hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Andri Voronin
Andri Viktorovytš Voronin (, s. 21. heinäkuuta 1979 Odessa, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelaava Voronin edustaa venäläistä Dynamo Moskovaa, jonne hän siirtyi tammikuussa 2010.
Voroninin aiemmat seurat ovat kasvattajaseura Tšornomorets Odessa, saksalaiset Borussia Mönchengladbach, Mainz, Köln, Bayer Leverkusen ja Hertha sekä englantilainen Liverpool. Kaudella 2002–2003 pelatessaan Mainzissa Voronin oli 2. Bundesliigan paras maalintekijä.
Ukrainan maajoukkueessa Voronin on pelannut vuodesta 2002 lähtien. Hän oli mukana vuoden 2006 MM-kilpailuissa.
Lallintalo
Lallintalo ("Lallis") on vuonna 1928 suojeluskuntataloksi rakennettu huvikeskus Köyliössä. Vuonna 1942 rakennus tuhoutui pahoin tulipalossa ja seuraavana vuonna se rakennettiin lähes kokonaan uudelleen. Sotien aikana Lallintalossa toimi Räisälän kansanopisto.
Ensimmäisinä vuosina Lallintalolla järjestettiin lottien ja Suojeluskuntien huvi- ja kokoontumistilaisuuksia. 1960 se aloitti laajamittaisen huvitoiminnan keskuksena, jollaisena on säilynyt näihin päiviin. Lallintalo on saanut nimensä Piispa Henrikin murhanneesta talonpoika Lallista.
Lallintalon enimmäishenkilömäärä on 1 850, kerrosneliöitä on 1 400, istumapaikkoja noin 600 ja ruokapaikkoja noin 450. Tanssilattia on kooltaan lähes 400 neliömetriä ja lava josta pääsee suoraan lastauslaiturille ja artistitiloihin 62 neliömetriä. Vuonna 2005 paikassa tehtiin peruskorjaus. Paikan omistaja on vuodesta 1950 ollut Maataloustuottajain Köyliön yhdistys ry.
Talon tuotoilla ja toiminnalla on saatu paljon aikaan, kuten Köyliön kylien katuvalot ja jääkiekkokaukalot, VPK:n rantasauna ja kalusto, jota maaherran kuntatarkastuksessa aikoinaan kommentoitiin Rauman kaupungin kaluston vertaiseksi, sekä Lallien seuratoiminta. Lallintalon omilla sivuilla kerrotaan myös, että Säkylään piti rakentaa uusi poliisitalo Lallintalon putkakäyntien suuren lukumäärän vuoksi.
Lallintalon suosio oli huipussaan 1980-luvulla, jolloin siellä järjestettiin syys-huhtikuun välisenä aikana yleensä kaksi tilaisuutta viikoittain. Perjantai-iltana oli aikuisemmalle yleisölle tarkoitetut tanssit. Lauantaina puolestaan nuorisolle suunnattuja tilaisuuksia, joissa esiintyi aikansa nimekkäimpiä rock- ja pop-artisteja. Lallintalon lauantai-illat olivat Lounais-Suomen nuorison keskuudessa erittäin suosittuja, linja-autokuljetuksia järjestettiin paikalle aina Pohjanmaata myöten.
Lallintalon yleisömäärät alkoivat vähentyä 1990-luvun puolivälissä. 2000-luvulla siellä on järjestetty vuosittain vain muutamia huvitilaisuuksia. Viimeiset tilaisuudet pidettiin vuonna 2012. Paikkaa on kuitenkin pidetty kunnossa ja marraskuussa 2018 se avattiin uudelleen käyttöön. Lallintalolla on esiintynyt kotimaisten huippuartistien lisäksi muun muassa Baccara ja Pet Shop Boys.
Kersantti Wessman
Kersantti Wessman oli porilainen rock-yhtye. Se toimi vuosien 1988–1993 välisenä aikana. Yhtyen ainoaksi pitkäsoitoksi jäi EMI-levy-yhtiön julkaisema "Täysillä!". Kersantti Wessman ehti julkaista uransa aikana neljä singleä. Yhtyeestä Matti Natri jatkaa edelleen soittamista Kaukokaipuu-orkesterissa ja sessiomuusikkona (basso ja rummut). Veikko Lehtiranta on soittanut muun muassa Jussi Hakulisen yhtyeissä.
Veikko, Tette ja Jykke
Veikko, Tette ja Jykke ("Jo, Zette et Jocko") on belgialaisen Hergén piirtämä sarjakuva, jonka pääosissa ovat insinööri Legrandin lapset Veikko ja Tette Legrand sekä heidän lemmikkiapinansa Jykke. Sarja alkoi ilmestyä katolisessa Coeurs Vaillants -viikkolehdessä vuonna 1936 ja seikkaillut koottiin myöhemmin viideksi albumiksi, jotka julkaistiin vuosina 1951–1957. Lisäksi on julkaisematon ja keskeneräinen kuudes tarina, jonka tekivät Hergén sijasta käsikirjoittaja Greg ja piirtäjä Bob de Moor Hergén hylkäämään Tintti-käsikirjoituksen "Tintin et le Thermozéro" pohjalta.
Vuonna 2008 ilmestyi suomenkielinen Veikko, Tette ja Jykke -kokoelma-albumi, joka sisältää kaikki viisi albumia.
Veikko, Tette ja Jykke ovat nähtävissä vanhojen Tintti-albumien takakannessa muiden hahmojen joukossa.Herra Pumpun, omalaatuisen miljardöörin, testamentissa määrätään 10 000 dollaria ensimmäiselle, joka rakentaa Pariisista New Yorkiin 1000 km/h lentävän lentokoneen. Insinööri Legrand suunnittelee H.22 Stratonef -lentokoneen. Veikko, Tette ja Jykke pelastavat koneen sabotaasiyritykseltä nousemalla ilmaan. Keskellä yötä he eivät voi laskeutua vaarantamatta konettaan, joten heidän on jatkettava lentoa.Tarina Herra Pumpun testamentti jatkuu. Matkallaan New Yorkiin Veikko, Tette ja Jykke tekevät pakkolaskun autiolle saarelle ja jatkavat sieltä matkaansa pohjoiselle napa-alueelle. He taistelevat lumimyrskyssä voittaakseen perinnön.Kun lumipallo osuu maharadžaan, Veikko, Tette ja Jykke joutuvat seikkailuun, joka vie heidät Alpeilta kobrien valtaamaan laaksoon Himalajalle. Merirosvot ryöstävät Atlantin kauppalaivoja. Veikko, Tette ja Jykke eksyvät soutuveneellä ja joutuvat merirosvojen pelastamiksi. Rosvot vievät heidät salaiseen vedenalaiseen tukikohtaansa, missä he kohtaavat ilkeän professorin.Tarina "Manitoba" ei vastaa saa jatkoa. Veikko, Tette ja Jykke pakenevat merirosvojen vedenalaisesta salatukikohdasta amfibiotankilla aavikkosaarelle, missä kannibaalit laittavat heidät pataan. Jykke tulee väliin ja alkuasukkaat antautuvat. Sillä välin merirosvot jatkavat karkulaisten etsimistä.
Krementšuk
Krementšuk (, ) tärkeä teollisuuskaupunki Pultavan alueella Ukrainassa Dneprin rannalla. Sen asukasluku on noin 225 000 henkilöä.
Kaupunki on mahdollisesti perustettu vuonna 1571. Kaupunki on Ukrainan tärkeimpiä rautateiden risteysasemia ja siellä sijaitsee myös jokisatama.
Andri Vorobei
Andri Vorobei (, s. 29. marraskuuta 1978 Donetsk, Ukraina) on ukrainalainen jalkapalloilija, joka pelasi hyökkääjänä.
Vorobei oli Ukrainan pääsarjan paras maalintekijä 21 maalillaan kaudella 2000–2001. FK Šah’tar Donetskin pääsarjajoukkueessa vuodesta 1997 vuoteen 2007 pelannut Vorobei teki joukkueelleen 219 ottelussa 80 maalia. Vorobei solmi 17. kesäkuuta 2007 kolmivuotisen sopimuksen FK Dnipro Dnipropetrovskin kanssa ja siellä hän oli 14. heinäkuuta 2008 mennessä tehnyt seitsemän maalia 26 ottelussa.
