hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Timo Kahilainen
Timo Eero Kahilainen (s. 1963) on suomalainen muusikko, näyttelijä, tuottaja ja käsikirjoittaja.
Kahilainen tunnetaan parhaiten "Kummeli"-huumoriohjelmasta. Koulutukseltaan hän on luokanopettaja. Hänet valittiin Kangasalan lukion kunniaylioppilaaksi 2006. Hän pääsi sieltä ylioppilaaksi 1983 ja valmistui opettajaksi vuonna 1991.
Kahilainen on toiminut Salmela Komitea -yhtyeen kosketinsoittajana ja lauluntekijänä.
Timo Kahilainen on Heikki Vihisen kanssa käsikirjoittanut näytelmiä; Tampereen Teatteriin komedian "Saunailta" (2001) ja farssin "Alivuokralainen" (2003), musiikkinäytelmän "Kalliolle kukkulalle" (2008) Pyynikin kesäteatterille sekä Tampereen Työväen Teatteriin farssin "Maailmanlopun hautaustoimisto" (2011). Yhdessä Heikki Vihisen kanssa Kahilainen on käsikirjoittanut myös Kummeli-ryhmän elokuvat "Kummeli Kultakuume" (1997), "Kummelin Jackpot" (2006) sekä "Kummeli Alivuokralainen" (2008), joka perustuu edellä mainittuun näytelmään. Viidennessä Kummeli-elokuvassa, "Kummeli V:ssä" (2014) käsikirjoittamassa oli heidän lisäkseen Heikki Silvennoinen.
Timo Kahilainen omistaa oman tuotantoyhtiön Jackpot Films Oy (tunnettu aikaisemmin nimellä Kanta-Hämeen Mainospellet Oy). Heikki Silvennoisen kanssa Kahilainen omistaa "Kummeli"-tuotantojen takana olevan Porkkana Ryhmä Oy.
Kahilaisen ensimmäinen virallinen ohjaustyö on "Kummeli V" -elokuvan "Mahtava Making of" -mainosfilmi.
Maukka Perusjätkä
Maukka Perusjätkä (oik. Mauri Airta, s. 22. heinäkuuta 1961 Helsinki) on suomalainen rock-muusikko, joka tuli tunnetuksi uuden aallon musiikillaan 1970-luvun lopussa. Kill Cityssä vaikuttanut Maukka Perusjätkä muistetaan myös ensimmäisen punk-kauden edustajana, vaikka hän ei ole koskaan itseään punkiksi mieltänytkään.
Maukka Perusjätkän tunnetuin kappale on 1979 julkaistu "Säpinää", jonka introssa kuullaan moottorisahan ääntä. Partner-merkkinen moottorisaha kuuluu Maukka Perusjätkän lavarekvisiittaankin. Myös 1980 julkaistu "Vaatteet (on mun aatteet)" oli suuri hitti ja kesän diskosuosikki.
Suomalaisessa nuorisoelokuvassa "Täältä tullaan, elämä!" kuultiin kappaleet "Herneenpalot", "Säpinää" ja Ralf Örnin laulama "Se on meidän". Ralf Örn oli Maukka Perusjätkän yhteistyökumppani. Muita yhteistyökumppaneita ovat olleet muun muassa Michael Monroe (saksofoni), Andy McCoy (kitara "Ennen kolmatta maailmansotaa" -levyllä), Esa Pulliainen (kitara), ja Kaija Koo (taustalaulu useilla kappaleilla).
Mauri Airta esitti elokuvassa "Nousukausi" Ilpo Heinon vankilatoveria.
Mauri Airta on koulutukseltaan sähköasentaja. Hän asuu Nurmijärvellä ja työskentelee sähköalan projektijohtajana ja harrastaa nuorten jalkapallovalmennusta.
Maukka Perusjätkän ensimmäinen albumi "Säpinää" julkaistiin vuonna 1979. Ralf Örn suunnitteli Mauri Airtalle Maukka Perusjätkä -brändin ja tuotti, sävelsi sekä sanoitti Maukka Perusjätkä -levyt "Säpinää" (1979), "Ennen kolmatta maailmansotaa" (1980) ja "Koiranpennut" (1981). Örn myös lauloi jokaisella levyllä muutaman kappaleen.
Maukka Perusjätkän ensimmäinen kokoonpano oli nimeltään Maukka & Nahkatakit. Sen kappale "Kun sä tuomitset mut" oli mukana vuoden 1979 "Hilselp":llä. Ensimmäinen albumi tehtiin nimellä Maukka Perusjätkä Ja Sota Apatiaa Vastaan. Sitä seurasi levytyksiä kokoonpanolla Maukka Perusjätkä ja Ralf Örn Pop. Tämän lisäksi nimellä Maukka & Vallilan vangit ilmestyi single "Oletko koskaan nähnyt traktoria" vuonna 1980. Maukka & Ile's disko (jonka Ile oli Ilkka Vainio) julkaisi albumin "Asiat kuntoon" vuonna 1982. Vuonna 2004 julkaistiin Poptorin kokoelma "Hyvät, pahat ja parhaat". Maukka Perusjätkä on artistina Raivopäät feat. Friends -albumilla "Punkrock Jukebox 3", joka ilmestyi marraskuussa 2009. Keikkoja hän on tehnyt pienin tai pidemmin väliajoin.
Syyskuussa 2011 ilmestyi tupla-albumi "Elämä pieninä palasina", jolla on 14 uutta kappaletta ja kakkoslevyllä puolestaan päivitettyjä versioita vanhoista Maukka-kappaleista kahdentoista studioversion ja viiden live-esityksen verran.
Gino Severini
Gino Severini (7. huhtikuuta 1883 Cortona, Italia – 26. helmikuuta 1966 Pariisi, Ranska) oli italialainen futurismia edustava taidemaalari, joka vuoden 1906 jälkeen toimi suurimmiksi osin Pariisissa. Hän allekirjoitti futuristisen manifestin vuonna 1910 ja maalasi esimerkiksi Pan-Panin tanssin (1911, Berliini). Severini siirtyi taiteessaan myöhemmin kubismiin ja sen jälkeen nonfiguratismiin.
Mikojan MiG-31
MiG-31 () on MiG-25:n seuraajaksi suunniteltu nopea torjuntahävittäjä. Se oli Neuvostoliiton hävittäjistä kehittynein ennen maan hajoamista.
MiG-25:n korvaajan suunnittelu alkoi Je-155MP-kehityskoneella, joka teki ensilentonsa 16. syyskuuta 1975. Se muistutti ulkoisesti MiG-25:ttä, mutta oli täysin uusi malli. Runkoa pidennettiin aseupseerin takaohjaamoa varten. Koneen valmistuksessa käytettiin kaksi kertaa enemmän titaania ja kolme kertaa enemmän alumiinia teräksen sijaan. Uusi kone oli kestävämpi ja kesti jopa 5 g:n rasituksen yliäänilennossa. Yliääninopeus oli mahdollista matalammissa korkeuksissa. Polttoainekuormaa lisättiin ja koneessa käytettiin uusia Solovijev D-30F6 -moottoreita. Huippunopeudeksi tuli 3 000 km/h korkealla ja 1 500 km/h merenpinnassa. Toimintasäde on 720 km ja siirtolentomatka 3 300 km.
Ketteryydessä kone ei kuitenkaan päässyt lähellekään Suhoin Su-27-koneen tasoa ja se onkin konetyyppinä viimeisiä kylmän sodan jäänteitä, suunniteltu ampumaan alas strategisia pommikoneita ja AWACS-koneita eikä pärjäämään hävittäjienvälisessä ilmataistelussa.
Koneen tuotanto alkoi 1979 ja ensimmäiset koneet tulivat ilmatorjuntajoukkojen palvelukseen 1982. Koneen kuvasi ensimmäisen kerran norjalainen lentäjä Barentsinmeren yllä 1985. Noin 500 konetta valmistettiin, joista Venäjällä on käytössä 280–370 ja kolmisenkymmentä Kazakstanilla. Venäjä aikoo modernisoida koneensa, jolloin niiden käyttöikä jatkuu vähintään vuoteen 2030.
MiG-31 on maailman ensimmäinen hävittäjä, jossa otettiin käyttöön vaiheistettuantenninen tutka, erittäin tehokas Zaslon S-800. Useilla säteillä ja taajuuksilla toimiva tutka pystyy läpäisemään vihollisen häirinnän ja havaitsee hävittäjän kokoisen kohteen noin 200 km:n etäisyydeltä. Tulenjohto voi seurata 10 kohdetta yhtä aikaa ja lukita neljä niistä Vympel R-33 (NATO: AA-9 Amos) -ohjusten maaliksi. Neljä MiG-31-konetta voidaan yhdistää datalinkillä jopa 200 km:n etäisyydeltä toisistaan kattamaan laajan alueen. MiG-31M/MiG-31D/MiG-31BS-mallien tutka on päivitetty Zaslon-M-malliksi, joka voi havaita AWACSin kokoisen kohteen jopa 400 km:n päästä.
Pääaseistuksena on rungon alla 4×Vympel R-33, jonka kantama on 160 km, R-37-mallissa 280 km. Lisänä ovat lyhyen matkan R-40 (AA-6 Acrid)- ja R-60 (AA-8 Aphid)- tai R-73 (AA-11 Archer) -ohjukset siivissä. Myöhemmissä malleissa myös R-77 "Amraamski" (AA-12 Adder). MiG-31:ssä on myös tykki, GŠ-6-23, johon on 260 ammusta, joka riittää vain neljän sekunnin tulitukseen. MiG-31M-mallissa tykki on poistettu ja tilalla on kaksi lisäpaikkaa R-33/R-37-ohjuksille.
Mohammed Bouyeri
Mohammed Bouyeri (s. 8. maaliskuuta 1978 Amsterdamissa) on hollantilainen ääri-islamisti, joka kärsii elinkautista vankeusrangaistusta ilman ehdonalaisen mahdollisuutta elokuvaohjaaja Theo van Goghin murhasta. Bouyerilla on Marokon ja Alankomaiden kansalaisuus.
Boyerin vanhemmat olivat Marokosta tulleita siirtolaisia, joiden hollannintaito oli kehno ja joilla oli vähän yhteyksiä valtaväestöön. Boyeri suoritti lukion ja pääsi 1995 opiskelemaan inHollandin korkeakouluun. Hän vaihtoi pääainettaan useita kertoja ja viiden vuoden jälkeen päätti opiskelut saavuttamatta tutkintoa. Poliisi tunsi Bouyerin niin sanottuna marokkolaisena ongelmanuorena. 
Boyeri oli jonkin aikaa amsterdamilaisen lähiön Slotervaartin asukasjärjestön "Eigenwijksin" vapaaehtoistyöntekijä. Hän alkoi kuitenkin radikalisoitua äitinsä kuoleman ja isänsä uuden avioliiton jälkeen syksyllä 2003. Yhdysvalloissa tapahtuneet syyskuun 11. päivän iskut ja Irakin sota olivat myös vaikuttaneet radikalisoitumiseen. Bouyeri alkoi elää tiukan islamilaisen kurin alla sekä lukea "Koraania" ja kuunnella äärimullahien opetuksia. Hän käytti yhä vähemmän aikaa "Eigenwijksin" parissa. Aluksi hän kieltäytyi tarjoilemasta alkoholia ja osallistumasta tilaisuuksiin, joissa oli läsnä naisia, lopulta hän lopetti kokonaan toiminnan järjestössä. Sen sijaan hän kävi usein el Tawheedin moskeijassa, jossa hän tapasi muita radikaalimuslimeita, kuten terrorismista epäillyn Samir Azzouzin. Väitteiden mukaan Bouyeri kuului radikaalimuslimien muodostamaan terroristisoluun, poliisin käyttämällä peitenimellä tunnettuun Hofstad-ryhmään ("’pääkaupunkiryhmä’").
Internetiin ja sanomalehtiin kirjoittaessaan Bouyeri käytti nimimerkkiä "Abu Zubair" erään Al-Qaidan johtohenkilön mukaan.
2. marraskuuta 2004 Bouyeri murhasi Amsterdamissa hollantilaisen elokuvaohjaajan Theo van Goghin. Tämän musliminaisten alistettua asemaa kuvaava lyhytelokuva "Submission" oli herättänyt suuttumusta muslimien parissa. Boyeri ampui van Goghia kahdeksan kertaa, viilsi tämän kurkun auki ja kiinnitti tämän ruumiiseen kirjeen Ayaan Hirsi Alille, alankomaalaiselle poliitikolle ja naisasia-aktivistille, joka oli kirjoittanut käsikirjoituksen lyhytelokuvaan.
Poliisi pidätti Bouyerin pian van Goghin murhan jälkeen ja hänet tuomittiin 26. heinäkuuta 2005 elinkautiseen vankeuteen ilman mahdollisuutta ehdonalaiseen.
Edward Seymour
Edward Seymour (n. 1506 – 22. tammikuuta 1552) oli Somersetin herttua ja englantilainen valtiomies. Hän oli Englannin kuninkaan, Henrik VIII:n, suosikki ja toimi lordiprotektorina kuninkaan kuoltua vuonna 1547. Hän hallitsi Henrikin seuraajan, tämän pojan Edvard VI:n, aikana Englantia miltei yksinvaltiaana protestanttisessa hengessä. Tyytymättömät suurmiehet kuitenkin erottivat hänet ja tuomitsivat hänet kuolemaan. Hänet teloitettiin maanpetoksesta Lontoon Towerin edustalla Tower Hillillä tammikuussa 1552.
Edwardin sisar Jane Seymour oli yksi Henrik VIII:n monista vaimoista.
Daegu
Daegu (, hanja 大邱, IPA ) on maakuntajaon ulkopuolinen metropolikaupunki Etelä-Korean kaakkoisosassa. Se sijaitsee sisämaassa Busanin luoteispuolella ja rajautuu Pohjois-Gyeongsangin ja Etelä-Gyeongsangin maakuntiin. Kaupunki on Etelä-Korean neljänneksi suurin Soulin, Busanin ja Incheonin jälkeen: siellä on 2 403 517 asukasta (vuonna 2010) ja sen pinta-ala on 885,51 neliökilometriä. Se toimii Pohjois-Gyeongsangin hallinnollisena keskuksena, vaikka se ei kuulu maakuntaan.
Kaupunki sijaitsee vuorten ympäröimässä laaksossa, minkä takia kesäisin alue on kuumempi ja talvisin kylmempi kuin muu Korea.
Kaupungista on historiallista aineistoa jo vuodelta 261, jolloin se tunnettiin nimellä Dalbeol. Nykyisen nimen kaupunki sai 757. Joseon-dynastia nosti Daegun entisen Gyeongsangin provinssin pääkaupungiksi vuonna 1601.
Korean sodassa Daegun edustalla Nakdong-joen varrella käytiin rajuja taisteluja. Daegu kuului kuitenkin alueeseen, joka pysyi eteläkorealaisten hallussa koko sodan ajan.
Daegusta tehtiin metropolikaupunki vuonna 1995. Kaupungissa sattui 18. helmikuuta 2003 yksi Etelä-Korean pahimmista onnettomuuksista Korean sodan jälkeen. Tuhopolttaja sytytti junan tuleen Daegun metrossa. Liekit surmasivat ainakin 198 ihmistä.
Etelä-Korean suurnopeusjunajärjestelmän, Korea Train Expressin (KTX), Gyeongbu-linja kulkee kaupungin kautta. Daegun metrojärjestelmässä on kaksi linjaa. Daegun kansainvälinen lentoasema sijaitsee kaupungin koillispuolella. Lentoasemalta on säännöllisiä reittilentoja muun muassa Japaniin, Kiinaan ja Thaimaahan.
Daegussa järjestettiin vuoden 2011 yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut. Lisäksi kaupungissa pelattiin joitain otteluita vuoden 2002 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa.
