hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Cooper Car Company
Cooper Car Company on brittiläinen yhtiö, joka valmistaa nykyisin autonosia aikaisemmin sen tuotannossa olleisiin Mini Cooper -autoihin. Yhtiön perustivat Charles Cooper ja hänen poikansa John Cooper vuonna 1946.
Cooper muistetaan myös rallista sekä Formula 1 -valmistajana ja tallina.
Cooperit aloittivat kilpa-autojen rakentamisen Charlesin pienessä autotallissa Surbitonissa, Surreyssä vuonna 1946. 1950- ja 1960-luvuilla he saavuttivat autokilpailujen korkeimman tason, kun he onnistuivat pärjämään Formula 1-, Indianapolis 500- ja rallikilpailuissa. Formula 1 -sarjassa Cooper oli mukana valmistajana kausilla 1950 ja 1952–1969 osallistuen kaiken kaikkiaan 129 osakilpailuun, joista se voitti 16 (laskettu mukaan myös asiakastallit). Sekä kuljettajien että valmistajien mestaruuden Cooper voitti kahdesti.
‡ = Jaettu auto.
Albategnius
Albategnius on muinainen törmäyskraatteri Kuun keskusylängöllä. Tasaisen keskustan ympärillä on korkea pengerrys. Kraatterin syvyys on yli 4000 metriä ja halkaisija 130,84 kilometriä.
Kraatterin uskotaan olleen Galileo Galilein Sidereus Nuncius teoksessa olevassa piirroksessa.
Itsenäisyyspäivä (albumi)
Itsenäisyyspäivä on Kapasiteettiyksikön kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 3. joulukuuta 2003. Albumilta julkaistiin myös yksi single, "Pakko saada sut". Kappale on yksi menestyneimpiä suomalaisia rap-kappaleita. Hieman ennen albumin julkaisua Kapasiteettiyksikkö perusti Fintelligensin kanssa Rähinä Records-levy-yhtiön.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 12.
Gusev-kraatteri
Gusev-kraatteri on venäläisen tähtitieteilijän Matvei Gusevin mukaan nimetty kraatteri Marsissa lähellä päiväntasaajaa. Kraatterin halkaisija on 160 km.
Spirit-luotain laskeutui kraatteriin 3. tammikuuta 2004. Mönkijän tekemät havainnot viittaavat siihen, että kraatterissa on ollut muinoin järvi. Kiertoradalla olevien luotainten kuvissa näkyy 900 kilometriä pitkä muinainen laakso (joenuoma, kuvassa alhaalla), joka johtaa Guseviin.
Likvida
Likvidat (latinan adjektiivista "liquidus" 'sula, juokseva; heleä') ovat approksimanttien luokkaan kuuluvia äänteitä, joiden hankaushäly on pienempi kuin frikatiiveilla mutta suurempi kuin puolivokaaleilla. Likvidat jaetaan edelleen lateraaleihin eli L-äänteisiin ja tremulantteihin eli R-äänteisiin.
Bir Hakeimin taistelu
Bir Hakeimin taistelu oli toisen maailmansodan taistelu, joka käytiin 26. toukokuuta – 11. kesäkuuta 1942 Erwin Rommelin johtaman Saksan Afrikan-armeijan ja Marie Pierre Koenigin johtamien Vapaan Ranskan joukkojen välillä Bir Hakeimissa Libyassa. Vapaan Ranskan joukot viivyttivät Rommelin joukkoja 16 päivän ajan ennen perääntymistään ja antoivat näin liittoutuneiden joukoille aikaa ryhmittyä uudelleen ja organisoida puolustusta El Alameinissa.
Godefridus Fontaineslainen
Godefridus Fontaineslainen (, , n. 1250–1309) oli skolastinen filosofi ja teologi, joka sai nimen "Doctor Venerandus", "Kunnioitettava opettaja". Hänen merkittävin panoksensa filosofiaan oli metafysiikan alalla.
Godefridus syntyi aatelisperheeseen Fontaines-les-Hozémontissa lähellä Liègeä. Hänestä tuli paikallisen hiippakunnan ja myöhemmin Pariisin ja Kölnin hiippakuntien kaniikki. Hän myös opetti teologiaa Pariisin yliopistossa. Vuonna 1300 hänet valittiin Tournain piispaksi, mistä hän kuitenkin kieltäytyi.
Godefridus on tunnetun disputaatiokokoelman nimeltä "XIV Quodlibeta" kirjoittaja. Teos osoittaa, ettei hän ollut pelkästään kyvykäs teologi ja filosofi, vaan myös lainoppinut, eetikko ja taitava väittelijä, joka osallistui aktiivisesti erilaisiin kirkollisiin, opillisiin ja kurinpidollisiin väittelyihin, jotka velloivat Pariisissa tuohon aikaan. Kerjäläismunkkiveljistöjen oikeuksia koskeneessa kysymyksessä hän vastusti Tuomas Akvinolaisen kantaa, mutta muuten hän kunnioitti tämän opetuksia. Tomistinen filosofia oli tuohon aikaan juuri syytettynä. Etienne Tempier, Pariisin arkkipiispa, tuomitsi sen vuonna 1277 (Pariisin oppituomiot), ja sitä vastustivat John Peckham ja monet muut. Godefridus oli tomismin vankkumaton tukija, mutta kuitenkin omaperäinen ajattelija, joka poikkesi Tuomaan ajatuksista monissa seikoissa, muun muassa individuaatiota koskevissa periaatteissa sekä materiaalisten asioiden olemisen ("esse") ja olemassaolon ("existens") eroa koskevissa mielipiteissä.
Vincenzo Viviani
Vincenzo Viviani (5. huhtikuuta 1622 – 22. syyskuuta 1703) oli italialainen matemaatikko ja tieteilijä. Hän oli Evangelista Torricellin oppilas ja Galileo Galilein opetuslapsi.
Viviani syntyi ja varttui Firenzessä, jossa hän opiskeli muun muassa jesuiittakoulussa. Siellä Ferdinando II de' Medici antoi hänelle apurahan matemaattisen kirjallisuuden hankkimista varten. Hänestä tuli pian Torricellin oppilas. Viviani työskenteli lähinnä fysiikan ja geometrian parissa.
Vuonna 1639 ollessaan 17-vuotias Viviani avusti Galileo Galileita Arcetrissa ja pysyi Galilein oppilaana tämän kuolemaan saakka vuoteen 1642. Vuodet 1655–1656 Viviani toimitti Galileon kokoelmateosten ensimmäistä laitosta.
Torricellin kuoleman jälkeen vuonna 1647 Viviani nimitettiin hänen paikalleen Accademia delle Arti del Disegnossa Firenzessä. Ferdinand II nimitti hänet myös ”Uffiziali dei Fiumi” -insinööriksi. Tämän nimityksen hän säilytti lopun elämänsä ajan. Viviani oli myös ensimmäisiä jäseniä suurherttuan kymmenen vuotta myöhemmin perustamassa kokeellisessa akatemiassa Accademia del Cimento.
Vuonna 1660 Viviani ja Giovanni Alfonso Borelli suorittivat kokeen mitatakseen äänen nopeuden. Mitaten valonvälähdyksen näkemisen ja kaukana ammutun tykin äänen kuulemisen aikavälin he laskivat arvoksi 350 metriä sekunnissa. Se oli huomattavasti parempi kuin Pierre Gassendin aiempi arvo 478 metriä sekunnissa. Nykyinen hyväksytty arvo on 331,29 metriä sekunnissa 0 °C:ssa. Vuonna 1661 Viviani tutki heilurin liikkeitä, 190 vuotta ennen kuin Léon Foucault keksi kuuluisan demonstraationsa, Foucault'n heilurin.
Vuoteen 1666 mennessä Viviani alkoi saada lukuisia työtarjouksia matemaatikon maineensa kasvaessa. Samana vuonna Ludvig XIV tarjosi hänelle paikkaa Académie Royalessa ja Juhana II Kasimir Puolasta tarjosi Vivianille paikan tähtitieteilijänä. Pelätessään menettävänsä Vivianin suurherttua nimitti hänet hovin matemaatikoksi. Viviani hyväksyi herttuan tarjouksen ja hylkäsi muut.
Vuonna 1687 Viviani julkaisi tekniikan alan kirjan "Discorso intorno al difendersi da' riempimenti e dalle corrosione de' fiumi".
1730-luvulla kirkko salli viimein Galileo Galilein uudelleenhautaamisen muistomerkin kanssa. Muistomerkki rakennettiin Basilica di Santa Croceen, ja sen kustannuksista osa maksettiin Vivianin erityiseen tarkoitukseen jätetyillä varoilla. Myös Vivianin omat jäännökset siirrettiin Galilein hautaan.
Vivianin kraatteri Kuussa on nimetty Vincenzo Vivianin mukaan.
Torpedovene S1
Torpedovene S1 oli Suomen merivoimien torpedovene, joka palveli 1918-1930. Vene oli alun perin Venäjän keisarikunnan laivaston Sokol-luokan torpedovene, jolloin sen nimenä oli vuoteen 1902 "Sova" (pöllö) ja sen jälkeen "Rjanyj" (kiivas).
Ensimmäisessä maailmansodassa alus muutettiin nopeaksi miinanraivaajaksi, minkä jälkeen se liitettiin 2. miinanraivaajalaivueeseen Helsingissä. Venäläisten poistuessa 1918 Suomesta jäi heiltä Helsingin satamaan runsaasti torpedoveneitä muun muassa "Rjanyj", joka kunnostettiin Suomen laivastolle ja se nimettiin "torpedoveneeksi S1". Alus osallistui koulutusaluksena Suomen merivoimien toimintaan, kunnes se poistettiin käytöstä vuonna 1927. Alus siirrettiin tykistön maalilaivaksi ja sen hylky on muutaman metrin syvyydessä Risholman ankkuripaikalla Pellingin itäisessä saaristossa.
S1:n sisaralukset Suomen merivoimissa olivat torpedoveneet S2, S3, S4, S5 ja S6.
Torpedovene S3
Torpedovene S3 oli Suomen merivoimien torpedovene, joka palveli 1918-1920. Vene oli alun perin Venäjän keisarikunnan laivaston miinanraivaaja.
Venäjän keisarikunnan laivasto tilasi Sokol-luokan torpedovene "Poslusnyj'n" W:m Crichton & C:o Ohtan telakalta Pietarista. Sen köli laskettiin 1896 ja alus laskettiin vesille 1898. Alus valmistui 1898.
Alus liitettiin Venäjän Itämeren laivastoon. Alus muutettiin ensimmäisen maailmansodan alkaessa nopeaksi miinanraivaajaksi, jonka jälkeen se liitettiin 2. miinanraivaajalaivueeseen Helsingissä. Alus oli nimetty uudelleen "Korshuniksi" .
Venäläisten poistuessa 1918 Suomesta jäi heiltä Helsingin satamaan runsaasti torpedoveneitä, joista Suomen laivastolle kunnostettiin kuusi parhaassa kunnossa ollutta. Alus osallistui koulutusaluksena Suomen merivoimien toimintaan.
Tarton rauhansopimuksen 1920 mukaan Suomi joutui palauttamaan kolme S-venettä Venäjälle. "S3" oli yksi palautettavista veneistä. Venäjällä aluksesta tehtiin todennäköisesti proomu ja se romutettiin 1925.
S3:n sisaralukset Suomen merivoimissa olivat torpedoveneet S1, S2, S4, S5 ja S6.
Liigacup 2006
Suomen jalkapallon Liigacup pelattiin kaudella 2006 kahdessa lohkossa joiden neljä parasta pääsi pudotuspeleihin. Loppuottelu pelattiin Finnair Stadiumilla.
Sarjataulukko
Tulokset
Tiedot RSSSF
Sarjataulukko
Tulokset
Tiedot RSSSF
FC Haka – MyPa rp-kilpailussa 0-3, MyPa jatkoon
Tiedot RSSSF
Pelattiin Finnair Stadiumilla 12. huhtikuuta.
KuPS – FC KooTeePee 2–1 (2–1)Yleisöä: 2 305
Kokoonpanot
Tiedot RSSSF
KuPS pelasi finaalissa ryhmityksellä Bantamoi; Hurme, Turunen, Hartikainen, Kärkkäinen, Heikkinen; Medo, Mahlakaarto (Ablade), Gruborovics; Oinonen (Bagajev), Sadik (Sipilä). . KuPS:n kapteeni oli Jani Hartikainen. KuPS sai liigacupin voitosta 20 000 euroa ja Sami Hyypiä trophy –nimellä kulkevan kiertopalkintolautasen
5 maalia
4 maalia
3 maalia
2 maalia
1 maali 43 pelaajaa
oma maali 1 pelaaja
yht. 103 maalia
Tiedot RSSSF
Torpedovene S4
Torpedovene S4 oli Suomen merivoimien torpedovene, joka palveli 1918-1920. Vene oli alun perin Venäjän keisarikunnan laivaston miinanraivaaja.
Venäjän keisarikunnan laivasto tilasi Sokol-luokan torpedovene "Rezvyj'n" (Rivakka) Nevskin telakalta Pietarista. Sen köli laskettiin 1898 ja alus laskettiin vesille 1899. Alus valmistui 1901.
Alus liitettiin Venäjän Itämeren laivastoon. Alus muutettiin ensimmäisen maailmansodan alkaessa nopeaksi miinanraivaajaksi, jonka jälkeen se liitettiin 2. miinanraivaajalaivueeseen Helsingissä. Alus oli nimetty uudelleen "Voroniksi" (Korppi).
Venäläisten poistuessa 1918 Suomesta jäi heiltä Helsingin satamaan runsaasti torpedoveneitä, joista Suomen laivastolle kunnostettiin kuusi parhaassa kunnossa ollutta. Alus osallistui koulutusaluksena Suomen merivoimien toimintaan. Torpedovene S4 luovutettiin 15. maaliskuuta 1918 kansanvaltuuskunnalle, joka menetti sen Svinhufvudin senaatille 13. huhtikuuta 1918.
Tarton rauhansopimuksen 1920 mukaan Suomi joutui palauttamaan kolme S-venettä Venäjälle. Torpedovene "S4" oli yksi palautettavista veneistä. Venäjällä aluksesta tehtiin todennäköisesti proomu ja se romutettiin 1925.
S4:n sisaralukset Suomen merivoimissa olivat torpedoveneet S1, S2, S3, S5 ja S6.
Torpedovene S5
Torpedovene S5 (aiemmin "Podvishnij" ja "Albatros") oli Sokol-luokan torpedovene, joka palveli aluksi Venäjän keisarikunnan laivastossa ja myöhemmin Suomen merivoimissa.
Venäjän keisarikunnan laivasto tilasi Sokol-luokan torpedovene "Podvishnij'n" (Nopealiikkeinen) W:m Crichton & C:o Ohtan telakalta Pietarista. Sen köli laskettiin 1898 ja alus laskettiin vesille 1900. Alus valmistui 1901.
Alus liitettiin Venäjän Itämeren laivastoon. Alus muutettiin ensimmäisen maailmansodan alkaessa nopeaksi miinanraivaajaksi, jonka jälkeen se liitettiin 2. miinanraivaajalaivueeseen Helsingissä. Alus oli nimetty uudelleen "Albatrosiksi".
Venäläisten poistuessa 1918 Suomesta luovutti aluksen miehistö aluksen Suomen punaisten laivastolle. Helsingin taisteluiden päätyttyä alus joutui valkoisille ja sodan jälkeen alus liitettiin Suomen merivoimiin nimellä "S5". Alus osallistui koulutusaluksena Suomen merivoimien toimintaan.
"S5" poistettiin aktiivipalveluksesta 1926. Jatkosodassa koneeton ja aseeton alus ankkuroitiin Suomenlahdelle vihollisen harhauttamiseksi. Kesällä 1944 alus upposi tai upotettiin Pernajan Grundfjärdenille. Muutaman metrin syvyydessä makaava hylky on erittäin hyvin säilynyt ja merkitty merikarttoihin.
