hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Todd Martin
Todd Christopher Martin (s. 8. heinäkuuta 1970) on yhdysvaltalainen entinen tennispelaaja.
Martin pelasi tennistä Illinoisissa sijaitsevan Northwestern-yliopiston tennisjoukkueessa kaksi vuotta ennen siirtymistään ammattilaiseksi vuonna 1990. Hän voitti ensimmäisen huipputason kaksinpeliturnauksensa vuonna 1993 Coral Springsissä Floridassa.
Vuonna 1994 Martin selviytyi Australian avointen loppuotteluun, jonka hän hävisi maanmiehelleen Pete Samprasille suoraan kolmessa erässä. Myöhemmin samana vuonna hän selviytyi semifinaaleihin sekä Wimbledonissa että Yhdysvaltain avoimissa ja voitti Queen's Clubin ja Memphisin kaksinpeliturnaukset.
Martin oli vuonna 1995 osa Yhdysvaltain Davis Cupin voittanutta joukkuetta. Hän selviytyi samana vuonna myös Grand Slam Cupin loppuotteluun, jonka hävisi Goran Ivanisevicille suoraan kolmessa erässä.
Hän pelasi toistamiseen Wimbledonin semifinaalissa vuonna 1996. Hän oli sivussa suurimman osan vuodesta 1997 loukkaantumisen vuoksi, mutta palasi vahvasti seuraavana vuonna voittaen kaksinpelinturnaukset Barcelonassa ja Tukholmassa.
Martin pelasi vuonna 1999 Yhdysvaltain avointen loppuottelussa, jossa hän kohtasi maanmiehensä Andre Agassin. Agassi voitti Martinin tasaisessa viisi erää kestäneessä kamppailussa. Martin voitti samana vuonna Sydneyn kaksinpeliturnauksen ja kohosi maailmanlistalla korkeimmillaan sijalle neljä, mikä jäi hänen uransa parhaaksi saavutukseksi.
Peliuransa ohella Martin toimi ATP:n pelaajaneuvoston puheenjohtajana vuosina 1995-1997 ja 1998-1999. Hän voitti ammattilaisurallaan kahdeksan turnausta kaksinpelissä ja viisi nelinpelissä ja keräsi palkintorahoja yhteensä 8 254 455 dollaria. Martin lopetti uransa vuonna 2003.
Vuosi Turnaus Finaalivastustaja Lopputulos
Michael Widenius
Ulf Michael Widenius (s. 3. maaliskuuta 1962 Helsinki) on toinen MySQL-tietokantaohjelman alkuperäisistä kirjoittajista ja julkaisijoista sekä yksi MySQL AB:n perustajista. Hänestä käytetään yleisesti lempinimeä "Monty".
Widenius opiskeli Teknillisessä korkeakoulussa, mutta ei valmistunut. Hän aloitti työuransa vuonna 1981 Tapio Laakso Oy:ssä. Vuonna 1985 hän perusti TCX DataKonsult AB:n yhdessä Allan Larssonin kanssa. MySQL:n kehittämisen Widenius aloitti 1995 yhdessä David Axmarkin kanssa. Ohjelman ensimmäinen versio julkaistiin 1996. Hän myi ohjelman miljardilla dollarilla Sunille.
Widenius on osakkaana tietoturvayritys WOTissa.
Widenius asuu Kauniaisissa ja on toista kertaa avioliitossa. Hänellä on kolme lasta: tyttäret My ja Maria sekä poika Max. Wideniuksen alulle panemat tietokantaprojektit MySQL ja MariaDB on nimetty lasten mukaan.
David Axmark
David Axmark (s. 28. huhtikuuta 1962) on ruotsalainen tietokanta-asiantuntija.
Hän on suomalaisen Michael Wideniuksen ohella toinen MySQL-tietokantaohjelman alkuperäisistä kirjoittajista ja julkaisijoista. Yhdessä Wideniuksen kanssa hän perusti tietokantaohjelmaa kehittävän yrityksen MySQL AB:n vuonna 1995. Yritys myytiin SUNille vuonna 2007, ja Axmarkista tuli miljonääri.
Ingemar Stenmark
Ingemar Stenmark (s. 18. maaliskuuta 1956 Joesjö, Ruotsi) on ruotsalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä. Häntä pidetään yhtenä kautta aikain parhaista alppihiihtäjistä ja ruotsalaisurheilijoista.
Stenmark oli pujottelussa ja suurpujottelussa suorastaan ylivoimainen vuosina 1974–1982. Hän voitti suurpujottelussa 27 laskua 28:sta 1977–1980 ja pujottelussa 46 laskua 52:sta 1975–1981. Stenmark on voittanut enemmän osakilpailuja alppihiihdon maailmancupissa kuin kukaan toinen laskija, vaikka hän kilpaili silloin, kun mukana oli huomattavasti vähemmän osakilpailuja kuin nykyään (voitti yhteensä 86 kilpailua 1974–1989). Hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun kolmesti (1976, 1977 ja 1978). Stenmark kilpaili hyvin harvoin syöksylaskussa mutta kokeili sitä huonoin tuloksin sen jälkeen, kun maailmancupin pistelaskusääntöjä oli muutettu Stenmarkin ylivoimaisuuden vuoksi kaudelle 1978–1979 niin, että kokonaiskilpailua ei voinut voittaa osallistumatta syöksylaskuun.
Arvokisoista Stenmark otti seitsemän mitalia, joista viisi on kultaisia. Vuoden 1976 olympialaisissa Stenmark oli pronssilla suurpujottelussa. Vuonna 1978 hän voitti maailmanmestaruuden sekä pujottelussa että suurpujottelussa ja uusi tuplansa Lake Placidin olympialaisissa 1980. Schladmingin MM-kilpailuissa 1982 hän voitti kultaa pujottelussa ja saavutti hopeaa suurpujottelussa. Sarajevon olympialaisiin 1984 hän ei saanut osallistua, koska hän oli virallisesti puoliammattilainen. Vuoteen 1988 mennessä amatöörisääntöjä oli lievennetty ja Stenmark sijoittui Calgaryn olympialaisten pujottelussa viidenneksi.
Stenmark käytti Elan-suksia.
Lillehammer
Lillehammer on kaupunki Norjassa, Opplandin läänissä.
Vuoden 2018 alussa kaupungissa oli lähes 28 000 asukasta. 
Yksi kaupungin nähtävyyksistä on Maihaugen, Norjan suurin ulkoilmamuseo, johon kuuluu 185 rakennusta, mukaan lukien Garmokirken, sauvakirkko 1100-luvulta.
Lillehammer sijaitsee Gudbrandsdalenin eteläosassa, paikassa jossa Lågen-joki laskee Norjan suurimpaan järveen Mjøsaan.
Muuhun Norjaan verrattuna Lillehammerin ilmastoa voidaan kuvata sisämaan ilmastoksi. Talvet ovat suhteellisen kylmiä ja kesät lämpimiä.Tammi- ja helmikuu ovat kylmimpiä, kesä- ja heinäkuu lämpimimpiä. Eniten sataa elokuussa, vähiten helmi- ja huhtikuussa.
Kaupungin alueella on ollut asutusta rautakaudelta lähtien. Paikan sijainti on määritelty kirkolliskokouksessa jo vuonna 1390, kaupungissa on ollut eloisa tori 1800-luvulta lähtien ja paikka on saanut kauppalan oikeudet 7. elokuuta 1827, jolloin Lillehammerissa asui noin 50 vakituista asukasta.
Vuonna 1994 Lillehammerissa järjestettiin talviolympialaiset. Aku Ankka -taiteilija Don Rosa on tehnyt Lillehammerin olympialaisista tarinan. Tarinan nimi on "Ankkalinnasta Lillehammeriin".
Gyp Casino
Gyp Casino (oik. Jesper Sporre, s. 7. toukokuuta 1961) on ruotsalainen muusikko, joka oli Hanoi Rocksin rumpali vuosina 1980–1982. Hänet erotettiin vuonna 1982, koska hän ei enää tullut toimeen Andy McCoyn kanssa. Tämän jälkeen hän perusti yhtyeet nimeltä Road Rats ja Rolene. Vuonna 1994 Casino soitti jälleen yhdessä Andy McCoyn kanssa. Hän soitti rumpuja McCoyn Shooting Gallery -yhtyeen Suomen kiertueella. Seuraavana vuonna Casino oli mukana McCoyn soololevyllä Building On Tradition ja kuului myös kiertueyhtyeeseen Live Ammo.
