Rosemaryn painajainen
Rosemaryn painajainen () on Roman Polańskin ohjaama ja käsikirjoittama yhdysvaltalainen kauhuelokuva vuodelta 1968. Se perustuu Ira Levinin menestysromaaniin "Rosemaryn painajainen", ja sen pääosissa ovat Mia Farrow ja John Cassavetes. Se oli Polańskin ensimmäinen elokuva Yhdysvalloissa.
"Rosemaryn painajainen" oli suuri yleisö- ja arvostelumenestys. Siitä tuli kauhuelokuvan rajapyykki, ja sitä seurasi useita samantyyppisiä elokuvia, esimerkiksi "Manaaja" (1973) ja "Ennustus" (1976).
Elokuva valittiin vuonna 1993 Yhdys­valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteetti­sesti, historialli­sesti tai kulttuuri­sesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia. 
American Film Instituten vuonna 2001 kokoamalla sadan parhaan amerikkalaisen kauhuelokuvan listalla "Rosemaryn painajainen" oli 9. sijalla. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Aviopari Rosemary Woodhouse (Mia Farrow) ja hänen näyttelijämiehensä Guy Woodhouse (John Cassavetes) muuttaa newyorkilaiseen Bramford-nimiseen goottilaistyyliseen 1800-luvun kerrostaloon, jossa on aikojen saatossa asunut erikoisia asukkaita ja tapahtunut salaperäisiä asioita. Nuoren avioparin uudeksi naapuriksi tulee iäkäs mutta omalaatuinen pariskunta, Minnie ja Roman Castevet (Ruth Gordon ja Sidney Blackmer). Pariskunnalla on tapana puuttua muiden asioihin, mutta muuten Castevetit vaikuttavat harmittomilta. Alkuun Guy ei voi sietää Casteveteja, mutta tulee kuitenkin myöhemmin epätavallisen läheiseksi heidän kanssaan. Rosemary puolestaan yrittää pysytellä pariskunnasta etäämpänä.
Guy saa roolin eräästä näytelmästä, kun alkuperäinen näyttelijä sokeutuu yllättäen selittämättömästi. Pian Guy ehdottaa Rosemarylle, että he ryhtyisivät yrittämään lasta, kuten he olivat aiemmin suunnitelleet. Myöhemmin sinä iltana Minnie tuo heille kummallekin annoksen suklaamoussea. Rosemary huomaa kuitenkin, että hänen annoksessaan on liitumainen sivumaku, ja heittää sen vaivihkaa pois. Pian Rosemarya alkaa huimata, ja hän menettää tajuntansa. Tajuton Rosemary kokee erikoisen unen, jossa ryhmä alastomia ihmisiä saapuu hänen makuuhuoneeseensa (muun muassa Castevetit ja muita Bramfordin asukkaita). Samassa unessa demonimainen olento (Clay Tanner) raiskaa hänet. Uni on niin eläväinen, että Rosemary huudahtaa lopulta: ”Tämä ei ole uni – tämä tapahtuu oikeasti!” Kun Rosemary herää, hän huomaa kehossaan useita raapimisjälkiä. Guy kertoo, että hän harrasti Rosemaryn kanssa seksiä tämän ollessa tajuton, sillä hän halusi yrittää siittää lapsen kaikesta huolimatta.
Kuluu muutama viikko. Rosemary saa tietää olevansa raskaana. Hänen laskettu aikansa on 28. kesäkuuta 1966 (6/66). Rosemary aikoo käydä raskausseurannassa tri Hillin (Charles Grodin) luona, jota hänen ystävänsä Elise (Emmaline Henry) on suositellut. Castevetit kuitenkin vaativat, että Rosemary ryhtyy käymään tri Hillin sijaan heidän hyvän ystävänsä, kuuluisan synnytyslääkäri tri Abraham Sapirsteinin (Ralph Bellamy) luona.
Ensimmäisten kolmen raskauskuukauden aikana Rosemary kärsii toistuvasti kovista vatsakivuista, minkä lisäksi hän laihtuu, muuttuu epätavallisen kalpeaksi ja alkaa himoita raakaa lihaa ja kananmaksaa. Lääkäri väittää sinnikkäästi, että vatsakivut katoavat pian ja vakuuttaa Rosemarylle, ettei tällä ole mitään pelättävää. Rosemaryn vanha ystävä Hutch (Maurice Evans), joka varoitti aiemmin Rosemarya ja Guyta muuttamasta Bramfordiin, huomaa Rosemaryn riutuneen olemuksen. Kun hän lisäksi kuulee, että Rosemary juo päivittäin salaperäistä ”tannisjuurta”, hän tulee epäluuloiseksi ja alkaa tutkia ystävänsä tapausta.
Kun Hutch on lopulta aikeissa kertoa havainnoistaan Rosemarylle, hän vaipuu salaperäiseen koomaan vähän ennen heidän sovittua tapaamista. Hän kuolee sairaalassa myöhemmin, mutta virkoaa hetkeksi ennen kuolemaansa ja pyytää lääkäriä toimittamaan erään kirjan Rosemarylle. Hutchin ystävä Grace Cardiff (Hanna Landy) antaa kirjan Rosemarylle Hutchin hautajaisissa ja kertoo tälle samalla Hutchin viestin ”Nimi on anagrammi”.
Castevetien uudenvuodenjuhlissa Roman nostaa salaperäisen maljan: ”Vuodelle 1966: vuodelle yksi.” Rosemary huomaa, että Hutch on merkinnyt useita kuvia sekä otteita jättämästään noituutta käsittelevästä kirjasta. Salaperäisen viestin avulla Rosemary päättelee, että Roman Castevet on oikeasti Adrian Marcaton poika Steven Marcato. Adrian Marcato oli Bramfordin entinen asukas, jota syytettiin noituudesta ja saatananpalvonnasta ja josta tuli myöhemmin oman uskonsa marttyyri. Rosemary epäilee, että hänen naapurinsa kuuluvat kulttiin, jolla on pahantahtoisia suunnitelmia hänen vauvaansa varten, ja että Guy on auttanut heitä saadakseen heiltä apua uraansa varten. Rosemary päättelee, että tri Sapirstein on myös mukana salaliitossa, kun lääkärin vastaanottovirkailija (Marilyn Harvey) toteaa, että Castevetien Rosemarylle antama onnenriipus (jossa on myös tannisjuurta eli ”paholaisen pippuria”) tuoksuu samalta kuin lääkärin usein käyttämä hajuste.
Rosemary tulee yhä levottomammaksi, ja hän kertoo peloistaan ja epäilyksistään tri Hillille, joka kuitenkin pitää Rosemarya harhaisena. Hän soittaa tri Sapirsteinille ja Guylle. Sapirstein ja Guy kertovat Rosemarylle, että jos hän suostuu tekemään yhteistyötä heidän kanssaan, he eivät vahingoita häntä tai vauvaa. Kaksikko tuo Rosemaryn kotiin, jolloin Rosemary pudottaa käsilaukkunsa sisällön lattialle ja pakenee hissiin miesten kerätessä hänen tavaroitaan. Miehet jahtaavat Rosemarya hänen ja Guyn asuntoon, mutta Rosemary lukitsee asunnon oven. Muutaman minuutin kuluttua miehet onnistuvat kuitenkin pääsemään makuuhuoneeseen. Rosemaryn synnytys alkaa, ja tri Sapirstein huumaa hänet. Kun Rosemary herää, hänelle kerrotaan, että hänen vauvansa on kuollut. Rosemary kuulee kuitenkin rakennuksesta vauvan itkua ja uskoo vauvansa olevan yhä elossa.
Rosemary löytää eteisen komerosta salaoven Castevetien asuntoon, jossa on parhaillaan käynnissä noitien kokous (ovi myös selittää sen, miten Guy ja tri Sapirstein ylipäänsä onnistuivat pääsemään Rosemaryn ja Guyn asunnon lukitusta ovesta huolimatta). Noidat ovat kokoontuneet Rosemaryn vastasyntyneen pojan ympärille. Rosemary hätääntyy nähdessään poikansa erikoiset silmät ja vaatii saada tietää syyn poikansa ulkonäköön. Rosemary saa kuulla, ettei Guy ole hänen lapsensa isä vaan että Adrianiksi nimetty vauva on todellisuudessa Saatanan siittämä lapsi. Rosemary kauhistuu ja sylkee Guyta vasten kasvoja, kun tämä yrittää lähestyä häntä. Roman kehottaa Rosemarya ryhtymään pojalleen äidiksi ja kertoo, ettei tämän tarvitse kuitenkaan ryhtyä noidaksi, ellei halua. Elokuva päättyy Rosemaryn kohentaessa poikansa peitteitä ja keinuttaessa hellästi tämän kehtoa.