Majuri
Majuri (lyhenne maj.) (monissa eri kielissä "major") on useissa eri asevoimissa käytettävä upseerinarvo. Se on myös käytössä poliisivoimissa ja puolisotilaallisissa järjestöissä.
Majurin arvo sijoittuu kapteenin ja everstiluutnantin väliin. Se lasketaan Suomessa alimmaksi esiupseerin arvoksi. Esiupseerin vastine muissa maissa on rykmenttiupseeri () tai kenttäupseeri (, ). Vuonna 1972 luotu Ranskan armeijan arvo "major" taas tarkoittaa sotilasmestaria, kun taas majuria vastaa "commandant", joka on samaa sanapohjaa kuin suomen kielen komendantti. Samoin Espanjan armeijassa majuria vastaava arvo on "comandante", vaikka monissa muissa espanjankielisissä maissa käytössä on "mayor". Vähän samantapaisesti anglosaksisissa maissa sotilasmestaria vastaava arvo on "sergeant-major".
Upseeri toimii majurin sotilasarvossa suuren perusyksikön päällikkönä, pataljoonaupseerina, joukko-osaston osastopäällikkönä tai puolustushaaraesikunnan tai pääesikunnan osastoesiupseerina.
Latinan sana "magnus" tarkoittaa suurta, josta "maior" (myös "major" tai "maiior") on komparatiivinen muoto tarkoittaen "suurempi". Romaanisen espanjan sana "mayor" laajeni 1500-luvulla saksan kieleen tarkoittaen suurempaa ja korkeampaa. Espanjan kielessä sanan "mayor" merkitys itse majurin lisäksi on edelleen "suurempi", "vanhempi", "vanha", "aikuinen", "iso" ja "tärkeä". Tästä on johdettu saksan kielen maanomistajaa ja myöhemmin vuokralaista tai itsenäistä talonpoikaa tarkoittava sana "Meier" (eri variaatioita "Mehre, Meyer, Maier, Mäher, Määri, Mäger, Major, Meiur, Mayr"). Enemmistöä tarkoittava "majoriteetti" ja englannin pormestaria tarkoittava sana "mayor" ovat kaikki sukulaisia sanalle majuri, koska ne on johdettu "magnus"-sanan eri taivutusmuodoista.
Pyhän saksalais-roomalaisen valtakunnan aikoihin armeija jakautui rykmentteihin, joka koostui komppanioista. Saksalaisen kielialueen piirissä majuri oli alun perin "rykmenttimestari" ("Regimentsmeier", huom. "meier"), joka oli everstin alaisuudessa rykmentin nuorimpana upseerina vastuussa rykmentin päivittäisistä asioista, kun taas komppaniasta vastasi kersantti eli "vahtimestari" ("Wachtmeister"). Ennen vuotta 1983 Ruotsin armeijan jaottelussa oli edelleen käytössä jaottelu rykmenttiupseereihin, komppaniaupseereihin ja joukkueupseereihin.
Kun rykmentit myöhemmin jaettiin pataljooniin, tuli majureista näiden komentajia. Itse "major" tuli laajemmin käyttöön 1700-luvulla. Saksankielisessä Euroopassa "everstikersanteista" ("Obritswachtmeister") tuli majureita ja "kenraalikersanteista" ("Generalwachtmeister") kenraalimajureita.
Majuri (lyh. "maj") on Suomen puolustusvoimissa käytettävä maa- ja ilmavoimien upseerinarvo. Merivoimissa sitä vastaa komentajakapteeni.
Majurin arvoon voidaan ylentää vakinaisessa palveluksessa tai reservissä oleva kapteeni, joka on suorittanut upseerin tutkinnon, sotatieteiden maisterin tutkinnon ja esiupseerikurssin. Suomessa majuri on korkein arvo, johon reserviupseeri voidaan ylentää. Ylennyksen perusteena on aina poikkeusolojen tehtävä ja joissakin tapauksissa tunnustus aktiivisesta vapaaehtoisesta maanpuolustustyöstä.
Erikoistapauksissa ja poikkeusolojen tehtävän perusteella everstiluutnantiksi voidaan ylentää reserviupseeri.
Majurin tyypillisiä tehtäviä sodan aikana on esimerkiksi prikaatin esikunnan aselajipäälliköiden tehtävät. Vakinaisessa väessä hän voi toimia esimerkiksi esikunnan toimistopäällikkönä, asevarikon päällikkönä, komppanianpäällikkönä tai toimistoesiupseerina.
Majurin arvomerkissä maa- ja ilmavoimissa on kauluslaatassa yksi iso heraldinen ruusu. Majurista ylempi sotilasarvo on maa- ja ilmavoimissa everstiluutnantti, merivoimissa komentaja.
Erikoisupseereina majureita Suomen puolustusvoimissa ovat mm. lääkintämajuri, insinöörimajuri ja musiikkimajuri.
Joissain maissa majuria vastaavan upseerin arvo on johdettu kansallisista kielistä latinalaisperäisen sijaan: