hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Russell T Davies
Russell T. Davies (oikealta nimeltään Russell Davies, s. 27. huhtikuuta 1963 Swansea) on brittiläinen televisiotuottaja ja käsikirjoittaja. Hän on käsikirjoittanut muun muassa televisiosarjoja Älä kerro äidille, Toinen tuleminen, Doctor Who ja Torchwood.
Davies aloitti Doctor Whon käsikirjoittamisen vuonna 2005 ja hän toimi tuolloin sarjan pääkäsikirjoittana ja johtavana tuottajana. Davies lopetti sarjan käsikirjoittamisen sen viidennellä kaudella vuonna 2009, ja Steven Moffat seurasi Daviesia sarjan pääkäsikirjoittana.
Davies kehitti ohjelmasta myöhemmin myös spin-off-sarjat "Torchwood" ja "The Sarah Jane Adventures".
Antoine Charles Horace Vernet
Antoine Charles Horace Vernet eli Carle Vernet (14. elokuuta  1758 Bordeaux, Ranska – 17. marraskuuta 1835 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen taidemaalari, Claude Joseph Vernet'n nuorin lapsi ja Horace Vernet'n isä.
Bordeaux'ssa syntynyt Vermet oli Michel Nicolas-Bernard Lepicien oppilas. Hän meni Roomaan tutkimaan antiikin mestareita. Hänen voitettuaan "grand prix'n" (1782) hänen isänsä oli käskettävä hänen palata Ranskaan estääkseen häntä menemästä luostariin. 1788 hänestä tuli École des Beaux-Arts'n jäsen ja 1810 Academie Royalen jäsen.
Teoksessaan "Aemilius Pauluksen triumfi" hän mursi perinteen ja kuvasi hevosta tavalla, jonka hän oli oppinut talleilla ja ratsastuskouluissa. Hänen metsästystä, kilpailuja, maisemia ja työntekoa kuvaavat litografiansa olivat hyvin suosittuja.
Carlen sisar teloitettiin giljotiinissa Ranskan vallankumouksen aikana. Kun Vernet jälleen ryhtyi maalaamaan, hänen tyylinsä oli muuttunut perusteellisesti. Hänen piirroksensa Napoleonin Italian-taistelusta saivat runsaasti kiitosta, samoin "Marengon taistelu", ja "Austerlitzin aamusta" Napoleon palkitsi hänet Kunnialegioonan arvomerkillä. Ludvig XVIII  palkitsi hänet Pyhän Mikaelin kunniamerkillä.
Piers Courage
Piers Raymond Courage (27. toukokuuta 1942 – 21. kesäkuuta 1970) oli brittiläinen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui urallaan 29 Grand Prix'iin, joissa oli kahdesti palkintokorokkeella, ja saavutti yhteensä 20 MM-pistettä.
Piers Courage oli Couragen panimosuvun vanhin poika. Hän syntyi Colchesterissä ja valmistui Eton Collegesta. Hän aloitti kilpauransa omalla Lotus 7:llään.
Hän osallistui Formula 3:n Euroopan osakilpailuun 1964 ja hyvien näyttöjensä ansiosta hän pääsi seuraavaksi kaudeksi sarjaan Brabhamin F3-autolla. Hän jatkoi 1966 Formula 2 -sarjaan ja sieltä eteenpäin 1967 Formula 1:iin Lotus-talliin. Hänen rohkea ajotyylinsä johti lukuisiin onnettomuuksiin, jonka vuoksi hän sai potkut Lotukselta. Hän siirtyi ajamaan BRM:lle loppukaudeksi.
Couragen tulevaisuuden ura F1:ssä ei näyttänyt hyvältä, mutta loistavien näytösten ansiosta talven Tasman sarjassa, hän sai jatkaa BRM:llä. Seuraavalla kaudella hän ajoi Frank Williams Racing Carsin Brabhamilla. Hän sijoittui toiseksi kahdessa GP:ssä kaudella 1969, ja miltei voitti Italian GP:n, mutta polttoaineen vähyys pakotti häntä hidastamaan vauhtiaan.
Seuraavana vuonna FWRC vaihtoi De Tomason autoihin, mutta ne osoittautuivat painaviksi ja epäluotettaviksi. Hollanin Grand Prix'ssa Couragen auto yllättäen menetti pidon, luisui ulos radalta, pyörähti ylösalaisin ja syttyi tuleen. Auton rungossa käytetty magnesium paloi kirkkaasti ja lämpö poltti lähistön puut. Tutkimuksissa selvisi, että Courage luultavammin kuoli kuitenkin ennen tulipaloa, sillä hänen kypäränsä oli ollut törmäyskohdassa maata vasten. Kolme vuotta myöhemmin Roger Williamson kuoli samassa paikassa rataa.
Gelfandin epäyhtälö
Gelfandin epäyhtälö liittyy projektiivisten polynomien korkeusfunktioon. Sitä käytetään muun muassa Rothin lauseen todistuksessa. Epäyhtälö kuuluu seuraavasti:
Olkoon formula_1 kokonaislukuja ja formula_2 polynomeja, joiden tulo toteuttaa epäyhtälön formula_3 kaikilla formula_4. Tällöin
Claude Joseph Vernet
Claude Joseph Vernet (14. elokuuta 1714 Avignon – 3. joulukuuta 1789 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari. Hänen poikansa Antoine Charles Horace Vernet oli myös taidemaalari, samoin tämän poika Horace Vernet.
Vernet avusti jo neljätoistavuotiaana isäänsä, taitavaa koristemaalaria, tämän tärkeimmissä töissä. Hänen kunnianhimoaan ei kuitenkaan tyydyttänyt kantotuolien koristelu, ja hän lähti Roomaan. Meren näkeminen Marseillessa ja matka sieltä Civitavecchiaan tekivät hänen voimakkaan vaikutuksen, ja perille päästyään hän meni heti merimaalari Bernardino Fergioni työhuoneelle.
Vähitellen Vernet sai huomiota Rooman taidepiireissä. Hän asui Roomassa kaksikymmentä vuotta ja maalasi, satamia, myrskyjä, kuutamoita. Vuonna 1753 hänet kutsuttiin Pariisiin, jossa hän kuninkaan määräyksestä maalasi huomattavan sarjan Ranskan satamia. Teokset ovat nyt Louvressa ja Musée national de la Marinessa. Nämä teokset tekivät hänestä tunnetun. Palattuaan hänestä tuli akatemian jäsen, mutta hän oli aiemmin osallistunut vuoden 1746 näyttelyihin ja jatkoi sitä seuraavina vuosina aina kuolemaansa asti.
Jill Kelly
Adrianne Diane Moore eli Jill Kelly (s. 1. helmikuuta 1971 Pomona, Kalifornia) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä.
Kelly on kymmenvuotisen uransa aikana esiintynyt yli 400 pornografisessa elokuvassa. Hän on ajoittain esiintynyt myös muiden tyylilajien elokuvissa, kuten Spike Leen koripallodraamassa "Rankkaa peliä" ("He Got Game", 1998).
Kelly toimi valmistuttuaan yökerhon stripparina ja aloitti uransa aikuisviihde-elokuva-alalla tutustuttuaan Tiffany Millioniin. Hän perusti vuonna 1999 oman tuotantoyhtiönsä Jill Kelly Productionsin, joka lopetti toimintansa 2005. Hän on voittanut kahdella esiintymisellään AVN-palkinnon.
Kelly on biseksuaali. Aikuisviihdealan ammattilaiset Cal Jammer, Julian ja Corey Jordan ovat olleet hänen puolisoitaan. Ensimmäinen liitto päättyi Jammerin itsemurhaan vuonna 1995, kaksi muuta eroon.
Njandoma
Njandoma () on kaupunki Arkangelin alueen lounaisosissa Venäjällä. Se sijaitsee 347 km Arkangelista etelään. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 22 356 (2010).
Njandoma perustettiin vuonna 1896 asutukseksi samannimisen rautatieaseman ympärille Vologdan-Arkangelin rataa rakennettaessa, ja se on yhä leimallisesti rautatiekaupunki. Kaupunkioikeudet sillä on ollut vuodesta 1939. Kaupungin tärkeimmät työnantajat ovat veturivarikko ja broileritehdas.
Herakleen urotyöt
Herakleen urotyöt ovat joukko myöhemmän kerronnan yhdistämiä muinaisia tapahtumia, jotka kuvaavat Herakleen, muinaisen Kreikan tarusankareista suurimman, katumusharjoitusta. Alkuperäisen kahtatoista urotyötä kuvaavan runoelman luomisesta kreikkalaiset antavat kunnian sittemmin kadonneelle eepokselle, jonka kirjoitti Peisandros Rhodoslainen n. 600 eaa.
Herakleen urotöitä ei ole koottuna yhteen lähteeseen, vaan ne säilyivät katkelmina eri teoksissa, joista ne pystyttiin sittemmin kokoamaan yhteen. Ruck ja Stables väittävät, ettei olisi olemassa ainoastaan yhtä tapaa tulkita tehtäviä mutta kuusi niistä tapahtui Peloponnesoksella ja ne huipentuivat Olympoksen valtakauden alkamiseen. Kuusi muuta veivät sankarin kauemmaksi maailmalle, mutta jokaisessa tehtävässä toistui sama kuvio: Herakles lähetettiin tappamaan, kukistamaan tai pyydystämään Heran edustajalle Eurystheukselle taianomainen kasvi tai eläin. Kaikki valitut tapahtumapaikat olivat Heran tai "jumalattaren" aiempia mahtipaikkoja, mukaan luettuna manalan portti.
Antiikin kreikkalaisessa kuvataiteessa on nähtävillä kuuluisa kuvaus urotöistä Zeuksen temppelin metoopeissa Olympiassa noin vuodelta 450 eaa.; itse asiassa töiden lukumääräksi on voinut vakiintua kaksitoista, koska työt esitetään kahdessatoista eri metoopissa.
Saatettuaan Alkmenen raskaaksi ja tämän nyt odottaessa Heraklesta Zeus julisti, että seuraava poika, joka syntyy Perseuksen sukuun, olisi nouseva kuninkaaksi. Heran kuultua tämän hän viivytti Alkmenen synnytystä kolmella kuukaudella ja antoi oman suosikkinsa Eurystheuksen syntyä ennen aikojaan seitsenkuisena. Kun Zeus ymmärsi, mitä oli tapahtunut, hän raivostui mutta piti yhä lupauksensa.
Ohimenevässä hulluuden puuskassa, jonka Hera oli saanut aikaan, Herakles murhasi oman perheensä. Ymmärrettyään tekonsa hän vetäytyy elämään yksin erämaassa, josta hänet myöhemmin löytää hänen serkkunsa Theseus. Theseus suostuttelee Herakleen lähtemään ja kysymään neuvoa Delfoin oraakkelilta. Oraakkeli kertoi, että sovitustyöksi Herakleen täytyy suorittaa kymmenen tehtävää, jotka kuningas Eurystheus – mies, joka oli vienyt hänen syntymäoikeutensa ja jota hän eniten vihasi – hänelle määrää.
Tehtäviensä aikana Heraklesta seurasi usein miesseuralainen, joko Likymnios tai hänen serkkunsa Iolaos. Vaikka alkuperäinen aikomus olikin suorittaa kymmenen tehtävää, tämä avustajan läsnäolo johti vielä kahteen ylimääräiseen. Eurystheus ei laskenut suoritetuiksi Hydraa, koska Iolaos auttoi häntä, eikä Augeiaan talleja, koska hän sai palkan työstänsä.
Urotöiden perinteinen järjestys:Suurin osa tapahtumapaikoista on Arkadian rajojen sisäpuolella tai kiinteässä yhteydessä sinne. Tämä osoittaa siten kertomusten mahdollisen alkuperän."Herkuleen urotyöt" (engl. "The Labours of Hercules", 1947) on Agatha Christien kirjoittama novellikokoelma, jossa mestarisalapoliisi Hercule Poirot kertoo 12 tapauksestaan, joilla hän aikoo päättää yksityisetsivän uransa ja jotka noudattavat enemmän tai vähemmän tarkasti alkuperäisiä Herakleen urotöitä.
Stacy Valentine
Stacy Valentine, oikealta nimeltään Stacy Baker (s. 9. elokuuta 1970, Tulsa, Oklahoma) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä.
Valentinen taiteilijanimi on peräisin siitä, että hän esiintyi ensimmäisessä pornoelokuvassaan 14. helmikuuta 1996, ystävänpäivänä (). Näyttelijästä on tehty dokumentti "The Girl Next Door" (1999), jossa kuvataan yksityiskohtaisesti hänen elämänsä vaiheita.
Valentine on jättänyt aikuisviihdealan esiinnyttyään viimeisessä elokuvassaan 14. helmikuuta 2000. Hänen uransa kesti näin tasan neljä vuotta. Tämän jälkeen hänet palkattiin Penthouse-lehden mallien rekrytointijohtajaksi.
Hänet on myös palkittu AVN- ja XRCO-palkinnoilla.
Anita Brookner
Anita Brookner (16. heinäkuuta 1928 Lontoo – 10. maaliskuuta 2016) oli brittiläinen kirjailija ja taidehistorioitsija.
Brookner oli Lontooseen muuttaneen puolalaispariskunnan ainoa lapsi. Hän opiskeli Lontoossa King’s Collegessa sekä Courtauld Institute of Artissa. Valmistuttuaan hän suoritti kolmen vuoden ajan jatko-opintoja Pariisissa ja luennoi sen jälkeen taiteesta Readingin yliopistossa (1959–1964) ja Courtauld Institutessa. Jälkimmäisessä hän erikoistui 1700- ja 1800-luvun ranskalaiseen taiteeseen. Vuonna 1967 Brooknerista tuli Cambridgen yliopiston ensimmäinen taiteen Slade-professuurin saanut nainen.
Brookner alkoi kirjoittaa romaaneja 1980-luvulla. Hänen esikoisromaaninsa "A Start in Life" (suom. "Lähtö elämään") ilmestyi vuonna 1981. Vuonna 1984 Brookner voitti Booker-palkinnon romaanillaan "Hotel du Lac" (suom. "Rantahotelli"). Hänen viimeiseksi jäänyt romaaninsa "At the Hairdresser’s" ilmestyi vuonna 2011.
Lähde
Nina Hartley
Nina Hartley, oikealta nimeltään Marie Louise Hartman, (s. 11. maaliskuuta 1959 Berkeley, Kalifornia) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Hän on koulutukseltaan sairaanhoitaja.
Hartleyn debytoi elokuvassa "Educating Nina" (1984), jonka tuotti alan veteraani Juliet Anderson.
Hartleyllä on ollut uraa myös pornoelokuvien ulkopuolella: hän on esiintynyt muun muassa Paul Thomas Andersonin elokuvassa "Boogie Nights" (1997). Vuonna 1995 hänet otettiin XRCO Hall of Fameen.
Hartleyn ensimmäinen avioliitto kesti noin 17 vuotta. 7. heinäkuuta 2003 hän meni eron jälkeen uusiin naimisiin Ernest Greenen kanssa. Hartley on poliittiselta kannaltaan sosialisti, aatteeltaan ”seksuaalimyönteinen feministi”.
Töölön kirkko
Töölön kirkko on arkkitehti Hilding Ekelundin suunnittelema, 1920-luvun klassismia edustava tiilinen kirkkorakennus Helsingin Taka-Töölön kaupunginosassa. Kirkon osoite on Topeliuksenkatu 4.
Kirkkorakennuksen muoto noudattaa paljolti vuonna 1927 järjestetyn arkkitehtikilpailun voittanutta suunnitelmaa. Kilpailun jälkeen ehdotusta muokattiin. Esimerkiksi rakennuksen toisessa kerroksessa sijaitseva 400 hengen kirkkosali jäi pienemmäksi kuin Ekelundin alun perin hahmottelema 700 hengen sali. Rakennus vihittiin käyttöön 13. huhtikuuta 1930.
Töölön kirkosta tuli seurakuntansa pääkirkko vasta runsas vuosikymmen valmistumisensa jälkeen; alun perin rakennus toimi seurakuntasalina. Kun Töölöstä muodostettiin 1941 oma evankelis-luterilainen seurakunta, rakennuksen pääkäyttötarkotus muutettiin kirkoksi.
Kirkon alttaritaulu on jäänyt keskeneräiseksi, koska tätä öljyvärimaalausta "Iankaikkinen elämä" maalannut taiteilija Henry Eriksson kuoli liikenneonnettomuudessa vuonna 1930. Vihkikappelin "Viinipuu"-seinämaalaus, kastekappelin "Jeesuksen kaste" -seinämaalaus ja ala-aulan kaarisyvennyksen "Mooses ja palava pensas" -maalaus ovat taidemaalari Paavo Leinosen käsialaa. Kirkon 26-äänikertaiset urut on valmistanut Kangasalan Urkutehdas. Muusikko Petri Walli kuoli 28. kesäkuuta 1995 hypättyään Töölön kirkon tornista.
Töölön kirkko oli suljettu peruskorjauksen takia jouluun 2014 saakka. Korjauksen valmistuttua kirkon avajaisjuhlallisuudet pidettiin sunnuntaina 14. helmikuuta 2016. Peruskorjauksessa muun muassa uusittiin talotekniikka ja keittiötilat sekä palautettiin rakennuksen ulko- ja sisäpintoihin alkuperäinen väritys.
Töölön kirkon kellarin kerhohuone Pärinäpirtti eli "Päris" on ollut monien kerhojen kokoontumispaikka. Muun muassa kappalainen Ilmo Launis veti siellä askartelu- ja tekniikkakerhoja.
Portugalin Grand Prix 1991
Portugalin Grand Prix 1991 oli 513. Formula 1 -osakilpailu. Se ajettiin 22. syyskuuta 1991 Autódromo do Estoril -radalla. Kilpailun voitti Williams-kuljettaja Riccardo Patrese. Nigel Mansell hylättiin sääntöjenvastaisen varikkokäynnin takia. Hänen oikea takarenkaansa irtosi varikkopysähdyksensä jälkeen, minkä jälkeen uusi rengas vaihdettiin hänen autoonsa varikkosuoralla. FIA piti varikkopysähdystä sääntöjenvastaisena ja hylkäsi Mansellin. Myös hänen ajamansa nopein kierros mitätöitiin.
Tiia Hautala
Tiia Hautala (s. 3. huhtikuuta 1972 Pori) on suomalainen yleisurheiluvalmentaja ja entinen yleisurheilun moniottelija. Hän edusti aktiviurallaan Porin Kenttäurheilijoita ja Porin Yleisurheilua. Häntä valmensivat Erkki Hautala, Juha Flinck ja Risto Koskinen.
Seitsenottelussa hänen parhaat saavutuksensa arvokilpailuissa olivat viides sija Sevillan MM-kisoissa 1999 ja kahdeksas sija Sydneyn olympialaisissa 2000. EM-hallikisojen viisiottelussa hän oli neljäs vuosina 1998 ja 2000. Helsingin MM-kisojen 2005 piti olla Hautalan viimeiset kilpailut, mutta vähän ennen kisoja hänen akillesjänteensä hajosi.
Kalevan kisoissa hän voitti 16 mitalia joista 8 kultaa. SM-hallikisoista hänellä on 18 mitalia. Hautalan ennätys seitsenottelussa on Sevillan MM-kisoissa oteltu 6369 pistettä, joka oli myös hetken aikaa Suomen ennätys, kun seitsenottelun ennätystilastot siivottiin naisten keihään painopisteen muuttamisen takia. Myöhemmin kansainvälinen yleisurheiluliitto IAAF kuitenkin muutti kantaansa ja vuonna 2001 Suomen ennätykseksi palautettiin Satu Ruotsalaisen ennätystulos 6404 pistettä. Hautalan nimissä on sisäratojen viisiottelun Suomen ennätys 4580 pistettä, jonka hän otteli EM-halleissa Belgian Gentissä vuonna 2000.
Urheilu-uransa jälkeen hän alkoi kirjoittaa urheiluaiheisia artikkeleita lehtiin. Tiia Hautala ja Mia Strömmer julkaisivat keväällä 2007 molempien urheilu-uraa käsittelevän kirjan "Vieläkös te urheilette?" Hautala valmensi vuonna 2009 uransa lopettanutta Salla Rinnettä (o.s. Käppi), jonka ennätykseksi seitsenottelussa jäi 5896 pistettä. Nykyään hän työskentelee Varalan Urheiluopistossa ammattivalmentajana.
Helmikuussa 2017 Yle Urheilu julkisti Hautalan toimivan yleisurheilulähetystensä asiantuntijana Jarkko Finnin ohella.
Varvasastuja
Varvasastujia ovat eläimet, joilla kävellessä ainoastaan varpaat osuvat maahan. Varvasastujat pystyvät yleensä liikkumaan nopeammin, ketterämmin ja vähemmän äänekkäästi kuin kanta-astujat. Varvasastujia ovat esimerkiksi useimmat petoeläimet (eli kissaeläimet ja koiraeläimet) sekä linnut.
Kavioeläimet ja sorkkaeläimet, esimerkiksi hevoseläimet ja märehtijät, ovat kärkiastujia. Ihminen taas on kanta-astuja, kuten karhutkin (isopandaa lukuun ottamatta). Varvasastunnan ja kanta-astunnan välimuotojakin on, esimerkkeinä isopanda ja norsut.
XSL-FO
XSL-FO () on W3C:n suosituksiin kuuluva XML-pohjainen merkintäkieli, jolla kuvataan XML-dokumentin sivumuotoinen esitystapa yhdessä sisällön kanssa. XSL-FO on osa XSL-perhettä, joka kokonaisuudessaan on tarkoitettu XML-muotoisen tiedon käsittelyyn ja esittämiseen. Suositusperheeseen kuuluvat muut osat ovat XSLT ja XPath, joita voidaan käyttää hyväksi XSL-FO dokumentin luonnissa. Sovellusten näkökulmasta XSL-FO toimii välimuotona luotaessa XML-muotoisesta tiedosta lopullinen esitysmuoto, yleensä PDF-dokumentti.
XSL-FO:n kehittäminen on lopetettu. Sen viimeinen työstettävä luonnos julkaistiin tammikuussa 2012 ja työryhmä lopetettiin marraskuussa 2013.
Tietyö
Tietyö on tiellä tai sen tuntumassa tehtävää, tiehen tai sen rakenteisiin kohdistuvaa rakennus- tai kunnossapitotyötä. Erityisesti suuremmista tai pidempiaikaisista tietöistä varoitetaan erillisellä liikennemerkillä, että tien käyttäjät osaavat varoa työkoneita ja normaalista poikkeavaa tien kuntoa. Työmaa-alueelle on voitu myös asettaa tietyön ajaksi alempi nopeusrajoitus. Nopeusrajoitukset ovat yleensä 50 km/h tai 30 km/h, joskus 15 km/h.
Esimerkkejä tietöistä:
Linda Thorén
Linda Angelica Thorén (s. 24. syyskuuta 1977 Örnsköldsvik) on ruotsalainen pornonäyttelijä.
Thorén teki ensiesiintymisensä 18-vuotiaana, jolloin hän teki töitä ruotsalaiselle Maxs-yhtiölle. Hän on sittemmin esiintynyt myös yhdysvaltalaisissa elokuvissa ja saavuttanut menestystä kansainvälisillä markkinoilla. Thorénilla on oma tuotantoyhtiönsä ja kansainvälinen ihailijakerhonsa.
Raholan koulu
Raholan koulu on vuonna 1956 toimintansa aloittanut koulu Länsi-Tampereella Metsäkylänkadulla.
Raholan koulussa on yleisopetusta vuosiluokilla 1–6 sekä erityisopetusta vuosiluokilla 1–9. Jääkiekkoilijat Patrik Laine ja Oskari Laaksonen ovat käyneet Raholan koulun.
Korkeajännitystä – eli sähköä kotiin kuljetettuna
Korkeajännitystä – eli sähköä kotiin kuljetettuna on 13-osainen suomalainen televisiosarja, joka esitettiin MTV3:lla vuonna 2001. Sarjaa on esitetty uusintana SuomiTV:llä vuonna 2010.
Sarja kertoo kahdesta sähköasentajasta Juhnusta ja Jahnukaisesta, jotka joutuvat milloin minkäkinlaisiin kommelluksiin ja noloihin tilanteisiin.
Annabel Chong
Annabel Chong, alkuaan Grace Quek (s. 22. toukokuuta 1972 Singapore) on singaporelainen pornonäyttelijä. Hän opiskeli Lontoossa lakia stipendin avulla. Tänä aikana hän joutui joukkoraiskauksen uhriksi. 21-vuotiaana hän ryhtyi opiskelemaan valokuvausta ja naistutkimusta Etelä-Kalifornian yliopistossa. Hän aloitti pornouransa samoihin aikoihin. Hän on esiintynyt 31 pornoelokuvassa ja muutamassa dokumenttielokuvassa.
Hänelle luvattiin 10 000 Yhdysvaltain dollaria esiintymisestä pornoelokuvassa "World's Biggest Gang Bang" (1995), mutta sitä ei koskaan maksettu hänelle. Nykyään hän työskentelee web-suunnittelijana ja tietokanta-asiantuntijana.
Vuonna 1999 julkaistiin hänestä kertova dokumenttielokuva "Sex – The Annabel Chong Story".
Extensible Stylesheet Language
XSL () on W3C:n suosituksiin kuuluva XML-kieliperhe, joka koostuu XML-kielistä, joilla voidaan määritellä XML-pohjaisille tiedostoille ulkoasu tai tehdä rakennemuutos. Perheeseen kuuluu:
Scott McNeil
Scott McNeil (s. 15. syyskuuta 1962 Brisbane, Australia) on kanadalainen ääninäyttelijä, joka tuli tunnetuksi animaatiosarjasta .
McNeil syntyi Brisbanessa, Australiassa, josta hän muutti kanadaan ollessaan noin 3-vuotias. McNeil kiinnostui ääninäyttelemisestä jo 12-vuotiaana vierailessaan Disneylandissä, jossa hän kuuli Paul Freesin äänen Haunted Mansionissa ja high schoolin jälkeen McNeil suuntasi opiskelemaan näyttelemistä neljäksi vuodeksi Vancouverin teatteri kouluun. Valmistumisensa jälkeen hän teki ensimmäisiä äänirooleja ystävänsä käsikirjoittamaan radio-ohjelmaan, sekä televisiomainoksiin.
Ensimmäisen ääniroolinsa animaatioon hän teki vuonna 1990 Super He-Man -animaatiosarjaan, jossa McNeil oli neljän eri hahmon äänenä. Tämän jälkeen hän on tehnyt monipuolisen äänensä myötä usein yli kahta roolia animaatiosarjoissa, kuten Beast Machines, He-Man, Krypto the Superdog, Mucha Lucha ja Mosaic. Yksi McNeilin merkittävimmistä rooleista oli Wolverine vuoden 2000 -animaatiossa.
Alkuperäisten ääniroolien lisäksi McNeil on tehnyt dubbauksia animesarjoihin, kuten Dragon Ball Z, , Mobile Suit Gundam Seed ja Fullmetal Alchemist.
McNeil on maininnut suosikki ääninäyttelijäkseen Jim Cummingsin ja sarjakseen Beast Warsin.
Shauntay Henderson
Shauntay L. Henderson (s. 18. tai 19. lokakuuta 1982 Kansas City, Missouri) on yhdysvaltalainen rikollinen. Hänet lisättiin FBI:n kymmenen etsityimmän henkilön listalle 31. maaliskuuta 2007.
Henderson ampui miehen autoonsa Kansas Cityssä 2. syyskuuta 2006. Hänen kontollaan epäillään olevan myös erinäisiä muita rikoksia, mukaan lukien kymmeniä ampumistapauksia. Hän harhautti poliisivoimia muun muassa leikkauttamalla päänsä kaljuksi ja pukeutumalla mieheksi. Hänen pidätykseensä johtavasta vihjeestä lupailtiin 100 000 dollarin palkkiota.
Henderson jäi kiinni samana päivänä, kun hänen nimensä lisättiin FBI:n listalle. Hän oli aikoinaan kymmenen etsityimmän listan ainoa naisrikollinen.
Gerhard Mitter
Gerard Mitter (30. elokuuta 1935 – 1. elokuuta 1969) oli saksalainen kilpa-autoilija. Hän kuoli onnettomuudessa Formula 2-luokan 1969 Saksan Grand Prix'ssa, joka ajettiin samaan aikaan Formula 1:n Saksan Grand Prix'n kanssa. Mitter sai 3 MM-pistettä ajaessaan neljänneksi Saksan GP:ssä 1963.
Mitter syntyi Schönlindessä Sudeettialueilla, mutta hänen perheensä karkotettiin sieltä Leonbergiin, Stuttgartin lähelle.
Ajettuaan moottoripyöräluokissa Mitter vaihtoi Formula Junioriin, jossa hän oli paras saksalainen ajaja 40 voitollaan. Pian hän eteni Formula 1:een, joissa hän ei kuitenkaan saavuttanut toivottua menestystä ja osallistuikin vain neljään Grand Prix'hin.
Mitter kuitenkin ajoi Porschea eri moottoriurheiluluokissa ja rinneajossa, joissa hän saavutti monia voittoja: mm. Daytonan 24 tunnin ajon 1968 ja Targa Florion 1969. Samalla hän koetti läpimurtoa Formula 2:ssa, joka kuitenkin koitui hänen kohtalokseen vuonna 1969; Nürburgringin pituuden ansiosta Formula 2:n osakilpailu pystyttiin ajamaan samaan aikaan Formula 1:n kanssa. Mitter kuoli onnettomuudessa kilpailun harjoituksissa. Syyksi arvellaan Mitterin BMW:n ohjauksen tai jousituksen pettämistä. Tapahtuman vuoksi muut BMW-kuljettajat ja Hans Herrmann vetäytyivät kilpailusta.
Heli Jukkola
Heli Annikki Jukkola (s. 26. marraskuuta 1979 Noormarkku) on suomalainen entinen huippusuunnistaja. Useita henkilökohtaisia arvokisamitaleita saavuttanut Jukkola kuului vuonna 2006 Euroopan- ja maailmanmestaruuden voittaneeseen Suomen viestijoukkueeseen. Vuonna 2007 hän jakoi pitkän matkan maailmanmestaruuden Minna Kaupin kanssa ja oli mukana Suomen voitokkaassa viestijoukkueessa. Rastikarhuja edustavaa Jukkolaa valmensi Reijo Miettinen.
Un train qui part
Un train qui part () oli Monacon edustuskappale vuoden 1973 Eurovision laulukilpailussa. Ranskankielisen kappaleen esitti laulaja Marie-France Dufour. Sanoituksen oli tehnyt Boris Bergman. Laulu sai 85 pistettä ja sijoittui kahdeksanneksi 17:stä osallistujasta.
Claude Jutra
Claude Jutra (11. maaliskuuta 1930 – 5. marraskuuta 1986?) oli kanadalainen näyttelijä, elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hänen tunnetuimpiin töihinsä kuuluu "Mon oncle Antoine" (1971). Hän oli kotoisin Quebecistä.
Masennuksesta ja Alzheimerin taudista kärsinyt Jutra katosi kotoaan Montrealista 5. marraskuuta 1986. Hänen ruumiinsa löydettiin St. Lawrence -joesta 19. huhtikuuta 1987. Kuolema oli ilmeisesti itsemurha hukuttautumalla.
Jutralle myönnettiin vuonna 1984 Albert-Tessier-palkinto. Hänen mukaansa on nimetty vuosittain jaettava Jutra-palkinto.
Cathal J. Dodd
Cathal J. Dodd (s. Irlanti) on kanadalainen laulaja, teatterinäyttelijä ja ääninäyttelijä.
Dodd oli 1970- ja 1980-luvulla suosittu televisiopersoonallisuus Kanadassa. Hän muun muassa juonsi Miss Teen Canada kauneuskilpailuja ja esiintyi isäntänä televisio-ohjelmassa Circus. Myöhemmin hän kuitenkin tuli tunnetuksi ääninäyttelemisen myötä ja erityisesti saatuaan sarjakuvasankari Wolverinen ääniroolin niin animaatiossa, kuin videopeleissä. Wolverinen roolissa Dodd oli yhteensä kahdeksan vuotta. Samaan aikaan hän teki myös muita äänirooleja televisiosarjoihin ja animaatioihin, kuten Goosebumps ja .
