Kirsti Gallen-Kallela
Aino Kirsti Gallen-Kallela (16. elokuuta 1896 Ruovesi – 29. joulukuuta 1980 Helsinki) oli sellotaiteilija ja kuvittaja. Hän oli Akseli Gallén-Kallelan ja Mary (o.s. Slöör) Gallen-Kallelan tytär. Hänellä oli veli Jorma Gallen-Kallela sekä sisko Marjatta, joka kuoli jo ennen Kirstin syntymää.
Hänen puolisonsa oli musiikkitieteen professori A. O. Väisänen. Perheeseen syntyi yksi lapsi, tytär Kaari.
Kirsti Gallen-Kallela oli tärkeä isänsä elämäntyön vaalija. Hän myötävaikutti voimakkaasti Akseli Gallen-Kallelan Museosäätiön ja Gallen-Kallelan Museon syntymiseen. Kaksiosainen muistelmateos "Isäni Akseli Gallen-Kallela" (1964-1965) pohjautuu perheen ja suvun kirjeenvaihtoon ja kertoo Akselin ja hänen perheensä vaiheikkaasta elämästä. Kirsti Gallen-Kallela lahjoitti merkittäviä aineistoja Gallen-Kallelan Museolle, Helsingin kaupunginmuseolle ja Kansallisarkistolle. Kirsti Gallén-Kallela sai Pro Finlandia -mitalin 1965.
Kirsti syntyi Ruovedella isänsä suunnittelemassa ateljeekodissa Kalelassa, jossa vietti lapsuutensa ensimmäiset vuodet. Hänen lapsuuttaan leimasivat lukuisat matkat vanhempien kanssa, kuten oleskelu Budapestissa ja Pariisissa 1908-1909. Keväällä 1909, Kirstin ollessaan 12-vuotias perhe muutti Brittiläiseen Itä-Afrikkaan, nykyisen Kenian alueelle, jossa asuttiin lähes kaksi vuotta, loppuvuoteen 1910 asti. Suomeen palattuaan Akseli Gallen-Kallela rakennutti toisen ateljeensa Tarvaspään Laajalahden rannalle (nykyisin Espoota).
Kirsti aloitti sellonsoiton opinnot 15-vuotiaana vuoden 1912 alussa Helsingin Musiikkiopistossa. Vuoden päästä hän soitti jo Musiikkiopiston oppilasorkesterissa. Hän toimi Tampereen musiikkiopiston sellistinä ja opettajana 1918. Lisäksi Kirsti soitti erilaisissa kokoonpanoissa ja antoi omia konsertteja, joissa äiti Mary säesti. Sellonsoitto jatkui uudelleen 1940-luvulla, jolloin Kirsti soitti mm. Helsingin naisorkesterissa ja esiintyi ahkerasti solistina erilaisissa tilaisuuksissa.
Elokuussa 1924 Kirsti ja Mary Gallen-Kallela matkustivat valtamerilaiva Niagaralla Yhdysvaltoihin, jonne Akseli Gallen-Kallela oli lähtenyt jo aiemmin. He asuivat Chicagossa ja New Mexicossa noin kaksi vuotta toukokuuhun 1926 asti.
Yhdysvalloissa oleskelun aikana Kirsti ja hänen äitinsä Mary tekivät konserttikiertueen Pohjois-Michiganiin ja Minnesotan suomalaisseuduille. Kirsti soitti selloa Maryn säestäessä häntä pianolla.
Suomeen palattuaan hän soitti Helsingin Orkesteriyhdistyksessä ja Kansallisteatterissa.
Sellonsoitto jatkui aktiivisesti uudelleen 1940-luvulta, jolloin Kirsti soitti mm. Helsingin naisorkesterissa ja esiintyi ahkerasti solistina sekä erilaisten kokoonpanojen kanssa.
Opiskeli taidetta isänsä johdolla Kalelassa 1910-luvun lopussa.
Sai tehtäväksi Kantelettaren lastenrunojen kuvituksen, joka valmistui 1921 kustantajana WSOY. Mannerheimin lastensuojeluliitto teki teoksesta uusintapainoksen 1979.
Opiskeli kuvataidetta Sartorin taideakatemiassa, Firenzessä 1921. Unkarin matkalla 1923 hän opetteli keskiaikaista kultaustekniikkaa. 1928 opiskeli Ateneumin taideteollisuuskoulussa keramiikkaa ja kuvanveistoa.
Isän Akseli Gallen-Kallelan kuoltua Kirsti ryhtyi suunnittelemaan ja toteuttamaan mattoja kotonaan Tarvaspään ateljeerakennuksessa ystävänsä Lahja Pelttarin kanssa. Matot olivat näytteillä 1932 Strindbergin taidesalongissa yhteisnäyttelyssä Ville Vallgrenin kanssa, ja Kirsti sai paljon ihailua ja kiitosta osakseen. Kutomon toiminta ei kuitenkaan ollut kannattavaa ja jäi lyhytaikaiseksi.
Kirstin maalauksia, grafiikkaa ja taidekäsityötä esiteltiin näyttelyssä Tarvaspäässä, Gallen-Kallelan Museossa 1976 sekä sen jälkeen Tampereella, Lappeenrannassa ja Ruovedellä.Yksi Akseli Gallen-Kallelan Museosäätiön perustajajäsenistä ja merkittävä lahjoittaja.