hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Gotthardin pohjatunneli
Gotthardin pohjatunneli (, ) on 57-kilometrinen rautatietunneli Sveitsissä. Tunneli avattiin virallisesti 1.6.2016, ja aikataulun mukainen henkilöliikenne tunnelissa alkoi 11. joulukuuta 2016. Gotthardin pohjatunneli on maailman pisin rautatietunneli, kolme kilometriä seuraavaksi pisintä Japanin Seikan-tunnelia (pituus 53,9 kilometriä) pidempi.
Rautatietunneli koostuu kahdesta erillisestä, noin 40 metrin päässä toisistaan kulkevasta tunnelista, joista itäistä pitkin junat kulkevat etelään ja läntistä pohjoiseen. Itäisen tunnelin pituus on 57,104 kilometriä ja läntisen 57,017 kilometriä. Tunnelit on yhdistetty turvallisuustekijöiden vuoksi käytävällä 325 metrin välein. Kaiken kaikkiaan tunneleita, kuiluja ja kulkureittejä kaivettiin 151,8 kilometriä.
Tunnelin pohjoinen suuaukko on Rynächtin liikennepaikan (456 metriä meren pinnan yläpuolella) eteläpuolella, lähellä Altdorfia, Urin kantonissa. Eteläinen suuaukko on Pozzo Negrossa (310 metriä meren pinnan yläpuolella), Biascan lähellä, Ticinon kantonissa. Tunneli nousee keskikohtaa kohti kuljettaessa siten, että korkein kohta on 550 metriä meren pinnan yläpuolella. Tunnelissa on kaksi raiteenvaihtopaikkaa, Tujetsch (22,3 kilometrin päässä Rynächtistä) ja Polmengo (17,2 kilometrin päässä Pozzo Negrosta).
Pohjatunneli liittyy laajaan hankkeeseen, jolla parannetaan Sveitsin ja Saksan sekä Italian välisiä ratayhteyksiä. Gotthardin tunneleiden lisäksi Zürichin ja Milanon välillä tulee olemaan Cenerin ja Zimmerbergin pohjatunnelit. Pohjatunnelin käyttöönoton jälkeen matka-aika Zürichistä Milanoon on vuonna 2017 kolme tuntia ja 26 minuuttia, kun se vuonna 2016 oli neljä tuntia ja kolme minuuttia . Nopeimmat junat voivat kulkea tunnelissa 250 kilometrin tuntinopeudella. Tunnelin päivittäinen kapasiteetti on noin 315 junaa, josta henkilöjunien osuus on arviolta 65 (keskimäärin noin kaksi junaa tunnissa suuntaansa päiväaikaan).
Gotthardin pohjatunneli korvaa osittain Gotthardin tunnelin, joka jää edelleen hitaamman tavara- ja paikallisliikenteen käyttöön.
Hankkeen toteuttaja oli AlpTransit Gotthard AG -yhtiö, joka on Sveitsin valtiollisen rautatieyhtiön SBB-CFF-FFS:n tytäryhtiö. Pohjatunnelin kokonaiskustannukset olivat 12,2 miljardia Sveitsin frangia (runsaat 11 mrd. €). Projekti kesti kaikkiaan 17 vuotta.
Tunneliprojektissa tehtiin yhteensä noin neljä miljoonaa työtuntia. Tunnelin rakennustöissä kuoli yhteensä yhdeksän henkilöä, kaikki louhintavaiheessa vuosina 2002–2012.
Tunneleita tehtiin muun muassa kallioperästä ja tunnelien koosta riippuen sekä räjäyttämällä (36 prosenttia tunnelipituudesta) että isoilla porauslaitteistoilla (64 %). Kaivettujen kalliomassojen paino oli noin 28 miljoonaa tonnia.
Karvakamut
Karvakamut () on tietokoneanimaatioelokuva, jonka maailman ensi-ilta oli 29. syyskuuta 2006. Elokuva kertoo harmaakarhu Boogin ja Elliot-peuran seikkailusta metsästyskauden aikana. Yksi elokuvan kolmesta ohjaajasta on "Leijonakuninkaan" ohjannut Roger Allers. Elokuvan englanninkielisen version ääninäyttelijöinä toimivat muun muassa Martin Lawrence, Ashton Kutcher, Debra Messing ja Gary Sinise. Suomenkielisinä ääninä toimivat muun muassa Mikko Kivinen ja Heikki Silvennoinen.
Elokuvan Suomen ensi-ilta oli 10. marraskuuta 2006.
Kesy harmaakarhu Boog, puistonvartija Bethin lemmikki, auttaa Elliot-peuran pakenemaan metsästäjältä, jonka jälkeen eläimet päätyvät metsään ja eksyvät. Metsästyskausi on alkamassa, ja Boog ei osaa selviytyä luonnossa.
Elokuva oli ensi-iltaviikonloppunaan Yhdysvaltojen katsotuin elokuva, ja se tuotti lipputuloja ensimmäisen kolmen päivän aikana noin 23 miljoonaa dollaria eli yli 18 miljoonaa euroa. Elokuvaa levitettiin kotimaassaan lähes 4 000 kopion voimalla.
Olli Porthan
Olli Kalevi Porthan (s. 11. joulukuuta 1957 Tampere) on Suomen tunnetuimpia urkutaiteilijoita ja -pedagogeja.
Porthan opiskeli urkujensoittoa Sibelius-Akatemiassa Enzio Forsblomin ja Amsterdamin Sweelinck-konservatoriossa Jacques van Oortmerserin johdolla sekä useilla kansainvälisillä mestarikursseilla opettajinaan muun muassa Marie-Claire Alain, Montserrat Torrent ja Harald Vogel. Suoritettuaan urkujensoiton diplomitutkinnon hän antoi ensikonserttinsa vuonna 1983 Finlandia-talossa Helsingissä. Porthan sai ensimmäisen palkinnon Lahden urkuviikkojen urkukilpailussa 1980.
Porthan on konsertoinut aktiivisesti kotimaan lisäksi eri maissa ympäri Eurooppaa sekä Japanissa niin solistina kuin kamarimuusikkonakin. Hänellä on ollut myös esiintymisiä eri maiden radioissa ja televisiossa, minkä lisäksi hän on levyttänyt eri aikakausien urku- ja kamarimusiikkia.
Porthan on toiminut Sibelius-Akatemian urkumusiikin opettajana vuodesta 1980 ja professorina vuodesta 1988 lähtien. Sibelius-Akatemian kirkkomusiikin osaston johtaja Porthan oli vuosina 1997–2002. Hän on lisäksi ollut opettajana mestarikursseilla.
Porthan on toiminut asiantuntijana useissa urkurakennusprojekteissa, muun muassa Sibelius-Akatemia, Janakkalan kirkko, Kotkan kirkko ja Tallinnan tuomiokirkko.
Hän on Janakkalan barokkikesän taiteellinen johtaja ja Kotkan kansainvälisen urkukilpailun ja urkuviikon taiteellisen suunnittelutoimikunnan ja tuomariston jäsen. Hän on toiminut useiden kansainvälisten urkukilpailujen tuomariston jäsenenä.
Organum-seuran puheenjohtajana Porthan oli vuosina 1986–1990. Vuonna 2000 hänelle myönnettiin Organum-seuran kiertopalkinto toiminnasta urkutaiteen eri osa-alueiden ja tyylien monitasoisen ymmärtämisen edistämisestä sekä rohkaisemisesta erilaisten ja persoonallisten näkemysten esilletuomiseen. Hänelle myönnettiin 6. joulukuuta 2003 Suomen Leijonan 1. luokan ritarimerkki (SL R I).
Igor Tudor
Igor Tudor (s. 16. huhtikuuta 1978 Split, Jugoslavia) on kroatialainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja.
Tudor aloitti ammattilaisuransa HNK Hajduk Splitissä vuonna 1995. Kolmen kauden jälkeen hän siirtyi Juventukseen. Juventuksessa hän pelasi kuusi kautta. Marcello Lippi peluutti Tudoria myös puolustavana keskikenttäpelaajana. Vuonna 2001 Tudorin oikea nilkka operoitiin ja seuraavalla kaudella loukkaantumiset jatkuivat. Peliaika väheni Juventuksessa ja niinpä Tudor lainattiin AC Sienaan. Loukkaantumisten edelleen häiritessä pelaamista hän palasi Hajduk Splitin riveihin syksyllä 2007. Hän lopetti uransa vammakierteen vuoksi kauden 2007–2008 jälkeen.
Tudorin ensimmäinen maaottelu oli 15. marraskuuta 1997 Ukrainaa vastaan. Hän oli mukana vuoden 1998 ja 2006 MM-kisoissa sekä vuoden 2004 EM-kisoissa. 2002 MM-kisat jäivät Tudorilta väliin loukkaantumisten takia. Hän pelasi urallaan 55 A-maaottelua, joissa teki kolme maalia. Pelaajauransa jälkeen Tudor on jatkanut valmentajana. Hän toimi kaudella 2009/10 Edoardo Rejan apuvalmentajana Hajduk Splitissä ja vuosina 2011–2013 seuran juniorijoukkueiden valmennsutehtävissä. Kesällä 2012 hän aloitti työt myös Kroatian jalkapallomaajoukkueen valmennustiimissä.
Huhtikuussa 2013 Tudorista tuli Hajduk Splitin päävalmentaja. Hän luotsasi seuran Kroatian cup-mestariksi 2013, kun Hajduk voitti toukokuun alussa NK Lokomotivan yhteismaalein 5–4. Kroatian liigassa Hajduk sijoittui Tudorin alaisuudessa parhaimmillaan kolmanneksi kaudella 2013/14. Tudor erosi tehtävästään Hajduk-valmentajana helmikuussa 2015 seuran ollessa liigassa kolmantena. Taustalla oli Tudorin tyytymättömyys seuran resursseihin ja toimintaan esimerkiksi siirtomarkkinoilla.
Kesäkuussa 2015 Tudor teki kolmivuotisen sopimuksen kreikkalaisseura PAOK:n kanssa. Tudorin johdolla PAOK putosi Eurooppa-liigasta jo karsintavaiheessa, mutta pysytteli kauden mittaan kärjen tuntumassa Kreikan liigassa. Kevätpuolella otteet ailahtelivat ja lopulta seurajohto erotti Tudorin maaliskuun alussa 2016 tämän kritisoitua julkisesti joukkueensa esityksiä.
Kesäkuussa 2016 Tudor allekirjoitti vuoden sopimuksen turkkilaisen Karabüksporin kanssa. Hänen johdollaan seura pelasi tukevasti Turkin Superliigan keskikastissa. Helmikuun puolivälissä 2017 Tudor jätti seuran ja siirtyi Galatasarayn päävalmentajaksi. Tudorin johdolla Galatasaray ei onnistunut nousemaan mestaruuskamppailuun, vaan sijoittui kauden päätteeksi neljänneksi. Kausi 2017/18 alkoi vahvasti ja Galatasaray hävisi ensimmäisen liigaottelunsa lokakuun lopulla. Joukkueen peliesitykset muuttuivat tappion jälkeen ja Galatasarayn kahdeksan pisteen sarjajohto vaihtui kakkossijaan. Joulukuun puolivälissä 2017 seurajohto erotti Tudorin tehtävistään.
Huhtikuun lopulla 2018 Tudorista tuli tappiokierteeseen vajonneen Serie A -seura Udinesen päävalmentaja. Tudorin johdolla Udinese voitti kaksi neljästä pelaamastaan liigaottelusta ja säilytti sarjapaikkansa viiden pisteen marginaalilla. Kauden jälkeen Udinese korvasi Tudorin Julio Vélazquezilla.
Nix
Nix eli (134340) Pluto III on yksi Pluton viidestä kuusta. Se on toinen kahdesta Hubble-avaruusteleskoopin kesäkuussa 2005 löytämästä kiertolaisesta.
Nix on saanut nimensä kreikkalaisen yön ja pimeyden jumalattaren Nyksin mukaan. Ennen nimeämistään kuu tunnettiin tunnuksella S/2005 P 2 ja lempinimellä Boulder. Nimen Nix hyväksyi Kansainvälinen tähtitieteellinen unioni (IAU).
NASAn New Horizons -luotain tutki vuonna 2015 Plutoa ja sen kuita, mukaan lukien Hydraa ja Nixiä.
Jurica Vranješ
Jurica Vranješ (s. 30. tammikuuta 1980, Osijek, Jugoslavia) on kroatialainen jalkapalloilija. Keskikenttäpelaaja Vranješ on vuodesta 2005 edustanut Bundesliigan Werder Bremeniä.
Vranješ aloitti uransa NK Osijekissa vuosina 1995-1997. Sieltä hän siirtyi Saksaan Bayer Leverkuseniin, jossa pelasi kolme kautta ennen siirtymistään VfB Stuttgartiin vuonna 2003 ja viimeksi Bremeniin.
Vranješ oli voittamassa pronssia alle 18-vuotiaiden EM-kisoissa vuonna 1998. Seuraavana vuonna hän oli mukana nuorten MM-kisoissa. Vranješ pelasi ensimmäisen maaottelunsa 13. kesäkuuta 1999 Egyptiä vastaan. Vuoden 2002 MM-kisoissa hän oli kentällä kahdessa ottelussa. Vuoden 2006 kisoissa Vranješ kuului miehistöön, mutta ei saanut peliaikaa. Hän on pelannut 24 maaottelua .
Mario Tokić
Mario Tokić (s. 23. heinäkuuta 1975) on kroatialainen jalkapalloilija. Vuodesta 2005 hän on edustanut itävaltalaista FK Austria Wieniä. Pelipaikaltaan Tokić on puolustaja.
Tokić aloitti ammattilaisuransa NK Rijekassa vuonna 1992. Kuuden pelivuoden jälkeen hän siirtyi Dinamo Zagrebiin. Vuodet 2001-2005 hän pelasi Grazissa Grazer AK:n joukkueessa, josta siirtyi Wieniin. Grazerissa hän oli voittamassa Itävallan liigamestaruutta.
Tokić pelasi ensimmäisen maaottelunsa 5. syyskuuta 1998 Irlantia vastaan. Hän kuului Kroatian vuoden 2004 EM-kisojen ja 2006 MM-kisojen miehistöön, mutta ei saanut kummassakaan lopputurnauksessa peliaikaa. Tokić on pelannut 28 maaottelua .
Herman Andimba Toivo ya Toivo
Herman Andimba Toivo ya Toivo (22. elokuuta 1924 – 9. kesäkuuta 2017 Windhoek) oli namibialainen poliitikko, joka osallistui aktiivisesti toimintaan maansa itsenäistymiseksi. Hän oli perustamassa "Ovambomaan kansankongressia" (OPC) vuonna 1957, kun itsenäisyysliike sai alkunsa.
Poliittinen aktivismi johti siihen, että Etelä-Afrikan viranomaiset vangitsivat Toivo ya Toivon vuonna 1966. Hänet tuomittiin 26. tammikuuta 1968 pretorialaisessa tuomioistuimessa 20 vuoden vankeuteen. Hänet lähetettiin Robben Island -saarelle, lähelle Kapkaupunkia.
Hän toimi vuosia "Lounais-Afrikan kansanjärjestön" (SWAPO) pääsihteerinä.
Namibian itsenäistyttyä hän sai hallittavikseen useita ministerinsalkkuja: työministerin (1990–1999), kaivos- ja energiaministerin (1999–2003) sekä vankilaministerin (2003–2006).
Nimi ""Toivo ya Toivo"" on suomeksi ""Toivo Toivonpoika"". Toivo ya Toivon isä työskenteli paikallisessa, suomalaisten lähetyssaarnaajien perustamassa evankelis-luterilaisessa kirkossa.
Herman Toivo ya Toivo vieraili pääministeri Kalevi Sorsan kutsumana Suomessa kesäkuun alussa 1984.
Korkeakoulujen arviointineuvosto
Korkeakoulujen arviointineuvosto (lyh. KKA; ) oli suomalainen riippumaton asiantuntijaelin, jonka tehtävänä oli avustaa korkeakouluja ja opetus- ja kulttuuriministeriötä korkeakoulujen arvioinneissa. Arviointineuvosto perustettiin vuonna 1995 jatkamaan korkeakouluneuvoston työtä. Arviointineuvosto toimi opetus- ja kulttuuriministeriön yhteydessä. Toimikaudeksi kerrallaan nimitetyn neuvoston jäsenet edustivat yliopistoja, ammattikorkeakouluja, opiskelijoita ja työelämää. Neuvoston päätökset valmisteli ja toimeenpani sihteeristö, jota johti pääsihteeri. Pääsihteerinä toimi fil. tri Helka Kekäläinen.
Vuodesta 2014 Kansallinen koulutuksen arviointikeskus jatkoi korkeakoulujen arviointineuvoston toimintaa, kun arviointitoiminnot keskitettiin Kansalliseen koulutuksen arviointikeskukseen (Karviin).
Korkeakoulujen arviointineuvoston tehtävät säädettiin asetuksessa 794/2009. Korkeakoulujen arviointineuvoston tehtävät:Arviointineuvosto hoiti lisäksi Ahvenanmaan maakunnassa suoritetuista ammattikorkeakoulututkinnoista annetussa tasavallan presidentin asetuksessa (548/2005) sille säädetyt tehtävät. Arviointineuvosto voi ottaa vastaan muita arviointiin liittyviä toimeksiantoja kotimaisilta ja ulkomaisilta toimijoilta.
Arviointineuvoston oli osallistuttava säännöllisesti oman toimintansa kansainväliseen arviointiin. Arviointineuvoston oli laadittava vuosittain kertomus omasta toiminnastaan ja arviointien keskeisistä tuloksista.
Korkeakoulujen arviointineuvoston tavoitteena oli korkeakoulujen pitkäjänteinen kehittäminen arvioinnin ja riippumattoman asiantuntijatiedon avulla. Siksi arviointineuvosto tuki korkeakouluja niiden rakentaessa omia laadunvarmistusjärjestelmiään ja tuottaa valtakunnallista, kansainvälisen vertailun mahdollistavaa tietoa korkeakoulujen toiminnasta korkeakoulupolitiikasta päättäviä, opiskelijoita ja työ- ja elinkeinoelämää varten.
Neuvostossa oli 12 jäsentä. Viimeistä edellisen neuvoston toimikausi oli 2010–2013.
Velho (sarjakuva)
Velho () on amerikkalainen sarjakuvastrippi, jonka Brant Parker ja Johnny Hart (kts. Pulteri) loivat 1964. Nykyään se ilmestyy yli tuhannessa sanomalehdessä ympäri maailmaa.
Velhoa pidetään yhtenä aikamme suosituimmista sanomalehtisarjakuvista. Sen tapahtumat sijoittuvat keskiaikaiseen kuningaskuntaan nimeltä Id, jonka nimi juontaa freudilaisesta psykologisesta käsitteestä. Sarjakuvan alkukielinen nimi "The Wizard of Id" on väännös amerikkalaisesta klassikkoelokuvasta "The Wizard of Oz" (1939, suom. "Ihmemaa Oz").
Velho on satiirinen sarjakuva, jonka yksinkertaisen pelkistetty tyyli tarjoaa mahdollisuuden nauttia siitä monella eri tasolla. Taustat ovat hyvin pelkistettyjä. Hahmot ovat karikatyyrimaisia tyyppejä, joilla yleensä on ristiriita ulkoisen ja sisäisen olemuksensa välillä (pituuskompleksinen kääpiökuningas, rehvasteleva mutta pelkurimainen ritari, pirttihirmumaisen vaimonsa tossun alla elävä mahtava velho).
Velho ilmestyy yhä ja se on saanut National Cartoonists Societyn parhaan huumoristripin palkinnon 1971, 1976, 1980, 1982 ja 1983. Velho on käännetty myös Kainuun murteelle: Paavo Romppaisen kainuuntama ja Egmont-kustannus Oy:n kustantama albumi "Näläkämoan Noeta" julkaistiin 2001. "Noeta" kumppaneineen seikkaili myös Kainuun Sanomissa 2002-2010.
David Galen elämä
David Galen elämä () on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen jännityselokuva, jonka on ohjannut Alan Parker. Elokuvan pääosissa esiintyvät Kevin Spacey ja Kate Winslet.
Elokuva kertoo filosofian professori David Galesta, joka on omistanut elämänsä kuolemanrangaistuksen vastustamiselle. Hän saa kuitenkin syytteen raiskauksesta ja murhasta. Nuori toimittaja alkaa haastatatella kuolemaantuomittua Galea viimeistä kertaa ennen teloitusta.
Mika Nisula
Mika Nisula (s. 1978 Teuva) on suomalainen tenori. Teuvalla syntynyt Nisula opiskeli laulua vuosina 2000–2005 Panula-opistossa ja vuoden 2005 syksystä lähtien Etelä-Pohjanmaan opistossa Seinäjoella. Hänen opettajanaan on toiminut koko ajan puolalaissyntyinen baritoni Romuald Podlesny. Hän on myös säännöllisesti osallistunut professori Ryszard Karczykowskin mestarikursseille vuodesta 2004 lähtien.
Nisula on saavuttanut menestystä useissa kotimaisissa laulukilpailuissa. Hänellä on 3. sija Kangasniemen laulukilpailuissa ja Jyväskylän kansainvälisissä tenorikilpailuissa, 2. sija Lohjan tenorikilpailuissa; nämä kaikki vuonna 2005. Seuraavana vuonna hän voitti Savonlinnassa Timo Mustakallio -laulukilpailun. Kansainvälisistä sijoituksista mainittakoon finaalipaikka Stanislaw Moniuszko -laulukilpailuissa Varsovassa 2007. Lappeenrannan valtakunnallisissa laulukilpailuissa 2010 Nisula sai toisen palkinnon.
Marraskuussa 2011 Nisula sai toisen palkinnon kansainvälisissä Altamura/Caruso-laulukilpailussa New Yorkissa. Nisula on esiintynyt omin konsertein sekä orkesterisolistina eri puolilla Suomea, Puolassa, Ranskassa, Italiassa (lokakuussa 2015 Vatikaanissa) ja Yhdysvalloissa. Kesällä 2008 Nisula piti Jouni Someron kanssa soolokonsertin Savonlinnan Oopperajuhlilla. Itä-Savo otsikoi konsertin arvostelun "Tenorivelho valloitti Savonlinna-salissa".
Nisula debytoinut New Yorkissa laulaen Canion roolin I Pagliaccista sekä Turiddun roolin oopperasta Cavalleria Rusticana, maestro Anton Coppolan johtamana. Tampereella Mozartin Don Giovannissa (Don Ottavio), Vaasassa Offenbachin Orfeus Manalassa (Orfeus) sekä Seinäjoella Mozartin Röystö Lakeurelta (Belmonte). Kaudella 2014–2015 Nisula debytoi Suomen Kansallisoopperassa Pajatso-oopperassa Peppen roolissa Marco Boemin johdolla.
Mika Nisula Nisula on äänittänyt soololevyjä yhdessä pianisti Jouni Someron kanssa FC-Records-merkillä: "Storia D'amore" (FCRCD-9721) "Armolaulu" (FCRCD-9725) "Taas kaikki kauniit muistot" (FCRCD-9726) ja "Schumann & Liszt Lieder" (FCRCD-9734). Levyt ovat keränneet hyvin positiivisia arvioita. "Nisulan ääni on vahva, sointuva ja täyteläinen, vailla joskus tenoreille tyypillistä kapeutta."
Maalausneste
Maalausneste on taidemaalauksessa käytettävä ohennusaine.
Öljymaalauksessa neste koostuu ranskalaisesta tärpätistä, pellavaöljystä ja dammarhartsivernissasta. Jos maalin kuivumista halutaan nopeuttaa, voi mukaan lisätä myös vernissaa. Maalausnesteen käyttö mahdollistaa työn jatkamisen, kun edellinen kerros on kuivunut. Periaatteena on, että öljyn määrää nesteessä lisätään kerros kerrokselta.
Akryylimaalauksessa maalauksen ohentamiseen käytetään paitsi vettä myös mediumeita, jotka vastaavat maalausnestettä.
