hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ploiești
Ploiești (aiemmin "Ploești") on Romanian suurimpia ja merkittävimpiä teollisuuskaupunkeja. Se sijaitsee 56 kilometriä Bukarestistä pohjoiseen ja sen asukasluku on noin 210 000. Prahovan piirikunnan pääkaupunki Ploiești on myös tärkeä liikenteen solmukohta sekä Romanian öljyteollisuuden keskus.
Ploiești perustettiin vuonna 1596. Kaupunki vaurioitui maanjäristyksessä vuonna 1940, minkä lisäksi liittoutuneiden lentopommitukset aiheuttivat siellä vakavia tuhoja toisessa maailmansodassa.
Paul Constantinescu
Paul Constantinescu (30. kesäkuuta 1909 – 20. joulukuuta 1963) oli romanialainen säveltäjä. Hän oli kotoisin Ploieștin kaupungista. Constantinescu sävelsi muun muassa sinfonista musiikkia, kamarimusiikkia ja oopperoita. 20. joulukuuta 1993 hänelle avattiin museo Ploieștissa.
Dobri Hristov
Dobri Hristov (, 14. joulukuuta 1875 – 23. tammikuuta 1941) oli bulgarialainen säveltäjä. Hän syntyi Varnassa. Hän valmistui Prahan konservatoriosta vuonna 1903. Hän sävelsi pääasiassa kuoromusiikkia, mutta hänen teoksiinsa kuuluu myös orkesterimusiikkia.
Varna
Varna (, vuodet 1949–1956 "Stalin") on kaupunki Bulgariassa ja samannimisen alueen pääkaupunki Mustanmeren rannalla. Sen asukasluku on 343 704 (2011).
Varna on Bulgarian kolmanneksi suurin kaupunki Sofian ja Plovdivin jälkeen ja suurin kaupunki Mustanmeren rannikolla, tärkeä satamakaupunki ja suosittu turistikohde. Asparuhovin 2,05 kilometriä pitkä silta yhdistää Asparuhovin kaupunginosan muuhun kaupunkiin Mustanmeren ja Varnajärven välisen kanavan yli. Kaupungissa on Bulgarian laivaston tukikohta ja laivastomuseo, jossa on näytteillä museotorpedovene Drăzki. Kaupungissa on delfinaario. Muihin nähtävyyksiin lukeutuu Aladžan luolaluostari.
Varna ja Turku ovat olleet ystävyyskaupunkeja vuodesta 1963.
Vuonna 1972 löydettiin rakennustöiden yhteydessä Provadia-Solnitsan nekropoli (käytetään myös nimeä "Provadia-Solnitsata"), josta on löydetty lähes kolmesataa hautaa ajalta 4700–4200 eaa. Jäänteet kertovat omintakeisesta hautausmenetelmästä, jossa nilkat olivat voimakkaasti taakse taivutettuina. Provadia-Solnitsan muinaiskaupunki on vaikuttanut vuosina 5500–4200 eaa., joten se on Euroopan vanhin kaupunki. Kaupunkia ympäröineet muurit olivat yli kolme metriä korkeat ja kaksi metriä paksut. Tämä tekee siitä Euroopan esihistorian massiivisimman linnoituksen. Kaupunki oli 350 asukkaan koti ja se sai toimeentulonsa suolantuotannosta, ja heidän arvellaan kuuluneen "Gagaouzi"-kansaan. Paikannimi "Solnitsa" merkitsee suolantuottajaa. Suolantuottajanakin se on tiettävästi Euroopan vanhin. Hautalöytöihin kuuluvat vanhimmat tunnetut kultaesineet, niin sanottu "Varnan kulta-aarre", johon kuuluu noin 3 000 eri esinettä. Löytö osoittaa, että alueella on tunnettu metallien valmistusta, metallurgiaa.
Nykyinen Varna perustettiin kreikkalaiseksi kauppakoloniaksi nimellä "Odessos" 580-luvulla eaa. Roomalaisajalta jäänteenä ovat kylpylän rauniot, jotka ovat Bulgarian suurin roomalaisraunio. Kaupunki vaihtoi omistajaa lukuisia kertoja bulgaarien ja Bysantin välillä, kunnes turkkilaiset valloittivat sen 1393. Vuonna 1444 Varnan taistelussa osmanien Murad II voitti Puolan kuninkaan Vladislav III:n johtaman 30 000 ristiretkeläisen armeijan, joka oli valmistelemassa purjehdusta Konstantinopoliin. Vuonna 1829 kaupungin valloitti Venäjän armeija pitkällisen piirityksen jälkeen. Turkille se kuului vuoteen 1878 asti.
Kaupungin pormestari on Kiril Jordanov. Kaupungissa on kansainvälinen lentokenttä. (IATA: VAR, ICAO: LBWN).
Varna on Mustanmeren rannikon napa, ja opiskelijakaupunki, jossa on elämää ympäri vuoden. Keskustan kaduilla voi shoppailla ja nauttia monipuolisesta kahvila- ja ravintolavalikoimasta. Varnassa on myös arkeologinen museo.
Gunbuster
Gunbuster on Gainaxin tuottama japanilainen anime.
Tähän animeen sekoittuu draamaa, toimintaa ja sci-fiä. Anime luotiin vuonna 1988 ja animen koko nimi on Gunbuster Top o Nerae! (トップをねらえ!) mikä voidaan kääntää Aim for the Top! Tässä kuusiosaisessa sarjassa pääpainona on ihmissuhteet ja mechat kyllästettynä toiminnalla, joka tapahtuu suurimmaksi osaksi avaruudessa.
Tarina kertoo nuoresta Noriko Takaya nimisestä tytöstä, joka on sarjan alussa koulukiusattu, mutta monien vastoinkäymisten myötä hänestä tulee Gunbusterin ohjaaja. Myöhemmässä vaiheessa hänen harteillensa jää ihmiskunnan pelastaminen avaruusolentojen hyökkäykseltä.
Erikoisuutena tässä sarjassa on mustavalkoiseksi tehty loppuosa ja väli-episodit, joissa pidetään "fysiikan oppitunteja". Nämä oppitunnit pitävät enemmän tai vähemmän paikkaansa, mutta ovat realistista antia, kun kysymys on animesta.
Gunbusterista tuli myös jatkoa vuonna 2004 nimellä Gunbuster 2, Top o Nerae.
Tyrävyö
Tyrävyö on vuonna 1996 perustettu suomalainen rockyhtye.
Tyrävyön alkuperäiset jäsenet olivat Eero Valorinta (kitara ja laulu), Kristian Kuustie (kitara), Tomi Sauranen (basso) sekä Pasi Viinamäki (rummut). Vuonna 1999 julkaistulla esikoislevyllä "Helminauha" kitaristina toimi myös Jimi Pääkallo, ja kokoonpanona olikin virallisesti "Tyrävyö featuring Jimi Pääkallo". Yhtye julkaisi kaksi seuraavaa levyään nelihenkisenä, jonka jälkeen jäsenistö muuttui Ilkka Tiaisen tultua mukaan ja basisti-Tomin lähdettyä yhtyeestä. Tomi kuitenkin palasi Tyrävyön riveihin vuonna 2014 kun yhtye teki comebackin.
Tyrävyö ylsi Suomen virallisen singlelistan kärkeen kahdella singlellään: vuonna 2000 toisen pitkäsoiton ensisingle "1000x" oli listaykkösenä neljä viikkoa (viikot 47-50); vuonna 2002 kolmannen pitkäsoiton toinen single "Kuka vei kaiken" oli listan ykkösenä viikon verran, viikolla 35. Kesäkuussa 2014 yhtye ilmoitti yllättäen esiintyvänsä On The Rocksin 13-vuotis syntymäpäivillä 2.8.2014 lähes kymmenen vuotta yhtyeen hajoamisen jälkeen ja nyt comeback on tullut jäädäkseen. Tyrävyö julkaisi uusimman levynsä Elämänpaneeli 11.syyskuuta 2015, jonka myötä yhtye lähtee kiertueelle.
Benjamin Jusupov
Benjamin Jusupov (s. 22. marraskuuta 1962 Dušanbessa) on tadžikistanilainen säveltäjä. Hän opiskeli sävellystä Roman Ledeniovin johdolla. Lisäksi hän opiskeli musiikin teoriaa, orkesterin johtamista, orkestrointia ja pianon soittoa. Vuosina 1988–1990 Jusupov johti Dušanben filharmonikkoja. Kansallisuudeltaan Jusupov on juutalainen. Hän asuu tällä hetkellä Israelissa.
J. H. Nketia
J. H. Kwabena Nketia (s. 22. kesäkuuta 1921 Mampong) on ghanalainen säveltäjä ja afrikkalaisen musiikin tutkija. Vuonna 1949 hän lähti Lontooseen opiskelemaan musiikkia ja kielitiedettä. Vuonna 1958 hän siirtyi Yhdysvaltoihin. Hän vietti siellä vuoden, jonka jälkeen hän palasi Ghanaan.
Monissa Nketian sävellyksissä on vaikutteita afrikkalaisesta perinnemusiikista.
Wally Karveno
Wally Karveno (1914 Berliini – 15. heinäkuuta 2015 Pariisi) on saksalaissyntyinen, Ranskassa asunut säveltäjä ja pianisti. Suurin osa hänen sävellyksistään on pianolle. Niihin kuuluu muun muassa 18-osainen "Passacaille Graduée" (1964).
Krups
Krups on saksalainen Josua Kortzin ja Robert Krupsin vuonna 1846 perustama keittiökonevalmistaja. Yritys valmistaa muun muassa kahvinkeittimiä, espressokoneita, yleiskoneita ja kahvijauhimia. Krupsin merkittäviä kilpailijoita ovat mm DeLonghi, Sunbeam-Oster ja Braun.Yrityksen omistaa nykyisin Groupe SEB.
Vincenzo Galilei
Vincenzo Galilei (1520 – 2. heinäkuuta 1591) oli italialainen luutisti, säveltäjä ja musiikkiteoreetikko. Hän oli Galileo Galilein isä. Vincenzo Galilei syntyi Santa Maria a Montessa ja kuoli Firenzessä. Hänen sävellyksiinsä kuuluu muun muassa kaksi kirjaa madrigaaleja ja luuttumusiikkia. Osassa hänen luuttukappaleistaan on mukana laulu.
Bengt Huhta
Bengt Vilhelm Huhta (8. marraskuuta 1949 Kokkola – 23. tammikuuta 2019 Kruunupyy) oli suomalainen muusikko, joka tunnettiin uransa alkuaikoina vuosina 1968–1975 taiteilijanimellä Kristian. Taiteilijanimellään Huhta voitti ensimmäisen Syksyn sävel -kilpailun vuonna 1968 Aarno Ranisen säveltämällä kappaleella ”Näin on”.
Vuoden 1968 lopulla hänelle koottiin taustayhtye, jonka rungosta tuli pian Wigwam. Kokoonpano ehti soittaa Huhdan kanssa vain yhden keikan. 1969 hänen taustayhtyeekseen tuli Mielikummitus, jossa soittivat eri aikoina muun muassa kitaristina Pave Maijanen, kosketinsoittaja Pedro Hietanen, basistit Heikki Virtanen, Kikke Bergholm sekä rumpali Vando Suvanto.Mielikummitus-yhtyeen solistina Huhta esiintyi 1970–1990-luvuilla. Mielikummitus osallistui Syksyn sävel -kilpailuun kappaleella ”Kuljen maailmaa” vuonna 1987.
Tammikuussa 1970 hänen versionsa "Hair"-musikaalin kappaleesta ”Aquarius/Let the Sunshine In” suomeksi ”Aquarius/Kulje valoon, kulje Aurinkoon” nousi listalla sijalle 6. Kristianin version ”Aquarius” osan on teatteriversion Esko Elstelän sijaan sanoittanut L. Savinainen eli Aarno Raninen.
Vuonna 1973 hän liittyi Mandala-nimiseen kokoonpanoon laulusolistiksi omalla nimellään. Yhtye levytti Love Recordsille singlen ”Don't Wake Me Now/Time to Know”. Kappaleet olivat Mandalan jäsenten säveltämiä ja sanoittamia. Myöhemmän tuotantonsa Huhta on julkaissut omalla nimellään. Huhta lauloi kruunupyyläisessä country-yhtyeessä Easy West ja kokkolalaisissa yhtyeissä H&H Gang ja Moondog.
Huhta oli ammatiltaan opettaja, eläkkeellä vuodesta 2015, ja toimi viimeksi rehtorina Kokkolassa Öjan ala-asteella.
Huhta muistetaan erityisesti 1960-luvun lopun tempauksistaan: levymyynnin vauhdittamiseksi hänet kuvattiin Hymy-lehteen ristiinnaulittuna ja hän lavasti oman itsemurhansa. Tuolloin Huhta löydettiin hotellihuoneesta lääkepilleripurkki viereltään. Usein Huhdan tempaus sekoitetaan hänen aikalaisensa Salomonin eli Timo Silvennoisen tekemään samantapaiseen tempaukseen. Kuuluisa esimerkki tästä on J. Karjalaisen ”Merenneitoni ja minä” -laulun viimeinen säkeistö, jossa väitetään Kristianin kohtalona olleen lavastettu hukkumiskuolema.
Aurinkokurki
Aurinkokurki ("Eurypyga helias") on Amerikassa esiintyvä aurinkiokurkilintuihin kuuluva lintulaji. Laji on heimonsa ainoa edustaja. Se lienee läheisintä sukua uusikaledonialaiselle kagulle ("Rhynochetos jubatus").
Täysikasvuisen aurinkokurjen pituus on 43–48 senttimetriä ja paino 180–220 grammaa.
Aurinkokurjen levinneisyysalue ulottuu Meksikon eteläosasta Etelä-Amerikkaan Pohjois-Brasiliaan ja Perun keskiosiin asti.
Aurinkokurjet elävät trooppisissa ja subtrooppisissa metsissä.
Aurinkokurki on sukukypsä kaksivuotiaana. Emo munii 1–2 munaa, joita haudotaan noin 30 vuorokautta.
Aurinkokurjet syövät hyönteisiä, hämähäkkejä, matelijoita, äyriäisiä, nilviäisiä, pikkukaloja ja sammakkoeläimiä.
Krupp
Krupp on merkittävä saksalainen teollisuussuku Essenistä. Krupp tunnetaan erityisesti teräksen, aseiden ja ammusten valmistuksesta. Perheen yritys tunnettiin pitkään nimellä Friedrich Krupp AG. Yritys fuusioitui Thyssen AG:n kanssa vuonna 1999 muodostaen ThyssenKrupp AG -monialayrityksen, joka on Saksan viidenneksi suurin yritys ja maailman johtavia teräksen tuottajia.
Friedrich Krupp aloitti suvun toiminnan metallialalla perustamalla pienen teräsvalimon Esseniin vuonna 1811. Hänen kuollessaan 1826 yritys oli suurissa veloissa. Yritys siirtyi hänen 14-vuotiaalle pojalleen Alfredille ja leskelleen Thereselle. Alfred Krupp (1812–1887) investoi ajan uusiin teknologioihin ja kehitti suvun liiketoimintaa sekä tuli tunnetuksi erityisesti veturien ja rautatietarvikkeiden valmistajana. Alfred hankki suvulle myös useita kaivoksia Ranskassa ja Saksassa. Yritys aloitti tykkien valmistamisen 1840-luvulla erityisesti Venäjän, Turkin ja Preussin armeijoille. Sotatarvikkeiden kysyntä oli kovempaa kuin yrityksen muiden tuotteiden, ja lisäksi yritys sai valtiolta tukia asetuotantoonsa.
Krupp otti vuonna 1862 ensimmäisenä mannereurooppalaisena yrityksenä käyttöön englantilaisen insinöörin Henry Bessemerin vuonna 1855 patentoiman teräksenvalmistusmenetelmän.
Tultaessa 1880-luvun lopulle yrityksen tuotannosta noin puolet liittyi sotatarvikkeisiin. Alfred Kruppin aloittaessa työnsä suvun yrityksessä sillä oli viisi työntekijää. Hänen kuollessaan yritys oli maailman suurin teollisuusyritys, jolla oli yli 20 000 työntekijää.
Yrityksen johtoon nousi vuonna 1906 sukuun naimakaupan kautta tullut Gustav Krupp von Bohlen und Halbach, jolla oli alusta alkaen läheiset suhteet Saksan valtiojohtoon. Ensimmäisen maailmansodan aikana Krupp tuli kuulisaksi todella isojen tykkien valmistajana. Paksulla Berthalla pommitettiin Pariisia 120 km päästä keväällä 1918. Yritystä syytettiin siitä, että se myi sotatarvikkeita sekä keskusvalloille että ympärysvalloille. Kritiikistä huolimatta toiminta oli huomattavan tuottoisaa.
Adolf Hitlerin noustua valtaan Saksassa vuonna 1933 Kruppien yritys muodosti Saksan sotatarviketeollisuuden selkärangan. Osakeyhtiönä toiminut yritys palautettiin Hitlerin erikoismääräyksellä perheen haltuun vuonna 1943 ja Gustav Kruppin poika Alfried Krupp von Bohlen und Halbach ryhtyi yrityksen johtoon.
Saksan hävittyä toisen maailmansodan Alfried Krupp tuomittiin Nürnbergin sotarikosoikeudenkäynneissä orjatyövoiman käytöstä 12 vuodeksi vankilaan. Hänet määrättiin myymään 75 prosenttia omistuksestaan perheen yrityksistä. Kylmän sodan kiihtyessä länsiliittoutuneet halusivat Saksasta liittolaisen ja alkoivat vapauttaa natsirikollisia. Alfried Krupp vapautettiin jo vuonna 1951, ja koska hänen omistuksilleen ei löytynyt ostajaa, hän palasi yrityksen johtoon vuonna 1953.
Pekka Rytkönen
Pekka Rytkönen (1948–2016), taiteilijanimeltään Beat-Pete oli suomalainen Laajavuoren koulun opettaja ja laulaja. Hän oli Agents-yhtyeen alkuperäinen laulusolisti ja kuului Agentseihin vuosina 1979–1981. Agentsien ajoilta jäi elämään kappale "Se jokin sinulla on".
Beat-Pete aloitti solistiuransa 1960-luvun puolessavälissä. Ensimmäinen yhtye oli mikkeliläinen Misery, joka oli Stump-lehden suosikkilistan kärjen tuntumassa. Tyylilajina olivat rhytmblues, blues, beat, soul sekä myös iskelmä (esimerkiksi Paul Anka covereita). Ennen Agentseja yhtye oli United Beaworkers, jossa soittivat muun muassa Pulliaisen veljekset Esa ja Kai sekä "Jogi" Ollila ja Hans Etholen.
Rytkönen työskenteli kuvataiteen parissa vuodesta 1970. Tähän kuului osallistuminen satojen näyttelyiden suunnitteluun ja ripustukseen sekä hyvin monimuotoisia taideprojektej, kuten suomalaisten taiteilijoiden vieminen ulkomaille ja ulkomaisten taiteilijoiden tuominen Suomeen. Hän on toimittanut taidekirjan edesmenneestä taiteilijasta Georges von Swetlikistä yhdessä Solveig Lindqvistin ja Riggert Munsterhjelmin kanssa. Hän on suunnitellut ja vetänyt Galleristit ry:n järjestämiä opastettuja galleriakierroksia siitä lähtien, kun ne aloitettiin (vuoden 2000 alusta) sekä opastanut Helsingin Juhlaviikkojen "Lumotun tien" galleriakierroksia useana vuotena.
Rytkönen oli Suomen leijaseuran perustajajäsen, toimi vuosikausia hallituksen jäsenenä ja kaksi vuotta seuran puheenjohtajana.
Tea Hiilloste
Tea Marika Hiilloste (s. 31. lokakuuta 1982 Hämeenkoski) on suomalainen laulaja ja juontaja. Hän oli Popstars 2 -kilpailusta kootun Jane-yhtyeen jäsen. Ennen Janea hän oli ollut mukana eri yhtyeissä, opiskellut klassista laulua sekä keikkaillut muun muassa tamperelaisen sambakoulu União da Roseiran solistina. Jane ilmoitti hajoamisestaan kotisivuillaan 2. huhtikuuta 2007. Hiilloste on myös juontanut MTV3:n lasten musiikkiohjelmaa Kids Top 20 sekä ollut MTV3 Juniori -televisiokanavan kanavakasvo.
Hiilloste asuu Helsingissä. Hän on valmistunut terveydenhoitajaksi ja sairaanhoitajaksi Helsingin Diakonia-ammattikorkeakoulusta keväällä 2008. Sen jälkeen Hiilloste on opiskellut kemiaa Helsingin yliopiston matemaattis-luonnontieteellisessä tiedekunnassa. 2017 Tea kertoi työskentelevänsä tuotekehityskemistinä ja musiikin jääneen harrastukseksi.
Hiilloste solmi levytyssopimuksen keväällä 2007 levy-yhtiö EMI:n kanssa. Hänen ensimmäinen singlensä ”Tytöt tykkää” ilmestyi kesäkuussa 2007. Kappale voitti The Voicen järjestämän Kesähitti 2007 -äänestyksen ja oli Suomen virallisen singlelistan kärjessä neljä viikkoa (30-33/2007). Suomen virallisella latauslistalla kappale nousi parhaimmillaan toiselle sijalle. ”Tytöt tykkää” -singleä on myyty singlen platinalevyyn oikeuttava määrä, 28 724 kappaletta.
Hiillosteen debyyttialbumi "Tytöt tykkää" ilmestyi digitaalisesti 1. elokuuta ja fyysisesti 8. elokuuta 2007. Albumi kävi korkeimmillaan Suomen virallisen listan toisella sijalla ja pysyi sijalla kaksi viikkoa. Hiilloste aloitti albumin myötä esiintymiskiertueen ympäri Suomea. Marraskuussa hän julkaisi vuoden 2008 ihailijakalenterinsa, joka on lanseerattu yhdessä EMI:n ja Poko Rekordsin kanssa. Joulukuussa 2007 Hiillosteelta ilmestyi radiosoittoon joululaulu ”Tontut tykkää”, joka on mukaelma ”Tytöt tykkää” -kappaleesta.
Hiillosteen toinen studioalbumi "Hey C'mon!" julkaistiin 8. lokakuuta 2008. Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistulla ”C'mon C'mon” -kappaleella laulaa myös Remu Aaltonen.
Tea julkaisi kesällä 2010 uuden singlen ”Auringonlaskuun”, jossa oli mukana myös Stig Dogg. Tea valmisteli tuolloin uutta albumia AXR -levy-yhtiölle, mutta albumia ei ole ainakaan toistaiseksi julkaistu.
Tea julkaisi uuden albumin, "Mehudisko", 24. toukokuuta 2013. Lapsille suunnatun levyn ensimmäinen single ”Sormista sakset” julkaistiin 26. huhtikuuta. Keväällä 2013 Tean arkea on seurattu kuuden muun artistin tavoin AVAn kahdeksanosaisessa dokumenttisarjassa "Rakas päiväkirjani".
Acapulco
Acapulco on kaupunki Guerreron osavaltiossa, Meksikossa. Se sijaitsee Tyynenmeren rannikolla. Kaupungin arvioitu asukasluku vuonna 2014 oli noin . Kaupungissa tapahtui tuhoisia maanjäristyksiä heinä- ja elokuussa 1909. Acapulcon jakautuu kolmeen osaan, jotka ovat Acapulco Naútico (ent. Acapulco Traditiónal) (Vanha Acapulco), Acapulco Dorado (Kultainen Acapulco) ja Acapulco Diamante (Timantti-Acapulco).
Acapulcon päivälämpötilat vaihtelevat koko vuoden 30 ja välillä. Sadetta saadaan kesäkuusta lokakuuhun ulottuvan sadekauden aikana.
Espanjalaisten valloitettua Meksikon Acapulcosta tuli tärkeä satamakaupunki Filippiineiltä Meksikon halki Espanjaan kulkevalla kauppareitillä. Myöhemmin kaupungin merkitys tällä kauppareitillä väheni. Kaupungin suojaksi rakennetulla San Diegon linnoituksella käytiin Meksikon vapaussodan viimeinen taistelu.
Kaupunkiin rakennettiin kansainvälinen lentoasema 1900-luvun puolen välin aikoihin. Lentokentän avaaminen mahdollisti Acapulcon kansainvälisen turismin kehittymisen.
Guerrero
Guerrero on osavaltio Meksikossa. Se rajoittuu lännessä Michoacánin osavaltioon, pohjoisessa Méxicon, Moreloksen ja Pueblan osavaltioihin, idässä Oaxacan osavaltioon, ja etelässä Tyyneen valtamereen. Se on nimetty maan toisen presidentin kenraali Vicente Ramón Guerrero Saldañan (1782–1831) mukaan.
Guerreron pinta-ala on ja asukasluku vuonna 2014 noin .
Guerreron pääkaupunki on Chilpancingo (Ciudad Bravo). Lisäksi siellä sijaitsevat muun muassa Acapulcon, Igualan ja Taxcon kaupungit. Osavaltion tärkeimpiin elinkeinoihin kuuluu matkailu.
Guerrero (täsmennyssivu)
Guerrero tarkoittaa muun muassa seuraavia asioita:
Francisco Guerrero
Francisco Guerrero (4. lokakuuta 1528 – 7. marraskuuta 1599) oli espanjalainen renessanssisäveltäjä. Hän syntyi ja kuoli Sevillassa. Guerrero aloitti musiikin opiskelun isoveljensä Pedron johdolla.
Guerrero työskenteli aluksi eri puolilla Espanjaa ja Portugalia. Vuonna 1581 hän siirtyi Italiaan ja viipyi siellä vuoden. Guerrero kuoli kulkutautiin Sevillassa.
Guerrero sävelsi sekä maallista että uskonnollista musiikkia.
Formula 1 -kausi 1950
Formula 1 -kausi 1950 oli kautta aikain ensimmäinen Formula 1 -luokan MM-sarjan kausi.
Kauden aikana ajettiin seitsemän Grand Prix'ta, joista neljän parhaimman pisteet laskettiin mukaan kuljettajan MM-loppupisteisiin. Pisteitä saivat kilpailujen viisi parasta (8, 6, 4, 3, 2 pistettä), ja nopeimman kierroksen ajanut kuljettaja sai yhden pisteen. Sarjan mestaruuden voitti Alfa Romeon kuljettaja Giuseppe Farina. Kautta johti pääosin Farina, joskin Juan Manuel Fangio oli myös kauden aikana pistejohdossa.
Sinisellä merkityistä kilpailuista palkittiin virallisilla maailmanmestaruuspisteillä.
† Kilpailusta jaettiin maailmanmestaruuspisteet vaikka sitä ei ajettu Formula 1 -sääntöjen mukaisella kalustolla ja säännöillä.
V. Alamäki
V. Alamäki Oy ("Vilppu Alamäki Oy") on vuonna 1925 Iissä perustettu ja Oulun seudulla toimiva linja-autoliikennöitsijä, jonka linja-autojen värityksenä on valkealla tai vaalealla pohjalla yrityksen tunnus. Tilausliikenteen lisäksi yritys liikennöi reittiliikennettä ja koulukuljetuksia Oulun seudulla sekä pikavuoroa reitillä Helsinki–Jyväskylä–Oulu–Rovaniemi ("Lappia-express") yhteistyössä Gold Linen kanssa.
Yhtiön perustaja Vilppu Alamäki (1900–1986) ryhtyi itsenäiseksi yrittäjäksi vuonna 1925, jolloin hän perusti yhdessä liikemies Jaakko Kurttilan kanssa autokorjaamon Iihin. Samana vuonna hän aloitti myös linja-autoliikenteen välillä Ii–Oulu. Tämä runkolinja laajeni vähitellen Yli-Iihin, Tannilaan ja Ikosenniemelle. 1950-luvulla muodostuivat linjat Oulusta Kemiin ja Pudasjärvelle. Linja-autoliikenteen ohella Vilppu Alamäki toimi myös kirjakauppiaana ja huoltoaseman pitäjänä. Lisäksi hän oli pitkään muun muassa Linja-autoliiton Oulun paikallisosaston hallituksen jäsen ja Iin kirkkovaltuuston jäsen. Vuonna 1987 V. Alamäki Oy:llä oli 12 linja-autoa.
V. Alamäki Oy liikennöi 30. kesäkuuta 2014 saakka Oulun seudun joukkoliikennettä. Oulun joukkoliikenne järjesteltiin ja kilpailutettiin kokonaan uudelleen 1. heinäkuuta 2014 alkaen eikä V. Alamäki Oy saanut linjoja tässä yhteydessä sen tarjouksen tultua hylätyksi. V. Alamäki liikennöi ELY-keskuksen tilaamaa linjaa 59 Oulu-Hailuoto. Tällä hetkellä V. Alamaellä on 13 linja-autoa.
Kangashapero
Kangashapero ("Russula decolorans") on haperoihin kuuluva keskikokoinen ruokasieni.
Kangashaperon 5–15 cm leveän lakin väri voi vaihdella oranssinkeltaisesta ruskeanpunaiseen. Lakki on aluksi puolipallon muotoinen, mutta se laakenee sienen vanhetessa. Lakin värillinen pintakelmu lähtee helposti irti lakin reunoilta. Heltat ovat väriltään kellertävän valkeita, mutta ne harmaantuvat vanhemmilla yksilöillä. Jalka on muodoltaan tanakka, ja sen väri on harmahtavan valkoinen. Malto on saman väristä, tosin joskus se saattaa punertua leikkuskohdasta. Mallon maku on mieto ja heikosti kirpeä.
Kangashaperoa muistuttavia lajeja ovat selvästi kirkkaankeltainen keltahapero ("Russula claroflava") ja väriltään viininpunainen viinihapero ("R. vinosa"), joista kangashapero kuitenkin on erotettavissa pintakelmun värin perusteella. Myös isohapero ("R. paludosa") voi joskus muistuttaa kangashaperoa, tosin sen kirkkaan punainen pintakelmu tekee siitä helposti tunnistettavan.
Kangashapero kasvaa tyypillisesti karuilla ja kuivilla kankailla havu- ja sekametsissä, heinä- elokuusta aina lokakuuhun asti. Laji on hyvin yleinen koko Suomessa.
Sienen maku on lähes mieto, joten se kelpaa varsin hyvin ruoaksi vaikkapa pannulla paistettuna, eikä esimerkiksi ryöppäys ole tarpeen. Sieni voidaan myös pakastaa tai kuivata
Kristian (täsmennyssivu)
Kristian voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Satawal
Satawal on Mikronesian liittovaltioon kuuluva saari Karoliineilla. Sen asukasluku on vajaat 500. Suurin osa asukkaista puhuu äidinkielenään austronesialaiseen kielikuntaan kuuluvaa satawalin kieltä.
Satawal kuuluu Yapin osavaltioon, ja on hallinnollisesti oma kuntansa.
Kylmäsen Liikenne
Kylmäsen Liikenne Oy on vuonna 1954 perustettu seutuliikennöitsijä, joka liikennöi pääasiassa Oulun eteläpuolen seutulinjoja.
Seutulinjat
Linja 70
Suorat linjat
Koululaisliikenne
Satawalin kieli
Satawal on Satawalin saarella Mikronesiassa puhuttava austronesialainen kieli. Sillä oli vuonna 1987 noin 460 puhujaa. Satawalin sanakirjaa tai kielioppia ei ole koskaan julkaistu. Kielen läheisimpiin sukulaiskieliin kuuluu muun muassa karoliini.
Rainer Friman
Rainer Friman (s. 23. elokuuta 1958 Pori) on suomalainen iskelmälaulaja, kirjailija ja toimittaja.
Rainer Friman aloitti laulajanuransa vuonna 1975 ja voitti Syksyn Sävel -kilpailun 1990 kappaleella ”Se on salaisuus” ja uudestaan 1992 kappaleella ”Virta vie, virta tuo”. Hän tuli tunnetuksi vuoden 1986 Tangomarkkinoilta, jossa hänet kruunattiin ensimmäiseksi tangoprinssiksi. Kuninkaaksi valittiin Teuvo Oinas.
Friman oli 1990-luvun vaihteen menestyneimpiä suomalaisia mieslaulajia. Hänen tuon ajan kuutta albumiaan ja kahta kokoelmalevyään on myyty lähes 400 000 kappaletta. Levyistä viisi ylsi platinamyyntiin ja kolme muuta saivat kultaa. Hänen menestysajan levy-yhtiönsä oli Ensio Music ja sen levymerkki Selecta.
Friman koki henkilökohtaisen taloutensa romahduksen vuonna 1991 satojentuhansien markkojen veroveloista. Friman kuitenkin onnistui maksamaan veronsa ja pääsemään uuteen alkuun.
Vuonna 2003 Rainer Friman pyrki Suomen eduskuntaan keskustan ehdokkaana, mutta ei tullut valituksi.
Rainer Friman on levyttänyt paljon laulajan uransa aikana, muun muassa yhdessä Erno Enrothin, Kyösti Rothin ja Kicke Paanasen kanssa vuonna 2005 levyn "Elämän Estradilla", joka kertoo heidän elämästään, siitä kuinka Jumala on koskettanut heitä. "Elämän estradilla" -kirjakin on ilmestynyt. Hengellisen uudistumisen kokeneena Rainer halusi antautua evankeliumin työlle. Tätä työtä hän teki helluntaiherätykseen kuuluvan "Helsingin Saalem-seurakunnan" välityksellä vuosina 2004-2006.
Syksyllä 2006 hän teki paluun iskelmämusiikkiin. Hänen esiintymisiään hoitaa Extraviihde Oy.
Etniseltä taustaltaan Friman on romani. Hän on ollut kahdesti naimisissa ja hänellä on 5 lasta.
Rainer Friman on toiminut kolumnistina ja toimittajana keskustan Suomenmaa-lehdessä, Satakunnassa ilmestyvässä Lalli-lehdessä, Satakunnan Kansa -lehdessä ja useissa hengellisissä lehdissä. Hän on toimittanut omia radio-ohjelmia, viimeksi Radio Deissä Ihmisen ääni -nimistä ohjelmaa. Friman on kirjoittanut useita kirjoja sekä hengellisten kustantajien kautta kristillisistä aihepiireistä, että kolumnikokoelmia. Lisäksi hänestä on julkaistu Juha Nummisen kirjoittama ja WSOY:n kustantama elämäkertakirja: Tähti Etsii Taivasta (1993.)
Fryygian kieli
Fryygia oli muinaisessa Fryygiassa puhuttu indoeurooppalainen kieli, joka kuoli viimeistään 600-luvulla. Fryygia on läheistä sukua kreikan ja muinaismakedonian kielille. Näitä kieliä yhdistävä piirre on se, että ne eivät ole osallistuneet ns. satemisaatioon eli indoeurooppalaisen kantakielen palataalisten velaarien sibiloitumiseen.
Muun muassa seuraavat fryygiankieliset sanat tunnetaan:
Traakian kieli
Traakia oli Traakiassa puhuttu indoeurooppalainen kieli. On säilynyt neljä traakiankielistä kirjoitusta. Traakia oli läheisintä sukua Daakiassa puhutulle daakian kielelle. Lisäksi traakian on arveltu olleen sukua Fryygiassa puhutulle fryygialle ja Makedonian valtakunnassa puhutulle vanhalle makedonialle. Samankaltaisuuksia on havaittu myös albanian ja traakian kielten välillä.
Daakian kieli
Daakia oli muinaisessa Daakiassa puhuttu indoeurooppalainen kieli. Sen arvellaan olleen läheisintä sukua traakian kielelle. Daakian kielestä on luultavasti lainattu romanian kieleen lähes 400 sanaa, joiden alkuperä on epävarma.
Jotkut tutkijat, kuten bulgarialainen Vladimir Georgiev, ovat havainneet daakiassa samankaltaisuuksia albanian kielen kanssa.
Daakian kieli kuoli viimeistään 500- tai 600-luvulla.
Lyydian kieli
Lyydia oli muinaisessa Lyydiassa, nykyisen Turkin alueella puhuttu indoeurooppalainen kieli. Se kuului anatolialaisten kielten ryhmään ja oli sukua idempänä aikaisemmin puhutulle heetin kielelle. Lyydian kieli kuoli ensimmäisellä vuosisadalla ennen ajanlaskun alkua, kun kreikan kieli syrjäytti sen.
Lyydialla oli oma kirjoitusjärjestelmänsä, jonka kirjaimisto oli samanlainen kuin kreikkalaiset aakkoset. Lyydiankielistä kirjallisuutta ei kuitenkaan ole säilynyt, vaan kielestä on jäljellä vain lyhyitä piirtokirjoituksia.
Oranjestad
Oranjestad on Aruban pääkaupunki ja suurin kaupunki. Se sijaitsee saaren etelärannikolla. Sen asukasluku on noin 28 295 (2010). Kaupunki perustettiin vuonna 1796. Aluksi sillä ei ollut lainkaan virallista nimeä vaan siitä käytettiin yleisesti nimeä Paardenbaai (). Kaupunki nimettiin 1800-luvulla kuningas Willem van Oranje-Nassaun mukaan Oranjestadiksi.
Heikki W. Virolainen
Heikki Wilhelm Virolainen (17. huhtikuuta 1936 Helsinki – 16. heinäkuuta 2004 Helsinki) oli Pro Finlandia -mitalilla palkittu kuvanveistäjä.
Virolainen opiskeli Taideteollisessa oppilaitoksessa vuosina 1956–1957 ja Suomen Taideakatemian koulussa vuonna 1957. Teosofi Virolainen on haudattu Hietaniemen hautausmaan Taiteilijainmäelle.
Ensimmäisen yksityisnäyttelynsä vuonna 1964 pitänyt ja "Suomen ensimmäiseksi poptaiteilijaksi" nimetty Virolainen tunnetaan muun muassa julkisista veistoksistaan. Hän aloitti tyyliteltyjen puuveistosten tekijänä, mutta siirtyi sittemmin figuratiivisiin ja ja abstrakteihinkin aiheisiin. Pentti Saarikosken muotokuvasarjassa (1962-1967) tunnistettava muoto muuttuu vähitellen yhä abstraktimmaksi. Virolainen on tehnyt myös reliefejä ja esinekollaaseja, kuten suurikokoinen "Kompositio" vuodelta 1967. Monet Virolaisen veistoksista on maalattu, kuten Kalevala-aiheiset puuveistokset vuosilta 1964-1970.
Pro Finlandia -mitalin Virolainen sai vuonna 1994.
Saint-Denis de la Réunion
Saint-Denis'n kaupunki (epävirallisesti Saint-Denis de la Reunion) on Ranskan merentakaisen Réunionin departementin hallinnollinen keskus Intian valtamerellä. Saint-Denis on myös Réunionin saaren suurin kaupunki. Kaupungin asukasluku vuonna 2010 oli 145 022 ja urbaanialueen 174 973.
Kaupungin perusti Étienne Régnault vuonna 1669, ja siitä tuli Réunionin saaren pääkaupunki 1738.
Lähin lentokenttä on Roland Garrosin lentoasema, joka on samalla Réunionin kansainvälinen lentokenttä. Kenttä on nimetty ranskalaisen ensimmäisessä maailmansodassa palvelleen lentäjän Roland Garrosin mukaan.
Oranjestad (Sint Eustatius)
Oranjestad on Karibianmerellä sijaitsevan on Sint Eustatiuksen saaren pääkaupunki. Sint Eustatius on Alankomaiden kuningaskuntaan kuuluva erityishallinnollinen kunta. Kaupungin asukasluku on lähes tuhat. Kaupungissa on muun muassa yliopisto ja vuonna 1755 rakennettu kirkko.
Kaupunki jakautuu yläkaupunkiin ja alakaupunkiin. Yläkaupunki on moderni keskusta samalla kun alakaupunki edustaa vanhaa siirtomaa-ajan rakennustyyliä. Alakaupungissa on myös kaupungin linnan Fort Oranjen rauniot sekä Sint Eustatiuksen satama.
Sint Eustatius
Sint Eustatius on Alankomaihin kuuluva saari Karibianmerellä. Se muodostaa oman erityisasemassa olevan kuntansa. Sen hallinnollinen keskus on Oranjestad. Saaren pinta-ala on 21 neliökilometriä ja asukasluku noin 3 791 (2012).
Sint Eustatius kuului vuoteen 2010 saakka Alankomaiden Antilleihin, joka hajotettiin 10. lokakuuta. Sint Eustatius, Bonaire ja Saba muodostivat omat erityiskuntansa. Sint Maartenista ja Curaçaosta tehtiin autonomiset valtiot.
Morfologinen typologia
Morfologinen typologia on lingvistisen typologian suuntaus, joka luokittelee kielet sen mukaan, miten sanoja taivutetaan. Perinteinen, jo 1800-luvulla alkunsa saanut luokittelutapa on seuraavanlainen:Todellisuudessa nämä rakennetyypit eivät aina esiinny puhtaina, vaan monissa kielissä on piirteitä useammista tyypeistä. Esimerkiksi suomi on varsin agglutinoiva kieli, mutta muun muassa astevaihtelun johdosta siihen on kehittynyt myös flekteeraavia piirteitä. Myös englannin kielessä löytyy isoloivia, agglutinoivia sekä flektraavia piirteitä. Monet myöhemmät tutkijat puhuvatkin mieluummin typologisista muuttujista tai indekseistä, kuten synteesi (montako morfeemia sanaa kohti) tai agglutinaatio (montako erottuvaa morfeeminrajaa sanaa kohti).
Jo 1800-luvulla huomattiin, että morfologiset rakennetyypit muodostavat historiallisen kehän. Agglutinoivat kielet pyrkivät kehittymään flekteeraavaan suuntaan (tämäntapaista näkyy, kun vertaa viroa vanhakantaisempaan suomeen), flekteeraavat kielet kehittyvät isoloiviksi (tämän näkee kielissä, joissa sanojen taivutus vähitellen katoaa, kuten englannissa), ja isoloivista kielistä voi taas syntyä agglutinoivia, kun esimerkiksi pronominit liimautuvat persoonapäätteiksi tai adpositiot sijapäätteiksi.
Avoin kysymys on edelleen, kannattaako kielet luokitella perinteisten morfologisten rakennetyyppien mukaisiksi makrotyypeiksi. Usein on esitetty, että morfologisiin rakenneominaisuuksiin liittyy äänteellisiä ja syntaktisia piirteitä: esimerkiksi agglutinoivissa kielissä on usein vokaalisointu ja tietynlaisia sanajärjestysmalleja.
Teknologiateollisuus
Teknologiateollisuus ry on elinkeino- ja työmarkkinapoliittinen vaikuttajaorganisaatio, joka edistää alan kilpailukykyä ja toimintaedellytyksiä. Teknologiateollisuuden päätoimialoja ovat elektroniikka- ja sähköteollisuus, kone- ja metallituoteteollisuus, metallien jalostus, suunnittelu ja konsultointi sekä tietotekniikka. Teknologiateollisuus vastaa 50 prosentista Suomen viennistä ja 75 prosentista tutkimus- ja kehitysinvestoinneista. Ala työllistää suoraan noin 270 000 ja välillisesti noin 700 000 suomalaista. Järjestöllä on noin 1 600 jäsenyritystä.
Yhdistyksen toimitusjohtajana toimii Jorma Turunen ja hallituksen puheenjohtajana Risto Siilasmaa. Teknologiateollisuuden toimitusjohtajana aloittaa heinäkuun 2018 alussa Jaakko Hirvola.
Yhdistys on perustettu nimellä Finska Metallindustrins Arbetsgivareförbund (suomeksi Suomen Metalliteollisuuden Harjoittajain Liitto) 17. lokakuuta 1903. Alun perin järjestö toimi puhtaasti työnantajajärjestönä, mutta Suomen itsenäisyyden alkuvuosista saakka järjestö on pyrkinyt myös laajempaan elinkeinopoliittiseen vaikuttamiseen, aluksi vuonna 1918 perustetun Suomen Metalliteollisuusyhdistyksen kautta. Työnantajajärjestö ja elinkeinopoliittinen järjestö yhdistettiin vuonna 1990 yhdeksi kokonaisuudeksi, jonka nimeksi tuli Suomen Metalli-, Kone- ja Sähköteknisen Teollisuuden Keskusliitto. Nimi muutettiin vuonna 1992 muotoon Metalliteollisuuden Keskusliitto ja edelleen vuonna 2003 nykyiseen muotoonsa.
Vuonna 2018 Teknologiateollisuus kokosi yhteen suomalaista tekoälyyn ja digitalisointiin liittyvää osaamista perustamalla tekoälyryhmän, jonka puheenjohtajana toimii Taneli Tikka.
Teknologiateollisuus tuki Kokoomuksen Sauli Niinistön presidenttikampanjaa 30 000 eurolla vuoden 2012 presidentinvaaleissa.
Hydrokopteri
Hydrokopteri eli jääkiitäjä on eteenpäin työntävällä ilmapotkurilla varustettu, kevyehkö, litteäpohjainen amfibiokulkuneuvo, joka pystyy myös nousemaan jäälle ja liukumaan sillä. Hydrokopteria on käytetty saaristossa ja rannikolla kelirikko- ja talviaikana.
Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Australiassa hydrokoptereita käytetään matalissa kaislikkoisissa vesissä tai joissa kulkemiseen. Suurin käyttäjäryhmä ovat kalastajat ja Floridan alligaattoribongaajat. Näissä maissa myös useilla pelastuslaitoksilla on käytössään hydrokoptereita.
Suomessa pieniä hydrokoptereita on lähinnä saaristossa asuvilla yksityishenkilöillä. Rajavartiostolla on vielä vanhentunutta hydrokopterikalustoa. Nämä rakensi aikoinaan Paraisten Lielahdessa Erikssonin paja. Nils Eriksson oli hydrokopterin keksijä. Nykyaikaisia suomalaisia hydrokopteita ovat Arctic Ant (Suomen pelastustoimi sekä Rajavartiolaitos käyttävät kyseistä laitetta esim. kelirikkoaikaan) ja Arctic Airboat. Jälkimmäisessä on 500 hevosvoiman V-8 moottori, joka mahdollistaa suuren hyötykuorman kuljettamisen kaikissa olosuhteissa.
Barajas
Barajas on yksi Espanjan pääkaupungin Madridin hallinnollisista alueista. Se oli alun perin oma itsenäinen kuntansa, joka liitettiin Madridiin 18. marraskuuta 1949. Alue sijaitsee kaupungin itäosassa ja koostuu Alameda de Osunan, Aeropuerton, Casco Histórico de Barajasin, Timónin ja Corralejosin kaupunginosista. Sen naapurialueita ovat etelässä San Blas ja lännessä Hortaleza. Barajasin kokonaispinta-ala on 42,7 neliökilometriä ja asukasluku 42 200 (2005).
Barajasissa sijaitsee Barajasin lentoasema, joka on yksi maailman vilkkaimmista. Suurin viheralue on Espanjan nykyisen kuninkaan mukaan nimetty Juan Carlos I:n puisto.
Suuri yhtenäisteoria
Suuri yhtenäisteoria () on fysiikassa yksi lukuisista yhtenäiskenttäteorioista, joilla pyritään yhdistämään kolme neljästä perusvuorovaikutuksesta eli heikko vuorovaikutus, vahva vuorovaikutus ja sähkömagnetismi. Teoria ennustaa näiden vuorovaikutusten sulautuvan yhdeksi kentäksi formula_1 GeV suuremmilla energioilla.
Toistaiseksi on pystytty yhdistämään sähkömagnetismi ja heikko vuorovaikutus sähköheikoksi vuorovaikutukseksi. Vahvaa vuorovaikutusta kuvaa kvanttikromodynamiikka eli QCD. Suuren yhtenäisteoria tarkoituksena olisi yhdistää sähköheikko vuorovaikutus ja vahva vuorovaikutus toisiinsa. Vielä tästäkin pidemmälle menee nk. kaiken teoria, jossa kaikki neljä perusvuorovaikutusta yhdistettäisiin samaan teoriaan.
Rauniopuisto
Rauniopuisto on puisto Vaasassa Vanhan Vaasan kaupunginosassa. Sen alueella ovat Pyhän Marian kirkon ja sen kellotapulin rauniot ja Vaasan triviaalikoulun rauniot. Puiston alueella on sijainnut myös Vaasan raatihuone. Rakennukset jäivät raunioiksi Vaasan palossa 1852. Raunioiden ympäristö on nurmetettu.
