hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kaula
Kaula on useilla selkärankaisilla oleva pään ja vartalon yhdistävä ruumiinosa, joka on oleellinen ravinnon ja ilman kulkureitti ruumiiseen. Lisäksi kaulan kautta kulkee merkittäviä verisuonia sekä aivot ja muun ruumiin yhdistäviä hermoja.
Miehillä on paksumpi kaula kuin naisilla. Miehen kaulan ympärysmitta on keskimäärin 40,5 senttimetriä ja naisen 34,2 senttimetriä.
Kaulan kohdalla olevaa selkärangan osaa kutsutaan kaularangaksi. Se muodostuu seitsemästä kaulanikamasta, joiden välissä ovat rustomaiset välilevyt. Nikamien osat ovat nikaman solmu ja siitä taaksepäin lähtevä nikaman kaari, josta lähtee useita haarakkeita. Kaulanikamista ensimmäisessä eli ylinnä olevassa atlaksessa ei ole lainkaan nikaman solmua. Toisen kaulanikaman eli aksiksen "hammas" työntyy atlaksen kaaren läpi. Nämä nikamat ovat erikoistuneet pään liikkeisiin. Nyökkääminen tapahtuu takaraivoluun ja atlaksen välissä, kiertoliike atlaksen ja aksiksen välissä.
Leuan alla keskellä on kieliluu. Heti sen alla on näkyvä kohouma, joka on kilpirusto. Sitä kutsutaan aataminomenaksi ja se on miehillä näkyvämpi kuin naisilla. Alempana olevan rengasruston ja rintalastan yläpuolisen kuopan välissä ovat henkitorvi ja kilpirauhasen kannas.
Kaulan sivuilla näkyvin on rintalasta-kartiolisäkelihas, joka taivuttaa ja pyörittää päätä. Tämä lihas myös erottaa rintalastan yläpuoliset kolmionmuotoiset kuopat toisistaan. Leuanalusrauhanen sijaitsee heti leukaperän pohjukan alla. Kaulavaltimon linja kulkee rintalastan ja solisluun nivelmästä leukaperien taitekohtaan.
AJ Auxerre
AJ Auxerre (usein lyhennettynä muodossa AJA) on ranskalainen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1905. Seuran koko nimi on "Association Jeunesse Auxerroise". Joukkue on vahvasti henkilöitynyt entiseen valmentajaansa Guy Roux'hun, joka valmensi joukkuetta 44 vuotta nostaen sen alasarjoista Ligue 1:een ja aina mestaruuteen asti kaudella 1995–1996. Guy Roux jätti tehtävänsä kesällä 2005.
AJ Auxerre on poikkeuksellisen menestynyt siihen nähden, että joukkueen kotikaupungissa Auxerressa on vain hieman alle 40 000 asukasta. Se on myös yksi harvoista ranskalaisista suurseuroista, jotka omistavat oman kotistadioninsa. Stadion nimeltä Stade de l’Abbé-Deschamps on nimetty seuran perustajan, apotti Deschampsin mukaan.
Kaudella 2011–2012 Auxerre jäi liigan viimeiseksi ja putosi 31 vuoden pääsarjataipaleen jälkeen Ligue 2:een.
Footwork Arrows
Footwork oli Formula 1 -sarjassa kilpaillut japanilainen talli. Talli tunnettiin aiemmin nimellä Arrows, mutta se vaihtoi nimensä Footworkiksi kaudella samannimisen yhtymän ostettua sen. Footwork oli aiemmin toiminut Arrowsin sponsorina. Tallin nimi vaihtui takaisin Arrowsiksi Footworkin jätettyä F1-sarjan kauden jälkeen. Tallin parhaaksi tulokseksi jäi Gianni Morbidellin ajama kolmas sija vuoden Australian GP:ssä.
Rōmaji
Rōmaji (ローマ字) eli "roomalaiset merkit" on nimitys, jota latinalaisista aakkosista käytetään japanin kielessä. Rōmajilla kirjoitetaan Japanissa normaalisti kanjein sekä hiragana- ja katakana-merkein kirjoitettavat sanat latinalaisin aakkosin eli sanat romanisoidaan tai latinisoidaan. Rōmajia käytetään muun muassa ulkomaalaisille suunnatuissa japanin oppikirjoissa ja japanilaisten nimien siirtokirjoituksessa.
Japanin kielen latinisaatiojärjestelmiä on useita erilaisia. Yleisimmät nykyaikaiset järjestelmät ovat Hepburn-latinisointi, Kunrei-shiki ja Nihon-shiki.
Hepburn-latinisointia käytetään yleisesti englantia äidinkielenään puhuville henkilöille suunnatuissa japanin oppikirjoissa. yleisin Japanissa käytetty järjestelmä on Nihon-shiki. Hepburn-latinisoinnin kehitti amerikkalainen lähetyssaarnaaja James Curtis Hepburn 1800-luvun puolivälissä. Hepburn-latinisointi pohjautuukin siten englannin kielen ääntämykseen.
Kunrei-shiki ja Nihon-shiki eli Nippon-shiki ovat kumpikin japanilaisten itsensä kehittämiä järjestelmiä. Nihon-shiki on järjestelmistä vanhempi. Siinä ensiintyvien, nykyjapanista pois jääneiden äänteiden hylkäämiseksi latinisointijärjestelmästä kehitettiin Kunrei-shiki.
Finn Helgesen
Finn Helgesen (25. huhtikuuta 1919 – 3. syyskuuta 2011) oli norjalainen pikaluistelija.
Sankt Moritzin talviolympialaisissa 1948 Helgesen voitti 500 metriä uudella olympiaennätysajalla 43,1, vain sekunnin kymmenyksen erolla hopeasijan jakaneisiin kolmeen luistelijaan. Neljä vuotta myöhemmin Oslon olympialaisissa 1952 hän luisteli saman ajan kuin pronssimitalistit Gordon Audley ja Arne Johansen, mutta koska Helgesen hävisi lähtönsä Audleyta vastaan, hänet pudotettiin viidenneksi tuloslistalla.
Norjan mestaruuden Helgesen voitti vuosina 1947 ja 1949. Seuratasolla hän edusti "Oslo Skøiteklubbia".
Coen de Koning
Coen de Koning (30. maaliskuuta 1879 – 29. heinäkuuta 1954) oli alankomaalainen pikaluistelija.
Coen de Koning osallistui urallaan vain yksiin maailmanmestaruuskilpailuihin, vuonna 1905 Groningenissa ja voitti tuolloin kultaa. De Koning oli kisoissa nopein 1 500 metrillä ajalla 2.41,0, 5 000 metrillä ajalla 9.17,6 sekä 10 000 metrillä ajalla 19.16,0. Koska hän voitti kolme matkamestaruutta, hän voitti myös kisojen mestaruuden. EM-kilpailuihin Koning otti osaa vuosina 1904 sijoittuen toiseksi ja 1906 saavuttaen pronssia. Vuonna 1906 hän oli kisojen nopein 10 000 metrillä ajalla 18.50,2. Alankomaiden mestaruuden hän voitti vuosina 1903, 1905 ja 1912.
Friisinmaan perinteikkään Elfstedentocht-kilpailun de Koning voitti vuosina 1912 ja 1917. Vuonna 1905 hän luisteli 500 ja 1 000 metrillä uudet Alankomaiden ennätykset, jotka säilyivät voimassa vuosiin 1926 ja 1929 saakka.
Elfstedentocht
Elfstedentocht (friisiksi "Alvestêdetocht") on Friisinmaalla epäsäännöllisin väliajoin käytävä perinteikäs pikaluistelun ja matkaluistelukilpailu. Kilpailun nimi on hollantia ja tarkoittaa "yhdentoista kaupungin kierrosta".
Luistelu on ollut iät ja ajat osa friisiläistä kansanperinnettä. Vuonna 1890 Pim Mulier sai ajatuksen järjestää organisoitu tapahtuma. Ensimmäisen kerran tämä tapahtui vuonna 1909 ja pian kilpailun jälkeen perustettiin yhdistys huolehtimaan tapahtuman järjestämisestä.
