hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Norsulinnut
Norsulinnut, vanhoilta nimiltään elefanttilinnut, madagaskarinstrutsit tai jättiläisstrutsit, ("Aepyornithidae") on sukupuuttoon kuollut heimo strutsilintuihin kuuluneita lentokyvyttömiä lintulajeja. Heimoon kuului kaksi sukua, "Aepyornis" ja "Mullerornis". Ennen katoamistaan 1650-luvulla nämä linnut asuttivat Madagaskarin saarta.
Malagassin kielellä linnun nimi on Vorompatra, mikä tarkoittaa suolintua. On esitetty, että rok-linnun legenda olisi syntynyt norsulinnusta.
Norsulinnut olivat maailman suurimpia historiallisena aikana eläneitä lintuja. Ne saattoivat olla yli kolme metriä korkeita ja painaa yli 450 kilogrammaa. Norsulintujen luita ja munia on löydetty melko paljon. Muna voi olla ympärysmitaltaan yli metrin, pituudeltaan yli 30 senttimetriä ja tilavuudeltaan 160 kananmunan, eli noin kahdeksan litran, suuruinen. Suurimmat tunnetut munat muni isonorsulintu, jonka muna oli noin 34 cm pitkä ja saattoi painaa 12 kg. Madagaskarin asukkaat käyttivät tyhjiä munia astioina.
Washingtonissa sijaitsevalla National Geographic Societylla on hallussaan norsulinnun muna, joka löydettiin vuonna 1967. Näyte on ehjä ja sen sisällä on syntymättömän alkion luuranko. Näytteiden perusteella tiedetään, että norsulinnut olivat kasvinsyöjiä. Elinympäristönään ne suosivat rantakosteikkoja ja soistuneita rantametsiä, joissa kasvillisuus oli runsasta silloinkin, kun saaren itäosia vaivasi kuivuus.
Norsulinnut olivat Madagaskarilla varsin yleisiä vielä sen jälkeen, kun saari oli asutettu pysyvästi noin 2 000 vuotta sitten. Ne kuitenkin katosivat melko nopeasti 1650-luvulle tultaessa. Yleisenä mielipiteenä on, että norsulintujen sukupuutto on ihmisen aiheuttama, mutta vuonna 2000 julkaistu brittitutkimus antaa toisen näkökulman. Arkeologit Sheffieldin ja Royal Hollowayn yliopistoista tutkivat ihmisten suhdetta tähän lintuun sen kotisaarella Madagaskarilla. Tutkimusten tulokset eivät antaneet minkäänlaisia todisteita siitä, että linnut olisi metsästetty sukupuuttoon. Tutkijat uskovat myös, että linnun surmaaminen olisi ollut tabu, sillä mitään todisteita ei löytynyt siitä, että norsulintuja olisi tapettu ravinnoksi. Todennäköisesti sukupuuttoa edisti useiden tekijöiden yhteisvaikutus. Asutuksen levitessä rannikkoa pitkin linnut menettivät pesimäpaikkoja, ilmastonmuutos taas aiheutti kosteikkojen vähenemistä. Osassa subfossiileista nähdään kuitenkin lihanleikkuun jälkiä.
H. G. Wells kirjoitti novellin nimeltään "Aepyornisin saari" ("Aepyornis Island"). Se julkaistiin kirjailijan novellikokoelmassa "The Complete Short Stories of H. G. Wells".
Niin sanotussa linnunmunajutussa vuonna 2011 närpiöläiseltä mieheltä takavarikoitiin 10 000 linnunmunan ja 300 täytetyn linnun lisäksi norsulinnun muna Madagaskarilta.
Suvussa "Aepyornis" on kuvattu viisi eri lajia: "A. hildebrandti, A. gracilis, A. medius, A. maximus" ja "A. titan", mutta luokittelun oikeellisuudesta ei voida olla varmoja. Usein kaikkia lajeja kutsutaan vain nimellä "A. maximus".
Ammattikasvatusfilosofia
Ammattikasvatusfilosofia on ammattikasvatuksen osa-alue, joka tutkii ja tarkastelee ammattikasvatukseen liittyviä filosofisia kysymyksiä. Ammattikasvatus tieteenä on määritelty kasvatustieteen yhdeksi osa-alueeksi. Siten ammattikasvatusfilosofia liittyy myös yleiseen kasvatusfilosofiaan.
Ammattikasvatusfilosofia jaetaan ammattikasvatuksen tieteenfilosofiaan ja ammattikasvatuksen filosofiaan. Näistä edellinen tutkii ammattikasvatusta tieteenä ja siihen liittyviä tieteenfilosofisia ongelmia. Jälkimmäiseen kuuluvat ammattikasvatukseen liittyvät filosofiset ongelmat, jotka voidaan jaotella esimerkiksi yleisen filosofian perusteella ontologisiin, tieto-opillisiin, eettisiin ja esteettisiin kysymyksiin.
Ammattikasvatus tieteenä ja yliopistollisena oppiaineena on nuorta. Sen myötä myös ammattikasvatusfilosofian tutkimus on ollut vähäistä. Suomen kielellä yleisesityksen aiheesta ovat kirjoittaneet Markku Tuominen ja Jari Wihersaari, "Ammattikasvatusfilosofia" (2006, OKKA-säätiö).
TCB
TCB voi tarkoittaa seuraavia:
Kalasääski ja lohi
Kalasääski ja lohi on Oulun Pokkisenpuistossa sijaitseva suihkulähdeveistos. Vuonna 1960 paljastettu pronssiveistos on kuvanveistäjä Oskari Jauhiaisen käsialaa, ja se on Oulun ensimmäinen varsinainen julkinen suihkulähdeveistos. Eläinaiheinen pronssiin valettu patsas on sijoitettu pyöreän altaan keskelle, koskesta nostetulle luonnonkivelle. Veistoksen mitat ovat 195×100×105 cm.
Ajatus suihkulähdeveistoksen hankkimisesta syntyi kaupungin 350-vuotisjuhlien yhteydessä vuonna 1955. Oskari Jauhiainen oli tuolloin mukana kilpailutoimikunnassa. Hanke kuitenkin kariutui, ja vasta vuonna 1960 veistos paljastettiin. Veistoksen ovat rahoittaneet toimitusjohtaja ja rouva U. J. Sundström.
Alun perin Jauhiainen oli suunnitellut veistokseen lohen sijaan haukea, mutta rahoittaja Sundström oli halunnut vaihtaa hauen loheksi. Jauhiainen oli tuolloin arvellut: ""Siitä tulleeki sitten Oulujoen viimeinen lohi"", viitaten Oulujoen valjastamiseen voimalaitospadoin.
Spitzer
Spitzer on avaruusteleskooppi, joka mittaa infrapunan aallonpituuksia ja havainnoi lämpösäteilyä, joka on peräisin sekä kooltaan että lämpötilaltaan vaihtelevista taivaankappaleista. Teleskooppi on nimetty Lyman Spitzerin mukaan.
NASA laukaisi satelliitin radalleen Delta II 7920H ELV kantoraketilla 24. elokuuta 2003.
Siinä on 85 senttimetriä leveä pääpeili ja kolme tieteellistä mittalaitetta, jotka havainnoivat infrapunataivasta 3–180 mikrometrin aallonpituuksilla.
Spitzer koostuu kahdesta osasta: havaintolaitteista ja kaukoputkesta (Cryogenic Telescope Assembly, CTA), sekä itse avaruusaluksesta.
Havaintolaitteet ja 85cm Ritchey-Chretien kaukoputki on jäähdytetty heliumilla äärimmäisen kylmäksi, noin 1,4 K. Ne on kiinnitetty lämpöä eristävillä kiinnikkeillä avaruuskaukoputkeen.
Jäähdyttämätön osa koostuu aurinkopaneelista (Solar Panel Assembly, ja rungosta (Spacecraft Bus).
Spitzerin aurinkokennot paitsi tuottavat yhteensä 427 W sähköä, toimivat myös lämpösuojana. Puolet paneelin pinta-alasta on aurinkokennoja ja puolet heijastimia, jotka laskevat paneelin lämpötilan noin 330 Kelviniin. Teleskooppi ei voi kääntyä yli 120 astetta auringosta, sillä silloin se ei saisi riittävästi virtaa aurinkokennoistaan.