No More Tears
No More Tears on Ozzy Osbournen syyskuussa 1991 julkaisema kuudes studioalbumi.
Albumi oli Ozzyn ensimmäinen sen jälkeen kun hän oli päässyt irti alkoholista ja huumeista. Osbourne kertoikin albumin olleen hänen ensimmäisenä, minkä hän on tehnyt selvin päin. Albumilta singlenä julkaistiin megahitiksi noussut Osbournen vaimolleen Sharon Osbournelle kirjoittama rakkauslaulu "Mama, I'm Coming Home". Musiikillisesti levy vei Osbournen musiikkia pehmeämpään suuntaan. Albumille kappaleita Ozzyn kanssa kirjoitti myös Motörheadin Lemmy Kilmister. Albumi on myynyt Yhdysvalloissa nelinkertaista platinaa.
Vuonna 2002 julkaistun version bonuskappaleet:
Focke-Wulf Fw 61
Focke-Wulf Fw 61 oli ensimmäinen varsinainen helikopteri, joka teki vain 28 sekuntia kestäneen ensilentonsa 26. kesäkuuta 1936 koelentäjä Ewald Rohlfsin ohjaamana. Sen suunnittelivat Henrich Focke ja Gerd Achgelis. Focke-Achgelis rakensi konetta kaksi kappaletta: Fw 61 V1 D-EBVU ja V2 D-EKRA.
Helikopterin runkona käytettiin Focke-Wulf Stieglitz-harjoituslentokoneen runkoa, johon asennettiin kaksi rinnakkaista roottoria.
Fw 61 toimi perustana kaksiroottorisen Focke-Achgelis Fa 266:n ja siitä tehdyn sotilasversion Focke-Achgelis Fa 223 Drachen suunnittelulle.
Helmikuussa 1938 Fw 61:ä esitteli maailman ensimmäinen naishelikopterilentäjä Hanna Reitsch lentämällä Berliinin olympialaisia varten rakennetun Deutschlandhalle-urheilustadionin sisällä Berliinissä. Sillä saavutettiin myöhemmin useita helikopterilennon maailmanennätyksiä korkeudessa, nopeudessa ja kestossa kulminoituen 3 427 metrin korkeuteen ja 230 kilometrin pituiseen suoraviivaiseen matkalentoon kesäkuussa 1938.
Live &amp; Loud
Live & Loud on Ozzy Osbournen vuonna 1993 julkaistu livealbumi, joka on nauhoitettu No More Tours -kiertueella 1991–1992. Kiertueelta julkaistiin myös samanniminen videojulkaisu. Myös yhden cd:n promoversio on julkaistu. Tavanomaisen cd-pakkauksen lisäksi albumia sai myös digipak-julkaisuna, jossa kansi oli vahvistinkaapin suojuksen mallinen ja se sisälsi myös tatuointeja. Albumi möi platinaa Yhdysvalloissa.
No More Tours-kiertueen oli tarkoitus jäädä Osbournen viimeiseksi kiertueeksi, ja viimeisellä keikalla Costa Mesassa marraskuussa 1992 Ozzy esiintyi yhdessä alkuperäisen Black Sabbathin kanssa. Albumilta löytyvä "Black Sabbath"-kappale on tuolta keikalta. Osbourne kuitenkin jatkoi uraansa lyhyen tauon jälkeen.
Albumin "I Don't Want To Change The World" -kappaleella Osbourne voitti vuonna 1994 Grammy-palkinnon parhaasta heavy metal -esityksestä. Albumia ei ole julkaistu uudelleen Osbournen vuoden 2002 remasterointi-sarjassa.
CD 1:CD 2:
The Ozzman Cometh
The Ozzman Cometh on vuonna 1997 julkaistu Ozzy Osbournen kokoelmalevy. Albumi sisältää myös neljä Black Sabbathin BBC:lle vuonna 1970 nauhoittamaa kappaletta, jotka eroavat alkuperäisversioista muun muassa lyriikoiltaan, sekä yhden uuden kappaleen ”Back on Earth”. Kokoelmasta julkaistiin vuonna 2002 yhden cd:n versio, josta puuttuvat kakkoslevyn kappaleet.
Kokoelman soittajakrediitit ovat herättäneet huomiota fanien keskuudessa. Basistit Bob Daisley, Rudy Sarzo ja Phil Soussan mainitaan nimillä ”Bob Daisy”, ”Trudy Sarzo” ja ”Bill Susan”. Kosketinsoittaja Don Airey on jätetty kokonaan pois krediiteistä vaikka hän joillakin levyn kappaleista esiintyy. Kokoelman vuoden 2002 painoksessa kappaleissa 3–6 on uudelleen äänitetyt rummut ja basso. Lisäksi kappale ”Shot in the Dark” on korvattu ”Miracle Man” -kappaleella.
Ilmari Salminen
Ilmari Salminen (21. syyskuuta 1902 Elimäki – 5. tammikuuta 1986 Kouvola) oli suomalainen kestävyysjuoksija ja olympiavoittaja.
Salminen alkoi harjoitella kestävyysjuoksua tosissaan vasta 27-vuotiaana ja teki kansainvälisen läpimurtonsa yli 30-vuotiaana vuonna 1934, jolloin hän voitti 10 000 metrin juoksun ja sai pronssia 5 000 metrillä ensimmäisissä EM-kisoissa Torinossa. Salminen oli yrittänyt aiemmin tuloksetta Amsterdamin 1928 ja Los Angelesin 1932 olympiakisoihin.
Berliinin olympiakisojen 1936 ensimmäisenä kilpailupäivänä Salminen voitti kultaa 10 000 metrillä ajalla 30.15,4. Arvo Askola sijoittui toiseksi vain 0,2 sekuntia hävinneenä. Volmari Iso-Hollo oli kolmas tuloksella 30.20,2. Tämä oli Suomen viides ja toistaiseksi viimeinen yleisurheilun kolmoisvoitto olympiakisoissa. Samoissa kisoissa Salminen sijoittui kuudenneksi 5 000 metrillä kaaduttuaan 750 metriä maalista.
Vuonna 1937 Salminen rikkoi 10 000 metrin maailmanennätyksen juoksemalla 30.05,6. Hän juoksi uuden ennätyksen myös kuudella maililla. Salminen päätti kansainvälisen uransa Euroopan mestaruuteen 10 000 metrillä vuonna 1938 mutta voitti vielä kaksi Suomen-mestaruutta pari viikkoa vaille 40-vuotiaana vuonna 1942. Aiemmilta vuosilta hänellä oli neljä Suomen-mestaruutta: 5 000 metrillä vuonna 1932 sekä 10 000 metrillä vuosina 1934, 1935 ja 1937.
Salmisen veljet Manne (s. 1908) ja Eino (s. 1913) Salminen voittivat Suomen-mestaruuden 4 × 800 metrin viestijuoksussa vuosina 1938 ja 1939.
Igor Sikorsky
Igor Sikorsky (25. toukokuuta 1889 Kiova – 26. lokakuuta 1972 Connecticut) oli ilmailun pioneeri. Hän saavutuksiaan ovat ensimmäinen nelimoottorinen lentokone ja ensimmäinen moderni helikopteri.
Sikorsky syntyi Kiovassa venäläis-ukrainalais-puolalaiseen sukuun. Hän suoritti tutkinnon Pietarin laivastoakatemiassa, opiskeli tekniikka Pariisissa ja pääsi 1907 Pietarin polyteknillisen instituutin koneenrakennusosastolle. Hän ei suorittanut siellä loppututkintoa vaan palasi Pariisiin 1907, joka oli tuolloin ilmailun kehityksen keskus.
Hankittuaan 25-hevosvoimaisen Anzani-moottorin hän yritti Kiovassa rakentaa helikopteria. Moottori osoittautui liian pienitehoiseksi ja tietotaito puutteelliseksi. Kopterimalleista toinen saatiin nousemaan ilmaan vuonna 1910, mutta vain ilman lentäjän painoa. Käytön synnyttämä värinä osoittautui rakennetta vahingoittavaksi ja roottorin muotoilussa oli kehittämistä.
Sikorsky ryhtyi kehittämään kiinteäsiipisiä lentokoneita. Hänen ensimmäinen onnistunut lentokonemallinsa oli S-2 ja viides lentokone S-5 herätti kansallista huomiota ja sai FAIn lisenssin numero 64. Sikorskyn S-6A voitti vuonna 1912 Moskovan kansainvälisissä ilmailunäyttelyissä pääpalkinnon ja saman vuoden syksyllä Pietarissa järjestetyn sotavoimien kilpailun palkinnon. Sikorskysta tuli Baltian rautateiden vaunutehtaan lentokoneosaston päällikkö. Yksimoottoristen lentokoneiden moottoriongelmien aiheuttamien lukuisten lento-onnettomuuksien seurauksena hän päätti kehittää useampimoottorista konetta. Tarkoituksen oli rakentaa suuri, kahdella 100-hevosvoimaisella Argus-traktorimoottorilla varustettu "Bolshoi Baltiski"-lentokone. Koska moottoriteho osoittautui liian pieneksi, tehtiin koneesta nelimoottorinen versio. Suuren ja raskaan koneen ensilento 13. toukokuuta 1913 kuitenkin epäonnistui pahoin. Toinenkin samana vuonna rakennettu nelimoottorinen kone rikkoontui, kun sitä saattaneen lentokoneen moottori irtosi ja osui yläilmoissa nelimoottoriseen koneeseen. Kokemuksista opittiin. Seuraavaksi rakennettiin vieläkin suurempi, siipiväliltään 31-metrinen, kahdella 140 hv ja kahdella 130 hv moottorilla ja lämmitetyllä hytillä varustettu siviililentokone. Kone lensi ensilentonsa helmikuussa 1914. Tästä muokattiin sodan johdosta Ilja Muromets -niminen pommikone. Vuoteen 1918 mennessä noin 80 alkuperäisen mallin pohjalta kehitettyä poimmikonetta oli rakennettu Venäjän keisarikunnan ilmavoimille.
Venäjän vallankumous sai Sikorskyn muuttamaan Ranskaan, missä hänet palkattiin suunnittelemaan pommikone ympärysvalloille. Kone ei kuitenkaan valmistunut ennen sodan loppumista. Ranskasta hän muutti pysyvästi Yhdysvaltoihin, jossa toimi aluksi luennoitsijana. Vuonna 1923 hän perusti yhtiön Sikorsky Aero Engineering Corp. Yhtiön ensimmäinen kokometallinen kuljetuskone oli S-29A, minkä sisältämistä ajatuksista muotoutuivat nopeat kokometalliset matkustajakoneet. Amfibiolentokone S-38:sta tuli menestys. Pan American Airlines osti sen Latinalaisen Amerikan reiteille. Myös S-44 oli suuri menestys.
14. syyskuuta 1939 Sikorsky kehitti toimintakykyisen helikopterin VS-300, mistä tuli 1943 sarjavalmistuksen alettua R-4 -sotilashelikopteri.
Live at Budokan (Ozzy Osbournen albumi)
Live at Budokan on Ozzy Osbournen livealbumi, joka on nauhoitettu Tokion Budokanissa 15. helmikuuta 2002. Konsertista on julkaistu myös samanniminen DVD, jolla on mukana extramateriaalia.DVD sisältää kappaleen "Suicide Solution", joka on jätetty pois CD-julkaisusta.Bonusmateriaali
The Essential Ozzy Osbourne
The Essential on talvella 2003 julkaistu Ozzy Osbournen tuplakokoelmalevy. Järjestyksessään kokoelmalevy on Osbournen kolmas. Se kuuluu Sony BMG:n "The Essential" -sarjaan.
CD 1:'CD 2:'
Telluuri
Telluuri () on alkuaine, jonka kemiallinen merkki Te, järjestysluku 52 ja CAS-numero 13494-80-9. Se näyttää tinalta ja muistuttaa kemiallisilta ominaisuuksiltaan seleeniä ja rikkiä. Sitä käytetään pääasiassa metalliseoksissa ja puolijohteissa. Luonnossa telluuri on suhteellisen harvinainen ja esiintyy sulfidimalmeina muun muassa seleenin ja kuparin kanssa. Tunnetaan myös mineraaleja, joissa telluuri esiintyy yhdessä kullan ja hopean kanssa.
Kiteisenä telluuri on hopeanvalkoista ja paljaassa muodossaan metallinhohtoista. Se on haurasta ja helposti murenevaa. Kemialliselta aktiivisuudeltaan telluuri on seleenin kaltainen. Se reagoi ainoastaan väkevien happoliuosten kanssa. Pienikin määrä telluuria huoneilmassa aiheuttaa hyvin pahanhajuisen hengityksen.
Telluurin löysi vuonna 1782 itävaltalainen Franz-Joseph Müller von Reichenstein Transilvaniassa. Vuonna 1798 Martin Heinrich Klaproth, joka oli aikaisemmin eristänyt sitä, nimesi sen latinan sanan "Tellus" ("Maa") mukaan.
1960-luvulla telluurin käyttö lisääntyi termoelektrisissä sovellutuksissa ja terästeollisuudessa, josta tuli sen pääasiallinen käyttökohde.
Telluuria löytyy joskus puhtaana, mutta useimmin se esiintyy kullan telluridina (kalaveriitti) ja muiden metallien joukossa. Sen pääasiallinen lähde on raakakuparin elektrolyyttisessä puhdistuksessa anodiliejuun kertyvä telluuri. Telluuria esiintyy myös seuraavissa mineraaleissa: altaiitti, braggiitti, hessiitti, joseiitti-A, joseiitti-B, kawazuliitti, kitkaiitti, telluriitti ja tetradymiitti.
Telluurista tunnetaan 39 isotooppia, atomipainoltaan 105–143 u. Niistä 31 on keinotekoisesti tuotettuja radioisotooppeja, joiden puoliintumisajat ovat enintään 19,17 päivää (Te-isotooppi) mutta useimmiten vain muutamia minuutteja tai sekunteja. Luonnossa esiintyvä telluuri koostuu kahdeksasta isotoopista, joista kuusi on stabiilia ja kaksi lievästi radioaktiivisia erittäin pitkällä puoliintumisajalla.
Telluuria käytetään enimmäkseen seoksissa muiden metallien kanssa. Telluuria lisätään lyijyyn parantamaan sen vahvuutta, kestävyyttä, ja vähentämään sen syöpymisalttiutta rikkihapolle. Kupariin seostetaan telluuria lastuamisominaisuuksien parantamiseksi; rakenteeseen erkautuvat telluurioksidierkaumat katkaisevat työstölastut ja voitelevat terää. Tellurovismutiittia (BiTe) käytetään termoelektrisissä laitteissa.
Telluuria käytetään myös nalleissa, ja sille on mahdollisesti käyttöä kadmiumtelluridina (CdTe) aurinkopaneeleissa. Osa aurinkokennojen parhaista hyötysuhteista on saavutettu tätä materiaalia käyttämällä, mutta tälle sovellukselle ei ole vielä löytynyt tarpeeksi kysyntää. Kun osa CdTe:n kadmiumista korvataan sinkillä, muodostuu kadmiumsinkkitelluridia (CdZnTe), jota käytetään elektronisissa röntgensäteiden ilmaisimissa.
Telluurin, kadmiumin ja elohopean muodostama metalliseos, elohopeakadmiumtelluridi (HgCdTe), on infrapunavalolle herkkä puolijohdemateriaali.
Saif Saaeed Shaheen
Saif Saaeed Shaheen (s. 15. lokakuuta 1982) on kenialaissyntyinen kalenjin-heimoon kuuluva juoksija, jonka päälajina on estejuoksu. Hän edustaa nykyisin Qataria.
