sanktiot seuraavasti:
"Jos tappo tehdään" 
"ja rikos on myös kokonaisuutena arvostellen törkeä, rikoksentekijä on tuomittava murhasta vankeuteen elinkaudeksi."
"Yritys on rangaistava."
Rikoslain 8. luvun §1 mukaan murha ei rikoksena vanhennu koskaan. Alle 18-vuotias tuomitaan murhasta 2−12 vuodeksi vankeuteen.
Ruotsissa murhasta annetaan 10-18 v. tai elinkautinen vankeusrangaistus. Norjassa voidaan yleisesti ottaen langettaa enimmillään 21 vuotta vankeutta, jota kuitenkin voidaan tarvittaessa pidentää. Virossa murhasta tuomitaan 8–20 vuoden tai elinkautiseen vankeuteen.
Esimerkiksi Yhdysvalloissa murhaksi tulkitaan kaikki vakavien rikosten seurauksena aiheutuneet kuolemat ("felony murder rule").
Pareto-jakauma
\text{ kun }x\ge x_m\!
Pareto-jakauma on todennäköisyysjakauma, joka on nimetty italialaisen yhteiskuntatieteilijä Vilfredo Pareton mukaan. Muilla tieteenaloilla sitä kutsutaan toisinaan Bradford-jakaumaksi.
Alun perin Pareto käytti jakaumaa kuvaamaan varallisuuden jakautumista ihmisten kesken. Jakauma näytti kuvaavan varsin hyvin, kuinka pieni joukko ihmisiä omistaa aina suhteellisesti isomman osuuden varallisuudesta yhteiskunnissa. Ideaa kutsutaan joskus yksinkertaisemmin Pareton periaatteeksi.Jos "X" on Pareto-jakautunut satunnaismuuttuja, niin todennäköisyys, että "X" on suurempi kuin jokin luku "x" on
kaikilla "x" ≥ "x", missä "x" on (aina positiivinen) pienin mahdollinen "X":n arvo ja "k" on positiivinen parametri. Pareto-jakaumilla on kaksi parametria: "x" ja "k". Kun jakaumaa käytetään varallisuuden jakauman mallinnukseen, "k":ta kutsutaan Pareto-indeksiksi.
Näin ollen tiheysfunktio on
kaikilla "x" ≥ "x". Pareto-jakaumaa noudattavan satunnaismuuttujan odotusarvo on
(jos formula_15, odotusarvo on ääretön). Sen varianssi on
(jos formula_17, varianssi on ääretön).
Transsi
Transsi on hypnoottisluonteinen tila tai uskonnollinen hurmos, jossa ihminen irtaantuu ympäröivästä todellisuudesta. Sillä tarkoitetaan muuntunutta tietoisuuden tilaa, jossa ihminen on tavallista suggestioalttiimpi ja herkempi hallusinoimaan.
Hypnotisoijat käyttävät suggestiota saadakseen asiakkaansa vaipumaan transsiin.
Ekstaasimaiseen transsiin voi päästä meditaation avulla. Transsiin vaipuessaan šamaanit voivat kokea matkaavansa esimerkiksi yliseen tai aliseen maailmaan ja näin tuoda tietoa kansalleen. Myös päihteitä voidaan käyttää apuna transsiin pääsemisessä.
Georgetown (Guyana)
Georgetown on Guyanan pääkaupunki ja maan suurin kaupunki. Sen arvioitu asukasluku vuonna 2010 on 141 305. Se sijaitsee Atlantin valtameren rannalla Demerara-joen suulla.
Alueen ollessa hollantilaisten hallussa Georgetownia kutsuttiin nimellä "Stabroek". Kun britit valtasivat siirtomaa-alueen Napoleonin sotien aikana 1812, kaupunki sai nykyisen nimensä.
Monet kaupungin taloista on tehty puusta tiilisten paalujen varaan. Vuosina 1945 ja 1950 kaupungissa riehuivat suuret tulipalot, ja sen jälkeen varsinkin liikerakennuksissa on suosittu betonia.
Georgetownissa on yliopisto, katedraali, eläintarha ja kasvitieteellinen puutarha.
Guyanan tärkein kansainvälienn lentoasema, Cheddi Jagan International Airport, sijaitsee 41 km päässä Georgetownista.
Kollektiivinen mielenhäiriö
Kollektiivinen mielenhäiriö tarkoittaa sananmukaisesti ihmisryhmän psykoottiseksi tai muuten mielenvikaiseksi väitettyä tilaa. Kollektiivinen mielenhäiriö on esimerkiksi "joukkopsykoosi". Esimerkiksi niin sanottujen ufokulttien jäsenten toiminta on joskus selitetty kollektiivisen mielenhäiriön avulla. Tällaiset ryhmät voivat olla esimerkiksi vainoharhaisia, ja niiden jäsenten todellisuudentaju on joidenkin mukaan vääristynyt samalla tavalla yhtä aikaa.
