hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Naurissaaren lahjusjupakka
Naurissaaren lahjusjupakka oli Helsingin kaupunginvaltuustossa tapahtunut poliittinen skandaali, joka paljastui juuri kunnallisvaalien alla 4. lokakuuta 1984, kun kaupunginhallituksen jäsen Ilkka Hakalehto kertoi joutuneensa syyskuussa lahjontayrityksen kohteeksi.
Hakalehto kertoi rakennusalan merkittävän vaikuttajan tarjonneen hänelle rahaa kaavoitukseen liittyvistä asioista. Keskusrikospoliisi oli pidättänyt epäillyn jo useita päiviä aikaisemmin.
Hakalehto oli järjestänyt tapaamisen niin, että se pystyttiin nauhoittamaan, ja luovuttanut nauhat poliisille. Jo seuraavana päivänä keskusrikospoliisi pidätti SKDL:n Helsingin kaupunginhallituksen jäsenen Pekka Saarnion lahjusten vastaanottamisesta.
Kävi ilmi, että rakennusliike Rakennus-Ruola ja venevalmistaja PR-Marin lahjoivat lahjusrahoilla kaupunginvaltuutettuja puoltamaan yhtiöiden haluamia kaavamuutoksia Naurissaaressa. Yritykset halusivat lahjusten avulla saada asuin- ja virkistyskäyttöön merkityt alueet kaavoitettavaksi liike- ja toimistorakennuksille.
SKDL:n kaupunginvaltuutetut Saarnio ja Jouko Helin olivat ottaneet vastaan noin 30 000 markkaa, jotta kansandemokraatit äänestäisivät kaupunginhallituksessa Naurissaaren tonttiasiaa koskevan kaavoitusasian puolesta. He paljastivat asian 9. lokakuuta.
Saarnio ja Helin sanoivat, että rahat menivät talousvaikeuksissa painiskelevan SKDL:n Helsingin piirille. Samalla Helin ja Saarnio erosivat kaikista kaupungin luottamustehtävistä. Heidät tuomittiin 11 kuukauden ehdolliseen vankeusrangaistukseen, minkä lisäksi tuomitut erotettiin kaupunginvaltuustosta.
Side (kappale)
Side on skotlantilaisen alternative rock-yhtye Travisin kappale. Kappale on julkaistu yhtyeen vuonna 2001 julkaistulla albumilla "The Invisible Band". CD1
CD2
7"
Aktiivilietemenetelmä
Aktiivilietemenetelmä tarkoittaa jäteveden puhdistusmenetelmää, joka toteutetaan mikrobien avulla.
Aktiivilietemenetelmässä bakteerit ja alkueläimet hajottavat orgaanisia yhdisteitä jätevedestä. Tämän avulla saadaan poistettua jopa yli 90 prosenttia yhdisteistä ja haitallisista mikrobeista.
Aktiivinen immunisointi
Aktiivinen immunisointi tarkoittaa elimistön suorittamaa vasta-ainetuotannon aloittamista esimerkiksi rokottamisella. Aktiivisen immunisoinnin seurauksena elimistö tuhoaa taudinaiheuttajan ensi tapaamisella nopeasti, eikä tautia ehdi kehittyä. Rokotetusta tulee siten immuuni tautia vastaan. Aktiivisen immunisoinnin vastakohta on passiivinen immunisointi.
Pekka Heikka
Pietari (Pekka) Heikka (26. tammikuuta 1896 Alatornio – 9. heinäkuuta 1921) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan Valkoisen Armeijan riveissä komppanianpäällikkönä. Sisällissodan pyörteissä hän oli syytettynä osallisuudesta säveltäjä Toivo Kuulan surmaan Viipurissa vuonna 1918.
Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Juho Heikka ja Eva Heikkilä. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1918 Elsa Sofia Malmbergin kanssa.
Heikka oli kansakoulun käynyt ja työskenteli työmiehenä Alatorniolla kunnes liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 1. konekiväärikomppaniaan 8. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Rintamakomennuksensa jälkeen hänet siirrettiin 2. konekiväärikomppaniaan 10. heinäkuuta 1917, mistä käsin hän osallistui Polangenissa vuonna 1917 järjestetyille erikoiskursseille (pommarikurssi).
Heikka saapui takaisin Suomeen aselaiva S/S Equityn toisella retkellä Aspuskäriin Merikarvialle 8. joulukuuta 1917. Ennen sisällissodan puhkeamista hän toimi kouluttajana Etelä-Pohjanmaan ja Vaasan suojeluskunnissa. Otti Vaasan suojeluskunnan 1. komppanian päällikkönä osaa Vaasan ja Oulun valtauksiin. Toimi 9. maaliskuuta 1918 alkaen Vaasan suojeluskuntapataljoonan 2. komppanian päällikkönä ja otti osaa Lavian ja Suodenniemen taisteluihin. Määrättiin sen jälkeen Vaasassa muodostetun konekiväärijoukkueen johtajaksi ja otti Hämeen ryhmän 2. Mannisen pataljoonassa osaa Messukylän ja Tampereen taisteluihin, josta hänet siirrettiin myöhemmin Vaasan rykmentin 1. pataljoonan 1. konekiväärikomppanian päälliköksi ja johdatti komppaniansa taisteluihin Viipurissa.
Heikka siirrettiin sisällissodan jälkeen 1. heinäkuuta 1918 Valkoisen kaartin rykmentin 2. konekiväärikomppaniaan ja 22. elokuuta 1918 alkaen 3. konekiväärikomppaniaan päälliköksi, josta hänet siirrettiin edelleen 12. huhtikuuta 1919 alkaen Keski-Suomen rykmenttiin, jossa hänet sijoitettiin 2. konekiväärikomppanian päälliköksi. Armeijasta hän erosi vakinaisesta palveluksesta 21. kesäkuuta 1920 ja siirtyi suojeluskuntajärjestön palvelukseen 19. heinäkuuta 1920 ja hänet sijoitettiin sotilasohjaajaksi Keski-Pohjanmaan suojeluskuntapiiriin. Tässä tehtävässä hän toimi vain 15. lokakuuta 1920 saakka, jona aikana kerkesi olemaan hetken myös Tornion suojeluskuntapiirin päällikkönäkin.
Heikan kohtaloksi tuli hukkua purjehdusonnettomuudessa Pohjanlahdella Vaasan saaristossa 9. heinäkuuta 1921. Hän oli syytettynä osallisuudesta säveltäjä Toivo Kuulan ampumiseen Viipurissa vappuna vuonna 1918. Häntä vastaan nostettu syyte sotaylioikeudessa raukesi 3. marraskuuta 1921 hänen kuolemansa johdosta. Hänet on haudattu Alatornioon.
Aktiivinen kohta
Aktiivinen kohta on se kohta entsyymissä, jossa kemialliset reaktiot tapahtuvat. Entsyymi kiihdyttää, katalysoi tiettyä biokemiallista reaktiota, joka tuottaa lähtöaineista reaktiotuotteita. Lähtöaineet ovat entsyymin kannalta substraatteja. Niinpä aktiivinen kohta on se entsyymin kohta, johon substraatti kiinnittyy ja jossa katalyysi tapahtuu.. Se on monesti syvä kuoppa entsyymin pinnassa. Aktiiviseen kohtaan kiinnittyy substraatin lisäksi myös vetyionin luovuttajia kuten NAD. Aktiiviseen kohtaan voi kiinnittyä substraattia muistuttava inhibiittori, joka estää entsyymin toiminnan. Aktiivinen kohta on monien myrkkyjen toiminnan kohteena: ne liittyvät aktiiviseen kohtaan estäen substraatteja ja siten myös entsyymejä toimimasta..
