hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Sony Center
Sony Center on rakennuskokonaisuus Saksan pääkaupungissa Berliinissä, Potsdamer Platzilla. Sen on suunnitellut saksalais-yhdysvaltalainen arkkitehti Helmut Jahn ja se valmistui vuonna 2000. Kokonaisuus koostuu seitsemästä rakennuksesta. Alueella on asuntoja, hotelleja, kulttuurikohteita, myymälöitä ja konferenssikeskus. Lasi- ja terästäyteisen kokonaisuuden rakennuskustannukset olivat noin 600 miljoonaa euroa.
Kuno Becker
Eduardo Kuno Becker Paz (s. 14. tammikuuta 1978) on meksikolainen näyttelijä. Hän on työskennellyt telenoveloissa sekä yhdysvaltalaissa ja meksikolaisissa elokuvissa.
Hän oli nuoruudessaan lahjakas viulisti ja päätyi jopa opiskelemaan Salzburgin Mozarteumiin.
Becker esiintyy kolmessa "Goal!" -elokuvassa. "Goal!" on vuonna 2005 tehty elokuva, jossa pääosassa on Kuno Becker, joka esittää nuorta jalkapalloilijaa Santiago Muňezia.
Col du Galibier
Col du Galibier on Ranskan Alpeilla sijaitseva sola. Sen kautta kulkee liikenne Saint-Michel-de-Mauriennen ja Briançonin välillä ja sinne saavutaan col du Télégraphea myöten pohjoisesta ja col du Lautaret’n kautta etelästä. Sola on suljettu liikenteeltä talviaikaan lokakuusta kesäkuulle. Sola sijaitsee Arvan-Villardsin vuoriston ja Cerces-vuoriston välillä.
Solassa kulkeva tie on korkeimmillaan 2 645 metrin korkeudella, mutta sitä reunustavat huiput kohoavat korkeimmillaan 2 642 metrin korkeuteen. Sola on myös paikka, jossa Ranskan ympäriajo nousee korkeimmilleen, mikäli col de l'Iseran (2 764 metriä) ei ole ohjelmassa. Ensimmäisen kerran tämä vuotuinen suurtapahtuma kulki solan kautta vuonna 1911.
Solan korkeimmalla kohdalla tien etelälaidalla on Tour de Francen perustajan Henri Desgrangen muistomerkki. Ranskan ympäriajossa kohdan ensimmäisenä saavuttaneelle kilpailijalle luovutetaan Henri Desgrangen palkinto.
Monacon Grand Prix 2001
Monacon Grand Prix 2001 oli Formula 1 -kauden 7. osakilpailu, joka ajettiin 27. toukokuuta 2001 Monacon katuradalla Monacossa. Kilpailun voitti Ferrarilla ajanut Michael Schumacher, jolle voitto oli kauden neljäs.
Theater des Westens
Theater des Westens (sananmukaisesti "Lännen teatteri" tai "Länsiteatteri") on yksi Berliinin tunnetuimmista musikaali- ja operettinäyttämöistä. Se sijaitsee Kantstraßella Charlottenburgin kaupunginosassa Berliinin läntisessä keskustassa.
Teatteri rakennettiin vuosina 1895–1896 historismin tyyliin arkkitehti Bernhard Sehringin suunnitelmien pohjalta. Se avattiin 1. lokakuuta vuonna 1896 Holger Drachmannin näytelmällä "Tausendundeine Nacht" (Tuhat ja yksi yötä). Tulipalo vahingoitti teatteria 25. elokuuta vuonna 1912 ja se oli rakennettava uudelleen. Vuonna 1922 talo muutettiin oopperataloksi ja sille annettiin nimi "Große Volksoper" (Suuri kansanooppera). Ooppera kuitenkin suljettiin vuonna 1924.
Vuonna 1933 teatteri avattiin uudelleen nimellä "Volksoper" kansallissosialistisen "Kraft durch Freude" -ohjelman tuloksena. Teatteri suljettiin toisen maailmansodan loppuvaiheessa vuonna 1944 ja se vaurioitui myöhemmin Berliinin ilmapommituksissa. Sodan jälkeen talo jälleenrakennettiin ja sinne muutti "Städtische Oper Berlin" eli Berliinin kaupunginooppera (nykyinen Deutsche Oper Berlin). Kaupunginoopperan oma rakennus Bismarckstraßella oli tuhoutunut sodassa täysin. Vuonna 1961, uuden rakennuksen valmistuttua Bismarckstraßelle, Kaupunginooppera muutti sinne takaisin.
Kaupunginoopperan muutettua pois Theater des Westensistä tuli jälleen musikaali- ja operettiteatteri. Ensimmäinen vuonna 1961 teatterissa esitetty musikaali oli Frederick Loewen "My Fair Lady". Vuonna 1962 rakennusta uudistettiin ja laajennettiin. Vuonna 1978 restauroitiin teatterisali Sehringin alkuperäisiä suunnitelmia mukaillen. 1980-luvulla oli rakennuksen muiden osien vuoro saada takaisin alkuperäisilmeensä.
Kyproslaiset eurokolikot
Kyproslaiset eurokolikot ovat Kyprokselle lyötyjä eurokolikoita. Eurokolikoissa arvopuoli on kaikissa euroalueen maissa samanlainen, mutta tunnuspuolen eli kansallisen puolen jokainen euromaa suunnittelee itse omille kolikoilleen. Kypros siirtyi käyttämään euroa vuoden 2008 alussa.
Yhden, kahden ja viiden sentin kolikoihin on kuvattu kaksi muflonia. Kymmenen, kahdenkymmenen ja viidenkymmenen sentin kolikoihin on kuvattu kyrenialainen laiva. Yhden ja kahden euron kolikoihin on kuvattu Pomosin idoli, kuuluisa kreikkalainen veistos.
Kaikissa Kyproksen eurokolikoissa on tunnuspuolelta lisäksi EU:n kaksitoista tähteä ja kolikon valmistusvuosi.
Vivisimo
Vivisimo on rypästävä hakurobotti, joka ryhmittelee Internetin hakusanat itse niiden muiden merkitysten avulla ryppäisiin, jolloin niiden niiden löytäminen eri aihepiireistä tulee helpommaksi kuin tavallisella hakurobotilla.
Vivisimon kehitti kolme Carnegie Mellon -yliopiston asiantuntijaa 2000. Vivisimo-yhtiö sai lokakuussa 2005 sopimuksen, minkä mukaan se sai tuottaa Yhdysvaltain liittohallituksen verkkosivuston, FirstGov.gov:n, hakuosion.
Matti Murto (säveltäjä)
Matti Yrjö Juhani Murto (s. 12. heinäkuuta 1947 Tampere) on suomalainen säveltäjä.
Ennen säveltäjäksi ryhtymistään Murto soitti harmonikkaa, pianoa ja toimi sovittajana. Hän opiskeli sävellystä Sibelius-Akatemiassa Aulis Sallisen ja Kalevi Ahon johdolla vuosina 1971–1975. Musiikinteorian diplomin hän suoritti vuonna 1973.
Murto on säveltänyt runsaasti pedagogista musiikkia ja käyttömusiikkia. Jo opiskeluaikoinaan hän sävelsi, Sallisen rohkaisemana, todennäköisesti ensimmäisen suomalaisen melodiabassoharmonikalle omistetun taidemusiikkiteoksen (Meditaatio, 1975), jonka kantaesitti Matti Rantanen samana vuonna. Tätä teosta pidetään pioneerityönä, ja sen säveltäminen tapahtui samoihin aikoihin, kun harmonikka alettiin hyväksyä instrumenttina Sibelius-Akatemiassa ja konservatorioissa. Hänen harmonikalle sävellettyjä teoksiaan ovat esittäneet muun muassa Matti Rantanen, Marjut Tynkkynen, Seppo Valkeajoki, Heidi Velamo ja Mika Väyrynen.
Harmonikkateosten lisäksi hän on säveltänyt myös orkesteriteoksia, kuoroteoksia ja kamarimusiikkia. Hänen musiikkiaan ovat levyttäneet muun muassa Keski-Pohjanmaan kamariorkesteri, Marjut Tynkkynen ja Heidi Velamo sekä Mika Väyrynen.
Murto on toiminut myös muun muassa Huittisten musiikkiopiston sekä Keski-Pohjanmaan musiikkiopiston rehtorina ja Keski-Pohjanmaan ammattikorkeakoulussa taiteen yksikön yksikönjohtajana, Tampereen kaupunginorkesterin intendenttinä ja Hämeenlinnan musiikkiopiston teorian lehtorina.
Maltalaiset eurokolikot
Maltalaiset eurokolikot ovat Maltalle lyötyjä eurokolikoita. Eurokolikoissa arvopuoli on kaikissa euroalueen maissa samanlainen, mutta tunnuspuolen eli kansallisen puolen jokainen euromaa suunnittelee itse omille kolikoilleen. Malta siirtyi käyttämään euroa vuoden 2008 alussa.
Yhden, kahden ja viiden sentin kolikoihin on kuvattu Mnajdran temppeli. Kymmenen, kahdenkymmenen ja viidenkymmenen sentin kolikoihin on kuvattu Maltan vaakuna. Yhden ja kahden euron kolikoihin on kuvattu maltanristi.
Kaikissa Maltan eurokolikoissa on kääntöpuolella lisäksi Euroopan Unionin kaksitoista tähteä ja kolikon lyöntivuosi.
Aikateríni Thánou
Aikateríni ”Katerína” Thánou (, etunimi usein muodossa "Ekateríni") (s. 1. helmikuuta 1975) on kreikkalainen pikajuoksija.
Thánou voitti hopeaa naisten 100 metrillä vuoden 2000 kesäolympialaisissa Sydneyssä. Juoksun voittaneen Marion Jonesin tulos on mitätöity hänen myönnettyään dopingin käytön, mutta KOK on jättänyt kultamitalin uudelleenjakamatta. Vuonna 2002 Thánou voitti 100 metrin Euroopan-mestaruuden Münchenissä.
Vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa Thánou oli yksi kotiyleisön suurimmista mitalitoivoista. Päivää ennen avajaisia Thánou ja hänen harjoituskumppaninsa Konstantínos Kentéris jättivät saapumatta doping-testiin ja joutuivat myöhemmin samana iltana moottoripyöräonnettomuuteen. Molempien väitettiin loukkaantuneen ja joutuneen sairaalahoitoon. Seuranneessa doping-skandaalissa Kentéris ja Thánou ilmoittivat lopulta vetäytyvänsä kilpailuista 18. elokuuta pidetyn Kansainvälisen olympiakomitean kurinpitolautakunnan kuulemisen jälkeen. Heidän valmentajansa Chrístos Tzékos asetettiin toimintakieltoon ja hänen hallustaan löydettiin myöhemmin suuria määriä steroideja ja muita dopingaineita.
Thánoulta ja Kentérikseltä oli jäänyt kesällä 2004 väliin jo kaksi aiempaakin dopingtestiä, ja testivälttelyn seurauksena IAAF asetti heidät väliaikaiseen kilpailukieltoon 22. joulukuuta 2004. Pitkän oikeudenkäynnin jälkeen 26. kesäkuuta 2006 Kreikan urheilun välitystuomioistuimen päätöksen mukaisesti he hyväksyivät dopingsääntöjen rikkomisen. Kilpailukielto päättyi 22. joulukuuta 2006.
Ensimmäisessä kilpailukiellon jälkeisessä kilpailussaan sisäratojen EM-kilpailuissa 2007 Birminghamissa Thánou joutui yleisön buuausten kohteeksi ja sijoittui finaalissa kuudenneksi. Pekingin olympialaisiin 2008 Kansainvälinen olympiakomitea ei antanut Thánoulle kilpailulupaa.
Pukeutumiskielto
Pukeutumiskielto on lainsäädäntöön perustuva kielto, jolla säädellään tiettyjen ihmisten kantamien ulkoisten tunnusten käyttöä.
Jotkin kankaat tai värisommitelmat voidaan varata ainoastaan virkapukuihin. Esimerkiksi Keniassa siviilejä on kielletty käyttämästä maastokuvioituja asusteita.
Suomessa sotilasunivormun käyttö asepalvelukseen liittymättömänä on ollut rajattu reservin upseereihin, reservin aliupseereihin ja miehistön osalta Mannerheim-ristin ritareihin sekä juhlatilaisuuksiin.. Suomessa on kiellettyä muun kuin poliisin käyttää poliisin virkapukua tai tällaista pukua erehdyttävästi muistuttavaa asua
Turkin ensimmäinen presidentti Kemal Atatürk kielsi 30. elokuuta 1925 perinteisen fetsi-päähineen käytön feodalistisena. Kielto aiheutti useita mellakoita ja fetsien salakuljetusta, mutta 1930-luvulla fetsi oli jo lähes kadonnut käytöstä Turkissa.
Turkki on kieltänyt lailla hijabin käytön hallintorakennuksissa, kouluissa ja yliopistoissa; Euroopan ihmisoikeustuomioistuin päätti lain olevan oikeutettu 10. marraskuuta 2005 jutussa "Leyla Şahin vastaan Turkki".
Ranskassa Naziha-niminen englanninopettaja erosi työstään 2004 siksi, että muut opettajat suhtautuvat kielteisesti siihen, että hän vapaa-ajallaan käytti hijabia. Huivin käyttö liitettiin ranskalaistoimittajat siepanneiden islamilaisten ääriryhmien tukemiseen pukeutumisella.
Ranskassa valtion kouluissa on hijabin käyttö kielletty.
Suomessa ei ole lainsäädäntöä uskonnollisesta pukeutumisesta, joten linjaukset ovat työnantajien vastuulla. Esimerkiksi HOK-Elanto kieltää näkyvät uskonnolliset tunnukset. Sen sijaan K-ketju sallii huivit, jos niistä ei ole haittaa työturvallisuudelle.
Pietari Niilonpoika Kylliäinen
Pietari Niilonpoika Kylliäinen (k. 1510 tai ennen) on ensimmäinen tunnettu Olavinlinnan vouti. Pietari Niilonpoika oli virassaan vuonna 1495, jolloin hän torjui venäläisten hyökkäyksen asemiesten ja kansan avustamana suurempaa mieshukkaa kärsimättä.
Vanhana vihana tunnetussa sodassa venäläiset joukot hyökkäsivät vuonna 1495 Viipuriin, missä ruhtinas Shtjenjatev ryhtyi ryhtyi piirittämään kaupunkia 60 000 miehen voimin. Viipurin piiritys päättyi kuuluisaan Viipurin pamaukseen. Venäläiset perääntyivät, mutta pienempi osasto samosi silloin Olavinlinnaa vastaan.. Olavinlinnalla Kylliäinen löi venäläiset pakoon ja teki kostoksi hävitysretken kauas Venäjän-Karjalaan. Sitä ennen hän oli käynyt Venäjän puolella hävittämässä ja polttamassa yli 800 taloa. Pietari Kylliäinen sai Sten Sturelta vuonna 1491 rälssivapauden tiluksille Perojoensuulle, Leipämaalle (Tali) ja Veselenmaalle (Jutila). Hän kuoli lapsettomana ja hänen enonsa lapset perivät hänet. Pietarin serkku Brita Mickelsdotter sai periä tilat Viipurista ja hänen veljensä Olof Mickelsson Turusta. Britan kautta tilukset joutuivat Padasjoen ja Sysmän kirkkoherralle Johannes Matthiaelle.
Virolaiset eurokolikot
Virolaiset eurokolikot ovat Virolle lyötyjä eurokolikoita. Eurokolikoissa arvopuoli on kaikissa euromaissa samanlainen, mutta kääntöpuolen jokainen euromaa suunnittelee itse omille kolikoilleen. Viro otti euron käyttöön vuoden 2011 alussa.