Väärinkäsitysten välttämiseksi joukkopsykoosia kuvataan usein jaetuksi psykoosiksi, sillä psykoottinen käytös koskee aina kuitenkin ryhmässä olevia yksilöitä. Usein myös psykoottiset yksilöt ovat taipuvaisia muodostamaan keskenään ryhmiä. Joukkopsykoosia tutkitaan ryhmädynamiikan osa-alueena.
On huomattu, että taipumusta vainoharhaisuuteen ja huomattaviin virhearviointeihin, perinteisen joukkopsykoosin tunnusmerkistöön, esiintyy lähes kaikissa ryhmissä, joissa ryhmäidentiteetti hallitsee vahvasti yhteisöllistä käyttäytymistä. Tavallaan myös ihmiskunta, valtiot, etniset ryhmät, uskonnot ja poliittiset puolueet voivat olla tämän mukaan jonkinasteisessa joukkopsykoosissa.
Yhteisöllisyys ja ryhmähenkisyys muokkaavat ihmisten ja sitä kautta myös ryhmien todellisuuskäsityksiä, jolloin esimerkiksi tunteisiin vetoavimmat ajatusmallit usein voittavat järkevämmät. Kiihotus, pelottelu ja valheellisten tietojen levitys sekä sisäisen arvostelun vaiennus saavat vaikutusta aikaan melkein missä tahansa ryhmässä heti, kun tilanne kärjistyy millään tavalla. Ihmisyksilön odotetaan selviävän ongelmatilanteista mielenterveytensä säilyttäen, mutta ryhmien tapauksessa sisäinen henkinen eheys joutuu hyvin rankan rasituksen alle.
Kollektiivisen mielenhäiriön käsitettä on käytetty usein myös poliittisena aseena tai moraalisena kannanottona. Ryhmissä esiintyvä käyttäytyminen leimataan tällöin häiriintyneeksi kun ryhmän aate ei sovi omaan elämänkäsitykseen.
Työkalu
Työkalu on varsinkin käsin käytettävä, usein yksinkertainen työväline.
Käsityökalu on väline, joka toimii käden jatkeena mm. ruoan valmistamisessa, rakentamisessa, maan muokkauksessa ja koneiden korjauksessa ja valmistuksessa. Käsityökalu saa käyttöenergiansa sitä käyttävältä ihmiseltä toisin kuin kone, joka saa energiansa joltain muulta energialähteeltä.
Ihminen on maailmassa niitä harvoja lajeja, jotka osaavat käyttää työkaluja. Muutamat apinalajit, linnut ja esimerkiksi merisaukot osaavat myös käyttää alkeellisia työkaluja: jotkut linnut käyttävät tikkua hyönteisten kaivamiseen puunkoloista ja merisaukot voivat käyttää kelluessaan kiveä rikkoessaan simpukoiden kuoren mahansa päällä. Varhaisimmat ihmisen työkalut olivat kivestä ja luusta valmistettuja kirveitä ja vasaroita.
Työkalu edustaa tekniikan varhaisinta ja yksinkertaisinta vaihetta. Myöhempiä vaiheita ovat tekniikassa olleet koneet, järjestelmät ja tällä hetkellä yhä enemmän järjestelmien järjestelmät.
Esimerkkejä käsityökaluista:
Konetyökaluja ovat koneet, joiden päävoimanlähde on muu kuin lihasvoima.
Esimerkkejä konetyökaluista:
Konetyökaluja ovat myös työkalut, joita ihminen ohjaa epäsuoraan nykyään tyypillisesti tietokoneen avulla, esimerkiksi: ruiskuvalukoneen muotit – jos metalliteollisuudessa yrityksen alana on työkaluvalmistus tarkoittaa se yleensä ko. muottien valmistamista, CNC-sorvin työkappaleesta materiaalia irrottavat erilaiset työkalut.
Vuonna 2005 Forbes.com-sivusto teetti listan ihmiskunnan kehitykseen eniten vaikuttaneista työkaluista. Listaa tekemässä oli asiantuntijoita, Forbes.com-sivuston toimittajia ja sivuston lukijoita. Listasta jätettiin pois yksinkertaisimmat työkalut, mm. vipu, talja, pyörä ja kiila, koska listassa on näiden perusteella kehitettyjä työkaluja – esimerkiksi vasara on Forbesin mukaan toimintaperiaatteeltaan vipu, ja kirves on kiila. Listaan otettiin mukaan vain käsityökaluja tai helposti siirrettäviä työkaluja, joten esimerkiksi hydraulinen tunkki jätettiin pois. Myös monimutkaiset itsenäiseen toimintaan kykenevät laitteet jätettiin pois, esimerkiksi auto, tuulimylly ja tietokoneverkko. Nettiäänestystä varten yli sadan työkalun listaa supistettiin edelleen siten, että samantyyppisiä työkaluja edustaisi yksi työkalu, esimerkiksi lusikka edustaa kaikkia ruokailuvälineitä. Lopulta nettiäänestyksessä oli 33 työkalua.
Vuoden 2017 markkinaselvityksessä maailman työkalumarkkinoiden vuotuinen liikevaihto oli noin 43,5 miljardia euroa. Markkinasta 91 prosenttia oli 18 suurimman valmistajan käsissä. Maailman suurimpia käsi- ja konetyökalujen valmistajia olivat:
Lamarckismi
Lamarckismi on 1700–1800-luvulla eläneen Jean-Baptiste Lamarckin mukaan nimetty teoria biologisesta evoluutiosta, jonka mukaan eliön elinaikanaan hankkimat tai menettämät ominaisuudet voivat periytyä jälkipolville. Lamarckin perinnöllisyysteoria ei ole osoittautunut täysin vääräksi, sillä nykytieteen tutkima epigenetiikka on löytänyt sitä tukevia todisteita.
Evoluutioteoreettinen tutkimustapa on viime aikoina keskittynyt myös kulttuurievoluutioon ja meemeihin. Ne puolestaan ovat enemmän tai vähemmän lamarckistisia, koska meemit nimenomaan muotoutuvat välittäjänsä ominaisuuksien perusteella. Lamarckismiin pohjautui Neuvostoliitossa 1930–1960-luvuilla virallisen statuksen saanut lysenkolainen biologia.
Lamarckismia esiintyy useissa kansantarinoissa; esimerkiksi kertomuksessa, jossa karhu pani ketun kehotuksesta häntänsä pieneen avantoon. Häntä jäätyi kiinni ja karhu joutui katkaisemaan sen, minkä seurauksena karhuilla on lyhyt häntä.
Maastopyöräily
Maastopyöräilyssä () ajetaan polkupyörillä, joiden ajo-ominaisuudet mahdollistavat monenlaisessa maastossa ajamisen. Perinteisestä maantiepyörästä maastopyörän erotti alun perin halkaisijaltaan pienemmät, 26-tuumaiset (vannehalkaisija 559 mm) pyörät, tukevampi runkorakenne, ilmatilavuudeltaan isommat nappularenkaat, tehokkaammat jarrut sekä ajoasento, joka mahdollistaa pyörän vaivattomamman käsittelyn.
Perinteinen katupyörien kaksoiskolmiomallinen runko oli aluksi suosituin runkomalli, mutta sittemmin on erilaisia jousitusratkaisuja kehitelty jo kahdenkymmenen vuoden ajan varsin intensiivisesti, ja ne hallitsevat nykyään markkinoita. Suosituin maastopyörien runkojen ja osien valmistusmateriaali on alumiini keveytensä vuoksi, mutta myös kromi-molybdeeniteräksisiä sekä titaaniseosteisia runkoja ja osia valmistetaan yhä. Keskihintaisissa ja kalleimmissa pyörissä käytetään myös kasvavassa määrin hiilikuitua, joka on alumiiniakin kevyempää.
26" pyörien rinnalle yleistyi ensin 2000-luvun loppupuolella 29-tuumaiset maastopyörät (29er, vannekoko sama kuin 28" maantiepyörissä, 622 mm). 29" renkailla varustettu maastopyörä ei ollut aivan yhtä ketterä kuin pienempirenkainen, mutta sen suurempi rengaskoko rullaa paremmin, tarjoa paremman pidon ja ylittää pienet esteet helpommin. Myöhemmin 2010-luvulla tulivat markkinoille välikokoiset 27,5" maastopyörät (650b, vanne 584 mm), joissa on pyritty hakemaan sopivaa kompromissia isomman 29er-rengaskoon tuomien etujen ja pienimmän 26" rengaskoon näppärän käsiteltävyyden välillä. Rengaskoko on yleistynyt varsinkin keskipitkällä (~ 120–160 mm) joustomatkalla varustetuissa pyörissä.
Omin ajoalusta maastopyörälle on ihmisen muokkaama maasto, jota ei ole kuitenkaan tarkoitettu moottoriajoneuvoille, eli Suomessa esimerkiksi jokamiehenoikeuden alaiset metsäpolut ja vaellusreitit.
Maastopyöräily nykymuodossaan on amerikkalaislähtöinen urheilulaji. 1970-luvun Kaliforniassa, Marinin maakunnassa paikalliset nuoret keksivät aikansa kuluksi erilaisia korvikelajeja surffaamiselle, ja pyörillä vuoripolkuja alas ajeleminen oli yksi niistä (ja rullalautailu toinen). Sen aikaisiin cruiser-tyylisiin polkupyöriin keksittiin asentaa moottoripyörien osia, kuten jarrukahvoja ja nappularenkaita. Maastopyörä kaupallistui hyvin nopeasti, ja 1990-luvulle saavuttaessa oli Suomessakin saavutettu eräänlainen buumi maastopyörissä. 1990- ja 2000-lukujen vaihteessa oli maastopyörien jousitustekniikka kehittynyt jo niin pitkälle, että voitiin puhua jo varsinaisesta edusta verrattuna täysjäykkiin maastopyöriin. 2000-luvulla eletään maastopyöräilyssä erilaistumisen aikaa, kun maastopyöräilyyn kehitetään jatkuvasti uusia tyylisuuntauksia, joita varten löydetään myös kaupallista potentiaalia pyörien kehittelyssä.
