hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Demokraattisen nuorison maailmanliitto
Demokraattisen nuorison maailmanliitto (DNML, WFDY) perustettiin Lontoossa toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1945. DNML:n päämaja on Budapestissä, Unkarissa.
Kylmän sodan alussa lähes kaikki länsimaiset järjestöt kuitenkin vetäytyivät liiton toiminnasta kommunistien ja siirtomaanuorison vahvasta edustuksesta ja liiton sosialististen ja kansandemokraattisten maiden kanssa tekemästä läheisestä yhteistyöstä johtuen. Liitto tuli myöhemmin tunnetuksi nimenomaan Neuvostoliiton kanssa läheistä yhteistyötä tehneiden järjestönä.
Neuvostoliiton ja itäblokin romahtaessa DNML joutui vaikeuksiin. Sen tärkeimmän jäsenjärjestön, neuvostoliittolaisen Komsomolin, puuttuessa syntyi erimielisyyksiä liiton luonteesta. Osa toivoi epäpoliittisempaa rakennetta, kun taas toiset olivat halukkaita viemään toimintaa vasemmistolaiseen suuntaan. DNML selvisi kriisistä ja on nykyään aktiivinen ja kansainvälinen nuorisojärjestö.
"Maailman nuorison ja opiskelijoiden festivaalit" eli nuorisofestivaali on tärkein DNML:n järjestämä tapahtuma. Se järjestettiin viimeksi vuonna 2017 Venäjän Sotšissa. Vuoden 1962 nuorisofestivaali pidettiin Helsingissä.
Suomesta DNML:oon kuuluu Kommunistinen nuorisoliitto (KomNL). DNML:n perustajajäseniä oli Suomen demokraattinen nuorisoliitto SDNL (nyk. Vasemmistonuoret), joskin mukana oli aluksi muitakin nuorisojärjestöjä. 1980-luvulla järjestöön kuului myös Vallankumouksellinen nuorisoliitto (VKN).
Neuvostoliiton tunnuslause
Neuvostoliiton tunnuslause oli ”Kaikkien maiden proletaarit, liittykää yhteen!”, lainaus Karl Marxin ja Friedrich Engelsin "Kommunistisesta manifestista", joka päättyi tähän kehotukseen. Tunnuslause oli kirjoitettu kaikkien osatasavaltojen kielillä Neuvostoliiton vaakunaan. Se kuului myös kaikkien neuvostotasavaltojen vaakunoihin sekä tasavallan omalla kielellä että venäjäksi ja myös autonomisten sosialististen neuvostotasavaltojen vaakunoihin.
Tunnuslause viidentoista osatasavallan omilla kielillä:
The Walt Disney Company
The Walt Disney Company (tunnetaan yleisimmin nimellä Disney) on maailman suurimpia media- ja viihdeteollisuusyhtiöitä. Veljekset Walt ja Roy O. Disney sekä animaattori Ub Iwerks perustivat pienen animaatiostudion 16. lokakuuta 1923. Nykyään se kuuluu Hollywoodin suurimpiin elokuvayhtiöihin. Se omistaa myös yksitoista teemapuistoa ja useita televisioverkkoja, muun muassa American Broadcasting Companyn (ABC) ja kanavat Disney Channel, Toon Disney, Playhouse Disney, Jetix, Disney XD ja Disney Junior. Disney Music Groupin kautta se levittää musiikkia useilla eri levy-yhtiöillä.
Yhtiön pääelokuvastudio on Walt Disney Pictures. Yhtiön päämaja sijaitsee Burbankissa Kaliforniassa, Hollywoodin naapurissa.
Yrityksen logossa lukee ”Walt Disney” koukeroisilla kirjaimilla. Kyseessä ei ole Walt Disneyn omakätinen nimikirjoitus, vaan eräs anonyymi Disney-taiteilija on tyylitellyt Disneyn nimikirjoituksen logoksi.
Vuonna 2006 Disney ilmoitti ostaneensa Pixarin. Disneyn ja Pixarin yhteistyö alkoi sopimuksesta täyspitkien animaatioelokuvien tuottamisesta. Lopulta Disney osti Pixarin 7,4 miljardilla dollarilla. Elokuussa 2009 Disney osti toisen yhtiön, supersankarisarjakuvista ja -elokuvista tunnetun Marvelin. Vuonna 2012 Disney osti 4,1 miljardilla dollarilla Lucasfilmin ja ilmoitti alkavansa tuottaa uusia "Tähtien sota" -elokuvia. Ensimmäisenä uusista "Tähtien sota" -elokuvista ensi-iltansa sai "" joulukuussa vuonna 2015.
Vuonna 2017 Disney sopi 21st Century Foxin kanssa, että se ostaa yhtiön elokuva- ja televisiotoiminnan sekä kansainvälisiä toimintoja. Kaupan arvo oli 52,4 miljardia dollaria eli noin 45 miljardin euroa, minkä lisäksi sopimukseen kuului, että Disney kuittaa Foxin velkoja niin, että kaupan arvoksi tuli kaikkiaan yli 55 miljardia euroa. 21st Century Foxin jäljelle jäävät osat järjestetään Fox Corporation -nimen alle.
Paasselkä
Paasselkä on Saimaan Oriveden eteläosassa sijaitseva läpimitaltaan yli 10-kilometrinen soikea järviallas ja meteoriittikraatteri.
Paasselkä sijaitsee Savonlinnan ja Kiteen kaupunkien alueella, Savonrannan kirkonkylän kohdalla, noin 25 kilometriä Kerimäen kirkonkylältä pohjoiseen. Paasselän syntyminen meteoriitin törmäyksessä oli pitkään epäilyksenalaisena, mutta 16. huhtikuuta 1999 kraatteri virallisesti julkistettiin porauksissa löytyneiden törmäyksen merkkien havaintojen jälkeen. Järjestyksessään se on yhdeksäs Suomesta löydetty kraatteri. Kraatterilla on ikää noin 200 miljoonaa vuotta.
Alue on saanut tunnettavuutta myös tunnistamattomista valoilmiöistä, "Paasiveden piruista" tai "Paasselän piruista", joista on paikallisten mukaan tehty havaintoja jo 1700-luvulta lähtien ja ilmeisesti valoilmiöt ovat olleet järvellä aina. Silminnäkijöiden mukaan erittäin kirkas, väriltään valkoinen tai punainen valo näkyy useimmiten järvenselän keskellä, suhteellisen korkealla. Tulipalloa muistuttava valo liikkuu yleensä nopeasti pitkiäkin matkoja, mutta toisinaan se pysyttelee paikoillaan. Paikallisen kansantarinan mukaan järveen olisi aikoinaan uponnut venäläinen sotalaiva, jossa uppoamishetkellä vietettiin juhlia, ja valot olisivat uhrien haamujen tulia. Havaintojen aiheuttajiksi on spekuloitu muun muassa virvatulta, maavaloa, pohjasta purkautuvaa metaania sekä pietsosähköistä ilmiötä. Tutkijoita ovat alueella kummastuttaneet monet muutkin geofysikaaliset havainnot, esimerkiksi järven keskisyvänteen magneettiset häiriöt, kunnes niiden syyksi osoittautui syväkairauksessa järven alapuolella oleva suuri kiisuesiintymä.
Paasselän nimestä käytetään myös muotoja Paasiselkä, Paasivesi ja Paasvesi.
San Andreas
San Andreas voi viitata seuraaviin:
Chesapeakenlahti
Chesapeakenlahti on suuri estuaari eli jokisuulahti Pohjois-Amerikan itärannikolla, Virginian ja Marylandin osavaltioiden välissä. Se on Yhdysvaltain estuaareista suurin ja sen pituus on noin 300 km ja vesialue 11 600 km². Chesapeakenlahteen laskee noin 150 jokea, joista tärkeimmät (pohjoisesta lukien) ovat Susquehanna, Patapsco, Chester, Choptank, Patuxent, Potomac,
Rappahannock,
Nanticoke,
York,
Back sekä James.
Lahden alla maan sisässä on todettu painovoimamittauksissa ja koeporauksissa olevan suuri meteoriittikraatteri. Meteoriittikraatteri syntyi 35,5 miljoonaa vuotta sitten eoseenikauden lopussa. Tällöin sattui Maan pinnalla suuri joukkosukupuutto. Kraatteri syntyi eräiden arvioiden mukaan muutama miljoonaa vuotta ennen kauden loppua. Syvän kraatterin läpimitta on 38 kilometriä ja ulomman alueen, missä maa on vyörynyt kraatteriin, läpimitta on 85 kilometriä. Kivi on murtunut 8 kilometrin syvyyteen asti. Kraatteri on 1,3 kilometriä syvä. Kraatteri on 300–500 metrin syvyisten kerrostumien alla.
Mönjä
Mönjä on lyijyoksidia, lyijystä valmistettava yhdiste, joka on väriltään kirkkaanpunaisesta oranssinpunaiseen. Väri johtuu epäpuhtauksista. Kemiallisesti merkittynä se on 2PbO·PbO eli PbO. Mönjää on käytetty väriaineena antiikista asti. Nykyään sitä käytetään lyijylasin valmistukseen ja korroosionestopigmenttinä. Sen latinankielinen nimi, joka tulee roomalaisten tunteman aineen löytöpaikan Espanjassa sijaitsevan Minhojoen mukaan, on "minium", josta on tullut sana miniatyyri.
Mönjä on myös puhekielinen termi epämääräiselle tahmealle nesteelle.
Kōji Murofushi
Kōji Alexander Murofushi (, s. 8. lokakuuta 1974 Aichi) on japanilainen moukarinheittäjä, olympiavoittaja, maailmanmestari ja moninkertainen arvokisamitalisti.
Murofushi sai hopeaa Aasian-mestaruuskilpailuissa 1993, Aasian kisoissa 1994 ja Aasian-mestaruuskilpailuissa 1995. Hän sijoittui Ateenan MM-kilpailuissa 1997 kymmenenneksi. Vuonna 1998 hän sai kultaa Aasian kisoissa ja hopeaa Aasian-mestaruuskilpailuissa. Hän oli yhdeksäs Sydneyn olympialaisissa 2000. Maailman terävimmälle huipulle hän nousi 2001 MM-kisoissa Edmontonissa, jossa hän sijoittui toiseksi Szymon Ziółkowskin jälkeen. Vuonna 2002 hän voitti kultaa sekä Aasian yleisurheilumestaruuskilpailuissa että Aasian kisoissa. 2003 MM-kisoissa Pariisissa hän sai pronssia. Aikaisemmin samana kesänä hän heitti Prahassa tuloksen 84,86, mikä oli pisin moukarikaari yli kymmeneen vuoteen. Tuloksella hän nousi tuolloin viidennelle sijalle kaikkien aikojen tilastoissa.
2004 olympialaisissa Ateenassa Murofushi heitti loppukilpailussa tuloksen 82,91, mikä riitti alun perin kakkossijaan. Pisimmälle viskannut Adrian Annus jäi kuitenkin kiinni doping-testin manipulointiyrityksistä ja hänet hylättiin, ja niinpä Murofushi sai kultamitalin. Osakan MM-kisoissa 2007 Murofushi sijoittui kuudenneksi. Myös Pekingin olympialaisissa 2008 Murofushi nousi jälkikäteen hetkeksi mitalisijalle, kun toiseksi ja kolmanneksi sijoittuneet valkovenäläiset Vadzim Dzevjatouski ja Ivan Tsih’an jäivät kiinni testosteronin käytöstä ja heidän suorituksensa hylättiin. Unkarin Krisztián Pars nousi toiseksi ja Murofushi kolmanneksi. CAS kuitenkin kumosi päätöksen dopingtestauksen puutteiden vuoksi, ja Murofushi putosi takaisin viidenneksi. Hän voitti maailmanmestaruuden Daegussa 2011 tuloksella 81,24. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sai pronssia tuloksella 78,71.
Murofushi on voittanut lisäksi Hyvän tahdon kisat 2001, GP-finaalin 2002 sekä maailmancupin ja 2006.
Murofushi on voittanut moukarinheitossa 20 peräkkäistä Japanin mestaruutta vuosina 1995–2014. Hänen isänsä Shigenobu Murofushi on myös aikoinaan olympiakisoihin osallistunut entinen moukarinheittäjä, joka piti Japanin ennätystä hallussaan useiden vuosien ajan ennen kuin vasta oma poika pystyi rikkomaan sen. Kōji Murofushin äiti Serafina Moritz puolestaan on syntyperältään romanianunkarilainen entinen keihäänheittäjä ja sisar Yuka Murofushi Aasian mestaruuskisoissa menestynyt kiekon- ja moukarinheittäjä.
Győr
Győr [] (, ) on Luoteis-Unkarin tärkein kaupunki ja Győr-Moson-Sopronin läänin pääkaupunki. Sen paikalla oli jo roomalaisaikaan Arrabonan kaupunki. Győr on väkiluvultaan Unkarin kuudenneksi suurin kaupunki; siellä on 130 476 asukasta (2009) ja sen pinta-ala on 174,62 neliökilometriä.
Kaupungissa valmistetaan Audin Audi TT -mallia. Kaupunki on Kuopion ystävyyskaupunki.
Silicon Valley
Silicon Valley voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Balázs Kiss
Balázs Kiss (s. 21. maaliskuuta 1972 Veszprem, Unkari) on entinen unkarilainen moukarinheittäjä, olympiavoittaja ja EM-hopeamitalisti.
Kiss sijoittui kolmanneksi Euroopan juniorien mestaruuskilpailuissa 1991. Vuosina 1993–1996 hän voitti neljästi Yhdysvaltain yliopistomestaruuden ja vuosina 1995 ja 1997 kesäuniversiadien moukarinheittomestaruuden.
Atlantan olympialaisissa 1996 Kiss voitti kultamitalin ja kaksi vuotta myöhemmin 1998 EM-kisoissa Budapestissa hän saavutti hopeaa. Lisäksi hän sijoittui arvokisoissa kolme kertaa neljännelle sijalle – 2002 Münchenin EM-kisojen loppukilpailussa Kiss heitti neljä kertaa yli 80 metrin, mutta jäi neljänneksi.
Kissin ennätys on tasan 83 metriä, minkä hän heitti 4. kesäkuuta 1998 Saint-Denisissä.
Gyula Zsivótzky
Gyula Zsivótzky (25. helmikuuta 1937 – 29. syyskuuta 2007) oli unkarilainen moukarinheittäjä, olympiavoittaja ja Euroopan mestari.
Budapestilainen Zsivótzky toimi siviiliammatissaan liikunnanopettajana. Vuonna 1954 hän heitti tuloksen 51,12, ja ensimmäinen kansainvälisen tason huippumenestys tuli vuonna 1958 EM-kisoista Tukholmasta, jolloin hän tuloksella saavutti pronssimitalin. Rooman olympialaisissa 1960 hän voitti hopeaa tuloksella Vasili Rudenkovin voittaessa. Kaksi vuotta myöhemmin EM-kisoissa 1962 Belgradissa Zsivótzky voitti Euroopan mestaruuden tuloksella .
Vuoden 1964 keväällä Zsivótzky oli laihtunut entisistä mitoistaan (, ) lähes jouduttuaan kolmeen suolistoleikkaukseen. Tästä huolimatta hän saavutti saman kesän aikana Tokion olympialaisissa 1964 jälleen hopeamitalin tuloksella kultamitalin mentyä Neuvostoliiton Romuald Klimille tuloksella .
Ruumiinrakenteeltaan Zsivótzky oli aktiivivuosinaan solakka ja jäntevä ja luonteeltaan harvasanainen, mutta hermoiluun taipuvainen. Tokion hopeasijansa jälkeen hän tehosti harjoitteluaan, minkä tuloksena hän 4. syyskuuta vuonna 1965 heitti Debrecenissä uudet maailmanennätyslukemat . Sanotaan, että epävirallisesti Zsivótzky olisi verrytellessään heittänyt jopa . Kuitenkin kotikaupungissaan käydyissä EM-kisoissa 1966 hän jälleen hävisi kultamitalikamppailun Klimille, joka heitti Zsivótzkyn päästessä lukemiin , mikä riitti hopeaan.
Ennen Meksikon olympialaisia 1968 Zsivótzky ja Klim olivat kilpailleet toisiaan vastaan yhdeksän kertaa, ja joka kerralla oli Klim vienyt pitemmän korren. Olympialaisissa Zsivótzky kiskaisi heti alkuun tuloksen , ja neljännellä heitollaan syntyi tulos , mikä riitti Klimin, joka heitti parhaallaan , voittamiseen ja olympiakultaan. Neljä vuotta myöhemmin Münchenin olympialaisissa Zsivótzky sijoittui viidenneksi tuloksella .
Gyula Zsivótzky kuoli sairauteen Budapestissa 70-vuotiaana. Hänen poikansa Attila Zsivóczky on menestynyt kymmenottelussa.
Venäjän Ääni
Venäjän Ääni () on Venäjän federaation valtiollisen Rossija segodnja -mediayhtiön ylläpitämä ulkomaanpalvelu. Palvelu oli aikaisemmin nimeltään "Radio Moskova". Radio aloitti lähetyksensä ulkomaille 29. lokakuuta 1929.
Vuonna 1991 nimeksi tuli Venäjän Ääni. Nykyään se lähettää ohjelmaansa venäjän lisäksi 36 muulla kielellä: albaniaksi, saksaksi, englanniksi, arabiaksi, armeniaksi, bengaliksi, bulgariaksi, kiinaksi, koreaksi, dariksi, espanjaksi, suomeksi, ranskaksi, kreikaksi, hindiksi, unkariksi, italiaksi, japaniksi, kirgiisiksi, kurdiksi, moldaviaksi, mongoliksi, norjaksi, urduksi, uzbekiksi, paštuksi, persiaksi, puolaksi, portugaliksi, romaniaksi, serbiaksi, slovakiksi, ruotsiksi, tšekiksi, turkiksi ja vietnamiksi. Vuonna 1961 Venäjän äänen edeltäjällä Radio Moskovalla oli lähetyksiä kolmella afrikkalaisella kielellä; amharaksi, swahiliksi ja hausaksi.
Moskovan radion suomenkieliset lähetykset alkoivat syksyllä 1939 juuri ennen talvisotaa edesauttamaan Neuvostoliiton propagandaa Suomeen. Radiokanavan Moskovan Tiltu oli sotamiesten keskuudessa kuuluisa neuvostoliittolainen radiokuuluttaja, joka levitti talvi- ja jatkosodassa sotapropagandaa suomalaisille sotilaille.
Suomenkieliset radiolähetykset loppuivat 27. maaliskuuta 2009. Tämän jälkeen uutistarjonta siirtyi internetiin.
Romuald Klim
Romuald Klim (25. toukokuuta 1933 Minsk – 28. toukokuuta 2011) oli Neuvostoliittoa urallaan edustanut moukarinheittäjä, olympiavoittaja ja Euroopan mestari. Kansallisuudeltaan hän oli ukrainalainen.
Klim aloitti moukarinheiton 21-vuotiaana. Sitä ennen hänen oli tarkoitus ryhtyä kävelijäksi, mutta kiekonheiton kautta hän päätyi moukarin pariin. Yhdeksän vuotta aloittamisensa jälkeen hän voitti ensimmäisen Neuvostoliiton mestaruutensa.
1964 olympialaisissa Tokiossa Klimin pahimpia vastustajia olivat Unkarin Gyula Zsivótzky sekä 1956 Melbournen olympiavoittaja, yhdysvaltalainen Harold Connolly. Heti karsinnassa Klim heitti uuden olympiaennätyksen 67,10, mutta heti seuraavana heittänyt Connolly sai 30 senttiä paremman tuloksen. Sateisessa ja koleassa säässä käydyssä loppukilpailussa kaikkien yllätykseksi nuori, vasta 19-vuotias Saksan liittotasavallan Uwe Beyer heitti yli 68 metriä. Klim ja Zsivótzkykaan eivät tästä masentuneet, vaan heittivät molemmat yli 69 metriä. Klimin tulos 69,74 riitti kultamitaliin ja Zsivótzkyn 69,09 hopeaan. Sen sijaan Connollyn hermot pettivät, eikä hänen tuloksensa 66,65 riittänyt kuin vasta kuudenteen sijaan.
Zsivótzky ja Klim kohtasivat arvokisoissa uudelleen kaksi vuotta myöhemmin 1966 EM-kisoissa Belgradissa. Samana kesänä aikaisemmin tuloksiaan parantanut ja maailmanennätyksen heittänyt Zsivótzky ei kuitenkaan mahtanut mitään Klimille tuloksellaan 68,62, joka riitti vain hopeasijaan. Klimistä tuli Euroopan mestari parhaan heittonsa kannettua 70,02 metriä.
1968 Meksikon olympialaisissa Klim ja Zsivótzky kohtasivat jälleen. Zsivótzky heitti finaalissa 73,36, eikä Klim kyennyt tähän vastaamaan parhaan heittonsa kannettua 73,28. Näin Zsivótzky ensimmäistä kertaa urallaan voitti Klimin ja saavutti olympiakultaa. Klimin tulos riitti hopealle.
Tappio Zsivótzkylle harmitti Klimiä, ja hän tehosti harjoitteluaan. Seuraavana vuonna, jo 36-vuotiaana, hän ylitti 71 metriä kymmenen kertaa, ja 15. kesäkuuta Budapestissä hän heitti uuden maailmanennätyksen 74,52 metriä. Myöhemmin Ateenan EM-kisoissa Klim heitti 72,74, mutta toinen ukrainalainen, Anatoli Bondartšuk, heitti uuden maailmanennätyksen 74,68, voitti kultamitalin ja jätti Klimin hopealle.
Ruumiinrakenteeltaan Klim oli aktiiviaikoinaan hieman tukeva, 1,86 metriä pitkä ja painoi 111 kg. Hänen hartiansa olivat tavattoman leveät ja rintakehänsä erityislaatuisen avara. Siviiliammatiltaan hän toimi opettajana ja armeijan upseerina, ja rentoutuakseen kertoi lapsilleen satuja. Hänen vahva ominaisuutensa moukarikehässä oli nopeus. Toisin kuin monet muut heittäjät, Klim käytti neljän sijasta vain kolmea pyörähdystä.
John Flanagan (yleisurheilija)
John Jesus Flanagan (9. tammikuuta 1873 Limerick, Irlanti – 4. kesäkuuta 1938 Limerick, Irlanti) oli irlantilaissyntyinen, mutta arvokisoissa Yhdysvaltoja edustanut moukarinheittäjä ja kolminkertainen olympiavoittaja.
Kun moukarinheitto oli vielä lapsenkengissään, eivätkä käytännöt olleet vielä yhtäläiset, oli heittoväline 1800-luvun loppupuolella puuvarteen kiinnitetty lyijykuula. Flanagan oli siirtolaisena muuttanut New Yorkiin ja hän heitti puuvartista moukaria vuonna 1897 maailmanennätyslukemiin 45,92 metriä. Sittemmin amerikkalaiset kehittivät nykyaikaisen moukarimallin, jossa hieman yli 7 kilogramman painoinen kuula on kiinnitettynä teräsvaijeriin. Flanagan heitti kyseisellä mallilla ensimmäisenä ihmisenä 50 metriä.
Flanagan edusti kilpaurallaan Yhdysvaltoja. Amerikan amatööriurheiluliiton mestaruuden hän voitti vuosina 1897–1899 sekä 1901–1902 ja 1906–1907. Olympiakultaa hän voitti kolmesti peräkkäin: 1900 Pariisissa tuloksella 49,73, 1904 Saint Louisissa tuloksella 51,23 ja 1908 Lontoossa tuloksella 51,92. Kaikki kolme voittotulosta olivat olympiaennätyksiä. 1904 hän kilpaili myös painonheitossa, jossa sijoittui hopealle tuloksella 10,16, sekä kiekonheitossa, jossa tuloksena oli neljäs sija. Vuonna 1908 hän kilpaili moukarin lisäksi köydenvedossa. 24. heinäkuuta 1909 Flanagan heitti moukarin ME-tuloksen 56,18 metriä ja on kaikkien aikojen vanhimpana yleisurheilun maailmanennätyksen rikkonut urheilija (41 vuotta, 196 päivää).
Kuten monet irlantilaissiirtolaiset, myös Flanagan työskenteli New Yorkissa poliisina. Vuonna 1911 hän palasi takaisin kotimaahansa, jossa eli kuolemaansa saakka. Irlannissa hän voitti vielä moukarinheittokilpailun maaottelussa Skotlantia vastaan.
Ruokailuväline
Ruokailuväline (myös aterin) on mikä tahansa käsillä käytettävä työkalu, jonka pääasiallinen käyttötarkoitus liittyy ruoan syömiseen. Ruokailuvälineitä käytetään yleensä ruoan jakamiseen sopivan kokoisiin osiin ja niiden siirtämiseen suuhun. Ruokailuvälineet valmistetaan useimmiten ruostumattomasta teräksestä tai muovista, tosin varsinkin historiallisesti niitä on tehty myös puusta ja hopeasta. Nykyään länsimaissa eniten käytetyt ruokailuvälineet ovat haarukka, veitsi ja lusikka, mutta ruokailuvälineinä voidaan käyttää myös syömäpuikkoja tai käsiä.
Haarukkaa, lusikkaa ja syömäpuikkoja käytetään ruokailussa pääasiallisesti ruoan siirtämiseen (usein lautaselta) henkilön suuhun. Haarukkaa tai lusikkaa käyttäen tämä voidaan suorittaa sijoittamalla ruokailuvälineen leveä osa haluttavan ruokakappaleen alle ja siirtämällä se sitten suuhun. Haarukkaa voidaan myös käyttää ruoan keihästämiseen haarukan piikeillä ja tämän jälkeen sen nostamiseen suuhun. Lusikat soveltuvat parhaiten nestemäisen ruoan, kuten keiton, syömiseen, kun taas haarukoita voidaan käyttää kiinteämpien ruokalajien siirtämiseen lautaselta suuhun. Syömäpuikkoja käytetään pihtiotteella ja siirtämällä se sitten suuhun. Syömäpuikkoja ei täten voida käyttää nestemäisen ruoan syömiseen.
Veitsen käyttötarkoitus ruokaillessa on pääasiallisesti ruoan pilkkominen paloihin, jotka ovat sopivan kokoisia suuhun laitettaviksi ja pureskeltaviksi. Tämä tapahtuu asettamalla veitsen terä haluttuun leikkauskohtaan ja liikuttamalla sahaten samaan aikaan painaen sitä alaspäin. Haarukkaa voidaan samaan aikaan käyttää apuna ruoan pitämiseen paikallaan. Veistä voidaan myös käyttää ruoan keihästämiseen ja suuhun siirtämiseen samaan tapaan kuin haarukkaa, mutta tämä ei kuulu hyviin pöytätapoihin.
Historiallisesti ruokailuvälineet on valmistettu hopeasta ja (etenkin Suomessa) puusta. Nykyään suurin osa länsimaisista ruokailuvälineistä tehdään ruostumattomasta teräksestä. Kuitenkin halvat, kertakäyttöiset ruokailuvälineet, joita käytetään esimerkiksi pikaruokaravintoloissa tai lentokoneissa, voidaan valmistaa myös muovista, jolloin säästetään valmistuskustannuksissa.
Keitto
Keitto (myös soppa) on lusikalla syötävää ruokaa, joka on tehty keittämällä raaka-aineita kuten liha, vihannekset tai herneet keittoliemessä tai vedessä. Osa raaka-aineen mausta siirtyy liemeen, joka syödään osana keittoa. Keittoliemi voidaan suurustaa paksummaksi, tai raaka-aineet voidaan soseuttaa (esimerkiksi purjoperunasosekeitto) täyteläisemmän rakenteen aikaansaamiseksi.
Keskieurooppalaisessa perinteessä keitto on tyypillinen kylmän vuodenajan alkuruoka. Etelässä on myös kylmiä keittoja, kuten espanjalainen "gazpacho". Pääruokana tarjottavat keitot (lohikeitto, hernekeitto) ovat ennen kaikkea pohjoiseurooppalainen ja aasialainen ilmiö. Jälkiruokakeitot (mehukeitto, mustikkakeitto, sekahedelmäsoppa) lähestyvät kiisseliä mutta ovat usein löysempiä, ja ne tarjotaan usein esimerkiksi puuron lisukkeina.
George Eliot
George Eliot (oik. Mary Ann Evans) (22. marraskuuta 1819 – 22. joulukuuta 1880) oli englantilainen kirjailija. Hän oli 1800-luvun loppupuolen huomattavimpia kirjailijoita. Eliotin realistiset romaanit, ennen kaikkea "Middlemarch", sijoittuvat Englannin maaseudulle.
Eliot käytti kirjailijanimeä tullakseen vakavasti otetuksi – naiskirjailijoita pidettiin usein romantiikan kirjoittajina.
__notoc__
Mary Ann Evans syntyi vuonna 1819 Astleyssä lähellä Coventrya kiinteistönvälittäjän perheeseen. Äitinsä kuoleman jälkeen hän huolehti perheen taloudenpidosta. Isä oli poliittisesti ja uskonnollisesti konservatiivinen, ja raivostui kun tytär kieltäytyi käymästä anglikaanisen kirkon jumalanpalveluksissa. Mary Ann Evans hoiti isänsä taloutta tämän kuolemaan 1849 asti. Tällöin, kolmekymmenvuotiaana, häntä pidettiin liian vanhana menemään naimisiin, mutta perintönä hän sai riittävästi rahaa vaatimattomaan toimeentuloon.
Mary Ann Evans matkusti vuonna 1850 Manner-Euroopassa. Palattuaan Englantiin hän alkoi kirjoittaa "Westminster Review" -lehteen ja kohosi apulaispäätoimittajaksi. Hän käänsi kirjan "Das Wesen des Christentums" saksasta englanniksi. Samoihin aikoihin hän aloitti suhteen lehden päätoimittajan kanssa, mutta pari ei mennyt naimisiin, mitä paheksuttiin kovin.
Google-logo
Internet-hakukoneyhtiö Google on käyttänyt monia erilaisia logoja historiansa aikana. Yhtiö on tehnyt myös muokkauksia Googlen logosta, joita käytetään muun muassa juhlapyhien ja kuuluisien tapahtumien, kuten olympialaisten juhlistamiseen.
Erityiset logot, jotka on suunnitellut Dennis Hwang, ovat tulleet tunnetuksi nimellä doodlet (). 21. kesäkuuta 2010 Googlen oma galleria sisälsi 824 erilaista logoa. Vuonna 2013 Googlen logotiimi oli luonut yli 2000 logopiirrosta ympäri maailmaa. Suurin osa Google Doodleista on Dennis Hwangin luomia, mutta jonkin verran mukana on ollut myös vierailevien artistien töitä. Esimerkiksi Dilbert-viikon Google Doodlet kuvitti Scott Adams. Vuonna 2012 Lontoon olympialaisten aikaan Google lisäsi etusivulleen urheiluaiheisia logoja, joista osa oli interaktiivisia.
Tämänhetkinen Googlen virallinen logo julkaistiin 1. syyskuuta 2015.
Ensimmäinen Suomi-aiheinen logo lisättiin suomenkielisen Googlen etusivulle Suomen itsenäisyyspäivänä vuonna 2011.
Etusormi
Etusormi () on peukaloa lähinnä oleva sormi kädessä. Etusormessa on kolme luuta. Etusormi on yleensä sormista helpoimmin hallittavissa.