Aktiivinen kohta on entsyymin proteiiniosan aminohapoista koostuvassa peptidiketjussa. Monesti se on entsyymin kolmiulotteisen avaruusrakenteen muodostaman "kupin" sisällä. Substraatti liittyy entsyymiin muun muassa vetysiltojen, hydrofobisten vuorovaikutusten, tilapäisten kovalenttisten sidosten tai näiden yhdistelmien avulla. Aktiivinen kohta helpottaa kohdereaktiota alentamalla sen vaatimaa energiaa.
Välittömästi reaktioihin osallistuu monesti vain 3-4 aminohappoa, joskus vähemmän. Esimerkiksi kymotrypsiinin 241 aminohapon ketjussa reaktioihin osallistuvat lähinnä varsinkin seriini 195 ja histidiini 57 sekä asparagiinihappo numero 102. Esimerkiksi fenyylialaniinihydroksylaasin aktiiviseksi osaksi lasketaan 300 aminohappoa. Loppuosa aminohappoketjusta säätelee entsyymin rakennetta. 2000-luvulla on esiintynyt väitteitä pelkän proliini-aminohapon toimimisesta entsyyminä. Aktiiviseen alueeseen voidaan laskea kuuluvaksi myös se entsyymin osa, johon ainakin joissain entsyymeissä kiinnittyvät reaktiota auttavat aineenvaihdunnan perusmolekyylit NADH, FAD PLP, TPP ja niin edelleen.
Erkki Pakkala
Erkki Juho Pakkala, kirjailijanimi Jussi Routa (27. huhtikuuta 1899 Helsinki – 3. heinäkuuta 1958 Espoo) oli suomalainen arkkitehti, opetusneuvos ja kirjailija.
Erkki Pakkalan vanhemmat olivat kirjailija Teuvo Pakkala ja Agnes Pakkala, kirjastoneuvos Samuli Pakkala oli hänen veljensä. Hän pääsi ylioppilaaksi Kokkolan suomalaisesta yhteislyseosta 1918 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1927. Pakkala asui Kuopiossa vuosina 1927–1951. Valentin Vaalan vuonna 1935 ohjaaman elokuvan Kaikki rakastavat käsikirjoitus perustui Pakkalan alias Jussi Roudan filminovelliin "Aurinkoa ja vettä" (1935). Erkki Pakkala toimi myös kuvaajana isänsä Teuvo Pakkalan käsikirjoittamassa ja ohjaamassa elokuvassa "Sotapolulla, romanttinen kuvaus vapaussodasta" (1921). Pakkala osallistui sisällissotaan 1918 valkoisten joukossa Kokkolan suojeluskunnassa.
Nimimerkillä "Jussi Routa":
Omalla nimellä:
Into Kallio
Into Tapio Kallio (24. marraskuuta 1909 Muolaa – 18. joulukuuta 1958) oli suomalainen työväenopiston johtaja ja kirjailija.
Mélanie Doutey
Mélanie Doutey (s. 22. marraskuuta 1978, Ranska) on ranskalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten rooleistaan Claude Chabrolin elokuvassa "La Fleur du Mal" sekä Miguel Courtoisin elokuvasta "El Lobo", joka on tositarinaan perustuva kertomus ETA:han soluttautuneesta miehestä.
Vuonna 2006 Doutey oli ehdolla César-palkinnon saajaksi lupaavimman naisnäyttelijän sarjassa esiintymisestään Alfred de Mussetin näytelmän elokuvaversiossa "Il ne faut jurer de rien!".
Kustaa Heikkilä
Kustaa Emanuel Heikkilä (s. 5. toukokuuta 1893 Alahärmä) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Kustaa Heikkilä ja Maria Lahti. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1930 Lenny Erika Erikssonin kanssa.
Heikkilä kävi kansakoulun ja suoritti yksityisesti keskikoulukurssin Viipurin reaalikoulussa vuosina 1925–1926. Hän suoritti Kenttätykistön kapitulanttikoulun vuosina 1923–1924 ja Reserviupseerikoulun vuonna 1926.
Heikkilä liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 3. helmikuuta 1916 ja otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.
Heikkilä saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueen varajohtajaksi 1. Jääkärirykmentin 2. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin Lempäälässä, Vuohiniemellä, Kukossa, Kelhossa ja Kämärässä sekä Viipurissa, missä hän haavoittui 28. huhtikuuta 1918.
Heikkilä siirrettiin sisällissodan jälkeen suoritetussa armeijan uudelleenjärjestelyn yhteydessä Kaartin jääkäripataljoonaan, missä hän toimi koulutusaliupseerina 2. komppaniassa. Koulutusaliupseerin tehtävistä hänet siirrettiin 21. tammikuuta 1919 Porin jalkaväkirykmentti n:o 2:een ja 1. huhtikuuta 1919 alkaen Keski-Suomen rykmenttiin, missä hän toimi niin ikään koulutusaliupseerina 7. komppaniassa. Armeijasta hän erosi vakinaisesta palveluksesta 30. syyskuuta 1920, mutta astui takaisin palvelukseen jo 1. helmikuuta 1923 ja sijoitettiin Kenttätykistörykmentti l:een, missä hän toimi koulutusaliupseerina 3. patterissa ja myöhemmin viestivaraston hoitajana. Viestivaraston hoitajan tehtävistä hänet siirrettiin 1. lokakuuta 1928 rehumestariksi Porin rykmenttiin 2. pataljoonaan, josta hänet siirrettiin koko rykmentin rehumestariksi 1. toukokuuta 1934.
Talvisotaan Heikkilä osallistui E-kolonnan johtajana Jalkaväkirykmentti 15:ssä ja osallistui talvisodan taisteluihin Summassa. Välirauhan aikana hän toimi komppanianpäällikkönä Jalkaväenkotijoukkojen 1. komppaniassa, josta hänet siirrettiin Jalkaväkirykmentti 14:n II Pataljoonan talousupseeriksi ja edelleen hänet siirrettiin Esikuntakomppanianpäälliköksi 5. Prikaatin II Pataljoonaan, missä hän palveli aina jatkosodan puhkeamiseen saakka. Jatkosodan puhjettua Heikkilä siirrettiin Esikuntakomppaniaan päälliköksi ja hevosupseeriksi Jalkaväkirykmentti 5:n II Pataljoonaan, mistä hänet siirrettiin Varikkojoukkueenjohtajaksi 25. Eläinlääkintäkeskukseen, jossa tehtävässä hän toimi aina sotien päättymiseen saakka. Jatkosodassa hän osallistui taisteluihin Karjalankannaksella ja Maaselän kannaksella. Armeijasta hän erosi vakinaisesta palveluksesta sotien jälkeen ja siirtyi porttivahdiksi Turun kunnallissairaalaan.
Imelärisakas
Imelärisakas ("Inocybe godeyi") on kerman- tai okranvärinen risakas. Sen jalka on jauhoinen ja vaalea, malto punertuu. Itiöt värjäävät vanhan sienen heltat kanelinruskeiksi, aluksi ne ovat vaaleat. Sieni elää kalkkimailla ja on Suomessa erittäin harvinainen — siitä on vain yksi löytö Kiimingistä. Imelärisakas ei käy ruokasieneksi sen pahan hajun ja maun vuoksi.
Imelärisakas on arvioitu Suomessa äärimmäisen uhanalaiseksi.
Richard P. Rubinstein
Richard P. Rubinstein (s. 15. kesäkuuta 1947) on yhdysvaltalainen elokuvatuottaja.
New Yorkissa syntynyt Rubinstein sai mainetta työskennellessään George A. Romeron kanssa elokuvan "Dawn of the Dead" parissa vuonna 1978. Hänet muita tunnettuja elokuviaan ovat muun muassa "Creepshow" (1982) sekä "Kuolleiden aamunkoitto" ("Dawn of the Deadin" uusintafilmatisointi vuodelta 2004).
The Price of Existence
The Price of Existence on yhdysvaltalaisen deathcore-yhtye All Shall Perishin toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin vuonna 2006.
Novyi Svet
Novyi Svet () on taajama ja maalaiskunta Leningradin alueen Hatsinan piirissä Venäjällä. Taajama sijaitsee 4,5 kilometriä Hatsinasta kaakkoon. Taajamassa on asukkaita 5 500 henkeä (vuonna 2007) ja kunnassa 7 500 (vuonna 2005).
Taajaman paikalla ovat sijainneet inkerinsuomalaisten asuttama Saamustin () ja venäläinen Zahlaminkan () kylät. Vuonna 1969 tänne ryhdyttiin rakentamaan Neuvostoliiton suurinta, 200 000 pään sikalaa. Parhaimmillaan se tuotti 20 000 tonnia sianlihaa vuodessa.
Novyi Svetin taajaman lisäksi kuntaan kuuluvat seuraavat asutuskeskukset: kylät Korhosi (), Pustoška (), Rahkola (), Saapru (); taajamat Prigorodnyi () ja Torfjanoje (). Ennen toista maailmansotaa seudun suomalaiskylät kuuluivat Hatsinan ja Venjoen seurakuntiin.
Nykyään Novyi Svetin sikalan omistaa OAO ”Rosagroregion”, joka pyrkii järjestämään uudelleen 1990-luvulla romahtaneen tuotannon. Suurin osa kunnan asukkaista käy työssä Hatsinassa tai Pietarissa.
Viinirisakas
Viinirisakas ("Inocybe adaequata") on kartiomainen, punaruskea tai viininpunainen risakaslaji. Sen jalka on vaalean viininpunainen. Sienen heltat ovat viininpunaiset. Sieni viihtyy lehtimetsissä ja puistoissa. Sen esiintyminen Suomessa on epävarmaa. Viinirisakas ei ole ruokasieni.
Viinirisakas on Suomessa silmälläpidettävä laji.
Carol Burnett
Carol Creighton Burnett (s. 26. huhtikuuta 1933) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko. Vuosina 1967–1978 hänellä oli CBS-kanavalla oma nimikko-ohjelma, The Carol Burnett Show. Hän on esiintynyt myös muun muassa televisiospesiaaleissa "Julie & Carol at Carnegie Hall" (1962), "Julie and Carol at Lincoln Center" (1971) ja "Julie & Carol: Together Again" (1989) Julie Andrewsin kanssa ja televisioelokuvissa "6 Rms Riv Vu" (1974), "" (1982), "Ystävien kesken" (1983) ja "The Marriage Fool" (1998) sekä ollut vierailijana televisiosarjoissa "Hulluna sinuun" ja "". Lisäksi hän on näytellyt teatterielokuvissa "Mitkä häät!" (1978), "Neljä vuodenaikaa" (1981) ja "Annie" (1982).
Vuonna 2016 Burnett palkittiin Screen Actors Guild -elämäntyöpalkinnolla.
Carol Burnett on ollut kolme kertaa naimisissa, Don Saroyanin, Joe Hamiltonin ja Brian Millerin kanssa. Hän avioitui nykyisen miehensä Millerin kanssa vuonna 2001. Hänellä on kolme lasta toisesta avioliitostaan. Carol Burnettin tytär Carrie kuoli 39-vuotiaana rinta- ja kurkkusyöpään.
Kuljen taas kotiinpäin
Kuljen taas kotiinpäin on Pertti "Pertsa" Reposen vuonna 1969 sanoittama kappale, jonka Tapani Kansa levytti suomeksi ensimmäisenä. Kappaleen suomenkielisen version on sovittanut Jaakko Salo. Tapani Kansan 10. tammikuuta 1969 äänitetty versio kappaleesta soi 1960-luvulla radiossa kuukaudesta toiseen hänen levyttämiensä kappaleiden "Päättyneet on päivät", "Käymme yhdessä ain" ja "Ei itketä lauantaina" ohella. Kansan lisäksi kappaleen ovat suomalaisista artisteista levyttäneet muun muassa Ari Klem, Agents-yhtye yhdessä Jorma Kääriäisen kanssa sekä Joel Hallikainen, joka julkaisi versionsa kappaleesta samannimisenä singlenä vuonna 1991. Kappaleen "Kuljen taas kotiinpäin" sanat on myös muun muassa F-Kustannuksen Suuressa toivelaulukirjassa numero 10.
Saksankielisen alkuperäiskappaleen "Wenn die Kraniche ziehn" on säveltänyt Hans Blum ja sanoittanut Fred Weyrich. Alkuperäisen version esittää Heidi Berndt.
Sinityvirisakas
Sinityvirisakas ("Inocybe calamistrata") on kellomainen, tummanruskea ja suomulakkinen risakaslaji. Sen heltat ovat valkoiset ja tummuvat sienen vanhetessa ruosteenruskeiksi. Sienen maku on mieto, mutta se ei ole ruokasieni. Malto on punertavaa. Jalka on saman värinen kuin lakki ja suomupeitteinen. Sieni kasvaa harvinaisena kosteissa lehti- ja sekametsissä.
Tuoksurisakas
Tuoksurisakas ("Inocybe bongardii") on risakaslaji, jonka punaruskeassa ja kellomaisessa lakissa on vaalealla pohjalla ruskeita säikeittäissuomuja. Jalan alaosa on väritykseltään punaruskea ja jalan yläosaa kohden väri vaalenee. Heltat ovat valkoiset, mutta rusehtuvat itiöiden vaikutuksesta sienen vanhetessa. Tuoksurisakasta kasvaa Lounais-Suomen kalkkimailla havu- ja lehtimetsissä. Sieni on melko harvinainen.
Olkirisakas
Olkirisakas ("Inocybe cookei") on kellomainen oljenkeltainen risakaslaji. Sen tuntee parhaiten halkeilevasta lakista. Sienen jalka on kellanvalkoinen. Heltat ovat aluksi vaaleat ja muuttuvat sienen vanhetessa harmaanvaaleiksi. Risakas ei ole ruokasieni. Se kasvaa lehtimetsissä ja lehdoissa harvinaisena.
Geminaatta
Geminaatta on pitkä konsonanttiäänne kielissä, joissa konsonanttien pituuserot tuottavat merkityseroja eli ovat foneemisia. Suomessa useimmat konsonantit esiintyvät geminaattoina: h, k, l, m, n, p, r, s, t ja ŋ (ns. äng-äänne). Näistä h on geminaattana hyvin harvinainen. Geminaatiota merkitään kirjoittamalla kirjain kahteen kertaan (paitsi äng-äännettä kirjainyhdistelmällä "ng"). Suomessa geminaatta kuuluu aina kahteen tavuun (tavunraja on geminaatan välissä). Sen sijaan virossa geminaattoja esiintyy niinkin, että koko geminaatta kuuluu samaan tavuun. Esimerkiksi viron sana, joka kirjoitetaan ilma, voi tarkoittaa samaa kuin suomessa, mutta myös samaa kuin suomen "ilman". Kumpaa tarkoitetaan riippuu siitä, äännetäänkö L-äänne yksittäiskonsonanttina vai geminaattana.
Viime vuosisatoina useissa suomen murteissa yksittäiskonsonantit ovat määrätapauksissa pidentyneet geminaatoiksi kuten lounaismurteissa esim. "oikke", "soikke" (Lounais-Suomen erikoisgeminaatio), useimmissa itämurteissa, keski- ja pohjoispohjalaismurteissa sekä peräpohjalaismurteissa esim. "kokkous", "kovvaa" "lukkee", "perrään" (yleisgeminaatio), itäisimmissä savolaismurteissa jopa esim. "lehmmiä" (Itä-Suomen erikoisgeminaatio).
