hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ehkä otin, ehkä en
Ehkä otin, ehkä en on Matti Nykäsen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 1. maaliskuuta 2006 levymerkillä Edel Records. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 18.
Kitaristi-laulaja Jussi Niemi on säveltänyt ja sovittanut kaikki albumin kappaleet. ”Mäkikotka ja häkkilintu” -kappaleessa häntä auttoi Harri Rantanen ja ”Yllätysten yö” -kappaleessa Risto Närhi. Kappaleiden sanoittajina ovat toimineet muun muassa Vexi Salmi sekä Ensio Käämi.
Albumin kappaleista ”Samaa nauhaa” ja ”Yllätysten yö” ovat uudelleenäänityksiä.
Leslie-kaiutin
Leslie-kaiutin on äänentoistossa käytettävä kaiutinkaappi, jota käytetään lähinnä Hammond-urkujen kanssa. Sen omaperäinen ääni syntyy, kun äänilähteestä tuleva ääni johdetaan pyöriviin kaiutinelementteihin, jotka saavat aikaan lepattavan efektin. Leslie on kuitenkin vain yksi tällaisten kaiutinkaappien valmistajista, mutta nykyisin sana on vakiinnuttanut merkityksensä puhuttaessa pyörivillä torvilla varustetuista kaapeista. Kaiutintyypin kehitti yhdysvaltalainen Donald Leslie vuonna 1941.
Leslie-efekti perustuu Doppler-ilmiöön. Siinä minkä tahansa äänilähteen ääni kuulostaa nousevan tai laskevan riippuen siitä lähestyykö vai etääntyykö äänilähde. Leslie-efekti saadaan aikaan kahden pyörivän kaiuttimen tai kaiutintorven avulla, jotka pyöriessään kuulijaa kohti ja taas poispäin kuulostavat muuttavan äänen korkeutta. Lisäksi äänen soidessa tilassa ääniaallot vahvistavat ja kumoavat toisiaan ja ääneen tulee luonnollinen tilan sointi.
Toinen, matalia ääniä toistava kaiutin on asennettu pyörivän sylinterin taakse. Sylinterissä oleva pyöreä aukko antaa äänen soida vapaasti ohittaessaan kaiuttimen. Toinen kaiutin toistaa korkeat taajuudet pyörivän torven kautta. Sylinterin ja torven pyörimisnopeus on erilainen, ja sitä voidaan vaihdella ja saadaan mutkikkaampia, yhtäaikaisia vibraatto- ja tremolotehosteita.
Kitaran kanssa käytettynä Leslie-efektiä voi kuulla esimerkiksi Cream - yhtyeen kappaleessa "Badge" sekä Yesin kappaleessa
"And You And I". Varsinkin soinnut muuttuvat sävyltään urkumaiseksi erityisesti pyörimisnopeuden hitaalla asetuksella. Nopealla asetuksella sointiin tulee nopea tremolo- efekti äänen ilmiöiden aikana.
Pian kehitettiin Univibe-niminen efektilaite, joka saa aikaan samankuuloisen tuloksen ilman Leslie-kaiutinta. Leslie-kaiutinyksikön nykyaikaiseksi parhaaksi korvaajaksi on lajittunut efektiyksikkö, jossa on pyörivä torvi, jonka ääntä otetaan talteen samassa tilassa olevilla mikrofoneilla. Nämä efektit ovat useimmiten räkkiin asennettavia, korkeudeltaan usein 2 "rack unit", kahden räkkiyksikön korkuinen. 1 rack unit, RU on 44.45mm. Alkuperäisiä Leslie-vahvistimia on olemassa hyvinkin paljon, mutta alkuperäisten laitteiden korkea hinta rajoittaa harrastaja- ja jopa ammattimuusikon valikoimaa. Laite korvataan nykyaikaisella analogisella, digitaalisella tai elektromekaanisella efektilaitteella.
Metalliyhtye Black Sabbath julkaisi vuonna 1970 ”Planet Caravan” -nimisen kappaleen, jossa laulaja Ozzy Osbournen laulu on ohjattu Leslie-kaiuttimen kautta. Tällöin lauluun tulee kaukainen efekti.
Kuš
Kuš (myös Kush) oli kuningaskunta Nubiassa, nykyisen Sudanin alueella Koillis-Afrikassa vuosina 1069 eaa. – 350 jaa. Kušin pääkaupunkeja olivat Napata ja Meroë.
Nimeä Kuš käyttivät Ylä-Nubiasta jo muinaiset egyptiläiset 18. dynastian aikana.
Kušilaisvaltio syntyi, kun Egyptin uusi valtakunta sortui 1080 eaa. Voimakas Kuš hyökkäsi heikentyneeseen Egyptiin vuonna 728 eaa. kuninkaansa Pijen johtamana ja perusti sinne nubialaisdynastian. Kuš noudatti egyptiläisiä perinteitä, palvoi Amonia ja rakensi pyramidihautoja. Dynastia hallitsi Egyptiä vuoteen 666 eaa. saakka kunnes assyrialaiset hyökkäsivät maahan.
Egyptin faarao Psammetikus II hyökkäsi vuonna 590 eaa. Kušin pääkaupunki Napataan, minkä jälkeen pääkaupunki siirrettiin Meroëen.
Kušin kuningaskunta lakkasi olemasta vuonna 350 jaa. sen jälkeen kun aksumilaiset olivat hyökänneet sinne 20 vuotta aiemmin ja tuhonneet pääkaupunki Meroën. Jo ennen hyökkäystä kuningaskunnan viljelysmaat ja metsät olivat kärsineet liikakäytöstä ja ehtyneet.
Pyhän Andreaksen kirkko (Käkisalmi)
Pyhän Andreaksen kirkko (myös Käkisalmen vanha luterilainen kirkko) oli Pyhälle Andreaalle omistettu Käkisalmen luterilaisen seurakunnan vanhempi kirkko. Se sijaitsi Käkisalmen kaupungissa luovutetussa Karjalassa.
Käkisalmeen alettiin suunnitella uutta luterilaista kirkkoa 1700-luvun puolivälissä sotaisan kauden loputtua. Aiempi kirkko oli muutettu ortodoksiseksi vuonna 1710. Kirkko rakennettiin vuosina 1755-1759 kirkkorakentaja Tuomas Ragvaldinpoika Suikkasen johdolla. Kirkon hirsinen runko vuorattiin vaakalaudoituksella. Kirkko oli malliltaan ristikirkko, jonka ristivarret kapenivat ylöspäin. Kuoriosan ristivarsi oli viistetty päätteeltään särmikkääksi. Sakasti oli muuta kirkkoa matalampi ja se sijaitsi kuorin vieressä itäisen ja pohjoisen ristivarren välissä. Kirkon ikkunat olivat pienenpuoleiset. Katto oli malliltaan aumakatto. Katon ristikeskuksessa oli pieni lanterniini. Erillinen kellotapuli valmistui kirkon viereen vuonna 1824.
Kirkko oli päässyt huonoon kuntoon 1830-luvulle tultaessa. Muun muassa katto vuosi, lattia oli alkanut lahota, ikkunoiden kunto oli huono, eteiset eivät olleet sopivat ja kirkko oli kaikin puolin ränsistynyt. Edellä mainittujen korjauskohteiden lisäksi kirkkoon rakennettiin kaksi uutta lehteriä ja eteistä. Korjaustyöt saatiin valmiiksi vuoteen 1835 mennessä.
Seuraavan kerran kirkkoa korjattiin 1860-luvun lopulla, mutta ilmeisesti ei kovin hyvin, sillä jo vuonna 1873 kirkko oli huonossa kunnossa. Vuonna 1904 kirkko olisi taas kaivannut korjausta, mutta silloin tehtiin päätös uuden kirkon rakentamisesta. Käkisalmen uusi luterilainen kirkko valmistui kuitenkin vasta 1930. Vanhaa kirkkoa korjattiin jälleen 1920-luvun alussa, kun uuden kirkon rakentaminen viivästyi. Uuden kirkon valmistumisen jälkeen vanha kirkkokin jäi edelleen käyttöön eikä sitä purettu.
