Dražen Petrović
Dražen Petrović (22. lokakuuta 1964 Šibenik – 7. kesäkuuta 1993 Denkendorf) oli kroatialainen koripalloilija.
Petrović aloitti kotipallon KK Šibenikin juniorijoukkueissa, joista hän nousi edustusjoukkueeseen vuonna 1979. Hän edusti seuraa vuoteen 1983 ja vuonna 1984 hän siirtyi KK Cibonaan, jossa hän voitti muun muassa kaksi Euroopan-mestaruutta. Vuonna Petrović varattiin NBA:han, mutta hän jatkoi uraansa Euroopassa vielä kolme kautta, joista viimeisen hän pelasi Real Madridissa. Vuonna 1989 Petrović siirtyi NBA:han Portland Trail Blazersiin, josta hänet myytiin New Jersey Netsille vuonna 1991.
Maajoukkuetasolla Petrović voitti parhaimmillaan EM-kultaa, MM-kultaa sekä olympiahopeaa. Hän kuoli vuonna 1993 auto-onnettomuudessa Saksassa.
Petrović harjoitteli nuorena poikana veljensä Aleksandarin kanssa koripalloa. Kolmetoistavuotiaana Petrović siirtyi paikalliseen KK Šibenikiin pelaamaan. Hän harjoitteli 2–3 kertaa päivässä ja pelasi vanhempien junioreiden kanssa samassa joukkueessa. Ollessaan 15-vuotias Petrović nostettiin Šibenikin edustusjoukkueeseen. Joukkueen valmentaja antoi nuorille pelaajille paljon peliaikaa ja hän huomasi Petrovićin potentiaalin. Kahdella ensimmäisellä kaudellaan Petrović pelasi kuitenkin vähän ja teki 0,8 sekä 2,0 pistettä ottelua kohden pääsarjassa. Kausi 1981–1982 oli hänen läpimurtokautensa ja Petrović johdatti joukkueensa Korać Cupin loppuotteluun, jossa joukkue kohtasi CSP Limogesin. Petrović teki ottelussa yhdeksäntoista pistettä, mutta siitä huolimatta Limoges voitti ottelun. Myös seuraavalla kaudella Šibenik selviytyi sarjan loppuotteluun, jossa vastassa oli jälleen Limoges. Myös tällöin Šibenik jäi voitoitta Petrovićin tehtyä kaksitoista pistettä. Samana kautena Petrović johdatti joukkueensa Jugoslavian liigan loppuotteluun. Ratkaisevassa mestaruusottelussa hän teki viimeiset pisteet, joilla joukkue varmisti mestaruuden. Poliittisten syiden takia seuralta kuitenkin vietiin mestaruus kaksi päivää myöhemmin.
Hyvien peliesitysten takia Euroliiga-seurat sekä yhdysvaltalaiset yliopistojoukkueet kiinnostuivat Petrovićista. Šibenik halusi pitää hänet seurassa, mutta myös muun muassa Notre Damen yliopiston valmentaja pyysi häntä siirtymään yliopistojoukkueeseen. Kauden 1983–1984 Petrović joutui olemaan joka tapauksessa sivussa armeijan takia. Koska hänen veljensä oli siirtynyt Cibonaan, oli Petrović päättänyt jo hyvissä ajoin siirtyä joukkueeseen.
Cibonassa joukkueen takakentällä pelasivat Petrovićin veljekset. Heti ensimmäisessä Jugoslavian mestaruussarjan ottelussa Petrović teki 56 pistettä Šibenikiä vastaan. Ensimmäisellä kaudella hän johdatti joukkueen Euroliigan loppuotteluun, jossa Cibona kohtasi Real Madridin. Ottelu päättyi Cibonan 87–78-voittoon Petrovićin tehtyä 36 pistettä. Kotimaassa Cibonan kausi päättyi maan mestaruuteen, sillä loppuottelusarjassa se voitti Punaisen tähden.
Kausi 1985–1986 oli hänen parhaan tilastollisesti. Petrović teki Jugoslavian liigassa 43,3 pistettä ottelua kohden. Yhden ottelun piste-ennätykseksi hän teki 112 pistettä Olimpijaa vastaan lokakuussa 1985. Kauden päätteeksi Cibona voitti toisen Euroopan mestaruuden perättäin, sillä se voitti loppuottelussa Žalgirisin. Kotimaassa Cibona sijoittui hopealle, kun mestaruuden voitti KK Zadar. Kesällä 1986 Petrović osallistui , jossa hän oli Portland Trail Blazersin 60. varaus. Kaudella 1986–1987 Petrović johdatti joukkueensa Cup voittajien cupissa mestariksi. Kotimaassa Cibona voitti runkosarjan, muttei päässyt lopulta edes loppuotteluihin. Viimeisellä kaudellaan seurassa Petrović johdatti Cibonan Korać Cupin loppuotteluun, jonka joukkue hävisi Real Madridille. Hän voitti myös uransa kolmannen Jugoslavian cupin, kun joukkue voitti Jugoplastikan.
Neljän Cibona-vuoden jälkeen Petrović mietti siirtymistä NBA:han, mutta päätti lopulta jäädä vielä Eurooppaan. Petrović teki Real Madridin kanssa neljän miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen. Joukkue selviytyi Cup-voittajien cupissa välieriin, jossa Real Madrid voitti Cibonan Petrovićin tehtyä pelin ratkaisseet vapaaheitot. Sarjan loppuottelussa Real Madrid voitti Juventus Casertan. Petrović teki ottelussa 62 pistettä, joka oli sarjan uusi piste-ennätys. Espanjassa Petrović johdatti joukkueensa ACB:n loppuotteluihin. Neljännessä osaottelussa hän teki 42 pistettä, mikä oli sarjan ennätys loppuotteluissa. Kausi päättyi kuitenkin ACB-hopeaan FC Barcelonan voitettua mestaruuden. Koska Petrović oli voittanut Euroopassa kaikki merkittävät mestaruudet, halusi hän hakea uutta vastusta NBA:sta. Kauden päätteeksi hän siirtyi Portland Trail Blazersiin. Koska hänellä oli sopimus Real Madridin kanssa, joutui hän maksamaan itsensä ulos sopimuksesta. Loppujen lopuksi Petrović maksoi seuralle 1,5 miljoonaa dollaria.
Petrović pelasi ensimmäisen NBA-ottelunsa Sacramento Kingsiä vastaan ja teki seitsemän pistettä. Ensimmäisellä kaudellaan Petrović ei saanut paljon peliaikaa, sillä valmentajana ollut Rick Adelman ei luottanut hänen taitoihinsa. Adelman ei koskaan valittanut Petrovićin pelistä, muttei koskaan kertonut, miksei antanut hänelle enemmän peliaikaa. Toisaalta seuralla oli jo heittävän takamiehen pelipaikalla Clyde Drexler, jonka lisäksi Petrovićin puolustusta ei pidetty tarpeeksi hyvänä NBA:han. Ensimmäisellä kaudella hän pelasi 77 ottelua, joissa hän teki 7,6 pistettä ottelua kohden. Joukkue selviytyi NBA:n loppuotteluihin, mutta hävisi ne Detroit Pistonsille voitoin 4–1.
Kauden 1990–1991 Petrović aloitti Portlandissa. Hän sai kuitenkin entistä vähemmän peliaikaa ja teki kahdeksassatoista pelaamassaan ottelussa 4,4 pistettä ottelua kohden. Näistä otteluista joukkue hävisi vain neljä. Kun kautta oli pelattu 38 ottelua, oli Petrović jäänyt ilman peliaikaa kahdessakymmenessä ottelussa. Lopulta tammikuussa 1991 Petrović siirtyi New Jersey Netsiin kolmen seuran välisessä vaihdossa.
Netsissä Petrović sai enemmän peliaikaa, ja heti ensimmäisessä ottelussa hän teki neljätoista pistettä. Nets antoi hänelle aluksi vähän peliaikaa, mutta loppukautta kohden vastuu suureni. Nets voitti kaudella 26 ottelua ja hävisi 56, eikä täten päässyt pudotuspeleihin. Petrovićin peliaikaa kohden tehty pistelukema oli kuitenkin sarjan parhaimpia. Seuraavalla kaudella hänen peliaikansa lisääntyi ja hän nousi joukkueensa avausviisikkoon. Petrovićia pidettiin yleisesti sarjan parhaana heittäjänä; varsinkin kolmen pisteen heitoissa. Hän olikin sarjan kolmanneksi tarkin kolmen pisteen heitoissa. Kauden tilastollisesti parhaan pelinsä Petrović pelasi maaliskuussa 1992 ottelussa Bostonia vastaan. New Jerseyn voittoon päättyneessä ottelussa Petrović teki 39 pistettä. Myös joukkueen tulokset paranivat ja Nets voitti 40 ottelua, jolloin se selviytyi pudotuspeleihin. Pudotuspeleissä joukkue kohtasi Clevelandin ja hävisi otteluvoitoin 3–1.
Uransa viimeisellä kaudella Petrović jatkoi kehitystä ja teki 22,3 pistettä, jolla hän oli joukkueensa paras pistemies. Tammikuussa 1993 hän paransi piste-ennätystään, kun hän teki 44 pistettä Houstonia vastaan. Nets paransi edelleen edellisestä kaudesta ja voitti 43 ottelua 82 ottelusta, jolloin seura eteni toista kertaa perättäin pudotuspeleihin. Joukkue sai jälleen vastaansa Clevelandin ja hävisi pudotuspelien ensimmäisen kierroksen otteluvoitoin 3–2. Kauden päätteeksi hänet valittiin . Petrović ei ollut tyytyväinen seurajohdon hitauteen uuden sopimuksen luomisessa ja sanoi lähtevänsä muutoin Kreikkaan kaksivuotisella sopimuksella. Sopimusta ei kuitenkaan ehditty tekemään ennen hänen kuolemaansa.
Petrović pelasi ensimmäiset arvokisansa vuonna 1980, jolloin hän edusti Jugoslavian nuorten maajoukkuetta. Vuonna 1982 hän pelasi ensimmäistä kertaa Jugoslavian maajoukkueessa ottelussa Italiaa vastaan. Petrović oli mukana Los Angelesin olympialaisissa vuonna 1984. Olympialaisten ensimmäisessä ottelussa hän teki 21 pistettä Saksan liittotasavaltaa vastaan. Hänen johdollaan maa selviytyi kisojen pronssiotteluun, jossa maa voitti Kanadan. Seuraavan kerran Petrović pelasi arvokisoissa vuonna 1986, Espanjan MM-kilpailuissa. Hän aloitti turnauksen tekemällä 34 pistettä Uutta-Seelantia vastaan, mutta eniten pisteitä, 47, hän teki Alankomaita vastaan. Kisojen päätteeksi Jugoslavia voitti MM-pronssia. Petrović oli ollut mukana vuosien 1983 ja 1985 EM-kilpailuissa, mutta molemmilla kerroilla Jugoslavia oli jäänyt seitsemänneksi. Kreikan EM-kilpailuissa vuonna 1987 Petrović saavutti ensimmäisen EM-pronssimitalinsa, kun maa voitti mitaliottelussa Espanjan. Petrović oli mukana Soulin olympialaisissa vuonna 1988. Heti ensimmäisessä ottelussa hän teki 25 pistettä Neuvostoliittoa vastaan, mikä oli myös hänen suurin pistemääränsä kisoissa. Turnauksen loppuottelussa maat kohtasivat uudestaan ja Petrović teki 24 pistettä. Tämä ei kuitenkaan riittänyt voittoon, sillä Neuvostoliitto voitti olympiakultaa luvuin 76–63. Ensimmäisen arvokisojen kultamitalinsa hän voitti vuoden 1989 EM-kilpailuissa, jolloin hänet valittiin myös kisojen arvokkaimmaksi pelaajaksi. Viimeisen kerran Petrović edusti Jugoslaviaa arvokisoissa Argentiinan MM-kilpailuissa vuonna 1990. Tällöin maa voitti loppuottelussa Neuvostoliiton. Vuonna 1992 Petrović edusti itsenäistä Kroatiaa Barcelonan olympialaisissa. Kroatia selviytyi kisojen loppuotteluun, jossa maa kohtasi Yhdysvaltain Dream Team -nimeä kantaneen joukkueen. Kroatia hävisi ottelun luvuin 117–85 ja Petrović teki 24 pistettä.
Petrovićin vanhemmat ovat Biserka ja Jole Petrović, ja hänellä on myös veli Aleksandar. Molemmat veljekset pelasivat koripalloa. Petrovićin tyttöystävä oli saksalainen Klara Szalantzy.
Petrović kuoli 7. kesäkuuta 1993 lähellä Ingolstadtia. Hän istui auton etupenkillä ja autoa ajoi hänen tyttöystävänsä, jonka lisäksi autossa oli toinen nainen. Aikaisemmin vastakkaiseen suuntaan matkalla ollut rekka oli suistunut toiselle ajotielle, koska se oli väistänyt rankkasateen jälkeen luisunutta autoa. Tämän takia rekka sulki vastakkaiseen suuntaan liikkuneen liikenteen. Rekan kuljettaja oli yrittänyt varoittaa vastaantulevia autoja, mutta siitä huolimatta Petrovićin auto törmäsi rekkaan. Autossa nukkuneella Petrovićilla ei ollut turvavyötä.
Cibona on vaihtanut kotiareenansa nimeksi Dražen Petrović Basketball Hall. Kroatian posti on tehnyt postimerkin, jossa on hänen kuvansa. Myös Kroatian Olympiakomitea painatti kultamitalit Petrovićin kuvalla. Lausannen Olympiamuseon edustalla on hänen patsaansa. Petrovićin kunniaksi hänelle avattiin Zagrebissa oma museo. Vuonna 2011 Šibenikissä paljastettiin Petrovićin pronssinen muistopatsas.
Petrović tunnettiin suurista harjoittelumääristään, ja jo nuorena hän saattoi harjoitella kahdeksan tuntia päivässä. Euroopassa hän käytti hyväksi taidokasta pallonkuljetustaan sekä peliälyään. NBA:ssa hänen puolustuksensa ei ollut yhtä hyvä kuin normaalilla pelaajalla, jonka takia hän sai aluksi vähän peliaikaa. Myöhemmällä urallaan hän nousi sarjan parhaimpien heittäjien joukkoon. Netsin kannattajat arvostivat Petrovićin energisyyttä sekä intoa kentällä. Valmentajat ihailivat hänen haluaan tulla paremmaksi sekä harjoittelua kauden ulkopuolella.