hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Samoth
Samoth (oik. "Tomas Thormodsæter Haugen", s. 9. kesäkuuta 1974) on merkittävä norjalainen black metal -muusikko. Hän on tullut tunnetuksi Emperor- ja myöhemmin myös Zyklon-yhtyeissä. Zyklonin myötä häntä on kutsuttu Zamothiksi. Samoth omistaa myös levy-yhtiön Nocturnal Art Productions.
Nuoruudessaan Samoth tapasi Ihsahnin. Ystävykset soittelivat usein musiikkia keskenään ja perustivat yhtyeen, jonka nimi vaihtui useasti. Aluksi yhtye oli nimeltänsä Dark Device, sitten Xeresia ja viimein Embryonic. Vuonna 1991 nimeksi tuli Thou Shalt Suffer. He soittivat esiasteista black metallia, jossa oli death metal -vaikutteita.
Myöhemmin Samoth lopetti Thou Shalt Sufferin ja perusti Emperorin, jossa hän soitti aluksi rumpuja. Sitten mukaan tuli Ihsahn, basisti Mortiis ja rumpali Faust. Uusien jäsenten liittymisen yhteydessä Samoth siirtyi soittamaan kitaraa.
Vuonna 1994 Samoth joutui 16 kuukaudeksi vankilaan Skjoldin kirkon polttamisesta Varg Vikernesin kanssa.
Vuosien soittamisen ja muutaman albumin julkaisun jälkeen Samoth lopetti yhtyeen vuonna 2001, koska hänen ja Ihsahnin musiikkimieltymykset erosivat suuresti toisistaan. Emperorin viimeiseksi levyksi jäi "Prometheus: The Discipline of Fire & Demise", jonka jälkeen Samoth jatkoi kitaransoittoa Zyklonissa. Vuoden 2007 Emperorin Euroopan-kiertueella Samoth oli mukana 
kitaristina.
Joka tuotoksen loppuun on merkitty myös Samothin soittama instrumentti kyseisellä levyllä.
Thou Shalt Suffer
Emperor
Ildjarn
Burzum
Gorgoroth
Satyricon
Arcturus
Zyklon-B
Mikrokuitu
Mikrokuitu on keinotekoinen tekstiilikuitu, jonka hienous on alle 1 dtex, eli sen massa on alle yhden gramman kymmentä kilometriä kohti. Mikrokuitua valmistetaan pääasiassa polyamidista ja polyesteristä filamenttikuituna. Mikrokuidun etu sade- ja urheiluasujen materiaalina on hengittävyys: kuidussa olevat mikroskooppisen pienet huokoset päästävät läpi vesihöyryn, mutta eivät vesipisaraa. Näin ollen vaate tuntuu hikoillessakin kuivalta ja suojaa sateelta.
Tyypillisesti mikrokuidun paksuus on alle yhden denierin, tyypillisesti 0,5 – 0,6 denieriä. Tätä voi verrata esimerkiksi silkkikuidun tyypilliseen paksuuteen 1,24 denieriä, tai puuvillan 1,5 – 2 denieriin. Tässä on siis kyse kuidun paksuudesta; siitä tehty lanka ja neulos on paljon paksumpaa (esimerkiksi sukkahousut 20–40 den).
Mikrokuiduista tehdyt kankaat ovat keveitä, pehmeitä ja säilyttävät muotonsa hyvin.
Mikrokuituja käytetään
Urheilukerrastoissa mikrokuitua käytetään, koska se johtaa kosteuden pois iholta toisin kuin esimerkiksi puuvilla. Juhlavaatteissa sitä käytetään, koska se saadaan hohtamaan silkin lailla. Siivousvälineissä on hyötyä mikrokuidun nukattomuudesta.
Puhdistuksessa mikrokuituiset tekstiilit ovat tehokkaita lukuisten, läpimitaltaan pienten ja poikkileikkaukseltaan särmikkäiden kuitujen ansiosta, jotka antavat mikrokuitutuotteelle erinomaisen kyvyn irrottaa ja sitoa likaa ja rasvaa.
Denier
Denier on kuidun tai langan lineaarisen massatiheyden yksikkö. Yhdeksäntuhatta metriä yhden denierin paksuista lankaa painaa yhden gramman.
On syytä erottaa kuidun ja kuiduista punotun langan paksuus. Kuidun paksuuteen viitataan joskus merkinnällä D.P.F ("denier per filament").
Joitakin denierilukemia kuiduille:
Ja langoille / neuloksille
Sinappikaasu
Sinappikaasu, "diklooridietyylisulfidi", "rikkisinappikaasu", (ClCH)S oli 1. maailmansodan aikana tehokkain kemiallisen sodankäynnin taistelukaasu.
Ensimmäisen maailmansodan aikana sinappikaasu tunnettiin myös "keltaristikaasuna". Nimensä se sai sinappikaasukranaattien kylkeen maalatuista keltaisista risteistä, jotka erottivat kaasukranaatit tavallisista ammuksista.
Sinappikaasu on huoneenlämmössä keltainen öljymäinen neste, joka saattaa haista sinapilta tai valkosipulilta. Sillä ei kuitenkaan tästä huolimatta ole kemiallisessa mielessä mitään yhteistä sinappikasvien kanssa. Sinappikaasu on lähes liukenematonta veteen, mutta liukenee ainakin asetoniin, bentseeniin ja etanoliin.
Sinappikaasu tunkeutuu nopeasti vaatteiden läpi, imeytyy ihosta ja hengitysteistä kehoon ja vahingoittaa limakalvoja sekä ihoa.
Rikkisinappikaasun leimahduspiste on 105 °C.
Sinappikaasun valmistus on nykyisin kielletty.
Rikkisinappikaasu kuuluu laajempaan luokkaan aineita, joissa nukleofiili (tässä rikki) pystyy kytkeytymään molekyylin sisäisesti β-asemaan niin että β-asemasta poistuu ryhmä (tässä kloori), jolloin syntyy elektrofiilinen rengasrakenne, tässä sulfoniumrengas. Kehossa on paljon nukleofiilejä, jotka reagoivat sulfoniumionin kanssa. Sulfoniumioni pystyy aiheuttamaan vahinkoa kehossa, esimerkiksi kiinnittymään solun DNA:n nukleofiiliseen kohtaan, mikä yleensä tappaa solun, mutta saattaa myös aiheuttaa syöpää. Rikki voidaan korvata esimerkiksi typellä (N) tai arseenilla (As), jolloin aine toimii vastaavalla tavalla.
Yhdysvalloissa tapahtuneessa onnettomuudessa havaittiin, että kloorimetiini eli typpisinappikaasu (CHClN) vähentää valkosolujen määrää veressä. Ne aiheuttavat vahinkoa solun DNA:lle, mikä on erityisesti jakautuvalle solulle vahingollista. Syöpäsolut jakautuvat nopeammin kuin kehon tavalliset solut, joten typpisinappikaasua alettiin käyttää syövän hoitoon. Typpisinappikaasua käytetään edelleen kemoterapiana esimerkiksi aivosyövän hoitoon, ja yleensäkin nykyaikainen kemoterapia perustuu osaksi typpisinappikaasun kaltaisiin aineisiin eli DNA:n alkylointiin.
UNMIL
UNMIL (United Nations Mission in Liberia) oli YK:n päätöslausemalla 1509 (2003) 19. syyskuuta 2003 perustettu rauhanturvaamisoperaatio Liberiassa 2003-2015. UNMIL:n tehtävinä olivat tulitaukosopimuksen täytäntöönpanon tukeminen ja rauhan palauttaminen eri osapuolten välille, YK:n henkilöstön ja omaisuuden suojaaminen, humanitäärisen avustustyön tukeminen sekä Liberian kansallisen turvallisuuden kehittämisessä avustaminen.
Operaatioon osallistui noin 16 000 sotilasta sekä 1 115 siviilipoliisia.
Suomalaisia UNMIL:ssä työskenteli kaksi esikuntaupseeria. Suomi lopetti osallistumisensa operaatioon vuoden 2015 lopussa.
