hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Dave Wottle
David James ”Dave” Wottle (s. 7. elokuuta 1950) on yhdysvaltalainen entinen 800 metrin juoksija ja olympiavoittaja Münchenin 1972 kisoista. Wottle tunnettiin myös siitä, että hän alituisesti piti lippalakkia päässään.
Vuoden 1971 jälkeen vaikutti siltä, ettei neuvostoliittolaiselle Euroopan mestarille Jevgeni Aržanoville ole mahdollista löytää varteenotettavaa haastajaa olympiakisojen 800 metrille. Aržanov oli edellisen kerran sijoittunut kilpailussa muulle kuin ykkössijalle vain 19. syyskuuta 1969, sekä kaaduttuaan ja keskeytettyään samana keväänä Neuvostoliiton mestaruuskilpailuissa.
Kuitenkin kesällä 1972 ennakkokaavailut menivät uusiksi, kun Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa 21-vuotias ”Lätsä” Dave Wottle yllättäen juoksi silloista maailmanennätystä sivunneen ajan 1.44,3. Sitä ennen hän oli samana vuonna voittanut 1 500 metrillä Yhdysvaltain mestaruuden ja hallimestaruuden 880 jaardilla. Kuitenkin ennen olympiakarsintoja hänen 800 metrin ennätyksensä oli vuonna 1970 19-vuotiaana juoksemansa 1.47,1.
Ennen saapumistaan Euroopan mantereelle, oli hän olympialaisia edeltävän heinäkuun lopulla loukannut jalkansa, mikä oli tiennyt taukoa harjoittelussa. Wottlen polvi oli kipeä vielä olympialaisissa, eikä hän itsekään uskonut täysin olympiakultaan. Alkuerässä lähtölaukauksen pamahtaessa Wottle ei ollut päästä liikkeelle, vaan näytti jäävän paikoilleen seisomaan kilpakumppaniensa ollessa jo vauhdissa. Wottle roikkui joukon mukana ja tarkkaili asemiaan. Toisella kierroksella takasuoralla hän aloitti kirin ja loppusuoralla varmisti jatkopaikkansa. Sittemmin välierissä hän oli pudota jatkosta jäätyään pussiin muiden juoksijoiden taakse, mutta pääsi onnekseen livahtamaan Saksan liittotasavallan Franz-Josef Kemperin siirryttyä tahattomasti hieman radan sisäreunasta ulospäin, ja paikka loppukilpailussa varmistui.
Wottlen pahin haastaja Aržanov, joka hänetkin tunnettiin erityisesti vahvasta loppukiristään, oli huomioinut Wottlen vahvuuden viimeisellä sadalla metrillä. Finaalissa hän päätti yrittää taktikoida ja aloitti kirin jo 300 metriä ennen maalia. Tämä oli kuitenkin virhe, sillä loppusuoralla Aržanov kangistui. Wottle ohitteli kilpailijoita solkenaan, ja viimeisellä metrin kalkkiviivalla ohitti myös Aržanovin, jonka lopullinen sijoitus oli toinen, vain 0,03 sekuntia Wottlen takana. Pronssia saavutti kenialainen Mike Boit. Lippalakki, joka oli muodostunut Wottlen tavaramerkiksi, unohtui hänen päähänsä myös palkintokorokkeella.
Münchenissä Wottle kilpaili myös 1 500 metrillä, mutta karsiutui välierissä. 1974 hän ryhtyi ammattilaiseksi, mutta lopetti juoksu-uransa pian tämän jälkeen. Sittemmin hän on toiminut oppilaitoksissa juoksuvalmentajana, ja tällä hetkellä toimii Memphisissä, Tennesseessä dekaanina Rhodes Collegessa.
Bluesrock
Bluesrock on populaarimusiikin tyylilaji. Se voi viitata yksinkertaisesti rocksoundilla soitettuun bluesiin tai laajemmassa mielessä bluesvaikutteiseen rockiin.
Monet 1960-luvun rockyhtyeet, kuten The Rolling Stones ja The Yardbirds, soittivat muun ohella sellaistakin musiikkia, joka voidaan määritellä bluesrockiksi. Samoin psykedeelisen rockin edustajat, kuten Cream ja Jimi Hendrix, levyttivät myös runsaasti suoraan bluesiin pohjautuvaa materiaalia rocksoundeilla. Suoraviivaisempia bluesrockin edustajia 1960-luvun jälkipuoliskolla olivat Johnny Winter, Canned Heat, John Mayall, Ten Years After ja Peter Greenin aikainen Fleetwood Mac. Nämä säilyttivät musiikissa usein blueskaavan sekä sanoituksissa bluesille tyypillisen rakenteen, jossa toistetaan ensin yksi lause kahdesti ja sitten päätetään säkeistö yhdellä uudella lauseella.
Psykedeelinen rock oli usein siltana bluesrockin ja myöhemmän heavy metalin välillä. Varhaisessa heavy metal -musiikissa kuului usein vielä selviä bluesvaikutteita.
1960-luvun jälkeen tunnetuimpia bluesrockia esittäneitä artisteja ovat olleet esimerkiksi Stevie Ray Vaughan ja hänen veljensä Jimmien yhtye Fabulous Thunderbirds. 2000-luvun bluesrockia edustaa kitaravirtuoosi Joe Bonamassa.
Parkinsonin laki
Parkinsonin lain mukaan ""työ täyttää sille varatun ajan"" ("Work expands so as to fill the time available for its completion"). Sääntö on saanut nimensä keksijänsä C. Northcote Parkinsonin mukaan, joka esitti sen ensin The Economist -lehdessä 19. marraskuuta 1955: ja sittemmin kirjassaan "Parkinson's Law: The Pursuit of Progress" (1958). Parkinson muotoili lain seuratessaan Brittiläisen imperiumin kehitystä.
Parkinsonin lakia sovelletaan usein tietotekniikkaan: "Tieto täyttää sille varatun tallennuskapasiteetin".
Laki voidaan yleistää muotoon "minkä tahansa resurssin kulutus pyrkii nousemaan sen tarjonnan maksimiin". Erikoistapaus Parkinsonin laista on Downs-Thomsonin paradoksi, jonka mukaan liikenneruuhkat pahenevat mitä enemmän uusia teitä rakennetaan.
Uniikki
Uniikki voi tarkoittaa:
Murtoisten observatorio
Murtoisten observatorio eli "Hankasalmen observatorio" on tähtitieteellisen yhdistyksen Jyväskylän Siriuksen uusi tähtitorni Murtoisten kyläkoulun pihassa Hankasalmella. Valosaastetta on varsin vähän, koska lähin suuri asutuskeskus Jyväskylä on 50 kilometrin päässä.
Tähtitorni on ainutlaatuinen Suomessa, sillä se on etäkäyttöinen. Kaukoputken käyttö ja kuvaaminen onnistuu Internetin kautta.
Kaukoputki on 40 cm Ritchey-Chretien -tyyppinen Cassegrain-putki, joka edustaa maailman parasta optiikkaa. Mm. Hubble-avaruusteleskooppi on samantyylinen. Kaukoputki on asennettu tietokoneohjatulle robottijalustalle. Tähtitornin kupu on hankittu Sirius Observatories -nimiseltä australialaisyritykseltä.
Observatoriossa on 3 metrin suunnattavalla paraboloidiantennilla varustettu radioteleskooppi. Sillä voidaan vastaanottaa 1–10 GHz taajuusalueella avaruudesta saapuvia radioaaltoja. Havaintokohteita ovat mm. Aurinko ja Linnunradan kaasupilvet.
Ilmatieteen laitoksen magnetometri mittaa Maan magneettikentän voimakkuutta. Se rekisteröi pienetkin muutokset, jotka usein liittyvät revontuliin.
Still Smokin’
Still Smokin’ on Cypress Hillin vuonna 2001 julkaisema DVD, jossa on seitsemän livekappaletta ja kaikki yhtyeen musiikkivideot vuoteen 2001 asti. DVD:llä on myös "So You Wanna Be a Superstar", 30 minuutin TV-ohjelma.Still Smokin’ – The Ultimate Video Collection on päivitetty versio "Still Smokin’" -DVD:stä, jossa on kolme uusinta videota ja kaikki vanhalta DVD:ltä. Versio julkaistiin vuonna 2004.
Kleitos Musta
Kleitos oli makedonialainen sotilas, joka eli Filippos II:n ja Aleksanteri Suuren aikana. Hänestä käytettiin lisänimeä Musta. Hän kunnostautui sotilaana jo Filippoksen aikana, ja hänen siskonsa Lanike hoiti Aleksanteri Suurta vauvana.
Kun Aleksanteri Suuri aloitti sotaretkensä Persiaa vastaan, Kleitos oli jo toveriratsuväen kuninkaallisen osaston "ageman" päällikkö. Kleitos pelasti Aleksanterin hengen Granikosjoen taistelussa. Persialainen Spithridates oli vähällä tappaa Aleksanterin taistelun aikana, mutta Kleitos sattui olemaan lähellä ja esti Spithridatesta iskemästä Aleksanteria kuoliaaksi. Kleitos johti "agemaa" myös Issoksen ja Gaugamelan taisteluissa. Gaugamelan jälkeen hän sairastui, ja hänet jätettiin lepäämään Susaan. Kleitos palasi armeijan luokse Ektabanassa.
Sen jälkeen kun Filotas oli vangittu syytettynä salaliitosta Aleksanteria vastaan, Kleitos ja Hefaistion saivat jakaa toveriratsuväen komennon keskenään.
Vuonna 328 eaa. Kleitos oli närkästynyt siitä, että Aleksanteri oli alkanut käyttää persialaisia vaatteita ja vaatia maanmiehiltään persialaisia tapoja. Erään juhlan aikana Kleitoksen ja Aleksanterin välille syttyi riita, joka loppui siihen, että Aleksanteri murhasi Kleitoksen. Antiikin lähteet eroavat siinä miten tämä tapahtui. Quintus Curtius Rufuksen mukaan Aleksanteri otti keihään, seurasi Kleitosta, joka oli jättänyt juhlasalin, ja tappoi hänet salin ulkopuolella. Junianus Justinuksen mukaan Aleksanteri tappoi Kleitoksen keihäällä riidan aikana. Arrianos ja Plutarkhos taas kertovat, että Kleitos palasi juhlasaliin herjaamaan Aleksanteria lähdettyään riidan jälkeen sieltä pois. Aleksanteri olisi murhannut hänet vasta tämän jälkeen.
Yōkai
Yōkai () tarkoittaa japanilaisessa kansanperinteessä yliluonnollisia henkiolentoja tai demoneita. Usko yōkaihin liittyy ihmisen käsityskyvyn ylittäneisiin, ihmetystä tai kauhua herättäneisiin ilmiöihin tai eriskummallisiin esineisiin. Folkloristiikassa yōkaiden on sanottu olevan alennustilaan joutuneiden, palvomatta jäämien "kamien" ilmenemiä. Tällöin kamista on jäänyt jäljelle vaan pelkoa herättäviä piirteitä.
Muita yōkaihin viittaavia sanoja ovat muun muassa erilaisiin muodonmuutoksiin kykenevistä yōkaista käytetty "bakemono" (化け物) tai "obake" (お化け), "henge" (変化) ja "mamono" (魔物); historiallisesti myös esimerkiksi "mononoke" (物の怪). Tätä sanaa käytettiin keskiajalla Heian-kaudella, ja se esiintyy "Genjin tarinassa". Sanan ’yōkai’ käyttö on sen sijaan suhteellisen uutta.
Erilaisia yōkaita on lukemattomia. Toisin kuin aaveet ("yūrei"), jotka liitetään tiettyyn ihmiseen, yōkait ilmestyvät pikemminkin tietyssä paikassa tai tiettyyn aikaan. Niitä voidaankin luokitella erilaisiin kategorioihin: vuorten yōkait (kuten tengut, Yama-uba ja Amanojaku), teillä ilmestyvät yōkait (kuten Hitotsume-kozō ja Yuki-onna), asumusten yōkait (kuten Zashiki-warashi), meren yōkait (kuten funayūrei ja Umibōzu), jokien tai veden yōkait (etenkin kappat) ja niin edelleen.
Sisäinen resistanssi
Lähteen sisäinen resistanssi on käsite, jolla kuvataan jännitelähteen ja virtalähteen napajännitteen putoamista kuormituksen seurauksena. Jännitelähteen sisäinen resistanssi on lähteen kanssa sarjassa, ja virtalähteen sisäinen resistanssi on lähteen rinnalla.
Ideaalisen jännitelähteen antama jännite ei riipu siitä, miten lähdettä kuormitetaan. Todellisen lähteen antama jännite putoaa kuitenkin kuormituksen vaikutuksesta aina jonkin verran. Tilannetta mallinnetaan olettamalla, että ideaalisen lähteen, jonka lähdejännite on formula_1, kanssa on sarjassa tietty resistanssi, lähteen sisäinen resistanssi formula_2.
Lähteen sisäisen resistanssin formula_2 ja kuorman formula_4 muodostaman sarjakytkennän kokonaisresistanssi on
Kuormaan menevä virta saadaan Ohmin lakia käyttäen
Kuormaan saatava jännite, eli lähteen napajännite saadaan vähentämällä lähdejännitteestä lähteen sisäisessä resistanssissa syntyvä jännitehäviö:
Lähteen sisäinen resistanssi kuvaa siis lähteen kuormitettavuutta. Sisäisen resistanssin ollessa suuri lähteen kuormitettavuus on pieni. Tällainen on tilanne esimerkiksi vajaajännitteisen auton akun ollessa kysymyksessä. Paitsi, että heikossa lataustilassa olevan akun lähdejännite on pienentynyt, myös sen sisäinen resistanssi on kasvanut. Tämän voi helposti havaita, kun perusteellisesti tyhjentynyttä akkua ruvetaan lataamaan. Aluksi akku ei ota virtaa, koska sen sisäinen resistanssi on hyvin suuri. Varaustilan parantuessa sisäinen resistanssi pienenee ja akun vastaanottama virta kasvaa.
Virtalähteen sisäinen resistanssi sijaitsee lähteen rinnalla. Mitä lähempänä ideaalista virtalähde on, sitä suurempi on sen sisäinen resistanssi. Virtalähde, jolla on sisäinen resistanssi, voidaan muuntaa jännitelähteeksi.
Lähteen kuormitettavuus voi myös riippua taajuudesta. Tällöin puhutaan resistanssin sijasta sisäisestä impedanssista.
Kartioleikkaus
Kartioleikkaus on suoran ympyräkartion ja tason leikkauspinta. Kartioleikkaus voi olla ellipsi, ympyrä, paraabeli tai hyperbeli riippuen siitä, miten taso leikkaa kartion. Joskus piste (kartion huippu) ja suora (kartion sivu) jätetään pois kartioleikkausten luettelosta.
Jos taso leikkaa kartion vaipan kahtia, tuloksena on ellipsi (tai sen erikoistapaus ympyrä, mikäli leikkaus tapahtuu kartion pohjan suuntaisesti). Muussa tapauksessa saadaan hyperbeli tai paraabeli, jotka ovat avoimia, toisin kuin ellipsi.
Luettelo vanhoista panssarivaunuista
A
B
C
D
E
F
G
H
I
J
K
L
M
N
O
P
Q
R
S
TU
V
W
X
Y
Z
Å
Wulfila
Piispa Wulfila (myös Ulfila tai kreik. Ulfilas) (noin 311 – 383 Konstantinopoli) oli areiolainen visigoottien hengellinen johtaja. Piispa Wulfila oli areiolaiseksi luokiteltu lähetyssaarnaaja. 300-luvun puolivälin paikkeilla Piispa Wulfila käänsi koko Raamatun goottien puhumalle itägermaaniselle kielelle. Hän kehitti sitä varten goottilaisen aakkoston.
Wulfilan vanhemmat olivat kappadokialaisia, jotka gootit olivat ottaneet sotavangiksi. Heistä tuli siten goottilaisten orjia. Wulfila kasvoi Kappadokian uskovaisten keskuudessa nykyisen Turkin sisäosissa.
Vuonna 341 Eusebius Nikomedialainen vihki Wulfilan kristittyjen goottien piispaksi. Hänet lähetettiin Tonavan pohjoispuolelle goottien keskuuteen. Uskonvainojen ajamana gootit joutuivat siirtymään Tonavan eteläpuolelle. Wulfila käänsi monia germaaneja areiolaiseen kristinuskoon.
Gootit omaksuivat Wulfilan opit hyvin. Kun hunnit ajoivat heidät länteen Mustanmeren pohjoispuolelta, gootit katsoivat itsensä kristityiksi.
Kun vuonna 381 areiolaisuus julistettiin harhaopiksi eli kerettiläisyydeksi, lähti piispa Wulfila neuvottelemaan Konstantinopoliin. Kaksi vuotta myöhemmin (383) hän kuoli Konstantinopolissa.
Theme Hospital
Theme Hospital on brittiläisen Bullfrogin ja Electronic Artsin vuonna 1997 julkaisema peli. Pelin tarkoituksena on luoda oma sairaala ja ylläpitää sitä. Pelissä palkataan sairaalan henkilöstö ja rakennetaan hoito- sekä tarkastushuoneet. Pelissä joutuu käsittelemään useita ongelmia kuten rahanpuutetta, tilanahtautta ja sairaalajonojen kasvamista. Pelin sairaudet ovat keksittyjä, kuten näkymättömyys tai jättimäiseksi pullistunut pää.
Ellipsoidi
Ellipsoidilla tarkoitetaan kappaletta, jonka poikkileikkaus missä tahansa tasossa on ellipsi.
Jos ellipsoidin keskipiste on pisteessä (0,0,0) eli origossa ja akselit ovat koordinaattiakselin suuntaiset, on "ellipsoidin yhtälö" xyz-koordinaatistossa
Luvut formula_3, formula_4 ja formula_5 ovat ellipsoidin "puoliakselien" pituudet.
Ellipsoidin erikoistapaus pyörähdysellipsoidi syntyy, kun ellipsi pyörähtää jonkin akselinsa ympäri. Jos ellipsi pyörähtää esimerkiksi x-akselin ympäri, kappaleen poikkileikkaus tasossa yz on ympyrä, jonka säde formula_6.
Ellipsoidin tilavuus saadaan kaavalla
Ellipsoidin pinta-ala saadaan kaavalla
jossa
formula_9 ja formula_10, formula_11 ovat ensimmäisen ja toisen asteen epätäydellisiä elliptisiä integraaleja.
Likimääräinen arvo saadaan kaavalla:
missä arvolla formula_13 saadaan suhteellinen virhe, joka on korkeintaan 1,061% (Knud Thomsenin kaava); arvo 
p = 8/5 = 1,6 on optimaalinen lähes pallomaisille ellipsoideille, suhteellinen virhe on tällöin korkeintaan 1,178% (David W. Cantrellin kaava).
Deko
Deko on vuonna 2004 aloittanut nuorille aikuisille suunnattu 12 kertaa vuodessa ilmestyvä sisustuslehti, jossa esitellään pieniä koteja, sisustusideoita, viihde-elektroniikkaa, kodinkoneita ja muita tavaroita. Lehti kertoo muotoilualan uutisia ja esittelee tunnettuja ja nousevia designereita. Lehteä julkaisee Otavamedia. Vuosilevikki 2006 oli 37 500. Sen päätoimittaja on Saija Hakoniemi.
Anthony Corleone
Anthony Corleone on kuvitteellinen hahmo Francis Ford Coppolan ohjaamassa elokuvassa "Kummisetä osa III", joka päättää italialaisamerikkalaisesta rikollisperheestä kertovan elokuvatrilogian. Anthony on Michael Corleonen poika. Elokuvissa Anthonyn osan näyttelee Frank D’Ambrosio.
Michael Corleone on toivonut pojasta liiketoimiensa jatkajaa ja toivoo pojan opiskelevan lakia tai taloutta. Isän pettymykseksi poika kuitenkin haluaa kehittää itsestään klassisen laulajan, jonka päätöksen isä kuitenkin hyväksyy pojan saadessa äitinsä Kay Adamsin vahvan tuen taakseen.
Anthonyn opinnot edistyvät ja vuonna 1980 hänet kutsutaan Palermoon, Sisiliaan laulamaan Turiddun roolia Cavalleria rusticana -oopperassa. Perhekohtaaminen saa kuitenkin näytännön jälkeen murheellisen päätöksen, kun Michael Corleonen murhayrityksen yhteydessä harhaluoti osuu kuolettavasti Anthonyn sisareen Maryyn.
Kanarianhemppo
Kanarianhemppo ("Serinus canaria") on keltahemppojen sukuun kuuluva varpuslintu. Nimensä mukaisesti se on kotoisin Kanariansaarilta, joilla se on luonnonvaraisena melko yleinen. Kanarianhempolla ei ole alalajeja. Ulkomuodoissa on vain vähäisiä eroja riippuen siitä, miltä saarelta lintu on peräisin. Lajin status on ollut epävarma ja aiemmin sitä on pidetty keltahempon alalajina.
1400-luvulla Kanariansaarille saapuneet espanjalaiset valloittajat löysivät kanarianhempon, ja munkit kasvattivat ja myivät niitä ulkomaille. Kanarianhemposta on jalostettu kaikki kanarialinnuiksi kutsutut kesyrodut. Rodut voidaan jakaa kolmeen ryhmään: laulukanarioihin, muotokanarioihin ja värikanarioihin. Häkkilintuna kanarialinnun pituus voi vaihdella huomattavasti, roduittain 10–20 cm.
Lemmikkinä kanarialintua ei yleensä kesytetä kuten papukaijoja. Sen valtti on kaunis lauluääni. Pääasiassa vain koiras laulaa, mutta naaraskin saattaa toisinaan vähän luritella.
Kanarialinnut voivat elää 8–12-, joskus jopa 15-vuotiaiksi. Niiden ”eläke-ikä” alkaa noin kuusivuotiaina. Tällöin naaraat eivät ole enää lisääntymiskykyisiä, mutta koiraat jatkavat laulamistaan vielä tässäkin iässä.
Carlson
Oy Carlson on vuonna 1859 Juantehtaan (myöh. Stromsdal Oyj) rautakauppana aloittanut ja hieman myöhemmin myymälänhoitajansa John Carlsonin (1852–1906) omistukseen siirtynyt yhtiö, joka nykyisin toimii vähittäis- ja tukkukaupan myymäläketjuna. Yhtiön kotipaikka on alusta alkaen ollut Kuopio, jossa sijaitsee edelleen yhtiön pääkonttori sekä keskusvarasto.
John Carlsonin jälkeen yhtiön osti konsuli Justus Luukkonen (1876–1956). Nykyisin se on Veljekset Halonen Oy:n sisaryhtiö.
Carlson lanseerasi toukokuussa 2008 oman kanta-asiakasohjelmansa, Carlson Club Cardin.
Vuonna 2009 150 vuotta täyttänyt Oy Carlson on erityisesti Itä-Suomessa merkittävä yksityinen vähittäis -ja tukkukauppaa harjoittava yritys. Ketjun vuosimyynti on noin 90 miljoonaa euroa ja se työllistää noin 500 ihmistä. Carlsonilla on omat kiinteistöt, eikä se ole riippuvainen keskusliikkeistä.
