hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ville Mattila (taidemaalari)
Johan Wilhelm (Ville) Mattila (7. lokakuuta 1884 Suursaari – 12. toukokuuta 1959) oli suomalainen taidemaalari ja viulunrakentaja.
Mattila kiinnostui taiteesta tavattuaan Suursaarella käyneitä taiteilijoita. Mattila osallistui useisiin kansatieteellisiin tutkimusretkiin suomensukuisten kansojen keskuuteen ja hänen tuotantoonsa kuuluu kansatieteellisiä piirroksia ja Suursaari-aiheisia maalauksia.
Mattila kävi Taideteollista keskuskoulua 1899–1900 ja Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulua 1900–1907 osallistuen näyttelyihin vuodesta 1904 lähtien. Mattila piti yksityisnäyttelyitä 1920-luvulta 1950-luvulle asti. Hän asui vuodesta 1915 Yhdysvalloissa.
Mattilan vanhemmat olivat kalastaja Juho Mattila ja Maria Helena Tolsa. Kuvataiteilija Jorma Mattila oli hänen poikansa.
Sakraalioikeus
Sakraalioikeus on johonkin uskontoon perustuva oikeus, jolle on ominaista, että sitä pidetään pyhänä. Se kehittyi vastaamaan primitiivisen yhteisön tarpeita, ja se perustui käsitykseen, jonka mukaan kaikki oikeus on lähtöisin jumaluudesta tai jostakin salaperäisestä voimasta. Sakraalioikeuden normit saattoivat olla esimerkiksi jumalan käskystä kirjoitetut, kuten kymmenen käskyä tai Hammurabin laki.
Roomalainen oikeuskin oli alkuvaiheissaan pääosin sakraalioikeutta, jota turvasi jumaluuden antama suoja. Oikeudellinen tietämys oli tällöin papiston hallinnassa, ja oikeuden määräykset ja niiden noudattamista turvaavat seuraamukset perustuivat uskontoon. Germaaneilla oli sakraalioikeuden rinnalla maallinen oikeus. Jumaluus suojasi temppeleitä ja muita pyhiä alueita sekä jumalille pyhitettyjä asioita, kuten ihmisiä, uhrieläimiä tai palvontavälineitä. Nykyisinkin uskontorikoksia, avioliittoa ja valaa koskeviin säännöksiin liittyy jonkinasteisia vivahduksia sakraalioikeudesta.
Salibandyn naisten maailmanmestaruuskilpailut 2009
Salibandyn naisten maailmanmestaruuskilpailut 2009 olivat historian 7. maailmanmestaruuskilpailut. Kisat järjestettiin Ruotsin Västeråsissa.
Kisojen kaikki alkusarjan pelit pelattiin Bombardier-areenalla, jossa on kolme kenttää ja 3 000 nelimetriä lattiapinta-alaa. Välierät ja finaali pelattiin 5 800 henkeä vetävällä ABB-areenalla. Finaalia seurasi 4 521 katsojaa, joka oli naisten kisojen siihenastinen ennätys.
Sijat 9–10
Sijat 7–8
Sijat 5–6
Välierät
Pronssiottelu
Loppuottelu
Robert Stigell
Robert Konstantin Stigell (14. toukokuuta 1852 Suomenlinna – 1. joulukuuta 1907) oli suomalainen kuvanveistäjä. Hänen tunnetuin veistoksensa on Helsingin Tähtitorninmäellä sijaitseva 4,5 metriä korkea pronssinen Haaksirikkoiset-patsas.
Stigellin isä oli kivenhakkaaja Henrik Stigell. Robert Stigell lähti 15-vuotiaana kivenhakkaajan oppiin Pietariin ja opiskeli siellä myös piirustusta. Hän kävi Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulua 1869–1870 ja opiskeli sitten St. Luca-akatemiassa Roomassa 1872–1876 sekä École des Beaux-Arts-koulussa Pariisissa 1876–1878. Stigell asui lähes 20 vuotta Pariisissa.
Stigellin työt liittyvät realismiin ja barokkiin. Teoksissaan hän harrasti voimakkaita liikemotiiveja.
Saurun koulu
Saurun koulu on kyläkoulu Perniössä Salossa. Se täytti vuonna 2008 sata vuotta. Koulun perustamisesta oli päätetty jo loppuvuodesta 1906. Oppilaita oli koulun aloittaessa 88. Opettajia oli vuosikausia vain kaksi, sekä mies- että naisopettaja, sittemmin heitä palkattiin lisää. 1960- ja 1970-luvuilla kunnassa lakkautettiin suurin osa kouluista väestön vähenemisen takia, Saurun koulu kuitenkin säilyi ja siihen yhdistettiin Kieronperän koulu. Vuosina 1984–1985 koulurakennus remontoitiin nykyiseen ulkoasuunsa.
Jänissaari
Jänissaari () on saari Nevan suistossa Pietarin kaupungin alueella Venäjällä. Se sijaitsee kaupungin keskustassa Nevan leveimmän kohdan pohjoispuolella. Pohjoisessa Kronverkin salmi erottaa sen Koivusaaresta. Saaren pituus on 750 ja leveys noin 400 metriä.
1600-luvulla Jänissaari oli asumatonta heinämaata. Sen pohjoispuolella sijaitsi samanniminen kylä, johon kuuluivat lähes kaikki Koivusaaren talot. Asukkaat olivat pääosin Suomesta muuttaneita inkeriläisiä.
Vuonna 1703 Jänissaarelle ryhdyttiin Pietari I:n käskystä rakentamaan Pietari-Paavalin linnoitusta. Linnoituksen muurien juurella on auringonottajien suosimia hiekkarantoja.
Kuusankoski (kaupunginosa)
Kuusankoski on Kouvolan kaupunginosa. Kaupunginosa käsittää entisen Kuusankosken kaupungin keskustan alueen, josta on Kuusankosken kaupungin aikana käytetty nimitystä Kuusaa.
Kuusankosken kaupunginosa kuuluu Kouvolan keskustaajamaan, jossa asukkaita on 49 870.
Thorsten Waenerberg
Thorsten Adolf Waenerberg (25. toukokuuta 1846 Porvoo – 26. helmikuuta 1917 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari ja opettaja.
Waenerbergin vanhemmat olivat esittelijäsihteeri, teologian tohtori Gabriel Mauritz Waenerberg ja Agata Sofia Aschan. Hän pääsi ylioppilaaksi 1865, kävi Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulun 1865–1867 B. A. Godenhjelmin oppilaana ja opiskeli sitten Oswald Achenbachin johdolla Düsseldorfin taideakatemiassa 1867–1870, sekä myöhemmin Pariisissa 1873–1874. Waenerberg teki opintomatkat Hollantiin 1880–1881 ja 1889–1890, opiskellen siellä merimaalausta H. V. Mesdagin johdolla, sekä Saksaan 1885. Hän toimi Turun piirustuskoulun opettajana ja johtajana 1874–1887, samoin kuin Suomen taideyhdistyksen kokoelmien intendenttinä 1887–1914.
Waenerberg maalasi maisemia ja meriaiheita, erityisesti hänen vuosikymmenten aikana Suursaaresta tekemänsä maalaukset tulivat tunnetuiksi.
Verena von Strenge
Verena von Strenge (s. 27. heinäkuuta 1975) on saksalainen tanssija ja laulaja.
Verena aloitti tanssimisen viisivuotiaana.
Verena toimi saksalaisen rave-, happy hardcore-, tekno-, progressive house -yhtye Dunen laulajana vuosina 1995–1997 sekä 1999–2000.
2000-luvun alussa hän siirtyi soolouralle.
Ambhi
Ambhi (, myös Omfis, 300-luku eaa.) oli intialaisen Taksilan valtakunnan hallitsija.
