hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Jamali
Jamali on kylä Pohjois-Karjalassa Lieksan kaupungissa seitsemän kilometriä keskustasta pohjoiseen.
Jamalista on Kolille matkaa 110 km, Nurmeksen Bomballe 45 km, Joensuuhun 120 km.
Kylällä toimii koulu, jossa oppilaita noin 60. Kylällä toimi posti ja kauppa 1990-luvulle asti, jolloin molemmat lakkautettiin. Kylä on Joensuu–Kontiomäki-radan varressa.
Kylässä on asukkaita noin 300. Se sijaitsee kantatien (73) kahta puolen ja rajoittuu osin Viekijärveen ja Pieliseen. Kylässä on mansikkaviljelmä ja muutamia karjatiloja.
Colin Todd
Colin Todd (s. 12. joulukuuta 1948 Chester-le-Street, Englanti) on englantilainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen jalkapallovalmentaja.
Pitkällä pelaajaurallaan Todd edusti Sunderlandia (1966–1971), Derbyä (1971–1978), Evertonia (1978–1979), Birminghamia (1979–1982), Nottingham Forestia (1982–1984), Oxford Unitedia (1984), Vancouver Whitecaps (1984) ja Lutonia (1984). Hän pelasi myös Englannin maajoukkueessa vuosina 1972–1977 27 ottelun verran.
Valmentajaurallaan Todd on luotsannut kotimaassaan Middlesbroughia (1990–1991), Boltonia (1995–1999), Swindonia (2000), Derbyä (2001–2002), Bradfordia (2004–2007) sekä Darlingtonia (2007–2009).
Heinäkuussa 2012 Todd palasi tanskalaisen Randersin päävalmentajaksi luotsattuaan seuraa aiemmin vuonna 2009. Toddin johdolla Randers on menestynyt Tanskassa hyvin ja kaudella 2012/13 seura sijoittui liigassa kolmanneksi, mikä on Randersin paras saavutus. Seura eteni finaaliin myös Tanskan cupissa, mutta hävisi mestaruduen Esbjergille 1–0. Randers pelasi Toddin alaisuudessa myös Eurooppa-liigan karsinnoissa kausilla 2013/14 ja 2015/16. Todd jätti Randersin kauden 2015/16 jälkeen.
Heinäkuussa 2016 Todd teki yksivuotisen sopimuksen Esbjerg fB:n kanssa. Kokeneen englantilaisvalmentajan opeilla Esbjerg putosi kärjen vauhdista jo Tanskan liigan syyskaudella. Joukkue vajosi putoamiskamppailuun ja heikkojen tulosten myötä seura erotti Toddin tehtävistään joulukuun alussa 2016.
Keimo
Keimo on harvinainen suomalainen miehen etunimi. Keimon nimipäivä on 6. elokuuta, yhtä aikaa Toimin kanssa. Suomessa on Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan ollut vuoden 2012 loppuun mennessä noin 150 Keimo-nimistä miestä.
Keimon nimipäivä lisättiin almanakkaan vuonna 1950, alun perin elokuun 13. päivälle, mutta siirrettiin vuonna 1995 viikkoa aikaisemmaksi. Nimi esiintyy Aleksis Kiven tuotannossa, ja hän oli epäilemättä tuntenut Keimolan kylän Nurmijärven ja Helsingin pitäjän rajalta. Paikannimissä Keimo esiintyy muuallakin, muun muassa Lohjan Muijalassa on ollut Keimon talo. Keimo lienee puhtaasti suomalainen nimi.
Analogi (lehti)
Analogi oli Helsingin ortodoksisen hiippakunnan seitsemän yhteistyöseurakunnan eli Haminan, Hämeenlinnan, Kotkan, Lahden, Lappeenrannan, Tampereen ja Turun ortodoksisten seurakuntien julkaisema aikakaus- ja tiedotuslehti, joka jaettiin ilmaiseksi kaikille seurakunnan jäsenille. Lehti ilmestyi viisi kertaa vuodessa. Se lakkautettiin vuoden 2014 alussa. Seurakunnista ainakin Lappeenranta, Kotka ja Tampere tekivät päätöksen liittyä Helsingin ortodoksisen seurakunnan Ortodoksiviesti-lehteen.
Analogin päätoimittajana toimi Kari M. Räntilä.
Analogi
Analogi ( ) on ortodoksisessa kirkossa käytettävä, yläosastaan kaltevatasoinen lukupöytä. Sitä käytetään muun muassa jumalanpalveluksissa, jolloin sen päälle laitetusta Raamatusta, evankeliumikirjasta tai muista jumalanpalveluskirjoista luetaan jumalanpalveluksen tekstejä. Sitä käytetään usein myös ristin tai ikonin aluspöytänä.
Buckfast
Buckfast on jalostettu tarhamehiläisrotu, jonka loi Lounais-Englannissa Buckfastin luostarin munkki Veli Adam (Adam Kehrle) mottonsa mukaan: mahdollisimman paljon hunajaa mahdollisimman vähällä työllä.
Buckfast-kannan luominen alkoi 1920-luvulla, kun Englantia koetelleiden mehiläiskuolemien seurauksena luostarin mehiläispesistä jäi henkiin vain italialaisen ja pohjoismaisen mehiläisen risteytykset. Tämän seurauksena veli Adam alkoi perehtyä genetiikkaan ja jalostukseen.
Veli Adamin innoittajana olivat F.W.L Sladenin kokeet mustan pohjoismaisen ja italialaisen mehiläisen risteyttämiseksi vuosina 1900–1913 ja noihin aikoihin Samuel Simminsin ympäri Eurooppaa myymät risteytysemot (mahdollisesti cyprian ja carnican risteytys).
Professori Armbrusterin kirja "Bienenzuchtkunde" oli erittäin tärkeä tietolähde veli Adamin jalostyön ensimetreillä. Adam perusti luostarin läheiselle Dartmoorin nummelle paritustarhan, jossa Buckfast-mehiläiseen risteytettiin useita muita mehiläisrotuja. Risteytyksien tarkoituksena on ollut parantaa kannan ominaisuuksia.
Risteytettyjä rotuja ovat esimerkiksi Ranskan kotoperäinen musta mehiläinen ("Apis mellifera mellifera"), Anatolian mehiläinen Turkista ("Apis mellifera anatoliaca") ja krainilaisen mehiläisen lähisukulainen Cecropian mehiläinen Kreikasta ("Apis mellifera cecropia"). Kunkin rodun liittämistä edelsi laajamittainen noin kymmenen vuotta kestänyt testaus- ja valintaohjelma.
Suurin osa risteytyskokeiluista ei koskaan johtanut kyseisen kannan liittämiseen Buckfast-mehiläisen peruskantaan. Näin kävi esimerkiksi suomalaisen Kalle Kankaanpään Teiskosta 1970-luvun alussa lähettämälle pohjoismaiselle mehiläiselle, jota Adam yritti risteyttää 12 vuoden ajan tuloksetta. Risteytyksen tarkoituksena oli parantaa Buckfastin talvehtimisominaisuuksia, mutta risteytysjälkeläisissä ilmenneen vihaisuuden takia Adam luopui hankkeesta. 
Buckfast on Suomen kolmanneksi yleisin mehiläisrotu italialaisen ja krainilaisen mehiläisen jälkeen.
Åre Östersundin lentoasema
Åre Östersundin lentoasema sijaitsee Ruotsissa Östersundin kunnassa, noin 11 kilometriä Östersundista länteen ja 94 kilometriä Åresta itään.
Åre Östersundin lentoasema on matkustajamääriltään Pohjois-Ruotsin (Norlanti) kolmanneksi suurin ja Ruotsin 9. suurin lentoasema. Vuonna 2012 lentoaseman kautta kulki n. 383 000 matkustajaa.
Tammikuussa 2010:Åren laskettelukeskuksen läheisen sijainnin takia lentoasemalle suuntautuu talvisin runsaasti charter-lentoja mm. Oslosta, Kööpenhaminasta, Lontoosta, Pietarista ja Helsingistä.
Kesäaikaan puolestaan lennetään etelän lomakohteisiin kuten Turkkiin, Espanjaan ja Bulgariaan.
Jörgen Petersen
Jörgen Petersen (oik. Jørgen Petersen, myös Lill-Jørgen Petersen, 2. joulukuuta 1931 Randers, Tanska – 13. helmikuuta 2009 Helsinki) oli tanskalaissyntyinen Suomessa vuodesta 1957 asunut trumpetisti, säveltäjä, tuottaja ja orkesterinjohtaja. Petersen työskenteli vuosina 1958–1983 PSO:ssa levytuottajana, sovittajana ja levytyspäällikkönä. Hän toimi myös pitkään Radion tanssiorkesterissa, Ronnie Kranckin yhtyeessä ja Umossa.
Petersen aloitti musiikkiharrastuksensa viulunsoitolla, mutta hän vaihtoi instrumenttinsa pian trumpettiin. Petersen sai lempinimen "Lill-Jørgen" jo nuorena pienen kokonsa ja ikänsä vuoksi (hän aloitti ammattimuusikkona jo 14-vuotiaana). Myöhemmin siitä tuli hänen taiteilijanimensä.
Petersen julkaisi vuonna 1961 levyn "The Boulevard Of Broken Dreams" ("Särkyneen toiveen katu"), joka menestyi Yhdysvaltoja myöten. Suomessa Petersen sovitti vuonna 1964 Katri Helenan läpimurtokappaleen Puhelinlangat laulaa. Suomessa kaupallisesti menestyneimmät levynsä Jörgen Petersen julkaisi 1980-luvulla, jolloin hänen albuminsa "Kultainen trumpetti I" (1981) ja "Kultainen trumpetti II" (1982) myivät molemmat kultalevyn oikeuttavan määrän.
Petersen joutui lopettamaan trumpetinsoittamisen sairastuttuaan äkillisesti vuonna 1987. Hänelle myönnettiin valtion taiteilijaeläke seuraavana vuonna.
Hänet on haudattu Honkanummen hautausmaalle muutaman askelen päähän harmonikkataiteilija Viljo Vesterisen haudasta (kortteli 26).
Sorraianponi
Sorraianponi on kotoisin Portugalista, Sor- ja Raia-jokien seudulta. Sorraian arvellaan olevan hyvin vanha rotu, joka on saattanut elää jo ennen jääkautta. Tämän puolesta puhuisivat La Piletasta Espanjasta löydetyt luolamaalaukset, joissa esiintyy kovasti sorraiaa muistuttava hevonen. Sorraianponi polveutunee tarpaanista, ja perimästä löytyy merkkejä myös przewalskinhevosesta. Poni eli pitkään villinä, joskus paikalliset vangitsivat tarvitessaan yksilöitä työkäyttöön. Sorraianponi on erittäin merkittävä hevosmaailmassa, sillä se on vaikuttanut sekä andalusianhevosten että lusitanojen kehitykseen.
Sorraianponi on sitkeänä ja ketteränä toiminut menestyksekkäästi karjanajossa, vaikka tämä työ onkin nykyään vähentynyt. Varmajalkaista rotua on kautta aikojen arvostettu sekä ratsuna että taakkojen kantajana.
Poni on perimästään johtuen hyvin alkukantaisen ja ”karkean” näköinen. Se muistuttaa rakenteeltaan niin paljon hevosta, että sitä voidaan pitää myös pienikokoisena hevosena. Jotkut itse asiassa pitävät poni-nimitystä virheellisenä. Tunnusomaisia piirteitä ovat kyömy profiili ja korkea säkä. Väriltään ponit ovat yleensä hiirakkoja tai hallakkoja. Siimat ovat yleisiä. Säkäkorkeus on noin 122–132 cm.
Nykyään sorraianponeja on jäljellä niin vähän, että rotua uhkaa sukupuuttoon kuoleminen. Useimmat elävät vapaina villilaumoissaan kotiseudullaan, mutta muutamia on levinnyt kasvattajille myös Ranskaan, Saksaan ja Sveitsiin. Rodun pelastus saattaa olla se, että Yhdysvaltojen mustangilaumoista on löytynyt kovasti sorraianponia muistuttavia hevosia. Sitä kautta rodun kehitys ehkä nousee uuteen kukoistukseen.
Jopen pahimmat
Jopen pahimmat on Jope Ruonansuun elämästä kertova kirja, joka julkaistiin vuonna 2002. Kirjan on kirjoittanut Ruonansuun muistelusten pohjalta hänen managerinsa Tapio Pieskä.
Novair
Novair (Nova Airlines AB) on Tukholmassa kotipaikkaansa pitävä ruotsalainen charter-lentoyhtiö. Se operoi lomalentoja Tukholmasta muun muassa Välimeren maihin, Kanariansaarille ja Thaimaahan. Yhtiön kotikenttänä toimii Arlandan lentoasema.
Yhtiö perustettiin vuonna 1997 ja se aloitti toimintansa saman vuoden marraskuussa. Yhtiön on omistanut 1.1.2001 lähtien sveitsiläinen matkailualan yritys Kuoni Travel, joka toimii Ruotsissa "Apollo"- toiminimellä ja Suomessa nimellä Apollomatkat.
Yhtiö lentää nykyisin kahdella Airbus 321 Neolla lomalentoja myös Suomesta. Lentoja on esimerkiksi Helsingistä ja eri maakunta kentiltä, kuten Lappeenrannasta. Novairin laivaston keski-ikä on vain 0.8 vuotta huhtikuussa 2018:
Follow the Blind
Follow the Blind on power metal -yhtye Blind Guardianin toinen täyspitkä albumi. Yhtye jatkoi "Follow the Blind" levyllään tyylillisesti melko samalla tavalla kuin esikoisalbumillaan Battalions of Fearilla. Levyllä on muun muassa versio Beach Boysin Barbara Ann -kappaleesta, joka aloitti Blind Guardianin cover-sarjan 1960- ja 1970-lukujen pop-kappaleista.Bonuskappale
Vuoden 2007 uudelleenjulkaisun bonuskappaleet
Outi Popp
Outi Popp, Outsa Popp (oik. Outi Ahola, s. 1957 Marttila) on suomalainen radio- ja televisiotoimittaja, kirjailija ja sanomalehtikolumnisti. Poppin toimittajaura alkoi Rockradiossa vuonna 1981 "Rockradion Toivelevyt"-ohjelmassa. Vuonna 1983 Popp voitti suosituimman radioäänen Telviksen. Vuonna 1985 hän oli mukana perustamassa Radio Cityä, jossa hänen ohjelmiaan olivat mm. Outsan Pystis ja Outsan Pesula. Saman vuonna hän myös levytti sooloalbumin "Astu siniseen huoneeseeni" (JP-Musiikki), jonka kappaleiden sävellyksistä ja sanoituksista vastasi Twiggy Oliver. 1990-luvulla Popp juonsi Radiomafiassa ohjelmia Ooppera ja Outsan Huone ja Radio Suomessa Kovan päivän iltaa.
2000-luvulla Popp on tehnyt ohjelmia YleQ:ssa, Ylen Aikaisessa ja Yle Puheessa. Popp on kirjoittanut televisiosarjoja (muun muassa "Akkulaturit", "Laura Wou", "Muisti palaa pohjaan", "Poppia kyydissä", "Levengood Suomesta") ja juontanut tv-sarjoja Tuubi, Takaikkuna ja Strada. Vuonna 2002 Outi Popp julkaisi suomalaista poppia käsittelevän kirjan "Poppologia" (WSOY, ISBN 951-0-26479-2). Outi Popp kirjoitti vuosina 2000–2009 Seura-lehteen Outsan kolumneja ja hän on kirjoittanut mm. Helsingin Sanomiin, Ilta-Sanomiin, Iltalehteen ja Apu-lehteen. Popp on kirjoittanut myös kuunnelmia, satuja ja näytelmiä. Kesällä 2012 Teatteri Eurooppa Neljä esitti Outi Poppin kirjoittamaa huvinäytelmää Haavelaiva.
Vuonna 2005 Outi Popp valittiin Suomen Radioiden Liiton kuuluisuuksien galleriaan eli Radio Hall of Fameen . Hän kirjoitti Kansan Uutisiin blogia vuoden 2016 Yhdysvaltain presidentinvaaleista. Hän on Oikeus elää -verkoston aktiivi.