12. elokuuta vuonna 2003 hän muutti nimensä Stephen Cheronosta Saif Saaeed Shaheeniksi ja loikkasi Keniasta Qatarin kansalaiseksi. Tietojen mukaan Qatarin valtio maksaa Shaheenille 1 000 Yhdysvaltain dollaria joka kuukausi hänen elämänsä loppuun saakka, ja miljoona dollaria jokaisesta arvokisavoitosta. Huhutaan myös, että itse kansalaisuuden vaihdosta Shaheen olisi saanut jo miljoona dollaria, mutta hän on itse kieltänyt tämän.
Shaheenin loikkaus aiheutti suuria tunteita Keniassa, ja maan presidentti, kikuju Mwai Kibaki piti jopa puheen asian tiimoilta ennen Pariisin MM-kisoja, jossa hän paheksui asiaa jyrkästi ja kehotti kansalaisia vastustamaan kiusausta vaihtaa kansalaisuutta rahan takia. Myös muutama muu kenialainen, muun muassa Albert Chepkurui (nyk. "Ahmad Hassan Abdullah"), on päätynyt vastaavanlaiseen ratkaisuun ja loikannut joko Qatariin tai Bahrainiin.
Shaheen joutui Kenian liiton vastustuksen takia jäämään pois 2004 Ateenan olympialaisista. Hän voitti maailmanmestaruudet sekä 2003 Pariisissa ja 2005 Helsingissä. Molemmilla kerroilla hopealle jäi 2004 Ateenasta olympiakultaa voittanut Ezekiel Kemboi. 2006 Moskovan MM-hallikisoissa hän oli 3 000 metrillä hopealla Kenenisa Bekelen takana voitettuaan sitä ennen ensimmäisessä hallijuoksussaan samalla matkalla Aasian mestaruuden. Osakan MM-kisoista 2007 hän joutui jäämään pois polvivamman vuoksi.
Saif Saaeed Shaheen pitää hallussaan 3 000 metrin esteiden maailmanennätystä 7.53,63 syyskuulta 2004.
Shaheenin veljiä ovat estejuoksun maailmanmestari Christopher Koskei ja estejuoksun nuorten MM-mitalisti Abraham Cherono.
Piikajärven lentokenttä
Piikajärven lentokenttä Kokemäellä on Piikajärven Ilmailuyhdistyksen ylläpitämä maakunnallinen harrastusilmailukeskus. Se sijaitsee noin 10 kilometrin päässä Kokemäen keskustasta lounaaseen. Piikajärvellä toimivat Porin, Rauman, Kokemäen ja Vakka-Suomen ilmailukerhot sekä porilainen Länsilentäjät.
Piikajärvelle lentäen saapuvien tulee ottaa huomioon vilkas purje- ja moottorilentotoiminta, usein ilmassa on myös riippuliitimiä. Purjelennossa lentoonlähtötapana käytetään lentokonehinausta. Piikajärven lentokenttä on valvomaton lentopaikka, jossa ei ole lennonjohtopalvelua.
Piikajärven lentokenttä sai alkunsa 1930-luvulla, kun Ilmavoimilla oli tarve saada varakenttä Satakuntaan. Paikaksi valikoitui metsäpalon ansiosta puustosta vapaana ollut hiekkakangas Kokemäellä Piikajärven maastossa. Suunnittelu aloitettiin vuonna 1934, kenttä valmistui kuitenkin vasta jatkosodan aikana vuonna 1943. Kenttä oli Puolustusvoimien omistuksessa 1950-luvun loppuun saakka, jolloin se luovutettiin paikallisille lentoharrastajille. Metsittynyt kenttä kunnostettiin ja purjelentotoiminta alkoi vuonna 1959.
Bruce McLaren
Bruce Leslie McLaren (30. elokuuta 1937 Auckland, Uusi-Seelanti – 2. kesäkuuta 1970 Chichester, Englanti, Iso-Britannia) oli uusiseelantilainen kilpa-autoilija ja McLaren-tallin perustaja. Hän menestyi muun muassa Formula 1 -sarjassa ja urheiluautoilla. McLaren voitti Le Mansin 24 tunnin ajon vuonna 1966 Chris Amonin kanssa. McLaren on Denny Hulmen ohella muistetuin uusiseelantilainen F1-kuski. Hulme sai ainoana uusiseelantilaisena Formula 1 -maailmanmestaruuden, kun taas McLaren perusti toiseksi menestyneimmän Formula 1 -tallin, McLarenin.
Bruce McLaren pääsi Uuden-Seelannin autourheilupiireiltä saamansa stipendin avulla ajamaan Eurooppaan Formula 2 -kisoja vuonna 1958 näytettyään kykynsä Formula 2 -luokassa kotimaassaan. Hän pääsi jopa pistesijoille ajettuaan viidenneksi Saksan GP:ssä samana vuonna. McLaren ei kuitenkaan saanut pisteitä, sillä hän ajoi kilpailun Formula 2 -luokan autolla.
Vuoden kuluttua Cooper-talli otti McLarenin F2-kilpatallinsa kuljettajaksi ja vuoden lopulla hän pääsi ajamaan tallin F1-autoa ja kiitti luottamuksesta. McLaren voitti kauden 1959 Yhdysvaltain päätösosakilpailun 22-vuotiaana. Näin hänestä tuli kaikkien aikojen nuorin GP-voittaja ja piti ennätystä hallussaan 44 vuotta ennen kuin espanjalainen Fernando Alonso voitti vuoden 2003 Unkarin GP:n.
Kaudella 1960 McLaren voitti yhden osakilpailun ja pokkasi kauden päätteeksi MM-hopeaa tallikaverinsa Jack Brabhamin voitettua toisen perättäisen maailmanmestaruutensa. Seuraavilla kausilla Cooper ei enää ollut yhtä ylivoimainen auto kuin 1950-luvun lopulla, mutta silti McLaren onnistui voittamaan kauden 1962 Monacon GP-kilpailun. Tämän jälkeen McLaren pyysi Charlie Cooperilta autoa, jotta hän olisi voinut osallistua talvella ajettavaan TasMan-sarjaan, mutta Cooper kieltäytyi. McLaren perusti oman tallin ja voitti TasMan-sarjan näytöstyyliin. McLarenin ei tarvinnut odottaa tallinsa ensimmäistä voittoa kauan, sillä jo syksyllä 1968 McLaren voitti omaa nimeä kantavalla autollaan Belgian GP:n. Voitto jäi Bruce McLarenin viimeiseksi. Päätettyään jo lopettaa kilpa-autoilijan uransa ja keskittyä kasvavalle liiketoiminnalleen, McLaren menehtyi testatessaan tallinsa CanAm-autoa Goodwoodin radalla kesäkuussa 1970.
Skoonen sota
Skoonen sota käytiin vuosina 1675–1679 Tanskan ja Ruotsin välillä. Sota oli osa Ranskan–Hollannin sotaa, jossa Tanska oli Alankomaiden ja Ruotsi Ranskan puolella. Skoonen sota päättyi kun pääsotatoimet Länsi-Euroopassa saatiin päätökseen, ja Ranska painosti Tanskaa miehittämällä Oldenburgin.
Tanska julisti sodan syyskuussa 1675, ruotsalaisten kärsittyä tappion Brandenburgin armeijalle Fehrbellinin taistelussa kesäkuussa 1675. Sodan julistuksen jälkeen tanskalaiset ja Brandenburgin joukot valtasivat aluksi Ruotsille kuuluvat Wismarin ja Bremer-Verdenin ja myöhemmin myös Pommerin. Itämerellä käytiin useita meritaisteluita, joiden jälkeen tanskalais-hollantilainen laivasto saavutti meriherruuden. Tanskalaisten hyvä menestys merellä jatkui koko sodan ajan.
