hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Blue and White
Blue and White, joka on julkaistu vuonna 1973, sisältää Jukka Kuoppamäen englannin kielellä laulamia lauluja.
A-puoliB-puoli"Käännökset:"LP-levy SATLP 1001
A Sixth Sense of Darkness
A Sixth Sense Of Darkness on kuuden black metal -yhtyeen split -albumi. Levy julkaistiin vuonna 2006. Levymerkki on BBSA.
Albumilla on 19 raitaa, joilla esiintyvät Bloodshed Nihil (Ruotsi) kappaleet 1-4, Vordr (Suomi) kappleet 5-9, Arkha Sva (Japani) kappaleet 10-12, Noctifer (Italia) kappaleet 13-14, Wrath (Ruotsi) kappaleet 15-17 ja Impious Havoc (Suomi) kappaleet 18-19.
Lola
Lola on naisen etunimi. Se voi olla lyhennetty muoto monista eri nimistä, kuten Charlotasta, Doloreksesta ja Karolasta. Nimestä on olemassa myös pidempi muoto, Lolita, joka saavutti tunnettavuutta varsinkin Vladimir Nabokovin "Lolita"-romaanin (1959) ja siihen perustuvan elokuvan myötä.
Suomessa nimi Lolita on 1900-luvun alusta vuoden 2012 loppuun mennessä annettu 187 henkilölle. Lolita on ollut nimenä alle 80 naisella.
Yli-Utos
Yli-Utos on kylä Utajärven kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla.
Kylä sijaitsee Utosjoen varrella noin 26 kilometriä koilliseen kunnan keskustaajamasta. Yli-Utos on tyypillinen jokivarteen levittäytynyt kylä, rakennusryhmät ja viljelysmaat ovat levittäytyneet Utosjoen varsille noin viiden kilometrin matkalle. Yli-Utoksen tie erkanee seututie 837:ltä Sanginkylän Järvenpään kohdalla ja siitä lähtee Aution ja Potkun suuntaan sivutie noin kilometrin päästä. Yli-Utoksen tien päästä on yhteys metsäautotietä Puokiolle seututie 800:lle.
Kylä asutettiin varhain, mutta vasta 1936 siellä aloitti ensimmäinen, 18-viikkoinen alakoulu. Se toimi viiden vuoden ajan Vuohengin talossa ja sitten viiden vuoden ajan Kinnulan tilalla, kunnes se 1946 muutettiin supistetuksi kansakouluksi. Koulu toimi vielä Rauhalassa, Niemelässä sekä Kinnusessa, ennen kuin koulurakennus valmistui 1957. Koulupiiri lakkautettiin 31. heinäkuuta 1966 ja kylä liitettiin ensin Aution ja siten Sanginkylän koulupiiriin.
Jo 1970-luvulla kylän nuoret miehet kokoontuivat kesäiltaisin pelaamaan jalkapalloa Yli-Utoksen koulun hiekkakentälle, milloin isommalla milloin pienemmällä joukolla. Aika-ajoin ottelut "ylikylän" ja "alakylän" välillä olivat melkoisen kiihkeitä, mutta silti pelaajia riitti. Myös kesäasukkaat olivat tervetulleita pelaamaan. Sanginkylän joukkuetta vastaan pelattiinkin sitten kootuin voimin kovalla taistelu- ja yhteishengellä. Otteluita, puulaakitoimintaa ja yhteisharjoituksia tuli vetämään silloinen Utajärven kunnan liikunnanohjaaja, olympiahiihtäjä Esko Lähtevänoja. Seuran kotikenttä Yli-Utoksella kunnostettiin nurmikentäksi 2006-2007 ja uudistetun kentän avajaisottelu pelattiin 29.8.2007 AC Oulua vastaan. FC Yli-Utos on saavuttanut umpihankifutiksessa kaksi maailmanmestaruutta: vuosina 2007 ja 2008. Jalkapallon halliturnaus Tervareitti-cupin seura voitti vuonna 1992.
Kylällä toimii urheiluseura FC Yli-Utos, päälajeina jalkapallo ja futsal. Seura perustettiin virallisesti Utajärvellä 2.3.2005 pidetyssä perustamiskokouksessa. Jalkapallotoiminnan lisäksi seura on osallistunut useana vuonna suopotkupallon, umpihankifutiksen ja beachfutiksen SM- ja MM-kisoihin. Seura järjestää olosuhteisiin nähden laajaa junioritoimintaa, joka ulottuu jalkapallon ja futsalin lisäksi nuorisotoimintaan. Seuran toiminta perustuu erilaisiin avustuksiin ja talkootoimintaan. Seura järjestää vuosittain Utajärvellä pelattavan Mutafutis SM-turnauksen.
In Beat
In Beat (Parlophone 062-1384911) on Topi Sorsakosken & Agentsin ensimmäinen yhteinen albumi vuodelta 1986. Levy myi tupla-platinaa (125 225 kappaletta) ja on yksi Suomen myydyimmistä kotimaisista äänitteistä. Levyn hittejä ovat muun muassa "Surujen kitara", "Salattu suru", "Eeva" sekä "Olen yksin". Levystä on myös kasetti (262-1384914) sekä cd-versio (062-1384911).
Kaikki kappaleet sovittanut Esa Pulliainen.
Julie Walters
Julia Mary Walters (s. 22. helmikuuta 1950 Smethwick, West Midlands, Englanti) on englantilainen näyttelijä.
Walters syntyi Smethwickissä kolmilapsisen perheen nuorimmaiseksi ja ainoaksi tytöksi. Hänen vanhempansa olivat irlantilaisia katolisia. Waltersin äiti Mary Bridget O'Brien oli postiapulainen ja isä Thomas Walters oli rakentaja ja sisustaja. Julie Waltersilla ja hänen miehellään Grant Roffeylla on tytär Maisie.
Ennen ensiesiintymistään elokuvassa "Educating Rita" Walters työskenteli Liverpoolin paikallisteatterissa. Hän on näytellyt muun muassa Molly Weasleyta seitsemässä Harry Potter -elokuvassa. Lisäksi Walters on näytellyt esimerkiksi elokuvissa "Mamma Mia!", Jane Austenin jalanjäljillä, Billy Elliot ja Kalenteritytöt.
Stephen Carpenter
Stephen Carpenter (s. 3. elokuuta 1970) on yhdysvaltalainen muusikko ja Deftones-yhtyeen soolokitaristi. Hän on myös jäsenenä yhtyeissä "Sol Invicto" ja "Kush".
Suurimmat vaikutteet Carpenterin soittoon tulevat klassisilta metalliyhtyeiltä, kuten Metallica, Slayer, Anthrax, Led Zeppelin sekä Faith No More. Led Zeppeliniltä sekä jopa Depeche Modelta imetyt vaikutteet kuuluvat Deftonesin rauhallisemmissa kappaleissa.
Carpenter käyttää ESP:n 6, 7 ja 8-kielisiä kitaroita, Marshallin vahvistimia, Line 6:en tuotteita sekä BOSS:in efektipedaaleja.
Fabre d’Églantine
Philippe François Nazaire Fabre d’Églantine (28. heinäkuuta 1750 Carcassonne – 5. huhtikuuta 1794 Pariisi) oli ranskalainen vallankumousmies ja näytelmäkirjailija, jonka kuuluisin teos on "Le Philinte de Molière".
Fabre d’Églantine oli konventin jäsen, ja hän laati vallankumouskalenterin nimistön. Hän myös osallistui Lyonin piiritykseen sekä oli Jacques Hébertin ja hänen kannattajiensa, hebertistien, pääsyyttäjä.
Fabre d’Églantine mestattiin yhdessä Georges Dantonin kanssa. Octave Aubryn mukaan d'Eglantine meni kuolemaan pää pystyssä kuten ystävänsä Dantonkin - eniten d’Eglantine murehti kuollessaan sitä, että vuoripuoluelaisten johtajiin kuuluva Collot d’Herbois jolla myös oli kirjallisia harrastuksia, omisi hänen näytelmänsä omiin nimiinsä. Näin ei kuitenkaan tapahtunut.
Hänen yksityistä esineistöään, muun muassa tyylikäs käsin tehty salkku, on säilynyt yksityisissä kokoelmissa.
Liberation (albumi)
Liberation on norjalaisen black metal -yhtyeen 1349:n ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2003. Samana vuonna siitä julkaistiin myös vinyyliversio, joita painettiin 2000 kappaletta. Syyskuussa 2005 Apocalyptic Empire Records julkaisi LP-version uudestaan.
Albumilta löytyy myös Mayhem-cover "Buried by Time and Dust"
Yukio Mishima
Yukio Mishima (, 14. tammikuuta 1925 – 25. marraskuuta 1970), oikealta nimeltään Kimitake Hiraoka, oli japanilainen kirjailija, joka kirjoitti erityisesti vieraantumisesta ja toiseudesta.
Mishiman merkittäviä vaikutteita olivat Markiisi de Sade ja Jean Genet. Henkilökohtaisessa elämässään Mishima arvosti suuresti Japanin keisarillista menneisyyttä sekä Bushidoon kuuluvaa samurai-etiikkaa. Mishima kirjoitti kommentaarin Yamamoto Tsunetomon samuraiopin klassikkoon "Hagakure". Hän koki hyvin henkilökohtaisesti häpeällisenä moraalisen alennustilan, johon Japanin omanarvontunto hänen mielestään oli joutunut sen jouduttua antautumaan toisessa maailmansodassa. Hän kuoli suorittamalla seppukun Japanin itsepuolustusvoimien päämajassa yhdessä seuraajansa Masakatsu Moritan kanssa yritettyään surkeasti epäonnistunutta sotilasvallankaappausta konservatiivisen yhteiskuntajärjestyksen palauttamiseksi.
Sharja (emiraatti)
Sharja () on yksi seitsemästä emiraatista, jotka muodostavat Yhdistyneet arabiemiirikunnat. Emiraatilla on noin 16 kilometriä Persianlahden rantaviivaa, josta se ulottuu 80 kilometriä sisämaahan päin. Vuonna 2003 emiraatissa oli 636 000 asukasta, joista 519 000 pääkaupungissa Sharjassa. Maan muihin emiraateihin verrattuna Sharjalla on vähän öljyä ja se joutuukin keskittymään kaupankäyntiin ja muuhun taloudelliseen toimintaan.
Sharja poikkeaa muista emiraateista siten, että siellä ei myydä eikä tarjoilla alkoholia, ei edes hotelleissa. Taustalla on sopimus Saudi-Arabian kanssa – Sharja sai tukea Saudi-Arabiasta sillä ehdolla, että alkoholi kiellettäisiin.
Asan
Asan on kaupunki Etelä-Chungcheongin provinssissa Etelä-Koreassa, vajaat sata kilometriä Soulista etelään. Kaupunki tunnetaan kuumista lähteistään. Sillä on naapurikaupunki Cheonanin kanssa yhteinen suurnopeusjuna-asema, Cheonan-Asanin rautatieasema.
Vuonna 2011 kaupungin väkiluvuksi arvioitiin 285 411.
Demo (musiikki)
Demo on musiikissa termi, joka voi tarkoittaa joko artistin tai yhtyeen näytettä esittämästään musiikista tai varhaista versiota, jolla esitetään kappaleen pääpiirteet tai keskeinen idea, jonka ympärille kappale rakentuu. Demon laatu voi vaihdella ammattimaisessa studiossa tehdystä nopeaan, saatavilla olevaan välineeseen tehtyyn tallenukseen idean saamiseksi talteen.
Demon tarkoitus voi olla oman musiikillisen tyylin esittely, jonka tarkoitus on antaa mahdollisimman hyvä kuva yhtyeestä tai artistista uran edistämiseksi. Demoja käytetään yhtyeissä sävellyksien esittelemiseen jäsenille, ja niiden avulla voi myös luonnostella kappaleita yhdessä ilman, että jokaisen täytyy kokoontua samaan harjoittelutilaan. Demot mahdollistavat kappaleiden opettelemisen ilman varsinaista nuotinlukutaitoa.
Lauluntekijöiden ja kustantajien heiltä tilaamat demot sisältävät usein vain vähän soittimia, yleensä vain akustista kitaraa tai pianoa sekä laulajan, joka voi olla säveltäjä itse tai demoja varten palkattu laulaja. Muun muassa Elton John hankki studiokokemusta uransa aikaisessa vaiheessa nauhoittamalla demoja muille artisteille. Tällainen sävellys on usein jo rakenteellisesti valmis, ja lopullisen tuloksen muodostaa sovitus sekä tuotanto. Esimerkiksi The Police yhtyeen laulu
"Every Little Thing She Does Is Magic" oli olemassa akustisella kitaralla ja bongorummuilla säestettynä vuodesta 1976.. Hittiversio julkaistiin yhtyeelle ominaiseen tyyliin soitettuna ja sovitettuna 1981.
Yhtyeiden sisäiset demot voivat sisältää vain riffin ja melodiapätkän sekä jonkinlaisen idean sanoituksesta, joita lähdetään kehittämään. Tunnettu esimerkki tällaisesta on The Rolling Stones - yhtyeen (I Can't Get No) Satisfaction. Demona voidaan myös pitää ensimmäisiä valmiin kappaleen läpisoittoja, joissa on raakaversio sanoituksesta melodiaa varten.
Hurriganes-yhtyeen Get On on esimerkki kappaleesta, jossa valmiin taustan päälle laulettu tekstin raakaversio julkaistiin sellaisenaan.
Cheonan
Cheonan on kaupunki Etelä-Chungcheongin provinssissa Etelä-Koreassa, noin 50 kilometriä Soulista etelään. Se on Asanin naapurikaupunki ja sillä on yhteinen suurnopeusjuna-asema Asanin kanssa, Cheonan-Asanin rautatieasema. Myös Soulin metro ulottuu Cheonaniin.
Vuonna 2011 kaupungin väkiluvuksi arvioitiin 585 588.
Cheonanin keskusta sijaitsee pienellä alueella suurten kukkuloiden keskellä. Se tunnetaan maataloustuotteistaan, lähinnä hedelmistään. Kaupungissa on myös Japanin vastaisen taistelun muistomerkki.
Rajkot
Rajkot on kaupunki Gujaratin osavaltiossa Intiassa. Kaupungissa asui 967 476 ihmistä vuonna 2001 väestönlaskennan mukaan. Kaupunki sijaitsee Aji-joen varrella, jossa virtaa vettä vain monsuunisateiden aikaan.
Rajkot on perustettu 1610. Kaupungissa on tekstiiliteollisuutta ja yliopisto, Saurashtran yliopisto. Mahatma Gandhi vietti lapsuusvuotensa Rajkotissa, ja hänen silloinen kotinsa on nyt museona.
Loistokääpiöahven
Loistokääpiöahven ("Apistogramma agassizii") on kirjoahveniin kuuluva kala.
Koiras on kooltaan noin kahdeksan sentin pituinen, naaras on puolestaan noin viisisenttinen.
Loistokääpiöahven on kotoisin Etelä-Amerikasta, Amazonasista.
Loistokääpiöahvenia voi pitää pareittain tai haaremissa, jossa on yksi koiras ja vähintään kaksi naarasta. Loistokääpiöahvenet kutevat suhteellisen helposti. Kutu tapahtuu luolaan, jossa naaras hoitaa poikasiaan, tällöin tulee varmistaa sen ruoan saanti tiputtamalla ruokaa lähelle luolan suuta.