Etusormea käytetään monissa eleissä. Ainoastaan etusormen nostaminen pystyyn symboloi monissa kulttuureissa numeroa yksi tai muun muassa voittajaa. Bosnian sodassa muslimisotilaat nostivat yhden sormen pystyyn voiton merkiksi (länsimaisesta kahden sormen, etu- ja keskisormen voitonmerkistä eroten) symboloimaan tawhidia, ykseyttä, Islamin monoteismia.
ISIS on ottanut merkin omakseen.
Pystyyn nostetun etusormen heiluttamisella kuvataan samanlaista tyytymättömyyttä tai kieltoa kuin pään pudistamisella. Jos etusormi laitetaan yhteen puristettujen huulien eteen, sillä pyydetään hiljaisuutta.
Nimetön
Nimetön ("digitus annularis", "digitus quartus" tai "digitus IV") on peukalosta laskettuna neljäs sormi kädessä, keskisormen ja pikkusormen välissä. Useimmilla ihmisillä nimetön on käden vaikein hallittava sormi.
Länsimaisissa kulttuureissa vihkisormusta pidetään perinteisesti nimettömässä. Perinnetiedon mukaan vihkisormusta pidetään vasemmassa kädessä, sillä uskomuksen mukaan vasemman käden nimettömästä on suora yhteys sydämeen, rakkauden symboliin. Tämän uskomuksen uskotaan saaneen alkunsa Egyptistä.
Keskiaikaisessa Euroopassa kristillisessä hääseremoniassa asetettiin sormus vuorotellen etusormeen, keskisormeen ja nimettömään. Tämä kuvasi Jumalan kolminaisuutta; samaan aikaan lausuttiin "Isän ja Pojan ja Pyhän Hengen nimeen." Sormus jätettiin nimettömään. Muutamissa Euroopan maissa sormusta pidetään vasemmassa kädessä ennen avioliittoa ja naimisiinmenon jälkeen se siirretään seremonian aikana oikeaan käteen.
Tutkija László A. Magyarin mukaan nimettömän sormen on usein uskottu omaavan taikavoimia. Se on usein nimetty taian tai sormusten mukaan tai sitä on sanottu nimettömäksi.
Lauri Kähkönen
Lauri Risto Kalevi Kähkönen (19. helmikuuta 1947 Pielisjärvi – 13. toukokuuta 2016 Lieksa) oli suomalainen poliitikko. Hän toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1999–2011.
Kähkönen oli mukana Lieksan kaupunginvaltuustossa vuodesta 1989 lähtien, varapuheenjohtajana 1989–1992 ja puheenjohtajana 1997–1998, sekä vuodesta 2001 lähtien. Kaupunginhallituksessa hän oli mukana 1993–1996 ja 1999–2000. Kaupunginhallituksen puheenjohtajana hän toimi vuosina 1995–1996 ja 1999–2000. Kähkönen ei ollut ehdolla enää vuoden 2011 eduskuntavaaleissa. Joulukuussa 2012 hän sai kaupunkineuvoksen arvonimen.
Kähkönen teki työuran matematiikan opettajana ja Lieksan lukion rehtorina. Hän kuoli pitkäaikaiseen sairauteen 13. toukokuuta 2016 69-vuotiaana.
Esa Lahtela
Esa Esko Lahtela (s. 30. huhtikuuta 1949 Kesälahti) on kiteeläinen poliitikko. Hän toimi Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen kansanedustajana vuosina 1995–2011 ja tuli tunnetuksi sosiaalidemokraattien vasemman siiven edustajana.
Lahtela on ollut mukana Kiteen kaupunginvaltuustossa vuodesta 1985 lähtien ja sen puheenjohtajana vuosina 1993–2000. Sotilasarvoltaan hän on alikersantti. Esa Lahtela on myös vuodesta 2004 toiminut Kalatalouden Keskusliiton johtokunnassa yhtenä sen varapuheenjohtajista. Esa Lahtela oli Pohjois-Karjalan vaalipiirin ääniharava vuoden 2003 (11 283 ääntä) ja 2007 (10 787 ääntä) eduskuntavaaleissa. Vuoden 2011 vaaleissa hän ei enää ollut ehdolla.
27. tammikuuta 2008 Helsingin Sanomat mainitsi eduskunnan seksuaalista häirintää käsittelevässä jutussaan kansanedustaja Esa Lahtelan. Esa Lahtela kanteli Julkisen sanan neuvostolle 6. helmikuuta 2008 Helsingin Sanomien artikkelista, joka käsitteli seksuaalista häirintää eduskunnassa. Juttu perustui tutkija Hertta Niemen eduskunnassa tekemään selvitykseen, jossa todettiin, että Suomen eduskunnassa tapahtuu seksuaalista häirintää. Helsingin Sanomat jatkoi muiden uutisvälineiden aloittamaa uutisointia ja julkaisi jutun, jossa eduskunnassa työskentelevät naiset kertovat eduskunnan seksuaalisesti värittyneestä ilmapiiristä. Jutussa haastatellaan myös seitsemää kansanedustajaa, joiden käytöksen naiset nimeävät sopimattomaksi. Viisi jutussa mainittua kansanedustajaa teki Julkisen sanan neuvostoon valituksen. Julkisen sanan neuvosto hylkäsi yhden kanteista, koska kantelija (kansanedustaja Pekka Vilkuna) kehotti artikkelissa naisia sietämään käytöstään ja sanoi: ”Jos ei sellaisia juttuja kestä, pitää pohtia uudestaan ammatinvalintaansa.” Julkisen sanan neuvosto antoi tapauksesta langettavan päätöksen neljän kantelijan osalta, ja moitti Helsingin Sanomia hyvän journalistisen tavan loukkaamisesta.
Julkisen sanan neuvoston päätös ei ollut yksimielinen. JSN:n kaksi naispuolista jäsentä jättivät eriävän mielipiteen, jossa he toteavat näin: "Jutussa ei syytetä ketään, vaan se välittää kuvan hämmästelevistä kansanedustajista, jotka valikoituivat haastateltaviksi taustahaastattelujen perusteella. Kokonaisuutena juttu osoittaa selvästi, että kyse on myös sukupuolikulttuurien ja käyttäytymisen maailmojen erilaisuudesta. Jutussa mainitut kansanedustajat eivät ilmeisesti olleet tulleet ajatelleeksi, että heidän puheensa tai käytöksensä voisi aiheuttaa mielipahaa tai loukata. Seksuaalista häirintää ja sen luonnetta koskeva keskustelu on välttämätöntä edelleenkin, vaikka häirinnän kieltävä tasa-arvolaki on ollut voimassa jo yli 20 vuotta." Myöhemmin yksi lehtijutuissa mainituista kansanedustajista, Lyly Rajala, teki tutkintapyynnön jutusta. Rajala vaati oikeudessa 20 000 euron kärsimyskorvauksia. Juttua tutkittiin törkeänä kunnianloukkauksena. Oikeus vapautti toimittajan sekä hänen kolme esimiestään syytteistä, ja piti kantelijan vaateita perusteettomina.
Säde Tahvanainen
Säde Maarit Tahvanainen (s. 5. syyskuuta 1972 Ilomantsi) on suomalainen poliitikko. Hän toimi Suomen sosialidemokraattisen puolueen kansanedustajana vuosina 1995–2007. Hän oli mukana Joensuun kaupunginvaltuustossa vuosina 1996–2004. Nykyisin hän asuu Vantaalla, jossa toimii kaupunginvaltuutettuna ja kaupunginhallituksen 1. varapuheenjohtajana.
Tahvanainen oli ensi kertaa eduskuntaan valittaessa vain 22-vuotias ja silloisen eduskunnan kuopus. Tahvanainen on toiminut uransa aikana monissa luottamustehtävissä. Hän toimi mm. puolueensa varapuheenjohtajana kuusi vuotta, kunnes päätti luopua tehtävästä vuoden 2005 puoluekokouksessa perhesyistä.
Säde Tahvanainen erikoistui parlamentaarisella urallaan koulutusasioihin ja pitkään sivistysvaliokunnassa vaikuttaneena toimi viimeisellä kaudellaan sivistysvaliokunnan varapuheenjohtajana ja sosialidemokraattisen ryhmän koulutusasioiden vastaavana. Ympäristövaliokunnan jäsenenä Tahvanainen toimi useita vuosia ja seurasi toimialan kysymyksiä.
Tahvanainen on kasvatustieteen maisteri ja toimii erityisluokanopettajana. Ennen opettajauraansa hän oli SDP:n ohjelmapäällikkö. Tahvanaisella on 2003 syntynyt poika.
Reijo Laitinen
Reijo Kalevi Laitinen (s. 20. helmikuuta 1950 Jyväskylä) on suomalainen poliitikko. Hän toimi Suomen sosialidemokraattisen puolueen kansanedustajana vuosina 1991–2011. Hän oli jäsenenä Jyväskylän kaupunginvaltuustossa vuosina 1981-2012. Kaupunginhallituksen jäsen hän oli vuosina 1985–1991. Sotilasarvoltaan hän on ylikersantti.
Laitinen on ammatiltaan koneistaja. Ennen eduskuntaan valitsemista Laitinen työskenteli Valmetin Tourulan tehtailla koneistajana (1969–1980) ja pääluottamusmiehenä (1981–1990). Hän toimi Jyväskylän seudun kehittämisyhtiö Jykesin hallituksen puheenjohtajana vuodesta 1987 aina 2010-luvun alkuun saakka ja SDP:n puoluehallituksen jäsenenä vuodesta 1993 2000-luvulle asti.
Nils-Anders Granvik
Nils-Anders Ingemar Granvik (s. 2. toukokuuta 1944 Teerijärvi) on kruunupyyläinen poliitikko, joka toimi Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajana vuosina 1999–2007. Hän on ollut Kruunupyyn kunnanvaltuutettuna vuosina 1969–1992. Ammatiltaan Granvik on maanviljelijä.
Granvik avioitui Gerd Ulla-Maj Holmbäckin kanssa 1969. Heillä on kaksi lasta: Jonny 1980 ja Frida 1984. Granvik on toisen sukupolven kansanedustaja. Isä Ragnar Granvik toimi kansanedustajana vuosina 1966–1978.
Miapetra Kumpula-Natri
Miapetra Susanna Kumpula-Natri (o.s. "Kumpula", s. 19. toukokuuta 1972 Vaasa) on suomalainen SDP:tä edustava poliitikko. Heinäkuusta 2014 hän on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä, mitä ennen hän oli kansanedustaja vuosina 2003–2014.
Kumpula-Natri kirjoitti ylioppilaaksi Kirkkopuiston lukiosta Vaasassa vuonna 1991 ja valmistui insinööriksi Vaasan teknillisestä oppilaitoksesta vuonna 1995. Samana vuonna hän aloitti kauppatieteiden opinnot Vaasan yliopistossa.
Vaasan kaupunginvaltuuston jäsen Kumpula-Natri on ollut vuodesta 1997 lähtien ja toimi sen ensimmäisenä varapuheenjohtajana vuosina 2005–2008. Hän työskenteli tiedottajana ja virkaa toimittavana toiminnanjohtajana Eurooppalainen Suomi ry:ssä vuosina 1997–2000. Ennen valintaansa eduskuntaan hän oli pääministeri Paavo Lipposen erityisavustaja (eduskuntasihteeri) vuosina 2000–2003.
Kumpula-Natri valittiin ensimmäisen kerran kansanedustajaksi Vaasan vaalipiiristä vuoden 2003 eduskuntavaaleissa, joissa hän sai 6 245 ääntä ja pääsi eduskuntaan ensimmäisellä yrittämällä. Hänet valittiin uudelleen eduskuntaan vuoden 2007 vaaleissa 7 285 äänellä. Kolmannelle kaudelle hänet valittiin vuoden 2011 vaaleissa 7 324 äänellä. Vuosina 2010–2011 hän oli sosialidemokraattisen eduskuntaryhmän ensimmäinen varapuheenjohtaja.
Eduskunnassa Kumpula-Natri on ollut muun muassa suuren valiokunnan jäsen (2003–2006, 2007–2008, 2009–2014) ja puheenjohtaja (2011–2014) sekä jäsen talousvaliokunnassa (2003–2006, 2007–2008, 2009–2014), tulevaisuusvaliokunnassa (2009–2011) ja ETYJ:n parlamentaarisen yleiskokouksen Suomen valtuuskunnassa (2003–2007).
Vuoden 2014 eurovaaleissa Kumpula-Natri valittiin Euroopan parlamenttiin. Hän kuuluu sosialistien ja demokraattien ryhmään ja on teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan (ITRE) jäsen ja työllisyys- ja sosiaaliasioiden valiokunnan (EMPL) varajäsen.
Kumpula-Natri on toiminut Eurooppalainen Suomi ry:n puheenjohtaja vuosina 2007–2013. Lisäksi hän on työskennellyt yhdistyksessä tiedottajana ja vt. toiminnanjohtajana vuosina 1997–2000. Kumpula-Natri on myös toiminut puolueiden kansainvälisen demokratiayhteistyö DEMO ry:n puheenjohtajana 2008–2009.
Kotipaikkakunnallaan Kumpula-Natri toimii tällä hetkellä Vaasan Sähkö Oy:n hallituksen jäsenenä ja EPV Energian hallituksen puheenjohtajana. Vaasan ammattikorkeakoulun hallituksen varapuheenjohtajana hän toimi 2010-2014. Pohjanmaan maakuntaliiton valtuuston puheenjohtajana Kumpula-Natri toimi vuosina 2005-2017.
Kumpula-Natri on ollut vuodesta 2005 naimisissa Pasi Natrin kanssa. Heillä on vuosina 2006 ja 2008 syntyneet lapset. Pasi Natri toimii senior partnerina Momentous Oy:ssa. Lisäksi Natri toimii Luona Oy:n hallituksen jäsenenä.
Polyainos (kirjailija)
Polyainos () oli makedonialainen kirjailija jonka pääteos oli sodankäyntiä käsittelevä "Strategemata" (). Polyainos eli 100-luvulla ja omisti teoksensa keisari Marcus Aureliukselle ja Lucius Verukselle. Hän otti osaa Parthian sotaan jota käytiin vuosina 162–165.
Polyainoksen "Strategemata" jakaantuu kahdeksaan kirjaan joissa esitellään tunnettuja sotajuonia. Kuusi ensimmäistä kirjaa käsittelee antiikin kreikkalaisten sotapäällikköjen käyttämiä sotajuonia. Seitsemäs kirja käsittelee ulkomaalaisten kenraalien sotajuonia. Kahdeksas ja viimeinen kirja kertoo puolestaan roomalaisten ja naisten käyttämistä sotajuonista. Osia kuudennesta ja seitsemännestä kirjasta on kuitenkin kadonnut. Teos on säilynyt nykypäivään yhden 1200-luvulla tehdyn kopion ansiosta. "Strategemata" sisältää monia merkittäviin sotapäällikköihin liittyviä tapahtumia joita ei mainita muissa lähteissä.
Iivo Polvi
Iivo Alvari Polvi (s. 22. tammikuuta 1943 Kauhava) on suomalainen poliitikko. Hän on toiminut Vasemmistoliiton kansanedustajana vuosina 1991–1999 ja 2001–2007. Hän nousi eduskuntaan varaedustajan paikalta Jorma Vokkolaisen tilalle vuonna 2001. Polvi on ollut mukana Iisalmen kaupunginvaltuustossa vuodesta 1993 lähtien. Kaupunginhallituksen puheenjohtaja hän on ollut vuodesta 2001 lähtien. Polvi ei asettunut enää ehdolle vuoden 2007 eduskuntavaaleissa. Polvelle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi vuonna 2017.
Pehr Löv
Pehr Johan Andreas Löv (s. 26. huhtikuuta 1947 Purmo) on koulutukseltaan lääketieteen lisensiaatti. Hän oli RKP:n kansanedustaja vuosina 1995–2007. Pedersören kunnassa asuva Löv on ollut Pietarsaaren seudun terveyskeskuksen johtava lääkäri vuodesta 1983. Löv avioitui terveydenhoitaja Gun-May Linnea Nilssonin kanssa 1971 ja heillä on kaksi lasta: Mikaela 1975 ja Daniel 1978.
