hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Marcus Banks
Arthur LeMarcus Banks III (s. 19. marraskuuta 1981) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka pelaa NBA:ssa Toronto Raptorsin joukkueessa. Hänen yliopistoinaan olivat Dixie State College of Utah sekä Nevadan yliopisto Las Vegasissa. Ammattilaisura NBA:issa alkoi vuonna 2003. Varauksen teki Memphis Grizzlies, mutta seuroina ovat varsinaisesti olleet Boston Celtics, Minnesota Timberwolves, Phoenix Suns ja Miami Heat.
John Konrads
John Konrads (s. 21. toukokuuta 1942 Riika, Latvia) on entinen australialainen uimari ja olympiavoittaja.
Latviassa syntynyt ja Australiaan lapsena muuttanut John Konrads voitti Rooman 1960 olympialaisten 1 500 metrin vapaauinnissa kultaa ajalla 17.19,6. Hänen nimissään oli tuolloin myös lajin maailmanennätys 17.11,0. Pronssia hän sai 400 metrin vapaauinnissa ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä.
John Konradsin sisar Ilsa Konrads on myös uinnin olympiamitalisti.
Kauhajoki (joki)
Kauhajoki (myös Hyypänjoki) on Kauhajoella ja Kurikassa virtaava 73 kilometriä pitkä joki. Joki on yksi Kyrönjoen kolmesta päähaarasta Seinäjoen ja Jalasjoen ohella. Joki kuuluu Kauhajoen vesistöalueeseen ja Kauhajoen valuma-alueeseen. Kauhajoen alkulähteet sijaitsevat Lauhanvuoren alueella Kauhajoen ja Isojoen rajalla. Ylempänä Kauhajoki tunnetaan nimellä Hyypänjoki. Kauhajoen kaupungin keskustan jälkeen, Aronkylässä Kauhajokeen yhtyvät Kainastonjoki ja Ikkelänjoki. Kauhajoen ja Jalasjoen yhtyessä Kurikassa, alkaa varsinainen Kyrönjoen pääuoma.
Kyrönjoen pääuoman vedestä poiketen Kauhajoen vesi ei ole yhtä tummaa. Veden happamuus pysyy tavallisesti välillä 5,5–7,5. Joessa on tavattu haukia, ahvenia, pikkunahkiaisia, kivisimppuja, mateita ja purotaimenia. Jokeen on lisäksi istutettu purotaimenia. Kauhajoella harjoitetaan muun muassa perho- ja uistinkalastusta.
Viime vuosien aikana Kauhajoen keskustassa ja Hyypänjokilaaksossa on havaittu joen kasvavan umpeen, veden virtaaman olevan olematonta ja kortteikot ovat lisääntyneet. Syitä tähän on monia, mutta esimerkiksi patojen vaikutus, kuivat kesät sekä ojitukset ovat oleellisimpia. Myös Hyypässä sijaitsevan Pahalähteen vedenotto on yksi mahdollinen syy. Kesäisin Hyypänjokilaaksossa joessa on alkanut olla vettä vain hyvin vähän vedenoton alettua. Lisäksi virtaamasuuntaa ei aina edes voi havaita. Myös joenuoma on pienentynyt ja haukia on saapunut taimenten asuinsijoille.
Peter Keglevic
Peter Keglevic (s. 1950 Salzburg, Salzburg, Itävalta) on alun perin itävaltalainen ohjaaja. Hänen tunnetumpia elokuviaan ovat Die Tanz mit dem Teufel (2002) ja Du bist nicht allein – Die Roy Black story. Lisäksi Keglevic on ohjannut tv-sarjaa Stolberg ja kaksi Martin Beck -elokuvaa, "Polismördaren" (1994) ja "Stockholm Marathon" (1994).
Gus Williams
Gus Williams (s. 10. lokakuuta 1953) on entinen yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi ensin Etelä-Kalifornian yliopiston joukkueessa ja sitten NBA-tasolla vuosina 1975–1987. Ammattilaisseurana oli pisimpään Seattle SuperSonics; lisäksi hän pelasi Golden State Warriorsissa, Washington Bulletsissa ja Atlanta Hawksissa.
Williams osallistui kahteen NBA:n tähdistöotteluun. Seattle SuperSonics jäädytti hänen pelipaitansa numeron (#1) vuonna 2004.
Ilsa Konrads
Ilsa Konrads (s. 29. maaliskuuta 1944 Riika, Latvia) on entinen australialainen uimari ja olympiamitalisti.
Latviassa syntynyt ja Australiaan lapsena muuttanut Ilsa Konrads saavutti Rooman 1960 olympialaisten 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä hopeaa ajalla 4.11,3. Hän ui Australian joukkueessa viestin toisen osuuden. Rooman kisojen henkilökohtaisilla matkoilla hänen paras saavutuksensa oli neljäs sija 400 metrin vapaauinnissa, jossa hän hävisi sekunnin pronssin vieneelle Catharina Lagerbergille.
Ilsa Konradsin veli John Konrads voitti Rooman kisoissa 1 500 metrin vapaauinnin olympiakultaa.
Michael Schneider
Michael Schneider on saksalainen ohjaaja. Hän on ohjannut sarjoja Stolberg ja SOKO Köln.
David Theile
David Theile (s. 17. tammikuuta 1938 Maryborough, Queensland, Australia) on entinen australialainen uimari ja olympiavoittaja.
Theile voitti Melbournen 1956 olympialaisten 100 metrin selkäuinnissa kultaa ajalla 1.02,2, joka oli vain 0,1 sekuntia Gilbert Bozonin maailmanennätystä heikompi. Seuraavat vuodet hän keskittyi lääketieteen opintoihinsa mutta voitti Rooman 1960 olympialaisissa toistamiseen olympiakultaa 100 metrin selkäuinnissa, tällä kertaa loppuajalla 1.01,9. Lisäksi hän sai hopeaa 4 × 100 metrin sekauintiviestissä, joka oli ensimmäistä kertaa olympialaisten ohjelmassa.
Onni Rantasalo
Oiva Onni Rantasalo (vuoteen 1906 "Björni", 28. huhtikuuta 1883 Eura – 14. lokakuuta 1977 Yläne) oli kansanedustaja, maanviljelysneuvos ja kartanonomistaja.
Onni Rantasalo syntyi Eurassa. Hänen vanhempansa olivat Frans Fredrik Björni ja Henrika Wilhelmina Piipanoja. Perhe muutti Yläneelle Björnin ostettua Yläneenkartanon vuonna 1892. Onnista tuli Yläneenkartanon omistaja 1905, ja hän omisti kartanon kuolemaansa saakka.
Onni Rantasalo opiskeli ylioppilaaksi ja kävi maanviljelyskoulua 1902. Hän muutti sukunimensä Björnistä Rantasaloksi vuonna 1906. Rantasalo toimi valtion omistaman Yläneen Uudenkartanon tilanhoitajana vuosina 1910–1914. Hän oli perustamassa Yläneelle Osuuskauppaa ja Osuuskassaa, ja toimi osuuskassan hoitajana 20 vuotta.
Onni Rantasalo valittiin itsenäisen Suomen ensimmäiseen eduskuntaan Turun eteläisestä vaalipiiristä 1. marraskuuta 1917 Suomalaisen puolueen (nykyisin Kansallinen Kokoomus) edustajana. Hän osallistui Perustuslakivaliokunnan ja Suuren valiokunnan työskentelyyn. Rantasalon edustajakausi päättyi 31. maaliskuuta 1919.
Onni Rantasalo ja lääkäri Aili Matilda Andelin vihittiin avioliittoon 1953. Heille syntyi kaksi lasta.
Onni Rantasalo osallistui aktiivisesti yhteiskunnalliseen toimintaan. Hän toimi puheenjohtajana seuraavissa luottamustehtävissä: Yläneen kuntakokous, Yläneen kunnanvaltuusto, Varsinais-Suomen osuuskassojen liiton johtokunta, Varsinais-Suomen maanviljelysseuran johtokunta, Savialueen maamieskoulun johtokunta, Lounais-Suomen osuusteurastamon hallintoneuvosto, Uuden Auran hallintoneuvosto, Varsinais-Suomen tuberkuloosipiirin kuntainliiton liittovaltuusto ja Varsinais-Suomen historiantutkimusyhdistyksen hallitus. Varapuheenjohtajana hän toimi Varsinais-Suomen kansallisliitossa, Pellervo-Seuran valtuuskunnassa ja Hankkijan Turun piirineuvostossa. Näiden lisäksi hän osallistui useiden yhdistysten hallintoelimiin.
Onni Rantasalolle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi 1933 ja maanviljelysneuvoksen arvonimi 30. joulukuuta 1942.
William Mulliken
William Danforth ”Bill” Mulliken (27. elokuuta 1939 Urbana, Illinois – 17. heinäkuuta 2014) oli yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja.
Mulliken voitti Rooman 1960 olympialaisten 200 metrin rintauinnissa kultaa ajalla 2.37,4. Ennen olympialaisia hänen ennätyksensä oli vain 2.40,9 mutta olympialaisissa hän ui välierien nopeimman ajan 2.37,2 ja voitti loppukilpailussa Japanin Yoshihiko Osakin 0,6 sekunnilla.
Mulliken voitti urallaan 200 metrin rintauinnissa myös Pan-Amerikan kisojen kultaa Chicagossa 1959.
Aleksander Kantonen
Aleksander Kantonen (s. 18. tammikuuta 1893 Viipuri) oli suomalainen jääkärivänrikki. Hänen vanhempansa olivat koneenkäyttäjä Aleksanteri Kantonen ja Vappu Nyberg. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Gunhild Maria Collanderin kanssa.
Kantonen kävi kansakoulun ja Taistelukoulun kanta-aliupseerikurssi vuosina 1931–1932.
Kantonen työskenteli merimiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 26. syyskuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella.
Kantonen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkuealiupseeriksi 2. Jääkärirykmentin 4. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin Kalevankankaalla, missä hän haavoittui taistelussa 28. maaliskuuta 1918, haavoittumisensa jälkeen hänet siirrettiin 25. huhtikuuta 1918 alkaen 2. Jääkärirykmentin täydennyspataljoonaan.
Sisällissodan jälkeen Kantonen siirrettiin 25. kesäkuuta 1918 Kaartin jääkäripataljoonaan ja 12. heinäkuuta 1918 alkaen Pioneerikoulutuspataljoonaan, josta hänet siirrettiin 31. lokakuuta 1918 takaisin Kaartin jääkäripataljoonaan ja 17. tammikuuta 1919 Savon jääkärirykmentin 5. komppaniaan. Hänet määrättiin 15. huhtikuuta 1919 alkaen 8:nnen, 5. tammikuuta 1920 alkaen 9:nnen ja 1. lokakuuta 1920 alkaen 7. komppanian vääpeliksi. Hänet siirrettiin komppaniansa mukana myöhemmin Savon prikaatin pataljoonaan, missä hänet sijoitettiin komppanioineen vääpeliksi 1. komppaniaan. Seuraavaksi hänet siirrettiin Vuoksen jääkäripataljoonaan ja lopuksi Jääkäripataljoona numero 4:ään. Hän osallistui komppanian ollessa Porajärven Soutajärvellä 7. maaliskuuta 1920 suoritettuun taisteluun.
Kantonen osallistui talvisotaan komppanianvääpelinä jääkäripataljoona 4:ssä. Jatkosodan puhjettua hän palveli edelleen samassa joukko-osastossa aina vuoteen 1943 saakka, jolloin hänet siirrettiin oman pataljoonansa huoltoupseeriksi. Vielä samana vuonna hänet siirrettiin edelleen pioneeripataljoona 2:een ja edelleen osaston päälliköksi 21. Polttoaineosastoon. Mainitussa tehtävässä hän palveli sodan loppuun saakka, jolloin hänet siirrettiin vartiokomennuskunnan johtajaksi Kevyen prikaatin esikuntaan ja oli tehtävässä vuoteen 1945 saakka. Esikuntatehtävistä hänet siirrettiin komppanianvääpeliksi jääkäripataljoona 4:ään ja edelleen vuonna 1947 vääpeliksi pataljoonan aliupseerikouluun. Kantonen erosi armeijan palveluksesta vuonna 1948.
Kantonen toimi Jääkäripataljoona 4:n kerhon kunniapuheenjohtajana vuodesta 1948 alkaen ja Hämeen Jääkäripataljoonan killan kunniajäsenenä vuodesta 1970 alkaen.
Loum
Loum on kaupunki Kamerunin länsiosassa Littoralin provinssissa. Vuonna 2001 siellä oli noin 141 400 asukasta. Kaupunki sijaitsee Doualasta Nkongsambaan kulkevan valtatien varressa noin 80 km Doualasta.
Michael Troy
Michael Troy (s. 3. lokakuuta 1940) on entinen yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja.
Troy voitti Rooman 1960 olympialaisten 200 metrin perhosuinnissa kultaa maailmanennätysajalla 2.12,8. Hän paransi omissa nimissään ollutta maailmanennätystä 0,4 sekunnilla. Toisen kultamitalinsa hän sai 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä, jossa hän ui kolmannen osuuden ja jossa Yhdysvallat teki uuden maailmanennätyksen 8.10,2.
Nate McMillan
Nathaniel "Nate" McMillan (s. 3. elokuuta 1964 Raleigh, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen koripalloilija ja koripallovalmentaja. Hän pelasi North Carolina State Universityn jälkeen ammattilaisena NBA:ssa vuosina 1986–1998. Hänen seuransa oli koko tuon ajan Seattle SuperSonics, joka vuonna 1999 jäädyttikin hänen pelipaitansa numeron (10).
Myöhemmin McMillan on toiminut Seattle SuperSonicsin (2000–2005), Portland Trail Blazersin (2005–2012) ja Indiana Pacersin (vuodesta 2016) päävalmentajana.
Kildebert III
Kildebert III (noin 678 – 23. huhtikuuta 711) oli frankkien valtakunnan kuningas 695–711 ja kuningas Teoderik III:n poika. Hänen hallintokautensa aikana valtaa käytti kuitenkin käytännössä major domus Pipin Heristalilainen . Kildebert vietti suurimman osan elämästään Oisen kuninkaallisella huvilalla.
Kildebertiä seurasi valtaistuimella hänen poikansa Dagobert III. On myös mahdollista, että Klotar IV oli Kildebertin poika.
Lynn Burke
Lynn Edythe Burke (myöh. McConville, s. 22. maaliskuuta 1943 New York) on entinen yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja.
Burke voitti Rooman 1960 olympialaisten 100 metrin selkäuinnissa kultaa ajalla 1.09,3. Hän jäi vain 0,1 sekuntia ennen kisoja uimastaan maailmanennätyksestä. Hän sai kultamitalin myös 4 × 100 metrin sekauintiviestissä, jossa hän ui ensimmäisen osuuden parantaen samalla 100 metrin selkäuinnin maailmanennätyksen aikaan 1.09,0. Yhdysvaltain joukkueen loppuaika 4.41,1 oli myös uusi maailmanennätys tässä ensimmäistä kertaa olympialaisten ohjelmaan kuuluneessa lajissa. Joukkueen ankkurina ui Christina von Saltza, joka oli Burken ystävä ja harjoittelukumppani ja jonka vanhempien luona Burke asui. Heitä molempia valmensi George Haines.
Avan (Aragatsotn)
Avan (armeniaksi Ավան) on kuntatason yhteisö Aragatsotnin maakunnassa Armeniassa. Avanissa oli vuonna 2001 yhteensä 915 asukasta.
