hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
El Grande
El Grande on Wolfgang Kramerin ja Richard Ulrichin suunnittelema lautapeli. El Grande julkaistiin vuonna 1995 Saksassa ja Englannissa ja vuonna 1999 Hollannissa. Peli sijoittuu teemaltaan keskiajan Espanjaan ja siinä tarvitaan kykyä suunnitella omia toimiaan tulevina siirtoina, arvioiden samalla muiden pelaajien toimia. El Grande palkittiin vuonna 1996 Spiel des Jahres -palkinnolla.
Espanjan keskiaika tarjoaa puitteet ruhtinaiden keskinäiseen mittelöön vallasta ja kuninkaan suosiosta. Komentaen "caballeroja", ratsumiehiä Espanjan lääneistä toiseen pelaajien on pyrittävä saamaan suurin mahdollinen vaikutusvalta itselleen ja mitätöimään toisten ruhtinaiden suunnitelmat.
Pelissä pelataan yhdeksän kierrosta ja kolme pisteytyskierrosta. Jokaisella pisteytyskierroksella lasketaan kussakin läänissä olevien ratsumiesten määrä. Pelaaja, jolla on eniten ratsumiehiä läänissä saa alueesta parhaat pisteet. Ratsumiehet seuraavat "El Grandea" (kuningasta), joka liikkuu läänistä toiseen.
Jokainen vuoro alkaa huutokaupalla, jossa voittanut pelaaja saa valita ensimmäisenä viidestä vuoron alussa näkyville asetetusta toimintakortista haluamansa. Toimintakorttien mukaisesti ratsumiehiä voi siirtää omaan hoviin ja hovista lääneihin sekä suorittaa kortissa mainitun tehtävän, joka voi olla kuninkaan siirtäminen tai toisen pelaajan häiritseminen tai jokin muu toiminne.
Kolmen kierroksen välein tapahtuva pisteytys alkaa erikoislääninä toimivan Castillon tyhjentämisellä, josta pelaajat voivat siirtää ratsumiehensä yhteen ennalta valittuun lääniin ja järjestää kanssapelaajalle ikävän yllätyksen.
Sattuman osuus El Grandessa rajoituu toimintakorttien arpomiseen. Arvonta tapahtuu avoimesti ja pelaaja voi aina valita viidestä toiminteesta, mikäli voittaa huutokaupan. Päätöksenteko onkin El Granden hienoin ominaisuus. Jokaisessa pelin vaiheessa on mietittävä tarkoin omaa peliä ja samalla yrittää päästä selville muiden pelaajien aikomuksista. Toisinaan on kannattavampaa pilata toisen pisteytys kuin yrittää saada maksimipisteet itselleen.
Peliin tuotetut lisäosat on koottu yhdeksi paketiksi nimeltä The El Grande Expansions. Paketti sisältää muiden lisäelementtien ohessa kolme uutta tapaa pelata peliä. Lisäosa tekee aiemminkin mutkikkaasta pelistä entistä monimutkaisemman. Lisäosat soveltuvat loistavasti pelistä aiemmin pitäville, mutta ne saattavat tuntua liian vaikeilta aloittelijalle.
Australopithecus
Australopithecus eli etelänapina on ihmisapinoiden suku, joka eli 4,4–1,7 miljoonaa vuotta sitten. Monien tutkijoiden mielestä jotkut "Australopithecuksen" lajit olivat ihmisten esi-isiä.
"Australopithecuksen" edeltäjä oli "Ardipithecus". Sen lähisuku on "Paranthropus", "roteva apinaihminen".
"Australopithecusten" sukuun luettuja lajeja ovat:
Lajeista viimeisin, malapanapinaihminen, eli vielä samaan aikaan kuin vanhimmat "Homo"-sukuun luetut ihmiset, alle kaksi miljoonaa vuotta sitten.
Jotkut tutkijat ovat arvelleet joidenkin "Australopithecusten" saattaneen olla ihmisen esivanhempia. Ne ovat kuitenkin saattaneet olla vain jonkinlainen rinnakkaismuoto varhaisten ihmisten edeltäjille "Kenyanthropuksille".Juha Valste; Apinasta ihmiseksi; kustantaja WSOY Helsinki; painopaikka Dark OY Vantaa 2004; ISBN 951-0-26538-1;sivu 153;Kaavio "Ihmisen sukupuu" sivu 334
"Australopithecukset" olivat aivotilavuudeltaan lähellä nykyisiä apinoita, niiden aivotilavuus oli noin 450-500 cm³ tai niinkin alhainen kuin 350 cm³, mikä on suunnilleen samaa luokkaa kuin gorillalla tai simpanssilla. Simpanssin aivotilavuus on noin 380 cm³, gorillan noin 540 cm³.
Fossiilijäänteiden mukaan suku edelsi mahdollisesti monia sitä seuranneita hominideja, kuten "Paranthropuksia" ja tiettävästi myös sukua "Homo". Kuitenkin todennäköisesti niiden älykkyys vastasi vain nykyisten apinoiden älykkyyttä. Avaintekijäksi kuitenkin muodostuu niiden kahta raajaa eli jalkoja käyttävä liikkumistyyli, joka erosi edeltävien kädellisten käyttämästä neljällä raajalla tapahtuneesta liikkumisesta. Täysin selvää ei kuitenkaan ole, miten kaksiraajainen kävelytyyli kehittyi miljoonia vuosia sitten ja oliko sillä jotain tekemistä kasvaneen aivotilavuuden kanssa. Kaksiraajaisuuden huomattavana etuna kuitenkin oli se, että yläraajat vapautuivat käsittelemään esineitä ja pää vapautui tarkkailemaan mahdollisia uhkaavia tekijöitä, kuten Afrikan savanneilla vaanivia lihansyöjäpetoja. Pystyasentoinen liikkumistyyli myös mahdollisesti näkemisen pidemmälle ja ruoan hankinta helpottui. Laji oli kuitenkin aikansa hitaimmin liikkuvia kädellisiä.
Tiettävästi lajit tai ainakaan varhaisimmat niistä eivät käyttäneet yhtään sen edistyneempiä työkaluja, kuin mitä nykyiset apinalajit käyttävät (kuten avaavat kivillä hedelmiä ja pähkinöitä sekä kaivavat kepeillä termiittipesiä). "Australopithecus garhi" näyttäisi olleen edistynein suvun laji, joka jo käytti erittäin alkeellisia työkaluja ja teurasti riistaa, kuten "Homo habilis". Tämä johti siihen, että monet tutkijat arvelevat juuri sen olleen ihmissuvun mahdollinen edeltäjä tai ainakin läheinen sukulainen.
My Arms, Your Hearse
My Arms, Your Hearse on ruotsalaisen metalliyhtye Opethin vuonna 1997 julkaistu kolmas studioalbumi. Albumi on Opethin ensimmäinen konseptialbumi, ja sen tyyli on edelliseen albumiin "Morningriseen" verrattuna raskaampi ja sisältää vähemmän rauhallisia akustisia osuuksia sekä kitaraharmonioita. "My Arms, Your Hearsea" onkin pidetty virstanpylväänä yhtyeen tyylin muuttumiselle kohti sen nykyistä muotoa. Albumi oli myös ensimmäinen Opethin levy, joka julkaistiin samaan aikaan niin Euroopassa kuin Pohjois-Amerikassa.
"My Arms, Your Hearse" sisältää myös yhteensä kokonaista neljä kappaletta ilman kitaristi-laulaja Mikael Åkerfeldtin death metal -örinää. Näistä ”Prologue”, ”Madrigal” ja ”Epilogue” ovat instrumentaaleja ja ”Credence” puhtaalla laululla laulettu.
Albumin konsepti kertoo eräänlaisen kummitustarinan miehestä, joka kuolee ja muuttuu aaveeksi. Toisaalta albumin konsepti kuvastaa vuodenaikoja ensimmäisen kappaleen alkaessa keväästä ja viimeisen kappaleen päättyessä talveen.
Albumin jokaisen kappaleen sanoitus loppuu seuraavan kappaleen nimeen, ja viimeisen kappaleen, ”Epiloguen”, lopussa on ensimmäisen kappaleen nimi päättäen ympyrän.
"MAYH" on ensimmäinen Opeth-albumi, jolla eivät soita yhtyeen entiset jäsenet, basisti Johan DeFarfalla sekä rumpali Anders Nordin. DeFarfallan tilalle yhtyeen basistiksi palkattiin Martín Méndez. Mendez ei kuitenkaan soita albumilla bassoa, koska ei ehtinyt opetella albumin bassokuvioita ennen sen nauhoittamista, ja tästä syystä Mikael Åkerfeldt soitti albumin bassokuviot. Rumpalina albumilla toimii Martin Lopez, joka jätti yhtyeen vuonna 2006.
”Demon of the Fall” on edelleen yhtyeen suosituimpia keikkakappaleita, jonka yhtye soittaa yleensä encorena.Vuoden 2000 uudelleenjulkaisu
Muut
Epäeuklidinen geometria
Epäeuklidinen geometria viittaa sellaisiin euklidisen geometrian tyyppisiin geometrioihin, joissa euklidisen geometrian viides aksiooma, paralleeliaksiooma, ei ole voimassa. Epäeuklidisia geometrioita ovat muun muassa hyperbolinen ja elliptinen geometria.
Olennainen ero euklidisen ja epäeuklidisen geometrian välillä on yhdensuuntaiset suorat. Euklidisessa geometriassa annetun suoran "l" ulkopuolella olevan pisteen "a" kautta voidaan piirtää vain yksi "l":n kanssa yhdensuuntainen suora, toisin sanoen suora, joka on samassa tasossa kuin "l" eikä leikkaa suoraa "l". Hyperbolisessa geometriassa "A":n kautta voidaan piirtää äärettömän monta "A":n tällaista suoraa. Elliptisessä geometriassa yhdensuuntaisia suoria ei ole, vaan kaikki samassa tasossa olevat suorat leikkaavat toisensa.
Toinen tapa kuvailla näiden kolmen geometrian eroja on seuraava: tarkastellaan kahta suoraa, jotka ovat kohtisuorassa kolmatta suoraa vastaan. Euklidisessa ja hyperbolisessa geometriassa nämä kaksi suoraa ovat yhdensuuntaiset. Euklidisessa geometriassa suorat ovat yhtä kaukana toisistaan, mutta hyperbolisessa geometriassa ne "kaartuvat toisistaan poispäin", jolloin käyrien pisteiden välinen etäisyys kasvaa. Elliptisessä geometriassa suorat kaartuvat lähemmäksi toisiaan ja viimein leikkaavat toisensa. Siten elliptisessä geometriassa ei ole yhdensuuntaisia suoria.
Homo antecessor
Homo antecessor eli euroopanihminen on sukupuuttoon kuollut ihmislaji, joka eli noin 1,0–0,8 miljoonaa vuotta sitten Etelä-Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa. Lajilla oli suhteellisen modernit kasvot. Se harjoitti mahdollisesti monimutkaisia hautausrituaaleja.
Laji tunnetaan Pohjois-Espanjan Atapuercasta vuonna 1994 löydetyistä fossiileista, jotka on ajoitettu 857 000–780 000 vuoden taakse. Vuonna 2005 lajista löytyi uusi alaleuan kappale. Myös Pohjois-Algerian Tighennifistä, Etiopian Bourimuodostumasta, Eritrean Buiasta ja Kenian Olorgesailiesta löytyneet 1,0–0,75 miljoonaa vuotta vanhat fossiilit saattavat olla euroopanihmisestä.
Euroopanihmisen sijainti ihmisen sukupuussa on epävarma. Sen on arveltu saattavan olla nykyihmisen esi-isä. Jotkut tutkijat pitävät sitä varhaisena heidelberginihmisenä, josta nykyihminen kehittyi, toiset afrikanpystyihmisen ja heidelberginihmisen välisenä siirtymämuotona, ja jotkut erillään kehittyneenä afrikanihmisen muotona.
Tiedot euroopanihmisen piirteistä perustuvat Espanjasta löytyneisiin 14 kallon palaseen ja kahteen osittain säilyneeseen alaleukaan. Nämä fossiilit ovat peräisin 8–14 eri yksilöstä, joiden ikähaarukka oli 3–18 vuotta. Euroopanihmisen kasvojen keskiosa oli ihmismäinen, sen silmäkuoppien yläpuolella oli yhtenäisestä luuharjanteesta muodostuneet kaaret, aivojen tilavuus oli yli 1000 cm, leuka oli ohuempiluinen kuin afrikanihmisellä, alaetu- ja kulmahampaat olivat kapeat ja niiden muoto oli erilainen kuin afrikanihmisellä, välihampaat olivat leveät ja alavälihampaat kaksijuuriset. Sen pituus oli noin 167–183 cm, ja mies painoi noin 90 kg.
Euroopanihminen osasi käyttää kivityökaluja, sillä sen löytöpaikasta löytyneissä eläinten jäännöksissä on merkkejä niiden käytöstä. Myös joissain ihmisjäännöksissä oli samanlaisia jälkiä, mikä viittaa kannibalismiin.
Ivan Capelli
Ivan Franco Capelli (s. 24. toukokuuta 1963, Milano, Italia) on entinen italialainen autourheilija.
Ivan Capelli nousi vuonna 1982 19-vuotiaana kartingista Italian Formula 3 -sarjaan. Capelli näytti heti nopeutensa, ja vuonna 1984 hän nousi jo astetta korkeammalle, Euroopan Formula 3 -mestaruussarjaan. Nopeutensa ansiosta Capelli nousi jo seuraavana vuonna Formula 3000 -sarjaan ja ajoi Formula 3000:n ohella kaksi Formula 1 -kilpailua.
Ensimmäiset askeleet Formula 1 -sarjassa Capelli otti vuonna Euroopan GP:ssä Tyrrellin autolla. Toisessa kilpailussaan, Australian Grand Prix'ssa, hän sijoittui neljänneksi. Kaudella hän ajoi AGS:n autolla Italian ja Portugalin Grand Prix't, joista molemmista oli tuloksena keskeytys. Ensimmäisen kokonaisen kauden hän sai ajaa Leyton House March -tallin autolla ja osoitti kykynsä hankkimalla kauden neljännessä kilpailussa Monacon kapeilla kaduilla pisteen, joka kuitenkin lopulta jäi hänen ainoakseen sinä vuonna. Seuraavana vuonna Capelli ajoi uransa parhaan kauden. Hän keräsi 17 pistettä ja sijoittui lopulta MM-sarjan sijalle 7. Seuraavat kolme vuotta Leyton Houseksi nimensä vaihtaneessa tallissa menivät huonommin, mutta vuonna 1992 Capelli sai oikean unelmatilaisuuden näyttää osaamistaan, kun Ferrari pestasi hänet yhdeksi kaudeksi ajamaan kotimaansa punaisissa väreissä. Capelli hankki kuitenkin vain kolme pistettä eli yhtä paljon kuin hän oli hankkinut uransa ensimmäisellä kaudella, jolloin hän ajoi vain kaksi kilpailua. Capelli oli lopulta vasta 13. MM-sarjassa. Vuonna 1993 hän ajoi enää kaksi kilpailua Jordanin väreissä, muttei hankkinut yhtään MM-pistettä.
Formulauran jälkeen Capelli siirtyi Saksan Super Tourenwagen Cup -sarjaan. Vuonna 1994 hän sijoittui Nissanillaan 11. lopullisissa pisteissä. Capelli ajoi sarjassa kausina 1994–1996 ja siirtyi kaudeksi 1997 FIA GT Championshipiin, Konrad-Porschen leipiin. Sen jälkeen hän piti kaksi kautta taukoa, vain palatakseen vuonna 2000 jälleen FIA GT:n pariin, tällä kertaa Ferrarin leipiin. Kauden 2001 hän ajoi Sportscar World Championship -urheiluautosarjassa. Sen jälkeen hän on ajanut muutaman kilpailun kaudessa eri urheiluautoluokissa, ja toiminut italialaisen Rai Uno -televisiokanavan F1-kommentaattorina.
Columbia (joki)
Columbia (, ) on Tyyneenmereen laskeva joki Pohjois-Amerikassa. Columbiajoen löysi tutkimusmatkailija Robert Gray 11. toukokuuta 1792. Hän antoi sille nimen laivansa mukaan.
Columbia saa alkunsa Kanadan puolelta, Kalliovuorten läntisiltä rinteiltä Brittiläisestä Kolumbiasta. Se virtaa sieltä Yhdysvaltojen puolelle Washingtonin osavaltioon, missä se laskee Tyyneenmereen. Columbiajoen pituus on 2 044 kilometriä ja sen kokonaisvirtaama on 7 400 m³/s. Joen valuma-alueen pinta-ala on 155 000 km².
Joen varrella sijaitsevia kaupunkeja ovat muun muassa Castlegar ja Trail Brittiläisessä Kolumbiassa, Vancouver Washingtonissa ja Portland Oregonissa.
Columbia on Pohjois-Amerikan suurin vesivoiman tuotantoon valjastettu joki. Sivujokineen se vastaa kolmasosaa Yhdysvaltojen vesivoimapotentiaalista. Koko joen Yhdysvaltojen alueella virtaava osuus on täysin vesivoimatuotannossa. Joen varrella sijaitsee useita suuria vesivoimaloita, joista suurin on Grand Couleen pato.
Grand Couleen ja Bonnevillen patojen rakentaminen oli tärkeää Yhdysvaltojen menestyksele toisessa maailmansodassa, sillä lentokoneisiin käytetyn alumiinin tuottamiseen tarvittiin runsaasti sähköä.Aakkosjärjestyksessä:
Hugo Weaving
Hugo Wallace Weaving (s. 4. huhtikuuta 1960 Ibadan, Nigerian siirtomaa ja protektoraatti) on australialainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa rooleistaan "Matrix"-elokuvien agentti Smithinä sekä "Taru sormusten herrasta" -trilogian Elrondina.
Weaving syntyi Nigeriassa englantilaisille vanhemmille, mutta perhe muutti takaisin Englantiin jo vuotta myöhemmin. Sieltä he muuttivat Australiaan, takaisin Englantiin, Etelä-Afrikkaan ja jälleen takaisin Englantiin ennen kuin asettuivat pysyvästi Australiaan vuonna 1976. Muuton jälkeen Weavingin vanhemmat erosivat.
Weavingillä on kaksi lasta pitkäaikaisen avovaimonsa Katrina Greenwoodin kanssa.
Homo rhodesiensis
Rhodesianihminen ("Homo rhodesiensis") oli mahdollinen ihmislaji, jonka kallo löydettiin Pohjois-Rhodesiassa (nykyisin Sambia) sijaitsevasta rauta- ja sinkkikaivoksesta. Löydön teki 1921 sveitsiläinen kaivostyöntekijä Tom Zwiglaar. Kallon lisäksi löydettiin toisen yksilön yläleuka, sääriluu, ristiluu ja paloja reisiluusta.
Rhodesianihminen eli 125 000–400 000 vuotta sitten. Laji oli heidelberginihmisen tapainen nykyihmisen edeltäjä, jonka kallo muistutti neandertalinihmisen kalloa ja aivokoppa oli nykyihmisen ja neandertalinihmisen välimaastosta. Rhodesianihmisen aivotilavuus oli 1 300 cm. Rhodesianihmistä on joskus virheellisesti väitetty hyvin vanhaksi, jopa 1,75–2,5 miljoonan vuoden ikäiseksi.
Useimmat nykyiset tutkijat uskovat rhodesianihmisen kuuluneen heidelberginihmisten ryhmään, mutta on myös ajateltu sen kuuluvan arkaaiseen "Homo sapiens" -ryhmään ja ehdotettu nimeä "Homo sapiens rhodesiensis".
Judd
Judd oli Formula 1-sarjassa kausina 1988–1992 käytetty moottori.
Judd tuli ensimmäistä kertaa F1-sarjaan vuonna 1988 kolmen tallin moottorinvalmistajana. Tallit olivat edellisen kauden mestaritalli Williams, sekä March ja Ligier. Ensimmäisen kilpailun saldo ei ollut huikea, koska ainoa maaliin päässyt Judd-moottoria käyttänyt kuljettaja Stefan Johansson oli yhdeksäs jääden kolme kierrosta voittaja Alain Prostista. Yhdeltä hajosi kytkin, toiselta vaihdelaatikko, ja lopuilta kolmelta moottori. Ensimmäisen pisteen Judd-moottorille toi Williamsin Riccardo Patrese, kun hän oli kuudes kauden kolmannessa GP:ssä Monacossa. Vuonna 1989 Judd toimitti moottoreita neljälle tiimille: Marchille jo toista kautta, sekä uusina tiimeinä EuroBrunille, Brabhamille ja Lotukselle. Juddin lyhyen historian parhaimmat saavutukset olivat neljä 2. sijaa, joista kolme vuonna 1988 ja yksi 1990, neljä 3. sijaa, (yksi 1988, kaksi 1989, sekä yksi 1991) sekä kolme nopeinta kierrosta.
Homo georgicus
Homo georgicus eli georgianihminen on ihmislaji, jota ehdotettiin käteväihmisen ja pystyihmisen välimuodoksi Georgiasta 1999 ja 2001 löydettyjen pääkallojen ja hampaiden perusteella. Osittainen luuranko löydettiin 2001. Fossiilit ovat n. 1,8 miljoonaa vuotta vanhoja.
Aluksi tutkijat luulivat kymmeniä pääkalloja löydettyään niiden kuuluvan afrikanihmiselle, mutta niiden poikkeava koko sai tutkijat harkitsemaan uutta lajia, "Homo georgicusta", joka olisi käteväihmisen seuraaja ja aasialaisen pystyihmisen edeltäjä.
Laji oli ensimmäinen alkuihminen, joka saapui Eurooppaan. Ihmislaji kehittyi Afrikassa noin 1,8 miljoonaa vuotta sitten. Lajin aivotilavuus oli 600 kuutiosenttimetriä, ja se oli pienikokoinen. Lajin luultiin olevan pienikokoisin ennen kuin floresinihminen löydettiin Indonesiasta, Floresin saarelta. Laji saapui Eurooppaan mahdollisesti n. 800 000 vuotta ennen pystyihmistä.
Wolfgang Kramer
Wolfgang Kramer (s. 29. kesäkuuta 1942) on saksalainen insinööri. Hän on tunnettu lauta- ja korttipelien suunnittelijana. Vuodesta 1989 hän on toiminut päätoimisena pelisuunnittelijana ja hänen suunnittelemansa pelit ovat saaneet useita palkintoja. Kramer työskentelee tavallisesti yhteistyössä muiden pelisuunnittelijoiden kanssa, joista tunnetuimpia ovat olleet Richard Ulrich ja Michael Kiesling.
Kramerin suunnittelemia pelejä on julkaistu yli sata.
Pelit, jotka ovat saaneet sekä Spiel des Jahres että Deutscher Spiele Preis -palkinnot.
Verdun
Verdun (muinaissaksa: "Wirten", kaupungin virallinen nimi ennen vuotta 1970 oli "Verdun-sur-Meuse") on Meusen departementissa Lorrainen alueella Koillis-Ranskassa sijaitseva kaupunki. Vuonna 2002 kaupungissa oli 19 400 asukasta. Kaupungin maapinta-ala on 31,03 neliökilometriä. Kaupunki on antiikin aikainen, aluksi gallialaisten perustama, mutta roomalaistui myöhemmin. Kaupungin latinankielinen nimi oli "Verodunum". Neljänneltä vuosisadalta asti kaupungissa on sijainnut piispanistuin. Vuonna 843 kaupungissa solmittu Verdunin sopimus jakoi frankkien valtakunnan kolmeen osaan Kaarle Suuren pojanpoikien kesken. Verdun kuului Lotharingiaan ja siitä kuten koko Lorrainesta tuli kiistakapula Ranskan ja Saksan välillä yli tuhannen vuoden ajaksi. Ensimmäisen maailmansodan aikana vuonna 1916 kaupungin alueella käytiin tuhoisa Verdunin taistelu.
