hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
David Popper
David Popper (9. joulukuuta 1843 Praha, Böömi, Itävallan keisarikunta – 7. elokuuta 1913 Baden, Itävalta-Unkari) oli itävaltalainen (böömiläinen) sellisti ja säveltäjä. Hän syntyi ja opiskeli Prahassa. Popper esiintyi sellistinä ensimmäistä kertaa vuonna 1863. Vuodesta 1896 lähtien hän opetti musiikkia Budapestin konservatoriossa. Popper kuoli Badenissa.
Suurin osa Popperin sävellyksistä on sellolle. Hän sävelsi muun muassa neljä sellokonserttoa, requiem kolmelle sellolle ja orkesterille sekä pienimuotoisempia sellokappaleita.
David Popper, prahalaisen kanttorin, Anselmus Popperin poika, opiskeli Prahan konservatoriossa sellonsoittoa Julius Goltermannin johdolla. Nuorena taiteilijana hän konsertoi Hans von Bülowin säestämänä. Vuonna 1863 hän lähti konserttikiertueelle Euroopan suurimpiin kaupunkeihin ja saavutti suuren suosion Saksassa, Sveitsissä, Unkarissa, Hollannissa ja Englannissa. Bülowin suosituksesta hänestä tuli herttua Friedrich Wilhelm Konstantin von Hohenzollernin löwenburgin kamariorkesterin jäsen.
Popper debytoi Wienissä vuonna 1867, minkä jälkeen hän toimi 1868–73 Wienin valtionoopperan orkesterin soolosellistinä ja oli Hellmesberger -jousikvarteton jäsen. 1872 hän meni naimisiin Sophie Menterin kanssa, joka oli Franz Lisztin oppilas. Erottuaan Wienin valtionooperasta Popper meni vaimonsa kanssa konserttikiertueille, kunnes he erosivat vuonna 1886. 1880-luvun puoleenväliin asti Popper matkusti paljon Euroopan sisällä; hän asui Lontoossa, Pariisissa, Pietarissa, Wienissä ja Berliissä ja oli hyvin suosittu korkeatasoisen soittonsa ansiosta. Vuonna 1882 hän oli kiertueella Espanjassa ja Portugaliassa ranskalaisen viulustin, Émile Sauret'n kanssa.
Vuonna 1886 hänet kutsuttiin Unkarin Kuninkaallisen Konservatorion sellonsoiton- ja jousikvarteton opettajaksi. Siellä Popper perusti Hubay Jenőn kanssa kuuluisan jousikvarteton, joka vaikutti Unkarin musiikkielämään vuosikymmeniä. Vuosikausia säveltäjä itse myötävaikutti heidän Brahms-konsertteihinsa. Vuonna 1896 he esittivät Brahmsin c-molli -trion yhdessä. Brahms omisti Popperille sonaattinsa, jonka he esittivät yhdessä Budapestissä. Lisäksi Popper esiintyi useiden kamariyhtyeiden solistina ja myöhemmin myös Konservatorion orkesterin kapellimestarina.
David Popper toimi myös säveltäjänä. Hän sävelsi lähes 75 sellokappaletta ja lukuisia kappaleita myös muille soittimille.
Haydn, Saint-Saëns, Volkmann, Schumann, Molique
Chopinin, Tšaikovskin, Pergolesin, Schubertin ja Schumannin teoksista
Luettelo alttoviulisteista
Tämä on luettelo alttoviulisteista.
Nilsiän kirkko
Nilsiän kirkko on Josef Stenbäckin suunnittelema, Kuopion Nilsiässä sijaitseva, vuonna 1905 valmistunut ja 1906 käyttöön vihitty kivikirkko. Tyyliltään kirkko on melko selväpiirteistä kansallisromantiikkaa jossa on uusgoottisia piirteitä. Kirkkoon mahtuu 1200 henkeä. Kirkon rakennusaine on kvartsiitti, joka on louhittu Nilsiän Tahkovuorelta. Nilsiän kirkko on Suomen ainoa kvartsiitista rakennettu kirkko. Kirkon pieneksi erikoisuudeksi voitaneen laskea kivipintainen tornin huippu muun katon ollessa peltiä. Nilsiän kirkko on Josef Stenbäckin suunnittelemista luonnon kivikirkoista suurin, nykyisen Suomen alueella. Suurin Stenbäckin suunnittelemista luonnon kivikirkoista oli Koiviston kirkko, joka ei toimi enää kirkkona vaan on kulttuuritalona.
Alttaritauluna on Juho Rissasen 1907 maalaama Jeesuksen Golgatalle menoa kuvaava "Ristin tie". Maalauksen malleina on käytetty paikallisia ihmisiä. 1928 kirkkoon laitettiin sähkövalot ja seiniä korjailtiin muutama vuosi sen jälkeen. Kirkkoa on maalattu sisältä 1955 ja 1984. Vuonna 2014 kirkossa oli pienimuotoinen remontti, jossa uusittiin muun muassa sähköjä. Kirkossa on 25-äänikertaiset Asko Rautinahon (Urkurakentamo Tuomi) suunnittelemat urut. Kirkon pihalla on Paavo Ruotsalaisen muistomerkki. Kirkon 100-vuotisjuhlan kunniaksi kanttori Petri Karaksela sävelsi ja kirjoitti libreton oopperaan "Polvesta polveen".
Yleisurheilun sisäratojen maailmanmestaruuskilpailut 1999
Vuonna 1999 yleisurheilun sisäratojen MM-kilpailut käytiin 5.–7. maaliskuuta Maebashissa, Japanissa.
Luettelo banjisteista
Tämä on luettelo banjon soittajista.
Luettelo bassokitaristeista
Tämä on luettelo bassokitaristeista.
Severnaja Zemlja
Severnaja Zemlja (, ) on Pohjoisessa jäämeressä Taimyrin niemimaan pohjoispuolella, Karanmeren ja Laptevinmeren välissä sijaitseva saaristo. Hallinnollisesti saaristo kuuluu Venäjän Krasnojarskin aluepiiriin. Reitti maantieteelliselle Pohjoisnavalle kulkee Severnaja Zemljan Komsomoletsin saaren pohjoisimmasta kärjestä Arktisesta niemestä (, ) läpi jäätyneen avomeren.
Saaristo käsittää neljä suurta saarta ja noin 70 pienempää, yhteispinta-alaltaan noin 37 000 km². Pääsaaret ovat, pohjoisesta etelään,Saarilla on jäätiköitä ja ne ovat kasvittomia tai niillä esiintyy kitukasvuista polaariaavikkoa, tundran kylmintä aluetta. Lämpimin kuukausi on keskilämpötilaltaan noin +5 °C ja kylmin −40 °C. Saaria kylmentää talvella Siperian korkeapaine. Vuoden sademäärä on alle 100 mm.
Severnaja Zemlja on viimeinen maapallolla löydetty saaristo. Saaret merkittiin karttaan vasta vuonna 1913 ja nimettiin alun perin Nikolai II:n maaksi. Aluksi kyseessä uskottiin olevan yksittäinen saari, ja vasta ilmalaiva Graf Zeppelinin vuoden 1931 arktinen lento paljasti saaria olevan ainakin kaksi. Myöhemmät Nikolai Urvantsevin ja Georgi Ušakovin tutkimusretket (1931–1933) osoittivat alueen jakautuvan useampiin saariin.
Luettelo cembalisteista
Tämä on luettelo cembalisteista.
Segežan piiri
Segežan piiri () on kunnallishallinnollinen alue Karjalan tasavallassa Äänisen ja Vienanmeren välisellä kannaksella, suuren Uikujärven ympäristössä.
Piirissä asui vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 41 215 henkeä. Heistä kaupunkilaisia oli 38 003 ja maaseudun asukkaita 3 212.
Piiriin kuuluu kaksi kaupunkikuntaa ja neljä maalaiskuntaa. Piirin hallintokeskus ja ainoa kaupunki on Segeža (Segee). Piirissä on merkittävää metsä- ja alumiiniteollisuutta.
Kuntien asukasluvut ovat vuoden 2010 väestönlaskennasta.