Daegulla on yhdeksän ystävyyskaupunkia ympäri maailmaa:
Uusi aalto (musiikki)
Uusi aalto () on termi, jota on käytetty kuvaamaan monia musiikkityylejä. Yleensä se viittaa 1970-luvun lopun ja 1980-luvun alun rockmusiikkiin, joka kehittyi Yhdysvalloissa ja Euroopassa punkin jälkeen ja on sen jonkinlainen siistitympi muoto.
Uuden aallon yhtyeitä ja artisteja yhdistivät lähinnä asenne ja suhtautuminen musiikkiin. Tyylillisesti "new wave" oli sangen kirjava käsite kattaessaan niin The Jamin, Blondien kuin The Policen kaltaisia yhtyeitä. Toisaalta myös asemansa vakiinnuttaneet punk-yhtyeet
jatkoivat uuden aallon mukana kehittäessään musiikkiaan.
Musiikkiin otettiin erityisesti Britanniassa vaikutteita muista tyyleistä esimerkiksi reggae- ja ska- musiikista. Tähän vaikuttivat erityisesti reggaen osaksi kantaa ottavat sanoitukset sekä yhteinen alakulttuurin henki. Ska koki Britanniassa uuden nousun omine yhtyeineen mutta luettiin laajemmin uuden aallon suunnaksi.
Suomessa uusi aalto -nimellä kutsuttiin laajaa joukkoa erilaisia rock/pop-yhtyeitä ja -artisteja 1970-luvun lopulta lähtien. Monien musiikilliset juuret tai ainakin asenne oli punkrockissa. Tunnetuimpia uuden aallon edustajia olivat muun muassa Eppu Normaali, Pelle Miljoona, Hassisen Kone, SIG, Tuomari Nurmio ja Kari Peitsamo.
Esimerkkejä suomalaisista uuden aallon klassikoista 1970- ja 1980-luvun vaihteesta:
Uusi aalto
Uusi aalto on nimitys useille aikakausille ja tyyleille taiteessa. Se voi tarkoittaa esimerkiksi seuraavia:
Masa Maijanen
Veli-Matti (Masa) Maijanen (s. 1962 Lauritsala) on suomalainen basisti. Hänen yhtyeitään ovat olleet muun muassa Boycott, Broadcast, Havana Black, Mikko Kuustonen, Kaija Kärkinen & Ile Kallio, Gringos Locos ja Hoedown. Masa Maijanen on toiminut myös sessiomuusikkona.Tällä hetkellä hän soittaa bassoa Ile Kallio Big Rock Bandissä. Hän on Pave Maijasen serkku.
Brainstorm (latvialainen yhtye)
Brainstorm eli Prāta Vētra on latvialainen pop-rock-yhtye. Se perustettiin Jelgavassa vuonna 1989. Latviassa yhtyeen ensisingle nousi listoille vuonna 1992 ja sen jälkeiset albumit olivat paikallisia jättimenestyksiä. Brainstorm tuli kansainväliseen tietoisuuteen osallistuttuaan vuoden 2000 Euroviisuihin kappaleella ”My Star” (myös albumilla "Among The Suns"), joka sijoittui kilpailussa kolmannelle sijalle. Yhtyeen musiikissa on vaikutteita melodisesta brittipopista.Yhtyeen alkuperäinen basisti Gundars Mauševics kuoli auto-onnettomuudessa 24. toukokuuta 2004.
Skeletonin Euroopan-mestaruuskilpailut
Skeletonin eli mahakelkkailun euroopanmestaruuskilpailut on järjestetty vuosittain vuosina 1981–1988, ja uudelleen vuodesta 2003 lähtien, jolloin mukanana on ollut myös naisten sarja.
Pirates of the Caribbean
Pirates of the Caribbean tarkoittaa seuraavia:
Salerno
Salerno on kaupunki Campaniassa Lounais-Italiassa. Siellä asuu noin 135 000 asukasta. Keskiajalla kaupunki oli kuuluisa korkeakoulustaan. Liittoutuneet nousivat maihin Salernossa vuonna 1943 ja se oli sen jälkeen hetken ajan Italian pääkaupunki ennen Rooman valloitusta.
Salernon tärkeimpiin nähtävyyksiin kuuluvat tuomiokirkko sekä Arechin linna vuorenrinteellä kaupungin pohjoispuolella. Kaupungin länsipuolelta alkaa Amalfin rannikko, joka kuuluu Unescon maailmanperintökohteisiin.
Salernon kautta kulkee moottoritie A3 Napolista Reggio Calabriaan. Lisäksi sieltä on moottoritieyhteydet Casertaan ja Avellinoon. Salernon rautatieasema on risteyspaikka, jossa pysähtyvät sekä paikallisjunat että kaukoliikenteen junat. Salernossa on pieni lentokenttä, jonka kaupallinen käyttö on lyhyen kiitotien vuoksi vähäistä. Kesäisin Salernosta on laivayhteys Caprin saarelle.
Taranto
Taranto on kaupunki Apuliassa Etelä-Italiassa Tarantonlahden rannalla. Kaupungissa on rauta-, öljynjalostus- ja laivateollisuutta sekä laivastotukikohta. Kaupungissa on myös arkkipiispanistuin ja museo, jossa merkittäviä arkeologisia kokoelmia.
Taranto, antiikin "Taras", oli alun perin kreikkalainen siirtokunta, jonka perustivat spartalaiset noin vuonna 708–706 eaa. Taras kukoisti erityisesti 500–300-luvuilla eaa., ja se oli koko Magna Graecian eli Suur-Kreikan tärkeimpiä kaupunkeja ja merkittävä satama. Roomalaiset valloittivat kaupungin vuonna 272 eaa. Se kehittyi ajan kuluessa roomalaiseksi kaupungiksi nimellä "Tarentum", vaikkakin taantui kreikkalaiseen aikaan nähden.
Tarentum mainitaan edelleen gootteja vastaan käytyjen sotien aikaan merkittävänä sotilastukikohtana ja satamana. Belisarius valtasi kaupungin Itä-Roomalle eli Bysantin valtakunnalle, ja Totila valtasi sen uudelleen vuonna 549 jaa., jonka jälkeen se säilyi gooteilla siihen sakka, kunnes Narses valtasi sen takaisin Bysantille. Tämän jälkeen kaupunki säilyi Bysantin hallussa aina vuoteen 661 saakka., jolloin sen valtasivat Beneventumin herttuat. Tämän jälkeen kaupunki oli välillä saraseeneilla, jotka tuhosivat sen kokonaan vuonna 967, ja välillä jälleen Nikeforos Fokaksen valtaamana Bysantilla. Bysantti menetti alueen lopullisesti normanneille Robert Guiscardin vallattua sen vuonna 1063, jonka jälkeen se kuului Napolin kuningaskuntaan.
Toisen maailmansodan aikana Tarantossa käytiin maailman ensimmäinen lentotukialustaistelu Ison-Britannian ja Italian välillä.
Kaupungissa pelaa Italian A1-liigan lentopallojoukkue nimeltään Prisma Taranto. Joukkueessa on pelannut muun muassa suomalainen Konstantin Shumov.
Elizabeth Gaskell
Elizabeth Cleghorn Gaskell, omaa sukua Stevenson, (29. syyskuuta 1810 Lontoo – 12. marraskuuta 1865 Holybourne) oli englantilainen kirjailija. Gaskellin kenties tunnetuin teos on hänen kirjoittamansa elämäkerta ystävästään, kirjailija Charlotte Brontësta. Hänen muita teoksiaan ovat muun muassa romaanit "Cranford", "North and South" sekä "Wives and Daughters".
Elizabeth Cleghorn Gaskell, omaa sukua Stevenson, syntyi 29. syyskuuta 1810 Lontoon Chelseassa. Hänen äitinsä kuoli vuotta myöhemmin vuonna 1811], ja nuori Elizabeth varttui tätinsä luona Knutsfordissa. Vuonna 1928 hänen isoveljensä katosi matkalla Intiaan, ja Gaskell palasi asumaan isänsä ja äitipuolensa luo Chelseaan. Hänen isänsä kuitenkin menehtyi vuonna 1829, ja Gaskell muutti Newcastle upon Tyneen pastori William Turnerin luo.