Geenikirjasto
Geenikirjasto on perinnöllisyystieteessä tietyn eliölajin monistettujen DNA-jaksojen kokoelma, josta geenit ja niiden osat ovat eristettävissä ja monistettavissa.
Geenikirjastoja on kahta päätyyppiä. Genominen geenikirjasto on mahdollisimman täydellinen kokoelma jonkin eliölajin kromosomaalisesta DNA:sta. cDNA-geenikirjasto puolestaan valmistetaan tutkittavien solujen mRNA:sta ja siihen yritetään siten sisällyttää kaikki kyseisten solujen tiettynä hetkenä ilmentämät geenit, joista intronit on silmukoitu pois.
Geenikirjaston valmistuksessa voidaan käyttää virus- tai yleisemmin plasmidivektoria. Tyypillisesti geenikirjastot valmistetaan bakteeripopulaatioon. Plasmidivektori on pienehkö rengasmainen kaksoiskierteinen DNA-molekyyli, joka on valmistettu luonnossa esiintyvistä bakteerien suurempikokoisista plasmideista. Puhdistettu plasmidi-DNA pilkotaan ensin restriktioentsyymillä suoran DNA-molekyylin muodostamiseksi.
Genomista DNA-kirjastoa valmistettaessa genomi, josta geenikirjasto halutaan muodostaa, pilkotaan tämän jälkeen samaa restriktioentsyymiä käyttäen. Näin syntyvät genominpalaset liitetään liittäjäentsyymin avulla leikattuun plasmidi-DNA:han, jolloin muodostuu valtava määrä erilaisia yhdistelmä-DNA-renkaita.
Seuraavaksi yhdistelmä-DNA viedään ns. kompetenttien eli vierasta DNA:ta sisäänsä ottamaan kykenevien bakteerien solulimaan. Apuna voidaan käyttää esim. elektroporaatiota. Solujen kasvaessa ja jakautuessa myös yhdistelmä-DNA kahdentuu. Kaikki bakteerit eivät ota sisäänsä yhdistelmä-DNA:ta. Yhdistelmä-DNA:n sisältävät bakteerit voidaan valikoida selviytymään esim. käyttämällä plasmidivektoria, joka sisältää jonkin antibioottiresistenssigeenin. Tällöin kyseistä antibioottia sisältävällä kasvatusalustalla bakteereja kasvatettaessa vain plasmidin ja siten yhdistelmä-DNA:n sisäänsä ottaneet bakteerisolut kykenevät kasvamaan ja jakautumaan. Jokaisessa alkuperäisessä yhdistelmä-DNA:n sisäänsä ottaneessa solussa on tietty palanen vierasta genomia, jonka kaikki tästä solusta jakautuvat solut perivät. Kaikki bakteerit yhdessä sisältävät koko alkuperäisen pilkotun genomin pieninä paloina plasmideihin liittyneenä. Tällaista, esimerkiksi koko ihmisen perimän sisältävää bakteeripopulaatiota voidaan helposti ylläpitää ja kasvattaa yksittäisellä kasvatusmaljalla.
cDNA-kirjasto valmistetaan pääosin samaa tekniikkaa käyttäen, mutta plasmideihin liitettävä DNA tuotetaan genomin pilkkomisen sijaan käänteiskopioijaentsyymin avulla solun sisältämistä mRNA-molekyyleistä.
Merikarvian Into
Merikarvian Into on 12. joulukuuta 1896 perustettu urheiluseura Pohjois-Satakunnassa. Alun perin seura perustettiin voimisteluseuraksi ja sääntöjen yhdeksännen pykälän mukaan kaikkien seuraa kuuluvien piti olla ehdottomasti raittiita.
Voimistelulla aloitettiin, mutta pian mukaan tuli pyöräily, paini, sauvavoimistelu, naisvoimistelu, yleisurheilu, hiihto ja painonnosto.
Merikarvian Innon "pieni suuri mies", painonnostaja Aimo Tuomisto on kenties kuuluisin merikarvialaisurheilija kautta aikojen. Tuomiston saavutuksiin kuuluu mm. painonnostossa viisi Suomen mestaruutta 52kg:n sarjassa, vuosina 1976, 1977, 1978, 1979 ja 1980. Voimanostossa samassa sarjassa SM I saavutettiin vuosina 1979, 1981, 1982, minkä lisäksi 56kg:n sarjassa mestaruus tuli vuonna 1985. Tuomistolla on myös kaksi voimanoston MM-pronssia (Texas & Kalkutta 1981) ja yksi EM-pronssi.
Myöhemmin Innon lajivalikoimaan kuului myös ampumahiihto, tyttöjen rytminen voimistelu, salibandy, jääkiekko, kuntourheilu, suunnistus ja Merikarvian Pallon liityttyä seuraan mukaan tuli myös jalkapallo.
Tällä hetkellä seuran lajivalikoima on seuraava: yleisurheilu, hiihto, jalkapallo ja suunnistus. Merikarvian Innon miesten jalkapallojoukkue pelaa Satakunnan 5. divisioonassa. Korkeimmillaan seuran edustusjoukkue on pelannut Satakunnan Kolmosessa.
Menestynein merikarvialainen jalkapalloilija on Mika Kouhi, joka on pelannut mm. Veikkausliigaa Vaasan Palloseuran paidassa ja Saksan viidenneksi korkeinta sarjatasoa FC Ismaningin riveissä.
Mustakainaloviistäjä
Mustakainaloviistäjä ("Pterodroma axillaris") on vaarantunut Chathamsaarilla Uudessa-Seelannissa elävä ulappalintu.
Kooltaan mustakainaloviistäjä on noin 30 cm. Lajin selkä ja päälaki ovat tumman harmaat. Linnun vatsa on valkoinen. Muuten valkoisissa siivissä on musta reunus, joka ympäröi siiven täysin. Laji voidaan sekoittaa samoanviistäjään ("Pterodroma nigripennis"), jonka siipein musta reunus ei ole yhtä täydellinen kuin mustakainaloviistäjällä, tai tummempivatsaiseen kiertoviistäjään ("Pterodroma inexpectata")
Kuten muutkin ulappaliitäjät myös mustakainaloviistäjä elää pääasiassa ulapalla. Sen ravintoa arvellaan olevan kalat sekä nilviäiset. Pesänsä laji tekee alankometsien ja pensaikkojen maahan. Mustakainaloviistäjäkannan kooksi arvioidaan 1 00–1 100 yksilöä. Lajia uhkaavat metsien hakkuut sekä erityisesti kilpailu pesimäalueista leveänokkaprionin ("Pachyptila vittata") kanssa. Onnistuneen suojelutyön ansiosta lajin uhanalaisuusluokitus muutettiin vuonna 2009 äärimmäisen uhanalaisesta erittäin uhanalaiseksi. ja vuonna 2015 vaarantuneeksi.
Mega Man ZX
Mega Man ZX (Japanissa Rockman ZX) on Capcomin ja Inti-Createsin tekemä toiminta-tasohyppely -peli Nintendo DS:lle. Peli julkaistiin Suomessa 22. kesäkuuta 2007.
Mega Man ZX muistuttaa jonkin verran PlayStationin Mega Man -pelejä, sillä pelin aikana nähdään muutamia lyhyitä Anime-pätkiä. Niiden ääninäyttely on japaniksi, ja tekstitykset on kirjoitettu englanniksi.