Ambhi matkusti tapaamaan Aleksanteri Suurta tämän ollessa Sogdianassa. Ambhi pyysi Aleksanteria auttamaan häntä kahta toista hallitsijaa, Porosta ja Abisaresta vastaan. Vuonna 326 eaa. Aleksanteri saapui Taksilaan ja Ambhi otti hänet vastaan juhlallisesti. Hän auttoi Hefaistionia kun tämä rakensi sillan Induksen yli. Aleksanteri lähetti Porokselle ja Abisarekselle käskyn antautua. Abisares myöntyi Aleksanterin vaatimuksiin ainakin nimellisesti. Poros kieltäytyi täysin. Ambi lähti Aleksanterin kanssa sotaan Porosta vastaan. Aleksanterin makedonialaiset kukistivat Poroksen täydellisesti Hydaspesjoen taistelussa. Taistelun jälkeen Poros teki sellaisen vaikutuksen Aleksanteriin että hän sai pitää kuningaskuntansa. Ambhille tämä oli luultavasti suuri pettymys, hän olisi varmasti halunnut osan tästä itselleen. Abisares antautui tämän jälkeen myös Aleksanterille, joka otti Ambhin ja Poroksen mukaansa sotaretkelle. Aleksanteri pakotti Ambhin ja Poroksen sopimaan riitansa. Pian hän lähetti kuitenkin Ambhin takaisin Taksilaan.
Kun Aleksanteri lähti etelään Industa pitkin jätti hän erään Filippoksen satraapiksi Taksilaan makedonialaisen varuskunnan kanssa. Kun Filippos murhattiin vuonna 325 eaa. lähetti Aleksanteri Eudamoksen uudeksi satraapiksi. Aleksanterin kuoltua makedonialainen varuskunta kapinoi ja marssi Babylonia kohti. Vuonna 323 eaa. diadokit päättivät että Ambhi ja Poros saisivat pitää kuningaskuntansa. Samoin tapahtui Triparadisoksessa tapahtuneessa jaossa vuonna 321 eaa. Tämän jälkeen Ambhi katoaa historiallisista lähteistä.
Luettelo Raivopäiden kappaleista
Tämä on luettelo Raivopäät-yhtyeen levyttämistä kappaleista aakkosjärjestyksessä. Listassa on kaikkiaan 134 kappaletta.
Moby Dick – valkoinen valas
Moby Dick – valkoinen valas on vuonna 1956 valmistunut englanninkielinen elokuva. Se perustuu Herman Melvillen kirjoittamaan samannimiseen romaaniin Moby Dick. Elokuva kertoo 1800-luvun valaanpyyntialuksen kapteeni Ahabista, jolla on pakkomielle pyydystää tarunhohtoinen Moby Dick, täysin valkoinen kaskelotti. Tarujen mukaan kaskelotti jolla on valkoinen läikkä on erittäin aggressiivinen ja vaarallinen. Moby Dick on täysin valkoinen. Mukaan laivalle lähtee tarinan kertojana toimiva nuori mies nimeltä Ishmael. Elokuvan on ohjannut John Huston ja käsikirjoittaneet John Huston ja Ray Bradbury.
Alaissaari
Alaissaari () on saari Nevan suistossa Pietarin kaupungin alueella Venäjällä. Se rajoittuu pohjoisessa Pieneen Nevaan, etelässä Smolenka-joki erottaa sen Vasilinsaaresta eli Hirvisaaresta, lännessä se ulottuu Suomenlahteen. Pinta-ala on 4,1 neliökilometriä.
Saaren aikaisempi venäjänkielinen nimi "Golodai" juontuu englantilaisesta lääkäristä T. Hollydaysta, joka omisti siellä tontin. Vuonna 1925 nimeksi tuli ”Dekabristien saari” siellä teloitettujen dekabristikapinan johtajien mukaan.
1800-luvun puolivälissä saarelle rakennettiin suuria teollisuuslaitoksia. 1900-luvun alussa länsiosaan suunniteltiin Novyi Peterburgin asuinaluetta, joka jäi keskeneräiseksi. Vuonna 1917 Alaissaari liitettiin Vasilinsaaren piiriin. 1970-luvulla saareen yhdistettiin sen pohjoispuolella sijainnut Volnyi-saari ja länsiosan täytemaalle rakennettiin uusi asuinalue. Saarella sijaitsevat Smolenskin luterilainen, armenialainen ja Leningradin piirityksen uhrien hautausmaat. Vuonna 1979 avattiin Primorskajan metroasema.
Keeppi
Keeppi on noin lyhyehkö käsivarsien puoleen väliin yltävä, hartiolle tuleva viittamainen asuste. Erotuksena boleroon, keepissä ei ole hihoja, mutta jotkut keepit voidaan kiinnittää hartioille käsivarren alle kiinnitettävillä napeilla tai muilla vastaavilla. Keeppejä valmistetaan neulomalla ja valmiista kankaasta. Keeppejä käytetään yleisesti naisten juhla-asusteina, esimerkiksi häissä.
Kastanjalakkipenkoja
Kastanjalakkipenkoja ("Pomatostomus ruficeps") eli aiemmalta nimeltään kastanjalakkitimali on Kaakkois-Australian sisämaassa kuivissa metsissä elävä parvipenkojiin kuuluva varpuslintu.
Kooltaan kastanjalakkipenkojat ovat noin 19–23 cm pitkiä. Yläpuolelta lintu on pääosin tumman ruskea. Päälaki on lajilla kastanjanruskea. Linnun vatsa, pyrstön kärki, silmäkulmajuovat ja kaksi siipijuovaa ovat valkeat. Kastanjalakkipenkojan nokka on pitkä ja alaspäin kaartuva.
Kastanjalakkipenkoja elää kuivissa ja puolikuivissa metsissä sekä pensaikkomailla. Ravintonaan se käyttää pääasiassa hyönteisiä, hämähäkkejä sekä pieniä sammakkoeläimiä, mutta toisinaan myös hedelmiä sekä siemeniä.
Kastanjalakkipenkojat muodostavat suurikokoisia sosiaalisia yhteisöjä. Yleensä kahdesta neljään naarasta munii ja hautoo. Naarailla on apunaan jopa 15 muuta niiden lajitoveria.
Artur Eklund
Artur Eklund (21. helmikuuta 1880 Pietarsaaren maalaiskunta – 18. elokuuta 1927 Pietarsaaren maalaiskunta) oli suomenruotsalainen toimittaja ja miekkailunopettaja. Eklund oli mukana aktivistien ja jääkäriliikkeen toiminnassa ja hän oli myös lyhyen aikaa RKP:n kansanedustajana.
Eklundin vanhemmat olivat kuuromykkäinkoulun opettaja Lorentz Fredrik Eklund ja Elise Amanda Wiklund. Hän pääsi ylioppilaaksi 1898 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1902 ja maisteriksi 1913. Eklund toimi germaanisten kielten ja miekkailun tuntiopettajana useissa eri kouluissa vuosina 1902–1908 ja hän oli Helsingin yliopistossa ylimääräisenä miekkailunopettajana 1905–1927 sekä vakinaisena miekkailunopettajana 1927.
Eklund oli toimittajana useassa eri ruotsinkielisessä lehdessä: Studentbladetissa 1912, Idrottsbladetissa 1913–1920, Hufvudstadsbladetissa 1915–1916, Dagens press-lehdessä 1915–1919, Svenska tidningenissä 1919–1921, Svenska pressenissä 1921–1927 sekä Församlingsbladetissa 1923–1927. Hän kirjoitti lehtiin käyttäen nimimerkkiä "All-round".
Eklund oli RKP:n kansanedustajana 1919–1922 edustaen Vaasan läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän toimi Svenska Finlands idrottsförbundetin puheenjohtajana ja sihteerinä ja hän oli myös Suomen Olympiakomitean jäsen.
Artur Eklund oli naimisissa vuodesta 1911 Rosa Matilda Roosin (s. 1885) kanssa. Metsänhoitaja Göran Magnus Eklund (s. 1917) oli heidän poikansa. Artur Eklundin veli oli arkkitehti Runar Eklund.
Eklund osallistui aktivistien toimintaan jo Voima-liiton ajoista lähtien. Ruotsinkielissä urheilutoiminnassa mukana ollut Eklund julkaisi oman käsityksensä urheilun merkityksestä kirjassaan "Idrottens filosofi" (1917) korostaen siinä erityisesti huippu-urheilun merkitystä. Hän väheksyi samalla terveyskasvatusta pitäen sitä "sairasvoimisteluna".