Season of the Dead
Season of the Dead on yhdysvaltalaisen death metal -yhtye Necrophagian ensimmäinen pitkäsoitto, joka julkaistiin vuonna 1987. Albumi jäi yhtyeen ainoaksi täyspitkäksi ennen sen reunionia vuonna 1997. Omana aikanaan albumi oli hyvin vaikutusvaltainen death metal -piireissä.
Red Stream julkaisi albumin uudelleen CD-muodossa 1990-luvun lopulla. Uudelleenjulkaisun kansi poikkesi hieman alkuperäisestä.Areadeath Productionsin uudelleenjulkaisi levyn lokakuussa 2007 kahden CD:n julkaisuna, mukana bonusraitoja. Ykkös-CD:llä oli bonuskappaleina vuonna 1986 nauhoitetun, julkaisemattoman EP:n kappaleet.Toisella CD:llä oli kappaleita Necrophagian vanhemmilta demoilta:
Death is Fun:Autopsy on the Living Dead:Rise from the Crypt:Power Through Darkness:Nightmare Continues:
Spencer Haywood
Spencer Haywood (s. 22. huhtikuuta 1949) on entinen yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi ammattilaisena ABA:ssa ja NBA:ssa vuosina 1969–1983. Vuosina 1970–1975 seurana oli Seattle SuperSonics, joka vuonna 2007 jäädytti hänen pelipaitansa numeron (24).
Haywood voitti maajoukkueen pelaajana kultaa Méxicon kesäolympialaisissa 1968. Hän pelasi myöhemmin urallaan myös ulkomailla, Italiassa.
Haywood syntyi kymmenlapsiseen perheeseen Mississippissä. Hän osallistui neljään NBA:n tähdistöotteluun vuosina 1972–1975 ja voitti kauden 1979–1980 jälkeen Los Angeles Lakersin kanssa NBA-mestaruuden. Hän oli naimisissa somalailaissyntyisen mallin Imanin kanssa, kunnes pari erosi 1987.
Carolyn Schuler
Carolyn Schuler (s. 5. tammikuuta 1943) on entinen yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja.
Schuler voitti Rooman 1960 olympialaisten 100 metrin perhosuinnissa kultaa ajalla 1.09,5. Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa hän oli hävinnyt 14-vuotiaalle Carolyn Woodille, mutta olympiafinaalissa tämä hörppäsi liikaa vettä ja keskeytti. Toisen kultamitalinsa Schuler sai 4 × 100 metrin sekauintiviestissä, jossa Yhdysvallat ui maailmanennätyksen 4.41,1. Laji oli ensimmäistä kertaa olympialaisten ohjelmassa.
Livenä vieraissa
Livenä vieraissa on The Voicen kokooma kokoelma, joka julkaistiin keskiviikkona 29. lokakuuta 2008. Kokoelmalevy sisältää kymmenen kotimaisen artistin versiot toisen artistin hittikappaleesta studiolivenä. Lisäksi toisella levyllä on mukana kunkin artistin studiolive-versio omasta hitistään.
The Voice taltioi elokuussa viiden päivän aikana kymmenen musiikkivideota, jotka kuvattiin Helsingin Sompasaaressa, Sonic Pump -studiolla. Ohjauksesta vastasi Voicella mm. VIP Top-10 -ohjelmaa tekevä Kristian "Tortsu" Juuso.
Mukaan kutsutut yhtyeet ja artistit saivat itse valita mistä kappaleesta tekevät omannäköisen versionsa.
Levy sai jatkoa 6. toukokuuta 2009, kun The Voice julkaisi kokoelmasarjan toisen osan. Sillä esiintyvät muun muassa Sunrise Avenue, Waldo's People sekä Hanna Pakarinen.
Carolyn Wood
Carolyn Wood (s. 18. joulukuuta 1945) on entinen yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja.
Wood voitti 14-vuotiaana 100 metrin perhosuinnin Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa 1960. Rooman olympialaisten loppukilpailussa hän veti keuhkoihinsa vettä, mikä sekoitti hänen uintinsa ja sai hänet keskeyttämään. Hän voitti kultaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä, jossa hän kolmannella osuudella voitti Australian Lorraine Crappia 2,7 sekunnilla. Yhdysvallat ui maailmanennätyksen 4.08,9 ja jätti Australian hopealle ajalla 4.11,3.
Egyptinkoirankuonolepakko
Egyptinkoirankuonolepakko eli afrikanronkko ("Rousettus egyptiacus") on keskikokoinen hedelmälepakko, jonka levinneisyysalue ulottuu Senegalista yli lähes koko Afrikan ja Etu-Aasian Pakistaniin asti. Sitä tavataan myös Kyproksella ja Turkissa. Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on "ronkko".
Egyptinkoirankuonolepakolla on suuret silmät ja koiranomainen pää. Sen ruumis on noin 13–15,5 cm pitkä, kyynärvarsi on 8–10 cm ja paino 90-170 g.
Egyptinkoirankuonolepakot syövät hedelmien lisäksi myös siitepölyä ja mettä.
Naaras saa 105–107 päivän kantoajan jälkeen yhden tai harvoin kaksi poikasta. Laji lisääntyy monilla seuduilla noin kaksi kertaa vuodessa.
Toisin kuin muilla lepakoilla, egyptinkoirankuonolepakolla ja "Rousettus"-suvun kahdeksalla muulla lajilla on poikkeuksellinen kyky synnyttää äänisignaaleja värisyttämällä kieltään nopeasti suuontelossa tai oikeastaan maiskuttamalla äänekkäästi. Näin muodostuvan sointuvan, taajuudeltaan 6,5–100 kilohertsin äänen suurin intensiteetti on 12–18 kHz:n välillä. Ääntely ei ole ultraääntä, joten ihminen voi kuulla sen.
Anita Lonsbrough
Anita Lonsbrough (s. 10. elokuuta 1941) on entinen brittiläinen uimari ja olympiavoittaja.
Lonsbrough voitti kultaa Rooman 1960 olympialaisten 200 metrin rintauinnissa maailmanennätysajalla 2.49,5. Kilpailua puolimatkassa kahdella sekunnilla johtanut, maailmanennätystä silloin vielä hallussaan pitänyt saksalainen Wiltrud Urselmann hävisi hänelle 0,5 sekuntia. Kaksi vuotta myöhemmin Leipzigissa Lonsbrough voitti samalla matkalla Euroopan mestaruuden.
Beverly Hills kyttä 2
Beverly Hills kyttä 2 on Tony Scottin ohjaama toimintakomedia vuodelta 1987. Sen edeltäjä on "Beverly Hills kyttä" ja jatko-osa "Beverly Hills kyttä 3".
Elokuvan pääosassa on Eddie Murphy ja muissa keskeisissä rooleissa nähdään mm. Judge Reinhold ja John Ashton.
Axel Foley (Eddie Murphy) lähtee taas Beverly Hillsiin moikkaamaan vanhoja tuttujaan, kunnes poliisipäällikkö Bogomilia ammutaan pahasti ja Axel haluaa kumppaneineen William "Billy" Rosewoodin (Judge Reinhold) ja John Taggartin (John Ashton) kanssa saada tekijät kiinni. Hän alkaa tutkia Bogomilin jäänyttä rikosjuttua ja pääsee aseiden salakuljetusliigan jäljille.
Isojoki (joki)
Isojoki tai Lapväärtinjoki on Lapväärtinjoen vesistön kaakkois-lounaissuuntaisesti Isojoen, Karijoen ja Kristiinankaupungin alueilla virtaava 75 kilometriä pitkä joki. Joki saa alkunsa Isojoen ja Kauhajoen rajalla sijaitsevalta Lauhanvuoren alueelta. Kristiinankaupungissa jokea nimitetään Lapväärtinjoeksi () ja Isojoen kunnan alueella puolestaan Isojoeksi. Joen valuma-alue ulottuu myös Teuvan, Kauhajoen ja Honkajoen alueille.
Joen valumapinta-ala on 1 089 neliökilometrin kokoinen ja tästä alasta 13,7 prosenttia on peltoja. Valuma-alueen suurin järvi on 48 hehtaarin kokoinen Kangasjärvi Isojoen kunnan alueella. Joki on yläjuoksulla kapea, paikoittain puromainenkin. Alajuoksulla joki puolestaan on pengerretty ja ruopattu. Isojoen virtaamat ja vedenlaatu ovat tasaisempia kuin muissa länsisuomalaisissa virtavesistöissä johtuen joen pohjavesivaikutteisuudesta. Joessa on ainoastaan muutama pohjapato ja Peruksen voimalaitospato.
Isojoen suurimpia sivuhaaroja ovat Isojoen länsiosista alkunsa saava Kärjenjoki (alajuoksullaan Lapväärtissä ), Teuvan eteläosasta alkunsa saava ja alajuoksullaan Karijoen alueella virtaava Karijoki sekä Kauhajoen lounaisosista alkunsa saava ja alajuoksultaan Isojoen koillisosissa virtaava Heikkilänjoki.
Joen eliölajisto on monimuotoinen ja siellä elää uhanalaisia lajeja, kuten jokihelmisimpukka. Isojokeen nousee meritaimenta ja harjusta sekä siikaa alajuoksulle. Kirkkaissa latvaosien lähdepuroissa esiintyy purotaimenta. Lisäksi joessa on melko vahva nahkiaiskanta. Joen meri- ja purotaimen kantaa lisääntyy luonnollisesti, ja näitä onkin käytetty meritaimenten istutuksiin Länsi- ja Etelä-Suomen vesiin. Isojoki kuuluu Natura 2000 -verkostoon.
Isojoki on Suomen mittakaavassa yksi harvoista ja Selkämeren rannikon joista ainoa, jossa on jäljellä meritaimenen luonnonkanta. Isojoen meritaimenkanta (ISO) on erittäin uhanalainen.
Joseph Beal Steere
Joseph Beal Steere (9. helmikuuta 1842 Rollin, Michigan – 7. joulukuuta 1940 Ann Arbor) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.
Joseph Steeren vanhemmat olivat William Millhouse ja Elizabeth (Beal) Steere. Hän opiskeli lakia Michiganin yliopistossa ja valmistui vuonna 1870. Vuosina 1870–1873 Steere teki tutkimusretkiä Etelä-Amerikassa, Kiinassa ja Formosassa. 1874–1875 hän matkusti Filippiineillä ja Molukkien saaristossa. Steere toimi matkoillaan Michiganin valtionmuseon luonnonhistoriallisena keräilijänä ja museo kustansi osan hänen kuluistaan. Hän palasi Michiganin opettamaan eläintiedettä ja oli Michiganin yliopiston eläintieteen professori vuosina 1876–1893.
30. syyskuuta 1879 Steere avioitui Helen Buzzardin kanssa.
Steere suoritti vielä yhden tutkimusretken vuonna 1901, jolloin hän johdatti joukon opiskelijoita Amazonille keräämään näytteitä Smithsonian-instituutille. Loppuelämänsä Steere vietti maatilallaan Ann Arborissa.
Steere kuvaili ja nimesi lukuisia lintulajeja, muun muassa negrosinbulbulin ("Ixos siquijorensis"). Hänen kunniakseen on nimetty mindoronkukaali ("Centropus steerii"), filippiinienharlekiini ("Sarcophanops steerii"), filippiinienpitta ("Pitta steerii"), bataaninkuhankeittäjä ("Oriolus steerii") ja taiwaninmetsätimali ("Liocichla steerii").
Fred Brown
Fred Brown (s. 7. elokuuta 1948 Milwaukee, Wisconsin) on entinen yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi Iowan yliopistossa ja vuosina 1971–1984 ammattilaisena NBA:ssa. Hänen NBA-seuransa oli koko tuon ajan Seattle SuperSonics.
Brown osallistui NBA:n tähdistöotteluun vuonna 1976. Hän voitti Seattle SuperSonicsin kanssa kauden 1978–1979 NBA-mestaruuden. Seura on jäädyttänyt hänen pelipaitansa numeron #32.
Heroes of Our Time
Heroes of Our Time on ensimmäinen single DragonForcen neljänneltä studioalbumilta Ultra Beatdownilta. Ensimmäisenä se julkaistiin yhtyeen virallisilla MySpace-sivulla 4. heinäkuuta 2008. Biisille tehty musiikkivideo julkaistiin 8, heinäkuuta yhtyeen MySpace-profiilissa. 15. heinäkuuta 2008 single julkaistiin ladattavaksi iTunesissa. 21. elokuuta 2008 se oli ladattavissa -peliin yhtä aikaa Revolution Deathsquad ja Operation Ground and Poundin kanssa. Kappaleen musiikkivideo on tehty Hämeenlinnassa, Patria areenalla.
Jack Sikma
Jack Wayne Sikma (s. 14. marraskuuta 1955) on entinen yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi NBA-tasolla vuosina 1977–1991. NBA:han hänet varasi Seattle SuperSonics, joka oli hänen seuransa vuoteen 1986. Sen jälkeen hän pelasi Milwaukee Bucksissa.
Sikma osallistui seitsemään perättäiseen NBA:n tähdistöotteluun vuosina 1979–1985. Hän voitti kauden 1978–1979 NBA-mestaruuden Seattle SuperSonicsin kanssa. Seura jäädytti hänen pelipaitansa numeron (43) vuonna 1992.
Kankakeessa, Illinoisissa syntynyt Sikma opiskeli ja pelasi yliopistotasolla Illinois Wesleyan Universityn joukkueessa. Pelaajauran jälkeen hän on toiminut valmennustehtävissä.
Dennis Awtrey
Dennis Wade Awtrey (s. 22. helmikuuta 1948) on entinen yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi sentterinä aluksi Santa Claran yliopistolla Kaliforniassa ja sitten useissa NBA-seuroissa 1970-luvulla ja 1980-luvun alussa. Kaudella 1978–1979 hän voitti NBA-mestaruuden Seattle SuperSonicsin kanssa.
Al Kuwait SC
Al Kuwait Sports Club () on kuwaitilainen jalkapalloseura, joka perustettiin vuonna 1960. Sen kotistadion on Al Kuwait Sports Club Stadium, joka sijaitsee Al Kuwaitissa.
Harjasorakas
Harjasorakas ("Gloiodon strigosus") on "Bondarzewiaceae"-heimoon kuuluva kääpämäinen sieni. Harjasorakas vaatii varjoisaa ympäristöä ja haapapuita. Harjasorakas on Suomessa silmälläpidettävä ja luonnonsuojelulain alainen.
Harjasorakas kasvaa kuolleiden lehtipuiden, varsinkin haapojen ja raitojen rungoilla. Harjasorakkaan uhkia ovat esimerkiksi kosteiden metsien ojitus ja rannoilla kasvavien lehtipuiden hakkuut.
Harjasorakasta tavataan Euroopassa muun muassa Suomessa Perämeren kansallispuistossa, Ruotsissa noin sadassa eri paikassa Skånesta Pohjois-Ruotsiin saakka ja Norjassa. Puolasta laji on hävinnyt. Harjasorakasta tavataan myös Pohjois-Amerikasta.
David Madsen
David Madsen on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja kirjailija. Hänen tunnetuimpia käsikirjoituksiaan on "Copycat – Kopiomurhaaja" (1995). Hän on myös kirjoittanut romaanit "Black Plume – The Suppressed Memoirs of Edgar Allan Poe" (1980), "U.S.S.A." (suom.) ja "Vodoun".
Kebbi
Kebbi on yksi Nigerian 36 osavaltiosta.n. Se sijaitsee maan luoteisosassa Nigerin ja Beninin vastaisella rajalla. Kebbin pinta-ala on 36 800 neliökilometriä. Vuoden 2006 väestönlaskennan alustavien tulosten mukaan Kebbissa oli noin 3 238 000 asukasta. Suurin väestöryhmä ovat hausat.
Kebbin pääkaupunki on Birnin Kebbi.
Kogi
Kogi on yksi Nigerian 36 osavaltiosta. Se sijaitsee maan keskiosassa Niger ja Benue -jokien yhtymäkohdan ympärillä. Kogin pinta-ala on 29 833 neliökilometriä. Vuoden 2006 väestönlaskennan alustavien tulosten mukaan Kogissa oli noin 3 278 000 asukasta.
Kogin pääkaupunki on Lokoja. Sieltä on kahden tunnin ajomatka maan pääkaupunkiin Abujaan.
Kwara
Kwara on yksi Nigerian 36 osavaltiosta. Se sijaitsee maan länsiosassa. Kwaran pinta-ala on 36 825 neliökilometriä. Vuoden 2006 väestönlaskennan alustavien tulosten mukaan Kwarassa oli noin 2 371 000 asukasta. Suurin väestöryhmä ovat jorubat.
Kwaran pääkaupunki on Ilorin.
Stade El Menzah
Stade El Menzah () on monikäyttöinen urheilustadion, joka sijaitsee Tunisin pohjoisosassa Tunisiassa. Stadion rakennettiin vuonna 1967 ja sinne mahtuu 45 000 katsojaa. Se toimii jalkapalloseurojen Espérance Sportive de Tunisin ja Club Africainin kotistadionina.
Stade El Menzah on isännöinyt myös musiikki konsertteja muun muassa Michael Jackson teki ensimmäisen konsertinsa Tunisiassa vuonna 1996. Mariah Carey esiintyi kaksi kertaa 22.- ja 24. heinäkuuta 2006.
Koltsovon kansainvälinen lentoasema
Koltsovon lentoasema eli Koltsovon kansainvälinen lentoasema (, ) on miljoonakaupunki Jekaterinburgin kansainvälinen lentoasema Länsi-Siperiassa, Venäjän Sverdlovskin alueella. Lentoasema sijaitsee 16 kilometriä Jekaterinburgin keskustasta kaakkoon, hieman suurkaupungin kehätien ulkopuolella.
Lentoasemalla on kaksi matkustajaliikenteen käyttämää pääkiitotietä.
Säännöllisiä lentovuoroja kenttää käyttäen liikennöi yli 30:llä lentoyhtiöllä yli 80:een kohteeseen.
Lentoasema avattiin vuonna 1928 sotilasilmailun tukikohtana ja muutettiin siviili-ilmailun käyttöön 10. heinäkuuta 1943. Vuonna 1993 lentoasemasta tuli Venäjän federaatiossa kansainvälinen.
Vuonna 2005 Koltsovo oli Venäjän viidenneksi suurin lentoasema ja siitä tuli lentoasemien kansainvälisen neuvoston jäsen. Vuonna 2006 lentoasemaa käytti 1 764 948 matkustajaa, ja rahtia kulki 15 519 tonnia. Vuonna 2007 oli matkustajamäärä 2 345 097, mikä merkitsi 32,9 %:n kasvua edelliseen vuoteen. Kasvu oli Venäjän lentoasemista vuoden suurin. Matkustajamäärässä samalle tasolle yllettiin vain Moskovan ja Pietarin lentoasemilla.
Koltsovoon avattiin uusi kansainvälinen terminaali (Terminaali B) joulukuussa 2005 ja kotimaan terminaali (Terminaali A) lokakuussa 2007. Rakennukset valmistuivat lopullisesti vuonna 2009. Noin 50 vuotta palvellut vanha terminaalirakennus muutettiin liikelentoterminaaliksi (VIP-terminaali). Se palvelee Matkustajatilojen elävöittämiseen haettiin keinoja nykytaiteesta. Tätä toteuttava art-Koltsovo -tavoiteohjelma oli Venäjän lentoasemilla ainutlaatuinen.
Uusi logistiikan keskus ja suuri rahtiterminaali ovat rakenteilla Koltsovon lentoasemalle. Kolmattakin kiitotietä on suunniteltu. Tuleva kiitotie mahdollistaisi liikennöinnin kaikilla laajarunkoisilla koneilla, joihin kuuluvat Boeing 747 ja Airbus A380.
Noin 300 metriä lentoaseman uusien terminaalien koillispuolella sijaitsee paikallisliikenteen juna-asema "Aeroport Koltsovo".
Asemalla on 53 lentokonepaikkaa. Asema on Ural Airlines ja Aviacon Zitotrans -lentoyhtiöiden päätoimipaikka.
Hank Haney
Hank Haney (s. 24. elokuuta 1955) on yhdysvaltalainen golfvalmentaja. Hän toimi Tiger Woodsin swingivalmentajana vuosina 2004–2010.
Stade de Houmet Es'Souk
Stade de Houmet Es'Souk on jalkapallostadion Houmet Es'Soukissa, Djerbassa, Tunisiassa. Stadionille mahtuu 12 000 katsojaa ja se toimii AS Djerban kotistadionina.
Stade 7 Novembre
Stade 7 Novembre () on monikäyttöinen stadion Radèsissa, Tunisiassa. Vuonna 2001 valmistunut stadion on yleisemmin käytössä jalkapallo- ja yleisurheilutapahtumissa. Stadionille mahtuu 60 000 katsojaa ja se toimii Tunisian jalkapallomaajoukkueen kotistadionina. Sitä pidetään Afrikan yhdestä parhaista stadioneista.
Forssan ammatti-instituutti
Forssan ammatti-instituutti (lyhennetään FAI) on toisen asteen ammatillinen oppilaitos, jonka omistaa Lounais-Hämeen ammatillisen koulutuksen kuntayhtymä. Kuntayhtymään kuuluvat Forssa, Humppila, Jokioinen, Somero, Tammela, Urjala ja Ypäjä.
Oppilaitos antaa koulutusta seuraavilla toimialoilla:Oppilaitoksessa on mahdollista suorittaa seuraavat ammattitutkinnot:
Stade Olympique de Sousse
Stade Olympique de Sousse () on monikäyttöinen jalkapallostadion, joka sijaitsee Soussessa, Tunisiassa. Stadioniin mahtuu 28 000 katsojaa ja se toimii Étoile Sportive du Sahelin kotistadionina.
Lappeenranta Festivals
Lappeenranta Festivals oli rock-henkinen kaupunkifestari, joka järjestettiin Lappeenrannan sataman alueella kuusi kertaa, aina heinäkuussa. Pääasiassa kotimaisia kärkiartisteja 2–5 illan aikana tarjonnut tapahtuma kantoi K-18 -leimaa koko olemassaolonsa ajan. Kohokohta nähtiin vuonna 2004, jolloin LPRF vastasi myös Linnoituksen Yö -tapahtumasta, jossa pääartisteina nähtiin Eppu Normaali, J. Karjalainen sekä toisaalla Kotiteollisuus ja varttuneemmalle väelle Jari Sillanpää. Tuolloinen 40 000 kävijää on edelleen tapahtumaennätys.
Lappeenranta Festivals järjestettiin viimeisen kerran vuonna 2007, jonka jälkeen se käytännössä liitettiin Linnoituksen yö-tapahtumaan. Myös viimeisenä itsenäisenä tapahtumanaan, Lappeenranta Festivals sai lavoille esiintymään nimekkäitä artisteja. Esiintyjiä olivat muun muassa Antti Tuisku, Hanna Pakarinen, Yö,PMMP, Kotiteollisuus ja Zen Café.
Stade Taïeb Mhiri
Stade Taïeb Mhiri () on jalkapallostadion Sfaxissa, Tunisiassa. Stadion rakennettiin vuonna 1938 ja sinne mahtuu 22 000 katsojaa. Se toimii Club Sportif Sfaxienin kotistadionina.
Jonathan Bender
Jonathan Rene Bender (s. 30. tammikuuta 1981) on entinen yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän syntyi Mississippin Picayunessa ja pääsi vuonna 1999 NBA:han suoraan high schoolista. Varauksen teki Toronto Raptors, mutta peliseurana oli koko ammattilaisuran ajan Indiana Pacers.
