hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Autoetu
Autoetu on palkansaajan ja työnantajan välinen sopimus työnantajan omistaman tai hallinnoiman auton käytöstä. Autoedun saaja ajaa autolla työ- ja yksityisajoja. Myös muunlaiset sopimukset auton käytöstä ovat mahdollisia.
Autoetu jaetaan pääsääntöisesti kahteen luokkaan: vapaa autoetu ja käyttöetu. Vapaassa autoedussa työnantaja huolehtii kaikista auton käyttöön liittyvistä kustannuksista, kuten polttonesteistä, vakuutuksista, veroista, huolloista ja korjauksista. Käyttöedussa auton käyttäjä maksaa yksityisajojensa polttoainekustannukset.
Autoetu on palkanlisä ja siten verotettava etu. Autolle lasketaan verotusarvo verohallinnon kulloinkin voimassa olevan laskentamallin mukaisesti. Sen mukaan palkansaaja maksaa edustansa veroa palkanmaksun yhteydessä. Verotusarvo lisätään rahapalkan päälle. Se nostaa bruttotuloja ja siksi myös tuloveroprosenttia. Auton verotusarvon pienentäminen on mahdollista, jos vuosittaiset työ- ja yksityisajomäärät ylittävät tai alittavat erikseen määritellyn vuosittaisen ajomäärän. Nämä muutokset pitää sopia verottajan kanssa erikseen. Muutosten haku edellyttää tarkan ajopäiväkirjan ylläpitoa.
Monissa yrityksissä autoetu on tarkkaan määritelty työntekijän aseman mukaan. Määritelmä sisältää usein auton hintarajat ja jopa listan hyväksytyistä automerkeistä ja -malleista. Auton omistaa työnantaja tai ulkopuolinen leasing-yhtiö. Usein autoetuautoa kutsutaan myös puhekielessä leasing-autoksi.
Erin Brockovich
Erin Brockovich-Ellis (s. 22. kesäkuuta 1960, Wichita Kansas Yhdysvallat) on nainen, joka vailla oikeustieteellistä koulutusta kokosi aineiston syytteen nostamiseksi kalifornialaista energiayhtiötä vastaan. Hänen ansiostaan yhtiötä vastaan nostettiin syyte, jonka energiayhtiö sopi asianomaisten kanssa ennätyksellistä 333 miljoonan Yhdysvaltain dollarin summaa vastaan. Nykyisin hän työskentelee tutkintajohtajana ympäristöä koskevissa lakiasioissa ja jakaa ympäristöön liittyvää tietoa luennoimalla ympäri Yhdysvaltoja. Lisäksi hänet on palkattu tuottajaksi lakidraamasarjaan.
Brockovich syntyi ja varttui Yhdysvalloissa Kansasin osavaltiossa Wichitan kaupungissa. Hän on asunut Kaliforniassa vuodesta 1982. Hänellä on kolme lasta, Matthew, Katie ja Beth. Hän meni 1999 naimisiin näyttelijä Eric Ellisin kanssa.
Brockovich aloitti 1992 työskentelyn lakimies Ed Masryn toimistossa vastaamalla puhelimeen. Pian hän sai käsiinsä papereita, joista hän pääsi selville Pacific Gas & Electric Company -energiayhtiön aikeista ostaa kiinteistöjä voimalaitoksen lähistöltä. Kun hän tutustui ostotarjouksen kohteena olleisiin ihmisiin, hänelle selvisi, etteivät asiat olleet kaikilta osin kunnossa. Yhdistelemällä saamiaan tietoja hän ehdotti syytteen nostamista energiayhtiötä vastaan, koska se oli syyllistynyt pohjaveden myrkyttämiseen karsinogeenisella kromitrioksidilla eteläkalifornialaisessa Hinkleyn kaupungissa. Vuonna 1996 voimalayhtiö sopi tapauksen 600 talouden osalta 333 miljoonan Yhdysvaltain dollarin summa vastaan, joka on kaikkien aikojen suurin maksettu korvaus Yhdysvaltojen historiassa kanteen sopimisesta.
Brockovich jatkoi yhteistyötä lakimies Ed Masryn kanssa saastuttamista koskevien syytteiden käsittelyssä. Yksi tapaus liittyi Whitman Corp. -yhtiön kromipäästöjen aiheuttamaan saastumiseen ja toinen 1200 kanteennostajan syyte Pacific Gas & Electric Company -voimalayhtiön saastuttamista vastaan. Hän on tutkintajohtaja Masry & Vititoe -lakiasiantoimistossa.
Brockovichin huomattua homeongelman omassa Conejon laakson kodissaan hänestä tuli tunnettu aktivisti ja kouluttaja myös tällä alalla. Nykyisin hän on merkittävä ja haluttu puhuja kautta Yhdysvaltojen.
Omaa elämäänsä kohdanneen menestyksen innoittamana Brockovich on kirjoittanut kirjan, "Take It From Me; Life's a Struggle But You Can Win".
Jersey Films maksoi vuonna 1995 Erin Brockovichille 30 000 Yhdysvaltain dollaria elämäkerran oikeuksista, koska hän oli toiminut niin poikkeuksellisesti Yhdysvaltojen historian suurimman ryhmäkanteen korvauksen aikaansaamiseksi. Universal Studiosin elokuvan "Erin Brockovich" ensi-ilta oli vuonna 2000. Nimiosaa näytteli Julia Roberts, joka palkittiin parhaan pääosanäyttelijän Oscarilla. Erin Brockovich itse esiintyi elokuvassa Julia-nimisenä tarjoilijana.
Televisioyhtiö NBC palkkasi 2005 Brockovichin tuottajaksi lakidraamaan nimeltä "Class Action". Palkkaamisen perusteena oli hänen kokemuksensa oikeusjutuista. Brockovich jatkaa tuottajan työn lisäksi edelleen Masry & Vititoe -lakiasiaintoimistossa.
Kensapuu
Kensapuu on Pohjois-Pohjanmaan Himangalla sijaitseva huonekalualan yritys ja Suomen suurin kalusteovien valmistaja. Himangan lisäksi tuotantoa on myös Kaustisella. Kensapuu valmistaa MDF-kalusteovia noin 700 000 kappaletta vuodessa. Yritys perustettiin vuonna 1989. Henkilöstöä on noin 90 ja liikevaihto vuonna 2010 oli noin 10 miljoonaa euroa. Yritys toimii pääasiassa kotimaassa, viennin osuus on noin 15 %. Puolet Kensapuun ovista menee suurille keittiövalmistajille asiakkaiden omilla malleilla ja merkeillä. Toinen puoli tuotannosta on yrityksen omaa mallistoa, joka toimitetaan pienille puusepänyrityksille ympäri Suomen. Kensapuu ei myy tuotteitaan suoraan kuluttajille.
Alankomaiden hallitsija
Alankomaiden hallitsijoista oli ensimmäinen vuosina 1806–1810 hallinnut Ranskan keisarin Napoleon I:n veli Ludvig Bonaparte, jonka Alankomaat vallannut Napoleon asetti perustamansa Hollannin kuningaskunnan nukkevaltion hallitsijaksi. Nykyinen monarkia perustettiin Wienin kongressissa 1815, kun Eurooppaa järjesteltiin uudelleen Napoleonin kukistumisen jälkeen. Tuolloin Alankomaihin kuuluivat myös nykyiset Belgia ja Luxemburg. Belgia itsenäistyi 1830. Vilhelm III:n kuoltua hallitsijaksi tuli hänen tyttärensä Vilhelmiina, mutta Luxemburgin laki ei sallinut naispuolista hallitsijaa, joten Luxemburgin hallitsijaksi tuli Nassaun entinen herttua Aadolf.
Alankomaiden hallitsijoilla on ollut tapana luopua kruunustaan myöhemmällä iällä. Vilhelm I luopui kruunusta poikansa Vilhelmin hyväksi, Vilhelmiina tyttärensä Julianan hyväksi ja Juliana tyttärensä Beatrixin hyväksi. Beatrix luopui kruunusta poikansa Willem-Alexanderin hyväksi, josta tuli Alankomaiden kuningas huhtikuussa 2013.
Suvi-Pinx
Suvi-Pinx oli vuosina 1970–2007 järjestetty suomalaisen nykytaiteen kesäkatselmus. Se pidettiin Sysmän Suopellossa Päijänteen rannalla. Näyttelyn suojelijana toimi Pentti Arajärvi.
Suvi-Pinxin peustivat vuonna 1969 Jorma ja Margit Savolainen yhdessä poikansa Erkki Savolaisen kanssa Sysmän Suopellon vanhaan kansakouluun.
Suvi-Pinx oli alkuvaiheessa Suomen suurin kesäkulttuuritapahtuma, jolla oli huomattava merkitys Sysmän kunnan talous- ja kulttuurielämälle. Näyttelyt keräsivät parhaina kesinä 30 000 kävijää ja loppuvuosina vielä 4 000 – 5 000 kävijää. Vuonna 2006 Suvi-Pinxiin osallistui 11 taidemaalaria, 16 taidegraafikkoa ja 35 kuvanveistäjää, ja teoksia oli esillä lähes 400.
Suvi-Pinx oli erityisesti 1970- ja 1980-luvuilla turistien, toimittajien ja julkkistenkin suosima vierailukohde.
Erkki Savolainen laajensi toimintaa musiikin suuntaan: kesäviikonloppuisin nuoret taiteilijat soittivat Suvi-Pinxissä pienimuotoisia klassisen musiikin konsertteja. Hän järjesti Suvi-Pinxiin ensimmäiset neuvostonykytaiteen myyntinäyttelyt länsimaissa 1988–1989. Hän teki myös yhteistyötä englantilaisten ja ranskalaisten galleristien kanssa.
Sysmän kunta osti Pinx Oy:n omistaman 1,7 hehtaarin kiinteistön syksyllä 2013. Alue sijaitsee keskeisellä Ilola-Päijätsalo-Suopelto-kehittämisalueella. Sinne tulee kahvila ja uimaranta, jotka palvelevat veneilijöitä, mökkeilijöitä ja sysmäläisiä..
Hanni Wenzel
Hanni Weirather (o.s. Wenzel, s. 14. joulukuuta 1956 Straubing, Länsi-Saksa) on liechtensteinilainen alppihiihtäjä. Hän on kotimaansa ensimmäinen ja myös ainoa olympiavoittaja.
Hanni Wenzel syntyi Saksan Straubingissa, Baijerin osavaltiossa mutta muutti vuoden ikäisenä perheensä mukana Liechtensteiniin. Vuonna 1974 hän voitti Sankt Moritzissa pujottelun maailmanmestaruuden, mitä seurasivat lukuisat voitot olympialaisissa ja MM-kilpailuissa. Vuonna 1985 hän lopetti aktiiviuransa ja nai itävaltalaisen hiihtäjän Harti Weiratherin, jonka kanssa hänellä on yritysneuvontatoimisto Liechtensteinin Plankenissa. Heillä on tytär Tina Weirather, joka on myös alppihiihtäjä.
Myös Hanni Wenzelin veli Andreas Wenzel ja sisar Petra Wenzel olivat menestyksekkäitä alppihiihtäjiä.
Kääpiöhamsterit
Kääpiöhamsterit ("Phodopus") on kolme hamsterilajia käsittävä suku. Lajit ovat venäjänkääpiöhamsteri eli talvikko ("Phodopus sungorus"), campbellinkääpiöhamsteri ("P. campbelli") ja roborovskinkääpiöhamsteri ("P. roborovskii"). Näitä kaikkia pidetään Suomessakin lemmikkieläiminä.
Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus suvun uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on aavikkohamsterit.
Kiinankääpiöhamsteri ei nimestään huolimatta kuulu varsinaisiin kääpiöhamstereihin, vaan sukuun "Cricetulus".
Kääpiöhamsterien elinikä on yleensä noin 1½-3 vuotta, mutta vain harvat yksilöt elävät kolmivuotiaiksi.
Lukemista Kaikille
Lukemista Kaikille (ilmestyi 1927–1960) oli suomalainen viikoittain ilmestynyt runsaasti kuvitettu lukemistolehti, joka sisälsi viihteellisiä novelleja, jatkokertomuksia ja sarjakuvia. Lehteä kustansi Ilmarinen.
Ennen televisiota Suomessa ilmestyi suuri määrä erilaisia viihde- ja jännityslukemistoja.
Sotavuosien aikanakin Lukemista Kaikille -lehdessä julkaistiin amerikkalaisia ja brittiläisiä tarinoita; tosin osa suomalaisista kirjoittajista käytti englantilaistyylisiä salanimiä.
Lehteen ovat kirjoittaneet ja piirtäneet monet tunnetut suomalaiset kirjailijat ja taiteilijat, mm. Kari Suomalainen, Reino Helismaa, Mauri Sariola, Marton Taiga (Martti Löfberg), Matti Hälli ja Aarne Haapakoski. Kuvittajina olivat mm. Poika Vesanto, Seppo Arina, Mauno Seppälä ja Ami Hauhio. Kustannusosakeyhtiö Ilmarisen palveluksessa ollut Yrjö Halme keksi Aarne Haapakoskelle nimimerkin Outsider. Outsider-tarinoita ilmestyi siis ensiksi juuri Lukemista kaikille -lehdessä, ja sittemmin nimimerkistä tuli suomalaisen pulp-kirjallisuuden symboli.
Kari Suomalaisen piirtämä 25-sivuinen sarjakuva "Välskärin kertomuksia" julkaistiin 1949 Lukemista kaikille -lehdessä. Kari myös teki kansia sekä kirjoitti ja kuvitti lehteen tarinoita.
Lehden takakannessa oli aina Helge Forsslundin Heiska-sarjakuva, joka oli ruotsalaista alkuperää Lektyr-lehdestä.
Rautatiekirjakaupan irtonumeromyynnissä Lukemista Kaikille oli kaikista lehdistä vuonna 1933 sijalla 8, vuonna 1943 sijalla 11 ja vuonna 1953 sijalla 12.
Ilmarinen julkaisi muitakin lehtiä, tässä kustantajan mainostekstiä:
Terminaali (elokuva)
Terminaali on yhdysvaltalainen draamaelokuva, joka ilmestyi 18. kesäkuuta 2004. Elokuvan ohjasi Steven Spielberg, ja sen pääosissa esiintyvät Tom Hanks, Catherine Zeta-Jones, Stanley Tucci, Chi McBride, Diego Luna, Barry Shabaka Henley ja Kumar Pallana.
Elokuva kertoo Viktor Navorski -nimisestä miehestä, jota ei päästetä amerikkalaiselta lentokentältä Yhdysvaltoihin tai takaisin kotimaahansa. Hän joutuu elämään lentokentällä yhdeksän kuukautta, ja ystävystyy lentokentän työntekijöiden kanssa.
Tarina pohjautuu tositapahtumiin: Iranista kotoisin ollut Mehran Karimi Nasseri eli vuosia Charles de Gaullen lentoasemalla.
Ristihämähäkit
Ristihämähäkit ("Araneidae") on hämähäkkiheimo, jonka lajit ovat hämähäkeistä tunnetuimpia suuren kokonsa ja taidokkaiden hämähäkinverkkojensa ansiosta. Suomessa ristihämähäkkejä on 33 lajia. Nimensä heimo on saanut ristihämähäkistä ("Araneus diadematus"), joka kansanomaisesti tunnetaan ristilukkina.
Ristihämähäkkien kutomat verkot ovat muodoltaan symmetrisiä ratasverkkoja. Verkon kutomiseen hämähäkiltä kuluu aikaa pari tuntia. Ristihämähäkeille on tyypillistä, että ne rakentavat ja myös purkavat verkkonsa joka päivä. Syynä tähän on se, että tahmeat pyyntilangat menettävät kuivuessaan pyyntitehoaan. Purkaessaan verkon ristihämähäkit syövät seitin ja käyttävät materiaalin uudelleen langan rakennusaineeksi.
Kunnallisoikeus
Kunnallisoikeus on osa julkisoikeutta, tarkemmin osa hallinto-oikeutta. Kunnallisoikeus käsittelee kunta-alan juridiikkaa.
Kunnallisoikeus sisältää eriasteiset kansalaisten kannalta keskeistä palvelutoimintaa sääntelevät normistot ja niiden suhteet käytännön ilmiöihin. Suomessa kunnallisoikeudesta määrätään muun muassa perustuslaissa (§ 121), erillisessä kuntalaissa sekä Suomen valtion hyväksymässä valtiosopimuksessa, Euroopan paikallisen itsehallinnon peruskirjassa.
Eri maissa keskushallinnon, aluehallinnon ja paikallishallinnon tasot eroavat toisistaan, joten myös paikallishallintoa koskevat oikeudelliset normit ovat erilaisia. Tämä artikkeli keskittyy suomalaiseen kunnallisoikeuteen.
Kuntien tehtävät jakaantuvat erityiseen ja yleiseen toimialaan. Erityistoimiala keskittyy valtion kunnille määräämien lakisääntöisten tehtävien toteuttamiseen, kun yleinen toimiala taas korostaa kunnallisen itsehallinnon vapautta ottaa itselleen toteutettavaksi myös vapaaehtoisia tehtäviä. Kunnallisoikeudessa käsitellään muun muassa näiden toimialojen tehtävien järjestämisen ja toteuttamisen rajoitteita ja puitteita oikeudellisesta näkökulmasta.
Kunnan asukkaan keinona valvoa kunnan toiminnan laillisuutta ja hakea muutosta päätöksiin toimivat oikaisuvaatimus ja kunnallisvalitus. Kunnallisoikeudessa käsitellään näiden oikeuskäytäntöä.
Kunnallisoikeuteen laajempana opintokokonaisuutena on mahdollista perehtyä Tampereen yliopistossa, jossa sitä opetetaan Johtamiskorkeakoulun tiedekunnassa, hallintotieteiden alaisessa julkisoikeuden suuntautumisvaihtoehdossa. Keskeisiä alueita kunnallisoikeuden opetuksessa ovat kunnan asemaa, tehtäviä ja toimintaa yleisesti sääntelevät oikeussäännökset samoin kuin kunnallisen toiminnan erityisaloja (sosiaali- ja terveydenhuolto-, opetus- sekä rakennustoimi) koskevat säädökset. Lisääntyvää merkitystä opetuksessa saavat kunnallisen toiminnan kytkennät muun muassa sopimusoikeuden, työoikeuden ja Eurooppa-oikeuden suuntaan.
Opetuksen tavoitteena on antaa opiskelijoille tarpeellinen perusvalmius ymmärtää normiston muutoksia ja kyetä soveltamaan niitä erilaisissa tehtävissä ottamalla huomioon myös muun muassa erilaiset oikeusperiaatteet, hyvän hallintotavan, palveluperiaatteen ja oikeusturvan vaatimukset.
Liechtensteinin maapäivävaalit 1974–1997
Liechtensteinin ruhtinaskunnan maapäivävaaleja on järjestetty vuodesta 1918; maapäivät instituutiona perustettiin kuitenkin jo vuoden 1818 perustuslaissa. Vaalit ovat yleiset, yhtäläiset, salaiset ja suorat. Äänioikeutettuja ovat kaikki 18 vuotta täyttäneet Liechtensteinin kansalaiset. Naiset saivat äänioikeuden tosin vasta 1984.
Pääministeriksi nousi FBP:n tohtori Walter Kieber.
Pääministeriksi nousi VU:n Hans Brunhart. FBP sai enemmän ääniä kuin VU, mutta silti vaalitavan takia vähemmän edustajia. Toisaalta VU kasvatti äänimääräänsä FBP:tä enemmän.
Pääministerinä jatkoi VU:n Hans Brunhart.
Pääministerinä jatkoi VU:n Hans Brunhart. Ensimmäistä kertaa myös naiset saivat äänestää ja asettua ehdolle; ensimmäinen nainen myös valittiin maapäiville. Vapaa lista oli ensimmäistä kertaa ehdolla vaaleissa.
VU:n Hans Brunhart jatkoi neljännelle pääministerikaudelleen. Edustajien määrää lisättiin 15:stä 25:een.
Pääministeriksi nousi FBP:n Markus Büchel. Vapaa lista sai ensimmäistä kertaa paikkoja maapäiville ensimmäisenä 'kolmantena puolueena' ylittäessään kahdeksan prosentin äänikynnyksen.
Ennenaikaiset vaalit pidettiin ruhtinas Hans Adam II:n hajotettua maapäivät. Pääministeriksi nousi maailman nuorin pääministeri, 28-vuotias Mario Frick (VU).
Vuoden 1997 vaaleissa pääministerinä jatkoi VU:n Mario Frick. Pääpuolueiden lähes 60 vuotta kestänyt yhteistyö päättyi, kun VU muodosti yksin hallituksen ja FBP jäi oppositioon.
Kumar Pallana
Kumar Pallana (23. joulukuuta 1918 – 10. lokakuuta 2013) oli intialainen näyttelijä. Hänen isänsä oli näyttelijä Dipak Rajan. Hän omisti ennen näyttelijän uraansa The Cosmic Cup -nimisen kahvilan Dallasissa. Elokuvaohjaaja Wes Andersonilla oli tapana käydä Pallanan kahvilassa, ja Pallana aloitti näyttelemisen Andersonin ohjaamissa elokuvissa. Hänen merkittävin elokuvaesiintymisensä oli Steven Spielbergin ohjaamassa "Terminaalissa", jossa hän esitti Gupta Rajan -nimistä lentokentällä työskentelevää siivoojaa.
Mikko Kozarowitzky
Michael ”Mikko” Kozarowitzky (s. 17. toukokuuta 1948 Helsinki) on 1970-luvulla Formula 1 -läpimurtoa yrittänyt suomalainen autourheilija.
Kozarowitzkyn isä oli liikemies Nikolai Kozarowitzky (1912–1956) ja äiti Ellen o.s. Wåhlberg (1913–1994). Isällä oli Työterä-niminen yritys, joka myi mm. betonin lisäaineita. Kozarowitzkyn isä sai surmansa 6. toukokuuta 1956 hänen urheiluautonsa törmättyä toiseen autoon ja sytyttyä tuleen.
Kozarowitzky aloitti kilpailemisen 20-vuotiaana vuonna 1968 Formula Vee -luokassa käyttäen nimeä "Matti Järvi", kansainvälisissä yhteyksissä "Matthew Jarvi". Vuonna 1970 hän siirtyi Formula 3 -luokkaan ja ajoi AAW-tallin Titan-autolla, jolla oli edellisenä vuonna ajanut tuleva Suomen ensimmäinen Formula 1 -kuljettaja Leo Kinnunen. Kozarowitzky palasi 1971 takaisin Formula Vee -luokkaan ja voitti luokan Suomen-mestaruuden vuonna 1972. Hän kilpaili samaan aikaan myös Formula Super Vee -luokassa, ja käytti kummassakin luokassa Veemax-autoja. Vuonna 1973 hän jätti kilpailut väliin, mutta ajoi taas Formula Super Vee -luokkaa vuonna 1974. Kozarowitsky siirtyi ammattilaiseksi vuonna 1975 jatkaen kilpailemista Super Vee -luokassa. Vuonna 1976 Kozarowitzky ajoi Formula 2 -luokassa ATS:n autoja.
Kozarowitzky yritti kahdesti RAM-tallin autolla Formula 1 -kilpailuun kaudella 1977, mutta karsiutui kummallakin kerralla (Ruotsin ja Britannian GP).
Kozarowitzky harjoitti liiketoimintaa 1990-luvulla viemällä länsimaisia autoja Hollannista Venäjälle, kunnes paljastui osan autoista olleen varastettuja ja joutui Interpolin tutkinnan alaiseksi. Hän sai alustavasti kolme vuotta vankeutta, mutta todettiin lopulta syyttömäksi. Vastaavasti häntä epäiltiin huumerikoksista, kun hänen Nikolai-poikansa ryhtyessä ajamaan kilpa-autoilua tämän saksalaisen sponsorin epäiltiin harrastaneen hämärätoimintaa huumeiden osalta. Kozarowitzky tuomittiin 28 kuukaudeksi vankilaan huumausainekaupasta.