Mega Man itse ei esiinny ollenkaan tässä pelissä. Nyt "Mega Man" tarkoittaa mitä tahansa "valittua" henkilöä, joka voi saada supervoimia biometallilta. Pelin päähenkilöinä ovat Vent ja Aile, jotka kuuluvat näiden valittujen joukkoon. Pelin aikana nämä kaksoset eivät tapaa toisiaan kertaakaan, mutta he tuntevat kuitenkin toisensa hyvin.Tulihyökkäykset tehoavat hyvin jäähän, jäähyökkäykset sähköön, ja sähkö taas tuleen. Tämä on Mega Man Zerosta tuttu kaava.
On kulunut 200 vuotta Mega Man Zero 4:n tapahtumista. Ihmiset ja reploidit elävät nyt rauhassa keskenään, mutta maverickit ja Model W:t aiheuttavat silti ongelmia joillakin seuduilla.
Vent ja Aile ovat äitinsä kanssa Area H:n huvipuistossa. Maverickit hyökkäävät huvipuistoon, minkä seurauksena äiti kuolee. Girouettesta, Giro Expressin johtajasta, tulee Ventin ja Ailen uusi huoltaja.
Kymmenen vuotta myöhemmin Vent/Aile (riippuen siitä, kummalla hahmolla pelaa) toimittaa Girouetten kanssa tärkeää pakettia, jonka sisällä on Model X. Maverickit tulevat taas tuhoa aiheuttamaan, minkä seurauksena Vent/Aile putoaa jyrkänteeltä alas paketin kanssa.
Alhaalla Vent/Aile tapaa Prairien. Käärme-mechaniloidi, jonka tavoitteena on varastaa Model X, ilmestyy yllättäen paikalle. Model X antaa Ventille/Ailelle supervoimat, ja mechaniloidi tuhotaan. Prairie ja Model X selvisivät naarmuitta. Vent/Aile pitää biometallin itsellään ja liittyy Prairien joukkoihin.
Vent/Aile jatkaa matkaansa Area B:lle ja tapaa siellä Girouetten. Hän on kunnossa ja käyttää Model Z:aa. Girouette kertoo Ventille/Ailelle, että he molemmat ovat valittuja, ja että hän oli toistaiseksi pitänyt asian salaisuutena.
Serpent, Slither Inc:n johtaja, aiheuttaa tuhoa Prometheuksen ja Pandoran kanssa Area D:llä. Vent/Aile saapuu alueelle ja huomaa Girouetten olevan pahisten kontroloima. Vent/Aile joutuu taistelemaan Girouetten kanssa. Taistelun jälkeen Serpent, Prometheus ja Pandora imuroivat password-datan molemmilta hyviksiltä. Girouette kuolee ja muuttuu cyber-elfiksi. Vent/Aile saa Girouetten biometallin ja muuttuu Mega Man Model ZX:ksi.
Vent/Aile aikoo pysäyttää Slither Inc:n pahat aikeet ja alkaa suorittaa Prairien antamia tehtäviä surullisin mielin.
Kenny Tran
Phuong "Kenny" Tran on vietnamilaissyntyinen yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Ennen pokeriuraansa hän työskenteli McDonald'sissa ja 21-vuotiaasta lähtien kasinolla jakajana.
Käteispelispesialistina tunnettu Tran voitti ensimmäisen World Series of Poker -rannekkeensa vuonna 2008 10 000 dollarin heads-up no limit hold'em world championship -turnauksessa. Turnauksen ykköspalkinto oli 539 056 dollaria. Vuotta aiemmin hän sijoittui WSOP:ssa viidenneksi 50 000 dollarin H.O.R.S.E.-turnauksessa ansaiten 444 000 dollaria.
Kenny Tran edustaa Full Tilt Poker -nettipokerihuonetta. Elokuussa 2008 Tranin pokeriuran turnausansiot ylittivät 2,0 miljoonaa dollaria.
August Ramsay
August Ramsay (15. maaliskuuta 1859 Taalintehdas – 23. heinäkuuta 1943 Taalintehdas) oli suomalainen matemaatikko, vakuutus- ja pankkimies sekä yhteiskunnallinen vaikuttaja.
Ramsay promovoitiin filosofian tohtoriksi Aleksanterin yliopistosta vuonna 1882. Vuodesta 1891 Ramsay toimi Suomen ensimmäisenä vakuutustarkastelijana vuoteen 1895 asti, jolloin hän siirtyi Suomen Kaupunkien Hypoteekkikassan toimitusjohtajaksi. Vuosina 1897–1899 Ramsay toimi valtiovarainvaliokunnan ja valtion rautatiekomitean jäsenenä. Toukokuusta elokuuhun 1901 Ramsay oli Suomen senaatin jäsen. Marraskuusta 1902 Ramsay toimi Suomen Teollisuudenharjoittajain Keskinäisen Paloapuyhdistyksen ensimmäisenä toimitusjohtajana aina vuoteen 1913 asti. Vuosina 1916–1939 Ramsay oli samaisen yrityksen hallintoneuvoston jäsen ja vuosina 1940–1943 yrityksen hallintoneuvoston puheenjohtaja.
Valtiovarainministerinä Ramsay toimi 121 päivän ajan toimineessa Kaarlo Castrénin vähemmistöhallituksessa vuonna 1919 RKP:n edustajana. Vuosina 1923–1924 Ramsay toimi Suomen Pankin johtokunnan puheenjohtajana. Ramsay toimi Uudenmaan vaalipiirin kansanedustajana 1. huhtikuuta 1919 – 4. syyskuuta 1922.
Ramsaylle myönnettiin todellisen valtioneuvoksen arvonimi vuonna 1906. August Ramsayn poika oli Henrik Ramsay ja veli oli geologi Wilhelm Ramsay.
Islam-bek Albijev
Islam-bek Albijev (s. 28. joulukuuta 1988 Groznyi, Tšetšeenien ja inguušien ASNT) on Venäjää edustava kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, olympiavoittaja, maailman- ja Euroopan mestari.
Albijev voitti 60 kilogramman painoluokassa olympiakultaa varsin suvereenisti vuoden 2008 Pekingin olympialaisissa. Vuonna 2007 hän sijoittui ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan EM-kisoissa sijalle 16 ja MM-kisoissa kahdeksanneksi. Vuoden 2009 EM-kilpailuissa Vilnassa Albijev voitti EM-kultaa kukistamalla 60 kilogramman sarjan finaalissa puolalaisen Eduard Barseghynin. Herningin MM-kilpailuissa 2009 hän voitti saman sarjan mestaruuden voitettuaan loppuottelussa uzbekistanilaisen Dilšod Aripovin.
Albijev saavutti 66 kg:n painoluokassa EM-pronssia Belgradissa 2012 ja MM-hopeaa Budapestissa 2013. Hän voitti sarjan Euroopan-mestaruuden Riiassa 2016.
Nuorempana Albijeb voitti kadettien Euroopan-mestaruuden 58 kg:n sarjassa 2005 ja junioreiden maailmanmestaruuden 60-kiloisissa 2006.
Albijev asuu Groznyissa. Hän on 163 senttimetriä pitkä ja painaa 63 kilogrammaa.
Jalmari Törmä
Jalmari Vilho Törmä (sukunimi aiemmin Grönsten; 21. joulukuuta 1882 Rauma – 23. toukokuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen sokeainkoulun opettaja ja runoilija.
Törmän vanhemmat olivat kauppalaivuri Johan Vilhelm Grönsten ja Ida Kristina Hastell. Hän pääsi Helsingin sokeainkoulusta 1905 ja valmistui opettajaksi Rauman opettajaseminaarista 1911. Törmä suoritti sokeainkoulun opettajan tutkinnon 1917. Hän asui Kuopiossa vuosina 1928–1952.
Törmä kirjoitti noin 500 pistekirjoituksella julkaistua runoa. Hänen vaimonsa Laina Kaarina Törmä o.s. Sammal (1900–1978) julkaisi myös runoja nimellä Laina Sammal ja nimimerkillä K. A. Heinämaa.
