hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Sri Aurobindo
Sri Aurobindo (15. elokuuta 1872 – 5. joulukuuta 1950) oli intialainen nationalisti, runoilija, henkinen guru ja merkittävä moderni hindulainen filosofi, joka laajassa tuotannossaan pyrki yhdistämään joogan eri koulukunnat Integraalijoogaksi kutsumaansa järjestelmään, joka pyrkii ihmisen henkiseen evoluutioon.
Aurobindo kävi koulunsa Britanniassa ja palasi Intiaan vuonna 1883. 1900-luvun alkupuolella hän oli eräs Intian itsenäisyyden voimakkaimmista puolestapuhujista ja vallankumousaktivisti. Poliittinen ura vaihtui joogaan, kun Aurobindo pakeni brittien hallitsemilta alueilta Ranskan omistuksessa olleeseen Pondicherryyn 1910. Pondicherryssä Aurobindon ympärille kerääntyi seuraajien joukko, joka muodosti luostariyhteisön, ashramin. Vuonna 1914 Aurobindo tapasi tulevan työparinsa, ranskalaissyntyisen Mirra Alfassan, jota myöhemmin kutsui nimellä Äiti, kuten hindulaisia naisguruja on tapana kutsua.
Via (yhdistys)
Via ry on Suomessa toimiva, teosofiasta vaikutteita saanut uskonnollinen yhteisö. Via ry on rekisteröity yhdistys, joka toimii yhdyssiteenä (oppilaskuntana) Kirjeopisto Vian ja Kerimäellä toimivan Via-akatemian välillä. Via ry on perustettu 1977. Sen taustalla toimivan Kirjeopisto Vian perustivat Tyyne Matilainen (1911-1989) ja Mirja Salonen (1925-2002) vuonna 1955. Matilainen oli aikaisemmin osallistunut Teosofisen seuran, Ruusu-Ristin ja Kristosofisen seuran toimintaan. Mirja Salonen oli suuntautunut ruusuristiläisyyteen.
Via ry:n paikallisosastoja toimii Helsingissä, Järvenpäässä, Lohjalla, Kerimäellä, Pohjanmaalla, Tampereella ja Turussa. Via ry julkaisee lehteä "Uusi safiiri" (painos 1000-1200 kpl). Via ry julkaisee myös neljästi vuodessa ilmestyvää Via Positiva-nimistä jäsenlehteä. Lehden postituslistalla on noin 250 henkilöä (2011).
Kirjeopisto Via mainosti alun alkaen kymmenestä opetuskirjeestä koostuvaa kurssiaan sanoilla "Rajajoogan kurssi valkoisen veljeskunnan adeptien johdolla". Esoteriikkaan viittaavat sanat "valkoisen veljeskunnan adeptien johdolla" jätettiin pois mainoksista vuosien 1977-1978 taitteessa. Tämä liittyi Kirjeopisto Vian haluun ottaa etäisyyttä itämaisesta meditaatioperinteestä ja esoteriikasta. Nykyisin liike korostaa olevansa länsimaiseen tieteelliseen ajatteluun perustuva persoonnallisuuden kehittymistä ja jalostumista opettava yhteisö. Via ry:n tarkoituksena on tukea jäsentensä henkistä kehitystä Kirjeopisto Vian kehittämän ja opettaman raja-joogan [radza-joogan], loogisen positiivisen ajattelun ja sen käytäntöön soveltamisen avulla. Se korostaa länsimaisen filosofian, nykyaikaisen psykologian ja psykoterapian merkitystä, itämaista joogaa ja mietiskelyä unohtamatta. Kuvataiteen ja musiikin rooli persoonan ilmentäjänä ja terapian välineenä korostui ennen muuta 1980-luvulla.
Vian teosofiset juuret tulevat esiin esimerkiksi Kirjeopistossa opetettavassa karman eli syyn ja seurauksen laissa. liike opettaa myös jälleensyntymisoppia, jonka mukaan ihminen syntyy kuolemansa jälkeen maan päälle uudelleen uutena persoonana.
Via ry hankki 1990 omistukseensa Kerimäen entisen huonoon kuntoon joutuneen Kaukalinnan kappalaisen pappilan, jonka se on huolellisesti entistänyt Via-akatemian opetus- ja asuintiloiksi. Via-akatemia tarjoaa Kirjeopisto Vian ajatteluun perustuvia kursseja. Via ry on hankkinut ja entistänyt myös Kerimäellä sijaitsevan Vanhan apteekin rakennuksen, jossa on myös kurssitarjontaa. Vanhaa apteekkia on myös mahdollisuus vuokrata majoitustiloiksi tai juhlahuoneistoksi.
Winona (Minnesota)
Winona on kaupunki Minnesotassa, Yhdysvalloissa. Se on Winonan piirikunnan keskus. Kaupungissa on 27 069 asukasta ja se on pinta-alaltaan 63,0 neliökilometriä.
Ensimmäiset asukkaat asettuivat Winonan alueelle vuonna 1851. Paikkakuntaa kutsuttiin alkujaan nimellä Montezuma. Myöhemmin se nimettiin uudelleen siouxprinsessan mukaan. Winonasta tehtiin oma hallinnollinen yksikkönsä vuonna 1857. Seuraavana vuonna kaupungiin perustettiin nykyään nimellä Winonan valtionyliopisto tunnettu oppilaitos.
Winonan historiallisen keskustan rakennukset ovat vuosien 1857 ja 1916 väliltä. Muita nähtävyyksiä ovat Pickwick Millin myllyrakennus vuodelta 1858, Pyhän Stanislaus Kostkan kirkko vuodelta 1894 ja George W. Maherin suunnittelema pankkirakennus.
Jacques Demy
Jacques Demy (5. kesäkuuta 1931 – 27. lokakuuta 1990) oli ranskalainen elokuvaohjaaja. Hänen muistetuin elokuvansa on elokuvamusikaali "Cherbourgin sateenvarjot" (1964), johon Michel Legrand sävelsi musiikin.
Demyn avioliitto elokuvaohjaaja Agnès Vardan kanssa kesti vuodesta 1962 aina hänen aivoverenvuodon aiheuttamaan kuolemaansa asti syksyllä 1990. Demyn kaksi lasta työskentelevät elokuva-alalla.
Agnès Varda teki miehensä elämästä elokuvan "Jacquot – poika Nantesista" (1990).
Heidi Zurbriggen
Heidi Zurbriggen (s. 16. maaliskuuta 1967 Saas-Almagell, Valais, Sveitsi) on entinen sveitsiläinen alppihiihtäjä, kaksinkertainen MM-mitalisti.
Zurbriggen saavutti junioreiden MM-kilpailuissa 1985 kolme hopeamitalia: pujottelussa, suurpujottelussa ja syöksylaskussa. Crans Montanan MM-kisoissa 1987 hän oli syöksylaskussa neljästoista. Kaksi vuotta myöhemmin Vailin MM-rinteillä Zurbriggen sijoittui syöksylaskussa neljänneksi jääden pronssista neljän ja hopeasta viiden sadasosasekunnin päähän. Lisäksi hän oli suurpujottelussa yhdestoista ja supersuurpujottelussa kahdestoista. Saalbachin MM-kilpailuissa 1991 hän sijoittui alppiyhdistetyssä kuudenneksi.
Zurbriggen oli Albertvillen olympialaisissa 1992 kymmenes syöksylaskussa. Moriokan MM-kilpailuissa 1993 hän oli parhaimmillaan yhdeksäs supersuurpujottelussa. Sierra Nevadan MM-kisoissa 1996 hän sai supersuurpujottelussa hopeaa Isolde Kostnerin jälkeen. Syöksylaskussa hän sijoittui neljänneksitoista. Sestrieren MM-kilpailuissa 1997 Zurbriggen saavutti syöksylaskussa hopeaa hävittyään kilpailun voittaneelle Hilary Lindhille kuusi sadasosasekuntia. Lisäksi hän oli supersuurpujottelussa yhdestoista ja suurpujottelussa kolmastoista. Naganon olympialaisissa 1998 hänen parhaat sijoituksensa olivat suurpujottelun kuudes ja syöksylaskun kahdestoista tila.