Avaruusaluksen runko (Spacecraft Bus), jossa lämminelektroniikka ja asennonsäätölaitteisto sijaitsevat, on päältä kahdeksankulmainen laatikko. Se jakaantuu yhdeksään lokeroon, joihin laitteistot on asennettu. Asennonsäätöön Spitzer käyttää reaktiopyöriä.
Tiedonsiirto Spitzerin ja Maan välillä tapahtuu NASAn Deep Space Networkin avulla. Rungon pohjaan kiinnitettyä metristä lautasantennia käytetään kaksi kertaa päivässä lähettämään edellisen 12 tunnin aikana kertyneet tiedot 85 kbps nopeudella.
Spitzerissä on kolme mittalaitetta, jotka on asennettu niille tarkoitettuun koteloon(Multiple Instrument Chamber).Toisin kuin Hubble, Spitzer ei ole huollettavissa. Luotain käyttää nestemäistä heliumia jäähdytykseen. Jäähdytysaineen ehtyessä luotaimen laitteet tuhoutuvat. Laukaisun aikaan käyttöiäksi laskettiin 2.5 vuotta. Teleskooppi on siis jo pitkään ollut jatkoajalla.Jäähdytysaine loppui 2009, mutta osa mittalaitteista on edelleen toimintakykyisiä.
Kannettava tietokone jokaiselle lapselle
Kannettava tietokone jokaiselle lapselle (OLPC, One Laptop per Child) on voittoa tavoittelematon järjestö, joka on omistautunut 100 dollarin hintaisen XO-1 -kannettavan tietokoneen kehittämiseen. Tavoitteena on tarjota ensisijaisesti kehitysmaiden lapsille halpa tietokone. Aloitteen projektista esitteli OLPC:n puheenjohtaja Nicholas Negroponte World Economic Forumissa Davosissa, Sveitsissä tammikuussa 2005.
Projektia sponsoroi lukuisa määrä organisaatioita kuten Google, Red Hat, AMD, Brightstar Corporation, News Corporation, Nortel Networks ja Canonical Ltd. Kukin yhtiöistä on lahjoittanut projektille 2 miljoonaa dollaria. Massachusettsin teknillisen korkeakoulun medialaboratorio on myös osallistunut projektin avustamiseen.
Tietokoneita levitetään kouluille hallitusten suurten aloitteiden kautta. Ensimmäisten mallien hinnaksi tuli 135–175 Yhdysvaltain dollaria, jonka odotettiin laskevan sadan dollarin tavoitteeseen vuoden 2008 aikana.
Projektin ensimmäisessä mallissa on 433 MHz AMD Geode LX-700 -suoritin, 1200×900 7,5" nestekidenäyttö ja 256 MiB DDR266-muistia. Tekniikka on suunniteltu erityisesti virrankulutuksen vähentämiseksi.
Tietokoneessa käytetään avoimen lähdekoodin ohjelmistoja. Käyttöjärjestelmä perustuu Fedora Core 6 -Linux-jakeluun, jonka käyttöliittymänä toimii RedHatin Python-kielellä kehittämä Sugar. OLPC aloitti yhteistyön Microsoftin kanssa 2008 saadakseen XO-tietokoneille Linuxin lisäksi myös tuen Windows-käyttöjärjestelmälle.
Koneen seuraava versio XO 1.5 julkaistiin alkuvuodesta 2010. Siinä on tehokkaampi VIA C7 -suoritin, enemmän muistia sekä 4 GB:n flash-muisti.
Hankkeesta ulos jääneet suuret tietotekniikkayhtiöt Intel ja Microsoft ovat pyrkineet vaikuttamaan projektiin tuodakseen siihen omaa teknologiaansa. Microsoftin Windows-käyttöjärjestelmän ajaminen vaatisi laitteelta vähintään kaksinkertaista muistin määrää ja puolitoistakertaista tallennuskapasiteettia. Bill Gates arvostelikin laitetta alitehoiseksi.
Suoritinvalmistaja Intel lähti myöhemmin projektiin mukaan. Intel kehitti kuitenkin omaa vastaavaa Classmate-PC:tään, ja yritti saada XO-1:n ostajia vaihtamaan siihen väittäen koneessa olevan vikoja, jopa OLPC-tilauksen vahvistuttua. Myöhemmin paljastui että hanketta arvostellut OLPC-News-sivusto oli Intelin kilpailevan projektin työntekijän ylläpitämä.
Myös Applen Steve Jobs tarjosi yrityksensä Mac OS X -käyttöjärjestelmäänsä ilmaiseksi projektin käyttöön, mutta OLPC kieltäytyi tarjouksesta.
Teuvan Pallo
Teuvan Pallo (TePa) on 6.10.1978 perustettu teuvalainen jalkapalloseura. Teuvan Pallon miesten edustusjoukkue fuusioitui kaudeksi 2009 Kaskö IK:n kanssa ja joukkue pelasi Nelosta. Kaudella 2009 KaIK/TePa onnistui Suomen Cupin 4. kierroksella voittamaan Ykkösessä pelaavan PS Kemin yltäen näin seurahistoriansa komeimpaan voittoon. Yhteistoiminta Kaskö IK:n kanssa ei kuitenkaan toiminut pidemmän päälle, ja nykyään TePa pelaa omalla joukkueellaan Kutosessa. Seuralla on miesten joukkueen lisäksi kuusi juniorijoukkuetta, naisten joukkue sekä pallokoulu 4-6 vuotiaille.
Luettelo Nylon Beatin kappaleista
Tämä on luettelo Nylon Beatin kappaleista. Singlet (myös b-puolet ja promot) merkitty kirjaimella s.
Domodedovo Airlines
Domodedovo Airlines oli venäläinen vuonna 1960 perustettu lentoyhtiö. Yhtiön kotikenttänä toimi Domodedovon kansainvälinen lentoasema Moskovassa. Se lopetti toimintansa vuonna 2008.
Domodedovo Airlines lensi säännöllisesti seuraaviin kohteisiin (tammikuu 2005):
Kotimaan kohteet: Anadyr, Blagoveštšensk, Habarovsk, Jakutsk, Krasnojarsk, Magadan, Norilsk, Petropavlovsk-Kamtšatski, Vladivostok ja Južno-Sahalinsk.
Ulkomaan kohteet: Baku, Gəncə, Karaganda, Kostanai, Miami (vuoden 2006 jälkipuoliskolla), Samarkand ja Stuttgart
Elokuussa 2006:
Tatjana Gsell
Tanja ”Tatjana” Gsell (o.s. Gick, s. 21. toukokuuta 1971 Ebern, Baijeri) on saksalainen julkisuuden henkilö.
Gick opiskeli kauneushoitajaksi ja sairaanhoitajaksi ja työskenteli harjoittelijana ja vastaanotossa kauneusleikkauksiin erikoistuneella Tri. Franz Gsellillä Nürnbergissä. He menivät naimisiin vuonna 1996. Tri. Gsell oli häntä 45 vuotta vanhempi. Tatjana kävi väitteiden mukaan läpi yli 20 kauneusleikkausta muuttuakseen seurapiirikaunottareksi. Miljoonikkoaviomiehensä luottokortilla luksusvaimoksi ryhtynyt Tatjana harrasteli shoppailua Pariisissa ja Milanossa. Paria käsiteltiin usein julkisuudessa lehdistössä. Hänellä oli 500 paria kenkiä, Mercedes Benz, Porsche ja Ferrari.
Vuoden 2002 lopussa Tatjana Gsell kuitenkin muutti Marbellaan kuusikymppisen düsseldorfilaisen autokauppiaan Helmut Beckerin luo. He antoivat suhteestaan avoimesti haastatteluja. Aviomies jätti viimeisen varoituksen palata kotiin vuoden loppuun mennessä tai rahantulo loppuisi.