S5:n sisaralukset Suomen merivoimissa olivat torpedoveneet S1, S2, S3, S4 ja S6.
Torpedovene S6
Torpedovene S6 oli Suomen merivoimien torpedovene, joka palveli 1918-1922. Vene oli alun perin Venäjän keisarikunnan laivaston torpedovene "212".
Venäjän keisarikunnan laivasto tilasi W:m Crichton & C:o Ohtan telakalta Pietarista torpedoveneen numero 212, joka laskettiin vesille 1901.
Alus muutettiin 1914 miinanlaskijaksi, jolloin se aseistettiin kahdella 47 millimetrin tykillä, kahdella konekiväärillä ja kahdella torpedoputkella. Se oli hieman pienempi kuin Sokol-luokan alukset, mutta Suomessa "S6:ksi" nimetty alus luokiteltiin samaan S-luokkaan.
Venäläisten poistuessa 1918 Suomesta jäi heiltä Helsingin satamaan runsaasti torpedoveneitä, joista Suomen laivastolle kunnostettiin kuusi parhaassa kunnossa ollutta. Alus osallistui koulutusaluksena Suomen merivoimien toimintaan.
Tarton rauhansopimuksen mukaisesti Suomi palautti 1922 kolme S-venettä Neuvostoliittoon. "S6" oli yksi palautuista veneistä. Alus palveli Neuvostoliiton laivaston miinanraivaajana toisessa maailmansodassa.
S6:n sisaralukset Suomen merivoimissa olivat torpedoveneet S1, S2, S3, S4 ja S5.
Tokai Gakki
Tokai Gakki Co., Ltd. ( (Tōkai Gakki Seizō Kabushiki-gaisha), myös "Tokai Guitars Company Ltd") on japanilainen kitaroita ja bassokitaroita valmistava yritys. Tokai on valmistanut soittimia vuodesta 1947 alkaen. 1970-luvun lopulla Tokai nousi maailmanlaajuiseen tietoisuuteen laadukkailla uusvintage-kitaroillaan, joilla soittivat mm. "Stevie Ray Vaughan", "Billy Gibbons", "Duke Robillard" ja "Nile Rodgers". Yrityksen tunnetuimmat tuotteet perustuvat alkuperäisiin (vintage) arvostettuihin Gibson- ja Fender-kitaramalleihin.
Tokailla on tehtaita Japanissa ja Kiinassa. Japanissa käsintehdyt kitarat sekä bassot ovat arvostettuja soittajien keskuudessa. 80-luvulla valmistetut Tokain Les Paulit ovat asiantuntijoiden mukaan jopa arvostetumpia kuin saman aikakauden Gibsonit. Tokai Love Rock -sarja on suosituimpia Les Paul -mallistoja.
Suomalaisista soittajista Tokaita käyttävät/ovat käyttäneet:
Outoori
Outoori () on saari Porin kaupungin alueella Porin–Mäntyluodon edustalla Selkämerellä. Saari on uloin saari kolmen saaren muodostamassa saariryhmässä, joka sijaitsee Preiviikinlahden edustalla noin seitsemän kilometriä lounaaseen Mäntyluodon satamasta. Saariryhmän muut saaret ovat Kallioluoto ja Santakari.
Outoorin edustan merialueilla on tapahtunut kaksi haaksirikkoa. Torpedovene Bditelnyj upposi merimiinan tuhoamana 27. marraskuuta 1917. Turmassa menehtyi 50 merimiestä. Torpedovene S2 upposi myrskyssä 4. lokakuuta 1925 Outoorin ja Säpin välisellä merialueella, vieden mukanaan koko 53 hengen miehistön.
Taidepsykologia
Taidepsykologia on taiteentutkimuksen ala, joka soveltaa psykologisen tutkimuksen teorioita ja menetelmiä. Sen tutkimuskohteena on taiteen ja yleisön välinen suhde, taiteen tekijät ja taideteokset.
Värihavaintotutkimuksissa fysiologisella psykologialla oli paljon merkitystä 1800-luvun alkupuolella. Michel Eugène Chevreulin tutkimukset ja Hermann von Helmholtzin väriteoria 1860-luvulta vaikuttivat impressionismiin ja neoimpressionismiin. Samaan tapaan havaintopsykologialla ja hahmoteorialla oli merkitystä 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa.
Psykologian vaikutusta ovat myös elämysteoriat, kuten Einfühlung- eli tunnestautumisteoria, jota Theodor Lipps kehitteli ja Wilhelm Worringer jatkoi. 
Myös psykoanalyyttinen taiteentulkinta on ollut suosittu tapa soveltaa psykologiaa taiteeseen. Oma erityisalansa on psykiatrinen taiteentutkimus, jota käytetään psykoterapiassa ja mielisairauksien diagnostiikassa.
Xubuntu
Xubuntu on Ubuntun rinnakkaisversio, joka käyttää Ubuntun oletustyöpöytä Unityä kevyempää Xfce4-työpöytäympäristöä.
Alun perin Xubuntu ajateltiin julkaista Ubuntu 5.10 "Breezy Badger" -version rinnalla, mutta sen julkaisua lykättiin. Ubuntu 5.10:aan sai kuitenkin asennettua Xfce-työpöydän ”Xubuntu-desktop”-paketin avulla. Ensimmäinen virallinen Xubuntu oli 6.06 "Dapper Drake", joka julkaistiin samaan aikaan Ubuntun, Kubuntun ja Edubuntun versioiden 6.06 kanssa 1. kesäkuuta 2006.
Gallhammer
Gallhammer on vuonna 2003 perustettu japanilainen black metalia soittava naistrio.
Gallhammerin idea kehittyi vuonna 2002, kun "Vivian" tahtoi perustaa yhtyeen Hellhammerin pimeiden tunnelmien ympärille. Muut jäsenet liittyivät yhtyeeseen seuraavana vuonna ja Gallhammer luotiin virallisesti helmikuussa 2003, ennen kuin yksikään jäsen edes osasi soittaa soittimiaan. Heidän vaikutteensa ja musiikkimakunsa vaihteli suuresti.
"Vivian" oli ollut vokalistina grindcore-yhtyeessä ja oli soittanut myös saksofonia eräässä noise-ryhmittymässä. "Risa" oli ollut vokalistina avant garde -yhtyeessä ja "Mika" oli laulanut rockyhtyeessä. Gallhammer oli jo äänittänyt ensimmäisen demonsa, joka oli rajattu vain 30:een kappaleeseen ja oli soittanut ensimmäisen keikkansa Koiwan Death Festillä. Ensimmäisillä keikoilla soittolista sisälsi paljon covereita Hellhammerilta ja Amebixilta, yhtyeen pääesikuvilta. Muutama kuukausi myöhemmin heinäkuussa demo nimeltään "Gallhammer" julkaistiin, Vivianin näkemys Gallhammerista oli otettu käyttöön; pimeää, raakaa sekä turmeltumatonta black metalia.
Seuraavana vuonna, huhtikuussa 2004, uusi demo nimeltään "Endless Nauseous Days" näki päivänvalon ja yhtye alkoi suunnitella debyyttialbumiaan, joka tulisi sisältämään uudelleennauhoitettuja kappaleita edellisiltä demoilta, yhtye jatkoi live-esiintymisiään ympäri Tokiota. 11. marraskuuta 2004 'Hello From The Gutter' Records julkaisi ensialbumin "Gloomy Lights". Kahdeksan raitaa sisältävä levy oli kuin omistuskirjoitus yhtyeen esikuville, mutta toi samalla esiin Gallhammerin omia pimeitä tunnelmia.
Vuoden 2005 kuluessa Gallhammer jatkoi keikkailua ympäri Tokiota, ja viimein tammikuussa 2006 se allekirjoitti Peaceville Recordsin kanssa levytyssopimuksen, joka poiki tammikuun 2007 lopulla julkaistun kokoelma-albumin. Albumi sisälsi perinteisen CD:n lisäksi myös live-DVD levyn, jolla oli materiaalia yhtyeen kuudesta esiintymisestä vuosilta 2005 ja 2006.
