Muslimiveljeskunta
Muslimiveljeskunta on useiden Lähi-idän islamististen järjestöjen nimitys. Ensimmäinen perustettiin Egyptiin 1928, ja sen jälkeen Muslimiveljeskuntia on perustettu muun muassa Syyriaan, Palestiinaan ja Jordaniaan.
Bahrain, Syyria, Egypti, Venäjä, Saudi-Arabia ja Yhdistyneet arabiemiirikunnat on julistanut Muslimiveljeskunnan terroristijärjestöksi.
Muslimiveljeskunnan perusti Hassan al-Banna Ismalian kaupungissa maaliskuussa 1928 yhdessä kuuden Suezin kanaaliyrityksen työläisen kanssa. Se oli uskonnollinen, poliittinen ja yhteiskunnallinen liike. Al-Bannan mukaan silloinen islam oli menettänyt yhteisöllisen vaikutusvaltansa, koska useimmat muslimit olivat saaneet länsimaisia vaikutteita. Koraani ja sunna nähtiin Jumalalta saadun lain määrittäjänä, joka piti ulottaa kaikille elämänaloille, mukaan lukien hallinnon järjestäminen ja päivittäinen elämä.
Osmanien valtakunta oli hajonnut ja brittiläinen siirtomaavalta ottanut vallan Egyptissä. Tässä tilanteessa veljeskunta piti itseään myös poliittisena ja yhteiskunnallisena vallankumousliikkeenä. Al-Banna pyrki populismiin. Muslimiveljeskunta esittäytyi työläisten suojelijana ulkomaalaisten ja monopolististen yritysten valtaa vastaan. Se perusti yhteisöllisiä instituutioita, kuten sairaaloita, apteekkeja, kouluja jne. Sen näkemykset naisten oikeuksien tapaisiin kysymyksiin olivat kuitenkin äärimmäisen konservatiivisia, ja se suhtautui alusta asti vihamielisesti riippumattomiin työläisiin.
Vuoteen 1948 mennessä veljeskunnalla oli noin puoli miljoonaa jäsentä. Muslimiveljeskunta pyrki myös luomaan jonkinlaisen "islamilaisen internationaalin" perustamalla alaryhmiä Libanoniin (1936), Syyriaan (1937) ja Transjordaniaan (1946). Se värväsi myös Kairon ulkomaalaisia opiskelijoita. Sen päämaja Kairossa muodostui koko muslimimaailman edustajien keskukseksi ja tapaamispaikaksi.
Liikkeen jäsenet pidätettiin 1948, ja al-Banna murhattiin .
Muslimiveljeskunta tuki Gamal Abdel Nasserin johtamaa vallankaappausta Egyptissä vuonna 1952, mutta pian sen jälkeen välit uuteen hallintoon viilenivät.
Egyptin presidentti Muhammad Nagib hajotti järjestön 13. tammikuuta 1954. Muslimiveljeskunta on ollut Egyptissä vuodesta 1954 laiton järjestö, jota on suvaittu vaihtelevasti. Edelleen se on toisinaan massapidätysten kohteena. Veljeskunta hylkäsi väkivallan 1970-luvulla ja 1980-luvulla pyrki takaisin politiikan valtavirtaan. Vaikkakin veljeskunta Egyptissä virallisesti pidättäytyy väkivallasta, se tukee avoimesti Hamasin aseellista kampanjaa Israelia vastaan. Järjestö tukee myös rahallisesti useita islamistiryhmiä ympäri maailmaa.
Liikkeen merkkihahmo on konservatiivinen kirjailija ja opettaja Said Qutb (1906–1966). Hän opiskeli Yhdysvalloissa 1948–1950 ja järkyttyi länsimaisesta elämäntavasta. Kotimaahansa palattuaan hän liittyi veljeskuntaan, ja sittemmin hänestä tuli liikkeen keskeinen teoreetikko. Hän joutui vankilaan ja häntä kidutettiin, ja sen jälkeen hänen kirjoituksiaan sävytti katkeruus ja äärimmäinen maallistumisen ja länsimaiden vastaisuus. Hänet hirtettiin 1966. Hänen ajatuksensa ovat vaikuttaneet al-Qaidan johtajiin Osama bin Ladeniin ja Ayman al-Zawahiriin, jotka pitävät nykyistä veljeskuntaa liian maltillisena.
