hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Poplar River First Nation
Poplar River First Nation on intiaanireservaatti Winnipegjärven pohjoisaltaan itärannalla samannimisen joen laskukohdassa Manitoban provinssissa Kanadassa. Kylän asukasluku vuonna 2006 oli 978, ja kyläalueen pinta-ala on 1,8304 neliökilometriä. Kylä sijaitsee noin 400 kilometrin päässä Winnipegistä pohjoiseen.
Kylään ei ole kiinteää tieyhteyttä. Talvikuukausina kylään johtaa talvitie Berens Riverin kylästä. Huolto hoidetaan lentokonein ja kesäkuukausina myös vesitse.
Alfred Döblin
Alfred Döblin (10. elokuuta 1878 Szczecin, Puola – 26. kesäkuuta 1957 Emmendingen) oli saksalainen kirjailija.
Döblin syntyi juutalaisperheeseen Preussin alaisessa Pommerin maakunnassa. Perheen kauppiasisä suuntasi Pohjois-Amerikkaan ja Döblin itse muutti Berliiniin vuonna 1888. Hän otti alakseen lääketieteen, mutta liikkui myös kirjallisissa, filosofisissa sekä poliittisissa piireissä. Viimeisteltyään opintonsa Döblin piti neurologin vastaanottoa Freiburgissa, Regensburgissa ja viimein Berliinissä.
Berliinissä Döblin oli aitiopaikalla todistamassa ensimmäistä maailmansotaa seurannutta kuohuntaa, ja käsitteli aikakautta myöhemmin poliittisessa ja historiallisessa valossa neliosaisessa romaanissaan "November 1918" (1938–1950).
Elämä Berliinin työläiskortteleissa inspiroi Döbliniä kirjoittamaan tunnetuimman romaaninsa, "Berlin Alexanderplatz" (1929).
Döblin, joka oli juutalainen ja poliittisesti vasempaan kallellaan, muutti natsien otettua vallan Pariisiin ja myöhemmin Yhdysvaltoihin. Döblin kääntyi vuonna 1941 katoliseksi. Toisen maailmansodan päätyttyä hän palasi Eurooppaan ja toimi Saksassa ranskalaisen miehityshallinnon palveluksessa. Döblin myös kirjoitti useisiin lehtiin, myös niin länsi- kuin itäsaksalaisiinkin.
Poplar River (Manitoba)
Poplar River on Winnipegjärven pohjoisaltaaseen laskeva joki Manitoban provinssin pohjoisosassa Kanadassa. Joen alkulähteet sijaitsevat lähellä Manitoban ja Ontarion provinssien rajaa. Joki on suojelukohde ja sitä on ehdotettu Unescon maailmanperintökohteiden joukkoon.
Joki virtaa halki koskemattoman boreaalimetsän, ja sen uoma muodostaa useita järviä ja lampia. Jokeen laskee useita pienempiä jokia ja puroja. Joki sijaitsee lähes kokonaisuudessaan Poplar River First Nation -intiaanireservaatin mailla, ja laskee Winnipegjärveen Poplar Riverin kylän luona.
Joen valuma-alue ja suojelualue muodostaa koskemattoman ja laajan erämaa-alueen. Suojelun tavoitteena on säilyttää alue luonnontilaisena. Joki on yksi harvoja kirkas- ja puhdasvetisiä jokia eteläisessä Kanadassa, eikä sen rannoilla ole juurikaan asutusta tai rakennuksia.
Wilfrid Sellars
Wilfrid Stalker Sellars (20. toukokuuta 1912 – 2. heinäkuuta 1989) oli yhdysvaltalainen filosofi. Hänen isänsä oli tunnettu kanadalais-yhdysvaltalainen filosofi Roy Wood Sellars. Sellars lukeutui analyyttisiin filosofeihin ja hänen kiinnostuksen kohteitaan olivat ennen kaikkea mielenfilosofia, tietoteoria, pragmatismi ja filosofian historia.
Sellars tunnetaan parhaiten niin sanotun “annetun myytin” kritiikistään, joka voidaan ymmärtää myös tietoteoreettisen foundationalismin kritiikkinä. Sellars esitti kyseisen kritiikin kuuluisimmassa artikkelissaan “Empirismi ja mielenfilosofia” (1956/1997). Lisäksi hänet tunnetaan inferentialistisen semantiikan kehittäjänä; erottelustaan ilmenevän maailmankuvan () ja tieteellisen maailmankuvan () välillä; ajatuksestaan, että psykologiset käsitteet vertautuvat teoreettisiin käsitteisiin; sekä tieteellisen realismin puolestapuhujana.
Laupias samarialainen (järjestö)
Laupias Samarialainen on suomalainen kristillinen vapaaehtoisjärjestö. Yhdistyksen toiminnanjohtaja on toiminut Matti Karppinen. Nimensä yhdistys on saanut Raamatun kertomuksesta laupiaasta samarialaisesta, joka ainoana pysähtyi auttamaan henkihieveriin pahoinpideltyä matkamiestä.
Järjestön toimitilat ja yömaja olivat vuosina 2003–2007 Niinivaaralla lähellä Joensuun rautatieasemaa. Laupiaan samarialaisen majatalossa oli tilaa 15 hengelle. Yömaja oli päihteetön.
Tammikuussa 2007 yhdistys ilmoitti, ettei se tilanpuutteen takia voi jatkaa yömajatoimintaansa eikä yhdistys jatkanut enää yömajatoimintaa.
Vuonna 2006 majatalon kautta jaettiin 250 000 kiloa ruokaa. Säännöllistä ruokakassiapua sai 450 kotitaloutta. Kaikki ruoka saatiin lahjoituksina kaupoista ja leipomoista. Ruokakasseja jaettiin kolme kertaa viikossa. Yhdistys jakoi ruokaa viikoittain myös Rantakylässä Soropissa ja Utrassa puukoululla. Avun saajien joukossa oli eniten yksinäisiä miehiä, opiskelijoita ja lapsiperheitä.
Ruokajakelu on siirtynyt eri seurakuntiin.
Otto Neurath
Otto Neurath (10. joulukuuta 1882, Wien – 22. joulukuuta 1945, Oxford) oli itävaltalainen tieteenfilosofi, sosiologi ja kansantaloustieteilijä. Hän oli yksi Wienin piirin johtohahmoista, ennen kuin joutui jättämään kotimaansa ja muuttamaan Isoon-Britanniaan.
Neurath edusti Wienin piirin ”vasemmistoa”. Hän kritisoi vahvasti metafysiikkaa, hänen mukaansa kaikki mielekkäät väitteet tuli pystyä palauttamaan fysikaalisiksi väitteiksi, jotka puhuvat havaittavista ominaisuuksista.
Neurath perusti Wienissä laajalle yleisölle suunnatun yhteiskunnan ja talouden museon, "Gesellschafts- und Wirtschaftsmuseum", jossa hän 1925 alkaen kehitti kuvallisen viestinnän menetelmää, niin kutsuttua wieniläistä kuvatilastojen menetelmää, jota myöhemmin nimettiin Isotypeksi, "International System Of Typographic Picture Education". Neurath kehitti Isotypen yhdessä graafisen suunnittelijan Gerd Arntzin ja suunnittelijan Marie Reidemeisterin (myöh. Neurathin) kanssa, ja sen perusteluna oli kansanvalistaminen kuvien avulla.
George Island
George Island voi viitata seuraaviin maantieteellisiin kohteisiin:
George Island (Manitoba)
George Island on saari Winnipegjärven pohjoisaltaassa Manitoban provinssissa Kanadassa. Se sijaitsee noin 400 kilometriä pohjoiseen Winnipegin kaupungista, Grand Rapidsin ja Poplar Riverin välisellä alueella. Saarella on majakkatorni. Saaren länsipuolella sijaitsee Little George Islandin saari ja luonnonsuojelualue.
Saari on veneilijöiden suosima pysähdyspaikka suojaisan luonnonmuovaaman sataman ja saarta ympäröivien laajojen hiekkarantojen vuoksi.
