Porto Alegre
Porto Alegre (’iloinen satama’) on Brasiliassa sijaitsevan Rio Grande do Sulin osavaltion pääkaupunki. Siellä on noin 1 416 000 asukasta (2004). Kaupunki perustettiin virallisesti vuonna 1772.
Jalkapalloilija Ronaldinho on kotoisin Porto Alegresta.
Porto Alegre sijaitsee Rio Grande do Sulin osavaltiossa eteläisessä Brasiliassa. Kaupunki on Río Guaíban estuaarin itäisellä rannalla lähellä paikkaa, jossa viisi jokea muodostaa laajan makeavetisen laguunin, Lagoa dos Patosin. Kunnan pinta-ala on 476,3 neliökilometriä, ja siihen kuuluu 16 saasta estuaarissa.
Kaupungin keskusta sijaitsee rantakaistaleella, mutta sitä ympäröi 730 miljoonaa vuotta vanhat graniittikukkulat, jotka ovat eroosion seurauksena kuluneet pyöreähuippuisiksi. Korkein kukkula on 311 metriä korkea Morro Santana.
Porto Alegren ilmasto on kostea ja subtrooppinen. Ilmasto on leudompi kuin muissa Brasilian osavaltioiden pääkaupungeissa: vuoden keskilämpötila on 19,5 astetta ja talvisin voi olla jopa pakkasta ja sataa lunta. Neljä vuodenaikaa erottuvat selvästi, ja kesällä lämpötila voi nousta yli 35 asteen.
Porto Alegren historia alkoi isona maatilana, jota ympäröi useita intiaaniheimoja. Azoreilta tulleet uudisasukkaat perustivat vuonna 1752 maatilan ympärille pienen kylän. Kaupunki perustettiin virallisesti 26. maaliskuuta 1772, jolloin se sai nimen Freguesia de São Francisco do Porto dos Casais. Seuraavana vuonna nimi muutettiin muotoon Nossa Senhora da Madre de Deus de Porto Alegre.
Porto Alegresta tuli osavaltionsa pääkaupunki 23. heinäkuuta 1773. Brasilian itsenäistymisen jälkeen Porto Alegressa alkoi 20. syyskuuta 1835 Farroupilha-kapina. Vaikka se kapina kukistettiin, sen jälkeen gauchokulttuuri päätyi muun muassa useisiin lauluihin. Kaupungin merkitys kasvoi Paraguayta vastaan 1864–1870 käydyn Kolmoisliiton sodan seurauksena, sillä kaupunki oli lähellä sotakenttiä.
Porto Alegreen alkoi 1800-luvun lopulla muuttaa paljon maahanmuuttajia erityisesti Saksasta, Italiasta ja Puolasta. Porto Alegressa oli 1900-luvun alussa noin 70 000 asukasta, ja kaupunkia modernisoitiin. Sinne rakennettiin muun muassa sähkö-, viemäri-, vesijohto- ja puhelinverkosto. Kaupunki kasvoi voimakkaasti 1900-luvun puolivälin jälkeen. Se oli myös poliittisesti värittynyt kaupunki. Ennen vuoden 1964 sotilasvallankaappausta Porte Alegressa kokoontui monia merkittäviä intellektuelleja ja vasemmistotaiteilijoita. Sotilashallinnon aikana puolestaan kaupunki oli merkittävä kapinakeskus.
1900-luvun lopussa Porto Alegre tuli tunnetuksi yhteiskunnallisesta kokeilustaan nimeltä osallistuva budjetointi, jossa kansalaisille annettiin mahdollisuus osallistua kunnan budjetin laatimiseen. Menetelmä kehitettiin 1980-luvun lopussa taistelemaan kaupungin taloudellisia ja sosiaalisia ongelmia vastaan. Ensimmäisinä vuosina kokoontumisiin osallistui alle tuhat asukasta, mutta sittemmin vuosittaisiin kokouksiin on osallistunut vuosittain jopa 50 000 kuntalaista. Kokeilun seurauksena vaihtoehtoista globalisaatiota ajava liike on järjestänyt Porto Alegressa Maailman sosiaalifoorumin vuosina 2001, 2002, 2003, 2005 ja 2012.
Porto Alegresta on kotoisin kaksi menestynyttä jalkapalloseuraa. Grêmio on voittanut Campeonato Brasileiron kahdesti, Copa do Brasilin neljästi ja maanosan Copa Libertadoresin kahdesti, ja Internacionalilla on kolme Campeonato Brasileiroa, yksi Copa do Brasil ja kaksi Copa Libertadores sekä yksi seurajoukkueiden MM-mestaruus. Kummallakin seuralla on yli 50 000 katsojan stadion. Internacionalin Estádio Beira-Rio on yksi MM-kilpailujen 2014 pelikentistä.