Hosni Mubarakin valtakaudella, ennen vuoden 2011 kansannousua Muslimiveljeskunta oli kielletty virallisena puolueena, mutta se oli kuitenkin maan suurin ja järjestäytynein oppositioliike ja sai asettaa itsenäisiä ehdokkaita parlamenttivaaleihin. Liikkeen sisällä on sekä konservatiivisia että maltillisia voimia. Liikettä on johtanut vuodesta 2009 konservatiivinen Mohammed Badie.
Vuoden 2005 parlamenttivaaleissa Muslimiveljeskunnan edustajat saivat 88 paikkaa (20 % kaikista) ja muodostivat suurimman oppositioryhmän. Kielletyn veljeskunnan jäsenet joutuivat osallistumaan sitoutumattomina.
Vuoden 2010 parlamenttivaaleissa vaalivilppi ensimmäisellä kierroksella vei ryhmältä edustajainpaikat. Tämän jälkeen he boikotoivat toista kierrosta.
Nykyisin 70 maassa toimiva löyhästi järjestäytynyt liike on nousemassa merkittäväksi Egyptin vuoden 2011 kansannousussa, sillä se on kutsuttu neuvottelemaan maan tulevaisuudesta. Monet suhtautuvat pelokkaasti sen voimakkaaseen islamin korostamiseen. Sen tavoite on myös EU:ta muistuttava islamilainen kalifaatti, joka ulottuu Espanjasta Indonesiaan. Lainkäyttö perustuisi šariaan, ja köyhyys ja korruptio olisi juurittu pois. Liike vastustaa esimerkiksi al-Qaidan väkivaltaista toimintaa, joskin Egyptissä sen nimiin on luettu väkivaltaa ja salamurhia.
Muslimiveljeskunnan poliittiseksi siiveksi on perustettu Vapaus- ja oikeuspuolue.
Palestiinalainen Hamas on veljeskunnan sivuhaara, jonka väkivaltaista toimintaa egyptiläinen kansanedustaja Muhamed al-Beltagy on puolustanut siksi, että se toimii miehittäjiä vastaan. Egyptissä demokratiaa kannattavien piirissä veljeskunnan vanhoillisuutta kammoksutaan, mutta vaikutusvaltaisena järjestönä se halutaan kuitenkin mukaan neuvotteluihin, sillä sen kannatus on maassa noin 20 prosenttia, lähinnä kuitenkin kouluttamattoman köyhän väestön keskuudessa, jossa se on saanut marttyyrin maineen.
Vallankumouksen jälkeen 2011-2012 järjestetyissä Egyptin parlamenttivaaleissa Muslimiveljeskunnan johtama yhteenliittymä sai 47% paikoista, äärikonservatiivisen islamistipuolue Al-Nourin saadessa 24%. Vallankumousta johtaneet liberaalit voimat olivat huolestuneita vaalituloksesta, heidän taantumuksellisina pitämiensä puolueiden ottaessa niin selvän voiton. Toisaalta Muslimiveljeskunta oli ilmoittanut, ettei se pyri pakottamaan egyptiläisiä noudattamaan omaa näkemystään oikeasta islamilaisesta elämäntavasta.
Muslimiveljeskunnan poliittisen siiven Vapaus- ja Oikeuspuolueen ehdokkaana valittu presidentti Mohammed Mursi syrjäytettiin sotilasvallankaappauksella 3. heinäkuuta 2013. Egyptin korkein oikeus kielsi syyskuussa veljeskunnan kaiken toiminnan ja määräsi varat takavarikoitavaksi. Joulukuussa 2013 Egyptin väliaikainen hallitus nimesi Muslimiveljeskunnan terroristijärjestöksi. Egyptin sisäministerin mukaan Muslimiveljeskunnan mielenosoituksiin osallistuvat, ryhmän kirjallisuutta omistavat tai ryhmittymää suullisesti tai kirjallisesti tukevat henkilöt voidaan tuomita enintään viiden vuoden vankeusrangaistukseen. Lisäksi ryhmittymän päätoimijat tai sitä rahallisesti tukevat henkilöt voidaan tuomita elinkautiseen vankeusrangaistukseen.