hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Cecelia Ahern
Cecelia Ahern (s. 30. syyskuuta 1981 Dublin) on suosittu irlantilainen kirjailija. Hänen esikoisromaaninsa "P.S. Rakastan sinua" (2004) on käännetty 50 kielelle ja siitä on tehty myös samanniminen elokuvasovitus. Ahern oli myös yksi ABC:n komediasarjan "Samantha" (2007–2009) käsikirjoittajista.
Ennen kirjailijan uraa Ahern suoritti journalistiikan loppututkinnon Griffith Collegessa Dublinissa. Vuonna 2002, Cecelia Ahernin ollessa 21-vuotias, hän kirjoitti ensimmäisen kirjansa, "P.S. Rakastan sinua", joka julkaistiin vuonna 2004 ja oli myydyin kirja Irlannissa (19 viikkoa), Isossa-Britanniassa, Yhdysvalloissa, Saksassa ja Alankomaissa. Kirjaa on myyty yli 40 maassa ja siitä on tehty Richard LaGravenesen ohjaama elokuva, jonka pääosissa näyttelevät Hilary Swank ja Gerard Butler.
Cecelia Ahernin isä on Irlannin entinen pääministeri Bertie Ahern. Cecelian vanhempi sisar Georgina Ahern on naimisissa Westlifesta tunnetuksi tulleen laulaja Nicky Byrnen kanssa.
Vuonna 2000 Ahern kuului Irlannin Eurovision laulukilpailun karsinnoissa kolmanneksi tulleeseen yhtyeeseen Shimma.
Joulukuussa 2009 Ahernin kerrottiin synnyttäneen hänen ja kumppaninsa David Keoghanin esikoistyttären.
Olennainen välittyy
Olennainen välittyy on suomalaisen muusikon Kauko Röyhkän livelevy, ja kaikkiaan 13. albumi. Se julkaistiin vuonna 1992. Albumin äänitykset on tehty kasettinauhurilla, korvalappustereoilla tai muulla epämääräisellä kalustolla eri puolilla Suomea vuosina 1985-1989.
Suojeluspyhimys
Suojeluspyhimys on pyhimys, jonka uskotaan suojelevan esimerkiksi jotakin tiettyä paikkakuntaa, kirkkoa, ammattikuntaa tai yksityistä henkilöä.
Britta Johansson Norgren
Britta Johansson Norgren (o.s. Norgren, s. 30. maaliskuuta 1983 Bälinge) on ruotsalainen maastohiihtäjä.
Johansson Norgren on kilpaillut kansainvälisellä tasolla kaudesta 2001–2002 lähtien. Hän oli Torinon olympialaisten 2006 10 kilometrin kilpailussa yhdestoista, sprintissä kolmastoista ja takaa-ajossa viidestoista, lisäksi hän hiihti kolmannen osuuden Ruotsin 4×5 kilometrin viestijoukkueessa, joka sijoittui neljänneksi.
Sapporon MM-kilpailuissa 2007 Johansson Norgren hiihti ankkuriosuuden Ruotsin 4×5 kilometrin viestijoukkueessa, joka oli jälleen neljäs. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän hiihti toisen osuuden Ruotsin saadessa viestipronssia. Oslon MM-kisoissa 2011 hän oli kolmannella osuudella Ruotsin hopeajoukkueessa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli vapaan hiihtotavan sprintissä neljästoista.
Maailmancupissa Johansson Norgren on ollut voittamassa kahta joukkuekilpailua: Hän hiihti ankkuriosuuden Ruotsin voittaessa viestikilpailun Davosissa helmikuussa 2007. Saman vuoden lokakuussa hän voitti Charlotte Kallan kanssa parisprintin Düsseldorfissa.
Vuodesta 2014 lähtien Johansson Norgren on keskittynyt maratonmatkojen Ski Classics -sarjaan. Hän on voittanut sarjan kokonaiskilpailun kausilla 2015–2016, 2016–2017 ja 2017–2018. Tammikuuhun 2019 mennessä hän on voittanut sarjassa 16 osakilpailua ja on sarjan voittotilaston kärjessä.
Charles Frederick Worth
Charles Frederick Worth (13. lokakuuta 1825 – 10. maaliskuuta 1895) oli yksi 1800-luvun tärkeimmistä muotisuunnittelijoista. Häntä kutsutaan myös haute couturen isäksi, sillä hän käytti ensimmäisenä termiä.
Väinö Kamppuri
Väinö Kamppuri (11. elokuuta 1891 Viipuri – 10. heinäkuuta 1972 Hattula) oli suomalainen taidemaalari.
Kamppuri oli viipurilaisen vahtimestarin poika, joka opetteli ensin ammattimaalariksi, mutta toimi myös valokuvien retusoijana. Taideopintonsa hän aloitti Viipurin taiteenystäväin piirustuskoulussa 1907 ja jatkoi niitä Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1912–1914. Opinnot jäivät lyhyiksi taloudellisten vaikeuksien takia ja seuraavat kymmenen vuotta Kamppuri vietti satunnaisia töitä tehden. Taiteilijan uransa hän aloitti varsinaisesti vasta 1924. Kamppuri piti ensimmäisen yksityisen näyttelynsä 1926 Helsingin Taidesalongissa. Kamppurin maalausten aiheita olivat hämäläinen kulttuurimaisema ja melankoliset kaupunkikuvat. Hän asui vuodesta 1938 kuolemaansa saakka eli yli 30 vuotta Hämeessä Hattulan Mierolassa. Kamppuri maalasi kuitenkin myös Lapin maisemia, esimerkiksi kesät 1936–1938 hän maalasi Petsamossa. Kamppuri matkusti toisaalta paljon muun muassa Ranskassa ja Espanjassa sekä muualla Euroopassa ja sai näiltä matkoilta vaikutteita omaan työhönsä. Teollisuusmies Jalo Sihtola oli Kamppurin mesenaatti.
Kamppuri palkittiin vuonna 1954 Pro Finlandia -mitalilla. Hän sai professorin arvonimen 1967.
Between the Buttons
Between the Buttons on brittiläisen rockyhtye The Rolling Stonesin vuoden 1967 alkupuolella julkaistu albumi. Sen tavoitteena oli vetää vertoja tuon ajan klassikkoteoksille, kuten The Beatlesin "Revolverille" ja Bob Dylanin "Blonde on Blondelle". Pitkälti Brian Jonesin instrumenttilisäysten ansiosta "Between the Buttons" on yksi yhtyeen monipuolisimmista tuotoksista.
Albumin Ison-Britannian ja Yhdysvaltain painosten kappalesisällöissä on pieniä eroja.
Yhdysvaltain versio sisältää vain hieman ennen albumia julkaistun hittisinglen molemmat kappaleet; "Let's Spend the Night Together" (UK #3) ja "Ruby Tuesday" (UK #3, USA #1). 
Kappaleet, jotka puuttuivat Yhdysvaltain painoksesta, julkaistiin saman vuoden kesällä ensisijaisesti Yhdysvaltojen markkinoille suunnatulla albumilla "Flowers".
Yhdysvalloissa radioasemat kieltäytyivät soittamasta a-puolen "Let's Spend the Night Together" -kappaletta sen vihjailevien sanoitusten vuoksi. Sen sijaan asemat soittivat b-puolen kappaletta "Ruby Tuesday", joka nousi listaykköseksi.
Yhtye pääsi esiintymään myös kuuluisaan Ed Sullivan Show'hun, jossa solisti Mick Jagger vaadittiin laulamaan sanat "Let's Spend the Night Together" muodossa "Let's Spend Some Time Together".
Vuonna 2003 albumi valittiin Rolling Stone -lehden kaikkien aikojen top 500 -albumilistalla sijalle 355.
A-puoli
B-puoli
A-puoli
B-puoli
Step Up (elokuva)
Step Up on yhdysvaltalainen vuonna 2006 valmistunut elokuva, jonka on ohjannut Anne Fletcher. Pääosia näyttelevät Channing Tatum ja Jenna Dewan. Lajityypiltään elokuva on romanttinen draama.Elokuva kertoo köyhästä pojasta, joka asuu kasvattivanhempiensa luona slummissa ja rikkaasta tytöstä, joka asuu hienossa talossa äitinsä kanssa. Heitä molempia yhdistää rakkaus tanssiin. Tyler joutuu tuhoamansa koulun teatterinlavan seurauksena yhdyskuntapalveluun siivoamaan rikkaiden taidekouluun, jossa Nora opiskelee. Nora tarvitsee kipeästi tanssiparia oman parinsa loukattuaan jalkansa, ja ilmenee, että Tylerkin rakastaa tanssia, muttei balettia kuten Nora, vaan hip-hoppia. Lopulta he yhdistävät baletin ja hip-hopin loppuesitykseen, ja näin erilaiset nuoret tuovat tanssiin omaa tyyliään, ja lopulta he rakastuvat toisiinsa.
Pål Gunnar Mikkelsplass
Pål Gunnar Mikkelsplass (s. 29. huhtikuuta 1961) on norjalainen entinen maastohiihtäjä.
Mikkelsplass kilpaili hiihdon maailmancupissa vuosina 1982–1996. Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa parhaimmillaan kolmanneksi vuonna 1988. Samana vuonna hän voitti hopeaa Calgaryn olympiakisoissa 15 kilometrin hiihdossa. Vuotta myöhemmin hän voitti niin ikään hopeaa Lahden MM-kisoissa. Oslon ja Seefeldin MM-kisoissa Mikkelsplass oli mukana kultaa voittaneessa Norjan viestihiihtojoukkueessa.
Banc d’Arguinin kansallispuisto
Banc d’Arguinin kansallispuisto () sijaitsee Mauritanian länsirannikolla. Se on tärkeä lintujen talvehtimis- ja pesimäalue. Yli kaksi miljoonaa pohjoiseurooppalaista lintua talvehtii vuosittain puiston alueella. Puistossa pesii 25 000-40 000 paria noin viidestätiostä lajista: flamingoja, pelikaaneja ja tiiroja. Puiston ytimen muodostaa joukko pieniä saaria ja hiekkasärkkiä. Niitä ympäröivät rikkaat kalavedet. Matalat, saviset rannat ovat tärkeä ruokailualue myös muualla pesiville linnuille.
Puisto on UNESCOn maailmanperintökohde.
Walter Hudson
Walter Hudson (1944 Brooklyn - 24. joulukuuta 1991 New York) oli maailman neljänneksi painavin ihminen. Hän painoi noin 543 kiloa vuonna 1987. Hudsonilla oli paksuin vyötärö koskaan, mikä oli 302 cm. Hudsonin kerrotaan syöneen päivittäin kaksi pussillista nakkeja, puoli kiloa pekonia, 12 munaa, yhden kokonaisen leivän, neljä hampurilaista, neljä juustopurilaista, kahdeksan annosta ranskalaisia, kolme pihviä, kaksi kanaa, neljä uuniperunaa, neljä bataattia, neljä parsakaalin päätä ja lähes kokonaisen kakun. Lisäksi hän joi yhteensä joka aterialla 17 litraa virvoitusjuomia. Hudson vietti 27 vuotta elämästään makuuhuoneessaan. Hän tuli kuuluisaksi jäätyään jumiin oviaukkoon ja hänen irrottamiseen vaadittiin kahdeksan palomiestä kolme tuntia kestäneessä operaatiossa. Amerikkalaisen koomikon Dick Gregoryn avulla Hudson laihtui Bahamiandieetin avulla 91 - 363 kiloa ja aloitti liiketoimet postimyyntiyrityksessä, joka myi vaatteitta isokokoisille naisille. Hudson kuoli 46-vuotiaana sydänkohtaukseen jouluaattona 1991, jolloin hän painoi 510 kiloa. Hudson saatiin pois makuuhuoneestaan 1,8 metriä ison reiän kautta. Hänet haudattiin 1,4 metriä leveässä, metrin syvyisessä ja 2,2 metriä pitkässä metalliarkussa.
Osun-Osogbo
Ọsun-Osogbo on pyhä lehto Nigeriassa Osun-joen varrella Osogbon kaupungin ulkopuolella. Se on Etelä-Nigerian ainoita saarekkeita lähes koskematonta ikimetsää. Se on myös yksi viimeisistä jäljellä olevista joruboiden pyhistä metsistä. Lehdossa pidetään vuosittain uskonnollinen juhla, jossa ihmiset kohtaavat perinteiset jumalansa. Aiemmin tällainen lehto oli jokaisen jorubien asuinpaikan liepeillä. Lehto on UNESCOn maailmanperintökohde vuodesta 2005 alkaen.
Stasis (The UA Years 1971–1975)
Stasis (The UA Years 1971–1975) on Hawkwindin kokoelma yhtyeen uran alkuvuosilta. Nimestä huolimatta kappaleet ovat vuosilta 1972–1974.
W-kansallispuisto
W-kansallispuisto on yksi Nigerin huomattavimmista kansallispuistoista. Sen muodostaa pätkä Niger-joen vartta, joka mutkittelee kuin kirjain W. Puisto ulottuu hiukan myös naapurimaiden Beninin ja Burkina Fason puolelle. Fulanit laiduntavat siellä karjaansa muuttaessaan vuosittain alueelta toiselle.
Puisto ulottuu savannilta metsäalueelle, ja se tunnetaan suurista nisäkkäistä: paviaaneista, afrikannorsuista, leopardeista, leijonista virtahevoista ja gepardeista. Päivisin aktiivisia nisäkäslajeja on laskettu yli seitsemänkymmentä.
Black Majesty
Black Majesty on australialainen power metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 2001 Melbournessa (nimellä Kymera). Yhtyeen levy-yhtiö on saksalainen LMP Records, jonka kanssa yhtye teki sopimuksen vuonna 2002. Tällä hetkellä yhtyeellä ei ole vakituista basistia.
Black Majestyn mukaan heihin vaikuttaneita yhtyeitä ovat muun muassa Iron Maiden, Judas Priest sekä Helloween.
Matti Kokko
Matti Leonard Kokko () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Juho Kokko ja Maria Sorvo.
Kokko kirjoitti ylioppilaaksi Oulun reaalilyseosta vuonna 1913 ja liittyi Pohjois-Pohjalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan fyysis-matemaattisella osastolla vuosina 1913–1914 ja Teknillisen korkeakoulun maanmittausosastolla vuonna 1915.
Kokko liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 9. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän osallistui Polangenissa vuonna 1917 järjestetyille erikoiskursseille (pommarikurssi).
Kokko saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan aluksi 1. Jääkärirykmentin 1. jääkäripataljoonaan, josta hänet siirrettiin 24. maaliskuuta 1918 komppanianvääpeliksi 2. Jääkärirykmentin 6. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla ja Tampereella, missä hän kaatui taistelussa 3. huhtikuuta 1918 takaapäin ammuttuun räjähtävään luotiin. Kokko oli kuollessaan naimaton ja kirjoilla Paavolassa. Hänet haudattiin Paavolan sankarihautaan.
Veikko Kerttula
Veikko Juhani Kerttula (23. heinäkuuta 1940 Tampere) on suomalainen elokuvaohjaaja, televisio-ohjaaja ja näyttelijä.
Kerttula suoritti humanististen tieteiden kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa, näytteli Ylioppilasteatterissa ja työskenteli 1960–70-luvuilla ohjaajana Mainos-TV:ssä ja 1980-luvulla Yleisradiolla. Tuloksena oli yli 30 tv-näytelmää, mm. "Tarinoita kerrottavaksi", minisarja "Kunnon sotamies Svejkin seikkailuja", "Oikeamieliset", "Kämppä" ja "Taksikuski", jonka ohjaamisesta hän sai 1970 Jussi-patsaan. Seuraavalla vuosikymmenellä Kerttula ohjasi televisiolle muun muassa elokuvat "Se tavallinen tarina" (1972) ja "Simpauttaja" (1975), jotka nekin palkittiin parhaan ohjauksen Jusseilla. Edellinen perustuu Hannu Salaman samannimiseen romaaniin, jälkimmäinen Heikki Turusen. Kerttulan ainoa pitkän elokuvan ohjaustyö on Veijo Meren romaaniin "Jääkiekkoilijan kesä" perustuva elokuva "Iso vaalee" (1983).