Syyskuussa 2007 Peaceville Records julkaisi yhtyeen studioalbumin "Ill Innocencen". Yhtye kävi Euroopan kiertueella 24. syyskuuta 2007 alkaen. Kiertueella yhtyeellä oli neljä konserttia Suomessa.
Trakooma
Trakooma eli vanhalta nimeltään silmäpasko on tarttuva side- ja sarveiskalvon tulehdus, jonka aiheuttaa "Chlamydia trachomatis" -bakteerin eräät tyypit. Trakooma aiheuttaa sarveiskalvon sameutumista ja hoitamattomana sokeutumista. Trakooma on yksi maailman yleisimmistä sokeutumisen syistä. Suomessa tautia ei enää esiinny. Nykyään trakoomaa hoidetaan antibiooteilla.
Trakooma on yksi ihmiskunnan historian vanhimmista tunnetuista tarttumataudeista : se on mainittu muinaisen Egyptin ja Kiinan teksteissä. Euroopassa tauti tuli tunnetuksi vasta Napoleonin sotien aikana, kun kymmenet tuhannet brittiläiset ja ranskalaiset sotilaat palasivat koteihinsa sairastuneina trakoomaan taisteltuaan Egyptissä.
Trakooma rehotti 1800-luvun Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa, jossa tosin Yhdysvallat kielsi maahanpääsyn trakoomaa sairastavilta. Australiaan trakooma saapui eurooppalaisten siirtokuntalaisten mukana. Siitä ei ole tietoa, esiintyikö trakoomaa Australiassa ennen eurooppalaisten saapumista, mutta vaikuttaa epätodennäköiseltä, että joukko nomadimetsästäjä-keräilijöitä olisi onnistunut pitämään yllä niin hyvää hygieniaa, ettei tautia olisi lainkaan esiintynyt.
WHO on kehittänyt neljän vaiheen SAFE-strategian trakooman hoitamiseksi ja ehkäisemiseksi :
1) S: Leikkaus (surgery) korjaa sairauden loppuvaiheessa esiintyvän, sokeutta aiheuttavan vaiheen, jossa sisäänpäin kääntyneet silmäripset hankaavat sarveiskalvoa.
2) A: Antibiootit (atsiromysiini, Zithromax©), joilla hoidetaan aktiivista tulehdusta.
3) F: Kasvojen puhtaus (facial cleanliness) lisää henkilöhygieniaa ja rajoittaa siten sairauden leviämistä.
4) E: Ympäristön muutos (environmental change) parantaa veden ja viemäröinnin saantia.
Fake
Fake oli suomalainen rock-yhtye.
Fake voitti yleisöäänestyksen perusteella Jyrki Hit Challengen (entinen Rockin SM-kisat) vuonna 1998, minkä seurauksena se sai julkaistua Sonyn kautta yhden albumin sekä kolme singleä, joista suosituin ylsi Suomen singlelistalla sijalle 12. Albumi, "Internet-rakkautta", sai huonot arviot lehdissä. Esimerkiksi Soundin mukaan yhtye oli päästetty liian aikaisin levyttämään. Yhtye keikkaili ympäri Suomea.Lähde näihin
Bruno Conti
Bruno Conti (s. 13. maaliskuuta 1955 Nettuno, Italia) on italialainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Contin pelaajauran suurin saavutus oli MM-kulta 1982 Italian maajoukkueessa. Conti oli finaalissa näkyvässä roolissa tehden esityön Marco Tardellin 2-0 ja Alessandro Altobellin 3–0 maaleihin. Hän pelasi yhteensä 47 maaottelua ja teki niissä viisi maalia vuosina 1980–1986.
Italian kentillä Conti pelasi AS Romassa 1973–1990 voittaen Italian mestaruuden 1983 ja Italian Cupin neljästi.
Conti on toiminut peliuransa jälkeen AS Roman nuorisovalmentajana. Vaikkei hän ole suorittanut varsinaista valmentajalisenssiä, hän sai 2005 kunnian toimia seuran päävalmentajana Luigi Del Nerin jätettyä seuran. Contin toimiessa päävalmentajana AS Roma pelasi Coppa Italian finaalissa ja UEFA Cupissa.
Operaatio Capri
Operaatio Capri oli saksalaisten toisen maailmansodan aikana 6. maaliskuuta 1943 suorittama vastahyökkäys Medeninessä, Tunisiassa. Saksalaiset yrittivät viivyttää liittoutuneiden hyökkäystä Mareth-linjalle. Hyökkäyksellä ei kuitenkaan ollut suurta vaikutusta ja se keskeytettiin.
Sleepy Hollow (kraatteri)
Sleepy Hollow on matala hiekkapohjainen kraatteri Marsissa lähellä Nasan Spirit-luotaimen laskeutumispaikkaa. Kraatterin halkaisija on 9 metriä. Kraatteri on ennen ollut syvempi, mutta se on täyttynyt tuulen lennättämästä hiekasta. Mönkijää ei ajettu siihen, koska kraatterin hiekan pelättiin olevan upottavaa.
Jean-Claude Trichet
Jean-Claude Trichet (s. 20. joulukuuta 1942 Lyon) on ranskalainen pankkiiri ja entinen Euroopan keskuspankin pääjohtaja.
Trichet valittiin Ranskan keskuspankin johtajaksi vuonna 1993 ja 1. marraskuuta 2003 hän aloitti Wim Duisenbergin seuraajana EKP:n pääjohtajana. Eurooppa-neuvoston pysyvä puheenjohtaja Herman Van Rompuy vahvisti kesäkuussa 2011 italialaisen Mario Draghi valinnan Trichet'n seuraajaksi. Draghi aloitti tehtävässä Trichet'n kahdeksanvuotisen kauden päätyttyä 1. marraskuuta 2011.
Trichet'n isä Jean, latinalaisen ja kreikkalaisen kirjallisuuden professori, kannusti poikaansa matemaattisten opintojen pariin. Trichet opiskelikin kaivostekniikkaa École Nationale Supérieure des Mines de Nancy -korkeakoulussa ja työskenteli kesälomalla hiilikaivoksella. Hän valmistui vuonna 1964. Myöhemmin Trichet opiskeli Kansallisessa hallintokoulussa vuosina 1969–1971 valmistuen 100-henkisen luokkansa viidenneksi parhaimpana.
Trichet meni naimisiin 22-vuotiaana diplomaattina ja kääntäjänä toimineen Aline Rybalkan kanssa. Rybalkan vanhemmat olivat Ukrainasta Ranskaan tulleita maahanmuuttajia. Heillä on kaksi poikaa: Pierre-Alexis Trichet (s. 1972), joka työskentelee johtajana viestintäyhtiö Orangella ja Jean-Nicholas Trichet (s. 1974), joka on muusikko ja tuottaja.
Hollannin Grand Prix 1962
Hollannin Grand Prix 1962 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 20. toukokuuta 1962 Zandvoortin radalla. Kilpailu oli kauden avauskilpailu, ja sen voitti Graham Hill.
Sleepy Hollow
Sleepy Hollow voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Heimo Lampi
Heimo Olavi Lampi (29. helmikuuta 1920 Hollola – 1. kesäkuuta 1998 Helsinki) oli Kouvolan hovioikeuden presidentti, korkeimman oikeuden jäsen ja sodan aikana menestynyt taistelulentäjä. Lampi valmistui ylioppilaaksi Kuopion lyseosta jatkosodan päätyttyä 1945, Ilmasotakoulusta hän oli valmistunut jo 1940. Hän suoritti ylemmän oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1948.
Jatkosodan alkaessa 25. kesäkuuta 1941 Lampi saavutti ensimmäiset ilmavoittonsa. Brewster-hävittäjäkoneilla varustettu Lentolaivue 24:n toinen lentue, johon Lampi kuului, oli sijoitettuna Selänpään kentälle. Lentue hälytettiin torjumaan venäläistä 27:n SB-2-pommikoneen muodostelmaa, joka lähestyi Heinolaa. Ensimmäisinä ilmaan ehtineet Lampi ja ylikersantti Eero Kinnunen pudottivat muodostelmasta kumpikin 2½ konetta. Lampi palveli koko sodan ajan samassa laivueessa, ja sodan päättyessä hänellä oli tilillään 14 ilmavoittoa. Ratkaisutaisteluiden aikana 20. kesäkuuta 1944 Lampi pudotti yhden päivän aikana kolme viholliskonetta.
