Koboltti
Koboltti on alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Co (), järjestysluku 27 ja CAS-numero 7440-48-4.
Tiheys on 8,9 g/cm. Sen sulamispiste on 1 768 K (1 495 °C) ja kiehumispiste 3 200 K (2 927 °C).
Koboltti on kova ferromagneettinen hopeanvalkoinen metalli. Se esiintyy usein nikkelin yhteydessä, ja molempia esiintyy meteoriittiraudassa. Hienojakoinen kobolttimetalli muodostaa tulipalovaaran. Kobolttiyhdisteitä tulisi käsitellä varoen, koska koboltti on lievästi myrkyllistä.
Muinaisen Egyptin haudoista on löytynyt koboltilla värjättyjä esineitä. Kiinalaisten tiedetään käyttäneen sitä jo aiemmin.
Nimi koboltti johtuu saksalaisesta myyttisen vuorenpeikon nimityksestä Kobold. Sana on muunnos kreikan pahaa henkeä tarkoittavasta sanasta "kobalos", ja samaa alkuperää on myös suomen sana "kyöpeli". Saksalaiset kaivosmiehet käyttivät sanaa eräistä myrkyllisistä mineraaleista kuten kobolttihohteesta (CoAsS) ja smaltiitista (CoAs), joita esiintyi usein hopeamalmien yhteydessä ja jotka taikauskoisen käsityksen mukaan olivat vuorenpeikkojen myrkyttämiä. Niitä pidettiin täysin arvottomina, kunnes niitä vuonna 1540 keksittiin käyttää lasin värjäämiseen. Tarkemmin näitä väriaineita tutki ruotsalainen Georg Brandt, joka vuonna 1742 eristi niistä ennestään tuntemattoman metallin, joka sai myös nimen koboltti.
Kobolttia käytetään metalliseoksissa, kuten superlejeerinkiosissa lentokoneiden suihkumoottoreissa, korroosion- ja vedenkestävissä seoksissa, myös timanttityökaluissa. Kobolttia käytetään myös magneeteissa ja magneettisena tallennusaineena, Alnico-magneeteissa, katalyytteinä kemianteollisuudessa ja elektrolyyttisenä päällysteenä, keramiikassa, maaleissa ja pariston elektrodeina. Kobolttioksidia käytetään lasin värjäämiseen siniseksi.
Koboltti-60, Co, keinotekoinen radioaktiivinen isotooppi, on tärkeä radioaktiivinen merkkiaine ja säteilylähde. Sitä käytetään voimakkaan gammasäteilyn tuottamiseen mm. elintarvikkeiden steriloinnissa ja syövän hoidossa (kobolttikanuuna).
Koboltti on hivenaineena tärkeä monille eliöille, myös ihmiselle. Se on keskeinen komponentti B-vitamiinissa. Vaikka B-vitamiinia muodostuu paksusuolessa, sitä tarvitaan jonkin verran myös ravinnosta. Ylimääräistä B-vitamiinia tarvitsevat vain vegaanit, sillä sitä on esimerkiksi simpukoissa, lohessa, sillissä, maksassa ja kananmunassa.
Nisäkkäät tarvitsevat pieniä määriä kobolttisuoloja.
Koboltin rikastamisessa käytetään useita eri metodeja riippuen malmin rikastusasteesta ja ominaisuuksista.
Vuonna 2005 kobolttiesiintymä Katangan maakunnassa Kongon demokraattisessa tasavallassa tuotti jopa 40 % maailman koboltista. Kongon poliittinen tilanne vaikuttaa koboltin hintaan merkittävästi
Merkittävä osa Kongon demokraattisen tasavallan koboltista on peräisin epävirallisista kaivoksista, joissa käytetään myös lapsityövoimaa. Vuonna 2016 Amnesty paljasti lapsityöläisten käytön Katangan kobolttikaivoksissa. Sen tietojen mukaan kaivoksissa työskentelee nuorimmillaan jopa 7-vuotiaita lapsia. Kobolttimalmi myytiin Congo Dongfang Mining -kaivosyritykselle, joka on kiinalaisen mineraalijätti Zhejiang Huayou Cobaltin omistama tytäryritys. Kiinalaisyritys jalosti malmin ja myi sen raaka-aineena kolmelle suurelle akunosien valmistajalle Kiinassa ja Etelä-Koreassa. Nämä akunosien valmistajat puolestaan myivät tuotteensa akkuja valmistaville yrityksille, jotka vuorostaan myivät akkunsa suurille elektroniikkayrityksille.
Lapsityövoimalla tehtyä kobolttia ostivat 16 kansainvälistä suuryritystä: Apple, Daimler, HP Inc, Huawei, Lenovo (omistaa Motorola Mobilityn), Microsoft, Samsung Electronics, Samsung SDI, Sony, Tianjin Lishen Battery Joint-Stock, Vodafone Group, Volkswagen, ATL, BAK, BYD ja Dell.Elokuvassa "Tohtori Outolempi" koboltti-60, radioaktiivinen isotooppi, teki maapallon asuinkelvottomaksi.