hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Lause (ohjelmointi)
Ohjelmoinnissa lause on imperatiivisella ohjelmointikielellä tehdyn ohjelman osa, joka suorittaa jonkin tehtävän. Tyypillisiä lauseita ovat asetuslause, ehtolause, toistolause ja proseduurikutsu. Jotkin lauseet, kuten ehtolause, voivat sisältää toisia lauseita. Lauseessa parametrina käytettävää, numeeriseksi arvoksi tai totuusarvoksi evaluoitavaa lauseen osaa kutsutaan "lausekkeeksi".
Esimerkki ehtolauseesta C:n kaltaisella kielellä:
Lauseet voidaan koota useimmissa ohjelmointikielissä kootuiksi lauseiksi eli lohkoiksi:
Lause voi olla myös tyhjä lause, joka ei tee mitään.
Jokke Kangaskorpi
Jokke Kangaskorpi () oli suomalainen jalkapalloilija.
Kangaskorpi oli Mikkelin Palloilijoiden kasvatti. Hän nousi seuran liigajoukkueeseen 1987 vasta 15-vuotiaana. Kangaskorpi edusti MP:ta yhdeksän kauden ajan kunnes siirtyi Valkeakosken Hakaan kaudeksi 1995. Ensimmäinen kausi Hakassa päättyi Suomen mestaruuteen, joka jäi Kangaskorven ainoaksi. Haka putosi Veikkausliigasta seuraavan kauden päätteeksi ja Kangaskorpi siirtyi Ruotsiin Superettanin Lira BK:n riveihin. Seuraavien kahden vuoden aikana Kangaskorpi pelasi Liran ohella niin ikään Superettanissa olleessa Gefle IF:ssä sekä muutamien otteluiden ajan Mikkelin Palloilijoissa ja Tampereen Pallo-Veikoissa. Viimeisen kautensa pääsarjatasolla Kangaskorpi pelasi Kotkan TP:ssa 2000, jonka jälkeen hän palasi vielä kuudeksi kaudeksi kasvattajaseuransa riveihin. Nuo vuodet MP pelasi Ykkösessä ja Kakkosessa. Kangaskorpi ehti urallaan pelata yhteensä 244 liigaottelua, joissa hän teki 34 maalia.
Kangaskorpi nousi jo varhain nuorten maajoukkueisiin. Hän pelasi kaikkiaan 31 poikien ja 24 nuorten maaottelua. Kangaskorpi valittiin 1987 vuoden lupaavimmaksi poikapelaajaksi Suomessa. Suomen A-maajoukkueeseen Kangaskorpi nousi 1994 ja hän pelasi uransa aikana 11 maaottelua.
Jalkapallon lisäksi Kangaskorpi on pelannut maalivahtina jääpalloa nuorisomaajoukkueissa ja hän edusti liigassa pelannutta Mikkelin Kamppareita kaudella 2005-2006.
Myös Jokke Kangaskorven veli Juuso Kangaskorpi on pelannut Suomen A-maajoukkueessa ja poikamaajoukkueissa.
Kangaskorpi kuoli 37-vuotiaana 1. toukokuuta 2009.
HMS Hercules (1910)
HMS Hercules oli Britannian kuninkaallisen laivaston Colossus-luokan taistelulaiva. Alus rakennettiin Palmerin telakalla ja se otettiin palvelukseen 1911, jolloin se liitettiin Kotilaivaston 2. Taistelulaivaviirikköön.
Ensimmäisen maailmansodan syttyessä "HMS Hercules" liitettiin 1. Taistelulaivaviirikköön Suureen laivastoon (). Se otti osaa Skagerrakin taisteluun 1916, jolloin se ampui 98 laukausta pääaseillaan. Alukseen ei osunut yhtään suoraa osumaa, mutta se kärsi pieniä vaurioita sirpaleista.
"HMS Hercules" siirrettiin 4. Taistelulaivaviirikön lippulaivaksi kesäkuussa 1916. Ollessaan viirikkönsä kanssa merellä alukset kohtasivat Saksan avomerilaivaston matkalla kohti Sunderlandia. Sodan viimeisessä kohtaamisessa Saksan avomerilaivaston kanssa 24. huhtikuuta 1918 "HMS Hercules" yhdessä "HMS St. Vincentin" kanssa saivat käskyn purjehtia Orkneylle tukemaan "HMS Agincourtia" ja 2. Risteilijäviirikköä. "HMS Hercules" oli saattamassa antautuvaa Saksan laivastoa operaatiossa ZZ 21. marraskuuta.
"HMS Hercules" siirrettiin osaksi laivaston reserviä helmikuussa 1919. Alus myytiin saksalaiselle laivanromuttajalle 8. marraskuuta 1921 ja alus siirrettiin Rosythistä Kieliin romutettavaksi.
Antti Isokangas
Antti Isokangas on helsinkiläinen toimittaja. Hän on koonnut kaksi kirjaa väärin kuulluista laulunsanoista ja ollut kirjoittamassa Radio City- ja Helsinki-aiheista kirjaa "City on sinun" (2000). Isokangas on ollut free-lancer avustaja monessa mediassa mm. City-lehdessä. Isokangas oli Nöjesguidenin ja Veli-lehden päätoimittaja.
Hugo Lagus
Hugo Wilhelm Lagus (3. tammikuuta 1871 Helsinki – 11. joulukuuta 1946 Pori) oli suomalainen taloustieteilijä, kirjailija ja Porin kauppakoulun johtaja.
Laguksen vanhemmat olivat valtioneuvos Jakob Johan Wilhelm Lagus ja tämän 2. vaimo Kristina Wilhelmina Kunelius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1890, valmistui filosofian kandidaatiksi 1892 ja maisteriksi 1894 sekä väitteli tohtoriksi Heidelbergin yliopistossa 1908. Lagus teki 1898–1899 tutkimusmatkan Kameruniin, ja myöhemmin hän teki opintomatkat New Yorkiin 1903 ja Heidelbergiin 1907–1908.
Lagus toimi Porin kauppakoulun opettajana ja johtajana 1901–1934. Hän perusti myös Porlan kalanviljelyslaitoksen Lohjalle 1919. Porlan laitos oli Suomen ainoa keskieurooppalaistyyppinen lampiviljelylaitos. Lagus rakennutti vuoden 1905 paikkeilla Lohjanjärven rannalle Vähä-Ojamoon jugend-tyylisen "Haikarin" eli "Harbonäsin" huvilan, jonka hän myi 1938 Lohjan kauppalalle. Huvilassa toimi 1960-luvulle saakka kahvila ja retkeilymaja, ja 1990-luvulle se kunnostettiin kesäravintolan käyttöön.
Väärin kuullut laulunsanat
Väärin kuullut laulunsanat ovat kognitiivinen ilmiö, jossa ihmismieli kuulee laulun tai muun lauseparren sanat väärin mutta kuitenkin jotenkin itselleen ymmärrettävällä tavalla. Ilmiön englanninkielisen nimityksen "mondegreen" esitti ensimmäisenä Sylvia Wright tarjoten esimerkkinä 1600-lukulaisen balladin säkeen:
Ye Highlands and ye Lowlands,
Oh, where hae ye been?
They hae slain the Earl Amurray,
And Lady Mondegreen.
Viimeinen rivi oli oikeasti ”And laid him on the green.”
Englanninkielisellä kielialueella tämän termin vakiintumisen varmistajia ovat olleet pakinoitsija William Safire "New York Times" -lehdestä ja Jon Carroll "San Francisco Chroniclesta".
Ilmiöön rinnastuu 2000-luvulla Internet-ilmiöksi noussut eri kielisten musiikkivideoiden tekstittäminen uudelleen humoristisesti jollakin muulla kielellä, mistä on lukuisia esimerkkejä esimerkiksi YouTube-verkkopalvelussa. Näitä ovat olleet muun muassa ruotsiksi tekstitetty arabiankielinen iskelmä ”Habbaytek”
() ja suomeksi tekstitetty kurdinkielinen kappale ”Pinsedî Zêde” (), samoin kuin ruotsiksi on tekstitetty myös venäjäksi lauletut Neuvostoliiton hymni ja Kansainvälinen. Japanissa ilmiö tunnetaan nimellä "Soramimi".
Licking Fingers
Licking Fingers on ruotsalainen riippumaton levy-yhtiö, jota pyörittää indie pop -yhtye The Concretes. Levy-yhtiö on perustettu Tukholmassa joskus vuosien 1997 ja 1999 välillä. The Concretesin lisäksi yhtiön kautta on julkaistu Frida Hyvösen ja El Perro del Marin tuotantoa.
Ark Royal (1587)
Ark Royal oli Englannin laivaston kaljuuna, joka piti laskea vesille 12. kesäkuuta 1586 Deptfordin telakalta "Ark Raleigh" -nimisenä. Se valmistui 1587. Alus oli rakennuttajan Walter Raleighin uusien periaatteiden mukaan suunnittelema nelimastoinen purjealus. Elisabet I osti aluksen vesillelaskettaessa nimeten sen samalla "Ark Royaliksi" ja luovutti sen Charles Howardille laivaston lippulaivaksi.
Alus oli 100 jalkaa () pitkä ja 37 jalkaa () leveä. Sen uppouma oli 692 tonnia. Aluksen aseistuksena oli 38 suusta ladattavaa pronssitykkiä. Näistä kahdeksan oli lyhytputkisia, raskaita kuulia ampuvia puolikartauneja, 12 pitkäputkisia 18 naulan kulveriinejä ja 12 yhdeksän naulan puolikulveriinejä.
Alus otti osaa Espanjan Voittamattoman armadan tuhoamiseen Howardin lippulaivana. Taistelun jälkeen se johti alusten purjehtimisen ohi Firth of Forthin. Se oli edelleen lippulaiva, kun laivasto hyökkäsi 21. kesäkuuta 1596 Cádiziin. Hyökkäyksessä tuhottiin satamassa ollut Espanjan laivasto-osasto.
Seuraavan hallitsijan Jaakko I:n aikana "Ark Royalin" kunnostaminen hyväksyttiin elokuussa 1606. Alus purettiin osiin ja se rakennettiin uudelleen 1607–1608 Woolwichissa laivanrakentaja Phineas Pettin johdolla. Vesille laskettaessa 29. kesäkuuta 1608 alus nimettiin uudelleen "Anne Royaliksi" kuningatar Annen mukaan. Alus oli telakalta palatessaan muuttunut 40-tykkiseksi kuninkaalliseksi jahdiksi. "Anne Royal" otettiin palvelukseen 1625 päällikkönään Thomas Love amiraali Edvard Cecilin lippulaivana epäonnisessa hyökkäyksessä Cádiziin.
"Ark Royalista" piti tulla John Penningtonin lippulaiva, mitä varten sen olisi pitänyt siirtyä Medway-jokea ylöspäin 9. huhtikuuta 1636. Aluksen lähtiessä liikkeelle sen ankkuri oli kuitenkin edelleen pohjassa, mikä upotti sen keskelle jokea Tibury Hopen edustalle.
Aluksen nostaminen joesta tuli kalliimmaksi kuin sen rakentamiskustannukset ja lisäksi todettiin, että alus on korjauskelvoton. Aluksen jäännökset romutettiin 1638 Blackwallissa.
HMS Ark Royal
HMS Ark Royal on ollut viiden Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
Fiddler’s Green
Fiddler's Green on myyttinen, paratiisimainen paikka, joka on osa erityisesti merenkävijöiden ja Yhdysvaltain ratsuväen kansanperinnettä.
Fiddler's Greenillä soi jatkuvasti musiikki, riemu on loputon ja tanssi ainaista. On väitetty, että myytin juurina olisi ollut merirosvojen kehittämä kuolemanjälkeinen paikka, koska he eivät luonnollisesti uskoneet kelpaavansa taivaaseen. Ratsuväen tunnuslaulussa Fiddler's Green on paikka, jonne helvettiin matkalla oleva sotilas juuttuu ikuisiksi ajoiksi, koska vesi ei riitä juomapullossa helvettiin asti, ja sotilas joutuu aina palaamaan Fiddler's Greeniin juomaan maljoja vanhojen taistelutoveriensa kanssa.
Tarinalle on tarjottu useita lähteitä Homeroksen Odysseiasta sekä merirosvoista lähtien. Vanha irlantilainen legenda esittää sen muodossa, jossa maankiertäjä kantaa olallaan airoa, kunnes joku kysyy häneltä mikä hänellä on kantamuksenaan. Tässä muodossa siinä on selkeä viittaus kreikkalaiseen Odysseuksen taruun, jossa oraakkeli sanoo Tiresias-nimiselle miehelle, joka kysyy missä voisi elää onnellisena, että hänen pitää kävellä rannikolta sisämaahan päin airo olallaan, kunnes joku kysyy mikä kapine hänen olallaan on. Tiresiaksen tulee tehdä sillä paikalla uhrilahja ja asettua asumaan.
Heikki Autto
Heikki Samuli Autto (s. 23. elokuuta 1984 Enontekiö) on suomalainen poliitikko. Hän oli kokoomuksen kansanedustaja vaalikaudella 2011–2015 ja on toiminut Rovaniemen kaupunginvaltuuston puheenjohtaja vuodesta 2009.
Koulutukseltaan Autto on hallintotieteiden maisteri Lapin yliopistosta (2011).
Autto oli kokoomuksen ehdokas europarlamenttivaaleissa 2004 saaden 2 399 ääntä. Vuoden 2007 eduskuntavaaleissa hän sai 2 450 ääntä.
Vuoden 2008 kunnallisvaaleissa Autto valittiin Rovaniemen kaupunginvaltuustoon 523 äänellä. Hänet valittiin valtuuston puheenjohtajaksi 12. tammikuuta 2009, jolloin hänestä tuli Suomen nuorin kaupunginvaltuuston puheenjohtaja. Maaliskuussa 2009 Autto valittiin Pohjoismaiden konservatiivinuorten (, NUU) puheenjohtajaksi. NUU on pohjoismaisten kokoomusnuorten, Baltian maiden sekä pohjoisten itsehallintoalueiden yhteistyöjärjestö.
Autto oli ehdolla jälleen vuoden 2009 europarlamenttivaaleissa ja sai 17 169 ääntä. Hänet valittiin eduskuntaan vuoden 2011 vaaleissa 5 025 äänellä Lapin vaalipiiristä. Ennen valintaansa kansanedustajaksi Autto työskenteli vuosina 2007–2010 kokoomuksen järjestösihteerinä ja vuodesta 2010 Suomen Yrittäjien elinkeinopoliittisena asiamiehenä. Hän jäi tehtävästä toimivapaalle tultuaan valituksi kansanedustajaksi.
Eduskunnassa Autto oli jäsen maa- ja metsätalousvaliokunnassa (2011–2015) ja tarkastusvaliokunnassa (2014–2015) sekä varajäsen liikenne- ja viestintävaliokunnassa, talousvaliokunnassa, tulevaisuusvaliokunnassa, hallintovaliokunnassa ja suuressa valiokunnassa. Lisäksi hän oli jäsen kahden vuoden välein järjestettävän Arktisen alueen parlamentaarikkokonferenssin (CPAR) Suomen valtuuskunnassa (2011–2015) ja tulevaisuusvaliokunnan jaostossa ”Innostunut yhteiskunta” (2011–2015). Marraskuussa 2014 Autto valittiin Kemijoki Oy:n hallintoneuvostoon ympäristöministeriksi nousseen Sanni Grahn-Laasosen tilalle.
Autto putosi eduskunnasta vuoden 2015 vaaleissa. Kesäkuussa 2015 hän aloitti Lapin yliopiston yhteyspäällikkönä.
Autto on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. Sotilasarvoltaan hän on reservin yliluutnantti.
Ștefan Petrescu
Ștefan Petrescu (s. 1. heinäkuuta 1931 Râmnicu Sărat, Romania – 1993) oli romanialainen pistooliampuja, olympiavoittaja ja MM-mitalisti.
Petrescu voitti olympialaisissa Melbournessa 1956 kultaa 25 metrin olympiapistoolissa. MM-kilpailuissa hän on saavuttanut pronssia Moskovassa 1958.
Homeoottinen geeni
Homeoottinen geeni eli "HOX-geeni" (myös isäntägeeni) ohjaa eläimillä kokonaisten rakenteiden kehitystä säätelemällä yksilönkehityksen aikana muiden geenien toimintaa. Ne antavat soluille niiden identiteetin eli viestin siitä, minkä rakenteen mitäkin osaa niiden on tarkoitus muodostaa alkionkehityksen aikana. Ihmisellä homeoottisia geenejä on 39 kappaletta.
Homeoottinen geeni sisältää homeoboksin, joka ohjaa yksilönkehitystä. Läheskään kaikki homeoboksin sisältävät geenit eivät ole silti homeoottisia eli HOX-geenejä. Muita homeoboksin sisältäviä geenejä ovat muun muassa LIM-geenit.
Renzo Morigi
Renzo Morigi (28. helmikuuta 1895 – 13. huhtikuuta 1962) oli italialainen pistooliampuja ja olympiavoittaja.
Morigi saavutti olympialaisissa kultaa 25 m olympiapistoolissa Los Angelesissa 1932.
Henry Bailey
Henry Marvin Bailey (24. huhtikuuta 1893 Colleton County, Etelä-Carolina – 1. marraskuuta 1972 Walterboro, Etelä-Carolina) oli yhdysvaltalainen pistooliampuja ja olympiavoittaja.
Bailey voitti olympialaisissa kultaa 25 m olympiapistoolissa Pariisissa 1924.
Johnny Nguyen
Johnny Nguyen (s. 1974 Bình Dương, Vietnam) on vietnamilaissyntyinen, yhdysvaltalainen näyttelijä ja stuntmies. Hänet tunnetaan muun muassa televisiosarjoista "Martial Law", "Alias" ja "Shield - lain varjolla" sekä elokuvista "Olimme sotilaita" (2002) ja "The Rebel" (2006). Nguyen on tehnyt stuntteja mm. elokuviin "Spider-Man – Hämähäkkimies" (2002), "Spider-Man 2 – Hämähäkkimies 2" (2004), "Collateral – väärä aika, väärä paikka" (2004), "Starship Troopers 2" (2004), "Merijalkaväen mies" (2005) ja "Serenity" (2005).
Smile.dk
Smile.dk on ruotsalainen eurodanceduo. Se on tunnettu hiteistään "Butterfly", "Boys", "Golden sky" ja "Petite love", jotka ovat esiintyneet myös pelissä Dance Dance Revolution. Kaikki jäsenet ovat ruotsalaisia.
Chazz Palminteri
Chazz Palminteri (alk. Calogero Lorenzo Palminteri, s. 15. toukokuuta 1952 New York City, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja Oscar-ehdokas. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista "Luotisade Broadwaylla" (1994), "Epäillyt" (1994) ja "Queens – kovat korttelit" (2006). Hän on näytellyt myös televisiosarjoissa "Kojak", "Dilbert", "Wiseguy", "Matlock" ja "Dallas".
Palminteri on naimisissa Gianna Ranaudon kanssa. He menivät naimisiin vuonna 1992. Heillä on kaksi lasta: poika Dante Lorenzo (s. 11 lokakuuta 1995) ja tytär Gabriella Rose (s. 21 joulukuuta 2002). Palminteri on amerikanitalialainen.
Nagamichi Kuroda
Nagamichi Kuroda ( 24. marraskuuta 1889 – 16. huhtikuuta 1978) oli japanilainen lintutieteilijä.
Kuroda opiskeli eläintiedettä Tokion keisarillisessa yliopistossa. Hän teki tutkimusretkiä Japanin eteläisille saarille ja väitteli tohtoriksi 1924 Ryūkyūsaarilla tekemistään tutkimuksista. Kuroda toimi Japanin lintutieteellisen yhdistyksen puheenjohtajana 1947–1963.
Kuroda tutki lintuja myös Jaavalla ja kirjoitti aiheesta kaksiosaisen kirjan "Birds of the Island of Java" (1933-36). Hän kirjoitti myös kuvateoksen "Parrots of the World in Life Colours" (1975), teoksen kuvituksesta vastasi Fumito Yamashita. Teksti on sekä englanniksi että japaniksi. "Passeres" (1933) on hänen kolmas maineikas kirjansa.
Kuroda nimesi linnuista isokeijun ("Oceanodroma matsudairae") ja joukon alalajeja.
Violet Paddock
Violet Paddock on hahmo brittiläisessä "Pokka pitää" -komediasarjassa. Violetia näyttelee Anna Dawson.
Violet on Hyacinth Bucketin sisko. Violet asuu vedonvälittäjä miehensä Brucen kanssa isossa talossa, jossa on uima-allas, sauna ja tilaa ponille. Heillä on myös Mercedes-Benz ja kesähuvila Ibizalla.
Violet on useimmiten hyvin itkuinen riideltyään miehensä Brucen kanssa, jolla on mieltymys pukeutua naisten vaatteisiin ja piileskellä puissa. Hän usein soittaakin Hyacinthille pyytääkseen tältä neuvoa riitoihinsa. Eräässä jaksossa Hyacinth vie Violetin pastorin luo, mutta Violet tulee katumapäälle ja karkaa paikalta. Hyacinthin mielestä Violetin ei pitäisi ottaa Brucesta avioeroa, sillä muuten hän menettäisi upean talon uima-altaineen ja Mercedes-Benz-autoineen.
Aalborg Pirates
Aalborg Pirates eli AaB Ishockey on tanskalainen jääkiekkoseura Aalborgista Tanskasta. Joukkue pelaa jääkiekkoa Tanskan korkeimmalla sarjatasolla Metal Ligaenissa. Jääkiekko on kuulunut seuran lajivalikoimaan jo vuodesta 1967. 1997 joukkue yhdistyi pienemmän seuran, IK Aalborgin kanssa. Yhdistetty joukkue tunnettiin 1997–2003 nimellä Aalborg Ishockey Klub (AIK), mutta nimi vaihdettiin Aalborg Boldspilklubiksi (AaB).
Ado-Ekiti
Ado-Ekiti, tunnetaan myös nimellä Ado, on kaupunki Ekitin osavaltiossa Lounais-Nigeriassa. Kaupungin väkiluku vuonna 2009 oli 363 285 asukasta. Ado Ekitin asukkaat ovat etupäässä jorubia. Ado Ekitissä sijaitsee Ado Ekitin yliopisto, ja sillä on oma paikallinen televisio- ja radiokanava NTA Ado Ekiti. Ado Ekitissä toimii eri alojen yrityksiä kuten Odua Textile ja Odua Print.
Ado Ekitin historia ulottuu aina 1400-luvulle saakka, jolloin siitä tehtiin Ekitin pääkaupunki. Britit ottivat Ado Ekitin hallintaansa vuonna 1893.
Ado Ekitissä sijaitsee stadion, johon mahtuu 10 000 ihmistä. Ado Ekitillä on myös oma kolmannen divisioonan jalkapallojoukkue.
Van Diemenin maa
Van Diemenin maa oli eurooppalaisten alkuperäinen nimi Tasmanian saarelle, joka on nykyään osa Australiaa. Nimi muutettiin Van Diemenin maasta Tasmaniaksi vuonna 1856. Alue oli brittiläiseen imperiumiin kuulunut itsehallinnollinen kruununsiirtomaa vuodesta 1825 vuoteen 1856.
Austin L. Rand
Austin Loomer Rand (16. joulukuuta 1905 Kentville, Nova Scotia − 6. marraskuuta 1982 Lake Placid, Florida) oli kanadalainen eläintieteilijä.