Kesäkuussa 2016 UNMIL-joukot siirsivät virallisesti vastuun turvallisuudesta maan omille puolustus- ja poliisivoimille. Maahan jäi edelleen YK:n joukkoja, mutta ne ovat nyt avustavasa roolissa.
Llanfairpwllgwyngyllgogerychwyrndrobwllllantysiliogogogoch
Llanfairpwllgwyngyllgogerychwyrndrobwllllantysiliogogogoch ( ) on kylä Ynys Mônin saarella Walesissa Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Se tunnetaan pitkästä nimestään, joka on Britannian pisin ja yksi maailman pisimmistä. Kylä tunnetaan myös nimillä Llanfair PG tai Llanfairpwll. Siellä on 3 107 asukasta (vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan).
Kylä on suosittu turistikohde. Useat ihmiset pysähtyvät kylän rautatieasemalla, vierailevat kylän turistikeskuksessa tai ”leimaavat passinsa” paikallisessa kaupassa. Itse rautatieasema on enää vain vähäisessä käytössä.
Kylän erityisen pitkä nimi kehitettiin 1860-luvulla. Ainoana tarkoituksena oli saada kylälle Britannian pisin rautatieaseman nimi, eikä sitä voida pitää kymrin kielen luonnollisena sanana.
Tässä on käännös nimen eri osista:
Suomeksi nimi siis suurin piirtein tarkoittaa: ”Pyhän Marian kirkko valkoisen pähkinäpuun lähteellä villin pyörteen lähellä pyhän Tysilion kirkolla punaisella luolalla”. Alun perin kylä tunnettiin nimellä Llanfairpwllgwyngyll, ja lähellä oli paikka nimeltä Llantysilio Gogogoch, jonka nimi liitettiin aiempaan nimeen.
Useat paikkakunnat ovat yrittäneet rikkoa kylän ennätyksen. Llanfynyddin kylä Carmarthenshiressa otti vuonna 2004 epävirallisesti nimekseen ”Llanhyfryddawelllehynafolybarcudprindanfygythiadtrienusyrhafnauole” protestoidakseen tuulivoimalapuiston rakentamista kylän lähistölle (nimi tarkoittaa ”rauhallinen kaunis kylä, harvinaisen isohaarahaukan ikiaikainen paikka, jota uhkaavat viheliäiset terät/siivet”). Yhdelle Fairbournen rautatien asemista annettiin nimi ”Gorsafawddacha'idraigodanheddogleddollônpenrhynareurdraethceredigion”. Nämä yritykset eivät kuitenkaan ole saaneet viranomaisten tunnustusta.
Sensorinen muisti
Sensoriset muistit ovat aistitiedon ensimmäinen säilytyspaikka. Koska sensoriset muistit eivät juuri muokkaa aistitietoa, niitä kutsutaan myös sensorisiksi varastoiksi. Sensoristen muistien kapasiteetti on valtava, mutta kesto hyvin lyhyt.
Kuuloaistin sensorista muistia kutsutaan kaikumuistiksi, vastaavaa näköaistin muistia taas ikonimuistiksi. Ikonimuistin toiminnasta kertoo muun muassa salaman aiheuttama näköärsyke; näemme kuvan sekunnin murto-osan pitempään kuin itse välähdys kestää. Ikonimuistin toimintaa on tutkinut yhdysvaltalainen psykologi George Sperling.
Kaikumuisti toistaa samanlaisen ilmiön kuuloaistissa. Äänet jäävät ikään kuin kaikumaan päässämme hetkeksi, näin äänten kesto koetaan todellista pitempänä. Sensoristen muistien olemassaoloa on tutkittu myös muissa aisteissa, mutta niistä ei ole kiistatonta tutkimustietoa.
Kuuhulluus
Kuuhulluus on uskomuksissa fanaattinen tai innostunut tila tai jopa mielenhäiriö, jonka saa aikaan täysikuu. Kuuhullu voi seota väliaikaisesti tai lopullisesti. Monien taruolentojenkin uskotaan olevan aktiivisimmillaan juuri täydenkuun aikaan.
Täysikuulla uskotaan yleisesti olevan ainakin jonkinlaisia vaikutuksia ihmiseen; jotkut kokevat sen valvottavan tai tekevän hieman hermostuneemman tai innostuneemman olon. Valtaosa tilastollisista tutkimuksista ei kuitenkaan tue väitettä, että kuun vaiheet korreloisivat ihmisten käyttäytymisen kanssa, ja teoriaa pidetäänkin usein näennäistieteenä.
Monet merieläimet reagoivat täysikuuhun eri tavoilla, vaikka eivät näkisi sitä. Esimerkiksi jotkin katkaravut, planktonit ja meduusat tulevat pinnan lähelle täysikuun aikaan, vaikka kuu olisi täysin pilvien takana näkymättömissä. Rannikon läheisyydessä merieläimiin voi vaikuttaa myös kuun aiheuttama vuorovesi, mutta kuu vaikuttaa myös joihinkin syvänmeren eläimiin.
Täysikuu
Täysikuu on Kuun vaihe, jolloin Maahan näkyvä eli "maahan katsova" Kuun pinta on täysin Auringon valaisema. Kuu näyttää täysikuun aikaan pyöreältä.
Täydenkuun aikaan Aurinko ja Kuu ovat jokseenkin vastakkaisilla puolilla maapalloa. Mikäli Aurinko ja Kuu ovat yöaikaan täysin vastakkaisilla puolilla Maata, osuu Maan varjo kuuhun ja tapahtuu kuunpimennys. Kuunpimennys voi tapahtua siis vain täydenkuun aikaan.
Täydenkuun samoin kuin uudenkuun aikaan vuorovesi on korkeim­mil­laan eli silloin esiintyy tulvavuoksi, koska Auringon ja Kuun aiheuttamat vuoro­vedet sattuvat samaan hetkeen. Superkuu tarkoittaa tilannetta, jossa Kuu on ratansa Maata lähimmässä pisteessä juuri täydenkuun] aikaan, mikä saa sen näyttämään Maasta katsottuna mahdollisimman suurelta.
Erilaisissa uskomuksissa täydenkuun aikaan osa ihmisistä muuttuu käytökseltään poikkeaviksi, jopa fanaattisiksi tai mielenhäiriöisiksi. Tätä reaktiota kutsutaan kuuhulluudeksi. Tutkimuksissa on havaittu, että terveillä ihmisillä tällaista reaktiota ei esiinny; sen sijaan eräiden psyykkisten sairauksien yhteydessä tämän tyyppistä käytöstä on jossakin määrin ilmennyt.
Täysikuuta pidetään myös aikana, jolloin ihmissudet muuntuvat pedoiksi. Uskomuksien mukaan sudet ulvovat täysikuulle, mutta tieteellistä perustetta väitteelle ei ole löydetty.
Kuun sirppi
Kuun sirppi on kuun vaihe, jolloin vain kuun kapea reuna näkyy auringon valaisemana. Kuun sirppi näyttää sirpin muotoiselta, sillä suurin osa maahan näkyvästä kuunpinnasta on pimeänä. Kapeimman sirppivaiheen aikana näkyy silti himmeästi kuun valaisematonkin osa. Sen mahdollistaa näkyviin "maatamo", kuuhun maasta heijastuva auringonvalo.
Kuun sirpin aikaan aurinko on melko lailla samalla suunnalla kuin kuu. Sirpin sakarat osoittavat siis aina auringosta poispäin. Jos sakarat osoittavat vasemmalle (pohjoisella pallonpuoliskolla) on kyseessä kasvava kuu (eli uusikuu), joka alkaa kasvaa täysikuuksi.
Kuun kierto on taivaalla aurinkoon nähden takaperoinen: se jää jälkeen auringosta kasvavan kuun aikana ja näennäisesti lähestyy aurinkoa pienenevän kuun aikana.
Puolikuu
Puolikuu on Kuun vaihe, jolloin Aurinko valaisee puolet Maahan näkyvästä kuunpinnasta. Puolikuun aikana auringonvalo tulee Maasta nähden Kuun sivulta, valaisten Kuun puoliksi. Puolikuu näyttää puoliympyrän muotoiselta.
Puolikuun vaihetta sanotaan usein myös ensimmäiseksi tai viimeiseksi neljännekseksi. Kasvavassa vaiheessa oleva puolikuu on siis ensimmäinen neljännes ja vaihe on viimeinen neljännes.
Lois Lane
Lois Lane on Teräsmies-sarjakuvan hahmo, joka toimii toimittajana kuvitteellisessa "Daily Planet" -lehdessä. Toimeliaalla ja uhkarohkealla naisreportterilla on taipumus joutua vaarallisiin tilanteisiin, jotka vaativat supersankari Teräsmiehen pelastusta. Häntä kutsutaankin leikkimielisesti "Teräsmiehen tyttöystäväksi" [Superman's girlfriend]. Hänellä on Lucy Lane -niminen sisar. Seikkaili 1960- ja 70-luvuilla myös omassa nimikkolehdessään.
Hahmon loivat Jerry Siegel ja Joe Shuster. Jerry Siegelin vaimo Joanne toimi hahmon mallina. Ensi-esiintyminen: Action Comics #1 (kesäkuu 1938).Lois Lane on sarjakuvien lisäksi esiintynyt myös monissa elokuvissa, tv-sarjoissa, radiokuunnelmissa ja piirretyissä.
Lois Lane on Teräsmiehen ja Kentin pariskunnan lisäksi ainoa Teräsmies-sarjakuvissa alusta asti mukana ollut sarjakuvahahmo.
Aina hahmon ensimmäisestä esiintymisestä (1938) lähtien 1990-luvun alkupuolelle asti, yksi Teräsmies-sarjakuvien kantavista "punaisista langoista" oli nk. rakkauskolmiodraama Teräsmiehen, Lois Lanen ja Clark Kentin välillä; Clark Kent rakastaa Lois Lanea, Lois taas Teräsmiestä (ymmärtämättä, että Teräsmies ja Clark Kent ovat itse asiassa sama henkilö). Lopulta Teräsmies paljasti salaisen henkilöllisyytensä Loisille lehdessä "Adventures of Superman # 662 (1992)" ja pari avioitui vuonna 1997 Superman:Wedding Album -tarinassa. Lois Lane ja Clark Kent asuvat Metropolisissa osoitteessa: "1938 Sullivan Lane".
Loisilla ja Teräsmiehellä on myös poika nimeltä Jonathan "Jon" Samuel Kent. Hahmon on luonut Dan Jurgens ja hahmo esiintyi ensimmäisen kerran sarjakuvassa Convergence: Superman #2 vuonna 2015. Isänsä tapaan myös Jonathanilla on supervoimia ja hänet tunnetaankin myös nimellä Superboy. Hahmon seikkailuihin päästään tutustumaan tarkemmin vuonna 2017 alkaneessa sarjakuvassa Super sons, jossa Jonathan seikkailee yhdessä Batmanin pojan Damian Waynen eli viidennen Robinin kanssa. Jonathan tulee hyvin toimeen vanhempiensa kanssa ja on heitä kohtaan arvostava. Tärkein Jonathanin vanhemmiltaan saama oppi on tehdä hyviä tekoja muille, jolloin maailmasta tulee parempi paikka ja hyvä lähtee kiertämään. Vaikka Loisilla ei ole miehensä ja poikansa tapaan supervoimia, on Jonathan kerran letkauttanut Robinille hänen äitinsä olevan taitava ajatustenlukija. Lois on äitinä varsin ankara mutta rakastava. Toisinaan hän joutuu myös myöntymään miehensä ehdotuksiin Jonathanille tarjottavista uusista mahdollisuuksista päästä harjoittelemaan voimiensa käyttöä.
Lois Lanen nimikirjaimet ovat L.L.. Teräsmies -sarjakuvakirjoittajilla on tapana luoda Teräsmiehen taustahahmohin tietyin väliajoin lisää L.L.-nimikirjaimet omaavia hahmoja. Esimerkiksi: "Lois Lane", "Lex Luthor", "Lana Lang", "Lyla Lerrol", "Lucy Lane", "Lori Lemaris" (merenneito) yms.
Vanhoissa suomennetuissa Teräsmiessarjakuvissa Lois Lane oli nimeltään Irma Manner.
Spacesynth
Spacesynth (joskus synthdance, "spacedance" eli "spacedisco") on eurooppalaisen elektronisen tanssimusiikin tyylisuunta, joka syntyi 1980-luvun puolivälissä. Alussa spacesynth oli instrumentaalista italodiskoa, mutta se kehittyi omaksi genrekseen. 1980-luvulla tyylin tunnetuimpia esittäjiä olivat muun muassa Laserdance, Koto, Cyber People ja Proxyon. Spacesynthin myyntiluvut laskivat 1990-luvun edetessä, mutta merkkejä jonkinasteisesta suosion palaamisesta on näkynyt 2000-luvulla.
Tälle instrumentaaliselle musiikkityypille ovat tyypillistä artistit, jotka tuottavat elektronista musiikkia, ei niinkään aito yhtyeen live-esiintyminen. Spacesynthissä melodia on monesti rytmiä tärkeämpi toisin kuin monesti discomusiikissa. Spacesynthissä käytetään monesti vokooderilla tehtyä laulua ja puhetta. Aiheet ovat scifi- ja avaruuspainotteisia.
Spacesynthille ominaisia ovat olleet 1/16-bassolinja, sointuiskut, tarttuvat melodiat ja Linn Drum -rumpukoneen omalaatuiset soundit. 1990-luvun alussa spacesynthin suosio alkoi vähetä, ja sen tilalle tulivat 1990-luvun kuluessa eurodance, house ja tekno. Spacesynth lähes katosi 1990-luvun alussa, mutta nousi taas 1980-luvun soundin saatua uutta suosiota 2000-luvun puolivälissä. Tyylisuunnan tunnetuimpia artisteja ovat nykyään Area 51, Protonic Storm, Marco Rochowski, Anders Lundqvist, Mark Vera, Electron, Berk Van Ozden ja MindXpander. Tuotantoyhtiöt Hypersound ja Alpha Centauri ovat tuoneet uusia esiintyjiä julkisuuteen 2000-luvulla.
Kyrönjoki
Kyrönjoki () on Etelä-Pohjanmaalla Kyrönjoen vesistöalueen laskujoki. Sen suurin pituus on eri laskutapojen mukaan 80–200 kilometriä. Kolmasosa joen valuma-alueesta on peltoa, viidesosa suota ja kaksi viidesosaa metsää. Kyrönjoen viljelylakeudet on valittu yhdeksi Suomen kansallismaisemista. Kyrönjoen valuma-alueeseen kuuluu nykyisten käsitysten mukaan osittain tai kokonaan monia kuntia, joista suurimmat ovat Vaasa, Isokyrö, Seinäjoki, Ilmajoki, Kurikka ja Kauhajoki Suurimmissa kunnissa asuu yhteensä noin satatuhatta ihmistä. Vaasan kaupunki ottaa raakavetensä Kyrönjoesta. Lisäksi joen vesistöalueella on muutamia vesivoimalaitoksia.
Kyrönjoella on kolme suurta latvahaaraa, Seinäjoki, Jalasjoki ja Kauhajoki. Kyrönjoen pääuoma alkaa nykykäsitysten mukaan Kauha- ja Jalasjoen yhtymäkohdasta Kurikasta, ja virtaa Ilmajoen, Seinäjoen, Isonkyrön, Vaasan ja Mustasaaren kautta Perämeren Vassorinlahteen Mustasaaren Koivulahdessa pohjoispuolella.
Kyrönjoen vesistöalue on pääosin metsää, peltoa ja suota. Peltovaltaisia valuma-alueita on alavilla jokilaaksojen alueilla, kuten Ilmajoella. Jokiuomasta kauempana on moreenipohjaista metsää. Kyrönjoen vedenjakaja-alueet ovat soisia. Soiden raivaus sekä soiden ja metsien ojitukset ovat äärevöittäneet Kyrönjoen virtaamavaihteluita, sillä vesi ei viivy ojitetuilla alueilla. Kesäisin kuivana aikana veden virtaama on pieni ja veden viipymä on pitkä. Tuona aikana veden ravinteet aiheuttavat voimakasta rehevöitymistä.
Kyrönjoen alue on loivapiirteinen topografialtaan. Alueella on paljon Itämeren litorinavaiheen aikana kehittynyttä hapanta alunamaata. Litorinameren aikana merenpohjalle sedimentoitunut savi sisältää paljon merivedestä peräisin olevia sulfideja. Kun sulfidi esimerkiksi pohjavesipinnan laskiessa hapettuu rikkihapoksi, se muodostaa helposti veteen liukenevia happamia suoloja. Happamuus on yksi Kyrönjoen leimallisia piirteitä, se aiheuttaa kalakuolemia ja on erityisen haitallista mädille ja kalanpoikasille.
Kyrönjoen kalasto on melko rikasta. Varsinkin suistoalueella esiintyy noin 60 kalalajia, joista suuri osa on merikaloja. Kyrönjoen suisto toimii koko yhtenä Merenkurkun alueen kalojen tärkeimpänä kutu- ja poikastuotantoalueena. Ajoittaisella happamuudella on siis merkittävä vaikutus koko Merenkurkun kalakantojen kehitykseen. Kyrönjoen kalakantoja hoidetaan istutuksilla. Jokeen on istutettu muun muassa lohta, taimenta, siikaa ja harjusta.
Tulvasuojelun ja vesivoiman takia on Kyrönjoen vesistöalueen yhteyteen rakennettu Liikapuron, Pitkämön, Kalajärven ja Kyrkösjärven tekojärvet, Orisbergin Kotilammi sekä Malkakosken tekokoski.
Tsade
Tsade (myös ṣade, tzade tai tsadi) on monen seemiläisen kielen aakkoston 18. kirjain. Se sisältyy muun muassa heprealaiseen, foinikialaiseen, aramealaiseen ja arabialaiseen kirjaimistoon (ṣād, ص). Se on ehkä kyrillisen Ц:n edeltäjä. Kirjaimen nimi tulee mahdollisesti onkea tarkoittavasta sanasta.
Heprean kielessä tsade ääntyy soinnittomana alveolaarisena affrikaattana /ts/. Transkriptiossa sitä merkitään usein kirjainyhdistelmällä tz tai ts tai merkillä ṣ (s jonka alla on piste). Tsade on myös yksi niistä heprean kirjaimista, jotka kirjoitetaan eri tavalla sanan lopussa: sillä on "sofit"- eli loppumuoto tsade sofit.
Heprealaisessa numerojärjestelmässä tsadella on lukuarvo 90. Tsade sofitin lukuarvo on 900.
Esimerkkejä:
Qof
Qof tai kof (myös quf) on monen seemiläisen kielen aakkoston 19. kirjain. Se sisältyy muun muassa heprealaiseen, foinikialaiseen, aramealaiseen ja arabialaiseen kirjaimistoon (qāf ق). Se on latinalaisen Q:n edeltäjä. Myös kreikkalaisessa kirjaimistossa on ollut vastaava kirjain koppa, joka on kuitenkin jäänyt pois käytöstä. Kirjaimen nimi tulee takaraivoa tai apinaa tarkoittaneesta sanasta.
Heprean kielessä qof ääntyy kovana kurkkuäänteenä /k/, eikä nykyään enää tehdä eroa qofin ja kafin ääntämisessä. Qof translitteroidaan vaihtelevasti joko merkillä k tai q. Joskus on tapana korvata sanan Elohim (אלהים, Jumalan eräs nimitys) he-kirjain qofilla: Eloqim (אלקים). Näin vältetään toisen käskyn rikkominen.
Heprealaisessa numerojärjestelmässä qofilla on lukuarvo 100.
Jiddišin kielessä puolestaan qofia käytetään kaikkialla siellä, missä saksassa kirjoitettaisiin k. K:ta vastaava kirjain, kaf, esiintyy vain heprealaisperäisissä sanoissa.
Esimerkkejä:
Windows 3.x
Windows 3.x on Microsoftin Windows -käyttöjärjestelmiä edeltänyt käyttöympäristöperhe, jota julkaistiin vuosina 1990–1994. Versio 3.0 oli ensimmäinen laajan suosion saavuttanut Windows -versio. Windows 3.0 julkaistiin 22. toukokuuta 1990.
Sarjan seuraaja on Windows 95, joka julkaistiin elokuussa 1995.
Windows 3.0:ssa oli kolme toimintatilaa:Windows 3.0 tuki 16 väriä. Siinä tukivat käyttöön ikoneihin perustuvat Program Manager ja Control Panel. Tiedostojen hallintaan käytettiin File Manageria.
Windows 3.1 (koodinimeltään "Janus") julkaistiin 6. huhtikuuta 1992. 3.1:n uudistuksia olivat skaalattavat TrueType-fontit, OLE ja multimediatuki.
Kyseinen versio sisälsi myös äänikorttituen (ja ensimmäisen avausäänen), Windows-logon, Pasianssin sekä Miinaharavan.
Microsoft julkaisi 31. joulukuuta 1993 päivityksen, joka sisälsi pääasiassa viankorjauksia, mikä vaikutti myös käyttöjärjestelmän suosioon. Microsoft tarjosi ilmaisen päivityksen kaikille Windows 3.1 -käyttöjärjestelmän sisältäneille koneille.
Microsoft julkaisi marraskuussa 1993 kiinankielisen version Windows 3.1:stä.
Lokakuussa 1992 julkaistiin Windows for Workgroups 3.1 (koodinimiltään "Winball" ja "Sparta"), joka oli verkkotuella laajennettu versio Windows 3.1:stä.
Windows for Workgroups 3.11 (koodinimeltään "Snowball") julkaistiin 11. elokuuta 1993 ja toimitettiin marraskuussa 1993.
Windows 3.x:n tuki päättyi aikaisempien Windows -versioiden tapaan 31. joulukuuta 2001.
Tapani Sammalvuo
Tapani Sammalvuo (s. 31. toukokuuta 1975, Riihimäki) on suomalainen shakinpelaaja. Hän on shakin Suomen mestari 1998 ja 2005 sekä kuusinkertainen pikashakin Suomen mestari.
Fiat Uno
Fiat Uno on Fiatin vuosina 1983–1995 valmistama pieni automalli, joka korvasi Fiat 127:n. Unon seuraajaksi puolestaan tuli Fiat Punto.
Fiat Uno tuli markkinoille vuonna 1983 korvaamaan ikääntyvän Fiat 127 -mallin. Auton oli suunnitellut Giorgetto Giugiaro ja se muistutti pienempää Panda-mallia. Unoa kehuttiin hyvistä sisätiloista ja taloudellisuudesta, jotka ovat sen korkean, neliskulmaisen rungon ja matalan (0,34) ilmanvastuskertoimen ansiota. Se valittiin Vuoden Autoksi Euroopassa 1984. Ensimmäiset autot oli varustettu vanhoilla 0,9 OHV- (45 hv), 1,1 SOHC- (58 hv) ja 1,3 SOHC (65 hv) -moottoreilla. Saatavilla oli myös 1,3-litrainen ja 45-hevosvoimainen dieselmoottori. Korimalleina oli saatavissa sekä kolmi- että viisioviset versiot. Fiat Unoon perustui myös pieni hyötyajoneuvomalli Fiat Fiorino.
Vuodesta 1985 saataville tuli uusi 1,0 SOHC FIRE ("Fully Integrated Robotized Engine") -moottori, jossa oli 45 hevosvoimaa. Se oli vanhoja moottoreita tehokkaampi ja taloudellisempi. Vuonna 1985 esiteltiin myös urheilullisempi malli, Fiat Uno Turbo, varustettuna 1,3-litraisella turboahdetulla moottorilla, jossa tehoa oli 105 hevosvoiman verran.
Vuonna 1989 Uno sai pienen faceliftin, jossa tehtiin uudistuksia koriin ja ilmanvastus pienentyi 0,30:een. Uusi ulkomuoto muistutti Fiat Tipoa. Sisätiloihin tehtiin myös muutoksia. Näihin aikoihin vanha 1,1-litrainen moottori korvattiin uudella FIRE-versiolla, jossa oli nyt tehoa 56 hevosvoimaa, ja uusi 1,4-litrainen korvasi vanhan 1,3-litraisen vapaasti hengittävissä- ja turboversioissa.
Uno oli menestyksekäs auto aina tuotantonsa loppumiseen asti. Seuraajaksi tarkoitettu Punto esiteltiin vuonna 1993, mutta Uno pysyi edullisempana mallina sen rinnalla vuoteen 1995 saakka. Mallia valmistettiin yli kuusi miljoonaa kappaletta.
Vaikkakaan Unoa ei valmistettu vuoden 1995 jälkeen enää Italiassa, sitä valmistettiin vielä vuoteen 2013 saakka Brasiliassa, jossa tuotettiin myös sedan-mallia Fiat Dunaa/Prêmiota ja farmariautoa nimeltään Duna Weekend/Elba. Autoa myytiin Etelä-Amerikassa Fiat Mille -nimellä lähtötason autona ja se sai uusimman kasvojenkohotuksensa vuonna 2004. Vuoden 2005 Brasilian versioon tuli Flex Fuel -järjestelmä, jonka avulla auto kulkee sekä etanolilla että bensiinillä vapaalla sekoitussuhteella.
Orsan suomalaismetsä
Orsan suomalaismetsä () on metsäinen alue Ljusdalin kunnassa Gävleborgin läänin länsiosassa Ruotsissa, osittain myös Taalainmaan läänin Rättvikin ja Orsan kuntien alueella. Voxnan-joen länsipuoli kuuluu Taalainmaan maakuntaan, kun taas itäpuoli Hälsinglandiin. Alueella on kaksi merkittävää kylää Tandsjöborg ja Hamra (metsäsuomeksi "Hampura"), joissa on asunut metsäsuomalaisia.
Orsa Finnmarkissa on paljon suomenkielistä paikannimistöä, kuten esimerkiksi Noppikoski ja Stora Korpmäki. Alueelta löytyy myös Ruotsin Hamran kansallispuisto (metsäsuomeksi "Hampura"), joka perustettiin vuonna 1909. Kansallispuiston metsä on pieniä poikkeuksia lukuun ottamatta ollut koskemattomana noin 300 vuotta ja on näin aitoa aarniometsää.
Stora Korpmäki on Gävleborgin läänin ja Orsa Finnmarkin korkein huippu ja yltää 711 metriä merenpinnan yläpuolelle. Toinen korkeahko mäki on Pilkalampinoppi (645 m merenpinnan yläpuolella). Pilkalampinopin huipulla on palovartiotorni 1800-luvulta. Torniin voi myös kiivetä.
Konservaattori
Konservaattori on ammatti, jonka harjoittaja vastaa kulttuuriomaisuuden eli esimerkiksi museoesineiden tai muun kulttuurihistoriallisen omaisuuden säilyttämisestä ja hoitamisesta eli konservoinnista. Konservaattorilta vaaditaan erikoistumisalan esineistön ja kulttuurikohteiden tekniikoiden ja historian tuntemusta. Työ vaatii tarkkuutta, huolellisuutta sekä konservoinnin eettisten asenteiden omaksumista. Konservaattorien yleisimpiä työpaikkoja ovat museot, kirjastot ja arkistot.
Konservaattoriksi opiskellaan nykyisin ammattikorkeakoulussa. Suomessa koulutusta tarjoaa Metropolia Vantaalla. Rakennuskonservointia on aiemmin voinut opiskella myös Seinäjoen ammattikorkeakoulussa. Konservaattorin ammattikorkeakoulututkinnon laajuus on 240 opintopistettä (160 opintoviikkoa) ja sen suorittamiseen kuluu yleensä neljä vuotta. Opintojen aikana erikoistutaan johonkin tiettyyn konservoinnin osa-alueeseen, esimerkiksi maalaus-, esine-, tekstiili-, paperi- tai huonekalukonservointiin.
Konservoinnin alan kehittämisestä ja konservaattoreiden osaamisen seurannasta vastaa Suomessa Pohjoismaisen konservaattoriliiton Suomen osasto ry.
Konservointikoulutus aloitettiin opistotasoisena Suomessa 1. elokuuta 1984 Vantaan käsi- ja taideteollisessa oppilaitoksessa. Vuonna 1994 koulutus siirrettiin Vantaan ammattikorkeakoulukokeiluun ja tutkinto muuttui "ammatillisesti suuntautuneeksi korkeakoulututkinnoksi". Tuolloin tutkinto myös piteni 3,5-vuotiseksi. Vuonna 1998 koulutus siirtyi Espoon-Vantaan teknilliseen ammattikorkeakouluun (vuodesta 2008 osa Metropoliaa) ja vuonna 2000 opetusaika piteni nykyiseen neljään vuoteen.
Vuodesta 2006 lähtien on ollut mahdollista suorittaa myös konservoinnin ylempi ammattikorkeakoulututkinto.
Toripolliisi
Toripolliisi on Oulun kauppatorilla seisova pronssinen patsas.
Patsaan on valmistanut kuvanveistäjä Kaarlo Mikkonen vuonna 1987. Sen mitat ovat 220 × 150 × 112 cm. Nimensä patsas on saanut torilla vuosina 1934–1979 toimineista kolmesta toripoliisista, jotka valvoivat alueen järjestystä. "Toripolliisi" rahoitettiin 1985 aloitetulla kansalaiskeräyksellä, jonka lisäksi myytiin postikortteja, pieniä kipsiveistoksia ja Antellin patsasaiheisia piparkakkuja. Patsas paljastettiin syyskuussa 1987. Mikkosen toinen julkinen veistos on vuonna 2001 paljastettu "Uusi aika" Kajaanissa.
Hurrikaani Rita
Hurrikaani Rita oli 17. nimetty trooppinen myrsky vuoden 2005 Atlantin hurrikaanikaudella, yhdeksäs hurrikaani, viides suurhurrikaani ja toinen 5. luokan myrsky Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikolla. Myrsky aiheutti tuhoja Floridassa, Teksasissa, Louisianassa ja Kuubaassa. Rita saavutti 5. luokan 21. syyskuuta, ja se iski maihin lauantaina 24. syyskuuta Teksasin Sabine Passin ja Lousianan Johnson's Bayoun välisellä alueella laannuttuaan ensin 3. luokan hurrikaaniksi.
Rita oli kolmanneksi voimakkain koskaan havaittu Atlantin hurrikaani ja voimakkain Meksikonlahdella koskaan havaittu hurrikaani.
Koska Meksikonlahdella sijaitsee huomattavia raakaöljyn tuotantolaitoksia, jalostamoja ja vientisatamia, Ritan vaikutukset ulottuivat pitkälle sen välittömän tuhoalueen ulkopuolelle. Raakaöljyn ja bensiinin hinnat nousivat Ritan vuoksi huomattavasti.
Ritan tieltä evakuoitiin ennätysmäärä ihmisiä: mediatietojen mukaan Teksasissa evakuoitiin yli kaksi miljoonaa henkeä. Ritan suoriin vaikutuksiin kuoli seitsemän ja epäsuoriin ainakin 55 henkeä. Myrskyvuoksi tuhosi laajalti Lousianan rannoilla olleita rakennuksia.
Torikuningas
Torikuningas on vuonna 1989 valmistunut Jyväskylän torilla seisova, lähes 12 metriä korkea graniittipatsas, joka on kuvanveistäjä Veikko Hirvimäen käsialaa. Patsas on omistettu jyväskyläläiselle Otto Toivaiselle (1892–1962) ja hänen myötään kaikille torin kulmilta maailmalle ponnistaneille. Otto Toivanen haaksirikkoutui ensimmäisen maailmansodan aikana Tyynellämerellä ja päätyi pakkonaitetuksi yhden Tonga-saariryhmän saaren kuningattaren kanssa sekä saaren kuninkaaksi.
Joel Haahtela
Joel Kauko Kallevi Haahtela (s. 10. syyskuuta 1972 Helsinki) on suomalainen kirjailija ja lääketieteen lisensiaatti. Hän on työskennellyt HUS:n sairaalalääkärinä 1999–2003, Keskussotilassairaalassa 2003–2005 ja Jorvin sairaalassa vuodesta 2006.
Haahtela valmistui lääkäriksi Tampereen yliopistosta vuonna 1998. Vuonna 2006 hän erikoistui psykiatriaan. Haahtela aloitti kirjoittamisen opiskeluaikanaan Tampereella, jossa hän julkaisi ystävineen "Unicum Zwack" -nimistä ilmaista novellilehteä. Hänen esikoisromaaninsa "Kaksi kertaa kadonnut" ilmestyi keväällä 1999. Haahtelan teoksia on käännetty saksaksi, viroksi ja venäjäksi.
Haahtelan teoksille on tyypillistä keveys ja unenomainen tunnelma; tyyliltään niitä on luonnehdittu impressionistisiksi. Haahtela itse kertoo uskovansa ”selittämättömään, siihen että asioiden takana on jotain monimutkaista ja kaunista, toisin sanoen mystistä”.
Haahtela perheineen asuu Kirkkonummella.
Vuonna 2001 Haahtela sai Suuren Suomalaisen Kirjakerhon tunnustuspalkinnon ja vuonna 2002 Olvi-säätiön kirjallisuuspalkinnon romaanistaan "Tule risteykseen seitsemältä". Hän on ollut ehdolla Finlandia-palkinnon saajaksi romaaneillaan "Elena" (2003) ja "Katoamispiste" (2010). Vuonna 2007 Haahtelan romaani "Perhoskerääjä" oli Runeberg-palkintoehdokkaana.
Hakkapeliittain kotiinpaluu
Hakkapeliittain kotiinpaluu on Lahden torin vieressä Aleksanterinkadun varrella Mariankadun kävelykaduksi muutetun osan keskellä oleva kahta kotiin palaavaa hakkapeliittaa kuvaava ratsastajapatsas. Sen on tehnyt kuvanveistäjä Pentti Papinaho, joka käytti työhön viisi vuotta.
Patsas paljastettiin 4. lokakuuta 1975 Lahden Sairaalanmäellä, josta se sittemmin on siirrettiin myöhemmin nykyiselle paikalleen kävelykaduksi muutetulle Mariankadun osalle Lahden kauppatorin eteläpuolella kulkevan Aleksanterinkadun risteykseen, mikä osuu Lahden kaupungintalon ja Ristinkirkon väliselle suoralle linjalle. Uudessa paikassaan patsas paljastettiin toisen kerran puolustusvoimain lippujuhlan päivänä 4. kesäkuuta 1991.
1970-luvulla patsas sai osakseen arvostelua, koska jotkut pitivät sitä sotaa ihannoivana. Nykyisin Hakkapeliittain kotiinpaluu on lahtelaisten suosikkipatsas.
Péter Esterházy
Péter Esterházy [] (14. huhtikuuta 1950 Budapest – 14. heinäkuuta 2016 Budapest) oli merkittävä unkarilainen nykykirjailija ja esseisti, joka sai myös kansainvälistä tunnustusta.
Esterházy kuului unkarilaiseen Esterházyn aatelissukuun, jonka omistuksiin oli kuulunut aikoinaan lähes puoli Unkaria. Esterházy suoritti 1974 matemaatikon loppututkinnon ja työskenteli raskaan teollisuuden ministeriössä matemaatikkona vuoteen 1978 asti, jolloin hän ryhtyi vapaaksi kirjailijaksi. Hänen tuhasivuinen "Harmonia Caelestis" vuodelta 2000 on monitasoinen kertomus kirjailijan esivanhempien vaiheista Itävalta-Unkarin ajoista aina kommunismin aikaan asti. Teoksen julkaisemisen jälkeen Esterházy sai tietää, että hänen isänsä, jota hän oli kirjassaan kuvaillut hyvin myönteisessä valossa, oli tehnyt kommunismin aikana yhteistyötä salaisen poliisin kanssa. Esterházy ruoti tätä kokemusta vuonna 2002 valmistuneessa romaanissaan "Javított kiadás" ("Parannettu laitos").
Esterházy pitää sukunsa omaisuuden ja aseman menettämistä suorastaan onnenpotkuna, sillä hän kokee vapautuneensa näin velvollisuudesta kapinoida esi-isiä vastaan.
Lukuisten Unkarissa saamiensa palkintojen lisäksi Esterházy sai muun muassa vuonna 1999 Itävallan valtiopalkinnon ja vuonna 2004 Saksan kirjakauppiaiden rauhanpalkinnon.
Suomen Journalistiliitto
Suomen Journalistiliitto – Finlands Journalistförbund ry (SJL) on vuonna 1921 perustettu toimittajien ja muiden journalistisissa ammateissa työskentelevien ammattijärjestö. Liitossa on noin 15 000 jäsentä, jotka kuuluvat 18 jäsenyhdistykseen. Liitto valvoo jäsentensä ammatillisia etuja ja edustaa jäseniään työehtosopimusneuvotteluissa. Liiton puheenjohtaja oli Arto Nieminen vuosina 2006–2014. Joulukuussa 2014 SJL:n valtuusto valitsi uudeksi puheenjohtajaksi Hanne Ahon. SJL on Kansainvälisen journalistiliiton (IFJ) jäsen. Vuoteen 1992 asti järjestön nimi oli Suomen Sanomalehtimiesten Liitto.
Liiton pääsihteerinä toimi vuosina 1974–2010 Eila Hyppönen. Pääsihteerin titteli lopetettiin Hyppösen jäätyä eläkkeelle. Nykyisin (vuonna 2016) vastaavaa tehtävää hoitaa edunvalvontajohtaja Petri Savolainen.
Liitto julkaisee "Journalisti"-lehteä.
Vuonna 1926 SSL oli perustamassa Kansainvälistä lehtimiesliittoa (FIJ). FIJ kuihtui toisen maailmansodan myötä, ja vuonna 1946 SSL liittyi uuteen Kansainväliseen journalistijärjestöön (IOJ). SSL erosi IOJ:stä 1949. Vuonna 1956 SSL liittyi länsimaisten alan liittojen perustamaan Kansainväliseen journalistiliittoon (IFJ). SSL toimi uudelleen IOJ:ssä tarkkailijana ja liitännäisjäsenenä vuosina 1976–1991. SSL oli kuitenkin koko ajan myös IFJ:n jäsen.
Vuonna 1927 SSL liittyi keskusjärjestö Henkisen Työn Yhtymään (HTY) (myöhemmin Toimihenkilö- ja Virkamiesjärjestöjen Keskusliitto, TVK). TVK erotti SSL:n työtaisteluihin liittyvien erimielisyyksien vuoksi vuonna 1974. Suomen Aikakauslehdentoimittajain Liitto liittyi SSL:ään vuonna 1971, Radio- ja Televisiotoimittajien Liitto 1980 ja Ålands Journalistförening 1983.
Liiton jäsenet työskentelevät lehtien, radion, television, kustannusalan ja erilaisten uusien viestintäyhtiöiden palveluksessa.
Suurin osa Journalistiliiton jäsenistä on työsuhteessa, mutta freelancereiden ja pätkätyöläisten määrä kasvaa koko ajan. Jäsenistä jo yli 56 prosenttia on naisia. Äidinkieleltään ruotsinkielisiä jäseniä on yli tuhat. 
Liiton keskeinen tehtävä on huolehtia journalismin etiikasta, koska se on sananvapauden käyttöön nojaavan ammattikunnan ja ammatillisen identiteetin perusta. Liitto on hyväksynyt Journalistin ohjeet, joissa määritellään toimittajien eettiset ohjenuorat. Liitto on edustettuna Julkisen sanan neuvostossa, joka on alan itsesäätelyelin.
