hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kosmonautti
Kosmonautti () on Neuvostoliiton ja Venäjän käyttämä nimitys avaruuslentäjistä. Nimessä on yhdistetty kreikan sanat "kosmos" (maailmankaikkeus) ja "nautes" (purjehtija).
Kosmonautti-termi löi itsensä läpi globaalisti Juri Gagarinin lentäessä ensimmäisenä ihmisenä avaruudessa huhtikuussa 1961. Neuvostoliiton johtajan Nikita Hruštšovin käyttäessä avaruuslentoja oman asemansa pönkittämiseen, ja Neuvostoliiton propagandana termi sai poliittisen värityksen.
Kosmonauttien ja astronauttien koulutus oli 1950-luvun jälkipuolella ja 1960-luvun alussa erittäin pitkä prosessi. Se kesti vuosia, ja avaruuslentäjät oppivat aluksestaan likimain kaiken. Neuvostoliiton ja Yhdysvaltain avaruuslentäjien tehtäviin ei juuri kuulunut avaruusaluksensa ohjaaminen. Kummassakin maassa avaruuslentäjien koulutusta lyhennettiin 1970-luvulta alkaen merkittävästi. Venäläiset ovat edelleen kouluttaneet kosmonauttioppilaitaan noin vuoden ajan. Ulkomaalaisille koulutusta on usein pidentänyt venäjän kielen opiskelu.
Venäjän avaruuslentäjien koulutus tapahtuu Tähtikaupungissa Moskovan lähellä. Kosmonautit olivat Neuvostoliitossa eriytynyt ihmisryhmä. Kosmonautit asuvat edelleen perheineen ko. kaupungissa. Vastaava ilmiö voi olla olemassa myös Houstonissa, mutta se ei ole yhtä silmiinpistävä.
Venäjällä oli vuonna 2006 kaikkiaan 37 kosmonauttia, joista 29 oli koulutusvaiheessa. Kosmonautin palkka on 600 euroa, mikä on yksi syy siihen, että hakijoiden määrä on laskenut. Vuonna 2006 Energija-yhtiö pyrki rekrytoimaan kosmonautteja yliopistoista: 20 valikoidusta hakijasta kukaan ei läpäissyt lääketieteellisiä testejä.
Vuonna 2012 Venäjän avaruusjärjestö muunsi kosmonauttien työnkuvaa ja valintaprosessia. Kosmonauttien pitää tästedes erota asevoimista, joka loi siviiliavaruuslentäjien kaaderin, joka poikkeaa Yhdysvaltain NASA:n käytännöstä. Tammi-maaliskuussa 2012 Venäjän avaruusjärjestö järjesti uusien kosmonauttien avoimen haun. Valintavaatimuksiin kuului alle 33 vuoden ikä, yliopistokoulutus ja Sojuz-avaruusalukseen perustuvista pituusvaatimuksia.
Avaruusturistit ovat uusin kosmonauttien luokka. Venäläiset ovat 2000-luvulla myyneet järjestelmällisesti avaruuslentoja ISS-avaruusasemalle 20 miljoonalla dollarilla.
Varastosiilo
Varastosiilo on irtotavaran varastoimiseen tarkoitettu rakennus. Maataloudessa varastosiiloja käytetään viljan ja säilörehun varastoinnissa. Lisäksi varastosiiloja voidaan käyttää muun muassa hiilen, sementin, hiilimustan, hakkeen ja sahajauhon säilömiseen. Varastosiilot ovat usein sylinterinmuotoisia noin 10–20 metriä korkeita rakennuksia ja ne täytetään ylhäältä. Täten ensimmäisenä laitettu tavara otetaan ulos myös ensimmäisenä.
Suomen suurimmat viljasiilot Naantalin viljasiilot sijaitsevat Naantalin satamassa, ja ne omistaa Suomen Viljava.
Babylon Zoo
Babylon Zoo oli brittiläinen elektro-indie rock-yhtye 1990-luvun keskivaiheilla. Yhtyeen johtohahmo Jas Mann perusti yhtyeen Wolverhamptonissa, Englannissa. Se tunnetaan parhaiten kappaleestaan ”Spaceman”, joka nousi suoraan julkaisuviikolla listaykköseksi Britanniassa tammikuussa 1996 ja oli ykkösenä viisi viikkoa.
Jas Mann oli aiemmin indie-yhtyeessä The Sandkings, jonka hän jätti vuonna 1992 musiikillisien erimielisyyksien vuoksi. Clive Black otti Babylon Zoon Phonogram Recordsiin. Kun Black siirtyi Warner Brothers Recordsiin vuonna 1993, hän otti Mannin sopimuskirjan mukaansa. Black siirtyi vielä kerran EMI-levy-yhtiöön, jonka kanssa Babylon Zoo allekirjoitti seitsemän albumin sopimuksen vuonna 1995.
Babylon Zoon "Spaceman"-kappale valittiin Levi's:n farkkumainokseen. Single meni suoraan Ison-Britannian listaykköseksi 21. tammikuuta 1996, jonka seurauksena singleä myytiin ensimmäisellä viikolla 418 000 kappaletta. Single pysyi listaykkösenä viisi viikkoa myyden 893 000 kappaletta. Single pääsi listaykköseksi noin 23 maassa. Vuoden lopussa "Spaceman" myi yli miljoona kappaletta Englannissa ja oli vuoden kolmanneksi tuottoisin single.
Vuonna 1996 ilmestyi Babylon Zoo debyyttialbumi "The Boy With The X-Ray Eyes", jolta julkaistiin singlet "Animal Army" ja "The Boy with the X-Ray Eyes". Albumi nousi brittilistan kuudenneksi. Vuonna 1998 Babylon Zoo julkaisi kakkosalbumi "King Kong Groover", joka ei menestynyt yhtä hyvin listoilla kuin "Spaceman".
Vuonna 2005 Jas Mann tiedotti julkaisevansa uuden Babylon Zoon albumin "Cold Clockwork Doll", jota ei ole vielä julkaistu.
The Boy With The X-Ray Eyes
King Kong Groover
Varlaam Kierittiläinen
Pyhittäjä Varlaam Kierittiläinen eli 1500-luvulla Vienanmeren rannoilla. Surmattuaan vaimonsa mustasukkaisuudesta, hän purjehti Vienanmeren rantoja edestakaisin etsien katumusta ja anteeksiantoa ja syntien sovitusta.
Myöhemmin hän vihkiytyi munkiksi ja asettui asumaan metsään erakkona Kierettijärven lähistölle, mistä sitten siirtyi myöhemmin kuolinpaikkaansa Tsupanlahteen.
Ortodoksinen kirkko muistelee pyhittäjä Varlaam Kierettiläistä omana muistopäivänään vuosittain marraskuun 6. päivänä sekä myös Karjalan pyhänä, joiden yhteinen muistopäivä on lokakuun viimeisen päivän ja marraskuun 6. päivän välisenä lauantaina.
Martti Parantainen
Martti Mathias Parantainen (1. lokakuuta 1903 Helsinki – 25. marraskuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen sotilaskapellimestari ja musiikkieverstiluutnantti.
Martti Parantaisen vanhemmat olivat kapellimestari August Parantainen ja Saima Cecilia Helin ja puoliso vuodesta 1927 Astrid Victoria Heikkinen. Parantainen opiskeli Helsingin konservatoriossa vuodesta 1920 ja suoritti sotilaskapellimestarin ja laulunopettajan tutkinnot 1926. Vuodesta 1935 hän toimi sotilaskapellimestarina eri joukko-osastoissa. Vuonna 1951 hänet nimitettiin puolustusvoimien ylikapellimestariksi, virkaa hän hoiti vuoteen 1964. Parantainen toimi Viipurin musiikkiopiston opettajana 1945–1951. Vuoden 1952 Helsingin olympialaisissa hän oli kisojen soittokunnan ylikapellimestari. Parantainen julkaisi nuottikokoelmia, sävelsi ja sovitti musiikkia ja johti useita eri orkestereita, muun muassa Hämeenlinnan kaupunginorkesteria kapellimestarina ja Lahden kaupunginorkesteria toisena johtajana. Parantainen oli puolustusvoimien soitto-oppilaskoulun ja Helsingin Varuskuntasoittokunnan johtaja 1951–1964.