Käkisalmen vanha kirkko oli ehjä, kun Käkisalmi luovutettiin talvisodan jälkeen Neuvostoliitolle. Kun Suomi valloitti Käkisalmen takaisin jatkosodan alussa 1941, venäläiset sytyttivät kirkon muun kaupungin rakennuskannan ohella tuleen ennen perääntymistään. Myös kellotapuli tuhoutui.
Vuonna 1611 perustetun Käkisalmen luterilaisen seurakunnan ensimmäinen kirkko sijaitsi aluksi Käkisalmen linnan pihalla, josta se sittemmin siirrettiin kaupungin puolelle. Tämä ensimmäinen kirkko tuhoutui Käkisalmen palossa vuonna 1634. Tämän jälkeen suunniteltiin kivikirkkoa, mutta kirkko rakennettiin kuitenkin puusta 1638. Käkisalmessa oli tuohon aikaan myös toinen luterilainen kirkko. Tämä suomalaisen seurakunnan puukirkko sijaitsi esikaupunkialueella ja se tuhoutui 1656 käydyissä taisteluissa. Kaupungin kirkko tuhoutui puolestaan tulipalossa 1662. Uusi Jooseppi Kaarelaisen rakentama valmistui kaupunkiin 1660-luvulla. Mutta tämäkään kirkko ei säilynyt kauan, sillä se tuhoutui kaupungin palossa 1679. Tämän jälkeen luterilaiset jumalanpalvelukset pidettiin linnansalissa. Uusi kirkko rakennettiin Kalliosaarelle kivestä vuonna 1684-1692. Luterilainen seurakunta ei kuitenkaan ehtinyt nauttia kivikirkostaan sillä se muutettiin ortodoksiseksi 1710. Tämän jälkeen seurakunta oli jonkin aikaa ilman kirkkoa, kunnes Pyhän Andreaan kirkko valmistui 1759.
The New Jedi Order
The New Jedi Order on vuosien 1999 - 2003 välisenä aikana kirjoitettu 23-osainen kirjasarja, jonka tapahtumat sijoittuvat "Tähtien sodan" universumiin. Sarja kertoo julman Yuuzhan Vong -rodun hyökkäyksestä "Tähtien sodan" galaksiin. Sarjaa kirjoitti suuri joukko arvostetuimpia "Tähtien sota" -kirjailijoita, kuten Aaron Allston, Troy Denning, James Luceno, R. A. Salvatore, Michael A. Stackpole ja Matthew Stover. Sarjan kirjoja myydään suomalaisissa kirjakaupoissa, mutta niitä ei ole käännetty suomeksi.
"New Jedi Orderin" merkittävimpiä erityispiirteitä oli se, että sen tapahtumien aikana tapetaan epätavallisen paljon "Tähtien sota" -hahmoja. Näistä suurin osa on esiintynyt Expanded Universe:ssa, mutta mukana on myös elokuvissa nähtyjä hahmoja. Näistä merkittävimpiä olivat Ackbar, Nom Anor, Chewbacca, Teneniel Djo, Borsk Fey'lya, Mon Mothma, Anakin Solo sekä Vergere.
Sarja menestyi erittäin hyvin, mutta sai paljon kritiikkiä "Tähtien sota" -faneilta. Erityisesti suosittujen ja tärkeiden hahmojen — erityisesti Chewbaccan ja Anakin Solon — tappaminen raivostutti lukemattomia faneja. Sarjan kannattajat kuitenkin kehuivat kirjojen rohkeita juonenkäänteitä ja uudenlaista suhtautumista "Tähtien sotaan".
Matti Grönberg
Matti Tapani Grönberg (s. 3. joulukuuta 1957 Vesilahti) on suomalainen tuottaja ja ohjaaja. Hän työskentelee Yleisradiolle, jonka tuotannoista hän on ohjannut mm. Kummeli- ja Mankeli-televisiosarjoja. Elokuvapuolella hän on vastannut kolmen Kummeli-elokuvan ohjaamisesta; Kummeli Stories (1995), Kummeli Kultakuume (1997) ja Kummeli Alivuokralainen (2008). Grönberg on myös ohjannut neliosaisen Semmarit-sarjan vuonna 1997.
Atlantin valli murtuu
Atlantin valli murtuu ("The Longest Day") on Cornelius Ryanin vuonna 1959 julkaistu kirja, jossa kerrotaan Normandian maihinnousun ensimmäisestä vuorokaudesta toisessa maailmansodassa.
Kirjassa Normandian maihinnousun ensimmäisen vuorokauden tapahtumia kuvataan eri osapuolten haastatteluihin ja sotatapahtumiin pohjautuen. Kirjan englanninkielinen alkuperäisnimi tulee sotamarsalkka Erwin Rommelin toteamuksesta, että maihinnousun ratkaisu tapahtuu ensimmäisenä päivänä ja molemmille osapuolille se tulee olemaan "pisin päivä" ("The Longest Day").
Kirjasta kuvattiin samanniminen elokuva vuonna 1962, jonka ohjauksesta vastasi useita eri ohjaajia. Elokuvan sotilaskonsultteina käytettiin eri osapuolten todellisiin tapahtumiin osallistuneita henkilöitä, kuten Günther Blumentritt (saksalainen kenraali) ja James Gavin (yhdysvaltalainen kenraali).
Avalon Hill on julkaissut Normandian maihinnousuun pohjautuvan "The Longest Day" -nimisen sotapelin.
Ismo Leikola
Ismo Mikael Leikola (s. 22. tammikuuta 1979 Jyväskylä) on suomalainen stand up -koomikko. Hän tuli tunnetuksi vuonna 2003 "Hyppönen-Enbuske Experience" -talk show'n ”Jyväskylän kirjeenvaihtajana”.
Leikola on tehnyt stand up -komiikkaa suomeksi vuodesta 2002 ja englanniksi vuodesta 2005.
Leikola valittiin yksimielisesti vuoden Stand up -tulokkaaksi 2003.
Hän voitti Vuoden vihannes -palkinnon yleisöäänestyksessä Tomaatteja! Tomaatteja! -stand up -festivaaleilla vuosina 2005–2008, 2010 ja 2014.
Vuosina 2007, 2008 ja 2014 hän esiintyi Edinburgh Fringe -festivaaleilla Edinburghissa, Skotlannissa.
Lokakuussa 2014 Leikola voitti Los Angelesissa sijaitsevan komediaklubi Laugh Factoryn järjestämän Maailman hauskin ihminen -kilpailun, jonka palkintona oli 100 000 dollaria ja kiertue Yhdysvalloissa.
2014 syksyllä Ismo Leikola esiintyi Lontoossa kansainvälisessä komedia-alan näytösshow’ssa. Stand up –sivusto Chortlen kriitikko Steve Bennett arvioi Leikolan illan parhaimmaksi esiintyjäksi.
Mielenterveyden keskusliitto valitsi Ismo Leikolan vuonna 2012 Hyvän mielen lähettilääkseen. Tunnustus haluttiin liiton mukaan antaa Leikolalle hänen työstään kanssaihmisten henkisen hyvinvoinnin hyväksi. Valintaperusteluissaan liitto toteaa muun muassa, että Leikola osaa huumorin keinoin kääntää isojakin asioita käsiteltäviksi.
Samana vuonna kirjailija Juha Vuorinen ja Sofi Oksanen toteuttivat yhdessä Ismo Leikolan ja Mielenterveyden keskusliiton kanssa hyväntekeväisyyskampanjan mielenterveyden hyväksi..
Leikola on asunut vuoden 2016 alusta vaimonsa kanssa Yhdysvalloissa Los Angelesissa West Hollywoodissa.
Leikolan veli Kai Leikola on jyväskyläläisen Soulfallen-yhtyeen entinen laulaja.LähdeLähdeLähdeLähde
Lähde
Juha Muje
Juha Herman Muje (s. ) on suomalainen näyttelijä.
