hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
4Kids Entertainment
4Kids Entertainment (tunnetaan myös pelkästään nimellä 4Kids) on yhdysvaltalainen televisio-ohjelmien ja elokuvien tuotantoyhtiö, joka on erikoistunut lisensoimaan englannin kielelle lastenohjelmia ympäri maailmaa. Yhtiö tunnetaan erityisesti animesarjojen "Pokémonin" ja "Yu-Gi-Ohin" dubbaamisesta.
4Kids Entertainment toimii lisensoimisen lisäksi tuotteiden kehittäjänä ja levittäjänä maailmalle. Useat heidät tuotteistaan on käännetty japanin kielestä englanniksi, muun muassa yhtiön välittämät videopelit ja televisiosarjat ja televisiosarjojen oheistuotteet, kuten "Pokémon", "Yu-Gi-Oh", "Shaman King", "One Piece" ja "Tokyo Mew Mew".
4Kidsillä on myös oma televisio-osio 4Kids TV vuodesta 2002 lähtien, jossa he esittävät lisensoimiaan ohjelmia. Vuodesta 2008 lähtien yhtiöllä on ollut toinen televisio-osio The CW4Kids The CW -kanavalla, joka korvattiin elokuussa 2010 Toonzai!-televisio-osiolla.
Huolimatta suosittujen animesarjojen levittämisestä Yhdysvaltoihin ja sitä kautta muihin länsimaihin on 4Kids saanut erityisesti negatiivista huomiota animen lokalisoinnilla englanninkieliselle yleisölle. Yhtiö pyrkii tekemään animesta lapsiystävällisen sensuurin keinoin, johon kuuluvat kaiken väkivallan, päihteiden käytön, kuolemaan liittyvien viittausten ja muun arveluttavan sisällön poistaminen sekä yksittäisistä kohtauksista että sarjoista kokonaan. Sensuurin lisäksi 4Kids tekee muutoksia animen sisältöön muokkaamalla vuorosanoja ja uudelleensäveltämällä musiikin. Muokkauksiin myös kuuluvat Japanin kulttuuriin liittyvien viittausten muuttaminen, kuten fiktiohahmojen japanilaisten nimien vaihtaminen englanninkielisiksi vastineiksi ja japaninkielisten kirjoitusmerkkien poistaminen; esimerkkinä tietyissä "Pokémonin" jaksoissa Japanissa suositut välipalat, riisipallot, on vaihdettu hillomunkkeihin ja täytettyihin patonkeihin.
Yhdysvalloissa vallitsevia Federal Communications Commissionin säädöksiä noudattaen 4Kids sensuroi alkoholijuomat, tupakoinnin ja käsiaseet kaikista lastenohjelmistaan. Lapsille sopimattomiksi käsitetyt esineet, kuten pistoolit ja savukkeet, muutetaan kuvanmuokkauksella esimerkiksi tikkukaramelleiksi.
Lista 4Kidsin tuottamista sarjoista.
Pikku einsteinit
Pikku einsteinit ("Little Einsteins") on televisiossa esitetty animaatiosarja. Siinä kuvataan neljän lapsen ryhmää, joka ajaa pitkin maailmaa raketillaan ja opettelee samalla uusia asioita esimerkiksi muusikoista, taiteilijoista ja luonnosta. Sarjassa kuullaan klassista musiikkia ja kuuluisimpia taiteilijoita. Ohjelmassa on myös luonnosta ja eläimistä. Sarja on dubattu suomeksi.
Jerry
Jerry on varsinkin englanninkielisissä maissa yleinen miehen etunimi, joka on syntynyt lyhentymä nimestä Jeremias tai Gerald.
Suomessa nimi Jerry on vuoden 2015 loppuun mennessä annettu noin 1640 henkilölle. Vuodesta 2015 lähtien Jerryn nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 2. tammikuuta.
Louhi (lehti)
Louhi oli Oulussa vuosina 1890–1906 ilmestynyt sanomalehti, jonka perusti kirjailija Teuvo Pakkala. Lehti oli poliittiselta linjaltaan nuorsuomalainen. Sen perustamisen taustalla oli oululaisen Kaiun kääntyminen myöntyväisyyslinjalle venäläistämistoimiin nähden sekä Oulun Lehden ilmestymisen lakkaaminen vuonna 1887.
Lehdessä julkaistiin ajan tapaan kaunokirjallista aineistoa. Louhen palstat vaativat vuosina 1893-1894 kansan oikeuksien laajentamista ja äänioikeusrajoitusten poistamista. Lisäksi lehti kiinnitti huomiota työväenkysymykseen ja raittiusasiaan. Sortovuosina Louhi oli perustuslaillisessa rintamassa ja se lakkautettiin vuonna 1904 kuukaudeksi.
Vuonna 1906 Louhella oli Oulun läänin eniten tilaajia, mutta se silti lakkautettiin omistajan keskittyessä kirjakauppaansa ja myytyä kirjapainon lehtineen maalaisliittolaiselle Osuuskunta Liitolle. Osa toimittajista siirtyi uuden Liitto-lehden palvelukseen.
Väinö Kolkkala
Väinö Kalle Kolkkala (29. kesäkuuta 1883, Loimaa – 28. toukokuuta 1952, Jyväskylä) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkejä Kulo ja Väinö Kulo.
Kolkkalan vanhemmat olivat maanviljelijä Erland Kolkkala ja Emma Katariina Wiuko. Hän pääsi ylioppilaaksi vuonna 1903 ja tehtyään opintomatkan Berliiniin hän oli toimitussihteerinä Keski-Suomi-lehdessä 1913–1914, Kunnallisten Sanomain päätoimittajana Loimaalla 1916–1917 sekä päätoimittajana Keski-Savo-lehdessä 1917–1918 ja Itä-Savo-lehdessä 1918–1920. Kolkkala oli Maaseudun Sanomain paatoimittaja ja sittemmin toimitussihteeri vuosina 1920–1922, työskenteli lehtimiehenä Jyväskylässä 1927–1930 ja ryhtyi sitten vapaaksi toimittajaksi ja kirjailijaksi.
Kolkkala kirjoitti sanat Varsinaissuomalaisten lauluun nimimerkillä Väinö Kulo.
Kuvanveistäjä Aarre Aaltosen muovaama Väinö Kolkkalan muotokuva on pystytetty Kanta-Loimaan kirkon edustalle.
Kyllikki Hämäläinen
Kyllikki Hämäläinen (23. huhtikuuta 1906 Viipuri – 8. huhtikuuta 1993) oli suomalainen kirjailija ja kääntäjä.
Kyllikki Hämäläisen vanhemmat olivat toimittaja Toivo Torsten Ferdinand Kaukoranta ja Aura Dagmar Lahdenpohja. Hämäläinen suoritti ylioppilastutkintonsa Kuopion yhteiskoulusta vuonna 1925. Hän avioitui Lauri Hämäläisen kanssa, mutta tämä kuoli jo vuonna 1952.
Ensimmäiset Hämäläisen käännöstyöt julkaistiin 1940-luvun puolivälissä. Muutamaa ensimmäistä työtään lukuun ottamatta hän työskenteli Otavalle. Useiden dekkarien ja nuortenkirjojen ohella Hämäläisen laajaan käännöstuotantoon kuuluu muun muassa Jules Vernen "Maailman ympäri 80 päivässä" (1956) ja Virginia Woolfin "Mrs. Dalloway" (1956). Lastenkirjoista hänen kuuluisimpia käännöksiään ovat C. S. Lewisin Narnian tarinoiden neljä ensimmäistä osaa: "Taikurin sisarenpoika" (1959), "Velho ja leijona" (1960), "Prinssi Kaspian" (1961) ja "Kaspianin matka maailman ääriin" (1963). Loput kolme Narnia-kirjaa käänsi Kaarina Helakisa 1970-luvulla.