Vuonna 2004 Virossa pidettiin kilpailu eurokolikoiden kansallisen puolen suunnittelemiseksi. Ehdotuksia tuli 134, joista kymmenen parhaaksi arvioitua laitettiin kansanäänestykseen. Voittaneen, käyttöön otetun aiheen on suunnitellut postimerkkejäkin suunnitellut taidegraafikko Lembit Lõhmus. Kaikkiin kolikoihin on kuvattu Viron kartta, jonka alla lukee sana EESTI. Senttiarvoisissa kolikoissa kartta on uppokuvana. Euroarvoisissa kartta on kohokuvana, jossa näkyvät myös maaston pinnanmuodot. Kahden euron kolikossa on lisäksi erityispiirteenä, että karttakuvassa ovat näkyvissä Viron pohjoisin ja läntisin saari, joita pienempiarvoisissa kolikoissa ei ole piirretty näkyviin. Kaikissa Viron eurokolikoissa on kansallisella puolella lisäksi EU:n kaksitoista tähteä sekä kolikon lyöntivuosi.
Viron eurokolikot on lyöty Suomen Rahapajalla 20. heinäkuuta 2010 alkaen.
Virossa kansalaiset saivat ostaa kolikoita jo joulukuussa 2010 tutustumista varten. Näistä aloituspakkauksista päätyi joitakin kolikoita rahaliikenteeseen ainakin Suomessa jo vuoden 2010 puolella, vaikkei kolikoiden käyttö ollut vielä virallisesti luvallista.
Eesti Pank myi keräilijöille pakkausta ”Mündipakett 111 €”, rulla kutakin kahdeksaa kolikkoa vuonna 2011, hintaan 111 euroa.
Deccan Herald
Deccan Herald on bangalorelainen sanomalehti, joka ulottuu Karnatakaniin. Lehti ilmestyi ensimmäisen kerran 16. kesäkuuta 1948 Intian itsenäistymisen jälkimainingeissa. Lehti ilmoittaa olevansa myös köyhien ja etuoikeudettomien äänenkannattaja ja taistelevansa korruptiota vastaan sekä kannattavansa ympäristöystävällistä kehitystä.
Lehdellä on useita lisäliitteitä:
Making Movies
Making Movies on brittiläisen rockyhtye Dire Straitsin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1980. Albumi sisältää muun muassa yhtyeen hitin "Romeo and Juliet". "Making Movies" nousi Britannian albumilistan neljänneksi.
Sergei Lemešev
Sergei Jakovlevitš Lemešev (, 10. heinäkuuta 1902 Staroje Knjazero, Venäjän keisarikunta – 26. kesäkuuta 1977 Moskova, Neuvostoliitto) oli venäläinen oopperalaulaja, lyyrinen tenori.
Lemešev syntyi maanviljelijäperheeseen, ja hänen isänsä halusi hänestä suutarin. Kansakoulun jälkeen hänet lähetettiin vuonna 1914 harjoittelemaan kenkien valmistusta Pietariin. Vuonna 1917 hän valmistui koulusta Tveristä, jossa hän samalla opiskeli musiikkikoulussa. Hän alkoi laulaa paikallisten työläisten kerholla ennen kuin siirtyi Moskovaan.
Lemešev opiskeli Moskovan konservatoriossa Nazari Raiskin johdolla. Vuodesta 1924 hän lauloi Konstantin Stanislavskin oopperastudiossa. Hän valmistui Moskovan konservatoriosta vuonna 1925. Lemešev lauloi Sverdlovskin, Harbinin ja Tbilisin teattereissa. Vuonna 1931 hänet kutsuttiin Bolšoi-teatteriin, jossa hän suoritti ensiesiintymisensä muun muassa tsaari Berendein ("Lumityttö") sekä Lenskin ("Jevgeni Onegin") ja Geraldin ("Lakmé") roolissa. Yhdessä pitkäaikaisen kilpakumppaninsa Ivan Kozlovskin kanssa Lemešev kuului vuodesta 1956 lähtien Bolšoin huomattavimpiin tenoreihin.
Lemeševin tunnetumpia rooleja olivat Levkon rooli teoksessa "Toukokuun yö", astrologi Nikolai Rimski-Korsakovin oopperassa "Kultainen kukko" ja intialainen vieras "Sadkossa", Bojan Mihail Glinkan oopperassa "Ruslan ja Ljudmila", nimirooli Dubrovski Eduard Nápravníkin samannimisessä oopperassa ja herttuan rooli Giuseppe Verdin oopperassa "Rigoletto". Tämän roolin Lemešev esitti yli 500 kertaa vuodesta 1927 lähtien; viimeisen kerran hän esitti sen 70-vuotispäivänään.
Asteroidi numero 4561 sai nimen Lemešev vuonna 1978, vuosi Lemeševin kuoleman jälkeen.
Esko Könönen
Esko Kalevi Könönen (17. lokakuuta 1930 Sortavala – 5. lokakuuta 1983 Lahti) oli suomalainen harmonikkataiteilija.
Esko Könönen syntyi Sortavalassa, josta perhe muutti Joensuuhun Eskon ollessa pikkupoika. Esko tiesi jo poikavuosinaan, että hänestä tulisi nimenomaan harmonikansoittaja, ja hän esiintyi jo sotavuosina viihdytyskiertueilla rintamalla. Könönen opiskeli harmonikansoittoa muun muassa Eino Lajusen ja Viljo Vesterisen johdolla. Hän oli tekemisissä myös Lasse Pihlajamaan kanssa. Kun Könönen meni keikalle Joensuuhun, hän meni Pihlajamaan hotellihuoneeseen kysymään neuvoja soittamiseen.
Könönen voitti Suomen harmonikkamestaruuden kolme kertaa vuosina 1947, 1959 ja 1960, jonka lisäksi hän oli viides harmonikansoiton maailmanmestaruuskilpailuissa Helsingissä 1965. Hän oli myös voittoisassa Suomi-Ruotsi harmonikkamaaottelujoukkueessa vuonna 1961 yhdessä Kalevi Nyqvistin ja Reijo Walleniuksen kanssa.
Hän teki lukuisia levytyksiä, toimi tanssimuusikkona, harmonikansoiton opettajana, sekä kotimaan lisäksi konsertoi Yhdysvalloissa, Neuvostoliitossa ja Saksassa. Esko Könönen piti omien sanojensa mukaan klassisesta ja ranskalaisesta musette-musiikista, mutta perheen elatuksen vuoksi joutui soittamaan pääosin tanssimusiikkia. Yotubessa on hänen esittäminään mm. kaksi musette-valssia, Soir de Paris ja Teema tv-sarjasta Komisario Maigret, jotka hän levytti 1960-luvun jälkipuoliskolla nuoremmalta mestarilta Kaarlo Vihiseltä lainaamallaan, tiettävästi Suomen ainoalla erikosrakenteisella Scandalli Professional- harmonikalla. Hän soitti myös oman trionsa kanssa johon hänen lisäkseen kuuluivat veljensä Lasse Könönen ja Erkki Ihalainen. Hän soitti myös duettoja Taito Vainion ja Kaarlo Vihisen kanssa. Lisäksi hän sävelsi muutamia harmonikkakappaleita.
Esko Könösen kohtaloksi koitui se, että hän joutui toimimaan sinä aikana, jolloin harmonikkamusiikki oli suureksi osaksi menettänyt yleisen arvostuksensa pop- ja rockmusiikin paineessa. Muusikkokollegoiden mielestä Könönen oli liian taitava taustamuusikoksi ja olisi tarvinnut enemmän tukea voidakseen kehittyä huippuluokan konserttiesiintyjäksi.
Love over Gold
Love over Gold on brittiläisen rockyhtye Dire Straitsin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1982. Albumi sisältää muun muassa yhtyeen suuren hitin ”Private Investigations”. "Lover over Gold" nousi Britannian albumilistan ykköseksi.
Etolin Island
Etolin Island on saari Alexandersaaristossa Kaakkois-Alaskassa. Se sijaitsee Prince of Wales Islandin länsipuolella ja Wrangell Islandista lounaaseen.
Etolin Island on 48 kilometriä pitkä ja 16–35 kilometriä leveä. Sen pinta-ala on 878 km², ja saarella oli 15 vakituista asukasta vuoden 2000 väestönlaskennassa. Saarelle on v. 1985 istutettu vapiteja (kanadanhirviä) minkä seurauksena sinne on muodostunut omaperäinen ekosysteemi; saarella on vanhastaan hirviä ja muulipeuroja.