Rand suoritti kandidaatin tutkinnon Acadian yliopistossa, jossa hänestä tehtiin kunniatohtori 1961. Opiskellessaan Cornellin yliopistossa 1929 hän teki tutkimusretken Madagaskarille ja keräsi sieltä lintuja. Aineistosta hän laati väitöskirjansa. Retkellä hän tutustui Richard Archboldiin, filantrooppiin ja eläintieteilijään, ja heistä tuli elinikäiset ystävykset. Archbold rahoitti ja johti useita tutkimusretkiä Uuteen-Guineaan 1930-luvulla, ja Rand oli mukana varajohtajana. Vuonna 1941 Rand auttoi Archboldin perustaman biologisen aseman toiminnassa Lake Placidissa Floridassa ja muutti sinne jäätyään eläkkeelle.
Vuonna 1942 Rand sai assistentin viran Kanadan kansallismuseosta, nykyisin Canadian Museum of Nature, jossa hän työskenteli ornitologi Percy A. Tavernerin ja nisäkästutkija Rudolph Martin Andersonin kanssa. 1947–1955 Rand toimi Field Museum in Chicagon lintuosaston kuraattorina ja 1955–1970 museon eläintieteen laitoksen johtavana kuraattorina.
Rand toimi American Ornithologists' Unionin puheenjohtajana 1962–1964 ja kirjoitti säännöllisesti yhdistyksen lehteen "The Auk".
Rand nimesi useita uusia lintulajeja, kuten kultahuntulavastajan ("Archboldia papuensis") ja idänvuorikehrääjän ("Aegotheles archboldi"), molemmat Archboldin kunniaksi.
E.D.I. Mean
E.D.I. Mean (s. Malcolm Greenidge 7. heinäkuuta 1974 New York) on yhdysvaltalainen rap-artisti ja Outlawzin jäsen. Ollessaan kolmannella luokalla koulussa hän ystävystyi Katari ”Kastro” Coxin kanssa, joka esitteli hänet serkulleen Tupac Shakurille.
Vuonna 1992 Kastro, Greenidge ja Yafeu ”Kadafi” Fula perustivat rap-ryhmän. Greenidge aloitti rap-uransa nimellä "Big Malcolm". Trio toimi nimillä "Thoro Headz" ja "Young Thugz". Tupac oli noussut raptähdeksi ja päästi trion vierailemaan singlelleen nimeltä ”Holla If Ya Hear Me”, joka julkaistiin 4. helmikuuta 1993. Vuonna 1994 ryhmään, joka tunnettiin tällöin nimellä Dramacydal, liittyi Mutah ”Napoleon” Beale. 5. huhtikuuta 1995 julkaistiin Tupacin albumi "Me Against the World". Ryhmä vieraili kappaleissa ”Me Against the World” ja ”Outlaw”.
Vuonna 1995 Tupacin vapauduttua vankilasta Malcolm, Tupac, Bruce ”Fatal” Washington, Kadafi, Kastro ja Napoleon perustivat ryhmän Outlaw Immortalz, joka tunnetaan nykyään nimellä Outlawz. Tupac antoi jokaiselle jäsenelle nimen, joka tuli jostakin Yhdysvaltojen vihollisesta. Malcolmin nimeksi tuli ”E.D.I. Mean” Ugandan presidentin Idi Aminin mukaan. 13. helmikuuta 1996 Tupacin albumi "All Eyez on Me" julkaistiin. E.D.I. esiintyi kappaleissa ”Tradin’ War Stories”, ”When We Ride” ja ”Thug Passion”.
14. kesäkuuta 1996 Tupacin single ”How Do You Want It” julkaistiin. Sen B-puolella oli ”Hit ’Em Up”, jossa olivat mukana E.D.I., Fatal ja Kadafi.
7. syyskuuta 1996 Tupacia ammuttiin neljä kertaa Las Vegasissa. Hänet vietiin sairaalaan, jossa hän kuoli viikkoa myöhemmin. E.D.I. oli Tupacia kuljettaneen auton takana tulleessa autossa, mutta ei pystynyt tunnistamaan murhaajaa. Hänen mukaansa poliisien tullessa paikalle he kysyivät häneltä ”"Mihin jengiin kuulut?"”, ja käskivät mennä makaamaan maahan.
E.D.I. ja muut Outlawzin jäsenet muuttivat takaisin New Jerseyyn. 5. marraskuuta 1996 julkaistiin Tupacin albumi "". E.D.I. esiintyi kappaleissa ”Bomb First (My Second Reply)”, ”Life Of An Outlaw” ja ”Just Like Daddy”.
Maaliskuussa 1997 E.D.I. ja muut Outlawzin jäsenet Fatalia lukuun ottamatta muuttivat takaisin Kaliforniaan ja liittyivät Death Row Recordsiin. 25. marraskuuta 1997 Tupacin albumi "R U Still Down? (Remember Me)" julkaistiin. E.D.I. tuotti albumilta kappaleet ”Redemption”, ”Thug Style”, ”Fuck All Y’all”, ”Let Them Thangs Go”, ”When I Get Free” ja ”Enemies With Me”. 21. joulukuuta 1999 ilmestyi Outlawzin debyyttialbumi "Still I Rise".
Vuonna 1999 Outlawz perusti Outlaw Recordzin. Fatal ei taaskaan ollut mukana, koska väitti Outlawzin pettäneen Tupacin liittymällä Death Row Recordsiin. Outlawz julkaisi sittemmin toisen ja kolmannen albuminsa "Ride wit Us or Collide wit Us" ja "Novakane", ensin mainitun 7. marraskuuta 2000 ja jälkimmäisen 6. marraskuuta 2001.
E.D.I. on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
The Great Gildersleeve
The Great Gildersleeve oli yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, jota esitettiin radiossa 1941 – 1957 ja televisiossa 1955 – 1956. Sarjan päähahmo Throckmorton P. Gildersleeve teki ensiesiintymisensä radiokuunnelmasarjassa "Fibber McGee and Molly" ja "The Great Gildersleeve"a pidetään historian ensimmäisenä spin-off -sarjana.
Pääroolia esitti kesäkuuhun 1950 asti Harold Peary. Pearyn ilmoittua lopettavansa hänet korvattiin Willard Watermanilla, jonka ääni muistutti huomattavasti Pearyn ääntä. Waterman myös näytteli Gildersleeveä sarjan lyhytikäisessä televisioversiossa.
Sarjan pohjalta tehtiin myös neljä elokuvaa: "The Great Gildersleeve" (1942), "Gildersleeve's Bad Day" (1943), "Gildersleeve on Broadway" (1943) ja "Gildersleeve's Ghost" (1944).
Creekit
Creekit ovat amerikan alkuperäisasukkaita, jotka tunnetaan myös heidän alkuperäisellä nimellään "muscogeet", jolla voidaan nykyisin tarkoittaa useita eri intiaaniheimoja. Suurin osa creekeistä asuu Oklahomassa ja Alabamassa, mutta heidän alkuperäiset asuinalueensa ulottuivat myös Georgiaan ja Floridaan. He kuuluivat niin sanottujen viiden sivistyneen heimon joukkoon.
Creekien esi-isät olivat osa Mississippin kulttuuria ja he asuivat nykyisen Tennesseen ja Alabaman alueella. He eivät muodostaneet samanlaista kiinteää kokonaisuutta heimona kuin muut intiaani-heimot, vaan creek-heimo koostui suurimmaksi osaksi itsenäisistä kyläyhteisöistä.
Yhdysvaltain vapaussota jakoi creekit kahteen osaan. Etelässä asuvat creekit olivat puolueettomia, ja pohjoisessa asuvat taistelivat brittien puolella. Kun sota päättyi 1783, Iso-Britannia luovutti creekien alueet Yhdysvalloille. Alexander McGillivray nousi creekien johtajaksi ja onnistui neuvottelemaan Yhdysvaltojen kanssa sopimuksen, jossa Yhdysvallat tunnusti creekien itsehallinnon, tosin suuria alueluovutuksia vastaan. Yhdysvallat petti sopimuksen McGillivrayn kuoleman jälkeen ja yhä suurempia osia creekien alueita liitettiin Georgian osavaltioon. George Washington määräsi, että intiaanit olisi sopeutettava länsimaiseen kulttuuriin ja tätä tehtävää hoitamaan valittiin Benjamin Hawkins. Hän opetti creekeille eurooppalaisen tekniikan hyödyntämistä maataloudessa ja creekeistä tuli yksi viidestä sivistyneestä heimosta. Kehitys katkesi kuitenkin creek-sotaan 1812.
