hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Peter Nansen
Peter Nansen (20. tammikuuta 1861 – 31. heinäkuuta 1918) oli tanskalainen kirjailija. Hänet tunnetaan erityisesti novellikirjailijana.
Peter Nansen syntyi Kööpenhaminassa 1861 papin perheeseen. Hän opiskeli Kööpenhaminan yliopistossa valtiotiedettä ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1880. Nansen työskenteli lehtimiehenä "Berlingske Tidende", "Nationaltidende" ja "Politiken" -lehdissä ja tutustui Herman Bangiin, joka oli "Nationaltidenden" palveluksessa. Nansen toimi lehdissä kulttuuritoimittajana kirjallisuuskriitikkona.
Nansen kirjoitti kaunokirjallisuutta itsekin, ja hänen ensimmäinen oma teoksensa oli 1883 ilmestynyt novellikokoelma "Unge Mennesker" (’Nuoria ihmisiä’). Nansen julkaisi useita muitakin novellikokoelmia ja laajensi tuotantoaan myös romaaneihin. Hän tanskansi myös K. A. Tavaststjernan romaanit "Hårda tider" (suom. "Kovina aikoina") nimellä "Strænge tider" (1893) ja "Kvinnoregemente" nimellä "Kvinderegimente" (1895). 1890-luvulla "Päivälehdessä" julkaistiin muutamia Nansenin kertomuksia suomennettuina.
Nansen siirtyi työskentelemään kustannusalalle 1896 saadessaan Gyldendal-kustantamosta taiteellisen johtajan viran. Samana vuonna hän meni naimisiin näyttelijä Betty Müllerin kanssa. Nansen oli vaimonsa tavoin kiinnostunut teatterista ja kirjoitti näytelmiä. He erosivat kuitenkin vuonna 1912.
Peter Nansen kuoli Mariagerissa kesällä 1918 57-vuotiaana.
Huvipuistolaite
Huvipuistolaite on huvipuistossa sijaitseva huvitteluun tarkoitettu laite.
Huvipuistolaitteet luokitellaan yleisesti vuoristoratoihin ja niin sanottuihin flat rideihin.
IŽ Oda
IŽ Oda (IŽ-2126) on IŽin valmistama pieni takavetoinen henkilöauto. Siitä on olemassa perusversio liftbackin lisäksi muutamia muunnoksia, kuten sedan ja farmari.
Moottorina Odassa on UZAM-3317 tai VAZ-2106. UZAM-3317 on 1,7-litrainen, bensansyöttönä toimii kaasutin ja huipputeho on 85 hv. VAZ-2106 sen sijaan on 1,6-litrainen kaasutinkone ja huipputeho 76 hv.
Vuonna 1997 myyntiin tuli tehokkaammalla 2,0-litraisella UZAM-3320-moottorilla varustettu versio, jossa on tehoja 91 hv.
Vuodesta 2000 lähtien Odasta on ollut olemassa myös nelivetoinen versio, joka tunnetaan tunnuksella IŽ-2116.
Tyyppinumerot:
ZIL-41047
ZiL-41047 on ZiL-4104 malliin uudempi versio. Se tuli myyntiin vuonna 1985. Auto painaa 3 550 kg ja se on 6 330 cm pitkä.
ZIL-41047:ää valmistettiin vuodessa noin 15–20 kappaletta, ja sitä valmistettiin myös panssaroituna mallina (paino noin 5 000 kg) muun muassa Neuvostoliiton ja Venäjän ylimmän johdon käyttöön.
Alfa Leporis
Alfa Leporis (α Lep / α Leporis) eli Arneb on Jäniksen tähtikuvion kirkkain tähti, ja yleisestikin ottaen melko kirkas tähti.
Teatro Massimo
Teatro Massimo on oopperatalo Palermossa, Sisilian saarella. Vuonna 1897 avattu rakennus on Euroopan kolmanneksi suurin oopperatalo.
Arkkitehti Giovanni Battista Filippo Basilen suunnitteleman oopperan rakennuksen rakentaminen aloitettiin vuonna 1874, mutta työt keskeytettiin vuosiksi 1882–1890. Talo avattiin 16. toukokuuta 1897, jolloin siellä esitettiin Giuseppe Verdin "Falstaff".
Oopperatalon toiminnassa on ollut tauko myös vuodesta 1974, jolloin se suljettiin pieniä korjauksia vaatineiden uusien turvamääräysten vuoksi. Korjaustöihin tarkoitettujen varojen sanotaan valuneen mafian taskuun. Teatteri saatiin avatuksi vasta 23 vuoden kuluttua 12. toukokuuta 1997, juuri ennen sen satavuotisjuhlaa, mutta varsinaisesti säännöllinen toiminta alkoi 1999.
Teatro Massimo vieraili Savonlinnan oopperajuhlilla 2009 taiteellisen johtajansa Lorenzo Marianin kanssa ja esitti "Cavalleria rusticanan" ja "Pajatson".
Gamma Ursae Majoris
Gamma Ursae Majoris eli Phecda, Phekda, Phad on Otavan tähtikuvion eräs tähti. Phecda on Otavan suorakaidemaisen "kattilaosan" alavasemmalla. Phekda on Aurinkoa kirkkaampi, kuumempi ja suurempi valkoinen pääsarjan tähti. Nimi "Phecda" tulee arabian kielen فخذ الدب الأكبر "fakhð al-dubb al-akbar", "Ison Karhun reisi",
Zazà
Zazà on Ruggero Leoncavallon ooppera, joka sai kantaesityksensä Milanon Teatro Liricossa 10. marraskuuta 1900.
Zazàn kantaesitystä vuonna 1900 johti Arturo Toscanini. Seuraavien kahdenkymmenen vuoden aikana teoksesta esitettiin yli viisikymmentä uutta produktiota. Metropolitan-oopperassa se esitettiin 16. tammikuuta 1920.
Delta Ursae Majoris
Delta Ursae Majoris (δ UMa / δ Ursae Majoris) eli Magrez on yksi Otavan tähtikuvion tähdistä. Se on Otavan tähdistä selvästi himmein, sen kirkkaus on 3,32, ja se on Otavan suorakauteen muotoisen kattilan vasemmassa ylänurkassa, kattilan kahvan juuressa. Megrez on kolminkertainen tähti, sillä on kaksi himmeää seuralaistähteä. Megrez kuuluu Siriuksen ryhmään ja Otavan liikkuvaan tähtiryhmään, jotka ovat tähtivirtoja Linnunradassa.
Stokesin lause
Stokesin lause yhdistää suljetun polkuintegraalin sekä polun rajaaman avoimen pinnan pintaintegraalin
missä:
Polkuintegraali lasketaan polkua vastapäivään, kun sitä katsotaan pinnan ulkopuolelta.
Stokesin lause voidaan esittää myös differentiaalimuodossa
missä F, F ja F ovat F:n komponentteja karteesisessa koordinaatistossa.
Stokesin lause on saanut nimensä irlantilaisen Sir George Stokesin (1819–1903) mukaan. Stokesin lauseen kuitenkin keksi skotlantilainen Sir William Thomson (1824–1907, tunnetaan paremmin nimellä lordi Kelvin). Stokes sai lauseen Thomsonin kirjeesta vuonna 1850 ja pyysi oppilaitaan Cambridgen yliopistolla todistamaan sen oikeaksi vuonna 1854, lauseen todistaminen oli kahdeksas tehtävä vuosittaisessa Smith's Prize -kokeessa. James Clerk Maxwell ratkaisi tehtävän ensimmäisenä. Ensimmäisenä lauseen todistuksen julkaisi Hermann Hankel vuonna 1861 teoksessaan "Nesteiden liikkeen yleisestä teoriasta".
Viherpaja
Viherpaja on Vantaan Tikkurilan suuralueen Koivuhaassa toimiva viher- ja ruukkukasvien suurmyymälä. Myymälän pinta-ala on 3 500 neliömetriä. Osakeyhtiömuotoinen puutarhakeskuksen tarjoaa myös viher- ja pihasuunnittelupalvelua.
Viherpajan kaktuserämaa on rakennettu vuonna 1988. Se on 500 neliömetriä. Erilaisia kaktuksia siellä on noin 600 lajia, ja vanhimmat niistä ovat 80-vuotiaita. Kesällä lämpötila siellä saattaa nousta jopa +50 °C:een, mutta talvella lämpötila laskee alemmas, millä osa lajeista saadan kukkimaan kesällä.
Japanilainen puutarha rakennettiin Viherpajaan vuosina 1985–1986. Siellä on kasvien lisäksi japanilainen teehuone, kiviasetelmia ja kalalammikko. Taustalla soi japanilainen musiikki.
Puutarhan kasvit ovat eri puolilta maailmaa, ja kalat on tuotu Japanista. Ilman lämpötila ja kosteus ovat puutarhassa ympäri vuoden samat kuin Japanissa Tokion seudulla. Puutarhassa ei käytetä torjunta-aineita. Kun puutarhan bambumetsikköä harvennetaan, leikatut oksat annetaan Korkeasaaren pikkupandoille syötäväksi.
Agaricales
Agaricales on nykykäsityksen mukaan sienten geneettinen kladi – tarkemmin sienilahko, joka vastaa osittain helttasienten määritelmää, mutta siitä puuttuvat muun muassa rouskut ("Lactarius") ja haperot ("Russula"), ja toisaalta siihen kuuluu esimerkiksi kääväkkäitä kuten häränkieli ("Fistulina hepatica") ja kupusieniä kuten tuhkeloiden ("Lycoperdon") suku.
Arkin planetaario
Arkin planetaario on toiminut vuodesta 1982. Vuosittain Arvo "Arkki" Kuusela on vieraillut sadoissa kouluissa tai päiväkodeissa ym. Kuusela on ollut kiinnostunut avaruudesta koko ikänsä ja alkanut harrastaa astronomiaa syksyllä vuonna 1979. Hän jäi eläkkeelle 14. tammikuuta vuonna 2007 mutta tekee edelleen vierailuja, varsinkin pyydettäessä. Hän opettaa myös ruotsiksi ja englanniksi. Kuusela on ollut aikoinaan sotalapsena Ruotsissa.
Tikka
Tikka voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:Tikka on myös seuraavien ihmisten sukunimi:
Luettelo Suomen korkeimmista rakennuksista ja rakennelmista
Tämä on epätäydellinen luettelo Suomen korkeimmista rakennuksista ja rakennelmista. Rakennukset ja rakennelmat ovat eri taulukoissa käyttötarkoituksensa mukaan. Luetteloissa on esitetty pääsääntöisesti vähintään 40 metriä korkeat rakennukset ja rakennelmat, mastojen korkeuden alarajan ollessa kuitenkin 150 metriä.Korkeudet on ilmoitettu korkeutena maanpinnasta ja mahdollisten päällä olevien mastojen, antennien tai muiden sellaisten osuus on jätetty korkeudesta pois. Maankäyttö- ja rakennusasetuksen mukaan rakennuksen korkeus on julkisivupinnan ja vesikaton leikkausviivan korkeus maanpinnasta.
Luettelossa on pyritty kokoamaan yhteen taulukkoon käyttötarkoitukseltaan toisiaan vastaavat rakennukset ja rakennelmat. Rakennukset ja rakennelmat on ryhmitelty niiden pääasiallisen käyttötarkoituksen mukaan, sikäli kuin se on tiedossa. Viimeisessä ryhmässä "muut" on erityyppisiä tunnettuja korkeahkoja rakennuksia ja rakennelmia.
Luetteloon vain yli 150-metrisiä mastoja. 
Tuulivoimalat ovat rakennelmia, niiden korkeudeksi on ilmoitettu roottorin siipien lakikorkeus.
Suomen korkeimmat näkötornit kuuluvat luokkaan "muut kokoontumisrakennukset".
Tv- ja linkkitornit ovat erilaisten antennien kiinnitysjalustoja. Niissä on seinät ja katto, mutta suurin osa niiden tilavuudesta on vartta.
Hotellit kuuluvat "majoitusliikerakennusten" luokkaan, niissä harjoitetaan liiketoimintaa.
Asuinrakennuksiksi luokitellaan rakennukset, joiden kerrosalasta vähintään puolet on asuintilaa. Vapaa-ajan asuinrakennukset kuuluvat omaan luokkaansa.
Toimistorakennukset voivat olla yksityisiä tai julkisia. 
Isot viljasiilot ovat varastorakennuksia.
Vesitornit kuuluvat luokkaan "muut varastorakennukset".
Konservatiivinen kenttä
Konservatiivinen kenttä on vektorikenttä F, jolle pätee
missä:
Jos F(x) on voimakenttä, tarkoittaa yllä oleva tulos, että tehty työ on nolla. Toisin sanoen työ riippuu vain polun alku- ja loppupisteistä, ei itse polusta. Esimerkki konservatiivisesta voimakentästä on painovoima.
Voimme kirjoittaa konservatiiviselle vektorikentälle formula_3 jollekin skalaarikentälle formula_4. Mikäli F(x) on voimakenttä, on formula_4 potentiaalienergia (miinusmerkki on konventio; potentiaalienergia käsitetään sopimuksenmukaisesti negatiiviseksi). Lasketaan tehty työ, kun liikutaan polun formula_2 läpi alkaen paikkavektorista x ja päättyen paikkavektoriin x. Oletetaan, että formula_2 voidaan parametrisoida formula_8 parametrille formula_9. Täten
eli integraali riippuu vain alku- ja loppupisteistä.
Koska osoitimme juuri, että konservatiiviselle vektorikentälle formula_3, täten jos F on eksakti, eli formula_18, voimme kirjoittaa formula_19. Toisin sanoen vektorikenttä F on konservatiivinen, jos formula_20 on eksakti.
Konservatiiviselle vektorikentälle F pätee formula_21. Tämä on seurausta, koska konservatiivinen kenttä voidaan kirjoittaa skalaarikentän mukaan formula_3 (kts. yllä):
koska formula_24 ja formula_25.
Tästä tuloksesta pääsemme takaisin yllä oleviin tuloksiin Stokesin lauseen avulla. Koska formula_26, on formula_27 minkä tahansa polun formula_2 ympäri, joka rajaa pinnan S, jolle Stokesin lauseen mukaisesti formula_29. Täten F on konservatiivinen. (Pinnan S yksityiskohdilla ei ole erityisemmin väliä, koska formula_26.)
Tessen
Tessen (鉄扇) on japanilainen rautaviuhka, jota käytettiin itsepuolustusvälineenä muinaisessa Japanissa. Ulkoisesti tessen muistuttaa tavallista japanilaisessa kulttuurissa suosittua viuhkaa, mutta on yleensä valmistettu ainakin osittain metallista kestävyyden ja tehokkuuden parantamiseksi.
Tessen kehittyi alun perin tavanomaisesta viuhkasta, joka oli suosittu esine sekä Kiinassa että Japanissa.
Aseeksi tessen kehittyi Japanissa Sengoku-kaudelta (1467-1568), mutta niiden suosio itsepuolustusvälineinä pääsi huippuunsa Edo-kaudella. Koska viuhka oli yleinen esine jota käyttivät sekä naiset että miehet, pystyi tesseniä kantamaan mukanaan myös silloin kun muuten olisi aseeton. Tällaisia tilanteita tuli vastaan toisen talossa tai korkea-arvoisemman henkilön luona vieraillessaan jolloin aseet odotettiin jätettäväksi palvelijalle.
Tessenin käyttötavat olivat monipuoliset. Armeijan komentaja saattoi sen avulla annettaville merkeillä välittää käskyjä ja ohjeita alaisilleen. Helteisellä ilmalla tessen auttoi viilentämään oloa ja tarpeen tullen sillä kyettiin myös torjumaan vihollisen iskuja, mikäli joutui yllätetyksi ilman muita aseita.
Kertomuksen mukaan Takeda Shingen käytti tesseniä torjumaan ratsailla olevan hyökkääjänsä iskut vuonna 1561 Kawanakajiman neljännessä taistelussa. Ratsailla olleen soturin uskotaan olleen Uesugi Kenshin, vaikkakin toisen tarinan mukaan hän oli samurai nimeltään Arakawa.