Carlsonilla on kolme valtakunnallisesti toimivaa brändiä sekä verkkokauppa. Yleistavaratalot sijaitsevat Joensuussa, Kuopiossa ja Mikkelissä, rautakaupat edellä mainittujen lisäksi Varkaudessa, Savonlinnassa sekä Iisalmessa. Loppuvuodesta 2018 avatut Carlson Kodinmyymälät sijaitsevat Helsingissä Kauppakeskus REDIssä sekä Jyväskylän ydinkeskustassa Halosen myymälän yhteydessä.
Carlsonilla on kolme täysimittaista tavarataloa, jotka sijaitsevat Joensuun, Kuopion ja Mikkelin kaupunkien keskustoissa. Tavaratalojen "tavaramerkkejä" ovat monipuoliset valikoimat sekä kilpailukykyiset hinnat. Carlson myi aiemmin myös elintarvikkeita Kuopion tavaratalossa, mutta on luopunut elintarvikeosastosta. Tiloissa toimii nyt Keskon K-Market.
Carlson-tavaratalojen valikoimiin kuuluvat muun muassa:Carlsonin rautakaupat sijaitsevat Kuopiossa, Mikkelissä, Savonlinnassa, Varkaudessa, Joensuussa sekä Iisalmessa. Rautakaupat keskittyvät rakentamiseen sekä sisustamiseen ja niistä löytyy seuraavien tuoteryhmien tuotteita:
Bunkkeri
Bunkkeri ( = hiilikellari) on sodassa käytettävä kiinteä puolustusrakennelma. Se on yleensä sijoitettu lähes kokonaan maan alle: maan päällä näkyvissä on ainoastaan kupolikatto, joka sekin on usein peitetty esimerkiksi sammalella tai pienillä puilla. Bunkkeria käytetään joukkojen ja materiaalin suojaamiseen. Bunkkerin katto on kupolinmuotoinen, jotta lentopommit ja muut räjähteet kimpoaisivat siitä, eivätkä räjähtäisi katon päällä.
Bunkkeri kuuluu kantalinnoitettuun puolustusjärjestelmään. Bunkkereita on eri tyyppejä; esimerkiksi pikalinnoitettu tai kenttälinnoitettu bunkkeri. Betonista tehty bunkkeri on kantalinnoitettu puolustusasema.
Bunkkerissa on yleensä ryhmän tai joukkueen verran miehiä. Bunkkerin aseistuksena voi olla konekivääri, tykki tai muuta raskasta aseistusta. Bunkkerit pyritään valtaamaan räjäyttämällä tai liekinheittimellä, jolloin sisällä olijoilta loppuu happi. Suomessa bunkkereita on paljon Salpalinjan alueella.
Maksimitehonsiirtolause
Maksimitehonsiirtolause on sähköopin lause, jonka mukaan lähteestä kuormaan siirtyvä teho saa suurimman arvonsa silloin, kun kuormitusresistanssi on tarkalleen yhtä suuri kuin lähteen sisäinen resistanssi.
Vaihtosähköpuolella tätä tasasähkölle ja vaihtosähkön hetkellisille arvoille silloin, kun induktiivisia ja kapasitiivisia kuormia ei ole läsnä, pätevää lausetta vastaa impedanssisovitus.
Olkoon jännitelähteen lähdejännite formula_1, lähteen sisäinen resistanssi formula_2 ja kuorman resistanssi formula_3.
Kuorman kautta kulkeva virta on tällöin 
ja kuorman yli vaikuttava jännite
Kertomalla nämä keskenään saadaan kuormaan siirtyvä teho
Merkitään nyt kuormitusresistanssin suhdetta lähteen sisäiseen resistanssiin kirjaimella formula_7. Siis
Sijoitetaan tehon lausekkeeseen formula_9, jolloin saadaan
Tutkimalla kerrointa formula_11, todetaan sen saavan ei-negatiivisilla formula_7:n arvoilla maksimiarvonsa formula_13, kun formula_14.
Tämä vastaa tilannetta, jossa resistanssit ovat yhtäsuuret.
Kuormaan siirtyvä teho on tällöin
Koska lähteen sisäinen resistanssi on yhtä suuri kuin kuormitusresistanssi, myös lähteessä syntyy samansuuruinen tehohäviö. Toisin sanoen, kun kuormaan siirtyy maksimiteho, niin lähde lämpenee samalla teholla.
Huomattakoon, että oikosulkutilanteessa virta saavuttaa maksimiarvonsa, mutta lähteen napajännite putoaa nollaan. Tästä syystä myös kuormaan siirtyvä teho putoaa myös nollaan. Lähde kuitenkin lämpenee siitä otettavissa olevaan maksimitehoon nähden nelinkertaisella teholla
Impedanssisovitus
Impedanssisovituksella tarkoitetaan sähkötekniikassa ja aaltoliikeopissa tilannetta, jossa kuormitusimpedanssi on lähteen (tai siirtolinjan) sisäisen impedanssin kompleksikonjugaatti. Impedanssisovitusehdon ollessa voimassa lähteestä saadaan kuormaan siirtymään maksimaalinen pätöteho. Lisäksi suurtaajuisen signaalin heijastuminen takaisin lähteeseen voidaan estää.
Impedanssisovitusehdon mukaan esimerkiksi luonteeltaan induktiiviseen kuormaan saadaan siirtymään maksimaalinen pätöteho, kun lähteen sisäinen impedanssi on luonteeltaan kapasitiivinen.
Impedanssinsovitus toteutetaan sähkötekniikassa kytkemällä lähteen ja kuorman väliin keloja ja kondensaattoreita, muuntaja tai siirtolinja. Pelkkä heijastus voidaan eliminoida vaimentimella tai suuntakytkimellä. Yleinen etenevän aallon sovitus (optiikassa, akustiikassa, kvanttimekaniikassa) tehdään yhdistämällä siirtolinjoja, joissa on sopiva aaltoimpedanssi.
Optiikassa impedanssisovitus saadaan aikaan ohuilla pinnoituksilla (ohutkalvo-optiikka), jotka toimivat siirtolinjoina.
Impedanssisovitusta käytetään muun muassa toteutettaessa seuraavia sähköopin ja elektroniikan sovellutuksia:
Vastaavasti toisaalta meluntorjunnassa käytetään impedanssiepäsovitusta vaikeuttamaan aaltojen etenemistä elementistä toiseen.
Viktor Tihonov
Viktor Vasiljevitš Tihonov (; 4. kesäkuuta 1930 Moskova, Neuvostoliitto – 24. marraskuuta 2014 Moskova, Venäjä) oli venäläinen jääkiekkovalmentaja ja yksi kaikkien aikojen menestyneimmistä valmentajista. Hän valmensi Neuvostoliiton jääkiekkomaajoukkuetta sen menestysvuosina.
Tihonov pelasi itse jääkiekkoa puolustajana Moskovan Dynamossa ja Samaran TsSK VVS:ssä Neuvostoliiton mestaruussarjassa vuosina 1949–1963. Tihonov pelasi kaksi maaottelua Neuvostoliiton jääkiekkomaajoukkueessa vuonna 1956.
Tihonovin valmennusura alkoi 1964 Moskovan Dynamon kakkosvalmentajana. Ensimmäinen seura päävalmentajana oli Riian Dynamo. Parhaiten hänet muistetaan Moskovan TsSKA:n valmentajana, jona hän aloitti 1977. Etenkin juuri Tihonovin ollessa valmentajana TsSKA:sta tuli käytännössä Neuvostoliiton maajoukkue, johon haalittiin parhaat pelaajat muista seuroista.
Tihonov tunnettiin autoritäärisestä valmennustyylistään. Hän puuttui jopa pelaajien henkilökohtaisiin asioihin ja leiritti joukkuettaan ulkopuolisilta suljetussa valmennuskeskuksessa lähes vuoden ympäri. Koska TsSKA oli armeijan joukkueena osana neuvostoarmeijaa, hän pystyi toimimaan näin. Vaikka TsSKA:n pelaajia varattiin NHL:ään, Tihonov pystyi hallintokontaktiensa avulla estämään heidän lähtönsä. Usein hän jätti myös valitsematta pelaajia maajoukkueeseen länteen loikkaamisen pelossa milloin minkäkin verukkeen varjolla. Vasta Aleksandr Mogilnyin loikkaaminen ja avainpelaajien kapinoiminen 1990-luvun taitteessa vapautti kokeneita pelaajia lähtemään NHL-kaukaloihin. Tästä aiheesta on Igor Larionov kirjoittanut kirjan "”Ykkösketju kapinoi”".
Tihonov oli sotilasarvoltaan kenraali.
Tihonovin poika Vasili Tihonov (1958–2013) oli myös jääkiekkovalmentaja, joka valmensi Suomessa Porin Ässiä ja Rauman Lukkoa. Pojanpoika Viktor jr. (s. 1988) pelaa jääkiekkoa KHL:ssä SKA Pietarin joukkueessa.
Viktor Tihonov kuoli marraskuussa 2014 moskovalaisessa sairaalassa pitkäaikaiseen sairauteen. Hän oli kuollessaan 84-vuotias.
Tihonov valmensi Neuvostoliiton, Venäjän ja IVY:n maajoukkueita vuosina 1977–1992, 1994 ja 2003.
Pekka Kostiainen
Pekka Olavi Kostiainen (s. 16. maaliskuuta 1944 Jyväskylä) on suomalainen säveltäjä ja kuoronjohtaja. Kostiainen valmistui kanttori–urkuriksi Sibelius-Akatemiasta vuonna 1968. Sävellysopintojaan hän jatkoi professori Jouko Tolosen johdolla ja suoritti sävellysdiplomin vuonna 1973. Sen jälkeen hän on suorittanut sävellyksen jatko-opintoja ohjaajinaan Einar Englund, Joonas Kokkonen ja Einojuhani Rautavaara.
Kostiainen on toiminut Pohjan suomalaisen seurakunnan kanttori–urkurina 1969–1971 ja Jyväskylän yliopiston musiikin lehtorina 1971–2000. Vuodesta 2000 alkaen hän on ollut vapaa säveltäjä ja kuoronjohtaja. Hänet tunnetaan laajalti myös ulkomailla etenkin kuoromusiikin säveltäjänä. Kostiainen johtaa vuonna 1977 perustamaansa Jyväskylän Musica-kuoroa, ja vuodesta 1994 vuoteen 2008 hän on toiminut Jyväskylän musiikkiluokkien Vox Aurea -lapsikuoron johtajana. Vuonna 2004 hänet nimettiin Jyväskylän yliopiston kunniatohtoriksi. Kostiainen valittiin vuoden kuoronjohtajaksi vuonna 2005. Levy-yhtiö Alba Records on julkaissut jo kahdeksan CD-levyä nimikkeellä "Kostiainen conducts Kostiainen" esiintyjinä hänen omat kuoronsa, Musica-kuoro (6 kpl) ja Vox Aurea (2 kpl). Kostiainen kuuluu myös vapaamuurareihin.
Koskenala
Koskenala eli Podporožje (, vepsäksi "Kos’kenaluine") on kaupunki Leningradin alueen koillisosassa Luoteis-Venäjällä Syvärijoen varrella, noin 100 km Äänisestä alavirtaan. Koskenala on 31 836 asukkaan Podporožjen piiriin 
hallinnollinen keskus. Hallinnollisesti kaupunkiin kuuluu myös runsas 10 kilometriä lounaaseen sijaitseva Jantama (Яндеба). Asukkaita kaupungissa on 18 729.
Kaupungin länsipuolella sijaitsee Murmanskin radan asema, joka palvelee myös henkilöliikennettä. Kaupungissa on vesivoimala () Syvärissä ja myös metsäteollisuuden uittokeskus. Voimala voidaan ohittaa eteläpuolelta kanavaa pitkin; kaupungissa on rahtisatama. Siellä sijaitsee myös Karjalan tasavallan itäosien naftaöljyvarastoalue. Historiallisina muistomerkkeinä on kaksi saksalaisten vankien hautausaluetta.
Metsä-Botnialle valmistui OOO Svir Timberille sahalaitos 2006.
Koskenalan piiri
Koskenalan piiri () on hallinnollinen piiri Leningradin alueen koillisosassa, noin 280 kilometrin päässä Pietarista. Se sijaitsee Äänisen lounaisrannalla Syvärijoen molemmin puolin. Piiri rajoittuu lännessä Lotinapellon piiriin, etelässä Tihvinän piiriin, idässä Vologdan alueeseen ja pohjoisessa Karjalan tasavaltaan kuuluviin Vepsän kansalliseen volostiin sekä Prääsän ja Aunuksen piireihin.
Piiri on perustettu vuonna 1927. Alueen pinta-ala on 7 679,2 km² ja asukkaita 38 900, joista valtaosa (21 700) asuu Koskenalan kaupungissa.
Koskenalan piiri on 1. tammikuuta 2006 lähtien jaettu viiteen kunnalliseen muodostelmaan: neljään kaupunkikuntaan ja yhteen maalaiskuntaan. Ennen vuoden 2006 kunnallishallintouudistusta Koskenalan piiri jaettiin kolmeen kaupunkityyppiseen taajamaan ja seitsemään kylähallintoalueeseen. Koskenalan kaupunki ei tuolloin kuulunut piiriin.
Kaupunkityyppiset taajamat
Kylähallinnot
Ennen vuotta 2006 lakkautettuja kylähallintoja
Metsä-Botnialle valmistui OOO Svir Timberille sahalaitos 2006
Jännitelähteiden peruskytkennät
Jännitelähteiden peruskytkennät ovat sarjaankytkentä ja rinnankytkentä.
Keskenään samanlaisten tasajännitelähteiden (esimerkiksi akut, paristot) sarjaankytkentää käytetään, kun halutaan saada aikaan korkeampi lähdejännite. Sarjaankytkennässä tasajännitelähteet kytketään siten, että ensimmäisen lähteen plus-napa on kytketty toisen lähteen miinus-napaan, toisen lähteen plus-napa kolmannen miinus-napaan ja niin edelleen. Vapaaksi jäävät äärimmäisinä olevien lähteiden navat muodostavat yhdistetyn lähteen ulosottonavat.
Sarjaankytkennässä yhdistetyn lähteen lähdejännite saadaan komponenttilähteiden lähdejännitteiden summana ja sisäinen resistanssi samoin komponenttilähteiden sisäisten resistanssien summana.
Tasajännitelähteiden rinnankytkennässä komponenttilähteiden plus-navat kytketään yhteen ja samoin miinus-navat yhteen. Keskenään samanlaisten lähteiden ollessa kysymyksessä lähdejännite säilyy samana, mutta sisäinen resistanssi pienenee, jolloin kuormitettavuus paranee. Rinnankytkennässä muodostuneen yhdistetyn lähteen sisäinen resistanssi saadaan laskemalla komponenttilähteiden sisäisten resistanssien käänteisluvut yhteen ja ottamalla summasta käänteisluku.
Kodintekniikassa sarjaankytkentää käytetään varsin yleisesti paristojen käytön yhteydessä (esimerkiksi taskulamput, audiolaitteet). Rinnankytkentä on harvinaisempi, sillä jos kahdesta rinnankytkettävästä paristosta toisessa on hieman poikkeava jännite, niin virta alkaa kulkea paristojen välillä itsekseen, jolloin energiaa kuluu hukkaan paristojen sisäisissä resistansseissa. Esimerkki rinnankytkennästä on auton käynnistäminen apuakun avulla.
Kalevala (täsmennyssivu)
Sanan Kalevala ensisijainen merkitys on Kalevala, Suomen kansalliseepos. Tästä on johdettu sanalle "Kalevala" muun muassa seuraavat muut merkitykset:
TNT-ekvivalentti
TNT-ekvivalentti on erityinen energian mittayksikkö, jota käytetään yleensä kuvaamaan räjähdysvoimakkuutta. Yksikön määritelmä perustuu TNT-räjähteen eli trotyylin räjähdysenergiaan. On sovittu, että trotyylin räjähdysenergia on 4,184 MJ/kg.
Yksikköä käytetään usein kuvaamaan varsinkin suuria räjähdyksiä tai ydinaseita. Tyypillisesti käytetään tonnin eli tuhannen kilogramman monikertoja, kilotonni, megatonni ja gigatonni. Kilotonnia, megatonnia ja gigatonnia käytetään myös massan yksikkönä - tonnin monikertoina.
Kilotonnia (lyhenne kt) käytetään usein kuvaamaan ydinaseiden räjähdysvoimaa. Kilotonnin voima on tuhannen trotyylitonnin räjähtäessä syntyvä energia. On sovittu, että trotyylin räjähdysvoima on 4,184 MJ/kg, joten yksi kilotonni tarkoittaa 4,184 terajoulea (4,184·10 joulea).
Hiroshimaan pudotetun atomipommin räjähdysvoima vastasi noin 13 kilotonnia (eli 13 miljoonaa kilogrammaa TNT:tä).
Kilotonnia (lyhenne kt) käytetään myös massan yksikkönä. Kilotonni on tuhat tonnia – yksi gigagramma (10 g). Kilotonnista käytetään myös ilmaisua "tuhatta tonnia", joka lyhennetään "ttn".
Megatonnia (tunnus Mt) käytetään kuvaamaan suurimpien ydinaseiden räjähdysvoimaa. Muita vastaavan luokan tapahtumia on geologiset ilmiöt ja taivaan kappaleiden törmäykset. Yksi megatonni on sellaisen räjähdyksen voimakkuus, jonka saisi aikaan miljoona tonnia trotyyliä eli trinitrotolueenia (TNT). Se vastaa noin 4,184·10 joulea eli 4,184 petajoulea.
Megatonnin suuruinen räjähdys saavutetaan vetypommin räjähdyksessä. Hiroshiman pommin voima oli vain 0,015 megatonnia, ja suurimman räjäytetyn vetypommin voima noin 57 megatonnia.
Megatonniluokkaa energiaa vapautuu tulivuorenpurkauksissa, maanjäristyksessä ja kymmenien metrien läpimittaisen meteoriitin törmätessä maahan. Kilometrin läpimittaisen meteoriitin törmäysräjähdys tuottaa 10 miljoonan megatonnin räjähdyksen.
Megatonnia (lyhenne Mt tai Mtn) käytetään myös massan yksikkönä. Megatonni on miljoona tonnia – yksi teragramma (10 g).
Gigatonnia (Gt) käytetään kuvaamaan hyvin suuria räjähdyksiä kuten asteroidin törmäystä Maahan. Gigatonni vastaa räjähdystä, jonka aiheuttaisi gigatonnin määrä TNT:tä. TNT-gigatonni on 4,184 × 10 joulea energiaa.
Suurin ihmisen rakentama vetypommi, Tsar-Bomba, räjäytettiin 30. lokakuuta 1961 ja sen voimakkuus oli 57 megatonnia eli 0,057 gigatonnia.
Gigatonnia (lyhenne Gt) käytetään myös massan yksikkönä. Gigatonni on miljardi tonnia – yksi petagramma (10 g).
Frederiksbergin kunta
Frederiksberg on Pääkaupunkialueella Tanskassa sijaitseva kunta. Vuoden 2015 alussa kunnassa oli 103 192 asukasta, ja sen pinta-ala oli 8,1 neliökilometriä. Kunnan keskustaajama on myös nimeltään Frederiksberg.
Frederiksberg sijaitsee kokonaan Kööpenhaminan kunnan sisällä. Ennen Tanskan kuntauudistusta 2007 Frederiksberg oli yksi kolmesta Tanskan kunnasta, joka ei kuulunut mihinkään lääniin (). Kaksi muuta kuntaa ovat Kööpenhaminan kunta ja Bornholmin kunta. Frederiksberg on pinta-alaltaan Tanskan pienin mutta asukasluvultaan seitsemänneksi suurin kunta. Se on myös Tanskan tiheimmin asuttu kunta, jota pidetään Kööpenhaminan kaupunginosana.
Seuraavassa on esitetty luettelo kunnan alueella sijaitsevista seurakunnista (). Luettelon numerot viittaavat oheisen kartan numeroihin.
Frederiksbergin ystävyyskaupungit:
Carmella Corleone
Carmella Corleone on kuvitteellinen hahmo Mario Puzon menestysromaanissa "Kummisetä" ja Francis Ford Coppolan ohjaamissa elokuvissa "Kummisetä" ja "Kummisetä osa II". Carmella italialaisamerikkalaisen rikollisperheen kantaäiti. Elokuvassa Carmellan osaa näyttelee Morgana King.
Carmella saapuu 16-vuotiaana Sisiliasta ja avioituu Vito Corleonen kanssa. Hän on etevä keittäjä ja hyvä talousihminen, joka tarjoaa rauhallisen kodin miehelleen, joka etenee New Yorkissa merkittävimmän rikollisperheen päämieheksi. Hän on helposti lähestyttävä ja toimii tavallisten ihmisten huolten kuuntelijana, sillä ihmiset tietävät hänen sanansa painavan Kummisedän päätöksissä.
Kuolemanmarssi
Kuolemanmarsseiksi kutsuttiin marsseja, joilla natsit siirsivät keskitysleirien vankeja toisen maailmansodan loppuvaiheessa lähestyvien rintamalinjojen tieltä sisemmälle Saksaan. Tuhannet heikkokuntoiset vangit pakotettiin tällaisille marsseille pääasiassa talvella 1944–1945.
Toisen maailmansodan loppuvaiheessa liittoutuneet – Yhdysvaltain, Ison-Britannian, Neuvostoliiton ja Ranskan joukot – saartoivat Saksaa joka puolelta. Vihollisten lähestyessä saksalaiset päättivät hylätä keskitysleirit ja tuhota kaiken todistusaineiston niiden olemassaolosta.
Keskitysleirivangit kuuntelivat uutisia liittoutuneiden lähestymisestä toiveikkaina. Kun rintama tuli saksalaisten kannalta vaarallisen lähelle, heidät pakotettiin kuitenkin liikkeelle. Saksalaiset vartijat tappoivat suuria määriä vankeja jo ennen marssille lähtöä: sairaat ja muut marssimaan kykenemättömät saatettiin muitta mutkitta ampua. Usein nälkäkuoleman partaalla olleita vankeja marssitettiin kilometrikaupalla lumessa juna-asemille. Sinne päästyä heidät lastattiin junaan, joissa ei useinkaan ollut ruokaa eikä suojaa. Perillä alkoi marssi uudelle leirille. Uupuneet vangit, jotka eivät kyenneet pysyttelemään muiden tahdissa, ammuttiin.
Suurin ja tunnetuin kuolemanmarssi tapahtui tammikuussa 1945 puna-armeijan edetessä idästä Puolasta kohti Saksaa. Yhdeksän päivää ennen kuin neuvostoarmeija saavutti Auschwitzin leirin, saksalaiset marssittivat 60 000 vankia leiristä juniin. Noin 15 000 kuoli matkalla. Myös kirjailija Elie Wiesel, joka selvisi holokaustista ja sai vuoden 1986 Nobelin rauhanpalkinnon, pakotettiin kuolemanmarssille Auschwitzista Buchenwaldiin. Hän kuvaa marssia vuonna 1958 ilmestyneessä romaanissaan "Yö".