Vorobei on pelannut Ukrainan maajoukkueessa 65 ottelua, joissa hän on tehnyt yhdeksän maalia (). Hän oli mukana maansa edustusjoukkueessa MM-kisoissa 2006, joissa hän pääsi vaihtopelaajana kentälle kolmessa ottelussa sekä pelasi neljännesvälierässä Sveitsiä vastaan avauskokoonpanossa.
Leônidas
Leônidas da Silva (6. syyskuuta 1913 Rio de Janeiro – 24. tammikuuta 2004 Cotia, São Paulon osavaltio) oli brasilialainen jalkapalloilija. Lempinimillä ”Musta timantti” ja ”Kumimies” tunnettu Leônidas aloitti palloilu-uransa São Cristóvão FC:ssä.
Tehtyään kaksi maalia debyyttiottelussaan Brasilian jalkapallomaajoukkueessa, Leônidas siirtyi uruguaylaiseen Peñaroliin vuonna 1933. Vuotta myöhemmin hän kuitenkin palasi kotimaahansa Vasco da Gama -seuraan, jota auttoi voittamaan Rio de Janeiron osavaltion mestaruuden. Kautta aikojen toisten MM-kisojen 1934 jälkeen hän siirtyi Botafogoon ja voitti toisen Rio de Janeiron osavaltiomestaruuden vuonna 1935. Vuodet 1936–1941 hän pelasi Flamengossa, jossa saavutti jälleen Rio de Janeiron mestaruuden vuonna 1939. Hän joutui taistelemaan myös ennakkoluuloja vastaan, hän oli yksi ensimmäisistä mustista pelaajista silloin elitistisessä Flamengossa.
Vuonna 1942 Leônidas siirtyi São Pauloon, jossa pelasi lopettamiseensa 1950 asti. 1953 hänestä tuli joukkueen valmentaja, kunnes siirtyi radiotoimittajaksi ja myöhemmin huonekalukauppiaaksi.
Leônidasta on pidetty ”saksipotkun” keksijänä. Hän itse antoi kunnian kuitenkin maanmiehelleen Petronilho de Britolle ja sanoi vain parantaneensa sitä.
Leônidas kuoli vuonna 2004 sairastettuaan Alzheimerin tautia vuodesta 1974. Hänet on haudattu Cemiterio da Paz -hautausmaalle São Pauloon.
Leônidas oli vuoden 1938 MM-kisojen paras maalintekijä seitsemällä maalillaan. Ottelussa Puolaa vastaan (jonka Brasilia voitti 6–5) hän teki kolme maalia. Osan pelistä Leônidas pelasi avojaloin. Brasilian valmentaja Ademar Pimenta päätti antaa tähtihyökkääjänsä levätä välieräottelussa Italiaa vastaan. Tämä osoittautui virheeksi, sillä Italia voitti ottelun 2–1.
Näkemiin vaan, muru!
Näkemiin vaan, muru! ("Auf Wiedersehen, Pet") on brittiläinen draamakomedia. Se kertoo seitsemän englantilaisen rakennustyöläisen arjesta ja elämästä. Sarjan päähenkilöitä ovat Wayne, Dennis, Oz, Bomber, Barry, Neville ja Moxey. Sarjan ensimmäiset Saksaan sijoittuvat 13 jaksoa esitettiin vuonna 1983. Myöhemmin vuonna 1986 sarjalle tehtiin 13 jatko-osaa, joissa seikkailtiin ensin Englannin maaseudulla ja myöhemmin Espanjan aurinkorannoilla.
Vuonna 2002 tehtiin kuusi uutta jaksoa, joissa purettiin jättimäinen kuljetussilta Middlesbroughista ja rakennettiin uudelleen Arizonaan. Vuonna 2004 kuusi uutta jaksoa sijoittuivat Kuubaan, jossa Neville toimi myös salaisena agenttina. Hieman myöhemmin samana vuonna tehtiin vielä kaksi tunnin mittaista jaksoa, joissa ryhmä seikkaili Thaimaassa. Näihin aikoihin Bomberin näyttelijä Pat Roach kuoli syöpään.
Suomen televisiossa sarjaa on esitetty 1980-luvulta alkaen useaan otteeseen Yle TV2 - ja MTV Max -kanavilla.
Usein huolissaan ties mistä asiasta. Kolme lasta ja vaimo Brenda kotona Newcastlessa. Meni naimisiin nuorena. Ammatti muurari.
Joukon isä- ja johtohahmo. Sarjan alussa hän oli eroamassa vaimostaan Verasta, myöhemmin hänellä oli suhde saksalaiseen sihteeriin Dagmariin. Sarjan myöhemmissä jaksoissa työskenteli gangsteri Ally Fraserin palkkalistoilla. Ammatti muurari.
Karkeakäytöksinen, oluelle perso ja altis rettelöille, unohti mainita vaimolleen Marjorielle lähtevänsä töihin ulkomaille. Ammatti muurari.
Tylsä ja ujo sähkömies, joka kuitenkin oli joukon sivistynein. Sarjan myöhemmissä jaksoissa rikastui ja nai venäläisen vaimon.
Itsevarma ja tyylitietoinen naistenmies. Ammatti puuseppä. Näyttelijä Holtonin kuoltua Waynen korvasi sarjan myöhemmin tehdyissä jaksoissa hänen poikansa Wyman (Noel Clarke). Holton oli ollut myös Heavy Metal Kids -yhtyeen laulajana 1970-luvulla.
Isokokoinen ja tatuoitu, kuitenkin leppoisa luonne. Ammatti muurari.
Ainoa hahmo, joka ei esiinny sarjan ensimmäisessä osassa. Hänellä oli ongelmia lain kanssa ja sen takia hän oli usein hermostunut. Pääsi asumaan ryhmän parakkiin, koska omisti tikkataulun. Ammatti rappaaja.
Lompakko
Lompakko on rahojen säilyttämiseen tarkoitettu pieni, taitettava kotelo. Lompakko valmistetaan tyypillisesti nahasta tai kankaasta. Lompakossa kannetaan usein myös pankki- ja luottokortteja, ajokorttia ja muita vastaavia kortteja. Lompakossa on kolikoille useimmiten oma tasku.
Lompakko keksittiin jo 1600 -luvulla heti paperirahan keksimisen jälkeen. Seuraava mullistus lompakoissa tapahtui 1950-luvulla kun luottokortit otettiin käyttöön.
Rannelompakko (rannekukkaro) on ranteeseen pujotettava, yleensä vetoketjullinen kukkaro.
Tarja Tallqvist
Tarja Tallqvist (o.s. Tainio, s. 18. tammikuuta 1944 Joensuu) on hoitotyöaktivistina tunnetuksi tullut tv-ohjaaja, toimittaja, dokumentaristi ja poliitikko. Tallqvist on Espoon kaupunginvaltuutettu, ja toimi Suomen Kristillisdemokraattien kansanedustajana vuodesta 2007 vuoteen 2011. Tällöin Tallqvist oli eduskunnan naisverkoston puheenjohtaja, jäsenenä Työelämä- ja tasa-arvovaliokunnassa, sekä Ympäristövaliokunnassa. ETYJ:ssä Tallqvist oli varajäsen.
Espoolaisen Tallqvistin tavoite oli kerätä Internetissä syksyyn 2006 mennessä miljoona nimeä vanhusten hoitajien työoloja ja omaishoitajia koskevaan adressiin. Nimiä kertyi lopulta runsaat 405 000, ja vetoomus luovutettiin 29. marraskuuta 2006 valtiovarainministeri Eero Heinäluomalle.
Dokumenttien kysynnän hiivuttua Tallqvist opiskeli lähihoitajaksi ja on työskennellyt muun muassa kodinhoidossa, palvelutalossa sekä dementiakodissa. Kerrottuaan kolumnissaan TEHY:n lehdessä millaista on vanhustenkodinhoidon arki, Helsingin kaupungin virkamiehet ilmoittivat, että Tallqvist ei enää saa tehdä Helsingin kaupungille töitä. Tallqvist oli kertonut, että hoitajalla oli enimmillään 15 minuuttia per kotikäynti.
