Jorma Ollila
Jorma Jaakko Ollila (s. 15. elokuuta 1950 Seinäjoki) on suomalainen yritysjohtaja. Hän toimi Shellin hallituksen puheenjohtajana 2006–2014 ja Nokian toimitusjohtajana 1992–1999, pääjohtajana 1999–2006 sekä hallituksen puheenjohtajana 1999–2012.
Ollilan aikakaudella Nokia nousi maailman suurimmaksi matkapuhelinten valmistajaksi, mutta hänen loppuvuosinaan Nokian johdossa yrityksen matkapuhelintoiminta joutui pahoihin vaikeuksiin. 2010 Nokia valitsi toimitusjohtajakseen yhdysvaltalaisen IT-jätin Microsoftin Stephen Elopin, jonka toimitusjohtajakautena yritys lopulta loppuvuodesta 2013 myi matkapuhelintoimintansa Elopin edelliselle työnantajalle, eli Microsoftille. Ollila oli jo luopunut vaikeuksissa olevan yrityksen hallituksen puheenjohtajuudesta 2012 ja kaupan suoritti Ollilan seuraaja Risto Siilasmaa.
Ollila on toiminut vuosina 2013–2018 Outokummun hallituksen puheenjohtajana. Lisäksi hän on elinkeinoelämää edistävän EVA:n hallituksen puheenjohtaja ja Perella Weinberg Partnersin konsultti. Sixten Korkmanin mukaan Jorma Ollila on Suomen parhaiten verkostoitunut henkilö. Ollila on kuulunut Bilderberg-ryhmän ohjausryhmään ja on ahkerin kokouksiin osallistunut suomalainen.
Nuoruudessaan Ollila asui Kurikassa, missä kävi kansakoulun. Hän oli varhaisnuoruudessaan partiolainen ja Luonto-Liiton jäsen. Lukion hän aloitti Vaasan lyseon lukiossa, mutta suoritti lopulta Kulttuurirahaston apurahan turvin kansainvälisen ylioppilastutkinnon walesilaisessa United World Collegessa, Atlantic Collegessa. Hän oli suvussaan ensimmäinen, joka hankki yliopistokoulutuksen.
Ollila jatkoi opintojaan Helsingin yliopistossa valmistuen vuonna 1976 valtiotieteen maisteriksi pääaineenaan kansantaloustiede. Vuonna 1978 hän suoritti London School of Economicsissa (LSE) MSc-tutkinnon taloustieteessä. Vuonna 1981 Ollila valmistui vielä diplomi-insinööriksi Teknillisen korkeakoulun teknillisen fysiikan koulutusohjelmasta.
Opiskeluaikanaan Ollila oli mukana opiskelijapolitiikassa ja toimi vuosina 1973–1974 Suomen ylioppilaskuntien liiton puheenjohtajana. Hän oli opiskelujensa välissä myös Suomen Keskustan kansainvälisten asioiden sihteerinä.
Armeijassa Ollila oli reserviupseerikoulun oppilaskunnan puheenjohtajana kurssilla 162. Sotilasarvoltaan hän on reservin kapteeni.
Valmistuttuaan LSE:sta Ollila työskenteli rahoitusalalla amerikkalaisessa Citibankissa, ensin Lontoossa ja sitten Helsingissä.
Vuonna 1985 Ollila siirtyi Nokian palvelukseen hoitamaan kansainvälisiä rahoitusoperaatioita. Ollilan näytöt vakuuttivat, ja pääjohtaja Kari Kairamon organisaatiouudistus nosti hänet rahoitusjohtajaksi ja Nokian johtokuntaan vuonna 1986. Matkapuhelinliiketoimintoja (nyk. Nokia Mobile Phones) Ollila nimettiin vetämään vuonna 1990. Nokian hallitus nimitti Ollilan toimitusjohtajaksi vuonna 1992 ja samalla yhtiössä luovuttiin kahden johtajan (pääjohtaja ja toimitusjohtaja) järjestelmästä. Tämä tehtiin pääosin Ollilan aloitteesta. Ollila toimi pääjohtajana ja hallituksen puheenjohtajana vuodet 1999–2006, minkä jälkeen hän jatkoi hallituksen puheenjohtajana vuoteen 2012. Ollila jätti Nokian pääjohtajan tehtävät 1. kesäkuuta 2006 ja hänen seuraajakseen Nokian pääjohtajaksi nimitettiin Olli-Pekka Kallasvuo. Ollila vaikutti hallituksen puheenjohtajana nimityksen taustalla.
Ollilan kaudella Nokia keskittyi telekommunikaatioon ja karsi ja myi muut liiketoiminnot. Voimakkaassa keskittymisessä oli suuria riskejä, mutta GSM-standardin läpilyönti maailmalla yhdessä Nokian onnistumisen ja muutamien hyvien lippulaivatuotteiden (esimerkiksi 2110-puhelin) kanssa veivät Nokian 1990-luvulla kasvuun ja siitä tuli maailman mittakaavassakin iso yhtiö.
Ollila on tullut esiin autojen satelliittivalvonta- ja kilometrivero-ehdotuksessa ”Oikeudenmukaista ja älykästä liikennettä” selvittävässä työryhmässä. Ollilalle läheinen Nokia-yhtiö kehittelee autonpaikannus-menetelmiä, jotka saattaisivat sopia ehdotuksen käytännön toteutukseen.
Historioitsija Martti Häikiö on verrannut Ollilan johtamistyyliä sinfoniaorkesterin kapellimestariin, joka samalla on kuin sooloviulisti. Ollila piti yllä tasapainoa ja veti yhtiötä kohti olennaisia tavoitteita. Hän ei panostanut edeltäjänsä tapaan karismaattiseen johtajuuteen, vaan käytti valtaansa harkitusti, analyyttisesti ja laajoja sosiaalisia verkostoja hyödyntäen. Syvällisen rahoitusmarkkinaymmärryksensä vuoksi hän osasi käsitellä sijoittajasuhteita.
Vuonna 2014 Ollila sai Finanssivalvonnalta rikemaksun arvopaperimarkkinalain rikkomisesta. Rikkeen syynä oli, että hän jätti ilmoittamatta sisäpiirirekisteriin Luxemburgiin rekisteröidyn Kestrel-sijoitusyhtiön. Yhtiön arvo vuoden 2012 lopussa oli 8,2 miljoonaa euroa. Myös YIT:n, Pöyryn ja EQ-pankin Georg Ehrnrooth sai samasta syystä rikesakon liittyen sijoitusyhtiö Partumiin.
Ollilalla on ollut useita luottamustehtäviä. Hän on ollut Bilderberg-ryhmän ohjausryhmän jäsen ja on osallistunut vuoteen 2013 mennessä ryhmän kokouksiin ainakin 18 kertaa (1994, 1997–2012).
Ollila on toiminut Fruugo Oy:n hallituksen jäsenenä ja UPM-Kymmene Oyj:n sekä Otava Kuvalehdet Oy:n hallituksen varapuheenjohtajana. Vuosina 2005–2009 Ollila oli European Round Table of Industrialistsin puheenjohtaja.
Ollila toimi Fordin hallituksessa vuosina 2000–2008. Lokakuussa 2008 Ford valitteli markkinavalvoja SEC:lle lähetetyssä tiedotteessa, ettei Ollila pysty käyttämään riittävästi aikaa yhtiöön.
Kesäkuun 2006 alussa Ollila aloitti kansainvälisen öljy-yhtiö Shellin hallituksen puheenjohtajana. Ollila oli ensimmäinen Alankomaiden ja Britannian ulkopuolelta tullut henkilö Shellin yrityksen johdossa. Ollilan mukaan Shellin hallituksen puheenjohtajuus vie hänen aikaansa noin puolet viikosta. "Financial Timesin" mukaan Ollila suunnittelee puheenjohtajuudesta luopumista hyvää hallintotapaa koskevien sääntöjen vuoksi. Lokakuussa 2014 Ollilan kerrottiin siirtyvän pois hallituksen johdosta seuraavana vuonna.
Vuonna 2013 Ollila aloitti Outokummun hallituksen puheenjohtajana. Ollila toimii myös Elinkeinoelämän valtuuskunnan (EVA) ja Elinkeinoelämän Tutkimuslaitoksen (ETLA) hallitusten ja valtuuskuntien puheenjohtajana. Näissä tehtävissä hän toimii osaksi yhteiskunnallisen keskustelun herättelijänä. Ollila on myös Helsingin yliopiston hallituksen jäsen.
Ollila oli pitkäikainen vaikuttaja Nokiassa, ja toimi yhtiön toimitusjohtajana ja myöhemmin hallituksen puheenjohtajana, mutta luopui sittemmin toimistaan yhtiössä. Ollilan jättäessä Nokian hallituksen puheenjohtajan tehtävän 3.5.2012 yhtiön osakkeen arvo oli 2,70 euroa.
Vuonna 2014 Ollilan uutisoitiin aloittavan konsulttifirma Perella Weinberg Partnersin vanhempana neuvonantajana Euroopassa.
Ollila harkitsi presidenttiehdokkuutta vuonna 1999 silloisen kokoomuslaisen valtiovarainministerin Sauli Niinistön pyynnöstä. Ollila oli esillä myös vuoden 2012 presidentinvaalien yhteydessä, mutta hän kieltäytyi keskustan kosiskelusta.
Alkuvuodesta 2012 liikenneministeri Merja Kyllönen kutsui Jorma Ollilan asettamansa tiemaksutyöryhmän puheenjohtajaksi.
Jorma Ollila on nimitetty Pekingin kunniakansalaiseksi 2002, ja hän on vastaanottanut Suomen lisäksi kunniamerkkejä Britanniasta (CBE), Puolasta, Saksasta, Unkarista ja Virosta.
Hän on valtio-opin kunniatohtori Helsingin yliopistossa, tekniikan kunniatohtori Teknillisessä korkeakoulussa ja kauppatieteiden kunniatohtori Vaasan yliopistossa sekä kunniatohtori LSE:n Political Sciencessa. Lisäksi hän on kunniajäsen IEEE:ssä.
Ollilalle on myönnetty Suomen Leijonan suurristi vuonna 2005 ja Suomen Valkoisen Ruusun 1. luokan komentajamerkki vuonna 1996.
Jorma Ollila ei ole halunnut, että hänelle haetaan vuorineuvoksen arvonimeä.
Ollila on sijalla 51. Suuret suomalaiset -listalla.
Vuodesta 1972 Ollila on ollut naimisissa valtiotieteen maisteri Liisa Ollilan (o.s. Metsola) kanssa. Liisa Ollila on työskennellyt sosiaali- ja terveysministeriön virkamiehenä. Toukokuussa 2007 hänet ylennettiin sosiaali- ja terveysministeriön kansainvälisten asioiden toimiston päälliköksi. Heillä on kolme lasta.
Ollilat asuvat Espoon Westendissä. He ostivat vuonna 2000 Nastolan Uudestakylästä Toivonojan kartanon.