Tesseniä kannettiin tavallisesti vyössä, obi, viuhkaosa näkyvissä. Rauhan aikana tessenistä kehittyi myös arvon merkki ja se koristeltiin symboleille ja piirustuksilla. Erityisesti aurinko, kuu ja tähdet olivat suosittuja.
Tessen voi olla joko kokoontaitettava, menbarigata tessen, tai kiinteä, ei avattava tenarashi.
Kokoontaitettavat viuhkat valmistettu tyypillisesti puusta ja japanilaisesta washi-paperista, mutta aseeksi tarkoitettujen tessenien ranka tehtiin metallista. Tessenin ruotojen lukumäärä vaihteli henkilökohtaisista mieltymyksistä tai uskomuksista johtuen eikä niiden määrälle ole sääntöä. Tavallisesti niitä oli kuitenkin kahdeksasta kymmeneen. Pienimmät tessenit ovat kooltaan n. 21 cm ja suurimmat hieman yli 51 cm.Tenarashi on kiinteä, ei avattava tessen ja siitä käytetäänkin myös nimitystä tenarashigata tessen, ”tenarashimallinen tessen”. Se valmistetaan yleensä kokonaan metallista, useimmiten raudasta, mutta myös kuparia ja messinkiä käytettiin. Valmistustapa vaihteli takomisesta valamiseen, mutta tenarashi saattoi olla myös yksinkertainen metallitangosta leikattu pala. Tenarashi muistuttaa ulkonäöltään suljettua kokoontaitettavaa tesseniä ja sitä voitiin käyttää tessenin tavoin. Metallisen rakenteensa vuoksi painavampi tenarashi on taistelussa näistä kahdesta tehokkaampi.
Myös puuta käytettiin jonkin verran ja se oli varsinkin harjoitusaseissa suosittu aines. Puusta valmistettua tenarashia nimitetään tenarashigata bokuseniksi, ”tenarashimallinen puinen viuhka”, tai vain bokuseniksi.
Paper Mario: The Thousand-Year Door
Paper Mario: The Thousand-Year Door on Nintendo GameCubelle vuonna 2004 julkaistu tietokoneroolipeli, joka on alkuperäisen "Paper Marion" jatko-osa. Pelissä täytyy suorittaa erilaisia ongelmanratkomistehtäviä, sekä taistella ja kehittää Marioa ja hänen apureinaan toimivia hahmoja. Pelissä Marion ja apureiden on käytettävä hyväkseen omaa paperin muotoisuuttaan, muuttumalla esimerkiksi lennokiksi. Pelin päämääränä on kerätä 7 eri väristä tähteä, jotta Mario pääsisi Thousand-Year Doorin läpi tuhoamaan loppuvastuksen. Marion kiusaksi tulevat Bowser armeijoineen, sekä X-Nauts ryhmä, jonka päämaja on kuussa. He yrittävät tavoitella Marion lisäksi tähtiä.
Mario saa Prinsessa Peachiltä kirjeen jonka mukana tulee kartta. Peach sai sen vanhalta naiselta Rogueportin samasta. Niinpä Mario lähtee tapaamaan Peachiä Rogueportiin. Kun Mario pääsi Rogueportiin hän huomaa käynnissä olevan tappelun, Jossa on mukana Goombella-niminen tyttö, jonka Mario pelastaa. Tappelun jälkeen Mario ja Goombella tutustuvat toisiinsa. Goombella kertoo, että hän etsii kadonnutta aarretta. Mario kertoo että myös hän etsii Prinsessa Peachiä eikä hän ollut odottamassa häntä. Mario näyttä Goombellalle, että hänellä on kartta, jonka hän sai Peachiltä ennen kuin lähti. Goombella kertoo, että hän tuntee vanhan professorin nimeltä Franklyn, joka on muinaislegendan tutkija. Professori Frankly sanoo kartan olevan aarekartta, jonka pitäisi näyttää kristallitähtien sijainti kartalla. Marion, Goombellan ja Franklynin pitää mennä etsimään tuhatvuotinen ovi, johon kristallitähdet sopivat. Matkalla oven luo Mario löytää mustan arkun, johon pitäsi löytää musta avain, jotta se aukeaisi. Kun Mario avaa arkun, sieltä paljastuu olio, joka antaa Mariolle kyvyn muuttua paperilennokiksi, vain joillain laatoilla. He löytävät oven ja Mario saa yhden kristallitäden sijainnin karttaan. Mario lähtee etsimään tähteä paikasta nimeltä Petalburg.
Mario näkee yhtäkkiä ison punaisen lohikäärmeen, joka lentää suoraan isoon linnaan. Petalburgissa Mario tapaa Koops-nimisen koopan. Marion täytyy etsiä yksi aurinkokivi ja kuukivi, jotka sopivat kahteen isoon kiveen. Mario lähtee kivien luo ja Koops sanoo haluvansa hänen mukaansa, koska hänen isänsä on kadonnut mystisesti ja hän haluaa löytää hänet. Mario hyväksyy hänet ja he lähtevät matkaan. Mario laittaa kivet paikoilleen ja ne pyörivät. Marion ja Koopsin pitää lyödä kahta palikkaa. Kun he ovat lyöneet palikat yksi iso kivi menee rikki, jonka sisältä paljastuu putki, jonka kautta pääsee linnaan, johon iso punainen lohikäärmee lensi. Matkalla tornin huipulle Mario näkee toisen arkun, joka on musta. Musta arkku sanoo Mariolle että hänen täytyy löytää musta avain. Mario löytää avaimen huoneesta ja yhtäkkiä katto alkaa liikkua kohti maata. Marion täytyy äkkiä löytää tie ulos. Kun Mario löysi tien ulos hän avaa arkun josta paljastuu melkein samanlainen olio, joka antoi hänelle paperilennokin muodon. Hän saa siltä kyvyn muuttua ohueksi paperiksi.
Geraldine Farrar
Geraldine Farrar (28. helmikuuta 1882 Melrose, Massachusetts Yhdysvallat – 11. maaliskuuta 1967) oli yhdysvaltalainen oopperalaulaja ja näyttelijä. Hän oli äänialaltaan sopraano.
Farrar opiskeli laulamista Bostonissa, New Yorkissa, Pariisissa sekä Berliinissä Lilli Lehmannin johdolla. Hän esiintyi Metropolitan-oopperassa ensimmäistä kertaa 1906. Vuosina 1915-1920 Farrar esiintyi yli kahdessatoista mykkäelokuvassa. 8. helmikuuta 1916 hän meni naimisiin näyttelijä Lou Tellegenin kanssa. Farrar lopetti oopperan laulamisen 40-vuotiaana. Vuonna 1938 hän kirjoitti omaelämäkerran "Such Sweet Compulsion". Farrar kuoli sydänkohtaukseen 85-vuotiaana Ridgefieldissä, Connecticutissa.
RJ Helton
RJ Helton (syntyjään Richard Jason Helton, s. 17. toukokuuta 1981 Pasadena, Texas) on yhdysvaltalainen laulaja, joka tuli viidenneksi American Idolin ensimmäisellä tuotantokaudella. Hänen esikoisalbuminsa on nimeltään "Real Life".
Einari Vuorelan seura
Einari Vuorelan seura on kirjailija Einari Vuorelan nimikkoseura. Se on perustettu J. L. Runebergin päivänä 5. helmikuuta 1981. Seuran perusti Keuruun kunnan kulttuurilautakunta. Seuran tehtävänä on kerätä Vuorelaan liittyvää aineistoa. Seura järjestää kansalaisopiston kanssa yhteistyössä kirjoittajapiirejä harrastajakirjoittajille.
Einari Vuorelan runopalkinnon taustalla on kaksi palkintoa, Einari Vuorelan seuran jakama Pentti Papinahon suunnittelema Korpirastas-reliefi runoilijalle, jonka tuotannossa luonnonkuvauksilla on merkittävä osuus, ja Keuruun kaupungin jakama Einari Vuorelan runopalkinto. Palkinnot yhdistettiin, ja palkinto jaetaan nykyisin kolmen vuoden välein.
Gamma Cygni
Gamma Cygni (γ Cyg / γ Cygni") on Joutsenen tähtikuviossa oleva tähti, jonka nimi on Sadr"' (eli Sadir, Sador). Tähden ympärillä on
IC1318 eli "Gamma Cygnin alue".
