The Number of the Beast (albumi)
The Number of the Beast on brittiläisen metallimusiikkia esittävän Iron Maidenin kolmas studioalbumi.
Albumi julkaistiin 22. maaliskuuta 1982 ja sen tuotti yhtyeen pitkäaikainen yhteistyökumppani Martin Birch, joka toimi tuottajana vuoden 1992 studioalbumiin "Fear of the Darkiin" asti kunnes jäi eläkkeelle. "The Number of the Beast" on ensimmäinen Iron Maidenin albumi, jolla yhtyeessä edelleen vaikuttava laulaja Bruce Dickinson esiintyy. Albumi jäi samalla myös yhtyeen ja rumpali Clive Burrin viimeiseksi yhteiseksi studioalbumiksi, sillä hänet erotettiin yhtyeestä albumia seuranneen The Beast on the Road -maailmankiertueen jälkeen.
"The Number of the Beast" nousi ilmestyessään Suomen albumilistan viidennelle sijalle ja yhtyeen kotimaassa Britannian albumilistan kärkeen. "The Number of the Beast" oli yhtyeen ensimmäinen listakärkeen Britanniassa yltänyt albumi. Yhtyeen kotimaassa albumilta julkaistiin kaksi singleä; ”Run to the Hills” (brittilistan 9.) ja nimiraita ”Number of the Beast” (brittilistan 18.) Molemmat kappaleet ovat edelleen yhtyeen konserttien vakio-ohjelmistoa ja yhtye on soittanut kappaleita konserteissaan lähes tauotta niiden julkaisun jälkeen. Myös ”Hallowed Be Thy Name” on yksi yhtyeen suosituimmista kappaleista, vaikkei sitä julkaistukaan singlenä ennen vuotta 1993, jolloin kappaleen liveversio albumilta "A Real Dead One" ilmestyi singlenä.
"The Number of the Beast" oli Bruce Dickinsonin ensimmäinen levytys Iron Maidenissa. Vuoden 1981 jälkeen yhtye aloitti albumin kappalemateriaalin kirjoittamisen Hollywoodissa sijaitsevalla harjoitusstudiolla. Yhtye esitti albumin kappaleita tiettävästi jo ennen julkaisua esiintyessään salanimellä Genghis Khan. Muun muassa kappaleet ”The Prisoner” ja ”Run to the Hills” soitettiin varsinaisessa konsertissa ja ”Hallowed Be Thy Name” konserttia edeltäneessä soundcheckissä.
Albumin nimi juontaa juurensa tuottaja Martin Birchin autokolarista; Birch ajoi kolarin nunnien pakettiauton kanssa ja hänen autonsa hajosi, ja auton korjauttaminen maksoi yhteensä 666 puntaa eli (666 on Raamatussa mainittava pedon luku, "The Number of the Beast").
Bruce Dickinsonin mukaan albumi äänitettiin kovalla kiireellä, koska uuden materiaalin tekeminen vei aikaa. Uusi albumi äänitettiin ja miksattiin Battery Studiosilla Englannissa viidessä viikossa. Kappaleet ”Run to the Hills” ja ”Total Eclipse” äänitettiin ja miksattiin singlejulkaisua varten ennen kuin yhtye pääsi jatkamaan muiden kappaleiden äänittämistä. Basisti Steve Harris ei ollut tyytyväinen albumin kaikkiin miksauksiin, paitsi ”Number of the Beastiin”, ja vaati lisäaikaa kappaleiden uusintamiksaukseen minkä seurauksena Birch suostui uudelleenmiksaamaan albumin.
Yhtyeen manageri Rod Smallwood oli varannut yhtyeelle konsertteja helmikuun 1982 lopusta alkaen. Yhtye oli tehnyt jo studiolevytykset valmiiksi, mutta jälkityö kuten miksaukset ja masterointi olivat tekemättä. Yhtye lähti kiertueelle kaksi jo kuukautta ennen albumin ilmestymistä. Singleksi miksattiin kappale ”Run to the Hills”, joka ilmestyi helmikuussa 1982. Singlen b-puoli on ”Total Eclipse”, jota ei julkaistu albumilla. Yhdysvaltain versiossa kappale on mukana ja se liitettiin myöhemmin albumin uusintaversioon. ”Run to the Hills” oli myös Iron Maidenin ensimmäinen Top-10-hitti Britanniassa.