Etolin Island on saanut nimensä suomalaisen Arvid Adolf Etholénin mukaan (paikallinen kirjoitustapa Adolf Etolin; , "Adolf Karlovitš Etolin"), joka toimi Alaskassa venäläis-amerikkalaisen kauppakomppanian kuvernöörinä 1840–1845.
Latvialaiset eurokolikot
Latvialaiset eurokolikot ovat Latvialle suunniteltuja eurokolikoita. Latvia siirtyi euroon 1. tammikuuta 2014, jolloin latvialaiset eurokolikotkin tulivat käyttöön, korvaten aikaisemman valuutan latin.
Eurokolikoissa arvo- eli klaavapuoli on kaikissa euromaissa samanlainen, mutta kääntö- eli kruunapuolen jokainen euromaa suunnittelee itse omille kolikoilleen. Latvian yhden, kahden ja viiden sentin kolikoissa on kuvattuna Latvian pienempi vaakuna. Kymmenen, kahdenkymmenen ja viidenkymmenen sentin eurokolikoissa on kuvattuna Latvian suurempi vaakuna. Yhden ja kahden euron kolikoissa on kuvattuna latvialainen nainen, lempinimeltään Milda. Kruunapuolella on kaikissa kolikoissa lisäksi EU:n kaksitoista tähteä ja kolikon lyöntivuosi sekä maan nimi, senttiarvoisissa kolikoissa lyhyessä muodossa "LATVIJA" ja euroarvoisissa pitkässä muodossa "LATVIJAS REPUBLIKA".
Killian-asiakirjat
Killian-asiakirjoja koskeva kiista, joka tunnetaan myös nimellä Memogate ja Rathergate, koski CBS-televisiokanavan vuonna 2004 julkaisemaa kuutta muistiota. Asiakirjat julkaistiin "60 Minutes Wednesday" -ohjelmassa 8. syyskuuta 2004, alle kaksi kuukautta ennen Yhdysvaltain vuoden 2004 presidentinvaaleja. Asiakirjat koskivat istuvan presidentin George W. Bushin asepalvelusta ilmakansalliskaartissa, ja ne olivat Bushin komentajan, everstiluutnantti Jerry B. Killianin hallussa.
Merkittävää asiakirjoissa oli se, että niiden mukaan Bush oli vuonna 1972 kieltäytynyt menemästä määrättyyn lääkärintarkistukseen ja täten kieltäytynyt noudattamasta komentoa ylemmältä upseerilta. Lääkärintarkistuksen laiminlyönti johti lentokieltoon. Toisen muistion mukaan Killiania painostettiin ylhäältä päin kaunistelemaan Bushin palvelustietoja.
CBS:n uutistuottaja Mary Mapes oli saanut asiakirjat everstiluutnantti Bill Burkettilta, joka toimi kansalliskaartin Texas Army National Guard -yksikössä.
CBS oli pyrkinyt aluksi tarkastamaan asiakirjojen aitouden, mutta useiden asiantuntijoiden mukaan asiakirjat olivat väärennöksiä. Merkittävää tapauksessa oli, että tapauksesta keskusteltiin useissa blogeissa, joista tieto levisi myös valtamediaan. Suurimpana kritiikin kohteena oli asiakirjojen typografia: Asiakirjat näyttivät lähes samalta kuin ne olisi kirjoitettu Microsoft Wordin oletusasetuksilla, ja ne käyttivät vaihtelevan levyistä kirjasinta, kun 1970-luvulla käytetyt kirjoituskoneet käyttivät tasalevyistä Courier-kirjasinta.
Lopullista varmuutta asiasta ei ole, koska alkuperäisiä asiakirjoja ei ole julkaistu eikä niitä ole annettu asiantuntijoiden tarkempaan tutkimukseen. Vertaileminen vastaaviin asiakirjoihin on vaikeaa, koska tämän tyyppisiä muistioita ei yleensä arkistoitu. CBS:n edustajat myöhemmin myönsivät, että he eivät pysty osoittamaan asiakirjojen aitoutta. Mary Mapes erotettiin tapauksen johdosta, ja Dan Rather, CBS Newsin uutisankkuri, erosi myös tapauksen johdosta, ja haastoi CBS/Viacomin myöhemmin oikeuteen, koska tunsi tulleensa syntipukiksi.
On Every Street
On Every Street on brittiläisen rock-yhtye Dire Straitsin kuudes ja viimeinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1991. Albumi sisältää mm. yhtyeen hitit "Calling Elvis" ja "Heavy Fuel". "On Every Street" nousi Britannian albumilistan ykköseksi.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Mark Knopfler.
M/S Auto Bank
M/S Auto Bank () on suomalaisen Bore -varustamon omistuksessa oleva oleva ro-ro-rahtilaiva. Alus on rakennettu vuonna 1998 Kristiansundissa, Norjassa. Kuollutta painoa "Auto Bankilla" on 6 024 tonnia ja jääluokitus on 1A Super eli alus pystyy useimmissa jääolosuhteissa liikkumaan yksin. Alus on rekisteröity Suomen lipun alle ja sen kotisatama on Helsinki. Nykyään alusta käyttää UECC -varustamo, joka kuljettaa sillä henkilöautoja Euroopasta Suomeen. Kerrallaan autoja alukseen mahtuu 1 440.
Auto Bankin sisaraluksia ovat M/S Auto Bay ja M/S Auto Baltic.
7. elokuuta 1998 alus luovutettiin suomalaisen Rederi Ab Engshipin omistukseen, joka rekisteröi sen Suomen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Nauvo. 10. elokuuta laiva sai nimen "Serenaden". Tämän jälkeen alus aloitti liikennöinnin reitillä Kemi–Lyypekki. Marraskuussa 2004 Serenaden siirtyi liikennöimään Lyypekin ja Haminan välille. Vuonna 2006 suomalaiseen Rettig Groupiin kuuluva Bore osti aluksen. Lokakuussa 2006 Serenaden meni Cosco Shipyard -telakalle Nantongiin, Kiinaan. Tammikuussa 2007 laiva aikarahdattiin UECC:n liikenteeseen. Samalla alus sai myös nykyisen "Auto Bank" -nimensä.
Liettualaiset eurokolikot
Liettualaiset eurokolikot ovat Liettualle suunniteltuja eurokolikoita. Liettuan siirtyi euroon 1. tammikuuta 2015, jolloin liettualaiset eurokolikot tulivat käyttöön korvaten aikaisemman valuutan litin.
Eurokolikoissa arvopuoli on kaikissa euromaissa samanlainen, mutta kääntöpuolen jokainen euromaa suunnittelee itse omille kolikoilleen. Kaikissa liettualaisissa eurokolikoissa on kansallisella puolella sama aihe. Niihin on kuvattu Vytis-hevosratsastajan kuva Liettuan vaakunasta, ja sen lisäksi EU:n kaksitoista tähteä, maan nimi "LIETUVA" ja kolikon lyöntivuosi.
Robert F. Furchgott
Robert Francis Furchgott (4. kesäkuuta 1916 – 19. toukokuuta 2009) oli yhdysvaltalainen biokemisti. Hän jakoi vuonna 1998 Nobelin lääketieteen palkinnon yhdessä Louis J. Ignarron ja Ferid Muradin kanssa.
Furchgott syntyi Charlestonissa, Etelä-Carolinassa, ja valmistui Pohjois-Carolinan yliopistosta Chapel Hillissä vuonna 1937. Hän jatkoi opintojaan Northwestern-yliopistossa, josta hän sai PhD:n arvon biokemiasta. Hän kuului St Louisissa sijaitsevan Washingtonin yliopiston lääketieteellisen henkilökuntaan vuosina 1949–1956. Vuosina 1956–1988 hän työskenteli farmakologian professorina SUNY Downstate Medical Centerissä.
Mainitun Nobelinsa lisäksi Furchgott sai Gairdner Foundation International Awardin vuonna 1991 ja Lasker-palkinnon vuonna 1996, viimeksi mainitun yhdessä Ferid Muradin kanssa. Hän oli naimisissa, ja hänellä on lapsia.
Slovakialaiset eurokolikot
Slovakialaiset eurokolikot ovat Slovakialle suunniteltuja eurokolikoita. Eurokolikoissa arvopuoli on kaikissa euromaissa samanlainen, mutta kääntöpuolen jokainen euromaa suunnittelee itse omille kolikoilleen. Slovakia siirtyi käyttämään euroa vuoden 2009 alusta alkaen.
Yhden, kahden ja viiden sentin kolikoissa on kuvattuna Kriváňin vuori. Kymmenen, kahdenkymmenen ja viidenkymmenen sentin kolikoissa on kuvattuna Bratislavan linna. Yhden ja kahden euron kolikoissa on kuvattuna Slovakian vaakuna. Kaikista Slovakian eurokolikoista löytyy kääntöpuolelta lisäksi EU:n kaksitoista tähteä sekä kolikon valmistusvuosi.
Tundrasirri
Tundrasirri ("Calidris mauri") on arktisen alueen kahlaaja. Lajin nimesi Jean Cabanis vuonna 1857.
__notoc__
Tundrasirrin pituus on 14–17 senttimetriä, siipien kärkiväli 35–37 senttimetriä ja paino 18–35 grammaa. Suosirrin kokoinen. Nokka on musta ja kärjestään lievästi alaspäin taipunut. Kesäpuvussa selkäpuoli on punertava ja rinta sekä kupeet tummatäpläiset. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Ääni on korkea 'tshiit'.
Pesii Koillis-Siperiassa ja Alaskassa. Maailman populaation koko on noin 3,5 miljoonaa yksilöä. Lajin kanta on elinvoimainen. Se on muuttolintu, joka talvehtii Yhdysvaltain eteläosissa, Länsi-Intian saaristossa sekä Keski- ja Etelä-Amerikan rannikoilla. Lajia ei ole tavattu Suomessa vuoteen 2006 mennessä.
Pesimäaikana arktisen tundran lampareiden, soiden, järvien ja jokien rannat ja niiden lähistöllä. Muuttomatkalla ja talvehtimisalueilla elää enimmäkseen rannikoiden vuorovesirannoilla.
Pesä on maassa kasvillisuuden suojassa. Munia on 4 ja molemmat puolisot hautovat niitä noin 3 viikkoa. Poikaset ovat pesäpakoisia ja etsivät itse ruokansa. Usein naaras jättää poikasten hoidon koiraalle lähtien itse syysmuutolle. Poikaset oppivat lentämään noin 3 viikon ikäisinä.
Mutarannoilla elävät hyönteiset, nilviäiset ja äyriäiset.
ExtendedancEPlay
ExtendedancEPlay on brittiläisen rock-yhtye Dire Straitsin neljä kappaletta sisältävä EP-levy. Se julkaistiin vuonna 1983. Levyä on kutsuttu myös "Twisting by the Pool EP" -nimellä, sen ensimmäisen kappaleen mukaan.
Kaikki kappaleet ovat säveltänyt ja sanoittanut Mark Knopfler.
Dino Risi
Dino Risi (23. joulukuuta 1916 Milano – 7. kesäkuuta 2008 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.
Milanossa syntynyt Risi oli yksi "commedia all'italianan" suurista nimistä. Alberto Lattuada kelpuutti Risin avustajakseen jo vuonna 1940, mutta haaveet pitkäaikaisemmasta urasta ohjaajana alkoivat nousta vasta toisen maailmansodan jälkeen.
Muutamia Risin keskeisistä elokuvista ovat "Vaarallinen leski" ("Pane, amore e...", 1955), "Rahattomia rakastuneita" ("Poveri ma belli", 1956), "Vaikea elämä" ("Una vita difficile", 1961), "Playboy" ("Il sorpasso", 1962) ja "I mostri" (1963). Vuonna 1974 hän ohjasi elokuvan "Naisen tuoksu" ("Profumo di donna"), jonka pohjalta Martin Brest ohjasi vuonna 1992 samannimisen amerikkalaisversion.
Risille myönnettiin vuonna 2002 Venetsian elokuvajuhlilla Kultainen leijona hänen koko tuotannostaan. Menestynyt elokuvaohjaaja julkaisi vuonna 2004 omaelämäkertansa "I miei mostri". Hän oli naimisissa sveitsiläisen Claudian kanssa, ja myös hänen poikansa Marco Risi on toiminut ohjaajana. Risi oli kuollessaan 91-vuotias.
Erkki Rajamäki
Erkki Juhani Rajamäki (s. 30. lokakuuta 1978 Vantaa) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, joka on uransa jälkeen on toiminut pelaajatarkkailijana. Vuosina 2013–2015 Rajamäki työskenteli Pittsburgh Penguinsille, ja vuodesta 2015 eteenpäin hän on tehnyt töitä Boston Bruinsille.
Rajamäki pelasi suurimman osan pelaajaurastaan SM-liigassa, saavuttaen yhden hopean ja kaksi pronssia.
Rajamäki aloitti jääkiekkoharrastuksen Etelä-Vantaan Urheilijoissa, josta hän siirtyi EVU:n edustusseuraan Kiekko-Vantaaseen. Rajamäki aloitti ammattilaisena HIFK:ssa kaudella 1998–1999, minkä jälkeen hän siirtyi Yhdysvaltoihin Colgaten yliopiston joukkueeseen. Rajamäki palasi Yhdysvalloissa pelatun kauden jälkeen HIFK:hon, jolloin hän pelasi myös Iso-Britannian Elite Ice Hockey Leaguessa 11 ottelua.
Kevään 2001 jälkeen Rajamäki siirtyi HPK:hon, jonka riveissä hän nosti selvästi tasoaan tehden 12 maalia runkosarjassa. Rajamäki pelasi HPK:ssa toisenkin kauden voittaen näillä molemmilla SM-hopeaa. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Ilvekseen, minkä jälkeen Rajamäki lähti St. Louis Bluesin NHL-organisaatioon.
Kaudella 2004–2005 Rajamäen pistesaldo jäi St. Louis Bluesin farmijoukkue Worcester IceCatsissa vähäiseksi, ja seuraavalla kaudella hän jäi usein farmijoukkueen Peoria Rivermenin kokoonpanon ulkopuolelle. Rajamäki päätti siirtyä kesken kauden 2005-2006 SM-liigaan Espoo Bluesin riveihin.
Kahdella ensimmäisellä kaudellaan Bluesissa Rajamäki pelasi lähinnä kolmos- ja neloskentällisessä. Mutta kaudella 2007-2008 hän pelasi melkein koko kauden ajan ykköskentällisessä, ja teki runkosarjan 49 ottelussa henkilökohtaisen yhden kauden piste-ennätyksensä 16+12=28. Lisäksi Rajamäki voitti SM-hopeaa. Hän pelasi kolme seuraavaakin kautta Bluesissa kuuluen joukkueen runkopelaajiin.
Kaudelle 2010-2011 Rajamäki ei solminut minkään seuran kanssa pelaajasopimusta, mutta syyskuussa 2011 Rajamäki teki HIFK:n kanssa meneillään olleen kauden loppuun asti kestävän sopimuksen. Hän kärsi tuolloin paljon loukkaantumisista, ja pistesaldo jäi vähäiseksi. Rajamäki päätti uransa kevääseen 2013 pelaten Ilveksessä.Rajamäki on opiskellut Tampereen yliopistossa pääaineenaan kansantaloustiede.
Prince of Wales Island
Prince of Wales Island ("Walesin prinssin saari") -nimisiä saaria on neljä:
Gordon Bunshaft
Gordon Bunshaft (9. toukokuuta 1909 – 6. elokuuta 1990) oli yhdysvaltalainen arkkitehti, joka opiskeli Massachusetts Institute of Technologyssä.
Bunshaft syntyi Buffalossa New Yorkin osavaltiossa ja kävi lukiota Lafayette High Schoolissa, jonka koulurakennus on arkkitehtonisesti merkittävä. Bunshaft oli modernisti, joka otti vaikutteita Mies van der Rohelta ja Le Corbusier'lta. Hänen tunnetuin rakennuksensa on Lever House, joka toimii "Lever Brothers" -nimisen saippuayhtiön pääkonttorina. Bunshaftin suunnittelema Manufacturers Hanover Trust Bank rakennus on ensimmäinen "läpinäkyvä" pankki Yhdysvaltain itärannikolla ja modernismin helmi.