Zurbriggen voitti urallaan kolme maailmancupin osakilpailua, sijoittui seitsemän kertaa toiseksi ja seitsemän kertaa kolmanneksi. Syöksylaskun maailmancupin kokonaispisteissä hän oli toinen kaudella 1996–1997 ja kolmas kaudella 1995–1996. Supersuurpujottelun maailmancupissa hän sijoittui kolmanneksi kaudella 1994–1995. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui parhaimmillaan kuudenneksi kaudella 1996–1997.
Heidi Zurbriggenin isoveli Pirmin Zurbriggen on alppihiihdon olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Hinckley (Minnesota)
Hinckley on kaupunki Minnesotan osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Siellä on 1 291 asukasta (2000) ja se on pinta-alaltaan 7,5 neliökilometriä.
Hinckleyn alueella perustettiin ensimmäinen saha vuonna 1869, kun huomattiin alueen strobusmännyt. Samana vuonna kaupunkiin saatiin myös rautatie. Metsäteollisuuden ja rautatien avuilla kaupunki oli varakas ja kasvava 1 500 asukkaan koti. 1. syyskuuta 1894 Hinckley tuhoutui kuitenkin tulipalossa. Vuoden 1894 kesä oli kuuma ja kuiva ja syyskuussa pari tulipesäkettä yhtyivät muodostaen suuren tulimyrskyn, joka raivosi neljä tuntia ja tuhosi kaiken tielleen osuvan. Kuusi kaupunkia paloi maan tasalle Hinckleyn ollessa yksi niistä. Palossa kuoli yli 400 ihmistä.
Sandstone (Minnesota)
Sandstone on 1 549 asukkaan kaupunki Yhdysvalloissa, Minnesotan osavaltiossa ja Pinen piirikunnassa. Kaupunki on pinta-alaltaan 14,1 neliökilometriä.
Sandstone sijaitsee Kettlejoen varrella. Se perustettiin hiekkakivilouhoksen lähettyville. Rautatieliikemies James J. Hill rakennutti monet kaupungin hiekkakivirakennuksista. Kaupunkia ympäröi Banningin valtionpuisto.
Heikki Nummi
Heikki Nummi voi tarkoittaa seuraavia:
Pekka Silventoinen
Pekka Silventoinen (s. 15. maaliskuuta 1934 Metsäpirtti) on suomalainen filosofian tohtori ja entinen maaherra.
Silventoinen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1954 Lappeenrannan lyseosta, kansakoulunopettajaksi 1958 ja filosofian kandidaatiksi (maisteri) Helsingin yliopistosta 1965. Hän toimi Uudenmaan läänin viimeisenä maaherrana 1996–1997 ja väitteli filosofian tohtoriksi 2008.
Artemisia Gentileschi
Artemisia Gentileschi (8. heinäkuuta 1593 − 1651/1653) oli italialainen taidemaalari barokin aikakaudella. Häntä pidetään nykyään yhtenä taitavimmista taidemaalareista Caravaggion innoittamassa sukupolvessa. Aikana jolloin naismaalareita ei hyväksytty taideyhteisöön, hän oli ensimmäinen naispuolinen taidemaalari, joka hyväksyttiin Firenzen taideakatemian (Accademia delle Arti del Disegno Firenze) viralliseksi jäseneksi.
Hän kuului ensimmäisiin naistaiteilijoihin, jotka maalasivat historiallisia ja uskonnollisia maalauksia ajalla, jolloin niiden kaltaisten herooisten teemojen katsottiin olevan naisten ulottumattomissa.
Gentileschi kävi oikeutta raiskauksestaan ja teki uransa maalauksilla, jotka on tulkittu feministisiksi.
Hänen isänsä oli taidemaalari Orazio Gentileschi.
Frans Engelbert Lindström
Frans Engelbert Lindström (alkujaan Lujala, 29. marraskuuta 1874 Mynämäki – 21. helmikuuta 1918 Laitila) oli tehtailija ja ensimmäisen Suomessa valmistetun auton ”Korvensuu 1913” kehittäjä.
Lujalan yksinäistalon poika, Frans Lujala, sai vuonna 1893 oikeuden ostaa Mynämäen Korvensuun kylään Laajoen varrelle rakennetun kruununmyllyn ja hän ryhtyi sinne yrittäjäksi 20-vuotiaana. Frans muutti nimensä paremmin ”tehtailijalle” sopivaksi ja hänestä tuli Frans Lindström. Toimittuaan seitsemän vuotta myllärinä hän oli suunnitellut toimintansa laajentamista ja kehittämistä Korvensuussa. Niinpä vuonna 1901 hän rakensi alueelle höyrysahan ja höyläämön ja myöhemmin viilaverstaan ja valimon sekä puuverstaan.
Konepajassa ja valimossa valmistettiin maatalouskoneita kuten esimerkiksi Sato-, Warma- ja Pienviljelijä-merkkisiä puimakoneita sekä viskuri- ja oljenpuhdistuskoneita, lapioäkeitä, erilaisia sirkkeleitä ja klapikoneita sekä potkukelkkoja. Tuotteet olivat oman tuotekehittelyn tuloksia. Tehtaalla koottiin myös Reipas-merkkisiä polkupyöriä.
Frans Lindström rakennutti alueelle myös oman voimalaitoksen, jossa tuotettiin sähköä kahdella vesiturbiinilla, 160 hv:n imukaasumoottorilla ja 300 hv:n höyrykoneella. Voimalaitos tuotti sähköä yli oman tarpeensa ja vuonna 1912 perustettiin Vakka-Suomen Sähkö Osakeyhtiö, joka osti ja jakeli Lindstömiltä voimalaitoksen tuottamaa ylimääräistä sähköenergiaa.
Lindström oli myös keksijä. Hän keksi putkimankelin, jolla voitiin valmistaa putkia ja myöhemmin hän sai muun muassa patentin kaasumoottorin pyörivän venttiilin sovitukselle. Hänen valmistamansa koneet ja laitteet tunnettiin omaperäisinä, mutta toimivina. Kuitenkin hänen ehkä merkittävin tuotekehitystyön tulos oli ensimmäinen Suomessa valmistettu auto Korvensuu 1913. ”Nyt me pojat rakennetaan auto”, oli Frans Lindström tokaissut miehilleen tehtaalla vuonna 1910 ja auton kehitystyö aloitettiin. Prototyyppi valmistui 1913 eikä sen sarjavalmistusta koskaan aloitettu – sarjavalmistusta ei ollut ilmeisesti alun perinkään tarkoitus aloittaa. Kyse oli taidonnäytteestä.
Punakaarti otti tehtaan haltuunsa 1918 ja Frans Lindström pakeni punakaartilaisia Vehmaan Pehtsaloon. Punakaartilaiset surmasivat hänet 21. helmikuuta 1918 torppari Juho Varjon torpan pihalla, Appuljärven rannalla. Punaiset veivät Lindströmin ruumiin mukanaan ja kätkivät sen Lampolan talon metsään, Vehmaan Vihtjärven kylässä, josta hänet myöhemmin siirrettiin ja haudattiin Mynämäen hautausmaalle 2. maaliskuuta 1918.
Hilary Lindh
Hilary Lindh (s. 10. toukokuuta 1969 Juneau, Alaska) on entinen yhdysvaltalainen alppihiihtäjä, kolminkertainen arvokisamitalisti.
Lindh voitti syöksylaskun junioreiden maailmanmestaruuden Bad Kleinkirchheimissa 1986. Vailin MM-kilpailuissa 1989 hän oli syöksyssä viidestoísta ja Saalbachin MM-rinteillä 1991 supersuurpujottelussa kymmenes. Albertvillen olympialaisissa 1992 hän saavutti syöksylaskussa hopeaa hävittyään kilpailun voittaneelle Kerrin Lee-Gartnerille kuusi sadasosasekuntia. Lillehammerin olympialaisissa 1994 hän oli syöksylaskussa seitsemäs ja supersuurpujottelussa kolmastoista.
Lindh sai Sierra Nevadan MM-kilpailuissa 1996 pronssia syöksylaskussa kukistettuaan neljänneksi sijoittuneen Kate Pacen yhdellä sadasosasekunnilla. Supersuurpujottelussa hän sijoittui viidenneksi. Sestrieren MM-kilpailuissa 1997 Lindh voitti syöksylaskun maailmanmestaruuden oltuaan kuusi sadasosasekuntia Heidi Zurbriggeniä nopeampi.
Maailmancupissa Lindh voitti syöksylaskukilpailun Sierra Nevadassa kaudella 1993–1994 sekä Vailissa ja Lake Louisessa kaudella 1994–1995. Lisäksi hän sijoittui samassa lajissa kaksi kertaa toiseksi. Syöksylaskun maailmancupin yhteispisteissä hän oli toinen kaudella 1994–1995. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli samalla kaudella yhdeksäs.
Lasiaissamentuma
Lasiaissamentuma on ilmiö, jossa näkökentässä näkyy pieniä leijuvia pisteitä tai epätasaisia rivejä tai isoja rihmoja, jotka leijuvat näkökentässä vaalealle taustalle katsottaessa. Pisteet näkyvät, kun katsoo esimerkiksi vaaleaa seinää, taivasta tai esimerkiksi kirjan sivuja. Isommat ja varsinkin tummemmat samentumat näkyvät myös hämärässä.
Lasiaissamentumat ovat tavallisesti täysin vaarattomia, ja niitä esiintyy kaikilla. Jos niitä kuitenkin näkyy paljon tai ne ovat tummia, ne voivat häiritä elämää. Joissakin harvinaisissa tapauksissa lasiaissamentumat voivat kuitenkin olla oire verkkokalvon irtaumasta, etenkin, jos niiden yhteydessä esiintyy välähdyksiä.
Lasiaissamentumia voivat aiheuttaa muun muassa eräät vahvat lääkkeet.
Lasiaissamentumat voidaan poistaa vitrektomialla, jota kuitenkin Suomessa tehdään harvoin ainoastaan samentumien vuoksi.
Synesios Kyreneläinen
Synesios Kyreneläinen (; n. 373 Kyrene – n. 414) oli myöhäisantiikin aikana elänyt kreikkalainen uusplatonilainen filosofi ja Ptolemaiksen piispa.
Synesioksen rikkaan vanhemmat väittivät olevansa spartalaisten kuninkaiden jälkeläisiä. Nuoruudessaan (vuonna 393) Synesios matkusti veljensä Euoptioksen kanssa Aleksandriaan, jossa hän innostui uusplatonismista ja ryhtyi Hypatian oppilaaksi. Palattuaan kotiseudulleen vuonna 397 Synesios valittiin Kyrenaikan Pentapoliksen kaupunkien edustuston puheenjohtajaksi. Synesios toimi Ptolemaiksen piispana vuodesta 410.
Synesioksen säilyneisiin teoksiin kuuluvat:Kadonneet teokset:
Ildefonso Falcones
Ildefonso Falcones de Sierra (s. 1959 Barcelona, Espanja) on espanjalainen kirjailija ja asianajaja.
Falcones työskentelee asianajajana Barcelonassa, jossa hänellä on oma toimisto. Hän on naimisissa ja hänellä on neljä lasta.
Falconesin teos "Meren katedraali" ("La catedral del mar") ilmestyi Espanjassa 2006 viiden vuoden kirjoittamistyön tuloksena, ja teoksen käännösoikeudet on myyty kymmeniin maihin. Kansainvälistä suosiota on saavuttanut myös Andalusian 1500-luvusta kertova romaani "Fatiman käsi".
Lieksan Nuorisopuhallinorkesteri
Lieksan Nuorisopuhallinorkesteri on lieksalainen puhallinorkesteri. Orkesteriin kuuluu kolme kokoonpanoa: Alkeisorkesteri, Junioriorkesteri ja LNPO. Soittajia on yhteensä yli 80, iältään 8-18 vuotta. Lisäksi mukana on muutamia aikuissoittajia. Soittajat saavat opetusta Pielisen Karjalan musiikkiopistossa. Orkesteri on vakioesiintyjä Lieksan Vaskiviikolla.
Orkesteri perustettiin syksyllä 1958 kansakoulukerhona. Vuosien aikana soittajia on ollut yli 500, joista moni on löytänyt tiensä musiikkiammattiin.
Nuorisopuhallinorkesterin johtajana on toiminut sen perustaja musiikkineuvos Erkki Eskelinen sekä musiikkiopiston rehtorit Jouni Auramo ja Anu Pihl. Vuosina 2004-2015 orkesteria on johtanut Minna Kajander, kevätkauden 2016 Juha Tiensuu, ja syksystä 2016 lähtien Susanna Ertolahti-Mertanen.
Lieksan kaupungin vuoden 2008 taidepalkinto myönnettiin Lieksan Nuorisopuhallinorkesterille. Orkesteri on saavuttanut neljännen sijan Puhallinorkestereiden SM-kilpailuiden A-sarjassa Kuopiossa 2005 sekä kolmannen palkinnon kansainvälisessä Saxoniade 2005 -puhallinorkesterikilpailussa Saksassa. Orkesteri tekee joka toinen vuosi matkan ulkomaille, viimeksi Italiaan.
Orkesterin 50-vuotiskonsertti pidettiin 16.11.2008.
Meren katedraali
Meren katedraali () on espanjalaisen kirjailijan Ildefonso Falconesin historiallinen romaani.
Romaanin juonen keskeinen tekijä on Barcelonassa sijaitsevan Santa Maria del Marin kirkon 50-vuotiset rakennustyöt, joihin sen päähenkilön Arnaun elämä kietoutuu.
Femke Heemskerk
Frederike ”Femke” Heemskerk (s. ) on alankomaalainen uimari ja olympiavoittaja.
Heemskerk voitti olympiakultaa Pekingin olympialaisissa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä, yhdessä Inge Dekkerin, Ranomi Kromowidjojon sekä Marleen Veldhuisin kanssa. Sama joukkue oli jo uinut Eindhovenissa maaliskuussa 2008 järjestetyissä EM-uinneissa Euroopan mestaruuteen silloisella ME-ajalla 3.33,62. Olympiafinaalissa he jäivät tästä ajasta 14 sadasosaa. Heemskerk oli uimassa myös maailmanennätysaikaa 3.31,72 Rooman MM-kilpailuissa 2009. Hän on kuulunut maailmanennätysjoukkueisiin lisäksi lyhyen radan 4 × 100 metrin ja 4 × 200 metrin vapaauintiviesteissä.
Heemskerk on voittanut pitkän radan MM-kilpailuissa kaksi kultaa, kolme hopeaa ja kolme pronssimitalia sekä lyhyen radan MM-kilpailuissa seitsemän kultaa, kahdeksan hopeaa ja kolme pronssia. Hän edustaa seuratasolla amsterdamilaista "De Dolfijn"-uimaseuraa.
Mysterious Times
Mysterious Times on saksalaisen Sash!-tuottajakolmikon (Alisson, Kappmeier, Lappessen) yhteistyössä brittilaulaja Tina Cousinsin kanssa tekemä dance-kappale, joka julkaistiin vuonna 1998. Se ylsi muun muassa Britannian singlelistan toiselle sijalle saman vuoden elokuussa. Samalla se siivitti Cousinsin uraa huomattavasti, ja kappale on myöhemmin kuulunut myös laulajan omaan keikkaohjelmistoon.
Kappaleesta on tehty muun muassa seuraavia uudelleenmiksauksia:
Ethel Lackie
Ethel Minnie Lackie (myöh. Watkins, ) oli yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja. Hän voitti olympiakultaa Pariisin olympialaisissa 100 metrin vapaauinnissa ja 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. Lackie edusti uintiurallaan Illinois Athletic Clubia. Hänet valittiin vuonna 1969 uinnin kansainväliseen "Hall of Fameen".
Finlandia Hotels
Finlandia Hotels on vuonna 1986 perustettu suomalaisista yksityisistä hotelleista muodostuva hotelliketju. Ketju on aiemmin ollut Suomen suurin hotellien yhteenliittymä, johon kuului enimmillään yli sata hotellia, mutta sittemmin jäsenhotelleiden määrä on laskenut.