Bender vetäytyi kaudella 2005–2006.
Islannin naisten jalkapallomaajoukkue
Islannin naisten jalkapallomaajoukkue on Islannin naisten edustusjoukkue jalkapallossa. Se toimii Islannin jalkapalloliiton alaisuudessa. Joukkue selvisi ensimmäistä kertaa 12 osallistujan laajuisina vuonna 2009 pidettyihin Euroopan-mestaruuskilpailuihin voittamalla kaksiosaisessa jatkokarsinnassa Irlannin. Vuoden 2013 EM-kilpailuihin Islanti pääsi voitettuaan jatkokarsinnassa Ukrainan ja selviytyi itse kisoissa puolivälieriin. Vuonna 2017 EM-kilpailuissa pelattiin 16 joukkueen lopputurnaus, jonne Islanti pääsi karsintalohkonsa voittajana. Jo vuoden 1995 EM-kisoissa Islanti ylsi alkukarsinnan kautta puolivälieräotteluihin mutta tuolloin lopputurnaukseen selviytyi vain neljä parasta.
Vuoden 2009 EM-kilpailuissa Islanti hävisi alkulohkossaan Ranskalle 1–3, Norjalle 0–1 ja Saksalle 0–1. Näin se sijoittui alkulohkossaan neljänneksi eikä selviytynyt puolivälieriin. Joukkueen ainoa maalintekijä oli Hólmfrídur Magnúsdóttir. Vuoden 2013 EM-kilpailuissa Islanti pelasi Norjan kanssa tasan 1–1, hävisi Saksalle 0–3 ja voitti Alankomaat 1–0 ja selviytyi parhaana lohkokolmosena puolivälieriin, joissa se hävisi Ruotsille 0–4. Vuoden 2017 EM-kilpailuissa Islanti hävisi kaikki kolme alkulohko-otteluaan: Ranskalle 0–1, Sveitsille 1–2 ja Itävallalle 0–3.
Kobryn
Kobryn (, IPA: ['kɔbrɨn], , ) on keskikokoinen kaupunki ja hallintopiiri Brestin alueella Valko-Venäjän lounaisosissa. Kobrynin kaupunki on Kobryinin hallintopiirin keskuspaikka ja osa. Vuoden 2009 lokakuun väestönlaskussa koko hallintopiirin asukasluku oli 88 037, joista Kobrynin kaupungissa asui 51 166 henkeä.
Liikenneyhteyksistä merkittävimpiin kuuluu kaupungin eteläpuolitse kiertävä nelikaistainen moottori- ja valtatie M1. Se paitsi yhdistää kaupunkeja Brest–Kobryn–Baranavitšy–Minsk, on osa eurooppatietä E30 ja luo nopean tieyhteyden rajojen yli sekä länteen että itään. Eurooppatie E85 saapuu puolestaan Liettuan Vilnasta Lidan ja Slonimin kautta kaupunkiin koillisesta M1:n suuntaisena kantatienä P2. Kobrynista eurooppatie E85 jatkaa valtatienä M12 etelään Ukrainan rajalle. Valko-Venäjän eteläinen länsi-itäsuuntainen valtatie M10 (Kobryn–Pinsk–Mozyr–Homel) yhdistää paikkakunnan maan eteläisiin teollisuuskaupunkeihin. Kobrynin läpi kulkee myös merkittävä, maan eteläiset teollisuuskaupungit yhdistävä rautatie.
Robson (albumi)
Robson on vuonna 1967 Suomeen muuttaneen brittilaulaja Frank Robsonin debyyttialbumi, joka julkaistiin vuonna 1974.A-puoli
B-puoli
Maladzetšna
Maladzetšna (, IPA: [maɫa'dzʲetʂna]) eli Molodetšno (, ) on kaupunki ja hallintopiirin keskus Minskin alueella Valko-Venäjällä, runsas 70 kilometriä pääkaupunki Minskin luoteispuolella. Vuoden 2009 väestötietojen mukaan kaupungin asukasluku oli 94 282. Maladzetšnenskin hallintopiirin asukasluku 138 375 sisälsi kaupungin ohella Radaškovitšyn kaupunkimaisen taajaman (5 518 as.) ja ympäröivän maaseudun väestön.
Bob Saget
Robert ”Bob” Lane Saget (s. 17. toukokuuta 1956 Philadelphia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen stand up -koomikko, televisiojuontaja, näyttelijä, ääninäyttelijä ja elokuvantekijä. Hänet tunnetaan varsinkin kotimaassaan parhaiten Daniel Tannerin roolista perhedraamassa "Full House" (1987–1995) sekä "Amerikan hauskimmat kotivideot" -sarjan juontamisesta vuosina 1989–1997. Näiden lisäksi Saget tunnetaan rivosta stand up -komiikastaan, johon kuuluu monesti koomisia lauluja akustisen kitaran säestäminä.
Saget on esiintynyt sivuosissa ja cameorooleissa monissa televisiosarjoissa, kuten "Huff – terapian tarpeessa", "Aikahyppy", "Joey", "Entourage" ja "Kova laki". Hän on ollut myös ääninäyttelijänä animaatiossa "Madagascar" ja kertojana komediasarjassa "Ensisilmäyksellä".
Vuonna 2007 Saget esiintyi ensimmäistä kertaa HBO:n järjestämässä stand up -spesiaalissa, joka on sittemmin julkaistu DVD:llä. Vuonna 2008 Saget oli "Comedy Central Roast" -sarjan ”piinapenkissä”.
Pasa ja Atpo
Pasa ja Atpo on suomalainen kolumnistiparivaljakko, joka on kirjoittanut kolumneja esimerkiksi City-lehteen. Kolumneissaan he käsittelevät asioita, jotka vituttavat heitä. Pasa ja Atpo ovat julkaisseet "Eniten vituttaa kaikki" -trilogian, johon kuuluvat kirjat "Eniten vituttaa kaikki" (2008), "Toiseksi eniten vituttaa kaikki" (2009) ja "Kolmanneksi eniten vituttaa kaikki" (2010). Pasalla ja Atpolla on myös blogi ja he ovat julkaisseet myös viisi kalenteria (2010–2015).
Slonim
Slonim (, , ) on keskikokoinen kaupunki Hrodnan alueella Valko-Venäjän länsiosissa. Kaupungin asukasluku oli vuonna 2009 yhteensä 48 970 ja koko Slonimin hallinnollisen piirin 67 288 henkeä.
Slonimin piirissä sijaitsee Valko-Venäjän ortodoksipappien koulutuskeskus (Minskin ylempi ortodoksinen teologinen seminaari). Se on eräs Valko-Venäjän yksityisistä korkeakouluista ja samalla eräs maan runsaasta viidestäkymmenestä korkeakouluopetusta antavasta oppilaitoksesta.
Sudenjuoksu
Sudenjuoksu on Erkki Hämäläisen jännityskirja, joka julkaistiin vuonna 1978. Se kertoo Kim Jouha -nimisestä henkilöstä, joka pakenee susikoiransa kanssa saksalaisen terroristijärjestön jäseniä.
Stay Awhile
Stay Awhile on englantilaissyntyisen Frank Robsonin vuonna 1976 julkaistu toinen sooloalbumi.A-puoli
B-puoli
Władysław Komar
Władysław Komar (11. huhtikuuta 1940 Kaunas, Liettua – 17. elokuuta 1998 Ostromice, Puola) oli puolalainen kuulantyöntäjä, olympiavoittaja Münchenissä 1972.