Vuonna 1832 Elizabeth meni naimisiin manchesterilaisen pastori William Gaskellin kanssa. Heidän ensimmäinen tyttärensä syntyi kuolleena vuonna 1833. Seuraavana vuonna parille syntyi toinen tytär, jolle annettiin nimeksi Marianne. Tytär Margaret Emily eli Meta syntyi vuonna 1837. Vuonna 1841 pariskunta matkusteli yhdessä Keski-Euroopassa. Pariskunnan neljäs tytär Florence Elizabeth syntyi vuonna 1842. Vuonna 1844 syntyi parin ainoa poika, William, joka menehtyi punatautiin 1845. Vuonna 1846 syntyi parin viides tytär, Julia Bradford.
Vuonna 1865 Gaskell matkusti Dieppeen ja Madame Mohlin luo Pariisiin. Pariisin-matkansa jälkeen hän osti talon nimeltä The Lawns Holybournen läheltä Hampshirestä. Hän kuoli äkillisesti Holybournessa 12. marraskuuta 1865.
Split
Split ("Spalato") on Split-Dalmatian maakunnan pääkaupunki Kroatiassa, Adrianmereen pistävällä niemimaalla. Se on historiallisen Dalmatian alueen tärkein kaupunki. Vuonna 2001 kaupungissa laskettiin asuvan 188 694 asukasta; arvio vuonna 2007 on noin 221 500 asukasta.
Kaupunki on syntynyt keisari Diocletianuksen palatsin ympärille. Diocletianus oli kotoisin Dalmatian rannikolta. Diocletianuksen aikaan alueen merkittävin kaupunki oli Salona, joka sijaitsee Splitistä muutama kilometri sisämaahan päin. Hän asettui Splitiin rakennuttamaansa palatsiin erottuaan virasta heikon terveytensä takia noin vuonna 305. Diocletianus on haudattu palatsin alueella sijaitsevaan mausoleumiin, joka nykyisin toimii kirkkona. Palatsi ympäristöineen on Unescon maailmanperintökohde.
Keskiajalla Split kuului Kroatiaan, myöhemmin Kroatia-Unkarin kuningaskuntaan. Sen itsenäisyys oli varsin suurta: vuonna 1312 kaupunki löi omaa rahaansa. Venetsialaisten vallattua kaupungin 1420 sen virallinen kieli vaihtui italiaksi, vaikka väestö oli pääosin kroaatteja. Venetsian vallan romahtaessa 1797 kaupunki siirtyi Napoleonille ja sitten Itävalta-Unkarille.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Split oli vastamuodostuneen Jugoslavian tärkein satama Adrianmeren rannikolla. Se yhdistettiin rautatiellä muuhun Jugoslaviaan.
Split sijaitsee Žrnovnica-joen länsipuolella ja Jadarin itäpuolella. Niemimaan länsilaidalla kasvaa Marjan-metsä.
Split kuuluu Välimeren aurinkoisimpiin paikkoihin, vuodessa mitataan 2 700 tuntia auringonpaistetta. Vuoden kuuminta aikaa ovat heinä- ja elokuu, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila on lähes 30 astetta. Keskimääräinen alin on kylmimmillään tammikuussa +5 astetta. Sadetta saadaan eniten talvella, marras-joulukuussa tulee yli sata millimetriä kuussa, kesällä 30–50 mm kuussa.
Splitin ilmasto on välimerellinen: heinäkuun maksimilämpötila 36 °C, ja sateet ajoittuvat talvipuolelle vuotta. Niinpä matkailu sekä viinin ja oliivien viljely ovat alueelle tyypillisiä elinkeinoja.
Kauppa ja turismi ovat nykyisin tärkeimmät työllistäjät. Splitissä on sementti- ja kemianteollisuutta, laivatelakka ja alumiinisulatto. Splitin satamasta on säännölliset lauttayhteydet lähisaarille sekä Kreikkaan ja Italiaan.
Splitissä toimii vuonna 1974 perustettu yliopisto ja merentutkimuslaitos.
Kaupungin suurin jalkapallojoukkue on HNK Hajduk Split, joka pelaa pelinsä Stadion Poljudilla. Seuran viimeisin mestaruus on vuodelta 2005.
Koripalloa kaupungissa pelaa KK Split, joka on muun muassa voittanut Euroopan mestaruuden kolmesti.
Kaupunki toimi vuoden 2009 Käsipallon MM-kisojen näyttämönä. Myös yleisurheilun EM-kisat 1990 pidettiin kaupungissa.
Splitissä sijaitsevalta Bačvicen hiekkarannalta on lähtöisin picigin-pallopeli.
Lublin
Lublin on Itä-Puolassa sijaitseva kauppa- ja teollisuuskaupunki, jossa on noin 350 000 asukasta (2008).
Lublinissa solmittiin unioni Puolan ja Liettuan välillä vuonna 1569. Vuosina 1944–1945 kaupungissa toimi Puolan vapautuskomitea, jota kutsuttiin myöhemmin nimellä "Lublinin hallitus".
Lubliniin perustettiin yliopisto vuonna 1919. Nykyään korkeakouluja on jo useita ja niihin lukeutuu myös Puolan ainoa katolinen yliopisto.
Kaupungin vanha keskusta on merkittävä matkailukohde. Lublin oli yksi Puolan ehdokkaista Euroopan kulttuuripääkaupungiksi vuonna 2016, mutta hävisi valinnan Wrocławille.
ADO Den Haag
ADO Den Haag on jalkapalloseura Haagin kaupungista Alankomaista.
Vaikka Haag on yksi maan suurimmista kaupungeista, ei seura ole koskaan pystynyt haastamaan tosissaan kahden muun suurkaupungin joukkueita, Ajax Amsterdamia ja Feyenoord Rotterdamia. Seurojen väliset ottelut ovat silti perinteisesti olleet tulisia kamppailuja, jotka sytyttävät myös joukkueiden kannattajat. ADO Den Haagin fanaattiset kannattajat ovatkin aika ajoin olleet julkisuudessa huliganismin takia, ja yhteenotot muiden seurojen kannattajien kanssa sekä hulinoinnista johtuvat järjestyshäiriöt ovat olleet melko yleisiä.
Historiansa aikana ADO Den Haag, joka vuosina 1976–1996 tunnettiin myös nimellä "FC Den Haag", on voittanut Alankomaiden mestaruuden kaksi kertaa (1942 ja 1943), ja KNVB Cupin vuosina 1968 ja 1975. Vietettyään lähes koko 1990-luvun ja 2000-luvun alun maan toisella sarjatasolla, palasi ADO Den Haag jälleen vuonna 2004 takaisin korkeimmalle sarjaportaalle Eredivisieen.
Seura pelaa kotiottelunsa 15 000 -paikkaisella Den Haag Stadionilla. Kaudella 2004–2005 kotiotteluiden katsojakeskiarvo oli 6 400. Joukkue on siirtymässä suuremmalle stadionille lähivuosien aikana.
Joukkueen tunnusvärit ovat keltainen ja vihreä. Seuran logossa oleva lintu on haikara, joka on Haagin kaupungin symboli. Seuran nimessä oleva lause ""Alles Door Oefening"" kääntyy suomeksi muotoon ""Kaikki harjoittelun kautta"".
Final Fantasy VII: Advent Children
Final Fantasy VII: Advent Children on 3D-animaatio elokuva, joka on jatko-osa "Final Fantasy VII" -pelille. Elokuva julkaistiin suoraan DVD:nä, tosin Japanissa se sai muutamia yksittäisiä teatteriesityksiä. Japanissa elokuva julkaistiin 13. syyskuuta 2005, Yhdysvalloissa 25. huhtikuuta 2006 ja samoihin aikoihin Euroopassa. Elokuvan remasteroitu Blu-Ray-versio Final Fantasy VII: Advent Children Complete julkaistiin Japanissa vuonna 2008 ja Euroopassa 27. heinäkuuta 2009. Blu-ray-versiossa on poistettuja kohtauksia ja taistelukohtaukset on masteroitu uudelleen näyttämään entistä yksityiskohtaisemmilta.