Karanmeri
Karanmeri () on Pohjoiseen jäämereen kuuluva merialue Siperian pohjoispuolella. Sen erottaa lännessä Barentsinmerestä Karansalmi ja Novaja Zemlja. Idässä Severnaja Zemlja erottaa sen Laptevinmerestä.
Karanmeri on suunnilleen 1 450 kilometriä pitkä ja 970 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on noin 880 000 km². Keskisyvyys on 110 metriä.
Neuvostoliitto ja sittemin Venäjä on hävittänyt vanhoja ydinsukellusveneitään ja niiden reaktoreita hautaamalla ne Karanmereen. Karanmeren pohjassa on arviolta 17 000 säiliötä käytettyä ydinpolttoainetta, viisi ydinsukellusvenettä ja 16 entistä reaktoria. Ympäristöjärjestö Bellonan mukaan radioaktiivisessa romussa piilee uhka ympäristölle, sillä alueella etsitään aktiivisesti öljyä ja maakaasua.
John Patitucci
John Patitucci (s. 22. joulukuuta 1959) on yhdysvaltalainen jazzbasisti. Hän on maailman huippuja sekä bassokitaran että kontrabasson soittajana.
Viime aikoina Patitucci on erikoistunut perinteisempään jazziin, mutta hän tuli alun perin tunnetuksi Chick Corean fuusioyhtyeessä. Muihin yhteistyökumppaneihin ovat kuuluneet Stan Getz, Freddie Hubbard, Danilo Pérez ja viimeksi Wayne Shorter, jonka kvartetissa Patitucci soittaa. Vuosien varrella Patitucci on tehnyt myös lukuisia omia levyjä.
Vehmersalmen kirkko
Vehmersalmen kirkko on Josef Stenbäckin suunnittelema kirkko Vehmersalmella Kuopiossa. Kirkko valmistui vuonna 1919 ja se rakennettiin tiilestä. Vehmersalmella on aikoinaan toiminut kolmekin tiilitehdasta. Alttaritauluna on August Ripatin "Jeesus Getsemanessa." Kirkkoon mahtuu 600 henkeä. Muodoltaan kirkko on tornillinen pitkäkirkko ja sillä on korkea satulakatto. 
Kangasalan urkurakentamon vuonna 1935 valmistamat urut ovat 15-äänikertaiset.
Tyyliltään kirkko edustaa jälkijugendia. Kirkon epäsymmetrinen pohjakaava viittaa kansallisromantiikkaan ja yksityiskohdat kuten tiilikoristeet edustavat siihen liittyvää historismia.
Karansalmi
Karansalmi tai Karanportti () on kapea salmi Vaigatšin ja Novaja Zemljan saarten välissä Siperian pohjoispuolella. Se yhdistää Karanmeren ja Barentsinmeren toisiinsa. Karansalmi oli tärkeä kulkuväylä Koillisväylän varhaisten tutkimusmatkojen aikana.
Luettelo fagotisteista
Tämä on luettelo fagotisteista.
Yleisurheilun sisäratojen maailmanmestaruuskilpailut 2001
Vuonna 2001 yleisurheilun sisäratojen maailmanmestaruuskilpailut käytiin 9.–11. maaliskuuta Lissabonissa, Portugalissa.
Luettelo kontrabasisteista
Tämä on luettelo kontrabasisteista.
Luettelo kornetisteista
Tämä on luettelo tunnetuista kornetisteista.
Ponkama
Ponkama () on kylä Karjalan tasavallan Kemin piirin Kuuseman kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Vienanmereen laskevan Ponkamajoen suussa 8 kilometriä Kuuseman asemalta itään. Kylässä on 57 asukasta (vuonna 2013).
Ponkama on vanha pomorilaiskylä. 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa se muodosti lähikylineen Arkangelin läänin Kemin kihlakuntaan kuuluneen volostin eli kunnan, joka käsitti Kalkalahden, Kesäjoen, Kriitinän, Ponkaman ja Ruokojärven kyläkunnat. Ponkaman volosti rajoittui pohjoisessa Kieretin, lännessä Vitsataipaleen ja Paanajärven sekä etelässä Usmanan volostiin ja Kemin kaupunkiin. Vuonna 1905 volostissa oli 1 758 asukasta. Ponkaman kylässä oli 40 taloa, kyytiasema, kirkko ja 305 asukasta.
Ponkaman volosti liitettiin vuonna 1927 pääosin Kemin ja pieneltä osin Kemijoen piiriin. Ponkamasta muodostettiin Kemin piirin kyläneuvosto, johon kuului myös Kuusema sekä joukko Muurmannin radan varrella sijainneita asutuksia. Vuonna 1933 kyläneuvostossa oli yli 1 900 asukasta, jotka olivat kansallisuudeltaan etupäässä venäläisiä. Ponkaman kylässä asukkaita oli 340.
Ponkamasta on tieyhteys Kuusemaan. Kylässä toiminut kalanviljelylaitos on suljettu kuljetusvaikeuksien takia. Palveluihin kuuluvat kerhotalo, lääkintäasema ja kauppa.
Kylällä on historiallisen asutuksen status. Sen rakennusmuistomerkkeihin kuuluu joukko vanhoja aittoja ja sauna.
Luettelo luutisteista
Tämä on luettelo luutunsoittajista.
Kansalaisoikeusliike
Kansalaisoikeusliike on periaatteessa missä tahansa maassa nouseva liike, joka pyrkii saamaan kaikille maan asukkaille kansalaisoikeudet ja lisäämään tasa-arvoa. Useimmiten kansalaisoikeusliikkeeksi kutsutaan rasismin vastaista liikehdintää, etenkin Yhdysvalloissa vuosina 1945–1970. Liike johti syrjinnän kieltävän "kansalaisoikeuslain" () säätämiseen Yhdysvalloissa vuonna 1964.
Kansalaisoikeus- ja ihmisoikeusaktivistien ero on usein semanttinen kysymys; erään määritelmän mukaan kansalaisoikeusliike keskittyy enemmän yksilön oikeuksiin yhteiskunnalliseen vaikuttamiseen, ja sille riittää, että saman maan sisällä kaikilla on samat oikeudet, kun taas ihmisoikeuksissa pyritään maailmanlaajuisten standardien saavuttamiseen. Voidaan myös määritellä, että ihmisoikeudet ovat koko ihmiskunnan minimioikeudet, kun taas kansalaisoikeusliitteen tavoitteena on samat oikeudet kaikille.
Tyypillisiä tavoitteita:
Kauhavan kirkko
Kauhavan kirkko on tyyliltään uusgoottilainen, tornillinen pitkäkirkko Kauhavalla. Kirkon on suunnitellut arkkitehti Josef Stenbäck. Kirkkoon mahtuu 950 henkeä. Kirkko on rakennettu punatiilestä ja harmaasta graniitista vuosina 1923–1925 ja se vihittiin käyttöön 4. lokakuuta 1925. Paikalla aiemmin sijainnut vuonna 1756 valmistunut puukirkko paloi vuonna 1921.
Kirkko rakennettiin betonilaatalle, joka ei kestänyt sen painoa ja vuonna 1962 se jouduttiin perustamaan uudelleen teräsbetonipaalujen päälle. Kirkko maalattiin sisältä vuosina 1964 ja 1979 Yki Nummen suunnitelmien mukaan ja vanha betonipaanukatto uusittiin vuonna 1980 kuparikatoksi. Alttaritaulu "Jeesus siunaa lapsia" on vuodelta 1882 ja on peräisin Kauhavan vanhasta kirkosta. Kauhavan kirkko on toiseksi viimeinen arkkitehti Josef Stenbäckin suunnittelemista kirkoista. Kirkon sankarihautausmaan muistomerkki on kuvanveistäjä Johannes Haapasalon veistos vuodelta 1946.
Urut ovat 32-äänikertaiset ja ne on rakentanut 1968 Kangasalan urkutehdas. Myös kirkon vanhemmat, 22-äänikertaiset urut ovat Kangasalan urkutehtaan valmistamat.
Vieressä sijaitseva siunauskappeli on valmistunut vuonna 1955.
