hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Martti Markkula
Martti Antero Markkula (1. toukokuuta 1926 Helsinki – 27. heinäkuuta 2004 Vantaa) oli suomalainen filosofian tohtori, professori ja kasvitieteilijä.
Markkula opiskeli biologiaa Helsingin yliopistossa. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1951 ja väitteli tohtoriksi 1953. Hänelle myönnettiin maatalous- ja metsätieteiden kunniatohtorin arvo vuonna 1984 hänen tiedekunnan hyväksi tekemästään työstä.
Markkula työskenteli Maatalouden tutkimuskeskuksen tuhoeläinlaitoksella, jossa hän aloitti assistenttina vuonna 1951. Hän siirtyi laitokselta eläkkeelle vuonna 1989 professorina, johon tehtävään ja laitoksen johtajaksi hänen oli nimitetty vuonna 1974. Hän toimi Suomen Akatemian ansioituneena tutkijaprofessorina vuosina 1975–1980 ja oli dosenttina Helsingin yliopiston hyönteistieteen laitoksella. Markkula oli myös innokas ja tarmokas järjestöihminen.
Hän oli perustamassa useita luontoon, ympäristöön ja luonnonsuojeluun liittyviä järjestöjä. Vuodesta 1970 lähtien hän johti ympäristönsuojelutoimikuntaa, joka ensimmäisenä Suomessa tarkasteli ympäristönsuojelun kokonaisuutta. Hän toimi useissa virallisissa organisaatioissa, esimerkiksi Suomen Akatemian keskustoimikunnassa ja Ympäristötieteellisessä toimikunnassa sekä Tieteellisten seurain valtuuskunnan puheenjohtajana. Lisäksi Markkula harrasti sukuseuratoimintaa. Maatalouden tutkimuskeskuksen muutto Jokioisiin oli Markkulalle keskeinen tavoite, joka toteutui.
Markkulan puoliso vuodesta 1953 oli filosofian maisteri, Vantaan apulaiskaupunginjohtaja ja kouluhallituksen ylitarkastaja Ritva Helena Markkanen.
Kapiteeli (yhtiö)
Kapiteeli Oyj oli Suomen valtion kokonaan omistama kiinteistösijoitusyhtiö vuosina 1999–2006. Kapiteeli-konsernin muodostivat Kapiteeli Oyj emoyhtiönä, Ovenia Oy, sekä lukuisat erilliset kiinteistö- ja asuntoyhtiöt.
Kapiteeli Oyj:tä perustettaessa siihen siirrettiin kaikki Omaisuudenhoitoyhtiö Arsenalin hallinnoima kiinteistöomaisuus. Arsenaliin kiinteistöt tulivat Suomen Säästöpankki – SSP Oy:n kautta, siihen pankkikriisin vuoksi sulautettujen ongelmapankkien luottojen vakuuksina.
Keväällä 2000 yhtiöön siirrettiin Puolustusvoimien asuntokiinteistöt, joista muodostettiin tytäryhtiö "Kruunuasunnot Oy". Kaiken kaikkiaan Puolustusvoimilta siirrettiin yhtiöön 5 500 asuntoa.
Vuoden 2000 lopussa yhtiön omistuksessa oli yhteensä 3 951 kiinteistöä, kirjanpitoarvoltaan 7,7 miljardia euroa. Kokonaispinta-alaa kohteissa oli 3 miljoonaa neliömetriä. Henkilöstöä yhtiössä oli 174 henkeä.
Kruunuasunnot myytiin vuonna 2004 115 miljoonalla eurolla Solidium Oy:lle. Vuonna 2006 myytiin 15 hotellikiinteistöä 300 miljoonalla eurolla "Norgani Hotels ASA":lle.
Vuoden 2006 syksyllä Kapiteelilla oli enää runsaat 900 kiinteistökohdetta, joiden arvo oli noin miljardi euroa ja kokonaispinta-ala 1,2 miljoonaa neliömetriä. Työntekijöitä yhtiössä oli noin 90 henkeä. Suurimmat vuokralaiset olivat Kesko, Oikeusministeriö, Stockmann, TeliaSonera ja Nokia.
Kapiteeli Oyj:n liiketoiminta ja kiinteistöomistus oli jaettu neljään itsenäiseen ja tulosvastuulliseen liiketoimintayksikköön: sijoitus-, kehitys- ja myyntikiinteistöt, sekä Kruunuasunnot Oy. Myöhemmin perustettiin kaikkien kiinteistöjen huoltoon ja isännöintiin keskittyvä Kiinteistöpalvelut-yksikkö.Myöhemmin yhtiön toiminnan painopisteen muuttuessa organisaatio liiketoimintayksiköt muutettiin kolmijakoiseksi: toimitilat, hotellit ja myyntikiinteistöt. Kapiteelin 51 prosenttisesti omistama tytäryhtiö Ovenia Oy tuotti kiinteistöjen ylläpito-, hallinto- ja asiantuntijapalveluja. Yhtiö johti, organisoi ja kilpailutti palvelujen tuottajia asiakkaidensa puolesta.
Joulukuussa 2006 Kapiteeli Oyj:n koko osakekannan osti toimitilakiinteistöihin erikoistunut kiinteistösijoitusyhtiö Sponda Oyj noin 943 milj. eurolla. Sponda oli alun perin perustettu pankkikriisin yhteydessä hallinnoimaan SKOP:n sijoituskiinteistöjä ja osakesalkkua. Kiinteistösektori eriytettiin omaksi yhtiökseen "Sponda Kiinteistöt Oy" huhtikuussa 2007. Kapiteeli on nykyisin Sponda Kiinteistöt Oy:n aputoiminimi.
Kurt Asle Arvesen
Kurt Asle Arvesen (s. 9. helmikuuta 1975 Molde) on norjalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 1999–2011.
Arvesen voitti alle 23-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 1997. Ammattilaisuran suurimpiin saavutuksiin kuuluvat Tanskan ympäriajon kokonaisvoitot vuosina 2004 ja 2007 sekä etappivoitot Italian ympäriajossa 2003 ja 2007. Maaliskuussa 2008 hän voitti E3 Prijs Vlaanderen -kilpailun. Samana vuonna hän voitti Ranskan ympäriajon 11. etapin.
Luettelo Karjalan tasavallan joista
Tässä luettelossa on luetteloitu Karjalan tasavallan tärkeimpiä jokia. Joet on ryhmitelty laskupaikan mukaan: Laatokkaan, Saimaaseen, Ääniseen ja Vienanmereen laskeviin. Mahdolliset sivujoet on lueteltu kyseisen joen alakohtina. Saimaaseen laskevat joet eivät laske suoraan Saimaaseen, vaan välissä on muita jokia ja järviä, jotka eivät sijaitse Karjalan tasavallan alueella.
Harviala
Harviala voi tarkoittaa:
Tommi Kari
Tommi Kari (s. 22. syyskuuta 1986 Kouvola) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa kaudella 2018 Ykkösessä pelaavaa JJK Jyväskylää. Hänen pelipaikkansa on vasen laitahyökkääjä, mutta hän pystyy pelaamaan myös oikealla laidalla ja keskellä.
Karin pelipaikka on hyökkääjä. Hän teki läpimurtonsa JJK:n avauskokoonpanoon kaudella 2006 tehden 11 maalia 23 ottelussa. Kaudella 2007 Kari jatkoi vahvoja otteitaan tehden 10 maalia JJK:n paidassa. Hän debytoi Suomen alle 23-vuotiaiden haastajamaajoukkueessa 3. marraskuuta 2007. Kari valittiin Keski-Suomen piirissä kauden 2007 miespelaajaksi.
Carolyn Watkinson
Carolyn Watkinson (s. 19. maaliskuuta 1949 Preston, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen mezzosopraano. Hän on erityisen ansioitunut barokkimusiikin tulkitsijana.
Nancy Argenta
Nancy Maureen Argenta, oikealta sukunimeltään Herbison (s. 17. tammikuuta 1957) on kanadalainen sopraano. Hän syntyi Brittiläisessä Kolumbiassa, mutta asettui 1980-luvun alussa Englantiin. Hän opiskeli lisäksi Düsseldorfissa.
