hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Tegucigalpa
Tegucigalpa on Hondurasin pääkaupunki ja maan suurin kaupunki. Vuoden 2013 väestönlaskennassa kaupungissa oli vajaat miljoona asukasta.
Kaupunki sijaitsee Picacho-vuoren rinteellä 975 metriä merenpinnan yläpuolella.
Tegucigalpan lämpötila on varsin tasainen ympäri vuoden. Viileimpien kuukausien, tammi- ja joulukuun keskilämpötila on hiukan alle 20 astetta, lämpimimpien eli huhti-toukokuun keskilämpötila 23 asteen vaiheilla. Kuiva kausi kestää joulukuusta maaliskuuhun.
Hurrikaani Mitch aiheutti kaupungissa huomattavia tuhoja vuonna 1998.
Tegucigalpa perustettiin 1500-luvulla ja se oli kulta- ja hopeakaivostoiminnan keskus alueella. Itsenäisen Hondurasin tasavallan pääkaupunki vaihtui Tegucigalpan ja Comayaguan välillä, kunnes se vuodesta 1880 on ollut Tegucigalpa. Vuonna 1938 siihen yhdistettiin Choluteca -joen eteläpuolella sijaitseva Comayagüela.
Toncontínin kansainvälinen lentoasema sijaitsee kuusi kilometriä kaupungin keskustasta.
Chimaira
Chimaira oli yhdysvaltalainen Clevelandin kaupungista kotoisin oleva heavy metal -yhtye. Yhtye on määritelty joissakin lähteissä New Wave of American Heavy Metal -tyylisuuntauksen edustajaksi, mutta yhtyeen tyyliä voidaan kuvailla myös groove metalliksi, jossa on metalcore, industrial metal, ja death metal -vaikutteita.
Kreikkalaisessa mytologiassa Chimaera () on hirviö, jolla on leijonan pää, vuohen ruumis ja lohikäärmeen häntä.
Yhtyeen entinen kitaristi "Jason Hager" perusti Chimairan vuonna 1998. Yhtyeen ensimmäinen demo sai suurta suosiota ja soi useiden amerikkalaisten yliopistojen radiokanavilla. Vuonna 2000 yhtye julkaisi ensimmäisen EP:nsä, "This Present Darkness". Vuotta myöhemmin vuonna 2001 yhtye solmi levytyssopimuksen Roadrunner Recordsin kanssa ja sai pian äänitettyä ensimmäisen kunnon albuminsa, "Pass Out Of Existence". Pian levyn julkaisun ja sitä seuraavan kiertueen jälkeen perustajajäsen Hager jätti yhtyeen, koska hänestä oli tulossa isä, ja hänen tilalleen yhtyeeseen otettiin Ascension-yhtyeen "Matt DeVries".
Yhtye palasi kotiin vuoden 2002 lopulla ja alkoi heti suunnittelemaan seuraavaa albumiaan, "The Impossibility Of Reason". Albumin teko kuvattiin ja nauhoitettiin ja julkaistiin DVD-muodossa otsikolla "The Dehumanizing Process".
Toisen albumin julkaisun ja muutaman live-esiintymisen jälkeen rumpali "Andols Herrick" jätti yhtyeen, koska hän lähti opiskelemaan musiikkia yliopistoon. "Ricky Evensand" pestattiin uudeksi rumpaliksi, mutta hänen uransa Chimairassa loppui nopeasti muusikon heikkohermoisuuden vuoksi. Legendaarisen thrash metal -yhtye Slayerin kitaristi Kerry King ehdotti yhtyeelle uutta rumpalia Kevin Talleytä. Talleyn ollessa mukana yhtye suoritti loppuun kiertueensa ja aloitti äänittämään uutta albumia. Nimikkoalbumi Chimaira oli rumpali Talleyn ensimmäinen ja ainoa albumi, jossa hän oli mukana. Albumi julkaistiin elokuussa 2005, kun yhtye oli "Sounds Of The Underground" -kiertueella.
Hunter ja DeVries ottivat osaa myös toiseen musiikkiprojektiin, RoadRunner Recordsin 25-vuotisalbumille, The All-Star Sessions. Andols Herrick oli myös mukana kyseisellä albumilla. Yhteistyöstä syntyi ajatus, että Herrick olisi mukana vakituisena jäsenenä yhtyeessä ja vuoden 2006 alussa yhtye toivottikin tervetulleeksi vanhan uuden rumpalinsa.
Samana vuonna yhtyeen sopimus Roadrunner Recordsin kanssa umpeutui, joten yhtye teki uuden sopimuksen Ferret Recordsin kanssa. "Resurrection"-albuminsa yhtye julkaisi 6. maaliskuuta 2007. Seuraava ja järjestyksessään viides studioalbumi "The Infection" ilmestyi 21. huhtikuuta 2009.
Kombinaatio
Kombinatorisessa matematiikassa joukon alkioiden kombinaatio on joukon osajoukko. "k"-kombinaatio on joukon "S" osajoukko, jossa on "k" kappaletta jäseniä. Jäsenten listausjärjestyksellä ei ole väliä kombinaatioissa - kaikki joukot, jotka voidaan muodostaa vaihtamalla jäsenten järjestystä esittävät samaa kombinaatiota. Sen sijaan variaatiossa jäsenten järjestyksellä on väliä eli eri järjestys on eri variaatio.
"k"-kombinaatioiden määrä on sama kuin binomikerroin ""n" yli
"k":n", joka kirjoitetaan yleensä;
missä
Myös kirjoitusasu C(n, k) on tavallinen sen käyttökelpoisuuden vuoksi tekstirivillä.
Oheisessa taulukossa on eräitä kombinaation C(n, k) arvoja.  Erityisesti C(n, 0) = 1, C(n, 1) = n ja C(n, n) = 1.
Voidaan myös kirjoittaa differenssiyhtälö
eli taulukkoarvo saadaan kahden aikaisemmin lasketun  summana.
Edelleen havaitaan, että sarakkeella n olevien lukujen  summa on
Kombinaatio voidaan esittää myös lukumäärän laskemista kuvaavilla summalausekkeilla:
C(5, 3) kertoo, kuinka monta erilaista kolmen hengen ryhmää voidaan muodostaa viiden henkilön joukosta. Lasketaan se:
formula_6
Lasketaan todennäköisyys sille, että saadaan lotossa tasan "k" numeroa oikein formula_7:
Lasketaan ensiksi kaikkien niiden lottorivien määrä, joissa on tasan k numeroa oikein. Tämä saadaan laskemalla kaikki 7:n oikean numeron "k"-kombinaatiot, joka siis kertoo, kuinka monella tavalla 7:stä numerosta voidaan valita "k" numeroa (muista, että "k" on korkeintaan 7):
Nyt väärät numerot voivat olla mitä vain, vaikka selvästikin niiden muodostamat osajoukot vaikuttavat lopullisten rivien määrään. Ongelma ratkaistaankin kertomalla yllä oleva luku kaikkien 32 arpomatta jääneiden numeroiden (7-k) kombinaatiolla, eli kaikilla mahdollisilla väärin menneiden numeroiden kombinaatioilla:
siis kertoo, kuinka monta erilaista lottoriviä voidaan muodostaa, joissa on täsmälleen "k" numeroa oikein ja 7-"k" väärin.
Kysytty todennäköisyys tapahtumalle saadaan, kun saatu luku jaetaan kaikkien mahdollisten lottorivien lukumäärällä 
formula_10:
Siten esimerkiksi todennäköisyys saada lotossa viisi oikein on
formula_12
Condoleezza Rice
Condoleezza Rice (s. 14. marraskuuta 1954 Birmingham, Alabama) on Yhdysvaltain republikaanisen puolueen poliitikko, jonka George W. Bush nimitti Yhdysvaltain kansalliseksi turvallisuusneuvonantajaksi 22. tammikuuta 2001 ja ulkoministeriksi 16. marraskuuta 2004, Colin Powellin eron jälkeen. Rice oli Yhdysvaltain ensimmäinen afroamerikkalainen naisulkoministeri.