Komar otti osaa ensimmäisiin arvokisoihinsa Belgradin EM-kisoissa 1962 sijoittuen neljänneksi tasan 18 metrin työnnöllä. Tokion olympialaisissa 1964 hän oli yhdeksäs. Ensimmäinen mitali tuli EM-Budapestissa 1966, joissa Komar sai pronssia tuloksella 18,68. Mexico Cityn olympialaisissa Komar jäi kuudenneksi tuloksella 19,28. Seuraavan vuoden EM-kisoissa Komar ei ollut mukana, mutta Helsingin EM-kisoissa 1971 hän sai jälleen pronssia työnnettyään kolmannellaan 20,04. Lopulta Münchenin olympialaisissa kokenut Komar työnsi ensimmäisellään uransa parhaan työnnön 21,18 ja voitti kultaa olympiahistorian tiukimmassa kuulakilpailussa; neljä parasta mahtui neljän sentin sisään ja hopeamitalisti George Woods hävisi vain sentillä. Komarin uran viimeiset arvokilpailut olivat Rooman EM-kisat 1974, joissa hän oli kuudes tuloksella 19,82. Vuonna 1980 hän työnsi veteraanien ME:n 19,97, mutta ei enää päässyt olympialaisiin.
Uransa aikana – ja myös sen jälkeen – Komar eli boheemielämää ja joutui useita kertoja kilpailukieltoon käytöksensä takia. Myöhemmin hänestä tuli yökerholaulaja ja näyttelijä, joka esiintyi mm. Roman Polańskin elokuvassa Merirosvot. Vuonna 1993 hän pyrki poliittiseen virkaan Puolan oluenrakastajien puolueen edustajana. Komar kuoli auto-onnettomuudessa yhdessä toisen puolalaisen olympiavoittajan, Tadeusz Ślusarskin kanssa.
Coast to Coast AM
Coast to Coast AM on yhdysvaltalainen myöhäisillan/yön yöradio/talk show. Ohjelma käsittelee eri aihe-alueiden asioita, mutta viimeaikaiset ohjelmat ovat liittyneet joko paranormaaleihin ilmiöihin, UFOihin tai salaliittoteorioihin. Ohjelman kehitti Art Bell. Se lähetään seitsemänä yönä viikossa iltakymmenen ja aamukahden välillä Yhdysvaltain Tyynenmeren aikaa. Ohjelman tuottaa Premiere Radio Networks.
George Noory aloitti vierailevana juontajana Coast-to-Coast-ohjelmassa ennen kuin hän korvasi Ian Punnettin sunnuntaiöiden isäntänä. Hänen ensimmäinen ohjelmansa lähetettiin 28. huhtikuuta 2001. Ensimmäinen tammikuuta 2003 Noory otti haltuunsa arkiöiden isännyyden Art Belliltä, joka oli päättänyt siirtyä sivuun. Nooryn juontaessa arkiyöt ja Art Bellin isännöidessä viikonloput, Coast to Coast AM on Yhdysvaltain kuunnelluimpia myöhäis-illan/yön radio-ohjelmia. Ohjelma on kuultavissa Suomessa aamupäivisin. Puheradio Radio Rapu lähettää Coast to Coast ohjelmaa öisin klo 22-06
Villa Lidköping BK
Villa Lidköping Bandyklubb on jääpalloseura Lidköpingistä, Ruotsista. Seuran edustusjoukkue pelaa Ruotsin pääsarjassa Elitserienissä.
Seura perustettiin tammikuussa 1934 nimellä "Villa Bandyklubb". Alkuaikoina seura pelasi yksittäisiä otteluita ja paikallissarjoja. Vuonna 1951 joukkue sijoitettiin sarjasysteemiuudistuksessa nelosdivisioonaan, josta se nousi vuosikymmenen aikana kaksi sarjaporrasta ylemmäs kakkosdivisioonaan.
Villa esiintyi Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla ensimmäistä kertaa kaudella 1966-67. Seuran parhaimmat saavutukset ovat kaksi hopeamitalia jotka tulivat vuosina 1975 ja 1983. Viime vuosina Villa on taas ollut yksi Ruotsin parhaista seuroista, mutta loppuotteluun asti se ei ole selviytynyt.
Saavutuksia Jääpallon maailmancupissa
Orgaaniset peroksidit
Orgaaninen peroksidi on yhdiste, jonka toiminnallisessa ryhmässä on yksinkertainen happi–happi-sidos (R-O-O-R'). Jos R' on vety puhutaan hydroperoksideista. Peresterin yleinen rakenne on RC(O)OOR.
Orgaanisen peroksidin rakenteen happi–happi-sidos katkeaa helposti, jolloin muodostuu radikaaleja. Tämä vuoksi niitä käytetään usein reaktion käynnistäjinä polymeroinnissa. Useimmiten tähän käytetyt peroksidit ovat metyylietyyliketoniperoksidi ja bentsoyyliperoksidi. Muita petrokemianteollisuuden sovellutuksia, joihin orgaanisia peroksideja käytetään ovat muovien kovettaminen ja ristisilloitus.
Orgaaniset peroksidit ovat hyvin vahvasti hapettavia ja myös helposti räjähtäviä aineita. Useita orgaanisia peroksideja kuten asetoniperoksidia ja tert-butyylihydroperoksidia käytetäänkin räjähdysaineina tai hapettimina.
Nival Interactive
Nival Interactive on venäläinen tietokonepelejä kehittävä yritys, ja sen pääpaikka on Moskova. Nivalin perusti Sergei Orlovski Moskovassa vuonna 1996.
Yhtiö on pääasiassa keskittynyt strategiapelien tekemiseen, joissa on kuitenkin paljon myös roolipelien elementtejä. Sen tunnetuimpia tuotoksia ovat "Etherlords", "Blitzkrieg" -pelisarja sekä "Silent Storm".
Yhtiö julkaisi vuonna 2005 "Heroes of Might and Magic" -sarjan viidennen osan "Heroes of Might and Magic V", johon on sittemmin julkaistu kaksi lisäosaa, "" (2006) sekä "" (2007).
Kirovin stadion
Kirovin stadion oli Pietarin Ristisaarella sijainnut, bolsevikkijohtaja Sergei Kirovin mukaan nimetty yleisurheilu- ja jalkapallostadion.
Stadionin rakentaminen aloitettiin vuonna 1932 ja se otettiin käyttöön vuonna 1950. Stadionin suunnitteli arkkitehti Aleksandr Nikolski. Alun perin katsojakapasiteetiksi oli suunniteltu 100 000, mutta sittemmin istumapaikkojen määräksi tuli 80 000. Kirovin stadion toimi jalkapallojoukkue Zenitin kotistadionina aina vuoteen 1989 saakka sekä vuonna 1992. 1970-luvulla stadionilla tehtiin laajamittaiset uudistustyöt arkkitehti A. Pribulskin johdolla. Stadion isännöi vuoden 1994 hyvän tahdon kisoja.
Vuonna 2005 stadion katsottiin turvattomaksi, jolloin se päätettiin purkaa ja rakentaa tilalle nykyisin Petrovski-stadionilla pelaavalle Zenitille uusi 60 000-paikkainen kotikenttä.
Randy Matson
James Randel ("Randy") Matson (s. 5. maaliskuuta 1945 Kilgore, Teksas) on entinen yhdysvaltalainen kuulantyöntäjä, olympiavoittaja Mexico Cityssä 1968.
Randy Matson vietti lapsuutensa Pampassa, Teksasin osavaltion länsiosassa. Ensimmäisiin yleisurheilukilpailuihinsa hän otti osaa 12-vuotiaan voittaen 50 ja 100 jaardin juoksut sekä pituus- ja korkeushypyn - mutta jäi kuulantyönnössä kuudenneksi. Lukiossa hän oli tähti kolmessa lajissa, amerikkalaisessa jalkapallossa, koripallossa ja yleisurheilussa. Yliopistotasolla hän edusti Texas A&M -yliopistoa.
Matson oli 199 cm pitkä ja painoi parhaassa kunnossa ollessaan 127 kg. Vasta 18-vuotiaana hän työnsi kuulaa jo yli 18 metriä ilman minkäänlaista punttiharjoittelua. Tokion olympialaisissa Matson työnsi neljännellä kierroksella kärkituloksen 20,20 ja samalla ennätyksensä. Vain pari minuuttia myöhemmin Dallas Long meni kärkeen voittoon riittäneellä 20,33 kantaneella työnnöllä.
