hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Marunakanat
Marunakanat ("Centrocercus") on metsäkanojen alaheimoon kuuluva lintusuku.
Peter Colston
Peter R. Colston (1935) on englantilainen lintutieteilijä.
Colston toimi vanhempana kuraattorina British Museumissa eläkkeelle jäämiseensä saakka 1995. Hän liittyi museon henkilökuntaan vuonna 1961. Colston suoritti keräilymatkoja Andalusiaan, Australiaan ja Afrikkaan. Hän erikoistui Afrikan lintuihin julkaisten kuvauksen neljästä uudesta lintulajista, muun muassa tulearantetrakasta ("Xanthomixis apperti"). Vuosien 1989 ja 1995 välillä Colston matkusti yksityisesti Kiinaan Per Alströmin ja Urban Olssonin kanssa. He löysivät ja kuvailivat kolme aikaisemmin kuvailematonta uunilintulajia ("Phylloscopus").
Per Alström
Per Alström (s. 1961) on ruotsalainen lintutieteilijä.
Alström työskentelee tutkijana Uppsalan yliopistossa.
Alström on kirjoittanut noin 80 artikkelia linnuista, pääasiassa lintujen määrittämisestä, taksonomiasta ja systematiikasta. Hän on asunut Aasiassa noin kolme vuotta tutkien sikäläistä linnustoa, ja on kuvaillut tieteelle useita uusia lintulajeja, muun muassa sichuaninuunilinnun ("Phylloscopus yunnanensis").
Mira Keränen
Mira Keränen (s. 14. joulukuuta 1986 Turku) on suomalainen kilpa-aerobikkaaja.
Keränen on harrastanut aerobicia vuodesta 2000 ja osallistui kilpailuihin ensimmäisen kerran vuonna 2001. Aiemmin hän harrasti rytmistä voimistelua. Hän kilpaili aluksi FISAF-liiton säännöillä käydyissä kilpailuissa ja voitti 14–16-vuotiaiden Suomen-mestaruuden vuosina 2001 ja 2002 sekä 17–19-vuotiaiden SVoLin mestaruuden vuonna 2004. Keräsen ensimmäiset kansainväliset arvokilpailut yksilösarjassa olivat FISAFin vuoden 2004 Euroopan-mestaruuskilpailut, joissa hän sijoittui kahdeksanneksi. Ryhmäsarjassa hän kilpaili seuransa Turun Urheiluliiton Team Spirit -joukkueessa ja oli voittamassa ryhmäsarjan Euroopan-mestaruutta vuonna 2003, maailmanmestaruutta 2004, MM-pronssia 2003 ja Suomen-mestaruutta 2003 ja 2004.
Yksilösarjassa Keränen voitti kilpa-aerobicin Suomen-mestaruuden neljästi, vuosina 2007, 2008, 2009 ja 2010. Huhtikuussa 2008 pidetyissä SM-kilpailuissa hän sai 20 yhteispistettä, taiteellisuudesta 8,6 pistettä, tekniikasta 8,15 pistettä ja vaikeudesta 3,25 pistettä, kun toiseksi sijoittunut Saija Saarinen sai 19,3 pistettä. Keränen ylitti noissa kilpailuissa 20:n pisteen rajan ensimmäisen kerran urallaan. Vuonna 2005 hän voitti SM-hopeaa ja vuonna 2006 SM-pronssia.
Keränen kilpaili Kansainvälisen voimisteluliiton FIGin järjestämissä Euroopan-mestaruuskilpailuissa vuosina 2007 ja 2009 sekä maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2008 ja 2010. EM-kilpailuissa hän oli vuonna 2007 16. ja vuonna 2009 15., MM-kilpailuissa vuonna 2008 22. ja vuonna 2010 28. Hänen oli tarkoitus osallistua myös vuoden 2005 EM-kilpailuihin, mutta nivelsidevamma, jonka hän sai kymmenen päivää ennen kilpailujen alkua, esti kilpailumatkan. Sama vamma esti osallistumisen myös seuraavan vuoden MM-kilpailuihin. 
Keräsen valmentajina toimivat Päivi Granholm, Hanna Kiviharju ja Pertti Sahlberg. Juniorivuosina häntä valmensi Anna-Maria Tamminen. Keräsen managerina toimi suomalainen yritys nimeltä SportElite.
Keränen ilmoitti lokakuussa 2011 päättävänsä kilpaurheilu-uransa.
Keränen kirjoitti ylioppilaaksi Turun Suomalaisen Yhteiskoulun lukiosta vuonna 2006, minkä jälkeen hän on opiskellut valtio-oppia Turun yliopistossa. Armeijan Keränen suoritti vuonna 2013 Suomen kansainvälisissä valmiusjoukoissa Säkylässä ja on sotilasarvoltaan alikersantti.
Reiderland
Reiderland on Alankomaiden entinen kunta, joka sijaitsi Groningenin provinssissa. Asukkaita kunnassa oli 6 979 (31.12.2008) ja väestötiheys oli 71 as./km². Kunnan pinta-ala oli 156,72 neliökilometriä, josta vettä oli 58,28 km². Kunnan keskustaajama oli Beerta. Reiderlandin pormestari oli Lo van Kats.
Nykyinen Reiderlandin kunta muodostui 1. tammikuuta 1990, kun kunnat Beerta, Finsterwolde ja Nieuweschans (nyk. Bad Nieuweschans) yhdistyivät. Nykyisen nimensä kunta sai 1. heinäkuuta 1991. Vuonna 2010 Reiderland yhdistyi Scheemdan ja Winschotenin kanssa muodostaen uuden kunnan Oldambt.
Alankomaiden itäisin piste sijaitsee Reiderlandin Bad Nieuweschansissa. ()
Bad Nieuweschans, Beersterhoogen, Beerta, Booneschans, Drieborg, Ekamp, Finsterwolde, Finsterwolderhamrik, Ganzedijk, Goldhoorn, Hamdijk, Hongerige Wolf, Kostverloren, Kromme-Elleboog, Nieuw-Beerta, Nieuwe Statenzijl, Oude Statenzijl, Oudedijk, Oudezijl ja Ulsda.
Reiderlandin pormestarina toimi Lo van Kats. Reiderland oli yksi Alankomaiden neljästä kunnasta, joissa on kommunistikunnanvaltuutettuja (kolme muuta kuntaa olivat Heiloo, Scheemda ja Lemsterland). Reiderlandin kunnanvaltuustossa oli 13 paikkaa ja ne jakaantuvat seuraavasti:
Ola Toivonen
Ola Toivonen (s. 3. heinäkuuta 1986 Degerfors) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja tai hyökkääjä. Hän edustaa Ligue 1:ssä pelaavaa Toulousea.
Toivosen kasvattajaseura on Degerfors IF. Hän pelasi vuodet 2006–2008 Ruotsin pääsarjassa Allsvenskanissa; kauden 2006 Örgrytessä ja kaudet 2007–2008 Malmössä. Vuosina 2009–2013 hän pelasi Hollannissa Eredivisie-joukkue Eindhovenissa. Tammikuussa 2014 Toivonen siirtyi Rennaisiin.
Toivonen kuului Ruotsin alle 21-vuotiaitten maajoukkueryhmään. Ruotsin A-maajoukkueessa hän debytoi tammikuussa 2007 Venezuelaa vastaan.
Toivosen Yrjö-isä syntyi Riihimäellä Suomessa, mutta muutti Ruotsiin jo lapsena. Ola Toivosesta on kuitenkin käytetty lempinimeä Finnsisu.
Elitserien (jääpallo)
Elitserien () on Ruotsin jääpallon pääsarja. Sarja käynnistyi kaudella 2007/2008, kun se korvasi Allsvenskanin korkeimpana sarjatasona.
Ruotsissa pelattiin jääpallon mestaruudesta ensi kertaa vuonna 1931 1. divisioonan nimellä, joka oli jaettu useisiin alueellisiin lohkoihin. Kaudella 1981/1982 perustettiin Allsvenskan, joka oli sekin aluksi yhä jaettu kahteen maantieteelliseen lohkoon, ja lohkojen parhaat etenivät "Elitserien"-jatkosarjaan. 2000-luvun alkupuolella alkoivat suunnitelmat uuden sarjan luomisesta, ja ensimmäinen koko kauden mittaisen ja maan kattavan "Elitserien"-sarjan kausi pelattiin kaudella 2007/2008. Nykyisin Allsvenskan on toiseksi korkeimman sarjatason nimi.
