Tiitisen lista
Tiitisen lista on suojelupoliisin vuonna 1990 saama nimilista henkilöistä, jotka ovat kiinnostaneet Itä-Saksan turvallisuuspalvelu Stasia. Listalla on 18 nimeä, ja se tulee julkiseksi vuonna 2050, mutta on ollut tutkijoiden käytössä vuodesta 2015.
Lista saatiin Länsi-Saksan turvallisuuspalvelu Bundesnachrichtendienstilta (BND), ja se sisältää lyhyen johdanto-osan sekä luettelon 18 suomalaisesta henkilöstä. Tiitisen lista sai julkisuudessa nimensä suojelupoliisin silloisen päällikön Seppo Tiitisen mukaan. Asiakirja eroaa ns. Rosenholz-aineistosta, sillä Tiitisen listassa ei ole kyse vakoojiksi värvätyistä ihmisistä. Seppo Tiitinen perustelee salaamista sillä, että listalla on hänen oletuksensa mukaan yhä aktiivisesti työskenteleviä ihmisiä, ja: "Oikeusvaltiossa ei ihmisen mainetta niin vain pilata."
Listalla mainittuja henkilöitä kohtaan ei ole tehty esitutkintaa eikä heitä epäillä negatiivisesta toiminnasta. Tiitisen lista antaa sitä tutkineiden tahojen mukaan (mm. BND ja Supo ja Helsingin Sanomien saamien tietojen mukaan) hieman suuntaa siitä, kenestä Itä-Saksan tiedustelupalvelu Stasi oli kiinnostunut, ei siitä, ketkä heille vakoilivat. Supon mukaan listalla on vain epämääräistä vihjetietoa. Lista tulee julkiseksi viimeistään 2050. Kuitenkin riippumattomat ja puolueettomat tutkijat ovat voineet saada tutustua aineistoon vuodesta 2015 alkaen. Helsingin Sanomien tietojen mukaan tutkijoiden oli sitouduttava olemaan julkaisematta listan nimiä.
Listan sisältöön saa tutustua vain tekemällä lupahakemuksen. Ensimmäinen lupahakemus tehtiin tammikuussa 2018, mutta lupaa ei myönnetty.
Stasin arkistot tuhottiin osittain Itä-Saksan romahtaessa vuonna 1989, mutta Yhdysvaltojen keskustiedustelupalvelu onnistui hankkimaan Stasin ulkomaantiedustelupalvelun (Hauptverwaltung Aufklärung, HVA) arkistoista kriisitilannetta varten tehdyn kopion toisesta Itä-Euroopan maasta niin sanotussa Rosewood-operaatiossa ().
Seppo Tiitisen mukaan Supo sai listan Länsi-Saksan tiedustelupalvelun BND:n Helsingin aseman päälliköltä kevätkesällä 1990. BND:n Helsingin päällikkö epäili listan koostuneen "entisen MfS-residentin kontakteista Helsingissä". MfS tarkoittaa Stasia ja residenttipäällikköä. On oletettu, että Saksojen yhdistymisen jälkeen Itä-Saksan oli suostuttava tiedonluovutuksiin. Vuonna 1990 Suomen presidentti Mauno Koivisto päätti Supon silloisen päällikön Seppo Tiitisen esityksestä, ettei lista anna aihetta lisätutkimuksiin ja lista arkistoitiin Supon kassakaappiin.
Oikeuskansleri Paavo Nikulan mukaan Tiitinen ei toiminut väärin jättäessään käynnistämättä esitutkintaa listan perusteella. Korkeimman hallinto-oikeuden mukaan suojelupoliisin päätös salata Tiitisen lista on Suomen lain mukainen. Myös Helsingin käräjäoikeus päätyi samaan lopputulokseen päätöksessään 25. huhtikuuta 2007.
Helsingin hallinto-oikeuden 24. kesäkuuta 2008 tekemän päätöksen mukaan Supon on annettava lista sitä pyytäneelle toimittajalle. Nelosen uutisten toimittaja Susanna Reinbothin mielestä tilanne oli vuoden 2003 päätöksen jälkeen oleellisesti muuttunut. Poliisiylijohtaja Mikko Paatero toivoi, että suojelupoliisi valittaisi oikeuden päätöksestä, minkä suojelupoliisi tekikin Paateron lausunnon jälkeen ennen valitusajan umpeen kulumista 24. syyskuuta 2008. Toukokuussa 2010 Korkein hallinto-oikeus antoi päätöksen suojelupoliisin valitukseen. Suojelupoliisin päätös olla antamatta asiakirjasta tietoa pysytettiin ja hallinto-oikeuden päätös kumottiin. Korkeimman hallinto-oikeuden mukaan ei ollut ilmeistä, että tiedon antaminen asiakirjasta ei vaaranna valtion turvallisuutta.
Lista nousi julkisuuteen ensimmäisen kerran lokakuussa 2002, jolloin Helsingin Sanomat kertoi Seppo Tiitisen esittäneen 18 nimeä koskeneen listan Mauno Koivistolle, joka päätti salata sen ja arkistoida aineiston Supon kassakaappiin "Ei aiheuta toimenpiteitä" -kommentilla varustettuna.
Uudelleen lista nousi julkisuuteen Alpo Rusia ja hänen veljeään Jukka Rusia vastaan kohdistettujen vakoiluepäilyjen yhteydessä. Alpo Rusi vaati julki Tiitisen listaa oikeudenkäynnissä, jossa hän peräsi vahingonkorvauksia valtiolta Supon toimista häntä koskevien vakoiluepäilyjen tutkinnassa. Supon apulaispäällikkö Hannu Moilasen mukaan Rusi-tutkinta ei pohjautunut Tiitisen listaan
Suojelupoliisin toiminta Rusi-jutussa herätti arvostelua. Jukka Tarkka ihmetteli, miksi Supo keskittyi vain Rusien tutkintaan ja jätti muut vuodot tutkimatta. Rusi itse yhdessä Olli Rehnin kanssa kirjoitti teoksen "Kylmä tasavalta", jossa arvosteltiin Supoa ja kirjoittajat muun muassa epäilivät esitutkinnan hitauden johtuneen poliittisista vaikutteista ja estäneen Rusin eduskuntavaaliehdokkuuden. Kirjassa he ihmettelevät, miksei Tiitisen listaa tutkittu, ja esittävät, että listan esitutkinta olisi johtanut hallituksen kaatumiseen. Suojelupoliisi oli ilmoittanut vuoden 2003 alussa ulkoasiainvaliokunnan kyselyyn, että oli tarkistanut listan.
Kesällä ja alkusyksystä 2007 Tiitisen listan ja muun Stasi-aineiston julkistamisesta käytiin Suomessa laajalti julkista keskustelua. Painostuksesta huolimatta Supo päätti pysyä aikaisemmassa kannassaan ja pitää aineiston salattuna. Supo perusteli salassapitoa sillä, ettei se halua vaarantaa yksityishenkilöiden oikeusturvaa ja että tiedot on saatu ulkomaiselta tiedustelupalvelulta vain ja ainoastaan Supon sisäiseen käyttöön. Tiitisen listaa olivat halunneet syksyllä 2007 julki muun muassa presidentit Mauno Koivisto ja Martti Ahtisaari, Seppo Tiitinen ja eduskuntaryhmien puheenjohtajat. Vielä marraskuussa 2003 Koivisto ei ollut pitänyt listan julkistamista kannatettavana. Supon apulaispäällikkö Hannu Moilasen mukaan salauspäätös on lopullinen.
Helsingin Sanomien mukaan listalla olevat nimet eivät esiinny Rosenholz-aineistossa, joten sen todistusarvo on vähäinen. Stasin upseerit työskentelivät Suomessa monenlaisten diplomaattisten peitevirkojen suojassa. Onkin todennäköistä, että moni Tiitisen listalle päätynyt piti poliittisia tai kulttuurisia suhteita täysin lailliseen tapaan johonkin DDR:n diplomaattiin. Mikäli joku Tiitisen listan henkilöistä olisi ryhtynyt vakoilemaan, hänet olisi merkitty Rosenholz-aineiston henkilökorttiin tai peräti operaatiokorttiin.
Listan henkilöitä on esitetty arvailuja. Kansanedustaja Neittaanmäki siteerasi kirjallisessa kysymyksessään vuonna 2003 Espanjan Sanomien kesänumeroa 2003, jossa päätoimittaja Arto Ryynänen ilmoitti "listan nähneen lähteen" perusteella neljä nimeä listalta. Sisäministeri Kari Rajamäen vastauksen mukaan nimet eivät ole listalla.
Esimerkiksi Erkki Tuomiojan nimen on usein väitetty olevan Tiitisen listalla, ja tilanteeseen kyllästyneenä Tuomioja ilmoitti lyövänsä asiasta 10 000 euron vedon.
Myös listan merkittävyydestä on kiistelty. Korkeimman hallinto-oikeuden ja suojelupoliisin mukaan listan julkistaminen saattaisi vaarantaa valtion turvallisuuden. Ilkka Kanerva (kok) ei usko listan sisältävän suuria yllätyksiä. Kanervan mielestä "Tiitisen listan kohtalo pitää jättää oikeuden päätettäväksi, sillä poliitikot ovat jäävejä sitä päätöstä tekemään". Tiitisen mukaan listalla ei ollut merkittävissä asemissa olevia henkilöitä. Entinen poliisiylijohtaja Reijo Naulapää ei kommentoinut Tiitisen listaa, vaikka oli nähnyt sen Jukka ja Alpo Rusiin liittyvän tutkinnan yhteydessä.
Syyskuun alussa 2007 Tiitisen listan julkistamista kannatti Nelosen kyselyssä 167:stä kansanedustajasta 106. Kansanedustajista 27 vastusti julkistamista. Lähes joka viides ei halunnut ilmaista kantaansa asiaan. Vähiten listan julkistaminen sai kannatusta SDP:n kansanedustajien keskuudessa.
Oikeustoimittajat ry myönsi 2007 suojelupoliisille Sumuverho-palkinnon muun muassa Tiitisen listan salaamisesta.
24. lokakuuta 2010 Iltalehti uutisoi että Wikileaksillä on hallussaan kahdeksan dokumenttia, joiden väitetään olevan Tiitisen listalta.
Syyskuussa 2018 hyvästä muististaan tunnettu Seppo Tiitinen väitti Ilta-Sanomien haastattelussa, ettei enää muista yhtään nimeä Tiitisen listalta. "Se on Jumalan tosi, että se on näin", Tiitinen kommentoi muistamattomuuttaan. Tiitinen sanoi muistavansa kuitenkin sen, että listalla olevat nimet olivat tavallisia suomalaisia. Hän kertoo "kohtuullisella varmuudella", että listalta ei löydy esimerkiksi Kalevi Sorsan tai Tarja Halosen nimeä.
Itä-Saksan tiedustelupalvelun arkistoaineistosta ja sen osista käytetyt suomenkieliset nimitykset ovat vakiintumattomia ja osin ristiriitaisia.
Sisäministeriön tarkastuskertomuksen selitykset Stasi-termeille:
Suomen ulkopoliittinen johto linjasi Stasi-aineiston tiedot julkisiksi keväällä 2000. Lipposen II:n hallituksen avoimuuslinjauksen hyväksyi presidentti Tarja Halonen.
Alma Median kesällä 2007 teettämän mielipidekyselyn mukaan vajaa kolmannes suomalaisista haluaisi suomettumisen ajan poliitikkojen tekemisten tarkempaa tutkimista, kun taas 51% ei pidä sitä tarpeellisena. Tutkimusta varten haastateltiin puhelimitse 1001 15–79-vuotiasta suomalaista. Alma Median Helsingin toimitus kysyi heinäkuussa 2007 joidenkin entisten ministerien ja muiden johtavien poliitikkojen kantoja Stasi-kysymykseen. Sauli Niinistö, Johannes Koskinen, Suvi-Anne Siimes, Kimmo Sasi, Ben Zyskowicz, Esko Aho, Päivi Räsänen, Heidi Hautala, Eero Heinäluoma ja Tuija Brax kannattavat avoimuuden linjaa. Alma Median Helsingin toimituksen hallituslähteiden mukaan ministereitä oli neuvottu olemaan vastaamatta galluppeihin. Kyselyyn vastasi vain kaksi ministeriä kahdestakymmenestä.