Albumi ilmestyi 29. maaliskuuta 1982, pari päivää kiertueen päättymisen jälkeen. Se nousi Britannian albumilistan ensimmäiselle sijalle. Yhdysvalloissa albumi nousi sijalle 150 ja oli 60 viikkoa listoilla. Yhdysvalloissa albumin nimi aiheutti kohun ja yhtyettä syytettiin saatananpalvonnasta.
Yhtye jatkoi Beast on the Road -maailmankiertuettaan Keski-Eurooppaan. Kiertue kesti yli kymmenen kuukautta. Kiertueen edetessä albumi myi kultaa Britannian lisäksi Yhdysvalloissa, Kanadassa, Japanissa, Ranskassa, Saksassa, Belgiassa ja Ruotsissa. Kiertueilla Iron Maiden soitti pääesiintyjänä sekä lämmitteli yhtyeitä Scorpions, Judas Priest, Rainbow ja UFO.
Iron Maidenin tyyli vaihtui suuresti "The Number of the Beastin" aikaan, kun laulaja Paul Di’Annon tilalle tuli Bruce Dickinson. Steve Harris kirjoitti kappaleita albumille mieluiten yksin. Bruce Dickinsonin tulo rohkaisi kitaristi Adrian Smithiä kirjoittamaan kappaleita albumille. Smith sävelsi kappaleet ”The Prisoner”, ”22 Acacia Avenue”, ja ”Gangland”, joista kaksi ensimmäistä Smith teki Steve Harrisin kanssa ja jälkimmäisen rumpali Clive Burrin kanssa.
Albumilla on myös synkkä ja pessimistinen yleissävy. ”Run to the Hills” käsittelee intiaanien kansanmurhaa, ”Total Eclipse” saasteita ja ydinvoimaa, ”Gangland” järjestäytynyttä rikollisuutta, ”22 Acacia Avenue” prostituutiota ja ”Hallowed Be Thy Name” kuolemaantuomitun viimeisiä ajatuksia. ”Children of the Damned” perustuu elokuviin ja ”The Prisoner” samannimiseen televisiosarjaan. Albumin ensimmäinen kappale ”Invaders” kertoo viikinkien hyökkäyksestä Englantiin.
Lehdistö haukkui "The Number of the Beastia". "Rolling Stone" -lehden arvostelussa esitettiin, että "The Number of the Beast" ”uhoaa päämäärättömästi osoittaen jälleen kerran, että huono musiikki on helvettiä”. Kuitenkin nykyään monet pitävät albumia klassikkona – vuonna 2006 "Guitar World" -lehti sijoitti sen sadan parhaan kitara-albumin listalla sijalle 17. Vuonna 2000 "Q"-lehti sijoitti albumin sijalle 100 parhaan brittiläisten albumien sijalle. Samana vuonna lehti nimesi albumin ensimmäiseksi 50:n parhaan heavy metal -albumin listalla. BBC teki dokumentin albumista sarjaan "Classic Albums". Dokumentista on myös DVD "The Number of the Beast" (2001). Albumi äänestettiin kaikkien aikojen rockalbumiksi ikinä Ruotsissa Rockklassiker-radiokanavalla. Metal-Rules.com nimesi albumin toiseksi parhaaksi heavy metal -albumiksi kautta aikojen. Korroosio-sivuston arvostelussa ei sanottu albumin kuuluvan yhtyeen parhaimmistoon, mutta ”kuitenkin monin tavoin onnistunut, napakka ja kokonaisuudessaan tyydyttävä albumi”. Allmusicin arvostelussa sanottiin albumin olevan yksi parhaimmista metallialbumeista ikinä.