Nimellä "George Island Light" tunnettu majakka on rakennettu vuonna 1906 Winnipegjärven pohjoisosan vesiliikenteen avustamiseksi. Majakkatorni on rakenteeltaan avoin, 15,5 metrin korkuinen ristikkorakenteinen torni, jonka huipussa on loistolaite. Valon korkeus on 20 metriä järven pinnan yläpuolella. Valotunnuksena on yksi valkoinen vilkku joka neljäs sekunti. Valon kantomatka on 24 kilometriä.
George Islandin majakka oli Winnipegjärven viimeinen miehitetty majakka. Vaikka majakkaan asennetiin automaattinen lyhtylaite vuonna 1968, se täysautomatisoitiin vasta vuonna 1981, jolloin miehitys lopetettiin. Viimeisenä majakanvartijana toimi vuodesta 1951 lähtien Willard Olson.
Friedrich Waismann
Friedrich Waismann (21. maaliskuuta 1896 – 4. marraskuuta 1959) oli itävaltalainen matemaatikko, fyysikko ja filosofi. Hänet tunnetaan ennen kaikkea Wienin piirin jäsenenä ja yhtenä loogisen positivismin pääteoreetikoista.
Waismann syntyi Wienissä ja opiskeli matematiikkaa ja fysiikkaa Wienin yliopistossa. Vuonna 1922 hän alkoi opiskella filosofiaa Wienin piirin perustajan Moritz Schlickin oppilaana. Waismann muutti Isoon-Britanniaan vuonna 1938. Hän opetti tieteenfilosofiaa Cambridgen yliopistossa vuodesta 1937 vuoteen 1939 ja matematiikkaa Oxfordin yliopistossa vuodesta 1939 kuolemaansa saakka.
Vuosien 1927 ja 1936 välisenä aikana Waismann kävi laajoja keskusteluja Ludwig Wittgensteinin kanssa matematiikan filosofiasta ja kielifilosofiasta. Nämä keskustelut julkaistiin teoksessa "Ludwig Wittgenstein and the Vienna Circle" (1979, toim. B. F. McGuinness). Myös muut piirin jäsenet (mukaan lukien Schlick, Rudolf Carnap ja Herbert Feigl) kävivät keskusteluja Wittgensteinin kanssa, mutta eivät yhtä paljon kuin Waismann. Vuonna 1934 Wittgenstein ja Waismann suunnittelivat yhteistä kirjaa, mutta suunnitelmasta luovuttiin, kun heidän filosofiset eronsa tulivat ilmeisiksi.
Teoksessa "Introduction to Mathematical Thinking: The Formation of Concepts in Modern Mathematics" (1936) Waismann esitti, että matemaattiset totuudet ovat totta vain tavan vuoksi, ei välttämättöminä (tai todennettavina) totuuksina. Hänen kootut luentonsa, "The Principles of Linguistic Philosophy" (1965) sekä "How I See Philosophy" (1968, toim. R. Harré), kokoelma kirjoituksia, julkaistiin postuumisti.
Youth Celebration
Youth Celebration on yksi Suomen suurimmista kristillisistä nuorisotapahtumista. Festariviikonloppuun kuuluu muun muassa Raamatun opetusta, monipuolista musiikkia ja tuhansien eri puolilta Suomea saapuvien nuorten luomaa tunnelmaa.
Puhekielessä tapahtumasta käytetään usein nimiä "juutti" tai "yysee" (kirjoitetaan YC).
Paikkana toimii Keuruulla sijaitseva Ison Kirjan koulutus- ja konferenssikeskus.
Wabowden
Wabowden on kylä Manitoban provinssin pohjoisosassa Kanadassa. Se sijaitsee Manitoba Provincial Highway 6 -valtatien ja Hudson Bay Railway -rautatien varrella The Pas'n ja Thompsonin kaupunkien välillä. Kylän asukasluku on noin 500, ja pinta-ala 31,7 neliökilometriä.
Wabowden perustettiin 1900-luvun alussa The Pas'n ja Hudsoninlahden välille rakennettavan rautatien väli- ja varikkoasemaksi. Paikkakunta ja Wabowdenin rautatieasema on nimetty silloisen Kanadan rautatie- ja kanavalaitoksen pääinsinöörin W. A. Bowdenin mukaan. Nimeen otettiin mukaan myös Bowdenin etunimien alkukirjaimet, jotta rautatieaseman nimi erottuisi Canadian Nationalin rataverkolla olevasta Bowdenin asemasta.
André-Charles Boulle
André-Charles Boulle (11. marraskuuta 1642 Pariisi – 28. maaliskuuta 1732 Pariisi) oli ranskalainen koristeupotuksen uranuurtaja. Hän saavutti mestarin arvonimen vuonna 1666. Hän työskenteli pitkän uransa aikana eniten Ranskan hovissa ja oli varsinkin Ludvig XIV:n suosiossa. Nimitys "boullework" on yhä käytössä, kun hänen kehittämistä tekniikoistaan keskustellaan. Tekniikat ovat yhä käsityöläisten käytössä.
Vaikka jo ainakin keskiajalta lähtien erityisesti Italiassa oli luostarien seinissä käytetty koristeupotustekniikkaa muutenkin kuin perinteisenä intarsiana eli puuta puuhun, juuri Boullen nimi yhdistetään metallien, helmiäisen, norsunluun ja kilpikonnankuoren yhdistämiseen upotustekniikkaan, ja varsinkin mitä arkkuihin ja rasioihin tulee, Boullea pidetään upotusmenetelmien kehittäjänä ja jopa keksijänä.
Boullen töitä on nähtävillä muun muassa Getty Centerissä Los Angelesissa.
Herbert Feigl
Herbert Feigl (14. joulukuuta 1902, Liberec, Tšekki – 1. kesäkuuta 1988, Minneapolis, Yhdysvallat) oli itävaltalainen filosofi ja Wienin piirin jäsen.
Feigl syntyi Liberecissä (Reichenberg), Böömissä, joka oli tuolloin osa Itävalta-Unkaria, ja pääsi Wienin yliopistoon vuonna 1922. Hän opiskeli fysiikkaa ja filosofiaa Wienin piirin perustajan Moritz Schlickin oppilaana ja väitteli tohtoriksi vuonna 1927 tutkielmalla, joka käsitteli todennäköisyyttä ja induktiota luonnontieteissä tietoteoreettiselta kannalta. Hänestä tuli Wienin piirin aktiivijäsen, ja hän oli Schlickin ja Friedrich Waismannin ohella yksi harvoja piirin jäseniä, joka kävi laajoja keskusteluja Ludwig Wittgenstein ja Karl Popperin kanssa.
Vuonna 1930 Feigl tapasi fyysikko Percy Williams Bridgmanin, filosofi Willard Van Orman Quinen ja psykologi Stanley Smith Stevensin, jotka hän näki sukulaissieluinaan. 1931 Feigl esitti, että looginen positivismi tulisi nimetä uudelleen loogiseksi empirismiksi, koska hän katsoi aikansa tieteenfilosofialla ja vanhemmalla positivistisella liikkeellä olleen tiettyjä eroja.
Vuonna 1931 Feigl meni naimisiin Maria Kasparin kanssa ja muutti Yhdysvaltoihin asettuen Iowaan, jossa hän opetti Iowan yliopistossa. Heidän poikansa Eric Otto syntyi vuonna 1933. Vuonna 1940 hän hyväksyi viran Minnesotan yliopiston filosofian professorina. Tässä virassa hän toimi 31 vuotta. Hän työskenteli läheisesti yhdessä Wilfrid Sellarsin kanssa, ja he kirjoittivat yhdessä mm. teoksen "Readings in Philosophical Analysis" sekä toimittivat lehteä "Philosophical Studies", jonka he perustivat vuonna 1949. Vuonna 1953 Feigl perusti Minnesota Center for Philosophy of Science -keskuksen.
Feigl uskoi, että empirismi on ainoa kokeelliselle tieteelle tarkoituksenmukainen filosofia. Vaikka hänestä tuli filosofi kemistin sijasta, hän ei koskaan kadottanut käytännöllisen luonnontieteilijän näkemystään. Feigl jäi eläkkeelle vuonna 1971 ja kuoli syöpään Minneapolisissa vuonna 1988.
Manitoba Provincial Highway 6
Manitoba Provincial Highway 6 on Manitoban provinssissa Kanadassa sijaitseva valtatie. Se alkaa Thompsonin kaupungin etelälaidalta, ja jatkuu Winnipegjärven länsirantaa Wabowdenin, Grand Rapidsin ja Gypsumvillen kautta Winnipegin kehätielle Perimeter Highwaylle. Tie on rakennettu nikkelin kuljetusta varten, ja se on pohjoisen Manitoban päätie.
Tietä on suunniteltu jatkettavaksi pohjoiseen Hudsoninlahden rannalle Churchillin kaupunkiin ja edelleen Nunavutin territorion etelärajalle. Mikäli suunniteltu Churchillin–Arviatin–Chesterfield Inletin valtatie rakennetaan, tulisi siitä Nunavutin ensimmäinen tieyhteys muuhun Kanadaan.
Nelson House
Nelson House on kylä sekä Nisichawayasihk Cree Nation -intiaanireservaatin keskuspaikka. Kylä sijaitsee Nelsonjoen sivuhaaran varrella Winnipegjärven pohjoispuolella Manitobassa Kanadassa, noin 65 kilometriä Thompsonin kaupungista länteen. Vuonna 2006 kylän väkiluku oli 54, ja sitä ympäröivän reservaatin väkiluku oli 3 373. Kylän pinta-ala on 7,06 neliökilometriä.
Lara Flynn Boyle
Lara Flynn Boyle (s. 24. maaliskuuta 1970 Davenport, Iowa, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Boyle tunnetaan televisiorooleistaan muun muassa sarjoissa "Twin Peaks" ja "Oikeus ja kohtuus". Hän on myös näytellyt useissa elokuvissa, kuten elokuvissa "Onni" (1998) ja "Men in Black II" (2002).
Boyle meni naimisiin vuonna 2006 Donald Ray Thomasin kanssa. Aikaisemmin hän on seurustellut muun muassa Jack Nicholsonin kanssa.
Yppäri
Yppäri on kylä ja taajama Pyhäjoen kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla. Se sijaitsee Perämeren rannalla valtatien 8 varrella noin yhdeksän kilometriä Pyhäjoen keskustaajamasta lounaaseen. Kylässä on kalasatama. Liekki-patsas on Oskari Jauhiaisen veistämä Isovihan muistomerkki. Yppärin taajamassa on 345 asukasta (31.12.2016) ja postinumeroalueen 86170 Yppäri väkiluku on 583 henkeä (31.12.2015).
Yppärissä on aikoinaan toiminut kaksi koulua, Krekunperän koulu ja Yppärin koulu. Krekunperän koulu on nykyisin lakkautettu, mutta Yppärin koulua käy nykyisin noin 50 oppilasta. Yppärissä oli myös Kesoilin huoltoasema, joka on sittemmin muuttunut Nesteen huoltoasemaksi. Huoltoasema sijaitsee valtatie 8 ja Yhdystie 7840 risteyksessä. Samassa rakennuksessa toimii myös Tarmo-lähikauppa, kylän ainoa kyläkauppa. Aiemmin kylässä on toiminut lukuisia kyläkauppoja.
Ankalliskirjasto
Ankalliskirjasto on kovakantinen kymmenosainen Aku Ankka -sarjakuva-albumisarja, jonka Sanoma Magazines Finland julkaisi vuosina 2002–2009. Kaikki tarinat ovat Carl Barksin piirtämiä ja käsikirjoittamia. Hän on myös tehnyt kirjojen kansikuvat. Kirjat loppuivat kymmenenteen osaansa, kuten myös "Aku Ankan juhlasarjat".
Kirjoihin on koottu Barksin tarinoita aihealueen mukaan ja esipuhe – yleensä aiheen tuntijan kirjoittama – käsittelee myös samaa aihealuetta. Sarja on kovakantinen ja kussakin teoksessa on noin 170 sivua.
Hyvä Ankka joulun tuopi
Ankalliskirjasto 2: hyvä Ankka joulun tuopi on Sanoma Magazinesin julkaisema sarjakuva-albumi Carl Barksin jouluaiheisia Aku Ankka -tarinoita. Kirjan esipuheen on kirjoittanut kirjailija Mauri Kunnas.
Siddhartha
Siddhartha on Hermann Hessen vuonna 1922 julkaistu romaani. Saksankielisen alkuteoksen alaotsikko on "Eine indische Dichtung" (”Intialainen runoelma”). Siddhartha sijoittuu Buddhan aikaan. Vaikka kirjan päähenkilö jakaakin saman nimen Buddhan eli Siddhartha Gautaman kanssa, on kyseessä eri henkilö.
Romaani kertoo brahmaanin (ks. kastilaitos) pojan Siddharthan pyrkimyksestä valaistumiseen. Mukana matkassa hänellä on ystävänsä Govinda. Kaksikko liittyy vaeltaviin munkkeihin, ja kun he kuulevat Buddhasta, valaistuneesta, ryhtyy Govinda tämän seuraajaksi. Siddhartha päättää kuitenkin etsiä valaistumista ominensa koska on vakuuttunut että todellinen totuus ja pelastus löytyy vain henkilökohtaisten kokemusten kautta, eikä muiden opetusten perusteella.
Siddhartha jatkaa vaellustaan, kohdaten matkallaan mm. lautturi Vasudevan, joka kuljettaa hänet ilman korvausta joen toiselle puolelle. Matkan päätteeksi Siddharta ihastuu Kamalaan, kurtisaaniin. Kamala lupaa opastaa nuorta miestä ruuminnautintojen maailmaan (maksua vastaan). Ansaitakseen Kamalaa varten tarvitsemaansa rahaa Siddharta aloittaa työskentelynsä liikemiehenä, aluksi apulaisena mutta pian menestyen uudessa ammatissaan - oppien myös nauttimaan tästä uudesta elämäntavastaan. Hänellä ja Kamalalla on tiivis rakkaussuhde, josta Siddharta kuitenkin lopuksi luopuu masentuessaan ja päättäessään että tällainen normaali elämä ei kuitenkaan ole hänen oikea kohtalonsa.
Vaelluksellaan Siddharta palaa lautturin kuljetettavaksi, ihastuu jokeen ja lautturin sisäiseen rauhaan, ja tämän elämäntyyliin. Lautturi ottaa hänet kumppanikseen. Samaan aikaan Kamala synnyttää Siddhartalle lapsen. Vanhettuaan ja urasta luovuttuaan Kamala luovuttaa omaisuutensa uskonnollisille ryhmittymille, ja lyöttäytyy mukaan seuraamaan Buddhaa. Joen lähettyvillä käärme puree Kamalaa, ja hänen vaelluksella mukana oleva poikansa lähtee kutsumaan apua lauttureilta. Kamala ja Siddharta tunnistavat toisensa, ja Kamala kertoo pojan olevan Siddhartan poika. Kamalan kuoltua poika jää asumaan lauttureiden luokse, mutta suhteesta muodostuu vaikea. Lopulta Siddhartan on hyväksyttävä se että hänen poikansa jättää hänet taakseen, kuten hän kirjan alussa jätti omat vanhempansa.
Kirja päätyy kertomaan Siddhartan uudet ajatukset, joiden mukaan liiallinen onnen ja totuuden etsintä vaikeuttaa niiden löytämistä. Hän uskoo että viisaat sanat ovat turhia, aika on illuusiota, ja lopulta kaikki on yhtä, samaa alkuperää ja olemusta. Tällä yhdellä viitattaneen hindulaisuuden ajatuksiin jumalista, jotka ovat kaikki myös lähtöisin samasta alkuperästä.
Combat Rock Industry
Combat Rock Industry on suomalainen, riippumaton levy-yhtiö. Se julkaisee pääasiassa hardcore punk-, punk rock- ja metalcore-yhtyeiden levyjä. Julkaisuja on 60 kappaletta lokakuun 2008 alkuun mennessä.
