hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Pariisin salonki
Pariisin salonki () on Académie des beaux-artsin (taideakatemia) virallinen taidenäyttely.
Kuninkaan vahvistama ranskalainen taiteensuosimislaitos "Académie royale de peinture et de sculpture" (Kuninkaallinen maalaustaiteen ja kuvanveiston akatemia), joka on Ranskan kaunotaiteiden akatemian yksi osasto, piti vuonna 1673 ensimmäisen puolijulkisen näyttelyn Salon Carréssa. Vuodesta 1725 Salonki järjestettiin Louvren palatsissa, ja silloin se tuli tunnetuksi nimellä "Salon de Paris".
Salongin alkuperäinen tarkoitus oli esitellä "École des Beaux-Artsista" valmistuneiden taiteilijoiden töitä. Koulun oli perustanut Ranskan pääministeri kardinaali Mazarin vuonna 1648. Salongilla oli merkittävä vaikutus Ranskan kulttuurielämään. Näyttely Salongissa oli ainakin seuraavan 200 vuoden ajan tärkeä jokaiselle taiteilijalle, joka halusi menestyä Ranskassa. Salongissa pidetty näyttely tarkoitti kuninkaallista hyväksymistä.
Vuonna 1737 näyttelyt muuttuivat julkisiksi, ja alkuun niitä pidettiin vuosittain, myöhemmin joka toinen vuosi parittomina vuosina. Ne alkoivat kuningas Ludvig IX:n kunniaksi vietettynä juhlapäivänä 25. elokuuta ja kestivät muutamia viikkoja. Kun näyttelytoiminta säännöllistyi ja muuttui julkiseksi, Salongin asemaa ei enää asetettu kyseenalaiseksi.
Salongissa oli esillä maalauksia koko seinän mitalta ja joka sentin täydeltä. Maalausten keskinäisen kilpailun takia taiteilijat saivat aiheita uusille maalauksille, kuten Pietro Antonio Martinin teokselleen "Salonki vuonna 1785". Salongin painetut näyttelyluettelot ovat taidehistorioitsijoille tärkeitä lähteitä. Lehdissä julkaistut näyttelyistä kirjoitetut arviot olivat nykyaikaisen taidekritiikin alku.
1800-luvulla ajatus julkisesta Salongista laajeni vuosittaiseksi valtion rahoittamaksi uusien maalausten ja veistosten jurytetyksi näyttelyksi, joka pidettiin suurissa kauppahalleissa. Avajaisillan juhla oli merkittävä seurapiiritapahtuma ja juhla, josta lehdet saivat aihetta pilapiirroksiin.
Impressionistimaalarit eivät kuitenkaan saaneet töitään riittävästi esille, ja syntyneen hälyn vuoksi Napoleon III perusti näyttelyn "Salon des Refusés" (Hylättyjen salonki), jossa olivat esillä Salongin sinä vuonna hylkäämät teokset. Näyttely avattiin 17. toukokuuta 1863, jolloin avantgardismin katsotaan syntyneen. Impressionistit pitivät useina vuosina omia näyttelyjään. Vuonna 1881 Salonki menetti valtion rahoituksen, jolloin eräs taiteilijaryhmä perusti "Société des artistes françaisin" (Ranskan taiteilijaseura), joka otti näyttelyn pitämisen vastuulleen.
Vastauksena monien taiteilijoiden silloisiin ajatuksiin järjestön byrokraattisuudesta ja vanhoillisuudesta, ryhmä maalareita ja kuvanveistäjiä, johtajinaan Pierre-Auguste Renoir ja Auguste Rodin, perusti vuonna 1903 "Salon d’Automnen" (Syyssalonki).
Kai Nyyssönen
Kai Nyyssönen (s. 10. kesäkuuta 1972 Kuopio) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Nyyssönen pelasi samanaikaisesti isoveljensä Harrin kanssa kasvattajaseurassaan Kuopion Palloseurassa vuosina 1990–1991. He siirtyivät yhdessä vuonna 1992 FC Hakaan, jossa Kai yllättäen menestyi paremmin.
Nyyssösen jalkapalloura alkoi Kuopion Palloseurasta, jonka paidassa hän pelasi 17-vuotiaana ensimmäisen liigaottelunsa. Vastassa oli Ilves, joka kaatui 29. huhtikuuta 1990 luvuin 2–1. Tämä jäi kuitenkin hänen kauden ainoaksi otteluksi.
Kaudella 1991 Nyyssönen teki läpimurtonsa ja pelasi 26 ottelussa. Maalihanat aukesivat ensimmäisen kerran 21. huhtikuuta 1991 ottelussa KuPS-Ilves (2–2). Kauden päätteeksi tie vei FC Hakaan, jossa Nyyssönen päätyi pelaamaan suurimman osan urastaan voittaen tuona aikana muun muassa kolme Suomen mestaruutta. FC Haka toimi myös ponnahduslautana lyhyehkölle ulkomaan uralle.
Lastentarhanopettajan opinnot jäivät kesken kun Nyyssönen suunnisti kohti Belgian pääsarjaa ja ammattilaisuutta. Molenbeekissa Nyyssönen nousi avausmiehistöön ja saman tien A-maajoukkueeseen. Joukkue joutui kuitenkin pian rahoitusvaikeuksiin ja pelaajat myytiin pois. Nyyssönen vaihtoi maisemaa Espanjan kolmossarjan Córdobaan.
Kolmossarjasta ei ollut enää asiaa maajoukkueeseen. Nyyssönen oli kuitenkin tyytyväinen joukkueeseen. Kuitenkin myös Córdoban kohtalo oli joutua talousongelmiin. Sieltä Nyyssönen siirtyi Skotlannin Valioliigan Motherwelliin, jonka ruorissa oli maanmies Harri Kampman. Nyyssösen peliaika loppui kuitenkin samoihin aikoihin kuin Kampman lähti seurasta. Tuli aika palata kotimaahan, FC Hakaan.
Nyyssönen palasi KuPSiin kaudeksi 2004. Seuraavalla kaudella hän toimi KuPSin edustusjoukkueessa Juha Malisen apuvalmentajana (myös KuPS Akatemian kakkosvalmentajana ja KuPS talenttiakatemian päävalmentajana) pelaten myös kahdeksassa liigaottelussa loppukaudella. Kausi päättyi putoamiseen Ykköseen.
Nyyssönen nimitettiin 30. lokakuuta 2006 seuran uudeksi päävalmentajaksi. Hän houkutteli KuPSiin pelaaja-apuvalmentajaksi ystävänsä Harri Ylösen, jonka kanssa hän jakaa vastuuta joukkueen valmentamisesta. Valmentajat esiintyvät usein julkisuudessa yhtäaikaisesti, mikä on poikkeus aikaisempien kausien linjaan. KuPSin päävalmentaja-aikanaan Nyyssönen on suosinut hyökkäävää jalkapalloa, mihin hänen mukaansa "perinteet velvoittavat". Kausi 2007 päättyi kovaan loppukiriin, joka johti Ykkösen voittoon ja nousuun Veikkausliigaan. Kaudella 2008 KuPS säilyi Veikkausliigassa täpärästi, voittamalla liigakarsinnassa Ykkösen FC Viikingit.
Kuopion Palloseura aloitti Veikkausliigakauden 2009 heikosti. 14. toukokuuta 2009, viiden perättäisen tappion jälkeen seura ilmoittikin Nyyssösen erottamisesta. KuPS oli kerännyt 10 ottelusta vain 4 pistettä, mikä oikeutti viimeiseen tilaan. Valmennusvastuun otti urheilutoimenjohtaja Esa Pekonen.
Veikkausliigassa Nyyssönen pelasi vuosien 1990 ja 2006 välisenä aikana 11 kautta, joissa kertyi 217 ottelua ja 41 maalia. Hän pelasi myös 2 A-maaottelua sekä 5 nuorten ja 15 poikien maaottelua.
