hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Arusaaret
Arusaaret (indonesiaksi Kepulauan Aru) on 95 saaren ryhmä Indonesian itäosassa Arafuranmeressä. Suurin saarista on Tanahbesar, mutta tärkein satama Dobo on läheisellä Wamarin saarella. Saarten yhteenlaskettu pinta-ala on 8 563 km². Korkeinkin kohta on vain 240 metriä merenpinnan yläpuolella. Arusaaret löydettiin 1606.
Saaret sijaitsevat Australian-Uuden-Seelannin mannerlaatalla, ja niihin oli maayhteys jääkauden aikana. Niinpä ne muistuttavat kasvillisuudeltaan ja eläimistöltään lähinnä Uutta-Guineaa. Tyypillisinä Uuden Guinean lajeina Arusaarten lajistoon kuuluvat mm. kypäräkasuaari, kruunukyyhky sekä pussimäyrä. Saarten pinnanmuodot ovat yleisesti ottaen matalia mutta maasto on mäkistä ja kasvillisuus vaihtelee sademetsän, savannin ja mangrovesuon välillä. Saaria erottavat toisistaan kapeat salmet, joita kapeutensa takia on perinteisesti kutsuttu joiksi.
Arusaarten väestö on lähinnä malaijien ja papualaisten sekoitusta ja pääuskonto on kristinusko, joskin saarilla on myös muslimivähemmistö. Arusaarilla puhuttuja kieliä ovat barakai, batuley, dobel, karey, koba, kola, kompane, lola, lorang, manombai, mariri, itä taranga, länsi taranga ja ujir. Nämä kaikki kuuluvat austronesialaisiin kieliin. Saarten pääelinkeino on pitkään ollut helmien viljely. Maataloustuotteista merkittäviä vientituotteita ovat saagopalmu, kookos, tupakka, kilpikonnankuoret ja paratiisilinnun sulat.
Antti Wirman
Antti ”Warman” Wirman (s. 20. heinäkuuta 1982) on suomalainen kitaristi.
Wirman opiskeli kitaransoittoa Espoon pop- ja jazzopisto Ebelissä. Hän soitti vuodesta 1997 lähtien perustamassaan Wisard-yhtyeessä, joka vaihtoi vuonna 2001 nimekseen Craydawn. Craydawnin ohella hän soittaa myös Battagiassa, ja kesällä 2005 hän esiintyi cover-yhtye Metal Heartissa, joka soitti 1980-luvun metalliklassikoita. Vuoden 2008 alussa Wirman liittyi The Scourger -yhtyeeseen.
Wirmanin vanhempi veli Janne Wirman on tunnettu Children of Bodomista. Veljekset ovat soittaneet yhdessä Jannen perustamassa Warmen-yhtyeessä. Wirman on vieraillut myös Kotipellon "Coldness"-albumilla (2004). Toukokuussa 2015 Wirman liittyi Children of Bodomiin sessiojäseneksi korvaamaan yhtyeen jättäneen Roope Latvalan kesän 2015 esiintymisten ajaksi.
Amia
Amia ("Amia calva") on amiakalojen lahkon ("Amiiformes") ainoa nykyisin elävä laji. Lahkoon kuuluvien lajien fossiileja on löydetty permikaudelta.
Se voi kasvaa metrin mittaiseksi ja painaa seitsemän kiloa. Vartalo on pitkä ja vankka, pää kartiomainen ja suu iso. Koiraat ovat pienempiä ja lyhytikäisempiä kuin naaraat. Selkäpuoli on tumman oliivinvihreä, vatsapuoli vaaleampi.
Amia elää Yhdysvaltojen hitaasti virtaavissa rehevissä sisävesissä.
Amiat ovat kaikkiruokaisia opportunisteja, joille maistuvat kalat, sammakot ja äyriäiset. Jos happipitoisuus on pieni, amiat voivat hakea pinnasta ilmakuplia uimarakkoonsa, joka toimii alkeellisena keuhkona. Urheilukalastajat pitävät lajia roskakalana.
Minh Thai
Minh Thai on vietnamilais-yhdysvaltalainen henkilö, joka teki Rubikin kuution ratkaisemisen virallisen maailmanennätyksen 22,95 sekuntia Rubikin kuution ratkaisemisen maailmanmestaruuskilpailuissa Budapestissa 5. kesäkuuta 1982.
Vesimelonit
Vesimelonit ("Citrullus") on kurkkukasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Sen jäsenet voi erottaa meloneista siementen sijainnin perusteella: Melonit ovat yleensä vesimeloneita kiinteämpiä, ja niissä siemenet sijaitsevat hedelmän keskellä. Vesimeloneissa siemenet ovat tasaisesti jakautuneet koko hedelmälihaan.
Leyan Lo
Leyan Andrew Lo (s. 24. marraskuuta 1985) on yhdysvaltalainen opiskelija, joka pitää hallussaan Rubikin kuution ratkaisemisen maailmanennätystä 11,13. Hänen hallussaan on myös sokkona ratkaistun kuution ennätysulos 1.28,82.Maailmanennätys syntyi "Caltech Winter competition" -kilpailussa vuonna 2006. Vaikka Lo teki maailmanennätyksen, voitto meni 15-vuotialle Shōtarō Makisumille, koska tulos määräytyi viiden suorituskerran kolmen parhaan ajan keskiarvon perusteella.
Lo kuuluu "Caltech's Rubik's Cube Club" -seuraan. Hän opiskelee Kalifornian teknillisessä korkeakoulussa.
Nathan Ellington
Nathan Robert Ellington (s. 2. heinäkuuta 1981 Bradford, West Yorkshire) on englantilainen jalkapalloilija, joka pelaa Englannin toiseksi ylimmällä sarjatasolla mestaruusarjassa West Bromwich Albionissa.
Nathan aloitti uransa amatöörijoukkue Walton & Hershamissa, josta siirtyi myöhemmin Bristol Roversiin. Helmikuussa 2003 Wigan osti hyökkääjän 1,2 miljoonalla punnalla. Wiganissa hän voitti mestaruussarjan maalikuninkuuden 24 osumalla kaudella 2004-2005. 16. elokuuta 2005 hän siirtyi nykyiseen seuraansa West Bromwichiin 3 miljoonalla punnalla.
Aino Kontula
Aino Marjatta Kontula (s. 27. huhtikuuta 1941 Pertunmaa) on raisiolainen entinen peruskoulun lehtori ja kirjailija. Hän opetti biologiaa ja maantietoa 30 vuoden ajan raisiolaisessa Vaisaaren koulussa, kunnes jäi syksyllä 2001 eläkkeelle.
Suurta huomiota herättäneen "Rexi on homo ja opettajat hullui!" Kontula julkaisi vuonna 2006. Teos on fiktiivinen ja kuvaa yhden vuoden ajan peruskoulun elämää opettajan näkökulmasta käsin. Kirjan perustana Kontula on käyttänyt vuosina 1998–2001 tekemiään muistiinpanoja sekä yleistä elämänkokemustaan. Hänen mukaansa kirjan kuvaama oppilaitos ei kuitenkaan ole Vaisaaren koulu, vaikka kirjassa esiintyvät paikannimet ovat todellisia ja Vaisaaren koulun entiset ja nykyiset opettajat ja oppilaat ovat tunnistettavissa.
"Rexi on homo ja opettajat hullui!" antaa opettajan työstä sekä kouluyhteisöstä silottelemattoman ja paikoin raadollisenkin kuvan. Romaanin on kustantanut Ajatus Kirjat. Vuonna 2007 ilmestyi Kontulan toinen kirja "Ei eläinkokeita – käyttäkää mopoja!", jossa peruskoulua tarkastellaan seitsemättä luokkaa käyvän pojan näkökulmasta.
Kontula on kirjoittanut myös puolifiktiivisen kirjan "Herra Rehtori" (Ajatus 2009) Vaisaaren koulun pitkäaikaisesta, voimakastahtoisesta rehtorista Antti Tuomisesta, joka piti yläastelaisia tiukassa otteessaan 1970-luvulta alkaen.
"Opettajan selviytymisoppi – Vinkkejä vanhemmille" (2010) on Kontulan ensimmäinen tietokirja.
Ville Keskilä
Ville Keskilä (s. 12. lokakuuta 1973 Raisio) on suomalainen näyttelijä. Hänen tunnetuin roolinsa on Teemu Luotolan rooli TV1:n "Kotikatu"-sarjassa, jossa hän näytteli sarjan alusta aina sen loppuun saakka. Keskilä on käynyt Pernon ilmaisutaitopainotteisen lukion, jonka jälkeen hän on valmistunut näyttelijäksi Nätystä.
Elokuvien ja television lisäksi Keskilä on näytellyt muun muassa Turun kaupunginteatterissa, Äänekosken Hietamalan kesäteatterissa, Kirjurinluodon kesäteatterissa, Kansallisteatterissa ja Helsingin Kaupunginteatterissa.
Iisalmen rautatieasema
Iisalmen rautatieasema (, ) on rautatieasema Suomen rataverkolla Iisalmen kaupungissa Pohjois-Savon maakunnassa. Iisalmi on risteysasema, joka sijaitsee rataosien , ja risteyskohdassa. Aseman etäisyys Helsingin päärautatieasemalta on 550,4 ratakilometriä.
Liikenteenohjaustoiminnot hoitaa ympärivuorokautisesti paikallinen junasuorittaja. Hän myös samalla kauko-ohjaa Iisalmi–Kontiomäki-rataosuuden liikennettä ja myy junalippuja. Iisalmessa on WSSB GsII 63 -tyyppinen releasetinlaite. Releasetinlaite on vanha ja käyttöikänsä loppupuolella.
Raiteelta 1 liikennöidään Ylivieskan taajamajunia. Raide 2 ei ole käytössä. Raiteelta 3 liikennöidään sekä Kuopion että Kajaanin suuntaan.
Iisalmen III luokan tyyppipiirustusten mukaan rakennetun asemarakennuksen on suunnitellut rautatiehallituksen arkkitehti Bruno Granholm. Rakennus on rakennettu vuosina 1900–1902, ja sitä on laajennettu vuosina 1904 sekä 1930.
Asema-alueen rakennukset muodostavat kulttuurihistoriallisesti merkittävän rakennusryhmän. Alueella sijaitsevat asemarakennus, veturitallit, makasiinit sekä vesitorni ovat Iisalmen aseman alkuperäisiä rakennuksia. Lisäksi asemapuiston alueella sijaitsee rautatieläisten puisia asuinrakennuksia. Asuinrakennuskokonaisuuteen kuuluvat muun muassa rakennusmestarin, asemapäällikön ja ratamestarin asuinrakennukset sekä niiden piharakennukset. Asemapuiston reunalla sijaitsevat myös kaksikerroksiset, vuonna 1926 rakennetut asuinrakennukset sekä yksikerroksinen asuinkasarmi vuodelta 1901. Alueen rakennuskantaan kuuluvat myös pommisuoja sekä vuodelta 1945 peräisin oleva jälleenrakennuskauden rakennus.
Esko Jurvelin
Esko Olavi Jurvelin (s. 23. tammikuuta 1935) on oululainen tenori ja laulunopettaja. Hän on opettanut useita suomalaisia oopperalaulajia ja alan harrastajia. Tunnetuimpia hänen oppilaistaan ovat Aki Alamikkotervo, Hannu Jurmu, Anna-Maria Jurvelin, Jyrki Anttila, Tuomas Katajala, Lassi Virtanen, Jarmo Ojala ja Petrus Schroderus. Toukokuussa 2015 tasavallan presidentti myönsi Jurvelinille director musices -arvonimen.
Jurvelin lauloi Suomen Kansallisoopperan solistina 1963–1967. Hänen roolejaan olivat muun muassa nimiosa Gounod’n Faustissa, Arturo Donizettin oopperassa Lucia di Lammermoor, Tamino Mozartin Taikahuilussa, Nemorino Donizettin Lemmenjuomassa, Fenton Verdin Falstaffissa, toinen poika Wolf-Ferrarin Il campiellossa ja Andres Bergin Wozzeckissa.
Jurvelinin ansiosta suomalaisen klassisen laulutaiteen opetusta on ollut mahdollista saada muuallakin kuin Sibelius-Akatemiassa. Hän aloitti tuntiopettajana vuonna 1967 ja jäi eläkkeelle Oulun konservatorion laulun yliopettajan virasta vuonna 1998.
Esko Jurvelinin lauluoppilaat ry järjestää konsertteja Oulun seudulla, muun muassa vuosittain 21.12. perinteisen Tuomaanpäivän joulukonsertin.
Osvaldo Dorticós Torrado
Osvaldo Dorticós Torrado (17. huhtikuuta 1919 Cienfuegos, Kuuba — 23. kesäkuuta 1983 Havanna, Kuuba) oli kuubalainen lakimies, poliitikko ja maansa kommunistisen hallinnon toinen presidentti.
Osvaldo Torrado syntyi keskiluokkaiseen perheeseen jossa isä oli ammatiltaan sokerinviljelijä. Noin 20-vuotiaana hän kirjautui sisään Havannan yliopistoon lukemaan lakitieteitä. Yliopistosta valmistuttuaan hän ennen varsinaisen poliittisen uransa alkua ja vallankumousta toimi lakimiehenä saavuttaen laajalti arvonantoa ja mainetta juristina.
Jo nuorena opiskelijana ja myöhemmin toimiessaan tunnettuna lakimiehenä Torrado tunsi sympatioita Neuvostoliiton kommunistista hallintoa kohtaa. Hän mm. toimi aktiivisesti Fidel Castron johtamassa vallankumousliikkeessä, vuonna 1957 muun muassa maanalaisten vallankumousjoukkojen johtajana kotikaupunkinsa alueella. Tämän poliittisen aktiivisuutensa seurauksena diktaattori Fulgencio Batistan johtama miliisi pidätti hänet ja hänet tuomittiin vankeuteen. Hän kuitenkin karkasi jo vuoden jälkeen vankilasta ja pakeni Meksikoon. Hän oli ensimmäisiä koulutettuja ihmisiä, jotka palasivat Kuubaan kun Castro kaappasi vallan vuonna 1959.
Palattuaan maahansa hän toimi lyhyen aikaa maansa oikeusministerinä ja tässä toimessaan hän merkittävästi edesauttoi maansa uuden poliittisen järjestelmän organisoinnissa. Edellisen presidentin Manuel Urrutia Lleón erottua virastaan 16. toukokuuta 1959 häntä pidettiin Castron kannalta luotettavimpana vaihtoehtona ja hänet nimettiin maan uudeksi presidentiksi.
Osvaldo Torrado toimi Kuuban presidenttinä vuodesta 1959 aina vuoteen 1976 saakka. Presidenttinä Torradoa pidettiin ulkomaailman silmissä pitkälti vain maan kommunistisen hallinnon keulakuvana ja julkisivuna. Tästä huolimatta hänellä oli lakimiestaustansa ansiosta laajalti vaikutusvaltaa laki- ja talousasioista päättävissä hallintoelimissä. Presidenttikaudellaan hän muun muassa vuosien 1965 ja 1966 välisenä aikana toimiessaan talousasioista päättävän keskustoimikunnan jäsenenä pitkälti uudelleenorganisoi maansa talousjärjestelmän. Vuonna 1976 maahan luotiin uusi perustuslaki ja presidentiksi nousi Fidel Castro, Torrado taas nimettiin maan valtioneuvoston jäseneksi ja varapääministeriksi.
Osvaldo Torrado teki itsemurhan kotonaan 1983. Itsemurhan taustalla olivat muun muassa hänellä itsellään todettu vaikea selkäydinsairaus sekä vakava masennus seurauksena naisystävän hiukan aiemmin sattuneesta kuolemasta.