Sarjassa 14 joukkuetta pelaa kaksinkertaisen sarjan. Kauden päätteeksi kahdeksan parasta etenevät puolivälieriin, joukkueet sijalla 9-10 jäävät Elitserieniin, mutta eivät myös putoa karsintoihin eivätkä nouse puolivälieriin, joukkueet sijalla 11-12 putoavat karsintoihin, jossa he taistelevat Allsvenskanista tulleita joukkueita vastaan Elitserieniin nousuun ja sijalla 13-14 olevat joukkueet putoavat suoraan Allsvenskaniin. Puolivälierien alkaessa 4 parasta valitsevat joukkueen sijoilla 5-8 jonka kanssa he pelaavat puolivälierän. Valinta alkaa parhaasta joukkueesta, eli sijalla 1 olevasta joukkueesta, sitten toinen, kolmas ja neljäs. Neljäs joutuu ottamaan joukkueen, jota 3 parasta ei valinnut. Yleensä yritetään valita huonoin joukkue, mutta valinnassa kannattaa miettiä myös matkan pituutta ja kustannuksia. Puolivälierät pelataan paras kolmesta, ja välierät paras viidestä -periaatteella. Yksiosainen loppuottelu pelataan maaliskuussa Uppsalan Studenternasin kentällä.
Elitserien
Elitserien voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Broberg/Söderhamn Bandy
Broberg/Söderhamn Bandy, aikaisemmin "Brobergs IF", on Ruotsin pääsarjassa Elitserienissä pelaava jääpalloseura Söderhamnin kaupungista. Broberg on Söderhamin itäosassa sijaitseva asuntoalue. Seura on voittanut Ruotsin mestaruuden viidesti.
Seuran toiminta alkoi vuonna 1919 epävirallisesti kaveriporukkana, joka pelasi kesäisin jalkapalloja talvisin jääpalloa, alun perin Färsjön-järven jäällä. Brobergs IF perustettiin samana vuonna. Alkuaikoina seura harjoitti jää- ja jalkapallon lisäksi mm. uintia, vesipalloa, hiihtoa, nyrkkeilyä ja mäkihyppyä.
Vuonna 1930 seura muutti pelaamaan Faxevallen-kentälle, ja se pelasi ensimmäistä kertaa korkeimmalla sarjatasolla vuonna 1933. Seuraavana vuonna Brobergin pelaajat, Ingvar Wasberg, Erik Fryklund ja Gustav Ludvigsson esiintyivät ensi kertaa Ruotsin maajoukkueessa.
Mestaruusloppuotteluun Broberg selviytyi ensi kerran vuonna 1947, ja voitti kamppailussa Västeråsin maalein 4-2. Vielä seuraavana vuonna se saavutti mestaruushopeaa, mutta sittemmin uutta suurmenestykautta saatiin odotella 1960- ja 1970-luvuille, jolloin seura voitti neljä mestaruuskultaa ja useita himmeämpiä mitaleita.
Lokakuussa 2008 perustettiin erillinen yhtiö "Broberg/Söderhamn Bandy AB".
Saavutuksia Ruotsin pääsarjassa
Kansainvälisiä saavutuksia
Wrede af Elimä
Wrede af Elimä on vanha ruotsalainen ja suomalainen vapaaherrallinen aatelissuku, baltiansaksalaista alkuperää. Ruotsissa sukuun on historiallisesti kuulunut paljon sotilaita, Suomessa eri alojen vaikuttajia. Suku elää edelleen sekä Ruotsissa että Suomessa.
Vanhaa aatelia (uradel) edustavan Wreden suvun oletetaan olevan lähtöisin Saksan Westfalenista, jossa vuonna 1202 oli Arnsbergin kreivin palveluksessa Everhardus Wrethe -niminen henkilö. Suvun oletetaan siirtyneen Millinghausenin kautta Liivinmaalle viimeistään 1500-luvun keskivaiheilla. Siellä suvun varhaisin tunnettu edustaja oli 1500-luvun jälkipuoliskolla elänyt saksalaisen ritarikunnan ritari ja hovijunkkari Caspar Wrede, Wredenhoffin ja Nyenhoffin herra. Hänen poikansa ratsumestari Henrik Wrede asettui vuoden 1600 tienoilla Ruotsin palvelukseen ja tuli kuuluisaksi pelastaessaan kuningas Kaarle IX:n hengen – uhraten samalla omansa – Kirkholman taistelussa vuonna 1605 tarjotessaan hänelle oman ratsunsa. Kiitollisena kuningas luovutti vuonna 1608 hänen leskelleen ja lapsilleen Elimäen neljänneskunnan sekä eräitä muita alueita rälssimaaksi ikuisiksi ajoiksi, oikeudella perustaa säteri haluamaansa paikkaan. Suvun suomalaisen haaran edustajat perustivat kyseiselle alueelle myöhemmin kymmenkunta kartanoa.
Isänsä ansioiden johdosta Henrik Wreden pojat naturalisoitiin vuonna 1625 Ruotsin aateliin ja kuningatar Kristiina korotti heidät vuonna 1653 vapaaherralliseen säätyyn. Suku esiteltiin seuraavana vuonna Ruotsin ritarihuoneelle vapaaherrallisena sukuna numero 44 nimellä "Wrede af Elimä". Sukuun kuulunut maamarsalkka Fabian Wrede korotettiin vuonna 1687 kreiviksi, mutta kreivillinen suku nro 27 jäi lyhytikäiseksi, sillä hän kuoli ilman miespuolisia jälkeläisiä vuonna 1712. Myös sotamarsalkka Fabian Wrede korotettiin vuonna 1809 kreiviksi, mutta introdusointia ei koskaan suoritettu.
Suvun alkuperäinen päämieslinja asettui Baltiaan ja merkittiin vuonna 1746 Viron ja 1870 Saarenmaan ritarihuoneelle nimellä "von Wrede". Eräs sukuhaara viljeli vanhaa Wredenhoffin sukutilaa 1900-luvulle saakka. Baltiaan asettuneen sukuhaaran edustajista ei tiedetä vuoden 1939 jälkeen, mutta he saattoivat siirtyä takaisin Saksaan. Saksassa asuu nykyään myös muita Wrede-nimisiä vapaaherrallisia aatelissukuja.
Suomen ritarihuoneen järjestäytyessä vuonna 1818 suku sai vapaaherrallisena sukuna järjestysnumeron 2 – numero 1 meni Fleming-suvulle. Suku on vuodesta 1810 lähtien omistanut Wredebyn kartanon Anjalassa, nykyisessä Kouvolassa.
Saksasta Suomeen 1919 muuttaneen myöhemmän teollisuusneuvos Kurt Wreden (1893–1974) ei varmuudella tiedetä olevan sukua Suomen Wredeille.
Conradi
Conradi voi tarkoittaa seuraavaa:
Poias
Poias oli kreikkalaisessa mytologiassa yksi argonauteista ja Herakleen ystävä. Poias oli erityisen hyvä jousiampuja, ja erään version mukaan hän tappoi Taloksen, argonauttien retkellään tapaamaan jättiläismäisen pronssisen miehen, nuolellaan.
Kun Herakles oli tekemässä kuolemaa puettuaan päälleen Nessoksen vereen kastetun viitan, hän tuskissaan vaelsi vuorelle ja rakensi sinne rovion. Noustuaan sen päälle hän antoi käskyn sen sytyttämisestä, mutta kukaan ei halunnut sitä tehdä. Laumaansa etsimässä ollut Poias osui paikalle ja sytytti rovion, ja sai Herakleelta lahjaksi tämän jousen. Yleisemmän version mukaan rovion kuitenkin sytytti Poiaan poika Filoktetes.