Tarja Tallqvist oli ensimmäinen uusi kansanedustaja 2007, joka teki lakialoitteen (27. huhtikuuta 2007). Tämä lakialoite oli Laki vanhusten, vammaisten ja psyykkisesti sairaiden kanssa työskentelevien rikostaustan selvittämisestä ja laki rikosrekisterilain 6 §:n muuttamisesta (LA 30/2007 vp).
Tallqvist otti Helsingin Sanomien vaalikoneessa sekä perheen sisäiseen että täyteen adoptio-oikeuteen myönteisen kannan ainoana Kristillisdemokraattien kansanedustajana. Helsingin Sanomien vaalikoneessa Tallqvist perusteli myönteistä kantaansa näin: ”Lapsen onnellisuus on se tärkein. Jos hän saa rakkautta kaikki on hyvin.”
Tallqvist äänesti ydinvoimalupien myöntämistä vastaan vuonna 2010.
Toukokuussa 2011 Tallqvist ilmoitti eronneensa Kristillisdemokraattisesta puolueesta ja liittyvänsä SDP:hen.
Tallqvist on saanut lukuisia palkintoja dokumenteistaan ja elämäntyöstään:
James Lipton
James Lipton (19. syyskuuta 1926 Detroit, Michigan) on käsikirjoittaja ja runoilija sekä Tähdet kertovat ("Inside the Actors Studio") -televisiosarjan tuottaja, käsikirjoittaja ja isäntä. James Lipton asuu New Yorkissa.
Mark Eaton (koripalloilija)
Mark E. Eaton (s. 24. tammikuuta 1957 Westminster, Kalifornia) on yhdysvaltalainen entinen koripalloilija. Hän pelasi vuodet 1982–1993 NBA-seura Utah Jazzissa, ja lopetti ammattilaisuransa syyskuussa 1994. Mark Eaton tunnettiin suuresta koostaan, 224 senttiä ja 132 kiloa.
Cortes
Cortes, Cortés tai Cortès voi tarkoittaa ainakin seuraavia:paikannimiä
sukunimenä
Vartiokylän linnavuori
Vartiokylän linnavuori sijaitsee Helsingin Vartiokylässä, Vartioharjun alueella. Kyseessä on vanha mäen laelle varustettu puolustusvarustus eli linnavuori. Noin 30 metriä korkean mäen rinteillä näkyy edelleen puisten rintavarustusten kivisiä perustuksia. Linnavuori on pääkaupunkiseudun keskeisimpiä muistomerkkejä Helsingin kaupungin perustamista edeltävältä ajalta.
Radiohiiliajoitukset ja kaivauslöydöt kesällä 2002 todistavat selvästi, että Vartiovuoren linna on rakennettu keskiajalla eli 1200- tai 1300-luvulla. Linnan löydettyjen jäännösten rakentaminen on radiohiiliajoitusten mukaan ajoitettavissa noin vuosiin 1240-1330, jolloin sillä olisi ajallinen yhteys Birger-jaarlin tekemään toiseen ristiretkeen, joka on mahdollisesti tehty vuosina 1238-1239, ja sen seurauksena tapahtuneeseen ruotsalaisten saapumiseen Itä-Uudellemaalle. Löytöjen vähäisestä lukumäärästä on päätelty, että linna on kuitenin ollut aktiivisessa käytössä vain lyhyen aikaa.
Nuorimmat mahdolliset hiiliajoitukset ja 1300-luvulle ajoittuvat esinelöydöt tukevat tulkintaa, että linna olisi rakennettu vasta kuningas Albrekt Mecklenburgilaisen hallituskaudella (1364–1389).
Käyttöaikanaan keskiajalla linnavuori on ollut verrattain hyvin varusteltu. Sitä ovat suojanneet vuoren eteläpuolella kolminkertaiset ja lännessä ja pohjoisessa ainakin kaksinkertaiset kiviperusteiset varustukset. Linnan laelta on löytynyt myös rakennuksen jäänteitä liesineen. Suurin osa valleista on kuitenkin aikojen kuluessa hävitetty. Tämän kaltaisia useampia kehävalleja ei yleensä käytetty suomalaisissa linnavuorissa. Niille on nähty yhtymäkohtia ruotsalaisiin muinaislinnoihin, kuten esimerkiksi Vestmanlandissa sijaitsevat Odensvin Stålbergetiin ja "Skofsta skansiin".
Ensimmäisen maailmansodan aikana venäläiset rakensivat linnavuoren rinteille ampumahautoja ja tuliasemia osana Helsingin linnoitusjärjestelmää.
Paikallisen tarinan mukaan linnan perusti Helsing-niminen viikinkipäällikkö. Helsingin veljet, Sibbe ja Borg, perustivat omat linnansa Sipooseen ja Porvooseen. Tarinalla ei ole mitään todellisuuspohjaa, vaan se on humoristinen alluusio lähikuntien nimistä.
Mark Eaton
Mark Eaton voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:
Hiirenhäntälepakot
Hiirenhäntälepakot ("Rhinopomatidae") on lepakkoheimo, johon kuuluu vain yksi suku, "Rhinopoma". Hiirenhäntälepakoihin kuuluu vain neljä lajia, jotka elävät kuivilla ja puolikuivilla alueilla Pohjois-Afrikassa ja Etelä-Aasiassa.
Nämä lepakot ovat saaneet nimensä pitkästä hännästään, joka on lähes kokonaan ilman lentopoimua. Hiirenhäntälepakot ovat harmaanruskeita. Kasvot ja vatsan takaosa ovat karvattomia. Kooltaan heimon lajit ovat 5–9 senttimetriä ilman häntää, joka on 4–8 senttimetriä pitkä, ja painoltaan eläimet ovat 6–14 grammaa.
Hiirenhäntälepakot käyttävät ravinnokseen hyönteisiä. Ne asuvat kuivilla tai puolikuivilla ja puuttomilla alueilla. Päivät ne nukkuvat luolissa, kivien koloissa ja rakennuksissa. Niitä on tavattu Egyptissä jopa pyramideista. Hiirenhäntälepakot muodostavat muutaman tuhannen yksilön yhdyskuntia, jotka ovat jakautuneet pienempiin ryhmiin.
Ensio Miettinen
Ensio Miettinen (20. joulukuuta 1929 Helsinki – 8. joulukuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen teollisuusmies ja yritys- ja yhteiskuntafilosofi.
Miettinen perusti Ensto-yhtiöt vuonna 1958. Hän toimi Ensto-konsernin toimitusjohtajana vuoteen 1978 ja hallituksen jäsenenä vuoteen 2008 saakka.
Valtakunnallisen yrittäjäpalkinnon Miettinen sai vuonna 1982, ja myöhemmin 1990-luvulla hän sai myös tekniikan tohtorin (hc) arvon Helsingin Teknillisestä Korkeakoulusta. Ensio Miettinen tunnettiin myös kulttuurin vaalijana ja tukijana. Vuonna 2006 hän lahjoitti 100 000 euron summan Porvoon Taidetehtaan säätiölle, jota hän oli myös perustamassa sekä tukemassa 25 000 markan alkupääomalla vuonna 1987.
Jeremy
Jeremy on grunge rock -yhtye Pearl Jamin single debyyttialbumilta "Ten". Se oli Grammy-ehdokkaana parhaana rockkappaleena. Kappale löytyy myös Pearl Jamin kokoelmalevyltä "".
Kappale sai inspiraationsa sanomalehden pikku-uutisesta, joka kertoi 16-vuotiaan Jeremy-nimisen pojan itsemurhasta. Hän ampui itsensä high school -luokkansa edessä Richardsonissa, Texasissa tammikuun kahdeksannen päivän aamuna 1991. Tultuaan myöhässä tunnille ja saatuaan määräyksen hakea koulun toimistosta lupalappu Jeremy oli palannut revolverin kanssa. Hän käveli luokan eteen ja ilmoitti: ”Neiti, löysin sen mitä todella lähdin hakemaan.” Sen jälkeen hän asetti aseen piipun suuhunsa ja laukaisi ennen kuin kukaan ehti reagoida.
