hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Anthony Giddens
Anthony Giddens (s. 18. tammikuuta 1938, Lontoo, Britannia) on brittiläinen sosiologi. Giddens varttui Itä-Lontoossa alempaan keskiluokkaan kuuluvassa perheessä ja oli perheensä ensimmäinen jäsen, joka suoritti yliopistollisen tutkinnon. Hän valmistui maisteriksi London School of Economicsissa ja väitteli tohtoriksi vuonna 1974 Cambridgen yliopistossa.
Giddens tunnetaan strukturaatioteoriastaan ja holistisesta yhteiskuntakäsityksestään. Hänen modernisuutta ja yhteiskuntateoriaa käsittelevät kirjansa lukeutuvat alan tunnetuimpiin viime vuosikymmenien julkaisuihin. Giddens on julkaissut 34 kirjaa, joita on käännetty noin 28 kielelle. Häntä on luonnehdittu Britannian tunnetuimmaksi yhteiskuntatieteilijäksi John Maynard Keynesin jälkeen.
Giddens on toiminut myös Tony Blairin neuvonantajana, ja häntä pidetäänkin yhtenä Britannian työväenpuolueen 1990-luvulla omaksuman niin sanotun kolmas tie -ideologian keksijöistä. Kirjassaan "Over to You, Mr Brown – How Labour Can Win Again" (2007), Giddens käsittelee Britannian työväenpuolueen tulevaisuutta.
Giddens opiskeli Hullin yliopistossa, London School of Economicsissa ja Cambridgen yliopistossa. Hän työskenteli sittemmin Leicesterin yliopistossa, Cambridgen yliopistossa sekä London School of Economicsissa, jonka johdossa hän toimi vuosina 1996–2003. Leicesterissä työskennellessään Giddens tutustui Norbert Eliasiin, mikä vaikutti hänen teoreettisiin näkemyksiinsä.
Giddensin lähti akateemisella urallaan liikkeelle klassikkojen kriittisestä uudelleentulkinnasta. Giddensin uran alkuvaiheen tunnetuimmat teokset, joissa hän pyrki näkemään sosiologian menetelmät ja teorian uudella tavalla, ovat "Capitalism and Modern Social Theory" (1971) ja "New Rules of Sociological Method" (1976).
Teokset, jotka tekivät Anthony Giddensistä kansainvälisesti tunnetun sosiologin, ajoittuvat 1980-luvun vaihteeseen. Tunnetuimmat teokset tältä aikakaudelta ovat "Yhteiskuntateorian keskeisiä ongelmia" (1979) ja "The Constitution of Society (1984)". Viime aikoina Anthony Giddens on tullut tunnetuksi teoksista, jotka käsittelevät moderniteettia, globalisaatiota ja politiikkaa. Hän on esittänyt kriittisiä näkemyksiä postmodernismista.
Vikingligr Veldi
Vikingligr Veldi on Enslaved-yhtyeen ensimmäinen albumi, joka on julkaistu vuonna 1994.
Last Ninja 2: Back with a Vengeance
Last Ninja 2: Back with a Vengeance on System 3:n kehittämä toimintaseikkailupeli, joka on jatko-osa The Last Ninja -pelille. Musiikin peliin on tehnyt Matt Gray ja ajan saatossa siitä on tullut ansaitusti yksi C64-pelien tunnetuimmista ja suosituimmista pelimusiikeista jota yhä vieläkin remiksataan ja koveroidaan. Peli käyttää isometristä kuvakulmaa kuten edeltäjäkin. Ilmestyessään peli keräsi runsaasti positiivisia arvosteluita ja kehuja (varsinkin C64 ja ZX Spectrum) ja siitä tulikin myös koko Last Ninja-sarjan menestynein osa.
Joan Fontaine
Joan Fontaine (alk. Joan de Beauvoir de Havilland, 22. lokakuuta 1917 Tokio, Japani – 15. joulukuuta 2013 Carmel-by-the-Sea, Kalifornia, Yhdysvallat) oli brittiläis-amerikkalainen näyttelijä, josta tuli Yhdysvaltain kansalainen huhtikuussa 1943.
Fontaine oli brittiläisten vanhempien kahdesta tyttärestä nuorempi. Hänen äitinsä oli näyttelijä ja taiteilijanimeltään Lilian Fontaine. Joanin isä taas toimi Japanissa asianajajana. Hänen vanhempi sisarensa oli näyttelijä Olivia de Havilland, jonka kanssa hän oli katkerissa riidoissa vuosikymmeniä. Joanin ollessa kaksivuotias hänen vanhempansa erosivat. Joan ja Olivia muuttivat äitinsä kanssa Kaliforniaan Yhdysvaltoihin. Joan palasi isänsä luokse Japaniin 15-vuotiaana ja asui siellä kaksi vuotta.
Fontaine aloitti elokuvauransa samoihin aikoihin sisarensa kanssa vuonna 1935. Hänen uransa kuitenkin takkuili koko 1930-luvun. Vuonna 1940 hän näytteli naispääosan Alfred Hitchcockin elokuvassa "Rebekka" ("Rebecca"). Vuonna 1941 hän oli naispääosassa Hitchcockin elokuvassa "Vaarallisia valheita" ("Suspicion"), josta hän sai parhaan naispääosan Oscarin. Oscar-palkinto nosti Fontainen uran nousuun, ja hänestä tuli yksi 1940-luvun suurimmista tähdistä. 1950-luvulla hänen elokuvamenestyksensä alkoi kuitenkin hiipua. Silloin hän aloitti menestyksekkään teatteriuran ja sai loistavat arvostelut Broadway-näytelmästä "Teetä ja sympatiaa" (1954), jossa hänen vastanäyttelijänsä oli Anthony Perkins. Fontaine jatkoi uraansa 1960-luvulla teatteriproduktioissa. Sen jälkeen hän näytteli televisiossa. Vuonna 1979 häneltä ilmestyi muistelmat "No Bed of Roses".
Joan Fontaine oli naimisissa neljä kertaa: Hänellä oli tytär, Deborah Leslie, avioliitosta William Dozierin kanssa. Lisäksi hänellä oli Perusta adoptoitu tytär, joka karkasi kotoa vuonna 1963.
Joan Fontainella on tähti Hollywood Walk of Famella, 1645 Vine Street.
Suomen tietokirjailijat
Suomen tietokirjailijat ry on Suomen suurin kirjailijajärjestö. Se on tietokirjailijoiden kulttuuri- ja edunvalvontajärjestö, jolla on yli 3 200 jäsentä.
Suomen tietokirjailijat ry edistää suomalaista tietokirjallisuutta, valvoo tietokirjailijoiden tekijänoikeudellisia ja taloudellisia etuja, tukee tietoteosten kirjoittajia sekä edistää jäsentensä ammattitaitoa ja -etiikkaa. Yhdistyksen toimintaa johtaa kymmenhenkinen hallitus, jonka jäsenet valitaan kolmivuotiskausiksi syyskokouksessa. Yhdistyksen puheenjohtaja on Markku Löytönen, toiminnanjohtaja on Jukka-Pekka Pietiäinen.
Yhdistys on perustettu vuonna 1983, jolloin Tietokirjailijain Liitto ja Oppikirjantekijät ry yhdistettiin yhdeksi järjestöksi. Yhdistyksen jäsenet ovat muun muassa yleisten tietokirjojen, oppimateriaalien, oppaiden, sanakirjojen ja tietokirja-artikkeleiden kirjoittajia ja edustavat asiantuntijoina useita eri aloja. Suomen tietokirjailijat ry:n verkkosivuilta löytyy yli 1 100 asiantuntijan rekisteri, jonka kautta voi hakea esimerkiksi puhujaa, luennoitsijaa tai kirjoittajaa.
Suomen tietokirjailijat ry myöntää vuosittain useita palkintoja. Palkinnoista suurin on Warelius-palkinto, joka myönnetään tietokirjailijalle, jolla on laaja ja korkealaatuinen tietoteostuotanto tai jolla on ollut merkittävä vaikutus suomalaiseen tietokirjallisuuteen. Tämä yhdistyksen merkittävin palkinto on nimetty Antero Wareliuksen (1821–1904) mukaan – häntä pidetään ensimmäisenä varsinaisena suomenkielisenä tietokirjailijana. Muut yhdistyksen jakamat palkinnot ovat Tietopöllö-palkinto, Tietokirjailijapalkinto sekä Oppikirjailijapalkinto. Lisäksi yhdistys rahoittaa Tietokirjallisuuden Finlandia-palkintoa ja J. A. Hollon palkintoa.
Apurahoja yhdistys jakaa vuosittain yli kaksi miljoonaa euroa. Apurahoja myönnetään luovaan kirjalliseen työskentelyyn. Kevään apurahat ovat haettavissa maaliskuussa, syksyn apurahat syyskuussa.
Suomen tietokirjailijat ry on Kopioston ja Sanaston jäsenjärjestö. Yhdistyksen jakamat apurahat ja palkinnot on rahoitettu Kopioston keräämillä tekijänoikeuskorvauksilla.
Septimius Severuksen sota Parthiaa vastaan
Septimius Severuksen sota Parthiaa vastaan käytiin vuosina 193–199. Septimius Severuksesta tuli keisari vuonna 193. Vuonna 195 Severus kukisti vastakeisari Pescennius Nigerin Issoksessa. Tämä jälkeen hän hyökkäsi Mesopotamiassa asuneita osrhoeni- ja adiabeni-heimoja vastaan, jotka olivat hyökänneet Rooman liittolaiskaupunkia Nisibisia vastaan sisällissodan aikana. Parthia oli tuolloin heikentynyt, eikä se pystynyt hallitsemaan sen ja Rooman rajalla asuvia heimoja. Severus kukisti pian rajalla asuvat heimot ja otti voittonsa kunniaksi itselleen lisänimet "Arabicus" ja "Adiabenicus". Mesopotamian pohjoisosat liitettiin Rooman valtakuntaan provinssina. Vuonna 197 Nisibis joutui taas hyökkäyksen kohteeksi ja Severus kokosi uuden armeijan, johon kuului kolme uutta legioonaa. Severuksen armeija valtasi helposti Mesopotamian ja tuhosi Seleukeian, Babylonin ja Ktesifonin. Vuonna 198 Severus otti itselleen lisänimen "Parthicus Maximus".
Näin käy rock &amp; roll
Näin käy rock & roll (LRLP 100) on Rauli Somerjoen albumi vuodelta 1974. Levy sai aikoinaan hyvät arvostelut ja sitä myytiin huomattavasti enemmän kuin edellistä levyä, Somerjoen esikoista "Synnyin rokkaamaan". Levyllä oli Chuck Berryä ja Elvistä Somerjoen, Hectorin ja Jarkko Laineen suomentamana sekä myös Somerjoen itse sanoittamia kappaleita. Levyllä oli myös ehkä kaikkien aikojen suosituin Baddingin esittämä kappale ”Paratiisi”. Kappaleen sävelsi Somerjoki; runoilija Arja Tiainen teki siihen sanat, joita Badding hieman muokkasi. Kappaleen sovituksesta vastasi Jani Uhlenius. Muita kappaleita levyllä olivat mm. Hectorin suomentamat ”Surrender! Antaudu rakkain” ja ”Mä jäin kii”. Levyllä on myös edelliselläkin levyllä ollut ”Oi, kuu” uudelleen sovitettuna, hieman reippaampana versiona.
Vuoden 1974 LP-vinyylin takakannessa on kappalelistan lisäksi Markku Innon kirjoittama puhe :
Juliette Lewis
Juliette Lewis (s. 21. kesäkuuta 1973 Los Angeles) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja muusikko. Lewisin isä on näyttelijä Geoffrey Lewis ja äiti graafinen suunnittelija Glenis Duggan.
Juliette Lewis on myös vieraillut Suomessa rock-yhtyeensä kanssa esiintymässä Ruisrockissa, Ankkarockissa ja Nosturissa.
Lewis halusi näyttelijäksi pienestä lähtien. Ensimmäisen televisioesiintymisensä hän teki 12-vuotiaana. Hän on esiintynyt yli 40 elokuvassa ja televisiosarjassa.
Lewis asetettiin ehdolle parhaan naissivuosan Oscar-palkintoon roolistaan elokuvassa "Cape Fear" 1992. Elokuvassa "Kalifornia" (1993) hän esiintyi silloisen poikaystävänsä Brad Pittin kanssa. "Syntyneet tappajiksi" (1994) kertoi karua kuvaa median väkivallan ihannoinnista.
Lewis näytteli ahkerasti vuosituhannen vaihteeseen asti. Sen jälkeen hän alkoi keskittyä enemmän musiikkiin.
Lewis perusti vuonna 2003 yhtyeen Juliette and the Licks. Rokkia soittava yhtye on ehtinyt kivuta jo Yhdysvalloissa kuuluisuuteen kappaleilla "You're Speaking My Language" ja "Got Love to Kill". Omien projektiensa lisäksi Juliette on vieraillut laulamassa muiden levyillä, esimerkiksi vuonna 2004 Prodigyn albumilla "Always Outnumbered, Never Outgunned". Lisäksi hän on esiintynyt HIMin videolla "Buried Alive by Love".
Juliette Lewis on vuonna 2009 julkaissut albumin 'Terra Incognita'.
Lewis on seurustellut muun muassa elokuvanäyttelijä Brad Pittin kanssa, ja joidenkin lähteiden mukaan ollut kihloissa elokuvanäyttelijä Johnny Deppin kanssa (elokuvan Gilbert Grape filmausten aikoihin).
Hän avioitui vuonna 1999 ammattilaisskeittaaja Steve Berran kanssa, mutta he ovat sittemmin eronneet. Lewis toimii myös skientologiassa, esimerkiksi Ihmisoikeuskomitean (Citizens Commission on Human Rights – CCHR) tukijana, kuten myös hänen isänsä näyttelijä Geoffrey Lewis ja on osallistunut ko. uskonnon palkintojuhliin. Vuonna 2016 Lewis on yhdistetty lehtiartikkeleissa seurusteluun myös rock-rumpali Brad Wilkin kanssa.Juliette Lewis on myös esiintynyt muutamissa televisiosarjoissa, kuten "Salaisuuksia ja valheita", "Firma", "Kesä 68", ja vieraillut esimerkiksi "Kovan onnen kundi"- ja "Dharma ja Greg" -sarjojen jaksoissa.
The Atomic Bitchwax
The Atomic Bitchwax on yhdysvaltalainen stoner rock -yhtye, joka perustettiin joulukuussa 1992 New Jerseyn Long Branchissä. Yhtyeelle ominaista on raskas ja psykedeelinen soitto. Vain noin puolet heidän kappaleistaan sisältävät laulua, loput ovat instrumentaalisia.
Nollavektori
Lineaarialgebrassa nollavektori määritellään lineaariavaruuden nolla-alkiona eli neutraalialkiona.
Nollavektorilla on siis lineaariavaruuden nolla-alkion perusominaisuudet: jokaisen vektorin "v" ja nollavektorin "0" summa on aina "v" ja jokaisen vektorin "v" ja sen vastavektorin "-v" summa on nollavektori 0. Tämän nojalla nollavektori usein tulkitaan vektoriksi, jolla ei ole suuntaa . Lisäksi jos lineaariavaruuteen viritetään normi, jolloin lineaariavaruudesta tulee normiavaruus, niin normin määritelmän nojalla nollavektori on "ainoa" lineaariavaruuden vektori, jonka normi on nolla. Siksi nollavektori myös tulkitaan nollamittaiseksi vektoriksi ja eräänlaiseksi lineaariavaruuden keskukseksi.