Kiprian Storoževilainen
Pyhittäjä Kiprian Storoževilainen oli pyhittäjä Adrian Ondrusovalaisen oppilas. Ennen kääntymystään pyhittäjä Kiprian oli rosvopäällikkö, joka erilaisten vaiheiden jälkeen jäi vangiksi, koki ihmeellisen vapautumisen ja meni Ondrusovan luostariin vihkiytyen siellä munkiksi.
Pyhittäjä Kiprian Storoževilainen kuoli noin vuonna 1598 ja hänet lasketaan Suomessa kuuluvaksi Karjalan valistajiin.
Ortodoksinen kirkko kunnioittaa hänen muistoaan vuosittain marraskuun 2. päivänä sekä Karjalan valistajien yhteisenä muistopäivänä lokakuun viimeisen päivän ja marraskuun 6. päivän välisenä lauantaina.
Siegfried Buback
Siegfried Buback (3. tammikuuta 1920 Wilsdruff, Saksa – 7. huhtikuuta 1977 Karlsruhe, Saksan liittotasavalta) oli länsisaksalainen tuomari ja yleinen syyttäjä, jonka Baader-Meinhof ryhmä surmasi 7. huhtikuuta vuonna 1977 Karlsruhessa. Hän toimi valtionsyyttäjänä ("Generalbundesanwalt") vuosina 1974–1977.
Bubackin ajaessa töihin kaksi miestä ajoi moottoripyörällä auton viereen ja ampui. Buback ja autonkuljettaja Georg Göbel sekä oikeuden virkamies Georg Wurster kuolivat kadulle Karlsruhessa. Murhaajat katosivat nopeasti paikalta. Kaupungin laidalta löydettiin myöhemmin Suzuki-merkkinen moottoripyörä. 
Murhan tekijäksi ilmoittautui RAF:n ryhmä Kommando Ulrike Meinhof. Laukausten ampujasta ei ole tietoa, mutta kolme RAF:n jäsentä, Knut Folkerts, Christian Klar ja Brigitte Mohnhaupt, tuomittiin murhaan osallisina elinkautisiin rangaistuksiin. Bubackin murhan taustaryhmässä toiminut Verena Becker pidätettiin 27. elokuuta 2009, kun kirjeistä löytyneiden dna-näytteiden todettiin yhdistävän hänet murhan valmisteluun. Becker sai vuonna 1977 elinkautisen tuomion poliisien murhayrityksestä, mutta hänet armahdettiin 1989.
Heti Bubackin murhan jälkeen Länsi-Saksan poliisi julisti yleisen hälytyksen koko Liittotasavallassa. Molemmat oikeistopuolueet CDU ja CSU syyttivät epäsuorasti sosialidemokraattista hallitusta murhasta. Ruotsin poliisi antoi 9. huhtikuuta yleishälytyksen, koska kolmen Baader-Meinhofin ryhmän jäsenen oletettiin paenneen Ruotsiin.
Tuolloin jo vangitun RAF:n entisen asianajajan, sittemmin aktiivisen jäsenen Siegfried Haagin oletetaan toimineen taustalla. Haas vapautettiin 1987.
Mauno Hyvönen
Mauno Ilmari Hyvönen (s. 8. elokuuta 1925 Jyväskylä) on suomalainen näyttelijä ja ohjaaja.
Hyvönen aloitti uransa 1940-luvulla sivurooleissa, ja on toiminut monissa suomalaisissa elokuvissa kertojana, muun muassa Spede Pasasen elokuvissa "Näköradiomiehen ihmeelliset siekailut", "Pähkähullu Suomi", "Pölhölä", "Speedy Gonzales – Noin 7 veljeksen poika" ja "Häpy Endkö? Eli kuinka Uuno Turhapuro sai niin kauniin ja rikkaan vaimon".
Hyvönen on toiminut selostajana lyhytelokuvissa, ja toiminut pitkään televisioteatterissa.
Hyvönen on näytellyt muun muassa elokuvissa "Pikku Ilona ja hänen karitsansa", "Hilja maitotyttö", "Villi Pohjola", "Lentävä kalakukko", "Punainen viiva", "Pekka Puupää" ja "Noin 7 veljestä". Hyvönen on ohjannut myös lyhyitä elokuvia ja näytelmäelokuvia, muun muassa "Obmolov" vuodelta 1963. Hyvönen tunnetaan myös radiohupailusta "Kankkulan kaivolla", jossa Hyvönen esitti "ornitologi Sylfred Huilaa".
Österbottningen
Österbottningen oli Kokkolassa vuodesta 1898 lähtien ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti. Vuonna 2008 se yhdistettiin pietarsaarelaisen "Jakobstads Tidningin" kanssa uudeksi "Österbottens Tidning" -lehdeksi.
Ruotsinmielinen "Österbottningen" perustettiin samansuuntaisen "Norra Postenin" seuraajaksi ja maltillisen "Svenska Österbottenin" kilpailijaksi. Luonteeltaan se oli Kokkolan ja sen lähikuntien Kruunupyyn, Öjan, Alavetelin ja Teerijärven paikallislehti. Itsenäisyyden ajan alussa "Österbottningen" oli linjaltaan oikeistolainen, mutta muuttui vuoden 1927 omistajanvaihdoksen myötä vapaamieliseksi. Lehti vastusti lapuanliikettä ja kannatti jatkosodan aikana rauhanpolitiikkaa, minkä seurauksena oikeistopiirit perustivat vuonna 1943 sen kilpailijaksi lyhytikäisen "Nord-Österbotten" -lehden.
Yleisilmeeltään "Österbottningen" oli vanhahtava 1930-luvun lopulle saakka, jolloin siitä ryhdyttiin kehittämään parempaa uutislehteä. Uudistukset jatkuivat 1960–1980-luvuilla, minkä ansiosta lehti onnistui säilyttämään asemansa ahtaalla ja suomenkielistyvällä markkina-alueella. Konstsamfundet osti lehtiyhtiön osake-enemmistön vuonna 1990 ja lisäksi 35 % osakkeista siirtyi vuonna 1999 HSS Medialle. "Österbottningen" ja HSS Median "Jakobstads Tidning" yhdistettiin vuonna 2008 Kokkolassa ja Pietarsaaressa toimitettavaksi "Österbottens Tidningiksi".
"Österbottningen" ilmestyi aluksi kahdesti, vuodesta 1929 lähtien kolmesti, vuodesta 1947 kuudesti ja vuodesta 2004 seitsemän kertaa viikossa. Sen levikki oli 4 800 kappaletta vuonna 2005. Lehden päätoimittajina työskentelivät August Jakobsson (1898–1900), Emil Sandström (1901–1906), Erik Viklund (vastaava toimittaja 1906–1913), Emil Kock (1912–1927), M. E. Kulenius (1927–1931, 1937 ja 1940), Sigurd Gadolin (1931–1937), L. E. Carpelan (1940–1943), Sölve Kulenius (1943–1947), Erik Lodenius (1947), Ole Torvalds (1947–1948), Joel Granvik (1948–1957), Bengt Appelgren (1957–1960), Birger Thölix (1961–1964), Erik Stenvall (1964–1965), Erik Pakarinen (1965–1966), Ernest Granskog (1966–1973), Nils Grahn (1974–1983) ja Birger Enges (1983–).
Tieto- ja viestintätekniikan ammattilaiset TIVIA
Tieto- ja viestintätekniikan ammattilaiset TIVIA ry (aiemmalta nimeltään Tietotekniikan liitto ry, TTL) on valtakunnallinen, riippumaton tietotekniikka-alalla toimivien yhdistysten yhteistyöjärjestö. Vuodesta 2014 alkaen liitto on toiminut nimellä TIVIA (Tieto- ja viestintätekniikan ammattilaiset ry). Liitolla on tutkimus-, koulutus- ja tiedotustoimintaa. Vuonna 2014 liitolla on henkilöjäseniä noin 12 000 ja yritys- ja organisaatiojäseniä noin 500. Liiton toiminnanjohtajana on Mika Helenius ja liitolla on toimitilat Espoossa. TIVIA haluaa tehdä tunnetuksi suomalaista IT-alan osaamista ja tarjota jäsenilleen mahdollisuuden osaamisen kehittämiseen, verkostumiseen, palveluiden esittelyyn, laaja-alaiseen vuorovaikutuksen huippuosaajien kanssa, ja vaihtaa tietoa myös kansainvälisesti. TIVIA edustaa Suomea tietotekniikka alan kansainvälisissä järjestöissä IFIP:ssä (International Federation for Information Processing]) ja CEPIS:ssä (The Council of European Professional Informatics Societies).
Liitolla on alueellisia jäsenyhdistyksiä ja valtakunnallisia teemayhdistyksiä.
Suomen reikäkorttiyhdistys perustettiin 26. marraskuuta 1953. Se muutti nimensä 1960 Tietokoneyhdistykseksi. Vuoden 1972 alusta Tietokoneyhdistyksen toiminta jatkui Tietojenkäsittelyliittona. Tietotekniikan liitto perustettiin 1984, jolloin Tietojenkäsittelyliitto keskittyi julkaisu- ja kurssitoimintaan. Liitot yhdistettiin vuonna 1986 Tietotekniikan liitoksi. Tietotekniikan liitto uudisti ilmettään ja nimeään vuoden 2014 alussa ja toimii nykyisin nimellä Tieto- ja viestintätekniikan ammattilaiset TIVIA ry
TIVIAan kuuluu yhteensä 28 jäsenyhdistystä. 
TIVIA tekee tutkimuksia sekä yksin että eri yhteistyökumppaneiden kanssa. Säännönmukaisesti toistuvat tutkimukset ovat viime vuosina kohdistuneet tietotekniikka-alan yleisiin näkymiin, tietohallintoon sekä it-ammattilaisten työmarkkinoihin, työtehtäviin ja palkkakehitykseen. Kertaluontoisina katsauksina on selvitetty mm. ohjelmistoalan näkymiä sekä kunnallisvaaliehdokkaiden näkemyksiä kuntien tietotekniikkaan liittyvistä kysymyksistä.
TIVIAn tekemiä tutkimuksia ovat:
TIVIA (ent. Tietotekniikan liitto) on jo yli kahdenkymmenen vuoden ajan valinnut vuosittain vuoden tietotekniikkavaikuttajan ja vuoden tietotekniikkatuotteen. Kyseessä on kaksi eri kategoriaa, eikä vaikuttajalla välttämättä ole tekemistä tietotekniikkatuotteen kanssa.
Västra Nyland
Västra Nyland on läntisellä Uudellamaalla kuudesti viikossa ilmestyvä ruotsinkielinen sanomalehti. Lehden päätoimittaja on Marina Holmberg ja sen kotipaikkakunta on Raasepori. Lehden levikki on noin 10 000 kappaletta ja sen levikkialue käsittää Raaseporin lisäksi Inkoon, Siuntion ja Kirkkonummen kunnat sekä Hangon ja Lohjan kaupungit.
Autismi- ja Aspergerliitto
Autismi- ja Aspergerliitto ry (vuoteen 2003 asti "Autismiliitto") on vuonna 1997 perustettu autismin kirjon henkilöiden ja heidän perheidensä etujärjestö, joka on myös autismin kirjon yhdistysten kattojärjestö. Liittoon kuuluu 25 jäsenyhdistystä (2014), ja näissä on yhteensä noin 3 500 henkilöjäsentä (2014).
Liiton keskeisiä toimintatapoja ovat:
Autismi- ja Aspergerliittoon perustettiin vuonna 2007 Empowerment-projekti, jonka tarkoituksena oli toimia siltana Autismi- ja Aspergerliiton, paikallisyhdistysten, vertaisryhmien ja muiden autismin kirjolaisten välillä. Empowerment-projekti julkaisi muuan muassa vuonna 2009 perustettua Puoltaja-verkkolehteä ja vastasi kerran vuodessa järjestettävistä valtakunnallisista Empowerment-päivistä. Empowerment-projekti lakkautettiin vuonna 2010, jolloin Puoltajan toimittaminen ja Empowerment-päivien järjestäminen muuttuivat vapaaseen kansalaistoimintaan perustuviksi hankkeiksi. Empowerment-päivien järjestämisvastuu siirtyi vuonna 2015 Suomen Aspergeryhdistykselle.
Keisaripuu
Keisaripuu ("Paulownia tomentosa") on kotoisin Itä-Aasiasta ja se kuuluu 10–15-lajiseen puusukuun. Tieteellisen nimensä puu on saanut Venäjän tsaarin Paavali I:n tyttären Anna Pavlovnan mukaan, mutta suomalaiseen nimeensä keisari on päässyt kotiseutunsa perusteella. Lajinimi "tomentosa", "nukkainen", viittaa suurten lehtien alapinnan harmaaseen nukkapeitteeseen.
Keisaripuu on erittäin nopeakasvuinen, keskikokoinen, 10–15 metriä korkea vankkaoksainen ja leveälatvuksinen puu. Sen runko on harmahtavan ruskea ja lehdet herttamaisia, pitkä- ja teräväkärkisiä. Joissakin lehdissä voi olla kolmesta viiteen liuskaa.
Vaalean ruskeat samettimaiset kukkanuput kehittyvät syksyllä ja ne näkyvät talvella oksistossa hyvin. Ilmastoltaan viileillä seuduilla pakkaset voivat kuitenkin viottaa kukkanuppuja talven ja kevään aikana, jolloin puu ei kuki. Vaalean sinivioletit, makealle tuoksuvat, 5 cm pitkät torvikukat puhkeavat loppukeväällä suurissa tertuissa ennen lehtiä. Kukkien ulkonäön perusteella puuta kutsutaan Englannissa sormustinkukkapuuksi (foxglove tree). Vihreät, soikeat siemenkodat (noin 3 cm) muuttuvat syksyllä ruskeiksi ja halkeavat, jolloin kalvoreunaiset siemenet vapautuvat. Kiinassa kuohkeita siemeniä on käytetty pakkausmateriaalina.
Keisaripuista "Paulownia tomentosa" ja "Paulownia koreana" ovat ilmastollisesti kylmänkestävimpiä lajeja. Suvun muita lajeja ovat muun muassa "Paulownia fargesii", "Paulownia fortunei" ja "Paulownia kawakamii".
Keisaripuu on alkujaan peräisin Itä-Aasiasta Kiinasta. Puu on nykyään suosittu koristepuu kaikkialla, missä ilmasto on tarpeeksi lämmin sen kasvattamiseksi. Euroopassa keisaripuuta kasvaa paljon Välimeren maissa, mutta puu menestyy Keski-Euroopassakin Etelä-Englantia myöten. Euroopan pohjoisin lähes 10-metriseksi vankaksi puuksi kasvanut ja ajoittain kukkiva yksilö kasvaa Ruotsissa, leutoilmastoisen Visbyn kasvitieteellisessä puutarhassa.
Talvella keisaripuu kestää pakkasta parisen kymmentä astetta, mutta kukkanuput paleltuvat herkästi jo noin kymmenessä pakkasasteessa. Ilmastollisesti kylmemmillä seuduilla kuten Suomessa puuta voidaan kasvattaa ulkona näyttävänä perennana. Puu katkaistaan keväällä juuresta jolloin se kesän mittaan kasvattaa valtavat, jopa 60-senttiset lehdet. Korkeutta se ehtii kasvaa jopa kolme metriä yhden kasvukauden aikana. Suomessa keisaripuuta voidaan kokeilla kasvattaa myös kesällä aurinkoisessa paikassa ulkona ruukkukasvina tai -puuna, jota säilytetään talven yli viileässä kellarissa yms paikassa. Ruukkupuu kukkii 4–5-vuotiaana.
Itä-Aasiassa keisaripuu on arvostettua puutyöainesta. Puu on hyvin kevyttä (ominaispaino noin 0,30), mutta painoonsa nähden kestävää. Siitä valmistetaan monenlaisia tarve-esineitä kuten huonekaluja, geta-sandaaleja ja soittimia.
Kiinassa keisaripuuhun on vuosisatojen aikana liitetty taianomaisia ominaisuuksia. Puiden lehtien ja siementen uutteen on uskottu säilyttävän ihon nuorekkaana ja estävän hiuksia harmaantumasta. Japanin keisarin vaakunaan on päässyt tyylitellyt keisaripuun lehdet ja kukinto.
Maksniemi
Maksniemi on kylä ja taajama Simon kunnassa lähellä Kemin kaupungin rajaa. Taajaman väkiluku vuonna 2005 oli 744 ja pinta-ala 1,3 km², josta vesialuetta 0,1 km². Maksniemi sijaitsee Perämeren rannalla noin 9 kilometriä länteen Simon kunnan keskustaajamasta ja noin 7 kilometriä kaakkoon Kemin keskustasta. Maksniemessä sijaitsevat myös Perämereen työntyvät Ykskuusen ja Karsikon niemet.
Kylä sijaitsee valtatien 4 sekä Oulun–Tornion rautatien varrella. Nelostien varrella sijaitseva alue on kaavoitettu yritysalueeksi. Maksniemen "keskus" sen sijaan sijaitsee Postinlahden rannalla valtatie 4 meren puoleisella alueella. Karsikon niemellä sijaitsee harvempaa asutusta, sen sijaan niemellä sijaitsee paljon loma-asutusta. Maksniemen ja Kemin Sauvosaaren yhdistää kevyenliikenteen väylä.
Kylästä on hyvät linja-autoyhteydet sekä Simoon että Kemiin. Kylän kohdalta alkaa lokakuussa 2010 avattu Kemin moottoritie. Valtionrautateiden entinen Maksniemen seisake on lakkautettu 1980-luvulla. Kylässä toimii myös kioskikahvila ja kotieläinpuisto.
Kylällä on oma peruskoulu, jossa annetaan opetusta 1.–6. vuosiluokille. Koulun yhteydessä toimii myös esikoulu. Koulujen vieressä toimii kylän päiväkoti.
Karsikon niemi oli yksi sijoituspaikkavaihtoehto energiayhtiö Fennovoiman suunnittelemalle ydinvoimalalle.
Maksniemi oli 2010 myös maailman pohjoisin sijaintipaikka, jossa todettiin puutiaisaivotulehdusta.
Maksniemi on Simon vanhimpia asutusalueita. Vanhaa rakennuskantaa purettiin kuitenkin paljon 1960- ja 1970-luvulla.
Maksniemi toimi 1920–1930-luvuilla salakuljetetun pirtun kauttakulkupaikkana. Vuosina 1927–1932 Maksniemessä takavarikoitiin kaikkiaan 18 530 litraa laitonta alkoholia.
Maksniemen Karsikkoon, Fennovoiman ydinvoimalalle varatulle alueelle, valmistellaan uutta Karsikon aluetta, jossa tulisi olemaan 50 omakotitalotonttia ja 60 hehtaarin kokoinen teollisuusalue. Aiemmin aluueelle suunniteltiin suurteollisuusaluetta.
Mämmilä (Pello)
Mämmilä on kylä Pellon kunnassa, Tornionjokilaaksossa. Kylä sijaitsee vain muutamia kilometrejä kuntakeskuksen eteläpuolella Torniontien (Vt 21) varressa.
Vega-ohjelma
Vega-ohjelma oli neuvostoliittolainen Venukseen lähetettyjen luotaimien sarja. Vega 1 ja Vega 2 olivat miehittämättömiä luotaimia, jotka kummatkin laukaistiin joulukuussa 1984. Niillä oli kaksiosainen tehtävä johon kuului sekä Venuksen tutkiminen että Halleyn komeetan ohilento.
Halleyn komeetan ohilento oli lentoon viime hetkellä tehty muutos, joka seurasi US Halley-lennon perumisesta vuonna 1981. Myös myöhempi Venera-lento peruttiin, ja Venuksen tutkimisen osuutta Vega 1:n lennolla vähennettiin. Luotain perustui aikaisempiin Venera 9 ja Venera 10 -tehtäviin. Luotaimet laukaistiin 15. joulukuuta ja 12. joulukuuta 1984.
Dario Dainelli
Dario Dainelli (s. 9. kesäkuuta 1979, Pontedera, Italia) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa kotimaansa pääsarjassa, Serie A:ssa pelaavaa firenzeläistä ACF Fiorentinaa. 191 senttimetriä pitkän Dainellin pelipaikka on keskuspuolustaja.
Tällä hetkellä Dainelli pelaa Fiorentinan riveissä kolmatta kauttaan. Aiemmin hän on edustanut pääsarjatasolla Bresciaa, Hellas Veronaa, Lecceä ja Empolia sekä alemmilla sarjatasoilla Fidelis Andriaa ja Cavesea.
Dainelli on pelannut Italian maajoukkueessa yhden ottelun, kesäkuussa 2005 hän oli kentällä Ecuadoria vastaan pelatussa ystävyysottelussa.
Maksniemen seisake
Maksniemen seisake () oli pieni epäitsenäinen liikennepaikka Maksniemen kylässä, Simon kunnassa Lapin läänissä. Seisake sijaitsi rataosalla Maksniemen kylän pohjoispuolella, suunnilleen Simon ja Kemin rautatieasemien puolivälissä.
Vuonna 1973 Maksniemi muutettiin miehittämättömäksi seisakkeeksi. Henkilöliikenteen pysähdykset lopetettiin vuonna 1979. Maksniemen seisake lakkautettiin 1980.
Maksniemen seisakerakennuksen suunnitteli rautatiehallituksen arkkitehti Bruno Granholm. Rakennus rakennettiin vuosina 1902–1904, ja se oli tyypiltään pienille laituri- ja seisakeasemille tarkoitettu tyypin 3 platformskjul. Rakennusta laajennettiin vuonna 1942. 1980-luvulla rakennuksessa oli yksi poikkipääty eteläisessä päädyssä ja keskiosassa odotushuone. Pohjoispääty oli oveton ja ikkunaton. Nykyisin rakennuksesta on nähtävissä vain kivijalka.
Charles Coquerel
Charles Coquerel (2. joulukuuta 1822 Amsterdam – 14. huhtikuuta 1867 Réunion) oli ranskalainen laivaston lääkäri ja hyönteistutkija.
Coquerel väitteli lääketieteen tohtoriksi vuonna 1849 hämäräsokeutta käsittelevällä väitöskirjalla "De la cécité nocturne". Hän keräsi hyönteisiä Madagaskarilla ja sen lähisaarilla. Coquerelin kuoleman jälkeen Léon Fairmaire kuvaili osan hänen löytämistään hyönteisistä teoksessaan "Notes sur les Coléopteres recueillis par Charles Coquerel a Madagascar et sur les côtes d'Afrique" (1869). Coquerel kirjoitti useita kirjoja ja artikkeleita, muun muassa hyönteisiä käsittelevän liitteen Auguste Vinsonin kirjaan "Voyage à Madgascar au couronnement de Radama II" (1865). Hänen kirjansa "Lettres d'un marin à sa famille ()" ilmestyi postuumisti vuonna 1871.
Useita eläinlajeja on nimetty Coquerelin mukaan, muun muassa käkiin lukeutuva lännenkuku ("Coua coquereli"), indreihin kuuluva "Propithecus coquereli" sekä rottamaki eli coquerelinkääpiömaki ("Mirza coquereli").
Sergio Bernardo Almirón
Sergio Bernardo Almirón (s. 7. marraskuuta 1980 Santa Fe, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian pääsarjassa pelaavaa Calcio Cataniaa.
180 senttimetriä pitkän Almirónin pelipaikka on keskikentän keskellä hyökkäävässä roolissa, niin sanottuna piilokärkenä.
Almiron aloitti uransa kotimaassaan Newell's Old Boysissa 1998. Hän siirtyi Eurooppaan ja Udinese Calcion joukkueeseen vuonna 2001. Peliaikaa ei kuitenkaan tullut ja kaudella 2003–2004 hän pelasi lainalla Hellas Veronassa. Kausilla 2004–2007 hän edusti Empolia vakiinnuttaen paikkansa joukkueessa. Vuonna 2007 hän siirtyi Serie A:han palanneeseen Juventukseen 9 miljoonalla punnalla. Paikkaa avauksessa ei hellinnyt ja tammikuussa 2008 hän siirtyi lainalle Ranskan pääsarjassa pelanneeseen AS Monacoon.
Kauden 2008–2009 Almiron pelasi lainalla Fiorentinassa ja seuraavan kauden niin ikään lainalla Barissa, jonne siirtyi pysyvästi kaudeksi 2010–2011. Elokuussa 2011 hän vaihtoi kuitenkin taas seuraa, tällä kertaa Calcio Cataniaan.
Sergio Almirón
Sergio Almirón voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Cornelia Cinnilla
Cornelia Cinnilla (94 eaa. – 69 eaa. tai 68 eaa.) oli Mariusta kannattavan Lucius Cornelius Cinnan tytär ja Julius Caesarin ensimmäinen vaimo. 17-vuotias Caesar nai Cornelian vuonna 83 tai 84 eaa. Kun Sulla kaappasi vallan vuonna 86 eaa., hän vaati Caesaria eroamaan vaimostaan, mutta tämä kieltäytyi ja joutui perheineen pakenemaan Roomasta. Cornealia synnytti Caesarille tyttären (n. 83 eaa. tai 82 eaa.), joka sai nimen Julia. Cornelia kuoli lapsivuoteelle vuonna 69 tai 68 eaa.
Luonnollinen anomalia
Luonnollinen anomalia ) on taivaanmekaniikassa käytetty rataelementti, joka ilmoittaa kappaleen suunnan "radan polttopisteestä" katsottuna. Luonnollisen anomalian nollasuunta on perihelin suunta.
Kappaleen liikkuessa kartioleikkauksen muotoisella radalla (ympyrä, ellipsi, paraabeli tai hyperbeli), sen paikkavektori (tai oikeammin sen pituus) voidaan ilmaista napakoordinaatistossa kulman formula_1 funktiona muodossa
formula_2
Tässä formula_3 on radan isoakselin puolikas ja formula_4 radan eksentrisyys ja radan polttopiste sijaitsee koordinaatiston origossa. Kulmaa formula_1 kutsutaan kappaleen luonnolliseksi anomaliaksi.
Koska taivaankappaleet liikkuvat ellipsiradoilla, niiden nopeus radan eri kohdissa on erilainen. Asiaa hankaloittaa lisäksi se, että rata on (ympyrärataa lukuun ottamatta) epäsymmetrinen polttopistekeskisessä koordinaatistossa. Tästä syystä luonnollinen anomalia muuttuu vaihtelevalla nopeudella, eikä se siis ole lainkaan yksinkertainen ajan funktio. Tämä tekee siitä matemaattisesti hankalan käsiteltävän, eikä luonnollista anomaliaa käytetä radan laskemisessa käytännössä juuri koskaan oppikirjajohdantoja lukuun ottamatta.
Luonnollisen anomalian 'ν" ja eksentrisen anomalian "E" suhde on
tai
paikavektorin anomalioiden suhde on
ja
Missä "a" kappaleen radan isoakselin puolikas (segmentti "cz"). 
z on periaspis eli lähin paikka polttopistettä s, mutta myös kaukaisin piste apuympyrän keskipisteestä c.
Abbé Pierre
Abbé Pierre, isä Pierre, (alkup. nimi Henri Grouès, G.O.Q. 5. elokuuta 1912 Lyon – 22. tammikuuta 2007 Pariisi) oli ranskalainen pappi ja parlamentaarikko, joka perusti kansainväliseksi kasvaneen Emmaus-liikkeen Pariisissa vuonna 1949.
Abbé Pierre oli katolinen pappi. Hän toimi toisen maailmansodan aikana Ranskan vastarintaliikkeessä ja avusti tuhansia juutalaisia sekä muita poliittisesti vainottuja ihmisiä pakenemaan Sveitsiin tai Algeriaan. Hän avusti muun muassa presidentti Charles de Gaullea pakenemaan maasta.
Sodan jälkeen hän havahtui asunnottomien ja köyhien hädälle. Hän avasi Pariisissa ovensa muutamalle yhteiskunnan syrjimälle miehelle ja pyysi heidän apuaan auttaakseen toisia. Tästä syntyi Emmaus-liike, jonka periaatteena on pyrkiä auttamaan itseä ja toisia. Liike on laajentunut maailmanlaajuiseksi, poliittisesti ja uskonnollisesti riippumattomaksi liikkeeksi. Liike tunnetaan yhteisöistään, kirpputoreistaan ja kehittyneestä kierrätystoiminnastaan.
Suomessa Emmaus-toiminta alkoi 1960-luvulla.
Abbé Pierre oli yhteiskunnallisesti aktiivinen henkilö, ja hänet äänestettiin monena vuonna Ranskan suosituimmaksi henkilöksi; vuonna 2003 hän jätti jalkapallotähti Zinedine Zidanen toiselle sijalle. Vuonna 2006 hän sijoittui Charles de Gaullen ja Louis Pasteurin jälkeen kolmanneksi television Kaikkien aikojen suurin ranskalainen -kyselyssä.
Abbé Pierre eli viimeiset vuotensa Rouenissa, Luoteis-Ranskassa. Hän kuoli keuhkokuumeeseen 22. tammikuuta 2007 pariisilaisessa sairaalassa.
Pickin lause
Pickin lauseen avulla (tunnetaan myös nimellä Pickin kaava) voidaan laskea annetun monikulmion, jonka kärkipisteet ovat hilapisteissä, pinta-ala "A", mikäli tiedetään monikulmion sisustan hilapisteiden lukumäärä "i" ja reunalla olevien hilapisteiden lukumäärä "b". Pickin kaavan mukaan tällöin on voimassa
Kuvassa olevassa esimerkissä on "i" = 39 ja "b" = 14, joten monikulmion ala on "A" = 39 + ½(14) − 1 = 39 + 7 − 1 = 45.
Huomaa, että lause on voimassa vain yhtenäisille monikulmioille, joten monikulmion on koostuttava yhdestä palasta, ja siinä ei saa olla reikiä. Useamman reiän tapauksessa kaavan "−1" on korvattava termillä "−χ("P")", jossa χ("P") on "P":n Eulerin karakteristika.
Lauseen todisti Georg Alexander Pick vuonna 1899. Lause voidaan yleistää useampaan ulottuvuuteen käyttämällä hyväksi niin sanottuja Ehrhartin polynomeja.
Tarkastellaan monikulmiota "P" ja kolmiota "T", kun "T":llä ja "P":llä on yhteinen sivu. Todistetaan, että jos Pickin lause on voimassa monikulmiolle "P", on se myös voimassa monikulmiolle "PT", jossa "PT" on saatu liittämällä kolmio "T" monikulmioon "P". Koska "P":llä ja "T":llä on yhteinen sivu, ovat kaikki tämän sivun pisteet "PT":n sisäpisteitä lukuun ottamatta sivujen päätepisteitä. Siten jos "c" on "P":n ja "T":n yhteisten reunapisteiden lukumäärä, on
ja
Yllä olevasta seuraa, että
ja että
Koska lause on voimassa sekä "P":lle että "T":lle, on
Siten jos kaava on voimassa "n"-kulmiolla, on se voimassa myös ("n" + 1)-kulmiolle. Vielä pitää osoittaa, että kaava on voimassa kolmioille. Tämä voidaan tehdä kolmessa osassa:Viimeisessä vaiheessa käytetään tietoa, että jos lause on voimassa monikulmiolle "PT" ja kolmiolla "T", on se myös voimassa monikulmiolle "P". Tämän osoittaminen on hyvin samantapaista kuin yllä oleva päättely.
Luettelo Intian suurimmista metropolialueista
Luettelo Intian 50 suurimmasta metropolialueesta asukasluvun mukaan vuonna 2007. Alla olevien metropolialueiden yhdistetty asukasluku on noin kymmenesosa koko Intian asukasluvusta.
Viipurin Urheilijat
Viipurin Urheilijat (VU) on vuonna 1918 perustettu yleisurheiluseura. Seura perustettiin Viipuriin, ja nykyisin se toimii Helsingissä.
Seura perustettiin 10. heinäkuuta 1918 Viipurissa, ja sen lajeina olivat yleisurheilu ja hiihto. Pian perustamisen jälkeen seurasta tuli parhaita ja suurimpia yleisurheiluseuroja. Talvi- ja jatkosodan aikana seuran toiminta oli vähäinen ja sijoittui lähinnä Helsinkiin. Vuonna 1945 seuran toimintaa päätettiin siirtää Helsinkiin. Seura voitti Kalevan maljan viisi kertaa peräkkäin vuosina 1971–1975, ja kaksi mestaruutta lisää tuli vuosina 1983 ja 1988.
Heikki Karppanen
Heikki Olavi Karppanen (s. 9. lokakuuta 1944 Kitee) on lääketieteen ja kirurgian tohtori, farmakologian emeritusprofessori Helsingin yliopiston biolääketieteen laitoksella.
Karppasen tutkimusalueita on ollut mm. kokeellinen verenpaineentutkimus ja hän onkin luettavissa verenpainetaudin huippuasiantuntijoihin.
Hän on tehnyt uransa aikana useita kaupallistettuja keksintöjä, joista merkittävimpinä 1980-luvulla maailman ensimmäisen mineraalisuola Pansuolan, sekä 1990-luvun puolivälissä kolesterolia ja verenpainetta alentavan ravintolisä MultiBenen.
Karppanen nimettiin farmakologian apulaisprofessorin virkaan vuonna 1980. Vuodesta 1998 lähtien se muuttui professorin viraksi.
Hän jäi eläkkeelle professorin virasta vuoden 2007 lopussa.
Meerut
Meerut (, ) on kaupunki Uttar Pradeshin osavaltiossa Intiassa. Meerut sijaitsee noin 70 kilometriä koilliseen maan pääkaupungista New Delhistä. Kaupungissa asui 1 309 023 ihmistä vuonna 2011 väestönlaskennan mukaan.
Kaupunki on maan- ja rautateiden risteyspaikka. Sen elinkeinoihin kuuluu elintarvikkeiden kauppaa ja jatkojalostusta sekä muuta pienteollisuutta. Siellä on myös yliopisto ja armeijan varuskunta. Sepoykapina alkoi Meerutista.
Perihelin argumentti
Perihelin argumentti formula_1 on taivaanmekaniikassa kappaleen radan asentoa kuvaava suure. Se ilmoittaa kappaleen periapsidipisteen ja nousevan solmun välisen kulman asteina. Perihelin argumentti mitataan vastapäivään "ratatasoa pitkin". Itse perihelin argumenttia käytetään rataelementtinä suhteellisen harvoin. Sen sijaan käytetään usein hieman tästä eroavaa perihelin pituutta ja lähdekirjallisuutta tutkiessa onkin syytä aina varmistaa kummasta kulmasta on kyse. Jos kappaleen rata on ympyrä tai jos radan kaltevuus on nolla, perihelin argumenttiä ei voida määritellä.
Aurinkoon viittaavan perihelin sijasta olisi yleisessä tapauksessa oikeampaa puhua "periapsiksen argumentista", mutta suomen kielessä termi on jokseenkin vakiintunut.
Kenttätykistöpatteriston määrävahvuus (talvisota)
Kenttätykistöpatteriston määrävahvuus talvisodan aikana oli riippuvainen lähinnä siitä millainen tykkikalusto patteristolla oli käytettävissään.
Pääsääntöisesti pyrittiin siihen, että kaksi alayksikköä (eli patteria, joka vastasi lähinnä jalkaväen komppaniaa) olisi varustettu kanuuna-kalustolla (yleensä 76,2 mm) ja yksi alayksikkö haupitsi-kalustolla (yleensä 122 mm).
Patteristo vastasi lähinnä jalkaväkipataljoonaa määrävahvuuksiltaan.
Aivan kaikkien patteristojen osalta kyseiseen kalustotavoitteeseen ei päästy. Muun kaluston osalta ongelmana oli myös kaluston riittävyys, jota puolustusvoimilla ei ollut kylliksi.
Määrävahvuuteen kuului:Kenttätykistöpatteristo oli organisoitu siten, että siihen kuuluivat muun muassa:Numerointi perustui samaan menetelmään kuin jalkaväessä. Esimerkiksi KTR 13:n ensimmäisen patteriston toinen patteri numeroitiin 2.(/I)/KTR 13 ja KTR:n kolmannen patteriston ensimmäinen patteri numeroitiin 9.(/III)/KTR 13.
Bhubaneswar
Bhubaneswar ( ) on Odishan osavaltion pääkaupunki Intiassa. Kaupungilla on pitkä historia, se oli jo antiikin ajalla Kalingan valtakunnan pääkaupunki. Bhubaneswarista tuli Orissan osavaltion pääkaupunki 1948, vuosi Intian itsenäistymisen jälkeen. Kaupungissa asui 648 032 ihmistä vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan.
Vuonna 2013 Trooppinen sykloni Phailin aiheutti laajoja tuhoja, ja Bhubaneswarissa satoi 130 mm vuorokaudessa.
Biju Patnaikin lentoasema kaupungin lähellä on osavaltion tärkein lentoasema. Usealla intialaisella lentoyhtiöllä on säännöllisiä maan sisäisiä reittilentoja asemalta.
Oscar Parland
Oscar Percival Parland (20. huhtikuuta 1912 Kiova, Venäjän keisarikunta – 27. syyskuuta 1997 Helsinki) oli suomenruotsalainen lääkäri, kirjailija ja kääntäjä. Hän oli myös Liettuassa 1930 kuolleen kirjailijan Henry Parlandin sekä Ruotsissa vuodesta 1948 asuneen Ralf Parlandin veli.
Kiovassa syntyneellä Parlandilla ei kertomansa mukaan ollut mitään muistoja ensimmäisistä vuosistaan Ukrainassa. Hän puhui tuolloin venäjää lastenhoitajansa kanssa ja saksaa äitinsä ja isoäitinsä kanssa. Myöhemmin hän pääsi kosketuksiin myös suomen kielen kanssa. Kirjallisen kielensä, ruotsin, hän oppi perheen muutettua Kiloon ja aloitettuaan koulunkäynnin Kauniaisten yhteiskoulussa.
Päästyään ylioppilaaksi vuonna 1930 Parland opiskeli lääketiedettä. Hän erikoistui hermo- ja mielisairauksiin. Hän oli kiinnostunut kuvataideterapiasta ja psykoanalyysista. Vuodesta 1960 vuoteen 1975 hän työskenteli Nikkilän mielisairaalan ylilääkärinä.
Kirjailijana hän esiintyi ensi kerran vuonna 1945 psykologisen teoksensa "Förvandlingar" ("Muuttumisia") myötä. Hänet tunnetaan parhaiten teoksestaan "Den förtrollade vägen" ("Lumottu tie"), josta Åke Lindman ohjasi pidetyn TV-elokuvan vuonna 1986. Myös teos "Tjurens år" ("Härän vuosi") on tunnettu ja tehty Lindmanin ohjaamana samannimiseksi tv-elokuvaksi 1989. Kumpikin kirjoista kuvaa elämää Karjalankannaksella ennen ensimmäistä maailmansotaa ja sen aikana.
Parlandin erityisharrastuksia olivat musiikki ja eläintiede.
Oscar Parlandin puoliso vuodesta 1941 oli Heidi Parland (1902–1990), Nino Runebergin tytär, joka oli ollut aikaisemmin naimisissa Rabbe Enckellin kanssa. Heille syntyi kaksi lasta: poika Oliver Parland on psykoanalyytikko, ja tytär Nina Sandelin on kirjastonhoitaja. Oliver Parland on toimittanut isänsä jälkeenjääneitä käsikirjoituksia julkaistavaksi (mm. romaanin "Peilipoika").
Mahmood Mamdani
Mahmood Mamdani (s. 1947, Kampala, Uganda) on Columbian yliopiston professori ja Afrikan tutkimuksen johtaja. Hän on varttunut Ugandassa ja erikoistunut Afrikan tutkimiseen ja islamilaiseen maailmaan. Hänet tunnetaan sodanvastustajana ja hän on kirjoittanut väitetystä islamilaisen maailman ja lännen yhteentörmäyksestä. Mamdani analysoi aihetta tarkasti kirjassaan "Kylmä sota ja terrorin juuret" (engl. "Good muslim, Bad muslim. America, the Cold War , and the roots of terror"). Kirjassa Mamdani kyseenalaistaa väitetyn kulttuurien yhteentörmäyksen ja muistuttaa, että monet tämän päivän terroristiryhmistä olivat kylmän sodan aikaan Yhdysvaltain liittolaisia nationalistisia hallituksia vastaan, joita Yhdysvallat väitti Neuvostoliiton liittolaisiksi. Mamdani on myös kirjoittanut kirjan Ruandan kansanmurhasta, kirjan nimi on "When Victims Become Killers".
QuteCom
QuteCom (aiemmin WengoPhone) on vapaa ja ilmainen QuteCom-nimisen open source -yhteisön kehittämä ohjelma ranskalaisesta Wengo VoIP -pikaviestintäohjelmasta Windows-, Linux- ja Mac OS -käyttöjärjestelmiin. QuteComin ominaisuuksia ovat äänipuhelu, videoneuvottelu, tekstiviestin lähetys, chat ja läsnäolo. QuteCom mahdollistaa maksuttoman ääni- tai videopuhelun tietokoneelta toiseen SIP-yhteensopivaan VoIP-ohjelmaan. Sillä voi siis soittaa äänipuheluita lankapuhelimiin ja matkapuhelimiin sekä lähettää tekstiviestejä ja olla videoneuvotteluissa. Yhtäkään näistä ominaisuuksista ei ole sidottu yksittäiseen SIP-palveluntarjoajaan ja sitä voidaan käyttää minkä tahansa markkinoilla olevan palveluntarjoajan kanssa toisin kuin suljetun tekniikan järjestelmissä kuten Skype ja muut vastaavat. SIP-yhteensopivia palveluja ovat muun muassa Microsoftin Messenger, Yahoon Messenger, AOL Messenger, Google Talk, ICQ ja Jabber.
QuteComin kehistys alkoi syyskuussa 2004. Ensimmäinen julkistettu versio oli 0.949.
Tammikuussa 2008 alkuperäinen kehittäjä Wengo siirsi projektin sponsoroinnin MBDSYS-yritykselle, jonka myötä nimeksi vaihtui "QuteCom". Siirron taustalla oli Wengon keskittyminen muihin liiketoiminta-alueisiin.
PC-koneelta toiselle PC-koneelle -puhelut ovat Hifi-laatua ja käyttävät useita koodekkeja kuten ILBC, AMR-WB, PCMA, PCMU, AMR ja GSM. On mahdollista aloittaa keskustelu toisten saman ohjelman tai minkä tahansa muun SIP-protokollaa tukevan ohjelman (kuten Gizmo) käyttäjän kanssa. QuteCom mahdollistaa videoneuvottelut ffmpeg-ohjelman kautta.
QuteCom käyttää lankaliittymäpuheluihin oletuksena ranskalaista Wengoa, joka on pääsponsorina OpenWengo-projektille. QuteComilla on kuitenkin mahdollista käyttää muita SIP-palveluntarjoajia kuten VoIPBusteria. Tämä mahdollisuus on käyttäjälle lisäetu. Hän voi käyttää kulloinkin sitä SIP-operaattoria, joka on hänen puhelulleen edullisin.
Protokollana käytetään standardia SIP-tekniikkaa.
QuteComin käyttöliittymä on hyvin samantapainen muiden VoIP-ohjelmien kanssa kuten Gizmo ja Skype. Käyttöliittymän pääsivulta voi siirtyä välilehtien kautta puhelinluetteloon, soittolokiin ja myös SIP-tunnuksen hallintaan. Teknisesti se on ohjelmoitu QT/C++:lla.
Asymptootti
Asymptootti on suora tai käyrä "A", jota toinen käyrä "B" lähestyy äärettömyydessä. Kun "B":tä kuljetaan eteenpäin rajatta, etäisyys "A":n ja "B":n välillä kutistuu kohti nollaa. On myös mahdollista, että käyrä leikkaa asymptoottiaan, jopa äärettömän monta kertaa.
Asymptootit määritellään raja-arvon avulla:
Olkoon "f" funktio. Tällöin suora "y"="a" on "f":n vaakasuora asymptootti, jos
Intuitiivisesti tämä tarkoittaa sitä, että itseisarvoltaan suurilla "x":n arvoilla "f"("x") on suunnilleen yhtä suuri kuin "a" ja approksimaatio tarkentuu, kun "x" kasvaa tai pienenee. Siten äärettömyydessä (tai miinus äärettömyydessä) käyrä lähestyy suoraa.
Huomaa, että jos
on funktion "f" kuvaajalla kaksi vaakasuoraa asymptoottia: "y"="a" ja "y"="b". Esimerkiksi arkustangentti käyttäytyy tällä tavoin.
Suora "x"="a" on funktion "f" pystysuora asymptootti, jos jompikumpi seuraavista ehdoista on voimassa:
Intuitiivisesti jos "x"="a" on "f":n asymptootti, voidaan ajatella, että kun "x" lähestyy "a":ta jommaltakummalta puolelta, "f"("x") kasvaa tai vähenee rajatta.
Esimerkki asymptootista löytyy funktion "f"("x")=1/"x" kuvaajasta, jonka asymptootteina ovat koordinaattiakselit "x" = 0 ja "y" = 0.
Huomaa, että "f"("x"):n ei tarvitse olla määritelty "a":ssa. Funktion arvolla pisteessä "x"="a" ei ole asymptootin käyttäytymiseen vaikutusta. Tarkastellaan esimerkiksi funktiota
Kun formula_6, "f"("x"):llä on pystysuora asymptootti 0:ssa, vaikka formula_7.
Funktion asymptoottien ei tarvitse olla "x"- tai "y"-akselin suuntaisia. Esimerkiksi funktion
"f"("x")="x" +1/"x"
asymptootteina ovat "y"-akseli ja suora "y" = "x".
Jos "y" = "m" "x" + "b" on mikä tahansa ei-pystysuora suora, on funktiolla "f"("x") tämä suora asymptoottina, jos ja vain jos
Funktio "f"("x") sanotaan lähestyvän asymptoottisesti funktiota "g"("x"), kun "x" → ∞. Tällä voidaan tarkoittaa seuraavia asioita:
Long-Term Capital Management
Long-Term Capital Management oli John Meriwetherin 1994 perustama yhdysvaltalainen hedge-rahasto.
Yhtiön hallitukseen kuuluivat myös taloustieteen Nobelin palkinnon voittajat Myron Scholes ja Robert C. Merton. Rahasto oli aluksi kannattava, mutta se kaatui 1998 menetettyään neljässä kuukaudessa 4,6 miljardia Yhdysvaltain dollaria.