Tapahtumat asettuvat kaksi vuotta "Final Fantasy VII" -pelin tapahtumien jälkeiseen aikaan. Suurkaupunki Midgar on entistäkin kurjemmassa tilassa pelin lopun tapahtumien johdosta, mutta asukkaat yrittävät parhaansa mukaan jatkaa ja aloittaa elämäänsä alusta. Mystinen Geostigma-sairaus vie hitaasti mutta varmasti viimeistäkin toivoa, tappaessaan asukkaita hitaasti mutta tehokkaasti. Mahtava Shinra-yhtiö yrittää myös päästä takaisin jaloilleen.
Pelin päähahmot ovat myös jatkamassa elämäänsä: Cloud Strife toimii moottoripyörälähettinä ja Tifa Lockhart toimii baarineitinä, ja yhdessä he huolehtivat orvoista lapsista, kuten Denzel-nimisestä pikkupojasta, joka sairastaa geostigmaa. Myös Cloud on sairauden kourissa, mutta salaa sen muilta.
Tapahtumat vyörähtävät käyntiin kun kolme hopeahiuksista miestä, Kadaj, Loz ja Yazoo, saapuvat Midgariin, hyökkäävät Cloudin kimppuun ja alkavat viedä pois geostigmaa sairastavia lapsia. Kolmikon tarkoituksena on kuitenkin löytää Jenova (jota he kutsuvat "äidikseen"), joka tuli planeetalle kauan sitten. Elokuvassa esiintyy Cloudin ja Tifan lisäksi Yuffie-materiametsästäjä, Vincent Valentine, Reno, Rude , Cid-pilotti, Barret Wallace, Cait Sith-leluennustaja, ja Red XIII-susi. Mukana vilahtelee myös Zack ja Aerith (Aeris) Cloudin muistoissa. Kadaj saa Jenovan käsiinsä, ja muuttuu sen avulla Sephirothiksi, henkilöksi joka yritti tuhota planeetan 2 vuotta sitten. Kiivaan kamppailun jälkeen Cloud tuhoaa Sephirothin, jolloin Kadaj muuttuu takaisin itsekseen, mutta on liian heikko taistellakseen. Hän kaatuu Cloudin käsivarsille, ja Aerithin avulla pääsee Elämänvirtaan. Geostigma haihtuu sairaista lapsista, kun Aerith tekee kuolleista käsin Great Gospelin (Aerithin viimeinen Limit-isku). Lopussa Cloud näkee Aerithin ja Zackin ja oivaltaa, ettei ole yksin.
Vaikka juoni kutoutuukin Jenovaa metsästävän joukkion, sairaiden lasten ja pahaa vastaan käytävän taistelun ympärille, voidaan Advent Childreniä pitää myös kasvutarinana. Cloud löytää itsestään uutta voimaa, ja pääsee irti surusta ja yksinäisyydestä, jonka Aerithin ja Zackin menettäminen on hänelle tuonnut.
Puujumala ja Maajumala
Puujumala ja Maajumala ovat tietynlaisten tietäjien eli noitien nimityksiä.
Joitakin tietäjiä on Suomessa nimitetty "jumaliksi". Tietäjät ovat ehkä väittäneet, että jumala puhuu tai muuten toteuttaa itseään heidän kauttaan.
Puujumala oli tietäjä, jonka voimat tai olemus liittyivät jotenkin puihin tai puun väkeen. Maajumalan voima tai olemus taas liittyivät jotenkin maahan tai maan väkeen. Puujumala ja maajumala olivat myös tietäjäsukujen sukunimiä.
Tässä karjalaisessa kansanrunossa loitsija kehuu itseään ja väittää voittavansa maajumalatkin:
Pyhä (täsmennyssivu)
Pyhä voi tarkoittaa:
Sami Ruusukallio
Sami-Kalle Ruusukallio (s. 25. joulukuuta 1963) on suomalainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten Eppu Normaalin nykyisenä basistina.
Ruusukallio vaikutti useissa lyhytikäisissä yhtyeprojekteissa, kunnes liittyi vuonna 1989 tyttöbändi Ilonan riveihin "Ilotulitus" -albumin ajaksi. Ruusukallio liittyi Eppu Normaaliin vuonna 1989 korvaten yhtyeestä lähteneen Mikko Nevalaisen, ja hän on Eppu Normaalin historian pitkäaikaisin bassokitaristi. Hän toimii myös yhtyeen taustalaulajana, laulaen Eppu Normaalin kitaristi Mikko "Pantse" Syrjän kanssa tavallisesti korkeampia melodioita kuin yhtyeen päälaulaja Martti Syrjä. Hän on myös nuotittanut Eppu Normaalin kappaleita, ja ne on julkaistu "Repullinen nuotteja" ja "Repullinen nuotteja 2" -nuottikirjojen muodossa vuosina 1998 ja 2005.
Eppu Normaalin ohella Ruusukallio on tehnyt yhteistyötä myös monien eri suomalaisten muusikkojen kanssa. Hän on esimerkiksi vieraillut taustalaulajana Pate Mustajärven, Anssi Tikanmäen, Toni Lähteenmäen ja Aki Karuvehan albumeilla. Lisäksi hän toimi bassokitaristina Popedan vuoden 1995 studioalbumilla "Live at the BBC", ja vieraillut myös Popedan kitaristi Costello Hautamäen sooloalbumilla "A Little Bit Crazy" (1988). Vuonna 1992 hän liittyi Dave Lindholmin alun perin yhden vuoden mittaiseksi ideoimaan Screaming Thunders -yhtyeprojektiin yhdessä Eppu Normaalin kitaristi Juha Torvisen ja rumpali Aku Syrjän kanssa, mutta Daven ja laulaja Joe Vestichin lähdettyä kolmikko jatkoi keikkailua yhtyeen nimen alla uuden laulajansa, Sami Hintsasen kanssa. Screaming Thunders esiintyy edelleen, tosin hyvin harvoin.
Akun tehdas
Akun tehdas voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Riitta Hanhi
Riitta Hanhi () on hahmo Disneyn eläinmaailmassa. Hän on uuttera ja yritteliäs liikenainen, ja samalla Roope Ankkaan rakastunut vanhapiika. Italialaisen Romano Scarpan vuonna 1960 luoma Riitta on uransa aikana vaihdellut Roopea jahtaavasta kiusankappaleesta hauskaksi ja itsenäiseksi sankarittareksi.
Riitta ilmestyi Roopen elämään virallisesti tarinassa "Zio Paperone e l'multino Balabu" penäämään Roopelta syntymäpäivälahjaa. Riitan rooli oli silloin vielä varsin epäselvä, mutta sarjassa annettiin ymmärtää, että hän oli Roopen vanha tuttu. Suomessa tämä sarja julkaistiin Aku Ankan taskukirjassa numero 79 (nimellä "Viimeinen kulu-kulu"). Ensimmäinen suomeksi julkaistu sarjakuva Riitasta oli Aku Ankan taskukirjan numerossa 8 julkaistu "Venetsian leipuri". Riitta-tarinoita on myöhemmin julkaistu suomeksi myös Aku Ankka -lehdessä.
Uudemmissa tarinoissa Riitasta on tullut räväkkä ja kovaotteinen liikenainen, joka yrittää kiristää Roopea kanssaan avioon keinolla millä hyvänsä. Roope sanoo usein Riitalle, ettei tunteilu sovi hänen kaltaiselleen liikemiehelle. Joissakin tarinoissa käy kuitenkin ilmi, että syvällä sisimmissään Roope kyllä pitää Riitasta. Tämä kaksikko on kisannut milloin villamarkkinoiden, milloin täytekakkuteollisuuden hallinnasta. Ajan myötä Riitta on rauhoittunut jopa siinä määrin, että Roopekin on lakannut puhumasta ”Hullu-Riitasta”. Hänestä on tullut ideoita pursuava yksityisyrittäjä, ja vaikka Roope yhä toisinaan saa hätistellä ankkaneitoa kimpustaan, nähdään Riitan rinnalla useimmiten tämän uskollinen ystävä ja liikekumppani Kuuno Kaakkuri. Riitta tunnetaan joissain vanhoissa sarjakuvissa myös nimellä Maisa Hanhi.