Erkki Virtanen
Erkki Alvar Virtanen (s. 15. elokuuta 1952 Jämsänkoski) on suomalainen poliitikko. Hän on toiminut vasemmistoliiton kansanedustajana vuosina 2003–2015. Virtanen on ollut mukana Kuopion kaupunginvaltuustossa vuosina 1993–1997 ja jälleen vuodesta 2005 alkaen sekä kaupunginhallituksessa 1995–1996.
Virtanen ilmoitti 15. kesäkuuta 2009 eroavansa Kuopion kaupunginvaltuustosta. Päätöksen taustalla oli KHO:n keskustan kansanedustaja Janne Seurujärvelle antama päätös, jonka mukaan hän ei ollut vaalikelpoinen 2008 kunnallisvaaleissa, koska oli kunnan omistaman yhtiön toimitusjohtaja. Virtanen on Seurujärven tavoin kansanedustajatyön takia virkavapaalla kunnan omistaman yhtiön toimitusjohtajan tehtävistä.
Virtanen oli vasemmistoliiton ehdokas EU-vaaleissa 2014.
Silvia (Ruotsin kuningatar)
Kuningatar Silvia (s. 23. joulukuuta 1943, syntyjään Silvia Renate Sommerlath) on Ruotsin kuningas Kaarle XVI Kustaan puoliso.
Silvia syntyi Heidelbergissä Saksassa toisen maailmansodan aikana saksalaisen isän Walther Sommerlathin ja brasilialaisen äidin Alice Soares de Toledon neljäntenä lapsena. Silvian isä oli Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen jäsen. Sodan jälkeen perhe muutti São Pauloon Brasiliaan, jossa he asuivat 1947–1957. Vuonna 1957 perhe muutti takaisin Saksaan.
Ennen avioliittoaan Silvia oli töissä Argentiinan suurlähetystön konsulaatissa Münchenissä. Hän on työskennellyt myös lentoemäntänä.
Silvia puhuu kuutta kieltä; ruotsia, saksaa, ranskaa, espanjaa, portugalia ja englantia. Hän osaa myös viittomakieltä.
Silvia tapasi Ruotsin kruununprinssin Kaarle Kustaan vuoden 1972 kesäolympialaisten aikana. Kun Ruotsin silloinen kuningas Kustaa VI Aadolf kuoli 15. syyskuuta 1973, Kaarle Kustaasta tuli maan uusi kuningas Kaarle XVI Kustaa. Silvia ja Kaarle Kustaa ilmoittivat 12. maaliskuuta 1976 kihlauksestaan, ja heidät vihittiin avioliittoon 19. kesäkuuta samana vuonna. Vihkiminen toimitettiin Tukholman Suurkirkossa, ja sitä todisti 1 200 vierasta.
Kuningattaren hääpuku oli hankittu Diorin muotitalosta, ja sen suunnittelija oli Marc Bohan. Valkoista duchesse-silkkiä oleva kapealinjainen pitkähihainen hääpuku on malliltaan yksinkertainen ja sen pääntie on umpinainen. Pitkä laahus on kiinnitetty puvun selkään. Puku oli sopiva tausta Silvian käyttämälle kuningatar Sofian pitsihunnulle ja Bernadotte-suvun perinteikkäälle kuningatar Josefinan kameediadeemille.
Silvialla ja Kaarle Kustaalla on kolme lasta. Heidän esikoisensa kruununprinsessa Victoria, Länsi-Götanmaan herttuatar, syntyi vuonna 1977. Parin seuraava lapsi prinssi Carl Philip, Värmlandin herttua, syntyi kaksi vuotta myöhemmin. Vuonna 1982 he saivat kolmannen lapsensa, kun prinsessa Madeleine, Hälsinglandin ja Gästriklandin herttuatar, syntyi.
Christina Gestrin
Anna Christina Gestrin (s. 12. tammikuuta 1967 Helsinki) on suomalainen poliitikko ja entinen kansanedustaja. Hän toimi Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen varapuheenjohtajana vuosina 1998–2005 ja hän oli ruotsalaisen eduskuntaryhmän puheenjohtaja vuosina 2003–2007. Tällä hetkellä hän johtaa RKP:n ympäristövaliokuntaa.
Gestrin toimi kansanedustajana vuosina 2000–2015. Hän nousi eduskuntaan kesken vaalikauden Rainer Erlundin tilalle. Vuoden 2003 vaaleissa hän tippui eduskunnasta, mutta hän pääsi kuitenkin jatkamaan kansanedustajana europarlamenttikautensa loppuun istuneen Astrid Thorsin varanaisena. Kun Thors palasi eduskuntaan vuoden 2004 eurovaalien jälkeen, RKP:n edustajana parlamenttiin valittiin kansanedustaja Henrik Lax, ja Gestrin jatkoi hänen tilallaan. Gestrin oli ehdolla vuoden 2014 eurovaaleissa. Hän sai 16 427 ääntä ja jäi varasijalle Nils Torvaldsin varahenkilöksi. Syksyllä 2014 Gestrin ilmoitti, ettei pyri jatkokaudelle eduskuntaan vuoden 2015 vaaleissa. Vuoden 2017 kuntavaaleissa Gestrin oli RKP:n ääniharava Espoossa keräten 2 532 ääntä tullen valituksi valtuustoon.
Eduskunnassa Gestrin oli jäsen suuressa valiokunnassa ja ympäristövaliokunnassa. Hän on myös Pohjoismaiden neuvoston ympäristö- ja luonnonvaravaliokunnan puheenjohtaja sekä Parlamentaarisen Itämerikonferenssin jäsen.
Gestrin toimii myös Suomessa ruotsinkielisen väestön etua ajavan Folktingetin hallituksen puheenjohtajana.
Gestrin on koulutukseltaan maatalous- ja metsätieteiden maisteri. Hänen isänsä oli ministeri Kristian Gestrin.
Takuumiehet
Takuumiehet ovat venäläisen lastenkirjailijan Eduard Uspenskin luomia satuhahmoja. He esiintyvät Uspenskin kirjassa "Takuumiehet".
Takuumiehet ovat pikkuruisia huoltomiehiä, jotka asuvat erilaisissa laitteissa ja koneissa niiden takuuajan. Heidän tehtävänään on pitää laitteet moitteettomassa kunnossa. Takuuajan umpeuduttua he palaavat tehtaalle. Vanhojen laitteiden, joiden tehtaat on lopetettu, takuumiehillä ei ole paikkaa minne mennä. Takuumiehet jäävät asumaan laitteisiin ja siksi vanhat laitteet eivät mene ikinä rikki.
Mikaela Nylander
Mikaela Birgitta Nylander (s. 27. maaliskuuta 1970 Porvoo) on porvoolainen RKP:n kansanedustaja. Hänet valittiin eduskuntaan Uudenmaan vaalipiiristä vuoden 2003 vaaleissa. Porvoon kaupunginvaltuustossa Nylander on ollut ensimmäisenä varapuheenjohtajana 2001–2005 ja vuodesta 2005 lähtien puheenjohtajana. Hän on toiminut Ruotsalaisen eduskuntaryhmän puheenjohtajana kesäkuusta 2011 lähtien. Nylander on ollut Saaristoasiain neuvottelukunnan puheenjohtajana vuodesta 2003. Vuodesta 2015 hän on ollut Yleisradion hallintoneuvoston jäsen.
Nylander on työskennellyt tuntiopettajana Porvoon kauppaoppilaitoksessa ja Helsingin liiketalouden ammattikorkeakoulussa. Hän on ollut myös Astrid Thorsin erityisavustaja Euroopan parlamentissa ja RKP:n ministeriryhmän erityisavustajana.
