hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Oppåner å hitådit
Oppåner å hitådit oli Yleisradion FST5:n vuosina 2004–2008 esitetty ruotsinkielinen makasiinityyppinen lastenohjelma, joka oli tarkoitettu alle kouluikäisille. Noin puolituntisessa ohjelmassa kouluikäiset juontajat puhuivat lapsia kiinnostavista aiheista ja esittivät lyhyitä näytelmiä ja lauluja. Kriitikoidenkin pitämä ohjelma sai arvostettuja palkintoja televisiofestivaaleilla.
Oppåner å hitåditiä esitettiin torstaisin TV1:ssä, myöhemmin FST5:llä, "BUU-klubben"-ohjelmassa. Noin puolituntisessa ohjelmassa kolme kouluikäistä juontajaa puhuivat lapsia kiinnostavista aiheista ja esittivät lyhyitä näytelmiä ja lauluja. Aiheina oli esimerkikisi eläimet, kivet ja vihaisuus. Lisäksi ohjelmassa nähtiin pieniä kentällä tehtyjä juttuja, jotka liittyivät viikon aiheeseen.
Jaksot oli käsikirjoitettu juontajakolmikkon kanssa yhteistyössä. Kolmikko ideoi ja improvisoi ohjelman sisällön lasten itse valitsemien yksinkertaisten aiheiden pohjalta. Muutama juontajakolmikko vuorotteli juontotehtävissä viikoittain ja kolmikkojen kokoonpanoja vaihdeltiin vuosittain. Uusia esiintyjiä etsittiin koekuvauksilla Vaasan kouluista. Esiintyjien kiitellyn luontevuuden varmistamiseksi uudet juontajat tutustuivat vanhoihin tarkoitusta varten järjestetyllä kesäleirillä.
Vaasassa kuvattu, Yleisradion FST:n lasten- ja nuortenohjelmien toimituksen tuottama Oppåner å hitådit esitettiin ensimmäisen kerran 14. tammikuuta 1999 TV1:ssä. Ohjelmasta tuli menestys, ja sillä on ollut parhaimmillaan lähes 60 000 katsojaa, yltäen puoleen Pikku Kakkosen katsojamäärästä. Sarjalla onkin ollut suurin budjetti FST:n lastenohjelmista. Oppåner å hitåditin viimeinen jakso lähetettin 6. maaliskuuta 2008, ja sarjaa ehdittiin kuvata kymmenen kautta 224 jakson verran.
Myös televisiokriitikot pitivät sarjasta. 
Sarja voitti vuonna 2001 sekä pääpalkinnon että alle 10-vuotiaiden sarjan Euroopan merkittävimmällä lasten- ja nuortenohjelmien festivaaleilla nimeltä "Prix Danube" Slovakiassa. Voittaneen jakson ohjasi Hans-Ove Lundqvist. Vuonna 2003 sarja sai Tanskassa Ebeltoftissa järjestetyillä televisiofestivaaleilla "Nordisk Barne-TV Festival" aikuisraadin palkinnon makasiiniohjelmien sarjassa. Ann-Catrin Virkaman ohjaaman jakson aiheena oli miten lapset tulevat toimeen sisarustensa kanssa.
Nicolas de Grigny
Nicolas de Grigny (1672 – 30. marraskuuta 1703) oli ranskalainen urkuri ja urkumusiikin säveltäjä. Hänen tuotantonsa oli kontrapunktaalisesti ajalle tyypillistä monimutkaisempaa.
Grigny syntyi Reimsissä musikaaliseen sukuun. Hänet kastettiin 8. syyskuuta 1672. Hän opiskeli Nicolas Lebèquen johdolla ja pääsi vuonna 1693 urkuriksi Saint Denisiin. Grigny oli vuodesta 1695 naimisissa ja hänellä oli seitsemän lasta.
Grigny palasi vuonna 1696 Reimsiin, jossa hän vuotta myöhemmin sai urkurin toimen Reimsin Notre-Damen katedraalissa. Hän toimi virassaan, kunnes kuoli 31-vuotiaana.
Grignyltä säilyi laaja valikoima urkuteoksia.
Mädätys
Mädätys on orgaanisen aineksen anaerobista eli hapettomissa olosuhteissa tapahtuvaa hajoamista. Hajotuksesta vastaavat anaerobiset mikro-organismit. Mädätyksen tuotteena syntyy pääasiassa humusta vastaavaa kiintoainetta, vettä, hiilidioksidia ja metaanikaasua, joka voidaan hyödyntää energiantuotannossa. Hyvin toimivassa mädätysprosessissa syntyvän biokaasun metaanipitoisuus on 65–70 %. Typpiyhdisteet pelkistyvät ammoniakiksi ja rikkiyhdisteet rikkivedyksi, joka aiheuttaa mädätysprosessissa syntyvän pahan hajun. Mädätystä sovelletaan muun muassa eloperäisten jätteiden ja jäteveden käsittelyssä.
Mädätysprosessi käsittää neljä päävaihetta.
Salibandyn maailmanmestaruuskilpailut 1998
Salibandyn maailmanmestaruuskilpailut 1998 olivat historian kolmannet maailmanmestaruuskilpailut ja toiset miesten MM-kisat. Ne järjestettiin Tšekissä - Prahassa ja Brnossa. A-sarjan B-lohko ja B-sarja pelattiin Prahassa ja A-sarjan A-lohko Brnossa. Osallistujamaita oli yhteensä neljätoista - kahdeksan A-sarjan maata ja kuusi B-sarjan maata. A-sarjan osallistujamaat jaettiin kahteen lohkoon, joissa pelattiin yksinkertainen sarja. Lohkojen kaksi parasta pääsivät välieriin. B-sarjassa pelattiin yhdessä lohkossa yksinkertainen sarja, josta voittaja nousi A-sarjaan.
Mestaruuden vei toista kertaa peräkkäin Ruotsi. Koko turnauksen maaliero Ruotsilla oli 56-5, ja ainoastaan alkusarjan pelissä Sveitsiä vastaan Ruotsi ei tehnyt yli kymmentä maalia. Latvia voitti B-sarjan ja nousi vuoden 2000 kisoihin A-sarjaan.
Antti Lehtinen
Antti Joakim Lehtinen (s. 1973) on suomalainen rumpali, joka on soittanut yhtyeissä Ultra Bra sekä Scandinavian Music Group. Lehtinen toimi myös Don Huonojen rumpalina ja taustalaulajana vuosina 2001–2003.
Keväällä 2008 Antti Lehtinen esiintyi yhdessä Timo Rautiaisen kanssa MTV3:n sarjassa K-70, jossa etsittiin yli 70-vuotiaita suomalaisia laulamaan rockia kuorossa.
Keväällä 2011 Lehtinen osallistui kilpailijana YLE TV1:n Maestro – tikusta asiaa -sarjaan, jossa julkisuuden henkilöt opettelivat johtamaan orkesteria.
Lehtinen toimitti yhdessä Sacha Remlingin kanssa alkoholikulttuuria käsittelevää "Radalla"-ohjelmaa MoonTV:llä.
Lehtinen toimii nykyään rumpalina muun muassa MTV3:n Tähdet tähdet -ohjelmassa.
Kobudō
Kobudō () tai synonyymi kobujutsu (), ”vanha budō”, voi viitata seuraaviin asioihin:
Lynne Cheney
Lynne Ann Vincent Cheney (s. 14. elokuuta 1941) on kirjailija ja entinen talk show -juontaja, joka on naimisissa entisen Yhdysvaltain varapresidentti Dick Cheneyn kanssa.
Lynne Ann Vincentin sukujuuret ulottuvat mormoniuudisasukkaiden kautta Tanskaan, Englantiin, Irlantiin ja Walesiin. Hänen isänsä oli insinööri Wayne Edwin Vincent ja hänen äidistään, Edna Lybyerista, tuli varasheriffi. Lynne Cheney kasvatettiin presbyteerina mutta hän kääntyi metodismiin mennessään naimisiin tulevan varapresidentin kanssa.
Hän valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi korkeimmilla arvosanoilla Colorado Collegesta, maisteriksi University of Colorado at Boulderista ja filosofian tohtoriksi 1800-luvun brittiläisessä kirjallisuudessa University of Wisconsin-Madisonista.
Lynne Cheney toimi National Endowment for the Humanitiesin puhemiehenä vuodesta 1986 vuoteen 1993. Vuonna 1995 hän perusti järjestön American Council of Trustees and Alumni, joka on konservatiivinen ryhmä, joka valvoo yhdysvaltalaisia collegeja ja opistoja.
Hän on vanhempi jäsen opetuksessa ja kulttuurissa tutkimuslaitoksessa American Enterprise Institute. Hän toimii myös The Reader’s Digest Associationin ohjaajana.
Vuosina 1995–1998 Cheney juonsi CNN:n ohjelmaa "Crossfire" Tony Snow'n tilalla.
Lynne Cheney toimi Lockheed Corporationin johtokunnassa vuosina 1994–2001, ja ansaitsi tehtävästä 120 000 dollaria vuodessa. Hän oli talous-, nimitys- ja yritystenvalvontatoimikunnissa. Cheney erosi tehtävästä vähän ennen miehensä virkaanastujaisia.
Vuonna 2000 hänet mainittiin mahdollisena republikaaniehdokkaana varapresidentin valinnassa. George W. Bush kuitenkin valitsi Cheneyn miehen ehdokkaaksi.
Cheney on puhunut paljon populaarimusiikissa käytettäviä väkivaltaisia ja seksuaalisia sanoituksia vastaan. Hän on myös kritisoinut videopelien tekijöitä samankaltaisista asioista, mutta on myös kirjoittanut kirjan "Sisters", joka kertoo lesbosuhteista ja raiskauksesta. Tästä aiheesta Eminem on nauranut hänen ja hänen miehensä kustannuksella lauluissaan ja musiikkivideoissaan.
Hän meni naimisiin Richard "Dick" Cheneyn kanssa vuonna 1964. Heillä on kaksi lasta: Elizabeth "Liz" (s. 28. heinäkuuta 1966) ja Mary (s. 14. maaliskuuta 1969) Cheney. Liz Cheney valmistui Chicagon yliopistosta lakitieteissä vuonna 1996 ja on toiminut kansainväliseen oikeuteen perehtyneenä asianajajana, konsulttina ja Yhdysvaltain ulkoministeriön Lähi-idän asioiden osastossa. Nykyään Liz on Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen. Hänen aviomiehensä Philip Perry on yleinen neuvonantaja Yhdysvaltain sisäisessä turvallisuusministeriössä. Heillä on neljä lasta. Mary Cheney on avoimesti homoseksuaali ja asuu partneri Heather Poen kanssa yhdessä Great Fallsissa, Virginiassa. Heinäkuussa hänestä tuli varapresidenttitoimintojen ohjaaja Bushin ja Cheneyn uudelleenvalintakampanjan ajaksi. Hän kirjoitti kirjan työstään isänsä kanssa vuonna 2005.
Lynne Cheneyn kokonaan tai osaksi kirjoittamia kirjoja:
Genovanlahti
Genovanlahti () on Italiassa sijaitseva lahti, joka on pohjoisin osa Ligurianmerta. Lahden leveys on noin 125 km läntisestä Imperian kaupungista idässä sijaitsevaan La Speziaan. Suurin kaupunki sen rannalla on Genova, jossa sijaitsee tärkeä satama.
Anita Roddick
Dame Anita Roddick (alk. Anita Perella, 23. lokakuuta 1942 Littlehampton, Sussex, Iso-Britannia – 10. syyskuuta 2007) oli brittiläinen yrittäjä ja The Body Shop -ketjun perustaja. Liike korostaa toiminnassaan ekologista vastuuta ja yhteiskunnallista merkittävyyttä. Roddick perusti ketjun Brightonissa vuonna 1976. Hän lukeutui maailman rikkaimpiin naisiin ennen äkillistä kuolemaansa aivoverenvuotoon syyskuussa 2007.
Animal (Fuck Like a Beast)
Animal (Fuck Like a Beast) on heavy metal -yhtye W.A.S.P.:in ensimmäinen single ja eräs yhtyeen tunnetuimmista kappaleista. Alkuperäisen singlen B-puolena oli kappale "Show no Mercy".
Alun perin kappale on julkaistu ainoastaan singlenä, mutta myöhemmin se on julkaistu osana uudelleenmasteroitua W.A.S.P.:in samannimistä debyyttialbumia. W.A.S.P. joutui 1980-luvulla useasti PMRC:n hampaisiin ja kritiikin kohteeksi, muun muassa juuri "Animal (Fuck Like a Beast)" -singlen sanoitusten takia.
W.A.S.P.:in laulaja Blackie Lawless sanoi haastattelussa vuonna 2010, että hän ei enää ikinä tule soittamaan "Animalia" yhdelläkään keikalla, mutta laulu oli kuitenkin aiheellinen osa hänen aiempaa elämäänsä. Samassa haastattelussa Lawless sanoi olevansa laulun kirjoittaja.
W.A.S.P.:in entinen kitaristi Chris Holmes on esittänyt "Animalia" Mean Man -yhtyeensä kanssa useilla keikoilla 2010-luvulla. Syyskuussa 2016 Holmes kertoi Edinburghissa keikan aikana, että hän oli hiljattain saanut Blackie Lawlessilta sähköpostiviestin, jossa Lawless pyysi, ettei biisiä soiteta keikoilla. Holmes vähät välitti Lawlessin pyynnöstä. Samassa yhteydessä Holmes antoi ymmärtää, että hän on laulun kirjoittaja.
Suuri Saatana
Suuri Saatana (persiaksi شيطان بزرگ "Shaytan Bozorg", arabiaksi الشيطان الأكبر "Al-Shaytan Al-Akbar") on nimitys, jota Iranin poliittinen johto käyttää Yhdysvalloista. Ajatollah Khomeini on käyttänyt termejä Iblis ja Shaitan, jotka kumpikin ovat islamilaisia termejä Saatanalle.
Vuonna 1948 islamilainen ideologi Sayyid Qutb lähti Egyptin hallituksen toimeksiannosta Yhdysvaltoihin kahdeksi ja puoleksi vuodeksi tutkimaan paikallista koulutusjärjestelmää. Palattuaan hän kirjoitti halveksivaan sävyyn Yhdysvalloista ja länsimaisesta kulttuurista yleensä. Hän piti näkemäänsä elämäntapaa moraalittomana ja huomioi erityisesti tanssi-illat, ”joissa molemmat sukupuolet tapaavat, seurustelevat ja koskettelevat.” Islamilaiseen elämään tottuneena hän piti tätä kauhistuttavana ja siveettömänä, ja hänen näkökulmastaan ihmisten käytöksen aiheuttajana oli Saatana. Häneltä ajatellaan olevan peräisin ajatus Yhdysvalloista Saatanan valtakuntana.
Ajatollah Khomeinin kerrotaan sanoneen 5. marraskuuta 1979: ”"Amerikka on suuri Saatana, haavoitettu käärme."” Iranin vallankumouksen aikana ja sen jälkeen samankaltaisia nimityksiä käytettiin länsimaista ja jossain määrin Neuvostoliitosta, jota kutsuttiin "Vähäisemmäksi Saatanaksi". Israelia kuvataan nykyään joskus termillä "Pieni Saatana".
Termiä käytettiin laajasti islamilaisen vallankumouksen aikana ja sen jälkeen, mutta sen käyttö jatkuu yhä joissain Iranin poliittisissa piireissä. Mielenosoituksissa termin ohessa käytetään usein huutoa "Marg bar Amrika!" (”Kuolema Amerikalle”).
Chuck Rayner
Claude Earl "Chuck" Rayner (11. elokuuta, 1920, Sutherland, Saskatchewan, Kanada – 5. lokakuuta, 2002) oli kanadalainen jääkiekkomaalivahti. Hän pelasi National Hockey Leaguessa New York Americansissa ja New York Rangersissa vuosina 1940–1953. Ennen NHL-uransa alkua hän pelasi AHL:n Springfield Indiansissa ollen kaudella 1940–41 AHL:n vähiten maaleja taakseen päästänyt ja eniten nollapelejä pelannut maalivahti.
Inside the Electric Circus
Inside the Electric Circus on heavy metal-yhtye W.A.S.P.:in kolmas studioalbumi, joka julkaistiin syyskuussa 1986
(Capitol Records). Albumi julkaistiin remasteroituna vuonna 1997 (Snapper Music). Inside the Electric Circus oli yhtyeen viimeinen albumi, joka voidaan luokitella glam metaliksi.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 16.Vuoden 1997 uudelleenjulkaisu
Johnny Rod
Johnny Rod (s. 9. joulukuuta 1957) on yhdysvaltalainen basisti.
Rod vaikutti Carmine Appicen kanssa King Kobra -nimisessä yhtyeessä vuosina 1983-1986. Vuonna 1986 Rod liittyi heavy metal -yhtye W.A.S.P.:iin ja soitti bassoa albumeilla "Inside The Electric Circus" ja "Headless Children".
Kun Rod erosi W.A.S.P:ista vuonna 1993, hän ryhtyi ensihoitajaksi Pittsburghissä, Pennsylvaniassa.
Jazz (täsmennyssivu)
Jazz voi viitata esimerkiksi seuraaviin asioihin:
Ultrametrinen avaruus
Ultrametrinen avaruus on erikoistapaus metrisestä avaruudesta. Toisinaan annettua ultrametristä avaruutta kutsutaan epäarkhimediseksi metriikaksi tai supermetriikaksi. Vaikka jotkut ultrametrisen avaruuden lauseet voivat vaikuttaa ensisilmäyksellä oudoilta, ultrametriikalla on kätevä monissa tilanteessa. Esimerkiksi p-aditinen analyysi käyttää paljolti hyväkseen makes ultrametriikkaa p-aditisen metriikan muodossa.
Formaalisti ultrametrinen avaruus on joukko pisteitä "M" joille on annettu metriikka
missä R on reaalilukujen joukko, jolle kaikilla "M":n alkioilla "x", "y", "z", on voimassa:
Yllä olevasta määritelmästä voidaan johtaa useita ultrametriikan ominaisuuksi. Ultrametrisessä avaruudessa on voimassa muun muassa kaikilla "M":n alkiolla "x", "y" ja "z" sekä reaaliluvuilla "r" ja "s":
Tässä pallo tarkoittaa avointa palloa
Huomaa, että ultrametrisessä avaruudessa pallolla voi olla useita keskipisteitä.
Albina Ahatova
Albina Hamitovna Ahatova (, s. 13. marraskuuta 1976 Nikolsk, Vologdan alue) on venäläinen ampumahiihtäjä, joka aloitti uransa vuonna 1993.
Hän voitti viestin olympiakultaa Torinon olympialaisissa ja oli samoissa kisoissa 15 kilometrillä ja takaa-ajossa pronssilla. Viestistä hänellä oli jo olympiahopea Naganosta ja pronssi Salt Lake Citystä.
Ahatovalla on MM-kilpailuista kaksi kultaa viestistä sekä kultamitali yhteislähtökilpailusta vuodelta 2003. Hänellä on lisäksi kaksi hopeamitalia viestistä sekä hopea ja pronssi 15 kilometriltä. Östersundin MM-kilpailuissa 2008 Ahatova sijoittui Saksan Andrea Henkelin jälkeen hopealle sprinttikilpailussa ja pronssille takaa-ajossa.
Maailmancupissa Ahatova on saavuttanut kaksi osakilpailuvoittoa, ollut kahdeksan kertaa toinen ja kymmenen kertaa kolmas. Kaudella 2002–2003 hän sijoittui cupin kokonaispisteissä toiseksi.
Helmikuussa 2009 Kansainvälinen ampumahiihtoliitto IBU kertoi Ahatovan ja kahden muun venäläisen huippuampumahiihtäjän jääneen kiinni dopingista kauden ensimmäisessä maailmancup-kilpailussa Östersundissa. Heidän suorituksensa maailmancup-kaudelta 2008–2009 hylättiin ja he saivat kahden vuoden kilpailukiellon.
The Headless Children
The Headless Children on heavy metal -yhtye W.A.S.P.:in viides albumi. Albumi julkaistiin huhtikuussa 1989 (Capitol Records). Tällä albumilla yhtye erkaantui glam metalista ja omaksui synkemmän ja raskaamman soundin kuin kolmella ensimmäisellä levyllä. The Headless Children on noussut W.A.S.P.:in kaikkien aikojen myydyimmäksi albumiksi. Levyn kansitaiteessa esiintyy monia kuuluisia henkilöitä, kuten Adolf Hitler, Josif Stalin, Charles Manson, Rasputin, sekä Ku Klux Klanin jäseniä. Kannessa on kuvattu myös tapahtuma, jossa Jack Ruby ampuu John F. Kennedyn salamurhasta syytetyn Lee Harvey Oswaldin.Zomba Records julkaisi albumin vuonna 1998 uudelleenmasteroituna seuraavin bonusraidoin:
"L.O.V.E. Machine" ja "Blind in Texas" äänitettiin Hammersmith Odeonin konsertissa Lontoossa vuonna 1989.Billboard (Pohjois-Amerikka)
Olena Zubrylova
Olena Mykolajivna Zubrylova (, , , s. 25. helmikuuta 1973, o.s. Ogurtsova) on ukrainalaissyntyinen ampumahiihtäjä, joka on edustanut Valko-Venäjää vuodesta 2003 lähtien.
Zubrylova on voittanut neljä maailmanmestaruutta: 15 kilometrillä, takaa-ajossa ja yhteislähtökilpailussa 1999 sekä yhteislähtökilpailussa 2002. Kaikkiaan hänellä on 17 MM-kisamitalia: neljä kultaa, viisi hopeaa ja kahdeksan pronssia. Olympialaisissa paras sijoitus henkilökohtaisella matkalla on viides sija Torinon 2006 kisojen sprintissä. Maailmancupin osakilpailuvoittoja hänellä on 21 kappaletta, ja kokonaiskilpailussa hän on kahdesti sijoittunut toiseksi ja kerran kolmanneksi.
Omaisuudenhoitoyhtiö Arsenal
Omaisuudenhoitoyhtiö Arsenal Oy oli suomalainen yhtiö, joka perustettiin Suomen pankkikriisin aikana 18. marraskuuta 1993 hallinnoimaan Suomen Säästöpankin ongelmaluottoja sekä vakuuksina pankille jäänyttä kiinteistöomaisuutta.
Yhtiöön liitettiin seuraavina vuosina SKOP-Kiinteistöt Oy, Arsenal-Silta Oy (STS-pankki), Säästöpankkien Keskinäinen Vakuutusyhtiö, Master-Rahoitus Oy sekä useita pienempiä yhtiöitä. Näiden yhtiöiden kiinteistöistä ja muista omaisuuksista muodostuikin varsin suuri "arsenaali", jota yhtiö pyrki realisoimaan rahaksi aina tilaisuuden tullen.
Toinen valtion omaisuudenhallintayhtiö Sponda perustettiin vuonna 1991. Alkuperäinen kiinteistöomaisuus tuli yritykseen SKOP:n sijoituskiinteistöistä, jotka Suomen pankki siirsi sille pankkikriisin yhteydessä. Sponda listautui pörssiin 1. kesäkuuta 1998. Suomen valtio on luopunut omistuksestaan Spondassa lokakuussa 2012.
Omaisuudenselvittely- ja hoitotehtävissä työskenteli Arsenalissa yli 500 henkilöä vuosina 1994–1998. 30. kesäkuuta 1999 yhtiö jakaantui. Kiinteistöt siirtyivät Kapiteeli Oyj:n hallintaan, ja Arsenal jatkoi perintäyhtiönä sekä keskeneräisten oikeudenkäyntien osallisena. Arsenal ja sen tytäryhtiöt myivät pääosan saatavistaan vuosina 2000–2003 toteutetuilla saatavakaupoilla. Julkisuudessa olleiden tietojen mukaan Arsenal myi velkasaatavansa ulkomaille noin viidellä prosentilla niiden arvosta.
Yhtiön toiminta sai paljon julkisuutta ja värikästäkin arvostelua 1990-luvulla. Lehdistö ja poliitikot arvostelivat usein yhtiön toimintaa. Velallisten ja takaajien kohtaloista iltapäivälehdistö loikin näkyviä lööppejä.
Vuonna 1994 yhtiön tase oli 4 822 milj.euroa ja asiakkaita 12 684. Kymmenen vuoden toiminnan jälkeen vuonna 2003 taseen summa oli 182 miljoonaa euroa ja asiakkaita oli jäljellä 477. Pääomatukea yhtiö oli saanut 3 315 miljoonaa euroa.
Arsenalin ylimääräinen yhtiökokous päätti 30. syyskuuta 2003 yhtiön asettamisesta vapaaehtoiseen selvitystilaan 1. lokakuuta 2003 alkaen. Yhtiön selvitysmiehinä toimivat 8. kesäkuuta 2004 pidetyn varsinaisen yhtiökokouksen päätöksellä asianajaja Juha Sivenius sekä talous- ja hallintojohtaja Seppo Salonen.
2000-luvun alussa valtio myi Arsenalin 76 000 velkasaatavaa, joiden kokonaisarvo oli 12 200 miljoonaa markkaa Aktiv Hansa Oy:lle ja C&A Finland Oy:lle. Kaupan hyväksyi Lipposen hallitus ja vastuunalaisena ministerinä Suvi-Anne Siimes. Kauppahinta oli 600 miljoonaa markkaa eli viisi prosenttia velkojen nimellisarvosta. Kaupan asiakirjat on julistettu salaisiksi. Suvi-Anne Siimes perusteli kauppaa toteamalla, että "”Aktiv-Hansa perii saataviaan aktiivisemmin kuin Arsenal”".
Yhtiöllä oli vielä 31.12.2009 jäljellä 255 päävelallista ja 20.5.2010 henkilöstöä 5 henkeä.
Yritys- ja yhteisötietojärjestelmä YTJ:n mukaan Omaisuudenhoitoyhtiö Arsenalin toiminta on lakannut 31.10.2012.
Daakialaiset
Daakialaiset (, ) olivat kansa antiikin Daakiassa (suurin piirtein nyky-Romaniassa) ja osissa Moesiaa Etelä-Euroopassa. He puhuivat daakiaa, jonka juuria ei ole kunnolla saatu selville, mutta sillä on yhteyksiä traakiaan ja albaniaan. Ensimmäinen maininta heistä on roomalaisten lähteissä, mutta antiikin historioitsijat ovat eri mieltä, kuuluvatko daakialaiset traakialaisiin vai ei. Strabo määritteli, että daakialaiset ovat Getae (Traakian pohjoisosan nimi) -kansaa, jotka asuivat Pannonian tasangolla (nykyisessä Transilvaniassa).
Daakialaisten väkiluvun arvioksi saadaan n. 2 000 000 asukasta, kun verrataan kaikkia lähteitä. Arvioitu armeijan suurin miesvoima olisi ollut 200 000 miestä.
Xaphoon
Xaphoon on ulkoisesti nokkahuilua muistuttava puupuhaltimiin kuuluva soitin. Sen ääni on kuitenkin lähempänä klarinettia tai saksofonia, koska siinä käytetään ruokolehteä kuten saksofonissa.
Ensimmäisen xaphoonin kehitti havaijilainen Brian Lee Wittman vuonna 1976.
Xaphooneja valmistetaan bambusta ja muovista. Xaphooneista yleisempiä ovat C- ja Bb-vireiset, harvinaisempia ovat matala G-vireinen ja korkein, D-vireinen. Xaphoonin ääniala kattaa kaksi oktaavia (esimerkiksi c1–c3).
Ääninäyte: Stardust *
Ulkokorva
Ulkokorva ("auris externa") käsittää korvan osista korvalehden ja korvakäytävän. Muita korvan osia ovat välikorva ja sisäkorva. Korvakäytävä kuljettaa ilmassa paineaaltoina kulkevat äänet tärykalvolle, jossa ääni muuttuu mekaaniseksi tärykalvon värähdellessä. Ulkokorvan tehtävänä on kerätä ääniaaltoja ilmasta korvakäytävään. Joillakin lajeilla korvalehden merkitys on suurempi kuin toisilla.
Seven Network
Seven Network (puhekielessä Channel Seven tai Seven) on kaupallinen televisiokanava Australiassa, jonka omistaa Seven West Media Limited. Se juontaa juurensa vuoteen 1956, jolloin ensimmäiset VHF7-taajuudella lähettäneet tv-asemat perustettiin Melbourneen ja Sydneyyn. Vuodesta 2007 lähtien Seven Network on ollut Australian katsotuin televisiokanava.
Kanavan päästudiot sijaitsevat Jones Bay Wharfissa Pyrmontissa, Sydneyssä. Uutisstudio sijaitsee Martin Placessa ja suurin tuotantolaitteisto Eppingissa, Sydneyssä. Lähetyssignaali tulee digitaalisesta lähetyskeskittymästä Melbourne Docklandsista.
Psykologismi
Psykologismi on 1800-luvulla vallinnut ajattelutapa, jonka mukaan psykologialla voi selittää muita, mutta ei psykologisia ilmiöitä. Yleisimmät psykologismin lajit ovat looginen ja matemaattinen psykologismi.
Loogisen psykologismin mukaan logiikan lait perustuvat psykologisiin lakeihin. Se siis katsoi, ettei logiikka ole itsenäinen tieteenala. Edmund Husserl vastusti psykologismia siksi, että hän katsoi logiikan lakien olevan universaaleja, eivätkä ne voisi siksi perustua psykologian kontingentteihin lakeihin.
Tekko
Tekko (myös Tekkō, ) on yksi Ryūkyū kobujutsun aseista. Se on eräänlainen nyrkkirauta. Se on pienin kobujutsuaseista ja tuo täten taistelijat lähemmäksi toisiaan. Tekot voidaan periaatteessa tehdä mistä tahansa kovasta materiaalista, mutta yleensä ne valmistetaan alumiinista, raudasta, teräksestä tai puusta.
Tekko syntyi luultavasti siten, että eräs bushi oli käyttänyt hevosenkenkää aseena yllätyshyökkäystä vastaan. Tästä myöhemmin kehitettiin yksinkertainen ja tehokas käsiase. Se sai nopeaa suosioita helppona, pienenä, mutta silti vaarallisena aseena.
Pat Cox
Pat Cox (s. 28. marraskuuta, 1952, Dublin, Irlanti) on irlantilainen liberaalipoliitikko ja entinen tv-journalisti. Hän toimi Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 1989–2004 ja sen puheenjohtajana vuosina 2002–2004. Josep Borrell valittiin hänen seuraajakseen.
Vuonna 2004 Pat Cox sai Kaarle Suuren palkinnon ansioistaan Euroopan asioiden edistämisessä.
Luonnolliset yksiköt
Luonnolliset yksiköt ovat joukko luonnon peruspiirteisiin perustuvia fysiikan yksikköjärjestelmiä. Luonnolliset yksiköt nimensä mukaisesti perustuvat luonnon ominaisuuksiin eikä mihinkään ihmisen rakennelmaan kuten SI-järjestelmä. Tunnetuimmat näistä yksiköistä ovat Planckin yksiköt, joita usein nimitetään luonnollisiksi yksiköiksi, vaikka muitakin on kehitetty. Planckin yksiköt on ainoa vapaanavaruuden ominaisuuksiin perustuva järjestelmä, sillä muissa järjestelmissä käytetään hiukkasten, objektien tai prototyyppien ominaisuuksia.
Kuten muissakin järjestemissä luonnollisissa yksiköissä on perusyksiköt ja niistä johdettuja johdannaisyksiköitä. Perusyksiköt ovat pituus, massa, aika, lämpötila, ja sähkövaraus. Lämpötilan ja sähkövarauksen perustuvuudesta on kuitenkin muitakin mielipiteitä.
Planckin yksiköiden lisäksi luonnollisiin yksiköihin kuuluvat:
Jänkä (lehti)
Jänkä on lappilainen kulttuurilehti. Lehden ensimmäinen numero oli syysnumero vuodelta 2005. Julkaisijana toimii Jänkä ry. Lehden päätoimittaja on Paula Alajärvi.
Lehden teemana on lappilainen kulttuuri koko laajuudessaan. Lehti pyrkii välttämään elitististä leimaa julkaisemalla artikkeleita lähtökohtanaan lappilaisuus ja lappilainen kansankulttuuri. Lehden numeroissa on käsitelty muun muassa saamelaista musiikkia, teatteriseurueita ja lappilaisia taiteilijoita. Lehdessä julkaistaan myös runoja, sarjakuvia ja kolumneja. Kirjoittajana on ollut muun muassa taiteilija Erkki Alajärvi.
Lapin taidetoimikunta myönsi lehdelle vuoden 2011 taidepalkinnon. Vuonna 2012 lehti sai Kulttuurilehtien laatupalkinnon.
Mircea Eliade
Mircea Eliade (13. maaliskuuta 1907 Bukarest – 22. huhtikuuta 1986 Chicago) oli romanialainen uskontotieteilijä, kirjailija, filosofi ja Chicagon yliopiston professori.
Eliaden ajatteluun vaikuttivat mm. uskontotieteilijät Rudolf Otto ja Gerardus van der Leeuw. Hänen uskontotieteelliset tutkimuksensa koskivat mm. joogaa, šamanismia ja varhaiskantaisia uskontoja ja lineaarista ja syklistä aikakäsitystä. Hänen metodinsa oli vertaileva uskontotiede ja uskontofenomenologia. Tieteellisen työn ohella Eliade toimi myös lehtimiehenä ja kirjailijana. Mircea Eliaden teoksia on suomentanut Teuvo Laitila.
Uskontofenomenologian tarkoitus on tutkia uskonnollisia kokemuksia ja ymmärtää uskonnollisen kokemuksen ominaispiirteitä. Sen tarkoituksena ei ole ensisijaisesti selittää niitä vaan pyrkiä tutkimaan millaisena uskonnollinen ihminen uskonnolliset kokemukset kokee. Kyseessä on ihmistieteiden metodologiaan kuuluva ymmärtämisen metodi.
Mircea Eliade tarkastelee kirjoissaan ikuisen paluun myyttiä. Eliaden mukaan eripuolella maailmaa vaikuttavia myyttejä yhdistävä tekijä on "ikuinen paluu".
Mircea Eliade on kuuluisa käsitteiden pyhä ja profaani eli arkipäiväinen tuomisesta uskontotieteeseen.
Uskonnollinen ihminen saavuttaa rituaalin avulla kokemuksen pyhyydestä ja pitää tätä pyhää varsinaisena todellisuutena. Pyhä todellisuus on myyttistä todellisuutta, joka tavoitetaan rituaalin eli uskonnon harjoittamisen avulla. Uskonnollinen todellisuuskäsitys on siis myyttinen ja se todellistuu rituaalissa ja on ymmärrettävissä vain sen kautta. Rituaalin kautta myös havaittava maailma voidaan pyhittää, jolloin se koetaan uskonnollisesti merkityksellisenä. Rituaalissa myytti konkretisoituu ja "myyttinen alkuaika" palaa osaksi nykyhetkeä.
Erkki Alajärvi
Erkki Olavi Alajärvi (1. marraskuuta 1942 Rovaniemi – 5. maaliskuuta 2015) oli lappilainen taiteilija ja kuvanveistäjä. Hän kilpaili myös painissa.
Alajärvi käytti veistoksissaan usein materiaalina puuta. Hänet tunnetaan myös lavastajana muun muassa Velho-oopperasta, sekä kirjailijana. Hänen kirjalliseen tuotantoonsa kuuluvat omakustanteiset "Mateenlänget"-esseekokoelma sekä "Peilin syy" -runoteos. Vuonna 2008 Alajärvi toimitti ja kuvitti runokokoelman "Raskaan sarjan runoja". Kirjassa on runoja ja aforismeja häneltä ja entisiltä painijoilta Pertti Ukkola, Tomas Johansson, Eero Suvilehto, Osmo Hekkala ja Aleksandr Karelin.
Painissa Alajärvi saavutti kreikkalais-roomalaisen tyylin SM-kultaa vuonna 1966 ja SM-hopeaa vuonna 1972. Hän edusti urallaan Helsingin Jyryä, Lapin Veikkoja ja Viipurin Voimailijoita.
Alajärvelle myönnettiin valtion taiteilijaeläke 2013.
Full HD
Full HD on merkintä tai markkinointitermi, jolla teräväpiirtotelevisiot määritellään kuuluvaksi niihin näyttöihin, jotka yltävät 1920 x 1080 pikselin tarkkuuteen (1080i ja 1080p). Merkinnästä käytetään myös vastaavaa suomenkielistä nimitystä täysteräväpiirto. HDTV:n tarkin nykyinen kuvatarkkuus sisältää 2 073 600 pikseliä. Kuvaformaatti 1080p antaa parhaimman käsityksen täysteräväpiirron tarkkuudesta. Kuva on käytännössä yhtä tarkkaa kuin 1080i, joka on saman kuvatarkkuuden lomitettu kuva. 1080p:tä pidetään standardina filmille kuvatun materiaalin (muun muassa useimmat elokuvat) levityksessä täysteräväpiirtoisena HDTV:ssä. Televisioiden ja videotykkien kohdalla Full HD:llä tarkoitetaan, että laite pystyy näyttämään 1920x1080 tarkkuuden kuvaa ilman skaalausta. Kyseiset laitteet voivat toistaa siis 1080i- ja mahdollisesti 1080p-tarkkuuden videota. Yleensä Full HD -termiä käytetään HD ready -termin kanssa, jolloin laitteen HD ready -ominaisuuksien lisäksi kuluttajalle selviää, että laite voi toistaa 1920x1080 tarkkuuden videota.
Videokameroissa ja digikameroissa Full HD -termiä käytetään kuvaamaan kameran mahdollisuutta kuvata 1080i- ja mahdollisesti myös 1080p-materiaalia.
Digitaalisessa lähetyksessä eli DVB-standardissa 1080p-kuvan virkistystaajuudet on määritelty 24, 25 ja 30 ruutuun per sekunti. Kuvan viemän kaistanleveyden takia vielä ei ole määritelty 50 tai 60 ruudun kuvanpäivitystä, vaan nämä saattavat tulla käyttöön parempien pakkausalgoritmien ja siirtoteiden kehityksen myötä. PAL-standardin SDTV:ssä kuva päivitetään Euroopassa lomitetettuna 50 kertaa ja on siten sulavampi kuin filmille kuvattu 24 kertaa päivittyvä kuva. Lomitetun kuvan on yleisesti havaittu toimivan paremmin urheilulähetyksissä, joissa kuvataan liikettä tai kamera on paljon liikkeessä.
Videokameroissa ja digikameroissa Full HD -termiä käytetään kuvaamaan kameran mahdollisuutta kuvata 1080i- ja mahdollisesti myös 1080p-materiaalia.
Jotkin elokuvat, kuten , Klik! ja muutamat sarjat on kuvattu suoraan täysteräväpiirron 1080p-digitaaliformaatissa ja myös leikattu siinä muodossa. 35 mm:n filmin tarkkuus ylittää 1080p:n tarkkuuden, vaikka filmin ja digitaalikuvan laatua onkin vaikeaa verrata suoraan keskenään. Kuvan laatu riippuu myös HDTV:ssä yleisesti käytetyn MPEG-2- tai MPEG-4-pakkausalgoritmien tuottamasta bittivirran määrästä.
Kalevan kisat 2006
Kalevan kisat 2006 järjestettiin Jyväskylässä 21.–23. heinäkuuta.
Kisat järjesti Jyväskylän Kenttäurheilijat (JKU). Kisojen kokonaisbudjetti oli noin 700 000 euroa ja lopullinen tulos 20 000 euroa voitollinen. JKU maksoi kisojen järjestelyoikeudesta Suomen Urheiluliitolle 132 000 euroa. Katsojia Harjun urheilukentällä oli kolmen päivän aikana yhteensä noin 19 000.
Kisoihin otti osaa noin 700 urheilijaa ja Kalevan maljan voitti Helsingin Kisa-Veikot.