Von Christiersson
Von Christiersson [fon 'kriššärson] on suomalainen, ruotsinvallan aikainen aatelissuku. Ruotsin ritarihuoneeseen suku on introdusoitui numerolla 1725, Suomen ritarihuoneeseen numerolla 110, nimellä von Christierson. Sortovuosien aikana suvun jäseniä muutti Axel Wahrenin houkuttelemana suomalaiseen siirtokuntaan Reedleyyn, Kaliforniaan. Tämä Edvard Waldemar Von Christiersonin sukuhaara on myöhemmin vaikuttanut Yhdysvaltain laivastossa.
Eumelos
Eumelos oli kreikkalaisessa mytologiassa Ferain kuningas ja Admetoksen ja Alkestiin poika. Hän nai Ikarioksen tyttären Ifthimen. Troijan sodassa hän johti yhtätoista laivaa miehistöineen taisteluun Troijaa vastaan.
Eumelos oli tunnettu nopeista hevosistaan, jotka itse Apollon oli kouluttanut. Hän osallistui niillä valjakkoajoon Patrokloksen muistokisoissa ja olisikin voittanut, ellei hänen vaununsa olisi rikkoutunut kesken kisaa. Hän oli myös yksi Troijan puuhevoseen piiloutuneista sotureista.
Rainer Virtanen
Kaarlo Rainer Virtanen (1. toukokuuta 1920 Pyhäjärvi Ul – 27. tammikuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen poliitikko ja kaavaaja. Virtanen toimi muun muassa SKDL:n kansanedustajana (1954–1972), Karkkilan kauppalanvaltuuston puheenjohtajana sekä Suomen kommunistisen puolueen monissa eri tehtävissä.
Pyhäjärven Ul. (nyk. Karkkila) Haavistossa syntynyt Virtanen aloitti työnteon Högforsin tehtaalla Karkkilassa vuonna 1936. Sotien jälkeen Virtanen oli aktiivinen paikkakuntansa nuorten kommunistien keskuudessa. 1950-luvun alussa hän jätti tehtaan ja siirtyi puoluetoimitsijaksi. Vaaleissa 1954 Virtanen nousi eduskuntaan SKP:n kehotettua kannattajiaan keskittämään äänensä hänelle. Samoihin aikoihin Virtasesta tehtiin piirin puheenjohtaja. Vuonna 1960 Virtanen valittiin samaisen piirijärjestön sihteeriksi. Hän jatkoi piirisihteerinä vuoteen 1964, jolloin järjestö jaettiin kahtia Helsingin ja erillisiin järjestöihin.
Kommunistien sisäisten välien kärjistyttyä Virtanen lukeutui puolueensa oppositioon 1960-luvun jälkipuoliskolla alkaen. Vuonna 1969 hänet valittiin opposition perustaman Kommunistien maatakäsittävän neuvottelukunnan työvaliokuntaan. Virtanen ei kuitenkaan edustanut opposition jyrkintä linjaa. Vaaleissa 1972 Virtanen putosi eduskunnasta ja hän siirtyi SKP:n järjestöosaston työntekijäksi.
Virtanen kuului eduskuntauransa aikana pankki-, kulkulaitos-, alkoholilaki-, puolustusasiain-, talous-, valtiovarain- ja verovaliokuntaan. Hän johti pankkivaliokunta vuosina 1962–1965 ja kulkulaitosvaliokuntaa vuosina 1966–1971. Virtanen valittiin presidentin valitsijamieheksi kolmesti vaaleissa 1956, 1962, 1968.
Azerbaidžanin Valioliiga
Azerbaidžanin valioliiga () on Azerbaidžanin jalkapallon pääsarja.
Talvisota: Icy Hell
Talvisota: Icy Hell () on Blitzfront Game Studion kehittämä reaaliaikainen strategiapeli. Peli julkaistiin IVY-maissa vuonna 2007 ja Suomessa seuraavana vuonna.
Peli käsittelee vuosina 1939–1940 Suomen ja Neuvostoliiton välillä käydyn talvisodan tapahtumia. Peli sai alkunsa harrastajaryhmän tekemänä "Blitzkrieg"-pelin modina, jota jaeltiin muun muassa pelilehtien kylkiäisenä, ja josta viimeisteltiin usean vuoden kehitystyön tuloksena kaupallinen versio.
Sotahistorian pääopettaja majuri Janne Mäkitalon mukaan peli ei kuitenkaan sovellu opetustarkoitukseen lukuisten epähistoriallisten seikkojen takia. Muun muassa Molotov–Ribbentrop-sopimuksesta ja Suomen itsenäistymisestä on väärää tietoa. Sen lisäksi pelissä on epärealistisen avoin maasto, vääriä taisteluiden päivämääriä jne.
Biafran punta
Biafran punta oli Nigeriasta irrottautuneen Biafran tasavallan rahayksikkö 1967–1970. Punta jakautui 20 šillinkiin, jotka jaettiin vielä 12 pennyyn.
Setelit laski liikkeeseen Biafran keskuspankki ("Bank of Biafra"), ja niissä oli pankin pääjohtajan Sylvester Ugon ja toisen henkilön allekirjoitukset. Seteleitä painettiin kahta eri sarjaa (1967 ja 1968/69) nimellisarvoiltaan 5 ja 10 šillinkiä ja 1, 5 ja 10 puntaa.
Koska Biafran tasavaltaa ei valtiona kansainvälisesti tunnustettu, ei Biafran puntaakaan virallisesti hyväksytty kansainväliseksi maksuvälineeksi. Joissakin läntisen Afrikan rannikkovaltioiden yhteisöissä, kuten Ghanan, Togon ja Beninin rajakaupungeissa, puntaa käytetään edelleen epävirallisena vaihdannan välineenä, jolla halutaan tuoda julki omaa poliittista kantaa. Biafran punnan arvo saattaa ylittää jopa virallisen maksuvälineen, nairan, arvon.
Muualla entisen Biafran tasavallan rahoilla on vain numismaattista arvoa. Yhden punnan seteliraha (1968) on hyvin yleinen, kun taas muut harvinaisempia.
BMW 7-sarja (E32)
BMW 7-sarjan korimallin E32 autoja valmistettiin vuosina 1986–1994.
735- ja 750-malleja on saanut myös L-malleina (lang), jotka ovat 11,4 cm normaalia pidempiä. 735iL-mallia valmistettiin vuosina 1987–1992 ja 750iL-mallia 1987–1994.
E32 oli ensimmäinen sarjatuotanto auto johon oli lisävarusteena saatavana xenon (HID) ajovalot vuodesta 1991 alkaen.
Mallistossa oli valittavana kolme eri moottorivaihtoehtoa: rivi-6 730, 735 ja vuonna 1987 esitelty V12-moottorilla varustettu 750i. BMW oli pitkään ollut kiinnostunut V12-moottorista, koska se tarjosi tasaisen ja värinättömän käynnin. Vuonna 1982 BMW aloitti M70-moottorin suunnittelun, jonka pohjaksi otettiin periaatteessa kaksi BMW:n aiempaa M20-kuutosmoottoria. Moottorin lopullinen koko oli 5,0 litraa. Se painoi alumiinisesta lohkostaan huolimatta 240 kiloa ja tehoa saatiin 220 kW. Molemmilla sylinteririveillä oli oma moottorinohjausjärjestelmä, kaasuläppä, ilmamassamittari ja polttoainepumppu. Tässä moottorissa käytettiin elektronisesti ohjattua kaasua, eli kaasuvaijeri oli poistettu. Vuonna 1992 BMW esitteli uudet kahdeksansylinteriset moottorit: M60B30 ja samana vuonna mallistoon uutena tullut 740:n voimanlähde, M60B40. Näissä kahdeksansylinterisissä oli BMW:lle ominainen "munuaismaski" leveämpi kuin kuusisylinterisissä.
Kokeilumielessä E32:een asennettiin myös V16 moottori,mutta tämä ei edennyt koskaan tuotantoon.
http://en.wikipedia.org/wiki/BMW_Goldfish_V16
[1]-merkittyjä malleja lukuun ottamatta kaikissa malleissa oli katalysaattori.