Laurence Sterne
Laurence Sterne (24. marraskuuta 1713 Clonmel, Tipperaryn kreivikunta, Irlanti – 18. maaliskuuta 1768) oli englantilainen kirjailija.
Sterne valmistui papiksi Cambridgen yliopistosta. Hän on kirjoittanut kokeellisen romaanin "Tristram Shandy – elämä ja mielipiteet" ("The Life and Opinions of Tristram Shandy, Gentleman"), joka ilmestyi vuosina 1759–1767. Romaani on yhdeksänosainen. Suomeksi se ilmestyi vuonna 1998 Kersti Juvan kääntämänä. Kirjailija piti esikuvinaan Cervantesia, François Rabelais’ta ja Jonathan Swiftiä. Hän oli tajunnanvirtatekniikan uranuurtaja.
Englantilainen ohjaaja Michael Winterbottom teki vuonna 2005 Sternen teoksen pohjalta elokuvan "" ("A Cock and Bull Story").
Leeviläiset
Leeviläiset ovat Israelin kansaan kuuluva heimo. Kantaisänä leeviläisillä oli Leevi, jonka isä oli Jaakob. Ennen ”luvatun maan” valloitusta leeviläisten tehtävänä oli huolehtia siitä, että liitonarkku oli kunnossa asumukseltaan ja kalustoltaan. Heidän piti huolehtia kaikesta liitonarkkuun liittyvästä. Lisäksi heidän toimenkuvaansa kuului ilmestysmajan ja sen varusteiden kuljetus sekä pyhäkössä palveleminen. Leeviläiset avustivat varsinaisia pappeja. Israelin kansan valloittaessa Kanaaninmaan heimojen alueita leeviläiset eivät saaneet omaa heimoaluetta, koska heidät oli erotettu palvelemaan pappistehtävissä. Leeviläisille arvottiin kuitenkin annettavaksi muiden heimojen kaupunkeja ja laitumia. Myöhemmin leeviläiset muodostivat ryhmän, jolla oli tiettyjä tehtäviä jumalanpalveluksessa ja jonka jäsenet saattoivat tulla varsinaisiksi papeiksi.
Nykyaikana leeviläisiin liittyyjuutalaisuudessa edelleen erityisiä tapoja. Nykyisten leeviläisten uskotaan juutalaisuudessa olevan suorassa isälinjassa Leevin jälkeläisiä, ja leeviläisen asema periytyy isältä pojille. Julkisen Tooran luvun aikana Tooraa lukemaan kutsutaan Kohen-pappissukuun kuuluvan henkilön jälkeen leeviläissukuun kuuluva henkilö, jos paikalla on leeviläisiä. Juutalaisuudessa näiden henkilöiden nimen perään lisätään sana ”Levi” eli leeviläinen.
Sikapieni Hiace
Sikapieni Hiace on Jope Ruonansuusta kertova toinen kirja. Kirjan on kirjottanut Ruonansuun muistelusten pohjalta hänen managerinsa Tapio Pieskä.
Uraaniheksafluoridi
Uraaniheksafluoridi (UF) on uraaniyhdiste, joksi uraani muutetaan, kun sitä halutaan rikastaa halkeamiskelpoisen uraani-235:n (U-235) suhteen. Uraanin isotoopit 235 ja 238 eroavat toisistaan ainoastaan pienen atomipainoeron perusteella, ja koska ne ovat kemiallisesti samanlaisia, niitä ei voi erottaa kemiallisella reaktiolla. Ainoastaan fysikaaliset ominaisuudet (diffuusionopeus, ominaispaino) eroavat. Diffuusion nopeuttamiseksi uraani muutetaan haihtuvaksi yhdisteeksi, uraaniheksafluoridiksi. Halkeamiskelpoinen isotooppi U-235 on käyttökelpoinen matalarikasteisena ydinreaktoreihin ja korkearikasteisena (HEU) ydinaseisiin. Uraania rikastetaan muun muassa kaasudiffuusio- ja kaasusentrifugimenetelmillä. Uraaniheksafluoridi tuotetaan monessa vaiheessa kemiallisella käsittelyllä keltaisesta kakusta eli uraanimalmista.
Huoneenlämmössä uraaniheksafluoridi on väritön ja kiinteä, mutta se nesteytyy ja kaasuuntuu 64 asteen tienoilla hieman ilmakehää korkeammassa paineessa, jossa on yhdisteen kolmoispiste. Uraaniheksafluoridin moolimassa on 352,0 g/mol, kiehumispiste 65 °C, sulamispiste 56 °C, suhteellinen tiheys 5,09 g/cm (vesi = 1,0 g/cm) ja CAS-numero 7783-81-5. Uraaniheksafluoridista käytetään myös nimitystä "uraanifluoridi". Uraaniheksafluoridi on myrkyllistä, syövyttävää ja haihtuvaa.
Rikastamisesta jää jätteeksi köyhdytetty uraani, joka on edelleen uraaniheksafluoridina. Suurinta osaa maailman köyhdytetystä uraanista säilytetään metallisäiliöissä uraaniheksafluoridina. Uraaniheksafluoridi voidaan muuttaa takaisin uraanioksideiksi, mikä kuitenkin maksaa. Joutuessaan veden (kosteuden) kanssa tekemisiin uraaniheksafluoridi muuttuu uranyylifluoridiksi (UOF) ja fluorivedyksi (HF), molemmat liukoisia ja erittäin myrkyllisiä yhdisteitä, joista HF on haihtuvaa.
Hii-ala housuja hoi!
Hii-ala housuja hoi! on kolmas Jope Ruonansuusta kertova kirja. Kirja sisältää Ruonansuun omakohtaisia, sekä hänen keksimiä fiktiivisiä tarinoita.
Aatteleppa ite!
Aatteleppa ite! on Tommi Virtasen toimittama Jope Ruonansuun elämäkerta. Kirja kertoo mustan huumorin sävyttämänä tarinoita, joita kertovat Jope Ruonansuun lisäksi hänen lukuisat kollegansa, kuten Sakari Kuosmanen, Juice Leskinen, Pirkka-Pekka Petelius ja Mato Valtonen. Kirjan kannen on taiteillut Pekka Krankka.
Tales from the Twilight World
Tales from the Twilight World on power metal -yhtye Blind Guardianin kolmas kokopitkä levy. Albumilla on useita Guardianin tunnetuimpia kappaleita, kuten Welcome to Dying ja Lost in the Twilight Hall. Levyllä vierailee myös arvostettu Gamma Ray -kitaristilaulaja Kai Hansen.
Iowa (täsmennyssivu)
Iowa voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Uraanirikaste
Uraanirikaste (myös keltakakku tai urania, ) on suurimmaksi osaksi triuraanioktaoksidia UO, joka erotellaan uraanimalmista jauhamalla ja kemiallisella käsittelyllä. Uraani liuotetaan sivukivestä erilleen yleensä hapon avulla ja tämän jälkeen rikastetaan kemiallisesti erilaisten liuottimien avulla. Lopuksi uraani saostetaan ja jäljelle jää keltakakku, joka nimensä mukaisesti on perinteisesti keltaista tai nykyään vihertävää tai harmaata uraanioksidijauhetta. Mahdollinen keltainen väri aiheutuu ammoniumdiuranaatista ((NH)UO) ja natriumdiuranaatista (NaUO). Uraanirikastetta käytetään uraanin väkevöintiin tarvittavan uraaniheksafluoridin (UF) tuotannon raaka-aineena. Uraanirikasteesta voidaan tuottaa suoraan polttoainetta luonnonuraanilla toimiville reaktorityypeille. Eniten uraanirikasteessa on triuraanioktaoksidia UO, mutta myös muita uraanin oksideja.
Andrew Rock
Andrew Rock (s. 23. tammikuuta 1982, Marshfield, Wisconsin) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.
Rock oli Ateenan olympialaisissa 2004 Yhdysvaltojen 4 x 400 metrin viestijuoksujoukkueessa alkuerissä, mutta ei juossut loppukilpailussa. Helsingin MM-kisoissa 2005 hän voitti 400 metrin juoksussa hopeaa ennätysajallaan 44,35. Hän oli mukana myös maailmanmestaruuden voittaneessa 4 x 400 metrin viestijoukkueessa. Rock sijoittui 400 metrillä neljänneksi ajalla 44,69.
Roomalainen satiiri
Roomalainen satiiri () oli roomalaisen kirjallisuuden tyylilaji, joka syntyi esiklassisena aikana. Se oli ilmeisesti oman aikansa ja ympäristönsä tuote, jonka muodolla ei ollut suoria kreikkalaisia esikuvia. Roomalainen satiiri ei välttämättä ollut nykyaikaisessa merkityksessä satiirista, vaan pikeminkin heksametrimuotoinen pakina.
Roomalaisia satiireita kirjoittivat mm. Lucilius (180-102 eaa.) ja Ennius (239–169 eaa.). Ennius oli ensimmäinen, jonka tiettyjä tekstejä kutsuttiin nimellä "saturae". Lucilius kutsui omia kirjoituksiaan saarnoiksi tai puheiksi ("sermones"), ja ne olivat epäkohteliaita keitoksia, joissa aggressiivisesti arvosteltiin henkilöitä, moraalia, tapoja, politiikkaa ja kirjallisuutta. Luciliuksen jälkeen satiiria kehittivät voimakkaimmin Horatius ja Juvenalis. Tyylillisesti näiden kolmen käsitys satiirista eroaa toisistaan, ja kaikki kolme ovat saaneet seuraajia myöhemmillä vuosisadoilla.
RSC Anderlecht
Royal Sporting Club Anderlecht, lyhyemmin RSC Anderlecht tai vain Anderlecht, on belgialainen jalkapalloseura Anderlechtista Brysselin pääkaupunkialueelta. Vuonna 1908 perustettu seura on menestynein belgialaisseura Euroopan kentillä (5 eurocup-mestaruutta) ja Belgian pääsarjassa (31 mestaruutta) sekä Belgian Cupin toiseksi menestynein seura yhdeksällä mestaruudella. Edellä cupin mestaruuksissa on vain Club Brugge KV jolla on 10 mestaruutta. Anderlecht pelaa kotiottelunsa 28 361 -paikkaisella Constant Vanden Stockstadionilla.
Suluissa debyyttivuosi Anderlechtissä:
R-12 Dvina
R-12 Dvina (, ) oli neuvostoliittolainen kylmän sodan aikainen ballistinen ohjus, joka otettiin käyttöön 1959. Se oli keskipitkän matkan ohjus (MRBM), joka megatonniluokan ydinkärjellä varustettuna olisi soveltunut esimerkiksi Euroopassa käytävään sotaan.
Latviassa R-12 -ohjusasemasta Zeltinissä on tullut matkailunähtävyys.
Ohjus käytti varastoitavaa nestemäistä ajoainetta. Ohjuksen kantama oli 1 800–2 000 kilometriä. Ohjuksessa oli suuri 1–1,3 tai 2–2,3 megatonnin taistelukärki. Ohjus oli epätarkka ja olisi soveltunut lähinnä suurten kaupunkien tuhoamiseen, toisin sanottuna kostoaseeksi. Ohjuksen tarkkuus oli venäläisten mukaan 5 000 metriä, läntisten lähteiden mukaan 1 500–3 000 metriä. Alussa ohjuksessa oli radio-ohjaus, myöhemmin alkeellinen inertiasuunnistusjärjestelmä.
Alun perin ohjus koelaukaistiin maan pinnalla olevista liikkuvista laukaisualustoista, myöhemmin myös vahvistetuista siiloista. R-12-ohjuksia pyrittiin sijoittamaan Kuuban ohjuskriisissä 1962 Kuubaan, mutta tilanteen lauettua Neuvostoliitto veti ohjukset pois.
Tämän Neuvostoliitossa myös nimellä 8K63 tunnetun ohjuksen loi Dnepropetrovskin OKB-586-suunnittelutoimistossa Mihail Jangelin johdolla.
Ohjus oli SS-3 Shysterin (R-5) edelleenkehitelmä.
R-5 (ohjus)
R-5 eli SS-3 Shyster oli kylmän sodan aikainen venäläinen keskimatkan ohjus. R-5M on sama kuin 8K51.
R-5 oli ensimmäinen venäläinen ydinkärkiohjus. Siinä oli irrotettava taistelukärki. Ohjuksia oli asennettu laukaisuvalmiiksi 1956–1976. Ohjuksen kantomatka oli 1 200 km. Venäläisten mukaan ohjuksen tarkkuus CEP on 1 500 metriä, läntisten lähteiden mukaan 2 500–500 metriä. Ohjuksen kärki painoi 1 350 kilogrammaa, ja sen räjähdysvoima oli 80–300 kilotonnia.
Guarkumi
Guarkumi on syötäväksi kelpaava luonnonkumi. Se on sakeuttamisaine, jota saadaan palkokasveihin kuuluvasta intialaista alkuperää olevasta guar-kasvin "Cyamopsis tetragonoloba" siemenistä.
Guarkumi on kylmään veteen liukeneva polysakkaridi. Elintarvikkeiden lisäaineluettelossa guarkumi kuuluu sakeuttamisaineisiin ja sen E-koodi on E412. Guarkumin CAS-numero on 9000-30-0.
Guarkumin tuontia Intiasta EU:hun on valvottu sen jälkeen kun siitä löydettiin dioksiinia.Guarkumin laajimmat markkinat liittyvät elintarviketeollisuuteen, jossa guarkumia on käytetty sakeuttamisaineena ja vettä sitovana aineena kastikkeessa, salaatinkastikkeessa, jäätelössä, pikanuudeleissa, lemmikkien ruuassa, lihavalmisteissa ja leivän valmistuksessa.
Guarkumin käytön lisääntymisen vuoksi guar-kasvin viljely on laajentunut myös Intia ja Pakistanin ulkopuolella.
Kosinta
Kosinta on tilanne, jossa henkilö pyytää toista menemään kanssaan naimisiin. Kosinnan tarkoitus on johtaa avioliittoon. Hyväksytty kosinta saa aikaan sopimuksen avioliiton solmimisesta eli kihlauksen.
Perinteisesti miehen on odotettu kosivan naista. Suomalaisessa kansanperinteessä poikkeuksena tästä olivat neljännesvuotiset karkauspäivät, jolloin myös naisilla oli lupa kosia nuorukaisia. Kieltävästä vastauksesta nuorukaisen tuli ostaa neidolle hyvitykseksi hamekankaita. Naiset eivät ole vastaavasti ostaneet mitään miehille kieltäyessään kosinnastaan. Nykyisin pariskunnat voivat sopia yhdessä avioliitosta, mutta perinteisesti mies valmistautui kosintaan kertomatta siitä kosittavalle. Tällöin mies osti usein vaatimattoman kultasormuksen jo ennen kosintaa valmiiksi. Mikäli nainen hyväksyi kosinnan, tästä kultasormuksesta tuli hänen kihlasormuksensa. Varsinainen hääsormus ostettiin myöhemmin tai perittiin vanhemmilta. Suomalaiseen perinteeseen on myös kuulunut niin sanottu "käden pyytäminen" vanhemmilta. Kosinta ei tällöin siis tapahtunut vain parin välillä vaan nuorukaisen tuli vahvistaa avioliitto myös tytön vanhemmilta. Sukujen merkitys oli ennen nykyistä suurempi avioliittoa solmittaessa.
Ennen kosinnat saattoivat tapahtua hyvinkin spontaanisti ja lyhyen tuntemisen jälkeen. Naimattomat nuoret miehet saattoivat kantaa sormusta povitaskussaan aivan varmuuden vuoksi tai kilpakosia kylän ainoita nuoria naisia. Länsimaissa naisella on ollut usein oikeus päättää hyväksyykö hän kosinnan vai ei. Aasian kulttuureissa sekä uskonnollisissa yhteisöissä järjestetyt avioliitot ovat tyypillisempiä ja kosinta tapahtuu lähes poikkeuksetta vanhempien kesken.
Klassisessa kosinnassa mies polvistuu naisen eteen toisen polven varaan ennen kuin esittää ratkaisevan kysymyksen.
R-2 (ohjus)
R-2 eli länsimaisittain SS-2 Sibling oli käytännössä pidennetty R-1. R-1 taas oli hieman muunneltu saksalainen V-2. R-2 käytti edeltäjiensä mukaan nestehappea hapettimena ja alkoholi/vesi-seosta polttoaineenaan.
Ohjukseen tehtyjä parannuksia olivat muun muassa irrotettava paluukärki ja kantavat polttoainesäiliöt. R-1:ssä oli ollut kantava runko joka lisäsi raketin painoa.
Kantomatka oli 550 km, taistelukärki 1500 kg. Taistelukärki saattoi olla radiologinen, ts radioaktiivisesti saastuttavaa nestettä sisältävä.
Ohjuksen pituus 17.65 m, leveys 1,65 m. Lähtöpaino 20 416 kg. Moottorin tyyppi RD-101. Vettä alkoholipolttoaineessa enää 8% V-2:n 15%:een verrattuna, ja alkoholi oli nyt metanolia.
Tämä ohjus oli hyvin epätarkka. Ohjuksen tarkkuus oli pituussuunnassa 8 km, leveyssuunnassa 4 km. R-2 oli yhtä tarkka kuin R-1, vaikka sen kantomatka oli tätä kaksi kertaa pidempi. Tämä johtui radio-ohjauksesta.
Ohjus vaati kaksi kuorma-autoa ja kuuden tunnin lähtövalmistelut. Tämän jälkeen ohjus oli laukaistava 24 tunnin sisään, muuten se meni pilalle.
Aloite "pidennetyn V-2:n" eli R-2:n kehittämiseen tuli silloin Itä-Saksassa olleelta Sergei Korolevilta vuonna 1946. Kehitystyön tekivät pääosin venäläiset 1947-1948 käyttäen suurelta osin hyväksi saksalaisten sodanaikaisia ideoita. R-2 voitti saksalaisten G-1-ehdotuksen.
Ensi koelento tehtiin 1949 Kapustin Jarista. Ohjuksia alettiin asentaa vuoden 1951 lopussa, mutta laajoissa määrin vasta 1953. R-2 oli viimeinen venäläinen ohjus, joka pohjautui suoraan saksalaiseen suunnitteluun.
Raketista kehitettiin 1949 tutkimusversio R-2E, jolla kokeiltiin irrotettava taistelukärkeä. R-2A oli luotainrakettiversio, jolla laukaistiin muun muassa tieteellisiä laitteita ja koe-eläimiä ilmakehän yläosiin, kun haluttiin tutkia avaruuden vaikutuksia eläviin olentoihin tulevia avaruuslentoja varten.
Kehitys vei R-2:sta eteenpäin venäläisin voimin kohti Scud-ohjuksia ja SS-3 Shyster-ohjusta. Vuosina 1957-1961 raketin tekniikkaa vietiin Kiinaan sikäläisen rakettitekniikan pohjaksi.
R-14 Tšusovaja
R-14 Tšusovaja (tunnettu myös NATO-koodilla SS-5 Skean ja GRAU-tunnuksella 8K65) oli Neuvostoliiton kylmän sodan aikainen ohjus. Ohjuksen kehittely alkoi 1958, ja sitä alettiin sijoittaa 1962. Ohjus kantoi 3 200–3 700 kilometriä, jopa 4 500 kilometriä kevyemmällä kärjellä. Sen tarkkuus oli 900–1 900 metriä, mikä saavutettiin inertiaohjauksella.
Ohjuksesta kehitettiin Kosmos-kantoraketit.
Vila-real
Vila-real () on kaupunki Espanjan itäosassa Valencian itsehallintoalueella, Castellónin maakunnassa, 7 kilometriä maakunnan pääkaupungista Castellon de la Planasta etelään. Vila-real on maakunnan toiseksi suurin kaupunki, ja vuonna 2015 kaupungissa laskettiin olevan 50 580 asukasta.
Nimi on valenciaa ja tarkoittaa kuninkaan kaupunkia. Kaupungin talous perustui aikaisemmin appelsiineihin, nykyisin kaakelit ovat kaupungin suurin työllistäjä. Kaupungin jalkapallojoukkue on Villarreal CF.
Elitisti
Elitisti on elokuussa 2003 perustettu, marginaalielokuviin ja -elokuvakulttuuriin keskittynyt verkkojulkaisu, joka käsittelee kultti-, roska- ja taide-elokuvia. Elitistin päätoimittajana toimii Jetro Suni.
Hohto-Foorumin (lopettanut toimintansa) aktiivikäyttäjät ja elokuvaharrastajat aloittivat Elitistin. "Gorehound"-lehden lopetettua toimintansa Suomessa ei ollut enää genre-elokuviin keskittynyttä lehteä, joten Elitisti perustettiin paikkaamaan Gorehoundin jättämää aukkoa. Gorehoundin toimittajista Elitistissä on vain pari henkilöä, joten kyseessä ei ole ensiksi mainitun nettiversio.
Nykyään Elitistissä arvostellaan kultti-, roska- ja taide-elokuvien lisäksi lähes kaikkiin elokuvagenreihin luokiteltavia elokuvia. Arvostelujen ja artikkelien lisäksi sivusto sisältää Suomessa julkaistujen vanhojen videokasettien kansitaidetta ja takakansitekstejä kokoavan FIx-Gallerian sekä keskustelupalstan.
Somewhere Far Beyond
Somewhere Far Beyond on Blind Guardianin neljäs pitkäsoitto. Levy saa yleensä paljon ääniä, kun kiistellään parhaasta Guardian-levystä. Yhtye siirtyi tällä levyllä jälleen power metallisempaan suuntaan, joskin speed metallin piirteitäkin levyltä voidaan vielä löytää. Kahdessa kappaleessa soi tällä levyllä säkkipillikin, mikä vahvistaa Blind Guardianin mainetta hieman folkahtavana yhtyeenä. Näitä folk-elementtejä tulee esiintymään seuraavilla albumeilla yhä enemmän.
Levyn yksi tärkeimmistä ja vaikuttavimmista kappaleista on akustinen kitaraballadi Bard's Song: In the Forest. Bändin keikoilla mikään muu kappale ei saa yleisöä samanlaiseen laulukuoroon kuin juuri Bard's Song, ja se lauletaankin yleensä nuotilleen oikein.
RT-21M Pioneer
RT-21M Pioneer eli SS-20 Saber/Sabre oli Neuvostoliiton keskipitkän matkan ohjus (IRBM) kylmän sodan aikoina 1976–1988. Se oli eräs 1980-luvun ns. euro-ohjuksista, jotka hävitettiin 1987 keskimatkan ohjukset kieltävän sopimuksen mukaan 1991 liikkuvine laukaisualustoineen.
Tämä ohjus lienee ollut tuon ajan kehittyneimpiä ja oli varsin tehokas ohjusase ja käyttökelpoinen pelote. Se oli kaksivaiheinen, kiinteäpolttoaineinen ja lasikuiturakenteinen. Ohjus voitiin suhteellisen nopeasti laukaista mistä tahansa, sillä se kulki liikuteltavalla laukaisualustalla. (MAZ-547A/MAZ-7916) Se oli tarkoitettu uhkaamaan nimenomaan Eurooppaa. Ohjuksen kantama oli 600–5 000 kilometriä. Yhdysvaltain vastaveto RT-12M-ohjusten (SS-20) uhalle olivat BGM-109 Tomahawk ja Pershing II-ohjukset.
Ohjuksen venäläiset GRAU-indeksit olivat 15Zh45, 15Zh45UTTKh ja 15Zh53 ja kansainvälinen tunniste RSD-10. Alussa ohjuksessa oli yksi 1,6 megatonnin kärki, myöhemmin 1–2 pienempää kärkeä ja 1980 3 MIRV-kärkeä. Tarkkuus oli alussa 550 metriä, myöhemmin 450 metriä.
Ohjus perustui SS-16 Sinner-ohjuksen alempiin vaiheisiin. Ohjus kantoi 600–5 000 kilometriä, myöhemmät mahdollisesti jopa 7 500 kilometriä.
Ohjus korvasi aikaisemmat SS-4 Sandal ja SS-5 Skean-ohjukset. Ohjuksen kehittely alkoi 1966, ensilento 1974 ja ohjusta alettiin sijoittaa paikoilleen 1976. Tämä ohjus on myöhempien ohjusten kehittelyn pohja.