Argenta on johtavia barokkimusiikin tulkitsijoita, ja hän on tulkinnut muun muassa Händelin oratorioita. Hän on laulanut myös tuoreempaa musiikkia, kuten Schubertin liedejä.
Argentan ammattimainen debyytti tapahtui vuonna 1983, jolloin hänet nähtiin Rameaun "Hippolyte et Aricien" esityksessä Aix-en-Provence-festivaalilla.
Horses
Horses on yhdysvaltalaisen muusikon Patti Smithin vuonna 1975 julkaistu esikoisalbumi.
Levyn äänityksen aikoihin Smith oli monien 1960-luvun rockidolien suuri ihailija, kuten Jimi Hendrixin, The Rolling Stonesien Brian Jonesin ja Jim Morrisonin, samoin Motown- ja jazzsuosikkien, kuten Smokey Robinsonin ja John Coltranen. Levyn kaupallinen menestys oli vaatimaton, mutta sen vaikutus oli suuri. Smithiä on pidetty punkin uranuurtajana. ""Horsesin" pohjalta ei ole vaikea perustella, että Smith on punkin aloittaja", on All Music Guiden William Ruhlman todennut.
Alexis Kouros
Alexis Kouros (s. 1961 Kermānšāh, Iran) on iranilaissyntyinen suomalainen kirjailija, toimittaja ja ohjaaja. Kourosin esikoisteos "Gondwanan lapset" sai Finlandia Junior -palkinnon vuonna 1997.
Kouros on koulutukseltaan lääkäri. Hän opiskeli lääketiedettä Unkarissa Pécsin yliopistossa. Vuonna 1990 hän muutti Suomeen ja jatkoi opintojaan. Kouros on kirjoittanut, tuottanut ja ohjannut toistakymmentä dokumentti- ja lyhytelokuvaa sekä televisiosarjan suomalaisesta elokuvasta.
Vuonna 2003 Kouros perusti kerran kuussa ilmestyvän englanninkielisen monikulttuurisen "SixDegrees"-ilmaisjakelulehden ja vuonna 2007 "Helsinki Timesin", joka on Suomen ainoa viikoittainen englanninkielinen sanomalehti. Kouros oli vihreiden ehdokas vuoden 1999 europarlamenttivaaleissa.
Maaliskuussa 2010 Kouros erosi protestina taiteelle rahaa jakavasta Taiteen keskustoimikunnasta. Hän piti holhoavana sitä, että hän olisi ollut ainoa etnistä vähemmistöä edustava jäsen toimikunnan monikulttuurisuusjaostossa.
Alexis Kourosin puoliso on Ihmisoikeuskeskuksen asiantuntija Kristiina Kouros. He ovat perustaneet yhdessä mediatuotantoyhtiö Dreamcatcherin.
Yrjö Eronen
Yrjö Eronen (s. 1950 Rääkkylä) on Rääkkylän kunnanjohtaja vuodesta 2007.
Eronen on syntyisin Rääkkylän Varpasalosta. Hän kävi Rääkkylän yhteiskoulua 1961–1966 ja Joensuun lyseota 1966–1969. Hän valmistui Jyväskylän yliopistosta yhteiskuntatieteiden maisteriksi 1974.
Ennen Rääkkylän kunnanjohtajaksi nimitystä hän toimi yrityksiä tutkivan Corporate Imagen tutkimusjohtajana.
Eronen jäi eläkkeelle 1.12.2013. Hänen työuransa kesti 42 vuotta, siitä 21 vuotta julkisella sektorilla ja 21 vuotta yksityisellä.
Angry Anderson
Gary "Angry" Anderson AM (s. 5. elokuuta 1947 Melbourne, Australia) on australialainen rocklaulaja ja -lauluntekijä sekä televisiojuontaja ja näyttelijä.
Anderson on toiminut Rose Tattoo -yhtyeessä vuodesta 1976. Sitä ennen hän oli esiintynyt ja levyttänyt Buster Brown -yhtyeensä kanssa. Hänellä on ollut lisäksi sooloura. Rose Tattoo oli hajonneena vuosina 1985–1998.
Elokuviin, joissa Andersonilla on ollut rooleja, lukeutuvat "Mad Max – ukkosmyrsky" (1985) ja "Fat Pizza: The Movie" (2003).
Slamball
SlamBall on koripalloon pohjautuva urheilulaji. Merkittävin ero tavalliseen koripalloon on suurempi sallittu fyysisen kontaktin määrä. Slamball onkin ns. täysikontaktista koripalloa.
Kentällä on yhteensä 8 pelaajaa, 4 kummastakin joukkueesta. Heidän tarkoituksenaan on saada pallo vastustajan puolustuspäädyn puoleisen korirenkaan läpi ja saada näin pisteitä joukkueelleen. Enemmän pisteitä pelin loputtua omaava joukkue voittaa. Pisteitä saa aivan kuten koripallossakin; yksinkertaisesta heitosta kolmen pisteen kaaren sisäpuolelta 2, kaaren ulkopuolelta 3. Kolmen pisteen arvoinen on sen sijaan myös ns. slam dunk, eli pallon upottaminen korirenkaasta showmaisella "donkilla".
Murisijat
Murisijat ("Haemulidae") on ahvenkaloihin kuuluva kalaheimo, joka käsittää parikymmentä sukua ja noin 150 kuvattua lajia.
Murisijat elävät Atlantin, Intian ja Tyynen valtameren lämpimissä vesissä, enimmäkseen koralliriutoilla. Niihin kuuluu myös murtoveden ja makean veden lajeja.
Murisijoilla on tyypillisesti pieni mutta paksuhuulinen suu. Niiden nimi juontuu äänestä, joka syntyy kun ne narskuttavat hampaitaan. Ne liikkuvat öisin ja syövät selkärangattomia pohjaeläimiä. Murisijat ovat hyvin värikkäitä, usein raidallisia tai pilkullisia. Nuorten ja aikuisten kalojen väritys voi poiketa suurestikin toisistaan. Murisijat ovat näyttäviä akvaariokaloja; nuoret yksilöt ovat suosittuja kotiakvaarioissa, mutta aikuisten suurikokoisuus haittaa harrastustoimintaa. Murisijoissa on myös tärkeitä ruokakaloja esimerkiksi Karibian alueella.
Wingo xprs
Wingo xprs oli heinäkuussa 2007 perustettu suomalainen matkanjärjestäjä ja markkinointiyhtiö. Se aloitti 14. tammikuuta 2008 liikennöinnin reitillä Turku–Tampere–Oulu 33-paikkaisella Saab 340 -potkuriturbiinikoneella. Wingo oli niin sanottu virtuaalilentoyhtiö, eli sillä ei ollut omaa lentokalustoa tai miehistöä. Wingon operaattorina toimi viimeksi puolalainen Jet Air Jetstream- ja ATR-potkuriturbiinikalustolla. Jet Air lopetti kuitenkin yhteistyön Wingon kanssa 3.10.2010. Jet Air perusteli yhteistyön päättymistä mm. sillä, että se joutui maksamaan Wingon velkoja Finavialle.
Wingon omistivat suomalaiset Eriksson Capital ja Touch N' go sekä ruotsalaiset Scanprocducts Ab ja Tamares Holding Sweden, jonka omistaja on Suomen rikkaimpana henkilönä pidetty Poju Zabludowicz. Yhtiön toimitusjohtaja oli Holger Holm.
Finavia keskeytti 31. maaliskuuta 2010 Wingon lennot rahoitusepäselvyyksien takia. Finavian mukaan sillä oli saatavia Wingolta noin satatuhatta euroa, joka oli kertynyt muun muassa lentokoneiden huolloista ja maapalveluista. Wingon maksettua osan veloistaan Finavia antoi lentoyhtiön jatkaa toimintaansa suomalaisilla kentillä.
Wingo aloitti lennot Porista Helsinkiin 11. elokuuta 2010. Lennot Porin ja Helsingin välillä loppuivat kuitenkin kannattamattomana jo 13. syyskuuta 2010.
Karlsruher SC
Karlsruher SC on vuonna 1894 perustettu saksalainen urheiluseura Karlsruhen kaupungista. Nykyisellä nimellään se on toiminut vuodesta 1952 lähtien. Se on tunnettu erityisesti jalkapalloseurana.