Lakimieheksi valmistuttuaan Lampi eteni hovioikeuden esittelijästä ja asianajotoimiston avustajan tehtävistä tuomariksi, ensin hovioikeudenneuvokseksi Itä-Suomen hovioikeuteen ja edelleen korkeimman oikeuden jäseneksi vuonna 1968. Hänet nimitettiin vasta perustetun Kouvolan hovioikeuden ensimmäiseksi presidentiksi 1978.
Lampi toimi vuosia "Kotimaa"-lehden kolumnistina.
Lampi oli 1990-luvulla aloitteentekijänä jatkosodassa pudonneen suomalaisen Brewster 239 -koneen nostamiseksi. Hänen avustajinaan olivat tytär Marja Lampi ja sukeltaja Timo Nyman avustajineen sekä venäläinen ilmailuharrastaja Vladimir Prytkov ryhmänsä kanssa.
Heimo Lammen sisko oli Elsa Vanhala o.s. Lampi (1918–2016), joka toimi sota-aikana muonituslottana ja oli esikuva Lotta Lunkreenille Erkki Tiesmaan säveltämässä ”Eldankajärven jää” -laulussa.
Vladimir Komarov
Vladimir Mihailovitš Komarov (; 16. maaliskuuta 1927 Moskova – 24. huhtikuuta 1967 Orenburgin alue) oli neuvostoliittolainen kosmonautti. Hän oli ensimmäinen ihminen, jonka tiedetään kuolleen avaruustehtävän aikana (Sojuz 1), ja ensimmäinen neuvostoliittolainen kosmonautti, joka matkusti avaruuteen useammin kuin kerran.
Komarov syntyi Moskovassa 16. maaliskuuta 1927. Hänet valittiin kosmonautiksi vuonna 1960 ensimmäisen kosmonauttiryhmän mukana. Oltuaan Pavel Popovitšin varalentäjä Vostok 4:ssä, hänen ensimmäinen avaruuslentonsa oli Voshod 1. Komarov kuoli toisen avaruuslentonsa, Sojuz 1:n, laskeutumisen epäonnistuessa kun aluksen nopeutta jarruttava päälaskuvarjo ei auennut.
Ennen Komarovin lähtöä insinöörit totesivat laskuvarjojen olevan liian pienet hidastamaan vauhtia riittävästi, joten he asensivat suuremmat laskuvarjot, mutta eivät suurentaneet aukkoja, joista varjon olisi tultava ulos laskeutumisvaiheessa. Insinöörit tiesivät tämän jo lähettäessään Komarovin avaruuteen. Asia selvisi Komaroville hänen yrittäessään laskeutua. Manuaalisesti laukaistu varavarjokin sotkeutui. Jarruraketit eivät myöskään käynnistyneet ja avaruusalus tuhoutui törmätessään maahan noin 600 kilometrin tuntinopeudella.
Komarov oli naimisissa Valentina Jakovlevna Kiseljovan kanssa ja hänellä oli kaksi lasta, Jevgeni ja Irina.
Karvasmanteli
Karvasmanteli tarkoittaa sekä makeamanteleiden ("Prunus dulcis") vähäisessä määrin esiintyviä karvaita siemeniä että sukuun kuuluvaa alalajia "Prunus amygdalus amara" ja sen siemeniä. Karvasmantelit ovat myrkyllisiä, mutta kypsennettyinä vähäisissä määrin nautittuna vaarattomia.
Käsittelemättömät karvasmantelit eivät ole ihmisravinnoksi sopivia. Ne sisältävät noin 3-5 % amygdaliinia (CHNO) ja sitä hajottavaa entsyymiä. Tämä on syanidiglykosidi, josta syntyy ruuansulatuskanavassa bentsaldehydiä (CHCHO) ja sinihappoa (HCN). Molemmat yhdisteet haisevat voimakkaasti, mutta sinihappo on erittäin myrkyllistä. Karvasmantelin hydrolyysin jälkeen yhden yksittäisen karvasmantelin amygdaliini tuottaa kuitenkin vain noin yhden milligramman sinihappoa.
Sinihappo on erittäin myrkyllistä, mutta haihtumisen ja lämpöherkkyyden vuoksi sitä kertyy kuumennettuihin ja ruuaksi valmistettuihin karvasmanteleihin vain harmiton määrä. Sen sijaan kuumentamattomien karvasmanteleiden nauttiminen on erittäin vaarallista mahaan muodostuvan sinihapon vuoksi. Aikuisten vakavat myrkytykset ovat harvinaisia, mutta lapset voivat joutua vaaraan jo pienistä määristä kypsentämättömiä karvasmanteleita. Kuolemaan johtavan sinihappomyrkytyksen aiheuttava määrä on lapsille noin 10 ja aikuisille 50-60 karvasmantelia, oireita saattaa aiheuttaa jo yksi karvasmanteli.
Karvasmantelin epämiellyttävä maku tavallisesti estää myrkytysvaaran. Terveysviranomaisten kanta onkin rauhoittava: karvasmanteli (Prunus amygdalus) on myrkyllinen, mutta pienen määrän syöminen aiheuttaa harvoin oireita. Mikäli altistus kuitenkin tapahtuu, myrkytyksen oireet, kuten oksentelu, mahakipu, nopeutunut hengitys ja takykardia ilmenevät viimeistään kahden tunnin kuluttua.
Tavallisesti makeita siemeniä tuottavat tarhamantelit tuottavat satunnaisesti karvasmanteleita, joita ei voida paljain silmin erottaa. Näiden osuus on osapuilleen kaksi prosenttia ja terveyden kannalta merkityksetön.
Luonnollisen karvasmanteliöljyn tuotanto perustuukin erikseen tarkoitusta varten perustettuihin viljelmiin. Kun karvasmanteli murskataan ja siihen lisätään vettä, entsyymi hajottaa amygdaliinin glukoosiksi, karvasmanteliöljyksi ja sinihapoksi. Karvasmanteliöljyä on käytetty liköörien, kuten Amaretton maustamiseen, ja jonkin verran myös leipomotuotteisiin tai niiden päällysteisiin, esimerkiksi marsipaaniin.
Monacon Grand Prix 1962
Monacon Grand Prix 1962 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 3. kesäkuuta 1962 Monacossa. Kilpailun voitti Bruce McLaren, jolle voitto oli kauden ensimmäinen.
Willelmus Auvergnelainen
Willelmus Auvergnelainen (, , noin 1180–1249) oli ranskalainen skolastinen filosofi ja teologi sekä Pariisin piispa.
Guilelmus syntyi Aurillacissa. Hän muutti Pariisiin opiskellakseen Pariisin yliopistossa, ja hänestä tuli ensin yliopiston filosofisen tiedekunnan professori ja myöhemmin teologisen tiedekunnan professori vuonna 1220.
Hänen ajattelunsa perustui uusplatonilaiseen ja augustinolaiseen filosofiaan. Hän muun muassa vastusti voimakkaasti ajatusta maailman ikuisuudesta sekä sitä, että sielu jakautuisi eri kykyihin.
Guilelmus oli kuitenkin ensimmäisiä läntisiä filosofeja, joka alkoi sovittaa Aristoteleen ajattelua yhteen kristinuskon opetusten ja erityisesti Augustinuksen ajatusten kanssa. Aristoteleen teosten käännökset olivat tuohon aikaan kuitenkin hyvin huonoja ja täynnä arabialaisten kääntäjien tekemiä virheitä. Guilelmus halusi pelastaa Aristoteleen islamilaisilta oppineilta.
Pariisin piispana Guilelmus toimi vuodesta 1228 kuolemaansa vuoteen 1249 saakka. Piispana hän tuki voimakkaasti yliopistoa. Hän myös ryhtyi toimiin kaupungin prostituutiota vastaan. Vuonna 1248 hän toimi sijaishallituksessa kuningas Ludvig IX:n ollessa seitsemännellä ristiretkellä.
