hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Citroën DS
Citroën DS on ranskalaisen Citroënin vuosina 1955–1975 valmistama ylemmän keskiluokan auto, joka sai vuonna 1955 mallinimen DS 19, jossa DS lausutaan samoin kuin "déesse" (/de.ɛs/, 'jumalatar'). Sitä valmistettiin myös farmarina ja kaksiovisena avomallina. Ensiesittely tapahtui keskentekoisena Pariisin autonäyttelyssä 1955 suunniteltua aiemmin, sillä siitä oli livahtanut julkisuuteen testiradalla otettuja valokuvia.
Citroën DS19 oli muotoilultaan hyvin futuristinen ja sisälsi monia ergonomisia yksityiskohtia ja teknologisia uutuuksia, kuten kaasu-nestejousituksen. Myös ohjaustehostin ja jarrut oli kytketty keskushydrauliikkaan. Jarrupolkimen tilalla oli kuminen nappula. Kytkinpoljintakaan ei autossa ollut, vaan siinä oli automaattikytkin ja hydraulinen vaihteensiirto. Syyskuussa 1967 lisävarusteeksi sai valita ohjauksen mukaan kääntyvät kaukovalot (vakiona Pallas-mallissa). Alustan jousitus säätyi kuorman mukaan.
Korin kehikko on terästä, ja muotopellit on kiinnitetty siihen pultein. Ohjauspyörä on yksipuolainen, teräslevypyörät ovat kiinni yhdellä itselukittuvalla mutterilla. Keulan muotoon ja etupuskuriin tehtiin muutoksia 1963.
Auton ulkoasun muotoili Flaminio Bertoni. Siinä oli kaasu-nestejousitus ja hydraulisesti avustettuja toimintoja. Viimeinen auto valmistui huhtikuussa 1975.
Autolla oli Suomessa lempinimi "iso kissa".
DS-malli oli teknisesti hyvin monitmutkainen, ja siksi siitä suunniteltiin yksinkertaisempi versio, joka sai nimeksi ID 19 eli Idée ('ajatus'). Siinä ei ollut ohjaustehostinta. Eroja ei juuri näy ulospäin. Malli tuli myyntiin 1957, mutta mallinimi muuttui vuosikymmenen vaihteessa muotoon DSpécial ja DSuper. Alkuperäinen DS pysyi koko tuotantoajan, lähes 20 vuotta, samana.
Ensimmäiset neljä DS:ää tulivat Suomeen vasta 29. heinäkuuta 1956, sillä sen kysyntä oli maailmalla niin suurta. Se oli käytössä myös rallissa. Pauli Toivonen voitti DS:llä vuonna 1962 Suomen rallin ja Rallin SM-sarjan sekä vuonna 1966 Monte Carlo -rallin.
Sotajumala
Sotajumala oli suomalainen, suomenkielistä death metalia soittava yhtye, joka perustettiin vuonna 1998. Yhtye ilmoitti 31.12.2016 Facebook-sivuillaan lopettavansa toimintansa. Yhtye soitti viimeisen hautajaiskeikkansa kotikaupungissaan Jyväskylän Lutakossa 13.5.2017. Yhtyeen solisti Mynni Luukkainen sanoi, että keikka oli ensimmäinen kerta, kun Sotajumala esiintyi loppuunmyydylle Lutakolle.
"Sotajumala" perustettiin vuonna 1998. Yhtye koki jonkin verran miehistönvaihdoksia, joskin bändin kokoonpano säilyi vuodesta 2004 lopettamiseen asti samana. Sotajumala soitti suomenkielistä death metallia, sekä sotametallia, jonka sanoitukset kertovat sodasta. Yhtye sai levytyssopimuksen ensimmäisen, bändin nimeä kantavan, demon jälkeen Woodcut Recordsilta, jonka nimissä he tekivät yhden MCD:n, kaksi pitkäsoittoa sekä yhden split-julkaisun Torture Killerin kanssa. Viimeiseksi jääneen albuminsa yhtye julkaisi oman Sotajumala-Yhtiöt Oy:n kautta.
Yhtyeen suomenkieliset sotaa käsittelevät sanoitukset ovat luoneet osaan kuulijakuntaa mielleyhtymiä äärioikeistolaisuudesta. Entinen laulaja 105 on sanonut Imperiumi.netin haastattelussa, että bändi on isänmaallinen, muttei missään nimessä natsistinen eikä ihannoi sotaa. Levy-yhtiö Woodcut Recordsin esittelytekstin mukaan Sotajumalan sanoitusten ei ole tarkoitus levittää fasismia eikä yhtye ota kantaa poliittisiin tai muihinkaan ideologioihin. Entiset jäsenetEP:t
Live in Eindhoven
Live in Eindhoven on Death-yhtyeen toinen livealbumi ja viimeinen julkaisu. Se on konserttitaltiointi Eindhovenissa vuonna 1998 järjestetyltä Dynamo Open Air -festivaaleilta.
Live in L.A. (Death &amp; Raw)
Live in L.A. (Death & Raw) on Death -yhtyeen livealbumi, joka julkaistiin vuonna 2001. Albumin tuottoja käytettiin yhtyeen perustajan Chuck Schuldinerin syöpähoitojen rahoittamiseen.
Albumille taltioitu Los Angelesin konsertti vuoden 1998 joulukuulta on julkaistu myös DVD:nä.
Akdağmadeni
Akdağmadeni on kaupunki ja piirikunta Turkin Yozgatin maakunnassa, noin 60 kilometriä Yozgatin kaupungista itään. Vuonna 2014 piirikunnassa oli arviolta 47 309 asukasta, kaupungissa 24 395 asukasta. Piirikunnan pinta-ala on 1 849,04 neliökilometriä.
Çayıralan
Çayıralan on kaupunki ja piirikunta Turkissa, Yozgatin maakunnassa Keski-Anatoliassa. Kaupungin asukasluku oli 14 100 ja koko piirikunnan 25 958 (1997). Kaupunki sijaitsee lähes 1,5 kilometrin korkeudessa merenpinnasta.
Alueella on merkittävät metsävarannot sekä marmorilouhoksia.
They Can’t Stop the Spring
They Can’t Stop the Spring on John Watersin ja Tommy Moran sanoittama Irlannin Eurovision kappale, jonka lauloi Irlannin Euroviisuedustaja Dervish Helsingissä järjestetyissä Euroviisuissa 12. toukokuuta 2007. Irlanti sai yhteensä 5 pistettä, jotka kaikki tulivat Albanialta, ja näin ollen se tuli viimeiselle sijalle. Maa oli sijoittunut edellisvuoden kisoissa Ateenassa kymmenen parhaan joukkoon, sen ansiosta Irlanti nähtiin Helsingissä automaattisesti finaalissa.
Liubi, Liubi, I Love You
Liubi, Liubi, I love You ("Rakasta minua, rakasta minua, rakastan sinua") on romanialaisen Todomondo-nimisen yhtyeen kappale, jonka yhtye lauloi edustaessaan maataan vuoden 2007 Euroviisuissa Helsingissä. Kappale sai 84 pistettä ja saavutti sijan 13.
Laulussa lauletaan kuudella eri kielellä; englanniksi, italiaksi, espanjaksi, venäjäksi, ranskaksi ja romaniaksi. Kappaleen alussa ja puolivälissä kuullaan kitarasoolo. Kappaleen tempo kiihtyy koko ajan kappaleen edetessä.
Ero
Ero voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Child’s Play
Child’s Play on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut kauhuelokuva. Elokuva on ensimmäinen osa "Child’s Play" -elokuvasarjassa, jonka pääosassa on murhanhimoinen tappajanukke Chucky. Elokuvan on ohjannut Tom Holland ja sen pääosissa ovat Alex Vincent ja Brad Dourif.