Marjatta Kurenniemi
Lea Marjatta Kurenniemi (o.s. "Mikkola"; 7. toukokuuta 1918 Helsinki – 14. marraskuuta 2004 Taipalsaari) oli tuottelias suomalainen lasten- ja nuortenkirjailija. Hän myös suomensi useita lastenkirjoja kuten Tammen kultaisia kirjoja.
Kurenniemi valmistui ylioppilaaksi vuonna 1938 ja opiskeli suomen kieltä Helsingin yliopistossa. Sodan aikana hän toimi lottana. Kurenniemen esikoisteos oli vuonna 1946 ilmestynyt saturomaani "Pukke Punamuurahaisen seikkailut". Hänet tunnetaan etenkin "Onneli ja Anneli" -kirjoistaan. Niiden taustalla on Topeliuksen kahdesta pikkutytöstä kertova satu "Punainen tupa", jolle Kurenniemi halusi kirjoittaa erilaisen lopun. Saara Cantell on ohjannut kirjojen pohjalta elokuvat "Onneli ja Anneli" (2014) ja "Onnelin ja Annelin talvi" (2015) sekä Onneli, Anneli ja salaperäinen muukalainen (2016).
Kurenniemen tuotanto käsitti erityisesti luontosatuja ja oli tyyliltään usein kielellä leikittelevää nonsenseä. Maija Karma on kuvittanut suuren osan Kurenniemen tuotannosta.
Kurenniemi sai Topelius-palkinnon vuosina 1954, 1967 ja 1984. Hän sai myös valtion kirjallisuuspalkinnon vuosina 1976 ja 1981 ja Pro Finlandia -mitalin 1969. Tirlittan-palkinto Kurenniemelle myönnettiin 1999 ja taiteen valtionpalkinto 2003.
Kurenniemen puoliso oli vuodesta 1940 filosofian tohtori Tauno Kurenniemi. He saivat viisi lasta. Futurologi ja suomalaisen elektronisen musiikin pioneeri Erkki Kurenniemi oli heidän esikoisensa. Muut lapset ovat Leena (s. 1942), Marja (s. 1943) ja Mikko (s. 1953). Lapsista myös Lauri (1945–1972) on jo kuollut. Kurenniemen vuonna 1665 perustettu sukutila sijaitsee Taipalsaarella, jossa Marjatta Kurenniemi kirjoitti monet teoksistaan.
Fuller-vaihteisto
Fuller-vaihteistoksi kutsutaan Eaton Corporationin valmistamaa synkronoimatonta Eaton Fuller -vaihteistoa. Vaihteisto on tullut tutuksi Suomessa Sisun raskaissa sora- ja tukkiautomalleissa. Fuller-vaihteistoa käytetään myös useissa amerikkalaisissa kuorma-autoissa. Sisun E-sarjaan on ollut saatavana myös synkronoitu versio.
Sisun kuorma-autoissa on käytetty Fuller Roadranger vaihteistoa joka on 13+2 vaihteinen. Sisu ja Iveco on käyttänyt myös Fuller Twinsplitter mallia joka on 12+3 vaihteinen.
Tavallisella synkronoimattomalla vaihteistolla käytetään yleensä pienemmälle vaihdettaessa välikaasua. Tämä tarkoittaa, että kuljettajan on kiihdytettävä moottorin avulla vaihteiston sivuakseli pyörimisnopeuteen, jolla seuraavaksi kytkettävän vaihteen hammaspyörien kehänopeudet ovat yhtä suuret. Vaihdettaessa suuremmalle vaihteelle kuljettajan on vastaavasti hidastettava sivuakselia moottorin avulla kaksoiskytkentää käyttäen.
Fuller-vaihteistossa on liikkeelle lähtöä varten kytkinjarru, joka pysäyttää sivuakselin, kun kytkinpoljin painetaan pohjaan. Auton liikkuessa kytkinpoljinta painetaan ns. tuntoon saakka, jolloin kytkinjarru ei vielä pysäytä sivuakselia. Ilman kytkinjarrua sivuakseli pyörii useita sekunteja kytkimen avaamisen jälkeen. Kytkinpolkimen liike on kaksivaiheinen, ensin yhteys irtoaa ja poljin pohjassa kytkinjarrulevyt alkavat jarruttaa.
Kokeneet kuljettajat käyttävät Fuller-vaihteistolla varustettua autoa ajaessaan kytkintä vain liikkeelle lähtiessään. Auton liikkuessa vaihteisto saadaan vapaalle säätämällä moottorin momentti likimain nollaan. Seuraava vaihde saadaan kytketyksi säätämällä korvakuulolla moottorin pyörimisnopeus sellaiseksi, että seuraavaa vaihdetta vastaavien hammaspyörien kehänopeudet ovat likimain yhtä suuret.
Synkronoimattoman vaihteiston käyttö on käsien ja jalkojen koordinaatiovaatimusten vuoksi vaikeampaa kuin synkronoidun, joka toisaalta on hitaampi kuin synkronoimaton. Synkronoimattoman vaihteiston suurin etu on erittäin nopeat vaihdot ylös ja alaspäin mutta tämä vaatii kuljettajalta kokemusta. Vasta-alkajalle synkronoimaton vaihteisto on hankalakäyttöinen.
Säätötekniikan kehittymisen myötä on tullut mahdolliseksi toteuttaa taloudellisesti kannattavia automaattisia vaihteistoja, jotka yhdistävät perinteisen automaattivaihteiston helppokäyttöisyyden ja perinteisen synkronoimattoman lieriöpyörävaihteiston taloudellisuuden ja nopeuden.
Trail
Trail on pikkukaupunki Brittiläisessä Kolumbiassa, Kanadassa. Trail kuuluu Kootenayn alueeseen ja Kootenayn raja-alueen piirikuntaan. Kaupungin asukasluku vuoden 2001 väestönlaskennassa oli 7 575 asukasta ja asukastiheys 217,8 as./km².
Kaupungista on lähtöisin moni kuuluisa NHL-pelaaja, esimerkiksi Adam Deadmarsh ja Shawn Horcoff. Kaupungin motto on "Home of Champions" (Mestareiden koti).
Trail sijaitsee leveyspiirillä 49°5'42" N ja pituuspiirillä 117°42'36" W, noin 9 kilometrin päässä Yhdysvaltain rajasta. Columbia-joki virtaa kaupungin halki. Kaupungin pinta-ala on 34,78 km².
Olympus (yritys)
Olympus Corporation () on japanilainen optiikkaan ja kuvantamiseen erikoistunut yritys. Olympus perustettiin vuonna 1919, ja sen pääkonttori sijaitsee Shinjukussa Tokion prefektuurissa Japanissa. Yhtiön Yhdysvaltain toiminnot on keskitetty Allentowniin Pennsylvaniaan, Euroopan toiminnot puolestaan Hampuriin Saksaan.
2010-luvun alussa Olympus jäi kiinni 13 vuotta jatkuneesta 1,5 miljardin dollarin sijoitustappioiden piilottelusta ja oli vähällä tulla poistetuksi Tokion pörssistä.
Olympus valmistaa endoskooppeja, ultraäänilaitteita sekä puhdistus- ja desinfiointivälineitä. Maailman ensimmäinen endoskooppi oli Olympuksen suunnitelema ja valmistama.
Olympus on perustamisestaan lähtien valmistanut mikroskooppeja ja muita optisia laitteita esimerkiksi lääketieteellisiin tarkoituksiin.
Olympus on valmistanut pitkään kameroita ja objektiiveja. Olympus esitteli ensimmäisen kameransa, Semi-Olympus I:n, vuonna 1936. PEN-kamerasarja oli Olympuksen ensimmäinen innovatiivinen malli, ja se julkaistiin vuonna 1959. Sillä pystyi kuvaamaan tavalliselle 36 kuvan filmille 72 kuvaa 18 x 24 mm:n koossa.
Olympuksen järjestelmäkamerat perustuvat Four Thirds- ja enenevässä määrin Micro Four Thirds -standardiin. Olympuksen valmistamia kameraobjektiiveja myydään nimellä Zuiko.
1970- ja 1980-luvuilla Olympus oli parhaiten tunnettu pienikokoisista ja laadukkaista OM-sarjan järjestelmäkameroista.