Finlandia-hotelliketjuun kuuluu 17 hotellia ympäri Suomen. Hotellityyppejä löytyy aina keskustahotelleista kylpylöihin ja kokoushotelleista aina lomahotelleihin.
Finlandia-hotellit:
Hurjat Hoganit
Hurjat Hoganit ("Hogan Knows Best") on yhdysvaltalainen tositelevisiosarja showpainija-näyttelijä Hulk Hoganista, ja hänen perheestään. Sarjassa seurataan Hoganeiden perhe-elämää. Hulk yrittää suojella vaimonsa Lindan kanssa lapsiaan Brookea ja Nickiä nykymaailman paheilta ja houkutuksilta varsin omalaatuisin keinoin.
"Hurjat Hoganit" -sarja sai spin-off-sarjan nimeltä "Brooke Knows Best" Hulk Hoganin ja Linda Hoganin erottua. Sarjan pääosassa on pariskunnan tytär Brooke Hogan.
Rauhanvakuus
Rauhanvakuus on rikosoikeudellinen säännöstö, jonka mukaan tuomioistuimessa rikokseen syylliseksi todettu henkilö välttää vankeusrangaistuksen antamalla rahavakuuden siitä, ettei enää tee uutta rikosta. Määräajaksi annettu vakuus palautetaan, ellei henkilö syyllisty uuteen rikokseen. Jos henkilö syyllistyy rikokseen, hän menettää vakuuden ja joutuu kärsimään rangaistuksen kaikista rikoksistaan. Rauhanvakuus muistuttaa monessa suhteessa ehdollista rangaistusta ja sillä pyritään korvaamaan lyhytkestoiset vapausrangaistukset
Koska rikollinen ei useinkaan pysty itse asettamaan vakuutta, sen tekee usein jokin hyväntekeväisyysyhdistys hänen puolestaan. Yhdistys valvoo rikollisen tekemisiä ja antaa tälle tarvittaessa määräyksiä. Rauhanvakuusjärjestelmä on ollut käytössä esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Kappale (fysiikka)
Kappale tarkoittaa fysiikassa fysikaalisesti mitattavissa olevaa aineellista oliota, jolla on esimerkiksi tilavuus ja massa.
Fysikaalinen kappale on olio, jota voidaan kuvata klassisen tai kvanttimekaniikan teorioilla ja jolla voidaan tehdä kokeita ja jota voidaan mitata fysikaalisia mittalaitteita käyttäen.
Klassisessa fysiikassa kappaleella on massa, kolme avaruudellista ulottuvuutta, avaruudellinen sijainti ja jonkinlainen ajallinen kesto. Kappale on fysikaalisten lakien tai fysikaalisten teorioiden kohde. Kappale voidaan käsittää kokonaisuutena, mutta se voidaan mahdollisesti jakaa osiinsa pienemmiksi fysikaalisiksi kappaleiksi.
Kvanttimekaniikassa keskustellaan siitä, ovatko jotkut alkeishiukkaset sellaisia, etteivät ne ole kappaleita vaan pelkkiä pisteitä ilman aika-avaruudellista ulottuvuutta, vai ovatko ne sellaisia, että niillä on aina vähintään yksi avaruudellinen ulottuvuus (kuten säieteoriassa ja M-teoriassa).
Fysikaalinen kappale tai fysikaalinen olio tarkoittaa ontologiassa konkreettista oliota, joka on olemassa ja jolla on fysikaalinen aika-avaruudellinen ulottuvaisuus. Esimerkkejä kappaleista ovat ihmisruumis, pilvi, biljardipallo ja protoni.
Suurimmassa osassa filosofisia oppeja kappaleet eivät ole mielen olioita, matemaattisia olioita tai muita abstrakteja olioita; eivätkä esimerkiksi aistinsisältöjä, ideoita, käsitteitä tai joukkoja. Siksi fysikaalisia kappaleita eivät ole muun muassa tunteet, näkökentän oliot ja luku ”3”. Muun muassa subjektiivisessa idealismissa kappaleet kuitenkin ovat mielen olioita, mutta niillä on silti avaruudellinen ulottuvuus näkökentässä.
John Paintsil
John Paintsil (s. 15. kesäkuuta 1981, Berekum) on ghanalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa lontoolaista Fulhamia ja lukeutuu myös Ghanan maajoukkueen pelaajiin. Paintsil on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.
Paintsil pystyy pelaamaan sekä puolustajana että keskikentällä. Hän aloitti uransa Ghanassa Berekum Arsenalissa, josta siirtyi Liberty Professionalsiin ja sieltä lainalle puolalaiseen Widzew Łódźin joukkueeseen. Seuraavaksi Paintsil siirtyi Israeliin ja Maccabi Tel Aviviin vuonna 2002. Siirryttyään kaudeksi 2006–2007 Englannin valioliigaan ja West Hamiin hänen nimensä kirjoitettiin virheellisesti John Pantsil papereihin.
Paintsil siirtyi Israeliin ja Maccabi Tel Aviviin vuonna 2002. Hän voitti Maccabissa Israelin mestaruuden ja selviytyi semifinaaleihin Cupissa. Hän pelasi 46 ottelua sarjassa ja viisi Mestarien liigassa.
Joulukuussa 2004 hän siirtyi paikalliseen kilpailijaan Hapoel Tel Aviviin auttaen joukkueen toiseen sijaan liigassa 2006 ja voittamaan Israelin Cupin 2006. Hän pelasi joukkueessa 42 ottelua tehden niissä kolme maalia.
Vuoden 2006 MM-kilpailuiden jälkkeen Israelin jalkapallomaajoukkueen Yossi Benayoun suosittelu Paintsilia West Hamin managerille Alan Pardewille, kun joukkue tarvitsi oikeaa puolustajaa. Pardew otti Paintsilin joukkueen mukaan Ruotsiin kiertueelle, jossa hän antoi vakuuttavia näyttöjä. Elokuussa 2006 siirto West Hamiin varmistui, kun Paintsil sai peliluvat. Paintsil sai joukkueessa numeron 14 ja kilpaili paikastaan Tyrone Mearsin ja Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkueen Jonathan Spectorin kanssa.
Siirron jälkeen Paintsil valitti, että hänen nimensä oli kirjoitettu väärin niin sopimukseen, kuin pelipaitaankin. Paintsil kertoi, että hänen nimensä kirjoitetaan 'Paintsil', eikä 'Pantsil'. Asia ihmetytti lisää, kun West Ham väitti, että kaikissa pelaajan virallisissa asiakirjoissa oli käytetty nimeä 'Pantsil'. Seuran ottaman kannan seurauksena Paintsilin protestoinneista huolimatta nimi 'Pantsil' jäi pelaajan pelipaitaan sääntöjen mukaan.
Hän pelasi vain viisi ottelua West Hamille kaudella 2006–2007 ja hän alkoi tutkailemaan kesällä 2007 muita vaihtoehtoja, jotta säilyttäisi paikkansa Ghanan maajoukkueessa tuleviin vuoden 2008 Afrikan-mestaruuskilpailuihin. Paintsil kuitenkin jäi West Hamiin. Heinäkuussa 2008 pelattuaan pääosan 24 ottelustaan vaihtopelaajana hän sai luvan neuvotella Fulhamin kanssa siirrosta.
15. heinäkuuta 2008 Paintsil ja joukkuekaveri Bobby Zamora siirtyivät Fulhamiin 6,3 miljoonaan punnan yhteissummalla.
Vaikka vaikutti siltä, että Paintsil ei olisi muuta kuin vaihtoehto juuri Fulhamiin hankitulle Fredrik Stoorille, Paintsil on onnistunut näytöillään vakuuttamaan valmennuksen niin, että on noussut joukkueen aloituskokoonpanon vakiopelaajaksi kauden alussa. Hänen debyyttinsä oli 13. elokuuta Valioliigaottelussa Hull Cityä vastaan. Hän pelasi myös historiallisessa kotivoitossa Arsenalia vastaan viikkoa myöhemmin. Ensimmäisellä kaudella Fulhamissa Paintsil pelasi 37:ssä Valioliigan ottelussa.
Tiedon tyttäret
Tiedon tyttäret. Oppineita eurooppalaisia naisia antiikista valistukseen on Marjo T. Nurmisen tietoteos unohduksiin jääneistä tieteen parissa työskennelleistä naisista. Teos sai Tieto-Finlandia-palkinnon 2008.
Teoksessa kerrotaan yksityiskohtaisemmin 25 eurooppalaisesta naistieteilijästä. Lisäksi teoksessa käsitellään lyhyemmin lähes sata muuta tuntemattomaksi jäänyttä tieteen parissa työskennellyttä naista.
Alumiinikloridi
Alumiinikloridi on syövyttävä, palamaton yhdiste, jonka kemiallinen kaava on AlCl. Se on hygroskooppinen aine ja reagoi voimakkaasti joutuessaan kosketuksiin veden, vesihöyryn ja ilman kosteuden kanssa muodostaen syövyttävää suolahappoa. Tässä reaktiossa vapautuu myös runsaasti lämpöä. Alumiinikloridi voi reagoida räjähtäen difluorioksidin (hajoaa), natriumboorihydroksidin, fenolin, fenyyliatsidin tai perklooribentseenin kanssa.
Yhdisteestä käytetään myös nimiä "alumiinitrikloridi" ja "alumiini(III)kloridi". Alumiini reagoi kloorikaasun kanssa muodostaen alumiinikloridia.
Yhdistettä voidaan valmistaa myös kloorin ja alumiinioksidin välisellä reaktiolla hiilen läsnä ollessa. Yhdistettä käytetään katalyyttinä useissa orgaanisen kemian reaktioissa muun muassa Friedel–Crafts-alkyloinneissa ja Friedel–Crafts-asyloinneissa. Sitä voidaan käyttää myös tekstiilien käsittelyyn.
Alumiinikloridilla on olemassa myös kidevedellisiä hydraatteja, kuten alumiinikloridimonohydraatti AlCl•HO (CAS 10124-27-3) ja alumiinikloridiheksahydraatti AlCl•6HO (CAS 7784-13-6).
Kidevedellistä alumiinikloridia käytetään usein antiperspiranttien hikoilua estävänä ainesosana.
Petrus Nordmann
Gottfrid Petrus Bernhard Nordmann (30. tammikuuta 1858 Helsinki – 27. lokakuuta 1923 Porvoo) oli suomenruotsalainen kirjailija, lehtori ja kansanvalistaja. Hän käytti nimimerkkejä "Peder Nord" ja "Ptr".
Nordmannin vanhemmat olivat kollegineuvos Petter Niklas Nordmann ja tämän 2. vaimo Sigrid Virginia Hoffrèn. Hän pääsi ylioppilaaksi Porvoon lyseosta 1879 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1882, lisensiaatiksi 1888 ja tohtoriksi 1890. Nordmann vieraili Värmlannin suomalaisalueilla 1885 ja 1887 sekä teki arkistotutkimuksia Tukholmassa, Karlstadissa ja Uppsalassa. Näiden pohjalta hän laati tohtorinväitöskirjansa joka käsitteli Keski-Skandinavian suomalaisasutusta.
Nordmann toimi Helsingin ruotsalaisen tyttökoulun (Svenska fruntimmersskolan i Helsingfors) historian kollegana 1883–1909 ja Malmin ruotsalaisen kansanopiston (Svenska folkakademin) johtajana 1908–1913. Nordmann sai 1912 sydänkohtauksen ja joutui sen vuoksi eroamaan virastaan.
Nordmann oli Svenska Folkskolans Vänner -yhdistyksen sihteerinä 1884–1917 ja yhdistyksen kunniajäsen vuodesta 1918. Hän oli Svenska Litteratursällskapet -seuran johtokunnan jäsen 1893–1913 ja Helsingin kaupungin kansakoulujohtokunnan jäsen 1895–1902. Hän toimitti Land och stad -lehteä 1890–1892 ja Tidskrift för folkskolan och folkhögskolan -lehteä 1894–1897.
Nordmannin laajaan kirjalliseen tuotantoon kuului kaunokirjallisten tekstien ohella muun muassa maantieteen ja historian oppikirjoja ja elämäkertoja.
Normannin setä oli eläintieteilijä Alexander von Nordmann.
Keeps Gettin’ Better: A Decade of Hits
Keeps Gettin’ Better: A Decade of Hits on yhdysvaltalaisen laulajan Christina Aguileran ensimmäinen kokoelmalevy. RCA Records julkaisi sen 6. marraskuuta 2008, ja se sisältää Aguileran hittejä hänen aikaisemmilta studioalbumeiltaan ja lisäksi neljä uutta kappaletta: kaksi uutta versiota hänen aikaisemmista singleistään ”Genie in a Bottle” (1999) ja ”Beautiful” (2002), sekä kaksi uutta kappaletta ”Keeps Gettin' Better” ja ”Dynamite”. Kokoelma julkaistiin Yhdysvalloissa yksinoikeudella Target-kauppaketjussa.
Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listalla yhdeksäntenä. Sitä on myyty maassa noin 530 000 kappaletta.
Suomen virallisella listalla albumi oli parhaimmillaan yhdeksäntenä.
Albumin ainoa single oli ”Keeps Gettin' Better”.
Korkeasta tyylistä
Korkeasta tyylistä (, ”Korkeasta”) on antiikin ajalta peräisin oleva kirjallisuuden tyylitutkielma, jonka kirjoittajasta tai kirjoitusajankohdasta ei ole varmaa tietoa.
Teoksen nimi kääntyy kirjaimellisesti ”korkeasta” ja se käsittelee tyyliä jota voisi sanoa korkealentoiseksi. Toisinaan sen merkitys vivahtaa voimakkaaseen, intensiivisen suureen tai valtavaan.”Korkea” on käännetty latinankielessä subliimiksi, jota on käytetty myös muiden kielten käännöksissä. Se ei vastaa kuitenkaan nykyaikaista subliimi-käsitettä. Tutkielmasta on hävinnyt sen loppu sekä jokaisen arkin sisimmät lehdet.
Tutkielma kirjoitettiin todennäköisesti 1. vuosisadalla jaa. Kirjoittajasta ei olla päästy yksimielisyyteen, mutta hänestä käytetään nimeä Longinus tai Pseudo-Longinus. Tutkielman tekijäksi mainitaan useissa käsikirjoituksissa Dionysios Longinos, jota on pidetty samana kuin Kassios Longinosta. Hänen teoksissaan ei kuitenkaan esiinny yhtäläisyyksiä "Peri hypsouksen" kanssa. Teoksessa titteli esiintyy myös nimellä "Dionysioksen tai Longinoksen Peri hypsous". Ilmeisesti tekijästä ei ollut varmaa tietoa, kun säästynyt Codex P. käsikirjoitus kirjoitettiin. Dionysios saattaa viitata reetori ja historioitsija Dionysios Halikarnassolaiseen.
Tutkielma löydettiin uudelleen 1500-luvulla ja ensimmäinen editio siitä ilmestyi 1554, sekä myöhemmin vuonna 1555 ja 1569. Teoksen teki tunnetuksi Nicolas Boileau-Despréaux, joka käänsi sen ranskaksi 1674. Myöhemmin tutkielma käännettiin englanniksi; John Pultney vuonna 1680, Leonard Welsted vuonna 1712 (käännös Boileau'n ranskannoksesta) ja William Smith vuonna 1739 (jonka viides editio ilmestyi vuonna 1800). Tutkielman vaikutus myöhempien aikojen taideteorioihin on ollut huomattava jo 1500-luvulta alkaen ja 1800-lukuun saakka se painoi leimansa kaikkeen esteettiseen keskusteluun.
Suomeksi teoksen on kääntänyt O. E. Tudeer vuonna 1918 nimellä "Korkeasta tyylistä". Käännös kuitenkin vanhentui nopeasti oppisanaston kannalta.
Kyrenaika
Kyrenaika (, , Barqah) on maakunta Libyan rannikolla. Vuonna 630 eaa. perustettu kreikkalainen kolonia Kyrene antoi nimensä alueelle.