Palilalia
Palilalia on pakonomainen omien sanojen tai lauseiden toistohäiriö. Se on oireena arviolta 6–15 %:lla Touretten oireyhtymästä kärsivistä.
Palilaliasta voidaan puhua sellaisen henkilön kohdalla, jolla muutoin on sujuva puhekyky.
Muita Touretteen liittyviä tyypillisiä puheoireita ovat muun muassa ekolalia (muiden sanojen pakonomainen toistelu) ja koprolalia (pakonomainen kiroilun tarve).
Beata Joutsen
Beata Joutsen (s. 14. huhtikuuta 1974 Helsingissä) on suomalainen kuvataiteilija ja taidegraafikko. Hänen debyyttinäyttelynsä oli vuonna 1993 Kuvataideakatemian Kasarminkadun galleriassa Helsingissä.
Joutsen aloitti taideopintonsa 16-vuotiaana Suomenlinnassa toimivan Taidekoulu Maan iltalinjalla. Hän haki seuraavana vuonna Kuvataideakatemiaan, missä Joutsenen opettajina toimivat mm. taidegraafikot Outi Heiskanen ja Inari Krohn sekä taidemaalari Leena Luostarinen.
Kuvataiteen maisteriksi Joutsen valmistui 1998. Hän oli vaihto-opiskelijana Pariisin Taideakatemiassa École Nationale Supérieure des Beaux-Arts´issa.
Joutsenen päätekniikka on monivärinen metalligrafiikka, johon hän yhdistää paperileikkauksia ja japaninpaperia.
Vuodesta 1999 lähtien Joutsen on ollut Bellinin akatemian jäsen. Hän on ollut toteuttamassa myös joitakin Bellinin akatemian performansseja, muun muassa Tohtorintutkinnon Kuvataideakatemian ensimmäisessä promootiojuhlassa kesällä 2006. Nykyisin hän työskentelee pääosin Vallilan taiteilijatalossa.
Kuvataiteilijamatrikkeli
Hermann Rauschning
Hermann Rauschning (7. elokuuta 1887 – helmikuu 1982) oli saksalainen, taantumukselliseksikin luonnehdittu konservatiivipoliitikko. Hän liittyi kansallissosialistiseen puolueeseen ja eteni senaatin puhemieheksi asti. Myöhemmin hän kuitenkin kääntyi kansallissosialismia vastaan ja pakeni Saksasta. Maanpaossa hän kirjoitti useita teoksia Adolf Hitlerin aiheuttamasta uhasta. Hänen tunnetuin kirjansa lienee "Gespräche mit Hitler" ("Keskusteluja Hitlerin kanssa"). Nyttemmin monet historioitsijat tosin suhtautuvat siihen hyvin lähdekriittisesti.
Geórgios Papandréou
Geórgios Papandréou (, 1888–1968) oli kreikkalainen poliitikko ja Kreikan pääministeri vuosina 1944–1945 sekä 1964–1965.
Papandréou nousi politiikkaan nuorena miehenä liberaalipoliitikko Elefthérios Venizélosin tukijoukoissa. Venizélosin joukoista Papandréou pääsi Kreikan parlamenttiin ja sisäministeriksi 1923, ja sai muitakin ministerintehtäviä vuosien 1924–1935 tasavallassa. Saksalaisten miehittäessä Kreikkaa toisen maailmansodan aikana Papandréou oli Egyptissä toimineen pakolaishallituksen jäsen ja pääministeri vuosina 1944–1945.
Vuosikymmenen loppupuolella Papandréou piti kommunisteja Kreikan pahimpana vihollisena. Sisällissodan riehuessa 1946–1952 Papandréou oli usein hallituksessa. 1950-luvun konservatiivien valtakaudella hän oli oppositiossa.
Vuonna 1961 Papandréou perusti Keskustaliiton, johon yhdistyi joukko liberaaleja ja keskustalaisia ryhmittymiä. Liitto voitti parlamenttivaalit helmikuussa 1964, ja Papandréousta tuli pääministeri.
Papandréoulla oli erimielisyyksiä kuningas Konstantin II:n kanssa, ja hänet pakotettiin eroamaan. Maassa oli varsin epävakaita hallituksia, jotka tekivät tilaa vuoden 1967 sotilasvallankaappaukselle. Papandréou määrättiin kotiarestiin, missä hän kuoli vuonna 1968. Poika Andréas Papandréou johti vastarintaliikettä Pariisista käsin.
New York Nights: Success in the City
New York Nights: Success in the City on Gameloftin suunnittelema sim-henkinen mobiilipeli, joka julkaistiin vuonna 2007. Sen ideana on kulkea New Yorkin kaduilla tutkimassa paikkoja ja tekemässä tuttavuuksia.
Otto Günsche
Otto Günsche (24. syyskuuta 1917 Jena – 2. lokakuuta 2003 Lohmar) oli Sturmbannführerin arvoinen saksalainen SS-upseeri ja Adolf Hitlerin läheinen avustaja. Jotkut kirjailijat sanovat hänen asemansa vastanneen ensimmäistä adjutanttia.
Günsche oli yksi kesän 1944 Hitlerin vastaisen pommiattentaatin kokijoista ja eloonjääneistä.
Natsi-Saksan viimeisinä päivinä Hitler pyysi Günscheä varmistamaan, että hänen ruumiinsa poltettaisiin eikä sitä jätettäisi neuvostoliittolaisten käsiin. Günsche tottelikin ja jätti Führerbunkerin muutama tunti tämän jälkeen 30. huhtikuuta 1945. Puna-armeija otti hänet tämän jälkeen sotavangiksi. Otto Günsche oli vankina Bautzenissa, josta vapautui 1956. Häntä kuulusteltiin NKVD:ssä vuosina 1948–1949. Josif Stalinille Hitleristä kirjoitettu kirja perustui pitkälti hänen ja Hitlerin sotilaspalvelija Heinz Lingen kuulusteluihin.
Häneltä jäi kolme lasta.
Näyttelijä Götz Otto esitti arjalaiset fyysiset ihanteet täyttänyttä Günscheä elokuvassa "Perikato" (2004).
CSV
CSV () on tiedostomuoto, jolla tallennetaan yksinkertaista taulukkomuotoista tietoa tekstitiedostoon. Tiedostomuoto on ollut kauan käytössä, mutta vasta vuonna 2005 määritteli RFC 4180 tarkemmin formaatin muodon sekä sen MIME-tyypin.
CSV on toteutukseltaan tekstitiedosto, jonka taulukkorakenteen eri kentät on eroteltu toisistaan pilkuilla ja rivinvaihdoilla. Jos jokin kenttä sisältää erikoismerkkejä, kyseinen kenttä ympäröidään pystysuorilla lainausmerkeillä ("). Ensimmäisellä rivillä voi olla kenttien selitykset samassa muodossa kuin mitä itse tiedot ovat.
CSV on esimerkiksi XML:ään verrattuna yksinkertainen tiedostoformaatti, jonka mukaisia tiedostoja voidaan hyödyntää esimerkiksi datan tallentamisessa ja datan siirtämisessä toiseen tietokoneohjelmaan. CSV:tä voidaan käyttää esimerkiksi yksinkertaisena datan arkistointimuotona, CSV-tiedostoja voidaan tuottaa yksinkertaisesti tietokannan sisältämästä datasta ja CSV-tiedosto voidaan avata taulukkolaskentaohjelmassa.
Vuosi,Merkki,Malli,Pituus
 1997,Ford,E350,"2,34"
Esimerkiksi Microsoft Excel hyväksyy asetuksissaan erotinmerkiksi myös muun kuin pilkun. Yleisimmät vaihtoehtoiset erotinmerkit ovat puolipiste ja TAB-merkki. Vaihtoehtoisia erotinmerkkejä käytetään, koska pilkkua käytetään desimaalierottimena luvuissa.
Vuosi;Merkki;Malli;Pituus
 1997;Ford;E350;2,34
Omenapäärynä
Omenapäärynä ("Pyrus pyrifolia", "P. pyrifolia" var. "culta"), jota kutsutaan myös nimillä "hiekkapäärynä", "nashi" ja "japaninpäärynä", on Aasiasta kotoisin oleva päärynän sukuinen puu. Sitä viljellään laajasti sen makeiden hedelmien takia Japanissa, Koreassa, Taiwanissa, Uudessa-Seelannissa sekä Yhdysvalloissa. Yhdysvalloissa omenapäärynää kasvatetaan erityisesti Columbian liittopiirin, Illinoisin ja Virginian alueilla.
Omenapäärynän hedelmää syödään sellaisenaan, mutta niitä voidaan myös käyttää lihan marinoinnissa ja etikka- sekä soijapohjaisissa kastikkeissa sokerin asemasta. Hedelmiä tulisi säilyttää viileässä sekä pois eteeniherkkien kasvien lähettyviltä.
Suomen Lentopalloliitto
Suomen Lentopalloliitto on suomalainen urheilujärjestö, joka toimii lentopallon, beach volleyn, istumalentopallon ja snow volleyn kattojärjestönä Suomessa. Lentopalloa pelattiin Suomessa 1950-luvulla Suomen Koripallo- ja Lentopalloliiton alaisuudessa, mutta 1956 perustettiin erillinen Lentopallokomitea, joka hyväksyttiin FIVB:n jäseneksi 1957. Vuonna 1959 perustettiin varsinainen Suomen Lentopalloliitto. Lentopalloliiton toimitusjohtaja on entinen jääkiekkoilija Keijo Säilynoja ja puheenjohtaja Pasi Sydänlammi.
Lentopalloliiton organisaatio on jakautunut alueisiin. Alueita on viisi: Pohjoinen, Itä, Länsi, Etelä ja Lounainen. Joka vuosi pelataan C- ja B-ikäisissä näiden viiden alueen välillä alueiden mestaruuskisat. Jokaisesta alueesta osallistuu kisoihin kaksi poika- ja kaksi tyttöjoukkuetta, joita valmentavat aluevalmentajat. Kisat ovat nuorille tärkeä näytön paikka nuorten maajoukkueen valmentajille.
Lentopalloliiton toimisto sijaitsee Valimotiellä Helsingissä ja nuorten valmennuskeskus Kuortaneen urheiluopiston yhteydessä. Kuortane on lentopallon maajoukkueiden pääleirityspaikka. Beach volleyn valmennuskeskus puolestaan on Mäkelänrinteen urheilulukio.
Suomen Lentopalloliiton voimassa oleva strategia hyväksyttiin liittokokouksessa Tampereella 29.11.2015.
Strategian kaksi painopistealuetta ovat huippu-urheilussa menestyminen ja pelaamisen lisääminen.
Huippu-urheilussa panostetaan sekä lentopalloon että beach volleyhin. Tavoitteena on myös saada suomalaisia pelaajia ja valmentajia ulkomaille huippusarjoihin sekä suomalaisseuroja pelaamaan Mestarien liigaa.
Beach volleyn ja lentopallon pelaamista Suomessa edistetään määrätietoisesti. Siinä työssä hyvin toimivat seurat ovat avainasemassa. Beach volley ja lentopallo tarjoavat monipuolisia elämyksiä, harrastusmahdollisuuksia, hyvinvointia, liikuntaa, urheilua ja yhdessäoloa sekä mahdollisuuksia vapaaehtoistyöhön elämänkaaren eri vaiheisiin.
Miesten sarjatoimintaa on kuudella ja naisten viidellä eri sarjatasolla. Lentopalloliitto vastaa miesten ja naisten liigasta, sekä miesten ja naisten 1- ja 2-sarjasta. Alueet vastaavat miesten ja naisten 3-sarjasta. Liiton alueet vastaavat miesten ja naisten alueellisesta sarjatoiminnasta.
Lentopallossa on myös laajaa nuorten sarjatoimintaa ja masters-toimintaa sekä beach volleyn kilpailutoimintaa aikuisissa, nuorissa ja masters-ikäisissä.
Nicolas-Bernard Lépicié
Nicolas-Bernard Lépicié (16. kesäkuuta 1735 Pariisi – 15. syyskuuta 1784) oli ranskalainen taidemaalari.
Lépicié oli kahden kaivertajan, Renée-Elisabeth Marlién (1714–1773) ja François-Bernard Lépicién (1698–1755) poika. Hän opiskeli kaivertamista isänsä ohjauksessa ennen kuin aloitti taidemaalauksen opintonsa noin 1751 Carle van Loon ohjauksessa. Hän sai vuonna 1759 toisen palkinnon Prix de Rome mutta jäi Ranskaan. Vuonna 1764 hän suoritti hyväksytysti Académie Royalen maalauksella "La Descente de Guillaume le conquérant en Angleterre". Sitten hän maalasi teokset "Le Baptême du Christ" (1765), "Le Christ et les petits enfants" (1767) ja "La Conversion de Saül" (1767). Vuonna 1769 hänet valittiin kuninkaan maalausakatemiaan maalauksellaan "Achille et le Centaure". Hänestä tuli apulaisprofessori 1770 ja professori 1779. Hänen oppilaitaan olivat Jean-Baptiste Regnault, Carle Vernet, Henri-Pierre Danloux, Jean-Joseph Taillasson, Jean-Frédéric Schall ja Nicolas-Antoine Taunay.
Lépiciétä on taiteilijana usein verrattu Chardiniin ja Greuzeen, ja hän nousi maineeseen erityisesti 1700-luvulla. Vuodesta 1760 lähtien hän maalasi historiallisia aiheita, ja sitten flaamilaiseen tyyliin joka muisttaa Teniers vanhempaa ja ter Borchia. Elämänsä viime vuosina hän uskonnollisen kriisin seurauksena vetäytyi usein maaseudulle, missä hän maalasi maalaismaisemia. Uskonnolisen kriisin seurauksena hän päätyi muutamaan ja poistamaan eräitä teoksiaan, jotka olivat hänen uuden uskonnollisen vakaumuksensa vastaisia.
Serbia Eurovision laulukilpailussa
Serbia voitti Eurovision laulukilpailun heti ensimmäisellä osallistumiskerrallaan itsenäisenä valtiona Helsingin kisoissa 2007. Tätä ennen Serbia on ollut mukana kisoissa osana entistä Jugoslaviaa ja Serbian ja Montenegron valtioliittoa. Serbia esitti voittokappaleensa serbiaksi, mikä tarkoittaa sitä, että kyseessä oli ensimmäinen voittajamaan kokonaan omalla kielellä esittämä kappale sitten vuoden 1998. Serbia luotti omaan kieleensä aina vuoteen 2015 asti. Myös vuoden 2018 viisu oli serbiaa. "Molitva" esitettiin myös vuoden 2008 Euroviisujen finaalin alussa. Tuona vuonna Serbia oli myös kilpailun järjestäjämaana ja edellisvuoden voittajana suoraan finaalissa.
Semifinaali ja finaali käytiin kahtena eri päivänä ja laulukilpailuun voi osallistua korkeintaan 40 valtiota. Finaalissa suora finaalipaikka on edellisenä vuonna 10 parhaiten menestyneellä valtiolla sekä suurimmilla laulukilpailun rahoittajamailla Saksalla, Ranskalla, Espanjalla ja Isolla-Britannialla. Semifinaalista pääsee jatkoon 10 maata.
Vuonna 2008 otettiin käyttöön kahden semifinaalin järjestelmä, jossa suurimmat rahoittajamaat ja edellisen vuoden voittaja ovat automaattisesti finaalissa. Kaikki muut valtiot taistelevat finaalipaikasta kaksiosaisessa semifinaalissa, josta finaaliin pääsee 20 maata.
Ainoastaan finaalissa annetut pisteet näkyvät taulukossa. Vuosina 2009, 2013 ja 2017 Serbia ei selviytynyt finaaliin, mutta sai äänestää. Serbia ei osallistunut vuoden 2014 kilpailuun.
Ainoastaan finaalissa annetut pisteet näkyvät taulukossa. Vuosina 2009, 2013 ja 2017 Serbia ei selviytynyt finaaliin. Vuonna 2014 Serbia ei osallistunut kilpailuun. Vuodesta 2004 lähtien myös semifinaaleissa karsiutuneet maat ovat voineet äänestää finaalissa.
Lettosara
Lettosara ("Carex heleonastes") on Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa esiintyvä, sarakasvien heimoon kuuluva suokasvi. Laji on monissa maissa, myös Suomessa, uhanalainen laji.
Monivuotinen lettosara kasvaa 15–40 cm korkeaksi. Yksittäin tai harvoissa mättäissä olevat varret ovat pystyjä, jäykkiä ja teräväreunaisia. Varren tyvitupet ovat vaaleanruskeita. Harmaanvihreät lehdet ovat lähes varren pituisia, 1–2 mm leveitä ja suoria. Tiheähkö kukinto on 1–2 cm pitkä ja 3–4-tähkäinen. Tähkät ovat 5–10 mm pitkiä ja leveän sukkulamaisia. Tähkän tyvi on hedekukkainen, kärki emikukkainen. Tähkäsuomut ovat pullakkoa lyhyempiä, tylpähköjä, kalvolaitaisia ja vaaleanruskeita. Kellanruskeat pullakot ovat kapeanpuikeita, himmeitä ja ohutsuonisia. Pullakossa on selkeä pitkittäishalkeama ja sen suuota on lyhyt. Lettosara kukkii Suomessa kesä-heinäkuussa.
Suomessa esiintyvistä muista saralajeista lettosara muistuttaa lähinnä harmaasaraa ("C. canescens") ja liereäsaraa ("C. diandra").
Lettosara on tyypillinen pohjoisten taigametsäalueiden suokasvi. Sitä tavataan Euroopassa Fennoskandiasta Länsi-Venäjälle, Baltiassa, Puolassa, Pohjois-Saksassa, Alppien alueella sekä Kaukasuksella. Lajia tavataan myös Kanadassa. Suomessa lettosara on varsin harvinainen maan etelä- ja keskiosissa. Runsaimmin sitä tavataan Kainuusta Käsivarren Lappiin ulottuvalla alueella. Laji on kuitenkin kadonnut monilta entisiltä kasvupaikoiltaan.
Lettosara viihtyy parhaiten märillä ja ravinteisilla suotyypeillä, kuten rehevillä luhtanevoilla, lettonevoilla, koivuletoilla ja lähteisillä soilla. Laji on harvinaistunut ennen kaikkea soiden kuivatusten ja metsitysten takia.
Lajinimi "heleonastes" tulee kreikan sanoista "helos" (suo) ja "heleionomos" (suolla asuva).
Max Cleland
Joseph Maxwell ”Max“ Cleland (s. 24. elokuuta 1942) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän istui Yhdysvaltain senaatissa Georgiasta vuosina 1997–2003.
Cleland palveli Vietnamin sodassa. Hän vammautti molemmat jalkansa sekä oikean kätensä ja joutui vammojen vakavuuden johdosta amputaatioon. Hänelle on myönnetty Yhdysvaltain armeijan hopea- ja pronssitähdet.
Cleland on tullut tunnetuksi kritiikistään George W. Bushin hallitusta kohtaan.
The RMS
The RMS on oululainen vuonna 1996 perustettu rock/metal-yhtye. Se on julkaissut kaksi EP:tä, kolme singleä ja kaksi täyspitkää albumia "From Below" (2003) ja "Fates and Fairytales from the Mushroom Land" (2008). Yhtye on lopettanut toimintansa.
The RMS on ainoa raskaamman musiikin yhtye, joka on solminut levytyssopimuksen Edel Recordsin kanssa.
Aigle
Aigle voi tarkoittaa seuraavia:
Aigle on useamman naispuolisen hahmon nimi kreikkalaisessa mytologiassa:
Mankalan koulu
Mankalan koulu on Järvenpään Isokydön kaupunginosassa toimiva alakoulu, jossa opiskelee noin 400 oppilasta. Mankalan koulussa on luokka-asteet 1–6. Koulun rehtorina on toimii Sari Juuti.
Koulurakennus on vuodelta 1986.
Shutter (vuoden 2004 elokuva)
Shutter ("ชัตเตอร์ กดติดวิญญาณ") on thaimaalainen vuonna 2004 valmistunut kauhuelokuva, joka kertoo valokuvissa näkyvistä kummituksista. Elokuvan ovat ohjanneet Banjong Pisanthanakun ja Parkpoom Wongpoom. Pääosissa ovat Ananda Everingham, Natthaweeranuch Thongmee ja Achita Sikamana.
Elokuva oli vuoden 2005 Golden Kinnaree Award -sarjan ehdokas parhaasta elokuvasta Bangkok International Film Festival -festivaaleilla. Elokuvan tamilinkielinen uudelleenfilmatisointi "Sivi" julkaistiin vuonna 2007 ja Masayuki Ochiain ohjaama uudelleenfilmatisointi "Shutter" vuonna 2008.
Elokuvassa on käytetty valokuvia, joiden väitetään olevan oikeita haamukuvia. Elokuvasta kertovassa dokumentissa kerrotaan, että kuvausten aikana kuvauspaikkana käytetyllä tiellä tekijät ottivat valokuvan, jossa he muutamaa päivää myöhemmin huomasivat selittämättömän hahmon tien vieressä.
Ajaessaan kotiin eräänä iltana Tun ja Jane törmäävät vahingossa naiseen, joka on ylittämässä tietä. Järkyttynyt Jane haluaa tarkistaa, onko nainen kunnossa, mutta Tunin halusta he pakenevat paikalta. Myöhemmin kun Tun on ottamassa kuvia vasta valmistuneesta koululuokasta, hän huomaa pelottavan näköisen hahmon opiskelijoiden välissä. Kun Tun saa kuvat kehitettyä, hän huomaa niissä tuntemattoman hahmon kasvot. Tun ja Jane alkavat tutkia ottamiaan kuvia, joissa esiintyy yhä useammin tuo sama hahmo. Kuvat liittyvät Tunin menneisyyteen, ja Tun saa pian huomata, ettei sitä voi paeta.
Julie Fernandez
Julie Fernandez (s. 20. huhtikuuta 1974, Ilford, Essex) on brittiläinen näyttelijä ja malli. Hänet tunnetaan parhaiten hänen roolistaan Brendana televisiosarjassa "Konttori".
Fernandezilla on synnynnäinen Osteogenesis Imperfecta ja hän joutuu käyttämään pyörätuolia. Hän aloitti näyttelijänuransa vuonna 1992 "Vanessa Lockheadina" lyhytikäisessä saippuaoopperassa "Eldorado". Hänellä oli rooli myös vuosina 1995–1999 näytetyssä sarjassa "Dangerfield".
Abstract Window Toolkit
Abstract Window Toolkit (AWT) on Java 1.0:ssa vuonna 1995 julkaistu piirto- ja graafisen käyttöliittymän toteuttava kirjasto.
AWT käyttää isäntäkäyttöjärjestelmän käyttöliittymäkomponentteja. Näin ohjelma sulautuu paremmin muiden ohjelmien joukkoon. Toisaalta ongelmana on se, että ohjelma näyttää joka käyttöjärjestelmässä erilaiselta.
J2SE 1.2:ssa AWT:n korvasi Swing, jonka piirtää käyttöliittymän Java-koodilla kirjoitetuilla omilla käyttöliittymäkomponenteilla.
UN Light Aircraft Squadron
UN Light Aircraft Squadron (UNLAS) oli YK:n alainen lentoyksikkö Kongon sisällissodassa 1960-luvun alussa.
UNLAS lensi keveillä DHC-2 Beaver- ja DHC-3 Otter -kuljetuskoneilla ja siihen kuului muutamia helikoptereita. Se toimi yhdessä ruotsalaisen F22 Kongo -hävittäjäyksikön kanssa. Koneet olivat vanhoja ja karttoina käytettiin turistikarttoja. Koneet lensivät Kinshasasta ja Lubumbashista. Yksikköön kuului aluksi monien maiden lentäjiä mutta lopulta vain ruotsalaisia. Esimerkiksi pistooliammunnan olympiavoittaja Ragnar Skanåker (tuolloin Eriksson) lensi UNLASissa. Yksikön tehtävät eivät juuri sodan kulkua muuttaneet, koneet muun muassa evakuoivat kristillisiä lähetysasemia.