Kaloja valittaessa tulee kiinnittää huomioita kalan silmiin, eviin ja vatsaan. Silmien pitää olla kirkkaat, evien ehjät ja vatsan sopusuhtainen tai hiukan pyöreä, ei lommolla. Ahvenet ovat usein sisäloisten riivaamia ja ne tulisikin aina loislääkitä, ennen kuin ne laitetaan muiden kalojen sekaan.
Loistokääpiöahvenen seuraan soveltuvat samoissa vesiarvoissa viihtyvä pienet tai keskisuuret kalat, kuten tetrat, barbit, rasborat, monniset, plekot, imumonnit, nuoliaiset ja rihmakalat. Muiden ahventen, rihmakalojen ja pohjakalojen yhdistämisessä tulee huomioida tilan tarve, jotta reviirikiistoilta vältyttäisiin.
Sopivan veden pH on 5,5-7,0, lämpötila 25-28 astetta ja kovuus: alle 10 dGH.
Loistokääpiöahvenen ruokavalioon kuuluvat sekä hiutaleet että pohjatabletit. Kuivatut tai pakastetut pikkuötökät ovat myös tärkeä osa ruokavaliota ja niitä tulisi antaa vähintään kerran viikossa.
Akvaarion minimikoko on noin 80 litraa ja siellä tulee olla runsaasti kasvillisuutta, kiviä ja kantoja luomassa piilopaikkoja. Jos samaan altaaseen haluaa lisäksi muita pohjalla eläviä asukkaita tulee altaan olla vähintään 120 litraa, mieluummin 200 litraa, koska kutuaikana loistokääpiöahvenet ovat reviiritietoisia ja silloin muut asukkaat saavat kyytiä.
Kirjastotieteellis-bibliografinen luokittelu
Kirjastotieteellis-bibliografinen luokittelu () on venäläinen kirjastoaineiston luokittelujärjestelmä. Se sisältää seuraavat luokat:
SAS (tietotekniikka)
SAS () eli sarjaankytketty SCSI on tietokoneväylä, jota käytetään pääasiassa palvelinympäristöissä kiintolevyjen liittämiseksi järjestelmään. SAS on suunniteltu korvaamaan SCSI, ja se onkin suorituskyvyltään ja skaalautuvuudeltaan edeltäjiään parempi. Toisin kuin vanhat SCSI väylät, SAS siirtää datan sarjamuodossa rinnakkaismuodon sijaan.
SAS-protokollaa kehittää ja ylläpitää T10-komitea.
Veretjen kulttuuri
Veretjen kulttuuri vallitsi Äänisen itäpuolella Venäjällä noin 8850-7600 eaa., preboreaalikauden jälkipuoliskolla ja on siten mesoliittinen kauden kulttuuri. Se on saanut nimensä Veretje I asuinpaikan mukaan.
Kulttuurin alkuperä on joko Kundan kulttuurissa tai Butovon kulttuurissa. Sen arvellaan osaltaan vaikuttaneen Suomen asuttamiseen, sillä jotkut varhaisen mesoliittisen Suomen löydöt muistuttavat Veretjen kulttuurin esineistöä.
Veretjen kulttuurin piiriin katsotaan kuuluvan useita asuinpaikkoja. Latšajärven lähellä ovat Veretje I (9050-8520 BP eli 8200-7600 eaa. ), Suhoje, Pogostištše ja Vjazovyi Mys. Latšajärveen laskevan Kinemajoen varrella on Popovan kalmisto (9730-7150 BP eli 9100-6000 eaa. ). Andozerojärven rannalla on asuinpaikka Andozero-M.
Killing an Arab
”Killing an Arab” on brittiläisen The Cure -yhtyeen ensimmäinen single. Se nauhoitettiin samaan aikaan yhtyeen debyyttialbumi "Three Imaginary Boysin" (1979) kanssa, mutta sitä ei kuitenkaan otettu mukaan levylle. Sen sijaan se julkaistiin vuotta myöhemmin albumilla "Boys Don't Cry".
Kappaleen ei yhtyeen mukaan ole tarkoitus sisältää rasistisia piirteitä, vaan se kertoo Robert Smithin tulkinnan Albert Camus'n "Sivullisen" käännekohdasta. Kappaleen sanoitukset kertovat Meursaultin, romaanin päähenkilön, tekemästä murhasta, jonka kohteena on arabi.
”Killing an Arab” herätti paljon huomiota ympäri maailmaa, sillä sen ajateltiin innoittavan väkivaltaisuuksia arabeja kohtaan. The Cure joutui laittamaan ensimmäiselle kokoelmalevylleen varoitustarran, jossa kehotetaan välttämään kappaleen rasistista käyttöä. ”Killing an Arab” oli ainoa "Three Imaginary Boys" -albumin single, jota ei lisätty albumin uuteen versioon (2004), eikä myöskään "Greatest Hits" -kokoelmaan (2001).
Vuonna 2005 The Cure esitti ”Killing an Arab” -kappaletta useilla festivaaleilla ympäri Eurooppaa niin, että sen nimi ja sanoitukset olivat muutettu muotoon ”Kissing an Arab”. Kun The Cure esiintyi Royal Albert Hallissa vuonna 2006, kappale sai nimekseen ”Killing another”.
Kulutustavara
Kulutustavara on tuote tai hyödyke joka on tarkoitettu pääasiassa kuluttajille eikä niinkään tuotannon tarpeisiin. Kulutustavara on taloustieteen tilastointia varten käyttämä käsite. Kulutushyödykkeet jaetaan palveluihin (esimerkiksi lääkärin palvelut), kertakulutushyödykkeisiin (esimerkiksi elintarvikeet), kestokulutushyödykkeisiin (esimerkiksi autot) ja puolittaisiin kestokulutushyödykkeisiin (esimerkiksi vaatteet).
Kulutustavaroiden tuotannossa on ominaista tuotteiden lyhyt käyttö- ja kestoikä. Kulutustavaroiden elinkaarta ei ole suunniteltu kovin pitkäksi, vaan kuluttajien toivotaan uskovan, että tuotteet tulisi vaihtaa usein. Tarkoitus on saada kuluttajat kuluttamaan enemmän. Suunniteltu vanheneminen on kulutustuotteiden teolliseen suunnitteluun tai muotoiluun liittyvä ilmiö, jossa tuotteen valmistaja suunnittelee tuotteen siten, että tuote menettää käyttökelpoisuutensa ennen kuin kuluttaja on käyttänyt tuotteen loppuun.
Päivittäistavara-termillä tarkoitetaan elintarvikkeiden lisäksi muita päivittäin käytettäviä kulutustavaroita, joita hankitaan elintarvikeostosten yhteydessä. Päivittäistavaroihin luetaan ruoka, juomat, teknokemian tuotteet, kodin paperit, tupakkatuotteet, lehdet sekä päivittäiskosmetiikka.
Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen kultainen ansiomerkki
Saksan kansallissosialistisen puolueen kultainen ansiomerkki () oli Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen korkein kunniamerkki. Ansiomerkissä oli kultaisen tammenlehvän ympäröimä kansallissosialistisen puolueen puoluetunnus, punaisella pohjalla oleva valkoinen ympyrä, jonka keskellä on musta hakaristi. Adolf Hitler perusti ansiomerkin oluttupavallankaappaksen 10. vuosipäivänä 9. marraskuuta 1933.
Kultainen ansiomerkki myönnettiin ”vanhoille taistelijoille” ("Alte Kämpfer"), eli henkilöille, joiden kansallissosialistisen puolueen jäsennumero oli alle 100 000. Täten he olivat varmasti olleet puolueen jäseniä ennen kuin puolueen valtaannousu alkoi näyttää todennäköiseltä, mikä osoitti heidän liittyneen puolueeseen vakaumuksesta. Lisäksi palkituilta edellytettiin katkeamatonta ja aktiivista jäsenyyttä. Tämän takia vain 22 282 puoluetoverilla oli oikeus saada ansiomerkki: 20 487 miehellä ja 1 795 naisella. Myös henkilöillä, jotka olivat olleet puolueen palveluksessa keskeytymättömästi 27. helmikuuta 1925 alkaen, jolloin puolueen toiminta alkoi kiellon jälkeen uudelleen, oli oikeus saada ansiomerkki. Kultaisen ansiomerkin voi saada myös ”erityisistä ansioista”. Tällaisista tapauksista Hitler päätti henkilökohtaisesti. Mikäli erityisistä ansioista palkittu ei ollut puolueen jäsen, seurasi kunniamerkin antamisesta automaattisesti myös jäsenyys puolueessa. Tämä koski myös sotilashenkilöitä, joiden ei tuolloisen asevelvollisuuslain mukaan ollut mahdollista olla jäseniä poliittisessa puolueessa. Heidän tapauksessaan jäsenyys aktivoitiin vasta, kun heidän vakinainen aktiivipalveluksensa oli päättynyt.
Mikäli kultainen ansiomerkki oli myönnetty alhaisen jäsennumeron perusteella, oli jäsennumero kaiverrettu ansiomerkin taakse. Jos myöntämisperusteena olivat olleet erityiset ansiot, oli ansiomerkin taakse kaiverrettu kirjaimet A. H. (Adolf Hitler) ja myöntämispäivämäärä. Ansiomerkkiä oli läpimitaltaan kahta kokoa: 38 mm univormuja ja 25 mm siviiliasua varten.
Hitlerin oma kultainen ansiomerkki oli erityisvalmisteinen. Sen taakse oli kaiverrettu ”Nummer 1”. Kuolinpäivänään 30. huhtikuuta 1945 Hitler antoi ansiomerkkinsä Joseph Goebbelsin vaimolle Magda Goebbelsille, joka Hitlerin sihteeri Traudl Jungen mukaan sanoi Hitlerin tehneen itsestään ”Saksan onnellisimman naisen”. Vuonna 1996 Venäjän tiedustelupalvelu FSB ilmoitti hallussaan olevan Hitlerin kultaisen ansiomerkin. Kunniamerkki varastettiin 30. kesäkuuta 2005, kun se oli asetettu näytteille ensi kertaa toisen maailmansodan jälkeen näyttelyyn, joka juhlisti sodan päättymistä 60 vuotta sitten.
Muutamassa tapauksessa puolueen kultainen ansiomerkki myönnettiin myös ulkomaalaiselle. Tämä tapahtui Hitlerin henkilökohtaisella päätöksellä, ja kullekin palkitulle valmistettiin oma, henkilökohtainen kunniamerkki. Tämä oli hyvin harvinainen kunnianosoitus.
Nykyään hyvin säilyneiden kultaisten ansiomerkkien hinta on 600 ja 3 000 euron välillä.
John Capel
John Capel (s. 27. lokakuuta 1978 Brooksville, Florida) on entinen yhdysvaltalainen pikajuoksija, jonka päämatka oli 200 metrin juoksu.
Capel voitti yliopistoaikoinaan 200 metrin juoksun NCAA-mestaruuden 1999. Hän aloitti ammattilaisuransa seuraavana vuonna. Capel jäi kiinni helmikuussa 2006 kannabinoidin käytöstä ja sai kahden vuoden kilpailukiellon.
Ghulam Ishaq Khan
Ghulam Ishaq Khan (, 20. tammikuuta 1915 – 27. lokakuuta 2006) oli Pakistanin presidentti 1988–1993.
Khan syntyi Bannun piirissä luoteisrajamaakunnassa (NWFP) paštuperheeseen. Hän opiskeli kemiaa ja kävi Intian asepalveluksen ennen Pakistanin itsenäistymistä. Maan itsenäistyessä hän otti osaa kasteluhankkeisiin länsi-Pakistanissa 1961–1966 ja meni myöhemmin valtiovarainministeriön palvelukseen, jossa kohosi valtiosihteeriksi 1966–1970 ja keskuspankin kuvernööriksi 1971–1975. Khan kyseenalaisti useat pääministeri Zulfikar Ali Bhutton taloushankkeista. Hänet siirrettiin tämän jälkeen pankista puolustusministeriön tehtäviin, jossa hän kehitti läheiset suhteet useimpiin korkeimpiin kenraaleihin, kuten Ziaan, joka syrjäytti Bhutton ja antoi taloudenhoidon Khanin käsiin. Sotatilalain 1977–1985 aikana Khan oli vastuussa kaikista tärkeimmistä talouspoliittisista päätöksistä. Hän tuki Zian hanketta islamilaistaa maan talousjärjestelmä ja toteutti muutokset pankki- ja talousjärjestelmässä.
Vuoden 1985 vaaleissa Khan valittiin senaattiin ja kenraali Zia-ul-Haqin läheisenä luotettuna hän oli 1988 Pakistanin senaatin puhemies kun kenraali Zia, hänen kanssaan matkustanut Yhdysvaltain lähettiläs Arnold L. Raphel ja muutamia muita asevoimien kenraaleja sai surmansa lento-onnettomuudessa itä-Pakistanissa.
Perustuslain mukaan Khanista tuli virkaa tekevä presidentti. Hän ja armeijan hätätilaneuvosto päättivät pitää vaalit, joihin myös poliittiset puolueet saivat osallistua. Khan valittiin presidentiksi vaaleissa, joissa Benazir Bhuttosta tuli maan pääministeri. Khanin valtaoikeuksia laajensi huomattavasti presidentti Zian läpiajama kahdeksas lisäys perustuslakiin, joka antoi presidentille oikeuden hajottaa hallitus ja päättää asevoimien komentajan nimityksestä. Kun edellinen komentaja kuoli, hän hylkäsi hallituksen ehdokkaan ja nimitti kenraali Abdul Waheedin komentajaksi. Waheedilla ei tiedetty olevan poliittisia ambitioita ja hän oli myös paštu.
Khan tuki vahvasti maan salaista ydinaseohjelmaa, jopa niin että eräs yhdysvaltalainen diplomaatti nimitti häntä "Mr. Nukeksi." Ydinaseen saamista pidetään Pakistanissa hänen suurena saavutuksenaan.
Khan työskenteli pääministerien Benazir Bhutto ja Nawaz Sharif kanssa, mutta erotti heidän hallituksensa 1990 ja 1993 syytettyään näitä korruptiosta ja väärinkäytöksistä. Khanin ja Sharifin välinen riita jatkui kun korkein oikeus palautti Sharifin hallituksen valtaan. Lopulta Pakistanin armeija keskeytti riidan ja pakotti Khanin eroamaan 1993.
Khan vetäytyi Peshawariin, jossa omistautui puutarhan- ja koiranhoidolle. Hän perusti myös 1990-luvun alussa Ghulam Ishaq Khan Institute of Engineering Sciences and Technologyn, josta on tullut yksi maan johtavista insinööritieteiden yliopistoista.
Khan sairastui keuhkokuumeeseen 2006 ja oli sairaana kolme kuukautta ennen kuolemaansa.
Komsakulttuuri
Komsan kulttuuri oli noin 10000 - 6000 eaa. Pohjois-Norjan rannikolle ilmaantunut kivikautinen metsästäjä - kalastajien kulttuuri, joka saapui sinne jääkauden päättymisen aikoihin Norjan rannikkoa ja jäätikön reunaa pitkin. Kulttuurin arvellaan saaneen alkunsa Ahrensburgin kulttuurista. Luultavasti kulttuuri lähti jääkauden aikana kuivana olleelta Pohjanmereltä pohjoiseen ehkä 10 100 vuotta sitten. Se levisi Varangeriin noin 9 300 vuotta sitten ja vakiintui noin 9 000 vuotta sitten. Inarista tehty noin 7 900 vuoden ikäinen löytö voi liittyä Komsan kulttuuriin.
Jotkut arvelevat, että asutus olisi ehkä vaihtunut Pohjois-Norjan rannikolla jossain vaiheessa lännestä tulleesta itäiseen mutta tuskin kokonaan.
Livegamers
Livegamers on suomalainen Xbox- ja PlayStation -pelaamiseen erikoistunut verkkoyhteisö, joka käsittelee asioita sekä verkkopelaamiseen liittyen että sen ulkopuolelta.
Livegamers perustettiin vuonna 2003. Sivustolla vieraillaan noin 150 000 kertaa viikossa (12/2014), ja määrä on ollut rajussa kasvussa sivuston omistajuuden vaihdoksesta lähtien (12/2013). Livegamers tekee Xbox- ja PlayStation -rintamalla tiivistä yhteistyötä useiden pelijulkaisijoiden ja -jakelijoiden kanssa.
Livegamers tarjoaa rekisteröityneille käyttäjilleen muun muassa kattavan profiilin, keskustelupalstan, turnauksia, liigoja ja kilpailuja. Vierailija voi katsoa muun muassa uutisia, artikkeleja sekä virallisia arvosteluja ilman rekisteröitymistä. Joulukuussa 2014 Livegamers avasi myös PlayStation-osion sivustolle.
Gerald R. Ford -luokka
Gerald R. Ford -luokka (aiemmin CVS-21 (21st Century Aircraft Carrier)) on Yhdysvaltain laivaston lentotukialusluokka, jonka ensimmäinen alus, "USS Gerald R. Ford", otettiin käyttöön 22. heinäkuuta 2017 Norfolkissa Virginiassa.
Luokan alukset on suunniteltu toimimaan huomattavasti pienemmällä miehistömäärällä (noin 2 600 merimiestä) kuin edeltäneen Nimitz-luokan alukset (noin 3 200). Myös lennostohenkilöstön määrä on pienempi. Tämän ja muiden parannusten odotetaan säästävän käyttöajan kokonaiskustannuksia miljardeilla dollareilla.
Alustyypissä on muun muassa käytetty stealth-ominaisuuksia vastustajan tutkien toiminnan vaikeuttamiseksi. Voimanlähteenä on kaksi uutta A1B-ydinreaktoria. Hävittäjäkoneet singotaan ilmaan uudella elektromagneettisella katapultilla, joka mahdollistaa lentokoneiden lentoonlähtö tiheyden kasvattamasen 25 prosentilla höyrykatapulttiin verrattaessa. "USS Gerald R. Fordin" hinta oli noin 11 miljardia dollaria.
Jos "USS Enterprise" ja Nimitz-luokka korvataan täysin uudella luokalla niin rakennettaisiin yksitoista uutta alusta. Toisaalta Nimitz-luokan kaksi viimeisintä alusta ovat valmistuneet vasta 2000-luvulla, ("USS Ronald Reagan" ja "USS George H. W. Bush", joka luovutettiin 2009) ja kolme muuta ("USS George Washington", "USS John C. Stennis", "USS Harry S. Truman") 1990-luvulla. Alusten suunniteltu palvelusikä on kuitenkin jopa 50 vuotta.
Alusten nimeämisessä jatkettaneen perinnettä antaa lentotukialuksille entisen presidentin nimi. Lokakuussa 2006 presidentti George W. Bush puolsi senaatin aloitetta nimetä ensimmäinen alus CVN-78 presidentti Gerald R. Fordin mukaan. Pearl Harborin iskun 66-vuotispäivänä 7. joulukuuta 2007 kongressiedustaja Harry Mitchell ehdotti CVN-79:n nimeämistä iskussa upotetun "USS Arizonan" mukaan. Luokasta viidestä valmistuneesta, rakenteilla olevista ja tilatuista palveluksessa on toistaiseksi vasta USS Gerald R. Ford.
B83
B83 on yhdysvaltalainen Lawrence Livermore National Laboratoryn osittain B77:n ohjelmaan perustuva ydinpommi, joka voidaan pudottaa B-2-, B-52-, F-111B-, F-15-, F-16-, F-18-, F-22-, A-6-, A-7- ja AV-8B-lentokoneista. Se suunniteltiin 1970-luvun lopulla ja massavalmistus ja käyttöönotto alkoi 1983. Sillä tehtiin maanalainen ydinkoe 15. joulukuuta 1984 Nevadan testialueella. Pommityyppiä on valmistettu noin 650 kappaletta.
Pommin pituus on 3,67 metriä, halkaisija 457 mm ja massa 1 089 kg. Pommin räjähdysvoima on säädettävissä 1,2 megatonnin TNT-ekvivalentin maksimiin saakka.
B83 on edelleen käytössä ja on ollut vuodesta 2011 alkaen räjähdysteholtaan suurin ydinase Yhdysvaltojen arsenaalissa. Vuonna 2015 julkaistun Yhdysvaltain energiaministeriön raportin mukaan B83-ydinpommit on tarkoitus poistaa käytöstä vuonna 2025.
Suomen ilmailumuseot
Suomen ilmailumuseot koostuvat pääosin julkisista museoista, joista päämuseot ovat sotilasilmailuun keskittynyt Suomen Ilmavoimamuseo Jyväskylän Tikkakoskella ja Suomen ilmailumuseo Vantaalla.
Pienemmät museot Alla oleva taulukko esittelee eri ilma-alusten sijainnit Suomen ilmailumuseoissa ja muissa kohteissa.
Bodo Illgner
Bodo Illgner (s. 7. huhtikuuta 1967 Koblenz, Länsi-Saksa) on entinen jalkapallomaalivahti ja maailmanmestari.
Bodo Illgnerin kasvattajaseura oli "1. FC Hardtberg", mutta ammattilaisuransa hän aloitti Bundesliigan 1. FC Kölnin joukkueessa vuonna 1983. Kölnissä hän pelasi vajaat 13 kautta, mutta voittoja ei seuratasolla tullut. Kahden Bundesliiga-hopean lisäksi Köln oli kahdesti Saksan cupin finaalissa ja vuonna 1986 UEFA Cupin finaalissa, mutta hävisi joka kerta.
Kesken kauden 1996–1997 Illgner siirtyi Espanjan Primera Divisiónin Real Madridiin Real Madridin paidassa hän voitti kaksi Espanjan-mestaruutta ja kaksi Mestarien liigan mestaruutta. Illgner lopetti uransa kauteen 2000–2001.
Saksan jalkapallomaajoukkueessa Bodo Illgner pelasi vuosina 1987–1994 yhteensä 54 maaottelua. Hän voitti maailmanmestaruuden vuoden 1990 MM-kilpailuissa, joissa hän teki historiaa olemalla ensimmäinen maalivahti, joka ei päästänyt loppuottelussa maalia. Vuoden 1990 kilpailuiden lisäksi Illgner edusti Saksaa vuoden 1994 MM-kilpailuissa ja vuoden 1992 EM-kilpailuissa. Vuoden 1992 EM-kilpailuissa Illgner voitti EM-hopeaa. Bodo Illgner lopetti maajoukkueuransa vuoden 1994 MM-kilpailuiden jälkeen. Hän pelasi maajoukkueessa 54 ottelua.
Vuonna 2005 Bodo Illgner kirjoitti vaimonsa Biancan kanssa romaanin "Alles. Ein fiktiver Tatsachenroman".
De civilitate morum puerilium
De civilitate morum puerilium (vapaasti suomennettuna "Nuorukaisten hyvistä tavoista"), ensimmäinen "käytöksen kultainen kirja", oli humanisti Erasmus Rotterdamilaisen Baselissa vuonna 1530 kirjoittama teos, joka oli tarkoitettu lapsille ja nuorille opastukseksi muun muassa opinnoissa ja käytöstavoissa. Teos käännettiin aikanaan 14 kielelle, suomeksi vuonna 1670 nimellä "Cullainen kiria". Teoksen uusi suomennos ilmestyi vuonna 2005 nimellä "Kultainen kirja: nuorten hyvistä tavoista". Kirjaa käytettiin Ranskassa jopa 1800-luvulle asti oppikirjana ja se toimi yhtenä eurooppalaisen tapakulttuurin lähtökohtana.
Kirjassa Erasmus Rotterdamilainen kertoo muun muassa pöytätapojen oppimisen tapahtuvan parhaiten juurruttamalla ne jo lapsuusiässä.
Vaihtoehtoiset kirjan nimen kirjoitustavat:
Petteri Punakuono
Petteri Punakuono () on populaarikulttuurissa esiintyvä kuvitteellinen punakuonoinen poro, jonka oletetaan vetävän Joulupukin rekeä jouluisin yhdessä muiden porojen kanssa.
Alun perin Petteri Punakuono oli Robert L. Mayn chicagolaiselle Montgomery Ward -tavaratalolle keksimä hahmo, joka esiintyi lapsille joulun alla jaetussa värityskirjassa. ”Rudolf”-porohahmo esiintyi ja tuli tunnetuksi myös samannimisessä joululaulussa, jonka sävelsi Johnny Marks vuonna 1949. Laulussa poron nenä loistaa pimeässä punaisena valaisimen tai lampun tapaan. Gene Autryn levyttämää versiota myytiin pari miljoonaa kappaletta vuonna 1949.
Sittemmin laulun tarinan mukaan on tehty myös muun muassa sarjakuvia ja piirroselokuvia. Yleensä Petteri kuvataan yhtenä etummaisista poroista ja johtajaporona joulupukin rekivaljakossa. Vaurastunut Robert L. May irtisanoutui vuonna 1952 Montgomery Wardin palveluksesta ja keskittyi hoitamaan porohahmonsa tekijänoikeuksista syntynyttä liiketoimintaa.
Urosporot eli hirvaat pudottavat sarvensa kiima-ajan eli rykimän jälkeen alkutalvesta, mutta vaatimet eli naarasporot vasta kevättalvella tai vasonnan jälkeen keväällä. Petteri Punakuono on jouluisissa kuvissa usein sarvipäinen, mikä viittaisi naaraspuolisuuteen. Toisaalta poromiehet käyttävät ajoporoina kuohittuja urosporoja, jotka eivät pudota sarviaan, joten Petteri voisi näin olla koiraspuolinenkin. Hahmon nimi viittaa joka tapauksessa miespuolisuuteen.
Varsinkin Englannissa porot yhdistetään vahvasti jouluun, ja sen vuoksi esimerkiksi Lidlin myymästä poronlihasta on noussut siellä useana vuonna kohu. Brittiläisten eläinaktivistien mukaan "Joulun taika tuhoutuu" ja "Ajatus siitä, että Petteri Punakuono on teurastettu ja leikelty pihveiksi on vastenmielinen". (2010) Myös vuonna 2012 nousi kohu poronlihapihveistä, kun raivostuneet vanhemmat syyttävät kauppaketjua "joulun taian pilaamisesta": »"Jos minun pikkutyttöni näkee tämän, hän huolestuu, että poro ei pysty tuomaan hänelle lahjoja tänä vuonna, koska sillä ei ole enää jalkoja"» ja »"Et halua mitään sellaista lapsillesi kun he odottavat innolla joulua ja laulavat Petteri Punakuonoa"».
Pop (Topi Sorsakosken ja Agentsin albumi)
Pop (Parlophone 777-7914591) on Topi Sorsakosken & Agentsin albumi vuodelta 1988. Levy menestyi hyvin ja myi tupla-platinaa (132 154). Hittejä olivat "Tyhjää", "Varjojen yö", "On kesäyö", "Jo riittää" ja "Nyt kaikki muuttunut on". Levystä on myös kasetti ja cd-versio.
Albumista ilmestyi remasteroitu versio bonuskappalein vuoden 2013 elokuussa.
Kaikki kappaleet sovittanut Esa Pulliainen.
Perusyksikkö (Puolustusvoimat)
Perusyksikkö on Suomen puolustusvoimien termi, joka tarkoittaa komppaniaa tai sen kokoista yksikköä. Termi on olennainen lähinnä hallinnolliselta kannalta, sillä perusyksikön päällikölle ja yksikköupseerille on säädetty laissa ja ohjesäännöissä erityisiä tehtäviä ja toimivaltaa. Perusyksikkö on laajin yksikkö, jonka päällikölle on säädetty velvollisuus tuntea kaikki alaisensa. Toisaalta perusyksikkö on pienin sotilasosasto, jonka johtajalla on kurinpitovalta alaisiinsa. Normaalisti perusyksikön päällikön sotilasarvo on yliluutnantti tai kapteeni, erikoistapauksissa majuri.
Perusyksikkö kuuluu aina joukkoyksikköön, joka kuuluu edelleen joukko-osaston alaisuuteen. Erilliset komppaniat ja vastaavat voivat kuitenkin olla samalla kertaa sekä joukko- että perusyksiköitä. Perusyksiköt jakaantuvat edelleen joukkueisiin, jaoksiin tai ruotuihin, mutta tämä jako on huomattavasti joustavampi.
Perusyksikköä kutsutaan eri nimillä. Näitä ovat mm.Useimmat aliupseerikoulut ovat perusyksikköjä.
Augusto B. Leguía
Augusto Bernardino Leguía y Salcedo (19. helmikuuta 1863 – 6. helmikuuta 1932) oli perulainen poliitikko, joka oli maansa presidenttinä 1908–1912 sekä 1919–1930.
Leguía syntyi keskiluokkaiseen perheeseen Lambayequessa. Hän kävi koulunsa Valparaisossa brittiläisessä koulussa. Palattuaan Peruun hän ryhtyi liikemieheksi ja oli New York Life Insurance Companyn edustajana Limassa ja brittiläisen British Sugar Co.:n palveluksessa. Suhteidensa ansiosta hänestä tuli valtiovarainministeri ja myöhemmin Partido Civilin José Pardon hallituksen pääministeri. Hänet valittiin puolueen presidenttiehdokkaaksi vuoden 1908 vaaliin, jonka hän voitti.
Leguía ryhtyi maltillisiin uudistuksiin, joita puolueen konservatiivinen oligarkkisiipi vastusti ankarasti. Presidenttikautensa jälkeen hän lähti vapaaehtoisesti maanpakoon, mutta palasi haastamaan toukokuun 1919 vaalit. Leguía vakuutti että vallankumouksen ehkäisemiseksi maan arkaaista poliittista ja sosiaalista järjestelmää oli uudistettava. Alempien luokkien tuella hän voitti Partido Civilin konservatiiviehdokkaan. Pelätessään vastustajiensa ehtivän ensin, hän järjesti valituksi tultuaan vallankaappauksen häntä kannattavien armeijan osien tuella ja vangitsi tai ajoi maanpakoon häntä vastustavat "civista"-eliitin jäsenet. Tämän jälkeen hän rakensi autoritaarisen valtajärjestelmän byrokratian ja asevoimien varaan. Perustuslaki kirjoitettiin uudelleen hänen valitsemisekseen uudelleen 1924 ja 1929. Taloutta Leguía uudisti suunnitelmiensa mukaan ulkomaisten lainojen avulla.
Suuri lama ja Wall Streetin pörssiromahdus 1929 johtivat kuitenkin hänen suosionsa laskuun ja sotilasvallankaappaukseen elokuussa 1930. Leguía päätyi vankilaan, jossa häneltä pyynnöistä huolimatta evättiin sairaanhoito, mikä johti hänen kuolemaansa keuhkokuumeeseen helmikuussa 1932.
Vaalipiiri
Vaalipiiri on alue tai ryhmä, jonka piirissä vaalit käydään ja josta valitaan yksi tai useampia edustajia. Näin siis vaalipiirin alueelta ei voi äänestää toisen vaalipiirin ehdokasta.
Vaalipiirit voivat olla joko enemmistövaalipiirejä, joista valitaan yksi edustaja, tai suhteellisten vaalien vaalipiirejä, joista valitaan useampi edustaja.
Vaalipiirit on yleensä muodostettu maantieteellisin perustein. Esimerkiksi Suomessa eduskuntavaalien vaalipiirit perustuvat maakuntiin ja kunnallisvaaleissa jokainen kunta muodostaa oman vaalipiirinsä. Europarlamenttivaaleissa ja presidentinvaaleissa koko maa muodostaa yhden vaalipiirin. Suomesta poiketen Ruotsin kunnallisvaaleissa suuret kunnat on jaettu kahteen tai useampaan vaalipiiriin. Ammattiyhdistysvaaleissa on käytössä myös ammattialaan perustuvia vaalipiirejä. Etelä-Afrikan tasavallassa rotuerottelun aikana oli myös rotuun perustuvia vaalipiirejä.
Enemmistövaalipiireihin perustuva vaalijärjestelmä on esimerkiksi Ison-Britannian, Yhdysvaltain, Intian ja Australian vaaleissa.
Saksassa on käytössä sekä enemmistövaalipiireihin perustuva järjestelmä, jonka avulla valitaan puolet kansanedustajista, että osavaltioihin perustuva suhteellinen järjestelmä, jonka avulla valitaan toinen puoli kansanedustajista suhteellisilla vaaleilla. Samoin Venäjällä puolet kansanedustajista valitaan enemmistövaalipiireistä ja puolet valtakunnalliselta listalta. Maissa, joissa on käytössä valtakunnallinen vaalipiiri on yleensä myös äänikynnys.
Marginaalinen vaalipiiri on enemmistövaalien vaalipiiri, jossa kahden eniten ääniä saaneen ehdokkaan välinen ero on hyvin pieni.
Suomessa, Ruotsissa, Tanskassa, Irlannissa ja useissa muissa maissa on käytössä maakuntiin tai muihin alueisiin perustuva vaalipiirijärjestelmä, jossa yhdestä vaalipiiristä valitaan useampi edustaja. Maan jakaminen vaalipiireihin perustuu ajatukseen, että maan eri osille on syytä varmistaa oman alueen edustus eduskuntaan. Samalla vaalien suhteellisuutta hieman vaikeutetaan ja pieniltä puolueilta vaaditaan vahva alueellinen kannatus eduskuntapaikan saamiseksi.
Joissakin maissa (esimerkiksi Israel ja Hollanti) koko maa muodostaa yhden vaalipiirin.
On the Rocks (Jukka Kuoppamäen albumi)
On the Rocks on Jukka Kuoppamäen vuonna 1970 julkaistu albumi, joka nimestään huolimatta on suomenkielinen. Kaikki kappaleet ovat Jukka Kuoppamäen kirjoittamia. Albumin B-puolella säestäjänä toimii Candy-yhtye.
Kappale ”Harmaat miehet” on protesti Vietnamin sotaa vastaan.A-puoli
B-puoliA-puoliCandy
Puolesta, ei vastaan
Puolesta, ei vastaan on Jukka Kuoppamäen vuonna 1982 julkaistu albumi. Se oli hänen ensimmäinen studiolevy neljään vuoteen. Kuoppamäki asui Länsi-Saksassa, eikä levy-yhtiön etsiminen sieltä käsin ollut helppoa. Kuuden viikon kesälomansa aikana Kuoppamäki tuli Suomeen, ja otti yhteyttä Discophon-yhtiön Mosse Vikstedtiin. Tuloksena oli levytyssopimus. Kuoppamäki oli jo vuonna 1965 levyttänyt samalle yhtiölle singlen ”Eikan pumppu”.
"Puolesta, ei vastaan" jäi vaille suurempaa huomiota. Samoihin aikoihin Discophonin tuotantomäärä putosi ruotsalaisen Sonet-yhtiön kanssa solmitun yhteistyösopimuksen myötä lähes olemattomiin, eikä Kuoppamäki vaivautunut kysymään mahdollista kiinnostusta yhteistyön jatkumiselle. Vasta myöhemmin hän sai kuulla, että kaupallisesti epäonnistuneesta levystä huolimatta halua yhteistyölle olisi ollut.
Albumilta julkaistiin single "Ei ruusu voi ruusummaksi tulla / Maantie".A-puoliB-puoli
Teemu Manninen
Teemu Manninen (s. 1977) on suomalainen runoilija, kirjallisuudentutkija, kääntäjä ja kriitikko.
Manninen valmistui filosofian maisteriksi Tampereen yliopistosta vuonna 2005.
Mannisen esikoiskokoelma "Turistina täällä" ilmestyi vuonna 2004. Hänen toinen runokokoelmansa "Lohikäärmeen poika" ilmestyi vuonna 2007. Se sisältää runoja, joiden varhaisia versioita julkaistiin hänen Kesken kaiken -blogissaan vuosina 2005–2006. Mannisen vuonna 2010 ilmestynyt kolmas runokokoelma "Futurama" voitti Tiiliskivi-palkinnon. Vuonna 2012 Manniselta ilmestyivät runoteos "Paha äiti" ja käännöskokoelma Edward Goreyn sarjakuvia "Sekopäiset serkukset ja muita tarinoita". Mannisen teoksissa on usein vaikutteita flarf-runoudesta.
Manninen toimi runouslehti Tuli&Savun toimituksessa vuodesta 2005 ja lehden päätoimittajana 2006–2007. Manninen on toiminut vuodesta 2012 Helsingin Sanomien kirjallisuuskriitikkona.
Omatunto
Omatunto on ihmisen sisäinen kokemus, jonka oletetaan neuvovan ihmistä erilaisissa tilanteissa. Yleensä omantunnon "olemassaolo" havaitaan, kun yksilö katuu tekoaan tai jättää tekemättä vääränä pitämänsä teon. Psykoanalyysissä omaatuntoa suurin piirtein vastaa yliminän käsite. Omastatunnosta käytetään myös muita ilmaisuja, esimerkiksi "moraalinen vaisto". Psykologia pyrkii selittämään omanatuntona tunnettua ilmiötä erilaisista lähtökohdista.
Esimerkiksi valan sijasta annettavat vakuutukset vetoavat "kunniaan ja omaantuntoon". Yhdistyneitten kansakuntien ihmisoikeuksien julistus alkaa toteamuksella:
Omantunnon erilaiset tehtävät jäsentyvät seuraavasti:
Jokaisesta omatunnon merkitystehtävästä tarkentuu sitten määritelmä seuraavien näkökulmien mukaan:
Omantunnon määritelmästä syntyy siis eri näkökulmista erilaisia tuotoksia, joiden kirjoitettu muoto muodostuu sitten moninaiseksi. Kuitenkin edellä kuvattu jäsennys toimii määritelmien runkona.
Omantunnon alkuperästä Charles Darwinin väite oli se, että korkeammat eläimet ilmentävät merkkejä omastatunnosta, joista ihmisen omatunto on kehittynein. Hänen mukaansa myös mikä tahansa sosiaalinen eläin, jonka älyllisyys kehittyisi riittävästi, omaksuisi väistämättä
moraalin tai omantunnon.
"Omantunnonkysymykseksi" kutsutaan sellaista poliittista, eettistä tai moraalista kysymystä, jossa yksilöt ovat erityisen herkkiä rikkomaan yleistä mielipidettä vastaan sisäisen tunteensa pakottamina. Suomen eduskunnassa eduskuntaryhmät perinteisesti suovat tällaisissa asioissa kansanedustajilleen oikeuden äänestää vapaasti. Tyypillisesti omantunnonkysymyksiksi on laskettu lisääntymiseen, uskontoon ja aseistakieltäytymiseen liittyvät lait.
Sarjakuvissa omatunto kuvataan kahdeksi hahmoksi, jotka kiistelevät usein tuimastikin periaatteista, joiden mukaan ne isäntäänsä ohjaavat.Heiska, J. (2012) Usko, tiede ja tuska. Mediapinta: Tampere,s.77–79.
Johanna Venho
Maria Johanna Venho (s. 3. heinäkuuta 1971) on suomalainen runoilija ja kirjailija.
Venho valmistui ylioppilaaksi vuonna 1990 ja filosofian maisteriksi vuonna 1998 Helsingin yliopistosta. Hän opiskeli biologiaa ja yleistä kirjallisuustiedettä Jyväskylässä ja Helsingissä. Pro gradu -tutkielmassaan "Myytistä historiaan. Eavan Boland ja irlantilaisen tradition naiskuva" hän tutki irlantilaista runoutta. Hän on opiskellut myös historiaa Avoimessa yliopistossa.
Venho on työskennellyt Ylen Teksti-TV:ssä toimittajana ja elokuva-arvostelijana 1997–2009, "Tuli & Savu" -runouslehden päätoimittajana, kulttuurilehtien avustajana sekä kääntänyt lastenkirjoja, ohjannut kirjoituskursseja ja toimittanut kirjoja. Venho toimi taiteilijajärjestöjen yhteistyöjärjestö Forum Artisin pääsihteerinä 2013–2014. Hän on perustanut runouslehti "Janon" Vilja-Tuulia Huotarisen kanssa, ja oli sen päätoimittaja 2013–2014. Hän oli Taiteen edistämiskeskuksen kirjailijoiden ja kääntäjien kirjastoapurahalautakunnan puheenjohtaja v. 2015 - 2017.
Venhon runoja on käännetty antologioihin englanniksi, ranskaksi, italiaksi, unkariksi, viroksi, tšekiksi, slovakiksi ja espanjaksi ja hän toimii kansainvälisessä Versopolis-runoilijaverkostossa. Vuonna 2006 hänen runovalikoimansa "Virtuosi Incantesimi" ilmestyi Italiassa Antonio Parenten kääntämänä. Vuonna 2008 lastenrunokokoelma Poèmes pour mon bébé ilmestyi Ranskassa Jean-Luc Moreaun käännöksenä. Vuonna 2001 Suomen arvostelijain liitto myönsi Venholle Kritiikin Kannukset -palkinnon. Hän on saanut myös Arvid Lydecken -palkinnon (2003), Katri Vala -palkinnon (2006), Espoon kaupungin kulttuuripalkinnon (2006), Einari Vuorelan runopalkinnon (2008) sekä WSOY:n kirjallisuussäätiön tunnustuspalkinnon (2012).
Markus Jääskeläinen
Markus Jääskeläinen (s. 1969 Helsinki) on Australiassa asuva suomalainen runoilija ja kaunokirjallisuuden suomentaja. Jääskeläinen on tunnustava kristitty ja poliittiselta kannaltaan konservatiivi. Hän on julkaissut useita runokirjoja. Lisäksi hän on kääntänyt mm. William Carlos Williamsia, Walt Whitmania ja Jack Kerouacia.
Jääskeläinen on opiskellut Turun yliopistossa englantilaista filologiaa, kirjallisuutta ja uskontoa. Hän on toiminut myös kirjallisuuskriitikkona, kolumnistina ja matkajournalistina.
InMe
InMe on englantilainen alternative rock -yhtye Brentwoodista, Essexistä. InMe perustettiin vuonna 1996, mutta tuolloin se toimi nimellä Drowned. Yhtye kuitenkin muutti nimensä InMe:ksi vuonna 2001, jotta se ei sekoittuisi yhdysvaltalaiseen Drownediin.
InMe on julkaissut tähän mennessä neljä kokopitkää albumia:
InMe julkaisi vuonna 2002 ensimmäisen singlensä "Underdose", joka sijoittui Ison-Britannian singlelistalla sijalle 66. Tätä seurasivat "Firefly" ja "Crushed Like a Fruit", jotka sijoittuivat sijalle 25. Ensimmäisen levyn tuotti Colin Richardson ja se ilmestyi vuonna 1.1.2003 päätyen albumilistan sijalle 15.
Toinen levy, White Butterfly, ilmestyi 20. kesäkuuta 2005. Levyltä julkaistiin alun perin single "Faster The Chase" vuonna 2004, mutta yhtye kuului vielä silloin MFN:lle. Toinen sinkku "Otherside" oli mahdollista ladata vain maksua vastaan musiikkipalveluiden kautta. Ensimmäinen virallinen single oli "7 Weeks" ja toinen "So You Know", joka yltyi listalla sijalle 33. White butterfly -levyn on tuottanut Josh Abraham, joka tunnetaan muun muassa nu-metalpioneeri Kornin tuottajana.
Toisen levyn jälkeen basisti Joe Morgan lähti bändistä ja perusti oman yhtyeensä. Kolmannelle levylle Daydream Anonymousille Morgania tuli paikkaamaan Daven veli Greg McPherson. Samoin bändin musiikki muuttui paljon teknisemmäksi. Neljättä levyä tehdessä Dave pyysi heidän kiertuekitaristiaan Ben Konstantinovicia liittymään InMeen vakituiseksi jäseneksi. Yhtyeen neljäs levy julkaistiin vuonna 2009. Ben Konstantinovic kuitenkin potkittiin bändistä hänen huonon motivaationsa takia. Hänen tilalleen tullee toistaiseksi vain kiertueella mukana soittava Gary Marlow.
Overgrown Eden
White Butterfly
Daydream Anonymous
Herald Moth
The Pride
Toisen albumin nimellä White Butterfly:lla on mielenkiintoinen tausta. Yhtyeen jäsenten, erityisesti Joen, hyvä ystävä James Austin kuoli kuusi viikkoa ennen 19-vuotis syntymäpäiviään onnettomuudessa palatessaan lomaltaan. Kun James oli pieni, hän nappasi kerran käteensä vitivalkoisen perhosen ja silitti sen siipeä. Sen jälkeen hän muistutteli muille olevansa 'erikoinen' sillä tapahtuma oli hyvin harvinaista. Onnettomuuden jälkeen, kuka tahansa hänen ystävistään tai perheenjäsenistään, jotka ajattelivat Jamesia tai puhuivat hänestä, näkivät valkoisen perhosen lentävän ohitse. Tämä sai ihmiset tuntemaan, että James oli läsnä.
Nihil Interit
Nihil Interit ry on suomalainen valtakunnallinen runoyhdistys, joka pyrkii edistämään Suomessa tapahtuvaa runouden kirjoittamista ja esittämistä sekä runoudesta keskustelemista. Yhdistys julkaisee Tuli&savu-runouslehteä sekä ylläpitää digitaalisen, kokeellisen ja monitaiteisen runouden sivusto Nokturnoa. Se myös jakaa vuosittain Turun kirjamessujen yhteydessä palkinnot vuoden parhaasta runokokoelmasta sekä runouden eteen tehdystä työstä. Yhdistys järjestää ympärivuotisesti runokursseja ja -tapahtumia.
Yhdistyksen nimi tulee Ovidiuksen "Muodonmuutoksista" lainatusta lentävästä lauseesta: "Omnia mutantur, nihil interit", joka on latinaa ja tarkoittaa "Kaikki muuttuu, mikään ei katoa".
Tyler Christopher
Tyler Christopher (s. 3. lokakuuta 1983 Chilliwack, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen pikajuoksija.
Christopher osallistui 2000 yleisurheilun nuorten MM-kisoihin Kingstonissa ja karsiutui 200 metrin juoksun välierissä. 2003 hän voitti Pohjois- ja Keski-Amerikan sekä Karibian alle 23-vuotiaiden mestaruuden 400 metrin juoksussa ajalla 45,25. Hän voitti Helsingin MM-kisoissa 2005 pronssia 400 metrillä uudella ennätyksellään 44,44. Kaksi vuotta myöhemmin Osakan MM-kisoissa hän sijoittui kuudenneksi.
Maaliskuussa 2008 Christopher voitti 400 metrin sisäratojen maailmanmestaruuden Valencian MM-kisoissa hallikauden kärkiajalla 45,67.