Hämäläisen omat kirjalliset tuotokset olivat pääosin tytöille suunnattuja nuortenkirjoja. Ne hän kirjoitti nimellä Kyllikki Häme. Hänen esikoisromaaninsa "Matkatoverukset" julkaistiin 1944, samana vuonna kuin hänen ensimmäinen käännöksensäkin.
Papa Wemba
Jules Shungu Wembadio Pene Thabani Kikumba eli Papa Wemba (14. kesäkuuta 1949 Léopoldville, Kongon demokraattinen tasavalta – 24. huhtikuuta 2016, Abidjan, Norsunluurannikko) oli tunnetuimpia afrikkalaisia maailmanmusiikin esittäjiä. Hän syntyi Léopoldvillessä (nyk. Kinshasa) Kongon demokraattisessa tasavallassa belgialaisen siirtomaavallan aikana ja liittyi soukous-yhtye Zaiko Langa Langaan Kinshasassa vuonna 1969.
Jules Shungu jätti Zaiko Langa Langan vuonna 1974 mutta jatkoi menestyksekästä uraansa muissa kokoonpanoissa. Hän otti taiteilijanimensä käyttöön vuonna 1975.
Afrikkalaisen maailmanmusiikin huipulla viettämiensä vuosikymmenten aikana Papa Wemba vaikutti aktiivisesti sekä Kinshasassa että Euroopassa. 1980-luvulla hän muutti Pariisiin ja vaikutti kongolaisen musiikin leviämiseen Afrikan ulkopuolelle. Vuonna 1993 hän oli lämmittelijänä Peter Gabrielin maailmankiertueella. Hän esiintyi Suomessa Helsingin juhlaviikoilla 1999.
Papa Wemba tunnettiin myös prameasta pukeutumistyylistään, ja hän oli esikuva sodan ja köyhyyden kurittamassa maassa kasvaneille kongolaisille nuorille, jotka käyttivät kalliita muotivaatteita vastauksena kokemiinsa vastoinkäymisiin.
2000-luvun alussa Papa Wemba sai Ranskassa vankeustuomion avunannosta laittomien siirtolaisten salakuljettamisessa. Hän oli vankilassa noin neljä kuukautta.
Papa Wemba kuoli 66-vuotiaana kesken konsertin Abidjanissa Norsunluurannikolla 24. huhtikuuta 2016.
Jojon sirkus
Jojon sirkus ("Jojo's Circus") on Disneyn valmistama animaatiosarja. Jojon sirkus on tarkoitettu alle viisivuotiaille katsojille. Jojo on punatukkainen tyttöklovni, joka asuu Sirkus-kaupungissa vanhempiensa kanssa. Jojo käy kaupungissa sirkuskoulua ja opettelee siellä sirkustemppuja kuten pyöräilemistä yksipyöräisellä. Jojolla on kavereina oma leijonansa Murina, pikku elefantti Elli ja pari muuta ystävää. Jojon Sirkuksen tarkoitus on saada lapsia liikkumaan ja leikkimään Jojon kanssa yhdessä. Lapset oppivat samalla yhteistyötä sekä avuliaisuutta. Ohjelmassa kuulee samalla musiikkia sekä laulua. Jokaisen jakson loppuvaiheessa Jojo tekee kysymyksiä lapsille. Sarjaa on dubattu suomeksi, ja sitä on esitetty Yle TV2-kanavalla.
Koffi Olomide
Antoine Koffi Olomide (s. 13. elokuuta 1956) on kinshasankongolainen soukousmuusikko. Hän syntyi Kisanganissa kongolaiselle isälle sekä ghanalaiselle äidille ja kasvoi Kinshasassa. Hän on tehnyt muiden projektiensa ohella yhteistyötä Papa Wemban kanssa ja osallistunut Africando-kokoonpanon toimintaan.
Alfredo Le Pera
Alfredo Le Pera () oli argentiinalainen toimittaja, näytelmäkirjailija, ja sanoittaja, joka parhaiten tunnetaan hedelmällisestä yhteistyöstä argentiinalaisen tangolaulajan Carlos Gardelin kanssa. Heidän tunnetuimpia tangojaan ovat "Mi Buenos Aires Querido", "Amores de estudiante", "Soledad", Volver, "Por Una Cabeza" sekä "El día que me quieras".
Le Pera syntyi São Paulossa, Brasiliassa. Uransa alkuvaiheessa hän toimi teatterikriitikkona useissa argentiinalaisessa aikakauslehdessä. Matkallaan Pariisissa 1931 hän tapasi hän tapasi Gardelin, ja pian tämän jälkeen rupesi sanoittamaan Gardelin säveltämiä tangoa ja teki käsikirjoituksia hänen elokuviinsa.
Le Peraa on kiitetty tangosanoituksien laadun kohottamisesta.
Hän menehtyi lentokoneonnettomuudessa Medellínissä, Kolumbiassa yhdessä Carlos Gardelin ja muiden kiertueella olleiden muusikkojen kanssa.
Joni Rautanen
Joni Pekka Rautanen (s. 15. elokuuta 1986) on suomalainen pikajuoksija. Rautanen edustaa hollolalaista Hollolan Urheilijat -46 -seuraa. Rautasen valmentajana toimii Jari Peltokangas.
Rautanen selviytyi Torinon sisäratojen EM-kilpailuissa 2009 välieriin 60 metrin juoksussa. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän karsiutui 100 metrin alkuerissä ja juoksi toisen osuuden Suomen 4 × 100 metrin viestijoukkueessa, joka sijoittui seitsemänneksi suomenennätysajalla 39,29.
Rautanen sijoittui kesän 2007 Kalevan kisoissa toiseksi sekä 100:lla että 200 metrillä. Vuoden 2008 Kalevan kisoissa hän voitti ensimmäisen ulkoratojen Suomen-mestaruutensa 100 metrillä ajalla 10,52 s ja sijoittui 200 metrillä toiseksi ajalla 21,38 s. Kalevan kisoissa 2010 hän voitti 100 metriä ja oli toinen 200 metrillä. Hänen ennätyksensä 100 metrin juoksussa on Jämsänkoskella heinäkuussa 2010 juostu 10,40 sekuntia. Göteborgissa järjestetyssä Suomi–Ruotsi-maaottelussa 2007 hän juoksi 200 metrin ennätyksensä 21,26 sekuntia.
Ensimmäisen sisäratojen Suomen mestaruutensa Rautanen voitti 60 metrin juoksussa Joensuussa 2008. Hän uusi mestaruutensa Mustasaaressa 2009. 60 metrin ennätyksensä 6,68 hän juoksi Vaasassa helmikuussa 2009.
Rami Jokinen
Rami Juhani Jokinen (s. 27. tammikuuta 1985 Tuusula) on suomalainen pikajuoksija. Jokinen edustaa HIFK Friidrott -seuraa. Ennen HIFK:ta hän edusti Helsingin Kisa-Veikkoja. Hänen valmentajinaan on toiminut Timo Aumanen ja Mikko Kaipainen, kaudelle 2008 valmennusvastuun on ottanut vaasalainen juoksuvalmentaja Mikael Bäck.
Jokisen ennätys 100 metrin juoksussa on 10,53 sekuntia, jonka hän juoksi Tampereen Eliittikisoissa 20.6.2007 yhden metrin myötätuuleen. 200 metrin juoksun ennätys on 21,38 sekuntia 0,3 metrin myötätuuleen, jonka hän juoksi Lappeenrannan Kalevan kisoissa 2007, sijoittuen SM-pronssille. Jyväskylässä 2006 hän sai samalla matkalla SM-hopeaa. Hallikisoissa 60 metrin ennätys on 6,80 sekuntia juostuna 2007 sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa.
Jokinen kuului Suomen joukkueeseen, joka sai pronssia 22-vuotiaiden EM-kilpailujen 4 × 100 metrin viestissä Debrecenissä 2007. Aikuisten maaottelussa hän kilpaili ensimmäisen kerran 2006.