Elokuvalle on tehty kuusi jatko-osaa: "Child’s Play II", "Child’s Play 3", "Bride of Chucky", "Seed of Chucky," "Curse of Chucky" ja "Cult of Chucky".
Elokuva kertoo sarjamurhaajasta nimeltä Charles Lee Ray. Ray pakenee poliiseja paikalliseen lelukauppaan ja käyttää hyödykseen oppimiansa voodoo-taikoja ja siirtää henkensä ”Kiva Kaveri” -nukkeen, ja Charles Lee Ray todetaan kuolleeksi. Andy Barclay saa äidiltään syntymäpäivälahjaksi sattumalta juuri sellaisen nuken ja pian omituinen murhasarja käynnistyy, Andyn ollessa aina paikalla kun tapahtuu. Kukaan ei kuuntele Andya, kun hän väittää "Chucky" -nimisen nuken olevan syypää tapahtumiin ja Andy aiotaan huostaanottaa Andyn äidiltä, Karenilta. Lopulta Karenin epäluulo nuken viattomuudesta alkaa herätä ja nukke paljastuukin ilmieläväksi, uuden kehon hankkineeksi Charles Lee Rayksi. Rayn suunnitelmana on seuraavaksi siirtää sielunsa Andyyn ennen kuin jää lopullisesti jumiin nuken kehoon samalla kun Karen ja Rayn tappanut poliisi Mike Norris aloittavat taistelun nuken pysäyttämiseksi ja Andyn sielun pelastamiseksi.
Valtion elokuvatarkastamo asetti elokuvalle ennakkotarkastuksessa 7.4.1989 ikärajan KK (Kokonaan kielletty), joten elokuvaa ei ollut laillista Suomessa levittää eikä esittää.. Elokuva vapautui sensuurista vasta vuonna 1.1.2001 kuvaohjelmien tarkastusta koskevan lakimuutoksen yhteydessä.
Biologiset reumalääkkeet
Biologinen reumalääke tarkoittaa tulehduksellisissa reumataudeissa tulehduksen leviämiseen liittyvän välittäjäaineen vasta-ainetta.
Biologinen lääke tarkoittaa valmistetta, jonka elävät solut ovat tuottaneet. Biologisiin lääkkeisiin sisältyy monia lääketieteellisiä tuotteita, esimerkiksi rokotukset. Ne ovat uuden bioteknologian tuotteita. Tavanomaisia lääkkeitä valmistetaan yhdistelemällä erilaisia kemikaaleja, kun taas biologisia lääkkeitä tuotetaan luonnollisista valkuaisaineista. Lääkkeiden kehitys on siis siirtynyt takaisin käyttämään elävien organismien tuottamia lääkkeitä.
Elimistön tärkeimpiä tulehduksen välittäjäaineita nivelreumassa ja vastaavissa tulehduksellisissa reumataudeissa ovat nykykäsityksen mukaan TNF (kasvainnekroositekijä) ja IL-1 (interleukiini-1). Uusien teknologioiden avulla on kyetty valmistamaan vasta-aineita ja liukoisia reseptoreita TNF:ää kohtaan sekä myös niin sanottua reseptoriantagonisti IL-1:ä kohtaan. Näitä kutsutaan biologisiksi reumalääkkeiksi. Nämä uudet biologiset lääkkeet vaikuttavat reumatulehdusta rauhoittavasti. Lääkkeitä voidaan antaa joko tiputuksena suoraan suoneen tai ihonalaisina pistoksina valmisteesta riippuen.
Biologiset lääkkeet voidaan yhdistää samanaikaisesti käytettäväksi jonkin toisen reumalääkkeen kanssa. Yleensä se on solunsalpaajiin kuuluva metotreksaatti. Biologisia lääkkeitä käytetään myös muiden autoimmuunisairauksien, kuten nivelpsoriasiksen, selkärankareuman sekä tulehduksellisten suolistosairauksien hoitoon.
Suomessa biologisista reumalääkkeistä ovat kliinisessä käytössä adalimumabi, etanersepti ja infliksimabi (tuumorinekroositekijän esto), anakinra (interleukiini 1:n esto), rituksimabi (B-imusolujen esto) ja abatasepti (T-imusolujen kostimulaation esto).
Asekeräily
Asekeräily on harrastus, jossa keräilijä tutustuu perusteellisesti erilaisiin aseisiin, ampumatarvikkeisiin ja niiden varusteisiin. Asekeräily on konservointia, jossa tallennetaan historiaa, siihen ei välttämättä tarvitse liittyä toimivien ampuma-aseiden hankkimista.
Suomessa asekeräilijät hyväksyy sisäasiainministeriö, joka vahvistaa keräilysuunnitelman, jonka perusteella voidaan myöntää hankkimislupia keräilyllisin perustein. Poliisi käy lisäksi tarkastamassa ja hyväksymässä aseiden säilytystilat.
Yoriki
Yoriki () oli Japanissa feodaaliajalla shōgunaattia poliisijoukoissa palvellut samurai. Yoriki oli yleensä samuraiden keskiluokkaan kuulunut samurai ja tavallisesti hän palveli shōgunaattia machi-bugyō-shōssa eli kaupungin maistraatissa. Kamakura ja Muromachi kausilla yoriki oli daimion läheinen komentaja ja "oikea käsi" sotilastoimissa. Edo-kaudella Yorikin virka muuttui shōgunaattin palveluksessa olevaksi viraksi. Yorikin virka on valvova päällystövirka. Esimerkiksi Edon kahdessa machi-bugyō-shōssa eli maistraatissa työskenteli yhteensä noin viitisenkymmentä yorikia. Yoriki vastaa nykyaikana poliisin viroista lähinnä poliisipäällikköä tai nimismiestä.
Yoriki-virkoja oli Edo-kaudella useita eri tasoisia. Machi-bugyō-shōlla eli kaupungin maistraatissa työskentelevä yoriki oli näistä alin ja samurait tähän virkaan valittiin yleensä "gokenin"-samurai luokasta. Machi-bugyō-shō yorikin virka saattoi olla isältä pojalle periytyvä mutta ei kuitenkaan säännönmukaisesti. Yoriki saattoi lähteä kentälle tarkkailemaan rikostutkintaa tai seuraamaan pidätystä mutta puuttui itse käytännön poliisitoimeen kentällä vain äärimmäisessä tilanteessa.
Machi-bugyō-shō yorikin virkaan kuului myös säännöllisesti toimiminen tuomarina jokapäiväisissä siviili- ja rikosoikeudessa. Yorikin ollessa palveluksessa tuomarina häntä kutsuttiin "ginmi-yoriki"ksi.
Ylemmillä virkasijoilla toimivat yorikit valittiin yleensä "hatamoto"-samurai luokasta. Tapana oli myös että ylemmät yorikivirat eivät olleet periytyviä vaan virkaan valittiin omasta samurai-luokasta pystyvimmät kokelaat.
Vesisamoilijat
Vesisamoilijat ry on lahtelainen melontaseura. Seuralla on kaksi toimipaikkaa: Kahvisaari Vesijärven rannalla ja Vellamostadion Joutjärven rannalla. Kahvisaari on pääasiassa keskittynyt virkistys- ja retkimelontaan, kun taas Joutjärvellä on kilpamelontaa, ratamelontaa ja kanoottipooloa. Seurassa on noin 400 jäsentä Lahdesta ja ympäryskunnista.
Joutjärvellä on kansainvälisen tason ratamelontaradat, mikä mahdollisti nuorten MM-kilpailujen järjestämisen vuonna 1997 yhdessä Suomen Kanoottiliiton kanssa. Nuorten MM-kilpailuissa meloi tuolloin seuran jäsen Jenni Honkanen, joka on myöhemmin edustanut Suomea aikuisten MM-kilpailuissa ja vuonna 2004 Ateenan olympialaisissa.
Kanoottipoolossa Vesisamoilijat voitti lukuisia Suomen mestaruuksia 1980- ja 1990-luvuilla.
Suomen Messut
Suomen Messut Osuuskunta on vuonna 1919 perustettu osuuskuntamuotoinen tapahtumajärjestäjä. Osuuskunta omistaa Messukeskuksen, joka on Suomen suurin messu-, kokous- ja kongressikeskus. Messukeskus sijaitsee Helsingin Itä-Pasilassa, Pasilan rautatieaseman läheisyydessä. Messukeskus järjestää messuja, kokouksia, kongresseja, juhlia ja muita tapahtumia sekä vuokraa tilojaan muille tapahtumajärjestäjille. Messukeskuksessa järjestetään vuosittain noin sata eri alojen messutapahtumaa ja noin 1500 kokousta ja kongressia. Tapahtumiin osallistuu vuosittain noin 10 000 yritystä ja yli miljoona kävijää.
Suomen Messut -konsernin palveluksessa työskentelee noin 240 henkilöä. Konsernin muodostaa Suomen Messut Osuuskunta tytäryrityksineen. Audiovisuaalisia palveluja tarjoava Suomen Videoviestintä SVV Oy on Suomen Messujen tytäyritys. Konserniin kuuluvat myös Expomark Oy, joka järjestää messuja Tampereella, Jyväskylässä ja Oulussa sekä Helsingin Messut Oy, joka järjestää kohdennettuja ammattitapahtumia Wanhassa Satamassa Helsingin Katajanokalla.
Suomen Messut -konsernin toimitusjohtaja on Anni Vepsäläinen. Edellinen toimitusjohtaja oli Christer Haglund. Osuuskunnassa on jäseninä noin 200 suomalaisyritystä ja Helsingin kaupunki. Hallintoneuvoston puheenjohtajana toimii Helsingin kaupunginjohtaja, ylipormestari Jussi Pajunen.
Suomen Messut perustettiin 19. lokakuuta 1919, ja Suomen ensimmäiset messut järjestettiin Helsingissä Johanneksenkirkon kentällä kesällä 1920. Omat tilat Suomen Messut Osuuskunta sai Messuhallin (nykyinen Kisahalli) valmistuessa vuonna 1935. Vuonna 1975 toiminta siirtyi avarampiin tiloihin Itä-Pasilaan, Helsingin Messukeskukseen. Uusin laajennus, monitoimihalli 7, avattiin syyskuussa 2011. 18. syyskuuta 2013 Helsingin Messukeskuksen uudeksi nimeksi vahvistettiin aiempaa lyhyemmin Messukeskus. Vuoden 2013 aikana Messukeskus toteutti laajan saneerauksen uudistamalla Galleriansa, pohjoisen sisäänkäynnin, ravintolamaailman ja osan kokoustiloistaan. Samalla Messukeskus sai uuden digitaalisen mainos- ja opastenäyttöjärjestelmän.
Kazirangan kansallispuisto
Kazirangan kansallispuisto () on kansallispuisto ja UNESCOn maailmanperintökohde Assamissa, Intiassa. Kansallispuisto on laajuudeltaan 430 neliökilometriä ja se perustettiin vuonna 1974. Puistoa lähin kaupunki on Golaghat.
Kaziranga on merkittävä eläinten suojelualue. Peräti kaksi kolmasosaa maailman intiansarvikuonoista elää Kazirangassa . Alueen intiantiikeritiheys on suurempi kuin missään muussa kansallispuistossa. Kazirangassa on myös merkittävä lisääntymisalue aasiannorsuille, vesipuhveleille ja barasingoille. BirdLife International on julistanut Kazirangan kansallispuiston kansainvälisesti tärkeäksi lintualueeksi. Alueella asuu huomattava määrä harvinaisia suofrankoliinejä, bengalinkorppikotkia ja gangesinkorppikotkia .
Kazirangan kansallispuisto sijaitsee Brahmaputran etelärannalla. Aluetta halkoo useat pienemmät joet ja siellä on monia pienempiä järvialueita. Kasvistoltaan Kazirangassa on ruohikkoa, sekä korkeata että matalaa, trooppista sademetsää ja suomaata.
Kazirangaa kutsutaan yleisesti lajien monimuotoisuutensa ansiosta monimuotoisuuskeskukseksi.
Puistossa oli kaudella 2005–2006 5 228 kävijää.
Max Abraham
Max Abraham (26. maaliskuuta 1875 – 16. marraskuuta 1922) oli saksalainen fyysikko, joka kehitti 1910-luvulla painovoimateoriaa, joka haastoi Albert Einsteinin teorian.
Abraham syntyi Danzigissa (nyk. Gdańsk, Puola) juutalaiseen kauppiasperheeseen. Hän opiskeli Berliinin yliopistossa Max Planckin ohjaamana. Abraham valmistui vuonna 1897 ja työskenteli seuraavat kolme vuotta Planckin apulaisena. Seuraavat yhdeksän vuotta hän jatkoi uraansa Göttingenin yliopistossa dosenttina, palkattomana luennoitsijana.
Abraham aloitti elektronia koskevan teorian kehittämisen vuonna 1902. Hänen mukaansa elektronilla on täydellinen pallopinta, mihin sähkövaraus on jakautunut tasaisesti. Hendrik Lorentz ja Albert Einstein kehittivät toisenlaista teoriaa, josta tuli laajemmin hyväksytty kuin Abrahamin teoriasta. Abraham muistetaan myös tiedemiehenä, joka vastusti koko elämänsä suhteellisuusteoriaa.
Abraham otti vastaan viran Illinois'n yliopistosta Yhdysvalloista, mutta vain muutaman kuukauden jälkeen hän jätti viran ja matkusti takaisin Göttingeniin. Myöhemmin Tullio Levi-Civita pyysi Abrahamia töihin Milanon korkeakouluun ja hän otti vastaan klassisen mekaniikan professuurin vuonna 1914.
Ensimmäisen maailmansodan alettua Abraham pakotettiin palaamaan takaisin Saksaan.
Abrahamilla todettiin aivokasvain ja hän kuoli vuonna 1922 Münchenissä.
Vilho Sorvari
Vilho Sorvari (6. heinäkuuta 1906 Viipuri – 22. kesäkuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen kirjailija.
Sorvari pääsi kauppakoulusta 1926 ja hän opiskeli myös Viipurin kirkkomusiikkiopistossa sekä harjoitti jonkin aikaa viuluopintoja säveltäjä Väinö Haapalaisen johdolla. Sorvari työskenteli aluksi Viipurin kaupungin satamarakennusosastolla sekä Kaukas Oy:n palveluksessa laivaajana. Hän oli 1930-luvulla toimittajana Viipurissa, Joensuussa ja Helsingissä. Sotavuodet Sorvari palveli rannikkopuolustusjoukoissa. Sotavuosien jälkeen hän työskenteli toimittajana ja kustannusalalla käsikirjoitusten painokuntoon saattajana. Hän oli liikennetoimiston virkailijana Helsingin poliisilaitoksella 1945–1949, Helsingin yliopiston teologisen tiedekunnan kirjastovirkailijana ja kansakoulunopettajana Oulunsalossa 1952–1956. Vuodesta 1956 alkaen Sorvari oli vapaa kirjailija. Hän asui vuosina 1950–1960 Oulunsalossa kunnes palasi sitten Helsinkiin.
Vilho Sorvari julkaisi aluksi merimies- ja satamaelämää kuvanneita romaaneja ("Kongon Oskari", "Kultainen fregatti"), mutta keskittyi sen jälkeen historiallisten romaanien tekemiseen.
Favorinos
Favorinos (n. 80 – n. 150) oli kreikkalais-roomalainen sofisti ja filosofi, joka vaikutti keisari Hadrianuksen aikana.