Yleisurheilun sisäratojen maailmanmestaruuskilpailut 2003
Vuonna 2003 yleisurheilun sisäratojen maailmanmestaruuskilpailut käytiin 14.–16. maaliskuuta National Indoor Arenalla, Birminghamissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Luettelo mandolinisteista
Tämä on luettelo mandoliinin soittajista.
Luettelo asuntokaupassa käytettävistä lyhenteistä
Ohessa on lueteltu joitakin asuntokaupassa, asuntojen pohjapiirustuksissa ja muissa suunnitelmissa käytettävistä yleisimmistä lyhenteistä.
__toc__
Oulanka
Oulanka (paikallinen muoto "Oulunka", myös "Oulangansuu, Oulungansuu"; ) on entinen kylä ja volosti Karjalan tasavallan Louhen piirin Kiestingin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsi Pääjärveen laskevan Oulankajoen suussa 60 kilometriä Kiestingistä linnuntietä luoteeseen.
Pääjärven alkuperäinen saamelaisasutus karjalaistui 1700-luvun aikana. Seudun ensimmäiset kylät, Kuntikylä, Oulangansuu ja Sohjanansuu, syntyivät 1700-luvun alussa. 1800-luvulla muuttoliike jatkui pohjoiseen kohti Vienanmeren Kantalahtea.
1800- ja 1900-lukujen vaihteessa seudun kylät muodostivat Arkangelin läänin Kemin kihlakuntaan kuuluneen Oulangan volostin eli kunnan, joka jakautui Kuntikylän, Oulangan, Sohjanansuun ja Soukelon kyläkuntiin. Se rajoittui pohjoisessa Kantalahden, idässä Koudan ja Kiestingin sekä etelässä Pistojärven volosteihin ja lännessä Suomeen. Vuonna 1905 volostissa oli 18 kylää ja yli 1 700 asukasta. Oulangan kyläkuntaan kuuluivat kirkonkylän lisäksi Taavon (ven. "Tavanga") ja Vartielammen ("Vartalambino") kylät sekä Kormohonkylän ("Karmanga"), Kostovaaran ("Koštovara") ja Ukonniemen ("Tsipringa") uudiskylät, joissa oli yhteensä 424 asukasta. Oulangan kylässä oli 33 taloa, kirkko, koulu ja 198 asukasta.
Vuonna 1927 Oulangan volosti liitettiin Kiestingin piiriin. Se muodosti lähikylineen kyläneuvoston, johon kuuluivat myös Kankahaisen (ven. "Borovskaja"), Kormohonkylän, Kostovaaran, Taavon ja Vartielammen kylät. Vuonna 1933 kyläneuvostossa oli 530 asukasta, joista yli 90 % oli karjalaisia ja loput etupäässä venäläisiä.
Oulangan kyläneuvosto liitettiin Niskan kyläneuvostoon vuonna 1959. Myöhemmin kylä jäi Kumajoen säännöstelyaltaan vedenpinnan alle.
Oulangan seutu on kuuluisa luonnonkauneudestaan. Sen nähtävyyksiä ovat Päänuorunen ja Kivakkatunturi sekä Oulankajoen mahtava Kivakkakoski. Entisen volostin kylistä ovat nykyään asuttuja vain Niska ja Murmanskin alueeseen kuuluva Koutajärvenpää. Alueella sijaitsee Paanajärven kansallispuisto.
Luettelo oboisteista
Tämä on luettelo oboisteista.
Sandro Caldini
Sandro Caldini on italialainen oboisti. Hänen veljensä on säveltäjä Fulvio Caldini, jonka sävellyksiä hän usein esittää. Oboen lisäksi Caldini on soittanut muun muassa oboe d’amorea ja englannintorvea.
Ahnus
Ahnus eli Oštretšini (karjalaksi ja vepsäksi Ahnus, ) oli kunta ja sen keskuskylä Aunuksen Karjalan etelärajalla Syvärin varrella Petroskoin kihlakunnassa. Kunnan keskuskylä sijaitsi Syvärin keskijuoksulla noin 30 kilometriä Syvärinniskasta. Kuntaan kuului noin 30 kylää. Vuonna 1902 kunnassa oli 3 309 asukasta. Kun Karjalan ASNT perustettiin 1920-luvulla, Ahnuksen alue jäi sen ulkopuolelle ja tuli kuulumaan Leningradin alueeseen. Nykyisin miltei koko Ahnuksen alue on jäänyt Iivinän tulva-alueen alle.
Luettelo pasunisteista
Tämä on luettelo pasunisteista.
Luettelo pianisteista
Tämä on luettelo pianisteista.
Luettelo trumpetisteista
Tämä on luettelo trumpetisteista.
Mätässyvä
Mätässyvä (myös Mätysova, Mätäskylä, ) oli kunta ja sen keskuskylä Aunuksen Karjalan Aunuksen kihlakunnan etelärajalla, Syvärin keskijuoksulla. Mätässyvän kunnan alue jäi 1920-luvulla perustetun Karjalan ASNT:n ulkopuolelle, ja tuli kuulumaan Leningradin alueeseen. Mätässyvän alue oli jatkosodan aikana Suomen miehittämänä vuosina 1941–44.
Luettelo ukulelen soittajista
Tämä on luettelo ukulelen soittajista.
Petteri Nokelainen
Petteri Nokelainen (s. 16. tammikuuta 1986 Imatra, Suomi) on suomalainen jääkiekkoilija ja maailmanmestari.
Nokelainen on pelannut urallaan 245 NHL-runkosarjaottelua tehopistein 20+21=41, ja pudotuspeleissä 21 ottelua tehoin 0+2=2. SM-liigassa Nokelainen on edustanut kasvattajaseuraansa SaiPaa sekä Jokereita. SM-liigan runkosarjassa hän on pelannut 140 ottelua tehoin 31+25=56 ja pudotuspeleissä 7 ottelua tehoin 2+0=2.
Nokelainen aloitti jääkiekkoilun Imatran Ketterässä, josta siirtyi lappeenrantalaiseen Saimaan Palloon C-juniorina. Hän pelasi ensimmäiset ammattilaisottelunsa SaiPassa kaudella 2002–2003. Seuraavana kahtena vuonna Nokelainen pelasi koko kaudet aikuisten sarjassa. Kaudella 2004–2005 Nokelainen teki jo 15 maalia ja nousi SaiPan luottopelaajien joukkoon.
Kesällä 2005 Nokelainen teki kahden vuoden sopimuksen Espoo Bluesin kanssa , mutta ei ehtinyt pelata Bluesissa otteluakaan, sillä elokuussa Nokelainen allekirjoitti sopimuksen NHL-seura New York Islandersiin . Islanders oli varannut Nokelaisen vuoden 2004 16. vuorolla . Nokelainen pääsi heti tulokaskaudellaan Islandersin NHL-kokoonpanoon, mutta pelasi vain 11 ottelua tehoin 1+1. Nokelaisen kautta kuitenkin vaivasi polvivamma, minkä seurauksena hänen polvilumpionsa leikattiin huhtikuussa 2006.
Nokelainen palasi kaudeksi 2006–2007 jälleen pelikaukaloihin. Hän ei kuitenkaan päässyt toisella Pohjois-Amerikan kaudella peliaikaa Islandersissa, vaan oli koko kauden AHL-seura Bridgeport Sound Tigersissa. Ennen kauden 2007–2008 alkua Nokelainen kaupattiin Boston Bruinsiin, josta Islanders sai hyökkääjä Ben Walterin ja mahdollisen varausvuoron. Nokelainen pelasi Bostonissa kauden 2008–2009 loppupuolella asti. Hänet kaupattiin maaliskuussa 2009 Anaheim Ducksiin vaihdossa Steve Montadoriin. Nokelaisen ura Anaheimissa kesti vuoden verran, kunnes hänet kaupattiin maaliskuussa 2010 Phoenix Coyotesiin vaihdossa kuudennen kierroksen varausoikeuteen.
Elokuussa 2010 Nokelainen allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen Helsingin Jokereiden kanssa. Kaudeksi 2011–2012 hän palasi NHL-liigaan, Phoenix Coyotesin joukkueeseen. Lokakuussa 2011 Nokelainen siirtyi Montréal Canadiensiin yhdessä Garrett Staffordin kanssa. Toiseen suuntaan siirtyi Brock Trotter.