Bunshaft työskenteli Edward Durell Stonen kanssa. Hän työskenteli hetken aikaa yhdessä teollisuussuunnittelija Raymond Loewyn kanssa, mutta piti tätä teennäisenä ja lopulta ryhtyi osakkaaksi New Yorkilaiseen arkkitehtitoimistoon "Skidmore, Owings ja Merrill".
Bunshaftin ainoa yhden perheen asunto on 210 m² "Travertine House", joka oli hänen omassa käytössään. Testamentissaan Bunshaft jätti talon New Yorkin modernin taiteen museolle, MoMA:lle, joka myi sen Martha Stewartille vuonna 1995. Stewart ryhtyi remontoimaan taloa, mutta työt keskeytyivät riitaan naapurin kanssa. Lopulta Stewart myi talon Donald Maharamille, joka totesi rakennuksen olevan erittäin huonossa kunnossa ja purki sen.
1950-luvulla Bunshaft työskenteli Yhdysvaltain suurlähetystöjen rakentamisesta vastaavassa virastossa ja oli mukana suunnittelemassa useita Yhdysvaltojen Saksassa sijaitsevia konsulaatteja.
Bunshaftin minimalistinen tyyli ei rajoittunut vain rakennuksiin. Saatuaan Pritzker-palkinnon vuonna 1988 hän piti tilaisuuden historian lyhimmän kiitospuheen: "Vuonna 1928 aloitin opintoni MIT:n arkkitehtiosastolla ja aloitin matkani arkkitehtuuriin. Nyt, 60 vuotta myöhemmin minulle on myönnetty Pritzker Architecture Prize, josta kiitän Pritzkerin perhettä ja valintakomitean jäseniä heidän suotuaan minulle tämän arvostetun palkinnon. Se on elämäni ja urani kohokohta."
Bunshaftin henkilökohtainen arkisto on Avery Architectural and Fine Arts Libraryssä Columbian yliopistossa.
Sherwood Schwartz
Sherwood Charles Schwartz (s. 14. marraskuuta 1916 – 12. heinäkuuta 2011) oli yhdysvaltalainen tuottaja ja käsikirjoittaja, joka loi televisiosarjat "Gilligan’s Island" ja "The Brady Bunch".
Schwartz syntyi New Jerseyn Passaicissa juutalaiseen perheeseen. Hän työskenteli radiossa jo ennen läpimurtoaan televisiossa. Hänen tuotantoonsa kuuluu myös näytelmiä. Vuonna 1961 Schwartzille myönnettiin Emmy-palkinto työstään käsikirjoittajana "The Red Skelton Show’ssa". Hän sai vuonna 2008 tähden Hollywood Walk of Famelle.
Kirjassaan "Inside Gilligan’s Island" (1988) Schwartz mainitsi, ettei hän tullut lainkaan toimeen Red Skeltonin kanssa – hänen sopimukseensa jopa sisältyi kohta, joka takasi, ettei hänen tarvinnut tavata tätä kasvokkain.
Schwartz oli joulukuusta 1941 naimisissa Mildred Seidmanin kanssa. Heillä oli neljä lasta: Lloyd, Ross, Elroy ja Hope. Viimeksi mainitun on kerrottu saaneen nimensä Bob Hopen mukaan.
Lichfield
Lichfield on kaupunki Englannissa, Staffordshiren kreivikunnassa parikymmentä kilometriä Birminghamista pohjoiseen. Se on kuuluisa keskiaikaisista kirkoistaan, Lichfieldin tuomiokirkosta ja Church of St Chadista. Lichfield on yksi Englannin 51 citystä. Vuoden 2011 väestönlaskennassa itse kaupungissa oli 32 219 asukasta, ja Lichfieldin kunnassa 100 900 asukasta. Asukkaista 98 % on valkoihoisia ja 79 % kristittyjä (koko Englannin keskiarvot ovat 90 % ja 71,8 %).
Tunnetuin lichfieldiläinen on Samuel Johnson, joka laati vuonna 1755 painetun englannin kielen sanakirjan "A Dictionary of the English Language".
Kaupunki oli jo Mercian aikana uskonnollinen keskus, johon pyhä Chad sai perustaa luostarin. Pyhän Chadin jäännöksiä säilytettiin hänen kuoltuaan kirkossa, josta tuli pyhiinvaelluspaikka.
Vuonna 1291 kaupungissa riehui tulipalo joka tuhosi monia rakennuksia, mutta katedraali säilyi vahingoittumattomana. Reformaatio lopetti pyhiinvaeltajien virran ja kaupunki menetti tuloja.
Teollinen vallankumus sai Birminghamin kasvamaan Lichfieldiä merkittävämmäksi keskukseksi.
Reg Varney
Reginald Alfred ”Reg” Varney () oli brittiläinen näyttelijä. Hän esitti linja-autonkuljettaja Stan Butlerin pääroolin tilannekomediasarjassa "Mennään bussilla", jota esitettiin Britanniassa vuosina 1969–1973 ja myös Suomessa tuoreeltaan 1970-luvun alussa. Varney oli myös maailman ensimmäinen ihminen, joka käytti pankkiautomaattia.
Varney oli 1. lokakuuta 1939 alkaen naimisissa puolisonsa Lilyn kanssa tämän kuolemaan vuoteen 2002 asti. Heillä on Jeanne-niminen tytär.
Franca
Franca on kaupunki Brasiliassa São Paulon osavaltiossa.
Vuonna 2007 siellä asui 328 221 henkeä. Francassa on yksi Brasilian suurimmista sokeritehtaista. Lisäksi siellä on huonekalu-, kenkä-, lääke- ja kemianteollisuutta.
Terje Andersen
Terje Andersen (s. 4. maaliskuuta 1952) on entinen norjalainen pikaluistelija ja urheilujohtaja. Andersen oli tyypillinen keskimatkojen luistelija ja hänen paras sijoituksensa on vuoden 1980 talviolympialaisten olympiapronssi 1500 metrin matkalla.
Andersen osallistui useita kertoja pikaluistelun sprinttimaailmanmestaruuskilpailuihin ja sijoittui parhaimmillaan neljänneksi vuonna 1981.
Hän oli Norjan pikaluisteluliiton puheenjohtaja vuosina 1997–1999 ja vuonna 2003.
Al Martino
Alfred Cini eli Al Martino (7. lokakuuta 1927 – 13. lokakuuta 2009) oli amerikanitalialainen laulaja ja näyttelijä.
Al Martino syntyi Philadelphiassa ja haavoittui Iwo Jimassa palvellessaan toisessa maailmansodassa. Hän nousi menestykseen singlellään "Here In My Heart", joka nousi brittilistan ykköseksi 15. marraskuuta 1952. Tulevia menestyksiä olivat muiden muassa laulut "Spanish Eyes", "Volare", "I Love You Because" ja "I Love You More and More Every Day". Hän tulkitsi myös kuuluisat laulut "Summertime" ja "Can't Help Falling in Love".
Vuonna 1964 Martino esitti elokuvan "Murha asuu sydämessä" ("Hush… Hush, Sweet Charlotte") nimikkolaulun. Hänellä oli Johnny Fontanen rooli "Kummisedässä" (1972), ja hän myös esitti sen rakkauslaulun "Speak Softly Love". Hän palasi samaan rooliin elokuvassa "Kummisetä, osa III" vuonna 1990. Hän oli naimisissa.
Bunjae Artpia
Bunjae Artpia on maailman laajin kasvitieteellinen puutarha Etelä-Koreassa Jejun saarella 40 kilometrin päässä saaren pääkaupungista Jejusta. Puutarha avattiin heinäkuussa 1992. Sen pinta-ala on 39 700 neliömetriä, ja siellä on jopa 300 vuotta vanhoja puita. Puutarhassa esitellään Korean 700 vuoden mittaista puutarhahistoriaa. Puutarhassa käy vuosittain 300 000 matkailijaa.