Liiton perustama Journalistisen kulttuurin edistämissäätiö (JOKES) myöntää jäsenille apurahoja muun muassa tekijänoikeusrahastojen tuotoista.
Liiton jäsenmaksutuloista käytetään vuosittain 0,7 % solidaarisuustoimintaan pääosin Viestintä ja kehitys -säätiön (Vikes) sananvapautta ja journalistien AY-toimintaa edistävien kehitysyhteistyöhankkeiden kautta.
Imperaattori
Imperaattori (, alkujaan 'imperiumin haltija, komentaja') oli Rooman tasavallassa eräs sotapäällikön arvonimi. Keisariaikana siitä tuli yksi Rooman keisarien arvonimistä. Tästä se edelleen muuttui erääksi keisarin synonyymiksi, jota hallitsijat ovat käyttäneet likimain nykypäiviin saakka.
Naispuolinen "imperator" (esimerkiksi keisarinna) on "imperatrix".
Rooman tasavallan aikana tietyt sotapäälliköt omaksuivat arvon erityisesti suurten voittojen jälkeen, kun heidän armeijansa huusi heidät imperaattoriksi. Tämä oli välttämätön edellytys, jos päällikkö halusi pyytää senaatilta triumfia. Voiton jälkeen päälliköllä oli oikeus käyttää arvoa siihen asti kun hän luopui imperium-käskyvallastaan palatessaan Roomaan. Usein legioonat lahjottiin huutamaan päällikkönsä imperaattoriksi, koska triumfi oli niin tärkeä huomionosoitus ja sitä tavoiteltiin kiivaasti.
Kun Augustuksen myötä siirryttiin lopullisesti pois tasavaltalaisesta hallintomuodosta, imperaattorin arvosta tuli keisarien yksinoikeus. Joissain poikkeustapauksissa myös keisarin lähiomaiset saattoivat saada arvon. Imperaattoriksi huutaminen muuttui keisarien valtaannoususeremoniaksi. Jos legioonat huusivat päällikkönsä imperaattoriksi, oli se suora kapina keisaria vastaan.
Tuuve Aro
Tuuve Aro (s. 19. toukokuuta 1973 Helsinki) on suomalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut yhdeksän kaunokirjallista teosta, joista viisi ovat novellikokoelmia, kaksi romaaneja ja kaksi lastenromaaneja.
Aro on koulutukseltaan humanististen tieteiden kandidaatti Helsingin yliopistosta pääaineenaan kotimainen kirjallisuus. Hän on opiskellut myös estetiikkaa ja elokuva- ja televisiotutkimusta. Kirjoittamista hän on opiskellut Oriveden Opistossa sekä yliopiston kirjoittajaryhmässä Nobelistiklubissa 1993-2006. Kirjailijan uransa ohella Aro on työskennellyt elokuvakriitikkona ja elokuvatoimittajana.
Aron esikoisteos "Harmia lämpöpatterista" (1999) oli Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokas. Vuonna 2006 Arolle myönnettiin Kalevi Jäntin palkinto teoksesta "Merkki ja muita novelleja". Niminovelliin perustuva Mikko Kuparisen ohjaama 15 minuutin lyhytelokuva "Sirocco" (2012) palkittiin parhaana fiktioelokuvana Odensen kansainvälisellä elokuvafestivaalilla sekä kotimaisella Artova Film Festivalilla vuonna 2013.
Aro on kirjoittanut "Topi & Tallulah" -lastenkirjasarjaa, jonka ensimmäinen osa "Korson purppuraruusu" ilmestyi vuonna 2011. Vuonna 2013 ilmestyi sarjan toinen osa, "Karambolan kirous".
Paul Kemprecos
Paul Kemprecos on Cape Codissa, Massachusettsissa, asuva kirjailija.
Aristotle Socarides -sarjaYhteistyössä Clive Cusslerin kanssa julkaistut teokset
Arisaka
Arisaka () on vuosien 1898–1945 välillä valmistettu japanilaisten pulttilukkoisten sotilaskiväärien mallisarja. Arisaka-kivääreitä alettiin valmistaa japanilaisten huomattua Kiinan–Japanin sodassa (1894–1895) vanhat Murata-kiväärinsä vanhanaikaisiksi. Tällöin perustettiin eversti Nariakira Arisakan (1852–1915) johtama komitea, jonka tarkoituksena oli uudistaa japanilaiset sotilaskiväärit.
Ensimmäinen malli, malli 30, valmistui vuonna 1897. Kivääri sai paljon vaikutteita saksalaisista Mauser-kivääreistä, mutta siinä oli joitain omia ratkaisuja. Mallista 30 tehtiin myös karbiiniversio. Mallinumerot tulevat keisari Meijin hallitusvuosien mukaan; malli 30 ilmestyi Meijin 30. hallitusvuonna. Seuraava malli, 35, niin sanottu laivastomalli ilmestyi vuonna 1902. Aseessa oli tehty muutoksia lähinnä lukkoon. Mallit 30 ja 35 olivat mukana Japanin–Venäjän sodassa 1905. Seuraava malli, 38, valmistui vuonna 1905. Malliin 38 kehitettiin kokonaan uusi lukko, ja lisäksi tähtäimiä muutettiin hieman. 38-mallista kehitettiin myös karbiinimallit lähinnä ratsuväelle. Näistä ensimmäinen oli mallin 38 karbiini vuonna 1905. Tämän korvasi vuonna 1911 mallin 44 ratsuväkikarbiini. Karbiineille oli ominaista suuri rekyyli ja suuliekki.
Mallit 30 ja 38 olivat 6,5 × 50 -kaliiperisia. Japanin ja Kiinan sodassa 1931 japanilaiset katsoivat, että 6,5 × 50 oli liian heikkotehoinen patruuna ja kehittivät brittiläiseen .303-patruunaan perustuvan uuden, tehokkaamman patruunan, 7,7 × 58:n. Uudelle patruunalle suunniteltu mallin 99 kivääri otettiin käyttöön vuonna 1939.
Malli 99 oli muuten sama kuin malli 38, mutta siinä oli paranneltu tähtäin muun muassa lentokonetorjuntaa varten ja yksijalkainen etutuki eli monopodi. Mallista 99 valmistettiin kahta eri versiota: lyhyttä (pituus 1 117 mm) ja pitkää kivääriä (pituus 1 269 mm).
Mallista 99 kehitettiin vielä lisäksi kaksi niin sanottua TeRa-kivääriä (sanoista ”Teishin rakkasan shōjū”, , laskuvarjovapaaehtoisten kivääri), kahteen osaan katkaistavaa laskuvarjojoukoille tarkoitettua versiota: malli 100 ja malli 2.
Malli 97 oli malliin 38 perustuva, 2,5 kertaa suurentavalla kiikaritähtäimellä varustettu tarkka-ampujamalli, joka otettiin käyttöön vuonna 1937.
Kiinalaiset ja pohjoiskorealaiset joukot käyttivät eri mallisia Arisaka-kiväärejä vielä Korean sodassa.
Harald Ankara
Harald Ankara ("Harald Hadråde", "Harald III Sigurdsson") (1015–1066) oli Norjan kuningas 1046–1066. Harald läksi valloitusretkelle Englantiin ja löi pohjoisten jaarlien joukot Fulfordin taistelussa 20. syyskuuta 1066, mutta kuoli 25.syyskuuta 1066 käydyssä Stamfordin sillan taistelussa. Ennen kuin hänestä tuli kuningas Harald palveli Bysantin valtakunnan varjagikaartissa.
Laura Honkasalo
Laura Liisa Honkasalo (s. 1. lokakuuta 1970 Espoo) on suomalainen Helsingissä asuva kirjailija, toimittaja ja kääntäjä.