Favorinos oli syntyjään gallialainen ja kotoisin Arlesista. Hän aloitti kuitenkin jo varhaisella iällä matkansa Kreikassa, Italiassa ja idässä. Hän ansaitsi mainetta sekä Ateenassa että Roomassa laajojen tietojensa ja hyvien puhujanlahjojensa ansiosta. Hän oli läheinen sekä Plutarkhoksen, Herodes Atticuksen, jolle testamenttasi Roomassa sijainneen kirjastonsa, kyynikko Demetrioksen, Cornelius Fronton, Aulus Gelliuksen että Hadrianuksen itsensä kanssa. Hänen kilpailijansa ja kirjallisten hyökkäystensä kohde oli Polemon Smyrnalainen.
Kerrotaan, että kun Hadrianus vaiensi Favorinoksen väittelyssä, jossa sofisti olisi helposti kumonnut vastapuolensa näkemykset, Favorinos vastasi, että olisi typerää kritisoida kolmenkymmenen legioonan komentajan logiikkaa. Kun keisaria nöyristelevät ateenalaiset kaatoivat Favorinokselle aiemmin pystyttämänsä patsaan, Favorinos huomautti, että jos Sokrateella olisi myös ollut ateenalaisten hänelle pystyttämä patsas, hän olisi saattanut säästyä myrkyltä.
Favorinoksen lukuisista teoksista on säilynyt vain katkelmia Aulus Gelliuksen, Diogenes Laertioksen ja Flavius Philostratuksen teoksissa sekä "Sudassa" ja "Laropiassa" (sekalaisia historioita). Diogenes Laertios käytti Favorinoksen teosta "Muistelmia" (, "Apomnēmoneumata") lähteenään.
Filosofina Favorinos kuului skeptiseen koulukuntaan. Hänen merkittävin aikaansaannoksensa tässä suhteessa vaikuttaa olleen kymmenen kirjaa käsittänyt teos "Pyrrhonistisia trooppeja", jossa hän pyrki osoittamaan, että Pyrrhonin menetelmät olivat hyödyllisiä käytettäväksi myös oikeusistuimissa.
Pentti Tuikkala
Pentti Tuikkala (17. joulukuuta 1911 – 27. huhtikuuta 1969) oli suomalainen taiteilija ja kuvaamataidonopettaja.
Tuikkala syntyi Pyhäjoella vuonna 1911, mutta kävi koulunsa Raahessa. Kuvaamataidonopettajan pätevyyden hän hankki Helsingin Ateneumissa. Valmistumisensa jälkeen hän joutui vuonna 1939 sotaan ja loukkaannuttuaan joutui viettämään vuosia sotasairaalassa.
Sotien jälkeen hän toimi lukuvuoden verran opettajana Lahdessa ja Kemissä. Lopulta hän palasi Raaheen keskikoulun piirustuksenopettajaksi vuonna 1946. Vuodesta 1964 lähtien Tuikkala toimi myös koulun vararehtorina.
Tuikkala menehtyi syöpään 57-vuotiaana vuonna 1969. Hän oli läpi elämänsä hyvin tuottelias ja kokeileva taiteilija. Paikallisille tunnetuimpia töitä ovat öljy- ja akvarellimaalaukset Raahen ja Pyhäjoen maisemista sekä meri- ja saaristoaiheiset työt. Lisäksi Tuikkala teki muun muassa puureliefejä ja -leikkauksia, veistoksia savesta ja puusta sekä suunnitteli useita muistomerkkejä.
Joe DeLoach
Joseph ("Joe") Nathaniel DeLoach (s. 5. kesäkuuta 1967 Bay City, Texas) on entinen yhdysvaltalainen pikajuoksija, joka voitti olympiakultaa 200 metrillä Soulin kisoissa 1988 ajalla 19,75. DeLoach on ainoa urheilija, joka on voittanut Carl Lewisin olympiafinaalissa. DeLoach oli loukkaantuneena vuoden 1992 olympialaisten aikoihin ja lopetti urheilu-uransa.
Dafydd Williams
Dr. Dafydd Rhys "Dave" Williams (s. 16. maaliskuuta 1954) on kanadalainen lääkäri (M.D.) ja astronautti. Hän on kotoisin Saskatoonista, Saskatchewanin provinssista. Hänellä on vaimo ja kaksi lasta. Vapaa-aikanaan Williams lentää, puhjehtii ja hiihtää. Hänellä on walesilaiset sukujuuret.
Williams suoritti luonnontieteiden kandidaatin tutkinnon McGillin yliopistossa Montrealista vuonna 1976 pääaineenaan biologia. Ylemmän korkeakoulututkinnon hän suoritti samaisessa yliopistossa vuonna 1983 pääaineinaan psykologia ja lääketiede. Hän suoritti myös kirurgian tutkinnon. Harjoittelujakson Williams suoritti Ottawan yliopistossa vuonna 1985. Lisäksi hän suoritti hätälääketieteen harjoittelun Toronton yliopistossa vuonna 1988. Williams on toiminut muun muassa Toronton yliopiston kirurgian apulaisprofessorina.
Williams valittiin Kanadan avaruusjärjestön astronauttijoukkoihin vuonna 1992. Hän on toiminut muun muassa tehtäväjohtajana sekä avaruuslääketieteellisessä ryhmässä. Vuonna 1994 hän osallistui seitsemänpäiväiseen avaruussimulaatioon.
NASA:n astronauttijoukkoihin Williams valittiin vuonna 1995 osana kansainvälistä tehtäväspesialistiryhmää. Ensimmäisen sukkulalentonsa hän suoritti tehtäväspesialistina vuonna 1998 Columbia -avaruussukkulalla (STS-90). Avaruudessa Williams on viettänyt 381 tuntia. Toukokuussa 2001 Williams osallistui seitsenpäiväiseen vedenalaiseen NEEMO 1 (NASA Extreme Environment Mission Operations) -tehtävään. Hänestä tuli tuolloin ensimmäinen kanadalainen, joka on asunut ja työskennellyt sekä veden alla että avaruudessa.
Tulevalla STS-118 -tehtävällä Williamsin on tarkoitus suorittaa kolme avaruuskävelyä. Avaruuskävelyiden tarkoituksena on asentaa uusi runkoelementti ja säätää edellisen sukkulamiehistön asentamia aurinkopaneeleita.
Assami
Assami (অসমীয়া Ôxômiya) on indoeurooppalaiseen kielikuntaan kuuluva indoarjalainen kieli. Se on Intian Assamin osavaltion virallinen kieli ja sitä puhutaan myös osissa muita Intian kaakkoisia osavaltioita sekä Bhutanissa että Bangladeshissa. Se on itäisin kaikista indoeurooppalaisista kielistä ja sitä puhuu noin 12 828 220 ihmistä.
Assamin kielessä käytetään bengalilaista kirjaimistoa. Assamilainen kirjallisuus kehittyi 700–1100-luvulla.
Demetrios Magnesialainen
Demetrios Magnesialainen (ensimmäinen vuosisata eaa.) oli antiikin kreikkalainen kirjailija. Hän oli kotoisin Magnesiasta. Hän oli Ciceron aikalainen ja Atticuksen ystävä. Demetrios tunnetaan ennen kaikkea teoksesta "Samannimiset" ("Ὁμωνύμοις", "Homonymois" tai pidemmältä nimeltään "Peri homōnymōn poiētōn te kai syngrafeōn"), jota Diogenes Laertios käytti filosofielämäkertojensa lähteenä. Teos teki selvitystä runoilijoista ja kirjailijoista, joilla oli sama (etu)nimi, tarkoituksena auttaa lukijoita erottamaan henkilöt toisistaan.
Kotala
Kotala on kylä Virroilla noin 15 kilometrin päästä kaupungin keskustasta. Kylä tunnetaan erityisesti metsästäjä Martti Kitusesta sekä kahdesta koskestaan: Kituskoskesta ja Vehmaskoskesta.
Alueella sijaitsee muun muassa kylän koulu Tarmo Lähikauppa-ketjuun kuuluva Kotalan kyläkauppa ja satama.
Guitar World
Guitar World on kitaristeille suunnattu aikakauslehti. Lehti sisältää kitaristien haastatteluja, kitaravälineiden esittelyjä ja mainoksia ja basso- ja kitaratabulatuurit yleensä viiteen kappaleeseen. Guitar World ilmestyy 13 kertaa vuodessa; kerran kuukausittain ja yksi juhlanumero.
Guitar Worldin ensimmäinen numero ilmestyi heinäkuussa 1980, Johnny Winter kannessa. Lehden historian aikana yli 13 kertaa haastateltavana on ollut monia tunnettuja kitaristeja, kuten Angus Young, Tom Morello, David Gilmour, Jimmy Page, Ace Frehley, Tony Iommi, Ritchie Blackmore, Joe Satriani, Slash, Eric Clapton, Steve Vai, Zakk Wylde, Dimebag Darrell, Kirk Hammett, Joe Perry ja Eddie Van Halen.
Guitar Worldin lukijat ovat myös valinneet kaikkien aikojen 100 parasta kitarasooloa "100 Greatest Guitar Solos"-listalle.
Puumala-virus
Puumala-virus on Hanta-viruksiin kuuluva virus. Sitä esiintyy etenkin Pohjois-Euroopassa ja se aiheuttaa ihmiselle myyräkuumetta, joka on kuin lievä muoto Korean verenvuotokuumeesta tai HFRS:stä. Puumala-virus on ainoa Suomessa tavattava Hanta-virus.
Puumala-virus tarttuu ihmiseen yleensä hengitysteitse aerosolina metsämyyrän eritteistä. Kerran tartunnan saatuaan ihminen saa Puumala-virusta vastaan pysyvän tai ainakin pitkäaikaisen immuniteetin.
Puumala-viruksen löysivät, eristivät ja nimesivät vuonna 1980 suomalaiset virustutkijat Markus Brummer-Korvenkontio ja Antti Vaheri.
Nkosi Sikelel' iAfrika
Nkosi Sikelel' iAfrika () on Enoch Sontongan vuonna 1897 säveltämä, alun perin xhosankielinen laulu. Laulu on osa nykyistä Etelä-Afrikan kansallislaulua, sen swahilinkielinen käännös "Mungu ibariki Afrika" on Tansanian kansallislaulu ja sen sävelmä on myös Sambian kansallislaulussa "Stand and Sing of Zambia, Proud and Free". Lisäksi laulun käännösversio oli aiemmin Zimbabwen kansallislauluna. Jaakko Löytty on sanoittanut sävelmän alkuosion sävelelle laulun "Kuule, Isä taivaan, pyyntö tää", joka on virsikirjan virsi 501.
Sontonga kirjoitti "Nkosi Sikelel' iAfrikan" ensimmäisen säkeistön sanat vuonna 1897 ja myöhemmin samana vuonna sävelsi siihen melodian koulunsa kuoroa varten. Laulu esitettiin ensi kerran julkisesti vuonna 1899 metodistipappi Bowenin papiksivihkimisessä. Tammikuussa 1912 laulu esitettiin ANC:n edeltäjän, "South African Native National Congressin", perustavan kokouksen päätösrukouksena. Laulun levytti ensimmäistä kertaa ANC:n perustajiin kuulunut kirjailija Solomon Plaatje vuonna 1923 Lontoossa. Runoilija Samuel Mqhayi kirjoitti vuonna 1927 lauluun seitsemän xhosankielistä säkeistöä lisää. Laulusta tuli pian suosittu virsi ja sitä esitettiin myös poliittisissa tilaisuuksissa.
Apartheid-hallinnon aikana Etelä-Afrikan musta väestö piti sitä kansallislaulunaan ja sen laulaminen oli poliittisen protestin muoto. Vuonna 1994 siitä tuli Etelä-Afrikan toinen kansallislaulu "Die Stem van Suid Afrikan" kanssa ja vuonna 1996 maan kansallislauluksi julistettiin näiden kahden laulun yhdistetty ja lyhennetty versio.
God’s Lonely Men
God's Lonely Men oli salolainen rock-yhtye, joka toimi vuosina 1986–1992. Yhtye levytti tamperelaiselle Hiljaiset Levyt -yhtiölle ep:n, singlen ja All This And More -albumin. Albumin tuotti Vaavi-yhtyeestä tunnettu Kari Hipponen. Yhtye hajosi vuonna 1992, mutta se on esiintynyt eri kokoonpanoilla myös sen jälkeen.
Teemu Horto ja Esa Salokoski ovat myöhemmin soittaneet No Shame -yhtyeessä, joka on äänittänyt uudestaan God's Lonely Menin kappaleita. Jarkko Jokelainen soittaa nykyään The Flaming Sideburns -yhtyeessä.
Diokles Magnesialainen
Diokles Magnesialainen (ensimmäinen vuosisata eaa.) oli antiikin kreikkalainen kirjailija. Hän oli kotoisin Magnesiasta. Diokles tunnetaan ennen kaikkea teoksistaan "Filosofielämäkerrat" (, "Bioi tōn filosofōn") ja "Katsaus filosofeihin" (, "Epidromē tōn filosofōn"), joita Diogenes Laertios käytti filosofielämäkertojensa lähteenä. Teoksista on säilynyt vain katkelmia tätä kautta.
Svanin kieli
Svanin kieli (svaniksi "lušnu nin") on Georgiassa asuvien svanien puhuma kartvelilainen kieli.
Svanit asuvat historiallisella Svanetian alueella Inguri- ja Tshenistskali-jokien laaksoissa, Kodorijoen laaksossa Abhasiassa sekä vuoden 1987 lumivyöryjen jälkeen Kartliin, Imeretiaan ja Abhasiaan rakennetuissa uusissa kylissä. Kielen puhujia arvioidaan olevan noin 30 000 henkeä.
Kartvelilaisen kieliryhmän sisällä svanilla on eriytynyt asema. Tilastollisten laskelmien mukaan se on eronnut ryhmän muista kielistä 1800-luvulla eaa. Teorialle, jonka mukaan svani olisi syntynyt kartvelilaisten ja luoteiskaukasialaisten kielten sekoittumisen tuloksena, ei ole löytynyt todisteita. Kieli jakautuu ylä- ja alasvanin murreryhmiin, joihin kumpaankin kuuluu kaksi murretta.
Svani toimii yhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Sivistyskielenään puhujat käyttävät georgiaa.
Kaltimo
Kaltimo voi tarkoittaa seuraavia:
Pertti Tonteri
Pertti Heikki Antero Tonteri (s.1. helmikuuta 1943, Hämeenlinna) on suomalainen kirjailija.
Mingrelin kieli
Mingrelin kieli (mingrelin kielellä მარგალური ნინა, "margaluri nina", georgian kielellä მეგრული ენა, "megruli ena") on Georgiassa asuvien mingrelien puhuma eteläkaukasialainen eli kartvelilainen kieli.
Kieltä puhutaan Georgian luoteisosassa sijaitsevassa Mingreliassa. Etelässä kieliraja kulkee Rionijokea pitkin, idässä alue käsittää Abašan ja Martvilin piirit ja lännessä Abhasian Galin piirin. Puhujia arvioidaan olevan 350 000 tai 400 000 henkeä.
Mingreli jakautuu Samurzakanon ja Zugdidin (länsimurre) sekä Senakin (itämurre) murteisiin. Sen lähin sukukieli on lazi. Eräät tutkijat käyttävät niistä yhteistä nimitystä "zanin kieli". Ilmeisesti vielä 600-luvulla ne muodostivat yhtenäisen alueen, joka jakautui kahtia georgialaisten siirtyessä Mustanmeren rannalle.
Kieli toimii mingrelien suullisen kanssakäymisen välineenä. Kirjakielenään puhujat käyttävät georgiaa. Abhasiassa mingrelit osaavat myös abhaasia. Ensimmäiset mingrelinkieliset sanat ja lauseet merkittiin muistiin 1670–1680-luvuilla. Vuonna 1899 julkaistiin mingrelin aapinen ja 1930-luvulla ilmestyi mingrelinkielinen sanomalehti. Georgialaisen kirjaimiston avulla mingreliä on käytetty yksityisessä kirjeenvaihdossa. 1990-luvulta lähtien kielellä on ilmestynyt kaunokirjallisia teoksia ja Abhasian Galin kaupungissa sitä käytetään paikallisessa sanomalehdessä.
Lowdown Shakin’ Chills
Lowdown Shakin' Chills -yhtye perustettiin Vammalassa vuonna 1985, mutta myöhemmin yhtye vaikutti Tampereella. Viimeisen keikkansa yhtye soitti syksyllä 1994.
Lowdown Shakin' Chills äänitti Hiljaiset Levyt -yhtiölle albumit Up My Spine (1992) ja Sex Is Boring (1994).
Lowdown Shakin' Chills perustettiin alun alkujaan Vammalassa koulun joululoman aikana, kun kaverit eivät keksineet muutakaan tekemistä, siis alettiin soittaan rokkia. Alussa bändin jäsenten taitotaso oli hieman kyseenalainen, mutta tahtoa oli senkin edestä. Mutta kunnon rokkimeinigillä ja tiiviillä harjoittelulla opittiin jopa soittamaan. Nimi tälle bändille napattiin The Nomadsin biisistä. Musiikillisesti bändi oli varsin railakasta kitararokkia, suurina esikuvina ainakin Hanoi Rocks. Eräs bändin motto oli, että kitara on lyömäsoitin, joka myös kuvasi bändin suhtautumista musiikkiin. Myöhemmin bändi tunnettiin varsin railakkaista live-esiintymisistä. Bändi tunnettiinkin riehakkaana live-bändinä. Taustalla bändin musiikissa oli varsinkin voimakkaasti 80-luvun aussirock. Ja eräiden miehistön vaihtojen jälkeen myös glam-rock tyyli. Bändin jäsenistä on ainakin J.Jokelainen jatkanut uraansa rock -musiikin piirissä.
Sweat Smells Good (omakustanne) 3 biisin kasetti-EP -89
Aleksandros Polyhistor
Aleksandros Polyhistor eli Lucius Cornelius Alexander Polyhistor () (ensimmäinen vuosisata eaa.) oli kreikkalais-roomalainen oppinut ja historioitsija. Hän oli syntyjään kreikkalainen, mutta roomalaiset vangitsivat hänet Mithridateen sodissa ja veivät hänet Roomaan opettajaksi.
Aleksandros syntyi Miletoksessa tai Myndoksessa Kaariassa ja kukoisti noin vuonna 70 eaa. Hänet vangitsi roomalainen Lucius Cornelius Sulla. Ehkä tämän vuoksi hän otti nimen Cornelius saatuaan vapautensa. Vapauttamisensa jälkeen hän jatkoi elämää Italiassa Rooman kansalaisena. Hän oli niin tuottelias kirjailijana, että sai lisänimen "polyhistor".
Aleksandros oli Crassuksen mukana tämän Parthian sotaretkillä ja menehtyi talonsa palossa Laurentumissa. Eräs Aleksandroksen oppilaita oli latinaksi kirjoittanut oppinut Gaius Julius Hyginus, joka oli Ovidiuksen ystävä ja jonka Augustus nimitti keisarillisen kirjaston hoitajaksi.
Suurin osa Aleksandroksen kirjoituksista on kadonnut, mutta säilyneet katkelmat ovat arvokkaita itäisen Välimeren antiikin tuntemuksen kannalta. Aleksandroksen merkittävin tutkielma käsitti 42 kirjaa lähes kaikkien antiikin maiden historiasta ja maantieteestä. Toinen merkittävä teos käsitteli juutalaisia. Se toisti katkelmia juutalaisilta kirjoittajilta, joista ei muuten tiedettäisi mitään.
Filosofina Aleksandros kirjoitti teoksen "Perimysjärjestykset" ("Διαδοχαῖς", "Diadokhais"), jota Diogenes Laertios käytti lähteenään ja jonka hän mainitsee useita kertoja. Diogeneen antaman kuvan mukaan Aleksandros kirjasi ylös erilaisia yksityiskohtia filosofien elämästä ja opeista.
Parras
Parras on kylä Tyrnävän kunnassa. Se sijaitsee noin viiden kilometrin päästä Kirkonkylältä pohjoiseen. Alue rajoittuu lännessä Limingan kuntaan ja siellä sijaitsevaan Kedonperän kylään, pohjoisessa Jokisiltaan, lännessä Ängeslevään ja etelässä Leppiojaan.
Partaalle on tieyhteys Limingan Haaransillalta, Leppiojalta sekä yhdystieltä 8240. Kylän halki virtaa Tyrnävänjoki.
Alueella on perunanviljelyä.
Erkki Räikkönen
Erkki Kalervo Räikkönen (11. tammikuuta 1941 Pieksämäki – 12. toukokuuta 2001 Nokia) oli suomalainen kirjailija.
Räikkösen pääteos on romaanitrilogia "Punainen harju", jossa hän kuvasi Nokian työväestön vaiheita 1880-luvulta Suomen sisällissotan kautta aina talvi- ja jatkosodan aikoihin saakka. Räikkönen oli ennen kirjailijanuraansa työssä muun muassa varastomiehenä, myllärinä, myyjänä ja merimiehenä. Hänen esikoisromaaninsa "Jämä" palkittiin Pirkanmaan nuorisoromaanikilpailussa kilpailun ulkopuolella koska romaania pidettiin paremmin aikuisille tarkoitettuna. Räikkönen sai Weilin+Göösin kirjailijapalkinnon toisesta romaanistaan "Rumba". Hänen viimeinen julkaistu teoksensa oli 1983 ilmestynyt avioliiton kriisiä ja 1970-luvun ammattiyhdistystoimintaa kuvannut romaani "Juhani Väkevä".
Laonastes aenigmamus
Laonastes aenigmamus eli niin sanottu "rotta-orava" tai "kha-nyou" on Laosissa elävä jyrsijä, jonka fossiileja tunnetaan jo mioseenikauden keskivaiheilta eli noin 11 miljoonaan vuoden takaa. Laji on siis elävä fossiili, joka löydettiin uudelleen vuonna 2005.
Mies vailla ominaisuuksia
Mies vailla ominaisuuksia ("Der Mann ohne Eigenschaften") on itävaltalaisen kirjailijan Robert Musilin keskeneräiseksi jäänyt suurromaani. Kaksi ensimmäistä osaa julkaistiin vuosina 1930 ja 1933. Kirjailijan kuoleman jälkeen julkaistiin 1943 vielä osia keskeneräisestä kolmannesta osasta.
"Mies vailla ominaisuuksia" on alkujaan yli kaksituhatsivuinen modernistinen teos. Kirjan pääjuonne käsittelee vastavetoa, jota Itävalta-Unkaria kuvaavan Kakanian keisarikunnan virkamiehistö suunnittelee Saksan keisarikunnan Vilhelm II:n vallassaolon 30-vuotisjuhlallisuuksille. Tämä ”paralleeliaktioksi” kutsuttu näytös, jota suunnitellaan tietämättä muutaman kuukauden päästä alkavasta ensimmäisestä maailmansodasta, ei koskaan tunnu saavan järkevää muotoa.