Ansassa (vuoden 2002 elokuva)
Ansassa ("Trapped") on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut jännityselokuva.Sen pääosia näyttelevät Kevin Bacon, Charlize Theron, Stuart Townsend, Courtney Love sekä Dakota Fanning. Elokuvan on ohjannut Luis Manoki.
Elokuva perustuu Greg Ilesin Best-seller-romaaniin "24 Hours". Elokuvan ensi-ilta oli 20. syyskuuta 2002.
Elokuva alkaa esittelemällä Joe Hickeyn, miehen, joka on mukana bisneksessä jossa ryöstetään rikkaiden lapsia lunnaista. Tämän jälkeen esitellään tyypillinen onnellinen perhe, jonka isä/aviomies on tutkiva lääkäri, joka on tehnyt läpimurtonsa patentoimalla uuden lääkkeen. Hickey ja hänen apulaisensa nappaavat parin tyttären ja vaativat tästä lunnaita. Tilannetta pahentaa tyttären astma. Myöhemmin paljastuu Hickeyn todelliset syyt kidnapata perheen tytär ja hänen todelliset suunnitelmansa.
Ken Thompson
Kenneth Thompson (s. 4. helmikuuta 1943 New Orleans) on yhdysvaltalainen tietojenkäsittelytieteilijä ja tietotekniikan kehittäjä. Hän loi B-ohjelmointikielen yhdessä Dennis Ritchien kanssa. Thompson ja Ritchie olivat myös ensimmäisen Unix-käyttöjärjestelmän pääkehittäjät. Thompson on myös tutkinut tietokoneshakkia, muun muassa luoden vuoden 1980 WCCC-mestaruuden voittaneen Belle-shakkitietokoneen ja loppupelitietokannan kaikille 6 nappulan ja alle loppupeleille.
Thompson oli mukana kehittämässä Multics-käyttöjärjestelmää ja kehitti Bon-ohjelmointikielen ennen B-kielen kehittämistä.
Thompson valmistui elektroniikan ja tietojenkäsittelytieteen maisteriksi Kalifornian yliopistosta Berkeleyssä vuonna 1966. Hän työskenteli lähes koko työuransa ajan Bell Labs -yhtiössä, josta hän jäi eläkkeelle vuonna 2000. Tämän jälkeen hän on ollut mukana Google Researchin ryhmissä.
Thompsonille myönnettiin Turing-palkinto vuonna 1983 yhdessä Dennis Ritchien kanssa. Thompsonille ja Ritchielle on myönnetty Japani-palkinto vuonna 2011.
Joey Didulica
Joseph Anthony "Joey" (Joe) Didulica (s. 14. lokakuuta 1977 Geelong, Victoria, Australia) on australialaissyntyinen Kroatiaa edustava jalkapallomaalivahti. Hän on vuodesta 2003 pelannut itävaltalaisessa FK Austria Wienissä.
Didulican isä on kroaatti Luka, joka muutti Australiaan Policnikista ja äiti Mary, joka on Australian kroaatteja. Didulica olisi voinut pelata myös Australian maajoukkueessa, mutta päätti edustaa Kroatiaa. Hänen isoveljensä John, joka on lakimies ja entinen jalkapalloilija, työskentelee nykyisin Australian pelaajayhdistyksen toimitusjohtajana.
Didulica aloitti pelaajauransa North Geelong Warriorsissa. Vuonna 1996 hän siirtyi Melbourne Knightsiin, seuraan, jonka pelaajista suuri osa on Australian kroaatteja. Knightsista hän siirtyi vuonna 1999 Amsterdamin Ajaxiin, josta vaihtoi nykyiseen seuraansa Wieniin vuonna 2003.
Didulica pelasi ensimmäisen maaottelunsa 28. huhtikuuta 2004 Makedoniaa vastaan. Hän oli mukana EM-kisoissa 2004 ja MM-kisoissa 2006, mutta ei päässyt kummassakaan lopputurnauksessa pelaamaan. Didulica on pelannut neljä maaottelua .
24. huhtikuuta 2006 Didulica tuomittiin oikeudessa 60 000 euron sakkoihin lyötyään toukokuussa 2005 ottelussa Rapid Wienin Axel Lawareeta. Lawaree kieltäytyi hyväksymästä Didulican anteeksipyyntöä. Tämä joutuu lisäksi maksamaan Lawareelle 1 000 euroa vahingonkorvauksena. Tuomio ei ole kuitenkaan vielä lainvoimainen. Jo aiemmin Itävallan jalkapalloliitto oli langettanut Didulicalle kahdeksan ottelun pelikiellon.
Arvo (nimi)
Arvo on suomalainen miehen etunimi, joka on käytössä myös Virossa. Arvon nimipäivä on vuodesta 1908 lähtien ollut 3. heinäkuuta.
Arvo kuuluu suomalaisuuskauden nimistöön, jonka käyttöönottoon on saattanut vaikuttaa Jaakko Juteinin vuonna 1816 julkaistu runo ”Arvon mekin ansaitsemme”. Nimimerkki Arvo Moittivainen ehdotti Arvoa ristimänimeksi "Sanomia Turusta" -lehdessä vuonna 1856. Paikoin Arvo on tosin ollut jo vanhastaan käytössä myös skandinaavisperäisen Arvi-nimen varianttina. 1900-luvun alussa Arvo-nimi lainattiin Suomesta Viroon.
Väestörekisterikeskuksen mukaan on Suomessa ollut kirjoilla heinäkuuhun 2017 mennessä 27 134 Arvo-nimistä miestä ja muutama nainen. Selvä enemmistö Arvo-nimisistä on 1900-luvun alkupuolella syntyneitä.
Listan henkilöt ovat suomalaisia, ellei toisin mainita.
Benjamin
Benjamin on miehen etunimi. Nimi on peräisin hepreasta ja tarkoittaa "oikean käden poikaa" tai "onnenpoikaa". Raamatussa Benjamin oli patriarkka Jaakobin nuorin poika sekä hänestä polveutunut Israelin heimo.
Benjaminin nimipäivä on 20. joulukuuta, jolloin on myös Kerkon nimipäivä. Suomessa on joulukuuhun 2017 mennessä on Suomessa Benjaminiksi nimetty 11 247 miestä ja muutama nainen. Nimi on viime vuosikymmeninä huomattavasti yleistynyt, ja suurin osa Suomen Benjamineista on syntynyt vuoden 1980 jälkeen.
Perämeren valashavainto 2006
Perämerellä havaittiin kesäkuussa 2006 nuori ryhävalas. Valas oli enintään 10 metriä pitkä nuori yksilö. Yksilön arveltiin olevan kotoisin Atlantilta.
Valas oli saapunut Itämerelle mahdollisesti talvella, sillä vastaavankokoinen ryhävalas nähtiin Puolan Sopotissa jo huhtikuussa. Ruotsissa uutisoitiin 13. kesäkuuta ryhävalashavainto. Valas takertui kalaverkkoon Örnsköldsvikin edustalla mutta onnistui vapautumaan. Sen jälkeen yksilö nähtiin merellä Luulajan edustalla. Suomessa ryhävalas havaittiin Himangan edustalla 2. heinäkuuta ja myöhemmin Uudenkaupungin edustalla. Riianlahdelta löydettiin 24. heinäkuuta läheltä Duntea arviolta noin kaksi viikkoa aikaisemmin kuolleen valaan raato, joka preparoitiin Latvian maatalousyliopistossa. Tarkemmissa tutkimuksissa tämä kuollut ryhävalas osoittautui nuoreksi, 10-metriseksi ja 10 tonnin painoiseksi yksilöksi. Se oli pahoin vahingoittunut, joten se oli oletettavasti kuollut törmättyään johonkin alukseen.
Valaasta käytettiin Suomessa lehdistössä nimeä Veeti. Nimen antoi valaan havainnut ylivieskalainen opettaja Juha Mäkelä, joka nimesi sen venematkalla mukana olleen 3-vuotiaan poikansa mukaan.