Creek-sota alkoi creekien sisällissotana, mutta Yhdysvallat sekaantui siihen nopeasti. Sotaa käytiin amerikkalaisten ja amerikkalaismielisten creekien ja uudistuksia vastustavien creekien välillä. Sota päättyi 1814 ja sen seurauksena creekit joutuivat luovuttamaan alueensa Yhdysvalloille. Myös amerikkalaisten puolella taistelleet creekit joutuivat luovuttamaan alueensa. Alabaman osavaltio muodostettiin suurimmaksi osaksi creekien luovuttamalle maalle. Maaluovutukset johtivat siihen, että monet creekit pakenivat Floridaan, jossa heistä muodostui seminolien heimo.
Suurin osa creekeistä asuu Oklahomassa, jonne heidät siirrettiin monien muiden heimojen mukana 1834, mutta myös Alabamassa on creekien reservaatti. Kuten monien muidenkin intiaani-heimojen, myös creekien talous perustuu suurilta osin kasinoihin ja matkailuun. Creekien yhteishenkeä pidetään yllä festivaalein ja esimerkiksi haavipalloturnauksin.
Y6 ja Y7
Y6 oli ruotsalainen dieselmoottorivaunusarja, jota valmistettiin Ruotsin valtionrautateille vuosina 1953–1961 yhteensä 378 kappaletta. Samalla valmistettiin 321 kappaletta liitevaunuja. Moottorivaunuja valmistivat Hägglund & Söner, Aktiebolaget Svenska Järnvägsverkstäderna, Kalmars Mekaniska Verkstad ja Eksjöverken. Yksiköt olivat käytössä Ruotsin sähköistämättömällä rataverkolla 1950-luvulta aina 1980-luvulle. Sähköistetyille rataosuuksille oli omat sähkömoottorivaunutyyppinsä, X16 ja X17. Ensimmäiset Y6:et aloittivat liikenteen Bodenin ja Haaparannan välillä.
Alkuperäinen versio oli Y6, jota valmistettiin vuosina 1953–1957 yhteensä 251 kappaletta. Sen istuimet olivat yksinkertaiset ja pienet, paikkaluvuksi saatiin 53. Viimeinen Y6 poistettiin liikenteestä vuonna 1983, mutta joitakin niistä muunnettiin ratatyövaunuiksi. Vaunuja myös myytiin 26 kappaletta Tanskaan yksityisradoille.
Uudemmassa Y7:ssä oli kookkaammat istuimet ja paikkaluku oli ainoastaan 47. Niitä valmistettiin vuosina 1957–1960 yhteensä 122 kappaletta. Lisäksi seitsemän Y6:ta ja Y8:aa muutettiin Y7-sarjaan. Viisi niistä on myyty Norjan valtionrautateille ja tanskalaisille yksityisradoille. Y7-versiot olivat Ruotsissa käytössä vuoteen 1989.
Y8 oli nopeampikulkuisempi versio käytettäväksi Keski-Ruotsin radoilla. Ne oli muutettu aiemmasta Y6-versiosta.
Y6- ja Y7-sarjan moottorivaunuihin perustuvat Suomessa käytössä olleet "lättähatut" eli Dm6- ja Dm7-sarjat, jotka valmisti suomalainen Valmet ruotsalaiselta Hilding Carlssonilta hankitulla lisenssillä.
Rungsted Seier Capital
Rungsted Seier Capital on tanskalainen jääkiekkoseura, jonka kotipaikka on Rungsted. Joukkue pelaa Tanskan pääsarjassa Metal Ligaenissa. Seura toimi aiemmin nimellä Rungsted Cobras, mutta se vaihtoi nimeä 2004. Joukkue pelaa silti edelleen Rungstedissa, ja se on voittanut Tanskan mestaruuden vuonna 2003.
Pico Cristóbal Colón
Pico Cristóbal Colón on Kolumbian korkein vuori ja prominenssiltaan maailman viidenneksi suurin vuori. Lähin sitä korkeampi vuori on Cayambe 1 288 kilometrin päässä. Huipulla on pysyvä lumipeite, kuten muillakin läheisillä vuorilla. Vuori kuuluu erilliseen Sierra Nevada de Santa Martan vuoristoon Andien lähellä.
On mahdollista, että lähellä sijaitseva Pico Simón Bolívar on Pico Cristóbal Colónia korkeampi. Siinä tapauksessa Pico Simón Bolívar on sekä Kolumbian korkein että prominenssiltaan maailman viidenneksi suurin vuori.
Young Noble
Rufus Cooper III (s. 21. maaliskuuta 1978, tunnetaan myös nimellä Young Noble) on amerikkalainen rap-artisti. Hän kuuluu Tupac Shakurin perustamaan Tha Outlawz rap-yhtyeeseen.
Noble esiintyi ensimmäisen kerran Shakurin albumilla "" kappaleissa "Hail Mary", "Life of an Outlaw", "White Man'z World" ja "Just Like Daddy".
Hän esiintyi vuoden 1999 joulukuussa ilmestyneen Tupacin albumin Still I Rise kappaleessa.
SønderjyskE Ishockey
SønderjyskE Ishockey on tanskalainen jääkiekkoseura. Joukkue pelaa Tanskan pääsarjassa Metal Ligaenissa. Joukkue on yksi SønderjyskEn jaostoista. Seuralla on myös toimintaa jalkapallossa ja käsipallossa. Seura on kotoisin pienestä Vojensin kaupungista.
25. joulukuuta 2018. http://www.soenderjyske.dk
Dravidat
Dravidat ovat Intiassa, Pakistanissa, Sri Lankassa ja muualla eteläisessä Aasiassa asuvia kansoja, jotka puhuvat dravidakieliä. Dravidakansoihin kuuluvat muiden muassa tamilit.
Heksyyni
Heksyyni on kuuden hiiliatomin ja kymmenen vetyatomin muodostama kemiallinen yhdiste, jossa on joidenkin hiiliatomien välillä oltava yksi kovalenttinen kolmoissidos. Heksyyni kuuluu hiilivetyihin ja tarkemmin luokiteltuna alkyyneihin, joita ovat myös etyyni, propyyni, butyyni, pentyyni, oktyyni, nonyyni ja dekyyni. Heksyynin molekyylikaava on CH.
Ruskeat levät
Ruskeat levät tai sukasiimaiset ("Heterokontophyta" tai "Stramenopila") on "Chromalveolata"-kuntaan kuuluva kehityslinja, johon kuuluu noin 10 500 levämäistä ja sienimäistä eliölajia. Ruskeat levät on esitetty joko luokkina ruskeiden levien kaaressa tai erillisinä kaarina "Chromalveolata"-kunnassa. Näistä luokitteluvaihtoehdoista huolimatta ne muodostavat monofyleettisen eli kehityshistoriallisesti yhtenäisen taksonin. Ruskeiden levien taksonia ei pidä käsitteellisesti sekoittaa ruskoleviin, jotka ovat ruskeiden levien eräs alaryhmä.
Suurin osa ruskeisiin leviin kuuluvista taksoneista on erilaisia yhteyttäviä leviä, jotka käsittävät kaikenkokoisia organismeja yksisoluisista piilevistä aina valtamerten monikymmenmetrisiin ruskoleviin. Levien lisäksi ruskeiden levien kehityslinjaan kuuluu erilaisia ulkoisilta olemuksiltaan sienimäisiä eliöitä, kuten munasienet, joihin lukeutuu esimerkiksi perunaruttoa aiheuttava "Phytophthora infestans". Näitä sienimäisiä ryhmiä on kutsuttu myös leväsieniksi. Sienimäisten ryhmien kuuluminen samaan kehityslinjaan levämäisten kanssa on selvinnyt vasta 1990-luvulla molekulaaristen tutkimusmenetelmien (mm. DNA- ja RNA-analyysit) käyttöönoton jälkeen. Sitä ennen niitä pidettiin alkeellisina sieninä.
Yhteyttävät ruskeat levät saivat alkunsa, kun ruskeiden levien kantamuoto otti soluunsa endosymbiontiksi varhaisen punalevän tai glaukofyytin. Evoluution kuluessa endosymbiontti surkastui, ja nykyään siitä on jäljellä ruskeiden levien viherhiukkasten ympärillä oleva ylimääräinen kalvopari. Ruskeiden levien sienimäiset eliöryhmät ovat joko eriytyneet omiksi ryhmikseen ennen tämän endosymbioosin tapahtumista tai sitten ne ovat menettäneet viherhiukkaset evoluution kuluessa. Ruskeat levät ovat huomattavasti nuorempi eliöryhmä kuin kasvit ja viherlevät sekä punalevät. Varhaisimmat fossiilit ovat liitukaudelta noin 120 miljoonaa vuotta vanhoista kerrostumista. Eri ryhmien evoluutio on ollut nopeaa, ja esimerkiksi suurilla ruskolevillä tavattavat huomattavan erikoistuneet sekovarsirakenteet, jotka muistuttavat suuresti kasvien juuria, varsia ja lehtiä, ovat kehittyneet paljon nopeammin kuin kasvien ja viherlevien vastaavat rakenteet.
Ruskeiden levien kantamuodolla on ollut kaksi uintisiimaa eli flagellaa. Nykyäänkin tähän ryhmään kuuluvilla eliöillä on yleensä uintisiimallinen elämänvaihe. Toisessa uintisiimassa on pitkin sen pituutta kahdessa rivissä jäykkiä sukasia eli mastigoneemoja, joiden vuoksi ruskeita leviä on kutsuttu myös "sukasiimaisiksi". Piilevillä uintisiimat ovat evoluution kuluessa hävinneet, poikkeuksena joidenkin lajien sukusolut. Ruskolevillä puolestaan uintisiimallisia ovat parveiluitiöt.
Ruskeisiin leviin kuuluvien eliöryhmien keskinäiset sukulaisuudet ovat alkaneet hahmottua molekyylisystemaattisilla menetelmillä. Vuonna 2009 niiden polveutuminen on esitetty seuraavasti:
Scott Young
Scott Allen Young (s. 1. lokakuuta 1967 Clinton, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli oikea laitahyökkääjä. Pitkällä NHL-urallaan Young pelasi 1181 ottelua, tehden 342 maalia ja 414 syöttöpistettä yhteensä 756 tehopistettä.
Young aloitti uransa high schoolinsa St. Mark's Lionsin joukkueessa puolustajana vuonna 1984 ja hän pääsi pelaamaan vuoden 1985 nuorten MM-kisoihin. High schoolin jälkeen Young siirtyi Bostonin yliopiston joukkueeseen kahdeksi vuodeksi. Hän kehittyi juniorina etenkin nopeaksi luistelijaksi, yläpään karvaajaksi ja tarkaksi laukojaksi, joten hän siirtyi laitahyökkääjäksi. Young osallistui nuorten MM-maajoukkueeseen myös 1986 ja 1987. Hartford Whalers varasi nuoren hyökkääjän vuoden 1986 numerolla 11.
Youngista tuli ammattilainen, kun hän solmi sopimuksen Hartfordin kanssa kaudeksi . Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi vain 13 ottelua, mutta jo seuraavalla kaudella Young pelasi miltei täyden kauden. Ammattilaisuransa kolmas kausi oli hänen ensimmäinen yli 20 maalin kautensa, ja samalla hän nousi Hartfordin luottopelaajiin. Kausi ei kuitenkaan alkanut odotetusti, ja Young sai 34 ottelussa aikaan vain 6 maalia ja 9 syöttöä. Hartford myikin Youngin Pittsburgh Penguinsiin vaihdossa Rob Browniin. Pittsburgh voitti tuolla kaudella Stanley Cupin, jolloin Young pääsi juhlimaan ensimmäistä mestaruuttaan.
Kauden päätyttyä Youngin ja Pittsburghin välille tuli erimielisyyksiä ja voimassa olleesta sopimuksesta huolimatta hän siirtyi kaudeksi 1991–1992 HC Bolzanon joukkueeseen, joka pelasi sekä Italian Serie A:ssa että Alpenligassa. Youngin Euroopan visiitti jäi kuitenkin vain kauden mittaiseksi, kun Pittsburgh myi oikeutensa Youngiin Quebec Nordiquesille kaudella Bryan Fogartya vastaan. Young palasi NHL:ään ja Quebecissä hänen uransa lähti jälleen nousuun ja hän pysyi seuran organisaatiossa kauteen asti, vaikka seura muutti Quebecistä Coloradoon 1995. Kauden työsulun aikana Young kävi pelaamassa viisi ottelua Saksan DEL-liigassa Frankfurt Lionsin ja EV Landshutin riveissä. Colorado Avalanchen paidassa Young voitti toisen Stanley Cupinsa kaudella .
Sopimuksen päätyttyä Young teki kauden mittaisen sopimuksen Mighty Ducks of Anaheimin kanssa. Anaheim ei selvinnyt pudotuspeleihin ja kaudeksi Young siirtyi St. Louis Bluesiin. St. Louisissa hän pelasi neljä kautta, joista oli hänen uransa paras tehoin 44 maalia ja 30 syöttöä. Neljän kauden jälkeen Young siirtyi vapaana agenttina Dallas Starsiin, jossa hän pelasi tuhannen NHL-ottelunsa. Samalla hänen tehonsa alkoivat hiipua.
Young edusti Yhdysvaltain jääkiekkomaajoukkuetta nuorten MM-kisoissa 1985, 1986 ja 1987.
Hän pelasi myös jääkiekon MM-kisoissa 1994, sekä maailmancupissa 1996 ja vuosien 1988, 1992 ja 2002 talviolympialaisissa.
Antoon Emeric Marcel De Roo
Antoon Emeric Marcel De Roo (1936 – 25. helmikuuta 1971) oli lintutieteilijä, joka tutki afrikkalaisia lintuja.
De Roo tutki museolintuja Tervurenissa sijaitsevassa "Musée Royal de l’Afrique Centrale" museossa.
Vuonna 1967 De Roo nimesi edwardjärvenbulbulin ("Chlorocichla prigoginei") Brysselissä ilmestyneessä "Revue de zoologie et de botanique africaines" -julkaisussa. De Roo nimesi myös sokkokiitäjien suvun "Schoutedenapus".
Rajaton valta
Rajaton valta on poliittinen jännityselokuva vuodelta 1997. Sen on ohjannut Clint Eastwood, joka näyttelee siinä myös pääosaa. Se pohjautuu David Baldaccin samannimiseen kirjaan.
Mestarivaras Luther Whitney (Eastwood) haluaa lopettaa riskialttiin työnsä ja vetäytyä taiteen pariin. Hän päättää kuitenkin tehdä vielä yhden ison keikan miljonääri Walter Sullivanin (Marshall) asuntoon tämän ollessa ulkomailla. Kaikki sujuu hyvin Lutherin kerätessä säkkiinsä timantteja ja koruja, kunnes hän kuulee jonkun tulevan. Se on Sullivanin vaimo, joka ei lähtenytkään miehensä mukaan, ja itse Yhdysvaltain presidentti Allen Richmond (Hackman), joka on Sullivanin hyvä ystävä. Luther menee piiloon ja näkee heidän kuhertelevan. Leikki yltyy rajuksi ja alkaa suoranainen tappelu, joka päättyy presidentin turvamiesten (Glenn ja Haysbert) ampuessa naisen. Kun he ovat siistineet paikat ja keksineet peitetarinan, he näkevät Lutherin joka juuri ja juuri pääsee karkuun. Hän aikoo paeta maasta, mutta kun hän näkee TV:ssä presidentin valehtelevan ja pahoittelevan Sullivanille vaimon kuolemaa, Luther päättää, ettei aiokaan paeta, vaan aikoo laittaa hänet vastuuseen.
Johan Kröger
Johan Ferdinand Kröger () oli suomalainen jääkärikapteeni.