Vuonna 1912 Helsingin Sokeainkoulun opettajana ja "Sokeain Airut" -lehden toimitussihteerinä toiminut Törmä jäljensi käytössään olleella Pichtin pistekirjoituskoneella Kalevalan.
Sakari Haara
Kalle Sakari Haara (16. marraskuuta 1920 Alajärvi – 17. marraskuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri ja kirjailija.
Haaran vanhemmat olivat lääketieteen lisensiaatti Kalle Eino Haara ja Senja Maria Laine. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion yhteiskoulusta 1939 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1949.
Mikko Niskasen elokuvan "Asfalttilampaat" (1968) käsikirjoitus pohjautui Haaran samannimiseen ja ainoaksi jääneeseen romaaniin.
Ilkka Salmi
Ilkka Tapani Salmi (s. 20. joulukuuta 1968 Turku) on suomalainen juristi ja virkamies, joka toimii sisäministeriön kansliapäällikkönä. Aikaisemmin hän on ollut suojelupoliisin päällikkönä vuosina 2007–2011 sekä erilaisissa turvallisuuteen liittyvissä virkatehtävissä Euroopan unionissa vuosina 2011-2018.
Ennen siirtymistään suojelupoliisiin vuonna 2002 Salmi toimi silloisen sisäasiainministeri Ville Itälän erityisavustajana. Aiemmin Salmi on toiminut eri tehtävissä eduskunnassa, Euroopan parlamentissa sekä yksityisissä lakiasiantoimistoissa.
Keväällä 2011 Salmi siirtyi EU:n uuden SitCen-nimisen tilannekeskuksen johtajaksi Brysseliin. Määräaikainen tehtävä kesti neljä vuotta.
Ollessaan virkavapaalla suojelupoliisin (SUPOn) päällikön tehtävistä Salmi johti kyseistä Brysselissä sijaitsevaa EU:n tiedusteluanalyysikeskusta, jonka nimi vuonna 2012 muutettiin EU INTCENiksi (EU Intelligence Analysis Centre, EU:n tiedusteluanalyysikeskus). Keskuksen tehtäviin kuuluu vakoiluaineiston analysointi sekä muun muassa terrorismin, verkkoturvallisuuden ja konfliktialueiden tarkkailu. Salmen työ INTECENissä loppui vuoden 2015 lopussa. Hänen tilallaan Supon määräaikaisena johtajana toimi Antti Pelttari.
Alkuperäisten tietojen vastaisesti Salmi ei palannutkaan Supon johtoon, sillä hänet nimitettiin johtotehtäviin EU:n turvallisuuselimissä. Vuoden 2016 alusta hän aloitti EU:n komission turvallisuusjohtajana.
Salmi nimitettiin maaliskuussa sisäministeriön kansliapäälliköksi viiden vuoden määräajaksi 1. heinäkuuta 2018 – 30. kesäkuuta 2023.
Hetagurovo
Hetagurovo (, ) on kylä Etelä-Ossetiassa. Kylä tunnetaan myös nimellä Tsunar (). Kylä sijaitsee Tskhinvalin länsipuolella, Avnevin ja Tskhinvalin välisen tien varrella. Kylässä on noin 170 taloa ja elokuun alussa 2008 noin 700 asukasta. Kylässä sijaitsee 900-luvulta peräisin oleva, pyhälle Neitsyt Marialle pyhitety kirkko, joka on yksi Ossetian vanhimpia. Kylä on nimetty osseetin kirjakielen kehittäjä, runoilija Kosta Hetagurovin (1859–1906) mukaan.
Kylään valmistui vuonna 2007 urheiluhalli, jonka Etelä-Ossetian tasavallan presidentti Eduard Kokoity kävi vihkimässä, 9. toukokuuta voitonpäivän juhlallisuuksien yhteydessä.
6. elokuuta 2008 kylä joutui Georgialaisjoukkojen hallitseman Avnevin suunnasta tullen tykistötulen kohteeksi. Kylää tulitettiin mm. 152 mm tykeillä. 20 minuttia ennen tulituksen alkua kylässä olleet Venäjän ja Georgian rauhanturvayksikön georgialaiset tarkkailijat poistuivat paikalta. Etelä-Ossetian sisäministeriön antaman tiedon mukaan kaksi ihmistä kuoli ja 25% kylän taloista vaurioitui tai tuhoutui. 
Myös Neitsyt Marian kirkko joutui tulituksen kohteetksi. Etelä-Ossetian alanialaisen kirkon johtaja, arkkipiispa Gregori ilmoitti haastavansa Georgian Haagin kansainväliseen rikostuomioistuimeen.
Yöllä Georgialaisjoukot aloittivat hyökkäyksen Etelä-Ossetian ja sen pääkaupungin Tskhinvalin valtaamiseksi. Myös Hetagurovo vallattiin.
Televisiopuheessaan 8. elokuuta Georgian presidentti Mikheil Saakašvili ilmoitti Georgian joukkojen "vapauttaneen" Hetagurovon muiden ossettikylien ohessa.
Kylä on yksi sodassa pahiten tuhoutuneita.
13. elokuuta kylä oli taas Etelä-Ossetialaisten hallussa.
Arthur E. Nikander
Arthur Ewald Nikander (27. heinäkuuta 1881 Helsinki – 13. helmikuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen rakennuttaja ja tiilitehtailija. Koulutukseltaan insinööri ja vuonna 1942 kauppaneuvokseksi nimitetty Nikander perusti ensimmäisen oman yrityksen Rakennustoimisto Arth.E.Nikander vuonna 1919, joka toimi vuoteen 1947 asti. Hän rakensi useita huomattavia liiketaloja ja teollisuuslaitoksia Helsinkiin. Nuorena Nikander kunnostautui myös amatööriarkkitehtina. .Vuonna 1937 hän osti Oy Jokelan Tiilitehdas Ab:n osakekannan Helsingin Osakepankilta. Nikanderilla oli myös kalkkitehdas Tvärminnessä. Hän omisti myös Oy Radiator Ab:n, Karjaan Sementtituotetehtaan ja Oy Sörnäs Ab:n.
Vuodesta 1929 hänen hallussaan oli Bergstadin kartano Kirkkonummen Porkkalassa. Sivutiloineen sen pinta-ala oli noin 800 ha. Kun Porkkalanniemi vuokrattiin Neuvostoliitolle, Nikander menetti kartanon. Niinpä hän ryhtyi suunnittelemaan Jokelan maatilan rakennuskannan uusimista. Uusiminen jäi, kun hän osti Sipoosta 1950 Söderkullan kartanon, jonka mailla sijaitsi myös tiilitehdas. Nikanderit eivät kuitenkaan muuttaneet asumaan Jokelaan. Nikander testamenttasi kartanon vapaamuurareille.
Nikander oli innokas ratsastaja ja kilpapurjehtija. Hän toimi 1933–1937 Helsingfors Segelsällskapetin (HSS) kommodorina. Hänen purjehdusuransa kesti yli 50 vuotta, ja hän omisti yhteensä 39 kilpapurtta. Hän rakennutti itselleen useita kilpapurjeveneitä sekä Hai-vene, 5m, 6mR ja 8mR -luokissa. Hänen Haj-vene Nitouche oli erityisen menestyksellinen. HSS:n 40-vuotisjuhliin 1933 hän osti itselleen William Fifen suunnitteleman ruffatun kutosen Tutti, joka nimellä Utti voitti vuoden 1933 kaikki luokkansa kilpailut.
