Palvelusarvo
Palvelusarvo on sotilaan tehtävään liittyvä sotilasarvo, joka ei säily, kun tehtävä päättyy. Tehtävän päättymisen jälkeen palvellaan henkilökohtaisella sotilasarvolla. Useimmiten palvelusarvoon nimittäminen tehdään, jotta henkilön arvo vastaisi tämän tehtäviä esimerkiksi kansainvälisessä operaatiossa. Esimerkiksi rauhanturvajoukon prikaatin komentajaksi saatetaan sijoittaa eversti, jolle annetaan prikaatikenraalin palvelusarvo, jotta hän palvelee samassa sotilasarvossa kuin vastaavassa tehtävässä olevat muiden maiden upseerit ja hänen sotilasarvonsa on ylempi kuin hänen alaisinaan olevilla eversteillä.
Ammattisotilaana aliupseeri on palvelusarvoltaan kersantista sotilasmestariin. Varusmiehenä aliupseerikurssin (tai reserviupseerikurssin) suorittaneet ammattialiupseerit aloittavat uransa kersantin palvelusarvossa riippumatta heidän reservin arvosta. On siis mahdollista että kersanttina uraansa aloitteleva aliupseeri on reservin arvoltaan alempi (esim. alikersantti) tai ylempiarvoinen (esim. vänrikki). Jos ammattisotilaalla ei ole reservin aliupseerin (tai reserviupseerin) koulutusta, hän palvelee sotilasammattihenkilön
palvelusarvolla, kunnes on suorittanut aliupseerikurssin virassa olessaan ja hänet on ylennetty reservissä alikersantiksi, jolloin hänen palvelusarvokseen tulee kersantti.
Tavallisesti ammattialiupseerien palvelusarvo ja reservin sotilasarvo nousevat samanaikaisesti, palvelusarvon ollessa korkeintaan yhden arvon korkeampi kuin reservin arvo. Siinä tapauksessa että molemmat, sekä palvelus että reservin arvo ovat samoja, ne kulkevat yleensä käsi kädessä. Aliupseerina palvelevat reserviupseerit eivät ylene reservin arvoiltaan edellä mainitulla tavalla aivan samassa tahdissa heille korkeampia aliupseerin palvelusarvoja myönnettäessä, mutta heidänkin reservin ylennykset seuraavat aikanaan.
Toimiupseerina palvelleet olivat useimmiten saaneet varusmiehenä reserviupseerin koulutuksen eli heidän sotilasarvonsa oli reservin vänrikki tai luutnantti, mutta palvelusarvo oli ylikersantista sotilasmestariin, myöhemmin lisäkoulutuksen ja ylennysten myötä jopa yliluutnantti.
Puolustusvoimien sotilaspapiston arvot ovat kaikki palveluarvoja. Sotilaspappien palveluarvot rinnastuvat upseerien arvoihin. Esimerkiksi sotilaspastorin palveluarvo vastaa kapteenia, vaikka ko. papin oma sotilasarvo voi olla sotamies. Aktiivipalveluksessa olevat sotilaspapit ovat viimeistään palvelukseen astuttuaan suorittaneet reserviupseerikoulun tai sitä vastaavan muun kurssin. Kenttäpiispa kuuluu aktiivipalveluksensa aikana kenraalikuntaan, mutta eläkkeelle siirryttyään hän pitää taas omaa reservin sotilasarvoaan. Everstiluutnantin sotilasarvon ovat saavuttaneet kenttärovasti Jukka Malmivaara ja kenttäpiispa Yrjö Massa. Molemmat olivat käyneet myös kadettikoulun.
Varusmiehet palvelevat pääsääntöisesti henkilökohtaisessa sotilasarvossaan. Poikkeuksena ovat sotakoulujen oppilaat, jotka palvelevat palvelusarvossa: aliupseerikurssin oppilaat joko aliupseerioppilana tai aliupseerioppilaskorpraalina, reserviupseerikurssin oppilaat upseerioppilaina. Sen sijaan upseerikokelas ei ole palvelusarvo, sillä reserviupseerikurssin suorittanut pysyy upseerikokelaana myös varusmiespalveluksen päätyttyä, mikäli häntä ei ole ylennetty vänrikiksi.
Vastaavasti ammattiupseeriksi opiskelevilla maanpuolustuskorkeakoulun oppilailla on opintojensa ajan kadetin palvelusarvo.