Myrna Loy
Myrna Loy (oik. Myrna Adele Williams; 2. elokuuta 1905 Helena, Montana – 14. joulukuuta 1993 New York City, New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja yksi aikansa supertähdistä.
Hän aloitti tanssijana ja klaffina, myöhemmin hänet tunnettiin eksoottisten vamppien esittäjänä ja hänen tunnetuimmaksi roolikseen nousi Nora Charles "Pettävä varjo" -elokuvissa. Näitä komediallisia salapoliisielokuvia valmistui kuusi kappaletta ja ne olivat merkittävä käännekohta Loyn uralla, sillä niissä hän sai todistaa komediennen kykynsä ja se avasi hänelle myös ovet suurempiin tuotantoihin.
Sota-aikana Loy työskenteli sotilaskanttiinissa ja keräsi rahaa Punaisen Ristin puolesta. Sotien päätyttyä hän palasi takaisin Hollywoodiin. Myöhemmin hän teki töitä myös kasvatustieteiden parissa Unescolla.
Loy palkittiin urastaan kunnia-Oscarilla vuonna 1991.
Myrna Williams syntyi Helenan kaupungissa Montanassa Adele Mae (o.s. Johnson) ja David Franklin Williamsille. Hänen sukujuurensa olivat Walesista, Skotlannista ja Ruotsista. Loy sai etunimensä Nebraskassa sijainneen pysäkin mukaan. Hänen isänsä oli farmari joka työskenteli pankkiirina ja kiinteistökehittäjänä, äiti taas oli musiikkiopiskelija Chicagosta. Loylla oli nuorempi veli nimeltä David Williams, Jr. (k. 1982). Hän varttui Radersburgin maalaiskylässä lähellä Helenaa, vaikka perhe muuttikin Myrnan lapsuuden aikana edestakaisin Montanan ja Kalifornian väliä, ensin La Jollaan ja myöhemmin Ocean Parkiin. Perhe muutti ensimmäisen kerran Myrnan äidin sairastuttua keuhkokuumeeseen, johon ei saanut riittävää hoitoa Montanassa. Äidin toivuttua perhe palasi isän tahdosta takaisin Montanaan. Kun Adele tarvitsi kohdunpoistoleikkauksen, perhe koukkasi jälleen Kalifornian kautta Montanaan. Myrnan isä David Williams kuoli espanjantautiin marraskuussa 1918, jolloin Adele lapsineen muutti lopullisesti Kalifornian Culver Cityyn.
Loy aloitti tanssitunnit nuorella iällä asuessaan Kaliforniassa ja debytoi teatterilavalla 12-vuotiaana. Hän jatkoi tanssimista ja näyttämöharrastustaan myös Montanassa. Kaliforniassa hän opiskeli Westlake-nimisessä tyttökoulussa Holmby Hillsissä. Sen jälkeen hän aloitti opinnot Venice High Schoolissa. Siellä Loy toimi mallina "Fountain of Education" -suihkulähdeveistoksen patsaalle, joka on nähtävissä "Grease" -elokuvan avauskohtauksessa. Alkuperäinen veistos kärsi vuosien aikana sääoloista ja vandalismista, ja se siirrettiin pois paikaltaan vuonna 2002.
Loy lopetti koulun 18-vuotiaana hankkiakseen elantoa perheelleen ja sai töitä Grauman's Egyptian Theatresta. Hän sai elokuvasopimuksen Warner Bros.-yhtiöltä sen jälkeen, kun hänestä otettuja kuvia erään elokuvan rooliasussa päätyi fanilehteen. Loyn ensimmäiset elokuvaroolit olivat avustajatasoisia, myöhemmin merkittävämpiä vampin ja femme fatalen osia 1920-luvun mykkäfilmeissä. Näiden roolien johdosta hänelle kiteytyi eksoottisen, epäamerikkalaisen näyttelijättären imago.
Loyn uran alkuaikojen vamppiroolit toivat hänelle kuuluisuutta, mutta myöhemmin hänen tähtikuvaansa tulivat mukaan myös täydellisten vaimojen roolit. Loy teki läpimurtonsa Hollywoodissa 1930-luvulla, jolloin hänestä tuli ajan tunnetuimpia romanttisen komedian sankarittaria. Hän teki myös vakavia rooleja, kuten elokuvassa "Vaarallista leikkiä" ("Evelyn Prentice", 1934). Vuonna 1938 Loy äänestettiin Hollywoodin kuningattareksi, Clark Gablen ollessa kuningas. Loy kuuluikin noihin aikoihin Hollywoodin työllistetyimpiin ja parhaiten palkattuihin tähtiin.
Toisen maailmansodan aikoihin Loy piti taukoa urastaan ja keskittyi sotaponnisteluihin. Sota-aikana hän työskenteli mm. Punaiselle Ristille. Loy oli niin äänekäs Adolf Hitlerin vastustaja, että hänen nimensä päätyi Hitlerin mustalle listalle.
Sodan jälkeen Myrna Loy palasi elokuviin. Vuonna 1946 valmistui yksi hänen kuuluisimmista elokuvistaan: "Parhaat vuodet" ("The Best Years of Our Lives"). Loy oli aktiivinen demokraattisen puolueen jäsen sekä Unescon jäsen vuosina 1948–1954. 1950-luvun taitteessa Loyn elokuvaura alkoi hiljetä, jolloin hän siirsi uransa painopisteen teatteriin ja televisioon ja esiintyi vain harvakseltaan elokuvissa. Viimeisen roolinsa Loy teki sitcomissa "Rakastavasti, Sidney" vuonna 1982. Vuonna 1991 hän sai kunnia-Oscar-palkinnon urastaan. Loy ei ollut paikalla gaalassa, mutta lähetti kiitoksensa kotoaan videon välityksellä sanoen: ”Teitte minut todella onnelliseksi. Kiitos oikein paljon.” Tämä oli hänen viimeinen esiintymisensä julkisuudessa.
Myrna Loy oli elämänsä aikana neljästi naimisissa, mutta kaikki avioliitot päättyivät eroon. Loylla myös huhuttiin olleen suhde näyttelijöihin Leslie Howardiin vuonna 1932 ja Spencer Tracyyn 1935 ja 1936. Uhkapeluri Titanic Thompson väitti hänellä olleen suhde Loyn kanssa.
Loyn suuriin ihailijoihin kuului presidentti Franklin D. Roosevelt, joka kutsui hänet Valkoiseen taloon. Loy myös ystävystyi presidentin vaimon Eleanor Rooseveltin kanssa.
Vuonna 1970 antamassaan haastattelussa Loy kertoi olevansa uskonnoltaan metodisti.
Elämäkertakirjassaan Loy kertoo tehneensä abortin vuonna 1936 juuri ennen ensimmäistä avioliittoaan Arthur Hornblow Jr.:n kanssa. Hän ei kuitenkaan vahvistanut huhuja, joiden mukaan abortti olisi tehnyt hänet hedelmättömäksi.
Loy ei koskaan saanut omia lapsia, mutta hänellä oli läheinen suhde ensimmäisen aviomiehensä lapsiin. Hän muutti viimeisen avioliittonsa päätyttyä Manhattanin Upper East Sidelle, jossa hän asui kuolemaansa saakka. 1970-luvulla Loy sairasti rintasyövän, jonka seurauksena hänelle tehtiin rinnanpoisto. Hän kuoli 14. joulukuuta 1993 leikkauskomplikaatioihin 88 vuoden ikäisenä. Loy tuhkattiin ja hänen tuhkansa haudattiin Forestvale Cemetery-hautausmaalle hänen synnyinkaupunkiinsa Helenaan, Montanaan. Loylla on elokuvaurastaan tähti Hollywood Walk of Famella, osoitteessa 6685 Hollywood Blvd.
Muotoilija Olga Osol nimesi Arabialle suunnittelemansa Myrna-astiaston hänen mukaansa.