Euklidisessa avaruudessa nollavektori on piste, jonka jokainen koordinaatti on nolla. Esimerkiksi kolmiulotteinen nollavektori voidaan kirjoittaa muodossa formula_1. Usein nollavektorista käytetään lyhennemerkintänä nollaa, jonka päällä on vaakaviiva kuvaamassa moniulotteisuutta.
Nolla-avaruus on avaruus, jonka ainoa elementti on nollavektori.
McLaren MP4/1
McLaren MP4/1 oli Formula 1 -auto, jonka McLaren-talli ja Ron Dennisin Project 4 ensimmäistä kertaa yhdessä rakensivat. McLaren kilpaili autolla kausilla 1981, 1982 ja 1983 kuljettajinaan John Watson, Andrea de Cesaris ja Niki Lauda, joka korvasi de Cesarisin vuosina 1982 ja 1983.
Alun perin autossa oli Fordin moottori, mutta myöhemmin se päätettiin vaihtaa Porschen moottoriin. Auton nimi on lyhenne sanoista "McLaren Marlboro Project 4/1". MP4/1 -autolla McLaren saavutti kaiken kaikkiaan kuusi voittoa, joista yksi tuli kaudella 1981, neljä kaudella 1982 ja yksi kaudella 1983. Auton pääsuunnittelija oli John Barnard. Auton rungon rakensi Hercules Aerospace. Rungon jäykkyys ja se, miten se suojasi kuljettajaa, sekä sen hiilikuiturakenne mullistivat pian Formula 1 -autojen suunnittelun.
Auton värit olivat valkoinen ja punainen pääsponsori Marlboron mukaan
Atreyu
Atreyu on yhdysvaltalainen metalcore-yhtye, joka perustettiin Orangen piirikunnassa Kaliforniassa vuonna 1998.
Yhtyeen nykyiset jäsenet ovat laulaja Alex Varkatzas, kitaristit Dan Jacobs ja Travis Miguel, basisti Marc McKnight ja rumpali/laulaja Brandon Saller.
Atreyun alkuperäinen nimi oli Retribution, ja se vaihdettiin myöhemmin nykyiseen muotoonsa.
Väkivallan vihollinen
Väkivallan vihollinen ("Death Wish") on Michael Winnerin elokuva vuodelta 1974. Pääosassa esiintyy Charles Bronson. Hän esittää arkkitehti Paul Kerseytä, joka kostaa perheensä kohtaamat vääryydet yksinkertaisesti tappamalla rikollisia. Sama perusidea on elokuvan myöhemmissä jatko-osissa.
Murtovarkaat pääsevät Paulin asuntoon ja tappavat vaimon ja raiskaavat tyttären, joka selviää mutta saa kovia traumoja ja joutuu mielisairaalaan. Tämä saa rauhaa rakastavan arkkitehdin raivon partaalle. Hän muuttaa hetkeksi toiseen kaupunkiin ja saa palatessaan ystävältään aseen lahjaksi. Pian hän alkaa lahdata rikollisia New Yorkin öisillä kaduilla ja rikosten määrä vähenee merkittävästi, osin rikollisten vähenemisestä, osin kaupunkilaisten lisääntyneestä rohkeudesta. Poliisit kuitenkin saavat Paulin, kun tämä saa luodista eräässä yhteenotossa. Poliisipäällikkö antaa hänen kuitenkin mennä, mikäli hän muuttaisi toiseen kaupunkiin.
Elokuva kuvattiin helmikuusta huhtikuuhun 1974.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano sanoo "Väkivallan vihollisen" kuuluvan yksioikoisten ja väkivaltaisten kostoleffojen kärkeen ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. "VideoHound’s Golden Movie Retriever" antaa kaksi ja puoli tähteä neljästä.
XML-skeema
XML-skeema () on W3C:n standardoima teknologia, jolla voidaan kuvata XML-dokumenttien rakenne. Skeemoilla voidaan kuvata esimerkiksi XML-muotoisen levytiedon tai vaikkapa myynti-ilmoituksen sallittu rakenne. Hyvä syy tällaisen kuvailun tekemiseen on yhteisen sanaston rakentaminen: XML-skeemoilla sanasto voidaan kuvailla sillä tarkkuudella, että myös tietokoneet ymmärtävät sen. Itse asiassa XML-skeema on siis standardoitu tapa puhua XML:stä.
Standardin nimi voi olla harhaanjohtava, sillä myös muita kieliä XML-pohjaisten sanastojen kuvaamiseen on toki olemassa. Vaihtoehtoja ovat erityisesti RELAX NG, hahmopohjainen Schematron sekä esimerkkeihin pohjautuva Examplotron.
Esimerkki hyvin yksinkertaisesta XML-skeemasta, jolla voidaan kuvata maita ja niiden asukaslukuja:
XML Schema Definition (XSD) on eräs XML Scheman käyttösovellus. Sen tiedostopääte on tavallisesti ".xsd". Myös kieltä itseään sanotaan joskus XSDksi.
XSD voi tarkoittaa myös XML-skeeman omaa datatyyppiä.
Esa Pekonen
Esa Pekonen (s. 4. marraskuuta 1961 Lahti) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja.
Toimittuaan peliuransa päättymisen jälkeen joitakin vuosia lahtelaisen jalkapalloilun parissa Pekonen siirtyi vuonna 2000 Kuopioon. Hän valmensi aluksi Kuopion Palloseurassa. Vuonna 2002 Pekonen otti tuntumaa myös naisjalkapalloon Kuopion MimmiFutiksen valmennuspäällikkönä.
Pekonen palasi KuPSiin Ismo Liuksen aisaparina kesäkuun puolivälissä 2003. Tuolloin hänet palkattiin apuvalmentajaksi vanhalle pelikaverillensa Liukselle, joka oli ottanut kesken kauden päävalmentajan paikan KuPSissa.
Pekonen otti 14. kesäkuuta 2009 KuPSin päävalmentajan paikan Kai Nyyssöseltä, joka erotettiin kesken kauden. KuPS oli saalistanut tuolloin 10 pelistä vain 4 pistettä ja oli sarjan viimeinen. Pekosen johdolla KuPS onnistui säilyttämään paikkansa Veikkausliigassa. Kauden päätteeksi seura teki kaksivuotisen jatkosopimuksen hänen kanssaan. Kausi 2010 oli Pekoselle ja KuPSille täysosuma. Joukkue pelasi Veikkausliigassa loistavasti ja taisteli jopa mestaruudesta. Lopulta KuPS sijoittui SM-hopealle ensimmäistä kertaa 31 vuoteen. Kausilla 2011–13 menestys Veikkausliigassa jäi heikommaksi, mutta KuPS pelasi kolmesti perättäin Suomen cupin finaalissa. Pekonen joutui pettymään joka kerta, eikä KuPS voittanut hänen alaisuudessaan mestaruutta. Pekonen vei joukkueensa myös Eurooppa-liigan peleihin kausilla 2011/12 ja 2012/13. Parhaimmillaan joukkue eteni kolmannelle karsintakierrokselle syksyllä 2012, mutta hävisi Bursasporille yhteismaalein 6–1.
Kausi 2014 alkoi KuPSilta kehnosti ja joukkue hävisi kaikki kolme ensimmäistä otteluaan. Pekonen jätti tehtävänsä 24. huhtikuuta. Lähdön taustalla oli Pekosen mukaan seuran kannattajien uhkailut ja fyysinen loukkaus hänen vaimoaan ja poikaansa kohtaan. 
Seurat
Ratkaiseva isku
Ratkaiseva isku ("Sudden Impact") on Clint Eastwoodin käsikirjoittama, tuottama ja ohjaama yhdysvaltalainen toimintaelokuva vuodelta 1983. Elokuva on "Likainen Harry" -sarjan neljäs osa. Se muistetaan luultavasti parhaiten Eastwoodin unohtumattomista vuorosanoista "Go ahead, make my day", jotka valittiin vuonna 2005 American Film Instituten järjestämässä äänestyksessä kuudenneksi unohtumattomimmiksi vuorosanoiksi kautta aikain. "Ratkaisevaa iskua" pidetään usein elokuvasarjan raaimpana, synkimpänä ja "likaisimpana" elokuvana.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Asko Alanen kutsuu elokuvaa omankädenoikeuden tylsämieliseksi ylistykseksi ja antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Muotokuva 1
Muotokuva 1 (LXLP 512) on Rauli Somerjoen kokoelma-albumi vuodelta 1973. Se sisältää siihen mennessä kertyneitä singlejulkaisuja. Levyn 1990-luvulla julkaistu CD-versio ei sisällä kaikkia LP-version kappaleita, pois on jätetty muun muassa ”Niemisen pojat ja naapurin äijä” sekä ”Laulu vankiloista”. Toisaalta CD-versio sisältää muutaman kappaleen, joita alkuperäisellä ei ole. "Muotokuva 1" myi ilmestyessään kultaa.
Albumin tuottajana toimi M. A. Numminen. Levyn kannen suunnitteli Måns Hedström ja kannen valokuvan otti Risto Vuorimies/SAFTRA.
A-puoli
B-puoli
Muotokuva 1992 (LXCD 512) CD-versiossa lisäksi seuraavat
Benedict Zilliacus
Emil Benedict Zilliacus (11. tammikuuta 1921 Helsinki – 28. tammikuuta 2013 Helsinki) oli suomenruotsalainen toimittaja (nimimerkillä Bez), kirjailija, käsikirjoittaja ja kääntäjä.
Benedict Zilliacuksen isä oli antiikin kirjallisuuden professori Emil Zilliacus. Osan lapsuusajastaan Benedict Zilliacus vietti perheensä kotitilalla Hapenensaaressa Viipurin edustalla. Benedict Zilliacus palveli Suomen sodissa 1939–1944 luutnanttina ja tulenjohtana. Hän oli Tali-Ihantalan taistelun veteraani. Sodan jälkeen Benedict seurasi isänsä jälkiä ja aloitti klassisten kielten opinnot yliopistossa, mutta hakeutui lopulta Hufvudstadsbladetiin toimittajaksi vuonna 1948. Hän teki elämänuransa lehdessä toimittajana ja pakinoitsijana vuoteen 1982 asti.
Zilliacus kirjoitti "Etulinjan edessä" -elokuvan käsikirjoituksen yhdessä Stefan Forssin kanssa sekä "Tali-Ihantala 1944":n käsikirjoituksen yhdessä Stefan Forssin ja Esko Salervon kanssa. Hän kirjoitti myös suosittuja revyitä Lilla Teaterniin.
20 kilometrin kävely
20 kilometrin kävely on arvokisamatka ja olympialaji sekä naisten että miesten yleisurheilussa. Miesten olympiamatkana 20 kilometriä on ollut vuodesta 1956. Naisten olympiamatkana 20 kilometriä on ollut vuodesta 2000 lähtien, tätä ennen naisten matkana oli 10 000 metriä vuosien 1992 ja 1996 olympialaisissa.
Naisten maailmanennätys on Venäjän Jelena Lašmanovan 11. elokuuta 2012 Lontoossa kävelemä aika 1.25.02. Miesten maailmanennätys on Japanin Yusuke Suzukin Nomissa Japanissa 15. maaliskuuta 2015 kävelemä aika 1.16.36.
Markku Raatikainen
Markku Raatikainen (s. 7. maaliskuuta 1966 Kuopio) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Raatikainen on Kuopion Palloseuran kasvatti ja liittyi seuraan 6-vuotiaana Puijonlaakson kaupunginosajoukkueessa. Hän voitti seitsemän SM-mitalia juniorisarjoissa. Raatikainen nousi Kuopion Palloseuran edustusjoukkueeseen vuonna 1985 ja vakiinnutti pelipaikan avauskokoonpanossa heti ensimmäisenä kautena. Hän toimi Kuopion Palloseuran kapteenina usean vuoden ajan. Pääsarjatasolla Raatikainen pelasi vuosina 1985–1995 yhteensä 222 ottelua, tehden niissä 16 maalia. Pääsarjatasolla Raatikainen edusti urallaan myös Mikkelin Palloilijoita ja FC Kuusysiä.
Raatikainen on edustanut Kuopion Palloseuraa kaiken kaikkiaan 249 edustusjoukkueen ottelussa ja on kautta aikain kolmanneksi eniten edustusjoukkueessa otteluita pelannut pelaaja. 
Pelaajauransa jälkeen hän toimi KuPS:n toimitusjohtajana vuosina 1998–2006. Raatikainen edusti uransa aikana Suomea neljässä U21-maaottelussa. Hänet valittiin 2013 kuopiolaisen jalkapallon JKKI-erikoisseura Puijon Pallon 30-vuotisjuhlien yhteydessä järjestetyssä avoimessa yleisöäänestyksessä kaikkien aikojen kuopiolaisjalkapalloilijoiden joukkueeseen.
Raatikainen aloitti ISS Palvelut Oy:ssä vuonna 2006 ja toimii tällä hetkellä johtajana vastuullaan kokonaispalveluratkaisut ja liiketoimintaprojektit sekä niiden kehittäminen.
Kiitos kirjasta -mitali
Kiitos kirjasta -mitali on vuodesta 1966 jaettu suomalainen kirjallisuuspalkinto, jonka myöntävät Kirjakauppaliitto, Libro ry ja Suomen kirjastoseura.
Tunnustuspalkinto (Olof Erikssonin suunnittelema mitali ja kunniakirja) myönnetään kotimaiselle kirjailijalle, jonka edellisenä vuonna ilmestynyt kaunokirjallinen teos on ollut ”erityisesti virikkeitä antava”. Palkintoa ei tyypillisesti myönnetä samalle henkilölle kahdesti.
Brian Rafalski
Brian Rafalski (s. 28. lokakuuta 1973 Dearborn, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja, joka edusti viimeiset kautensa NHL:ssä Detroit Red Wingsiä. Rafalskilla kesti kauan päästä NHL:ään, mutta hän onnistui voittamaan kolme Stanley Cupia ja vakiinnuttamaan paikkansa liigan tähtipelaajien joukossa. Ennen NHL-uraa hän pelasi muun muassa SM-liigassa yhden kauden HPK:ssa, jossa voitti pronssia, sekä kaksi kautta HIFK:ssa, jossa hän voitti kultaa ja hopeaa. Viimeisellä kaudellaan SM-liigassa Rafalski oli yksi HIFK:n avainpelaajista tehden lopullisen läpimurtonsa.
Rafalski allekirjoitti NHL-sopimuksen vapaana agenttina 7. toukokuuta 1999 New Jersey Devilsin kanssa. Hän oli 26-vuotias kauden 1999–2000 alkaessa, eli melko vanha tulokkaaksi, mutta hänellä oli kokemusta Euroopan parhaista sarjoista. Rafalski osoitti tulokaskaudellaan olevansa valmis NHL:ään tekemällä tehot 5+27=32. Hänellä oli iso rooli joukkueessa, kun Devils voitti Stanley Cupin keväällä 2000.
Seuraavalla kaudella Rafalski paransi tehotilastoaan tehden puolustajalle vakuuttavat tehot 9+43=52. Hänen pudotuspeleissä tekemänsä 18 pistettä olivat joukkueen puolustajien ennätys. Rafalskin edustama Devils pääsi jälleen finaaleihin asti, mutta hävisi mestaruuden Colorado Avalanchelle. Kaudella 2000–2001 Rafalski keräsi jälleen hyvät tehopisteet 7+40=47. Hänet valittiin un, jossa hän ei kuitenkaan loukkaantumisen takia pelannut.