5. tammikuuta 2003 kaksi naamioitua miestä murtautui Tri. Franz Gsellin asuntoon Nürnbergin Erlenstegenin lähiössä ja hakkasi hänet kirveellä. He saivat saaliikseen 5 000 euroa. Johtolangaksi jäi muovikassi, jossa oli romaniankielistä kirjoitusta. Tri. Gsell kuoli 26. maaliskuuta oltuaan kaksi kuukautta koomassa. Hänen testamenttinsa jätti koko miljoonien omaisuuden vaimon nimiin. Baijerin valtionsyyttäjä antoi Tatjana Gsellista 11. huhtikuuta pidätysmääräyksen murhan järjestämisestä epäiltynä. Syytettä ei kuitenkaan voitu näyttää toteen. Tatjana Gsell tuomittiin kuitenkin vakuutuspetoksesta 16 kuukauden ehdolliseen vankeuteen. Hän oli järjestänyt jugoslavialaisen rikollisjengin kanssa autonsa ryöstön ja siirron ulkomaille vakuutusrahojen nostamiseksi.
Tatjana Gsell kävi oikeutta Bild-lehteä vastaan heidän käytettyään otsikossaan termiä ”Busenwitwe” ("”tissileski”"). Berliiniläisen oikeusistuimen päätöksen 26. lokakuuta 2004 mukaan termin käyttö oli sallittua.
Gsell on sittemmin esiintynyt reality-tv-sarjoissa Big Brother (RTL 2) ja Die Alm (ProSieben). Nyttemmin hänet on yhdistetty prinssi Ferfried von Hohenzollerniin (s. 1943) ja he ovat menossa naimisiin. Häät oli tarkoitus järjestää 29. toukokuuta 2006 televisiossa RTL 2:n sarjassa ”Tatjana & Foffi - Aschenputtel wird Prinzessin” ("”tuhkimosta prinsessaksi”"), mutta ne peruutettiin viimeisessä jaksossa ja suhde kariutui myöhemmin. Prinssi Ferfried on ollut naimisissa aiemmin kolme kertaa.
Nine (yhtye)
Nine on ruotsalainen heavy metal-hardcore punk -yhtye. Yhtye on perustettu Linköpingissä vuonna 1994.
Nine on julkaissut kaksi viimeisintä albumiaan "Burning Heart Records" -levy-yhtiön listoilla, mutta yhteistyö loppui maaliskuussa 2005. Ninen tyyliä on usein verrattu Entombediin; yhtyeet ovat kiertäneet yhdessä, ja Entombedin soittajia on vieraillut Ninen levyillä.
OKKA-säätiö
OKKA-säätiö (Opetus-, kasvatus- ja koulutusalojen säätiö) on suomalainen säätiö. Se on syntynyt Ammattikasvatussäätiön ja Opetusalan koulutussäätiön yhdistymisen myötä. Se aloitti toimintansa vuonna 1997 itsenäisenä organisaationa. Säätiö toimii nimensä mukaisesti opetus-, kasvatus- ja koulutusalojen hyväksi.
OKKA-säätiö harjoittaa julkaisutoimintaa sekä myöntää apurahoja. Säätiön tarkoituksena on toimia opetus-, kasvatus- ja koulutusalojen kehittämiseksi, tieteellisen tutkimuksen edistämiseksi, vaikuttavuuden lisäämiseksi ja arvostuksen kohottamiseksi sekä taidekasvatuksen tukemiseksi.
Fellah
Fellaheiksi kutsutaan arabimaissa talonpoikia. He ovat vuokraviljelijöitä, eli he eivät omista viljelemäänsä maata. Yleisimmin he viljelevät ohraa ja hirssiä. Fellahit viljelevät maata jokien varsilla, aavikoiden keitailla, sekä muissa paikoissa, joissa on hedelmällistä maata ja vettä riittää kasteluun. Fellahit asuvat savi- ja tiilimajoissa, jotka pitävät lämpötilan sopivana ympäri vuoden. He käyttävät enemmän härkiä kuin koneita maataloustöissä.
Egyptin fellaheita pidetään puhtaimpina muinaisten egyptiläisten jälkeläisinä ja heidän kulttuurissaan on piirteitä sekä muinaisesta Egyptistä että Roomasta.
Enonkosken kivisilta
Enonkosken silta on liuskeisesta kivestä rakennettu yksiaukkoinen kiviholvisilta Enonkosken kirkonkylässä. Se on rakennettu korvaamaan puusiltaa joko vuonna 1903 tai 1904. Silta on rakennettu kylmämuurina eli ilman saumalaastia, joten se muistuttaa 1700-luvun lopun kivisiltoja. Sen vapaa aukko on 3,2 m ja hyödyllinen leveys (kaiteiden sisäpintojen välinen etäisyys) 5,4 m. Sillan rakentaminen annettiin hanhijärveläisen talollisen Antti Makkosen tehtäväksi, mutta sen rakensikin kyläläinen Sylvester Redsven. Sillan opastaulussa kerrotaan urakkasumman olleen 300 silloista markkaa, kun miehen päiväpalkka oli tuolloin 1 markka. Vuonna 1979 kunta korjautti sillan, ja sen jälkeen se on ollut kevyen liikenteen käytössä. Se hyväksyttiin museosillaksi vuonna 1982. Silta kuuluu Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Ammattikasvatus
Ammattikasvatus tieteenä on määritelty kasvatustieteen osa-alueeksi, joka tutkii ihmisen ammattiin kasvamista ja siihen liittyvää problematiikkaa. Ammattikasvatus määrittyy ammatin käsitteen ja ammatillisen kasvun kautta, ulottuen toisen asteen ammatillisissa opinnoissa olevista nuorista (15-18 vuotta) työelämässä olevaan aikuisväestöön (18-68 vuotta).
”"Ammattikasvatus on organisoitua kasvatustoimintaa, jonka avulla nuoret ja aikuiset voivat toteuttaa tavoitteellisesti etenevää oppimista päämääränä ammatissa tarvittavien valmiuksien hankkiminen ja kehittäminen sekä edellytysten luominen itsenäiselle ammatilliselle toiminnalle ja jatkuvalle kehitykselle ammatissa."” (Ruohotie, 2000, s. 284). Ammattikasvatuksessa on kyse ammatin oppimisesta ja ammatillisen kasvun elinikäisestä prosessista.
Ammattikasvatuksen tutkimusalueita ovat muun muassa ammatin oppiminen (erilaisissa oppilaitosten ja työelämän tarjoamissa oppimisympäristöissä), ammatillinen koulutus ja sen kehittäminen, ammatillinen kasvu elinikäisenä prosessina ja osaamisen johtaminen. Tutkimuksen tehtävänä on esimerkiksi työtehtävien ja niihin liittyvien ongelmien kuvaaminen ja selittäminen, sekä opetus-oppimisprosessien analysointi ja konstruointi. Ammattikasvatuksen ilmiöitä voidaan tutkia monesta eri näkökulmasta, esimerkkeinä mainittakoon "psykologinen" (ammatissa tarvittavat valmiudet, niiden kehittyminen ja ammatillinen uusiutuminen), "sosiologinen" (ammatillinen identiteetti ja sen kehittyminen; ammattikasvatus- ja koulutus sosialisaationa), "kasvatusfilosofinen" (ammattikasvatuksen olemus ja tietoteoreettinen perusta) ja "filosofis-historiallinen ja kulttuurinen" (ammatillisen kasvun suhteuttaminen kansalaiseksi kasvamisen prosesseihin; työn, ammatin ja kasvamisen näkeminen ihmisen olemuksen ja olemassaolon toteutumisen ehtoina ja tuotoksina).
Tampereen yliopiston kasvatustieteiden yksikössä on Suomen ainoa ammattikasvatuksen professuuri, jota professori Pekka Ruohotie hoiti kolmenkymmenen vuoden ajan, vuodesta 1983 vuoteen 2012. Yksikössä on myös Suomen ainoa ammattikasvatuksen maisteriohjelma. Ammattikasvatuksen aikakauskirja on keskittynyt ammattikasvatuksen alan tutkimustulosten julkaisemiseen.
Eyak
Eyak on na-dené-kielikuntaan kuuluva kuollut kieli. Se oli kieliryhmänsä ainoa kieli, mutta muodostaa yhdessä athabasca-kielten kanssa (englanniksi) "Athabaskan-Eyak" -ryhmän. Tlingit on myös kaukaisempaa sukua näille ja näiden kolmen muodostamasta kielikunnasta käytetäänkin joskus nimitystä "Athabaskan-Eyak-Tlingit".