Vuonna 1939 Nikander osti Gustaf Estlanderin suunnitteleman 8mR kaikkien aikojen menestyneimmän suomalaisen kasin Cheerio:n samana vuonna kuolleen Gunnar Grönblomin kuolinpesältä. Vuonna 1941 Nikander pyysi Birger Slottea suunnittelemaan 8mR-veneen Vågspel (L 6). Rakentaminen myöhästyi sotien vuoksi, mutta vene laskettiin vesille HSS:n 50-vuotisjuhlallisuuksiin keskellä sotaa vuonna 1943. Nikander purjehti veneitään itse mutta käytti myös usein aikansa menestyvimpiä kippareita. Hänen kipparistoonsa kuuluivat muun muassa Harald Käcklund, Ernst ”Mollan” Westerlund ja suunnittelija-purjehtija Birger Slotte.
Lunastuslauseke
Lunastuslauseke on osakeyhtiön tai asunto-osakeyhtiön yhtiöjärjestyksessä oleva määräys, jonka mukaan osakkeenomistajalla, yhtiöllä tai jollakulla muulla
on oikeus lunastaa itselleen sellainen osake, joka olisi siirtymässä uudelle omistajalle.
Suomessa lunastuslausekkeita on erityisesti vanhoissa asunto- ja kiinteistöosakeyhtiöissä.
The Invisible Band
The Invisible Band on skotlantilaisen alternative rock-yhtye Travisin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2001. Albumin nimi viittaa siihen, että yhtyeen mielestä musiikki on tärkeämpää, kuin sen luonut yhtye. Nimi saattaa olla myös vihjaus Adam Smithin "näkymättömään käteen" ().
Albumi nousi heti julkaisunsa jälkeen Britannian albumilistan kärkeen neljäksi viikoksi.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Francis Healy.
Bertrand Russellin haaste
Bertrand Russellin haaste: Russellilainen uskontokritiikki esimerkkinä aikalaiskriittisestä filosofiasta on filosofi Pekka Himasen väitöskirja Helsingin yliopistolle vuodelta 1994. Väitös käsittelee filosofi Bertrand Russellin uskontokritiikkiä. Teoksen on julkaissut Gaudeamus.
Russellin uskontokritiikki koskee muun muassa jumalatodistuksia ja kristillistä moraalikäsitystä. Russellin haasteella Himanen tarkoittaa kahta asiaa. Ensiksi Russell haastaa järkeen nojautuvana uskontokriitikkona kristinuskon. Toiseksi Russell rakentaa siltaa akateemisen tutkimuksen ja laajan yleisön tavoittamisen välille. Himasen mukaan Russellin uskontokritiikin pohjana ovat toisaalta tutkijan pohdinta, mutta toisaalta Russell halusi tavoittaa laajan yleisön. Russell kehottaa filosofia osallistumaan julkisesti omassa ajassaan. Tätä tarkoittavat Russellille valistuksen ihanteet ”uskalla ajatella” ja ”julkinen järjenkäyttö”. Nämä ihanteet sisältyvät Immanuel Kantin kuuluisaan kirjoitukseen ”Mitä on valistus?” Kirjan tunnuslauseena on Russellin elämänohje: ”Älä seuraa joukkoa pahuuteen” (2. Moos. 23:2).
Russellille arvostelu, kritiikki on filosofian tärkeimpiä muotoja. Vuonna 1924 hän kirjoitti, että filosofian tärkein osa ”koostuu perustavina pidettyjen ja arvostelematta hyväksyttyjen käsitteiden arvioinnista ja selventämisestä”.
Uskontokritiikin Russell jakaa kahteen osaan:
Älyllinen arvostelu koskee uskonnon totuutta ja moraalinen arvostelu uskonnon vaikutuksia yksilökohtaisen moraalin ja yhteiskunnallisten laitosten kautta. Nämä kysymykset eivät Russellin mukaan ole erillisiä, vaan kannanotto uskonnon moraalisiin vaikutuksiin on sidoksissa uskonnon totuuteen. Tässä mielessä uskonnon totuus on perustavampi kysymys kuin uskonnon seuraukset, sillä uskonnon totuuden hyväksymisestä tai hylkäämisestä seuraavat erilaiset arviointiperusteet hyvälle ja moraaliselle elämälle:
Himasen mukaan Russellin älylliset ja moraaliset pohdinnat sitoo yhteen Russellin oma toiminta, filosofiasta nouseva oman ajan ilmiöiden arvostelu eli aikalaiskritiikki.
Aminoryhmä
Aminoryhmä on kemiallinen ryhmä, joka esiintyy muun muassa amiineissa ja aminohapoissa. Sen kemiallinen merkki on NH.
Najwa Karam
Najwa Nicola Karam (; s. 26. helmikuuta 1966) on libanonilainen laulaja. Hän syntyi Zahlessa maroniittiperheensä neljästä lapsesta nuorimpana. Ensimmäinen albumi ilmestyi vuonna 1989, ja aktiivinen levytysura on jatkunut 1990–2000-luvuilla.
Down in the Valley
Down in the Valley on vuonna 2005 valmistunut romanttinen draamaelokuva. Sen on ohjannut David Jacobson.
Elokuvan alussa päähenkilö Tobe tapaa cowboyhenkisen Harlanin. Henkilöt menevät rannalle, jossa he tutustuvat hieman toisiinsa. Onni ei jatku kauan, sillä Harlan joutuu ”napit vastakkain” teini-ikäistä Tobea suojelevan Toben isän kanssa. Vähitellen tilanne Toben perheessä kiristyy.
Kiristyminen päättyy siihen, että Harlan haluaa karata Toben kanssa. Tobe ei suostu siihen, ja tästä kimmastunut Harlan ampuu Toben vahingossa sairaalakuntoon. Harlan lähtee pakoon. Toben isä lähtee poliisivoimien kanssa jahtaamaan Harlania, ja ampuu tämän lopulta kuoliaaksi.
Toscanan auringon alla
Toscanan auringon alla on Frances Mayesin kertomus ajasta, jolloin hän osti ja kunnosti hylätyn talon Toscanassa. Kirjasta on tehty myös elokuva, jossa näyttelee Diane Lane Frances Mayesin roolissa.
Rabih Abou-Khalil
Rabih Abou-Khalil (; s. 17. elokuuta 1957) on libanonilaissyntyinen muusikko. Hän muutti nuorella aikuisiällään Müncheniin, Saksaan.
Abou-Khalil on tullut tunnetuksi arabimusiikkia ja muun muassa jazzin vaikutteita yhdistelevästä tuotannostaan.
Ammonifikaatio
Ammonifikaatio on tapahtuma, jossa mikrobit vapauttavat kuolleista eliöistä typpeä muuttamalla sitä ammoniakiksi. Ammonifikaatio on osa typen kiertoa luonnossa.
Ammonifikaation jälkeen alkaa nitrifikaatio.
Lampaluoto
Lampaluoto () on Porin saaristossa entisen Ahlaisten kunnan alueella sijaitseva saari, jolla on samanniminen kylä. Vuonna 2013 Lampaluodossa oli 77 asukasta.
Saarella on oma kyläkauppa, joka toimii pääosin kesällä. Lampaluodon halki kulkevat Reposaaren pengertie, Pohjoinen satamatie sekä Tampere–Pori-radan Tahkoluotoon jatkuva osuus.
Antibioottiresistenssi
Antibioottiresistenssi, mikrobilääkeresistenssi tai resistenssi tarkoittaa bakteerin vastustuskykyä sellaista antibioottia vastaan, jolla pystyttiin aiemmin parantamaan kyseisen bakteerin aiheuttama tauti. Tällöin bakteeri kasvaa, vaikka läsnä on antibioottia, jolle se olisi luontaisesti herkkä. Resistenssin hankkinutta eliötä kutsutaan resistentiksi.