Asgård
Asgård (, ) on skandinaavisen mytologian toisen jumalsuvun, aasojen ("Æsir"), asuinpaikka. Asgård jakaantuu 12 tai useampaan piiriin, muun muassa Odinin ja taistelussa kuolleiden soturien asuinsijaan Valhallaan sekä Thorin valtakuntaan Thrudheimiin. Snorri Sturlusonin mukaan maailma on jakautunut yhdeksään maailmaan, joista Asgård sijaitsee ylimpänä. Maailmoja yhdistää elämänpuu Yggdrasil.
Asgårdin muurit rakensi jättiläinen, jolle luvattiin palkinnoksi Freija-jumalattaren käsi, aurinko ja kuu, jos tämä vain suoriutuu työstä kuudessa kuukaudessa. Yksi aasoista, Loki, muutti itsensä tammaksi houkutellakseen jättiläisen työhevosen, Svadilfarin. Tämän johdosta työ ei valmistunut ajoissa ja jumalat välttyivät maksulta.
Asgård on yhteydessä Midgårdiin, ihmisten valtakuntaan, Bifrostin eli sateenkaarisillan välityksellä. Siltaa vartioi Heimdall. Asgårdin keskus on niitty Idavoll, jossa aasat tapaavat keskustellakseen tärkeistä asioista (miespuoliset jumalat Gladsheimin salissa ja jumalattaret Vingolfin salissa). Asgårdissa sijaitsee myös Odinin Valhalla, jonne taistelussa kuolleet soturit päätyvät, sekä Urdin lähde, josta Yggdrasilin yksi juurista ottaa ravintoa.
"Gylfaginning"-tarinassa ("Gylfin harhanäky") ruotsalainen kuningas Gylfi matkustaa Asgårdiin, missä hän tapaa kolme valtaistuimella istuvaa aasaa, jotka kertovat vieraalleen myyttejä jumalmaailmasta.
Ilomantsin taistelu 1944
Ilomantsin taistelu oli Neuvostoliiton viimeinen suuri hyökkäys Suomea vastaan jatkosodassa 26. heinäkuuta – 13. elokuuta 1944.
Ennen Ilomantsin taistelua puna-armeijan suurhyökkäykset oli jo pysäytetty Talin–Ihantalan, Viipurinlahden, Äyräpään–Vuosalmen ja U-aseman Nietjärven taisteluissa.
Nyt Neuvostoliiton puna-armeija teki viimeisen suurhyökkäyksen Ilomantsin suunnassa heinä-elokuun vaiheessa vuonna 1944 alun alkaen kahden divisioonan (176. ja 289. D) voimin. Puna-armeija yritti vallata Ilomantsin tärkeän tienristeyksen ja edetä sieltä Suomen VI armeijakunnan selustaan, joka oli pysäyttänyt puna-armeijan hyökkäyksen.
Jääkärikenraalimajuri, Mannerheim-ristin ritari, Erkki Raappanan johtamat tilapäisjoukot – viivytystaisteluissa kulunut ja väsynyt 21. prikaati (21. Pr, noin 7 000 sotilasta) ja Karjalankannakselta apuun siirretty levännyt ja täydennetty Ratsuväkiprikaati (Rv.Pr, noin 6 000 miestä) sekä kaksi pataljoonaa käsittänyt Osasto Partinen kävivät rohkeaan kaksinkertaiseen kaksipuoliseen saarrostukseen perustuvaan vastahyökkäykseen tehden ensin molemmista divisioonista omat mottinsa Leppävaaran–Lutikkavaaran ja Vellivaaran–Lehmivaaran alueille ja pilkkoen sekä tuhoten sitten näitä divisioonia. Tämä Ilomantsin taistelu käytiin noin 40 kilometriä leveällä ja noin 30 kilometriä syvällä alueella.
Samanaikaisesti idästä yritti tulla motitetuille puna-armeijan divisioonille apuun kolme merijalkaväkiprikaatia (69., 70. ja 3.), sekä panssariprikaati ja pioneeriprikaati, nämä kuitenkin torjuttiin.
Lopulta venäläiset näkivät tilanteensa toivottomaksi ja divisioonien henkilöstön rippeet tekivät läpimurron itään (eli pakenivat taistelukentältä). Divisioonien raskas kalusto jäi suomalaisten sotasaaliiksi (muun muassa yli sata tykkiä ja lähes sata kranaatinheitintä), ja taistelukenttä jäi taistelun voittaneiden suomalaisten haltuun.
Ryhmä Raappanan tykistö ampui kymmenen vuorokauden aikana 36 000 kranaattia ja venäläinen tykistö noin 10 000 kranaattia. Venäläisen tykistön vähäiseen tulitoimintaan oli syynä muun muassa suomalaisten sissien sekä Ilmavoimien suorittamat ammuskolonnien tuhoamiset. Esimerkiksi Mannerheim-ristin ritari, luutnantti Heikki Nykäsen johtama sissiosasto tuhosi 30 kuorma-auton kolonnan, joka oli kuljettamassa tykistön ammuksia.
Suomalaisten arvion mukaan neuvostoliittolaisten tappiot olivat 3 200 kaatunutta ja useita tuhansia haavoittuneita. Suomalaisten tappiot olivat haavoittuneina 1 388 ja kaatuneina 277 miestä.
Venäläisen lähteen (professori Juri Kilin) mukaan: ”Ilomantsin mottitaistelun osallistuneiden yhtymien (289 ja 176.JvD, 3, 69 ja 70 MjvPr) kokonaistappiot 1.–11. elokuuta välisenä aikana olivat esikuntien antamien tietojen mukaan noin 5 000 miestä, joista noin 1 550 kaatunutta ja kadonnutta.”
Tappioiden ero selittyy osittain sillä, että suurtaistelua käytiin pari päivää jo heinäkuun puolella ja venäläinen tappiotieto koskee vain elokuuta.
Susak
Susak on Kroatialle kuuluva saari Adrianmerellä. Se sijaitsee seitsemän kilometrin päässä Lošinjin saaresta ja 10 kilometrin päässä Unijen saaresta. Susakista on matkaa Italian rannikolle noin 120 kilometriä.
Saaren korkein kohta on 98 metriä merenpinnan yläpuolella. Saarella on yksi kylä, Susak. Saaren asukasluku on 188 (2001) ja saarelta muuttaa asukkaita erityisesti Yhdysvaltoihin.
Luettelo Adrianmeren saarista
Tämä on luettelo Adrianmeren saarista. Saaret ovat järjestettynä sen mukaan, mille maalle ne kuuluvat.
Aleksandr Borodin
Aleksandr Porfirjevitš Borodin [bərɐˈdʲin] (; 12. marraskuuta 1833 Pietari – 27. helmikuuta 1887 Pietari) oli venäläinen taidemusiikin säveltäjä, joka ansaitsi kuitenkin elantonsa kemistinä. Hän kuului venäläisten säveltäjien kansallismieliseen Viiden ryhmään.
Borodin syntyi Pietarissa gruusialaisen ruhtinaan Luka Stepanovitš Gedianovin aviottomana poikana, ja isä antoi rekisteröidä pojan palvelijansa Porfiri Borodinin lapseksi. Hän kasvoi äitinsä luona Pietarissa ja sai monipuolisen sivistyskasvatuksen, johon kuului opetusta mm. useiden instrumenttien soitossa. Borodin erikoistui kuitenkin analyyttiseen kemiaan eikä harrastanut säveltämistä ennen vuotta 1863, jolloin Mili Balakirev alkoi opettaa häntä. Samana vuonna hän nai lahjakkaan nuoren pianistin Jekaterina Protopopovan. Pariskunnalle syntyi kolme tytärtä.
Vuonna 1869 Balakirev johti Borodinin ensimmäisen sinfonian, ja samana vuonna Borodin aloitti jo toisen kirjoittamisen. Toisen sinfonian ensiesitys oli epäonninen, mutta Franz Liszt järjesti sille esityksen Saksassa. Samana vuonna Borodin alkoi työstää oopperaa "Ruhtinas Igor", joka sisältää tunnetut "Polovetsilaistanssit". Säveltäminen oli kuitenkin hidasta kemian professuurin hoitamisen ohella, ja teos jäi kesken säveltäjän kuollessa sydäninfarktiin. Oopperan viimeistelivät Nikolai Rimski-Korsakov ja Aleksandr Glazunov.
Borodin saavutti mainetta myös kemistinä ja työskenteli mm. aldehydien ja kemiallisten sidosten parissa. Hän luonnehti itsenään "sunnuntaisäveltäjäksi" eikä ollut yhtä tuottoisa kuin monet aikalaisensa, mutta useat hänen teoksistaan ovat yhä tunnettuja. Borodinin musiikki on lyyristä ja harmonista. Hänen tuotantoonsa kuuluu mm. sinfoninen runo "Keski-Aasian aroilla", kaksi jousikvartettoa, kourallinen lauluja sekä pianosävellyksiä. Myös kolmas sinfonia jäi säveltäjältä kesken.
Hans Brunhart
Hans Brunhart (s. 28. maaliskuuta 1945 Balzers, Liechtenstein) oli Liechtensteinin ruhtinaskunnan pitkäaikainen pääministeri, ulkoministeri ja valtiovarainministeri 26. huhtikuuta 1978 – 26. toukokuuta 1993. Hän oli Isänmaallisen liiton ("Vaterländische Union", VU) jäsen. Brunhart erosi pääministerin tehtävistä petyttyään puolueensa vaalitulokseen maapäivävaaleissa 1993.
Tampereen uintikeskus
Tampereen uintikeskus (tunnetaan myös nimillä "Kalevan uimahalli" ja "Kalevan uintikeskus") sijaitsee Tampereen itäisessä kantakaupungissa Kalevan kaupunginosassa. Se on Tampereen suurin uimahalli. Uimahallin yhteydessä sijaitsee Tampereen ainoa maauimala.
Pääallas on 50 metriä pitkä ja kahdeksan radan levyinen. Se pystytään keskikohdalta hydraulisesti liikkuvalla välipalkilla jakamaan kahtia syvään (neljä metriä) ja matalaan altaaseen. Vuonna 2007 valmistuneessa laajennusosassa on kuusiratainen 25 metrin harjoitusallas sekä hyppyallas, joka toimii myös kansainväliset mitat täyttävänä uppopallokenttänä. Hyppyallas on neljä metriä syvä, ja siinä on kolmen ja viiden metrin hyppytasot sekä useita ponnahduslautoja eri korkeuksilla.
Uintikeskuksessa on myös kuntosali, tilaussaunaosasto, hierontapalveluja, luentosalitiloja ja kahvila. Keskuksessa on älyrannekkeisiin perustuva kulunvalvonta- ja pukukaappijärjestelmä. Sisäänpääsyyn voi käyttää myös Tampereen seudun joukkoliikenteen rahasummalle ladattua bussikorttia.
Uintikeskus valmistui vuonna 1979 virkistys-, kunto- ja kilpauintia varten. Vuonna 2007 keskusta laajennettiin. Sen suunnittelivat arkkitehdit Pekka Helin, Tuomo Siitonen, Antti Laiho ja Klaus Lindh. Heidän lisäkseen arkkitehtikilpailuvaiheessa mukana suunnittelussa olivat Matti Nurmela, Kari Raimoranta ja Jyrki Tasa. Vuoden 2006 uudistustyöt suunnitteli arkkitehtitoimisto Eero Lahti Oy.
Uintikeskus oli 13. toukokuuta 2013 alkaen peruskorjauksen vuoksi suljettuna ja avautui seuraavan kerran vasta kesällä 2015. Peruskorjaus oli kokonaisvaltainen kattaen talotekniikan uudistamisen, pintasaneerauksen ja tilojen uudelleenjärjestelyä koko rakennuksen alueella.
Uusien hyppytornien jalustoissa on lasimosaiikkitaideteos "Kolmas aalto". Sen on tehnyt tamperelainen taiteilija Tuula Lehtinen.
Uintikeskuksen viereen rakennettiin maauimala vuosina 2016–2018. Siellä on lastenallas, 25 metriä pitkä hyppyallas, 50 metriä pitkä kuntoallas sekä huolto- ja asiakastilat sisältävä palvelurakennus. Maauimala avautui elokuussa 2018.
Afrihili
Afrihili on K. A. Kumi Attobrahin vuonna 1973 kehittämä keinotekoinen afrikkalaisten väliseksi lingua francaksi tarkoitettu apukieli. Kielen nimi on yhdistelmä sanoista Afrikka ja swahili. Afrihilin sanasto ja kielioppi tulevat erilaisista Afrikassa puhuttavista kielistä. Kielen tekijä ei kuitenkaan maininnut yksittäisten sanojen alkuperiä. Afrihiliä kirjoitetaan latinalaisilla aakkosilla.
Mondlango
Mondlango eli ulango on He Yafun vuonna 2002 julkaisema keinotekoinen kieli. Se pohjautuu esperantoon, mutta siinä on esperantoa enemmän vaikutteita englannista. Mondlangon aakkoset koostuvat 26 kirjaimesta. Kielen sanajärjestys on SVO (subjekti-verbi-objekti).
Mondlangossa on esperanton tavoin käytössä vain määräinen artikkeli "la". Kaikki substantiivit päättyvät kirjaimeen "o", adjektiivit kirjaimeen "a" ja adverbit kirjaimeen "e".
Fasala
Fasala on vuonna 2004 Rostockin kaupungissa kehitetty saksalainen keinotekoinen kieli. Kielessä on noin 5 000 sanaa. Niistä suurin osa on peräisin italian ja kreikan kielistä tai ne ovat vapaasti keksittyjä.
Fasalan kielioppi on säännöllinen. Sen verbit taipuvat aikamuodoissa, esimerkiksi:
Slovio
Slovio on Sveitsissä asuvan slovakialaisen kielitieteilijä Mark Hučkon vuonna 2001 Internetissä julkaisema slaavilainen keinotekoinen kieli. Sen kielioppi on muistuttaa esperanton kielioppia, mutta sanasto pohjautuu slaavilaisiin kieliin. Sanat on laadittu niin, että ne esiintyisivät mahdollisimman monissa slaavilaisissa kielissä. Kielen tekijän Mark Hučkon mukaan kieltä voi ymmärtää yli 400 miljoonaa ihmistä opiskelematta sitä. Kielessä on yhteensä noin 30 000 sanaa.
Slovion kielessä latinalaisilla aakkosilla ja kyrillisellä kirjaimistolla on vastaavuudet, joten sitä voidaan kirjoittaa kummalla tahansa.
Helsingin lyhytelokuvafestivaalilla on esitetty May Abdallan ohjaama ja käsikirjoittama kuusiminuuttinen dokumentti "Say Hello in Slovio" (2010) kielen kehittäjästä Mark Hučkosta. Dokumentti sai dokumenttien ammattilaissarjassa
Paukkupatruuna
Paukkupatruuna on luotiaseessa käytettävä patruuna, joka tuottaa vain äänen, mutta josta ei yleensä lähde ihmistä vahingoittavaa luotia.
Paukkupatruunoita käytetään muun muassa:
Sivilikäytössä yleisin ratkaisu on suustaan tähtimäisesti supistettu luodittamaton metallihylsy, jonka supistus aukeaa ammuttaessa. Näiden lisäksi on olemassa myös muovihylsyisiä malleja, joissa luotiosa halkeaa ammuttaessa.
Asevoimien, poliisin tai muun viranomaisen harjoituksissa käytetään hajoavalla puu- tai muoviluodilla varustettuja patruunoita. Ammuttaessa puu- tai muoviluotisia paukkupatruunoita rynnäkkökiväärillä tai muulla automaattiaseella aseen piipussa käytetään sysäyksenvahvistinta, joka hajottaa luodin sekä varmistaa aseen toiminnan kannalta riittävän korkean kaasunpaineen. Tämä mahdollistaa itselataavan aseen latausmekanismin toimivuuden. Sysäyksenvahvistajan sijaan voidaan käyttää paukkupatruunapiippua kuten Suomi-KP:ssa tai elokuvissa käytettävissä ampuma-aseissa.
Paukkupatruunoita voidaan käyttää myös taistelutehtävissä harhauttamistarkoituksessa tai ihmishenkien säästämiseksi. Esimerkiksi saksalaiset erikoisjoukot vapauttivat vuonna 1977 Mogadishuun kaapatun Lufthansan lentokoneen kaikki 86 matkustajaa taktiikalla, jossa paukkupatruunoilla oli merkittävä osa: joukot asettivat operaation alussa kaksi sotilasta matkustamon osastojen väliin kilveksi tulittamaan paukkupatruunoilla kaappareita. Näin sekä terroristit että matkustajat saatiin suojautumaan vahingoittumattomina ja vapaan tulenkäytön vuoksi tehokkaammin kuin tavallisia ammuksia käyttäen. Kaikki kaapparit, kolme palestiinalaisterroristia, saivat myöhemmin operaation aikana surmansa.
Näyttelijät käyttävät usein aitoja mutta paukkupatruunoilla ladattuja aseita. Nämä ovat aiheuttaneet joitain kuolemantapauksia, kuten:
Sona
Sona on englantilaisen Kenneth Searightin vuonna 1935 julkaisema keinotekoinen kieli. Siinä on vaikutteita muun muassa englannin, arabian, turkin, kiinan ja japanin kielistä. Sonassa on 375 varsinaista sanaa, joita yhdistelemällä voi muodostaa uusia sanoja. Esimerkiksi "ra" tarkoittaa miestä ja "ko" lasta. Siitä muodostuu sana "rako", joka tarkoittaa poikaa.
Empatia
Empatia tarkoittaa kykyä ymmärtää mitä toinen ihminen kokee tämän näkökulmasta, eli itsensä asettamista toisen henkilön asemaan. Empaattisessa vuorovaikutuksessa henkilö ymmärtää toisen henkilön tunteet.
"Empatia"-sanan perusmerkitys viittaa myötätuntoiseen eläytymiseen.
Yhdysvaltalaisen tutkimuksen mukaan suomalaiset olivat 63 maan vertailussa yksi epäempaattisimmista kansoista. Suomi sai vertailussa kuudenneksi kehnoimmat empatiapisteet. Maailman vähiten empaattisimmat maat ennen Suomea olivat Liettua, Venezuela, Viro, Puola ja Bulgaria.
Englantilainen psykologi Edward Titchener käänsi vuonna 1909 filosofi Theodor Lippsin käyttämän saksankielisen Einfühlung-käsitteen empatiaksi (), jonka hän johti kreikan sanoista "ἐν" (sisään) ja "πάθος" (tuntemus, kärsimys, intohimo).
Lipps käytti termiä Einfühlung (eläytyminen) etenkin ulkoisten ärsykkeiden jäljittelystä. Esimerkiksi vihaisen ilmeen näkeminen toisen ihmisen kasvoilla saa katsojankin kasvot jäljittelemään itsekin niin sanottua vihaisuutta.
Markus Büchel
Markus Büchel (14. toukokuuta 1959 – 9. heinäkuuta 2013) oli Liechtensteinin pääministeri 26. toukokuuta – 15. joulukuuta 1993. Hänen runsaan puolen vuoden mittainen hallituksensa oli Liechtensteinin tähän mennessä lyhytikäisin.
Edistyksellisen kansanpuolueen (FBP) Markus Büchel valittiin helmikuussa 1993 pidettyjen maapäivävaalien jälkeen pääministeriksi.
12. toukokuuta pitämässään puheessa ruhtinas Hans Adam II ilmoitti suunnittelevansa virkanimityslainmuutosehdotusta, että ruhtinaalle annettaisiin oikeus virkamiesten ja tuomarien nimittämiseen. Vastavuoroisesti kansalle annettaisiin oikeus kansanäänestyksellä erottaa ruhtinas ja lakkauttaa monarkia. 24. kesäkuuta Büchelin hallitus ilmoitti, ettei se näe todellista eikä laillista perustetta pykälän monarkian lakkauttamisesta kirjaamiselle lakiin. 15. syyskuuta erityisistunnossa Landtag esitti epäluottamuslauseen juuri sata päivää virassa olleelle Büchelille ja pyysi ruhtinasta vapauttamaan hänet tehtävästään. Ruhtinas kieltäytyi erottamasta Bücheliä ja vastasiirtona hajottikin Landtagin ”tuntuvasta syystä”. Büchel sai jatkaa pääministerinä uuden hallituksen muodostamiseen joulukuussa saakka.
24. lokakuuta pidetyissä vaaleissa Isänmaallinen liitto (VU) sai Mario Frick pääministeriehdokkaanaan selvän enemmistön maapäivillä. VU ja FBP muodostivat Büchelin toistaiseksi johtaman koalition.
Myöhemmin syksyllä ruhtinas virallisti ehdotuksensa, kuten oli toukokuussa puheessaan ilmoittanut. 6. joulukuuta ehdotus astui voimaan sen jälkeen, kun pääministeri Büchel oli allekirjoittanut sen ennen kuin Landtag oli ehtinyt edes neuvotella asiasta. Pian esitettiin välikysymys, jonka mukaan uuden lain tietyt kohdat ovat perustuslaillisesti kyseenalaisia. Büchelin hallitus kaatui, ja uusi Mario Frickin johtama hallitus hylkäsi ruhtinaan lakiesityksen seuraavana keväänä.
Vuosina 1987–1999 Büchel kuului Ruggellin kunnanvaltuustoon, jonka varapuheenjohtaja hän oli 1991–1999. Vuosina 2000–2003 hän toimi FBP:n varapuheenjohtajana. Vuosina 2001–2009 Büchel oli edustajana maapäivillä, ja 2003 hänet valittiin FBP:n maapäiväryhmän puheenjohtajaksi.
Ammatiltaan diplomi-insinööri Markus Büchel oli henkilöstönvälitystoimisto ThyssenKrupp Prestan johtaja.
Erik Punainen
Erik Punainen (, 950–1003) oli viikinki, joka tarun mukaan perusti Grönlannin ensimmäisen skandinaavisen asutuksen. Hän sai lisänimensä punaisen partansa takia; isänsä Þorvaldrin mukaan häntä nimitetään myös Erik Torvaldssoniksi (Eiríkr Þorvaldsson). Erik syntyi Lounais-Norjassa. Noin vuonna 960 hänen isänsä joutui pakenemaan maasta tapposyytteiden takia. Perhe muutti Islantiin. Sieltä Erik puolestaan joutui lähtemään maanpakoon noin vuonna 982 samantapaisten syytteiden takia.
Saagojen mukaan Erik retkeili kolme vuotta pitkin Islannin länsipuolelta löytämänsä maan rannikkoa, ja palattuaan antoi sille nimen Grönlanti, vihreä maa. Vietettyään talven Islannissa Erik keräsi joukon uudisasukkaita ja muutti Grönlantiin vuonna 985. Uudisasutus kasvoi yli 3000-päiseksi ja menestyi hyvin, ja Erikin asema sekä vaikutusvalta kasvoivat. Erik löysi poikansa Leif Erikssonin kanssa Viinimaan, jonka katsotaan olevan Newfoundland. Vuonna 1002 tullut uudisasukkaiden joukko toi mukanaan kulkutauteja. Skandinaavisperäinen asutus sinnitteli 1400-luvun pieneen jääkauteen asti.
Erikillä oli tytär ja neljä poikaa, joista kuuluisin oli Leif Eriksson.
Tunnusmajakka
Tunnusmajakka eli pooki () on merenkulun optinen apuväline. Tunnusmajakassa ei ole valolaitetta eli sektoriloistoa, vaan kyseessä on valaisematon, vain valoisana aikana selkeästi havaittava rakennelma. Tunnusmajakoita rakennettiin ohjaamaan aluksia väylälle, osoittamaan luotsin kohtauspaikkaa sekä paikantamisen helpottamiseksi.