Ulkoministerikauden jälkeen Rice palasi akateemisen uransa pariin Stanfordin yliopistoon, jossa hän toimii valtiotieteiden professorina.
Rice syntyi Birminghamissa, Alabamassa rotuerottelun ollessa vielä voimassa perheensä ainoaksi lapseksi. Hänen isänsä oli presbyteerikirkon pappi ja äitinsä musiikinopettaja. Nimi Condoleezza tulee italiankielisestä musiikkitermistä "con dolcezza" (). Nimestä käytetään usein lyhennettä "Condi". Perhe muutti Denveriin Coloradoon vuonna 1967, kun Ricen isä sai Denverin yliopistosta opettajan viran.
Rice alkoi 15-vuotiaana ottaa pianotunteja Aspenin musiikkiopistossa tavoitteenaan tulla konserttipianistiksi, mutta muutti suunnitelmiaan huomattuaan, ettei soittanut riittävän hyvin. Hän oli myös kansallisen tason taitoluistelulahjakkuus.
Vuonna 1974, 19-vuotiaana, hän sai Denverin yliopistosta humanististen tieteiden kandidaatin arvon. Seuraavana vuonna hänestä tuli poliittisten tieteiden maisteri. Hän on erikoistunut Venäjään. Vuonna 1981 hän sai filosofian tohtorin arvon. Rice puhuu englannin lisäksi venäjää, ranskaa, saksaa ja espanjaa.
Rice työskenteli myös öljybisneksessä. Hän oli vuosina 1991–2001 johtajana Chevronilla, ja hänen mukaansa nimettiin öljytankkeri, joka myöhemmin Ricen poliittisen uran alun jälkeen sai nimen Altair Voyager.
Rice oli aiemmin demokraatti, mutta rekisteröityi vuonna 1982 republikaaniksi. Hän sai paikan Reaganin hallinnossa osana Council of Foreign Relations harjoitteluohjelmaa. Rice toimi vuosina 1989–1991 George H. W. Bushin neuvonantajana Neuvostoliiton ja Itä-Euroopan asioissa. Clintonin kauden ajan hän oli professorina Stanfordin yliopistossa Kaliforniassa. Vuonna 2000 hän auttoi Bush-nuoremman, George W. Bushin, vaalikampanjassa ja nousi vaalien jälkeen kansalliseksi turvallisuusneuvonantajaksi. Rice oli myös yksi Irakin sodan näkyvimpiä tukijahahmoja.
Rice osallistui myös Bushin toiseen vaalikampanjaan vuonna 2004. Hänet nimitettiin ulkoministeriksi 16. marraskuuta 2004. Hän lanseerasi tammikuussa 2005 käyttöön termin "tyrannian etuvartioasemat". Näihin hän laski mukaan kuusi maata: Iranin, Pohjois-Korean, Myanmarin, Valko-Venäjän, Kuuban ja Zimbabwen. Valinta on nähtävissä jatkumona Bushin aiemmin nimeämälle "pahan akseli" (Iran, Irak ja Pohjois-Korea) -linjanvedolle.
Musta lista
Musta lista on luettelo ei-toivotuista henkilöistä, joilta kielletään jokin palvelu tai sisäänpääsy tai joille ei tarjota töitä. Musta lista voi olla myös luettelo kielletyistä asioista.
Esimerkiksi joillakin ravintoloilla on musta lista tunnetusti huonosti käyttäytyvistä asiakkaista, joilla on siitä syystä porttikielto ravintolaan. Myös monet chatit käyttävät mustaa listaa, jottei tietty henkilö voi osallistua keskusteluun tai kommentoida sitä. Joihinkin matkapuhelimiin ja niiden liittymiin on mahdollista saada musta lista; mustalla listalla oleville soittajille puhelin on aina "varattu", eivätkä he näin voi soittaa henkilölle.
Suomessa kilpailu- ja kuluttajaviraston julkaisema Kuluttaja-lehti pitää mustaa listaa yrityksistä, jotka eivät ole maksaneet kuluttajille kuluttajariitalautakunnan päättämiä korvauksia.
MPLS
MPLS () on menetelmä, jolla kuljetetaan esimerkiksi IP-paketteja ennalta määriteltyjen yhteyksien ylitse nopean runkoverkon solmujen kautta ilman, että solmujen tarvitsee tehdä reititystä. MPLS on sukua ATM-tekniikalle, mutta sen kontrolli tehdään tavalla, joka soveltuu paremmin IP-pakettien käyttöön.
MPLS määritellään seuraavassa RFC-dokumentissa:
Sanctuary (kappale)
Sanctuary on Iron Maidenin toinen single, jonka b-puolina olivat "Drifter", joka päätyi "Killers" -levylle, sekä "I've Got The Fire". Se julkaistiin 23. toukokuuta 1980, ja se ylsi listan sijalle 29. Kappale on "Iron Maiden" -albumilta.
"Sanctuary"-kappaleen ovat tehneet basisti Steve Harris, silloinen laulaja Paul Di'Anno sekä kitaristi Dave Murray, joka ei kovin useasti ole osallistunut Iron Maiden -kappaleiden kirjoittamiseen.
Albumin kappaletta ei julkaistu yhtyeen esikoisalbumin Ison-Britannian versiossa, mutta se julkaistiin Yhdysvaltojen versiossa. Kappale julkaistiin kuitenkin albumin remasteroidussa versiossa. Kappale on kuultu lukuisissa konsertissa vuosien varrella.
Menninkäinen
Menninkäinen on yksinäisillä paikoilla asustava, yleensä ihmisille suopea henkiolento. Nimitystä käytetään myös vastaavista hahmoista saduissa. Menninkäinen on pieni tai hyvin pieni pimeästä pitävä taruolento, joka muistuttaa tonttua, peikkoa ja keijukaista. Menninkäinen on ilmeisesti alun perin tarkoittanut vainajaa ja manalaista. Sana menninkäinen tulee todennäköisesti muinaisgermaanin muistoa tarkoittavasta sanasta. Joskus sanalla tonttu ja menninkäinen on tarkoitettu samaa asiaa mutta nykyään tonttua pidetään ystävällisempänä kuin menninkäistä.
Menninkäiset kerrotaan toisinaan karvaisiksi. Menninkäiset liikkuvat vain öisin, sillä ne eivät välttämättä kestä päivänvaloa. Menninkäisistä on monia erilaisia kuvauksia, mutta usein ne ovat vieraita ja outoja olentoja, joiden motiivit ovat tuntemattomat ihmisille, päinvastoin, kuin tiettyihin elementteihin liittyvien väkien. Menninkäiset ovat voineet tulla mellastamaan kirkkoon öisin, jolloin niitä on pidetty pikku paholaisina. Nykyajan lastentarinoissa menninkäiset esitetään yleensä herttaisina, ujoina ja mukavina olentoina.
Menninkäiset voivat asua metsänväen tavoin usein metsässä, kaukana ihmisistä. Ne saattavat pälyillä ihmisiä ikkunan tai puunrungon takaa, tai istuskella ryhmänä kivellä ihmistä tuijottaen. Menninkäiset järjestävät mielellään pitoja, joissa syödään, juodaan ja tanssitaan. Menninkäiset pitävät kiiltävistä esineistä.
Luna 20
Luna 20 () oli neuvostoliittolainen miehittämätön avaruuslento Luna-avaruusohjelmassa. Kantorakettina oli Proton 8K82K.
Laukaisu tapahtui 14. helmikuuta 1972 kello 3.27.59 UTC ja 21. helmikuuta kello 19.19 UTC Luna 20 laskeutui Kuuhun Apolloniuksen ylängölle lähelle Mare Fecunditatista, 120 km paikasta, johon Luna 16 oli laskeutunut.
Luna 20:n nousuvaihe laukaistiin Kuun pinnasta 22. helmikuuta 22.58 UTC mukanaan 30 grammaa kuunäytteitä suljetussa kapselissa. Se laskeutui Neuvostoliittoon 25. helmikuuta 1972.