Parantainen ylennettiin reservin vänrikiksi 1927, musiikkiluutnantiksi 1938, musiikkikapteeniksi 1941 ja musiikkimajuriksi 1951. Musiikkieverstiluutnantiksi hänet ylennettiin 1964.
Peter Reckell
Peter Reckell (s. 7. toukokuuta 1955 Elkhart, Indiana) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Päivien viemää televisiosarjan Bo Bradyna.
Reckell on näytellyt Bo Bradya Päivien viemäässä vuosina 1983–1987, 1990–1992 ja uudestaan vuodesta 1995 lähtien. Muita tunnettuja rooleja ovat muun muassa Eric Hollister As the World Turns -sarjassa vuosina 1980–1982 sekä Johnny Rourke Knots Landingissa vuosina 1988–1989.
Hän on nykyään naimisissa laulaja Kelly Moneymakerin kanssa.
Ranskan instituutti
Ranskan instituutti () on perustettu 25. lokakuuta 1795, on samalla yhteinen nimitys viidelle akatemialle, jotka toimivat sen suojissa, sekä rakennukselle jossa sekä instituutti että akatemiat toimivat. Rakennus sijaitsee Pariisissa Seinen vasemmalla rannalla eli eteläisellä puolella jokea.Ranskan instituuttia johtaa nykyisin Gabriel de Broglie.
Vuonna 1661 määräsi kardinaali Mazarin testamentissaan, hänen omaisuutensa oli todella huomattava, perustettavaksi collègen, joka vastaanottaisi 60 herrasmiestä, jotka kuuluivat Westfalenin rauhan 1648 ja Pyreneiden rauhan 1659 allekirjoittajavaltioihin. Tästä tulee nimitys Collège des Quatre-Nation, jotka ovat Artois, Elsass, Pignerol ja Roussillon. Colbert palkkasi Louis Le Vaun valmistamaan piirustukset collègea vasten ja tämä tuli sijaitsemaan Louvren linnaa vastapäätä.
Rakentaminen tapahtui vuosien 1662–1688 välisenä aikana.
Vuonna 1805 Napoleonin toimeksiannosta Ranskan Instituutti muutti collègen rakennukseen. Arkkitehti Antoine Vaudoyer muutti rakennuksen kappelin akatemioiden kokoussaliksi.
Ranskan instituutin nykyinen status on säädetty 18. huhtikuuta 2006 voimaan tulleella lailla tieteellisestä toiminnasta (laki n:o 2006/450) sekä IV pääkohdassa. Tämän lain mukaan Instituutti ja se akatemiat koostuvat yksityishenkilöistä.
Instituutin hallintoa johtaa kansleri, jonka valitsee hallintoneuvosto, joka koostuu kunkin viiden akatemian edustajista. Instituutti ja sen akatemiat ovat alisteisia Ranskan valtiontalouden tarkastusviranomaisille.
Ranskan instituutilla on myös useita säätiöitä ja rahastoja sekä Ranskassa että myös ulkomailla. Säätiöistä tärkein ja keskeisin on Aumale-säätiö, joka hallinnoi Chantillyn linnaan ja siellä sijaitsevaa Condé-museota,
Instituutilla on myös neljä tieteellistä kirjastoa:
Tapani Räsänen
Tapani Olavi Räsänen (s. 29. joulukuuta 1954 Joutseno) on valokuvaaja, joka on tullut tunnetuksi erityisesti luontokuvillaan.
Tapani Räsänen syntyi laivankuljettaja Arvi Räsäsen ja Irja Järvisen perheeseen. Ylioppilaaksi hän tuli 1975. Räsäselle on myönnetty valokuvauksen kansainväliset arvonimet EFIAP, FRPS ja HKCPAC. Räsänen on pitänyt useita näyttelyitä ja julkaissut valokuvateoksia. Hän on Saimaan Kameraseura ry:n kunniajäsen. Räsäselle on myönnetty myös kultainen ARS-Joutseno-mitali ja Kymen läänin taidemitali.
Räsänen on kuvannut luontoa yli 30 vuotta ja saanut yli 400 palkintoa 30 maasta, kuten seuraavat:
Räsänen on julkaissut valokuviaan useissa teoksissa:
Nocturnal Poisoning
Nocturnal Poisoning on yhdysvaltalaisen yhden miehen black metal -yhtyeen Xasthurin esikoisalbumi, joka julkaistiin 8. syyskuuta 2002.
Hikkorit
Hikkorit ("Carya") on jalopähkinäkasveihin kuuluva suku, jossa on parikymmentä lajia. Luontaisena hikkoripuita kasvaa Pohjois-Amerikassa, Meksikossa ja Kiinassa.
Hikkorit ovat kesävihantia, isoja puita (25–30 m), jotka muistuttavat jalopähkinöitä ("Juglans"). Lehdissä on 7–9 sahalaitaista lehdykkää. Norkkomaiset hedekukinnot ovat kolmehaaraisia. Hedelmän (4 cm) kuori halkeaa neljäksi liuskaksi paljastaen sileäpintaisen luuhedelmän.
Keski- ja Länsi-Eurooppaan on istutettu karvashikkoria ("Carya cordiformis") koristepuuksi. Sitä on istutettu jossakin määrin metsäpuuksikin. Valkohikkorin eli liuskahikkorin ("Carya ovata") kasvatusta on kokeiltu Etelä-Suomessa ja siellä se onkin menestynyt kohtalaisesti.
Mississipin laaksosta kotoisin oleva pekaanipähkinä ("Carya illinoensis") kuuluu myös hikkorikasveihin. Nykyään lajia viljellään maukkaiden hedelmiensä takia laajalla alueella Itä-USA:ssa. Lajin tunnistaa helposti lehtien runsaista (9-17) lehdyköistä.
Hikkorien puuaines soveltuu puusepäntöihin. Puu on lajista riippuen keltaista tai ruskeaa ja tasaisesti juovaista. Se on sitkeää ja soveltuu erinomaisesti mailojen, työkalujen varsien, rumpukapuloiden, suksien yms. valmistusmateriaaliksi. Kuivan puun tilavuuspaino on 0,68.
Wish You Were Here (kappale)
Wish You Were Here on Pink Floydin kappale samannimiseltä albumilta, joka on julkaistu vuonna 1975. Kappale julkaistiin samana vuonna singlenä. David Gilmour kehitteli kappaleen pääriffin soittaessaan akustista kitaraansa Abbey Roadin studiolla. Muun muassa The Flaming Lips, Wyclef Jean, Velvet Revolver, Catherine Wheel, Radiohead ja Rasputina ovat tehneet kappaleesta cover-version.
Myös Rednex on julkaissut samannimisen pieneksi hitiksi muodostuneen sävellyksen, jolla ei kuitenkaan ole mitään tekemistä Pink Floydin sävellyksen kanssa.Kappaleesta julkaistiin vuonna 1995 maxi-single tukemaan yhtyeen livealbumia "Pulse". Julkaisu sisältää niin ikään liveversion kappaleista ”Coming Back to Life” ja ”Keep Talking”.
Joutsenon Taidekesä
Joutsenon Taidekesä on Kaakkois-Suomen laajin yhtenäinen kulttuurin ja taiteen eri alojen koulutustapahtuma, joka kestää kesäkuusta elokuuhun. Sen käytännön järjestelyistä vastaa Joutsenon opisto. Kursseja järjestetään lähes kaikilla taiteen eri osa-alueilla. Erityisen painoarvon ovat kuitenkin saaneet musiikki ja kuvataiteet.
Joutsenon taidekesän valokuvauskurssi oli Suomen kameraseurojen liiton perinteinen kesäkurssi 2012-2015. Vuosina 2000-2009 se toimi saman liiton nuorisokurssina.