Romaanissa on useita henkilöitä. Keskushahmo, ”mies vailla ominaisuuksia”, on 32-vuotias matemaatikko Ulrich, jota leimaa epäily kaikkia perinteisiä arvoja kohtaan. Muut henkilöt edustavat 1910-luvun Wienin eri sosiaalisia kerrostumia suurliikemiehistä ja valtiosihteereistä sisäköihin ja palvelijoihin. Näitä ovat muun muassa suursijoittaja ja intellektuelli Arnheim (jonka esikuva on todennäköisesti liikemies ja poliitikko Walther Rathenau). Romaani koostuu suurelta osin filosofisista keskusteluista, joissa pyritään perinteisen psykologisen toiminnan sijasta antamaan mahdollisimman tarkka muoto ajassa liikkuville ajatuksille ja aatteille.
Musilin romaanin henkisiä sukulaisia ovat muun muassa Hermann Brochin "Unissakulkijat"-trilogia sekä Marcel Proustin "Kadonnutta aikaa etsimässä" -kirjasarja.
Happy Gilmore – ammattilainen
Happy Gilmore – ammattilainen on vuonna 1996 ensi-iltansa saanut komediaelokuva. Pääosassa näyttelee Adam Sandler, joka oli mukana myös elokuvan käsikirjoituksen teossa. Elokuvan on ohjannut Dennis Dugan, ja sen on tuottanut Robert Simonds Universal Studiosille.
Happy Gilmore on aina haaveillut jääkiekkoilijan urasta. Hän on yrittänyt jo useasti paikallisen joukkueen vuosittaisessa kykyjenetsintätilaisuudessa osoittaa taitonsa, mutta todellisuudessa ainoa, missä on hyvä on lämääminen. Happy Gilmorella on harvinaisen voimakas laukaus, muttei se riitä vieläkään joukkueeseen pääsemiseksi. Pettyneenä hän menee golf-ranchin lähelle harjoittelemaan ensi vuotta varten, kun Chubbs Peterson, entinen golfammattilainen huomaa Gilmoren kyvyt.
Peterson alkaa kouluttaa Gilmoresta uutta golfmestaria, ja hänestä tuleekin golfmaailman väritäplä. Mutta onko Gilmoresta voittamaan hallitseva PGA-mestari Shooter McGavin?
Ketunmaa
Ketunmaa on Limingan kunnassa sijaitseva kylä, joka sijaitsee noin viiden kilometrin päästä kunnan keskustasta etelään. Ketunmaa kuuluu Limingan vanhimpiin kyliin. Ennen vanhaa Ketunmaan alue oli suota. Ajansaatossa Ketunmaalta on löytynyt suuria maatiloita kuin torppia ja maakuoppamökkejäkin. Vielä 1800-luvulla alueen asutus sijoittui kylän pohjoispäähän.
Kylällä sijaitsee muun muassa 1900-luvun alkuvuosina rakennettu Ketunmaan koulu, jossa lukuvuonna 2009–2010 opiskeli 33 oppilasta.
Kylästä on tieyhteys Ala-Temmeksen kylään.
Emil Wiechert
Johann Emil Wiechert (26. joulukuuta 1861 – 19. maaliskuuta 1928) oli preussilainen geofyysikko, joka kehitti muun muassa seismografia. Lisäksi hän osallistui painovoimateorian kehittämiseen 1910-luvulla ja tutki myös tiiviin aineen fysiikkaa ja atomifysiikkaa.
Wiechert syntyi Tilsitissä, Itä-Preussissa (nyk. Sovetsk, Venäjä). Hänen vanhempansa olivat Johann ja Emilie Wiechart. Hänen isänsä kuoli kuitenkin Wiechertin ollessa nuori. Wiechert ja hänen äitinsä muuttivat Königsbergiin, jossa hän kävi lukion ja sai päättötodistuksen 8. syyskuuta 1881. Königsbergissä hän aloitti myös yliopisto-opiskelunsa. Tuolloin häntä kiinnosti erityisesti aineen rakenne ja uusi fysiikan osa-alue, tiiviin aineen fysiikka.
Wiechertin talous oli tiukilla, jonka takia hänen oli pakko ansaita rahaa. Tämä heijastui hänen opiskeluihinsa ja vasta vuoden 1889 alussa hän sai filosofian tohtorin arvon väitöstyöllään "Über die elastische Nachwirkung". Habilitaation suorittamisen hän kuitenkin sai päätettyä jo lokakuussa 1890. Habilitaation jälkeen hän työskenteli Königsbergin matemaattis-fysikaalisessa laboratoriossa.
Göttingen oli tuolloin modernin fysiikan keskipiste. Felix Klein uudisti fysiikan opiskelujärjestelmää Göttingenissä, minkä seurauksena syntyi muutama uusi professuuri. Yksi niistä oli geofysiikan professuuri, johon Wiechert valittiin. Göttingenissä hän pysyi kunnes vuonna 1928 kuoli.
Wiechert otti osaa keskusteluun suhteellisuusteoriasta. Hän ei ollut samaa mieltä Einsteinin kanssa siitä, ettei eetteriä ole olemassa. Hänen mukaansa sähkömagneettisella säteilyllä on pakko olla jonkinlainen väliaine, jossa se kulkee. 
Wiechert tunnetaan varsinkin työstään seismografin parissa. Seismografin kehittäminen alkoi kun hän oli matkalla Italiassa ja vieraili muutamissa seismologian laitoksissa. Hän myös kuvasi kuinka seismiset aallot leviävät Maan läpi.
George Bizos
George Bizos (s. 1928 Kreikka) on eteläafrikkalainen ihmisoikeusaktivisti ja lakimies. Bizos pakeni kotimaastaan Kreikasta natsi-Saksan miehityksen tieltä vuonna 1941 ja asettui perheineen Johannesburgiin 13-vuotiaana. Hän valmistui lakimieheksi Witwatersrandin yliopistosta ja aloitti työnsä juristina vuonna 1954. Bizos toimi useiden apartheidin vastaisten aktivistien, muun muassa Nelson Mandelan ja Oliver Tambon lakimiehenä 1950- ja 1960-luvulla.
Bizos kuului myös Rivonian oikeudenkäynnissä muun muassa Mandelaa, Walter Sisulua ja Govan Mbekiä puolustaneeseen asianajajaryhmään.
Apartheidin päättymisen jälkeen Mandela nimitti Bizosin komiteaan, joka suositteli uusia jäseniä maan oikeuslaitokseen sen uudistamiseksi apartheidin jäljiltä. Bizos on kirjoittanut kaksi kirjaa: omaelämäkerrallisen teoksen "Odyssey to Freedom" sekä "No One to Blame? – In Pursuit of Justice in South Africa"
Pogostan Sanomat
Pogostan Sanomat on Ilomantsin, Tuupovaaran ja Kiihtelysvaaran paikallislehti. Lehden ilmestymispäivä on torstai. Lehden levikki vuonna 2016 oli 4761 kappaletta.
Päätoimittaja on Leila Virnes (2013–). Hänen edeltäjänsä oli Aino Pesu (2006–2013). 
Lehden aiempi päätoimittaja oli Hilkka Kuusela, joka tunnettiin nimellä Pogostan Hilkka. Pogostan Sanomien päätoimittajana 1984–2006 toiminut Anja Kangas nykyaikaisti lehden ja nosti sen entistä merkittävämpään paikalliseen asemaan. Kangas palkittiinkin Pohjois-Karjalan sanomalehtimiesyhdistyksen tiedottamispalkinnolla.
Tätä aikaisemmin Anja Kangas oli palkittu valtakunnallisella tiedottamispalkinnolla ja Pro Ilomantsin-palkinnolla. Kangas toimi myös Kalevalaisen liiton Pirta-lehden päätoimittajana uudistaen myös sen toiminnan.
