Sydneyn oopperatalo
Sydneyn oopperatalo on vuonna 1973 valmistunut rakennus Sydneyssä Australiassa. Rakennus sijaitsee hyvin näkyvällä paikalla Bennelong Pointissa Sydneyn satamassa lähellä Sydney Harbour Bridgeä.
Sydneyn oopperatalo on yksi 1900-luvun omaperäisimmistä ja kuuluisimmista rakennuksista. Se valittiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2007 merkittävänä 1900-luvun monumenttina, joka edustaa luovuutta sekä arkkitehtoniselta että rakennussuunnittelun kannalta.
Sydneyn oopperatalossa toimivat Australian ooppera, Australian kamariorkesteri, Sydneyn teatteri, Sydneyn sinfoniaorkesteri ja Australian baletti. Rakennus on yksi maailman aktiivisimmista esittävän taiteen keskuksista. Siellä järjestetään vuosittain jopa 2500 esitystä, joihin tulee noin 1,5 miljoonaa katsojaa. Vierailijoita rakennuksessa käy vuosittain neljä miljoonaa, ja opastetuille kiertokäynneille osallistuu 200 000 vierailijaa.
Uuden Etelä-Walesin osavaltion hallitus järjesti vuonna 1956 avoimen kansainvälisen suunnittelukilpailun ja nimitti siihen itsenäisen tuomariston. Kilpailussa haettiin suunnitelmaa kahdesta esityssalista, toinen oopperaa ja toinen sinfoniakonsertteja varten. Suunnittelurajoituksia tai kulujen ylärajaa ei määritelty. Kilpailun voitti tanskalainen arkkitehti Jørn Utzon, joka nimettiin projektin ainoaksi arkkitehdiksi.
Yleisen käsityksen mukaan myöhässä nelihenkisen tuomariston kokoukseen saapunut Eero Saarinen pelasti Utzonin kilpailutyön hylättyjen joukosta ja sai muutkin tuomarit hyväksymään sen voittajaksi.
Osavaltion parlamentti myönsi projektille 3,5 miljoonan Australian punnan eli 7 miljoonan Australian dollarin rahoituksen. Rakennuksen oli tarkoitus valmistua tammikuussa 1963.
Rakennustyöt aloitettiin 1957, ja rakennus valmistui lopulta 1973. Sen rakensi insinööriyritys Ove Arup and Partners, ja urakoitsija oli australialainen M R Hornibrook. Rakennusprojektin kulujen voimakas kasvu aiheutti vuonna 1966 sen, että osavaltion hallitus lopetti projektin rahoittamisen. Sen seurauksena Utzon jätti projektin, ja hallitus nimitti siihen uudet arkkitehdit. He tekivät suuria muutoksia rakennuksen sisätilojen suunnitelmiin. Työn valmistumista valvoi arkkitehtiyritys Hall, Todd and Littlemore. Rakennuskustannukset olivat lopulta 102 miljoonaa Australian dollaria.
Rakennuksen avasi virallisesti Australian kuningatar Elisabet II 20. lokakuuta 1973. Televisioitu avajaisseremonia sisälsi muun muassa ilotulituksen ja Ludwig van Beethovenin 9. sinfonian esityksen. Utzonia ei ollut kutsuttu, eikä hänen nimeään mainittu tapahtumassa. Oopperatalon ensiesitys oli Sergei Prokofjevin "Sota ja rauha".
Rakennuksen tulotietä ja etupihaa paranneltiin vuosina 1986–1988. Utzon palkattiin vuonna 1999 kehittämään rakennukselle suunnitteluperiaatteet, joita noudatettaisiin kaikissa myöhemmissä rakennustöissä rakennuksen arkkitehtonisen eheyden turvaamiseksi. Utzonin ensimmäinen toimenpide oli uudistaa vastaanottosali, joka nimettiin vuonna 2004 Utzon Roomiksi.
Vuonna 2006 valmistui Utzonin johtama ulkotilojen muutostyö. Sen yhteydessä rakennuksen länsipuolelle lisättiin lasi-ikkunat, joiden läpi teatterin aulasta pystyi näkemään Sydneyn satamaan. Sisätilojen kunnostuksen yhteydessä rakennukseen sijoitettiin ensimmäinen hissi ja liukuportaat. Utzon uusi myös vanhentunutta ja riittämättömäksi käynyttä oopperasalia.
Sydneyn oopperatalo on mitoiltaan 185 × 120 metriä. Siinä on noin tuhat huonetilaa. Huonetiloihin sisältyy viisi teatterisalia, viisi harjoitustilaa, kaksi pääeteistä, neljä ravintolaa, kuusi baaria sekä useita matkamuistomyymälöitä.
Esityskäytössä olevat salit istumapaikkoineen:
Konserttisalissa sijaitsevat oopperatalon suuret urut, jotka ovat maailman suurimmat mekaaniset urut. Uruissa on yhteensä 10 244 pilliä.
Oopperatalon ulkokatossa on yli miljoona valkoista keraamista laattaa, jotka on valmistettu Ruotsissa. Vaikka laatat on viimeistelty itsepuhdistuviksi, niitä on ajoittain huollettava ja vaihdettava.