Kaudella 2001–2002 Rafalski voitti Devilsin puolustajien maalipörssin. Hän oli tärkeässä roolissa Devilsin voittaessa kolmannen Stanley Cupin kahdeksan vuoden sisällä, tällä kertaa voittaen finaalissa Mighty Ducks of Anaheimin. Rafalski siirtyi kesällä 2007 viiden vuoden sopimuksella Detroit Red Wingsiin. Detroitissa hän voitti heti ensimmäisellä kaudellaan uransa kolmannen Stanley Cupin ja ylitti ensimmäistä kertaa NHL-urallaan 10 maalin rajan.
Rafalski lopetti uransa kauden 2010–2011 jälkeen. Kaudella 2013–2014 hän pelasi vielä kokeeksi kolme ottelua ECHL-liigassa mutta joutui luopumaan paluuhaaveistaan selkävaivojensa vuoksi.
Rafalski oli NHL-puolustajaksi pienikokoinen, mutta oli kuitenkin joukkueelleen tärkeä pelintekijä. Hän myös puolusti tehokkaasti, vaikka ei ollutkaan pelitavaltaan puolustava puolustaja, kuten esimerkiksi entinen pakkiparinsa Scott Stevens. Brian Rafalskin parina pelasivat myös muun muassa Scott Niedermayer, Colin White ja Nicklas Lidström
Rafalski pääsi edustamaan Yhdysvaltoja ensi kertaa Salt Lake Cityn talviolympialaisiin 2002, joissa Yhdysvallat hävisi Kanadalle finaalissa lukemin 2–5. Rafalski on edustanut Yhdysvaltoja kansainvälisissä turnauksissa myös maailmancupissa 2004, Torinon talviolympialaisissa 2006, sekä Vancouverin talviolympialaisissa 2010, jossa hän saavutti olympiahopeaa ja hänet valittiin myös turnauksen tähdistökentälliseen. Vancouverin finaali ratkesi Rafalskin puolustusvirheeseen, josta Sidney Crosby pystyi tekemään voittomaalin jatkoajalla.
Saint-Exupéryn kansainvälinen lentoasema
Saint-Exupéryn kansainvälinen lentoasema (aikaisemmin Lyon Satolasin lentoasema) on kansainvälinen lentoasema lähellä Lyonia, Ranskassa. Tarkalleen se sijaitsee Colombier-Sauginieussa 20 kilometriä itään Lyonista. Vuonna 2000 lentoasema nimettiin uudelleen lyonilaisen ilmailupioneerin ja kirjailija Antoine de Saint-Exupéryn mukaan.
Vuonna 2005 lentoasema vastaanotti yli 6,5 miljoonaa matkustajaa, joka tekee lentoasemassa Ranskan neljänneksi suurimman Charles de Gaullen kansainvälisen lentoaseman, Orlyn lentoaseman ja Nizzan Côte d'Azurin kansainvälisen lentoaseman jälkeen.
Markku Hyvärinen (jalkapalloilija)
Markku Hyvärinen (s. 11. huhtikuuta 1943 Kuopio) on suomalainen entinen maajoukkuejalkapalloilija ja kahteen otteeseen myös Kuopion Palloseuran valmentaja puolen kauden ajan (23. toukokuuta 1989 lähtien kauden loppuun asti, jolloin toimi yhdessä Olavi Rissasen kanssa ja 16. syyskuuta 1992 lähtien kauden loppuun asti, jolloin jakoi urakan Jouni Jäntin kanssa).
Martti Järvinen
Martti Järvinen (12. joulukuuta 1938 Tampere – 1. syyskuuta 2014) oli suomalainen näyttelijä.
Marcus Gayle
Marcus Gayle (s. 27. syyskuuta 1970, Hammersmith) on Englannissa syntynyt jamaikalainen jalkapalloilija, joka pelaa nykyisin Englannin alasarjojen AFC Wimbledonissa. Hän on pelannut 14 maaottelua Jamaikan paidassa, muun muassa vuoden 1998 MM-joukkueessa.
Marcus Gayle aloitti uransa vuonna 1989 Brentfordissa pelaten 193 ottelua ja maalaten 26 kertaa. Brentfordista Gayle lainattiin kaudeksi 1990 Kuopion Palloseuraan, jossa hän oli joukkueen maalikuningas 22 pelissä syntyneellä 9 maalilla. Vuonna 1994 Gayle siirtyi Englannin Valioliigan Wimbledoniin, jossa otteluita kertyi 285 ja maaleja 47 kappaletta vuoteen 2001 mennessä, jolloin seura tipahti sarjaporrasta alemmas. Gayle ei jatkanut Wimbledonissa, vaan siirtyi Skotlannin Glasgow Rangersiin 900 000 punnan siirtosummalla. Rangers-ura kesti vain 4 peliä, jonka jälkeen hänet päästettiin samalla hinnalla Gianluca Viallin valmentamaan Watfordiin.
Watfordissa Gayle viihtyi lopulta vuoteen 2005 asti, mutta pelaaja oli huonossa maineessa Viallin aikana vuonna 2001. Tämä johtui pääosin tehojen puutteesta, sillä 41 pelissä syntyi vain 7 osumaa. Managerin vaihduttua vuonna 2002 Ray Lewingtoniin Gayleä ei odotuksista huolimatta myyty, vaan siirrettiin puolustajaksi, jossa tämä sai jälleen vakuutettua kannattajat voittamalla kauden pelaajan palkinnon. Hän lähti seurasta kolme päivää Lewingtonin potkujen jälkeen maaliskuussa 2005. Watfordista Gayle palasi tuttuun ja turvalliseen Brentfordiin, jossa pelasi 37 ottelua. 17. maaliskuuta 2006 hänen sopimuksensa irtisanottiin. Uusi sopimus syntyi 2. heinäkuuta Aldershot Townin kanssa. Kaudeksi 2007 Gayle siirtyi vielä pari sarjaporrasta alemmaksi AFC Wimbledoniin, seuraan, jonka kannattajat perustivat 2000-luvun alussa vastareaktiona seuransa FC Wimbledonin siirtymisestä Milton Keynesiin.
Ikkunaprinsessa
Ikkunaprinsessa (JHN 3004) on Rauli Badding Somerjoen albumi vuodelta 1982. Vuonna 1981 Somerjoki julkaisi singlen "Kuihtuu kesäinen maa"/"Ensimmäisenä iltana" (Karhu KRHS 101) ja aloitti yhteistyön Esa Pulliaisen johtaman Agents-yhtyeen kanssa. Rautalankamusiikkia soittanut Agents toi aivan uudenlaisen ilmeen Somerjoen musiikkiin, ja vuoden 1982 alkupuolella tehty single "Paras haihtua vaan"/"Ikkunaprinsessa" (Karhu KRHS 102) käänsi Baddingin uran taas uuteen nousuun. Jo edellinen single sai kohtalaista suosiota, mutta "Ikkunaprinsessasta" tuli se todellinen menestys, ja useiden mielestä juuri tämä Baddingin versio kappaleesta on se ainoa oikea. Singleä seurasi "Ikkunaprinsessa"-niminen albumi, joka sai hyvän vastaanoton. Levyllä on mukana kahden edellisen singlen kappaleet ja jo 1970-luvulla levytetty "Saanhan viimeisen tanssin", nyt uudelleen sovitettuna. Levyllä on myös muutama uusi laulu, muiden muassa Somerjoen sanoittama ja säveltämä "Kukkolaulu".
Vuonna 2018 esitettiin epäily, että Somerjoen säveltämäksi merkitty albumin kappale "Kuihtuu kesäinen maa" olisi plagiaatti unkarilaisesta kappaleesta nimeltä "Minden ember boldog akar lenni", jonka ovat säveltäneet Attila Dobos ja Sandor Halmágyi ja jonka levytti ensimmäisen kerran vuonna 1966 unkarilainen laulaja Teri Harangozó. Somerjoen tiedetään käyneen Unkarissa kaksi kertaa, vuosina 1975 ja 1981.
