Svenska Teatern
Svenska Teatern on Helsingissä toimiva ruotsinkielinen teatteri. Teatterin rakennus sijaitsee Erottajalla Esplanadin puiston länsipäässä, Eteläesplanadi ja Pohjoisesplanadi -nimisten katujen välissä.
Svenska Teaternilla on tätä nykyä kaksi näyttämöä, "Stora scenen" eli Suuri näyttämö ja "Miniscenen" eli Mininäyttämö. Suuremman näyttämön katsomoon mahtuu noin 500 henkeä ja pienemmän näyttämön katsomoon 127 henkeä. Teatterilla on kymmenkunta ensi-iltaa vuodessa, ja se tekee yhteistyötä monen kulttuurilaitoksen kanssa. Vakituista henkilökuntaa teatterilla on noin 80.
Ruotsalaisen teatterin Mannerheimintien puoleinen julkisivu on valaistu eri värein meneillä olevan ohjelman mukaan vihreäksi (suomenruotsalainen draama), keltaiseksi (lasten ja nuorten näytelmät), punaiseksi (musiikkiteatteri) tai siniseksi (näytelmät maailmalta ja klassikot).
Syksyllä 1825 alkoi "Helsingfors Theaterhus Bolag" -nimisen osakeyhtiön osakeanti, jolla kerättiin varoja uuteen puiseen teatteritaloon Helsingissä. Osakkeita merkittiin 141 kappaletta ja ne maksoivat 100 pankkoruplaa kappaleelta. Osakkeille suunniteltiin maksettavan 10 % vuosittainen osinko. Yhtiö oli yksi Suomen ensimmäisistä osakeyhtiöistä.
Helsingin ensimmäinen teatterirakennus vihittiin käyttöön vuonna 1827. Kyseessä oli pieni puurakennus, joka sijaitsi keskellä Esplanadipuistoa hieman nykyistä idempänä. Rakennuksen oli suunnitellut arkkitehti Carl Ludvig Engel.
Teatterin käyttöönoton yhteydessä teatterilla ei ollut omaa, vakituista näyttelijäkuntaa, mutta Helsingissä vieraili tuolloin useita kiertueella olevia teatteriryhmiä. Ne olivat useimmiten matkalla joko Pietariin tai Pietarista pois. Ennen teatterirakennusta nämä teatteriryhmät olivat esittäneet näytelmänsä vaatimattomissa tiloissa.
Kun Helsingissä nyt oli oikea teatteri, teatterissa käynnistä tuli nopeasti suosittu ajanviete.
Taloudellisesti teatteri menestyi hyvin. Vuosina 1828–1847 jaettu osinko ylitti osakkeiden nimellisarvon.
Engelin suunnittelema teatterirakennus kävi pian ahtaaksi. 1840-luvulla jotkut osakkeenomistajat alkoivat ajaa uuden teatteritalon rakentamista kivestä. Ajatuksen kannattajat yrittivät hankaloittaa vanhan teatteriyhtiön toimintaa monin tavoin. Suojautuakseen hyökkäyksiltä yhtiö laati yhtiöjärjestyksen vuonna 1846. Kivitalon kannattajat jatkoivat toimiaan yhtiön purkamiseksi. Kotimaisen oopperan "Kaarle-kuninkaan metsästys" ensi-ilta 1852 johti siihen, että hanke sai tuulta purjeisiinsa. Uusi yhtiö "Nya Theaterhus-Bolaget" perustettiin 1858. Vanha yhtiö lakkautettiin kaksi vuotta myöhemmin sen jälkeen, kun uusi yhtiö oli lunastanut osake-enemmistön vanhasta yhtiöstä.
Toinen teatterirakennus, joka sijaitsi nykyisen Svenska Teaternin paikalla Erottajalla, vihittiin käyttöön 28. marraskuuta 1860. Sen suunnitteli arkkitehti Georg Theodor Chiewitz ja se oli kivirakennus. Ensimmäinen rakennuksessa esitetty näytelmä oli Sakari Topeliuksen ja Fredrik Paciuksen "Kypron prinsessa".
Uusi rakennus tuhoutui tulipalossa muutaman vuoden kuluttua. Jälleenrakennustyöt aloitettiin melkein heti, ja vuonna 1866 käyttöön vihittiin käyttöön rakennus, joka myöhemmin jäi ruotsinkieliseksi näyttämöksi nimellä Svenska Teatern. Rakennuksen suunnitteli venäläinen arkkitehti Nicholas Benois.
Vuoteen 1887 saakka teatteria kutsuttiin Nya Teaterniksi eli Uudeksi teatteriksi, mutta suomenkielisen teatterin perustettua Helsinkiin uuden näyttämön vuonna 1872 nimeksi muutettiin Svenska Teatern.
Svenska Teaternin laajennustyöt käynnistyivät vuonna 1935 Eero Saarisen ja Jarl Eklundin johdolla. Tällöin teatterin ulkoasua muokattiin perusteellisesti. Arkkitehti Benoisin 1860-luvulla luomat salonki ja lämpiö sekä rakennuksen pyöreä osa säilyivät lähes alkuperäisessä muodossa.
1900-luvun alussa, vielä ennen Suomen itsenäistymistä, teatterin taiteellinen johto koostui lähinnä ruotsalaisista. Myös suuri osa näyttelijöistä tuli Ruotsista. Virallinen päätös siitä, että teatterista tulisi suomenruotsalaisen yleisön kansallisnäyttämö tehtiin vuonna 1915. Teatteri siis suomenruotsalaistuisi, ja ammattitaitoisten näyttelijöiden pulaa helpottamaan perustettiin vuonna 1908 Svenska Teaterns elevskola, joka koulutti suomalaisia näyttelijöitä. Kun Suomen teatterikoulu 1979 muutettiin Teatterikorkeakouluksi, tämä koulu yhdistettiin siihen.
Teatterissa tehtiin 2010–2012 peruskorjaus. Teatteri on uusi kantavia rakenteita lukuun ottamatta. Teatteriin tuli uusi Amos-näyttämö, joka on teknisesti hyvin monipuolinen, ja sinne saadaan avautumaan näkymä puistoon. Lavasteet siirretään paikalleen kokonaisina, ja esimerkiksi esirippu avautuu automatiikalla. Näyttämö on pyörivä, ja sen lattiassa on 16 hissiä. Istumapaikkojen määrä on lisääntynyt, sillä valaistustekniikka on siirretty pois salista. Kattomaalaukset ja sisustus on entistetty, ja vaatesäilytys on kaksinkertainen. Kahvilan nimi vaihtui Kafé Kafkasta Café Thaliaksi. Suunnittelijaksi tuli vuonna 2005 arkkitehti Stefan Ahlman. Kustannukset olivat 50 miljoonaa euroa.