Pogostan Sanomat kuuluu joensuulaiseen Pohjois-Karjalan Kirjapaino -konserniin, joka julkaisee muun muassa Karjalaista sekä Karjalan Heiliä, Lieksan Lehteä, Outokummun Seutua, Parikkalan-Rautjärven Sanomia, Pielisjokiseutua ja Ylä-Karjalaa.Pogostan Sanomat
Operaatio Bolero
Operaatio Bolero oli toisen maailmansodan aikainen sotilasoperaatio, jonka tarkoituksena oli valmistella Normandian maihinnousua ja tuoda satoja lentokoneita Yhdysvalloista Kanadan, Islannin ja Grönlannin kautta Britanniaan. Hävittäjä- ja pommikoneita lennettiin tätä pohjoista reittiä pitkin, koska koneisiin ei joko mahtunut tarpeeksi polttoainetta Atlantin ylitykseen tai niissä ei ollut valtamerellä suunnistamiseen tarvittavia navigointilaitteita. USA:n armeijan kenraali Henry H. Arnold sai tehtäväkseen johtaa operaatio Boleroa 12. huhtikuuta 1942.
Tavoitteena oli miljoonan yhdysvaltalaisen sotilaan siirtäminen Eurooppaan, Isoon-Britanniaan. Operaatiossa käytettiin seuraavia lentokonetyyppejä:
Operaatio käsitti 84 ryhmää ja 194 332 miestä 1. heinäkuuta 1943. Vuoden lopussa se oli laajentunut 137 ryhmää, 74 pommilaivuetta ja 31 hävittäjälentuetta sekä 375 000 miestä käsittäväksi sotatoimeksi. Operaatio Boleron suunnittelua rajoitti maihinnousu Pohjois-Afrikkaan. Itse Normandian maihinnousu (koodinimi "Overlord") toteutettiin vuotta myöhemmin.
Etelä-Afrikan Grand Prix 1993
Etelä-Afrikan Grand Prix 1993 oli järjestyksessä 533. Formula 1 -sarjan osakilpailu ja kauden 1993 avauskilpailu. Kilpailu ajettiin 14. maaliskuuta Kyalamin radalla Johannesburgissa. Kilpailun voitti paalupaikalta lähtenyt sapattivuoden jälkeen paluun tehnyt ranskalainen Alain Prost. Prost ajoi myös kilpailun nopeimman kierroksen ja saavutti näin hattutempun.
Kilpailu jäi viimeiseksi Etelä-Afrikan GP:ksi.
* Kuljettaja ajoi yli 90% kilpailusta ja sai näin sijoituksen.
Billy Hayes
William "Billy" Hayes (s. 3. huhtikuuta 1947 New York, Yhdysvallat) on hasiksen salakuljetusyrityksestä kiinni jäänyt mies, jonka tarina toimi pohjana elokuvalle Keskiyön pikajuna. Elokuva pohjautuu Hayesin samannimiseen muistelmateokseen.
Hayes jäi kaksikymmenvuotiaana lokakuussa 1970 Turkissa kiinni pienen hasiserän salakuljetusyrityksestä ja sai elinkautisen vankeustuomion. Asia nousi valtioiden väliseksi kiistaksi, sillä Yhdysvallat halusi, että vankilatuomion voisi suorittaa kotimaassa. Tästä ei kuitenkaan päästy sopimukseen, vaikkakin Turkki lyhensi miehen vankeustuomiota.
Lokakuussa 1975 Hayes pakeni Marmaranmerellä sijaitsevalta İmralın vankilasaarelta pimeyden turvin soutuveneellä ja kävelemällä länteen Kreikan rajalle saakka.
Kesäkuussa 2007 Hayes palasi Turkkiin ja pahoitteli siellä elokuvan maalle aiheuttamaa vahinkoa. Billy Hayesin mukaan filmi "ei vastannut hänen kokemuksiaan." Useat elokuvan kohtaukset poikkeavat Hayesin kirjassa kuvatuista tapahtumista. Erityisesti filmissä luotu kuva Hamid-nimisestä turkkilaisvartijasta harmitti Hayesiä, sillä vartija oli joutunut vangin surmaamaksi, kun elokuvassa hän tappaa vangin. Hayes piti itseään osasyyllisenä Turkin imagotappioon ja kertoi halunneensa palata Istanbuliin oikaistakseen väärän kuvan.
Bulgarian miesten lentopallomaajoukkue
Bulgarian miesten lentopallomaajoukkue edustaa Bulgariaa lentopallon kansainvälisissä otteluissa. Sen sijoitus maailmanrankingissa on neljästoista heinäkuussa 2017. Joukkue on saavuttanut olympiahopeaa Moskovassa 1980, viisi MM-mitalia (yksi hopea ja neljä pronssia) sekä viisi EM-mitalia (yksi hopea ja neljä pronssia). Maailmancupissa joukkue saavutti pronssia vuonna 2007 ja maailmanliigassa se on sijoittunut useasti neljänneksi.
Vuonna 2021 tulee kuluneeksi sata vuotta siitä, kun lentopallo tuli Bulgariaan. Lyhyen ajan sisällä lentopallosta tuli suuri, suosittu laji ja harrastetuimpia urheilulajeja Bulgariassa. Bulgaria osallistui heti ensimmäisiin maailmanmestaruuskisoihin vuonna 1949.
Bulgarian miesten maajoukkue on esiintynyt onnistuneesti MM- ja EM-kisoissa jo yli 50 vuoden ajan. Miesten maajoukkue voitti ensimmäisen mitalinsa, pronssia, Prahan MM-kisoissa 1949. Joukkue voitti pronssia myös Moskovan MM-kisoissa 1952 ja Pariisissa 1986. MM-kisoissa Sofiassa 1970 se sai hopeaa ja sen viimeisin MM-mitali on pronssi Japanista vuodelta 2006.
Euroopan-mestaruuskisoissa joukkue on esiintynyt 28 kertaa ja voittanut viisi mitalia: hopeaa Pariisissa 1951 sekä pronssia Bukarestissa 1955, Varnassa 1981 ja Itä-Berliinissä 1983 ja Turkin kisoissa 2009.
Vuonna 1994 Bulgaria osallistui ensimmäisen kerran maailmanliigaan, jossa sijoitus oli neljäs. Joukkue sijoittui neljänneksi myös muun muassa vuosina 2004 ja 2006. Vuoden 2007 maailmancupissa Bulgaria oli kolmas, minkä ansiosta se pääsi vuoden 2008 kesäolympialaisiin Pekingiin. EM-kisoissa kahdeksanneksi sijoittunut Bulgaria sai paikan maailmancupiin villillä kortilla, jota myös EM-kisoissa neljänneksi sijoittunut Suomi haki.
Olympialaisissa Bulgarian mieslentopalloilijat ovat esiintyneet kahdeksan kertaa, viimeksi vuosina 2008 ja 2012. Moskovassa 1980 maa saavutti hopeaa.
Annalen der Physik
Annalen der Physik on yksi tunnetuimmista ja vanhimmista fysiikan alan aikakauslehdistä. Lehti julkaisee kokeellisia ja teoreettisia tuloksia fysiikan alalta. Kaikki lehdessä julkaistut artikkelit käyvät läpi tiukan vertaisarvioinnin ennen lehden julkaisemista ja tämä tekee lehdestä hyvin arvostetun.
Aiemmin lehti oli saksankielinen, sillä saksa oli fysiikan tutkimuksen valtakieli aina 1900-luvun alkupuolelle saakka. Erityisesti 1900-luvun alussa lehdessä julkaisiin runsaasti merkittäviä tieteellisiä tuloksia, kuten Heinrich Hertzin valosähköinen ilmiö, Albert Einsteinin suhteellisuusteoriat ja Max Planckin mustan kappaleen säteily. Englannin kielen noustua kansainvälisen tieteen kieleksi, myös fysiikan alalla, vaihdettiin kieleksi englanti mutta lehden nimi säilytettiin alkuperäisenä saksalaisperäisenä.
Lehteä julkaisee englantilainen Wiley-VCH Verlag GmbH & Co. KGaA.