Meges
Meges oli kreikkalaisessa mytologiassa Doulikhionin kuninhgas ja Fyleuksen ja joko Eustyokhen, Ktimenen tai Timandran poika.
Meges oli yksi Helenan kosioista. Vannomansa valan perusteella hän osallistui Troijan sotaan Pariin siepattua Helenan. Hän johti sotaan 40 alusta miehistöineen ja kunnostatui sodassa alusten puolustamisessa troijalaisia vastaan. Delfoissa oli Polygnotoksen Megeestä tekemä maalaus, jossa tämä esitettiin kädestä haavoittuneena. Hän oli myös yksi Troijan puuhevoseen piiloutuneista sotureista.
Palatessaan Troijasta Meges haaksirikkoutui ja hukkui Kafereuksessa Euboian edustalla.
David Perron
David Perron (s. 28. toukokuuta 1988 Sherbrooke, Quebec) on kanadanranskalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa NHL:ssä pelaavaa St. Louis Bluesia. Perron ansaitsee kaudesta noin 4 miljoonaa dollaria.
Perron pelasi kauden 2006–2007 yhdysvaltalaisjoukkue Lewiston MAINEiacsin riveissä Ligue de hockey junior majeur du Québec -juniorisarjassa, mitä ennen hän oli edustanut Ligue de hockey junior AAA du Québec -liigan Saint-Jérôme Panthèresia. Hän teki LHJMQ:ssa 83 tehopistettä, 39 maalia ja 44 syöttöpistettä, 70:ssä runkosarjaottelussa ja 28 tehopistettä, 12 maalia ja 16 syöttöpistettä, 17:ssä pudotuspeliottelussa. Hän oli sekä runkosarjassa että pudotuspeleissä joukkueensa paras maalintekijä ja pistemies. Hän voitti myös liigan tulokkaiden maalipörssin ja sijoittui tulokkaiden pistepörssissä toiseksi Jakub Voráčekin jälkeen. Perron oli voittamassa keväällä 2007 LHJMQ:n mestaruutta.
St. Louis Blues varasi Perronin 26. pelaajana ensimmäisellä kierroksella. Hän aloitti ammattilaisuransa saman vuoden syksyllä ja pelasi ensimmäisen NHL:n runkosarjaottelunsa 12. lokakuuta, jolloin Blues kohtasi kotonaan Colorado Avalanchen. Ottelu päättyi Bluesin voittoon 4–1 ja Perron syötti Dan Hinoten tekemän joukkueensa neljännen maalin. Ensimmäisen NHL-maalinsa hän teki 3. marraskuuta kotiottelussa Chicago Blackhawksia vastaan, jonka Blues hävisi 2–3. Perron teki joukkueensa 1–1-tasoitusmaalin.
Perron pelasi tulokaskaudellaan 2007–2008 62 runkosarjaottelua, joissa teki 13 maalia ja antoi 14 maalisyöttöä. Hän sijoittui tulokkaiden pistepörssissä 13:nneksi ja tulokkaiden maalipörssissä jaetulle sijalle yhdeksän kolmen muun pelaajan kanssa. Plus-miinus-tilastossa hänen lukemansa oli +16, toiseksi paras tulokaspelaajista Matt Niskasen jälkeen ja paras joukkueensa pelaajista.
Toisella NHL-kaudellaan, 2008–2009, Perron oli joukkueensa kolmanneksi paras pisteidentekijä Brad Boyesin ja David Backesin jälkeen pelattuaan 81 runkosarjaottelua ja tehtyään 50 tehopistettä, 15 maalia ja 35 syöttöpistettä. Hän pelasi kauden aikana myös ensimmäiset pudotuspeliottelunsa. Perron muodosti kaudella 2008–2009 tehokkaan ketjun Patrik Berglundin ja T. J. Oshien kanssa. Ketju sai lempinimen The Kid Line. Hän pelasi Bluesissa vielä neljä kautta. Näistä toisella, kaudella 2010–2011, hän oli sivussa 72 ottelua marraskuussa 2010 saadun aivotärähdyksen vuoksi. Hän oli sivussa myös 25 ottelua kauden 2011–2012 alussa ennen kuin pääsi tekemään paluunsa vuoden pelaamattomuuden jälkeen.
Heinäkuussa 2013 Edmonton Oilers hankki Perronin vaihdossa Magnus Pääjärveen ja toisen kierroksen varausoikeuteen . Tammikuussa 2015 Perron kaupattiin jälleen eteenpäin Pittsburgh Penguinsiin, joka antoi hänen tilalleen ensimmäisen kierroksen varausvuoron sekä hyökkääjä Rob Klinkhammerin. Tammikuussa 2016, vuoden kuluttua edellisestä siirrosta, Perron suuntasi yhdessä puolustaja Adam Clendeningin kanssa Anaheim Ducksiin. Vaihtokaupassa toiseen suuntaan matkasi hyökkääjä Carl Hagelin.
Tekla Sjöblom
Tekla Sjöblom (o.s. "Lindmark", 21. heinäkuuta 1878 Tukholma – 30. toukokuuta 1967 Täby) oli ruotsalainen näyttelijä.
Sjöblom opiskeli Dramatenin oppilaskoulussa 1896–1899. Valmistuttuaan sieltä hän työskenteli useissa eri teattereissa Ruotsissa, kunnes hänet kiinnitettiin Svenska Teaterniin Helsinkiin. Palattuaan Ruotsiin 1915 Sjöblom työskenteli 
vuoteen 1956 asti Göteborgin kaupunginteatterissa, Helsingborgin kaupunginteatterissa ja Dramatenissa.
Sjöblom näytteli urallaan myös yli 30 elokuvassa vuosina 1916–1961. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli "Kärlekens segrar". Hän oli naimisissa ohjaaja Arthur Sjöblomin kanssa vuodesta 1902 lähtien.
Inkiväärikasvit
Inkiväärikasvit (Zingiberaceae) on yksisirkkaisiin kuuluva kasviheimo, johon kuuluu runsaasti maustekasveja, esimerkiksi inkivääri ja kurkumat. Kurkumoita on käytetty runsaasti vatsavaivojen hoitoon esimerkiksi Intiassa. Lajeihin kuuluu myös esimerkiksi kardemumma ("Elettaria cardamomum"). Lajia on monien muiden inkiväärikasvien tapaan käytetty mausteena. Inkivääri ("Zingiber officinale") on tunnettu maustekasvi.
Inkiväärikasvit ovat monivuotisia, ruohovartisia kasveja joilla on mehevä maavarsi.
Kasvit ovat tavallisesti kookkaita ja usein aromaattisia juurakollisia ruohoja. Lehdet sijaitsevat kahdessa rivissä ja ovat kielekkeellisiä, tavallisesti avotuppisia, joskus tupet ovat kasvaneet reunoistaan yhteen. Kukinnossa on tavallisesti pysyviä kukkien tukilehtiä ja kukinto on usein haarainen. Kukat ovat perällisiä, vastakohtaisia. Kukan huuli on kasvanut yhteen heteenpalhon kanssa ja muodostaa putken. Heteitä on ainoastaan yksi, ja emiön vartalo kulkee sen kookkaan ponnen puoliskojen välistä. Sikiäimen päällä on kaksi mesirauhasta. Kussakin emilehdessä on yksi tai tavallisemmin useita siemenaiheita. Kota-hedelmä on mehevä.
Inkiväärikasvit ovat levinneet tropiikkiin ja jonkin verran myös subtrooppisille alueille. Erityisesti niitä on Kaakkois-Aasiassa ja Malaijien saaristossa.
Inkiväärikasvisukuja on eri käsitysten mukaan 46-52 ja lajeja 1075-1340. Ne jaetaan neljään alaheimoon.
Siphonochiloideae käsittää yhden tai kaksi sukua ja 20 lajia Afrikassa ja Madagaskarissa. Niillä on mehevä vaakajuurakko, terttu-kukinto, ja fertiilin heteen palho on kasvanut kiinni huulen tyveen, joka muodostaa putken terälehtien kiinnittymiskohdan yläpuolelle.
Alaheimossa Tamijioideae on ainoastaan yksi Borneossa kasvava laji: "Tamijia flagellaris". Sen juurakko on kuituinen ja kukintovarret ovat erillisiä toisistaan.