Kouluaikoinaan Muje esiintyi harrastajateatterissa kotikaupungissaan Pietarsaaressa ja haki Teatterikorkeakouluun vuonna 1968 Suomessa vierailleen neuvostoliittolaisen teatteriohjaajan Toivo Lankisen kehoituksesta. Hänet palkattiin heti teatterikoulusta valmistuttuaan 1971 Turun kaupunginteatteriin. Hän oli mukana monissa Kalle Holmbergin ja Ralf Långbackan ohjauksissa, kuten Eeron roolissa 1970-luvun puolenvälin "Seitsemässä veljeksessä". Hän on näytellyt myös Helsingin Kaupunginteatterissa, Kom-teatterissa, Tampereen Työväen Teatterissa sekä vuodesta 1997 Kansallisteatterissa, josta jäi eläkkeelle 2013.
Vuonna 2017 ilmestyi Mujen elämää ja uraa käsittelevä teos "Juha Muje – näyttämöllä ja kulisseissa".
Mujen ensimmäinen elokuvarooli oli vuonna 1971 elokuvassa "Kujanjuoksu". Tunnetuimpia Mujen rooleja ovat muun muassa pornokauppias Sundmanin rooli "Raid"-televisiosarjassa (2000) ja myöhemmin elokuvassa (2003). Ääninäyttelijänä Muje on esittänyt Ujoa elokuvassa "Lumikki ja seitsemän kääpiötä", Lumierea "Kaunotar ja hirviö" -elokuvassa ja Wallacea elokuvan "" suomenkielisessä versiossa.
Mujella on kolme lasta. Hänen esikoisensa Samuli Muje on myös näyttelijä.
Muje on kärsinyt sepelvaltimotaudista, ja hänelle on tehty sydämen ohitusleikkaus 2000-luvun alussa.
Simo (täsmennyssivu)
Simo tarkoittaa seuraavia asioita:
Janita
Janita on suomalainen naisen etunimi. Nimi tulee espanjankielisestä nimestä "Juanita". Nimi Janita pääsi nimipäiväkalenteriin vuonna 1995. Vuoden 2015 loppuun mennessä nimi Janita on Suomessa annettu noin 2640 henkilölle.
Ulpu Iivari
Ulpu Marjatta Iivari (ent. Iivari-Tapiola, s. 20. maaliskuuta 1948 Salla) on suomalainen sosialidemokraattinen poliitikko ja toimittaja.
Iivari toimi "Helsingin Sanomien" kulttuuritoimittajana vuosina 1968−1971. Hän oli SDP:n lehdistösihteeri vuosina 1974−1976 ja "Suomen Sosialidemokraatin" kirjeenvaihtaja New Yorkissa vuosina 1976−1978. Vuosina 1978−1980 ja 1982−1987 Iivari oli eduskuntaryhmän sihteeri. Hän oli SDP:n puoluesihteeri (Suomen ensimmäisenä naispuoluesihteerinä) vuosina 1987−1991. Vuonna 1986 Iivari oli Suomen YK-valtuuskunnan jäsen. Hän oli presidentin valitsijamies vuoden 1988 presidentinvaaleissa.
Iivari toimi SDP:n kansanedustajana vaalikauden 1991–1995 ja siirtyi myöhemmin europarlamenttiin. Hän ei kuitenkaan tullut valituksi europarlamenttiin vuoden 2004 vaaleissa. Iivari oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1993−1996.
Iivari on työskennellyt viestintäkonsulttina ja valtiosihteerinä. Hän on myös ollut yksityisen vastaanottokeskusyrityksen Luona Oy:n hallituksen jäsenenä.
Ulpu Iivarin puoliso vuosina 1969−1979 oli toimittaja Kari Tapani Tapiola. Heillä on vuonna 1970 syntynyt poika.
Sirpa Paatero
Sirpa Hannele Paatero (o.s. Peltonen, s. 9. syyskuuta 1964 Karhula) on suomalainen poliitikko. Puoluetaustaltaan hän on sosiaalidemokraatti. Paatero nousi kansanedustajaksi 1. helmikuuta 2006 varasijalta Sinikka Mönkäreen luovuttua kansanedustajan paikasta. Hänet valittiin kehitysministeriksi syyskuussa 2014.
Kansanedustajan toimen lisäksi Paatero on toiminut 2007–2016 urheilujärjestö TUL:n puheenjohtajana.
Sirpa Paateron puoliso on ollut vuodesta 1987 rakennusinsinööri Antti Paatero. Heillä on vuosina 1988 ja 1993 syntyneet tyttäret.
Simo (nimi)
Simo on suomalainen miehen etunimi. Nimi on muunnos heprealaisesta nimestä Simeon, joka esiintyy myös muodossa Simon ja tarkoittaa ”hän on kuullut”. Simon nimipäivä on 28. lokakuuta, joka läntisissä kirkkokunnissa on vanhastaan apostoli Simon Kiivailijan muistopäivä.
Suomessa nimi Simo oli 1900-luvun alusta lokakuuhun 2017 mennessä annettu Suomessa 14 957 henkilölle.
Listan henkilöt ovat suomalaisia, ellei toisin mainita.
Simon rautatieasema
Simon rautatieasema () on Simon kunnan Asemakylällä Simojoen pohjoisrannalla sijaitseva Suomen rataverkon liikennepaikka rataosalla . Asema sijaitsee 24,6 kilometriä Kemistä etelään ja 80,9 kilometriä pohjoiseen Oulusta. Rautatiehallituksen arkkitehdin Bruno Granholmin suunnittelema asemarakennus on valmistunut vuonna 1903. Asema-alueen muihin rakennuksiin kuuluvat tavaramakasiini sekä nykyisin yksityisomistuksessa olevat rautatiehenkilökunnan asunnot lisärakennuksineen.
Nykyisin Simon rautatieasema on miehittämätön, ja liikenteenohjaustoiminnot hoidetaan kaukokäytöllä Oulusta käsin. Henkilöliikenne lopetettiin 1990, ja liikennepaikkaa käytetään nykyisin vain junien kohtauttamiseen. Simon asemalla ei ole myöskään lipunmyyntiä ja nykypäivänä Kemi on Simosta lähin henkilöliikenteen asema. Simon asemaa on kuitenkin suunniteltu uudelleen avattavaksi Pohjanmaan ratauudistuksessa.
One Man Army and the Undead Quartet
One Man Army and the Undead Quartet oli ruotsalainen metalliyhtye. Sen perusti joulukuussa 2004 samana vuonna hajonneen The Crown -yhtyeen laulaja Johan Lindstrand. Yhtyeen musiikki on tyyliltään death- ja thrash metalin sekoitusta.
One Man Army and the Undead Quartetin debyyttialbumi "21st Century Killing Machine" julkaistiin saksalaisen Nuclear Blast -levy-yhtiön kautta 6. tammikuuta 2006. Joulukuusta 2005 helmikuuhun 2006 yhtye kiersi Eurooppaa yhdessä Children of Bodomin ja Ektomorfin kanssa. Huhtikuussa 2006 yhtye lähti Neckbreakers Ball -nimiselle kiertueelle, jolla olivat mukana myös Hypocrisy, Soilwork, Amorphis ja Scar Symmetry.
Yhtye hajosi vuonna 2012.
Jeppis Hockey
Jeppis Hockey on pietarsaarelainen jääkiekkoseura, joka pelaa II-divisioonan Keskimaan lohkossa. Jääkiekkojoukkueesta käytetään nimitystä Jeppis Hockey. Seura korvasi 1990-luvulla I-Divisioonassa (nykyään Mestis) pelanneen, vuonna 1961 perustetun joukkueen nimeltä Centers. Seura on ollut Suomi-sarjan vakiojäsen sillä kausi 2007–2008 oli sille jo kuudes Suomi-sarjassa. Jeppiksen kotihallina toimii Pietarsaaren jäähalli Kristalli, joka vetää 2300 katsojaa.