Kesäkuussa 1676 tanskalais-norjalainen armeija marssi Norjasta Ruotsiin. Samoihin aikoihin toinen tanskalainen sotajoukko nousi maihin Helsingborgin luona. Tanskalaisten tavoitteena oli valloittaa takaisin Skåne, Halland, Blekinge ja Bohuslän. Ruotsalaiset joukot vetäytyivät kuningas Kaarle XI:sta johdolla Smålandiin. Tanskalaiset miehittivät koko Skånen Malmötä lukuun ottamatta. Ruotsalaiset voittivat vain viivytystaisteluita. Huolimatta tappioista Kaarle XI hyökkäsi lokakuussa 15 000 miehen armeijan voimalla. Ruotsalaiset saavuttivat joulukuussa 1676 Lundin taistelussa ratkaisevan voiton, jonka jälkeen Ruotsin joukot pääsivät tunkeutumaan takaisin Skåneen. Taistelut jatkuivat Skånessa ruotsalaisten ottaessa yliotteen. Syyskuussa 1678 Ruotsin joukot valloittivat takaisin Kristianstadin kaupungin.
Rauha solmittiin Lundissa syyskuussa 1679. Rauhaan ei kuulunut alueluovutuksia, joten Ruotsin suurvalta oli onnistunut puolustamaan aluettaan.
Etelä-Ruotsin väestö, joka oli aiemmin kuulunut Tanskaan, ei ollut tottunut Ruotsin hallintoon. Niinpä kansa tuki sodassa tanskalaisia, ja jotkut ryhtyivät kapinallisiksi Snapphane-sisseiksi. Sodan jälkeen tämä kostautui, sillä alue ruotsalaistettiin perinpohjaisesti ja tanskan kieli ja kulttuuri pyrittiin tukahduttamaan.
Roskilden rauha
Roskilden rauha solmittiin Pohjan sodan aikana Ruotsin ja Tanska-Norjan välillä käydyn sodan päätteeksi 26. helmikuuta 1658. Siinä Tanska luovutti Ruotsille Skånen, Blekingen, Hallandin ja Bohuslänin maakunnat, Bornholmin ja Venin saaret sekä Trondheimin läänin.
Rauhan solmimisen jälkeen Kaarle X Kustaa päätti yrittää tuhota Tanskan valtakunnan. Vuoden 1659 hyökkäys Kööpenhaminaan kuitenkin epäonnistui ja lisäksi Tanska sai apuvoimia Hollannilta, Itävallalta ja Brandenburgilta. Uudessa Kööpenhaminan rauhassa Ruotsi säilytti pääosan voitoistaan, mutta joutui luopumaan Bornholmista ja Trondheimin läänistä.
Mega Man 3
Mega Man 3 on Capcomin vuonna 1990 julkaisema toiminta-/tasohyppelypeli Nintendo Entertainment Systemille. Pelissä Mega Man päätyy jälleen kohtaamaan robottimestarit, jotka ovat yllättäen kääntyneet isäntiään vastaan samalla kun tri Light ja tapansa parantanut tri Wily alkavat rakentaa suurta lainvalvontarobottia nimeltään "Gamma".
Peli esitteli kaksi tunnettua hahmoa, "Proto Manin" sekä robottikoira "Rushin". Edeltäjänsä Mega Man 2:n tapaan peli tunnetaan erinomaisesta soundtrackistä. Kyseistä peliä pidetään myös sarjan ensimmäisenä todella juonellisena osana, vaikka peli ei sisällä jatko-osiensa tapaan alkuanimaatiota tai -selostusta. Pelin pelattavuutta on hiukan hiottu, jonka ansiosta kahdessa aiemmassa pelissä ollut ohjausbugi on korjattu. Tämä on myös ensimmäinen peli jossa Mega Man "liukuu".
Dr.Light ja Dr.Wily liittoutuvat yhteen ja alkavat rakentaa Gamma nimistä jättirobottia.Kuitenkin Wilyn rakentamat kahdeksan robottia alkavat mellakoida ja Mega Manin täytyy estää robottien tuhot.Matkan aikana Mega Man kohtaa salaperäisen robotin Break Manin ja joutuu välillä taistelemaan tätä vastaan.Voitettuaan kaikki robotti mestarit,Mega Man joutuu kohtaamaan kahdeksan Doc robottia joiden hyökkäykset ovat samanlaisia Mega Man kakkosen roboteissa.Myöhemmin Light ilmoittaa että Wily nappasi Gamman mukanaan ja paljastui huijariksi.Mega Man onnistuu päihittämään Wilyn mutta kyseessä oli robotti.Myöhemmin Mega Man tuhoaa Gamman,mutta katon osa tippuu Wilyn päälle ja samalla murskaa Mega Man tajuttomaksi.Salaperäinen robotti Break Man pelastaa Mega Manin,mutta ei ehtinyt pelastaa Wilya.Samaan aikaan labrassa,Light ihmettelee kuinka Mega Man selvisi hengissä ja kuulee vihellyksen jonka Light tunnistaa Proto Maniksi,Lightin ensimmäiseksi luomukseksi.
Jussi Raittinen
Paavo Juhani "Jussi" Raittinen (s. 15. syyskuuta 1943 Helsinki) on suomalainen muusikko, joka tunnetaan soolouransa sekä muun muassa The Boys -yhtyeen lisäksi monien kappaleiden sanoittaja-säveltäjänä ja sovittajana.
Jussin pikkuveli Eero Raittinen on myös muusikko ja The Boys -yhtyeen alkuperäisjäsen. Heidän vanhempansa ovat toimitusjohtaja ja Suomen Pankin johtokunnan jäsen Paavo Raittinen ja Rakel Jotuni. Kirjailija Maria Jotuni oli heidän äitinsä isän sisar.
Raittinen ryhtyi ammattimuusikoksi käytyään armeijan vuonna 1966. Hän vaikutti 1960-luvulla rautalankamusiikkia soittaneissa yhtyeissä The Esquires ja The Sounds.
Vuonna 1974 Raittinen voitti Syksyn sävelen kappaleella Metsämökin tonttu. Hän on esiintynyt myös useissa musiikkiohjelmissa, muun muassa juontajana 1990-luvulla Yle TV2:lla esitetyssä "Triangeli"-visailuohjelmassa.
Opetusministeriö myönsi Raittiselle vuonna 2004 valtion taiteilijaeläkkeen tunnustukseksi hänen ansiokkaasta toiminnastaan luovana ja esittävänä taiteilijana. Marraskuussa 2006 tasavallan presidentti myönsi hänelle Suomen Leijonan Pro Finlandia -mitalin.
Stadin Slangi ry. valitsi Raittisen vuoden 2014 Stadin Kundiksi Helsinki-päivänä 12. kesäkuuta 2014.
Raittisen urasta on ilmestynyt kaksi teosta. Vuonna 2003 ilmestyi "Muistan vielä vuonna -56" ja vuonna 2014 "Vanha rokkistara".
Raittinen on naimisissa Carita Raittisen kanssa, jonka tapasi jo vuonna 1966. Heillä oli Jukka-niminen poika, joka syntyi vuonna 1975 ja kuoli sydänleikkaukseen vuonna 2013.
Sisältää albumit, jotka ovat pelkästään Jussi Raittisen.Kokoelmat joissa Jussi on vaikuttanut laulajana:
Atlantin taistelu
Atlantin taistelulla tarkoitetaan toisen maailmansodan pisintä yhtäjaksoista vuosina 1939–1945 käytyä taistelua Atlantin valtameren herruudesta. Taistelu oli aktiivisimmallaan kesästä 1940 vuoden 1943 loppuun.
Taistelussa Saksan laivaston sukellusveneet ja raskaat pinta-alukset yrittivät tuhota liittoutuneiden huoltokuljetuksia Britteinsaarille. Saattueiden, jotka saapuivat pääasiassa Pohjois-Amerikasta ja Etelä-Atlantilta Isoon-Britanniaan ja Venäjälle, suojana olivat pääosin Kuninkaallisen laivaston ja Kanadan laivaston alukset sekä kummankin maan ilmavoimien yksiköt. Yhdysvallat osallistui 13. syyskuuta 1941 alkaen saattueiden suojaamiseen laivastollaan ja ilmavoimillaan. Saksan laivaston apuna olivat Italian laivaston sukellusveneet maan liityttyä sotaan 10. kesäkuuta 1940.
Saksan laivaston suurten sotalaivojen syöksyt Atlantille loppuivat 27. toukokuuta 1941 kun taistelulaiva Bismarck upotettiin. 
Sen jälkeen Atlantin taistelu jäi pääasiassa U-veneiden ja rajallisemmin Luftwaffen huoleksi.