Alpinioideae koostuu 20 suvusta, jotka kasvavat Indomalaijilaisella alueella ja trooppisessa Australiassa; suku "Renealmia" (75 lajia) kasvaa trooppisessa Amerikassa ja Afrikassa. Muita runsaslajisia sukuja ovat galangajuuret ("Alpinia", 200 lajia), "Etlingera" (110 lajia, joista yhdellä suomenkielinen nimi, kuva ohessa), "Amomum" (150 lajia), "Riedelia" (60 lajia), "Aframomum" (60 lajia) ja "Hornstedia" (50 lajia). Alaheimon kasveilla on mehevä juurakko, ja hetiön ulkokiehkuran lateraaliset joutoheteet ovat hyvin pieniä tai puuttuvat. Joillakin Alpinieae-tribuksen lajeilla on avautumaton hedelmä, Riedelieae-tribuksessa hedelmä avautuu pitkittäisraoilla.
Alaheimon Zingiberoideae 29 sukua kasvaa Indomalaijilaisella alueella ja Australian trooppisissa osissa. Juurakko on niillä kuituinen. Runsaslajisimmat suvut ovat huiskiot (Globba, 100 lajia), inkiväärit ("Zingiber", 100 lajia), "Boesenbergia" (60 lajia), tuoksuinkiväärit ("Hedychium", 50 saponiineja sisältävää lajia).
Inkiväärikasvien (Zingiberaceae) heimoon kuuluvia sukuja:http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/genera/zingiberaceaegen.html
Sevastopolin piiritys (1854–1855)
Sevastopolin piiritys tapahtui Krimin sodan aikana 1854–1855. Vastakkain olivat Ranskan, Ison-Britannian ja Turkin osmanien joukot ja Venäjän imperiumi. Piiritys oli seurausta Alman taistelusta, jossa venäläisten ylipäällikkö Aleksandr Menšikov hävisi 20. syyskuuta 1854 englantilaisille. Linnoitus antautui ranskalaiselle kenraali Patrice de Mac-Mahonille syyskuussa 1855. Taistelussa ranskalaiset menettivät kaatuneina 10 204 miestä ja haavoihinsa kuoli 20 000 ranskalaista. Lisäksi tauteihin menehtyi ranskalaisia 70 000 ja brittejä yli 16 000. Brittejä kaatui 2 755. Kaikkiaan englantilais-ranskalaiset joukot kärsivät taistelussa yli 128 000 miehen tappiot kuolleina. Venäläisiä kuoli 102 000.
Meriläinen
Meriläinen on suomalainen sukunimi. Se voi viitata muun muassa seuraaviin henkilöihin:
Vihollinen porteilla
Vihollinen porteilla () on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut toiseen maailmansotaan sijoittuva sotaelokuva, joka kertoo neuvostoliittolaisesta tarkka-ampujasta, Vasili Zaitsevista. Elokuva kertoo Stalingradin taisteluista, kun neuvostoliittolaiset ylittävät Volgan ja murtautuvat läpi saksalaisten puolustuksen. Elokuvan ohjasi Jean-Jacques Annaud.
Totma
Totma () on kaupunki Vologdan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Suhonajoen rannalla 217 kilometriä Vologdasta koilliseen. Asukkaita on 9 800 henkeä (vuonna 2010).
Vuonna 1137 mainitaan ensimmäisen kerran "Todman" pogosta, joka sijaitsi Suhonajoella lähellä Totmajoen suuta 16 kilometrin päässä nykyisestä kaupungista. Vuonna 1539 sen hävittivät Kazanin tataarit, minkä jälkeen asukkaat siirtyivät suolalähteiden ja suolankeittämöjen ympärille syntyneeseen esikaupunkiin. Vuonna 1554 perustettiin Vapahtajan (Spaso-Sumorinin) luostari, joka sai oikeuden käydä verotonta suolakauppaa. Suolankeittämöjen ympärille kehittyi alueen taloudellinen ja hallinnollinen keskus "Usolje" eli "Sol-Totemskaja". 1500–1600-luvulla paikkakunta oli huomattava suolan tuotannon ja Vienanmeren kaupan keskus. 1600–1700-luvulla paikalliset kauppiaat kävivät laajaa kauppaa Siperian kanssa. 1700-luvun loppupuolella he varustivat 20 retkikuntaa Alaskaan. Totmassa syntynyt I.A. Kuskov perusti vuonna 1812 venäläisen Fort Rossin siirtokunnan nykyisen San Franciscon lähelle.
Vuonna 1780 Totmasta tuli samannimisen Vologdan läänin kihlakunnan keskus. Uusien kauppareittien takia sen talouselämä kuihtui. 1800-luvulla kaupungista tuli poliittisesti epäluotettavien henkilöjen karkotuspaikka. Totmassa olivat karkotettuina mm. narodnikki Pjotr Lavrov, kirjailija Vladimir Korolenko ja Anatoli Lunatšarski.
Nykyään Totmassa on puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta sekä pellavanjalostuslaitos. Nähtävyyksiä ovat vuonna 1793 rakennettu Kristuksen syntymän kirkko, "Rybatšja slobodan" Kolminaisuuden kirkko (1772), Ylösnousemuksen kirkko (1743) "Varnitsyn" esikaupungissa sekä koristeelliset puiset asuintalot. Vuonna 1915 perustettu kotiseutumuseo esittelee seudun rikasta käsityöperinnettä.
Salinas
Salinas on kaupunki Montereyn piirikunnassa Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Kaupungin asukasluku on 154 835 (2010). Seudun pääelinkeino on maatalous, ja sitä kutsutaan Yhdysvaltain "salaattikulhoksi". Salinasin kuuluisimpia asukkaita oli Nobel-palkittu kirjailija John Steinbeck. Alueen ilmasto on leuto. Kaupunki sijaitsee Salinasin laaksossa, josta on matkaa Tyynellemerelle viitisentoista kilometriä. Salinasia ovat pitkään vaivanneet keskivertoa korkeammat elinkustannukset, erityisesti asuntojen hinnat ovat maan korkeimmat.
Attasea
Attasea (aiemmin attašea, , kiinnitetty) eli lähetystöavustaja on lähetystössä työskentelevä virkamies, joka tavallisesti keskittyy johonkin erikoisalaan.
Lähetystössä voi palvella ilmailu-, kauppa-, kulttuuri-, laivasto-, lehdistö-, meri- tai sotilasattasea. Sotilasattasea on tavallisesti puolustusvoimien vakinainen upseeri, joka seuraa asemamaan puolustusvoimien toimintaa. Hän ei ole ulkoministeriön käskynalainen.
Attaseaksi eli joukkueavustajaksi nimitetään urheilukilpailussa mukana olevaa henkilöä, joka avustaa urheilijaa tai joukkuetta näille vieraassa kisakaupungissa. Attasea on urheilijaa tai joukkuetta vastassa lentoasemalla, tulkkaa kokouksissa ja lehdistötilaisuuksissa, auttaa akkreditoinnissa ja yhteydenpidossa järjestäjien kanssa sekä toimii muutenkin tarvittavana apuna. Attaseat ovat yleensä vapaaehtoisia ja kielitaitoisia henkilöitä, joita kilpailun järjestäjät osoittavat joukkueiden avuksi.
Peripateettinen aksiooma
Peripateettinen aksiooma on nimitys tunnetulle filosofiselle lausumalle, joka kuuluu: ”mielessä ei ole mitään mikä ei ensin olisi ollut aisteissa” (). Sen muotoilu on peräisin Tuomas Akvinolaisen teoksesta "De veritate" (q. 2 a. 3 arg. 19).
Tuomas omaksui tämän periaatteen antiikin kreikkalaisen filosofian peripateettisesta koulukunnasta, joka oli Aristoteleen perustama. Aristoteleella ajatus esiintyy teoksessa "Sielusta". Lausuma kuvaa Tuomaan omaksumaa empirismiä.