Jokinen suoritti varusmiespalveluksen Lahden urheilukoulussa ja opiskelee tällä hetkellä Vaasan yliopistossa Kauppatieteellisessä tiedekunnassa.
Julia Bond
Julia Bond (s. 26. helmikuuta 1987, Long Beach, Kalifornia) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä.
Bond on kotoisin Kaliforniasta ja aloitti siellä aikuisviihdeuransa vuonna 2005 täyttäessään 18. Hänet on alalla nimetty "Box Cover Queen:iksi" hänen esiinnyttyään lukuisten DVD-julkaisujen kansissa kesän 2005 aikana.
Matti A. Takala
Matti A. Takala (s. 5. helmikuuta 1956 Töysä) on suomalainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten Juice Leskinen Slam -yhtyeen rumpalina vuosina 1977-80.
Vaikutettuaan 1970-luvun alkupuolella kuortanelaisen Lapuanliike -yhtyeen rumpalina Takala muutti vuonna 1977 Töysästä Tampereelle saatuaan kiinnityksen Juice Leskinen Slam -yhtyeeseen. Hän toimi yhtyeessä vuoteen 1980, jolloin hän erosi vedoten siihen, että yhtyeen esittämä musiikki oli liian helppoa ja yksinkertaista. Tuon jälkeen Takala soitti erilaisissa tamperelaisissa yhtyeissä, joihin kuuluivat muun muassa Frendz (1980), Salmela Komitea ja Catwalk (1984-86). Näistä jälkimmäisimmän laulusolistina toimi Tampereen Teatterin nykyinen johtaja Heikki Vihinen taiteilijanimellä Pointero ja kitaristina Heikki Silvennoinen.
1990-luvulla Takala soitti muun muassa Mauri ”Moog” Konttisen Moogetmoogs-yhtyeessä. 1990-luvulla Takalalla oli Takala Project -niminen ultraprogressiivista jazzia soittanut yhtye, jossa kappaleiden tekijänä ja kitaristina toimi nykyisin Teksasissa asuva Jartse Tuominen. Vuonna 2003 Takala oli mukana Dave Lindholmin projektissa Redclouds. Levy julkaistiin ainoastaan promootiotarkoituksessa ja se oli saatavilla ainoastaan "Blues News" -lehden numeron 200 mukana. Takalan nykyisiä projekteja on Harjuntalo Orkesteri, jossa vaikuttavat Eero "Safka" Pekkonen, Antti Tammilehto, Pasi "Bastard" Huopalainen ja Jammi Humalamäki.
Nykyisin Takala asuu Tampereella, Härmälässä.
Kari Jordan
Kari Erik Alpo Jordan (s. 9. maaliskuuta 1956 Savonlinna) on suomalainen vuorineuvos ja yritysjohtaja. Hän on ollut Metsäliitto Osuuskunnan toimitusjohtaja vuodesta 2004 ja Metsä Groupin pääjohtaja vuodesta 2006. Vuodesta 2018 Jordan on toiminut Outokummun hallituksen puheenjohtajana.
Jordan valmistui ylioppilaaksi Savonlinnan yhteislyseosta vuonna 1975 ja ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta vuonna 1979.
Jordan teki pitkän uran finanssisektorilla. Hän työskenteli vuosina 1979–1981 Osuuspankkien keskusliiton yritystutkijana, vuodesta 1981 Citibankin apulaisjohtajana, vuodesta 1983 johtajana ja vuosina 1984–1987 varatoimitusjohtajana. Vuosina 1987–1989 Jordan oli Osuuspankkien Keskuspankin johtokunnan varajäsen ja vuosina 1989–1994 jäsen. Vuosina 1994–1995 hän oli Kansallis-Osake-Pankin varatoimitusjohtaja. Vuosina 1995–1997 Jordan oli Merita Pankin johtokunnan jäsen ja vuosina 2000–2001 toimitusjohtaja. Vuosina 1998–2000 hän oli MeritaNordbankenin varatoimitusjohtaja ja vuosina 1999–2000 konsernijohdon jäsen.
Ennen siirtymistään metsäteollisuuteen Jordan oli Ruotsin Nordea Bank Ab:n varatoimitusjohtaja ja konsernijohdon jäsen (2000–2004) sekä Suomen Nordea Pankin varatoimitusjohtaja (2001–2004). Vuonna 2004 hänestä tuli Metsäliitto Osuuskunnan toimitusjohtaja ja vuonna 2006 Metsä Groupin pääjohtaja.
Jordanilla on useita luottamustehtäviä. Hän on Metsä Boardin (2005–), Metsä Tissuen (2004–), Metsä Fibren (2006–), Keskuskauppakamarin (2012–) ja Varman (2014–) hallituksen puheenjohtaja. Lisäksi Jordan on Elinkeinoelämän keskusliiton (2009–2011, 2013–) sekä Metsäteollisuuden (2014–) hallituksen varapuheenjohtaja.
Tasavallan presidentti myönsi Jordanille vuorineuvoksen arvonimen vuonna 2008.
Jordanin harrastaa vapaaehtoista maanpuolustustyötä, ja hän on muun muassa Maanpuolustuskurssiyhdistyksen hallituksen puheenjohtaja. Sotilasarvoltaan hän on reservin majuri.
Arkipsykologia
Arkipsykologia ("kansanpsykologia", "naiivi psykologia") on nimitys mielen toimintaa koskevalle arkiajattelulle ja arkikäsityksiin perustuville tavoille kuvailla ja selittää käyttäytymistä ja psyykkistä toimintaa. Se koostuu joukosta yhteisiä sosiaalisesti jaettuja taustaoletuksia ja käsityksiä. Arkipsykologia on määritelty esimerkiksi sellaiseksi psykologiseksi teoriaksi, jonka ”jokainen aikuinen tuntee, ja joka pätee kaikissa normaaleissa ihmisissä”. Arkipsykologia ei kuitenkaan ole mikään täsmällisesti muotoiltu tieteellinen teoria.
Arkipsykologian käyttämiin käsitteisiin kuuluvat esimerkiksi sellaiset termit kuin 'uskomus', 'halu' ja 'pelko'. Tällaisia kutsutaan propositionaalisiksi asenteiksi. Arkiteoriat perustuvat yleiseen, jokapäiväiseen kokemukseen, mutta niitä ei ole koeteltu empiirisesti. Ne ovat kuitenkin usein toimintamme taustalla.
Arkiteoriana arkipsykologiaa voidaan verrata ”arkifysiikkaan”, joka koskee tavallisten kappaleiden (kuten pöydät, tuolit ja biljardipallot) käyttäytymistä normaaleissa olosuhteissa. Tällainen fysiikka on oleellisessa roolissa jokapäiväisessä kanssakäymisessämme ympäristömme kanssa. Esimerkiksi luotamme siihen, että tavalliset vaatteemme eivät sula yltämme normaaleissa olosuhteissa, mutta emme ajattele niiden suojaavan meitä luodeilta. Vastaavasti arkipsykologia on usein merkittävässä roolissa kanssakäymisessämme muiden ihmisten kanssa, selittäessämme ja ennustaessamme muiden käyttäytymistä. Se sisältää kaikki oletuksemme, jotka koskevat ihmisten käyttäytymisen, mielen tilojen ja ympäristön olosuhteiden välisiä suhteita.