Paul Ruto
Paul Ruto (s. 3. marraskuuta 1960) on kalenjin-heimon nandi-haaraan kuuluva kenialainen entinen 800 metrin juoksija ja maailmanmestari 1993 Stuttgartin MM-kisoista.
Pääasiassa Ruton juoksu-ura koostui vauhdinpitäjäjäniksenä juostuista juoksuista. Hänen MM-juoksunsa noudatti melko lailla vastaavanlaista kaavaa, kun hän meni juoksussa keulaan heti lähdössä ja veti itselleen ison kaulan, ja säilytti johtonsa maaliin saakka. Toiseksi tullut Italian Giuseppe D'Urso ja maanmies Billy Konchellah ehtivät vajaan parin sekunnin kymmenyksen päähän. Puolitoista kuukautta ennen Stuttgartin kisoja Ruto oli sijoittunut Afrikan-mestaruuskisoissa Durbanissa toiseksi Samuel Kibet Lagatin takana.
Ekaterine Gabašvili
Ekaterine Gabašvili (, 16. kesäkuuta 1851 Gori – 7. elokuuta 1938), omaa sukua Tarkhnišvili () oli georgialainen kirjailija.
Hän syntyi aatelisperheeseen Gorissa, Georgiassa, joka oli silloin osa Venäjän keisarikuntaa. Hän kirjoitti useita tunteellisia romaaneja ja tarinoita talonpoikaiselämän ja kyläkoulun opettajien suruista. 1900-luvulla hän hylkäsi kaunokirjallisuuden ja siirtyi omaelämäkerran pariin. Gabašvili tunnetaan myös yhtenä ensimmäisistä georgialaisista feministeistä ja naisten oikeuksien aktivisteista. Hän avasi vuonna 1883 koulun köyhien perheiden tytöille ja oli vuonna 1890 perustamassa "Džedžili"-lehteä, jonka julkaisemilla lasten tarinoilla oli merkittävä osa georgiankielisen lastenkirjallisuuden kehityksessä.
Vuonna 1956 elokuva "Magdanas lurdža" (”Magdanan aasi”), joka perustui yhteen Gabašvilin merkittävimmistä romaaneista ja jonka ohjasivat Tengiz Abuladze sekä Revaz Tškheidze, voitti palkintoja Cannes’n ja Edinburghin kansainvälisillä elokuvajuhlilla.
Olaf Wildeboer
Olaf Wildeboer (s. 4. maaliskuuta 1983 Sabadell, Katalonia) on nykyisin Alankomaita edustava uimari, joka osallistui kesäolympialaisiin 2004 Espanjan väreissä. Hänen vanhempansa ovat kummatkin alun perin alankomaalaisia, mutta muuttivat Espanjaan vuonna 1978. Hänen veljensä Aschwin on myös uimari, ja edustaa Espanjaa. Kummatkin pojat ovat syntyneet Espanjassa. Wildeboer on 181 senttiä pitkä ja painaa 74 kiloa.
Kesäolympialaisissa 2004 Wildeboer sijoittui 17. 200 metrin vapaauinnissa, ollen näin ensimmäinen, joka karsiutui välierävaiheesta. Välieräpaikkaan olisi tarvittu 0,11 sekuntia parempi aika.
Nikolaus Lenau
Nikolaus Lenau oli itävaltalaisen runoilijan Nikolaus Franz Niembsch Edler von Strehlenaun (25. elokuuta 1802 Schadat, lähellä Temesvária, Unkari - 22. elokuuta 1850 Oberdöbling, lähellä Wieniä) kirjailijanimi.
Anastasia Eristavi-Khoštaria
Anastasia Eristavi-Khoštaria (, 3. helmikuuta 1868 – 1. toukokuuta 1951) oli georgialainen kirjailija.
Hän syntyi aristokraattiseen perheeseen Gorissa, Georgiassa, joka oli silloin osa Venäjän keisarikuntaa. Eristavi-Khoštaria aloitti uransa opettajana syntymäkaupungissaan, jonne hän perusti ilmaisen koulun talonpoikien lapsille ja myöhemmin naisten järjestön nimeltään Mandilosani (1913–1914). Kirjailijana hän aloitti vuonna 1885, kun hänen käännöksensä ossetialaisesta legendasta, "Beso" (), julkaistiin. 1890-luvulla suosittu georgialainen kirjailija Akaki Tsereteli rohkaisi häntä muuttamaan Tbilisiin jatkamaan työtään omien kirjoitustensa parissa. Hänen ensimmäiset romaaninsa, "Molipul gzaze" (, "liukkaalla polulla") vuodelta 1897 ja "Bedis triali" (, "kohtalon pyörä") vuodelta 1901 menestyivät hyvin. Eristavi-Khoštaria oli ensimmäinen georgialainen naiskirjailija, joka kirjoitti teoksensa naisnäkökulmasta koulutetuille aikuisille. Hänen romaaninsa ja tarinansa seuraavat tiettyä kaavaa, jossa georgialainen aatelisnainen joutuu vanhan moraalin ja taloudellisen järjestyksen romahdusten myllerrykseen 1800-luvun puolivälissä, yrittäen puolustaa ideaalejaan vapaasta työstä ja totuudenmukaisesta rakkaudesta rappeutuneella taustalla. Neuvostoliiton hyökkäyksen jälkeen vuonna 1921 hän vetäytyi kirjallisista ja julkisuuden aktiviteeteista, ja kirjoitti vain vähän, lukuun ottamatta ideologisia korjauksia omiin töihinsä.
Hän oli naimisissa Dutu Megrelin (Dimitri Khoštaria, 1867–1938), suosittujen isänmaallisten runojen ja lastensatujen kirjoittajan kanssa.
Kornelia Ender
Kornelia Ender (s. 25. lokakuuta 1958 Plauen) on DDR:ää edustanut entinen saksalainen uimari ja nelinkertainen olympiavoittaja.
Ender oli vain 13-vuotias saavuttaessaan Münchenin olympialaisissa 1972 kolme hopeamitalia: 200 metrin sekauinnissa sekä 4 × 100 metrin vapaa- ja sekauintiviesteissä. Seuraavana vuonna hän voitti neljä maailmanmestaruutta Belgradissa: 100 metrin vapaa- ja perhosuinneissa sekä 4 × 100 metrin vapaa- ja sekauintiviesteissä. Lisäksi hän sai hopeaa 200 metrin sekauinnissa.
Vuoden 1974 EM-kilpailuissa Wienissä Ender voitti 100 ja 200 metrin vapaauinnin sekä 4 × 100 metrin vapaa- ja sekauintiviestit. Seuraavana vuonna hän voitti neljä kultaa MM-kilpailuissa Calissa: 100 metrin vapaa- ja perhosuinneissa sekä molemmissa viesteissä.
Montrealin olympialaisissa 1976 Ender voitti ensimmäisenä naisuimarina neljä kultamitalia yksissä olympialaisissa, vieläpä maailmanennätystuloksilla. Hän oli paras 100 ja 200 metrin vapaauinnissa sekä 100 metrin perhosuinnissa; lisäksi hän kuului DDR:n kultajoukkueeseen 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä itäsaksalaiset saivat hopeaa.
Ender teki urallaan 29 maailmanennätystä, joista kuusi viesteissä.
Thomas Berger
Thomas Louis Berger (20. heinäkuuta 1924 – 13. heinäkuuta 2014) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen tunnetuimpien teostensa joukkoon kuuluu "Little Big Man" (1964), josta on tehty vuonna 1970 ensi-iltansa saanut elokuvasovitus "Pieni suuri mies".
Berger syntyi Cincinnatissa, Ohiossa. Valmistuttuaan Lockland High Schoolista vuonna 1942 hän aloitti opinnot ohiolaisessa Miamin yliopistossa, mutta ei viihtynyt siellä ja päätti liittyä armeijaan. Palveltuaan toisessa maailmansodassa lääkintäjoukoissa Britanniassa ja Saksassa Berger opiskeli Cincinnatin yliopistossa ja valmistui sieltä vuonna 1948. Hän suoritti jatko-opintoja Columbian yliopistossa, mutta jätti George Orwellia käsitelleen tutkielmansa kesken vuonna 1951.