Honkasalo valmistui ylioppilaaksi vuonna 1989 Kallion ilmaisutaidon lukiosta ja filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1999 pääaineenaan taidehistoria. Hän on opiskellut myös keskiajan kirjallisuutta Trinity Collegessa Dublinissa (1993–1994) ja suorittanut kirjallisuuden Master of Arts -tutkinnon Kentin yliopistossa (1995–1996).
Honkasalo on kirjoittanut muun muassa Helsingin yliopistossa toimineessa Nobelistiklubissa. Honkasalo on työskennellyt toimittajana muun muassa nuortenlehti "Demissä" ja kirjoittaa säännöllisesti myös "Sarjainfo"-lehteen. Hän on myös suomentanut "Aku Ankka" -sarjakuvia ja tehnyt käsikirjoituksia sarjakuviin.
Vuonna 2000 Honkasalo oli WSOY:n nuortenkirjakilpailussa kolmannella sijalla ja J. H. Erkon novellikilpailussa toisella sijalla. Vuonna 2001 hän sai Gummeruksen myöntämän Kalle Päätalo -palkinnon.
Honkasalon entinen puoliso on kirjailija Markku Pääskynen. Heillä on kaksi lasta.
Nobelistiklubi
Nobelistiklubi on Helsingin yliopistossa toimiva kirjoittamisen harrastuspiiri, joka kokoontui ensimmäisen kerran vuonna 1994. Nobelistiklubissa käsitellään sen jäsenten kirjoittamia proosatekstejä ja lyriikkaa. Nobelistiklubia veti ensin Helsingin yliopiston kirjastoamanuenssi Lasse Koskela, jonka vaikutus Nobelistiklubin toimintaan oli merkittävä.
Vuosien varrella Nobelistiklubissa ovat aktiivisesti toimineet muun muassa kirjailijat Kerttu Aitola, Tuuve Aro, Laura Honkasalo, Piia Posti, Jani Saxell, Taina Latvala ja Jussi Valtonen, runoilija Olli Sinivaara, elokuvakäsikirjoittaja Jari Rantala ja laulaja-lauluntekijä Maija Vilkkumaa.
Medianomi
Medianomi (amk) on 240 opintopisteen laajuinen ammattikorkeakoulututkinto. Suomessa medianomeja kouluttaa tällä hetkellä 16 ammattikorkeakoulua. Medianomikoulutuksen saaneet henkilöt voivat toimia viestinnän alalla erilaisissa tehtävissä. Medianomit erikoistuvat muun muassa seuraaviin tehtäviin:Medianomin tutkinto oli alun perin opistoasteinen tutkinto, jonka pystyi suorittamaan Tampereen taiteen ja viestinnän oppilaitoksessa ja Torniossa Länsi-Lapin Ammatti-instituutissa. Ensimmäiset medianomit aloittivat opiskelunsa vuonna 1991. Tutkinnon suorittaneet ovat opiskelleet laaja-alaisen viestinnän alan tutkinnon.
Yksi uuden tutkinnon aloittamisen syistä oli se, että Yleisradio oli lopettamassa oman koulutuksensa Radio- ja tv-instituutissa, ja medianomin koulutus luotiin av-alan peruskoulutukseksi. Myöhemmin medianomi-koulutukseksi alettiin kutsua kaikenlaista viestinnän alan koulutusta graafisesta suunnittelusta perinteiseen tv-tuotannon opiskeluun.
Kun kaikki opistoasteiset koulutukset muuttuivat ammattikorkeakouluiksi, myös medianomin tutkinnosta tuli amk-tutkinto. Vanhan medianomin tutkinnon on pystynyt päivittämään täydennyskoulutuksena.
Medianomit voivat työskennellä useissa ammateissa ja tehtävissä, esimerkiksi graafisena suunnittelijana, toimittajana, tiedottajana, art directorina, valokuvaajana tai tuottajana.
Darfur
Darfur () on alue Sudanin länsiosassa. Sillä on yhteistä rajaa Etelä-Sudanin, Keski-Afrikan tasavallan, Tšadin ja Libyan kanssa. Alueen pinta-ala on 493,180 km² ja arvioitu asukasluku noin kuusi miljoonaa. Alue on lähes kokonaan tasaista ylänköaroa.
Darfur jakautuu kolmeen alueeseen: Gharb Darfuriin (Länsi-Darfur), Janub Darfuriin (Etelä-Darfur) ja Shamal Darfuriin (Pohjois-Darfur).
Darfur oli itsenäinen sulttaanikunta aina vuoteen 1916 asti, jolloin anglo-egyptiläiset valloittivat alueen. Sudan itsenäistyi vuonna 1956, jolloin Darfur pysyi osana Sudania.
Darfurissa alkoi vuonna 2003 aseellinen konflikti Sudanin hallitusta ja sen tukemia joukkoja vastaan. Konfliktin taustalla oli mm. alueen köyhyys sekä pula luonnonvaroista. Konfliktissa on kuollut arvioltaan n. 200 000 ihmistä ja yli 2,5 miljoonaa ihmistä on joutunut pakenemaan alueelta. Darfurissa on kriisin aikana tapahtunut monia ihmisoikeusrikkomuksia. Konflikti jatkuu edelleen pienillä välikohtaukilla eikä rauhaa ole saatua sovittua.
Rekisteritonni
Rekisteritonni (rt, rek.tn) on entinen alusten kansainvälinen tilavuusmitta, joka ilmaisi laivan sisätilavuuden eli vetoisuuden. Yksi rekisteritonni on 100 englannin kuutiojalkaa eli noin 2,832 m³ (2,83168466 kuutiometriä).
Bruttorekisteritonni (lyhenne brt) tarkoittaa aluksen kokonaiskapasiteettia. Nettorekisteritonni (lyhenne nrt) puolestaan tarkoittaa kykyä ottaa lastia.
Rekisteritonni korvattiin vuonna 1994 yksiköttömillä logaritmisesti lasketuilla luvuilla bruttovetoisuus ja nettovetoisuus.
Ibiza
Ibiza on Espanjalle kuuluva saari Baleaareilla, Välimerellä. Ibizan pinta-ala on 569,59 km. Saaren katalaaninkielinen nimi on "Eivissa". Ibiza on espanjankielinen nimi, ja sitä käytetään myös useimmissa muissa kielissä. Saaren suurimpia kaupunkeja ovat Ibiza, Santa Eulària des Riu ja San Antonio. Saaren asukasluku oli 125 053 (2008) .
Ibizan maisema on karua ja kivikkoista. Rantaviiva on rikkonainen ja sillä on monia hiekkarantoja. Sademäärät ovat vähäiset. Silti noin puolet saaresta, varsinkin sen koillisosa, on metsän peitossa. Viljelykasveista yleisimmät ovat männyn lisäksi oliivit, viikunat ja mantelit.
Foinikialaiset perustivat saarelle sataman 654 eaa. Heidän jälkeensä tulivat kreikkalaiset ja Karthagon kaupunki. Puunilaissodissa ibizalaiset neuvottelivat hyvät ehdot roomalaisten kanssa ja saari säästyi hävitykseltä, minkä takia saarella on säilynyt varsin hyvin jäännöksiä kartagolaisesta rakennuskulttuurista. Katalaanit valloittivat saaren vuonna 1235. Siitä asti saarella on ollut jonkinlainen itsehallinto. Espanjalaiset kielsivät välillä katalaanin kielen käyttämisen myös Ibizalla, mutta 1970-luvun loppupuolelta alkaen katalaanin kielellä on ollut taas virallinen asema.
Ibizan biodiversiteetti ja kulttuuri on julistettu Unescon maailmanperintökohteeksi. Sen luonnon kauneus ja valo on houkutellut saarelle monia elokuvantekijöitä ja kuvataiteilijoita. Esimerkiksi suomalainen Anita Snellman asettui saarelle asumaan vuonna 1955.
Saari on kesäaikaan suosittu nuorten juhlijoiden, etenkin house- ja trance-musiikin ystävien keskuudessa. Ibiza on myös homoseksuaalien suosiossa, ja Ibizan kaupungissa on lukuisia homoklubeja ja -hotelleja.