Nokelainen edusti Suomea sekä 18- että 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa. 18-vuotiaiden kisoissa vuonna 2004 Nokelainen teki 5 maalia ja antoi 6 maalisyöttöä. Saldolla hän jakoi turnauksen pistepörssin kärkipaikan yhdessä joukkuekavereiden Lauri Korpikosken, Lauri Tukosen ja venäläisen Roman Vološenkon kanssa.
Ensimmäiset aikuisten maaottelunsa Nokelainen pelasi keväällä 2011. Hän osallistui myös samana keväänä Slovakiassa pelattuihin MM-kilpailuihin, jossa Suomi voitti historiansa toisen maailmanmestaruuden. Hän teki Ruotsia vastaan pelatussa loppuottelussa Suomen 2–1-johtomaalin, joka jäi lopulta myös voittomaaliksi.
Sateenkaarihallitus
Sateenkaarihallitus on hallitus, joka muodostetaan useista eri puolueista, jossa on sekä oikeistoa, vasemmistoa ja puoluekentän keskellä olevia puolueita. Sateenkaarihallituksia käytetään mm. silloin, kun taloudella menee huonosti ja tarvitaan vaikeita päätöksiä. Muulloin sateenkaarihallitukset ovat ongelmallisia, koska eri puolueet eivät helposti pääse sopuun päätettävistä asioista ja täytyy tehdä ns. lehmänkauppoja. Suomessa oli sateenkaarihallitus vuosina 1995–2003 (Lipposen I ja II hallitus) sekä vuosina 2011–2014 (Kataisen hallitus sekä Stubbin hallitus vihreiden eroon syyskuussa 2014 asti).
Martin Lawrence
Martin Fitzgerald Lawrence (s. 16. huhtikuuta 1965 Frankfurt am Main, Hessen, Saksa) on yhdysvaltalainen näyttelijä, koomikko, ohjaaja ja tuottaja.
Lawrence syntyi Frankfurt am Mainissa, Saksassa, missä hänen isänsä John Lawrence työskenteli Yhdysvaltain ilmavoimien palveluksessa. Lawrencen ollessa seitsemän vuoden iässä, hänen isänsä jätti työnsä ja muutti perheineen Landoveriin, Marylandin osavaltioon. Vanhempiensa erottua, Martin näki harvoin isäänsä. Hänen äitinsä, Chlora, työskenteli kahdessa työssä elättääkseen itsensä ja kuusi lastaan.
Asuessaan Marylandissa, Lawrence kävi Eleanor Roosevelt High Schoolia. Hän erikoistui nyrkkeilyssä ja menestyi turnauksissa, mutta päätti kuitenkin siirtyä komiikkaan, missä hän oli ollut aina todella hyvä. Koulussa Martin piti pilkkanaan muita välitunneilla ja opettajat antoivat hänen kertoa oppitunneilla muutamien minuuttien ajan vitsejä saaden luokkatoverinsa nauramaan. Eräs opettaja suosittelikin Martinia aloittamaan esiintymisen ja tämä alkoikin esiintyä paikallisella komediaklubilla.
Lawrencen ura näyttelijänä alkoi televisiossa 1980-luvun puolivälissä. Hänen ensimmäinen elokuvarooli oli Spike Leen elokuvassa "Do the Right Thing" (1989). Läpimurtonsa hän teki jo seuraavana vuonna "House Party" -elokuvan myötä, joka sai jatko-osan vuotta myöhemmin. "Bumerangi" (1992) oli Eddie Murphyn tähdittämä elokuva, jossa Lawrencella oli suuri sivuosa.
Lopullisen läpimurtonsa Lawrence teki "Pahat pojat" -elokuvan myötä vuonna 1995 yhdessä Will Smithin kanssa. Elokuva sai jatko-osan vuonna 2003. Vuonna 1996 Lawrence itse käsikirjoitti, ohjasi, tuotti ja näytteli elokuvan "A Thin Line Between Love and Hate". "Ei mitään menetettävää" (1997) oli Lawrencen ja Tim Robbinsin tähdittämä komedia miehestä (Robbins), joka lähtee automatkalle yllätettyään vaimonsa rysän päältä. "Life" toi yhteen vuonna 1999 Murphyn ja Lawrencen, "Timanttikyttä" oli taasen Lawrencen yksin tähdittämä toimintakomedia.
Vuonna 2000 tuli entistä paremmin suuren yleisön tietouteen "Hamekyttä"-elokuvan myötä. Tässä kreisikomediassa Lawrencen esittämä etsivä joutuu pukeutumaan vanhaksi naapurin rouvaksi päästäkseen selvittämään rikosta. Elokuva tuotti pelkästään Yhdysvalloissa lähes 120 miljoonaa dollaria. Elokuvalle on tehty kaksi jatko-osaa; Hamekyttä 2 (2006) ja Hamekyttä – pojasta polvi paranee (2011).
"Konnasota" (2001) oli Lawrencen ja Danny DeViton tähdittämä rikoskomedia, jonka taloudellinen menestys jäi alle odotusten. Sittemmin hän on tehnyt pääosan muun muassa elokuvissa "Black Knight" joka ilmestyi vuonna 2001 ja "Veijareita vai vartijoita" joka ilmestyi vuonna 2003 ja oli yksi vuoden parhaimpia komedioita, jotka tekivät hänestä yhden Hollywoodin parhaiten palkatuimman tähden. Vuonna 2005 valmistuneessa elokuvassa "Levypallo" Martin Lawrence oli pääosassa.
Yleisurheilun sisäratojen maailmanmestaruuskilpailut 2004
Vuonna 2004 yleisurheilun sisäratojen maailmanmestaruuskilpailut käytiin 5.–7. maaliskuuta Budapestissa, Unkarissa, uudelleen rakennetulla 13 000 -paikkaisella Budapest Arenalla. Budapestissa oli järjestetty kisat kerran aikaisemmin, vuonna 1989.
200 metrin juoksu oli viimeistä kertaa lajina sisäratojen MM-kilpailuissa, koska viralliset hallikisat käydään tiukkakaarteisella 200 metrin radalla ja tällöin ulkoradoilla juoksevat ovat selvässä etulyöntiasemassa sisemmillä radoilla juoksevia kohtaan.
Pelastustorni
Pelastustorni tai hätätorni (launch espace system) on miehitetyissä avaruusaluksissa käytetty turvalaite, joka laukaisun aikaisessa hätätilanteessa kuljettaa miehitetyn osan pois kantoraketista. Pelastustorni sisältää polttoainetta sekä pienen ja tehokkaan rakettimoottorin työntövoimaa varten. Pelastustornin moottorit osoittavat yleensä poispäin komentomoduulista, etteivät kuumat pakokaasut aiheuttaisi vaaratilannetta miehistölle. Laukaisun loppuvaiheessa torni poistetaan, kun se muodostuu hyödyttömäksi.
Esimerkiksi kehitteillä olevassa Dragon V2-aluksessa kapseliin integroidut rakettimoottorit toimivat laukaisun keskeytysjärjestelmänä. Tällöin järjestelmä on koko lennon ajan kiinnitettynä alukseen.
Avaruussukkula ei sisältänyt minkäänlaista laukaisunkeskeytysjärjestelmää.
Kärnäiitti
Kärnäiitti on paikallinen nimitys Suomen Lappajärven seudulla esiintyvälle, yleisemmin nimellä impaktiitti () tunnetulle kivilajille. Se on impaktilaavaa, joka on syntynyt nopeasti maahan pudonneen asteoroidin eli meteoriitin törmäyskohdan iskuvoiman seurauksena sulaneesta kallioperästä, Lappajärven tapauksessa paljolti graniitista ja gneissistä. Sulaan on sekoittunut muita sulamatta jääneitä kivenpalasia ja mineraalisiruja, pääasiassa kvartsia. Kärnäiitti sisältää myös hieman törmänneen kappaleen aineksia, esimerkiksi iridiumia. Kärnäiittiä käytetään paikallisesti koruissa ja koristelaattoina.
Kärnäiitti nimetty Etelä-Pohjanmaan maakuntakiveksi Nimensä se sai löytymispaikkansa Lappajärven Kärnänsaaren mukaan. Se kohoaa Lappajärven pohjoisosassa 10-20 m ympäristöään ylemmäksi ja on merkkinä saaren muodostavasta kovasta kivilajista. Noin 78 miljoonaa vuotta sitten halkaisijaltaan 1,5 kilometrinen meteoriitti iskeytyi nykyisen järven kohdalle useiden kymmenien kilometrien sekuntinopeudella. Meteoriittikraatteriin syntyi myöhemmin järvi. Kärnäiittiä löytyy Kärnänsaaren alueen pohjoisosan kalliosta sekä irtokivinä. Myös Vartijasaaresta, Lokkisaaresta ja Lokkikarilta löytyy Kärnäiittiä.
Kärnäiitti ryhmitellään kahteen päätyyppiin:
Impaktiitti voidaan syntytapansa perusteella luokitella shokkimetamorfiseksi kivilajiksi, joka on eräs metamorfisten kivilajien osaluokka. Impaktiittia on löydetty myös esimerkiksi Saimaan Paasselältä, Suvasvedeltä (Kukkarinselkä ja Haapaselkä), Sääksjärveltä ja Karjalan tasavallan Jänisjärvestä.
Kärnäiitti muistuttaa hyvin paljon laavakiveä. Kiven murtopinta on sinisen musta ja rapautumispinta on harmaa. Rantakivikosta löydetyssä kärnäiitissä on ohut, ruskean musta rautapitoinen pinta ja pinnassa on myös kivelle tyypillisiä aallokon kuluttamia pieniä koloja.
Ensimmäisenä kivilajista kirjoitti Henrik Holmberg muutamalla lauseella teoksessaan ""Materialier till Finlands geognosi"" vuonna 1858, kivilajin kärnäiitiksi nimesi tiettävästi Hugo Berghell vuonna 1921, kiveä kutsuttiin myös "Lappajärven dasiitiksi". Impaktiitiksi kärnäiitti todettiin vuonna 1967 ruotsalaisen geologin Nils-Bertil Svenssonin toimesta ja tutkimustulokset julkaistiin Nature -lehdessä helmikuussa 1968.
Jean-Sébastien Giguère
Jean-Sébastien Giguère (s. 16. toukokuuta 1977 Montreal, Quebec, Kanada) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkomaalivahti. Hänen viimeinen seuransa oli Colorado Avalanche.
Giguèren varasi NHL:ään Hartford Whalers, vuonna . Hänen varausnumeronsa oli 13. Kaudella 1996–1997 hän pääsi pelaamaan jo kahdeksan ottelua Whalersien riveissä. Vuonna 1997 Whalers muutti Raleighiin, Pohjois-Carolinaan ja seuran uudeksi nimeksi tuli Carolina Hurricanes. Giguère ei kuitenkaan lähtenyt joukkueen mukana sinne, vaan hänet kaupattiin Calgary Flamesin organisaatioon. Hän kuului vuosina 1997–2000 Calgaryn organisaatioon, muttei saanut juurikaan vastuuta. Näin ollen Giguère kaupattiin Anaheim Ducksiin vuonna 2000. Ensimmäisellä kaudellaan Anaheimissa hänen pelipaikkansa oli hyvin vaihteleva. Kaudella 2001–2002 Giguère pääsi vihdoin Anaheimin ykkösmaalivahdiksi.
Kaudella 2002–2003 Anaheim pääsi aina Stanley Cup -finaaliin asti. Tästä suuri kunnia kuului Giguèrelle, joka pelasi tuolloin ehdottomasti uransa parasta kiekkoa. Anaheim hävisi finaalissa New Jersey Devilsille, mutta Giguère valittiin pudotuspelien parhaaksi pelaajaksi.
Kaudella 2006–2007 Jean-Sébastien Giguére ja Anaheim Ducks voittivat Stanley Cupin, finaalivoitoin 4–1 Ottawa Senatorsia vastaan.
Anaheim kauppasi Giguéren tammikuussa 2010 Toronto Maple Leafsiin.
Giguére teki heinäkuussa 2011 kahden vuoden sopimuksen Colorado Avalanchen kanssa.
Giguére lopetti uransa kauden 2013/2014 jälkeen.
Advance Wars
Advance Wars on Intelligent Systemsin kehittämä ja Nintendon vuonna 2001 julkaisema vuoropohjainen strategiapeli Nintendon Game Boy Advancelle. "Advance Wars" on jatkoa Nintendo Wars -sarjalle ja sille on tehty kolme jatko-osaa: Pelissä on yhteensä viisi maata:
Peli alkaa Orange Starin ja Blue Moonin välisestä sodasta. Pelaaja toimii Orange Starin taktisena neuvonantajana ja seuraa sodankulkua taisteluiden edetessä kolmen muun valtion lävitse.
Vaaseni
Vaaseni (, suom. myös Vaaženi) on entinen kunta Aunuksen Karjalan etelärajalla Syvärin varrella ja nykyisin kaupunkityyppinen taajama Koskenalan piirissä Leningradin alueella.
Vaasenin kunta () lakkautettiin 1920-luvulla. Sen länsiosassa sijainneesta Kuujärven alueesta muodostettiin kyläneuvosto, joka liitettiin Karjalan ASNT:aan kuuluvaan Aunuksen piiriin. Muu osa kunnan alueesta liitettiin Leningradin alueeseen. Kunnan asukkaat olivat lyydiläisiä ja venäläistyneitä karjalaisia.
NTFS
NTFS ("New Technology File System") on Microsoftin kehittämä tiedostojärjestelmä, joka on käytössä kaikissa Microsoftin Windows NT -pohjaisissa käyttöjärjestelmissä. NTFS suunniteltiin korjaamaan puutteita FAT- ja HPFS-tiedostojärjestelmissä, ja se tarjoaakin näitä paremman suorituskyvyn, luotettavuuden ja tehokkaamman levytilan hyväksikäytön. NTFS tarjoaa myös uusia ominaisuuksia kuten datan journalointi, tiedostojen käyttöoikeudet sekä paremman tuen metadatalle.
50 pientä minuuttia
50 pientä minuuttia on vuosina 1967–1971 lähetetty suomalainen televisiosarja, jonka käsikirjoitti Spede Pasanen. Ohjauksesta vastasivat Jukka Virtanen, Ere Kokkonen ja sarjan viimeisenä vuotena ohjelman kuvaussihteerinä toiminut Inkeri Pilkama. Ohjelman tuotti Oy Mainos-TV-Reklam Ab.
Kaikki MTV3:n arkistossa säilyneet viisi ohjelmaa on julkaistu DVD-kokoelmassa "Spede Show – Pääasia että on kivvaa 1965–1972" vuonna 2005.
HPFS
HPFS () on IBM:n OS/2-käyttöjärjestelmän käyttämä tiedostojärjestelmä. Tiedostojärjestelmän kehitti IBM yhdessä Microsoftin kanssa. Tarkoituksena oli parantaa ja korjailla FAT-tiedostojärjestelmien puutteita.
Myöhemmin, kun näiden kahden yrityksen yhteistyö kariutui, Microsoft teki pieniä parannuksia HPFS:ään ja kehitti siitä NTFS-tiedostojärjestelmän, jota Windows NT-järjestelmät käyttävät.
M6 Linebacker
M6 Linebacker on amerikkalaiseen M2 Bradley -rynnäkköpanssarivaunuun perustuva ilmatorjuntapanssarivaunu, jonka ensimmäiset yksiköt toimitettiin marraskuussa 1997.
Linebackerissa on sama konetykki kuin Bradley-rynnäkkövaunussa, mutta Tow-panssarintorjuntaohjusten tilalla torniin kiinnitetyssä laukaisualustassa on neljä Stinger-ilmatorjuntaohjusta laukaisuvalmiina. Lisäksi ajoneuvon miehistötilassa on kuusi lisäohjusta. Lisäksi Linebackerissa on Bradleyn tapaan päätykin kanssa linjassa oleva kevyt konekivääri lähitorjuntaan. Konetykkiä voidaan käyttää sekä ilmatorjuntaan ohjusten täydentäjänä, että konekiväärin ohella itsesuojeluun.