Eyakia on historiallina aikoina puhuttu keskisessä Etelä-Alaskassa Kuparijoen (Copper River, Reka Mednaja) suulla, mutta aikaisemmin puhuma-alue ulottui Yakutatin lahdelta Kuparijoen deltan itäreunalle, mutta ei varsinaisen deltan alueelle eikä varsinkaan sen länsipuolelle, josta tämän kansan löysi Frederica de Laguna vuonna 1930. Viimeinen elossa ollut kielen puhuja oli Marie Smith Jones (s. 14. toukokuuta 1918, k. 21. tammikuuta 2008) Alaskan Cordovasta. Hän asui viimeisinä vuosinaan Anchoragessa. Smith oli myös viimeinen täysverinen eyak-intiaani sekä myös viimeinen eyak-intiaani, joka oli uskonnoltaan ortodoksi.
Elliott Smith
Elliott Smith (oik. Steven Paul Smith, 6. elokuuta 1969 Omaha, Nebraska – 21. lokakuuta 2003 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja muusikko.
Soitettuaan vuosia yhtyeessä nimeltä Heatmiser Smith aloitti soolouransa vuonna 1994. Hän nousi kuuluisuuteen, kun hänen "Will Hunting" -elokuvaan kirjoittamansa kappale ”Miss Misery” sai Oscar-ehdokkuuden parhaan alkuperäiskappaleen kategoriassa vuonna 1998.
Elliott Smith kuoli 34-vuotiaana 21. lokakuuta 2003 rintaan osuneeseen veitseniskuun. Kuolemaa on pidetty itsemurhana.
Jakob Lines
Jakob Lines Ab oli pietarsaarelainen varustamo, joka harjoitti laivaliikennettä Pohjanlahdella. Yhtiö perustettiin vuonna 1969, ja toiminta jatkui aina vuoteen 1989 asti, jolloin Vaasanlaivat osti sen ja jatkoi reittien ajamista oman nimensä alaisuudessa. Yhtiön liikennöimä pääreitti oli Pietarsaaresta Ruotsin Skellefteåhon.
Vuonna 1993 Vaasanlaivat sulautettiin sen omistajaan Silja Lineen, jolloin liikennettä Pohjanlahden yli hoidettiin pelkästään sillä nimellä.
Vuonna 2000 Silja Line luopui kokonaan laivaliikenteestä Pohjanlahdella, minkä jälkeen vain RG Line jatkoi liikennettä yhdellä päivittäisellä vuorolla Vaasasta Uumajaan. Tax free -kaupan päättyminen vuonna 1999 Euroopan unionin sisäisessä liikenteessä oli heikentänyt Pohjanlahden autolauttaliikenteen kannattavuutta huomattavasti ja sen jatkuminen turvattiin yhteiskunnan tuella. RG Linen ajauduttua vuonna 2011 konkurssiin, ainoa Pohjanlahden ylitse liikennöivä varustamo on RG Linen seuraajaksi perustettu NLC Ferry.
Bella coolat
Bella coolat, oma nimitys "nukhalk", ovat salishien kielikuntaan kuuluva intiaanikansa Pohjois-Amerikassa Brittiläisessä Kolumbiassa. Heitä oli alkujaan viisi heimoa: "bella coola", "kimsquit" ja jo hävinneet heimot "nukhalk", "taliomk" ja "noothlakamish". Heimot olivat itsenäisiä mutta tunsivat yhteishenkeä ja pitivät itseään vieraskielisiä naapurikansoja yläarvoisempina. 
Bella coolat olivat vähällä kuolla sukupuuttoon 1800-luvulla kulkutautien vuoksi, mutta 1900-luvulla heidän määränsä on jälleen kasvanut ja lähes puolet puhuu vielä kansansa kieltä. Alkuaan heitä on ollut kaiketi 5000 henkeä, mistä se laski vuoden 1902 310:een ja kohosi vuoteen 1980 mennessä 760:een.
Selekoksibi
Selekoksibi on syklo-oksigenaasi-2–estäjiin (COX-2-estäjä) kuuluva tulehduskipulääke, jota käytetään muun muassa nivelrikkoon, nivelreumaan ja selkärankareumaan sekä akuuttiin kipuun. Lääkkeen on todettu joskus lisäävän sydäninfarktiriskiä. Asia selvitetään. Selekoksibiä myydään kauppanimikkeillä Celebra ja Onsenal.
On paljastunut, että yhdysvaltalainen lääkkeen johtava tutkija Scott S. Reuben on väärentänyt lääkettä koskevia aineistoja yli kahdessakymmenessä tutkimuksessaan. Lääkeyhtiö ja asiantuntijat ovat esittäneet erilaisia näkemyksiä siitä, minkä verran Reubenin tuloksilla on ollut vaikutusta lääkkeen käyttöön.
Diklofenaakki
Diklofenaakki on tulehduskipulääke, jota käytetään tulehduksiin ja kuumeeseen. Sen kauppanimi Suomessa on mm. Voltaren tai Diclomex. Diklofenaakki rauhoittaa tulehduksellista kipua, vähentää kuumotusta, turvotusta, kipua ja liikearkuutta sekä alentaa kuumetta. Diklofenaakki vaikuttaa estämällä prostaglandiineja syntetisoivia syklo-oksigenaasientsyymejä (COX). Lääke on epäspesifi eli se vaikuttaa sekä COX-1- että COX-2-entsyymeihin. Valmistetta voidaan antaa usealla eri tavalla, joista tavallisimmat ovat oraalinen eli suun kautta ja kipugeeli.
Intia ja Nepal kielsivät diklofenaakin käytön karjaeläinten ähkyn hoitoon vuonna 2006, minkä jälkeen raatoja syövien ja lääkkeestä munuaisvian saaneiden korppikotkien 1990-luvun puolivälissä romahtaneet kannat elpyivät.
Diklofenaakki on Euroopan unionin tarkkailulistalla, koska se saastuttaa Itämerta. Haitallisia jäämiä on tavattu muun muassa sinisimpukoista sekä kaloista, joille sen on todettu aiheuttavan vaurioita sisäelimiin kuten kiduksiin, munuaiseen ja maksaan.
Kansainvälinen lintujensuojeluorganisaatio BirdLife International on ehdottanut diklofenaakin asettamista täyskieltoon eläinlääkinnässä, ja kantaan on yhtynyt myös Euroopan lääkevirasto vuonna 2014. Taustalla on se, että Euroopan maista Espanja tämän sallii, vaikka siellä on maanosan suurin korppikotkakanta.
Musta kääpiö
Musta kääpiö on hypoteettinen tähtityyppi, joka voisi syntyä valkoisen kääpiön tai neutronitähden jäähtyessä liian kylmäksi lähettämään huomattavaa lämpöä tai valoa. Koska aika, joka valkoisella kääpiöllä kestäisi saavuttaa tämä vaihe, on luultavasti pidempi kuin maailmankaikkeuden ikä (13,82 miljardia vuotta), mustia kääpiöitä ei pitäisi olla vielä olemassa. Edes kylmimmät valkoiset kääpiöt eivät ole vielä saavuttaneet tätä vaihetta. Valkoinen kääpiö itse on jäännös pääsarjan tähdestä, jonka massa on pieni tai keskikokoinen (~ alle 10 Auringon massaa). Se on tiheä, enimmäkseen heliumista ja ehkä myös hiilestä ja hapesta koostunut kuuma ydin, josta on hitaasti tulossa musta kääpiö. Jos mustia kääpiöitä olisi jo olemassa, niitä olisi todella vaikea havaita, sillä ne lähettäväisivät erittäin vähän säteilyä.
Koska valkoisten kääpiöiden kaukainen tulevaisuus riippuu fysiikan avoimista kysymyksistä, kuten pimeän aineen olemuksesta ja protonin hajoamisen mahdollisuudesta, mitä ei täysin ymmärretä, ei ole varmaa, kuinka kauan valkoiselta kääpiöltä kestäisi jäähtyä mustaksi. Tähtitieteilijät Barrow ja Tipler ovat arvioineet, että kestäisi 10 vuotta, että valkoinen kääpiö jäähtyisi 5 K:n lämpötilaan. Jos WIMPejä on olemassa, ne tulevat kuitenkin pitämään tähdet lämpimämpinä ainakin 10 vuotta. Jos protonit voivat puoliintua, myös se pitää valkoiset kääpiöt lämpiminä kauan aikaa. Hypoteettinen protonin puoliintumisaika on 10 vuotta.