Kansainvälinen pyöräilyunioni, UCI () tunnusti maastopyöräilyn alajaoksekseen verrattain myöhään, 1990-luvun alussa, vaikka maastopyörillä oli ajeltu kilpaa Yhdysvalloissa ja Keski-Euroopassa jo kymmenisen vuotta. Ensimmäiset maailmanmestaruuskisat pidettiin Coloradossa vuonna 1990. Maastoajo otettiin olympiakisojen lajivalikoimaan Atlantan olympialaisiin 1996, alamäkiajo odottelee yhä olympiakelpoisuuttaan.
Osaava, avautuva ja uudistuva Suomi
Osaava, avautuva ja uudistuva Suomi – Suomi maailmantaloudessa -selvityksen loppuraportti on globalisaatioraportti, jonka valtioneuvoston asettama ohjausryhmä julkaisi 9. marraskuuta 2004.
Raportissa tarkastellaan globalisaation uuden vaiheen asettamia haasteita Suomelle ja sitä, millä tavoin haasteisiin pitäisi vastata. Raportissa hahmotellaan strategiaa, jolla Suomi pystyy hyödyntämään globalisaation tuomat uudet mahdollisuudet ja torjumaan kovenevaan kilpailuun liittyviä uhkia. Hahmoteltu strategia perustuu osaamisen vahvistamiseen, talouden ja yhteiskunnan avoimuuden lisäämiseen ja ennen kaikkea uudistumiseen. Raportin painopiste on koulutus- ja innovaatiojärjestelmien vahvistamista koskevissa ehdotuksissa. Tämän ohella tarkastellaan hyödyke- ja työmarkkinoiden sekä julkisen sektorin toimintaa ja tehdään ehdotuksia niiden toimivuuden parantamiseksi.
Raportti herätti julkaisunsa aikana huomattavaa kohua, koska siinä esitettiin mm. palkkojen alentamista irtisanomisten vaihtoehdoksi. Raportin esittämien toimenpiteiden tarpeellisuutta on puolustettu mm. tarpeella varautua Suomea uhkaavaan eläkepommiin.
Id
Id tarkoittaa seuraavia:Id on seuraavien henkilöiden nimi:Aihepiiriin liittyvät myös seuraavat:
Aunus (kaupunki)
Aunus (myös "Aunuksenkaupunki" ja "Aunuksenlinna", eli "Anuksenlinnu", ) on kaupunki ja kaupunkikunta Karjalan tasavallassa ja Aunuksen kansallisen piirin keskus. Aunus on yksi Pohjois-Venäjän vanhimmista kaupungeista. Ensimmäiset kirjalliset maininnat ovat jo vuodelta 1137: kaupunginoikeudet Aunus sai puisen linnan rakennuksen jälkeen 1649. Itse kaupunki sijaitsee Alavoisenjoen ja Mäkriänjoen yhtymäkohdassa lähellä Laatokan rantaa. Aunuksella on Venäjällä "historiallinen kaupunki" -status.
Kaupungissa on nykyisin 8 402 asukasta, joista noin 60 % on karjalaisia ja lisäksi kymmenkunta prosenttia suomenkielisiä.
Aunus on nykyisin kaupunkikunta, johon itse kaupungin lisäksi kuuluvat kylät Verhovje, Immalitsy, Kapšoila, Putilitsa, Riipuskala, Sudalitsa, Tatšelitsa ja Tahtasovo.
Aunuksen kaupunkikunta rajoittuu pohjoisessa Koveran, idässä Kuittisen, etelässä Mäkriän, lännessä Kotsilan ja luoteessa Tuksan maalaiskuntaan.
Aunus on maatalousvaltaisen seudun keskus. Itse kaupungissa on muun muassa historiallinen museo, taidemuseo, hotelli ja urheilukoulu. Kaupungin ympäristöön on ilmaantunut runsaasti pietarilaisten uusrikkaiden kesämökkejä. Aunuksella on ystävyystoimintaa Mikkelin seudulle sekä Keski-Kainuuseen, erityisesti Ristijärvelle ja Hyrynsalmelle.
"Venäjän keisarikunnassa järjestettiin väestönlaskenta 1897 ja Neuvostoliitossa 1926, 1939, 1959, 1970, 1979 ja 1989 sekä Venäjän federaatiossa 2002, joten kaikki luvut eivät ole virallisen väestönlaskennan tuloksia."
Kerrotaan, että tsaari Pietari Suuri matkustaessaan Karjalassa reellä heräsi kolmesti peräjälkeen ja kysyi retkueen sijaintia. Hänelle vastattiin: "Aunuksessa". Tsaari lopulta totesi: "Aunus on varmasti Venäjän suurin kaupunki."
Aunus oli Venäjän keisarikunnassa vuosina 1801–1922 laajan Äänistä ympäröineen Aunuksen kuvernementin Aunuksen kihlakunnan keskus. Koko kuvernementin hallintokaupunkina oli Petroskoi.
Vuonna 1919 suomalainen vapaaehtoisjoukko tunkeutui Suur-Suomi-aatteen siivittämänä Itä-Karjalaan. Tämä vapaaehtoinen sotilasjoukko tunnetaan nimellä Aunuksen retkikunta; retken alussa joukko valtasi lyhytaikaisesti Aunuksen kaupungin.
Jatkosodassa Aunuksen Karjala ja Aunus olivat Suomen miehittämänä syyskuusta 1941 kesään 1944 saakka. Itä-Karjala oli sotilashallinnon alaisuudessa ja hallinnon aikana kouluissa aloitettiin uudelleen suomen ja karjalan kielen opetus. Suomalaisten päämaja oli Nurmoilan kylässä hieman kaupungista pohjoiseen.
Jatkosodan aikana Aunukseen valmistui rautatie, Aunuksen rata, joka yhdisti kaupungin Suomen rataverkkoon. Neuvostoliitossa vuonna 1970 valmistui yhteys etelään Lotinanpeltoon.
Ennen kuntauudistusta 2006 nykyisen kaupunkikunnan kylät muodostivat Aunuksen kaupungista erillisen maalaiskunnan. Venäjän keisarikunnassa, ennen 1920-luvun hallintouudistusta tämä alue kuului Riipuskalan kuntaan.
Vepsä
Vepsä voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Venäjällä:
Suomessa:
Henkilöiden nimenä:
Katja Repo
Katja Repo (s. 4. maaliskuuta 1973) on suomalainen alamäkiajaja. Hän oli lajin MM-kisoissa kolmesti mitaleilla ja on ensimmäinen aikuisten sarjassa MM-mitalin saavuttanut suomalaispyöräilijä.
Repo oli alkujaan motocrossin harrastaja, mutta loukkaantumisen jälkeen siirtyi alamäkiajoon. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän sijoittui hopealle vuosina 1999 ja 2000 sekä pronssille 1997. Maailmancupissa Repo voitti yhden osakilpailun ja sijoittui kokonaispisteissä kolme kertaa viiden parhaan joukkoon. Hän oli ensimmäinen suomalainen osakilpailuvoittaja alamäkiajon maailmancupissa.
Repo lopetti uransa kauden 2002 jälkeen kun hänen edustamansa ammattilaistalli meni konkurssiin, eivätkä uudet tallineuvottelut tuottaneet tulosta.
Lofsöngur
Lofsöngur (”Ylistyslaulu”) on Islannin kansallislaulu. Tekstin on laatinut Matthías Jochumsson, sävelmä on Sveinbjörn Sveinbjörnssonin. Yleensä tyydytään laulamaan ensimmäinen säkeistö. 
I)
II)
III)
Matti Lehikoinen
Matti Lehikoinen (s. 19. huhtikuuta 1984) on suomalainen alamäkiajaja.
Lehikoinen on nuorten Euroopan mestari Italian Livignosta vuodelta 2001. Alamäkiajon maailmancupissa hän ajoi sijoituksia kymmenen parhaan joukkoon 2002–2004. Ajettuaan muutaman vuoden Arai/Global Racing -tallissa Orange-pyörillä Lehikoinen palkattiin vuonna 2005 tasokkaaseen Team G Cross Hondan joukkueeseen. Samassa tallissa ajoi myös eteläafrikkalainen Greg Minnaar, joka oli Lehikoisen tallikaverina jo vuosina 2001 ja 2002.
Vuonna 2006 Lehikoinen voitti ensimmäisenä suomalaisena miesmaastopyöräilijänä maailmancupin osakilpailun, joka ajettiin Balneario Camboriossa, Brasiliassa. Suomen Levillä ajetussa kisassa Lehikoinen voitti Pohjoismaiden mestaruuden 2006. Alamäkiajon maailmancupin finaalissa Lehikoinen ajoi neljänneksi. Maailmancupin lopputuloksissa hän oli kuudes, mikä oli toistaiseksi hänen uransa paras sijoitus.
Alamäkiajon maailmanmestaruuskisoissa 2006 Rotoruassa Uudessa-Seelannissa Lehikoinen oli kahdeksas. Vuoden 2007 MM-kisoissa Skotlannin Fort Williamissa hän sijoittui kuudenneksi. Maailmancupin kokonaispisteissä 2007 Lehikoinen oli finaalin jälkeen toinen. Kauden jälkeen Lehikoinen teki monivuotisen sopimuksen MS Intense Factory Racing -tallin kanssa. Vuonna 2009 MS-Racing yhdistyi Evil Bike -tallin kanssa Evil Bikes/MS-Racing -talliksi.