Kivien tasapainotus
Kivien tasapainotus on ympäristötaidemuoto, jossa kiviä kasataan toistensa päälle esteettisiin, tasapainoisiin muodostelmiin. Tunnettuja kivien tasapainottajia ovat muun muassa Bill Dan, Andy Goldsworthy ja
Adrian Gray.
Pygmalion
Pygmalion on kreikkalaisen mytologian kuvanveistäjä, joka tunnetaan parhaiten roomalaisen Ovidiuksen teoksesta "Muodonmuutoksia". Tarina kertoo Pygmalionista, joka rakastuu norsunluusta veistämäänsä kuvankauniiseen naispatsaaseen. Pygmalion pyytää Venukselta tämän vuotuisissa juhlissa ”luomansa kaltaista vaimoa”, jolloin jumalatar herättää veistäjän riemuksi patsaan henkiin.
Agalmatofiliasta eli patsaisiin tai nukkeihin kohdistuvasta seksuaalisesta fetisismistä käytetään myös Pygmalionin taruun viittaavaa nimitystä ”pygmalionismi”.
Kenttäurheilijat-58
Kenttäurheilijat-58 (KU-58) on vuonna 1958 perustettu vantaalainen yleisurheiluseura. Seuran toiminta-alue on Itä-Vantaa ja sen toimisto sijaitsee Hiekkaharjussa urheilukentän länsipäässä. Seuran painopisteenä on nuorisourheilu. Seuraa tarjoaa yleisurheilua ja juoksua kaiken ikäisille henkilöille. Puheenjohtajana toimii Harri Mannermaa. Seuralla on myös itsenäisesti toimiva keilajaosto "Bowling-58". KU-58:n menestyneitä urheilijoita tällä hetkellä ovat juoksijat Hilla Uusimäki, Ville Lampinen, kolmiloikkaaja Tuomas Kaukolahti ja pituushyppääjä Anne-Mari Lehtiö
KU-58 kuuluu Suomen Urheiluliiton seuraluokittelussa superluokkaan (sijalla 9 vuonna 2016). Seuralla on noin 450 yleisurheilupassin lunastanutta urheilijaa.
Norsunluu
Norsunluu on valkoinen, kova mutta joustava aine, jota saadaan norsujen syöksyhampaista. Ennen muovin yleistymistä siitä tehtiin muun muassa biljardipalloja, pianon koskettimia, nappeja ja taide-esineitä.
Norsunluu kellastuu lämpimässä vedessä ja toisaalta pimeässä säilytettäessä; siksi norsunluuesineet kannattaa pestä kylmällä ja pitää esillä tai muuten auringonvalolle alttiina. Kellastunutta norsunluuta voi valkaista liottamalla sitä pari tuntia 10-prosenttisessa kylmässä rikkihappoliuoksessa tai pyyhkimällä tärpätillä ja sitten kuivaamalla auringonvalossa.
Vuonna 1989 norsunluun myynti kiellettiin maailmanlaajuisesti, mutta vuonna 2002 YK salli norsunluun pienimuotoisen kaupan joillekin Afrikan maille.
Oulun yliopiston kasvitieteellinen puutarha
Oulun yliopiston kasvitieteellinen puutarha sijaitsee Linnanmaan kaupunginosassa, yliopistoalueen ja Kuivasjärven välisellä alueella, noin seitsemän kilometriä pohjoiseen kaupungin keskustasta. Yliopiston puutarhan painopisteena on pohjoisuus, joka näkyy myös puutarhan kasvivalikoimassa. Yliopisto toimittaa Pohjois-Suomen alueelta kerättyjä siemeniä ja kasvipistokkaita kansainväliseen siemenvaihtoon.
Yliopiston kasvitieteellinen puutarha on perustettu vuonna 1960. Puutarha aloitti toimintansa Hupisaarilla keskustan läheisyydessä Oulun kaupungin puutarhalta saaduissa tiloissa. Kaupungin puutarha muutti Peltolaan 1963, jolloin Hupisaarten kasvihuoneet ja muut tilat tulivat kokonaan yliopiston puutarhan käyttöön. Nykyiselle alueelleen Linnanmaalle puutarha siirtyi vuonna 1983.
Puutarha-alueen maamerkkeinä toimii kolme pyramidinmuotoista kasvihuonetta, Romeo ja Julia ja niiden välissä oleva pienempi Saniaishuone.
Julia-pyramidiin on kerätty kokoelma Välimerenilmaston ja lauhkean vyöhykkeen kasveja (muun muassa sitruspuita, setrejä). Korkeutta tällä pyramidilla on 14 metriä.
Romeo-pyramidiin on kerätty tropiikin ja subtropiikin kasveja (muun muassa banaani, kaakao, kahvi, teepensas, erilaisia orkideoja, gardenia ja kamelia), vesialtaassa on muun muassa riisikasveja ja papyruskaislaa. Romeo on 16 metriä korkea.
Ulkopuutarha-alue käsittää noin 4 000 istutuskasvin alueen sekä luonnontilaisen alueen tekolampineen. Alueella on muun muassa hyöty-, lääke- ja koristekasveja, kotimaisia kasveja, sekä tunturi- ja vuoristoalueiden kasveja. Arboretumiin on koottu puuvartisia kasveja jaoteltuna kasvimaantieteellisin perustein.
Lisäksi alueella on tutkimuskenttiä ja -taimisto, jotka eivät ole yleisölle avoimia.
Loppiainen
Loppiainen (myös "teofania", tai "epifania") on kristillinen juhlapäivä, joka päättää joulun pyhäpäivät. Sitä nimitetään myös Jumalan ilmestymisen juhlaksi, ja se on todennäköisesti joulua vanhempi kristillinen juhla. Loppiaista vietetään 6. tammikuuta. Suomessa loppiainen oli vuosina 1973–1991 työmarkkinajärjestöjen toivomuksesta aina lauantaina, aikaisintaan 6. ja viimeistään 12. tammikuuta. Joissakin maissa loppiaista on vietetty 1970-luvulta alkaen tammikuun ensimmäistä päivää seuraavana sunnuntaina. Juhlan merkitys vaihtelee eri kirkkokunnissa.
Luterilaisessa, katolisessa ja anglikaanisissa kirkoissa sekä muissa länsimaisissa kirkoissa, jotka noudattavat kirkkovuoden kalenteria, loppiaista vietetään varhaisella keskiajalla muodostuneen perinteen mukaisesti itämaan tietäjien Betlehemiin saapumisen muistopäivänä. Monissa maissa sitä nimitetäänkin "kolmen kuninkaan juhlaksi". Se on omistettu myös lähetystyölle.
Aikaisemmin Suomessa joulunajan katsottiin jatkuvan loppiaisen jälkeenkin Nuutin päivään (13.1.) saakka. Kansanperinteessä tapa säilyi etenkin Hämeessä ja Varsinais-Suomessa.
Ortodoksisessa kirkossa loppiainen, "teofania", on Vapahtajan kasteen juhla. Venäjällä sitä vietetään nykyään 19. tammikuuta (Venäjän ortodoksisen kirkon yhä käyttämän juliaanisen kalenterin mukaan 6. tammikuuta). Raamatun mukaan Jumala ilmestyi kolmiyhteisenä Jeesuksen kasteen yhteydessä, jossa Jeesusta kastettaessa ("Poika") taivaasta kuului ääni ”Tämä on minun rakas poikani, johon minä olen mielistynyt” ("Isä") ja "Pyhä Henki" ilmestyi kyyhkysen muodossa. Nimi epifania tarkoittaa valon juhlaa eli oikean uskon ja tiedon valkeuden antamista ihmisille.
Teofanian karjalankielinen nimitys on "vieristä", sanasta risti, koska silloin ortodoksisessa kirkossa toimitetaan suuri vedenpyhitys upottamalla risti kolme kertaa veteen ja rukoilemalla, että Pyhä henki pyhittäisi veden. Tämä vihkiminen tapahtuu yleensä joen tai järven rannalla, jos siihen on mahdollisuus. Vedenpyhitys on muistutus Jeesuksen kasteesta. Teofania on yksi ortodoksisen kirkon 12 suuresta juhlasta.