Pyhän Marian kirkko oli FT Markus Hiekkasen mukaan luultavasti vuosien 1500 ja 1520 välillä rakennettu, Neitsyt Marialle omistettu harmaakivikirkko. Kirkkoa laajennettiin useaan otteeseen, muun muassa vastaperustetun kaupungin tarpeisiin 1600-luvulla. Kaupungin kokiessa hävityksen isonvihan aikana myös kirkko ryöstettiin. 1700-luvun puolivälissä kirkko muutettiin ristikirkoksi. Juuri ennen vuoden 1852 paloa alttaritaulu oli siirretty muualle ja se on tätä nykyä Mustasaaren kirkossa.
Vaasan triviaalikoulu oli rakennettu 1691. Sen tunnetuimpiin oppilaisiin kuului vuosina 1815–1822 koulua käynyt Johan Ludvig Runeberg.
Aksolotli
Aksolotli ("Ambystoma mexicanum") on äärimmäisen uhanalainen meksikolainen salamanterieläinlaji. Aksolotli on tunnettu esimerkki neoteniasta eli vajaasta yksilönkehityksestä: niiden ulkoinen kehitys pysähtyy yleensä toukkavaiheeseen, eli ne jäävät pensasmaisilla kiduksilla hengittäviksi vesieläimiksi. Ne saavuttavat kuitenkin sukukypsyyden ja lisääntyvät tässä vaiheessa.
Tietyissä olosuhteissa aksolotlit saattavat myös käydä läpi muodonvaihdoksen ja kehittyä aikuisenkaltaisiksi, keuhkoilla hengittäviksi salamanterieläimiksi, jolloin niiden kidukset surkastuvat ja ne nousevat elämään maalle. Samalla ne muuttuvat hämäräaktiivisiksi ja niiden ulkonäkökin muuttuu. Aksolotlien yksilönkehitykseen voidaan vaikuttaa keinotekoisesti hormonikäsittelyllä, jolloin ne kehittyvät aikuisvaiheeseen.
Aksolotli esiintyi luonnonvaraisena vain Xochimilco- ja Chalcojärvissä Keski-Meksikossa, ja näistäkin Chalcojärvi on käytännössä hävinnyt ja luonnonvarainen populaatio on vaarantunut Méxicon kaupungin kasvamisen myötä.
Aksolotleja myydään lemmikkieläimiksi joissakin akvaarioliikkeissä.
Tatu Vaaskivi
Tatu Georg Adolf Vaaskivi (vuoteen 1935 Wahlstén, Vahlstén; 19. heinäkuuta 1912 Helsinki – 21. syyskuuta 1942 Oulu) oli suomalainen kirjailija, kriitikko ja esseisti. Vaaskivi syntyi Helsingissä mutta muutti jo pikkulapsena Ouluun. Hänen vanhempansa olivat arkkitehti Georg Wahlstén ja Aino Niskanen.
Vaaskivi opiskeli Helsingin kansalaiskorkeakoulussa sanomalehtialaa vuonna 1929, avioitui runoilija Elina Vaaran (Kerttu Elin Virtanen o.s. Sirén) kanssa vuonna 1937 ja oli kuollessaan vuonna 1942 vain 30-vuotias. Oulun Hietasaaressa, jossa Vaaskivi vietti aikaansa, on hänen vaatimaton puinen muistomerkkinsä.
Vaaskivi tuli vain 18-vuotiaana "Kalevan" toimitusharjoittelijaksi kesäkuussa 1930. Kriitikontyönsä hän aloitti kirjoittamalla kirja-arvosteluja Kalevaan. Hänestä kehittyi tuottelias kriitikko ja esseisti. Vaaskivi oli perehtynyt ranskalaisiin symbolisteihin, kuten Arthur Rimbaud’hon ja Charles Baudelaireen, joita hän luki alkukielellä. Vuonna 1932 hän julkaisi laajan artikkelin "Goethe ja Goethen Faust", myöhemmin taas mm. luonnekuvan ruotsalaisesta runoilijasta Gustaf Frödingistä. Kotimaisten runoilijoiden ja kirjailijoiden teoksista hän kriitikkona tarkasteli muun muassa Saima Harmajan, Uuno Kailaan ja Volter Kilven tuotantoa. Arvioituaan Eino Kailan teoksen "Persoonallisuus" (1934) hän kirjoitti laajan kaksiosaisen artikkelin "Nerous ja mielenvikaisuus" 21-vuotiaana.
Vuonna 1935 Vaaskivi julkaisi "Helsingin Sanomissa" kirjoituksen Frans Eemil Sillanpäästä ja sai sen myötä kirjailijalta kutsun Pohjoismaiseen kirjailijakongressiin Helsinkiin. Vaaskivi oli kiinnostunut kasveista ja niiden keräilystä, ja eräs hänen "Kalevaan" kirjoittamistaan arvosteluista oli kirjasta "Suomen kasvio". Vuonna 1935 hänet pyydettiin "Suomalainen Suomi" -lehden päätoimiseksi kirjallisuusarvostelijaksi Helsinkiin. Hänestä kehittyi Lauri Viljasen ja Raoul Palmgrenin ohella Suomen johtava kirjallisuuskriitikko.
Vaaskiven varsinainen kirjailijanura alkoi F. E. Sillanpään elämäkerrasta "F. E. Sillanpää. Elämä ja teokset" (1937). Parhaiten hänet muistetaan historiallisista romaaneistaan "Loistava Armfelt" ja "Yksinvaltias", josta hän sai järjestyksessä ensimmäisen Kalevi Jäntin palkinnon, sekä kuoleman jälkeen julkaistusta Jeesus-aiheisesta ja kesken jääneestä romaanistaan "Pyhä kevät". Kirjailija Vaaskiven varhainen kuolema johtui hänen elämäkerturinsa Holger Lybäckin ja hänen vaimonsa Elina Vaaran mukaan osittain jo pitkäaikaisesta sairastelusta – Vaaskivellä oli suolitulehdus –, osittain liian kuluttavasta elämäntavasta ja työtahdista, huonosta ruokavaliosta sekä runsaasta kahvinjuonnista ja tupakoinnista. Lybäckin mukaan Vaaskivi kuoli sydänhalvaukseen.
Aragatsotn
Aragatsotn () on yksi Armenian maakunnista ("marz"). Se sijaitsee maan länsiosassa ja sen pääkaupunki on Aštarak. Maakunnan nimi tarkoittaa "Aragatsin juurta". Aragats on Armenian korkein huippu. Maakunnassa oli vuonna 2001 126 278 asukasta, joista miehiä oli 60 571 ja naisia 65 707.
Aragatsotnin naapurimaakunnat ovat Širak pohjoisessa, Lorri koillisessa, Kotajk' idässä ja Armavir etelässä.
Aragatsotnin maakunta jakautuu seuraaviin 114 kuntaan (hamaynkner), joista 3 (taulukossa tummempina) ovat kaupunkimaisia ja loput maaseutumaisia.
Simo Silmu
Simo Johannes Silmu (s. 31. elokuuta 1977 Pori, Suomi) on suomalainen muusikko, säveltäjä ja sanoittaja. Hänet tunnetaan parhaiten tanssiorkesteri Yölinnun laulajana ja keulakuvana. Hän perusti yhtyeen vuonna 1992 veljensä, rytmikitaristi Matti Silmun kanssa.
Silmu on Yölinnun ohella julkaissut myös kolme studioalbumia sooloartistina. Vuonna 2004 julkaistu "Simo Silmu" on ylittänyt sekä kulta- että platinalevyyn oikeuttavan myyntimäärän, ja vuoden 2006 "Sydänsärkyä"-albumi ylitti niin ikään kultalevyrajan. Silmun viimeisin sooloalbumi on vuonna 2008 julkaistu "Punaisessa talossa". Hänen soolouransa suurimpia hittikappaleita ovat olleet huippusuosituksi noussut "Kaikkea hyvää", "Vain yksinäinen", "Sydänsärkyä", "Katariina" sekä "Taivaan tuhat kynttilää".
Simo Silmu syntyi Porissa vuonna 1977 kolmilapsisen perheen keskimmäisenä. Perheen isä Jouko oli sähkömiehenä Ahlströmin tehtaalla, joka tunnettiin myöhemmin Suomen Kuitulevy Oy:nä. Äiti Marjatta oli aluksi kotiäiti, mutta päätyi myöhemmin hänkin Ahlströmille. Kaikenlainen musiikkiin liittyvä alkoi kiinnostaa jo varhain. Musisointi alkoi Simon ollessa 4-vuotias, kun perheeseen ostettiin sähköurut. Ensimmäisen haitarinsa Silmu sai 7 vuoden iässä. Silmu kävi Meri-Porin lukiota.
Simo aloitti uransa vuonna 1992 Yölinnun kanssa. Yölintu voitti Satakunnan tanssiyhtyeiden mestaruuden yleisöäänestyksessä vuonna 1996 Ulvilassa Ravanin juhlahalissa pidetyissä kilpailuissa. Ensimmäisen soololevyn hän teki vuonna 2004, joka myi kultaa ja seuraavana vuonna platinaa. Levyn hitti oli "Kaikkea Hyvää", ja se valittiin vuoden 2004 parhaaksi iskelmäksi. Vuonna 2006 ilmestyi Silmun toinen sooloalbumi "Sydänsärkyä" ja se myi kultaa myös nopeasti. Silmu oli Iskelmäfinlandia -ehdokas vuonna 2007. Voiton vei kuitenkin Eino Grön, mutta Simo sai yleisön suosikin palkinnon. Vuonna 2008 ilmestyi viimeisin soololevy "Punaisessa talossa". Silmun soolouran hittejä ovat "Kaikkea hyvää", "Sydänsärkyä", "Taivaan Tuhat Kynttilää" ja "Elä vielä".
Silmu on puhunut monesti keikkaelämänsä rankoista puolista. Vuonna 2009 hän kertoi Ilta-Sanomille, että liika työnteko oli viedä häneltä voimat. Silmun alkoholinkäytöstä johtuvien lukuisten ongelmallisten esiintymisten vuoksi Yölintu uhkasi hajota vuonna 2011, kun soolokitaristi Matti Fredrikson, pitkäaikainen basisti Kari Heiskari sekä rumpali Mika Lilja jättivät yhtyeen. Vuonna 2012 Silmu kuitenkin onnistui selvittämään ongelmansa alkoholin suhteen, ja Yölintu aloittikin sittemmin uuden tulemisensa uusitulla kokoonpanolla uuden studioalbumin merkeissä. 2015 Simo Silmu oli taas alkoholiongelman parissa. Keikat keskeytyivät tai peruuntuivat.
Tammikuussa 2017 Simo erotti veljensä Matti Silmun Yölintu-yhtyeestä sähköpostitse. Veljesten välit ovat niin huonot, että Matti on hakenut vuoden 2018 huhtikuussa lähestymiskieltoa Simolle ja tämän Päivi-vaimolle. Samoin Matti on nostanut kunnianloukkaussyytteen Simoa vastaan vuonna 2018.
Silmu avioitui 19. toukokuuta 2017 Päivi Räisäsen kanssa.
Ararat (maakunta)
Ararat () on yksi Armenian maakunnista ("marz"). Maakunnan pääkaupunki on Artašat. Ararat sijaitsee maan eteläosassa rajoittuen Turkkiin ja Azerbaidžaniin. Pinta-alaa maakunnalla on 2 096 neliökilometriä ja asukkaita alueella on 252 665 (2001). Asukkaista miehiä oli 121 005 ja naisia 131 660.
Araratin naapurimaakunnat ovat Armavir luoteessa, Kotajk' pohjoisessa, Geghark'unik' idässä ja Vajots' Dzor kaakossa.
Armenian lippu
Armenian lippu (arm. Հայաստանի դրոշը, "Hayastani drošë") on Armenian tunnus vaakunan ja hymnin ohella. Se koostuu kolmesta samanlevyisestä vaakaraidasta väreiltään ylhäältä alas punainen-sininen-oranssi. Armenian korkein neuvosto otti lipun käyttöön 24. elokuuta 1990 ja 15. kesäkuuta 2006 Armenian parlamentti hyväksyi "lain Armenian kansallislipusta".
Historiansa aikana Armenialla on ollut käytössään useita erilaisia lippuja. Antiikin aikana armenialaiset dynastiat käyttivät lipuissaan erilaisia niitä edustavia symbolisia eläimiä. 1900-luvulla Armeniaa edustivat useat eri neuvostotyyliset liput.
Koska Armenian laki ei määrittele lipussa käytettyjen punaisen, sinisen ja oranssin sävyjä, lipusta on yleisessä käytössä kaksi eri versiota. Näistä yleisemmässä värit ovat kirkkaat, harvinaisemmassa taas haalistuneemmat. Seuraavassa taulukossa on suurpiirteiset RGB-arvot kahdessa eri versiossa käytetyille väreille:
Armenian vaakuna
Armenian vaakuna () on Armenian tunnus maan lipun ja kansallislaulun ohella. Vaakuna on hiukan muunneltu versio vuonna 1918 perustetun Armenian demokraattisen tasavallan vaakunasta, jonka suunnittelivat arkkitehti Aleksander Tamanian ja taiteilija Hakob Kodžojan. Nykyisen vaakunan otti käyttöön Armenian ylin neuvosto 19. huhtikuuta 1992, ja sitä koskeva uusi laki hyväksyttiin 15. kesäkuuta 2006.
Vaakuna koostuu useasta osasta. Keskellä on kilpi, jota leijona ja kotka kannattelevat. Molemmat eläimet ovat vanhoja Armenian kuningaskunnan symboleita. Leijona yhdistetään erityisesti Bagratuni- ja Rubenidi-dynastioihin, kotka Artaksideihin ja Arsakideihin. Vaakunan alaosaan on kuvattu miekka, nauha, vehnäntähkiä ja sulka (tai oksa); ketjun katkaiseva miekka symboloi kansakunnan voimaa ja taistelua vapaudesta, nauha Armenian lippua, tähkät Armenian kansan ahkeruutta (tai maan pyhyyttä) ja sulka kulttuuriperintöä.
Vaakunan keskellä olevassa kilvessä on viisi kenttää. Keskimmäiseen on kuvattu Araratvuori, Armenian symboli, ja Nooan arkki, joka ajelehti vuorelle Raamatun mukaan. Vuorta ja arkkia ympäröivät neljän armenialaisen kuningassuvun tunnukset:
Kilpien värit ovat seuraavat: keskimmäinen kilpi on oranssi, oikea yläkulma ja vasen alakulma ovat sinisiä ja vasen yläkulma sekä oikea alakulma ovat punaisia. Värit ovat samat kuin Armenian lipussa. Muut osat ovat kultaisia.
Viertola
Viertola () on Vantaan Tikkurilan suuralueen kaupunginosa. Se sijaitsee Tikkurilan kaupunginosan länsipuolella ja Helsingin Suutarilan pohjoispuolella.
Alueen pohjoisosassa toimii Peltolan koulu, jonka pohjoispuolella sijaitsee Tikkurilan urheilupuisto, jossa ovat Tikkurilan uimahalli, urheilutalo ja kaksi jäähallia eli Trio Areena harjoitteluhalleineen. Lähellä on myös Tikkurilan ortodoksinen kirkko.
Virtolan eteläosassa sijaitsee Viertolan koulu kahdessa eri toimipisteessä. Siellä toimivat myös tanssiteatteri Raatikko, Tikkurilan Naisvoimistelijoiden jumppasali TINAgym sekä Vantaan tanssiopisto.
Viertolalaiset käyttävät pääasiassa Tikkurilan palveluita, mutta Viertolan puolella aivan Tikkurilan lomassa toimivat esimerkiksi "keskellä Tikkurilaa" sijaitseva K-Supermarket Yliveto, Alko, Peltolan tori ja Tikkurilan kauppatalo. Viertolassa on runsaasti pienasuinrakennuksia, mutta aivan Tikkurilan tuntumassa Talvikkitien varrella sekä Viertolaa halkovan Peltolantien varrella on myös kerrostaloja.
Alueen tunnetuin maamerkki oli Kehä III:llekin näkynyt Havin saippuatehdas, jonka tilalle on nyttemmin rakennettu kerrostaloja.
Viertolan lounaisosassa toimii esimerkiksi putkiasennuspalvelua ja LVI-tarvikemyyntiä harjoittava Vesijohtoliike Mönkkönen.