Hetulavalaat ovat harvinaisia Itämerellä ja erityisesti sen pohjoisosissa. Ryhävalas on tavattu Suomen rannikolla tätä ennen varmuudella ainoastaan kerran, vuonna 1978 ("Valpuri"). Valpuri vaelteli Itämerellä yli puoli vuotta eikä löytänyt enää takaisin Atlantille vaan kuoli talvella todennäköisesti nälkään. Virossa Tallinnan itäpuolella pyydystettiin ryhävalas vuonna 1851.
Vahva tyypitys
Vahva tyypitys on ohjelmointikielissä käytettävä ominaisuus, joka määrittelee, että jokaisella muuttujalla on tyyppi ja muuttujat voivat saada ainoastaan tyyppinsä mukaisia arvoja. Ominaisuus on käytössä useissa ohjelmointikielissä, mutta ei kaikissa.
Vahvan tyypityksen ansiosta ohjelmointikielen kääntäjä huomaa jotkin ohjelmointivirheet automaattisesti.
Matti Paavilainen
Matti Kalevi Paavilainen (12. elokuuta 1932 Helsinki – 23. joulukuuta 2017 Kotka) oli suomalainen kirjailija, runoilija ja kirjallisuuskriitikko, joka asui Kotkassa.
Matti Paavilainen oli Suomen ensimmäinen kirjallisuuden läänintaiteilija; hän hoiti virkaa kahdentoista vuoden ajan entisessä Kymen läänissä 1972–1984, toimipaikkanaan Kotka. "Uuden Suomen" kirjallisuuskriitikkona hän toimi 1979–1991.
Kirjallisuuden professori Juhani Niemi on teoksessaan "Kirjailijoita ja epäkirjailijoita" (1983) arvioinut, ettei Paavilainen vastaa vallitsevaa kuvaa suomalaisesta runoilijasta, vaan kulki vastavirtaan jo debytoidessaan 1960-luvulla. Etenkin palkitussa kokoelmassa "Unohduksen huvilat" hän yhdistelee muistikuvia, myyttejä ja todellisuutta. 1970-luvulla runoutta kirjoitettiin paljolti konkreettisten visioiden kautta visuaalisesti hahmotettavaksi, mutta Paavilainen harrasti silloinkin sanoilla ja käsitteillä leikkimistä ja teki koukeroista kulttuurirunoutta: 
Paavilainen sai J. H. Erkon palkinnon 1964 ja valtion kirjallisuuspalkinnon 1982.
Škoda Felicia
Škoda Felicia on Volkswagen Group -konserniin kuuluvan, tšekkiläisen Škodan vuosina 1995–2000 valmistama henkilöauto. Se on kehitetty Škoda Favoritista. Felicia on ensimmäisiä Škodan yhteistyössä Volkswagenin kanssa kehittämiä autoja. Škoda valmisti yhteensä 1 416 939 Feliciaa.
Korimalleja olivat hatchback, farmari "Felicia Combi", avoauto "Felicia Fun" sekä avolava- ja pakettiautoversiot. Alastaittamisen lisäksi Felician takapenkit oli mahdollista helposti irrottaa kokonaan, jolloin käytössä oli auton kokoon nähden pitkä ja korkea yhtenäinen tavaratila.
Felician edeltäjä oli Škoda Favorit ja seuraaja huomattavasti kehittyneempi Škoda Fabia.
Moottorivaihtoehdot:
Kaikki Felician moottorit ovat nelisylinterisiä ja niissä on 8 venttiiliä.
Havaintokehä
Kognitiivisessa psykologiassa havaintokehällä tarkoitetaan Ulrich Neisserin esittelemän havaintokehäteorian mallia, joka koskee ihmisen tekemiä havaintoja. Havaintokehän mukaan havaitsemisen eri osavaiheet toistuvat kehämäisesti.
Havaitsemisessa toistuvat vaiheet:
Kurt Masur
Kurt Masur (18. heinäkuuta 1927 Brieg, Ala-Šleesia, Saksa [nyk. Brzeg, Puola] – 19. joulukuuta 2015 Greenwich, Connecticut, Yhdysvallat) oli saksalainen kapellimestari.
Masur opiskeli Leipzigin konservatoriossa pianonsoittoa, säveltämistä ja orkesterinjohtoa. Vuonna 1955 hänestä tuli Dresdenin filharmonisen orkesterin kapellimestari. Vuosina 1970–1996 hän oli Leipzigin Gewandhausorkesterin ylikapellimestari.
Vuonna 1989 Masurilla oli keskeinen osa mielenosoituksissa, jotka johtivat Saksojen yhdistymiseen. Käänteentekevä oli 9.10.1989 järjestetty rauhankokous ja mielenosoitusmarssi, johon osallistui yli 250 000 ihmistä. Ennalta tilaisuuden pelättiin kääntyvän väkivaltaiseksi, sillä lähistölle oli koottu turvallisuusjoukkoja ja ruumissäkkejä. Itse leipzigiläinen Masur toimi ratkaisevalla tavalla tilanteen rauhoittamiseksi. Hän kutsui asuntoonsa hallitsevan Saksan sosialistisen yhtenäisyyspuolueen (SED) pääsihteerit ja sopi heidän kanssaan, että radiossa korostetaan ennalta mielenosoituksen rauhanomaista luonnetta. Mielenosoituksesta ei tullut väkivaltaista. Leipzigin tapahtumasta tuli esikuva DDR:n rauhanomaiselle kumoukselle.
Vuosina 1991-2002 Kurt Masur toimi New Yorkin filharmonikkojen ylikapellimestarina. Häntä arvosteltiin yksinvaltaisista otteista, mutta hänen kautensa päätyttyä häntä kiitettiin laajalti orkesterin tason noususta. Masur oli yksi ensimmäisistä kapellimestareista, joilla oli merkittävä kiinnitys molemmin puolen Atlanttia, kun hän yhtäaikaisesti New Yorkin kanssa oli ylikapellimestarina ensin Gewandhaus-orkesterissa, sittemmin Lontoon filharmonikkojen johdossa.
Päätettyään kautensa Ranskan kansallisorkesterin johdossa vuonna 2008 Kurt Masur ei ottanut vastaan uutta ylikapellimestarikiinnitystä vaan keskittyi opettamiseen ja vierailujohtamiseen. Suomalainen kapellimestari Sasha Mäkilä on opiskellut Kurt Masurin johdolla ja toiminut hänen assistenttinaan Ranskan kansallisorkesterissa.
Kurt Masurin levytystuotanto käsittää yli 100 nimekettä. Vuonna 1998 hän juhli 50. vuotta urallaan kapellimestarina.
Noutaja
Noutajat ovat koirarotuja, jotka ovat erikoistuneet pienriistan talteenottoon sekä maalla että vedessä. Niillä on synnynnäinen vietti ottaa kiinni ja kuljettaa esineitä, ja koulutuksen avulla tämä vietti voidaan ohjata tarkoituksenmukaiseen toimintaan metsästäjän apuna. FCI tunnustamat kuusi noutajarotua ovat kultainennoutaja, labradorinnoutaja, sileäkarvainennoutaja, novascotiannoutaja, chesapeakelahdennoutaja ja kiharakarvainennoutaja.
Noutaja työskentelee vasta laukauksen jälkeen. Sen tehtävä on etsiä ja tuoda ammuttu saalis ohjaajalleen sitä vaurioittamatta. Muut lintukoirat avustavat metsästäjää noutamisen lisäksi eri tavoin esimerkiksi ilmaisemalla saaliin tai ajamalla sen esiin. Poikkeuksen tekee novascotiannoutaja, joka noutamisen lisäksi houkuttelee liikehdinnällään vesilintuja lähemmäs itseään ja kiinnittää niiden huomion tarjoten ohjaajalle laukaustilaisuuden, mutta joka silti luetaan noutajaksi.