Karlsruher FC Phönix, yksi Karlsruher SC:n edeltäjistä, voitti Saksan-mestaruuden vuonna 1909. Sen jälkeen seura ei ole mestaruutta voittanut. Saksan cupin Karlsruher SC voitti vuosina 1955 ja 1956. Keväällä 1998 se putosi 2. Bundesliigaan. Takaisin pääsarjaan se nousi vasta kaudeksi 2007–2008. Visiitti pääsarjatasolla kesti kuitenkin vain kaksi kautta ja seura putosi kauden 2008–2009 päätteeksi sarjajumbona takaisin 2. Bundesliigaan.
Manfred Mölgg
Manfred Mölgg (s. 3. kesäkuuta 1982 Bruneck, Etelä-Tiroli, Italia) on italialainen alppihiihtäjä, joka on erikoistunut tekniikkalajeihin.
Mölgg voitti pujottelun maailmancupin kaudella 2007–2008. Lisäksi hän sijoittui kolmanneksi suurpujottelucupissa ja neljänneksi kokonaiskilpailussa. Hän oli pujottelucupissa kolmas kaudella 2016–2017. Hän on saavuttanut maailmancupissa 20 palkintokorokepaikkaa, 16 kertaa pujottelussa, kolme kertaa suurpujottelussa ja kerran superyhdistetyssä. Ensimmäisen kerran hän oli palkintokorokkeella vuoden 2004 Schladmingin iltapujottelussa, jossa hän sijoittui toiseksi Benjamin Raichin jälkeen. Ensimmäisen osakilpailuvoittonsa hän saavutti maaliskuussa 2008 Slovenian Kranjska Gorassa voitettuaan pujottelukilpailun. Toisen voittonsa hän sai Garmisch-Partenkirchenin pujottelussa helmikuussa 2009 ja kolmannen Zagrebin pujottelussa tammikuussa 2017.
Mölggin paras arvokisasaavutus on pujottelun MM-hopea vuoden 2007 Åren kisoista. Kilpailun voittaja Itävallan Mario Matt oli tuolloin ylivoimainen, sillä hän voitti Mölggin melkein kahden sekunnin erolla. Lisäksi hän oli pujottelussa pronssilla Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 ja seitsemäs Vancouverin olympialaisissa 2010. Suurpujottelussa hän sai MM-pronssia Schladmingissa 2013.
Hänen siskonsa Manuela Mölgg on myös menestynyt alppihiihtäjä.
Vauhdilla Chicagoon
Vauhdilla Chicagoon ("Planes, Trains & Automobiles") on yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka Paramount Pictures tuotti vuonna 1987. Sen on käsikirjoittanut, tuottanut ja ohjannut John Hughes. Pääosia esittävät Steve Martin ja John Candy.
Yläluokkainen Neal Page (Steve Martin) työskentelee mainosalalla. Hän haluaa ehtiä kiitospäiväksi kotiin Chicagoon viettämään perheensä kanssa kiitospäivää. Mutta lento Chicagoon peruuntuu huonon sään vuoksi, ja Neal joutuu pysähtymään jo Wichitaan. New Yorkista asti Nealia vaivannut suihkuverhojen renkaita myyvä puhumaan innostunut mies, Del Griffith (John Candy), pitää Nealille seuraa tahtoi tämä tai ei. Del tarjoaa motellihuonetta, jossa viettäisivät yön, jatkaakseen matkaa jollakin keinolla Chicagoon. Aamulla heidän rahansa on varastettu, joten matkasta on tulossa entistä hankalampi. Matka jatkuu junalla eteenpäin, mutta yllätykseksi juna menee epäkuntoon kesken matkan. Kaikkien matkustajien on käveltävä kilometrejä saavuttaakseen seuraavaan pysäkin. Kireä Neal joutuu jälleen tekemään yhteistyötä Delin kanssa. Reissu jatkuu linja-autolla St. Louisiin.
Kaikki lennot Chicagoon on varattu, joten lentoteitse on turha kuvitella pääsevänsä kotiin. Neal yrittää saada autoa, jolla matka jatkuisi, mutta huonoksi onneksi, se on varastettu parkkiruudusta. Hän tapaa jälleen rasittavan Del Griffithin, jonka kanssa jatkaa matkaa autolla kohti Chicagoa. Auto kuitenkin palaa, ja he ovat jälleen ilman kulkuneuvoa. Lopulta he pääsevät kuorma-auton kuormassa Chicagoon.
Lopussa paljastuu, että myyntimies Delillä ei puheistaan huolimatta olekaan perhettä, vaan hänen vaimonsa on kuollut kahdeksan vuotta aiemmin. Neal kutsuu hänet luokseen viettämään kiitospäivää.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano pitää elokuvan toteutusta huolimattomana mutta pääparia humaaninan ja viihdyttävänä. Hän antaa elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. Myös "VideoHound’s Golden Movie Retriever" sanoo Martinin ja Candyn pelastavan tämän ”yhden vitsin komedian”, jolle se antaa kaksi ja puoli tähteä neljästä.
Alppivaris
Alppivaris ("Pyrrhocorax pyrrhocorax") on hieman naakkaa suurempi kiiltävänmusta varis.
Linnun pituus on 39–40 senttimetriä, siipien kärkiväli 73–90 senttimetriä ja paino 200–450 grammaa. Itäiset populaatiot ovat suurimpia. Koiras on hiukan naarasta kookkaampi. Höyhenpuku on kiiltävänmusta. Vanhan linnun nokka ja koivet ovat punaiset, nuoren linnun nokka enemmänkin oranssi. Nokka on melko pitkä ja hieman alaspäin käyrä. Muistuttaa paljon alppinaakkaa, joka on hieman pienempi ja pitkäpyrstöisempi, ja jonka nokka on keltainen. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Alppivaris on euraasialainen laji, jonka esiintyminen ulottuu Britteinsaarilta lännessä Keski-Aasian kautta aina Kiinaan Keltaiselle merelle saakka.
Lajista tunnetaan noin kahdeksan alalajia. Nimialalaji "pyrrhocorax" elää Britteinsaarilla ja alalaji "erythrorhamphus" (Vieillot, 1817) muualla Etelä-Euroopassa; alalaji "barbarus" (Vaurie, 1954) Kanariansaarilla ja Luoteis-Afrikassa; alalaji "docilis" (S.G.Gmelin, 1774) eteläisestä Jugoslaviasta Kreikan kautta Turkkiin, Levanttiin, Kaukasukselle, Afganistaniin, Iraniin ja Keski-Aasiaan; alalaji "centralis" (Stresemann, 1928) Keski-Aasiasta Mongoliaan, Altaille, Transbaikaliin ja Kashmiriin; alalaji "himalayanus" (Gould, 1862) Himalajalla, Nepalissa, Pohjois-Yunnanissa, Sichuanissa ja Keski-Gansussa; alalaji "brachypus" (Swinhoe, 1871) muualla Kiinassa ja alalaji "baileyi" (Rand ja Vaurie, 1955) Etiopian Simienin kansallispuistossa ja Balevuorilla.
Euroopassa elää 86 000–210 000 alppivarista. Sen elinalue on kooltaan noin 10 miljoonaa neliökilometriä ja lajin kanta on elinvoimainen. Laji on pääasiassa paikkalintu, mutta siirtyy usein talveksi vuorilta alas laaksoihin. Lajia ei ole tavattu Suomessa.
Aasiassa sijaitsevalla pääesiintymisalueella laji elää vain vuoristoissa 1 200–3 600 metrin korkeudella. Euroopassa ja Lähi-idässä se elää myös rannikoiden jyrkänteillä, taajamissa ja raunioilla.
Pesä on tavallisesti kallionkolossa tai -ulkonemalla, joskus rakennuksessa, pöntössä tai maankolossa. Se on löyhästi risuista, kasveista, sammalista ja juurista rakennettu. Molemmat puolisot rakentavat, koiras on alussa aktiivisempi ja naaras tekee viimeistelyn. Naaras munii 14,6 grammaa painavia munia 3–5, joskus 6. Haudonta alkaa yleensä ensimmäisen munan ilmestyttyä. Naaras hautoo 17–18 päivää. Poikaset kuoriutuvat eriaikaisesti ja naaras lämmittää niitä 2–3 viikkoa. Ne ovat lentokykyisiä 31–41 päivän ikäisinä. Ensipesintä tapahtuu tavallisesti 3-vuotiaana, joskus 2-vuotiaana ja usein vasta 4-vuotiaana.
Kesäaikaan pääravintoa ovat maassa elävät hyönteiset ja muut selkärangattomat, talviaikaan vilja, siemenet ja marjat. Ruokailee pareittain tai parvissa lyhytkortisilla avomailla (laitumilla), kallioilla, pelloilla, rannoilla jne. Laji on kaikkiruokainen ja se syö myös raatoja, pikkunisäkkäitä, liskoja, linnunmunia ja -poikasia, jätteitä jne.
Gong jin'ou
Gong Jin'ou (鞏金甌) oli Suuren Qingin keisarikunnan kansallislaulu vuosina 1911–1912. Sen sävelsi korkea-arvoinen virkamies Pu Tong (溥侗) ja klassista kiinaa olevat sanat kirjoitti laivaston komentaja Yan Fu. Virallisesti se otettiin käyttöön Qing-imperiumin kansallislauluna 13 päivänä ja kahdeksantena kuukautena keisari Xuantongin kolmatta hallintovuotta (4.10.1911). Vain kuusi päivää myöhemmin tapahtui Wuchangin kansannousu ja keisarikunta lakkautettiin seuraavan vuoden alussa.
Fredrik VII
Fredrik VII (6. lokakuuta 1808 – 15. marraskuuta 1863) oli Tanskan kuningas. Hän oli vallassa vuodesta 1848 aina kuolemaansa asti. Hän oli Oldenburgin hallitsijasuvun alkuperäisen päähaaran viimeinen hallitsija ja myös Tanskan viimeinen absoluuttisena monarkkina hallinnut kuningas. Vuonna 1849 hän julkaisi itsevaltiuden kumonneen perustuslain. Perustuslaki oli vapaamielinen ja se loi Tanskalle muun muassa kaksikamarisen kansanedustuslaitoksen.
Fredrik oli Kristian VIII:n poika.
Fredrik VII onnistui tekemään itsestään yhden aikansa pidetyimmistä kuninkaista. Syynä tähän oli todennäköisesti se, että hän luopui absolutismista, mutta myös hänen persoonallisuutensa teki kansaan vaikutuksen. Heikkouksistaan huolimatta, muun muassa mytomania ja alkoholismi, hän oli lahjakas näyttelijä. Hän osasi olla kansanläheinen ja sydämellinen. Lukuisilla matkoillaan hän vaali kontakteja kansalaisten keskuudessa.
Fredrik VII:n kuoltua Tanskan hallitsijaksi tuli Oldenburgien Glücksburg-sukuhaaraan kuulunut Kristian IX. Hallitsijasuvun vaihdos osaltaan johti Tanskan sotaan Saksan liittoa vastaan Slesvig-Holsteinin tilanteen vuoksi vuonna 1864.
Fafnir (sarjakuvahahmo)
Fafnir on fiktiivinen Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä superroisto, valtavan voimakas lohikäärme, jonka ensiesiintyminen tapahtui "Thor"-lehden numerossa 134 (1966). Fafnirin loivat Stan Lee ja Jack Kirby. Lee ja Kirby perustivat hahmonsa viikinkien mytologiassa tavattuun Fafniriin.
Fafnir oli ennen muuttumistaan Nastrondin kuningas. Nastrond on yksi Asgardissa sijaitsevista maailmoista. Koska Fafnir ja hänen kansalaisensa olivat läpeensä pahoja, päätti Asgardin hallitsija Odin tuhota tämän kuningaskunnan ja kaikki Fafnirin alaiset. Syttyi sota ja sen jälkeen Fafnir jätettiin virumaan kuolettavasti haavoittuneena keskelle raunioita ja autiomaata, joka joskus oli ollut hänen kuningaskuntansa. Fafnir kuitenkin onnistui löytämään salaperäisen maagisen lähteen, josta juotuaan hän muuttui lohikäärmeeksi. Tajuttuaan olevansa miltei haavoittumaton Fafnir hyökkää Odinin pojan Thorin kimppuun.
Valtavista voimistaan huolimatta Fafnir ei kuitenkaan kykene voittamaan Thoria. Heidän taistellessaan ensimmäisen kerran Thor avaa Mjolnirillään maahan valtaisan railon, johon Fafnir syöksyy. Myöhemmin pahuuden jumala Loki vapauttaa Fafnirin vankilastaan ja hyökkää lohikäärmeen avulla Thorin kimppuun. Vasta Odinin väliintulo pelastaa Thorin Lopulta Lumoojattaren sisko, Melodi vapauttaa Fafnirin ja tämä hyökkää jälleen Thorin kimppuun. Odinin siunaamalla lumotulla keihäällä Thorin onnistuu kuitenkin surmata olento ja polttaa tämän ruumis tuhkaksi valtavalla salamalla.
Lohikäärmeenä Fafnir omasi valtavat fyysiset voimat (hän on todistanut kykenevänsä vastustamaan Thoria, joka sentään nostaa yli 100 tonnia) ja oli käytännöllisesti katsoen haavoittumaton. Fafnir ei esimerkiksi ole kokenut Thorin mahtavan Mjolnir-vasaran iskuja sen enempää kuin kiusallisina tönäisyinä. Fafnir kykeni hengittämään suunsa kautta liekkejä, joiden alkuperä oli mystinen. Tulen tarkka kuumuus ei ole tiedossa. Fafnir kykeni myös luomaan maagisia illuusioita, jotka vaikuttivat visuaalisesti erittäin aidoilta. Lohikäärme kykeni lisäksi mentaalisesti hallitsemaan muiden olentojen mieliä, mikäli nämä olivat heikompia kuin hänen oma tahtonsa. Fafnir pystyi elämään ilman ruokaa, juomaa tai hengityskelpoista ilmaa.
Goyescas
Goyescas on espanjalaisen säveltäjä Enrique Granadosin (1867–1916) pääteos. Kyseessä on alun perin Francisco Goyan maalausten inspiroima pianosarja vuodelta 1911. Granados teki sarjansa pohjalta kuitenkin myös yksinäytöksisen ja kolmikohtauksisen oopperan, joka sai kantaesityksensä New Yorkin Metropolitan-oopperassa 28. tammikuuta 1916, vain kaksi kuukautta ennen säveltäjän tapaturmaista hukkumiskuolemaa Atlantilla. Oopperan espanjankielisen libreton kirjoitti Fernando Piquet.
Rexi on homo ja opettajat hullui!
Rexi on homo ja opettajat hullui! on Aino Kontulan vuonna 2006 ilmestynyt kirja. Teos on fiktiivinen ja kuvaa yhden vuoden ajan peruskoulun elämää opettajan näkökulmasta käsin. Kirjan perustana Kontula on käyttänyt vuosina 1998–2001 tekemiään muistiinpanoja sekä yleistä elämänkokemustaan.
Todd Haynes
Todd Haynes (s. 2. tammikuuta 1961 Los Angeles) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja.
Haynes syntyi Kaliforniassa ja teki bachelor-tutkinnon Brownin yliopistossa. Hänen ensimmäinen huomattava menestyksensä oli elokuva "Poison" (1991), jota seurasivat "Safe" (1995) ja "Velvet Goldmine" (1998), joka toi ohjaajalleen Kultaisen palmun ehdokkuuden Cannesissa. Haynes teki vuonna 2002 elokuvan "Kaukana taivaasta", jolla hän oli ehdolla parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscar-palkinnon saajaksi. Vuonna 2003 hän oli Golden Globe -ehdokkaana.
Haynesin käsikirjoittama ja ohjaama Bob Dylanin elämään pohjautuva elokuva "I'm Not There" sai ensiesityksensä eri maissa 2007–2008.
Haynes on avoimesti homoseksuaali.
Suomi-Amerikka Yhdistysten Liitto
Suomi-Amerikka Yhdistysten Liitto (SAYL) on 1. heinäkuuta 1943 perustettu suomalainen liitto, jonka tarkoituksena on kehittää Suomen ja Yhdysvaltojen välisiä suhteita. Se toimii ystävyysjärjestönä ja pyrkii lisäämään suomalaisten ja amerikkalaisten yhteisymmärrystä sekä kanssakäymistä. Kulttuuri-, tiede- ja opiskelijavaihto ovat keskeisiä tekijöitä tavoitteiden saavuttamisessa.
SAYL on jäsenmäärältään yksi maailman suurimmista Yhdysvaltain ystävyysjärjestöistä – henkilöjäseniä on noin 10 000 Suomen 59 paikallisyhdistyksessä ja kahdessa USA:ssa. SAYL on sitoutumaton, eikä pyri vaikuttamaan valtiollisiin asioihin.
A Lot Like Love
A Lot Like Love on vuonna 2005 valmistunut yhdysvaltalainen romanttinen komedia. Elokuvassa on musiikkia muun muassa Groove Armadalta ja Smash Mouthilta.
Elokuva kertoo Emily Friehlistä (Amanda Peet), joka tutustuu matkallansa Oliver Martiniin (Ashton Kutcher). Emily ja Oliver joutuvat samalle pitkälle lennolle yhdessä. Siitä heillä alkaakin yhteinen ”matkansa” toistensa kanssa. Siitä oikeastaan heidän yhteinen taipaleensa jo alkaakin, ja heidän suhteensa alkaa pikkuhiljaa muuttua hiukan vakavammaksi ja vakavammaksi. He tapaavat uudestaan tapahtumarikkaassa New Yorkissa, jossa heillä on jo pientä rakkautta ilmassa. Vuosien kuluessa Oliverin ja Emilyn elämässä sattuu ja tapahtuu kaikenlaista, ja heidän elämässä on tietenkin ollut muitakin suhteita. Heidän tarinansa päättyy kuitenkin hyvin miellyttävällä tavalla.
Mikrokosmos
Mikrokosmos voi viitata seuraaviin:
Auringonlaskun katu
Auringonlaskun katu (, myös nimellä "Sunset Boulevard") on Billy Wilderin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuvaklassikko vuodelta 1950. Sitä pidetään yhtenä säälimättömimmistä – ja myös parhaista – satiireista, mitä Hollywoodin elokuva-alasta on koskaan tehty.
"Auringonlaskun katu" kertoo ikääntyvästä mykkäelokuvien tähdestä, joka haaveilee paluusta parrasvaloihin, kertojana rattopojaksi ajautunut käsikirjoittajanalku Joe Gillis (William Holden), joka tarinan alussa makaa ammuttuna uima-altaassa. Pääosaa näyttelee Gloria Swanson, joka oli itsekin ollut mykkäelokuvan tähti ja jolle "Auringonlaskun katu" muodostui todelliseksi joutsenlauluksi. Elokuvan sivuosissa nähdään useita muita mykkäelokuvan tähtiä, muun muassa Erich von Stroheim ja Buster Keaton. Satiirinen film noir -elokuva käyttää kauhuelokuvan kuvastoa kertoessaan amerikkalaisen elokuva-alan kääntöpuolesta ja analysoidessaan amerikkalaista tähtikulttia.
Kolmekymmentä suomalaista elokuva-arvostelijaa ja -asiantuntijaa äänesti 1979 sadasta kaikkien aikojen merkittävimmästä elokuvasta, ja "Auringonlaskun katu" oli mukana kolmentoista listalla. Elokuva valittiin vuonna 1989 25 ensimmäisen joukossa Yhdysvaltojen Kansalliseen elokuvaluetteloon. Kongressin kirjasto oli arvioinut sen kulttuurihistoriallisesti merkittäväksi teokseksi.
Elokuvan nimi viittaa Los Angelesin Sunset Boulevard -katuun, jonka varrella sijaitsevaan huvilaan pääosa juonesta sijoittuu.
Alussa poliisit onkivat hienon huvilan pihalla olevasta uima-altaasta nuoren miehen ruumiin, minkä jälkeen tämän kertojanääni alkaa kuvata tilanteeseen johtaneita tapahtumia. Taloudellisissa vaikeuksissa olevan Hollywood-käsikirjoittajan Joe Gillisin (William Holden) autosta on hänen paetessaan velkojia puhjennut rengas. Gillis päätyy autiolta näyttävän kartanon pihaan. Siellä elelee Norma Desmond (Gloria Swanson), mykkäelokuvien kiistaton kuningatar, jonka tähti on sammunut äänielokuvan nousun myötä. Hän asuu kahdestaan uskollisen entisen aviomiehensä, nykyisen hovimestarinsa Maxin (Erich von Stroheim) kanssa. Max yrittää kaikin keinoin salata Normalta sen tosiasian, ettei elokuvamaailma enää välitä tästä. Max jopa lähettää Normalle väärennettyjä ihailijakirjeitä pitääkseen yllä tämän harhakuvaa jatkuvasta suosiosta.
Väärinkäsityksen jälkeen Desmond pyytää Gillisiä viimeistelemään itse tekemänsä laajan elokuvakäsikirjoituksen Salomesta. Desmond uskoo Cecil B. DeMillen ohjaavan elokuvan ja pääsevänsä itse pääosaan. Vaikka käsikirjoitus on kammottava, Gillis suostuu tarjoukseen, sillä hän saa miljonääri-Desmondilta hyvän korvauksen. Pian Gillis kuitenkin huomaa, millainen nainen Norma Desmond oikeastaan on, samalla kun epätoivoinen Norma on jo rakastunut häneen. Samanaikaisesti Paramount-studiolla työskentelevä käsikirjoitusten lukija Betty Schaefer (Nancy Olson) tarjoaa Gillisille yhteistyötä erään Gillisin oman käsikirjoituksensa kehittämiseksi, mutta Gillis ei enää pysty irtautumaan Desmondista.
Hakaniementori
Hakaniementori eli Hakaniemen tori () on Helsingin Hakaniemessä sijaitseva tori, joka avattiin vuonna 1897. Torilta on sen historian aikana lähtenyt liikkeelle paljon vappumarsseja sekä mielenosoituksia, ja se liittyy läheisesti työväenliikkeen historiaan. Useat Hakaniementorin laidalla olevat rakennukset ovat olleet Osuusliike Elannon ja ammattiliittojen hallinnassa. Tunnetuimpia Hakaniementorin ympärillä olevista rakennuksista lienevät Ympyrätalo ja Hakaniemen kauppahalli. Niitä vastapäätä torin etelälaidalla on Metallitalo.
Hakaniementori rakennettiin aikoinaan täyttömaalle, jonka kohdalla oli kulkenut Siltasaaren mantereesta erottanut salmi. Tori perustettiin kaikenlaista kaupankäyntiä varten. Ensimmäiset kauppiaat ilmestyivät torille joulun alla 1897. Torilla myytiin monipuolisesti elintarvikkeita marjoista riistaan. Torin palvelut monipuolistuivat 1900-luvun alussa, kun torilla toimi räätälinliikkeitä sekä vaate- ja kangaskauppoja; kalakauppiaat tulivat 1920-luvulla. Toisen maailmansodan aikana tori oli täynnä halkopinoja, sillä lähistöllä olleet talot tarvitsivat lämmitystä. Vuonna 1979 toria uudistettiin, ja se päällystettiin uudestaan nupukivillä.
Vuonna 1940 torille kootut halkopinot poltettiin Suomen ja Neuvostoliiton rauhan ja ystävyyden seuran järjestämässä mielenosoituksessa, ja mielensoitus tunnetaan myös nimellä "pinonpolttajaiset".
Torilla on torikauppaa joka arkipäivä. Lisäksi siellä järjestetään nykyisin markkinat joka kuukauden ensimmäisenä sunnuntaina.
Torille ollaan rakentamassa väliaikaisesti Hakaniemen hallin vuoden 2017 alusta alkavan peruskorjauksen ajaksi lasipaviljonkia hallimyyjille. Kaupunginhallitus hyväksyi suunnitelman kesäkuussa 2016.
Édouard Molinaro
Édouard Molinaro (13. toukokuuta 1928 Bordeaux, Ranska – 7. joulukuuta 2013 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hänen tunnetuimpia töitään oli "Hullujen häkki" ("La cage aux folles", 1978), joka toi hänelle lukuisia palkintoja: César-palkinto, David di Donatello, Golden Globe ja National Board of Review. Molinaro oli vuonna 1961 Cannesin elokuvajuhlien tuomariston jäsen.
Sunset Boulevard
Sunset Boulevard tarkoittaa seuraavia asioita:
Witold Woyda
Witold Woyda (10. toukokuuta 1939 Poznań, Puola – 5. toukokuuta 2008 Bronxville, New York) oli puolalainen miekkailija ja olympiavoittaja. Hänen aseenaan oli floretti.
Woyda sijoittui Rooman 1960 olympialaisissa florettimiekkailun henkilökohtaisessa kilpailussa neljänneksi ja joukkuekilpailussa viidenneksi. Tokion 1964 olympialaisissa hän sai joukkuekilpailussa hopeaa ja Méxicon 1968 kisoissa joukkuekilpailussa pronssia, mutta kummallakaan kerralla hän ei menestynyt henkilökohtaisessa kilpailussa. Münchenin 1972 olympialaisissa hän voitti kultaa henkilökohtaisessa kilpailussa. Hän voitti alkukierrosten 20 ottelustaan vain 14, mutta finaalikierroksella hän voitti kaikki viisi vastustajaansa. Toisen kultamitalin hän voitti joukkuekilpailussa.
Maailmanmestaruuskilpailuissa Woyda sai henkilökohtaisessa kilpailussa hopeaa vuonna 1962.
Woyda kuoli 5. toukokuuta 2008 keuhkosyöpään.
Marraskuun liike
Marraskuun liike perustettiin Suomessa marraskuussa 1967 vähäosaisten auttamiseksi. Se oli Sadankomitean ohella 60-luvun tunnetuimpia ns. ”yhden asian liikkeitä”. Liikkeen tavoitteena oli kohentaa asunnottomien alkoholistien, mielisairaiden ja vankien elinolosuhteita. Marraskuulaiset vierailivat vankiloissa, järjestivät mielenosoituksia ja tapahtumia, joilla kiinnitettiin huomiota mielenterveys- ja vankeinhoidon epäkohtiin. Marraskuulaisten itsensä mukaan liike oli jatkoa työlle, joka Mathilda Wrede oli aloittanut 1880-luvulla. Liikkeen näkyviä edustajia olivat Ilkka Taipale, Claes Andersson ja Klaus Mäkelä.
Loka-marraskuussa 1967 pakkasyöt olivat surmanneet Helsingissä 44 asunnotonta miestä. Marraskuun liike oli vaikuttamassa siihen, että Helsingissä avattiin niin sanottu Liekkihotelli sittemmin Lepakko-nimen saaneessa entisessä Suomen Väri- ja Vernissatehtaan varastossa Ruoholahdessa. Yömaja avasi ovensa 5. joulukuuta 1967 .
Claes Andersson kertoo, kuinka hän päivysti Lepakossa. Marraskuun liikkeen aktiivien mukaan liike opetti yhteiskunnan syrjäyttämisen ja tukahduttamisen mekanismeista. Se opetti myös, että moniin asioihin saattoi vaikuttaa ja muuttaa, kun ryhtyi määrätietoisesti ja optimistisesti toimimaan samanmielisten kanssa.
Marraskuulaiset vierailivat vankiloissa, järjestivät ohjelmailtoja ja keskustelutilaisuuksia vankiloissa, mielisairaaloissa, radiossa sekä televisiossa. He järjestivät mielenosoituksia ja tempauksia kiinnittääkseen huomiota mielenterveyshoidon sekä vankeinhoidon ilmeisiin epäkohtiin ja julkaisivat luettelon sadasta mielenterveyshoidon, vankeinhoidon sekä asuntopolitiikan vakavimmasta epäkohdasta.
Kun vankeja vapautui, marraskuulaiset toimivat heidän valvojinaan. Anderssonin mielestä se oli kiihkeää ja värikästä aikaa. Moni asia muuttui; osa painostuksen vuoksi. Psyykenpotilaiden oikeusturvaa parannettiin ja koko mielenterveyshuolto inhimillistyi. Käsitys psyykkisistä sairauksista suhteellistui, ja näkökulma muuttui yhteiskunnalliseksi. Asunnottomille järjestettiin ajan oloon parempia yösijoja ja oma lääkäriasema.
Marraskuun liike tyrehtyi 1970-luvun alussa, kun liikkeen aktivistit siirtyivät toimimaan puolueiden puitteissa. Marraskuun liike on kuitenkin ollut mallina monelle myöhemmälle vähemmistöjen oikeuksia ajaneelle liikkeelle.
Alex Fraser Bridge
Alex Fraser Bridge on vinoköysisilta Brittiläisessä Kolumbiassa, Kanadassa. Se ylittää Fraser-joen ja yhdistää Richmondin ja New Westminsterin kaupungit North Deltan alueeseen. Silta on nimetty provinssin entisen liikenneministerin Alex Fraserin mukaan.
Silta avattiin vuonna 1986 ja se oli tuolloin maailman pisin vinoköysisilta. Se on 930 metriä pitkä ja sen pisin jänneväli on 465 metriä. Siltapylväät yltävät 154 metrin korkeuteen. Sillalla on kuusi kaistaa, kolme molempiin suuntiin ja se on osa Highway 91 -moottoritietä. Sillan rakennutti Brittiläisen Kolumbian liikenneministeriö ja sen suunnittelusta vastasi Buckland & Taylor.
Ionel Drîmbă
Ionel Drîmbă (18. maaliskuuta 1942 – 2006) oli romanialainen miekkailija ja olympiavoittaja. Hänen aseenaan oli floretti.
Drîmbă voitti florettimiekkailun henkilökohtaisessa kilpailussa olympiakultaa Méxicon 1968 kisoissa. Hän voitti 19 yksittäistä ottelua ja hävisi vain kaksi. Joukkuekilpailussa hän sijoittui Tokion 1964 olympialaisissa kuudenneksi ja Méxicossa 1968 neljänneksi. Kaksi vuotta olympiavoittonsa jälkeen hän loikkasi länteen ja lopetti kilpailemisen.
2C-E
2C-E on 2C-ryhmään kuuluva psykedeelinen fenetyyliamiini. Aine luokitellaan tutkimuskemikaaliksi. Aineen syntetisoi ensimmäisen kerran Alexander Shulgin.
Erowid-sivun mukaan tyypillinen annos on 15-15 mg syötynä. Täydet vaikutukset ilmenevät 20-90 minuutissa ja kestävät 6-10 tuntia. Nuuskattuna tyypillinen annos on 3-7 mg, täydet vaikutukset ilmenevät 1-10 min kuluttua ja kestävät 3-6 tuntia.
Nenän kautta nautittuna vaikutukset alkavat minuuttien sisällä. Ensimmäiset oireet ovat pahoinvointi, oksentelu, huimaus, sekavuus ja aistiharhat. Noin puoli tuntia annoksen jälkeen pahoinvointi tasaantuu ja käyttäjä rentoutuu. Käyttäjä voi itse vaikuttaa "tripin" laatuun. Erilaisien kuvien katselu ja musiikin kuuntelu nostaa vaikutustasoa merkittävästi. Käyttäjät ovat kertoneet, että musiikki on suoraan verrannollinen ympäristöön, seinät ja tavarat värisevät musiikin kanssa ja jotkut ovat nähneet värejä musiikin tyylin mukaan. Paniikkikohtauksia voi myös tapahtua, esimerkiksi pelkkä nopea tapahtuma voi laukaista paniikkikohtauksen. Vaikutuksiin kuuluu kaikki aistiharhat, näistä suurimmat tulevat näön kautta. Vaikutuksen loppupuolella on myös kerrottu olevan suurta päänsärkyä ja jopa ripulia, joka voi kestää monia päiviä. Myös nenän kautta käyttäneet ovat kertoneet nenän, silmän ja jopa korvan kivuista monia päiviä käytön jälkeen. Myös unettomuutta, pelkotiloja ja käyttäjien sanojen mukaan "outoja tuntemuksia" on kerrottu tapahtuvan jopa ensimmäisen käytön jälkeen. Näiden yhteyttä huumausaineeseen ei ole kuitenkaan tieteellisesti vielä todistettu.
2C-E on luokiteltu Suomessa kuluttajamarkkinoilta kielletyksi psykoaktiiviseksi aineeksi. Yhdiste on luokiteltu huumasaineeksi useimmissa maissa (mm. Yhdysvalloissa, Ruotsissa ja Saksassa).
Eugène-Henri Gravelotte
Eugène-Henri Gravelotte (6. helmikuuta 1876 – 28. elokuuta 1939) oli ranskalainen miekkailija ja olympiavoittaja.
Gravelotte voitti florettimiekkailun olympiakultaa Ateenan 1896 olympialaisissa. Hän oli miekkailun ensimmäinen olympiavoittaja ja kaikki urheilumuodot huomioon ottaen ensimmäinen ranskalainen olympiavoittaja.
Albertbrücke
Albertbrücke on kivinen holvisilta saksalaisessa Dresdenin kaupungissa, Saksin osavaltiossa. Se on Dresdenin sisäkaupungin neljästä Elbejoen ylittävästä sillasta itäisin. 316 metriä pitkä silta on nimetty Saksia vuosina 1873–1902 hallinneen kuningas Albertin mukaan. Sillassa on 14 holvikaarta, joista neljä keskimmäistä on leveydeltään 31 metriä ja reuna-aukkojen leveys vaihtelee 12,7 metristä 17 metriin. Wehrmachtin 7. toukokuuta 1945 sillan molemmista päistä räjäyttämät kuusi holvia on korjattu vuonna 1946 teräsbetonirakenteisina. Korjatut kaaret verhoiltiin hiekkakivellä, josta silta on rakennettu.
Silta rakennettiin vuosina 1875–1877 ja se sai nimekseen "König-Albert-Brücke". Toisen maailmansodan vauriot kunnostettiin seuraavana vuonna. Itä-Saksan aikana silta kantoi nimeä "Brücke der Einheit". Nykyinen nimi sillalla on ollut vuodesta 1990.
Veronica Lake
Veronica Lake (oik. Constance Frances Marie Ockelman, 14. marraskuuta 1922 New York City, New York – 7. heinäkuuta 1973 Burlington, Vermont) oli yhdysvaltalainen elokuva- ja televisionäyttelijä ja pin-up-malli, joka oli Hollywoodin kuuluisa tähti erityisesti 1940-luvulla.
Laken kuuluisimmat roolit olivat Alan Laddin vastanäyttelijänä film noir-elokuvissa "Vainottu" (1942), "Lasiavain" (1942) ja "Sinisen dahlian mysteeri" (1946). Hänet tunnettiin erityisesti vaaleista hiuksistaan ja "peekaboo"-nimen saaneesta lainekiharakampauksestaan, jossa toinen silmä peittyi osittain hiusten taakse. Vaikka Lake oli 1940-luvulla yksi Paramount Picturesin suosituimmista tähdistä, hänen uransa kääntyi jyrkkään laskuun seuraavalla vuosikymmenellä mielenterveysongelmien ja alkoholismin takia.
Veronica Lake oli naimisissa neljä kertaa, ja hänellä on ensimmäisen ja toisen aviomiehensä kanssa neljä lasta: Elaine (1941), pian syntymänsä jälkeen kuollut Anthony (1943), Andre Anthony Michael III (1944) ja Diana (1948). Hän kuoli hepatiittiin ja akuuttiin munuaisten vajaatoimintaan 50-vuotiaana.
Alan Sillitoe
Alan Sillitoe (4. maaliskuuta 1928 Nottingham, Iso-Britannia – 25. huhtikuuta 2010 Lontoo, Iso-Britannia) oli brittiläinen kirjailija. Hän kuului brittikirjallisuudessa 1950-luvun ”nuoriin vihaisiin miehiin”.
Sillitoe syntyi työväenluokkaiseen perheeseen. Hän liittyi vuonna 1946 Kuninkaallisiin ilmavoimiin, mutta sairastui Malaijin niemimaalla tuberkuloosiin. Saatuaan vapautuksen armeijasta hän omistautui kirjoittamistyölleen. Sillitoe oli naimisissa yhdysvaltalaisen kirjailija Ruth Fainlightin kanssa, ja parilla on kaksi lasta.
Sillitoen tuotannossa olivat alkuun aineksina anarkismi, sosialismi, luokkavastakohtaisuudet ja seksi, mutta myöhemmin korostuivat skitsofrenia ja yleensä hulluus.
Sillitoe kirjoitti novelleja, romaaneja, runokokoelmia ja omaelämäkerran "Life Without Armour" (1995).
Sillitoen teoksista tunnetuimpia on vuonna 1958 julkaistu novelli ”"The Loneliness of the Long Distance Runner"”, joka sisältyy samannimiseen kokoelmaan. Klassikon maineen saaneen novellin päähenkilö ei suostu pelaamaan peliä järjestyneen yhteiskunnan ehdoin. Tony Richardson on ohjannut sen pohjalta elokuvan "Kaikista kapinallisin" ("The Loneliness of the Long Distance Runner" eli "Rebel with a Cause", 1962), johon Sillitoe itse teki käsikirjoituksen.
Esikoisteoksestaan "Lauantai-illasta sunnuntaiaamuun" Sillitoe sai Author's Clubin esikoisromaanille myönnettävän palkinnon. Karel Reisz on ohjannut romaanin pohjalta elokuvan "Lauantai-illasta sunnuntaiaamuun".
Seymour Papert
Seymour Papert (1. maaliskuuta 1928 Pretoria – 31. heinäkuuta 2016 East Blue Hill, Maine, Yhdysvallat) oli eteläafrikkalainen matemaatikko ja tietojenkäsittelytieteilijä.
Papert opiskeli Witwatersrandin ja Cambridgen yliopistoissa. Vuosina 1958–1963 hän oli Geneven yliopistossa Sveitsissä. Hänestä tuli vuonna 1963 tutkimusapulainen Massachusetts Institute of Technologyssa, jossa hän työskenteli myöhemmin professorina.
Työskennellessään MIT:ssä 1960-luvun lopulla Papert oli yksi ohjelmointikieli Logon kehittäjistä.
Michael Bartels
Michael Bartels (s. 8. maaliskuuta 1968 Plettenberg, Länsi-Saksa) on entinen saksalainen autourheilija ja Formula 1 -kuljettaja.
Bartels aloitti uransa kilpailemalla Formula Ford -luokissa, joissa hän voitti mestaruuden Saksan 1.6 -luokassa vuonna 1986. Vuonna 1987 hän aloitti DTM:n ja vuonna 1988 vakioautoilun sekä Formula 3:n.
Bartels osallistui F1-urallaan neljään osakilpailuun Lotus-tallin autolla, mutta ei selvittänyt karsintoja kertaakaan.
Bartels kilpaili F1-uransa jälkeen vakioautosarjojen ja DTM:n lisäksi, mm. Formula 3000- ja FIA GT Championship-sarjoissa. Hän voitti FIA GT:n mestaruuden vuosina 2006 sekä 2008-2010, joista viimeisin kuului FIA GT1 World Championship -sarjaan.
Bartels seurusteli tennispelaaja Steffi Grafin kanssa vuosina 1992-1999. Parisuhde päättyi Grafin alkaessa seurustella toisen tennispelaajan Andre Agassin kanssa.
Podarge
Podarge (, ”nopeajalkainen”) oli kreikkalaisessa mytologiassa harpyija, Thaumaan ja Elektran tytär. Hän synnytti puolisolleen Zefyrokselle, länsituulelle, kaksi tuulen nopeaa hevosta, Ksanthoksen ja Balioksen, jotka myöhemmin olivat Akhilleuksella valjastettuina vetämään hänen vaunujaan Troijan sodassa.
Dmitri Tjomkin
Dmitri Zinovjevitš Tjomkin (, engl. Dimitri Tiomkin; 10. toukokuuta 1894 Krementšuk, Ukraina – 11. marraskuuta 1979 Lontoo) oli venäläis-yhdysvaltalainen elokuvamusiikin säveltäjä. Hän loi uransa Hollywoodissa ja oli Yhdysvaltain kansalainen vuodesta 1937.
Tjomkin sai Pietarin konservatoriossa pianonsoiton opetusta Felix Blumenfeldilta sekä harmonian ja kontrapunktin opetusta Aleksandr Glazunovilta. Hän siirtyi sittemmin Berliiniin, jossa häntä opetti Ferruccio Busoni, ja lopulta vuonna 1925 Yhdysvaltoihin.
Tjomkin oli tuottelias elokuvasäveltäjä, ja hän sai uransa aikana neljä Oscar-palkintoa. Hän oli kuollessaan 85-vuotias, ja hänet haudattiin Forest Lawn Memorial Parkiin Glendaleen, Kaliforniaan.
Ulrika Eleonoran kirkko
Ulrika Eleonoran kirkko voi tarkoittaa seuraavia:
Mycobacterium tuberculosis
Mycobacterium tuberculosis on mykobakteereihin kuuluva bakteeri, joka aiheuttaa tuberkuloosia. Sen löysi Robert Koch vuonna 1882. Vuonna 1890 hän eristi tuberkuliiniuutteen, jota käytettiin siihen aikaan tuberkuloositartunnan osoittamiseen. Koch todensi sen, että naudan ja ihmisen tuberkuloosia aiheuttavat bakteerit ovat eri tyyppiä. Hän väitti ettei naudan bakteeri voi tarttua ihmiseen ja päinvastoin. Koch oli oikeassa siinä, että ihmisen bakteeri ei voi tarttua nautaan, mutta naudan bakteeri voi tarttua ihmiseen.
Tuberkuloosibakteeri on n. 5 mikrometriä pitkä ja 0,2 mikrometriä paksu kaareva sauva. Basilli vaatii aerobiset (ilmavat) kasvuolot. "Mycobacterium tuberculosis" ei gramvärjäydy. Bakteeri on hidaskasvuinen ja se jakautuu 15-20 tunnin välein, mikä on erittäin pitkä aika verrattuna muihin bakteereihin, jotka voivat jakautua jopa minuuteissa. Se voi elää elimistössä vuosikausia ennen kuin tauti puhkeaa. Bakteeri pääsee lisääntymään immuniteetin heikettyä vanhuuden tai lääkityksen johdosta.
Tuberkuloosibakteerin torjunnassa käytetään seuraavia lääkeaineita: nitroimidatsoli, diamiini, klavulamaatti, meropeneemi, moksifloksasiini, gatifloksasiini, diaryylikvinoliini ja pyrroli.
Antibioottiresistenssi on kasvava ongelma tuberkuloosin hoidossa. Toisin kuin monet muut patogeeniset bakteerit, "M. tuberculosis" ei näytä pystyvän horisontaaliseen geeninsiirtoon, vaan kaikki antibioottiresistentit kannat ovat seurausta mutaatioista.
Gordon Flemyng
Gordon Flemyng (7. maaliskuuta 1934 Glasgow – 12. heinäkuuta 1995 Lontoo) oli brittiläinen elokuva- ja televisio-ohjaaja, jonka töitä ovat "Doctor Who ja dalekit" (1965), "Doctor Who ja Dalekien invaasio" (1966) ja "Suuri Katariina" (1968).
Live! No Sleep ’til Pitkämäki
Live! No Sleep ’til Pitkämäki on Turo's Hevi Geen vuonna 2001 julkaistu kahden CD:n livealbumi. Se sisältää kaikki yhtyeen hitit live-versioina. Lisäksi mukana on ennenjulkaisematon kappale ”Kuusamoon” ja muutama kappale (”Kolmospullo”, ”Kesä-Lada pluus” ja ”Aja, Rytsölän Jaska”) kuullaan nyt ensimmäistä kertaa Hara Laukkasen laulamana, kun niiden alkuperäisen levytetyn version lauloi Rane Rautiainen. Mukana on myös neljä MPEG-raitaa, joita voi katsella tietokoneen kautta. Levyllä vierailee myös taiteilija Jope Ruonansuu.
Burt Kennedy
Burt Kennedy (3. syyskuuta 1922 – 15. helmikuuta 2001) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja, joka tuli tunnetuksi lähinnä työstään länkkäreissä.
Kennedy aloitti uransa käsikirjoittajana. Tältä varhaiselta kaudelta on muun muassa elokuva "Seitsemän miestä jäljellä" (1956). 1960-luvulta hän oli ensisijaisesti ohjaaja ja teki muiden muassa elokuvat "Kultaa El Pasoon" (1967) ja "Alamo" (1985).
Kennedy kuoli 15. helmikuuta 2001 syöpään 78-vuotiaana Kaliforniassa.
Rock’n’rollia gee-pisteestä
Rock’n’rollia gee-pisteestä on Turo's Hevi Gee -huumoriorkesterin vuonna 2003 ilmestynyt levy.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 26.
Ingvar Pettersson
Ingvar Albin Pettersson (19. tammikuuta 1926 – 2. heinäkuuta 1996) oli ruotsalainen yleisurheilija, joka kilpaili lähinnä 50 kilometrin kävelyssä.
Hän voitti olympiapronssia 50 kilometrin kävelyssä vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa.
Luettelo Formula 1 -kuljettajista, jotka eivät koskaan osallistuneet lähtöön
Tämä on luettelo Formula 1 -kuljettajista, jotka eivät koskaan osallistuneet lähtöön. Listassa on 70 kuljettajaa.
Because of You (albumi)
Because of You on yhdysvaltalaisen R&B-artisti Ne-Yon toinen studioalbumi, joka julkaistiin keväällä 2007 Def Jam -levy-yhtiön kautta.
Albumilta on julkaistu neljä singleä: "Because of You", "Do You" ja "Can We Chill". Neljäs single, "Go on Girl", julkaistiin joulukuussa. Vierailijoina albumilla esiintyivät Jay-Z ja Jennifer Hudson.
2C
2C on nimitys ryhmälle psykedeelisiä fenetyyliamiineita. Yhteistä näille yhdisteille on 2,5-dimetoksi ryhmä ja pääsääntöisesti lipofiilinen 4-substituutio. Alexander Shulgin on nimennyt ryhmän bentseenirenkaan ja amiiniryhmän yhdistävän hiilisillan mukaan kirjassaan PiHKAL (Phenethylamines i Have Known And Loved). Hän on myös syntetisoinut suurimman osan tähän kategoriaan kuuluvista yhdisteistä 1970- ja 1980-luvulla. Esimerkiksi 2C-B:n jatkokehiteltyjä muotoja ovat 25B-NBOMe ja sitä edelleen DMBMPP.
Useimmat näistä kemikaaleista luokitellaan Suomen lain mukaan huumaus- tai lääkeaineiksi.
Kay Redfield Jamison
Kay Redfield Jamison (s. 22. kesäkuuta 1946) on yhdysvaltalainen tieteilijä, joka toimii psykiatrian professorina Johns Hopkinsin yliopistolla. Hän on kaksisuuntaisen mielialahäiriön johtavia asiantuntijoita maailmalla.
Jamison valmistui Kalifornian yliopistosta Los Angelesissa ja suoritti lisäksi opintoja St Andrewsin yliopistolla Skotlannissa. Hän kärsii itse tutkimastaan bipolaarihäiriöstä ja on julkaissut aihetta käsittelevän muistelmateoksen "Levoton mieli" (1995).
Jamisonin muita tärkeitä julkaisuja ovat niin ikään psyykkistä sairautta käsittelevät tietokirjat "Manic-Depressive Illness" (1990), "Touched with Fire: Manic-Depressive Illness and the Artistic Temperament" (1993), "Night Falls Fast: Understanding Suicide" (1999) ja "Exuberance: The Passion for Life" (2004).
Tukangbesi-saaret
Tukangbesi-saaret ovat saariryhmä Sulawesin rannikolla Buton -saaren itäpuolella Bandanmeren alueella, ja ne kuuluvat Sulawesi Tenggaraan eli Kaakkois-Sulawesiin. Alueella puhutaan tukang besin kieltä. Butonin ja saariryhmän välillä on Kolowana Watabon salmi.
Saariryhmään kuuluvia saaria:
Papalian kaupunki on Binongkolla.