Vuoden 1909 jälkeen tapahtuma on pystytty järjestämään 15 kertaa, viimeksi vuonna 1997.
Kilpailureitti kulkee pitkin jäätyneitä kanavia, jokia, lampia ja järviä, ja se yhdistää yksitoista Friisinmaan kaupunkia, jotka muodostavat lähes 200 kilometrin mittaisen kierroksen. Kaupungit ovat Leeuwarden, Sneek, IJlst, Sloten, Stavoren, Hindeloopen, Workum, Bolsward, Harlingen, Franeker ja Dokkum, josta reitti vie takaisin lähtökaupunki Leeuwardeniin.
Kilpailu pidetään hyvin epäsäännöllisin väliajoin, koska Alankomaiden ilmasto-olot eivät mahdollista luonnonjäillä luistelua läheskään joka vuosi. Kun kilpailu pystytään järjestämään, siihen osallistuu noin 15 000 luistelijaa, mikä vaatii hyvin kestävän jään. Jään vähimmäispaksuutena pidetäänkin viittätoista senttimetriä koko reitin matkalta, jotta kilpailun järjestäminen katsotaan turvalliseksi. Reitillä on usein kohtia, joissa jää ei ole riittävän paksua. Friisin kielellä näitä paikkoja kutsutaan nimellä "klúnje". Tällöin osanottajat ohittavat kohdat kävelemällä. Niinä vuosina, jolloin kilpailu voidaan järjestää, järjestetään Leeuwardenissa edeltävänä iltana suurimuotoiset karnevaalit.
Kilpailuun pääsee osallistumaan vain Friisinmaan 11 kaupungin seuran jäsenet, ja koska osallistumismäärä on rajattu, joudutaan paikkoja arpomaan. Voittajista tulee Hollannissa kuuluisuuksia, ja kaikki osallistuneet saavat palkinnoksi arvostetun pienen emaloidun ristin.
Tamperelainen urallaan Tampereen Sisua edustanut maratonluistelija Lauri Paalasmaa sijoittui vuoden 1997 tapahtumassa sijalle 22..
Naisten osallistuminen on ollut mahdollista vuodesta 1985 lähtien, vaikkei heille senkään jälkeen ole myönnetty virallisia palkintoja.
Maalilinjan ensimmäisenä ylittäneet naiset:
Anjunabeats
Anjunabeats on tranceen keskittyvä brittiläinen levy-yhtiö.
Jono Grant ja Paavo Siljamäki perustivat Anjunabeatsin kesällä 1999. He olivat jo aiemmin toimineet tahoillaan tuottajina, mutta päättivät yhdistää voimansa tavattuaan toisensa Westminster Universityssä. Tuloksena oli label, joka julkaisee nostattelevaa, progressiivista trance-musiikkia. Anjunabeatsin ensijulkaisu oli "Anjunabeats Volume One", vuonna 2000. Levy sai mahtavan vastaanoton klubi-skenessä ja vakuutti myös musiikin konkarit, muun muassa Paul Oakenfoldin ja Paul van Dykin.
Grant ja Siljamäki ryhtyivät hieman myöhemmin yhteistyöhön Tony McGuinnessin kanssa. Tämä kolmikko muodosti Above & Beyondin. Above & Beyondin lisäksi kolmikko vaikuttaa muun muassa seuraavissa kokoonpanoissa: Aalto, Free State, Jono Grant, Nitromethane, Oceanlab, P.O.S ja Tranquility Base.
Vuoden 2006 syksyllä Anjunabeats aloitti suuren Worldwide-kiertueen ja julkaisi Super8:n, DJ Tabin ja Mark Pledgerin miksaaman "Anjunabeats Worldwide 01" -levyn. Anjunabeatsilta on myös tullut kahdeksan "Volume"-sarjan levyä, "Volume One", "Two", "Three", "Four", "Five" ja "Six", "7" sekä "8". Anjunabeatsilla on myös sisaryhtiö Anjunadeep. Anjunadeep-kokoelmia ovat "Anjunadeep:01" ja "Anjunadeep:02."
Anjunabeatsin label on kasvanut kiivasta tahtia, ja se on vuosien mittaan haalinut merkkinsä alle useita maineikkaita artisteja ja kokoonpanoja ympäri maailman, muun muassa Suomesta, Ruotsista ja yhtiön kotipaikasta Iso-Britanniasta.
Peder Østlund
Peder Østlund (7. toukokuuta 1872 – 22. tammikuuta 1939) oli norjalainen pikaluistelija, ruotsalaisten maahanmuuttajien poika.
Østlund voitti maailmanmestaruuden vuosina 1898 ja 1899 sekä Euroopan-mestaruuden vuosina 1899 ja 1900.
Østlund oli Hamarin EM-kisoissa 1894 nopein 1 500 metrin luistelussa ajalla 2.28,8, mutta kisojen yleismestaruus jäi jakamatta, koska kukaan ei saavuttanut kahta matkamestaruutta. Davosin MM-kisoissa 1898 hän voitti 1 500 metrin kilpailun ajalla 2.23,6, 5 000 metrin kilpailun ajalla 8.52,2 ja 10 000 metrin ajalla 18.40,0. Koska hän voitti kolme matkamestaruutta, hän saavutti kisojen yleismestaruuden. Seuraavana vuonna Davosin EM-kisoissa hän oli nopein jokaisella matkalla ja täten yleismestari. Hän voitti 500 metrin kilpailun ajalla 47,4, 1 500 metrin ajalla 2.27,8, 5 000 metrin ajalla 9.02,6 ja 10 000 metrin matkan ajalla 18.38,2. Saman vuoden MM-kisoissa Berliinissä hän voitti kolme matkaa ja yleismestaruuden. Hän oli nopein 500 metrillä ajalla 50,5, 1 500 metrillä ajalla 2.45,0 ja 5 000 metrillä ajalla 9.54,6. Østlund voitti Budapestin EM-kisoissa 1900 jälleen kaikki matkat ja yleismestaruuden. Hänen voittoaikansa 500 metrillä oli 47,7, 1 500 metrillä 2.39,9, 5 000 metrillä 9.15,8 ja 10 000 metrillä 22.45,2. Samana vuonna Kristianian MM-kisoissa hän ylsi vielä 500 metrin voittoon ajalla 46,4.
Uransa aikana Østlund oli kahteen otteeseen niin sanotun aateliskalenterin kärkisijalla; aluksi vain 21 päivän ajan, mutta toistamiseen lähes kymmenen vuoden ajan (3 644 päivää). Hän luisteli uransa aikana kymmenen maailmanennätystä, joista viisi 10.–11. helmikuuta 1900 MM-kisoissa Davosissa.
Østlund teki ensimmäisen maailmanennätyksensä vuonna 1893, kun hän paransi Jaap Edenin 1 500 metrin ennätystä 2,4 sekunnilla aikaan 2.32,6. Seuraavana vuonna hän paransi aikaa lukemiin 2.31,4, mutta Einar Halvorsen rikkoi ennätyksen vielä samana vuonna. Østlund otti ennätyksen takaisin samana vuonna ajalla 2.28,8, joka oli 0,8 sekuntia nopeampi kuin Halvorsenin edeltävä ennätys. Vuonna 1895 Jaap Eden otti ennätyksen haltuunsa ajalla 2.25,4, mutta Østlund pystyi parantamaan ennätystä vuonna 1898 lukemiin 2.23,6. Kaksi vuotta myöhemmin hän teki uusiksi ennätysluvuiksi 2.22,6. Tämä säilyi maailmanennätyksenä kahdeksan vuotta, kunes Oscar Mathisen rikkoi ennätyksen vuonna 1908.
500 metrillä Østlund teki maailmanennätyksen vuonna 1897, kun hän paransi Wilhelm Mausethin maailmanennätyslukemia 0,2 sekunnilla aikaan 46,6. Østlund paransi vuonna 1900 omaa ennätystään aikaan 45,2, joka säilyi maailmanennätyksenä kuusi vuotta. Rudolf Gundersen rikkoi ennätyksen lopulta vuonna 1906. 1 000 metrillä Østlund luisteli vuonna 1899 maailmanennätysajaksi 1.38,0, jota hän paransi seuraavana vuonna aikaan 1.34,0. Mathisen onnistui rikkomaan ennätyksen vuonna 1909. Østlund teki vuonna 1900 myös 10 000 metrin maailmanennätyksen, kun hän paransi Jaap Edenin ennätystä 5,4 sekunnilla lukemiin 17.50,6. Mathisen otti tämän matkan maailmanennätyksen haltuunsa vuonna 1912, joten Østlundin ennätys pysyi voimassa 12 vuotta.
Norjan-mestaruuden Østlund voitti vuonna 1898. Seuratasolla hän edusti Trondhjems Skøiteklubia.
Ard Schenk
Adrianus ”Ard” Schenk (s. 16. syyskuuta 1944 Anna Paulowna, Pohjois-Hollanti) on alankomaalainen pikaluistelija, joka oli pikaluistelu-urallaan maailman huipulla 1960-luvun loppu- ja 1970-luvun alkupuolella.
Schenk voitti urallaan Euroopan mestaruuden kolmesti (1966, 1970 ja 1972), samoin kuin yleisluistelijoiden maailmanmestaruuden (1970–1972), joista vuoden 1972 kisoissa voitti ensimmäisenä ihmisenä 60 vuoteen kaikki matkat. Sprintterien MM-kisoista hänellä on kaksi pronssia (1971–1972).
Ensimmäisen olympiamitalinsa Schenk voitti Grenoblessa 1968 (hopeaa 1 500 metrillä), ja neljä vuotta myöhemmin Sapporon talviolympialaisissa hän voitti kolme kultamitalia (1 500, 5 000 ja 10 000 metriä). Sapporossa hän kaatui 500 metrillä.
Uransa aikana Schenk luisteli kaikkiaan 18 maailmanennätystä. Ensimmäisenä ihmisenä hän alitti 15 minuutin rajan 10 000 metrillä ja kahden minuutin rajan 1 500 metrillä.
Ids Postma
Ids Hylke Postma (s. 28. joulukuuta 1973 Deersum) on alankomaalainen, uransa lopettanut pikaluistelija, olympiavoittaja ja maailman- sekä euroopanmestari.
Vuonna 1994 Postma voitti Alankomaiden yleisluistelun mestaruuden ja sijoittui maailmanmestaruuskilpailuissa hopealle. Vuonna 1997 hän saavutti kultaa sekä MM- että EM-kisoista.
Vuonna 1998 Postma uusi maailmanmestaruutensa ja saavutti Naganon olympialaisissa 1 000 metrillä kultaa ja 1 500 metrillä hopeaa. Samana vuonna hän luisteli Berliinissä ensimmäisenä ihmisenä 1 500 metriä alle ajan 1.50.
Matkakohtaisista MM-kisoista Postmalla on kolme kultamitalia: 1 500 metriltä vuosina 1999 ja 2000 sekä 5 000 metriltä vuonna 1996. Postma ilmoitti 28. lokakuuta 2004 lopettavansa uransa.
Elokuussa 2009 Ids Postma avioitui pikaluistelija Anni Friesingerin kanssa.
Kees Verkerk
Cornelis Arie "Kees" Verkerk (s. 28. lokakuuta 1942 Maasdam) on alankomaalainen entinen pikaluistelija.
Kees Verkerkin nuoruuden kotiseutu oli Puttershoek, jossa hänen vanhemmillaan oli paikallinen pub nimeltään kahvila Verhuis.
Verkerk kuului 1960-luvulla pinnalle nousseeseen alankomaalaiseen pikaluistelijajoukkoon, johon kuuluivat mm. myös Ard Schenk ja Peter Nottet. Verkerkin omat mielimatkat löytyivät väliltä 1 500 - 10 000 metriä. Hän nousi Alankomaan pikaluistelueliittiin kaudella 1962-63. 
Seuraavana kautena Verkerk nousi hieman yllättäen olympiamitalistiksi Innsbruckin kisojen 1 500 metrillä
pudottaen Suomen Jouko Launosen neljänneksi. Ennen olympiakisoja hän oli ollut mukana ensimmäisen kerran EM-kisoissa Oslossa ja sijoittunut 12:ksi ja kisojen jälkeen MM-kisoissa Helsingissä sijoittuen 11:ksi.
Kausina 1966 ja 1967 Verkerk oli sitten lajin ehdotonta kärkeä voittaen molempina vuosina maailmanmestaruuden ja kauden 1967 pakkaskisoissa Lahdessa Euroopan mestaruuden. Näistä saavutuksistaan hän saikin arvostetun Oscar Mathisen -palkinnon vuosina 1966 ja 1967.
Grenoblen talviolympialaisissa 1968 hän otti kultaa 1 500 metrillä ajalla 2.03,4 ja hopeaa 5 000 metrillä ajalla 7.23,2. 5 000 metrin aika oli syntyessään ME, mutta saman olympiakisan myöhäisemmässä vaiheessa Norjan Fred Anton Maier paransi sitä ja otti olympiakultaa. Grenoblen jälkeisissä MM- ja EM-kisoissa ei tullut enää mestaruuksia. Verkerk joutui tyytymään MM-kisoissa 1969, 1970 ja 1971 pronssiin. EM-kisoissa tuli hopeaa vuonna 1969 ja pronssia 1971. Uran huipentuma oli Sapporon vuoden 1972 olympialaisten 10 000 metrin kulta. Sapporon kisoissa Verkerk saavutti lisäksi 1 500 metrillä 8. ja 5 000 metrillä 6. sijan.
Verkerk paransi useita kertoja maansa ennätystä niin 5 000 kuin 10 000 metrillä. Uransa aikana Verkerk teki kahdeksan maailmanennätystä. Ensimmäisen maailmanennätyksen hän teki helmikuussa 1967 yhteispisteissä voittaessaan MM:n Oslossa. 26. helmikuuta 1967 Länsi-Saksan Inzell muodosti Verkerkille ikimuistoisen päivän, sillä hän rikkoi Inzellissä niin 1 500 kuin 5 000 metrin maailmanennätykset ajoin 2.03,9 ja 7.26,6. Seuraavana vuonna hän paransi myös Inzellissä yhteispisteiden ME:tä. Vuoden 1969 tammikuussa Inzellistä tuli jälleen Verkerkille ikimuistoinen suorituspaikka, sillä hän paransi norjalaisen Per Willy Guttormsenin edellisenä vuonna tekemää 10 000 metrin ME.tä 12,5 sekuntia aikaan 15.03,6. Aika kesti kahden vuoden ajan ME:nä. Saman vuoden 1969 aikana hän otti nimiinsä myös 1 500 ja 5 000 metrin ME:t luvuin 2.02,0 ja 7.13,2. Näistä hän paransi vielä seuraavan vuonna 1 500 metrin ennätystään kymmenyksellä aikaan 2.01,9.
Kaudesta 1972 tuli Verkerkin viimeinen amatööriurheilijakausi. Hän sijoittui Oslon MM-kisoissa 6:ksi ja Davosin EM-kisoissa 4:ksi. Vuoden 1973 jälkeen hän toimi monien muiden maanmiestensä kanssa ammattilaisena, kunnes lopetti uransa. Sen jälkeen Verkerk toimi viiden kauden ajan Ruotsin maajoukkueen valmentajana. Vuodesta 1972 Verkerk on asunut Norjassa. Nykyään hän asuu Kristiansandissa norjalaisen vaimonsa kanssa.
Säe
Säe on runon tai sävellyksen osa. Se koostuu toisiinsa liittyvistä sanoista tai sävelistä. Usea peräkkäinen säe muodostaa säkeistön.
Runosäkeessä on tavallisesti yksi lause tai itsenäinen ajatuksellinen ilmaisu. Runosäkeet voivat muodostaa ketjussa loogisesti etenevän ilmaisun tai ne voivat olla itsenäisiä. Perinteisessä runoudessa säkeet noudattavat yleensä jotain runomittaa ja koostuvat runojaloista (tai metroneista).
Musiikissa säe määritellään yleensä kokonaisuudeksi, jonka jälkeen olisi luontevaa hengittää. Perättäiset säkeet muodostavat "säepareja" tai "säeryhmiä". Nämä taas muodostavat "lausekkeita", joka on pienin mahdollinen kokonaisen sävellyksen muotorakenne.
Esilaulaja
Esilaulaja on toisen tai toisten laulajien edellä laulava henkilö. Nimityksellä on useita lähekkäisiä merkityksiä.
Yhteislaulussa esilaulaja on esityksen vetäjä, joka johtaa laulamista toimimalla esimerkkinä. Hän aloittaa yhteislaulun antamalla sille sopivan sävelkorkeuden. Esilaulaja huolehtii myös laulun temposta. Tempon tulee olla tilanteeseen sopiva. Esilaulajan sävelkorva tulee olla hyvä, jotta laulun melodia säilyy laulamisen ajan. Esilaulajasta riippumatta laulamista voidaan tukea säestämisellä.
Vuorolaulussa esilaulaja on soolo-osan laulaja, jonka esittämän säkeen muut joukkolaulantaan osallistujat kertaavat joko sellaisenaan tai liittävät siihen saman tai uudistuvan kertosäkeen. Jo muinaisessa Kreikassa tunnettiin ryhmälaulanta, jossa kuoro toisti esilaulajan säkeet. Tavan tunsivat myös germaaniset, romaaniset ja slaavilaiset kansat. Juutalaisessa temppelilaulussa ja vanhassa kristillisessä kirkkolaulussa käytetään laulutapaa, jossa ryhmä vastailee solistille joko lyhyin tai pitemmin osuuksin. Tällaisen esitystavan nimitys kristillisessä kirkossa on responsorinen laulu. Seurakunnan tapahtumissa laulettavaa yhteislaulua kutsutaan kaikulauluksi, jos esilaulaja tai esilauluryhmä laulaa säkeen ja seurakunta toistaa sen. Näin pienten lasten ja harvoin kirkossa käyvien ihmisten on helpompi osallistua jumalanpalvelukseen.
Kalevalaisten muinaisrunojen vuorolaulannassa esilaulajaa eli edelläveisaajaa kutsuttiin päämieheksi ja toista laulajaa puoltajaksi eli säestäjäksi. Suomessa oli tapana käyttää yhtä jälkilaulajaa, kun taas Inkerissä ja Virossa tehtävässä toimi kuoro. Ryhmälaulannassa esilaulajana toimii joko yksi tai useampi henkilö, ja muut laulajat kertaavat kuorossa kunkin säkeen. Säkeen toistaminen aloitetaan usein jo viimeisen sanan tai viimeisten tavujen kohdalla ja esilaulaja aloittaa samalla tavoin kertauksen lopussa. Jäljessälaulajat voivat laulaa vain osan kerrattavasta säkeestä tai käyttää kertosäettä. Vanha laajalle levinnyt esittämistapa on miesten kaksinlaulanta. Sen ovat tunteneet monet Euroopan ja Siperian kansanryhmät.
Säestys
Säestäminen tarkoittaa melodian tukemista säestyssoittimella. Melodia voidaan esittää lauluna tai soolosoittimella. Säestystä voidaan antaa yksin- tai yhteislaululle. Säestys on laulua tukeva toiminta sävelkorkeuden, tempon ja melodian etenemisen muodossa. Usein säestyssoitin antaa sävelistä koostuvan melodian, jota laulajan on helppo seurata. Säestystä voidaan harjoittaa myös soinnuilla, jotka koostuvat useammasta sävelestä soitettuna yhtaikaisesti. Sointujen käyttöä voi varioida erilaisilla rytmityksillä tai sointukäännöksillä, jolloin säestyksestä tulee monipuolisempaa ja vivahteikkaampaa.
Säestyssoittimia ovat piano, urut, muut kosketinsoittimet, kitara, huilu, nokkahuilu, viulu, jne.
Vaahtomuovi
Vaahtomuovi on huokoista, pehmeää, kokoonpainuvaa ja palautuvaa ainetta. Vaahtomuovilla on myös termodynaamisia eristäviä ominaisuuksia. Vaahtomuovia käytetään patjoissa ja pehmusteena huonekaluissa. Huonekaluissa vaahtomuovi on päällystetty kankaalla. Vaahtomuovia käytetään myös pehmikkeenä mm. jääkiekkoilijan suojuksissa.
CFC-kaasut (kloorifluorihiilivedyt) keksi amerikkalainen Thomas Midgley vuonna 1930. Vuonna 1937 professori Otto Bayer kehitti Farbenfabriken Bayerin päälaboratoriossa isosyanaatti - polyadditioreaktion, jolla muovimateriaali saatiin vaahtoutumaan. Vaahtomuovi valmistettiin muovia vaahdottamalla käyttäen CFC-kaasuja. Nykyisin CFC-kaasut on korvattu hiilidioksidilla ja muilla ympäristölle vähemmän haitallisilla kaasuilla.
SOK:n Vaajakosken tehtailla aluksi toiminut Superlon Oy aloitti ensimmäisenä Suomessa vaahtomuovin aihiovalmistuksen vuonna 1955. Vaahtomuovitehdas siirrettiin Keski-Suomesta marraskuussa vuonna 1957 Raumalle.
Vuoden 2010 alusta Superlon Oy fuusioitui toisen suomalaisen vaahtomuovituotevalmistajan, kouvolalaisen vuonna 1912 perustetun Espe Oy:n kanssa. Syntyi Recticel Oy, joka kuuluu belgialaiseen samannimiseen konserniin. N.V. Recticel A.S. on pörssiyhtiö, jonka liikevaihto vuonna 2010 oli 1 350 miljoonaa euroa ja henkilöstömäärä noin 8 400. Konserni toimii 27 maassa. Pehmustemateriaalien lisäksi konsernin liiketoiminta käsittää patja-, eristys- ja ajoneuvoteollisuuden tuotteita.
Martti Kellokumpu
Martti Markus Kellokumpu (s. 29. marraskuuta 1963 Kemijärvi) on suomalainen entinen freestyle-hiihtäjä. Kellokumpu voitti pronssia kumparelaskussa vuoden 1986 MM-kisoissa Ranskan Tignesissä. Kellokummusta tuli tuolloin ensimmäinen suomalainen MM-mitalisti freestyle-hiihdossa. Vuonna 1987 hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun. Kellokumpu voitti 1982–1988 freestylehiihdossa 11 Suomen mestaruutta.
Kellokumpu valmistui taiteen maisteriksi Taideteollisesta korkeakoulusta 1992. Hän toimi Creadesign Oy:n muotoilijana 1992–1996, vapaana suunnittelijana 1996–2000. Halti Oy:lle hän siirtyi 2000 ja toimi vaatesuunnittelijana vuoteen 2003 asti, jolloin hänestä tehtiin pääsuunnittelija.
Martti Kellokummun äiti on hiihtovaatesuunnittelijana tunnettu Ritva Kellokumpu. Suomalaisen alppihiihdon grand old man Erkki U. Penttilä oli Kellokummun äidin isä.
Naamiointi
Naamioinnin tarkoitus on suojata kohde näkijältä siten, ettei sitä havaittaisi helposti vaan erottuisi mahdollisimman huonosti ympäristöstään. Naamiointi ei siis ole kohteen ehdotonta peittämistä.
Havaitsemisen vaikeuttamiseksi panssarivaunut, miehistönkuljetusvaunut, merivoimien alukset maalataan maastoväreillä. Maastoväri tekee kohteen maaston kaltaiseksi, mutta ei estä havaitsemista muodon tai koon perusteella.
Naamioverkko on tehokkaampaa naamiointia kuin pelkät maastovärit, koska naamioverkolla voidaan muuttaa kohteen ulospäin näkyvää muotoa.
Univormun maastokuviointi on saksalainen 1930-luvun keksintö, joka on laajennut kaikkialle maastopukujen myötä. Maastokuviot vaihtelevat eri maittain ja on erilainen eri vuoden aikoina. Suomen puolustusvoimissa maastopuvuissa m/62, m/91 ja m/05 on erilainen maastokuvio. Uudessa m/05 on lehtimetsämäisempiä piirteitä.
Naamiointia käytetään myös henkilön tunnistamisen vaikeuttamiseksi. Myönteisimpinä sovelluksina siitä on järjestetyt naamiaistanssit ja muut leikkimieliset tapahtumat. Suomessa mielenosoituksissa naamioituminen on laissa rangaistava teko, mikäli naamioitumisen ilmeisenä tarkoituksena on ryhtyä käyttämään henkilöön kohdistuvaa väkivaltaa tai vahingoittamaan omaisuutta.
Eläinkunnassa ja jopa kasvikunnassa on naamioinnilla suuri merkitys olemassaolon taistelussa lajin säilymisen kannalta. Maapallon niillä alueilla, joissa vuosittain vaihtelee luminen ja lumeton vuodenaika monet eläimet ovat sopeutuneet siihen ja vaihtavat väriään vuodenaikojen mukaan. Värin vaihto tapahtuu paikkakunnan keskimääräisen lumisen ja lumettoman rytmissä ja tapahtuu siellä asustaville eläimille automaattisesti, geeneihin "kirjoitettuna". Jos siellä asunut eläin siirretään muualle, vaihtaa se väriään entisen "kotinsa" mukaan, vaikka olosuhteet olisivat aivan toisenlaiset. Jotkut eläimet ovat erityisen nopeita naamioitumaan ja vaihtamaan suojaväritystään. Esimerkiksi kameleontti on naamioinnissa nopeimpia ja pystyy vaihtamaan väritystään siirtyessään eriväriseltä alustalta toiselle. Myös kalojen väri noudattelee elinympäristönsä veden väriä. Jos kala siirretään toisenväriseen vesistöön, muuttuu se ennen pitkää uuden vesistön värin mukaiseksi.
Henry Boucha
Henry Charles Boucha (s. 1. kesäkuuta 1951 Warroad, Minnesota) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija ja syntyperäinen ojibwa-intiaani. Hän pelasi keskushyökkääjänä NHL:ssa 6 kauden aikana 247 ottelua ja edusti maataan Sapporon olympialaisissa 1972, jossa joukkue voitti hopeaa.
Boucha pelasi high school -aikoinaan koulunsa Warroad Warriors -joukkueessa, jonka jälkeen kaudella 1969–70 hän pelasi WCJHL:n Winnipeg Jetsissä. Seuraavaksi hän liittyi Yhdysvaltain jääkiekkomaajoukkueeseen, jossa pelasi vuoteen 1972 asti. Hän edusti maataan vuoden 1970 MM-kisojen B-sarjassa, 1971 MM-kisojen A-sarjassa ja oli voittamassa hopeaa vuoden 1972 olympiakisoissa.
Detroit Red Wings varasi Bouchan 16. vuorolla. WHA:ssa hänet varasi Minnesota Fighting Saints vuonna 1972 koko tilaisuuden ensimmäisenä. Olympiakisojen jälkeen, talvella 1972, Boucha aloitti NHL-uransa Detroit Red Wingsin paidassa. Hän teki ensimmäisessä ottelussaan maalin ja ensimmäisen kokonaisen kauden jälkeen keväällä 1973 hänet valittiin Detroitin vuoden tulokkaaksi. Bocha pelasi Detroitissa vielää yhden kokonaisen kauden, jonka jälkeen elokuussa 1974 hänet myytiin Minnesota North Starsiin, josta tuli vaihdossa Danny Grant.
Kaudella 1974–75 Boucha tuli kuuluisaksi, kun Boston Bruinsin Dave Forbes hyökkäsi Bouchan kimppuun, löi häntä silmään mailan päällä ja hakkasi Bouchan päätä jäähän. Tapaus oli ensimmäinen, jossa jääkiekkoväkivallasta nostettiin syyte oikeudessa. Valamiehistö ei päässyt sopuun rangaistuksesta, joten Forbes vapautettiin syytteistä.
Bouchan näkö ei ikinä palautunut ennalleen, joten hänen jääkiekkouransa kärsi. Hän yritti palata kaukaloon ensiksi WHA:n Minnesota Fighting Saintsin paidassa seuraavalla kaudella, mutta seura lopetti toimintansa kesken kauden helmikuussa 1976. Boucha siiryi NHL:n Kansas City Scoutsin riveihin, jossa pelasi loppukauden. Kansas Citykin oli vaikeuksissa ja muutti ennen seuraavan kauden alkua Denveriin, jossa Boucha pelasi vielä 9 peliä, ennen kuin lopetti uransa.
Boucha käytti ensimmäisenä NHL:ssä otsanauhaa. 1995 hänet valittiin Yhdysvaltojen Hockey Hall of Fameen.
Mark Howe
Mark Howe (s. 28. toukokuuta 1955 Detroit) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja. Hän on legendaarisen Gordie Howen poika.
Howe oli 1972 voittamassa hopeaa 1972 talviolympialaisissa. Vuonna 1973 hän aloitti ammattilaisuransa WHA-liigassa Houston Aeros -joukkueessa. Ensimmäinen kausi meni niin hyvin, että Howe valittiin WHA:n vuoden tulokkaaksi. Boston Bruins varasi hänet NHL:ään toisella kierroksella numerolla 25. Howe pelasi Houstonissa vuoteen 1977 saakka, jolloin siirtyi New England Whalersiin. Whalers siirtyi NHL:ään vuonna 1979. 1982 Howe siirtyi Philadelphia Flyersiin, jossa pelasi seuraavat kymmenen kautta. 1992 Howe siirtyi Detroit Red Wingsiin, jossa pelasi vielä kolme kautta ennen uransa lopettamista. Yhteensä Howen NHL-ura käsitti 929 ottelua, jossa syntyi 197 maalia ja 545 syöttöä. Uransa parhaalla kaudella (1985–1986) Howe saalisti 24 maalia, 58 syöttöä, 7 alivoimamaalia sekä tehopörssiin lukeman +85.
Aktiiviuransa jälkeen Howe on toiminut pelaajatarkkailijana Detroit Red Wingsille.
Vuonna 2011, 16 vuotta pelaajauransa päättymisen jälkeen, Howe valittiin Hockey Hall of Famen jäseneksi ja vuonna 2012 Philadelphia Flyers jäädytti hänen pelinumeronsa, numeron 2.
Altria Group
Altria Group on holding-yhtiö, jonka omistukseen kuuluvat tupakkatuotteita valmistavat Philip Morris USA ja John Middleton, nuuskanvalmistaja U.S. Smokeless Tobacco Company, viinintuottaja Ste. Michelle Wine Estates sekä Philip Morris Capital Corporation. Lisäksi Altria omistaa 28,5 % maailman toiseksi suurimmasta panimokonsernista SABMilleristä.
Altria tunnettiin aiemmin nimellä Philip Morris Companies Inc. Se vaihtoi nimensä Altria Groupiksi 27. tammikuuta 2003 ilmentääkseen laajentumistaan pelkästä tupakkatuotteiden valmistajasta muidenkin kuluttajatuotteiden tuottajaksi. Altria omisti tuolloin Kraft Foodsin. Philips Morris ilmoitti tammikuussa 2018 luopuvansa kokonaan savukkeiden valmistuksesta. Niiden valmistuksen lopettamisaikaa ei kuitenkaan ilmoitettu.
Altrialla on noin 10 400 työntekijää, ja se myy tupakkatuotteita pääasiassa Yhdysvalloissa. Yhtiön savukemerkkejä ovat muun muassa Marlboro, L&M, Benson & Hedges, Chesterfield ja Virginia Slims.
Altria Group kuuluu S&P 500 -indeksiin.
Joulukuussa 2018 yhtiö osti osuuden kannabista tuottavasta Cronos Groupista.
Harry Watson
Harry ”Moose” Watson (14. heinäkuuta 1898 St. Johns – 11. syyskuuta 1957) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä.
Watson aloitti uransa junioriliiga OHA:ssa 1913. Vuonna 1919 Watson siirtyi Toronto Granitesiin ja johti joukkueensa kahteen Allen Cupin voittoon 1922 ja 1923. Vuonna 1924 Granites valittiin edustamaan Kanadaa olympialaisiin. Granites voitti olympiaturnauksen Watsonin tehdessä lähteestä riippuen 36 tai 37 maalia. Ruotsia vastaan pelatussa ottelussa Watson saalisti 13 maalia, mikä on olympialaisten ennätys.
