Ketšua
Ketšua () on Andeilla eli Perussa, Ecuadorissa, Boliviassa ja Argentiinassa puhuttu intiaanikieli. Aikoinaan se oli inkavaltakunnan virallinen kieli. Ketšuan kieli on omalla kielellään 'Runasimi' (tai 'runa simi'), joka sananmukaisesti tarkoittaa 'ihmisen puhetta'. Pitkään ketšua on ollut vain puhuttu kieli, mutta 1500-luvulta alkaen sillä on latinalainen espanjan ortografiaan perustuva aakkosto. Espanjalaiset valloittajat käyttivät ketšuaa myös kristinuskon levittämiseksi, sillä ketšuaksi ajatukset ja viestit olivat jo pitkään kulkeneetkin. Puhujia on lähteestä riippuen kahdeksasta viiteentoista miljoonaa. Missään valtiossa ketšuanpuhujat eivät ole enemmistönä, ja pitkään sen puhujia syrjittiin eikä kieltä arvostettu, mutta nykyään se on kuitenkin virallinen kieli Boliviassa, Perussa ja Ecuadorissa. Televisio-ohjelmia tai elokuvia ei tuoteta ketšuan kielellä muualla kuin Ecuadorissa, jossa ketšuankielisiä uutislähetyksiä ja ajankohtaisohjelmaa alettiin toimittaa vuonna 2009.
Murteita on useita, eikä ymmärrettävyyttä niiden kesken ole: jos puhujat eivät saa selvää toisistaan, sitten puhutaan portugalia tai espanjaa (vertaa englannin käyttöä viron ja suomen puhujien kesken). Siksi kielessä on paljon lainasanoja.
Ketšua muistuttaa aimaran kieltä muun muassa sanastollisesti. Suurin osa kielitieteilijöistä ei silti pidä mahdollisena, että kielten välillä olisi sukulaisuussuhde. Kyse saattaa olla vain niiden niiden sijainnista toistensa naapureina, jolloin kielet ovat saaneet toisiltaan lainasanoja.
Kuten arabiassa, semanttisesti erillisiä vokaaleja on vain kolme eli a, i ja u, mutta allofoniaa esiintyy, joten vokaaleja on viisi: qi ääntyy qe, ja qu ääntyy qo. Erityyppisiä konsonantteja on 16. Konsonantit rakentuvat kuitenkin japanin (ja suomen) tapaan vokaalien edelle ja harvemmin jälkeen, joten klustereita ei synny. Soinnillisia klusiileja (b, d, g) ei erotella soinnittomista (p, t, k), aivan kuten ei yleensä suomessakaan.
Suomen kielelle vieraita äänteitä ovat:Ketšuassa klusiileilla (P, T, CH, K, Q) on kolme muotoa: tavallinen, aspiroitu ja ejektiivi. Ejektiivikonsonantteja ei eurooppalaisissa kielissä ole. Niitä lausuttaessa äänihuulet suljetaan samalla, joten konsonantti vahvistuu napsahtavaksi. Ejektiivit ovat jo kadonneet muutamista murteista tai niiden merkitseminen on puutteellista. Standardiketšuassa (Cuzcon murre) tähän on kuitenkin pyritty. Ejektiivisyyttä merkitään lisäämällä heittomerkki konsonantin jälkeen. Sitä ei saa sekoittaa tavutusmerkkiin (suomen kielessä).
Ketšua on agglutinoiva, jopa polysynteettinen kieli. Usein, kuten polysynteettisyyteen kuuluu, yksittäinen sana muodostaa koko lauseen. Kielioppi on erittäin säännöllinen: esimerkiksi te- ja he-pronominit ovat sinä- ja hän-pronominien monikoita. Sanajärjestys on yleensä SOV (subjekti-objekti-verbi).
Artikkeleita tai genusta ei ketšuassa ole. Monikko ("-kuna") on mahdollinen, mutta sitä ei ole pakko käyttää. Sen sijaan sijanmuotoja on 19. Ne ilmaistaan erilaisilla päätteillä, jotka liitetään sanan perään. Suffikseilla ilmaistaan muun muassa monikkoa, sijamuotoja ja omistamista. Suffiksit liitetään pääsanaan niin, että omistussuffiksi tulee ennen lukua ilmaisevaa suffiksia. Järjestyksillä ja suffiksien oikeinkirjoituksilla on murteiden välisiä eroja.
Ketšuassa on seitsemän persoonapronominia:
Ñuqa: minä
Qam: sinä
Pay: hän
Ñuqanchik: me (inklusiivi)
Ñuqayku: me (ekslusiivi)
Qamkuna: te
Paykuna: he
Ketšuassa on kaksi erilaista me-persoonaa. Toinen on inklusiivinen ja toinen ekslusiivinen. Ne ovat eri persoonia eli muun muassa verbien päätteet ovat erilaisia. Inklusiivin ja eksklusiivin ero on se, että inklusiivia käytetään kun puhuja lukee myös kuulijan me-ryhmään ("minä ja sinä"). Ekslusiivi taas viittaa siihen, että kuulija ei kuulu puhujan kanssa samaan me-ryhmään ("me ilman sinua"). Minä-pronominilla on useita erilaisia oikeinkirjoitusvaihtoehtoja kuten nuqa, ñoqa tai ñoka. Erot johtuvat murteista ja ovat tyypillisiä nimenomaan tämänkaltaisilla yleisillä sanoilla.
Verbimuodot ovat erittäin monimutkaisia. Kuten suomessa, sekä tekijä että tekijöiden määrä muuttaa verbiä, esim. "rimani" "puhun", "rimanki" "puhut", "rimankichuk" "puhutte". Suomesta poiketen myös objekti voidaan lisätä verbiin, joten yksi sana voi toimia lauseena. Esim. lause "näet minut" on "rikuwanki" ja koostuu osista näe-minut-t. Lisäksi verbiin voidaan liittää määreitä, jotka muistuttavat suomen muunnoksia "kääntää, kääntyä, käännähtää, käännyttää, jne." Näitä ovat esimerkiksi seuraavat, kun verbi kuvaa tekemistä, joka:
1: huk, 2: iskay, 3: kimsa, 4: tawa, 5: pichqa, 6: suqta, 7: qanchis, 8: pusaq, 9: isqun, 10: chunka
Suomen kieleen on lähinnä espanjan kautta kulkeutunut seuraavat ketšuan sanat: kiinapuu, kiniini, koka, kondori, kvinoa, inka, laama, puuma, vikunja. Myös "pampa" ja "potaatti" voidaan laskea mukaan.
Alla on Isä Meidän -rukous ketšuaksi: