hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Eino Kiiveri
Eino Kiiveri (3. maaliskuuta 1923 Parikkala – 15. heinäkuuta 1993 Punkaharju) oli suomalainen sotilas ja Mannerheim-ristin ritari numero 140. Ryhmänjohtajana Jalkaväkirykmentti 49:ssä toiminut Kiiveri nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi 9. heinäkuuta 1944. Sotilasarvoltaan hän oli nimityshetkellä korpraali.
Kiiveri osallistui ryhmänsä kaikkiin partioihin ja pataljoonansa iskujoukkoon. Hän muun muassa kulki puoli tuntia vihollisasemissa korsuja tuhoten ja kranaattiensa loputtua jatkoi etsimillään viholliskranaateilla. Kiiveri raivasi yksin tiensä vihollistukikohtaan, tuhosi vartiomiehen ja palasi viholliskonekivääri mukanaan omalle puolelle. Puolustusvaiheessa Kiiveri nouti vihollisen asemista patruunatäydennystä.
Sodan jälkeen Kiiveri toimi yksityisyrittäjänä rakennusalalla.
Sofia Boutella
Sofia Boutella (s. 3. huhtikuuta 1982) on Algeriassa syntynyt ranskalainen hip-hop-tanssija. Hän on esiintynyt muun muassa Niken mainoksissa. Hänen isänsä on tunnettu säveltäjä ja koreografi Safy Boutella.
Boutella syntyi Algeriassa, josta hän muutti 10 vuoden ikäisenä perheensä kanssa Ranskaan. Ennen muuttamista hän oli aloittanut tanssin opiskelun. Heti Ranskaan muutettuaan hän aloitti GRS-tanssin opiskelun. Myöhemmin hän vaihtoi tanssityylin hip-hopiin.
Hänet "löysi" Blanca Li, tunnettu koreografi, joka työskenteli muun muassa Daft Punkin kanssa. Sittemmin hän teki erilaisia rooleja elokuviin ja televisiosarjoihin, kuten "Sous le soleil" ja "Les Cordier, juge et flic".
Sofia tanssi myös Vagabond Crewn rinnalla, oli mukana luomuksessa nimeltä "Chienne de vie" ja Aphrodite-ryhmässä, jonka oli perustanut Vagabond Crewn Momo.
Nike teki hänestä mainoskasvonsa tarkoituksenaan saada julkisuuskuvaansa lisää hip-hoppia ja naisellisuutta, mikä tarjosi hänelle tilaisuuden tehdä yhteisytyötä koreografi Jamie Kingin kanssa. Sittemmin hän on tehnyt töitä monien tähtien kanssa kuten Madonna, Jamiroquai ja Rihanna. Hän osallistui Madonnan The Confessions Tour -kiertueelle vuonna 2005 ja "Sweet and sticky" -kiertueelle vuosina 2008-2009.
Paulo (Lost)
Paulo on yksi televisiosarjan "Lost" hahmoista. Pauloa esittää näyttelijä Rodrigo Santoro.
Brasilialainen Paulo on huijari, joka esittää toimivan erään vanhan ja rikkaan miehen tarjoilijana. Tilaisuuden tullen hän tappaa miehen myrkyttää tämän ruoan, ja yhdessä naisystävänsä Nikkin kanssa Paulo varastaa miehen arvokkaat timantit kassakaapista.
Odottaessaan Sydneyn lentoasemalla Oceanicin lentoa 815, parisuhteessa elävät Nikki ja Paulo näkevät Shannonin ja Boonen riitelevän. Nikki sanoo Paulolle, että ”lupaa, että meistä ei tule koskaan tuollaisia”. Paulo lupaa.
Paulo ei esiinny paljoa ensimmäisellä ja toisella tuotantokaudella. Ensimmäisellä tuotantokaudella Paulo on mukana pelastusporukassa ja tutkii saarta muiden kanssa. Paulo löytää selviytyneistä alun perin ensimmäisenä maanalaisen , jonka WC:hen hän piilottaa varastetut timantit. Locken ja muutaman muun löytäessä aseman ja lähtiessä tutkimaan sitä, Paulo lähtee heidän mukaansa. Hän ottaa WC:stä timantit takaisin haltuunsa, jottei kukaan muu löytäisi niitä.
Kolmannen tuotantokauden jakso "Expose" keskittyy sekä Pauloon että Nikkiin. Jakson alussa Hurley ja Sawyer törmäävät harhautuneeseen Nikkiin, joka kaatuu maahan heidän eteensä. He kuulevat hänen sanovan "Paulo valehtelee" (engl. Paulo lies). Tämän jälkeen Nikki kuolee. Pian Hurley ja Sawyer löytävät Nikkin poikaystävän, Paulon kuolleena. He uskovat syynä tapahtumaan olevan Toiset.
Takauma paljastaa, kuinka Pauloa etsivä raivostunut Nikki löytää tämän viidakosta ja kertoo haluavansa timantit. Nikki heittää Paulon päälle Arztin kokoelmasta haltuunsa ottaneen myrkyllisen hämähäkin, jonka pisto halvaannuttaa noin kahdeksaksi tunniksi. Paulon ollessa halvaantumaisillaan Nikki etsii timantteja. Hän löytää timantit Paulon housuista, jolloin Paulo sanoo Nikkille, että ”en antanut timantteja sinulle, koska sen jälkeen et olisi enää tarvinnut minua”. Nikkin huomaamatta samoja hämähäkkejä, joita hän heitti Paulon päälle, kiipeää hänen jaloilleen. Ne pistävät häntä, ja hän juoksee pois. Hätääntynyt Nikki kaivaa maahan kuopan, johon hän piilottaa timantit. Juostessaan pois viidakosta hän näkee Hurleyn ja Sawyerin. Takauma päättyy, ja jakson alussa nähty kohtaus jatkuu. Kuolleeksi luullut Nikki ja Paulo lasketaan kuoppaan, ja heidän päälle heitetään hiekkaa. Juuri kun hiekka osuu Nikkin kasvoille, hän avaa silmänsä; Nikki ja Paulo olivat vain halvaantuneita, eli Hurley ja Sawyer hautaavat heidät eläviltä. Hurleyn ja Sawyerin löydettyä harhaantuneen Nikkin, tämä sanoikin viimeisinä sanoinaan ”halvaantunut” (engl. paralysed), eikä ”Paulo lies”.
Internalismi ja eksternalismi (tietoteoria)
Internalismi ja eksternalismi ovat tietoteoriassa uskomusten oikeutusteorioihin liittyviä näkökantoja. Internalismin mukaan kaikki mitä tarvitaan uskomuksen oikeutukseen on suoraan tietoisuuden saatavilla. Internalismin mukaan siis uskomuksen oikeuttavat tekijät ovat joko toisia uskomuksia tai erilaisia kokemuksia. Eksternalismin mukaan uskomusten oikeutukseen vaikuttavat puolestaan vain tietoisuuden ulkopuoliset ("external") seikat.
Internalistisia oikeutusteorioita ovat ennen kaikkea fundamentalismi, jonka mukaan on olemassa perususkomuksia, joista muut uskomukset riippuvat ja jotka oikeuttavat muut uskomukset, sekä koherentismi, jonka mukaan uskomukset ovat oikeutettuja, jos ne sopivat yhteen muiden uskomusten kanssa. Eräs eksternalistinen oikeutusteoria on puolestaan reliabilismi, jonka mukaan uskomukset oikeuttaa tiedon tuottavan prosessin luotettavuus.
Eräs suosituimmista internalismia puoltavista perusteluista perustuu havaintoon siitä, että jos kuvittelemme ihmissubjekteja, jotka olisi kokonaan irrotettu ympäristöstään (esimerkiksi pahan kartesiolaisen demonin kaltaisen olennon toiminnan seurauksena), emme kuitenkaan ajattele, että nämä ihmiset lakkaisivat olemasta rationaalisia sen suhteen, ottavatko he havaitsemansa asiat sellaisina kuin ne ilmenevät. Tämä uuden pahan demonin argumentti internalismin puolesta (ja eksternalismia vastaan), jonka on ensimmäisenä esittänyt Stewart Cohen, perustuu siihen, että meidän kaltaisemme ihmisyksilöt ovat yhtä oikeutettuja uskomuksissaan kuin mekin uskoessamme mitä uskomme. Koska ajatuskokeeseen kuuluu, että näiden ihmisten uskomukset eivät ole luotettavien mekanismien tuottamia tai havaintokokemuksen takaamia, väite siitä, että uskomustemme oikeutus perustuisi tällaisiin asioihin, vaikuttaa kokevan haasteen. Eksternalistit ovat tarjonneet ongelmaan useita vastauksia, mutta tietoteoreetikot eivät ole yksimielisiä siitä, ovatko vastaukset olleet onnistuneita.
Ettore Scola
Ettore Scola (10. toukokuuta 1931 Trevico – 19. tammikuuta 2016 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja.
Scola debytoi käsikirjoittajana 1953 ja ohjasi ensimmäisen elokuvansa 1964. "Mehän rakastimme toisiamme niin paljon" ("C’eravamo tanto amati") oli vuonna 1974 huomattava kansainvälinen menestys.
Elokuvan "Tanssit" ("Le bal") ohjaus toi Scolalle vuonna 1984 sekä César-palkinnon että Berliinin elokuvajuhlien Hopeisen karhun. Muihin tunnettuihin Scolan elokuviin kuuluu "Kohtaaminen Roomassa" ("Una giornata particolare", 1977).
Scola voitti Golden Globen 1978. Lisäksi muutamat hänen elokuvistaan olivat ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi. Scola palkittiin Cannesin elokuvajuhlilla, ja hän oli useaan otteeseen ehdolla Kultaisen palmun saajaksi.
Scola jatkoi uraansa 2000-luvulle saakka. Hän kuoli 84-vuotiaana roomalaisessa sairaalassa 19. tammikuuta 2016.
Ivana Helsinki Paola Suhonen
Ivana Helsinki Paola Suhonen on suomalainen muotitalo. Paola Suhonen perusti Ivana Helsinki -tuotemerkin siskonsa Pirjo Suhosen kanssa vuonna 1998, aluksi nimi oli Ivana Finlandia. Ivana Helsinki on ensimmäinen pohjoismainen yritys, joka on valittu Pariisin muotiviikon päänäytöksiin ja New Yorkin muotiviikkojen viralliseen näytöskalenteriin. Ivana Helsingin brändiin kuuluvat suomalainen käsityö, kirkkaat värit ja omaperäiset kuvioinnit. Tuotemerkin alla tuotetaan nykyään myös elokuvia. Toimitusjohtajana toimii siskosten isä Pentti Suhonen. Ivana Helsingin toimistotilat ja konseptimyymälä sijaitsevat Helsingissä. Vuonna 2012 Ivana Helsinki avasi toisen konseptimyymälänsä New Yorkin Nolita-kaupunginosaan. Yritys toimii virallisesti nimellä Markkinointi P. Suhonen Oy. 
Paola Suhonen perusti Ivana Helsinki -tuotemerkin siskonsa Pirjo Suhosen kanssa vuonna 1998. Ensimmäinen mallisto lanseerattiin saman vuoden elokuussa. Materiaalina oli yksi ainoa kangas, tummansininen denim ja mallistossa seitsemän tuotetta. Kansainvälisessä mediassa Ivana Helsingin tyyli on saanut hyvin huomiota.
Vuonna 2007 Ivana Helsinki osallistui Diamond, Stripes and Revolver -mallistollaan ainoana pohjoismaisena yrityksenä ja ensimmäisenä suomalaisena yrityksenä Pariisin muotiviikoille. Seuraavana vuonna yritys valittiin Pariisin muotiviikon päänäytöksiin ensimmäisenä pohjoismaisena yrityksenä. Syyskuussa 2010 Ivana Helsinki esitteli ensimmäisen mallistonsa New Yorkin muotiviikkojen virallisessa IMG kalenterissa.. Ivana Helsinki on ainoa pohjoismainen muodinalan toimija, joka on hyväksytty sekä Pariisin että New Yorkin muotiviikkojen viralliseen näytöskalenteriin.
Vuonna 2010 Ivana Trump ilmoitti haastaneensa Ivana Helsingin oikeuteen nimensä hyödyntämisestä. Tammikuussa 2011 nimen kirjoitusasua muutettiin muotoon Ivana Helsinki Paola Suhonen.
Ivana Helsinki kaikki mallistot 15 vuoden ajalta olivat vuonna 2013 esillä Designmuseossa. Näyttelyn nimi oli "Ivana Helsinki 15 vuotta – Matkalla kotiin".
Vertigo (kappale)
Vertigo oli Maltan edustuskappale vuoden 2007 Eurovision laulukilpailussa. Kappaleen esitti Olivia Lewis.
Kappale kertoo Lewiksen suhteen vaikeuksista, jotka aiheutuvat hänen rakastajansa teoista. Hän tuntee tämän huimauksena, miettien jatkavansa yksin lopettaen suhteensa ennemmin kuin sopivan asiat.
Musiikkityyliltään Vertigo muistuttaa itämaista musiikkia ja se sisältää keskiaasialaisia ja kaukoitäisiä aineksia, esimerkkinä gongi, jota lyödään muutamaan otteeseen kappaleen aikana. Lewis esiintyi kisoissa päällään silkistä tehty asu antaen vivahduksen Kiinasta.
Malta ei yltänyt edellisessä kilpailussa kymmenen parhaan joukkoon, joten kappale esitettiin karsinnassa kahdentenakymmenentenä. Karsinnan äänestyksessä se sai 15 pistettä ollen lopulta 25. sijalla 28 esiintyjästä ja pudoten loppukilpailusta. Tämä aiheutti maalle sen ensimmäisen putoamisen loppukilpailusta sitten ensiesiintymisen ja kaikkien aikojen huonoimman sijoituksen.
Alppienajokoira
Alppienajokoira ("Alpenländische Dachsbracke") eli alppienmäyräajokoira on itävaltalainen koirarotu, joka tunnetaan Ranskassa nimellä "alppibassetti" ("Basset des Alpes"). Rotu muistuttaa pieniä sveitsinajokoiria, mutta on rakenteeltaan niitä hieman vankempi.
Alppienajokoira on keskikokoinen, matalaraajainen, suorakaiteen muotoinen ja rakenteeltaan vankka metsästyskoira. Pää on hieman kiilamainen, kuono-osa hiukan kalloa pitempi. Kirsu on musta ja huulet kuivat. Korvat ovat suuret, pyöreäkärkiset ja leveät. Koiran turkki on kaksikerroksinen: runsasta pohjavillaa peittää vahva peitinkarva. Karvan pituus on rungossa 3–5 cm. Suositeltavin väri on tumma kauriinpunainen, jossa voi olla joukossa mustia karvoja. Valkoiset merkit eivät ole toivottuja. Myös musta punaruskein merkein hyväksytään, tällöin rinnassa voi olla valkoinen täplä.
Alppienajokoira on kehitetty itävaltalaisista ajavista koirista. Tavoitteena oli luoda hitaasti ajava ja samalla sen verran korkearaajainen koira, että se pystyy helposti työskentelemään vaikeakulkuisessa alppimaastossa. Rodulla on hyvin kuuluva ja kantava haukku, ja sen tärkeimpiä saaliseläimiä ovat jänikset, kettu ja metsäkauris. Rotu on hyvin harvinainen Itävallan ulkopuolella.
Tulitikkutehtaan tyttö
Tulitikkutehtaan tyttö on Aki Kaurismäen käsikirjoittama ja ohjaama elokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1990. Se on Kaurismäen niin sanotun työläistrilogian kolmas ja viimeinen osa.
Kaurismäki sai elokuvasta parhaan ohjauksen Jussin, Kati Outinen naispääosa-Jussin, Elina Salo naissivuosa-Jussin ja Esko Nikkari miessivuosa-Jussin. Berliinin elokuvajuhlilla 1990 elokuva sai kansainvälisen evankelisen elokuvaraadin Interfilmin pääpalkinnon ja kansainvälisen katolisen filmiraadin OCIC:n kunniamaininnan.
Kriitikko kirjoittaa arviossaan, että elokuva on toteutettu hienovaraisesti niin että siitä on syntynyt merkkiteos, toisin kuin olisi voinut käydä osaamattomissa käsissä. Teoksen sentimentaalisuus kasvaa pakahduttaviin mittoihin.
Vuonna 1992 kuusikymmentä suomalaista elokuvakriitikkoa äänesti itsenäisyyden 75-vuotisjuhlan kunniaksi kaikkien aikojen parhaasta kotimaisesta elokuvasta. Valituksi tulivat tasaäänin "Tulitikkutehtaan tyttö" ja Mikko Niskasen "Kahdeksan surmanluotia".
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Tulitikkutehtaan tytön" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
San Paolo fuori le mura
Basilica di San Paolo fuori le mura on yksi Rooman neljästä suuresta varhaiskristillisestä basilikasta. Muut kolme ovat San Giovanni in Laterano, Santa Maria Maggiore ja Konstantinuksen basilika. Basilica di San Paolo fuori le mura rakennettiin kristinuskoa suosineen keisari Konstantinus Suuren hallituskaudella apostoli Paavalin haudalle. Se sijaitsi Aurelianuksen muurin ulkopuolella, mihin viittaa basilikan italiankielisen nimityksen ”fuori le mura” (). Kirkkoon kuuluu 1200-luvulla rakennettu benediktiiniläisluostari "Abbazia di San Paolo fuori le Mura". San Paolo fuori le mura on Rooman kirkoista suurin Pietarinkirkon jälkeen, ja se kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon.
Konstantinus Suuri antoi pystyttää apostoli Paavalin hautapaikalle kristillisen basilikan 300-luvulla. Basilikaa laajennettiin Valentinianus II:n, Theodosiuksen ja Arcadiuksen aikana. Kirkko säilyi pitkään alkuperäisessä asussaan, kunnes tulipalo tuhosi sen 1823. Basilika rakennettiin uudelleen vanhan mallin mukaan, mutta menetys oli korvaamaton. Alkuperäisestä rakennuksesta on jäljellä enää apsis ja alttarin edustan riemukaari, joka on koristeltu 400-luvun mosaiikeilla.
Kirkko on viisilaivainen. Kirkon ovet ovat pronssiset ja kullatut. Niistä vanhin on oikeanpuolimmaisin, jota kutsutaan Bysanttilaiseksi oveksi. Se on koristeltu apostoleja kuvaavin paneelein. Keskimmäinen pääovi on 7,48 metriä korkea ja 3,35 metriä leveä.
Kirkon laivojen pylväiköiden yläosia kiertää sarja paavien muotokuvia, joista varhaisimmat perustuvat taiteilijan mielikuvitukseen. Muotokuvat, jotka ovat kirkossa, eivät ole aidot, vaan aitoja säilytetään muualla.
Perimätiedon mukaan Konstantinus Suuri pystytti San Paolo fuori le muran apostoli Paavalin hautapaikalle. Vuosina 2002–2006 suoritetuissa arkeologisissa kaivauksissa kirkon kryptasta löytyi sarkofagi, joka on mahdollisesti apostolin viimeinen leposija.
Gino Paoli
Gino Paoli (s. 23. syyskuuta 1934) on italialainen viihdemusiikin alalla vaikuttava laulaja-lauluntekijä sekä entinen poliitikko.
Paoli syntyi Monfalconessa, mutta muutti jo varhain Genovaan. Hänen varhaisimmat menestyssinglensä olivat "La gatta" ja "Sapore di sale". Hän osallistui useasti San Remon musiikkijuhlille ja oli 1960–1970-lukujen suosituimpia italialaisia esiintyjiä.
Paoli selvisi uransa varhaisessa vaiheessa itsemurhayrityksestä. Hän on jatkanut uraansa 2000-luvulle ja kilpaillut San Remossa viimeksi vuonna 2002. Hän sai vuonna 1964 silloisen puolisonsa, näyttelijä Stefania Sandrellin kanssa Amanda-tyttären, josta itsestäänkin tuli näyttelijä.
Gino Paoli on lisäksi istunut Italian parlamentin alahuoneen, "Camera dei Deputatin" jäsenenä vuosina 1987–1992. Hän edusti Kommunistipuoluetta, mutta on sittemmin vetäytynyt politiikasta.
Rowan Williams
Rowan Douglas Williams (s. 14. kesäkuuta 1950) on entinen Canterburyn arkkipiispa ja Anglikaanisen kirkon hengellinen johtaja. Hän toimi Canterburyn arkkipiispana vuosina 2002–2012.
Williams on kotoisin Walesista. Hän opiskeli Cambridgen yliopistossa ja toimi Oxfordissa professorina. Hänen tohtorinväitöskirjansa käsitteli Venäjän kirkkohistoriaa ja kristillisyyttä. Williams vihittiin Monmouthin piispaksi vuonna 1992 ja nimitettiin Walesin arkkipiispaksi helmikuussa 2000. Canterburyn arkkipiispaksi hänet nimitettiin heinäkuussa 2002. Williams oli virassaan 104. Canterburyn arkkipiispa, mutta ensimmäinen, joka on kotoisin Englannin ulkopuolelta.
