Sacramento Monarchs
Sacramento Monarchs oli yhdysvaltalainen koripalloseura, joka pelasi Women's National Basketball Association -liigassa. Seura kuului liigan läntiseen konferenssiin ja pelasi kotiottelunsa ARCO Arenalla Sacramentossa, Kaliforniassa. Monarchs pelasi ensimmäisen kautensa WNBA:ssa vuonna 1997 ollen näin yksi liigan kahdeksasta perustajaseurasta. Seura lopetti toimintansa kauden 2009 jälkeen.
Kahdella ensimmäisellä kaudellaan Monarchs jäi WNBA:n pudotuspelien ulkopuolelle selvällä erolla jatkoon päässeisiin, vuonna 1997 voittoprosentilla 35,7 (kymmenen voittoa ja 18 tappiota) ja vuonna 1998 voittoprosentilla 26,7 (kahdeksan voittoa ja 22 tappiota). Kolmannella kaudellaan seura paransi huomattavasti: se saavutti voittoprosentin 59,4 (19 voittoa ja 13 tappiota), joka oli läntisen konferenssin ja koko liigan kolmanneksi paras. Monarchs oli näin konferenssinsa viimeinen jatkopeleihin päässyt joukkue kaudella 1999. Pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella seura kohtasi Los Angeles Sparksin, joka oli vahvempi pistein 71–58 (jatkopaikka toiselle kierrokselle ratkesi tuolloin yhden ottelun tuloksen perusteella).
Sacramento uusi pääsyn pudotuspeleihin myös kahdella seuraavalla kaudella, vuonna 2000 voittoprosentilla 65,6 (21 voittoa ja 11 tappiota), joka oli läntisen konferenssin ja koko liigan kolmanneksi paras, ja vuonna 2001 voittoprosentilla 62,5 (20 voittoa ja 12 tappiota), joka oli läntisen konferenssin toiseksi korkein. Vuonna 2000 tie nousi jatkopeleissä pystyyn ensimmäisellä kierroksella seuran hävittyä ottelusarjan Houston Cometsia vastaan suoraan 0–2, ja vuonna 2001 konferenssifinaaleissa, joissa seura hävisi Los Angeles Sparksille voitoin 1–2. Pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella seura oli voittanut Utah Starzzin suoraan 2-0. Vuonna 2002 seura jäi pudotuspelien ulkopuolelle voittoprosentilla 43,8 (14 voittoa ja 18 tappiota).
Kaudesta 2003 alkaen Monarchs eteni WNBA:n pudotuspeleihin kuudesti peräkkäin. Parhaan menestyksensä seura saavutti vuonna 2005, jolloin se voitti ensin konferenssinsa runkosarjan historiansa parhaalla voittoprosentilla 73,5 (25 voittoa ja yhdeksän tappiota), ja myöhemmin WNBA:n mestaruuden. Monarchs voitti pudotuspelien 2005 ensimmäisellä kierroksella Los Angeles Sparksin suoraan 2–0, konferenssifinaaleissa Houston Cometsin niin ikään 2–0 ja loppuotteluissa itäisen konferenssin kärkijoukkueen Connecticut Sunin voitoin 3–1 (pistein 69–65, 70–77, 66–55 ja 62–59). Seura uusi loppuottelupaikkansa kaudella 2006 kukistettuaan pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella Houston Cometsin voitoin 2–0 ja konferenssifinaaleissa Los Angeles Sparksin niin ikään 2–0, mutta liigan mestaruus meni Detroit Shockille, joka vei tasaisen loppuottelusarjan voitoin 3–2.
Vuoden 2003 pudotuspeleissä Monarchs voitti ensimmäisellä kierroksella Houston Cometsin voitoin 2–1, mutta jäi vaille loppuottelupaikkaa hävittyään konferenssifinaaleissa Los Angeles Sparksille. Vuonna 2004 seura eteni jälleen konferenssifinaaleihin voitettuaan pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella Los Angeles Sparksin, mutta loppuottelupaikka jäi saavuttamatta, kun se hävisi konferenssifinaaleissa Seattle Stormille voitoin 1–2. Kausina 2007 ja 2008 Monarchsin taival katkesi pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella ja 2009 seura jäi ensimmäisen kerran sitten vuoden 2002 pudotuspelien ulkopuolelle.
Huolimatta urheilullisesta menestyksestä, Monarchs lopetti toimintansa loppuvuonna 2009, kun Maloofin perhe luopui seuran omistajuudesta päätettyään keskittyä NBA-seura Sacramento Kingsin pyörittämiseen. Seuralle ei löytynyt uutta omistajaa, joten joulukuussa 2009 järjestettiin "dispersal draft", jossa muilla WNBA-seuroilla oli mahdollisuus varata itselleen Monarchsin sopimuspelaajia.
Sacramento Monarchsin historian tehokkain pisteidentekijä on seuraa vuosina 1999–2007 edustanut Yolanda Griffith, joka oli pistekeskiarvon perusteella seuran paras pistenainen seitsemällä kaudella (1999–2004 ja 2006), parhaimmillaan pistekeskiarvolla 18,8 (1999). Griffith palkittiin vuonna 1999 WNBA:n arvokkaimpana pelaajana, parhaana puolustavana pelaajana ja vuoden tulokkaana ja vuonna 2005 WNBA:n loppuotteluiden arvokkaimpana pelaajana. Seuran historian nimekkäimpiin pelaajiin lukeutuvat myös muun muassa Ruthie Bolton, joka pelasi seurassa vuodesta 1997 vuoteen 2004 asti ja jonka pelinumeron, numeron kuusi, seura jäädytti, ja portugalilainen Ticha Penicheiro, joka on pisimpään seurassa pelannut pelaaja (kaudesta 1998 kauteen 2009).