Belgian Grand Prix 1962
Belgian Grand Prix 1962 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 17. kesäkuuta 1962 Spa-Francorchamps'n radalla. Kilpailun voitti Jim Clark, jolle voitto oli uran ensimmäinen.
Ranskan Grand Prix 1962
Ranskan Grand Prix 1962 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 8. heinäkuuta 1962 Rouen-Les-Essarts -radalla. Kilpailun voitti Dan Gurney, jolle voitto oli uran ensimmäinen. Kilpailu on ainoa, joka on voitettu Porsche-tallin autolla.
Britannian Grand Prix 1962
Britannian Grand Prix 1962 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 21. heinäkuuta 1962 Aintreen radalla. Kilpailun voitti Jim Clark, jolle voitto oli kauden toinen.
Saksan Grand Prix 1962
Saksan Grand Prix 1962 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 5. elokuuta 1962 Nürburgringin radalla. Kilpailun voitti Graham Hill, jolle voitto oli kauden toinen.
Italian Grand Prix 1962
Italian Grand Prix 1962 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 16. syyskuuta 1962 Monzan radalla. Kilpailun voitti Graham Hill, jolle voitto oli kauden kolmas.
Yhdysvaltain Grand Prix 1962
Yhdysvaltain Grand Prix oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 7. lokakuuta 1962 Watkins Glenin radalla. Kilpailun voitti Jim Clark, jolle voitto oli kauden kolmas.
Etelä-Afrikan Grand Prix 1962
Etelä-Afrikan Grand Prix 1962 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 29. joulukuuta 1962 Prince George Circuit -radalla. Kilpailu oli kauden viimeinen, ja sen voitti Graham Hill, jolle voitto oli kauden neljäs.
Pico della Mirandola
Pico della Mirandola on kahden italialaisen humanistin ja renessanssifilosofin nimi:
Kouvolan hovioikeus
Kouvolan hovioikeus aloitti toimintansa vuonna 1978 kun Suomeen perustettiin kaksi uutta hovioikeutta, Kouvolaan ja Rovaniemelle. 1. huhtikuuta 2014 Kouvolan hovioikeus yhdistettiin Itä-Suomen hovioikeuteen. Istuntopaikka säilyi kuitenkin aluksi Kouvolassa.
Hovioikeus toimi piirinsä käräjäoikeuksien muutoksenhakutuomioistuimena. Hovioikeuden tehtävänä on lisäksi valvoa alueensa käräjäoikeuksien toimintaa. Hovioikeuden henkilökuntaan kuuluivat presidentin, hovioikeudenlaamannien, hovioikeudenneuvosten ja esittelijöiden lisäksi kansliapäällikkö, kirjaaja, apulaiskirjaaja, atk-suunnittelija, informaatikko, notaareja, osastosihteeri, toimistosihteerejä sekä virastomestareita. Hovioikeudessa oli yhteensä 58 virkaa. Alkuvuosina hovioikeus toimi vuokratiloissa, hovioikeus muutti uuteen sille suunniteltuun taloon huhtikuussa 1996. Hovioikeuden ensimmäinen presidentti oli Heimo Lampi ja viimeinen Pertti Nieminen. Kouvolan hovioikeuden jäsenenä, eli hovioikeudenneuvoksena on työskennellyt muun muassa Paavo Nikula. Aiemman Kouvolan hovioikeuspiirin kuuluivat Hyvinkään, Päijät-Hämeen, Etelä-Karjalan ja Kymenlaakson käräjäoikeudet. Hovioikeuspiirin asukasluku oli noin 700 000.
Giancarlo Baghetti
Giancarlo Baghetti (25. joulukuuta 1934 Milano, Italia – 27. joulukuuta 1995 Milano, Italia) oli italialainen Formula 1 -kuljettaja. Hän ajoi F1-sarjassa kausilla 1961-1967 Ferrari, ATS , BRM, Brabham ja Lotus -talleissa. Baghetti muistetaan erityisesti siitä, että hän on yksi kolmesta kuljettajasta, jotka ovat onnistuneet voittamaan Formula 1 -debyyttikilpailunsa. Itse asiassa Baghetti voitti kolme ensimmäistä kilpailuaan, mutta kaksi edeltävää kilpailua olivat MM-sarjan ulkopuolisia F1-kilpailuja.
Tarmo (nimi)
Tarmo on suomalainen ja virolainen miehen etunimi. Suomessa nimi on annettu 1900-luvun alusta vuoden 2015 maaliskuun alkuun mennessä 7 919 miehelle ja muutamalle naiselle. Virossa Tarmo on nimenä 3742 miehellä ja se on 27. suosituin miehen nimi.
Katso Tarmo-nimen moninaisesta käytöstä täsmennyssivulta Tarmo.
Sansibaringueretsa
Sansibaringueretsa eli sansibarinruostegueretsa ("Piliocolobus kirkii") on kahdella Tansanian saarella elävä apinalaji.
Sansibaringueretsan erottaa muista gueretsoista kolmivärisen karvapeitteen perusteella, sillä on mustat hartiat ja eturaajat, kastanjanruskea selkä, valkea vatsapuoli ja takaraajat ja valkea otsakiehkura. Laji elää vain Sansibarissa ja istutettuna Pemballe Tansaniassa. Sansibaringueretsa elää sekä mangrove- että kuivametsissä pieninä ryhminä. Gueretsat syövät pääasiassa lehtiä ja pitävät erityisesti mangosta. Gueretsat saavat lehdistä myrkkyjä ja käyttävät usein lääkkeenä ihmisiltä vietyä puuhiiltä.
Sansibaringueretsa on uhanalainen laji mutta välttynee sukupuutolta, sillä sen tärkein elinalue Jozanin metsä on suojeltu. Kanta on nykyään noin 1500 yksilöä.
Olympia Snowe
Olympia Jean Bouchles Snowe (s. 21. helmikuuta 1947 Augusta) on yhdysvaltalainen republikaaninen poliitikko ja liittovaltion entinen senaattori (1995–2012) syntymäosavaltiostaan Mainesta.
Olympia Snowe syntyi Kreikasta muuttaneen isän lapseksi nimellä Olympia Jean Bouchles. Hänen äitinsä kuoli rintasyöpään hänen ollessaan vasta kahdeksanvuotias, ja isä menehtyi sydäninfarktiin vuotta myöhemmin. Jäätyään orvoksi hän siirtyi New Yorkin osavaltioon Garrisoniin, jossa kävi koulunsa St. Basil's Academyssa. Hän palasi Augustaan 1969 Mainen yliopistoon opiskelemaan valtiotieteitä. Valmistuttuaan hän meni naimisiin Peter Snowen kanssa, joka kuitenkin kuoli liikenneonnettomuudessa jo 1973.
Olympia Snowe on uskonnoltaan kreikkalaiskatolinen.
Snowe asettui republikaanien ehdokkaaksi Mainen osavaltion edustajistoon jo 26-vuotiaana ja tuli valituksi. Hän toimi myöhemmin osavaltion senaatissa sekä liittovaltion kongressissa. Vuonna 1989 Snowe meni avioon Mainen kuvernöörin John R. McKernan Jr:n kanssa. Mainesta valittu demokraattien senaattoriryhmän johtaja George J. Mitchell luopui paikastaan vuonna 1994, jolloin Snowe asettui ehdolle senaattiin ja sai 60 prosenttia äänistä. Vuoden 2000 senaatin vaalissa Snowen ääniosuus oli 69 prosenttia, ja republikaanien tappiovaaleissa 2006 Snowe onnistui saamaan osavaltiostaan 74 prosentin kannatuksen. Erityisen merkittäväksi tämän tekee se, että Mainessa demokraattien ehdokas sai presidentin valitsijamiehet taakseen sekä vuonna 2000 että 2004.