Yhtiön ovat perustaneet Endstandissa soittava Janne Tamminen ja I Walk The Linessa soittava Jani Koskinen vuonna 2000.
Keväällä 2004 avattiin Combat Rock Shop -niminen levykauppa Helsingin keskustaan. Se myy CRI:n julkaisujen lisäksi muita punk-levyjä, -lehtiä ja oheistuotteita.
Music for the Jilted Generation
Music for the Jilted Generation (XLCD114) on brittiläisen The Prodigyn toinen albumi. Albumin julkaisi XL Recordings 4. heinäkuuta 1994.
Albumin kappaleista "No Good", "Voodoo People", "One Love" ja "Poison" on julkaistu singleinä.
Lauri Posti
Lauri Albert Posti (17. maaliskuuta 1908 Lieto – 6. maaliskuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen fennougristi, Helsingin yliopiston itämerensuomalaisten kielten professori ja akateemikko. Vuonna 1975 hän toimi Suomen opetusministerinä 13. kesäkuuta – 30. marraskuuta ETY-kokouksen aikaan.
Posti opiskeli sekä Turun että Helsingin yliopistossa, jossa väitteli vuonna 1942 liivin kielen äännehistoriaa käsitelleellä työllä. 1930-luvulla hän teki tutkimusmatkoja vatjalaisten, vepsäläisten ja liiviläisten luo. Opiskeluaikanaan hän toimi Akateemisessa Karjala-Seurassa.
Vuodesta 1945 Posti toimi suomalaisen filologian apulaisena (apulaisprofessorina). Vuonna 1953 hänet nimitettiin Helsingin yliopiston itämerensuomalaisten kielten professoriksi, ja hän hoiti virkaa vuoteen 1971 saakka.
Klassikon aseman on saavuttanut Postin tutkimus "From Pre-Finnic to late Proto-Finnic", jossa kirjoittaja ensimmäistä kertaa esittää kantasuomen äänteenmuutosten olleen germaanisten kielten vaikutusta. Näin Postin tutkimukset tulivat luoneeksi pohjaa itämerensuomalaisten ja germaanisten kielten kontaktien tutkimukselle, joka sittemmin ennen kaikkea Jorma Koivulehdon ansiosta mullisti kuvan suomen kielen historiasta. Posti tutki myös itämerensuomalaisten kielten balttilaisia lainasanoja.
Posti kuului Urho Kekkosen ystäväpiiriin ja kohosi 1960-luvulla Suomen kielitieteen keskeiseksi organisaattoriksi. Hän oli Helsingin yliopiston historiallis-kielitieteellisen osaston (nykyisen humanistisen tiedekunnan) dekaani ja ylioppilastutkintolautakunnan puheenjohtaja. Posti oli myös tärkeässä asemassa perustettaessa Kotimaisten kielten tutkimuskeskusta ja ehti toimia opetusministerinä Keijo Liinamaan virkamieshallituksessa. Hän oli Suomalaisen tiedeakatemian ja Suomen Tiedeseuran jäsen.
Suomen ja Viron televisioyleisölle Lauri Posti tuli tutuksi "Naapurivisan" toisena tuomarina Paul Aristen rinnalla vuosina 1966–1970.
Kotikaupunkipolku
Kotikaupunkipolku on kartalle koottu kävelyreitti, joka esittelee kaupunkia tai kaupunginosaa sen uusille ja vanhoille asukkaille tarkoituksena näiden kotiutumisen edistäminen ja kotipaikkatuntemuksen lisääminen. Joskus kotikaupunkipolkuja kutsutaan lyhyemmin kaupunkipoluiksi, mutta kaupunkipolulla voidaan tarkoittaa myös laajemmin erilaisia kaupunkeihin määriteltyjä sisältöpolkuja. Maalaiskunnissa vastaavia polkuja voidaan kutsua kotiseutupoluiksi.
Kotikaupunkipolkujen kohteiden sisältö on monipuolinen ja monialainen. Kohteiden aiheita voivat olla muun muassa paikallinen geologia, biologia, historia, kulttuuri, kaavoitus, arkkitehtuuri, henkilöhahmot ja tulevaisuudennäkymät. Kotikaupunkipolkujen erityisenä piirteenä onkin useiden eri aihealueiden yhdistäminen kokonaiskuvan muodostamiseksi kohdealueesta.
Kotikaupunkipolku on kehittynyt Leppävaaran Neliapila-reitistöstä, jonka Leppävaara-seura julkaisi vuonna 2000. Sen jälkeen kotikaupunkipolkuja on laadittu ainakin Espoossa, Helsingissä, Vantaalla, Järvenpäässä ja Riihimäellä.
Kotikaupunkipolkujen keskeinen kohderyhmä ovat uudet asukkaat: niin maassamuuttajat kuin maahanmuuttajat. Polut kuitenkin soveltuvat kaikkien kotikulmistaan kiinnostuneiden kuljettavaksi sekä myös matkailijoiden käyttöön joko yksin tai ryhmissä. Kotikaupunkipolkuja voi soveltaa koulujen retkipäivien sekä työpaikkojen tyky-toiminnan ohjelmaksi. Kaikille avoimia opastettuja kävelyretkiä kotikaupunkipoluilla on järjestetty esim. kaupunkijuhlien ja vastaavien tapahtumien yhteydessä.
Kotikaupunkipolkujen suunnitteluun ja toteutukseen ovat osallistuneet kaupunginosayhdistykset sekä eri alojen viranomaiset ja asiantuntijat: mm. kulttuuri- ja museoihmiset, matkailuoppaat, paikallishistorian harrastajat, biologit, geologit, arkkitehdit ja kaupunkisuunnittelijat.
Otto Donner (kielitieteilijä)
Otto Donner (15. joulukuuta 1835 Kokkola – 17. syyskuuta 1909 Helsinki) oli Helsingin yliopiston sanskritin ja vertailevan kielitieteen professori, kansallisten tieteiden organisaattori sekä kirkollisasiain toimituskunnan päällikkö (nyk. opetusministeriä vastaava tehtävä) ja senaattori Mechelinin senaatissa.
Donner väitteli tohtoriksi vuonna 1863 intialaisia ja suomalaisia maailmanluomisselityksiä käsitelleellä teoksella. Hän opiskeli myös Berliinissä ja toimitti useita suomalais-ugrilaisia kieliä ja indoeurooppalaisia kieliä käsitelleitä teoksia, muun muassa ensimmäisen vertailevan suomalais-ugrilaisen sanakirjan. Hän oli perustamassa Suomalais-Ugrilaista Seuraa ja organisoimassa muinaismuistojen keruuta, ja hän toimi sihteerinä ja varapuheenjohtajana Suomen muinaismuistoyhdistyksessä, jonka kokoelmista tuli myöhemmin Suomen kansallismuseon kokoelmien perusta. Hän opetti joukkoa tärkeimpiä suomalaisia kielitieteilijöitä, mm. E. N. Setälää ja G. J. Ramstedtia ja Artturi Kannistoa.
Otto Donner oli fennougristi Kai Donnerin isä ja kirjailija ja kulttuurihenkilö Jörn Donnerin isoisä.
Joulupuu on rakennettu
Joulupuu on rakennettu on tunnetuimpia suomalaisia joululauluja.
”Joulupuu on rakennettu” -laulun sanoitus julkaistiin ensi kerran nimellä ”Joulu-kuusi” vuonna 1876 ilmestyneessä "Uusi Kuwa-Aapinen" -nimisessä lukukirjassa. Laulun sanoittajaa ei mainita sen yhteydessä, mutta "Uudessa Kuwa-Aapisessa" julkaistut laulut olivat yleensä kirjan toimittajan K. O. Kaunosen käsialaa. Tämä nimimerkki kuului Jyväskylän kaupunginsaarnaajalle pastori Gustaf Oskar Schönemanille.
