hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Uwe Rapolder
Uwe Rapolder (s. 29. toukokuuta 1958) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.
Rapolder aloitti aktiiviuransa 1977 VfR Heilbronnissa, josta siirtyi seuraavana vuonna Belgiaan pelaten KFC Winterschlagissa ja Liersessä. 1981 hän siirtyi sveitsiläisseura FC Winterthuriin, jonka kanssa hän nousi debyyttikaudellaan Sveitsin pääsarjaan. Hän jätti Winterthurin 1984 ja palasi kotimaahansa pelaten Tennis Borussia Berliinissä ja SC Freiburgissa. 1987 hän palasi Sveitsiin, jossa edusti FC Martigny Sporta ja BSC Young Boysia. Hän lopetti aktiiviuransa vuonna 1991.
Rapolder aloitti valmennusuransa heinäkuussa 1993 sveitsiläisen FC St.Gallenin päävalmentajana.Hän toimi seuran päävalmentajana kolme vuotta, kunnes sai huhtikuussa 1996 potkut tehtävistään. Maaliskuussa 1997 Rapolder debytoi valmentajana Saksassa, kun hän siirtyi SV Waldhof Mannheimin peräsimeen. Rapolderin johdolla seura sijoittui parhaimmillaan 2. Bundesliigassa neljänneksi kaudella 2000/01. Rapolder jätti seuran marraskuussa 2001 ja siirtyi Rot-Weiß Ahlenin peräsimeen. Vuotta myöhemmin hän sai potkut seurasta.
Maaliskuussa 2004 Rapolder palasi valmennustehtäviin siirtyen 2. Bundesliigassa pelanneen DSC Arminia Bielefeldin päävalmentajaksi. Rapolderin johdolla Arminia nousi kauden päätteeksi Bundesliigaan. Rapolderin johdolla Arminia säilytti kaudella 2004/05 sarjapaikkansa ja oli liigassa 13:s. Rapolder sai kuitenkin potkut kauden lopulla toukokuussa 2005.
Heinäkuussa 2005 Rapolder siirtyi 1. FC Kölnin peräsimeen. Pesti "Kilipukeissa" ei ollut järin menestyksekäs ja kehnon syyskauden jälkeen Rapolder sai joulukuussa 2005 potkut tehtävistään.
Huhtikuussa 2007 Rapolder palasi valmentajaksi tehtyään sopimuksen TuS Koblenzin kanssa. Hänen johdollaan seura säilytti paikkansa 2.Bundesliigassa ja oli kauden päätteeksi 12:s. Ensimmäisellä kokonaisella kaudellaan Koblenz oli jälleen sarjan keskikastissa sijoittuen lopulta sijalle 10. Koblenzilta vähennettiin kuusi pistettä pelaajien lisensseihin liittyneiden epäselvyyksien vuoksi.
Kausi 2008/09 ei ole alkanut Koblenzilta ruusuisesti. Kahdeksannella kierroksella Rapolder kärsi valmennusuransa suurimman tappion, kun FC Hansa Rostock möyhensi Koblenzin 9–0. Lopulta seura oli 14:s. Mollivoittoiset otteet jatkuivat myös kaudella 2009/10 ja lopulta 0–3 tappio 1. FC Kaiserslauternille oli liikaa ja Rapolder sai potkut joulukuun puolivälissä 2009.
Marraskuun lopulla 2010 Rapolder palasi valmennustehtäviin 2. Bundesliigassa pelaavan Karlsruher SC:n päävalmentajana. Rapolder ei kuitenkaan saanut odotusten mukaisesti KSC:n peliä parantumaan, vaan seura jäi edelleen taistelemaan sarjan häntäpään sijoituksista. Lopulta Rapolder sai potkut maaliskuun 2011 alussa KSC:n majaillessa sijalla 16.
Lokakuussa 2014 Rapolder palasi valmentajaksi Regionalliga-seura SG Sonnenhof Großaspachin päävalmentajana. Hän sai kuitenkin potkut jo helmikuussa 2015.
Shompenit
Shompenit ovat Nikobaareilla Great Nicobarin saaren eteläkärjessä asuva alkuperäiskansa. Yhdessä neljän muun heimon kanssa shompenit ovat saaneet "Primitive Tribal Group (PTG)" -luokituksen (primitiivinen heimoryhmä). Toisin kuin muut Andamaanien ja Nikobaarien alkuperäisheimot shompenit eivät ole negritoja vaan mongolidejä. Vuoden 2001 väestönlaskennassa shompenien lukumääräksi saatiin 398.
Shompenit ovat ainakin kahden tutkimuksen mukaan itsenäisiä Kaakkois-Aasian mesoliittisen kauden metsästäjä-keräilijöiden jälkeläisiä. Shompenit puhuvat ainakin kahta luultavasti isolaattikieltä, jotka ilmeisesti eivät ole sukua nikobaarikielille eivätkä ehkä edes toisilleen.
Shompenit elättävät itsensä metsästäjä-keräilijöinä kuten jarawat, mutta kasvattavat myös erilaisia kasveja kuten kairapalmuja, sitruunoita ja taaroja. Shompenit yhdessä saaren pohjoisosaa asuttaneiden nikobaarien kanssa elivät omaa elämäänsä eristyksissä muusta maailmasta aina 1960-luvun lopulle asti, jolloin sadat mantereelta muuttaneet uudisasukkaat alkoivat asuttaa saaren kaakkoisosaa. Lisää vahinkoa aiheutti saaren itä-länsi-suunnassa rakennettu tie (43 km), joka kulki halki shompenien asuinalueen. Tämä tehtiin huolimatta siitä, että alue oli ollut suojeltuna heimoreservaattina jo vuodesta 1956.
26. joulukuuta 2004 tsunami tappoi yhdeksän shompen-heimon jäsentä.
Luettelo kansainvälisten järjestöjen virallisista kielistä
Tämä on luettelo kansainvälisten järjestöjen virallisista kielistä. Monilla kansainvälisillä järjestöillä on työkieli/työkielet, joita käytetään kokouksissa ja järjestön toiminnassa.
Juhani Lamminmäki
Juhani Lamminmäki (s. 20. lokakuuta 1960 Jyväskylä) on suomalainen viulisti ja kapellimestari. Hän opiskeli viulunsoittoa Lahdessa Päijät-Hämeen konservatoriossa ja johti myös konservatorion orkesteria. Opiskeltuaan pari vuotta musiikkitiedettä yliopistossa hän jatkoi viuluopintojaan Sibelius-Akatemiassa Leena Siukonen-Penttilän ja Nachum Erlichin oppilaana, hioi kapellimestarintaitojaan Jorma Panulan luokalla 1983–1987 ja sai kapellimestaridiplomin 1987.
Lamminmäki sijoittui kolmanneksi pohjoismaisessa kapellimestarikilpailussa Tukholmassa 1987. Kilpailun jälkeen hän sai kiinnityksen Tapiola Sinfoniettan kapellimestariksi ja sen jälkeen hän oli Pori Sinfoniettan taiteellinen johtaja 1993–1998. Vierailevana kapellimestarina hän on johtanut Vantaan viihdeorkesteria, Radion sinfoniaorkesteria, Helsingin kaupunginorkesteria, Pietarin kaupunginorkesteria ja Malmön sinfoniaorkesteria. Hän on johtanut myös Finlandia Sinfoniettaa ja Soli Deo Gloria -kamariorkesteria.
Oopperakapellimestarina Lamminmäki on toiminut Suomen Kansallisoopperassa, Malmön musiikkiteatterissa sekä Lahden, Porin ja Vaasan oopperoissa. Pätevänä suurten kuoro-orkesteriteosten johtajana Lamminmäki on saavuttanut mainetta toimiessaan Suomen Laulun kapellimestarina vuodesta 1990, ja vuodet 1992–1998 hän oli kuoron taiteellinen johtaja. Lamminmäki on tehnyt useita levytyksiä Finlandia-levymerkille Tapiola Sinfoniettan kanssa.
