Teotihuacán
Teotihuacán on intiaanien rakentama muinaiskaupunki noin 40 km koilliseen Méxicosta Meksikon keskiylängön eteläosissa. Teotihuacán oli aikoinaan suuren valtakunnan keskus, valtavan suuri noin 150 000 asukkaan kaupunki. Sen pääkadun varrella olivat suuret Auringon ja Kuun pyramidit.
Aluksi paikalla oli vain pieniä kyliä, jotka pitkän ajan kuluessa kasvoivat. Teotihuacánista tuli ylängön suurin keskus. Kaupunki kukoisti ja oli laajimmillaan kaudella 250–450 jaa. Tuolloin Teotihuacán hallitsi suurta aluetta Etelä-Meksikossa. Samaan aikaan kukoistivat mayojen korkeakulttuuri ja sapoteekit. Teotihuacánin vaikutus levisi maya-alueelle ainakin kaupan välityksellä. Teotihuacánin historiasta ei ole säilynyt edes kohtuullisen luotettavaa perimätietoa, ja niin ollen tiedot siitä perustuvat arkeologisiin kaivauksiin. Kaupunki suurelta osin hylättiin joskus vuosina 550–900 ehkä kuivuuden, ehkä sodan tai kapinan takia.
Teotihuacán sijaitsee Meksikon laakson koillisessa sivulaaksossa, joka on noin 490 kuutiokilometriä laaja ja kukkuloiden ympäröimä. Laaksosta noin puolet soveltuu viljelyyn. Laaksossa on paljon lähteitä, joiden vettä käytettiin kasteluun.
Teotihuacán oli aikoinaan koko Amerikan suurin kaupunki. Sen pinta-ala oli yli 20 neliökilometriä, ja se oli kauttaaltaan urbaania aluetta. Kaupungilla on ruutuasemakaava, joka on asemoitu 15–25 astetta pohjoisesta itään. Pohjois-eteläsuuntainen pääkatu on nimeltään Kuolleiden valtakatu. Pohjois-eteläsuuntainen pääkatu ja itä-länsisuuntainen pääkatu jakavat kaupungin neljään lohkoon.
Kuolleiden valtakadulla on kaksi suurta pyramidia, Kuun pyramidi kadun pohjoispäässä ja sitä vanhempi ja suurempi Auringon pyramidi kadun itäpuolella melko lähellä Kuun pyramidia. Auringon pyramidi valmistui Tzacualli-kaudella myöhäisen esiklassisen kauden lopussa. Sen sivut ovat 215 metriä pitkät, ja se on 60 metriä korkea. Pyramidin sisällä ovat aiemman pyramidin rauniot. Pyramidin sisus koostuu aurinkokuivatusta tiilestä ja sorasta. Sen alle johtaa käytävä, jonka kammiot on tyhjennetty jo kauan sitten. Pyramidin huipulla sijainneeseen temppeliin pääsi portaita pitkin.
Kuun pyramidin sisällä on kuusi vanhempaa versiota, joista jokainen seuraajaansa pienempi. Se on hiukan Auringon pyramidia pienempi, ja se valmistui sen jälkeen klassisen kauden alussa. Sen alla ei ole kammioita.
Kuun pyramidista 3,2 kilometriä pääkatua pitkin etelään itä-länsisuuntaisen pääkadun kohdalla sijaitsee linnake, Ciudadela. Linnakekompleksin päärakennus on Sulkakäärmejumalan temppeli. Se on seitsenkerroksinen porraspyramidi ja selvästi Kuun ja Auringon pyramideja pienempi, mutta niitä koristeellisempi. Temppeli valmistui pyramidien jälkeen 200-luvun alussa.
Suurin osa kaupungin säilyneistä rakennuksista valmistui kolmen pyramidin jälkeen 200-luvun alun jälkeen. Useimmat rakennuksista ovat asuinkomplekseja, jotka oli jaettu asuntoihin. Kompleksien pinta-ala vaihteli 400:sta 7000:een neliömetriin. Kerroksia taloissa oli yksi, katot olivat tasaiset, ja ovet olivat suorakulmaisia ja kankaan peittämiä. Asuntojen kokojen ja koristelun vaihtelu kertoo suurista tuloeroista. Samassa kompleksissa asui usein ihmisiä, jotka olivat sukua keskenään tai harjoittivat samaa ammattia. Eri kansallisuudet asuivat kaupungissa omilla asuinalueillaan: sapoteekit lännessä ja veracruzilaiset sekä mayataustaiset idässä.