Hämeen lennosto
Hämeen Lennosto (lyh. HämLsto) perustettiin 1. tammikuuta 1957 nimeämällä Tikkakoskella toiminut 1. lennosto uudelleen. Joukko-osasto siirrettiin Rovaniemelle 16. elokuuta 1973 Pohjois-Suomen ilmatilan koskemattomuuden valvonnan ja vartioinnin tehostamiseksi.
Lennoston komentajana toimi mm. eversti Aimo Huhtala (s. 1920, k. 1994) vv. 1963 - 1969.
Esikuntapäällikkönä toimi vuosina 1969-1971 everstiluutnantti Jaakko Moilanen (s. 1931).
Hämeen Lennoston nimi muutettiin 6. joulukuuta 1974 Lapin Lennostoksi.
Lennoston lentävä joukkoyksikkö eli laivue oli HämHävLLv 21.
1. lennoston edeltäjä oli Lentorykmentti 4.
Indeksirahasto
Indeksirahasto on sijoitusrahasto, joka sijoittaa rahansa vertailuindeksin mukaiseen osakekoriin. Indeksirahasto ei ota näkemystä osakevalintoihin, vaan ostaa osakkeita samalla painolla kuin ne ovat indeksissä. Indeksin painot ja siihen kuuluvat osakkeet tarkistetaan muutaman kerran vuodessa. Tällöin indeksirahasto muuttaa tarvittaessa painotuksia indeksin koostumusta vastaavaksi. Passiivisen hallinnoinnin takia indeksirahasto on kuluiltaan aktiivista rahastoa edullisempi, sitä saatetaan siksi kutsua myös passiivirahastoksi. Pitkäaikaissäästäjän kannalta pienet kulut ovat erittäin tärkeitä, sillä kulut ovat suoraan pois tuotosta. Indeksirahastojen hallinnointipalkkiot ovat noin 0,5 %:n luokkaa ja merkintäpalkkio ilmainen tai prosentin osia. Vastaavien aktiivisten osakerahastojen merkintä- ja lunastuspalkkiot vaihtelevat paljon. Hallinnointipalkkio on niissä yleensä 1,4-2,0 %:n välillä.
Indeksirahastojen idean keksi yhdysvaltalainen John C. Bogle, joka perusti vuonna 1975 niitä tarjonneen ja maailman suurimmaksi kasvaneen Vanguard-sijoitusrahastoyhtiön.
Indeksirahastot ovat hyvin samankaltaisia kuin indeksiosuusrahastot eli ETF:t. Muutamia eroja kuitenkin löytyy:Indeksisijoittamisen etuja:Indeksirahastoja on tarjolla vähemmän kuin aktiivisesti sijoittavia, ja jotkut niistä eivät sovi piensijoittajille liian suuren minimisijoituksen vuoksi. Joihinkin instituutioille suunnattuihin indeksirahastoihin minimimerkintä on jopa 1 000 000 euroa. Piensijoittajille sopivia indeksirahastoja on jo myös tarjolla usealta rahastoyhtiöltä Suomessa.
Rahastoa, jota markkinoidaan aktiivisena rahastona mutta käytännössä hoidetaan kuin indeksirahastoa, kutsutaan piiloindeksirahastoksi. Aktiivisilla rahastoilla on tyypillisesti huomattavasti suuremmat niin kutsutut hallinnointikulut kuin indeksirahastoilla eli niiden hinta asiakkaalle on kalliimpi. Mikäli asiakkaalle myydään rahasto aktiivisena, mutta se onkin käytännössä passiivinen, voidaan katsoa kyseessä olevan huijaus.
Damien Rice
Damien Rice (s. 7. joulukuuta 1973 Kildare, Irlanti) on irlantilainen muusikko. Hänet tunnetaan intiimeistä folkhenkisistä sävellyksistään.
Rice yhdistelee musiikissaan folk- ja rock-elementtejä. Intensiivisestä esiintymisestään tunnettu Rice on saanut maineen vaikeana esiintyjänä, joka vaatii yleisöltään ehdotonta hiljaisuutta ja saattaa pyytää kovaäänisimpiä kuulijoitaan jopa poistumaan konsertista kesken kappaleensa.
Ricen yhtyeen nykyiseen kokoonpanoon kuuluvat Ricen lisäksi Vyvienne Long (sello), Tom Osander (rummut) ja Shane Fitzsimons (basso). Aiemmin mukana oli myös laulaja Lisa Hannigan, joka kuitenkin jätti Ricen yhtyeen ja luo nykyään uraa sooloartistina.
Rice oli rockyhtye Juniperin solisti vuosina 1991–1998. Yhtye julkaisi kaksi EP:tä, "The J Plane" vuonna 1994 ja "Manna" vuonna 1995 sekä kokoelma-albumin "Natural Born Elvis" vuonna 1998. Rice kyllästyi kuitenkin Polygram-yhtiön kaupalliseen painostukseen ja lähti yhtyeestä omille teilleen.
Rice muutti Italiaan, kierteli Eurooppaa katusoittajana ja palasi Dubliniin vuotta myöhemmin. Hän otti yhteyttä musiikkibisneksessä työskentelevään serkkuunsa David Arnoldiin ja äänitti tämän avulla menestyksekkään debyyttilevynsä "O:n", joka julkaistiin vuonna 2002. Toista levyään "9" hän työsti kolme vuotta.
Ricen musiikkia on käytetty myös lukuisissa televisiosarjoissa, kuten "Lost", "House" ja "Alias", sekä Mike Nicholsin elokuvassa "Iholla" (2004).
FTSE 100
FTSE 100 -indeksi (lausutaan 'footsie' /ˈfʊtsiː/) on Lontoon pörssin käytetyin osakeindeksi. Indeksi koostuu sadasta markkina-arvoltaan suurimmasta Lontoon pörssissä listatusta yhtiöstä.
22. kesäkuuta 2015 tehtyjen muutosten jälkeen indeksi koostuu seuraavista yrityksistä:
Paprikat
Paprikat ("Capsicum") on Amerikan mantereelta kotoisin oleva koisokasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu noin 30 lajia, joista viisi viljeltyä ovat ruokapaprika ("Capsicum annuum"), havannapaprika ("Capsicum chinense"), "C. baccatum", "C. frutescens", ja "C. pubescens". Lajikkeita taas on tuhansia. Ravinnoksi tai mausteeksi käytetään kasvin hedelmiä, jotka kasvitieteellisesti ovat marjoja.
Suurin osa paprikoihin ("Capsicum") kuuluvista lajeista ja lajikkeista sisältää kapsaisiini-nimistä rasvaliukoista kemikaalia, joka aiheuttaa voimakkaan polttavan tunteen tottumattoman syöjän suussa. Tämä reaktio on monista nisäkkäistä epämiellyttävä, mutta lintuihin kapsaisiini ei kuitenkaan vaikuta. Kapsaisiinin eritys suojaa hedelmiä nisäkkäiltä, mutta kirkkaat värit houkuttelevat lintuja levittämään siemeniä.
Viljellyin paprikalaji on Meksikosta peräisin oleva paprika ("Capsicum annuum"). Se on hyvin muunteleva laji, josta on olemassa sekä mietoja, vihanneksina käytettäviä, että tulisina mausteina käytettäviä lajikkeita. Lajiin kuuluu muun muassa vihanneksena käytettävä ruokapaprika ja maustepaprikat jalapeño ja cayenne.
Chili on niiden paprikoiden yleinen nimitys, joiden kapsaisiinipitoisuus on niin suuri, että niitä voidaan hyödyntää mausteina eri ruoissa. Myös monet chililajikkeet kuuluvat "Capsicum annuum" -lajiin, mutta esimerkiksi tabasco valmistetaan samaan sukuun kuuluvasta "Capsicum frutescens" -lajista.
Viisi yleisimmin viljeltyä lajia:Villit paprikalajit: