hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Curtiss P-40
Curtiss P-40 oli yhdysvaltalaisen Curtissin yksimoottorinen ja yksipaikkainen hävittäjälentokone, joka lensi ensilentonsa vuonna 1938 ollen palveluksessa toisessa maailmansodassa.
P-40 kehitettiin sotaa edeltäneestä Curtiss P-36 Hawkista. Yhdysvaltain armeijan lentojoukot USAAC () käytti koko konesarjasta nimitystä Warhawk, Royal Air Force ja kansainyhteisömaiden ilmavoimat nimittivät P-40B- ja P-40C-malleja Tomahawkeiksi ja P-40E:stä eteenpäin Kittyhawkeiksi.
Ensimmäinen XP-40 oli P-36A Hawk, jonka Pratt & Whitney Twin Wasp -tähtimoottori oli vaihdettu Allison V-1710 -V-12-moottoriin. Huhtikuussa 1939 USAAC tilasi 524 P-40-konetta.
Ranska tilasi 140 konetta, mutta yhtään niistä ei ehditty toimittaa ennen maan antautumista Saksalle. Koneet toimitettiin Isoon-Britanniaan, missä niitä pidettiin kuitenkin huonompina kuin Hawker Hurricane, Supermarine Spitfire tai Messerschmitt Bf 109, joten mallia käytettiin ainoastaan koulutukseen ja tiedusteluun. Pohjois-Afrikan rintamalla konetyyppi kuitenkin osoittautui taistelukelpoiseksi, koska siellä vastustajana oli enimmäkseen suorituskyvyltään saksalaishävittäjiä huonompia italialaiskoneita, ja taistelu tapahtui matalalla jossa Allisonin moottorin huonohko ahdin ei haitannut.
Uudempiin malleihin lisättiin aseistusta: P-40B sai lisäkonekiväärit siipiin (.30 USA, .303 UK) ja itsetiivistyvän polttoainetankin. P-40C:hen lisättiin edelleen kaksi tykkiä, mutta lisämassa heikensi suorituskykyä.
Konetta tuotettiin suuria määriä, Brittiläinen kansainyhteisö osti 930 konetta, joilla varustettiin 16 laivuetta, mukaan lukien Etelä-Afrikan ilmavoimien yksiköitä. 23 konetta palveli Neuvostoliitossa. Australian ilmavoimien koneet saavuttivat ratkaisevan voiton japanilaisista Milnelahden taistelussa 1942.
Curtissin tehtaalla Buffalossa valmistettiin 1 300 konetta yksistään vuonna 1942. Kaikkiaan konetyyppiä rakennettiin 14 000 kappaletta vuoteen 1944 mennessä, ja ne palvelivat 23 maan ilmavoimissa.
Neuvostoliitossa P-40 K -versiosta tehtiin kaksipaikkainen tiedusteluversio P-40 EF. Sen aseistus oli poistettu ja tähystäjän istuin lisätty ohjaajan taakse. Polttoainemäärää oli lisätty ja varusteena oli Fairchild K-13 -kamera. Konetta käytettiin vuonna 1943 Hävittäjälentorykmentti 191:ssä.
Saharasta löytyi vuonna 2012 toisen maailmansodan aikana kadonnut Kittyhawk. Lentäjä oli viemässä vaurioitunutta konetta tukikohtaan korjattavaksi, kun se teki hätälaskun ja päätyi hiekkaan kauas asutuksesta. 70 vuotta maastossa ollut kone oli löydettäessä hyväkuntoinen.
Suomi sai sotasaaliiksi vaurioituneita Warhawkeja, joista yksi P-40M, konetyypin englantilaisen tyyppinimen, Kittyhawk Mk.III, mukaan rekisteritunnuksen KH-51 saanut, korjattiin Suomen ilmavoimien käyttöön. Varaosien huonon saatavuuden takia sillä ei lennetty paljon, ainoastaan tutustumislentoja.
Vuonna 1942 Neuvostoliitossa Leningradin alueen Lentovarikolla 1 noin 40:een P-40 E -versioon asennettiin Allison-moottorin varaosien puutteen vuoksi Klimov M-105 -moottorit. Samalla potkuriksi tuli VISh-61 alkuperäisen Curtiss Electric -potkurin tilalle. Muutoksen voi erottaa rungon ja potkurin välissä olevasta sovituslaipasta, jossa on lisäksi ilmanottoaukot.
Termohaliinikierto
Termohaliinikierto (termohaliinivirtaus, valtamerien lämpösuolavesikierto) on meriveden tiheyseroista johtuva veden kierto merissä syvävesien ja pintavesien välillä. Nimitys tulee sanoista "thermo": lämpötila ja "haline": suola. Veden tiheyserot johtuvat tavallisimmin sen lämpötilaeroista ja suolapitoisuuksien eroista: viileä ja suolainen vesi on raskaampaa kuin lämmin ja vähäsuolainen.
Valtamerissä on yleensä lämmintä, suolaista vettä lähellä pintaa ja sen alla kylmempää ja vähäsuolaisempaa vettä. Nämä eivät normaalisti sekoitu keskenään. On kuitenkin alueita, joissa suhteellisen viileän pintaveden suolapitoisuus kasvaa, kun siitä poistuu suolatonta vettä haihtumisen tai merijään muodostumisen takia. Tällaisilla seuduilla, jotka ovat lähellä maapallon napa-alueita, pintavedestä voi tulla niin tiheää että se valuu pohjaan. Pohjaan tunkeutuva vesi saa aikaan vaakasuuntaisen virtauksen joka jatkuu, kunnes saavuttaa alueita, joissa se pääsee kumpuamaan pintaan. Aiemmin ajateltiin että nousualueet sijaitsevat lähellä päiväntasaajaa Tyynessämeressä ja Intian valtameressä. Havainnot eivät kuitenkaan tue tätä käsitystä. Nykyisin ajatellaan että nousua tapahtuu vähitellen laajoilla alueilla, luultavasti pääosin Etelämannerta kiertävän merivirran yhteydessä mahdollisesti tuulen aiheuttamien virtausten tukemana.
Termohaliinikierto on hidas kiertoliike, jota on vaikea erottaa valtamerten yleisestä kiertoliikkeestä. Siksi sen mittaaminen tai tarkka mallintaminen on vaikeaa. Laskeva liike on helpompi havaita, Pohjois-Atlantilla ja Etelämerellä näkyy miten kylmä vesi painuu lämpimämmän veden seassa syvyyksiin. Nousuliikkeen piirteitä on vaikeampi havaita, ja suuri osa termohaliinikiertoon liittyvästä epävarmuudesta tulee siitä, että ei tarkkaan tiedetä, missä vesi nousee ylöspäin ja miten se palaa laskualueille.
Termohaliinikierto on tärkeä ilmaston kannalta koska se tuo lämpöenergiaa tropiikista napa-alueille. On arvioitu että sen osuus on noin neljäsosa koko ilmakehän ja valtamerten yhteenlasketusta lämmönsiirrosta. Nousualueet ovat tärkeitä merten eliöstölle, koska niillä nousee ravinteita pintavesiin. ilmaston lämpenemisen ja siihen liittyvien makean veden tasapainon muutosten ajatellaan muuttavan termohaliinikiertoa.
Andronikos Rhodoslainen
Andronikos Rhodoslainen (, n. 70 eaa.) oli antiikin kreikkalainen peripateettiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli Lykeionin koulun kymmenes johtaja Aristoteleen jälkeen.
Andronikoksen päätöihin lukeutuu Aristoteleen ja Theofrastoksen kirjoitusten kokoaminen ja järjestäminen siitä materiaalista, jonka Tyrannion toimitti hänelle. Hän toimitti ja julkaisi kootut laitokset Aristoteleen teoksista vuosina 40–20 eaa. Näin muodostui nykyisin tunnettu ns. "Corpus Aristotelicum". Ennen Andronikoksen aikaa Aristoteleen tuotannosta tunnettiin vain dialogit (katso: Aristoteleen dialogit), hänen lukuisat tutkielmansa sen sijaan olivat kateissa. Antiikin ajan jälkeen tilanne on ollut toisin päin, nykyään Aristoteleelta tunnetaan ainoastaan tutkielmia.
Andronikokselta on peräisin muun muassa Aristoteleen kirjojen nykyisin tunnettu järjestys, jossa logiikan kirjat ovat ensin, sen jälkeen seuraavat fysiikka, metafysiikka, ja käytännölliset tieteet kuten etiikka ja politiikka, ja luovat tieteet, kuten poetiikka.
Edeltäjiensä teosten kokoamisen lisäksi hän kirjoitti parafraaseja eli mukaelmia näistä teoksista, sekä kommentaarioita niistä. Hän kommentoi muun muassa Aristoteleen teosta "Kategoriat". Näitä kirjoituksia ei ole säilynyt. Hänen nimiinsä on usein virheellisesti laitettu kaksi tutkielmaa, "Tunteista" sekä kommentaario Aristoteleen etiikan teoksiin. Todellisuudessa ne ovat peräisin joko Konstantinos Palaiokappalta 1500-luvulta tai tessalonikalaiselta Johannes Kallistokselta.
Molez
Molez on suomalaisen "Fractile Gamesin" kehittämä sivultapäin kuvattu "Worms"-henkinen ammuskelupeli, joka julkaistiin sharewarena MS-Dosille vuonna 1997. Vuonna 1999 peli julkaistiin freewarena.
"Molezissa" ammuskellaan myyrillä toisia pelaajia ruudun kokoisella alueella, joka koostuu tuhoutuvasta maa-aineksesta ja sinne tänne ripotelluista kivistä. Aseina myyrillä on muun muassa lapioita ja kranaatinheittimiä. Peliä voi pelata kahdesta neljään pelaajaa yhdellä koneella. Seuraavana vuonna Joose Riekkinen ohjelmoi "Lieron", josta tuli "Molezia" suositumpi.
Kentauri
Kentauri (latinaksi "Centaurus", genetiivi "Centauri") on kirkas ja laaja eteläisen taivaan tähdistö. Se sijaitsee Vesikäärmeen hännän alla, Suden ja Purjeen välissä, ja ympäröi kolmelta suunnalta Etelän ristiä. Tähdistön eteläosan halki kulkee Linnunrata, ja siinä sijaitsee muun muassa kirkas Auringon naapuritähti Rigil Kentaurus sekä kirkkain pallomainen tähtijoukko Omega Centauri. Kentauri ei näy lainkaan Suomessa, sillä tähdistön pohjoisraja on deklinaatio −30, joka nousee eteläisimmässä Suomessa juuri horisontin tasolle.
Kentaurin tähtikuvio esittää Kreikan mytologian Kheironia, kentauria, joka muista kaltaisistaan poiketen oli viisas ja hyväluonteinen. Hän opetti ihmissankareita, kuten Iasonia ja Heraklesta. Kerran Herakles ampui Kheironia vahingossa myrkkynuolella, ja päästäkseen kivuistaan tämän oli luovuttava kuolemattomuudestaan. Zeus salli Kheironin kuolla ja sijoitti hänet tähtitaivaalle. Myös Jousimiehen tähdistön on usein nähty esittävän Kheironia, vaikkei hänen tunnusmerkkinsä ollutkaan jousi.
Joskus Kentauri on yhdistetty Nuolen tähdistöön, jonka se ampuu kohti Kotkaa. Kotka kidutti Prometheusta, jonka Kheiron pyrki pelastamaan. Kentauri näyttää jahtaavan Suden tähdistöä, joka kulkee sen edellä taivaan kiertyessä.
Kromatiini
Kromatiini on DNA:n ja siihen liittyneiden proteiinien kompleksi, josta eukaryoottien kromosomit muodostuvat. Kromosomit esiintyvät kromatiinina solujen kasvuvaiheessa (interfaasissa) eikä kromatiinista voida erottaa erillisiä kromosomeja. Kromatiini voidaan nähdä valomikroskoopilla, kun sitä on käsitelty väriaineilla (kreik. "khroma" tarkoittaa väriä).
Kromatiinia on kahden tyyppistä: "eukromatiinia" ja "heterokromatiinia".
"Eukromatiinissa" DNA on huomattavasti löyhemmin pakattuna kuin kromosomeissa solunjakautumisen aikana. Eukromatiini vie suurimman osan tuman tilavuudesta. DNA heterokromatiinissa taas on yhtä tiheästi pakattu kuin kromosomeissa.
Solun aktiiviset geenit sijaitsevat eukromatiinissa, mutta vain harvat eukromatiinissa sijaitsevat geenit ovat aktiivisia.
Durrat
Durrat ("Sorghum") on kasvisuku, joka käsittää noin 60 lajia. Suvun tärkein laji on viljelty durra eli kirjodurra ("Sorghum bicolor"), jota käytetään ihmisten ja kotieläinten ravinnoksi Afrikassa, Intiassa ja Etelä-Amerikassa. Alkujaan durra on kotoisin Afrikasta, missä sen käyttö on edelleen yleisintä. Durra on vehnän, kauran, maissin ja ohran ohella yksi maailman viidestä käytetyimmästä viljasta.
Embryologia
Embryologia eli alkiokehitysoppi (kr. "embryo", alkio, kr. "logos", oppi) on eliön alkiokehitystä tutkiva anatomian ja kehitysbiologian haara. Perinteisesti embryologian käsite on liittynyt alkion tai sikiön rakenteelliseen kehitykseen, mutta nykyään embryologisen tutkimuksen painopiste lienee enemmän kehityksen solu- ja molekyylibiologisissa mekanismeissa eli embryologisessa kehitysbiologiassa.
Rauha
Rauha on valtioiden tai muiden vastaavien välinen normaali sovinnon tila varsinkin sodan vastakohtana. Sanaa käytetään usein merkitsemään rauhanpäätöstä tai rauhansopimusta, jolla kaksi tai useampi valtiota julistavat keskenään käymänsä sodan lopetetuksi. Ennen lopullista rauhaa tehdään tavallisesti aselepo eli välirauha. Elleivät neuvottelut heti vie lopulliseen rauhansopimukseen, tehdään valmistava rauhansopimus. Kun liittokuntasodassa joku liittolaisista tekee rauhan aikaisemmin kuin muut, sitä kutsutaan erillisrauhaksi.
Johan Galtung jakaa rauhankäsityksensä negatiiviseen ja positiiviseen rauhaan. Näistä negatiivinen rauha on sotatilan poissaoloa ja positiivinen rauha on sotaan mahdollisesti johtavien rakenteellisten syiden poissaoloa. Täten esimerkiksi ihmisoikeuksia sortava diktatuuri voi täyttää negatiivisen rauhan määritelmän (ei laajamittaista väkivaltaa) mutta ei positiivisen rauhan määritelmää, sillä rakenteellisesti diktatuuri on väkivaltainen.
Ympärysvaltojen propaganda kutsui ensimmäistä maailmansotaa sodaksi, joka lopettaisi kaikki sodat. Vaikka ympärysvallat voittivatkin sodan, sitä seuraava Versailles’n rauha oli yksi syistä vieläkin verisempään toiseen maailmansotaan. Ennen ympärysvaltojen voittoa bolševikit lupasivat venäläisille ”rauhaa, maata ja leipää”. Vaikka Vladimir Lenin lopetti katastrofaalisen taistelun keskusvaltoja vastaan, johti se sisällissotaan ja yli miljoonan ihmisen kuolemaan.
Demokraattisen rauhan teorian kannattajat ovat sitä mieltä, että on vahvaa empiiristä todistusaineistoa sen puolesta, että demokratiat eivät ikinä sodi keskenään, tai sotivat todella harvoin keskenään. Useat valtiot ovat muuttuneet demokraattisiksi teollisen vallankumouksen jälkeen, ja siten he sanovat maailmanrauhan tulevan mahdolliseksi, jos tällainen kehitys jatkuu. Kuitenkin kriitikoiden mukaan tämä voidaan selittää muillakin tekijöillä, kuten valtioiden riippuvuudesta globaaliin talouteen.
Vuoden 1945 jälkeen maailmassa on ollut vain 26 päivää ilman sotaa.
Vaikkakin historia on täynnä konflikteja, jotkin kansat, alueet ja kansakunnat ovat saaneet nauttia rauhanajasta, joka on kestänyt sukupolvia. Seuraavassa muutamia esimerkkejä:
Mayne Reid
Thomas Mayne Reid (4. huhtikuuta 1818 – 22. lokakuuta 1883) oli irlantilaissyntyinen romaanikirjailija. Hän on tunnettu seikkailukirjoistaan, joista monet sijoittuvat Yhdysvaltoihin ja Meksikoon.
Mayne Reid syntyi Pohjois-Irlannissa papin poikana mutta lähti 20-vuotiaana Yhdysvaltoihin onnea etsimään. Hän matkusteli Yhdysvaltojen eteläosissa ja Pohjois-Meksikossa käyden mm. kauppaa intiaanien kanssa. Reid aloitti kirjallisen uransa Pennsylvaniassa vuonna 1842 kirjoittamalla sanomalehteen runoja. Hän muutti pian Philadelphiaan, jossa hän julkaisi lisää runoja lehdissä ja ystävystyi Edgar Allan Poen kanssa.
Vuonna 1846 Meksikon sodan puhjetessa Reid pestautui Yhdysvaltojen armeijaan ja osallistui useisiin taisteluihin. Hän toimi samalla newyorkilaisen sanomalehden kirjeenvaihtajana. Luutnanttina aloittanut Reid saavutti sodan aikana kapteenin arvon, jota hän käytti loppuelämänsä ajan arvonimenään.
Reidin ensimmäinen romaani "War Life" (myöhemmin nimellä "The Rifle Rangers", suom. "Rajavartiosto") syntyi sodan jälkeen Meksikossa saaduista kokemuksista ja ilmestyi Ohiossa 1849. Seuraavan romaaninsa "The Scalp Hunters" (suom. "Päänahan metsästäjät") Reid kirjoitti palattuaan kotimaahansa, ja sitä seurasi pitkä seikkailuromaanisarja, jolla Reid saavutti suurta suosiota, erityisesti poikien keskuudessa.
Vuonna 1854 Reid meni naimisiin yli puolet itseään nuoremman englantilaisen Elizabeth Hyden kanssa. Pariskunnalle ei syntynyt lapsia, mutta avioliitto kesti Reidin kuolemaan asti. Vaikka Reid ansaitsi kirjoillaan hyvin ja hänen kirjojaan käännettiin lukuisille kielille, hän tuhlasi surutta ja teki konkurssin vuonna 1866.
Elämänsä loppupuolen Reid vietti Englannissa asuttuaan ensin muutaman vuoden Yhdysvalloissa, jossa sai Yhdysvaltojen kansalaisuuden vuonna 1868. Hän jatkoi kirjoittamista, vaikka sairaus vaivasi häntä. Lopulta sairaus vei Reidin hautaan vuonna 1883. Hänet haudattiin Lontooseen.
Kuvitteellinen hahmo
Kuvitteellinen eli fiktiivinen hahmo on mielikuvituksessa ja tarinoissa esiintyvä hahmo, jota ei ole olemassa. Kuvitteellinen hahmo voi olla esimerkiksi ihminen, eläin, avaruusolento tai esine. Tarinan tärkein kuvitteellinen hahmo on päähahmo eli sankari tai sankaritar. Kuvitteellisia hahmoja esiintyy esimerkiksi kirjallisuudessa, elokuvissa ja sarjakuvissa. Jotkut kuvitteelliset hahmot voivat perustua todellisen elämän henkilöihin.
Bangui
Bangui on Keski-Afrikan tasavallan pääkaupunki. Se sijaitsee Kongon demokraattisen tasavallan rajalla. Ubangijoki erottaa Banguin kongolaisesta Zongosta. Banguin tärkeimmät vientituotteet ovat puuvilla, puu, kahvi ja sisal. Kaupungin teollisuuslaitokset valmistavat kankaita, elintarvikkeita, olutta ja saippuaa.
Arkeologisten tutkimusten mukaan asutus on paikalla ikivanhaa, se periytyy jo rautakaudelta. Esinelöytöjä on ajoitettu noin 900 vuotta ennen ajanlaskun alkua valmistetuiksi. Kaupunki perustettiin vuonna 1889. Ranskalaiset rakensivat kaupunkiin radioaseman vuonna 1932. Sitä kutsuttiin tuolloin Afrikan syrjäisimmäksi radioasemaksi. Kaupungin ensimmäinen pankki avattiin vuonna 1946.
Keski-Afrikan tasavalta itsenäistyi vuonna 1960 ja Banguista tuli sen pääkaupunki. Sen jälkeen kaupunki on ollut useiden poliittisten levottomuuksien ja taisteluiden näyttämönä. Vuosina 1960–1966 Keski-Afrikan tasavallan presidenttinä oli David Dacko. Hänen aikanaan Banguissa vallitsi timanttikaupan nousukausi. Se päättyi Jean-Bédel Bokassan vallankaappaukseen. Yliopisto avattiin vuonna 1970.
Vuonna 2012 Bangui arvioitiin maailman neljänneksi vaarallisimmaksi kaupungiksi.
Väkiluku vuonna 2003 oli noin 623 000. Vuoden 2009 arvion mukaan 701 597.
Vuonna 2013 kaupungissa ovat taistelleet hallituksen ja Séléka-kapinallisryhmittymän joukot.
Banguissa sijaitsee kansainvälinen lentoasema. Sieltä on lauttayhteys Zongoon Kongon demokraattiseen tasavaltaan. Kaupungista on myös tieyhteydet Kameruniin, Tšadiin ja maan pohjoisosaan.
Bangui sijaitsee Keski-Afrikan tasavallan eteläosassa Ubangijoen pohjoisrannalla. Joki on Kongon sivujoki ja sen toisella puolen on Kongon demokraattinen tasavalta. Osa kaupungista on usein tulvien uhkaama. Vuoden 2009 tulvat jättivät 14 500 henkeä kodittomiksi.
Banguissa on trooppinen, kuuma ja kostea ilmasto: päivän ylin lämpötila on yli 30 aina paitsi heinä- ja elokuussa. Joulukuusta helmikuuhun on hiukan vähäsateisempi kausi.
Enugu
Enugu () on suuri kaupunki Nigeriassa, Enugun osavaltion pääkaupunki. Vuonna 2005 kaupungin rajojen sisällä arvioitiin elävän noin 564 000 henkeä. Heistä suurin osa on igboja. Enugussa on yliopisto ja omat televisio- ja radioasemat. Enugu oli Biafran pääkaupunki sen lyhyen itsenäisyyden aikana.
Mando Diao
Mando Diao on garage rock -yhtye Borlängestä, Ruotsista. Yhtye perustettiin vuonna 1999 ja se esiintyi ensimmäistä kertaa julkisesti samana vuonna.
Mando Diaon ensimmäinen albumi, "Bring 'Em In", ilmestyi Ruotsissa vuonna 2002. Vuonna 2004 se julkaistiin myös ulkomailla. Kolmas albumi "Ode to Ochrasy" oli monta viikkoa Ruotsin listan kärjessä.
Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat "Dance With Somebody", "Black Saturday", "God Knows", "Sheepdog" ja "Gloria".
Charles Ives
Charles Edward Ives [aivz] (20. lokakuuta 1874 Danbury, Connecticut – 19. toukokuuta 1954 New York) oli merkittävä yhdysvaltalainen säveltäjä.
Charles Ives sai musiikinopetusta aluksi isältään, ja myöhemmin hän opiskeli Horatio Parkerin johdolla. Valmistumisensa jälkeen Ives päätti lähteä vakuutusalalle ja säveltää vain vapaa-aikanaan. Asiaan Ives on todennut: "If a composer has a nice wife and some nice children, how can he let them starve on his dissonances?" Vuonna 1908 Ives muutti New Yorkiin. Täällä hän sävelsi merkittävimmät teoksensa, kuten neljännen sinfoniansa vuosina 1910–1916. Vuonna 1918 Ives alkoi kärsiä toistuvista sydänkohtauksista. Tämän jälkeen hän sävelsi enää hyvin vähän. Useimmat Ivesin teokset saivat suurta arvostusta vasta hänen kuolemansa jälkeen.
Merkittäviä Ivesin teoksia ovat mm. 3. sinfonia (1904) ja 4. sinfonia (1909–16), 2. pianosonaatti "Concord, Mass." (1915) ja sävelrunot "Central Park in the Dark" ja "The Unanswered Question" (molemmat 1906) sekä "Three Places in New England" (1903–14).
Aulus Gellius
Aulus Gellius (noin 130–180) oli antiikin roomalainen kirjailija ja latinan kielen kieliopintutkija.
Gellius oli todennäköisimmin syntynyt Roomassa. Hän opiskeli Roomassa kielioppia ja retoriikkaa, ja Ateenassa filosofiaa. Tämän jälkeen hän palasi Roomaan, ja tarjosi siellä oikeuspalveluksia. Hänen opettajiinsa ja ystäviinsä kuuluivat muun muassa Sulpicius Apollinaris, Herodes Atticus ja Marcus Cornelius Fronto.
Hänen ainoa teoksensa "Attikan öitä" ("Noctes Atticae") on saanut nimensä pitkistä talviöistä, jotka hän vietti Attikassa, jolloin teos sai alkunsa. Hän jatkoi sitä myöhemmin Roomassa. Se oli muodoltaan "adversaria", muistikirja, johon hän oli nopeasti kirjoittanut muistiin kaikenlaisia vähänkin erikoisempia asioita, joita hän oli kuullut keskusteluissa tai lukenut kirjoista. Se sisältää muun muassa kieliopillisia huomautuksia, filosofiaa, geometriaa, historiaa ja lähes kaikkia muita tietämyksen aloja.
Teos on täysin vailla kaikkea järjestystä. Se on jaettu kahteenkymmeneen kirjaan. Niistä ovat säilyneet kaikki muut paitsi kahdeksas, josta on säilynyt ainoastaan sisällysluettelo. Teos on arvokas, koska se tarjoaa välähdyksiä tuon ajan yhteiskuntaan, tapoihin ja ihmisten päämääriin, sekä siksi, että se tarjoaa lukuisia katkelmia muutoin kadonneista antiikin ajan teoksista.
Herculaneum
Herculaneum oli muinaisitalialainen kaupunki Campaniassa. Se sijaitsi 8 km Napolista etelään. Herculaneumin kreikkalainen nimi oli Herakleion. Kaupungin perustusmyytissä Herakles rantautui laivoineen paluumatkallaan Espanjasta kaupungin juurelle uhraamaan jumalille ja siten perusti kaupungin antaen sille oman nimensä. Kaupungin kannalta tärkeitä jumaluuksia olivat myös Venus ja Apollo.
Herculaneum oli huomattavasti pienempi kuin sen eteläpuolella sijaitseva Pompeji, mutta oli silti pieni rannikkokaupan keskus alueella.
Vuonna 62 alueella oli voimakas maanjäristys, jonka keskuksen arvellaan sijainneen lähellä Pompejia. Herculaneum kärsi kuitenkin huomattavasti suurempia vahinkoja ja tuhoutui lähes täysin.
Vuonna 79 Herculaneum tuhoutui lopulta kokonaan Pompejin, Stabiaen ja Boscorealen kera Vesuviuksen purkautuessa. Kaupunki hautautui enimmäkseen mudan ja laavan yhdistelmään. Tämä liikkui kuitenkin niin hitaasti, että suurin osa kaupungin väestöstä ehti suojaan, toisin kuin Pompeijissa missä nopeasti etenevät eri kaasut ja pyroklastinen tuhkapilvi surmasivat ihmiset ennen kuin he ehtivät pakoon. Kuivuessaan mudan ja laavan sekoite, joka on 15-18 m korkea, on kivettynyt, ja siksi kaivaustyöt Herculaneumissa ovat työläämpiä kuin esimerkiksi Pompejissa.
Herculaneum rakennettiin uudestaan tuhon jälkeen keisarillisesta aloitteesta.
Herculaneumista on jäljellä poikkeuksellisen hyvin säilyneitä muinaisjäännöksiä. Siellä on suoritettu kaivauksia muun muassa Papyrusten huvilassa, josta on löydetty huomattava kirjasto täynnä antiikin aikaisia papyrusrullia (niin kutsutut Herculaneumin papyrukset). Arkeologinen alue kuuluu nykyään Unescon maailmanperintöluetteloon. Kaivauksia on tehty vuodesta 1738.
Herculaneumin tuhoutumisen jälkeen, aivan sen viereen, rakennettiin kaupunki nimeltään Resina. Vuonna 1969 kunnan nimi muutettiin Ercolanoksi.
Papyrusten huvila
Papyrusten huvila () on erään suuren yksityisasunnon rauniot muinaisessa Herculaneumissa. Rakennus peittyi tuhkan ja hohkakiven alle Vesuviuksen purkautuessa vuonna 79. Rakennuksen nimi on peräisin siitä, että sen raunioista on löydetty suuri kirjasto, joka sisältää huomattavan määrän hiiltyneitä papyruksia. Rakennus on papyrologian kannalta hyvin merkittävä.
Huvilan omisti Julius Caesarin appi Lucius Calpurnius Piso Caesoninus. Rakennus oli koko Herculaneumin ja Pompejin alueen ylellisin. Se sijaitsi meren rannalla, sen pituus oli 245 metriä ja siinä oli neljä kerrosta. Siihen kuului uima-altaita, suihkulähteitä ja muita vesiaiheita.
Herculaneumin arkeologiset kaivaukset aloitettiin 1700-luvulla. Papyrusten huvilassa kaivauksia suoritti ensimmäisenä Karl Weber vuonna 1785. Samalla löydettiin rakennuksen papyrusrullia täynnä ollut kirjasto, joka oli oman aikansa mittapuulla huomattavan suuri. Kirjasto on ainoa antiikin ajalta nykyajalle ajalle säilynyt kirjasto.
Rakennuksesta on löydetty myös suuri kokoelma yksityisomistuksessa olleita veistoksia – veistoksia oli 80, ja ne olivat huippulaatuista käsityötä.
Rakennuksesta on edelleen kaivamatta 2 800 m². On mahdollista, että rakennus sisältää myös toisen kirjaston, joka olisi ensimmäisen tavoin täynnä papyruskääröjä.
Papyrusten huvilan kirjastosta on tähän mennessä löydetty yhteensä noin 1 800 papyrusrullaa. Papyrukset ovat hiiltyneet läpikotaisin tulivuorenpurkausta seuranneessa kuumuudessa. Hiiltyneet rullat ovat myös niin hauraita, ettei niitä voi avata. Tästä huolimatta papyrukset ovat ainakin osittain luettavissa nykytekniikalla. Tekniikkaa niiden lukemiseksi kerroksittain röntgenkerroskuvantamismenetelmällä kehitetään edelleen.
Monet kirjakääröistä olivat peräisin epikurolaiselta filosofilta Filodemokselta, Pison suojatilta. Piso oli korkeasti koulutettu mies, ja filosofien ja runoilijoiden hyväntekijä ja suojelija. On arveltu, että papyrusten joukossa saattaisi olla säilynyt jopa monia tähän asti kadoksissa olleita antiikin ajan teoksia, kuten esimerkiksi Aristoteleen dialogeja. Tällaisten tekstien löytyminen olisi erittäin merkittävä tapaus.
Huvilasta löydettyjä papyruksia säilytetään Napolin kansalliskirjastossa.
Upolu
Upolu on yksi Samoan saaristovaltion saarista. Upolun pinta-ala on 1 091 neliökilometriä ja siellä asuu suurin osa Samoan asukkaista. Asukasluku oli noin 143 400 vuonna 2011. Upolussa sijaitsee muun muassa lentokenttä sekä valtion pääkaupunki Apia. Saarella tuotetaan paljon esimerkiksi kopraa, taroa ja kaakaota ja siellä on tavattu useita trooppisia lintulajeja.
Materiaali
Materiaali on ainetta, josta voidaan valmistaa jotain. Useimmat nykyajan teollisuudessa eniten käytetyt materiaalit voidaan jaotella seuraaviin perusryhmiin:
Materiaali voi olla orgaanista tai epäorgaanista.
Ensimmäiset ihmisen käyttämät materiaalit olivat komposiitteja: puuta, nahkaa ja erilaisia kasvikuituja, joilla voitiin vahvistaa toisiaan. Keraamit (keramiikka) ilmestyivät viimeistään 25000 eaa. ja metalleista ensimmäisiä oli pronssi, jonka käyttäminen aloitti pronssikauden kolmannella vuosituhannella eaa. Mahdollisesti ennen pronssia on käytetty kultaa, jota löytyy luonnosta puhtaana. Kulta on kuitenkin liian pehmeää työkaluihin, mutta koruihin hyvinkin sopivaa.
Materiaalin käyttökelpoisuuteen eri tarkoituksiin vaikuttavat sen lujuus, kovuus, sitkeys, iskunkestävyys, tiheys, korroosionkestävyys, lämmön- ja sähkönjohtavuus, monet muut ominaisuudet ja tietenkin hinta.
Materiaalitiede, materiaalien ja niiden ominaisuuksien tutkimus ja se miten ne määräytyvät materiaalin rakenteesta, syntyi kiinteän olomuodon fysiikan, metallurgian ja kemian pohjalta Yhdysvalloissa vasta 1950-luvulla.
Tukittavia alueita ovat materiaalien koostumus, mikrorakenne, prosessointi, ominaisuudet ja suorituskyky. Tärkeitä apuvälineitä tähän ovat muun muassa mikroskopia ja aineenkoetus.
Iän myötä materiaalin ominaisuudet voivat muuttua, yleensä heikompaan suuntaan. Merkittäviä ikääntymisilmiöitä ovat
Patos (Albania)
Patos (albaniaksi myös "Patosi") on Fierin maakunnassa Albaniassa sijaitseva kaupunki. Vuonna 2011 sen asukasluvuksi ilmoitettiin 15 765. Patos on seitsemän kilometrin päässä Fieristä, ja se on merkittävä Albanian öljytuotannon keskus.
Toisen maailmansodan aikaan kaupunki oli vain pieni kylä. Sen jälkeen se koki suuren teollisen kasvun. Kommunismin romahtamisen 1990-luvulla aiheuttama teollisuuden lasku aiheutti kaupungissa monia sosiaalisia ongelmia. Koko seutu kärsii ympäristön saastumisen lisäksi teollisuusjätteistä.
Patosissa on neljä kaupunginosaa (albaniaksi "lagje"):"Lagja 1 Maji, Lagja Naftetari, Lagja e Re ja Lagja 29 Marsi". Kaupungissa on suuri elokuvateatteri, kirjasto ja museo.
Kaupungin jalkapallojoukkueen nimi on Klubi Sportiv Albpetrol, jonka kotikenttänä toimii Alush Noga stadioni. Kaupungin lähellä on vanha illyrialainen asutuskeskus "Margelliç".
Vilhelm Moerbekelainen
Vilhelm Moerbekelainen (, "Guillelmi de Morbeka") (n. 1215–1286) oli keskiajalla elänyt arkkipiispa ja orientalisti. Hän oli hyvin kulturelli ja kosketuksissa useisiin aikansa oppineisiin. Hän oli keskiajan tuotteliain filosofisten, lääketieteellisten ja tieteellisten teosten kääntäjä kreikan kielestä latinaan. Hänen käännöksillään oli omana aikanaan suuri vaikutus, koska kilpailevia käännöksiä ei ollut saatavilla, ja niitä arvostetaan edelleen. Hänen merkittävimpiin töihinsä kuuluu Aristoteleen säilyneiden teosten kääntäminen latinaksi.
Vilhelm oli alkujaan flaamilainen. Hän kuului dominikaaniseen sääntökuntaan. Lopulta hänestä tuli Kreikassa sijaitsevan Korintin latinankielinen piispa. Tehtävä ei ollut helppo. Hän kävi älyllisiä keskusteluja muun muassa Tuomas Akvinolaisen, matemaatikko Johannes Campanuksen, puolalaisen luonnontieteilijän ja lääkärin Witelon ja tähtitieteilijä Henri Bate Mechliniläisen kanssa. Viimeksi mainittu omisti Vilhelmille tutkielmansa astrolabeista.
Hän toimi myös piispana Viterbossa (1268), osallistui Lyonin kirkolliskokoukseen (1274) ja piti vuodesta 1277 kuolemaansa saakka hallussaan Korintin arkkipiispanistuinta, joka oli perustettu neljännen ristiretken jälkeen. Náfplion Agía Triádan kylä tunnettiin aiemmin hänen mukaansa nimellä Mérmpaka (Mérbaka).
Tuomas Akvinolaisen pyynnöstä hän suoritti Aristoteleen teosten täydellisen kääntämisen, tai joiltain osin olemassa olevien käännösten tarkistamisen. Hän oli ensimmäinen, joka käänsi Aristoteleen "Politiikan" (n. 1260). Syynä pyyntöön oli se, että käytössä olleet Aristoteleen teosten latinankieliset käännökset olivat peräisin Espanjasta (katso: Gerard Cremonalainen), arabialaisilta rationalisteilta kuten Averroëkselta, ja nämä tekstit olivat olleet välillä syyrian kielellä, ja uudelleenkäännetty syyriasta arabiaksi. Koska käännöksillä oli näin pitkä historia eivätkä ne enää perustuneet alkukieleen, ne sisälsivät paljon virheitä.
Vilhelmin käännökset olivat klassikoita jo 1300-luvulla. Henricus Hervodius siunasi ne sanomalla, että ne ovat kirjaimellisia käännöksiä ("de verbo in verbo"), uskollisia Aristoteleen hengelle ja ”vailla aistikkuutta”. Useat Vilhelmin käyttämät kreikankieliset alkutekstit ovat sittemmin kadonneet, joten ilman hänen käännöksiään kyseiset teokset olisivat kadonneet iäksi.
Umberto Econ vuoteen 1327 sijoittuvassa ”salapoliisiromaanissa” "Ruusun nimi" on kohtaus, jossa munkit väittelevät Aristoteleen "Runousopista" (Toinen päivä, ensimmäinen hetki). Jorge tuomitsee teoksen, koska se on tullut julki ”vääräuskoisten maurien” kautta, kuten suurin osa Aristoteleen teoksista. Päähenkilö William Baskerville puolestaan tietää, että "Runousopin" on juuri äskettäin kääntänyt suoraan kreikasta latinaksi ”Vilhelm Moerbeke, hurskas Tuomas-tohtorin ystävä”.
Vilhelm käänsi myös Heron Aleksandrialaisen ja Arkhimedeen matemaattisia tutkielmia. Myös useiden näiden teosten kreikankieliset versiot ovat sittemmin kadonneet. Erityisesti merkittävä on hänen käännöksensä Prokloksen teoksesta "Teologian alkeet" (vuodelta 1268), koska teos oli yksi 1200-luvulla uudelleen henkiin heränneiden uusplatonilaisten virtausten perusteoksia.
Francesco Canova da Milano
Francesco Canova da Milano (1497–1543) oli italialainen säveltäjä ja luutisti.
Francesco Canova da Milano syntyi elokuussa 1497 Monzassa, lähellä Milanoa ja lähti nuorena Roomaan. Hän vietti suuren osan elämästään paavien ja kardinaalien palveluksessa. Hänen musiikkiaan julkaistiin eri puolilla Eurooppaa, ja 124 teosta on säilynyt. Kun Milano kuoli vuonna 1543, hänet haudattiin Santa Maria della Scalan kirkkoon. Milano opetti muiden muassa Giovanni Maria da Cremaa.
Näihin päiviin on säilynyt kaksi muotokuvaa, joiden oletetaan esittävän Francesco Canova da Milanoa.
Puritanismi
Puritanismi on 1500-luvulla syntynyt kristillinen liike. Sitä voidaan pitää protestanttisena liikkeenä, jossa korostetaan erityisesti uskon kokemuksellisia ja pastoraalisia puolia. Puritanismi syntyi Englannissa, ja sen merkittävimpiä teologeja ovat olleet William Perkins, William Amesin ja John Owen.
Puritanismi perustui Raamattuun ja hurskauteen. Pyhää sanaa oli levitettävä kaikkialle ympäristöön, ja ihmiset oli saatava ymmärtämään oman elämänsä syntisyys. Puritaanien hallintomalli oli ankara, ja siihen sisältyi myös yritys estää lähimmäisten syntiset teot.
Vaikka puritanismi vaikuttikin vahvasti synnyinmaassaan Englannissa, sen tärkein kehitys on tapahtunut Yhdysvalloissa. Englannissa harjoitettu sortopolitiikka pakotti puritaanit lähtemään kotimaastaan ja asettumaan Yhdysvaltoihin. Puritanismista tulikin 1600-luvulla Amerikassa vahva uskonnollinen liike.
21. marraskuuta 1620 ensimmäiset puritaanit nousivat Pohjois-Amerikan mantereelle Cape Codissa. Mayflower-niminen purjealus oli kuljettanut heidät uuteen maailmaan. Intiaanien kylät olivat lähes autioita vuonna 1616 puhjenneen isorokkoepidemian jäljiltä. Pyhiinvaeltajat tekivät tutkimusmatkoja pitkin rannikkoa etsien itselleen asuinpaikkaa. He jäivät paikkaan, jonka englantilaiset olivat hieman aiemmin nimenneet Uudeksi-Plymouthiksi.
Puritaanit olivat rantautuneet Amerikkaan juuri talven kynnyksellä, ja monet heistä menehtyivät pakkaseen ja jäätävään viimaan vailla kunnon ravintoa. Pyhiinvaeltajien alkutaival oli vaikea, mutta maaliskuussa 1621 he saivat vieraita, kun paikalliset wampanoag-intiaanit tulivat tervehdyskäynnille. Tapaaminen muutti puritaanien tulevaisuuden. Wampanoagit opettivat heidät viljelemään, kalastamaan ja metsästämään. Ensimmäinen elonkorjuujuhla vietettiin syksyllä, ja wampanoagit kutsuttiin juhlaan.
Puritaanien alkuperäinen tarkoitus oli rakentaa Amerikan mantereelle yhteisö, joka toimisi esimerkkinä muille. Kukkulan laelle nouseva kaupunki tulisi olemaan Uusi Jerusalem. He kohtasivat matkalla onneen ja menestykseen kuitenkin yllättäviä vaikeuksia: alkuperäisasukkaat. Hyödyntämällä Uuden-Englannin siirtolaisten tulivoimaa ja intiaanien omia keskinäisiä riitaisuuksia puritaanit onnistuivat kasvattamaan yhteisöään.
Myöhempinä aikoina onkin sanottu, että puritaaniyhteisö oli luultavasti merkittävin yksittäinen ryhmä, joka on vaikuttanut Yhdysvaltain kehitykseen ja kulttuuriin. Puritaanien keskuudesta on lähtöisin myös amerikkalaisen saarnaajan perustyyppi, joka sanomansa perille saamiseksi osasi käyttää helppoja kielikuvia. Evankeliset liikkeet omaksuivat tämän saarnakäytännön itselleen ja levittivät sitä maailmalle.
Maaperä
Maaperällä, yleisesti maalla, tarkoitetaan kallioperää peittävää irtomaakerrosta. Maaperän ylin osa on maannos, joka sisältää suurimman osan maaperän kivennäisaineista, eli kasvien hivenaineista.
Maaperän paksuus Suomessa on keskimäärin 10 metriä. Maaperän paksuus kuitenkin vaihtelee suuresti niin, että paksuimmillaan se saattaa olla jopa 100 metriä, kun taas paikoin kallioperä voi olla täysin paljaana.
Maaperän pääosa koostuu kallioperästä peräisin olevista, eri karkeuksisista kiviaineksista, joita kutsutaan kivennäismaalajeiksi. Välistä maaperä sisältää vain kivennäismaalajeja, välistä taas melkein yksinomaan eläinten ja kasvien jäänteistä peräisin olevia eloperäisiä maalajeja. Useimmissa tapauksissa maaperä on kuitenkin sekä kivennäis- että eloperäisten aineiden sekoitus. Maaperään voidaan katsoa kuuluvaksi myös siinä oleva ilma ja vesi.
Maaperän koostumuksesta, paikallisista ilmasto-olosuhteista yms. riippuu sen taloudellinen arvo; puhutaan laihasta, viljavasta, ravintorikkaasta, kuivasta, kosteasta, kuohkeasta, jäykästä jne. maaperästä ja maan koostumusta tarkoittaen saven-, hiekan-, kalkinpitoisesta, humusrikkaasta yms. maaperästä.
Catalanin otaksuma
Catalanin otaksuma on Eugene Charles Catalanin esittämä otaksuma, jonka mukaan Diofantoksen yhtälön 
formula_1 
ainoa positiivinen kokonaislukuratkaisu on 
formula_2, formula_3, formula_4 ja formula_5, kun formula_6 ja formula_7. 
Catalanin otaksuman todisti vuonna 2002 Preda Mihăilescu syklotomisten kuntien ja Galois'n modulien teorian avulla.
Mihăilescun todistus perustuu viiteen päälauseeseen: Olkoot formula_8 ja formula_9 parittomia alkulukuja ja formula_10 nollasta poikkeavia kokonaislukuja.
Lause 1: On voimassa formula_11 ja formula_12.
Lause 2: On voimassa formula_13 tai formula_14.
Lause 3: On voimassa formula_15 ja formula_16.
Päälause: Yhtälön formula_17 ne kokonaislukuratkaisut, joille formula_18 ja formula_7 ovat formula_20.
Lause 4: Olkoot formula_8 ja formula_9 parittomia alkulukuja. Oletetaan, että formula_23 tai formula_24. Tällöin yhtälöllä formula_17 ei ole nollasta poikkeavia ratkaisuja, kun formula_26.
Näiden lauseiden todistukset perustuvat pääosin Rungen menetelmään ja syklotomisiin kuntiin.
Paul Coffey
Paul Douglas Coffey (s. 1. kesäkuuta 1961 Weston, Ontario, Kanada) on entinen NHL-liigassa pelannut jääkiekkoilija. Lopettaessaan vuonna 2000 hän oli tehnyt 396 maalia ja antanut 1135 maaliin johtanutta syöttöä, jolla hän on Ray Bourquen jälkeen kaikkien aikojen toiseksi tehokkain NHL-puolustaja. Coffey on Bobby Orrin lisäksi ainoa jääkiekkopuolustaja NHL:ssä jonka keskiarvo ylittää yhden pisteen per ottelu koko uran ajalta
Coffey pelasi puolustajana. Edmonton Oilers varasi hänet NHL:ään vuonna 1980. Coffey pelasi uransa seitsemän ensimmäistä kautta Oilersissa, jona aikana hän voitti kolme Stanley Cupia. Vuonna 1987 Coffey siirtyi Pittsburgh Penguinsiin, jossa hän voitti jälleen Stanley Cupin vuonna 1991. Coffey lopetti uransa vuonna 2000. Hän voitti kolmesti NHL:n parhaan puolustajan palkinnon, Norris Trophyn.
Coffey pitää hallussaan puolustajien yhden kauden maaliennätystä. Hän teki kaudella 1985–1986 Edmonton Oilersin paidassa 48 maalia.
Asian Underground
Asian Underground on musiikin tyylilaji, jossa sekoitetaan länsimaisen populaarimusiikin ja aasialaisen kansanmusiikin aineksia. Käsite tuli käyttöön vuonna 1997 julkaistun "Anokha - Soundz of the Asian Underground" -kokoelmalevyn myötä. Useimmat Asian Underground -tyylin esittäjät tulevat Pakistanista tai Intiasta.
Port Moresby
Port Moresby [po:t mo:zbi] (tok-pisin: Pot Mosbi) on Papua-Uuden-Guinean pääkaupunki, joka sijaitsee Uuden-Guinean saaren kaakkoisosassa Papuanlahden rannikolla. Se on maan suurin kaupunki vajaalla 365 000 asukkaallaan (2011) ja samalla Melanesian suurin pääkaupunki. Kaupunki lähiympäristöineen muodostaa pääkaupunkialueen ("National Capital District"), joka on yksi maan 20 hallintoalueesta ja jossa on 254 158 asukasta (2000). Kaupungissa on vuonna 1966 perustettu yliopisto, tärkeä satama ja Jacksonsin kansainvälinen lentoasema, joka on maan vilkkain. Teollisuudenaloista merkittävimmät ovat elintarvikkeiden, koneiden ja rakennusaineiden valmistus. Kumi, kulta ja kopra ovat kaupungin tärkeimmät vientituotteet.
Hyvän luonnonsataman, josta kaupunki myöhemmin kehittyi, havaitsi ensimmäisenä eurooppalaisena vuonna 1873 kapteeni John Moresby, joka nimesi paikan isänsä amiraali Sir Fairfax Moresbyn mukaan. Nimen Port Moresby se sai brittivallan aikana 1883-1884. Kaupunki sähköistettiin vuonna 1925, juokseva vesi saatiin vuonna 1941. Kaupunki kasvoi hitaasti aina toiseen maailmansotaan asti, jolloin kaupunki evakuoitiin ja se alkoi toimia liittoutuneiden tärkeänä tukikohtana. Sodan jälkeen pahasti rappeutunut kaupunki jouduttiin rakentamaan uudelleen. Liikekeskustasta on kehittynyt hyvin nykyaikainen, mutta kaupungin laitamilla on maaltamuuton seurauksena syntyneitä slummiutuneita hökkelikyliä.
Port Moresbyä vaivaa paha työttömyys (noin 60–90 %). Aseistautuneet katujengit ovat toinen vakava ongelma. Kaupungin huimien raiskaus-, ryöstö- ja henkirikostilastojen vuoksi se valittiin vuonna 2004 maailman huonoimmaksi pääkaupungiksi elää. Kaupungissa tapahtuu kolme kertaa enemmän murhia kuin Moskovassa ja 23 kertaa enemmän kuin Lontoossa. Kaupungissa liikkumista auringonlaskun jälkeen tuleekin välttää ja matkailijoita suositellaan välttämään useimpia kaupungin alueita myös päiväsaikaan.
Hayden Christensen
Hayden Christensen (s. 19. huhtikuuta 1981 Vancouver, Kanada) on kanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa Anakin Skywalkerina "Tähtien sota" -elokuvissa "" ja "". Hänet on myös liitetty digitaalisesti "Jedin paluun" loppukohtaukseen, jossa Anakinin, Yodan ja Obi-Wan Kenobin henget ilmestyivät Luke Skywalkerille. George Lucas valitsi Christensenin Anakiniksi tuhansien ehdokkaiden joukosta, joihin kuului esimerkiksi Leonardo DiCaprio. Lucas kertoi halunneensa vähemmän tunnetun näyttelijän "Tähtien sotaan".
Hayden Christensen syntyi Vancouverissa ja kasvoi Torontossa. Hän esiintyi 1990-luvulla kanadalaisissa televisiosarjoissa, kuten "Higher Groundissa". Hänet huomattiin, kun hänen vanhempi siskonsa Hejsa, entinen trampoliinikisan voittaja, oli etsimässä itselleen agenttia, koska hän oli saanut roolin Pringles-perunalastumainoksesta. Nykyisin hän asuu Ontarion Richmond Hillissä.
Haydenin isä David Christensen on puoliksi tanskalainen ja puoliksi englantilainen. Haydenin äiti Alie Nelson on puoliksi italialainen ja puoliksi ruotsalainen. Haydenilla on kolme sisarusta: isoveli Tove sekä siskot Kaylen ja Hejsa. Hayden, Tove ja Hejsa osallistuivat vuoden 2002 Eco-Challenge-kilpailuun, joka oli Fidžillä. Jääkiekkoilija Erik Christensen on hänen serkkunsa. Hayden on myös harrastanut Gumball 3000:ta.
Christensen pitää yksityiselämänsä yksityisenä. Hän on seurustellut muun muassa Natalie Portmanin ja Sienna Millerin kanssa. Joulukuussa 2008 Hayden kihlautui pitkäaikaisen tyttöystävänsä Rachel Bilsonin kanssa. Hayden ja Rachel erosivat vuonna 2017.
Laiska, tyhmä ja saamaton
Laiska, tyhmä ja saamaton on Zen Cafén kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 2. maaliskuuta 2005. Se ylitti julkaisuvuotenaan kultalevyyn oikeuttavan myyntirajan.
Kaikki kappaleet säveltänyt Zen Café, sanoittanut Samuli Putro sekä sovittanut Zen Café ja Mara Salminen.
Quan họ
Quan họ on vietnamilaista 1200-luvulla kehittynyttä kansanmusiikkia. Se on improvisoitua laulumusiikkia, jossa harvoin käytetään soitinsäestystä. Quan họ syntyi Bắc Ninhin maakunnassa, mutta se on levinnyt myös muualle Vietnamiin.
PIK-27
PIK-27 on yksipaikkainen purjekoneiden hinauskone.
Suomessa on paljon kokemusta ja näkemystä hinauskoneen suunnittelusta ja sellaisten kerhotyönä tapahtuvasta rakentamisesta. PIK-27:n on lahtelaisen "Windcraft Oy:n" tuote. Ensimmäinen kone (OH-XYA) on Lahden ilmailukerho (LIK) r.y. valmistama. Suunnittelija on DI Aki Suokas. Ensilento tapahtui 21. joulukuuta 2006.
Koko maailmassa ei tämänkaltaista pelkästään purjekoneiden hinaamiseen suunniteltua konetta ole ollut kuin kolme yritystä.
USA:ssa Schweizer 1-30 (noin 1956),Tanskassa Polyt 5 1970 ja Saksassa FVA-19 (tai ESS-641) noin 1971. Mikään näistä ei päässyt prototyyppiastetta pidemmälle.550 kg kaksipaikkaista purjelentokonetta hinattaessa:
Henry Purcell
Henry Purcell (10. syyskuuta 1659 Westminster – 21. marraskuuta 1695 Lontoo) oli brittiläinen barokin ajan säveltäjä. Purcell oli oman aikansa merkittävimpiä säveltäjiä, joka kirjoitti teoksia sekä kirkkoon, näyttämölle, hoviin ja yksityishenkilöille.
Purcellin sävellyksissä oli toisinaan ranskalaisia ja italialaisia vaikutteita. Hän kuitenkin onnistui kehittämään omaperäisen tyylin, josta monet muut barokkiajan säveltäjät ottivat vaikutteita.
Purcell syntyi Westminsterissä. Hänen isänsä Henry Purcell senoir kuului kuninkaalliseen kappeliin ja lauloi Kaarle II:n kruunajaisissa. Isän kuoltua 1664 Purcell asetettiin setänsä Thomas Purcellin huollettavaksi.
Purcell alkoi opiskella musiikkia Henry Cooken, Pelham Humfreyn ja John Blowin johdolla. Hänen kerrotaan säveltäneen jo yhdeksänvuotiaana, vaikka varhaisin Purcellin säveltämäksi tiedetty teos, oodi kuninkaan syntymäpäiville, on vuodelta 1670.
Purcell viritti urkuja Westminster Abbeyssa urkuri Blowin alaisuudessa ja nimitettiin 1677 Kaarle II:n jousiorkesterin säveltäjäksi. Vuonna 1680 Blow erosi Westminster Abbeyn urkurin paikalta ja jätti sen 22-vuotiaalle oppilaalleen. Purcell omistautui kuudeksi vuodeksi ainoastaan hengellisen musiikin sävellykseen ja jätti teatterisuhteensa. 1680-luvulla Purcell sävelsi yhden nykyään hänen tunnetuimmista teoksistaan, oopperan "Dido ja Aeneas". Sen tarkemmasta sävellysajasta ei ole tietoa. Säveltäjän muuhun tuotantoon kuuluu mm. runsaasti soitinmusiikkia sekä "puoliooppera" "The Fairy Queen".
Purcell kuoli Westminsterissä 1695. Hänen kuolinsyynsä on epäselvä mutta hänen arvellaan kuolleen tuberkuloosiin.
Henry Purcellin veli oli säveltäjä Daniel Purcell.
Jaksollinen ilmastonmuutos
Jaksollisia ilmastonmuutoksia tapahtuu eri lämpötila- ja aika-asteikoilla. Myös sademäärät vaihtelevat jaksollisesti tai valejaksollisesti. Jaksollisessa muutoksessa voi tapahtua toistuvasti äkillinen ilmastonmuutos.
Jaksollisten muutosten syyt ovat moninaisia:Tunnettuja jaksollisia muutoksia ovat
Orlando Gibbons
Orlando Gibbons (1583 Oxford – 5. kesäkuuta 1625 Canterbury) oli brittiläinen säveltäjä ja urkuri. Hän sävelsi muun muassa paljon musiikkia kosketinsoittimelle, noin 30 teosta jousisoittimille ja madrigaaleja.
Gibbons syntyi Oxfordissa vuonna 1583. Vuosina 1596–1598 hän lauloi Cambridgen King’s Collegen kuorossa. Vuonna 1606 Gibbons saavutti musiikin kandidaatin arvon. Gibbons työskenteli Chapel Royalin urkurina noin vuodesta 1615 kuolemaansa asti. Gibbons kuoli Canterburyssa 5. kesäkuuta 1625. Canterburyn tuomiokirkolle rakennettiin hänestä muistomerkki.
Jättiläinen (albumi)
Jättiläinen on Zen Cafén kokoelmalevy, joka julkaistiin 1. lokakuuta 2003. Se sisälsi kaksi uutta kappaletta: ”Piha ilman sadettajaa” ja ”Tavallaan jokainen on surullinen”. Uusista kappaleista varsinkin ensin mainittu nousi kohtalaiseksi hitiksi.
Albumi oli vuoden 2003 neljänneksi myydyin albumi, ja se ylitti tuplaplatinaan oikeuttavan myyntirajan vuonna 2004. Albumi pysyi viisi viikkoa Suomen virallisen listan ensimmäisellä sijalla.
Kaikki kappaleet säveltänyt Zen Café, sanoittanut Samuli Putro sekä sovittanut Martti Salminen ja Zen Café.
Kesto: 65:03Kesto: 41:31
Adelen kieli
Adele on Togossa ja itäisessä Ghanassa puhuttu nigeriläis-kongolainen kieli. Sillä on puhujia noin 27 300 henkilöä, joista Togossa asuu 16 300. Ghanassa ja Togossa puhutut murteet eroavat toisistaan.
Speusippos
Speusippos (, n. 410–340 eaa.) oli antiikin kreikkalainen filosofi. Hän oli Platonin sisaren Potonen poika ja Platonin seuraaja. Platon valitsi hänet johtamaan Akatemiaa jälkeensä. Speusippos johti Akatemiaa kahdeksan vuotta, ja hänet tunnettiin äkkipikaisena, irstailevana ja tuhlailevana. Platon yritti pidätellä häntä, mutta ei onnistunut siinä. Hän kuoli joko tekemällä itsemurhan tai hivuttavaan tautiin.
Speusippos kirjoitti useita dialogeja, Diogenes Laertioksen mukaan yhteensä 43 475 riviä.
Speusippoksen elämänohje oli, että aineeton opitaan tuntemaan tieteellisen ajattelun avulla ja aineellinen tieteellisen havaintokyvyn avulla.
Elin
Elin () on useasta eri kudoksesta muodostunut rakenteellinen ja toiminnallinen kokonaisuus, joka on erikoistunut yksilössä tiettyyn tehtävään tai tehtäviin. Eri tehtäviin erikoistuneet elimet muodostavat elimistöjä. Ihmisten ja eläinten elimiä ovat esimerkiksi sydän, keuhkot, silmä ja selkäranka. Kasveilla elimiä ovat muun muassa juuri ja lehti.
Viuhkaeväiset
Viuhkaeväiset (Actinopterygii) on toinen kahdesta luukaloihin (Osteichthyes) kuuluvasta luokasta, varsieväisten kalojen ohella. Viuhkaeväisten evät ovat varrettomat ja eväruotojen tukemat eivätkä sieraimet ole yhteydessä suuonteloon. Viuhkaeväisiin kuuluu valtaosa (noin 96 prosenttia) nykyisistä kaloista, yli 27 000 lajia.
Alla on lueteltu viuhkaeväisten kalojen lahkot ja esimerkkejä niihin kuuluvista heimoista ja lajeista. Lahkot ja niitä ylempien tasojen luokittelu (ala- ja osaluokat, ylälahkot) ovat pääosin FishBasen mukaiset. Uusimpien tutkimusten mukaan monet luetelluista ryhmistä saattavat kuitenkin olla epäluonnollisia (parafyleettisiä), esimerkiksi Paracanthopterygii, Scorpaeniformes, ja Perciformes.
Didan kieli
Dida on Norsunluurannikolla puhuttava nigeriläiskongolainen kieli. Joskus sen katsotaan jakautuvan kahdeksi eri kieleksi, yocobouén didaksi ja lakotan didaksi. Niiden puhujat voivat ymmärtää toisiaan vain jonkin verran.
Didaa puhuu äidinkielenään yli 195 000 ihmistä. Monet heistä käyttävät myös ranskan kieltä.
Glenn Miller
Alton Glenn Miller (1. maaliskuuta 1904 – 15. joulukuuta 1944) oli yhdysvaltalainen orkesterinjohtaja, säveltäjä ja pasunisti. Millerin big band oli swing-kauden suosituimpia orkestereita. Hänen kuuluisimpia levytyksiään ovat muun muassa ”Pennsylvania 6–5000”, ”American Patrol”, ”In the Mood” ja ”Moonlight Serenade”. Viimeksi mainittu on myös Millerin säveltämä.
Glenn Milleristä tehtiin vuonna 1954 elämäkertaelokuva "Glenn Miller Storyn", jonka pääosia näyttelivät James Stewart ja June Allyson.
Milleriä kuljettanut yksimoottorinen Noorduyn C-64 Norseman -lentokone katosi sodan aikana lennolla Englannin kanaalin yli. Miller oli kadotessaan musiikkimajuri.
Koneen putoaminen on edelleen arvoitus, ja Millerin ja hänen lentäjänsä kohtalot ovat edelleen hämärän peitossa. Yleisin ja todennäköisin oletus on se, että kone on tuhoutunut, kun siihen on osunut epähuomiossa ylempää pudotettu pommi. Monet Saksaan matkalla olleet pommikoneet joutuivat varhaisten vaurioiden tai konevikojen vuoksi kääntymään takaisin, ja pysyväismääräyksen mukaan niiden oli pudotettava pommilastinsa mereen ennen laskeutumista. On mahdollista, että jokin tällainen hätäpudotettu lasti on osunut satunnaisen sumupilven kätkemään pieneen kuriirikoneeseen - tai, mikä vielä ilmeisempää, kone on osunut tällaisen meren pinnassa räjähtäneen pommilastin aiheuttamaan paineaaltoon jota sen rakenne ei kestänyt.
Yhdysvalloissa olevaan Millerien perhehautaan on haudattu hänen vaimonsa ja lapsensa, ja hautakivessä on myös Glenn Millerin nimi.