Asukkaiden käyttämää nimeä kaupungistaan ei tunneta. "Teotihuacán" on asteekkien sille paljon myöhemmin antama nimi, joka tarkoittaa ”jumalten paikka”.
Teotihuacánin kaupungin synty johtui osaltaan siitä, että siellä alettiin viljellä voimaperäisesti maissia. Tämä mahdollisti suuren väestön elättämisen. Noin 900–600 eaa. Teotihuacánin laakson ylärinteillä oli pysyviä maissia ja muita kasveja viljeleviä kyliä. Noin 600–300 eaa. asutus levisi alemmas laaksoon, missä aloitettiin kasteluviljely pelloille johdetuilla kanavilla. Noin 300–100 eaa. asutus oli aivan jokilaaksossa ja Teotihuacánissa oli jo tuhansia asukkaita..
Patlachique-kaudella 100 eaa. – 1 jaa. alueella oli kaksi suurehkoa kylää tulevan Teotihuacánin pohjoispuolella, sekä kaksi pienempää. Väkiluku oli vasta noin 5 000.
Tzacualli-kaudella 1–150 jaa. syntyivät teotihuacanilaisen kulttuurin ominaispiirteet, ja kaupungista tuli yksi Meksikon laakson tärkeimmistä kaupunkikeskuksista. Silloin rakennettiin esimerkiksi Kuolleiden katu ja Itäinen katu Ciudadelasta itään sekä Auringon ja Kuun pyramidit. Tämän kehitysvaiheen aikana kaupungin pinta-ala oli noin 17 km² ja asukasluku noin 30 000.
Miccaotli-kaudella 150–250 jaa. Teotihuacán jaettiin neljään kaupunginosaan kahden pääkadun leikkauksen mukaisesti. Kaupungin keskipisteeseen Ciudadelaan rakennettiin Sulkakäärmeen temppeli. Kaupunki alkoi saavuttaa suurimman laajuutensa, vaikka se olikin yhä suhteellisen harvaan asuttu: sen pinta-alaksi on laskettu 22,5 km² ja asukasluvuksi lähes 45 000 henkeä.
Tlamimilolpa-kaudella 250–450 jaa. kaupunkia uudistettiin rakentamalla vanhojen rakennusten päälle uusia. Tähän kauteen ajoittuvat eräät tunnetuimmista seinämaalauksista. Tältä kaudelta on todisteita läheisistä suhteista maya-alueen ja Meksikonlahden rannikon kanssa. Kaupungin pinta-ala ei enää kasvanut, mutta asukasluku nousi 65 000:een. Joidenkin mukaan kaupungin kulttuuri muuttui verta tihkuvaksi vuosien 300–400 tienoilla, mikä vastaa etelässä sijainneen Monte Albanin taiteen muutosta perhekeskeisestä sotaiseksi.
Xolalpan-kaudella 450–650 jaa. Teotihuacánin kulttuuri ulotti vaikutuksensa laajimmilleen, keski-Meksikon ulkopuolellekin. Nykyisin tunnettu Kuolleiden katu seremonia- ja asuinalueineen on peräisin tältä kaudelta, vaikka ne perustettiinkin jo edeltävällä kaudella. Kaupunkiin rakennettiin suuri rakennusryhmä Ciudadelaa vastapäätä, ja seinämaalauksia oli kaikkialla. Tällä kaudella Teotihuacán oli kehittynyt täyteen mittaansa. Sen asukasluku oli jo 85 000, ehkä jopa 125 000, vaikka kaupungin pinta-ala olikin jatkanut laskuaan 20,5 km²:een.
Metepec-kaudella 650–750 jaa. kaupunki taantui hiukan ennen romahdustaan. Sen pinta-ala supistui hiukan eteläosastaan, ja asukasluku laski noin 70 000:een. Kauden lopussa kaupunki tuhottiin toistaiseksi tuntemattomasta syystä. Seuraavalla, Oxtotipacin kaudella, Teotihuacánin asukasluku oli enää 2 000–5 000 henkeä.
