hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Aristeídis Konstantinídis
Aristeídis Konstantinídis () oli kreikkalainen pyöräilijä ja olympiavoittaja.
Konstantinídis kilpaili vuoden 1896 Ateenan kesäolympialaisissa maantiepyöräilyssä sekä 10 ja 100 kilometrin ratapyöräilyssä. Hän voitti 87 kilometrin matkan Ateenasta Marathónakseen ja takaisin kulkeneen maantiepyöräilykilpailun ajalla 3.22.31, vaikka kaatui ja hajotti pyöränsä pian puolimatkan jälkeen. Ratapyöräilyssä hän oli 10 kilometrillä viides ja keskeytti 100 kilometrin ajon, kuten tekivät seitsemän muutakin kilpailijaa kaikkiaan yhdeksästä osanottajasta.
Southern Man
Southern Man on kanadalaisen rock-muusikon Neil Youngin tunnetuimpia kappaleita. Se arvostelee raivoisasti Ku Klux Klania ja Yhdysvaltojen etelävaltioiden rasismia. Kappale julkaistiin Youngin albumilla "After the Gold Rush" (1970).
Southern rock -yhtye Lynyrd Skynyrd antoi vuonna 1974 "vastauksen" kappaleeseen megahitillään "Sweet Home Alabama", joka korostaa etelävaltioiden hyviä puolia.
Pekka ja Pätkä puistotäteinä
Pekka ja Pätkä puistotäteinä (1955) on Armand Lohikosken ohjaama Puupää-elokuvasarjan neljäs elokuva. Kaikkiaan Suomen Filmiteollisuuden tuottamaan sarjaan tehtiin 13 osaa. Tässä elokuvassa Puupää-sarjaan tulee uusi hahmo, talonmies Pikkarainen, jota esittää Armas Jokio. Pikkarainen oli tosin elokuvan "Pekka ja Pätkä lumimiehen jäljillä" käsikirjoituksessa, mutta osuutta ei kuitenkaan kuvattu. Jokio on tätä ennen esittänyt pientä sivuosaa päivällisvieraana vuonna 1953 valmistuneessa Puupää-elokuvassa "Pekka Puupää kesälaitumilla".
Pekka ja Pätkä etenevät tässäkin elokuvassa kommelluksesta toiseen. He kokeilevat useita töitä, ensin autonkorjaajana, sitten puutarhurina, maalarina, myymäläapulaisena, hengenpelastajana, ja mukaan mahtuu myös elokuvalle nimen antanut naiseksipukeutumiskohtaus, jossa he kokeilevat puistotädin ammattia.
Mikään ei ota luonnistuakseen, sillä esimerkiksi levykaupan kuormaa purkaessaan he onnistuvat hajottamaan säpäleiksi 1 500 kappaleen erän "Karvarin Kalle" -nimistä rillumareiäänilevyä. Liikkeessä juuri asioiva korkeakulttuuria harrastava hienostunut herra merineuvos lupaa ostaa koko erän kiitokseksi inhoamansa roskaviihteen hävittämisestä.
Puistotädit tutustuvat Otto-poikaan, jonka juoppo holhooja on hylännyt oman onnensa varaan. Poika kertoo heille äitinsä kuolleen ja isänsä olevan merillä. Isä on kuitenkin palannut meriltä ja etsii poikaansa sosiaalivirkailijan avulla. Etsintöjen aikana merimies ja virkailija rakastuvat toisiinsa, ja isä ja poika löytävät toisensa.
Aikalaiskriitikoilta elokuva saa yksimielisen tyrmäyksen lukuun ottamatta Ottoa esittävää Risto Jussilaa, jota pidetään poikkeuksellisen luontevana lapsinäyttelijänä. 2000-luvun kriitikko pitää elokuvaa pehmeämpänä muihin Puupää-elokuviin verrattuna, jopa pirttihirmu Justiinasta tulee lempeäsydäminen.
Pistojoki
Pistojoki on Vienan Kemijoen vesistön lähdejoki Koillismaalla Suomessa ja Karjalan tasavallassa Venäjällä. Pistojoki saa alkunsa Suomen puolelta Kuusamon keskustaajaman ympäristössä olevista pikkujärvistä. Sieltä se virtaa Kuusamon-, Muo- ja Joukamojärvien kautta itään yli valtakunnanrajan ja laskee Kalevalan kansallisen piirin pohjoisosassa sijaitsevaan Pistojärven luoteisosaan. Pistojärven eteläpäästä Pistojoki laskee muutaman pikkujärven kautta Ylä-Kuittijärveen.
Paul Masson
Paul Masson (30. marraskuuta 1876 Mostaganem, Algeria – 30. marraskuuta 1944) oli ranskalainen pyöräilijä.
1896 Ateenan kesäolympialaisissa Masson osallistui kolmeen kilpailuun, joista voitti jokaisen. Kahden kilometrin ratapyöräilyn hän voitti ajalla 4.58,2. Kymmenen kilometrin kilpailussa hän kävi tiukkaa taistelua maanmiestään Léon Flamengia vastaan, mutta Masson julistettiin voittajaksi alle sekunnin erolla. 333 metrin kilpailun hän voitti ajalla 24,0 sekuntia.
Oldřich Svoboda
Oldřich Svoboda (s. 28. tammikuuta 1967 Hradec Králové, Tšekkoslovakia) on uransa lopettanut maalivahti joka edusti Tšekkoslovakian jääkiekkomaajoukkuetta vuoden 1991 MM-kisoissa ja Canada Cupissa sekä 1992 olympiaturnauksessa Albertvillessä, jossa voitti pronssia. Hän oli myös mukana kevään 1992 MM-kisoissa kolmantena maalivahtina mutta ei pelannut siellä peliäkään. Tšekin Extraligassa Svoboda edusti muun muassa HC Dukla Jihlavaa, HC Ceske Budejovicea ja HC Znojemsti Orlia. Vuosina 1991–1994 Svoboda pelasi Suomessa TPS:n, Reipas Lahden ja Kokkolan Hermeksen riveissä.
Viimeiset pelinsä Svoboda pelasi kaudella 2004–2005 Tšekin 4. sarjatasolla HC Cesky Krumlovin joukkueessa.
Donovan Bailey
Donovan Bailey (s. 16. joulukuuta 1967 Manchester, Jamaika) on kanadalainen entinen pikajuoksija. Bailey muutti Kanadaan Jamaikalta 13-vuotiaana.
Ennen juoksu-uraansa Bailey pelasi baseballia. Vakavissaan hän aloitti juoksuharjoittelun 1990-luvun alussa ja jo 1995 Göteborgin MM-kisoissa hän voitti kultaa sekä sadalta metrillä että pikaviestistä. Samoilta matkoilta Bailey saavutti kultaa myös 1996 Atlantan olympialaisissa, missä hän juoksi sadalla metrillä silloisen maailmanennätysajan 9,84. 1997 Ateenan MM-kisoissa Bailey voitti jälleen kultaa Kanadan pikaviestijoukkueessa ja oli sadalla metrillä toinen.
Kesäkuussa 1997 Bailey juoksi Michael Johnsonin kanssa 150 metrin kilpailun SkyDomessa Torontossa kilpailussa, jonka oli määrä ratkaista, kumpi heistä on maailman nopein mies. Bailey voitti kilpailun, kun Johnson loukkasi lihaksensa, ja näin Bailey sai kahden miljoonan dollarin palkkion voitostaan. Seuraavina vuosina Bailey kärsi erilaisista vammoista ja loukkaantumisista eikä enää palannut entiselle tasolleen. Hän lopetti uransa vuonna 2001.
Lentiera
Lentiera (myös "Lendiera", "Lentiira"; ; ) on maalaiskunta ja sen keskustaajama Karjalan tasavallan Mujejärven piirissä Venäjällä. Lentieran ja Lentiera-1:n taajamat sijaitsevat samannimisen järven rannalla noin 70 kilometriä Mujejärvestä lounaaseen. Taajamissa on yhteensä 1 100 ja kunnassa 1 500 asukasta (vuonna 2012).