Seuraavana vuonna Matson työnsi huikean maailmanennätyksen 21,52 - edellinen ennätys oli Longin 20,68. Vuonna 1967 hän paransi ennätyksen lukemiin 21,78. Samana vuonna hän suoritti kanditaatintutkinnon kauppatieteissä ja hänet varattiin kolmessa eri ammattilaisdraftissa: amerikkalaisen jalkapallon NFL:ään sekä koripallon NBA:han ja sen tuolloin voimissaan olleeseen kilpailijaan ABA:han. Hän luopui kuitenkin molemmista sivulajeistaan keskittyen kuulantyöntöön.
Mexico Cityn olympialaisissa Matson työnsi finaalin ensimmäisellä työnnöllä voittotuloksen 20,45. Matson oli lajissaan ylivoimainen muutaman vuoden ajan. Vuoden 1972 olympiakarsinnoissa hän jäi yllättäen neljänneksi eikä päässyt kisoihin. Tämän jälkeen hän vetäytyi kilpakentiltä, mutta palasi pian ITA:n ammattilaistalliin, jossa hän ei kuitenkaan enää menestynyt Brian Oldfieldin hallitessa ammattilaiskisoja.
Matson kilpaili myös kiekonheitossa, jossa hän teki vuonna 1967 USA:n ennätyksen 65,16.
Matson on työskennellyt Texas A&M -yliopiston tehtävissä urheilu-uransa jälkeen. Hän toimi aiempien yliopisto-opiskelijoiden järjestön johtajana vuosina 1972 - 1999, jolloin jäi eläkkeelle. Vuonna 2003 hän palasi takaisin yliopistotyöhön, mutta kärsittyään sydänongelmista seuraavana vuonna Matson erosi tehtävästään viettäkseen enemmän aikaa kuuden lapsenlapsensa kanssa.
Ralph Rose
Ralph Waldo Rose (17. maaliskuuta 1885 Healdsburg, Kalifornia – 16. lokakuuta 1913 San Francisco, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija, kolminkertainen kuulantyönnön olympiavoittaja.
Rose oli aikakautensa jättiläinen, 198 cm pitkä ja painoi ensimmäisen olympiavoittonsa aikoihin 104 kg, mutta viimeisen olympiavoiton saavuttaessaan Rose painoi jo lähes 150 kg. Opiskellessaan Michiganin yliopistossa hän voitti yhteensä seitsemän Yhdysvaltain mestaruutta kuulantyönnössä, kiekonheitossa ja keihäänheitossa. Rose oli etevä nyrkkeilijä, pystyi hyppäämään korkeutta 180 cm ja pelasi myös amerikkalaista jalkapalloa.
Ensimmäisissä olympialaisissaan Saint Louisissa Rose voitti kultaa kuulassa epävirallisella ME-tuloksella 14,81. Kiekonheitossa Rose sai saman tuloksen kuin voittaja Martin Sheridan, kultamitalisti ratkaistiin ylimääräisillä heitoilla. Rosen kuulatulos paransi Richard Sheldonin olympiaennätystä 71 senttimetriä. Myös kiekonheiton jaettu voittotulos 39,28 oli uusi olympiaennätys. Moukarinheitossa Rose sai pronssia tuloksella 45,73 ja painonheitossa hän oli kuudes.
Neljä vuotta myöhemmin Lontoossa Rose uusi kuulavoittonsa vaatimattomalla tuloksella 14,21. Työnnöt tapahtuivat kaatosateen vallitessa nurmikolle maalatusta kalkkiympyrästä ilman reunuksia, mikä selittää heikot tulokset. Lisäksi Rose osallistui köydenvetoon USA:n joukkueessa ilman menestystä. Avajaisissa Rose oli USA:n lipunkantaja ja kieltäytyi suureksi osaksi irlantilaistaustaisten joukkuetoveriensa tukemana tervehtimästä lipulla kuningasta. Martin Sheridanin kerrotaan selittäneen Rosen tekoa toteamuksella "Tämä lippu ei kumarra yhdellekään maalliselle kuninkaalle." Väitetään, että lippuvälikohtaus olisi ollut syynä brittituomarien useille amerikkalaisvastaisille tuomioille kisojen aikana.
Seuraavana vuonna Rose työnsi sittemmin ensimmäiseksi viralliseksi maailmanennätykseksi hyväksytyn tuloksen 15,54, jonka rikkoi Emil Hirschfeld vasta 19 vuotta myöhemmin.
Tukholman olympialaisissa Rose voitti kuulantyönnon molempien käsien yhteistuloksen, mutta jäi varsinaisessa kuulakilpailussa toiseksi Patrick McDonaldin jälkeen. Yhteistuloksessa Rose työnsi oikealla 15,23 ja vasemmalla 12,47, varsinaisessa kilpailussa paremmalla kädellään 15,25. Lisäksi Rose otti osaa moukarinheittoon (yhdeksäs) ja kiekonheittoon (yhdestoista).
Rose kuoli vasta 28-vuotiaana lavantautiin kotikaupungissaan San Franciscossa.
Richard Sheldon
Richard Sheldon (9. heinäkuuta 1878 – 23. tammikuuta 1935) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija, kuulantyönnön olympiavoittaja Pariisissa 1900. Voittotulos oli uusi olympiaennätys 14,10. Sheldon sai myös pronssia kiekonheitossa.
Sheldon työnsi uuden olympiaennätyksen sekä karsinnassa 13,80 kantaneella työnnöllä sekä loppukilpailussa, jossa hänen tuloksensa oli 14,10. Edeltävä olympiaennätys oli ollut Robert Garrettin 11,22.
Bichon
Bichon voi viitata seuraaviin koirarotuihin:
Etelänliito-orava
Etelänliito-orava eli assapan ("Glaucomys volans") on oravien heimoon kuuluva jyrsijä ja toinen kahdesta pohjoisamerikkalaisesta liito-oravalajista.
Tylppäkuonoisen etelänliito-oravan ruumiin pituus on noin 12 senttimetriä ja massa 45–100 grammaa. Lajille tyypillinen piirre on puusta puuhun liitämisen mahdollistava takajalkoja yhdistävä ihopoimu. Oravan häntä on noin yhdeksän senttiä pitkä, ja sitä peittää tiheä karva.
Laji viihtyy metsissä ja pesii puunkoloihin. Ravinnoksi kelpaavat hedelmät, siemenet ja eläinperäinen ravinto. Lisääntymiskausi alkaa helmi–maaliskuussa, ja tiineys kestää 20 vuorokautta. Naaras synnyttää kerralla 2–6 poikasta.
Tieteellinen sukunimi "Glaucomys" tarkoitaa harmaata hiirtä ja lajinimi "volans" lentävää.
Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut, että etelänliito-oravan suomenkieliseksi nimeksi vaihdettaisiin ”amerikanliito-orava”. Tätä nimeä on perinteisesti käytetty "Glaucomys sabrinus" -lajista, jolle taas toimikunta ehdottaa uutta nimeä ”kanadanliito-orava”.
Filippiinienkummituseläin
Filippiinienkummituseläin ("Tarsius syrichta") on kummituseläimiin kuuluva laji.
Filippiinienkummituseläinten silmät ovat suuret. Takajalat ovat oleellisesti etujalkoja pidemmät, säären molemmat luut ovat osittain kasvaneet yhteen ja jalkapöydän luut ovat hyvin pitkät. Varpaiden kärjet ovat levinneet pyöreiksi levyiksi ja toimivat imukuppien tapaan. Häntä on pitkä ja vahva. Ruumis on 15–18 cm pitkä, häntä 22–25 cm pitkä ja painoa on 80–140 g.
Filippiinienkummituseläimet syövät hyönteisiä ja pieniä selkärankaisia, erityisesti sisiliskoja.
Naaras saa yhden poikasen noin kuuden kuukauden kantoajan jälkeen.