Joululaulujen taustoja tutkinut Reijo Pajamo ja G. O. Schönemanin henkilöhistoriaa tutkinut Kalevi Toiviainen ovat pitäneet selvitettynä, että ”Joulupuu on rakennettu” on Schönemanin sanoittama. Myös Schönemanin suvun perimätiedon perusteella asiaa pidetään selvänä. Schöneman on myös vuonna 1883 suomentanut itävaltalaisen Joseph Mohrin vuonna 1818 sanoittaman joululaulun ”Jouluyö, juhlayö” ("Stille Nacht, heilige Nacht").
”Joulupuu on rakennettu” -laulun sävelmä on suomalainen kansansävelmä. Sama sävelmä oli ”Lapsen laulu” -nimisellä laululla, joka sisältyi vuonna 1864 ilmestyneeseen laulukirjaan "50 Koulu-Laulua". Tämän laulukirjan oli toimittanut viipurilainen musiikinopettaja Heinrich Wächter.
Laulun viisi ensimmäistä säkeistöä vakiintuneessa muodossaan:
G. O. Schönemanin alkuperäinen runo vuodelta 1876:
Piipsa
Piipsa on maaseutuasutusalue Vihannin Lumimetsässä. Alueen talot sijaitsevat Piipsanjoen varrella. Piipsaksi käsitetään muutaman kilometrin matkalta Piipsanjoen varsi. Piipsa sijaitsee koordinaateissa 25°10' itäistä pituutta ja 64°21' pohjoista leveyttä.
Piipsantie kulkee Piipsan läpi. Asukkaita karkeasti arvioituna pari kymmentä. Alue on nuorta metsämaata, joskin paljolti peltoja. 1900-luvun alkupuoliskolla alue oli vielä pitkälti soista. Vapon käytössä oleva turvesuo Kuuhkamonneva sijaitsee Piipsalla.
Jasuko
Japanin suomalainen koulu eli Jasuko oli Shigan prefektuuriin Japaniin vuonna 1964 perustettu koulu, jonka toiminta suomalaisena kouluna päättyi 2003. Jasukon rakennus sijaitsee nykyään Kamitanakamin kylässä Otsun kaupungissa. Koulu perustettiin opinahjoksi Japanissa lähetystyötä tekevien suomalaisten lapsille, mutta koulu oli avoin kaikille Japanissa asuville suomalaisille koululaisille.
Ensimmäinen kouluvuosi syksyllä 1964 käytiin Otsun Chausuyamalla ja oppilaita oli seitsemän. Koulun perusti Suomen vapaa ulkolähetys Fida International, myöhemmin liittyivät mukaan Lähetysyhdistys Kylväjä, Suomen Evankelisluterilainen Kansanlähetys sekä Suomen Luterilainen Evankeliumiyhdistys
Suurimmillaan koulun oppilasmäärä oli keväällä 1987, jolloin oppilaita oli 43. Sisäoppilaitoksen uusi asuntolarakennus otettiin käyttöön tammikuussa 1987 ja uusi koulusiipi syyslukukaudella. Sitä ennen koulua pidettiin huonokuntoisissa parakeissa. Asuntolan rakentamisen aikana Jasuko toimi väliaikaisissa tiloissa Azuchissa.
1990-luvun lama-aikana lähettien määrää Japanissa vähennettiin ja neljän lähetysjärjestön Jasuko-yhteistyö lopetettiin 2003. Vuonna 2006 toiminta käynnistyi uudestaan sekä suomen-, englannin- että japaninkielisenä ja jatkui vuoteen 2008. 2004-2011 Jasukossa toimi pieni kansainvälinen esikoulu.Jasukossa ei ole ollut päivittäistä toimintaa vuoden 2011 jälkeen kun kansainvälinen esikoulu päättyi siellä. Nykyään Jasuko on TPKF:n ylläpidossa, missä se pitää koulutuksia, kesäleirejä ja vastaavia satunnaisia tapahtumia.
Francesco Provenzale
Francesco Provenzale (n. 1624 – 1704) oli italialainen säveltäjä ja musiikkipedagogi. Provenzale toimi uransa aikana muun muassa "s. Maria di Loreton" konservatorion johtajana Napolissa sekä Alessandro Scarlattin sijaisena Napolin varakuninkaan hovin kuoromestarina. Provenzalea pidetään yhtenä napolilaisen oopperakoulun perustajista. Vain kaksi Provenzalen säveltämää oopperaa on säilynyt nykypäiviin asti: "Il schiavo di sua moglie" (1672) ja "La Stellidaura vendicata" (1674).
Onslow
Onslow on henkilöhahmo brittiläisessä komediasarjassa "Pokka pitää". Onslow'ta näytteli Geoffrey Hughes.
Onslow on naimisissa Hyacinth Bucketin sisaren Daisyn kanssa ja heillä on tytär nimeltään Stephanie. Onslow'n ja Daisyn kanssa asuu myös Daisyn sisar Rose, ja siskojen isä (eng. "Daddy"). He asuvat rapistuneella halvalla asuinalueella. Onslow vieroksuu työntekoa eikä ole koskaan ollut pahemmin työelämässä. Hyacinth paheksuu Onslow'ta ja tämän elämäntapaa suuresti. Kaikista puutteista huolimatta Daisy rakastaa ja jumaloi miestään suuresti. Onslow'n, kuten Daisyn tai Rosenkaan sukunimiä ei ole koskaan mainittu sarjassa.
Onslow'lla on aina yllään valkoinen hihaton paita ja päässään sininen lippalakki. Hänellä on myös tatuoinnit molemmissa käsivarsissaan. Suurimman osan ajastaan hän viettää kotona nojatuolissa löhöillen ja katsoen televisiota, joka toimii kun sitä läimäyttää. Onslow polttaa tupakkaa ja juo samalla olutta. Onslow pitää perunalastuista ja pekonivoileivistä.
Onslow omistaa vanhan autonrämän, Ford Cortinan, joka paukkuu aina kun sen pysäköi. Onslow on mitä ilmeisimmin Everton FC:n kannattaja, ja hän vihaa Liverpool FC:tä niin paljon, että oli erota vaimostaan kuherruskuukauden aikana saatuaan tietää vaimonsa kannattavan kyseistä joukkuetta. Onslow'n pääharrastus on vedonlyönti ja etenkin television laukkakisat.
Kun jokin asia menee vikaan, Onslow yleensä huudahtaa sarkastisesti ”Kiva juttu!” ("”Oh nice!”").
Reinhard Keiser
Reinhard Keiser (s. 1674 - k. 1739) oli saksalainen oopperasäveltäjä. Keiser johti Hampurin oopperaa vuosina 1706 – 09 ja vuodesta 1728 työskenteli kaupungin katedraalin kanttorina. Kirkko- ja instrumentaalimusiikin lisäksi Keiser sävelsi uransa aikana noin 100 oopperaa
Carl Philipp Emanuel Bach kertoi kirjeessä Johann Nikolaus Forkelille Keiserin olleen yksi hänen isänsä arvostamista säveltäjistä.
Piipsanjoki
Piipsanjoki on Pyhäjoen vesistössä sijaitseva pieni, noin viisi metriä leveä joki Raahen, Haapaveden ja Oulaisten kuntien alueella. Alkupisteeksi voitaisiin sanoa Haapaveden Ainalissa sijaitsevat Osmanki- ja Ainali-järvet. Täältä asti laskettuna joen pituus on noin kolmekymmentä kilometriä. Joki laskee aikanaan Oulaisten Piipsjärveen. Tätä ennen Piipsanjokeen ehtii laskea useat laskuojat, kuten Lumioja sekä Kilpuanoja. Myös Vihanninjoki laskee Piipsanjokeen.
Piipsan alue on syntynyt Piipsanjoen myötä sen varrelle.
Daisy (Pokka pitää)
Daisy on henkilöhahmo brittiläisessä komediasarjassa Pokka pitää. Daisyä näyttelee Judy Cornwell.
Daisy on Hyacinth Bucketin sisar ja naimisissa Onslow'n kanssa. Pariskunnalla on Stephanie-niminen tytär. Stephaniella on avioton lapsi nimeltään Kylie. Daisyn ja Onslow'n kanssa samassa talossa asuvat myös Daisyn sisar Rose ja siskojen isä. Daisyn sukunimeä ei ole koskaan mainittu sarjassa.
