hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Pappiskvintetti
Pappiskvintetti on R. A. Salvatoren viisiosainen kirjasarja, joka kertoo nuoresta Deneir-jumalan papista, Cadderly Bonaducesta. Tarina sijoittuu Forgotten Realms fantasiamaailmaan. Cadderly ystävineen esiintyy myös muutamissa Drizzt Do'Urdenista kertovissa Salvatoren romaaneissa.
Cadderly on nuori Deneirin pappi, joka on suurimman osan elämästään kasvanut Mielenylennyksen kirjastossa. Hänen parhaita ystäviään ovat Ivan ja Pikel Kolkkaolka, kääpiöveljekset, jotka toimivat kirjaston kokkeina. Cadderly on myös rakastunut kirjastossa opiskelevaan nuoreen munkkinaiseen Danicaan samoin kuin ystävänsä Rufo.
Myrkkyjen jumalatarta palvovat papit ja velhot koettavat vallata haltuunsa koko ympäröivän alueen. He päättävät aloittaa tuhoamalla Mielenylennyksen kirjaston Kaaoskiroukseksi kutsutulla aineella, joka saa sen savua hengittävät täydellisesti syvimpien halujensa valtaan. Yritys kuitenkin epäonnistuu Cadderlyn ja hänen ystäviensä ansiosta.
Lähellä Mielenylennyksen kirjastoa on haltioiden hallitsema metsäalue, joka joutuu vuoriston hirviöiden hyökkäyksen kohteeksi sen jälkeen, kun näitä hallitsevat papit ja velhot ovat epäonnistuneet Mielenylennyksen kirjaston tuhoamisessa. Cadderly ystävineen lähetetään haltioiden avuksi taistelemaan myrkyn jumalattaren joukkoja vastaan.
Epäonnistuttuaan jo kahdesti pyrkimyksissään valloittaa Mielenylennyksen kirjastoa ympäröivä alue, myrkyn jumalattaren palvelijat päättävät käydä suoraan pahimmaksi vihollisekseen osoittautunutta Cadderlya vastaan ja lähettävät pelätyt, Yönaamioiksi kutsutut, salamurhaajat nuorukaisen jäljille. Raskaista tappioista huolimatta Cadderly ystävineen onnistuu jälleen pilaamaan vihollistensa suunnitelmat.
Saadessaan tietää myrkyn jumalattaren palvojien piilopaikan Cadderly ystävineen lähtee suoraan hyökkäykseen vihollisiaan vastaan. Kohdatessaan vihollisensa lopulta silmästä silmään Cadderly saa tietää, että kyse on hänen omasta isästään, joka on johtanut vihollisten toimintaa. Lopulta ystävykset kuitenkin perivät voiton taistelussa.
Rufon petettyä Cadderlyn useita kertoja nuori pappi on saanut tarpeekseen ja lopulta laittanut entisen ystävänsä ylle Deneirin kirouksen. Kiero pikkupaholainen Druzil kuitenkin vakuuttaa Rufolle, että jos tämä löytää Kaaoskiroukseksi kutsutun aineen, tämä vapautuu Cadderlyn langettamasta kirouksesta. Ennen kuin Druzil ehtii estää asian väärinymmärtänyt Rufo juo maagisen sekoituksen, minkä seurauksena hän muuttuu kaiken elollisen vääristymäksi: vampyyriksi.
Mielenylennyksen kirjasto kohtaa lopullisen tuhonsa Rufon alkaessa levittää vampirismin kirousta kaikkiin siellä oleviin. Lopulta Cadderly kuitenkin suurella vaivalla onnistuu tuhoamaan vampyyrit, mutta kirjasto on saastunut, eikä Deneirin henki enää asu siinä. Cadderly tuhoaa koko rakennuksen perustuksia myöten ja ryhtyy rakentamaan sen tilalle uutta katedraalia, Korkealentoista henkeä.
Sejm
Sejm on Puolan valtiopäivät eli nykyisen parlamentin alahuone. Sejmissä on 460 paikkaa, ja sen jäsenet valitaan joka neljäs vuosi. Parlamentissa on myös ylähuone, senaatti.
Sejm Puolan kuningaskunnan ja Liettuan suuriruhtinaskunnan aikana:
Ranskan Grand Prix 1981
Ranskan Grand Prix 1981 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 5. heinäkuuta 1981 Dijonin radalla Ranskassa. Kilpailun voitti Renault'lla ajanut Alain Prost, jolle voitto oli uran ensimmäinen.
Hasan ibn Ali
Hasan ibn Ali ibn Abi Talib (, 624 Medina – 669 Medina) oli profeetta Muhammadin tyttärenpoika. Hasan ibn Alin isä oli sunnilaisuuden neljäs kalifi ja šiialaisuuden ensimmäinen imaami Ali ibn Abi Talibi ja hänen äitinsä oli Muhammedin tytär Fatima Zahra. Hasan ibn Ali on merkittävä hahmo islaminuskossa, sillä hän kuuluu Muhammadin talonväkeen. Häntä pidetään myös šiialaisuuden toisena imaamina.
Hasanin arvonimi on Hasan Al Mujtaba.
Šiiojen historiankirjoituksen mukaan Hasan ibn Ali menehtyi, kun Muawiyah myrkytytti hänet.
Lordi Elgin
Thomas Bruce, Elginin 7. jaarli ja Kincardinen 11. jaarli (tunnetaan paremmin nimellä Lordi Elgin; 20. heinäkuuta 1766 Fife – 14. marraskuuta 1841 Pariisi) oli skotlantilainen aatelismies ja diplomaatti, joka tunnetaan erityisesti Parthenon-temppelin marmoriveistosten (ns. Elginin marmorit) irrottamisesta ja viemisestä Ateenasta Britanniaan. Hänen mukaansa kutsutaan elginismiksi kulttuurivandalismia, jossa kulttuuriarvoltaan merkityksellistä omaisuutta ryöstetään pois alkuperäisestä kulttuuriyhteydestään yksityiskokoelmiin tai muunmaalaisiin museoihin. Elginismi-termiä käytti ensimmäisenä englantilainen runoilija lordi Byron, joka syvästi paheksui Elginin tekoa.
Thomas Bruce kuului skotlantilaislähtöiseen Brucen klaaniin. Hän syntyi Charles Brucen, 5. Elginin jaarlin, kolmantena poikana perien jaarlin arvonsa isoveljeltään vuonna 1771, viisivuotiaana. Hänet nimettiin vuonna 1799 Britannian suurlähettilääksi Konstantinopoliin, jossa hän toimi vuoteen 1803 saakka. Tuona aikana Elgin myös hankki kiistanalaiset marmoriveistokset. Matkalla kotiin Konstantinopolista Elgin jäi 1803 Italiassa vangiksi ranskalaisjoukoille, jotka kävivät sotaa Britanniaa vastaan. Hän vietti vuodet 1803–1806 sotavankina Ranskassa.
Kun Elgin pääsi palaamaan Englantiin, oli maine hänen muinaisesineiden hankinnastaan jo kantautunut maahan. Elgin sai osakseen paheksuntaa kreikkalaisen kulttuuriperinnön ryöstämisestä, vaikka hän itse perusteli tekoaan nimenomaan brittiläisen kulttuurin rikastamisella. Rahavaikeuksiin ajauduttuaan Elgin joutui myymään marmorikokoelmansa British Museumille, joka pitkien neuvottelujen jälkeen lunasti veistokset itselleen 35 000 punnalla vuonna 1816.
Elginin poika oli Kanadan kenraalikuvernöörinä ja Intian varakuninkaana toiminut lordi Elgin ja pojanpoika Intian varakuningas lordi Elgin.
Suunnikaslihas
Suunnikaslihas () kuuluu eturaajan syviin lihaksiin ja se on epäkäslihaksen peittämä. Ihmisellä lihas voidaan jakaa kahteen osaan: "musculus rhomboideus minor" ja "musculus rhomboideus major". Suunnikaslihas kiinnittää yläraajan paikoilleen ja lisäksi se mahdollistaa yläraajan ja kaulan kohotuksen sekä yläraajan taakseviennin. Lihasta hermottaa hartiapunoksesta haarautuvat hermot.
Vel’s Parnelli Jones Racing
Vel’s Parnelli Jones Racing tai lyhyemmin Parnelli oli yhdysvaltalainen kilpa-autoilutalli. Sen perustivat yhdysvaltalaiset kilpa-autoilijat Velco "Vel" Miletich ja Parnelli Jones.
Ensin Parnelli kilpaili vain Amerikassa, kunnes se nousi F1:een Firestonen sponsoroimana vuonna 1974. Kuninkuusluokassa kausi jäi tallin parhaaksi, kun Mario Andretti saavutti viisi MM-pistettä ja yhden kilpailun nopeimman kierroksen.
Al Unser voitti Indianapolis 500 -kilpailun vuonna 1970 ajaessaan Parnelli tallissa.
Paksunnos tarkoittaa paalupaikkaa ja "kursivoitu" kilpailun nopeinta kierrosta.
Artturi Salovaara
Armas Artturi Salovaara (19. marraskuuta 1883 Viipuri – 19. syyskuuta 1908 Viipurin maalaiskunta) oli sortokauden aktivisteihin kuulunut suomalainen toimittaja, joka vuonna 1905 yritti Helsingin Senaatintorilla murhata Suomen kenraalikuvernöörin apulaisen Vladimir Deutrichin.
Salovaaran vanhemmat olivat seppä Karl Henrik Nyberg ja Engla Maria Juhontytär. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Viipurin reaalilyseosta vuonna 1903. Salovaaralla ei ollut varaa jatkaa heti opintojaan, joten hän työskenteli aluksi kansakoulunopettajana Pyhäjärvellä ja vuoden 1904 "Wiipuri"- ja "Karjala"-sanomalehtien toimittajana, kunnes seuraavana vuonna kirjautui Helsingin yliopistoon.
Attentaatin salaneuvos Deutrichia vastaan olivat suunnitelleet Suomen aktiivinen vastustuspuolue ja Helsingin työläisaktivistien taisteluosasto. Ylioppilas F. W. Klingstedt valmisti pommin Helsingin yliopiston kemian laitoksella, räjähdysaineet puolestaan saatiin Sveitsissä asuneilta venäläisiltä vallankumouksellisilta. Heinäkuun 19. päivänä 1905 Salovaara seurasi Deutrichia tämän poistuessa Senaatintalosta ja kävellessä Senaatintorin poikki Aleksanterinkadun poliisilaitosta kohti. Salovaara sytytti taskustaan ottamansa pommin sikarillaan ja onnistui heittämään sen maahan aivan lähelle Deutrichiä, mutta tämä ehti loikata kauemmas ennen kuin pommi räjähti. Räjähdys kaatoi Deutrichin maahan, mutta hän haavoittui vain lievästi sääreen. Salovaara pakeni Kauppatorin suuntaan, jossa hän onnistui karistamaan kannoilta takaa-ajossa olleet venäläiset kadetit.
Murhayrityksen jälkeen Salovaara lähti aktivistien avustuksella maanpakoon Yhdysvaltoihin, josta hän palasi takaisin Suomeen jo vuoden 1906 alussa, poliittisen tilanteen muututtua syksyn 1905 suurlakon myötä. Yhdysvalloissa Salovaara solmi myös avioliiton Olga Hännisen kanssa ja perheeseen syntyi myöhemmin yksi poika. Suomeen palattuaan hän muutti jälleen kotikaupunkiinsa Viipuriin, jossa Salovaara työskenteli "Karjala"-sanomalehden uutisosaston päällikkönä.
Artturi Salovaara kuoli syyskuussa 1908 pudottuaan junasta. Hän oli lähtenut työpaikaltaan "Karjalan" toimituksesta myöhään perjantai-iltana ja matkustanut paikallisjunalla kohti Tienhaarassa sijainnutta kotiaan. Salovaara oli kuitenkin tuntemattomasta syystä pudonnut junasta ja jäänyt sen alle. Ruhjoutunut ruumis löydettiin seuraavana aamuna kiskoilta Hovinmaan ja Ykspään asemien väliltä. Hänen ylitseen oli ennen löytämistä ehtinyt ajaa vielä kaksi muutakin junaa.
Salovaara haudattiin Viipuriin Ristimäen hautausmaalle ilman kirkollisia menoja, koska hän oli viimeisinä vuosinaan ateisti. Samoin oli menetelty myös Salovaaran hieman aikaisemmin kuolleen pojan kohdalla, joka kirkkomaan sijaan haudattiin Viipurn maalaiskuntaan Kärstilän kartanon maille. Viranomaiset eivät kuitenkaan antaneet lupaa laskea Salovaaraa poikansa viereen. Hautajaisissa oli paikalla lukuisia paikallisia merkkimiehiä, muistopuheen pitivät muun muassa Uno Serenius ja Matti Autio. Lisäksi haudalle toimittivat oman tervehdyksensä tuntemattomaksi jääneet "nimettömät toverit", joiden seppele oli varustettu punamustalla nauhalla.
Disabled Peoples' International
Disabled Peoples' International (DPI) on vammaisten kansallisten järjestöjen muodostama verkosto. Se on perustettu edistämään vammaisten ihmisoikeuksia osallistumisen ja tasa-arvoisuuden avulla.
DPI tukee yli 120 maassa järjestöjä, jotka auttavat vammaisia heidän arkisissa asioissaan. DPI:n tavoitteet ovat:
Ville Mäkäläinen
Ville Mäkäläinen (s. 27. helmikuuta 1985 Hyvinkää) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Hän pelasi pääasiassa heittävänä takamiehenä sekä pienenä laitahyökkääjänä mutta kykeni pelaamaan myös pelintekijän sekä ison laitahyökkääjän pelipaikoilla.
Mäkäläinen valittiin Korisliigan vuoden kehittyneimmäksi pelaajaksi kaudella 2006–2007 ja saman sarjan parhaaksi kuudenneksi pelaajaksi kaudella 2013–2014. Hän saavutti joukkuemenestystä Namika Lahden ja Bisons Loimaan joukkueissa.
Mäkäläisen veljet Vesa Mäkäläinen ja Valtteri Mäkäläinen ovat myös pelanneet koripalloa pääsarjatasolla.
Mäkäläinen aloitti koripalloilijanuransa Namika Lahdessa, jonka SM-sarjassa pelaavassa edustusjoukkueessa hän aloitti kaudella 2001–2002, jolloin hän oli joukkueen kokoonpanossa mukana viidessä ottelussa. Peliaikaa ei näissä otteluissa kuitenkaan vielä tullut. Seuraavina kausina Mäkäläisen vastuu joukkueessaan kasvoi. Kaudella 2005–2006 hän pelasi runkosarjan otteluissa jo keskimäärin lähes 20 peliminuuttia ja teki 42 pelaamassaan runkosarjan ottelussa pisteitä 6,0 keskiarvolla. Pudotuspeleissä pisteitä syntyi kymmenessä ottelussa keskimäärin 9,1.
Kausi 2006–2007 oli Mäkäläiselle läpimurtokausi. Hänen pistekeskiarvonsa nousi runkosarjassa jo lukemaan 12,1 ja peliminuutteja tuli ottelua kohden lähes 30. Pudotuspeleissä Mäkäläinen teki 12 ottelussa pisteitä 13,1 keskiarvolla. Namika Lahden kausi päättyi SM-hopeaan ja Mäkäläinen arvostettiin kauden palkitsemistilaisuudessa vuoden kehittyneimmäksi pelaajaksi. Kesällä 2007 hän kävi pelaamassa Italiassa ULEB-kesäliigaa tavoitteenaan seuraavaksi kaudeksi pelipaikka Etelä-Euroopasta. Kesän aikana hänet nostettiin ensi kertaa myös miesten koripallomaajoukkueeseen.
Kaudeksi 2007–2008 Mäkäläinen teki jo hyvissä ajoin jatkosopimuksen Namika Lahden kanssa. Sopimukseen sisältyi kuitenkin pykälä, jonka mukaan hänellä oli heinäkuun loppuun asti mahdollisuus lähteä tulevaksi kaudeksi ulkomaan kentille. Sopimusta ulkomaille ei kuitenkaan syntynyt joten Mäkäläinen jatkoi uraansa kasvattajaseurassaan vielä vuoden. Runkosarjan aikana Mäkäläinen teki pisteitä joukkueelleen 14,0 keskiarvolla. Namika Lahden kausi päättyi puolivälieriin, joissa Mäkäläinen teki pisteitä kolmessa ottelussa keskimäärin 8,3 ottelua kohden.
Kaudeksi 2008–2009 Mäkäläinen yritti jälleen saada sopimusta ulkomaille. Sopivaa tarjousta ulkomailta ei tullut ja Mäkäläinen päätti jatkaa uraansa vielä Suomessa. Hän siirtyi kasvattajaseurastaan uusien haasteiden toivossa Korisliigassa pelaavan KTP-Basketin joukkueeseen.
Kaudeksi 2009–2010 Mäkäläinen löysi ulkomailta seurakseen Worthing Thunderin. Kaudeksi 2010–2011 Mäkäläinen teki sopimuksen Korisliigassa pelaavan Espoon Hongan kanssa. Pelattuaan kauden Hongassa Mäkäläinen palasi kaudeksi 2011-2012 takaisin kasvattajaseuraansa Namika Lahteen.
Mäkäläinen lopetti pelaajauransa kesällä 2017.
Ville Mäkäläinen meni naimisiin kesällä 2015 sairaanhoitaja ja vuoden 2009 Miss Suomi Essi Pöystin kanssa. Pariskunnalla on kaksi lasta. Huhtikuussa 2016 Iltalehdelle antamassaan haastattelussa Pöysti kertoi parin ostaneen talon pääkaupunkiseudulta.
Yourself or Someone Like You
Yourself or Someone Like You on Matchbox Twentyn esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1996. Albumi sisältää viisi menestyssingleä ja sitä myytiin yli 12 miljoonaa kappaletta pelkästään Yhdysvalloissa. Se myi moninkertaista platinaa myös Kanadassa ja Australiassa.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Rob Thomas, ellei toisin mainittu.
Mad Season (albumi)
Mad Season on Matchbox Twentyn toinen studioalbumi, joka julkaistiin toukokuussa 2000. Se sisältää singlet "Bent", "If You're Gone", "Mad Season" ja "Last Beautiful Girl".
Kaikki kappaleet kirjoittanut Rob Thomas, ellei toisin mainittu.
More Than You Think You Are
More Than You Think You Are on Matchbox Twentyn kolmas studioalbumi, joka julkaistiin marraskuussa 2002. Albumi ei ollut niin suuri kaupallinen menestys kuin yhtyeen kaksi ensimmäistä albumia, "Yourself or Someone Like You" ja "Mad Season", mutta sai kuitenkin paljon radiosoittoa.
Dariusz Dudka
Dariusz Dudka (s. 9. joulukuuta 1983 Kostrzyn) on puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on 183 cm pitkä ja painaa 83 kg.
Dudka kuului kaudella 1999–2000 Celuloza Kostrzynin joukkueeseen, mutta ei pelannut yhtään ottelua. Ammattilaisuransa hän aloitti varsinaisesti KS Amica Wronkissa, jossa pelasi 93 ottelua tekemättä yhtään maalia. Vuosina 2005–2008 Dudka pelasi Wisła Krakovassa, jossa voitti Puolan mestaruuden 2005. Wisła Krakovasta Dudka siirtyi Ranskan liigan AJ Auxerreen. Sen jälkeen hän on pelannut myös espanjalaisseura Levantessa.
Puolan maajoukkueessa Dudka debytoi vuonna 2004. Sen jälkeen hän nousi maansa kärjen tuntumaan ja oli mukana MM-kisoissa 2006, missä hän pääsi vaihdosta kentälle yhdessä ottelussa. EM-kilpailuissa 2008 hän pelasi täyden ajan Puolan kaikissa kolmessa ottelussa.
S/S Wellamo (1927)
S/S Wellamo (III) rakennettiin vuonna 1927 A/S Kjøbenhavns Flydedok & Skibsværft:illa Suomen Höyrylaiva Oy:n laskuun. Höyrylaiva Wellamo oli toinen samanniminen laiva yhtiön laivastossa, ensimmäinen Wellamo oli upotettu vuonna 1916. Wellamo suunniteltiin S/S Ariadnen pariksi Helsinki–Tallinna–Stettin-linjalle sekä kulkemaan Lyypekin ja Helsingin väliä. Vuonna 1931 S/S Oberonin haaksirikon jälkeen Wellamo siirtyi Helsinki–Kööpenhamina–Hull-linjalle.
Toisen maailmansodan jälkeen 1945 Wellamo muutettiin öljylämmitteiseksi ja samalla varustettiin tutkalla − toisena suomalaisena aluksena. Wellamon suurta matkustajakapasiteettia tarvittiin kipeästi sodan jälkeen Turku–Maarianhamina–Tukholma-linjalla, mistä se siirtyi vuonna 1960 Helsinki–Travemünde-linjalle sieltä poistuneen S/S Oihonnan tilalle.
Wellamo matkasi Tallinnaan 9. heinäkuuta 1965 ensimmäisenä suomalaisena matkustajalaivana toisen maailmansodan jälkeen.
M/S Finlandian Suomen Höyrylaiva Oy:n uudisrakennuksen valmistuminen Helsinki–Travemünde-linjalle teki Wellamon työttömäksi, vuoden 1966 purjehduskausi jäi laivan viimeiseksi SHO:n väreissä. Syyskuussa 1966 Wellamo laitettiin seisomaan Helsingissä, kunnes se myytiin lokakuussa 1967 M. Rauanheimo Oy:lle Kokkolaan.
Vuonna 1968 laiva kastettiin Ouluttareksi, ja se liikennöi Kokkolan ja Härnösandin välillä. Talvet 1967 ja 1968 alus toimi turistihotellina Hernösandissa. Laiva myytiin tammikuussa 1969 uudelleen Rederi AB Vasa-Umeålle. Toukokuussa uusi varustamo otti laivan vastaan ja kastoi sen S/S Örneniksi. Uudella nimellä laiva liikennöi kesän 1969 Vaasan ja Örnsköldsvikin välillä. Syyskuussa laiva myytiin Vasa Skrothandelille, joka myi sen eteenpäin Helsingin Romuliikkeelle purettavaksi Katajanokalla Helsingissä. Lokakuussa 1969 laiva saapui Helsinkiin. Talven 1969-1970 aikana laivan sisustus myytiin ja romuttaminen pääsi alkamaan keväällä 1970. Laivan kapteeninhytti otettiin romutuksen yhteydessä talteen ja se on museoituna Suomen merimuseossa Kotkassa.
S/S Wellamo (III):n pituus oli 80,01 metriä, leveys 12,23 metriä ja syväys 5,24 metriä. Laivan vetoisuus oli 1 944 bruttorekisteritonnia (890 nettorekisteritonnia) ja nopeus 13 solmua. Laivan kolmisylinterisen trippelihöyrykoneen teho oli 2 190 hevosvoimaa. Hyttipaikkoja oli I-luokassa 71 ja II-luokassa 106.
Jerald Fields
Jerald Fields (s. 15. maaliskuuta 1982 Gainesville, Florida) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka edustaa Korisliigassa pelaavaa Joensuun Katajaa. Hän pelaa joukkueessaan sentterin sekä ison laitahyökkääjän pelipaikoilla.
Kausi 2011–2012 Katajassa on Fieldsille neljäs kausi Korisliigassa, aiemmin hän on edustanut Suomessa KTP-Basketia sekä Torpan Poikia. Suomen lisäksi Fields on pelannut urallaan ammattilaisena Yhdysvalloissa, Espanjassa, Belgiassa ja Ranskassa.
Fieldsin ensimmäisellä Suomessa pelatulla kaudella hänet valittiin Korisliigan vuoden ulkomaalaisvahvistukseksi. Kaudella 2007–2008 hän voitti runkosarjan torjuntatilaston Korisliigassa. Toinen kausi Suomessa jäi Fieldsin osalta tosin vajaaksi hänen jäätyään kiinni kannabiksen käytöstä, josta johtuen hänet asetettiin väliaikaiseen kilpailukieltoon.
Payback – tilinteko
Payback – tilinteko on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva. Elokuvan on ohjannut Brian Helgeland ja pääosassa on Mel Gibson.
Elokuva kertoo Porterista, joka suunnittelee kaverinsa Val Resnickin kanssa pientä ryöstöä. Val tarvitsee 130 000 dollaria päästäkseen erään yhtiön leipiin ja niinpä Porter päättää auttaa häntä.
Mutta helpon keikan jälkeen Val pettää hänet ottaen Porterinkin rahat. Porter saa pari kertaa luodista ja hänet jätetään kuolemaan. Sairaalassa herättyään Porter aloittaa raivokkaan takaa-ajon saadakseen kiinni Valin ja ansaitsemansa 70 000 dollaria.
Antonietta Toini
Antonietta Toini (oik. Toini Inkeri Nikander o.s. Putkonen; 5. marraskuuta 1901 Rauma – 3. heinäkuuta 1990 Tampere) oli suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan mezzosopraano. Hän oli ensimmäinen suomalainen sopraano, joka lauloi Milanon La Scalassa. Hän oli kiinnitettynä La Scalaan 1929 ja 1934 ja Frankfurt-am-Mainin oopperaan 1935–1936. Lisäksi hän vieraili Etelä- ja Keski-Euroopan sekä Skandinavian oopperoissa.
Toini asui Tampereella, ja hän lahjoitti 1990 Turun taidemuseolle 79 suomalaisten taiteilijoiden maalausta. Hän oli Tampereen Oopperayhdistyksen puheenjohtaja vuodesta 1954. Hän sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1948.
The Million Dollar Hotel
The Million Dollar Hotel, televisioesityksessä myös Miljoonan dollarin hotelli, on vuonna 2000 julkaistu jännityselokuva. Elokuvan ohjasi Wim Wenders ja pääosissa ovat Jeremy Davies ja Milla Jovovich.
Jukojärvi
Jukojärvi on Keuruun kylä, joka sijaitsee keskustan kupeessa, lähellä Multiaa. Kylälle nousee uusia asumuksia vuosittain. Asukkaita on noin 250, kesäisin kaksinkertainen määrä. Jukojärven naapurikyliä ovat Kaleton, Asunta ja Isojärvi.
Kylässä toimii vuonna 1908 perustettu koulu, jossa on kaksi opettajaa. Koulun oppilasmäärä on 2000-luvulla ollut hieman alle 30.
Jukojärvellä on paljon järviä ja lampia, muun muassa Jukojärvi, Kivistö, Myllyjärvi ja Valkeinen. Polkuja ja latuja pitkin voi hiihtää tai kävellä Keuruulle, Multialle ja Petäjävedelle.
Jukojärvellä sijaitsee seurantalo Veikkola, jossa toimii kesäisin pub Jukojärven Veikot.
Jukojärvellä ajetaan loppu kesästä Suomen MM-rallin erikoiskoe.
Kupla tai tuutti
Kupla tai tuutti on Sanoma Magazinesin julkaisema visailukirja. Kirjassa on tuhat Disneyn sarjakuvamaailmaan liittyvää kysymystä tai tehtävää (tunnista hahmo tms.) vastauksineen.
Sinivalkoiset suosikit
Sinivalkoiset suosikit – 40 kultaista sävelmää on Jukka Kuoppamäen vuonna 2001 julkaistu kokoelma-albumi, joka sisältää levytyksiä vuosilta 1968–1974.
Albumin kaikki sävellykset ja sanoitukset: Jukka Kuoppamäki, paitsi "Junaan jo oisin noussut", sävellys: John Fogerty.
Liesjärvi (Keuruu)
Liesjärvi on Keuruun pohjoisin kyläkunta. Se koostuu Liesjärven, Hirvikylän ja Välkyn kylistä, jotka ovat aiemmin muodostaneet Liesjärven koulupiirin. Alueen kokonaispinta-ala on noin 106 neliökilometriä. Liesjärvi sijaitsee Keski-Suomen ja Etelä-Pohjanmaan rajalla ja sen rajanaapureita ovat Multia ja Ähtäri. Vuoden 1924 rajamuutoksen seurauksena osa Liesjärven kylästä siirtyi Ähtärin puolelle.
Liesjärvellä asuu noin 140 henkilöä. Toimivia maatiloja Liesjärven alueella on kymmenen. Muita elinkeinoja ovat muun muassa kone- ja rakennusurakointi.
Liesjärven kyläkoulu lopetettiin vuonna 2005, jolloin kyläseura osti sen käyttöönsä. Koulu on kyläläisten käytössä. Sisällä on liikuntasali ja ulkona pallokenttä. Lisäksi koulun vieressä on kahden kilometrin valaistu hiihtolatu. Kyläkeskuksen länsipuolella on Liesjärvi-niminen järvi.
Karel Zeman
Karel Zeman (s. 3. marraskuuta 1910 – 5. huhtikuuta 1989) oli tšekkiläinen animaattori ja elokuvaohjaaja. Zeman tunnetaan parhaiten Jules Vernen teosten innoittamista, animaatiota, erikoistehosteita ja näyteltyjä kohtauksia yhdistelevistä omaperäisistä elokuvistaan.
Nuorena Zeman opiskeli mainosgrafiikkaa Ranskassa, ja hänen ensimmäinen animaationsa oli keittomainos. Palattuaan kotimaahansa Zeman työskenteli jonkin aikaa mainosalalla. Vuonna 1943 hänelle tarjottiin työtä animaatiostudiossa, minkä jälkeen hän keskittyi animaatioelokuvien tekoon. Zemanin varhaistöihin kuului muun muassa sarja lyhyitä humoristisia filmejä, joiden sankarina oli Herra Prokouk. Vuonna 1955 valmistui ensimmäinen näyteltyjä kohtauksia ja animaatiota yhdistelevä elokuva, "Ihmemaailman salaisuudet", ja 
vuonna 1958 "Salaisuuksien saari", joka perustui Vernen kertomuksiin. Näissä elokuvissa vanhat kirjankuvitukset heräsivät taianomaisesti eloon.
Zeman palasi 1970-luvulla takaisin klassisen nukke-elokuvan ja satujen pariin, ja teki sarjan Sinbad Merenkulkijan seikkailuista.
Legion of the Damned
Legion of the Damned on vuonna 2004 perustettu hollantilainen death/thrash metal -yhtye, joka on tehnyt neljä levyä. Legion of the Damned on ottanut vaikutteita Slayeriltä ja Samaelilta. Yhtye toimi aikaisemmin nimellä Occult. Yhtye on vieraillut Suomessa aiemmin Tuska-festivaaleilla vuonna 2007 ja Finnish Metal Expossa talvella 2009. Seuraava vierailu tapahtui kesällä 2009, kun yhtye saapui jälleen Tuska-festivaaleille.
Kellogg Company
Kellogg Company (myös muotoja Kellogg ja Kellogg’s käytetään) on Yhdysvalloissa toimiva monikansallinen aamupalaruokien valmistaja. Sen pääkonttori on Battle Creekissä Michiganissa. Yrityksen perusti lääkäri John Harvey Kelloggin veli Will Keith Kellogg 19. helmikuuta 1906. Yrityksen nimi oli aluksi "Battle Creek Toasted Cornflake Company"; sen päätarkoitus oli valmistaa maissihiutaleita, joita John Harvey Kellogg oli alkanut tarjoilla johtamassaan parantolassa.
Wild Hogs – villit karjut
Wild Hogs – villit karjut on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut Walt Beckerin ohjaama yhdysvaltalainen komedia. Elokuvan pääosissa esiintyvät Tim Allen, John Travolta, Martin Lawrence ja William H. Macy. Elokuvan ensi-ilta Pohjois-Amerikassa oli 2. maaliskuuta 2007 ja Suomessa 23. maaliskuuta 2007.
Neljä keski-ikäistä kaverusta suuntaavat moottoripyörillä tien päälle tarkoituksenaan karistaa tylsä esikaupunkielämä. Jokainen heistä kaipaa kipeästi sapattia stressaavasta työstään ja perhe-elämän hullunmyllystä, ja niin he päättävät vaihtaa vapaalle ja nauttia bensankatkuisen vapauden huumasta.
Kapo
Kapo oli toisen maailmansodan aikana natsi-Saksassa ja sen miehittämillä alueilla keskitysleirivanki, joka oli vapaaehtoisesti ilmoittautunut eräänlaiseksi vartijavangiksi usein parantaakseen siten omia selviytymismahdollisuuksiaan.
Sanan alkuperästä ei ole täyttä selvyyttä, mutta eri teorioiden mukaan se olisi joko lyhenne saksannkielisestä eufemismista "Kameradschaftspolizei" tai vaihtoehtoisesti juontuisi italian johtajaa tarkoittavasta sanasta "il capo" tai ranskan korpraalia merkitsevästä sanasta "caporal". Suuremmilla leireillä oli tavallisten kapojen lisäksi myös näiden esimiehinä toimivia "Oberkapoja". Vankien natsiterminologian mukaisessa "itsehallinnossa" näiden yläpuolella olivat parakkien, blokkien ja leirin vanhimmat, joiksi suosioon päässyt kapo saattoi tulla nimitetyksi.
Kapoilla oli tavallisesti tumma takki, käsivarsinauha sekä aseena puinen patukka. Heidän varsinainen tehtävänsä oli pitää järjestystä vankien keskuudessa ja panna toimeen leirijohdon määräyksiä ilman muille vangeille langennutta velvollisuutta pakkotyöhön. Kapot toimivat siis leirien hierarkiassa tarkoituksellisen vaikeassa asemassa vankien ja vartijoiden välissä henkilökohtaisessa vastuussa määräysten toteutumisesta. Mikäli kapo toimi liiaksi kanssavankiensa eduksi, saattoi hän koska tahansa menettää asemansa, toisaalta brutaalilla toiminnalla saattoi saada vartijoiden suosion ja sen tuomia erivapauksia esimerkiksi elintarvikkeiden ja muiden elinolosuhteiden muodossa. Nämä erivapaudet toisaalta pakottivat kapon pitämään kiinni asemastaan entistä tiukemmin, sillä sen menettäessään hän joutuisi kanssavankiensa armoille ja mahdollisen koston kohteeksi.
Yleisen käsityksen mukaan kapoina suosittiin rikollisvankeja, historiantutkimuksen keinoin tätä ei kuitenkaan ole kyetty osoittamaan ja esimerkiksi Buchenwaldissa toiminta oli olennaisilta osiltaan kokonaan poliittisten vankien käsissä. Yksipuoliseen käsitykseen lienee vaikuttanut se tosiasia että myös useimmat sodanjälkeiset vankikertomukset ovat poliittisten vankien käsialaa. Onkin ilmeistä että eri vankiryhmiä pyrittiin järjestelmällisesti ajamaan toisiaan vastaan mikä helpotti leireistä vastanneen SS:n työtä. Kokonaisuudessaan järjestelmä mahdollisti keskitysleirien toiminnan hyvin vähäisellä henkilöstötarpeella SS:n puolelta.
Gillo Pontecorvo on ohjannut elokuvan "Kapo – keskitysleirin vartija".
Nika Futterman
Nika Futterman (s. 25. lokakuuta 1969 New York, New York) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan parhaiten animaatiosarjoista Mike, Lu & Og ja My Gym Partner's a Monkey.
Näyttelemisestä jo nuorena kiinnostunut Futterman syntyi ja kasvoi New Yorkissa, jossa hän opiskeli esiintymistä high schoolissa ja sen jälkeen yliopistossa. Valmistumisensa jälkeen Futterman siirtyi esiintymään teatterin pariin San Franciscoon.
Näyttelijänä hän ehti esiintyä kaksi vuotta, kunnes Futterman siirtyi pelkäksi ääninäyttelijäksi uransa alkuvaiheessa. Urallaan hän on tehnyt äänirooleja sarjoihin, kuten Hei Arnold!, Mike, Lu & Og, CatDog, Aikamatka!, Kim Possible, The Grim Adventures of Billy & Mandy ja Aivan villit. Näiden lisäksi Futterman on tehnyt vuodesta 1999 lähtien useita videopelien äänirooleja muun muassa , Justice League Heroes, Metal Gear Solid 4, Tony Hawk's Project 8, Halo 3 ja Starcraft 2
Vuonna 2011 hänet huomioitiin Annie-ehdokkuudella roolistaan Asajj Ventressinä tietokoneanimaatiosarjassa .
Great Glen
Great Glen (), tunnetaan myös nimillä Glen More ja Glen Albyn, on suuri lohkovajoama Skotlannissa. Se muodostaa sadan kilometrin pituudelta laaksoja Invernessistä Loch Linnheen. Great Glen jakaa Ylämaat ja Grampianvuoret toisistaan.
Great Glen on luonnollinen kulkureitti, jota on käytetty vuosituhansia. Nykyään sitä pitkin kulkevat Kaledonian kanava ja A82-maantie. Laaksoa seurailee myös suosittu vaellusreitti.
Vajoamaan on muodostunut useita järviä ja jokia, jotka ovat:
Theodore Medad Pomeroy
Theodore Medad Pomeroy (31. joulukuuta 1824 – 23. maaliskuuta 1905) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Hän istui New Yorkin osavaltion republikaaniedustajana Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1861–1869 ja toimi edustajainhuoneen puhemiehenä yhden päivän ajan, maaliskuussa 1869.
Guárico
Guárico [gwa-] () on osavaltio Venezuelan pohjoisosassa. Siellä on vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 747 739 asukasta ja sen pinta-ala on 64 986 neliökilometriä. Osavaltion pääkaupunki on San Juan de los Morros.
Guárico on Venezuelan suurin riisintuottaja. Muita viljelykasveja ovat puuvilla, maissi ja kahvi.
Hans Zender
Hans Zender (s. 22. marraskuuta 1936) on saksalainen kapellimestari ja säveltäjä. Hän syntyi Wiesbadenissa.
Zender opiskeli musiikkia Frankfurt am Mainissa ja Freiburg im Breisgaussa; hänelle opetti sävellystä Wolfgang Fortner. Hän on uransa aikana johtanut muun muassa Hampurin valtionoopperaa. Hän oli sävellyksenprofessorina Frankfurtissa vuosina 1988–2000.
Tällä hetkellä Zender on toiminut vuodesta 1999 Baden-Badenin ja Freiburgin SWR-sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina. Hänen sävellystuotantoonsa kuuluu esimerkiksi "Canto I-VI"-sarja, jonka osat on sävelletty eri kokoonpanoja varten. Hän on vuoden 1997 Goethe-palkittu.
Ponta Grossa
Ponta Grossa on kaupunki Brasilian kaakkoisosassa, Paranán osavaltiossa.
Vuonna 2002 siellä asui 275 000 henkeä. Ponta Grossa on paikallisen maatalousalueen kauppakeskus. Ympäristössä on maten, tupakan, riisin ja banaanien viljelyä. Kaupungissa on myös elintarvike- ja lihasäilyketeollisuutta sekä sahoja.
Schuyler Colfax
Schuyler Colfax (23. maaliskuuta 1823 – 13. tammikuuta 1885) oli yhdysvaltalainen poliitikko, joka toimi edustajainhuoneen puhemiehenä ja Yhdysvaltain varapresidenttinä.
Colfax valittiin kongressiin Indianan osavaltiosta vuonna 1854 ja edustajainhuoneen puhemieheksi 1863 edellisen puhemiehen, Galusha Growin hävittyä uudelleenvalinnan.
Vuonna 1868 Colfax valittiin varapresidentiksi, Ulysses S. Grantin tultua valituksi presidentiksi. Henry Wilson jatkoi varapresidenttinä vuoden 1872 vaalien jälkeen. Colfax kuoli sydänkohtaukseen 13. tammikuuta 1885 Mankatossa.
Gorō Shimura
Gorō Shimura (; s. 23. helmikuuta 1930) on japanilainen matemaatikko. Hän oli 1950-luvun puolestavälistä yhdessä Yutaka Taniyaman kanssa Taniyaman–Shimuran lauseen varhaisimpia tutkijoita.
Shimura syntyi Hamamatsussa ja on työskennellyt matematiikan professorina Princetonin yliopistolla Yhdysvalloissa.
Shimura on pitkän uransa aikana palkittu useilla tunnustuksilla. Niistä tunnetuimpia ovat lukuteorian Cole-palkinto (1977) ja elinikäisistä saavutuksista vuonna 1996 myönnetty Steele-palkinto. Molemmat näistä palkinnoista ovat American Mathematical Societyn.
Lyncar
Lyncar oli Martin Slaterin perustama brittiläinen Formula 1 -talli, joka osallistui kahteen Britannian Grand Prix'hin vuosina 1974 ja 1975.
Tallin autolla ajoi uusiseelantilainen John Nicholson. Ensimmäisessä kilpailussa hän karsiutui, mutta toisessa ja samalla viimeisessä kilpailussa hän onnistui ajamaan sijalle 14.
Yutaka Taniyama
Yutaka Taniyama (; 12. marraskuuta 1927 – 17. marraskuuta 1958) oli japanilainen matemaatikko, jonka nimi on tullut tunnetuksi Taniyaman–Shimuran lauseesta. Hän tutki sitä 1950-luvulla yhdessä kollegansa Gorō Shimuran kanssa.
Taniyama ja Shimuran kirjoittivat yhdessä myös Modernin numeroteorian oppikirjan japaniksi.
Taniyaman elämä päättyi odottamattomaan itsemurhaan vuonna 1958; hän ilmoitti viestissään, ettei teko ollut seurausta mistään yksittäisestä sattumuksesta, vaan että hän oli ollut pitkään uupunut fyysisesti ja henkisesti.
Suopapuu
Suopapuu eli "kvillaja" ("Quillaja saponaria") on "Quillajaceae"-heimoon kuuluva ainavihanta puu, joka kasvaa luontaisesti Chilen keskiosista Boliviaan ja Peruun. Suopapuu on toinen heimon ja suopapuiden suvun kahdesta lajista.
Suopapuun kaarnassa, kvillajankuoressa, on saponiineja, joiden ansiosta siitä syntyy vedessä vaahtoa. Kuorta on käytetty pesuaineena ja jauhettuna yskänlääkkeenä. Suopapuusta saatavaa kvillauutetta käytetään elintarviketeollisuudessa lisäaineena (E999).
Georgi Adelson-Velski
Georgi Maksimovitš Adelson-Velski (; 8. tammikuuta 1922 – 26. huhtikuuta 2014 Israel) oli venäläinen matemaatikko ja tietojenkäsittelytieteilijä. Hän ja Jevgeni Landis keksivät AVL-puun vuonna 1962. Hän oli myöhemmin 1960-luvulla mukana kehittämässä ensimmäistä tietokoneshakkia.
Leon Mestel
Leon Mestel (5. elokuuta 1927 – 15. syyskuuta 2017) oli brittiläinen astrofyysikko. Hän kehitti valkoisten kääpiötähtien teoriaa ja tutki tähdissä esiintyviä konvektiovirtauksia, tähtien hydromagnetiikkaa ja tähtien syntyvaiheita.
Hänet palkittiin kahdella merkittävällä Royal Astronomical Societyn palkinnolla: Eddingtonin mitalilla vuonna 1993 ja RAS:n kultamitalilla vuonna 2002.
Mestel syntyi Melbournessa, Australiassa. Hän työskenteli uransa aikana muun muassa Cambridgessa ja Sussexin yliopistossa. Hän oli Royal Societyn jäsenenä vuodesta 1977.
Mestelin poika Jonathan Mestel on matemaatikko ja tunnettu shakinpelaaja.
Britannian Grand Prix 1981
Britannian Grand Prix 1981 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 18. heinäkuuta 1981 Silverstonen radalla Britanniassa. Kilpailun voitti McLarenilla ajanut John Watson, jolle voitto oli kauden ensimmäinen.
Lego Digital Designer
Lego Digital Designer on Lego Groupin julkaisema CAD-ohjelma, jonka voi ladata internetistä. Sen avulla voi suunnitella omia Lego-rakennelmia, jotka voi lähettää Legon internet-sivulle.
Lady Madonna (albumi)
20 suosikkia – Lady Madonna on suomalaisen laulaja Pepe Willbergin kokoelma-albumi vuodelta 1998. Levy on Willbergiltä jo toinen osa "20 suosikkia" -kokoelmasarjaa.
Kaikki kappaleet sovittanut Markku Johansson, ellei toisin mainittu.
Evelyn
Evelyn on englanninkielinen naisten tai miesten etunimi. Se pohjautuu muinaisgermaanin Avila-nimen hellittelymuotoon Aveline. Siitä tulevat myös nimet Eveliina ja Evelina.
Suomessa nimi Evelyn on 1900-luvun alusta joulukuuhun 2017 mennessä annettu 536 naiselle sekä muutamalle miehelle.
Quintus Smyrnaeus
Quintus Smyrnaeus (, "Kointos Smyrnalainen") oli myöhäisantiikin aikana vaikuttanut kreikkalainen runoilija, joka kirjoitti latinankielisellä nimellä "Posthomerica" (kreikaksi , "Ta kath' Homēron") tunnetun 14 kirjaa käsittävän eepoksen. Se on kirjoitettu heksametri-muodossa ja kuvaa tapahtumia Homeroksen Iliaan ja Odysseian välissä, alkaen Hektorin kuolemasta aina Troijan valtaukseen asti. Tyylillisesti Quintus Smyrnaeuksen on käyttänyt esikuvanaan Homerosta, ja hän on käyttänyt lähteinään samoja hellenistisiä syklisiä runoja kuin Vergiliuskin.
Quintus Smyrnaeuksen oletetaan eläneen myöhäisellä 300-luvulla hänen teoksessaan mainittujen tapahtumien perusteella, mutta on esitetty myös arvailuja siitä, että hän olisi vaikuttanut jo kolmannella, ehkä jopa toisella vuosisadalla. Aikaisempaa ajankohtaa puoltaa hänen teoksestaan näkyvä toisen sofistiikan vaikutus, joka kukoisti tänä aikakautena.
Lisänimi "Smyrnaeus" ('Smyrnalainen') on peräisin itse eepoksesta, jossa kirjoittaja kertoo aloittaneensa runojen tekemisen oltuaan kaitsemassa lampaita lähellä Smyrnaa.
Complexo do Alemão
Complexo do Alemão on useamman favelan muodostama slummialue Rio de Janeiron pohjoisosassa Brasiliassa.
Complexo do Alemãon alkuperä paljastui O Globon 2007 julkaisemasta artikkelista Puolalainen Leonard Kaczmarkiewicz osti alueen. Se sai nimen Morro do Alemão ("Saksanvuori") Kaczmarkiewiczin ulkonäön mukaan. Alue alkoi muuttua, kun sinne 1920-luvun lopulla perustettiin nahkatehdas ja sen myötä sinne tuli työntekijöitä. Laitonta asutusta alkoi syntyä 1951, kun Kaczmarkiewicz jakoi maan tonteiksi, jotka hän myi. Asetetut alueet muuttuivat diktatuurin aikana faveloiksi. Asukkaiden määrä oli enimmillään diktatuurin loppuvaiheissa.
Igor Pavlov
Igor Vladimirovitš Pavlov (, s. 18. heinäkuuta 1979 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen seiväshyppääjä.
Pavlov sijoittui 2003 Universiadeissa toiseksi tuloksella 565. Seuraavana vuonna hän voitti Venäjän sisäratojen mestaruuden ja hyppäsi Euroopan sisäratojen cupissa toiseksi. Budapestin sisäratojen MM-kisoissa hän voitti MM-kultaa tuloksella 580. Myöhemmin samana vuonna hän oli neljäs Ateenan olympialaisissa ja kahdeksas . Vuonna 2005 Pavlov voitti sisäratojen EM-kultaa Madridissa hypättyään 590. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Venäjän mestaruuden. Helsingin MM-kisoissa hän oli neljäs ja kauden lopussa kolmas.
Pavlov karsiutui Moskovan sisäratojen MM-kisoissa 2006. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Venäjän mestaruuden ja sijoittui Euroopan cupin superliigassa neljänneksi. Seuraavana vuonna hän karsiutui Birminghamin sisäratojen EM-kisoissa, mutta voitti Venäjän mestaruuden ja sijoittui Osakan MM-kisoissa neljänneksi. Kauden lopussa hän oli kahdeksas. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sijoittui yhdeksänneksi. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän karsiutui loppukilpailusta. Pariisin sisäratojen EM-kisoissa 2011 hän oli seitsemäs.
Savante Stringfellow
Savante Stringfellow (s. 6. marraskuuta 1978 Jackson, Missouri) on entinen yhdysvaltalainen pituushyppääjä.
Stringfellow karsiutui Sevillan MM-kisoissa 1999 tuloksella 739. Seuraavana vuonna hän voitti Yhdysvaltain sisäratojen mestaruuden ja NCAA:n ulkoratamestaruuden, mutta karsiutui Sydneyn olympialaisissa tuloksella 784. Vuonna 2001 hän voitti NCAA-mestaruuden sisä- ja ulkoradoilla sekä Yhdysvaltain ulkoratojen mestaruuden. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Edmontonin MM-kisoissa MM-hopeaa hypättyään 824 ja sijoittui GP-finaalissa toiseksi.
Stringfellow voitti vuonna 2002 maansa ulkoratojen mestaruuden ja yleisurheilun maailmancupin. Seuraavana vuonna hän karsiutui Pariisin MM-kisoissa. Kauden lopussa hän hyppäsi neljänneksi. Vuonna 2004 Stringfellow voitti Yhdysvaltain sisäratojen mestaruuden sekä MM-kultaa Budapestin sisäratojen MM-kisoissa tuloksella 840. Hänen kautensa keskeytyi toukokuussa oikean akillesjänteen repeytymiseen. Hän lopetti uransa 2006.
Nokia N810
Nokia N810 on Nokian valmistama langattomaan internetkäyttöön suunniteltu Linux-pohjainen kämmentietokone. Laitteessa ei ole puhelinta. N810 on Nokia N800 -laitteen sisarmalli, josta se eroaa selvimmin GPS-piirin ja kannen alta liukuvan qwerty-näppäimistön osalta. N810:n käyttöjärjestelmä Internet Tablet OS2008 on julkaistu myös N800-laitteelle.
N810 esiteltiin 18. lokakuuta 2007 ja sen toimitukset alkoivat marraskuussa 2007.
N810 on suorittimeltaan ja muisteiltaan samanlainen N800:n kanssa, mutta enimmäiskellotaajuus on nostettu Internet Tablet OS2008:n myötä 400 MHz:iin. N800:ssa on kaksi täysikokoista SDHC-muistikortteja tukevaa muistikorttipaikkaa, N810:ssä vain yksi miniSD-muistikorttipaikka, mutta se sisältää 2 gigatavua sisäistä tallennusmuistia. N800:n kotelo on muovinen, N810:n metallinen. N800:ssa ei ole kannen alta esiin liukuvaa qwerty-näppäimistöä eikä sisäänrakennettua GPS-piiriä, mutta puolestaan se sisältää FM-radion. N810:n näyttö on transflektiivinen eli kirkkaassa auringonvalossa luettava. Laitteen videopuheluihin tarkoitettu kamera on 810:ssä kiinteästi kohti käyttäjää, aiemmassa mallissa sen oltua käännettävä.
Molemmat laitteet tukevat Linux-pohjaista Internet Tablet OS2008 -käyttöjärjestelmää. Internet Tablet OS2008:n betaversio julkaistiin N800-laitteelle marraskuussa 2007.
Lars Ekström
Lars Ekström (s. 2. marraskuuta 1963) on entinen suomalainen koripalloilija ja nykyisin koripallovalmentaja. Hän on toiminut kesästä 2017 lähtien Korisliigassa pelaavan Lapuan Korikobrien päävalmentajana.
Pelaajaurallaan Ekström pelasi 286 pääsarjatason runkosarjaottelua, joissa teki 3240 pistettä, sekä 22 pudotuspeliottelua, joissa pisteitä syntyi yhteensä 143. Ekströmin pelaajana edustamat pääsarjatason joukkueet olivat Helsingin NMKY, Lahden NMKY ja Turun NMKY. Helsingin NMKY:n riveissä hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1984 ja 1985. Ekström on pelannut 44 miesten maaottelua, joissa teki yhteensä 161 pistettä. Hän on pelannut lisäksi 12 nuorten maaottelua.
Ekström on koripallon lisäksi menestynyt myös amerikkalaisessa jalkapallossa, jossa hän on pelaajana voittanut SM-hopeaa vuonna 1992.
Ekström valmensi Turun Riennon edustus- ja juniorijoukkueita ennen siirtymistään Namika Lahden päävalmentajaksi vuonna 2003. Ekström valmensi Lahtea vuoteen 2007 asti, jolloin hän irtisanoi sopimuksensa seuran kanssa. Lopulta Ekström siirtyi Porvoon Tarmoon, jonka päävalmentajana hän toimi loppuvuoteen 2008 asti. Kauden 2008–2009 lopun hän valmensi Ruotsin pääsarjassa pelannutta Borås Basketia. Kaudella 2009–2010 Ekström valmensi loppukauden ajan Espoon Honkaa, jonka päävalmentaja, Gordon Herbert oli lähtenyt seurasta. Kaudeksi 2011–2012 Ekström siirtyy KTP-Basketin päävalmentajaksi kaksivuotisella sopimuksella. Syksyllä 2014 Ekström nimitettiin Turun Riennon valmennuspäälliköksi. Kahta vuotta myöhemmin hän lähti valmentamaan Japanin B3-liigassa pelaavaa Tokyo Cinq Rêves -joukkuetta.
Massimiliano Rosolino
Massimiliano ”Massi” Rosolino (s. 11. heinäkuuta 1978 Napoli) on italialainen uimari.
Rosolinon isä Salvatore on italialainen ja äiti Carolyn australialainen. Perhe muutti Australiaan Rosolinon ollessa kolmivuotias, mutta palasi Italiaan kolmen vuoden kuluttua. Vuonna 2002 hän muutti Australiaan harjoitellakseen Ian Popen valmennuksessa.
Rosolino osallistui ensimmäisen kerran olympialaisiin vuonna 1996 Atlantassa. Hän saavutti kolme loppukilpailupaikkaa vapaauinnissa (200 m, 400 m ja 4×200 m) ja sijoittui kaikissa kuudenneksi. Kilpailujen jälkeen hän kertoi olevansa tyytymätön sijoituksiin ja aikovansa työskennellä lujasti saavuttaakseen huipputason.
Vuoden 2000 kesäolympialaisissa Sydneyssä Rosolino voitti kolme mitalia: kultaa 200 m sekauinnissa olympiaennätysajalla, hopeaa 400 m vapaauinnissa ja pronssia 200 m vapaauinnissa.
Seuraavat olympialaiset vuonna 2004 Ateenassa eivät olleet yhtä menestyksekkäät. Rosolino saavutti vain yhden pronssimitalin 4×200 m vapaauintiviestissä.
John van ’t Schip
John van ’t Schip (s. 30. joulukuuta 1963 Fort St. John, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on alankomaalainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen jalkapallovalmentaja.
Pelaajaurallaan van ’t Schip edusti kotimaassaan Ajaxia ja Italiassa Genoaa. Hän saavutti Ajaxin riveissä muun muassa neljä Alankomaiden-mestaruutta sekä UEFA Cupin voiton ja Cup-voittajien cupin voiton. Alankomaiden maajoukkuetta van 't Schip edusti EM-kisoissa vuosina 1988 ja 1992 sekä MM-kisoissa vuonna 1990. Hän saavutti Alankomaiden riveissä Euroopan-mestaruuden vuonna 1988.
Valmennusurallaan van ’t Schip on aiemmin toiminut Twenten päävalmentajana ja Ajaxin juniorivalmentajana. Vuonna 2004 hän siirtyi Marco van Bastenin kakkosvalmentajaksi Alankomaiden maajoukkueeseen. Yhdessä van Bastenin kanssa hän luotsasi "Oranje"n kaksiin arvokisoihin, mutta mitalit jäivät saavuttamatta. Kesällä 2008 van ’t Schip seurasi van Bastenia AFC Ajaxiin siirtyen seuran apulaisvalmentajaksi. Toukokuussa 2009 hänestä tuli Ajaxin päävalmentaja kesäkuun loppuun ulottuvalla sopimuksella van Bastenin erottua tehtävistä.
Lokakuussa 2009 kerrottiin, että van ’t Schip on allekirjoittanut kaksivuotisen sopimuksen australialaisseura Melbourne Heartin kanssa. Seura pelaa Australian A-Leaguessa kaudella 2010/11. Van't Schipin johdolla Melbourne sijoittui heti ensimmäisellä kaudella A-Leaguessa kahdeksanneksi. Helmikuussa 2012 hän ilmoitti jättävänsä joukkueen kauden jälkeen henkilökohtaisten syiden vuoksi. Lähtöilmoituksesta huolimatta an ’t Schip johdatti Melbournen liigassa kuudenneksi ja mukaan mestaruuspudotuspeleihin.
Huhtikuussa 2012 meksikolaisseura Club Deportivo Guadalajara ilmoitti van ’t Schipin siirtyvän seuran päävalmentajaksi. Tulokset jäivät odotuksia vaisummiksi ja lopulta Guadalajara vapautti van ’t Schipin tehtävistään tammikuussa 2013.
Joulukuun lopussa 2013 van ’t Schip palasi Melbourne Heartin peräsimeen kauden loppuun ulottuvalla sopimuksella. Van't Schipin johdolla Melbournen odotukset paranivat ja 11 ottelun jälkeen seura teki maaliskuussa 2014 hänen kanssaan kolmivuotisen sopimuksen. Joukkue sijoittui lopulta kaudella 2013/14 A-Leaguessa sijalle 10. Joukkue vaihtoi kesällä 2014 nimensä Melbourne Cityksi. Van ’t Schipin johdolla Melbourne eteni Australian A-Leaguen finaalisarjan välieriin 2015 ja 2016. Tammikuussa 2017 van ’t Schip erosi Melbournen päävalmentajan tehtävistä palatakseen kotimaahansa hoitamaan kuolemansairasta isäänsä.
Huhtikuussa 2017 van ’t Schip allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen FC Zwollen kanssa. Hän aloittaa tehtävässään kesällä 2017. Van ’t Schipin johdolla Zwolle sijoittui Eredivisiessä yhdeksänneksi. Kaudella 2018/19 Zwolle vajosi hyvän alkukauden jälkeen putoamiskamppailuun. Seurajohto erotti van ’t Schipin joulukuussa 2018, kun AZ Alkmaar oli murskannut seuran Alankomaiden cupissa 5-0.
Kylmänen Food
Kylmänen Food Oy on suomalainen elintarvikejalostuslaitos. Yhtiön hallinto, markkinointi, tuotekehitys ja merkittävä osa tuotannosta sijaitsee Siikalatvalla Rantsilassa Pohjois-Pohjanmaalla, ja sijainniltaan se on maailman pohjoisimpia elintarvikelaitoksia. Rantsilan lisäksi on Sodankylässä tuotantotila, jossa valmistetaan porosta tehtyjä tuotteita. Tehtaanmyymälöitä on tuotantopaikkakuntien lisäksi Oulussa ja Pudasjärvellä.
Kylmänen Food on perheyritys, joka on valmistanut ja myynyt lihatuotteita 1900-luvun alusta lähtien. Ensimmäisen kerran lihatuotteita myytiin Oulun kauppahallissa vuonna 1905. Vuodesta 1923 lähtien yrityksen toiminta on ollut säännöllistä tähän päivään saakka. Nykyisin tuotevalikoimaan kuuluvat myös mehut, liha- ja kalasäilykkeet, keitot, hillot, einestuotteet ja puolivalmisteiset pihvit.
Kylmäsen tuotteita on perinteinen palvattu joulukinkku. Palvaaminen aloitettiin jo yrityksen perustamisen alkuaikoina. Pääsääntöisesti palvattiin naudanlihaa, sian lihaa alettiin palvata 1960-luvulla.
Kylmäsen Rantsilassa sijaitseva tuotantohalli tuhoutui tulipalossa 10. marraskuuta 2017. Palo paikantui välikatolla olleeseen sähkökeskukseen. Syynä oli nollajohtovika. Keväällä suurin osa työntekijöitä irtisanottiin, mutta syksyllä 2018 on osa otettu takaisin, ja tuotantotilojen rakentamista uudelleen suunnitellaan tapahtuvaksi vähitellen. Osa tuotannosta on palautunut syksyllä 2018.
J. Lo
J. Lo on yhdysvaltalaisen laulaja Jennifer Lopezin toinen studioalbumi. Se julkaistiin Euroopassa 16. kesäkuuta 2001.
Janne Muurinen
Janne Muurinen (s. 8. syyskuuta 1967 Espoo) on suomalainen upseeri ja huippu-uransa päättänyt koripalloerotuomari.
Muurinen toimi vuodesta 2008 vuoteen 2010 Suomen tasavallan presidentin 1. adjutanttina. Tätä ennen hän toimi vuosina 2006–2007 2. adjutanttina ja vuosina 2003–2006 3. adjutanttina. Muurinen on sotilasarvoltaan kommodori. Hän siirtyi kesäkuussa 2010 Suomenlahden Meripuolustusalueen 5. Miinalaivueen komentajaksi vuoteen 2013 saakka. Vuosina 2013-2015 hän työskenteli Merivoimien esikunnassa, vuosina 2015-2016 Pääesikunnassa ja vuodesta 2016 Rannikkolaivaston esikuntapäällikkönä. Pääesikunnan kanslianpäällikkönä kommodori Muurinen aloitti 2018.
Päätyönsä ohella Muurinen toimi Korisliigassa erotuomarina. Hänet valittiin Korisliigan vuoden erotuomariksi kolmesti kausina 2000–01, 2006–07 ja 2007–08.
Muurinen aloitti koripallotuomarinuransa Suomen miesten pääsarjassa 20-vuotiaana vuonna 1987. Hän toimi tuomarina lopulta 29 vuotta, kevääseen 2016 asti, jolloin hän tuomitsi 48-vuotiaana Korisliigan mestaruuden ratkaisseen loppuottelun. 796 miesten pääsarjaottelua tuominnut Muurinen päätti lopullisesti lopettaa uransa hieman kauden päättymisen jälkeen. Koripalloon Muurinen tutustui isänsä ohjaamana ja tämän pelaamista katsellen, ja hän pelasi lajia kavereineen. A-poikaikäisenä hän siirtyi kokonaan tuomaritehtäviin. Esikuvinaan tuomareista hän piti Martti Huhtamäkeä ja Timo Haukilahtea. Samaan aikaan Muurisen kanssa tuomarinurallaan kehittyi Carl Jungebrand. Muurinen tuomitsi urallaan muun muassa NBA:n tähdistöjoukkueen vierailun 1990-luvun alussa ja Dennis Rodmanin Korisliiga-vierailun vuonna 2005. Tultuaan valituksi presidentin 1. adjutantiksi Muurinen pohti tuomarinuransa päättämistä, mutta presidentti Tarja Halonen kannusti häntä jatkamaan.