Näyttelijänä Kerttula muistetaan erityisesti pääosastaan Mikko Niskasen elokuvassa "Hopeaa rajan takaa" (1963). Hänen vastanäyttelijöinään olivat Jaakko Pakkasvirta ja Pertti Pasanen. Lisäksi Kerttula näytteli pienen roolin Matti Ijäksen elokuvassa "Katsastus" (1988).
Erkki Ruokokoski
Erkki Ruokokoski (20. huhtikuuta 1938 Rovaniemi – 11. heinäkuuta 2005 Rautalampi) oli suomalainen näyttelijä.
Erkki Ruokokoski kasvoi ensimmäiset vuotensa Oulussa, josta hänet lähetettiin isän kaaduttua sotalapseksi Ruotsiin, jossa hän eli kuusi vuotta. Ruokokoski valmistui opettajaksi ja humanististen tieteiden kandidaatiksi Jyväskylän yliopistosta. Hän aloitti opiskeluvuosina näyttelemisen, joka muuttui vuonna 1974 ammattinäyttelijän työksi ensin Joensuussa, sitten Kouvolassa ja Kuopiossa vuonna 1985.
Erkki Ruokokoski oli omimmillaan sellaisisissa rooleissa, joissa pitää nähdä ihmisen sisälle. Ihmiselon inhimillisiä ja vajaavaisia puolia esille tuovissa rooleissa hän oli paikallaan.
Ruokokoski muistetaan esiintymisistä Timo Koivusalon elokuvissa "Rentun ruusu" (2001) ja "Sibelius" (2003), mutta hänen muistetuin roolinsa taitaa olla puliukko Tenun rooli televisiosarjassa "Reinikainen" (1982). Tämä lisäksi hän on näytellyt muun muassa Mikko Niskasen elokuvissa "Pulakapina" (1977) ja "Syksyllä kaikki on toisin" (1978).
M/S Clipper Racer
M/S "Clipper Racer" () on brittiläisen Seatruck Ferries Shipholding Ltd:n omistama ro-ro-rahtialus. Alus on rakennettu vuonna 1997 Huelvassa Espanjassa. "Clipper Racer" on rekisteröity Maltan lipun alle ja sen kotipaikka on Valletta.
"Clipper Racerin" sisaraluksia ovat M/S "Clipper Ranger", M/S "Arrow" ja M/S "Hildasay".
Lokakuussa 1997 vastavalmistunut alus luovutettiin Estonian Shippingin omistukseen, joka rekisteröi aluksen "Lehola"-nimisenä Viron lipun alle. Kotipaikaksi tuli Tallinna. Tämän jälkeen alus aloitti liikennöinnin linjalla Tallinna–Helsinki–Kööpenhamina–Århus. Elokuussa 1998 Lehola aikarahdattiin Czar Peter Linen Kronstadtin ja Moerdijkin väliseen liikenteeseen. Helmikuussa 1999 rahtaaja vaihtui: alus siirtyi Delom-varustamon liikenteeseen linjalle Sete–Marseille–Tunis. Lokakuussa 2000 laiva siirtyi Tallinnan ja Kielin väliseen liikenteeseen.
Tammikuussa 2005 Lehola aikarahdattiin P&O Ferriesin liikenteeseen linjalle Zeebrugge/Rotterdam–Hull. Kreikkalainen Elmira Shipping osti aluksen 11. heinäkuuta ja rekisteröi sen Maltan lipun alle. Kotipaikaksi tuli Valletta. Laiva rekisteröitiin 15. elokuuta 2005 Triumph Navigationin omistukseen "RR Triumph" -nimisenä. Lippuvaltiona säilyi edelleen Malta. "RR Triumph" oli 15. heinäkuuta 2006 viimeistä päivää Zeebruggen ja Hullin välisessä liikenteessä, jonka jälkeen se siirtyi liikennöimään Liverpoolin ja Dublinin välille. Helmikuussa 2007 rahtaussopimus P&O Irish Sean kanssa päättyi ja suurempi M/S "Global Freighter" korvasi aluksen. Sopimuksen päätyttyä "RR Triumph" aikarahdattiin Balearian liikenteeseen Espanjaan. Seatruck Ferries Shipholding Ltd. osti 30. lokakuuta 2007 aluksen ja joulukuussa se sai nimen "Triumph". Helmikuusta maaliskuuhun 2008 alus oli aikarahdattuna Condor Ferriesin liikenteeseen, jonka jälkeen Isle Of Man Steam Packet aikarahtasi aluksen. Heinäkuussa 2008 alus sai nimen "Clipper Racer". Jälleen huhtikuussa 2009 "Clipper Racer" aikarahdattiin espanjalaisen Balearian liikenteeseen.
Wanda Dubiel
Wanda Agnieszka Dubiel (s. 15. marraskuuta 1974 Mikkeli) on suomalainen näyttelijä. Hän valmistui Teatterikorkeakoulusta 1998.
Dubiel oli 12 vuotta kiinnitettynä näyttelijänä Kansallisteatterissa ennen siirtymistään freelanceriksi vuonna 2011. Teatterin lisäksi hän on esiintynyt pienissä rooleissa muun muassa elokuvissa "Paratiisin lapset" (1994), "Levottomat" (2000), "Rakkauden rasvaprosentti" (2012) ja "Ei kiitos" (2014) sekä televisiosarjoissa "Tahdon asia" (2005), "Isänmaan toivot" (1998) ja "Täysin työkykyinen" (2003). Hän näyttelee Nelosella maaliskuussa 2014 alkaneessa draamasarjassa "Mustat lesket".
Wanda Dubielin isä on puolalainen jazzmuusikko ja äiti suomalainen. Dubiel on myös Puolan kansalainen. Hän on kuitenkin asunut koko ikänsä Suomessa eikä puhu puolaa.
Lähde:
Janne Auvinen
Janne Auvinen (s. 16. elokuuta 1965 Tampere) on suomalainen valo- ja äänisuunnittelija. Koulutukseltaan hän on teatteritaiteen maisteri (1995). Hän opiskeli teatterikorkeakoulussa 1988–1992. Auvinen on vuoden 2012 alusta toiminut turkulaisen kulttuurikeskus Logomon tapahtumajohtajana.
Auvinen on tehnyt töitä lähes kaikissa kotimaan teattereissa, opettanut ja luennoinut alan oppilaitoksissa, kursseilla, seminaareissa ja konferensseissa Suomessa ja maailmalla. Valon ja äänen lisäksi hän suunnittelee erilaisia esitystoimintaan käytettäviä tiloja – sekä toiminnallisia että teknisiä ympäristöjä.
Auvisen vanhemmat ovat ohjaaja Vili Auvinen ja näyttelijä Eila Roine. Hänen isoäitinsä isän puolelta oli näyttelijä-ohjaaja Hellin Auvinen-Salmi, isoisänsä näyttelijä Vilho Auvinen ja isoisä äidin puolelta näyttelijä Eero Roine.
Auvinen esiintyi lapsena televisiossa, ensimmäisen kerran muutaman kuukauden ikäisenä televisiosarjan "Heikki ja Kaija" jaksossa, jossa hänet kastettiin. Jakso oli sarjan ensimmäinen, jonka suora lähetys myös nauhoitettiin ja tallennettiin arkistoon.
Juha Pursiainen (sijaisnäyttelijä)
Juha Pursiainen on suomalainen sijaisnäyttelijä ja stuntkoordinaattori. Hän on toiminut sijaisnäyttelijänä yli 80 elokuvassa, minkä ohella hän on esiintynyt pienissä sivurooleissa muutamissa elokuvissa, kuten "V2 – Jäätynyt enkeli" ja "Matti".
Phoenix Pictures
Phoenix Pictures on vuonna 1995 perustettu yhdysvaltalainen elokuvayhtiö. Sen perustivat yhtiön nykyinen puheenjohtaja Mike Medavoy ja nykyinen johtaja Arnold Messer. Phoenix tekee yhteistyötä tuotantoyhtiöiden Sony Pictures Entertainmentin, Onexin, FremantleMedian and Showtimen kanssa.