Daisyn mielipuuhaa on rakkausromaanien lukeminen. Hän muistelee useasti ääneen aikoja, jolloin hänellä ja Onslow'lla oli vielä seksielämää.
Daisy kannattaa Liverpool FC:tä.
Lumijärvi (Raahe)
Lumijärvi on pienehkö järvi Raahen Alpuan ja Lumimetsän liepeillä. Lumijärvestä laskee Lumioja Piipsanjokeen ja edelleen Piipsjärveen. Lumijärvi tarkoittaa myös kylää järven ympärillä. Suomessa on useita pieniä "Lumijärvi"-nimisiä järviä, esimerkiksi Akaalla.
Corpse paint
Corpse paint (suora käännös ) on varsinkin black metal -yhtyeiden käyttämä, yleensä mustavalkoinen kasvomaalaus. Yksinkertaisimmassa kasvomaalauksessa huulet ja silmänympärykset ovat mustat ja loppuosa kasvoista on valkoinen, joskus pingviinimaskin piirteitä. Vain muutamat yhtyeet, muun muassa Gorgoroth ja Ragnarok käyttävät muita värejä tehokeinona, yleisimmin punaista väriä antaakseen vaikutelman kasvoilla olevasta verestä.
Corpse paintin historia alkaa jo 1960- ja 1970-luvuilta. Joidenkin artistien kasvomaalaukset, kuten Kissin kabukimainen meikki ja Alice Cooperin musta silmämeikki muistuttavat jonkin verran nykyaikaista corpse paintiä. Psykedeelistä rokkia soittanut Arthur Brown käytti myös corpse paintia muistuttavia kasvomaalauksia 1960-luvulla. 1980-luvulla punk-yhtye The Misfits ja vampyyrikulttuuriin mieltynyt The Damned -laulaja Dave Vanian lanseerasivat omat versionsa corpse paintistä, mutta ensimmäiset varsinaiset black metal -aiheiset kasvomaalaukset nähtiin sveitsiläisen Hellhammer-yhtyeen jäsenillä ja tanskalaisen Mercyful Faten King Diamondilla. Myös brasilialainen Sarcofago käytti maalausta jo 1980-luvulla.
Muita tunnettuja corpse paintissa näyttäytyviä yhtyeitä ovat muun muassa Immortal, Dimmu Borgir, Mayhem, Celtic Frost, Powerwolf ja Darkthrone.
Martti Romppanen
Martti Romppanen (myös virheellisesti nimellä "Martti Romppainen", 2. heinäkuuta 1927 Kuhmo – 12. kesäkuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Romppanen opiskeli Teatterikoulussa Helsingissä vuosina 1947–1950. Samalla kurssilla olivat myös mm. Mikko Niskanen, Jussi Jurkka, Pia Hattara, Ahti Haljala, Rauni Mollberg, Veikko Sinisalo, Tiina Rinne ja Leo Jokela. Romppanen aloitti uransa Kotkan kaupunginteatterissa 1950–52, elämäntyö Suomen Kansallisteatterissa Helsingissä vuodesta 1952 aina 1960-luvun lopulle. Huonetoverinaan Kansallisessa hänellä oli mm. Ekke Hämäläinen.
Romppanen näytteli Kansallisteatterissa vuosien varrella mm. Laertesin osan Hamletissa, Richardin osan Oi nuoruudessa, Tyykon osan Karkureissa, Laurin ja Juhanin osat Seitsemässä veljeksessä, Hippolytoksen osan Phaidrassa, Tybaltin osan Romeossa ja Juliassa, Jerryn osan Zoo Storyssä sekä Teemun osan Nummisuutareissa. Suomalaisen teatteritaiteen huippuihin nousivat näistä hänen tulkintansa Kiven näytelmissä ja Shakespearen klassikoissa. Hänen mieliohjaajiansa olivat mm. Wilho Ilmari ja Ralf Långbacka.
Teatterivalokuvauksen klassikoihin kuuluu yhteinen roolikuva Eeva-Kaarina Volasen kanssa August Strindbergin Uninäytelmästä.
Romppanen oli myös tunnettu elokuvarooleistaan. Kaiken kaikkiaan Romppanen esiintyi 25 elokuvassa. Romppanen tunnetaan kenties parhaiten elokuvista Tuntematon sotilas, jossa Romppanen esitti "sotamies Sihvosta", sekä Skandaali tyttökoulussa. Martti Romppanen oli usein kuultu lausuja (mm. Arvo Turtiaisen runot) radiossa. Romppanen kuoli vain 47-vuotiaana pitkän sairauden murtamana.
Näyttelijä oli kolmesti naimisissa ja hänellä on kolme lasta. Ensimmäinen puoliso oli kollega, näyttelijä Aino Lehtimäki.
Legoland
Legolandit ovat leluvalmistaja Lego Groupin perustamia Lego-aiheisia huvipuistoja. Legolandeja on Tanskassa, Yhdysvalloissa, Malesiassa, Saksassa, Dubaissa, Japanissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Legolandit sisältävät kaikenlaista Legoihin liittyvää aina Lego-kaupasta legoista rakennettuihin taloihin saakka. Niissä on myös huvipuistolaitteita ja "minilandeja", joissa on esimerkiksi legoista rakennettuja autoja ja rakennuksia, jotka usein suunnitellaan vastaamaan oikeita. Siellä täällä legolandeja on legoista rakennettuja eläimiä ja ihmishahmoja. Ammattirakentajat rakentavat kaikki mallit.
Vanhin ja laajin legoland, "Legoland Billund" rakennettiin Tanskan Billundiin vuonna 1968. Se on jaettu kahdeksaan maailmaan: Duplo Landiin, Imagination Zoneen, Legoredo Towniin, Adventure landiin, Minilandiin, Pirate Landiin, Lego Cityyn ja Knights Kindomiin. 25. miljoonas vieras kävi puistossa vuonna 1996, ja nykyisin siellä käy vuosittain noin 1,6 miljoonaa ihmistä. Vuonna 1996, 28 vuotta Legoland Billundin avaamisen jälkeen, avattiin toinen Legoland, "Legoland Windsor". Puiston rakentamiseen kului noin kolme vuotta. Kolmas legoland-puisto, "Legoland Kalifornia", avattiin Etelä-Kalifornian Carlsbadiin, Yhdysvaltoihin maaliskuussa 1999. Puistoon on rakennettu 30 miljoonasta palikasta yli tuhat pienoismallia. Vuonna 2002 avattu "Legoland Saksa" on Günzburgissa, Saksassa sijaitseva Lego-puisto. Malesiassa sijaitsee Aasian ensimmäinen Legoland. Se avattiin syyskuussa 2012. Lokakuussa 2016 Dubaihin avattiin Aasian toinen Legoland.
Kultalampi
Kultalampi ("On Golden Pond") on vuonna 1981 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, joka pohjautuu Ernest Thompsonin kirjoittamaan samannimiseen Broadway-näytelmään. Elokuvan on ohjannut Mark Rydell ja käsikirjoittanut oman näytelmänsä pohjalta Ernest Thompson.
80-vuotias kärttyisä professori (Henry Fonda viimeisessä elokuvaroolissaan) ei suostu vanhenemaan, vaan saapuu Uuden-Englannin syrjäseudun kesämökilleen kuten aina ennenkin vaimonsa (Katherine Hepburn) kanssa. Heitä saapuu tapaamaan neuroottinen tytär (Jane Fonda) mukanaan uusi sulhasensa ja tämän 13-vuotias poika, ja asiat kärjistyvät.
Elokuva voitti kolme Oscar-palkintoa. Henry Fonda sai Oscarin parhaasta miespääosasta ja Katharine Hepburn jo neljännen palkintonsa parhaasta naispääosasta. Hepburn voitti myös BAFTAn parhaasta naispääosasta ja lisäksi elokuva sai kolme Golden Globea.