Hänen vanhempansa olivat asioitsija Juho Abraham Kröger ja Hilda Maria Tikkanen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1904 Lydia Juhlenskyn kanssa, josta hän erosi vuonna 1909.
Kröger kävi viisi luokkaa reaalilyseota. Hän suoritti asevelvollisuutensa 6. Suomalaisesta tarkk'ampujapataljoonassa Mikkelissä vuosina 1899–1901.
Kröger työskenteli lennätinreviisorina Lennätinlaitoksessa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 7. joulukuuta 1915, josta hänet siirrettiin 53 muun miehen kera 2. lokakuuta 1917 perustettuun pataljoonan tiedonanto-osastoon. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella.
Kröger saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana luutnantiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan Päämajan radioasemalle.
Sisällissodan jälkeen Kröger määrättiin Valamon radioaseman päälliköksi. Armeijasta hän erosi 5. marraskuuta 1919 ja siirtyi Suojeluskuntajärjestön palvelukseen ja hänet sijoitettiin paikallispäälliköksi Pyhäjärven suojeluskuntaan, missä hän palveli 1. elokuuta 1920 saakka. Kröger menehtyi 25. tammikuuta. 1921 tapaturmeisesti.
Luettelo kuntaliitoksista Suomessa kunnittain
Tämä on luettelo kuntaliitoksista Suomessa kunnittain. Luettelossa esitetään kuntajaon muutokset Suomessa (niin sanotut kuntaliitokset) Suomen nykyisellä alueella kunnittain.
Suomen nykyiset kunnat ja niihin liitetyt Suomen entiset kunnat esitetään luettelossa maakunnittain ja seutukunnittain vallitsevan maakunta- ja seutujaon mukaan. Luettelossa eivät ole mukana osakuntaliitokset, tulevat kuntaliitokset eivätkä luovutetuilla alueilla tehdyt liitokset. Kaupungit on lihavoitu.
Alexandre Prigogine
Alexandre Prigogine (1913 Moskova – toukokuu 1991 Bryssel) oli venäläis-belgialainen lintutieteilijä, kemisti ja geologi.
Prigogine muutti perheensä mukana Saksaan pakoon Venäjän vallankumousta. Belgiaan he muuttivat vuonna 1929. Hän väitteli kemian tohtoriksi Brysselin yliopistossa ja muutti Belgian Kongoon 1938 tutkimaan mineraaleja. Vuonna 1946 hän tapasi Henri Schoutedenin Tervurenissa ja tämä innosti Prigoginea keräämään lintuja ja osallistumaan Kongon linnuston kartoittamiseen. Prigogine lähetti paikallisia keräilijöitä eri puolille Kongoa ja keräsi yli 20 000 linnunnahan kokoelman.
Alexandre Prigoginen veli Ilya Prigogine sai kemian Nobel-palkinnon vuonna 1977.
Prigogine löysi muutamia uusia lintulajeja ja alalajeja. Hän nimesi ainakin kongonkiitäjän ("Schoutedenapus schoutedeni").
Harry Orvomaa
Emanuel Zwi Harry Orvomaa (vuoteen 1944 Orscholik; 14. maaliskuuta 1927 Helsinki – 9. syyskuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen muusikko ja Scandia-musiikin toimitusjohtaja.
Hänen vanhempansa olivat Rachel (o.s. Fiedler) ja Alter Samuel Orscholik. Äiti oli takkikauppias, hänellä oli liike Fredrikinkadulla Helsingissä, ja isällä oli pukutehdas Star. Nimi Orscholik suomalaistettiin 1940-luvun alussa muotoon Orvomaa.
Orvomaa soitti rumpuja, tyylilajinaan jazz. Hän ajautui musiikkibisnekseen harrastuksensa kautta ja kehitti itselleen ”hittivainun” eli löysi kappaleita, jotka olivat juuri suomalaiseen makuun ja toteutti ne hyvin käännettyinä ja sovitettuina, sovittajana usein Jaakko Salo. Orvomaa teki elämäntyönsä Scandia-Musiikin toimitusjohtajana ja löysi monille suomalaisille rakkaat tähdet, kuten Danny ja Johnny. Scandia-Musiikki oli ensimmäinen suomalainen kustantamo ja levy-yhtiö, jolla oli sanoittaja ja suomentaja kuukausipalkalla. Heitä oli muun muassa Juha Vainio.
Orvomalla oli lukuisia luottamustehtäviä alan järjestöissä, kuten Teosto ry:ssä, Musiikin tiedotuskeskuksessa (nyk. FIMIC), Suomen Musiikkikustantajat ry:ssä sekä Ääni- ja kuvatallennetuottajat ÄKT r:ssä.
Orvomaa on haudattu Helsingin juutalaiselle hautausmaalle.
Valkopäälepinkäiset
Valkopäälepinkäiset ("Eurocephalus") on lepinkäisten heimoon kuuluva varpuslintusuku. Siihen kuuluu kaksi lajia:
666 (Billy Talentin albumi)
666 Live on kanadalaisen Billy Talentin vuonna 2007 julkaisema live-DVD-kokoelma, jossa on Billy Talentin Brixtonin ja Düsseldorfin keikalta nauhoitetut DVD:t ja Düsseldorfin keikalta äänitetty CD.
Live-DVD BrixtonistaLive-DVD DüsseldorfistaLive-DVD NürnbergistäLive-CD Düsseldorfista
Brixtonin DVDDüsseldorfin DVDLive-CD Düsseldorfin keikalta
Mała Panew
Mała Panew () on Oderin sivujoki Sleesiassa, Puolassa. Se on 132 kilometriä pitkä ja virtaa pääasiassa metsäalueiden halki. Joki saa alkunsa Ylä-Sleesiasta, Krusinin kylästä läheltä Myszkówia. Brynican alkulähde sijaitsee vain neljän kilometrin päässä. Mała Panew laskee Oderiin Czarnowąsyn () kylässä Opolen koillispuolella.
Lepinkäiset (suku)
Lepinkäiset ("Lanius") on lepinkäisten heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu 30 lajia.
Herlev Hornets
Herlev Hornets on tanskalainen jääkiekkoseura Kööpenhaminan läheltä Herlevistä. Joukkue pelasi Tanskan pääsarjassa AL-Bank Ligaenissa. Kaudesta 2010–11 lähtien sen tilalla Tanskan pääsarjassa on pelannut Herlev Eagles. Herlev Hornets keskittyy junioritoimintaan.
Rødovre Mighty Bulls
Rødovre Mighty Bulls on tanskalainen jääkiekkojoukkue ja on osa Rødovre Skøjte og Ishockey Klub – RSIK :iä. Joukkue pelaa kotiottelunsa Rødovre Skøjte Arenalla Rødovressa. Joukkueen päävalmentaja on ruotsalainen Magnus Bogren. Joukkue on voittanut Tanskan Mestaruuden 6 kertaa: 1978, 1983, 1985, 1986, 1990 ja 1999.
Kantosiipialus
Kantosiipialus on vedessä kulkeva alus, jonka rungon alle on asennettu tukitankojen varaan kantosiivet. Aluksen kiihdyttäessä vauhtiaan nämä siivet tuottavat yhä enemmän nostovoimaa kunnes runko nousee vedestä ja alus kulkee kantosiipiensä varassa. Tämä vähentää merkittävästi aluksen vastusta, jolloin se voi saavuttaa vedessä suurempia nopeuksia.
Ensimmäisen aluksen, jossa veneen rungon alle oli sijoitettu vastusta vähentävät kantosiivet, rakensi tiettävästi italialainen insinööri Enrico Forlanini vuonna 1900. Alus saavutti tuolloin valtaisan, 70 kilometrin tuntinopeuden. Muista kantosiipialusta kehitelleistä henkilöistä mainittakoon Alexander Graham Bell, joka yhdessä vaimonsa ja insinööri Casey Baldwinin kanssa kävi testaamassa "Forlanin" alusta Maggiorejärvellä vuonna 1910. Bell osti "Forlanin" patentin ja kehitti siitä oman "HD-4" -kantosiipialuksen. Vuonna 1919 kyseinen alus teki uuden veneiden nopeusennätyksen, 114 kilometriä tunnissa.