Lentieran kunnan pinta-ala on 3 240 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Mujejärven piirin Repolan, koillisessa Voloman ja Pieningän, idässä Sukkajärven ja etelässä Suojärven piirin Porajärven kuntiin sekä lännessä Suomeen. Pinta-alasta valtaosa on metsää.
Seutu kuuluu Länsi-Karjalan ylänköön, jonka maisemaa leimaavat harjut ja järvet. Kunnan alueella virtaavia jokia ovat Pieninkäjoki (ven. "Peninga"), Lieksanjoki (yläjuoksulla ven. "Lenderka"), Vaska, Muotkajoki ("Motko"), Nola, Suulajoki ("Sula"), Kjuno, Suoverkkajoki ("Šaverka"), Komarinaja, Tuulijoki ("Tula"), Voidoma, Kivi, Kondi ja Marja. Järviä ovat Lieksajärvi, Tuulijärvi ("Tulos"), Vonkajärvi ("Vongozero"), Suulajärvi ("Sula"), Muotkajärvi ("Motko"), Kuikkaselkä, Karkiejärvi ("Kargiozero"), Luovutjärvi ("Lout") ja Aimojärvi ("Aimoozero"). Hyötykaivannaisiin kuuluu hiekka ja sora.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu Lentiera-1:n (ven. "Lendery-1"), Kiimanvaaran ja Muotkan taajamat sekä Lentieran ja Muotkan asemat. Asemilla ei ole vakituista asutusta. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kunnan asukkaista 71 % on kansallisuudeltaan venäläisiä, 12 % valkovenäläisiä, 10 % karjalaisia, 3 % ukrainalaisia ja 2 % suomalaisia.
Lentieran kylä kuului aikoinaan Repolan kuntaan. Vuonna 1905 se oli osa Repolan Kiimanvaaran kyläkuntaa. Kylässä oli koulu, 11 taloa ja 96 asukasta. Ennen Tarton rauhan toteutusta vuosina 1918–1921 ja jatkosodassa 1941–1944 alue oli Suomen miehittämä.
1920-luvulla perustettiin aluksi Repolan piiriin kuulunut Lentieran kyläneuvosto, jossa vuonna 1933 oli 11 asutusta: Aimalahti, Akanvaara, Karhuvaara, Kippo, Koskiniemi, Lentiera, Luovutsaari, Maitovaara, Suula, Sulaansaari ja Suoverkka. Kyläneuvostoalueen 415 asukkaasta karjalaisia oli 349, venäläisiä 39 ja suomalaisia 27.
Lentierasta on soratiet Repolaan, Porajärven ja Mujejärven väliselle maantielle sekä Suomen rajalle (Inarin rajanylityspaikka). Taajamasta on linja-autoyhteys Repolan kautta Mujejärvelle. Suojärven ja Jyskyjärven väliseltä rautatieltä haarautuu Brusnitšnajassa sivurata Lentieran asemalle. Radalla on henkilöliikennettä Sukkajärvelle.
Kunnan tärkein yritys on Lentieran metsäteollisuuspiiri. Lentierassa toimii myös leipomo, metsänhoitoalueen konttori ja rajavartioston komendantinvirasto.
Lentieran taajamien palveluihin kuuluu lastentarha, keskikoulu, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskus, kirjasto, paikallissairaala, urheilutalo, posti, kaksi kahvilaa ja joukko kauppoja. Siellä on myös luterilainen rukoushuone.
Lentieralla, Kiimanvaaralla ja Muotkalla on historiallisen asutuksen status. Entisen Suulaansaaren (ven. "Suloostrov") kylän lähellä on kivikautisia asuinpaikkoja. Historialliset kohteet liittyvät Venäjän sisällissotaan ja toiseen maailmansotaan. Lentierassa on hotelli ja vierasmaja, Lieksajärvellä lomakylä ja Suulaansaarella leirintäalue.
Pistojärvi (järvi)
Pistojärvi (myös Tihtojärvi, ) on Kemijoen vesistön Pistojoen reitissä oleva järvi. Se sijaitsee Kalevalan kansallisen piirin pohjoisosassa Karjalan tasavallassa Venäjällä, lähellä Suomen rajaa. Pistojärvi on 25 kilometriä pitkä.
Pistojärveen laskee luoteesta Suomen puolelta alkunsa saava Pistojoki ja idästä Ohdanjärvi. Pistojoki jatkaa kulkuaan Pistojärven eteläpäästä ja laskee parin pikkujärven kautta Ylä-Kuittijärveen. Pistojärven rannoilla oli aikoinaan muutama huomattava kylä kuten Pisto eli Pistojärvi, Hirvisalmi ja Ohta. Nykyisin vakituisia asukkaita ei enää ole.
Wanda Landowska
Wanda Landowska (5. heinäkuuta 1879 Varsova, Puola – 16. elokuuta 1959 Connecticut, Yhdysvallat) oli puolalainen cembalisti, pedagogi ja musiikkitieteilijä, joka vaikutti voimakkaasti 1900-luvun alkupuolella siihen, että kiinnostus cembaloa kohtaan heräsi uudelleen. Hän oli ensimmäinen, joka levytti Johann Sebastian Bachin Goldberg-muunnelmat cembalolla. Wanda Landowska on erityisen tunnettu Bachin, Louis Couperinin ja Jean-Philippe Rameaun tulkitsijana. Landowskalle sävellettiin hänen uransa aikana monia merkittäviä uusia cembaloteoksia, kuten Manuel de Fallan "El retablo de maese Pedro" ja cembalokonsertto sekä Francis Poulencin "Concert champêtre".
Landowskan isä oli lakimies ja äiti kielitieteilijä, joka käänsi Mark Twainin tuotantoa puolaksi. Hän aloitti piano-opinnot nelivuotiaana ja opiskeli myöhemmin Varsovan konservatoriossa Jan Kleczynskin ja Alexander Michalowskin johdolla. Hän opiskeli myös sävellystä Berliinissä opettajanaan Heinrich Urban. Vuonna 1900 hän muutti Pariisiin, jossa toimi vuoteen 1912 asti "Schola Cantorumin" opettajana. Vuosina 1912–1919 Landowska toimi cembalo-opettajana Berliinin "Hochschule für Musikissä".
Landowska perusti Pariisiin vuonna 1927 "École de Musique Anciennen" ja eli Ranskassa vuoteen 1940 asti, jolloin saksalaisten miehittäessä maan hän joutui juutalaisena pakenemaan Portugalin kautta Yhdysvaltoihin. Elämänsä loppuvuodet hän asui Lakevillessä, Connecticutissa.
Kimmo Vesa
Kimmo Vesa (s. 18. huhtikuuta 1973 Vantaa) on entinen suomalainen jääkiekkomaalivahti.
Vesa oli mukana nuorten MM-kisoissa vuonna 1991. SM-liigassa hän edusti Rauman Lukkoa ja Jokereita, lisäksi hän on pelannut Ranskassa ja Ruotsissa.
Vesaa on pidetty yhtenä kaikkien aikojen kovimmista kakkosmaalivahdeista. Kaudet 2005–2009 Vesa pelasi Tanskan pääsarjassa Odensen joukkueessa, josta hän siirtyi kaudeksi 2009–2010 Jeppis HT:n riveihin. Kausi Jeppiksessä jäi kuitenkin varsin lyhyeksi ja Vesa siirtyi naapurikaupunkiin ja tuttuun Kokkolan Hermeksen joukkueeseen, jossa hän pelasi ainakin kauden loppuun saakka ollen samalla mukana nostamassa Hermekstä takaisin Suomi-sarjaan.
Pentti Isotalo
Pentti Veijo Isotalo (s. 17. helmikuuta 1927 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja ja erotuomari.
Isotalo edusti koko aktiiviuransa Tampereen Ilvestä 1942–1958. Hänet tunnettiin rauhallisena ja järkevänä puolustajana. SM-sarjassa Isotalo keräsi 91 ottelussa tehot 25+7. Isotalolla on seitsemän Suomen-mestaruutta, joka oli pitkään Suomen ennätys.
Maajoukkueessa Isotalo pelasi yhdet MM-kisat ja olympiakisat vuonna 1952 Oslossa. Yhteensä Isotalo edusti Suomea 38 maaottelussa.
Peliuransa jälkeen Isotalosta tuli yksi Suomen arvostetuimpia erotuomareita. Hän tuomitsi muun muassa seitsemän kertaa MM-kisoissa ja hänet valittiin vuonna 1971 SM-sarjan parhaaksi tuomariksi. SM-liiga on jakanut vuosittain kaudesta 1979–1980 Pentti Isotalo -palkintoa, joka myönnetään liigan parhaalle linjatuomarille. Isotalo pelasi myös jalkapalloa Ilveksessä yhdessä Aarne Honkavaaran kanssa.
Tiiksjärvi (Louhen piiri)
Tiiksjärvi (karj. Tiikšenjärvi, ) on Koutajoen vesistöön kuuluva järvi Louhen piirissä Karjalan tasavallan pohjoisrajalla Venäjällä. Järven vesistön pinta-ala on 1 080 km. Järven vesipinta-ala on 209 km. Järven kokonaispinta-ala on 232 km² saaret mukaan lukien. Saaria on yli 340; järven rannat ovat rikkonaiset ja jyrkät. Järven pinta on 111 metriä merenpinnan yläpuolella.
Tiiksjärvi laskee pohjoiseen Nuottajärveen (Notozero) ja sieltä edelleen Koutajärveen.
Klassinen 1900-luvun alussa Pietarissa julkaistu tietosanakirja kuvaa järveä kalaisaksi. Tiiksjärven aiemmat rantakylät, Särkiniemi ja Leipäniemi ovat nykyisin autioita.
Egmont-konserni
Egmont-mediakonserni () on Egmont International Holding A/S -holdingyhtiön avulla hallittu Pohjoismaiden johtaviin lukeutuva media-alan konserni. Egmontin perusti vuonna 1878 Egmont Harald Petersen. Konsernin päämaja sijaitsee Kööpenhaminassa, Tanskassa. Konsernilla on kymmenien tytär-, yhteis- ja osakkuusyritystensä kautta toimintaa 30 maassa. Konsernissa työskentelee yhteensä 6 300 työntekijää. Vuonna 2016 Egmontin liikevaihto oli 1,56 miljardia euroa.
Egmont-konsernin omistaa säätiö (Egmont Foundation), jonka voitosta osa jaetaan vuosittain hyväntekeväisyyteen. Vuodesta 1920 alkaen Egmont-säätiö on jakanut yli 230 miljoonaa euroa erityisesti lasten ja nuorten sosiaalisia ja terveydellisiä oloja tukeviin hankkeisiin. Lisäksi tukea suunnataan taiteeseen, kulttuuriin ja tutkimukseen.
Toisen maailmansodan jälkeen Egmont aloitti yhteistyön Disneyn kanssa. Vuonna 1948 yhtiö ryhtyi julkaisemaan Aku Ankka -sarjakuvalehteä ensin Ruotsissa ja vuonna 1949 myös Norjassa ja Tanskassa. Ostamalla tanskalaisen Aschehoug-kustantamon vuonna 1963 Egmont tuli mukaan myös kirjamarkkinoille.
Nykyään Egmont tuottaa viikko- ja aikakauslehtiä, sarjakuvia (suurin osa Aku Ankka-lehdessä julkaistuista sarjakuvista on toimitettu Tanskassa), kirjoja, elokuvia, televisio-ohjelmia, oppikirjoja ja pelejä.
Egmont omistaa yhdessä Sanoma Media Finlandin kanssa puoliksi Egmont Kustannuksen. Suomessa Egmont-konsernia edustavat myös elektronisen kotiviihteen jakelija ja markkinoija Oy Nordisk Film Ab sekä elokuva- ja TV-tuotantoyhtiö Nordisk Film & TV.
Pausanias (maantieteilijä)
Pausanias (; 100-luku) oli antiikin kreikkalainen maantieteilijä, joka eli Rooman vallan aikana. Hänet tunnetaan teoksestaan "Kreikan kuvaus" ("Periēgēsis tēs Hellados"), joka on matkakuvaus hänen matkoistaan Manner-Kreikassa.
Kaikki tieto Pausaniaasta on peräisin hänen teoksestaan. Pausanias oli luultavasti kotoisin Lyydiasta ja hän tunsi tarkasti Vähän-Aasian länsiosat. Hän matkusti laajalti Rooman valtakunnan alueella, Kreikan lisäksi muun muassa Egyptissä, Syyriassa, Palestiinassa ja Italiassa, mukaan lukien Rooma. Pausaniaan teos kuvaa ennen kaikkea Attikan (Ateena) ja Peloponnesoksen (mm. Olympia) alueita, Joonian rannikkoa sekä muun muassa Delfoin. Maantieteellisen kuvauksen ohella Pausanias käsittelee teoksessaan erilaisia historiallisia ja uskonnollisia kohteita, arkkitehtuuria ja taidetta sekä paikkoihin liittyviä historiallisia ja mytologisia tapahtumia.
František Černý
František Černý (s. 28. heinäkuuta 1959) on tšekkoslovakialainen entinen jääkiekkoilija. Tšekkoslovakiaa maajoukkuetasollakin edustanut Černý pelasi 1990-luvun alussa muutaman vuoden myös Suomessa, II-divisioonan Kokkolan Hermeksessä.
Linford Christie
Linford Christie (s. 2. huhtikuuta 1960 Saint Andrew, Jamaika) on brittiläinen entinen pikajuoksija, olympiavoittaja, Euroopan mestari ja Kansainyhteisön mestari. Vaikka hän on syntynyt Jamaikalla hän edusti urheilijana Iso-Britanniaa.
Christie voitti yllättäen 100 metrin juoksussa kultaa Stuttgartin EM-kisoissa 1986. Saman vuoden Kansainyhteisön kisoissa hän oli toinen. Rooman MM-kisoissa 1987 hän oli pronssilla. Soulin 1988 olympialaisissa Christie nousi 100 metrin tuloslistassa hopealle, kun alkuperäinen voittaja Ben Johnson jäi kiinni dopingin käytöstä. Myös Christien näytteestä löytyi kiellettyä ainetta, pseudoefedriiniä, mutta sen selitettiin liittyneen flunssalääkkeeseen.
Splitin EM-kisoissa 1990 Christie voitti toisen peräkkäisen 100 metrin Euroopan mestaruutensa. Vuoden 1991 sisäratojen MM-kisoissa hän saavutti hopeaa sekä 60:lla että 200 metrillä. Barcelonan 1992 olympialaisissa hän voitti 100 metrillä olympiakultaa ensimmäisenä britannialaisena sitten Allan Wellsin (Moskova 1980). Hän voitti 100 metrin kultaa myös Stuttgartin MM-kisoissa 1993 omalla ennätysajallaan 9,87 ja Helsingin EM-kisoissa 1994 kolmannen peräkkäisen EM-kultansa. Göteborgin MM-kisoissa 1995 hän oli kuudes. Atlantan 1996 olympialaisten finaalissa hän otti kaksi varaslähtöä, mikä johti hänen sulkemiseensa pois kilpailusta. Vuonna 1999 Christie jäi kiinni nandrolonin käytöstä, minkä jälkeen hän lopetti uransa.
Mai-HiME
Mai-HiME (舞-HiME) on Sunrise Inc. tuottama animesarja, joka esitettiin TV Tokyolla syyskuusta 2004 maaliskuuhun 2005 asti. Sarjalla on huomattavan laaja hahmokaarti, joka myös kehittyy sarjan aikana. Sarjaan on myös tuotettu toinen kausi nimellä Mai-Otome, jonka oletettavasti ainoa yhteys alkuperäiseen sarjaan on joidenkin samojen hahmojen ja elementtien esiintyminen uudelleen.
Mai Tokiha on keskiverto-opiskelija, joka saa pikkuveljensä Takumin kanssa stipendin kalliiseen yksityiskouluun, Fuuka-akatemiaan. Mai tekee kovasti töitä sairaan Takumin terveyden eteen, joka odottaa sydänsiirtoa ulkomailta. Fuuka-akatemia osoittautuu kuitenkin normaalista poikkeavaksi kouluksi. Kouluun on kerätty HiMEjä, epätavallisia voimia omaavia tyttöjä, joiden tehtävä koulussa näyttää aluksi olevan sen puolustaminen yliluonnollisilta voimilta. Mai saa tietää olevansa HiME, ja suhtautuu paljastukseen kielteisin tuntein. Hän tapaa lisäksi koulun muita HiMEjä, joista kukin suhtautuu voimiinsa eri tavalla ja käyttää niitä eri tarkoitukseen.
Sarjan puolivälin jälkeen HiME-tyttöjen todellinen tehtävä ja heidän voimiensa uhraus tulevat ilmi. 300 vuoden välein Fuukan maassa järjestetään HiME-karnevaali, jossa kaikki 12 HiMEä taistelevat toisiaan vastaan. Voimakkain HiME saa HiME-tähden voimat itselleen, kun taas häviäjät menettävät läheisimmän ihmisensä uhrauksena häviöstään. Tällä kertaa karnevaaliin tulee kuitenkin uusia käänteitä.Alkumusiikki
Loppumusiikki
Mai-HiMEstä on olemassa myös viisikirjainen manga, mutta sen juoni, alkuasetelmat, ja joissakin määrin jopa hahmojen persoonallisuudet poikkeavat animen vastaavista. Tokyopop on lisensoinut mangan englanninkielistä julkaisua varten ja ensimmäisen kirjan on arvioitu ilmestyvän vuoden 2006 lopulla.
Maurice Greene
Maurice Greene (s. 23. heinäkuuta 1974 Kansas City, Kansas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.
Pikajuoksussa Greene nousi maailman terävimmälle huipulle 1990-luvun loppupuolella. Ateenan MM-kisoissa 1997 hän voitti sadalla metrillä kultaa, vaikka ei vuotta aikaisemmin ollut päässyt Yhdysvaltain olympiajoukkueeseen. Greene voitti kultaa myös Maebashin MM-hallikisoissa 1999 60 metrillä, Sevillan MM-kisoissa sadalla ja kahdellasadalla metrillä sekä pikaviestissä. 16. kesäkuuta 1999 hän juoksi Ateenassa silloisen maailmanennätysajan 9,79 (+0,1 m/s) parantaen Donovan Baileyn edellistä maailmanennätystä 9,84 peräti viidellä sadasosalla. Aika 9,79 oli sama mihin Ben Johnson pystyi 11 vuotta aikaisemmin mutta dopingista kiinni jääneen Johnsonin ajat hylättiin myöhemmin.
Vuonna 2000 Greene voitti kaikki Kultaisen liigan sadan metrin kilpailut ja pääsi näin osingolle miljoonan dollarin kultapotista. Hän voitti kultaa myös Sydneyn olympialaisten 2000 ja Edmontonin MM-kisojen 2001 sadalla metrillä. Ateenan olympialaisissa 2004 Greene saavutti sadalla metrillä pronssia ja maansa pikaviestijoukkueessa hopeaa.
Uransa aikana Greene juoksi sata metriä virallisissa kilpailuissa ja sallituissa olosuhteissa 52 kertaa alle 10 sekunnin. Enemmän kymmenen sekunnin alituksia on vain Asafa Powellilla. Greenellä oli tapana näytellä kieltään keskittyessään juoksusuoritukseen.
Helmikuussa 2008 Greene ilmoitti lopettavansa kilpailu-uransa pohjevamman vuoksi.
Greene on juossut 60 metriä hallissa aikaan 6,39 sekuntia (Madrid 3.2.1998 ja Atlanta 3.3.2001), joka oli kyseisen matkan maailmanennätys 20 vuotta, ennen kuin vuonna 2018 Christian Coleman juoksi 6,34.
Jouni Kalliokoski
Jouni ”Moppe” Kalliokoski (s. 24. marraskuuta 1963 Hämeenlinna, Suomi) on suomalainen entinen jääkiekkoilija.
Peliurallaan hän oli Hermeksen tärkeimpiä hyökkääjiä ja pelasi myös joitakin nuorten maaotteluita. SM-liigassa Moppe ei onnistunut lyömään itseään läpi, vaikka I-divisioonassa takoikin melkoisia teholukemia.
Kimagure Orange Road
Kimagure Orange Road (きまぐれオレンジ☆ロード, "Kimagure Orenji Roodo") on suosittu 1980-luvun mangasarja, josta tehtiin myöhemmin anime.
Sen tyylilaji on romanttinen komedia.
Manga on Izumi Matsumoton kirjoittama, ja se ilmestyi alun perin Weekly Shōnen Jump -lehdessä, ja sarjasta luotiin myöhemmin Studio Pierrotilla anime. 1990-luvun puolivälissä siitä oli myös alettu tehdä novelleja.
Kimagure Orange Road alkaa kun Kyousuke Kasuga, yliluonnollisia kykyjä omaava nuorukainen, tapaa kauniin, mutta arvoituksellisen Madoka Ayukawan. Kyousuke rakastuu Madokaan, mutta huonoksi onneksi Madokan paras ystävä, naiivi Hikaru Hiyama rakastuu Kyousukeen.
Sarjasta on manga- ja animejulkaisujen lisäksi olemassa myös radiokuunnelmia sekä novelleja. Mangaa julkaistiin 18 teosta, animea 48 jaksoa, 8 OVAa, pilottijakso ja kaksi elokuvaa.
TV-animen on ohjannut Osamu Kobayashi. Se on tehty Studio Pierrotilla, ja se esitettiin 6.4.1987–7.3.1988 Japanin television kautta.
AnimEigo julkaisi sarjaa englanninkielisillä tekstityksillä ja alkuperäisellä ääniraidalla, mutta julkaisulisenssi meni umpeen 31.7.2006.
Suomessa puolestaan Omaxi julkaisi vuonna 1989 sarjan alkua suomeksi jälkiäänitettynä kahden 85 minuutin pituisella VHS-kasetin verran, nimi käännettynä Superperheeksi. Dubattuja jaksoja videoilla oli yhteensä 8, mutta jaksot oli leikattu yhtenäisiksi, ilman jaksojen omia alkulauluja ja logoja, joten kun yksi jakso loppui, tuli pieni tauko ja seuraava alkoi, kuin jaksottelua ei olisi ollutkaan. Vain videoiden aluissa oli japaninkielinen alkulogo. Ensimmäisellä videolla Golden Voicen yleisääni Pertti Nieminen Kari Kosken luokkatoveria esittää Simo Salmea ja monia muita sivurooleja, kuten opettajien ja häiriköiden ääniä. Ensimmäisellä videolla Kari Koskea näyttelee Erkki Murto, kun taas toisella kasetilla häntä näyttelee Pertti Nieminen ja monia Niemisen ensimmäisellä videolla näyttelemiä miesrooleja on taas korvattu naisnäyttelijöillä. Murto ei näyttele toisella kasetilla. Kyousuke Kasugan nimi käännettiin Kari Koskeksi, Madoka Ayukawan Leena Auraksi ja Hikaru Hiyaman Linda Halmeeksi.
Kasperi (Seinäjoki)
Kasperi on Seinäjoen ensimmäinen lähiö. Se on osa Kasperin suuraluetta. Kaupunginosa sijaitsee noin 3–4 kilometrin päässä Seinäjoen keskustasta kaakkoon, ja paikallisliikenteen linja 6 kulkee Kasperin kautta. Kasperi koostuu enimmäkseen 1970- ja 1980-luvulla rakennetusta kerrostalo-, rivitalo- ja omakotialueesta, mutta Kasperin kaupunginosaan kuuluu myös sen eteläpuolella sijaitseva myöhemmin rakennettu Hallilanvuoren asuinalue. Joulukuussa 2016 Kasperin asukasluku oli 3 933, Hallilanvuoren väestö mukaan luettuna.
Alueella on runsaasti palveluita kuten K-Market, huoltoasema, R-kioski, pub-ravintola, hammashoitola, neuvola ja Kasperi-Kivistö -seuran ylläpitämä Toimintojen Talo. Kasperissa sijaitsevat myös Toukolanpuiston koulu ja Lintuviidan koulu sekä päiväkoti. Hallilanvuoren ympäri on rakennettu valaistu pururata ja talvella siinä hiihtolatu. Kaupunginosassa on myös puistoja, pallokenttä ja koirapuisto.
Kasperi on matalaa ja tasaista aluetta kuten koko Seinäjoki. Ainoastaan Hallilanvuori ja Kettukallio kohoavat korkeammalle muusta maastosta.
Kasperi on pitkään kärsinyt ongelmallisen lähiön maineesta. Tämän leimautumisen takana ovat lähinnä 1970- ja 1980-lukujen aikana olleet levottomuudet alueen vuokrataloissa, ja sitä ylläpitävät kuulopuheet. Monet paikalliset pitävätkin Kasperin huonoa mainetta liioiteltuna. Alueella toimiva asukasyhdistys Kasperi-Kivistö seura on pyrkinyt parantamaan alueen imagoa ja asukkaiden viihtyvyyttä tuomalla alueelle palveluja ja virikkeitä.
Kaupunginosan katujen nimien päätteenä on "viita", lukuun ottamatta kolmea suurta tietä: Kototietä, Tapiolantietä ja Vuoritietä. Etuosat katujen nimiin on saatu mm. marjoista, puista, linnuista ja Jukolan seitsemästä veljeksestä. Viitoja ovat mm. Marjaviita, Tuohiviita, Lintuviita ja Jukolanviita.
Kasperi oli 1960-luvun alussa vielä täysin asumatonta, metsäistä ja soista aluetta. Seinäjoen kasvaessa kaupungiksi alkoi kiinnostus alueen rakentamisesta. Aikanaan alueen suunnitteluun haettiin esimerkkiä Espoon Tapiolasta ja alkuperäisen kaavan piirsi arkkitehti Kauko Tiihonen. Kasperi rakennettiin pääosin 1970- ja 1980-luvun aikana.
Alueen nimeksi ehdotettiin aluksi Seinäjoen Tapiolaa, mutta lopulta kaupunginosa nimettiin alueen laidalla sijainneen Kasperi-torpan mukaan, jota isännöi siihen aikaan Kustaa Kasperi. Kasperi suvun edustajia on elossa. Kustaa Kasperi oli yrittäjä Martti Salon eno. Martti Salo (s. 1921) ja hänen perillisiään asuu edelleen Seinäjoella.
Vuonna 1988 pub-ravintola Jesperi aloitti toimintansa Kasperissa. Vuonna 1997 Kasperiin avattiin K-Market. Paikallinen asukasyhdistys Kasperi-Kivistö seura avasi Toimintojen Talo -kirpputori-kahvilan Kasperiin entiseen kauppakiinteistöön vuonna 1998.
Kasperin asuinalueen viereen, Vuoritien eteläpuolelle, rakennettiin 2000-luvulla Hallilanvuoren asuinalue.
Kokkolan jäähalli
Kokkolan jäähalli on Mestiksessä pelaavan Hermeksen kotihalli. Vuonna 1988 rakennetun hallin suurin yleisökapasiteetti on 5 220, joista 781 on istumapaikkoja. Jääkiekko-otteluissa hallin kapasiteetti on 4 200 katsojaa.
Meiltähän tämä käy
Meiltähän tämä käy on Matti Kassilan ohjaama komedia vuodelta 1973. Elokuva jäi Esa Pakarisen viimeiseksi.
Elokuvassa Esa Pakarinen esittää kuuluisaa hahmoaan Severi Suhosta. Elokuvaan on liitetty lukuisia tuotantoaikanaan ajankohtaisia ilmiöitä ja henkilöitä, muun muassa matkailukeisari Kille Kiekkonen, jonka esikuvaksi on tunnistettavissa Kalevi Keihänen. Kiekkoselta tarvitaan elokuvan eräässä vaiheessa helikopteri lainaan.
Tarina sisältää lukuisia aineksia myös vanhasta rillumarei-kulttuurista, mukana on pontikankeittoa, kovaa ryypiskelyä, saunomista, puolituhmia ralleja ja alastomien naisvartaloiden vilahtelua. Elokuvassa Kauko Helovirta esittää Ville Wållbergia, joka on tunnistettavissa Yhtyneiden Paperitehtaiden suurmieheksi Juuso Waldeniksi.
Elokuva on kuvattu Waldenin asuinseudulla Valkeakoskella ja sen ympäristössä, muun muassa Sääksmäen sillalla, Tervasaaren tehtaalla ja Tehtaan kentällä.
Suhonen on tukkijätkä, joka savottatöiden loputtua joutuu hakeutumaan töihin metsäyhtiön tehtaille. Suhoselle osoitetaan paikka tehtaan porttivahtina, ja melkein heti syntyy konflikti sisään pyrkivän tehtaanpatruunan kanssa. Suhosta on nimittäin käsketty estää tuntemattomien pääsy alueelle. Tehtaanpatruuna Wållberg ajaa Jeepillään väkisin portin läpi. Suhoselle määrätään siirto varastolle, jossa vilkas tukkijätkä pitkästyy heti ja eroaa töistä. Paikkakunnalla Suhonen kohtaa tehtaalla työskentelevän vuosien takaisen naistuttavuutensa ja saa kuulla olevansa tämän tyttären isä. Tehtaalla töissä oleva tytär tapailee tehtaanpatruuna Wållbergin poikaa, mikä on omiaan lämmittämään Suhosen ja Wållbergin välejä. Kohta tulevat apekset ajelevat ympäriinsä Jeepillä, ja Wållberg esittelee kaupunkia. Pankinmiehet haluavat syrjäyttää tehtaanpatruunan ja saada uuden komennon tehtaaseen. Lopulta se toteutuu, kun Wållberg jää eläkkeelle.
Aikalaisarvioissa elokuva saa monelta kiitosta. Sakari Toiviainen ("Ilta-Sanomat") pitää elokuvaa laadukkaana, sutjaakkaana ja hauskana. Ruotsinkielisten lehtien kriitikoiden suhtautuminen on kuitenkin nuivaa. Eirik Udd ("Nya Pressen") löytää elokuvasta kukoistavaa halpaa komediaa.
Mikael Fränti ("Helsingin Sanomat") aistii vuonna 1981 arviossaan elokuvassa ”paljon kaupallista, väkisin pingotettua laskelmointia”. Vuonna 2014 "TV-maailman" kriitikko AP:n mukaan elokuva modernisoi tukkilaiskomediaa aihetta kunnioittaen mutta välillä tyhjääkin sutien.
Nuuskatykki
Nuuskatykki on väline, jolla laitetaan irtonuuskaa huuleen. Nuuskatykkinä voi olla apteekista saatavilla oleva lääkeruisku, josta kaiverretaan ruiskuosa pois esimerkiksi saksilla tai puukolla. Nuuskatykkien koko ilmoitetaan millilitroissa, apteekkiruiskuissa yleisimpiä kokoja ovat 2 ml, 5 ml ja 10 ml.
Icetool on suomalainen, metallinen, nuuskatykki irtonuuskalle. Icetoolia on saatavilla neljää eri kokoa (2 ml, 3 ml, 4 ml ja 5 ml), sekä useita eri värivaihtoehtoja (ruostumaton teräs, titaani, pinkki, vihreä, sininen, punainen, oranssi, musta ja shamppanja). Icetool-nuuskatykit valmistetaan joko ruostumattomasta teräksestä tai alumiinista. Saatavilla on myös Icetool-merkkisiä nuuskarasioita irto- ja pussinuuskalle.
Prismaster on perinteinen ruotsalainen kovamuovinen nuuskatykki. Prismasteria on saatavana vain yhtä kokoa noin 3 ml:n tilavuudella. Prismaster on huomattavasti Icetoolia huokeampi vaihtoehto, maksaen vain noin 1–8 euroa myyntipaikasta riippuen.
Kanuuna on virolainen metallinen nuuskatykki. Kanuuna muistuttaa muodoiltaan Icetoolia, mutta on hieman huokeampi vaihtoehto 25 euron hinnallaan. Kanuunaa on saatavana yhtä kokoa 3 ml tilavuudella.
Janne Lehtinen (muusikko)
Janne Lehtinen (s. 9. lokakuuta 1974) on suomalainen muusikko ja laulaja. Hänet tunnetaan mm. Mummypowder-orkesterin säveltäjä-kitaristi-laulajana, Treeball-yhtyeen rumpalina ja Astrid Swanin taustayhtyeen basistina.
Janne Lehtinen on vieraillut kosketinsoittajana Apulanta-yhtyeen levyllä "Plastik" ja laulajana Hypnomen-yhtyeen levyllä "Crystal Skies" sekä soittanut koskettimia The Duplo! -yhtyeessä.
Matti Rintakoski
Matti Erik Rintakoski (18. syyskuuta 1924 Tampere – 28. kesäkuuta 1995) oli suomalainen jääkiekkoilija.
Rintakoski aloitti pelaajauransa SM-sarjassa Tampereen Ilveksessä, jossa pelasi hyökkääjää. Viiden Ilveksen kautensa jälkeen Rintakoski siirtyi paikalliskilpailija TBK:hon, jossa pelasi kaudet 1946–55. TBK vaihtoi nimensä Tapparaksi, jossa Rintakoski pelasi uransa loppuun. TBK:ssa Rintakoski siirtyi pelaamaan puolustajan paikalle ja hänestä tulikin yksi varhaisimpia suomalaisia suurpuolustajia. Rintakoski voitti SM-sarjasta 13 mitalia, joista viisi oli kultaisia ja ennätykselliset seitsemän pronssisia. Rintakosken sanotaan myös olleen ensimmäinen tai ainakin ensimmäisiä suomalaispelaajia, jotka oppivat käyttämään ns. lyöntilaukausta eli lämäriä.
Suomea Rintakoski edusti neljä kertaa MM-tasolla ja 1952 Oslon talviolympialaisissa. Maaotteluita Rintakoskelle kertyi 74.
Olkipaalirakentaminen
Olkipaalirakentamisella tarkoitetaan suorakaiteen muotoisten olkipaalien käyttöä rakennusten ulkoseinien rakennusaineena. Olkipaalirakentaminen on ollut perinteinen rakennustapa useissa maissa. Moderneja 1980-2000-luvuilla olkipaalitekniikalla toteutettuja asuintaloja on muun muassa Suomessa, Ruotsissa, Norjassa, Saksassa, Itävallassa, Sveitsissä, Irlannissa, Alankomaissa, USA:ssa, Kanadassa, Australiassa, Uruguayssa ja Venäjällä.
Olkipaaleja käytetään yleensä yhdessä puurungon kanssa, jolloin puurunko toimii kantavana rakenteena ja olkipaalit eristeenä. Vaihtoehtoisesti olkipaaliseinä voi olla itsekantava. Itsekantavia olkipaalirakennuksia on toteutettu muun muassa Sveitsin vuoristoalueelle Disentikseen.
Lämmöneristyskyvyltään olkipaalirakenne sopii myös kylmiin olosuhteisiin. Olkipaalin U-kerroin, jolla mitaan lämmöneristävyyttä, on vain 0,13. Esimerkiksi passiivitalon määritelmänä on, että U-kerroin on vähemmän kuin 0,15 ja matalaenergiatalolla >0,18.
Olkipaaliseinä voidaan pinnoittaa savirappauksella tai kalkki-hiekka-rappauksella. Puurunkoinen olkipaalirakennus voidaan myös vuorata puuverhouksella normaaliin tapaan.
Pelkästään oljesta koostuvaa olkipaalia ei pidä sekoittaa "olki-savi-rakentamiseen", jossa olkea sisältävästä savimassasta muotoillaan yleensä muotin avulla kevytsaviharkko.
Armand van Helden
Armand van Helden (s. 16. helmikuuta 1970) on yhdysvaltalainen, Bostonista kotoisin oleva DJ ja musiikkituottaja. Hän on yksi house-musiikin pioneeritekijöistä. Van Helden on myös tullut kuuluisaksi remixauksistaan, joita hän on tehnyt tunnetuille artisteille, kuten Britney Spearsille ja Janet Jacksonille. Van Helden oli myös mukana grime-artisti Dizzee Rascalin "Bonkers" -hittisinglellä. Hän kuuluu myös kanadalaisen DJ:n, A-Trakin, kanssa Duck Sauce -nimiseen DJ duoon.
Van Helden nousi klubiyleisön tietoisuuteen vuonna 1996 Tori Amoksen "Professional Widow" -kappaleesta tehdyllä remixillä. Miehen lopullinen läpimurto oli vuonna 1998 julkaistu "2 Future 4 U" -albumi, jolta löytyy listahitti "You Don't Know Me".
Van Heldenin muita tunnettuja kappaleita ovat "Full Moon" (mukana Common, "Killing Puritans", 2000), "Koochy" ("Killing Puritans", 2000), "Why Can't You Free Some Time" ("Gandhi Khan", 2001), "Here My Name" ("New York: A Mix Odyssey", 2004), "Into Your Eyes" ("Nympho", 2005) ja "I Want Your Soul" ("Ghettoblaster", 2007).
Van Heldenille on tyypillistä runsas, 80-luvulta peräisin olevien samplejen käyttö kappaleissaan. Monissa kappaleissa korostuvat myös seksistiset sanoitukset.
Van Helden paikoitellen välttelee suurta kaupallista menestystä julkaisemalla aika ajoin epäkaupallisempia underground -tanssimusiikkilevyjä. Mies on myös tehnyt uransa alkupuolella hip-housea eli rap-painotteista housea sisältävän "Enter The Meatmarket" -albumin.
Van Heldenin uudempaa tuotantoa edustava "Nympho" (2005) on harppaus kaupallisemman housen suuntaan, ja "Ghettoblaster" (2007) on puolestaan kumarrus 80-luvun houselle.
Pohjois-Suomen yliopisto
Pohjois-Suomen yliopisto on vuonna 2006 valmistuneeseen opetusministeriön virkamiesten laatimaan Suomen yliopisto- ja korkeakoululaitosten kehittämissuunnitelmaan sisältyvä esitys uudesta yliopistosta, joka muodostettaisiin yhdistämällä Oulun ja Lapin yliopistot ja Kajaanin yliopistokeskus yhdeksi yliopistoyksiköksi.
Suunnitelman taustalla on opetusministeriön pyrkimys karsia liian pieniin yksiköihin jakautunutta Suomen yliopisto- ja korkeakoulujärjestelmää. Pohjois-Suomen yliopistojen yhdistämisen yhtenä ongelmana ovat kuitenkin yliopistojen väliset suuret etäisyydet, joiden vaikutuksesta yhdistämisellä ei saataisi aikaan merkittäviä kustannussäästöjä.
Yliopistojen edustajat ovat julkisuudessa voimakkaasti vastustaneet ajatusta yliopistojen yhdistämisestä. Yhtenä keskeisenä perusteena on ollut yliopistojen omaleimainen identiteetti. Oulun yliopistolla ja Lapin yliopistolla ei ole koulutusalojen suhteen päällekkäisyyttä muualla kuin opettajankoulutuksessa. Opetusministeriön suunnitelmien toteuttamisen kannalta tämä on kuitenkin asiaa eteenpäin vievä seikka. Päällekkäisyyden puuttuessa yhdistäminen olisi helposti suoritettavissa. Yhdistymisen seurauksena saataisiin myös aikaan entistä kokonaisempi yliopistoyksikkö.
Pohjois-Suomen tasapainoisen alueellisen kehittymisen kannalta yhdistymisellä voisi olla myönteisiä vaikutuksia. Tällä hetkellä Lapin yliopistossa ovat edustettuina lähinnä sosiaaliala ja lakitiede. Ouluun on
keskitetty ongelmia ennalta ehkäisevät vahvasti teollistavat ja työpaikkoja luovat alat, kuten tekniikka ja luonnontieteet.
Yliopistojen yhdistäminen tarjoaisi molempien yliopistojen opiskelijoille mahdollisuuden opiskella kaikkia yliopistoissa opetettavia aineita. Hankkeen kannattajat uskovat, että pitkällä tähtäimellä tämän voitaisiin olettaa johtavan alueellisen kehityksen tasapainottumiseen.
Opetusministeriön suunnitelma Pohjois-Suomen yliopistosta on kuitenkin toistaiseksi siirretty hyllylle.