Sokos Hotels
Sokos Hotels on hotelliketju, joka toimii 31 paikkakunnalla Suomessa. Ketjulla on lisäksi hotelleja Virossa ja Venäjällä. Sokos Hotels -ketjuun kuuluu 45 hotellia Suomessa, 2 hotellia Tallinnassa ja 3 hotellia Pietarissa. Sokos Hotellit ovat osa S-ryhmää, jonka S-Etukortilla saa hotelleista asiakasomistajaetuja.
Aiemmin Sokos Hotels -ketjuun ovat kuuluneet myös Klaus Kurki (nykyisin ateljeehotelli Klaus K) ja Hesperia (sittemmin Radisson SAS Hesperia, nykyisin Crowne Plaza) Helsingissä, Sokos Hotel Vaakuna Oulussa (nykyisin Radisson Blu Hotel, Oulu), Sokos Hotel Jyväshovi Jyväskylässä, Sokos Hotel Caribia Turussa ja Sokos Hotel Tropiclandia (nykyisin Scandic Waskia) Vaasassa, Sokos Hotel Tammer (nykyisin Radisson Blu Grand Hotel Tammer Tampereella, Raumanlinna Raumalla (nykyisin Best Western -ketjussa) sekä Vaakuna Kokkolassa (osassa hotellin huoneista toimii nyt Best Western -hotelli).
Sokos Hotels -hotellien yhteydestä löytyy yleisesti useita ruoka- ja seurusteluravintoloita. Yleisimpiä S-ryhmän ketjuravintoloita ovat Frans et les Femmes, Rosso, Sevilla, Memphis sekä Amarillo. Useissa hotelleissa on kuitenkin myös omia ravintoloita, jotka eivät kuulu mihinkään valmiiseen ravintolaketjuun mutta jotka kuuluvat silti kanta-asiakasetuja antavien ravintoloiden piiriin. Fransmannit ovat poistumassa käytöstä ja ne muutetaan Frans & les femmes bistroiksi.
Ensimmäinen Harkovan taistelu
Ensimmäinen Harkovan taistelu oli osa operaatio Barbarossaa ja siinä Saksan joukot valtasivat Harkovan ja Belgorodin kaupungit lokakuussa 1941.
Saksan 6. armeijan etujoukot saapuivat Harkovaan 20. lokakuuta ja kohtasivat kaupunkia puolustaneen Neuvostoliiton 28. armeijan voimakasta vastarintaa. Raskaiden taisteluiden jälkeen puna-armeija vetäytyi kaupungista 24. lokakuuta. Saksalaiset eivät tällä seudulla edenneet idemmäksi ennen talvea.
Katja Salminen
Katja Soile Helena Salminen (s. 21. joulukuuta 1949 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on Kansallisteatterin vakituinen näyttelijä vuodesta 1977.
Salminen valmistui ylioppilaaksi Munkkivuoren Yhteiskoulusta 1968. Tämän jälkeen Salminen opiskeli Tampereen yliopiston II ammattinäyttelijäkurssilla 1969–1973. Lisäksi hän on opiskellut muun muassa Oulun ja Lahden musiikkiopistoissa (nykyinen Lahden konservatorio).
Käsilaukku
Käsilaukku on kädessä tai olalla kannettava laukku, johon voi panna esimerkiksi lompakon,luottokortteja, kynä, avaimet, ehosteita ja nenäliinoja. Käsilaukkuja käyttävät pääasiassa naiset. Käsilaukkuja valmistetaan erilaisista aineista, esimerkiksi nahasta.
Laukun historia on pitkä hyödyllisenä käyttöesineenä ja muodikkaana käyttöasusteena. Raamatussa sana laukku sanotaan vuonna 1642. Se mainittiin Raamatussa kotelon, kirjekuoren ja repun nimenä. Laukkuja on jokaiselle, eri värisiä ja eri muotoisia.
Tytti Isohookana-Asunmaa
Tytti Maria Isohookana-Asunmaa (o.s. Isohookana, s. 24. syyskuuta 1947 Haukipudas) on suomalainen yhteiskuntatieteilijä ja poliitikko. Hän toimi Suomen Keskustan kansanedustajana vuosina 1983–2003. Alun perin hänet valittiin eduskuntaan Oulun läänin vaalipiiristä ja vuoden 1999 vaaleissa Oulun vaalipiiristä. Hän toimi kulttuuriministerinä Ahon hallituksessa vuosina 1991–1995.
Koulutukseltaan Isohookana-Asunmaa on valtiotieteen tohtori. Politiikan ulkopuolella hän on toiminut Oulun yliopistossa historian ja yhteiskuntatieteiden lehtorina ja virkaatekevänä apulaisprofessorina. Luottamustoimissa hän on toiminut esimerkiksi Marttaliiton, Edistyksellisen tiedeliiton ja Suomen nuorison liiton puheenjohtajana.
Hänet on nimetty Oulun yliopiston Vuoden Alumniksi 2009.
Toimiessaan ministerinä opetusministeriössä Isohookana-Asunmaa lakkautti Kalevi Kivistön luoman viisitoistavuotisten taiteilija-apurahojen järjestelmän. Tilalle tulivat viisivuotiset apurahat, joita lain mukaan voi saada peräkkäin mutta joita kukaan ei ole saanut peräkkäin.
Tytti Isohookana-Asunmaan puoliso on historianopettaja ja päätoimittaja Martti Asunmaa.
Quake 4
Quake 4 on Raven Softwaren kehittämä ja Activisionin julkaisema "Quake"-pelisarjaan kuuluva ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin vuonna 2005 Microsoft Windowsille, Linuxille ja Xbox 360:lle sekä seuraavana vuonna myös OS X:lle. Aiemmat "Quake"-pelit kehittänyt id Software valvoi pelin kehitystä ja tarjosi Raven Softwaren käyttöön id Tech 4 -pelimoottorin.
Pelin tarina on suoraa jatkoa "Quake II:sta", sillä "Quake III Arenan" juoni ei liittynyt "Quake II:een", vaan se oli puhtaasti moninpeliin suunnattu. Ensimmäiseen "Quakeen" yhdistävät tekijät ovat ainoastaan nimi ja logo. Moninpelistä löytyy Deathmatch, Capture the Flag ja uusi Arena Capture the Flag, joka sisältää lipunryöstön lisäksi pelaamista helpottavia erikoisvoimia.
Peli kulkee kahdessa jaksossa, koska suunnilleen pelin puolivälissä päähenkilö Matthew Kane muutetaan Stroggiksi. Tämä muuttaa pelaamista jonkin verran. Ihmisenä ollessa Kanen maksimi osumapisteet ja panssariarvo ovat 100, kun taas Stroggina ne ovat 125. Lisäksi Stroggina Kane liikkuu nopeammin ja voi käyttää kenttiin asetettuja lääkintäasemia parantaakseen itseänsä ja hän pystyy ymmärtämään Stroggien kieltä.
On kulunut vain vähän aikaa "Quake II:n" tapahtumista. Ihmiset uskovat, että Stroggien johtaja Makron on kuollut ja että ihmiset voivat viimein aloittaa täydellisen invaasion Stroggien kotiplaneetalle Stroggosiin. Tarina kulkee Matthew Kane -nimisen alikersantin mukana. Hän on Rhino-ryhmän jäsen ja ryhmän tutkija. Rhino-ryhmän alus jotuu ohjusiskun uhriksi ja putoaa Stroggosin pinnalle, missä taistelu raivoaa täysillä. Kaikki ryhmän jäsenet selviävät törmäyksestä vähin vammoin, vaikka Matthew menettääkin tajuntansa. Herättyään hän tapaa taistelun timmellyksessä kaikki Rhino-ryhmän jäsenet: kersantti Morrisin, sotamies Andersonin, alikersantti Cortezin, alikersantti Rhodesin, kersantti Bidwellin, korpraali ”Sledgen”, sotamies Straussin ja luutnantti Vossin. Heidän tehtävänään on saattaa sota loppuun sekä tuhota Makron ja Nexuksen keskus lopullisesti.
