hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Vanguard 1
Vanguard 1 tai Vanguard I (ID: 1958-Beta 2
) oli Yhdysvaltain laivaston ensimmäinen satelliitti. Se on vanhin Maata yhä kiertävä keinotekoinen satelliitti ja samalla vanhin Maata kiertävä avaruusromun kappale. Se oli neljäs onnistuneesti laukaistu satelliitti (neuvostoliittolaisten Sputnik-1:n, Sputnik 2:n ja yhdysvaltalaisen Explorer 1:n jälkeen) ja ensimmäinen aurinkopaneeleita käyttänyt satelliitti.
Yhdysvaltalainen satelliitti suunniteltiin testaamaan kolmivaiheisen kantoraketin laukaisua ja satelliitin kiertoradan ympäristöolosuhteiden vaikutusta satelliittiin ja sen järjestelmiin. Kiertorata-analyysin avulla saatiin myös lisätietoa maapallon muodosta.
Satelliitin massa on 1,47 kg, ja sen alumiinikuoren halkaisija on 152 mm.
Satelliitti laukaistiin kolmivaiheisella Vanguard-kantoraketilla 17. maaliskuuta 1958 654 × 3 969 km:n kokoiselle elliptiselle radalle, inklinaatio 34,25 astetta, kiertoaika 134,2 minuuttia. Satelliitin 10 mW, 108 MHz elohopeaparistokäyttöinen radiolähetin lopetti toimintansa kesäkuussa 1958. Kuudesta aurinkopaneelista virtansa saavan 5 mW, 108,03 MHz:n radiolähettimen signaali kuultiin viimeksi toukokuussa 1964.
Vanguard 1:n avulla selvitettiin yläilmakehän tiheyttä, maapallon pallonmuotoisuutta ja satelliitin lämpöeristyksen vaikutusta satelliitin sisälämpötilaan.
Alun perin satelliitin arvioitiin pysyvän kiertoradalla 2 000 vuotta, mutta Auringon aktiivisuuden lisääntyessä Auringon säteilypaineen ja yläilmakehän aiheuttaman kitkan havaittiin vaikuttavan otaksuttua enemmän kiertorataa alentavasti. Vanguard 1:n oletetaan pysyvän kiertoradallaan 240 vuotta. Seuraava Vanguard-sarjan satelliitti oli sääsatelliitti Vanguard 2.
Kurt Maetzig
Kurt Maetzig (25. tammikuuta 1911 – 8. elokuuta 2012) oli saksalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hän syntyi Berliinissä ja kuului Berliinin elokuvajuhlien tuomaristoon vuonna 1983. Hän ohjasi elokuvia itäsaksalaiselle DEFA-yhtiölle.
Maetzig opiskeli sosiologiaa, psykologiaa ja lakialaa Pariisissa sekä insinööritaitoa, kemiaa ja taloustieteitä Münchenissä. Hän oli toisen maailmansodan aikana laittomaksi julistetun kommunistisen puolueen jäsen.
Maetzigin filmografiaan kuuluvat muun muassa:
Knowth
Knowth (irlanniksi "Cnobha") on Irlannissa sijaitseva kivikautinen megaliittinen käytävähauta, joka on ajalle tyypillisen hautakummun sisässä. Knowth on County Meathissa Boynejoen laaksossa. Se on lähellä tunnettua Newgrangen käytävähautaa, ja myös Dowthin käytävähautaa ja on osa laajaa
Brú na Bóinnen megaliittialuetta, johon liittyy hautojen lisäksi pystykiviä ja niistä koottuja ympyröitä.
Knowthin alueella oli heikompaa rakennusaktiivisuutta myöhemmällä
neoliittisella kivikaudella, ja varhaisella pronssikaudella.
Rautakaudella kummulle rakennettiin linnoitus.
Palm Beach (Florida)
Palm Beach on kaupunki Palm Beachin piirikunnassa Floridassa noin 104 kilometrin päässä Miamista.
Yhdysvaltojen Census Bureaun mukaan Palm Beachin pinta-ala on 27,0 km², josta 10,2 km² on maata ja 16,9 km² vettä. Veden osuus on 62,45 %.
Kaupungissa on 10 468 asukasta, joista yli puolet on yli 65-vuotiaita (52,6 %) ja 9,4 % on alle 18-vuotiaita ().
Stockard Channing
Stockard Channing (oik. Susan Antonia Williams Stockard 13. helmikuuta 1944 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen Emmy- ja Tony-palkittu näyttelijä.
Stockard Channing on tehnyt mittavan uran niin teatterissa, elokuvissa kuin televisiossakin. Elokuvarooleista tunnetuin lienee Betty Rizzon rooli elokuvamusikaalissa "Grease" (1978). Televisiossa hänet taas tunnetaan parhaiten Abbey Bartletin roolista menestyssarjassa "West Wing".
Channing on ollut naimisissa neljä kertaa, mutta kaikki avioliitot ovat päättyneet eroon.
The Honeydrippers
The Honeydrippers oli englantilainen rockyhtye, jonka perusti entinen Led Zeppelinin laulaja Robert Plant vuonna 1981. Plantin lisäksi yhtyeeseen kuului myös entinen Led Zeppelinin kitaristi Jimmy Page, entinen The Yardbirdsin kitaristi Jeff Beck sekä heidän ystäviään ja muita tunnettuja muusikoita. Huolimatta nimekkäistä jäsenistä, yhtye julkaisi vain yhden albumin, , vasta vuoden 1984 marraskuussa. Sen kappaleista suosituimmiksi nousivat "Sea of Love" ja "Rockin' At Midnight". Albumin jälkeen yhtye hajosi kaikessa hiljaisuudessa, eikä Plantin mukaan ole tekemässä paluuta.
Kylmäluoman retkeilyalue
Kylmäluoman retkeilyalue on Metsähallituksen retkeilyalue Taivalkosken koillisosassa Oulun läänissä. Sen pinta-ala on 74 km². Alue on helppokulkuista kangasmaastoa, ja siellä on komeita harjuja sekä runsaasti erikokoisia vesistöjä. Myös vanhoja aarnimetsiä aihkimäntyineen on vielä alueella nähtävänä. Osa alueesta on suota. Poroja laidunnetaan alueella, joten niitä voi retkeillessään nähdä. Retkeilyalueella on noin 50 km merkittyjä polkuja. Lisäksi siellä on 30 kilometrin yhdyspolku Hossan retkeilyalueelle ja 21 km pitkä Päätalo-polku Taivalkosken keskustaan. Talvisin alueella on hoidettuja latuja hiihtäjille. Kylmäluomassa on myös ympäri vuoden avoinna oleva leirintäalue. Kalastajille on tarjolla useita virkistyskalastusalueita ympäristössä. Vuokrakämppiä on alueella yli 20.
Sojuz TM-15
Sojuz TM-15 oli 15. avaruuslento Mir-avaruusasemalle. Se oli toinen Venäjän avaruusjärjestön Sojuz-lento. Laukaisu tapahtui Baikonurista 27. heinäkuuta 1992. Lento kesti 188 vuorokautta. Lennon nimi oli Lähde (). Paluu tapahtui 1. helmikuuta 1993.
Avaruuteen laukaistut
Maahan palanneet
Hans Erni
Hans Erni (21. helmikuuta 1909 Luzern – 21. maaliskuuta 2015 Luzern) oli sveitsiläinen taiteilija. Hänen seinäkoristeensa ja veistoksensa ovat tuttuja laajalle yleisölle, ja lisäksi hän suunnitteli muun muassa postimerkkejä.
Erni syntyi Luzernissa kahdeksasta lapsesta kolmanneksi. Hän opiskeli Pariisin Académie Julianissa, jossa hän voitti taidekilpailun ensimmäisen palkinnon. Hän oli samoihin aikoihin jo aloittanut uransa vapaana taiteilijana omalla studiollaan.
Hans Erni tapasi Pariisissa useita nykyajan arvostettuja taiteilijoita ja sai vaikutteita Pablo Picasson ja Georges Braquen töistä. Hänet luettiin kuuluvaksi sveitsiläisen taiteilijoiden Allianz-ryhmään.