Frédéric Passy
Frédéric Passy (20. toukokuuta 1822, Pariisi Ranska – 12. kesäkuuta 1912 Neuilly-sur-Seine Ranska) oli ranskalainen poliitikko, joka omisti koko elämänsä rauhanaatteelle. Hänelle myönnettiin ensimmäinen Nobelin rauhanpalkinto vuonna 1901.
Passy syntyi sukuun, jonka jäsenet olivat loistaneet politiikassa ja tieteen maailmassa. Hänen setänsä Hippolyte Passy oli kuningas Ludvig Filipin (1830–1848) sekä Napoleon III:n (1848–1852 hallituksen ministerinä. Frédéric Passy opiskeli juristiksi ja hänestä tuli korkeimman hallinto-oikeuden (Conseil d'État) virkamies ennen antautumistaan sanomalehtityölle. Hän palasi myös yliopistomaailmaan opiskelemaan kansantaloutta ja hänestä tuli vuonna 1857 ekonomisti.
Passy saavutti mainetta esseistään ja Montpellier’n yliopiston luennoistaan kokoamallaan teoksella "Leçons d'économie politique". Siinä hän julistautui vapaakaupan puolestapuhujaksi ja Richard Cobdenin seuraajaksi. Vuonna 1877 hänet valittiin jäseneksi tieteelliseen seuraan "Académie des sciences morales et politiques", joka on yksi "Institut de Francen" viidestä akatemiasta.
Samaan aikaan kun Passy toimi "Le Temps" -sanomalehdessä erityisen voimakkaasti estääkseen Preussin ja Ranskan välisen sodan, hän perusti "Kansainvälisen liiton rauhan puolesta" ("Ligue Internationale de la Paix") -järjestön 1867. Vuonna 1870 hän perusti "Kansakuntien välisen sovitteluyhdistyksen" ("Société d'arbitrage entre les Nations"), joka oli tavallaan Kansainliiton ja etenkin Yhdistyneiden Kansakuntien edeltäjä. Tämän jälkeen vuonna 1889 hän perusti "Kansainvälisen unionin rauhan puolesta" ("Union Internationale pour la paix"), jonka tarkoituksena oli lähentää poliittisesti Ranskaa ja Britanniaa.
Passy valittiin kansanedustajaksi vuosien 1881 ja 1885 vaaleissa. Hän ei tullut valituksi enää vuonna 1889, koska vastusti Jules Ferryn kolonialistista politiikkaa. Hän jäi historiaan myös kansanedustajana, joka halusi kieltää sodat. Hänen aikaansaannoksenaan oli myös työntekijät hyvin huomioiva työtapaturmalaki.
Vuonna 1888 hän johti ranskalaisten kansanedustajien delegaatiota kokouksessa, josta tuli historiallinen. Hän tapasi William Randal Cremerin (Nobelin rauhanpalkinto vuonna 1903), joka johti Britannian parlamentin delegaatiota. Tämän kokouksen seurauksena Ranskan, Britannian, Italian, Espanjan, Tanskan, Unkarin, Belgian ja Yhdysvaltojen edustajat perustivat "Parlamenttien välisen liiton" ("Union interparlementaire" (UIP), "Inter-Parliamentary Union" (IPU)). Frédéric Passy valittiin uuden järjestön ensimmäiseksi puheenjohtajaksi.
Hän sai Nobelin rauhanpalkinnon yhdessä Punaisen Ristin perustajan, sveitsiläisen Henri Dunant'n kanssa 10. joulukuuta 1901. Palkinto myönnettiin tuolloin ensimmäisen kerran.
The Warriors EP, Volume 2
The Warriors EP, Volume 2 on yhdysvaltalaisen rockyhtye P.O.D.:n kolmas EP. Se julkaistiin vuonna 2005 ennen yhtyeen kuudetta studioalbumia Testifyä. EP sisälsi muun muassa kappaleiden "Wildfire" ja "Boom" live-esitykset sekä kaksi Testify-levyn demoa.
Emanuel Granberg
Emanuel Granberg (vuoteen 1773 Gumse, 18. helmikuuta 1754 Vihanti – 1. elokuuta 1797 Oulu) oli suomalainen taidemaalari, erityisesti kirkkomaalari.
Granbergin isä oli Vihannin ensimmäinen kappalainen Michael Gumse. Granberg otti käyttöön äidinäitinsä sukunimen.
Granbergin teoksia on Kansallismuseossa. Hän on maalannut seuraavien kirkkojen maalaukset: Muhos 1773–1774, joka oli Emanuel Granbergin ensimmäinen suuri tilaustyö, Oulunsalo, Raahe, Vihanti 1787 ja Sotkamo 1787. Paltaniemen kuvakirkossa on hänen maalauksiaan, jotka on aiemmin kirjattu Mikael Toppeliuksen nimiin. Ne ovat kuitenkin osin tuhoutuneet ja menneet restauroinneissa pilalle.
Granbergin elämänvaiheita on Vihannin seurakunnan pyynnöstä tutkinut Paula Mäkelä. Granbergin maalauksista on Oulun taidemuseossa 46 lainattavaa diaa.
Sofiankatu
Sofiankatu (; ; ent. Itäinen Kirkkokatu) on lyhyt kävelykatu Helsingin historiallisessa keskustassa Kruununhaan kaupunginosassa, Leijonan ja Sarvikuonon korttelien välissä. Se päättyy pohjoisessa Aleksanterinkatuun ja etelässä Pohjoisesplanadiin ja siten yhdistää toisiinsa Senaatintorin ja Kauppatorin. Nykyään katu on vilkas turistikatu, ja sillä sijaitsee muun muassa panimoravintola.
Sofiankatu on ollut olemassa 1640-luvulta asti. Ruotsin vallan aikana sen nimenä oli Itäinen Kirkkokatu, ja se ulottui pohjoispäässään nykyiselle Hallituskadulle saakka. Johan Albrecht Ehrenströmin asemakaavassa vuonna 1812 katu lyheni nykyiseen noin sadan metrin mittaansa, kun sen entinen pohjoispää jäi Senaatintorin alle. Samalla se sai nykyisen nimensä keisari Aleksanteri I:n äidin Maria Fjodorovnan mukaan, joka oli syntyjään Württembergin prinsessa Sofia Dorotea Augusta.
Sofiankadun rakennuskanta edustaa tyylillisesti empireä. Kadun pohjoiskulmissa on kaksi Ruotsin vallan aikaista kauppiastaloa, jotka on laajennettu ja muutettu empiretyylisiksi 1800-luvun alussa: Leijona-korttelin puolella Helleniuksen talo ja Sarvikuono-korttelin puolella Sunnin talo. Kadun eteläkulmiin nousi 1830-luvulla kaksi Carl Ludvig Engelin suunnittelemaa rakennusta, joista Leijona-korttelin puoleinen oli Helsingin huvielämän keskus Hotelli Seurahuone. Sofiankadun nuorin rakennus, Lars Sonckin suunnittelema klassistinen Sofiankatu 4, valmistui vuonna 1913 Stockmannin tavaratalon rakennustarvikeosastoa varten; itse tavaratalo toimi Sarvikuono-korttelin toisella puolella Kiseleffin talossa.
1900-luvun alussa Sofiankatu muuttui liikekadusta virastokaduksi. Hotelli Seurahuoneesta tuli vuonna 1913 Helsingin kaupungintalo, ja kaupungin virastot ottivat nopeasti haltuunsa kaikki sen viereiset rakennukset. Stockmannin tavaratalo muutti pois Sarvikuonon korttelista vuonna 1930, ja sen entinen rakennustarvikeosasto Sofiankatu 4:ssä muuttui Helsingin pääpoliisiasemaksi. 
Arkkitehti Gunnar Taucherin suunnitteleman Kaupungintalon peruskorjauksen yhteydessä vuonna 1931 kadun yli rakennettiin Huokausten sillaksi sanottu ylikulkusilta, joka purettiin kun Kaupungintaloa seuraavan kerran kunnostettiin 1960-luvulla.
Suurimman osan 1900-lukua Sofiankadun varrella oli pelkästään toimistoja, ja kadun yleisilme oli hyvin hiljainen. Katu alkoi kuitenkin jälleen elävöityä vuosisadan lopulla: pääpoliisiasema siirtyi 1980-luvulla Pasilaan, ja vuonna 1995 Helsingin kaupunginmuseo sai käyttöönsä sen entisen talon. Kaupunginmuseon yhteydessä toimii myös elokuvateatteri Kino Engel. Kaupunginmuseon ja elokuvateatterin lisäksi kadun varrella on nykyisin antikvariaatti ja ravintoloita. Rakennusten ylemmissä kerroksissa on edelleen kaupungin virastoja, ja Sofiankadulta on käynti myös kaupungintalokorttelin keskellä olevaan valtuuston istuntosaliin. Sofiankatu muutettiin museokaduksi vuonna 1998. Katu jaettiin kolmeen osaan, joista kukin päällystettiin ja kalustettiin eri aikakauden tyylillä. Museo lakkautettiin osana Torikorttelit-uudistusta.
Päivi Tikkanen
Päivi Marja Sinikka Tikkanen (o.s. Kunttu, s. 19. tammikuuta 1960 Savitaipale) on suomalainen kestävyysjuoksija.
Tikkasella on yhteensä 22 ratamatkojen Suomen mestaruutta Kalevan kisoista joista 10 tuli peräkkäin 3 000 metrin juoksusta. Lisäksi hänellä on neljä Suomen mestaruutta maastojuoksussa ja yksi puolimaratonilla. Himmeämpiä mitaleita Suomen-mestaruuskilpailuista hänellä on 24 kappaletta ja henkilökohtaisia SM-mitaleita yhteensä 49 kappaletta. Vielä 41-vuotiaana vuonna 2001 hän juoksi pronssille Kalevan kisoissa 5 000 metrillä. Tikkanen on eniten mitaleita ja Kalevan malja -pisteitä kerännyt yleisurheilija. Suomi–Ruotsi-maaotteluun Tikkanen osallistui 16 kertaa joissa kertyi yhteensä 27 kilpailua.
Kansainvälisellä tasolla Tikkanen menestyi parhaiten 3 000 metrin juoksussa josta hänellä on neljäs sija Tokion MM-kisoista 1991 ja kuudes sija Splitin EM-kisoista 1990. Tokion MM-kisoissa Tikkanen juoksi vieläkin voimassa olevan Suomen ennätyksen 8.41,30. Puolimaratonin MM-kisoissa 1992 Tikkanen sijoittui sijalle 13. Vuonna 1989 hän voitti Berliinin maratonin silloisella Suomen ennätys -ajalla 2.28.45.
Tikkanen edusti Viipurin Urheilijoita ja häntä valmensi myös kestävyysjuoksijana tunnettu miehensä Esa Tikkanen.
Sau-Herra
Gabriel Kaleb Savukoski eli Sau-Herra (27. syyskuuta 1879 Sodankylä – 20. heinäkuuta 1929 Savukoski) oli kauppias ja maanviljelijä Gabriel Halosen eli "Sau-Kaaperin" ja tämän vaimon Susanna Hannulan poika.
Kaleb kävi alkeiskoulun Sodankylässä, pääsi vuonna 1900 ylioppilaaksi Oulun Lyseosta ja jatkoi opintojaan Helsingin yliopistossa. Helsingissä hän tutustui moniin merkkihenkilöihin kuten Eino Leinoon, Jean Sibeliukseen ja Hella Wuolijokeen.
Kaleb palasi Helsingistä loppututkintoa suorittamatta isännöimään kotitilaansa, ja alkoi toimia aktiivisesti paikallisten asioiden ajamisessa. Hän oli aloitteen tekijänä, kun Pelkosenniemi ja Savukoski erotettiin Sodankylästä omiksi kunnikseen 1916. Samoin hän myötävaikutti siihen, että rautatie rakennettiin Kemistä Rovaniemelle. Hän myös rakennutti omalla kustannuksellaan Pelkosenniemen ja Savukosken välille maantien, joka ei ollut yhteydessä muuhun sen ajan tienverkkoon Lapissa.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Kalebin eli Sau-Herran talo palveli etappipaikkana Muurmannin ratatyömaalta länteen paenneille saksalaisille ja itävaltalaisille sotavangeille. Länteen opastettuja vankeja mainitaan olleen 400. Tämän toiminnan takia hän joutui joksikin aikaa vangituksi vuosina 1916 ja 1917.
Sau-Herra kuoli äkillisesti omaan saunarantaansa heinäkuussa 1929. Hän oli kuollessaan pahoin velkaantunut, mutta hänen leskensä Kristiina ("Alatalo Kristiina Susanna", naimisissa Kaleb Savukosken kanssa vuodesta 1916) onnistui pelastamaan talon pakkohuutokaupalta. Se kuitenkin tuhoutui Lapin sodan aikana syksyllä 1944, kun saksalaiset polttivat Savukosken.
Élie Ducommun
Élie Ducommun (19. helmikuuta 1833 – 7. joulukuuta 1906) oli sveitsiläinen toimittaja, joka sai Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 1902 yhdessä Charles-Albert Gobat'n kanssa.
Ducommun oli Geneven kantonin kansleri vuosina 1862–1865. Hän on Genevessä 1867 perustetun Rauhan ja vapauden puolesta -liiton ("Ligue de la paix et de la liberté") perustajajäsen.
Hän sitoutui jo hyvin nuorena vapaamuurarijärjestöön liittyessään sen jäseneksi 24-vuotiaana 11. huhtikuuta 1857. Hän kohosi nopeasti oman loosinsa "La Prudence" puolestapuhujaksi, ja myöhemmin hän johti myös koko Sveitsin vapaamuurarijärjestön toimintaa.
Vuonna 1891 hänet valittiin kansainvälisen rauhanjärjestön ("Bureau international de la paix") johtajaksi, ja näin hänen työpisteensä siirtyi Berniin.
Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1989
30. alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Yhdysvaltain Vailissa, Coloradossa 29. tammikuuta – 12. helmikuuta 1989.
Isäntämaa
Tšarkka
Tšarkka, sarkka (чарка), suom. 'votkakuppi', on venäjän kielessä lasia ja kuppia tarkoittavan sanan tšara (чара) diminutiivi, joka tarkoittaa votkakuppia. Tšarkan diminutiivi tai hellyyttelymuoto on vuorostaan tšarotska (чарoчка). Isokokoinen tšarkka onkin tšara ja pienikokoinen on tšarotska.
Votkakupin ohella tšarkka oli myös vanha votkamitta, tilavuudeltaan 143,5 ml 1800-luvun loppupuolelle saakka, jolloin se pieneni 123 ml:aan eli 1/100 vedroksi.
Venäjänkielen sana чарка (čárka) on lainattu translitteroituna monelle kielelle. Sanakirjoissa sanaa näkee harvoin, mutta se tunnetaan antiikkia käsittelevässä kirjallisuudessa, antiikkikaupoissa ja –huutokaupoissa. Usein se käännetään votka- tai ryyppykupiksi. Sana ei myöskään ole juuri käytössä nykyvenäjässä.
Sarkan merkitys on suomen kielessä muuttunut:
a) Suomen sanojen alkuperä, Etymologinen Sanakirja osa 3, SKS Helsinki 2000.
sarkka 'pikari, ryyppylasi', rinnakkaismuoto sarkku 'pikari, pieni mitta-astia'
ven. Čárka `pikari, ryyppylasi; pieni mitta´, inkerin karajalassa tšarkka 'ryyppylasi, pikari', virossa sarka 'viinapikari, (viina)mitta'.
b) Nykysuomen sanakirja, Viides Osa, SKS, WSOY Porvoo 1961
sarkka, vars. ylät. tuoppi, kannu, haarikka. Hopeainen, lasinen, puinen s. S. viiniä, olutta. Yhdyssanoissa juomas.; hopea-, puus.; olut-, viinis.
Venäjän ”чарка” on 1700- ja 1800-luvuilla käännetty sarkaksi. Nykysuomen sanakirja antaa sarkalle kuitenkin merkityksen ”tuoppi, kannu, haarikka” ja yhdistää käytön viiniin ja olueen. Tästä syystä käytetään kirjassa muotoa tšarkka. (Vertaa Välskärin Kertomukset alla) Zacharias Topelius; Fältskärns berättelser / Tredje cykeln / flyktningen "Gif karlarne en tscharka brännvin, och skicka dem till Moskva; de kunna vara oss till nytta",Juhani Ahon suomennos: Välskärin kertomuksia, Kolmas osa, pakolainen." Antakaa miehille sarkka paloviinaa ja lähettäkää heidät Moskovaan; he voivat olla meille hyödyksi."
