Suomalainen jalkapalloilu 2006
Vuosi 2006 suomalaisessa jalkapalloilussa:Tampere Unitedin mestaruus varmistui vasta viimeisen kierroksen ottelussa, jossa tamperelaiset kohtasivat sarjakakkosen HJK:n. Ottelua isännöineet helsinkiläiset olisivat voitolla nousseet tasapisteisiin Tampere Unitedin kanssa, jolloin mestaruus olisi ratkaistu kahden uusintaottelun yhteismaaleilla. Uusintaotteluita ei kuitenkaan tarvittu sillä TamU voitti päätösottelun selvin numeroin 3-0. HJK:lle tappio tiesi 13 tappiottoman ottelun sarjan katkeamista.
Kolmanneksi liigassa sijoittui FC Haka, joka ohitti kalkkiviivoilla sensaatiomaisesti pelanneen nousijajoukkue FC Hongan. Myös IFK Mariehamnin viidettä tilaa voidaan pitää yllätyksenä. Hallitseva mestari MyPa jätettiin tylysti kuudenneksi.
Jumbopaikan välttämisestä taistelivat syksyllä enää FF Jaro ja KuPS. Kuopiolaisten päätettyä liigakautensa jo ennen kauden päätöspäivää, tarvitsi Jaro vähintäänkin tasapelin vierasottelusta IFK Mariehamnia vastaan. Maalittoman tasapelin myötä pietarsaarelaiset säilyttivät sarjapaikkansa ja KuPS pudotettiin Ykköseen.
Kausi oli tarkoitus pelata 14 joukkueen voimin, mutta konkurssin partaalla olleen AC Allianssin liigalisenssihakemus hylättiin alkukeväästä, eikä korvaavaa seuraa nimetty.
Maalipörssin voitti FC Hongassa pelannut Hermanni Vuorinen 16 osumallaan, huolimatta Vuorisen siirrosta Norjaan Fredrikstadiin elokuun lopussa, eli lähes kaksi kuukautta ennen kauden päätöstä.
Suomen Cupissa oli lähellä tulla unelmafinaali kahden Veikkausliigassa parhaiten sijoittuneen seuran välillä, mutta arpaonni valikoi Tampere Unitedin ja HJK:n kohtaamaan toisensa jo välierävaiheessa. Matkalla välieriin tamperelaiset olivat lyöneet niukasti JBK:n, Kultsu FC:n sekä FC Interin, mutta HJK osoittautui tuleville Suomen mestareille liian suureksi suupalaksi. HJK oli pudottanut ennen TamU:a jo FC Lahden, FC Viikingit sekä Sepsi-78:n.
Toisessa välierässä vuoden cup-yllättäjä KPV pudotti jo toisen liigajoukkueen TPS:n. Pari kierrosta aiemmin kokkolalaiset olivat päättäneet IFK Mariehamnin cup-taipaleen alkumetreille. Finaalipaikka ei ollut KPV:lle ensimmäinen, sillä vuoden 1982 cup-finaalissa se laittoi tiukasti kampoihin FC Hakalle, häviten kuitenkin lopulta maalein 3-2.
Finnair Stadiumilla pelatussa loppuottelussa KPV näytti epäilijöille olleensa täysin finaalipaikan arvoinen. Ensimmäisellä puoliajalla vihreäpaitaiset kokkolalaiset olivat lähempänä maalitilin avaamista kuin isännät, mutta tauolle mentiin vailla maaleja. Toisella puoliajalla nähtiin ottelun ainoa osuma, kun Veikkausliigan Vuoden liigahyökkääjäksi valittu Farid Ghazi puski pallon vastustamattomasti vieraiden maaliin. KPV:llä oli paikkansa tasoittaa ottelu, mutta päätösvihellykseen mennessä lisäosumia ei nähty ja HJK pääsi juhlimaan Suomen Cupin voittoa.
Liigacup pelattiin jälleen alkukeväällä ennen Veikkausliiga-kauden alkua. Cupin avausottelut pelattiin 4. helmikuuta, ja finaali oteltiin 12. huhtikuuta. Kaikki liigacupin ottelut pelattiin Talin jalkapallohallissa, lukuun ottamatta finaalia, joka pelattiin Finnair Stadiumilla.
Cupiin osallistuivat kaikki 13 liigajoukkuetta, jotka jaettiin kahteen alkulohkoon. Alkulohkosta 1 jatkoon selvisivät FC Lahti, FC Honka, hallitseva Suomen mestari MyPa sekä FC KooTeePee. HJK jäi hieman yllättäen lohkojumboksi otettuaan vain yhden voiton viidestä ottelusta. Alkulohkosta 2 jatkoon pääsivät Tampere United, FC Haka, FF Jaro ja KuPS.