Pasi Pasanen
Pasi Pasanen on suomalainen rumpali, joka soittaa yhtyeissä Bone5 ja Sons of Aeon. Aiemmin hän on vaikuttanut myös yhtyeissä Plutonium Orange, Morningstar ja Swallow the Sun.
Alnitak
Zeta Orionis (ζ Orionis, ζ Ori) eli Alnitak on Orionin vyön itäinen tähti. Arabiassa an-nitaq tarkoittaa vyötä. Alnitak on sininen ylijättiläinen, ja sillä on läheinen seuralainen, se on siis kaksoistähti.
Alnitak kytkeytyy sumuun IC 434.
Alnitak AB
The Abyss
The Abyss on 1994 vuonna perustettu ruotsalainen black metal -yhtye. Sillä on levytyssopimus saksalaisen levy-yhtiö Nuclear Blastin kanssa. The Abyss oli Hypocrisyn sivuprojekti.
Funeris Nocturnum
Funeris Nocturnum oli suomalainen black metal -yhtye, joka toimi vuosina 1998–2004. Yhtyeellä oli levytyssopimus Woodcut Recordsin kanssa. Funeris Nocturnumin lopetettua neljä sen jäsentä perusti uuden yhtyeen nimeltä Atakhama.
Kuoriäyriäiset
Kuoriäyriäiset ("Malacostraca") on äyriäisten alajakson suurin luokka. Siihen kuuluu suurin osa niistä lajeista, joita tavallinen ihminen esimerkiksi ruoanlaittomielessä pitää äyriäisinä: ravut, taskuravut, katkaravut ja hummerit.
Kuoriäyriäisten tyypillisiä rakennepiirteitä ovat
Extreme Programming
Extreme Programming (lyh. XP) on ketterän ohjelmistokehityksen eräs metodologia. Sen kehittivät Kent Beck, Ward Cunningham ja Ron Jeffries 1990-luvun lopulla.
XP:n käytännöt ovat kehittyneet ohjelmistotuotannon parhaista menetelmistä (). 
Työskentelytapa yhdistää molempien kokemukset ja yleensä tämä johtaa parempaa tuottavuuteen ja parantuneeseen laatuun.
Tirinkylä
Tirinkylä on noin 500 asukkaan kylä Oulussa, Alakylän kaupunginosassa. Kylän väkiluku on kasvanut viime vuosina nopeasti mm. uudisrakentamisen myötä: luonnonkaunis maalaismainen ympäristö lähellä kaupunkia on houkutellut etenkin lapsiperheitä muuttamaan alueelle.
Kylä sijaitsee Kiiminkijoen itärannalla noin viiden kilometrin päässä pohjoiseen kuntakeskuksesta paikassa, jossa Jolosjoki laskee Kiiminkijokeen. Lähin toinen kylä on Kiiminkijoen länsirannalla sijaitseva Haipuskylä. Alueen tärkeimmät liikenneväylät ovat seututie 848 (Kiiminki–Haukipudas) sekä seututie 849 (Kiiminki–Yli-Ii).
Kylän sydän on noin 100 oppilaan koulu, jossa järjestetään opetusta luokille 1–6. Koulua käyvät Tirinkyläläisten lisäksi joen toisella puolella sijaitsevan Haipuskylän oppilaat. Koulun oppilasmäärä on viime vuosina kasvanut tasaisesti. Koulu aloitti toimintansa 1957 ja sitä on laajennettu myöhemmin lisäsiivellä.
Nozomi Tsuji
Nozomi Tsuji (; s. 17. kesäkuuta 1987 Itabashi, Tokio) on japanilainen poplaulaja ja idoli. Hän liittyi vuonna 2000 Hello! Project -kollektiiviin kuuluvaan Morning Musume -yhtyeeseen ja esiintyi sen Minimoni- ja W-alaryhmissä.
Tsuji ”valmistui” eli lähti Morning Musumesta vuonna 2004 ja aloitti soolouran. Hän on toiminut teatteri- ja ääninäyttelijänä. Vuonna 2007 Tsuji julkaisi animesarjaa "Robby & Kerobby" varten äänitetyn singlen "Koko ni iru zē!"
Tsuji on naimisissa näyttelijä Taiyō Sugiuran kanssa.
Lapsensurma
Lapsensurma on Suomen laissa henkirikos, jossa nainen synnytyksestä johtuvassa uupumuksessa tai ahdistuksessa surmaa lapsensa. Rikoslain mukaan syyllinen "on tuomittava lapsensurmasta vankeuteen vähintään neljäksi kuukaudeksi ja enintään neljäksi vuodeksi."
Lapsensurmasta rangaistaan lievemmin kuin "tavallisesta" lapseen kohdistuvasta surmasta tai taposta. Taustalla on ajatus, että lapsensurmaan syyllistyvä äiti on osaksi syyntakeettomassa tilassa.
Herman Solovetskilainen
Pyhittäjä Herman Solovetskilainen oli erakkomunkki, joka yhdessä pyhittäjäisien, munkki Savvati Solovetskilaisen ja hänen kuoltuaan munkki Sosima Solovetskilaisen kanssa perustivat Solovetskin luostarin Vienameren saarelle 1400-luvulla.
Vuonna 1479 matkalla Novgorodiin pyhittäjä Herman Solovetskilainen kuoli Antonievin luostarissa.
Ortodoksinen kirkko muistaa pyhittäjä Hermania hänen muistopäivänään 30. päivänä heinäkuuta.
Vardzia
Vardzia () on vuoren rinteeseen hakattu luolaluostari Aspindzan piirikunnassa Samtskhe-Džavakhetin hallintoalueella Georgiassa. Se sijaitsee 12 kilometrin päässä Turkin rajalta Mtkvari-joen yläjuoksulla ja liittyy läheiseen Khertvisin linnoitukseen. Vardzian luostari on hakattu kallioon 1100–1200-luvuilla, mutta laajemmalla alueella luolia on aina 700–800-luvuilta 1400–1500-luvuille.
Vardzian linnoituksen perusti Georgian kuningas Giorgi III. Hänen tyttärensä kuningatar Tamar muutti sen luostariksi. Tarinan mukaan luostari on saanut häneltä nimensä: Tamar oli lapsena metsästämässä yhdessä isänsä kanssa ja joutui eroon metsästysseurueesta. Hänen peräänsä huudettiin, jolloin hän vastasi "Ak var dzia" (). Luostari kasvoi yli 50 000 hengen kaupungiksi, jossa asuttiin jopa yli 13:ssa kiveen hakatussa kerroksessa. Siitä tuli Tamarin kaudella merkittävä hengellinen keskus, mutta maanjäristys tuhosi sitä vuonna 1283 ja sen merkitys hiipui, kun Georgian kuningaskunta pilkkoutui osiin myöhemmin keskiajalla. Vuonna 1551 persialaiset joukot voittivat georgialaiset linnoituksessa käydyssä taistelussa ja se ryöstettiin. Nykyisin se toimii jälleen luostarina.
Luostarin keskus on Marian kuolonuneen nukkumisen kirkko, johon on maalattu Georgian kuningasperhettä esittäviä freskoja. Tamar on kuvattu niihin naimattomana, joten ne on laadittu vuosien 1184 ja 1186 välillä. Maalaukset edustavat keskiajan Georgian maalaustaiteen huippukautta, ja ne eroavat huomattavasti bysanttilaisista esikuvistaan. Kirkon fasadi on tuhoutunut. Sen länsipuolella on 40 kallioon hakattua taloa, joissa on yhteensä 165 huonetta, ja kuusi pienempää kirkkoa. Itäpuolella on myös kuusi kirkkoa; taloja on vuorostaan 79 kappaletta ja huoneita 244. Tarun mukaan Tamar oli aikoinaan varannut itselleen 366 huonetta, jotta hän onnistuisi välttelemään mahdollisia vihollisia.
Mintaka
Delta Orionis (δ Ori) eli Mintaka on Orionin vyön oikeanpuolimmaisin tähti. Nimi Mintaka tulee arabian arabian sanasta منطقة (manţaqah), ja se tarkoittaa vyötä. Mintaka koostuu kahdesta kaksoistähdestä. C-tähti sijaitsee 51,7 kaarisekunnin päässä A-tähdestä, ja se on nähtävissä kaukoputkella.
A-komponentissa pienempi O-luokan ja suurempi B-luokan tähti kiertävät toisiaan 5,73 päivän jaksoissa. Tämä aiheuttaa 0,2 magnitudin valonvaihtelun, sillä pintakirkkaudeltaan hieman himmeämpi tähti pimentää välillä kirkkaampaa. Mintaka A onkin pimennysmuuttuja.
Aittokoski (yritys)
Aittokoski Oy oli ylikiiminkiläinen tehdasosuuskunta, joka perustettiin vuonna 1908 Ylikiimingin Vesalankylään, Kiiminkijoessa sijaitsevan Aittokosken rannalle.
1900-luvun alussa kasvava teollisuus käytti suuria määriä puuta, ja myös Kiiminkijoki toimi puun uittoreittinä. Vuonna 1908 Aittokoskessa jo olevan vesimyllyn yhteyteen perustettiin sahalaitos. Osuuskunnan ensimmäisten vuosien toiminnasta ei ole tarkkoja tietoja, mutta verotusasiakirjojen mukaan saha on tuottanut voittoa, ja vuonna 1914 mainitaan kannetun veroa tehdasosuuskunnan tuloista.
Aittokoski Oy tuotti voittoa koko 1930-luvun sekä vielä vuoden 1945 jälkeenkin. Uusintainvestoinnit aloitettiin vasta jatkosodan jälkeen. Vielä 1960-luvulla sahalla työskenteli parikymmentä henkilöä, ja muu henkilökunta mukaan lukien yhtiön henkilökunta käsitti noin 30 henkeä.
Yhtiön alamäki alkoi 1960-luvun puolivälin jälkeen, ja vuoden 1974 yhtiökokouksessa päätettiin, että toiminta lopetettaisiin ja saha sekä kiinteistöt myytäisiin yksityiselle.
Tihvinän Jumalanäiti
Tihvinän Jumalanäiti on yksi Venäjän ortodoksisen kirkon kuuluisimmista ja arvokkaimmista kirkollisista esineistä.
Perimätiedon mukaan ikonin alkuperäisen mallin valmisti apostoli ja evankelista Luukas. Tämä ikoni tai sen kopio kulkeutui sitten aikojen saatossa Jerusalemin kautta Venäjälle, jossa se kohosi ihmeitä tekevien ikonien luokkaan.
Toisen maailmansodan aikana ikoni oli kauan kadoksissa ja se löytyi vihdoin 1900-luvun lopulla Yhdysvalloista, josta se palautettiin juhlavin seremonioin takaisin Venäjälle alkuperäiseen paikkaansa Tihvinään vuonna 2004.
Leffe
Leffe tai Abbaye de Leffe on belgialainen luostariolutmerkki, jota valmistaa InBev-konserni.
"Notre-Dame de Leffen" luostari perustettiin vuonna 1152 Maas-joen rannalle Namurin maakuntaan ja siellä sijaitsevaan Dinant’n kaupunkiin. Leffe-olut kuuluu siihen moninaiseen joukkoon, jonka muodostavat belgialaiset luostarioluet. Luostari perustettiin puutarhojen keskelle, ja jo 1200-luvulta lähtien siellä on toiminut olutpanimo. Vuonna 1460 luostari tuhottiin, mutta se rakennettiin uudelleen. Ryöstelevät joukot aiheuttivat suuria vahinkoja sekä luostarille että sen panimolle vuonna 1735. Luostarin panimo tuhottiin Ranskan vallankumouksen melskeissä vuonna 1794, ja oluen paneminen loppui.
Vuonna 1952 Leffe-oluen tuotanto alkoi uudelleen, kun panimomestari Lootvoetin yritys sai luvan sen valmistamiseen. Panimo sijaitsi silloin Overijsen kaupungissa Belgian flaaminkielisellä alueella. Jo muutaman vuoden kuluttua vuonna 1955 panimon osti olutjättiläinen Stella Artois (Interbrew, nykyisin InBev). Vuonna 1975 vanha panimo suljettiin ja koko tuotanto siirrettiin nykyisin jo suljettuun panimoon Mont-Saint-Guibertiin, ja nykyisin Leffe-merkkinen olut valmistetaan Stella Artoisin panimolla Leuvenissä.
Vuoden 1952 sopimuksen mukaisesti nykyinenkin valmistaja maksaa nimen käytöstä lisenssimaksua Notre-Dame de Leffen luostarille.
Leffe-oluita valmistetaan eri laatuisia:
Thomas Rådström
Thomas "Rådis" Rådström (s. 22. tammikuuta 1966 Vannas) on ruotsalainen entinen rallikuljettaja.
Rådström ajoi aktiiviurallaan muun muassa Fordin (1999), Mitsubishin (2001) ja Citroenin (2001-2002) tehdastalleissa.
Rådström ajoi MM-tasolla neljästi palkintokorokkeelle; kolmesti kotikilpailussaan Ruotsin rallissa, sekä vuoden 2002 Safari-rallissa.
Rådström aloitti ralliuransa Audin ratissa, mutta hyvin nopeasti Rådström siirtyi Toyotan rattiin, ja kilpaili pääosin Ruotsissa ja Suomessa. Rådströmin nousu alkoi vuonna 1996, jolloin hän sijoittui Suomen ja Ruotsin MM-ralleissa kuudenneksi. Rådström sai kaudelle 1998 uuden Toyota Corolla WRC:n käyttöönsä, ja kiersi WRC-osakilpailuja ympäri maailmaa sateliittitalli Grifonen ja Toyota Team Swedenin ajattamana, ja saalisti yhden MM-pisteen Suomen MM-rallista.
Kaudelle 1999 Rådström sai Fordin tehdassopimuksen, mutta Rådström saavutti kahdeksassa MM-rallissa vain kuusi MM-pistettä, ja Rådström ei saanut tallipaikkaa kaudelle 2000.
Rådström ajoi kaudella 2000 vain kaksi MM-rallia, mutta hän onnistui voittamaan ensimmäisenä ulkomaalaisena Tunturirallin talvella 2000.
Kaudella 2001 Rådström ajoi kolme MM-rallia, ja onnistui sijoittumaan Ruotsin MM-rallissa hienosti toiseksi Mitsubishilla.
Kaudelle 2002 Rådström sai Citroenin tehdassopimuksen, ja hän ajoi seitsemässä MM-rallissa, joista yhdessä rallissa pääsi pisteille, ollen Safari-rallissa kolmas. Kuitenkaan palkintopallipaikka, ja kansainvälisen tason Mänttä-rallin voitto ei auttanut Rådströmiä, ja hän ei saanut tallipaikkaa enää kaudelle 2003.
Sen jälkeen Rådström on ajellut pääasiassa Ruotsin kansallisia ralleja, ja hän onnistui voittamaan 2004 Ruotsin mestaruuden ajettuaan kolmessa osakilpailussa voittoon.
Rådström ajoi vielä vuonna 2006 Subarulla Ruotsin MM-rallin, ja Rådis pääsikin pisteille ollen yleiskilpailun viides.
Rådström ajoi myös Ruotsin rallicross-sarjassa. Hän lopetti vuonna 2007 rahoitusvaikeuksien vuoksi.
Ali Boumnijel
Ali Boumnijel (, s. 13. huhtikuuta 1966 Menzel Jemil, Tunisia) on tunisialainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapallomaalivahti. Hänellä on Ranskan kansalaisuus.
Boumnijel muutti nuorena Ranskaan, jossa hän aloitti ammattilaisuransa jalkapallon parissa. Boumnijel allekirjoitti silloisen Ligue 2 sarjassa pelanneen FC Gueugnonin kanssa sopimuksen, jonka riveissä hän toimi lähinnä varamaalivahdin roolissa. Vuonna 1991 Boumnijel siirtyi Ranskan pääsarjassa pelanneeseen AS Nancyyn, jonka riveissä hän pelasi ensimmäisen ottelunsa AJ Auxerrea vastaan 20. lokakuuta 1991. Loppujen lopuksi Boumnijel pelasi yhteensä seitsemän ottelua kauden aikana ja palasi takaisin vanhaan seuraansa Gueugnoniin vuonna 1992. Joukkue pelasi edelleen Ligue 2:ssa, jossa Boumnijel nousi ykkösmaalivahdiksi pelattuaan avauskaudellaan 30 ottelua. Seuraavat kaksi kautta hän sai yhä enemmän vastuuta ja pelasi yhteensä 81 ottelua. Gueugnon nousi kaudeksi 1995-1996 Ranskan pääsarjaan, mutta kausi jäi vuoden mittaiseksi, joukkueen sijoituttua kolmanneksi viimeiseksi. Seuraavalla kaudella Boumnijelin peliaika väheni huomattavasti edellisiin kausiin verratuna, pelattuaan 18 ottelua. Boumnijel päätti siirtyä SC Bastiaan 7. marraskuuta 1997, jäätyään ilman peliaikaa Gueugnonissa kaudella 1997-1998.
Ura uudessa seurassa alkoi kuitenkin varamaalivahdin roolissa ja peliaikaa tuli niukasti vuosien ajan. Parhaimmillaan Boumnijel pelasi viisi ottelua kausina 1998-1999 ja 2002-2003. Hän siirtyi viiden vuoden päätteeksi Ligue 2:ssa pelanneeseen FC Roueniin, jossa Boumnijel sai kohtuudella peliaikaa pelatessaan 23 liigaottelua. Yhden kauden päätteeksi hän päätti siirtyä kotimaahansa Tunisiaan ja allekirjoitti vuoden mittaisen sopimuksen Club Africainin kanssa. Hän nousi samalla joukkueensa ykkösmaalivahdiksi ja auttoi joukkuettaan sijoittumaan sarjassa kolmanneksi. Kauden päätteeksi Boumnijel allekirjoitti heinäkuussa vuoden mittaisen jatkosopimuksen Club Africainin kanssa. Toisella kaudella joukkue sijoittui toiseksi Tunisian pääsarjassa ja pääsi näin mukaan kaudeksi 2007-2008 Afrikan Mestarien liigan. Boumnijel kuitenkin lopetti uransa kauteen 2006-2007.
Boumnijel pelasi ensimmäisen maaottelunsa jo 27. marraskuuta 1991 Norsunluurannikkoa vastaan, mutta sai odottaa seuraavaa maaottelua viisi vuotta. Hän oli maajoukkueessa pitkään Chokri El Ouaerin varjossa, mutta oli 40-vuotiaana maansa ykkösmaalivahti vuoden 2006 MM-kisoissa. Boumnijel pelasi urallaan 51 maaottelua.
Pelaajauransa päätyttyä Boumnijel on valmentanut Tunisian alle 19-vuotiaiden maajoukkuetta. Vuonna 2010 hän valmensi Tunisian alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta vuoden 2011 Afrikan kisojen karsinnoissa. Joukkueen matka kuitenkin katkesi jo ensimmäiseen karsintakierrokseen. Sittemmin Boumnijel nimitettiin Tunisian maajoukkueen väliaikaiseksi apuvalmentajaksi.
10. tammikuuta 2011 Boumnijel nimitettiin jälleen Tunisian maajoukkueen valmennukseen, mutta tällä kertaa maalivahtivalmentajaksi.
Mikko Rasila
Mikko Heikki Rasila (s. 30. lokakuuta 1962 Oulu) on suomalainen näyttelijä. Hän on lisäksi toiminut tuomarina tanssiohjelmassa "Tanssii tähtien kanssa".
Aku Ankka päivästä päivään
Aku Ankka päivästä päivään on albumisarja, joka esittelee Bob Karpin käsikirjoittamia ja Alfred ”Al” Taliaferron piirtämiä Aku Ankka -strippejä. Kukin albumi sisältää tiettynä vuonna yhdysvaltalaisissa sanomalehdissä julkaistuja strippejä. Albumit julkaistiin 50 vuotta strippien alkuperäisen julkaisun jälkeen. Esimerkiksi vuoden 1939 strippejä sisältävä albumi on julkaistu 1989. Suomeksi on julkaistu strippikokoelmat vuosilta 1938–53 eli 16 albumia.
Karp ja Taliaferro aloittivat strippien tekemisen vuonna 1938 ja ensimmäinen strippi julkaistiin King Features Syndicaten levittämänä 7. helmikuuta 1938. Parivaljakon yhteistyö jatkui aina vuoteen 1965 saakka. Päivästrippejä julkaistiin parhaimmillaan 322 sanomalehdessä. Päivästrippien lisäksi Karp ja Taliaferro tekivät pidempiä sunnuntaistrippejä, joita on julkaistu "Aku Ankan Sunnuntaisarjat" -albumeissa, ja 365 ensimmäistä sunnuntaisarjaa 1970-luvulla ilmestyneessä jättikirjassa "Aku Ankka joka päivä 365".
Albumeissa ei ole julkaistu kaikkia kyseisenä vuonna sanomalehdissä nähtyjä strippejä. Vuoden 1939 stripeistä puuttuvat kaikki joulukuun stripit ja "Aku Ankka Päivästä Päivään 1941" -albumista löytyvän huomautuksen mukaan amerikkalainen kustantaja on jälkikäteen päättänyt hyllyttää 2.–7. helmikuuta julkaistut stripit. Hyllyttämisen syy on intiaanien esittäminen stripeissä. Julkaistujen kokoelmien ajanjaksolta jäi kaikkiaan julkaisematta 45 strippiä.
"Aku Ankka joka päivä 365" -kirjan sarjakuvat vuosilta 1936–37 julkaistiin alun perin osana "Hassunkuriset sinfoniat" (Silly Symphonies) -sarjakuvia. "Aku Ankka" -sarjakuva alkoi ilmestyä vuonna 1938.
Ahveniston hyppyrimäet
Ahveniston hyppyrimäet oli neljän hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Hämeenlinnan Ahvenistolla.
1950-luvun lopulla Hämeenlinna hyväksyi alustavan suunnitelman 70 metrin hyppyrimäen rakentamisesta. Ahveniston hyppyrimäki valmistui vuonna 1968 ja mäessä järjestettiin vuoden 1968 normaalimäen SM-kilpailut. Viimeiset hypyt mäestä hypättiin vuonna 1995, jonka jälkeen hyppyritorni on ollut seinäkiipeilijöiden käytössä. Tornin huipulla on myös muun muassa puolustusvoimien sekä radioamatöörien antenneja.
Hämeenlinnan Hiihtoseura järjesti mäessä muutaman kerran mäkihypyn ja yhdistetyn SM-kilpailut sekä yleisessä, että nuorten sarjoissa. Vuosittain mäessä järjestettiin kansalliset mäkikilpailut ja 1970-luvulla kansainväliset kilpailut Salpausselän kisoja edeltävällä viikolla iltakilpailuina, joissa oli usein mukana sen aikaisia maailman huippuhyppääjiä.
Mäkihypyn tyyli- ja välinekehityksen myötä Ahveniston hyppyrimäen profiili kävi vanhanaikaiseksi, eikä siitä ole hypätty talven 1995 jälkeen. Mäkeä on esitetty purettavaksi muutaman kerran, mutta ehdotukset eivät ole menneet Hämeenlinnan kaupungin budjettikäsittelyssä vielä läpi.
Neljä kuukautta Hämeenlinnan Hiihtoseuran perustamisesta valmistui ensimmäinen Ahveniston hyppyrimäki ja ensimmäiset hypyt hypättiin mäessä 17. maaliskuuta 1925. Avajaisissa herra Palmroos hyppäsi mäkiennätykseksi 22,5 metriä. Loppiaisena 1926 pidettiin mäen vihkiäiskilpailu. Katsojia vihkiäiskilpailuissa oli 2 000.
Atakebune
Atakebunet (安宅船, "atakebune") olivat japanilaisia 1500–1600-luvun sotalaivoja.
Sengoku-kaudella 1500-luvulla japanilaiset sotaherrat kävivät sotaa Japanin herruudesta ja rakennuttivat suuria, useiden satojen laivojen kokoisia rannikkolaivastoja. Suurimpia näistä rannikkolaivoista kutsuttiin Atakebuneiksi.
Näiltä ajoilta näyttäisivät olevan myös ensimmäiset panssarilaivat, kun Oda Nobunaga, japanilainen daimio, rakennutti vuonna 1576 kuusi rautapanssaroitua Ōatakebunea (大安宅船). Näitä laivoja kutsuttiin myös nimellä "Tekkōsen" (鉄甲船, kirjaimellisesti "rautapanssaroitu laiva") ja ne oli varustettu useilla tykeillä sekä hakapyssyillä. Näillä aseilla ne pystyivät upottamaan isommat mutta panssaroimattomat alukset, joita vihollinen käytti. Niiden avulla Oda-klaani onnistui lyömään Mori-klaanin Kizu-joen suun taistelussa, Osakassa vuonna 1578.
Näitä laivoja pidettiin enemmänkin kelluvina linnoituksina kuin varsinaisina laivoina, ja niitä käytettiin vain rannikoilla. Atakebunet liikkuivat airojen avulla.
The Legend of Zelda: Collector’s Edition
The Legend of Zelda: Collector’s Edition on pelikokoelma Nintendo GameCubelle. Siihen sisältyy yksi demo ja neljä täysimittaista "The Legend of Zelda" -pelisarjan peliä:
Pelikokoelma ei sisällä "ia", sillä kokoelmaa tehdessä "Game Boy Advance" -versio pelistä oli edelleen saatavilla. Collector’s Editionin julkaisun yhteydessä Nintendo ilmoitti, että Game Boy Player -lisälaitteella varustetulla Nintendo GameCubella pystyi nyt pelaamaan jokaista siihen mennessä ilmestynyttä "The Legend of Zelda" -peliä.
Tuotetta ei myyty erikseen, vaan sitä tarjottiin vuonna 2003 Pohjois-Amerikassa, Euroopassa ja Australiassa markkinoidun GameCuben kylkiäisenä ja Nintendon järjestämissä erikoistapahtumissa. Japanissa pelin saattoi hankkia Nintendo-klubin jäsenyyden kautta. Pohjois-Amerikassa "Nintendo Power" ja Ruotsissa "Club Nintendo" -lehdet jakoivat peliä tilaajalahjana. Yhdysvalloissa GameCuben hankkineet pelaajat saattoivat hankkia pelin ilmaiseksi rekisteröimällä Nintendo of Americalle konsolinsa ja kaksi muuta Nintendon peliä.
Kokoelmaa varten peleistä ei tehty GameCube-versioita, vaan niitä käytettiin emulaation avulla. Majora’s Maskin emulaatiossa ilmeni ongelmia, jotka saattoivat johtaa pelin kaatumiseen. Ocarina of Timessä ja Majora’s Maskissa emulaatio vaihtoi pelien resoluution Nintendo 64:n 320x240 pikselistä GameCuben 640x480 pikseliin.
Bedford Vehicles
Bedford oli englantilaisen Vauxhallin tytäryhtiö, ja sitä kautta General Motorsin tytäryhtiö, joka valmisti hyötyajoneuvoja. Yhtiö perustettiin vuonna 1930.
Vuonna 1986 Bedfordin tehdas Lutonissa uudelleenjärjestettiin General Motorsin ja Isuzun yhteistyöyritykseksi. Tästä syntynyt yritys, IBC Vehicles, valmisti eurooppalaista versiota Isuzu MU Wizard-mallista nimellä Frontera, sekä Renault'n suunnittelemaa pakettiautomallistoa jota myytiin Vauxhall- ja Opel-merkeillä.
Vuonna 1998 GM lunasti Isuzun osuuden IBC-yhteisyrityksestä. Bedfordin vanha tehdas toimii nykyään nimellä GMM Luton Vehicles, ja se valmistaa Opel/Vauxhall Vivaroa, Renault Traficia ja Nissan Primastaria.
Vuonna 1990 Bedford-nimestä pakettiautoissa luovuttiin Vauxhall-nimen hyväksi.
Bedfordin kuorma-autotehdas myytiin David Brownille vuonna 1987. Uuden yhtiön nimeksi tuli AWD Trucks. Yhtiö ajautui kuitenkin konkurssiin vuonna 1992.
Suomessa Bedford-autoja markkinoi Suomen General Motors Oy toisen maailmansodan jälkeisistä vuosista 1980-luvulle. Bedford-merkkisiä kuorma- ja pakettiautoja sekä linja-autoja myytiin täällä erityisen paljon 1940-luvun lopulla sekä 1950- ja 1960-luvuilla. Bedford-kuorma-autoja rakennettiin runsaasti myös paloautoiksi. Vuoden 1956 lopussa Bedford oli Suomen viidenneksi yleisin kuorma-automerkki 3 442 autolla. Vuoden 1961 loppuun mennessä Bedford oli noussut Suomen yleisimmäksi kuorma-automerkiksi; tuolloin Bedford-kuorma-autoja oli rekisterissä 7 897 kappaletta. Bedford säilytti kärkipaikkansa kuorma-autojen rekisteröintitilastossa koko 1960-luvun ajan; vuoden 1969 lopussa rekisterissä oli 8 789 Bedford-kuorma-autoa. Toiseksi yleisintä merkkiä Mercedes-Benziä oli rekisterissä lähes 2 000 kappaletta vähemmän. Kuitenkin 1970-luvulla Volvo, Scania, Mercedes-Benz ja Sisu nousivat tilastoissa Bedfordin ohi.
1960-luvulla myyty pieni pakettiauto Bedford HAV oli silloisen Vauxhall Vivan rinnakkaismalli. Bedford Blitz -pakettiautoista rakennettiin 1970- ja 1980-luvuilla myös pikkubusseja. 1970-luvun lopussa ja 1980-luvulla myydyt Bedford KB -avolavapakettiautot valmistettiin Isuzun tehtaalla Japanissa. Vuonna 1982 rekisteröitiin vielä 599 uutta Bedford-pakettiautoa ja 67 uutta Bedford-kuorma-autoa.
Linja-autona Bedford ei tullut Suomessa koskaan kovin yleiseksi; sen sijaan Bedfordin linja-autonalustat olivat erityisen suosittuja myymälä- ja kirjastoautoiksi. Vuonna 1956 oli rekisterissä 223 Bedford-linja-autoa, mikä vastasi kuutta prosenttia kaikista linja-autoista. Merkkikohtaisessa tilastossa Bedford oli viidennellä sijalla. Suurin Bedford-linja-autojen käyttäjä oli Kuopion Liikenne Oy, joka toimi myös General Motors -autojen piirimyyjänä Pohjois-Savossa. Vuonna 1975 oli Suomessa rekisterissä enää 74 Bedford-bussia eli vain yksi prosentti koko linja-autokannasta. Viimeiset kaksi uutta Bedford-linja-autoa rekisteröitiin vuonna 1978, ja näistä toinen meni turkulaiselle Leiniön Liikenne Oy:lle, toinen oululaiselle autoliikkeelle.
Metallisydän
Metallisydän on Maj Karman Kauniiden Kuvien viides albumi. Se ilmestyi 14. maaliskuuta 2003 Megamanian kautta. Levyllä esiintyy yhtyeen lisäksi Jussi Reunamäki, joka soittaa koskettimia ja vibrafonia. Levy on taiteellisesti jaettu kahteen "kammioon"; viisi ensimmäistä kappaletta muodostavat "Vasemman kammion" ja seitsemän seuraavaa "Oikean kammion". Levyn nauhoituksissa nauhoitettiin myös kolme levylle päätymätöntä kappaletta. Niistä "Rock rauha rakkaus" ilmestyi "Arpi"-singlellä, "Hän puhuu kuin noituisi" "Katutyttöjen laulu" -singlellä ja "Kauniita unia" kappale vasta vuonna 2005 "Sodankylä"-albumin nimikappaleen singlellä. Arpi-singlellä on myös kappale "Metallisydän" ja Katutyttöjen laulu -singlellä on uusi liveversio yhtyeen ensimmäisen albumin kappaleesta "Paskan ote". Myös "Satulaulusta" on julkaistu single promootiotarkoituksiin. Levyn kappaleista "Arpi" ja "Katutyttöjen laulu" on julkaistu musiikkivideot, joista ensimmäinen on Jari Lähteinen ja jälkimmäinen Tuukka Temosen ohjaama.
Metallisydämestä julkaistaan 19. marraskuuta 2007 yhtyeen sivuille tulleen tiedon mukaan vuonna 2008 uusi versio, "Metallisydän 2.0". Se on remasteroitu, siinä on uudet kannet ja bonuskappaleena "Katutyttöjen laulu"-singlen "Hän puhuu kuin noituisi"-B-puoli.Bonuskappale levyllä Metallisydän 2.0:
Illidan Stormrage
Illidan Stormrage on "Warcraft"-pelisarjan tärkeimpiä hahmoja. Pelissä hän on "" viimeinen pomovastus "Black Temple" -instanssissa. Koko lisäosan viimeinen pomovastus on "Sunwell Plateau" -instanssin Kil'jaeden. Illidan tekee paluun pelissä "".
Illidan on yöhaltia, joka muuttui puolidemoniksi imettyään itseensä Gul'danin kallon demoniset voimat. Illidan oli vangittu maanalaiseen luolaan, josta Tyrande Whisperwind, toinen yöhaltia ja Illidanin lapsuuden ystävä, vapautti hänet taistelemaan Palavaa Legioonaa ja epäkuolleita vastaan. Illidanin veli, Malfurion Stormrage, vastusti turhaan hänen vapauttamistaan.
Muututtuaan puolidemoniksi Illidan katosi pitkäksi aikaa, kunnes sai kuulla mahtavasta artefaktista nimeltä Sargeraksen silmä. Illidan lähti etsimään Sargeraksen silmää apunaan meressä elävät nagat. Illidan aikoi käyttää Sargeraksen silmää Lich-kuningasta vastaan, koska demoni Kil'jaeden oli tarjonnut hänelle korkeaa asemaa Palavassa Legioonassa.
Illidanin suunnitelma epäonnistui Malfurionin estettyä hänen aikeensa vanginvartija Maiev Shadowsongin uskoteltua hänelle valheita operaation tarkoituksesta. Illidan pakeni Kil'jaedenin vihaa Outlandiin. Kil'jaeden pettyi Illidaniin, mutta antoi vielä yhden mahdollisuuden, ja näin Illidan, Lady Vashj ja prinssi Kael'thas Sunstrider lähtivät Northrendiin tuhoamaan Kil'jaedenin epäonnistuneen kokeilun joka oli karannut käsistä. Jäätyneen valtaistuimen () sisälle vangittua Lich-kuningasta. Illidan joutui Arthaksen kanssa taisteluun, jonka Arthas voitti ja pääsi käsiksi Jäätyneen Valtaistuimen voimaan. Illidan jäi eloon, vaikkakin vakavasti haavoittuneena. Sen jälkeen Illidan, Kael'thas ja leidi Vashj pakenivat taas Ulkomaihin. Illidan sai lopulta surmansa Black Templen katolla Maiev Shadowsongin ja hänen palvelijansa Akaman käsissä.
Hänen ruumiinsa vietiin Vault of the Wardensiin, jotta hänen pimeä sielunsa kärsisi loppuun viimeisetkin hetket ikuisesta vankeustuomiostaan. Hänen hengissä selvinneet seuraajansakin vangittiin sinne, mutta myöhemmin vaihtoehtoisen aikajatkumon Draenorista tullut Gul'dan vapautti heidät. Gul'dan sekä Cordana Felsong irtaannuttivat Illidanin sielun tämän ruumiista ja lähettivät Twisting Netheriin, missä hän välittää viestin alaisilleen etsiä Akaman auttamaan Palavan Legioonan kukistamisessa. Demonit havaitsevat tämän ja Illidan varoittaa, ettei kykene viestimään alaistensa kanssa enää ja nimitään pelaajan demoninmetsästäjäluokan hahmon näiden johtajaksi.
Ryan Starr
Ryan Starr (syntyjään Tiffany Ryan Montgomery, s. 21. marraskuuta 1982) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä, joka sijoittui seitsemänneksi American Idolin ensimmäisellä tuotantokaudella.
American Idolin taipaleensa hän aloitti Los Angelesin koelauluista, joissa hän lauloi kappaleen "Lean on Me". Matka päättyi lauluun "California Dreamin' The Mamas & The Papas". Hän on myös näyttelijä ja näytellyt esimerkiksi elokuvissa "Ring of Darkness" (2004) ja "Vendetta" (2006). Hänen esikoissinglensä on nimeltään "My Religion", joka on yksi myydyimmistä singleistä koskaan; se myi noin 360 000 kappaletta maailmanlaajuisesti MTV:n mukaan.
Riboosi
Riboosi on pentooseihin kuuluva, pääasiassa -riboosina yleensä esiintyvä monosakkaridi, jossa on viisi hiiliatomia. Se on aldopentoosi, eli se sisältää aldehydiryhmän. Riboosin kemiallinen kaava on CHO.
Riboosi on DNA:n deoksiriboosia vastaava RNA:n rakennusaine, jonka tehtävä on geneettinen transkriptio – se on siis elämän kannalta välttämätön aine. Riboosi on myös ATP:n, NADH:n ja useiden muiden aineenvaihdunnalle keskeisten aineiden rakenneosa.
D-riboosin CAS-numero on 50-69-1 ja L-riboosin 24259-59-4. Molempien riboosien moolimassa on 150,13 g/mol.
Riboosia ja muita sokereita voidaan valmistaa kuumentamalla formaldehydin ja glykoaldehydin seosta sopivien katalyyttien kanssa yli 100 asteessa.
Periaatteessa riboosi syntyy glukoosista ottamalla yksi HOCH-ryhmä pois. Riboosin tuotto soluissa tapahtuu hieman mutkikkaammin.
Riboosin biosynteesi vaatii glukoosia, jonka niin kutsuttuun kuutoshiileen on esteröitynyt fosforihappo. Tällöin lähtöaine on Beta-D-glukoosi-6-fosfaatti. Lisäksi tarvitaan vettä (HO), NAD- ja NADPH-molekyylejä sekä H- ja Mg-ioneja. Magnesiumionit sijasta eliöt voivat käyttää myös Ca- tai Mn-ioneja. Itse riboosin tuotto 8 reaktion ketjussa vaatii ainakin 5 entsyymiä, joista yksi on fosfotransferaasi. Riboosin tuottoketju haarautuu ja jotkut haarat tarvitsevat myös tiamiinia transketolaasin avuksi. Eräs ei-riboosiin vievä haara tuottaa glyseraldehydi 3-fosfaattia, joka lienee fosfolipidien tuotantoketjun yksi vaihe.
Willibald Alexis
Willibald Alexis oli saksalaisen kirjailija Georg Wilhelm Heinrich Haringin (29. kesäkuuta 1798 – 16. joulukuuta 1871) käyttämä pseudonyymi.
Alexis syntyi Breslaussa ja opiskeli lakia Berliinin ja Breslaun yliopistoissa. Vuonna 1828 hänestä tuli filosofian tohtori Hallen yliopistossa. Hän lopetti työnsä 1852 ja vetäytyi Arnstadtiin, jossa hän kuoli vuonna 1871.
Alexis kirjoitti muun muassa "Die Treibjagdin" (1820), useita lyhyitä kertomuksia ja "Walladmorin" (1823).
Jim Verraros
Jim Conrad Verraros (s. 8. helmikuuta 1983 Crystal Lake, Illinois) on yhdysvaltalainen laulaja, joka oli yhdeksäs American Idolin ensimmäisellä tuotantokaudella.
Hänen esikoisalbuminsa nimi oli "Unsaid and Understood", jonka hän julkaisi vuonna 2004. Toinen albumi "Rollercoaster" julkaistiin vuonna 2006. Hän on myös näyttelijä, joka on näytellyt mm. komediaelokuvassa "Eating Out".
Oh My God
Oh My God on Axl Rosen ja Dizzy Reedin säveltämä Guns N' Roses -single, siitä julkaistiin vain pieni painos. Kappale julkaistiin vuonna 1999, End of Days -elokuvan soundtrackille.
Kappaleen soundi eroaa rajusti yhtyeen aiemmasta tuotannosta. Se sijoittui Billboardin Mainstream Rock -listalla parhaimmillaan sijalle 26. Kappaleella soittavat Josh Freese, Dave Navarro, Gary Sunshine, Dizzy Reed, Chris Pitman, sekä Axl Rose.