Uuno Turhapuro
Uuno Turhapuro on Vesa-Matti Loirin esittämä ja Pertti "Spede" Pasasen kanssa luoma Uuno Turhapuro -elokuvien päähenkilö. Hahmo esiintyi Spede Show -viihdeohjelmassa vuosina 1971–1976 ja 1984 sekä 20-osaisessa elokuvasarjassa vuosina 1973–2004.
Uuno Turhapuro on laiska ja epäsiisti mies, jonka tunnusmerkkejä ovat rikkinäinen verkkopaita, harva, osaksi musta hammasrivi ("Häpy Endkö?" -elokuvassa näytetään kuitenkin, että Turhapuron appi johtaja Tuura lyö Turhapuron hammasrivin harvaksi.), likaiset kasvot ja "d":n ääntäminen "t":ksi. Hänen vaimonsa Elisabeth Turhapuro (Marjatta Raita) on rikkaan vuorineuvos Tuuran (Tapio Hämäläinen, Pehr-Olof Sirén, Heikki Nousiainen) tytär. Ensimmäisen elokuvan alussa näytetään, miten Uuno oli vielä pariskunnan häissä siisti, mutta rähjääntyi ja laiskistui välittömästi päästyään naimisiin varakkaan perheen tyttären kanssa. Uuno Turhapuron pääasialliset harrastukset ovat sohvalla löhöäminen ja ylensyöminen sekä Tuuran perinnön kärkkyminen. Hänen suurin avunsa ovat puhelahjat, joita hän käyttää niin aviollisten ongelmiensa selvittämiseen, ilmaisten lihapiirakoiden haivittelemiseen grilliltä kuin vieraiden naisten vikittelemiseenkin. Uuno Turhapuron syntymäpäivästä ei ole tarkkaa tietoa mutta "Tupla-Uuno" elokuvan alussa on Uunon syntymäpäivä, ja vähän myöhemmin elokuvassa Turhapuron ystävä Sörsselssön juhlii vappua johon Turhapuron toinen ystävä Härski Hartikainen tokaisee vapun menneen jo kaksi ja puoli viikkoa sitten. Näin ollen voidaan päätellä että Uunon syntymäpäivä olisi joko 18. tai 19. toukokuuta.
Spede Show’n sketseissä Uuno Turhapurolla ja tämän vaimolla ei vielä ollut mitään vakiintunutta nimeä. Marjatta Raita sanoi syyksi, ettei kukaan muistanut mitkä nimet edellisellä kerralla oli valittu. Sarjan ensimmäisessä elokuvassa "Uuno Turhapuro" (v. 1973) Uunon koko nimeksi mainitaan Uuno Eero Turhapuro. Toisessa elokuvassa "Professori Uuno D. G. Turhapuro" (v. 1975) nimi on kuitenkin Uuno Daavid Goljat Turhapuro. Kolmannessa elokuvassa "Lottovoittaja UKK Turhapuro" (v. 1976) Uuno muuttaa nimensä virallisesti muotoon Uuno Kaavit Koljat Turhapuro saadakseen samat nimikirjaimet kuin presidentti Urho Kaleva Kekkosella. Turhapuro kutsuu itse itseään tittelillä johtaja Uuno Turhapuro, vaikka on tavallisesti joko lyhytaikaisissa hanttihommissa tai kokonaan työtön. Elokuvassa "Uunon huikeat poikamiesvuodet maaseudulla" (v. 1990) selviää, että Turhapuron isä kutsuu poikaansa "johtaja Uuno Turhapuroksi" jo ennen tämän syntymää, ja ensimmäisessä Uuno-elokuvassa Turhapuro kertoo Härski Hartikaiselle, että tämä on käynyt johtajakurssin kirjeopistossa. Uuno Turhapuron englanninkielinen nimi on Numbskull Emptybrook. Nimen Uuno esikuvana on toiminut Spede Pasasen lukioaikainen saksan opettaja Uuno Hiltunen.
Uunon isä on Hugo Turhapuro (Olavi Ahonen), joka kasvatti hänet yksin. Uuno tapaa vasta myöhemmin äitinsä "Gunhild Donnersdotterin" (Hannele Lauri) ja lähtee hänen kanssaan Helsinkiin sivistymään. Uuno-elokuvissa tulee ilmi, että Turhapurolla on useita veljiä, kuten Jeremias ja Veijo ("Uuno Turhapuro muuttaa maalle"), Peni ("Johtaja Uuno Turhapuro – pisnismies"), "johtaja" Tarmo Turhapuro ("Uuno Turhapuron veli") sekä Mr. George Turhapuro (Uunon Amerikassa asuva kaksoisveli "Rautakauppias"-elokuvasta). Kuitenkin Uuno Turhapuro Juhlakirjan mukaan Jeremias ja Peni olisivat sama henkilö. Uunon nuorempien veljien (kuten Jeremiaksen) äiti on kauppias Rentukka (Mirjam Himberg). Perheeseen kuului isoäitikin, jonka Tarmo myi orjaksi afrikkalaiselle kauppavaltuuskunnalle. Isoäiti oli myöhemmin kirjoittanut Tarmolle ja kiittänyt paljon, että hänet myytiin orjaksi, sillä hän tykkäsi enemmän ulkomaalaisista kuin suomalaisista miehistä.
Elokuvien tavallinen juoni perustuu Turhapuron ja hänen appensa väliseen jännitteeseen; vävyään inhoava vuoristoneuvos Tuura törmää urallaan toistuviin vastoinkäymisiin, kun Turhapuro tupsahtelee esiin sopimattomilla hetkillä. Uuno myös toistuvasti voittaa appensa kaikissa mahdollisissa tilanteissa: Kun puolustusministeriksi nimitetty Tuura määrää Turhapuron armeijaan ("Uuno Turhapuro armeijan leivissä"), tästä tulee varusmiespalveluksen aikana majuri. Kun Tuura osallistuu presidenttikilpaan ("Uuno Turhapuro herra Helsingin herra"), Uunosta tulee puolivahingossa tasavallan presidentti.