Fysiikassa arkifysiikka ei kuitenkaan ole yhtä selitysvoimaista kuin nykyaikaisen fysiikan teoriat. Tämän vuoksi voidaan kysyä, kuinka paljon tilaa arkipsykologialle jää mielenfilosofiassa — eli missä määrin arkipsykologiaa voidaan oikeuttaa tai laajentaa sallimalla sen käyttämien termien (kuten 'uskomus') käyttö vakavassa tieteellisessä teoretisoinnissa. Mielenfilosofeilla on tästä hyvin erilaisia näkemyksiä. Jerry Fodor on kenties tunnetuimpana puolustanut arkipsykologista käsitteistöä. Toisen ääripään muodostaa eliminatiivinen materialismi, jota ovat kannattaneet muun muassa Paul ja Patricia Churchland sekä Stephen Stich. Sen mukaan arkipsykologian mielen tiloja kuvaavilla käsitteillä ei ole neuraalisia vastineita, ja näin se esittää kognition joidenkin puolien luonteen virheellisesti. Eliminatiiviset materialistit pitävät arkipsykologiaa falsifioitavana teoriana muiden joukossa, ja katsovat sen falsifioituvan kognitiivis-neurotieteellisen tutkimuksen edetessä.
Daniel Dennettin intentionaalisten asenteiden teoria on eräänlainen välimuoto. Dennettin mukaan arkipsykologian entiteettejä ei voida palauttaa mihinkään luonnolliseen luokkaan kuuluviksi aivojen entiteeteiksi, mutta hän on silti katsonut, että arkipsykologisilla käsitteillä on arvonsa, koska ne perustuvat todellisiin säännönmukaisuuksiin inhimillisessä käyttäytymisessä ja ovat välttämättömiä ihmisten välisen kanssakäymisen ymmärtämisen kannalta ja samalla myös kanssakäymiselle itselleen.
Tones
Tones on yhdysvaltalaisen kitaristi Eric Johnsonin vuonna 1986 julkaistu albumi.
Albumin kappale "Zap" on omistettu muusikko Frank Zappalle.
Final Fantasy VI:n diskografia
Final Fantasy VI on Squaren kehittämä roolipeli, jonka musiikista vastasi "Final Fantasy" -sarjan peleistä suurimman osan säveltänyt Nobuo Uematsu. Pelin ensimmäinen soundtrack oli Japanissa maaliskuussa 1994 julkaistu "Final Fantasy VI Original Sound Version", jota seurasivat pianolla soitettuja kappaleita sisältävä "Final Fantasy VI Piano Collections" sekä orkesteroitu "Final Fantasy VI Grand Finale". Albumien lisäksi on julkaistu myös kolme "Final Fantasy VI" -EP-levyä, jotka ovat "Final Fantasy VI Special Tracks" sekä "Final Fantasy VI Stars Vol. 1" ja "Vol. 2". Kaikki levyt ilmestyivät pelin tavoin vuonna 1994.
"Final Fantasy VI Original Sound Version" (myöhemmin myös "Final Fantasy VI Original Soundtrack") julkaistiin 25. maaliskuuta 1994. Albumista tehtiin myös 1. lokakuuta 2004 saataville tullut uudelleenjulkaisu. Levyn kappaleet on otettu muuntamattomina suoraan pelistä.
Pohjois-Amerikassa "Original Sound Versionia" markkinoitiin nimellä "Final Fantasy III: Kefka’s Domain", joka julkaistiin pari kuukautta japanilaisversion jälkeen. "Kefka’s Domain" oli mahdollista tilata pelin mukana tulevalla katalogilla joko CD:n tai kasetin muodossa. Amerikkalaisjulkaisun kansikuva ja kappaleiden nimet ovat erilaisia "Original Sound Versioniin" nähden, mutta kappalesisällöltään soundtrackit eivät poikkea toisistaan.
"Final Fantasy VI Grand Finale" sisältää 11 Milanon sinfoniaorkesterin esittämää "Final Fantasy VI":n kappaletta. Albumi julkaistiin ensimmäistä kertaa vuonna 1994, ja kymmenen vuotta myöhemmin se ilmestyi uudelleen NTT Publishingin julkaisemana.
"Grand Finalen" ainoa sanoitettu kappale on "Final Fantasy VI":n oopperakohtauksessa kuultava "Aria di Mezzo Carattere", jonka Svetla Krasteva esitti italian kielellä.
"Final Fantasy VI Piano Collections" on kesäkuussa 1994 julkaistu albumi, johon on nauhoitettu 13 Reiko Nomuran pianolla esittämää "Final Fantasy VI":n kappaletta. Vuonna 2001 NTT Publishing julkaisi "Piano Collectionsin" uudestaan.
"Final Fantasy VI Stars Vol. 1" ja "Vol. 2" -EP:t ilmestyivät vuoden 1994 alussa. Niihin on talletettu "Original Sound Versionin" mukaisessa äänenlaadussa yhteensä kymmenen eri pelihahmon tunnuskappaletta. Levyiltä on jätetty pois , ja hahmoteemat.
"Final Fantasy VI Special Tracks" julkaistiin huhtikuussa 1994. EP:n 6 kappaleesta suurinta osaa ei käytetty itse pelissä. Mikäli vokalisoitu "Chikazuku Yokan" olisi lisätty "Final Fantasy VI":een, olisi se ollut pelisarjan ensimmäinen laulua sisältävä kappale. Loput kaksi kappaletta – "Techno de Chocobo" ja "Final Fantasy IV":n " Troian Beauty" – ovat uusia versioita alkuperäisistä sävellyksistä.
1. Aiemmin julkaisematon kappale
2. Remix
Neurotiede
Neurotiede tarkoittaa tieteenalaa, jotka tutkii hermoston toimintaa ja rakennetta. Neurotieteisiin kuuluvat muun muassa neurobiologia, joka tutkii hermosoluja; neuroanatomia, joka tutkii hermoston rakennetta; behavioraalinen neurotiede, joka tutkii hermoston toimintaa; evolutionaarinen neurotiede, joka tutkii hermoston kehitystä, sekä laskennallinen eli komputationaalinen neurotiede, joka tutkii aivojen toimintaa informaatiojärjestelmänä. Neurotieteellinen tutkimus kattaa myös osia muun muassa genetiikan, biokemian, fysiologian, farmakologian ja patologian aloista.
Monet neurotieteen osat on perinteisesti luettu biologian aloiksi. Nykyisin neurotiede käsitetään usein monitieteiseksi alaksi, johon kuuluu myös kognitiivisen psykologian, neuropsykologian, tietojenkäsittelytieteen, tilastotieteen, fysiikan ja lääketieteen (neurologia) tutkimusta. Neurotiede onkin laajentunut kattamaan kaiken kokeellisen ja teoreettisen tutkimuksen, joka koskee eliöiden keskus- ja ääreishermostojen toimintaa ja rakennetta.
Suomessa on vietetty kolmena vuotena aivoviikkoa, jonka aikana on pyritty tekemään neurotiedettä tutuksi yleisölle. Aivoviikon ajatus on lähtöisin Yhdysvalloista, ja kansainvälistä aivoviikkoa on vietetty kaksitoista kertaa.
Suomen aivotutkimusseura yhdistää eri alojen tutkijoita, joiden työ kohdistuu hermostoon. Seurassa on noin 200 jäsentä.
Neurotieteiden aloiksi luetaan
Tamandua
Tamandua ("Tamandua tetradactyla") on muurahaiskarhuihin kuuluva nisäkäslaji, jota paikalliset alkuasukkaat sanovat kaguaariksi. Siitä on käytetty myös nimeä eteläntamandua erotukseksi sen lähimmästä sukulaisesta, pohjantamanduasta ("Tamandua mexicana").
Tamanduan pituus on 54–58 senttimetriä ja paino 4–7 kilogrammaa. Sen karva on tiheää ja jäykkää. Väritys vaihtelee kauttaaltaan ruskeasta, mustasta ja kellertävästä erilaisiin väriyhdistelmiin.
Tamanduan ravintoa ovat termiitit, muurahaiset, mehiläiset ja pienet selkärangattomat.
Helmuth Rilling
Helmuth Rilling (s. 29. toukokuuta 1933) on saksalainen kapellimestari. Hän syntyi Stuttgartissa ja aloitti siellä opintonsa, joita hän myöhemmin jatkoi Italiassa.
Rilling on tullut tunnetuksi varsinkin Bach-levytystensä myötä.
