Karvinen
Karvinen () on Jim Davisin luoma strippisarjakuva, joka kertoo ruoasta ja nukkumisesta pitävästä Karvinen-kissasta, tämän isännästä Eskosta ("Jonathan ”Jon” Q. Arbuckle") ja tyhmästä, lähes aina läähättävästä Osku ("Odie") -koirasta. Karvinen ilmestyi ensimmäisen kerran 19. kesäkuuta 1978.
Vuonna 2004 ilmestyi Peter Hewittin ohjaama elokuva "Karvinen", jossa animoitu Karvinen seikkailee elävien näyttelijöiden kanssa. Elokuvalle tehtiin myös jatko-osa "Karvinen 2". Karvisen uusin elokuva "Karvinen herää todellisuuteen" tuli Yhdysvalloissa DVD:lle marraskuussa 2007.
Suomeksi Karvinen alkoi ilmestyä ensimmäisenä Helsingin Sanomissa sunnuntaisarjana toukokuussa 1981. Sarjan suomentajana oli pitkään Eeva Lepistö. Suomessa ilmestyy nykyään myös "Karvinen"-sarjakuvalehti, jota kustantaa ja julkaisee Egmont Kustannus. Ensimmäisen kerran lehti ilmestyi vuonna 1984, jonka jälkeen se on ilmestynyt kerran kuukaudessa. Lehden rinnalla julkaistiin myös pokkareita. Ensimmäiset pokkarit julkaistiin Tähtipokkarit-sarjassa, mutta muutamien vuosien jälkeen se irrottautui omaksi sarjaksi. Kustannusyhtiö Otava julkaisi Karvis-kirjoja sekä "Paksu-Karvinen"-kirjakokoelmia 1980-luvun loppupuolelta lähtien. Ne kuitenkin erosivat lehdestä ja pokkareista hahmojen nimien takia. Lepistön jälkeen Karvinen-pokkareita on 2000-luvulla suomentanut Antti Marttinen.
Internetissä julkaistaan Garfield Minus Garfield (”Karvinen ilman Karvista”) -nimistä sarjakuvaa. Se käsittää alkuperäisiä Karvinen-sarjakuvastrippejä, joista Karvisen hahmo on poistettu digitaalisesti, jolloin yleensä Eskon yksinpuheluksi muodostuva keskustelu saa oudon tai absurdin muodon.
Karvinen () on sarjakuvan nimikkohahmo, jonka debyytti oli 19.6.1978. Tämä on oranssi kissa mustilla viiruilla, joka on ylipainoinen sekä laiska. Karvisen ulkonäkö on muuttunut huomattavasti ensiesiintymisestään tähän päivään, sillä se kävelee kahdella jalalla ollen myös pienempi ja hoikempi. Davisin sanoin ensimmäinen Karvinen muistutti jopa jänistä. Karvinen on Jim Davisin mukaan rodultaan Maine coon. Karvinen on nimetty Davisin isoisän James Garfield Davisin mukaan, joka puolestaan on nimetty Yhdysvaltain presidentin James Garfieldin mukaan. Hahmon suomenkielisen nimen keksi suomentaja Eeva Lepistö, jonka mukaan nimen oli tarkoitus kuulostaa miesmäiseltä ja viitata samalla karvaisuuteen.
Karvinen pitää nukkumisesta ja syömisestä. Karvinen on lähestulkoon kaikkiruokainen mutta inhoaa tiettyjä ruokia, kuten mm. rusinoita. Tämän lempiruokaa on lasagne, ja lempijuomaa vahva kahvi. Karvinen inhoaa erityisesti maanantaita, dieettejä, hämähäkkejä ja eläinlääkäriä.
Karvisen mielipuuhaa on pilailu toisten kustannuksella, kuten Eskon tai Oskun. Syvällä sisimmässään Karvinen rakastaa heitä molempia. Karvinen toisinaan myös kiusaa Nekkua, talon hiiriä ja hämähäkkejä.
Osku () on Eskon koira, jolla on pitkä ja märkä kieli. Karvisen sanoin tämän äiti oli beagle ja isä tiiliskivi, mutta hänen vanhempansa ovat oikeasti kaksi beaglea. Oskun runsas kuolaneritys ja tyhmyys on useiden strippien pääaiheena. Oskulta meni kolme vuotta oppia hengittämään. Oskun ÄO on niin pieni ettei sitä voi mitata, se pitää kaivaa esiin. Uusimmissa sarjakuvissa Osku tosin on esitetty viisaampana, kuin aikaisemmin ja antanut syytä epäillä, että se vain teeskentelee tyhmää.
Debyytti: 8.8.1978
Esko (joskus myös Esko Unohtumaton, Esko Karvinen ja Esko Kilpinen) () on Karvisen ja Oskun omistaja. Esko on kuvattu "nössöksi", lapselliseksi ja hyväuskoiseksi aikuiseksi mieheksi. Hän on ammatiltaan sarjakuvataiteilija. Esko ei ole järin suosittu juuri kenenkään keskuudessa, ja tämän treffit usein kariutuvat tavalla tai toisella. Kuitenkin Karvisen eläinlääkäri Liisa on suostunut tämän kanssa ulos, ja uusimmissa sarjakuvissa he ovat viettäneet enemmän aikaa yhdessä. Esko on välillä niin vihattu, että hän on saanut useaan otteeseen häätömääräyksiä mm. Mongoliaan ja jopa pois ”maapallolta”.
Esko viettää vapaa-aikaansa usein omalaatuisten harrastuksiensa, tai lemmikkiensä, kanssa. Eskon vaatevarastosta on vuosien mittaan löytynyt mitä kummallisimpia pukineita, joita hän on esitellyt mm. treffeillään (mm. järjestelty sukkalaatikko sekä mielikuvituksekkaat räjähtävät ja vettä ruiskivat kravatit).
Debyytti: 19.6.1978.
Liisa (joissakin suomennoksissa Ana tai Lissu) () on Karvisen eläinlääkäri ja Eskon yksi ihastuksen kohde. Usein Esko väittää, että on Karvisen eläinlääkäriaika, vaikka tosiasiassa hän yrittää saada Liisan kanssaan treffeille. Tämän vaiheen aikana Liisa on monituiset kerrat kieltäytynyt Eskon lähentelyistä ja pitänyt häntä vastenmielisenä. Vuosikymmenien yritys on kuitenkin palkittu ja uusimmissa stripeissä Esko ja Liisa seurustelevat käyden säännöllisesti ulkona syömässä.
Debyytti: 26.6.1979
Joskus, jos Karvinen on löytänyt jonkun kiinnostavan piirteen tai kiinnostavan esineen, hän keksii itselleen alter egon. Sarjakuvissa Karvisen alter egoja ovat olleet muun muassa:Jim Davis aloittaa stripin keksimällä vitsin. Yleensä hän katselee päässään elokuvaa Karvisesta ja kun tulee hauska kohtaus, Jim kelaa taaksepäin ja jakaa vitsin kolmeen ruutuun. Karvinen täytyy saada liikkumaan ja sanomaan kaikki kolmen ruudun ajaksi.
Kun Jim on tehnyt hahmotuksen, hän vie hahmotelman sinisen viivan piirtäjälle Eric Reavesille, joka tekee kokonaan uudelle paperille sininen viiva-sarjakuvan. Hän saa muuttaa hahmon muotoa tai asennetta, mutta ei liikaa, että tilannekomiikka säilyy. Tässä vaiheessa tekstit tehdään myös musteella. Karvinen-sarjakuvan teksti on sinällä erikoinen, että alkuperäisteksti tehdään käsin, eli siinä on kädellä teon tuntua. Jokainen E ei ole täysin samanlainen.
Kun sininen viiva on valmis, viedään sarjakuvatussaaja Larry ”Lars” Fentzille, joka piirtää kaikki viivat musteella puhtaaksi. Muste on nopeasti kuivuvaa, mutta joskus sitä saatetaan kiirehtiä liikaa.
Toiseksi viimeinen vaihe on värien lisäys, jotka lisää Mark Forbes. Karvinen-strippi skannataan tietokoneelle ja Karviselle annetaan värit Photoshop-ohjelmalla. Tämän jälkeen väritetty strippi skannataan ja tuodaan Jim Davisille signeerattavaksi.
Lopussa sarjakuva lähetetään sanomalehdille.
Tämä koko työvaihe on nähtävissä Karvinen 2 ja Karvinen herää todellisuuteen-DVD:itten ekstroissa.
Pöytä on kaikista tunnetuin ja käytetyin tapahtumapaikka. Karvinen joko nojaa pöytää vasten, kävelee sillä, tönäisee Oskun pöydältä tai keskustelee Eskon kanssa.
Nojatuoli on myös yksi tapahtumapaikka. Karvinen istuu usein nojatuolissa ja katselee televisiota.
Piha on harvemmin käytetty tapahtumapaikka. Se nähdään esimerkiksi Karvisen kiipeillessä puihin.
Punkka eli sänky. Sängyssään Karvinen usein nukkuu, lepäilee tai halailee Nallea. Karvinen nukkuu paljon ja sänkyä nähdään siksi usein.
Aita on myös yksi tapahtumapaikka. Karvinen pitää useimmiten esitystään aidan harjalla ja joutuu esineillä heittelyn kohteeksi.
Eskon auto on Karvisen mielestä hirveä olinpaikka. Eskon jatkuva hymyily ja kova laulaminen saavat Karvisen suuttumaan.
Luonto on useimmiten esillä silloin kun Karvinen, Esko ja Osku ovat telttailemassa.
Maatila on esillä silloin, kun Karvinen, Esko ja Osku menevät Eskon vanhempien luokse maalle.
Ranta on myös yksi yleinen tapahtumapaikka. Karvinen, Esko ja Osku käyvät usein rannalla. Esko yrittää aina iskeä rannalla olevia naisia, ja epäonnistuu siinä yleensä aina.
Lentokone on tapahtumapaikka, kun Esko, Osku ja Karvinen ovat menossa ulkomaille. Eskon, Oskun ja Karvisen yksi matkakohde oli Guano-Guanon saaret.
Eläinlääkärin vastaanotto on paikka, jossa Karvinen käy terveystarkistuksessa. Eläinlääkärinä toimii Liisa.
Irman Kuppila on tapahtumapaikka, jossa Esko ja Karvinen usein käyvät syömässä. Irma omistaa paikan ja johtaa paikkaa. Eräissä stripeissä Irman kuppilan kokkina esiintyy Toni, jota ei ole näytetty stripeissä.
Elokuvateatteri on paikka, jossa Esko, Osku ja Karvinen myös käyvät usein katsomassa elokuvia.
Ikkuna on harvemmin käytetty tapahtumapaikka. Se nähdään yleensä silloin, kun Karvinen purkaa tunteitaan tai kun Esko tervehtii naapureitaan.
Lattia: Karvinen oleskelee joskus lattiamatolla, jossa Osku alkaa melkein aina kiusata Karvista.
Karvisen seikkailu yhdessä aiheessa voi kestää jopa viikon tai kauemmin. Tätä jaksoa kutsutaan jatkosarjaksi. Yleensä yhden viikon jatkosarjat loppuvat lauantain stripissä, mutta kauemmin lehdissä esiintyvät jatkosarjat esiintyvät jopa sunnuntaisarjoissa. Pisimmässä Karvisen jatkosarjassa Karvinen ja Osku karkaavat kotoa ja päätyvät sirkukseen. He kuitenkin karkaavat sieltäkin ja päätyvät lopuksi eläinkauppaan, josta Esko ”ostaa” heidät pois. Tämä jatkosarja kesti viisi viikkoa.
Lorenzo Music oli ensimmäinen henkilö, joka loi Karviselle äänen. Hän ääninäytteli hahmoa ensi kerran vuonna 1982 TV-spesiaalissa Täältä tulee Karvinen. Musicin kuoltua vuonna 2001 Karvisen ääneksi oli vaikea valita yhtä, sillä kaikki Karvisen fanit olivat tottuneet Musiciin, joten monet muut ääninäyttelijät olivat Karvisen äänenä eri medioissa.
Irlantilainen Dan Walsh alkoi helmikuussa 2008 julkaista nettisivullaan muokattuja versioita Davisin alkuperäisistä Karvisista nimellä "Garfield Minus Garfield". Walsh poistaa stripeistä kuvankäsittelyohjelmistolla Karvisen hahmon. Tämä muutos antaa sarjakuvalle uuden ulottuvuuden nostaessaan päähahmoksi Eskon: vainoharhaisen, psykoottisen, yksinäisen antisankarin. Jim Davis on itse noteerannut Walshin työn ja kiitellyt sitä nokkelana tuotoksena. Davis on myös julkaissut Garfield Minus Garfield -kirjan, jossa vierekkäin esitellään sekä alkuperäinen strippi että versio, josta Karvinen on poistettu.