Watsonille tarjottiin ammattilaissopimuksia NHL:stä, mutta hän pysyi amatöörinä uransa loppuun. Hänet nimitettiin Hockey Hall of Fameen 1962.
FC Girondins de Bordeaux
Girondins de Bordeaux on ranskalainen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1881. Joukkueen jalkapallotoiminta käynnistyi pysyvästi vasta vuonna 1919. Seuran koko nimi on "Football Club des Girondins de Bordeaux".
Bordeaux on voittanut liigamestaruuden kuudesti. Sen suurin saavutus kansainvälisissä turnauksissa on finaalipaikka UEFA Cupissa vuodelta 1996. Finaalissa saksalainen Bayern München oli kuitenkin parempi kahden ottelun yhteistuloksella 5–1.
Le Mans FC
Le Mans FC on ranskalainen jalkapalloseura, joka syntyi vuonna 1985 US Le Mansin ja SO Mainen fuusion seurauksena. Joukkueen koko nimi on "Le Mans Football Club". Vuoteen 2010 joukkueen nimi oli "Le Mans Union Club 72". Le Mans pelaa kotiottelunsa stadionilla MMArenalla.
Ligue 2
Common Gateway Interface
Common Gateway Interface (CGI) on verkkosovellusten tekniikka, jonka palvelimella suoritettava CGI-ohjelma tuottaa verkkosivun selainohjelmalle. CGI määrittää rajapinnan palvelimella ajettavalle "CGI-skriptille".
CGI syntyi Rob McCoolin, John Franksin, Ari Luotosen, George Phillipsin ja Tony Sandersin www-talk-postituslistalla käymien keskustelujen tuloksena.
NCSA:lla työskentelevä McCool teki standardin ensimmäisen version ja mallitoteutuksen NCSA HTTPd -palvelinta varten käyttäen tiedon välitykseen Web-palvelimen ja käynnistettävän prosessin välillä ympäristömuuttujia.
Web-palvelimen näkökulmasta CGI toimii siten, että tietyt URL-osoitteet on määritetty suoritettavaksi ajettavina ohjelmina (esimerkiksi codice_1) Kun tätä URL:ia haetaan selaimella, vastaavaa ohjelmaa (wiki.cgi) kutsutaan. Ohjelmalle annetut parametrit välitetään suoritettavalle CGI-ohjelmalle. Ohjelman tuottama tuloste kerätään web-palvelimella ja lähetetään asiakasohjelmalle (selaimelle) HTTP-protokollan vaatimien otsikkotietojen jälkeen.
CGI on kieliriippumaton. Aluksi CGI:ssa käytettiin yleisesti Shell-skriptejä. Näitä on kuitenkin erittäin vaikea toteuttaa turvallisesti, joten Webin yleistyessä CGI-ohjelmien tekoon käytettiin useimmin Perl-kieltä. Erilaiset komentosarjakielet, kuten Python, Ruby, PHP ja TCL ovat edelleen suosituimpia.
Koska CGI-tekniikka käynnistää joka kerta uuden prosessin suoritettavaksi, ja tämä on useimmissa käyttöjärjestelmissä raskas operaatio, palvelimen kuormitus kasvaa nopeasti. Tämä vuoksi on kehitetty edelleen tehokkaampia tekniikoita, joissa komentosarjakieli on sisällytetty web-palvelimeen.
Näistä yksi ensimmäisiä oli Netscape NSAPI (Netscape Server Application Programming Interface) Netscape Enterprise Server -palvelinta varten.
Open Market -yhtiö kehitti NSAPI:n kilpailijaksi FastCGI-tekniikan 1990-luvun puolivälissä. Tässä prosessi pysyy koko ajan käynnissä ja kommunikoi web-palvelimen kanssa Unix domain socketin kautta. Useat palvelimet tukevat tätä protokollaa. Tätä käytettäessä skripti on kirjoitettava tietyllä tavalla tukemaan palvelinta.
Apachelle on olemassa mod_perl-moduuli, jolla Perl-skriptit saa siirrettyä palvelimessa toteutettavaksi.
PHP:ta voi käyttää joko CGI-skriptien ajamiseen tai palvelimen moduulina.
Esimerkki CGI-ohjelmasta Perlillä. Ohjelma on kirjoitettu Unix-ympäristöön. Ajattava ohjelma sijoitetaan tyypillisesti cgi_bin-nimiseen hakemistoon käyttäjän kotihakemistoon ja sille on annettava suoritusoikeudet. Lisäksi web-palvelimella on asetettava päälle käyttäjien CGI-ohjelmat.
Ohjelma tulostaa HTTP-protokollan otsikoihin kuuluvan rivin, joka kertoo sisällön MIME-tyypin. Palvelinohjelmisto tulostaa oletettavasti ennen käyttäjän CGI-ohjelmaa omia otsikkotietojaan. Otsikon jälkeen on kaksi rivinvaihtoa (\n), mikä kertoo otsikkojen päättyvän ja varsinainen sisältö alkaa.
Harold Simpson
Harold "Bullet Joe" Simpson (13. elokuuta 1893 Selkirk, Manitoba – 25. joulukuuta 1973) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä.
Simpson aloitti uransa Edmonton Eskimos -joukkueessa WCHL-liigassa 1922. Hän pelasi Edmontonissa kolme kautta, jonka jälkeen siirtyi New York Americansiin NHL-liigaan. Simpson pelasi NHL:ssä vuoteen 1931 saakka. Yhteensä hän pelasi NHL:ssä 228 ottelua tehden niissä 40 tehopistettä.
Simpson tunnettiin erittäin nopeasta luistelustaan, jonka ansiosta hän sai lempinimen "Bullet Joe". Hänet nimitettiin Hockey Hall of Fameen 1962. Vuonna 1975 Simpson nimitettiin Kanadan urheilun Hall of Fameen.
JPMorgan Chase
JPMorgan Chase & Co. on yhdysvaltalainen suurpankki. Yhtiön pääkonttori toimii New Yorkissa. Yrityksellä on yli 90 miljoona asiakasta ja se toimii yli 50 maassa. Yritys muodostui vuonna 2000 Chase Manhattan Corporationin ja J.P. Morgan & Co:n fuusioituessa.
Taseensa perusteella (2 577,15 mrd. USD) pankki luokiteltiin vuonna 2015 maailman 6. suurimmaksi julkisesti noteeratuksi pankiksi. Maailmanlaajuisten rahoitusmarkkinoiden vakautta seuraavan Financial Stability Boardin loppuvuoden 2015 listalla pankki luetellaan yhtenä merkittävimmistä maailman 30 keskeisimmistä pankista (G-SIBs, maailmanlaajuisesti systemaattisesti tärkeät pankit).
Talousjulkaisu Forbesin maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten Forbes Global 2000 -listalla JPMorgan Chase & Co. oli vuonna 2016 sijalla 5 ollen samalla toiseksi suurin yhdysvaltalainen pörssiyritys. Pankin markkina-arvo oli 234,2 miljardia Yhdysvaltain dollaria (toukokuussa 2016) ja liikevaihto 99,88 miljardia USD.
JPMorgan Chasen osake kuuluu muun muassa Dow Jones Industrial Average -indeksiin.
JPMorgan Chase osti maaliskuussa 2008 vakaviin vaikeuksiin ajautuneen kilpailijansa Bear Stearnsin noin 240 miljoonalla dollarilla. 25. syyskuuta 2008 Yhdysvaltain liittovaltion säästöpankkivalvonnasta vastaava viranomainen OTS ilmoitti ottavansa sen hetken suurimman yhdysvaltalaisen säästöpankin Washington Mutualin haltuun ja myyvänsä hätäkaupassa pääosan toiminnoista JPMorgan Chaselle noin 1,9 miljardilla dollarilla.
Iinattijärvi
Iinattijärvi on Pudasjärven kaupungissa sijaitseva kylä, jonka asutus on keskittynyt samannimisen järven ympärille. Pohjoisessa kylä rajoittuu Syötekylään, idässä Pintamoon, lännessä Pärjänsuohon ja etelässä Hirvaskoskeen. Järvi itsessään on kauniiden vaaramaisemien ympäröimä, jotka antavat kontrastia rannoilla lepäileville pelloille. Kylän alueella sijaitsi 1700-luvulla myös kuparikaivos.
Kylän muita osia ovat Haisuvaara ja Poijula, jossa sijaitsi syksyyn 2009 asti lähin peruskoulu.
Korkealle kohoava Hampusvaara on yksi Iinattijärven maamerkeistä.
Nimikkojärvensä lisäksi kylän alueella sijaitsevia vesistöjä ovat muun muassa Valkiainen, Kangaslampi, Naamanganjoki ja Iinattijoki.
RC Lens
RC Lens on vuonna 1906 perustettu ranskalainen jalkapalloseura Lensin kaupungista Pas-de-Calais'n departementista. Seuran suurimmat menestyksen vuoden ajoittuivat 1990-luvun loppuun, jolloin se juhli Ranskan mestaruutta ja liigacupin voittoa Daniel Leclercqin johdolla. Seura putosi pääsarjasta kauden 2007–2008 päätteeksi pelattuaan siellä yhtäjaksoisesti 18 vuoden ajan. Kaudella 2008–2009 seura voitti Ligue 2:n ja palasi yhden kauden tauon jälkeen pääsarjatasolle. Keväällä 2011 Lens putosi jälleen pääsarjasta.
Seuran omistajaksi tuli vuonna 2013 azerbaidžanilainen Hafiz Mammadov, joka palkkasi Gervais Martelin takaisin seuran puheenjohtajaksi. Kaudella 2013–2014 Lens sijoittui Ligue 2:ssa toiseksi ja nousi pääsarjaan mutta putosi siitä vuotta myöhemmin jälleen pykälän alaspäin.
Lille OSC
Lille OSC on ranskalainen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1944. Joukkueen koko nimi on "LOSC Lille Métropole".
Seuralla on Camphin-en-Pévèlessä suurikokoinen harjoituskeskus Domaine de Luchin."Päivitetty 16. syyskuuta 2017."
Lainalla olevat pelaajat:
FC Metz
FC Metz on ranskalainen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1932. Joukkueen koko nimi on "Football Club de Metz". Seuran kotipaikka on Metzin teollisuuskaupunki Mosellen departementissa. Kaudella 2018–2019 FC Metz pelaa Ranskan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Ligue 2:ssa, jonne se putosi keväällä 2018.
Suomessa joukkue muistetaan HJK:n vastustajana kauden 1998–1999 Mestarien liigan karsinnoista, joista HJK selviytyi ensimmäisenä suomalaisjoukkueena lohkovaiheeseen.
Kauden 2011–2012 päätteeksi Metz putosi Ranskan kolmannelle sarjatasolle Championnat Nationaliin. Visiitti sarjassa jäi vain kauden mittaiseksi, kun Metz sijoittui kaudella 2012–2013 toiseksi ja nousi takaisin Ligue 2:een. Kaudella 2013–2014 Albert Cartier luotsasi joukkueensa Ligue 2:n mestariksi ja Metz palasi pääsarjatasolle, josta se putosi takaisin heti yhden kauden jälkeen.
Spirit (yhtye)
Spirit oli vuonna 1967 perustettu yhdysvaltalainen rock-yhtye. Sen musiikkia voi luonnehtia lähinnä psykedeeliseksi rockiksi, jossa oli myös jazz- ja hard rock -vaikutteita. Yhtyeen tunnetuimmat jäsenet olivat kitaristi-laulaja Randy California (oik. Randy Craig Wolfe) ja rumpali Ed Cassidy, joka oli samalla Randy Californian isäpuoli. Muita alkuperäiskokoonpanon jäseniä olivat laulaja-lyömäsoittaja Jay Ferguson, basisti Mark Andes ja kosketinsoittaja John Locke.
Spiritin kaksi ensimmäistä albumia, vuonna 1968 julkaistut "Spirit" ja "The Family That Plays Together", saavuttivat menestystä nousten top-40:een. Spirit-kappaleen "Taurus" väitetään antaneen vaikutteita Led Zeppelinin kuuluisaan hittiin "Stairway to Heaven". 14. kesäkuuta 2016 joutuvat Jimmy Page ja Robert Plant Los Angelesissa oikeuteen syytettyinä tästä plagioinnista. Kakikko kuitenkin välttyi tuomiolta.
Toisen albumin aikainen oli Spiritin top-30-hitti "I Got a Line on You". Vuonna 1970 julkaistu yhtyeen neljäs albumi "Twelve Dreams of Dr. Sardonicus" ei ilmestyttyään menestynyt yhtä hyvin, mutta nykyisin se on rockhistorian harrastajien keskuudessa kovin kiitelty. Alkuperäinen Spirit hajosi vuonna 1972, jolloin Mark Andes ja sittemmin myös Randy California erosivat yhtyeestä. Yhtye jatkoi vielä jonkin aikaa toimintaansa Ed Cassidyn johdolla. Vuonna 1974 Cassidy ja California perustivat Spiritin uudestaan. Yhtye toimi vaihtelevalla kokoonpanolla vuoteen 1979. Vuonna 1982 Spiritin alkuperäiskokoonpano palasi yhteen. Yhtye jatkoi toimintaansa Randy Californian soolouran rinnalla aina vuoteen 1997, jolloin California sai surmansa surffausonnettomuuden yhteydessä.
Suomessa Spirit ei ole ollut kovin tunnettu muusikkopiirien ulkopuolella, mutta muun muassa Kingston Wallin basisti Jukka Jylli on joissakin haastatteluissa maininnut Spiritin yhdeksi lempiyhtyeistään. Albert Järvinen on maininnut Randy Californian yhdeksi suosikkimuusikokseen. Hän on myös levyttänyt Californian kappaleen "I Don't Want Nobody" (levyllä "Patchy Moss – 30 Big Ones"). Ile Kallio on levyttänyt Spiritin kappaleen "I Got a Line on You" levylleen "IRock". Wigwam on levyttänyt kappaleen "Fresh Garbage" levylle "Fresh Garbage – Rarities 1969-1977" (julkaissut Love Records/Siboney vuonna 2000).
Rakennuspuutuoteteollisuus
Rakennuspuutuoteteollisuus eli rakennuspuusepänteollisuus (englanniksi "construction carpentry industry") valmistaa rakennusten osia puusta tai puupohjaisista levyistä. Se on metsäteollisuuteen kuuluva teollisuudenala, jonka tuotteiden valmistusmenetelmät eivät juuri poikkea huonekaluteollisuudessa käytetyistä, tuotteet vain ovat erilaisia.
Tuotteet toimitetaan rakennuksille valmiina elementteinä heloitettuina, lasitettuina ja maalattuina tai pinnoitettuina. Ovissa ja ikkunoissa käytetään puun lisäksi paljon myös muovi- ja alumiiniosia sekä levytuotteissa erilaisia kalvopinnoitteita. Tuotteiden mitoitukset ja laatuvaatimukset ilmenevät Rakennustietosäätiön julkaisemista RT-ohjekorteista.
Rakennuspuutuotteita ovat
Kari Hiltunen
Kari Hiltunen (s. 1948 Puolanka) toimi Yleisradion tv-urheilun uutispäällikkönä, josta jäi eläkkeelle 29. joulukuuta 2011. Hän on selostanut urheilua vielä senkin jälkeen, muun muassa ampumahiihtoa yhdessä Heikki Ikolan kanssa ja Lontoon olympialaisia 2012. Lontoossa hän selosti avajaiset Hannu-Pekka Hännisen kanssa. Aikaisemmin hän on selostanut muun muassa yleisurheilua Hannu-Pekka Hännisen kanssa sekä pikaluistelua. Ensimmäistä kertaa talviolympialaisissa hän oli vuonna 1988 Calgaryssa. Hiltunen on myös ollut ruutukasvona Urheiluruudussa.
Vianor
Vianor on autohuolto- ja rengaspalveluihin erikoistunut ketju, joka toimii 26 maassa 1500 toimipisteen verkostolla. Myymäläketju ja verkkokaupat palvelevat vähittäiskaupan asiakkaita sekä yritysasiakkaita. Rengasvalikoima kattaa kaikenlaiset renkaat henkilö-, paketti- ja kuorma-autoihin sekä raskaisiin erikoiskoneisiin. Lisäksi yritysasiakkaille Vianor on kehittänyt kaluston- ja renkaidenhallintaan sähköisiä palveluja, joilla asiakkaat tehostavat liiketoimintaansa. Vianor on osa Nokian Renkaat -konsernia.
Tihkukastelu
Tihkukastelu on mansikanviljelyssä yleisesti käytetty sadetinjärjestelmä. Menetelmässä vesi siirretään suoraan kasvin juuristoon tippa kerrallaan. Maa tihkusuodattimien läheisyydessä pysyy koko ajan kosteana, kun loput viljelmästä jää kuivaksi.
Tihkujärjestelmä toimii suodattimien, muoviletkujen ja emitterien avulla. Emitterillä tarkoitetaan pientä laitetta letkussa, joka päästää veden kontrolloidusti ulos letkusta. Lisäksi järjestelmään tarvitaan pumppu tai muu veden syöttötapa. Kovin tehokasta laitetta ei tarvita, sillä tihkukastelu toimii suhteellisen pienellä paineella.
Anssi Nyberg
Anssi Nyberg (s. 10. maaliskuuta 1971) on suomalainen televisio-ohjaaja, radio- ja urheilutoimittaja.
Nyberg juonsi Yleisradion TV2-kanavalla pyörinyttä Hot Sport -makasiiniohjelmaa 1998–2005. Ohjelman jäätyä ”eläkkeelle” hän keskittyi vuonna 1999 perustamansa yrityksen AKN median pyörittämiseen, mutta jatkoi yhteistyötään YLE TV Urheilun kanssa. Muutti kotikaupungistaan Jyväskylästä Helsinkiin 2005 ja työskentelee nykyään YLE TV Urheilulla täysipäiväisenä.
Jääkiekon MM-kisoissa Nyberg on tehnyt erilaisia kisoihin liittyviä juttuja tekevänä ”Fani-Anssina”. 2006 Torinon olympialaisissa Nyberg selosti lumilautailua ja freestyle-hiihtoa. Ennen televisiouraansa hän työskenteli kymmenen vuotta radiossa.
Nyberg kuuluu myös ”Ihanaa Leijonat ihanaa” -kappaleesta tunnettuun A-tyyppi-yhtyeeseen.
Hukkakaura
Hukkakaura ("Avena fatua") on yksivuotinen heinäkasvi ja kuuluu samaan sukuun viljellyn kauran ("Avena sativa") kanssa. Se on erittäin helposti leviävä rikkakasvi, jota haittaa varsinkin viljakasvien viljelyä. Sitä pidetään niin haitallisena, että sen torjunnasta on useissa maissa säädetty erityinen laki. Suomessa kasvin löytäjällä on ilmoitusvelvollisuus viranomaiselle. Hukkakauran saastuttama peltopinta-ala on Suomessa tällä hetkellä noin 17 % koko peltoalasta eli runsas 384 000 hehtaaria. Hukkakaura pärjää usein kevätviljan joukossa paremmin kuin syysviljassa. Hukkakaura täytyy hävittää kitkemällä tai kemiallisesti torjumalla. Kitketyt hukkakaurat täytyy hävittää polttamalla.
Hukkakauraa tavataan koko Euroopassa ja laajoilla alueilla Aasiassa. Se on levinnyt Pohjois-Amerikkaan ihmisen mukana, samoin kuin viljelty kaura.
Hukkakaura on erittäin haitallinen rikkakasvi ja se on Suomessa luokiteltu vieraslajiksi, koska se kilpailee tehokkaasti varsinaisen viljelykasvin kanssa vedestä, ravinteista ja valosta. Koska sillä ei ole käytännössä lainkaan rehuarvoa, se aiheuttaa sadolle laadunmenetyksiä. Yksi rehevä hukkakaurayksilö tuottaa helposti 100 siementä/röyhy ja suurin osa siemenistä varisee maahan jo ennen sadonkorjuuta. Hukkakauran siemen saattaa säilyä itämiskykyisenä maassa jopa 10 vuotta. Hukkakaura leviää herkästi ympäristössään, jos sitä ei torjuta. Sen poistaminen lohkoilta vaatii huomattavasti lisätyötä viljelijältä: kitkentä hukkakauralohkoilla vaatii useita henkilöitä, jotka kitkevät kasveja juurineen; torjunta-ainekustannuksia; torjunnan jälkeistä tarkkailua on tehtävä jatkuvasti koska uusia taimettuu; ylimääräistä tarkkailua puhtailla lohkoilla; ja viljelyrajoituksia; sekä sadon laatumenetyksiä.
AS Nancy-Lorraine
AS Nancy-Lorraine on koillisranskalaista Nancyn kaupunkia edustava jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1967. Joukkueen koko nimi on "Association Sportive Nancy-Lorraine".
FC Nantes Atlantique
FC Nantes on Ranskan Nantesissa toimiva jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1943. Joukkueen koko nimi on "Football Club Nantes Atlantique".
FC Nantes on pisimpään yhtäjaksoisesti Ranskan korkeimmalla sarjatasolla, Ligue 1:ssä pelannut seura. Se nousi liigaan 1963 ja putosi vasta kauden 2006–2007 päätteeksi, pelaten ennätykselliset 44 kautta pääsarjassa.
Vierailu alemmalla sarjatasolla jäi Nantesin osalta lyhyeksi, sillä se sijoittui kaudella 2007–2008 Ligue 2:n toiseksi ja nousi takaisin pääsarjatasolle. Kausi 2008–2009 kuitenkin osoitti, että Nantesia uhkaa hissiseuran kohtalo. Joukkue jäi liigassa toiseksi viimeiseksi ja putosi takaisin Ligue 2:een. Kanarialinnut pelasivat Ligue 2:ssa neljän kauden ajan, kunnes seuran myös 2007–2008 liigaan nostanut Michel Der Zakarian luotsasi Nantesin sarjakolmoseksi. Kaudella 2013/14 Nantes pelasi jälleen pääsarjatasolla.
The Clash (albumi)
The Clash on punk-yhtye The Clashin debyyttialbumi, joka on julkaistu vuonna 1977.
Kappaleiden tekijät ovat Strummer / Jones, ellei toisin mainittu. Kappaleen "What's My Name?" tekijätiedoissa esiintyy The Clashin kolmas kitaristi Keith Levine, joka jätti yhtyeen syksyllä 1976. LP-levyn ykköspuoli päättyy kappaleeseen "London's Burning".
AS Saint-Étienne
Association Sportive de Saint-Étienne Loire on vuonna 1919 perustettu ranskalainen jalkapalloseura. Sen kotipaikka on Saint-Étienne Loiren departementissa.
Saint-Étiennen edustusjoukkue pelaa Ranskan pääsarjassa Ligue 1:ssä. Seura on kansallisissa sarjamestaruuksissa mitattuna Ranskan historian menestynein ja kansallisissa cup-mestaruuksissa kolmanneksi menestynein. Kaudella 1975–1976 se ylsi Euroopan cupin loppuotteluun, jossa Bayern München voitti sen.
Markku Piri
Markku Veli Martti Piri (s. 1955) on suomalainen tekstiilitaiteilija. Hän on myös suunnitellut astiastoja ja keraamisia laattoja, kristallikruunuja Turun Kristallille sekä tehnyt teatteripuvustuksia, muun muassa lavastuksen Kansallisbaletin tanssiteokseen "Maa". Piri toimi Helsingin vuoden 1994 yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailujen taiteellisena johtajana.
Piri on 2010-luvulla työskennellyt Italiassa. Hänen Muranossa työstämänsä lasiveistokset ovat herättäneet positiivista huomiota Italian taidepiireissä. Markku-liitto valitsi vuonna 2005 Pirin yhdeksänneksi ”vuoden Markuksi”. Hänelle myönnettiin vuonna 2017 Pro Finlandia -kunniamerkki.