Panssarivaunun aiempi valmistaja oli United Defense Industries, nykyinen BAE Systems Land and Armaments.
Linebacker on suunniteltu toimimaan osana raskaita panssari- tai mekanisoituja osastoja, tarjoten näille tehokkaan suojan matalalla lentäviä helikoptereita, miehittämättömiä ilma-aluksia ja lentokoneita vastaan. Alustastaan johtuen Linebacker on yhtä liikkumakykyinen ja tarjoaa miehistölleen yhtä hyvän suojan kuin taistelosaston muut ajoneuvot, taistelupanssarivaunut ja rynnäkköpanssarivaunut. Verrattuna edeltäjäänsä, BSFV -malliin (Bradley Stinger Fighting Vehicle) Linebackerin etu on siinä, että ilmatorjuntaohjuksia pystytään ampumaan ilman, että miehistö jalkautuu.
Trnava
Trnava on kaupunki läntisessä Slovakiassa, 45 km koilliseen Bratislavasta. Kaupungissa oli 68 828 asukasta vuoden 2005 lopussa. Vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan asukkaista 96,9% oli slovakkeja ja 0,8% tšekkejä. Uskonnoltaan 71,9% ilmoitti olevansa roomalaiskatolisia ja 2,9% protestantteja. 18,4% ei ilmoittanut mitään uskontoa.
Trnavassa on paljon kirkkoja ja arkkipiispan istuin. Alue on ollut asuttua kivikaudelta alkaen. Trnava oli merkittävä kauppapaikka jo keskiajalla koska se sijaitsee tärkeiden kauppareittien risteyskohdassa. Ranskalainen autonvalmistaja PSA Peugeot Citroën rakensi sinne autotehtaan vuonna 2003. Autotehdas valmistaa Peugeot 207-automallia.
Kaupunki kuului ennen Itävalta-Unkariin, jolloin se tunnettiin saksaksi nimellä "Tyrnau" tai unkarinkielisellä nimellä "Nagyszombat".
Tim Robbins
Timothy Francis ”Tim” Robbins (s. 16. lokakuuta 1958 West Covina, Kalifornia) on yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä, käsikirjoittaja, ohjaaja ja tuottaja. Hänet tunnetaan paitsi näyttelijänlahjoistaan, myös voimakkaista poliittisista näkemyksistään.
Robbins oli avoliitossa näyttelijä Susan Sarandonin kanssa 23 vuotta. Heidän suhteensa ilmoitettiin päättyneen joulukuussa 2009. Parilla oli liitosta kaksi lasta. Hän oli myös isäpuoli Sarandonin vuonna 1985 syntyneelle tyttärelle. Robbins on globalisaatiokriittisen liikkeen puolestapuhuja ja hän vastusti voimakkaasti Irakin sotaa.
Valmistuttuaan Kalifornian yliopistosta vuonna 1981 Robbins perusti yhdessä näyttelijäystäviensä kanssa Actor’s Gangin Los Angelesissa. Hän pääsi myös pieniin elokuvarooleihin, kuten vuoden 1985 elokuvassa "Fraternity Vacation". Robbinsin läpimurto oli syöttäjä ”Nuke” LaLooshin rooli baseball-elokuvassa "Vamppi ja veteraani".
Robbinsin ohjaus- ja käsikirjoitusdebyytti oli elokuva "Bob Roberts" (1992), joka kertoi oikeistopopulistisesta senaattoriehdokkaasta. Hänen seuraava roolinsa oli Morgan Freemanin rinnalla ylistetyssä draamaelokuvassa "Rita Hayworth – avain pakoon".
Vuonna 1995 hän ohjasi ja käsikirjoitti kuolemanrangaistusta käsittelevän elokuvan "Kuolemaantuomittu", josta hän sai myös Oscar-ehdokkuuden parhaasta ohjauksesta.
Robbins voitti Oscarin elokuvasta "Menneisyyden ote". Palkinto tuli parhaasta miessivuosasta. Samasta roolista hän voitti myös muun muassa Golden Globen ja SAG-palkinnon.
United Airlines
United Airlines () on yhdysvaltalainen vuonna 1926 perustettu reittilentoyhtiö, joka työllistää yli 88 500 ihmistä. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Willis Towerissa, Chicagossa. Matkustajamäärissä mitattuna United Airlines on maailman kolmanneksi suurin lentoyhtiö, ja se kuljettaa päivässä keskimäärin yli 45 000 matkustajaa. Lentoyhtiö lentää Codeshare-lentoja useiden lentoyhtiöiden kanssa, joiden joukkoon kuuluvat esimerkiksi Aer Lingus ja Hawaiian Airlines. United Airlinesin suurimpiin kilpailijoihiin kuuluvat esimerkiksi Delta Air Lines ja American Airlines.
United Airlines lentää lähes 600 lentokoneella ympäri maailmaa, ja tilauksessa on vielä yli 200 konetta.
Toukokuussa 2010 yhtiö ilmoitti fuusioituvansa Yhdysvaltojen neljänneksi suurimman lentoyhtiön, Continental Airlinesin, kanssa. 27. elokuuta 2010 Yhdysvaltain oikeusministeriö hyväksyi fuusion. Molempien yhtiöiden osakkeenomistajat hyväksyivät sopimuksen 17. syyskuuta 2010. Kauppa saatiin päätökseen 1. lokakuuta 2010. Nykyinen yhtiö käyttää United Airlinesin nimeä sekä Continental Airlinesin väritystä ja tunnusta.
United Airlinesin lento 585
Ryan Miller
Ryan Miller (s. 17. heinäkuuta 1980 East Lansing, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa NHL-seura Anaheim Ducksia. Hän teki 2014 kesällä kolmen vuoden ja 18 miljoonan dollarin sopimuksen Vancouver Canucksin kanssa. Buffalo Sabres varasi Millerin vuonna numerolla 138. Kolmen yliopistokauden jälkeen Miller siirtyi kaudeksi 2002–2003 Buffalon farmiseuraan, Rochester Americansiin. Hän kuitenkin pääsi pelaamaan 15 peliä NHL:ssä. Hän vietti vuodet 2003–2005 farmissa. Ryan Miller teki läpimurtonsa kaudella 2005–2006, jolloin hän pelasi 48 ottelua torjuen 30 voittoa torjuntaprosentilla 91,4. Samalla kaudella Miller johdatti Buffalo Sabresin välieriin asti. Miller pelasi playoffseissa 18 ottelua torjuntaprosentilla 90,8. Miller voitti kaudella 2009–2010 Vezina Trophyn eli NHL:n parhaan maalivahdin palkinnon.
Ryanin veli Drew Miller pelaa hyökkääjänä Detroit Red Wingsissä ja on Stanley Cup -voittaja keväältä 2007, jolloin pelasi Anaheim Ducksissa. Kolme Millerin serkuista – Kevin, Kelly ja Kip Miller – ovat pelanneet NHL:ssä.
Martin Gerber
Martin Gerber (s. 3. syyskuuta 1974 Burgdorf, Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkomaalivahti, joka on pelannut urallaan NHL:ssä, AHL:ssä, sekä Sveitsin ja Ruotsin pääsarjoissa. Gerber on voittanut kertaalleen Stanley Cupin ja Ruotsin mestaruuden.
Kolmen Sveitsin-liigakauden jälkeen Mighty Ducks of Anaheim varasi Gerberin NHL:ään . Hänen varausnumeronsa oli 232. Kauden 2001–2002 Gerber pelasi Ruotsissa, Färjestadin joukkueessa. Gerber pelasi ensimmäisen NHL-pelin kaudella 2002–2003. Tuolla kaudella hän pelasi 22 ottelussa. Seuraavalla kaudella vastuu kasvoi ja hän pelasi 32 ottelussa.
NHL:n työsulun aikana kaudella 2004–2005 Gerber pelasi vanhoissa seuroissaan Langnaussa sekä Färjestadissa. Kaudeksi 2005–2006 Anaheim kauppasi hänet Carolina Hurricanesiin, jossa Gerber pääsi ykkösvahdiksi. Gerber putosi kuitenkin loppukauden aikana kakkosmaalivahdiksi, kun nuori Cam Ward syrjäytti hänet hienoilla otteillaan. Kausi 2005–2006 päättyi lopulta Stanley Cup -mestaruuteen Carolinalla ja Gerberillä.
Kesällä 2006 Ottawa teki kolmen vuoden sopimuksen Gerberin kanssa ja hankki hänet korvaamaan Dominik Hašekia, joka ei saanut joukkueeseen jatkosopimusta. Ottawasta Gerber siirtyi maaliskuussa 2009 siirtolistan kautta Torontoon. Kaudella 2009–2010 Gerber pelasi KHL-liigassa HK Atlantin joukkueessa. Gerber loukkaantui erittäin vakavasti KHL-liigan ottelussa, jossa hän loukkasi kaulanikamansa vastustajan pelaajan törmättyään häneen. Huonolla onnella halvaantuminen olisi ollut todella lähellä. Gerber oli loukkaantuneena usean kuukauden. Kaudella 2010–2011 hän palasi takasin pelaamaan ja teki vuoden mittaisen sopimuksen NHL-joukkue Edmonton Oilersin kanssa.
Oilersissa Gerber pelasi vain kolme ottelua ja edusti pääosan kautta farmijoukkue Oklahoma City Baronsia. Kauden jälkeen hän palasi Ruotsiin, kun hän teki sopimuksen Växjö Lakersin kanssa. Gerber torjui hyvin sarjanousijan maalilla ja päästi 2,18 osumaa ottelua kohden. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi sarjaan nousseeseen Rögle BK:hon.
Gerber oli vuoden 2002 olympialaisissa edustamassa Sveitsiä, ja hänellä oli turnauksen paras torjuntaprosentti. Hän pelasi myös 2013 Ruotsin MM-kisoissa Sveitsin joukkueessa, joka yllätti voittamalla hopeaa ja häviämällä vain yhden ottelun turnauksessa.
Juha Föhr
Juha Föhr (s. 3. heinäkuuta 1958 Piikkiö) on meteorologi, joka aikaisemmin esiintyi Yleisradion säämeteorologina. Nykyisin hän työskentelee Foreca Oy:n palveluksessa.
Föhrillä oli oma ohjelma Nelosella kanavan ensimmäisenä vuonna. Ohjelmassa oli säätiedotuksen lisäksi vieras.
Föhr on ollut Vihreiden edustaja Helsingin kaupunginvaltuustossa ja on pyrkinyt eduskuntaan sekä Euroopan parlamenttiin tuloksetta. Föhr katsoi hänestä tehtyjen Huuliveikot-sketsisarjassa esitettyjen sketsien vahingoittaneen mahdollisuuksiaan menestyä vaaleissa.
Föhrin homoseksuaalisuus nosti kohua mediassa, kun hän tuli ”kaapista ulos” keväällä 1996 osana suurta homoliittokeskustelua. Asialla oli spekuloitu jo aiemmin iltapäivälehdissä, mutta myöhemmin Föhr antoi aiheesta harkiten haastatteluja muutamiin aikakauslehtiin. Tämä herätti keskustelua myös laajemmin mediassa.
Juha Föhr 375 humanistia -sivustolla 1.6.2015. Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta.
Itä-Häme
Itä-Häme on historiallisen Hämeen itäosa Päijät-Hämeessä, Etelä-Savossa ja Keski-Suomessa. Alueeseen kuuluvat Heinola, Hartola, Sysmä, Joutsa, Luhanka ja Pertunmaa.
Itä-Hämeen kunnista Heinola on väkiluvultana selvästi suurin ja se on myös alueen ainoa kaupunki. Itä-Hämeessä on tehty kaksi kuntaliitosta: vuonna 1997 Heinolan maalaiskunta liitettiin Heinolan kaupunkiin ja vuonna 2008 Leivonmäki liitettiin Joutsaan.
Ennen Keski-Suomen läänin perustamista kaikki Itä-Hämeen alueen kunnat kuuluivat Mikkelin lääniin. Keski-Suomen lääni perustettiin vuonna 1960, jolloin siihen liitettiin Mikkelin läänistä Joutsan, Leivonmäen ja Luhangan kunnat. Muut Itä-Hämeen kunnat jäivät osaksi Mikkelin lääniä. Heinola, Hartola ja Sysmä siirrettiin silloisesta Mikkelin vaalipiiristä (aiemmin "Mikkelin läänin vaalipiiri", nykyään "Etelä-Savon vaalipiiri") Hämeen vaalipiiriin vuoden 2003 eduskuntavaaleissa. Pertunmaa jäi osaksi Etelä-Savon vaalipiiriä ja Keski-Suomen lääniin kuuluneet kunnat pysyivät Keski-Suomen vaalipiirissä. Nykyisessä maakuntajaossa Joutsa (siihen liitetty Leivonmäki mukaan lukien) ja Luhanka kuuluvat Keski-Suomeen, Heinola (ja entinen Heinolan maalaiskunta), Hartola ja Sysmä Päijät-Hämeeseen ja Pertunmaa Etelä-Savoon.
Itä-Hämeen kunnat tekevät yhteistyötä muun muassa Heinolassa toimivan yhdistyksen, Itä-Hämeen Liiton puitteissa. Se on tehnyt edunvalvontatyötä esimerkiksi valtatie 4:n peruskorjauksen vauhdittamisessa. Eri maakuntien alueella sijaitsevat kunnat suuntautuvat virallisiin keskuksiinsa: Sysmä ja Hartola Lahteen, Luhanka ja Joutsa Jyväskylään sekä Pertunmaa Mikkeliin.
Itä-Häme tunnetaan yhtenä sahdin valmistusalueista. Alueella ilmestyy myös sanomalehti Itä-Häme, joka toimitetaan Heinolassa ja painetaan Lahdessa. Alueella sijaitsee myös Leivonmäen kansallispuisto.
Bente Pedersen
Bente Pedersen (s. 1961) on norjalainen historiallisen fantasian kirjoittaja. Hänen romaanejaan on myyty tähän mennessä noin viisi miljoonaa kappaletta. Pedersen luki ensimmäisen kirjansa viisivuotiaana ja alkoi haaveilla muutamaa vuotta myöhemmin kirjailijan ammatista. Tätä nykyä hän on yksi Norjan myydyimmistä kirjailijoista. Pedersenin kirjoja on myyty Norjassa, Ruotsissa, Tanskassa, Puolassa ja Suomessa.
Jyränkö
Jyränkö on Heinolan kaupunginosa Jyrängönvirran etelärannalla, vastapäätä kaupungin keskustaa. Se liitettiin kaupunkiin vuonna 1950. Aikaisemmin Jyränkö oli Heinolan maalaiskuntaan kuulunut kylä.
Sale, asukastupa, ostoskeskus ja ravintola Vapari kuuluvat Jyrängön palveluihin. Tämän lisäksi Jyrängössä on alakoulu ja päiväkoti sekä Koskensaaren uimaranta. Heinola on laajentunut Jyrängön kylästä. Jyrängössä sijaitsee sekä pientaloalue Vahravuori, josta pääsee valaistua lenkkipolkua pitkin aina Vierumäen urheiluopistolle saakka. Jyrängössä on hyvät ulkoilumahdollisuudet ja se on lapsiperheiden suosimaa aluetta. Jyrängössä on leikkipuistoja ja jalkapallokenttiä jotka jäädytetään talvella luistelua varten. Jyrängön koulussa on luokat 1–6. Koskensaaressa on matonpesupaikka. Jyränköön on valmistunut keväällä 2013 Sale ja rakenteilla on Jyränköön johtavassa risteyksessä Heinolan uusi paloasema.