Teotihuacán romahti 550–750 jaa. Sen väestönkasvu oli jo hidastunut, ja viimeisten parin vuosisadan aikana koettiin ilmeisesti sisäisiä konflikteja ja ulkopuolisia hyökkäyksiä. Eliitin asuinalueet ja temppelit paloivat ja joutuivat ilkivallan kohteeksi. Tämä tapahtui ainakin Teopancazcon alueella, mutta asuinalueet eivät palaneet. Quetzal-perhosen palatsi tuhottiin ja poltettiin. Joidenkin mukaan Teotihuacánin papit olivat itse polttaneet temppelit, koska jumalat toivat onnettomuutta kaupungille.
Teotihuacánin romahduksen syistä on esitetty monenlaisia teorioita. Syiksi on esitetty sotaa, sisällissotaa, kapinaa, väestönkasvua, kuivuutta, peltojen tuoton ehtymistä, kulkutautia tai näiden yhdistelmää. Joidenkin mielestä Teotihuacán kasvoi niin suureksi, että se hukkui omiin jätteisiinsä, mikä edisti kulkutautien leviämistä.
Ravinnon laatu ilmeisesti huononi kaupungissa 500-luvulla ja ihmiset näkivät nälkää vuonna 550. Kuivuusjaksoja oli 600 ja 800 jaa. On mahdollista, että kun kuivuus tuhosi pellot, seurasi nälänhätä. Papiston uhrirituaalit eivät palauttaneet satoja hyviksi, mikä nosti kansan kapinaan.
Tutkija Linda Manzanillanin mukaan kaupunki romahti alemman eliitin kapinaan. Kauppiaat ja käsityöläiset olivat alempaa eliittiä. He olivat rikastuneet, mutta ylimystö ohjasi kaupungin raaka-aineiden saantia. Kauppiaat saivat työläiset mukaan kapinaan. Niinpä yläluokka ei kyennyt kapinaa kukistamaan. Kun kaupunki alkoi tyhjetä, sitä tulivat ryöstelemään myös ulkopuoliset.
On väitetty etelässä sijainneen Xochicalcon kukoistaneen jonkin aikaa rinnan Teotihuacánin kanssa ja lopulta kukistaneen sodalla Teotihuacánin. Noin 600 jaa. alkaen pohjoisesta muuttaneet heimot alkoivat levittää Meksikon ylängöllä Coyotlatelco-keramiikkaa. Nämä heimot saattoivat kukistaa Teotihuacánin. Teotihuacánin romahduksen jälkeiset asukkaat nimittäin käyttivät juuri tätä Coyotlatelco-keramiikkaa.
Tolteekkien arvellaan asuttaneen kaupunkia sen luhistumisen jälkeen, ja heidän jälkeensä sitä asuttivat asteekit. Vuonna 1910 Meksikon hallitus hävitti Teotihuacánin temppelialuetta, koska halusi "entistää" siitä yhtenäisemmän näköisen maan 100-vuotisjuhlia varten.
Teotihuacánin perustajien ja asukkaiden etnistä taustaa ei vieläkään tunneta varmasti. Espanjalaisen historioitsija Torquemadan mukaan totonaakit väittivät rakentaneensa kaupungin. Joidenkin tutkijoiden mukaan rakentajia olivat otomit ja toisten mukaan popolocat. Teotihuacánin kulttuurin jatkumo tolteekkien ja asteekkien kulttuurien kanssa viittaa yhteyteen nahuatlinkielisten kansojen kanssa.
Ihmisjäänteiden geenitutkimusten mukaan Teotihuacánin Teopancazcossa asui geneettisesti hajanaista kansaa. Väestön koostumus vaihteli ajan mukana. Äitilinjan haploryhmän tyyppi A oli yleisin. Haploryhmä C harvinaistui ajan mukana. Haploryhmä D oli poissa noin Tlamimilolpa- ja Xolalpan-kausien välillä. Väestö oli geeneistä päätellen Tlamimilolpa-kaudella pääosin paikallista ja sukua esimerkiksi misteekeille, mayoille ja sapoteekeille.
Myös hautausriiteistä päätellen kaupungissa asui monta kansaa.
Kaupungin kulttuurista tiedetään paljon seinämaalausten pohjalta. Teotihuacánin kulttuurille näyttävät olevan tyypillisiä "talud-tablero"-pyramidit, jossa pyramidin viistossa seinässä on säännöllisin välimatkoin porrasmaisia ulkonemia. Tämä perinne levisi maya-alueellekin.
Teotihuacánin kulttuuri sijoitetaan niin sanottuun klassiseen kauteen, jolloin kaikki Mesoamerikan kulttuurin pääpiirteet olivat muotoutuneet. Muita saman ajan kulttuureja ovat muun muassa mayat ja sapoteekkien Monte Albán. Kulttuurilla oli laajaa vaikutusta myöhempiin kulttuureihin, muun muassa tolteekkeihin ja asteekkeihin.
Teotihuacánin yhteiskunnan uskotaan olleen asteekkien yhteiskunnan kaltainen. Huipulla oli kuningas, pappis- ja soturiylimystö johti kauppiaita, käsityöläisiä, viljelijöitä, orjia ja niin edelleen. Teotihuacánin asukkaista noin kaksi kolmasosaa lienee ollut maanviljelijöitä. Monet kaupungin asukkaista lienevät eläneet verotuksen turvin.
Teotihuacánin uskontoa ei tarkkaan tunneta, mutta uskotaan sen monissa suhteissa muistuttaneen asteekkien uskontoa, johon kuului eläinten ja ihmisten uhraamista. Uhrattujen eläinten ja ihmisten luita onkin löydetty Teotihuacánista. Monet Teotihuacánin jumaluudet liittyivät maissiin ja sen hyvinvointiin, esimerkiksi sateenjumala kasteli pellot. Teotihuacánin taiteessa näyttää esiintyvän myöhemmin asteekkien tuntema sateen ja ukkosen jumala Tlaloc, tulenjumala Huehueteotl ja sulkakäärmejumala Quetzalcoatl. Auringon ja Kuun jumalattaria palvottiin myös monille muille intiaanikansoille tyypilliseen tapaan. Hämähäkkinainen oli mahdollisesti kaupungin pääjumala, Chalchiuhtlicue oli veden jumalatar, ja Xipe Totec edusti kasvillisuuden uudelleensyntymistä.
Vaikka Teotihuacán ei ole ulospäin niin sotainen kulttuuri kuin esimerkiksi tolteekit ja asteekit, kaupunki oli laajenemishaluisen valtakunnan keskus, ja sodan jumalaa palvottiin kaupungissa jo varhain.
Tlamilolpa-kauden alussa noin 250–300 jaa. Teotihuacánin kulttuurin vaikutteita levisi maya-alueellekin Guatemalaan asti joko sotien ja/tai kaupan kautta. Tutkijat ovat kiistelleet siitä, oliko Teotihuacánin mayoihin kohdistama vaikutus sotaista vai ei, ja missä määrin kulttuurivaihtoa maya-alueen ja Teotihuacánin välillä oli. Kaupungista on löydetty muun muassa maya-kauppiaiden kortteli.
Guatemalan Kaminaljuyin ilmestyi talud-tablero-rakennustyyliä, jollaista oli Teotihuacánissa 400 jaa. jälkeen. Mutta tätä tyyliä käytettiin vain tärkeiden henkilöiden rakennuksen teossa..
Monet tutkijat väittävät, että mayojen kirjoituksissa mainittu "Atlatl Cauac" eli "keihäänheitinpöllö" oli Teotihuacánin johtaja, joka asetti omia kuninkaitaan jopa mayakaupunkien valtaistuimelle ja eli joskus vuoden 400 molemmin puolin. Hänen kenraalinsa Siyah "K'ak"' olisi vallannut suurimman osan Peténin klassisesta maya-alueesta. Tikalin johtajat Huh Chaan Mah Kína 379–426 jaa. ja hänen poikansa Kaul Chaan "Myrskytaivas" 426–457 jaa. olivat kaupungissa ainoita, jotka suosivat rajallisesti Teotihuacánin pukeutumista, talud tableroa, obsidiaania, keramiikkaa jne. Talud tableroa esiintyy myös ajalla 300 jaa. rakennusryhmässä 6C-XVI.