Poliittisessa toiminnassaan Snowea on luonnehdittu maltilliseksi republikaaniksi. Hänen neuvottelutaitonsa ja kykynsä tiukkojen äänestysten luotsauksessa ovat herättäneet laajaa huomiota. Puolueen konservatiiviset voimat kuten Club for Growth ja Concerned Women for America ovat leimanneet Snowen "vain nimelliseksi republikaaniksi". Presidentti Bill Clintonin oikeudenkäyntijupakassa Snowe oli niitä ratkaisevia poliitikkoja, jotka mahdollistivat tämän jatkamaan virassaan. Hän on kannattanut laillista aborttia, homoseksuaalien oikeuksia ja aseiden hallussapidon valvontaa. Talouspolitiikassa hän on vastustanut presidentti George W. Bushin verojen alentamiseen tähtäävää linjaa yhdessä republikaanisenaattoreista 2006 paikkansa menettäneen Rhode Islandin Lincoln Chafeen ja Arizonan "vahvan miehen" John McCainin ohella.
Snowe on toisaalta arvokonservatiivi huumepolitiikassa, Kuubaan matkustuskiellon jatkamisen kannattamisessa ja lehdistön sensuurikysymyksissä, ja sodan ja rauhan kysymyksissä hänet luetaan yksiselitteisesti niin sanotuksi haukaksi, joskin aivan viime aikoina vuonna 2006 hän on alkanut kritisoida Irakin sotaa.
Joissakin mielipidetiedusteluissa hänet on rankattu Yhdysvaltain suosituimmaksi senaattoriksi.
Elämäkertaa englanniksi
Electric Café
Electric Café on Kraftwerkin albumi, joka julkaistiin 1986. Albumin tekeminen aloitettiin jo vuonna 1982 (jolloin työniminä olivat "Technicolour" ja "Techno Pop"), mutta julkaisu viivästyi Ralf Hütterin vakavan pyöräilyonnettomuuden vuoksi. Yhtye oli tämän jälkeen myös huolissaan albumin tuotannollisesta laadusta, ettei albumi edustaisi aikansa huippua, joten albumin materiaalia työstettiin reilusti uusiksi.
Albumista julkaistiin englannin, saksan ja espanjankieliset versiot. Se oli ensimmäinen Kraftwerk-albumi, joka luotiin käyttäen pääasiassa digitaalista laitteistoa. Kappale "Der Telefonanruf" oli yhtyeen ainoa kappale, jossa Karl Bartos toimi laulajana.
Albumia pidettiin yleisesti steriilimpänä ja vähemmän innostavana kuin sen neljä vuotta aiemmin ilmestynyttä edeltäjää, "Computerweltiä". Jotkut kriitikot ovat tuoneet esille kappaleita yhdistävän vahvan teeman puutteen verrattuna neljään aiempaan albumiin.
Vuonna 2009 julkaistussa, remasteroiduista albumeista koostuvassa "The Catalogue" -paketissa albumi julkaistiin nimellä Techno Pop, joka oli myös toinen albumin alkuperäisistä projektinimistä.
Rautakallio (Siikajoki)
Rautakallio on saari Siikajoen kunnan alueella Perämerellä, Hailuodon kunnanrajan välittömässä läheisyydessä. Se sijaitsee noin neljä kilometriä pohjoiseen Siikajoen suulta, ja noin viisi kilometriä etelään Hailuodon eteläisimmästä niemestä. Saarella on kalastuksen ohjausta varten rakennettu sektoriloisto.
Siikajoen edustalle Rautakallion–Seljänsuunmatalan–Tauvon alueelle on suunniteltu rakennettavaksi tuulivoimapuisto. Alueella harjoitetaan sekä trooli- että verkkokalastusta, ja tuulivoimapuiston rakentamisen katsotaan vaikeuttavan troolikalastusta troolausesteiden muodossa.
Giambattista Benedetti
Giambattista (Gianbattista) Benedetti (1530–1590) oli venetsialainen matemaatikko, joka kirjoitti "La gnomonica" kirjan. Hän oli kopernikaanisen maailmankuvan kannattaja ja havaitsi 1553 putoavien kappaleiden putoavan samalla kiihtyvyydellä.
Kirjeessään noin vuonna 1563 Cipriano de Rorelle Benedetti ehdottaa uutta teoriaa äänen sopusoinnulle. Se perustui äänen aaltoluonteeseen. Isaac Beeckman ja Marin Mersenne omaksuivat tämän teorian seuraavalla vuosisadalla. Kun he kysyivät René Descartesin näkemystä asiasta hän kieltäytyi arvioimasta sopusoinnun hyvyyttä sellaisella rationaalisella metodilla. Descartes väitti korvan suosivan eri ääniä niiden musiikillisen sisällön mukaan eikä värähtelyjen sopusoinnun mukaan.
Ferdinand von Richthofen
Vapaaherra Ferdinand von Richthofen (5. toukokuuta 1833 – 6. lokakuuta 1905) oli saksalainen tutkimusmatkailija, maantieteilijä ja tiedemies.
Von Richthofen syntyi Karlsruhessa, Baden-Württembergissä ja opiskeli Berliinissä. 
Hän opiskeli Tirolissa ja lomaili Transilvaniassa. Vuonna 1860 hän meni Friedrich Albrecht zu Eulenburgin ( Preussin rahoittamalle) retkikuntaan Ceyloniin, Japaniin,Taiwaniin, Sulawesille,Jaavalle, Filippineille, Siamiin ja Burmaan vuosina 1860-1862. Vuosina 1862 - 1868 hän oli töissä geologina Yhdysvalloissa Goldfieldsissä Kaliforniassa. Von Richthofen painatti karttoja ja kirjoja matkaltaan.
Hän oli professorina Bonnissa ja Leipzigin yliopistoissa ja Humboldt-yliopistossa Berliinissä.
Ferdinand von Richthofenin kuuluisin oppilas oli ruotsalainen tiedemies ja tutkimusmatkailija Sven Hedin.
Ensimmäisen maailmansodan kuuluisa saksalainen lentäjä ässä Manfred von Richthofen oli Ferdinand von Richthofen veljenpoika
Fractal Fishing
Fractal Fishing on suomalaisen psytrance-yhtye Salakavalan esikoisalbumi, joka julkaistiin 21. syyskuuta 2006.
George Eastham
George Edward Eastham, OBE (s. 23. syyskuuta 1936 Blackpool, Englanti) on englantilainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja tai ns. piilokärki. Hän toimi myös peliuransa jälkeen Stoke Cityn managerina.
Eastham aloitti uransa isänsä George R. Easthamin valmentamassa pohjois-irlantilaisessa Ardsissa, josta siirtyi Newcastleen vuonna 1956. Neljän Newcastle -kauden jälkeen hän siirtyi Arsenaliin, jossa hän teki debyyttinsä Boltonia vastaan joulukuussa 1960. Elokuussa 1966 Arsenalin kapteeninakin toiminut Eastham siirtyi 223 "Gunners" ottelun ja 41 maalin jälkeen Stoke Cityyn. Eastham vietti seuraavat 8 kautta Stokessa ja oli mukana voittamassa liigacupia vuonna 1972. Liigacupin loppuottelussa Eastham laukoi voittomaalin Chelseaa vastaan.
Englannin maajoukkuetta Eastham edusti 19 kertaa, tehden 2 maalia. Hänet valittiin Englannin joukkueeseen vuoden 1962 -ja 1966 MM-kisoihin. Vuoden 1966 kisoissa Englanti voitti maailmanmestaruuden.
The Adventurers
The Adventurers on yhtye, joka perustettiin vuonna 1962 Ruotsissa. Sen alkuperäiseen kokoonpanoon kuuluivat Johnny Lundin (soolokitara), Christer Hedin (rytmikitara), Olle Nordström (bassokitara) ja Kurt Mattson (rummut). Laulusolistina oli Lenne Broberg.
Kun yhtye vuonna 1963 tuli kiertueelle Suomeen, kiinnitti Erik Lindström sen levy-yhtiöönsä Finndisc. Kesällä 1963 yhtye levytti kappaleen "The Wind", joka on paremmin tunnettu Helena Siltalan esityksenä nimellä "Tuuli tuo, tuuli vie". Singlen B-puolella oli "Sait multa kukkaset toukokuun" ("Greensleeves"). Letkajenkkakuumeen noustessa The Adventurers oli hyvin ajan tasalla ja levytti ensimmäisen jenkkasinglensä "Kukkuva kitara / Letkajenkka". Näin voi ruotsalaisen yhtyeen sanoa olleen melkoisesti "vastuussa" letkajenkkavillityksen leviämiseen Suomessa. Vuoden lopulla yhtye olikin suosionsa huipulla.
