hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Martti Miettinen (sotilas)
Martti Juho Miettinen (14. lokakuuta 1903 Muuruvesi – 3. toukokuuta 1976 Espoo) oli suomalainen sotilas, kenraaliluutnantti ja Mannerheim-ristin ritari.
Miettinen kävi reserviupseerikurssi 6:n 1923-1924 ja jatkoi sen jälkeen kadettikurssi 7:llä 1924-1926. Hän työskenteli rannikkotykistössä nuorempana upseerina 1926-1929 ja patterinpäällikkönä 1929-1931. Samalla hän edelleen kouluttautui rannikkotykistön ampumakurssilla, viestikurssilla ja tiedustelu-upseerikurssilla. Vuosina 1931-1935 hän työskenteli toimistoupseerina MPE:ssä ja yleisesikunnan ulkomaanosastolla 1935-1936. Suomen Moskovan sotilasasiamiehen apulaisena Miettinen toimi 1936-1937 ja palasi taas yleisesikunnan ulkomaanostolle 1937-1938. Samalla hän kävi Taistelukoulun kapteenikurssin 1937-1938. Tämän jälkeen hän toimi linnakkeenpäällikkönä ja toimistoupseerina Rannikkotykistörykmentti 2:ssa 1938-1939.
Talvisodassa Miettinen toimi Saarenpään linnakkeen komentajana ja Vilajoen lohkon komentajana. Välirauhan aikana hän johti Merisotakoulun kadettiosastoa.
Jatkosodassa Miettinen oli alkuvaiheessa Rannikkopataljoona 2:n komentaja. Hänen johdollaan pataljoona valtasi Virolahden saaret, joihin kuului myös Pukkion linnake. Tämän jälkeen everstiluutnantti Miettinen toimi Rannikkoprikaatin esikuntapäällikkönä ja oli suunnittelemassa Suursaaren valtausta. Itse hyökkäyksessä hän komensi saaren itäpuolelle hyökännyttä taisteluosastoa. Valtauksen jälkeen hänet nimettiin Rannikkotykistörykmentti 12:n komentajaksi. Tässä tehtävässä hän johti Tytärsaaren valtauksen ja toimi Suursaaren komentajana. Mannerheim-risti everstiluutnantti Miettiselle myönnettiin hänen johdettuaan Suursaaren puolustusta saksalaisten 14.–15. syyskuuta 1944 suorittaman valtausyrityksen aikana. Nimityspäivä oli 2. lokakuuta 1944 ja ristin järjestysnumero 152.
Jatkosodan jälkeen Miettinen toimi rannikkolaivaston komentajan apulaisena 1944-1946 ja opetti Merisotakoulussa 1947. Merivoimien esikunnassa hän oli osastopäällikkönä 1947-1948. Suomen sotilasasiamiehenä Moskovassa hän palveli 1948-1952. Sotakorkeakoulussa hän opetti 1952-1955. Rannikkotykistörykmentti 2:ta Miettinen komensi 1955-1956. Meripuolustuksen tarkastajana pääesikunnassa hän työskenteli 1956-1960. Uudenmaan sotilasläänin komentajana hän oli 1960-1963. Tykistön tarkastajana Miettinen toimi uransa päätteeksi vuonna 1963.
Miettinen toimi muun muassa Sotaylioikeuden jäsenenä asekätkentäjutussa vuosina 1947–1948.
Reservivänrikki 19.11.1924, vänrikki 19.5.1926, luutnantti 12.5.1928, kapteeni 27.1.1933, majuri 11.5.1940, everstiluutnantti 4.7.1942, eversti 13.2.1948, kenraalimajuri 8.2.1956, kenraaliluutnantti 3.5.1963.
Martti Miettisen puoliso vuodesta 1936 oli Marina Sventorzetski, ministeri Reinhold Sventon tytär. Heidän tyttärestään Irmeli Maria Tallilasta (s. 1937) tuli lääkäri.
Kyläbulbuli
Kyläbulbuli ("Pycnonotus barbatus") on afrikkalainen keskikoinen varpuslintu.
Kyläbulbulin pituus on noin 19 cm, siipien kärkiväli 26,5–31 cm ja paino 26–41 g. Laji muistuttaa pienikokoista rastasta ja arabianbulbulia, mutta sen pää on ruskea eikä sillä ole vaaleaa silmärengas. Päälaella on pieni töyhtö ja alaperä on keltainen. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Laulu koostuu melodisten vihellysten sarjasta.
Kyläbulbuli elää Afrikassa päiväntasaajan pohjoispuolella. Se puuttuu Saharasta ja pääosasta Sahelin aluetta. Se on yleinen Niilin laaksossa ja Marokon, Algerian ja Tunisian muodostamalla rannikkoalueella. Lajista tunnetaan noin kuusi alalajia. Se on paikkalintu. Lajin esiintymisalueen laajuus on 19 miljoonaa neliökilometriä. Kyläbulbulia ei ole tavattu Suomessa.
Kyläbulbulit elävät enimmäkseen vehreillä tasangoilla. Ne karttavat yleensä kuivia seutuja ja korkeita vuoristoja. Ne viihtyvät puutarhoissa, keitaissa, puustoisten virtojen rannoilla ja palmumetsiköissä. Kyläbulbulit ovat sopeutuneet ihmisasutukseen erinomaisesti.
Kyläbulbulin maljamainen pesä on pensaassa tai puussa. Naaras munii tavallisesti 3 munaa, joita haudotaan 12–14 päivää. Poikaset jättävät pesän kaksiviikkoisina. Pesyeitä on kaksi, usein kolme ja joskus neljä kesän aikana.
Kyläbulbulien pääravintoa ovat hedelmät, marjat ja hyönteiset, myös siemenet, lehdet ja mesi.
Heike Friedrich
Heike Friedrich (s. 18. huhtikuuta 1970) on entinen saksalainen (itäsaksalainen) uimari. Hän menestyi vuoden 1988 Soulin kesäolympialaisissa, jossa hän sai kolme mitalia: kultaa tuli 200 metrin vapaauinnista ja 4 × 100 metrin vapaauintiviestistä. Lisäksi hopeaa tuli 400 metrin vapaauinnista.
Useita mitaleja kertyi myös maailman- ja Euroopan-mestaruuskilpailuista. Friedrichillä oli vuosia hallussaan 200 metrin vapaauinnin naisten pitkän radan maailmanennätys.
Mary Wayte
Mary Alice Wayte (s. 25. maaliskuuta 1965) on entinen yhdysvaltalainen uimari. Hän voitti kultaa 200 metrin vapaauinnista ja 4 × 100 metrin vapaauintiviestistä vuoden 1984 kesäolympialaisissa Los Angelesissa. Olympiahopeaa ja -pronssia hän sai vielä vuonna 1988 Soulissa 4 × 100 metrin seka- ja vapaauintiviesteistä.
Wayte otettiin International Swimming Hall of Fameen vuonna 2000.
Amanda Weir
Amanda Weir (s. 11. maaliskuuta 1986) on yhdysvaltalainen uimari. Hän on voittanut viesteistä lukuisia mitaleja, mukaan lukien kaksi olympiahopeaa Ateenassa 2004 4x100 metrin vapaauintiviestistä, jossa hän ui finaalissa, ja sekauintiviestistä, jossa ui alkuerissä. Hän ui alkuerissä Yhdysvaltojen 4x100 metrin vapaauintiviestin pronssijoukkueessa Lontoossa 2012 ja hopeajoukkueessa Rio de Janeirossa 2016. Hän ui pitkän radan MM-kilpailuissa alkuerissä Yhdysvaltojen voittoisassa 4x200 metrin vapaauintiviestijoukkueessa Melbournessa 2007 ja 4x100 metrin sekauintiviestijoukkueessa Shanghaissa 2011. Lyhyen radan maailmanmestaruuden hän on voittanut 4x100 metrin vapaauintiviestissä Indianapolisissa 2004 ja Windsorissa 2016 sekä alkuerissä uituaan 4x100 metrin sekauintiviestissä 2016.
Krokodil
Krokodil (, 'krokotiili') oli neuvostoliittolainen pilalehti. Se perustettiin 1922. Siihen aikaan Neuvostoliitossa ilmestyi runsaasti pilalehtiä, kuten "Zanoza" ja "Prožektor", mutta lähes kaikki ovat lakanneet ilmestymästä.
Vaikka poliittinen satiiri oli lähes koko neuvostoajan vaarallista, Krokodililla oli huomattavan paljon vapautta herjata poliitikkoja ja politiikkaa. Tyypillisiä turvallisia satiirin kohteita neuvostoaikana olivat virkamiesten saamattomuus ja mielikuvituksen puute ja työläisten harrastama työpaikkajuopottelu. "Krokodil" pilkkasi myös sellaisia kapitalistisia maita ja hyökkäsi poliittisia, etnisiä ja uskonnollisia ryhmiä kohtaan, joiden väitettiin vastustavan neuvostojärjestelmää. Vastaavia lehtiä ilmestyi myös muissa neuvostotasavalloissa ja Itä-Euroopan sosialistisissa valtioissa.
Lehteä avustivat monet huomattavat henkilöt, kuten Vladimir Majakovski, Kukriniksi ja Juli Ganf. Dmitri Šostakovitš tunnettiin satiirikkona, ja hän sävelsi "5 romanssia Krokodilin teksteihin" (op. 121, 1965), joka on satiiri neuvostosatiirista.
Neuvostoliiton hajottua lehti lakkasi ilmestymästä mutta alkoi ilmestyä taas 2005. Sen toimitus on Moskovassa, ja nelihenkistä toimitusta johtaa päätoimittaja Sergei Mostovštšikov. Viikoittain ilmestyvä lehti painetaan edelleen neuvostotyyliselle paperille.
Vetybromidi
Vetybromidi eli bromivety (HBr) on bromin ja vedyn muodostama molekyyliyhdiste. Normaaliolosuhteissa vetybromidi on kaasua, mutta se voidaan myös nesteyttää. Kuten useimpien muidenkin halogeenien vety-yhdisteet, myös vetybromidi on vahva happo. Vetybromidin vesiliuosta kutsutaan bromivetyhapoksi, ja se muistuttaa läheisesti tunnetumpaa vetykloridin vesiliuosta eli suolahappoa.
Teollisuudessa vetybromidia valmistetaan yleensä suoraan vetykaasun ja bromikaasun reaktiolla
Vetybromidia voidaan valmistaa myös useilla muilla tavoin esimerkiksi natriumbromidin ja rikkihapon reaktiolla
Vetybromidia muodostuu myös orgaanisissa korvautumisreaktioissa, kun orgaaninen molekyyli reagoi bromin kanssa
Vetybromidia käytetään useissa orgaanisissa reaktiossa erityisesti hiilivetyjen bromaukseen. Alkeeneja bromattaessa syntyy bromia sisältäviä alkaaneja, koska kaksoissidos katkeaa liittymisreaktiossa. Alkeenien ja vetybromidin reaktio tapahtuu jo huoneenlämmössä.
Alkyynit reagoivat noin 100 °C:n lämpötilassa ensin bromatuiksi alkeeneiksi ja edelleen bromatuiksi alkaaneiksi . Liittyminen tapahtuu Markovnikovin säännön mukaan, eli vety liittyy siihen hiileen, jossa jo aikaisemmin oli enemmän vetyä.
Aine on syövyttävää. Vetybromidin joutuminen hengitysteihin aiheutaa yskää ja hengenahdistusta. Iholle joutuessaan se voi aiheuttaa paleltumia ja syövytysvammoja.
Linda Jezek
Linda Louise Jezek (s. 10. maaliskuuta 1960) on entinen yhdysvaltalainen uimari. Hän voitti ainoan olympiamitalinsa Montréalissa 1976 hopeana 4x100 metrin sekauintiviestistä. Hän voitti vuonna 1978 Berliinissä maailmanmestaruuskilpailuissa kultamitalit 100 ja 200 metrin selkäuinnista.
Leila Vaziri
Leila Vaziri (; s. 6. kesäkuuta 1985) on yhdysvaltalainen uimari. Hän voitti vuonna 2007 Melbournessa maailmanmestaruuskilpailuissa kultaa 50 metrin selkäuinnista ja sai haltuunsa uuden maailmanennätyksen. Samoissa kisoissa hän sai hopeaa 4x100 metrin sekauintiviestistä.
Vazirin sukujuuret ovat Iranissa ja Saksassa. Hän opiskeli Indianan yliopistossa.
Timothy Ahearne
Timothy "Tim" Joseph Ahearne (18. elokuuta 1885 – marraskuu 1968) oli irlantilainen yleisurheilija, kolmiloikan olympiavoittaja Lontoossa 1908. Hän edusti Isoa-Britanniaa, koska Irlannilla ei vielä tuohon aikaan ollut itsenäistä olympiakomiteaa.
Ahearne syntyi Dirreenissä ja kuoli Atheassa. Hänen nuorempi veljensä oli kolmiloikkaaja Daniel Ahearn, joka lähti siirtolaiseksi Yhdysvaltoihin edustaen uutta kotimaataan.
Ahearne otti osaa myös olympialaisten pituushyppyyn sijoittuen kahdeksanneksi tuloksella 672. Hän kilpaili myös vauhdittomassa pituushypyssä. 110 metrin aitajuoksussa hän karsiutui välierissä. Kolmiloikassa hänen voittotuloksensa oli olympiaennätys 14,92. Hän paransi edellistä Myer Prubsteinin nimissä ollutta olympiaennätystä 45 senttimetriä. Ahearne oli 170 cm pitkä ja painoi 57 kg.
Ahearnen ennätys pituushypyssä oli hieman Lontoon kisojen jälkeen hypätty 757. Seuraavana vuonna hän hyppäsi 771, mutta vauhtirata oli viettävä ja siksi sääntöjen vastainen.
Bulbulit (suku)
Bulbulit ("Pycnonotus") on varpuslintusuku, joka kuuluu laajaan bulbulien heimoon.
Bulbulit ovat pienen rastaan kokoisia keskikokoisia varpuslintuja. Sukupuolet ovat tavallisesti samanvärisiä ja -kokoisia, joskin koiras on usein hivenen kookkaampi. Niiden höyhenpuku on pääosin ruskea tai vihertävä, mutta päässä on usein värikäs laikku tai se erottuu selvästi muusta höyhenpuvusta. Alaperän höyhenet ovat usein värikkäät: keltaiset, punaiset, oranssit tai valkoiset.
Bulbuleilla on täydellinen sulkasato kerran vuodessa pesimäkauden jälkeen.
Bulbulit elävät Afrikassa ja Etelä-Aasiassa. Ainoa Euroopassa pesivä bulbuli on arabianbulbuli, jota tavataan Turkin etelärannikolla.
Bulbulilajit (BirdLife Suomen lajilista):
Souljaboytellem.com
Souljaboytellem.com on rap-artisti Soulja Boyn ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin 13. heinäkuuta 2007. Albumin enimmäinen single "Crank That (Soulja Boy)" saavutti suuren suosion ympäri maailman. Se pysyi U.S. "Billboard Hot 100" -listalla seitsemän viikon ajan vuonna 2007. Siitä myytiin myös yli 5 000 000 soittoääntä.
Leseet
Leseet ovat viljan jyvistä ennen niiden jauhamista tai rouhimista irrotettavat kuoriosat, joihin jää uloimpia valkuaispitoisia solukoita. Leseisiin jää myös alkio, ellei sitä eroteta erilleen. Leseitä voidaan valmistaa kaikista viljoista käytettäväksi ihmisen ravintona tai eläinten rehuna. Leseitä voidaan käyttää leipiin, rieskoihin, piirakoihin, jälkiruokiin, leivonnaisiin, mureketaikinoihin ja kasvisruokiin. . Leserehulla ruokitaan pääasiassa lehmiä, jonkin verran kanoja ja sikoja sekä harvemmin lampaita ja hevosia.
Leseet ovat kuitupitoista ravintoa, ja niissä on runsaasti B-vitamiinia ja fosforia. Alkioissa on jonkin verran E-vitamiinia. Suuri osa leseistä on hemiselluloosaa. Ravintoarvoltaan parhaita leseitä saadaan vehnästä, seuraavaksi parhaita rukiista ja näitä seuraavat ohran- ja kauranleseet. Esimerkiksi ruista jauhettaessa saadaan 22–25 prosenttia leseitä, noin 65 % jauhoja ja 5–10 % jälkijauhoja.
Emily Seebohm
Emily Jane Seebohm (s. 5. kesäkuuta 1992 Adelaide) on australialainen uimari. Hän on voittanut 4 × 100 metrin sekauintiviestissä kultaa maailmanmestaruuskilpailuissa Melbournessa 2007 ja olympialaisissa Pekingissä 2008. Olympialaisissa hänen kanssaan samassa joukkueessa uivat Leisel Jones, Jessicah Schipper ja Libby Trickett.
Rooman MM-kilpailuissa 2009 Seebohm sai pronssia 100 metrin selkäuinnissa ajalla 58,88. Lisäksi hän kuului hopeaa saaneeseen Australian sekauintiviestijoukkueeseen. Irvinen Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa 2010 hän saavutti kultaa 100 metrin selkäuinnissa ja 200 metrin sekauinnissa sekä hopeaa 100 metrin vapaauinnissa, 50 metrin perhosuinnissa ja 4 × 100 metrin vapaa- ja sekauintiviesteissä.
Delhin Kansainyhteisön kisoissa 2010 Seebohm voitti kultaa 100 metrin selkäuinnissa sekä 4 × 100 metrin vapaa- ja sekauintiviesteissä. Lisäksi hän sai hopeaa 100 metrin vapaauinnissa ja 200 metrin sekauinnissa sekä pronssia 50 ja 200 metrin selkäuinnissa sekä 50 metrin perhosuinnissa.
Seebohm sai Lontoon olympialaisissa 2012 hopeaa 100 metrin selkäuinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Lisäksi hän ui alkuerissä Australian 4 × 100 metrin vapaauintiviestijoukkueessa, joka voitti loppukilpailussa kultaa.
Barcelonan MM-kilpailuissa 2013 Seebohm saavutti hopeaa 100 metrin selkäuinnissa sekä 4 × 100 metrin seka- ja vapaauintiviesteissä; jälkimmäisessä hän tosin ui vain alkuerissä.
Seebohm saavutti 2014 sekä Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa että Gold Coastin Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa kultaa 100 metrin selkäuinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä sekä hopeaa 200 metrin selkäuinnissa. Dohan lyhyen radan MM-kilpailuissa hän sai hopeaa 50, 100 ja 200 metrin selkäuinneissa sekä 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Lisäksi hän sai pronssia 100 metrin sekauinnissa.
Kazanissa 2015 Seebohm voitti maailmanmestaruuden 100 metrin selkäuinnissa ajalla 58,26, 200 metrin selkäuinnissa ajalla 2.05,81 ja 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä sekä sai pronssia 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän saavutti hopeaa 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Saman vuoden Windsorin lyhyen radan MM-kilpailuissa hän sai hopeaa 100 metrin sekauinnissa sekä pronssia 200 metrin selkäuinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä.
Seebohm voitti Budapestin MM-kilpailuissa 2017 kultaa 200 metrin selkäuinnissa ajalla 2.05,68. Lisäksi hän sai hopeaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä sekä pronssia 100 metrin selkäuinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Hangzhoun lyhyen radan MM-kilpailuissa 2018 hän saavutti pronssia 200 metrin selkäuinnissa ja 4 × 50 metrin vapaauintiviestissä.
Seebohm syntyi Adelaidessa, mutta muutti Brisbaneen perheineen vuonna 1996. Hänen molemmat vanhempansa John ja Karen ovat urheilijoita. Seebohm seurusteli australialaisen uimari Mitch Larkinin kanssa vuosina 2015–2018, heidän oltuaan sitä ennen jo lapsuudenystäviä.
Viirukerttuli
Viirukerttuli ("Setophaga striata") on pohjoisamerikkalainen kerttulilaji. Laji on noin 14 sentin kokoinen ja valkomustan harmaa. Lajia on tavattu muutamia kertoja Britteinsaarilla. Viirukerttuli pesii Pohjois-Amerikassa ja talvehtii Etelä-Amerikassa. Laji tavattiin Suomessa Utössä 23. lokakuuta 2008.
Meidän poikamme ilmassa – me maassa
Meidän poikamme ilmassa – me maassa on Erkki Karun ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1934.
Karu ohjasi kolmen "Meidän poikamme" -propagandaelokuvan sarjan, josta tämä on kolmas. Aiemmat sarjan elokuvat "Meidän poikamme" ja "Meidän poikamme merellä" -elokuvat Karu ohjasi ja tuotti Suomi-Filmillä, josta hän siirtyi Suomen Filmiteollisuuden palvelukseen ja ohjasi tämän elokuvan yhtiön ensimmäisenä näytelmäelokuvana.
"Meidän poikamme ilmassa" -elokuvassa kuvataan Suomen ilmavoimien toimintaa. Mukana on lentokuvaa sekä Haminasta että Viipurista. Kohtauksia on kuvattu myös Santahaminassa Helsingissä. Suomen Filmiteollisuuden vuoden 1934 toimintakertomuksen mukaan: "Sotilaspiirien mukanaolosta oli tietenkin suuri apu tällaisen 
puolustusasiaa ajavan elokuvan luomisessa. Toisaalta taas tällaisten sivullisten voimien vaikutus tuntui haitallisena elokuvan valmistuksessa ja lisäksi se tuli suhteellisen kalliiksi."
Elokuva alkaa Helsingin Aliupseerien laulamalla "Lentäjän marssilla". Juoneksi siihen on rakennettu kaksi rakkaustarinaa, joiden henkilöitä esittävät Joel Rinne, Martta Kontula, Kaarlo Angerkoski ja Irja Simola. Mukana on myös tuore Miss Eurooppa Ester Toivonen.
Aikalaisarvioijat suhtautuivat elokuvaan jokseenkin ristiriitaisesti. Elokuvaa sanottiin suoraan propagandaksi. Juonellisesti sitä pidettiin mitättömänä. Muuan myönteinen arvio kiittää elokuvan isänmaallista kasvatuksellista luonnetta ja toteaa, että siinä on sen pysyvä arvo ja merkitys. Myös kuvaus huomataan myönteisesti monessa arviossa.
Myöhemmän, televisioajan kriitikon mukaan elokuva sisältää tahattoman huumorin ohella armeijan ihannointia, tietoiskuja ja kauhukuvia. Paatoksellinen ilmaisu luo niistä kokonaisuuden, joka dokumentoi nautittavalla tavalla aikaa, sen arvoja ja asenteita.
Elokuvassa esiintyviä lentokoneita. (Lähde: Luettelo tunnuksista)
Allan Wood
Allan Frederick Wood (s. 16. toukokuuta 1943) on entinen australialainen uimari. Hän voitti kaksi pronssimitalia vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa. Lajit olivat 400 ja 1 500 metrin vapaauinti.
Snap (musiikki)
Snap on hip hopin tyylisuunta, joka syntyi Atlantassa, Georgiassa. Snap-kappaleet ovat tyyliltään pelkistettyjä, ja niiden taustaraitojen tyypilliset elementit ovat hi-hat, bassolinja, sormiennapsuttelusample, Roland TR-808 -rumpukoneen bassorumpu ja yksinkertainen toistuva päämelodia. Tempo on yleensä suhteellisen hidas, noin 70–75 bpm. Snap-musiikille ominaista on myös kappaleissa toistuva ”jankuttaminen”: kertosäkeessä kappaleen nimeä saatetaan toistaa useaan kertaan.
Halyna Avramenko
Halyna Avramenko (, s. 13. toukokuuta 1986 Tšernihiv) on ukrainalainen riistamaaliampuja ja maailmanmestari.
Avramenko on saavuttanut urallaan neljä maailmanmestaruutta, kolme MM-hopeaa ja yhden MM-pronssin.
Cate Campbell
Cate Campbell (s. 20. toukokuuta 1992) on australialainen uimari. Hän on olympiavoittaja ja maailmanmestari. Campbell syntyi ja kasvoi Blantyressä, Malawissa, mutta hän on asunut Australiassa vuodesta 2000 lähtien.
Campbell voitti kaksi pronssimitalia Pekingin kesäolympialaisissa 2008, 50 metrin vapaauinnissa ja 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. Rooman MM-kilpailuissa 2009 hän sai pronssia 50 metrin vapaauinnissa. Shenzhenin universiadeissa 2011 hän oli kolmas 50 metrin vapaauinnissa ja Australian joukkueessa voittamassa 4 × 100 metrin vapaauintiviestiä. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sai niin ikään kultaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä.
Barcelonan MM-kilpailuissa 2013 Campbell voitti maailmanmestaruuden 100 metrin vapaauinnissa ajalla 52,34. Hän saavutti lisäksi hopeaa 50 metrin vapaauinnissa sekä 4 × 100 metrin vapaauinti- ja sekauintiviesteissä.
Campbell saavutti Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa 2014 kultaa 100 metrin vapaauinnissa sekä 4 × 100 ja 4 × 200 metrin vapaauintiviesteissä. Lisäksi hän sai hopeaa 50 metrin vapaauinnissa. Saman vuoden Gold Coastin Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa 50 ja 100 metrin vapaauinneissa sekä 4 × 100 metrin vapaa- ja sekauintiviesteissä.
Kazanin MM-kilpailuissa 2015 Campbell sai kultaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä sekä pronssia 100 metrin vapaauinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän saavutti kultaa 4x100 metrin vapaauintiviestissä ja hopeaa 4 × 100 metrin sekauintiviestissä.
Campbell saavutti Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 kultaa 50 metrin vapaauinnissa, 50 metrin perhosuinnissa ja 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä sekä hopeaa 100 metrin vapaauinnissa. Saman vuoden Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa Tokiossa hän voitti viisi kultamitalia: 50 ja 100 metrin vapaauinneissa, naisten 4 × 100 metrin vapaa- ja sekauintiviesteissä sekä sekajoukkueiden 4 × 100 metrin sekauintiviestissä.
László Boros
László Boros (s. 30. joulukuuta 1989) on unkarilainen riistamaaliampuja ja nuorten maailmanmestari.
Boros on saavuttanut MM-kilpailuissa Plzeňissä 2008 ja Heinolassa 2009 kaksi kultaa, kolme hopeaa ja yhden pronssin.
Adolph Kiefer
Adolph Gustav Kiefer (27. kesäkuuta 1918 – 5. toukokuuta 2017) oli yhdysvaltalainen uimari. Hän voitti kultaa 100 metrin selkäuinnista vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä. Hän pääsi International Swimming Hall of Fameen vuonna 1965.
Kiefer jatkoi uraansa Berliinin olympialaisten jälkeen, mutta ei osallistunut enää olympialaisiin, sillä niitä ei vuosina 1940 ja 1944 pidetty. Hän oli ensimmäinen uimari, joka ui 100 jaardia selkää alle minuutissa.
Mihail Azarenko
Mihail Azarenko (; s. 6. huhtikuuta 1991) on venäläinen riistamaaliampuja ja nuorten maailmanmestari.
Azarenko on saavuttanut MM-kilpailuissa Plzeňissä 2008 ja Heinolassa 2009 kymmenen kultaa ja kuusi pronssia.
Nick Frost
Nicholas John Frost (s. 28. maaliskuuta 1972 Romford) on englantilainen näyttelijä, koomikko ja elokuvakäsikirjoittaja. Hänet tunnetaan työstään Edgar Wrightin ja Simon Peggin kanssa Miken roolissa komediasarjassa "Avaruuden tuntua", Edin roolissa "Shaun of the Deadissa", Danny Buttermanin roolissa "Hot Fuzzissa" ja Glive Gollingsin roolissa "Paulissa". Frost on esiintynyt myös muissa elokuvissa ja televisiosarjoissa, muun muassa vuoden 2009 elokuvassa "Merirosvoradio".
Frost ja Simon Pegg valittiin etsiväkaksikko Dupontin ja Dupondin rooleihin Steven Spielbergin ja Peter Jacksonin Tintti-filmatisointiin "", joka ilmestyi vuonna 2011.
Windischeschenbach
Windischeschenbach on kaupunki saksalaisessa Baijerin osavaltiossa. Se kuuluu Oberpfalzin hallintopiiriin ja Neustadt an der Waldnaabin piirikuntaan. Vuoden 2007 lopussa kaupungin asukasluku oli 5 433. Pinta-alaltaan se on 36,38 neliökilometrin suuruinen ja sen väestötiheys on 149 as./km².
Thr33 Ringz
Thr33 Ringz on R&B-laulaja T-Painin kolmas studioalbumi. Albumi julkaistiin 11. lokakuuta 2008. Albumi piti alun perin julkaista T-Painin synymäpäivänä eli 30. syyskuuta 2008, mutta se myöhästyi, koska kappaleesta "Silver & Gold" synyi kiistaa. Kiistan seurauksena kappaletta ei laitettu kysiselle levylle, vaan se siirrettiin T-Painin ja Lil Waynen yhteiselle The T-Wayne Show -mixtapelle. Albumi myi ensimmäisellä viikollaan 167 700 kappaletta. Albumia on myyty maailmanlaajuisesti 530 000 kappaletta.
Albumin "teemana" on sirkus. Sen huomaa kysisen albumin kannesta sekä mm. "Can't Believe It" -musiikkivideosta. T-Pain käyttää kansissa ja videoilla silinterihattua. MTV Video Music Awardsissa T-Pain voitti parhaan lavalle saapuneen tittelin tuodessaan lavalle elefantin.
Kappaleesta "Can’t Believe It" on julkaistu myös versio, jolla vierailee Justin Timberlake.
Ennen albumia julkaistiin "Pree Ringz"-mixtape, josta taas julkaistiin promosingle "Superman".
Costa Classica
Costa Classica on Costa Crocieren vuonna 1991 valmistunut risteilyalus. Vuonna 2001 ja 2005 laivalla tehtiin suuria kunnostustöitä. Aluksella on kaksi ravintolaa, yhdeksän baaria, kaksi uima-allasta ja neljä poreallasta.
Alus tilattiin Finncantierilta Venetsiasta Italiasta. Sen köli laskettiin telakkanumerolla 5877 ja alus laskettiin vesille 2. helmikuuta 1991. Aluksen ensimmäinen koeajo oli kesäkuussa ja se luovutettiin napolilaiselle Costa Crociere SpA:lle 7. joulukuuta, jona päivänä se kastettiin "Costa Classicaksi".
Alus aloitti ensimmäisen risteilynsä 17. joulukuuta, jonka jälkeen se teki kesät risteilyjä pitkin Euroopan rannikkoja ja talvisin Karibialla. Alus liputettiin 1994 Liberiaan, jolloin sen kotisatamaksi vaihtui Monrovia.
Vuonna 2000 suunniteltiin aluksen pidentämistä, mistä tehtiin sopimus birkenheadiläisen Cammell Lairdin kanssa. Alus lähti 23. marraskuuta telakalle, mutta telakka ei ollut saanut vielä lisättävää elementtiä valmiiksi. Elementti valmistui 27. marraskuuta, mutta yhtiöiden välisten kiistojen jäätyä sovittelematta lisäelementtiä ei asennettu.
Aluksella syttyi 24. elokuuta 2005 Paroksen lähistöllä tulipalo, joka saatiin sammumaan vuorokaudessa Pireuksessa. Alus kolaroi 6. kesäkuuta 2008
"MSC Poesian" kanssa Dubrovnikin satamassa. Törmäyksen jälkeen "MSC Poesian" ankkuriköysi löystyi ja laiva joutui tuuliajolle. Törmäyksessä ei tullut henkilövahinkoja ja molempien alusten vahinkot olivat pieniä. Alukset jatkoivat matkojaan aikataulujen mukaisesti.
Alus oli telakalla Shanghaissa, mistä se palasi 25. lokakuuta 2010 liikenteeseen.
Santa Cruise
Santa Cruise oli Costa Crocieren omistama risteilyalus "Costa Allegra", joka risteili pääasiassa Aasiassa ja Kaukoidässä.
Alus tilattiin Wärtsilän telakalta Turusta alun perin rahtilaivaksi ruotsalaisvarustamolle. Se laskettiin vesille 29. huhtikuuta 1969 ja alus luovutettiin 4. joulukuuta tukholmalaiselle Rederi Ab Nordstjernanille, joka nimesi alusken "Annie Johnsoniksi". Alus oli rahtiliikenteessä, kunnes se myytiin 8. elokuuta 1986 Peleus Marine Companylle Limassoliin Kyprokselle. Alus vuokrattiin Regency Cruise Linelle Pireukseen Kreikkaan, joka nimesi sen "Regent Mooniksi". Alus lähti 10. elokuuta Göteborgista ja se saapui 25. elokuuta Pireukseen, missä se oli tarkoitus muuttaa risteilyalukseksi.
Alus makasi Peramassa, kunnes se myytiin toukokuussa 1988 Compania Naviera Panalexandra SA:lle Panamaan. Alus nimettiin "Alexandraksi". Se myytiin edelleen 28. elokuuta 1990 Costa Crociere SpA:lle Napoliin Italiaan ja alus oli Mariottin telakalla Napolissa 4. syyskuuta 1990-16. marraskuuta 1992. Telakalla alusta pidennettiin ja se muutettiin risteilykäyttöön. Aluksen nimeksi piti tulla "Costa Azzurra", mutta se sai kuitenkin marraskuussa 1992 nimekseen "Costa Allegra".
Alus palasi palvelukseen 16. marraskuuta 1992 ja se aloitti ensimmäisen matkansa 23. marraskuuta Genovasta St. Thomakselle. Tämän jälkeen alus risteili kesäisin Välimerellä ja talvisin Karibialla. Se siirrettiin 1994 Liberian lipun alle, jolloin sen kotisatamaksi merkittiin Monrovia. Alus liputettiin takaisin Italiaan ja Genovaan vuonna 2000.
Alus joutui tuuliajolle 27. helmikuuta 2012 Intian valtamerellä ollessaan matkalla Madagaskarilta Seychellien pääkaupunkiin. Aluksen konehuoneessa syttyi tulipalo, joka sammutettiin, mutta sähköt eivät toimineet, joten alus lähetti hätäkutsun. Tapauksen sattuessa aluksella oli runsaat tuhat matkustajaa, ei suomalaisia. 1. maaliskuuta alus saatiin hinattua Mahén satamaan.Aluksen suojana on alueella toimivien merirosvojen varalta yhdeksänhenkinen erikoisryhmä. Costa Allegra on myyty romuksi Aliagaan 6. syyskuuta 2012.
Club Harmony
Club Harmony on Costa Crocieren omistama laiva. Laiva on pienin Costalla. Aluksen sisaralus on Costa Allegra. Risteilee Välimerellä ja Pohjois-Euroopassa. Alus toimi noin 20 vuotta rahtilaivana.
Telakka luovutti 14. kesäkuuta 1969 "M/S Axel Johnsonin" tukholmalaiselle Rederi Ab Nordstjernanille, joka sijoitti aluksen rahtiliikenteeseen. Se myytiin 23. toukokuuta 1986 Amassis Navigation Companylle Limassoliin Kyprokselle, joka vuokrasi "Regent Suniksi" ristimänsä aluksen Regency Cruise Linelle Pireukseen Kreikkaan. Alus lähti myyntiä seuranneena päivänä Göteborgista ja se saapui Pireukseen 3. kesäkuuta. Alus lähti 11. lokakuuta Genovaan, jossa se siirrettiin 15. lokakuuta Mariottin telakalle muutettavaksi risteilyalukseksi nimellä "Sea Venture".
Alus myytiin 1987 Navyclupille Napoliin, joka kastoi sen "Italiaksi". Alus myytiin seuraavana vuonna Costa Crocierelle Napoliin, joka kastoi sen "Costa Marinaksi". Alus oli Mariottin telakalla Genovassa syyskuusta 1998 heinäkuuhun 1990. Telakalta palattuaan alus teki neitsytmatkansa risteilyaluksena 19. heinäkuuta.
Aluksen ensimmäinen Välimeren risteily alkoi 22. heinäkuuta, missä tehtävässä se oli kesäisin ja talvisin alus oli Karibialla. Alus siirrettiin Liberian lipun alle ja sen kotisatamaksi vaihtui Monrovia. Se palasi Italian lipun alle vuonna 2000 ja samalla kotisatamaksi muuttui Genova. Huhtikuussa 2002 alus sijoitettiin Saksan matkailuun, jonka jälkeen se risteili Punaisellamerellä ja Persianlahdella. Marraskuussa 2011 Costa Cruises poisti aluksen alusluettelostaan. Se vuokrattiin Polaris Shipping Companylle, joka nimesi sen "Club Harmonyksi". Samalla alus siirrettiin Marshallinsaarten lipun alle kotisatamana Majuro.
Alus aloitti risteilyt Harmony Cruises yhtiölle 16. helmikuuta 2012 lähtösatamana Busan Etelä-Koreassa.
Sininuolimyrkkysammakko
Sininuolimyrkkysammakko ("Dendrobates tinctorius azureus" syn. "D. azureus") on värjärinuolimyrkkysammakon alalaji, joka joskus luokitellaan omaksi lajiksi. Sininuolimyrkkysammakko elää hyvin pienellä alueella Surinamessa Etelä-Amerikassa. Laji elää metsäpurojen varsilla kivikkoisissa metsissä.
Sininuolimyrkkysammakko on metallinhohtavan sininen ja siinä on mustia täpliä. Se on kooltaan 4−5 cm. Se on uhanalaisuusluokitukseltaan nykyisin elinvoimainen (LC).
Naaras laskee 5–13 munaa kerrallaan maalle lehtien sekaan sadekaudella. Koiraan tehtävänä on huolehtia munista, joita sillä on yleensä useampi poikue samaan aikaan. Kuoriuduttuaan nuijapäät kiipeävät koiraan selkään. Se kantaa muutaman nuijapään kerrallaan lähilampiin.
Pelle Kalle
Pelle Kalle () on brittiläinen vuonna 1987 Stop motion-tekniikalla tehty animaatiosarja, jonka tuotti myös "Postimies Pate" -sarjan tuottanut Woodland Animations.
Sarja kertoo iloisesta klovnista nimeltään Pelle Kalle, joka nukahti käytyään kalassa ja kun hän heräsi, hän rantautui tuntemattomaan saareen nimeltään Ilola. Hän tapaa ilolassa Eetun, kauppias Jokisen, kapteeni Millun, Arvo-elefantin ja Leevi T. Ankan. Kallen on määrä rakentaa oma talo .
Alppihiihdon maailmancup 2008–2009
Alppihiihdon maailmancup 2008–2009 oli historian 43. alppihiihdon maailmancup -kausi. Se alkoi Itävallan Söldenissä 25. lokakuuta 2008 ja päättyi Ruotsin Åressa 15. maaliskuuta 2009.
Marcus Stephen
Marcus Stephen (s. 1. lokakuuta 1969) on naurulainen poliitikko ja painonnostaja. Hän nousi maansa presidentiksi Ludwig Scottyn seuraajana 19. joulukuuta 2007.
Stephen voitti vuosina 1990, 1994, 1998 ja 2002 Kansainyhteisön kisoissa kaikkiaan seitsemän kulta- ja viisi hopeamitalia. Hän sai hopeaa myös maailmanmestaruuskilpailuissa 1999. Hän on osallistunut olympialaisiinkin vuosina 1992, 1996 ja 2000; vuonna 1992 hän tosin joutui edustamaan Samoaa, sillä Naurulla ei vielä ollut omaa olympiakomiteaa.
Stephen lopetti urheilu-uransa vuoden 2002 Kansainyhteisön kisoihin ja asettui ehdokkaaksi parlamenttivaaleihin vuonna 2003. Hänen isänsä, Lawrence Stephen, oli itsekin aikoinaan parlamentin jäsen.
Stephen on kuulunut International Weightlifting Federationin Hall of Fameen vuodesta 2005 lähtien.
Hänet valittiin presidentiksi vuonna 2007. Vuonna 2011 Stephen erosi presidentin paikalta korruptiosyytteiden takia.
Komissaarikäsky
Komissaarikäsky () oli Adolf Hitlerin 9. kesäkuuta 1941 antama käsky, jonka mukaan kaikki operaatio Barbarossan aikana itärintamalla vangiksi saadut puna-armeijan komissaarit ja muut aktiiviset kommunistit tuli teloittaa.
Taistelussa vangiksi jääneet komissaarit tuli välittömästi teloittaa rintamalla. Muut vangitut tuli luovuttaa SS:n Sonderkommandoille käsiteltäviksi.
Kaarma
Kaarma oli kunta Saarenmaalla Virossa. Pinta-alaa kunnalla oli 400 neliökilometriä, josta metsää oli 129 km². Asukkaita kunnassa oli 4 411 (1.1.2010), joista naisia oli 2 199 ja miehiä 2 212. Väestötiheys on 10,8 as./km². Kaarman kunnanjohtajana toimi Margus Mägi.
Kaarman naapurikunnat olivat Mustjala ja Leisi pohjoisessa, Pihtla idässä, Kuressaari etelässä ja Salme ja Kärla lännessä. Etelässä kunta rajautuu lisäksi Itämereen. Kunnan alueella sijaitsevia järviä ovat Kaarmise järv, Mullutu-Suurlaht, Padura järv ja Ärgessoo järv. Lisäksi saaret Abruka, Iilaste laid, Kasselaid, Kabüse, Katlarahu, Kirjurahu, Laidu, Linnusitamaa, Läkumätas, Roolaid, Vahase ja Väike-Tulpe.
Lokakuussa 1999 Kuressaaren kunta ja Kaarma yhdistyivät Kaarmaksi. Kaarma, Kärla ja Lümanda yhdistyivät vuonna 2014 Lääne-Saaren kunnaksi. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Kuressaaren kaupunki ja Saarenmaan saaren kaikki 11 kuntaa (Lääne-Saare, Orissaare, Pihtla, Valjala, Salme, Kihelkonna, Laimjala, Mustjala, Torgu, Leisi ja Pöide) yhdistettiin Saarenmaan kunnaksi.
Kaarmassa toimi esikoulu sekä kaksi peruskoulua ().
Kunnassa oli yksi pienkauppala ("alevik") ja 69 kylää (): Abruka, Anijala, Ansi, Aste alevik, Aste, Asuküla, Aula-Vintri, Eikla, Endla, Haamse, Hakjala, Hübja, Irase, Jootme, Jõe, Kaarma, Kaarmise, Kaisvere, Kasti, Kaubi, Kellamäe, Keskranna, Keskvere, Kiratsi, Kirikuküla, Koidu, Koidula, Kudjape, Kuke, Kungla, Käku, Kärdu, Laadjala, Laheküla, Laoküla, Lilbi, Maleva, Meedla, Metsaküla, Mullutu, Muratsi, Mändjala, Mõisaküla, Nasva, Nõmme, Paimala, Parila, Piila, Praakli, Pähkla, Pärni, Põlluküla, Randvere, Saia, Sepa, Sikassaare, Tahula, Tamsalu, Tõlli, Tõrise, Tõru, Uduvere, Unimäe, Upa, Vaivere, Vantri, Vatsküla, Vestla, Viira, Õha.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Kaarman kunnassa oli 4 368 asukasta, joista 4 323 (99,0 %) oli virolaisia, 18 (0,4 %) venäläisiä ja 27 (0,6 %) muita kansallisuuksia.
Kaarma teki yhteistyötä Länsi-Virumaalla sijaitsevan Väike-Maarjan kunnan ja Suomessa sijaitsevan Kiskon kunnan kanssa.
Kutinkalla
Kutinkalla on asumaton saari Iin kunnassa Iijoen suiston edustalla, noin kolmen kilometrin päässä mantereelta. Varsinaisen Kutinkallan saaren itäpuolella sijaitsee lisäksi kaksi pienempää saarta ja yksi pieni luoto. Lähin toinen saari on kahden kilometrin päässä sijaitseva Iijokisuiston itäisin saari, Karhu.
Pääasiassa lehtimetsää kasvavat Kutinkallan saaret ovat matalia, ja niiden korkein kohta nousee alle kolmen metrin korkeuteen merenpinnan yläpuolelle. Saaret sijaitsevat Iijokisuiston eteläpuolelle levittäytyvällä laajalla matalaikkoalueella. Pääsaarella on muutamia kalastajamajoja.
Hekkalanlahti
Hekkalanlahti on järvi Kello kaupunginosassa Oulussa Pohjois-Pohjanmaalla. Järvi sijaitsee noin kilometrin verran pohjoiseen Kellon kylän keskustaajamasta.
Suoperäinen järvi on pieni ja osittain umpeen kasvanut. Vapaata vesialuetta reunustavat lähes joka puolelta vetelät suot. Aiemmin järvi on ollut hyvä kalapaikka ja sieltä on saatu jopa haukia, mutta umpeen kasvamisen ja rehevöitymisen myötä kalakannat ovat romahtaneet, ja vapaan vesialueen koko on kutistunut noin viiteen hehtaariin.
Tarina kertoo Hekkalanlahden lähialueelle uponneen historiassa jääteitse kuljetetun kirkonkellon, josta kylän nimen "Kello" arvellaan syntyneen.
Järvi laskee Himottuojan ja Lahdenojan eli "Lahenojan" kautta Kalimeenojaan ja edelleen Perämereen.
Jäähyväiset isänmaalle
Jäähyväiset isänmaalle (, tunnetaan Suomessa myös nimellä Oginskin poloneesi) on puolalaisen Michał Kleofas Ogińskin (1765–1833) säveltämä poloneesi ja tunnetuimpia puolalaisia sävellyksiä.
Jäähyväiset isänmaalle on kolmiosainen teos. Säveltäjän mukaan hän on halunnut kuvata teoksella tunteita, joita isänmaan jättäminen herättää.
Puolan musiikin tiedotuskeskuksen mukaan Ogiński olisi säveltänyt teoksen vuonna 1794, kun taas Iwo Zaluskin säveltäjän sukusivustolla antamien tietojen mukaan Ogiński olisi säveltänyt teoksen lähtiessään vuonna 1823 Puola-Liettuan alueelta viimeistä kertaa loppuiäkseen Firenzeen. Alkuperäisen käsikirjoituksen kopioita ei tiettävästi ole säilynyt. Ensimmäinen painettu versio ilmestyi Ogińskin vielä eläessä vuonna 1831, ja sen kannessa oli kuva saman vuoden puolalaisten kansannoususta venäläisiä vastaan.
Teosta on painettu pianokäsikirjoituksena ainakin 20 eri julkaisua, minkä lisäksi siitä on julkaistu orkesterisovituksia, versioita kamarimusiikkikokoonpanoille, harmonikalle, viululle, huilulle, huilulle ja pianolle, kitaralle, kahdelle viululle tai mandoliinille, viululle ja pianolle, sellolle ja pianolle sekä laulajille. Paavo Helistön mukaan teoksesta on ilmestynyt yli 80 painettua versiota.
1800-luvun jälkipuoliskolla teosta soitettiin jo laajalti ympäri Euroopan sivistyneistön ja porvariston illanistujaisissa ja tilaisuuksissa.
Paavo Helistön mukaan poloneesi saapui Suomeen jo 1840-luvulla. Ylikiimingistä löytyi vuonna 1948 vuodelta 1845 peräisin oleva nuottikirja, jonka kolmenkymmenen poloneesin joukossa oli myös pelimanniversio Ogińskin poloneesista.
Samuli Paulaharjun haastatellessa viulupelimanni Matti Parkkosta vuonna 1910 tämä oli kertonut saaneensa kyseisen nuottikirjan Juhani Wesalta ollessaan 10-vuotias vuonna 1845. Kirjassa olevan version Helistö arvelee pelimanni Johan Lungin muistiinmerkitsemäksi muistinvaraisesti, ja nuotinnos poikkeaakin alkuperäisestä jonkin verran.
1800-luvun lopulta lähtien teos on kuulunut suomalaisten puhallinorkesterien vakio-ohjelmistoon.
Jäähyväiset isänmaalle on tunnetuimpia puolalaisia kappaleita. Helistö kuvailee laulua Puolan kansallistunteen ja isänmaallisuuden "soivaksi ilmentymäksi", ja sitä soitetaan ahkerasti monilla erilaisilla kokoonpanoilla. Se on myös erittäin yleinen puolalaisten pianistien ohjelmistoon kuuluva teos.
Yhtenä säveltäjänsä tunnetuimmista poloneeseista se on osaltaan vaikuttanut puolalaisten poloneesien taiteellisen muodon kehittymiseen ja sitä kautta muun muassa Frédéric Chopinin pianopoloneesien sävelkieleen ja muotoon.
Suomessa poloneesi on edelleen tuttu niin työväen vappujuhlien vakituisena torviseitsikkonumerona kuin ylioppilaiden osakuntien vuosijuhlatanssiaistenkin vakiomusiikkina.
Laulu kuullaan puolalaisen Andrzej Wajdan ohjaaman elokuvan "Tuhkaa ja timanttia" loppuhuipennuksena.
Paavo Helistön mukaan laulusta on sepitetty monta, useimmiten mielikuvituksen tuotteena syntynyttä, romanttista tarinaa. Laulu olisi muun muassa kirjoitettu säveltäjän omalla verellä, tai se olisi sävelletty Puolan kohtalon innoittamana. Tarinoilla ei ole kuitenkaan todellisuuspohjaa.
Teknillinen mekaniikka
Teknillinen mekaniikka on mekaniikan osa-alue, jossa keskitytään teknisiin sovelluksiin. Teknillisessä mekaniikassa käytetään yksinkertaistavia matemaattisia malleja, jotka kuvaavat kohteita ja pyrkivät ottamaan huomioon ilmiöön liittyvät tärkeimmät kokeellisesti havaitut yhteydet.
Vuoden 2009 miehittämättömät avaruuslennot
Vuoden 2009 miehittämättömät avaruuslennot koostuivat 67 laukaisusta, joilla kuljetettiin noin 130 satelliittia avaruuteen. Vuonna tapahtui vain kolme totaalista epäonnistumista ja nekin liittyivät kokeellisiin korealaisiin kantoraketteihin ja NASAn OCO-satelliitin laukaisuyritys Taurus-rakettiin.
Lisäksi tehtiin 8 miehitettyä laukaisua: Yhdysvallat teki 4 Sukkulalentoa ja Venäjä miehitettyä Sojuz-lentoa. Näiden lisäksi miehitettyihin lentoihin liittyivät Venäjän Progress-rahtialusten laukaisut ja ESAn ja JAXAn yksi huoltoaluslaukaisu ISS-avaruusasemalle.
Venäjä teki 29 laukaisua (4 miehitettyä), Yhdysvallat 24 (4 miehitettyä; yksi epäonnistunut kantorakettilaukaisu), Arianespace 7 (Ariane 5), Kiina 6, Japani 3, Sea Launch 3 (venäläis-ukrainalainen Zenit-kantoraketti; Sea Launch-myyntiyhtiö meni Yhdysvalloissa suoritustilaan vuonna 2009), Intia 2, Iran 1 ja kumpikin Korea yhden (epäonnistuneen) laukaisun.
Vuosi 2009 on 50-vuotisjuhlavuosi satelliittipaikannukselle (katso "Transit") ja avaruusluotaimilla (Luna 1) tehdyille kuulennoille. Lihavoidut tekstit tarkoittavat sitä, että laukaisut liittyvät Suomen avaruustoimintaan.
Vuosi 2009 merkitsi Iranin nousua avaruusmaaksi sen laukaistessa omalla kantoraketilla oman satelliitin. Koreoiden avaruustoiminta päätyi vuonna 2009 ilmeisesti kummankin kohdalla laukaisun epäonnistumiseen. Aiottujen mutta toteutumattomien satelliittien laukaisujen lista on pitkä, kuten aina. Se johtuu pääasiassa avaruusohjelmien myöhästymisestä, 2-3 vuoden viiveet ovat tyypillisiä alalle kaikkialla maailmassa. Toinen syy on siinä, että länsimaissa tunnetaan muiden Venäjän ja Aasian avaruustoiminta huonosti ja länsimaissa Yhdysvaltain sotilaallisten satelliittien laukaisuja ei monesti ilmoiteta sillä tarkkuudella, että tiety´n satelliitin laukaisupäivä tunnettaisiin pitkään edeltäpäin.
Clarisse Machanguana
Clarisse Machanguana (s. 4. lokakuuta 1976) on mosambikilainen koripalloilija. Hän sai varauksensa Yhdysvaltain WNBA:iin vuonna 1999 ja pelasi siellä vuoteen 2002, minkä jälkeen hän lähti jatkamaan kansainvälistä ammattilaisuraansa Eurooppaan. Machanguana edusti Mosambikia vuoden 2006 lusofonikisoissa () Macaossa.
Kyynelpussi
Kyynelpussi () on kyynelelimiin kuuluva rakenne, johon kaksi kyynelkanavaa laskevat. Kyynelpussiin kulkee kyynelnestettä silmästä kyynelkanavia pitkin. Kyynelpussista kyynelneste kulkeutuu yhtä kyynelkanavaa pitkin nenäonteloon.
Fysikaalinen avaruus
Fysikaalinen avaruus on klassisen fysiikan mukaan euklidinen, isotrooppinen sekä homogeeninen tila, jossa sijaitsevat kaikki materiset kappaleet. Avaruus on klassisessa mekaniikassa rakenteeltaan ja tilaltaan riippumaton siinä olevista kappaleista. Toisin sanottuna avaruus on absoluuttinen. Klassisessa mekaniikassa avaruus on myös kolmiulotteinen.
Pikkumalluainen
Pikkumalluainen ("Corixa hieroglyphica") on luteisiin kuuluva vedessä elävä hyönteislaji. Pikkumalluaisten ravintoa ovat toukat ja kuolleet eliöt, joita ne kaivavat esiin järven pohjalietteestä. Pikkumalluaiset ääntelevät veden alla sukeltaessaan. Ääni syntyy siten, että pikkumalluaiset hankaavat etujalkojen reisin sisäpinnan nystermiä pään kovaa ja terävää reunaa vasten. Pikkumalluaisten pitää aika ajoin käydä täyttämässä veden pinnassa takaruumiin ympärillä oleva ilmakupla, josta ne saavat happea.
Ravels
Ravels on kunta Antwerpenin provinssissa Flanderissa Belgiassa. Kunta kuuluu Turnhoutin arrondissementtiin. 1. tammikuuta 2008 Ravelsissa oli 14 138 asukasta. Pinta-alaa kunnalla on 94,99 km² ja asukastiheys on 149 asukasta neliökilometrillä. Kunnan pormestarina toimii Leo Van Nooten.
Ravelsin naapurikunnat ovat Goirle (Alankomaissa) pohjoisessa, Hilvarenbeek (Alankomaissa) koillisessa, Reusel-De Mierden (Alankomaissa) ja Arendonk kaakossa, Oud-Turnhout etelässä, Turnhout lounaassa, Baarle-Nassau (Alankomaissa) lännessä ja Alphen-Chaam (Alankomaissa) luoteessa. Ravelsista on matkaa Turnhoutiin kuusi kilometriä, Alankomaiden Eindhoveniin 34 km, provinssin pääkaupunkiin Antwerpeniin 44 km ja Brysseliin noin 72 km.
Kuntaan kuuluvat seuraavat osat (): Poppel, Ravels ja Weelde.
Operaatio Just Cause
Operaatio Just Cause eli Yhdysvaltojen Panaman-miehitys oli Yhdysvaltojen vuonna 1989 tekemä sotilasoperaatio, jossa syrjäytettiin keskiamerikkalaisen Panaman valtion diktaattori Manuel Noriega. Presidentti George H. W. Bush mainitsi operaation syiksi Yhdysvaltain kansalaisten turvaamisen, demokratian ja ihmisoikeuksien puolustamisen sekä huumekaupan ehkäisemisen. Operaatiossa kuoli eri arvioiden mukaan 200–4 000 siviiliä.
Dokumenttifilmissä "Panama Deception" kerrotaan operaation syyksi vaihtaa Panaman johto, jotta Yhdysvallat saisi pidettyä Panaman kanavan hallinnassaan.
Operaation mukaan on nimetty vuonna 2006 julkaistu videopeli "Just Cause".
Vysokovsk
Vysokovsk () on kaupunki Moskovan alueen Klinin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee 101 kilometrin päässä Moskovasta luoteeseen ja 10 kilometriä Klinistä länteen. Kaupungissa on Klinistä haarautuvan sivuradan pääteasema. Asukkaita on 10 700 henkeä (vuonna 2010).
Vysokovsk on saanut alkunsa vuonna 1883 perustetun tekstiilitehtaan työläisasutuksesta. Vuonna 1940 siitä tuli kaupunki. Toisen maailmansodan aikana syys–joulukuussa 1941 kaupunki oli saksalaisten miehittämä.
Kaupungissa on tekstiilitehdas, asfalttitehdas, joulukuusikoristeita valmistava yritys ym.
Alfareaktio
Alfareaktio on tähdissä tapahtuva nukleosynteettinen fuusioreaktio, jossa helium-4-ydin yhdistyy raskaamman alkuaineen ytimen kanssa. Toinen heliumin fuusioreaktio on kolmialfareaktio, jossa pelkästään heliumatomeista yhdistyy hiili-12-atomeja. Alfareaktio alkaa toimia samoissa lämpötiloissa kuin kolmialfareaktio.
Alfareaktiot tuottavat hiilestä lähtien alkuaineita, aina lisäten kaksi protonia ja kaksi neutronia.
formula_1
formula_2
formula_3
Coulombin vallin suurentuessa reaktioista tulee yhä epätodennäköisimpiä. Tämän vuoksi ne eivät vaikuta suuresti tähden energiantuotantoon.
Nucleosynthesis (engl., .pdf)
Vidnoje
Vidnoje () on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Pahraan laskevan Bittsa-joen rannalla 23 kilometriä Moskovasta etelään. Vidnojen läpi kulkee Moskovan ja Paveletsin välinen rautatie (Rastorgujevon asema). Kaupunki on Leninin piirin keskus. Asukkaita on 53 700 henkeä (vuonna 2007).
Vidnoje on saanut alkunsa vuosina 1949–1951 rakennetun Moskovan koksikaasutehtaan asuintaajamasta. Kaupunki siitä tuli vuonna 1965, jolloin sen yhteyteen liitettiin myös Rastorgujevon huvila-asutus.
Nykyään kaupungissa on koksikaasutehtaan lisäksi myös metalli-, kemian ja rakennustarviketeollisuutta.
Kaupungin lähellä sijaitsee Gorkin kartano, jossa Vladimir Lenin asui vuosina 1918–1924. Nykyään kartano toimii museona.
Karina Pasian
Karina Pasian (s. 18. heinäkuuta 1991) on yhdysvaltalainen laulaja. Hän aloitti laulun sekä pianonsoiton varhaislapsuudessaan ja esiintyi 22. kesäkuuta 2007, 15-vuotiaana, Valkoisessa talossa George W. Bushille.
Pasianin ensimmäinen albumi, "First Love", ilmestyi elokuussa 2008. Levy-yhtiö oli Def Jam Recordings. Singleinä levyltä julkaistiin "16 @ War" ja "Can't Find The Words".
Pasianin sukujuuret ovat Armeniassa ja Dominikaanisessa tasavallassa.
Anthony Bourdain
Anthony Michael Bourdain (25. kesäkuuta 1956 New York City, New York, Yhdysvallat – 8. kesäkuuta 2018 Kaysersberg-Vignoble, Haut-Rhin, Alsace, Ranska) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja kokki. Hän tuli tunnetuksi kirjoitettuaan kirjan "Kitchen Confidential: mestarikokin tunnustuksia", joka julkaistiin vuonna 2000. Bourdain oli myös Travel Channel -kanavalla esitettävän ruoka- ja matkustusohjelman "Anthony Bourdain maailmalla" juontaja.
Bourdain oli naimisissa kahdesti. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuosina 1985–2005 oli Nancy Putkoski. Vuosina 2007–2016 hän oli naimisissa Ottavia Busian kanssa, ja heillä on vuonna 2007 syntynyt tytär Ariane. Vuodesta 2016 lähtien Bourdain seurusteli italialaisen näyttelijän Asia Argenton kanssa.
Bourdain oli kiinnostunut alakulttuureista ja kaikista maailman keittiöistä. Tammikuussa 2012 Bourdain vieraili Suomessa kuvaamassa jakson "Anthony Bourdain maailmalla" -televisiosarjaansa varten.
Bourdain löydettiin kylpytakin vyöhön hirttäytyneenä 8. kesäkuuta 2018 hotellihuoneestaan Ranskassa. Hän oli Ranskassa kuvaamassa sarjansa uutta jaksoa.
Otto Piispanen
Otto Piispanen on suomalainen ääninäyttelijä. Hän esiintyi "Aivan villit" -elokuvassa roolihahmo Ekin suomenkielisenä äänenä ja on esiintynyt ääninäyttelijänä myös elokuvissa Peter Pan, "Yli aidan", "Hain tarina", "Veeti Paloauto 2" ja "Salamaseepra" sekä televisiosarjassa "Katto-Kassinen".
Piispanen toimii myös espoolaisen pop-/rockyhtye Pasan kitaristina.
Paavo Kostioja
Paavo Kostioja (ent. Costiander, 27. tammikuuta 1891 Nurmijärvi – 31. heinäkuuta 1943 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja oopperalaulaja.
Paavo Kostioja näytteli useissa teattereissa ja toimi ohjaajana ja oopperalaulajana Suomalaisessa Oopperassa. Kostioja näytteli 16 elokuvassa vuosien 1925–1943 aikana. Hänen tunnetuimpia roolejaan ovat muun muassa Huotari elokuvassa "Tukkijoella" (1928), työnjohtaja Männistö elokuvassa "Kahden tanssin välillä" (1930) sekä toimittaja Iivari Alhola elokuvassa "Olenko minä tullut haaremiin" (1932). Näissä kaikissa elokuvissa hän näytteli nimellä Paavo Costiander.
Kostioja ohjasi myös yhden elokuvan, komedian "Laivan kannella" (1938), jossa hän myös näytteli Kokin osan. Elokuvan miespääosaan Kostioja kiinnitti serkkunsa, näyttelijä Ossi Kostian. Kostioja kuului Aleksis Kiven Seuran perustajajäseniin.
Kostiojan viimeiseksi elokuvarooliksi jäi konstaapelin osa elokuvassa "Varuskunnan "pikku" morsian" (1943). Hän kuoli samana vuonna ainoastaan 52 vuoden iässä.
Paavo Kostiojan puoliso vuosina 1918−1926 oli oopperalaulaja Jennie von Thillot.
Jennifer Hudson (albumi)
Jennifer Hudson on Jennifer Hudsonin esikoisalbumi. Se julkaistiin 27. syyskuuta 2008.
Melbourne Victory FC
Melbourne Victory FC on vuonna 2004 perustettu jalkapalloseura Melbournen kaupungista Australiasta. Se pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla A-Leaguessa. Melbourne Victory FC voitti A-leaguen kaudella 2006–2007. Joukkue on tähän asti pelannut kotiottelunsa lähes 60 000 -paikkaisella Etihad Stadiumilla. Joukkueen uusi kotikenttä on 31 500 -paikkainen AAMI Park.
Trypocopris
Trypocopris on kovakuoriaisiin ("Coleoptera") "Geotrupidae"-heimoon kuuluva lantakuoriaissuku.