Bagamoyo
Bagamoyo on Tansanian vanhin kaupunki. Se perustettiin 1700-luvun lopulla ja oli Saksan Itä-Afrikan alkuperäinen pääkaupunki. Vuoden 2002 väestönlaskentaan perustuvan arvion mukaan Bagamoyon asukasluku oli 28 368. Kaupunki kuuluu Pwanin alueeseen ja on Bagamoyon piirikunnan keskus.
Bagamoyo sijaitsee Intian valtameren rannikolla ja noin 75 kilometriä Dar es Salaamista pohjoiseen.
Kaupungin nimi tulee swahilin kielen sanoista " bwaga moyo", sydämen lepo, joka juontaa juurensa ajalta jolloin Bagamoyo oli sisämaasta kävelytettyjen orjakaravaanien määränpää, josta heidän rahdattiin laivoilla ulkomaille. Kaupunkia on pyritty saamaan Unescon maailmanperintölistalle. Bagamoyon karavaaniseralji oli rakennettu karavaanien kokoontumis- ja saapumispaikaksi, ja siellä oli aidattu alue eläimille ja yöpymistilat kantajille. Orjakaupan aikana siitä tuli orjien vankileiri. Saksalaisten valtakaudella se kuului kauppakomppanialle, ja sen keskellä oli kaksikerroksinen rakennus norsunluun ja muiden arvotavaroiden varastointia varten.
1700-luvulle saakka Bagamoyo oli pieni kaupankäynnin keskus. Kauppaa käytiin pääasiallisesti kalalla, suolalla ja kumilla. Valtaosa väestöstä koostui kalastajista ja maanviljelijöistä. 1700-luvun lopulla Bagamoyossa asui paikallisten lisäksi noin kymmenkunta Omanista kotoisin olevaa muslimiperhettä. Nämä perheet saivat elantonsa käymällä kauppaa Nungesta kerättävällä suolalla sekä keräämällä veroa paikallisilta asukkailta.
1800-luvulla Bagamoyosta tuli keskeinen paikka itä-afrikkalaisessa orjakaupassa, kun arabi-kauppiaat päättivät käyttää Bagamoyoa sisämaasta tuotavien orjien lastauspaikkana. Orjia säilytettiin Bagamoyossa ennen kuljettamista Sansibariin myytäväksi. Orjakaupasta juontaa kaupungin nimi Bagamoyo ("Bwaga-Moyo"), joka tarkoittaa sydämen taakasta luopumista, sillä Bagamoyosta eteenpäin viedyt orjat harvoin palasivat takaisin perheidensä luokse.
Vuonna 1868 Bagamoyoon perustettiin Itä-Afrikan ensimmäinen kristillinen lähetyskeskus. Sansibarin sulttaani Barghash joutui Ranskan konsulaatin pyynnöstä taltuttamaan lähetyskeskusta kohtaan nousseen vastustuksen Bagamoyossa vuosina 1868 ja 1870. Lähetyskeskus laajeni vuonna 1892 saatuaan lahjoituksen Sewa Hajilta, joka oli Pakistanista kotoisin oleva muslimi. Hän oli rikas kauppias, joka omisti useita kauppoja Bagamoyossa, toimitti varusteita karavaaneille ja kävi kauppaa kankaista, kuparista, ruudista, norsunluusta sekä sarvikuonon sarvista. Maalahjoituksen lisäksi Sewa Haji perusti kolmekerroksinen monikulttuurisen koulun sekä sairaalan Bagamoyoon. Sairaala päätyi saksalaisomistukseen saksalaisten vallattua Itä-Afrikan.
1800-luvun lopulla Bagamoyo sai merkityksen myös tukikohtana ensimmäisille eurooppalaisille löytöretkille, jotka suuntasivat Itä-Afrikan sisämaahan. Löytöretket kohdistuivat muun muassa tutkimaan sisämaan järviä ja löytämään Niilin lähteen, joka tuolloin oli vielä mysteeri. Bagamoyosta löytöretkensä aloitti muun muassa David Livingstone, Richard Francis Burton, John Hanning Speke ja Henry Morton Stanley.
Bagamoyon asukasluku oli vuonna 1880 noin tuhat, mutta vuonna 1889 orjakaupan ollessa vilkasta yli 1305 karavaania ja 41144 ihmistä kirjattiin kulkeneeksi sisämaahan Bagamoyon kautta. Tuolloin kaupungin asukkaat koostuivat pääasiallisesti zaramoista, doeista, omanilaisista muslimeista, intialaisista hinduista ja persialaisista kauppiaista. Pieni joukko katolilaisia työskenteli kaupungissa räätäleinä.
Vuonna 1888 Saksan Itä-Afrikan kauppakomppania allekirjoitti sopimuksen Sansibarin sulttaanin Seyyid Khalifan kanssa pääsystä Itä-Afrikan rannikkoseuduille. Välittömästi sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen sulttaanin lippu vaihdettiin Saksan Itä-Afrikan kauppakomppanian lippuun. Tapauksen johdosta syntyneissä levottomuuksissa kuoli noin 10 prosenttia kaupungin väestöstä.
1800-luvun lopulla Bagamoyo oli Itä-Afrikan rannikon tärkein kaupunki. Saksan Itä-Afrikka julisti vuonna 1888 Bagamoyon siirtomaan pääkaupungiksi ja rakennutti kaupunkiin "Boman", saksalaisen siirtomaapäämajan. Muutama vuosi myöhemmin pääkaupunki jouduttiin kuitenkin siirtämään Dar es Salaamiin, koska Bagamoyon rannikko oli matalaa ja siirtomaavalta tarvitsi syvärantaisen sataman laivoja varten.
Vuonna 1889 jännitteet siirtomaaisäntien ja kaupungin asukkaiden välillä kärjistyivät saksalaisten määrättyä maa- ja omaisuusrekisteröinti velvollisuuden. Velvollisuus herätti paikallisissa pelon maidensa ja omaisuutensa menettämisestä. Bomboma niminen arabi järjesti Bushiri bin Salim al-Harthin avustuksella kapinan Bagamoyossa. Suuri osa Bagamoyosta paloi maan tasalle ja Bushiri kokosi joukkonsa kaupungin laitamille odottamaan vastarintaa. Saksan hallitus koki tarpeen auttaa Saksan Itä-Afrikan kauppayhtiötä ja lähetti Hermann von Wissmannin kukistamaan kapinan jalkaväkensä voimin, jota täydensi sudanilaiset ja etelä-afrikkalaiset sotilaat. Voittaakseen aikaa ennen Wissmannin joukkojen saapumista saksalainen amiraali Denhardt käynnisti neuvottelut Bushirin kanssa, joka vaati rannikkoseudun kuvernöörin asemaa, kuukausipalkkaa ja lupaa säilyttää oma armeijansa. Maaliskuussa 1889 Wissman oli koonnut joukkonsa ja rakentanut useita linnoituksia. Muutamien taisteluiden jälkeen kapina oli kukistettu ja heinäkuussa Bushiri ja Bomboma teloitettu.
Lokakuussa 1890 Sansibarin sulttaani myönsi neljällä miljoonalla saksan markalla virallisen maaoikeuden saksalaisille ja keväällä Saksan Itä-Afrikasta tuli virallisesti siirtomaa.
Pääkaupungin siirryttyä Dar es Salaamiin huhtikuussa 1891 Bagamoyon Bomasta tuli pelkkä hallinnollinen keskus. Intialaisten kauppiaiden vaikutuksen lisäännyttyä karavaanikauppa hiljeni. Euroopasta saapuneet kreikkalaiset perustivat ensimmäisen hotellin Bagamoyoon.
Saksalaisten lähdettyä Itä-Afrikasta vuonna 1914 Bagamoyon rooli kaupankäynnin keskuksena hiipui ja Bagamoyo palasi jälleen kalastajien ja maanviljelijöiden kaupungiksi.
Tansanian itsenäistyttyä 1961 Bagamoyosta tuli Bagamoyon alueen keskus.
Bagamoyossa on trooppinen ilmasto ja vuosittainen keskilämpötila noin +28°. Sadekausi ajoittuu maaliskuusta kesäkuuhun kestäen keskimäärin 120 päivää. Kevyet sateet ajoittuvat lokakuusta joulukuuhun kestäen noin 60 päivää. Sadekautta käytetään hyväksi enemmän kosteutta tarvitsevien lajikkeiden, kuten riisin, maissin ja puuvillan viljelyksessä. Kevyitä sateita käytetään hyväksi vähemmän kosteutta tarvitsevien kasvien, kuten palkokasvien ja vihannesten viljelyksessä.
Bagamoyossa sijaitsee yliopisto, jossa on oikeustieteellinen tiedekunta sekä tietotekniikan ja viestintäteknologian tiedekunta.
Myös Tansanian tunnetuin taideoppilaitos Bagamoyo College of Arts (TASUBA) sijaitsee Bagamoyossa. Oppilaitoksessa voi opiskella perinteistä tansanialaista maalaustaidetta, kuvanveistoa, teatteria, tanssia ja rummunsoittoa.
Kaupungissa toimii Bagamoyon alueellinen sairaala Bagamoyo District Hospital.
Kaupungin julkisesta liikenteestä vastaavat daladaloiksi kutsutut minibussit.
Välimatkat ovat linnuntietä.
Tunnetuimpia Bagamoyolaisia muusikoita ja yhtyeitä ovat perinnemusiikkia soittanut ja laulanut Hukwe Zawose, afropop-artisti Ashimba sekä reggaemuusikko Jhikoman.
Bagamoyon tunnetuin kulttuuritapahtuma on vuosittain järjestettävä Bagamoyon taide- ja kulttuurifestivaali "Tamasha la Sanaa na Utamaduni". Tänä vuonna festivaali järjestetään 31. kertaa. Festivaali toteutetaan yhteistyössä Bagamoyon taideoppilaitoksen kanssa.
Tansanian ylimmässä jalkapallosarjassa, Tanzanian Premier Leaguessa, Bagamoyoa edustaa JKT Ruvu Stars, joka on nimetty JKT Ruvu nimisen siipikarjatilan mukaan. Joukkue pelaa JKT Ruvu Stars Stadium nimisellä areenalla, jonka katsojakapasiteetti on 1 000.Bagamoyo on ollut Vallejon ystävyyskaupunki vuodesta 1993 lähtien.
Vuoden 2010 alusta Haapaveden kaupunki ja Bagamoyo aloittivat kuntayhteistyön. Yhteistyön keskeisenä teemana on kulttuuri ja vahvana painotuksena köyhyyden vähentäminen Bagamoyon alueella.