Ernst V. Knape
Ernst Viktor Knape (8. heinäkuuta 1873 Kokkola – 23. helmikuuta 1929 Kokkola) oli suomenruotsalainen lääkäri, silmätautiopin dosentti ja kirjailija.
Knapen vanhemmat olivat nimismies Viktor Alfred Knape ja Sofia Elisabeth Eklund. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan ruotsalaisesta lyseosta 1893 ja valmistui lääketieteen kandidaatiksi 1897, lisensiaatiksi 1901 sekä lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1902. Knape teki opintomatkoja Göttingeniin 1896, Berliiniin 1902 sekä Englantiin, Yhdysvaltoihin ja Tanskaan 1905–1906. Knape asui 1905–1906 Yhdysvalloissa, jossa hän erikoistui silmälääkäriksi New Yorkissa sijainnella Fishersin silmäklinikalla. Knape joutui siirtymään vuodeksi Yhdysvaltoihin, koska hän oli osallistunut aktivistien toimintaan ja ollut mukana aselaiva John Graftonin lastin purkamisessa syksyllä 1905.
Knape oli aluksi lääkärinä Loviisassa ja toimi sitten Uudenkaarlepyyn kaupunginlääkärinä 1902–1908 ja perustamansa Uudenkaarlepyyn synnytyslaitoksen lääkärinä 1907–1908. Hän oli Helsingin yliopiston silmäsairaalan assistenttina 1908–1911 ja silmätautiopin dosenttina 1912–1929. Knape toimi silmälääkärinä Kokkolassa vuodesta 1911 alkaen.
Suomen sisällissodan alkaessa Knape oli mukana järjestämässä venäläisten joukkojen antautumista Kokkolassa 30. tammikuuta 1918, ja hän työskenteli sen jälkeen valkoisten läntisen armeijan ylilääkärinä Seinäjoella ja Tampereella. Knape nimitettiin 1919 suojeluskuntain ylilääkäriksi lääkintäeverstiluutnantin arvoisena. Knape oli jäsenenä myös Uudenkaarlepyyn ja Kokkolan kaupunginvaltuustoissa.
Knapen tuotantoon kuului useita runokokoelmia, suosittu näytelmä "Kommunaldjävulen", lukudraama "Biskop Thomas", novellikokoelmat "Österbottningar" ja "Från hav och skär", romaani "Erik Falander", pienoisromaani "På Vikarsvallen" sekä nuorisoromaani "Snauskeppet Framtiden".
Ernst V. Knape kuoli 1929 keuhkotulehdukseen. Emil Cedercreutzin tekemä Knapen pronssinen muistopatsas paljastettiin Kokkolan Englanninpuistossa kesällä 1939.
Kuntarahoitus
Kuntarahoitus () on Suomen kuntasektorin, Kevan ja Suomen valtion omistama luottolaitos, jonka liikeideana on turvata asiakaskuntansa rahoituksen saatavuus kaikissa markkinatilanteissa kilpailukykyisesti. Kuntarahoitus-konsernin emoyhtiö on Kuntarahoitus Oyj, ja emoyhtiön lisäksi konserniin kuuluu tytäryhtiö Rahoituksen neuvontapalvelut Inspira Oy.
Yhtiön asiakkaita ovat Suomen kunnat, kuntayhtymät, kuntien määräysvallassa olevat yhtiöt sekä valtion tukemaan sosiaalista asuntotuotantoa harjoittavat ja ARA:n hyväksymät yleishyödylliset asuntoyhtiöt. Yhtiöllä on noin 284 osakasta.
Kuntarahoitus hankkii kuntasektorille lainaamansa varat pääosin kansainvälisiltä pääomamarkkinoilta eri puolilta maailmaa. Yhtiön antolainauksen edullinen hintataso perustuu sen pitkäaikaiselle varainhankinnalle myönnetyille luottoluokituksille, jotka ovat samat kuin Suomen valtiolla eli Moody'sin Aaa (negatiiviset näkymät) ja Standard & Poor'sin AA+ (negatiiviset näkymät).
Yhtiön asiakkaat käyttävät Kuntarahoituksen rahoitusta erilaisiin sosiaalisiin ja yleishyödyllisiin kohteisiin, kuten terveyskeskusten, sairaaloiden, koulujen, päiväkotien, hoiva- ja vanhainkotien sekä kunnallisen infrastruktuurin rakentamiseen. Yhtiön myöntämä asuntorahoitus suuntautuu erityisryhmille rakennettaviin asuntoihin. Erityisryhmiä ovat muun muassa opiskelijat, vammaiset ja tuettua asumista tarvitsevat ryhmät.
Yhtiön varainhankinta toteutetaan Kuntien takauskeskuksen takauksella. Nykyinen Kuntarahoitus Oyj aloitti toimintansa vuonna 2001, kun sen edeltäjät ns. vanha Kuntarahoitus Oy ja Kuntien Asuntoluotto Oyj yhdistettiin uudeksi yhtiöksi. Vanha Kuntarahoitus Oy aloitti varsinaisen toimintansa vuonna 1990. Yhtiö toimii Helsingin Kampissa Graniittitalossa osoitteessa Jaakonkatu 3 A, 00100 Helsinki.
Yritysmuoto: 
Julkinen osakeyhtiö
Pörssi: 
1990 (ns. Vanha Kuntarahoitus Oyj)
Toimitusjohtaja: 
Esa Kallio
Toimiala: 
Kuntien, Kevan ja Suomen valtion omistama luottolaitos
Lainakanta: 
19,4 miljardia euroa (30.6.2015)
Taseen loppusumma: 
33,7 miljardia euroa (30.06.2015)
Henkilöstö: 
94 henkeä (20.6.2015)
Satan
Satan on brittiläinen NWOBHM-yhtye. Nimi voi olla harhaanjohtava, sillä yhtye ei soita black metallia, vaan menee ennemmin sellaisten yhtyeiden kuten Demon- tai Angel Witch -sarjaan.http://www.metal-archives.com/band.php?id=774
Heather McCartney
Heather Louise McCartney (alk. Heather Louise See, s. 31. joulukuuta 1962 Tucson, Arizona, Yhdysvallat) on yhdysvaltalaissyntyinen taiteilija, joka on Paul McCartneyn adoptiotytär. Hänen biologiset vanhempansa ovat geologi Joseph Melville See Jr. ja sittemmin Paul McCartneyn kanssa avioitunut Linda McCartney. Valokuvaaja Mary McCartney ja muotisuunnittelija Stella McCartney ovat Heatherin pikkusisarpuolia Linda ja Paul McCartneyn liitosta. Heather McCartney ei ole naimisissa, eikä hänellä ole lapsia.
Ginny McSwain
Virginia "Ginny" McSwain on yhdysvaltalainen Daytime Emmylla palkittu ääniohjaaja ja entinen ääninäyttelijä.
Valmistuttuaan Stephens Collegesta teatterin ja taiteen tutkinnolla McSwain muutti Los Angelesiin vuonna 1974, jossa hän sattumalta sai töitä Hanna-Barberalta esiteltyään taideteoksiaan.
Aluksi McSwaine aloitteli uraansa ääninäyttelijänä 1970-luvun lopulla tehden pieniä rooleja animaatioihin, kuten Scooby Goes Hollywood. Sittemmin hän jätti ääniroolit ja siirtyi 1980-luvun alussa nauhoittavan ohjaajan avustajaksi, kunnes vuodesta 1984 McSwain on työskennellyt pääsääntöisesti ääniohjaajana. Kenties parhaiten hänet muistetaan 1980-luvun lopulla ollessaan ääniohjaajana ja pääroolissa animaatiosarjassa Pikku ponit, sekä Lois Lanen roolista 1980-luvun Teräsmies animaatiosarjassa.
Annettu
Annettu (, mon. "data") tarkoittaa laajassa mielessä mitä tahansa ajattelun lähtökohtaa. Eri filosofit ovat olleet eri mieltä siitä, onko mikään annettua ja jos on, niin mikä. Joidenkin mukaan ihmisen ymmärrys muokkaa kaikkea siihen sijoittuvaa, eikä mikään ole tämän vuoksi annettua. Jotkut puolestaan ovat katsoneet, että annettuja olisivat esimerkiksi logiikan lait, todellisuuden metafyysisen rakenteen perusteet tai aistinsisällöt ("sense datum", ”aisteille annettu”).