Kun Lenne Broberg lähti armeijaan, hänen tilalleen tuli laulusolistiksi norjalainen Jan Rohde. Hän ja The Adventurers levyttivät vuonna 1963 singlen "Doin' The Jenka", josta tuli suuri menestys ja oli vuonna 1964 ykkösenä levymyyntitilastoissa. Seuraavat menestyjät olivat "At The Jenka Show" ja "Finnjenka".
Kun Jan Rohde vuonna 1966 palasi Suomeen, oli yhtyeen tyyli muuttunut progressiivisen rockin suuntaan. Eräällä keikalla Pohjanmaalla tapahtui, että sekä Jan että yhtyeen rumpali saivat kylmän kylvyn Kyröjoessa, kun tangovoittoiseen musiikkiin tottunut yleisö ei ollenkaan pitänyt kuulemastaan.
Vuonna 1981 The Adventurers yritti jälleen uutta tulemista mutta nyt suomalaisen iskelmän ehdoilla. He äänittivät LP-levyllisen rautalankaversioita suomalaisista hittikappaleista, kuten "Liljankukka", "Aamu toi, ilta vei" ja "Tahdon olla sulle hellä". Levy ei kumminkaan menestynyt väärän ajoituksen vuoksi. Jan Rohde vieraili säännöllisesti Suomessa erilaisissa 1960-luvun nostalgiatapahtumissa.
Jan Rohde
Jan Rohde (14. heinäkuuta 1942 New York, Yhdysvallat – 9. lokakuuta 2005 Tukholma, Ruotsi) oli norjalainen pop- ja rocklaulaja.
Rohde siirtyi vanhempiensa mukana Norjaan 13-vuotiaana. Kolme vuotta myöhemmin hän aloitti esiintymisensä eri yhtyeissä kuten "The Cool Cats", tyttöbändi "The Melody Sisters", jonka mukana hän oli Euroopan kiertueella, ruotsalainen The Adventurers sekä "The Wild Ones".
Ruotsin televisio nimitti Rohden Skandinavian rockkuninkaaksi 1970-luvulla. Hän oli suosittu myös Suomessa. Eräitä viimeisiä kertoja Rohde vieraili Suomessa syksyllä 2002.
Jan Rohde kuoli syöpään. Jyrki Hämäläinen kertoo Rohden kuolemasta kirjassaan Iso D.
Pertti Välimäki
Pertti Sakari Välimäki (s. 31. toukokuuta 1950 Tyrvää) on suomalainen lakimies ja entinen korkeimman oikeuden jäsen. Hän on valmistunut 1995 oikeustieteen tohtoriksi Helsingin yliopistosta.
Välimäki toimi omistamansa asianajotoimiston osakkaana ja asianajajana vuosina 1977–1989. Hän toimi jo tuolloin Helsingin yliopiston oikeustieteellisen tiedekunnassa käytännön asianajotoiminnan tuntiopettajana. Vuonna 1989 Välimäki lopetti asianajajana toimimisen ja siirtyi yliopistolle, toimien ensin perhe- ja perintöoikeuden assistenttina ja loppuvaiheessa apulaisprofessorina.
Välimäki valittiin vuonna 1999 lyhyeksi ajaksi korkeimman oikeuden esittelijäneuvokseksi, josta virasta hänet nimitettiin korkeimman oikeuden jäseneksi vuonna 2000. Hän jäi virasta eläkkeelle 1. tammikuuta 2017.
Veli (lehti)
Veli oli suomalainen nuorten miesten tyylilehti ja Trendi-lehden sisarlehti. Lehti käsitteli muotia, populaarikulttuuria, urheilua, ihmisiä ja ilmiöitä. Ensimmäinen Veli ilmestyi vuonna 2006, ja viimeinen joulukuussa 2008.
Veli-lehden päätoimittaja oli Antti Isokangas. Toimituspäällikkönä työskenteli Niklas Thesslund, AD:na Pekka Toivonen ja toimittajana Tero Kartastenpää.
Bargellon palatsi
Bargellon palatsi on Firenzen kaupungissa Italiassa sijaitseva rakennus, joka rakennettiin vuonna 1255 ja jossa on vuodesta 1865 lähtien sijainnut Bargellon kansallinen museo (ital. "Museo Nazionale del Bargello"), jonka kokoelmat sisältävät suuren määrän goottilaista ja renessanssin veistotaidetta. Kokoelma on Italian merkittävin.
Nimi Bargello tulee myöhäislatinan sanasta "bargillus", joka puolestaan tulee gooteilta sanasta "barfi" ja germaaneilta sanasta "burg", joka merkitsee linnaa tai linnoitettua tornia. Keskiajan Italiassa nimitystä käytettiin kaupungin sotilaallisesta komentajasta, jonka tehtävänä oli kaupungin turvallisuudesta ja oikeudenkäytöstä huolehtiminen. Firenzessä yleensä tehtävään palkattiin ulkopuolinen, toisesta kaupungista kotoisin oleva henkilö, jotta olisi vältytty erilaisilta suosikkijärjestelmiltä. Näin nimitys ulottui myös rakennukseen, joka oli komentajan koti ja virasto.
Taidehistorioitsija, arkkitehti ja kuvanveistäjä Giorgio Vasarin mukaan Bargellon palatsi rakennettiin 1200-luvulla ja sen arkkitehtina toimi Lapo Tedesco, joka tunnetaan arkkitehti ja kuvanveistäjä Arnolfo di Cmabion isänä. Rakennusta laajennettiin 1400-luvulla, sillä kaupunkivaltiota hallinnut Cosimo de' Medici (Cosimo Vanhempi) (1389–1464) halusi julkisivulle maalattavaksi kapinaan nousseiden, sittemmin hirtettyjen aatelisten muotokuvan. Vuosina 1502 ja 1574 palasissa toimivat oikeusviranomaiset, ja sen jälkeen rakennus muutettiin julkiseksi vankilaksi.
Vuonna 1840 palatsin kappelista löytyi Dantea esittävä muotokuva, jonka oli maalannut Giotto. Tämä herätti uuden mielenkiinnon rakennusta ja sen entisöintiä kohtaan. Vuonna 1859 kuninkaallisella asetukselle määrättiin toscanalaisen kulttuurin museo sijoitettavaksi palatsin tiloihin. Museo sai avajaisten yhteydessä nimekseen Bargellon kansallinen museo, jolla se myös nykyisin tunnetaan.
Museon kokoelmissa on joukko erittäin merkittäviä mestariteoksia, joista voidaan mainita seuraavat:
Museo vastaanottaa myös kokoelmia, jotka ovat pienesineistä koottuja, kuten vuonna 1888 tehty Carrandin lahjoitus. Myös erilaiset keskiaikaan ja renessanssiin liittyvät muut pienesineet, kuten emalityöt, norsunluuesineet, kameet, metallit ja niin edelleen, kiinnostavat museota.
Karjamaja
Karjamaja oli ennen aikaan karjan kesäpaikka. Koko karja saatettiin viedä kesäksi kauempana olevalle talon niitylle tai muuhun paikkaan, missä karja paimennettiin, lehmät lypsettiin ja maito kirnuttiin voiksi. Karjamajalla oli ihmisille alkeellinen asunto, sauna ja karjalle sekä sen rehuille tilat. Osa talon asukkaista saattoi asua koko kesän luonnon helmassa olevalla karjamajalla. Karjamajoja on ollut etenkin Pohjois-Pohjanmaalla. Haapavedellä on säilytetty karjamajoja kulttuurimuistomerkkeinä entisajan maataloudesta. Karjamajat ovat olleet aktiivisessa käytössä vielä 1930-luvulla, Torniojokilaaksossa jopa vielä 1950-luvulla.