1950-luvun alkuvuosina Berger muutti New Yorkin kaupungista Rocklandin piirikuntaan, missä hän työsti esikoisromaaniaan "Crazy in Berliniä" neljän vuoden ajan. Ajan mittaan hän erakoitui vältellen visusti julkisuutta. Hän oli naimisissa taidemaalari Jeanne Redpath Bergerin kanssa.
Berger oli vuonna 1984 ehdolla Pulitzer-palkinnon saajaksi. Hän keskittyi pitkän uransa aikana ensisijaisesti romaaneihin, mutta julkaissut myös novelli- ja näytelmäkirjallisuutta.
Neville Hayes
Neville Hayes (s. 2. joulukuuta 1943 Sydney) on entinen australialainen uimari, joka voitti kaksi hopeaa kesäolympialaisissa 1960: 200 metrin perhosuinnissa sekä 4 × 100 metrin sekauintiviestissä.
Hayes olisi ollut 1960-luvun alussa maailman paras perhosuimari, ellei Yhdysvaltojen Michael Troy olisi ollut häntä vastassa. Hayes paransi 200 metrin perhosuinnin olympiafinaalissa ennätystään kolme sekuntia, mutta Troy oli silti kaksi sekuntia nopeampi.
Hayes asuu nykyisin Kaliforniassa perheensä kanssa.
Hugh O’Brian
Hugh Charles O’Brian (oik. Krampe; 19. huhtikuuta 1925 Rochester, New York – 5. syyskuuta 2016 Beverly Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
O’Brian syntyi Rochesterissa, New Yorkissa, ja palveli toisessa maailmansodassa. Hän esitti päähenkilö Wyatt Earpia lännensarjassa "The Life and Legend of Wyatt Earp" vuosina 1955–1961.
O’Brian on saanut oman tähtensä Hollywood Walk of Famella, ja hänet otettiin vuonna 1992 Hall of Great Western Performers -museoon Oklahomassa.
O’Brian perusti vuonna 1958 kuuluisan "Hugh O’Brian Youth Leadership Foundationinsa", joka on vuosikymmenten varrella levinnyt eri puolille maailmaa. Hän meni 25. kesäkuuta 2006 naimisiin 54-vuotiaan Virginia Barberin kanssa; O’Brian oli 81-vuotias ja avioliitto hänen ensimmäisensä.
O’Brian kuoli 91-vuotiaana kotonaan Kalifornian Beverly Hillsissä 5. syyskuuta 2016.
Hiro Kanagawa
Hiro Kanagawa (s. 13. lokakuuta 1963 Sapporo, Hokkaido, Japani) on Kanadassa asuva japanilainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten televisiosarjasta Smallville, sekä lyhytelokuvasta Hiro, josta hän sai Leo Award -ehdokkuuden.
Ennen esiintymistään televisiossa Kanagawa esiintyi Kanadassa teatterinäytelmissä ja hänet palkittiin vuonna 1998 Jessie Richardson -palkinnolla. Televisiossa Kanagawa on esiintynyt uransa aikana satunnaisissa jaksoissa yli 40 tv-sarjassa, joihin kuuluu muun muassa Highlander, Salaiset kansiot, Verkkopeli, Smallville ja Tähtiportti.
Näyttelemisen lisäksi Kanagawa on tehnyt dubbauksia sekä alkuperäisiä äänirooleja, joista merkittävin on Ihmeneloset -animaatiosarjassa.
Buzzcocks
Buzzcocks on Manchesterissa vuonna 1975 perustettu englantilainen punk-yhtye.
Buzzcocksia pidetään tärkeänä vaikuttajana Manchesterin musiikkipiireissä, riippumattomien levy-yhtiöiden liikkeessä sekä punk rock-, power pop-, punk pop- ja indie rock -genreissä yleisesti.
Laajalti coveroitu ”Ever Fallen in Love?” on yksi yhtyeen tunnetuimpia kappaleita.
Buzzcocks esiintyi heinäkuussa 2011 Joensuun Ilosaarirock-festivaaleilla.
Buzzcocksin perustajajäsen ja laulaja-kitaristi Pete Shelley kuoli sydänkohtaukseen 63-vuotiaana 6. joulukuuta 2018.
helmikuu 1976
1 huhtikuu 1976
20 heinäkuu 1976 – helmikuu 1977
11 maaliskuu 1977 – 7 lokakuu 1977
marraskuu 1977
marraskuu 1977 – 6 maaliskuu 1981
1989
1990–1991
1992
1992
1992–2006
2006–2008
2008–
Helloween (albumi)
Helloween EP on saksalaisen metalliyhtye Helloweenin ensimmäinen julkaisu. Se julkaistiin vuonna 1985 ja yhtyeen ensimmäinen täysimittainen albumi Walls of Jericho ilmestyi vielä myöhemmin samana vuonna. Helloween EP:n kappaleet ovat mukana useissa Walls of Jerichon CD-versioissa.
Jean Erdman
Jean Erdman Campbell (s. 20. helmikuuta 1916) on yhdysvaltalainen nykytanssija ja koreografi.
Honolulussa, Havaijilla syntynyt Erdman opiskeli Punahou Schoolissa ja sitten Miss Hall's Schoolissa, josta valmistui vuonna 1934. Hän täydensi opintojaan Sarah Lawrence Collegessa ja sai joka kesä tanssinopetusta Martha Grahamilta Bennington Collegessa.
Erdman oli naimisissa Joseph Campbellin kanssa vuodesta 1938 miehen kuolemaan 31. lokakuuta 1987. Hän lopetti työnsä Grahamin balettiryhmässä ja perusti vuonna 1944 omansa. Hän on myöhemmällä urallaan opettanut muun muassa Columbian ja New Yorkin yliopistoilla.
Erdman oli Maya Derenin keskeneräisen "Medusa"-elokuvan tähti vuonna 1949. Hänelle sävelsivät teoksia muiden muassa John Cage ja Alan Hovhaness; hän teki yhteistyötä myös Henry Cowellin ja Lou Harrisonin kanssa. Hänen tunnetuimpia töitään on "The Coach with the Six Insides", joka esitettiin 114 kertaa Broadwayn ulkopuolella vuosina 1962–1963.
"The Two Gentlemen of Verona" toi Jean Erdmanille vuonna 1972 parhaan koreografian Tony-palkintoehdokkuuden. Erdman palasi 1970-luvulla Havaijille, jossa hän asuu yhä.
Štrbské Pleso
Štrbské Pleso on hiihto- ja matkailukeskus Ylä-Tatralla, Slovakiassa. Vuodesta 1948 se on ollut osa Vysoké Tatryn kuntaa. Se on saanut nimensä Štrbské pleso -järven mukaan, jonka etelärannalle maanomistaja Jozef Szentiványi perusti metsästysmajan vuonna 1872. Ensimmäiset hotellit alueelle rakennettiin vuonna 1875. Sittemmin alueella rakentaminen ja liikenneyhteydet kehittyivät. Järven rannoille rakennettiin muun muassa keuhkoparantoloita. Erityisesti alueelle rakennettiin uusia hotelleita ja ympäristöä korjattiin ja uudistettiin alueella pidettyjen vuoden 1970 pohjoismaisten hiihtolajien MM-kisojen vuoksi. Siellä on järjestetty myös säännöllisesti lukuisia mäkihypyn ja hiihdon maailmancupin osakilpailuita sekä muita talviurheilutapahtumia, muun muassa talviuniversiadit vuonna 1987.
El Periódico de Catalunya
El Periódico de Catalunya on katalonialainen 26. lokakuuta 1978 perustettu sanomalehti, joka ilmestyy Barcelonassa. Sen omistaa Grupo Zeta. Lehti ilmestyy espanjankielisenä ja katalaaninkielisenä painoksena, joista espanjankielisessä on punainen nimiö ja katalaaninkielisessä sininen. Painosten koko on yhteenlaskettuna 150 000 kappaletta, mikä tekee siitä Espanjan toiseksi suosituimman iltapäivälehden La Vanguardian jälkeen.
Lehti ei kannata baskinationalismia eikä Katalonian erillispyrkimyksiä.