Ted Gärdestad
Ted Arnbjörn Gärdestad (s. 18. helmikuuta 1956 Sollentuna – 22. kesäkuuta 1997 Sollentuna) oli ruotsalainen laulaja, laulunkirjoittaja ja muusikko.
Vuonna 2009 Gärdestadin kolme ensimmäistä albumia "Undringar" (1972), "Ted" (1973) ja "Upptåg" (1974) pääsi mukaan kirjaan "Tusen svenska klassiker", johon koottiin tuhat Ruotsissa julkaistujen kirjojen, elokuvien, äänilevyjen ja tv-ohjelmien klassikkoa.
Gärdestadin ensimmäinen hitti oli vuonna 1972 ilmestynyt "Jag vill ha en egen måne". Muita hänen tunnetuimpia kappaleitaan ovat muun muassa ”Oh, vilken härlig da”, ”Satellit”, "Sol, vind och vatten" ja "Himlen är oskyldigt blå". Kappaleitaan hän teki yhdessä isoveljensä Kennethin kanssa. Ted sävelsi tavallisesti musiikin ja Kenneth kirjoitti sanat.
Gärdestad avioitui vuonna 1976 Povel Ramelin tyttären Lotan kanssa. Liitto ei kuitenkaan kestänyt kovin kauan. Avoliitostaan Ann Zachariaksen kanssa Gärdestad sai kaksi lasta.
Gärdestad voitti vuonna 1979 Melodifestivalen-laulukilpailun kappaleella ”Satellit” ja pääsi edustamaan Ruotsia saman vuoden Euroviisuissa. Hän sijoittui sijalle 17 saavutettuaan 8 pistettä.
Vuonna 1981 Gärdestad liittyi uskonnolliseen Bhagwanin ympärille syntyneeseen liikkeeseen. Hän alkoi pukeutua viininpunaisiin vaatteisiin ja vaihtoi nimensä Swami Sangit Upasaniksi. Gärdestad matkasi säännöllisesti Yhdysvaltain Oregoniin, jossa liikkeen päämajana toimiva maatila sijaitsi. Rakennuksen ulkopuolella oli vahdissa aseistautuneita vartijoita. Gärdestad toimi tilalla toisinaan levyjuontajana. Bhagwan-liikkeessä meditoitiin ja luennoitiin ensin vapaasta rakkaudesta ja seksistä, kunnes alkoi levitä huhuja aidsista. Gärdestad joutui eristetyksi, kun hänellä havaittiin ihottumaa. Tapauksen takia hänelle kehittyi bakteerikammo. Hän käytti käsineitä ja pesi itseään jatkuvasti.
Samana vuonna hän julkaisi kuudennen studioalbuminsa "Stormvarning", joka päätyi listasijalle 31. Sijoitus oli floppi verrattuna aiempiin albumeihin.
Lokakuussa 1985 FBI:n agentit laskeutuivat helikopterilla maatilalle ja vangitsivat Bhagwanin. Gärdestad palasi Ruotsiin.
Vuonna 1986 Ruotsin pääministeri Olof Palmen murhan jälkeen levisi huhu, että Gärdestad olisi murhaaja. Tedille alettiin huudella kadulla, mikä ahdisti häntä. Hän muutti vanhempiensa luokse ja sulkeutui omaan huoneeseensa meditoimaan ja säveltämään musiikkia. Poliisi tuli kotikäynnille tarkistamaan huhujen paikkansapitävyyttä ja totesi ne perättömiksi. Gärdestadin silloinen avopuoliso Ann Zacharias on kuvannut tilannetta painajaiseksi, ja että hän itsekin alkoi lopulta lähes uskoa huhuihin.
Gärdestad työskenteli sairastumisen aikoihin Billy Buttsin studiolla. Vuonna 1988 tuolloin 32-vuotias Gärdestad rikkoi tavaroita veljensä Kennethin asunnolla, minkä jälkeen hän viskoi kadulla tiiliä ihmisiä päin. Hänet pidätettiin, ja diagnosoitiin sittemmin skitsofrenia. Tapauksen jälkeen läheiset olivat huolissaan Gärdestadin ollessa kaupungilla. Skitsofrenia salattiin muilta, koska sitä hävettiin ja siitä vaiettiin jopa perheen sisällä, kutsuen sairautta korkeintaan psykoosiksi tai psyykkisiksi ongelmiksi. Veli on myöhemmin katunut turhaa häpeää. Hän uskoo ensimmäisten oireiden ilmaantuneen 1985, jolloin hän havaitsi Tedin muuttuneen neuroottisen bakteerikammoiseksi.
Gärdestad kuuli huutavia ääniä päänsä sisällä, joita hän yritti vaientaa siinä onnistumatta. Kerran hän viilteli kättään juustohöylällä saadakseen muuta ajateltavaa. Hän ei halunnut ajatella, että hänen päässään olisi jotain vikaa.
Gärdestad kuoli 41-vuotiaana kesällä 1997 tehtyään itsemurhan hyppäämällä junan eteen. Ennen kuolemaansa hän teki laulun "I den stora sorgens famn". Kenneth kertoi skitsofreniasta julkisuudessa kuoleman jälkeen ja kirjoitti veljestään kirjan nimeltä "Jag vill ha en egen måne" yhdessä Tedin ystävän Keijo Liimataisen kanssa.