North American X-15
North American X-15 rakettilentokone on X-1-koneen ohella kuuluisin Yhdysvaltojen X-sarjan kokeellisista lentolaitteista. X-15 saavutti monia nopeus- ja korkeusennätyksiä 1960-luvun alussa ja keräsi paljon kokemuksia, joita käytettiin myöhemmissä lentokoneissa ja avaruussukkulan suunnittelussa.
X-15 -ohjelman aikana 13 lentoa saavutti Yhdysvaltojen 50 mailin, noin 80 kilometrin määritelmän avaruuslennon korkeudelle jolloin lentäjät saivat Yhdysvaltain ilmavoimilta astronautin statuksen. Näistä kaksi rikkoi myös FAI:n määrittelemän sadan kilometrin avaruuslennonrajan.
X-15 -koneita rakennettiin kolme kappaletta ja niillä lennettiin kaikkiaan 199 lentoa, joista ensimmäiset vuonna 1959 ja viimeinen 24. lokakuuta 1968. Kaksitoista testilentäjää ohjasi yksipaikkaista konetta, muun muassa Neil Armstrong (ensimmäinen kuukävelijä) ja avaruussukkula-ohjelmaan osallistunut Joe Engle.
Lennolla 191 15. marraskuuta 1967 testipilotti Michael J. Adams kuoli X-15:n jouduttua pyörimisliikkeeseen ja hajottua ilmassa.
X-15 lähetettiin matkaan Boeing B-52 Stratofortress-pommittajan siiven alta noin 13 500 metrin korkeudessa ja 800 km/h nopeudessa.
23. elokuuta 2005 kahdeksasta X-15-koelentäjästä kolme, jotka eivät olleet aikoinaan sotilaslentäjiä, saivat siviiliastronautin siivet; NASAn sotilaslentäjätaustaiset lentäjät saivat astronautin siivet aselajiltaan. Huomionosoituksen saajat olivat eläkkeellä oleva NASAn lentäjä Bill Dana ja kuolleita John B. McKayta ja Joseph A. Walkeria edustaneet perheet.
Koneessa oli kaksi pudotettavaa polttoainesäiliötä siipien alapuolella rungon molemmin puolin. Säiliöihin mahtui yhteensä 6 120 kg polttoainetta.
Ferrari
Ferrari S.p.A. on italialainen urheiluautojen valmistaja. Ferrarin perusti Enzo Ferrari vuonna 1939 nimellä "Auto Avio Costruzioni". Ferrari on juridisesti alankomaalainen yhtiö, mutta sen pääkonttori sijaitsee Maranellossa. Ferrari S.p.A.:n emoyhtiönä on holdingyhtiö Ferrari N.V., jonka omistavat Exor ja Piero Ferrari. Ferrarin toimitusjohtaja on Louis Carey Camilleri ja hallituksen puheenjohtaja on John Elkann.
Ferrari tunnetaan myös vuosikymmeniä jatkuneesta menestyksestään FIA:n kansainvälisessä Formula 1 -sarjassa, samoin kuin muissa rata-autoilulajeissa.
Ensimmäinen Ferrari, mallimerkinnältään 125S, valmistui vuonna 1947. Autoa valmistettiin vain kaksi kappaletta.
Viimeinen malli, jolle Enzo antoi virallisen siunauksensa sairasvuoteeltaan, itse autoa koskaan näkemättä, oli vuonna 1987 markkinoille valmistunut F40-juhlamalli. Monet ovat kehuneet mallia ehkä kauneimmaksi Ferrariksi, mitä ikinä on tehty. Se pääsi myös "Guinnessin World Recordsiin": kyseessä oli tällöin maailman nopein sarjavalmisteinen urheiluauto (0-100 km/h 3,9 s, nopeus 325 km/h). Autosta tuli, 1311 kappaleeseen rajoitetusta valmistusmäärästäänkin johtuen, arvokas keräilykohde.
Lähes kaikkien Ferrareiden muotoilusta, muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta, on vastannut kuuluisa italialainen Pininfarina-muotoilutoimisto.
Ferrarin kilpailutoiminnasta vastaa Scuderia Ferrari.
Fiat hankki vuonna 1969 omistukseensa Ferrarista 50 prosenttia ja kasvatti osuutensa 90 prosenttiin vuonna 1988.
Orson Scott Card
Orson Scott Card (s. 24. elokuuta 1951 Richland, Washington) on yhdysvaltalainen tieteis- ja fantasiakirjailija.
Orson Scott Card on syntynyt Washingtonin osavaltiossa, mutta hän kasvoi aikuiseksi Kaliforniassa, Arizonassa ja Utahissa. Hän opiskeli Brigham Youngin yliopistossa muun muassa teatterialaa. Hän on myös valmistunut Utahin yliopistosta englannin kielen maisteriksi. Card on ollut kaksi vuotta Brasiliassa mormoniuskonnon lähetyssaarnaajana. Nykyään Card asuu perheineen Pohjois-Carolinassa, Greensborossa. Hänen perheeseensä kuuluu vaimo Kristine sekä viisi lasta.
Card on uransa varrella voittanut Hugo- ja Nebula-palkinnot. Card sai vuonna 1978 John W. Campbell -palkinnon, joka myönnetään parhaalle uudelle kirjailijalle. Card on vakaumuksellinen mormoni, mikä näkyy muutamissa hänen teoksissaan. Card on julkaissut paitsi lukuisia scifi-, fantasia-, kauhu-, ja historiallisia romaaneja myös raamatun naishenkilöitä käsitteleviä romaaneja. Näiden lisäksi hän on kirjoittanut novelleja, näytelmiä, esseitä, kolumneja ja kirjoitusoppaita. Lisäksi hän ylläpitää kahta internet-sivustoa, nimiltään Hatrack ja Ornery American. Hatrack-sivusto keskittyy Cardin kaunokirjalliseen tuotantoon. Ornery American puolestaan on poliittis-eettinen uutis- ja esseesivusto.
Keijukainen
Keijukainen eli keiju (myös keijunen, keijulainen, keikas) on nimitys erilaisille uskomus- ja satuolennoille. Muinoin keijuksi kutsuttiin erilaisia pahoja, rumia ja vastenmielisiä olentoja, jotka leijuivat tai keinuivat, eli "keijuivat" ilmassa. Nämä keijut saattoivat olla vainajia tai pirun sukulaisia, ja löyhkätä mädälle ruumiille. Nykykulttuurissa sana keiju on yhdistetty toisenlaisiin olentoihin, luonnossa eläviin kauniisiin, siroihin, vaaleisiin tai jopa läpinäkyviin neitoihin, jotka englannin kielessä tunnetaan nimellä "fairy". Suomalaisessa kansanperinteessä näitä vastaavat muun muassa sinipiiat eli metsänneidot.
Nykysatujen keiju saattaa olla myös hyönteismäinen. 
Keijujen siivet ovat esimerkiksi perhosen tai sudenkorennon siipien kaltaiset. Keiju saattaa olla osittain tai kokonaan aineeton tai sumunkaltainen. Keijujen mielipaikoiksi on usein mielletty pienet metsälammet tai järvien tyynet lahdet. Tällaisia on maalattu esimerkiksi ruotsalaisessa maalaustaiteessa.
Veden yllä liikkuva hyönteinen tai veden pinnasta illalla kohoava sumukiehkura voi näyttäytyä hyvinkin keijun oloisena. Toinen niin hyönteisten kuin keijujenkin suosima paikka on kukkaketo ja tällaisia ”kukkaiskeijuja” liikkuu etenkin kuvitustaiteen puolella.
Keijujen suhde ihmisiin on ohut. Keijukaiset vain lentelevät tai tanssivat onnellisina omilla asioillaan, joita ihminen voi lähinnä vain häiritä läsnäolollaan. Joskus keijut pilailevat ihmisten kustannuksella – ne saattavat esimerkiksi vaihtaa oman lapsensa ihmisvauvan tilalle. Läntisessä Euroopassa tunnetaan paikkoja, joihin uskottiin olevan vaarallista mennä niillä tanssivien keijukaisten vuoksi. Tämä tanssi muodostui niin hurjaksi, että se saattoi jopa tappaa lähistölle erehtyneen.