Ketoprofeeni
Ketoprofeeni, ("R,S")-2-(3-bentsoyylifenyyli)-propaanihappo on prostaglandiineja estävä tulehdusta, kipua ja kuumetta lievittävä tulehduskipulääke.
Ketoprofeeni ei ole niin yleinen kipulääke kuin esimerkiksi parasetamoli tai ibuprofeeni. Haittoihin kuuluvat epämiellyttävä ruuansulatuselimien vaivat ja muita, jotka tekevät siitä vähemmän kannattavan lääkkeen.
Suomessa ketoprofeenia on saatavilla reseptivapaasti 25 mg tabletteina. 50 ja 100 mg tabletit, 100 mg kapselit sekä 100 ja 200 mg depotkapselit ovat reseptivalmisteita. Muita valmistemuotoja ovat injektioneste, kipugeeli ja veteen sekoitettava oraalisuspensio. Ketoprofeenia sisältävät peräpuikot ovat poistuneet Suomen markkinoilta.
Ketorolaakki
Ketorolaakki (CHNO) on tulehduskipulääke, jota käytetään lyhytaikaiseen kipuun ja kuumeeseen. Ketorolaakki kuuluu karboksyylihappojen aineryhmään.
Neurokirurgia
Neurokirurgia on lääketieteen ala, joka on erikoistunut keskushermoston (selkärangan ja aivojen) kirurgiseen hoitoon. 
Neurokirurgi hoitaa useimmiten seuraavia tapauksia, myös äkilliset aivovammat ja niiden nopea kirurginen hoito kuuluu neurokirurgian piiriin.Vaativana kirurgian alana neurokirurgiaa voidaan harjoittaa korkeatasoisissa sairaaloissa. Mahdollisuus yhteistyöhön muiden alojen kanssa kuten neuroanestesiologia, neuroradiologia, neuropatologia, neurologia ja lastenneurologia, kliininen neurofysiologia, neuro-otologia ja neuro-oftalmologia mahdollistavat potilaalle paremman hoidon.
Mikrokirurgian tulo neurokirurgiaan on ollut valtava menestys. Vielä kymmenen vuotta sitten joitain vaikeita leikkauksia pidettiin teoriassa mahdottomina, mutta nykyisen tekniikan ansiosta muun muassa tehokkaat ja tarkat kuvausmenetelmät sekä mikrokirurgia ovat kohentaneet tai säästäneet tuhansien ihmisten elämää. Aivotutkimusten lisääntyessä jälkihoidot ovat parantuneet sekä kuntoutuksen merkitystä on ymmärretty.
Kaikissa yliopistosairaaloissa (Helsinki, Kuopio, Oulu, Tampere, Turku) toimii väestövastuullinen neurokirurginen yksikkö. Ensimmäinen perustettiin 1932 Helsinkiin, Punaisen Ristin sairaalaan, nykyiseen Töölön sairaalaan, ja tämä nykyinen neurokirurgian klinikka palveli pitkään koko Suomen tarpeita.
Neurokirurgiksi opiskelu kestää noin 12 vuotta, johon sisältyy kuusi vuotta lääketieteen runkokoulutusta ja yleistietoa ja viisi-kuusi vuotta neurokirurgian opiskelua.
Venice
Venice on englanninkielinen nimi Venetsialle. Sen mukaan nimettyjä paikkoja ovat mm.:
Gnarls Barkley
Gnarls Barkley on tuottaja Danger Mousen ja rap-laulaja Cee-Lo Greenin muodostama tanssimusiikkiduo. He tulivat tunnetuksi ensimmäisen singlensä "Crazy" myötä.
Gnarls Barkleyn ensimmäinen albumi "St. Elsewhere" julkaistiin Isossa-Britanniassa 24. huhtikuuta 2006 (levy-yhtiönä Warner Music) ja Yhdysvalloissa 9. toukokuuta (Atlantic Records/Downtown Records). Yhdysvalloissa albumia voitiin kuitenkin ladata iTunesin musiikkikaupasta jo viikkoa ennen julkaisua.
Ensimmäinen single "Crazy" oli iso hitti Isossa-Britanniassa. Suosio alkoi BBC Radio 1:n DJ Zane Lowen radio-ohjelman televisiomainoksesta, jossa kyseinen kappale soi. Mainos oli muutenkin hyvä ponnahduslauta omaperäiselle yhtyeelle. 2. huhtikuuta 2006 "Crazystä" tuli ensimmäinen kappale, joka on ollut Ison-Britannian singlelistan ykkönen pelkkien internetistä ladattujen kappaleiden perusteella. Single pysyi listan ykkösenä ennätykselliset yhdeksän viikkoa.
Brittiläisen Observer Music Monthly -lehden haastattelussa Danger Mouse kertoo yhtyeen nimen viittaavan entiseen koripallon pelaajaan Charles Barkleyhin.
Duon ensiesiintyminen tapahtui Coachella Valley Music and Arts Festivaalilla 30. huhtikuuta 2006. Suomessa Gnarls Barkley nähtiin Provinssirockissa kesällä 2006.
Rockin da North
Rockin' da North on suomalainen hip hop-organisaatio ja tunnettu sloganistaan "Tehdään musiikkia yhdessä", jonka mukaisesti yhtyeen jokaisella albumilla on ollut päämääränä saada eri artistit työskentelemään yhdessä.
Rockin' da North on julkaissut kolme albumia; esikoisalbumi "RDN Allstars" julkaistiin vuonna 2002 ja sille on koottu useita hip hop -artisteja ympäri Suomea. Toisella levyllä vierailee myös ulkomaisia artisteja ja ryhmiä, kuten Wu-Tang Clanin "GZA" ja "RZA" sekä Tha Alkaholiks. Tämän albumin jälkeen Rockin' da North jäi tauolle kolmeksi vuodeksi, jolloin yhtyeen jäsenet julkaisivat omien levyjensä ohella myös kaksi Royal Family -levyä. Rockin da Northin viimeistä, vuonna 2006 julkaistua "Power of the Sound" -albumia mainostettiin ensimmäisenä kotimaisena albumina, joka oli yli 40:n artistin äänittämä ja tuottama kokonaisuus. Levyllä sekoitettiin muun muassa hip hopia, rockia, progea, punkia, heavya, popia sekä klassista musiikkia.
Svekokarelidit
Svekokarelidit on Ruotsista Suomen kautta Venäjän Karjalaan ulottuva muinaisvuoristo, jonka lounaisosaa nimitetään svekofennideiksi ja koillisosaa karelideiksi. Svekokarelidit sijaitsevat osittain vanhemman (n. 2,7 miljardia vuotta) presvekokarelidisen pohjakompleksin (granuliitti, gneissi, liuskeet) päällä. Karelidit syntyivät vajaat 2 mrd. vuotta sitten Jatulimantereelle ja tämän reunalle kerrostuneista muodostumista.
Karelidit ovat muinainen vuorijono, joka kulki Itä-Suomesta Länsi-Lappiin. Se muodosti nykyisen Itä-Suomen vaara-alueen ja Lapin tunturialueet halkoen Keski-Suomea. Karelidien synty on ajoitettavissa noin kaksi miljardia vuotta taaksepäin, kun paksut hiekkakivikerrostumat kivettyivät ja sen jälkeen poimuttuivat mannerlaattojen törmätessä. Tässä tapahtumassa syntyi kvartsiittinen selänne, joka on uhmannut ympäristöään paremmin jääkausien kulutusta ja rapautumista. Käsivarren Lapin tunturit kuuluvat kuitenkin uudempaan Skandien vuoristoon ja ovat tämän takia myös muita Suomen tuntureita korkeampia. Kolmas vuoristo on Svekofennidit, joka kulki Etelä-Suomen poikki Ruotsiin.
Karelidien arvioidaan ulottuneen noin neljän kilometrin korkeuteen, eli arvioidaan olleen samankorkuisia kuin nykyiset Alpit. Kuitenkin vuosimiljardien aikana eroosio on kuluttanut vuoret niin, että jäljellä on enää peneplaani, puolitasanko.
Svekofennidit oli nykyisten Alppien kaltainen poimuvuoristo Suomessa noin 1800–1700 miljoonaa vuotta sitten. Maanjäristykset olivat tuolloin yleisiä. Vuosimiljoonien kuluessa tuo vuoristo on kulunut pois, ja siitä on muistona enää sen syvät juuriosat. Muinaisista tulivuorista kertovat eräät tulivuorten tuhkasta ja sulasta laavasta syntyneet kivilajit kuten tuffiitit ja erilaiset amfiboliitit.
Gina G
Gina G, oikealta nimeltään Gina Mary Gardiner (s. 3. elokuuta 1970 Brisbane, Queensland, Australia) on australialainen pop-laulaja.
Gina G nousi suureen kuuluisuuteen, kun hän edusti Yhdistynyttä kuningaskuntaa vuoden 1996 Euroviisuissa kappaleella ""Ooh Aah... Just a Little Bit"" sijoittuen kahdeksanneksi. Kappale julkaistiin Britanniassa singlenä ja se nousi myyntilistojen ykköseksi. 1990-luvulla hän julkaisi albumin "Fresh!", jonka kappaleiden useat singlelevyt, kuten ""Fresh!"", ""Ti Amo"", ""Gimme Some Love"" ja ""Everytime I Fall"" nousivat korkealle myyntilistoilla. Sittemmin hän kävi pitkällisen oikeustaistelun entistä manageriaan vastaan eikä hän julkaissut uutta musiikkia ennen vuotta 2000, jolloin hän lauloi muutamia lauluja ruotsalaisen Lagoonan kanssa, mutta ei saavuttanut suuren yleisön kiinnostusta. Takaisin suurjulkisuuteen Gina G nousi maaliskuussa 2003, kun hän osallistui tosi-TV-ohjelmaan "Reborn in the USA", mistä hän putosi kolmannessa jaksossa. Vuonna 2005 hän yritti epäonnistuneesti päästä uudelleen Euroviisuihin edustamaan Yhdistynyttä kuningaskuntaa.
Jalohaikara
Jalohaikara ("Egretta alba" tai "Ardea alba", joskus myös "Casmerodius albus") on laajalle levinnyt haikaralaji.
Jalohaikara on pituudeltaan 94–104 senttimetriä, painoltaan 870–1000 grammaa, ja sen siipien kärkiväli on 131–145 senttimetriä.
Lintu on väriltään kokovalkea. Nokka on soidinaikana huhti–toukokuussa osittain punainen mutta muulloin kokonaan keltainen. Jalat ovat mustat.
Suomessa tavattavista lajeista jalohaikara muistuttaa muodoltaan harmaahaikaraa ja on sen kanssa samaa kokoluokkaa. Suomessa vain erittäin harvinainen silkkihaikara on samanvärinen.
Jalohaikaraa esiintyy ympäri maailmaa, lukuun ottamatta monia valtamerten saaria, Etelämannerta ja Grönlantia. Maailman kanta on 550 000 – 1 900 000 yksilöä. Baltian pesimäkanta on hitaassa nousussa. Jalohaikara pesi ensi kertaa Suomessa 2018. Porvoossa suuren harmaahaikarayhdyskunnan suojissa pesineen jalohaikaraparin pesässä varttui neljä poikasta.
Jalohaikaran elinympäristöä ovat muun muassa matalavetiset rannat, kosteikot ja merenlahdet.
Jalohaikara syö kaloja, sammakoita ja hyönteisiä, jotka se keihästää nokallaan.
Jalohaikara pesii yksittäispareina tai satojen parien yhdyskuntina usein muiden haikaralajien kanssa. Soitimella linnut ”tervehtivät” pariaan puussa seisoskellen, lentävät reviirillään kaulat ojossa, raakkuvat ja korahtelevat, kohottelevat siipiään, taivuttelevat käärmemäistä kaulaansa ja levittävät hartioidensa pitkät ja tuuheat koristehöyhenet komeaksi viuhkaksi.
Jalohaikaran koristehöyhenet ovat pidentyneet molemmilla sukupuolilla, mutta koiraalla ne ovat keskimäärin pidemmät. Jalohaikaran koristehöyheniä käytettiin hyvin paljon naisten hattujen koristeena erityisesti 1800- ja 1900-lukujen taitteessa. Höyhenkauppa loppui 1930-luvulla, ja haikarakannat ovat sittemmin elpyneet. Nykyään haikaroiden tärkein yksittäinen uhkatekijä on kosteikkojen kuivatus.
Severinus
Severinus (k. 2. elokuuta 640) oli paavina lokakuusta 638 – 2. elokuuta 640. Hän oli roomalainen ja Abienuksen poika. Paaviksi hänet valittiin kolmantena päivänä edeltäjänsä kuoleman jälkeen, ja viestinviejät lähetettiin heti Konstantinopoliin hakemaan hänen valintansa varmistus lokakuussa 638, mutta keisari Herakleios määräsikin Severiuksen allekirjoittamaan hänen uskontunnustuksensa. Kun Severinus kieltäytyi, hänen ei sallittu nousta paavin istuimelle lähes kahteen vuoteen. Tänä aikana Herakleios ja eksarkki Isaakki ryöstivät paavin palatsin. Severinus kruunattiin paaviksi vasta 28. toukokuuta 640, mutta kuoli pian sen jälkeen 2. elokuuta 640.
Eläinten sataminen
Eläinten sataminen on sääilmiö, jossa taivaalta sataa eläimiä. Sitä tiedetään esiintyneen silloin tällöin kautta historian. Tunnetaan myös muunlaisia outoja sateita, joissa on satanut jotain muuta kuin vettä. Ilmiö ei kuitenkaan ole yliluonnollinen, vaan osalle erikoisista sateista on löytynyt luonnollisia selityksiä.
Eläimet, joita putoaa taivaalta sadeveden mukana, ovat yleisimmin kaloja ja sammakoita, joskus lintuja. Joskus eläimet, erityisesti kalat, selviytyvät pudotuksesta, mistä päätellen ne eivät ole peräisin kaukaa. Useat sammakkojen satamista nähneet ovat kertoneet pudonneiden eläinten olleen kunnossa ja käyttäytyneen suhteellisen tavallisesti. Toisaalta joissakin tapauksissa eläimet ovat jäätyneet kuoliaiksi tai jopa ovat jääkimpaleiden sisällä. Näissä tapauksissa eläimet ovat luultavasti lentäneet korkealla, jossa lämpötila on ollut pakkasen puolella. Nostavan ilmavirtauksen on täytynyt olla hyvin voimakas. Ilmavirtausten rajuudesta kertoo se, että joskus ei sada kokonaisia eläimiä, vaan eläinten osia.
Eläinten satamisen kuvaili ensimmäisenä Plinius vanhempi ensimmäisellä vuosisadalla jälkeen ajanlaskun alun. Siitä lähtien ilmiö on kiehtonut ja kauhistuttanut ihmisiä. Ilmiön syynä on pidetty milloin jumalien, milloin taas maapallon ulkopuolisen elämän vaikutusta.
Eläinten satamisen uskotaan nykyisin johtuvan paikallisista pyörretuulista eli tornadoista ja trombeista, jotka "imevät" suurella voimalla ylöspäin. Niiden arvellaan jopa kiskovan vesieläimiä vedestä samalla, kun ne nostavat vesipatsaan. Pyörretuuleen joutunut eläin voi sopivissa olosuhteissa joutua yläilmakehään, ja kulkeutua pitkän matkan.
Erikoiset sateet ovat herättäneet paljon tieteellistä kiinnostusta. Viimeisen sadan vuoden aikana sateen mukana on tullut mm. omenia, herneitä, nauloja, saviastioiden palasia ja vaikeammin tunnistettavaa liejua, tahmaa ja hyytelöä.