Syyskuussa 2007 Lehikoinen kaatui vakavasti harjoituksissa ja hänellä todettiin kolme murtumaa selkänikamissa. Vamma ei kuitenkaan vaatinut leikkaushoitoa. Elokuussa 2008 Lehikoinen loukkasi molemmat ranteensa kaaduttuaan harjoituksissa Australiassa. Hänen ranteissaan oli useita murtumia ja nivelsidevaurioita.
Tammikuussa 2010 Lehikoinen siirtyi Chain Reaction Cycles – Intense -talliin.
CSMA/CD
CSMA/CD () on tietoliikenteen siirtotien varausmenetelmä, jolla useat lähettävät tietokoneet jakavat samaa siirtotietä. CSMA/CD on perinteinen Ethernet-verkkojen tapa jakaa verkko käyttäjien kesken.
CSMA/CD ei perustu ennalta sovittuun tapaan välttää törmäyksiä vaan törmäyksien jälkikäteiseen havaitsemiseen. Jos törmäys havaitaan, lähettäjät lähettävät saman tiedon satunnaisen ajan kuluttua uudelleen, jolloin uuden törmäyksen todennäköisyys on pieni.
CSMA/CD -menetelmässä suoritetaan kanavanvaraus kuuntelemalla kaapelisegmentin liikennetilannetta, joka tapahtuu käytännössä mittaamalla kaapelin jännitetasoja, ja mikäli segmentti vaikuttaa vapaalta, voidaan lähettää. Mikäli tapahtuu törmäys samaan Ethernet-segmenttiin kytkettyjen asemien alkaessa lähettää samanaikaisesti, se voidaan huomata johdon jännitetasojen epänormaaliudesta. Tällöin ensimmäinen törmäyksen havainnut asema lähettää jam-signaalin, joka viestittää segmentin kaikille laitteille tapahtuneesta törmäyksestä. Jam-signaalin vastaanotettuaan kaikki segmentin aseman vaikenevat ja odottavat satunnaisen ajan. Se asema, jonka satunnainen odotusaika on lyhin, aloittaa lähettämisen uudelleen ensimmäisenä. Koska odotusajat ovat satunnaisia, on epätodennäköistä, että joku toinen asema alkaisi jälleen lähettää samaan aikaan, mutta jos näin käy, tapahtuu jälleen törmäys ja toipumisprosessi jam-signaaleineen alkaa uudestaan. Ethernet-kaapelisegmentin enimmäispituus 90/100m varmistaa sen, että törmäykset voidaan huomata ajoissa. Liian pitkän segmentin tapauksessa segmentin eri ääripäiden välinen etenemisviive muodostuu liian pitkäksi.
CSMA/CA
CSMA/CA () on tietoliikenteen siirtotien varausmenetelmä, jolla useat lähettävät tietokoneet jakavat samaa siirtotietä. CSMA/CA on perinteinen IEEE 802.11 -verkkojen (WLAN) tapa jakaa verkko käyttäjien kesken.
CSMA/CA eroaa Ethernet-verkkojen CSMA/CD-tekniikasta siten, että se perustuu törmäyksien estämiseen. Tämä tapahtuu lähettämällä siirtotien varaava signaali ennen varsinaista dataa.
Koodausmenetelmä
Koodausmenetelmät ovat menetelmiä, joilla informaatio – esimerkiksi puhe, musiikki, kuva, video tai muu tieto – voidaan koodata symboleiksi, jotka soveltuvat informaation siirtoon tai tallentamiseen.
Esimerkiksi videokuva voidaan koodata useilla erilaisilla koodekeilla. Näin saatu bittimuotoinen informaatio taas voidaan koodata muotoon, joka voidaan siirtää erilaisilla siirtoteillä moduloituna.
Fuengirola
Fuengirola on eteläespanjalainen kaupunki, joka kuuluu Málagan maakuntaan ja Andalusian autonomiseen alueeseen. Fuengirola sijaitsee noin 30 km Málagan kaupungista lounaaseen Välimeren rannalla Costa del Solin eli Aurinkorannikon alueella.
Fuengirolasta Málagaan kulkee vuonna 1970 avattu rautatie, jolla kulkee Cercanías Málaga -lähiliikennejuna. Kaupungissa on myös lähes kahdeksan kilometrin mittainen lounaasta koilliseen kulkeva hiekkaranta, joka koillisessa hieman itään kaartuen muodostaa avaran lahden kahden kallioisen niemekkeen väliin.
Fuengirolan pohjoispuolella sijaitsee tuhannen metrin korkuinen Mijasin vuori, jonka rinteessä 400 metrin korkeudessa on Mijas, yksi Andalusian pienistä valkoisista kylistä. Hiekkarannan lounaisessa päätöksessä laskee mereen Fuengirola-joki. Sen yläjuoksun ympärillä Fuengirolasta luoteeseen on pieni viljelty tasanko. Fuengirolassa on kalastussatama ja kalastuslaivatelakka.
Fuengirolan asukasluku vuoden 2016 alussa oli 77 486. Kesäkuukausina Fuengirolan asukasmäärä noin kolminkertaistuu suuren turistivirran vuoksi. Fuengirolan ja Mijaksen asukasluku on yhteenlaskettuna noin 157 000 ympäri vuoden.
Fuengirolassa on eläintarha Fuengirola Zoo. Eläimillä on paljon tilaa liikkua, ja niiden aitaukset muistuttavat eläinten luonnollista elinympäristöä. Eläintarha tunnetaan nykyään nimellä Bioparc Fuengirola.
Tasaisen hiekkarannan lounaisen päätöksen lähellä on linna, jonka rakenne on valtaosin kalifi Abd-ar-Rahman III:n hallitusajalta 900-luvulta. Roomalaiset alkoivat linnoittaa tätä 38 metrin korkuista kukkulaa. Muutaman kilometrin päässä lounaassa seisoo 25 metrin korkuinen majakka, jonka valo näkyy 18 meripeninkulman (n. 33 km) päähän. Rannikkoa pitkin oli ketju vartiotorneja.
Fuengirolaisista (kevät 2012) 40 prosenttia on ulkomaalaisia, joista ainoastaan 4 500 on suomalaisia. Jos tätä kuitenkin vertaa vuoden 2015 asukaslukuun, voidaan suomalaisia arvioida olevan noin 6% kaupungin väestöstä ja näin ollen liki 15% kaupungin ulkomaalaisesta väestönosasta.
Costa del Solin alueella sanotaan asuvan noin 15 000–20 000 suomalaista pysyvästi eli se on yksi suurimpia suomalaissiirtokuntia maailmassa. Alue on kuitenkin suuri, Malagan provinssissa asuu liki 1,5 milj. asukasta, joten siihen nähden suomalaisia on vähän. Suomalaisasutusta on pääosin Nerjasta Nueva Andaluciaan, eli rannikolla n. 180 km matkalla. Pysyvien asukkaiden lisäksi suuri määrä suomalaisia lomailee alueella. Suomalaisten lukumäärästä alueella ei ole kuitenkaan tarkkaa tietoa.
Fuengirolassa, etenkin Los Pacosin ja Los Bolichesin alueilla toimii muun muassa suomalainen kahvila, baareja ja ravintoloita, kirjakauppa, ruokakauppa, parturi, autovuokraamo ja kiinteistövälitystoimistoja. Myös lääkäri- ja hammaslääkäripalvelut saa halutessaan suomenkielellä. Vuonna 1991 Fuengirolaan perustettiin yksityinen suomalainen peruskoulu Escuela Finlandesa. Koulussa alkoi lukio-opetus syksyllä 2007.
Fuengirolassa sijaitsee aurinkorantojen turistikirkko, Skandinaviska turistkyrkan, jossa pidetään lähes joka sunnuntai suomenkielinen helluntailainen jumalanpalvelus.
Málagan lentoasema palvelee aluetta.
Port-au-Prince
Port-au-Prince (Haitin kreoliksi "Pòtoprens") on Haitin pääkaupunki ja suurin kaupunki. Itse kaupungin asukasluvuksi on vuonna 2005 arvioitu 1 235 000. Sen metropolialueella asui vuonna 2003 tehdyn virallisen väestönlaskennan mukaan noin kaksi miljoonaa ihmistä, ja asukasmäärä on ollut selvässä kasvussa.
Port-au-Princen perustivat ranskalaiset sokerinvalmistajat vuonna 1749. Vuonna 1770 se korvasi Cap-Haïtienin Saint-Dominguen siirtokunnan pääkaupunkina, ja vuonna 1804 siitä tuli itsenäisen Haitin pääkaupunki. Ennen itsenäisyyttä brittijoukot valtasivat sen 4. kesäkuuta 1794.
Tammikuussa 2010 Port-au-Prince kärsi suuria tuhoja maanjäristyksessä, jonka keskus oli viidentoista kilometrin päässä kaupungista. Järistyksen voimakkuus oli M 7,0. Kaupungin arkkipiispa Joseph Serge Miot oli kuolonuhrien joukossa. Arviot näiden lukumäärästä vaihtelivat tuhansista satoihin tuhansiin. Järistys sorrutti parlamenttirakennuksen, kouluja, sairaaloita ja verotoimiston. YK:n toimisto kärsi suuria vahinkoja, ja Hédi Annabi, tunisialainen YK:n operaation virkailija, jäi tuhoutuneen rakennuksen raunioihin. Kaupungin lentokenttä kuitenkin säilyi valmiina vastaanottamaan humanitaarista apua, vaikka sen lennonjohtotorni romahti.