Suomalaisessa muinaistarustossa eräänlaisia keijuja olivat kauniisti pukeutuneet metsissä kulkevat luonnottaret, sekä ilman immet tai ilmattaret, jotka istuivat taivaalla, esimerkiksi sateenkaaren päällä, ja olivat usein hohtavan valkoisia tai hopeisia ja kultaisia. Myös metsänneidot eli sinipiiat ovat melko lähellä ulkomaalaisia keijukaisolentoja.
Nykykulttuuri tuntee myös toiveita toteuttavat, ihmis-sosiaaliset keijut, kuten hammaskeijun. Keijua on käytetty myönteisenä kannusteena lapsille kertomalla keijun palkitsevan kilttejä lapsia. Vastaavasti peikoilla ja muilla ilkeillä otuksilla on peloteltu tuhmia lapsia.
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2001
Vuoden 2001 hiihdon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Lahdessa 15.–25. helmikuuta 2001. Ensimmäistä kertaa mukana olivat hiihdon sprinttimatkat sekä uudentyylinen takaa-ajo, jossa molemmat matkat hiihdettiin saman päivän aikana.
Kilpailut jäivät osaltaan historiaan dopingskandaalista, jossa isäntämaa Suomen hiihtomaajoukkueen kuusi jäsentä jäi kiinni verenohennuslääke Hemohesin käytöstä.
Naisten 30 kilometrin kilpailu jouduttiin perumaan kovan pakkasen takia.
Päivämäärä: 21. helmikuuta
Päivämäärä: 15. helmikuuta Suomen Jari Isometsä sijoittui kilpailussa neljänneksi, mutta hänet hylättiin doping-rikkeen takia.
Päivämäärä: 19. helmikuuta
Päivämäärä: 25. helmikuuta
Päivämäärä: 17. helmikuutaSuomen Jari Isometsä sijoittui kilpailussa toiseksi, mutta hänen suorituksensa hylättiin doping-rikkeen takia.
Päivämäärä: 22. helmikuuta
Suomen joukkue (Janne Immonen, Harri Kirvesniemi, Sami Repo, Mika Myllylä) tuli kilpailussa ensimmäisenä maaliin, mutta kilpailusuoritus hylättiin doping-rikkeen takia.
Päivämäärä: 21. helmikuuta
Päivämäärä: 20. helmikuuta
Päivämäärä: 15. helmikuuta
Päivämäärä: 18. helmikuuta
Päivämäärä: 23. helmikuuta 
Alun perin toiseksi sijoittunut Suomen joukkue hylättiin Virpi Kuitusen ja Milla Jauhon (nyk. Saari) positiivisen doping-näytteen takia. Joukkueessa hiihtivät lisäksi Kaisa Varis ja Pirjo Manninen.
Päivämäärä: 24. helmikuuta
Päivämäärä: 15. helmikuuta
Päivämäärä: 20. helmikuuta
Päivämäärä: 23. helmikuuta
Päivämäärä: 19. helmikuuta, ohjelmassa alun perin 18.2., mutta siirrettiin tuulen vuoksi seuraavalla päivälle.
Päivämäärä: 25. helmikuuta
Päivämäärä: 24. helmikuuta, ohjelmassa alun perin keskiviikkona 21.2., mutta siirrettiin tuulen vuoksi lauantaille 24.2.
"Pääartikkeli: Lahden MM-hiihtojen dopingskandaali 2001"
Veridopingia tutkineiden Tapio Videmanin, Inggard Lereimin ym. tekemässä tutkimuksessa kaikista Lahdessa testatuista urheilijoista 17 prosentilla oli erittäin epänormaali verenkuva ja epänormaali 19 prosentilla (normaali 64 %:lla). Mitalisteista verenkuva oli 50 prosentilla erittäin epänormaali. Tutkimuksen mukaan tulosten perusteella veridoping on yleistä ja tehokasta ja että testit ovat tehottomia.
Alla taulukossa naisten ja miesten yksilöhiihtokilpailujen mitalistien verenkuvat (punainen erittäin epänormaali, keltainen epänormaali, harmaa normaali). Aamulehdessä ilmestyneen taulukon järjestystä on "minimaalisesti muutettu" matkojen tunnistamisen vaikeuttamiseksi. Suomen antidopingtoimikunnan puheenjohtaja Timo Seppälän mukaan tuloksista ei voi suoraan sanoa, että erittäin epänormaalit verenarvot tarkoittaisivat epon käyttöä tai että normaalit tarkoittaisivat puhdasta urheilijaa. Tapio Videmanin arvion mukaan nimien julkistaminen olisi aiheuttanut kaikkien aikojen skandaalin Lahdessa.
Sohva
Sohva on pehmustettu, useamman henkilön istuttava istuin. Se on tyypillinen kaluste olohuoneessa tai muussa oleskeluun tarkoitetussa tilassa ja tavallisesti tarjoaa istumapaikan 2–4 henkilölle.
Kulmasohva voi olla sisään- tai ulospäin taittuva, ja se kootaan usein paloista, jolloin saadaan yksilöllinen sisustuselementti.
Divaanista puuttuu toisen pään selkä- ja käsinoja.
Sohva koostuu istuinosasta, selkänojasta ja tavallisesti myös päädyissä olevista käsinojista. Istuinosa sijaitsee yleensä lattiatason yläpuolella neljän jalan varassa, mutta on myös sohvia, joiden paksu istuinosa lepää koko alapinnaltaan lattiatasossa.
Sohvan runko valmistetaan yleensä puusta. Pehmusteena on kylmävalumuovia, vaahtomuovia, silikonikuituvanua tai untuvaa ja jousituksena teräs- ja pystyspiraalijousia. Verhoiluun käytetään kangasta tai nahkaa.
Vuodesohva on sohva, joka voidaan avata ja levittää vuoteeksi. Vuodesohva voi toimia mekanismilla, ja sen voi joko rullata auki, tai siinä on lukitus, jota naksauttamalla sen saa levälleen.
Vuodesohva voi olla myös ilman mekanismia, jolloin istuinosa vain vedetään lattialle.
Sohvan tultua elinkaarensa loppupäähän vanhaksi, kuluneeksi tai rikkinäiseksi se tulee hävittää asianmukaisesti. Sohvassa ei ole tuottajavastuuta eikä siitä makseta hankintavaiheessa kierrätysmaksua, minkä takia sen toimittaminen jäteasemalle on maksullista. Vielä käyttökuntoista sohvaa voi yrittää myydä tai tarjota kierrätyskeskukseen, jolloin pelkkä kuljetus maksaa tai kierrätyskeskus voi noutaa sen myös ilmaiseksi. Sohva on ongelmajätettä, eikä sitä saisi hylätä maastoon.
Du Fu
Du Fu (, 712–770) oli Tang-kauden keskeisiä runoilijoita. Elinaikanaan hän ei kuitenkaan kohonnut maineeseen, vaan vietti kiertelevää elämää pikkuvirkamiehenä. Jälkipolvet ovat pitäneet Du Futa Kiinan kaikkien aikojen parhaana runoilijana.
Du Fu syntyi oppineeseen perheeseen ja sai perinteisen kungfutselaisen koulutuksen. Hän kuitnekin reputti virkamiestutkinnossa, ja lähti virkamiesuran sijaan matkustelemaan. Hän sai mainetta runoilijana ja tapasi muita runoilijoita, näiden joukossa kuuluisan Li Bain. Hän reputti virkamiestutkinnon toistamiseen, mutta sai runojensa avulla jonkinlaisen aseman hovissa.
An Lushanin kapina sotki pahasti Du Fun uran ja elämän. Hän pääsi kuitenkin pakenemaan ja sai tilapäisesti uuden aseman maanpaossa olevan hovin luota. 760-luvulla hän joutui palaamaan taas kiertolaiselämään.
Monet hänen runoistaan kertovat An Lushanin kapinan ajasta, eron tuskasta, koti-ikävästä tai kansan kärsimyksistä tuona levottomana aikakautena. Du Futa on nimitetty realistiksi (vastakohtana Li Bain romantiikalle ja fantasioille).
Alanis Morissette
Alanis Nadine Morissette (s. 1. kesäkuuta 1974 Ottawa) on kanadalainen laulaja-lauluntekijä. Hän on myös näytellyt muun muassa elokuvassa "Dogma" ja vieraillut "Sinkkuelämää"-televisiosarjassa.
Morissetten vuoden 1995 kansainvälinen debyytti "Jagged Little Pill" muodostui suosituksi albumiksi. Albumin ensimmäisen singlen ”You Oughta Know” raaka intensiteetti johti Alanis Morissetten nimittämiseen ”ensimmäiseksi raivon rouvaksi”, vaikka albumi sisälsikin ainoastaan kaksi laulua, jotka viittasivat minkäänlaiseen vihaan. "Jagged Little Pill" -albumin jälkeen artistin levymyynti on laskenut. Vuoden 2004 albumia "So-Called Chaos" myytiin ensimmäisellä myyntiviikolla 115 000 kappaletta.
Morissette on käynyt läpi syömishäiriön ja masennuksen. Hän on myös kirjoittanut kappaleen, ”Hands Clean”, suhteestaan lähes 30-vuotiaaseen mieheen hänen itsensä ollessa vasta 14-vuotias. Heidän suhteensa kesti viisi vuotta. Morissette on kirjoittanut tästä aiheesta useita muitakin kappaleita.
Morrisetten manageri Jonathan Todd Schwartz kavalsi häneltä liki 5 miljoonaa dollaria vuosien 2010–2014 välillä. Schwartz on tunnustanut tekonsa ja oikeudenkäynti häntä vastaan alkaa helmikuussa 2017.
Morissette oli yhdessä näyttelijä Ryan Reynoldsin kanssa neljä vuotta, joista kaksi vuotta kihloissa kesäkuusta 2004 helmikuuhun 2007, mutta parin huhuttiin eronneen jo kesäkuussa 2006. Morissette avioitui rapmuusikko Mario Treadwayn kanssa 22. toukokuuta 2010. Heidän ensimmäinen lapsensa syntyi 25. joulukuuta 2010.
FlyMe
FlyMe oli ruotsalainen halpalentoyhtiö, joka toimi Göteborgista käsin. Sen ensimmäinen reittilento tapahtui 1. maaliskuuta 2004. Yhtiö oli listattu Tukholman pörssissä. Yhtiö päätettiin hakea konkurssiin 1. maaliskuuta 2007. Yhtiö ilmoitti konkurssihakemuksesta asiakkailleen tekstiviestillä puoli kahden aikaan aamuyöllä 2. maaliskuuta 2007, samana päivänä 2 500 asiakkaan oli määrä lentää yhtiön lennoilla.
Toimintansa aikana FlyMe käytti seuraavia konetyyppejä:FlyMe lensi ennen toiminnan loppumista seuraaviin kohteisiin:
CB-radiopuhelin
CB-radiopuhelin on alumperin Yhdysvalloissa omaksuttu radiostandardi. CB-radion saa vapasti hankkia, sitä saa vapaasti käyttää ilman pätevyystodistusta, radiolähetyslupaa tai taajuusmaksua. Suomen radiomääräyksen mukaan CB-radiopuhelimen sallitus lähetystehot ovat 4 W AM, 4 W FM ja 12 W SSB, 26. maaliskuuta 2013 alkaen. Antennina saa käyttää enintään 3 dBd:ä vahvistavaa antennia, mikä vastaa 5,14 dBi:ä.
Yleisesti myytävät metrejä pitkät alumiini- tai lasikuitutukaisema-antenni CB-radion taajuuksia lähellä olevalla amatööriradion kymmenen metrin aallonpituusalueella vahvistavat runsaat kaksi kertaa niin paljon, noin 9 dBi.
CB-radiopuhelimissa ei ole LA-radiopuhelinten kanavaa 11A. LA-radiopuhelinten suurimmat sallitus lähetystehot ovat 5 W FM ja 5 W AM.
Suomessa on monia lyhytaaltoradion ja PR-27 -radion ajalta olevia yhdistyksiä, joiden jäsenet liikennöivät CB-radiopuhelimilla.
New Delhi
New Delhi (, , ) on Intian pääkaupunki ja Delhin kaupunkialueen uusi osa. New Delhi on Intian 180. suurin kaupunki.
Kaupungin pinta-ala on 42,7 km² Asukkaita Uudessa Delhissä oli vuoden 2001 väestönlaskennassa 302 147. Arvio vuodelle 2010 on 241 764. Tämä on pieni osa Delhin suurkaupunkialueen lähes 19 miljoonasta asukkaasta (2010 ennuste).
Joulukuussa 1911 kuningas Yrjö V ilmoitti siirtävänsä Intian pääkaupungin Kalkutasta Delhiin. Varakuninkaan residenssin peruskivi laskettiin Coronation Parkin alueelle. Brittiläinen arkkitehti Edwin Lutyens suunnitteli tärkeimmät hallintorakennukset. Niiden rakentaminen alkoi ensimmäisen maailmansodan jälkeen, ja valmistui vuonna 1931.
Intian itsenäistyttyä Uusi Delhi sai osittaisen autonomian. Nykyisin sen asema pääkaupunkina on määritelty Intian perustuslaissa.
Vuodesta 2011 vuoteen 2013 New Delhissä järjestettiin F1-sarjan osakilpailu.
Aramea
Aramea on Raamatussa mainittu alue Syyrian keskiosissa, nykyisen Aleppon kaupungin ympärillä. Se on saanut perinteen mukaan nimensä Aramin, Nooan pojanpojan mukaan. Aramean kielen puhujat alkoivat asettua Arameaan ja Mesopotamiaan 1100-luvulla eaa. Alueella kehittyi seuraavan tuhannen vuoden aikana kaksi suurta kuningaskuntaa ja joukko pienempiä.
Permutaatio
Matematiikassa permutaatioilla tarkoitetaan alkioiden järjestystä. Esimerkiksi järjestetyn joukon (1,2,3,4) yksi permutaatio on (1,3,2,4). Permutaatioiden lukumäärä k-alkioisessa järjestetyssä joukossa on k:n kertoma formula_1. Tämä nähdään seuraavasti:
Oletetaan että joukossa on k kappaletta alkioita. Otetaan ensimmäinen paikka jonosta: tähän voidaan asettaa mikä tahansa alkio alkuperäisestä joukosta. Jonon seuraavaan paikkaan voi asettaa minkä tahansa jäljelle jääneistä k-1:stä alkiosta. Tätä alkioiden asettelua jatketaan kunnes kaikki alkiot on käyty läpi. Tuloksena kaikkien mahdollisten jonojen lukumäärälle saadaan formula_2
Jos järjestettävissä alkioissa on samoja alkioita, esimerkiksi (1,1,2,4) permutaatioiden lukumäärässä samat alkiot luetaan eriäviksi. Näin ollen kertoma formula_1 sisältää esimerkiksi järjestyksen (1,2,1,4) kaksi kertaa, sillä 1-alkioiden paikat voidaan vaihtaa keskenään. Siten voidaan myös sanoa, että permutaatio äärellisestä joukosta formula_4 on bijektio itseensä.
Kun halutaan tietää, kuinka monta erilaista pienempijäsenistä osajoukkoa joukosta alkioita voidaan muodostaa puhutaan kombinaatioista.
Kun n erilaisesta helmestä muodostetaan helminauha, niin helmet voidaan asettaa n! erilaiseen järjestykseen. Helminauhassa on kuitenkin sama, mistä helmestä tarkastelu aloitetaan, joten em. kertoma tulee jakaa helminauhan "jaksolla" n. Helminauha on myös sama, jos se käännetään ympäri. Tämä seikka johtaa vielä kahdella jakamiseen, joten erilaisten helminauhojen lukumäärä on
Esimerkiksi neljästä helmestä saadaan kolme erilaista nauhaa:
Noita
Noita tarkoittaa ihmistä, jolla uskotaan olevan yliluonnollisia kykyjä. Noitia ovat erilaiset luonnonkansojen tietäjät: poppamiehet, velhot ja šamaanit. Satujen vakiohahmo on ilkeä "noita-akka". Eräs noitien laji on pääsiäisnoita. Suomessa erityisen tunnettu on lapinnoita, saameksi "noaidi".
Entisajan Euroopassa noitien uskottiin lentävän valpurinyönä tai pääsiäisenä noitasapattiin (Suomessa sittemmin Kyöpelinvuorelle) juhlimaan paholaisen kanssa. Uskomusten takia ihmisiä vainottiin ja poltettiin roviolla.
Noidat olivat yleensä epäkristillisiä ja tämän vuoksi pahoiksi leimattuja tietäjiä ja magian, noituuden tai kansanlääkinnän harjoittajia.
1400–1600-luvun Euroopassa noitia ja noidiksi syytettyjä vainottiin noitavainoissa. Monessa noituudeksi luetussa perinteessä tai rituaalissa oli alkujaan kyse kristinuskoa varhaisempien uskomusjärjestemien jäänteistä. Ne liitettiin kristinuskon paholaiseen, ja ne saivat piirteitä kristinuskosta. Vanhan ajan noitien ja nykynoitien välinen yhteys on lähes kokonaan katkennut, joskaan ei aivan täysin. Noituutta harjoitettiin aikana, jolloin siitä kirjoitettiin paljon kuvauksia muistiin. Kuvauksista yhdistettynä muuhun kansanperinteeseen ja muihin tietoihin voi saada jonkinlaista käsitystä siitä, millainen oli menneiden aikojen noituuden olemus. Osittain näiden kuvausten avulla nykynoidat ovat rakentaneet omaa "noituuttaan".
Noitavainot saivat alkusysäyksen "Noitavasara"-teoksesta (1486), joka nojasi Raamatun alkukielestä virheellisesti käännettyihin teksteihin. Nykyään toisessa Mooseksen kirjassa lukee: "Velhonaisen älä salli elää" (2. Moos. 22:17), kun taas kielentutkijoiden mukaan käännös suomeksi voisi kuulua: "Älä anna myrkynkeittäjän elää."
Noidat kaupallisessa tuotannossa stereotyyppisesti esitettyinä ovat joidenkuiden mielestä tiedostamatonta pilkkaa roviolla poltetuista vanhoista tietäjänaisista. Kirkko kuvasi heidät rumiksi noita-akoiksi.
Nykypäivänä pakanoiden ja luonnonuskontojen harjoittajien keskuudessa noituus määritellään yleensä uskomus- ja elämänkatsomustavaksi, eikä sillä ole välttämättä suoraa tekemistä luonnonuskontojen kanssa. Kristinuskon ohella pääasiassa pienryhmien keskuudessa nykypäivään säilyneet uskomukset ja tavat ovat joko muotoutuneet nykypäivänä erityylisiksi elämänkatsomustavoiksi tai ne ovat muokkautuneet muiden luonnonuskontojen (Amerikan alkuperäiskulttuurit, pohjoismaiden šamaanit) tavoista ja rituaaleista.
Tunnetuimmaksi nykynoidaksi voidaan alkujaan lukea Gerald Gardner. Hän perusti wicca-uskonnon, jonka keskeinen piirre on luonnonnoituuden harjoittaminen. Muita kansainvälisesti tunnettuja nykynoitia on muun muassa Starhawk.
Nykyajan kristillisessä kirjallisuudessa kerrotaan monista nykyajan noidista, esim. Rebecca Brownin kirjassa Edna Elaine Moseksesta, (joka oli Saatanan morsian USA:ssa), ja Doreen Irvine (kirjassa 'Olin noita') sekä Audrey Harper & Harry Pughin kirja Tanssii Saatanan kanssa on tositapahtumiin perustuva, erään Saatanan uhriksi joutuneen noidan elämäkerta.
Ajattara (yhtye)
Ajattara on suomalainen black metal -yhtye. Ajattara oli alun perin solisti Pasi Koskisen (alias Ruoja) sooloprojekti, jonka hän aloitti vuonna 1996 ja lopetti 2012. Vuosina 1996-2004 Koskinen oli vielä Amorphis-yhtyeen päälaulaja. Myöhemmin Koskinen jätti Amorphiksen ja keskittyi pääasiallisesti Ajattaraan. 2016 yhtye teki paluun esiintymällä Nummirockissa.
Ajattara soittaa perusolemukseltaan synkkää ja alakuloista black metallia. Yhtyeen musiikki koostuu yksinkertaisista riffeistä ja melodioista, joita tehostetaan kosketinsoittimilla, joilla luodaan yhtyeen kappaleille ominainen melankolinen tunnelma. Yhtyeen laulukieli on suomi, ja laulutyyli on pääasiassa black metal -henkistä huutoa, mutta joissakin kappaleissa kuulee myös puhdasta laulua. Joissain kappaleissa sanoitukset muistuttavat hieman myös kalevalaista runomittaa. Yhtyeen kappaleissa usein toistuvia aiheita ovat kuolema, pahuus ja pimeys.
Yhtyeen kokoonpano on muuttunut monta kertaa. Viimeksi Ajattaran kokoonpano uudistui vuoden 2006 lopussa, kun kaikki jäsenet Pasi Koskista lukuun ottamatta jättivät yhtyeen. Yhtye palasi takaisin miehistönvaihdoksen myötä vuoden 2007 aikana. Ajattara julkaisi Kalmanto-nimisen albumin 5. syyskuuta 2007. Ajattara julkaisi 15.4.2009 uuden levyn nimeltä Noitumaa. Yhtyeen kahdeksas studioalbumi kantaa nimeä Murhat, ja se julkaistiin 2. helmikuuta 2011. Yhtye lopetti 15. huhtikuuta 2012 ilmoitettuaan siitä Facebook-sivuillaan.
Ajattara
Ajattara eli ajattaro on paha naispuolinen metsään liittyvä uskomusolento suomalaisessa kansanperinteessä. Ajattara käsitettiin erilaisiksi hahmoiksi, se oli aave, noita-akka, demoni, peikko tai lohikäärme. Ajattara ajoi metsämiehiä ja metsästäjiä harhaan. Ajattaran nimi tulee mahdollisesti verbin "ajaa" johdoksesta "ajattaa".
Ajattara mainitaan vuoden 1776 suomenkielisessä Raamatussa monikossa 3. Mooseksen kirjassa 17:7. "Ja ei millään muotoa enää uhriansa uhraaman ajattaroille, joiden kanssa he huorin tehneet ovat." Vanhassa kirkkoraamatussa ajattarat on korvattu metsänpeikoilla ja Uudessa kirkkoraamatussa aavikon paholaisilla.
Ajattaria on kuvannut myös Astrid Lindgren kirjassaan "Ronja ryövärintytär". Siinä ajattarat ovat lentäviä, vaarallisia olentoja, joilla on naisen pää.
Näkki
Näkki on taruolento, jonka sanotaan olevan joen, lähteen, sillan, lammikon tai kaivon ilkeä henki tai vartija. Näkki kiusaa usein ihmisiä, ja voi jopa viedä jonkun. Näkin ulkonäkö vaihtelee eri tarinoissa ja kuvissa. Melko usein se on muodoton, vesikasvien peittämä möhkäle, joka voi muistuttaa liskoa tai sammakkoa. Näkki saattaa olla komea nuorukainen tai kaunis neito, joka viettelee pahaa aavistamattoman ohikulkijan riistääkseen tämän syvyyksiin. Tarinaa ollaan myös kuultu näkistä, joka on ollut jättimäisen simpukan näköinen. Ruotsalaisessa kansanperinteessä näkki kuvataan usein viulunsoittajana, joka soitollaan houkuttelee uhrin veden alle hukkumaan. Venäläisessä kansanperinteessä naispuolista Näkkiä vastaa Rusalka. Suomalainen Vetehinen vastaa joissain tapauksissa näkkiä, mutta itse näkki suomalaisessa mytologiassa on naispuolinen henkiolento, joka eli järvissä ja houkutteli ihmisiä sinne kauniilla laulullaan, jota oli miltei mahdoton vastustaa. Saamelaisilla näkkiä vastaava olento on Vesiraukka, hukkuneen sielu, joka yrittää houkuttaa muita hukkumaan. Myös japanilainen kilpikonnamainen taruolento Kappa on Näkin kaltainen olento, joka asustaa vesistöissä kuten joissa ja vetää niiden lähettyville tulevia ihmisiä ja etenkin lapsia veden pohjaan hukuttaen uhrinsa.
Näkkiä ja sitä muistuttavia taruolentoja käytetään yleisesti lasten pelotteluun, esimerkiksi estämään lapsia uimasta liian syvälle järveen.
Erään vuonna 1928 tallennetun suomalaisen uskomuksen mukaan näkin voi karkottaa rannasta heittämällä kivi veteen. Kivi nimittäin aiheuttaa veteen kurimuksen, jossa asuu lohikäärme, jota näkki pelkää.
Myös loitsulla saa näkin karkotettua, heittämällä rannalta kiven veteen ja lausumalla : "Näkki maalle, minä veteen" ja taas vedestä noustessa heitetään kivi vedestä maalle ja lausutaan sanat: "Näkki veteen, minä maalle."
Vetehishevonen
Vetehishevonen eli jokihevonen on uskomuksen kaunis hevonen, joka seisoo virrassa tai laukkaa rannalla. Eläin käyttäytyy hyvin säyseästi, ja päästää pahaa aavistamattoman ihmisen ratsaille, mutta katoaa sitten virran syövereihin ukkosenjyrinän säestyksellä ihminen mukanaan. Skottien vetehishevonen on kelppi, irlantilaisten aughisky, ja myös ruotsalaiset tuntevat olennon.
Jethro Tull on tehnyt kappaleen Kelpie (1988), joka kertoo nuoresta naisesta jonka kelppi houkuttelee mukaansa.
Kelppitarinoilla saattaa olla samanlainen funktio kuin suomalaisilla Näkki-kertomuksilla: pelotellaan lapset pois vaarallisen virran ääreltä. Ne juontavat kuitenkin juurensa paljon vanhemmalle ajalle ja saattavat olla jäänteitä kelttien joen ja sään jumalien palvonnasta.
Suomessakin tunnetaan eläimiksi muuntautuvia näkkejä tai vetehisiä, jotka houkuttelevat ihmisiä selkäänsä. Eräässä tarinassa iso musta koira tuli rannassa leikkivien lasten luo. Leikittyään aikansa lasten kanssa koira pyysi lapsia selkäänsä. Lapset nousivat koiran selkään. Takimmaisena istuva lapsi ei kuitenkaan mahtunut kunnolla, joten hän päivitteli tilaa olevan yhtä vähän kuin näkin hännällä. Kuullessaan nimensä koiraksi muuntautunut näkki pelästyi, pudotti lapset selästään, ja katosi veteen. Yleensä ennen myrskyä saattaa kuulua kelpin vaikerointia ja kelppi saa halutessaan vedet tulvimaan.
Lyhytkasvuisuus
Lyhytkasvuisuus tarkoittaa ihmisen pituuskasvun vajavuutta. Länsimaissa ihminen katsotaan lyhytkasvuiseksi, jos hänen pituutensa eroaa kasvuiässä huomattavasti ikätovereista ja hän on aikuisena alle 140–150 senttimetrin mittainen. Kuitenkaan kaikki alle 150 senttimetriä pitkät aikuiset eivät ole varsinaisesti lyhytkasvuisia. Nimitystä ”kääpiö” pidetään nykyisin loukkaavana lyhytkasvuisesta henkilöstä, ja sillä viitataan tavallisesti pienikokoiseen taruolentoon.
Lyhytkasvuisuudelle on löydettävissä lähes 500 erilaista lääketieteellistä syytä. Yleisimpiä syitä ovat muun muassa luissa olevien kasvuvyöhykkeiden tai luuston muodostumisen häiriöt, kromosomimuutokset ja erilaiset hormonihäiriöt, kuten kasvuhormonin puutos tai kilpirauhasen vajaatoiminta. Monissa tapauksissa lyhytkasvuisuus kuuluu osana johonkin kehitysvammaisuuden oireyhtymään. Akondroplasia on tavallinen lyhytkasvuisuutta aiheuttava, vallitsevasti periytyvä lyhytkasvuisuusoireyhtymä. Diastrofia (DTD) ja rusto-hiushypoplasia ovat peittyvästi periytyviä lyhytkasvuisuutta aiheuttavia diagnooseja. Psykososiaalinen lyhytkasvuisuus on julmasta kasvuympäristöstä aiheutuva häiriö.
Lyhyeksi jääminen on yleensä perinnöllinen ominaisuus. Usein lyhytkasvuisuus on piilevä perinnöllinen ominaisuus, eivätkä monet ihmiset tiedä kantavansa tätä ominaisuutta. Usein lyhytkasvuisen lähisukulaiset voivat olla täysin normaalikasvuisia.
Lyhytkasvuisuus hankaloittaa elämää monin tavoin ympäristössä, joka on pääosin suunniteltu keskipituisille ihmisille, eikä useimpia toimintoja ole suunniteltu silmällä pitäen lyhytkasvuisia. Vaikka lyhytkasvuiset ihmiset eivät henkisiltä ominaisuuksilta olekaan keskimäärin normaalimittaisia heikommalla tasolla, menestyvät he yleensä työurallaan pitempiä heikommin. Lyhytkasvuisuuteen liittyy huomattavia psykososiaalisia seikkoja, jotka pääasiassa johtuvat normaalimittaisten ihmisten asenteista.
Jo lapsuus- ja nuoruusiässä lyhytkasvuisten keskuudessa esiintyy enemmän syrjäänvetäytymistä ja masentuneisuutta. Usein lyhytkasvuisuuteen liittyy käsitys omasta koostaan vastakkaisen sukupuolen mielestä vähemmän myönteisinä kuin pidemmillä ihmisillä. Lyhytkasvuisuuteen liittyy käsitys kypsymättömyydestä, estoisuudesta, epämiehisyydestä, menestymättömyydestä, pessimistisyydestä ja muista, yleensä kielteisiksi koetuista seikoista.
Useat tunnetut lyhytkasvuiset ovat menestyneet viihdealalla, erityisesti näyttelijöinä ja muina esiintyvinä taiteilijoina.
Kalevantulet
Kalevantulet eli elosalamat tarkoittavat näkyviä salamaniskuja, jotka tapahtuvat niin kaukana, että ne eivät kuulu. Salamanisku kuuluu enimmillään noin 15 km:n päästä, joten elosalamat ovat tätä kauempana. Toisaalta näin kaukana iskevät salamat näkyvät huomiota herättävinä vain pimeällä.
Ukkosia esiintyy Suomessa yleensä vain kesäkuukausina, ja silloin on pimeää vain elokuussa. Siksi äänettömiltä vaikuttavia salamoita nähdään enimmäkseen elokuussa, ja niitä on alettu kutsua elosalamoiksi.
Kalevantulilla tarkoitetaan erityisesti kaukana tapahtuvia salamaniskuja, jotka näkyvät vain valonkajastuksena pilvissä, ja elosalamoilla salamaniskuja, joissa myös itse salama näkyy.
Vanhan uskomuksen mukaan elosalamat tuleennuttavat viljan. Muita kansanomaisia nimityksiä ilmiölle ovat elovalkeat, elonkypsyttäjät, ohrasalamat ja kapeenvalkeat.
Shoggoth
Shoggoth on fiktiivinen laji H. P. Lovecraftin Cthulhu-mytologiassa. Muodoltaan ne ovat vaahtomaisia massoja, jotka kykenevät muodostamaan itselleen uusia elimiä ja oppimaan isänniltään. Alun perin Muinaiset loivat ne orjiksi, mutta ne kapinoivat, ja vaikka kapina kukistettiinkin, Etelämantereen muotoutumisen aikoihin shoggothit nousivat uudestaan kapinaan, ja tällä kertaa tuhosivat kaikki Maahan jääneet Muinaiset.
Nykyään shoggothit liitetään läheisemmin Suuriin muinaisiin kuin tavanomaista elämää edustaviin Muinaisiin. Monet Suurten muinaisten palvojat voivat käyttää shoggotheja apureinaan.
Jyrki Juusela
Jyrki Tapani Juusela (s. 15. marraskuuta 1943 Helsinki) on suomalainen vuorineuvos, Outokumpu Oyj:n toimitusjohtaja 1992–2004.
Juusela kirjoitti ylioppilaaksi Munkkiniemen yhteiskoulusta 1962. Hän valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisen korkeakoulun vuoriteollisuusosastolta 1967, tekniikan lisensiaatiksi 1970 ja tekniikan tohtoriksi 1971 samasta oppilaitoksesta.
Juusela työskenteli Teknillisessä korkeakoulussa vanhempana assistenttina 1968–1969. Sen jälkeen hän toimi Outokumpu Oy:ssä eri tehtävissä, kunnes hänet valittiin toimitusjohtajaksi 1992, jossa tehtävässä hän oli eläkkeelle jäämiseensä saakka, vuoden 2004 loppuun.
Aave
Aave tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Kadotus
Kadotus on joidenkin uskontojen, uskomusten tai uskontulkintojen mukaan kohtalo pahalle, pelastusta vastaanottamattomalle tai vääräuskoiselle henkilölle. Kadotuksella voidaan tarkoittaa helvettiä, mutta myös "täydellistä katoamista" tai "joutumista vaeltamaan maailmassa" tai "tyhjyydessä (iäti)" — tällainen maailmassa vaeltava sielu on joidenkin käsitysten mukaan kadonnut sielu tai kummitus. Helvetin lisäksi rinnakkainen käsite on Tuonela. Kadotus mielletään monissa uskonnoissa vastakohtana taivaalle tai paratiisille.
Kadotus oli alun perin juutalaisen apokalyptiikan käsite. Raamatussa sana kadotus esiintyy Vanhassa testamentissa mm. Jesajan kirjassa ja Danielin kirjassa (Dan. 12:2).
Uudessa testamentissa kadotus on käännetty kreikan kielen sanoista 'apoleia' tai 'olethros', joiden kummankin kantasana on verbi 'ollymi' = tappaa, tuhota. Sana 'apoleia' koostuu vahvistavasta alkuliitteestä 'apo' ja verbistä 'ollymi', joten se olisi parhaiten käännettävissä: (perinpohjainen) tuho. Kadotus on Raamatussa Jeesuksen julistuksen keskeinen käsite hänen opetuksessaan viimeisestä tuomiosta (Matt. 25). Sana esiintyy myös Ilmestyskirjan tuhonenkelin nimessä, joka on kreikaksi Apollyon.
Kristillisen käsityksen mukaan kadotus kohtaa niitä, jotka eivät ota vastaan sitä armoa, jonka Jumala Jeesuksen sovitustyössä lahjoittaa. Koska kadotus on kristillisen käsityksen mukaan iankaikkisuudessa, siihen ei liity aika-avaruudellisia käsitteitä. Kadotuksen katsotaan siten merkitsevän iankaikkista, pysyvää, muuttumatonta pimeyttä eli eroa Jumalasta.
Juuttaan taistelu
Juuttaan taistelu käytiin Suomen sodassa 13. syyskuuta 1808. Siinä eversti Georg Carl von Döbeln voitti venäläisten joukot. J. L. Runebergin runo "Döbeln Juuttaalla" Vänrikki Stoolin tarinoissa kertoo tästä taistelusta. Taisteluun osallistui myös Döbelnin alaisena majuri Gyllenbögelin Vapaapataljoona. Taistelupaikka Juuttaan tienhaara sijaitsee Uudessakaarlepyyssä.
Juuttaan taistelun ruotsalainen komentaja eversti von Döbeln oli sairasvuoteella Vaasassa, kun hän yhtyi sotavoimien ylipäällikkö sotamarsalkka Wilhelm Mauritz Klingsporin armeijan pääjoukkoihin Vaasassa. Vaasasta hän seurasi toipilaana armeijan pääjoukkoa Oravaisiin. Oravaisista Klingspor lähetti von Döbelnin komentaman porilaisista kootun 2. prikaatin, vahvistettuna Gyllenbögelin vapaajoukolla, varmistamaan armeijansa vetäytymistietä Uudenkaarlepyyn kautta Ouluun.
Samaan aikaan toisaalla kenraali N. M. Kamenski antoi kenraali Koshatshovskille käskyn siirtyä Lapualta Uuteenkaarlepyyhyn johtavaa tietä Uuttakaarlepyytä kohti 2000 miehen kera, katkaistakseen Klingsporin armeijan perääntymistien. Toisaalla von Döbeln marssitti prikaatinsa Oravaisista kohti Uuttakaarlepyytä, jonne hän ryhmitti joukkonsa puolustukseen Juuttaalle, Lapualta tulevan tien risteykseen 13. syyskuuta 1808. Itse hän jatkoi kulkuansa Uuteenkaarlepyyhyn.
Kauan eivät Döbelnin joukot ennättäneet levätä, kun venäläiset aloittivat hyökkäyksen 13. syyskuuta 1808 kello 3 iltapäivällä. Döbeln itse riensi Uudestakaarlepyystä johtamaan prikaatiaan Juuttaalle, jossa hän saikin eloa puolustajiin. Venäläiset aloittivat hyökkäyksen saartoyrityksellä metsien kautta, mutta tähän Döbelnillä oli tarjota vastauksena ketjutaktiikka, jota hän oli opettanut joukoilleen kevään aikana. Lopullisesti venäläiset joukot lyötiin tykistön tukemalla vastahyökkäyksellä, ja ne perääntyivät aina Alahärmään saakka. Döbelnin voitto Juuttaalla takasi nyt pääarmeijan peräytymistien, mikä olikin tarpeen, sillä jo seuraavana päivänä koki Klingsporin armeija lopullisen kuoliniskun hieman etelämpänä käydyssä Oravaisten taistelussa.
Vuonna 1885 pystytettiin Juuttaan taistelun paikalle muistopatsas, jossa on seuraava suomenkielinen teksti:
Ilmakala
Ilmakala eli sauva on nykyajan havaintoihin perustuva väitetty pienikokoinen eläinlaji, jonka kerrotaan lentävän erittäin nopeasti. Pysäytyskuvissa hahmot ovat keppimäisiä, ja niitä näyttäisi ympäröivän jonkinlainen vieteri.
Havainnot ilmakaloista perustuvat lähinnä videokuvaan ja myös joihinkin valokuviin. Niissä näkyy joskus vaaleita, hyvin nopeasti ohikiitäviä hahmoja. 
Havaintoja ilmakaloista on Yhdysvalloita, Kanadasta, Euroopasta, Filippiineiltä ja Kiinasta. Niitä on nähty myös vedenalaisissa luolissa. Videolle niitä on jäänyt sekä yksittäisten henkilöiden kameroihin sekä NASAn kameroihin. Mount Evansilla niitä väitetään olevan erityisen paljon.
Joidenkin näkemysten mukaan ilmakalat elävät ilmakehässä kuten kalat meressä ja kulkevat ääntä nopeammin. Ilmakalojen väitetään muistuttavan meduusoita ja olevan hyvin harva-aineisia.
Yleisen käsityksen mukaan kuvat syntyvät siten, että jokin hyönteinen tai lintu on lentänyt kameran linssin edestä hyvin nopeasti. Sen siipien liike on piirtänyt vieterimäisen muodon keppimäiseksi piirtyneen keskiruumiin ympärille. CCTV yritti pyydystää ilmakaloja dokumentin teon yhteydessä. Erään yrityksen turvakameroissa oli näkynyt usein ilmakaloja joten CCTV kuvaajat päätivät asentaa verkkoja niiden tielle. Verkkoihin jäi vain yöperhosia ja tämä osoitti että ainakin tässä tapauksessa kyse oli kameran hitaan kuvausnopeuden aiheuttamasta optisesta illuusiosta.