Green River (yhtye)
Green River oli Seattlesta lähtöisin oleva rockyhtye, joka oli aktiivisena vuosina 1984–1987. Vaikka heidän kaupallinen vaikutuksensa olikin pieni Seattlen ulkopuolella, Green River on vaikuttanut myöhemmin grungena tunnetuun rock-musiikin genreen sekä omalla musiikillaan, että yhtyeen jäsenten myöhemmillä bändeillä.
Green River (nimetty Green River Killeriksi kutsutun sarjamurhaajan mukaan) perustettiin alkuvuodesta 1984. Perustajajäsenet olivat laulaja-kitaristi Mark Arm, kitaristi Steve Turner, rumpali Alex Vincent sekä basisti Jeff Ament. Kitaristi Stone Gossard otettiin myöhemmin mukaan, kun Mark Arm halusi keskittyä laulamiseen. Arm ja Turner olivat aiemmin soittaneet sekä Mr. Epp & The Calculationissa että Limp Richerdsissä, ja Turner ja Vincent olivat soittaneet lyhytikäisessä Spluii Numassa. Ament tuli yhtyeeseen siirtymällä Deranged Dictionista, kun taas Gossard otettiin mukaan yhtyeeseen hänen soitettuaan vähän aikaa Turnerin kanssa tämän ensimmäisessä yhtyeessä The Ducky Boysissa.
Vuoden 1984 loppuun mennessä yhtye soitti keikoilla Seattlessa ja sen ulkopuolella. Joulukuussa 1984 yhtye aloitti äänittää ensimmäistä levyään "Come On Down". Kun he olivat saaneet levyn valmiiksi, 1985 alussa, Turner jätti yhtyeen, koska ei pitänyt Amentin ja Gossardin "progressiivisista" vaikutteista. Deranged Dictionin kitaristi Bruce Fearweather otettiin Turnerin tilalle.
1985 puolivälissä yhtye aloitti ensimmäisen maanlaajuisen kiertueensa, jonka tarkoituksena oli mainostaa "Come On Down" EP:tä. Levyn julkaiseminen kuitenkin myöhästyi kyseenalaistaen kiertueen merkityksen. Kaikin tavoin kokemus oli kaikkea muuta kuin positiivinen, vaikkakin se auttoi vankistamaan suhteita muihin amerikkalaisiin indie rock -bändeihin. Näiden muassa Sonic Youth, joka myöhemmin lainasi Come On Down -kappaleen omalla nimellä "Never Mind (What Was It Any Way?)" vuoden 2000 New York City Ghosts & Flowers -albumilleen. Syksyllä 1985 "Come on Down" julkaistiin viimein New Yorkista alun perin kotoisin olevalla Homestead Records -levy-yhtiöllä. Vaikka levy ei myynytkään hyvin, sitä pidetään laajasti ensimmäisenä grunge-levynä.
1986 yhtye jatkoi soittamista Yhdysvaltain luoteisosassa tasaisesti kasvaville yleisömäärille (erityisesti kotikaupungissaan Seattlessa). Vuoden 1986 alussa paikallinen C/Z Records -yhtiö julkaisi "Deep Six" -kokoelman. Sillä on Green Riverin lisäksi kappaleita mm. bändeiltä Soundgarden, The Melvins, Malfunkshun, Skin Yard ja U-Men.
Kesäkuussa 1986 yhtye alkoi tuottaa seuraavaa EP:tään nimeltään "Dry As a Bone" paikallisen tuottajan, Jack Endinon kanssa. Levyn julkaisu kesti ja sillä aikaa yhtye julkaisi singlen "Together We'll Never"/"Ain't Nothing to Do" EP:n ulkopuolelta paikallisella Tasque Force Records -yhtiöllä. "Dry As a Bonen" julkaisi viimein heinäkuussa 1987, tasan vuosi levytyksen alkamisesta, Sub Pop Records yhtiön ensimmäisenä kunnon julkaisuna.
Dry As a Bonen julkaisemisen jälkeen ryhmä palasi studioon aloittaakseen ensimmäisen kokopitkän albuminsa "Rehab Doll"in äänitykset. Yhtyeen riidat alkoivat kuitenkin nousta pääosaan musiikin sijasta. Erityisesti Arm alkoi tuntea etääntyvänsä muusta yhtyeestä, jotka hänen mielestään alkoivat tulla pakkomielteisiksi levyttämisestä suurelle levy-yhtiölle. Armin mielestä etenkin Ament ja Gossard suhtautuivat yhtyeen tulevaisuuteen liian ammatillisesti. Amentilla ja Gossardilla oli kuitenkin omat työt, kun taas Armia elättivät hänen vanhempansa. Mark Arm allekirjoitti myöhemmin sopimuksen suuren levy-yhtiön kanssa, jättäen kaikki ihmettelemään syytä. Green River oli lokakuun 1987 loppuun mennessä yhtyeenä lopettanut.
Green Riverin hajoamisen jälkeen (1987) Gossard, Ament ja Fairweather perustivat Malfunkshunin keulakuvan Andrew Woodin kanssa lyhytikäisen cover-yhtyeen Lords Of The Wastelandin. Vuoden 1988 alussa yhtye oli saanut uuden nimen, Mother Love Bone. Mother Love Bone, mahdollisesti todistaen Mark Armin väitöksen ammatillisuudesta oikeaksi, nousi nopeasti Seattlen musiikkiskenen huipulle. He olivat lähellä lopullista läpimurtoaan kun keulakuva Wood otti ylinannostuksen heroiinia, vain päiviä ennen debyyttialbumin julkaisua. Amentin ja Gossard perustivat seuraavaksi Pearl Jamin ja tekivät lopullisen läpimurron.
Arm taas soitti välittömästi vanhalle ystävälleen ja yhtyekaverilleen Steven Turnerille. Yhdessä he värväsivät basisti Matt Lukinin (aiemmin soitti The Melvinsissä) ja rumpali Dan Petersin (Bundle of Hiss and Feastista) perustaakseen Mudhoneyn 1988 alussa. Mudhoneytä alettiin pian pitää yhtenä Seattle-kuvion lupaavimmista yhtyeistä singlellään "Touch Me I'm Sick" sekä debyytti-EP:llään "Superfuzz Bigmuff"saaden ylistäviä arvosteluja musiikkilehdistössä. Kahden muun Sub Popilla julkaistulla julkaistun hyvin vastaanotetun levyn jälkeen Mudhoney ja Arm allekirjoittivat sopimuksen suuren levy-yhtiön Reprise Recordsin kanssa 1992, julkaisten "Piece of Caken" myöhemmin samana vuonna. Arm ja Turner ovat myös myöhemmin soittaneet yhdessä sivuprojektissa The Monkeywrenchissä.
Ainutkertainen Green River -yhdistyminen tapahtui marraskuun 30, 1993 Pearl Jamin kiertueen aikana Aladdin Theatressa Las Vegasissa. Yhdistymiseen osallistuivat Mark Arm, Steve Turner, Stone Gossard, Jeff Ament ja Underdogin Chuck Treece, joka paikkasi Alex Vincentiä rummuissa. Vincent asui tuolloin Japanissa, eikä ollut paikalla. Yhtye soitti vain kaksi kappaletta, "Swallow My Pride" ja "Ain't Nothing to Do".
Sekä Pearl Jam että Mudhoney jatkavat kiertueita ja levyjen tekemistä nykyäänkin.
Green Riverillä oli pieni kaupallinen vaikutus Seattlen ulkopuolella. Yleisesti ottaen Green Riveriä pidetään yhtenä myöhemmin grungena tunnetun genren lähteenä. Heidän sekoituksensa hard rockia, punkia ja metalia, voimakkaita vaikutuksia Iggy Popin The Stoogesista, yhdistettynä Mark Armin lyriikoihin ja vokaaliseen ulosantiin, Green River vaikutti suuresti sekä sen aikaisiin että sitä seuranneisiin bändeihin. Kokoelmalevyjä, joissa Green Riverin kappaleita: