hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Furfuraali
Furfuraali (latinaksi "furfur" = lese) on orgaaninen yhdiste (heterosyklinen aldehydi), joka on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä - keltaista nestettä, jolla on tunnusomainen haju. Furfuraalin väri muuttuu punaiseksi – ruskeaksi ilman ja valon vaikutuksesta. Sen kemiallinen kaava on CHO ja rakennekaava CHOCHO. Furfuraalista käytetään myös nimityksiä "2-furaanikarboksialdehydi", "2-furaldehydi" ja "2-furyylimetanaali".
Furfuraalin moolimassa on 96,1 g/mol, sulamispiste –36,5 °C, kiehumispiste 162 °C, suhteellinen tiheys 1,16 g/cm (vesi = 1,0 g/cm), liukoisuus veteen 20 °C lämpötilassa on 8,3 g/100 ml, leimahduspiste 60 °C c.c., itsesyttymislämpötila 315 °C ja CAS-numero 98-01-1.
Furfuraalia on käytetty merkkiaineena verottomalle kevyelle polttoöljylle 31. elokuuta 2003 saakka. Furfuraali on kemianteollisuuden tärkeä raaka-aine ja sitä käytetään eräiden muovien, selluloosa-asetaatin ja vernissan valmistuksessa. Furfuraalia muodostuu pentooseista tai pentoosipitoisista aineista, kuten oljesta, leseistä tai lehtipuusta (koivu, pyökki) laimean rikkihapon avulla.
Lyhytaikainen altistus ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä. Ihmisillä furfuraalin hengitystiealtistuksen päämetaboliitti on furoyyliglysiini.
Keisarikunta (elokuva)
Keisarikunta on suomalainen Pekka Mandartin ohjaama romanttinen elokuva vuodelta 2004. Elokuvan kuvauksesta on vastannut Kari Sohlberg, leikkauksesta Jari Innanen ja musiikista Marzi Nyman. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat 1950-luvun Kotkaan. Elokuva kuvaa romanttiseen sävyyn ihmissuhteita ja tapahtumia.
Elokuvan tapahtumat sijoittuvat kesäiseen Kotkan satamakaupunkiin, jossa Rempo (Mikko Leppilampi) työskentelee ystäviensä tavoin satamatyöläisenä. Tapahtumat johtavat kaverukset Rempon ja Ollin (Mikko Nousiainen) jälleen yhteen Rempon menetettyä työpaikkansa. Olli ehdottaa Rempolle, että he yhdessä ostaisivat paikallisen Fennia-ravintolan ja perustaisivat jazz-soittoravintolan. Kaverukset pyytävät ystävänsä mukaan soittamaan ravintolassa, josta tulee varsin suosittu kokoontumispaikka alkuvaikeuksien jälkeen. Vieraana Fennia-ravintolassa nähdään myös tangon kuningas Olavi Virta. Rempo menettää Aila-kihlattunsa (Maria Ylipää) laittamalla omin päin yhteiset rahat ravintolaan, mutta elokuvan romanttisten tapahtumien myötä ja erityisesti Rempon alivuokralaisen Kinkun (Tuomas Uusitalo) avustuksella kihlapari löytää jälleen toisensa.
Elokuva palkittiin parhaasta puvustuksesta Jussi-palkinnolla vuonna 2005.
Kama (Fukuoka)
Kama () on kaupunki Fukuokan prefektuurissa Kyūshūn saarella Japanissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa. Kaupungissa on 41 999 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 135,18 neliökilometriä.
Kaupungin eteläosat kohoavat vuorille, pohjoisosissa on tasankoalueita. Ongajoki saa alkunsa Kaman alueelta ja virtaa kaupungin läpi pohjoiseen. Kaupungin pinta-alasta yli 70 prosenttia on metsä- tai maatalousaluetta. Kama muodostettiin vuonna 2006, kun Yamadan kaupunki ja kolme kauppalaa, Inatsuki, Kaho ja Usui, liitettiin yhteen.
Joonas Hallikainen
Joonas Hallikainen (s. 5.lokakuuta 1985 Helsinki) on suomalainen entinen jääkiekkomaalivahti. Hallikainen pelasi urallaan Jokereissa sekä muutaman lainaottelun Mestiksen Kiekko-Vantaassa ja KooKoossa. Kaudella 2006–2007 hän sai SM-hopeaa.
Hallikainen nousi Jokereiden kakkosvahdiksi, kun maalivahti Pasi Häkkinen lähti Tanskaan kauden 2004–2005 jälkeen. Kun Tim Thomas yllättäen jätti joukkueen vain pari päivää ennen kauden alkua, päätyi Hallikainen vartioimaan Jokereiden maalia avausottelussa HIFK:ta vastaan. Hallikainen pelasi loistavan pelin, ja Jokerit voittivat rangaistuslaukauskilpailussa. Kun maalivahti Karl Goehring palkattiin korvaamaan Thomasin lähtöä, tuli Hallikaisesta taas varamaalivahti. Kun myöhemmin Mikko Rämö tuli joukkueen varamaalivahdiksi, passitettiin Hallikainen takaisin juniorijoukkueeseen.
Hallikainen pelasi hyvin kaudella 2006-2007. Hänet muistetaan etenkin 30. tammikuuta 2007 pelatusta ottelusta Kärppiä vastaan. Hallikainen oli torjuntavastuussa, kun Jokereiden ykkösmaalivahti Juuso Riksman sekä kakkosmaalivahti Ari Ahonen olivat sivussa. Hallikainen torjui varman vierasvoiton, kun Jokerit voitti ottelun 1-4.
Kaudella 2007-2008 Hallikainen ei pelannut otteluakaan Jokereiden riveissä kesällä 2007 tehdyn lonkkaleikkauksen johdosta. Hallikainen kuntoutui play-offien alla ja toimi niissä varamaalivahtina. Kaudella 2008–2009 Hallikainen pelasi Riksmanin kakkosvahtina seitsemän ottelua. Hallikainen lopetti uransa keväällä 2009. Kaudella 2010–2011 hän aloitti Jokereiden A-nuorten maalivahtivalmentajana. Kaudella 2013–2014 Hallikainen siirtyi Jokereiden A-nuorista suoraan legendaarisen Moskovan Zskan A-nuorten Red Armyn mukaan ja voitti siellä MHL-liigan hopeaa.
Vuoden 2014 aikana Hallikainen aloitti HIFK A-junioreiden maalivahtivalmentajana ja valmentaa edelleen yhdessä Ville Peltosen ja Jussi Silanderin valmennustiimissä.
Evankeliset musiikkimessut
Evankeliset musiikkimessut oli vuosittain Helsingissä maaliskuussa järjestetty gospeltapahtuma, joka järjestettiin 41 kertaa. Ensimmäiset musiikkimessut järjestettiin vuonna 1973 Finlandia-talossa. Tapahtuman kulta-aika oli 1970- ja 1980-luvuilla, jolloin tapahtuma oli gospelmusiikin suurin näyteikkuna ja ponnahduslauta uusille esiintyjille. Viimeisen kerran musiikkimessut pidettiin 2013 Nosturissa ja Agricolan kirkossa 15.−17. maaliskuuta 2013. Kyseessä oli Suomen pitkäikäisin gospeltapahtuma. Sen järjesti Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen (SLEY) nuorisotyö. Perjantaista sunnuntaihin kestäneen tapahtuman aikana oli tarjolla muun muassa gospelmusiikkia useilta kotimaisen gospelin kärkinimiltä, raamattuopetusta ja jumalanpalveluksia. Evankelisten Musiikkimessujen tilalla jatkaa Helsingissä SLEY:n "Ihmeellinen viikko" -tapahtuma.
Ups, bass'n Helen, Saraste, Juha Heinonen, Antti Itäkylä, Helsingin Evankeliset Opiskelijat, The Road, Sikka-Liisa Huhtinen & Co, Jugesgroup, Ruudolf, Tommi Kalenius band, Anne Hopeavuori, Pekka Laukkarinen, KRS-nuorten draamaa, Kalle Vaismaa, Johannes Häkämies, houseband, L-60º, Realismi, Norman, NutTura, Päivi Niemi, Miika Auvinen, Helsingin kertsi, houseband, Minna & Jussi Pyysalo, Lasse Räty, Juha Tapio, Gary Martin (USA), HB, Tera, Teri Mantere, Juha Heinonen, Panu Mäkelä, NutTura, nuoren puheenvuoro, Minna ja Jussi Pyysalo, houseband, Helsingin kertsi, On C, Ville Auvinen, Elävät kivet, Miika Auvinen.
The Road, varhaisnuorten lauluryhmä, Liisi Portin, Saija Simanainen, Juha Heinonen, L-60°, Norman, Miika Auvinen band, Anne Hopeavuori, Antti Itäkylä ja Helsingin evankeliset opiskelijat, Kraka, Ariel & Supremos, Miika Auvinen, Panu Mäkelä, Antero Rasilainen, Musti Lähteenmaa, Musti Lähteenmaa & kumppanit, Frail, Saraste, Daikini, Päivi Niemi, Timo Nisula, Exit, Mikko Vaismaa, Kalle Vaismaa, Claas P. Jambor (GER), Tera, Punainen Lanka, Mikko Vaismaa, Juha Heinonen, Sami Liukkonen ja Ismo Vettenranta
Juha Tapio band, Mikko Vaismaa, Peter Joukainen, Anne Hopeavuori, Juha Heinonen, Santeri Marjokorpi & Helsingin eo, bass'n Helen, Saraste, The Hillman Hunter, Teri Mantere, Leevi Helo & houseband, Jarmo Happonen, Lasse Räty, The Road & lauluryhmä, Olli Helenius trio, kls., Jugesgroup, Essi Tuomala, Helsingin Kertsi, Nina Åström & band, Timo Nisula, The Rain, HB, Miika Auvinen, SwingLoJumpHi ja Jussi Miettinen.
Kevin Max (USA), Bob K (SWE), Lumina Polaris, Saraste, Tera, Mikko goes to Heaven, Donkey Ride, G-Powered ja Kaemo, Kappeli Sound System
A&O, Anne Hopeavuori, Saraste, Tarvo Laakso, Kajo, Juha Heinonen, bass'n Helen, Jukka Leppilampi, The Road, Kullervo Puumala, Reijo Arkkila, Teuvo V. Riikonen, Tera(pia), Lauri Halme, The Rain, Miriam, Idän Ihmeet, Blindside (SVE), Kappeli Sound System
Good Weather Forecast (GER), HB, GodFM, Saraste, Serafiel, Juha Heinonen, Petra Gröhn ja Helsingin Evankeliset Opiskelijat.
Eburon-jääkausi
Eburon-jääkausi oli kylmä ajanjakso Pohjois-Euroopassa pleistoseenikaudella noin 1,5-1,8 miljoonaa vuotta sitten. Samaan aikaan havaittua kylmenemistä Alpeilla kutsutaan nimellä Tonava-jääkausi.
Kausi lienee viilennyt loppua kohden. Kaudella oli neljä kylmää huippua, yhteensä seitsemän lämmintä ja kylmää ilmastovaihetta. Lämpiminä vaiheina Alankomaissa oli viileänlauhkean vyöhykkeen havumetsiä, kylminä kausina avointa puutonta kasvillisuutta. Tegelenin alueelta on löydetty merkkejä kylmän ilmaston aiheuttamasta kryoturbaatiosta. Eburonin faunassa näkyi ensi kertaa jääkauden eläimistöä, mm. Alankomaissa sopuli ("Dicrostonyx"). Harderwijkissä Hollannissa näkyy Norjasta ja Ruotsista siirtynyttä maa-ainesta, jossa on siluurikauden fossiileja.
Kauden alkuun sijoittuu Olduvain magneettisen tapahtuman loppu. Ukrainassa lisääntyi kauden loppua kohden subarktisen kasvillisuuden määrä. Islannissa oli voimakas jäätiköityminen 1,6 miljoonaa vuotta sitten. Alankomaissa oli merkkejä maan jäätymisestä, mikä viittaa ainakin kohtalaiseen jäätiköitymiseen. Kylminä kausina Alankomaiden lämpimimmän kuukauden keskilämpötila oli 5 °C, viileinä kausina noin 1-12 °C.
Alankomaissa oli lämpiminä kausina vain joillain paikoilla harvinaisena lämpimän ilmaston suosypressejä ("Taxodium") ja punapuita ("Sequoia"). Kausi lämpeni hieman alusta alkaen, ja viileni huomattavasti sekä nopeasti lähellä loppuaan, jolloin anemofiilit ruohot ja mänty yleistyivät, niin kuin koivukin.. hieman ennen kauden loppua se lämpeni niin, että muun muassa vaahtera saapui. Yleensä kautta hallitsivat ruohot ja lauhkean vyöhykkeen puut. Vaahteraa esiintyi jonkin verran kauden lopulla yleistyen. Kauden alussa ja keskivaiheessa oli kasvillisuuden mukaan viileämpää/kosteampaa. Kaudella esiintyi myös keskivaiheella runsaasti heiniä ja loppuvaiheessa saroja. Marunaa oli harvinaisena eniten kauden alussa ja lopussa. Eräässä vaiheessa lähellä kauden loppua anemofiilit ruohot yleistyivät..
Kaisaniemen puisto
Kaisaniemen puisto () on puisto Helsingin ydinkeskustassa, Kluuvin kaupunginosan pohjoisosassa. Siellä järjestetään monenlaisia tapahtumia, kuten Maailma kylässä -kulttuuripäivät. Helsingin kasvitieteellinen puutarha sijaitsee Kaisaniemen puiston pohjoisosassa. Osa puistoa luovutettiin Helsingin yliopistolle puutarhaa varten jo vuonna 1829, ja puutarhan vanhin viherhuone avattiin vuonna 1889. Puistossa järjestetään useita konsertteja, kuten Helsinki-päivän konsertti.
Puiston alueella on jalkapallokenttä, koripallokenttä sekä tenniskenttä. Puiston luoteiskulmassa toimii ravintola Kaisaniemi. Koko puisto on saanut nimensä ravintolan perustajan Kajsa Wahllundin mukaan.
Puisto on saanut kielteistä mainetta erityisesti seksuaalisen väkivallan ja tappelujen vuoksi. Tehokkaan valvonnan ansiosta puiston ilmapiiri on kuitenkin viime vuosina rauhoittunut.
Kaisaniemen puistossa sijaitsee Helsingin vanhin julkinen muistomerkki: 1700-luvulta säilynyt niin sanottu vapaamuurarin hauta. Kansallisteatterin pienen näyttämön edustalla on näyttelijä Ida Aalbergin kunniaksi pystytetty "Esirippu"-patsas, joka paljastettiin 15. lokakuuta 1972. Lähes 7 metriä korkean pronssipatsaan on suunnitellut kuvanveistäjä Raimo Utriainen. Sen vieressä on vesiallas, jonka pohjoispuolella on Emil Wikströmin tekemä säveltäjä Fredrik Paciuksen rintakuva vuodelta 1895. Altaan itä- ja länsisivuilla ovat Viktor Janssonin alastonta naishahmoa esittävä veistos "Convolvulus" vuodelta 1931 ja Jussi Mäntysen eläinveistos "Nuori hirvi" vuodelta 1929.
Vuonna 1763 Maaherra Hans Henrik Boije vuokrasi kaupungilta tontin Hämeen maantien (nyk. Siltasaarenkatu) varrelta ja perusti sille puutarhan. Vuonna 1773 se siirtyi puutarhuri Erik Edbomin hallintaan. Helsingin saatua pääkaupungin aseman vuonna 1812 puutarha merkittiin kaupungin yleiseksi puutarhaksi. Myöhemmin vuonna 1827 alettiin sitä Carl Ludvig Engelin luonnostelmien mukaan muuttaa yleiseksi kävelypaikaksi. Engelin suunnitelmassa puisto jakaantui kahteen osaan: symmetriseen, puurivien halkomaan puistoon sekä kiemurtelevien polkujen muodostamaan maisemapuutarhaan. Vuonna 1829 kävelypaikkaa supistettiin, kun sen viereen muutti Turusta yliopiston kasvitieteellinen puutarha.
Vuonna 1839 Catharina ”Kajsa” Wahllund rakennutti Kaisaniemen kärkeen ravintolan, josta tuli varsinkin ylioppilaiden suosima paikka. Puistoon valmistui myös keilarata ja meripaviljonki. Ylioppilaiden tavasta esittää 1. toukokuuta lauluja Kajsalle puisto sai nimekseen Kaisaniemenpuisto; siihen saakka se oli tunnettu "Seurapuistona".
Tuohon aikaan Kaisaniemi oli vielä selvästi niemi, ja ravintola sijaitsi niemen kärjessä, mutta 1800-luvun loppupuolella sen länsipuolelle rakennettiin rautatien ratapiha. Sitä varten lohkaisiin alueita puistostakin, mutta suurimmaksi osaksi se rakennettiin täyttömaalle. Tällöin täytettiin paikalla ollut Töölönlahden eteläosa ja siitä etelään työntynyt Kluuvinlahti, jolloin myös Kaisaniemi lakkasi olemasta niemi, ja se rajoittuu mereen enää vain pohjoisessa.
Pamela Des Barres
Pamela Des Barres (s. 9. syyskuuta 1948 Kalifornia) on yhdysvaltalainen bändäri, toimittaja ja kirjailija. Hän seurusteli useiden 1960- ja 70-lukujen rocktähtien kanssa, ja hän on kirjoittanut kokemuksistaan omaelämäkerrallisia teoksia.
Pamela Des Barres (tyttönimeltään Miller) vietti nuoruusvuotensa Resedassa Kaliforniassa. Hänen ensimmäinen kaukorakkautensa oli The Beatles -yhtyeen Paul McCartney. Kasvettuaan vanhemmaksi hän alkoi seurustella rocktähtien ja näyttelijöiden kanssa, ja hänellä oli suhde esimerkiksi Mick Jaggeriin, Keith Mooniin, Noel Reddingiin, Chris Hillmaniin, Jimmy Pageen, Brandon de Wildeen ja Don Johnsoniin. Rakastajiensa lisäksi hän liikkui kaikkien muidenkin tuon ajan suurten rockartistien ja yhtyeiden sisäpiireissä.
Des Barres oli yksi Frank Zappan perustaman tyttöbändin The GTOsin jäsenistä. Yhtye julkaisi albumin "Permanent Damage" vuonna 1969. Toinen Des Barresin musiikillisista mentoreista oli Captain Beefheart. Des Barres näytteli myös joissain elokuvissa.
Des Barres kirjoitti omaelämäkerrallisen menestyskirjan "Kuumana bändiin – bändärin tunnustukset", jossa hän kuvailee bändärielämäänsä ja suhteitaan rocktähtiin. Des Barresin mukaan kukaan kirjassa kuvatuista miehistä ei ole suuttunut hänelle kirjasta, sillä paljastukset ovat kaikki totta ja kerrottu kauniilla tavalla. Lisäksi hän on kirjoittanut useita artikkeleita "Rolling Stone Italia" -lehteen.
Des Barres meni vuonna 1977 naimisiin englantilaisen rocktähden Michael Des Barresin kanssa. He saivat pojan ja erosivat vuonna 1991.
Des Barres on vihitty papiksi. Kristillisestä vakaumuksestaan huolimatta hän ei tuomitse eikä kadu omaa seksintäytteistä menneisyyttään ja korostaa aina eläneensä oman vapaan tahtonsa mukaan.
Des Barres on yhä mukana Los Angelesin musiikkielämässä ja toimii esimerkiksi rockaiheisten turistikierrosten emäntänä.
Des Barres arvelee Tom Pettyn hittikappaleen "Free Fallin" kuvaavan hänen varhaisvuosiaan.
Vladimir Fjodorov
Vladimir Georgijevitš Fjodorov [ˈfʲoːdərəf] (, 1925 – 13. toukokuuta 2013 Moskova) oli Suomen asioihin kylmän sodan aikana vaikuttanut neuvostoliittolainen kommunistipoliitikko ja kirjailija.
Fjodorov oli taustaltaan sotilas ja puna-armeijan everstiluutnantti. Jätettyään sotilasuran hän työskenteli vuosina 1954–1989 virkailijana Neuvostoliiton kommunistisen puolueen (NKP) kansainvälisen osaston Suomen-osastolla. Hän opetteli suomen kielen. Vuosina 1967–1973 hän asui Suomessa ja toimi lähetystöneuvoksena Neuvostoliiton Helsingin-suurlähetystössä. Hänen tehtävänään oli valvoa Suomen Kommunistisen Puolueen (SKP) toimintaa. Lempinimellä "Roffi" tunnettu Fjodorov kuului Neuvostoliiton suurlähettiläs Aleksei Beljakovin ja SKP:n neuvostomielisen vähemmistön eli niin sanottujen taistolaisten tukijoihin. Fjodorov tuli myöhemmin tunnetuksi muun muassa kirjailijana ja toimittajana. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen hänen artikkeleitaan julkaistiin runsaasti suomalaisessa "Tiedonantaja"-lehdessä. Fjodorov kirjoitti muistelmansa, jotka julkaistiin suomeksi vuonna 2001.
Vladimir Fjodorovin poika on Andrei Fjodorov, joka toimi Venäjän neuvostotasavallan varaulkoministerinä 1990–1991.
EDT
EDT ("Eastern Daylight Time") UTC−4 on Pohjois-Amerikassa käytetty nimitys ET ("Eastern Time Zone") -aikavyöhykkeen kesäajasta. ET-aikavyöhyke peittää suuren osan Pohjois-Amerikan itärannikosta sekä osan Etelä-Amerikan länsirannikosta. ET-aika on UTC−5 (tuntia), paitsi kesäaikana UTC−4 (tuntia). Kesäajan ET-aikaa kutsutaan kesäaikana erityisesti nimityksellä EDT ("Eastern Daylight Time") ja talviaikana nimityksellä EST ("Eastern Standard Time").
Myös Australiassa on EDT-aika, johon viitataan usein myös lyhenteellä AEDT ("Australian Eastern Daylight Time"). AEDT-aika on AEST "(Australian Eastern Standard Time") +1, tai UTC+11.
Ludhiana
Ludhiana () on Punjabin osavaltion suurin kaupunki Intiassa. Kaupungissa asui vuonna 2011 noin 1,4 miljoonaa ihmistä.
Ludhiana sijaitsee Ludhianan piirikunnassa Sutlej-joen entisellä rannalla - joen nykyinen reitti kulkee 13 km päässä kaupungista.
Ludhiana sijaitsee keskeisesti Delhistä Amritsariin johtavan Grand Trunk Road -tien varrella ja liikenneyhteydet Intian pääkaupunkiin New Delhiin ovat hyvät ilma-, rauta- ja maanteitse. Kansainvälinen lentoasema on suunnitteilla.
Kaupunki on suuri teollisuuden ja opetuksen keskus Pohjois-Intiassa, ja on monien kulttuurien kohtaamispaikka.
WHO:n vuonna 2011 tekemän selvityksen mukaan Ludhiana oli Intian saastunein kaupunki. Hengitettäviä pienhiukkasia (PM10) oli 251 mikrogrammaa kuutiometrissä.
Vadodara
Vadodara eli Baroda (gudžarati: વડોદરા, hindi: बडोदा) on kolmanneksi suurin kaupunki – Ahmedabadin ja Suratin jälkeen – Gujaratin osavaltiossa Intiassa. Vadodrassa asuu noin 1,7 miljoonaa ihmistä ja se on yksi osavaltion neljästä kaupungista, jossa on yli miljoona asukasta, muut ovat Rajkot sekä kaksi yllä mainittua kaupunkia. Vadodra sijaitsee Vishwamitri-joen lähellä, kaakkoon Ahmedabadista. Kaupungin lempinimi on "Gujaratin kulttuuripääkaupunki". Kaupunki on Vadodaran piirikunnan hallintokeskus.
MathML
MathML eli matemaattinen kuvauskieli (sanoista "Mathematical Markup Language") on XML:n sovellus, jolla voidaan esittää matemaattisia symboleja ja kaavoja. Tarkoituksena on sisällyttää verkkosivuihin matemaattisia kaavoja. MathML on W3C:n suositus.
Ensimmäinen määrittelyversio 1.01 julkaistiin heinäkuussa 1999 ja versio 2.0 ilmestyi helmikuussa 2001. Lokakuussa 2003 MathML:n versio 2.0 julkaistiin lopullisena versiona.
MathML kehitettiin ennen XML:n nimiavaruuksia. Siksi MathML ei usein käytä nimiavaruuksia ja ohjelmat, jotka käsittelevät MathML:ää, kuten Mozilla-selain, eivät vaadi nimiavaruuksien määrittämistä. Ohjelmissa, jotka käyttävät nimiavaruuksia MathML:ssä, suositeltu nimiavaruus-URI on http://www.w3.org/1998/Math/MathML.
XML:n tavoin MathML ei kuvaa ainoastaan esitysmuotoa, vaan se voi myös sisältää kaavojen osien merkityksen. Tämä jälkimmäinen osa tunnetaan nimellä MathML-Content (content tarkoittaa sisältöä). Koska laskua tai kaavaa säilytetään erillään esityksestä se, miten sisällyksen tarkoitus kerrotaan, jätetään käyttäjälle. Esimerkiksi nettisivut, jotka sisältävät MathML:llä toteutetun kaavan, voidaan näyttää normaaleina sivuina monilla eri selaimilla, mutta ruudunlukuohjelma voi lukea näkövammaiselle käyttäjälle saman MathML:n ääneen. (esimerkiksi käyttäen MathPlayer-lisäosaa Internet Explorerissa).
Tunnettu toisen asteen yhtälön ratkaisukaava
merkittäisiin TeX-syntaksilla näin:
Ja MathML:llä näin:
Vaikka MathML-merkintä on TeX-esitystä pidempi, XML-muotoilu laajentaa merkinnän käsittelyä ohjelmallisesti ja mahdollistaa tulostuksen erilaisissa ohjelmissa kuten esimerkiksi selaimessa. MathML-koodia ei ole tarkoitettu suoraan ihmisen muokattavaksi.
Suoran MathML tuki (mm. MathML:n leikkauksen ja liimauksen) sisältäviä editoreja ovat julkaisseet Wolfram Research (Publicon)ja Soft4science (SciWriter).
MathML:ää tukevia toimisto-ohjelmistoja ovat muun muassa OpenOffice ja KOffice ja matemaattisista ohjelmistoista Mathematica.
Monia muunto-ohjelmia matemaattisen ilmaisun muuntamiseen MathML:ksi on markkinoilla, sisältäen muuntajia TeXin ja MathML:n välillä. ConTeXt kääntää MathML:n TeXiin (käyttökohteena pdf-tiedostot). Design Sciencen MathTypellä voi WYSIWYG-editorissa käsiteltyjä kaavoja muuntaa MathML:ksi. Wolfram Research tarjoaa nettisivun kirjoitettujen kaavojen kääntämiseksi 
MathML:ksi.
GNU TeXmacs on WYSIWYG-editori, joka luotu matematiikan esitystä silmällä pitäen. MathML-muuntajia on kumpaankin suuntaan. TeXmacsia voidaan käyttää kirjoittamaan matemaattisia XHTML-artikkeleita, jotka sisältävät MathML:ää.
Amaya, W3C:n selain-editori voidaan myös mainita wysiwyg-MathML-editorina.
Yleisimmistä selaimista vain Gecko-moottoria käyttävät selaimet (esimerkiksi Firefox ja Camino) osaavat sellaisinaan esittää MathML:ää. Muut selaimet tarvitsevat lisäosia MathML:n sisällön näyttämiseen.
OpenMath on standardi, joka on pikemminkin suunniteltu sisältämään kaavan tarkoituksen, mutta sitä voidaan käyttää myös MathML:n lisänä. OpenMathin suunnittelijat ovat suurimmaksi osaksi osallistuneet MathML-Contentin suunnitteluun.
Kansallinen divisioona
Kansallinen divisioona tarkoittaa seuraavia asioita:
Kansallinen divisioona (Luxemburg)
Kansallinen divisioona (, , ) on Luxemburgin jalkapallon pääsarja.
Sarjaa on pelattu yhtäjaksoisesti vuodesta 1910 lähtien lukuun ottamatta vuotta 1913 ja kolmea toisen maailmansodan vuotta. Kauteen 1913–1914 saakka sarjan nimi oli "Championnat Luxembourgeois ", sen jälkeen kauteen 1931–1932 "Division d’Honneur" ja kauteen 1956–1957 "Premiere Division" ennen nykyisen nimen käyttöönottoa.
Kaudeksi 2006–2007 sarjan joukkuemäärää lisättiin kahdestatoista neljääntoista. Joukkueet pelaavat keskenään kaksinkertaisen sarjan. Luxemburgin mestarijoukkue pääsee Mestarien liigan ensimmäiselle karsintakierrokselle ja hopeajoukkue Eurooppa-liigan karsintojen avauskierrokselle.
Gotland-luokan sukellusvene
Gotland-luokan sukellusveneet (tyyppi A19) muodostavat ruotsalaisen sukellusveneentorjunta - sukellusveneluokan ("SSK - submarine-submarine killer"), jonka alukset on valmistanut Kockumsin Karlskronan telakka.
Alusten koneisto on dieselsähköinen, jossa kaksi 16-sylinteristä MTU 16V-396 -dieselmoottoria (2 980 hv) tai kaksi Hedemora V12A/15-Ub -dieselmoottoria (3 600 hv) tuottaa voiman sähkömoottorille, joka pyörittää potkuria 1 800 hevosvoimalla. Alusten maksiminopus on 11 solmua pinnalla ja 20 solmua sukelluksissa.
Sukellusveneen teki valmistuessaan edistykselliseksi siinä olleen stirlingmoottoriin perustuva Kockumsin v4-275R Mk III -yksikkö, joka käyttää aluksen sisällä kuljetettavaa nestemäistä happea. AIP-järjestelmä () mahdollistaa, että alus voi olla päivien sijasta veden alla kaksi viikkoa, jolloin sen havaitseminen tulee vaikeaksi siksi, ettei sen tarvitse tulla periskooppisyvyydelle lähelle pintaa ladatakseen akkuja niin kuin muut diesel-käyttöiset sukellusveneet. Vastaavan järjestelmän ovat ruotsalaisilta hankkineet vain Japanin itsepuolustusvoimien merivoimat.
Aluksiin on asennettu Terman-tutkajärjestelmät sekä Atlas CSU-90 -kaikuluotainjärjestelmä. Omasuojana on Mantan ECM -järjestelmä. Aseistuksena on neljä keulaan asennettua 533 millimetrin typ613 -torpedoputkea, joihin on 12 torpedoa. Lisäksi on kaksi 400 millimetrin typ431/451-sukellusveneentorjuntatorpedoputkea, joihin neljä torpedoa. Alukset kykenevät lisäksi kuljettamaan 48 miinaa.
Alusluokka tilattiin alun perin 28. maaliskuuta 1990, mutta sen vaatimuksia muutettiin 5. syyskuuta 1991 AIP-järjestelmän asentamiseksi. Tämä kasvatti uppoumaa 200 tonnilla sekä lisäsi alusten pituutta 7,5 metriä. Alkuperäisen suunnitelman mukaan luokkaan piti kuulua viisi alusta, mutta kohonneet kustannukset pakottivat peruuttamaan kahden aluksen tilaamisen.
Parhaat 2 (Matti ja Teppo)
Parhaat 2 on Matin ja Tepon kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 1986.
Texas Theatre
Texas Theatre on yhdysvaltalainen elokuvateatteri, joka sijaitsee Texasin osavaltiossa Dallasissa.
Teatteri avattiin vuonna 1931, jolloin se oli Dallasin esikaupunkialueen suurin elokuvateatteri. Texas Theatre oli osa Howard Hughesin omistamaa elokuvateatteriketjua.
22. marraskuuta 1963 Lee Harvey Oswald pidätettiin Texas Theatressa syytettyinä presidentti John F. Kennedyn ja poliisi J. D. Tippitin murhista. Elokuva, joka silloin esitettiin, oli Burt Topperin ohjaama sotaelokuva "War Is Hell".
Nykyisin Texas Theatressa esitetään paitsi elokuvia myös näytelmä- ja tanssiesityksiä. Vuonna 2003 teatteri julistettiin kansalliseksi suojelukohteeksi.
Hilja Pärssinen
Hilja Pärssinen (o.s. Lindgren; 13. heinäkuuta 1876 Halsua – 23. syyskuuta 1935 Helsinki) oli opettaja, toimittaja, kansanedustaja, kirjailija ja Suomen Sosialidemokraattisen Työläisnaisliiton puheenjohtaja. Hilja Pärssinen käytti myös nimeä "Liinamaa" ennen avioliittoa. Muutettuaan Helsingin pitäjään hänet kirjattiin seurakunnan pää- ja rippikirjaan nimellä Hilja Amanda Liinamaa..
Pärssisen vanhemmat olivat kappalainen Karl Henrik Lindgren ja Anna Dahllund. Hän avioitui vuonna 1899 myös Sortavalan opettajaseminaarissa opiskelleen ja myöhemmin filosofian tohtoriksi valmistuneen Jaakko Pärssisen kanssa, josta erosi hieman ennen kuolemaansa. Pärssinen menehtyi rintasyöpään.
Pärssinen kävi tyttökoulun ja Sortavalan opettajaseminaarin, josta valmistui kansakoulunopettajaksi vuonna 1896. Hän aloitti uransa opettajana nimellä Hilja Liinamaa Helsingin maalaiskunnan pitäjän kirkonkylässä, missä toimi vuosina 1896–1900 juuri perustetun suomenkielisen koulun "Suomelan" ensimmäisenä opettajana. Sieltä hän siirtyi opettajaksi Viipuriin, jossa toimi vuoteen 1906 saakka. Opettaja-aikanaan Suomelassa Pärssinen osoitti menestystä opettamisessa ja oli paikkakunnan pidetty kansanvalistaja yleensäkin. Pärssinen johti Hgin pitäjän nuorisoseuran kuoroa ja oli sanomalehti "Uusimaan" asiamies pitäjässä saaden jopa ruotsinkielistä väestöä tilaamaan lehden.
Hilja Pässinen oli Työ-lehden toimittajana Viipurissa 1906. Työläisnainen-lehden toimitussihteerinä hän toimi 1907–1917. Sisällisodan aikana vuonna 1918 hän ehti olla hetken punaisten Suomen kansanvaltuuskunnan jäsen. Pärssinen pakeni huhtikuussa 1918 miehensä kanssa Venäjälle tarkoituksenaan päästä sitä kautta Sveitsiin, sinne he eivät kuitenkaan päässeet. Matka johti lopulta Viroon, josta heidät palautettiin Suomeen 1919. Hilja Pärssinen tuomittiin maanpetoksesta vankeuteen 12 vuodeksi, mutta armahdettiin vuonna 1923.
Armahduksen jälkeen Pärssiset perustivat Viipurin Talikkalan yksityisen yhteiskoulun, jonka opettajana Hilja Pärssinen oli 1927–1935.
Muiden tehtäviensä ohella Hilja Pärssinen toimi puhujana Suomen Sosialidemokraattisessa Puolueessa, Raittiuden ystävissä, Kansanvalistusseurassa ja eri työväenopistoissa. Hän oli myös Työväen sivistysliiton luennoitsija.
Eduskunnan jäsen Pärssinen oli vuosina 1907–1918 ja 1929–1935. Hänet valittiin eduskuntaan Viipurin läänin läntisestä vaalipiiristä. Hän kuului eduskuntauransa aikana jäsenenä sivistysvaliokuntaan, suureen valiokuntaan, toimitusvaliokuntaan ja työväenasiainvaliokuntaan.
Hilja Pärssinen julkaisi pseudonymillä "Hilja Liinamaa" tai omalla nimellään seuraavat kaunokirjalliset teokset:
Viking-luokan sukellusvene
Viking-luokan sukellusvene oli Ruotsin, Norjan ja Tanskan 1997 aloittama yhteishanke, josta Norja ja Tanska ovat luopuneet ja jossa Suomi on ollut tarkkailijana. Tarkoituksena on ollut rakentaa Gotland-luokan sukellusveneelle sitä suorituskykyisempi ja vaikeammin havaittava seuraajaluokka, jonka veneet olisivat maksaneet 1/3 vastaavasta saksalaisesta.
Kockums suunnittelee uutta sukellusveneluokkaa, jossa käytetään peruutetun Viking-projektin tekniikkaa. Projektin nimenä on A26.
Ruotsin merivoimien tarkoituksena oli korvata kaksi aikaisempaa sukellusvenettä vuoteen 2015 mennessä kahdella uudella Viking-luokan sukellusveneellä. Ruotsin puolustusbudjetista 50 % kohdentuu hankinnoille.
Alkuperäisen suunnitelman mukaan Ruotsin tuli ostaa kaksi, Tanskan neljä ja Norjan neljä Viking-luokan sukellusvenettä 2005 alkaen. Viking-sukellusvene saavutti määrittelyvaiheensa 2002.
Norja lakkautti sukellusveneaselajinsa ja luopui Viking-luokan sukellusvenehankkeesta ensimmäisenä. Se lahjoitti kunnostettuna vanhat sukellusveneensä Puolaan.
Sen jälkeen Tanskan tuli hankkia kuuden Viking-luokan sukellusveneen sarjasta neljä ja Ruotsin kaksi Tanskan ja Ruotsin välisellä sopimuksella. Viking-luokan ensimmäisen sukellusveneen oli määrä valmistua Ruotsissa Kockumin telakalla Malmössä ja viiden muun Tanskassa A P Möllerin telakalla Odensessa.
Tanska ilmoitti kuitenkin 2004 lopettavansa kesään mennessä sukellusveneaselajinsa. Tanskan osalta kolmen tai neljän Viking-luokan sukellusveneen rakentaminen olisi tullut maksamaan noin 652 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria vastaavan summan. Samalla päätöksellä Tanska luopui sukellusveneaselajista joulukuussa 2004, käytössä olleiden saksalaisvalmisteisten sukellusveneiden vanhentuessa.
Tanskan osalta hanke lakkautettiin siksi, että varat ohjattiin maavoimien kehittämiseen. Tanskan "HMS Näckenistä" modernisoitua sukellusvenettä KDM Kronborg piti seurata Viking-luokan sukellusvene.
Joidenkin arvioiden mukaan kaksi Viking-luokan sukellusvenettä tulisi maksamaan Ruotsille 1 800 miljoonaa kruunua (noin 194 013 603 euroa kurssilla 9,2777 SEK/EUR) yhteensä eli noin 100 miljoonaa euroa kappaleelta.
Lorenzo Bandini
Lorenzo Bandini (21. joulukuuta 1935 Barce, Libya, Italia – 10. toukokuuta 1967 Monaco) oli italialainen kilpa-autoilija, joka suoritti tunnetuimmat suorituksensa Ferrari-tallissa.
Lorenzo Bandini syntyi Barcessa, Libyassa. Hän aloitti kilpailu-uransa 1957, ja kilpaili Formula Junior -sarjassa vuoteen 1961 asti, jolloin hän nousi Formula 1 -sarjaan Scuderia Centro Sud -tallin riveissä, josta siirtyi myöhemmin Ferrarille. Vuonna 1964 Bandini saavutti ainoan GP-voittonsa Itävallan GP:ssä. Urallaan Bandini saavutti Ferrarilla joitakin voittoja myös urheiluautosarjoissa.
25. Monacon Grand Prix -kilpailu oli MM-sarjan toinen osakilpailu, joka ajettiin 7. toukokuuta 1967. Kilpailussa kierrettiin 3 145 metrin pituinen rata 100 kertaa. Lorenzo Bandini nousi Ferrarillaan lähdössä kärkeen, mutta jo toisella kierroksella uusiseelantilainen Denny Hulme pääsi Brabham-Repco-autollaan johtoon. Välillä Jackie Stewart johti kilpailua, mutta hän jäi 15. kierroksella varikolle vaihdelaatikon rikkouduttua.
Kierroksella 33 Hulme oli johdossa jo 15 sekunnilla ennen Bandinia. Kun 66 kierrosta oli takana, oli Bandini kutistanut Hulmen johdon 10 sekuntiin. Kierroksella 70 oli Bandini kuitannut eron Hulmeen 7 sekuntiin, ja hän yritti saavuttaa ensimmäistä Monacon voittoaan. Kierroksella 83 Bandini menetti autonsa hallinnan tunnelin jälkeisessä shikaanissa. Ferrari syöksyi olkipaalien läpi ja pomppasi niistä lyhtypylvääseen. Ylösalaisin kääntynyt auto syttyi tuleen sytyttäen myös paalit palamaan.
Bandini jäi puristuksiin palavan auton alle. Kilpailijoilla oli yllään tulenkestävät alusvaatteet ja ajohaalarit, jotka suojasivat tehokkaasti ainoastaan noin 30 sekunnin ajan. Neljän minuutin kuluttua ajaja vedettiin esiin vaatteet tulessa. Bandinin kypärä oli murskautunut ja hän näytti saaneen vammoja myös rintaansa. Hänet kuljetettiin välittömästi satamassa olevaan sairaalalaivaan.
Aluksi Bandinin tilaa kuvattiin hengenvaaralliseksi. Sairaalassa tehdyissä tarkastuksissa todettiin, ettei hänellä ollut välitöntä hengenvaaraa. Hän oli saanut rintakehäänsä avoimen haavan sekä päähänsä, kasvoihinsa, käsiinsä ja jalkoihinsa palohaavoja. Bandinille tehtiin neljä ja puoli tuntia kestänyt leikkaus. Lääkärit ennustivat hänen elävän vain vuorokauden, sillä hänen ihostaan 70 prosenttia oli palanut. Bandini kuoli 10. toukokuuta 1967 kello 15 paikallista aikaa Prinsessa Gracen sairaalassa Monte Carlossa.
Kilpailua kuitenkin jatkettiin, eikä kukaan enää voinut estää Hulmen voittoa. Hän ohjasi autoaan jo kaksi kierrosta edellä toisena ajavaa Graham Hillia, joka maaliin tultaessa oli kolmantena. Maalissa meksikolainen Pedro Rodríguez oli toisena. Hulme sai voitostaan kunnian lisäksi 2 000 dollaria ja hän siirtyi ajajien MM-sarjan johtoon.
S1000
S1000 on italialais-venäläistä tuotantoa oleva 1000-tonnin dieselsukellusvenetyyppi, jonka kehitystyö alkoi 2004. Venäläinen TsKB Rubin ja italialainen Fincantieri esittelivät aluksesta tehdyn mallin yhdessä Euronaval 2006 -näyttelyssä 25. lokakuuta 2006.
S1000:n uppouma on 1 000 tonnia, huippunopeus 14 solmua. Alus on 56,2 metriä pitkä. Aluksessa on polttokennotekniikkaan pohjautuva ilmasta riippumaton propulsio-osasto (air independent propulsion, AIP). Sen aseistusvaihtoehtoina ovat italialaisvalmisteiset ohjattavia WASS Black Shark -torpedoja sekä venäläisiä Club-S-risteilyohjuksia.
Skien
Skien on kaupunki Telemarkin läänissä, Norjassa. Skien on Telemarkin läänin hallinnollinen keskus ja Norjan 13. suurin kaupunki. Vuoden 2018 alussa tehdyn väestönlaskennan mukaan kaupungissa on 54 510 asukasta., ja sen pinta-ala on 779 km².
Kirjailija Henrik Ibsen syntyi Skienissä.
Skien sijaitsee Skienselva-joen varrella. Sieltä lähtee Norjan pisin kanava, 105 km pitkä Telemarkin kanava, joka kulkee Daleniin asti.
Skien on luultavasti perustettu alkujaan kauppapaikaksi ja satamaksi. Varhaisimmat asutuksen merkit ovat peräisin 900-luvulta, joten Skien on yksi vanhimmista kaupunkimaisista asutuspaikoista Norjassa. Tanskan kuningas myönsi Skienille kaupunkioikeudet vuonna 1358.
Kaupungin varhaisin tunnettu nimi on Skida. Vuonna 1359 kirjoitusasu muuttui muotoon Skyde. Vuonna 1468 kaupungista alettiin käyttää nimeä Skydebye ja vuonna 1662 nimi muuttui muotoon Scheen. Paikalliset asukkaat lausuvat edelleen Skienin nimen "She-en".
Vuonna 1964 maalaiskunnat Solum ja Gjerpen liitettiin Skieniin.
Ruotsalainen eduskuntaryhmä
Ruotsalainen eduskuntaryhmä (r) on Ruotsalaisen kansanpuolueen ja Ahvenanmaan vaalipiirin kansanedustajista koostuva eduskuntaryhmä. Vuoden 2015 eduskuntavaalien tuloksena ryhmässä on 10 jäsentä.
Eduskuntaryhmän puheenjohtajana toimii Stefan Wallin, ensimmäisenä varapuheenjohtajana Mikaela Nylander ja toisena varapuheenjohtajana Mats Löfström.
Federal Reserve System
Federal Reserve System (Fed) on Yhdysvaltain keskuspankki, joka aloitti toimintansa 1913.
Federal Reserve System on "puolivaltiollinen" järjestelmä, johon kuuluu 12 yrityksen tavoin järjestettyä "alueellista keskuspankkia" sekä kaksi merkittävää päätöksentekoelintä, jotka ovat Yhdysvaltain presidentin nimittämä ja senaatin hyväksymä "johtokunta" Washingtonissa sekä "avomarkkinakomitea". Rahapolitiikan välineenä käytetään diskonttokorkoa ja pankeille asetettua varantovaatimusta, joista vastaa johtokunta. Näitä tärkeämpi väline on avomarkkinaoperaatiot, joista vastaa avomarkkinakomitea. Federal Reserve System laskee liikkeelle Yhdysvalloissa käytettävät setelit.
Keskuspankin pääjohtajana on 1. helmikuuta 2018 alkaen Jerome Powell (johtokunnan puheenjohtaja).
Johtokunnassa ("Board of Governors of the Federal Reserve System") on seitsemän jäsentä, joiden toimikausi on 14 vuotta, ellei presidentti poista heitä asemastaan. Johtokunta ei saa rahoitusta liittovaltiolta, vaan juuri toisin päin.
Avomarkkinakomitea Federal Open Market Committee koostuu seitsemästä johtokunnan jäsenestä, viidestä alueellisen keskuspankin pääjohtajasta sekä seitsemästä äänivallattomasta jäsenestä. New Yorkin alueen keskuspankilla on pysyvä äänivalta. Johtokunta valitsee kuusi muuta jäsentä alueellisista keskuspankeista kiertoperiaatteella. Perinteisesti puheenjohtajaksi on valittu johtokunnan puheenjohtaja ja varapuheenjohtajaksi New Yorkin alueen keskuspankin pääjohtaja.
Komitea valvoo avomarkkinoiden toimintaa, määrittää rahalajien kokonaismäärien kasvurajat ja johtaa keskuspankin toimintaa valuuttamarkkinoilla. Komitea päättää ohjauskorosta (federal funds target rate).
Komitea päättää koroista kahdeksan kertaa vuodessa etukäteen tiedossa olevina ajankohtina. Tarvittaessa korosta voidaan päättää muulloinkin.
Alueelliset keskuspankit, "Federal Reserve Banks" myöntävät yksityisille pankeille osakkeita, mikä tekee niistä keskuspankkijärjestelmän jäseniä ja lain mukaan velvoittaa ne ylläpitämään osaltaan Yhdysvaltain valuuttavarantoa. Vastineeksi ne saavat osinkoa keskuspankin tuotosta.
Jotkut pitävät keskuspankkijärjestelmää liittovaltion edun vastaisena ja syyttävät keskuspankin toimivan enemmän omistajiensa kuin liittovaltion eduksi. Liittovaltion kannalta olisi edullisempaa, jos se itse laskisi liikkeelle setelit ja hallitsisi rahapolitiikkaa. Kriittisen näkemyksen mukaan liittovaltion velkaantuminen kasvattaa vain keskuspankin voittoa ja luo tilanteen, jossa keskuspankin etu on vastakkainen liittovaltion edun kanssa. Lisäksi väitetään, että kaikki keskuspankin omistajat eivät ole julkisesti selvillä.
Yhdysvaltain historiassa keskuspankkia ovat hallinnoineet vuorotellen sekä liittovaltio että yksityisomisteinen pankki. Useat itsenäisyysjulistuksen allekirjoittajat olivat vahvasti liittovaltion hallinnoiman keskuspankin puolestapuhujia. Yhdysvaltain perustuslaki asettaa rahapolitiikan hoitamisen liittovaltion tehtäväksi.
Barbro Holmberg
Barbro Holmberg (s. 7. huhtikuuta 1952 Stensele, Västerbottenin lääni, Ruotsi) on Ruotsin sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikko. Vuonna 2003 hänet nimitettiin Ruotsin hallituksen maahanmuuttoasioista vastaavaksi ministeriksi, jonka viran hän sittemmin jätti vaalien jälkeen lokakuussa 2006.
Holmberg on suorittanut sosiaalityön tutkinnon Tukholman yliopistossa.
Holmberg on toista kertaa naimisissa. Ensimmäisestä avioliitostaan radiotoimittaja Thomas Nordegrenin kanssa hänellä on kolme lasta, poika ja kaksostyttäret, joista entinen valokuvamalli Elin Nordegren on ollut naimisissa golflegenda Tiger Woodsin kanssa.
Montrealin pöytäkirja
Montrealin pöytäkirja otsonikerrosta heikentävistä aineista () on kansainvälinen sopimus, jolla pyritään otsonikerroksen suojeluun vähentämällä otsonikatoa aiheuttavien aineiden valmistusta ja käyttöä. Se hyväksyttiin 16. syyskuuta 1987, ja se astui voimaan 1. tammikuuta 1989, kun sen oli allekirjoittanut 29 valtiota sekä Euroopan yhteisö. Sittemmin sopimusta on täydennetty neljä kertaa: Lontoossa 1990, Kööpenhaminassa 1992, Montrealissa 1997 ja Pekingissä 1999. Montrealin pöytäkirjaa on luonnehdittu yhdeksi onnistuneimmista kansainvälisistä ympäristösopimuksista. Se on ainoa aidosti globaali ympäristösopimus, kun Itä-Timor viimeisenä allekirjoitti osallistumisensa 16.9.2009.
Montrealin pöytäkirjaa edelsi vuonna 1985 solmittu Wienin yleissopimus, jossa sovittiin lähinnä otsonikerroksen tutkimukseen liittyvästä yhteistyöstä. Montrealin pöytäkirjassa sovittiin konkreettisista toimenpiteistä, joihin Wienin yleissopimuksen pohjalta ryhdyttäisiin. Siihen liittyy myös rahoitusjärjestelmä, Multilateral Fund for the Implementation of the Montreal Protocol, jonka tarkoitus on auttaa kehitysmaita suoriutumaan niille asetetuista päästötavoitteista.
Alkuperäisen pöytäkirjan tavoitteena oli vähentää haitallisimpien otsonia tuhoavien aineiden käyttöä vuoden 1986 tasosta viidenneksellä vuoteen 1994 ja puolella vuoteen 1999 mennessä. Lontoossa ja Kööpenhaminassa sopimusta kiristettiin: tämän jälkeen tavoitteena oli lopettaa CFC-yhdisteiden ja useimpien muidenkin otsonia tuhoavien yhdisteiden käyttö kokonaan vuoden 1995 loppuun mennessä. Kehitysmaille annettiin kymmenen vuoden siirtymäaika. CFC-yhdisteiden vähäinen käyttö sallittiin edelleen joissakin tärkeissä sovelluksissa, kuten astmalääkkeissä.
Yleisesti ottaen pöytäkirjan päästötavoitteiden toteutus on sujunut hyvin. Montrealin pöytäkirjan astuttua voimaan useimpien otsonia tuhoavien aineiden käyttö on joko lakannut tyystin tai ainakin vähentynyt. Sopimuksen voittokulkua selittää se, että CFC-yhdisteille on ollut varsin helppo löytää korvaavia aineita teollisuuden käyttöön. Toisaalta CFC-yhdisteitä on korvattu muun muassa HCFC-yhdisteillä, jotka ovat otsonikerrokselle vaarattomampia (mutta kuitenkin haitallisia) ja pahentavat lisäksi kasvihuoneilmiötä. Niidenkin käyttö pyritään lopettamaan vuoteen 2030 mennessä.
Ulrika Hallberg
Petra Irma Ulrika Hallberg (s. 28. maaliskuuta 1952 Pyhäselkä) on suomalainen balettitanssija ja -pedagogi.
Hallbergin vanhemmat ovat kanttoriurkuri Carl Gustav Hakon Hallberg ja Tyyne Maria Lähivaara. Hänen puolisonsa on viulisti, kapellimestari ja musiikkipedagogi Ari Angervo. Hallberg suoritti Suomen Kansallisoopperan balettikoulun 1962-1968, opettajanaan Marita Ståhlberg. Hän on ollut balettitanssijan uransa ohella Suomen Kansallisoopperan balettioppilaitoksen opettaja vuodesta 2001 ja opettanut myös muun muassa Teatterikorkeakoulussa.
Hallberg on ollut kiinnitettynä Suomen Kansallisbaletin tanssijaksi 1968–1975 ja solistitanssijaksi 1975–1994. Hän on ollut Suomen Kansallisbaletin mukana vierailuilla Lontoossa, Saksassa, Luxemburgissa, Sveitsissä, Kööpenhaminassa, Madridissa, Tallinnassa, Kiinassa ja Edinburghin festivaalilla. Solistivierailuja hän on tehnyt Tukholmaan, Kuuban kansainväliselle balettifestivaalille 1976, 1980 ja 1984, Japanin kansainväliselle balettifestivaalille Tokioon ja Osakaan sekä Kitakyushun festivaalille 1991.
Imre Lakatos
Imre Lakatos (9. marraskuuta 1922 – 2. helmikuuta 1974) oli unkarilaissyntyinen tieteen- ja matematiikanfilosofi.
Lakatos syntyi juutalaiseen perheeseen Debrecenissä, Unkarissa nimellä Imre Lipschitz. Hän opiskeli matematiikkaa, fysiikkaa ja filosofiaa Debrecenin yliopistossa ja valmistui vuonna 1944. Hän vältti natsien juutalaisvainot muuttamalla nimensä Imre Molnáriksi. Hänen äitinsä ja isoäitinsä kuolivat Auschwitzissa.
Lakatoksesta tuli aktiivinen kommunisti toisen maailmansodan aikana. Hän muutti nimensä vielä kerran nimelle "Lakatos" (”lukkoseppä”) heijastaakseen kommunistisia arvoja ja kunnioittaakseen Géza Lakatosta. Sodan jälkeen hän jatkoi opintojaan Budapestissa muun muassa György Lukácsin ohjaamana. Hän opiskeli myös Moskovan valtionyliopistossa Sofya Yanovskayan ohjauksessa. Palattuaan Unkariin hän työskenteli Unkarin opetusministeriössä. Hän kuitenkin huomasi jäävänsä tiedepolitiikassa tappiolle muulle Unkarin kommunistiselle puolueelle, ja hänet vangittiin vuosiksi 1950–1953 syytettynä revisionismista.
Vapauduttuaan Lakatos palasi akateemisiin piireihin ja teki matemaattista tutkimusta sekä käänsi George Pólyan teoksen "Ratkaisemisen taito" unkariksi. Lakatos pysyi edelleen nimellisesti kommunistina, mutta hänen mielipiteensä olivat muuttuneet radikaalisti. Hänellä oli yhteyksiä ainakin erääseen toisinajattelevaan opiskelijaryhmään Unkarin kansannousun vuonna 1956 aikoihin.
Kun Neuvostoliitto miehitti Unkarin marraskuussa 1956, Lakatos pakeni Wieniin ja muutti myöhemmin Englantiin. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Cambridgen yliopistosta vuonna 1961. Lakatos ei koskaan hankkinut Ison-Britannian kansalaisuutta ja oli näin käytännössä vailla mitään kansalaisuutta.
Vuonna 1960 Lakatos sai viran London School of Economicsissa. Siellä hän kirjoitti matematiikan filosofiasta ja tieteenfilosofiasta. Koulun tieteenfilosofian laitoksella vaikuttivat tuohon aikaan myös Karl Popper ja John Watkins. Lakatos toimitti Alan Musgraven kanssa teoksen "Criticism and the Growth of Knowledge" (the "Proceedings" of the International Colloquium in the Philosophy of Science, London, 1965). Lakatoksen työt vastasivat Thomas Kuhnin teoksessa "The Structure of Scientific Revolutions" esitettyihin ajatuksiin.
Lakatos toimi London School of Economicsissa, kunnes kuoli äkilliseen 51-vuotiaana sydänkohtaukseen. Koulu perusti Lakatos Awardin hänen muistonsa kunniaksi.
Lakatoksen matematiikanfilosofia sai vaikutteita Hegelin ja Marxin dialektiikasta, Karl Popperin tietoteoriasta ja matemaatikko George Polyan töistä.
Tieteenfilosofiassa Lakatos käsitteli erityisesti Kuhnin tiedekäsitystä. Hän syytti sitä irrationaalisuudesta, koska Kuhn ei selittänyt tarpeeksi sitä, mikä tieteen paradigma tulee milloinkin valituksi ja millä perusteilla. Jos paradigmat ovat yhteismitattomia, niiden vertaileminen on mahdotonta. Lakatos pyrki rationaalistamaan mallia.
BBC Sessions
BBC Sessions voi viitata useiden musiikkiartistien ja -yhtyeiden BBC:lle tekemistä äänityksistä koottuihin albumeihin. Näitä ovat julkaisseet muun muassa:
Pyhän Sydämen kappeli
Pyhän Sydämen kappeli on Helsingin Kalliossa Kirstinkadulla sijaitseva jugend-tyylinen Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen (SLEY) kappeli.
Pyhän Sydämen kappelin suunnitteli arkkitehti Vilho Penttilä, joka oli Nyström-Petrelius-Penttilä -arkkitehtitoimiston jäsen. Kirkon vihki Suomen luterilaisen evankeliumiyhdistyksen Kallion rukoushuoneeksi vuonna 1906 tuomiorovasti Juuso Hedberg. Valmistuessaan kappeli oli seudun ainoa kirkkorakennus, sillä läheinen Kallion kirkko valmistui vasta kuusi vuotta myöhemmin, vuonna 1912. Kappelin rakennutti SLEY:n entinen johtaja, rovasti Julius Engström, joka siirtyi Sörnäisten kappalaiseksi, mikä lienee osaltaan vaikuttanut siihen, että kappeli, tuolloin vielä rukoushuone, palveli seurakunnan kirkkona, kunnes Kallion kirkko valmistui. Toinen SLEY:n kirkkorakennus Lutherin kirkko Kampissa myytiin 1980-luvulla, ja toimii 2010-luvulle asti yökerhoina, mutta palasi vuonna 2016 kunnostettuna kirkkokäyttöön.
Nykyinen kirkkosali on selvästi erilainen, kuin vasta valmistunut rukoushuone. Salin peräseinät olivat nykyistä paljon kauempana ja saarnatuolin paikka oli alttarisyvennyksessä. Helsingin evankelisen kansankorkeakoulun (nykyinen HEO) aloitettua se tarvitsi tilaa luokkahuoneita varten, joten salia oli pienennettävä.
Pyhän Sydämen kappeli koki perusteellisen uudistuksen vuonna 1992, jolloin muun muassa vanhoja katto- ja lasimaalauksia kaivettiin rappausten alta ja entisöitiin. Uusia rakennelmia olivat keskikäytävä, keskeisalttari, saarnastuoli ja lukupulpetti. Entisöidyn kirkon vihki uudelleen käyttöön Helsingin piispa Eero Huovinen 25. lokakuuta 1992. Kappelin uudistustyön suunnitteli arkkitehti Erkki Pitkäranta.
Kappelissa on Setterqvist-urut, jotka alun perin rakennettiin Ruotsin Dagsbergin kirkkoon vuonna 1890. 1960-luvulla urut purettiin ja niitä varastoitiin useissa paikoissa. Urkuja siirrelttiin paikasta toiseen, mutta säilyivät kuitenkin ehjinä, joten SLEY saattoi hankkia ne vuonna 1991 ja asentaa Pyhän Sydämen kappeliin.
Kappelissa pidetään myös runsaasti muita tilaisuuksia. Sen toinen pääkäyttäjä on HEO, jonka tiloissa kappeli sijaitsee. Sitä vuokrataan myös yksityistilaisuuksiin.
Jōyō
Jōyō () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Kioton prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin eteläosassa Kioton ja Naran puolivälissä Kizujoen oikealla rannalla. Jōyōssa on 76 048 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 32,71 neliökilometriä.
Jōyōta palvelevat JR Nishi-Nihonin Nara-linja ja Kintetsu-rautateiden Kioto-linja.
Jōyō sijaitsee Kioton ja Naran kaupunkien puolivälissä. Kaupunki on suurimmaksi osaksi alavaa laaksoaluetta, ja maasto kohoaa asteittain kohti itärajan matalahkoja vuoria. Kaupungin länsirajalla on joki nimeltä Kizugawa. Ilmasto laaksossa on leuto keskilämpötilan ollessa 16 °C, mistä syntyvät hyvät edellytykset hedelmäpuiden kasvattamiselle.
Kioton prefektuurin eteläosa kaupungistuu metropolien vaikutuksesta jatkuvasti. Alueella pyritään viljelyn ja urbanisoitumisen rinnakkaisuuteen. Kaupunkialueet ovat yhteenkasvaneita, eikä rajoja juuri huomaa. Jōyōn naapurikaupunkeja ovat Kyōtanabe, Uji ja Yawata.
Jōyōssa tuotetaan 60 % Japanissa tarvittavista kulta- ja hopealangoista. Näitä käytetään hyväksi erityisesti kimonoiden tuotannossa.
Kaupunki on suurkaupunkialueiden tuntumassa, mutta ilmastollisesti alue suosii viljelyä. Maatalouden tuotteita alueella ovat riisi ja bataatti sekä varsinkin hedelmät, kuten viikuna ja ume.
Aodanin umetarha on matkailunähtävyys, jossa 20 hehtaarin alueella on noin 10 000 ume- eli japaninaprikoosipuuta. Tarhan tarkkaa alkuajankohtaa ei tunneta, mutta siitä löytyy mainintoja Kamakura-kauden tanka-runoista.
Twinkle Jōyō on talvinen valojuhla, jossa sytytetään tuhansia värillisiä lamppuja.