Eklund oli kiihkomielinen ruotsalaisuuden kannattaja ja vuonna 1914 Helsingin yliopiston ruotsinkielisten ylioppilaiden julkaisemassa kirjassa "Svenskt i Finland. Ställning och strävanden" hän kuvasi suomenruotsalaisia germaaneihin kuuluvana kansanryhmänä joka oli rodullisesti selvästi erillään suomalaisista. Germaaneille oli ominaista sotaisuus kun taas suomalaisilla ei ollut luonnostaan soturinominaisuuksia vaan he olivat historian aikana kyenneet taistelemaan vain ruotsalaisten johdolla. Eklund korosti myös Kalevalan ja germaanisen kansanrunouden eroja – Kalevalassa ei kuvattu sotasankareiden urotöitä.
Eklundin mukaan germaaneille oli ominaista ""ritarillisuus, yritteliäisyys, ylväs vapaudentunne, nokkeluus ja keveämpi luonteenlaatu"" kun taas suomalaisten luonteeseen kuului ""taipumus mietiskelyyn, raskasliikkeisyys, hitaampi ja synkempi luonteenlaatu ja kiihkeä tunnevoima tyynen, tasaisen pinnan alla, synnyttäen milloin ihannoivaa innostusta, milloin katkeraa kaunaa"". Eklund olikin saanut ajatteluunsa vaikutteita ulkomaisilta rotuteoreetikoilta Arthur de Gobineaulta ja Houston Stewart Chamberlainilta.
Kevyt osasto 8 (jatkosota)
Kevyt Osasto 8 (KevOs 8) perusti Lounais-Suomen sotilasläänin Vakka-Suomen suojeluskuntapiiri 17. kesäkuuta 1941 alkaen. Päämajan käskystä mainittuna päivänä annettiin yleinen kutsu saapua ylimääräisiin kertausharjoituksiin, mikä käytännössä tarkoitti yleistä liikekannallepanoa. Kevyt osasto 8 kuului 1. divisioonaan.
Kevyt osasto 8 oli aluksi reservijoukkona, mutta jo kesä-heinäkuun vaihteessa 1941 se kuljetettiin Pohjois-Karjalaan Tuupovaaraan. Osasto lakkautettiin heinäkuussa 1942.Yhteensä 595 miestä
Aseistus:
Kuljetusvälineet
Puolustusvoimien materiaalitilanne oli jatkosodan alkaessa huomattavasti talvisodan aikaista parempi, mutta siitä huolimatta eivät yksiköt tulleet varustettua kaikin osin määrävahvuuksien mukaisiksi. Kevyet osastot pyrittiin kuitenkin varustamaan liikkuvina yksiköinä mahdollisimman hyvin.
Bolero (vaate)
Bolero on olkapäät peittävä hihaton liivi, pääasiassa naisten käyttämä vaatekappale. Bolerolle on tunnusomaista lyhyt mitta, joka on yleisimmin noin puoleenselkään. Bolero on edestä avoin, mutta voidaan kiinnittää takkimaisesti edestä esimerkiksi napilla. Boleroita valmistetaan neulomalla sekä useanlaisista kankaista. Boleroita käytetään niin arkena kuin juhlassakin.
Sojuz TMA-14
Sojuz TMA-14 oli Venäjän avaruusjärjestön 26. maaliskuuta 2009 kello 11:49:18 UTC ISS-avaruusasemalle laukaistu miehitetty avaruuslento . Se kuljetti asemalle kaksi "Retkikunta 19"-miehistön jäsentä ja yhden avaruusturistin, Charles Simonyin. TMA-14 oli 101. Sojuz-avaruusaluksen lento (100. miehitetty) sitten vuoden 1967. Alus oli telakoituneena ISS:ään ja toimi tarvittaessa pelastautumisaluksena. Alus laskeutui Kazakstaniin 11. lokakuuta 2009 kello 4:32 UTC.
Sojuz TMA-14 voi olla vuosiin viimeinen avaruusturisteja avaruusasemalle kuljettava lento.
Venäjän avaruusjärjestö järjesti yhdessä muiden maiden avaruusjärjestöjen kanssa kansainvälisen 6-15-vuotiaille lapsille suunnatun lennon logo -piirustuskilpailun. Voittaja, 12-vuotias moskovalaistyttö Anna Chibiskova sai matkan Baikonurin kosmodromiin yhdessä kolmen muun palkitun kanssa. Lennon tunnuksessa näkyy Chibiskovan piirustuksen aihe, maapalloa kannattelevat kädet.
Olkaimet
Olkaimet ovat miesten, naisten ja lasten vaatteissa käytettyjä, olkapään yli kulkevia nauhoja, jotka kannattelevat rintaliivejä, muuta alusvaatetta, uimapukua, leninkiä, hametta, housuja, haalaria tai muuta vaatetta. Olkaimet voivat olla kiinteä osa vaatetta tai, etenkin miesten vaatetuksessa, erikseen hankittava asuste (arkikielessä henkselit), joka kannattelee housuja vyön asemesta. Olkaimia voidaan käyttää myös koristeena ilman että vaate erityisesti vaatisi kannattelemista.
Naisten alusasuissa olkaimet ovat 1–2 cm levyisiä, kankaasta tai nauhasta valmistettuja. Ne on kiinnitetty vaatteeseen joko pysyvästi ompelemalla tai erilaisin irrotettavin soljin tai muin kiinnittimin, kuten metallirenkain, napein tai painonapein. Olkaimiin tai niiden kiinnittimiin rakennetaan usein myös mahdollisuus säätää niiden pituutta. Etenkin miesten olkaimet ovat yleensä joustavaa kudosta tai venyvää materiaalia, kuten kumia.
Miesten olkainten kaksi päätyyppiä ovat kolmen kiinnityspisteen Y- ja neljän kiinnityspisteen H-olkaimet, jotka edestä katsoen näyttävät samanlaisilta. Y-tyypissä etuosan kaksi olkainta yhdistyvät selän keskellä yhteiseksi hihnaksi, joka kiinnittyy housunkaulukseen housujen keskikohdassa. Y-olkaimet muodostavat selässä siis Y-kirjaimen muotoisen kuvion. H-olkaimet muodostuvat kahdesta alusta loppuun erillisestä olkainnauhasta, jotka kuitenkin yleensä pidetään yhdessä keskelle selkää sijoittuvan solkimaisen takakappaleen avulla, jolloin ne muodostavat selässä pikemminkin X- kuin H-kirjaimen muotoisen kuvion. Olkaimet kiinnitetään housunkaulukseen perinteisesti napein, mutta nykyään yleisemmin metallisin puristuslukoin eli ”klipsein”.
Varsinkin 2000-luvulla miesten olkaimet ovat saaneet entistä yleisemmin muotiasusteen leimaa entisen käyttöasusteen sijaan.
Varósia
Varósia (, tai "Kapalı Maraş", kansainvälisesti usein "Varosha") on Famagustan eli kreikkalaisittain Ammóchostoksen kaupungin eteläosa Pohjois-Kyproksen alueella Kyproksen saarella. Ennen Kyproksen kriisiä se oli turisteille suunnattu alue. Vuoden 1974 jälkeen se on vähitellen muuttunut aavekaupungiksi.
Famagusta oli suosituimpia matkailukohteita Kyproksella 1970-luvun alussa. Suosion kasvun myötä kaupunkiin rakennettiin monia uusia kerrostaloja ja hotelleja, muun muassa Varósian alueelle. Vuonna 1974 tehtiin Makarios III:ta vastaan Kreikan sotilasjuntan tukema vallankaappaus. Kyproksenkreikkalainen ortodoksi-arkkipiispa oli toiminut saarivaltion presidenttinä vuoden 1960 itsenäistymisestä lähtien. Makarioksen hallintotapa ei kuitenkaan aikaansaanut sopua turkkilais- ja kreikkalaistaustaisten asukkaiden välille. Kyproksenkreikkalaisille tuli lähtö kaupungista 15. elokuuta 1974.
Turkin armeijan saatua sodassa alueen valtaansa se aitasi kaupungin, eikä ole tämän jälkeen päästänyt alueelle ketään muita kuin Turkin armeijan omaa väkeä ja YK:n henkilöstöä. Alueen rakennukset tuhoutuvat hiljalleen, koska niitä ei ole remontoitu yli 30 vuoteen. Turkkilaiset ja kreikkalaiset ovat aloittaneet neuvottelut Varósian uudelleenrakentamiseksi.
Ioan Toman
Ioan Toman (s. 6. maaliskuuta 1959) romanialainen haulikkoampuja.
Toman on saavuttanut MM-kilpailuissa skeetissä joukkuekultaa Nikosiassa 1995, henkilökohtaista hopeaa Nikosiassa 2007 ja henkilökohtaista pronssia Suhlissa 1986.
Sojuz TMA-15
Sojuz TMA-15 oli Venäjän avaruusjärjestön miehitetty avaruuslento ISS-avaruusasemalle. Baikonurin kosmodromilta Kazakstanista Sojuz FG-kantoraketilla 27. toukokuuta 2009 kello 10.34 UTC laukaistu lento vei kolme "Retkikunta 20"-miehistön jäsentä asemalle. Telakoituminen ISS:ään tapahtui 29. toukokuuta 2009 12.34 UTC. Sojuz TMA-15 laskeutui maahan 1. joulukuuta 2009.
TMA-15 oli Sojuz-avaruusaluksen 102. miehitetty lento sitten vuoden 1967 Sojuz 1:n. Sojuz on telakoituneena Kansainväliseen avaruusasemaan Retkikuntien 20 ja 21 aikana hätäpelastautumisaluksena. ISS:n kuusihenkiset miehistöt alkoivat tämän lennot myötä.
Roman Romanenko on kolmas toisen sukupolven avaruuslentäjä: hänen isänsä ensimmäinen avaruuslento tapahtui Sojuz 26:lla. Robert Thirsk oli ensimmäinen Sojuzilla lentänyt kanadalainen aikaisempien kanadalaisten avaruuslentäjien lennettyä avaruussukkulalla. Frank De Winnestä tuli ensimmäinen länsieurooppalainen ISS:n komentaja.
Uljaala
Uljaala () on historiallinen kaupunginosa ja kunnallishallintoalue Pietarin kaupungin Kirovin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Pietarin lounaisosassa. Kunnallishallintoalue rajoittuu lännessä Marsalkka Žukovin prospektiin, pohjoisessa Sotilas Korzunin katuun ja Veteraanien prospektiin, idässä Ljonja Golikovin katuun ja etelässä Baltian rautatiehen, jolla on Uljaalan asema.
1600-luvulla paikalla sijaitsi Uljaalan kylä. 1800-luvulla seudulle syntyi huvila-asutusta. Leningradin piirityksen aikana Uljaalan eteläpuolelta kulki rintamalinja, ja suurin osa sen rakennuksista tuhoutui. 1960-luvun lopulta lähtien seudulle on rakennettu suuria kerrostaloalueita.
Anastásios Chapésiis
Anastásios ”Tásos” Chapésiis (, s. 26. helmikuuta 1987, kansainvälisesti myös "Anastasios Chapeshis") on kyproslainen haulikkoampuja ja nuorten maailmanmestari.
Chapésiis voitti nuorten maailmanmestaruuden skeetissä Nikosiassa 2007 tuloksella 121 kiekkoa.
Normaalivoima
Normaalivoima ("N") on mekaniikan suure, jonka yksikkö SI-järjestelmässä on newton (N). Normaalivoimaa tarvitaan laskettaessa esimerkiksi poikkileikkaustasossa vaikuttavaa jännitystä tai pinnalla vaikuttavaa kitkavoimaa.
Normaalivoima on tarkastelutasoon (pintaan) nähden kohtisuoraan vaikuttava voima.
Lujuusopissa normaalivoimaa pidetään positiivisena, jos systeemin poikkileikkaustasossa vaikuttava normaalivoima (ja sen vastavoima) pyrkii erottamaan tason eri puolille jäävät systeemin osat toisistaan (vetojännitys) ja negatiivisena, mikäli se puristaa osia yhteen (puristusjännitys).
Orskoi
Orskoi () on historiallinen kaupunginosa ja Krasnogvardeiskin piiriin kuuluva kunnallishallintoalue Pietarin kaupungissa Venäjällä. Se sijaitsee kaupungin itäosassa Ohtajoen vasemmalla rannalla.
1730-luvulla paikalle syntyi "Rževskaja sloboda" -niminen asutus, joka sai nimensä omistajansa kapteeni V.F. Rževskin mukaan. 1800-luvulla seudulle perustettiin tykistön harjoitusalue. Toisen maailmansodan alussa rakennettiin sotilaslentokenttä, jolla oli suuri merkitys Leningradin piirityksen aikana. Alueella on teollisuutta ja eri aikoina rakennettuja asuinkortteleita. Pietarin ja Laatokan välisellä rautatiellä on Orskoin asema.
Leikkausvoima
Leikkausvoima (tunnus Q) on lujuusopin suure, jonka yksikkönä on N (Newton).
Kannattimen poikkileikkauksen leikkausvoimaksi Q sanotaan niiden kahden sisäisen voimasysteemin "resultantteja" eli "summavektoreita", jotka estävät kyseessä olevan leikkauksen eri puolilla olevia kannattimen osia siirtymästä toisiinsä nähden poikittaissuunnassa leikkauksen kohdalla.
Leikkausvoimaa pidetään positiivisena, jos leikkauksen oikealla puolella (positiivisella puolella) oleva kannattimen osa pyrkii alaspäin (positiiviseen suuntaan) ja siis vasemmalla puolella (negatiivisella puolella) oleva osa ylöspäin (negatiiviseen suuntaan). Vastakkaisessa tapauksessa Q on negatiivinen.
Kerman valtakunta
Kerman valtakunta oli valtio Nubiassa. Kerman valtakunta toimi suunnilleen 2500 eaa. – 1520 eaa. välisenä aikana ja se koostui lähes täysin pääkaupungistaan Kermasta. Kerman valtakunnan kulttuuri oli hyvin erottuvaa.
Kerman valtakunta sisältää laajan kaupungin sekä hautausmaan, joka koostuu suuresta kumpuhaudasta.
1920-luvulla amerikkalainen arkeologi George Reisner arvioi, että Kerma oli alun perin egyptiläisen maaherran koti.
The Hardest Part
”The Hardest Part” on englantilaisen vaihtoehtorock-yhtye Coldplayn kappale. Se julkaistiin 3. huhtikuuta 2006 neljäntenä singlenä yhtyeen kolmannelta albumilta "X&Y:ltä". Singleä ei julkaistu konkreettisena Britanniassa eikä Yhdysvalloissa, vaan se julkaistiin vain radioihin. Kappale nousi silti "Billboard"-lehden Hot Adult Contemporary Tracks -singlelistalla sijalle 37. ”The Hardest Part” sijoittui listoille myös Italiassa ja Uudessa-Seelannissa. CD-singlet julkaistiin Kanadaan, Eurooppaan ja Australiaan (Taiwaniin julkaistiin erikoisversio CD:stä). Singlen CD-versiota alettiin myydä Britanniassa 19. kesäkuuta 2007.
Kaikki yhtyeen jäsenet osallistuivat kappaleen tekemiseen. Kappale on pianolla soitettu balladi, joka alkaa kaksinuottisella melodialla, jota seuraa sähkökitara ja hidastempoiset rummut.
Kriitikoiden arviot ”The Hardest Partista” olivat yleisesti ottaen positiivisia. Kappaletta kiiteltiin musiikkityylistään.
Pieni-Ohta
Pieni-Ohta () on historiallinen kaupunginosa ja Krasnogvardeiskin piiriin kuuluva kunnallishallintoalue Pietarissa Venäjällä. Se sijaitsee Ohtajoen suussa Nevan rannalla. Kunnallishallintoalue rajoittuu lännessä Nevaan, idässä Suomen rautatiesillan ylittävään rataan ja pohjoisessa Ohtajokeen.
1800-luvulla – 1900-luvun alussa Pieni-Ohta oli Pietarin teollista laitakaupunkia. Vuonna 1911 avattiin Suuren-Ohtan silta, joka yhdisti sen keskustaan. Vuonna 1922 alue liitettiin Pietarin kaupunkiin. 1920–1930-luvuilla Nevan ranta rakennettiin uudelleen ja 1950-luvulla muotoutui alueen keskus Zanevskaja-aukio. Asuntorakentamista jatkettiin 1960-luvulla. Vuonna 1965 avattiin Aleksanteri Nevalaisen silta, joka yhdistää Pienen-Ohtan Nevan valtakatuun. Vuonna 1985 otettiin käyttöön Novotšerkasskajan metroasema.
Alyson Reed
Alyson Reed (s. 11. tammikuuta 1958 Anaheim, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on näytellyt muun muassa opettaja Darbusia "High School Musical" -elokuvissa.
Ritual
Ritual on L'Amourderin eli englannin kielellä esiintyneiden Sielun Veljien vuonna 1986 julkaistu EP-levy.
A-puoli
B-puoli
Hendrik Cornelis Siebers
Hendrik Cornelis Siebers (6. tammikuuta 1890 Surabaja, Jaava – 8. lokakuuta 1949) oli Indonesiassa syntynyt lintutieteilijä.
Siebers tutki Indonesian itäosassa sijaitsevan Burun saaren linnustoa. Hän kuvaili ja nimesi saarelta kolme uutta lintulajia: burunlurikki ("Charmosyna toxopei"), sumbansieppo ("Ficedula harterti") ja sumbanruskosieppo ("Muscicapa segregata").
What If
What If voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Kroatian jääkiekkomaajoukkue
Kroatian jääkiekkomaajoukkue edustaa Kroatiaa kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Vuonna 2011 joukkue on IIHF:n rankingissa sijalla 30.
Kroatian maajoukkue teki MM-debyyttinsä vuoden 1994 C-sarjan maailmanmestaruuskilpailuissa Barcelonassa. Nykyisin Kroatia pelaa enimmäkseen 1. ja 2. divisioonissa.
Romanian jääkiekkomaajoukkue
Romanian jääkiekkomaajoukkue edustaa Romaniaa kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Romania on 27. IIHF:n rankingissa. Romania on osallistunut jääkiekkoon olympialaisissa neljä kertaa. Romanian paras sijoitus A-sarjassa MM-kisoissa on seitsemäs, vuodelta 1947. Romania on voittanut B-sarjan kahdesti vuosina 1976 ja 1959. Joukkueen kotihallina toimii Bukarestissa sijaitseva Mihai Flamaropol -areena, johon mahtuu 8000 ihmistä.
Dorothy Hyman
Dorothy Hyman (s. 9. toukokuuta 1941) on entinen brittiläinen pikajuoksija ja olympiamitalisti.
Hyman kilpaili arvokisoissa jo 17-vuotiaana vuonna 1958. Tuolloin hän saavutti Kansainyhteisön kisoissa Cardiffissa kultaa 4 × 110 jaardin viestijuoksussa ajalla 45,37 s ja EM-kilpailuissa Tukholmassa hopeaa 4 × 100 metrin viestijuoksussa ajalla 46,0 s. Rooman 1960 olympialaisissa hän saavutti 100 metrillä hopeaa ajalla 11,3 s ja 200 metrillä pronssia ajalla 24,7 s. Molemmilla matkoilla hän hävisi selvästi Yhdysvaltain Wilma Rudolphille ja pidemmällä matkalla lisäksi Saksan Jutta Heinelle. Hyman osallistui myös 4 × 100 metrin viestiin, jossa Britannian joukkue hylättiin.
Belgradin EM-kilpailuissa 1962 Hyman voitti 100 metrin juoksussa kultaa ajalla 11,3 s, 200 metrillä Jutta Heinen takana hopeaa ajalla 23,7 s sekä 4 × 100 metrin viestissä pronssia ajalla 44,9 s. Myöhemmin samana vuonna Perthissä käydyissä Kansainyhteisön kisoissa hän voitti kultaa 100 jaardin juoksussa ajalla 11,2 s ja 220 jaardin juoksussa ajalla 24,00 s sekä saavutti hopeaa 4 × 110 jaardin viestissä ajalla 46,81 s. Tokion 1964 olympialaisissa hän saavutti pronssia 4 × 100 metrin viestissä, jonka ankkuriosuuden juoksijana hän toi Britannian maaliin ajassa 44,0 s. Lisäksi hän sijoittui 100 metrillä kahdeksanneksi ajalla 11,9 s.
Daphne Slater
Daphne Slater (o.s. Arden, s. 29. joulukuuta 1941) on entinen brittiläinen pikajuoksija ja olympiamitalisti.
Daphne Arden saavutti Belgradin EM-kilpailuissa 1962 pronssia 4 × 100 metrin viestijuoksussa ajalla 44,9 s sekä sijoittui neljänneksi 100 metrillä ajalla 11,5 s ja 200 metrillä ajalla 24,2 s. Tokion 1964 olympialaisissa hän saavutti pronssia toisen osuuden juoksijana 4 × 100 metrin viestissä ajalla 44,0 s. Lisäksi hän sijoittui 200 metrillä kahdeksanneksi ajalla 24,0 s.
Avioiduttuaan Daphne Slater kilpaili vielä Budapestin EM-kilpailuissa 1966 ja sijoittui 4 × 100 metrin viestijuoksussa kuudenneksi ajalla 45,4 s.
György Erdelyi
György Erdelyi (s. 15. heinäkuuta 1947) on entinen unkarilainen keihäänheittäjä.
Erdelyi sijoittui Rooman EM-kilpailuissa 1974 keihäänheitossa kymmenenneksi tuloksella 78,06 m. Hänen ennätyksensä on 2. toukokuuta 1976 Budapestissa heitetty 85,48 m.
Sándor Krasznai
Sándor Krasznai (14. joulukuuta 1932 Újpest – maaliskuu 2009) oli unkarilainen keihäänheittäjä.
Krasznai sijoittui Bernin EM-kilpailuissa 1954 keihäänheitossa kahdeksanneksi tuloksella 68,45 m. Melbournen 1956 olympialaisissa hän sijoittui 13:nneksi. Hän edusti Unkaria 38 maaottelussa ja voitti kuusi Unkarin mestaruutta. Hänen ennätyksensä oli vuonna 1955 heitetty 78,04 metriä.
Timo Pulkkinen
Pulkkinen aloitti moottoriurheilutoimittajan uran jo 16-vuotiaana ja oli jo sitä ennen ottanut moottoriurheiluaiheisia valokuvia parin vuoden ajan. Ensimmäisen autokilpailunsa Pulkkinen kuulutti Nurmijärvellä 16-vuotiaana, ja teki sen jälkeen kenttäkuulutustöitä lukemattomissa suomalaisissa moottoriurheilutapahtumissa. Pulkkinen on toiminut kenttäkuuluttajana mm. surullisessa helikopterionnettomuuden käsittäneessä Ahveniston kisassa. Hän toimi yhtäjaksoisesti Jyväskylän Suurajojen ja Neste Ralli Finlandin kuuluttajana 20 vuotta.
Pulkkinen toimi MTV F1-tiimin jäsenenä 15 kautta (2000–2015) selostaen paikan päällä Formula ykkösiä. Hänellä on suomalaisista toiseksi eniten perättäin seurattuja Formula ykkösten GP- kisoja. Kaikkiaan hän on nähnyt paikanpäältä yli 230 GP kilpailua ja yli 100 MM-Rallia. Urallaan hän on ollut toimittajana tai kilpailijana yhteensä yli tuhannessa moottoriurheilutapahtumassa. Hän on omien sanojensa mukaan lentänyt selostusmatkoillaan 75 kertaa maapallon ympäri. Vuodesta 2016 lähtien hän selostaa moottoriurheilua Yleisradiolle.
Timo Pulkkisen veli Tomi Pulkkinen on toiminut suomalaisten F1-lähetysten televisiokuvaajana vuodesta 1998 alkaen yli 250 GP-kisassa ja jatkaa edelleen.
Timo Pulkkisen isä on juontaja ja televisioesiintyjä Jorma Pulkkinen.
Sumbanruskosieppo
Sumbanruskosieppo ("Muscicapa segregata") on indonesialainen hyönteissyöjälintu.
Sumbanruskosieppo elää Burun saaren metsissä Itä-Indonesiassa. Laji on aikoinaan erotettu ruskosieposta ("Muscicapa dauurica"). Sumbanruskosiepon kanta on mahdollisesti taantunut metsien hakkuiden takia.
Kookosmaito
Kookosmaito on kookospähkinän mallosta tehtyä maitomaista nestettä. Sen väri ja täyteläinen maku johtuvat runsaasta öljypitoisuudesta ja sokereista. Malesiassa, Bruneissa ja Indonesiassa kookosmaito on nimeltään "santan", Filippiineillä taas "gata". Thaimaassa nimitys on "ga-ti", ja sitä käytetään monissa thaimaalaisissa ruokalajeissa. Kookosmaitoa ei pidä sekoittaa kookospähkinässä olevaan nesteeseen, joka häviää pähkinän vanhetessa.
Wayang
Wayang on useiden eri Jaavalaisten, Balilaisten ja Lombokilaisten teatterilajien yleisnimi. "Wayang kulit purwa" on Jaavalaisen varjonukketeatterin muoto. Teatteriesitysten aiheet ovat usein hindulaisista eepoksista, minkä lisäksi ne ovat saaneet vaikutteita tuhansia vuosia vanhoista animistisista rituaaleista. Varjonukketeatteri on edelleen suosittu teatterilaji ja se on myös osa Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloa. Wayang-tyylillä voidaan viitata lisäksi kuvanveiston ja maalaustaiteen tyyleihin, joiden ihmishahmoihin varjonukketeatteri oin vaikuttanut.
Wayang on mahdollisesti Indonesian teatterin vanhin muoto. Se on saanut vaikutteita tuhansia vuosia vanhoista animistisista palvontarituaaleista. Teatterillisia tyylejä varjonukketeatteriin saapui hindulaisuuden leviämisen myötä ajanlaskun alun paikkeilla. Tyypillisesti varjoteatteria esitettiin paikallisten kuningaskuntien hoveissa. Varjonukketeatterit ovat edelleen suosittuja. Nykyisin esityksiin on lisätty nykyaikaisempia piirteitä, kuten komediaa ja pop-musiikkia. Wayang-teatteri lisättiin Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon Indonesialaisena kohteena vuonna 2008.
Kuvanveiston ja maalaustaiteen wayang-tyyli alkoi Itä-Jaavalla 1000-luvun paikkeilla, josta se levisi edelleen esimerkiksi Keski-Jaavalle ja Balille. Keski-Jaavalla tuuli sai vaikutteita islamista. Balilla tyyli on edelleen elinvoimainen maalaustaiteen perinne.
Wayang-teatterin aiheet liittyvät usein hindulaisiin suureepoksiin Ramayanaan ja Mahabharataan. Näitä aiheita käsitteleviin teatterimuotoja kutsutaan joskus myös nimellä "purwa" eli muinainen. Jaavan varjonukketeatteri eli "wayang kulit purwa" -teatterin näytelmien aihe on usein hyvän ja pahan kamppailu. Tarinat symboloivat myös ihmisen elinkaarta syntymästä kuolemaan.
Wayang-teatterin esityksissä käytetään pääsääntöisesti kahta eri nukketyyppiä, kolmiulotteista puista nukkea ("wayang klitik") ja litteää varjonukkea ("wayang kulit"). Varjonuket leikataan nahasta pitsimäisesti ja ne maalataan värikkäiksi. Varjoteatterin kertoja eli "dalang" istuu varjokankaan takana. Varjokankaalle heijastetaan nukkejen varjokuvat. Hyvät hahmot heijastetaan oikealle ja pahat vasemmalle. Nukkejen liikkeitä ohjataan ohuilla kepeillä. Kertoja esittää myös ääntään muutellen eri hahmojen repliikit. Tapahtumien kulkua kuvaillaan resitoimalla pathet-moodin sävelikköä. "Dalang" on myös teatterin orkesterinjohtaja. Hän näyttää gamelan-orkesterin jäsenille merkkejä eri musiikkikappalieden aloittamisesta. Perinteinen esitys kestää koko yön, tai noin yhdeksän tuntia. Nykyisin tosin esitetään myös lyhyempiä esityksiä.
Wayang-tyylistä puhuttaessa viitataan kuvanveiston ja maalaustaiteen tyyleihin, joissa ihmishahmot kuvataan varjonukketeatterin hahmojen mukaisesti.
Cymbeline
Cymbeline on William Shakespearen kirjoittama, melko harvoin esitetty näytelmä, joka luokitellaan historialliseksi romanssiksi. Cymbeline on kuningas ja isä, joka on ajautumassa täydelliseen katastrofiin sekä poliittisesti että perheensä kanssa. Rooman valtakunnan sotilaat ovat nousemassa maihin ja Britannia on vaarassa tulla suurvallan murskaamaksi, kuningaskunnan suunnan määrää juonitteleva kuningatar. Näytelmä kertoo viattomuudesta ja kateudesta, katoamisista ja jälleennäkemisestä sekä ennen kaikkea anteeksiannosta.
Cymbeline sijoittuu aikaan, jolloin Britannia oli osa Rooman valtakuntaa. Sen päähenkilöinä on kelttiläinen Britannian kuningas Cymbeline eli Cunobelinus, hänen tyttärensä Imogen ja tämän alempisäätyinen kosija Posthumus Leonatus. Mukana on myös Posthumuksen petollinen ystävä Iachimo, ja kuningatar, joka on Imogenin paha äitipuoli.
Cymbeline on filmattu ainakin vuonna 1913 Yhdysvalloissa (Lucius Hendersonin ohjaus) ja Saksassa 1925 (Ludwig Bergerin ohjaus). Vuonna 1981 näytelmä ilmestyi videolla, ohjaajana Patrick Tucker. Elijah Moshinskyn ohjaamassa vuoden 1982 televisioversiossa, jonka tuotti BBC, oli Imogenina Helen Mirren. Vuonna 2000 ilmestyi saksalainen televisioversio, jonka ohjasi Dieter Dorn. Vuonna 2014 julkaistiin modernisoitu versio, jonka ohjasi Michael Almereyda.
Joel Elstelä on suomentanut ja sovittanut näytelmän teatteri Beowulfille, joka esitti sen kesäteatterissa 1993.
Ikat
Ikat ("solmia") eli ikkat, ikatti on värjäysmenetelmä, jossa kudokseen käytettävät langat värjätään etukäteen niin, että ne kudottaessa muodostavat tietynlaisia kuvioita Nimitystä käytetään myös kudonnaistyypistä, johon käytetään solmuvärjäyksen tyylisellä menetelmällä ennen kudontaa värjättyä kudetta tai lointa. Japanissa tekniikka tunnetaan nimellä kasuri tai egasuri, suomalaisessa kansanperinteessä flammuvärjäys tai täplävärjäys.
Kaksoisikat syntyy, kun sekä kude että loimi värjätään ennen kudontaa.
Värjäys suoritetaan tietyn laskelman mukaan niin, että loimi tai kudelangat sidotaan siten, että vain tarkoin määrätyt osat langoista värjäytyvät. Prosessia toistetaan niin kauan, että langat ova halutulla tavalla värjäytyneet. Tyypillisessä ikattivärjäyksellä tehdyssä työssä, esimerkiksi matossa kuvioiden ääriviivat eivät ole täysin selkeät, vaan näyttävät aivan kuin läikehtivän.
Ikattia on kahta tyyppiä:Näiden kahden yhdistelmä ns. kaksoisikatti on käytössä Indonesiassa, Japanissa ja Intiassa ja jonkin verran myös Euroopassa.