Kantosiipialuksia ovat esimerkiksi Olympia-tyypin kantosiipialukset sekä Helsingin ja Tallinnan välillä vuosina 1997–2008 liikennöineet Linda Linen "Jaanika" ja "Laura".
Vuosina 1961-1965 liikennöi Turun ja Tukholman välillä Italiasta vuokrattu 120-paikkainen "Alistafaco" -tyyppinen kantosiipialus "Sirena". Liikenne osoittautui kuitenkin tappiolliseksi ja alus palasi Italiaan.
Suomen ensimmäinen kantosiipialus oli Raketa-luokan "Tehi", joka vuosina 1962–1983 liikennöi Lahden ja Jyväskylän välillä Vesijärvellä ja Päijänteellä.
Lahdesta on 2000-luvulla liikennöinyt tilausristeilijänä toinen Raketa-kantosiipialus "Rosetta". Keiteleellä, Päijänteellä ja Vesijärvellä on myös vuodesta 2009 liikennöinyt Polesje-luokan "Suvi Express", joka taittaa Jyväskylän ja Lahden välin kolmessa tunnissa.
Hvidovre Fighters
Hvidovre Fighters on tanskalainen jääkiekkoseura, joka pelaa Tanskan pääsarjassa Metal Ligaenissa. Joukkue tulee Hvidovresta, Kööpenhaminan lähistöltä.
Henri Schouteden
Henri Schouteden (3. toukokuuta 1881 Bryssel – 15. marraskuuta 1972 Bryssel) oli belgialainen eläintieteilijä, joka tutki Keski-Afrikan linnustoa.
24-vuotiaana Schouteden väitteli filosofian tohtoriksi Brysselin yliopistossa. Samaan aikaan hän oli sekä Belgian eläintieteellisen yhdistyksen että Hyönteistieteellisen seuran pääsihteeri, ja oli julkaissut jo 30 tieteellistä kirjoitusta. Sittemmin hän toimi Tervurenissa sijaitsevan Musée Royal de l’Afrique Centralen johtajana vuodesta 1927 alkaen. Vuonna 1911 hän ryhtyi julkaisemaan "Revue de Zoologie et de Botanique Africaines"-julkaisua, jota hän toimitti yhä ennen kuolemaansa. Schouteden julkaisi yli 500 kirjoitusta, erityisesti etiopialaiselta eläinmaantieteelliseltä alueelta.
Nuorena Schouteden tutki "Hemiptera"-lahkon hyönteisiä. Myöhemmin hän ryhtyi tutkimaan Belgian Kongon linnustoa yhdessä James Chapinin kanssa. Hän kasvatti Tervurenin museon kokoelmia alkuaan 1 600 näytteestä 35 000:een näytteeseen 35 vuotta myöhemmin. Vuonna 1972 kokoelmassa oli jo yli 100 000 näytettä.
Schouteden nimesi linnuista keltaharjalepinkäisen ("Prionops alberti"), sieppotimalin ("Kupeornis chapini") ja afrikanviitapöllön ("Phodilus prigoginei"), viimeksimainitun oppilaansa Alexandre Prigoginen kunniaksi.
Furuset Ishockey
Furuset I.F. on vuonna 1934 perustettu norjalainen jääkiekkoseura Furusetista Oslosta. Joukkue on osa Furuset Idrettsforeningenia, (FIF). Joukkue pelaa kotiottelunsa Furuset Forumilla jonka katsojakapasiteetti on 1 200. Joukkue pelaa Norjan toiseksi korkeimmalla I-divisioonassa. Joukkueen päävalmentajana toimii Magnus Rahm. Seura on viimeksi pelannut Norjan pääsarjassa GET-ligaenissa kaudella 2008-09.
Hockey Night
Hockey Nightia esitettiin aluksi vuosina 1995–2005, jossa nähtiin yksi jääkiekon SM-liigan ottelu, sekä viimeisen kahden vuoden aikana maksullista lisäohjelmistoa. Tuolloin alkuaikoina otteluita selosti Pentti Lindegren ja kommentaattoreina toimivat Kimmo Leinonen ja hänen jälkeensä Pekka Järvelä. Myöhemmin selostajaksi vaihtui Mika Saukkonen ja kommentaattorina oli Timo Jutila. Studioisäntänä toimi Kari Tyni ja kaukalonlaitatoimittajina olivat Kimmo Leinonen ja myöhempinä vuosina Mika Saukkonen, Mikko Grönman ja Inka Korhonen. Joskus kommentaattorina oli Jari Kurri. SM-liigan sunnuntaiottelut vähentyivät selvästi, kun lähetysoikeudet loppuivat MTV3-kanavalta.
Ohjelma palasi ruutuun 2011, jolloin Hockey Night -tiimiin kuuluivat toimittaja Teemu Niikko, selostaja Antero Mertaranta, sekä asiantuntijakaarti: Hannu Aravirta, Juhani Tamminen, Jarmo Kekäläinen, Doug Shedden, Kari Jalonen, Mika Kortelainen ja Risto Dufva.
Kun MTV sai itselleen jääkiekon MM-kisojen mediaoikeudet, MTV päätti nimetä kiekkokokonaisuutensa Hockey Nightiksi ja aloittaa Canal+:n perjantai-illoissa sekä lauantai-iltapäivissä uusia makasiiniohjelmia, joista kaksi vastaavat 2000-luvun alun Pakkiparia ja Fan Clubia. Hockey Night Extra on MTV3-kanavalla esitettävä ohjelma, joka esittää Canal+:n lähetyksestä "parhaat palat" ja käsittelee myös Euro Hockey Tour-turnausten aikana kyseisiä otteluita. Hockey Night Spotlight on lauantai-iltapäivien keskusteluohjelma, jossa otetaan Facebookin kautta vastaan yleisön kysymyksiä. Studio-osuudet kulkevat nimellä Hockey Night Live jalkapalloa käsittelevän vastaavanlaisen FUTIS+-ohjelman tapaan.
Jarmo Ilola
Jarmo Ilola (s. 25. elokuuta 1956) on entinen suomalainen maajoukkuetason jalkapalloilija. Urallaan hän toimi mm. Rovaniemen Palloseuran kapteenina. Pelipaikaltaan hän oli keskuspuolustaja.
Ilola voitti urallaan RoPSissa Suomen Cupin vuonna 1986.
Jarmon poika Jari Ilola on myös jalkapalloilija.
Rita Strömmer
Rita Strömmer (s. 1968) on suomalainen televisiotoimittaja ja kuvaaja. Hän on opiskellut kuvausta ja leikkausta New Yorkissa the School of Visual Arts -taidekoulussa. Hän teki pitkään televisio-ohjelmia yhteistyössä aviomiehensä Rauli Virtasen kanssa. Sittemmin hän siirtyi MTV3:n ulkomaantoimitukseen ja on toiminut myös MTV3:n uutisankkurina. Hän on ollut ulkomaantoimittajana muun muassa Serbiassa ja Kreikassa.
Strömmer on tehnyt useita omia ohjelmasarjoja, esimerkiksi MTV3:lle Ritan mitalla -sarjan ja Ritan retket -matkaohjelman, jonka hän kuvasi ja ohjasi muun muassa Borneolla ja Robinson Crusoe -saarella. YLE:n Teema-kanavalle hän ohjasi, kuvasi ja leikkasi kuusiosaisen matkaohjelman Egyptistä, Andalusiasta, Turkista, Iranista, Syyriasta ja Malesiasta.
Strömmer osallistui Miss Suomi-kisaan vuonna 1992 ja hänet valittiin lehdistön ihannetytöksi. Hän toimi MTV3:n televisiokuuluttajana vuosina 1993–1994.
Strömmer on ollut avioliitossa toimittaja Rauli Virtasen kanssa.
Ella Brigatti
Ella Annikki Kristiina Brigatti (s. 16. lokakuuta 1969 Imatra) on suomalainen pukusuunnittelija ja kuvittaja. Hän on suunnitellut lukuisia elokuva- ja teatteripuvustuksia.