Esko Korhonen
Esko Uolevi Korhonen (30. huhtikuuta 1923 Helsinki – 31. maaliskuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, joka suunnitteli rakennuksia ja osittain myös asemakaavat Helsingin Roihuvuoren ja Pihlajamäen lähiöihin.
Korhonen valmistui arkkitehdiksi 1949 ja teki opintomatkoja ulkomaille. Hän työskenteli Olli Saijonmaan ja Viljo Revellin arkkitehtitoimistoissa ennen kuin meni 1951 töihin Kulutusosuuskuntien Keskusliittoon (KK), jossa hän oli asunto-osaston toimistopäällikkönä 1952–1961. Vuodesta 1961 Korhosella oli oma arkkitehtitoimisto. Myöhemmin hän toimi Helsingin asemakaava-arkkitehtina ja yleiskaava-arkkitehtina.
Korhosen ensimmäinen merkittävä suunnittelutyö oli rakennusliike Hakan 1950-luvulla Itä-Helsinkiin rakennuttama Roihuvuoren lähiö, johon hän suunnitteli asemakaavan ja useita kerrostaloja. Hän suunnitteli Roihuvuoreen 1950-luvun puolivälissä myös Suomen ensimmäisen ostoskeskuksen, joka kuitenkin toteutui vasta 1958, jolloin kuusi muuta ostoskeskusta oli ehtinyt valmistua. Korhosen päätyönä pidetään Pihlajamäkeä, jonka suunnittelussa hän oli mukana 1959–1965 ja perusti sitä varten oman toimistonsakin. Haka rakennutti kaupunginosan yhdessä kilpailijansa Saton kanssa. Korhonen suunnitteli rakennukset Hakan alueelle eli Pihlajamäen pohjois- ja koillisosaan yhdessä Sulo Savolaisen kanssa, ja he täydensivät myös Olli Kivisen laatimaa asemakaavaa. Korhonen suunnitteli myös Raahen keskustan asemakaavan ja 1976 Helsinkiin valmistuneen Pihlajamäen kirkon.
Esko Korhosen vanhempi veli Ahti Korhonen oli myös arkkitehti. Veljekset suunnittelivat yhdessä muun muassa vuonna 1952 valmistuneen As Oy Ekonomitalon Helsingin Lauttasaareen ja tekivät yhteistyötä muissakin hankkeissa.
Miikka Oinonen
Miikka Oinonen (s. 26. toukokuuta 1983 Mikkeli) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kakkosessa pelaavaa Mikkelin Palloilijat Hänen pelipaikkansa on hyökkääjä.
Ykkösen maalikuninkuuden 25 pelin 15 maalilla Mikkelin Palloilijoissa voittanut Oinonen siirtyi Turun Palloseuraan kaudeksi 2005. Siellä peliaika ja maalit, joita syntyi vain yksi olivat kuitenkin kortilla ja Oinonen siirtyikin kesken kauden, 15. heinäkuuta Kuopion Palloseuraan peliajan perässä. Loppukaudella Kalle Parviaisen tutkaparina syntyi kolme maalia yhteensä 12 pelissä.
Kaudelle 2006 odotukset kasvoivat. Keväällä hän oli mukana voittamassa Liigacupia, jonka aikana Oinonen oli suorastaan erinomaisessa vireessä. Finaalissa syntyi kaksi maalia FC KooTeePeen verkkoon ja Oinonen palkittiin finaalin parhaana pelaajana. Veikkausliigakausi oli kuitenkin taistelua, joka päättyi tippumiseen Ykköseen. Oinonen pystyi lopulta kuuteen maaliin 21 pelissä.
Kaudella 2007 Ykkösessä Oinonen jäi KuPSin hyökkääjäkaksikon Ilja Venäläinen - Pele Koljonen vaihtomieheksi, minkä takia peliaikaa tuli niukasti. Kauden päätteeksi hän siirtyikin takaisin Mikkeliin.
Uinnin Euroopan-mestaruuskilpailut
Uinnin Euroopan-mestaruuskilpailut järjestetään sekä lyhyellä radalla (25 metriä) että pitkällä radalla (50 metriä). Lyhyen radan kilpailut järjestetään vuosittain ja pitkän radan kilpailut joka toinen vuosi.
Do As Infinity
Do As Infinity () on japanilainen yhtye, jonka ensimmäinen single "Tangerine Dream" ilmestyi 29. syyskuuta 1999. Yhtyeen nimi lyhennetään joskus D.A.I., mistä selviää, että nimi on valittu yhtyeen kitaristin ja säveltäjän, Dai Nagaon, mukaan.
Do As Infinity hajosi 25. syyskuuta 2005, pian Do the A side -albuminsa julkaisun jälkeen. Yhtye oli ehtinyt toimia kuusi vuotta ja julkaissut tämän aikana kuusi albumia, 20 singleä, seitsemän kokoelmaa ja kahdeksan DVD:tä. Do as Infinity on tehnyt alku-, ja loppumusiikkeja suosittuun animesarjaan Inuyasha an. Yhdestä Inuyasha elokuvastakin löytyy Do As Infinityn kappale.
Yhtye kasattiin uudelleen vuonna 2008, ilman Daita.
Manu Vesalo
Manu Vesalo toimi KuPSin jalkapallotoiminnan yhtiöittämisestä ja KuPS Oy:n perustamisesta, 12. joulukuuta 1998 (perustuskokous 28. lokakuuta 1998) lähtien kuluneen ajan KuPS Oy:n hallituksen puheenjohtajana aina joulukuuhun 2006 asti. Hänen siviilityönsä on Osuuskauppa PeeÄssän toimialajohtaja, vastuualueenaan Sokos ja Prismat.
Kirkonkulman koulu (Lieto)
Kirkonkulman koulu on Liedon keskustassa sijaitseva Liedon suurin ala-aste. Sen oppilasmäärä lukukaudella 2007–2008 oli 407 oppilasta. Opettajia koulusta löytyy 24. Koulussa on mahdollisuus opiskella musiikkipainotetusti kolmannelta luokalta lähtien. Kouluun liittyy myös Kisakallion korttelikoulu. Kaikki Liedon kunnassa järjestettävä starttiluokanopetus sekä maahanmuuttajien opetus (Mamu) alkaa Kirkonkulmalta.
Kirkonkulman koulussa aloitettiin peruskorjaus ja laajennusosan rakentaminen lukuvuoden 2005–2006 alussa. Sen oli tarkoitus valmistua lukuvuoden 2006–2007 alussa, mutta vanhan osan yllättävän huono kunto sekä ankara talvi johtivat kunnostuksen pitenemiseen. Koulu valmistui keväällä 2006. Uudessa osassa sijaitsee teknisen työn, tekstiilityön sekä musiikin opiskelutilat.
Nebula (yhtye)
Nebula on psykedeelinen stoner rock -yhtye, jonka perustivat Eddie Glass (kitara) ja Ruben Romano (rummut) lähdettyään Fu Manchusta vuonna 1997.
Mark Abshire liittyi heihin, kunnes hän erosi "Atomic Ritual" levyn nauhoitusten aikana. "Atomic Ritual" levyn tuotti tunnettu desert rock muusikko Chris Goss ja se julkaistiin vuonna 2003. Simon Moon tuli soittamaan, kunnes lopullinen korvaaja Tom Davies löydettiin. "Atomic Ritual" sai lämpimät vastaanotot kriitikoilta: esimerkiksi All Music Guide sanoo Nebulasta ""hard-working power trio [that] sounds like it has been hanging out in the garage since 1973, blissfully unaware of the changing world outside. Which is definitely to its benefit [...]"".
Heidän tuorein albuminsa, "Apollo", julkaistiin Yhdysvalloissa 21. helmikuuta 2006. Yhtye lähti levyn tiimoilta kiertueelle, joka päättyi Eurooppaan, Sveitsiin, toukokuussa 2006.