Hans Erni -museo avattiin Luzernissa Sveitsin liikennemuseon yhteyteen vuonna 1979. Taiteilijan viimeiset postimerkit olivat vuodelta 1995; hän vietti samana vuonna 86-vuotispäiväänsä. Vuonna 2004 häntä kunnioitettiin Luzernin kunniakansalaisen arvonimellä.
Erni kuoli 106-vuotiaana luzernilaisessa sairaalassa 21. maaliskuuta 2015.
Palm Beach
Palm Beach voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Kevin McCarthy
Kevin McCarthy () oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
McCarthy syntyi Seattlessa, Washingtonin osavaltiossa. Hän valmistui Campion High Schoolista Wisconsinissa. Näyttelijän sisko on kirjailija Mary McCarthy ja serkku entinen presidenttiehdokas Eugene McCarthy.
McCarthyn lukuisiin elokuviin kuuluvat muun muassa "Kauppamatkustajan kuolema" (1951), "Ruumiinryöstäjät" (1956), "Hotelli" (1967), "Avaruusfantasia" (1972), "Tappokäsky" (1974), "Piraija" (1978), "Murhenäytelmän loppu" (1990) ja "Riittävä todiste" (1994).
McCarthy voitti Golden Globen ja oli lisäksi ehdolla Oscarin saajaksi. Hän kuoli 11. syyskuuta 2010 96-vuotiaana luonnollisista syistä.
Ronald Delany
Ronald "Ron" Michael Delany (s. 6. maaliskuuta 1935 Arklow, Irlanti) on irlantilainen entinen keskimatkojen juoksija ja 1 500 metrin olympiavoittaja Melbournen kisoista 1956.
Delany opiskeli Yhdysvalloissa Villanovan yliopistossa, jonka yleisurheiluvalmentajana oli Jumbo Elliott. Delanyn ensimmäinen merkittävä saavutus oli finaalipaikka 800 metrillä vuoden 1954 EM-kisoissa Bernissä. Itse kilpailussa hän jäi viimeiseksi.
Kesäkuussa 1956 Delany juoksi seitsemäntenä juoksijana kautta aikojen haamumailin ajalla 3.59,0. Päivälleen puoli vuotta myöhemmin juostussa 1 500 metrin olympiafinaalissa kotiyleisönsä edessä juossut John Landy oli ennakkosuosikki. Viimeisen kierroksen alkaessa Delany oli vasta kymmenentenä, mutta tavaramerkikseen muodostuneella hurjalla kirillä hän ohitti kaikki edellään olleet ja voitti kultaa uudella olympiaennätyksellä 3.41,2.
Ulkorataennätyksiin Delany ei koskaan yltänyt, mutta kovana kirimiehenä hän voitti taktiikkajuoksut. Yhdysvaltain hallikilpailuissa hän saavutti peräti 40 peräkkäistä voittoa vuosina 1956–1959. EM-kisoissa 1958 Tukholmassa Delany jäi 1 500 metrillä pronssille. Rooman olympiakisoissa kaksi vuotta myöhemmin hän epäonnistui 800 metrillä. Sofian universiadeissa 1961 hän voitti kultaa 800 metrillä ajalla 1.51,1.
SNORT
SNORT on kevyt ja avoimen lähdekoodiin perustuva IDS-ohjelmisto eli tunkeilijan havaitsemisjärjestelmä Linuxille. Sen ohjelmoi ja kehitti, vuonna 1998 Martin Roesch ja nykyään sitä kehittää Roeschin yhtiö, Sourcefire. Ohjelma suorittaa verkkoliikenteen logitusta sekä analysoi pakettien sisältöä ja protokollavertailua. Se myös tarkkailee porttien käyttöä ja skannausta.
Retkeilyalue
Retkeilyalue on pinta-alaltaan laaja retkeilytarkoituksiin varattu maa-alue. Retkeilyalueita on perustanut varsinkin Metsähallitus valtion maille. Retkeilyalueiden lisäksi Metsähallitus on omalla päätöksellään perustanut virkistysmetsiä. Myös monet kaupungit, kuten Helsinki, Espoo ja Vantaa, ovat perustaneet samantyyppisiä alueita lähinnä virkistys- ja ulkoilualue -nimikkeellä muun muassa Uudellemaalle.
Retkeilyalueella on monipuoliset palvelut retkeilijöille: kävely- ja hiihtoreittejä, luontopolkuja, nuotiopaikkoja ja laavuja. Alueella voi olla luonto- tai retkeilykeskus ja vuokra asuntoja. Liikuntarajoitteisten tarpeet on pyritty huomioimaan palveluissa ja rakenteissa.
Retkeilyalue ei ole varsinainen luonnonsuojelualue, mutta retkeilyalueen metsiä hoidetaan kevyemmillä tuottovaatimuksilla ja käsittelytavoilla, lajistollista monimuotoisuutta edistäen sekä muutoinkin virkistyskäytön ehdoilla.
Valtion retkeilyalueita on tällä hetkellä seitsemän.
Liitännäinen (tietotekniikka)
Liitännäinen ("plugin", "plug-in") on tietokoneohjelma, joka toimii vuorovaikutuksessa isäntäsovelluksen, kuten verkkoselaimen tai sähköpostiohjelman kanssa, tarjotakseen tietyn toiminnon tarvittaessa.
Aiheeseen liittyvä sanasto ei ole vakiintunutta suomessa eikä englannissa. Erään jaottelun mukaan ohjelmistojen lisäosia (engl. "add-ons") ovat käyttötavoiltaan ja rakenteeltaan toisistaan eroavatEnglannin kielessä käytetään usein sanaa "plug-in" myös puhuttaessa laajennuksista, sillä liitännäisten ja laajennusten välinen raja jää helposti hämäräksi tavalliselle tietokoneenkäyttäjälle. Kuvaavaa on myös, että Windowsin omalla verkkosivustolla, Microsoft Management Consolen esittelyssä (2013), "snap-in" on suomennettu sanalla "laajennus".
Tyypillisiä esimerkkejä ovat liitännäiset, jotkaIsäntäsovellus tarjoaa palveluja, joita liitännäiset voivat käyttää, kuten menetelmän, jonka avulla liitännäinen voi rekisteröidä itsensä isäntäsovelluksen käyttöön, sekä protokollan, jolla tietoja siirretään isäntäsovelluksen ja liitännäisen välillä. Liitännäiset ovat riippuvaisia palveluista, joita isäntäsovellus tarjoaa, eivätkä yleensä toimi itsenäisinä ohjelmina. Kääntäen isäntäsovellus on riippumaton liitännäisistä, joten liitännäisiä voidaan lisätä ja päivittää ilman muutoksia isäntäsovellukseen. Joissakin tapauksissa isäntäsovellusta ei tarvitse edes käynnistää uudelleen liitännäisen asentamisen jälkeen.
São Benton palatsi
São Benton palatsi () on Portugalin parlamenttirakennus. Uusklassista arkkitehtuuria edustava rakennus sijaitsee pääkaupunki Lissabonissa.
Palatsi toimi alun perin benedektiiniluostarina. Luostari häädettiin sen tiloista 1800-luvun ensimmäisellä puoliskolla, ja palatsista muokattiin parlamenttirakennus. Tuolloin se tunnettiin nimellä "Palácio das Cortes" tai "Parlamento". Ensimmäinen palatsin muutostöissä kunnostaunut arkkitehti oli Possidónio da Silva.
Vuonna 1999 palatsin lähelle valmistui uusi, modernistinen lisärakennus. Sen suunnitteli arkkitehti Fernando Távora.
Palatsissa toimii oma kirjakauppa ja lukusali.
Espoon kaupunginteatteri
Espoon kaupunginteatteri on Espoossa toimiva ammattiteatteri. Se perustettiin vuonna 1988 nimellä Espoon Teatteri, ja nykyinen nimi on ollut käytössä vuoden 2000 alusta.
Teatterin johtajaksi valittiin vuonna 2012 Joachim Thibblin, joka aloitti tehtävässään vuonna 2014 teatteria vuodesta 2000 johtaneen Jussi Helmisen jäädessä eläkkeelle. Vuonna 2005 teatterissa vieraili noin 22 000 katsojaa.
