Marco Storari
Marco Storari (s. 7. tammikuuta 1977 Pisa, Toscana, Italia) on italialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Italian Serie A:ssa Cagliaria.
Marco Storari on italialaisen Perugian kasvatti, juniorivuosinaan Storari edusti kasvattajaseuransa lisäksi myös US Ladispolia ja Perugiaa. Ammattilaisuransa ensimmäiset ottelut hän pelasi AC Anconan riveissä vuonna 1998. Storari pelasi Anconan maalilla neljä vuotta ja 91 ottelua, ja oli mukana Anconan joukkueessa, joka nousi Italian kolmannelta sarjatasolta Serie C:stä toiseksi korkeimmalle sarjatasolle, Serie B:hen. Vuonna 2002 Storari siirtyi Napoliin ja seuraavana vuonna, 2003, matka jatkui Messinaan. Storari pelasi Messinassa vuoteen 2007. Hän pelasi joukkueen maalilla peräti 45 ottelua kaudella, jona Messina nousi Serie A:han Italian korkeimmalle sarjatasolle, vuonna 2004. Hän pelasi Messinan ykkösvahtina jokaisen kauden, jona edusti seuraa.
AC Milan hankki Storarin 17. tammikuuta 2007 Messinasta 1,2 miljoonalla eurolla, paikkaamaan Didan ja Željko Kalacin yhtäaikaisten loukkaantumisten aiheuttamaa maalivahtipulaa. Debyyttiottelussaan hän pelasi loistavasti pitäen maalinsa puhtaana keskikastin Livornoa vastaan. Ottelut AC Milanissa jäivät kuitenkin ainoastaan kolmeen, ja kaudeksi 2007–2008, Didan ja Kalacin toivuttua, seura lainasi hänet espanjalaisseura Levanteen. Storari pelasi Levantessa yhden kauden, ja kaudeksi 2008-09 Storari palasi kotimaahansa, Fiorentinan joukkueeseen. Fiorentinassa selkeä ykkösvahti oli kuitenkin ranskalainen Sebastien Frey, ja Storarin peliaika jäi yhteen otteluun.
Kauden jälkeen AC Milan hankki Storarin uudelleen maalilleen, kaudeksi 2009–2010. Storari pelasi Milanin maalilla kauden neljä ensimmäistä ottelua, ja seuralegenda Nelson Dida sekä kokenut Christian Abbiati lämmittivät milanolais-seuran vaihtopenkkiä. Kesken kauden Storari sai kuitenkin jälleen vaihtaa maisemaa, kun U.C. Sampdoria hankki hänet maalivahdikseen. Sampdoriassa kokenut maalivahtikaksikko Storari sekä Luca Castellazzi, pelasivat kauden ottelut suurin piirtein puoliksi, ja kauden päätteeksi kumpikin veskari jätti seuran. Castellazzi suuntasi Internazionale Milanoon, kun taas Storari vapaille markkinoille, sopimuksensa päätyttyä.
Kesäkuussa 2010 Juventus teki Storarin kanssa kolmivuotisen sopimuksen. Lähtöasetelma Juventuksessa oli selkeä, Italian maajoukkueen, sekä Juventuksen selkeä ykkösmaalivahti sekä Juventuksen vara-kapteeni, Gianluigi Buffon on seuran ykkösvahti ja kokenut Storari tuuraa maalilla tarvittaessa. Buffon kuitenkin loukkaantui vuoden 2010 jalkapallon MM-kisoissa ja hänen selkävammansa piti hänet sivussa liki puoli vuotta. Tuolloin Storari tuurasi Buffonia maalilla, kohtalaisin arvosanoin, Storari pelasi Juven maalilla kauden aikana 23 ottelua, Alexander Manninger yhden, ja Buffon loput. Juventus jäi Storarin ensimmäisellä kaudella Serie A:ssa vaatimattomalle seitsemännelle sijalle.
Kaudella 2011–2012 Buffon oli jälleen pelikunnossa ja pelasi Juventuksen maalilla peräti 35 liigaottelua, ja Storarin vastuu jäi näin ollen 3 otteluun. Kausi päättyi Juventuksen mestaruusjuhliin, kun kapteeni Alessandro del Piero kohotti Serie A:n mestaruuspokaalia käsillään ensi kertaa, sitten vuoden 2003. Kaudeksi 2012–2013 del Piero jätti Juventuksen ja ykkösvahti Buffonista tuli joukkueen kapteeni. Kaudella 2012–2013 Buffon on jälleen pelannut suuren osan Juventuksen Serie A-otteluista, sekä kaikki ottelut Mestareiden liigassa. Siten Storarin vastuu maalilla on jäänyt jälleen hyvin vähäiseksi; ainoastaan kolmeen otteluun.
Vuonna 2005 Italian maajoukkueen silloinen päävalmentaja Marcello Lippi kutsui Storarin mukaan Slovenian MM-karsinnoissa kohdanneeseen maajoukkueeseen, mutta Storarin rooli oli kuitenkin joukkueen kolmosmaalivahti, Buffonin pelatessa ottelun Italian maalilla.
Vuonna 2010 Storari sai kautta aikojen toisen kutsunsa Italian maajoukkueeseen, kun uusi päävalmentaja, Lippin seuraaja, Cesare Prandelli nimesi hänet Norsunluurannikon harjoitusmaaottelussa kohtaavaan joukkueeseen. Italian maalilla pelasivat kuitenkin Federico Marchetti ensimmäisen puoliajan, ja Salvatore Sirigu toisen puoliajan, joten Storarin maajoukkuedebyytti jäi jälleen tekemättä.