Zarasai
Zarasai () on kaupunki Utenan läänissä itäisessä Liettuassa. Vuonna 2012 väkiluku oli 7 073 asukasta.
Zarasai on mainittu asiakirjoissa vuonna 1506. Venäjän keisarikunnan vuosina kaupunki kuului ensin Vilnan kuvernementtiin jossa vuonna 1836 se sai ensimmäisen vaakunansa ja nimen Novoaleksandrovsk () Nikolai I:n pojan Aleksanterin mukaan. Kaupunginoikeudet se sai 1843 ja Kaunasin kuvernementissa Novoaleksandrovsk toimi oman kihlakuntansa hallintokeskuksena. Vuonna 1919–1929 kaupungin nimi oli Ezerenai.
Nykyään Zarasai on saman nimisen Zarasain kunnallispiirin hallinnollinen keskus.
Acta diurna
Acta diurna (lat., "päivittäiset tapahtumat") oli Julius Caesarin aloitteesta 59 eaa. perustettu Rooman virallinen julkaisu. Se kaiverrettiin joko kiveen tai metalliin julkisilla paikoilla, kuten Forumilla. Roomalaiset kutsuivat niitä myös nimillä "Acta", "Diurna", "Acta Popidi" ja "Acta Publica".
Ensimmäinen "Acta diurna" ilmestyi noin vuonna 131 eaa. Aluksi siinä julkistettiin oikeudenkäyntien tuloksia. Myöhemmin julkaisu alkoi sisältää julkisia tiedotuksia ja muita mainitsemisen arvoisia asioita, kuten syntymiä, avioliittoja ja kuolemia. Julkaisun annettiin olla esillä muutama päivä, minkä jälkeen se otettiin alas ja arkistoitiin (yhtäkään kopiota ei kuitenkaan ole säilynyt näihin päiviin).
Joskus kirjurit tekivät julkaisusta kopioita ja lähettivät niitä Rooman provinssien hallitsijoille. Myöhemmin keisarit käyttivät julkaisua omien ilmoitustensa tekemiseen. "Acta diurnan" muut osiot olivat oikeuslaitoksen, kunnan ja armeijan ilmoitukset. Senaatin ilmoitukset pidettiin salaisina, kunnes Julius Caesar teki niistä julkisia vuonna 50 eaa. Myöhemmät hallitsijat kuitenkin sensuroivat ne.
"Acta diurnan" julkaisu loppui, kun keisari muutti Konstantinopoliin. Julkaisua on etenkin aiemmin verrattu alkeellisiin sanomalehtiin. Nykytutkimus on kuitenkin ottanut etäisyyttä tästä tulkinnasta.
Galleria Pihatto
Galleria Pihatto on Lappeenrannassa toimiva galleria. Lappeenrannan kaupunki, Saimaan kameraseura ja Etelä-Karjalan taiteilijaseura perustivat sen vuonna 1996. Vuosina 2015-2019 sen ylläpidosta vastasi Kaakkois-Suomen Valokuvakeskus.
Galleria Pihatto sijaitsee Kimpisen kaupunginosassa Lappeen vanhan pappilan alueella (osoitteessa Valtakatu 80, käynti Kaukaankadun puolelta), näyttelytilaksi entisöidyssä kivinavetassa. Gallerian vieressä, Lappeen pappilan entisöidyssä päärakennuksessa, toimii tilausravintola Lappeen Ruustinna.
Twisted Metal 2
Twisted Metal 2 (Euroopassa myös Twisted Metal: World Tour) on vuonna 1996 PlayStation-konsolille ja PC:lle julkaistu Twisted Metal -pelisarjan toinen osa.
Ilpo Verno
Ilpo Verno (s. 22. joulukuuta 1981 Helsinki) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Hänen kasvattajaseuransa on HJK. Hän oli lähes koko kauden 2006 sivussa kaaduttuaan vakavasti portaissa. Verno palasi kuitenkin Hongan yhteistyöseura FC Espoon kautta loppukaudeksi liigajoukkueeseen.
Kaudella 2007 Verno siirtyi vähäisen peliajan myötä lainalle Kuopion Palloseuraan elokuun ajaksi. Elokuun lopussa lainaa jatkettiin kauden loppuun asti.
Verno aloitti jalkapalloharrastuksensa 4-vuotiaana Helsingin Jalkapalloklubin Kannelmäen kaupunginosajoukkueen riveissä. Noustuaan HJK:n edustusjoukkueeseen hän pelasi vähäisesti ja joutui tyytymään vaihtomiehen roolin. Verno siirtyi peliajan perässä AC Allianssin riveihin ja viihtyi siellä kaksi kautta. Kaudelle 2004 hän siirtyi FF Jaron riveihin ja pelasi 14 ottelussa yhden kauden aikana. Kaudeksi 2005 hän muutti Espooseen FC Hongan riveihin. Verno pelasi kaudella 2008 FC Viikingeissä.
Benny Benassi
Marco Benassi (s. 13. heinäkuuta 1967), taiteilijanimeltään Benny Benassi, on italialainen DJ ja house- ja electrohouse -artisti ja tuottaja. Hän asuu Reggio nell'Emiliassa, Italian Emilia-Romagnan seudulla. Hän on parhaiten tunnettu hänen vuoden 2002 kesän megahitistä nimeltään "Satisfaction". Benny Benassi on rankattu 13. parhaimmaksi DJ:ksi maailmassa, TheDJList:n web- sivustolla ja 32. tunnetuimpana DJ:nä DJ Magazinen virallisessa äänestyksessä.
Hän työskentelee usein studiossa serkkunsa Allen Benassin kanssa. He ovat työstäneet yhdessä biisejä nimellä Benassi Bros. Duo aloitti Dj työt 1980-luvun lopussa kotikaupungissaan, ennen siirtymistään työskentelemään Larry Pignagnolin Off Limits tuotantostudiolle 1990-luvun puolessavälissä.
Benny Benassin ensimmäinen suuri kansainvälinen hitti oli I Feel So Fine vuonna 2001, jossa kuultin paljon yhteistyötä Benassin kanssa tehneen Dhanyn ääni. Siirryttyään eurohousesta electroon häneltä tuli toinen hyvin menestynyt hitti Satisfaction vuonna 2002. Kappale kohosikin Ison-Britannian Top 75 chart -listassa sijalle 2. Moni muukin hänen kappaleistaan on kohonnut korkealle Euroopan dance-soittolistoilla ja on saanut paljon soittoaikaa eri klubeilla maailmanlaajuisesti. Benny Benassi oli vuoden 2005 DJ Mag -lehden Top 100 DJ -äänestyksessä sijalla 22.
Benassi voitti parhaan remixin (Dance) Grammy-palkinnon helmikuussa 2008 kappaleella Bring The Noise. Kyseinen kappale löytyy myös Benny Benassin uudelta albumilta, Rock'N'Rave, joka julkaistiin 3. kesäkuuta 2008 (2 cd). Albumin ensimmäinen single on nimeltään I Am Not Drunk. Benny Benassi kuuluu tuottajiin levy-yhtiöihin Pumpkin-music ja funky pumpkin, joiden genre on pääasiassa Electro sekä Funky-House/House.
Jaakko Kytömaa
Jaakko Kytömaa (s. 15. lokakuuta 1945, Helsinki) on suomalainen näyttelijä, joka on tehnyt pitkän uran Suomen Kansallisteatterissa. Kytömaa on myös esiintynyt muutamassa elokuvassa ja tv-sarjoissa. TV-sarjassa "Kotikatu" hän on näytellyt Herman Anderssonia. Kytömaa on naimisissa näyttelijä Elli Castrénin kanssa.
Kytömaa työskenteli uransa alussa Porin teatterissa ja oli mukana perustamassa Porin Teatterin Aktiivi-nuorisoteatteria. Hän on ohjannut lukuisia kuunnelmia, mm. "Huone mestauslavan alla" ja "Viimeinen työpäivä". Hän perusti Ylioppilasteatterille uuden kesäteatterin Puotilan kartanon pihalle ja ohjasi siellä Hella Wuolijoen "Justiinan". Ryhmäteatterissa hän on ohjannut "Wiipurin nopeat" ja näytellyt lukuisissa muissa Lauri Siparin suomalaisuutta luotaavissa näytelmissä.