Ohessa luetteloituna todistettuja sadeilmiöitä maailmalla:Sinapinsiemensade iski erääseen taloon Southamptonissa Englannissa 12.2.1979 ja seuraavana päivänä samaan paikkaan satoi härkäpavun ja turkinpavun siemeniä. Kaikki oudot sateet eivät kuitenkaan ole olleet aitoja. Esimerkiksi Tennesseessä vuonna 1841 aidoksi väitetty lihasade paljastui myöhemmin tyytymättömien työntekijöiden tempuksi.
Theatre of Tragedy
Theatre of Tragedy on norjalainen heavy metal -yhtye. Yhtye perustettiin 1992.
Kolmella ensimmäisellään albumillaan yhtye vaikutti suuresti metallimusiikin kehitykseen. Niissä yhdisteltiin miehen bassoääntä ja korinaa sekä naisen sopraanoa. Sanoitukset oli pääosin kirjoitettu vanhalla modernilla englannilla. Alkaen albumista "Musique" yhtyeen tyyli muuttui huomattavasti lähinnä industrial metalin vaikutuksesta.
Theatre of Tragedyn historia alkaa, kun rumpali Hein Frode Hansen lopetettuaan aikaisemmassaan yhtyeessä Phobiassa liittyi Suffering Grief -yhtyeeseen. Yhtyeen silloinen kokoonpano oli vokalisti Raymond István Rohonyi, kosketinsoittaja Lorentz Aspen ja kitaristi Pål Bjåstad ja Tommy Lindahl. Basistia ei vielä ollut mutta Eirik T. Saltrø oli lupautunut soittamaan konserteissa.
Ensimmäisen sävelletyn laulun "Lament of the Perishing Rosesin" jälkeen yhtyeen nimi vaihdettiin "Le Reine Noiriksi" ja sitten Theatre of Tragedyksi. Myöhemmin he kutsuivat laulaja Liv Kristinen laulamaan naisvokaalit yhteen lauluun, mutta pian hän liittyi yhtyeeseen pysyvästi.
Yhtyeen ensimmäinen demo nauhoitettiin 1994 ja debyyttialbumi "Theatre of Tragedy" julkaistiin 1995. Sitä seurasi "Velvet Darkness They Fear" 1996 ja "Rose for the Dead" EP 1997. 1998 julkaistu kriitikoiden ylistämä "Aégis" päätti yhden vaiheen yhtyeen historiassa.
Vuonna 2003 Liv Kristine perusti Leaves' Eyes -nimisen yhtyeen aviomiehensä Alexander Krullin ja tämän Atrocity-yhtyeen kanssa. Myöhemmin samana vuonna Theatre of Tragedy kertoi verkkosivullaan, että Liv Kristine erotettiin orkesterista johtuen ylittämättömistä musiikillisista erimielisyyksistä. Liv Kristine ilmoitti omalla verkkosivullaan, että hänet oli erotettu sähköpostilla.
Laulaja Nell Sigland (The Crest) liittyi yhtyeeseen seuraavana vuonna. Talvella 2004–2005 yhtye teki lyhyen kiertueen uuden laulajansa kanssa.
Vuonna 2009 yhtye julkaisi seitsemännen pitkäsoittonsa "Forever is the World"in.
Kapustahaikara
Kapustahaikara ("Platalea leucorodia") on iibiksiin kuuluva pelikaanilintu.
Kapustahaikaran höyhenpeite on kokonaan valkoinen, ja pesimäaikana sen päässä on harja. Sen jalat ovat tummat ja nokka muuten musta mutta kärjestä keltainen. Rinnassa on pesimäaikana keltainen läikkä. Sen pituus on 80–90 senttiä, siipien kärkiväli 130 senttiä ja se painaa 1200–2000 grammaa. Lajista tunnetaan 3 alalajia: nimialalaji "leucorodia", läntinen "balsaci" ja itäafrikkalainen "archeri".
Kapustahaikara on laajalle levinnyt laji, jota tavataan koko Euraasiassa Espanjasta Japaniin, sekä Pohjois-Afrikassa. Euroopassa pesii 2600–3200 paria, Venäjällä 2300–2800 ja Turkissa 500–3000 paria. Maailman populaation koko on 58 000–59 000 yksilöä. Suomessa se on harvinainen: se on tavattu 22 kertaa, ensimmäisen kerran 9.10.1975 Eckerön Signilskärissä.
Kapustahaikaraa tavataan matalavetisiltä kosteikoilta. Se elää ja liikkuu vain samanlajisten seurassa, eikä tavallisesti hakeudu muiden haikaroiden seuraan.
Pesii yhdyskunnittain puissa tai ruo'ikoissa. Kapustahaikara munii 3–5, yleensä neljä munaa. Haudonta kestää 24 päivää.
Kapustahaikara syö kaloja ja sammakoita sekä muita pieniä vesieläimiä, joita se pyydystää lusikkamaiseen nokkaansa heiluttelemalla sitä puolelta toiselle, samalla kun se kahlaa matalassa vedessä.
Cree
Cree on ryhmä kieliä, joita noin 72 800 creeta puhuu ympäri Kanadaa Albertasta Labradoriin. Cree-kielet ovat algonkin-kielten alaryhmä.
Cree-kielet voidaan jakaa yhdeksään murteeseen (SIL International luokittelee ne kieliksi):
Kuten monissa Pohjois-Amerikan kielissä, creellä on monimutkainen polysynteettinen muoto-oppi ja syntaksi. Sanat voivat olla hyvin pitkiä, esimerkiksi "koulu" on plains creeksi "kiskinohamatowkamikw". Toisinaan yhdellä sanalla voidaan ilmaista englanninkieltä lyhyemminkin asioita, esimerkiksi "hän aina tanssi tuolla tavalla" on "ki-isi-nanimihtow".
Pronssi-iibis
Pronssi-iibis eli vanhalta nimeltään mustaiibis ("Plegadis falcinellus") on laajimmalle levinnyt iibislintu, joka on toisinaan käynyt Suomessakin.
Pituus 50–60 cm, siipien kärkiväli 95–100 cm, paino 530–770 grammaa.
Pronssi-iibis on muuttolintu. Se pesii hajanaisissa paikoissa Euroopassa, Aasiassa, Afrikassa, Australiassa ja Pohjois- ja Etelä-Amerikassa.
Pronssi-iibikset ruokailevat matalassa rantavedessä ja pesivät puissa.
Pronssi-iibikset pesivät suurina ryhminä puissa. Ne saavat maalis-toukokuussa 2–7 munaa, joita haudotaan noin kolme viikkoa.
Pronssi-iibis syö kaloja ja sammakoita ja muita pieniä vesieläimiä, sekä toisinaan hyönteisiä.
Silkkihaikara
Silkkihaikara ("Egretta garzetta") on pienikokoinen valkea haikaralintu.
Silkkihaikaran höyhenpeite on puhtaan valkoinen, nokka ja jalat ovat mustat. Pesimäaikaan silkkihaikaralla on niskassaan pitkä koristeellinen sulka. Linnun pituus on 50–60 cm, siipien kärkiväli 95–100 cm ja paino 450–600 grammaa.
Silkkihaikaraa tavataan Euroopassa, Aasiassa, Afrikassa ja Australiassa. Pohjoisimmat yksilöt muuttavat etelään talveksi.
Vesna Pisarović
Vesna Pisarović (s. 9. huhtikuuta 1978 Brčkossa, Jugoslaviassa, nykyisen Bosnia ja Hertsegovinan alueella) on kroatialainen laulaja.
Pisarović vietti lapsuutensa Kroatian Požegassa. Pienenä tyttönä hän kävi musiikkiopistossa, missä hän soitti huilua ja lauloi kuorossa sekä osallistui erilaisiin musiikkikilpailuihin. 1990-luvulla hän muutti Zagrebiin, missä jatkoi musiikillista uraansa laulaen klubeilla ja kirjoittaen omia lauluja. Vuonna 1997 hän oli esiintymällä Zadarfest-festiaaleilla, missä hän tapasi Milana Vlaovićin, joka ryhtyi kirjoittamaan hänelle lauluja.