Ortodoksinen kirkko järjestää Venäjällä loppiaisena perinteisen kastautumisseremonian, johon osallistuu vuosittain miljoonia venäläisiä. Jäähän tehdään ristin muotoinen avanto nimeltään ”Jordan” (ven. Иордань), johon ihmiset kastautuvat päätä myöten kolme kertaa keskiyön aikaan. Tämä tehdään Isän, Pojan ja Pyhän hengen nimeen ja se muistuttaa Jeesuksen kastautumisesta Jordanjokeen. Avantoon laskeudutaan useimmiten rappusia pitkin, mutta lapsia kastettaessa vanhemmat voivat kastaa lapset käsistä kiinni pitäen. Useilla venäläisillä on vahvoja uskomuksia pyhän veden vaikutuksista. Veden uskotaan parantavan ja ehkäisevän sairauksia koko vuoden.
Mu (manner)
Mu on kuvitteellinen kadonnut manner, jonka kerrotaan sijainneen Tyynellä valtamerellä. Ajatuksen Mu-mantereesta keksi Augustus Le Plongeon (1825–1908) kääntäessään mayojen kirjoituksia.Hänen mukaansa mayat olivat Mu-mantereen entisiä asukkaita. Myöhemmin saatiin selville, että Plongeonin käännökset olivat enimmäkseen omasta päästä keksittyjä. Mu-mannerta teki myöhemmin tunnetuksi James Churchward (1852–1936) kirjoissaan, kuten "Lost Continent of Mu" (1931).
Mu on esiintynyt populaarikulttuurissa muun muassa Cthulhu-mytologiassa, "Illuminatus!"-trilogiassa, KLF-yhtyeen tuotoksissa ja Hugo Prattin sarjakuvassa "Corto Maltese". Myös Lee Falk sijoitti 1950-luvun lopussa erään Taika-Jim -seikkailun valtameren pohjassa sijaitsevaan Mun kaupunkiin.
Pelästys
Pelästys on suomalaisessa kansanperinteessä oletettu alkusyy moniin sairauksiin, kuten myös keino parantaa niitä. Pelästyksellä on tarkoitettu äkillistä pelästymistä ja säikähtämistä, jolle ei välttämättä ole tiedetty luonnollista syytä. Pelästys on voinut tulla esimerkiksi unen ja valveen rajamailla tai arkielämässä.
Mahdollisesti on katsottu, että pelästynyt jotenkin herkistyy ja päästää lähiympäristöstään jonkin haltijoiden väen eli haltijoiden joukon tai näiden taikavoiman jollakin tavalla tarttumaan tai tunkeutumaan itseensä. Pelästyksen on voitu katsoa myös olevan "seurausta" taikavoiman tai haltijajoukon tunkeutumisesta tai takertumisesta ihmiseen.
Pelästyksessä ihmiseen tarttuva väki on yleensä peräisin sieltä, missä ihminen pelästyksen hetkellä on. Jos ihminen on esimerkiksi pelästyy ollessaan uimassa, voi häneen tarttua veden väki. Metsässä taas voi tarttua metsän väki ja kalmistossa kalman väki. Näiden väkien aiheuttamaa sairautta kutsuttaan joskus väen nimellä, tai niitä nimitetään kyseisen väen vihaksi. Esimerkiksi metsän väki sai aikaan metsän väen eli metsän vihan.
Mikäli sairauden katsottiin aiheutuneen pelästyksestä, hoitokeinona oli usein sairaan pelästyttäminen uudestaan.
Haltioituminen eli haltioihinsa tuleminen sekä kohtaus eli haltijan kohtaaminen kuvastavat myös tapoja, joilla haltijat tai heidän taikavoimansa ovat tulleet ihmisiin.
The KLF
The KLF oli 1990-luvun alussa suosionsa huipulla ollut englantilainen vastakulttuurillinen yhtye, joka tunnettiin myös nimillä Timelords ja Justified Ancients of Mu Mu (JAMs). Sen perustivat Bill Drummond (alias King Boy D) ja Jimmy Cauty (alias Rockman Rock) vuonna 1987. Yhtyeen tunnetuin kappale on todennäköisesti "What Time Is Love?", josta on aikojen kuluessa tehty useita eri versioita.
Yhtye lopetti toimintansa näyttävästi ja kiistanalaisesti vuonna 1992 Brit Awards -palkintojuhlassa esiintymällä yhdessä Extreme Noise Terror -yhtyeen kanssa, ampumalla automaattiaseella paukkupanoksia yleisöä kohti ja heittämällä kuolleen lampaan portaille juhlan jälkeen. Tämän lisäksi he poistivat koko yhtyeen tuotannon myynnistä. Myöhemmin ryhmä siirtyi toimimaan nykytaiteen kentälle ottaen nimen K-Foundation. Heidän tunnetuin taideaktionsa on miljoonan punnan polttaminen, josta tehtiin 50-minuuttinen dokumentti "Watch The K-Foundation Burn A Million Quid".
Nykyisin miehet toimivat nimillä K Foundation ja Blacksmoke.
Herättäjä
Herättäjä on taruolento, joka herättää ihmisen vaaran uhatessa esimerkiksi huutamalla tämän nimeä tämän korvaan tai jopa tempaisemalla tätä voimakkaasti. Jotkut väittävät omistavansa oman herättäjän, joka valvoo heidän untaan. Kalevalassa kerrotaan valvovasta "vaatteesta": "Siinä mies makaelevi, uros unta ottelevi: mies makasi, vaate valvoi."
Herättäjien on kerrottu pelastaneen ihmisiä niin tulelta kuin päälle kaatuvalta puultakin. Eräässä suomalaisessa tarinassa henkilö on luottanut herättäjäänsä niin paljon, että hän on tervahaudan kytemistä vahtiessaan voinut rauhassa nukkua. Hän näet oli kokenut useamman kerran, että jos hauta syttyy ilmiliekkiin, herättäjä kyllä herättää.
Tyhjän tilan kammo
Tyhjän tilan kammolla eli "horror vacuilla" tarkoitetaan taiteessa teoksia, joiden koko pinta on täytetty ja tukahdutettu kuvioilla. Tyhjän tilan kammo on tavallaan minimalismin vastakohta.
Copterlinen onnettomuus 2005
Copterlinen helikopterionnettomuus tapahtui 10. elokuuta 2005, kun Copterline Sikorsky S-76nC+ -helikopteri putosi mereen Suomenlahdella Viron edustalla. Onnettomuudessa kuoli 14 ihmistä. Heistä kahdeksan oli suomalaisia (mukaan lukien kaksi miehistön jäsentä), neljä virolaisia ja kaksi yhdysvaltalaisia.
Helikopteri oli lähtenyt lennolle AAQ103 kello 12.40 Tallinnasta, josta se ehti lentää kolme minuuttia kohti Helsinkiä, kunnes se katosi toisiotutkasta. Helikopterin pudottua veteen se upposi vajaan 50 metrin syvyyteen vieden kaikki matkustajat mukanaan.
Lennon määränpää oli Hernesaaren helikopterikenttä.
Onnettomuus tapahtui viisi kilometriä Naissaaresta itään, lähellä Aegnan saarta. Kone pyöri 13 kertaa oman akselinsa ympäri ja putosi sen jälkeen veteen. Virolaisen tutkijalautakunnan väliraportin mukaan onnettomuuden aiheutti irronnut metallipinnoite, joka tukki kopterin pääroottorin ohjaustehostimen takaisinvirtauskanavat. Vika teki helikopterin ohjauksesta mahdotonta, koska lentäjän lihasvoimat eivät riitä ohjaamaan helikopteria ilman ohjaustehostinta. Se, että sääilmiö olisi aiheuttanut onnettomuuden, on pois suljettu Suomen Ilmatieteen laitoksen laatiman raportin perusteella. Raportti vahvistaa ilmamassan ja meriveden lämpötilaeron olleen lähestulkoon olematon, joten vesipyörteen tarvitsemaa energiaa (meriveden ja ilmanlämpötilan eroa) ei ollut tapahtuman aikana tai tapahtuman paikalla.