Englannin kirkko
Englannin kirkko () on Englannin valtionkirkko ja anglikaanisen kirkkoyhteisön vanhin jäsen. Yhdistyneen kuningaskunnan alueella toimii lisäksi kolme muuta alueellista anglikaanista kirkkoa: Skotlannin episkopaalinen kirkko (engl. "Scottish Episcopal Church)", Walesin kirkko (engl. "Church in Wales)" ja Irlannin kirkko. Kirkon korkein piispa on Canterburyn arkkipiispa. Englannin kirkko ulottuu Englannin lisäksi Mansaarelle, Kanaalisaarille sekä muutamaan seurakuntaan Walesissä. Kirkko on jaettu kahteen kirkkoprovinssiin, Canterburyyn ja Yorkiin. Provinssit jakaantuvat 42 hiippakuntaan, mukaan lukien Gibraltarin hiippakunta, joka kattaa Manner-Euroopan ja Pohjois-Afrikan.
Britannian monarkki on Englannin kirkon korkein kuvernööri ("Supreme Governor of the Church of England"). Monarkin rooli on nykyisin lähinnä seremoniallinen vaikkakin hän edelleen nimittää muodollisesti kirkon korkeimmat viranhaltijat. Kirkon korkein hallitseva elin on kirkolliskokous ("General Synod"), jolle parlamentti on delegoinut lainsäädäntövaltaa. Kirkolliskokous voi tehdä kirkon asioissa lakiesityksen, joka parlamentin on hyväksyttävä.
Englannin kirkko hyväksyi naispappeuden 11. marraskuuta 1992. Ensimmäiset 22 naispappia vihittiin 8. toukokuuta 1994.
Englannin kirkko koostuu kahdesta kirkkoprovinssista, Canterburyn ja Yorkin provinsseista, sekä 42 hiippakunnasta, joista yksi, Hiippakunta Euroopassa, toimii Englannin ulkopuolella Manner-Euroopassa.
Wirtschaftsverwaltungshauptamt
SS-Wirtschafts- und Verwaltungshauptamt tai Wirtschaftsverwaltungshauptamt (WVHA) oli 1. helmikuuta 1942 perustettu SS-joukkojen hallinnollinen yksikkö. Se muodostettiin yhdistämällä hallinnosta ja taloudesta vastannut "Hauptamt Verwaltung und Wirtschaft" sekä budjetista ja rakentamisesta vastuussa ollut "Hauptamt Haushalt und Bauten".
WVHA jakautui viiteen toimistoon: A, B, C, D ja W. D-toimiston alajaoston D I (keskitysleirit — yleistoimisto) johdossa toimi joulukuusta 1943 Rudolf Höss.
Aknestik
Aknestik oli haukiputaalainen pop-yhtye, jonka tunnetuimpia hittejä ovat muun muassa ”Suomirokkia”, ”Jäänmurtaja”,”Avaruuden aikataulut”, ”Ainoastaan toistaiseksi”, ”Jokapäivä”, "Miljoona Tähteä", ”Haukipudas” ja ”Toukokuussa”.
Aknestik perustettiin vuonna 1984. Yhtyeen viimeiseksi albumiksi jäi vuonna 2001 julkaistu "Vedenpaisumus."
Aknestik-nimi keksittiin alkujaan ihonhoitotuotteesta. Jotta nimi ei olisi kuulostanut liikaa punk-yhtyeeltä, Aknestik liitti siihen lisämääreen ”nuo merten kiharapäät”. "Vedenpaisumus"-albumin kannessa sitä ei enää käytetty. Aknestikin tavoite oli tehdä taiderokkia. Aknestik ehti tehdä seitsemän studiolevyä ja neljä kokoelmalevyä. Aknestik on esiintynyt Säkenöivää voimaa-tribuutti Sielun veljille levyllä. Aknestik on tehnyt Satu ja Vaahtopäät finnhits-levyn.
Yhtye on lopettanut aktiiviuransa, mutta on esiintynyt vielä mm. vuoden 2008 Qstockissa ja erikoiskokoonpanolla vuoden 2011 Tammerfesteillä Yksinäisten illat -faniristeilyllä. Aknestik on pitänyt pikkujoulushowta internetissä. Vuonna 2012 Aknestik vielä soitti Haukiputaan kunnantalon katolla kuntaliitoksen vuoksi.
Lauluntekijä-solisti Jukka Takalo jatkaa soolouraansa ja julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa "Jukka Takalo" vuonna 2005 ja toisen albuminsa, Vastarannan laulut vuonna 2011. Takalon taustabändissä soittaa myös Aknestikista tuttu Maako Härönen.
Aknestik esiintyy vuonna 2013 julkaistussa Mika Ronkaisen dokumenttielokuvassa Laulu koti-ikävästä, jonka pääosassa oli Aknestikin kitaristi Kai Latvalehto. Elokuva voitti parhaan dokumenttielokuvan Jussi-palkinnon vuonna 2014.
Radio Suomipop julkaisi vuonna 2016 Suomalaisuuden Soundtrack -musiikkivideon, musiikkina oli Suomirokkia -kappale jonka Hovimuusikko Ilkka oli uudelleensanoittanut "Suomipoppia" -kappaleeksi. Vokalisteina toimivat Jukka Takalo, Irina, Ilkka Alanko ja Aki Tykki.