Rilling johti vuonna 1988 Stuttgartissa kolmentoista säveltäjän yhteistyöstä syntyneen "Messa per Rossinin" kantaesityksen. Hän oli mukana perustamassa Oregonin Bach-festivaalia vuonna 1970.
Ludvig I (Portugali)
Ludvig oli kiinnostunut meritieteestä ja perusti Lissaboniin akvaarion. Hän meni naimisiin Italian kuningas Viktor Emanuel II:n tyttären Maria Pian kanssa. Pari sai kaksi poikaa, joista vanhemmasta tuli seuraava kuningas Kaarle I.
Bobby Brown (baseballpelaaja)
Robert William ”Bobby” Brown (s. 25. lokakuuta 1924) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja (kolmas pesämies). Hän syntyi Seattlessa, Washingtonin osavaltiossa, ja valmistui lääkäriksi.
Brown pelasi ensimmäisen ammattilaistason baseballottelunsa 22. syyskuuta 1946 ja viimeisensä 30. kesäkuuta 1954. Hän tuli tunnetuksi New York Yankees -joukkueesta. Hänen uransa katkaisi tilapäisesti palvelu Korean sodassa.
Vaikka oli lopettanut peliuransa jo vuosikymmeniä sitten, Brown toimi vuosina 1984–1994 American Leaguen puheenjohtajana.
Raitakertut
Raitakertut ("Calamonastes") on herttujen heimoon kuuluva varpuslintusuku. 
BirdLife Suomen maailman lintujen luettelossa on 3 raitakerttulajia. Luokittelueroista johtuen voi muissa lähteissä olla erilaisia määriä raitakerttuja.
Raitakertut ovat pieniä, vatsapuolelta raidallisia, pitkäpyrstöisiä varpuslintuja, jotka elävät pensaikoissa ja savanneilla Saharan eteläpuolisessa Afrikassa.
Michael Neumayer
Michael Neumayer (s. 15. tammikuuta 1979 Bad Reichenhall, Baijeri) on saksalainen mäkihyppääjä, joka on kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 2000–2016.
Neumayer kuului Saksan joukkueeseen, joka saavutti Itävallan jälkeen hopeaa normaalimäen joukkuekilpailussa Oberstdorfin MM-kisoissa 2005. Joukkueessa hyppäsivät hänen lisäkseen Martin Schmitt, Michael Uhrmann ja Georg Späth. Seuraavana vuonna Neumayer muodosti Späthin, Uhrmannin ja Alexander Herrin kanssa Saksan pronssikvartetin lentomäen MM-kisojen joukkuekilpailussa Kulmissa. Kultaa voitti Norja ennen Suomea. Henkilökohtaisessa kilpailussa Neumayer oli kolmastoista..
Neumayer sijoittui Torinon olympialaisissa 2006 normaalimäessä kahdeksanneksi, suurmäessä 11:nneksi ja joukkuekilpailussa neljänneksi. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli suurmäessä kuudes, normaalimäessä kuudestoista ja Saksan joukkueen mukana joukkuemäessä hopealla. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän kuului Saksan pronssijoukkueeseen normaalimäen joukkuekilpailussa. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän sai joukkuekilpailussa hopeaa ja oli suurmäessä 13:s. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän hyppäsi joukkuekilpailussa viidenneksi sijoittuneessa Saksan joukkueessa.
Neumayer voitti Continental Cupin kokonaiskilpailun kaudella 2001–2002. Maailmancupin osakilpailussa hän sijoittui ensimmäisen kerran kärkikolmikkoon oltuaan kolmas Garmisch-Partenkirchenissä uudenvuodenpäivänä 2008. Hän sijoittui lopulta myös mäkiviikon kokonaispisteissä kolmanneksi usean kärkihyppääjän pudottua kiertueen viimeisessä, Bischofshofenin osakilpailussa toiselta kierrokselta. Seuraavan kerran hän sijoittui maailmancupissa kolmen parhaan joukkoon oltuaan kolmas Willingenissä helmikuussa 2010. Hän sijoittui toiseksi Vikersundin lentomäessä tammikuussa 2013. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli yhdeksäs kaudella 2012–2013.
Neumayer lopetti uransa kauden 2015–2016 jälkeen.
Kathryn Grayson
Kathryn Grayson (9. helmikuuta 1922 – 17. helmikuuta 2010) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja sopraanolaulaja. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Grayson syntyi Pohjois-Carolinassa. Hän tuli tunnetuksi elokuvista ja musikaaleista, mutta esiintyi myös televisiossa niinkin huomattavalla menestyksellä, että oli vuonna 1956 ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi. Hän esiintyi myöhemmällä urallaan muun muassa televisiosarjassa "Murhasta tuli totta".
Graysonin tunnetuimpien elokuvien joukossa ovat "Keskiyön suudelma" (1949) ja "Rakkauden sävel" (1950), joissa hän esiintyi tenori Mario Lanzan kanssa. Hän oli kahdesti naimisissa, ja hänellä on vuonna 1948 syntynyt tytär.
Jean-Michel Cavalli
Jean-Michel Cavalli (s. 13. heinäkuuta 1959) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja.
Hänen poikansa Johan Cavalli on ammattilaisjalkapalloilija.
Cavallin peliura jäi varsin vaatimattomaksi. Hän edusti eri seuroja kotisaarellaan Korsikalla vuosina 1971–1990.
1990 Cavalli aloitti Gázelec FCO Ajaccion päävalmentajana. Hän toimi seuran päävalmentajana kahden kauden ajan. 1993–94 hän toimi Al-Nasr Riadin luotsina ja johdatti seuran Saudi-Arabian mestariksi voittoon.
Cavalli palasi 1994 Ranskaan ja siirtyi Lille OSC:n päävalmentajaksi palaten 1997 Saudi-Arabiaan. Cavalli luotsasi Al-Riad SC:n Crown Prince Cupin finaaliin.
Palattuaan Ranskaan 1998 Cavalli luotsasi Gázelec Ajaccioa ja RC Paris'ta. Hän on valmentanut myös Kreikassa ja Italiassa saavuttamatta suurta menestystä.
Kesäkuussa 2006 hän siirtyi Algerian maajoukkueen peräsimeen. Hänen johdollaan Algeria ei kuitenkaan selvinnyt karsinnoista vuoden 2008 Afrikan mestaruuskisoihin ja Cavalli jätti tehtävänsä lokakuussa 2007.
Joulukuussa 2007 hän siirtyi marokkolaisen Wydad Casablancan peräsimeen jättäen tehtävänsä helmikuussa 2008.
Joulukuussa 2008 Cavalli siirtyi Ligue 2:ssa toiseksi viimeiseksi pudonneen Nîmes Olympiquen päävalmentajaksi. Sittemmin hänet erotettiin tehtävästään marraskuussa 2010.
Elokuussa 2012 Cavalli palasi Ligue 2:een nousseen Gázelec Ajaccion päävalmentajaksi. Cavallin johdolla sarjanousija juuttui sarjan putoamiskamppailuun ja lopulta hän sai potkut helmikuussa 2013.
Meriitit valmentajana
Metsäräätälit
Metsäräätälit ("Artisornis") on herttujen heimoon kuuluva varpuslintusuku. BirdLife Suomen maailman lintujen luettelossa on 2 metsäräätälilajia. Luokittelueroista johtuen voi muissa lähteissä olla erilaisia määriä metsäräätäleitä.
Metsäräätälit ovat pieniä varpuslintuja, jotka elävät kosteissa vuoristometsissä Tansaniassa ja Mosambikissa. Toinen laji on äärimmäisen uhanalainen elinympäristöjen tuhoutumisen takia.
Gordon Tullock
Gordon Tullock (13. helmikuuta 1922 – 3. marraskuuta 2014) oli yhdysvaltalainen taloustieteilijä. Hänet tunnetaan muun muassa julkisen valinnan teoriasta, jota koskee hänen James M. Buchananin kanssa kirjoittamansa alan merkkiteos "The Calculus of Consent" (1962).
Tullock syntyi Rockfordissa, Illinoisissa, ja sai juris doctorin arvon Chicagon yliopistosta vuonna 1947. Hän on toiminut professorina muun muassa Virginia Polytechnic Institute and State Universityssa ja niin ikään virginialaisessa George Mason Universityssa.
Tullock oli naimaton ja lapseton. Hän kuvasi jo vuonna 1967 ilmiön, jolle Anne O. Krueger antoi vuonna 1973 nimityksen "rent seeking".
Tanskan ympäriajo
Tanskan ympäriajo on Tanskassa järjestettävä ammattilaisille tarkoitettu maantiepyöräilyn kuusipäiväinen etappikilpailu. Se kuuluu toiseksi korkeimman eli UCI Continental Circuit -tason kiertueeseen. Kilpailun pääsponsori on tällä hetkellä Post Danmark (Tanskan posti) ja kilpailu tunnetaan myös nimellä "Post Danmark Rundt". Kilpailuun osallistuu 15 kahdeksanjäsenistä joukkuetta.
Kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran vuosina 1985–1988 ja seitsemän vuoden tauon jälkeen vuodesta 1995. Kilpailua seuraa reitin varrella arvioilta puoli miljoonaa katsojaa ja puolet tanskalaisista seuraa kilpailua median välityksellä.
Vuonna 2004 kilpailun voitti Kurt Asle Arvesen, kun hänen joukkuetoverinsa Jens Voigt antoi tämän voittaa ratkaisevan välikirin.
Vuonna 2005 Ivan Basso hallitsi kilpailua ylivoimaisesti ja voitti neljä kilpailun kuudesta etapista. Kilpailu järjestettiin samaan aikaan UCI ProTour -sarjaan kuuluvan Eneco Tourin kanssa, joten kilpailuun osallistui vain 3 ProTour -joukkuetta.
Fabian Cancellara voitti kilpailun vuonna 2006 ja vuonna 2007 Kurt Asle Arvesenista tuli kilpailun historian ensimmäinen kaksinkertainen voittaja. Tämän jälkeen Jakob Fuglsang voitti kilpailun kolme kertaa peräkkäin 2008, 2009 ja 2010.
Vuosina 1985, 1986 ja 1987 nuorin ajaja kilpailu järjestettiin alle 23-vuotiaille ja vuonna 2004 alle 24-vuotiaille. Vuodesta 2005 lähtien ajajat, jotka kilpailuvuonna ovat joko olleet alle tai täyttäneet 25 vuotta (esimerkiksi Vuonna 2000 ajajien piti olla syntyneitä vuonna 1975 tai myöhemmin).
Kaikkina muina vuosina paitsi 1985 ja 1995 on jaettu myös parhaan taistelijan palkinto.
Vuoteen 2000 saakka järjestettiin kirikilpailu.
Vuosina 1987 ja 1988 jaettiin palkinto parhaalle tanskalaiselle ajajalle.
Joskus jaettiin palkinto parhaalle amatööriajajalle.
Dick Martin
Dick Martin (30. tammikuuta 1922 – 24. toukokuuta 2008) oli yhdysvaltalainen koomikko. Hän tuli tunnetuksi varsinkin yhteistyöstään Dan Rowanin kanssa; "Rowan & Martin's Laugh-In" pyöri NBC:llä 140 jakson ajan alun alkaen vuosina 1968–1973. Lisäksi hän juonsi muun muassa peliohjelmia "Match Game" ja "Password Plus".
Martin syntyi Michiganin osavaltiossa. Hän oli vuoden 1969 Emmy-palkittu. Hän ja Dan Rowan saivat vuonna 2002 tähden Hollywood Walk of Famella.
Martin oli naimisissa näyttelijä-malli Dolly Martinin kanssa vuosina 1971–1975 ja jälleen vuodesta 1978. Hänellä oli takanaan aiempi avioliitto Peggy Connellyn kanssa.
Rauhanajo
Rauhanajo (, , , ) oli vuosittain toukokuussa järjestetty pyöräilytapahtuma. Perinteisesti kilpailu järjestettiin Saksassa, Puolassa ja Tšekissä, mutta loppuvuosina kilpailu vieraili myös muissa maissa. Kilpailu kuului UCI Europe Tour -sarjaan.
Ensimmäisen kerran kilpailu järjestettiin vuonna 1948, jolloin pidettiin kaksi kilpailua: toinen Varsovasta Prahaan ja toinen Prahasta Varsovaan. Varsovan ja Prahan välisen kilpailun voitti August Prosinek ja Prahan ja Varsovan välisen kilpailun Alexander Zoric. Kylmän sodan aikana kilpailu tunnettiin ”idän Ranskan ympäriajona”.
Itäblokin maista tulevien ajajien ei sallittu kilpailla ammattilaisina, joten kilpailu järjestettiin amatöörikilpailuna. Kilpailu houkutteli kommunistimaiden parhaita ajajia, mutta myös vierailevia ei-kommunistisia maita edustavia joukkueita. Pääsääntöisesti kommunistimaiden edustajat hallitsivat kilpailua, mutta vuonna 1952 britti Ian Steel voitti kilpailun ja brittiläinen joukkue "British Leaque of Racing Cyclists" voitti joukkuekilpailun.
Erityiseksi muodostui Kiovasta vain kymmenen päivää Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuuden jälkeen käynnistynyt vuoden 1986 Rauhanajo, johon akuutin säteilyvaaran vuoksi kieltäytyivät osallistumasta kaikki läntiset joukkueet Ranskaa lukuun ottamatta sekä Romania ja Jugoslavia. Korvikkeeksi suostuteltiin viime hetkellä Suomen joukkue, jonka ei ollut alun perin ollut tarkoitus lainkaan osallistua mutta joka oli tuolloin läheisessä suhteessa Neuvostoliittoon seuraavana alkamassa olleen yhteisen Itämeren ystävyysajon vuoksi.
Vuonna 1980 kilpailun voitti Sergei Sukhoruchenkov, joka voitti samana vuonna olympiakultaa maantieajossa Moskovan olympialaisissa.
Kilpailun menestyneimpiä ajajia olivat Puolan Ryszard Szurkowski ja Itä-Saksan Uwe Ampler, jotka voittivat kilpailun neljä kertaa. Eniten voittoja on Steffen Wesemannilla, joka voitti kilpailun viidesti.
Kylmän sodan päättymisen jälkeen kilpailu menetti nopeasti merkitystään, kun entistä tarvetta amatöörikilpailulle ei enää ollut. Vuonna 2005 kilpailua ei järjestetty lainkaan ja vuoden 2006 kilpailu osoittautui toistaiseksi viimeiseksi. 13.–20. toukokuuta 2006 järjestetty kilpailu alkoi Itävallan Linzistä ja eteni Tšekin kautta Saksaan Hannoveriin.
P = prologi, E = epilogi
Egon Bahr
Egon Karlheinz Bahr (18. maaliskuuta 1922 Treffurt, Saksa – 20. elokuuta 2015) oli saksalainen sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikko.
Bahr syntyi Thüringenin Treffurtissa. Taisteltuaan vuosina 1942–1944 toisessa maailmansodassa hän aloitti uransa journalistina.
Hän istui Liittopäivien jäsenenä vuosina 1972–1990. Hän toimi vuosina 1972–1974 erikoissuhteiden ja vuosina 1974–1976 taloudellisen yhteistyön ministerinä. Hänelle myönnettiin "Bundesverdienstkreuz" (1973) ja "Willy-Brandt -palkinto" (2007).
Egon Bahr kannatti liennytystä idänsuhteissa kylmän sodan aikana.
Hohtosinikka
Hohtosinikka ("Sialia sialis") on rastaiden ("Turdidae") heimoon kuuluva keskikokoinen lintu.
Aikuisilla on vaalea vatsa. Aikuiset koiraat ovat päältä kirkkaan sinisiä, punaruskea kurkku ja rinta. Naarailla on himmeän siniset siivet ja pyrstö, ruskeahko kurkku ja rinta sekä harmaa laki ja selkä. Hohtosinikka on 18–20 cm pitkä ja siipiväli on 30–33 cm.
Hohtosinikan pesimisalue on Pohjois-Amerikassa Kalliovuorilta itään, eteläisestä Kanadasta Nicaraguaan. Linnun tapaa varmimmin avoimella metsä- ja viljelysmailla sekä puutarhoissa.
Pesintä ajoittuu huhtikuun lopulta heinäkuulle. Lintu pesii mielellään ihmisten laittammiin pönttöihin, jotka ovat 1,5–5,5 metrin korkeudella maasta sijaiten avoimella alueella yli 50 metrin päässä pensaikoista tai metsiköistä. Linnut ovat herkkiä reviireistään, joten pöntöt tulisi olla noin sadan metrin etäisyydellä toisistaan.
Hohtosinikka syö enimmäkseen hyönteisiä ja marjoja.
Priinia
Priinia ("Prinia gracilis") on pienikokoinen herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Linnun pituus on noin 10 cm, josta pyrstöä 4,5 cm. Se painaa 6–7 g. Höyhenpuku on vatsapuolelta kellanvalkoinen ja selkäpuolelta ruskea, tummaviiruinen. Pyrstö on pitkä ja siinä on selvästi erottuva mustavalkoinen raidoitus, joka puuttuu eräiltä alalajeilta. Se pitää pyrstöään usein pystyssä. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Priinialla on 9 tarkoin kuvattua alalajia ja niiden lisäksi 3 epäselvää alalajia. Priiniat elävät paikoin Etelä-Turkissa, Koillis-Afrikassa ja Lähi-idässä, ja yhtenäinen esiintymisalue ulottuu Persianlahden pohjukasta Intian itäosiin. Se on paikkalintu. Lajin esiintymisalueen laajuus on 1–10 miljoonaa neliökilometriä ja sen kanta on elinvoimainen.
Priiniat asuvat sekä alavilla mailla että vuoristossa. Ne viihtyvät monenlaisilla pensaikko- ja avomailla, missä on tiheä ja korkea ruohokasvillisuus. Paikoin ne kilpailevat samoista elinpaikoista heinäkertun kanssa.
Pesä on lähellä maanpintaa kasvillisuuden varassa tai pensaassa. Se on katettu, ovaalinmuotoinen löyhä rakennelma, joka on rakennettu ruohoista, juurista ja kuiduista ja vuorattu untuvilla. Kulkuaukko osoittaa vinosti ylöspäin. Naaras munii yleensä neljä tai viisi munaa, joita molemmat puolisot hautovat yhteensä 11–13 päivää. Muna painaa 0,97 g. Molemmat emot ruokkivat poikasia, jotka lähtevät pesästä 12–13 päivän ikäisinä. Koiras ruokkii poikasia vielä noin 10 päivää ja naaras aloittaa uuden pesyeen munimisen. Pesii tavallisesti kaksi tai kolme, joskus neljä tai viisi kertaa kesässä.
Priiniat syövät hyönteisiä, hämähäkkejä ja muita pieniä selkärangattomia, joita ne etsivät sekä kasvillisuudesta että maasta.
Leo Tindemans
Leonard Clemence ”Leo” Tindemans (16. huhtikuuta 1922 – 26. joulukuuta 2014) oli belgialainen kristillisdemokraattinen poliitikko. Hän syntyi Zwijndrechtissä flaamialueella.
Tindemans toimi vuosina 1965–1973 Edegemin pormestarina ja vuosina 1974–1978 Belgian pääministerinä. Hän istui vuosina 1979–1981 ja 1989–1999 Euroopan parlamentissa.
Aachenin kaupunki myönsi Tindemansille kansainvälisen Karlspreisinsa vuonna 1976. Hän sai lisäksi vuoden 1994 Heinrich-Brauns-Preisin yhdessä saksalaisen Adolf Schmidtin kanssa.
VSFilter
VSfilter on Gabestin koodaama tekstitysparseri/filtteri Windowsille. Se antaa mahdollisuuden erilaisille ohjelmille tulostaa muun muassa srt, sub, ssa, ass ja muitakin tekstitysformaatteja suoraan lennossa videon päälle, mahdollistaen katsojan katsoa siis tekstitettyä videota. VSfilteriä käytetään myös usein fansubbauksessa, joskin tällöin yleensä sitä käytetään enkoodatessa niin kutsuttuja hardsubbauksia eli tekstitys tällöin poltetaan ruutuun kiinni valmiiksi. Tällä tavoin katsoja ei itse tarvitse VSfilteriä tekstityksen katsomiseen, vaan katsoja on pakotettu katsomaan video tekstityksen kanssa. Erillään olevat tekstitykset yleensä vaativat siis VSfiltterin ja sitä tukevan ohjelman. Tosin esimerkiksi VobSub tulostaa VSfilterin avulla tekstin directshow-rajapinnalle, joten VobSub antaa tuen VSfilterille käytännössä joka videotoistimelle ja se onkin todella suosittu ohjelma.
ASA (tietotekniikka)
ASA on teksitysparseri/filtteri Linuxille, Windowsille ja Mac OS X:lle. Se on samankaltainen kuin VSFilter. ASA on Aegisubin kehityksestä ponnistanut oma projektinsa, jonka päämääränä on mahdollistaa Aegisubin käyttö myös muissa kuin Windows-käyttöjärjestelmissä, sillä ennen ASAa ei ollut muita filttereitä kuin VSFilter, joka tukee vain Windowsia. Sittemmin mukaan on tullut Linux-alustalle myös Libass.
4Kids TV
4Kids TV on yhdysvaltalainen entinen lauantaiaamun televisio-osio, jota esitettiin FOX Networkilla. 4Kids Entertainment teki tammikuussa 2002 neljän vuoden sopimuksen Foxin kanssa ja osti kanavalleen oman osion lauantai- ja joskus sunnuntaiaamuksi.
4Kids Entertainment esitti ensimmäiset ohjelmat nimellä FoxBox syyskuussa 2002, kun Fox Kids lopetti toimintansa. Tammikuussa 2005 FoxBoxin nimi vaihdettiin 4Kids TV:ksi ja 4Kids Entertainment on täysin vastuussa kanavan sisällöstä. Marraskuussa 2008 4Kids ilmoitti lopettavansa televisio-osionsa vuoden päätteeksi rahan ja levityksen aiheuttamista erimielisyyksistä 4Kidsin ja Foxin välillä. Kanava sai päätöksensä 27. joulukuuta 2008. Sittemmin 4kids.tv on toiminut pelkästään internet-sivustona.
28. toukokuuta 2008 4Kids otti haltuunsa The CW Television Networkin lasten televisio-osion Kids' WB:n, jonka myötä sen nimeksi tuli The CW4Kids.
Nykyään 4kidsin ohjelmistoa näkyy Toonzain kanavalla.
Prideaux John Selby
Prideaux John Selby (23. heinäkuuta 1788 Alnwick, Northumberland – 27. maaliskuuta 1867 Twizell) oli englantilainen lintutieteilijä, kasvitieteilijä ja taiteilija.
Selby opiskeli Oxfordin University Collegessa. Hänet tunnetaan parhaiten teoksestaan "Illustrations of British Ornithology" (1821–1834). Hän kirjoitti myös "Illustrations of Ornithology" yhdessä William Jardinen kanssa ja "A History of British Forest-trees" (1842).
