Magnavox Odyssey
Magnavox Odyssey oli maailman ensimmäinen kaupallinen, kotikäyttöön tarkoitettu televisiovastaanottimeen liitettävä pelikonsoli. Laitteen pääkehittäjä oli Ralph Baer, ja se tuli markkinoille vuonna 1972. Odysseytä myytiin yhteensä yli 330 000 kappaletta, mutta se jäi silti myöhempien kilpailijoidensa, kuten yksinkertaisempien Pong-koneiden varjoon.
ITL 200 maksoi 100 dollaria, mutta Magnavox-television oston yhteydessä sen sai 49,95 dollarilla. Ralph Baer olisi kuitenkin halunnyt myydä konetta 19,95 dollarin hintaan. Konetta myytiin arviolta noin 200 000 kappaletta ja sitä myytiin vain Magnavoxin oman jälleenmyyntiketjun myyjien kautta.
Ralph Baer esitti jo vuonna 1951 tv-pelikoneen idean tuolloiselle työnantajalleen, televisiolaitteita valmistavalle Loral-yhtiölle, mutta idea tyrmättiin. Baer kuitenkin jatkoi kehitystyötä myöhemmin, työskennellessään sotilaselektroniikkaa valmistavassa Sanders Associates -suuryrityksessä. Vuonna 1968 hänellä oli valmiina prototyyppilaitteisto, niin kutsuttu "Brown Box", jolla pystyi pelaamaan useita erilaisia pelejä. Prototyyppi oli huomattavasti lopullista tuotetta kehittyneempi ja sisälsi muun muassa piiristön, joka toteutti peleihin värillisen taustagrafiikan. Taustagrafiikka kuitenkin jätettiin pois lopullisesta Odysseystä kustannussyistä. Sotilasalan yrityksenä Sanders Associates ei ryhtynyt itse valmistamaan peliä, vaan lisensoi tekniikan kulutuselektroniikkaa valmistavalle Magnavoxille.
Monien muiden varhaisten videopelikoneiden tapaan Magnavox Odyssey ei sisältänyt tietotekniikkaa tai muistia, vaan pelit oli rakennettu itse laitteeseen perinteistä elektroniikkaa käyttäen. Pelejä pystyi vaihtamaan vaihtamalla myöhempien konsolien pelimoduuleja muistuttavia kortteja, jotka kuitenkin sisälsivät peliohjelman sijaan lähinnä joukon hyppylankoja, joilla konsolin kussakin pelissä tarvittavat osat aktivoitiin.
Magnavoxin "pelimoduuleja" myytiin sekä erikseen että kuuden pelin pakkauksissa. Lisäksi saatavilla oli valopistooli, jonka mukana tuli kaksi pelimoduulia, jotka aktivoivat valopistoolia käyttävät pelit. Saatavilla oli kaikkiaan kaksitoista moduulia.
Kuhunkin peliin kuului pelimoduulin lisäksi kalvo, joka asetettiin tv-ruudun päälle taustagrafiikan virkaa hoitamaan. Lisäksi samaa pelimoduulia saattoi käyttää useampi peli, jotka erosivat toisistaan vain siten, että toisen pelin yhteydessä käytettiin eri kalvoa.
Magnavox Odysseyn prototyyppi oli messuilla esittelyssä vuonna 1972, jolloin Computer Space -kolikkopelin toinen toteuttaja, Nolan Bushnell, pääsi kokeilemaan sitä. Pelistä vakuuttuneena hän perusti pian Atari-yhtiön, joka julkaisi vielä samana vuonna Pong-kolikkopelin, joka muistutti läheisesti Baerin koneen pöytätennispeliä.
Magnavox haastoi Atarin myöhemmin oikeuteen väittäen Nolan Bushnellin kopioineen pelin idean heiltä. Oikeus päätti Magnavoxin olevan oikeassa ja määräsi Atarin maksamaan sille korvauksen pelin idean kopioimisesta.
Koneen mukana tuli kuusi jumpperia joilla pystyi vaihtamaan laitteen sisäänrakennettuja pelejä. Lisäksi oli saatavana "Percepts", jonka sai vain lahjana koneen rekisteröintiä vastaan. Näiden lisäksi oli "Shooting Gallery 1TL950", jonka hinta oli $24,95. Settiä myytiin arviolta noin 25 000 kappaletta. Shooting Galleryyn kuului valokivääri sekä neljä eri peliä ja television ruudun päälle sijoitettavaa pelikalvoa. Pelit olivat "Shootout", "Shooting Gallery", "Prehistoric Safari", "Dogfight".