Theodor Lindh
Anders Theodor Lindh (13. tammikuuta 1833 Porvoo – 21. heinäkuuta 1904 Porvoo) oli suomalainen oikeusneuvosmies ja ruotsiksi kirjoittanut runoilija.
Lindhin vanhemmat olivat Porvoon tuomiorovasti Daniel Lindh ja Anne Charlotte Boije. Hän kävi Porvoon lukiota, pääsi ylioppilaaksi 1851 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1856 ja maisteriksi 1857. Lindh opiskeli 1857–1858 Tukholman metsäinstituutissa ja hän suoritti metsänhoitajatutkinnon 1859. Vuodesta 1866 Lindh opiskeli oikeustiedettä valmistuen molempien oikeuksien kandidaatiksi 1871.
Lindh toimi maanmittauksen ja metsänhoitolaitoksen ylihallituksen vt. sihteerinä 1859–1862, vt. tuomarina Pyhtäällä ja Kymissä 1873–1874 sekä oikeusraatimiehenä Porvoossa 1874–1904. Hän osallistui säätyvaltiopäiville porvarissäädyn jäsenenä 1891 ja 1894.
Lindhin tuotanto koostuu runoista ja kahdesta näytelmästä. Hän kirjoitti myös ruotsinkieliset sanat Henrik Boreniuksen säveltämään "Uusmaalaisten marssiin" ("Nylänningarnas marsch") ja käänsi ruotsiksi lordi Byronin runoja ("Hebreiska melodier af lord Byron", 1862).
Kemppinen
Kemppinen on suomenkielinen sukunimi. Tunnettuja nimenkantajia ovat:Nimen muita käyttöyhteyksiä ovat:
Verenpainelääke
Verenpainelääkkeet ovat lääkkeitä, joita käytetään verenpainetaudin eli koholla olevan verenpaineen hoitoon.
Tällä hetkellä verenpainetaudin hoidon tavoite on alentaa verenpaine tasolle alle 140/85 mmHg. On osoitettu, että lääkkeitä käyttämällä systolisen eli yläpaineen laskeminen 10 mmHg:lla ja diastolisen eli alapaineen 5 mmHg:lla vähentää aivohalvauksia 30–40% ja vakavia sepelvaltimotautitapahtumia 16%, iäkkäillä ja keski-ikäisillä suhteellisesti yhtä paljon. Verenpainetaudin ensisijaishoitona ovat kuitenkin elämäntapamuutokset, kuten ruokavalion muuttaminen terveellisemmäksi, painon pudottaminen, liikunnan lisääminen ja tupakoinnin lopettaminen.
Verenpainelääkkeet jaotellaan muun muassa seuraaviin ryhmiin (alla on myös luetteloitu joitain esimerkkejä kustakin ryhmästä):
Muuttohaluton poikamies
Muuttohaluton poikamies () on yhdysvaltalainen romanttinen komediaelokuva vuodelta 2006.
Elokuva kertoo kolmekymppisestä naistenkaatajasta, Trippistä (Matthew McConaughey), joka asuu vielä vanhempiensa (Kathy Bates ja Terry Bradshaw) luona. Vanhemmat haluavat poikansa muuttavan pois kotoa, millä keinolla hyvänsä. Niinpä he palkkaavat alaan erikoistuneen naisen, Paulan (Sarah Jessica Parker), hoitamaan homman. Tarkoituksena on, että Tripp rakastuisi Paulaan, ja muuttaisi pois kotoa. Suunnitelma ei mene kuitenkaan toivotulla tavalla, sillä periaatteestaan huolimatta Paula rakastuu Trippiin.
Sisäinen aisti
Sisäinen aisti on tietoteoreettinen termi, joka viittaa introspektion toimintaan. Ajatuksella sisäisestä aistista on selitetty itsetuntemusta perusteiltaan samanlaisena toimintana kuin aistihavainto. Termi esiintyy muun muassa John Lockella, René Descartesilla ja Immanuel Kantilla.
Descartesille sisäinen aisti oli lähde varmuudelle ajattelevan subjektin olemassaolosta hänen tekemässään johtopäätöksessä "cogito ergo sum". Kant teki eron sisäisen aistin ("innere Sinn") eli introspektion sisällön ja transsendentaalisen apperseption välille. Sisäisen aistin tekemät havainnot perustuvat psykologiaan, eikä niillä ole transsendentaalista viittauksen kohdetta. Hänen mukaansa sisäistä aistia ei voida tutkia tieteellisesti.
Nykyaikaisia versioita sisäisestä aistista löytyy muun muassa D. M. Armstrongilta ja William Lycanilta.
Kuinka hukata kundi 10 päivässä
Kuinka hukata kundi 10 päivässä () on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut romanttinen yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Donald Petrie. Elokuvan pääosissa ovat Kate Hudson ja Matthew McConaughey. Elokuva perustuu samannimiseen sarjakuvakirjaan, jonka tuottajat Michele Alexander ja Jeannie Long osallistuivat myös elokuvan käsikirjoittamiseen.
Thibron (Kyrenaika)
Thibron ( 300-luku eaa.) oli spartalainen sotilas, joka palveli aluksi Aleksanteri Suurta ja Harpalosta. Näiden kuoleman jälkeen hän johti palkkasotilaita Kyrenaikassa.
Thibron kuului Harpaloksen lähipiiriin ja hän pakeni tämän kanssa Ateenaan vuonna 324 eaa. Myöhemmin Harpalos ja Thibron pakenivat Kreetalla sijaitsevaan Kydoniaan, jossa Thibron joko murhasi tai antoi murhata Harpaloksen. Thibron otti Harpaloksen komennossa olleet noin 6000-7000 palkkasotilasta omaan johtoonsa.
Pian Aleksanteri Suuren kuoleman jälkeen eräät kaupungeistaan karkotetut kyreneläiset ja barkalaiset pyysivät Thibronia hyökkäämään Kyrenaikaan, joka tuolloin oli Makedonian vallan ulkopuolella. Thibron piiritti Kyrenen satamaa ja sai kiristettyä sen asukkailta 500 talenttia hopeaa ja puolet heidän sotavaunuistaan. Thibronin sotapäällikkö, kreetalainen Mnasikles, suuttui kuitenkin Thibronille kun sotasaalista alettiin jakaa. Mnasikles pakeni Kyreneen ja yllytti kaupungin asukkaita jatkamaan vastarintaa. Thibron yritti tämän jälkeen hyökätä kaupunkia vastaan, mutta tuloksetta.
Thibron lähti auttamaan Barkaa, jota vastaan kyreneläiset hyökkäsivät, mutta hänen poissa ollessaan Mnasikles valtasi takaisin sataman. Thibronin laivasto joutui nyt suureen ahdinkoon, koska sillä ei ollut enää huoltomahdollisuuksia. Myöhemmin myrsky tuhosi laivaston. Thibron valtasi kuitenkin Taukheiran ja kutsui luokseen 2 500 palkkasotilasta Taenarumista.
Thibron löikin kyreneläiset taistelussa, mutta nämä kutsuivat nyt Egyptin satraapin Ptolemaios I:n apuun. Ptolemaios lähetti Ofellaan kukistamaan Thibronia. Thibron jäi libyalaisten vangiksi, jotka luovuttivat hänet Ofellaan alaiselle Epikydeelle. Epikydes antoi taukeiralaisten kiduttaa Thibronia ennen kuin tämä lähetettiin Kyreneen, jossa hänet ristiinnaulittiin.
Curt John Ducasse
Curt John Ducasse (7. heinäkuuta 1881 Angoulême, Ranska - 3. syyskuuta 1969) oli yhdysvaltalainen ranskalaissyntyinen filosofi. Hän opetti Washingtonin yliopistossa ja Brown Universityssä.
Ducasse tunnetaan ennen kaikkea töistään mielenfilosofian ja estetiikan aloilla. Hän on vaikuttanut muun muassa Roderick Chisholmiin ja Wilfrid Sellarsiin.
Ducasse toimi American Philosophical Associationin itäisen jaoston puheenjohtajana vuosina 1939-40.
Jarawat
Jarawat (hindiksi जारवा) ovat yksi Andamaanien saariston alkuperäisheimoista. Jarawoita asuu Etelä-Andamaanin ja Keski-Andamaanin saarilla 200–300. Tämä negriittiheimo elää metsästämällä sikoja, liskoja, kalastamalla ja keräämällä siemeniä, marjoja ja hunajaa. Jarawat ovat paimentolaisheimo, joka elää 40–50 hengen ryhmissä. Jarawat ovat olleet hyvin eristäytynyt heimo, joka on vältellyt kontakteja muiden asukkaiden kanssa. Lokakuussa 1997 ryhmä jarawoita kuitenkin vieraili ensi kertaa läheisissä kylissä ja asuinalueilla. Tämä on käynnistänyt sarjan ongelmia, muun muassa tuhkarokkoepidemian.
Jarawoiden elinalue on ollut vaarassa 1970-luvulta lähtien, jolloin Andaman Trunk Road rakennettiin heidän läntisen asuinalueensa halki. Tie tuo alueelle metsureita ja salametsästäjiä, jotka varastavat heimon riistaa ja tartuttaa heihin kulkutauteja. Myös jarawa-naisten hyväksikäytöstä on raportoitu. Tien sulkemisesta on Intian korkeimman oikeuden päätös vuodelta 2002, mutta se on pysynyt edelleen käytössä. Yhdistyneiden kansakuntien rotusyrjinnän poistamista valvova komitea vaati maaliskuun 2007 raportissaan Intiaa sulkemaan tien.
Chanan Colman
Chanan Colman (חנן קולמן; s. 10. maaliskuuta 1984 Gladsaxe) on tanskalais-israelilainen koripalloilija.
Colman on pelannut Suomessa Espoon Hongan (2009–2010) lisäksi Lappeenrannan NMKY:n Korisliiga-joukkueessa kausina 2004–05 ja 2005–06 sekä osan kaudesta 2008–09. Colmanin isä on yhdysvaltalainen ja äiti israelilainen. Colman on pelannut myös Tanskan miesten maajoukkueeseessa.
Hyasintti (kasvi)
Hyasintti eli tuoksuhyasintti ("Hyacinthus orientalis") on parsakasvien ("Asparagaceae") heimoon kuuluva monivuotinen sipulikasvi, jota kukkiensa vuoksi kasvatetaan koristekasvina. Kasvi on peräisin Keski- ja Etelä-Turkista.
Hyasintti on sipulikasvi, jonka sipulin läpimitta on 3-7 cm. Sen lehdet ovat pitkänomaiset, 18-35 cm pitkät ja 1-3 cm leveät ja pinnalta pehmeät. Sen kukintovarsi on 20-30 cm, joskus jopa 45 cm pitkä ja pystysuora, ja siinä on 2-50 violetin väristä kukkaa, joista jokaisessa on kuusi terälehteä.
Hyasintilla on pitkä historia viljeltynä koristekasvina. Sitä on kasvatettu ensin Välimeren maissa, myöhemmin Ranskassa, jossa sitä on käytetty myös hajuvesien valmistukseen. Nykyisin sitä kasvatetaan eniten Alankomaissa.
Hyasintti kukkii varhain keväällä. Se kasvaa parhaiten aurinkoisessa tai puolivarjoisessa paikassa riittävän kosteassa maaperässä. Sillä on talvisin lepokausi, minkä vuoksi sitä ei voi kasvattaa tropiikissa. Hyötämällä se on mahdollista saada kukkimaan keskellä talveakin, minkä vuoksi siitä on tullut suosittu joulukukka.
Hyasinttia kasvatetaan sen kirkkaanväristen kukkien vuoksi. Siitä on olemassa yli 2 000 lajiketta, joiden kukkien väri vaihtelee. Tavallisimpia ovat violetit, mutta on myös sinisiä, valkoisia, vaaleankeltaisia ja punaisia hyasintteja. Useimmilla viljellyillä lajikkeilla on enemmän kukkia kuin kasvin villimuodoilla.
Hyasintti sisältää alkaloideja, jotka suurina määrinä ovat myrkyllisiä. Kasvin myrkyllisin osa on sen sipuli, jota ei pidä missään tapauksessa syödä. Lisäksi hyasintista haihtuvat tuoksuvat eteeriset öljyt saattavat aiheuttaa allergiaa.
Michael C. Maronna
Michael C. Maronna (s. 8. lokakuuta 1977 Rhode Island, Yhdysvallat) on amerikkalainen näyttelijä, joka on esiintynyt useissa televisio-ohjelmissa ja elokuvissa.
Hänet tunnetaan parhaiten hänen roolistaan "Big Pete".
Goljatlintuhämähäkki
Goljatlintuhämähäkki ("Theraphosa blondi", aikaisempi nimi "T. leblondi") on Etelä-Amerikan pohjoisosissa esiintyvä lintuhämähäkkilaji. Sitä pidetään Venezuelassa elävän sukulaislajinsa, "Theraphosa apophysis"in, ohella maailman kookkaimpana hämähäkkinä.
"Theraphosa blondi" on kookas, ruskea ja karvainen hämähäkki. Aikuisen yksilön raajojen kärkiväli voi olla 30 senttimetriä ja se voi painaa yli 70 grammaa. Naaraspuolinen "T. blondi" aikuistuu 2,5–3 vuoden iässä ja elää 15–25 vuotta, kun koiraat kuolevat jo 3–6 vuoden iässä. Ravinnokseen hämähäkki käyttää selkärangattomia sekä pieniä selkärankaisia, kuten sammakoita, käärmeitä, linnunpoikasia ja hiiriä, jotka se saalistaa väijymällä. Yöaktiivisen hämähäkin näköaisti on huono ja saaliin paikantaminen tapahtuu pääasiassa maanpinnan tuntumaan viritettyjen ansalankojen avulla.
Laji on aggressiivinen. Uhattuna eläin tuottaa jalkojensa nivelillä ääntä ja heittää teräviä ja voimakkaasti ihoa ärsyttäviä karvoja uhkaajaa kohti. Aikuisen hämähäkin myrkkyleuat voivat olla yli kahden senttimetrin pituiset, mutta puremassa myrkky aiheuttaa ihmiselle korkeintaan lieviä oireita.
"Theraphosa blondi"a pidetään myös terraarioeläimenä.
Anttola (Savonlinna)
Anttola on kylä ja taajama Savonlinnassa, joka sijaitsee entisen Kerimäen kunnan lounaisosassa. Anttolassa on koulu jossa on noin 80 oppilasta ja päiväkoti. Kylällä on myös eläinlääkäriasema ja huoltoasema. Kylään on matkaa Kerimäen kirkolta noin 12,4 kilometriä ja Savonlinnan kauppatorilta noin 12,2 kilometriä. Anttolan taajamassa oli vuoden 2011 lopussa 293 asukasta.
Juvan ja Parikkalan välisestä valtatie 14:stä erkanee Anttolassa Kiteen ja Kerimäen välinen kantatie 71. Anttolan eteläosassa kulkee Parikkalan, Savonlinnan ja Huutokosken välinen rautatie. Rataosalla sijaitsee Kerimäen rautatieasema, jolla pysähtyy Savonlinnan ja Parikkalan välisiä taajamajunia. Asemalle on etäisyyttä Anttolan kyläkeskuksesta noin 3,5 kilometriä.
Aari Surakka
Aari Surakka (18. joulukuuta 1909 Joensuu – 20. syyskuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen ortodoksinen rovasti ja runoilija.
Surakan vanhemmat olivat ajuri Heikki (Feodor) Surakka ja kauppias Anna Reetta Varis. Hän valmistui 1933 Sortavalan ortodoksisesta pappisseminaarista ja toimi myöhemmin muun muassa ortodoksisen pappisseminaarin opettajana.
Makkola
Makkola on kylä Savonlinnassa, entisen Kerimäen kunnan länsiosassa. Kylään on matkaa Kerimäen kirkolta noin 21,5 kilometriä, Kerimäen rautatieasemalta noin 17 kilometriä ja Savonlinnan kauppatorilta noin 16,5 kilometriä. Myös osa Enonkosken kunnan alueesta on Makkolan kylän nimellä.
Kylän kautta kulkee Savonlinnan, Enonkosken ja Heinäveden itäosan välinen seututie 471.
Savonlinnan lentoasemalle on etäisyyttä Makkolan kylästä noin neljä kilometriä. Lentokenttä ja -asema sijaitsevat Savonlinnan puolella.
Paula Holmila
Paula Holmila, (s. 1953 Lapua) on toiminut vuodesta 1982 asti kulttuuritoimittajana, kriitikkona, tv-toimittajana ja dokumentaristina. Hän asuu Pohjassa.. Paula Holmila toimii "Helsingin Sanomien" arkkitehtuuritoimittajana ja arkkitehtuurikriitikkona.
Ennen ryhtymistään toimittajaksi Holmila toimi Taidemaalariliiton pääsihteerinä. Hän on opiskellut muun muassa Helsingin kauppakorkeakoulussa, Helsingin yliopistossa, ulkomaalaisille tarkoitetussa Perugian yliopistossa Italiassa ja useissa musiikkioppilaitoksissa.
Taiteen keskustoimikunta myönsi hänelle kolmivuotisen arvostelija-apurahan 2010-2012.
Holmila työskenteli "Uuden Suomen" kulttuuritoimituksessa vuosina 1985–1991 vastuualueinaan kuvataide ja arkkitehtuuri. Uuden Suomen lopettamisen jälkeen hän siirtyi Yleisradion TV1:n palvelukseen ja teki siellä muun muassa dokumentteja ja haastatteluja. Lisäksi hän on avustanut useita lehtiä.
Paula Holmilan käsikirjoittamia televisiodokumentteja ovat muun muassa:
Hän on tehnyt myös Itse asiassa kuultuna -ohjelmia muun muassa Heikki Sirenistä, Hannu Salamasta, Jarl Hellemannista ja Tapani Raittilasta.
Slide Away
Slide Away on brittiläisen rock-yhtyeen Oasiksen debyyttialbumilla "Definitely Maybella" vuonna 1994 julkaistu kappale. Kappale julkaistiin myöhemmin samana vuonna "Whatever" singlen b-puolena. Myöhemmin raita on julkaistu Yhdysvalloissa vuoden 1996 singlejulkaisun "Champagne Supernovan" b-puolena. Kappale on myös julkaistu yhtyeen kokoelmalla "Stop the Clocks".
Kappale oli yhtyeen alkuaikoina erittäin soitettu kappale, mutta vuoden 1995 keikkojen jälkeen kappaletta on kuultu ainoastaan kitaristi Noel Gallagherin akustisilla keikoilla omana versionaan. Kuitenkin 2008 "Dig Out Your Soul" albumin kiertueella kappale on otettu mukaan. Mainittakoon että kappale oli Rock N' Roll Starin ohella ainut kappale, joka selvisi yhtyeen debyyttialbumin ensimmäisistä studiosessioista sillä loput kappaleet nauhoitettiin myöhemmin.
Noel on sanonut että Liam Gallagherin vokaalisuoritus studiossa on hänen mielestään Liamin paras koskaan tehty laulusuoritus.
Kappaleen suosio fanien joukossa on erittäin suuri ja se on julkaistukin suosionsa (ja Noelin) takia jopa Oasiksen kokoelmalla "Stop the Clocks" (2006).
Slide Awayn studioversio on julkaistu seuraavilla Oasis-julkaisuilla"Slide Away muunlaisena versiona virallisilla Oasis-julkaisuilla
Gareth Evans (filosofi)
Gareth Evans (12. toukokuuta 1946 – 10. elokuuta 1980) oli brittiläinen filosofi. Hän oli erikoistunut logiikkaan, metafysiikkaan, kielifilosofiaan ja mielenfilosofiaan.
Evans opiskeli filosofiaa, politiikkaa ja taloustieteitä Oxfordin yliopistossa. Filosofiassa hänen opettajansa oli Peter Strawson. Evans työskenteli Christ Churchissä (1967-68) sekä Harvardin ja Kalifornian yliopistoissa (1968-69). Evans kuoli keuhkosyöpään 34-vuotiaana vuonna 1980.
Evans kehitti formaalia semantiikkaa luonnollisille kielille. Tätä käsitteli muun muassa yhdessä John McDowellin kanssa toimitettu teos "Truth and Meaning" (1976). Artikkelissaan ”The Causal Theory of ” (1973) hän kritisoi viittaamisen teorian joitakin puolia. Yhden sivun mittainen artikkeli ”Can There Be Vague Objects?” (1978) poiki paljon vastineita, ja sitä pidetään merkittävänä metafysiikan alalla.
Gareth Evans
Gareth Evans voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Rock ’n’ Roll Star
Rock ’n’ Roll Star on brittiläisen rock-yhtyeen Oasiksen vuoden 1994 debyyttialbumilla "Definitely Maybella" julkaistu kappale ja on sen ensimmäinen raita. Kappaletta ei ole varsinaisesti julkaistu singlenä, mutta Yhdysvalloissa siitä julkaistiin promo-single radioon. Kappaleesta on julkaistu musiikkivideo vuoden 1995 alussa.
Kappale on kuulunut hyvin vahvasti yhtyeen keikkalistaan ja yhtye on soittanutkin kappaletta kaikilla keikoilla lukuun ottamatta vuosien 1997–1998 "Be Here Now" albumin kiertuetta.
Tämän lisäksi kappale sisältyy liveversiona kaikissa yhtyeen livejulkaisuissa.
Tarja Jykylä
Tarja Jykylä (s. 23.marraskuuta 1957 Ähtäri) on suomalainen laulaja. Hänen uransa alkoi 16-vuotiaana, kun hän levytti cover-version Kisun käännöshitistä ”Tunteet” (Feelings). Pitkään hän levytti vain toisten artistien tunnetuiksi tekemiä kappaleita eri kokoelmalevyille, mutta vuonna 1984 Jori Sivonen otti Jykylän suojatikseen. Ensimmäinen single oli käännöskappale ”Kädestä päivää” (Amore amore), mutta suositummaksi osoittautui toinen single ”Natalia”, jonka Tarja esitetti myös Hittimittari-ohjelmassa. Vuonna 1985 ilmestyi Sivosen tuottama discoiskelmä-albumi "Tarja Jykylä", josta ei tullut myyntimenestystä ja se jäi Jykylän ainoaksi pitkäsoitoksi.
Tarja on elättänyt itsensä viihdealalla kuitenkin koko elämänsä ajan toimien juontajana eri tilaisuuksissa, tuote-esittelijänä, tanssiorkesterin solistina sekä stand up -koomikkona.
Times New Viking
Times New Viking on yhdysvaltalainen rock-yhtye. Sen kotikaupunki on Columbus, Ohio.
Hamer
Hamer Guitars on yhdysvaltalainen soitinvalmistaja. Yrityksen perusti Chicagossa vuonna 1973 Jol Dantzig yhdessä liikekumppaninsa Paul Hamerin kanssa ja yrityksellä on nykyisin tuotannossaan laaja valikoima sähkö- ja bassokitaroita.
Arab Liberation Front
Arab Liberation Front (arabiaksi: جبهة التحرير العربية, jabha at-Tahrir al-Arabiya) on Palestiinan vapautusjärjestöön (PLO) kuuluva pieni poliittinen ryhmä. Poliittisesti se on sidoksissa Irakin Baath-puolueeseen, jota johti ennen Saddam Hussein.
ALF on perustettu huhtikuussa 1969 Irak Baath-puolueen etulinjaan. Kesäkuussa 1969 siitä tuli Palestiinan vapautusjärjestyksen jäsen. Sen ensimmäinen johtaja oli sen pääsihteeri Zeid Heidar. Muita johtajia ovat muun muassa Munif al-Razzaz, Abd al-Wahhab al-Kayyali ja Abd al-Rahim Ahmad. Nykyään sen pääsihteeri on Rakad Salem, joka on vankilassa Israelissa. ALF:lla on paikka PLO:n toimeenpanevassa komiteassa.
ALF on aina seurannut Irakin hallituksen politiikkaa. 1970-luvulla ALF:stä tuli "Rejectionist Front" -järjestön jäsen.
ALF oli tärkein ryhmä Irakin Palestiinan väestön keskuudessa. Se on myös läsnä miehitetyillä palestiinalaisalueilla. Sen päämaja sijaitsee Ramallahin kaupungissa Länsirannalla.
ALF julkaisee kuukausittain lehteä "Sawt al-Jamahir" ('Kansan ääni').
ALF ei ole ollut mukana aseellisissa iskuissa Israeliin 1990-luvulta lähtien, eikä sillä uskota olevan sotilaallisia voimavaroja. Sitä ei ole listattu Yhdysvaltain ulkomaalaisten terrorijärjestöjen luetteloon, eikä se ole myöskään ole YK:n tai EU:n terroristiluetteloissa.
Neuvostoliitto yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa
Neuvostoliitto osallistui yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman Euroopan-mestaruuskilpailuihin vuosina 1946–1990 ja on edelleen kisojen kaikkien aikojen menestynein maa. Yksittäisissä kisoissa se oli viisi kertaa mitalitilastossa ensimmäinen, viisi kertaa toinen ja kolmesti kolmas. Neuvostoliiton hajoamisen seurauksena syntyneistä maista Venäjä on ollut EM-kisojen menestyksekkäin maa vuosina 1994–2006.
Neuvostoliitto saavutti vähintään kuusi kultamitalia kaikissa EM-kilpailuissa, joihin se osallistui. Kahden ensimmäisen vuosikymmenen aikana menestystä maalle saavuttivat erityisesti naiset. Vuonna 1946 neuvostoliittolaiset voittivat viisi kultamitalia naisten ohjelmassa olleissa yhdeksässä lajissa ja vuonna 1954 peräti kahdeksan kultaa 11 lajissa. Vielä vuosien 1958 ja 1962 kisoissa neuvostoliittolaiset voittivat puolet naisten lajeissa jaetuista 12 kultamitalista mutta Itä-Saksan naisurheilun voimistuminen muutti voimasuhteita. Neuvostoliitto pysyi jatkossa EM-kilpailujen kärkimaana enemmän miesurheilijoidensa ansiosta: vuosina 1969 ja 1971 Neuvostoliiton miehet voittivat seitsemän, vuonna 1974 kuusi ja vuonna 1986 jälleen seitsemän kultamitalia miesten lajien kokonaismäärän ollessa 24.
Yksittäisten kisojen mitalitilastoissa Neuvostoliiton edellä oli Oslon kisoissa 1946 vain Ruotsi ja Brysselissä 1950 ainoastaan Iso-Britannia. Vuodesta 1966 alkaen mitalitilaston kärkimaana oli Itä-Saksa, jonka edelle Neuvostoliitto pääsi ainoastaan Prahassa 1978 ja Stuttgartissa 1986. Budapestissa 1966 Puola, Ateenassa 1982 Länsi-Saksa sekä Splitissä 1990 Iso-Britannia jätti Neuvostoliiton mitalitilastossa kolmannelle sijalle.
Neuvostoliiton menestynein EM-kisaurheilija on pikajuoksija Valeri Borzov, joka vuosina 1969–1974 voitti neljä henkilökohtaista kultamitalia ja saavutti kerran viestijuoksussa hopeaa. Maan ensimmäinen neljään kultamitaliin yltänyt urheilija oli pikajuoksija Maria Itkina, joka saavutti vuosina 1954–1962 kultamitaliensa lisäksi yhden pronssin. Yhdessä lajissa neljä peräkkäistä mestaruutta ovat saavuttaneet keihäänheittäjä Jānis Lūsis ja kuulantyöntäjä Nadežda Tšižova. Viisissä peräkkäisissä EM-kisoissa saman lajin mitalin on saavuttanut pituushyppääjä Igor Ter-Ovanesjan, jonka mitaleista kolme on kultaa. Kaikkiaan eniten mitaleja on pikajuoksija Jevgenia Setšenovalla, jonka kuuden mitalin kokoelmassa on kaksi kutakin väriä.
Eddy Ottoz
Eddy Ottoz (s. 3. kesäkuuta 1944) on entinen italialainen yleisurheilija. Hän oli päälajissaan 110 metrin aitajuoksussa paras eurooppalainen 1960-luvun jälkipuoliskolla.
Ottoz sijoittui 110 metrin aitajuoksussa neljänneksi Tokion 1964 olympialaisissa ajalla 13,8 s. Hänen edellään oli kaksi yhdysvaltalaista sekä Neuvostoliiton Anatoli Mihailov. Budapestin EM-kilpailuissa 1966 Ottoz voitti kultaa ajalla 13,7 s. Méxicon 1968 olympialaisissa hän saavutti parhaana eurooppalaisena pronssia ajalla 13,4 s. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän voitti toisen ulkoratojen Euroopan-mestaruutensa ajalla 13,5 s.
Sisäratojen EM-kilpailuissa Ottoz voitti yhteensä kolme kultamitalia vuosina 1966–1968. Dortmundissa 1966 aitamatkana oli 60 metriä ja loppuaika 7,7 s. Prahassa 1967 hän voitti kultaa 50 metrin aidoissa ajalla 6,4 s ja Madridissa 1968 hänen loppuaikansa 50 metrin aidoissa oli 6,52 s.
Universiadeissa Ottoz voitti 110 metrin aitajuoksun vuonna 1965 ajalla 13,6 s sekä vuonna 1967 ajalla 13,9 s.
Giovanni Cornacchia
Giovanni Cornacchia (18. kesäkuuta 1939 – 23. heinäkuuta 2008) oli italialainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli 110 metrin aitajuoksu.
Cornacchia saavutti hopeaa 110 metrin aitajuoksussa Belgradin EM-kilpailuissa 1962 ajalla 14,0 s. Hän hävisi Neuvostoliiton Anatoli Mihailoville 0,2 sekuntia. Tokion 1964 olympialaisissa 110 metrin aitajuoksun loppukilpailuun osallistui kolme italialaista, joista toiseksi parhaana Cornacchia sijoittui seitsemänneksi ajalla 14,1 s. Budapestin EM-kilpailuissa 1966 Cornacchia sijoittui viidenneksi ajalla 14,2 s ollen jälleen loppukilpailun kolmesta italialaisesta toiseksi paras.
Birgitta Valberg
Birgitta Valberg (16. joulukuuta 1916 – 29. maaliskuuta 2014) oli ruotsalainen näyttelijä. Hän opiskeli aikoinaan Kuninkaallisen draamateatterin oppilaskoulussa ja saikin kiinnityksen Kuninkaalliseen draamateatteriin. Hän teki ensiesiintymisensä elokuvassa jo vuonna 1934. Myöhempien elokuvaesiintymisten joukkoon lukeutuu rooli Ingmar Bergmanin elokuvassa "Neidonlähde" (, 1960).
Valberg voitti vuonna 1977 parhaan naispääosan Guldbagge-palkinnon roolistaan elokuvassa "Paratiisitori" ("Paradistorg").
Liettua lasten Eurovision laulukilpailussa
Liettua osallistui Lasten Eurovision laulukilpailuun ensimmäisen kerran vuonna 2007.
Sergio Liani
Sergio Liani (s. 3. elokuuta 1943) on entinen italialainen yleisurheilija. Hän päälajinsa oli 110 metrin aitajuoksu.
Liani juoksi kolmissa ulkoratojen EM-kilpailuissa 110 metrin aitajuoksun loppukilpailussa. Budapestissa 1966 hän oli kolmesta italialaisesta heikoimpana kuudes ajalla 14,2 s, Ateenassa 1969 hän sijoittui kahdeksanneksi ajalla 14,1 s ja Helsingissä 1971 hänen sijoituksensa oli kuudes ja aikansa 14,4 s.
Ainoan arvokisamitalinsa Liani saavutti sisäratojen EM-kilpailuissa 1971 Sofiassa. Tuolloin hän sijoittui 60 metrin aitajuoksussa pronssille ajalla 7,9 s.
Eamonn Kinsella
Eamonn Edward Francis Kinsella (8. lokakuuta 1932 Carlow – 8. elokuuta 1991 Dublin) oli irlantilainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli 110 metrin aitajuoksu.
Kinsella sijoittui 110 metrin aitajuoksussa viidenneksi Bernin EM-kilpailuissa 1954. Hän sai saman loppuajan 14,7 s kuin saksalainen pronssimitalisti Berthold Steines.
Huddinge IK
Huddinge IK tai Huddinge Hockey on ruotsalainen Tukholman esikaupunkialueelta Huddingesta kotoisin oleva jääkiekko- ja salibandyseura.
Seuran miesten edustusjoukkue pelaa jääkiekkoa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa. 
Joukkue on myös menestynyt salibandyssä, jossa seuran naisten edustusjoukkue pelaa Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla Elitserienissä. Miehillä ei ole salibandyjoukkuetta.
Huddinge IK:n jääkiekkojoukkue pelaa HockeyAllsvenskanissa.
Huddinge IK:n naisten salibandy alkoi 1996. Huddinge IK aloitti neljännessä divisioonassa ja vuosi vuodelta nousi korkeammalle. Vuonna 2006 Huddinge voitti 2. divisioonan ja pääsi taistelemaan Elitserienin paikasta Mora IF:ää vastaan. Huddinge voitti ottelun niukasti rangaistuslaukausten jälkeen 1-0 ja varmisti paikan Elitserieniin.
Maalivahdit
Kenttäpelaajat
Piikkipyrstöt
Piikkipyrstöt ("Leptasthenura") on orneerojen heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu 9 lajia.
Inka Kallén
Inka Emilia Kallén (o.s. Kiviharju, s. 30. syyskuuta 1981 Tuusula) on suomalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan erityisesti Mirja Mäkimaan roolista TV1:n draamasarjassa "Kotikatu". "Kotikadun" päätyttyä vuonna 2012, Kallén siirtyi näyttelemään Mirjaa TV2:n sarjaan "Uusi päivä". Mirjan roolihahmo poistui kuitenkin sarjasta vuoden 2015 joulukuussa. Hän on esiintynyt myös elokuvissa "Lupaus" ja "Kolme viisasta miestä" sekä televisiosarjassa "Uutishuone".
Kallén näyttelee pääministeri Petra Pennasta vuoden 2017 helmikuussa alkaneessa 12-osaisessa "Presidentti"-sarjassa.
Kallén esiintyy myös Apulannan "Jumala"-musiikkivideolla ja näyttelee myös Keski-Uudenmaan teatterissa.
Inka Kallén opiskeli elokuvanäyttelemistä silloisessa Stadia-ammattikorkeakoulussa vuosina 2000–2004, minkä jälkeen hän jatkoi opintojaan vuoden New Yorkissa, The Lee Strasberg Theatre and Film Institutessa. Vuonna 2008 Kallén aloitti opinnot Teatterikorkeakoulun maisteriohjelmassa, josta valmistui teatteritaiteen maisteriksi keväällä 2010. Hän asuu Tuusulassa, on vegetaristi ja harrastaa joogaa, pyöräilyä, hiihtoa, tennistä ja samppanjaa.
Araucanian valloitus
Araucanian valloitus (1861–1883) oli sarja sotilaallisia operaatioita, joilla Chile varmisti itselleen Araucanian alueen. Sotaa käytiin aluetta asuttanutta ja pitkään "de facto" itsenäisessä asemassa olleita mapuche intiaaneja vastaan.
Mapuchet olivat alueen alkuperäisasukkaita. He olivat päihittäneet Espanjan Araucon sodassa ja olleet riippumattomia satoja vuosia. Araucon sodan jälkikonfliktit alkoivat loppua vasta Chilen itsenäistyttyä, jolloin useat mapuche-päällikot tekivät rauhan uudisasukkaiden kanssa. Kun Chile rupesi kasvamaan ja vaurastumaan, sen asenteet naapureitaan kohtaan muuttuivat vihamielisiksi. Chile kävi sotia Espanjaa, Boliviaa ja Perua vastaan saaden aluelisäyksiä. Chilen väestö kasvoi ja monia chileläisiä muutti Araucanian eteläpuolellekin, kuten Valdiviaan.
1860 ranskalainen Orelie-Antoine de Tounens julistettiin Araucanian ja Patagonian hallitsijaksi, vaikka maa ei hallinnut kuin Araucanian aluetta. Pelko valtion laajemmasta kansainvälisestä tunnustamisesta sai Chilen toimimaan. Kenraali Cornelio Saavedra Rodríguez laati suunnitelman, joka sisälsi paitsi sotatoimia myös sopimuksia paikallisten heimopäälliköiden kanssa Chilen alueiden laajennuksesta Araucaniassa.
Koska kaikkea ei voitu saada sopimuksilla, hyökkäsi Saavadera Araucaniaan 1862. Joukkoja tuli sekä etelästä että pohjoisesta. Chileläiset perustivat linnoituksia alueelle kohtaamatta juurikaan vastarintaa. Chilelle tuli ongelmia miehityksen kanssa, kun se joutui sotaan Peru-Boliviaa vastaan 1879. Mapuchet kättivät tätä hyväkseen ja laukaisivat sarjan hyökkäyksiä chileläisiä linnoituksia vastaan. Hyökkäykset olivat voimakkaita mutta epäonnistuneita. Kun Chile oli voittanut sodan Peru-Boliviaa vastaan, he lähtivät kukistamaan mapucheja lopullisesti. Arviolta 10 000 mapuchea kuoli yhteenotoissa Chilen armeijan kanssa. Monet intiaaneista pakenivat Argentiinaan tai sitten he joutuivat reservaatteihin.
Sotatoimien loputtuakaan ei Araucania ollut täysin rauhoittunut: välikohtauksia sattui vielä 1900-luvulla. Siitä huolimatta alueelle rupesi virtaamaan chileläisiä ja eurooppalaisia maahanmuuttajia. Argentiina ryhtyi myös valloittamaan alueita, joilla vielä oli itsenäisiä intiaaneja. Tästä syystä suurin osa Argentiinan mapucheista muutti Chileen.
Tulle
Tulle on kaupunki Keski-Ranskassa. Se on Corrèzen departementin prefektuuri, eli pääkaupunki, Uuden-Akvitanian alueella ("région").
Satavuotisen sodan aikana Rodrigo de Villandrando ryösti Tullen kaupungin.
Toisen maailmansodan aikana Waffen-SS:n SS-divisioona Das Reich järjesti kostoksi siviilien teurastuksen Tullessa. 9. kesäkuuta 1944 SS keräsi suuren joukon miespuolisia siviilejä. Heistä valittiin sattumanvaraisesti 97, jotka hirtettiin katulamppuihin ja kaupungin parvekkeille. Sen lisäksi 321 lähetettiin vangeiksi pakkotyöleireille Saksaan.
Uinti kesäolympialaisissa 1972
Vuoden 1972 kesäolympialaisissa Münchenissä uitiin yhteensä 29 uintimatkaa. Miehet kilpailivat 15:ssä ja naiset 14 lajissa. Kisoissa tehtiin uusi maailmanennätys 22 eri uintimatkalla ja lisäksi sivuttiin vanhaa maailmanennätystä yhdellä matkalla.
Kisojen suurin tähti oli Mark Spitz, joka voitti seitsemän kultamitalia. Tämän ennätyksen rikkoi vasta Michael Phelps Pekingin 2008 olympialaisissa. Miesten 400 metrin vapaauinnissa yhdysvaltalainen Rick DeMont oli nopein mutta menetti kultamitalinsa käytettyään kiellettyä ainetta sisältänyttä astmalääkettä ja jäätyään kiinni dopingtestissä. Miesten 400 metrin sekauinnissa ruotsalainen Gunnar Larsson ja yhdysvaltalainen Tim McKee saivat sadasosasekunnin tarkkuudella saman loppuajan mutta tarkempi tarkastelu osoitti Larssonin voittaneen kahden tuhannesosasekunnin erolla.
Tubuainlurikki
Tubuainlurikki ("Vini kuhlii") on Ranskan Polynesiassa elävä erittäin uhanalainen kaijalaji.
Tubuainlurikin pituus on noin 19 cm ja paino noin 55 g. Sen höyhenpuku on alapuolelta kirkkaan punainen ja selkäpuolelta vihreä. Korvallisella on sininen laikku. Takaselkä ja yläperä ovat kellahtavat ja pyrstö on päältä punainen ja harmaa alapuolelta. Nokka on oranssi, iiris punainen ja koivet oranssinruskeat. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuoren linnun nokka on ruskehtava, iiris ruskea ja vatsapuoli harmahtavanpunainen.
Tubuainlurikin alkuperäinen elinympäristö on Ranskan Polynesiassa Rimataran saarella Tubuain saaristossa. Lajia on siirretty pohjoisemmaksi Washington-, Fanning- ja Joulusaarille vuonna 1957 ja vuonna 2007 Atiun saarelle Cookinsaarille. Lajin populaation koko on Rimataralla noin 750 yksilöä ja Cookinsaarilla noin tuhat yksilöä. Joulusaarilla on tavattu vain muutamia yksilöitä. Sen kanta on taantunut pääasiassa sen punaisten höyhenten keräilyn ja mustarottien takia. Tubuainlurikkia pidetään harvoin vankeudessa häkkilintuna.
Fossiililöytöjen perusteella tubuainlurikin esiintymisalue on aikaisemmin ollut paljon nykyistä laajempi keskisessä Polynesiassa.
Tubuainlurikit asuvat metsissä ja kookospalmumetsiköissä sekä puutarhoissa. Ne esiintyvät yleensä pienissä parvissa tai pareittain.
Pesintä tunnetaan enimmäkseen vain vankeudessa elävien lintujen osalta. Naaras munii yhden tai kaksi munaa. Poikaset lähtevät pesästä noin seitsemän viikon ikäisinä.
Tubuainlurikit syövät siitepölyä, mettä ja kukkia. Erityisen persoja ne ovat kookospalmun kukinnoille.
Maulen taistelu
Maulen taistelu käytiin nykyisessä Chilessä Araucanian alueella. Osapuolina olivat inkat ja mapuchet. Taistelun tarkka päivämäärä ei ole tiedossa, mutta se tapahtui inkojen hallitsija Túpac Inca Yupanquin hallintokaudella eli 1471–1493.
Inkat ryhtyivät kuusivuotiseen sotaansa kokoamalla 50 000 sotilaan armeijan. Inkojen kenraali Sinchiruca eteni näillä joukoilla mapuchejen alueelle Chileen, nykypäivän Santiagon alueelle. Alueen asukkaat picunchet ryhtyivät vastustamaan inkoja ja kutsuivat avuksi etelämpänä olevat liittolaisensa, antallit, pincut ja cauquit liittyivät sotaan inkoja vastaan.
Inkat lähettivät uhkavaatimuksen, jossa vaadittiin antautumista inkojen valtaan. Mapuchejen vastaus oli kielteinen, ja he olivat päättäneet taistella viimeiseen mieheen. Pari päivää tämän jälkeen mapuchet tulivat inkojen leirin edustalle mukanaan 18 000–20 000 miehen armeija. Tässä vaiheessa inkat yrittivät käyttää diplomatiaa rauhan solmimiseksi. Mapuchejen vastaus oli kuitenkin, että he eivät olleet tulleet tuhlaamaan aikaansa, vaan taistelemaan voitosta tai kuolemasta. Inkat päättivät ryhtyä taisteluun seuraavana päivänä.
Seuraavana päivänä molemmat armeijat lähtivät liikkeelle ja taistelivat koko päivän ilman selvää lopputulosta. Yöllä molemmat armeijat vetäytyivät takaisin asemiinsa. Toinen ja kolmas päivä etenivät samalla tavalla. Neljäntenä päivänä mapuchet tulivat taas normaalin tapaan taistelukentälle, mutta inkat eivät. Inkat olivat jääneet linnoitettuun leiriinsä toivoen voivansa puolustaa sitä menestyksellisesti. Hyökkäystä ei kuitenkaan tullut, ja lopulta inkat vetäytyivät pois. Mapuchet palasivat kotiseuduilleen juhlistaen voittoa inkoista.
Pisaraorneerot
Pisaraorneerot ("Premnoplex") on orneerojen heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu 2 lajia. Molemmilla suvun lajeilla on myös alalajeja.
Melissa Belote
Melissa Belote (s. 10. lokakuuta 1956) on entinen yhdysvaltalainen selkäuimari ja olympiavoittaja.
Belote voitti Münchenin 1972 olympialaisissa kolme kultamitalia. Hän voitti 100 metrin selkäuinnin ajalla 1.05,78 voittaen Unkarin Andréa Gyarmatin 0,48 sekunnilla. Hän teki 200 metrin selkäuinnin alkuerissä maailmanennätyksen 2.20,58 ja paransi sitä loppukilpailussa aikaan 2.19,19 voittaen kultaa 1,19 sekunnin erolla maannaiseensa Susie Atwoodiin. Lisäksi hän voitti kultaa 4 × 100 metrin sekauintiviestissä, jossa hän ui ensimmäisen osuuden ja jonka Yhdysvallat voitti maailmanennätysajalla 4.20,75.
Belgradin MM-kilpailuissa 1973 Belote voitti kultaa 200 metrin selkäuinnissa sekä hopeaa 100 metrin selkäuinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä.
Sandra Neilson
Sandra Neilson (s. 20. maaliskuuta 1956) on entinen yhdysvaltalainen vapaauimari ja olympiavoittaja.
Neilson voitti Münchenin 1972 olympialaisissa kolme kultamitalia. Hän voitti 100 metrin vapaauinnin ajalla 58,59 kukistaen maannaisensa Shirley Babashoffin 0,43 sekunnilla ja australialaisen maailmanennätysnaisen Shane Gouldin 0,47 sekunnilla. Lisäksi hän voitti kultaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä, jossa hän ui ensimmäisen osuuden ja jonka Yhdysvallat voitti maailmanennätysajalla 3.55,19, sekä 4 × 100 metrin sekauintiviestissä, jossa hän ui viimeisen osuuden ja jonka Yhdysvallat voitti maailmanennätysajalla 4.20,75.
Karen Moe
Karen Moe (myöh. Thornton, s. 22. tammikuuta 1953) on entinen yhdysvaltalainen perhosuimari ja olympiavoittaja.
Filippiineillä syntynyt Karen Moe voitti Münchenin 1972 olympialaisissa kultaa 200 metrin perhosuinnissa maailmanennätysajalla 2.15,57. Neljä vuotta myöhemmin avioliiton myötä nimensä Karen Thorntoniksi vaihtaneena hän sijoittui Montréalin olympialaisissa samassa lajissa neljänneksi ajalla 2.12,90. Kaikki mitalit menivät Itä-Saksaan ja Moe hävisi pronssimitalisti Rosemarie Gabrielille vain 0,04 sekuntia.
Keena Rothhammer
Keena Rothhammer (26. helmikuuta 1957) on entinen yhdysvaltalainen vapaauimari ja olympiavoittaja.
Rothhammer voitti 15-vuotiaana Münchenin 1972 olympialaisissa kultaa 800 metrin vapaauinnissa maailmanennätysajalla 8.53,68 sekä pronssia 200 metrin vapaauinnissa ajalla 2.04,92. Belgradin MM-kilpailuissa 1973 hän voitti kultaa 200 metrin vapaauinnissa sekä hopeaa 400 metrin vapaauinnissa.