hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Jarkko Oikarinen
Jarkko ”Wiz” Oikarinen (s. 16. elokuuta 1967 Kuusamo), IRC:ssä "WiZ", on ensimmäisen internetin keskusteluverkon, IRC:n ("Internet Relay Chat"), kehittäjä. Hän loi ensimmäisen palvelimen ja asiakasohjelman ("client") elokuussa 1988. Aluksi sen tarkoituksena oli korvata ohjelma nimeltä MUT ("MultiUser Talk") OuluBox-nimisellä BBS:llä ("Bulletin Board System"). Oikarinen sai inspiraation IRC:n luomiseen Bitnet Relay Chatista, jota käytettiin Bitnet-verkossa.
Jarkko Oikarinen väitteli filosofian tohtoriksi Oulun yliopistosta vuonna 1999. Hän on tehnyt tutkimuksia pääasiassa tietokonegrafiikasta ja lääketieteellisestä kuvantamisesta. Hän on nykyään Googlen palveluksessa ja osallisena Google Hangouts -palvelun kehittämisessä.
Oikarinen on saanut vuonna 2005 Millennium-säätiön erikoistunnustuksen IRC:n kehittämisestä ja vuonna 1997 Dvorak-palkinnon.
Kielikello
Kielikello: Kielenhuollon tiedotuslehti on Kotimaisten kielten keskuksen kielitoimiston julkaisu, jossa käsitellään kieleen liittyviä ilmiöitä. Lehteä on julkaistu vuodesta 1968 alkaen, ja sen alkuperäinen alaotsikko oli ”Suomen Akatemian kielitoimiston tiedotuslehti”. Lehden ensimmäinen päätoimittaja oli Matti Sadeniemi. Hän kuvasi "Kielikellon" tavoitteita lehden ensimmäisessä numerossa seuraavasti:
"Kielikello" ilmestyy nykyään neljä kertaa vuodessa. Lehden pitkäaikainen päätoimittaja on ollut Sari Maamies. Nykyinen päätoimittaja on Riitta Eronen.
Painetun "Kielikellon" rinnalle on vuonna 2001 avattu sähköinen Verkko-Kielikello. Verkkoversio oli aluksi maksullinen, mutta huhtikuussa 2014 lehden arkisto avattiin vapaasti käytettäväksi internetissä aina edeltävän julkaisuvuoden viimeiseen numeroon saakka.
Painettu "Kielikello" lakkaa ilmestymästä vuoden 2018 alussa.
Hammasteknikko
Hammasteknikko valmistaa erilaisia hammasproteeseja yhteistyössä hammaslääkärin kanssa, jolloin hammaslääkäri vastaa työstä potilaalle. Hammasteknikon ammattikorkeakoulututkinnon laajuus on vuodesta 1995 ollut 210 op (3,5 vuotta).
Vuonna 2013 Suomessa vain Metropolian ammattikorkeakoulu Helsingissä tarjosi hammastekniikan koulutusohjelmaa, mutta se luopui alasta syksyn 2013 toimilupahakemuksessaan. Aiemmin koulutusta on ollut myös Kuopiossa ja Turussa. Turun ammattikorkeakoululle myönnettiin joulukuussa 2013 toimilupa hammastekniikan koulutusohjelman aloittamiseksi syksyllä 2015.
1970-luvulla hammasteknikkokoulutusta annettiin Helsingissä Aleksis Kiven kadulla hammasteknikkokoulussa. Opiskelu oli tuolloin hyvin käytännönläheistä. 1990-luvulla opetussuunnitelmaan lisättiin yleisivistäviä aineita, kuten kieliopintoja, matematiikkaa ja psykologiaa.
Suomessa oli ensin koulutasoista ja sen jälkeen opistotason koulutusta, jonka laajuus vaihteli 2,5 vuodesta (80 op) 4,5 vuoteen (160 op). Laajuus oli 80 op (2,5 vuotta) vuoteen 1980 saakka. Vuosina 1980–1987 laajuus oli 100 op (3 vuotta) tai ylioppilaspohjaisena 3,5 vuotta. Vuosina 1990–1995 oli 4,5-vuotinen peruskoulupohjainen linja (160 op).
Hammasteknikon kliinisen erikoistumisen jatkokoulutus (30 op) sekä erillinen varsinainen tutkintoon johtava jatkokoulutus (ylempi ammattikorkeakoulututkinto, 90 op) on kestoltaan 2-2,5 vuotta ja toteutetaan ammattikorkeakouluissa. Ylempi ammattikorkeakoulututkinto koostuu ammattikorkeakoulutukinnosta (210 op) ja ylemmästä ammattikorkeakoulututkinnosta (90 op), joiden yhteen laskettu tutkintopistemäärä on 300 op sisältäen gradutyön tekemisen.
Oltuaan viisi vuotta laillistettuna hammasteknikkona henkilö voi halutessaan lisäkoulutuksella valmistua erikoishammasteknikoksi. Erikoishammasteknikko valmistaa irrotettavia kokoproteeseja täysin hampaattomaan terveeseen suuhun suoraan potilaalle. Erikoishammasteknikoilla on oikeus toimia itsenäisenä yrittäjänä omalla vastaanotollaan ilman hammaslääkärin lähetettä. Tällöin henkilökohtainen asiakassuhde luodaan suorassa potilastyössä ilman välikäsiä ja vuorovaikutukselliset ja psykologiset ihmisuhdetaidot korostuvat.
Historisismi (relativismi)
Historisismi on Saksasta lähtöisin olevan historiantutkimuksen filosofinen suuntaus, jonka mukaan kutakin aikakautta tulisi tutkia nimenomaan sen omien arvojen, ideoiden ja kontekstin mukaan, eikä yleispätevistä laeista lähtien.
Samantapaisessa merkityksessä "historisismi" (tai "uusi historisismi") esiintyy myös postmodernissa kirjallisuudentutkimuksessa ja filosofiassa suuntauksena joka korostaa ettei ole olemassa ikuisia objektiivisia totuuksia, vaan ainoastaan historiallisia ajatuksia, teorioita ja uskomuksia.
Radiomafian sata parasta biisiä
Radiomafian sata parasta biisiä oli Radiomafian vuonna 2000 järjestämä nettiäänestys 1990-luvun parhaasta kevyen musiikin kappaleesta. Tulokset julkistettiin takaperoisessa järjestyksessä yhdeksäntuntisessa lähetyksessä 1. kesäkuuta 2000.
Fermioni
Fermionit ovat hiukkasia, joiden spin on puoliluku. Tavallinen aine koostuu fermioneista. Ryhmä on nimetty Enrico Fermin mukaan. Fermionit noudattavat Fermin-Diracin statistiikan mukaista käyttäytymistä. Tämä tarkoittaa sitä, että kaksi samanlaista fermionia ei voi olla täsmälleen samassa kvanttitilassa (ns. Paulin kieltosääntö). Mikäli systeemin energiatilat ovat kvantittuneet, joutuvat fermionit miehittämään energiatiloja alhaalta lähtien. Tämä aiheuttaa sisäisen paineen, jonka takia aine ei luhistu kokoon. Tästä johtuvat aineen ominaisuudet kuten tilavuus ja kovuus.
Kaikki alkeishiukkaset ovat joko fermioneja tai bosoneja. Bosoneja, esimerkiksi fotoneja Paulin kieltosääntö ei koske, vaan niitä voi olla useita samassa kvanttitilassa, minkä vuoksi niihin sovelletaan Bosen–Einsteinin statistiikkaa.
Fermioneihin kuuluvat
Näistä leptonit ja kvarkit ovat hiukkasfysiikan standardimallin mukaan alkeishiukkasia, kun taas baryonit koostuvat kolmesta kvarkista ollen yhdistelmähiukkasia.
Bosoni
Bosoniksi sanotaan alkeishiukkasia ja niiden yhdistelmiä, joiden spin on kokonaisluku. Bosonit on nimetty Satyendra Bosen mukaan. Useita bosoneja käsittävä systeemi noudattaa Bosen–Einsteinin statistiikkaa.
Yleisesti ottaen hiukkaset voidaan jakaa kahteen luokkaan spinin mukaan: Mikäli spin on puoliluku (useimmiten +1/2, -1/2, +3/2 tai -3/2), kutsutaan hiukkasta fermioniksi ja spinin ollessa kokonaisluku (0, 1, 2), on kyseessä bosoni.
Hiukkasten erottelu bosoneihin ja fermioneihin perustuu kvanttimekaniikkaan. Fermioneja koskee Paulin kieltosääntö, jonka mukaan kahta tai useampaa saman lajin fermionia ei voi olla samassa kvanttilukujen määrittämässä kvanttimekaanisessa tilassa. Bosoneja tämä kieltosääntö ei koske, vaan niitä voi olla samassa kvanttitilassa kuinka monta tahansa.
Ero bosonien ja fermionien välillä perustuu viime kädessä niiden aaltofunktion käyttäytymiseen kahden hiukkasen vaihdossa. Kahden identtisen fermionin aaltofunktio on antisymmetrinen, bosonien tapauksessa symmetrinen. Tällöin kahden samassa tilassa olevan samanlaisen fermionin yhdistetty aaltofunktio häviää identtisesti, joten tällainen kokonaistila ei ole mahdollinen.
Erona bosonien ja fermionien välillä on myös se, että fermionien eri ryhmille kuten baryoneille ja leptoneille on voimassa lukumäärän säilymislaki. Tällaista säilymislakia ei ole bosoneille, vaan niitä voi eri vuorovaikutustapahtumissa syntyä ja hävitä.
Bosonit jakaantuvat kahteen ryhmään: perusvuorovaikutusta välittäviin alkeishiukkasiin ja yhdistelmähiukkasiin.
Mittabosonit ovat alkeishiukkasia eikä niillä siis ole omaa sisäistä rakennetta, ja ne toimivat fermioneiden välillä perusvuorovaikutusten välittäjinä. Hiukkasfysiikan standardimallin mukaisesti mittabosoneita ovatMyös gravitaatiovuorovaikutuksen hypoteettinen välittäjähiukkanen, gravitoni, on teorian mukaan bosoni, samoin kuin standardimallin ennustama Higgsin hiukkanen on bosoni. Standardimallin muut hiukkaset ovat fermioneja.
Yhdistelmähiukkaset koostuvat pienemmistä hiukkasista ja eivät täten ole alkeishiukkasia. Yhdistelmähiukkaset kuuluvat joko bosoneihin tai fermioneihin. Fermionien (esimerkiksi kvarkkien) spin on puoliluku. Yhdistäessä parillinen määrä spin-½-hiukkasia saadaan yhdistelmähiukkanen, jonka spin on kokonaisluku. Tällainen yhdistelmähiukkanen on siis bosoni, vaikka se koostuukin fermioneista.
Esimerkkejä yhdistelmähiukkasbosoneista:
Pidgin (pikaviestin)
Pidgin (entinen Gaim) on avoimeen lähdekoodiin perustuva pikaviestinohjelma, joka tukee lähes kaikkia yleisesti käytettyjä pikaviestinprotokollia ja -palveluita sekä IRCiä. Pidgin toimii muun muassa Windowsilla, Linuxilla ja macOS:llä. Vuonna 2007 sillä arvioitiin olevan yli kolme miljoonaa käyttäjää.
Pidgin rakentuu "libpurple"-kirjaston päälle ja käyttää GTK+-käyttöliittymäkirjastoa. Pidginiä varten kehitetty libpurple (entinen "libgaim") on pikaviestinohjelmien ytimeksi tarkoitettu kirjasto, joka muun muassa hoitaa yhteydenpidon eri pikaviestinverkkoihin sekä hallinnoi käyttäjätilejä ja asetuksia. Siihen perustuvien ohjelmien, kuten Pidginin tehtäväksi jää toteuttaa käyttöliittymä ja vuorovaikutus käyttäjän kanssa. Muita libpurplea käyttäviä ohjelmia ovat ainakin tekstitilassa toimiva "Finch" sekä OS X:lle tarkoitettu Adium.
Alun perin Pidgin tunnettiin nimellä "GTK+ AOL Instant Messenger", mutta AOL:n painostuksesta nimeksi vaihdettiin "Gaim". Myöhemmin AOL rekisteröi tavaramerkin AIM ja alkoi painostaa Gaimin kehittäjiä. Lopulta 6. huhtikuuta 2007 Gaimin kehitystiimi julkaisi pitkän välienselvittelyn tuloksen, ja Gaim nimettiin uudelleen toistamiseen, tällä kertaa Pidginiksi.
Siemenkasvit
Siemenkasvit (Spermatophyta) ovat putkilokasveja (Tracheobionta), jotka nimensä mukaisesti lisääntyvät siemenistä. Siemenkasvi koostuu tyypillisesti varresta, lehdistä sekä yhdestä tai usemmasta kukasta. Siemen kehittyy kukan emiössä olevasta siemenaiheesta. Siemen sisältää alkion ja yleensä varastoravintoa, ja sitä ympäröi siemenkuori. Siemenkasvien kukkalehdet eivät muistuta kasvulehtiä, esimerkiksi männyn käpy. Värikkäitä kehälehtiä on kuitenkin vain osalla koppisiemenisistä.
Muut kasvit kuin siemenkasvit ovat yhteiseltä nimeltään itiö­kasveja.
Siemenkasvit jaetaan viiteen alakaareen:Aikaisemmassa luokittelussa Cycadophyta, Gingkophyta, Gnetophyta ja Pinophyta sijoitettiin kaikki paljassiemenisiin (Gymnospermae), mutta tarkempi tutkimus on osoittanut, että ne eivät muodosta monofyleettistä ryhmää, sillä niiden yhteinen kantamuoto on myös paljassiemenisiin kuulumattomien kasviryhmien kantamuoto.
Kopete
Kopete on KDE-työpöytäympäristön pikaviestinohjelma, joka tukee useita protokollia. Tällä hetkellä tuettuina ovat AIM-, Gadu-Gadu-, ICQ-, IRC-, XMPP (entinen Jabber)-, MSN- ja Yahoo-protokollat. Näiden lisäksi Kopete tukee myös viestien lähettämistä Windows-lähiverkoissa (WinPopup) sekä tekstiviestien lähettämistä Internetin kautta.Liitännäisenä Kopeteen on saatavilla muun muassa seuraavat toiminnot:
Liitännäisiä voi ottaa käyttöön menemällä pääikkunasta "Asetukset > Aseta liitännäisiä..."
TCL
TCL () on John Ousterhoutin luoma tulkattava ohjelmointikieli. Sen nimi voidaan lausua englanniksi ”tickle”. TCL:ää pidetään helposti opittavana, mutta silti tehokkaana työvälineenä oikeissa käsissä. TCL:ää käytetään yleensä nopeiden prototyyppien luomiseen, ohjelmien komentosarjakielenä, graafisissa käyttöliittymissä ja testauksessa. TCL on vuoden nuorempi kuin Perl.”»”-merkkijono kuvaa ohjelman antamaa tulostetta eikä kuulu TCL:ään.
"#"-merkki rivin alussa on kommenttirivin merkki eli tulkki jättää kyseisen rivin huomioimatta.
Hello world:
Yksikkömuotoilija
Vaikka TCL:ssä itsessään ei ole olio-ohjelmointirajapintaa, sitä voi laajentaa tukemaan uusia ominaisuuksia tarpeen mukaan. Kieleen on tehty monia C-laajennuksia, jotka mahdollistavat olio-ohjelmoinnin, esimerkiksi XOTcl ja incr Tcl. Myös kokonaan TCL:llä tehtyjä olioperustaisia laajennuksia on. Tästä esimerkkinä Snit.
TCL:ää käyttäviä ohjelmia ovat aMSN, eggdrop, x-chat ja BitchX.
Kansanpuolue (maalaisten)
Kansanpuolue oli vuosina 1917–1918 toiminut suomalainen puolue.
Puolueen takana oli vaikuttajia (varsinkin maataloustuottaja-aktiiveja) sekä Vanhasuomalaisesta että Nuorsuomalaisesta puolueesta. Perustajat pitivät porvarikentän kahtiajakoa turhana ja haitallisena. Loppukesällä 1917 perustetun Kansanpuolueen oli tarkoitus kerätä kahden puolueen kannattajat. Yhdistymistä ei kuitenkaan tapahtunut. Porvarillista kenttää jakoi konservatismin ja liberalismin välinen ero, joka nousi pian esille Suomen valtiomuotoa pohdittaessa.
Vuoden 1917 eduskuntavaaleissa Kansanpuolue oli vaaliliitossa nuorsuomalaisten ja vanhasuomalaisten kanssa. Puolue sai viisi kansanedustajaa, joista kolme nousi eduskuntaan Mikkelin läänin vaalipiiristä. Kansanpuolue keräsi kannatuksensa pääasiassa porvarilliselta maalaisväestöltä, kuten tilanomistajilta.
Osa Kansanpuolueesta ryhmittyi 1918 monarkian kannattajiin, osa tasavallan. Porvarikentän yhdistäjäksi perustettu puolue oli siten itsekin hajalla. Enemmistö päätti 8. joulukuuta 1918 sulauttaa puolueen Kansalliseen Edistyspuolueeseen. Puolueen kansanedustajista tasavaltalaiset Taavetti Heimonen, Erkki Pullinen ja Kaarlo Vuokoski liittyivät Edistyspuolueeseen ja monarkistit Jussi Puumala ja August Tanttu Kokoomukseen.
Edistyspuolueessa moni aiemmista kansanpuoluelaisista asemoitui 1920-luvulla konservatiiviseen siipeen (niin sanottu Pullisen–Viljasen linja). Edistyspuolueen muovauduttua yhä kaupunkilaisemmaksi sekä kuluttaja-asioille ja virkamiesluokalle myönteiseksi, siirtyi puolueen jäsenistä runsas joukko (mm. Erkki Pullinen) Maalaisliittoon, joka oli lähellä Kansanpuoluetta niin aatteellisesti kuin poliittisestikin. Tällöin edistyspuolue menetti suuren osan Mikkelin vaalipiirin kannatuksestaan Maalaisliitolle.
MAC
MAC "(Media Access Control)" on IEEE 802-verkoissa (esimerkiksi Ethernet) verkon varaamisen ja itse liikennöinnin hoitava osajärjestelmä. Kaikkien IEEE 802-standardien siirtoyhteyskerros koostuu samanlaisesta LLC-kerroksesta "(Logical Link Control)" ja verkkotyypistä riippuvasta MAC-kerroksesta.
Ethernetin MAC-kerroksella huolehditaan myös verkkokortin MAC-osoitteista.
Windowsissa:
Käynnistä > suorita > cmd
Tulosteesta katso kohta "Fyysinen osoite"
Linuxissa:
Tulosteesta katso kohta "HWaddr"
Käynnistä > suorita > cmd
Etsi saamastasi listasta kyseinen IP ja vastaava MAC
Muistikortti
Muistikorteissa tietoa tallennetaan elektroniseen Flash-muistiin. Tällaiset muistit ovat käytössä mm. digitaalikameroissa, PDA -laitteissa sekä useimmissa matkapuhelimissa. Myös useisiin tietokoneisiin voidaan liittää erityyppisiä muistikortteja. Useimmissa uusissa PC-koneissa on muistikortinlukija valmiina.
Käytettäviä erilaisia muistikorttitekniikoita:
Muistikortit ovat näppäriä ja kestäviä, mutta väärällä käsittelyllä kortti saattaa tulla lukukelvottomaksi. Yleensä seuraavat syyt aiheuttavat tietojen häviämistä tai kortin muuttumisen lukukelvottomaksi joko osittain tai kokonaan: sormien rasva kontaktipinnoilla, kosteus, hankaussähkö, taivutus ja rajut lämpötilan vaihtelut. Myös kesken kortin lukemisen tai kirjoittamisen aikana tehty irrotus yleensä viottaa korttia. Yleisin tiedostojen hukkaamistapa on kuitenkin kortin käyttäjä itse; vahingossa tehdyt tiedostojen tuhoamiset, kortin tahaton alustus tai epäonnistunut siirto toiselle laitteelle ovat yleisiä. Tietojen hukkuminen ei läheskään aina ole lopullista, vaan sopivilla laitteilla ja ohjelmilla tiedot pystytään usein kaivamaan esiin. Tiedot eivät varsinaisesti katoa kortilta, vaan niiden lukemiseen tarvittavat tiedot ovat näissä tapauksissa saattaneet vioittua.
Joissakin muistikorteissa on mekaaninen kirjoitussuojauskytkin, jonka päällekytkemisen jälkeen tiedostoja ei voi poistaa tai lisätä mutta ominaisuus voidaan peruuttaa kytkemällä kytkin toiseen asentoon.
DHCP
DHCP () on verkkoprotokolla, jonka yleisin tehtävä on jakaa IP-osoitteita uusille lähiverkkoon kytkeytyville laitteille. Ylläpitäjä antaa tietyn IP-osoiteavaruuden, jolloin jokainen laite pyytää käynnistyksen yhteydessä DHCP-palvelimelta oman IP-osoitteen. Annettu osoite on voimassa ennalta määrätyn ajan. Menettely yksinkertaistaa asiakaskoneiden asetuksien hallintaa huomattavasti.
DHCP-palvelin voi jakaa asiakkaille myös muita asetuksia, kuten oletusyhdyskäytävän ja nimipalvelimen (tai nimipalvelimien) IP-osoitteen. Käytännössä DHCP-palvelin voi jakaa lähes mitä tahansa asetuksia, kuten reitittimille käyttöjärjestelmän lataamiseen käytetyn TFTP-palvelimen osoitteen, aikapalvelimet kellon synkronointiin tai Windowsin SMB-tiedostojaon asetuksia.
DHCP on BOOTP-protokollan suora seuraaja. Se määriteltiin ensimmäisen kerran RFC 1531:ssa lokakuussa 1993. Virheen vuoksi tämän korvasi lähes heti RFC 1541. Myöhemmin protokollaa laajennettiin RFC 2131:ssa maaliskuussa 1997 ja tämä on nykyisin voimassa oleva versio.
IPv6:n standardi RFC 3315 julkaistiin vuonna 2003, ja sitä täydennettiin useaan kertaan, mm. RFC 3633:ssa ja RFC 3736:ssa. IPv6 sisältää jo osittain DHCP:tä vastaavan toiminnallisuuden (Stateless address autoconfiguration, SLAAC) mutta ei kaikkea, joten erillinen DHCP-palvelin voi olla tarpeen.
Tyypillisesti DHCP:n jakamat osoitteet kuuluvat yksityisille verkoille varattuihin alueisiin, joita ovat 192.168.0.0 – 192.168.255.255, 10.0.0.0 – 10.255.255.255 ja 172.16.0.0 – 172.31.255.255. (RFC 1918, IPv6:lle katso RFC 4193).
Jos DHCP:tä käyttävä verkkolaite ei saa yhteyttä palvelimeen, se ottaa tyypillisesti satunnaisesti käyttöönsä Link Local -osoitteen välillä 169.254.1.0 – 169.254.254.255 (RFC 6890, RFC 3927, IPv6:lle katso RFC 4862).
DHCP-protokolla ei reitity. IP-osoitteita jakava DHCP-palvelu voi kuitenkin sijaita eri verkossa. Tällöin IP-osoitepyynnöt voidaan välittää verkkojen välillä DHCP Relay -toiminnon avulla. DHCP Relay määritetään reitittävän laitteen konfiguraatioon. DHCP Relay toiminnosta voidaan puhua myös DHCP-helper tai IP-helper -address nimillä. DHCP-helper-nimeä käytetään toiminnosta joka nimenomaan käsittelee DHCP-pyynnöt eteenpäin. IP-helper käsittää useiden toimintojen käsittelyä, joista yksi on DHCP-Relay.
Kun DHCP-pyyntöjä käsittelevä laite saa pyyntöjä eri verkkoalueilta, päättelee se oletusyhdyskäytävän IP-osoitteesta mihin verkko-alueeseen IP-osoitevaraus tehdään.
Lähiliikennevaunu
Lähiliikennevaunulla tarkoitetaan rautatien vaunukalustossa sellaista henkilöliikenteen vaunua, joka on suunniteltu käytettäväksi veturivetoisissa junissa. Lähiliikennevaunun ovien sijoittelu ja ovijärjestelmät ovat sellaisia, että matkustajien nousu junaan ja poistuminen junasta on nopeaa, vaivatonta ja mahdollisimman väljää. Vaunuja käytetään pääasiassa ruuhka-ajan veturivetoisissa junissa.
Suomessa käytettiin ruuhka-ajan lähijunissa Eil- ja Eilf-sarjojen vaunuja säännöllisesti vuoteen 2017. Ne on rakennettu 1980-luvulla. 1980-luvun lopulle asti oli käytössä myös puukorisia 1950-luvulla rakennettuja Ei-vaunuja, joihin oli muutostyönä tehty kumpaankin päähän pariovet matkustajaruuhkien helpottamiseksi.
UDP
UDP () on ns. yhteydetön protokolla, joka ei vaadi yhteyttä laitteiden välille, mutta mahdollistaa tiedostojen siirron.
UDP eroaa TCP:stä monin tavoin. Muun muassa paketin perillemenoa ei varmisteta päästä päähän (alempi taso kyllä varmistaa seuraavaan solmuun asti). UDP:ta käytetään esimerkiksi DNS-pyyntöjen lähettämiseen, verkkopeleissä ja reaaliaikaisen videon ja äänen välittämiseen. UDP:n yleisrasite on pienempi kuin TCP:n, siinä ei suoriteta alkukättelyä, pakettien kuittausta eikä yhteyden lopettamista. Se ei silti välttämättä ole nopeampi kuin TCP, koska TCP:n liukuva ikkuna (sliding window) kompensoi tehokkaasti kuittausten viemää aikaa.
Vaaleanpunaisella taustalla näkyvät kohdat eivät ole pakollisia. Data-osion teoreettinen maksimikoko on 65,527 tavua.
Hyötykuorma tarkoittaa datan pituutta IPv6-paketin otsakkeen jälkeen, siihen lasketaan pakettiin lisänä tulevat ylimääräiset otsakkeet.UDP on IP-protokolla numero 17. UDP-porttien numerointi löytyy artikkelista "portti".
SQL
Structured Query Language (SQL) on IBM:n kehittämä standardoitu kyselykieli, jolla relaatiotietokantaan voi tehdä erilaisia hakuja, muutoksia ja lisäyksiä. Käytännössä kaikki relaatiotietokannat ymmärtävät SQL-kieltä.
SQL ei määritä verkkoprotokollaa tai standardia, jolla SQL-komentoja välitetään. ODBC tarjoaa jonkinnäköisen tietokantariippumattoman ajuriratkaisun, mutta sekin vaatii samaisen ODBC-ajurin jokaiselle asiakasohjelmalle. LDAP on esimerkki tietokannasta, jossa myös verkkoprotokolla on standardoitu.
ISO/IEC on standardoinut SQL:n, uusimman standardin ollessa SQL-2008. Tärkeimmät käyttökäskyt ovat SELECT, UPDATE, INSERT ja DELETE. Tärkeimmät tiedon määrittelykäskyt ovat CREATE TABLE, CREATE VIEW, joilla luodaan uusia tietokantaobjekteja (taulu ja näkymä, vastaavasti). ALTER-käskyllä voidaan muuttaa objektia (esim. lisätä tauluun jälkeenpäin uusi sarake).
"Suljettu lähdekoodi"
"Avoin lähdekoodi"
ARP (protokolla)
ARP () on protokolla, jolla Ethernet-verkoissa selvitetään "loogista" osoitetta vastaava "fyysinen" osoite: IP:tä käytettäessä IP-osoitetta vastaava Ethernet- eli MAC-osoite. ARP toimii tavallisesti vain "broadcast" tyyppisissä verkoissa, mutta muun tyyppisiin verkkoihin on olemassa NBMA (RFC 2332).
Jotta laite voisi liikennöidä toisen laitteen kanssa Ethernet-verkossa, sen täytyy tietää tuon toisen laitteen MAC-osoite. Niinpä ennen liikennöintiä kone lähettää verkkoon ARP-kyselyn, johon se liittää haluamansa IP-osoitteen. Kaikki koneet kuulevat viestin ja se, jolla on kyseinen IP-osoite, lähettää ARP-vastausviestissä oman MAC-osoitteensa. Liikennöivä kone tallentaa tuon vastauksen myös välimuistiin (ARP cache), joten ARP-kyselyä ei tarvitse tehdä ennen jokaista liikennöintiä.
ARP-protokolla on hyvin haavoittuvainen hyökkäyksille ja sen avulla on mahdollista salakuunnella jopa kytkentäisiä lähiverkkoja, ks. ARP-väärennös.
Päätelaitteille on kehitetty käänteinen ARP-protokolla eli RARP-protokolla (RFC 903), jolla fyysisen osoitteensa tietävä laite voi selvittää loogisen osoitteensa.
Unix-ympäristössä komento codice_1 näyttää tuon ARP-välimuistin sisällön.
Verkkoon lisättäviä laitteita mahdollista seurata codice_2-nimisellä daemonilla, joka lähettää ylläpitäjälle sähköpostin aina, kun verkkoon tulee uusi, aiemmin tuntematon laite.
Valtionrautatiet
Valtionrautatiet (lyh. VR, ruots. "Statsjärnvägarna", vuoteen 1922 asti Suomen Valtion Rautatiet eli SVR) oli Suomen valtiollinen rautatielaitos, joka ylläpiti valtakunnallista rataverkkoa ja harjoitti sillä verkolla rautatieliikennettä sekä sitä tukevaa autoliikennettä.
Valtionrautatiet toimi liikenneministeriön alaisuudessa valtion keskusvirastomuotoisena laitoksena vuoteen 1989 asti, jolloin siitä muodostettiin niin sanottu uusimuotoinen liikelaitos, jonka taloudenpito oli irrotettu valtion talousarviosta.
1. heinäkuuta 1995 Valtionrautatiet yhtiöitettiin ja jaettiin kahtia. Siinä yhteydessä muodostettiin valtion rataverkkoa ylläpitävä Ratahallintokeskus (nyk. osa Väylävirastoa) ja liikenteen rataverkolla hoitava osakeyhtiömuotoinen VR-Yhtymä.
Yhtiön mainoslauseita eli sloganeita ovat olleet: "Kiskoilla on aina kesäkeli" ja "Junassa on hauska matkustaa". Jälkimmäinen oli Autoliiton Moottori-lehden mukaan, käytössä vuonna 1985. Samalla uusi logo korvasi aiemman, niin kutsutun siipipyörä-tunnuksen.
Bob Bemer
Robert William Bemer (tunnetaan paremmin nimellä Bob Bemer) (8. helmikuuta 1920 – 22. kesäkuuta 2004) oli yhdysvaltalainen tietotekniikan kehittäjä. Hän oli ASCII-merkistöjärjestelmän kehittäjä.
Bob Bemer syntyi Sault Sainte Mariessa, Michiganissa. Hän valmistui Cranbrook Schoolista vuonna 1936 ja valmistui matematiikankandidaatiksi () Albion Collegesta vuonna 1940. Hän sai myös todistuksen ilmalutekniikasta Curtiss-Wright Teknisestä Instituutista vuonna 1941.
Työuransa Bemer aloitti Douglas Aircraft Companyn palvelusessa vuonna 1941. Bob Bemer aloitti ohjelmoijana alkuvuodesta 1949 ja jatkoi sillä tiellä eläkeikään asti. Urallaan hän oli yksi ensimmäisistä jotka tekivät töitä tietokoneiden parissa ja kehittivät tietokoneita siihen mitä ne tänä päivänä ovat. Kaiken kaikkiaan hän ehti uransa aikana olla töissä useissa eri yrityksissä RAND Corporation, Marquardt, Lockheed, IBM (ohjelmastandardien johtaja), Univac, Bull GE, General Electric ja Honeywell.
Yksi Bemerin tärkeimmistä keksinnöistään on ASCII-standardin keksiminen. Tämä standardi on mahdollistanut muun muassa sähköpostin, World Wide Webin sekä monet muut asiat tietokonealalla. Hän oli mukana komiteassa, joka yhdisti hänen kehittämänsä COMTRAN -kielen Grace Hopperin kehittämän FLOW-MATIC -kielen joista syntyi COBOL.
Vuonna 1971 Bemer julkaisi ensimmäisen kerran varoituksen ongelmista, jotka syntyisivät kahden numeron käyttämisestä neljän sijasta vuosien esittämiseen tietokonekoodissa. Bemerin varoituksia Y2K-ongelmasta ei kuitenkaan uskottu ja ongelman korjaamiseen käytettiin paljon rahaa myöhemmin.
Bob Bemer kuoli syöpään 22. kesäkuuta 2004 hänen kotonaan Possum Kingdom järvellä Teksasissa. Bemer ehti olla elämänsä aikana kuusi kertaa naimisissa.
Heikki A. Ollila
Heikki Antero Ollila (s. 26. toukokuuta 1950 Kangasala) on kokoomuslainen poliitikko, maanviljelijä ja entinen kansanedustaja. Koulutukseltaan hän on yhteiskuntatieteiden kandidaatti ja hänen asuinkuntansa on Kangasala. Ollila kuului 1970-luvulla Kokoomuksen remonttimiehiin ja toimi 2000-luvun alulla lyhyen aikaa kokoomuksen puoluesihteerinä.
1980-luvun lopulla Ollila, Sauli Niinistö ja Kari Häkämies muodostivat eduskunnassa Tupuksi, Hupuksi ja Lupuksi kutsutun kolmikon; joskus kolmikkoon luettiin Ollilan sijasta Anssi Rauramo. Miesten työhuoneet olivat samalla käytävällä ja he istuivat samoissa valiokunnissa.
Ollilalla on puoliso Pirkko-Liisa ja lapset Kalle (s. 1969) ja Kaisa (s. 1979).
Portti (tietoliikenne)
Portit ovat TCP/IP:tä käyttävissä tietokoneissa olevia numeroituja palvelupisteitä. Palvelu voi kytkeytyä odottamaan yhteyttä johonkin hyvin tunnettuun porttiin. Käyttäjätkin joutuvat varaamaan portin siitä koneesta, josta he ottavat yhteyttä. Tämä porttinumero on satunnainen.
Asiakaspään TCP-yhteydelle arvotaan satunnainen porttinumero, johon serveripää lähettää paluupaketit.
Satunnaiset portit ovat väliltä 1025–65535.
Suurin sallittu porttinumero on 65535. Unix-tyyppisissä käyttöjärjestelmissä porttien, joiden numero on alle 1024, avaamiseen tarvitaan pääkäyttäjäoikeudet. Näitä portteja käytetään siis yleensä "hyvin tunnettuina portteina" ja muita portteja yhteydenottoihin ulospäin. Porttinumeron 0 käyttö on sallittu, mutta usein sillä pyydetään järjestelmää valitsemaan vapaa portti.
Portit ovat yhteinen mekanismi sekä TCP- että UDP-protokollille. TCP-portti 80 ei ole sama kuin UDP-portti 80. Yleinen käytäntö on kuitenkin se, että jos TCP-portti 80 on varattu jollekin protokollalle (HTTP) niin vastaavaa UDP-porttia 80 pidetään varattuna samaan käyttötarkoitukseen, vaikkei protokolla sitä tarvitsisikaan.
Esimerkki:
1 TCPMUX (TCP Port Service Multiplexer)
Nämä ovat vain vakioportteja — mikään taho ei pakota esimerkiksi ajamaan HTTP-palvelinta juuri portissa 80. Tällöin portti on kuitenkin tiedettävä, esim. on käytettävä URL:ia "http"://"yritys.fi:8080" ottamaan yhteyttä HTTP-palvelimeen, joka odottaa yhteyksiä vaihtoehtoisessa HTTP-portissa 8080.
TCP-portteihin otettu yhteys on yleensä selväkielistä. Monia protokollia voi kokeilla Telnet-pääteohjelmalla mainitsemalla portin.
Komennolla
otetaan yhteys koneen yritys.fi porttiin 80 (HTTP). Telnet-komento löytyy useimmista Windows- ja Linux/Unix-käyttöjärjestelmillä varustetuista tietokoneista. (Useimmat HTTP-palvelimet vastaavat esimerkiksi yksinkertaiseen syöteriviin "GET /").
MAC-osoite
MAC-osoite ("Media Access Control") on verkkosovittimen ethernet-verkossa yksilöivä osoite. Se on useimmiten fyysisesti kirjoitettu jo tehtaalla kortille, mutta sitä voi myös vaihtaa ohjelmallisesti jälkikäteen. Osoite koostuu kuudesta kaksinumeroisesta heksadesimaalisesta luvusta, joista kolme ensimmäistä on valmistajan itselleen varaama etuliite ja kolme jälkimmäistä on juokseva sarjanumero.
Erityisiä MAC-osoitteita käytetään multicast-lähetysten välittämiseen. Niitä kutsutaan multicast-ryhmiksi.
RARP muuntaa MAC-osoitteet IP-osoitteiksi ja ARP päinvastoin.
Duplex
Duplex on tietoliikenteen käsite, jolla tarkoitetaan yhteyden tai järjestelmän kaksisuuntaisuutta. Vastakohtana on simplex, jolloin järjestelmässä on lähettäjä ja vastaanottaja, joiden roolit eivät muutu.
Vuorosuuntaisessa () järjestelmässä lähettäviä osapuolia voi olla vain yksi kerrallaan, mutta lähettäjä voi vaihtua, jolloin kukin lähettäjä toimii omalla vuorollaan tai tarpeen mukaan, ja yhteys on eriaikaisesti kaksisuuntainen. Kaksisuuntaisessa () järjestelmässä lähettäminen ja vastaanotto voivat tapahtua samanaikaisesti, yleensä kahden osapuolen välillä.
Käytännön esimerkki vuorosuuntaisesta kommunikaatiosta on kahden tai useamman ihmisen kesken käytävä keskustelu. Myös radiopuhelinliikenne on vuorosuuntaista, koska sekä lähettäminen että vastaanotto tapahtuvat samalla taajuudella.
Kaksisuuntaisia järjestelmiä käytetään mm. tietokoneverkoissa, jolloin esimerkiksi 100 Mbit/s Ethernet-verkon tehollinen nopeus on samanaikaisesti lähetettäessä ja vastaanottaessa 200 Mbit/s. Tällöin myös vuorosuuntaisen verkon edellyttämä vuoronvarausmenetelmä käy tarpeettomaksi, eikä verkko kärsi mahdollisten törmäysten ja niitä seuraavan uudelleenlähettämisen aiheuttamasta suorituskyvyn heikkenemisestä.
Termejä full duplex ja half duplex käytetään myös tietokoneen äänipiirien tai -sovittimien kohdalla osoittamaan, tukeeko piiri saman- tai eriaikaista toistoa ja digitointia.
Radioliikenteessä dupleksiluku kertoo mistä taajuusparin toinen kanava löytyy suhteessa käytettyyn kanavaan. Dupleksiluku ilmoitetaan esimerkiksi muodossa +4,6, jolloin kanavaparin toinen kanava sijaitsee 4,6 MHz kyseistä taajuutta korkeammalla taajuudella.
Kytkin (tietoliikenne)
Kytkin (engl. "Network switch") on laite, joka yhdistää pakettikytkentäisen paikallisverkon osia. Se perustuu moniporttiseen siltaukseen, ja mahdollistaa sekä fyysisesti että loogisesti tähtimäisen rakenteen. Kytkimillä korvataan yleensä moniporttitoistin, eli keskitin (engl. "hub"), koska se välittää liikennettä tehokkaammin.
Kytkin voi yhdistää Ethernet, Token Ring tai muita pakettikytkentäisiä verkon osia toisiinsa, jotta saadaan muodostettua yhtenäinen OSI-viitemallin kerroksella kaksi (siirtoyhteys) toimiva verkko.
Paketin saapuessa kytkimelle, kytkin tallentaa saapuvan paketin lähettäjän MAC-osoitteen ja portin kytkimen osoitetauluun. Tämän jälkeen kytkin vertaa paketissa olevaa vastaanottajan MAC-osoitetta osoitetauluun ja lähettää paketin eteenpäin oikeaan porttiin. Jos vastaanottajan osoitetta ei löydy taulusta, tai kyseessä on yleislähetys- tai ryhmälähetys-paketti, kytkin lähettää paketin kaikkiin portteihin. Jos vastaanottajan portti on sama kuin lähettäjän portti, paketti hävitetään.
Kytkimien ansiosta on mahdollista käyttää full-duplex -liikennöintiä. Jokaisella portilla on oma kaistansa, jolloin 8-porttinen 10/100 Mbit/s-kytkin pystyisi teoriassa välittämään jopa 1,6 Gbit/s. Yleensä rajoittavaksi tekijäksi muodostuu kuitenkin kytkimen taustaväylän nopeus. Niin sanotuissa wire-speed-kytkimissä taustaväylän nopeus ei rajoita liikenteen nopeutta.
Yhdistämällä kytkimiä toisiinsa voidaan verkkoa laajentaa suuremmaksi. Kytkimessä on tavallisimmin kahdeksan, kuusitoista tai kaksikymmentäneljä porttia.
Kytkimillä voidaan parantaa verkon suorituskykyä ja tietoturvallisuutta jakamalla eli segmentoimalla verkko pienempiin osiin. Virtuaalisia lähiverkkoja (VLAN) käyttämällä verkon jako ei ole sidottu fyysisiin kytkinlaitteisiin ja kaapelointeihin.
Kytkimen avulla voidaan myös yhdistää toisiinsa samanlaisia, mutta eri nopeudella toimivia verkkoja. Esimerkiksi niin sanottuun Gigabit-Ethernet -kytkimeen voidaan liittää 1000 Mbps laitteiden lisäksi vanhempia 100 Mbps ja 10 Mbps laitteita.
Kaikkiin portteihin toistettavat Broadcast-paketeista aiheutuvan liikenteen suuri määrä voi muodostaa rajoituksen lähiverkon koolle. Tällöin verkkoa voidaan jakaa useisiin osiin esimerkiksi reitittimien avulla.
Jotkin kytkimet sisältävät edellä kuvatun perustoiminnallisuuden ohella laajan joukon lisäominaisuuksia, joilla voidaan valvoa ja hallita kytkimen toimintaa. Esimerkiksi tietyntyyppiselle liikenteelle voidaan määritellä ensisijaisuus muuhun liikenteeseen nähden tai kytkinten välille voidaan muodostaa esimerkiksi varmennettuja yhteyksiä. Yhteyden vioittuessa kytkimet voivat muodostaa automaattisesti uuden yhteyden varayhteyksien avulla. Yhdistämisellä voidaan myös kasvattaa kahden kytkimen välillä olevan yhteyden nopeutta.
Toistin
Toistin () on tietoliikennetekniikassa käytetty verkon komponentti, joka ottaa signaalin vastaan ja lähettää sen edelleen muuttamattomana. Toistin toimii OSI-mallin kerroksella yksi (fyysinen kerros). Toistimen avulla voidaan esimerkiksi pidentää kaapeloinnin pituutta.
Kaksiporttisten toistinten lisäksi käytetään "moniporttitoistimia", jotka ottavat signaalin vastaan yhdestä tulosta, portista, ja lähettävät sen edelleen jokaiseen porttiin. Niitä käytetään keskittiminä (), joilla voidaan koota verkon liikenne yhteen paikkaan, ja siten vähentää kaapeloinnin määrää.
Toistin on myös radiotekniikassa käytetty releasema. Releasemia käytetään esimerkiksi:
Naisten rauha
Naisten rauha oli 3. elokuuta 1529 Cambrain kaupungissa solmittu rauhansopimus Ranskan kuningas Frans I:n ja Kaarle V:n välillä. Kaarle oli Espanjan kuningas ja Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan hallitsija. Nimensä sopimus sai siitä, että Ranskan puolelta neuvottelijana oli Fransin äiti, Savoijin Louise, ja Kaarlen puolelta tämän täti, Alankomaiden käskynhaltija Margareeta Itävaltalainen. Margareeta oli lisäksi ollut aikaisemmin naimisissa Louisen veljen, Savoijin herttua Philibert II:n kanssa.
Naisten rauha katkaisi italialaissodat. Edellinen Fransin ja Kaarlen välinen rauha oli solmittu Madridissa 14. tammikuuta 1526, mutta taistelut puhkesivat uudestaan jo seuraavana kesänä. Aluksi ranskalaiset sotivat menestyksekkäästi, mutta loppuvuonna 1528 sotaonni kääntyi ja he kärsivät menetyksiä. Ranskalaisten vaikeuksien vuoksi sodassa alkoi aselepo joulukuussa 1528. Aselepoa seurasivat heinäkuussa 1529 alkaneet rauhanneuottelut Cambraissa. Neuvotteluiden ilmapiiri oli hyvä. Frans pysytteli neuvottelujen aikana Cambrain lähistöllä, mutta tätinsä neuvottelutaitoihin täydellisesti luottanut Kaarle oli Genovassa. Kaarlen tärkeimpänä tavoitteena oli rauha Italiassa, joka saavutettaisiin solmimalla rauha Ranskan kanssa. Margareeta saavutti neuvotteluissa kaikki tavoitteensa ja rauha solmittiin 3. elokuuta 1528.
Rauhansopimuksen ehdot olivat lähes samat aikaisemman Madridin rauhan kanssa. Frans luopui vaatimuksistaan Napolin kuningaskuntaan, Milanon herttuakuntaan, Genovaan ja Astiin ja oikeuksistaan Flanderissa, Artois'ssa ja Tournaissa. Hänen ja Eleanor Itävaltalaisen Madridin sopimuksessa sovittu kihlaus pidettiin voimassa. Lisäksi Fransin ja Kaarlen piti toteuttaa yhteinen ristiretki muslimeja vastaan. Ainoana erona Madridin sopimukseen Frans ei luovuttanut Burgundin herttuakuntaa Kaarlelle. Koska Frans oli rikkonut Madridin sopimuksen törkeästi ja koska hän sai uudessa sopimuksessa pitää Burgundin tuli hänen maksaa kaksi miljoonaa kultaécua. Fransin muodostaman Kaarlen vastaisen Cognacin liigan muut jäsenet jätettiin sopimuksen ulkopuolelle.
Fransin kaksi poikaa olivat vuodesta 1526 Madridin rauhan panttina Madridissa. Cambrain sopimuksen mukaan pojat vapautettaisiin vasta kun Frans täyttäisi uuden rauhansopimuksen ehdot ja samoin Eleanor lähtisi Ranskaan vasta kun ehdot olisi täytetty. Tämä tapahtui vasta 1. heinäkuuta 1530, koska Fransilla oli vaikeuksia kerätä rahasumma sopimuksen täyttämiseksi. Yhteisestä ristiretkestä ei koskaan tullut mitään, joten 1535 Kaarle hyökkäsi Tunisin merirosvoja vastaan ilman Fransin apua.
Rauha katkaisi italialaissodat marraskuuhun 1535 asti, jolloin Milanon herttua Francesco II Sforza kuoli. Helmikuussa 1536 Fransin joukot miehittivät Savoijin herttuakunnan ja etenivät maaliskuussa Piemonteen. Kesällä 1536 Kaarle teki vastahyökkäyksen Ranskaan.
Brainfuck
Brainfuck on Urban Müllerin noin vuonna 1993 kehittämä esoteerinen ohjelmointikieli, joka tunnetaan äärimmäisestä minimalismistaan. Müllerin tarkoituksena oli saada aikaan mahdollisimman pienikokoinen kääntäjä. Kieli tarjoaa ohjelmoijille älyllistä haastetta ja hupia, mutta käytännöllisiin tarkoituksiin se ei sovellu.
Brainfuck on yksi tunnetuimmista "esoteerisistä ohjelmointikielistä". Kieli on Turing-täydellinen, eli kaikki mahdolliset algoritmit on periaatteessa mahdollista ohjelmoida sillä. Esteenä on ennen kaikkea ohjelmoijan kyky kirjoittaa nämä ohjelmat.