Kuori (albumi)
Kuori on industrial metal -yhtye Ruoskan ensimmäinen albumi. Se levytettiin vuosina 2001–2002. Kuorelta on tehty 2 musiikkivideota; Henrik Mennanderin ohjaama Kiroan, sekä Santtu Särkäksen ohjaama Epilogi.
Takatukka
Takatukka eli niskatukka eli mulletti on nimitys hiustyylille, joka on takaa pitkä mutta sivuilta ja edestä lyhyt. Erityisesti hiustyyli oli suosittu 1980-luvulla, mutta se tullut uudelleen muotiin joissakin piireissä nykyaikana, esimerkiksi jääkiekkoilijoiden keskuudessa. Takatukan ajatus tiivistetään usein lauseeseen ”bisnes edessä, juhlat takana”. Myös nimitys lätkätukka tunnetaan.
Hiustyyliä käyttivät jo 1800-luvulla kalastajat, jotka kasvattivat takatukan lämmikkeeksi. Sana "mullet" viittaakin mullo-kalaan. Nimi mainittiin 1967 Paul Newmanin elokuvassa "Lannistumaton Luke", jossa pitkätukkaisista etelävaltiolaisista käytettiin nimeä "mulletheads". Lopullisesti nimi yleistyi 1995 "Grand Royal" -aikakauslehden artikkelista, jossa takatukkaa nimitettiin kaikkein rumimmaksi kampaukseksi.
Heinäkuussa 2010 Iranin islamilainen hallinto asetti uusia hiustenhoitomääräyksiä maan miespuolisille kansalaisille. Uudet määräykset täydentävät olemassa olevia rajoituksia, jotka koskevat naisten pukeutumista ja ehostautumista. Määräyksiin lukeutui myös takatukan kielto. Uusi takatukkakielto on yksi Iranin käyttöönottamista toimenpiteistä "länsimaisen kulttuurivyöryn torjumiseksi". Maan hallitus aikoo edistää islamilaisia kampauksia, jotka esiteltiin vuoden 2010 siveellisyysmessuilla.
Lapsuuteni luuserina
Lapsuuteni luuserina ("Everybody Hates Chris") on yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, jota tehtiin vuosina 2005–2009. Sarjaa käsikirjoittivat kuuluisa koomikko Chris Rock sekä Ali LeRoi. Tarina perustuu Rockin lapsuuteen ja sijoittuu 1980-luvun alkuun. Päätähtenä, nuorena Chris Rockina, nähtiin lapsinäyttelijä Tyler James Williams. Suomessa sarjaa esitti Nelonen.
Kivesvaara
Kivesvaara on 294,7 metriin merenpinnasta kohoava vaara Paltamon kunnassa, Oulun läänissä. Sen läheisyydessä sijaitsevat Kivesjärven kylä ja asema. Valtatie 22 sivuaa Kivesvaaraa muutaman kilometrin etäisyydellä. Kivesvaaran itärinteiltä löytyi vuonna 1968 hiilikondriitista muodostunut meteoriitti. Kivesvaaralla on myös ollut laskettelukeskus. Jouni Palosaari osti 1990-luvun alussa rinnekeskuksen kaluston ja siirsi sen Leville Kittilään.
CamelCase
CamelCase tai CamelCaps on termi, jolla viitataan tapaan kirjoittaa useista sanoista koostuvat hypertekstilinkit (eräissä wikeissä) sekä muuttujien, funktioiden, metodien tai luokkien nimet siten, että sanat on kirjoitettu yhteen isoin alkukirjaimin. Nimitys CamelCase juontuu tavasta, jolla suuret kirjaimet nousevat esiin sanassa kuin kamelin kyttyrät. Termille ei ole vakiintunutta suomennosta. Tietokirjailija Jukka Korpela on ehdottanut käännökseksi ”karavaanityyliä” perustellen, että ”mielikuva on selvempi, jos ajatellaan jonoa eli karavaania, jossa on mukana kameleita”.
Esimerkiksi kahden luvun tulon laskeva funktio voitaisiin nimetä LaskeLukujenTulo. Toinen mahdollinen tapa olisi korvata välilyönnit alaviivoin, tällöin nimeksi tulisi laske_lukujen_tulo. CamelCase-tyyppistä nimeämiskäytäntöä suositaan esimerkiksi C++:ssa ja Javassa sekä joissakin muissa ohjelmointikielissä. Ensimmäinen sana voidaan kirjoittaa joko pienellä tai isolla alkukirjaimella, tämä riippuu valitusta käytännöstä tai sen voi määritellä käytetty tyyliohje tai laatukäsikirja, joka määrittelee ohjelmakoodissa käytetyt nimeämissäännöt.
Ohjelmakoodin kirjoitustapana levinnyt CamelCase on sittemmin tullut osaksi myös kaupalliseen käyttöön tuotteiden ja yritysten nimiin. Vaikka CamelCase-kirjoitusta on esiintynyt mainoksissa ja yritysten nimissä jossakin määrin jo kauan ennen ohjelmoinnin yleistymistä, siitä tuli 2000-luvun vaihteessa mainosmaailmassa suoranainen buumi. Hyvässä kielenkäytössä sitä kuitenkin vältetään niin suomessa kuin englannissakin.
Ilmaston viileneminen
Ilmaston viileneminen on ilmaston lämpenemiselle vastakkainen ilmastonmuutos, jossa ilmasto ja meret viilenevät ja jäätiköt kasvavat.
Tuhansien vuosien aikajänteellä ilmaston viileneminen voi johtaa jääkauteen, jolloin merenpinta laskee. Jääkausisyklien uskotaan johtuvan niin kutsutuista Milankovićin jaksoista eli muutoksista Maan kiertoradassa.
Jääkausisykliin liittyvä ilmaston viilenemisen lähitulevaisuudessa ei ole mahdollista, koska Maan kiertoradan muutoksista aiheutuvan jääkauden kehittymiseen kuluu tuhansia vuosia . Tästä huolimatta viilenemisellä on ajoittain spekuloitu mediassa. Myös vuoden 2010 Bilderberg-kokouksessa yhtenä käsitellyistä aiheista oli ilmaston viileneminen.
Ilmaston viilenemisellä voidaan myös viitata aikavälillä 1940–1975 tapahtuneeseen lievään maailmanlaajuiseen lämpötilojen laskuun.
1980-luvun alussa huolestuttiin mahdollisesta ydintalvesta. Suuren asteroidin iskeytyminen Maahan tai valtava tulivuorenpurkaus voivat viilentää ilmakehää hämärtämällä, jolloin auringonvalo ei lämmitä enää yhtä voimakkaasti. Supertulivuoren purkaus aiheuttaa ilmaston viilenemistä.
Giant Steps
Giant Steps on John Coltranen vuonna 1960 julkaistu albumi, jota pidetään yhtenä merkittävimmistä hänen levytyksistään. Levy äänitettiin vuonna 1959 neljässä sessiossa maalis-, touko- ja joulukuussa. Levy julkaistiin Atlantic Records -levymerkillä tammikuussa 1960.
Levyä nauhoitettiin samaan aikaan Miles Davisin Kind of Blue -sessioiden kanssa.
Levyllä Coltrane käytti usein nopeasti eteneviä sointurakenteita. Vaikutteita levyllä on hard bopista ja modaalisesta jazzista.
Tahkoluoto
Tahkoluoto () on Porin järjestysnumeroltaan 73. kaupunginosa. Se sijaitsee Meri-Porin alueella noin 30 kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Tahkoluoto on pääasiassa satama- ja teollisuusaluetta, jossa asui vuonna 2013 vain kuusi ihmistä.
Tahkoluodossa sijaitsee Porin satamaan kuuluva Tahkoluodon syväsatama, jonka syväys on 15,3 metriä. Sen kautta kulkee vuosittain noin 1,5 miljoonaa tonnia kuivabulkkia. Lisäksi Tahkoluodossa on öljy- ja kemikaaliterminaali, joka toimii muun muassa St1:n ja SOK:n omistaman North European Oil Traden tuontisatamana. Satamassa on myös Teboilin varasto.
