Kicking Against the Pricks
Kicking Against the Pricks on Nick Cave and the Bad Seedsin kolmas albumi, joka julkaistiin vuonna 1986. Nimi on suora viittaus Raamatun kohdasta (Ap. t. 26:14) ”– – ja minä kuulin äänen sanovan heprean kielellä: 'Saul, Saul, miksi vainoat minua? Paha sinun on "potkia pistintä vastaan".'”
Albumi on coveralbumi ja sisältää usean eri tyylilajin kappaleita countryballadeista amerikkalaisiin popstandardeihin. Rumpali Thomas Wydler tekee oman debyyttinsä albumilla ja tulee yhdeksi yhtyeen pääjäsenistä.
Nick Cave kertoo albumin nimen tarkoittavan raamatullisessa mielessä "taistelemista tuulimyllyjä vastaan" ja sanoo tämän merkityksen olevan hänelle tärkein. Ei-raamatullisessa mielessä hän kuitenkin paljastaa "Pricksien" (slangi "mulkku") viittaavan toimittajiin, joita vastaan hän kokee tarpeen potkia.
Hän viittaa tällä erityisesti brittiläisiin rock-toimittajiin, joiden sanoo kohdelleen häntä huonosti toisen levyn, "The Firstborn Is Dead" in ilmestymisen jälkeen. Hän sanoo toimittajien kilpailevan siitä, kuka löytää uuden yhtyeen ensin ja sen jälkeen pääsee vaientamaan sen.
"Kicking Against the Pricks"in tarkoitus oli olla täydellinen levy niille, jotka halusivat vaientaa yhtyeen ja samaan aikaan sellainen albumi, millaisesta yhtyeen musiikkia arvostavat voisivat nauttia.
Kaikki albumille valitut kappaleet ovat pääasiassa Nick Caven suosikkeja, eikä niiden valinnan takana ole erityistä konseptia. Tarkoitus ei ollut valita sellaista musiikkia, jota hän pitää historiallisesti arvokkaana.
Cave kertoo valinneensa kappaleen "Muddy Water" mukaan albumille sen kauniiden alkusäkeiden takia: ""Mary, grab the baby the river is rising, Muddy water, taking back the land"." Kappale sopi hyvin myös edellisen albumin "The Firstborn Is Dead" in teemaan. Kuunneltuaan Johnny Cashin versiota muutamaan kertaan, he päättivät hidastaa kappaletta saadakseen tunnelmallisen lopputuloksen.
"I'm Gonna Kill That Woman" on kappale kateudesta. Cave sanoo löytävänsä kappaleesta ajatuksia ja tunteita, mitä myös hänellä itsellään on ja mitä hän arvelee olevan myös muilla ihmisillä.
"Sleeping Annaleah" on tribuutti Tom Jonesille, joka on yksi Caven lempilaulajista.
"Long Black Veil", "Hey Joe" ja "Jesus Met The Woman At The Well" ovat perinnekappaleita, joita monet artistit ovat esittäneet, mutta Caven mukaan harvoin alkuperäistä kunnioittaen.
"The Singer" kertoo laulajasta, joka valittaa kadonneesta kuuluisuudestaan. Caven mukaan kappaletta tulisi kuunnella huumorintajulla, sillä hänestä sanat ovat "naurettavat, äärimmäisen omahyväiset, täynnä itsesääliä". Hän sanoo kappaleen liittyvän siihen kuvaan, joka hänellä on itsestään 20 vuoden kuluttua.
"The Hammer Song" on ainoa brittiläinen kappale albumilla. Cave pitää kappaleen sanoituksia nerokkaina ja pitää niiden tietystä tekstuaalisesta menettelystä, josta on kiinnostunut myös omissa töissään.
Pääosa kappaleista nauhoitettiin Melbournessa, Australiassa talvella 1985. Albumi jouduttiin nauhoittamaan nopeasti; heillä oli vain kolme päivää basson ja rumpujen nauhoittamiseen, koska Barry Adamson ja Thomas Wydler joutuivat lähtemään Lontooseen. He nauhoittivat kolmen päivän aikana 20 kappaleen perustan. Blixa Bargeld ehti viipyä nauhoituksissa vain kaksi päivää.
Osa kappaleista nauhoitettiin heidän lähtönsä jälkeen, kun vain Mick Harvey ja Nick Cave jäivät, kuten "Hey Joe". Useat muut soittimet lisättiin kappaleisiin myöhemmin. Vuonna 1986 he viimeistelivät ja miksasivat kappaleet Berliinissä, Hansa Ton Studiosilla.* "vain cd-versiolla"