Taskukirja
Taskukirja (arkikielen nimitys "pokkari") on pienehkö pehmeäkantinen kirja. Taskukirja on yleensä hinnaltaan halpa, ja se on tarkoitettu laajalle lukijakunnalle, siksi sisältökin pyrkii olemaan monenlaisia lukijoita miellyttävää. Aiemmin taskukirjaan on liittynyt suorastaan sisällöllinen kepeys, etenkin Suomessa, missä markkinat ovat pienet, mutta välttämättä se ei enää päde; taskukirjoina julkaistaan nykyään myös klassikkokirjallisuutta. Taskukirjoina on julkaistu ajankohtaisia mielipide- ja tietokirjoja sekä pamfletteja.
Taskukirjat julkaistaan usein sarjoina, jolloin lukija tietää jo ennakolta, minkä tyyppisestä kirjasta on kyse. Taskukirjan perusolemukseen kuuluu pienuus, vaikka esimerkiksi "Autoteknillinen taskukirja" -nimisessä kirjassa on 1 021 sivua.
Entisiä ja nykyisiä taskukirjasarjoja ovat esimerkiksi 10 markan sarja, Kurki-kirja, Huutomerkki-sarja, Seven ja Loisto. Dekkarit julkaistaan usein taskukirjasarjoina. Tällaisia sarjoja ovat olleet muun muassa Salamasarja, SaPo ja Korppi-sarja.
Rosalind Ayres
Rosalind Ayres (s. 7. joulukuuta 1946 Birmingham, Englanti) on englantilainen näyttelijä. Hänen tunnetuin roolinsa on Titanicissa, jossa hän näytteli Lady Lucile Duff-Gordonia. Hän on ollut naimisissa näyttelijä Martin Jarvisin kanssa vuodesta 1974 ja heillä on kaksi lasta.
Kalotti (valaistusvyöhyke)
Kalotti on Maan Pohjoisnavan ja Etelänavan ympärillä oleva alue, jossa vuoden aikana on sekä vuorokausi tai vuorokausia, jolloin aurinko ei nouse hetkeksikään horisontin yläpuolelle, että vuorokausi tai vuorokausia, jolloin aurinko ei laske hetkeksikään horisontin alapuolelle. Kalotti ulottuu navoilta napapiireille eli 23°26’ päähän navoista, maapallon akselin kallistuman verran. Pohjoisen napakalotin raja eli pohjoinen napapiiri kulkee siis leveyspiirillä 66°34’ N ja eteläisen kalotin raja eli eteläinen napapiiri leveyspiirillä 66°34’ S.
Ilmiön aiheuttaa se, että kuvitteellinen akseli, jonka ympäri maa pyörii, on noin 23° verran "vinossa" maan ja auringon keskipisteiden välille muodostuvan suoran normaalista.
Melkein koko pohjoiskalotti jää vuorokaudeksi varjoon 21.-22.12., jolloin pohjoisella pallonpuoliskolla on talvipäivänseisaus. Tätä aikaa, jolloin aurinko ei nouse horisontin yläpuolelle kutsutaan kaamokseksi. Kuljettaessa pohjoiskalotin rajalta eli pohjoiselta napapiiriltä kohti pohjoisnapaa, kaamosvuorokausien määrä lisääntyy siten, että navalla kaamos kestää puoli vuotta. Silloin kun koko pohjoiskalotilla vallitsee kaamos (eli 21.-22.12.), on eteläisellä pallonpuoliskolla kesäpäivänseisaus, jolloin koko eteläkalotilla on yötön yö, eli aurinko ei tällöin laske horisontin alapuolelle hetkeksikään. Eteläkalotin lisäksi yöttömän yön auringossa on alue, joka on asteen verran eteläkalotin pohjoisrajan pohjoispuolella. Kuten kaamosajan pituus, myös yöttömän yön pituus vaihtelee napapiirin yhdestä vuorokaudesta navan puoleen vuoteen.
Vastaavasti 20.-22.6. eteläisellä pallonpuoliskolla on talvipäivänseisaus, jolloin kaamoksessa on melkein koko eteläkalotti. Samaan aikaan pohjoisella pallonpuoliskolla on kesäpäivänseisaus, jolloin yöttömän yön valossa on koko pohjoiskalotin lisäksi alue, joka on asteen verran pohjoiskalotin etelärajan eteläpuolella. Vuorokausien määrä, jolloin aurinko ei eteläkalotilla nouse ja pohjoiskalotilla laske horisontin toiselle puolelle, vaihtelee kuten talvipäivän seisauksessakin. Koska maapallo on 5. heinäkuuta aphelissä ja 5. tammikuuta perihelissä, eteläkalotin kaamosaika kestää noin 6 vuorokautta kauemmin kuin pohjoiskalotin kaamosaika.
Koska kalotille tullessaan auringon säteily jakaantuu suuremmalle alalle kuin lähempänä päiväntasaajaa ja on ehtinyt ilmakehässä kulkemansa pidemmän matkan aikana hajota enemmän, on auringon säteily kaloteilla kaikkein heikointa, joten myös lämpötila on keskimäärin viileämpi. Säteilymäärän voimakkaan vaihtelun vuoksi luonnollisesti myös vuodenaikojen väliset lämpötilaerot ovat kaikkein suurimpia.
Kalottien lisäksi maapallolla on kaksi valaistusvyöhykettä: napapiireiltä kääntöpiireille ulottuvat keskileveydet ja päiväntasaajalta kääntöpiireille ulottuva tropiikki.
Antti Aamunen
Antti Aamunen () on ranskalaisen Les Cartooneurs Associésin luoma animaatiohahmo.
Antti on pieni koulua käyvä poika, joka ei kuitenkaan ole ihan tavallinen koululainen. Joka aamu, kun Antti herää hän on muuttunut joksikin olioksi tai muuksi kummajaiseksi. Koulussa Anttia kiusaa tyttöjenhurmuri Romeo.
Ääreishermosto
Ääreishermosto eli perifeerinen hermosto on hermoston osa, johon kuuluvat aivohermot ja selkäydinhermot. Toiminnallisesti ääreishermosto käsittää autonomisen eli tahdosta riippumattoman hermoston ja somaattisen eli tahdonalaisen hermoston.
Ääreishermoston lisäksi hermosto sisältää keskushermoston eli sentraalisen hermoston.
Aivohermoja on yhteensä 12 paria ja ne lähtevät aivojen pohjasta:
Selkäydinhermoja on yhteensä 31 paria ja ne lähtevät pareittain kunkin selkärangan nikaman alta selkäytimestä. Kaulahermoja on kahdeksan paria vaikka kaulanikamia on vain seitsemän, koska ensimmäinen pari lähtee heti kallon alta. Rintahermoja on 12 paria, lannehermoja viisi paria, ristihermoja viisi paria ja häntähermoja vain yksi pari. Selkäydin päättyy jo ensimmäisen tai toisen lannenikaman kohdalle, mutta selkäydinhermot kulkevat selkärangan kanavassa alaspäin oikean nikaman kohdalle.
Selkäydinhermot lähtevät selkäytimestä kahtena erillisenä haarana, taka- ja etujuurena. Takajuuressa on tuntohermosyitä, joiden soomat sijaitsevat selkäytimen ulkopuolella olevissa spinaaliganglioissa. Etujuuressa on liikehermosyitä, joiden soomat sijaitsevat selkäytimen harmaan aineen etupylväässä eli etusarvessa. Etujuuri ja takajuuri yhdistyvät tullessaan ulos selkärangankanavasta nikamien välistä. Tämä varsinainen selkäydinhermo sisältää siten sekä liikehermosyitä että tuntohermosyitä. Selkäydinhermo jakaantuu lähes heti taka- ja etuhaaraan. Takahaarat hermottavat selän lihaksia ja ihoa. Etuhaarat puolestaan yhtyvät keskenään hermopunoksiksi, joista lähtee kaikkialle erillisiä hermoja.
Neljän ensimmäisen kaulahermon etuhaarat muodostavat kaulapunoksen, jonka yksi haara on palleahermo.
Hartiapunoksen muodostavat neljän alimman kaulahermon ja ylimmän rintahermon etuhaarat. Se hermottaa yläraajoja ja se sijaitsee yläraajaan menevien suurten verisuonten ympärillä. Hartiapunokseen haaroihin kuuluvat kainalohermo, lihas-ihohermo, värttinähermo, kyynärhermo ja keskihermo.
Lanne-ristipunos on muodostunut lannehermojen sekä ristihermojen etuhaaroista. Sen haarat reisihermo, lonkkahermo, yhteinen pohjehermo ja säärihermo hermottavat alaraajaa.
New Holland
New Holland on kansainvälisen CNH Industrial -yhtiön brändi, jolla valmistetaan maanrakennus- ja maatalouskoneita. New Holland -tuotemerkillä markkinoidaan traktoreiden lisäksi maanrakennuskoneita, leikkuupuimureita ja paalaimia.
New Holland -traktorimerkki syntyi 1980-luvun lopulla, kun Fiat-yhtymä osti Fordin maatalouskoneiden tuotannon. Seuraavan vuosikymmenen alussa vanhat tuotemerkit Ford ja Fiatagri yhdistivät mallistojaan ja muuttivat nimeään siten, että myynnissä oli kaksi tuotemerkkiä rinnakkain. Yhdistäväksi tekijäksi merkkeihin valittiin Fordin omistama perinteikäs amerikkalainen maatalouskoneiden valmistaja New Holland. Siniset traktorit olivat jonkin aikaa New Holland Ford ja punaiset New Holland Fiatagri. Melko pian tuotemerkit ja mallistot yhdistyivät nimen New Holland alle, ja Ford sekä Fiat jäivät molemmat nimestä pois. Vuodesta 2000 lähtien New Holland, Case ja International Harvester olivat osa CNH Global -yhtiötä, joka yhdistyi Fiat Industrialin kanssa syyskuussa 2013 CNH Industrial -yhtiöksi.
New Holland on voittanut useita alan palkintoja innovaatioistaan, muotoilustaan ja tuotteistaan. 
Näihin kuuluvat kolme "Vuoden traktori" -palkintoa sekä "Kultainen traktori" -muotoilupalkinnon voitto neljänä vuonna peräkkäin (2008–2011). palkinnon voitto. New Holland on patentoinut SuperSteer-ohjausjärjestelmän, jossa etupyörien lisäksi myös etuakseli kääntyy mahdollistaen merkittävästi pienemmän kääntösäteen.
New Hollandin mallit on nimetty niiden kokoluokan ja moottoritehon mukaan nykyään seuraavasti:
Sosiobiologia
Sosiobiologia on yhteisöllisten ilmiöiden biologisten perusteiden järjestelmällistä tutkimista. Sanan sosiobiologia teki tunnetuksi Edward O. Wilson teoksessaan "Sociobiology: The new synthesis" vuonna 1975.
Al-Aksan marttyyrien prikaatit
Al-Aksan marttyyrien prikaatit () on palestiinalainen vasemmistolainen terroristijärjestöksi luokiteltu puolisotilaallinen järjestö.
Al-Aksan marttyyrien prikaatit perustettiin marraskuussa 2000 Fatah-puolueen itsemurhaiskujoukoiksi. Toisen intifadan aikana vuosien 2000 ja 2002 välillä se oli Hamasin ohella toinen pääasiallinen Israelia vastaan iskuja tehnyt järjestö. Vuonna 2002 tehdyistä 59:tä iskusta al-Aksan marttyyrien prikaatit syylistyivät lähes kahteen kolmasosaan. Järjestö toimi sekä Palestiinalaishallinnon alueilla että varsinaisen Israelin alueella. Vuonna 2002 järjestö otti vastuun ensimmäisestä palestiinalaisen naisen tekemästä itsemurhaiskusta Jerusalemissa, jonka seurauksena kuoli yksi ja haavoittui 114. Israelilaisten sotilaslähteiden mukaan järjestö rekrytoi naisia erityisesti siksi, että Hamas ja Islamilainen jihad eivät halunneet toteuttaa iskuja tähän tapaan. Al-Aksan marttyyrien prikaatien iskujen määrä väheni turvallisuustilanteen paranemisen myötä vuoden 2002 jälkeen. Järjestö ilmaantui uudelleen Gazan alueella vuonna 2006, jolloin se oli yksi pääasiallisista Hamasia vastaan taistelleista järjestöistä.
Fatahin edesmennyt johtaja Jasser Arafat ei kuitenkaan koskaan tunnustanut järjestöä Fatahin osaksi ja tuomitsi julkisesti sen iskut. Muukaan Fatah ei ole tunnustanut prikaateja osakseen. Suuri osa al-Aksan marttyyrien prikaatien jäsenistä oli kuitenkin myös Fatahin kannattajia. Joidenkin tutkijoiden mukaan al-Aksan marttyyrien prikaatit eivät Hamasin tapaan aja islamilaisen valtion perustamista, mutte järjestö käytti uskontoa jäsenten rekrytoimisen apuna.
Chaim Rumkowski
Mordechai Chaim Rumkowski (27. helmikuuta 1877 Iljino, Venäjän keisarikunta – 28. elokuuta 1944 Auschwitz, Puola) oli puolanjuutalainen sionisti, joka toimi Łódźin gheton juutalaisneuvoston johtajana toisen maailmansodan aikana.
Ennen toisen maailmansodan syttymistä Rumkowski oli toiminut liikemiehenä ja orpokodin johtajana. Saksan armeijan vallattua Puolan saksalaiset viranomaiset nimittivät hänet 13. lokakuuta 1939 Łódźin kaupunkiin perustettuun suureen ghettoon juutalaisneuvoston eli "Judenratin" johtajaksi. Tässä asemassa Rumkowski oli suoraan vastuussa saksalaiselle miehityshallinnolle ja sen johtajalle Hans Biebowille. Rumkowski vastasi gheton asukkaiden ruoasta, terveydestä, asuinoloista, työstä ja lämmityksestä. Hän johti ghettoa itsevaltaisen hallitsijan tavoin: hänen kuvansa oli gheton postimerkissä, ja ghettoraha sai nimen hänen mukaansa.
Gheton tyhjennyksissä Rumkowski perheineen lähti vapaaehtoisesti viimeisten kuljetusten joukossa. Hänet vietiin perheineen Auschwitzin keskitysleiriin, jossa hänet murhattiin, murhaajina mahdollisesti juutalaisvangit.
Rumkowski on ollut holokaustin historiassa kiistelty hahmo. Hänen aktiivinen roolinsa kuljetusten järjestelyssä ja voimakastahtoinen hallintonsa aiheuttivat gheton asukkaissa kapinamieltä. Jotkut historioitsijat näkevät hänet natsien yhteistyötoverina, koska hän myöntyi saksalaisten vaatimuksiin. Rumkowski osoitti kuitenkin järjestelykykyä ja voimakastahtoisuutta vaikeassa ja ristiriitaisessa johtoasemassa. Kuuluisassa puheessaan Rumkowski suostutteli gheton vanhempia luovuttamaan alle kymmenvuotiaat lapset natseille sanoen: ”Minun on amputoitava raajoja voidakseni pelastaa ruumiin.” Hänen mielestään oli noudatettava myöntyväistä linjaa, jotta edes osa gheton asukkaista pelastisi. Łódźin ghetto tyhjennettiinkin Puolan ghetoista viimeisenä.
Chełmnon leirin perustamisen jälkeen natsit pakottivat Rumkowskin järjestämään gheton asukkaiden kuljetukset tuhoamisleireille. Rumkowski itse väitti yrittäneensä neuvotella kuljetettavien lukumäärää alhaisemmaksi. Siksi onkin epäselvää, olisiko Rumkowski saanut sodan päätyttyä kiitosta ihmishenkien pelastamisesta vai vankilatuomion niin monen juutalaisen lähettämisestä kuolemaan.
Mika Kojonkoski
Mika Veli Juhani Kojonkoski (s. 19. huhtikuuta 1963 Rauma) on suomalainen entinen mäkihyppääjä ja valmentaja. Vuosina 2013–2018 hän toimi Suomen olympiakomitean asettaman Huippu-urheiluyksikön johtajana. Kojonkoski on valmentanut Itävallan, Suomen ja Norjan mäkihyppymaajoukkueita ja valmentaa vuodesta 2018 lähtien neljän vuoden sopimuksella Kiinan mäkihyppyjoukkueita, sekä miehissä että naisissa.
Kojonkosken oma mäkihyppyura oli vaatimaton, mutta hän on menestynyt valmentajana. Hän kiersi mäkihypyn maailmancupia kausina 1984–1987. Paras maailmancupin kokonaissijoitus oli 50:s kaudelta 1985–1986. Kojonkoski keräsi kolmen kauden aikana maailmancupin pisteitä yhteensä 15. Vuonna 1990 hän voitti joukkuekilpailun Suomen mestaruuden Puijon Hiihtoseuran joukkueessa. Kojonkoskella oli iso rooli mäkihypyn maailmancupin kisojen aloittamiseen Puijolla jälleen 1990-luvun puolivälissä. Juniori-ikäisenä hän oli myös aktiivinen kilpapurjehtija.
Vuosina 1997–1999 Kojonkoski toimi Itävallan mäkihyppyvalmentajana, minkä jälkeen hän valmensi Suomen joukkuetta 1999–2002 ja Norjan joukkuetta 2002–2011. Kojonkoski on saanut tunnustusta valmennustyöstään Norjassa ja hänet on valittu vuoden valmentajaksi. Hänelle tarjottiin vuoden 2005 lopulla sopimuksen jatkamisen vaihtoehtona merkittävää toimea Norjan olympiakomiteassa, jonka Kojonkoski kuitenkin hylkäsi perhesyihin vedoten.
Koulutukseltaan Kojonkoski on liikuntatieteiden maisteri. Hän kuului kokoomuksen valtuustoryhmään Kuopion kaupunginvaltuustossa vuosina 1997–2004.
Turkin Superliiga
Superliiga () on Turkin miesten jalkapallon korkein sarjataso. Liiga perustettiin vuonna 1957 ja se toimii Turkin jalkapalloliiton alaisuudessa.
Liigassa pelaa 18 joukkuetta, jotka sarjakauden aikana kohtaavat toisensa kaksi kertaa. Sarjassa kolme heikointa joukkuetta putoaa alemmalle sarjatasolle, josta nousee kolme joukkuetta tilalle. Liigan voittaja pääsee suoraan Mestarien liigaan ja toiseksi sijoittunut toiselle karsintakierrokselle. Ainoastaan viisi seuraa on pystynyt voittamaan Superliigan. Eniten mestaruuksia on Galatasaraylla (20) ja toiseksi eniten Fenerbahçella (19). Niiden lisäksi mestaruuteen on kyennyt Beşiktaş (13), Trabzonspor (6) ja Bursaspor (1).
Kangasala SK
Kangasala SK on vuonna 1993 perustettu kangasalalainen suunnistusseura.
Jukolan viestissä seura on sijoittunut parhaimmillaan seitsemänneksi vuonna 1998 ja miesten Tiomilassa seura oli toinen 1999. Nuorten Jukolan seura voitti vuonna 2006.
Näköhermo
Näköhermo () on toinen aivohermo. Aivohermoja on kaikkiaan 12 paria. Näköhermo alkaa silmänpohjasta näköhermonnystystä ("papilla") ja päättyy talamukseen. Näköhermon muodostaa pääasiassa noin 1,2 miljoonaa verkkokalvolta alkavaa gangliosolun aksonia. Edellisten lisäksi näköhermossa on myös silmän parasympaattisia hermosyitä, jotka muun muassa vaikuttavat mustuaisen kokoon. Silmämunan sisäosassa näköhermonpäässä ei ole valoa aistivia näköreseptorisoluja, tappeja eikä sauvoja, ja siitä aiheutuu näkökenttään noin 15 astetta katsepisteen ohimonpuolelle fysiologinen sokea piste.
Näköhermo sijaitsee keskimmäisen ja sisimmäisen aivokalvon välisessa tilassa (subaraknoidaalitila). Subaraknoidaalitilassa on aivoselkäydinnestettä. Aivoselkäydinnesteen virtaus em. tilassa aiheuttaa aivopaineen. Aivopaine voi nousta esimerkiksi aivoverenvuodon tai aivokasvaimen johdosta. Aivopaineen nousu saattaa näkyä molempien näköhermonpäiden turvotustilana silmänpohjassa.
Viejähaarake
Viejähaarake eli aksoni tai hermosyy on hermosolun eli neuronin osa, joita on vain yksi neuronia kohti, kun taas tuojahaarakkeita eli dendriittejä on useita yhdessä neuronissa. Aksoni haarautuu loppupäästään ja muodostaa näin useita hermopäätteitä, jotka puolestaan voivat muodostaa synapsin toisen hermosolun tai lihassolun kanssa. Aksoni voi olla joko myelinisoitunut tai myelinisoitumaton. Myelinisoituneessa aksonissa hermoimpulssi kulkee nopeammin kuin myelinisoitumattomassa, koska hermoimpulssi hyppii myeliiniin muodostuneiden Ranvierien kuroumien välillä.
Tuova hermosyy tai afferentti hermosyy on hermosyy, joka tuo viestejä elimistöstä hermokeskuksiin.
Hermosyy
Hermosolun eli neuronin pitkä haarake, usein viejähaarake.
Sensoriset hermosyyt eli tuovat hermosyyt tuovat viestejä aistinelimistä keskushermostoon, ja motoriset hermosyyt eli vievät hermosyyt puolestaan vievät käskyjä keskushermostosta luustolihaksiin sekä autonomiseen hermostoon (esim. rauhaset).
Kaunis elämä (elokuva)
Kaunis elämä ("La vita è bella") on vuonna 1997 ilmestynyt italialainen draama/komediaelokuva, joka kertoo italianjuutalaisesta Guido Oreficesta, joka elää elämäänsä kuin romanttisessa sadussa. Tämän pitää kuitenkin oppia käyttämään unelmoivaa ominaisuuttaan selvitäkseen natsien keskitysleiriltä, ja pitääkseen leirin todellisuuden salaisuutena pojaltaan. Elokuvan pääosassa näyttelee Roberto Benigni. Hän on myös ohjannut ja käsikirjoittanut elokuvan.
Vuoden 1999 Oscar-gaalassa Benigni voitti roolisuorituksestaan parhaan miespääosan Oscar-palkinnon. Elokuva voitti lisäksi parhaan ulkomaalaisen elokuvan ja parhaan elokuvamusiikin Oscarin. Yhteensä se oli ehdolla seitsemän Oscarin saajaksi.
Ehdokkaana:
Ehdokkaana:
Lavansaaren kirkko
Lavansaaren luterilainen kirkko sijaitsi entisessä Lavansaaren kunnassa Suomenlahdella luovutetussa Karjalassa.
Lavansaaren kirkko valmistui vuonna 1783 Pohjakylään Kirkonmäelle, saaren korkeimmalle paikalle. Kirkon rakentaja oli eräs mies Seiskarilta, sen enempää hänestä ei tiedetä. Lavansaaren kirkko oli tasavartinen ristikirkko, jonka sakarat kapenivat ulospäin. Sakasti oli itäisen ja pohjoisen ristivarren välissä. Hirrestä rakennettu kirkko oli ulkoa vuorattu vaakalaudoituksella. Kirkossa oli jyrkkä aumakatto. Ikkunat olivat kooltaan pienet.
Valmistuessaan kirkkoon ei kuulunut kellotornia, vaan sen viereen rakennettiin erillinen viisikulmainen kellotorni vähän ennen itse kirkkoa. Kellotornia kutsuttiin "kirkonjaloiksi", koska sen kautta kuljettiin itse kirkkoon.
Kirkon sisätiloissa tehtiin pieniä korjauksia vuosina 1787 ja 1864. Seuraavan kerran kirkkoa korjattiin 1910. Tällöin purettiin erillinen kellotorni ja kirkon läntisen ristivarren päähän rakennettiin uusi kellotorni ja eteinen. Myös kahteen muuhun ristivarteen rakennettiin uudet eteiset. Kirkon ikkunoita suurennettiin. Kirkko myös maalattiin ulkoa vaaleaksi ja paanukatto korvattiin pellikatolla. Sisällä korjattiin alttaria ja lehtereitä.
Kirkkosali oli yksinkertainen, mutta sisälsi myös koristeellisia yksityiskohtia. Kirkon kaksiosainen alttaritaulun oli Daniel Bergmanin maalaama ja sen yläosan aiheena oli "Kristus ristillä" ja alaosan "ehtoollisen asettaminen". Alttarin yläpuolella olevaa ylälistaa kannattivat pylväät. Alttaritaulu oli korvannut todennäköisesti 1400-luvulta peräisin olevan Madonna-puuveistoksen. Alttarin yläpuolella oli Anders Chierdin maalama aurinko. Hän oli myös koristellut saarnastuolin Jeesuksen ja apostolien kuvilla. Saarnastuolin yläpuolella oli suuri kattokruunu. Kirkossa oli myös kynttiläkruunu. Urkuja kirkossa ei ollut, vaan säestämiseen käytettiin urkuharmonia. Kirkkosalin katosta roikkui myös Juho Piensohon tekemä kirkkolaiva.
Lavansaari evakuoitiin pääasiassa ennen talvisotaa. Suurin osa kirkon irtaimistosta saatiin pelastettua. Nykyisin ne sijaitseva pääasiassa Kotkassa ja Kymenlaakson maakuntamuseossa. Kirkon kello on käytössä Ilomantsin Kivilahden rajaseutukirkossa. Suomi valtasi jatkosodassa Lavansaaren takaisin, mutta siviilejä ei saarelle päästetty ja näin ei myöskään kirkkoa päästy kunnostamaan. Kun lavansaarelaiset pääsivät ensimmäisen kerran vierailemaan kotisaarellaan vuonna 1992, todettiin venäläisten hävittäneen koko kirkon.
Lavansaarella oli ollut ennen viimeiseksi jääneen kirkon valmistumista, pieni puukirkko, jonka olivat rakentaneet joko espanjalaiset tai englantilaiset haaksirikkoutuneet 1600-luvulla. Kirkon rakennusaineena he käyttivät haaksirikkoutuneen laivansa osia. Tämä kooltaan pieni (6 x 8 metriä) sijaitsi Vanhankirkonmäellä. Kirkko oli kuitenkin rakennettu lentohiekalle, mikä ei ollut paras mahdollinen vaihtoehto. Pikkuhiljalleen kirkko hautautui lentohiekkaan ja luhistui.
Motorola 68040
Motorola 68040 on Motorolan 68000-suoritinperheeseen kuuluva 32-bittinen suoritin. Suoritin julkaistiin vuonna 1990 ja oli Motorola 68030 -suorittimen seuraaja, ja sitä itseään seurasi Motorola 68060 (mallinumeroa 68050 ei julkaistu koskaan, vaan projekti keskeytettiin). 68040 oli ensimmäinen 68000-sarjan jäsen, jossa oli sisäänrakennettuna liukulukuyksikkö. Suorittimesta käytetään myös nimitystä "040". Suorittimesta valmistettiin myös karsittuja versioita:
Lämpöongelmat vaivasivat Motorola 68040:ta koko elinkaarensa ajan. Vaikkakin suoritin toi kellojaksoja kohden kaksinkertaisesti tehoa aikaisempaan 68030:een verrattuna, se vaati myös samalla mitalla enemmän virtaa ja suoritin ei kyennyt skaalautumaan yli 40 megahertsin.
68040-suoritinta käytettiin lähinnä ammattilaiskäyttöön tarkoitetuissa Macintosh Quadra -sarjan koneissa. Nopeinta 68040-suoritinta (40 MHz) käytettiin ainoastaan Quadra 840AV -mallissa. Halvemmat Macintosh-koneet oli yleensä varustettu 68LC040-mallilla. 68040:ta käytettiin myös Amiga 4000:ssa ja muutamissa NeXT-koneissa.
Motorola 68LC040 on Motorolan kehittämä suoritin, joka on edullisempi versio. 68LC040 ei sisällä matematiikkasuoritinta.
Suoritinta käytettiin muun muassa edullisimmissa Macintosh-sarjan tietokoneissa.
Motorola 68EC040 on versio, josta puuttui sisäänrakennettu matematiikkasuoritin (FPU) ja muistinhallintayksikkö (MMU).
Paalain
Paalaimella tarkoitetaan maatalouskäytössä olevaa traktorikäyttöistä laitetta, jonka tehtävänä on puristaa ja sitoa kasvimassa säilytettävään muotoon. Myös turvetta ja jätteitä kuten paalimuoveja voidaan paalata.
Paalain saa käyttövoiman traktorin voimanottoakselista nivelakselin välityksellä. Paalaintyypistä ja käyttötarkoituksesta riippumatta sen koneistoon kuuluu noukin, puristuskammio ja sidontamekanismi. Noukin poimii maasta paalattavan aineksen ja nostaa sen kammioon siirrettäväksi. Paalaintyypistä riippuen kammioon siirrossa avustaa erillinen sulloja ja itse puristuksesta kammiossa huolehtii erillinen puristusmäntä tai kammio itse. Puristuskammion täytyttyä paalattu paali sidotaan. Sitomiseen käytetään paalinarua, verkkoa tai muovia.
Kovapaalain tekee pieniä kantikkaita paaleja. Kovapaalain sitoo paalin naruilla.
Pyöröpaalaimet tekevät lieriön mallisia paaleja. Usein eläinten rehuksi käytettävä paali kääritään lisäksi muoviin. Kuivikkeeksi tai energiaksi käytettäviä paaleja ei useimmiten kääritä.
Kiinteäkammioinen pyöröpaalain perustuu kammion ympärillä pyöriviin teloihin. Telat pyörittävät muodostuvaa paalia kammiossa. Paalin täyttyessä telat puristavat paalattavaa materiaalia siten, että paalista tulee tiukka. Paalin tullessa täyteen, ottaa paalain huomattavasti enemmän voimaa, kuin paalin kehityksen alkuvaiheessa. Kiinteäkammioisen paalaimen paalit ovat aina samankokoisia, useimmissa koneissa noin 125cm halkaisijaltaan.
Muuttuvakammioisessa pyöröpaalaimessa on telojen sijaan joko kuminen matto tai ketju. Muuttuvakammioinen paalain puristaa paalia paalin kehittymisen alusta asti, jolloin paalista tulee tasaisen tiukka. Toisin kuin kiinteäkammioinen, muuttuvakammioisessa paalaimessa voimanottotehontarve on tasainen koko paalin kehityksen ajan. Muuttuvakammioisella paalaimella voidaan tehdä erikokoisia paaleja. Paalin halkaisija noin 80 cm ja 200 cm välillä.
Yhdistelmäpaalaimessa on samassa rungossa paalain sekä käärijä. Koneella voidaan käärijä samalla kun paalataan. Yhdistelmäpaalain vähentää työvoiman tarvetta, sillä se säästää yhden työvaiheen.
Jatkuvatoimisen pyöröpaalaimen ei tarvitse pysähtyä sidonnan ajaksi. Tällaisessa paalaimessa on esikammio, johon sidonnan aikana kertynyt massa menee. Jatkuvatoimisuus parantaa työsaavutusta, sekä helpottaa kuljettajan ja traktorin työtä.
Kanttipaalain on tehokas paalain, joka tekee tiukkoja paaleja. Kantikkaita paaleja on muotonsa vuoksi helppoja kuljettaa. Kanttipaalain perustuu mäntään, joka hakkaa paalattavaa massaa tunneliin. Tunnelissa paali saa muotonsa. Kanttipaalain on jatkuvatoiminen. Se sitoo paalin naruilla, männän ollessa lepo vaiheessa. Kanttipaalaimella on suuri tehontarve verrattuna pyöröpaalaimiin.