Maaliskuussa 2014 Gasum ilmoitti valinneensa Tahkoluodon Suomen ensimmäisen nestetytetyn maakaasun tuontiterminaalin sijoituspaikaksi. Sen tarkoitus valmistua syksyllä 2016.
Tahkoluodossa sijaitsevat Meri-Porin ja Tahkoluodon hiilivoimalat, joista ensinmainittu on Fortumin ja Teollisuuden Voiman sekä jälkimmäinen Pohjolan Voiman omistuksessa. Tahkoluodon voimalaitos nykyaikaistettiin viimeksi vuonna 2005 ja suljettiin 2015.
Suomen Hyötytuuli Oy:llä sekä Tuuliwatilla on Tahkoluodossa useita tuulivoimaloita. Tuuliwatin ensimmäinen voimala pystytettiin vuonna 2009 ja se oli valmistuessaan Suomen suurin tuulivoimala. Heinäkuussa 2010 Hyötytuuli pystytti Tahkoluodon merialueelle Suomen ensimmäisen merituulivoimalan. Tammikuussa 2014 ilmoitettiin, että Tahkoluoto on yksi mahdollinen sijoituspaikka Suomen ensimmäiselle merituulipuistolle. Marraskuussa 2014 Työ- ja elinkeinoministeriö ilmoitti valinneensa Porin Tahkoluotoon suunnitellun Suomen Hyötytuuli Oy:n Tahkoluodon merituulipuiston 20 miljoonan euron kokeiluhanketuen saajaksi.
Pihlava
Pihlava () on Porin kaupunginosa. Se sijaitsee Meri-Porin alueella, kaupungin läntisellä laidalla, noin 15 kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Pihlava on Porin kaupunginosista järjestysnumeroltaan 36:s. Vuonna 2005 Pihlavassa asui 1 665 ihmistä, mikä oli 25 vähemmän kuin vuonna 2000.
Pihlavan esikaupunkialue syntyi vuonna 1875 perustetun Pihlavan sahan ja vuonna 1899 avatun Porin ja Mäntyluodon välisen rautatien vaikutuksesta. Pihlava kuului vuoden 1967 alkuun saakka Porin maalaiskuntaan, jonka suurin taajama se oli. Pihlavan seurakunta perustettiin vuonna 1960.
Pihlavan rakennuskanta koostuu suurimmaksi osaksi 1970-luvulla rakennetuista kerrostaloista. Lisäksi on omakotitaloja. Pihlavan naapurikaupunginosat ovat Enäjärvi, Rieskala, Metsämaa ja Huvilaranta. Länteen päin mentäessä on muutaman kilometrin päässä Kaanaan, ja Yyterin kaupunginosat. Valtatie 2 (aikaisemmin seututie 265) ohittaa Pihlavan sen etelä- ja lounaispuolelta.
Pihlavan palvelut sijaitsevat melko lähekkäin. Kaupunginosan keskellä on kirkko. Lisäksi Pihlavan keskustassa sijaitsee kaksi lähikauppaa, terveysasema, asukastupa, urheilukenttä, R-kioski, pizzeria, kolme parturia, kampaamo, pankki, kukkakauppa, lahjaliike ja apteekki. Rieskalan puolella sijaitsevat Meri-Porin uimahalli sekä koulukeskus, jossa on yhtenäiskoulu ja kirjasto. Meri-Porin lukio lakkautettiin vuonna 2015, ja Meri-Porin, Pihlavan ja Mäntyluodon kouluista muodostettiin Meri-Porin yhtenäiskoulu.
Vanhustenhoidosta huolehtivat vanhusten palvelutalo, dementiahoitokoti Dagmaria ja tuetun asumisen palvelukoti Omenapuu.
Nuorisolle Pihlavassa on tarjolla monenlaisia harrastuksia, kuten Pihlavan Työväen Urheilijat, PiTU, jossa on erilaisia urheilumahdollisuuksia muun muassa uinnin ja jalkapallon saralta. Meri-Porin alueella toimivan partiolippukunnan, Meri-Porin partio ry:n toimitilat sijaitsevat Pihlavassa.
Porin ja Mäntyluodon välisellä rataosalla avattiin Pihlavan seisake (lyhenne Plv) radan valmistuttua vuonna 1899. Pysäkkirakennus rakennettiin arkkitehti Bruno Granholmin piirustusten mukaan ja sitä laajennettiin vuonna 1907. Seisakkeelta rakennettiin pistoraide Pihlavan sahalle vuonna 1904 ja sahalta kuljetettiin siitä lähtien runsaasti jätepuuta polttopuuksi Porin radan liikennepaikoille. Lähistöllä ovat radan varrella sijainneet myös Enäjärven (lyh. Enj, toiminnassa vuodesta 1906) ja Rieskalan (lyh. Ril, vuodesta 1929) seisakkeet. Henkilöliikenne Porin ja Mäntyluodon välillä siirtyi kokonaan linja-autojen hoidettavaksi vuonna 1953 ja Pihlava muutettiin miehittämättömäksi rautatieliikennepaikaksi vuonna 1962. Enäjärven ja Rieskalan liikennepaikat lakkautettiin vuonna 1968. Pihlavan pysäkkirakennus purettiin vuonna 1989, minkä jälkeen paikalla on ollut vain ratapiha. Entisen Rieskalan seisakkeen tuntumassa sijaitsi vuonna 1975 kiskobusseilla hoidetun kokeiluluonteisen henkilöliikenteen seisake.
Pihlavaan on Porin kauppatorilta ja linja-autoasemalta hyvät bussiyhteydet. Porin Linjojen linjat 30M, 31, 32, 35, 37 ja 38 liikennöivät Pihlavaan.
Pihlavan työväentalo paloi 28. heinäkuuta 2011 poliisin epäilyn mukaan tuhopoltossa.
Susanna Clarke
Susanna Clarke on vuonna 1959 Englannissa syntynyt kirjailija. Hänen vuonna 2005 ilmestynyt esikoisromaaninsa "Jonathan Strange & herra Norrell" sai useita palkintoja. Vaihtoehtohistorialliseen 1800-luvun Englantiin sijoittuvaa fantasiaromaania on myyty yli miljoona kappaletta ja sen oikeudet on myyty yli 30 maahan.
Clarken toinen kirja "The Ladies of Grace Adieu and Other Stories" (2006) sisältää kymmenen lyhyttä tarinaa, jotka sijoittuvat samaan maailmaan kuin "Jonathan Strange & herra Norrell".
Susanna Clarke asuu Cambridgessa puolisonsa, kirjailija Colin Greenlandin kanssa.
Valkealan Kajo
Valkealan Kajo on kouvolalainen urheilun yleisseura. Sen nimi oli alkuaan Valkealan Roima. Seuran perustivat kyläseurat Kuivalan Yritys, Selänpään Jäykät, Tuohikotin Rannan Pojat ja Voikosken Veljeys.Kajo pelasi naisten SM-sarjassa parikymmentä vuotta, kunnes kesällä 2004 joutui luopumaan sarjapaikastaan pelaajapulan vuoksi. Keväällä 1998 valkealalaiset voittivat Suomen-mestaruuden, ja tässä joukkueessa oli mukana useita seuran omia kasvatteja. Tällä hetkellä naiset pelaavat 2-sarjaa joukkueella, jossa pelaa useiden yli kolmekymppisten lisäksi B- ja C-junioreita. Kaudella 2013-2014 Kajolla oli tyttöjoukkueita D-, C- ja B-ikäluokissa. B-tytöt pelasivat Kouvola Volleyn nimellä, sillä osa pelaajista on lähtöisin muista suur-Kouvolan seuroista.
Kajo järjestää yhdessä KoLe-57:n kanssa Beach Volleytä Käyrälammella, Tykkimäen huvipuiston vieressä.
Kaudella 2005 Kajo pelasi Kakkosessa, mutta pari kautta myöhemmin se joutui luopumaan paikasta Kolmosessa taustajoukkojen puuttumisen vuoksi ja aloittamaan pohjalta, Kutosesta. Kaksi kautta Vitosessa pelattuaan Kajo nousi kaudeksi Neloseen ja perusti samalla kakkosjoukkueen Kutoseen.
Juniorijoukkueita seuralla on jalkapallossa 02-syntyneistä 08-syntyneisiin, vanhemmat pelaavat pääsääntöisesti kouvolalaisseurojen yhteisjoukkueissa KJT:ssa.
Toiminta painottuu pitkälti junioreihin. Pikajuoksija Visa Hongisto on edustanut koko uransa Valkealan Kajoa.
Jaosto järjestää lukuisia erityyppisiä tunteja niin lapsille kuin aikuisillekin. Lapsille on muun muassa telinevoimistelua, tansseja, katutansseja sekä leikkejä/pelejä. Aikuisilla painopiste on peruskunnon parantamisessa ja ylläpidossa, lajeina muun muassa jooga, kahvakuula, zumba ja vesijumppa.
Seuran perustamisesta lähtien toiminut jaosto tarjoaa mahdollisuuksia luonnossa liikkumiseen niin suksilla kuin juostenkin, ja myös ampumahiihtoa. Viime vuosina toiminta on kuitenkin hiipunut.
Grand Theft Auto: Vice City Stories
Grand Theft Auto: Vice City Stories on Rockstar Northin ja Rockstar Leedsin kehittämä sekä Rockstar Gamesin julkaisema
"Grand Theft Auto" -pelisarjaan kuuluva toimintaseikkailupeli. Peli julkaistiin vuonna 2006 PlayStation Portablelle ja seuraavana vuonna PlayStation 2:lle. Peli julkaistiin keväällä 2013 myös PlayStation 3 -konsolille.
"Grand Theft Auto: Vice City Stories" on toimintaseikkailupeli. Koska pelialue on avoin, pelaajalla on mahdollisuus tutkia ympäristöä ja valita pelityyli. Pelaaja voi päätehtävien lisäksi suorittaa erilaisia sivutehtäviä.
Peli sijoittuu myös "ssä" nähtyyn Vice Cityn fiktiiviseen kaupunkiin. Peli sijoittuu vuoteen 1984, mikä on kaksi vuotta ennen alkuperäisen "GTA: Vice Cityn" tapahtumia. Pelissä pelataan "GTA: Vice Citystä" tutun veljellä, . Victor nähtiin kerran alkuperäisessä "Vice Cityssä"; alkuintrossa, jossa hänet ammuttiin väijytyksessä hänen ja päähenkilön ollessa sinetöimässä huumesopimusta.
Toisin kuin "GTA: Vice Cityssä", "GTA: Vice City Storiesissa" päähenkilö pystyy uimaan kuten "issa". Uiminen on kuitenkin aluksi hyvin rajallista, koska hahmo väsyy uidessaan nopeasti ja tarpeeksi väsyttyään hukkuu. Hahmon voi kehittää väsymättömäksi suorittamalla kaikki rantavahtitehtävät. Sukeltaminen ei kuitenkaan ole mahdollista.
Haastattelussa tekijät kertoivat, että pelissä on paremmat animoinnit sekä enemmän sisätiloja kuin aiemmissa "GTA"-peleissä. Myös näköetäisyyden kerrottiin paranevan, kuten myös latausaikojen pituuden vähenevän. Peliin tuotiin myös kaksi uutta ajoneuvoluokkaa; amfibioautot sekä vesiskootterit. Myös väestön ja autojen määrä kaduilla on lisääntynyt.
Pelissä toimii samankaltainen moninpelisysteemi kuin "issa".
Radiokanavat:
Häiriköt
Häiriköt on Erkko Salosen 1988 perustama helsinkiläinen punk rock- ja ramopunk-yhtye. Ne Luumäkien, Poikien ja Luonteri Surfin ohella se on yksi tunnetuimmista suomalaisista ramopunk-yhtyeistä, ja sitä onkin kutsuttu ”Suomen Ramonesiksi”. Ramonesin ohella Häiriköt on saanut vaikutteita ainakin Misfitsiltä.
Yhtyeen tuotanto on pääosin laulaja-kitaristi Erkko Salosen käsialaa.
Yhtyeen kokoonpano on vaihdellut jonkin verran, mutta nykyinen kokoonpano Erkko Salonen (laulu ja kitara), Mikko Salonen (basso ja laulu) ja Maukka Maunula (rummut) on ollut koossa vuodesta 2003, ja on sama kokoonpano, joka soitti yhdessä jo vuosina 1992–1993.
Émile Lahoud
Émile Geamil Lahoud (arabiaksi اميل لحود, armeniaksi Իմիլ Լահուտ; s. 12. joulukuuta 1936, Baabdat, Libanon) on kenraali ja Libanonin entinen presidentti. Hänen isänsä on Libanonin armeijan perustajiin kuulunut kenraali Jamil Lahoud.
Lahoud on maroniittikristitty ja etniseltä taustaltaan armenialainen. Lahoud oli presidentinvirassa 15. lokakuuta 1998 – 23. marraskuuta 2007. Hänen edeltäjänsä oli Elias Hrawi (virassa 1989–1998).
Lahoud oli sotilasuralla kenraali Michel Aounin alaisena Libanonin sisällissodan viimeisinä vuosina vuoteen 1989. Arabiliiton saatua aikaan tulitauon Lahoud loikkasi Syyrian hallitsemaan Länsi-Beirutiin. Siellä hänet nimitettiin Syyrian armeijan upseerin Ali Hammoundin suosituksesta Libanonin Syyria-mielisen vastahallituksen armeijan komentajaksi. Lahoud toimi armeijan ylipäällikkönä vuosina 1989–1998.
Lahoud valittiin Libanonin presidentiksi vuonna 1998. Libanonissa presidentin normaali virkakausi on kuusi vuotta. Syyrian painostuksesta Libanonin parlamentti päätti pidentää Lahoudin virkakautta kolmella vuodella vuoteen 2007 saakka. Libanonin oppositio ja kansainväliset tarkkailijat ovat väittäneet päätöstä laittomaksi.
Lahoudin kannatus oli vähäistä varsinkin kristittyjen, druusien ja sunnimuslimien keskuudessa. Libanonilaiset Antiokian maroniittipatriarkka Nasrallah Boutros Sfeir, maroniittijohtaja Samir Geagea ja druusijohtaja Walid Jumblatt olivat Lahoudin voimakkaimpia arvostelijoita. Murhattu sunnipääministeri Rafik Hariri, joka työskenteli Syyrian hyväksymänä useita vuosia, vastusti Lahoudin valtakauden pidentämistä ja erosi vastalauseena sen pidentämiselle. He ovat kuvanneet Lahoudia Syyrian nukkehallitsijaksi.
Haastattelussa New York Timesille Lahoud kertoi viettävän aikaansa iltapäivisin Yarze country clubin uima-altaalla ja lukevansa "Paris Match" -aikakauslehteä. Lahoudinin kerrottiin menneen uimaan Haririn hautajaispäivänäkin. Lahoud itse sanoi toimittajille: "Minä uin joka päivä — se on minun harrastukseni — mutta sinä päivänä en uinut".
Ruohonleikkaaja
Ruohonleikkaaja ("The Lawnmower Man") on vuonna 1992 ensi-iltansa saanut Brett Leonardin ohjaama science fiction -elokuva. Elokuvaa kaupattiin aluksi nimellä ”Stephen Kingin Ruohonleikkaaja”. Elokuvalla ei kuitenkaan ole mitään yhteistä Kingin novellin kanssa, ja siitä suivaantuneena King haastoi tekijät oikeuteen ja sai nimensä pois krediittitiedoista.
Elokuva sai vuonna 1996 jatko-osan "Ruohonleikkaajamiehen paluu" ("Lawnmower Man 2: Beyond Cyberspace").