Ehdokkaana:
Ehdokkaana:
Ehdokkaana:
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano piti elokuvaa kiinnostavana perhedraamana ja antoi sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Lego Sports
Lego Sports on Lego-yhtiön tuotesarja, joka kattaa Legon urheiluaiheiset sarjat kuten jalkapallolegot. Vuodesta 2006 Lego-yhtiö on valmistanut "Sports"-tuotesarjassa vain jalkapallolegoja.
Motelli Skronkle
Motelli Skronkle on suomalainen yhtye, joka on toiminut 1980-luvun puolesta välistä lähtien. Yhtyeen ensimmäisen kokoonpanon muusikot olivat Hannu Raatikainen, teatterinäyttelijänäkin tunnettu Esko Varonen sekä elokuvanäyttelijänäkin tunnettu Markku Peltola. Myöhemmin yhtyeeseen liittyi myös Veli-Petteri Rajanti vuonna 1987 ja Jakke Kivelä vuonna 1990. Yhtye levytti 1990-luvulla kolme pitkäsoittoa Seal on Velvet -levymerkille. Yhtye herätti huomiota alun perin tavanomaista teatraalisemmalla esiintymisellään. Yhtye sai vaikutteita performanssitaiteesta sekä Australian alkuperäiskansojen eli aboriginaalien kulttuurista.
Motelli Skronkle esiintyi Provinssirockissa 2006 ja Karmarockissa 2003.
Vihanninjoki
Vihanninjoki on pieni joki Pyhäjoen vesistössä Vihannissa, Pohjois-Pohjanmaalla. Joki laskee Vihannin kirkonkylällä sijaitsevasta Kirkkojärvestä Piipsanjokeen, jota kautta Piipsjärveen Oulaisten kaupungin pohjoispuolelle.
Libyan HIV-oikeudenkäynti
Libyan HIV-oikeudenkäynnillä viitataan vuonna 1999 alkaneeseen rikostutkintaan Libyassa, jossa viittä bulgarialaishoitajaa (Kristijana Valtševa, Nasja Nenova, Valentina Siropulo, Valja Tšervenjaška, Snežana Dimitrova) ja yhtä palestiinalaislääkäriä (Ashraf al-Hajuj, tunnettu myös nimellä al-Hadjudj) syytetään HIV:n levittämisestä tahallisesti satoihin lapsipotilaisiin verituotteilla, joissa oli virusta. Viimeisin oikeusjuttu tapauksessa päättyi 19. joulukuuta 2006: syytetyt todettiin jälleen syyllisiksi ja tuomittiin kuolemaan ampumalla. Tuomitut saivat kuitenkin edelleen valitusoikeuden Libyan korkeimpaan oikeuteen. Bulgarian presidentti Georgi Părvanov armahti sairaanhoitajat ja palestiinalaislääkärin, jotka tuomittiin Libyassa, mutta myöhemmin vapautettiin ja lennätettiin Bulgariaan.
Balls
The Balls on vuonna 1988 perustettu helsinkiläinen blues-pohjainen rock-yhtye.
Vuonna 2008 kaksikymmenvuotista uraansa juhlinut yhtye on alkuperäisessä kokoonpanossa ja julkaisi vuonna 2009 uuden 7" singlen "Wild One". Viimeisin The Balls -julkaisu on vuonna 2005 yhtyeen keskeiset levytykset ja julkaisemattomia sisältänyt tupla-CD "Fastlane Throught the History of Balls".
Balls-yhtyeen runkokokoonpanoon kuulunut kitaristi Tipi Järvinen kuoli 3. joulukuuta 2007 sairauskohtaukseen.
Valmista kamaa
Valmista kamaa on vuonna 1996 julkaistu Dave Lindholmin kokoelmalevy, jonka alaotsikko on "Daven parhaat 1972–1996".
Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Dave Lindholm, ellei toisin mainittu.
CD-levy LXCD 614 (Love Records/Siboney, 1996)
John Hancock
John Hancock (12. tammikuuta 1737 Braintree, Massachusetts – 8. lokakuuta 1793 Quincy, Massachusetts) oli amerikkalainen kauppias ja poliitikko. Hän toimi toisen mannermaakongressin puhemiehenä ja allekirjoitti ensimmäisenä Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksen.
Hancock valmistui Harvard Collegesta vuonna 1754 ja työskenteli sen jälkeen setänsä Thomas Hancockin kauppahuoneessa Bostonissa. Hän peri sedältään suuren omaisuuden. Hancock toimi vuodesta 1765 Bostonin kaupunginvaltuutettuna ja 1769–1774 Massachusettsin lakia säätävän kokouksen ("General Court") jäsenenä. Hänet valittiin puheenjohtajaksi bostonilaisten Bostonin verilöylyn jälkeen vuonna 1770 muodostamaan komiteaan, joka vaati brittijoukkojen välitöntä poistamista kaupungista. Vuonna 1774 Hancock valittiin Concordissa kokoontuneen Massachusettsin provinssin kongressin puhemieheksi ja hänet valittiin uudelleen samaan tehtävään myös seuraavan vuoden toisessa kongressissa.
Hancockista tuli Massachusettsin patrioottien johtaja yhdessä Samuel Adamsin kanssa. Huhtikuussa 1775 he joutuivat molemmat pakenemaan Lexingtonista Philadelphiaan, kun kenraali Thomas Gagen komentaman brittiarmeijan kerrottiin olevan tulossa pidättämään heitä. Hancock valittiin samana vuonna toiseen mannermaakongressiin ja hän toimi sen puhemiehenä toukokuusta 1775 lokakuuhun 1777. Hänen on sanottu halunneen myös siirtokuntien armeijan ylipäälliköksi, mutta tehtävään nimitettiinkin George Washington. Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksen ensimmäisissä painetuissa versioissa oli pelkästään Hancockin allekirjoitus. Julistuksen kuuluisassa pergamenttikappaleessa hänen allekirjoituksensa on ensimmäisenä ja suurimpana.
Hancock toimi Massachusettsin kuvernöörinä 1780–1785 ja 1787–1793. Välissä hän oli kaksi vuotta (1785–1787) konfederaation kongressin jäsenenä. Hän toimi vuonna 1788 puheenjohtajana Massachusettsin perustuslakikonventissa, joka ratifioi Yhdysvaltain perustuslain kyseisen osavaltion osalta. Hancock kuoli toimiessaan yhdeksättä kauttaan Massachusettsin kuvernöörinä. Varakuvernöörinä toiminut Samuel Adams tuli hänen seuraajakseen.
”John Hancock” on Yhdysvalloissa yleinen synonyymi nimikirjoitukselle. Hancockin allekirjoitus itsenäisyysjulistuksessa on huomattavasti muita suuremmilla kirjaimilla. Tähän liittyy myös Yhdysvalloissa tunnettu, mutta paikkansapitämätön anekdootti, jonka mukaan Hancock olisi allekirjoituksen tehtyään sanonut ivallisesti: ”"Eiköhän kuningas Yrjö ainakin näe lukea tuon!"”
John Hancockin mukaan on nimetty useita Hancock-nimisiä kaupunkeja Yhdysvalloissa, kymmenen Hancockin piirikunta -nimistä piirikuntaa, useita "USS Hancock" -nimisiä Yhdysvaltain laivaston sota-aluksia sekä Chicagossa sijaitseva pilvenpiirtäjä John Hancock Center ja Bostonin korkein rakennus John Hancock Tower.
Kirkkojärvi (Vihanti)
Kirkkojärvi on pieni järvi Raahessa, Vihannin kirkonkylässä Pohjois-Pohjanmaalla. Järvi on ollut välillä kuivattuna, mutta nyttemmin se on jälleen täytetty. Kirkkojärvi laskee Vihanninjokena Piipsanjokeen ja sitä kautta Piipsjärveen Oulaisten kaupungin pohjoispuolelle. Järvirekisteri Järviwikissä on kaikkiaan 17 "Kirkkojärvi"-nimistä järveä, mutta Vihannin Kirkkojärveä ei ole mukana.