Vuonna 2002 Pisarović voitti Kroatian Euroviisujen karsintakilpailu Doran, ja pääsi edustamaan maata vuoden 2002 Euroviisuihin kappaleella "Sasvim sigurna". Karsinnoissa hän oli laulanut serbokroatiaksi, mutta esitti itse Euroviisuissa kappaleen englannin kielellä ensimmäisenä kroatialaisena Euroviisujen historiassa, mikä aiheutti monille pettymyksen. Vuonna 2004 Pisarović kirjoitti laulun "In the Disco", joka edusti Bosnia ja Hertsegovinaa saman vuoden Euroviisuissa Istanbulissa. Kyseisen kappaleen esittäjänä toimi kuuluisa bosnialainen laulaja Fuad Backovic alias Deen.
Rääkkähaikara
Rääkkähaikara ("Ardeola ralloides") on pienikokoinen haikaralaji, jota on tavattu Suomessa viisi kertaa.
Lennossa rääkkähaikara näyttää valkoiselta, maassa seistessään ruskealta. 
Täysikasvuisen yksilön pituus on 40–49 cm, siipien kärkiväli 82–95 cm ja paino 230–370 grammaa.
Rääkkähaikara pesii Etelä-Euroopassa ja Lähi-idässä ja talvehtii Afrikassa.
Rääkkähaikara pesii soilla ja soistuvilla rannoilla.
Rääkkähaikara munii vuosittain 3-4 munaa.
Rääkkähaikara syö kaloja ja sammakoita.
Montenegron lippu
Montenegron lippu on Montenegron virallinen lippu. Se otettiin käyttöön 12. heinäkuuta 2004 Montenegron parlamentin päätöksellä, jolloin samalla luovuttiin edellisestä kolmiraitaisesta lipusta. Montenegron lipussa on punaisella pohjalla kultainen Montenegron vaakuna ja lipun reunat ovat myös kultaiset.
Montenegron vaakuna on peräisin Montenegron kuninkaan Nikola I Petrović Njegošin hallintokaudelta ja se otettiin uudelleen käyttöön vuonna 1993. Tosin kuninkaan kyrilliset nimikirjaimet HI (NI) jätettiin pois. Vaakunakilven keskellä on vanha venetsialainen symboli, Pyhän Markuksen leijona, joka muistuttaa Venetsian vallasta. Osia nykyisestä Montenegrosta, muun muassa Peraston kaupunki kuului Venetsialle vuoteen 1797 asti.
Ennen nykyistä lippua käytössä oli kolmesta vaakaraidasta muodostuva lippu, jonka leveyden suhde pituuteen oli 1:3. Lipun raidat olivat alhaalta ylöspäin valkoinen, vaaleansininen ja punainen. Tämä lippu oli käytössä vuosina 1993–2004.
Vuosina 1945–1992 Montenegro kuului sosialistisena tasavaltana Jugoslaviaan. Tuolloin käytössä oli samanlainen lippu kuin Serbialla. Lippu muodostui kolmesta vaakaraidasta, jotka olivat alhaalta ylöspäin valkoinen, tummansininen ja punainen. Lipun keskellä oli punainen tähti ja lipun leveyden suhde pituuteen oli 2:3. Vuosina 1919-1944 Montenegrolla ei ollut virallista lippua.
Vuosina 1878–1918 Montenegro oli itsenäinen valtio. Vuodesta 1910 lähtien Montenegro oli kuningaskunta ja 1910–1918 käytössä oli lippu, joka muodostui kolmesta vaakakentästä, jotka olivat alhaalta ylöspäin valkoinen, tummansininen ja punainen. Lipun keskellä oli samantyyppinen kaksoiskotkasymboli, joka löytyy nykyisestäkin lipusta. Erona oli se että symbolin keskellä oleva vaakunakilvessä oli ensimmäisen kuninkaan Nikola I Petrović Njegošin kyrilliset nimikirjaimet HI ("NI") ja leijonahahmo sijaitsi kotkasymbolin alapuolella.
Ennen varsinaista itsenäisyyttä Montenegrossa käytettiin enimmäkseen kultareunaista ja punapohjaista lippua, jonka keskellä oli kultainen Pyhän Yrjänän risti.
Nemoa etsimässä
Nemoa etsimässä () on Oscar-palkittu tietokoneanimoitu elokuva, jonka on tuottanut animaatiostudio Pixar ja julkaissut teattereihin Walt Disney Pictures. Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 3 374 elokuvateatterissa 30. toukokuuta 2003. Elokuvan budjetti oli 94 miljoonaa dollaria. Jo ensi-iltaviikonloppuna lipputuloja tuli 70,3 miljoonaa dollaria, 100 miljoonan dollarin raja meni rikki kahdeksassa päivässä.
Vuonna 2016 "Nemoa etsimässä" äänestettiin BBC:n kyselyssä vuosisadan sadan parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa.
Elokuva kasvatti vuokkokalojen suosiota akvaarioissa.
Elokuva kertoo puolisonsa menettäneestä vuokkokalasta, Marlinista, joka elää suurella koralliriutalla, Australiassa. Menetettyään vaimonsa Coralin ja lähes kaikki jälkeläisensä barrakudan hyökkäyksessä, hän tekee parhaansa kasvattaakseen ainutta poikaansa, Nemoa. Marlinilla on kuitenkin taipumus olla ylihuolehtivainen, sillä Nemon toinen evä on pienempi kuin toinen ja hän pelkää menettävänsä ainoan poikansa vaarallisessa meressä.
Nemo haluaa näyttää kavereilleen ja isälleen, ettei hän kaipaa suojelua ja ui avomerelle kohti kalastusvenettä. Marlinin pahin pelko kuitenkin toteutuu ja Nemo pyydystetään, päätyen lopulta hammaslääkärin akvaarioon. Marlin ja hänen uusi ystävänsä, huonomuistinen Dori, lähtevät pelastamaan kalanpoikaa meren toiselta puolelta kohdaten matkalla vaaran jos toisenkin. Sillä aikaa Nemo pyrkii vapautumaan ja palaamaan akvaariosta mereen muiden vangittujen kalojen kanssa.
Sapokan vesipuisto
Sapokan Vesipuisto on Kotkan keskustassa Kotkansaarella sijaitseva puisto. Puistoalue käsittää noin kolme hehtaaria Sapokanlahden pohjukan ympäristöä. Sapokanlahti on ollut kaavassa puistoalueena jo vuodesta 1917 lähtien. Nykyisen vesipuiston rakentaminen aloitettiin vuonna 1990. Pääsuunnittelija on Kotkan kaupunginpuutarhuri Heikki Laaksonen. Puisto on palkittu Vuoden valaistuskohteena 1993, Vuoden ympäristörakenteena 1994 ja Vuoden kivityökohteena 1996.
Puistossa on noin 20 metriä korkea vesiputous, jonka vesi pumpataan merestä puolen kilometrin päästä. Putouskallion huipulla on nähtävillä yli 20 kivipaatta, ”Kiviset Kotkat”, jotka esittelevät suomalaisia kivilaatuja. Myös puiston rakenteissa on käytetty työstettyä tai työstämätöntä kiveä monipuolisesti.
Puiston merenpuoleisessa osassa on säilytetty alkuperäistä luonnonmukaista kasvillisuutta, johon kuuluu vanhoja mäntyjä ja tervaleppiä. Näiden seuraksi on istutettu alppiruusuja ja monia luonnonkasveja. Puiston kaupunginpuoleinen osa on rakennettu voimakkaammin, siellä sijaitsevat ruusuterassi ja kivikkopuutarha. Puistossa on käytössä runsaasti erikoisvalaisimia, joilla tuodaan harkitusti esiin eri kohteita eri vuodenaikoina.
Puistossa on toistakymmentä Hannele Kylänpään vuosina 2007–2010 pystytettyä eläinaiheista veistosta. Kylänpään pronssinen sorsaveistos, emo ja poikanen, varastettiin vuonna 2008. Teoksen emo tuli esiin tv-ohjelman kuvauksissa syksyllä 2013. Arvioitavaksi tuonut henkilö oli ostanut sen huutokaupasta. Emo on palautettu paikalleen. Vuonna 2016 puistoon pystytettiin Eero Hiirosen veistokset Vesitorso, Veden vartija ja Vedestä lähtenyt.