Mesa Verden kansallispuisto
Mesa Verden kansallispuisto () on Coloradon osavaltioon Yhdysvaltoihin 29. kesäkuuta 1906 perustettu kansallispuisto, joka sijaitsee Montezuman piirikunnassa. Puisto on 211 km² laajuinen, ja sitä hallinnoi National Park Service. Kansallispuisto on kuulunut vuodesta 1978 lähtien Unescon maailmanperintöluetteloon. "Mesa Verde" on espanjaa ja tarkoittaa ”vihreää pöytää”.
Puisto on tunnettu erityisesti muinaisten pueblointiaanien rakentamista taloista ja kylistä. Kuuluisimmat näistä ovat luoliin ja kallionkielekkeiden alle rakennetut rakennukset. Kansallispuistossa sijaitsee Yhdysvaltain suurimmaksi oletettu ”kielekerakennus” Cliff Palace.
Mesa Verden kansallispuisto sijaitsee Coloradon lounaisosassa hiekkakiviylätasangolla, joka kohoaa yli 2 600 metriin. Alue viettää loivasti etelän suuntaan.
Virtauseroosio on leikannut tasangolle syviä kanjoneita, joiden väliin on jäänyt korkeita pöytävuoria, mesoja. Vesi on syönyt hiekkakivisten kallion seinämiin eri kokoisia koloja. Mesojen huipulla on tuulen kasaamia lössikerrostumia.
Mesa Verden alueen ilmasto on kuivahkoa, eikä se puiden vuosirengastutkimusten perusteella ole juurikaan muuttunut 1400-luvun jälkeen. Alueen eliöt ovatkin sopeutunutt puolikuivaan ilmastoon. Mesojen huipulla kasvaa mäntyjä ja katajia ja kanjonien pohjalla marunoita.
Pueblojen edeltäjät tulivat Mesa Verdeen noin vuonna 550. Heidät tunnettiin korintekijöinä, sillä he olivat taitavia siinä. Korintekijät olivat olleet aiemmin nomadeita, mutta tässä vaiheessa he alkoivat asettua aloilleen. Ensimmäiset rakennukset olivat kuoppataloja. He asuivat mesojen huipuilla, joissa he viljelivät maissia, papuja ja kurpitsoja.
Mesa Verden korintekijöiden kulttuuri kukoisti, ja alueen asukasluku kaksinkertaistui vuosien 700–850 aikana. Noin vuonna 750 he alkoivat tehdä taloja jo maanpinnalle. Niiden seinät oli tehty kepeistä ja mudasta. Arkeologit kutsuvat tätä vaihetta Pueblo I -kaudeksi. Hiekkakiveä käytettiin jo useammin, ja monien talojen eteen rakennettiin osittain maan alla olleita kivoja, jotka olivat todennäköisesti seremoniahuoneita.
Mesa Verde koki kuitenkin ensimmäisen romahduksensa kesken kukoistuskauden, kun väkiluku pieneni nopeasti vuosien 850–930 aikana lähelle nollaa. Väestö muutti etelään, muun muassa Chacon kanjonin alueelle. Vuonna 2008 julkaistun tutkimuksen mukaan ilmaston muuttumisella oli osuutensa asiaan. Sää oli noin vuoden 900 tienoilla niin viileää, että se teki maissin viljelystä riskialtista.
Mesa Verden väestö alkoi palata vuoden 930 jälkeen. Chacon kanjonista ja muilta etelän asuinpaikoilta muuttajat toivat mukanaan uudenlaisen rakennustyypin. Mesa Verden rakennuksia alettiin vuoteen 1000 mennessä muurata kivestä. Rakennukset olivat kaksi tai kolme kerrosta korkeita, ja ne olivat yhteydessä toisiinsa jopa 50-huoneisiksi yksiköiksi. Maanviljelystä oli tullut entistä merkittävämpi, ja suurin osa pöytävuorten huipusta oli vallattu maanviljelylle.
Pueblo-kultuurin klassiseksi kaudeksi voidaan sanoa vuosia 1100–1300. Osa ihmisistä alkoi vuoden 1200 tienoilla muuttaa takaisin kallionaukeamiin. Syytä muutokseen ei tiedetä, mutta vuosina 1190–1270 rakennetut kalliorakennukset ovat Mesa Verden tunnetuimpia. Niihin kuuluvat muun muassa Cliff Palace ja Long House. Cliff Palace on Mesa Verden suurin kalliorakennelma, ja siinä saattoi asua ihmistä. Siihen oli rakennettu 217 huonetta ja 23 kivaa. Long Housessa oli 150 huonetta ja 21 kivaa. Suurimmassa osassa Mesa Verden kalliorakennelmista oli kuitenkin 1–5 huonetta. Väkiluku nousi alueella korkeimmillaan noin 5 000 ihmiseen.
Pueblot hylkäsivät Mesa Verden noin vuonna 1300. Syytä sille ei tiedetä, mutta taustalla saattaa olla kuivuus, epäonnistuneet sadot tai yhteiskunnalliset tai poliittiset ongelmat. Mesa Verdestä pueblot muuttivat etelään Arizonaan ja New Mexicoon.
Ensimmäisenä eurooppalaisena Mesa Verden pöytävuorelle nousi 1859 geologi John Newberry. Vaikka hänen retkikuntansa ei tehnytkään arkeologisia löydöksiä, se käytti ensimmäisenä virallisesti nimeä Mesa Verde. Nimi tosin oli ilmeisesti jo silloin käytössä.
Valokuvaaja William Henry Jackson oli vuonna 1874 kuvaamassa Mesa Verden pohjoispuolella olevia vuoria, kun hän tapasi vanhan ystävänsä John Mossin, joka opasti Jacksonin Mesa Verdeen. Jackson otti ensimmäiset valokuvat Mesa Verden kallioasumuksista, ja ne olivat osaltaan tuomassa paikkaa julkisuuteen.
Paikallinen karjapaimen Richard Wetherill teki vuosina 1888–1892 veljiensä kanssa useita matkoja Mesa Verdelle ja keräsi arkeologista aineistoa. Wetherillit keräsivät ainakin kahdeksan erillistä kokoelmaa, jotka myöhemmin yhdistettiin ja myytiin eteenpäin.
Ruotsalainen Gustaf Nordenskiöld teki alueella puolestaan tutkimuksia vuonna 1891. Häntä pidetään ensimmäisenä tieteilijänä, joka tutki Mesa Verdeä. Hän keräsi noin 600 esinettä, jotka hän lähetti Ruotsiin ja jotka ovat nykyään Suomen kansallismuseossa. Hänen teoksensa "The Cliff Dwellers of the Mesa Verde" oli ensimmäinen laaja tieteellinen tutkimus alueesta.
Kongressi sai helmikuussa 1901 ensimmäisen lakiehdotuksen Coloradon kallioasumusten kansallispuiston luomisesta. Kansallispuisto perustettiin lopulta 29. kesäkuuta 1906.
Smithsonian-instituutin arkeologi Jesse Walter Fewkes johti useita ensimmäisistä arkeologisista retkikunnista. Vuosina 1958–1965 Wetherill Mesan arkeologinen projekti oli Yhdysvaltain siihen asti suurin arkeologinen tutkimus. Siihen kuului kaivauksia, rakennusten tukemisia ja dokumentointeja.
Mesa Verden kansallispuisto valittiin 1978 Unescon maailmanperintöluetteloon. Unescon mukaan Mesa Verden muinaisjäännös todistaa pohjoisamerikkalaisten intiaanien muinaisesta perinteestä.