Yhtiön ensimmäiset tuotannot saivat ensi-iltansa 1996 lopulla. Ne olivat Barbra Streisandin ohjaama ja tähdittämä "Tilaa rakkaudelle" sekä Milos Formanin "Larry Flynt – minulla on oikeus".
Aimo Räsänen
Aimo ”Ami” Räsänen (s. 26. joulukuuta 1965 Vehmersalmi) on suomalainen näyttelijä.
Räsänen on näytellyt niin elokuvissa, televisiossa kuin teatterissakin. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa "Koirankynnen leikkaaja" (2004) ja "Game Over" (2005).
Räsänen on ollut yksi Tampereen Työväen Teatterin pitkäaikaisimmista näyttelijöistä, kiinnitettynä vuodesta 1995. Hänen viimeisimpiä merkittäviä roolejaan ovat olleet Erkki Ranto Heikki Salon ja Sirkku Peltolan musikaalissa "Patukkaooppera" (2007) ja Seitsemän veljeksen Tuomas (2008).
Televisiossa Räsänen on esiintynyt hyönteistutkija, urologi ja valtiontarkastaja Sakari Pornasen roolissa Kummeli-ryhmän televisiosarjoissa "Lihaksia ja luoteja" (1996), "Lääkärit tulessa" (1998) sekä "Jurismia!" (2002). Räsänen näyttelee myös suositussa "Lehmän vuosi" -sarjassa Seppo Väkeväistä. Hän esittää Otso Karhua Ylen sarjassa "Uusi päivä".
Räsäsen poika Aapeli Räsänen on jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestari vuodelta 2016.
Ursula Rainio
Ursula Rainio (alk. Merja Hannele Rainio; s. 1950 Rovaniemi) on suomalainen missi, malli ja näyttelijä. Vuodesta 2000 hän on työskennellyt kiinteistönvälittäjänä.
Rainio oli vuoden 1970 Miss Suomi. Hän oli valintansa aikaan rovaniemeläinen ja ainut pohjoisesta tullut missi. Hän on näytellyt muun muassa Spede Pasasen elokuvassa "Kahdeksas veljes" (1971) sekä Seppo Huunosen elokuvassa "Piilopirtti" (1978).
Ursula Rainio oli alun perin Merja Rainio, mutta jo nuorena hän halusi muuttaa nimensä Ursulaksi. Ennen missivuottaan hän oli ehtinyt esiintyä mannekiinina ja työskennellä kalatehtaalla Norjan Hammerfestissa. Miss Universum- ja Miss Eurooppa -kilpailut menivät ilman sijoitusta, mutta Miss Skandinavia -kilpailuista tuli 4. perintöprinsessan titteli. Kuwaitissa Ursula oli avaamassa Haimi-huonekalutaloa ja Pan Am -lentoyhtiön kanssa syntyi vuosia jatkunut malli- ja mainossopimus. Vuonna 1979 Ursula muutti Yhdysvaltoihin, ja vuonna 1980 hän avioitui liikemies Leif Lindbergin kanssa, joka sittemmin tuomittiin muun muassa valuuttarikoksesta. Avioliitto kesti kymmenisen vuotta. Tämän jälkeen Rainio asui Ruotsissa ja siirtyi verkostomarkkinoinnin pariin.
Ursula Rainio oli todellinen kohumissi. Hän salasi äitinsä, teki sitten tämän kanssa Hymyn sivuilla sovinnon, poseerasi alasti Hymyn kannessa, aiheutti kohua rakkausjutuillaan ja seurusteli hetken Hymyn kustantajan Urpo Lahtisen kanssa.
Seppo Huunonen
Seppo Huunonen (s. 19. huhtikuuta 1939 Viipuri) on suomalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja sekä kuvanveistäjä.
Huunonen on ohjannut kolme pitkää elokuvaa. Niistä menestynein on esikoiselokuva "Lampaansyöjät" (1972), joka oli Veikko Huovisen samannimiseen romaaniin perustuva veijaritarina kahdesta lampaanmetsästäjästä. Pääosia näyttelivät Leo Lastumäki ja Heikki Kinnunen. Myös Spede Pasanen oli kiinnostunut romaanin filmatisoinnista, mutta Huunonen ehti ennen häntä. Elokuva oli yksi 1970-luvun suomalaisen elokuvan suurimmista yleisömenestyksistä.
Lampaansyöjien lisäksi Huunonen on ohjannut elokuvat "Karvat" (1974) ja "Piilopirtti" (1978). Edellinen perustui Lionel Whiten romaaniin, jonka pohjalta Jean-Luc Godard oli ohjannut elokuvansa "Hullu Pierrot" (1965). Huunosen versiossa Jean-Paul Belmondon korvasi Tampereen työväenteatterin näyttelijä Mikko Majanlahti. Jälkimmäinen puolestaan oli Huunosen yritys tehdä uudestaan Lampaansyöjien kaltainen komedia. "Karvat"-elokuvan menestys oli tekijöilleen pettymys. Se sai reilut 60 000 katsojaa eli vain noin viidenneksen Lampaansyöjien katsojaluvusta. "Piilopirtti" oli yli 230 000 katsojallaan ensi-iltavuotensa toiseksi paras yleisömenestys. 1970-luku on jäänyt Huunosen ainoaksi vuosikymmeneksi elokuvaohjaajan roolissa.
Ohjaamiensa elokuvien lisäksi Huunonen oli mukana niiden käsikirjoitustyössä. "Karvat" hän kirjoitti yksin, mutta Lampaansyöjät hän kirjoitti yhdessä Pekka Hakalan kanssa. "Piilopirtissä" hänen käsikirjoituskumppaneinaan toimivat Vesa Nuotio ja Pertti Reponen.
Huunonen suunnitteli yhdessä Henri Torrin kanssa Seattlen maailmannäyttelyn Suomen osaston 1960-luvun alussa.
Huunosen ja muun muassa Paavo Liskin ohjaama "Kalevala"-näytelmä Nurmeksessa oli 1980-luvun alussa maailman ensimmäinen täysmittainen Kalevala-dramatisointi. Sitä esitettiin Bomban talon ympäristössä kolmena kesänä. Huunonen asui Nurmeksessa vuosina 1981–1988.
Huunonen on Kalevalaisen kulttuurin liiton puheenjohtaja. Hän on julkaissut teoksen "Uuden laulun Kalevala : mythologia Fennica epos" (Kalevalaisen kulttuurin liitto, Helsinki 2004).
Mikko Majanlahti
Mikko Erkki Arvo Einari Majanlahti (vuoteen 1948 Mansikka, s. 29. elokuuta 1933 Jääski) on suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja teatterinjohtaja.
Majanlahti johti Tampereen Työväen Teatteria vuosina 1981–1986 ja Turun kaupunginteatteria vuosina 1986–1990. Tämän lisäksi hän on ollut toiminut näyttelijänä useissa näytelmissä, elokuvissa ja televisiosarjoissa. Hänet muistetaan muun muassa rooleista Mika Kaurismäen elokuvasta "Klaani" (1984) sekä Erkko Kivikosken elokuvasta "Kesyttömät veljekset" (1969). Hän on näytellyt päärooleja muun muassa televisionäytelmässä "Taide pitkä, elämä lyhyt" (1967) ja Seppo Huunosen elokuvassa "Karvat" (1974).
Majanlahti oli naimisissa näyttelijä Maija-Liisa Majanlahden kanssa tämän kuolemaan 26. tammikuuta 2017 asti. Myös heidän lapsistaan, Antti Majanlahdesta (1966–2017) ja Sanna Majanlahdesta (s. 1962) tuli näyttelijöitä.
Maija-Liisa Majanlahti
Maija-Liisa Majanlahti (o.s. Sivonen, ) oli suomalainen näyttelijä.
Maija-Liisa Majanlahti kävi keskikoulun ja opiskeli Teatterikoulussa 1957–1961 ja sitten Yhteiskunnallisen Korkeakoulun Draamastudiossa.