Antibioottiresistenssi on mikrobilääkeresistenssin alalaji: WHO:n määritelmän mukaan mikrobilääkeresistenssi tarkoittaa minkä tahansa mikro-organismin vastustuskykyä sellaista mikrobilääkettä vastaan, jolla pystyttiin aiemmin parantamaan kyseisen organismin aiheuttama tauti. Useammalle kuin yhdelle mikrobilääkkeelle resistenttiä mikro-organismia kutsutaan multiresistentiksi (MDR, engl. "multidrug resistant"). Bakteereita, jotka ovat erittäin laajasti lääkkeille resistenttejä (XDR, engl. "extensively drug resistant") tai lääkkeille täysin resistenttejä (TDR, engl. "totally drug resistant") kutsutaan joskus myös superbakteereiksi.
Ihminen tai muu bakteerin tartuttama organismi ei voi olla vastustuskykyinen antibiootille, vaan antibioottiresistenssi on yksinomaan bakteerin piirre. WHO:n mukaan antibioottiresistenssiä synnyttää myös antibioottien syöttäminen tuotantoeläimille, kuten sioille, naudoille ja kanoille, ja että antibioottien syöttäminen eläimille kasvua edistävänä toimenpiteenä tulisi lopettaa.
Antibioottiresistenssi syntyy, kun bakteerin perimässä tapahtuu mutaatioita tai bakteeri saa antibioottiresistenssigeenin. Antibioottiresistenssiä esiintyy myös luonnollisesti mikrobien taistellessa elintilasta. Yhdessä plasmidissa voi olla useita geenejä, jotka luovat bakteerille resistenssiä eri antibiooteille. Toisaalta bakteerilla voi olla useita plasmideja, joissa on antibioottiresistenssigeenejä. Antibioottiresistenssigeeni koodaa yleensä antibioottia hajottavaa tai tehottomaksi muuttavaa entsyymiä.
Antibiootin läsnä ollessa bakteereihin kohdistuu valintapaine, jolloin ne yksilöt, joilla on resistenssin aiheuttava mutaatio pärjäävät muita paremmin kasvuympäristössään. Antibiootteja käytettäessä antibioottiresistenssi siis lisääntyy.
Tunnettu antibioottiresistentti bakteeri on MRSA eli metisilliinille resistentti "Staphylococcus aureus".
Viimeinen MRSA:han tehoava antibiootti on harvoin käytetty vanha antibiootti kolistiini. Kolistiinin haittana on kuitenkin munuaisvaurioiden riski. Käyttökelpoisia voivat olla 1900-luvun alun lääkeaineet salvarsaani ja turvallisempi neosalvarsaani, mutta ne sisältävät arseenia. Kaikkein alkukantaisin tapa bakteerien tuhoamiseen on ollut elohopea, jota on historiassa kaadettu haavoihin. Antibioottiresistenttien bakteerien päihittämiseen kehitetään bakteriofageja.
Vielä vuonna 1984 antiobioottiresistenssin vakavuutta ei tajuttu, vaan esitettiin että on kehitetty uusia tehokkaita antibiootteja, jotka poistavat ongelman. Ongelma alkoi kuitenkin lisääntyä 1980-luvun lopulla, ja Suomessa niiden antibioottien käyttöä alettiin rajoittaa. Uusien lääkkeiden kehitys on kuitenkin hidastunut.
THL:n mukaan kustannustehokkain keino torjua mikrobilääkeresistenssiä on hyvä käsihygienia.
Anttoora
Anttoora () on saari Porin saaristossa ja kylä entisen Ahlaisten kunnan alueella. 
Vuonna 2013 Anttoorassa oli 3 asukasta.
Anttoorassa on useita venesatamia. Saaressa toimii lomakylä , joka vuokraa mökkejä ympäri vuoden. Anttoorassa on toiminut Pastuskerin yksiopettajainen supistettu kansakoulu, mutta rakennus on nykyään asumiskäytössä.
Tie Anttooraan kulkee Pastuskerin ja Lampaluodon kautta.
Kasvupyrähdys
Kasvupyrähdys on vaihe, jolloin ihminen kasvaa nopeasti. Kasvupyrähdys tapahtuu murrosiässä, mutta sen alkamisajankohta vaihtelee eri yksilöiden välillä jopa usealla vuodella. Kasvamiseen vaikuttavat yksilölliset perintötekijät, sukupuoli, ja ravitsemus. Kasvupyrähdyksen voimakkuus ei ole ennalta arvattavissa lapsen aikaisemmasta kasvunopeudesta, vaan kyseessä on selvästi eri tekijöihin kytköksissä oleva prosessi. Kasvupyrähdyksen aikana luusto aikuistuu, mikä tarkoittaa käytännössä sitä, että tytöillä myös lantionluut levenevät ja pojilla rintakehä laajenee.
Kasvupyrähdys kestää pari vuotta, jonka jälkeen pituuskasvu nopeassa tahdissa hidastuu ja lopulta päättyy. Tyypillistä on, että prosessi kasvupyrähdyksen alusta pituuskasvun päättymiseen kestää noin 4 vuotta, eli jos kasvu alkaa kiihtyä 12-vuotiaana, aikuispituus saavutetaan 16-vuotiaana. Kasvupyrähdystä ohjaavat tietyt hormonit, jotka eivät sinällään ole kytköksissä puberteetin alkamiseen. Tytöillä kuukautiset alkavat useimmiten silloin kun kasvu on jo alkanut hidastumaan. Pojilla alkaa lähes aina siemennesteen eritys jo ennen kuin kasvun kiihtyminen on alkanutkaan.
Tytöillä kasvupyrähdys tapahtuu keskimäärin kaksi vuotta aikaisemmin kuin pojilla. Pojilla kasvupyrähdys tapahtuu yleensä 12–16-vuotiaana, tyypillisimmin 14-vuotiaana ja tytöillä 10–13-vuotiaana, tyypillisimmin 12-vuotiaana. Keskimääräisesti kehittyvä tyttö kasvaa kasvupyrähdyksen aikana vuodessa noin 7–11 cm ja poika 9–15 cm. Voimakkaan kasvupyrähdyksen perineet pojat saattavat kasvaa puolessa vuodessa jopa 8 cm, mutta tytöillä esiintyy harvemmin näin voimakasta kasvua. Vastaavasti joillakin tytöillä ei esiinny havaittavaa kasvupyrähdystä lainkaan, vaan kasvu jatkuu yhtä tasaisena kuin lapsuudessa, kunnes kuukautisten alettua se hidastuu. Keskimäärin kasvupyrähdys on voimakkaimmillaan noin vuoden kuluttua sen alkamisesta, ja kasvu hidastuu tästä takaisin lapsuuden kasvunopeuteen seuraavan vuoden aikana, ja päättyy kokonaan noin 3–4 vuotta kasvupyrähdyksen alkamisesta.
Niillä nuorilla, joiden fyysinen kehitys on muita hitaampi, on kasvupyrähdys usein huomattavasti muita vaimeampi, mutta silti helposti havaittava. He saavuttavat aikuispituudenkin muita myöhemmin.
Kasvupyrähdystä ilmenee myös eläimillä. Sen alkamisajankohta ja kesto vaihtelevat lajeittain.
Antitrypsiini
Antitrypsiini on veriplasmassa oleva glykoproteiini, joka estää proteiineja hajottavien entsyymien eli proteaasien toimintaa. Antitrypsiiniä erittävät valkosolut. Antitrypsiinin puutostila johtaa keuhko- ja mahdollisesti maksasairauksiin.
Sophie &amp; Magaly
Sophie & Magaly oli kahden ranskalaisen naisen muodostama duo, jonka muodostivat kaksoissisaret Sophie ja Magaly Gilles. Duo edusti Luxemburgia Eurovision laulukilpailussa 1980 laululla "Papa Pingouin" ja sijoittuivat 9. sijalle. Magaly kuoli vuonna 1996 AIDS:iin.