Viron talous- ja viestintäministeriön alaisen tutkijalautakunnan raportit viivästyivät useaan otteeseen. Elokuussa 2007 lautakunta julkisti väliraportin, joka tukee aiempia epäilyksiä siitä, että onnettomuuden aiheutti servon eli ohjaustehostimen vika. Elokuussa 2008 julkaistu loppuraportti vahvisti servovian ja lisäsi servon myöhästyneen huollon osasyyksi onnettomuuteen. Onnettomuusraportin julkaisutilaisuudessa 11.8.2008 puhunut Viron Onnettomuustutkintakomission operatiivinen johtaja, varapuheenjohtaja Tõnu Ader vahvisti Copterline Oy:llä olleen vielä 199 lentotuntia aikaa tehdä raportissa mainittu myöhästynyt huoltotoimenpide. Myös Suomen Ilmailuhallinto on lausunnossaan Viron onnettomuusviranomaisille vahvistanut, että Copterline Oy:llä oli huoltomääräysten mukaan käytettävänään kymmenen prosentin jousto-aika, joten Copterline Oy ei ollut ylittänyt mitään määräaikaa eikä siten syyllistynyt mihinkään laiminlyöntiin.
Teutates
Teutates oli kelttien sodan, heimoyhteyden ja vaurauden jumala. Nimi lienee merkinnyt suunnilleen "heimon jumala", sillä Gallian kelttien kielessä "touta" tarkoitti kansaa. Teutates tunnettiin myös nimillä Albiorix ("maailman kuningas") ja Caturix ("taistelun kuningas"). Teutatekselle uhrattiin myös ihmisiä. Roomalaisen runoilija Lucanuksen mukaan Teutatesta lepyteltiin hukuttamalla ihmisiä. Gundestrupin kattilan erään kuvalevyn oletetaan esittävän Teutatesta. Siinä jumala hukuttaa uhrattavaa sammioon. Jumalan rinnalle on kuvattu ratsuväkeä ja sotureita, mikä korostaisi Teutateksen roolia sodanjumalana.
Teutatesta palvottiin erityisesti Gallian ja Britannian alueilla. Britanniassa hänet tunnettiin nimellä Toutates.
Paul-Marie Duval (1993) esitti, että jokaisella kelttiheimolla oli oma ja omannimisensä Teutates.
Ultravox
Ultravox on 1974 perustettu brittiyhtye. Ultravox yhdisteli musiikissaan vaikutteita punkista, uudesta aallosta, glam rockista, elektronimusiikista ja progesta. 1980-luvun alussa yhtye edusti nk. futuristista tai uusromanttista uutta aaltoa. Ultravox oli myös nk. synthpop-musiikin uranuurtajia, vaikka käyttikin suurimmassa osassa musiikkiaan perinteisiä pop-yhtyesoittimia. Eräs erottuva elementti yhtyeen musiikissa on kosketinsoittaja/viulisti Billy Currien ARP-syntetisaattorin soolokäyttö yhdistettynä klassiseen wieniläisvaikutteiseen viuluun sekä pianoon. Toinen omaleimainen elementti oli runsas synteettisen basson ja elektronisten rytmisoitinten käyttö. Kuvatut piirteet kuulee mm. yhtyeen tunnetuimmalla hittikappaleella, 1980 levytetyn "Vienna"-albumin nimiraidalla.
Ultravox kokoontui vuonna 2009 "klassiseen" 1980-kokoonpanoonsa ja teki Return to Eden-nimikkeellä kiertueen aluksi Britteinsaarilla ja lopulta laajemmin Euroopassa. Kiertue sai jatkoa vuoden 2010 puolella, (Return to Eden 2) jolloin yhtye konsertoi myös Helsingissä Tavastialla 17.8. Return to Eden -kiertueelta yhtye on tehnyt myös DVD:n ja kaksi CD-levyä sisältävän julkaisun, joka on taltioitu huhtikuussa 2009 Lontoossa Roundhouse-teatterissa.
1974-1980
1980-1986
1993-
Lisäksi:Kokoelmia
Birger Brosa
Birger Brosa ("Brosa" tarkoittaa "hymyilevä"), toimi Ruotsin jaarlina vuosina 1174-1202. Hänen syntymäaikaansa ei tiedetä, mutta hän kuoli 9. tammikuuta 1202 Visingsössä. Birger oli Bengt Snivilin poika ja kuului mahtavaan Bjälbo-sukuun. Keskiaikaisissa teksteissä häntä kutsutaan joko "Sveojen jaarliksi" tai "Sveojen ja Gööttien jaarliksi".
Ennen vuotta 1170 hänen tiedetään olleen naimisissa Brigit Haraldsdotterin, Norjan kuninkaan Harald Gyllen tyttären, kanssa.
Hänen uskotaan hallinneen koko Ruotsin valtakuntaa. Birger nimitettiin jaarliksi kuningas Knuut Eerikinpojan hallituskaudella, ja hän säilytti asemansa myös Knuutin seuraajan Sverker Kaarlenpojan aikana kuolemaansa saakka vuoteen 1202. Birgerin ansioksi luetaan, että Ruotsissa säilyi rauha aikana, jolloin sekä Tanskassa että Norjassa käytiin sisällissotaa. Monet kruununtavoittelijat hakivat ja saivat suojelusta Birgeriltä, heidän joukossaan Birkebeiner-päälliköt Eystein Meyla ja Sverre Sigurdinpoika, jotka olivat Brigitin sukulaisia.
Birger omisti tiloja ympäri Ruotsia ja oli myös antelias lahjoittaja, joka lahjoitti maata Risebergan ja Neriken luostareille. Birgit vetäytyi Nerikeen viimeisiksi vuosikseen Birgerin kuoleman jälkeen.
Tuuletar
Tuuletar tarkoittaa naispuolista tuulta hallitsevaa luonnonhenkeä tai tuulen personoitumaa. Tuulettaria on hyvin erilaisia. Tuuletar saattaa olla yksittäinen tuulenpuuska, vihuri, tuulispää tai tietynlainen jatkuva tuuli. Tuuletar voi myös olla tuulen jumala, jolta pyytämällä saa suotuisaa ilmaa. Tuulettaria ovat myös vanhoihin karttoihin piirretyt naishahmot, jotka puhkuvat eri ilmansuuntien tuulet maailman reunoilta. Tässä tapauksessa tietty tuuletar vastaa tietystä ilmansuunnasta tulevaa tuulta.
Runonlaulaja Mateli Kuivalattarelta (1771–1846) muistiin saadussa runossa henkilö löytää etsittyään sopivan purjehdustuulen: "Löysin tuolta Tuulettaren, ahavaisen armahaisen, kaunosuisen Koiterelta, Matelin matalikolta..."
Ruskeasanta
Ruskeasanta () on Vantaan kaupunginosa Tikkurilan luoteispuolella. Ruskeasantaa ympäröivät Simonkylä, Ilola, Koivuhaka sekä Lentokenttä. Ruskeasannassa oli 4 200 asukasta vuonna 2015.
Alueella on ollut vanhoja maatiloja jo yli 200 vuotta. Ruskeasannan etelälaidalla olevalla kukkulalla on yhä Vedabackan tila. Asuinrakentaminen alueella alkoi 1700-luvulla. Rakennuskanta koostuu pääasiassa omakoti- ja rivitaloista, mutta Ruskeasannan keskiosista löytyy Ristipuro-niminen pienkerrostaloalue.
Ruskeasannassa on noin 320 työpaikkaa, joista suurin osa palvelualoilla. Ruskeasanta on lähinnä perheiden, etenkin lapsiperheiden, asuinaluetta.
Ruskeasannan itäosan maastoa hallitsee Kylmäoja, joka laskee alueen itärajaa pitkin Koivuhakaan. Puron varrella kasvaa vehreää lehtoa, jonka tyypillisiä puulajeja ovat tervaleppä, tuomi, haapa ja raita. Puistikossa elää monia lintulajeja. Maasto nousee länttä kohti, jossa on muuhun maastoon nähden korkeita kallioita. Ruskeasannan länsilaidalla on myös kuivaa hiekkakangasta, jonka maaperästä alue on saanut nimensä.