Suomen sotasurmat
Suomen sotasurmat 1914–1922 on valtion avulla toteutettu suuri tietokanta, johon on pyritty kokoamaan eri lähteistä ensimmäiseen maailmansotaan, Suomen sisällissotaan ja heimosotiin liittyvät kuolintapaukset. Tietokanta on Kansallisarkiston palvelimella.
Valtioneuvoston kanslian asettamaa johtoryhmää johti akatemiaprofessori Heikki Ylikangas. Johtoryhmän toisena puheenjohtajana toimi Jukka Kekkonen. Projektin johtajana toimi dosentti Lars Westerlund. Projektin tarkoituksena oli tuottaa historiallista selvyyttä erityisesti vuoden 1918 tapahtumista.
Keruutyössä pyydettiin yleisöltä lisätietoja jo olemassa olevien kirjallisten lähteiden lisäksi. Tietokanta palvelee historiantutkijoiden lisäksi myös laajaa yleisöä sukututkimustarkoituksessa.
Vardenafiili
Vardenafiili on erektiohäiriölääke, joka kuuluu PDE5-estäjiin. Sitä myydään kauppanimellä Levitra. Vardenafiili on tablettimuotoinen lääke, joka ei aiheuta erektiota ilman seksuaalista kiihottumista. Vardenafiili on läheistä sukua sildenafiilille (Viagra), joka lienee parhaiten tunnettu erektiohäiriöiden hoidossa käytetty lääke. Vardenafiilin kemiallinen kaava on CHNOS, moolimassa 488,6 g/mol ja CAS-numero 224785-90-4.
Vardenafiili estää cGMP-spesifistä (syklinen guanosiinimonofosfaatti) tyypin 5 fosfodiesteraasia (PDE5), joka normaalisti estää cGMP:tä paisuvaiskudoksessa. cGMP:llä on paisuvaiskudoksessa verisuonia laajentava vaikutus. cGMP:n määrä paisuvaiskudoksessa kasvaa, kun seksuaalisen kiihottumisen myötä paisuvaiskudoksessa vapautuu typpioksidia (NO) parasympaattisen hermoston aktivoitumisen myötä. Typpioksidi sitoutuu guanylaatisyklaasientsyymin reseptoreihin, jolloin cGMP:n määrä kasvaa.
Vardenafiili imeytyy nopeasti ja hyötyosuus on noin 15 %. Lääkkeen vaikutus alkaa n. puolessa tunnissa. Ruokailu hidastaa imeytymistä ja alentaa huippupitoisuutta. Ikääntyneillä pitoisuudet plasmassa ovat korkeampia. Vardenafiili metaboloituu pääasiassa maksassa sytokromi P450 3A4 -entsyymin vaikutuksesta, jonkin verran CYP 2C -entsyymin vaikutuksesta, puoliintumisaika on n. 4-5 tuntia. 3A4-entsyymiä inhiboivat lääkkeet, kuten erytromysiini ja ketokonatsoli, nostavat vardenafiilin plasmapitoisuuksia. Vardenafiili poistuu elimistöstä metaboliitteina enimmäkseen ulosteiden mukana.
Vardenafiilin annostus on 5, 10 tai 20 mg. Yleensä käyttö aloitetaan 10 milligramman annostuksella. Lääke otetaan 25-60 minuuttia ennen seksuaalista aktiviteettia. Lääke voidaan ottaa tyhjään mahaan. Suurin suositeltu annostiheys on kerran päivässä.
Vardenafiilia ei tule käyttää nitraattien tai amyylinitriitin yhteydessä. Lääkettä ei myöskään tule käyttää, jos on lääkkeelle allerginen, on vaikeita sydänvaivoja, on ollut äskettäin aivohalvaus tai sydäninfarkti, alhainen verenpaine tai tietty harvinainen perinnöllinen silmäsairaus (kuten retinitis pigmentosa).
Yleisimmät sivuvaikutukset ovat päänsärky, ihon punoitus, huimaus, nenän tukkoisuus, vatsavaivat ja pahoinvointi. Jos lääke aiheuttaa yli neljä tuntia kestävän erektion, on otettava yhteys lääkäriin.
Tadalafiili
Tadalafiili on erektiohäiriölääke, joka kuuluu PDE5-estäjiin. Lääkettä myydään kauppanimellä Cialis. Tadalafiili on tablettimuotoinen lääke. Se ei aiheuta erektiota ilman seksuaalista kiihottumista. Tadalafiili on läheistä sukua sildenafiilille (Viagra), joka lienee parhaiten tunnettu erektiohäiriöiden hoidossa käytetty lääke. Tadalafiilin kemiallinen kaava on CHNO, moolimassa 389,41 g/mol ja CAS-numero 171596-29-5.
Tadalafiili estää cGMP-spesifistä (syklinen guanosiinimonofosfaatti) tyypin 5 fosfodiesteraasia (PDE5), joka normaalisti estää cGMP:tä paisuvaiskudoksessa. cGMP:llä on paisuvaiskudoksessa verisuonia laajentava vaikutus. cGMP:n määrä paisuvaiskudoksessa kasvaa, kun seksuaalisen kiihottumisen myötä paisuvaiskudoksessa vapautuu typpioksidia (NO) parasympaattisen hermoston aktivoitumisen myötä. Typpioksidi sitoutuu guanylaatisyklaasientsyymin reseptoreihin, jolloin cGMP:n määrä kasvaa.
Oraalisesti annosteltuna tadalafiilin huippupitoisuudet plasmassa saavutetaan ½-6 tunnin kuluessa, keskimäärin kahdessa tunnissa. Iäkkäillä pitoisuudet nousevat korkeammiksi. Tadalafiili metaboloituu pääasiassa maksassa sytokromi P450 3A4 -entsyymin vaikutuksesta, eivätkä sen metaboliitit ole aktiivisia "in vitro". Tadalafiilin puoliintumisaika on 17,5 tuntia. Tadalafiili poistuu elimistöstä metaboliitteina pääasiassa ulosteen ja virtsan mukana . P450 3A4:ää inhiboivat lääkkeet saattavat lisätä tadalafiilin pitoisuuksia plasmassa.
Annos on 2.5, 5, 10 tai 20 mg. 2.5 ja 5 mg annos on tarkoitettu päivittäiseen käyttöön miehille, joilla on seksuaalista kanssakäymistä kaksi kertaa viikossa tai useammin . Tällöin suositusannos on yleensä 5 mg. Jos lääkettä käytetään vain tarvittaessa ennen seksuaalista kanssakäymistä, suositusannos on 10 mg. Mikäli teho ei riitä, lääkäri voi nostaa annostuksen 20 milligrammaan. 10 ja 20 mg annostuksia ei tule käyttää useita päiviä peräkkäin. Vaikutus alkaa n. ½ tunnin kuluttua ja kestää jopa 36 tuntia .
Tadalafiilia ei tule käyttää nitraattilääkitysten yhteydessä. Lääkettä ei myöskään tule käyttää, jos on lääkkeelle allerginen, on vaikeita sydänvaivoja, on ollut äskettäin aivohalvaus tai sydäninfarkti, alhainen verenpaine tai tietty harvinainen perinnöllinen silmäsairaus (kuten retinitis pigmentosa).
Yleisimmät sivuvaikutukset ovat päänsärky ja vatsavaivat. Huimausta, ihon punoitusta, nenän tukkoisuutta ja selkäkipua voi esiintyä. Jos lääke aiheuttaa yli neljä tuntia kestävän erektion (priapismi), on otettava yhteys lääkäriin.
Ennen myyntiluvan saamista tadalafiilin sivuvaikutuksia tutkittiin yli 9 000 miehellä. Lääke on yleisesti hyvin siedetty ja sivuvaikutuksia esiintyi pienellä osalla käyttäjistä. Yleisimmät sivuvaikutukset olivat päänsärky (7,2% käyttäjistä) ja kasvojen punoitus (4,6% käyttäjistä).
Vuonna 2004 julkaistussa, 409 miestä käsittäneessä, tutkimuksessa 64% tadalafiilia saaneista miehistä saavutti normaalin erektiokyvyn lääkkeen avulla. Plaseboa saaneessa verrokkiryhmässä tämä luku oli 16%.
Tadalafiilin patentti päättyy EU-maissa 2016-2017, minkä jälkeen on odotettavissa geneerisiä versioita.
Linnalääni
Linnalääni () oli valtion hallintoalue Ruotsissa ja Suomessa keskiajalta uuden ajan alkuun. Sen keskuksena oli linna, ja päällikkönä toimi joko kuninkaan tai aateliston luottamusta nauttiva käskynhaltija. Linnaläänin hallinnoima alue vastasi yleensä maakuntalaitoksen yhtä maakuntaa. Linnalääni jakautui voutikuntiin ja hallintopitäjiin. Kirkolla oli oma hallintojärjestelmänsä.
Länsi-Euroopassa keskiajalla yleisesti vallinnut läänityslaitos vaikutti linnaläänien kehitykseen, mutta Pohjolassa läänityslaitos ei koskaan vakiinnuttanut asemaansa sellaiseksi, kuin se oli muualla Euroopassa. Linnaläänien synty Suomessa liittyy Ruotsin vallan vakiintumiseen ja sen ajoittaminen on hajanaisten vuosilukujen varassa. Linnaläänit korvattiin vuoden 1634 hallitusmuodossa ja sitä seuranneessa maaherrain johtosäännössä luoduilla maaherrakunnilla, jotka olivat myöhemmän läänijaon perusta.
Linnaläänien päälliköt ja heidän alaisensa jakoivat oikeutta, keräsivät veroja ja hoitivat alueen puolustusta. Verot kuuluivat kuninkaalle, mutta linna ja linnanpäällikkö saivat niistä osansa. Linnaläänejä alettiin 1300-luvulta alkaen jakaa hallintopitäjiin, jotta käräjäpiirit ja veroalueet olisivat kohtuullisen kokoisia.
Kustaa Vaasan ollessa kuninkaana 1523–1560 laajat linnaläänit jaettiin pienemmiksi voutikunniksi. Linnanpäälliköt menettivät esimiesasemansa veronkantoa ja varojen käyttöä koskevissa asioissa vouteihin nähden. Kuninkaan valta lisääntyi tällöin merkittävästi, koska voudit olivat suoraan kuninkaalle tilivelvollisia virkamiehiä.
Suomessa oli 1600-luvun alussa yhdeksän linnalääniä:
Ruotsissa oli seuraavat linnaläänit ennen vuoden 1634 lääniuudistusta.
Michael Rensing
Michael Rensing (s. 14. toukokuuta 1984 Lingen, Ala-Saksi, Saksa) on saksalainen jalkapallomaalivahti, joka pelaa tällä hetkellä Bayer 04 Leverkusenissa. Hän edusti ennen FC Bayern Müncheniä, jonka riveissä hän on voittanut Saksan Bundesliigamestaruuden vuosina 2005, 2006, 2008.
186 senttimetriä pitkä Rensing on TuS Lingenin ja FC Bayern Münchenin kasvatti, joka siirtyi FC Bayern Müncheniin vuonna 2000 ja sai siirron ykkösjoukkueeseen vuonna 2003. Oliver Kahnin manttelinperijäksi kutsuttu Rensing pelasi ensimmäisen kerran Bundesliigassa helmikuussa 2004 pitäen maalinsa puhtaana Hamburger SV:tä vastaan pelatussa ottelussa.
Rensing on pelannut Saksan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa 18 ottelua. Miesten maaotteluita Rensingillä ei ole.
Palo Alto Research Center
Palo Alto Research Center (PARC) on vuonna 1970 perustettu tutkimuskeskus, joka tunnetaan parhaiten graafiseen käyttöliittymään (GUI) liittyvästä kehitystyöstä.
PARC perustettiin alun perin Xerox-yhtiön tutkimusyksiköksi (Xerox PARC). Vuonna 2002 se yhtiöitettiin Xeroxin tytäryhtiöksi.
GUI, graafinen käyttöliittymä, eli idea järjestelmästä jota voidaan hallita hiirellä ja joka pyrkii näyttämään ruudulla sisäisestä tilastaan kaiken oleellisen, kehitettiin PARCissa. Hiirtä sen sijaan ei kehitetty PARCissa, vaan ARCissa (Augmentation Research Center). 70-luvun lopulla tosin rahoitus lopetettiin ja työntekijät menivät muualle töihin, myös Xeroxille, mukanaan osa ARCin ideoista.
Xeroxilla oli prototyyppi nimeltä Xerox Alto, ja kaupallinen järjestelmä Xerox 8010, jossa graafista käyttöliittymää hyödynnettiin. Se ei menestynyt, mutta tietokoneyritys Applen johtaja Steve Jobs innostui ideasta. Apple teki GUIsta kaupallisen menestyksen, Macintoshin, josta puolestaan Windows myöhemmin kopioitiin. Yhdestä tietokoneteknologian suurimmasta innovaatiosta, radikaalisti paremmasta käyttöliittymästä, ei jäänyt keksijöilleen oikeastaan mitään.
WYSIWYG, eli What You See Is What You Get kehitettiin niin ikään PARCissa. Siinä ideana on, että ruudulla näkee juuri sen, mikä tulostimelta tulee ulos. Toisin sanoen vedoksia tarvitaan vähemmän. Toki tulostimen laatu on parempi kuin näyttö, ja pieniä eroja on muutekin, mutta kun vertaa aikaisempaan niin erot olivat huomattavia. PARC teki ensimmäisen WYSIWYG-tekstieditorin. Nykyään melkein kaikki ohjelmat tukevat tätä ideaa ainakin pääosiltaan.
Ethernet on tietoliikennestandardi lähiverkkoihin. Liki kaikki lähiverkot käyttävät tätä standardia (lukuun ottamatta langattomia verkkoja), ja se on ollut yksi tärkeä osa verkottumisen laajenemisessa. 3COM loi verkkopuolen menestyksensä pitkälti Ethernet-tuotteiden varaan. Kaikissa kotitietokoneissa on jo pitkään ollut Ethernet-valmius. Kuinka ollakaan, Ethernet kehitettiin PARCissa, mutta ilman että he saivat siitä mitään mainittavaa hyötyä.
PostScript on sivunkuvauskieli, jota etenkin Adobe on paljon käyttänyt. PostScriptiä ei ole tarkoitettu ihmisten luettavaksi, vaan tietokoneohjelma tuottaa tämänkielisen dokumentin, joka lähetetään tulostimelle. Sen jälkeen tulostin tulkitsee, miltä sivun tulisi näyttää, ja tulostaa sen. Kaunista tässä on se, että kaikki samaa kieltä käyttävät tulostimet toimivat toistensa kanssa ristiin, mikä oli valtava mullistus 80-luvulla. Kun PostScriptiin yhdistää vielä lasertulostimen, on työpöytäjulkaisujärjestelmä valmis. Sekä PostScript (ja sen edeltäjä InterPress) että lasertulostin kehitettiin PARCissa.
Toisin sanoen, kaikki ne oleelliset elementit, joita Apple käytti 80-luvulla työpöytäjulkaisemisen (desktop publishing, DTP) ideaan, olivat itse asiassa PARCin keksimiä: GUI, Ethernet, PostScript ja lasertulostin. Vain ohjelmisto puuttui, ja sen teki Adobe.
Mesa on MPL-kielen pohjalta Xerox Altoa varten kehitetty ohjelmointikieli.
Smalltalk on PARC:ssa kehitetty ohjelmointikieli, joka on vaikuttanut useiden muiden ohjelmointikielien kehitykseen.
Mohamed Kader
Mohamed Abdel Kader Coubadja Touré (s. 8. huhtikuuta 1979 Sokodé) on togolainen jalkapalloilija.
Kader aloitti jalkapallouransa kotimaassaan Togossa Etoile Filante de Lomessa. Vuonna 1998 hän siirtyi Italiaan Serie A -seura AC Parmaan. Parmassa hänen ottelunsa jäivät vähiin, koska joukkue lainasi Kaderia useisiin seuroihin Sveitsin, Italian ja Egyptin liigoihin. Kaudella 2002–2003 hän pelasi yhden parhaista kausistaan sveitsiläisessä Servette FC:ssä, jossa hän teki 19 maalia pelaamissaan 35:ssä ottelussa. Hänet palkittiin kauden päätteeksi parhaana ulkomailla pelaavana togolaisena pelaajana. Myöhemmin hän edusti muun muassa Ranskan Ligue 2:ssa pelannutta En Avant Guingampia.