Noutajia käytetään nykyään enemmän seura- kuin metsästyskoirina, ja maailmanlaajuisesti suosituimmat seurakoirat ovat kultainennoutaja ja labradorinnoutaja. Niistä on lisäksi tullut suosittuja opaskoirarotuja. Suuren suosionsa vuoksi kultaisennoutajan ja labradorinnoutajan populaatiot ovat jakautuneet alatyypeiksi: raskaampiin, kauneus- ja seurakoiraominaisuuksien perusteella jalostettaviin näyttelylinjaisiin, ja solakampiin työskentelyominaisuuksien perusteella jalostettaviin metsästyslinjaisiin. Maasta ja rodusta riippuen tyyppien eriytymistä pyritään estämään vaatimalla koiralta hyväksytty metsästyskoesuoritus ennen kuin sille myönnetään näyttelyvalion arvo. Novascotiannoutaja ja sileäkarvainennoutaja ovat viime vuosien aikana myös yleistyneet, mutta ne ovat yleensä metsästys- ja harrastuskoiria. Chesapeakelahdennoutaja ja kiharakarvainennoutaja ovat suhteellisen harvinaisia, mihin saattaa osasyynä vaikuttaa niiden kovuus ja itsepäisyys.
Noutajarodun koira on tyypillisesti vakaahko, seurallinen, oppivainen, ihmisistä kiinnostunut ja urheilullinen, minkä ansiosta noutajat soveltuvat metsästyksen lisäksi monenlaisiin harrastuksiin. Noutajien rodunomaisia koemuotoja ovat taipumuskokeet (NOU) ja noutajien metsästyskokeet (NOME). Noutajat ovat hyvin monipuolisia koiria, joten niille sopivat hyvin myös muut lajit, kuten TOKO, agility, MEJÄ, VEPE, PK ja niin edelleen.
Folksonomia
Folksonomia (engl. "folksonomy") on yhteisöllisesti tuotettu, avoin luokittelujärjestelmä, jonka avulla internet-käyttäjät voivat luokitella sisältöä, kuten www-sivuja, valokuvia ja linkkejä. Etymologisesti folksonomia on peräisin sanojen "folk" (suom. väki) ja "taxonomy" (suom. taksonomia) leikkimielisestä yhdistelmästä.
Vapaasti määritellyt avainsanat tai tägit (), auttavat tiedon järjestelemisessä ja parantamaan hakukoneiden tehokkuutta, koska sisältö on luokiteltu käyttäen tuttua, saavutettavaa ja jaettua sanastoa. Avoimen asiasanoituksen edelläkävijöistä tunnetuimpia ovat Flickr ja Del.icio.us -verkkopalvelut.
Oleellista avoimissa asiasanoituksissa on, että niiden varaan rakentuvat sanastot eivät rakennu hierarkkisesti. Avoimissa asiasanoituksissa ei siis ole täsmällisesti määriteltyjä ylä- ja alakäsitteitä tägeille. Sen sijaan niiden välille luodaan automaattisesti assosiatiivisia viittauksia merkittyjen sisältöjen perusteella. Lähestymistapa avoimissa asiasanoituksissa sanastojen rakentumiseen on siis täysin päinvastainen verrattuna taksonomiseen luokitteluun: sen sijaan, että luokittelusta pyrittäisiin tekemään mahdollisimman täsmällinen, sen annetaan rakentua käyttäjien määräämällä tavalla.
Käsitteenä folksonomiaa voidaan kritisoida epätäsmälliseksi: Vander Walin määritelmän pohjalta folksonomian voidaan tulkita tarkoittavan sekä yhden että usean käyttäjän yhtäaikaista tägien lisäämistä.
Pertuska
Pertuska-sanaa on käytetty Karjalankannakselta Tornionjoen seudulle ulottuvalla alueella. Sanalla on tarkoitettu toisaalta sotakirvestä, toisaalta vesakon raivaamiseen taikka suon tai ojan leikkaamiseen käytettyä kirvestä. Sanan oletetaan johtuneen venäjän kielen sanasta "berdyš".
Venäjän "berdyš" tarkoittaa sotakirvestä, jonka varsi on pidempi kuin veistokirveessä. Terä lienee tavallisesti ollut pitkä, kuunsirpin muotoinen ja keskeltä sekä alapäästä varteen kiinnitetty, mutta samaa nimeä on käytetty myös toisenlaisesta pitkävartisesta aseesta, hilparista. Kirveen varsi ei juuri voi olla pidempi kuin 180 cm, jos kirvesterää on tarkoitus käyttää lyömiseen, mutta päällikkyyttä osoittamaan on tehty ”aseita”, joiden varsi on pidempi ja terä tylppä.
Venäläisen nimityksen oletetaan johtuvan puolan sanasta "berdysz", jonka varhaisempina lähtökohtina voivat olla saksan "barte" (veistossa tai sodassa käytetty leveäteräinen kirves) ja "bart" (parta), joka sopii yhteen sen kanssa, että terän alakulma on pitkäksi venytetty.
Vuoden 1909 tietosanakirja kuvaa pertuskan toisenlaiseksi kuin edellä on sanottu: saksalaistyyppiseksi aseeksi, nimeltä "Partisane" tai "Kurzgewehr", jota käytettiin päällikön aseman merkkinä. Uusi tietosanakirja antaa lähtökohdaksi sanan "bardisan", joka tarkoittaa päällikön merkkiä mutta toisenlaista kuin edellä kuvatut. Ruotsin kielessä venäläisestä "berdyš"-kirveestä käytetään nimeä "skäggyxa", ja tämä on käännetty suomen kieleen sanalla "partakirves". (Sen sijaan ruotsin kielen "pålyxa" voi sen sijaan tarkoittaa toisenlaista asetta: "polaxe", "Mordaxt").
Mickaël Landreau
Mickaël Landreau (s. 14. toukokuuta 1979) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen maalivahti. Kesäkuusta 2017 lähtien hän on toiminut FC Lorientin päävalmentajana.
Landreau aloitti ammattilaisuransa FC Nantes'issa 1996. Hän edusti seuraa kaikkiaan 10 vuoden ajan ja vakiinnutti nopeasti paikkansa seuran ykkösmaalivahtina. Hän oli voittamassa "Kanarialinnuille" Ranskan mestaruutta 2000/01 sekä kahta Coupe de Francen mestaruutta.
Toukokuussa 2006 jo Ranskan maajoukkueessakin debytoinut Landreau ilmoitti siirtyvänsä kauden jälkeen Paris Saint-Germainiin. PSG:ssä hän oli ehdoton ykkösmaalivahti ja piti torjunnoillaan seuraa pystyssä myös vaikeina aikoina, kun seuraa uhkasi putoaminen Ligue 2:een.
Kesäkuussa 2009 Landreau ilmoitti jättävänsä PSG:n ja siirtyvänsä Lille OSC:n tolppien väliin. LOSC hankki miehen korvaamaan pitkäaikaisen ykkösmaalivahtinsa Grégory Malickin, joka siirtyi Dijoniin. Landreau lunasti odotukset ja syksyn loukkaantumisista huolimatta torjui hyvän debyyttikauden seurassa. Kaudella 2010/11 Landreau oli avainroolissa, kun LOSC juhli liigamestaruutta. Kaudella 2011/12 Landreaun peliesitykset olivat edelleen hyviä, vaikkakaan eivät enää mestaruuskauden veroisia. Kiristyneet välit päävalmentaja Rudi Garciaan ja eritoten manageri Frédéric Paquet'hen johtivat lopulta siihen, että Landreau ilmoitti marraskuun alussa 2012 jättävänsä LOSCin.
Joulun alla 2012 Landreau allekirjoitti puolivuotisen sopimuksen korsikalaisseura SC Bastian kanssa. Landreau edusti Bastiaa 50 ottelussa. Joulukuussa 2013 hän rikkoi Jean-Luc Ettorin ennätyksen eniten Ligue 1 -otteluita pelanneena pelaajana esiinnyttyäänb 603. kerran Ranskan pääsarjatasolla. Landreau lopetti pitkän pelaajauransa vuonna 2014 pelattuaan urallaan 618 pääsarjaottelua.
Ranskan maajoukkueessa Landreau on ollut mukana jo pitkään, mutta peliaikaa on tullut niukasti. Kokeneet Fabien Barthez ja Grégory Coupet veivät aikaisempina vuosina ykkösmaalivahdin paikan, ja heidän lopetettuaan Landreau ei ole täysin pystynyt vastaamaan haasteisiin, sillä nuoret Hugo Lloris ja Steve Mandanda ovat hieman yllättäen saaneet suurta luottoa päävalmentaja Raymond Domenechilta. Landreau ei yllättäen kelvannut Domenechille edes kolmosvahdin paikalle EM-kisoissa 2008 tai MM-kisoissa 2010.