Albumit
EP:t
Kokoelmat
Rebel Meets Rebel
Rebel Meets Rebel oli metallimusiikkia ja kantria yhdistävä musiikkiprojekti. Yhtyeessä soittivat David Allan Coe (laulu), edesmennyt Dimebag Darrell (kitara), Rex Brown (basso), ja Vinnie Paul (rummut). Yhtye on julkaissut nimeään kantavan albumin. Musiikki on sävelletty ja nauhoitettu jäsenien muiden projektien ja kiertueiden tauoilla.
Albumi julkaistiin 2. toukokuuta 2006, Dimebag Darrellin kuoleman jälkeen.
Rauli Virtanen
Rauli Virtanen (s. 28. kesäkuuta 1948 Alavus) on suomalainen tietokirjailija, freelancetoimittaja, ohjaaja ja tuottaja. Hän on saanut Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon, Suomen Kuvalehden journalistipalkinnon, Urho Kekkosen 70-vuotisjuhlasäätiön tunnustuspalkinnon, Suomen Punaisen Ristin "Inhimillinen kädenojennus" -tunnustuksen, Puolustusvoimain sotilasansiomitalin ja Alfred Kordelinin palkinnon. Virtanen on raportoinut kymmeniltä kriisialueilta Vietnamin sodasta lähtien sekä matkustanut jokaisessa (194) maailman itsenäisessä valtiossa.
Virtanen on valittiin Tampereen yliopiston journalistiikan vierailijaprofessoriksi lukuvuosiksi 2015–2016. Hän kertoi että häntä pyydettiin yliopiston taholta hakemaan professuuria..
Virtanen oli ehdolla vuoden 2017 kuntavaaleissa Espoon kaupunginvaltuustoon vihreiden listalta sitoutumattomana. Hänen henkilökohtainen äänimääränsä oli 879, ja hänet valittiin valtuustoon.
Virtasella on kolme poikaa.
Launeen yhteislyseon käynyt Rauli Virtanen aloitti toimittajanuransa vuonna 1968 kesätoimittajana lahtelaisen "Etelä-Suomen Sanomien" ulkomaantoimituksessa, jossa häntä pyydettiin kesäyliopiston espanjan-opintojen myötä erikoistumaan Latinalaiseen Amerikkaan. Syksyllä hän aloitti kansainvälisen politiikan ja tiedotusopin opinnot Tampereen yliopistossa, mutta ei pitänyt niiden teoreettisuudesta vaan lähti joulukuussa 1970 rahtilaivan mukana Rio de Janeiroon. Sieltä hän postitti juttuliuskoja ja diakuvia Suomeen, jossa agentti myi jutut maakuntalehdille ja lähetti rahat kirjeessä Virtasen kulloiseenkin osoitteeseen. Kymmenen kuukautta kestäneellä matkallaan Virtanen eteni vähitellen Riosta New Yorkiin, taustalukemistonaan Marcel Niedergangin kirja "The 20 Latin Americas".
Geronomi
Geronomi (AMK) on sosiaali- ja terveysalan ammattikorkeakoulututkinnon tutkintonimike. Geronomi on vanhustyön asiantuntija, joka työskentelee erilaisissa ikääntyneiden hyvinvointiin liittyvissä tehtävissä sosiaali- ja terveydenhuollon alalla. Geronomin tärkeimpänä tehtävänä on edistää vanhusten hyvinvointia, terveyttä ja toimintakykyä. Geronomi voi myös kehittää ja tarjota palveluja vanhusten omaisille. Geronomi työskentelee yleensä järjestöjen tai kuntien palveluksessa tai vaihtoehtoisesti itsenäisenä yrittäjänä.
Geronomiksi opiskellaan vanhustyön koulutusohjelmassa, ja opinnot kestävät 3,5 vuotta. Tutkinnon laajuus on 210 opintopistettä. Opintoihin sisältyy teoriaopintojen lisäksi harjoittelua erilaisissa vanhusten palveluja tuottavissa organisaatioissa.
Pohjantähti (vakuutusyhtiö)
Pohjantähti on vuonna 1895 perustettu keskinäinen vakuutusyhtiö, joka palvelee koti- ja maatalouksia sekä yrityksiä kaikissa vakuutusasioissa. Pohjantähti on itsenäinen, asiakkaidensa omistama valtakunnallinen yhtiö, jolla on noin 28 toimipistettä ja noin 340 työntekijää eri puolilla Suomea. Pohjantähden pääkonttori on Hämeenlinnassa.
Yhtiön virallinen nimi on Pohjantähti Keskinäinen Vakuutusyhtiö. Lakisääteisten eläkevakuutusten osalta Pohjantähden yhteistyökumppani on Veritas Eläkevakuutus. Vapaaehtoisten henki-, eläke-, sijoitus- ja säästövakuutusratkaisujen osalta yhteistyökumppanina on Aktia Henkivakuutus Oy.
Pohjantähti on Suomen Uimaliiton virallinen lisenssivakuuttaja.
Yhtiön toimitusjohtajana toimii Aki Kiiliäinen.
Pohjantähti perustettiin Hämeenlinnassa vuonna 1895 Hämeenläänin palovakuutusyhtiön nimellä. Toiminnan alkamisesta lähtien väliaikaisen toimitusjohtajan tehtäviä hoiti Onni Jokinen, joka vuoden 1898 alusta lähtien hoiti virkaa vakinaisesti vuoteen 1912 saakka. Tällöin hän Pohjantähden mukaan "tunnusti väärinkäyttäneensä yhtiön varoja omiin tarkoituksiinsa ja joutui jättämään virkansa". Uudeksi toimitusjohtajaksi valittiin talousneuvos Verneri Haverinen, jota Pohjantähti on kuvaillut ”aatteiden ja ihanteiden” raittiusmieheksi.
Vuonna 1932 yhtiön nimeksi tuli lainsäädännön mukaisesti Keskinäinen Hämeenläänin Palovakuutusyhtiö, koska yhtiö oli vakuutuksenottajiensa omistama ja hallitsema. Yhtiöllä oli Pohjantähden mukaan noin 50 000 osakasta. Toimialueena oli teoriassa koko maa, vaikka toiminta olikin pääasiallisesti Hämeeseen keskittynyttä.
Keskiaikaiseen symboliin pohjautuva uusi liikemerkki otettiin käyttöön vuonna 1970. Pienillä muutoksilla merkki oli käytössä vuoteen 1996 saakka. Yhtiön mukaan, "merkki [kuvasti sen] kotipaikkaa (Hämeen Linna), perinteitä, turvallisuutta ja aktiivista nykyaikaa".
Vuonna 1985 yhtiön uudeksi nimeksi rekisteröitiin Hämeen Vakuutus Keskinäinen Yhtiö. Hämeen Vakuutus oli ollut käytössä markkinointinimenä jo 1970-luvulta lähtien. Uusi ilme oli Pohjantähden mukaan "ajan oloon nuorekas, siniliilan sävytteinen". Pohjantähden mukaan, "äidinkielenopettajia ja lehtien yleisönosastoja kauhistutti mainostoimiston ideoima iskulause 'Reilu ja jämpti'". Yhtiön mukaan se "sai [uuden nimen myötä] luvan kaikkeen vahinko- ja jälleenvakuutustoimintaan kaikkialla maailmassa". Pohjantähden pitkäaikainen toimitusjohtaja, diplomi-insinööri Eero Ylä-Soininmäki otti vastaan toimitusjohtajan tehtävät vuonna 1994.
Vuonna 1996 Hämeen Vakuutuksen edustajisto päätti ottaa yhtiön uudeksi nimeksi Pohjantähti Keskinäinen Vakuutusyhtiö. Sosiaali- ja terveysministeriö hyväksyi uuden nimen ja yhtiöjärjestyksen. Uusi toiminimi sai patentti- ja rekisterihallituksen hyväksynnän 26.11.1996. Uusi yritystunnus otettiin käyttöön 14.3.1997.