Maajoukkueessa Kader teki läpimurtonsa ratkaisemalla vuoden 1998 Afrikan maiden välisen turnauksen voiton Togolle, tekemällä voittomaalin ottelussa Ghanaa vastaan. Hän oli myös johdattamassa Togoa vuoden 2006 jalkapallon MM-kilpailuihin, jotka olivat Togon joukkueen ensimmäiset. Hän pelasi täyden ajan joukkueensa kaikissa kolmessa ottelussa ja teki sen kaikkien aikojen ensimmäisen MM-kisamaalin Etelä-Koreaa vastaan.
Kodi
Kodi (aiemmin "Xbox Media Center", "XBMC") on avoimen lähdekoodin mediasoitin-ohjelmisto. 1. elokuuta 2014 ilmoitettiin, että versiosta 14 alkaen XBMC tunnetaan nimellä Kodi.
Ohjelmisto on alun perin kehitetty Xbox -pelikonsolille käytettäväksi, mutta tuki sille on poistettu myöhemmin.
Ohjelmisto on nykyisin saataville useille alustoille kuten Linux, OS X, Windows, iOS ja Android. Ohjelmaa voidaan käyttää median toistamiseen kiintolevyltä, CD/DVD-levyltä tai verkon yli suoratoistoon. Toistettavat formaatit ovat muun muassa MPEG 1/2, DivX/XviD, WMV, WMA, RealMedia, QuickTime, MP3, FLAC, WavPack, AAC, JPEG, GIF, BMP ja h.264.
Tekijänoikeusorganisaatiot ovat olleet huolissaan Kodista sille saatavien epävirallisten laajennuksien vuoksi, jota mahdollistavat suojauksien kiertämisen ja materiaalin levittämisen ilman lupaa.
Dudley Moore
Dudley Stuart John Moore (19. huhtikuuta 1935, Dagenham, Essex, Iso-Britannia – 27. maaliskuuta 2002, Plainfield, New Jersey, Yhdysvallat) oli englantilaissyntyinen koomikko ja näyttelijä.
Hän oli naimisissa neljästi ja sai kaksi poikaa. Hänen vaimojaan olivat Nicole Rothschild, Brogan Lane, Tuesday Weld ja Suzy Kendall. Jokainen avioliitto päättyi eroon.
Yksi Dudley Mooren tavaramerkeistä, josta hän ei aina jaksanut iloita oli hänen suhteellinen lyhytkasvuisuutensa, 159 cm. Ennen 1960-luvun alkua, jolloin hänen elokuvauransa käynnistyi hän opiskeli klassista pianonsoittoa. Moore sävelsi taustamusiikin osaan elokuvistaan ja hän myös käsikirjoitti sekä valkokankaalle että televisiolle. Hänen kuuluisimmat elokuvansa olivat "10 – nainen kuin unelma" (1979) ja "Arthur" (1981). Uran vikatikkejä saattoi olla kieltäytyminen pääosasta elokuvassa "Splash" (1984), joka Tom Hanksin tähdittämänä oli aikanaan melkoinen menestys.
Moore kertoi syyskuussa 1999 julkisesti kärsivänsä progressiivisesta supranukleaarisesta halvauksesta. Hän kuoli sairautensa komplikaationa ilmenneeseen keuhkokuumeeseen maaliskuussa 2002.
Thiago Motta
Thiago Motta (s. 28. elokuuta 1982 São Bernardo do Campo, Brasilia) on brasilialais-italialainen jalkapalloilija, joka pelasi Espanjassa ja Italiassa ja edusti uransa viimeiset kuusi vuotta Ranskan pääsarjassa pelaavaa Paris Saint-Germainia. Myös Italian kansalaisuuden omaavan Mottan pelipaikka oli puolustava keskikenttä.
187 senttimetriä pitkä Motta on Barcelonan kasvatti, joka pelasi ensimmäiset ottelunsa seuran ykkösjoukkueessa kaudella 2001–2002. Yhteensä hän on pelannut Espanjan pääsarjassa 79 ottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia. Hän on voittanut Espanjan-mestaruuden vuosina 2005 ja 2006, Espanjan supercupin vuonna 2005 ja Mestarien liigan vuonna 2006. Barcelonan voittoon päättyneessä kauden 2005–2006 Mestarien liigassa hän pelasi seitsemän ottelua.
Elokuussa 2007 Motta siirtyi yhden kauden mittaisella sopimuksella Atlético Madridiin. Vaikean polvivamman vuoksi Motta pelasi vain kaksi kokonaista liigaottelua Atléticossa kaudella 2007–2008. Kauden päätyttyä Atlético päätti, ettei se tarjoa pelaajalle uutta sopimusta. Loppukesällä 2008 Motta vieraili valioliigaseura Portsmouthin testattavana mutta ei lopulta kuitenkaan saanuut sopimusta Englantiin. Syyskuun alussa Motta matkusti Racing Santanderin harjoitusleirille, mutta seuran lääkärien arvioiden mukaan pelaajan polvi ei kestäisi koko kauden pelejä eikä sopimusta täten solmittu. Uusi seura löytyi lopulta Italiasta Mottan tehtyä Genoan kanssa vuoden mittaisen sopimuksen.
Italiassa Mottan ura lähti uuteen nousuun. Hän vakiinnutti paikkansa Genoan aloituskokoonpanossa ja teki 27:ssä pelaamassaan ottelussa kuusi maalia. Kesällä 2009 Motta solmi nelivuotisen sopimuksen Interin kanssa. Motta teki ensimmäisen maalinsa uudessa seurassaan Milanon derbyssä Interin löylyttäessä paikallisvastustaja AC Milanin peräti 4–0.
Tammikuun lopussa 2012 Motta siirtyi ranskalaisseura Paris Saint-Germainiin 10 miljoonan euron siirtosummalla. Mottan sopimus on 3,5-vuotinen.
Motta on pelannut Brasilian maajoukkueessa kaksi ottelua ja Italian maajoukkueessa 30 ottelua, joissa hän teki yhden maalin.
Motta töytäisi joukkueensa fania autolla 8. maaliskuuta 2017. Välikohtaus tapahtui Pariisissa lentokentällä kannattajien piiritettyä hänen autoaan hävityn Mestarien liigan ottelun jälkeen.
Motta on naimisissa.
Red Bull Arena (Leipzig)
Red Bull Arena (entinen Zentralstadion) on jalkapallostadion Leipzigissa, Saksassa. Se on Oberliga-seura FC Sachsen Leipzigin sekä Bundesliigassa pelaavan RB Leipzigin kotistadion ja osa Sportforum Leipzig -urheilukompleksia.
Alkuperäinen stadion avattiin vuonna 1956 ja oli 100 000 katsojapaikallaan Saksan suurin stadion. Vuonna 1997 ajan vaatimuksia täyttämätön jättistadion päätettiin korvata pienemmällä ja modernimmalla. Uusi 44 345 -paikkainen stadion valmistui neljän vuoden rakennustöiden jälkeen vuonna 2004 ja on suunniteltu pelkästään jalkapalloa varten. Selvästi pienempien mittasuhteiden vuoksi uusi stadion oli mahdollista rakentaa edeltäjänsä kenttäalueelle, ja osia vanhan stadionin katsomoista säilytettiinkin osana uutta maisemointiratkaisua.
Vuonna 2010 Zentralstadionin nimeksi muutettiin Red Bull Arena ja siitä tuli energiajuomayhtiö Red Bullin omistaman RB Leipzigin kotikenttä.
Zentalstadion oli yksi vuoden 2006 jalkapallon MM-kilpailuiden pelipaikoista, ja ainoa entisen Saksan demokraattisen tasavallan alueella sijaitseva. Siellä pelattiin neljä alkusarjan ottelua ja yksi ensimmäisen pudotuspelikierroksen ottelu.
Stadionilla pelatut MM-ottelut:
Hölmölä
Hölmölä on suomalaisissa tarinoissa paikka tai kylä, jonka asukkaat, hölmöläiset, ovat humoristisen typeriä. Hölmöläistarinassa kerrotaan yleensä yksittäisten hölmöläisten edesottamuksista.