Monet hänen lintukuvistaan oli piirretty hänen omasta kokoelmastaan. Hänen kokoelmansa myytiin eri ostajille vuonna 1885 ja se hajaantui. Hän laati osat ”Kyyhkyt” (1835) ja ”Papukaijat” (1836) Jardinen teokseen "Naturalist's Library", jälkimmäiseen maalasi kuvat Edward Lear. Jonkin aikaa hän oli toimittamassa aikakauslehteä "Magazine of Zoology and Botany".
Selby avioitui Lewis Tabitha Mitfordin kanssa ja heille syntyi kolme tytärtä. Selby on haudattu Bamburghin kirkkomaalle.
Selby nimesi linnuista muun muassa intianfrankoliinin ("Francolinus pictus") yhdessä Jardinen kanssa.
Roman Koudelka
Roman Koudelka (s. 9. heinäkuuta 1989 Turnov, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen mäkihyppääjä. Hänen seuransa kansallisella tasolla on LSK Lomnice nad Popelkou.
Koudelka voitti nuorten maailmanmestaruuden normaalimäessä Tarvisiossa vuonna 2007. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän oli sekä normaalimäessä että suurmäessä yhdeksäs. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sijoittui normaalimäessä 12:nneksi. Lentomäen MM-kilpailuissa hän oli Vikersundissa 2012 yhdestoista ja Harrachovissa 2014 kuudes. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui normaalimäessä neljänneksi ja suurmäessä kahdeksanneksi. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui normaalimäessä 14:nneksi.
Maailmancupissa Koudelka on hypännyt kaudesta 2006−2007. Hän sijoittui kolmanneksi Harrachovin lentomäessä tammikuussa 2011 ja toiseksi Willingenissä helmikuussa 2012. Ensimmäisen osakilpailuvoittonsa hän saavutti Klingenthalissa marraskuussa 2014. Seuraavassa kuussa hän voitti Lillehammerissa sekä Engelbergissä osakilpailun ja oli Engelbergissä myös toinen. Tammikuussa 2015 hän voitti Sapporon jälkimmäisen osakilpailun ja oli ensimmäisessä kolmas. Helmikuussa hän oli kolmas Willingenissä ja Titisee-Neustadtissa. Maaliskuussa 2016 hän voitti Wisłan ensimmäisen osakilpailun. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli seitsemäs kaudella 2014–2015 ja kymmenes kaudella 2011–2012. Keski-Euroopan mäkiviikon kokonaiskilpailussa hän sijoittui viidenneksi kausilla 2011–2012 ja 2018–2019.
Koudelkan pituusennätys on 211 metriä, jonka hän hyppäsi Harrachovissa 2011.
Mao Asada
Mao Asada (, s. 25. syyskuuta 1990 Nagoya) on japanilainen taitoluistelija ja olympiamitalisti. Hän oli hopealla vuoden 2007 taitoluistelun MM-kisoissa ja voitti vuoden 2008 MM-kilpailut. Vuonna 2009 hän sijoittui MM-kilpailuissa neljänneksi. Hän on voittanut Japanin mestaruuden kausina 2006–2007, 2007–2008 ja 2008–2009.
Vancouverin talviolympialaisissa 2010 Asada luisteli hopealle yhteispistein 205,50. Saman vuoden maailmanmestaruuskilpailuissa Torinossa hän voitti uransa toisen MM-kullan. Vuosina 2011 ja 2012 Asada jäi MM-kisoissa kuudenneksi mutta palasi mitaleille vuonna 2013 saavuttaessaan MM-pronssia.
Asada on yksi maailman viidestä naisesta, jotka ovat onnistuneet tekemään kansainvälisissä kisoissa kolmoisaxelin. Hän on myös ensimmäinen nainen, joka on tehnyt onnistuneen kolmois-kolmois-kolmois-yhdistelmän (kolmois-flippi, kolmois-ritti, kolmois-ritti) kilpailuissa. Asada on nykyään yksi naisten taitoluistelun huomattavimmista nimistä.
Asada harjoittelee kaikkia neloishyppyjä.
Isabelle Delobel
Isabelle Delobel (s. 17. kesäkuuta 1978) on ranskalainen taitoluistelija. Hän on ollut Olivier Schoenfelderin parina vuodesta 1990.
Delobel ja Schoenfelder ovat vuoden 2008 maailmanmestarit jäätanssissa. He voittivat myös Euroopan-mestaruuden vuonna 2007. He saivat hopeaa Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2008 ja pronssia 2005. He ovat lisäksi voittaneet kuudesti Ranskan-mestaruuden. He ovat osallistuneet vuosina 2002 ja 2006 talviolympialaisiin, joissa paras saavutus on neljäs sija.
Pari ei päässyt osallistumaan vuoden 2009 Euroopan- eikä maailmanmestaruuskilpailuihin, koska Delobel kärsi olkapäävammasta joulukuussa 2008 ja joutui leikkaukseen 5. tammikuuta.
Delobel ja Schoenfelder ilmoittivat kilpailu-uran lopettamisesta kauden 2009-10 jälkeen.
Delobelin kaksoissisko Veronique Delobel on kilpaillut myös kansainvälisesti jäätanssissa.
Delobel avioitui yhdistetyn hiihtäjän Ludovic Rouxin kanssa kesäkuussa 2009. Roux on voittanut pronssia Olympialaisissa yhdistetyn joukkuekilpailussa 1998. Heidän poikansa, Lois, syntyi 2. lokakuuta 2009.
Kenobiitti (Hellraiser)
Kenobiitit () ovat demoneja, jotka esiintyvät Clive Barkerin "Hellbound Heart" -kirjoissa sekä "Hellraiser" -elokuvissa.
Kaikilla kenobiiteilla on silvotut kehot sekä useita lävistyksiä. Jokaisessa kahdeksassa "Hellraiser" -filmissä esiintyvä "Pinhead" on kenobiiteista tunnetuin. Elokuvissa häntä esittää näyttelijä Doug Bradley. Pinheadin tunnusmerkkinä ovat naulat, jotka on naulattu kiinni ihon läpi ruudukkomaisesti hänen päähänsä. Hänellä on myös kuusi avointa haavaa alavartalossaan. Muut kenobiitit on silvottu pahemmin.
Kenobiitit ovat alun perin Leviathanin, Helvetin lordin, käskyläisiä. Kenobiittien tehtävä on noutaa Lemarchandin laatikon avaaja Helvettiin, jossa häntä kohtaa ennennäkemätön nautinnon ja kivun maailma. Kenobiitit ovat vastuussa nautinnon ja kivun tuottamisesta.
Denis de Rougemont
Denis de Rougemont (1906–1985) oli sveitsiläinen, äidinkieltään ranskaa käyttänyt kirjoittaja.
Euroopan sivistyksen perusarvoihin nimeen vannonutta de Rougemontia pidetään yhtenä EU:n perustajaisistä.
Hugh Downs
Hugh Malcolm Downs (s. 14. helmikuuta 1921) on yhdysvaltalainen uutistenlukija ja televisiojuontaja. Hänet tunnetaan muiden muassa ohjelmista "20/20", "Today", "Concentration", "Over Easy" ja "Not for Women Only".
Downs syntyi Akronissa, Ohiossa, ja opiskeli Shawnee High Schoolissa, Bluffton Collegessa, Wayne State Universityssa, Columbian yliopistossa ja Hunter Collegessa. Hän aloitti uransa radiossa ja debytoi televisiossa syyskuussa 1945. Hän on julkaissut useita kirjoja ja myös säveltänyt. Hänen pitkäaikainen kiinnostuksen kohteensa on tähtitiede, ja hän on opiskellut gerontologiaa.
Downs on voittanut kaksi Emmy-palkintoa vuosina 1981 ja 1991. Hänellä oli kaksi aiempaa ehdokkuutta vuosilta 1969 ja 1970. Hän juonsi vuosina 1990–1996 klassisen musiikin ohjelma "Live from Lincoln Centeriä".
Downs on ollut vuodesta 1944 naimisissa puolisonsa Ruthin kanssa. Hän on värisokea.