Turhapuron vakituiset apurit ovat hänen autonkorjaajakaverinsa Härski Hartikainen (Spede Pasanen) ja insinööri Sörsselssön (alussa Lettunen ja välillä Lörsson, Simo Salminen). Uuno-elokuvien keskeisiin henkilöihin kuuluu myös Uunon anoppi (Marita Nordberg, Anja Pohjola, Ritva Valkama). Yksi Uuno Turhapuro-elokuvien sivuhahmo on neljässä elokuvassa esiintynyt Uunon isä, Hugo Turhapuro (Olavi Ahonen). Muita merkittäviä näyttelijöitä Uuno-elokuvissa olivat muun muassa Elli Castrén, Helge Herala, Hannele Lauri, Juhani Kumpulainen ja Marja Korhonen. Marjatta Raita on ainoa, joka on esiintynyt jokaisessa elokuvassa, mikäli mukaan lasketaan epäviralliseksi elokuvaksi luokiteltu "Uuno Turhapuron veli".
Uuno Turhapuro -elokuvia tehtiin vuosina 1973–2004 kaikkiaan 19 kappaletta. Alun perin elokuvia oli tarkoitus tehdä vain yksi, mutta suuren suosion ansiosta elokuvia tehtiin lisää. Uuno Turhapuro on Vesa-Matti Loirin ja Spede Pasasen kehittämä hahmo. Elokuviin päätyi myös aineistoa oikeasta elämästä, esimerkiksi Loirin kuvauksissa harrastamia kepposia.
Suurimman osan elokuvista on ohjannut Ere Kokkonen ja käsikirjoittanut Spede Pasanen. Vuonna 1984 ilmestyneestä "Uuno Turhapuro armeijan leivissä" -elokuvasta lähtien Kokkonen on käsikirjoittanut itse kaikki ohjaamansa Turhapurot. Kun MTV osti Spede Pasasen yritykset ja elokuvat 1980-luvun puolivälissä, Pasanen laittoi itse ehdoksi, että Kokkosen on tultava tuotantopäälliköksi ja ohjaajaksi, jolloin Kokkonen suostui vain jos pääsisi tulevien Uunojen käsikirjoittajaksi, sillä hänen mielestään Uunosta oli ajan myötä tullut liian ilkeä (mitä hän ei missään tapauksessa saisi olla) ja hän halusi pehmentää tämän luonnetta. Vuosina 1987–1990 sekä 1993 Pasanen asettui itse käsikirjoittajaksi riitaannuttuaan Ere Kokkosen kanssa, toimien Hannu Seikkulan ja Pertti Melasniemen ohessa myös ohjaajana. Elokuvien juoni ja monet yksittäiset vitsitkin ovat kuitenkin Pasasen, Kokkosen, Loirin ja joskus myös Simo Salmisenkin yhdessä kehittelemiä kunkin tuoden mukaan omia ideoitaan. Niistä sitten lopullisen käsikirjoituksen kokosi milloin Pasanen, milloin Kokkonen.
Spede Pasasen vetäytyessä elokuvien teosta vuonna 1998 hän myi Ere Kokkoselle tuotanto-oikeudet Turhapuro-elokuviin 1990-luvulla. Kaksi viimeisintä Uunoa ovat Ere Kokkosen ohjaamia ja tuottamia. Toisen, "Johtaja Uuno Turhapuro – pisnismies" (v. 1998), hän teki yhteistyössä Spede-tuotannon kanssa.
Vuonna 2003 Kokkonen ja Loiri alkoivat suunnitella viimeisen Turhapuro-elokuvan tekemistä Spede Pasasen muistoksi. "Uuno Turhapuro – This is my Life" (v. 2004) perustuu Speden ja Ere Kokkosen kehittelemään ideaan, jossa Uuno soluttautuu rikkaille tarkoitettuun vanhainkotiin ja pääsee television tosi-tv-ohjelmaan muistelemaan elämänvaiheitaan. Viimeinen Turhapuro-elokuva tehtiin vanhan työryhmän voimin. Tässä elokuvassa Tapio Hämäläinen palasi näyttelemään vuorineuvos Tuuraa.
Heti alusta alkaen kriitikot pitivät Uuno-elokuvia todella huonoina: niitä kutsuttiin esimerkiksi rakenteettomaksi mössöksi ja ylipitkien sketsien kokoelmaksi. Myös hahmon rumuutta ihmeteltiin.
Katsojat pitivätkin sitten Uunoista kriitikoita enemmän. Jo ensimmäinen elokuva sai 600 000 katsojaa, mutta menestystä ei kuitenkaan ollut osattu odottaa. Suosituin Uuno-elokuva on "Uuno Turhapuro armeijan leivissä" vuodelta 1984, joka sai elokuvateattereissa yli 750 000 katsojaa. Se oli koko vuosikymmenensä katsotuin elokuva Suomessa (mukaan lukien ulkomaalaiset elokuvat) ja vuodesta 1968 lähtien katsotuin kotimainen elokuva aina helmikuuhun 2018 asti, jolloin Aku Louhimiehen versio Tuntemattomasta Sotilaasta rikkoi Uunon katsojaennätyksen yli miljoonalla katsojallaan. Elokuva "Uuno Turhapuro – This is my Life" sai 145 000 katsojaa ja oli vuoden 2004 kolmanneksi katsotuin elokuva.