Villin Pohjolan kulta
Villin Pohjolan kulta (1963) on Aarne Tarkaksen käsikirjoittama ja ohjaama elokuva. Elokuva on vuonna 1955 valmistuneen elokuvan "Villi Pohjola" jatko-osa. Sarjaan tehtiin kolmaskin osa nimeltä "Villin Pohjolan salattu laakso" (1963). Neljäs osa, työnimeltään "Korven kostajat", jäi suunnitteluasteelle. "Villin Pohjolan kulta" on kuvattu elo-syyskuussa 1962 Kuusamossa. . Elokuvan on tuottaja on Toivo Särkkä ja tuotantoyhtiö Suomen Filmiteollisuus.
Elokuvassa on paljon aineksia vanhoista lännenelokuvista Lapin kultaryntäyksen aikoihin hiukan parodisestikin sovellettuna, mutta tapahtuma-aikaa ei elokuvassa määritellä. Tapahtumat sijoittuvat paikkaan, jota ”ei löydy Maanmittaushallituksen kartoista, mutta jokaisen romantiikkaa ja seikkailuja rakastavan ihmisen mielikuvituksesta se sitä varmemmin voi löytyä”.
Vornan veljekset (Åke Lindman, Helge Herala ja Vili Auvinen) ovat saapuneet pankinjohtajan ja saluunanpitäjän vallassa olevaan kaupunkiin, jossa on käynnissä monenlaista vehkeilyä. Veljekset joutuvat hankaluuksiin, sillä heitä epäillään vuosia aiemmin tapahtuneesta ryöstömurhasta. Elokuvassa on nuorimman veljen (Vili Auvinen) ja Karin Jäärän (Tamara Lund) romanssi, jonka vaikeutena on, että Karin on jo luvattu toiselle miehelle. Veljekset selvittelevät elokuvassa välejään niin virkavallan kuin Pohjolan väenkin kanssa.
Kenyanthropus platyops
Kenyanthropus platyops eli kenianesi-ihminen oli noin 3,5–3,3 miljoonaa vuotta sitten elänyt varhainen apinaihminen. Lajin kallon pieniä sirpaleita löysi brittiläinen paleontologi Meave Leakey 1998 ja 1999 Keniasta Turkanajärven länsipuolelta. Samasta kerrostumasta on löytynyt myös alaleuka, hampaita ja lisää kallon sirpaleita, joiden kaikkien uskotaan kuuluvan samalle lajille kuin kallokin. Kallon huonon kunnon vuoksi kaikki tutkijat eivät ole yhtä mieltä siitä, että kyseessä on uusi suku ja laji, vaan että kyse on afarinapinaihmisestä. Jotkut haluavat sijoittaa sen sukuun "Paranthropus" tai "Homo".
Merkittävintä lajissa on sen litteä naama, jonka aiemmin uskottiin kehittyneen noin 2 miljoonaa vuotta sitten. Laji mahdollisesti kilpaili samaan aikaan "Australopithecus"-lajien kanssa, ja se vaikuttaisi sopivan ihmisten kehityslinjaan paremmin kuin muut aikansa lajit, joiden aiemmin epäiltiin edeltäneen sukua "Homo". Lajin löytyminen vahvisti sitä käsitystä, että sen aikalainen afarinapinaihminen ei olekaan ihmisen esi-isä. Kenianesi-ihmisen suhdetta ihmisen kehityslinjaan ei kuitenkaan vielä tiedetä varmasti. Jos se osoittautuu ihmisen kantamuodoksi, useimmat Australopithecukset eivät sitä silloin voisi olla.
Lajin kasvojen piirteet ovat kehittyneet, mutta aivokopan muoto ja rakenne on alkeellinen. Aivotilavuus on luultavasti korkeintaan vain 400 kuutiosenttimetriä. Poskiluut ovat suuret ja litteät ja sijaitsevat hyvin edessä leukoihin nähden. Etu- ja kulmahampaat ovat melko pienet. Laji onkin näyttänyt ihmismäisemmältä kuin esimerkiksi sen aikalainen afarinapinaihminen. Sen asennosta ja liikkumistavasta ei tiedetä mitään.
Deutscher Spiele Preis
Deutscher Spiele Preis on saksalainen pelipalkinto, jolla palkitaan kymmenen parasta kuluneen vuoden aikana julkaistua lautapeliä. "Die Pöppel-Revuen" -lehti aloitti palkinnon jakamisen perinteen vuonna 1990. Voittajat julkistetaan lokakuussa Essenin pelimessuilla.
Toisin kuin toinen merkittävä saksalainen pelipalkinto Spiel des Jahres, Deutscher Spiele Preis on lautapeliharrastajien valitsema palkinto. Ehdokkaiksi käyvät kaikki lautapelit. Alkujaan äänet kerättiin alan liikkeiden, lehtien ja pelikerhojen sekä pelialan ammattilaisten kautta, mutta sittemin kuka tahansa on voinut osallistua äänestykseen verkossa olevan lomakkeen avulla. Kilpailussa menestyvät harrastajien suosiossa olevat pelit.
2017 - 2016 - 2015 - 2014 - 2013 - 2012 - 2011 - 2010 - 2009 - 2008 - 2007 - 2006 - 2005 - 2004 - 2003 - 2002 - 2001 - 2000 - 1999 - 1998 - 1997 - 1996 - 1995 - 1994 - 1993 - 1992 - 1991 - 1990
Sahelanthropus tchadensis
Sahelanthropus tchadensis eli sahelinapinaihminen oli simpanssia muistuttava varhaisin ihmisapina, jonka arvellaan kävelleen lähes täydellisessä pystyasennossa. Osa paleontologeista tukee näkemystä, jonka mukaan löydetty "S. tchadensis" -fossiili eli ”Toumaë” on ihmisten ja simpanssien yhteinen edeltäjä. Osa taas pidättäytyy arvioissaan, kunnes lisää fossiileja löytyy.
Laji eli noin 6–7 miljoonaa vuotta sitten myöhäisellä mioseenikaudella. Lajin löysi Ahounta Djimdoumalbaye Tšadissa tehtyjen kaivausten yhteydessä vuonna 2001. Löytöpaikka oli aluetta, joka on aikoinaan ollut metsäinen suuren järven ranta. Pääkallon alapuolisia luita ei ole löydetty. Löydettyjä fossiileita olivat pieni kallo, viisi leukaa ja muutamia hampaita, joissa oli esi-ihmismäisiä piirteitä. Kasvoissa oli myös ihmismäisiä piirteitä, joita ei ole kovinkaan paljoa havaittavissa muilla ihmisapinoilla. Lajin aivotilavuus 360–340 cm³ on lähellä simpanssien aivotilavuutta.
Rekonstruktoimalla kallo tietokoneella on niskalihasten kiinnittymispaikkojen perusteella lajin päätelty liikkuneen mahdollisesti lähes täydessä pystyasennossa. Perusteena on myös kallossa oleva niska-aukko, joka on soikea niin kuin pystyssä kävelevällä ihmisellä, ei pyöreä kuten simpansseilla, tosin se on apinamaiseen tapaan takana. Pienten kulmahampaiden ulkonäkö kertoo, että olento ei ollut hedelmänsyöjä..
Laji on nykyisellä tietämyksellä vanhin tiedossa oleva ihmisten kaukainen sukulainen sen jälkeen kun nykyisten simpanssien sukuhaara erosi ihmisistä. Täyttä varmuutta ei kuitenkaan ole, koska löytö sekoittaa molekyylikellon arvioimia lajien haarautumisten aikoja. Jotkut tutkijat ovat esittäneet, ettei se ole simpanssien eikä ihmisten esi-isä, vaikkakin anatomisesti se olisi täysin mahdollista.
Orrorin tugenensis
Orrorin tugenensis eli tugeninapinaihminen oli varhainen ihmisapina, jota pidetään toiseksi vanhimpana mahdollisena ihmisten esi-isänä. Se on ainut sukuunsa sijoitettu laji. "Orrorin tugenensis" eli noin 6,1–5,8 miljoonaa vuotta sitten mioseenikaudella. Tähän asti löydetyt fossiilit ovat kuuluneet ainakin viidelle eri yksilölle. Reisiluun perusteella on päätelty sen kävelleen pystyasennossa ja olkaluu viittaa siihen että laji pystyi kiipeilemään puissa. Hampaiden perusteella ruokavalio oli samankaltainen kuin nykyisillä ihmisillä, ja laji todennäköisesti söi paljon kasviksia ja satunnaisesti lihaa. "Orrorin tugenensis" oli noin nykyisten simpanssien kokoinen.
Lajin fossiilit löydettiin vuonna 2000 Keniasta. Löydön tehnyt tutkija esittää nykyisten apinoiden ja ihmisen eronneen 7 miljoonaa vuotta sitten, mikä eroaa jonkin verran molekyylikellon arvioimista luvuista.
Laji muistuttaa nykyisiä esi-ihmisiä enemmän kuin "Australopithecus afarensis", varhainen eteläapina, joita pidetään ihmisten esi-isinä, ja kaiken lisäksi "Orrorin tugenensis" on elänyt yli 1,5 miljoonaa vuotta aikaisemmin. Tämän vuoksi "Australopithecus"-sukua on esitetty ihmisten kehityspuun sivuhaaraksi. Laji eli metsäisellä alueella eikä savannilla, missä nykytutkimuksen valossa on päätelty varhaisten ihmisten ja pystyasentoisen kävelytyylin kehittyneen.
Löytäjäryhmää johti ristiriitainen pariskunta Brigitte Senut ja Martin Pickford Pariisin Muséum national d'histoire naturellesta.
Ubongo
Ubongo on Grzegorz Rejchtmanin suunnittelema vuonna 2003 julkaistu lautapeli. Pelissä on tarkoitus ratkaista määräajassa tehtävä, nopeimmin ratkaisun löytänyt saa parhaat asemat jatkoon.
Pelissä on afrikkalainen taustatarina. Pelaajat yrittävät hankkia jalokiviä kohdaten erilaisia viidakosta tai savannilta tuttuja eläimiä tai esineitä.
Ubongon pelimekaniikka on abstraktia ongelmanratkaisemista, joka muistuttaa tietokonepeliklassikko Tetristä. Jokaisella pelaajalla on valikoima erimuotoisia paloja. Kierroksen alussa pelaajat ottavat itselleen pelilaudan, jossa on alue paloja varten. Valittu määrä paloja on saatava sopimaan pelilaudan alueeseen tiimalasin juostessa.
Ensimmäiseksi ongelman ratkaissut pelaaja saa valita itselleen jalokiviä ensimmäisenä. Kaikki pelaajat, jotka ratkaisivat ongelman ennen ajan loppuun kulumista, saavat kaksi vierekkäistä jalokiveä järjestetyltä jalokivilaudalta. Usean kierroksen jälkeen pelin voittaa pelaaja, jolla on eniten samanvärisiä jalokiviä. Tämän saavuttamiseksi usein ensimmäisenä jalokiviä valitsemaan päässyt pelaaja on parhaassa asemassa.
Junkers Ju 90
Junkers Ju 90 oli saksalainen nelimoottorinen Lufthansalle suunniteltu matkustajakone. Se perustui prototyyppiasteelle jääneeseen Junkers Ju 89 -pommikoneeseen. Luftwaffe käytti Ju 90 -koneita sotilaskuljetuksiin toisen maailmansodan aikana. Koneita rakennettiin 17 kappaletta.
Varhaispaleoliittinen kausi
Varhaispaleoliittinen kausi eli alapaleoliitti oli kaikkein varhaisin kivikausi noin 2,8 miljoonaa - 250 000 vuotta sitten. Kauden alussa tehtiin alkeellisia vierinkivityökaluja ehkä jo 2,6 - varmemin 2 miljoonaa - vuotta sitten. Hieman myöhemmin opittiin valmistamaan kaksipuolisesti iskettyjä pisaranmuotoisesta käsikirveitä, joiden teossa oli jo jonkinlaista suunnittelua. Kaudella saatettiin asua majassa ja osattiin käsitellä tulta, mutta täysin varmaa tämä ei ole.
Varhaispaleoliittisella kaudella kehittyi Afrikassa ihmislajeja, kuten "Homo habilis" ja "Homo erectus". Ne saapuivat yksi toisensa jälkeen Aasiaan ja Eurooppaan, jonka pohjoisosassa olivat alkaneet suuret jääkaudet. "Käteväihminen" "Homo habilis" osasi tehdä kivestä alkeellisia vierinkivityökaluja.
Ilmeisesti "Homo erectus" tai sen edeltäjä loi Acheulin kulttuurin, joka pysyi kauan muuttumattomana. Kulttuuri tunnistetaan kaksipuolisesti isketystä pisaramaisesta käsikirveestä.
Noin 900 000–700 000 vuotta sitten ilmestyi heidelberginihminen. Se oli jo melko kehittynyt, se osasi esimerkiksi käsitellä tulta noin 750 000–500 000 vuotta sitten. Ihmisen evoluutio jatkui varhaispaleoliittisella kaudella sen myöhäisvaiheessakin katkeamatta. "Homo erectuksen" ja "Homo sapiens"in välissä elivät muun muassa Swanscomben ihminen, Steinheimin ihminen, Tautavelin ihminen ja Vertesszollosin ihminen ("Homo palaeohungaricus"). On löydetty työkaluja, jotka on valmistettu käsin jo 800 000 vuotta sitten.
Varhaispaleoliittinen kausi päättyi neandertalinihmisen levittäytymiseen noin 120 000 vuotta sitten. Nykyihminen kehittyi Afrikassa ehkä jo 200 000-100 000 vuotta sitten.
Suuret jääkaudet ilmestyivät kuvaan joskus 900000 vuotta sitten varhaispaleoliittisen kauden aikana.
Jere (sarjakuva)
Jere (Zits) on Jerry Scottin käsikirjoittama ja Jim Borgmanin piirtämä sarjakuva, joka kertoo teini-ikäisestä Jere Tuunasesta, hänen perheestään ja ystävistään. Strippiä alettiin julkaista heinäkuussa 1997. Suomessa Jere ilmestyy strippeinä sanomalehdissä, ja Arktinen Banaani on julkaissut sarjakuva-albumeita.
Jerry Scott kirjoittaa myös Baby Blues -nimistä sarjakuvaa.
Madame Tussauds
Madame Tussauds on Lontoossa sijaitseva vahakabinetti. Kabinetissa on esillä lukuisia tunnetuista henkilöistä tehtyjä vahanukkeja. Nykyään Madame Tussaudsin vahakabinetteja on lisäksi Amsterdamissa, Hongkongissa, Las Vegasissa, Berliinissä, New Yorkissa, Shanghaissa ja Washingtonissa. Elokuussa 2009 avattiin vahakabinetti myös Hollywoodissa. Madame Tussauds on maailman tunnetuin vahakabinetti.
Kabinetin perustaja Madame Tussaud (1761–1850), syntyään Marie Grosholtz, tutustui vahamallien tekoon työskennellessään Strasbourgissa lääkäri Philippe Curtiuksen taloudenhoitajana.
Ranskan suuren vallankumouksen aikana Marie pakotettiin tekemään kuolinnaamioita giljotiinilla mestattujen, kuten Charlotte Cordayn ja Maximilien Robespierren, päistä. Hän meni naimisiin insinööri Francois Tussaud’n kanssa, mutta erosi tästä myöhemmin.
Napoleonin sotien melskeessä rouva Tussaud joutui siirtymään vahanukkeineen Britanniaan, missä hän kiersi alkuun esittelemässä työnantajaltaan perimäänsä kokoelmaa. Vuonna 1835 hän perusti Lontooseen Baker Streetille pysyvän näyttelyn, joka muutti Tussaudin pojanpojan siirtämänä nykyiselle paikalleen Marylebone Streetille vuonna 1884.
Vahakabinetissa ovat esillä muun muassa Elvis Presley ja Elisabet II. Siellä on myös erityinen kauhuosasto, joka sisältää muun muassa sarjan kuuluisien murhaajien vahakuvia, alkaen vaimonsa murhanneesta tohtori Crippenistä aina Lee Harvey Oswaldiin.
Muuan kuuluisa kohde on Tableaux-ullakkohuone, jossa prinsessa Ruusunen nukkuu vuoteellaan; nuken sisällä on kone, joka saa rintakehän kohoilemaan niin, että prinsessa näyttää todella nukkuvan. 1960-luvun lopussa kabinettiin pääsivät myös viihdemaailman kuuluisuudet.
Myös Trafalgarin taistelusta on oma kaksikerroksinen asetelmansa.
Moustier-kulttuuri
Moustier-kulttuuri oli kivikautinen kulttuuri, joka yleensä yhdistetään neandertalinihmisiin Euroopassa, Aasian länsiosissa ja Pohjois-Afrikassa jääkauden aikana noin 40 000 vuotta sitten. Kulttuurille ovat tunnusomaisia käsikirveet, joita valmistettiin lohkomalla kiviä.
Minimoni
Minimoni () oli japanilainen popyhtye ja idoliryhmä. Se muodostettiin suuremman Morning Musume -yhtyeen jäsenistä ja se oli osa Hello! Project -kollektiivia.
Kaikki Minimonin jäsenet olivat alle 150 cm:n pituisia. Alun perin yhtyeessä oli neljä jäsentä: Mari Yaguchi, Nozomi Tsuji, Ai Kago ja Coconuts Musume -yhtyeen Mika Todd. Ensimmäiset singlensä se julkaisi vuonna 2001. Myöhemmin ryhmään liittyi myös Ai Takahashi.
Minimoni oli olemassaolonsa ajan yksi Morning Musumen suosituimmista alaryhmittymistä vaihtelevan ja värikkään tyylinsä ja riehakkaiden esitystensä vuoksi. Yhtyeen musiikki oli hiukan lapsellista, kokeilevaa ja iloista poppia.
Menšikov
Menšikov (, Suomen aatelissa Menschikoff) oli venäläinen ruhtinassuku, jonka eräs haara kuului 1800-luvulla myös Suomen aateliin. Se oli Suomen ainoa ruhtinaallinen aatelissuku, mutta suomalainen haara sammui vuonna 1893.
Suku polveutui Inkerin ensimmäisestä herttuasta, venäläisestä valtiomiehestä ja sotilaasta Aleksandr Danilovitš Menšikovista, joka oli alhaista syntyperää. Suomen aateliin suku liitettiin heinäkuussa 1833, kun silloinen Suomen kenraalikuvernööri ja Venäjän meriministeri Aleksandr Menšikov introdusoitiin Suomen ritarihuoneelle nimellä "Menschikoff". Hänelle lahjoitettiin vuonna 1842 myös Anjalan sääntöperintötila.
Suomalainen ruhtinassuku sammui Aleksandr Menšikovin ainoan pojan, kenraali Vladimir Menšikovin kuollessa Saksassa 27. syyskuuta 1893.
Nintendo DS Lite
Nintendo DS Lite on uudempi ja pienikokoisempi versio Nintendo DS -käsikonsolista. Konsoli on saatavana mustana, valkoisena, harmaana, vaaleanpunaisena, vihreänä, vaaleansinisenä, kullanvärisenä, laivastonsinisenä ja punaisena. Nintendo DS Litestä on saatavilla uudempi versio Nintendo DSi, joka julkaistiin Euroopassa 3. huhtikuuta 2009.
Nintendo Suomen virallisia kuvia Nintendo DS Litesta: musta, valkoinen, vaaleanpunainen.
Tärölä
Tärölä () on taajama Pietarissa Venäjällä. Se sijaitsee kaupungin eteläisimmässä osassa Venjoen rannalla. Hallinnollisesti Tärölä on Puškinin piiriin kuuluva kunta (vuodesta 2005, aikaisemmin kuului lakkautettuun Pavlovskin piiriin). Asukkaita on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 1 600 henkeä.
1900-luvulle saakka Tärölä oli Venjoen luterilaiseen seurakuntaan kuuluneiden inkerinsuomalaisten asuttama kylä. 1800-luvun lopulla seudulle syntyi pietarilaisten huvila-asutusta. Vuonna 1958 Tärölä sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Siellä toimii urheilukoulu, Puškinin piirin vesilaitos, maatalousyritys Nevskoje, leipomo ja kaksi maatalouden tutkimuslaitosta.
Tex (yksikkö)
Tex on langan pituus­massan yksikkö, jota käytetään tekstiili­teollisuudessa. Yksi tex on yksi gramma kilometriä kohti (1 g/km) eli milligramma metriä kohti (10 kg/m), toisin sanoen sellaisen tasa­paksun langan pituus­massa, josta yhden metrin pituisen osan massa on yksi milligramma. Texin yhteydessä voidaan käyttää SI-järjestelmän etu­liitteitä.
Jouni Mömmö
Jouni Heikki Mömmö (joskus myös Joni Mömmö, 15. joulukuuta 1955 – 26. lokakuuta 1991 Joensuu) oli suomalainen muusikko, joka tunnetaan Mana Mana -yhtyeen laulajana, kitaristina ja laulunkirjoittajana. Kuolemansa jälkeen Mömmöstä on muodostunut suomalaisen rockin kulttihahmo.
Mömmö kasvoi Joensuussa porvarilliseksi kuvaillussa perheessä ja kuului keskustanuoriin. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Joensuun Keskustan lukiosta 1976. Sen jälkeen hän muutti Tukholmaan. Yritettyään opiskella hän alkoi tehdä satunnaisia hanttitöitä ja kokeilla huumeita. Myöhemmin hän asui Turussa, jossa hän tutustui siellä tapaamansa okkultismin harjoittajan kanssa magiaa käsitelleisiin kirjoihin. On sanottu, että Tukholmasta ja Turusta palattuaan Mömmö oli tuttavien kertomusten mukaan syvästi muuttunut. Hänen mielenterveytensä oli järkkynyt, ja hän oli ensimmäistä kertaa mielisairaalassa keväällä 1982. Mömmöllä diagnosoitiin skitsofrenia, ja hän oli jatkossa useampiakin kertoja hoidettavana Koppolan ja Paiholan mielisairaaloissa Joensuussa.
Vaikka laulaja Ismo Alanko kuvaili Mömmöä arkitodellisuudesta irtaantuneeksi, Mömmöstä tuli joksikin aikaa Sielun Veljet -yhtyeen läheinen yhteistyökumppani. Hän ajoi keikkabussia ja soitti syntetisaattoria yhtyeen ensimmäisillä keikoilla ja ensimmäisellä levyllä. Myös yhtyeen nimi oli Mömmön keksimä. Sielun Veljistä Mömmön sanottiin etääntyneen, kun muut jäsenet eivät uskaltaneet istua hänen ajamansa bussin kyydissä. Tämän jälkeen Mömmö toimi yhtyeessä Silmienvaihtajat, mutta tämänkin projektin on sanottu kaatuneen Mömmön harhoihin.
Mömmö perusti Mana Mana -yhtyeen yhdessä kitaristi Otra Romppasen kanssa. Tämän yhtyeen riveissä Mömmö sai vihdoin musiikkiaan julki. Yhtyeen ainut valmistunut levy oli vuonna 1990 julkaistu "Totuus palaa".