RSD-10 on RT-12M:n eli SS-20:n kansainvälinen tunnus.
Tomahawk (täsmennyssivu)
Tomahawk voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Nicanor Duarte Frutos
Óscar Nicanor Duarte Frutos (s. 11. lokakuuta 1956) oli Paraguayn presidentti vuosina 2003–2008. Coronel Oviedossa syntynyt Duarte kasvoi Alfredo Stroessnerin diktatuurin aikana ja liittyi jo 14-vuotiaana vuonna 1971 vanhempiensa vaikutuksesta Colorado-puolueeseen, joka oli ainoa sallittu vuoteen 1963.
Duarte on väitellyt oikeustieteen tohtoriksi 1989. Hän opiskeli Universidad Nacional de Asunciónissa ja Universidad Católica de Asunciónissa. Hän on työskennellyt toimittajana "Última Horassa" 1981–1991 ja opettanut sosiologiaa ja etiikkaa Universidad Nacional de Asunciónissa. Hän oli opetusministerinä Juan Carlos Wasmosyn (1993–1998) ja Luis Ángel González Macchin (1999-2003) hallituksissa. Helmikuussa 1997 hän erosi hallituksesta erimielisyyksien vuoksi ja liittyi Movimiento de Reconciliación Coloradaan.
Tammikuussa 2001 Duarte oli ANR-PC:n ehdokkaana puheenjohtajaksi vuosiksi 2001–2004. Huhtikuun 27. 2003 vaaleissa hän sai 37,1 % äänistä ja valittiin kaudelle 2003–2008 yhdentenätoista perättäisenä ANR-PC:n presidenttinä. Hän on myös ensimmäinen joka ei ole katolilainen. Hänen varapresidenttinään on Luis Alberto Castiglioni. Duarte on ajanut edeltäjiään vasemmistolaisempaa politiikkaa. Virkaanastujaisissaan hän puhui uusliberalismia vastaan ja on vastustanut ALCAa.
Tammikuussa 2004 lehdet raportoivat salajuonesta murhata Duarte. 8. maaliskuuta 2006 korkein oikeus antoi päätöksen jonka mukaan Duarte sai olla samaan aikaan presidentti ja puoluejohtaja, mitä kongressiedustajat pitivät perustuslain vastaisena.
Duarte väitti joutuneensa attentaatin kohteeksi myös helmikuussa 2008 vieraillessaan asevoimien päämajassa, jossa hän sai juotavakseen lasin vettä, joka sisälsi suolahappoa.
Ainoan sallitun viisivuotisen kautensa lopulla Duarte asettui ehdolle huhtikuun 2008 vaaleihin ja ilmoitti eroavansa presidentinvirasta ryhtyäkseen senaattoriksi.
Hänen seuraajakseen presidentiksi valittiin vasemmistolainen entinen piispa Fernando Lugo.
Duarte jätti kesäkuun 2008 lopulla, kaksi kuukautta ennen virkakautensa loppua, eronanomuksensa kongressin puhemiehelle ryhtyäkseen 1. heinäkuuta senaattoriksi.
Parlamentti kutsuttiin kokoon keskustelemaan anomuksen hyväksymisestä. Jos Duarte olisi saanut eron, hän olisi seurannut presidenttinä varapresidentti Francisco Oviedo, mutta parlamentin torjuessa eronpyynnön Duartesta tulee kautensa jälkeen äänioikeudeton elinikäinen senaattori. Opposition mukaan Duarte yritti päästä syytesuojaan korruptiosyytteiltä ryhtymällä senaattoriksi.
Pathé Baby
Pathé Baby on käsikäyttöinen elokuvaprojektori, jonka esitteli ranskalainen Pathé vuonna 1922. Se käytti ä ja oli tarkoitettu kotikäyttöön. Vuonna 1923 ilmestyi Pathé Baby Camera, joka oli veivattava filmikamera. Myöhemmin Pathé julkaisi projektoristaan moottorikäyttöisen version ja kameran, joka toimi vieterillä. Pathé Baby laitteet toistivat ja kuvasivat 16 kuvaa sekunnissa, käsikäyttöisissä laitteissa tämä oli tietenkin riippuvainen projektorin käyttäjän veivinpyörittämisnopeudesta.
Pathé Baby tuotelinjaa valmistettiin vuosina 1922–1935. Se oli aikoinaan hyvin suosittu kotielokuvalaite, ja 9,5 mm:n filmille julkaistuja elokuvia oli lukuisia. Projektori käytti pientä filmikelaa, johon mahtui 30 jalkaa (~9,14 metriä) filmiä. Filmin säästämiseksi projektorissa oli mekanismi, joka luki filmin laitaan leikattuja syvennyksiä. Syvennyksen kohdalla projektori pysäytti filmin paikoilleen hetkeksi, näin esimerkiksi elokuvien otsikot ja välitekstit voitiin esittää yhdellä filmiruudulla.
Yhdistynyt kansallinen tasavaltalaispuolue
Yhdistynyt kansallinen tasavaltalaispuolue (esp. "Asociación Nacional Republicana", "Partido Colorado") (ANR-PC) on vuonna 1887 perustettu konservatiivipuolue, joka hallitsi Paraguayta yhtämittaisesti tammikuuhun 1947 saakka ja oli vuosina 1947–1962 ainut sallittu. Colorado-puolue oli myös Alfredo Stroessnerin vuosien 1954–1989 diktatuurin toinen tukipilari, toisen ollessa asevoimat.
Puolueen perusti 11. syyskuuta 1887 kenraali Bernardino Caballero nimellä "Partido Nacional Republicano". Puolueen yhtämittaisen valtakauden keskeytti presidentti Higinio Morínigon maastapako sisällissodan vuoksi.
27. huhtikuuta 2003 vaaleissa Colorado-puolue sai 35,3 % äänistä ja 37 paikkaa 80 paikkaiseen parlamenttiin ja 16 senaatin 45 paikasta. Sen ehdokas Nicanor Duarte Frutos voitti presidentinvaalit ja valittiin maan presidentiksi.
Celestine Babayaro
Celestine Babayaro (s. 29. elokuuta 1978 Kaduna, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija, joka on tällä hetkellä ilman seuraa.
Babayaro pelasi juniorivuotensa Plateau Unitedissa, josta siirtyi vuonna 1994 Belgian pääsarjaan RSC Anderlechtiin. Huhtikuussa 1997 75:n Anderlecht ottelun jälkeen Englannin Valioliiga -joukkue Chelsea osti 175-senttiä pitkän nuorukaisen 2,25 miljoonalla punnalla. Chelseassa ollessaan Babayaro oli mukana auttamassa joukkueen Valioliigan mestaruuteen kaudella 2005/06, FA Cup mestaruuteen (2000) ja FA Community Shieldin voittoon (2000). Vúonna 2005 Babayaro siirtyi Newcastlen riveihin. Loppuvuodesta 2007 hän purki seuran kanssa yhteisymmärryksessä sopimuksen loukkaantumisten takia.
Tammikuussa 2008 Babayaro solmi sopimuksen MLS-seura Los Angeles Galaxyn kanssa. Kaksikuukautta myöhemmin hänet yllättäen erotettiin joukkueesta ja on ollut siitä asti ilman seuraa.
Babayaro on edustanut Nigerian maajoukkuetta 35 kertaa ja on tehnyt pelaamissaan otteluissa 2 maalia. Babayaro on edustanut maataan vuoden 2002 MM-kisoissa ja Afrikan mestaruuskisoissa 2004. Hän oli myös voittamassa olympiakultaa Nigerian joukkueessa vuoden 1996 kesäolympialaisissa.
RT-21 Temp 2S
RT-21 Temp 2S (tunnettu myös lännessä nimellä SS-16 Sinner) oli Neuvostoliiton kehittämä mannertenvälinen ohjus, jonka kehittely oli pohjana lyhyemmän kantaman SS-20-ohjuksen kehittelyyn. Tarkoitus oli kehittää liikuteltava kiinteäpolttoaineinen, kolmivaiheinen mannertenvälinen ohjus.
Ohjuksen kehittely alkoi 1969, ja ensimmäiset koelennot tehtiin 1972. Viimeinen koelento 1976 päättyi epäonnistumiseen, eikä ohjusta liitetty virallisesti Neuvostoliiton ohjuspelotteeseen. Monia ohjuksia kuitenkin rakennettiin ja läntisten lähteiden mukaan joitain kymmeniä sijoitettiin laukaisuvalmiiksi Plesetskiin.
Ohjus tuli valmiiksi 1980-luvun puolivälissä, mutta silloin ohjelma peruutettiin kansainvälisten sopimusten takia. Ohjuksen kantomatka oli 10 500 km, ja siinä oli 940 kg:n painoinen 0,65–1,5 megatonnin taistelukärki. Ohjuksen tarkkuus
CEP oli 450–1 640 metriä venäläisten lähteiden mukaan, eli nykyajan mittapuun mukaan se ei ollut kovin tarkka, mutta läntiset lähteet sanovat tarkkuudeksi 360–480 metriä.
Tarija
Tarija eli San Bernardo de Tarija on kaupunki Tarijan departementissa, Etelä-Boliviassa. Sen asukasluku on 194 300 (2010).
Kaupunki perustettiin 4. kesäkuuta 1574 nimellä Villa de San Bernardo de la Frontera de Tarixa. Se on nimetty Francisco de Tarijan mukaan. Ilmasto ja maaperä ovat sopivat viinin viljelyyn.
Siirtomaatyylinen Catedral Metropolitana valmistui 1810.
Bordeaux’ndoggi
Bordeaux’ndoggi on Ranskasta kotoisin oleva arvostettu vahti- ja seurakoira. Rodulla on pitkä historia. Aikoinaan se oli taistelukoirarotu, josta sittemmin kehittyi vahtikoira. Sitä on käytetty myös karhunmetsästyksessä. Nykyään koiraa käytetään pääasiassa seurakoirana. Keski-Euroopan ulkopuolella rotu on melko harvinainen.
Bordeaux’ndoggi on hyvin voimakasrakenteinen, tasapainoinen, melko matalaraajainen ja lihaksikas koira. Pää on hyvin suuri verrattuna muuhun ruumiiseen. Väriltään rotu on kokonaan mahonginruskea tai kellertävä. Pienet valkoiset merkit rinnassa ja käpälissä sallitaan. Maski on musta tai kastanjanruskea. Huulet ovat paksut ja roikkuvat. Urosten säkäkorkeus on 60–68 cm ja narttujen 58–66 cm. Uros painaa vähintään 50 kg ja narttu 45 kg. Karvapeite on lyhyttä, hienolaatuista ja pehmeän tuntuista. Kaulassa nahka roikkuu.
Luonteeltaan bordeaux’ndoggi on vahtivainen, valpas ja erittäin rohkea. Aggressiivisuutta ei kuitenkaan esiinny, vaan rotu on hyvin ystävällinen, isäntäänsä kiintyvä ja lapsirakas. Koirat ovat rauhallisia ja tasapainoisia, ja niillä on korkea ärsytyskynnys, mutta rodun alkuperäinen käyttö taistelukoirana on silti otettava huomioon. Liiaksi ärsytettäessä koirasta voi paljastua piileviä taisteluviettejä, joten on varottava, ettei se koe joutuvansa hyökkäyksen kohteeksi. Bordeaux’ndoggi tarvitsee määrätietoisen ja kärsivällisen kasvattajan.
Bordeaux’ndoggit loukkaantuvat hyvin helposti, ja niillä on pitkä muisti. Huutamista on syytä välttää, sillä niillä on erinomainen kuulo. Rotu haluaa olla mukana siellä, missä ihmisetkin, joten se ei sovellu tarhakoiraksi. Se osoittaa kiintymystään ihmiseen monin tavoin. Se osaa olla myös hyvin persoonallinen. Bordeaux’ndoggi ei tuhlaa aikaansa haukkumiseen ja turhaan pyörimiseen vaan on pikemminkin hiljainen sivustakatsoja. Rotua ei voi pakottaa tottelemaan, koska se on hyvin itsevarma ja vahvaluonteinen. Se oppii kuitenkin mielellään asioita, jos se palkitaan siitä.
Bordeaux’ndoggin kotimaana pidetään Lounais-Ranskaa, vaikka sen alkuperästä ei olekaan varmaa tietoa. Sen historiasta löytyy vahvoja koirarotuja, kuten bulldoggia ja bullmastiffia. Bordeaux’ndoggia on käytetty taistelijana, vahtina ja suurriistan, kuten villisian, metsästyksessä. Myös karjan paimennus ja isäntäväen omaisuuden suojeleminen ovat kuuluneet rodun tehtäviin. Se on ollut mukana myös ensimmäisessä maailmansodassa, jossa sen tehtävänä oli vetää haavoittuneita turvaan. Maailmansotien jälkeen koirakannat romahtivat, ja bordeaux’ndoggeja jäi henkiin vain puolisen sataa. Näistä koirista nykyinen kanta muodostuu.
Koska bordeaux’ndoggi on vanha taistelukoira, sille on jalostettu pienet silmät syvälle ryppyjen suojaan, minkä vuoksi sillä voi esiintyä luomen asentovirheitä. Rotu kuuluu suuriin, massiivisiin ja nopeasti kasvaviin rotuihin, joilla on taipumus sairastua kasvukautena erilaisiin luuston kasvuhäiriöihin ja lonkkaniveldysplasiaan. Tämän vuoksi on erittäin tärkeää paneutua koiran ruokintaan ja liikuntaan sen kasvukautena. Rodulla voi myös esiintyä iho-ongelmia kesäaikaan.
Kalliokielo
Kalliokielo ("Polygonatum odoratum") on Euroopassa ja Aasiassa kasvava kukkakasvi. Sen ulkonäössä on tiettyjä yhtäläisyyksiä kielon ("Convallaria majalis") kanssa ja kuten kielo, myös kalliokielo on myrkyllinen. Suomessa kalliokielo on yleinen maan eteläosissa, mutta rauhoitettu entisten Oulun ja Lapin läänien alueella.
Kalliokielo kasvaa 20–40 cm korkeaksi. Varsi on pysty tai nuokkuva, särmikäs, uurteinen ja alaosasta punertava. Kahdessa rivissä kasvavat lehdet ovat varren kärkipuoliskossa. Ne ovat 5–10 cm pitkiä, kapeanpuikeita, poimuttomia ja alta sinivihreitä. Tuoksuvat, nuokkuvat kukat ovat tavallisesti yksittäin lehtihangoissa. Kooltaan torvimaiset kukat ovat 12–25 mm pitkiä ja väriltään hieman vihertävän valkoisia. Kalliokielo kukkii touko-kesäkuussa. Myrkylliset marjat ovat sinimustia ja vahapeitteisiä.
Kalliokielo saattaa risteytyä lehtokielon ("P. multiflorum") kanssa lajin yhteisillä esiintymisalueilla. Risteymää kutsutaan nimellä tarhakalliokielo ("P. multiflorum" x "odoratum").
Kalliokieloa tavataan lähes koko Euroopassa. Levinneisyysalue jatkuu läpi keskisen Venäjän aina Kiinaan ja Japaniin saakka. Suomessa kalliokieloa tavataan Etelä-Lappia myöten. Laji on yleinen Etelä-Suomessa Satakunnan, Etelä-Hämeen ja Etelä-Savon korkeudelle saakka. Pohjoisemmassa lajia tavataan vain satunnaisesti.
Kalliokielo viihtyy monenlaisissa varjoisissa paikoissa, kuten kalliopengermillä, lehtokallioilla, kivikoissa, kivisillä mäillä, harjuilla, niityillä, rinnemetsiköissä, puronvarsilehdoissa ja lettokorvissa.
Aikaisemmin kalliokielon juurta on käytetty leipäjauhojen jatkeena nälkävuosina. Lääkkeenä juurta on käytetty turvotuksen alentamiseen. Kalliokielon ja lehtokielon risteymää tarhakalliokieloa viljellään koristekasveina.
Michèle Alliot-Marie
Michèle Alliot-Marie (s. 10. syyskuuta 1946 Villeneuve-le-Roi, Seine-et-Oise, nykyisin Val-de-Marne) on ollut Ranskan sisäministeri ja oikeusministeri Fillonin hallituksessa vuodesta 2007 ja marraskuusta 2010 helmikuuhun 2011 ulkoministeri. Hän oli 2002–2007 puolustusministeri ja on ollut Ranskan ensimmäinen keskeisen puolueen naispuolinen johtaja.
UMP eli Union pour un Mouvement Populaire -puolueessa Alliot-Marie edustaa parlamenttiryhmän puheenjohtajan Jean-Louis Debrén kanssa sosiaalisen vastuun linjaa. Näin hän on uskollinen gaullismin perillinen, ja hänellä on oma käsityksensä Ranskasta ja ranskalaisten hyvinvoinnin edistämiseksi tarvittavista toimenpiteistä.
Talouslehti Forbes luokitteli vuonna 2006 Alliot-Marien maailman 57. vaikutusvaltaisimmaksi naiseksi. Forbesin listan kärjessä on Saksan liittokansleri Angela Merkel, ja Tarja Halonen on sijalla 44.
Michèle Alliot-Marie on Biarritzin kaupungin entisen määrin ja kansanedustajan Bernard Marien tytär. Hän on toiminut kansainvälisenä rugbytuomarina, esimerkiksi vuoden 1965 viiden valtion kilpailuissa.
Alliot-Marie on oikeustieteen tohtori ja valtiotieteen tohtori. Hän on myös suorittanut Ranskassa vaadittavan asianajajatutkinnon. Hänellä on tutkinnot yksityisoikeudessa, oikeushistoriassa ja valtiotieteessä. Hän on aiemmin toiminut lehtorina Pariisin 1. yliopistossa ja asianajajana.
Vuonna 2006 Michèle Alliot-Marie vihjaili mahdollisuudesta asettua ehdolle vuoden 2007 presidentinvaaleissa, mutta ei lopulta asettunut ehdokkaaksi. Hän pääsi presidentinvaalien ja Nicolas Sarkozyn voiton jälkeen François Fillonin hallituksen sisäministeriksi. Toimenkuvasta poistettiin kuitenkin maahanmuutto, joten se ei ole yhtä näkyvä kuin Sarkozyn tai de Villepinin aikana. Hän siirtyi oikeusministeriksi, kun Rachida Dati valittiin Europarlamenttiin kesäkuussa 2009. Fillonin hallituksen uudelleenjärjestelyssä hän siirtyi ulkoministeriksi Bernard Kouchnerin tilalle.
Alliot-Marieta arvosteltiin Tunisian vuodenvaihteen 2010–2011 levottomuuksien vuoksi, kun hän kertoi parlamentissa Ranskan olevan valmis lähettämään poliiseja kukistamaan yksinvaltaista presidenttiä vastaan nousseita levottomuuksia. Lisää kritiikkiä aiheutti Alliot-Marien Zine el-Abidine Ben Alin klaaniin kuuluvan liikemiehen Aziz Miledin yksityiskoneen käyttö. Hän joutui lopulta 27. helmikuuta 2011 eroamaan ministerin tehtävistä, kun hänen ja hänen perheensä välejä syrjäytetyn diktaattorin Ben Alin hallintoon pidettiin liian läheisinä.
Pölytys
Pölytys on siemenkasvien siitepölyn kulkeutumista koppisiemenisillä kasveilla kukan emin luotille tai paljassiemenisillä kasveilla emikävyn paljaalle siemenaiheelle. Pölytyksen seurauksena siitepölyhiukkanen kasvattaa siiteputken, jota pitkin siitepölyhiukkasen sisältämän koirasgametofyytin koiraspuoliset sukusolut siirtyvät siemenaiheen sisältämän naarasgametofyytin eli alkiorakon sisään ja hedelmöittävät naaraspuoliset sukusolut.
Pölyttäminen on siemenkasvien lisääntymiselle välttämätöntä. Pölytys voi tapahtua tuulen, veden, hyönteisten, lintujen, lepakoiden tai muiden nisäkkäiden välittämänä.
Derrick Brew
Derrick Brew (s. 28. joulukuuta 1977 Houston, Texas) on yhdysvaltalainen 400 metrin juoksija.
Brew valittiin Edmontonin MM-kisoihin 2001 Yhdysvaltain 4 x 400 metrin viestijuoksujoukkueeseen, kun hän sijoittui maansa karsinnoissa neljänneksi. Kisoissa Yhdysvallat voitti viestissä maailmanmestaruuden. Hän oli mukana viestijoukkueessa myös Pariisin MM-kisoissa 2003, joissa Yhdysvallat voitti jälleen MM-kultaa. Brew selviytyi Ateenan olympialaisiin 2004 myös henkilökohtaiselle 400 metrin matkalle, jolla hän voitti olympiapronssia ajalla 44,42. Hän oli kisoissa mukana myös viestijoukkueessa, joka voitti olympiakultaa. Kauden lopussa hän oli toinen.
Brew oli jälleen viestijoukkueessa Helsingin MM-kisoissa 2005 ja voitti kolmannen peräkkäisen maailmanmestaruutensa pitkässä viestissä.
Antero Viherkenttä
Jorma Antero Viherkenttä (alun perin Kohlström, 28. joulukuuta 1933 Hartola – 1. heinäkuuta 2011) oli suomalainen urheilutoimittaja ollen koulutukseltaan kansakoulunopettaja. Hänen lajivalikoimansa oli laaja, mutta parhaiten hänet muistetaan Yleisradion paini-, pesäpallo- ja suunnistusselostajana. Selostamisen lisäksi Viherkenttä toimi useissa urheilujärjestöissä, muun muassa Suomen Paini-, Suomen Pesäpallo- ja Suomen Suunnistusliitoissa. Viherkenttä pelasi pesäpalloa korkeimmalla mahdollisella eli suomenmestaruustasolla ja hänet valittiin vuoden lukkariksi 1959. Viherkenttä laati suunnistuksen Jukolan viestin sanoman 2005–2009.
Antero Viherkentän poika on Timo Viherkenttä.
Johnny and the Hurricanes
Johnny & The Hurricanes on yhdysvaltalainen rock 'n' roll -yhtye Ohiosta. Yhtyeen perusti joukko nuoria opiskelijoita vuonna 1957. Kukaan jäsenistä ei halunnut laulaa. Yhtyeen kuuluisin hitti lienee "Red river rock" (1959), jota myytiin yli miljoona kappaletta.
Matt Ridley
Matthew (Matt) Ridley (s. 7. tammikuuta 1958) on brittiläinen tiedekirjoittaja. Kirjoissaan Ridley esittelee ideoita, joita geenilähtöinen näkökulma on nostanut esiin biologiassa.
Stone (albumi)
Stone on metalliyhtye Stonen vuonna 1988 julkaistu ensimmäinen pitkäsoitto. Levyn tuottivat Mikko Karmila ja Stone. Levyltä on julkaistu singlenä kappale ”Real Delusion”. Albumin tunnetuimmaksi kappaleeksi on noussut avausraita "Get Stoned", joka on Suomen metallipiireissä erittäin tunnettu.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 8, ja se pysyi listalla yhteensä 15 viikkoa.
Arc-et-Senans’n kuninkaallinen suolatehdas
Arc-et-Senans’n kuninkaallinen suolatehdas () sijaitsee Ranskassa Chaux'n metsän lähistöllä, lähellä Besançonin kaupunkia olevassa Arc-et-Senans'n kunnassa. Se oli merkittävä valistusajan rakennushanke, jonka tarkoituksena oli järkeistää teollisuusrakennukset ja -prosessit filosofisen järjestyksen mukaan.
Arkkitehti Claude-Nicolas Ledoux suunnitteli tehtaan rakennukset, joita alettiin rakentaa vuonna 1775 Ludvig XVI:n valtakaudella. Puoliympyrän muotoisen rakennusryhmän tarkoituksena oli kuvastaa työn hierarkkista luonnetta. Tehdasta oli tarkoitus myöhemmin laajentaa ideaaliseksi kaupungiksi, mutta hanke jäi toteutumatta.
Alueen kunnosta huolehtii Claude-Nicolas Ledoux -instituutti. Tehdas lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1982.
Ampumahiihdon Euroopan-mestaruuskilpailut 1998
Ampumahiihdon Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1998 Minskissä, Valko-Venäjällä 28. tammikuuta–1. helmikuuta 1998.