Tuomas katsoi muun muassa, että jopa Jumalan olemassaolo voitiin todistaa aistihavainnoista tehdyllä järkeilyllä. Tässä hän käytti muunnelmaa aristoteelisesta ”aktiivisen intellektin” ajatuksesta, tulkiten sen kyvyksi abstrahoida universaaleja merkityksiä partikulaarisesta empiirisestä havainnosta. Tuomaan mukaan järki siis etenee aistihavainnoista yhä korkeampia asioita koskevaan tietoon, jopa Jumalaan asti.
Tieto saa näin alkunsa aistihavainnoista, mutta järjen alue on paljon aistihavaintojen aluetta laajempi. Heti kun sielu alkaa toimia, se sisältää kaiken tiedon ensimmäiset prinsiipit ("prima principia") eli periaatteet, jotka se tietää todeksi ilman erillisiä todistuksia. Sielu tuntee oman olemassaolonsa itsessään, oman aktinsa kautta, vaikkakin se tuntee oman luontonsa vain reflektion kautta.
Säilymislaki
Säilymislait ovat fysikaalisia luonnonlakeja, joiden mukaan kaikkinaisissa vuorovaikutustapahtumissa tiettyjen suureiden kokonaismäärät pysyvät muuttumattomina.
Klassinen fysiikka tunsi viisi säilymislakia:Massan säilymislaki tunnetaan varsinkin kemiassa myös aineen häviämättömyyden lakina. Lavoisier'n ajoista radioaktiivisuuden keksimiseen saakka (noin 1780–1900) tämän oletettiin lisäksi pätevän jokaiselle alkuaineelle erikseen, koska ei tunnettu ilmiöitä, joissa alkuaine muuttui toiseksi alkuaineeksi. Myöhemmin suhteellisuusteoria osoitti massan ja energian välillä vallitsevan yhteyden E=mc², minkä vuoksi massan ja energian säilymisestä ei voi enää puhua kahtena erillisenä luonnonlakina, vaan ne ovat saman "massa-energian säilymislain" aikariippuvaisia erikoistapauksia.
Huomattakoon, että em. säilymislaeista vain sähkövaraus on aika- ja avaruusriippumaton.
Nykyinen hiukkasfysiikka tuntee edellisten lisäksi seuraavat säilymislait:On myös muutamia säilymislakeja, jotka pätevät kaikissa muissa paitsi heikon vuorovaikutuksen aiheuttamissa ilmiöissä. Sellaisia ovat:Noetherin teoreeman mukaan säilymislait seuraavat fysiikan lakien yleisistä symmetrioista.
Lehtonen
Lehtonen on suomalainen sukunimi. Se kuuluu Virtanen-tyyppiin. Se on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Karl Weierstrass
Karl Theodor Wilhelm Weierstrass (Weierstraß) () oli saksalainen matemaatikko, joka vaikutti merkittävästi modernin analyysin syntyyn.
Weierstrass määritteli jatkuvuuden seuraavasti:
Funktio formula_1 on jatkuva kohdassa formula_2, jos jokaiselle formula_3 siten, että
Weierstrass määritteli myös raja-arvon käsitteen ja derivaatan vastaavalla tavalla. Aikaisemmin analyysin peruskäsitteet oli epätäsmällisesti määritelty ”äärettömän pienten” eli infinitesimaalisten lukujen avulla, mikä oli ollut alttiina loogisille vastahuomautuksille, mutta näiden määritelmien tultua käyttöön sellaisia ei enää tarvittu.
Uusien määritelmiensä ja niihin perustuvien menetelmiensä avulla hän todisti muun muassa aiemmin todistamattomat jatkuvien funktioiden väliarvolauseen ja Bolzanon–Weierstrassin lauseen.
Weierstrass keksi M-testin sen selvittämiseksi, suppeneeko jokin funktiojono tasaisesti.
Weierstrassin lauseen mukaan suljetulla välillä jatkuva funktio saa suurimman ja pienimmän arvon.
Weierstrass edisti myös variaatiolaskennan kehitystä.
Teodebald
Teodebald tai Theodebald (n. 535–555) oli Austrasian, Metzin ja Reimsin kuningas vuosina 548–555. Hän oli Teodebert I:n ja Deuterian poika.
Teodebald oli vain kolmentoista vuoden ikäinen, kun hän seurasi isäänsä valtaistuimella. Lisäksi hänellä oli heikko terveys. Austrasian ylimystö oli kuitenkin uskollinen hänen isänsä muistolle, ja rauha säilyi kuningaskunnassa Teodebaldin hallintokaudella. Hän meni naimisiin langobardien kuninkaan Wachon tyttären Waltraden kanssa ja lujitti näin Austrasian ja langobardien kuningaskunnan liittoa.
Teodebald ei kuitenkaan kyennyt säilyttämään isänsä Pohjois-Italiasta valloittamia alueita. Bysantin keisari Justinianus I lähetti Narseksen komentaman armeijan Italiaan vuonna 552, ja Teodebald pyrki välttämään yhteenottoa Bysantin kanssa.
Teodebaldin kuoltua Austrasia joutui hänen isosetänsä Klotar I:n käsiin, josta tuli pian kaikkien frankkien kuningas.
Senecan piirikunta (Ohio)
Senecan piirikunta () on piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa. Se on nimetty seneca-intiaaniheimon mukaan. Piirikunnan suurin kaupunki on Tiffin.
Senecan naapuripiirikuntia ovat Sandusky pohjoisessa, Huron idässä, Crawford kaakossa, Wyandot lounaassa, Hancock lännessä ja Wood luoteessa.
Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 56 745 asukasta. Etniset ryhmät jakautuivat valkoisiin (93,7 %), mustiin (2,3 %), alkuperäisamerikkalaisiin (0,2 %) ja aasialaisiin (0,6 %). Piirikunnan asukkaiden ikäjakauma oli vuonna 2000 seuraava: Alle 5-vuotiaita oli 6,4 %, 5–17-vuotiaita 17,4 %, 18–24-vuotiaita 10,4 %, 25–44-vuotiaita 24,4 %, 45–64-vuotiaita 27,2 % ja yli 65-vuotiaita 14,1 %. Köyhyysrajan alapuolella eli 12,5 % asukkaista.
Carolinanaratti
Carolinanaratti eli vanhalta nimeltään carolinanpapukaija ("Conuropsis carolinensis") oli pohjoisamerikkalainen papukaijalaji, joka on kuollut sukupuuttoon. Se oli Conuropsis-suvun ainoa edustaja. Laji oli Yhdysvalloissa ainoa alkuperäinen papukaijalaji. Se esiintyi siellä erittäin runsaina parvina ja saattoi tuhota satoa maanviljelyksillä. Muuttokyyhkyn tapaan carolinanaratti kuoli sukupuuttoon 1900-luvun alussa.
Lajia tavattiin alun perin Itä-Yhdysvalloissa etelästä pohjoiseen Floridasta Virginiaan ulottuvalla alueella. Mississipin ja Missourijokien valuma-alueen populaatio muodosti oman alalajinsa "C. c. ludovicianus".
Carolinanaratti oli kooltaan noin 30 senttiä pitkä ja se painoi noin 250 grammaa. Sen värikkäässä höyhenpuvussa oli vihreää, keltaista ja oranssia. Laji muodosti tavallisesti pieniä parvia, mutta kun ruokaa oli saatavilla runsaasti se saattoi muodostaa myös suurempiakin parvia, joihin saattoi kuulua 200–300 yksilöä. Se oli yksiavioinen monien muiden papukaijojen tapaan ja se muni tavallisesti kaksi munaa. Parvet liikkuivat aamuisin ja iltaisin ruokaa ja vettä etsien, kun taas päivisin ne pysyttelivät yleensä puissa. Se käytti nokkaansa pähkinöiden ja muiden siemenien avaamiseksi. Monia lajin biologisista piirteistä ei tunneta, kuten esimerkiksi sen parittelukäyttäytymistä, pesintöjen aikatiheyttä tai sukukypsyyden saavuttamisajankohtaa. Lemmikeiksi kerätyt yksilöt eivät olleet hyviä puhumaan oppijoita joistakin muista papukaijoista poiketen.