Hölmöläisiä vastaavat hahmot tunnettiin Euroopassa jo antiikin aikana. Suomessa eri kylien ja heimojen väkeä, kuten hämäläisiä tai ruotsinkielisiä humoristisen typeriksi kuvaavat tarinat kuuluivat suulliseen kansanperinteeseen. Tarkoitus oli yleensä pilkata ystävälliseen sävyyn jonkun vieraan, melko lähellä asuvan ryhmän jäseniä. Nimeä Hölmölä ei mahdollisesti tunnettu ainakaan laajemmin. Vasta kerätyssä kansanperinteessä tällaiset tarinat yhdistettiin nimen Hölmölä alle. Kertomukset laihialaisten humoristisiin mittoihin yltävästä saituudesta säilyivät kuitenkin laihialaisia koskevina.
Zacharias Topeliuksen "Maamme-kirjassa" (1875) Hölmölä sijoittuu Hämeeseen. Myös Espoon bemböleläisiä on pidetty aitoina hölmöläisinä. Koska Bemböle on ollut merkittävä liikenteen solmukohta keskiajalta lähtien, paikkakuntalaiset ovat ensimmäisten joukossa kuulleet suuren maailman keksinnöistä. Kyläläisten kerrotaan levittäneen tietoa eteenpäin humoristisilla tarinoillaan.
Ruokolahdella on kylä nimeltään Ahjärvi, joka aiemmin tunnettiin Hölmölänä. Nimi on poistettu nykykartoista, joissa se oli vielä viime vuosituhannella. Nimi saattaa johtua kirjoitusvirheestä. Kylällä jalostettiin järvirautaa, hölmää. Jalostuspaikka sijaitsi Hölmälän Hölmäniemessä. Nimet karttoihin kirjoitettaessa vääntyivät sitten Hölmöläksi ja Hölmöniemeksi. Nimien muuttumista varmaan on helpottanut naapurikylä, Terävälä. Tosin sekin on voinut saada nimensä raudankäsittelystä.
Hölmöläistarinat ilmestyivät suomeksi ensimmäisen kerran ilmeisesti vuonna 1860. Gusfav Benjamin Schwabinin kirjoittamassa ja August Ahlqvistin suomentamassa kirjasessa "Huvi-kirja" oli viisikymmentä sivua hölmöläistarinoita. Pakinoitsija Olli toimitti "Hölmöläiset" -kirjan Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran SKS:n kansanrunousarkiston kokoelmista vuonna 1924. Kokoelmasta levisi tarinoita lukuisiin koulujen lukemistoihin. SKS julkaisi 1983 Ollin toimittaman kirjan Heikki Prepulan kuvittamana.
Hölmöläistarinoita ilmestyi 1900-luvun aikana lukuisina kirjoina. Eero Salola julkaisi vuonna 2000 kaksiosaisen teoksen "Hölmölän kylä: kertomus hölmöläisten merkillisistä keksinnöistä, seikkailuista ja erinomaisesta viisaudesta". Pirkko-Liisa Surojegin toimitti ja kuvitti vuonna 2003 teoksen "Suomen lasten hölmöläissadut". Surojegin kuvaa kirjassaan Hölmölää ja hölmöläisiä seuraavasti:
""Valoa pirttiin" on yksi tunnetuimmista hölmöläistarinoista:"
Martti Sirola:
Metroid Prime: Hunters
Metroid Prime: Hunters on ensimmäisestä persoonasta kuvattu toimintaseikkailupeli Nintendo DS:lle, ja se julkaistiin vuonna 2006. Pelin kehittäjän toimi Nintendon ensimmäisen osapuolen (first-party) kehittäjä Nintendo Software Technology Corporation (NST). Nintendo Wi-Fi Connection -palvelun avulla "Hunters" on ensimmäinen peli jossa käytetään hyväksi Voice chat (VOIP) -tilaa, joka mahdollistaa keskustelun muiden pelaajien kanssa. "Hunters" on myös viides Nintendo DS-peli, joka käyttää Wi-Fi Connection -palvelua.
"Metroid Prime: Huntersin" grafiikka ja tasosuunnittelu mukailevat "Metroid Prime" -peleistä jo tuttua tyyliä. Vaikka pelimoottori vie pelin lähelle ensimmäisen persoonan ammuntapeliä, yksinpelikampanja on lähes yhtä puzzlepainottunut kuin aiemmat Prime-pelit Nintendo GameCubelle. Liikkuminen on lähes PC FPS:n mukaista, stylus-kynää käytetään kuin hiirtä; tähtäykseen voi tosin käyttää myös A/B/X/Y -näppäimiä. "Hunters" on "Metroid"-pelisarjan ensimmäinen osa, jossa pelaaja voi ohjata myös muuta hahmoa kuin Samus Arania; tämä on kuitenkin mahdollista vain moninpelissä.
Edmílson
Edmílson José Gomes Morais eli Edmílson (s. 10. heinäkuuta 1976 Taquaritinga, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, joka pelasi kotimaansa lisäksi Ranskassa ja Espanjassa. Hänellä on myös Italian kansalaisuus. Edmílson pelasi keskuspuolustajana tai puolustavana keskikenttäpelaajana. Hän voitti maailmanmestaruuden vuonna 2002.
Edmílson aloitti ammattilaisuransa vuonna 1994 São Paulon joukkueessa. Hän edusti seuraa seitsemänä kautena, kunnes siirtyi kaudeksi 2000–2001 Ranskaan Lyonin riveihin. Edmílson murtautui heti joukkueen vakiokokoonpanoon, ja vuodet Ranskassa toivat hänelle menestystä. Hän voitti kolme maan sarjamestaruutta (2002, 2003, 2004), kaksi supercupia (2002, 2003) ja liigacupin (2001). Kaudeksi 2004–2005 Edmílson siirtyi espanjalaisseura Barcelonaan, jossa hän voitti kaksi sarjamestaruutta (2005, 2006), supercupin (2005) ja Mestarien liigan (2006).
Edmílsonin sopimus Barcelonan kanssa päättyi kauteen 2007–2008, minkä jälkeen hän teki kaksivuotisen sopimuksen samassa sarjassa pelaavan Villarrealin kanssa. Sieltä hän siirtyi kotimaansa Palmeirasiin.
Brasilian maajoukkueessa Edmílson debytoi heinäkuussa 2000 pelatussa ottelussa Paraguayta vastaan. Hän on pelannut 33 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Edmílson oli mukana voittamassa maailmanmestaruutta vuoden 2002 MM-kisoissa pelaten kuusi ottelua ja tehden niissä yhden maalin mutta vuoden 2006 kisat, joihin hänet oli nimetty, jäivät häneltä väliin loukkaantumisen vuoksi. Hänen tilalleen joukkueeseen tuli Mineiro.
Ian Hunter
Ian Hunter Patterson (s. 3. kesäkuuta 1939, Oswestry) on englantilainen muusikko, joka toimi vuosina 1969−1974 Mott the Hooplen laulusolistina. Hän on sen jälkeen ollut soolouralla.
Patterson syntyi Oswestryssä, mutta muutti vuonna 1966 Lontooseen. Hänen varhaisimpia yhtyeitään oli esimerkiksi Hurricane Henry and the Shriekers, jonka yksi perustajajäsenistä hän oli Northamptonissa 1963. Hunter jätti Mott the Hooplen joulukuussa 1974. Hänen ensimmäinen soolosinglensä oli "Once Bitten Twice Shy".
Patterson on yhä musiikkialalla. Hän on toiminut tuottajana ja lauluntekijänä monille artisteille ja yhtyeille sekä julkaissut myös useita sooloalbumeja. Näistä viimeisin on vuonna 2009 ilmestynyt "Man Overboard". Hän on tuottanut muun muassa Hanoi Rocks -yhtyettä. Yhdessä Mott the Hoople -kitaristi Mick Ronsonin kanssa hän on tehnyt yhteistyötä mm. Ellen Foleyn ja Iron City Houserockersin levytyksillä.
Hunter konsertoi Helsingin Kulttuuritalolla 8. toukokuuta 2010.
Oliver Neuville
Oliver Neuville (s. 1. toukokuuta 1973, Locarno, Ticino, Sveitsi) on saksalais-sveitsiläinen entinen jalkapalloilija, joka pelasi pääsarjatasolla viimeksi Saksan Bundesliigassa Borussia Mönchengladbachissa.
Neuville aloitti ammattilaisuransa sveitsiläisessä Servettessä vuonna 1992, jossa hän teki 91:ssä ottelussa 41 maalia. Vuonna 1996 hän siirtyi Espanjan liigaan, jossa hän pelasi vain yhden kauden CD Tenerifen joukkueessa. Tämän jälkeen hän siirtyi Saksaan, jossa hän on pelannut kolmessa eri joukkueessa. Ensin Hansa Rostockissa vuodet 1997–1999 ja tämän jälkeen Bayer 04 Leverkusenissa vuodet 1999–2004. Leverkusenissa hän pääsi pelaamaan Mestareiden liigan finaalissa ja Saksan Cupin finaalissa, joskaan hänen joukkueensa ei voittanut kumpaakaan. Bundesliigassa parhaaksi sijoitukseksi jäi toinen sija ja vuoden 2002 jalkapallon MM-kilpailuissa Saksa hävisi finaalissa Brasilialle, joten Neuvilleä voidaan pitää "ikuisena kakkosena". Neuville tunnetaan kuitenkin ahneena maalintekijänä.
Neuville lopetti pelaajauransa 2010 Arminia Bielefeldin paidassa ja on sen jälkeen toiminut vuodesta 2013 alkaen Borussia Mönchengladbachin U19 joukkueen apuvalmentajana.
Maajoukkuedebyyttinsä Saksan paidassa Neuville teki vuonna 1998 Maltaa vastaan. Hän teki pelaamissaan 69 maaottelussa kymmenen maalia.
Fred (jalkapalloilija, 1983)
Frederico Chaves Guedes, joka tunnetaan paremmin nimellä Fred (s. 3. lokakuuta 1983 Teófilo Otoni, Minas Geraisin osavaltio, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Fluminensea.
Fredin hallussa on Brasilian jalkapallohistorian nopein maali. Hän teki maalin 3,17 sekunnin pelin jälkeen Vila Novaa vastaan pelatessaan América Mineirossa.
Fred on pelannut Brasilian maajoukkueessa vuodesta 2005. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 2006 MM-kilpailuissa, vuosien 2007 ja 2011 Copa Américassa sekä vuoden 2013 Maanosaliittojen cupissa, jossa hän oli yhdessä Fernando Torresin kanssa kisojen paras maalintekijä viidellä osumallaan.
Lyon
Fluminense
Maajoukkue
Venera 2
Venera 2 () oli Neuvostoliiton Venus-planeettaa tutkineen Venera-avaruusohjelman luotain. 963 kiloa painava luotain laukaistiin 12. marraskuuta 1965 Maan kiertoradalla sijainneelta Tyazheliy Sputnikilta kohti Venusta mukanaan TV- ja tutkimuslaitteistoa. 27. helmikuuta 1966 luotain ohitti Venuksen 24 000 kilometrin päästä ja asettui heliosentriselle kiertoradalle. Luotain kuitenkin lakkasi toimimasta ylikuumentumisen takia ennen kuin se pääsi tarpeeksi lähelle planeettaa, eikä se siten lähettänyt yhtään tietoa takaisin Maahan.
F-Zero GX
F-Zero GX on vuonna 2003 Nintendo GameCubelle julkaistu futuristinen ajopeli, joka on "F-Zero"-pelisarjan neljäs osa. Pelin on kehittänyt Segan kehitysyksikkö Amusent Vision, jolle Nintendo antoi kehitysoikeudet. Amusent Vision on tullut tunnetuksi kehittämästään "Super Monkey Ball" -pelisarjasta, ja "F-Zero GX" toimiikin "Super Monkey Ballin" muunnellulla pelimoottorilla.
"F-Zero GX" on, kuten muutkin sarjan osat, futuristinen ajopeli; kilpailijat ajavat plasmalla kulkevia, jopa yli 2000 km/h nopeuteen yltäviä ilma-autoja intergalaktisessa Grand Prix -sarjassa. Radat muistuttavat suunnittelussaan ja kiemuroissaan vuoristoratoja. Ajoneuvojen nopeus on mikä teke F-Zero GX:stä yhden maailman vaikeimmista videopeleistä, eikä pelin Story Mode ole poikkeus.
"F-Zero AX" on pelin kolikkopeliversio.
Júlio César (jalkapalloilija, 1979)
Júlio César Soares de Espíndola, joka paremmin tunnetaan nimellä Júlio César (s. 3. syyskuuta 1979 Duque de Caxias, Rio de Janeiron osavaltio, Brasilia) on brasilialainen entinen jalkapallomaalivahti.
Júlio César aloitti uransa Flamengossa, jossa hän pelasi kuusi vuotta. Talvella 2005 hän siirtyi Interiin ja lunasti nopeasti paikkansa ykkösmaalivahtina, mutta myöhemmin menetti paikkansa Francesco Toldolle, joka jo aiemmin oli joukkueen ykkösmaalivahti. Hän allekirjoitti neljän vuoden sopimuksen Queens Park Rangersin kanssa 29. elokuuta 2012. César jäi lontoolaisjoukkueessa kuitenkin statistin rooliin ja siirtyi lainalle Toronto FC:hen saadakseen peliaikaa tulevia MM-kisoja silmällä pitäen. MM-kisojen jälkeen César siirtyi Portugalin pääsarjan Benficaan kahden vuoden sopimuksella.
Keväällä 2018 César palasi kasvattajaseuraansa Flamengoon, jossa hän lopetti uransa.
Brasilian jalkapallomaajoukkueessa Júlio César pelasi ensimmäisen kerran 8. heinäkuuta 2004 Chileä vastaan. Vuoden 2006 MM-kisoissa hän oli Brasilian joukkueen varamaalivahti. Júlio César edusti Brasiliaa 87 maaottelussa, lopettaen maajoukkueuransa pettymykseen päättyneisiin MM-kotikisoihin.
Hän on naimisissa brasilialaisen näyttelijä/malli Suzana Wernerin kanssa, joka oli 1990-luvulla Ronaldon kihlattu.
Ilmenau
Ilmenau on kaupunki Thüringenissä, Saksassa. Sen pinta-ala on 62,64 km² ja asukasluku 25 975 (2011).
Luettelo tenniksen ATP-maailmanlistan ykköspelaajista
Tämä on luettelo tenniksen ATP-maailmanlistan ykköspelaajista vuodesta 1973 lähtien. Siitä tähän päivään asti, 26 eri pelaajaa on ollut vähintään viikon tuon tittelin haltija.
Vain kuusi pelaajaa on ollut maailmanlistan ykköspelaajana vuoden jokaisena viikkonaVain neljä pelaajaa on ollut yli 100 viikkoa yhteenmenoon maailmanlistan ykkönenPäivitetty 23.12.2018Lähde: ATP
Joakim
Joakim on miehen etunimi.
Joakim tulee heprealaisperäisestä nimestä "Jehoiakim (יהויקים)", jonka merkitys on ’Jahve herättää’, ’Jahve nostaa’. Heprassa nimi on sama kuin Raamatussa esintyvän Joojakimin, joka oli Juudan kuningas. Nimi oli myös Jaakobin alkuevankeliumin mukaan Neitsyt Marian isän. Suomessakin nimi tunnettiin jo keskiajalla. Sen kirjoitusasut ovat tosin vaihdelleet ("Jachim", "Joachim", "Joachimus", "Joojakim").
Suomessa Joakimin päivää on vietetty 1600-luvulta alkaen 9. joulukuuta. Vuosina 1708–1889 nimipäivä oli 20. maaliskuuta eli sama kuin nykyään. Vuonna 1890 Joakim jätettiin kuitenkin pois suomalaisesta almanakasta ja sen korvasi nimen suomalais-karjalainen muunnos Jaakkima. Joakim palasi almanakkaan vuonna 1995.
Vuoden 2017 alussa Suomessa on Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan 5 127 miestä saanut nimekseen Joakim.