Termiä Pentapolis käytettiin myöhemmin Kyrenaikan synonyymina. Akemenidit valtasivat Kyrenaikan noin vuonna 513 eaa. Kyrenaikasta tuli kuitenkin myöhemmin itsenäinen. Kyrenaikaa kutsuttiin myös Pentapoliiksi koska siellä oli viisi tärkeää kaupunkia. Kyrenen lisäksi tärkeitä kaupunkeja olivat Barka, Euesperides, Kyrenen satamakaupunki Apollonia ja Taukheira.
Aleksanteri Suuren kuoleman jälkeen spartalainen palkkasotilas Thibron saapui Kyrenaikaan noin 7 000 palkkasotilaan kanssa. Kyrenestä ja Barkasta karkotetut pyysivät häntä apuun. Thibron valtasi aluksi Kyrenen sataman, ja pakotti kyreneläiset maksamaan lunnaita. Pian kyreneläiset pyysivät Egyptin satraapin Ptolemaios I:n apua. Tämä lähetti sotapäällikkö Ofellaan Kyrenaikaan. Thibronin kuoleman jälkeen vuonna 322 eaa. Kyrenaika liitettiin Ptolemaiosten Egyptiin. Ofellas hallitsi kuitenkin Kyrenaikaa itsenäisesti. Ofellas kuoli noin vuonna 208 eaa. Ptolemaiosten aikana perustettiin myös kuudes kaupunki Ptolemais.
Kyrenaika liitettiin Rooman valtakuntaan vuonna 96 eaa. Vuonna 78 eaa. se oli perustettu yhdeksi hallinnolliseksi provinssiksi yhdessä Kreetan kanssa. Siitä tuli senaatin provinssi vuonna 20 eaa.
Pentapoliin alue mainitaan apostoli Markuksen synnyinpaikkana ja seurakuntana Raamatussa Paavalin kirjeessä kolossalaisille (Kol.4:10) ja roomalaisille (Filemon 5:24 ja Timoteus 4:11) matkalla Aleksandriaan. Kristinusko levisi Pentapolikseen Egyptistä. Aleksandrian Koptinen ortodoksikirkko liitti alueen vaikutuspiiriinsä.
Islamilaiset arabit valtasivat Kyrenaikan, ja alueen nimi muutettiin Barkaksi vuosina 643–644 jaa.
Tripolitania, Kyrenaika ja Fezzan liitettiin Italian Libyan alueisiin vuonna 1934. Libyan valtion perustamisen jälkeen vuonna 1947, Kyrenaikasta tuli osa Libyan valtiota.
Tekninen tasatulos
Tekninen tasatulos (TD) on nyrkkeilyssä käytettävä termi ottelusta joka lopetetaan ennenaikaisesti ottelijan ollessa ottelukyvytön esimerkiksi haavojen tai vyön alle suuntautuneiden lyöntien vuoksi.
Tasatulos tuomitaan silloin kun ottelua edellä mainitussa tilanteessa on käyty alle neljä erää, eli niin että pistekortteja ei ole ehditty ottaa käyttöön. Jos pistekortit on ehditty ottaa käyttöön, ottelun voittaja ratkaistaan niiden perusteella ja tuloksesta käytetään nimitystä tekninen tulos.
Yön painajainen
Yön painajainen ("Play Misty for Me") on Clint Eastwoodin esikoisohjaus vuodelta 1971. Se kuvattiin 21 päivässä Eastwoodin kotikaupungissa Kalifornian Carmelissa. Eastwoodin ei alun perin pitänyt ohjata elokuvaa. Universalin vastaavan johtajan Lew Wassermanin ehto olikin se, että Eastwoodin hahmon pitäisi poiketa huomattavasti hänen aiemmista rooleistaan, mikä tapahtuikin.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Yön painajaisen" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Eastwood on radiojuontaja Dave Garver, joka pitää suosittua toivekappaleohjelmaa. Studioon soittaa usein Evelyn Draper -niminen nainen, joka sanoo eroottisella äänellä aina: "soita minulle Misty." Evelyn on pakkomielteisesti ihastunut Daveen ja hän haluaa tavata tämän. Hän järjestää tapaamisen, mutta Dave ei ole kiinnostunut suhteen aloittamisesta. Silloin Evelyn saa hermoromahduksen ja aikoo olla Daven kanssa vaikka väkisin. Pian hänen lähiomaistensa henget ovat uhattuna.
Kate Greenaway
Kate Greenaway (17. maaliskuuta 1846 – 6. marraskuuta 1901) oli englantilainen lastenkirjailija ja kuvittaja. Greenawayn kuvitusten idylliset lapsihahmot saavuttivat omana aikanaan suuren suosion. Hahmojen kuvitteellinen, 1700-luvun tyylistä ideoita ammentava vaatetus sai 1800-luvun lopulla aikaan uuden lastenvaatemuodin. Vuonna 1955 Greenawayn kunniaksi perustettiin englanninkielisten lasten- ja nuortenkirjojen kuvittajille suunnattu kuvittajapalkinto Kate Greenaway -mitali.
Kate Greenaway syntyi Hoxtonissa, Lontoossa, ristimänimenään Catherine. Tätä nimeä hänestä ei kuitenkaan koskaan käytetty. Hänen isänsä John Greenaway oli painokuvien kaivertaja. Pian tyttärensä syntymän jälkeen hän sai tehtäväkseen kaivertaa Dickensin tarinoiden uuden laitoksen kuvitukset. Saadakseen työrauhan John Greenaway lähetti perheensä Lontoosta maaseudulle – joskin turhaan, sillä lopulta tilauksen tehnyt yritys päätyi konkurssiin ja hänen työnsä meni hukkaan. Joka tapauksessa Kate Greenaway vietti äitinsä ja sisarustensa kanssa kaksi vuotta lapsuudestaan sukulaisten luona Rollestonin kylässä Nottinghamshiressä. Rollestonin kylä maatöineen, hivenen vanhanaikaisine pukuineen ja vehreine luontoineen teki tyttöön suuren vaikutuksen ja vaikutti merkittävästi hänen myöhempään taiteeseensa.
12-vuotiaana Greenaway aloitti ensimmäiset taideopintonsa National Course of Art Instructionissa. Myöhemmin hän jatkoi opintojaan South Kensingtonin Female School of Artissa sekä Slade Schoolissa. Greenawayn töitä oli ensimmäisen kerran näytteillä hänen ollessa 22-vuotias. Ensimmäiset maksetut työt olivat joulu- ja ystävänpäiväkortteja sekä kirjankuvituksia. Joitakin mustavalkoisia kuvituksia kaiversi painettavaksi hänen isänsä. Jo varhaisissa töissään Greenaway alkoi kehitellä omia vaatemallejaan. Hän piirsi yleensä elävästä mallista ja ompeli itse mallien vaatteet.
Kuningas lähtee Ranskaan
Kuningas lähtee Ranskaan, Kronikka musiikkiteatterille tulevan jääkauden ajasta on Aulis Sallisen kolminäytöksinen ooppera. Sallinen sävelsi oopperan vuonna 1983, ja sen kantaesitys oli Savonlinnan oopperajuhlilla 1984. Teos oli yhteistilaus Covent Gardenin kuninkaalliseen oopperan sekä BBC:n kanssa. Oopperaa on esitetty myös Kielissä Saksassa ja Santa Fessä Yhdysvalloissa.
Oopperan tarina sijoittuu keskiajalle. Englantiin tulee jääkausi, ja kuningas, hänen naisensa, pääministerinsä sekä armeijansa pakenevat Ranskaan.
Carole Caldwell Graebner
Carole Caldwell Graebner (24. kesäkuuta 1943 – 19. marraskuuta 2008) oli yhdysvaltalainen tennispelaaja. Hän kuului naisten nelinpelin voittajapariin Yhdysvaltain (1965) ja Australian (1966) avoimissa. Vuonna 1964 hän pääsi Yhdysvaltain avoimissa myös kaksinpelin finaaliin, jossa kuitenkin hävisi Maria Buenolle.
Caldwell Graebner kuului myös Yhdysvaltain Fed Cup -joukkueeseen. Hän kuoli 65-vuotiaana syöpää sairastettuaan.
Chocolate Factory
Chocolate Factory on R&B -artisti R. Kellyn seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2003. Albumin tuotti Jive Records.Hyvän myynnin ansiosta albumista julkaistiin "Loveland" special edition, jossa on alkuperäisen CD-levyn lisäksi bonus CD.Albumi sisälsi seuraavan kiitos-tekstin faneille:
Erwin Dreger
Erwin Dreger (14. kesäkuuta 1915 Hannover – 20. maaliskuuta 1942 Martinewka) oli saksalainen sotilas, arvoltaan vääpeli.
Paul Carell kertoo Dregeristä seuraavasti:
Saksan 3. panssaridivisioona taisteli Neuvostoliiton talven 1941–1942 vastahyökkäyksen aikana Izjumin murtokohdan eteläreunassa. Dreger kuului divisioonaan 3. jalkaväkirykmentin 1. komppaniaan.
Vääpeli Dreger vastasi 15 miehen kanssa kaksi kilometriä pitkästä rintamasta Nepokrytajan kaistalla. Tämän pitkän kaistan puolustaminen onnistui vain harvinaisella taktiikalla, jonka Dreger oli itse kehittänyt. Jokainen mies oli aseistautunut konekiväärillä, joka oli mahdollista, koska aseet olivat sotasaalista. Lisäksi kolme ylimääräistä konekivääriä oli varastossa. Maastoon ja tukikohtana olleeseen kylään varastoitiin paljon sotasaaliina saatuja panosvöitä. Näin jokainen mies toimi yksin ilman normaalia apumiestä, jonka tehtävänä oli hakea ammuksia. Miehet oli ryhmitetty laajaan puolikaareen, jossa oli lisäksi syviä porrastuksia. Taktiikka vaati miehiltä rautaisia hermoja.
Rintamasuunta oli metsikköön, josta venäläiset hyökkäsivät joka kerta uudestaan. Juuri tässä kohtaa kaistaa venäläiset yrittivät läpimurtoa 17. maaliskuuta 1942. Tätä ei kuitenkaan 3. panssaridivisioona tiennyt. Venäläiset aloittivat hyökkäyksen klo 10.30 pataljoonan voimalla. Dregerin miehet odottivat kunnes venäläiset olivat 50 metrin päässä, jolloin Dreger antoi tulikomennon ampumalla itse. Hän oli oman konekiväärinsä kanssa puolikaaren syvimmässä pisteessä.
Sattumalta vihollisen hyökkäys oli suuntautunut tarkalleen puolikaaren keskelle, joten sitä vastaan saatettiin keskittää monen konekiväärin tuli, ja puolustautuminen oli helppoa. 20 minuutissa venäläiset oli lyöty ristitulessa. Tappiot olivat valtavat, kun samaan aikaan Dreger ei menettänyt yhtäkään miestä.
Tunnin päästä vihollinen yritti tuhota suunnatulla tykistötulella Dregerin miesten asemat, mutta he olivat taktiikan mukaisesti siirtyneet jo uusiin asemiin ja tykistökeskitys oli tehoton. 14 tunnin aikana venäläiset hyökkäsivät viisi kertaa, mutta joka kerta tulos oli sama. Vihollispataljoonien hyökkäys pysäytettiin. Dregerin miehet kestivät vaikka vihollisella oli satakertainen ylivoima.
Kolme päivää myöhemmin Dreger kuoli. Aikaisemmin hän oli joutunut vetäytymään tukikohtana olleesta kylästä. Dreger yritti löytää miehilleen suojan ja lämpimän paikan 30 asteen pakkasessa. Hän yritti vallata läheisen kolhoosin, mutta häneen osui luotisuihku vihollisen konekivääristä. Miehet saivat haavoittuneen Dregerin turvaan, mutta hän kuoli. Hänen viimeiset sanansa olivat: ”Kuunnelkaa miehet, kohta koputetaan!”
Karl Robert Malmström
Karl Robert Malmström (16. maaliskuuta 1830 Turku – 21. toukokuuta 1900 Antrea) oli suomalainen, ruotsinkielinen pappi ja runoilija.
Malmströmin vanhemmat olivat kauppias Gustaf Malmström ja Maria Lindgren. Hän kävi Turun triviaalikoulua ja lukiota, pääsi ylioppilaaksi 1851 ja hänet vihittiin papiksi 1854. Malmström oli Turun kaupungin sairashuoneen saarnaajana 1858–1874 ja kehruuhuoneen saarnaajana 1861–1876. Tämän jälkeen hän oli Turun 2. kappalaisena 1874–1883 sekä Antrean kirkkoherrana 1883–1900. Hän pakinoi Åbo Underrättelser-lehdessä nimimerkillä "Ali" vuosina 1876–1883. Malmström sai rovastin arvon 1885.
Malmström kirjoitti runoja juhlatilaisuuksiin, ja hänen runonsa saivat vaikutteita Zacharias Topeliuksen runoista.
Malmström oli naimisissa vuodesta 1857 Lucina Konstantia Ingeborg Walleniuksen (1832–1919) kanssa. Heidän lapsiaan olivat Teknillisen korkeakoulun mekaniikan professori Paul Rurik Bruno Malmström (1872–1919) ja taidemaalari Tyra Malmström (1875–1928).
Shun Hing Square
Shun Hing Square on antenneineen laskettuna 384 metriä korkea pilvenpiirtäjä Shenzhenin kaupungissa, Kiinassa. Se on kattokorkeudeltaan 324,8 metriä korkea ja antennikorkeudeltaan 384 metriä. Se on Kiinan yhdeksänneksi korkein rakennus. Se on myös Kiinan korkein teräksestä tehty rakennus, sillä muut Kiinassa Shun Hing Squarea korkeammat rakennukset on rakennettu pääosin betonista.
Shun Hing Squaressa on 66 maan päällistä kerrosta ja kolme kerrosta, jotka sijaitsevat maan alla. Rakennus on muodoltaan hyvin omaperäinen. Sen suunnittelusta vastasi arkkitehtitoimisto K.Y. Cheung Design Associates. Rakennuksen rakentaminen aloitettiin vuonna 1993 ja se valmistui vuonna 1996.
Shun Hing Squaressa on 36 hissiä ja sen lattiapinta-ala on 280 000 neliömetriä.
Jalutorovsk
Jalutorovsk () on kaupunki Tjumenin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Irtyšiin laskevan Tobol-joen rannalla 75 kilometriä Tjumenista kaakkoon. Kaupungin läpi kulkee Tjumenin ja Omskin välinen rautatie (Jalutorovskin asema). Asukkaita on 37 700 henkeä (vuonna 2010).
Vuonna 1639 entisen tataarilinnakkeen Javlu-Turin paikalle perustettiin venäläinen linnoitus. Vuonna 1782 siitä tuli Tobolskin lääniin kuuluneen Jalutorovskin kihlakunnan keskus. Kaupungin taloudellinen merkitys jäi kuitenkin vähäiseksi. 1800-luvulla sinne karkoitettiin tunnettuja dekabristeja.
Nykyään Jalutorovskissa on lähinnä elintarvike- ja rakennustarviketeollisuutta. Kaupungissa toimii karkoitetuille dekabristeille omistettu museo. Jalutorovskissa on syntynyt kuuluisa liikemies ja mesenaatti Savva Mamontov.
Juhnov
Juhnov () on kaupunki Kalugan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Okan sivujoen Ugran rannalla 85 kilometriä Kalugasta luoteeseen. Kaupunki on Juhnovin piirin keskus. Asukkaita on 7 000 henkeä (vuonna 2008).
Juhnov tunnetaan 1500-luvulta lähtien. Vuonna 1796 siitä tuli Smolenskin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Nykyisin se on maatalousalueen keskus, jossa on lähinnä elintarviketeollisuutta.
Maastohiihdon maailmancup 2008–2009
Maastohiihdon maailmancup 2008–2009 oli historian 28. virallinen maailmancup-kausi. Se alkoi 22. marraskuuta 2008 Jällivaarassa, Ruotsissa ja päättyi 22. maaliskuuta 2009 Falunissa, Ruotsissa.
Liljakasvit
Liljakasvit (Liliaceae) ovat yksisirkkaisiin, liljamaisten kasvien (Liliales) lahkoon kuuluva kasviheimo.
Liljakasveilla on ehytlaitaiset, useimmiten silposuoniset lehdet, ja niiden kukissa on yleensä kolmella jaollinen määrä terälehtiä. Monilla heimon kasveilla on maavarsi tai sipuli. Jotkin heimon kasvit ovat tyypillisiä varjokasveja, ja niillä on leveät lehdet, mehevät hedelmät, selvä maavarsi ja pienet vaatimattomat kukat. Toiset taas kasvavat aurinkoisilla paikoilla, ja niillä on kapeat lehdet, suuret kirkasväriset kukat ja usein maan pinnassa sipuli.
Liljakasvien heimoon kuuluu monia näyttävien kukkiensa vuoksi suosittuja koristekasveja kuten liljat ja tulppaanit. Lilja ("Fleur de lis") on vanhastaan myös heraldiikassa tärkeä symboli.
Monet heimon kasvit ovat myrkyllisiä ja voivat syötyinä aiheuttaa vakavia komplikaatioita. Erityisesti kissat sairastuvat niistä herkästi.
Liljakasvien heimo käsitettiin aikaisemmin huomattavasti nykyistä laajemmaksi ja siihen luettiin myös suuri joukko kasveja, jotka nykyään luetaan jopa toisiin lahkoihin. Kasvien geneettinen tutkimus on kuitenkin johtanut siihen, että niiden tieteellistä luokitusta on ollut muutettava. Omiksi heimoikseen katsotaan nykyisin mm. seuraavat, joihin kaikkiin kuuluvat kasvit on aikaisemmin luettu liljakasveihin:
Näistä heimoista "Smilaceaeae" on nykyisten tutkimusten mukaan läheisintä sukua liljakasveille.
Joidenkin tutkijoiden mukaan myös "Calochortus"-suku ja muutamat muut sille läheiset suvut olisi luokiteltava omaksi heimokseen "Calochortaceae" (seuraavassa alaheimo Calochortoideae).
Liljakasvien heimon oletetaan kehittyneen 58 miljoonaa vuotta sitten paleoseenikauden alkuvaiheessa.
Liljakasvien heimoon kuuluvat 19 sukua ja 610 lajia jaetaan kolmeksi alaheimoksi:
1. Lilioideae Eaton. Alaheimo käsittää 11 sukua ja 595 lajia lauhkeassa vyöhykeessä, erityisesti Pohjois-Amerikassa ja Itä-Aasiassa. Alaheimossa on kaksi tribusta:
2. Calochortoideae Dumortier. Joillakin lajeilla on putkiloita varressa, joillakin lehdet tupellisia, joillakin on silposuonitus varkkosuonituksen sijaan, eräillä kehän ulkokiehkura on verhiömäinen ja eräillä on sikiäimessään laitaistukat. Kehälehdet ovat tavallisesti vaihtelevassa määrässä hapsuisia; mesiäiset enemmän tai vähemmän pussimaisia; kota liiteluomainen, siemenet vaihtelevasti litistyneitä. Alaheimossa on kaksi sukua ja 85 lajia Itä-Aasian ja Pohjois-Amerikan itäosan lauhkeilla alueilla. Mariposaliljat ("Calochortus", 65 lajia) ovat sipulikasveja; konnanliljoilla ("Tricyrtis", 20 lajia) on kaksi kukan esilehteä.
3. Streptopoideae Reveal. Lehtikanta tuppimainen; siemenet vaihtelevissa määrin pyöreitä, juovaisia. Kolme sukua, 15 lajia pohjoisessa lauhkeassa vyöhykkeessä, erityisesti Itä-Aasiassa ja Pohjois-Amerikan itä- ja länsiosassa. Suvussa "Scoliopus" kukan kehäkiehkurat ovat hyvin erilaiset ja heteitä on kolme.
Liljakasveihin luetaan nykyisin seuraavat suvut:
Jurjuzan
Jurjuzan () on kaupunki Tšeljabinskin alueen Katav-Ivanovskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Uralin länsirinteellä, Kaman vesistöön kuuluvan Jurjuzan-joen varrella 294 kilometriä Tšeljabinskista länteen. Kaupungin läpi kulkee Vjazovajan ja Katav-Ivanovskin välinen rautatie (Jurjuzanin asema). Asukkaita on 12 600 henkeä (vuonna 2010).
Kaupunki on saanut alkunsa vuonna 1758 perustetusta rautatehtaasta, joka toimi vuoteen 1908 saakka. Vuonna 1829 paikkakunnalla tapahtui yksi 1800-luvun alun suurimmista talonpoikaiskapinoista. Kaupunki Jurjuzanista tuli vuonna 1943. Se on tunnettu lähinnä neuvostoaikana valmistetuista samannimisistä jääkaapeista.
Hanna Rönnberg
Johanna (Hanna) Sofia Rönnberg (16. huhtikuuta 1862 Hämeenlinna – 9. lokakuuta 1946 Helsinki) oli suomenruotsalainen taidemaalari ja kirjailija.
Rönnbergin äiti oli Emilia Sofia Stenvall ja isä ilmeisesti faktori Johan Rönnberg. Rönnberg kävi tyttökoulun ja opiskeli sitten Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1875–1881 sekä Tukholman taideakatemiassa 1881–1885. Hän opiskeli vielä myöhemmin Pariisissa Académie Julianissa 1887–1889 sekä Académie Colarossissa useaan otteeseen 1890- ja 1920-luvuilla.
Rönnberg julkaisi lyhyitä artikkeleita päivälehdissä jo 1880-luvulla ja julkaisi ensimmäisen kirjansa "Från Ålands skär" vuonna 1899. Hän toimi Hemma och Ute -lehden toimittajana 1910–1917.
Rönnberg maalasi impressionistisia maisemamaalauksia viettäessään kesiään 1880-luvulla Ahvenanmaan Jomalassa Önningebyn taiteilijasiirtokunnassa. Tämä ulkoilmamaalausta harrastanut suomalais-ruotsalainen taiteilijayhteisö syntyi 1886 Victor Westerholmin kesäasunnon ympärille. Yhteisöön kuuluivat Rönnbergin ja Westerholmin ohella muun muassa Elin Danielson-Gambogi, Eva Topelius, Dora Wahlroos, J. A. G. Acke ja Edvard Westman.
Hänet on haudattu Kulosaaren hautausmaalle.
Ferdinand Bie
Ferdinand Reinhardt Bie (16. helmikuuta 1888 – 9. marraskuuta 1961) oli norjalainen yleisurheilija, viisiottelun olympiavoittaja Tukholmassa 1912.
Bie sai alkuperäisissä tuloksissa hopeaa. Kultamitalisti oli Jim Thorpe, joka oli täysin ylivoimainen voitettuaan neljä lajia viidestä ja oltuaan keihäänheitossa toinen. Bie hyppäsi kilpailuissa pituutta 685, heitti keihästä 46,45, juoksi 200 metriä aikaan 23,5, heitti kiekkoa 31,79 ja juoksi 1 500 metriä aikaan 5.07,8. Sijapistejärjestelmä antoi Thorpelle kuusi pistettä ja toiseksi tulleelle Bielle 16. Pronssimitalisti James Donahue sai 24 pistettä, joten Bie sai hopeaa varsin selvällä erolla.
Seuraavana vuonna Jim Thorpen todettiin kuitenkin pelanneen baseballia ammattilaisena ennen voittojaan ja hänet diskvalifioitiin. Bie julistettiin olympiavoittajaksi. Hän oli kuitenkin haluton hyväksymään hänelle myönnettyä kultamitalia ja piti Thorpea edelleen kisan voittajana. Thorpen mitalit palautettiin 1982 ja hänet julistettiin olympiavoittajaksi yhdessä Bien kanssa.
Bie kilpaili olympialaisissa myös kymmenottelussa, mutta keskeytti, sekä pituushypyssä, jossa sijoittui yhdenneksitoista. Bie oli n. 176 cm pitkä ja painoi n. 75 kg.
Bie voitti Norjan mestaruuden pituushypyssä 1910 ja 1917 sekä 110 metrin aitajuoksussa 1910.