Gujaratin silkkistä patolu-kangasta on valmistettu ainakin 1500-luvulta alkaen. Sitä pidetään kaksoisikateista taidokkaimpana. Intiasta tuotiin paljon patolu-kankaita Indonesiaan ja niitä jäljiteltiin erityisesti Jaavalla. Intiassa tehtiin vientiä varten sekä materiaalinsa että laatunsa, kokonsa ja jopa kuviointinsakin puolesta erilaisia kankaita kuin kotimaassa käytetyt.
Indonesian ikateista ovat kuuluisimpia puuvillaiset ns. gringsing-kaksoisikatit, joita valmistetaan Balin Tengananin kylässä. Ne eivät ilmeisesti ole saaneet vaikutteita Intian patolu-kankaista. Kankaan nimi gringsing tarkoittaa "ei sairas". Kudonnaisten uskottiin suojelevan pahalta ja niitä käytettiin rituaaleissa.
Merkittäviä ikatti-perinteitä on Balin lisäksi Sumballa, Floresissa,Timorilla, Sulawesissa, Sumatralla sekä useilla Nusatenggaran saarilla. Muilla saarilla ikatit ovat arvostettuja tuontikankaita. Indonesissa ikatteja käytetään sekä arkipukeutumisessa että juhla-asuissa. Hienoimmat ikatit ovat perintökalleuksia. Myös hautauskankaina on käytetty ikatteja.
Songket
Songket on kangas, joka kuuluu brokadeihin Se kudotaan käsin silkistä tai puuvillasta, kuvio syntyy kulta- tai hopealangalla. Metallilanka antaa kankaalle kiiltävän hohteen. Metallilanka kudotaan kuteen joukkoon. Sana "songket" on peräisin malaijin sanasta "menyongket", "kirjailla kulta- tai hopealangalla". Songket on ylellisyystuote, jota perinteisesti käytetään juhlatilaisuuksissa hartiahuivina eli sarongina tai päähän solmittuna. Tanjak- ja songket-kampauksia käytettiin Malesian sulttanaattien hoveissa. Songketia ovat perinteisesti kutoneet musliminaiset ja nuoret tytöt, mutta nykyisin joskus pojat ja miehetkin harrastavat niiden kutomista.
Sumbansieppo
Sumbansieppo ("Ficedula harterti") on kotoperäinen indonesialainen hyönteissyöjälintu.
Sumbansieppo elää ainoastaan Burun saaren metsissä Itä-Indonesiassa. Lajin elinympäristön laajuus on 20 000–50 000 neliökilometriä. Siebers nimesi lajin Ernst Hartertin kunniaksi.
Sumbansieppo käyttää pääasiassa ravinnokseen Burun saaren metsissä eläviä metsäheinäsirkkoja.
Sumbansieppon tunnistaa punaisesta pyrstöhöyhenestä ja vihreästä nokkaviivasta.
Debra Jo Rupp
Debra Jo Rupp (s. 24. helmikuuta 1951 Glendale, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuin roolinsa oli komediasarja "70's Show'ssa", jossa hän näytteli Ericin äitiä Kitty Formania vuosina 1998–2006. Rupp on vieraillut monissa televisiosarjoissa muun muassa "Frendeissä", "Seinfeldissä" ja "L.A. Law'ssa". Lisäksi hän on näytellyt sivurooleissa elokuvissa "Big – isoksi yhdessä yössä" (1988) ja "Kuolema pukee häntä" (1992).
Moby Dick (vuoden 1998 elokuva)
Moby Dick on vuonna 1998 valmistunut yhdysvaltalainen elokuva. Se on filmatisointi Herman Melvillen kirjoittamasta kirjasta nimeltä Moby Dick. Elokuva on kolmas filmatisointi Melvillen kirjasta, ja sen on ohjannut Franc Roddam ja tuottanut Francis Ford Coppola.
Combat Flight Simulator
Combat flight simulator on Microsoftin julkaisema lentosimulaattoripelisarja. Se eroaa Microsoftin tunnetuimmasta Microsoft Flight Simulator -pelisarjasta siten, että siinä lennetään sotilaslentokoneilla.
Sarjaan kuuluu seuraavat pelit:
Helena Waris
Helena Waris (s. 1970) on suomalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut erityisesti fantasiaa.
Waris vietti lapsuutensa Kiteellä Pohjois-Karjalassa. 13-vuotiaana hän muutti Mikkeliin, missä hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1990. Waris on opiskellut puutarhuriksi. Hän asuu Ristiinassa.
Vuonna 2009 ilmestyi Wariksen esikoisromaani ja "Pohjankontu"-trilogian aloitusosa "Uniin piirretty polku". Sarjan toinen osa "Sudenlapset" ilmestyi vuonna 2011 ja päätösosa "Talviverinen" 2013. Kaikki kolme osaa voittivat Suomen Tolkien-seuran vuoden parhaalle suomalaiselle fantasiakirjalle myöntämän Kuvastaja-palkinnon. "Uniin piirretystä polusta" on tehty Saara Leutolan ohjaama lyhytelokuva "Noidantuli", joka sai ensi-iltansa keväällä 2015.
Vuonna 2014 ilmestyi Wariksen neljäs fantasiaromaani "Vuori". Myös se voitti Kuvastaja-palkinnon. Syksyllä 2015 ilmestyi Wariksen yhdessä puolisonsa Janne Nykäsen kanssa kirjoittamansa teos "Entropia", joka on dystopia tulevaisuuden Suomesta. Vuonna 2016 Waris sai Kaarina Helakisa -palkinnon.
Kuningas Abdilazizin kansainvälinen lentoasema
Kuningas Abdilazizin kansainvälinen lentoasema () ) on kansainvälinen lentoasema Jeddan lähellä Saudi-Arabiassa. Se avattiin käyttöön vuonna 1981. Lentoaseman kautta kulki 11 248 000 matkustajaa vuonna 2003. Lentoasema on nimetty Saudi-Arabian perustajan, Ibn Sa’udin mukaan.
Lahden Kirjamessut
Lahden Kirjamessut on Lahdessa vuosittain maaliskuussa järjestettävä kirjallisuustapahtuma. Messut järjestettiin ensimmäisen kerran 2008. Lahti Hallissa järjestettävässä tapahtumassa vieraili vuonna 2008 noin 4000 kävijää. Messujen yhteydessä järjestetään myös antiikkimessut. Sarjakuva on messujen yksi painopisteistä. Lahtelainen Puupäähatulla palkittu sarjakuvataiteilija Marko Turunen toteuttaa messujen päänäyttelyn.
Lahden Kirjamessujen neuvonantajina toimivat runoilija, suomentaja ja kustantaja Leevi Lehto sekä suomentaja, Suomen Penin puheenjohtaja Jukka Mallinen.
The Cathedral and the Bazaar
The Cathedral and the Bazaar on Eric S. Raymondin avoimen lähdekoodin ohjelmistotuotannon menetelmistä kirjoittama essee, joka perustuu hänen havaintoihinsa Linuxin ja Fetchmailin kehitystyöstä. Essee julkistettiin ensi kerran Linux-kongressissa 27. toukokuuta 1997 ja julkaistiin painetussa muodossa 1999.
Esseessä asetetaan vastakkain kaksi erilaista vapaan ohjelmiston kehittämismetodia:Torvaldsin käyttämäksi kehitysmalliksi kuvataan "release early and often, delegate everything you can, be open to the point of promiscuity": julkaise varhain ja usein; delegoi kaikki minkä voit; ole avoin umpimähkäisyyteen asti. Raymond ehdottaa, että Torvaldsin suurin ja merkittävin keksintö ei ollut itse ydin, vaan sen kehitykseen käytetty malli. Raymond kehuu Torvaldsin kykyä tuottaa käyttöjärjestelmän ydin, mutta innovaatioiden sijaan Torvaldsin kyvyt loistavat insinöörimäisen suunnittelun ja ongelmien välttämisen laadussa.