Fei Junlong
Fei Junlong (s. 5. toukokuuta 1966) on kiinalainen avaruuslentäjä. Hän oli oli toinen taikonautti avaruudessa. Hän oli komentajana Shenzhou 6 -avaruuslennolla, joka lähti 12. lokakuuta 2005 ja kiersi maapallon 76 kertaa 4 päivässä 19 tunnissa ja 33 minuutissa.
Hän syntyi 1965 Kiinassa Suzhoussa Jiangsun maakunnassa. Vuonna 1991 hän meni naimisiin Wang Jien kanssa ja heillä on yksi poika, Fei Di. Asteroidi 9512 Feijunlong on nimetty hänen mukaansa.
Paatsivuono
Paatsivuono (, ) on kunta Tromssan läänissä Pohjois-Norjassa. Paatsivuonon kunta sijoittuu kahden, jyrkkien vuorten reunustaman vuonon ympäristöön, Paatsivuonon ja Malankivuonon. Alueella on maataloutta. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 5 562 asukasta. Kunnan hallinnollinen keskus on Storsteinnes, jossa 890 asukasta. Toinen tärkeä taajama on Nordkjosbotn.
Paikallinen Storsteinnes-meijeri valmistaa ruskeaa norjalaista juustoa sekä "Balsfjord"-vuohenmaitojuustoa.
Alueen ensimmäiset asukkaat olivat saamelaisia. Alueelle saapui uudisasukkaita Etelä-Norjasta sekä myös Suomesta.
Malankivuonon rannalla sijaitseva kunnan länsiosa muodosti aiemmin itsenäisen Malangenin kunnan, joka liitettiin Paatsivuonoon vuonna 1964.
Bardu
Bardu eli Perttula () on kunta Tromssan läänissä pohjois-Norjassa. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 3 933 asukasta. Kunnan hallintokeskus on Setermoen, jossa on 2 317 asukasta. Bardusta on kotoisin entinen yhdistetyn hiihtäjä Fred Børre Lundberg.
Modafiniili
Modafiniili on stimulantti, joka lisää vireyttä ja poistaa unentarpeen. Cephalon-nimisen lääketehtaan kehittämälle modafiniilille myönnettiin Yhdysvalloissa myyntiluvat 1999 ja Isossa-Britanniassa 2002. Sitä määrätään lähinnä narkolepsiasta kärsiville, vuoro- tai yötyössä oleville, mutta myös terveet ihmiset käyttävät sitä työvireen tai elämäntavan ylläpitämiseen. Modafiniilia käytetään maailmalla ADHD:n hoidossa.
Euroopan lääkevirasto suosittelee modafiniilin määräämistä ainoastaan narkolepsian hoitoon, koska modafiniilin käytön hyödyt ovat sen mukaan haittavaikutuksien riskeihin nähden riittämättömät. Modafiniilin mahdollisia haittavaikutuksia ovat mm. erilaiset psyykkiset häiriöt, sydämen toimintahäiriöt ja vaikeat iho-ongelmat. Modafiniilin kauppanimiä ovat muun muassa Provigil tai Modiodal (Yhdysvallat, Iso-Britannia, Ranska, Meksiko, Ruotsi, Tanska), Vigil (Saksa), Modalert (Intia), Modavigil (Australia), Alertec (Kanada), Modafinil Orion (Suomi).
Modafiniilin tarkkaa toimintatapaa ei osata vielä selittää, mutta ilmeisesti se vaikuttaa vain otsalohkoon, jossa on ihmisten vuorokausirytmiä säätelevään ajastimeen liittyviä rakenteita. Modafiniililla voidaan pysäyttää ns. ihmisen biologinen kello, ja kun aine lakkaa vaikuttamasta, vuorokausirytmi palaa ennalleen eikä univajetta tarvitse korvata, toisin kuin monien amfetamiinijohdannaisten tapauksissa.
Modafiniilin on todettu vähentävän päiväväsymystä ja parantavan keskittymiskykyä. Yhdysvaltain armeijan testeissä modafiniilia saaneet ovat selvinneet nukkumatta neljä vuorokautta, ilman henkisen suorituskyvyn heikkenemistä. Maailman Antidopingtoimisto WADA on luokitellut modafiniilin kielletyksi piristeeksi.
Ranskan muukalaislegioona on käyttänyt modafiniilia. Ison-Britannian puolustusministeriö on myös tehnyt tutkimuksia modafiniilin käytöstä. Yhdysvaltain armeija on myös tutkinut modafiniilin mahdollisuutta korvata nykyisin käytössä olevat amfetamiinijohdannaiset.
Gay Times
Gay Times on brittiläinen lehti, jonka kohderyhmä on bi- ja homoseksuaaliset miehet.
Lehteä toimittaa Millivres Prowler Group Ltd, joka julkaisee myös lesboille suunnattua lehteä "Diva". "Gay Timesin" ensimmäisen numero julkaistiin vuonna 1984 muunnoksena vuonna 1975 perustetusta "HIM" -lehdestä. Yhtiö julkaisee nykyään myös "axm"-lehteä, joka kilpailee "Attituden" rinnalla.
Lehti sisältää homoseksuaalisuuteen liittyviä uutisia, haastatteluja, satiiria, palkittuja valokuvia, henkilökohtaisia ilmoituksia sekä musiikkia, elokuvia, kirjallisuutta ja Internetiä kattavia osioita vasemmistolaisesta näkökulmasta.
Syyskuussa 2004 "Gay Times" aloitti kiistanalaisen mainoskampanjan Lontoon metrossa, jossa oli näytillä syyskuun numeron kansikuva. Se oli ensimmäinen mainoskampanja, jossa nähtiin miesten välinen suudelma. Kampanja sai lopulta vain yhden valituksen, joka tuli Advertising Standards Agencylta.
TOPS-20
TOPS-20, lempinimeltään TWENEX, oli Digital Equipment Corporationin PDP-10-keskustietokoneiden käyttöjärjestelmä, joka perustui Bolt, Beranek & Newmanin alun perin kehittämään TENEXiin. TOPS-20 oli virtuaalimuistia tukenut osituskäyttöjärjestelmä, joka oli aikaansa nähden suhteellisen intuitiivinen ja helppokäyttöinen, tehden muun muassa käyttäjän osittain tai lyhentäen syöttämien komentojen tunnistamisen ja täydentämisen () aiempaa huomattavasti tunnetummaksi. Käyttöjärjestelmän kehittäminen aloitettiin vuonna 1973, ja ensimmäiset DECSYSTEM-20-järjestelmät (PDP-10-koneita TOPS-20-käyttöjärjestelmällä) myytiin kolme vuotta myöhemmin.
Lulu (laulaja)
Marie McDonald McLaughlin Lawrie, OBE, (s. 3. marraskuuta 1948), parhaiten tunnettu taiteilijanimeltään Lulu, on skotlantilainen laulaja-lauluntekijä, näyttelijä, malli ja televisiopersoona. Hän on luonut menestyksekästä uraa viihdemaailmassa 1960-luvulta 2000-luvulle. Hän oli yksi vuoden 1969 Eurovision laulukilpailun neljästä voittajasta kappaleella "Boom Bang-a-Bang", jolla hän edusti Isoa-Britanniaa.
Willem Mengelberg
Willem Mengelberg (28. maaliskuuta 1871 Utrecht, Alankomaat – 21. maaliskuuta 1951 Zuort, Sveitsi) oli alankomaalainen kapellimestari. Hän opiskeli pianonsoittoa ja säveltämistä Kölnin konservatoriossa. Jo parinkymmenen ikäisenä hän johti orkesteria ja kuoroa Sveitsin Luzernissa ja johti myös musiikkikoulua.
Mengelberg muistetaan parhaiten pitkästä kaudestaan kuninkaallisen Concertgebouw-orkesterin pääkapellimestarina vuodesta 1895 vuoteen 1945. Hän loi orkesterin maailmanmaineen erityisesti Gustav Mahlerin teosten tulkkina. Mengelberg tutustui Mahleriin vuonna 1902 ja ystävystyi tämän kanssa; sen tuloksena säveltäjä itsekin vieraili usein johtamassa teoksiaan ja jopa tarkisti niiden soitinnusta Concertgebouw-salin akustiikkaan sopivammaksi. Mengelberg oli myös erinomainen Richard Straussin teosten tulkitsija, ja hänen äänityksiään pidetään edelleenkin korkeassa arvossa. Mengelbergin levytys Bachin Matteus-passiosta on sekin maineikas, joskin kiistelty.
Mengelbergin tulkintoja luonnehtivat tavaton ekspressiivisyys ja vapaa tempon käsittely joihin vain harvat kapellimestarit, kuten Wilhelm Furtwängler ja Leonard Bernstein ovat uskaltautuneet. Ne jakavat mielipiteitä: toiset eivät kärsi niitä kuunnella, toisille ne ovat suurinta musiikkia mitä on esitetty.
Mengelbergin jälkimainetta tahraa hänen toimintansa toisen maailmansodan vuosina 1940–1945 kun Alankomaat oli natsi-Saksan miehittämänä. Mengelberg jätti suosiolla miehittäjien kannalta epämieluisen musiikin konserttiensa ohjelmistoista. Sodan päätyttyä hän joutui jättämään tehtävänsä ja sai porttikiellon toimimiseen kapellimestarina Alankomaissa. Hän vetäytyi maanpakoon Sveitsiin ja kuoli juuri ennen kieltojakson päättymistä.
Jäätynyt mies
Jäätynyt mies on vuonna 1984 valmistunut Fred Schepisin ohjaama elokuva, joka perustuu vanhaan eskimotarinaan.
Arktiselta alueelta löydetään jää, jonka sisällä näyttää olevan jotakin. Jääkappale kuljetetaan helikopterin mukana arktiselle tutkimuslaitokselle, missä sitä ryhdytään rikkomaan laserin avulla. Jään alta paljastuu mies, joka ei ole nykyihminen vaan aito neandertalinihminen 40 000 vuoden takaa. Jäämies sulatetaan ja viedään leikkauspöydälle tutkittavaksi. Pian huomataan, että mies on yhä elossa.
.hack
.hack on japanilainen mediafranchise. Se koostuu animaatiosarjoista .hack//SIGN, .hack//Liminality, .hack//roots ja .hack//Tasogare no udewa densetsu sekä niihin kytkeytyvistä sarjakuvista, videopelistä ja romaaneista.
29-osainen animesarja. Sen tuottivat studiot Bee Train ja Bandai Visual. Sarjasta 26 episodia on esitetty televisiossa ja kolme ovat lisäepisodeja. Sarjan musiikin on säveltänyt ja sanoittanut Yuki Kajiura. Sarjaa esitettiin Japanissa 3. huhtikuuta 2002 – 25. syyskuuta 2002.
".hack//SIGN" tapahtumat kietoutuvat vuonna 2007 fiktiivisesti julkaistuun MMORPG-roolipeliin "The World". Tarina alkaa siitä, kun eräs pelaajista, Tsukasa, huomaa jääneensä vangiksi pelin sisään. Jotkut pelaajat alkavat selvittää tilannetta auttaakseen Tsukasaa, jotkut taas hyötyäkseen itse tilanteesta.Lisäjaksojen nimet ovat
.hack//Liminalityssä on eri keskushenkilöt, ja sarja käsittelee kolmen tytön, Mai Minasen, Yuki Aiharan ja Kyōko Tōnon sekä CC Corpin "The World" -pelin vastuuhenkilö Jun’ichirō Tokuokan tutkimuksia siitä, miksi osa pelaajista vaipuu koomaan pelatessaan peliä. Sarjan tapahtumat keskittyvät pääasiassa itse pelimaailman ulkopuolelle..hack//Tasogare no udewa densetsu on samannimiseen sarjakuvaan pohjautuva animaatiosarja, joka esittelee jälleen uudet päähenkilöt. Tapahtumat keskittyvät The World -pelin sisälle. Päähenkilöinä ovat toisistaan erillään asuneet kaksoset Rena ja Shūgo, jotka voittavat kilpailussa avatarit, jotka alun perin kuuluivat legendaarisille .hack -pelaajille, jotka tunnettiin nimimerkeillä "Kite" ja "Black Rose". hack//Tasogare no udewa densetsu on muista .hack-sarjoista poiketen enimmäkseen humoristinen. Anime poikkeaa melko suurilta osin pohjana olevasta sarjakuvasta.
SLV-3 (raketti)
SLV-3 oli kantoraketti, jolla Intia laukaisi muutaman Rohini-2 satelliitin 1980, vuonna 1979 epäonnistuneen laukaisun jälkeen. SLV on lyhenne sanoista "Space Launch Vehicle", "avaruuslaukaisuväline".
SLV-3:n ensimmäinen ballistinen koelento tehtiin 1976. Tämä raketti on kantoraketiksi pieni. Tämä nelivaiheinen raketti kykenee laukaisemaan 40 kg 400 km:n korkuiselle satelliittiradalle. Raketti perustuu suurelta osin USA:n Scout-kantorakettiin ja muiltakin mailta kuin USA:lta saatuun tekniikkaan.
SLV-3:lla kyettiin kuljettamaan 50 kg 600 km:n korkeuteen, 47 asteen kaltevuudelle. SLV:stä kehitettiin myöhemmin ASLV ("Advanced Space Launch Vehicle"). Muita Intian käyttämiä kantoraketteja ovat olleet PSLV (Polar Satellite Launch Vehicle), ja GSLV (Geosynchronous Satellite Launch Vehicle).
Intian SLV-3:a ei pidä sotkea USA:n SLV-3 Atlas-rakettiin.
Bengt Holmqvist
Bengt Johan Christoffer Holmqvist (15. maaliskuuta 1924 Turku – 22. marraskuuta 2002 Tukholma) oli suomalainen kirjailija, toimittaja ja kriitikko. Hän oli koulutukseltaan valtiotieteen lisensiaatti. Tukholman yliopisto myönsi hänelle filosofian kunniatohtorin arvon 1969.
Holmqvist työskenteli sekä Suomessa että Ruotsissa, useissa lehdissä, kuten Åbo Underrättelserissä, Nya Pressenissä, Aftontidningenissä, Stockholms-Tidningenissä, Dagens Nyheterissä, Prismassa, Utsiktissa, Poesissa, Bokvännenissa ja BLM:ssä.
Kriitikonuransa alussa Åbo Underrättelserissä 1946–1949 hän kävi avoimesti populaarikirjallisuuden kimppuun kiistassa, jossa vastakkain olivat korkeakulttuuri ja tavallisen kansan maku ("folksmaks- och finsmaksdebatten"). Muutettuaan Ruotsiin hän toimi Stockholms-Tidningenissä 1949–1955 ja Dagens Nyheterissä vuodesta 1955. Hänstä tuli pian ainutlaatuinen auktoriteetti Ruotsin kirjallisessa maailmassa.
Holmqvist julkaisi kirjallisuusaiheisia teoksia ja toimitti antologioita.
Tarkempi julkaisuluettelo on Immigrant Institutetin sivulla.
Työmarkkinajärjestö
Työmarkkinajärjestöt ovat työnantajia ja työntekijöitä edustavia järjestöjä. Suomessa ne muodostavat yhdessä valtion kanssa niin sanotun kolmikannan.
Suomessa on kolme palkansaajakeskusjärjestöä, jotka ovat Korkeakoulutettujen työmarkkinajärjestö Akava, Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö SAK ja Toimihenkilökeskusjärjestö STTK.
Työnantajakeskusjärjestöjä ovat Elinkeinoelämän keskusliitto EK, Kunnallinen työmarkkinalaitos KT, Valtion työmarkkinalaitos VTML ja Kirkon työmarkkinajärjestö KiT.
Poliittisessa kielenkäytössä työmarkkinajärjestöjä kutsutaan Suomessa joskus myös korporaatioiksi.
Johanna Holmström
Johanna Holmström (s. 1981 Sipoo) on suomenruotsalainen kirjailija.
Holmströmin ensimmäinen teos, novellikokoelma "Inlåst och andra noveller", ilmestyi vuonna 2003. ”Inlåst”-novelli oli Sveriges Radion novellipalkintoehdokkaana vuonna 2004. Novellikokoelma "Camera Obscura" (2009) sai ilmestymisvuonnaan ruotsinkielisen Ylen kirjallisuuspalkinnon ja ruotsalaisen Svenska Dagbladetin kirjallisuuspalkinnon.
Holmström asuu Helsingissä. Hän on opiskellut yleistä kirjallisuustiedettä Helsingin yliopistossa.
Rademacherin lause
Rademacherin lause on matematiikassa Lipschitz-funktioihin liittyvä tulos. Sen mukaan jos "A" on avoin "R":n osajoukko ja "f:A →R" on Lipschitz, on "f" derivoituva melkein kaikissa "A":n pisteissä.
The Oz (albumi)
The Oz on Oz -yhtyeen ensimmäinen albumi. Se julkaistiin vuonna 1982. Albumi on julkaistu myöhemmin nimellä "Hey You / Heavy Metal Heroes". Albumilta julkaistiin single "Second-Hand Lady" / "Rather Knight".
Kaikki kappaleet kirjoittanut Tapani Hämäläinen & Kari Elo.
Syvärauman koulu
Syvärauman koulu on Raumalla sijaitsevassa Syvärauman kaupunginosassa sijaitseva peruskoulun ala-aste, jonka oppilasmäärä on noin 165. Koulun rehtorina toimii Miikka Lähdesmäki.
Idätys
Idätys tarkoittaa siementen idättämistä, kunnes ne versoavat. Idut ovat vitamiinipitoinen lisä etenkin talviseen ruokavalioon, ja idätys parantaa siementen tai papujen vitamiinipitoisuutta.
Idätykseen on olemassa erityisiä idätysastioita, mutta myös pelkällä (lasi)purkilla ja harsolla pärjää. Harso pingotetaan purkin suulle kumilenkkiä hyväksi käyttäen. Tämä estää pienten siementen huuhtoutumista veden mukaan.
Idätys käynnistetään yleensä liottamalla siemeniä parista minuutista vuorokauteen. Tämän jälkeen vesi kaadetaan pois, ja siementen annetaan olla purkissaan. Ylimääräinen kosteus mädännyttää siemenet. Suoraa auringonvaloa tulisi välttää, ja joidenkin siementen tapauksessa purkki tulisi asettaa pimeään paikkaan. Siemeniä tulisi huuhdella pari kertaa päivässä. Muutaman päivän itämisen jälkeen idut ovat valmiita nautittavaksi; suosituspituus idulle on yleensä 2–4 cm (sinimailasella pidempi). Idut säilyvät jääkaapissa muutamia päiviä, puhtaissa oloissa viikonkin. Pidemmässä säilytyksessä ituja kannattaa välillä huuhdella vedellä.
Muista pavuista poiketen mungpapuja ei tarvitse kiehauttaa ennen syöntiä. Myös idätetyt siemenet ja jyvät voi syödä raakoina.
Idätettäväksi sopivat muun muassa:
Idätyksessä käytetyt kosteus ja lämpö luovat samalla otolliset olosuhteet bakteerien lisääntymiselle. Iduissa on tavattu salmonella- ja kolibakteereita. Yhdysvalloissa iduista levinneitä infektioita on ollut vuosina 1996–2011 ainakin 30. FDA on varoittanut lapsia, vanhuksia ja raskaana olevia naisia syömästä raakoja ituja. Monet valmistajat desinfioivat siemenet klooriliuoksella ennen idätystä.
Toukokuussa 2011 Saksassa puhjenneessa pavuniduista levinneessä EHEC-epidemiassa kuoli ainakin 31 ja 3 000 sairastui, joista 700 sai vakavia munuaisvaivoja. Esimerkiksi kolibakteeri ajautuu idätettäviin siemeniin maatiloilta, joissa siemenkasvien tuotannossa on käytetty eläinten lannalla rikastettua maata, tai epäsiisteissä olosuhteissa itse idätyslaitoksilla.
Phil Neville
Philip John Neville (s. 21. tammikuuta 1977 Bury, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka pelasi ammattilaisena Englannin Valioliigassa 1994–2013. Hän edusti Manchester Unitedia ja Evertonia. Hän pelasi urallaan puolustavana keskikenttäpelaajana sekä oikeana ja vasempana puolustajana.
Phil Neville aloitti liigauransa vuonna 1994 Manchester Unitedissa, jossa hänen isoveljensä Gary Neville pelasi jo aiemmin. Hän kuului Unitedin vakiokokoonpanoon, kun joukkue voitti kuusi liigamestaruutta (1996, 1997, 1999, 2000, 2001 ja 2003), kolme FA Cupia (1996, 1999, 2004) ja Mestarien liigan ManUn huippuvuonna 1999. Yhteensä 258 valioliigaottelua Unitedin paidassa pelannut Phil Neville siirtyi Evertoniin 4. elokuuta 2005 viiden vuoden sopimuksella, jonka arvo oli 3,5 miljoonaa puntaa. Debyyttinsä Evertonissa hän teki Mestarien liigan karsintaottelussa espanjalaista Villarrealia vastaan. Villarreal-ottelussa hän kohtasi entisen seurakaverinsa Unitedista, Diego Forlánin. Hän pelasi Evertonissa kaikkiaan 241 valioliigaottelua.
Debyyttinsä Englannin maajoukkueessa Neville teki 23. toukokuuta 1996 Kiinaa vastaan, ollen silloin 19-vuotias. Hän kuului Englannin joukkueeseen EM-kilpailuissa 1996 {ei päässyt pelaamaan), 2000 ja 2004. A-maaotteluita hänelle kertyi yhteensä 59.
Aufgaben für Zug und Kompanie
Aufgaben für Zug und Kompanie () on Erwin Rommelin vuonna 1928 julkaisema kirja. Tämä pieni kirja sisältää 19 erityisesti komppanian ja ryhmänjohtajille tarkoitettua sotataktista harjoitusta. Harjoitusten tarkoituksena on auttaa johtajia kehittämään oman joukkonsa koulutusta. Teoksessa on 74 sivua.
Krieg ohne Hass
Krieg ohne Hass on Erwin Rommelin muistiinpanoista koottu teos. Rommelin kuoltua vuonna 1944, hänen vaimonsa Lucie-Maria Rommel ja Fritz Bayerlein kokosivat yhteen kaikki Rommelin jälkeensä jättämät muistiinpanot ja julkaisivat ne vuonna 1950. Teos sisältää myös ne muistiinpanot, joita Rommel käytti keskeneräiseksi jääneen teoksensa "Panzer greift an" valmistelussa.Englanninkielinen versio on Basil Liddell Hartin toimittama.
Württemberg
Württemberg on entinen ruhtinaskunta ja alue Schwabenissa Lounais-Saksassa. Alueen suurin kaupunki on Stuttgart. Stuttgart toimi myös Württembergin pääkaupunkina, lukuun ottamatta lyhyeitä jaksoja jolloin Württembergia johdettiin Ludwigsburgista ja Urachista.
Württembergistä tuli herttuakunta vuonna 1495, Württembergin kuningaskunta 1806 ja Saksan tasavallan osa vuonna 1918. Saksan liittotasavaltaa muodostettaessa vuonna 1952 Württemberg ja Baden yhdistyivät Baden-Württembergin osavaltioksi.
Württemberg on yksi Saksan kolmestatoista viininviljelyalueesta.