AZ Alkmaar
AZ Alkmaar on jalkapalloseura Alkmaarista, Alankomaista. Seura perustettiin vuonna 1967 nimellä "AZ'67", kun Alkmaar '54 ja FC Zaanstreek yhdistyivät. AZ Alkmaar pelaa Alankomaiden korkeimmalla sarjatasolla Eredivisiessä.
Seura oli 1970–1980-luvuilla Cees ja Klaas Molenaar -nimisten liikemiesveljesten omistuksessa, ja vuonna 1981 se saavutti ennenkokematonta menestystä voittamalla Alankomaiden mestaruuden ja selviytymällä UEFA Cupin loppuotteluun. Kun Molenaarit jättivät seuran, kääntyi menestyskulku huonompaan suuntaan, ja vuonna 1988 AZ putosi alemmalle sarjatasolle.
1990-luvun loppupuolella liikemies Dirk Scheringa ryhtyi panostamaan seuraan, joka vuonna 1998 nousi takaisin korkeimmalle sarjatasolle. Co Adriaansen valmentamana kaudella 2004–2005 AZ pelasi jälleen UEFA Cupia ja selviytyi välieriin. Joukkue myös sijoittui Hollannin liigan sarjataulukossa kolmannelle sijalle, mikä tarkoitti jälleen pääsyä UEFA Cupiin.
Kaudella 2006–2007 AZ oli tiukasti mukana maansa mestaruustaistelussa ja viimeisellä kierroksella sille olisi mestaruuteen riittänyt voitto pikkuseura Excelsiorista. Se kuitenkin koki yllättävän 3–2-tappion ja näin sekä PSV että Ajax menivät ohi.
Kauden 2008–2009 päätteeksi AZ Alkmaar juhli historiansa toista Alankomaiden mestaruutta. Mestaruus varmistui jo kolme kierrosta ennen sarjan päätöstä ainoan uhkaajan Amsterdam Ajaxin hävittyä ottelunsa PSV Eindhovenille.
Mikko
Mikko on suomalainen miehen etunimi. Nimi on suomalainen muunnos heprealaisesta nimestä Miikael, Mikael, joka mainitaan Raamatussa myös arkkienkelin nimenä. Mikkelin kaupunki on saanut nimensä arkkienkeli Mikaelista.
Mikko on ollut almanakassa vuodesta 1890. Mikon nimipäivä on 29. syyskuuta, joka on myös arkkienkeli Mikaelin kunniaksi vietetyn kirkollisen juhlapäivän, mikkelinpäivän alkuperäinen päivämäärä. Suomessa ja Ruotsissa mikkelinpäivä on kuitenkin vuodesta 1774 ollut aina sunnuntai.
Syyskuuhun 2017 mennessä nimi Mikko on Suomessa annettu 56 809 miehelle ja alle 15 naiselle.
Eddie Jordan
Edmund "Eddie" Jordan (s. 30. maaliskuuta 1948 Dublin, Irlanti) on irlantilainen, vuonna 1991 perustetun Jordan Grand Prix -nimisen Formula 1 -tallin perustaja ja entinen omistaja.
Nuoruudessaan Jordan harkitsi papin uraa ja opiskeli hammaslääketiedettä, kunnes vaihtoi pankkialalle. Jordan tutustui moottoriurheiluun Jerseyn saarella työskennellessään. Hän kilpaili itse, kunnes perusti oman tallin. Aluksi Jordan toimi F3000-sarjassa, ja vuonna 1989 Jean Alesi voitti Jordan-tallin autolla sarjan mestaruuden. Formula 1 -sarjaan talli siirtyi vuonna 1991 ja se kilpaili sarjassa aina vuoteen 2005 asti, jolloin talli myytiin venäläisille sijoittajille. Vuonna 2006 uusi talli toimi nimellä MF1 Racing, ja vuonna 2007 omistajien jälleen vaihduttua nimellä Spyker.
Jordan-tallissa ajoi aikanaan monia menestyneitä kuljettajia, näiden joukossa muun muassa Michael Schumacher, Ralf Schumacher, Damon Hill, Heinz-Harald Frentzen, Eddie Irvine, Rubens Barrichello, Tiago Monteiro, Giancarlo Fisichella, Jean Alesi ja Jarno Trulli.
Jordan-tallin parhaiksi saavutuksiksi Formula 1-luokassa jäivät 4 GP-voittoa. Näistä kaksi tuli Heinz-Harald Frentzenin ajamana. Kaksi muuta GP-voittoa ottivat Giancarlo Fisichella ja Damon Hill, yhden kummatkin. Paalupaikkoja Jordan-tallille kertyi kaksi, joista toisen ajoi Heinz-Harald Frentzen, ja toisen Rubens Barrichello. Jordan-tallin viimeisimmäksi palkintopallisijaksi jäi Tiago Monteiron tallille ajama kolmas sija Yhdysvaltain osakilpailussa kaudella 2005.
Samuli
Samuli on suomalainen miehen etunimi. Se on kansanomainen muoto heprealaisperäisestä Samuel-nimestä, jonka muunnoksia ovat myös Sami, Samu ja Sampsa. Samulin nimipäivä on suomalaisessa kalenterissa 20. elokuuta.
Väestörekisterikeskuksen mukaan nimi Samuli on annettu 1900-luvun alusta elokuuhun 2018 mennessä 27 370 henkilölle.
Kaliumhydroksidi
Kaliumhydroksidin (KOH) vesiliuos on vahva emäs, koska liuetessaan veteen suola hajoaa kalium ja hydroksidi-ioneiksi. OH aiheuttaa emäksisyyden liuokseen.
Kaliumhydroksidia tuotetaan teollisesti kaliumkloridista elektrolysoimalla. Toinen tapa tuottaa yhdistettä hieman pienempiä määriä on kalsiumhydroksidin ja kaliumkarbonaatin välinen reaktio.
Elintarvikkeiden lisäaineiden koodauksessa kaliumhydroksidin E-koodi on E 525 ja sitä käytetään happamuuden säätöön. Kemianteollisuudessa kaliumhydroksidi on keskeinen kemikaali ja sitä käytetään muun muassa valmistettaessa muita kaliumyhdisteitä, saippuaa, tekstiiliteollisuudessa, metallurgiassa ja laboratoriokemikaalina.
Jelgava
Jelgava (, , ) on kaupunki Keski-Latviassa Lielupe-joen varrella noin 45 km lounaaseen Riiasta. Sen asukasluku oli vuoden 2011 väestönlaskennassa 59 511 ja se on Zemgalen suurin kaupunki. Se oli (nimellä Mitau) Kuurinmaan herttuakunnan ja kuvernementin entinen pääkaupunki.
Nimen Jelgava uskotaan tulevan liivin kielen sanasta "jelgab", joka tarkoittaa matalaa paikkaa.
Ensimmäinen kirjallinen maininta paikasta on peräisin vuodelta 1265, mutta kaupunki perustettiin virallisesti vasta vuonna 1573.
Jelgavasta tuli Kuurinmaan ja Semgallian yhdistyneen herttuakunnan pääkaupunki vuonna 1578. 1596 Kuurinmaan herttuakunta jaettiin kahteen hallinnolliseen alueeseen, ja Jelgavasta tuli herttua Friedrich Kettlerin asuinpaikka. Jelgavasta tuli uudelleen yhdistyneen herttuakunnan pääkaupunki vuonna 1617.
Toiseksi viimeinen Kuurinmaan herttua Ernst Johann von Biron kehitti Jelgavan kulttuurielämää merkittävästi. Hän avasi kaupungin ensimmäisen julkisen kirjaston. 1775 Biron perusti Academia Petrinan. Herttua kehitti myös teatterielämää kaupungissa.
Jelgavan merkittävämpiä nähtävyyksiä on barokkityylinen Jelgavan Palatsi (1738–1740, 1762–1772). Palatsin rakennutti arkkitehti Francesco Bartolomeo Rastrelli. Sen rakentaminen alkoi 1738 Liivinmaan ritarikunnan linnan paikalle. Palatsi toimi aiemmin Kuurinmaan herttuan talviasuntona. Ranskan vallankumousta paennut kuningas Ludvig XVIII asettui asumaan Jelgavan palatsiin vuosiksi 1798–1807. Nykyään palatsissa toimii maatalouskorkeakoulu sekä museo. Jelgava tuhoutui pahoin toisessa maailmansodassa.
Hepsu Ankka
Hepsu Ankka () on Mummo Ankan puoliso. Hän on sarjoissa jo kuollut (joskus 1930-luvulla), sillä hän ei esiinny tarinoissa. Hänellä on kolme lasta: Dora Ankka, Unto Ankka ja Aaron Ankka, joka on Aku Ankan isä. Hepsu on myös Puosu Ankan jälkeläinen.
Alternative metal
Alternative metal eli vaihtoehtometalli on 1990-luvulla syntynyt musiikkisuuntaus, jota voisi kuvailla vaihtoehtorockin ja heavy metalin sekoitukseksi. Sen pääpiirteitä ovat raskaat, metal-vaikutteiset riffit, säröäänet ja rumpusoinnit yhdistettynä erilaisiin "kokeileviin" elementteihin: muun muassa parittomiin tahtilajeihin, monimutkaisiin kappalerakenteisiin ja sanoituksiin sekä omaperäisiin soittotekniikoihin ja äänenkäyttöön. Usein alternative metaliin sisältyy eri tyylisuuntien sekoittamista, esimerkkeinä funk, rap, jazz, grunge, progressiivinen rock, punk ja industrial. Usein musiikissa ilmenee vastarinta "tavallista" metallia kohtaan tai perinteisen lähestymis- tai soittotavan välttäminen. Nu metalin juuret ovat voimakkaasti alternative metalissa.
Alternative metal on melko löyhä käsite, ja usein se voidaankin liittää yhtyeisiin, joiden lähestymistapa metaliin on omalaatuinen tai joita ei voi luokitella ainoastaan heavy metaliksi. Eräitä parhaista tyylin esimerkeistä ja suuntauksen ensimmäisiä yhtyeitä ovat Korn ja Faith No More.
Sinfoninen metalli
Sinfoninen metalli () on metallimusiikin tyylilaji, jossa metallimusiikkiin on yhdistetty klassisen musiikin eli taidemusiikin piirteitä.
Sinfoninen metalli on saanut metalli vaikutteensa brittiläisestä, keskieurooppalaisesta ja skandinaavisesta power- doom-, death-, melodic death- folk- ja goottimetallista.
Gootti- ja sinfoninen metalli on usein vaikea erottaa toisistaan ja joissakin tapauksissa musiikki kuuluu molempiin tyylilajeihin. Sinfoninen metalli ei kuitenkaan ole sidottu synkkään äänimaisemaan niin kuin goottimetalli ja käsitteleekin useasti fantasiateemoja ja iloisempia aiheita. Sinfoninen metalli on myös usein nopeatempoisempaa kuin goottimetalli. Folk metallista sinfoninen metalli eroaa pääasiassa soittimien perusteella. Siinä missä folk metallissa on usein perinteisiä soittimia kuten harmonikka tai huilu; on sinfonisessa metallissa lähes säännönmukaisesti viulu ja kosketinsoittimet. Sinfonisessa metallissa viulumelodiat kuulostavat paljon enemmän klassisilta kuin taas folk-metallissa ne muistuttavat nopeatempoista pelimanni-musiikkia.
Klassisesta musiikista lainatut piirteet ovat tyypillisesti; ooppera- tyyliset naisvokalistin laulamat sopraanot, orkesteri- ja kuorosovitukset ja kosketinsoittimella soitetut melodiat. Metallimusiikista lainatut piirteet ovat tyypillisesti raskaat sähkökitarat, nopeatempoiset rumpuosuudet ja joskus syvät tai jopa örinätyyliset miesvokalistit.
Sinfoniset metalliyhtyeet usein tuottavat äänet kosketinsoittimilla, sen sijaan että toisivat oikeat soittimet esiintymislavalle. Joillakin yhtyeillä on myös oma viulisti.
Monet sinfonista metallia soittavat yhtyeet luetaan myös muiden alalajien edustajiksi; esimerkiksi Dimmu Borgirin musiikki on black metalia, Angran power metalia, Haggardin folk metalia ja HB kristillistä metallia.
Svolvær
Svolvær on Norjan Lofooteilla Austvågøyn saarella sijaitseva Våganin kunnan keskustaajama ja Lofoottien epävirallinen ”pääkaupunki”. Svolvær sai kaupunkioikeudet vuonna 1996. Vuonna 2012 Svolværissa oli noin 4 200 asukasta.
Lofast-tietunneliyhteys Lofooteilta mantereelle avattiin vuonna 2007, ja siitä asti Svolværiin on päässyt autolla Evenesistä alle 2,5 tunnissa. Svolvær on myös pysähdyspaikka Hurtigruten-laivareitillä. Svolværin lentoasema on toinen Lofoottien kahdesta pienestä lentokentästä.
Turistit aloittavat usein Lofootteihin tutustumisensa Svolværista, koska sinne on suora autolauttayhteys mantereelta Skutvikista. Lauttayhteys vie noin kaksi tuntia. Lofooteille on myös kolme muuta autolauttayhteyttä: Etelässä neljän tunnin lauttamatka mantereelta Bodøstä Moskenesiin sekä pohjoisessa Vesterålenin puolella 25 minuutin lauttayhteys Melbusta Fiskebøliin ja Kaljordista Hanøyhyn.
Svolværin talot ovat tyypillisiä norjalaisia, kaksikerroksisia, koristeellisia ja värikkäitä. Kylä on ollut taiteilijoiden suosiossa ja siellä toimii edelleen useita taidegallerioita.
Svolværin kirkon ovat suunnitelleet arkkitehdit Harald Sund ja August Nielsen. Se valmistui vuonna 1934. Kirkossa on 450 istumapaikkaa ja siellä järjestetään usein konsertteja.
Saab 340
Saab 340 on kahdella potkuriturbiinimoottorilla varustettu lyhyille reiteille suunniteltu matkustajalentokone. Sitä on valmistettu yhteensä 430 kappaletta. Konetyypistä on valmistettu kaksi eri versiota, 340A ja 340B. Nämä eroavat toisistaan lähinnä moottoreiden tehon ja lentomatkan suhteen. Saab 340A:n ensilento tapahtui 1983 ja vuonna 1989 julkistettiin kehittyneempi versio, Saab 340B. Konetyypin tuotanto lopetettiin vuonna 1998.
Saab 340B:ä kutsutaan myös mini-AWACS:ksi, koska Ruotsin kuninkaalliset ilmavoimat käyttää siitä tehtyä Erieye-muunnosta ilmatiedusteluun muun muassa Open skies-ohjelmissa.
Jalta
Jalta ( , , ) on kaupunki Venäjän ja Ukrainan kiistelemässä Krimin autonomisessa tasavallassa Mustanmeren pohjoisrannikolla. Itse kaupungissa on runsas 78 000 asukasta. Koko Jaltan kaupunkipiirin alueella asuu runsas 141 000 ihmistä. Kaupunkipiiriin kuuluu Jaltan ohella Aluškan kaupunki, 21 kaupunkityyppistä taajamaa (näistä suurimpia ovat Haspra, Gurzuf ja Masandra) sekä noin 1 400 maaseutuasukasta.
Jaltan sanotaan olevan muinaisten kreikkalaisten merimiesten perustama satamakaupunki. Varhaisimmat kirjalliset tiedot siitä ovat 1100-luvulta arabien muistiinpanoissa. 1800-luvulta alkaen tämä ranta- ja kylpyläkaupunki oli venäläisten suosima lomakohde. Tolstoi ja Tšehov viettivät siellä kesiään. Keisari Aleksanteri III rakensi Massandran palatsin Jaltan pohjoispuolelle Livadijaan ja Nikolai II Livadian palatsin 1911. Jalta oli suosittu matkailukohde myös Neuvostoliiton aikana.
Jalta nousi kansainväliseen tietoisuuteen viimeistään vuonna 1945 toisen maailmansodan loppuvaiheissa, kun niin sanotussa Jaltan konferenssissa Winston Churchill, Franklin D. Roosevelt ja Josif Stalin sopivat Saksan kohtalosta sodan jälkeen, antautuneiden valtioiden kohtalosta, Puolan asemasta ja YK:n perustamisesta.
Neuvostoliiton hajottua Jaltan talous kääntyi alamäkeen, kun uusrikkaat matkailijat suuntasivat Jaltan sijasta Välimeren rantakohteisiin.
SABMiller
SABMiller on tuotantomäärältään maailman toiseksi suurin panimoalan yritys Anheuser-Busch InBevin jälkeen. Yhtiö muodostui vuonna 2002 South African Breweriesin ja Miller Brewingin yhdistyessä. Yhtiön kotipaikka on Lontoo.
SABMiller tuottaa noin 216 miljoonaa hehtolitraa olutta vuodessa ja se omistaa useita panimoita ympäri maailman. Sillä on noin 150 olutmerkkiä ja panimotuotantoa yli 40 maassa. SABMillerin tunnettuja merkkejä ovat muun muassa Castle Lager, Miller Genuine Draft, Pilsner Urquell, Peroni, Nastro Azzurro, Grolsch, Snow, Tyskie ja Kozel. Oluen lisäksi yhtiö tuottaa virvoitusjuomia.
SABMiller ilmoitti syyskuussa 2011 ostavansa australialaisen Foster'sin. Kauppahinnaksi ilmoitettiin 9,9 miljardia Australian dollaria (noin 7,9 miljardia euroa).
Grong
Grong on Norjan kunta Pohjois-Trøndelagin läänissä. Se sijaitsee E6-tien varressa 200 kilometriä Trondheimista pohjoiseen.
Grongin läpi virtaa Namsen-joki, jossa on kolme suurta koskea. Lohenkalastus on tärkeä elinkeino.
Heineken International
Heineken International on tuotantomäärältään maailman kolmanneksi suurin panimoyhtiö. Heineken on myös tämän yhtiön tunnetuin olutmerkki. Yhtiön pääkonttori on Amsterdamissa. Yhtiön historia alkaa vuodesta 1864, kun Gerard Adriaan Heineken osti panimon Amsterdamista.
Heineken omistaa yli 130 panimoa yli 65 maassa ja työllistää noin 64 000 ihmistä. Yhtiö tuottaa 131,9 miljoonaa hehtolitraa olutta vuodessa. Heinekenin lisäksi yhtiöllä on 170 muuta olutmerkkiä, joihin sisältyy myös paikallisia tai alueellisia erikoisoluita, muun muassa Amstel, Brand ja alkoholiton olut Buckler. Heineken omistaa muun muassa olutmerkit Birra Moretti, Cruzcampo, Desperados, Dos Equis, Foster’s, Newcastle Brown Ale, Ochota, Primus, Sagres, Sol, Star, Tecate, Zlaty Bazant ja Zywiec. Kesällä 2012 yritys osti lisää Asia Pasific Breweries -konsernia, joka valmistaa muun muassa Tiger-olutta. Heinekenin omistus konsernista on kaupan jälkeen 82 prosenttia.
Heineken omisti Suomessa Hartwallin, mutta se myi osuutensa tanskalaiselle panimoyhtiölle Royal Unibrew’lle heinäkuussa 2013.
Vuonna 1994 Heinekenin sponsoroima tv-sarja nuorille, "Hotel Babylon", jonka tuotti Bob Geldofin Planet 24, sisälsi Heinekenin lausuman mukaan ”liian paljon neekereitä” (). Vuoden 1996 alussa Heinekenilta tuli anteeksipyyntö ja lausunto, jonka mukaan he eivät tue syrjintää.
Heikki Aho
Heikki Taavetti Aho (29. toukokuuta 1895 Hausjärvi – 27. huhtikuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen valokuvaaja ja elokuvaaja.
Heikki Aho oli Juhani Ahon ja Venny Soldan-Brofeldtin esikoispoika. Hän syntyi Hausjärvellä mutta varttui Järvenpäässä Aholassa. Hänellä oli veli Antti Aho ja velipuoli Björn Soldan, jotka olivat häntä nuorempia.
Aho aloitti paperi-insinöörin opinnot 1910-luvulla Teknillisessä korkeakoulussa. Hänen opiskeluaikaisiin ystäviinsä kuuluivat muun muassa Alvar Aalto sekä myöhemmin Neuvostoliitossa vaikuttanut Eyolf Mattsson, Vuoden 1918 sisällissodan aikana Aho toimi Mattssonin tapaan punaisten hallinnossa, mutta ei kuitenkaan pasifistina liittynyt punakaartiin. Ahon kohdalla kyse oli ilmeisesti jonkinlaisesta kapinasta valkoisten kannattajiin kuulunutta porvarillista isäänsä kohtaan. Helmikuun lopussa Aho matkusti Ruotsiin yhdessä toimittaja Allan Walleniuksen kanssa kansanvaltuskunnan lähettinä, ja joutui Ahvenanmaata miehittäneiden ruotsalaisten pidättämäksi. Sodan loppuvaiheessa Aho pakeni muiden punaisten johtohenkilöiden mukana Helsingistä Viipuriin. Valkoiset vangitsivat hänet Viipurin taistelun aikana ja Aho joutui vankileirille. Hänen henkensä pelasti todennäköisesti vain äidin Venny Soldanin vetoomuus kenraali Mannerheimille. Sodan jälkeen Aho jatkoi opintoja Saksassa Dresdenissä, josta valmistui diplomi-insinööriksi. Samalta matkalta hän löysi itselleen vaimon, liettualaissyntyisen tanssijan Dinah Selkinan, ja pari vihittiin vuonna 1923.
Ahoa kiinnosti erityisesti kuvan teoreettinen ja tekninen tutkimus. Hän perusti 1924 velipuolensa Björn Soldanin kanssa Aho & Soldan -yhtiön, joka tuotti ja kuvasi noin 400 dokumenttielokuvaa, ja tuotantoon kuuluu myös 20 000 valokuvaa. Ahon itsensä ohjaamat elokuvat olivat pääosin dokumenttielokuvia, mutta yhtiön tuottamien elokuvien joukussa oli joitakin fiktiivisiäkin elokuvia, kuten Nyrki Tapiovaaran ohjaama, Juhani Ahon romaaniin perustuva "Juha".
Valokuvauksen alalla Aho ja Soldan keskittyivät sekä dokumentaariseen että taidevalokuvaukseen. He julkaisivat yhteistyössä Otavan kanssa useita valokuvakirjoja. Heidän tuotantoonsa kuuluu tuhansia valokuvia, joita on ollut esillä lukuisissa aikakauslehdissä ja näyttelyissä.
"Lastuja – taiteilijasuvun vuosisata" on Peter von Baghin ohjaama dokumenttielokuva vuodelta 2011. Elokuva kertoo Juhani Ahon suvun tarinaa 1800-luvun lopulta kohti nykyaikaa. Keskeisiä henkilöitä elokuvassa ovat Juhani Aho, hänen vaimonsa taidemaalari Venny Soldan-Brofeldt ja Ahon lapset Heikki Aho ja Björn Soldan. Kolmatta sukupolvea edustaa Juhani Ahon lapsenlapsi, valokuvaaja Claire Aho.