Esseen keskeisin väittämä on Linuksen laiksi kutsuttu lause "given enough eyeballs, all bugs are shallow". Eli: mitä paremmin koodi on laajan yleisön saatavilla testaukseen, käyttöön ja kokeiluun, sitä nopeammin kaikenlaiset ohjelmavirheet, bugit, häviävät tuotteesta. Sitä vastoin katedraalimallissa ylenmääräinen aika ja työpanos kuluvat samantapaisten virheiden jäljittämiseen, koska koodi on vain harvojen kehittäjien ulottuvilla.
Essee auttoi useimpia vapaan lähdekoodin ohjelmistoja kehittäviä tahoja omaksumaan basaarityylisen työtavan joko kokonaan tai osittain. Alun perin katedraalimallin kehitysprojektit GNU Emacs ja GCC siirtyivät sittemmin basaarimallin käyttöön. Esseellä oli huomattava vaikutus siihen, että Netscape vapautti selaimensa lähdekoodin, mikä johti lopulta Mozilla-projektin syntyyn.
Kun O'Reilly-kustantamo julkaisi esseen painetussa muodossa 1999, tapahtuma merkitsi uutta merkkipaalua. "The Cathedral and the Bazaar" -kirjasta tuli ensimmäinen kaupallisesti julkaistu kirjallinen teos, joka käyttää vapaata "Open Publication License" -lupaehtoa.
Nokia 7610 Supernova
Nokia 7610 Supernova on Nokian matkapuhelinmalli, joka tuli myyntiin syyskuussa 2008. Nokian suositushinta puhelinmallille on 220-270 euroa. Matkapuhelimessa on 3,2 megapikselin kamera, peilipinta ja liukuva kansi. Supernovassa on myös paikka muistikortille. Siinä on radio, Bluetooth ja pakettidata. Puhelimella on myös mahdollista selata internet-sivustoja.
Gerry Cosby
Gerry Cosby (15. syyskuuta 1909 Roxbury, Massachusetts, Yhdysvallat – 26. marraskuuta 1996) oli yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Hän johti Yhdysvaltain maajoukkueen sen ensimmäiseen maailmanmestaruuteen vuoden 1933 maailmanmestaruuskisoissa. Hänet valittiin International Ice Hockey Federation Hall of Fameen vuonna 1997.
Henrik Lund
Henrik Lund (29. syyskuuta 1875 – 6. kesäkuuta 1948) oli grönlantilainen lyyrikko, taiteilija ja pappi. Hän kirjoitti sanat Grönlannin kansallislauluun, Nunarput utoqqarsuanngoravitiin.
Ydinkäyttöinen lentokone
Ydinkäyttöinen lentokone on lentokone, jonka moottoreissa hyödynnetään ydinvoimaa. Sekä Yhdysvallat että Neuvostoliitto suunnittelivat ydinlentokoneita 1950- ja 1960-luvuilla, ja prototyypit valmistuivat koelentokäyttöön. Koneita suunniteltiin erittäin pitkän lentomatkan pommikoneiksi. Teoriassa ydinreaktorilla varustettu pommittaja olisi voinut päivystää ilmassa parin viikon ajan.
Ydinvoimalla toimivan lentokoneen suunnittelu aloitettiin NEPA-projektin ("Nuclear Energy for the Propulsion of Aircraft") puitteissa jo vuonna 1946. 1951 NEPAn tietojen perusteella käynnistettiin ANP-projekti ("Aircraft Nuclear Propulsion"). Tässä projektissa kaksi Convair B-36-pommikonetta otettiin muokattavaksi X-6-koekoneiksi. Ilmajäähdytteinen 3 MW ydinreaktori asennettiin koekoneen pommitilaan ja todettiin toimivaksi. Koneen moottorit olivat tavanomaiset Convair-36-koneen moottorit, eikä ydinreaktoria kokeiltu voimanlähteenä. Ohjelma peruttiin ennen kuin koneita oli saatu valmiiksi.
Project Pluto puolestaan oli suunnitelma rakentaa ydinenergaa hyväksikäyttävä risteilyohjus. Tämäkin suunnitelma peruttiin.
Neuvostoliittolaiset pääsivät tutkimuksissaan pidemmälle. Kaksi valmista Tupolev Tu-119 -konetta valmistui koelentoihin. Nämäkin hylättiin pian liian suurten turvallisuusriskien johdosta. Tu-119 perustui edelleen käytössä olevaan Tupolev Tu-95 -pommikoneeseen.
Moby Dick (täsmennyssivu)
Moby Dick tarkoittaa seuraavia asioita:
Turhaa lemmen touhua
Turhaa lemmen touhua () on William Shakespearen 1590-luvun puolivälissä kirjoittama komedia. Se kertoo Navarran kuninkaasta ja kolmesta aatelismiehestä, jotka vannovat paneutuvansa opintoihinsa kolmeksi vuodeksi, ja pidättäytyvänsä tämän ajan naisseurasta. Navarraan saapuu ranskalainen prinsessa hovinaisineen, ja valan tehneet nuorukaiset tietysti rakastuvat näihin.
Näytelmään kuuluu laulu, jonka eräs tutkija tunnisti. Kolmannen näytöksen alkuun on käsikirjoituskopioissa kirjoitettu sana "Concolinel", mutta alkujaan siinä on lukenut "Qvand Colinet", joka on Shakespearen aikana suosittu ranskalainen pilkkalaulu miehen sukupuolielimestä.
Kenneth Branagh ohjasi näytelmän pohjalta vuonna 2000 musikaalielokuvan ja sijoitti sen 1930-luvulle. Televisio- ja elokuvasovituksia on tehty useita sekä ennen että jälkeen sen. Katso myös Luettelo William Shakespearen näytelmien elokuvasovituksista.
Convair B-36 Peacemaker
Convair B-36, epäviralliselta kutsumanimeltään "Peacemaker", oli yhdysvaltalainen pommikone. B-36 oli ensimmäinen mannertenväliseen toimintaan soveltuva pommikone. B-36 oli ensimmäinen varta vasten ydinaseita varten suunniteltu kone ja suurin massavalmisteinen mäntämoottorein varustettu lentokone. Tavallisuudesta poiketen koneen potkurit olivat siipien takapuolella. Pommikuorma oli valtava, 32-39 tonnia, ja puolustusaseistuksena oli neljä sisäänvedettävää kaksoiskonekivääritornia sekä tykkitorni pyrstössä.
Koneesta valmistettiin useita eri versioita. B-36D-versiosta alkaen koneessa oli sekä mäntämoottorit että suihkuturbiinit.
Loivasti nuolimuotoisia siipiä käyttävän koneen oli tarkoitus korvata Yhdysvaltain ensimmäisin täysin strateginen pommituskone, B-29. B-29:n kantomatka (5 200 km) oli paljon lyhempi, esimerkiksi Neuvostoliittoon suuntautuvia pommituksia ajatellen.
Ensimmäinen protoyyppi lensi elokuussa 1946, ja kone tuli palveluskäyttöön 1949. Se poistui käytöstä helmikuussa 1959, kun edelleen käytössä oleva Boeing B-52 -kone korvasi sen.
Lentäjät eivät pitäneet B-36:tta onnistuneena konstruktiona. Se oli fyysisesti raskas lentää ja sen Wasp Major -moottorit osoittautuivat epäluotettaviksi. Työntöpotkureihin asennettuina niissä oli jatkuvia jäähdytysongelmia ja niiden kaasuttimet jäätyivät kesken lennon. Katsottiin, että oli normaalia, että ainakin yksi moottori sammui kesken lennon. Siipi oli niin paksu, että mekaanikko saattoi kävellä siiven sisällä kesken lennon sammuneen moottorin luo ja yrittää korjata sitä ajossa.
Lentäjillä oli sanonta: "six turning and four burning" kaikkien moottorien ollessa käynnissä. Sarkastisempi toteamus oli: "two turning, two burning, two choking, two smoking and two unaccounted for".
B-36 oli myös X-6 -projektin pohjana. Tässä yritettiin luoda ydinkäyttöinen lentokone. Koekoneen pommitilaan asennettiin ilmajäähdytteinen ydinreaktori. Reaktorin sinänsä todettiin toimivan, mutta projekti hylättiin ennen varsinaisia testejä. Kone lensi tavanomaisin mäntä- ja suihkumoottorein.