Vuonna 1863 julkaistussa "Suomalaisessa meri-sanakirjassa" Albin Stjerncreutz määrittelee tunnusmajakan seuraavasti:
Suomen vanhin tunnusmajakka, Lyökin pooki, on rakennettu 1757, ja se valmistui heti Utön majakan jälkeen.
Tunnusmajakkaa ei pidä sekoittaa toiseen vesiliikenteen ohjauslaitteeseen, tarkemmin merimerkkiin, kummeliin.
Tunnusmajakat ovat yleensä korkeita, tornimaisia rakennelmia. Perinteisesti rakennusaineena on ollut puu. Alun perin tunnusmajakoista on rakennettu lähes umpinaisia tornimaisia rakennelmia, joiden korkeus on ollut jopa useita kymmeniä metrejä. Vanhat tunnusmajakat on yleensä tervattu ja maalattu punamullalla.
Tunnusmajakoiden rakennustyylit ovat vaihdelleet suuresti. Perämerellä yleisiä tunnusmajakan rakennustyylejä ovat olleet obeliskin malliset korkeat tornit, sekä pyöreät, leveät tornit.
Kevyempirakenteiset, niin kutsutut "riukupookit", rakennettiin yleensä puunrungoista. Riukupookissa yksi pylväistä kohosi kohtisuoraan näköesteiden yläpuolelle, ja sitä tukivat alhaalta tukitangot harusten tavoin. Riukupookin edeltäjänä voidaan pitää kaasaa.
Uudemmat tunnusmajakat muodostuvat yleensä puu- tai teräsristikon huippuun kiinnitetyistä tunnuslevyistä.
Kummelin tapaan tunnusmajakkaa voidaan käyttää paikantamiseen. Tunnusmajakoita käytetään myös väyläohjaukseen: muun muassa Oulun edustalla sijaitseva Laitakarin tunnusmajakka vuodelta 1851 ohjaa nykyäänkin pienveneitä veneväylälle ollessaan linjassa Oulun tuomiokirkon tornin kanssa.
Chico Marx
Chico Marx, (oikea nimi Leonard Marx, 22. maaliskuuta 1887 New York – 11. lokakuuta 1961 Hollywood, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen koomikko ja vanhin Marx-veljeksistä. Hän sai lempinimensä, joka alun perin oli muodossa "Chicko", rooleistaan naistenmiehenä, jota tuo slangisana tarkoittaa. Veljessarjan vaudeville-esityksissä Chicon rooli oli esittää ”tyypillistä italialaista”.
Chico oli myös taitava pianisti, ja jo nuorena hän elätti perhettään pianonsoitolla.
Jean Cocteau
Jean Maurice Eugène Clément Cocteau (5. heinäkuuta 1889 – 11. lokakuuta 1963) oli ranskalainen surrealistinen runoilija, kirjailija, muotoilija ja filmintekijä. Hänellä on monipuolinen ja laaja tuotanto, jossa aiheita on käsitelty uudella tavalla.
Cocteau oli myös oman aikansa julkkis, jonka ystävyyssuhteet muun muassa Picasson ja Erik Satien kanssa, oopiumiriippuvuus, homoseksuaalisuus ja väitettyjen salarakkaiden raskaudet kuohuttivat seurapiirejä.
Cocteau syntyi varakkaaseen perheeseen. Hänen isänsä teki itsemurhan pojan ollessa yhdeksänvuotias. Jean Cocteau muutti kotoa viisitoistavuotiaana. Hän ei ollut koulussa kovin hyvä oppilas, ja reputti päättökokeessa useita kertoja. 19-vuotiaana hän julkaisi ensimmäisen runokokoelmansa. Hän tuli tunnetuksi boheemien piirissä ja ystävystyi monien kulttuurihenkilöiden kanssa.
Sergei Djagilev pyysi Cocteauta kirjoittamaan baletin. Näin syntyi "Parade" vuonna 1917. Djagilev toimi sen tuottajana, Erik Satie sävelsi musiikin, Pablo Picasso suunnitteli puvut ja lavasteet. Guillaume Apollinaire kirjoitti käsiohjelman ja keksi siinä sanan surrealismi.
Cocteaun maineen kirjoittajana vahvisti proosateos "Le Potomak" (1919). Se on fantasia akvaariossa elävästä oliosta.
Cocteaun ensimmäinen elokuva "Runoilijan veri" (, 1930) pohjautuu hänen omaan mytologiaansa. Peilejä käytetään ovena toiseen maailmaan. Hänen tunnetuin näytelmänsä on kreikkalaiseen myyttiin perustuva "La Machine infernale", jossa Oidipus näytetään jumalten käsissä olevana marionettina.
Jean Marais oli Cocteaun suojatti ja pitkäaikainen puoliso. Hän näytteli monissa Cocteaun elokuvissa, kuten "Kaunotar ja hirviö".
Ruusufinni
Ruusufinni ("Acne rosacea") on ihosairaus, joka aiheuttaa vaihtelevia oireita aina lievästä punoituksesta voimakkaaseen punoitukseen ja märkänäppylöihin . Tauti voi muistuttaa pahimmillaan nuoruusiän aknea. Ruusufinnit voivat olla kirkkaanpunaisia läikkiä tai koholleen nousevia näppylöitä, joiden keskellä on joskus märkää. Niitä tulee tyypillisesti kasvoihin etenkin nenään, otsaan ja leukaan.
Sairaus on selvästi yleisempi naisilla kuin miehillä. Alkoholi ja mausteinen ruoka pahentavat sitä.
Ruusufinniä hoidetaan antibiooteilla ja valohoidolla.
Couperosa on kosmetiikassa käytetty termi, jolla tarkoitetaan pienten ihon hiussuonten laajentumisia ja veltostumisia sekä ("verisuonten katkeamia") poskissa. Ne saavat posket näyttämään punakoilta. Couperosaa on vain valkoihoisilla, ja siihen on perinnöllinen taipumus. Alkoholi, viima, kylmyys ja kuumuus pahentavat sitä. Monet voiteet ja kasvojenhoitotuotteet voivat ärsyttää couperosa-ihoa. Lääketieteen näkökulmasta kysymyksessä on lieväasteinen ruusufinni ja sitä voidaan hoitaa mm. luonnon arbutiini pohjaisilla ihonhoitotuotteilla.
Lund
Lund () on entinen kaupunki ja nykyinen Lundin kunnan keskustaajama. Lund sijaitsee Skånen historiallisessa maakunnassa ja Skånen läänissä Etelä-Ruotsissa. Vuoden 1997 lääniuudistukseen asti alue oli osa Malmöhusin lääniä. Läänin pääkaupunki Malmö sijaitsee aivan Lundin lähistöllä kaakon suunnassa.
Lund on yksi Ruotsin vanhimpia kaupunkeja, sillä se on perustettu noin voinna 990. Vuoden 1971 kuntauudistuksessa Ruotsissa siirryttiin yhteen kuntamuotoon, jonka jälkeen maassa ei enää virallisesti ole ollut kaupunkeja. Lundin kuntaan kuuluu nykyään Lundin kaupunkitaajaman lisäksi huomattava määrä maaseutualueita. Lundin taajamassa oli 82 800 asukasta vuoden 2010 lopussa. Asukasluvultaan Lund on Skånen läänin kolmanneksi suurin kaupunki Malmön ja Helsingborgin jälkeen.
Kaupungissa on yliopisto.
Lund on Sigtunan ja Skaran ohella Ruotsin vanhin kaupunki, vaikkakin se oli tanskalainen aina vuoteen 1658 saakka. Kaupunki perustettiin noin vuonna 990. Sen edeltäjä saattoi sijaita viitisen kilometriä etelämpänä Uppåkrassa, mistä on löydetty merkkejä rautakautisesta asutuksesta ja jonkinlaisesta poliittis-uskonnollisesta keskuksesta. Merkit viittaavat myös saman asutuksen tuhoutumiseen tulipalossa 900-luvun loppupuolella.
Kaupunkiin perustettiin piispanistuin 1060. Arkkipiispanistuimeksi se korotettiin 1104, jolloin myös katedraali valmistui. Lundista tuli Tanskan pääkaupunki vuonna 1134, mistä asemasta se joutui luopumaan 1416 pääkaupungin siirtyessä Kööpenhaminaan.
Vuonna 1666 perustettu Lundin yliopisto on yksi Skandinavian suurimpia.
Lundissa on 14 kaupunginosaa.
Jaava (täsmennyssivu)
Jaava tai Java voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Hiligainon kieli
Hiligaino tai ilonggo on austronesialainen kieli, jota puhutaan Länsi-Visayasilla Filippiineillä, lähinnä Iloilon ja Negros Occidentalin provinsseissa. Sitä puhutaan myös Panayn saariryhmän muissa provinsseissa. Noin 5 770 000 puhuu hiligainoa Filippiinien alueella äidinkielenään ja lisäksi noin 4 000 000 osaa sitä jonkin verran. Hiligaino kuuluu visayalaisiin kieliin. Ilonggo on myös hiligainoa puhuvien kulttuurista käytetty nimitys.
Vauvojen surmaaminen
Vauvojen surmaaminen on ollut monissa muinaissa kulttuureissa ainakin tietyin ehdoin luvallinen käytäntö. Jos lapsi on isätön tai muuten luvattomasta suhteesta syntynyt eli avioton lapsi, hänet on voitu surmata. Lapsia on surmattu myös tarkoituksena rajoittaa lapsimäärää. Myös vammaisia lapsia on surmattu. Lapsia on voitu haudata elävältä, tai heidät on jätetty luontoon nääntymään tai villieläinten syötäväksi. Nämä tavat ovat usein olleet sellaisia, että lapsen surmaaminen on ollut tekijänsä kannalta mahdollisimman helppoa. Lapsesta on ikään kuin luovuttu, eikä sen kuolemaa ole joutunut näkemään. Monet vanhat sadut, kuten "Hannu ja Kerttu" kertovat tästä. Myös susien pelko saattaa liittyä osin lasten jättämiseen "suden suuhun".
Monissa kulttuureissa vastasyntynyt ei vähään aikaan ole varsinainen henkilö. Yleensä lapsi otetaan perheen, suvun tai yhteisön jäseneksi erityisessä tilaisuudessa, johon yleisesti liittyy nimen anto. Ennen nimenantoa lasten surmaamista ei ole joissain kulttuureissa ja lainsäädännöissä pidetty rikoksena. Nimen mukana on nimittäin usein katsottu myös tulevan ihmisen sielun. Suomessa sana "sikiö" tarkoitti alun perin nimetöntä lasta. Kansanperinteessä on joitakin kertomuksia, joissa äpäräksi epäilty määrätään tapettavaksi.
Skandinaviassa lasten surmaaminen oli yleistä ennen kristinuskon nousua valta-asemaan. Varsinkin äpärälapsia on tapettu. Lapsen surmaaminen oli luvallista ennen nimenantoa. Nimenanto liitti lapsen sukuun.
Islanti kristillistyi sillä ehdolla, että lapsia voitiin yhä surmata.
Pyhä kevät
Pyhä kevät oli roomalaisten eräiden barbaarikansojen käytännöksi väittämä tapa. Lapsia tehtiin tarkoituksella liikaa, niin paljon, ettei maa olisi elättänyt heitä kun he varttuisivat. Kun julistettiin pyhä kevät, lähtivät nuoret miehet suurina joukkoina muiden kansojen asuinalueille. Miehet ryöstivät itselleen naiset muilta heimoilta ja asettuivat niiden alueille asumaan. Miehiä hakeutui myös pakolaisiksi isompiin yhteisöihin, kuten Roomaan.
Pyhä kevät on myös Eino Leinon runo.
Gran Turismo
Gran Turismo tarkoittaa seuraavia asioita:
Kestiystävyys
Kestiystävyys tarkoittaa vieraanvaraisuutta, jonka osoittaminen oli tärkeä hyve antiikissa. Kestiystävyys voidaan jakaa julkiseen ja yksityiseen.
Filoksenia tarkoitti Kreikassa sivistyneen ihmisen muukalaista kohtaan osoittamaa yksityistä vieraanvaraisuutta erityisesti tämän ollessa hädässä. Kestiystävyyden laiminlyönti saattoi johtaa jumalten vihamielisyyteen. Filokseniasta kehittyi julkinen proksenia, jolla tarkoitettiin käytäntöä, jossa kreikkalaisessa kaupunkivaltiossa joku kaupungin asukkaista valvoi toisen kaupunkivaltion kansalaisten etua siellä. Virka oli usein perinnöllinen.
Latinan hospitium tarkoitti vastavuoroista suhdetta, jossa henkilö otti vastuulleen vieraan turvallisuuden. Tämä saattoi tarkoittaa myös yhteisön liittoa yksityishenkilön tai toisen yhteisön kanssa. Rooman senaatti saattoi solmia hospitium-suhteen läheisen liittolaisen kanssa.
Kartio
Kartio on geometrinen kappale, joka syntyy kun puolisuoraa liikutetaan pitkin tasossa olevaa suljettua (ja itseään leikkaamatonta) käyrää siten, että puolisuoran päätepiste pysyy koko ajan paikallaan. Puolisuora muodostaa liikkuessaan kartion vaipan (kartiopinnan) ja tasossa oleva suljettu käyrä sisältää kartion pohjan. Mainittu puolisuoran päätepiste on kartion kärki eli huippu. Kärjen ja pohjan kohtisuora välijana on kartion korkeus. Kärjen ja pohjan välinen osa muodostajasuorasta on sivujana.
Ympyräkartio on kartio, jonka pohja on ympyrä. Sen akseli on pohjan keskipisteen ja kärjen välinen yhdistysjana.
Suora ympyräkartio () muodostuu, kun suorakulmaista kolmiota pyöräytetään toisen lyhyen sivunsa ympäri. Tästä tulee kartion akseli (ja samalla korkeus) ja toisen lyhyen sivun piirtämä ympyrä muodostaa kartion pohjan. Näin syntyvää kartiota kutsutaan myös pyöräyskartioksi. Käytännössä suora ympyräkartio voidaan valmistaa ympyrästä leikkaamalla siitä sektori ja yhdistämällä leikatut reunat toisiinsa.
Pyramidi eli särmäkartio on kartio, jonka pohja on monikulmio.
Katkaistu kartio on kartio, jonka huippu on leikattu pois pohjan suuntaisella tasolla. Leikkauskuvio ja pohja ovat tällöin yhdenmuotoiset ja niiden alojen suhde on pienemmän kartion ja koko kartion korkeuksien suhteen neliö.
Kartion tilavuus formula_1 lausuttuna sen pohjan pinta-alan formula_2 ja korkeuden formula_3 avulla on
formula_4
Suoran ympyräkartion tilavuus, formula_1, kun sen korkeus on 
formula_3 ja pohjan säde formula_7, on 1/3 vastaavan mittaisesta sylinteristä:
Tasaista kiinteää massaa olevan suoran ympyräkartion painopiste sijaitsee sen akselilla 1/4 korkeudella pohjasta.
Suoran ympyräkartion pohjan ja vaipan yhteispinta-ala formula_2 on
formula_10
missä formula_11 on kartion pintaa pitkin pituus pohjan reunasta huippuun, formula_12 on pohjan pinta-ala ja formula_13 on vaipan pinta-ala; formula_14 voidaan laskea kaavalla formula_15.
Katkaistun kartion tilavuus on
formula_16
missä formula_3 on korkeus ja formula_2 ja formula_19 pohjien alat.
Katkaistun ympyräkartion tilavuus on
formula_20
kun formula_3 on korkeus ja formula_7 ja formula_23 pohjien säteet.
Katkaistun suoran ympyräkartion vaipan pinta-ala on
missä formula_14 on sivujanan pituus ja formula_7 ja formula_23 pohjien säteet. Vaipan ala on aina suurempi kuin kartion pohjien pinta-alojen erotus.