Brainfuck-ohjelmien tiedostopäätteenä käytetään useimmiten .b. Ohjelmaa suoritettaessa tulkin tulisi ottaa vain ja ainoastaan huomioon brainfuckin omat kahdeksan komentoa ja karsia muu data. Joissakin tulkeissa saattaa olla erityistoimintoja kuten '#', jolla tulkki näyttää osoittimen nykyisen paikan ja muutaman viereisen solun arvot, tai vastaavaa.
Brainfuck-ohjelmat on suurimmalta osin tehty käyttämään UNIXin rivinvaihtoa, ASCII #010. Jos tulkki lukee syötteen jostain tiedostosta ja päätyy tiedoston loppuun, EOF, sen tulisi jättää solu ennalleen eikä muuttaa sitä. Varsin usein tulkit palauttavat nollan (0) EOF-tilanteessa.
Brainfuckissa on kahdeksan komentoa:
Seuraava ohjelma tulostaa tekstin "Hello World!":
Luettavuuden parantamiseksi ohjelman voi kuitenkin jakaa useammalle riville ja siihen voi lisätä kommentteja keskelle, sillä Brainfuck ottaa huomioon vain merkit codice_1 eli erillistä kommentointisyntaksia ei tarvita:
Ensimmäinen rivi kasvattaa taulukon ensimmäisen solun arvoon 10, eli codice_2. Rivien 2—4 silmukka alustaa muiden solujen arvot lähelle hyödyllisiä arvoja: a[1] = 70 (lähellä 72:ta, joka on H-kirjaimen ASCII-koodi), codice_3 (lähellä 101:tä, 'e'), codice_4 (lähellä 32:ta, välilyönti) ja codice_5 (rivinvaihto). Silmukka toimii kertomalla solun codice_6 arvoa, codice_7, seitsemällä, kymmenellä, kolmella ja yhdellä, tallentaen tulokset muihin soluihin. Silmukan päättyessä codice_8.
Sen jälkeen codice_9 siirtää osoittimen kohtaan codice_10 jossa nyt on tallennettuna arvo codice_11, lisää siihen kaksi, jolloin solun arvo on 72 eli H-kirjaimen ASCII-koodi, ja tulostaa sen.
Seuraava rivi siirtää osoittimen kohtaan codice_12, lisää siihen yhden (jolloin codice_13, 'e') ja tulostaa sen.
Pieni-l on seitsemäs kirjain e:n jälkeen, joten ohjelma lisää soluun codice_12 seitsemän (codice_15) ja tulostaa sen kahdesti (codice_16).
Pieni-o on kolmas kirjain l:n jälkeen, joten codice_12:ta kasvatetaan kolme kertaa ja tulostetaan se (codice_18).
Ohjelman loppu toimii kuten edellä.
Leipä
Leipä on viljasta valmistettua ruokaa, joka leivotaan taikinasta ja paistetaan. Yleensä leipätaikinaan lisätään hiivaa tai käytetään taikinajuurta, jotta taikina nousisi. Leipäjauhojen tärkein viljalaji on länsimaissa vehnä.
Leipä on yksi vanhimmista ruuista, se on tunnettu jo neoliittisella kaudella. Muinaisessa Egyptissä leivän leipominen oli yksi tärkeimmistä ruuanvalmistuksen aloista, oluen valmistuksen ohella, ja sillä oli myös uskonnollinen merkitys. Leipä on ollut Euroopassa pääruokalaji ainakin 1000-luvulta eaa. nykypäiviin. Viljaa on käytetty ruoaksi jo 10 000 vuoden ajan, aluksi veteen sekoitettuna puurona.
Suomessa leipää on leivottu yleisesti paitsi vehnästä, myös rukiista. Tapa lienee perua kaskiviljelystä, jossa tärkein viljeltävä viljalaji oli korpiruis. Pohjoisessa Suomessa myös ohra on ollut tärkeä leipävilja.
Itse leipä-sana on germaanista alkuperää. Jo ensimmäisen Raamatun käännöksessä tunnetaan sana "hlaifs" ja vanhempi muoto "hlaiba", jotka ovat muinaisesta gootin kielestä 300-luvulta (jaa.). Suomessa ennestään leivistä käytettiin nimityksiä "kyrsä" ja "rieska".
Markkinoilla on monenlaisia erikoisleipiä, muun muassa vähähiilihydraattinen leipä, jossa jauhot korvataan siemenillä, kuidulla, rasvalla tai proteiinilla..
Leivällä on tärkeä uskonnollinen merkitys juutalaisuudessa ja kristinuskossa. Kristinuskon piirissä leipää käytetään myös ehtoollisleipänä.
Osittain Raamatun vaikutuksesta leipä merkitsee länsimaisissa kielissä kuvaannollisesti myös ylipäänsä ravintoa tai laajemmassa merkityksessä toimeentuloa, esimerkiksi sanonnoissa "pitää perhe leivässä" ja "leipälaji" sekä englannin sanassa "breadwinner" = perheen elättäjä. Myös Isä meidän -rukouksessa esiintyy lause "Anna meille meidän jokapäiväinen leipämme", jonka Luther selitti Vähässä Katekismuksessa tarkoittavan "kaikkea, mitä ruumiimme ravinnoksi tai muuten välttämättä tarvitsee"; ruoan ja muiden aineellisten hyödykkeiden lisäksi siihen kuuluu hänen mukaansa myös muun muassa "kunnolliset ja luotettavat esimiehet, hyvä hallitus, hyvät säät, rauha, terveys, järjestys, kunnia, hyvät ystävät, luotettavat naapurit ja muu sellainen.
Suomessa tehdään monenlaisia leipiä, koska maassa kohtaavat itäinen ja läntinen kulttuuri.
Vuosittain vietetään kansainvälistä leipäpäivää (World Bread Day), joka on 16. lokakuuta. Suomessa vietetään lisäksi leipäviikkoa viikolla 37.
QuakeNet
QuakeNet on maailman neljänneksi suurin IRC-verkko. Uusin ennätyslukema tuli 8. helmikuuta 2005, jolloin verkossa oli 243 394 yhtäaikaista yhteyttä. QuakeNet oli alun perin Quaken pelaajien verkko, jonka takia siellä on nykyäänkin paljon klaanitoimintaa, mutta myös kaikenlaista muuta toimintaa. QuakeNet ei salli piratismia, pornoa eikä mitään muutakaan laitonta tai käyttäjiä häiritsevää toimintaa.
Toisin kuin esimerkiksi IRCnetissä, QuakeNetissä on verkkopalveluita, jotka näkyvät IRC-botteina. Osa verkkopalveluista on tarkoitettu auttamaan kanavan ylläpidossa, ja sellaisen botin voi saada omalle kanavalle.QuakeNet hoitaa verkkokatkojen jälkeen tapahtuvan yhdistämisen arvojärjestyksen aikamerkinnöillä (timestamp-järjestelmä eli TS). Ongelmana on vielä se, että IRC-palvelimet saattavat olla eri mieltä tilanteesta, ennen kuin yhdistäminen on mennyt kokonaan loppuun ja moodit asetettu. Verkkokatkon tunnistaa QuakeNetissä siitä, että kanavalta lähtee käyttäjiä syyllä "*.net *split". Jotta palvelunestohyökkäyksien kiinnostavuus vähenisi, ei myöskään käyttäjien käyttämää palvelinta kerrota muille käyttäjille. QuakeNet on kuitenkin nykyään usein palvelunestohyökkäyksien kohteena, joten siellä esiintyy viiveitä tai verkkokatkoja aika usein.
Kanavan hallussapito on luotettavaa, jos siellä on Q-botti ja käyttäjät pitävät omat Q-tunnuksensa salasanan omana tietonaan eivätkä anna oikeuksia ihmisille, joihin eivät luota. Suurehko ongelma QuakeNetissä on mainosbotit — siihen ei ole vielä kunnollista ratkaisua.
QuakeNetissä ei ole nimimerkkipalvelua. Tämä tarkoittaa sitä, että nimimerkkiään ei voi rekisteröidä vaan se on kaikkien saatavilla heti sen vapauduttua. Mutta jos vaihdat oman nimimerkkisi QuakeNetin palvelun tai IRC-operaattorin nimimerkin kaltaiseksi, sinut poistetaan verkosta tai sinulle voidaan asettaa lyhyt pääsykielto verkkoon. QuakeNet tarkistaa aina verkkoon liityttäessä, onko koneella avonaisia välityspalvelimia. Tämä on varotoimi häirintäbotteja vastaan. QuakeNetiin ei pääse root-käyttäjätunnuksella, ja se rajoittaa yhdestä IP-osoitteesta tulevien yhteyksien määrän viiteen, jos käyttäjällä ei ole erikoisoikeuksia. Muutamien palveluntarjoajien kohdalla, joilta tulee suurin osa häiriköinnistä, on tämä rajoitus asetettu kahteen yhteyteen. Tämän voi ylittää hetkellisesti, mutta siitä saa helposti lyhyen pääsykiellon QuakeNetiin.
Arbi Barajev
Arbi Barajev toimi ensimmäisessä Tšetšenian sodassa 1994–1996 silloisen Itškerian tšetšeenitasavallan varapresidentin Zelimhan Jandarbijevin henkivartijana. Barajev oli tuolloin vain hieman yli kaksikymmentävuotias. Jandarbijevin rahoituksella Barajev muodosti myöhemmin šariapataljoonan, joka myöhemmin muutettiin "islamilaiseksi erikoisrykmentiksi."
Arbi Barajev oli merkittävä wahhabiitti, Saudi-Arabiasta peräisin olevan islam-tulkinnan kannattaja. Vuonna 1997 vaaleissa valittu presidentti Aslan Mashadov sääti asetuksen, jolla Barajevin rykmentti alistettiin Itškerian tšetšeenitasavallan sisäministeriölle. Barajev kieltäytyi ja tämä johti avoimeen välirikkoon presidentin kanssa. Rikollisuus ja kidnappaukset lisääntyivät päättyneen sodan jälkeen "de facto" itsenäistyneessä maassa ja Arbi Barajev oli yksi pahamaineisimmista kidnappaajista. Itškerian tšetšeenitasavallan varapääministeri Turpal-Ali Atgerijev syytti julkisesti Barajevia 1998 neljän televiestintäinsinöörin (kolme brittiä ja yksi uusiseelantilainen) kidnappaamisesta ja murhasta.
Vuoden 1998 kesällä tilanne maassa kiristyi äärimmilleen ja Gudermesin kaupungissa johti aseelliseen taisteluun Barajevin miesten ja hallituksen joukkojen välillä. Presidentti Mashadov julisti osittaisen liikekannallepanon, mutta ei sisällissodan pelossa uskaltanut ryhtyä päättäväisiin toimiin Barajevia vastaan. Jo tuolloin epäiltiin Barajevin työskentelevän yhteistyössä venäläisten kanssa maan destabilisoimiseksi.
Toisen Tšetšenian sodan alettua syksyllä 1999 presidentti Mashadov antoi Barajeville hänen sotilasarvonsa ja rykmenttinsä takaisin. Epäilykset hänen yhteistyöstään venäläisten kanssa kuitenkin kasvoivat, sillä huolimatta venäläisten suorittamasta maan miehittämisestä Barajev jatkoi avoimesti asumista kotitalossaan Alhan-Kalassa Groznyin liepeillä. Barajevilla sanotaan liikkuneen ympäri maata täysin esteettä venäläisten myöntämän kulkuluvan ja FSB:n henkilöpaperien turvin. Hän joutui myös useita kertoja pidätetyksi, mutta vapautettiin ylempää tulleen käskyn nojalla. Sodan aikana Barajev nähtiin useita kertoja Moskovassa ja hänen kerrotaan tavanneen salaisesti Kremlin henkilöstöpäällikkö Voloshinia. Samaan aikaan Arbi Barajev oli virallisten venäläisten tietojen mukaan yksi etsityimmistä terroristeista.
Barajevin kuolemasta 23.6.2001 on ristiriitaisia tietoja. Virallisen venäläisen version mukaan hän kuoli onnistuneen armeijan erikoisoperaation seurauksena. Tutkiva journalisti Sanobar Shermatova puolestaan kertoo, että Barajev piileskeli Alhan-Kalassa juuri armeijan päämajassa, mistä tšetšeenivihamiehistä koostunut GRU-osasto (Venäjän sotilastiedustelu) hänet vangitsi. Barajevia kuulusteltiin 11 tuntia, minkä jälkeen hänet teloitettiin.
Pernaruttokirjeet
Pernaruttokirjeet olivat syys–lokakuussa 2001 eli pian syyskuun 11. päivän terrori-iskujen jälkeen yhdysvaltalaisille kongressiedustajille ja tiedotusvälineille lähetettyjä kirjeitä, joiden sisällä oli Ames-tyypin pernaruttobakteeria sisältänyttä valkoista jauhetta. Kirjekuoria avanneet henkilöt altistuivat bakteerille ja saivat tartunnan. Viisi henkilöä menehtyi ja 17 loukkaantui, tosin yhtään kongressiedustajaa ei kuollut. Pernaruttokirjeet saivat aikaan paniikkia kansalaisten keskuudessa.
Itse kirjeissä julistettiin kaikissa ”Allah on suuri”, mutta tutkinnassa ei kuitenkaan paljastunut mitään muslimiterroristeihin tai ulkovaltoihin viittaavaa. Pernaruttokirjeitä pidetään yhtenä syynä siihen, että terrorismia vastaan suunnattu ja kansalaisvapauksia rajoittava "Patriot Act" -laki läpäisi kongressin, vaikka sen tekstistä ei ollut saatavilla kuin tiivistelmä. Pernaruttoa vastaan kehitetyn Zipro-antibiootin suuret myyntiluvut pelastivat Baier-konsernin vararikolta ja Yhdysvaltojen bioasetutkimus sai vuositasolla seitsemän miljardin dollarin lisärahoituksen.
Bakteerin alkuperäksi varmistui pian Yhdysvaltain asevoimien laboratorio Fort Detrick tai joku sen alihankkijoista, joille samaa Ames-tyyppiä oli toimitettu. Fort Detrickin egyptiläisestä tutkijasta Ayaad Assaadista tehtiin nimetön ilmianto, joka todettiin aiheettomaksi. FBI piti pääepäiltynä myös laitoksen entistä työntekijää Steven Hatfilliä, mutta syytteet hylättiin myöhemmin.
Tutkivat journalistit ovat nimenneet epäillyiksi myös laitoksesta erotetun everstiluutnantin Philip Zackin ja Yhdysvaltoihin loikanneen entisen Neuvostoliiton bioasetutkimuslaitoksen Biopreparatin varajohtajan Kanatjan Alibekovin (alias Ken Alibek), nykyisen Hadron Advanced Biosystemsin johtajan.
Kaksi tapausta tutkinutta biologisen sodankäynnin asiantuntijaa, professori Barbara Hatch Rosenberg ja professori Francis Boyle, ovat yhtä mieltä siitä, että FBI tiesi kuka kirjeet lähetti, mutta ei ryhtynyt toimenpiteisiin, koska syyllisellä on ollut kytkentä Yhdysvaltojen hallitukseen ja sen bioasehankkeisiin.
Ainakin yksi ihminen, tohtori Leonard Horowitz, varoitti viranomaisia kaksi viikkoa etukäteen kirjeiden lähettämisestä.
Elokuussa 2008 FBI ilmoitti selvittäneensä kirjeiden lähettäjän. Lähettäjä on FBI:n mukaan mieleltään häiriintynyt bioasetutkija Bruce Ivins, joka teki itsemurhan 29. heinäkuuta 2008.
Monet alan tutkijat ja Ivinsin kollegat ovat kuitenkin kyseenalaistaneet FBI:n johtopäätöksen. Yhdysvaltain kansallinen tutkimusneuvosto (National Research Council) katsoi raportissaan vuonna 2011, ettei pernaruttokirjeitä ole pystytty yhdistämään Ivinsiin käytettävissä olevan tieteellisen todistusaineiston perusteella.
Terrori-iskujen jälkeen Suomessakin intouduttiin lähettämään valkoista jauhetta sisältäneitä kirjeitä. Näissä ei kuitenkaan ollut pernaruttoa.