Puolivälierissä ennakkosuosikeista rannalle jätettiin FC Haka, Tampere United sekä oman alkulohkonsa voittanut FC Lahti. Välierissä pienoisia ennakkosuosikkeja olivat MyPa ja nimekäs nousijajoukkue FC Honka. Kumpikin jäi kuitenkin nuolemaan näppejään, kun Finnair Stadiumilla pelattavaan loppuotteluun pääsivätkin KuPS ja FC KooTeePee. Jalkapallokauden käyntiin polkaissut finaali päättyi keltapaitaisten kuopiolaisten juhliin Miikka Oinosen viimeisteltyä voiton tuoneet kaksi osumaa.
Englantilaisvalmentaja Roy Hodgson aloitti maajoukkueen päävalmentajana jo tammikuun puolivälissä, eikä vasta elokuussa kuten aiemmin uumoiltiin. Kevätkauden harjoitusottelut eivät sujuneet kovinkaan mallikkaasti, sillä kuudesta ottelusta maajoukkue ei onnistunut voittamaan ensimmäistäkään. Tasapelit MM-kisoissa 2006 esiintyneitä Ruotsia ja Saudi-Arabiaa vastaan olivat kuitenkin kelvollisia suorituksia.
Viimeinen EM-karsintoja edeltävä harjoitusottelu Pohjois-Irlantia vastaan oli vuoden ensimmäinen Suomessa pelattu A-maaottelu. Harmilliseen 2-1 -tappioon päättynyt ottelu herätti yhä enemmän keskustelua Hodgsonin kyvyistä, mutta valmentaja itse ei pitänyt ottelua kovinkaan suurena pettymyksenä.
EM-karsintojen ensimmäiset ottelut näyttivät maajoukkueen todellisen iskukyvyn olleen huomattavasti luultua korkeammalla. Puola kaatui vieraskentällä varsin helposti maalein 3-1, ja Portugalin tasoiselta jalkapallomaalta napattiin arvokas kotitasapeli. Mahdollisuudet voittoonkin olivat olemassa, muuta viimeistelyn ontuessa oli Suomen tyytyminen 1-1 -tulokseen.
Lokakuussa pelattiin kaksi EM-karsintaottelua vieraissa. Armenian piti olla vain välipala Suomelle, mutta niin vain Armenia sai pidettyä ottelun maalittomana päätösvihellykseen saakka. Kazakstanilta Hodgsonin miehistö kävi hakemassa täyden pistepotin 2-0 -voitolla, joka nosti Suomen karsintalohkossa siinä vaiheessa toiseksi.
Marraskuussa maajoukkue kohtasi vielä Armenian Finnair Stadiumilla Helsingissä. Jälleen yllättävän tiukaksi käynyt ottelu päättyi Mika Nurmelan osuman turvin niukkaan 1-0 -voittoon. Täydet kolme pistettä nostivat Suomen lohkon kärkipaikalle talvitauolle mentäessä. Nämä karsinnat vaikuttivat alkuun Suomen kannalta melko lupaavilta, mutta joukkue hyytyi kuitenkin karsintojen neljännelle sijalle, Puolan ja Portugalin mennessä lohkovoittajana ja lohkokakkosena kisoihin ja Serbian tullessa kolmanneksi. EM-karsinnat jatkuvat Suomen osalta maaliskuussa 2007.
Naisten maajoukkueen kauden päätavoite oli voittaa MM-karsintalohko, ja nousta sitä kautta kesällä 2007 pelattaviin MM-kisoihin. Kevään harjoitusottelut eivät miesten tapaan sujuneet kovinkaan vakuuttavasti, sillä ainoastaan Meksiko kaatui Suomen naisten käsittelyssä, ja sekin hädin tuskin maalein 4-3.
Tosipeleissä kaikki sujui kuitenkin jälleen mallikkaasti, ja Suomi kaatoi selvin numeroin sekä Puolan että Belgian. Tasapeli Espanjaa vastaan tiesi sitä, että MM-kisapaikka ratkaistaisiin Suomen ja Tanskan kahdessa keskinäisessä kohtaamisessa syksyllä.
Ensimmäisenä vuorossa oli kotiottelu Tampereella, jonka Suomi voitti lopulta lukemin 2-1. Valtavan maalimäärän jälleen tänä vuonna maajoukkueessa tahkonnut Laura Österberg Kalmari iski Suomen ensimmäisen maalin, Minna Mustosen vastatessa 2-1 -voittomaalista. Voiton myötä Suomelle olisi riittänyt tasapeli vierasottelusta.
Mutta niin vain vierasottelu koitui suomalaisten tappioksi. Tanska oli ottelussa niukasti parempi, ja se nappasi karsintalohkon kärkipaikan 1-0 -voittonsa turvin. Niinpä Suomi joutui katkeralla tavalla pudotetuksi MM-kisoista viimeisessä karsintaottelussa.
Palloliiton luottamus päävalmentaja Michael Käldiä kohtaan oli kuitenkin sitä luokkaa, että miehen kanssa päätettiin tehdä jatkosopimus aina vuoteen 2009 asti.
CP-vammaisten maajoukkue osallistui Dublinissa järjestettyihin Euroopan-mestaruuskilpailuihin 19.-29.heinäkuuta. Joukkue jäi lopulta turnauksessa viimeiseksi.