Espoon kaupunginteatterilla on kaksi varsinaista esitystilaa. Ne ovat Louhisali ja Revontulihalli, jotka molemmat sijaitsevat Tapiolan kaupunginosassa – Louhisali Kulttuurikeskuksessa ja Revontulihalli Revontulentiellä.
Torgu
Torgu () on entinen kunta Sõrven niemimaalla, Saarenmaalla, Virossa. Torgu liitettiin osaksi uutta Saarenmaan kuntaa vuoden 2017 lokakuussa.
Pinta-alaa kunnalla oli 126,4 neliökilometriä ja asukkaita siellä oli 370. Kunnan keskus oli nimeltään Iide.
Torgun ainoa naapurikunta oli Salme koillisessa. Muualla Torgu rajautui Itämereen.
Torgun kunta muodostui seuraavista kylistä ():
Hänga, Iide, Jämaja, Kaavi, Kargi, Karuste, Kaunispe, Laadla, Lindmetsa, Lõupõllu, Läbara, Lülle, Maantee küla, Mõisaküla, Mõntu, Mäebe, Mässa, Ohessaare, Soodevahe, Sääre, Tammuna, Türju.
Vuonna 2011 Torgun kunnassa oli 250 asukasta, joista 243 (97,2 %) oli virolaisia, 3 (1,2 %) venäläisiä ja 2 (0,8 %) muita kansallisuuksia.
Viron itsenäisyysajalla, vuosina 1918–1940, Torgu oli oma kuntansa, mutta Neuvostoliiton miehittäessä Viron, kunta liitettiin viereiseen Salmen kuntaan. Vuonna 1992 Virossa oli kuntajako, jossa Torgu kuului edelleen Salmeen. Asian korjaamiseksi Sõrven niemimaan jälleenrakennus- ja kehittämisseura julisti Torgun kuningaskunnaksi ja kansanedustaja Kirill Teiterin Viron rojalistipuolueesta sen kuninkaaksi. Kuninkaan virallinen valtaannousupäivä oli 28. marraskuuta 1992, mutta kruunajaiset pidettiin vasta 28. joulukuuta 1992. Kuningas sai Viron parlamentissä, Riigikogussa, aikaan Torgun kunnallishallinnon palauttamisen. Hallinnollisten sekavuuksien vuoksi Torgu sai kunnallisen itsehallinnon kuitenkin vasta 11. maaliskuuta 1993 takaisin. Kuningaskuntaa ei kuitenkaan lakkautettu vaikka kunta syntyikin uudelleen.
Kuningaskunta on julkaissut muun muassa omia filatelisia tuotteita, kuten ehiökuoria sekä omia kolikoita. Torgun rahayksikkö "Kirill" on sidottu vodkapullon arvoon.
Vuonna 1998 kuntaa uhkasi pakkoliitos viereiseen Salmen kuntaan, joten kuningasta tarvittiin jälleen. Kuntaliitoksen vastustus kunnassa on ollut suurta.
Lapinlahden silta
Lapinlahden silta on vuonna 1965 valmistunut moottoritiesilta Helsingissä. Silta ylittää Lauttasaarensalmen ja yhdistää Ruoholahden Lauttasaareen. Silta on tyypiltään teräskantinen teräksinen jatkuva kotelopalkkisilta. Silta on maatukineen 597 metriä pitkä (eräissä lähteissä 599 metriä). Silta-aukon leveys on 582 metriä, joka jakautuu viiteen jänteeseen: 103,5+125+125+125+103,5 metriä. Silta oli lähes 30 vuoden ajan vuosina 1965–1993 Suomen pisin. Sillan alikulkukorkeus on 8,0 metriä. Sillan kautta kulkee Helsingistä Karjaalle johtava kantatie 51, jonka moottori­tieksi rakennetun osuuden nimenä Helsingin ja Espoon alueella on Länsiväylä. Valtaosa Helsingin keskustasta Espooseen suuntautuvasta autoliikenteestä kulkee Lapinlahden sillan kautta, ja vuorokaudessa sen ylittää 56 710 autoa (syyskuu 2013).
Sillan suunnitteli insinööritoimisto Grassl Hampurista.
Silta rakennettiin tuolloin mullistavalla tavalla: Siltalohkot valmistettiin Rauma-Repolan Valkon telakalla Loviisassa, josta ne uitettiin Helsinkiin.
Sillan valmistuttua vanha Lauttasaaren silta purettiin ja tilalle rakennettiin uusi läppäsilta. Rakentamisen aikana syksystä 1967 loppuvuoteen 1969 Lauttasaaren ja Salmisaaren välinen liikenne kevyttä liikennettä lukuun ottamatta käytti Lapinlahden siltaa. Tämän takia rakentamisen ajaksi tien moottoritieluokitus poistettiin Lemissaaren liittymän ja Ruoholahden väliseltä osuudelta.
Alun perin silta oli 2+2-kaistainen. Sillan alkuperäinen konstruktio teoriassa olisi mahdollistanut leventämisen 3+3-kaistaiseksi, mutta tämä muutos olisi ollut teknisesti varsin hankala. Silta kävi kuitenkin linja-autoliikenteen pullonkaulaksi ja vuosina 1995–1996 silta levennettiin 2+3-kaistaiseksi. Levennys tapahtui hitsaamalla reunaulokkeet irti kummastakin reunasta, hitsaamalla kumpaankin reunaan 1,2 metrin leveydeltä uutta kantta ja hitsaamalla reunaulokkeet takaisin. Levennetyllä sillalla on kaksi kaistaa länteen Helsingistä poispäin ja kolme itään. Itään johtavista kaistoista uloin on linja-autokaista.
Rudolf Arnheim
Rudolf Arnheim (15. heinäkuuta 1904 – 9. kesäkuuta 2007) oli saksalaissyntyinen taide- ja elokuvateoreetikko sekä hahmopsykologi. Hän julkaisi lukuisia alan teoksia.
Arnheim syntyi Berliinissä, jossa hänen isänsä omisti pienen pianotehtaan. Hän pääsi Berliinin yliopistoon vuonna 1923.
Arnheimin ensimmäinen teos, "Film als Kunst" ("Elokuva taiteena") julkaistiin vuonna 1932. Hän muutti vuonna 1933 Italiaan, 1939 Englantiin ja 1940 Yhdysvaltoihin.
Arnheimista tuli vuonna 1969 Harvardin yliopiston taidepsykologian professori. Hän kuoli Michiganin Ann Arborissa 102-vuotiaana.
Skotlannin parlamenttitalo
Skotlannin parlamenttitalo sijaitsee Skotlannin pääkaupungissa Edinburghissa, Holyroodin alueella. Rakennuksen rakennustyöt aloitettiin vuoden 1999 kesäkuussa, ja se vihittiin käyttöön vuonna 2004. Sen suunnittelusta vastasi espanjalainen arkkitehti Enric Miralles, joka ehti menehtyä ennen rakennuksen valmistumista.
Parlamenttitalo sai osakseen runsaasti arvostelua. Sen sijainti, suunnittelu, arkkitehti ja rakennusyhtiö olivat kaikki rankan julkisen arvostelun kohteena . Lisäksi talo valmistui yli kolme vuotta myöhässä: Alkuperäisten suunnitelmien mukaan sen piti olla käyttövalmis jo vuonna 2001. Rakennustöiden tultua päätökseen rakennuksen arveltiin maksaneen noin 414 miljoonaa Englannin puntaa .
Skotlannin parlamentin jäsenet pitivät ensimmäisen istuntonsa uudessa rakennuksessa 7. syyskuuta vuonna 2004. Muodollinen avajaistilaisuus, jota johti Yhdistyneen kuningaskunnan kuningatar Elisabet II, järjestettiin saman vuoden lokakuun 9. päivänä.
2. maaliskuuta 2006 istuntosalin katosta irtosi palkki, minkä vuoksi sali evakuoitiin ja koko kattorakenne tarkastettiin.
Helena Molander
Aino Helena Molander (o.s. Löfman; s. 18. joulukuuta 1951 Vaasa) on suomalainen varatuomari ja Mannerheimin Lastensuojeluliiton (MLL) entinen lapsiasiamies. Hän suoritti 2012 oikeustieteen lisensiaatin tutkinnon. Vuonna 1994 hänelle myönnettiin Suomen Leijonan ritarimerkki.