Karvatuppi
Karvatuppi on ihmisellä ihon orvaskedessä sijaitseva, karvan juurta ympäröivä ihon osa. Karvatuppea ympäröivät useimmiten hiki- ja talirauhanen, joista johtavat kanavat tuppeen.
"Karvatupen tulehdus" voi johtua esimerkiksi sisäänkasvaneesta ihokarvasta. Sisäänkasvanut ihokarva on karva, joka ei jostakin syystä läpäise ihon päällimmäistä kerrosta, vaan alkaa kasvaa karvatupessa. Tämä voi johtua esimerkiksi jatkuvasta nyppimisestä aiheutuneesta karvan heikkoudesta.
Karvatupen tulehdus voi olla erittäin tuskallinen, jos karvatuppeen kasaantuu esimerkiksi talia siten, että tuppi alkaa toimia talin "varastona". Yleensä karvatupen tulehdus on vaaraton, jollei se leviä tai jollei iho ole päässyt tulehtumaan yritettäessä avata tai puhkaista syntynyttä pattia.
Cypress Hill (albumi)
Cypress Hill on rap-yhtye Cypress Hillin debyyttialbumi, joka julkaistiin vuonna 1991.
Black Sunday
Black Sunday on rap-yhtye Cypress Hillin toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1993. Tämän levyn "Insane In The Brain" kappaleen singlestä tuli välittömästi hitti.
Tom Hagen
Tom Hagen (1910–1972) on kuvitteellinen hahmo Mario Puzon menestysromaanissa "Kummisetä" ja Francis Ford Coppolan ohjaamissa elokuvissa "Kummisetä" ja "Kummisetä osa II". Elokuvassa Hagenin osaa näyttelee Robert Duvall. Hagen on italialaisamerikkalaisen rikollisperheen asianajaja.
Kummisetä Vito Corleonen vanhin poika Sonny Corleone tapaa 12-vuotiaan, asunnottoman Tomin ja vie tämän kotiinsa. Hagen otetaan epävirallisesti perheen jäseneksi. Hän kouluttautuu lakimieheksi ja palvelee Corleonen perhettä ensin lakimiehenä ja sitten "consiglierinä", Donin lähimpänä apulaisena.
Työssään hän joutuu olemaan tekemisissä sekä viranomaisten lahjonnassa että rikoksien tekemisessä. Laulaja Johnny Fontanen haluaman elokuvaroolin tiellä on tuottajamoguli Jack Woltz, joka henkilökohtaisten syiden takia ei halua antaa roolia Fontanelle. Kummisetä on käskenyt tehdä ”tarjouksen, josta ei voi kieltäytyä”. Vieraillessaan Woltzin luona, Hagen huomaa tuottajan rakkauden hevosia kohtaan. Huonosti päättyneiden neuvotteluiden jälkeisenä aamuna tuottaja herää sängyssään epämiellyttävään kosteuteen, joka hänen suureksi kauhukseen on verta hänen lempihevosensa irtileikatusta päästä.
Tom Hagen joutuu ylläpitämään perheen uskottavuutta Vito Corleonen haavoituttua murhayrityksessä, Sonnyn kuoltua väijytyksessä, keskimmäisen pojan Fredon saatua hermoromahduksen ja nuorimman pojan Michaelin lähdettyä maanpakoon poliisikapteenin murhasta epäiltynä. Michaelin otettua isänsä jälkeen ohjakset käteensä, Tom Hagen on olennainen apu alettaessa siirtää perheen toimintaa lailliseksi 1950-luvun puolivälissä. Perheen varat siirretään hotelli- ja viihdealalle ja New Yorkiin jää pelkästään oliivikauppayritys. Vedonlyönti-, prostituutio- ja ravintolatoiminta annetaan kummisedän "caporegimeille" Salvatore Tessiolle ja Pete Clemenzalle, jotka olivat Vito Corleonen parhaat ystävät 30 vuoden takaa. Nyt he saisivat perustaa omat perheensä.
Hagen muuttaa vaimonsa ja lastensa kanssa Las Vegasiin, jonne Corleonen perheen toiminta jatkossa keskittyy. Corleone myös siirtää hänet pois consiglierin tehtävistä, jonka tiedon Hagen ottaa vastaan ristiriitaisesti. Tultaessa 1970-luvulle kaikki siirrot on tehty ja perhe on tunnettu enemmän hyväntekeväisyystyöstään kuin rikollisuudesta.
IV (albumi)
IV on rap-yhtye Cypress Hillin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1998.
Pekka Nousiainen
Pekka Evert Juhani Nousiainen (s. 8. heinäkuuta 1945 Hanhijärven kylässä, Enonkoskella) on suomalainen poliitikko ja entisen Punkaharjun kunnan entinen kunnanjohtaja. Hän toimi Suomen keskustan kansanedustajana Etelä-Savon vaalipiiristä vuosina 1999–2007. Sotilasarvoltaan hän on reservin kapteeni.
Jedwabnen joukkomurha
Jedwabnen joukkomurha on heinäkuussa 1941 tapahtunut pogromi, jossa huomattava osa puolalaisen Jedwabnen kylän juutalaisväestöstä tapettiin. Joukkomurhassa monet uhrit poltettiin elävältä, ja sen suorittivat ilmeisesti Jedwabnen sekä lähikylien asukkaat. Saksalaisten osallistumisesta murhaan kiistellään yhä.
Saksan hyökkäyksen edetessä itärintamalla perustettiin erityisiä osastoja (Einsatzgruppen), joiden tehtävä oli tuhota miehitettyjen alueiden juutalaiset. Heinäkuussa 1941 suurin osa Jedwabnen noin 2 500 asukkaan kylän juutalaisväestöstä murhattiin. Paikalla oli myös jonkin verran juutalaisia muista kaupungeista.
Aamulla 10. heinäkuuta Jedwabnen kylän juutalaiset pakotettiin kodeistaan kylän keskusaukiolle, jossa heitä pahoinpideltiin. Noin 40–50 juutalaisen ryhmä, johon kuului myös paikallinen rabbi, joutui sen jälkeen tuhoamaan Vladimir Leninin patsaan, joka oli pystytetty kylään neuvostomiehityksen aikana. Tämän jälkeen juutalaiset tapettiin, ja osia monumentista heitettiin joukkohautaan.
Vähän myöhemmin (eri todistajien mukaan yhdestä muutamaan tuntiin) useimmat jäljelle jääneistä juutalaisista pakotettiin erääseen latoon. Monia lyötiin ja tapettiin matkalla. Lato sytytettiin sitten palamaan, ja sen sisälle suljetut ihmiset paloivat elävältä.
Tätä elävältä polttoa käytettiin uudelleen lavastettuna alkukuvana holokaustia yhden perheen näkökulmasta kuvanneessa, yhdeksäntuntisessa televisiosarjassa "Polttouhrit".
Holokaustin rikoksia tutkivan Instytut Pamięci Narodowej -järjestön (IPN) mukaan joukkomurhassa kuoli ainakin noin 380 ihmistä. Professori Jan Tomasz Gross on aiemmin arvioinut uhrien lukumääräksi 1 600, mutta IPN pitää tätä lukua hyvin epätodennäköisenä.
Monien vuosien ajan uskottiin, että Jedwabnen joukkomurhan takana oli jokin saksalainen "Einsatzgruppe". Vuonna 2001 puolalais-amerikkalainen historioitsija Jan Tomasz Gross julkaisi tapahtumasta yksityiskohtaisen tutkimuksen nimellä "Sąsiedzi" (Naapurit). Siinä hän kuvasi joukkomurhaa pogromiksi ja väitti, että Jedwabnen juutalaisten kuolemasta olivat vastuussa heidän puolalaiset naapurinsa. Saksalaisilla ei olisi mitään osuutta asiaan.
Kirja herätti Puolassa valtavan kohun. Muun muassa professori Tomasz Strzembosz väitti, että vaikka puolalaiset osallistuivat murhaan, sitä valvoivat saksalaiset.
Huolellisen tutkimuksen jälkeen IPN julkaisi vuonna 2002 raportin, jossa tuettiin Grossin väitteitä, vaikka murhattujen juutalaisten määrää pidettiin Grossin alkuperäistä väitettä huomattavasti matalampana. Sen mukaan paikalla oli myös kahdeksan saksalaista poliisia. Joidenkin todistajien mukaan saksalaisia sotilaita oli paikalla, toisten mielestä ei. Ei-juutalaisten puolalaisten osallistumista murhiin pidetään todistettuna, mutta saksalaisten osuudesta kiistellään edelleen.
Vuonna 2001 Puolan presidentti Aleksander Kwaśniewski pyysi juutalaisilta julkisesti anteeksi Jedwabnen tapahtumia.
Kriittiset ilmiöt
Kriittisten ilmiöiden teoria kuvaa fysikaalisia suureita lähellä olomuodon muutoksia ulkoisten olosuhteiden kuten esimerkiksi lämpötilan tai paineen funktiona. Aineen järjestystä kuvaa järjestysparametri, joka häviää olomuodon muutosta kuvaavan intensiivisen suureen kuten lämpötilan noustessa yli kriittisen. Esimerkiksi veden jäätymisen kriittinen lämpötila on normaali-ilmanpaineessa 0 °C eli 273,16 K.
Järjestysparametrin muutoksia reaaliavaruudessa kuvaa pituusskaala, jota nimitetään koherenssipituudeksi. Luonteenomainen piirre kriittisille ilmiöille on, että kriittisissä olosuhteissa koherenssipituus kasvaa rajatta eli divergoi. Tällöin mahdolliset muut systeemin pituusskaalat muuttuvat merkityksettömiksi systeemin suureita tutkittaessa. Suureiden riippuvuutta olomuodonmuutosta kuvaavien olosuhteiden kuten lämpötilan funktiona kuvataan kriittisillä eksponenteilla. Tyypillisesti nämä riippuvat vain systeemin ulkoisesta symmetriasta, ja ovat suhteellisen universaaleja.
Ivangorod
Ivangorod (, , vanha suomennos Iivananlinna) on entinen linnoitus ja nykyinen kaupunki Narvanjoen itärannalla Venäjän puolella. Hallinnollisesti se kuuluu Leningradin alueeseen ja asukkaita kaupungissa oli 9 797 (2010). Ivangorodin vastapuolella Narvanjoen toisella puolella sijaitsee Viron itäisin kaupunki Narva.
Nimi Ivangorod tulee suuriruhtinas Iivana III:lta. Venäläiset rakensivat Iivananlinnan vuonna 1492 vastapäätä Narvanjoen toisella puolella sijaitsevaa Narvan linnoitusta estääkseen Ruotsin yhteyden Saksalaisen ritarikunnan alueisiin Virossa ja Liivinmaalla, mutta 1496 Ruotsi hävitti sen. On väitetty, että kaupungin asukkaat olivat pääasiassa vatjalaisia.
Ivangorod rakennettiin uudelleen ja vuonna 1612 Ruotsi kaappasi sen itselleen. Vuonna 1617 Stolbovan rauhansopimuksessa Ivangorod siirtyi Ruotsille, kuten muutkin Inkerin alueella sijaitsevat linnoitukset. Ivangorod oli Ruotsin vallan alla vuoteen 1704 asti, jolloin suuren Pohjan sodan yhteydessä Venäjä hyökkäsi sinne.
Vuonna 1918 Saksa valtasi Ivangorodin ja vuonna 1920 se liitettiin Viroon Tarton rauhassa. Vuonna 1945 Ivangorod liitettiin Venäjän neuvostotasavaltaan ja nykyään se kuuluu Venäjälle.
Ivangorod on pieni Venäjän ja Euroopan yhteisön rajakaupunki, jolle rajaa ylittävä liikenne on merkittävää. Liikenneväylistä tärkein on Pietarista saapuva valtatie M11 ("Narva", osa :tä). Tämä eurooppatie jatkaa Viron puolella Tallinnaan (Viron valtatie 1). Kaupungin läpi kulkee rautatie, jonka Ivangorod-rautatieasemalla pysähtyy Tallinna–Pietari–Moskova -pikajuna ja vastaava paluujuna öisin.
Marskin ryyppy
Marskin ryyppy on marsalkka Mannerheimin nimeen liitetty snapsina nautittava väkevä alkoholiannos. Lähteiden mukaan on tärkeää, että juoma on kaadettu lasissa piripintaan tai pintajännityksen ansiosta jopa hiukan kukkuralleen ja että juoma tarjoillaan jääkylmänä ja juodaan läikyttämättä.
Juomasekoituksen yksityiskohdista on kiistelty liki 50 vuotta, eikä alkuperäisen reseptin mukaisia ainesosia enää ole saatavana. Sekoituksen kehitti alun perin Mannerheimin adjutantti Ragnar Grönvall marsalkan pyydettyä tätä tekemään jotain sulfiittispriistä tehdyn sodanaikaisen huonolaatuisen vodkan, ns. tikkuviinan, maulle. Tarkoituksena oli peittää halvan viinan makua lisäämällä mukaan tilkka kalliimpia aineita.
Ryypyn tavaramerkki kuului pitkään Mikkelin Klubille. Vuonna 1995 yhdistys vuokrasi valmistusoikeudet brittiläiselle Allied Domecq Wines & Spirits Ltd:lle. Yritys valmistutti juomaa myyntiin kuopiolaisella Lignell & Piispasella. Marraskuussa 2005 Mikkelin Klubi kertoi myyneensä tavaramerkin kansainväliselle alkoholijätille Pernod Ricardille. Tarkkaa kauppasummaa ei kerrottu julkisuuteen, mutta sen sanottiin olevan ”miljoonia mummon markkoja”. Huhtikuussa 2009 juoman oikeudet siirtyivät aiemmin vain sen valmistuksesta huolehtineelle Lignell & Piispaselle.
Monien asiantuntijoiden mukaan tavaramerkillä myyty tuote ei kuitenkaan ole lähinnä alkuperäistä reseptiä. Alkossa myytävä Ritarin Ryyppy on lähempänä oikeaa sekoitusta - sikäli kun sitä voidaan nykyraaka-aineista valmistaa. Toisen perusosan, pöytäviinan raaka-aine on muuttunut. Tuolloin pöytäviina saatiin sulfiittiselluloosan jätelipeästä käyttämällä ja tislaamalla. Myöskään Rajamäen akvaviittia ei enää valmisteta. Altia käyttää Ritarin Ryypyssään näiden sijasta muuta akvaviittia ja viljasta valmistettua viinaa.
Vaippafetisismi
Vaippafetisismi tarkoittaa fetististä suuntautumista vaippojen käyttöön vaikkei siihen ole lääketieteellistä tarvetta. Vaippafetisismi on yksi tavanomaisimmista fetisismeistä. Vaippojen käytön yhtenä syynä on se, että se aiheuttaa vaippafetisteille seksuaalista mielihyvää.
Vaippafetisismiin joskus liittyvä osa-alue on aikuislapsen leikkiminen, joka englanninkielisissä yhteyksissä tunnetaan nimellä "adult baby". Tällöin kyseessä on roolileikki, jossa aikuinen ihminen näyttelee vaipoissa olevaa lasta. Sekä vaippafetisismi että aikuislapsen leikkiminen saattavat joskus olla infantilismin ilmentymiä. Infantilismilla kuitenkin yleensä ymmärretään pidemmälle menevää regressiota ja aikuisen lapsenomaista käyttäytymistä.