hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Väinö Salovaara
Väinö Veikko "(Väinö V.)" Salovaara (sukunimi vuoteen 1906 Sillfors) (26. helmikuuta 1888 Iitti – 29. lokakuuta 1964 Helsinki) oli sosiaalidemokraattinen kansanedustaja ja ministeri ja myöhemmin Helsingin apulaiskaupunginjohtaja. SDP:n puheenjohtajana hän toimi 1942–1944.
Salovaaran vanhemmat olivat värjäri "Aleksander Sillfors" ja "Amanda Vilander". Hän kävi kansakoulun ja suoritti teknillisen koulun mekaanisen osaston 1907, sähköteknillisen osaston 1915, elektroteknillisen oppijakson 1911 ja metallien valmistus- ja käsittelykurssin 1924.
Salovaara työskenteli konepajoissa Suomessa ja Venäjällä 1903–1908. Hän oli Helsingin kaupungin sähkölaitoksen konemestarina 1909–1918. Vuonna 1918 Salovaara oli "Töölön työläisten kauppa oy":n toimitusjohtajana ja sen jälkeen hän toimi Suomen metalliteollisuustyöntekijäin liiton sihteerinä ja taloudenhoitajana sekä Metallityöläinen-lehden päätoimittajana 1919–1924. Salovaara oli Helsingin kaupungin työlupien toimitusjohtaja 1923–1924, Osuusliike Elannon ylikonemestari 1924–1937 ja Helsingin kaupungin kiinteistötoimen apulaiskaupunginjohtaja 1942–1951.
Salovaara oli SDP:n kansanedustajana Uudenmaan läänin vaalipiiristä 1939–1945. Hän toimi Cajanderin III hallituksessa kulkulaitosten ja yleisten töiden apulaisministerinä 1937–1938 ja kulkulaitosten ja yleisten töiden ministerinä 1938–1939. Salovaara oli kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeri myös Rytin I hallituksessa 1939–1940, Rytin II hallituksessa 1940–1941, Rangellin hallituksessa 1941–1943, Linkomiehen hallituksessa 1943–1944 sekä Hackzellin ja Urho Castrenin hallituksissa syksyllä 1944.
Kunnallispolitiikassa Salovaara oli mukana Helsingin kaupunginvaltuuston, rahatoimikamarin ja kaupunginhallituksen jäsenenä.
Eläintarha (Helsinki)
Eläintarha (ruots. "Djurgården") on puistoalue Helsingin Taka-Töölössä.
Puisto sai alkunsa vuonna 1851, kun Henrik Borgströmin perustama puistoyhtiö vuokrasi kaupungilta laajan alueen Töölönlahden pohjoispuolelta. Yhtiö rakennutti alueelle kävelyteitä, kuivautti siellä paikoitellen olleet suot sekä perusti kesäravintoloita, mutta muilta osin alueen alkuperäinen, laajalti kallioinen luonto säilytettiin. Borgströmin lahjoittamilla varoilla Helsingin puutarhayhdistys rakennutti sinne myös Talvipuutarhan.
Alueesta tuli pian suosittu retkeilyalue. Aluksi sen nimenä oli Töölön puisto, mutta 1880-luvulla se sai nimen Eläintarha, koska tuolloin sinne aiottiin perustaa myös eläintarha, joka sitten kuitenkin sijoitettiin Korkeasaareen. Nimi virallistettiin vuonna 1909.
Lähes alusta lähtien rautatie kuitenkin jakoi alkuperäisen puistoalueen kahtia, ja radan itäpuolella sijaitseva osa sai sittemmin nimen Alppipuisto. Aikoinaan on Eläintarhaan kuuluviksi luettu myös Linnunlaulun huvila-alue sekä Tokoinrannan puistoalue; tästä muistuttavat yhä alueella sijaitsevien Eläintarhantien ja Eläin­tarhan­lahden nimet.
Eteläpuolella vilkasliikenteinen Helsinginkatu erottaa Eläintarhan Töölönlahdesta. Pohjoisessa Eläintarha rajoittuu Nordenskiöldinkatuun, jonka toisella puolella, Auroran ja Laakson sairaaloiden välistä johtaa viherkäytävä keskuspuistoon. Usein kuitenkin myös Eläintarha mielletään osaksi Keskuspuistoa. Nordenskiöldinkadun yli valmistui 2012 suuri jalankulkusilta Auroransilta, joka yhdistää Eläintarhan ja varsinaisen Keskuspuiston.
Nykyisin Eläintarha on ennen kaikkea Suomen huomattavin urheilupuisto. Ensimmäiseksi, vuosina 1907–1910, sinne rakennettiin Eläintarhan urheilukenttä, joka on yksi Suomen aktiivisimmin käytetyistä yleisurheilukentistä. Kenttä uusittiin perusteellisesti vuoden 1983 yleisurheilun MM-kisoja varten. Kisoissa kenttä toimi lämmittely- ja harjoittelupaikkana.
Myöhemmin alueelle on rakennettu myös Olympiastadion, Uimastadion, Helsingin jäähalli, Töölön pallokenttä, Töölön jalkapallostadion, sekä uusimpana elokuussa 2006 avattu skeittipuisto Micropolis. Lähellä on myös Töölön kisahalli.
Eläintarhassa ajettiin vuosina 1932–1963 kuuluisat Eläintarhan ajot, joka oli Suomen tärkein moottoriurheilutapahtuma. Katsojia oli enimmillään 82 000.
Hugo Simbergin maalauksen Haavoittunut enkeli (1903) taustalla on maisema Töölönlahdelta Eläintarhasta. Paikka on nimetty taiteilijan samalta paikalta piirtämissä luonnoksissa, ja se on edelleen helposti tunnistettavissa maastossa.
Gym Class Heroes
Gym Class Heroes on rap rock -yhtye Genevasta, New Yorkista, Yhdysvalloista. Fueled by Ramen -yhtiölle levyttävä yhtye tunnetaan Suomessa ehkä parhaiten "Stereo Hearts" -kappaleesta.
Gym Class Heroesin tarina ulottuu vuoteen 1997, jolloin laulaja Travie McCoy ja rumpali Matt McGinley tutustuivat koulussa liikuntatunnilla. He perustivat Gym Class Heroesin yhdessä Ryan Geisen (basso) ja Milo Bonaccin (kitara) kanssa. He levyttivät levyt "Greasy Kid Stuff" (2000) ja "...For the Kids" (2001) sekä demoja omakustanteena. Vuonna 2001 kitaristiksi tuli Disashi Lumumba-Kasongo ja basistiksi Eric Roberts.
Seuraavat kaksi vuotta yhtye viihtyi paljon tien päällä. Fanijoukko kasvoi, ja uusia kappaleita syntyi. Gym Class Heroes sulkeutui neljäksi päiväksi studioon äänittämään seuraavaa albumiaan. Uusi albumi "The Papercut Chronicles" sai myös levy-yhtiöt kiinnostumaan, ja lopulta Fall Out Boyn basisti Pete Wentz kiinnitti ryhmän Fueled by Ramen -yhtiön Decaydance-levymerkille. "The Papercut Chronicles" julkaistiin vuonna 2005. Uuden sopimuksen myötä aukesi myös tie isommille lavoille, ja yhtye kiersi Yhdysvaltoja mm. Warped Tourilla ja Fall Out Boyn kanssa.
Läpimurtoalbumi "As Cruel as School Children" julkaistiin vuonna 2006. Jo edelliseltä levyltä löytynyt "Cupid's Chokehold" julkaistiin albumilla uutena versiona, ja single nousi neljänneksi Billboardin Hot 100 -listalla. Kappaleella vierailee Fall Out Boyn Patrick Stump. Suomessa "As Cruel As School Children" julkaistiin syyskuussa 2006.
Vuonna 2008 Gym Classit julkaisivat albuminsa "The Quilt". Levy ei kuitenkaan myynyt edeltäjänsä tavoin, vaikka se sisältääkin moniakin kuuluisia artisteja, kuten Estelle, The-Dream, Busta Rhymes ja Patrick Stump.
Sofia (nimi)
Sofia on naisen etunimi, joka tulee "viisautta" merkitsevästä kreikkalaisesta sanasta. Nimi esiintyy useissa maissa myös kirjoitusasussa "Sophia". Sofian kirjoitusmuoto on myös Sophie. Sofi ja Sophy ovat sen versioita.
Vuoden 2012 loppuun mennessä Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan Sofia-nimen on Suomessa saanut 83 007 naista ja ainakin viisi miestä.
The School of Rock
The School of Rock on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut Richard Linklaterin ohjaama komediaelokuva. Sen pääosassa nähdään näyttelijä Jack Black
Ulos omasta bändistään potkittu Jack Blackin esittämän roolihenkilö Dewey nappaa kämppikselleen tarkoitetun sijaisopettajan paikan. Dewey huomaa oppilaiden musiikinlahjat ja käännyttää heidät klassisesta rockiin ja alkaa valmistelemaan heitä rock-kilpailuun, josta voittaja kuittaisi 20 000 dollaria. Dewey alkaakin opettaa oppilaille musiikkia ja kertoa heille rockin historiasta. Deweyn pitämillä tunneilla he soittelevat soittimia ja opettelevat soittamaan joitakin kuuluisia rock-kappaleita, kuten Black Sabbathin "Iron Man" ja Deep Purplen "Smoke on the Water". Tunti tunnilta Dewey tekee rock-musiikista lähes tietämättömistä oppilaista rocktähtiä.
Elokuvassa kuullaan pätkiä tunnetuilta rock- ja heavy-yhtyeiltä kuten Ramonesilta, The Wholta, AC/DC:ltä, Creamiltä, Led Zeppeliniltä, Black Sabbathilta ja Deep Purplelta. Elokuvassa mainitaan myös rock-historian merkittäviä teoksia kuten Pink Floydin "The Dark Side of the Moon", jonka eräs oppilas saa opeteltavakseen kotiläksynä. Lisäksi elokuvassa mainitaan yhtyeet Yes, Blondie, The White Stripes, Sex Pistols ja Motörhead sekä muusikot Robert Plant, Jimmy Page, Kurt Cobain, Aretha Franklin, Meg White ja Jimi Hendrix. Näiden lisäksi elokuvassa harjoitellaan kappaleita mm. The Clashilta, Kissiltä ja The Doorsilta.
Kazuki Takahashi
Kazuki Takahashi () (s. 4. lokakuuta 1961 Tokio, Japani) on japanilainen manga-sarjakuvataiteilija, joka aloitti uransa vuonna 1982. Hän tuli tunnetuksi Yu-Gi-Oh! mangastaan, josta tehtiin useita anime-sarjoja sekä video- ja korttipelejä.
Kópavogskirkja
Kópavogskirkja on kirkkorakennus Kópavogurissa, Islannin toiseksi suurimmassa kaupungissa. Se on Kópavogurin kirkoista vanhin. Kirkko sijaitsee Borgarholtin mäellä, josta näkyy Kópavogur ja sen lähiympäristö. Kirkon rakennustyöt aloitettiin vuonna 1958, ja se vihittiin käyttöön 16. joulukuuta 1963.
Kirkon kuva on Kópavogurin kaupunginvaakunassa.
Kirkon ikkunoiden lasimaalaukset on suunnitellut Gerður Helgadóttir.
Conan – barbaari
Conan – barbaari () on vuonna 1982 valmistunut yhdysvaltalainen seikkailu- ja fantasiaelokuva, jota pidetään yhtenä barbaarielokuvan prototyypeistä. Elokuvan tarina perustuu Robert E. Howardin luomiin hahmoihin ja tarinoihin, joiden pohjalta John Milius kirjoitti silloin vielä melko tuntemattoman Oliver Stonen kanssa elokuvaversion muinaisesta barbaarista, Conanista. Elokuva kuvattiin Espanjassa kustannussyistä, ja pääosaan saatiin senhetkinen Mr. Olympia Arnold Schwarzenegger.
Elokuva tunnetaan myös Basil Poledourisin säveltämästä musiikkiraidastaan.
Nuori Conan varttuu pienessä kylässä jonne muukalaisjoukko hyökkää ja tappaa kaikki aikuiset, kun taas lapset viedään pakkotöihin kauas pois.
Vuosien kuluttua vain väkivahva Conan on enää elossa. Paikallinen gladiaattori-kouluttaja ostaa Conanin ja laittaa taistelemaan elämästään näytöksissä. Conan kaataa kaikki vastustajansa ja hänelle opetetaan miekkailua, kunnes Conan on liiankin vahva ja kouluttaja vapauttaa hänet.
Conan lähtee kylänsä hävittäneiden ihmisten perään kostaakseen, ja aisaparikseen hänelle tarttuu jousiampuja Subotai (Gerry Lopez) ja kaunis naisvaras Valeria (Sandahl Bergman).
Yhdessä tämä kolmikko lähtee uhmaamaan käärmekulttia, joka on paisunut jo miltei valtauskonnoksi. Käärmekultin päällikkö Thulsa Doom (James Earl Jones) oli vastuussa Conanin kylän hävityksestä.
Kuningas Osricin (Max von Sydow) tytär on hurahtanut käärmekulttiin ja kuningas pestaa tämän seurueen varastamaan tyttärensä takaisin. Tehtävä onnistuu, mutta Valeria kuolee. 
Käärmesoturit tulevat takaisin ja Conan voittaa heidät, suuren taistelun jälkeen Tuomiovuoren päällä.
Conan menee takaisin käärmetemppeliin ja tappaa käärmekultin päällikön ja näin ollen koko seurakunta hajaantuu ja käärmekultti tuhoutuu.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Kari Salminen kutsuu elokuvaa tahdon ja maskuliinisuuden riemuvoitoksi ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Elokuvalle tehtiin jo vuonna 1984 jatko-osa "Conan hävittäjä", jossa Schwartzenegger uusi pääroolinsa. Elokuvan kuitenkin ohjasi Richard Fleischer Miliuksen sijaan. Suunnitteilla oli myös kolmas osa "Conan the Conqueror", mutta se peruttiin, koska Schwarzenegger oli lupautunut rooliin elokuvassa "Predator – saalistaja".
Vuonna 2011 ilmestyi uusi Conan-elokuva "Conan the Barbarian", jossa Conania näyttelee Jason Momoa. Marcus Nispelin ohjaamalla elokuvalla ei kuitenkaan ole yhteyttä 1980-luvun elokuviin.
Lokakuussa 2012 Schwarzenegger ilmoitti palaavansa Conanin rooliin. Elokuvan työnimi on "The Legend of Conan" (nimenä myös "King Conan"), ja sen on tarkoitus olla suora jatko-osa alkuperäiselle "Conan – barbaarille", sivuuttaen "Conan hävittäjän" ja vuoden 2011 "Conan the Barbarianin". "The Legend of Conanissa" Schwarzenegger esittäisi ikääntynyttä soturikuningasta, joka tietää kuolevansa pian, mutta haluaa taistella vielä viimeisen kerran. Elokuvalla ei ole vielä käsikirjoittajaa eikä ohjaajaa. Ensi-iltaa suunniteltiin vuodelle 2014.
Schwarzenegger sanoi kesäkuussa 2013, että hänen suunnitelmissaan on yhä tehdä "King Conan", mutta vasta "Terminator 5":n jälkeen, jonka kuvausten pitäisi alkaa tammikuussa 2014.
Parents Music Resource Center
Parents Music Resource Center (lyh. PMRC) oli yhdysvaltalainen vuonna 1985 perustettu komitea, jonka perustivat neljä vaikutusvaltaista naista: Tipper Gore, senaattori ja myöhemmin varapresidentti Al Goren vaimo; Susan Baker, Yhdysvaltain valtiovarainministeri James Bakerin vaimo; Pam Howar, Washingtonissa vaikuttaneen kiinteistömoguli Raymond Howarin vaimo sekä Sally Nevius, Washingtonin kaupunginvaltuuston puheenjohtajan John Neviuksen vaimo. Nelikko tunnettiin liikanimellä ”Washingtonin vaimot” vaikutusvaltaisten miestensä ansiosta. PMRC:n toiminta kasvoi vuosien mittaan ja lopulta komiteasta järjestöksi muuttuneella hankkeella oli 22 johtajaa eri puolilla Yhdysvaltoja.
PMRC:n toiminta perustui väitteelle, jonka mukaan populaari- ja etenkin rockmusiikki oli osittain syynä Yhdysvalloissa 1980-luvulla kasvaneisiin raiskaus-, teiniraskaus- ja teini-ikäisten itsemurhalukuihin. Komitea otti tehtäväkseen valistaa lasten vanhempia kasvasta trendistä, jonka mukaan musiikkikappaleiden sanoitukset sisälsivät yhä enemmän seksuaalista ja väkivaltaista sanastoa tai kannustamista alkoholin ja huumeiden käyttöön. PMRC:n ehdottamia ehkäiseviä toimenpiteitä olivat radiosoitossa ja myynnissä olevien äänitteiden osittainen sensurointi ja uusien haitallisuusluokitusten käyttöönotto.
PMRC julkisti kuuluisan luettelon viidestätoista kappaleesta (), jotka oli luokiteltu kaikkein loukkaavimmiksi ja haitallisimmiksi lapsille ja nuorille:
PMRC on saanut paljon julkista kritiikkiä erityisesti sen sensuroimilta artisteilta. Tämä kritiikki näkyy monissa kappaleissa, kuten thrash metal -yhtye Megadethin kappaleen ”Hook In Mouth” kertosäkeessä. Heavy metal -yhtye WASP on kritisoinut PMRC:tä yhtyeen konserteissa moneen otteeseen. Myös Eminem on ottanut Tipper Goren esille ainakin kappaleissa ”Without Me” ja ”White America”.
Kirsi Tiihonen
Kirsi Johanna Tiihonen (s. 19. elokuuta 1963 Rovaniemi) on suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano.
Tiihonen opiskeli vuodesta 1985 Liisa Linko-Malmion johdolla Sibelius-Akatemiassa ja suoritti diplominsa vuonna 1993. Hän on voittanut useita kilpailuja, kuten Timo Mustakallio -laulukilpailun 1. sijan 1987, Lappeenrannan valtakunnallisten laulukilpailujen 1. sijan 1989 sekä Mirjam Helin -laulukilpailun 1. sijan 1994. Tiihonen menestyi Cardiffin kansainvälisessä laulukilpailussa 1995 voitettuaan siellä parhaan lied-tulkinnan palkinnon.
Tiihosella on ollut niin Suomen Kansallisoopperassa kuin ulkomaillakin lukuisia oopperarooleja muiden muassa Giuseppe Verdin, Wolfgang Amadeus Mozartin ja Richard Wagnerin teoksissa sekä Ludwig van Beethovenin "Fideliossa". Hän on esiintynyt myös Savonlinnan oopperajuhlilla.
Oopperarooliensa lisäksi Tiihonen on esittänyt ja levyttänyt esimerkiksi Toivo Kuulan, Leevi Madetojan ja Jean Sibeliuksen yksinlauluja.
Bakuhashi senki Metal Walker
Bakuhashi senki Metal Walker ("爆走戦記　メタルウォーカー") on Takao Aokin kirjoittama ja piirtämä manga, joka julkaistiin Coro Coro -lehdessä 28. heinäkuuta vuonna 2000.
Yhden numeron verran kestänyt manga perustui samannimiseen Game Boy -peliin. Mangan tarina kertoo Tetsuto Kuramasta, joka etsii kadonnutta isäänsä. Mukana hänen seikkailuissaan saarella on vahva robotti nimeltä Metaball, jonka kanssa Tetsuto taistelee salaperäisiä ja vallanhimoisia vihollisia vastaan.
Guðjón Samúelsson
Guðjón Samúelsson (16. huhtikuuta 1887 – 25. huhtikuuta 1950) oli islantilainen arkkitehti. Hän toimi Islannin valtionarkkitehtina. Hänen tunnetuimpiin töihinsä lukeutuvat Islannin yliopiston päärakennus, katolinen katedraali Landakotskirkja ja Akureyrin kirkko. Kaikista tunnetuin hänen töistään kuitenkin lienee Hallgrímskirkja, jonka hän sai suunniteltavakseen vuonna 1937. Guðjón pyrki käyttämään materiaaleja Islannin luonnosta, josta hänen kerrotaan saaneen myös inspiraatiota töihinsä.
Željko Joksimović
Željko Joksimović (kyrill. , s. 20. huhtikuuta 1972 Belgrad, Serbian ST, Jugoslavia) on yksi Serbian suosituimmista kevyen musiikin laulajista. Hänet tunnetaan sen lisäksi hyvin Bosnia ja Hertsegovinassa ja muissa lähimaissa. Hän edusti Serbia ja Montenegroa vuoden 2004 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Lane moje”. Kappale sijoittui finaalissa toiseksi 263 pisteellä. Hän myös juonsi vuoden 2008 Eurovision laulukilpailun yhdessä Jovana Jankovićin kanssa. Joksimović edusti Serbiaa jälleen vuoden 2012 Eurovision laulukilpailussa, kappaleella ”Nije ljubav stvar” sijoittuen finaalissa 214 pisteellään kolmanneksi.
Hän puhuu äidinkielensä serbian lisäksi sujuvasti englantia, kreikkaa, puolaa, ranskaa ja venäjää.
Joksimović hallitsee 11 eri musiikki-instrumenttia: Hän soittaa muiden muassa harmonikkaa, kitaraa, pianoa ja rumpuja. Vuonna 2012 hän meni naimisiin Jovana Jankovićin kanssa, jonka kanssa hän juonsi vuoden 2008 Eurovision laulukilpailut.
Željko Joksimović on aikaisemmin eronnut ja tästä avioliitosta hänellä on yksi lapsi.
Heimaeyn sauvakirkko
Heimaeyn sauvakirkko on sauvakirkko Heimaeyn saarella, Islannin Vestmannasaarilla. Se valmistui 30. heinäkuuta 2000, ja se oli lahja Norjalta Islannille sen kunniaksi, että Islannin ensimmäisen kirkon rakentamisesta oli kulunut tuhat vuotta. Ensimmäisen kirkon oli rakennuttanut Norjan kuningas Olavi Tryggvenpoika. Sauvakirkon esikuvana toimi Holtålenin sauvakirkko vuodelta 1170. Heimaeyn sauvakirkko rakennettiin Norjan Lomissa, josta se kuljetettiin laivalla Islantiin.
Kirkko sijaitsee Heimaeyn satamassa maalla, joka muodostui vuoden 1973 tulivuorenpurkauksessa.
Saša Kolić
Saša Kolić (s. 26. marraskuuta 1981, Split) on kroatialainen jalkapalloilija, joka pelaa NK Omisin riveissä. Kolić on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hänellä on pituutta 178 senttimetriä ja painoa 88 kilogrammaa. Kaudella 2006 hän pelasi Someron Voimassa. Hän on pelannut myös Kroatian pääsarjassa Pulan joukkueessa.
Gene Hoglan
Gene Hoglan (oik. Eugene Victor Hoglan II, s. 31. elokuuta 1967, Dallas, Texas) on yhdysvaltalainen extreme metal -rumpali, tunnettu ehkäpä parhaiten losangelesilaisen thrash metal -yhtye Dark Angelin rumpalina. Gene Hoglan toimi nuorempana myös Slayerin rumpuroudarina.
Hoglan osaa soittaa myös kitaraa ja on säveltänyt muutaman riffin Dark Angelin "Leave Scars" ja "Time Does Not Heal" -albumeille ja yhden Silent Scream -yhtyeen "From the Darkest Depths of the Imagination" -albumille. Hän on myös toiminut sessiorumpalina muun muassa norjalaisessa melodista black metalia soittavassa Old Man's Child -yhtyeessä ja tanskalaisessa death metal -yhtye Daemonissa. Hoglan on soittanut rumpuja myös Fear Factoryssa (2009-2012). Hoglan soitti myös rummut Zimmer's Holen levylle "When You Were Shouting At The Devil... We Were in League With Satan". Hän on soittanut rumpuja myös death metal -yhtye Deathin albumeilla Individual Thought Patterns sekä Symbolic vuosina 1993-1995.
Hoglan käyttää Pearlin rumpuja, Sabianin symbaaleja, Pro-Mark 2B -kapuloita ja Tama Camco -pedaaleja.
Nihon Budō Gakkai
Nihon Budo Gakkai (Japanin budoakatemia) on japanilainen tiedeyhteisö joka tekee tutkimusta budolajeista ja niihin liittyvistä ilmiöistä.
Budolajien tutkimus kattaa monia tieteenaloja. Nihon Budo Gakkain jäsenet tutkivat niin historiaa ja uskontotieteitä kuin fysiikkaa tai psykologiaakin.
Nihon Budo Gakkai julkaisee tieteellistä julkaisua nimeltä Nihon Budo Gakkai Gakujutsushi (Japanilaisten taistelulajien tieteellinen julkaisu).
Roser Vives
Roser Vives Moya (s. 5. helmikuuta 1984 Palma de Mallorca) on espanjalainen uimari, joka osallistui kotimaansa riveissä kesäolympialaisiin 2004. Siellä hän sijoittui sijalle 19. 200 metrin perhosuinnissa.
Vives voitti EM-pronssia lyhyellä radalla 200 metrin perhosuinnissa Riesassa 2002.
Tunturi Trial
Tunturi Trial oli Tunturi Super Sportin kanssa teknisesti samanlainen mopomalli. Trialin valmistus alkoi vuonna 1978. Ensimmäinen versio muistutti ulkonäöltään Super Sportia. Muun muassa etuhaarukka oli kuitenkin erilainen ja jalkatappien kiinnitys poikkesi Super Sportista. Trialissa ei myöskään ollut jarruvaloa eikä mittaristoa. Vuonna 1980 Trial sai muoviset katteet, jolloin se ei enää muistuttanut ulkonäöltään Super Sportia. Myös runko oli tässä vaiheessa jo täysin erilainen, runko oli esimerkiksi huomattavasti matalampi kuin Super Sport -mallissa käytetty. Trialin maavara oli suurempi kuin Super Sportissa, mm. jalkatappien erilaisen kiinnityksen takia. Trialin valmistus päättyi vuonna 1983. Tunturi Trial Special oli muovikatteisen Trialin kilpakäyttöön suunniteltu, harvinainen erikoisversio, jonka moottorissa oli erilaisen sylinterinkannen ansiosta 1,8 hevosvoimaa normaalin 1,5:n sijasta. Myös moottorin vääntömomentti oli suurempi.
Myös vuonna 1961 on valmistettu Tunturi Sportia vastaavaa mallia nimellä Tunturi Trial.
Trial on yksi Tunturin harvinaisimmista malleista vähäisen valmistusmäärän takia, varsinkaan vuosimallin 1978-1979 Trialeita ei ole säilynyt montakaan yksilöä. Jokainen alkuperäiskunnossa oleva Trial on säilyttämisen arvoinen harvinaisuus.
Matilda Joslyn Gage
Matilda Electa Joslyn Gage (1826 Cicero, New York – 1898 Chicago) oli yhdysvaltalainen suffragetti, ihmisoikeusaktivisti, vapaa-ajattelija ja kirjailija.
Gage oli yksi kuuluisimmista 1800-luvun naisten oikeuksia ajaneista henkilöistä. Hän toimi National Woman Suffrage Associationin, kansallisen naisten äänioikeuden yhdistyksen, eli NWSA:n puheenjohtajana vuosina 1875–1876 ja kirjoitti yhteistyössä Susan B. Anthonyn, Elizabeth Cady Stantonin ja Ida Husted Harperin kanssa lopulta kuusiosaiseksi muodostuneen kirjasarjan nimeltä "History of Woman Suffrage". Kirjasarja kertoi naisten äänioikeuden historiasta. Gage osallistui myös Stantonin teoksen "The Woman’s Bible" kirjoitustyöhön, joskaan häntä ei virallisesti merkitty kirjan kirjoittajaksi.
Gage tunnetaan kenties parhaiten työstään naisten oikeuksien parissa, mutta hän toimi sen lisäksi muun muassa orjuutta vastustavissa ja intiaanien oikeuksia kannattavissa liikkeissä. Gage myös kritisoi kristinuskoa ja kannatti valtion ja kirkon eroa. Hän oli naimisissa Henry Hill Gagen kanssa, ja heillä oli yhteensä viisi lasta. Gagen tytär Maud oli naimisissa kirjasarja Ozin luojan L. Frank Baumin kanssa. Kuollessaan Gage asui Baumien luona Chicagossa. Hänet on haudattu Fayettevillen hautausmaalle New Yorkin Fayettevilleen.
Julian Hunte
Julian Robert Hunte (s. 14. maaliskuuta 1940, Castries) on diplomaatti ja poliitikko, ja Karibialla sijaitsevan Saint Lucian nykyinen Yhdistyneiden kansakuntien suurlähettiläs. Hän oli Saint Lucian ulkoministeri huhtikuusta 2001 aina lokakuuhun 2004 saakka, ja tämän ohella hän toimi 2003 Yhdistyneiden kansakuntien 58. yleiskokouksen puheenjohtajana.
Julian Hunte opiskeli liiketaloutta ja laskentatoimea, ja hän on diplomaattisen ja poliittisen työnsä ohella myös talousvaikuttaja. Opiskeluaikoinaan hän pelasi maansa krikettimaajoukkueessa; aktiiviurheilukautensa jälkeen hän jatkoi lajin parissa toimitsijana ja edusti maansa krikettijärjestöä kansainvälisellä tasolla.
Poliittisen uransa Hunte aloitti 1967 kaupunginvaltuutettuna ja ammattiyhdistysjohtajana. Sittemmin hän nousi ensin Saint Lucian pääkaupungin Castries'n pormestariksi ja tämän jälkeen valtiolliseen politiikkaan ennen kutsumistaan hallitukseen 2001. Sen ohella hän oli ammattiyhdistysten liiton puheenjohtaja ja johti vuosina 1984–2004 Saint Lucian työväenpuoluetta (Saint Lucia Labour Party, SLP). Puoluejohtaja valittiin parlamenttiin 1987. Hunte edusti maataan YK-suurlähettiläänä ensimmäistä kertaa 1998–2001. Vuonna 2003 hänet valittiin ensimmäisenä "kääpiövaltioiden" edustajana YK:n yleiskokouksen puheenjohtajaksi. Yhdistyneiden kansakuntien 58. yleiskokousta Julian Hunte johti 16. syyskuuta 2003 – 14. syyskuuta 2004. Lokakuussa samana vuonna häntä seurasi Saint Lucian ulkoministerinä Petrus Compton. Hunte on jälleen ollut maansa YK-suurlähettiläänä 7. joulukuuta 2004 lähtien.
Maaliskuusta 2006 lähtien Julian Hunte on toiminut Pienten saarivaltioiden liiton (AOSIS) puheenjohtajana. Hunte on naimisissa, hänen vaimonsa on Charlotte Elizabeth Jennifer Hunte (omaa sukua Clarke), ja hänellä on neljä lasta. Hänellä on oma yritys, Julian R. Hunte Group of Companies, joka toimii vakuutus- ja kiinteistöalalla.
Hunte nimitettiin 1979 Brittiläisen imperiumin ritarikuntaan arvoasteella (OBE). Välittömästi toimikautensa YK:n yleiskokouksen puheenjohtajana päätyttyä syksyllä 2004 nimitti paavi Johannes Paavali II Hunten, huolimatta hänen katolisen kirkon näkemysten vastaisesta tuestaan oikeuteen raskaudenkeskeytykseen, suurristin ritariksi Vatikaanin Pius-ritarikuntaan.
The Very Best of Rainbow
The Very Best of Rainbow on rockyhtye Rainbow’n vuonna 1997 julkaistu kokoelma-albumi. Levyllä on materiaalia yhtyeen ensimmäiseltä, vuonna 1975 julkaistulta levyltä "Ritchie Blackmore’s Rainbow" aina heidän vuoden 1983 julkaisuunsa "Bent Out of Shape" asti. Lisäksi albumin sisälehti sisältää Rainbow’n tarinan ja sukupuun. Kokoelma sisältää myös "Can’t Happen Here" -singlen b-puolen ”Jealous Lover”.
Miihkali (Prätkähiiret)
Miihkali ("Rimfire") on kuvitteellinen hahmo Prätkähiiret-sarjassa. Rick Ungarin luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1994 Prätkähiiret-animaatiosarjan jaksossa "Takaisin Marsiin, osa 1".
Miihkali on Moton rohkea ja seikkailunhaluinen siskonpoika, Marsin puolesta taistelijoiden uutta sukupolvea. Hänellä on sama palava halu taisteluun kuin enollaan ja edellä mainittu seikkailunhalu saakin hänet usein pulaan, josta joku kokeneempi hänet sitten pelastaa. Huolimatta siitä hän on älykäs, hiljainen ja hieman ujo kaikesta rohkeudesta huolimatta.
Hän kasvoi sotaisissa olosuhteissa, kun plutolaiset olivat tulleet valtaamaan Marsia. Tämän myötä Miihkali halusi tulla enonsa tavoin vapaustaistelijaksi. Hän ei kuitenkaan aluksi saanut liittyä joukkoon mukaan nuoren ikänsä vuoksi, ollessaan vasta 16-vuotias. Se ei kuitenkaan estänyt Miihkalia menemästä mukaan taisteluun plutolaisia vastaan ja onnistuikin olemaan sankarina kahteen otteeseen, kun hän pelasti Moton ja muut vapaustaistelijat Stiltonin linnasta. Myöhemmin hän onnistui pelastamaan aivopestyn Rontin, joka yritti vahingoittaa Minniä ja muita Prätkähiiriä.
Prätkähiirten palattua takaisin Maahan Miihkali jäi Marsiin harjoittelemaan sotataitoja. Minni päätti ylentää Turbon yhden tähden kenraaliksi ja käski häntä tämän myötä palaamaan takaisin Marsiin. Minni yritti korvata Turbon Miihkalilla, jonka oli määrä olla kolmas jäsen Prätkähiirissä. Miihkali kuitenkin epäonnistui vakuuttamaan kyvyillään ja palasi takaisin Marsiin Minnin kanssa.
2. tuotantokausi
3. tuotantokausi
Mieszko Talarczyk
Mieszko A. Talarczyk (23. joulukuuta 1974 Puola – 26. joulukuuta 2004 Thaimaa) oli puolalaissyntyinen, Ruotsin Örebrosta kotoisin olevan grindcore-yhtye Nasumin laulaja ja kitaristi. Hän myös käynnisti "Scenkross" -nimisen fanzinen.
Talarczyk kuoli 26. joulukuuta muutamaa päivää sen jälkeen kun hän täytti 30 vuotta vuoden 2004 Intian valtameren maanjäristyksen aiheuttamaan tsunamiin ollessaan lomalla tyttöystävänsä kanssa. Hänen tyttöystävänsä selvisi, kuitenkin pahoin loukkaantuneena. Talarczykin ruumis löydettiin 16. helmikuuta 2005 ja hänet haudattiin 30. maaliskuuta 2005.
Lintulan urheilukeskus
Lintulan urheilukeskus on urheilukeskus Lintulan kaupunginosassa, Oulussa.
Lintulan urheilukeskuksessa voidaan harrastaa jalkapalloa, pesäpalloa, jääpalloa, jääkiekkoa, kaukalopalloa, taitoluistelua, tennistä, yleisurheilua ja rullalautailua. Kaikki harrastusmahdollisuudet ovat maksuttomia.
Lintulan urheilukeskuksen tekonurmen mitat ovat 103 m × 67 m. Jääkiekkokaukaloita löytyy kaksi kappaletta. Tenniskenttiä on kolme ja niiden pintamateriaalina on Plexipave. Pinnoite on uusittu vuonna 2002. Tenniskentille pitää tehdä varaus ja vain kaksi tuntia kerrallaan.
Korkeushyppypaikan ja juoksusuoran pintamateriaali on Novotan. Juoksusuoralla on kuusi rataa, jotka ovat 120 metriä pitkiä. Juoksusuoran vieressä on kivituhkapintainen kuulantyöntöpaikka ja -päädyssä on pituushyppypaikka. Lisäksi Lintulan urheilukeskusta ympäröi Lintulan kuntorata eli "Supen polku", joka on 1,5 kilometriä pitkä. Talvella siinä on mahdollista hiihtää.
Stephen Perkins
Stephen Perkins on yhdysvaltalainen kuvanveistäjä. Hän opettaa Grand Central Academy of Artissa. Perkinsin töiden aiheet ovat figuratiivisia ja hän työskentelee aina elävästä mallista.
Nurmeksen Sepot
Nurmeksen Sepot on vuonna 1915 perustettu urheiluseura Nurmeksessa. Sen lajeihin kuuluvat jääkiekko, pesäpallo, yleisurheilu, tanssi, suunnistus ja lentopallo, pöytätennis (ennen jalkapallo ja pöytätennis). Seuran nykyisenä puheenjohtajana toimii Mikko Meriläinen. Seuralla on kokopäiväinen toiminnanohjaaja sekä puolipäiväinen toimistoapulainen.
Pesäpallon SM-sarjassa seuran miesjoukkue pelasi kesällä 1967 (suomensarjan lohkovoitto 1966). Pohjois-Karjalan aluemestaruuden se voitti jo 1937 ja oli karsimassa välisarjaan 1938 häviten kuitenkin Lieksan Urheilijoille. Maakuntasarjassa seura on onnistunut useita kertoja voittamaan Itä- ja koillislohkon, sekä aiemmin Pohjois-Karjalan lohkon. Lisäksi Sepot on ollut Pohjois-Karjalan piirinmestari useampia kertoja.
Nurmekseen jäähalli valmistui v.2003
Seuran naisjääkiekko on voimissaan. kaudella 2014-2015 Mimmeillä on edustusjoukkue, tyttöjen joukkueita on kolme.
Sepot vietti 100-vuotisjuhliaan 19.9.2015 PielisAreenalla.
Joutsenon Kullervo
Joutsenon Kullervo ry (lyh. JoKu) on joutsenolainen urheiluseura, jolla on toimintaa hiihdossa, jalkapallossa, soudussa, suunnistuksessa ja yleisurheilussa. Seura perustettiin vuonna 1914 Joutsenon vapaapalokunnan yhteyteen nimellä Joutsenon VPK:n Voimistelu- ja Urheiluseura Kullervo. Nimi Kullervo tuli "Kalevalan" samannimisestä henkilöstä. Seuran ensimmäinen puheenjohtaja oli Oskar Jauho.
Joutsenon Kullervon menestyneimpiä urheilijoita on vuoden 1958 maailmanmestaruuskilpailuissa kultaa voittanut yhdistetyn hiihtäjä Paavo Korhonen. August Kiuru edusti Kullervoa voittaessaan 4 × 10 kilometrin viestihiihdon hopeaa vuoden 1956 talviolympialaisissa.
Kullervo järjestää vuosittain Paavo Korhosen mukaan nimetyt MM-Paavon hiihto- ja mäkihyppykilpailut. Lisäksi seura on järjestänyt muun muassa vuoden 1998 hiihdon SM-kilpailut Myllymäen laskettelukeskuksen maastossa. Yleisurheilujaoston järjestämässä Kullervo-maratonissa on ratkaistu maratonin Suomen-mestaruus vuosina 1997, 2002 ja 2006. Suunnistuksen Jukolan viestin Kullervo järjesti Joutsenossa vuosina 1964 ja 1989.
Jalkapallossa seura on paremmin tunnettu nimellä Kultsu. Se toimii nykyisin junioriseurana. Edustusjoukkue pelasi parhaimmillaan Ykkösessä ja oli 1990-luvulla lähellä Veikkausliigan karsintoja. Vuonna 1999 tapahtuneen Ykkösestä putoamisen myötä seuran edustusjoukkuetoiminta kuitenkin lakkasi, minkä jälkeen korkeimmalla tasolla pelannut joutsenolaisseura oli FC Pantterit, joka vaihtoi vuonna 2006 nimekseen Kultsu FC. Kullervon jalkapallojaosto on järjestänyt junioreille tarkoitetun Rieska-cupin vuodesta 1989.
Kullervo vietti 100-vuotisjuhlavuottaan vuonna 2014. Se valittiin vuoden 2014 urheiluseuraksi Suomen urheilugaalassa tammikuussa 2015.
Teuvo Tahko
Teuvo Tahko ("Napoleon Brie") on kuvitteellinen päävastustajahahmo Prätkähiiret-sarjassa, joka on Detroitia hallitseva plutolainen. Hän on pienikokoinen, ja hänen silmänsä ovat eriväriset. Tahko ja Leipäjuusto ovat vihollisia. Nimensä Tahko on saanut samannimisestä juustosta sekä brie-juustosta (englanninkielisessä).
Tahko on Leipäjuuston pahin plutolainen kilpailija, ja heidän yhteinen historiansa alkoi jo kouluajoista. Detroitissa asuva Tahko on selkeästi menestyksekkäämpi pahis omassa kaupungissaan kuin Leipäjuusto Chicagossa. Siksi hän yrittääkin päästä Leipäjuustosta eroon, jotta saisi vallattua myös Chicagon itselleen. Pikkuruinen ja mielipuolinen Tahko on armoton ja erikoisen juonitteleva pahis, joka puhuu Looney Tunes -animaatiosta tutun Elmerin aksentilla. Lisäksi hän on todella egoistinen menestyksensä vuoksi. Suurin osa menestyksestä on hänen oikean käden miehensä Numero ykkösen ansiota, joka onkin selkeästi parempi apulainen kuin Rasvanahka Leipäjuustolle.
2. tuotantokausi
3. tuotantokausi
4. tuotantokausi
Alex Jacob
Alex Jacob (s. 27. lokakuuta 1984, Houston, Teksas) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Hän on opiskellut taloutta ja matematiikkaa Yalen yliopistossa.
Jacob tuli pokeriyleisön tietoisuuteen sijoituttuaan toiseksi World Poker Tourin (WPT) Foxwoods Poker Classic -turnauksessa huhtikuussa 2006. Jacob ansaitsi Victor Ramdinin voittamassa turnauksessa 655 507 dollaria. Lokakuussa 2006 Jacob saavutti uransa toistaiseksi suurimman voiton Yhdysvaltain pokerimestaruuskilpailun, United States Poker Championshipin 9 700 dollarin no limit hold'em -turnauksessa. Ykköspalkinto oli 878 500 dollaria. Maaliskuussa 2007 Jacob voitti Ultimate Poker Challenge Championship -turnauksen ja ansaitsi 105 380 dollaria.
World Series of Pokerin (WSOP) vuoden 2006 turnauksissa Jacob sijoittui neljästi rahoille. Parhaimmillaan hän oli neljäs John Galen voittamassa 2 500 dollarin pot limit hold'em -turnauksessa. Seuraavana vuonna tuloksena oli kolme rahasijaa ja Cairan O'Learyn voittaman 1500 dollarin no limit hold'em turnauksen kolmostila.
Elokuussa 2007 Jacobin pokeriuran turnausansiot ylittivät 2,1 miljoonaa dollaria.
Donald Tardy
Donald Tardy (s. 28. tammikuuta 1970) on yhdysvaltalaisen death metal -yhtye Obituaryn rumpali ja kyseisen yhtyeen laulaja John Tardyn veli. Hän käyttää Yamahan rumpuja.
David Simon (kuvanveistäjä)
David Simon (s.1970) on yhdysvaltalainen kuvanveistäjä. Hän opettaa LAAFA:sa (Los Angles Academy of Figurative Art), Grand Central Academy of Artin kesäkursseilla ja Santa Monica Collegessa. Hän on myös opettanut New Yorkin Sculpture Centerissä. Simonin töiden aiheet ovat figuratiivisia ja hän työskentelee aina elävästä mallista.
Simon opiskeli Rhode Island School of Designissä, Brown Universityssä ja New York Academy of Artissa. 1997-1998 hän oli vastuussa monesta suuresta tilaustyöstä ja toteutti Leonardo da Vinci Hevosprojektin. Amerikan Leonardo da Vindi Säätiö esitteli tämän monumentaalisen kymmenmetrisen patsaan Italiassa. Tätä ennen hän toteutti yli kymmenmetrisen pronssiveistoksen Portugaliin.
Phish
Phish on yhdysvaltalainen rockyhtye Vermontista. Se perustettiin Vermontin yliopistolla vuonna 1983. Phish on varsin suosittu esiintyjä, erityisesti opiskelijapiireissä. Pohjois-Amerikan ulkopuolella ei ole ollut mainittavampaa menestystä. Levymyynnin suhteen Phish ole ollut Yhdysvalloissakaan mikään tähti, parhaiten myynyt albumi, "Billy Breathes", nousi Billboardin listan seitsemänneksi. Tosin monet albumit ovat myyneet pitkällä aikavälillä paljon. Yhtyeellä on kuitenkin vahva kulttimaine ja sillä on poikkeuksellisen uskollinen fanikunta.
Phishin musiikki omalaatuinen sekoitus eri tyylisuuntia. Heidän musiikistaan voi löytää vaikutteita funkista, folkista, countrystä, bluegrassista, psykedeelisestä sekä progressiivisesta rockista. Yhtyeen musiikissa on vahvoja vaikutteita myös jazzista. Etenkin yhtyeen live-esiintymisissä, heillä on tapana improvisoida, niin että esitettävä kappale muuttuu keikoilla moneen suuntaan. Samoin teki Grateful Dead, jonka seuraajana Phishiä on pidetty.DVD:nä, ellei toisin mainita.
phish.net
Mendel Jackson Davis
Mendel Jackson Davis (23. lokakuuta 1942 – 13. toukokuuta 2007) oli yhdysvaltalainen lakimies ja demokraattisen puolueen poliitikko. Hän istui Yhdysvaltain edustajainhuoneessa Etelä-Carolinan ensimmäisestä vaalipiiristä vuosina 1971–1981.
Davis menehtyi 64-vuotiaana kärsittyään emfyseemasta. Häntä jäivät kaipaamaan vaimo ja kaksi tytärtä.
Frauen regier’n die Welt
Frauen regier’n die Welt () on saksalaisen swing-laulaja Roger Ciceron kappale, joka edusti Saksaa Eurovision laulukilpailussa vuonna 2007. Kappale sijoittui finaalissa 49 pisteellä sijalle 19. Kappaleen ovat kirjoittaneet Matthias Hass ja Frank Ramond.
Saksalainen naistenlehti EMMA kritisoi kappaleen sanoitusta. Lehti äänesti Ciceron kuukauden pashaksi, joka annetaan miehille, jotka sanovat tai tekevät epämukavia asioita naisille. Närää aiheutti lause ”"Und schon öffnen sich Tasche und Herz und dann kaufst du ’n Ring und ’n Nerz"” ().
Messier 99
Messier 99 (tai NGC 4254) on kierteisgalaksi noin 60 miljoonan valovuoden päässä maapallosta. Se sijaitsee Bereniken hiukset -nimisessä tähdistössä.
Galaksista on havaittu kolme supernovaa.
Pierre Méchain löysi Messier 99:n 15. maaliskuuta 1781. Löytö ilmoitettiin Charles Messierille, joka liitti kohteen Messierin luetteloon.
Messier 99 oli yksi ensimmäisistä galakseista, joiden kierteiskuvio nähtiin. Kuvion tunnisti ensimmäisen kerran William Parsons 1850-luvulla.
Ronnie Hawkins
Ronnie Hawkins (s. 10. tammikuuta 1935, Arkansas) on yhdysvaltalainen rock and roll -muusikko. Hänen serkkunsa Dale Hawkins vaikuttaa samalla alalla.
Hawkins perusti yhtyeensä "The Hawksin" opiskellessaan Arkansas'n yliopistossa. Hän muutti vuonna 1958 Kanadaan ja päätti siellä menestyttyään asettua maahan pysyvästi. Kappaleet "Forty Days" ja "Mary Lou" nousivat hiteiksi vuonna 1959. The Hawks toimi Hawkinsin taustayhtyeenä vuoteen 1963 saakka, ja myöhemmin se on tullut itsenäisesti kuuluisaksi The Bandina.
Hawkins on otettu Canadian Music Hall of Fameen, Canada's Walk of Fameen ja Rockabilly Hall of Fameen. Hän on toipunut haimasyövästä.
Sherrill Milnes
Sherrill Milnes (s. 10. tammikuuta 1935 Downers Grovessa, Illinois) on yhdysvaltalainen baritoni.
Milnes oppi lapsena soittamaan pianoa, viulua, alttoviulua, kontrabassoa, klarinettia ja tuubaa. Hän liittyi vuonna 1960 Boris Goldovskin oopperan teatteriin ja esiintyi jo vuonna 1965 Metropolitan-oopperassa Valentinin roolissa Charles Gounod’n "Faustissa".
Milnes teki Euroopan-debyyttinsä vuonna 1964 Milanossa roolilla Gioacchino Rossinin oopperassa "Sevillan parturi". Hän sai lisää kansainvälistä mainetta esittämällä Millerin roolin Giuseppe Verdin "Luisa Millerissä" vuonna 1968.
Milnes julkaisi vuonna 1998 muistelmateoksen "American Aria".
Christina Pickles
Christina Pickles (s. 17. helmikuuta 1935 Yorkshire) on brittiläissyntyinen näyttelijä. Nykyään hänellä on Yhdysvaltain kansalaisuus.
Picklesillä on ollut rooleja muun muassa televisiosarjoissa "Frendit", "", "Murhasta tuli totta", "Guiding Light" ja "Sairaalan syke". Hän on esiintynyt myös elokuvissa, kuten "William Shakespearen Romeo ja Julia" ja "The Wedding Singer".
Pickles on saanut uransa aikana kuusi Emmy-ehdokkuutta, joista viisi tuli roolista "Sairaalan sykkeestä" ja yksi "Frendeistä". Hänellä on poika Oliver ja tytär Rebecca.
Contact Air
Contact Air oli saksalainen alueellinen lentoyhtiö, jonka pääkonttori sijaitsi Stuttgartissa. Yhtiö oli mukana Lufthansa Regional -allianssisa. Yhtiön pääkenttänä toimi Stuttgartin lentoasema.
Contact Air perustettiin ja se aloitti lennot vuonna 1974. Yhtiön laivasto koostui aluksi Dassault Falcon 20- ja Bombardier Learjet -koneista. Lufthansa Regional -allianssiin Contact Air liittyi huhtikuussa 1996.
29. marraskuuta 2011 Lufthansa ilmoitti lopettavansa yhteistyön Contact Airin kanssa 1. lokakuuta 2012. Contact Airilla oli tällöin käytössään kahdeksan Fokker 100 -konetta, joista kuudella operoitiin Lufthansan ja kahdella Swiss International Air Linesin lentoja. Toukokuussa 2012 OLT Express Germany osti Contact Airin, joka lopetti lentonsa saman vuoden syyskuussa.Toiminnan lopettamisen aikaan Contact Airilla oli käytössään seuraavat lentokoneet:
Mirella Freni
Mirella Freni (s. 27. helmikuuta 1935 Modena) on italialainen sopraano.
Freni teki oopperadebyyttinsä vuonna 1955 Micaëlan roolissa Georges Bizet’n oopperassa "Carmen". Hänen muuhun ohjelmistoonsa kuuluu muun muassa Giacomo Puccinia, Gaetano Donizettia, W. A. Mozartia ja Giuseppe Verdiä.
Freni esiintyi vuonna 1976 "Figaron häiden" produktiosta tehdyssä elokuvassa. Hän oli vuodesta 1981 naimisissa oopperabasso Nikolai Gjaurovin (k. 2004) kanssa ja julkaisi vuonna 1990 muistelmateoksen "Mio Caro Teatro".
Frenille myönnettiin vuonna 1990 "Cavaliere della Gran Croce" ja vuonna 1993 Ranskan Kunnialegioonan merkki. Pisan yliopisto myönsi hänelle vuonna 2002 kunnia-arvon hänen vaikutuksestaan eurooppalaiseen kulttuuriin.
Suomen I armeijakunta (jatkosota)
Suomen I armeijakunta oli Suomen armeijan yhtymä jatkosodassa.
Armeijakunta perustettiin jatkosodan hyökkäysvaiheessa 13. elokuuta 1941. Armeijakunnan tehtävänä oli vallata Sortavala ja tuhota Lahdenpohjan-Pyhäjärven-Sortavalan kolmion sisällä olleet neuvostojoukot. Armeijakunta suoritti tehtävänsä ja oli rintamavastuussa Kannaksella 1. helmikuuta 1942 saakka, jonka jälkeen armeijakunta siirrettiin Itä-Karjalaan, jossa se muodosti V armeijakunnan 10. helmikuuta 1942.
Atitlánjärvi
Atitlánjärvi on järvi Guatemalan keskiosassa lähellä Sololan kaupunkia. Järvi on suosittu matkailukohde.
Järven tekee erityisen kauniiksi kolme sitä ympäröivää korkeaa tulivuorta: San Pedro, Tolimán ja Atitlán.
Atitlánjärven paikalla on alkuaan ollut tulivuori, joka on purkautunut ja romahtanut tyhjiöön. Näin syntyi järvi.
Järven rannalla on useita kyliä, joihin pääsee pienillä laivoilla Panajachelista, joka on suurin kylä ja jonne järjestetään matkoja maan suurista kaupungeista. Sinne kulkee myös yleisiä busseja.
Mark Tennant
Mark Tennant on yhdysvaltalainen taidemaalari. Hänen työnsä ovat usein impressionistisia, realistisia ja aiheeltaan figuratiivisia. Hän työskentelee elävästä mallista.
Tennant suoritti taiteiden kandidaatin tutkinnon Maryland Institute, College of Artissa ja maisterin tutkinnon New York Academy of Artissa. Hän on myös opiskellut College of Designissa Los Angelesissa ja Art Students League of New Yorkissa.
Marylandissa opiskellessaan Tennant ei tiennyt mitä hän halusi tehdä taiteen suhteen, hän tiesi vain haluavansa maalata. Sitten Tennant näki Joseph Sheppardin töitä tämän näyttelyssä. Sheppardin piirustustekniikka ja anatomian käyttö vetosi häneen niin paljon, että hän tiesi heti haluavansa opiskella Sheppardin ohjauksessa.
Piirustuksen, maalauksen ja anatomian perusteiden opettamisen lisäksi Sheppard vei Tennantin taidemuseoihin, missä hän oppi taidehistoriaa ja vanhojen mestarien maalaustekniikkaa. Hän vierailee vieläkin eurooppalaisissa museoissa tehden kopioita.
Tennantin ihailee 1800-luvun alkupuoliskon ranskalaisia mestareita, kuten Courbetia, Millettia, Daumieria ja ranskalaisia romantikkoja kuten Delacroixia. Häntä kiehtoo ajan taiteessa moderni ilmaisu, joka yhdistyy tarkkaan piirtämiseen.
Tennat on opettanut Academy of Art Yliopistossa Los Angelesissa, Art Students League of New Yorkissa, Academy of Artissa San Franciscossa, Atelier du Carouselissa ja Academie Julianissa Pariisissa. Tällä hetkellä hän on kesäkurssien opettajana Grand Central Academy of Artissa ja jatkaa opettajuuttaan San Franciscossa.
Stuttgartin lentoasema
Stuttgartin lentoasema (saksaksi: "Flughafen Stuttgart") on kansainvälinen lentoasema Saksassa, 13 kilometriä etelään Stuttgartista.
Lentoasema sijaitsee kolmen kaupungin – Leinfelden-Echterdingenin, Stuttgartin ja Filderstadtin – rajalla. Lentoasema on Saksan seitsemänneksi vilkkain lentoasema ja Baden-Württembergin päälentoasema. Lentoasemaa käytti vuonna 2006 10 104 958 matkustajaa.
Lentoasema on tärkeä solmukohta saksalaislentoyhtiöille Germanwingsille ja TUIflylle.
Lentoasema syrjäytti vuonna 1939 entisen Böblingenissä sijainneen lentoaseman. Vuonna 1945 Yhdysvaltain armeija ryhtyi käyttämään kenttää. Vuonna 1948 kenttä siirtyi takaisin Saksan haltuun.
Lentoaseman kiitotietä on pidennetty useaan otteeseen toisen maailmansodan jälkeen. Kiitotie oli vuonna 1948 1 800 metriä pitkä, vuonna 1961 2 250 metriä ja vuonna 1996 3 345 metriä pitkä.
Vuonna 1938 valmistuneen terminaalirakennuksen uudistustyöt on saatu päätökseen vuonna 2004, jonka jälkeen lentoasemalla on neljä terminaalia ja kapasiteetti 12 miljoonaa matkustajaa.
Stuttgartin lentoasema sijaitsee 30 minuutin päässä Stuttgartin päärautatieasemalta. Matka taittuu S-Bahn -verkoston linjoilla S2 tai S3. Lentoasema sijaitsee Autobahn 8 -moottoritien läheisyydessä ja tämä mahdollistaa hyvät yhteydet Karlsruheen, Stuttgartiin ja Müncheniin.
Microsoft FrontPage
Microsoft FrontPage on Microsoftin julkaisema verkkosivujen toteutukseen tarkoitettu ohjelma, HTML-editori. FrontPage oli osa Microsoft Officea vuosina 1997–2006, joskaan ei tullut halvimpien pakettien mukana. Microsoft ei enää kehitä FrontPagea, vaan sen korvasivat joulukuussa 2006 julkaistut Microsoft Expression Web Designer ja Microsoft Office SharePoint Designer.
FrontPage-ohjelman tekemä HTML-koodi on enimmäkseen Internet Explorer -selaimen kanssa yhteensopivaa, joten muilla www-selaimilla FrontPagella tehdyt sivut eivät välttämättä toimi normaalisti.
Hal Fowler
Hal Fowler oli yhdysvaltalainen pokerinpelaaja. Hänet muistetaan ensimmäisenä amatöörinä, joka onnistui voittamaan World Series of Pokerin epävirallisen maailmanmestaruuden (1979).
Fowlerin nousu WSOP:n pääturnauksen voittoon oli useiden mielestä koko sarjan historian hienoin. Hän oli finaalipöydässä - jossa pelasivat mm. Johnny Moss ja Bobby Baldwin - pahimmillaan 500 000 merkkiä tappiolla, josta hän kuitenkin kiri lopulta voittoon.
On väitetty, ettei Fowler itse maksanut sisäänpääsyään turnaukseen, vaan sen olisi tehnyt toinen maailmanluokan pokerinpelaaja Benny Binion.
Fowler katosi nopeasti pokeripiireistä, syynä tiettävästi diabeteksestä aiheutuneet komplikaatiot, jotka olivat huonontaneet hänen näköaistiaan ja kävelykykyään.
John Lithgow
John Arthur Lithgow (s. 19. lokakuuta 1945 Rochester, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Lithgow tunnetaan parhaiten televisiosarjasta "Kolmas kivi auringosta" tuttuna Dick Solomonina. Lisäksi hän näytteli Trinityä "Dexterissä". Lithgow on näytellyt myös elokuvissa ja radiossa. Hän on voittanut useita Emmy- ja Tony-palkintoja. Hän tekee lisäksi musiikkia lapsille.
Lithgow on ollut naimisissa kaksi kertaa. Jean Tayntonin kanssa vuosina 1966–1980 ja Mary Yeagerin kanssa vuodesta 1981. Lithgow’lla on kolme lasta: Ian (s. 1972) Phoebe McCurtain (s. 1982) ja Nathan Georg (s. 1983). Ian näytteli "Kolmas kivi auringosta" -sajassa Leonia, Dickin oppilasta.
William Proxmire
Edward William Proxmire (11. marraskuuta 1915 – 15. joulukuuta 2005) oli Yhdysvaltain demokraattisen puolueen jäsen, joka istui Yhdysvaltain senaattorina Wisconsinista vuosina 1957–1989.
Proxmire syntyi Illinois’n Lake Forestissa. Hän oli vuosina 1946–1955 naimisissa Elsie Rockefellerin ja vuodesta 1956 Ellen Hodges Sawallin kanssa. Hän oli epäonnistuneesti ehdolla Wisconsinin kuvernööriksi vuosina 1952, 1954 ja 1956.
Proxmire kärsi vanhoina päivinään Alzheimerin taudista. Sairaus vei hänet lopulta hoitokotiin Marylandin Sykesvilleen, jossa hän kuoli 90-vuotiaana.
Mijeegombyn Enhbold
Mijeegombyn Enhbold (; s. 1964) on mongolialainen poliitikko, pääministeri 2006–2007. Hän astui virkaan 25. tammikuuta 2006 Tsahiagiin Elbegdorjin kiistellyn hallituksen hajottua. Hän oli 2005–2007 Mongolian vallankumouksellisen kansanpuolueen puheenjohtaja. Tätä ennen hän oli Ulaanbaatarin pormestari.
Michael N. Castle
Michael Newbold ”Mike” Castle (s. 2. heinäkuuta 1939) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko.
Castle toimi vuosina 1981–1985 Delawaren varakuvernöörinä ja vuosina 1985–1992 kuvernöörinä. Häntä edelsi jälkimmäisessä virassa Pierre S. du Pont IV.
Castle toimi vuosina 1993–2011 Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä. Vuonna 2010 hän pyrki puolueensa senaattoriehdokkaaksi Delawaresta, mutta hävisi teekutsuliikkeen tukemalle Christine O'Donnellille.
Castle on naimisissa Jane DiSabatinon kanssa ja lapseton.
Algerian jääkiekkomaajoukkue
Algerian jääkiekkomaajoukkue on Algerian kansallinen miesten jääkiekkojoukkue. Joukkue on perustettu vuonna 2006. Algeria ei nykyään ole IIHF:n jäsen, eikä sillä myöskään ole omaa jääkiekkokaukaloa, joten maalla ei ole oikeutta osallistua virallisiin kansainvälisiin turnauksiin, kuten MM-kilpailuihin, ja se joutuu pelaamaan ystävyysottelunsa muualla. Algerian kansallinen joukkue muodostuu siis algerialaisista, jotka pelaavat jääkiekkoa ympäri maailmaa.
Tunnetuin algerialaistaustainen pelaaja on Josef Boumedienne (hänen isänsä on kotoisin Algeriasta). Ruotsia edustava Boumedienne on pelannut 47 NHL-ottelua.
Marco Polon kansainvälinen lentoasema
Marco Polon kansainvälinen lentoasema () on kansainvälinen lentoasema Italiassa, 12 kilometriä pohjoiseen Venetsiasta. Nimensä lentoasema on saanut Marco Pololta.
Marco Polon lentoasema on kolmen Pohjois-Italian tärkeimmän lentoaseman joukossa Milanon Malpensan ja Linaten kansainvälisten lentoasemien ohella. Lentoaseman toiminnasta vastaa SAVE S.p.A.
Lentoasemalta on raideyhteys Venetsia-Mestren rautatieasemalle sekä linja-autoasemalle Venetsia-Piazzale Romalle. Lentoasemalta on myös vesitaksiyhteys Pyhän Markuksen aukiolle.
Howard Metzenbaum
Howard Morton Metzenbaum (4. kesäkuuta 1917 – 12. maaliskuuta 2008) oli yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, joka istui Yhdysvaltain senaatissa Ohiosta tammikuusta joulukuuhun 1974 ja uudelleen vuosina 1976–1995.
Metzenbaum syntyi Clevelandissa ja istui vuosina 1943–1947 Ohion edustajainhuoneessa, sen jälkeen vuoteen 1951 osavaltion senaatissa. Yhdysvaltain senaatista lähdettyään vuonna 1995 hän toimi vielä Consumer Federation of American puhemiehenä.
Ohion osavaltionyliopistosta valmistunut Metzenbaum kuoli 90-vuotiaana kotonaan Floridan Aventurassa.