1990-luvulla Molander tuli esiin mediassa käsiteltyjen pedofiliatapausten asiantuntijana ja julkaisi vuonna 1996 aiheesta kirjan "Lapsi aikuisten armoilla" (Otava) ja uudistetun laitoksen siitä vuonna 2000 nimellä "Lapsen suojeleminen pedofilialta". Ensimmäisestä painoksesta ilmestyi ainakin 19 sävyltään myönteistä arvostelua tai uutista. Mannerheimin Lastensuojeluliiton tuolloinen pääsihteeri Jaakko Itälä kirjoitti :”Kirjan saamassa vastaanotossa kiinnittää huomiota paitsi julkisuuden myönteisyys ja laajuus myös kirjan saaman julkisuuden asiallisuus. Ensimmäinen porras lapsen koskemattomuuden suojan parantamisessa saavutetaan sitä koskevan keskustelun noustessa asialliselle tasolle.” Molanderin näkemyksiä on myös arvosteltu. Esimerkiksi filosofi Juha Varto katsoo, että Molander ”käyttää asemaansa (keskustelun aallon harjalla) ja hyviä suhteitaan iltalehtiin tehokkaasti” ja nimitti Molanderin kirjaa ”demagogiaksi”.
Joulukuussa 2003 liitto lakkautti lapsiasiamiehen tehtävän ja irtisanoi Molanderin helmikuussa 2004. Molander vei irtisanomisen oikeuteen, jossa liitto määrättiin maksamaan korvauksia perusteettomasta irtisanomisesta sekä oikeudenkäyntikulut, yhteensä 75 000 euroa.
Molander jätti päivää ennen irtisanomistaan rikosilmoituksen MLL:n pääsihteeri Eeva Kuuskoskesta koskien pahoinpitelyä. Henkilötodistajana oikeudessa Molanderilla oli Leena Muranen. Käräjäoikeus ei nähnyt syytteelle riittävää todistusaineistoa, mutta hovioikeus tuomitsi vuonna 2007 äänestyspäätöksellä Kuuskosken pahoinpitelystä sakkorangaistukseen.
Nykyisin Molander toimii Lasten perusoikeudet – Children’s Fundamental Rights ry -nimisen yhdistyksen puheenjohtajana. Molander oli ehdokkaana Eurovaaleissa 2004 Kristillisdemokraattien listalla, sai 2 044 ääntä eikä tullut valituksi. Vuoden 2007 eduskuntavaaleissa Molander oli Suomen Kristillisdemokraattisen puolueen sitoutumattomana ehdokkaana Helsingin vaalipiirissä. Hän sai 522 ääntä eikä tullut valituksi.
Sami Kojonen
Sami Eero Johannes Kojonen (s. 29. kesäkuuta 1967 Tuusula) on suomalainen näyttelijä, laulaja ja teatterinjohtaja.
Hän aloitti uransa teatterialan koulutuksensa jälkeen 1994–1997 Varkauden teatterissa. Tämän jälkeen hän Kuopion Rauhalahden kesäteatterin jälkeen suuntasi Helsinkiin ja freelanceriksi. Kojonen on tehnyt roolitöitä muun muassa Komediateatteri Arenassa, Helsingin kaupunginteatterissa ja Tanssiteatteri Minimissä. Television puolella häntä on nähty muun muassa Nitrokabinetissa (MTV3), Tarmo TV. Julkunen -Show’ssa (Yle TV1) sekä lukuisissa TV-mainoksissa muun muassa Kari Grandina. Huomattavin kameranäyttelemistyö lienee "Tulikaste"-elokuvan päärooli vänrikki Laine, sillä elokuva sai parhaan teoksen Grand Prix -palkinnon vuonna 2000 Rassegua Cinematografica Internazionale Eserciti e Popoli -festivaaleilla. Tämän jälkeen Kojonen on nähty esimerkiksi elokuvassa "Tali-Ihantala 1944". Kojosen ääni on tullut tutuksi myös lukuisista radiomainoksista ja dubbauksista, kuten esimerkiksi "Tehtävä – Pelastakaa kesäloma" -piirretystä (Disney), jossa hän lauloi Laulaja-Miken roolin.
Sami Kojosen ura on laajentunut myös laulajauralle tavaramerkkinään uusnostalginen uusi ja vanha tanssimusiikki. Sami Kojonen & Vaihtoaskel -yhtye perustettiin vuonna 2003 ja kolme vuotta myöhemmin 2006 kokoonpano kruunattiin pronssimitalilla tanssiorkestereiden SM-kilpailuissa SMORKissa.
Sami Kojonen on levyttänyt kaksi maksisingleä (Kari Grandi-& Janonsammuttajat LPTCD-1 1999, Sami Kojonen – Konstailematonta tanssimusiikkia (LPTCD-2 2003), kaksi singleä YT-neuvottelut (LPTCD-3 2006) sekä Helmi (LPTCD-4 2007). Tuplamaksisinkku Sinä Sinä Sinä (LPTCD-5) julkaistiin 2007 toukokuussa. Ensimmäinen pitkäsoitto Sinä Sinä Sinä (LPTCD-6) julkaistiin kesäkuussa 2014.
Sami Kojosen teatterityö on laajentunut lisää vuonna 2006, jolloin hän perusti teatteriammattilaisten kanssa Tahtiteatterin sekä 2010 Kuopion Uuden Kesäteatterin (nykyinen Tahtiteatterin Kesäteatteri), joiden teatterijohtaja hän on.
Judith Scott
Judith Ann Scott (1. toukokuuta 1943 – 15. maaliskuuta 2005) oli yhdysvaltalainen taiteilija, joka tuli tunnetuksi kooltaan vaihtelevista omintakeisista veistostöistään. Hän oli kuuro ja lisäksi hänellä oli Downin oireyhtymä. Hän sai huomattavaa suosiota outsider art -piireissä.
Scott syntyi sydänvikaisena. Hän kuuroutui vakavan tulirokon seurauksena. Scott vietti ensimmäiset seitsemän elinvuottaan kotonaan kaksossisarensa kanssa. Lapsena hänen älykkyysosamääräkseen mitattiin 30. Hän oli eristäytynyt omiin oloihinsa ja kärsi myös käytöshäiriöistä.
Vasta 1980-luvun loppupuolella Scottin taiteellinen lahjakkuus kävi ilmi. Hän oli jo yli 40-vuotias liittyessään mukaan Creative Growth Art Centerin toimintaan Kaliforniassa. Hän kuoli 61-vuotiaana vuonna 2005.
Laszlo Toth
Laszlo Toth (s. 1. heinäkuuta 1938 – 11. syyskuuta 2012) oli unkarilaissyntyinen australialainen geologi, joka vandalisoi Michelangelon Pietà-veistosta Rooman Pietarinkirkkossa 21. toukokuuta 1972.
Toth ryntäsi pienen vasaran kanssa Madonnan päälle huutaen ""Minä olen kuolleista noussut Jeesus!"" ja irrotti sen käden kyynärpään kohdalta. Sitten hän siirtyi tuhoamaan veistoksen polvea ja nenää.
Toth toimitettiin 29. tammikuuta 1973 mielisairaalaan, josta hänet vapautettiin 9. helmikuuta 1975. Tothia vastaan ei koskaan nostettu syytettä. Hänet karkotettiin vapautuksen jälkeen Australiaan. Australian viranomaiset eivät vanginneet häntä. Hänen arveltiin myöhemmin asuneen Melbournessa.
Tothin teko herätti keskustelua siitä, ovatko arvokkaat taide-esineet turvassa ulkona ja museoissa, etenkin happosateiden ja savun takia.
Toth kuoli Australiassa vuonna 2012
Tartarpihvi
Tartarpihvi on raakana syötävä liharuoka, jossa liha on joko terävällä veitsellä jänteistä ja kalvoista irti raaputettua, hienoksi hakattua tai jauhettua naudanlihaa. Pihvi maustetaan länsimaissa usein sipulimurskalla, punajuurimurskalla, raa’alla keltuaisella, kapriksella, pippurilla ja worcesterkastikkeella.