Majanlahti näytteli niin teatterissa, elokuvissa kuin televisiossakin. Hänet muistetaan muun muassa Tapio Suomisen televisiosarjoista "Kovaa maata" (1994–1997) ja elokuvasta "Kivenpyörittäjän kylä" (1995) sekä lukuisista teatterinäytelmistä.
Televisiosarjassa "Arvokkaasti" (2000) Majanlahti näytteli aviovaimoa vastanäyttelijänään miehensä Mikko Majanlahti. Majanlahti näytteli myös televisiosarjassa "Uusi päivä" Siiri-vanhusta ja lastenohjelmassa "Sirkuspelle Hermanni" voimanaista jaksossa Voimanainen kosii Hermannia 20. marraskuuta 1981.
Majanlahti oli naimisissa näyttelijä ja teatteriohjaaja Mikko Majanlahden kanssa. Heillä on kaksi lasta, jotka ovat myös näyttelijöitä, sittemmin kuollut Antti Majanlahti (1966–2017) ja Sanna Majanlahti (s. 1962).
Majanlahti kuoli vakavaan sairauteen 26. tammikuuta 2017.
Francesco Hayez
Francesco Hayez (10. helmikuuta 1791 – 21. joulukuuta 1882) oli italialainen romantiikan ajan taidemaalari. Hän syntyi Venetsiassa ranskalaistaustaiselle isälle sekä muranolaiselle äidille ja kasvoi näiden viidestä pojasta nuorimpana.
Hayez aloitti opintonsa nuorena ja sai vuonna 1809 Venetsian akatemiasta stipendin vuoden opintoihin Accademia di San Lucassa. Hän oli Roomassa vuoteen 1814 ja muutti sen jälkeen Napoliin. Hänestä tuli vuonna 1850 Breran akatemian johtaja Milanossa.
Hayez kuoli Milanossa tuohon aikaan hyvin korkeassa 91 vuoden iässä.
Hayez tunnetaan muun muassa taidokkaista muotokuvamaalauksistaan.
Jean Moréas
Jean Moréas (oik. Ioánnis A. Papadiamontópoulos, ; 15. huhtikuuta 1856 – 30. huhtikuuta 1910) oli kreikkalainen pääosin ranskaksi kirjoittanut runoilija ja kirjailija. Hän syntyi Ateenassa, mutta muutti vuonna 1875 Pariisiin ja aloitti lainopintonsa Pariisin yliopistolla. Hän oli tuomarin poika.
Ranskaan lähdettyään Moréas alkoi liikkua kirjallisissa piireissä. Hänestä tuli ajan johtavia symbolistisia runoilijoita.
Moréas julkaisi yhteistyössä Paul Adamin kanssa romaanin "Les Demoiselles Goubert". Hän kuoli Pariisissa.
Keijo Romppainen
Keijo Romppainen on suomalainen näyttelijä. Romppainen esiintynyt kahdessa elokuvassa, "Joulupukin päänsärky" (1998) ja "Kuolema käy kuusi beessä" (1993). Hän on näytellyt myös kesäteattereissa, muun muassa Elimäellä ja Lapinjärven kesäteatterissa näytelmässä "Vihtorin harha-askel" (2006) ja "Votkaturistit" (2007). Hän on ollut äänenä elokuvissa "Fievel matkalla Amerikkaan", "Regular Show" (Mordecai), "Fievel matkalla Villiin länteen" ja "Basil Hiiri - Mestarietsivä" (Rattigan) sekä piirrossarjoissa "Fragglit" ja "Sandokan". Hän on myös ohjannut näytelmiä.
Riitta Björn
Riitta Annikki Björn os. Juntunen (s. 5. joulukuuta 1965 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on opiskellut Teatterikorkeakoulun täydennyskoulutuskeskuksen kaksivuotisessa näyttelijätyön koulutusohjelmassa 1998–1999. Pohjakoulutukseltaan hän on ylioppilas (1984).
Sauna (vuoden 2008 elokuva)
Sauna on suomalainen kauhuelokuva, joka tuli ensi-iltaan 24. lokakuuta 2008. Elokuvan ohjaaja on AJ Annila ja sen on käsikirjoittanut Iiro Küttner. Elokuva sijoittuu vuoteen 1595.
Kaksikymmentäviisivuotinen sota, pitkä viha, on päättynyt Ruotsin ja Venäjän välillä. Täyssinän rauhansopimuksessa sovittua rajaa maastoon merkitsemään määrätään sekä ruotsalaisista että venäläisistä koostuvia ryhmiä, joista yhteen osallistuvat suomalaiset veljekset Eerik ja Knut Spore. Eerik on pitkän sodan kovettama, Knut Tukholmassa opiskellut kartanpiirtäjä. Matkalla veljekset surmaavat talonpojan ja jättävät tämän tyttären kellariin kuolemaan, mutta pohjoisen soilla tytön aave palaa vainoamaan heitä. Pian he saapuvat nimettömään kylään suon keskellä. Kylän laidalla sijaitsee ikivanha sauna, jossa kylää aiemmin asuttaneiden munkkiveljien uskomuksen mukaan synnit on mahdollista pestä pois.
Elokuva palkittiin vuonna 2009 kolmella Jussi-palkinnolla:Lisäksi elokuva oli ehdokkaana parhaasta miespääosasta (Ville Virtanen), parhaasta miessivuosasta (Tommi Eronen) ja parhaasta leikkauksesta.
Anna-Maija Valonen
Anna-Maija "Annu" Valonen-Nylund (s. 30. huhtikuuta 1964 Noormarkku) on suomalainen näyttelijä ja käsikirjoittaja. Annu Valonen on näytellyt Q-teatterissa vuodesta 1990 sekä tämän ohella useissa elokuva ja TV-tuotannoissa.
Loistomeduusa
Loistomeduusa ("Pelagia noctiluca") on ihmisellekin vaarallinen vaaleanpunainen polttiaiseläin (Cnidaria).
Loistomeduusan kello on halkaisijaltaan noin kymmensenttinen. Sen lonkerot voivat kasvaa kymmenen metriä pitkiksi. Sen vaaleanpunertava kello hohtaa valoa, jos meduusaa häiritään, ja se voi myös paeta ja jättää jälkeensä hohtavaa limaa.
Loistomeduusaa tavataan Välimerellä, Punaisellamerellä ja Atlantin lämpimissä osissa. Sitä on tavattu myös Britteinsaarten vesillä, joissa se on kuitenkin harvinainen.
Loistomeduusat elävät avomerellä suurissa parvissa, jopa 45 kilometrin mittaisia parvia on havaittu. Ne pystyvät liikkumaan supistelemalla kelloaan, tai säätelemällä sulfidi-ionien määrää kehossaan, mikä vaikuttaa niiden kellumissyvyyteen. Enimmäkseen meduusat kuitenkin ajelehtivat merivirtojen mukana.
Loistomeduusat syövät enimmäkseen eläinplanktonia, pieniä kaloja, äyriäisiä, toisia meduusoita ja muiden lajien mätiä. Lonkeroissa on pieniä väkäsiä, joilla meduusa tarttuu saaliiseen, ja myrkkyaineita, jotka tainnuttavat uhrin. Loistomeduusa voi lävistää jopa taskuravun suojakuoren myrkkyväkäsillään.
Itachi Uchiha
Itachi Uchiha on fiktiivinen hahmo manga- ja animesarjasta Naruto. 
Itachi on Mikoto Uchihan ja Fukagu Uchihan vanhin poika ja Sasuke Uchihan isoveli. Itachi on pienestä pitäen ollut ennennäkemättömän lahjakas ninja, jolta kaikki odottivat suuria. Häntä pidettiin nerona ylitse kaikkien muiden. Nelivuotiaana hän joutui todistamaan sotaa, jonka vuoksi hänestä tuli väkivaltaa vihaava pasifisti. Itachi valmistui ninja-akatemiasta 7-vuotiaana, oppi käyttämään sharingania 8-vuotiaana ja yleni chuuniniksi 10 vuoden iässä. 13-vuotiaana hänestä tuli Anbun ryhmänjohtaja. Ensimmäisessä osassa hän on 17-vuotias, toisessa noin 19-vuotias. Itachi on Akatsuki-nimisen rikollisjärjestön yksi kymmenestä jäsenestä ja toimii yhdessä Kisame Hoshigakin kanssa. Itachi käyttää taistellessa Mangekyou sharingan-silmiään, joilla hän voi kopioida vastustajansa liikkeet. Sen avulla hän voi myös käyttää Tsukuyomia, Susano'ota sekä Amaterasua, hyvin korkeatasoisia tekniikoita. Itachi on myös muiden Uchihoiden lailla erikoisen hyvä tuli-jutsuissa. Itachin ollessa 13-vuotias hänen sukunsa, Uchihan klaani suunnitteli Konohan pettämistä ja uuden sodan aloittamista. Itachi esti tämän surmaamalla joka ikisen Uchihan klaanin jäsenen yhdessä Obito Uchihan kanssa, jättäen henkiin vain rakkaan pikkuveljensä Sasuken. Hän käski Sasuken kostaa hänelle, koska halusi tehdä hänestä vahvemman. Mangassa on hiljattain selvinnyt, että Itachi tappoi Uchihat Konoha-kylän käskyjen takia.Tämä ei kuitenkaan ole yleisessä tiedossa, joten Itachia pidetään kylänsä pettäneenä rikollisena. Mangassa Itachi kuoli taistellessaan Sasuken kanssa ja ennen kuin hän kuoli, hän antoi mangekyon ja Amaterasun Sasukelle suojellakseen tätä.
Itachi Uchihan virallinen ninja-arvo on Chuunin, mutta hän voisi taidoillaan olla Kage.
Itachi on luonteeltaan yleensä rauhallinen, erittäin älykäs ja myötätyntoinen. Häntä on myös kuvailtu lempeäksi ja hän omaa jonkinasteisen huumorintajun.
Myöhemmässä mangassa Kabuto Yakushi herättää Itachin henkiin käyttääkseen häntä sodassa, ja selviää, että Itachilla on Izanagia vahvempi tekniikka, Izanami. Sen avulla Itachi voi lähettää kohteensa harhailemaan päättymättömään silmukkaan. Itachi ja hänen veljensä Sasuke lopettivat Kabuton henkiinherätystekniikan, ja Itachi kuoli uudelleen.
Elämäsi
Elämäsi on vuonna 1975 julkaistu Christianus-kuoron studiolevy.
Lanttusupikas
Lanttusupikas eli syrjikäs on suomalainen perinneruokapiirakka. Aineksina käytetään lanttua, ruisjauhoja, siankylkeä, vehnäjauhoja, voita ja suolaa. Valmistuksessa kaaviloitu kuori täytetään ohuilla, haudutetuilla lanttuviipaleilla, taitetaan kaksinkerroin, suljetaan, paistetaan uunissa ja voidellaan paistamisen jälkeen voilla.
Prydainin kronikka
Prydainin kronikka on yhdysvaltalaisen Lloyd Alexanderin vuosina 1963–1968 julkaistu viisiosainen fantasiakirjasarja, joka suomennettiin vuosina 1987–1991. Teossarja pohjautuu löyhästi "Mabinogioniin", keskiaikaiseen walesilaiseen tarukokoelmaan. Vuonna 1973 julkaistiin vielä sarjaan liittyvä novellikokoelma "The Foundling and Other Tales from Prydain", joka sisältää lyhyitä tarinoita varsinaista sarjaa edeltäneistä tapahtumista. Kokoelmaa ei ole suomennettu.
Disney-yhtiön piirroselokuva "Hiidenpata" (1985) perustuu sarjan kahteen ensimmäiseen osaan.
Suomennos Ritva-Liisa Pilhjerta.
Suurta on elää
Suurta on elää on vuonna 1976 julkaistu Christianus-kuoron studiolevy.
Muikkuhyvä
Muikkuhyvä on suomalainen perinneruokapiirakka, jota on perinteisesti valmistettu Itä-Suomessa. Muikkuhyvä on valmistettu esimerkiksi muikuista, sianlihasta, jälkiuunileivästä ja sipulista sekä mausteista ja vedestä. Valmistuksessa sianliha ruskistetaan, leipä kuutioidaan ja ruskistetaan sianlihan kanssa ja sipulit viipaloidaan. Ainekset ladotaan kerroksittain keraamiseen uunivuokaan. Vettä lisätään noin puoleen massan korkeudesta.
Hän elää
Hän elää on vuonna 1979 julkaistu Christianus-kuoron studiolevy.
Kiekkomeduusat
Kiekkomeduusat (Semaeostomeae) on yksi polyyppieläimiin kuuluvan meduusoiden luokan (Schyphozoa) lahkoista. Ne ovat suurikokoisia meduusoita, joiden suuaukon ympärillä on neljä suuliuskaa, joilla eläin ohjaa ravintoa suuhunsa. Suu johtaa ontelovatsaan, josta sulamattomat ruoantähteet poistuvat samaa tietä. Sukupuolielimet ovat tämän ontelon laidoilla säkkimäisissä poimuissa.
Lahkoon kuuluu kolme heimoa, joihin sisältyvät monet tunnetuimmista meduusoista, muun muassa korvameduusa ("Aurelia aurita"), hiusmeduusa ("Cyanea capillata") ja loistomeduusa ("Pelagia noctiluca").
Cyaneidae-heimoon kuuluu muiden muassa suurin kiekkomeduusalaji, hiusmeduusa "Cyanea capillata".
Pelagiidae-heimoon kuuluvat "Chrysaora"-suvun lajit, joita kutsutaan myös "merinokkosiksi".
Ulmaridae-heimoon kuuluvia lajeja elää laajalla alueella. Korvameduusa on ainut kiekkomeduusalaji, jota esiintyy Itämeressä. "Diplulmaris antarctica" -lajia taas tavataan Antarktiksella.
Jumalan lahja
Jumalan lahja on suomalaisen muusikon Kauko Röyhkän järjestyksessään 14. albumi. Se julkaistiin vuonna 1993. Levy oli viimeinen Röyhkän albumi, joka ilmestyi vinyylilevynä, kunnes Kaksi lensi tuulen mukaan julkaistiin LP:nä vuonna 2011.
Useat levyn kappaleet ovat saaneet innoitusta okkultismista, josta Röyhkä oli tuohon aikaan kiinnostunut. Röyhkä on sanonut haastattelussa, että levyä pidettiin sen ilmestyessä saatanallisena vaikka siinä oli hänen mukaansa enemmän kyse rakkaudesta, luonnollisuudesta ja eroottisuudesta.
Sävellykset ja sanoitukset Kauko Röyhkä, paitsi kappaleen 7 sanoitus Maritta Kuula ja Kauko Röyhkä sekä paitsi kappaleen 10 sanoitus Uuno Kailas.
Sovitukset Kauko Röyhkä Combo.
Christianus-kuoro (albumi)
Christianus-kuoro on vuonna 1988 julkaistu Christianus-kuoron studiolevy.
Kaunis eläin
Kaunis eläin on suomalaisen muusikon Kauko Röyhkän järjestyksessään 15. albumi. Se julkaistiin vuonna 1994.
Sävellykset ja sanoitukset Kauko Röyhkä. Sovitukset Röyhkä/Vikkula/Vaahtera/Kling.
"Rumba"-lehden Samuli Knuuti mukaan albumi on edeltäjäänsä "Jumalan lahjaa" perinteisempi rock-levy perinteisistä rock-teemoista. Tämä tuo mukaan väistämättä parodian makua. Knuutin mielestä albumi on turhan helppo, rutiinitason suoritus. Nimikappale on tarttuva ja etenkin viipyilevämmät kappaleet ”Jos”, ”Hospodar jouluna” ja ”Silvia” kiintoisia.
Soli Deo Gloria
Soli Deo Gloria on vuonna 2002 julkaistu Christianus-kuoron studiolevy.
Akti (albumi)
Akti on suomalaisen muusikon Kauko Röyhkän järjestyksessään 16. albumi. Se julkaistiin vuonna 1995. Levy on äänitetty livenä studio-oloissa Sun Studiolla. Kappaleista "Mun pitää siivuta mun akti", "Lauantai-ilta", "Observatorion mäellä" ja "Jos alkaa pelkäämään" olivat levyn ilmestyessä ennenjulkaisemattomia. Kahdesta jälkimmäisestä julkaistiin Jumalan lahja -albumin nauhoituksissa nauhoitetut versiot kahta vuotta myöhemmin Pohjoinen taivas 1991–1993 -kokoelma-albumilla. "Täytyy mennä Viikiin" on cover Kari Peitsamon kappaleesta levyltä Greatest Hits.
Albumi ei saanut kriitikoilta hyvää vastaanottoa. Arvostelijoiden mukaan vanhat hyvät kappaleet on soitettu ja laulettu albumilla puolihuolimattomasti. "Rumban" ja "Soundin" arvosteluissa kappaleet ”Mainostaulujen taakse”, ”Lauantai-ilta”, ”Täytyy mennä Viikiin” (Kari Peitsamo) ja ”Kanerva” nähtiin albumilla onnistuneimpina.
Paavo Virtasen kauneimmat laulut
Paavo Virtasen kauneimmat laulut on vuonna 2007 julkaistu Christianus-kuoron studioalbumi.
Velvet
Jenny Marielle Pettersson (s. 5. marraskuuta 1975 Helsingborg, Ruotsi), taiteilijanimeltään Velvet, on ruotsalainen dance- ja poplaulaja. Hän on julkaissut kaksi studioalbumia vuoden 2005 jälkeen ja hänen kaikki kahdeksan singleään ovat sijoittuneet Ruotsissa kahdenkymmenen parhaan joukkoon.
Pettersson syntyi Helsingborgissa ja täytettyään 18 vuotta hän muutti Tukholmaan opiskelemaan balettia. Hän otti tanssikoulussa myös laulutunteja ja huomasi siellä laulutaitonsa. Työskennellessään Wallmans kabareessa Pettersson huomasi laulamisen olevan sitä, mitä hän halusi tehdä. Hän oli erinäisillä kiertueilla kahdeksan vuoden ajan kuorolaulajana ja tanssijana artisteille, kuten Carola Häggkvist, Lena PH, Markoolio, Sanne Salomonsen, Orup, Meat Loaf, Martin Stenmark ja Jessica Folcker.
Pettersson oli kuoron mukana Ruotsin Euroviisuorganisaatiossa viisi vuotta ja matkusti ympäri Eurooppaa eri kilpailuihin.
Pettersson solmi levytyssopimuksen vuonna 2005 Bonnier Amigon kanssa ja otti taiteilijanimekseen Velvet, minkä hän oli keksinyt itse. Pian sen jälkeen Pettersson teki ensimmäisen musiikkivideon "Rock Down To (Electric Avenue)", mistä tuli hitti sekä Ruotsissa että kansainvälisesti. Myös kappaleet "Mi Amore" ja 90-luvun lainahitti "Don't stop movin" toivat tunnettavuutta ja nostetta uralle. Hänen debyyttialbuminsa "Finally" julkaistiin vuonna 2006.
Vuonna 2008 ilmestyneeltä toiselta albumilta on toistaiseksi julkaistu vuonna 2007 singlet "Fix Me", "Chemistry", Deja Vu ja vuonna 2008 dance-biisi Take My Body Close.
Velvet osallistui Ruotsin 21. helmikuuta 2009 pidettyyn, Melodifestivalen-euroviisukarsinnan kolmanteen semifinaaliin.
Leo Segerman
Leo Veikko Ensio Segerman (s. 1. tammikuuta 1956 Lappeenranta, Suomi) on uransa lopettanut suomalainen jääpalloilija, jota pidetään yhtenä kautta aikojen parhaimmista suomalaisista pelaajista. Hyökkääjänä pelanneen Segermanin vahvuuksina pidettiin hänen peliurallaan nopeutta, kovaa lyöntiä ja pelisilmää. Lappeenrannan Veiterä toimi Leo Segermanin kasvattajaseurana.
Luettelo Billboard Hot 100 -listan ykkösistä vuonna 2005
Tämä on luettelo Billboard Hot 100 -listan kärkipaikkaa hallussaan vuonna 2005 pitäneistä artisteista ja singleistä.
Gatorade
Gatorade on urheilujuoma, jota valmistaa yhdysvaltalainen Pepsi Company.
Gatorade-tuotteita myydään yli 80 maassa. Suomessa juomaa markkinoi lisenssisopimuksella Hartwall.
Gatorade kehitettiin alun perin Floridassa 1960-luvulla, ja se on saanut nimensä Floridan yliopiston urheilujoukkue Florida Gatorsin mukaan.
Kino Tapio
Elokuvateatteri Kino Tapio Joensuussa on yksi Suomen vanhimmista alkuperäisessä käytössä toimivista elokuvateattereista. Se on toiminut vuodesta 1927. Teatterin alkuperäinen nimi on "Oy Elävienkuvien Teatteri Tapio". Sen ensimmäinen esitys oli 29. marraskuuta 1927 Uuno Eskolan ohjaama "Ei auta itku markkinoilla".
Tapion uusitut tilat valmistuivat 30. syyskuuta 2005. Paikka on Joensuun keskustassa Kauppakatu 27:ssä sijaitseva suojelutalo. Elokuvateatteri Tapion omistaa perheyritys Savon Kinot Oy, joka hankki Tapion vuonna 1990.
Elokuvateatterikeskus Tapiossa on neljä salia, joissa on yhteensä 652 katsojapaikkaa. Saleissa on Dolby Digital -äänimaailma, akustiikka on rakennettu THX-kriteereillä. Teatterissa on myös mahdollisuus katsoa stereoskooppisia 3D-elokuvia.Sanomalehti Karjalaisessa oli 29.11.1927 ilmoitus elokuvasta ja avajaisista:
""Pyydämme kohteliaimmin ilmoittaa, että tänään avataan teatterimme ja näytellään avajaisnäytäntönä 29/11- 2/12 vauhdikas, voimaa ja rakkautta uhoava kotimainen elokuvauutuus "Ei auta itku markkinoilla". Näytännöt alkavat arkisin klo 6 ip, sunnuntaisin klo 2 ip. Triosoittoa näytäntöjen alusta klo 10 ip. Suljemme alkavan teatterimme arvoisan yleisön suosioon.""
Savon Kinot
Rokkotaudit
Rokkotaudit tarkoittavat tartuntatauteja, joiden pääasiallisena oireena on laaja-alainen ihottuma eli eksanteema. Rokkotautien aiheuttaja on tyypillisesti jokin virus, poikkeuksena tulirokko, jonka aiheuttaja on streptokokkibakteeri.
Rokkotauteihin lasketaan muun muassa seuraavat sairaudet:
José María de Heredia
José María de Heredia (22. marraskuuta 1842 – 3. lokakuuta 1905) oli runoilija. Hän syntyi Kuubassa, mutta loi uransa Ranskassa, jonka kansalaisuuden hän sai vuonna 1893. Hän oli Ranskan akatemian jäsenenä vuodesta 1894.
Timo Kokkila
Timo Kokkila (s. 26. toukokuuta 1961 Kuortane) on suomalainen sarjakuvapiirtäjä. Hänet tunnetaan toisena Peräsmies-sarjakuvan luojana. Sarjaa käsikirjoitti Sami Laitala ja sitä julkaistiin Pahkasika-lehdessä vuosina 1983–2000. Vuodesta 2003 Kokkila on piirtänyt Peräsmiehen Poika-nimistä sarjaa Koululainen-lehteen.
Kokkilan sarjakuvien hahmoilla on usein hyvin suuret nenät. Muita Kokkilan piirtämiä sarjakuvia ovat esimerkiksi "Mauri & Mustis", "Kulmia", "Matti ja Teppo", "Asunto OY Kivikenno", "Tekniikan Maallikko" ja "Voitto Virtanen".
Catherine Trautmann
Catherine Trautmann (s. 15. tammikuuta 1951, Strasbourg) on ranskalainen sosialistipuolueen poliitikko. Hän toimi maansa kulttuuriministerinä vuosina 1997–2000. Hän on entinen Strasbourgin pormestari (1989–1997, 2000–2001) ja entinen Euroopan parlamentin jäsen (1989–1997, 2004–2014).
Paul Adam
Paul Adam (7. joulukuuta 1862 Pariisi – 2. tammikuuta 1920 Pariisi) oli ranskalainen kirjailija, jonka monipuoliseen tuotantoon kuuluu muun muassa historiallisia romaaneja, kuten "L'Enfant d'Austerlitz" (1901).
Federico De Roberto
Federico De Roberto (16. tammikuuta 1861 Napoli – 26. heinäkuuta 1927 Catania) oli italialainen kirjailija, tyylillisesti veristi. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa romaani "I Viceré" (1894).
Eohippus
Eohippus oli Pohjois-Amerikassa varhaisella eoseenikaudella noin 55-45 miljoonaa vuotta sitten elänyt pieni, suunnilleen kissan kokoinen, vain noin viisi kiloa painanut pieni hevosen esi-isä. Se ei oikein muistuttanut nykyisiä hevosia, ja kavioita sillä ei ollut, vaan etujaloissa oli kolme ja takajaloissa neljä varvasta. "Eohippusta" pidettiin kauan Hyracotheriumin lajina, mutta on nyt erotettu omaksi suvukseen.
Vuonna 1876 Othniel Charles Marsh kuvasi luurangon nimellä "Eohippus validus". Se muistutti Richard Owenin löytämää "Hyracotheriumia" ja siirrettiin siihen. "Hyracotherium" todettiin hiljattain parafyleettiseksi, ja suku käsittää nykyään vain lajin "H. leporinum". "E. validus" todettiin identtiseksi aikaisemmin nimetyn "Hyracotherium angustidensiksen" kanssa, ja siitä tuli "Eohippus angustidens".
Loúis Tsátoumas
Louis Tsátoumas (, s. 12. helmikuuta 1982 Messíni) on kreikkalainen pituushyppääjä.
Tsátoumas sijoittui neljänneksi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 1999. Hän voitti junioreiden Euroopan-mestaruuden 2001 ja alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2003. Pariisin MM-kilpailuissa 2003 hän oli kahdestoista. Tsátoumas karsiutui vuonna 2004 sekä Budapestin sisäratojen MM-kilpailuissa että Ateenan olympialaisissa, mutta selviytyi seuraavana vuonna Madridin sisäratojen EM-kilpailuissa loppukilpailuun jääden siinä ilman tulosta. Moskovan sisäratojen MM-kilpailuissa 2006 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 810 cm ja myöhemmin samana vuonna Göteborgin EM-kilpailuissa kahdeksanneksi.
Tsátoumas saavutti hopeaa Birminghamin EM-hallikisoissa 2007 tuloksella 802. Hän oli yksi ennakkosuosikeista MM-kisoihin 2007, mutta joutui loukkaantumisen takia jäämään pois. Tsátoumas karsiutui Valencian MM-hallikisoissa 2008, mutta selviytyi saman vuoden Pekingin olympialaisissa loppukilpailuun jääden siinä ilman tulosta. Torinon EM-hallikisoissa 2009 hän karsiutui, mutta oli myöhemmin samana vuonna Berliinin MM-kilpailuissa yhdestoista. Barcelonan EM-kisoissa 2010 hän oli kuudes tuloksella 809 cm, mutta karsiutui seuraavana vuonna sekä Pariisin EM-hallikisoissa että Daegun MM-kilpailuissa. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 Tsátoumas sijoittui kuudenneksi. Hän karsiutui loppukilpailusta Lontoon olympialaisissa. Vuonna 2013 hän sijoittui viidenneksi Göteborgin EM-hallikisoissa ja kymmenenneksi Moskovan MM-kilpailuissa. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 hän saavutti hopeaa tuloksella 815 cm.
Kreikan mestaruuden Tsátoumas on voittanut ulkoradoilla 2003–2008, 2010, 2011 ja 2013 sekä sisäradoilla 2004–2009, 2011, 2012 ja 2014. Hän voitti Euroopan cupin pituuskilpailun 2003, 2007 ja 2008 ja oli kolmas . Välimeren kilpailuissa hän on saanut kultaa 2013 ja pronssia 2009.
Tsátoumasin ennätys on 866 cm, jonka hän hyppäsi 2. kesäkuuta 2007 Kalamátassa. Tulos on Kreikan ennätys ja sijoittuu kaikkien aikojen tilastossa kymmenenneksi. Tsátoumas pitää Kreikan ennätystä hallussaan myös sisäradoilla tuloksella 823 cm.
Resonanssi (kemia)
Resonanssilla tarkoitetaan Kékulen viivasidos- ja Lewisin rakennekaavoilla kuvattuja resonanssimuotoja, joissa sidosten ja vapaiden elektroniparien paikka vaihtelee. Rakenteiden väliin merkitään kaksipäinen nuoli  ja kaavat sijoitetaan hakasulkuihin. Resonanssimuodoissa eri paikoissa olevia elektroneja sanotaan delokalisoituneiksi. Yksittäiset resonanssimuodot eivät ole todellisia. Yhdiste ei myöskään vaihtele resonanssimuodosta toiseen ja on vakaampi kuin mikään yksittäinen resonanssimuoto. Yhdisteen todellinen rakenne on resonanssimuotojen yhdistelmä, resonanssihybridi, jolla on molempien resonanssimuotojen piirteitä. Atomien paikat tai hybridisaatiot eivät muutu resonanssirakenteissa.
Susanna Tamaro
Susanna Tamaro (s. 12. joulukuuta 1957 Trieste) on italialainen kirjailija. Hänen suosituimpien teostensa joukkoon lukeutuu romaani "Va’ dove ti porti il cuore" (1994), joka on käännetty kymmenille kielille, mukaan lukien suomeksi nimellä "Kulje sydämesi tietä" (Otava, 1995).
Sanna Majanlahti
Sanna Majanlahti (s. 16. maaliskuuta 1962 Lappeenranta) on suomalainen näyttelijä.
Majanlahden näyttelijäura alkoi merkittävällä roolilla Mikko Niskasen elokuvassa "Ajolähtö" (1982). Tuolloin hän opiskeli vielä Teatterikorkeakoulussa, josta valmistui vuonna 1984. Tämän jälkeen hän on näytellyt pääsääntöisesti teatterissa. Majanlahti on ollut kiinnitettynä muun muassa Turun kaupunginteatterissa (1987–1989), Jyväskylän kaupunginteatterissa (1991–1995) sekä Tampereen Työväen Teatterissa. Nykyisin Majanlahti on freelancer ja asuu Tampereella. Hän on esiintynyt muun muassa runoesityksessä "Postia Saturnukseen", johon musiikin on tehnyt Tomi Pelli.
Sanna Majanlahden vanhemmat ovat näyttelijät Maija-Liisa Majanlahti (1939–2017) ja Mikko Majanlahti. Hänen veljensä oli näyttelijä Antti Majanlahti (1966–2017).
Oulun konservatorio
Oulun konservatorio on musiikin perus- ja ammatillista koulutusta antava Oulun kaupungin omistama oppilaitos. Ammatillisessa koulutuksessa on noin 60 opiskelijaa ja peruskoulutuksessa 650 opiskelijaa. Oppilaitos toimii Oulun musiikkikeskuksessa Karjasillan kaupunginosassa. Pop- ja jazz-musiikin koulutus tapahtuu Oulun kasarmin vanhassa sotilaskodissa Intiössä.
Konservatorion edeltäjä on Oulun musiikkiopisto, jonka Oulun Musiikkiyhdistys perusti vuonna 1952. Opetusministeriö muutti musiikkiopiston konservatorioksi vuonna 1978, minkä jälkeen Oulussa voitiin aloittaa musiikinopettajien ja orkesterimuusikoiden koulutus. Vuodesta 1984 lähtien konservatoriossa on koulutettu myös kanttoreita.
Musiikkiopiston pitkäaikainen opettaja ja sittemmin konservatorion rehtori 1975-1990 oli tenorilaulaja, kuoronjohtaja, kanttori-urkuri Elias Palola, jonka poika viulisti Erkki Palola toimi myöskin konservatorion opettajana.