Viimeinen yksilö kuoli 21. helmikuuta 1918 Cincinnatin eläintarhassa. Luonnossa viimeinen varma havainto on vuodelta 1904, jolloin Frank Chapman havaitsi yhteensä 13 yksilöä Floridassa. Lajin häviämisen syistä ei ole täyttä varmuutta, sillä ihmisen toimien ohella luonnollisilla syillä on saattanut olla tekemistä sukupuuton kanssa. Syyksi häviämiselle on ehdotettu muun muassa kilpailua vieraslajien kanssa, sekä uusia tauteja. Kuitenkin, kun lajin kanta jo oli hyvin pieni ja keskittynyt Floridaan, sinne saapui suurin joukoin munien ja lintujen keräilijöitä, jotka nopeasti hävittivät jäljellä olevat yhteisöt. Sama tapahtumasarja on esitetty myös muun muassa Havaijilla: kun laji käy harvinaiseksi, tulevat keräilijät, bongarit ja muuten vain uteliaat häiritsemään sen elämää. Lajista tehtiin havaintoja Floridassa vielä 1920- ja 1930-lukujen aikana, mutta on todennäköistä että nämä havainnot tehtiin itse asiassa muista papukaijalajeista, joita oltiin päästetty vapauteen.
Polypoites
Polypoites () oli kreikkalaisessa mytologiassa useamman eri mieshahmon nimi.
Suomen Käsityön Ystävät
Suomen Käsityön Ystävät on alkujaan aatteellinen yhdistys, joka perustettiin 1879 Fanny Churbergin aloitteesta. Sen oheen perustettiin vuonna 1920 osakeyhtiö.
Käsityön Ystävät on vaikuttanut suomalaisen taidekäsityön, taiteen ja taideteollisuuden kentällä perustamisvuodestaan alkaen. Sen historia heijastelee eurooppalaisen taiteen ja taideteollisuuden keskeisiä ilmiöitä, kansallisromantiikkaa ja arts and crafts -liikettä.
1800-luvun lopulla haettiin suomalaisuutta myyttien ja Karjalaan suuntautuneiden matkojen kautta. Alkuvuosina yhdistyksen toiminta keskittyi kansanomaisten tekstiilien keräämiseen ja soveltamiseen uusiin sisustustuotteisiin. Tavoitteena oli myös kansanvalistus ja naisten aseman parantaminen. Käsityön Ystävistä muotoutui 1800-luvun loppuun mennessä monipuolinen ja vaikutusvaltainen liike, joka on verrattavissa Iso-Britanniassa syntyneeseen arts and craftsiin. Käsityön Ystävät piti yllä käsityötaitoa palkkaamalla taitavia tekijöitä ja käytti taiteilijoita mallien suunnittelijoina.
1900-luvulla Käsityön Ystävät toimi taiteen, taidekäsityön ja taideteollisuuden välimaastossa. Yhdistyksen kanssa yhteistyössä toimineet taiteilijat, Akseli Gallen-Kallela ensimmäisenä, nostivat ryijyn yhdeksi näkyvimmistä ja merkittävimmistä tekstiilitaiteen muodoista. Syntyi taideryijy, joka läheni modernia maalaustaidetta sommitelmissaan ja väreissään.
Käsityön Ysätävien toiminta perustuu nykyisin samoille periaatteille kuin 1900-luvun vaihteessa. Yhdistys haluaa innostaa ihmisiä käsillä tekemiseen, edistää kotimaisen muotoilun taiteellista ja teknistä tasoa, olla ajan hermolla samalla perinteitä kunnioittaen ja tarjota vaihtoehtoja julkisten tilojen arkkitehtuurin ja kodinsisustuksen elähdyttäjiksi.
Hermippos Smyrnalainen
Hermippos Smyrnalainen (; 200-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen peripateettiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Antiikin ajan lähteet mainitsevat hänen lisänimekseen "Kallimakhoslainen" (), josta voidaan päätellä hänen olleen Kallimakhoksen oppilas 200-luvun eaa. puolessa välissä. Se seikka, että hän kirjoitti Khrysippoksen elämäkerran, osoittaa hänen kuitenkin toimineen enimmäkseen vuosisadan loppupuolella. Hermippos oli kotoisin Smyrnasta.
Hermippoksen teokset vaikuttavat olleen merkittäviä ja arvostettuja. Antiikin lähteet viittaavat niihin usein ja useilla eri otsikoilla, tosin niistä suurin osa vaikuttaa olleen osia hänen kirjoittamastaan laajasta elämäkerrallisesta teoksesta, johon viitataan yleensä nimellä "Elämät" ("Bioi"). Teos sisälsi monen merkittävän antiikin ajan henkilön elämäkerrat. Joukkoon kuului puhujia, runoilijoita, historioitsijoita ja filosofeja. Se sisälsi varhaisimman tunnetun Aristoteleen elämäkerran, ja samoin muun muassa seuraavien henkilöiden elämäkerrat: Pythagoras, Empedokles, Herakleitos, Demokritos, Zenon Elealainen, Sokrates, Platon, Antisthenes, Diogenes Sinopelainen, Stilpon, Epikuros, Theofrastos, Herakleides, Demetrios Faleronlainen ja Khrysippos. Itse teos on kadonnut, mutta monet myöhemmät elämäkertateokset lainaavat sitä laajalti.
Hammarby
Hammarby tarkoittaa esimerkiksi seuraavia:
Klotar II
Klotar II (584 – 18. lokakuuta 629) oli Neustrian kuningas 584–629 ja koko frankkien valtakunnan kuningas 613–629. Hän oli Kilperik I:n ja Fredegundan poika.
Klotar oli vasta lapsi, kun hänen isänsä Kilperik I murhattiin. Klotar ja hänen äitinsä Fredegunda joutuivat pakenemaan Fredegundan vanhaa vihollista, Austrasian leskikuningatar Brunhildea. He pääsivät Burgundin kuninkaan Guntramin suojelukseen. Guntramin kuoltua 592 Brunhilden poika, Austrasian kuningas Kildebert II, hyökkäsi Klotaria vastaan, mutta Klotarin joukot torjuivat hyökkäyksen. Klotar onnistui sittemmin anastamaan alueita Kildebertin seuraajilta Teodebert II:lta ja Teoderik II:lta, mutta joutui muutaman vuoden päästä luovuttamaan suurimman osan hallitsemastaan alueesta heille.
Teoderik II kuoli 613, ja Brunhilde yritti nostaa Austrasian valtaistuimella Teoderikin alaikäisen pojan Sigebert II:n. Austrasian ylimystö oli kuitenkin jo kyllästynyt Brunhilden vallanhimoon, ja he pyysivät Klotarin apuun. Klotar valloitti sekä Austrasian että Burgundin ja käski surmata Brunhilden ja Sigebertin. Tämän jälkeen Klotar oli kaikkien frankkien kuningas.
Vaikka Klotar yhdistikin koko frankkien valtakunnan yhden kuninkaan alle, hän säilytti Austrasiassa, Neustriassa ja Burgundissa oman hallinnon ja omat major domukset.
Julius Schaub
Julius Schaub (20. elokuuta 1898 München – 27. joulukuuta 1967 München) oli saksalainen SS-Obergruppenführer sekä Adolf Hitlerin ylin adjutantti ja avustaja vuosina 1940–1945.
Julius Schaub liittyi Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen 81. jäsenenä lokakuussa 1920 ja hän osallistui oluttupavallankaappaukseen marraskuussa 1923. Schaubista tuli SA-johtajan Wilhelm Brücknerin henkilökohtainen avustaja ja kun vuonna 1930 Hitlerin avustajaksi nimetty Brückner erotettiin tehtävästään lokakuussa 1940, Schaubista tuli tämän seuraaja.
22. huhtikuuta 1945 Hitler määräsi Schaubin lähtemään Führerbunkerista Berliinistä Hitlerin kotiin Obersalzbergiin tuhoamaan kaikki Hitlerin henkilökohtaiset paperit. Schaub noudatti Hitlerin määräystä. Yhdysvaltain asevoimat pidätti Schaubin sodan loppupuolella lähellä Berchtesgadenia ja hän joutui työleirille vuoteen 1949 asti. Schaubin osuutta sotarikoksiin tutkittiin, mutta hän ei kuitenkaan koskaan joutunut oikeuteen ja hänet vapautettiin lopulta. Vapautumisensa jälkeen hänellä oli apteekki Münchenissä, jossa hän kuoli vuonna 1967.
La Penne
La Penne on kunta Alpes-Maritimesin departementissa Ranskassa. Siellä on arviolta 332 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 18,08 neliökilometriä.
Péone
Péone on kunta Alpes-Maritimesin departementissa Ranskassa. Siellä on arviolta 1 003 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 48,59 neliökilometriä.
Saint-André-de-la-Roche
Saint-André-de-la-Roche on kunta Alpes-Maritimesin departementissa Ranskassa. Siellä on arviolta 5 407 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 2,86 neliökilometriä.
Suomen Kirjeshakkiliitto
Suomen Kirjeshakkiliitto on Suomen shakkiliiton (SSL) jäsenliitto. Muita jäsenliittoja ovat Suomen Tehtäväniekat ja Työväen Shakkiliitto. Shakkiseurat ovat SKSL:n varsinaisia jäseniä, joka edustaa Suomea FIDE:ssä..
Työväen Shakkiliitto
Työväen Shakkiliitto on vuonna 1934 perustettu Suomen Shakkiliiton (SSL) jäsenliitto. Muita jäsenliittoja ovat Suomen Kirjeshakkiliitto ja Suomen Tehtäväniekat. Shakkiseurat ovat Suomea FIDE:ssä edustavan SSL:n varsinaisia jäseniä..
Työväen Shakkiliitto kuului vuosina 1968–1990 Kansan Sivistystyön Liittoon.
Astet
Astet on kunta Ardèchen departementissa Ranskassa. Siellä on arviolta 36 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 34,45 neliökilometriä.
Eraldo Monzeglio
Eraldo Monzeglio (6. kesäkuuta 1906 Vignale Monferrato – 3. marraskuuta 1981) oli italialainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja.
Monzeglio pelasi urallaan Casalessa 1923–1926, Bolognassa 1926–1935 ja AS Romassa 1935–1939. Bolognassa hän voitti Italian mestaruuden kaudella 1928–1929. Italian maajoukkueessa Monzeglio pelasi vuosina 1930–1938 yhteensä 35 ottelua, ja hän oli yksi niistä neljästä pelaajasta, joka oli voittamassa maailmanmestaruutta sekä 1934 että 1938.
Pelaajauran jälkeen Monzegliosta tuli valmentaja. Hän valmensi Italiassa mm. Juventusta, Sampdoriaa ja Napolia sekä Sveitsissä FC Chiassoa.
Walter Frentz
Walter Frentz (21. elokuuta 1907 Heibronn – 6. heinäkuuta 2004 Überlingen) oli saksalainen valokuvaaja ja kameramies, joka oli natsi-Saksan valtakaudella Adolf Hitlerin suosikkikuvaaja.
Frentz tutustui opiskeluaikoinaan Berliinissä Albert Speeriin, josta myöhemmin tuli Hitlerin arkkitehti. Frentz aloitti kuvaamisen vuonna 1931 ja tapasi Speerin kautta ohjaaja Leni Riefenstahlin. Frentz oli mukana kuvaajana Riefenstahlin dokumenteilla "Der Sieg der Glaubens" (1933), "Tahdon riemuvoitto" (1934) sekä "Olympia" (1938). Frentz kuvasi Saksan kansallissosialistiselle työväenpuolueelle myös saksalaisia työläisiä ihannoivan dokumentin "Haende am Werk".
Töiden vähyyden takia Frentz liittyi Luftwaffeen vuonna 1938 ja oli kameramiehenä kun Hitler liitti Itävallan Saksaan. Vuonna 1941 Frentz alkoi työskennellä (jälleen Speerin suosituksesta) Hitlerin Wolfsschanzessa ja hän kuului natsijohtajien lähipiiriin aina sodan päätöshetkille saakka. Hän oli tiettävästi silminnäkijänä muun muassa Minskin partisaanien verilöylyssä matkustaessaan SS-johtaja Heinrich Himmlerin kanssa. Frentz itse ei koskaan kuulunut kansallissosialistiseen puolueeseen.
Maaliskuussa 1945 Frentz otti Hitleristä viimeiset kuvat ennen diktaattorin 30. huhtikuuta Führerbunkerissa tapahtunutta itsemurhaa. Näissä kuvissa sairaanoloinen Hitler kannusti Volksturmin lapsisotilaita. Frentz itse poistui Berliinistä 25. huhtikuuta yhdellä viimeisistä lentokoneista. Natsiupseerit pidättivät hänet Hitlerin asunnolla Obersalzbergissa Baijerin Alpeilla ja osa hänen valokuvakokoelmastaan takavarikoitiin.
Frentz vietti sodan jälkeen joitakin kuukausia yhdysvaltalaisten joukkojen vankileirillä Hammelburgissa. Vuonna 1953 hän oli kuvaajana dokumentissa "5000 Jahre Ägypten" ja oli myös virallisena kuvaajana Helsingin olympialaisissa vuonna 1952.
Vuonna 1992 Jürgen Stumpfhaus ohjasi Frentzistä kertovan dokumentin "Das Auge des Kameramannes".
Khamaileon
Khamaileon (; n. 350–275 eaa.) oli antiikin kreikkalainen peripateettiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli kotoisin Herakleia Pontikesta. Khamaileon oli Aristoteleen oppilas.
Khamaileon kirjoitti useita teoksia kreikkalaisista runoilijoista:Khamaileon kirjoitti myös Homeroksen "Iliaasta" sekä komediasta (, "Peri kōmōdias"). Athenaios lainasi viimeksi mainittua teosta nimellä ("Peri tēs arkhais kōmōdias"), mikä on myös peripateetikko Eumeloksen kirjoittaman teoksen nimi. Vaikuttaa siltä, että Khamaileon kirjoitti myös Hesiodoksesta, sillä Diogenes Laertioksen mukaan hän syytti Herakleides Pontoslaista osien varastamisesta Homerosta ja Hesiodosta koskevasta teoksestaan.
Mainitut teokset ovat todennäköisesti olleet sekä elämäkerrallisia että kriittisiä. Khamaileon kirjoitti myös teokset nimeltä ("Peri theōn") ja ("Peri satyrōn"), sekä eettisiä teoksia, ("Peri hēdonēs", joka laitettiin myös Theofrastoksen nimiin), ("Protreptikon"), ja ("Peri methēs").
Kaikista teoksista on säilynyt ainoastaan joitakin katkelmia lainauksina Athenaioksen ja muiden antiikin aikaisten kirjailijoiden teoksissa.
Benny Lynch
Benny Lynch (2. huhtikuuta 1913 Glasgow, Skotlanti – 6. elokuuta 1946) oli skotlantilainen nyrkkeilijä. Hän oli maailmansotien välisen ajan valovoimaisimpia kevyen sarjan tähtiä, ja "The Ring" -lehti on arvioinut hänet Skotlannin kaikkien aikojen parhaaksi nyrkkeilijäksi.
Lynch menestyi hyvin amatöörinä, ja hänestä tuli ammattilainen 18-vuotiaana vuonna 1931.
Lynch voitti Skotlannin mestaruuden 1934, ja sen jälkeen Ison-Britannian, Euroopan ja maailman kärpässarjan mestaruuden Jackie Brownilta Manchesterissa 8. syyskuuta 1935. Ottelu on erittäin tunnettu ja siitä on kirjoitettu jopa laulu. Vuosina 1932–1936 Lynch hävisi vain viisi ottelua. Hän menetti mestaruuden Jackie Jurichille 1938, kun ei kyennyt alkoholiongelmiensa takia enää laihduttamaan itseään ottelupainoon.
Uransa päättyessä Lynch oli 25-vuotias, ja hän kamppaili alkoholin kanssa elämänsä loppuun asti. Hän kuoli aliravitsemukseen ja hengitysongelmiin 1946.
Aubignas
Aubignas on kunta Ardèchen departementissa Ranskassa. Siellä on arviolta 473 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 15,42 neliökilometriä.