Elokuussa 2016 Landreausta tuli Paris FC:n apuvalmentaja. Kesäkuussa 2017 hän siirtyi Ligue 2:een pudonneen FC Lorientin päävalmentajaksi. Landreaun debyyttikausi Lorientissa päättyi Ligue 2:ssa seitsemänteen sijaan.
Fulani
Fulani (myös "fulfulde") on Länsi-Afrikassa asuvien fulbejen puhuma atlantinkongolainen kieli. Se on levinnyt laajalle alueelle, johon kuuluvat Senegal, Gambia, Guinea-Bissau, Guinea, Sierra Leone, Mali, Ghana, Burkina Faso, Niger, Togo, Benin, Nigeria ja Kamerun. Puhujamääräksi arvioitiin vuonna 2003 13–17 miljoonaa henkeä.
Kielen puhujat käyttävät siitä lännessä nimitystä "pulaar" tai "pular" ja muulla nimeä "fulfulde". Nimitys "fulani" on lainattu englantiin hausasta. Lähimmät sukukielet ovat wolof ja serer. Perinteisesti karjanhoitoa harjoittavien ja islamin levittämiseen osallistuneiden fulbejen lisäksi kieltä puhuvat myös monet naapurikansat. Fulania kirjoitettiin 1800- ja 1900-luvuilla arabialaisella kirjaimistolla. Nykyinen ortografia perustuu latinalaiseen kirjaimistoon.
Fulanilla ei ole yhtä vakiintunutta kirjoitusjärjestelmää, mutta useimmiten käytetään latinalaista aakkostoa.
Esimerkiksi Guineassa käytetään latinalaista aakkostoa, johon on lisätty kirjaimet ɓ, ɗ, ŋ, ɲ ja ƴ ja josta puuttuvat q, v, x ja z, joita kuitenkin käytetään lainasanoissa. Aakkosiin kuuluvat digrafit mb, nd, ng ja nj. Heittomerkillä on äännearvo.
Muissa maissa käytettävät aakkostot poikkeavat toisistaan vain vähän. Muualla kuin Guineassa käytetään nb:n asemesta mb:tä. voidaan merkitä ñ tai ny.
Fulanin kielen kirjoittamiseen on käytetty myös arabialaista kirjaimistoa ja adlam-aakkostoa.
Jean-Alain Boumsong
Jean-Alain Boumsong (s. 14. joulukuuta 1979 Douala, Kamerun) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Kreikan liigassa pelaavaa Panathinaikosia.
Boumsong aloitti uransa Le Havressa, josta hän siirtyi Auxerreen 20-vuotiaana. Boumsong murtautui nopeasti Ranskan liigan valiopuolustajien joukkoon, ja lopulta kesällä 2004 hän siirtyi Skotlannin Valioliigaan Rangersiin. Boumsong ehti pelata Skotlannissa kuitenkin vain puoli vuotta, kun hänet jo kaupattiin 8 miljoonan punnan siirtosummalla Newcastleen.
Newcastlessa miehen otteet eivät vakuuttaneet, ja miestä pidettiin jopa yhtenä Valioliigan huonoimmista puolustajista. Boumsong on kuitenkin Ranskan maajoukkueen päävalmentajan Raymond Domenechin suosiossa, ja siten hän sai myös kutsun vuoden 2006 MM-kisoihin.
Syksyllä 2006 Boumsong siirtyi italialaiseen Juventukseen, joka aloitti historiansa ensimmäisen kauden Serie B:ssä. Serie B:n kaksi ensimmäistä ottelua menivät Boumsongilta penkin alle, mutta jo kolmannessa hän teki 3–0-voittomaalin Crotonea vastaan, ja puolustaja sai hyvin peliaikaa myös jatkossa.
28. tammikuuta 2008 Boumsong palasi Ranskaan kun Juventus oli hyväksynyt Olympique Lyonnaisin 3 miljoonan euron siirtokorvauksen Boumsongista. Boumsong teki Lyonin kanssa kolmen ja puolen vuoden mittaisen sopimuksen. Boumsong edusti Lyonia kahden ja puolen vuoden ajan pelaten seurassa 51 liigaottelua. Kesällä 2010 hän siirtyi Kreikkaan Panathinaikosin riveihin 750 000 euron siirtosummalla.
Paimion parantola
Paimion parantola on Paimiossa, Varsinais-Suomessa sijaitseva Alvar Aallon vuosina 1929–1933 suunnittelema tuberkuloosiparantola. Rakennusta pidetään Aallon varhaisen funktionalistisen kauden päätyönä. Rakennuksen omistaa Varsinais-Suomen sairaanhoitopiiri.
Aallon lähtökohtana parantolaa suunniteltaessa oli, että rakennus itsessäänkin toimisi yhtenä parantavana elementtinä. Hän kutsuikin rakennusta ”mediciniseksi instrumentiksi”. Siinä uudenlainen parantolarakennustyyppi yhdistyy modernin arkkitehtuurin läpimurtoon. Uuden arkkitehtuurin mahdollisuuksia käytettiin standardisoinnin ja hygienian hyväksi; arkkitehti yhdisti näihin taiteellisen luovuuden ja inhimillisen lähestymistavan. Aalto suunnitteli rakennuksen lisäksi myös sairaalan sisustuksen. Monet Artekin edelleen tuotannossa olevista huonekaluista, kuten Paimio-nojatuoli, on alun perin suunniteltu parantolan käyttöön.
Sairaala toimi yksinomaan tuberkuloosiparantolana aina 1960-luvulle saakka. Sen jälkeen rakennus toimi osana Turun yliopistollista keskussairaalaa Varsinais-Suomen sairaanhoitopiirin keuhko- ja sisätautisairaalana. Vuonna 2014 käyttäjäksi tuli Mannerheimin Lastensuojeluliiton lasten ja nuorten kuntoutussäätiö, mutta rakennus on osittain autio.
Sairaala on yksi Museoviraston määrittelemistä valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä Suomessa. Suomi harkitsee parantolan ehdottamista Unescon maailmanperintökohteeksi, toistaiseksi ehdotusta ei ole valmisteltu. Sairaalan lisäksi alueeseen kuuluvat asuinrakennukset, oma vedenpumppaamo ja puhdistuslaitos ympäristöineen.
Varsinais-Suomen sairaanhoitopiiri on pannut parantolan myyntiin ja pyytää tarjouksia 30. marraskuuta 2018 mennessä. Suunnitteilla on säätiö joka hankkisi parantolan omistukseensa ja hallinnoisi sitä. Siihen on tarkoitus kutsua merkittäviä säätiöitä, kuten Alvar Aalto -säätiö.
Rudimentit
Rudimentit () ovat rumpujensoiton harjoittelussa hyödynnettäviä rytmiharjoituksia, iskusarjoja. Perusrudimentteja on 26 kappaletta. Rudimenttien käyttö on erityisesti Yhdysvalloissa yleistä. Jokaiselle rudimenteille on olemassa oma nimensä (esimerkiksi "Flamacue" ja "Paradiddle)." Rudimentit ovat kehittyneet sotilasmusiikista.
Rudimentit muodostavat käsiä kehittävän osan rumpuharjoittelussa. Tarkoituksena on toistaa erilaisia iskusarjoja aloittaen hitaalla tempolla, lisäten tempoa vähitellen, kunnes saavutetaan maksimi, ja tempoa aletaan vastaavasti vähentää. Iskusarjojen harjoittavaa vaikutusta tehostetaan lisäämällä iskusarjoihin "aksentteja" (kovempia iskuja) tai jakamalla iskuja myös bassorummulle ja/tai hi-hatille.
Rudimentaalisen rummunsoiton perinteitä vaalii N.A.R.D. (National Association Of Rudimental Drumming). 21.10. 2018 N.A.R.D.:in hyväksynnällä perustettiin N.A.R.D. - Finland, ensimmäisenä Yhdysvaltojen ulkopuolisena alajaostona. N.A.R.D. - Finlandin perustajajäsenet: ovat Oskari Auramo, Ville Koppanen, Risto Skrikberg, Tomi Kauppila ja Teemu Leppänen.