National Trust
National Trust ("National Trust for Places of Historic Interest or Natural Beauty") on Englannissa, Pohjois-Irlannissa ja Walesissa toimiva ympäristönsuojelujärjestö. Sillä on neljä miljoonaa jäsentä (2011). Se saa varansa lahjoituksista (etenkin testamenteista), jäsenmaksuista, vierailijoiden pääsymaksuista ja erilaisten tuotteiden myynnistä. Vuonna 2011 järjestön kohteissa kävi 18 miljoonaa vierailijaa. Se pyrkii myös edistämään lähiruokaa, vuokraa viljelypalstoja ja edistää uusiutuvan energian käyttöä kohteissaan. Järjestöllä on noin neljätuhatta vakinaista ja neljätuhatta kausityöntekijää sekä 38 000 vapaaehtoista, jotka tekevät vuosittain yhteensä kaksi miljoonaa tuntia töitä.
Järjestö omistaa
National Trust perustettiin vuonna 1895 kun teollistumisen pelättiin tuhoavan perinteisen englantilaisen maiseman. Ympäristön likaantumisen lisäksi ongelmana oli se, että merkittävät luontokohteet uhkasivat siirtyä yksityisomistukseen. Englannissa ei ole jokamiehenoikeutta, joten suojelualueet ja puistot ovat monelle ainoa tapa päästä kosketuksiin metsän ja rannikon luonnon kanssa.
Kymmenen kärki ja kävijämäärät kohteissa, joihin pääsymaksu.Muita kohteita
Anne Huotari
Anne Päivi Aulikki Huotari (s. 31. joulukuuta 1959 Vaala) on suomalainen poliitikko. Hän oli vasemmistoliiton kansanedustaja vuosina 1995–2007 Oulun vaalipiiristä. Kunnallisvaaleissa 2008 Huotari valittiin Oulun kaupunginvaltuustoon, johon hän tuli valituksi myös 2012 ja 2017 kunnallisvaaleissa. Hän on ollut myös kaupunginhallituksen jäsen.
Huotari oli Kajaanin kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1988–2004 ja kaupunginhallituksessa 1993–1995. Vuosina 2004–2008 hän oli Kainuun maakuntavaltuuston jäsen, joka valittiin suorilla vaaleilla. Huotari toimi maakuntavaltuuston varapuheenjohtajana.
Eduskunnassa Huotari oli jäsen muun muassa sosiaali- ja terveysvaliokunnassa (1995–1999), työelämä- ja tasa-arvovaliokunnassa (1995–2003), perustuslakivaliokunnassa (2003–2004) ja tulevaisuusvaliokunnassa (2003–2007). Hän ei ollut ehdolla vuoden 2007 eduskuntavaaleissa. Huotari asettui jälleen ehdolle vuoden 2011 eduskuntavaaleissa, muttei tullut valituksi.
Huotari on koulutukseltaan merkonomi (1979) ja sosionomi (AMK) (2015). Ennen kansanedustajuutta hän työskenteli Rakennusliiton Kainuun aluetoimistossa Kajaanissa. Kansanedustajuuden jälkeen hän työskenteli yrittäjänä ja Paltamon työvoimayhdistyksen toiminnanjohtajana 2012-2015. Hän ideoi, suunnitteli ja työskenteli Paltamon Työtä Kaikille -valtakunnallisessa täystyöllisyyshankkeessa. Huotari työskenteli Pohjois-Pohjanmaan ELY-keskuksen MYP-hankkeen projektipäällikkönä pitkäaikaistyöttömien palvelujen kehittämistehtävissä. Huotarilla on kaksi aikuista tytärtä.
Eva Biaudet
Eva Rita Katarina Biaudet (IPA: [ˈbiodeː], s. 27. helmikuuta 1961 Helsinki) on suomalainen poliitikko. Hän on ollut RKP:n kansanedustaja 1991–2006 ja vuodesta 2015. Hän oli Lipposen II hallituksen peruspalveluministeri 1999–2000 ja 2002–2003 ja RKP:n presidenttiehdokas 2012.
Biaudet on ollut myös Etyjin ihmiskaupan vastaisen toiminnan erityisedustaja. Ennen valintaansa uudelleen eduskuntaan vuonna 2015 hän työskenteli yhdenvertaisuusvaltuutettuna.
Biaudet opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa, mutta keskeytti opinnot siirtyessään politiikkaan. Biaudet oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1989–1996 ja RKP:n varapuheenjohtaja 1990–1994. Biaudet palasi kaupunginvaltuustoon vuoden 2004 kunnallisvaaleissa, mutta jätti kaksi vuotta myöhemmin poliittiset tehtävänsä.
Biaudet oli ensimmäisen kerran kansanedustajana vuosina 1991–2006. Hän oli Lipposen II hallituksen peruspalveluministeri 15. huhtikuuta 1999 – 13. huhtikuuta 2000 ja 19. huhtikuuta 2002 – 16. huhtikuuta 2003. Vuonna 2006 Biaudet siirtyi Etyjin erityisedustajaksi ja hänen tilalleen eduskuntaan nousi Jörn Donner. Biaudet valittiin uudestaan kansanedustajaksi vuoden 2015 vaaleissa.
30. elokuuta 2011 RKP esitteli Biaudet’n presidenttiehdokkaakseen vuoden 2012 vaaleihin. Vaaleissa hän sai 2,7 % äänistä sijoittuen seitsemänneksi.
Biaudet oli RKP:n pormestariehdokas ja nousi Helsingin kaupunginvaltuustoon 
vuoden 2017 kuntavaaleissa 3622 äänellä.
Eva Biaudet’n isän suku on sveitsinranskalainen. Suku muutti Suomeen 1700-luvulla. Katolilaisen kirkon tutkija Henry Biaudet oli Biaudet’n isosetä.
Vuonna 2010 Biaudet valittiin erivapaudella vähemmistövaltuutetuksi viiden vuoden määräajaksi. Häneltä puuttui virkaan vaadittava loppututkinto, mutta esittelijän, kansliapäällikkö Ritva Viljasen mukaan hänen kokemuksensa ja pätevyytensä ovat riittäviä. Valinta herätti loppututkinnon puutteen vuoksi runsaasti keskustelua. Valinnasta kanteli oikeuskanslerille muiden muassa Pakolaisneuvonta ry:n lakimies Husein Muhammed, mutta kantelut hylättiin. Biaudeta ei kuitenkaan voitu valita enää toiselle kaudelle poikkeusluvalla.
Kesäkuussa 2011 Yhdysvaltain ulkoministeriö palkitsi Biaudet’n ihmiskaupan vastaisesta työstä ja ongelmien nostamisesta esiin Suomessa.
Biaudet on vaatinut seksin ostokieltoa. Hän on myös vaatinut vihapuheen rajoittamista, internetin keskustelupalstojen ylläpitäjien asettamista lailla vastuuseen palstojen sisällöstä ja lainsäädännön ulottamista myös yksityisten ihmisten välisiin suhteisiin, kuten epäasialliseen käytökseen ja häirintään. Asevelvollisuuteen liittyvistä tasa-arvokysymyksistä Biaudet nosti vuoden 2012 presidentinvaalien lukiolaistentissä päällimmäiseksi naisten asepalvelukseen liittyvät epäkohdat, mutta asevelvollisuutta ei Biaudet'n mukaan tule säätää naisille pakolliseksi, koska "kiinnostusta tyttöjen piirissä ei ole".
Pohjapinta-ala
Pohjapinta-ala on puuston mittauksessa käytetty suure, joka on yksittäisten puiden rinnankorkeudelta (1,3 m) mitattujen poikkileikkauspinta-alojen summa kuorellisena hehtaaria kohden (m²/ha). Pohjapinta-alan ja puuston pituuden avulla voidaan määrittää puuston tilavuus (m³/ha).
Pohjapinta-alan määrittämiseen käytetään relaskooppia. Pohjapinta-ala voi olla harventamattomassa metsikössä 20–35 m²/ha ja harvennusmallien mukaisessa esimerkiksi 12–18 m²/ha. Metsänarvioinnissa pohjapinta-ala määritetään yleensä varttuneissa metsissä, taimikoissa käytetään yleisemmin runkolukua (kpl/ha).