Tartarpihvissä on erityisen tärkeää, että liha on hyvälaatuista ja tuoretta. Myös kananmunan suhteen tulee monissa maissa olla varovainen salmonellan varalta, mutta Suomessa raakaa naudanlihaa ja kananmunia voi yleensä syödä turvallisesti.
Tartarpihviä valmistetaan myös muusta kuin naudanlihasta, kuten lohesta ja tonnikalasta.
Barbara Kent
Barbara Kent (s. 16. joulukuuta 1907 – 13. lokakuuta 2011) oli kanadalaissyntyinen, yhdysvaltalaistunut mykkäelokuvien näyttelijä.
Kent aloitti uransa Hollywoodissa vuonna 1925. Hänen elokuviaan olivat muiden muassa "Himo" (1926), "Sodan kotkat" (1927), "Tyttärensä kilpailija" (1928), "Kaksi nuorta sydäntä" (1928), "Täällä ei pelätä" (1929) ja "Jalat edellä" (1930).
Kent avioitui 1934 tuottaja Harry E. Edingtonin kanssa ja luopui samoihin aikoihin urastaan. Hänen viimeinen elokuvansa on vuodelta 1935. Aviomies kuoli vuonna 1949.
Jonny spielt auf
Jonny spielt auf opus 45 () on Ernst Křenekin ooppera, joka kantaesitettiin Leipzigissa helmikuussa 1927. Teos yhdisti ennenkuulumattomalla tavalla jazz-aineksia taidemusiikkiin. Oopperan libretossa esiintyy myös pikajunia, poliisiautoja ja muita uuteen, nykyaikaiseen elämäntapaan kuuluvia aineksia. Oopperasta tuli hyvin suosittu, ja se käännettiin nopeasti 14 kielelle.
Oopperan päähenkilö oli musta, mikä herätti pahennusta kansallissosialisteissa. Oopperaa vastaan järjestettiin laajoja mielenosoituksia, jotka alkoivat Wienissä talvella 1927–1928. Natsien mielestä ooppera levitti ”juutalais–nekru-saastaa” oopperaohjelmistoon. Křenekin musiikki kiellettiin lopulta kokonaan vuonna 1938 pääosin oopperan vuoksi. Oopperan suosio lähti 1900-luvun lopulla kasvuun, kun natsien kieltämää musiikkia ryhdyttiin laajemmin esittämään ja levittämään.
Magdeburgin tuomiokirkko
Magdeburgin tuomiokirkko () on kirkkorakennus Saksi-Anhaltin osavaltion pääkaupungissa Magdeburgissa, Saksassa. Se lukeutuu Saksan varhaisimpiin goottilaista arkkitehtuuria edustaviin kirkkoihin. Noin 104 metriä korkeana rakennuksena se on yksi entisen Itä-Saksan korkeimmista kirkkorakennuksista. Kirkossa sijaitsee myös Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin Otto I Suuren hauta.
Ensimmäinen kirkko nykyisen tuomiokirkon alueelle rakennettiin vuonna 937. Se oli Pyhälle Mauritiukselle pyhitetty luostarikirkko. Nykyisen kirkkorakennuksen rakennustyöt aloitettiin vuonna 1209. Työt saatiin päätökseen vuoden 1520 paikkeilla, kun kirkontornit valmistuivat.
Kolmikymmenvuotisen sodan aikana Johann Tillyn joukot valloittivat ja ryöstivät Magdeburgin 20. toukokuuta 1631 ja kaupunki paloi lähes kokonaan. Tuomiokirkko kuitenkin säästyi tuholta kuin ihmeen kautta.
Ulkoilukeskus
Ulkoilukeskus eli ulkoilumaja on rakennettu palvelemaan retkeilijöitä kesällä ja/tai talvella. Ulkoilukeskukset tai -majat on yleensä rakennettu hyvien ulkoilualueiden viereen. Rakentajina ovat olleet alun perin yleensä kunnat tai kaupungit, ja joitakin keskuksia tai majoja ylläpitää Suomen Latu paikallisjärjestöineen.
Ulkoilukeskusten palvelut vaihtelevat Helsingin Pitkäkosken talvella auki olevasta vaatimattomasta ulkoilumajasta Helsingin Paloheinän tai Vantaan Kuusijärven ulkoilukeskuksen monipuolisiin ympärivuotisiin palveluihin saunoineen ja välinevuokraamoineen. Ulkoilukeskusten palveluja ovat mm. wc:t, suihku, sauna, kahvila, ulkoiluvälinevuokraus ym. ulkoilua palveleva toiminta. Joissakin keskuksissa on myös pelikenttiä pihalla, kuten Maunulan majalla, tai uimaranta, kuten Vantaan Kuusijärvellä.
Dorrit Hoffleit
Ellen Dorrit Hoffleit (12. maaliskuuta 1907 – 9. huhtikuuta 2007) oli yhdysvaltalainen tähtitieteilijä.
Hoffleit toimi tutkijana Yalen yliopistolla. Hän osallistui "Bright Star Catalogue" -teoksen kirjoitustyöhön. Se sisältää tärkeimmät tiedot 9 110 kirkkaimmasta tähdestä. Hänen muuta tuotantoaan on "The General Catalogue of Trigonometric Stellar Parallaxes".
Yhdysvaltain astronominen seura myönsi Hoffleitille vuonna 1988 George Van Biesbroeck -palkinnon elinikäisistä saavutuksista tähtitieteen alalla.
Dorrit Hoffleit vietti 100-vuotispäiväänsä maaliskuussa 2007. Hän kuitenkin kuoli saman vuoden huhtikuussa.
Emulgointiaine
Emulgointiaine on elintarvikkeissa käytetty lisäaine, joka muuttaa elintarvikkeen koostumusta eli tekstuuria.
Emulgointiaine on ns. pinta-aktiivinen aine, jolla on kyky vähentää pintajännitystä kahden keskenään sekoittumattoman aineen välillä. Emulgointiaineen avulla toisen aineen pienet pisarat saadaan jakautumaan toiseen aineeseen pysyvästi. Jos molemmat ainesosat ovat nesteitä, esimerkiksi öljyä ja vettä, lopputulosta kutsutaan emulsioksi. Maito on esimerkki emulsiosta, jossa rasva on jakautunut veteen. Emulgointiaineita voidaan myös käyttää kun halutaan vaikuttaa elintarvikkeen jähmeyteen, ulkonäköön, rakenteeseen, suutuntumaan jne. Emulgointiaineiden avulla elintarvikkeessa pystytään säilyttämään nämä ominaisuudet kuljetuksen ja varastoinnin aikana. Emulgointiaineita on luonnostaan useissa elintarvikkeissa ja niitä valmistetaankin luonnollisista lähteistä. Emulgointiaineita tehdään syötävistä rasvoista, jotka voivat olla eläinperäisiä. Esimerkiksi sian rasvoja saatetaan käyttää. Osa emulgointiaineista on synteettisiä tai puolisynteettisiä.
Emulgointiaineet merkataan elintarvikepakkauksiin E-koodeilla, kuten: E 471 (rasvahappojen mono- ja diglyseridit), E 322 (lesitiini).
Esimerkiksi soijalesitiini on elintarvikkeissa usein käytetty emulgointiaine.
Sirkkalehti
Sirkkalehti on siemenkasveilla ensimmäinen lehti tai lehtiryhmä, joka syntyy itäneestä taimesta. Sirkkalehtien määrä jakaa koppisiemeniset kahteen luokkaan: yksisirkkaisille kehittyy yksi sirkkalehti ja kaksisirkkaisille kaksi. Paljassiemenisillä kasveilla voi olla 2–24 sirkkalehteä. Sirkkalehdet kehittyvät siemenen sisällä kasvin alkiossa. Ne sisältävät siemeneen varastoidun ravinnon tai niillä on siihen pääsy; kun siemen itää, alkavat sirkkalehdet käyttää ravintoa ja muuttuvat tavallisesti yhteyttäviksi. Sirkkalehdet saattavat lakastua muutaman päivän kuluttua kasvin itämisestä ensimmäisten varsinaisten lehtien ilmestyessä tai kestää jopa vuoden. Niiden ulkonäkö poikkeaa usein selvästi kasvin muista lehdistä; muodoltaan ne ovat usein pyöristyneitä ja yksinkertaisia.
Ängsön kansallispuisto
Ängsön kansallispuisto on yksi Ruotsin kansallispuistoista. Se sijaitsee Roslagenissa Tukholman saariston pohjoisosassa Tukholman läänissä ja kuuluu Norrtäljen kuntaan. Kansallispuisto perustettiin vuonna 1909 ja sitä laajennettiin vuonna 1988. Se on pinta-alaltaan 195 hehtaaria.
Hans Aslak Guttorm
Hans Aslak Guttorm (s. 15. joulukuuta 1907 – k. 24. maaliskuuta 1992 Outakoski) oli saamelainen kirjailija, joka kirjoitti pohjoissaameksi. Hän valmistui opettajaksi Jyväskylän opettajaseminaarista vuonna 1935 ja työskenteli opettajana Inarissa ja Outakoskella vuoteen 1969 asti. Hän myös teki monta vuotta töitä Sápmelaš-lehden toimituksessa.
Blå Jungfrun
Blå Jungfrun (myös "Blåkulla") on yksi Ruotsin kansallispuistoista. Se sijaitsee Smålandin maakunnassa ja kuuluu hallinnollisesti Oskarshamnin kuntaan. Se sijoittuu Itämerellä Kalmarinsalmessa sijaitsevalle saarelle. Kansallispuisto muodostettiin vuonna 1926 ja sitä laajennettiin vuonna 1988. Se on pinta-alaltaan noin 198 hehtaarin suuruinen, josta 132 hehtaaria on vettä. Ainoat nisäkkäät saarella ovat metsäjänis ja lepakko.
Palveluneuvoja
Palveluneuvoja on varsinkin pankkimaailmassa käytetty ilmaisu henkilöstä, joka toimii asiakaspalvelussa ja neuvottelee asiakkaan kanssa ratkaisuista toivottujen palveluiden suhteen. Käytännössä tähän liittyy yleinen asiakkuudenhoito, mukaan lukien esimerkiksi palkkatili ja asuntolaina.
Rahoituspäällikkö on kuin palveluneuvoja, mutta hänellä on suuremmat toimivaltuudet. Hän pystyy tekemään suurempia päätöksiä ilman esimiehensä tukea. Rahoituspäällikkö palvelee usein myös sijoittaja-asiakkaita.
Kathleen Turner
Mary Kathleen Turner (s. 19. kesäkuuta 1954 Springfield, Missouri) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli 1980-luvun suurimpia naistähtiä.
Turner nousi Hollywoodin tähtikaartiin jo ensimmäisellä elokuvallaan "Huuma" (1981). Sen jälkeen hän teki kolme menestyselokuvaa Michael Douglasin kanssa: "Vihreän timantin metsästys" (1984), "Niilin jalokivi" (1985) ja "Ruusujen sota" (1989). Hänen muita tunnettuja elokuviaan ovat esimerkiksi "Prizzin kunnia" (1985), "Peggy Sue meni naimisiin" (1986), "Yksinäinen matkailija" (1988) ja "Virgin Suicides" (1999). Lisäksi hän on ollut muun muassa Jessica Rabbitin äänenä elokuvassa "Kuka viritti ansan, Roger Rabbit?" (1988) ja näytellyt Chandler Bingin transvestiitti-isää sarjassa "Frendit".
Turner oli vuonna 1986 ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi elokuvasta "Peggy Sue meni naimisiin". Golden Globe -palkinnon hän on saanut kahdesti ja ollut ehdolla kaikkiaan viidesti.
Turner oli naimisissa David Gucin kanssa 1977–1982. Hän avioitui yrittäjä Jay Weissin kanssa vuonna 1984. Heillä on lokakuussa 1987 syntynyt tytär. Turner ja Weiss erosivat 2007.
1990-luvun lopulla Turner sairastui kivuliaaseen nivelreumaan. Sairaus oli hänelle järkytys, sillä hän oli itse tottunut tekemään stunttinsa. Hän alkoi lievittää kipuja alkoholilla; toinen syy juopotteluun olivat avio-ongelmat. Hän kirjautui vieroitusklinikalle 2000-luvun alussa ja onnistui raitistumaan. Turner on kirjoittanut omaelämäkerran "Send Yourself Roses", jossa hän kertoo avoimesti elämästään.
Dan Marino
Daniel Constantine ”Dan” Marino, Jr. (s. 15. syyskuuta 1961 Pittsburgh) on amerikkalaisen jalkapalloliigan NFL:n pelinrakentaja joka pelasi koko uransa, kaudet 1983–1999, Miami Dolphinsissa. Miami Dolphins varasi Marinon NFL:n vuoden 1983 varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella numerolla 27. Marino pääsi Pro Football Hall of Fameen vuonna 2005.
Marino on näytellyt myös elokuvassa Ace Ventura – lemmikkidekkari, jonka pääosaa esitti Jim Carrey. Nykyisin Marino on NBC:n amerikkalaisen jalkapallon televisiolähetysten studioanalyytikko ja vakiovieras muun muassa ohjelmassa Football Night America.
Näköalapaikka
Näköalapaikka on ympäristöä korkeammalla oleva katselupaikka, josta on hyvä näkyvyys alapuolella levittäytyvään maisemaan. Lähes joka kunnassa Suomessa on yksi tai useampia tunnettuja näköalapaikkana käytettyjä harjuja, vaaroja, tuntureita tai vastaavia paikkoja, joista on ihasteltu maisemia. Joillekin harjulle tai vaaroille on rakennettu näkötorneja parantamaan näköaloja.
Monet korkeat vaarat ja tunturit on valjastettu maisemien ihailun lisäksi myös lasketteluun. Niiden rinteille on syntynyt laskettelukeskuksia niihin liittyvine palveluineen, kuten hiihtohisseineen ja näköalaravintoloineen ja -kahviloineen. Joillekin vaaroille on rakennettu lisäksi , joista käydään myös katselemassa maisemia.
Joissakin vaara-alueiden kunnissa löytyy näköalapaikkoja runsaasti: Jämsässä on useita korkeita vaaroja, joista voi ihailla Päijännettä, kuten Pitkävuori, Himos, Matkosvuori ja Kaipolanvuori. Nilsiästä löytyvät korkeat näköalavaarat Pisa, Kinahmi ja Tahkovuori. Rautavaaralla on komeita järvimaisemia tarjoava 15 kilometriä pitkä vaarajono, johon kuuluvat muun muassa Härkönurmi, Keyritynmäki, Kipari ja Paljakka. Nurmeksesta Pielisen rantamien monilta vaaroilta, kuten Kohtavaaralta, Konnanvaaralta, Jurttivaaralta ja Pyssyvaaralta, on hyviä näkymiä Pieliselle.
Kangasalla on peräti neljä näkötornia: Haralanharju, Kirkkoharju, Vehoniemenharju ja Keisarinharju, joista viimeksi mainittu rakennettiin jo vuonna 1819. 1800-luvun lopussa näkötorneja oli Kangasalla yhtä paljon kuin muualla Suomessa yhteensä.
Ennen näköalojen katseluun eri puolella Suomea käytettiin myös runsaslukuisia kolmiomittaustorneja.
Maisemien ihailuun käytetään myös joitakin korkeita rakennuksia, kuten pilvenpiirtäjiä. World Trade Centerin kaksoistorni New Yorkissa oli kuuluisa nähtävyys näköaloineen ennen tuhoutumistaan.
Ruskolevät
Ruskolevät (Phaeophyceae syn. Phaeophyta) on ruskeiden levien ryhmä, johon kuuluu noin 2 000 monisoluista pääosin merivedessä elävää lajia. Monet ruskolevät viihtyvät valtamerten kylmissä ja kivikkoisissa rannikkovesissä. Sukuja on kuvattu yli 250. Kooltaan osa lajeista on mikroskooppisen pieniä, mutta ruskoleviin kuuluu myös kymmenien metrien pituisia ulkoisesti kasveja paljolti muistuttavia lajeja eli kelppejä (suvut "Macrocystis", "Nereocystis" ja "Laminaria"), jotka ovat suurimpia Chromalveolata-kunnan edustajia. Kasveja muistuttavan ulkonäkönsä vuoksi niitä pidettiin aiemmin kasveina. Nykyään ne luokitellaan Chromalveolata-kunnan kaareksi tai ruskeiden levien kaaren alakaareksi tai luokaksi.
Ruskolevät eroavat muista levistä värinsä perusteella; riippuen ruskean (fukoksantiini) ja vihreän (klorofylli) pigmentin suhteesta niiden väri vaihtelee tummanruskeasta oliivinvihreään. Ruskoleville on kehittynyt kaasun täyttämiä rakkoja, jotka auttavat pohjaan kiinnittyneiden levien yhteyttäviä osia kohoamaan veden pintaan. Lisääntyminen tapahtuu sekä suvullisesti että suvuttomasti (sukupolvenvuorottelu). Liikkumiskykyisillä sukusoluilla on kaksi eripituista siimaa. "Laminaria"-suvun ruskoleviä käytetään Aasiassa laajalti ravintona ja eräitä muita lajeja lannoitteena. Niistä saadaan myös alginaatteja, joita käytetään hyytelöintiaineena ja lääkekapseleiden valmistuksessa.
Päärynälevä ("Macrocystis pyrifera") on suurikokoisin levä, ja se voi kasvaa jopa 65 metrin pituiseksi. Päärynälevät sukulaisineen muodostavat vedenalaisia metsiä (kelppimetsät), jotka ovat lajistoltaan runsaita ekosysteemejä. Sargassolevät ("Sargassum") muodostavat runsaita kasvustoja Sargassomeren trooppisissa vesissä. Muita tunnettuja ruskoleviä ovat jouhilevät ("Chorda") ja rakkolevät ("Fucus", esim. rakkolevä "Fucus vesiculosus"), joista kummankin edustajia esiintyy myös Suomen rannikolla.
Ruskolevät lisääntyvät suvullisesti ja niiden elinkierto on joko haplodiplontti tai diplontti. Haplodiplontissa elinkierrossa, jollainen on esimerkiksi suurilla kelppimetsiä muodostavilla lajeilla, itse leväyksilö on diploidi sporofyytti. Sporofyytti tuottaa yksisoluisia uintisiimallisia tsoosporeja, joista kasvaa pieniä haploidisia koiras- ja naarasgametofyyttejä. Koirasgametofyyteistä vapautuu uintisiimallisia siittiösoluja, jotka hedelmöittävät naarasgametofyyteissä olevat liikkumattomat munasolut, jolloin syntyneestä tsygootista alkaa kasvaa uusi diploidi leväyksilö. Rakkolevillä puolestaan on diplontti elinkierto, jossa diploidit leväyksilöt tuottavat sukusolupesäkkeissään haploideja siittiöitä ja munasoluja, jotka vapautuvat veteen. Hedelmöittyneestä munasolusta alkaa kasvaa suoraan uusi diploidi rakkoleväyksilö.
Knäžöi
Knäžöi eli Knäsöi () on kylä Murmanskin alueen Kantalahden piirin Zelenoborskin kunnassa. Se sijaitsee Vienanmeren samannimisen lahden rannalla Pietarin ja Murmanskin välisen M18-valtatien itäpuolella. Kylässä on 127 asukasta (vuonna 2010).
Kylän nimeen liittyy seudulla 1500-luvun puolivälissä vierailleen hollantilaisen Simon van Salingenin kuulema tarina. Sen mukaan venäläiset ruhtinaat löivät aluetta kolmellasadalla purjealuksella valloittamaan tulleet ruotsalaiset ja norjalaiset Koudan ja Kantalahden välisessä lahdessa, joka sai nimekseen Knjažaja guba (”Ruhtinaanlahti”). Historialliset lähteet eivät tätä tapahtumaa tunne, mutta vuonna 1574 Knäsöi mainitaan vartiopaikkana toimineena yhdentoista talon kylänä. Sen asukkaat saivat elantonsa kalastuksesta.
Pohjois-Venäjän intervention aikana Knäsöissä sijaitsi suomalaisten punakaartilaisten ja Muurmannin legioonan tukialue. Vuonna 1926 kylässä asui 389 karjalaista, 327 venäläistä ja 33 suomalaista. Vuonna 1951 sen viereen perustettiin Knäsöin vesivoimalaitoksen rakentajia varten Zelenoborskin taajama.
Kylä koostuu puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista ja matalista usean perheen asuintaloista. M18-valtatie erottaa sen Zelenoborskin taajamasta. Knäsöissä toimii kalanviljelylaitos ja saha. Palveluihin kuuluu lääkintäasema ja kauppa. Länsilaidalla sijaitsee huoltoasema. Kylän ja Knäsöin aseman välillä liikennöi linja-auto.
Muurmannin radalla oleva Knäsöin rautatieasema (ven. "Knjažaja") sijaitsee Zelenoborskin taajaman lounaispuolella kymmenen kilometrin päässä Knäsöin kylästä.
Näkötorni
Näkötorni tai näköalatorni on tornimainen rakennus, joka on rakennettu maisemien katselua varten. Suurin osa näkötorneista on ympäristöä korkeammilla paikoilla, mutta jotkin on rakennettu tasaiselle maalle. Tornit voivat olla pienehköjä ja matalahkoja puisia rakennelmia tai massiivisia ja hyvinkin korkeita kivestä ja metallista tehtyjä.
Suomen ensimmäinen näkötorni rakennettiin harjuistaan kuuluisan Kangasalan Keisarinharjulle vuonna 1819. Kangasalla olikin harjujensa ansiosta 1800-luvun lopussa yhtä paljon näkötorneja kuin muualla Suomessa yhteensä.
Kuuluisimmat Suomen näkötorneista ovat Puijon torni Kuopiossa ja Näsinneulan näkötorni Tampereella, joiden huipulla on myös erikoisuutena pyörivä
maisemaravintola. Muita tunnettuja näkötorneja ovat muun muassa Aulangon näkötorni Hämeenlinnassa ja Pyynikin näkötorni Tampereella. Myös monia vesitorneja on käytetty näköalojen ihailemiseen.
Runsaasti eri puolille maata rakennettuja kolmiomittauksissa käytettyjä kolmiomittaustorneja käyttivät ennen niiden käytöstä poistamista ja purkamista uskaliaimmat kiipeilijät näköalojen ihailemiseen. Myös metsänvartijatorneja, jollainen on jäljellä mm. Juuan Tahkovaarassa, on käytetty samaan tarkoitukseen. Itärajalla on rajavartijoiden käytössä tähystystorneja. Saaristossa hyviä näköaloja tarjoavat majakoiden tornit.
Maailman kuuluisin näkötorni on Pariisin Eiffel-torni.
Luettelossa on suomalaisia näkötorneja aakkosjärjestyksessä. Luettelo ei ole täydellinen.
Johannes Stark
Johannes Stark (15. huhtikuuta 1874 Schickenhof, Baijeri – 21. kesäkuuta 1957) oli merkittävä 1900-luvun fyysikko, joka sai Nobelin fysiikanpalkinnon.
Stark aloitti opintonsa Bayreuthin kymnaasissa ja jatkoi Regensburgissa. Yliopisto-opinnot alkoivat Münchenin yliopistossa, jossa hän opiskeli fysiikkaa, matematiikkaa, kemiaa ja kristallografiaa. Hänen virka-aikansa alkoi 1894. Hän valmistui tohtoriksi 1897.
Stark työskenteli lukuisissa viroissa Fysiikan instituutissa vuoteen 1900 saakka, jolloin hän aloitti palkattomana luennoitsijana Göttingenin yliopistossa. Hän työskenteli ja tutki lukuisissa yliopistoissa, kuten Greifswaldin yliopistossa. Hän sai vuonna 1919 Nobelin palkinnon "Doppler-ilmiön löydöstä ohenneessa kaasussa virtaavista positiivisista ioneista ja spektriviivojen jakamisesta sähkökentässä". Näistä jälkimmäinen tunnetaan Starkin ilmiönä. Hän jäi eläkkeelle 1939.
Stark julkaisi yli 300 esitelmää käsitellen lähinnä sähköä ja siihen liittyviä aiheita.
Ҙ
Ҙ on kyrillinen kirjain. Se on baškiirin aakkosten seitsemäs kirjain. Kirjaimen pohjana on kyrillinen з, johon on lisätty alapidennys.
Ҙ ääntyy baškiirissa soinnillisena dentaalisena frikatiivina //.
Ӟ
Ӟ on kyrillinen kirjain. Se on udmurtin aakkosten yhdestoista kirjain. Sen pohjana on kyrillinen з, johon on lisätty treema.
Ӟ ääntyy udmurtissa soinnillisena palatoalveolaarisena affrikaattana //.
Ӡ
Ӡ on kyrillinen kirjain. Se on abhaasin aakkosten 19. kirjain. Se on muunnelma kyrillisestä kirjaimesta з.
Ӡ ääntyy abhaasissa soinnillisena alveolaarisena affrikaattana //.
Ӥ
Ӥ on kyrillinen kirjain. Se on udmurtin aakkosten kolmastoista kirjain. Sen pohjana on kyrillinen и, johon on lisätty treema.
Ӥ ääntyy udmurtissa laveana suppeana etuvokaalina //.
Ҋ
Ҋ on kyrillinen kirjain. Se on kiltinänsaamen aakkosten neljästoista kirjain. Sen pohjana on kyrillinen и, johon on lisätty lyhyysmerkki ja häntä.
Ҋ ääntyy kiltinänsaamessa soinnittomana palataalisena approksimanttina //. Sen asemesta voidaan käyttää myös kirjainta ј.
Mika Törönen
Mika Törönen (s. 28. marraskuuta 1968, Pirkkala) on suomalainen taidemaalari.
Törönen tekee Helsinki-aiheisia maalauksia ja muotokuvia. Hän on opiskellut Australian Sydneyssä "Julian Ashton Art Schoolissä" vuonna 1999.
Asta Ovaska
Asta Helena Ovaska (o.s. Hovi, s. 29. heinäkuuta 1963 Ruotsinpyhtää) on suomalainen kuulantyöntäjä. Ovaska saavutti 11 suomenmestaruutta ulkoradoilla peräkkäisinä vuosina 1983–1993. Hänen ennätystuloksensa 18,57 metriä vuodelta 1989 on voimassa oleva Suomen ennätys. Ovaska on voittanut kuulantyönnössä eniten suomenmestaruuksia. Hän saavutti vielä vuosina 1999 ja 2000 SM-hopeaa palattuaan kilpakentille tauon jälkeen. Ovaskan seura on Ruotsinpyhtään Kisailijat.
Ovaska kilpaili arvokisoissa ulkoradoilla kolmasti ja hallissa kaksi kertaa. Stuttgartin EM-kisoissa 1986 hän oli karsinnassa 15:s eikä selviytynyt loppukilpailuun. MM-kisoihin hän osallistui Roomassa 1987 ja Tokiossa 1991 ja jäi molemmilla kerroilla karsinnassa sijalle 17. Sisäratojen EM-kilpailuissa hän sijoittui kuudenneksi Madridissa 1986 halliennätyksellään 17,84 ja kahdeksanneksi Budapestissa 1988.
Charles Lane
Charles Lane (26. tammikuuta 1905 San Francisco, Kalifornia – 9. heinäkuuta 2007) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Lane esiintyi lukuisissa rooleissa elokuvissa ja televisio-ohjelmissa. Hän esiintyi muun muassa useissa Frank Capran elokuvissa, kuten "Mr. Smith lähtee Washingtoniin" (1939), "Arsenikkia ja vanhoja pitsejä" (1944) ja "Ihmeellinen on elämä" (1946).
Lane kuului Screen Actors Guildin perustajajäseniin. Hän oli vuodesta 1931 naimisissa Ruth Covellin kanssa, ja avioliitto kesti Covellin kuolemaan saakka 2002.
Lane kuoli 102-vuotiaana 9. heinäkuuta 2007.
Luettelo suksilajien maailmancupeissa eniten osa- ja kokonaiskilpailuvoittoja saavuttaneista urheilijoista
Tämä on luettelo eniten suksiurheilulajien maailmancupien henkilökohtaisia osakilpailuita ja kokonaiskilpailuita voittaneista urheilijoista. Aktiiviurheilijat on lihavoitu.
"Päivitetty 19.3.2018."
Pähkinäallergia
Pähkinäallergia tarkoittaa yliherkkyyttä pähkinöille. Virheellisesti pähkinäallergiaksi nimitetään joskus manteli- ja maapähkinäallergiaakin. Maapähkinä kuuluu kuitenkin palkokasveihin ja manteli on hedelmän siemen. Pähkinäallergia on yksi pahimmista ruoka-aineallergioista, se aiheuttaa helposti vaarallisiakin allergiareaktioita (ks. anafylaktinen šokki) eikä se helpota ajan kanssa. Vakavasta allergiasta kärsivien olisi myös hyvä pitää mukanaan adrenaliiniruisketta šokkien varalta. Allergiaan on kehitteillä useita erilaisia hoitoja kuten rokote.
Maapähkinäallergia paranee huonommin kuin muut varhaislapsuuden ruoka-allergiat. Kyky sietää maapähkinää kehittyy itsestään arviolta 20 %:lle. Allergia voi ajan myötä helpottaa lapsilla, joilla se on ollut lievä, ja joilla on vähemmän muita ruoka-allergioita. Useimmilla se jatkuu läpi elämän ja vaatii jatkuvasti huolellisuutta.
Yleisimpiä oireita ovat suun ja kurkun kutiaminen, oksentaminen, ripuli, iho-oireet, voimakas kutina, hengenahdistus ja mahdollinen anafylaktinen šokki.
Pähkinäallergikon on luettava tarkoin tuoteselosteet, koska tuotteet saattavat sisältää pähkinää, vaikka pähkinä ei kuuluisikaan ruokaan.
How Many More Times
”How Many More Times” on brittiläisen rockyhtye Led Zeppelinin kappale. Se julkaistiin vuonna 1969 yhtyeen ensimmäisellä albumilla "Led Zeppelin" ja on albumin viimeinen kappale. Kappale on yli kahdeksanminuuttinen ja on albumin pisin raita.
"How Many More Times" lopetti Led Zeppelinin keikat yhtyeen varhaisilla kiertueilla.
Kappale alkaa rumpali John Bonhamin cymbalin soitolla ja basisti John Paul Jonesin bassokompilla, johon mukaan tulee kitaristi Jimmy Pagen kitarariffi. Kappaleen tekijöiksi on merkitty Page, Bonham ja Jones.
Gallons of Rubbing Alcohol Flow Through the Strip
"Gallons of Rubbing Alcohol Flow Through the Strip" on yhdysvaltalaisen grungeyhtye Nirvanan kappale vuodelta 1993. Se julkaistiin vuonna 1993 yhtyeen viimeisellä studioalbumilla "In Utero". Kappale on 7:34 pitkä ja on piilotettu albumin "All Apologies" kappaleeseen. Kappale alkaa 24 minuutin kohdalla All Apologiesin jälkeen.
"Gallons of Rubbing Alcohol Flow Through the Stripin" äänitti tammikuussa vuonna 1993 Craig Montgomery Rio de Janeirossa Brasiliassa. Kappaleesta julkaistiin "In Utero" -albumin promotilaisuuksiin single Englantiiin. Kappale esitettiin ainoan kerran livenä vuonna 1993 Hollywood Rock -festivaalien sound checkissä Rio de Janeirossa.
Metsälehväsammalet
Metsälehväsammalet ("Plagiomnium") on sammalten suku, johon kuuluu 9 Suomessa kasvavaa lajia. Niiden taksonomia on muuttumassa. Monet lehväsammalet ovat Suomessa alueellisesti uhanalaisia.
Lehväsammalilla on muihin sammaliin verrattuna isot lehdet.
Lehväsammalia kasvaa lehtomaisissa metsissä maassa, kivien päällä ja nurmikon seassa.