Arethusa
Arethusa () oli kreikkalaisessa mytologiassa nymfi ja Nereuksen tytär, josta myöhemmin tuli lähde Ortygian saarella Syrakusassa Sisiliassa.
Arethusa saapui kylpemään joen virtaan tietämättä, että kyseessä oli joen jumaluus Alfeios. Tämä rakastui neitoon, mutta Arethusa pakeni paikalta ymmärrettyään Alfeioksen läsnäolon haluten pysyä siveänä Artemiin palvelijana. Pitkän paon jälkeen hän pyysi apua jumalattarelta, joka muutti Arethusan pilveksi. Pilvi alkoi kuitenkin hikoilla pelosta, jolloin se muuttui joeksi. Tällöin Artemis halkaisi maan, jotta Arethusa pääsi pakenemaan maan alla. Virta matkusti Ortygian saarelle saakka, mutta Alfeios seurasi häntä virtaamalla meren poikki ja sekoittui hänen vesiinsä.
Kun Demeter etsi tytärtään Persefonea, Arethusa pyysi jumalatarta lopettamaan Sisilian rankaisemisen hänen tyttärensä katoamisesta. Artehusa kertoi Demeterille, että virratessaan maan alla hän oli nähnyt tämän tyttären surullisena Haadeen kuningattarena.
Arethusa esiintyi usein Syrakusalaisissa kolikoissa, joissa hänet kuvattiin nuoreksi neidoksi, jolla oli verkko hiuksissaan ja delfiinejä päänsä ympärillä.
Arethusa oli myös nimi yhdelle hesperideistä.
JP-Kunnallissanomat
JP-Kunnallissanomat on Kurikan kunnan Jalasjärvellä ilmestyvä sitoutumaton sanomalehti. Lehden levikkialue on Kurikan kaupunkiin kuuluvan Jalasjärven ja Seinäjoen kaupunkiin kuuluvan Peräseinäjoen alueet. Lehti on perustettu vuonna 1955. Lehden toimitusjohtajana ja päätoimittajana toimii Terhi Rintala. Lehteä kustantaa Jalasjärvi Oy. Painaminen tapahtuu I-Print Oy:n painossa Seinäjoella. JP-Kunnallissanomat on Sanomalehtien Liiton jäsen. Vuonna 2012 levikki oli 6 382 kappaletta.
Lehti on perustettu vuonna 1955 ja aluksi se ilmestyi nimellä Jalasjärvi-lehti, ja vain Jalasjärvellä. Viisi vuotta perustamisesta Peräseinäjoki liitettiin lehden toiminta-alueeseen ja lehti sai uuden nimen; Jalasjärven-Peräseinäjoen Kunnallissanomat. Vuoden 2003 loppuun saakka lehti oli tuon niminen. Kun Peräseinäjoki ja Seinäjoki yhdistyivät Seinäjoeksi, tuli lehden nimenmuutos ajankohtaiseksi.
Kuntaliitoksesta huolimatta lehden toiminta-alueena ovat edelleen Jalasjärven ja Peräseinäjoen alueet.
Sam Sullivan
Sam Sullivan C.M. (s. 1959) on kanadalainen poliitikko ja Vancouverin entinen pormestari. Hänet valittiin kaupunginvaltuustoon ensimmäistä kertaa vuonna 1993.
Sullivan neliraajahalvautui vakavan hiihto-onnettomuuden seurauksena 19-vuotiaana. Hän on valmistunut Simon Fraserin yliopistosta ja saanut myöhemmin käsienkäyttökykynsä takaisin. Liikkumisessaan hän joutuu yhä turvautumaan pyörätuoliin.
Sullivan on tunnettu vammaisalan aktivisti. Hän on perustanut kuusi voittoa tavoittelematonta järjestöä vammautuneiden pohjoisamerikkalaisten hyväksi. Hänet otettiin vuonna 2005 Kanadan ritarikunnan jäseneksi.
Sullivan osallistui talviolympialaisten 2006 ja vain hieman myöhemmin talviparalympialaisten 2006 lopetusseremoniaan.
Luettelo antiikin filosofian termeistä
Tämä on luettelo antiikin filosofian keskeisimmistä termeistä. Termit ovat kreikankielisiä, ellei toisin mainita.
Marianela González
Marianela González Álvarez (s. 23. heinäkuuta 1978 Caracasissa, Venezuelassa) on venezuelalainen näyttelijä. Hänen tunnetuin roolinsa on Pandora Villanueva televisiosarjassa "Tuhkimotarina".
Marianela on syntyjään Marianela González Álvarez. Hänen hiuksensa ja silmänsä ovat ruskeat ja hän on 170 cm pitkä. Hänen vanhempansa ovat María del Carmen Álvarez "Carmencho" ja José Rafael González. Marianelan sisaren nimi on María Alejandra. Marianelan isä José on lentäjä ja hänen ammattinsa kautta Marianelalla ja hänen sisarellaan on ollut mahdollisuus kiertää maailmaa.
Marianela on oikeassa elämässään hyvä ystävä näyttelijä Aileen Celesten kanssa. He ovat tähän mennessä näytelleet yhdessä neljässä telenovelassa: "La Niña de mis Ojos", "Mi Gorda Bella", "Por todo lo Alto" sekä "Nadie me dira como quererte".
Hippomenes
Hippomenes, joka tunnettiin myös nimellä Melanion, oli kreikkalaisessa mytologiassa Atalanten puoliso.
Atalante oli pyytänyt isältään, että voisi pysyä naimattomana, mutta koska niin monet olivat pyytäneet hänen kättänsä, hänen isänsä järjesti jokaisen kosijan Atalanten kanssa juoksukilpailuun. Kosija juoksisi karkuun ja Atalante ajaisi tätä takaa aseen kanssa. Jos Atalante saisi kosijan kiinni ennen asettua rajaa, hän surmaisi tämän, mutta jos kosija ehtisi rajan yli, hän saisi Atalanten omakseen. Koska Atalante oli nopea juoksija, hän ehti tappaa useita sulhasehdokkaita. Hippomenes, joka oli rakastunut Atalanteen, ymmärsi varsin hyvin, ettei voisi voittaa kilpailua reilusti, ja niin hän rukoili apua Afroditelta. Jumalatar antoikin hänelle kolme kultaista omenaa, jotka hän neuvoi Hippomenestä heittämään yksi kerrallaan taakseen kilpailun aikana. Hippomenes teki saamiensa ohjeiden mukaisesti, ja Atalante menetti omenia ihaillessaan aikaa sen verran, että Hippomenes voitti kilpailun ja sai tämän vaimokseen.
Hippomenes ei kuitenkaan muistanut kiittää Afroditea, jonka avulla hän oli kilpailun voittanut. Niin hänen ollessa uhraamassa Zeukselle Parnassos-vuorella, Afrodite vihoissaan langetti heille vastustamattoman intohimon toisiaan kohtaan. Heidän maattua toistensa kanssa temppelissä puolestaan Zeus suuttui, jolloin hän muutti rakastavaiset leijoniksi - eläimiksi, joiden tuohon aikaan uskottiin olevan kykenemättömiä pariutumaan oman lajinsa kanssa.
Toisen version mukaan Afroditen lyötyä heitä himolla toisiaan kohtaan nämä olisivatkin menneet Rhean temppelin viereiseen luolaan huomaamatta, että papit olivat tuoneet sinne vanhempia jumalia esittäviä patsaita. Heidän häpäistyään patsaat Kybele aikoi ensin tappaa rakastavaiset, mutta päätyikin muuttamaan heidät leijoniksi pitäessään kuolemaa liian lempeänä rangaistuksena. Muuttumisen jälkeen leijonat valjastettiin vetämään Kybelen vaunuja.
Joissakin lähteissä Parthenopaios mainitaan Hippomeneksen lapseksi, mutta toisaalta Hyginus johdonmukaisesti kertoo Atalanten saaneen hänet Meleagroksen kanssa.