NHL:n tähdistöottelu
NHL:n tähdistöottelu (engl. "The National Hockey League All-Star Game", ransk. "Match des Étoiles de la Ligue Nationale de Hockey") on National Hockey League -sarjan jokavuotinen neljän joukkueen näytösluonteinen turnaus. Siinä pyrkimyksenä on peluuttaa vastakkain niin monia liigan suurista tähdistä kuin suinkin. Joukkueiden avauskentälliset muodostetaan vakiintuneen käytännön mukaisesti yleisöäänestyksellä. NHL:n tähdistöottelu pelataan tyypillisesti keskellä kautta, tammi-helmikuussa. Se on jouduttu joskus perumaan liigan työtaistelujen ja talviolympialaisten takia. Viimeisin ottelu oli järjestyksessään 59:s.
Virallisesti tähdistöotteluja alettiin pelata 1947, mutta jo sitä ennen vastaavia kohtaamisia oli järjestetty muun muassa kuolleiden suurpelaajien muiston kunnioittamiseksi. Suosituin joukkueiden muodostamisen peruste on ollut pelaaminen itäisen ja läntisen konferenssin välillä (vuosina 1975–1993 Wales- ja Campbell-konferenssien välillä ja 1969–1974 itäisen ja läntisen divisioonan välillä). Tapahtuman historiassa on pelattu myös Pohjois-Amerikan ja Muun maailman, eli eurooppalaisten pelaajien, kohtaamisia, isäntäjoukkueen sekä muun liigan yhdistelmän pelejä sekä NHL:n ykkösjoukkueen ja kakkosjoukkueen välisiä otteluita. Vuonna 1987 tähdistöottelun asemesta järjestettiin kahden ottelun Rendez-Vous '87 -tapahtuma NHL:n tähdistön ja Neuvostoliiton välillä ja vuonna 1979 Challenge Cup, jossa NHL:n edustusjoukkue kohtasi Neuvostoliiton maajoukkueen kolmen ottelun sarjassa. Vuodesta 2011 lähtien tähdistöottelu on pelattu uudella "fantasy draft" -tyylillä. Siinä yleisöäänestyksellä valitaan kuusi pelaajaa (kolme hyökkääjää, kaksi puolustajaa ja yksi maalivahti) ja loput valitsee liigan pelaajayhteisö. Kun pelaajat on valittu, valitaan kummallekin joukkueelle kapteenit ja kapteenit sitten nimeävät pelaajat omiin joukkueisiinsa. Aikaisemmin yleisö valitsi avauskuusikon kummallekin joukkueelle, yhteensä siis 12 pelaajaa.
Tähtien kohtaaminen on nykyään leppoisa tapahtuma, jossa olennaista on oman osaamisen esitteleminen ja loukkaantumisten välttäminen. Puolustuspelaamiseen ei kiinnitetä huomiota siinä määrin kuin oikeaa kilpailutoimintaa edustavissa kiekko-otteluissa, joten maalimäärät muodostuvat usein muhkeiksi. Tähdistöottelun alkuvuosina 1940- ja 1950-luvuilla nähtiin jopa tappeluita.
Ottelutapahtumaan kuuluu taitokilpailu, jossa tähdet ottavat toisistaan mittaa esimerkiksi luistelunopeudessa tai lyöntilaukauksen lujuudessa. Edelleen tähdistöottelun yhteydessä käydään nuorten pelaajien ja nousevien tähtien ottelu. Vuodesta 1962 lähtien on valittu tähdistöottelun paras pelaaja eli "MVP". Eniten MVP-valintoja on Wayne Gretzkyllä ja Mario Lemieux'lla(3). Suomalaisista vain Teemu Selänne on valittu tähdistöottelun MVP:ksi, kun hän vuonna 1998 teki ensimmäisenä eurooppalaisena All-Stars-ottelussa hattutempun.Myös Minnesota Wildin Mikko Koivu oli valittu otteluun, mutta hän joutui jäämään pois loukkaantumisen takia.
Nashville Predatorsin Pekka Rinne oli valittu otteluun, mutta hän joutui jäämään pois loukkaantumisen takia.
Tony Cox
Tony Cox (s. 31. maaliskuuta 1958) on yhdysvaltalainen lyhytkasvuinen näyttelijä, Cox on pituudeltaan 107 senttimetriä.Celebheights.com - Tony Cox
Vanha &amp; uusi romanssi
Vanha & uusi romanssi on Dave Lindholmin kuudes sooloalbumi. Se julkaistiin vuonna 1979.
CD-levy JHNCD 2002 (Johanna/Johanna Kustannus 1980)/Love Kustannus 1989)
Glenn Hall
Glenn Henry Hall (s. 3. lokakuuta 1931, Humboldt, Saskatchewan, Kanada) on ammattilaisuransa lopettanut jääkiekkoilija. Maalivahti Hall pelasi ammattilaisena NHL:ssä (National Hockey League) seuroinaan Detroit Red Wings, jossa hän pelasi vuosina 1952–1957, Chicago Blackhawks (1957–1967, ja St. Louis Blues (1967–1971). Lisäksi Hall pelasi AHL:ssä Indianapolis Capitolsissa vuosina 1951–1952. ja WHL:ssä Edmonton Flyersissä vuosina 1952–1955.
Lisänimen "Mr. Goalie" saanutta Hallia pidetään yhtenä maalivahtien niin sanotun perhostyylin kehittäjistä. Lisäksi hänellä on todennäköisesti rikkomaton ennätys peräkkäin pelattujen otteluiden määrässä: Hall pelasi vuosina 1955–1962 502 ottelua putkeen ilman minkään näköistä kasvosuojusta, kunnes jäi pois selkävaivojen takia. Hän kuuluu myös Hall Of Fameen. Glenn Hall on ollut jopa 11 kertaa mukana tähdistöottelussa.
Chorale
Chorale on suomalainen vuonna 2000 Toijalassa perustettu, eurodancemusiikilta vaikutteita ottava yhtye. Yhtyeen perustivat Tero Laihanen (s. 1981) ja Markus Ahola (s. 1980). Vuonna 2001 Choraleen liittyi myös tamperelainen laulaja Lydia Luoma-aho ja vuonna 2006 kitaristi Santtu Saarela.
Alun perin Chorale levitti musiikkiaan MP3-palvelu Mikseri.netin kautta, mutta vuonna 2003 yhtye allekirjoitti levytyssopimuksen Scandinavian A1 Musicin kanssa. Pian toisen levyn julkaisun jälkeen Lydia erosi ryhmästä. Yhtye palasi vuonna 2010 uuden laulajan, Susannahin kanssa. Chorale pyrki Euroviisuehdokkaaksi vuonna 2010, päästen avoimen kilpailun finaaliin kappaleella "Share your life". Vuonna 2011 kitaristi Santtu Saarela jäi pois ja tilalle astui Vesa Urpanen.
Vuonna 2013 Chorale solmi levytyssopimuksen AXR Music Oy:n kanssa ja julkaisi ensimmäisen digisinglen "Kuule mua".
Yhtyeen ensimmäinen albumi, Unimaailma, julkaistiin 2005 ja albumi saavutti kultaa vuonna 2018. Kultalevyn julkistaminen tapahtui Jysäri festifaaleilla. Yhtye on julkaissut yhdeksän singleä: Univiidakko 2004, Dirlanda 2004, Sade 2004, Joulupotpuri 2005, Fantasia 2007, Anna anteeksi/Tahtoisin lentää 2009, Sama tunne 2011, Sordiino päällä 2011, Kuule mua 2013, sekä Kaasu pohjaan 2014. 
Vuonna 2016 Chorale julkaisi kappaleen "Anna tulla vaan", joka oli Neuroliiton "MS ei pysäytä" -kampanjan teemakappale. Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo. 
Vuonna 2017 Chorale julkaisi singlen "retroperjantai" joka on tunnustus biisi Radio Novan Dj Oku Luukkaisen retroperjantai ohjelmalle. 
2018 julkaistiin digisingle "tää Ilta". 
Chorale tuottaa musiikkinsa ja musiikkivideonsa kokonaan itse, työskennellen omassa "Studio Puurokorvassa" Sipoossa.