Avarrus
Avarrus on kotimaisen ambient-projektin Jääporttien kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 21. joulukuuta 2006.
Albumin kansien pastellivärimaalaukset on tehnyt Mindy M. Heinonen.
Indikaattorilaji
Indikaattorilaji eli ilmentäjälaji on eliölaji, jonka sietoisuus on kapea-alainen, joten sen levinneisyydessä tapahtuvien muutosten avulla voidaan tehdä luotettavia päätelmiä ympäristön voinnista ilman kalliita tutkimuslaitteita.
Esimerkkejä hyvistä indikaattorilajeista ovat ravut, joihin veden happamuus vaikuttaa negatiivisesti, ja rahkasammalet, joihin veden happamuus vaikuttaa positiivisesti.
Indikaattorilajeja käytetään yleisesti myös luonnontilaisuuden ja suojeluarvon mittareina. Esimerkiksi metsien lahopuun määrälle herkkien kääpien avulla voidaan arvottaa alueiden suojeluarvoa myös muun lahopuista ja vanhoista luonnonmetsistä riippuvaisen lajiston kannalta.
Extraterrestrial (albumi)
Extraterrestrial on säveltäjä Max Savikankaan ensimmäinen sävellyslevy (UUCD102). Se ilmestyi joulukuussa 2003. "Extraterrestrial" on kaksois-CD, jonka ensimmäinen levy koostuu Savikankaan soitinsävellyksistä ja toinen elektroakustisesta musiikista. Soitinmusiikin esittää Uusinta-kamariyhtye.
Kaikki kappaleet säveltänyt Max Savikangas.
Luettelo saksofonisteista
Tämä on luettelo saksofonisteista.
Galeria Valeria
Galeria Valeria (kuoli 315) oli Rooman keisarin Diocletianuksen tytär. Hän oli naimisissa keisari Galeriuksen kanssa.
Hänen alkuperäinen nimensä oli Valeria, ja hänen äitinsä oli Diocletianuksen vaimo Prisca. Valeria meni naimisiin Galeriuksen kanssa vuonna 293. Diocletianus loi tetrarkiaksi kutsutun järjestelmän, jossa Roomaa hallitsivat kaksi keisaria ja heidän kaksi apukeisariansa. Diocletianus oli valinnut Galeriuksen apukeisarikseen eli caesariksi. Valerian ja Galeriuksen avioliiton oli tarkoitus pönkittää keisarien välistä suhdetta. Galerius erosi myös ensimmäisestä vaimostaan Valeria Maximillasta. Galeria Valeriaa on kuvailtu suvaitsevaisena kristittyjä kohtaan, kun taas hänen miehensä suhtautui heihin vihamielisesti ja oli osasyyllinen kristittyjen vainoihin.
Galeria Valeria sai arvonimen "augusta" ja "mater castrorum" vuoden 308 marraskuussa. Galeria Valerian ja Galeriuksen avioliitto ei tuottanut yhtäkään lasta, mutta Galeria adoptoi aviomiehensä aviottoman pojan Candidianuksen.
Kun Galerius kuoli vuonna 311 tuli Liciniuksesta uusi keisari. Hän otti Galeria Valerian ja hänen äitinsä Priscan huostaansa. Äiti ja tytär pakenivat kuitenkin Maximinus Daian luokse. Maximinuksen tytär oli nimittäin kihloissa Candidianuksen kanssa. Maximinus yritti kosia Galeriaa, mutta tämä ei suostunut, ja Maximinus antoi vangita hänet. Galeria Valeria lähetettiin vankeuteen Syyriaan, ja hänen omaisuutensa takavarikoitiin. Kun Maximinus kuoli, antoi Licinius määräyksen vangita Galeria Valerian, mutta tämä pääsi pakenemaan. Hän piileskeli vuoden ajan ennen kuin hänet löydettiin Thessalonikista. Väkijoukko vangitsi hänet, ja hänet mestattiin kaupungin torilla ennen kuin hänen ruumiinsa heitettiin mereen.
Bud O’Connor
Herbert William ”Buddy” O'Connor (21. kesäkuuta 1916 Montreal, Quebec, Kanada – 24. elokuuta 1977) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Hyökkääjänä pelanneen O'Connorin seurat olivat Montreal Canadiens ja New York Rangers National Hockey Leaguessa.
Ne bis in idem
Ne bis in idem on latinankielinen fraasi ja oikeusperiaate, joka tarkoittaa "ei kahdesti samassa (asiassa)". Sisällöllisesti se tarkoittaa prosessioikeudessa sitä, että samasta asiasta ei voida antaa kahta tuomiota eli tuomioistuin ei saa ottaa uudestaan käsiteltäväksi sellaista seikkaa, joka jo on lainvoimaisella päätöksellä ratkaistu. EU-kontekstissa fraasin merkitys on se, että sääntö estää toiseen kertaan tapahtuvan syyttämisen toisessa jäsenvaltiossa, jos yhdessä jäsenvaltiossa asia on jo saatettu lopullisesti päätökseen. Poikkeuksena tästä pääsäännöstä ovat eräät rikostyypit, muun muassa sotilas- ja virkarikokset.
Euroopan ihmisoikeussopimuksen 7. lisäpöytäkirja määrittää "ne bis in idem" -periaatteen seuraavasti:
Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on katsonut , että Suomessa veronkorotus on rangaistus, joten tilanteessa, jossa veronkorotus on määrätty, ei voida enää nostaa syytettä veropetoksesta. Sittemmin Suomen korkein oikeus on omaksunut tämän saman näkemyksen kahdessa ennakkoratkaisussaan kesäkuussa 2010. Vastaavasti Helsingin hallinto-oikeus on poistanut veronkorotuksen tapauksessa, jossa verovelvollinen oli aiemmin saanut rangaistuksen veropetoksesta.
Ne bis in idem -periaate soveltuu myös pakkokeinojen käyttöön. Helsingin hovioikeus kumosi vangitsemispäätöksen katsoen, ettei henkilöä voitu vangita rikoksesta, josta hänet oli jo tuomittu ulkomailla rangaistukseen ja rangaistus oli siellä kärsitty.
At the Edge of Time (Uusinnan albumi)
At the Edge of Time on Uusinta-kamariyhtyeen kamarimusiikkilevy (UUCD101). Se ilmestyi tammikuussa 2004. Levyn teokset ovat (säveltäjä suluissa):
Hallittu hoitamattomuus
Hallittu hoitamattomuus on periaate, jolla ihmisen muokkaamaan ympäristön joidenkin osien annetaan tarkoituksella rehottaa.
Kaupunkien viheralueiden joidenkin osien annetaan tarkoituksella rehottaa. Jos koko aluetta hoidettaisiin kauttaaltaan huolellisesti, olisi lajisto niukkaa. Hallitun hoitamattomuuden tarkoituksena on kasvattaa lajien määrää kyseisellä alueella.
Esimerkkejä hallitusta hoitamattomuudesta on, että puistonurmikot leikataan pidemmäksi, puuston annetaan muodostaa tiheikköjä ja kelopuiden jättäminen puistoihin.
Metsänhoidossa hallitulla hoitamattomuudella tarkoitetaan sitä, että aarin tai parin tiheiköitä jätetään yksi hehtaaria kohden taimikonperkaus-, harvennus- ja päätehakkuualoilla. 
Riistatiheikkö pyritään sijoittamaan monimuotoisuuden kannalta luontevalle paikalle, kuten kosteikon lähelle. Tällöin myös hyönteiskannat hyötyvät siitä ja linnuilla on enemmän syötävää. 
Lisäksi jätetään aliskasvoskuusia sinne, missä niistä ei ole haittaa kasvatettavalle puustolle. Etenkin linnut hyötyvät aliskasvoksista.
Hallittu hoitamattomuus hyödyttää paitsi luontoa ja ulkoilijoita, myös metsänomistajaa. Työmäärä on riistatiheikön verran pienempi ja metsämaisema pysyy monipuolisempana.