Pohjantähti kuului PINS-etuohjelmaan ja myönsi PINS-pisteitä vakuutuksistaan.
Will &amp; Grace
Will & Grace on useita Emmy-palkintoja voittanut tilannekomedia, joka keskittyy Will Trumanin, homoseksuaalin lakimiehen ja tämän parhaan ystävän, heteron sisustussuunnittelija Grace Adlerin, elämään. Näiden lisäksi sarjassa on merkittävässä osassa rikas Karen Walker sekä homoseksuaali näyttelijä Jack McFarland. Sarjan tapahtumat sijoittuvat New Yorkiin. Sarjaa tehtiin aluksi vuosina 1998–2006 kahdeksan tuotantokautta ja sen viimeinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa toukokuussa 2006. Sarja kuvattiin aina yleisön edessä. Heinäkuussa 2017 tiedotettiin, että sarja palaa ruutuihin yhdeksännelle tuotantokaudelleen syksyllä 2017.
Sarjan alussa Grace eroaa poikaystävästään ja muuttaa Willin luo New Yorkin Upper West Sidelle. Karen on Gracen assistentti Gracen firmassa nimeltä Grace Adler Designs. Jack on Willin ystävä, joka ei tee töitä vaan elää muiden siivellä. Jackillä on Guapo-niminen papukaija ja myöhemmin koiranpentu nimeltä Klaus.
Sarjassa esiintyy monia isoja nimiä niin televisiosta, elokuvista kuin musiikista ja teatteristakin. Esimerkkeinä Madonna, Britney Spears, Matt Damon, Elton John, Kevin Bacon ja Demi Moore.
Jukka Pakkanen
Jukka Alarik Pakkanen (s. 28. elokuuta 1942 Helsinki) on suomalainen kirjailija ja suomentaja. Hän on kirjoittanut romaaneja, novellikokoelmia, kuunnelmia ja televisionäytelmiä.
Biologian alalta filosofian kandidaatiksi valmistunut Pakkanen toimi Yleisradiossa ensin tiede- ja sitten kulttuuritoimittajana vuosina 1967–1976. Vapaana kirjailijana hän on työskennellyt vuodesta 1976.
Pakkasen kiinnostuksenkohteet kilpapyöräily, jalkapallo ja Italia näkyvät myös hänen tuotannossaan.
Pakkanen valmistui ylioppilaaksi Lauttasaaren yhteiskoulusta vuonna 1961 ja filosofian kandidaatiksi vuonna 1970 Helsingin yliopistosta. Vuonna 1972 hän sai J. H. Erkon esikoiskirjapalkinnon teoksestaan "Koko maailman meno".
Pakkanen on toiminut myös urheilukommentaattorina televisiossa. Hänet tunnetaan Internazionale Milanon kannattajana. Suosikkijoukkueensa valintaperusteeksi Pakkanen on kertonut vuonna 1978 Urheiluruudusta näkemänsä Inter–Juventus-ottelun koosteessa miellyttäneet Interin sinimustat värit. Suomessa Pakkasen suosikkijalkapalloseurat ovat Kiffen ja HPS, lisäksi hän tuntee suuria sympatioita Kuopion Palloseuraa kohtaan. Hänen lapsistaan Mitri on toimittanut "IS Veikkaaja" -lehteen juttuja italialaisesta jalkapallosta ja kirjoittanut isänsä tavoin myös jalkapallokirjoja.
Jukka Pakkanen kertoo olevansa ”uskonnollinen ateisti”, ja hän kuuluu kristillis-yhteiskunnallisen "Vartija"-lehden toimitusneuvostoon. Pakkanen on käsitellyt kirjoissaan myös uskonnollisia teemoja.
Jukka Pakkasen äiti oli kirjailija Kaija Pakkanen ja sisar on kirjailija Outi Pakkanen.
Lisäksi kuunnelmia, tv-näytelmiä ja suomennoksia italiasta.
Olivia Olson
Olivia Olson (s. 21. toukokuuta 1992) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja, joka on näytellyt elokuvassa Rakkautta vain, jossa hän esitti kappaleen All I Want for Christmas Is You. Olson on myös Vanessa Tollontyön ääni ohjelmassa Finias ja Ferb.
Porrasturvat – Stair Dismount
Porrasturvat – Stair Dismount on suomalaisen demoskeneryhmän tAAtin vuonna 2002 julkaisema tietokonepeli. Se voitti Assembly-tapahtumassa järjestetyn pelinkehityskilpailun ylivoimaisesti ja on saavuttanut runsaasti huomiota myös ulkomailla erikoisen ideansa ansiosta.
Pelin idea on poikkeuksellinen – tavoitteena on tyrkätä portaiden yläpäässä seisova mies portaita alas niin, että miehelle koituu kaatumisesta mahdollisimman paljon vammoja. Tälle erikoiselle idealle on jopa taustatarina – supersankari Spector havaitsee, että hän ei voi tehdä verovähennyksiä kaupungille tehtäviensä lomassa aiheuttamistaan vaurioista, ellei hän voi todistaa saaneensa vammoja myös itse. Pelaajan tehtävä on siis aiheuttaa hänelle nämä vammat.
Pelin 3D-grafiikka on minimalistista, mutta selkeää. Pelaajalla on mahdollisuus kohdistaa iskunsa miehen eri ruumiinosiin, esimerkiksi jalkaan tai päähän, mutta itse kaatumisen tulokseen tällä ei ole merkittävästi vaikutusta. Äänitehosteet koostuvat huudoista, luiden katkeamisista ja tömähdyksistä, mutta pelissä on myös letkeä taustamusiikki.
Pian pelin ilmestymisen jälkeen huomattiin, että pelin bugeja hyödyntämällä oli mahdollista saada valtavia pistemääriä.
Porrasturvat oli yksi ensimmäisiä ragdoll-fysiikkaa hyödyntävistä tietokonepeleistä, myöhemmin tätä tekniikkaa ovat käyttäneet muun muassa suomalaiset Max Payne 2 ja FlatOut (nykyään tekniikkaa käytetään lähes kaikissa räiskintäpeleissä). Pelin tekijöillä on suuri kiinnostus fysiikan mallinnusta kohtaan, mikä on näkynyt ryhmän muissakin peleissä kuten jatko-osa Rekkaturvat sekä Pogo Sticker.
Pelin tekijät tekivät Porrasturville kolme jatko-osaa: "Rekkaturvat – Truck Dismount" (2003), "Dismount Levels" (2004) sekä "Kiuasturvat – Sauna Dismount" (2008), joista myös ensimmäinen voitti Assemblyn pelinkehityskilpailun. Peliä parodioiva lyhytelokuva palkittiin niin ikään Assembly-tapahtumassa vuonna 2005.
"Rekkaturvat – Truck Dismount" on tAAtin tekemä jatko-osa Porrasturville. Kuten edellisessä osassa, niin tässäkin on tarkoitus tuottaa supersankari Spectorille mahdollisimman paljon vahinkoa. Pelissä mies laitetaan rekan kyytiin ja rekka laitetaan liikkeelle kohti seinää. Matkan varrelle voi laittaa hyppyreitä. Peli on voittanut Assembly-tapahtuman pelinkehityskilpailun vuonna 2003.
Pelistä on julkaistu versiot myös iOS:lle (2014) ja Androidille (2014) jotka on julkaistu Secret Exit yrityksen nimellä.
Aiemmat versiot ovat jaossa ilmaisena "Stair Dismount Classic" ja "Truck Dismount Classic" nimisinä.
Tuomas Nissinen
Tuomas Nissinen (s. 17. heinäkuuta 1983 Kuopio) on suomalainen jääkiekkomaalivahti. Nissinen pelasi kaudella 2005–2006 Porin Ässissä voittaen SM-hopeaa. Hän on pelannut myös Tampereen Ilveksessä ja Kuopion KalPassa. Hän on 188 cm pitkä ja painaa 86 kg.