Mana Mana oli tekemässä seuraavaa levyä, mutta kesken projektin Mömmö kuoli lääkkeiden yliannostuksen jälkeiseen hoitovirheeseen, jonka vuoksi hän tukehtui omaan oksennukseensa.
Joseph Addison
Joseph Addison (1. toukokuuta 1672 Milston, Wiltshire - 17. kesäkuuta 1719 Kensington) oli englantilainen poliitikko, kielenkääntäjä, lehtimies ja kirjailija. Englannissa hänet muistetaan ennen kaikkea "The Spectator" -lehdestä, jota hän julkaisi vuosina 1711–1712 yhdessä Richard Steelen kanssa. Lehti pyrki valistusajan hengen mukaisesti edistämään perhearvoja. "The Guardian" on sen seuraaja.
Addison käänsi klassikkoja latinasta englanniksi, muun muassa Vergiliusta, ja kirjoitti omia runojaan jo varsin nuorena. Ensimmäinen julkaistu teos oli kokoelma englantilaisten runoilijoiden elämäkertoja.
Addisonin tunnetuin kaunokirjallinen teos on tragedia "Cato", joka käsittelee Rooman valtakuntaan sijoittuvan tarinan kautta elämän ja yhteiskunnan peruskysymyksiä kuten monarkia vai tasavalta, yksilön vai yhteisön etu, tunteet vai järki. Caton sanotaan vaikuttaneen Yhdysvaltain vallankumoukseen ja perustuslakiin, sillä se oli George Washingtonin suosikkinäytelmä.
Adowa
Adowa () on kaupunki Etiopiassa, Tigrén ylängöllä. Vuonna 2011 kaupungissa oli 49 000 asukasta. Se sijaitsee Aksumiin ja Eritreaan kulkevien teiden risteyksessä ja on ollut pitkään Tigrén asukkaiden tärkeä markkinapaikka.
Kaupungin lähistöllä vuonna 1896 Italian ja Abessinian välillä käytiin Adowan taistelu.
Ahrensburgin kulttuuri
Ahrensburgin kulttuuri oli Saksassa vallinnut jääkauden päättymisen aikainen kulttuuri, jossa ihminen sai elantonsa pyytämällä keskisuurta ja pienriistaa jääkauden aikaisen suurriistan hävittyä. Ahrensburgin kulttuuri tunnetaan siitä, että se viimeistään käytti jousta ja nuolta varmuudella .
Ei tiedetä, liittyykö Ahrensburgin kulttuuri Hampurin kulttuuriin, mutta ajallisesti se on sen seuraaja. Ahrensburgiin liittyvät ensimmäiset nuolilöydöt. Kulttuurin alue oli melko lähellä jäätikön reunaa vaivaiskoivua kasvaneella tundralla, jolta se levisi itään aina Volga-Oka -joelle asti. Se levisi myös Pohjois-Puolaan ja Etelä-Tanskaan. Ahrensburgin kulttuuri ei ollut pieniä kiviesineitä valmistava mesoliittinen kulttuuri. Sen aikana kirveitä ja mikroliittejä ei vielä valmistettu mesoliittiseen tapaan, mutta mikroliittitekniikkaa ennakoivia esineitä kylläkin.
Ahrensburgin kulttuuriin liittyviä löytöjä on tehty muun muassa Meiendorfista, Stellmoorista ja Börneckesta. Kulttuuri ajoittuu jääkauden päättymisen aikaiseen kylmään nuorempaan dryaskauteen. Ahrensburgilaiset olivat pitkäkalloista itäistä tyyppiä, eivätkä he olleet todennäköisesti samoja kuin Hampurin kulttuurin luojat. Asumusten ympärille kasattiin kiviä, mitä ei ole todettu tehdyn Hampurin kulttuurissa. Ahrensburgilaiset laskivat uhrimenoissa järviin peuran luita samantyyppisesti kuin Hampurin kulttuurissa.. Ahrensburgilaisilla oli peuranpäinen kulttipaalu, jollaista myös suomalais-ugrilaiset ovat käyttäneet.
Saprotrofi
Saprotrofi on eliö joka elää kuolleella orgaanisella materiaalilla. Sana saprotrofi tulee kreikan kielestä sapro-('mädäntynyt') ja troph('ravinto'). Saprotrofeista käytetään myös nimitystä marraseliö.
Saprotrofeja voivat olla esimerkiksi eläimet, sienet tai kasvit, jotka käyttävät ravinnokseen kuollutta orgaanista ainesta, esimerkiksi kuolleita kasvinosia, kuolleita eläimiä tai jotakin muuta kuollutta orgaanista materiaalia.
Saprofyytti-termi on vanhempi termi saprotrofille. Se on harhaanjohtava, sillä määrite -fyytti ('phyte') tarkoittaa kasvia. Sanaa käytetäänkin nykyään yksinomaan kasveista, jotka käyttävät ravinnokseen kuollutta orgaanista ainesta. Nämä kasvit eivät yhteytä, joten niiltä yleensä puuttuu klorofyllin tuoma vihreä väri.
Saprotrofit eivät ole loiseliöitä, koska ne eivät käytä eläviä eliöitä tai niiden tuottamia yhdisteitä elämiseen vaan elävät kuolleella materiaalilla.
Suomessa kasvava mäntykukka ("Monotropa hypopitys") on männyn kuolleilla kasvinosilla elävä saprofyytti.
Texas Faggott
Texas Faggott on suomalainen suomisaundia tuottava kaksikko, jonka jäsenet tunnetaan taiteilijanimillä Tim Thick ja Pentti Slayer. Yhtye on yksi tunnetuimmista suomisaundi-tyylisen psykedeelisen trancen tuottajista. Se julkaisi ensimmäisen pitkäsoittonsa australialaisella Psy-Harmonics -levy-yhtiöllä vuonna 1999.
Yhtye julkaisee musiikkia ja esiintyy myös nimellä Mandalavandalz. Tim Thick on lisäksi toinen jäsen Shiwa 2000 -kokoonpanossa.
Hyöty
Hyöty (engl. "Utility") on taloustieteessä tai seurausetiikassa onnellisuuden tai tyytyväisyyden mitta, jonka oletetaan olevan lukuina mitattavissa. Tämän mitan avulla voidaan puhua mielekkäästi hyödyn lisäyksestä ja selittää ihmisten taloudellista käyttäytymistä ajatellen sen olevan rationaalista toimintaa, joka tähtää hyödyn määrän lisäämiseen. Mikrotaloustieteessä rationaalisuus on määritelty täsmällisesti hyödyn määrän maksimoivana käyttäytymisenä taloudellisten rajoitteiden alaisuudessa.
Hyödyn käsitettä sovelletaan taloustietessä esimerkiksi indifferenssikäyrän muodossa, joka osoittaa eri hyödykekorit, jotka tuottavat yhtäläisen hyötymäärän. Siirryttäessä korkeammalle käyrälle, joka sisältää suuremman määrän hyödykkeitä, hyödyn määrä kasvaa.
Jos kuluttajan preferenssit ovat rationaaliset, voidaan preferenssit ilmaista hyötyfunktion avulla. Tällöin hyötyfunktio saa suuremman arvon preferoidun hyödykekorin kohdalla verrattuna muihin hyödykekoreihin. Hyötyfunktio on järjestysasteikollinen mitta ja sille voidaan tehdä monotoonisesti kasvava muunnos ilman, että sen merkitys muuttuu.
Yleensä hyötyfunktion arvoa käsitellään ordinaalisena mittana, jolloin hyötyfunktion arvoja ei voida vertailla eri ihmisten välillä. Hyvinvointitaloustieteessä tavoitteena on maksimoida koko yhteiskunnan hyötyä, jolloin usein tehdään vahvempi oletus ja käytetään hyötyfunktiota kardinaalisena mittana. Tällöin voidaan vertailla ja laskea yhteen eri ihmisten hyötyjä.
Henkilö on asunnossaan nälissään. Hän saa leipäpalan ja syötyään palan hän saa toisen. Ensimmäisestä saadusta leipäpalasta on suurempi hyöty kuin toisesta. Jos henkilö saa rajattomasti leipäpaloja asuntoonsa, lopulta leipäpaloista ei ole hyötyä vaan haittaa niiden täyttäessä asunnon kokonaan.
FL Studio
FL Studio (aiemmin tunnettu nimellä Fruity Loops) on digitaalinen musiikinteko-ohjelma (DAW, "Digital Audio Workstation"), jota kehittää belgialainen Image-Line. Fl Studio tarjoaa graafisen käyttöliittymän ja pattern-pohjaisen musiikkisekvensserin. Ohjelma on saatavana Windowsille, Androidille ja iOS:lle. Image-Line on luvannut ohjelman ostaneille asiakkailleensa elinikäiset päivitykset ilmaiseksi. Useat artistit ovat kertoneet käyttävänsä FL Studiota musiikkinsa tuottamiseen, kuten Afrojack, Avicii, Basshunter ja Madeon.
Ohjelma on muuttunut radikaalisti alkuajoistaan. Siinä missä alkuperäinen Fruity Loops oli pelkkä rumpukone, nykypäivän FL Studio on monipuolinen virtuaalinen studio. Fruity Loops versio 1.0 julkaistiin vuonna 1997. Se oli lähinnä yksinkertainen MIDI-rumpukone, jota ei koskaan varsinaisesti julkaistu. Kehitys jatkui alkuvuoteen 1998, jolloin virallinen julkaisu tapahtui version 1.2.7 myötä sen ollessa edelleen vain nelikanavainen midi-ohjelmisto. Ohjelmasta tulikin yllätyksenä erittäin suosittu . Fruity Loops vaihtoi nimeään vuonna 2001, koska yhdysvaltalainen aamupalayritys Kellogg Company uhkasi haastaa Image-Linen oikeuteen Froot Loops -tavaramerkistään . Nimenvaihdos oli kannattava, sillä ihmiset lähestyivät helpommin ohjelmaa studiona. Nykyään demoa ladataan jopa 30 000 kertaa päivässä, mikä tekee siitä yhden suosituimmista musiikinteko-ohjelmista. Uusin versio, FL Studio 12.2, julkaistiin 13. joulukuuta 2015. FL Studio Mobile julkaistiin aluksi iOS:lle vuonna 2011 ja Androidille 2013 Ohjelmaan on myös tulossa OS X -versio, josta on jo julkaistu alfaversio.
FL Studiossa on kuusi pääikkunaa: Tool Bar, Browser, Channel Window, Mixer, Playlist ja Piano roll. Channel Window toimii sekvensserinä jolla luodaan patterneja "Step Sequencer" tai "Piano roll"-nimisillä työkaluilla. Patterneja luodaan sampleilla ja virtuaalisilla Syntetisaattorilla tai rumpukoneilla. Patterneista luodaan kokonaisuus playlistiin johon kappale rakennetaan. Playlistiin voidaan lisätä myös suoraan sampleja, esimerkiksi laulua, tai ääniefektejä. Samplet, syntetisaattorit ja rumpukoneet voidaan asettaa ulostuloksi haluamalleen kanavalle ja mikseristä voidaan säätää erikseen kanavien taajuuksia, äänenvoimakkuutta tai asettaa kanavalle efektejä, kuten kaikua tai basson korostusta. Perusominaisuuksiin kuuluu myös äänen nauhoittaminen, midiohjattavuus – jolloin esimerkiksi pianoa voidaan käyttää sovelluksen ohjaamiseen USB-johdon kautta – ja automatisointi. Uusimissa versioissa huomattavia uudistuksia ovat olleet "perfomance mode", joka mahdollistaa FL Studion käyttämisen live-esiintymiseen, tuki kosketusnäytölle, sekä tuki 64-bittisille plugineille.
Katalonian ralli
Katalonian ralli ("Rally Catalunya", tunnettu myös nimellä "Rally de España") on Espanjan Kataloniassa järjestettävä rallikilpailu. Ralli ajetaan nykyään Costa Dauradan leveillä ja vauhdikkailla asfalttiteillä Tarragonan maakunnassa. Kisakeskuksena toimii Saloun kunnassa sijaitseva Port Aventura -teemapuisto. Vuoteen 2004 asti lähtö ja maali olivat Lloret de Marissa Costa Bravalla. Ralli oli MM-sarjan ohjelmassa ensimmäisen kerran kaudella 1991.
Etchi
Ecchi (, "H", joskus myös "etchi") on japaninkielinen lyhennesana, joka tarkoittaa irstasta, seksikästä tai tuhmaa. Sanaa voidaan käyttää sekä verbinä, substantiivina että adjektiivina, jolloin merkitys vastaavasti muuttuu esimerkiksi ”irstailuksi” tai ”perverssiksi”. Sana juontuu kantasana hentain alkukirjaimesta, joka englantia jäljitellen äännetään japanissa ”etchi”. Hentai japanin kielen sanana tarkoittaa aivan samaa, mutta "etchi" lyhenteenä on häveliäämpi ilmaisu.
Länsimaissa "etchi" ja "hentai" tarkoittavat (japanilaista) piirrettyä erotiikkaviihdettä. Hentai on vakiintunut tarkoittamaan kovempaa materiaalia, ja etchi pehmeämpää, myös nuoremmille sopivaa. Etchin voidaan katsoa keskittyvän enemmänkin alastomuuteen, osittaiseen alastomuuteen tai provokatiiviseen vaatetukseen.
Alfons Almi
Alfons Aleksander Almi (vuoteen 1934 Alm; 20. elokuuta 1904 Helsinki – 22. helmikuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen tenori ja oopperanjohtaja. Työskenneltyään aluksi meijerialalla hän opiskeli vuodesta 1933 lähtien laulua muun muassa Hanna Granfeltin johdolla. Hän lauloi Suomalaisessa oopperassa 1930- ja 1940-luvulla useita merkittäviä tenorirooleja. Vuonna 1952 hänestä tuli oopperan talouspäällikkö ja muiden johtotehtävien kautta pääjohtaja vuosiksi 1956–1971. Vuonna 1971 hän jäi eläkkeelle johtajanvirasta ja ryhtyi lähes päätoimisesti hankkimaan Suomeen uutta ajanmukaista oopperataloa. Almi oli mukana oopperatalon peruskiven muurauksessa 1988 sekä vielä harjannostajaisissa 1990, muttei enää ehtinyt nähdä talon vihkiäisnäytäntöä 30. marraskuuta 1993.
Alfons Almille myönnettiin professorin arvonimi vuonna 1967 ja säveltaiteilijain valtionpalkinto vuonna 1987. Aleksis Kiven Seuran Eskon puumerkki -palkinnon hän sai 1983.
Hänen vaimonsa Doris Laine oli tunnettu suomalainen balettitanssija ja myöhemmin myös baletinjohtaja.
Almi kunnostautui jatkosodassa useissa eri tehtävissä, muun muassa II/KTR 7:n suorasuuntaustykkijaoksen johtajana. Almi tuhosi runsaasti yli 100 vihollisen erilaista pesäkettä. Kannaksen Ryhmän komentaja kenraaliluutnantti Harald Öhquist esitti Almin palkitsemista Vapaudenristin 2. luokan Mannerheim-ristillä 18. kesäkuuta 1942. Ylipäällikkö Mannerheim ei kuitenkaan hyväksynyt esitystä.
Myöhemmin kaksinkertainen Mannerheim-ristin ritari, kenraalimajuri Aaro Pajari yritti vaikuttaa Mannerheimiin Almin asiassa vielä 12. joulukuuta 1944 ja kirjoitti ylipäällikölle kirjeen. Mannerheim ei jostain syystä edes vastannut Pajarin lähettämään kirjeeseen. Ritariesitystä ei myöskään otettu uudelleen käsittelyyn.