Alueen viinikeskuksia ovat Stuttgart ja Heilbronn. Useimmat viinitarhat kuitenkin sijaitsevat hajallaan Neckarin jokilaaksossa peltojen ja metsien keskellä.
Manfred Rommel
Manfred Rommel (24. joulukuuta 1928 – 7. marraskuuta 2013) oli ensimmäisessä ja toisessa maailmansodassa taistelleen sotamarsalkka Erwin Rommelin ainoa poika. Hän toimi 1974–1996 Stuttgartin pormestarina ja sittemmin muun muassa ulkopoliittisena neuvonantajana ja kolumnistina. Ennen poliitikoksi ryhtymistään hän opiskeli lakia. Hän edusti Saksan kristillisdemokraattista puoluetta CDU:ta.
Aamulepakko
Aamulepakko ("Eonycteris spelaea") on aasialainen "Eonycteris"-sukuun kuuluva yhdyskunnittain elävä lepakko.
Aamulepakkoa tavataan Etelä-Aasiassa Intiasta Kiinaan ja etelään suurille Sundasaarille ja Filippiineille.
Aamulepakko muodostaa yhdyskuntia, joiden koot vaihtelevat alle sadasta satoihin tuhansiin. Yhdyskunnat viettävät valoisen ajan luolissa tai puunonkaloissa. Aamulepakko käyttää ravinnokseen mettä ja siitepölyä ja on elinalueellaan tärkeä pölyttäjä. Se pölyttää mm. monia puita ja plantaasien kasveja.
Samaan sukuun kuuluu myös toinen Filippiineillä ja Borneossa elävä laji "Eonycteris major".
Adamiitit
Adamiitit olivat ensimmäisten vuosisatojen ja myös keskiajan gnostilaisia kerettiläisiä, jotka kutsuivat kirkkoaan Paratiisiksi ja harrastivat uskonnollisia menojaan alastomina pyrkien täydelliseen vapautumiseen moraalista. Adamiitit elivät kommuuneissa. Böömissä adamiitteja oli vielä vuonna 1849.
Anhomoijit
Anhomoijit olivat 350-luvulla piispa Eusebios Nikomedialaisen (kuoli 341) kannattajien eräs ryhmä, 'uusareiolaiset', jotka Aetioksen ja Eunomioksen johdolla väittivät Pojan olevan olemukseltaan ("ousia") erilainen kuin Isä, "anhomoios": heidän välisensä ykseys oli luonteeltaan vain moraalinen ja sen muodosti Pojan tottelevaisuus Isää kohtaan.
Polykratia
Polykratia on päätöksentekojärjestelmänä autokratian vastakohta, jossa valta on yhden sijasta usealla. Nimitys tulee kreikan kielen sanoista "poly", ’monta’, ja "kratos", ’hallita’.
Termiä polykratia käytetään kuvaamaan nykyisiä edustuksellisia demokratioita, joissa valtaa käyttää epäsuorasti myös media, yritykset sekä yhdistykset vaikuttamalla äänestäjiin taikka kansanedustajiin.
Apollinarismi
Apollinarismi oli idän piispa Apollinaris Laodikealaisesta (n. 310-390) nimensä saanut 350-luvulla kehitetty kristologia, jonka mukaan ihmiseksi tullessaan jumalallinen Logos ei ottanut koko ihmisluontoa itselleen (jossa tapauksessa Hän olisi ollut yhtä syntinen kuin ihmiset), vaan oli yhdistänyt jumalallisen ja inhimillisen yhdeksi. Ellei näin olisi ollut, jumalallinen ei saattaisi läpäistä inhimillistä (kts. perikoreesi), so. ihminen ei voisi muuttua Jumalan kaltaiseksi eikä pelastua.
Liittyen uusplatonistiseen antropologiaan, joka käsitti ihmisen sieluksi, joka oli ruumiissa sen elämää antavana prinsiippinä, Apollinaris esitti (mm. Athanasiukseen liittyen ja areiolaisuutta kiivaasti vastustaen), miten Logos oli ottanut sielun ja järjen paikan lihaksi tulleessa Kristuksessa ja liittynyt niin täydellisesti ruumiiseen, että syntyi fyysis-biologinen kokonaisuus; inkarnaatiota tuli niin ollen kuvata 'jumalallisen Logoksen yhdeksi lihaksi tulleeksi luonnoksi' (Joh. 1:14). Siksi koko lihaksi tullutta Kristusta voitiin lähestyä rukoillen samoin kuin voitiin pitää kiinni siitä, että eukaristiassa nautittiin Kristuksen jumalalliseksi muuttunut liha. Kristus oli omaksunut ainoastaan ihmisen ruumiin mutta ei sielua eikä järkeä.
Monet pitivät apollinarismia itsestäänselvästi oikeana, mutta se herätti myös ankaraa arvostelua ja sitä pidettiin dokeettisena, koska se ei opettanut Kristuksen olevan täydellisesti ihminen; lisäksi mm. Gregorius Nazianzolainen esitti, että inhimillinen sielu ja järki saattoivat pelastua vain, jos Kristus oli omaksunut ne tullessaan ihmiseksi.
Aikanaan Aleksandrian koulukunnan kannattamalle apollinarismille (Kristuksella yksi 'sekoittunut' luonto) vastakkaiseksi näkemykseksi muodostui Antiokian koulukunnan omaksuma nestoriolaisuus (Kristuksella kaksi erillistä luontoa, jotka yhtyvät toisiinsa).
Arminiolaisuus
Arminiolaisuus on hollantilaisen teologin Jacobus Arminiuksen (1560–1609) mukaan nimetty oppi, jonka mukaan Kristus kuoli kaikkien (ei vain valittujen) puolesta, mutta vain uskovat pelastuvat: ihminen täyttää ennaltamäärätyn pelastuksen ehdon uskomalla. Kenenkään syntejä ei olla siis arminiolaisten mukaan annettu anteeksi vielä Golgatalla vaan sen ehdoksi on asetettu 1) ihmisen ulkoinen ja sisäinen muuttuminen ja 2) hänen omat tekonsa, joilla hän todistaa uskoaan muille. Arminiolaisuus sijoittuu pelastuksen laajuudessa universalismin ja partikularismin väliin. Arminiolaisuus opettaa monergistista pelastuskäsitystä, jonka mukaan pelastus on yksinomaan Jumalan työtä, mutta korostaa vastoin predestinaation kannattajia, että ihmisen vallassa on kuitenkin torjua tai hyväksyä tämä Jumalan lahjana tarjoama pelastus. Siksi kaikki eivät pääse taivaaseen. Jumalan tahtoo pelastaa kaikki ihmiset ja tarjoaa pelastusta kaikille mutta kunnioittaa ihmisen tahtoa eikä pakota ketään pelastukseen. Arminiolaiset ovat kritisoineent predestinaation kannattajia siitä, että nämä hylkäävät Jumalan yleisen pelastustahdon opettamalla, että Jumala olisi ennalta määrännyt vain jotkut tietyt ihmiset pelastumaan ja siten muut kadotukseen.
Arminiolainen liike nauttii kannatusta muun muassa metodistien ja baptistien parissa. Ja jos vain usko riittää, liike liittyy hyvin esimerkiksi Søren Kierkegaardin "uskon irrationalismin" subjektiiviseen filosofiaan.
Arminiolaisuuden esittämät näkymykset tuomittiin Dordtin kanoneissa vuonna 1619, jotka määrittelivät reformoitujen kirkon virallisen opin arminiolaisuuden haastamissa uskonkysymyksissä.
Bogomiilit
Bogomiilit olivat 900-luvulla Bulgariaan siirrettyjä paulikiaaneja, jotka saivat nimensä bulgarialaisen papin Bogomilin mukaan. Bogomil antoi liikkeelle myös uuden itsenäisen asun. Heidän mukaansa Saatana, joka samaistui Vanhan testamentin luojajumalaan, oli maailman hallitsija. Vapautuminen pahasta saavutettiin ankaran askeesin avulla. Toisaalta Bysantin keisari Aleksioksen halutessa selonteon bogomiilien opista, antoi bogomiilisaarnaaja Zigabamus hänelle tästä selonteon, jossa puhutaan muun muassa Saatanan lankeamisesta, mikä viittaa siihen ettei ainakaan hänen edustamansa suunta kannattanut Saatanan jumaluutta eikä myöskään dualismia, josta bogomiileja myös epäiltiin.
Bogomiilit saivat niin paljon kannattajia, että heistä tuli vakava kilpailija Bysantin kirkolle, jonka kultin ja organisaation he hylkäsivät täydellisesti. Heidän uskonnollinen julistuksensa perustui suurelta osin vallitsevan yhteiskuntajärjestyksen vastaiseen protestiin.
Bysantti taisteli voimakkaasti bogomiileja vastaan, mutta he kykenivät pitämään puolensa jopa Konstantinopolissa. Vasta 1100-luvulla, vainojen saavuttaessa lakipisteensä, liike tukahdutettiin, mutta ei hävitetty kokonaan: Balkanilla sillä oli jatkuvasti tukikohta ja se liittoutui Bulgariassa ja Bosniassa paikallisten vallanpitäjien kanssa. Bogomiilien lähetyssaarnaajien ja vainoja paenneiden bogomiilien kautta liikkeen ajatukset kulkeutuivat länteen, jossa ne vaikuttivat kataareihin.
Devotio Moderna
Devotio Moderna oli 1400-luvun alussa syntynyt alankomaalainen hurskausliike, jonka tienraivaajana oli Gerard Groote (1340–1384) ja jonka tyypillinen edustaja oli Tuomas Kempiläinen (1379–1471).
Ulkoisesti "devotio moderna" ei eronnut paljon edeltäjistään tertiaareista: päämääränä oli maallikoiden uskonnollisen elämän aktivoiminen levittämällä rukousnauharukouksia, Isämeitää ja Ave Mariaa, ja ennen kaikkea syventämällä Kristuksen kärsimyksen mietiskelyä. Uskonto tuli sopeuttaa tavallisen ihmisen tasolle.
"Devotio moderna" kuului Alankomaiden ja Reininmaan kaupunkikulttuuriin: 1400-luvun puolivälissä heillä oli Alankomaissa 87 veljestaloa (mm. Grooten itsensä perustama Windesheimissa). Liike sai huomattavan merkityksen reformaation valmistajana.
Doketismi
Doketismi ( ’näyttää’, ’vaikuttaa’) oli varsinkin 100-luvun gnostikkojen keskuudessa yleinen ajatussuunta, joka kielsi Jumalan pojan inhimillisyyden (so. hänen ihmisyytensä oli vain näennäistä ja kuolemansa harhaa). Jeesus oli vain ihminen, Jumalan poika tuli hänen ruumiiseensa kasteessa ja luopui hänestä kärsimyksen aikana. Kristuksen kärsimykset olivat siis vain näennäisiä.
Doketismi johtui useimmiten askeettisesta käsityksestä, joka piti aineellisuutta saastaisena ja Jumalan pojan syntymää ja kuolemaa hänen arvoaan alentavana. Gnostilaisista teksteistä doketistinen tulkinta esiintyy muun muassa "Pietarin ilmestyksessä" ja "Suuren Setin toisessa opetuksessa". Jo Uudessa testamentissa taistellaan doketismia vastaan (mm. ; ; ).
Muhammad sai doketismista vaikutteita islamilaiseen oppiin, jossa Jeesus on vain eräs profeetoista. Vrt. monofysitismi. Doketismin vastakohta on ebionitismi.
Ebionitismi
Ebioniitit, 'köyhät', olivat juutalaiskristittyjä synkretistejä, joille Kristus oli vain ihminen, joka kasteessa 'voideltiin Pyhällä Hengellä' ja sai jumalallisen voiman (hieman kuten profeetat). Ebioniitit säilyttivät juutalaiset rituaalit, pitivät kiinni siitä, että vanhurskautus tapahtuu lain töiden kautta, ja pitivät Paavalia luopiona. Joillakin ebioniiteilla oli oma evankeliuminsa "Kahdentoista evankeliumi", joka pääasiallisesti oli synoptisista, mahdollisesti myös Johanneksen evankeliumista tehty yhdistelmä, johon oli liitetty apokryfisiä otteita. Heillä oli useita ns. apostolihistorioita; heiltä on peräisin myös ns.
valeklemensiläinen kirjallisuus. (Vrt. adoptionismi, astekristologia.)
Elkasaiitit
Elkasaiitit oli juutalaiskristittyjen lahko, joka syntyi varhain 100-luvulla Jordanin laaksossa. Elkasaiitit ottivat nimensä pyhästä kirjastaan "Elkesain kirja", jossa Elkesai kuvaa ilmestystä, jonka hän sai jättiläiskokoiselta enkeliltä, joka oli Jumalan poika ja jota seurasi vastaavankokoinen naishahmo, joka oli Pyhä Henki. Elkasaiitit hylkäsivät Paavalin auktoriteetin (monien muiden juutalaiskristittyjen lahkojen lailla) ja painottivat syntien anteeksisaamista kasteen kautta. Heitä esiintyi vielä 900-luvulla.
Saturnilianismi
Saturnilianismi oli eräs gnostilaisuuden lahko Syyriassa. Saturninus (tai Satornilus), joka vaikutti 100-luvun puolivälissä, tähdensi ankaraa askeesia ja pidättäytymistä sukupuolielämästä. Hänen mukaansa tuntematon Isä loi enkelten valtakunnan, seitsemän enkeliä loi ihmisen ja maailman. Suunnan päätuntomerkkejä on vegetarismi. Enkratismi juontanee juurensa saturnilianismista.
Homoijit
Homoijit olivat 350-luvulla areiolaisen piispa Eusebios Nikomedialaisen aikaisempia kannattajia, jotka eivät voineet liittyä anhomoijeihin eivätkä homoiousiaaneihin: he suhtautuivat epäillen filosofisiin spekulaatioihin ja uskoivat, että yritettäessä päästä selville Isän ja Pojan välisestä suhteesta oltiin tekemisissä inhimillisen käsityskyvyn yläpuolella olevien seikkojen kanssa. Filosofinen terminologia tuli jättää sikseen ja rajoittua Raamatun ilmoitukseen, jonka mukaan Poika oli Isän kaltainen, "homoios". Hyvin suuri joukko piispoja yhtyi tähän käsitykseen.
Homoiousiaanit
Homoiousiaanit (< ) olivat 350-luvulla areiolaisen piispa Eusebios Nikomedialaisen kannattajien eräs ryhmä, jotka väittivät, että Poika oli kaikessa Isän kaltainen, mutta koska hän oli samanaikaisesti itsenäinen henkilö, heidän välistä suhdettaan voitiin kuvata vain termillä "homoiousios" (”olemukseltaan samankaltainen”). Homoiousiaanien mukaan Isä ja Poika ovat eri olemusta ("ousia").
Homoousiaanit
Homoousiaanit (< , "samaolemuksellinen") olivat 350-luvulla Aleksandrian piispan Athanasioksen kannattajia (ja areiolaisuuden vastustajia). He, kuten koko lännen kirkko, hylkäsivät kaiken muun paitsi Nikaian uskontunnustuksen: heitä kutsuttiin homoousiaaneiksi. Heidän mukaansa Isän ja Pojan olemus ("ousia") on sama. Heitä ei tule sekoittaa samanaikaisiin homoiousiaaneihin.
Humiliaatit
Humiliaatit olivat Pohjois-Italian uskonnollinen oppositioliike 1100-luvulla: he muodostivat veljestöjä, jotka pitäen kiinni maallisesta ammatista ja avioliitosta sitoutuivat elämään katumuksessa ja köyhää Kristusta seuraten. Heidät tuomittiin kerettiläisiksi kataarien ja valdolaisten kanssa vuonna 1184, mutta Innocentius III tunnusti myöhemmin heidän maallikkosaarnansa ja veljestönsä.