Jyrängön kylä on perustettu Turun Linnan antamalla määräyksellä 1400-luvun puolivälissä. Historiassa mainitaan Jyrängön Vouti ensimmäisen kerran vuodelta 1465, jolloin tämän verotusalue käsitti koko Päijänteen ja Keiteleen alueen hämäläisasutuksen. Heimosota savolaisten kanssa ja riita Sysmän takamaasta (nykyinen Rautalampi) esti verotuksen laajentamisen vesistöalueen ulkopuolelle. Tuolloin Jyrängön voudilla oli alaisenaan 11 huovia suorittamassa vuosittaista veronkantoa. Pysyvä veronkanto oli pääkulkuyhteydessä eli Jyrängön koskessa. Tuosta ajasta on jäljellä vielä karttanimi Voudinlahti nykyistä Hotelli Kumpelia vastapäätä.
Vuonna 1839 keisarin määräyksellä perustettavan kaupungin nimeksi ei tullut Jyränkö, vaan se sai nimensä kylästä nimeltä Heinola, koska Pietarin hovissa käytettävän kielen (ranska) ilmaisuun ei Jyrängön äät ja ööt soveltuneet lainkaan. Siksi tänäänkin Jyrängönvirran rannalla sijaitsee kaupunki nimeltä Heinola.
Vuonna 1865 tuli voimaan Mikkelin läänin maaherran päätöksellä (vuodelta 1864) ensimmäinen asemakaavaksi hyväksyttävissä oleva asutussuunnitelma eli Jyrängön palstakylä. Tässä erotettiin 108 palstatilaa ja niiden yhteisalueet, mitkä sitten 1927 kirjattiin maarekisteriin. Palstakylä asutettiin varsinaisesti 1880-luvulta alkaen lähinnä Koskensaari Oy:n, Jyrängön Myllyn (nykyinen Pikkuvirta), viinatehtaiden (3), panimoiden (6) sekä rullatehtaan työntekijätarpeiden täyttämiseksi. Lisäksi jyränköläisiä työllistivät Nynäsin ja Niemelän kartanot sekä runsas laivaliikenne.
Vuonna 1918 oli Heinola ja ennen kaikkea Jyränkö paikka, jota valkokaarti ei valloittanut asein johtuen lähinnä Jyrängön plutoonan ja Nygrenin iskujoukon tehokkaasta toiminnasta. Samaan aikaan kun Vierumäestä taisteltiin, puhdisti Jyrängön plutoona Uudenkylän saksalaisista ja avasi tien Kotkaan. Sodan lopussa Jyrängön asukkaat saivat osakseen koston, missä summittaisesti teloitettiin noin joka kolmas kiinnisaatu asukas, pääasiassa naisia ja vanhuksia.
Jyränkö on vuodesta 1950 lähtien ollut Heinolan suurin kaupunginosa. Vuonna 1950 postiosoite Jyränkö I liitettiin Heinolan maalaiskunnasta Heinolan kaupunkiin.
David Aebischer
David Aebischer (s. 7. helmikuuta 1978 Geneve, Sveitsi) on sveitsiläinen uransa lopettanut jääkiekkomaalivahti. Aebischer voitti Stanley Cupin kaudella 2000–2001.
Colorado Avalanche varasi Aebischerin NHL:ään numerolla 161 vuonna . Hän pelasi varauksensa jälkeen kolme kautta farmisarjoissa, yhden pääosin ECHL:ssä ja kaksi AHL:ssä. Marc Denis’n tultua kaupatuksi Columbus Blue Jacketsiin kesällä 2000, Aebischer toimi kaudet 2000–2003 Coloradon kakkosmaalivahtina. Hänestä tuli Coloradon ykkösmaalivahti kaudella 2003–2004, kun Patrick Roy lopetti uransa.
NHL:n työsulun aikana Aebischer palasi kotimaahansa, Luganon joukkueeseen. Kaudeksi 2005–2006 Aebischer palasi taas Coloradon ykkösveskariksi, vaikka hän onkin saanut paljon kritiikkiä osakseen. Aebischer siirrettiin 8. maaliskuuta 2006 Montreal Canadiensiin vaihdossa José Théodoreen. Kahden Montrealissa vietetyn kauden jälkeen hänet siirrettiin 17. heinäkuuta 2007 Phoenix Coyotesiin, mutta menetettyään paikkansa joukkueessa Aebischer siirrettiin AHL-seura San Antonio Rampageen. Pelattuaan viisi ottelua hän palasi takaisin kotimaahansa HC Luganoon 23. marraskuuta 2007 tehtyään vuoteen 2012 asti kestävän sopimuksen.
Kesäkuussa 2011 hän joutui siirtohuhujen kohteeksi, jotka olivat viemässä häntä Oulun Kärppiin. Hän siirtyi kuitenkin takaisin Pohjois-Amerikkaan, kun hän teki Winnipeg Jetsin kanssa AHL-sopimuksen farmijoukkue St. John’s IceCapsin. Aebischer pelasi kauden IceCapsissa ja siirtyi sen jälkeen vuoden sopimuksella Sveitsin pääsarjan Rapperswil-Jona Lakersiin.
Jussi Niilekselä
Jussi Niilekselä (s. 22. elokuuta 1950 Pulkkila) on suomalainen ohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja. Hän on ohjannut muun muassa televisiosarjat "Häräntappoase", "Elämän suola", "Paavo ja Raili", "Antiikkieno" ja "Tonttu Toljanteri tonttujen tonttuna". Niilekselä on käsikirjoittanut televisioelokuvan "Päivä ennen" (1978), jossa hän näyttelee myös pienen roolin.
Hannu Kahakorpi
Hannu Olavi Kahakorpi (s. 7. lokakuuta 1946 Jyväskylä) on suomalainen näyttelijä, ohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja.
Kahakorpi kirjoitti ylioppilaaksi 1965 ja opiskeli Suomen teatterikoulussa vuosina 1966–1969. Hän on opiskellut myös elokuvamusiikkia Liverpoolissa (1999), tuotantoa, markkinointia ja käsikirjoittamista Lontoossa (2000, 2002) sekä muita opintoja Los Angelesissa (2001) ja vuonna 2002 Walesissa ja Manchesterissa.
Vuonna 1967 Kahakorpi oli yksi Ryhmäteatterin perustajajäsenistä. Hän on ollut Yle TV1:n näyttelijä (1969–1982), ohjaaja (1982–), tuottaja (1987–1997) ja päätuottaja (1997–2007). Lisäksi hän on toiminut Taideteollisen korkeakoulun elokuvataiteen laitoksen tuntiopettajana (1989–1991). Vuodesta 2007 Kahakorpi on ollut Rainbow Productions Oy:n päätuottaja ja vuodesta 2009 Torniossa sijaitsevan Pohjoisen kulttuuri-instituutin elokuva- ja televisiotuotannon professori.
Kahakorpi on ohjannut muun muassa televisioelokuvan "Onnellinen mies" (1979) ja tv-sarjat "Tuntemattomalle jumalalle" (1993) ja "Milkshake" (1994, osittain). Hän vastasi "Kotikadun" (1995–2012) suunnittelusta ja toteutuksesta. Lisäksi Kahakorpi on tehnyt lukuisia televisioelokuvia TV1:lle sekä vieraillut ohjaajana vuonna 1988 DDR:n television Waltari-versiossa "Gabriel komm zurück" ja ohjannut ja tuottanut vuonna 1993 jakson ranskalaiseen "Maigret"-sarjaan.
Hannu Kahakorpi on myös toimittanut Kotikatu-kirjasarjan:
Päiviö Pyysalo
Päiviö Pyysalo (s. 1. kesäkuuta 1946 Lappeenranta) on suomalainen televisio-ohjaaja ja tuottaja. Hän on toiminut MTV3:n viihde- ja ohjelmapäällikkönä 1984–2001. Hänestä on käytetty kuvaavaa ilmaisua "tv-viihteen yleismies". Hän on ohjannut muun muassa televisiosarjat "Parempi myöhään..." (1979–1980), "Vesku rempallaan" (1992), "Koomikon kuva" (2002), "Speden parhaat" (2003) ja "Pirjo, Pirjo ja Mato" (2005). Lisäksi hän oli mukana Tenavatähti-laulukilpailun tuotannossa. Ohjaamisen ja tuottamisen lisäksi hän juonsi myös MTV3-kanavalla vuosina 1997–1999 esitettyä Onnenruudut visailuohjelmaa.