Virtuaalitodellisuutta tutkiva tohtori Larry Angelo (Pierce Brosnan) tekee kokeita simpansseilla VSI (Virtual Space Industries) -yhtiössä. Kokeissa pyritään nostamaan simpanssien älykkyyttä ja aggressiivisuutta, jotta niistä tulisi hyviä sotilaita. Eräs koe menee pieleen ja koesimpanssi Roscoe 1138 pakenee laboratoriosta. Roscoe ammutaan takaa-ajon jälkeen. Tämän jälkeen Angelo päättää vetäytyä VSI:stä, mutta jatkaa kokeita kotioloissaan. Hän ottaa koekaniiniksi yksinkertaisen ruohonleikkaajansa Joben (Jeff Fahey) ja päättää lisätä tämän älykkyyttä. Aluksi kaikki sujuu hyvin, mutta lopulta koe ryöstäytyy Angelon käsistä.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu "Ruohonleikkaajaa" elokuvahistorian ensimmäiseksi varsinaiseksi virtuaalitodellisuuselokuvaksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Fabio Lione
Fabio Tordiglione (s. 9. lokakuuta 1973 Pisa) on italialainen laulaja, joka on toiminut useissa yhtyeissä, kuten Rhapsody of Firessä, Labyrinthissä, Vision Divinessä, Athenassa sekä Kamelotissa.
Lione kiinnostui musiikista teini-iässä ja osti ensimmäisen heavy metal -levynsä, Europen "The Final Countdownin" 14-vuotiaana. Hän opiskeli teknillisessä korkeakoulussa Pisassa ja aloitti ammattiuransa musiikin alalla 1990-luvun alussa.
Yksi Lionen varhaisimmista yhtyeistä oli progressiivista metallia esittänyt Athena. Hän kuitenkin jätti yhtyeen 1994, vuotta sen debyyttialbumin julkaisua aiemmin. Lione on myös hiljattain julkaissut muutamia eurobeat-kappaleita.
Italia Eurovision laulukilpailussa
Italia osallistui Eurovision laulukilpailuun ensimmäistä kertaa vuonna 1956. Se piti 13 vuoden tauon vuosien 1997 ja 2011 välillä. Sitä ennen maa oli jättänyt välistä vuosien 1981, 1982, 1986, 1994, 1995 ja 1996 kilpailut.
Italia on voittanut Eurovision laulukilpailun kahdesti. Parhaan pistemäärän maalle toi vuoden 2018 edustaja Ermal Meta & Fabrizio Moro kappaleella "Non mi avete fatto niente". Pisteitä maa keräsi 308 sijoittuen loppukilpailun viidenneksi.
Italian edustuskappaleet ovat olleet kokonaan italiankielisiä lukuun ottamatta vuosia , jolloin laulettiin napolin kielellä, sekä vuosia ja jolloin kappaleissa käytettiin sekä italiaa että englantia. Vuoden 2012 kappale oli lähes kokonaan englanniksi lukuun ottamatta pari lausetta italiaa. Vuoden 2016 kappale "No Degree of Separation" esitettiin lähes kokonaan italiaksi lukuun ottamatta paria lausetta englantia, josta kappaleen nimi tulee. San Remon musiikkifestivaaleilla kappale esitettiin kokonaan italiaksi nimellä "Nessun Grado di Separazzione".Vuonna 1975 kehitettiin uusi äänestyskäytäntö. Jokaisesta osallistujavaltiosta annetaan ääniä 10 parhaimmalle esitykselle. Parhaalle esitykselle annetaan 12 pistettä, toiselle 10 pistettä ja seuraaville pisteet 8, 7, 6, 5, 4, 3, 2 ja 1.
Vuonna 2008 päätettiin ottaa käyttöön kahden semifinaalin järjestelmä, jossa suurimmat rahoittajamaat ja edellisen vuoden voittaja ovat automaattisesti finaalissa. Kaikki muut valtiot kilpailevat finaalipaikasta kahdessa semifinaalissa, joista jatkoon pääsee yhteensä 20 maata. Vuosina 2004–2010 Espanja, Iso-Britannia, Ranska ja Saksa pääsivät automaattisesti finaaliin. Italia palasi kisoihin vuonna 2011 ja isona rahoittajamaana on automaattisesti finaalissa.
Vuosina 1956–1998 Eurovision laulukilpailussa lauluja säesti suuri viihdeorkesteri jousineen, puhaltimineen ja komppiryhmineen. Jokainen maa lähetti kilpailuun oman kapellimestarin, joka vastasi laulun sovituksesta ison orkesterin säestämänä. Italian kappaleet esitettiin ilman orkesterisäestystä vuosina 1979 ja 1988.
Domenico Modugno
Domenico Modugno (9. tammikuuta 1928 Polignano a Mare – 6. elokuuta 1994 Lampedusa) oli italialainen laulaja ja lauluntekijä.
Modugno opiskeli asepalveluksen suoritettuaan näyttelemistä. Vuonna 1957 hänen kirjoittamansa laulu ”Lazzarella” sijoittui Aurelio Fierron tulkitsemana toiseksi Festival della Canzone Napoletanassa. Hän edusti maataan Eurovision laulukilpailussa vuosina 1958 (3. sija), 1959 (6. sija) ja 1966 (17. sija).
Modugno kuoli sydäninfarktiin Lampedusan saarella vuonna 1994 .
Felix Iversen
Felix Christian Herbert Iversen (22. lokakuuta 1887, Lyypekki, Saksan keisarikunta – 31. heinäkuuta 1973, Helsinki) oli suomalainen matemaatikko ja pasifisti. Hän oli Ernst Lindelöfin oppilas ja toimi myöhemmin matematiikan professorina Helsingin yliopistossa. Neuvostoliitto myönsi Iversenille Stalinin rauhanpalkinnon (myöhempi Leninin rauhanpalkinto) vuonna 1954.
Iversenin vanhemmat olivat kauppias Peter Michael Johan Iversen ja Sophie Marie Böttiger. Hän pääsi ylioppilaaksi 1904 Viipurin ruotsalaisesta lyseosta ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1909 sekä filosofian lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1914.
Iversen toimi Helsingin yliopiston tähtitieteen observatorion tähtivalokuvaustöiden assistenttina 1906–1921, vt. observaattorina 1918, matematiikan opetusassistenttina 1911–1915, matematiikan dosenttina 1916–1920. sekä astrofotografisen observatorion assistenttina 1918–1920. Hän oli matematiikan apulaisprofessorina 1920–1954 sekä matematiikan vt. professorina 1946 ja 1951.
Iversen oli Suomen rauhanliiton puheenjohtajana vuodesta 1925, Rauhantyön yhteisjärjestön puheenjohtajana 1932–1938 sekä 1945–1953, pohjoismaisen rauhanliiton puheenjohtajana 1935–1937 sekä 1950–1952, pohjoismaiden opettajien rauhanliiton puheenjohtajana 1946–1952, kansainvälisen rauhanliiton neuvoston jäsenenä 1936–1939, Maailman rauhanneuvoston jäsenenä vuodesta 1950 ja YK-yhdistysten maailmanliiton varapresidenttinä 1951–1954. Hän oli vuodesta 1925 Rauhaa kohti-aikakauskirjan päätoimittajana.
Iversen oli naimisissa vuodesta 1923 Toini Elisabeth Hjeltin kanssa, jonka kanssa hänellä oli lapset Solveig ja Linnea. Toini Iversenin isä oli Tilastollisen päätoimiston ylijohtaja, senaattori ja kansanedustaja August Hjelt.
Betty Curtis
Betty Curtis, oikealta nimeltään Roberta Corti (21. maaliskuuta 1936 Milano, Italia – 15. kesäkuuta 2006 Lecco) oli italialainen laulaja. Hän esiintyi 1950- ja 1960-luvuilla ja lopetti muusikonuransa vuonna 1970.
Curtis voitti vuonna 1961 San Remon musiikkifestivaalin, minkä ansiosta hän pääsi samana vuonna edustamaan maataan Eurovision laulukilpailuun. Hän sijoittui kappaleella "Al di là" viidenneksi ja sai kaksitoista pistettä.
Curtis kuoli leccolaisessa sairaalassa 15. kesäkuuta 2006.
The Covenant
The Covenant on vuonna 2006 valmistunut yliluonnollinen trilleri, jonka on ohjannut Renny Harlin. Elokuva kertoo pojista, jotka taistelevat pahaa vastaan yliluonnollisilla voimilla. Pahuuden ohella he joutuvat taistelemaan heitä alati uhkaavia kateellisuutta ja epäluuloja vastaan. Elokuvan ensi-ilta Yhdysvalloissa oli 8. syyskuuta 2006, Suomen ensi-ilta joulukuussa 2006.
Elokuva sai ensimmäisenä viikonloppuna toivottua pienemmän yleisön, joskin se nousi suosittujen elokuvien puutteen vuoksi viikonlopun katsotuimmaksi. Elokuva sai kriitikoilta kielteisen vastaanoton.
Chris Rock
Chris Rock (s. 7. helmikuuta 1965 Andrews, Etelä-Carolina) on yhdysvaltalainen stand up -koomikko ja näyttelijä. Hän vietti lapsuutensa Brooklynissa, New Yorkissa, mikä inspiroi Rockin käsikirjoittamaan "Lapsuuteni luuserina" -televisiosarjaa. Uransa aikana hän on ollut mukana tekemässä myös monta muuta komedia- ja sketsiohjelmaa. "Saturday Night Live" -ohjelmassa hän esiintyi vuosina 1990–1993 ja "The Chris Rock Show’ssa" 1997–2000.
Rock isännöi Oscar-gaalaa vuonna 2004. Hän on esiintynyt myös Suomessa "Juuso & Tuomas Experience" -talkshow’ssa vuonna 2005. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa "Tappava ase 4", "Bad Company", "Dogma", "Head of State", "Luunmurskaajat", "Nurse Betty", "Eläintohtori", "Oikeesti aikuiset" ja "Oikeesti aikuiset 2" sekä ääninäytellyt animaatioelokuvissa "Madagascar", "Mehiläisen elokuva" ja "Osmosis Jones".
Rock sai tähden Hollywoodin Walk of Fame -kävelykadulle vuonna 2003. Hän on voittanut lukuisia Emmy- ja Grammy-palkintoja. Vuonna 2004 hän pääsi kaikkien aikojen sadan parhaan stand up -koomikon listalla sijalle viisi yhdysvaltalaisen televisiokanava Comedy Centralin äänestyksessä.
Os Amigos
Os Amigos oli portugalilainen pop-yhtye. Se edusti Portugalia Eurovision laulukilpailussa 1977 kappaleellaan "Portugal no coração" ja saavutti 14. sijan. Yhtyeen jäsenistä Fernando Tordo ja Paulo de Carvalho olivat edustaneet maataan Eurovision laulukilpailussa itsenäisesti jo aiemmin.
John Fox
John Fox (s. 8. helmikuuta 1955 Virginia Beach, Virginia) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja. Hän valmensi NFL:n Carolina Panthersia vuosina 2002-2010, Denver Broncosa vuosina 2011-2014 ja Chicago Bearsia vuosina 2015-2017.
John muutti synnyinkaupungistaan pois 15-vuotiaana San Diegoon, Kaliforniaan, jossa hän kävi Castle Parkin koulua Chula Vistassa. Koulun joukkueessa Fox sai pelata kahden legendaarisen valmentajan alaisuudessa, Reldon Dawsonin ja Gil Warnerin. Valmentajat tasoittivat tietä Foxille ja auttoivat häntä pääsemään pelaamaan amerikkalaista jalkapalloa Southwestern Collegeen Chula Vistaan. Yliopistokaudella 1974-1975 Fox pääsi opiskelemaan ja pelaamaan San Diegon yliopistoon, lähinnä suositusten ansiosta. San Diegossa Fox pelasi yhdessä tulevan NFL-pelaajan ja valmentajan Herman Edwardsin kanssa.
Vuonna 1989 Fox palkattiin Pittsburgh Steelersin kakkosvalmentajaksi. Foxin toimiessa puolustuksen koordinaattorina New York Giantsissa joukkue selviytyi loppuotteluun eli Super Bowl XXXV:een, mutta hävisi sen.
Vuonna 2002 Foxista tuli Carolina Panthersin historian kolmas päävalmentaja. Edellinen valmentaja George Seifert sai potkut huonon kauden 2001 jälkeen (16 peliä, vain 1 voitto). Foxin ura Carolinassa lähti käytiin nousujohteisesti. Vuonna 2003 Pantterit voittivat jopa oman konferenssinsa (NFC) ja pääsivät Super Bowliin New England Patriotsia vastaan. Finaalissa Patriots kuitenkin kukisti Panthersin Adam Vinatierin viime hetken potkumaalilla numeroin 32-29. Vuonna 2005 Carolina Panthers ylsi jälleen un saakka, mutta hävisi Super Bowl XL:een edenneelle Seattle Seahawksille. Kaudella 2010 Panthers voitti vain kaksi ottelua ja joukkue päätti olla jatkamatta Foxin sopimusta.
Denver Broncos palkkasi Foxin päävalmentajakseen 13. tammikuuta 2011. Foxin johdolla Broncos on esiintynyt joka vuosi pudotuspeleissä. Kaudella 2011 joukkueen pelinrakentajana toimi Tim Tebow, mutta kaudeksi 2012 seuran presidentti John Elway kaappasi Peyton Manningin Indianapolis Coltsista. Fox sai kesken kauden 2013 vakavia sydänoireita ja joutui olemaan sivussa 4 ottelua sydänleikkauksen takia. Silti Broncos selvisi kauden päätteeksi joukkue selvisi Super Bowliin, mutta joutui taipumaan Seattle Seahawksille lukemin 43-8. Broncos voitti kaudella 2014 divisioonansa, mutta hävisi pudotuspelien ensimmäisessä ottelussaan Indianapolis Coltsille. Ottelua seuraavana päivänä Broncosin toimitusjohtaja John Elway ja Fox kävivät keskustelun, jonka jälkeen Fox vapautettiin tehtävistään.
Foxin ei tarvinnut olla kauaa työttömänä, sillä Chicago Bears palkkasi hänet päävalmentajakseen kaudelle 2015.Hänen kolmivuotinen kautensa Bearsin peräsimessä oli pettymys. Joukkue ei selvinnyt kertaakaan pudotuspeleihin ja varsinkin pelinrakentajan paikka oli tuulinen. Veteraani Jay Cutler oli epävarma ja kärsi loukkaantumisista. 2017 NFL varaustilaisuuden kakkosvaraus Mitch Trubinskyn avauskausi ei ollut menestyksekäs. Fox sai potkut kauden 2017 viimeisen pelin jälkeen.
Mia Martini
Mia Martini, oik. Domenica Rita Adriana Bertè (20. syyskuuta 1947 Bagnara Calabra – 12. toukokuuta 1995 Cardano al Campo) oli italialainen laulaja.
Hän julkaisi ensimmäiset levytyksensä nimellä Mimì Bertè. Martini edusti maataan Eurovision laulukilpailussa ensimmäistä kertaa vuonna 1977 kappaleellaan ”Libera”. Hän sai 33 pistettä ja pääsi 13. sijalle. Toisen kerran hän osallistui kilpailuun vuonna 1992 kappaleella ”Rapsodia” ja sijoittui neljänneksi 111 pisteellä.
Martini löydettiin toukokuussa 1995 kuolleena kotoaan läheltä Milanoa.
St Ives
St Ives () on noin kymmenentuhannen asukkaan satamakaupunki Cornwallin pohjoisrannikolla lounaisessa Britanniassa.
St Ives oli keskiajalla merkittävä satama, ja sen kalastuslaivasto oli Cornwallin pohjoisrannikon suurin. Kun rautatie avattiin vuonna 1877, kaupungin eristyneisyys väheni. Sen lisäksi, että asukkaat pääsivät muualle Cornwalliin töihin, junat toivat kaupunkiin taiteilijoita. 1900-luvun alussa sardiinisaaliit pienenivät ja kalastuksen merkitys alkoi vähentyä.
St Ivesin nimi ja historia juontavat juurensa 500-luvulla sinne tulleeseen irlantilaiseen prinsessaan, joka levitti alueella kristinuskoa. Se sai kaupunkioikeudet kuningas Edvard I:ltä vuonna 1295.
St Ives on tärkeä kalasatama, ja sen miellyttävä ilmasto ja hiekkarannat houkuttelevat paljon matkailijoita. Myös taiteilijat ovat viihtyneet erityisen hyvin St Ivesissä kaupungin ilmapiirin ja sopivan valon ansiosta. Suomalainen taidemaalari Helene Schjerfbeck asui kaupungissa vuosina 1887–1889.
Vuonna 1993 St Ivesiin perustettiin lontoolaisen Tate Britain -taidemuseon haaragalleria, Tate St Ives. Vuoden 2014 lopulla siihen alettiin rakentaa huomattavaa laajennusta.
John Foxx
John Foxx (oik. Dennis Leigh, s. 29. syyskuuta 1947 Chorley, Lancashire) on englantilainen muusikko ja graafinen suunnittelija.
Foxx oli Ultravoxin alkuperäislaulaja vuoteen 1979, jolloin hän lähti soolouralle. Soolourallaan hänet tunnetaan syntetisaattorimusiikin tekijänä (synthpop). Vuoden 1985 albumin "In Mysterious Ways" jälkeen Foxx vetäytyi musiikkiuralta ja alkoi työskennellä graafisena suunnittelijana ja taiteilijana käyttäen oikeaa nimeään. Hän suunnitteli muun muassa kannet Salman Rushdien kirjaan "The Moor's Last Sigh" (suom. "Maurin viimeinen huokaus") ja Jeanette Wintersonin kirjaan "Sexing The Cherry".
1990-luvun alussa Foxx julkaisi nimellä Nation 12 kaksi 12-tuumaista singleä: "Remember" ja "Electrofear". Ensin mainittu oli yhteistyö Tim Simenonin kanssa (joka tunnetaan parhaiten projektistaan Bomb the Bass).
24. maaliskuuta 1997 Foxx teki paluun musiikkiin julkaisemalla samanaikaisesti kaksi albumia: "Shifting City" ja "Cathedral Oceans". Shifting City oli tehty yhdessä Louis Gordonin kanssa. Tämän jälkeen häneltä on ilmestynyt useita levyjä sekä soolona että Gordonin kanssa.
Huhtikuussa 2005 julkaistulla Jori Hulkkosen levyllä "Dualizm" on kappale "Dislocated", joka on erityisesti kirjoitettu John Foxxille ja jolla Foxx myös laulaa.
Sigge Ericsson
John Sigvard "Sigge" Ericsson (s. 17. heinäkuuta 1930 Alanäset, Ruotsi) on ruotsalainen entinen pikaluistelija, jonka uran huippuvuodet ajoittuivat 1950-luvulle. Urallaan hän edusti östersundilaista IF Castor-seuraa.
Sigge Ericsson aloitti kansainvälisen uransa vuonna 1951, kun hän osallistui Oslossa EM-kisoihin sijoituksen ollessa 14. Seuraavana vuonna käydyissä MM-kisoissa hänen sijoituksensa oli 9. Vuoden 1952 talviolympialaisissa Oslossa Bisletillä sijoitukst olivat 1 500 metrillä 8., 5 000 metrillä 14. ja 10 000 metrillä 13..
Kun Neuvostoliiton luistelijat alkoivat vuonna 1953 kilpailla kansainvälisillä areenoilla, oli Ericsson ensimmäinen luistelija, joka kykeni voittamaan neuvostoliittolaiset. Hänen ensimmäinen arvokisamitalinsa oli pronssi vuoden 1954 EM-kisoista. Seuraavana vuonna hän voitti kultaa sekä Falunin Euroopan- että Moskovan maailmanmestaruuskisoista. Moskovan maailmanmestaruus oli sikäli merkittävä, että Sigge Ericsson kukisti suosikkina kotikisoihin tulleet isäntämaan huippuaikoja luistelleet tähdet Oleg Gontšarenkon, Boris Šilkovin ja Dmitri Sakunenkon.
Misurinassa käydyissä 1956 Cortinan talviolympialaisten pikaluisteluissa Ericsson sijoittui 5 000 metrillä hopealle kahdeksan sekuntia Boris Šilkovin takana. 10 000 metrillä Knut Johannesen luisteli ajan 16.46,9, mikä jäi vain neljä sekuntia maailmanennätyksestä. Ericsson kuitenkin pani vielä tästä sekunnin paremmaksi ja voitti olympiakultaa. Samana vuonna EM-kisoissa Helsingissä hän saavutti pronssia. Vuonna 1957 Sigge jätti EM-kisat väliin keskittyäkseen täysillä kotikaupungissaan Östersundissa käytyihin MM-kisoihin. Kisat menivät kuitenkin penkin alle ja Ericssonin sijoitukseksi jäi yhdeksäs sija. MM-kisat jäivät Ericssonin viimeiseksi kansainväliseksi esiintymiseksi.
Ruotsissa Sigge Ericssonin uran aikaan kilpailtiin vain lajikohtaisista mestaruuksista - ei siis yhteispisteiden mestaruudesta. Ericsson voitti kolme kertaa 1 500 metrin (1954, 1955 ja 1956), neljä kertaa 5 000 metrin (1953, 1954, 1955 ja 1956) ja neljä kertaa 10 000 metrin mestaruuden (1952, 1954, 1955 ja 1956).
Sigge Ericsson palkittiin menestysvuotena 1955 Svenska Dagbladetin kultamitalilla.
Sherwood Anderson
Sherwood Anderson (13. syyskuuta 1876 Camden, Ohio – 8. maaliskuuta 1941 Colón, Panama) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hän vaikutti novelleillaan erityisesti ensimmäisen ja toisen maailmansodan välisen ajan kirjallisuuteen.
Ohiossa syntyneen Andersonin isä oli etelävaltiolaista sukua, äiti puolestaan italialialaista syntyperää. Perhe vaihtoi asuinpaikkaa usein. Andersonin äiti kuoli hänen olleessaan 14-vuotias. Kolmen vuoden kuluttua Anderson muutti Chicagoon, missä hän työskenteli eri ammateissa neljä vuotta.
Espanjan–Yhdysvaltain sodassa Anderson otti osaa Kuuban taisteluihin. Sodan jälkeen hän palasi Ohioon, meni naimisiin ja ryhtyi maalausliikkeen hoitajaksi, mutta lähti jälleen Chicagoon ja päätyi lopulta kirjoittamaan ensimmäistä romaaniaan "Windy McPherson’s Son", joka ilmestyi vuonna 1916. Anderson matkusteli muun muassa Euroopassa ja asui myös New Yorkissa ja New Orleansissa. Ensimmäisen vaimonsa kuoltua Anderson avioitui kuvanveistäjä Tennessee Mitchellin kanssa.
Kirjailijan uransa alkuvaiheessa Andersonin tukijoihin kuuluivat muiden muassa Chicagon kirjallisuusliikkeen johtohahmot Theodore Dreiser, Carl Sandburg ja Ben Hecht, jotka kannustivat häntä julkaisemaan tekstejään eri lehdissä ja auttoivat myös kahden ensimmäisen teoksen julkaisussa.
Anderson tunnetaan etenkin novelleistaan, mutta hän julkaisi myös romaaneja ja runoja. Anderson vaikutti aikansa kertomakirjallisuuteen ja muun muassa Ernest Hemingwayn, William Faulknerin ja John Steinbeckin tuotantoon. Hänen tunnetuin teoksensa lienee novellikokoelman ja romaanin rajamailla liikkuva "Winesburg, Ohio" (1919), joka on ilmestynyt suomeksi nimellä "Pikkukaupunki" (1955).
Andersonin kirjallinen tyyli pohjautui arkikieleen ja sai vaikutteita Gertrude Steinilta.