Kuittijärvet
Kuittijärvet () on kolmen järven, Ylä-, Keski- ja Ala-Kuittijärven muodostama järviketju Vienan Kemijoen vesistössä Kostamuksen kaupunkipiirin ja Kalevalan kansallisessa piirin alueella Karjalan tasavallassa Venäjällä.
Ylä-Kuittijärven pinta on pari metriä muita ylempänä (103 m mpy), sen suurin syvyys on 44 metriä. Se laskee pienen Alajärven kautta Keski-Kuittijärveen. Keski- ja Ala-Kuittijärvi ovat lähes samassa tasossa (100–101 m) ja niitä yhdistää salmi. Niiden vedentasoa säätelee vuonna 1956 rakennettu pato. Järvien kokonaisala on nykyään noin 600 neliökilometriä. Ennen vesistörakentamista ja säännöstelyä järvien pinta-ala oli nykyistä suurempi; esimerkiksi Keski-Kuittijärven pinta-alaksi mainittiin 493 km, kun se nykyään on 257 km.
Kaikki kolme järveä ovat hyvin kalaisia ja niitä käytetään veneliikenteen reitteinä. Historiallisesti Vienan Karjalan tärkeimmät kauppa- ja kulkureitit veivät Kuittijärvien kautta. Suurin taajama järvialueella on Keski-Kuittijärven pohjoisrannalla sijaitseva Uhtuan (eli Kalevalan) kaupunkimainen taajama.
Ylä-Kuittijärvi
Ylä-Kuittijärvi () on läntisin kolmesta Kuittijärvestä Karjalan tasavallassa, Vienan Kemijoen latvoilla.
Ylä-Kuittijärvi jakautuu kolmeen osaan, jotka työntyvät järven keskustasta luoteeseen, koilliseen ja lounaaseen. Näistä varsinkin luoteisosa on pitkä ja lahtimainen. Ylä-Kuittijärven pinta-ala on 198 km² ja sen pinta on 103 metriä merenpinnan yläpuolella. Suurin pituus on 42 kilometriä ja leveys vaihtelee 2 ja 19 kilometrin välillä. Ylä-Kuittijärven rantakylistä merkittävimmät ovat Vuokkiniemi, Vuonninen ja Jyvälahti.
Järven lounaisosaan laskevista joista merkittävimmät ovat etelästä tuleva Livojoki ja lännestä tuleva joki, joka tuo vettä Lapukka-, Veneh-, Kivi- ja Tsenajärvistä. Järven luoteisosaan laskee pohjoisesta Kuusamosta alkunsa saava Pistojoen reitti ja lännestä Vuonnisen- eli Kuorsmanjoki.
Ylä-Kuittijärven vedet laskevat järven koillispäästä ensin pieneen Alajärveen, jonne myös Kostamus-, Koiva- ja Kenttijärvistä tuleva Kenttijoen reitti laskee. Alajärvestä vedet laskevat Keski-Kuittijärven lounaisosaan.
Keski-Kuittijärvi
Keski-Kuittijärvi () on keskimmäinen kolmesta järviketjun muodostavasta Kuittijärvestä Karjalan tasavallassa Vienan Kemijoen vesistön yläosassa.
Keski-Kuittijärvi on kolmesta Kuittijärvestä suurin, sen pinta-ala on noin 257 km². Järven pinta on 101 metriä merenpinnan yläpuolella. Suurin pituus idästä länteen on 41 kilometriä ja leveys pohjoisesta etelään 22 kilometriä. Järvi on 34 metriä syvä. Keski-Kuittijärvessä on saaria enemmän kuin muissa Kuittijärvissä. Suurimmat ovat Uhutsaari ja Suurisaari. Keski-Kuittijärven pohjoisrannalla sijaitsee Uhtuan eli Kalevalan kaupunkityyppinen taajama. Muista järven rannoilla olevia kyliä ovat Kuusiniemi ja Luusalmi.
Keski-Kuittijärveen laskevista joista merkittävimmät ovat lännestä tuleva Yöjoki ja pohjoisesta tuleva Uhutjoki. Keski-Kuittijärvi on kaakkoisosastaan salmiyhteydessä Ala-Kuittijärveen.
Ala-Kuittijärvi
Ala-Kuittijärvi () on itäisin kolmesta Kuittijärvestä Karjalan tasavallassa Vienan Kemijoen vesistön yläosassa. Vienan Karjalassa sijaitseva järvi kuuluu hallinnollisesti Kalevalan kansalliseen piiriin.
Ala-Kuittijärven pinta-ala on 141 km² ja sen pinta on 100 metriä merenpinnan yläpuolella. Ala-Kuittijärven suurin pituus on 30 kilometriä ja leveys 7,5 kilometriä.
Ala-Kuittijärvi on pohjoispäästään salmiyhteydessä Keski-Kuittijärveen. Ala-Kuittijärven vedet laskevat sen eteläpäästä alkavaa Kemijokea pitkin Jyskyjärveen. Veden pintaa säätelee vuonna 1956 joen niskaan rakennettu pato.
Rockin’ in the Free World
Rockin’ in the Free World on kanadalaisen rock-muusikon Neil Youngin tunnetuimpia kappaleita. Se oli Youngin suurin hitti 1980-luvulla jatkaen hänen edellisinä vuosikymmeninä syntynyttä kaupallista mainettaan. Kappale julkaistiin vuonna 1989 albumilla "Freedom" sekä akustisena konserttitaltiointina että sähköisenä studioversiona.
Kappaleen sanoituksessa viitataan Yhdysvaltain syrjäytyneen väestönosan olosuhteisiin. Monet kuuntelijat tulkitsivat Neil Youngin palanneen vasemmistolaiseen kantaaottavuuteen hänen esitettyään reaganilaisia näkemyksiä pitkin 1980-lukua.
Hector teki kappaleeseen suomenkielisen tekstin nimellä ”Vapaa maailma kun bailaa”, mutta ei saanut levytysoikeutta ja on esittänyt kappaletta vain keikoillaan.
Kappaleen editoitu versio soitettiin Michael Mooren elokuvan "Fahrenheit 9/11" lopputeksteissä.
Bill Owens
William F. "Bill" Owens (s. 22. lokakuuta 1950 Fort Worth, Texas, Yhdysvallat) on Yhdysvaltain republikaanisen puolueen poliitikko ja Coloradon osavaltion 40. kuvernööri.
Hän palveli virassa kaksi kautta vuodesta 1999 vuoteen 2007. Owens on erikoistunut etenkin Venäjän politiikkaan ja hän on ammatiltaan opettaja. Owens on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
Joseph Marcell
Joseph Marcell (s. 18. elokuuta 1948 St. Lucia, Karibia) on brittiläinen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa rooleistaan Bel-Airin prinssin Geoffrey Barbara Butlerina ja Kauniiden ja rohkeiden Hudsonina. Hänellä on myös poika (s. 1979) ja tytär (s. 1989).
Anna Le Moine
Anna Le Moine (o.s. Bergström, aiemmin Svärd, s. 30. lokakuuta 1973) on ruotsalainen curlingpelaaja. Hän toimii ykkösheittäjänä Anette Norbergin kipparoimassa joukkueessa, jossa hän on voittanut maailmanmestaruuden vuosina 2005 ja 2006, Euroopan-mestaruuden 2004 sekä EM-hopeaa 1999 ja MM-hopeaa 2002. Lisäksi hän voitti olympiakultaa Torinon olympialaisissa 2006 ja Vancouverin olympialaisissa 2010.
Pausanias (Sparta)
Pausanias () oli Spartan kuningas vuodesta 409 eaa. Vuonna 395 eaa. hänen piti Lysandroksen kanssa hyökätä Boiotiaan, mutta hän vitkasteli matkallaan Peloponnesokselta. Lysandroksen johtama armeija kärsi tappion Haliartoksen taistelussa ja Lysandros itse sai surmansa. Kun Pausanias viimein pääsi perille näki hän tilanteen toivottomaksi ja solmi vihollistensa kanssa rauhan. Rauhansopimuksen mukaan spartalaisten piti poistua Boiotiasta, mutta he saivat haudata kaatuneet sotilaansa. Spartaan palattuaan Pausaniasta syytettiin petturuudesta ja hänet tuomittiin kuolemaan. Hän pääsi kuitenkin pakenemaan ja eli lopun elämänsä maanpaossa Tegeassa. Pausaniaan poika Agesipolis I seurasi isäänsä Spartan kuninkaana.
Eduard Streltsov
Eduard Anatoljevitš Streltsov (, 21. heinäkuuta 1937 – 20. heinäkuuta 1990) oli neuvostoliittolainen jalkapalloilija.
Streltsov pelasi koko uransa ajan Moskovan Torpedossa. Hän voitti olympiakultaa Neuvostoliiton joukkueessa vuoden 1956 olympialaisissa. Streltsov oli varsinkin nuorison suuri suosikki poikamaisen tyylinsä seurauksena. Kun Neuvostoliiton maajoukkue ensimmäistä kertaa historiansa aikana pääsi MM-turnaukseen vuonna 1958, Streltsov joutui vankilaan syytettynä raiskauksesta. Vieläkään ei tiedetä, tapahtuiko se oikeasti. Vuonna 1965 Streltsov palasi Torpedoon ja johdatti joukkueen Neuvostoliiton mestariksi. Streltsovia pidetään yhtenä Neuvostoliiton historian parhaista pelaajista.
Uransa aikana Streltsov pelasi maajoukkueessa 38 ottelua ja teki 24 maalia. Hän kuoli syöpään vuonna 1990.
Bill Conti
Bill Conti (s. 13. huhtikuuta 1942 Providence, Rhode Island) on yhdysvaltalainen elokuvamusiikin säveltäjä. Contin läpimurto tapahtui vuonna 1976 hänen tultuaan valituksi Sylvester Stallonen "Rocky"-elokuvan musiikin säveltäjäksi. Elokuva ja sen soundtrack olivat odottamattomia menestyksiä; elokuvan teemakappale ”Gonna Fly Now” oli Oscar-ehdokkaana parhaan kappaleen kategoriassa.
Conti on työskennellyt lukuisten elokuvien sekä televisiosarjojen musiikillisena johtajana. Tunnetuimpien joukossa ovat "Dynastia", "Erittäin salainen", "Viinitila Falcon Crest" sekä "Karate Kid" -elokuvat. Sävellyksestään vuoden 1983 elokuvaan "Valiojoukko" hän voitti parhaan musiikin Oscar-palkinnon.
Suomen Miekkailu- ja 5-otteluliitto
Suomen Miekkailuliitto on olympiamiekkailun suomalainen lajiliitto. Liiton tarkoituksena on toimia Suomen eri miekkailuseurojen välisenä yhteistyö-, edunvalvonta- ja palveluorganisaationa tarkoituksenaan edistää miekkailua Suomessa. Liitto on perustettu vuonna 1931.
Suomen Miekkailuliiton jäsenenä oli vuonna 2016 27 seuraa, joissa aktiivisia harrastajia oli noin 1300. Näistä kilpailulisenssin hankki noin 300 miekkailijaa. Miekkailijoiden määrä Suomessa on viime vuosina kasvanut noin 5–10 % vuosittain. Suomen Miekkailuliiton toiminnassa on myös mukana pyörätuolimiekkailu.
Vuonna 2011 Suomen Miekkailuliitto ja Suomen Nykyaikaisen 5-ottelun Liitto sopivat järjestöjen yhdistymisestä 1.1. 2012 alkaen Suomen miekkailu- ja 5-otteluliitoksi.
Fort Stewart
Fort Stewart on Yhdysvaltain maavoimien tukikohta Georgian osavaltiossa Hinesvillen kaupungin lähellä. Se on rakennettu tammikuussa 1941 ilmatorjuntayksiköksi, toisen maailmansodan aikana tukikohta majoitti 2 700 upseeria ja yli 37 000 sotilasta. Tällä hetkellä alueella palvelee 11 205 sotilasta.
Valentyn Mankin
Valentyn Hryhorovytš Mankin (, ; 19. elokuuta 1938 Kiova, Ukrainan SNT – 1. kesäkuuta 2014 Viareggio, Italia) oli ukrainalainen Neuvostoliittoa edustanut kilpapurjehtija ja olympiavoittaja.
Vuonna 1968 Méxicon olympialaisissa Mankin hallitsi Finn-luokkaa. 35 kilpailijan kisassa hän oli ykkönen tai kakkonen viidessä osapurjehduksessa seitsemästä ja voitti kultaa.
Münchenin kisoissa 1972 Mankin osallistui Tempest-luokkaan ja voitti kultaa yhdessä Vitali Dyrdyran kanssa. Seuraavissa kisoissa 1976 hän voitti Tempest-luokassa hopeaa uuden parin, Vladyslav Akimenkon kanssa.
Moskovan kisoissa 1980 Mankin 41-vuotiaana voitti jälleen olympiakultaa, nyt Star-luokassa parinaan Aleksandr Muzytšenko.
MM-kultaa Mankin voitti vuonna 1973.
Mankin on ainoa purjehtija, joka on voittanut olympiakultaa kolmessa eri purjehdusluokassa (Finn, Tempest ja Star).
Hentai
Hentai () on japaninkielinen sana, jolla länsimaissa tarkoitetaan pornografista animea tai mangaa. Japanissa sanalla on kuitenkin eri merkitys: se tarkoittaa yleisimmässä käyttöyhteydessään parafiilikkoa, esimerkiksi itsensäpaljastajaa tai ahdistelijaa. Japanissa pornografiasta käytetään jotakin seuraavista:
Planetes
Planetes (kreikan sanasta ΠΛΑΝΗΤΕΣ eli ”vaeltajat”, ) on Makoto Yukimuran kirjoittama ja piirtämä science fiction -manga, jonka pohjalta on myös tehty 26-osainen anime. Mangaa julkaistiin 2001–2004, ja anime esitettiin NHK:n kanavalla vuosina 2003–2004.
"Planetes" sijoittuu lähitulevaisuuteen ja kertoo avaruuden roskakuskeista, jotka pitävät Maan ja Kuun kiertoratoja puhtaana avaruusliikenteelle vaarallisesta romusta. Tärkeä osuus sarjassa on myös Jupiteriin suunnitteilla olevalla tutkimusmatkalla, jolle sarjan päähenkilö, Hachimaki, toivoo voivansa osallistua.
Punainen jättiläinen julkaisee mangan suomeksi huhtikuusta 2011 lähtien. Kääntäjä on Antti Kokkonen.
Warner Robins
Warner Robins on kaupunki Yhdysvaltain eteläisessä Georgian osavaltiossa. Sen pinta-ala on 59,2 km² (vettä 0,2 km²) ja asukasluku 48 804 (). Asukkaista 62,5 % on valkoisia, 32 % mustia ja näistä 4 % latinoja.
Kaupunki on perustettu 1940-luvun loppupuolella vuonna 1942 perustetun lentotukikohdan (alun perin "Wellston Army Air Depot", nykyisin "Robins Air Force Base") yhteyteen. Noin 25 000 ihmistä työllistävä tukikohta on yksi Georgian osavaltion suurimmista työnantajista. Kaupungissa on myös sotilasilmailuun keskittyvä museo.
Vale-Dmitri
Vale-Dmitri on nimitys ainakin kolmesta huijarista, jotka niin sanotun sekasorron aikana 1600-luvun alussa yrittivät päästä Venäjän valtaistuimelle väittämällä olevansa tsaari Iivana IV Julman poika Dmitri Ivanovitš, joka oli todellisuudessa kuollut hämärissä oloissa vuonna 1591.
Tunnetuimmat Vale-Dmitrit olivat seuraavat:
Sidi Barrani
Sidi Barrani on egyptiläinen kylä, joka sijaitsee noin 95 kilometrin päässä Libyan vastaiselta rajalta ja noin 240 kilometrin päässä Tobrukista.
Syyskuussa 1940 italialaiset rakensivat joukon linnoituksia kylän läheisyyteen. Joulukuussa britit kuitenkin valtasivat ne.
Neuvostoliitolla oli pieni lentotukikohta kylän lähellä vuoteen 1972 asti.