Williamsia on pidetty liberaalina, mutta hänen on myös katsottu olevan lähellä katolista liturgista perinnettä. Ennen piispuuttaan hänen näkemyksensä homoseksuaalisuudesta olivat hyvin vapaamielisiä, ja hän kannatti naispappeuden lisäksi myös homojen työskentelyä kirkon viroissa. 2000-luvulla hän on kuitenkin tiukentanut kantaansa, ja syytti vuonna 2007 Yhdysvaltain episkopaalista kirkkoa (joka vihki piispaksi homoseksuaalin miehen ja oli vihkimässä piispaksi myös lesbon) ”anglikaanisuuden rajojen venyttämisestä”.
Poliittiselta kannaltaan Williams on vasemmistolainen, ja monien muiden kirkonjohtajien tapaan hän tuomitsi Irakin sodan. Hän ottaa mielellään kantaa poliittisiin kysymyksiin. Erityisen kärkevästi hän arvosteli Yhdysvaltain ulkopolitiikkaa syksyllä 2007 Emel-lehdessä ja vertasi sitä brittien imperialismiin Intiassa.
Helmikuussa 2008 Williams sanoi BBC Radio 4:n haastattelussa, että šaria-lain käyttööntulo Britanniassa näyttää ”väistämättömältä” ja argumentoi, että se voisi ylläpitää sosiaalista koheesiota. Williamsin lausunto tulkittiin šarian tukemiseksi ja siitä nousi Britanniassa suuri kohu.
Kesäkuussa 2010 Williams arvosteli voimakkaasti koalitiohallituksen terveys- ja koulutuspolitiikkaa ”radikaaliksi”. Hänen mukaansa sitä ei ollut tuotu äänestäjien tietoon ennen vaaleja. Hän moitti myös sosiaaliturvajärjestelmässä kasvavaa jakoa ”ansaitseviin” ja ”arvottomiin” köyhiin.
Williams ilmoitti maaliskuussa 2012 eroavansa Canterburyn arkkipiispan tehtävästä vuoden lopulla ja ottavansa vuoden 2013 alussa vastaan tehtävän Cambridgen yliopiston Magdalene Collegen johtajana. Williamsin seuraajaksi arkkipiispana nimitettiin Justin Welby.
Trevico
Trevico on kunta Avellinon maakunnassa Campanian alueella Italiassa. Kunnassa on noin 1 000 asukasta. Kunnan pinta-ala on 11 neliökilometriä.
Nilla Pizzi
Adionilla Negrini ”Nilla” Pizzi (16. huhtikuuta 1919 Sant’Agata Bolognese, Emilia-Romagna – 12. maaliskuuta 2011) oli italialainen laulaja. Hän voitti kaksi ensimmäistä San Remon musiikkijuhlaa vuosina 1951 ja 1952 lauluilla ”Grazie dei fiori” ja ”Vola colomba”.
Ella Pyhältö
Ella Elisabeth Pyhältö (o.s. "Keranto", s. 2. toukokuuta 1976 Kokkola) on suomalainen teatterinäyttelijä, joka on näytellyt muun muassa Koko-teatterissa ja Teatteri Avoimissa Ovissa.
Pyhältö opiskeli puhe- ja draamataiteilijaksi Snellman-korkeakoulussa josta hän valmistui 2001. Tämän jälkeen hän on luonut uraa myös lausuntataiteilijana ja on Suomen Lausujain Liiton puheenjohtaja. Lisäksi Pyhältö ohjaa lasten ja nuorten teatteria.
Pyhältön tärkeimpiin rooleihin kuuluvat Teatteri Avointen Ovien "Sisäkuvia" (2002), "Meitä on monta" (2003), "Sanovat sitä rakkaudeksi" (2004) sekä näytelmät Sylvi Kekkosesta 2002 ja 2004. Vuonna 2013 hän näytteli Teatteri Avoimissa Ovissa Lean roolin "Huojuvassa talossa" ja Katri Valan roolin näytelmässä "Vala".
Pyhältö näytteli myös Meri Vikstedtiä Salatuissa elämissä. Hän esittää myös sivurooleja Muumilaakson tarinoiden vuoden 2017 uudessa dubbauksessa.
Pyhältö toimi yhdessä Marco Bjurströmin kanssa juontajana televisiosarjassa "Me Kastelijat" vuonna 1997. Pyhältö on näytellyt Salatuissa Elämissä Meri Vikstedtiä vuosina 2010, 2011 sekä 2016. Hän on lisäksi toiminut myös ääninäyttelijänä muun muassa animaatioelokuvissa "Utelias Vili", "" ja "Zootropolis – eläinten kaupunki" sekä animaatiosarjoissa "Animalia", "Madagascarin pingviinit", "Brandy ja Herra Whiskers", "Sonic Boom","" ja "Legend Quest".
Pyhältö on myös juontanut LIV-kanavalla näytettävää "Sinkkulaiva"-ohjelmaa.
Luigi Tenco
Luigi Tenco (21. maaliskuuta 1938 – 27. tammikuuta 1967) oli italialainen viihdelaulaja ja -lauluntekijä sekä näyttelijä. Hän ehti lyhyeksi jääneellä urallaan vakiinnuttaa asemansa sekä I cavalieri -yhtyeen keulahahmona pseudonyymillä "Gigi Mai" että sooloartistina, jona hänen ensimmäinen singlensä oikealla nimellä oli "Quando" (1962).
Tuon ajan italialaiset viranomaiset sensuroivat joitakin Luigi Tencon lauluja, joihin kuuluivat "Cara maestra", "Io sì" ja "Una brava ragazza".
Tenco osallistui vuonna 1967 San Remon musiikkijuhlille laululla "Ciao Amore Ciao". Hänen esitystään ei kuitenkaan kelpuutettu loppukilpailuun, ja hän riisti henkensä 28-vuotiaana. Hänen rakastettunsa, maailmankuulu laulajatar Dalida, yritti surunsa murtamana seurata Tencoa kuolemaan samana vuonna, mutta itsemurhayritys ei onnistunut.
Montes Claros
Montes Claros [- kla:-], on kaupunki Brasiliassa, Minas Geraisin osavaltiossa. Asukkaita siellä oli 306 000 vuonna 2000. Montes Claros on kauppa- ja teollisuuskeskus. Sen lähistöllä on Serra do Espinhaçon alue jalokiviesiintymineen.
Mika Ala-Panula
Mika Ala-Panula on suomalainen imitaattori, spiikkeri, ääninäyttelijä ja media-alan yrittäjä.
Hän aloitti imitoinnin harrastuksena ollessaan yläasteella vuonna 1984. Ensimmäinen imitoitava henkilö hänen repertuaarissaan oli yläasteen teknisen työn opettaja. Sittemmin vuosien saatossa ohjelmistoon karttui noin 50 tunnetun julkkiksen äänet. Vuonna 2014 Ala-Panula juhlisti 30-vuotista esiintymisuraansa ja lopetti samalla uransa esiintyjänä. Hän esiintyi 30 vuoden aikana tuhansilla keikoilla eri puolilla Suomea sekä myös Ruotsissa. Vuonna 2007 Esiintyvät Taiteilijat ry palkitsi hänet ansioistaan Vuoden viihdetaiteilija -tunnustuksella. Ala-Panula on toiminut televisiossa juontajana muun muassa MTV3:n "Pöllölaakson aarre" -ohjelmassa vuosina 1995–1996. Imitaatioistaan hänet muistetaan muun muassa TV1:n "Itse valtiaat" -satiirisarjasta, jota hän teki koko sarjan olemassaolon ajan vuodesta 2001 vuoteen 2008. Parhaimmillaan hän teki sarjaan 14 vakiohahmon äänet. Hän on ollut myös dubbaamassa lukuisissa lastenelokuvissa ja -sarjoissa.
Ala-Panula toimii nykyään tuottajana omassa media-alan yrityksessään, jossa hän valmistaa äänituotantoa, radio- ja televisiomainoksia, yritys-, esittely- ja opetusvideoita sekä internet-sivustoja. Yritys on nimeltään Fixumedia ja sen toimipaikkana on Kauhajoki.
Pohjoinen alue (Brasilia)
Brasilian pohjoinen alue on yksi Brasilian viidestä alueesta. Sen muodostavat seitsemän osavaltiota: Acre, Amapá, Amazonas, Pará, Rondônia, Roraima ja Tocantins. Alueen pinta-ala on 3 869 637,9 neliökilometriä ja siellä asuu noin 16 miljoonaa ihmistä.
Pohjoinen alue on pinta-alaltaan Brasilian suurin alue.
Hermanni (nimi)
Hermanni on suomalainen asu miehen nimestä Herman. Kutsumamuoto Hermannista on Herkko. Suomalaisessa almanakassa nämä viettävät nimipäivää 12.7. Herman tulee muinaissaksan sotajoukkomiestä, sotilasta tarkoittavasta nimestä Hariman. Samaa kantaa ovat mm. espanjan Armando ja venäjän German. Suomessa muunnoksia ovat Herkon lisäksi mm. Manne, Hemmo ja Hemppo.
Suomessa on helmikuuhun 2018 mennessä ollut kirjoilla kaikkiaan 9360 Hermanni-nimistä henkilöä, jotka ovat kaikki olleet miehiä.
Heikki Hilander
Heikki Hilander on suomalainen imitaattori, juontaja ja ääninäyttelijä. Hänen tunnetuimmat ääninäyttelijän roolinsa ovat olleet animaatiosarjassa "Itse valtiaat" ja elokuvassa "Keisarin salaisuus". Hän on tehnyt lukuisia radio-ohjelmia sekä paikallisradioon että valtakunnalliseen radioon. Televisio- ja radiotöiden ohella Hilander tekee imitaatiokeikkoja. Hilander sai oman tv-ohjelman, kun syksyllä 2010 alkoi viihdesarja "Hilander-TV", joka sisältää muun muassa imitaatioita, sketsejä, parodiaa ja musiikkia.
Heikki Hilanderin on kertonut Raumalainen-lehden haastattelussa tehneensä ensimmäisen keikkansa 1988 ja uransa alkaneen MTV3:n ohjelmasta "Tule sellaisena kuin osaat". Vuonna 1989 Hilander aloitti Radio Auran Aaltojen toimittajana ja juontajana. Tunnetuimpia ohjelmia olivat yli 15 vuotta esitetty "Portinvartijan unelmat" ja imitaatio-ohjelma "Hessus Sentään!". Vuonna 2014 Hilander aloitti yhdessä Markku Heikkilän kanssa Ylen Turun Radiossa tulevan maakunnallisen ajankohtaisia aiheita kommentoivan ohjelman "Hilander ja Heikkilä".
Televisiossa Hilander oli juontajana 1990-luvun lopulla ja 2000-luvun alussa esitetyssä "Huvin vuoksi" -viihdeohjelmassa. Hilander on toiminut ääninäyttelijänä useissa ohjelmissa, joista tunnetuin on vuonna 2001 alkanut animaatiosarja "Itse valtiaat". Hän on toiminut myös usean kauden ajan "Myyntimies Jethron" kertojaäänenä ja parivaljakko on tehnyt myös juontokeikkoja yhdessä. Vuonna 2010 Heikki Hilander teki Yle TV2:lla esitetyn "Hilander-TV"-viihdesarjan, joka julkaistiin myöhemmin myös DVD:llä. Vuonna 2011 hän esitti itseään "Neljän tähden illallinen" -ruokaohjelmassa.
Muita tunnettuja juontajatehtäviä ovat olleet Renny & Geena -gaalan juonto 1990-luvulla sekä Suomen ensimmäisen Eurovision laulukilpailun digi-TV-lähetyksen juontaminen vuonna 2005. Ohjelmassa digi-tv-katsojat pystyivät valitsemaan Hilanderin varjoviisustudion tai Jaana Pelkosen, Heikki Paasosen ja Asko Murtomäen selostuksen välillä. Analogisella kanavalla selostivat ainoastaan Pelkonen, Paasonen ja Murtomäki. Vuonna 2014 Hilander teki Finlanders-yhtyeen 30-vuotisjuhlakiertueen isännän tehtävät.
Hilander julkaisi vuonna 1996 levyn "Heikki Hilander" ja oli mukana "Itse valtiaiden" "200 apinaa – Paavo kuninkaaksi" -levyllä.
Erja Manto
Erja Maaria Manto (s. 8. joulukuuta 1956 Kotka) on suomalainen näyttelijä, ääninäyttelijä ja imitaattori.
Manto tuli laajemmin tunnetuksi 1987 näyteltyään Loviisaa Hella Wuolijoen klassikkonäytelmiin perustuvissa televisioelokuvissa "Niskavuoren nuori emäntä" ja "Niskavuoren Heta". Hän on näytellyt sivurooleissa elokuvissa sittemminkin.
Manto on toiminut vuosien ajan Yleisradion radioteatterissa ohjaajana ja tuottajana. Hän on myös toiminut lukijanäänenä monissa radiokuunnelmissa ja äänikirjoissa.
Yle TV1:n poliittisissa satiirisarjoissa "Iltalypsy" (1993–2001) ja "Itse valtiaat" (2001–2008) Manto imitoi suomalaisia naispoliitikkoja, muun muassa Anneli Jäätteenmäkeä, Suvi Lindéniä, Suvi-Anne Siimestä, Päivi Räsästä, Tanja Karpelaa, Anni Sinnemäkeä ja Sirkka-Liisa Anttilaa.
Erja Mannon vanhemmat olivat näyttelijät Kapo Manto ja Ritva Juhanto.
Nova Iguaçu
Nova Iguaçu [-su´], aikaisemmalta nimeltään Maxambomba, on kaupunki Brasiliassa, Rio de Janeiron osavaltiossa.
Kaupunki on Rio de Janeiron luoteinen esikaupunki. Asukkaita siellä oli 755 000 vuonna 2000. Siellä harjoitetaan elintarviketeollisuutta.
Philosophical Transactions of the Royal Society
Philosophical Transactions of the Royal Society tai Phil. Trans. on brittiläisen Royal Societyn kustantama tiedejulkaisu. Se on vanhin englanninkielinen tiedejulkaisu ja maailman toiseksi vanhin tiedejulkaisu. Vain ranskalainen "Journal des sçavans" on sitä vanhempi. Ensimmäisen kerran "Journal des sçavans" ilmestyi maanantaina 5. tammikuuta 1665 ja "Philosophical Transactions" vastaavasti saman vuoden toukokuun 6. päivänä.
Paul Westlake
Paul Westlake (s. 1951) on brittiläinen stand up -koomikko, kääntäjä, tietokirjailija ja ääninäyttelijä, joka asuu Helsingissä. Hän tekee englannin kielen oppikirjoja WSOY:lle ja Sanoma Prolle ja on kirjoittanut "OK"-, Spotlight-, "Yes"-, "Wow"-, "Passwords-", "Pat and Polly"-, "Passport to English"-, "Key English"-, "Yippee"- ja "Go for it" -oppikirjat. Westlaken vuonna 1988 perustama The Original Touch Oy tekee oppikirjoja ja käännöksiä ja tarjoaa koulutuspalveluja. Lisäksi hän on ollut ääninäyttelijänä mm. "Itse valtiaat" -sarjassa.
Westlake on kotoisin Torquayn kaupungista Britanniasta ja on asunut Suomessa vuodesta 1978 lähtien. Westlake on koulutukseltaan opettaja ja hän on työskennellyt myös kouluttajana ja radiotoimittajana. Hän on tehnyt stand up -komiikkaa vuodesta 2000 lähtien. Suomen tietokirjailijat myönsi Westlakelle Oppikirjailijapalkinnon vuonna 2010. Hänellä on kaksi aikuista lasta.
Berliinin raatihuone
Berliinin raatihuone (), tunnetaan myös nimellä Rotes Rathaus () on hallintorakennus Berliinin Mitten kaupunginosassa, Rathausstraßen varrella. Se on Berliinin senaatin ja hallitsevan pormestarin istuin.
Rakennus rakennettiin vuosien 1861 ja 1869 välillä saksalaisen arkkitehdin Hermann Friedrich Waesemannin suunnitelmien pohjalta. Sen arkkitehtonisena esikuvana toimi Länsi-Preussissa sijainneen Thornin (nyk. Puolan Toruń) raatihuone.
Toisessa maailmansodassa raatihuonerakennus kärsi vakavia vaurioita. Sodan jälkeen se sijaitsi Itä-Berliinin alueella ja jälleenrakennettiin 1950-luvulla. Saksojen yhdistymisen jälkeen vuonna 1991 Berliinin uusi hallinto muutti rakennukseen. Länsi-Berliinin hallinto oli toiminut Schönebergin raatihuoneella.
Leonardo Duque
Leonardo Fabio Duque (s. 10. huhtikuuta 1980 Cali) on kolumbialainen maantiepyöräilijä, joka on ollut Ranskan kansalainen heinäkuusta 2015. Hän edusti Cofidis-tallia 2006–2012, Colombia-joukkuetta 2013–2015 ja viimeisenä ammattilaisvuonnaan 2016 Delko-Marseille Provence-KTM -tallia.
Kirimiehenä tunnettu Duque voitti vuonna 2005 Druivenkoers Overijse -kilpailun sekä toisen etapin ja pistekilpailun Tour de L'Ain -etappikilpailussa. Seuraavana vuonna hän voitti Tour du Limousin´n kokonais- ja pistekilpailun sekä sijoittui Italian ympäriajon etapeilla kerran neljänneksi ja kahdesti viidenneksi.
Vuoden 2007 Espanjan ympäriajossa Duque oli toisen osuuden massakirissä kolmas. Hän voitti 
kilpailun 16. etapin oltuaan loppukirissä irtiottokumppaneitaan Aleksandr Kolobnevia ja Joan Horrachia parempi.
Vuonna 2008 Duque voitti Välimeren ajon neljännen etapin ja sijoittui toiseksi Ranskan ympäriajon 14. osuudella. Samana vuonna hän voitti myös pisteajon ratapyöräilyn maailmancupin Calin osakilpailussa. Vuonna 2010 hän voitti GP Cholet - Pays de Loire -kilpailun.
Duque voitti 2013 Tour de L'Ain -kilpailun ensimmäisen etapin ja yksipäiväisen GP Beghelli -kilpailun. Seuraavana vuonna hän voitti Giro del Trentinon sprinttikilpailun. Vuonna 2016 hän voitti Tour of Taihu Laken kokonaiskilpailun ja seitsemännen etapin.
Koillinen alue (Brasilia)
Brasilian koillinen alue on yksi Brasilian viidestä alueesta. Se muodostuu yhdeksästä osavaltiosta Alagoas, Bahia, Ceará, Maranhão, Paraíba, Pernambuco, Piauí, Rio Grande do Norte, Sergipe. Suurimpia kaupunkeja ovat Salvador, Fortaleza ja Recife. Alueen pinta-ala on 1 561 177 neliökilometriä ja siellä asuu noin 50 miljoonaa ihmistä.
The Eagle Has Landed
The Eagle Has Landed on Saxon-yhtyeen ensimmäinen livealbumi. Se saavutti Britannian listoilla viidennen sijan.
Kaikki kappaleet: Byford/Quinn/Oliver/Dawson/Gill
Kfar Saba
Kfar Saba () on kaupunki Israelissa Keski-Israelin hallintoalueella. Vuonna 2009 sen väkiluku oli 83 600.
Maan, jossa Kfar Saba nykyään on, ostivat sionistit 1892, jotka tarjosivat maan myytäväksi edelleen. Paroni Edomnd James de Rothschild osti maan vuonna 1896 ja myi sen 1903 Petah Tikvan asukkaille. Osmanien valtakunta ei suostunut antamaan rakennuslupia, joten uudisasukkaat joutuivat asumaan savimajoissa.
Power and the Glory
Power and the Glory on Saxon-nimisen heavy metal -yhtyeen viides studioalbumi. Se saavutti brittilistalla 15. sijan ja USAn listoilla 155. sijan.
Levy on yhtyeen ensimmäinen uuden rumpalin Nigel Glocklerin kanssa ja ensimmäinen Amerikassa nauhoitettu Saxon-albumi. Nimibiisi ja "Nightmare" julkaistiin singlenä ja kumpikin pääsi brittien singlelistan top 75:een.
Kaikki kappaleet: Byford/Quinn/Oliver/Dawson/Glocker
Greta Andersen
Greta Andersen (s. 1. toukokuuta 1927) on entinen tanskalainen uimari ja olympiavoittaja.
Andersen saavutti olympiakultaa Lontoossa 1948, jossa hän voitti 100 metrin vapaauinnin finaalin ajalla 1.06,3. Hän ui 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä kolmannen osuuden ja sai hopeaa ajalla 4.29,6, kun hänelle henkilökohtaisella matkalla 0,2 sekunnin erolla hävinnyt Ann Curtis toi Yhdysvaltain joukkueen maaliin ensimmäisenä. Helsingin 1952 olympialaisissa Andersen sijoittui 400 metrin vapaauinnissa kahdeksanneksi ja 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä neljänneksi.
Vuonna 1949 Andersen ui 100 jaardin vapaauinnin maailmanennätyksen 58,2, joka alitettiin vasta vuonna 1956. Wienin EM-kisoissa 1950 Andersen voitti kultaa 400 metrin vapaauinnissa.
Andersen oli myös tunnettu pitkien matkojen uimari. Hän ui Englannin kanaalin yli kuudesti vuosina 1957–1964. Ranskasta Englantiin hän ui n. 11 tunnissa ja Englannista Ranskaan ajassa 13 tuntia ja 14 minuuttia. Kaliforniassa, jonne hän muutti uimaopettajaksi, hänen suurimpiin saavutuksiinsa kuului uinti Santa Catalinan salmen yli molempiin suuntiin ennätysajassa.
Andersen valittiin International Swimming Hall of Fameen 1969.
Rick Ross
William Leonard Roberts II (s. 28. tammikuuta 1976 Coahoma County, Mississippi, Yhdysvallat), tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Rick Ross (tyyliteltynä RICK RO$$) on yhdysvaltalainen rap-artisti. Rick Rossin taiteilijanimi tulee samannimisestä huumekauppiaasta. Rick Ross perusti levy-yhtiön Maybach Music Group vuonna 2009.
Rick Ross syntyi Mississippissä vuonna 1976 mutta varttui Carol Cityssä Floridassa. Valmistuttuaan Carol City Senior High Schoolista hän jatkoi opintojaan Albany State Universityssä. Myöhemmin hän liittyi 8Ball & MJG:n Suave House Recordsiin. Ross teki myös sopimuksen Slip-n-Slide -levy-yhtiön kanssa.
19. lokakuuta 2011 Ross joutui sairaalaan ja perumaan keikkansa. Hänellä on ollut toistuvia ongelmia terveytensä kanssa.
Rick Rossin debyyttialbumi "Port of Miami" julkaistiin maaliskuussa 2006. Albumi sijoittui heti ilmestyttyään Billboard 200 listan kärkipaikalle 187,000 viikkomyynnillään. Rolling Stone -lehti ennusti albumin olevan kesän suurin hip hop julkaisu. Port of Miami ylitti kultarajan 8. marraskuuta 2006. Samana vuonna Ross vieraili DJ Khaledin "Listennn... the Album" -albumin "Born-N-Raised" ja "Holla at Me" -kappaleilla.
Toinen studioalbumi "Trilla" julkaistiin maaliskuussa 2008. Kuten "Port of Miami", tämäkin albumi sijoittui ensimmäisellä viikolla Billboard 200 -listan ykköspaikalle. Albumin esikoissingle "Speedin'", jolla vierailee R. Kelly sijoittui 121. sijalle Billboard Hot 100 -listalla. Toinen single "The Boss" (mukana T-Pain) sijoittui saman listan 17. sijalle. Kolmannella "Here I Am" -singlellä vierailee Nelly ja Avery Storm. Toukokuussa julkaistiin neljäs "This Is the Life" -single, jolla vierailee Trey Songz.
Rick Ross aloitti riidan rap-artisti 50 Centin kanssa, koska tämä ei ollut huomioinut Rossia BET Awardsissa. Tammikuun alkupuolella Rick Ross julkaisi "Mafia Music" -kappaleen, joka levisi internettiin. Kappale sisälsi useita 50 Cent -dissejä.
Rossin kolmas studioalbumi "Deeper Than Rap" julkaistiin 21. huhtikuuta 2009. Kahden ensimmäisen studioalbumin tapaan, tämäkin sijoittui Billboard 200 -listan kärkeen. Albumin ensimmäinen single "Magnificent" julkaistiin helmikuussa 2009 ja se sijoittui Billboard Hot 100 -listan 67. sijalle. Kappaleella vieraili John Legend. Toisena singlenä julkaistiin kappale "All I Really Want". Sillä vieraili The-Dream ja se julkaistiin toukokuussa 2009. Kolmannella "Maybach Music 2" -nimisellä singlellä vierailivat Kanye West, T-Pain ja Lil Wayne. Tämän singlen sijoitus Billboard Hot 100 -listalla oli 92.
Rick Ross julkaisi neljännen "Teflon Don" -nimisen studioalbuminsa 20. heinäkuuta 2010. Albumilta julkaistiin kolme singleä. Ensimmäinen single "Super High" julkaistiin toukokuussa 2010 ja sillä vierailee Ne-Yo. Toinen, "B.M.F. (Blowin' Money Fast)" -niminen, single julkaistiin kesäkuussa 2010. Tällä puolestaan vieraili Styles P. Lokakuussa 2010 julkaistiin levyn kolmas single "Aston Martin Music".
William Roberts
William Roberts voi viitata ainakin seuraaviin:
First Blood Last Cuts
First Blood Last Cuts on heavy metal -yhtye W.A.S.P.:in kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 1993.
Still Not Black Enough
Still Not Black Enough on heavy metal -yhtye W.A.S.P.:in studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1995. Alun perin albumista piti tulla Blackie Lawlessin soololevy, mutta se julkaistiin lopulta W.A.S.P.:in nimellä.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Blackie Lawless, ellei toisin mainittu.
Kill, Fuck, Die
Kill, Fuck, Die (käytetään myös lyhennettä K.F.D.) on heavy metal -yhtye W.A.S.P.:in studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1997. Levyä pidetään W.A.S.P.:n raskaimpana.
Kaikki kappaleet säveltänyt Blackie Lawless & Chris Holmes, ellei toisin mainittu.
Francesco De Gregori
Francesco De Gregori (s. 4. huhtikuuta 1951) on italialainen laulaja-lauluntekijä.
De Gregori syntyi Roomassa ja julkaisi vuonna 1972 ensimmäisen albuminsa yhteistyössä Antonello Venditti kanssa. Hänen soolouransa tunnetuimpiin lauluihin lukeutuvat "Bufalo Bill", "Santa Lucia", "Generale" ja "Viva l'Italia". Hän teki menestyksensä huippuvuosina myös yhteistyötä Lucio Dallan kanssa.
De Gregori on jatkanut uraansa 1980-luvun jälkeen ja saavuttanut menestystä mm. albumeillaan "Titanic" (1982), "Canzoni d'amore" (1992), "Amore nel pomeriggio" (2001) ja "Il fischio del vapore" (2002, mukana Giovanna Marini). Vuonna 2003 julkaistiin hänen elämäkertansa "Quello che non so, lo so cantare".
Kotimaassaan De Gregori tunnetaan myös lempinimellä "Il Principe". Hänet on palkittu useaan otteeseen "Targa Tencolla".
Luettelo Waffen-SS:n yksiköistä
Luettelo Waffen-SS:n yksiköistä sisältää oli Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen puolisotilaallisen järjestön SS:n sotilaalliseen siipeen Waffen-SS:ään kuuluneet joukot.
Armeija () koostui kahdesta tai useammasta armeijakunnasta ()
Armeijakunta muodostui kahdesta tai useammasta divisioonasta
Lähde:SS-ryhmää () johti nuorempi aliupseeri, kuten korpraalia vastaava SS-Rottenführer tai alikersanttia vastaava SS-Unterscharführer. Ryhmän koko saattoi vaihdealla kuudesta kahteentoisa sotilasta.
Korpraalia vastaava Rottenführerin arvo oli otettu ensimmäisenä käyttöön kansallissosialistisissa muodostelmissa SA:ssa 1932. Koska SS:n arvot olivat samat kuin SA:n aluksi niin tästä arvo periytyi myös SS:ään. Varsinaisessa taistelutoiminnassa korpraali johti yleensä vain pientä kolmen tai neljän sotilaan ryhmää, kuten tulitukiryhmää, konekivääriryhmää tai tiedusteluryhmää.
Alikersanttia vastaava Unterscharführerin arvo tuli käyttöön arvona vasta 1934. alikersanttia alemmat sotilasarvot olivat SS-Schütze, SS-Oberschütze, SS-Sturmmann ja SS-Rottenführer. Schütze tarkoittaa suomeksi ampujaa, pääasiassa kiväärimiestä, joka on sotilasarvoltaan kuin sotamies. Oberschütze tarkoittaa johdonmukaisesti Schütze:en nähden yliampujaa ja Sturmmann rynnäkkömiestä. Rottenführer puolestaan tarkoittaa sotilasryhmää pienemmän ryhmän, taisteluparin tai partion johtajaa. Partio tässä yhteydessä tarkoittaa ryhmää pienempää joukkoa.
Joukkuetta () johti nuorempi upseeri, kuten vänrikkiä vastaava SS-Untersturmführer, upseerioppilasta vastaava SS-Oberjunker tai ylikersanttia vastaava SS-Oberscharführer. Joukkueessa oli kolmesta neljään ryhmää. Joukkueenjohtajan lisäksi joukkueessa oli varajohtajana vanhempi kersantti, joka vastasi tavallisesti huollosta: taisteluvälineistä, elintarvikehuollosta jne. sekä toimi varajoukkueenjohtajana joukkueenjohtajan tukena. Waffen-SS:n panssarijoukoissa joukkueeseen kuului viisi ryhmää.
SS-Unterscharführeria ylemmät, mutta SS-Untersturmführeria alemmat sotilasarvot olivat SS-Junker, SS-Scharführer, SS-Standartenjunker, SS-Oberscharführer, SS-Hauptscharführer, SS-Standartenoberjunker ja SS-Sturmscharführer. Junker tarkoittaa "junkkaria", upseerioppilasta, kun taas Scharführer tarkoittaa ryhmänjohtajaa, Standartenjunkerm. Oberscharführer tarkoittaa yliryhmänjohtajaa, Hauptscharführer pääryhmänjohtajaa. Standartenoberjunker.
Komppaniaa () johti komppanianpäällikkönä nuorehko, mutta kokenut luutnanttia vastaava SS-Obersturmführer tai kapteenia vastaava SS-Hauptsturmführer. Tavallisesti komppaniaan kuului kolme joukkuetta komppanian ollessa pienin taktinen yksikkö, missä oli tukevia osia, kuten jalkaväen kanssa kulkevat tulenjohtajat ja rynnäköivien ilmavoimien tulenjohtajat.
Panssarijoukoissa oli komppaniassa neljä panssarivaunujoukkuetta ja kaksi komentojoukkuetta.
Dominator
Dominator on heavy metal -yhtye W.A.S.P.:in studioalbumi. Albumi julkaistiin 20. huhtikuuta 2007.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 35.
Netanya
Netanya (), on kaupunki Israelissa ja se on Sharonin tasangon pääkaupunki. Kaupungin väkiluku on 183 200 ja sen pääelinkeino on turismi. Netanya on perustettu 1929.
Netanya on nimetty amerikanjuutalaisen filantropi Nathan Strauksen mukaan. Kaupungin perustivat 40 siirtolaista alueelle, jolla ei aikaisemmin sijainnut juutalaisia asutuskeskuksia. Kaupungin sijainti Tel Avivin ja Haifan välissä mahdollisti nopean talouskasvun ja kaupunki levisi ympäröivälle maaseudulle. Vuonna 1948 kaupungissa oli noin 8 500 asukasta ja vuonna 1968 jo 60 100. Islamilainen jihad -järjestö teki kaupungissa 22. tammikuuta 1995 pommi-iskun, jossa kuoli 18 ihmistä ja loukkaantui 50. Toisen intifadan aikana kaupungissa tehtiin useita iskuja, joista suurin oli itsemurhaisku Park Hotellilla, jossa kuoli 22 henkilöä ja haavoittui 140.
Netanyan talouden tärkeimpiä haaroja ovat turismi ja teollisuus. Kaupunki on yksi Israelin pääasiallisista merenrantalomakohteista ja siellä sijaitsee useita hotelleja. Teollisuuden tärkein ala oli pitkään timanttien hionta. Ala tuotiin kaupunkiin 1940-luvulla natsien miehittämästä Belgiasta, mutta se on painottunut viime aikoina Tel Avivin alueelle. Kaupungin nykyisiä teollisuuden aloja ovat esimerkiksi teräs-, lääke-, elintarvike-, tekstiili- ja elektroniikkateollisuus. Hieman kaupungista etelään sijaitsee Israelin suurin panimo.
Vuoden 2016 lopussa Ashdodin asukasluku oli 221 591. Siirtolaisia Netanyaan on tullut esimerkiksi Ranskasta, Neuvostoliitosta, Etiopiasta, Etelä-Amerikasta ja englanninkielisistä maista.Vuonna 2013 maahanmuuttajat muodostivat kaikkiaan 35 % kaupungin väestöstä.
Mike Dupke
Mike Dupke on yhdysvaltalainen rumpali. Hän on vaikuttanut muun muassa yhtyeissä W.A.S.P. ja John Mellencamp. Musiikilliseksi innoittajikseen hän on maininnut Kissin ja Manowarin.
Dupke on syntynyt Michiganissa ja hän alkoi soittaa rumpuja 13-vuotiaana. Nuorena hän kävi Indianan yliopiston musiikkikoulua. Sittemmin Dupke muutti Nashvilleen ja tapasi siellä Cinderellan rumpalin Fred Couryn, jonka kautta Dupke pääsi Hair of the Dog -nimiseen losangelesilaisyhtyeeseen. Yhtyeen hajottua Dupke työskenteli Eric Sardinasin kanssa, kunnes liittyi W.A.S.P.:iin vuonna 2006. Dupke pysyi W.A.S.P.:in rumpalina vuoden 2015 heinäkuuhun asti.
Mike Dupkelle ja hänen vaimolleen syntyi lapsi kesällä 2015 hieman ennen Dupken eroamista W.A.S.P.:ista.
Shaun White
Shaun Roger White (s. 3. syyskuuta 1986 San Diego, Kalifornia) on yhdysvaltalainen lumi- ja rullalautailija. Hän voitti olympiakultaa lumikourussa Torinon 2006, Vancouverin 2010 ja Pyeongchangin 2018 talviolympialaisissa. Whitea pidetään maailman parhaana lumilautailijana.
Whitella todettiin heti syntymän jälkeen sydänvika (Fallotin tetralogia, TOF) ja yksivuotiaana hänelle tehtiin kaksi sydänleikkausta.
Whiten isoveli, Jesse, kiinnostui rullalautailusta minkä myötä myös Shaun kiinnostui lajista. Lumilautailun White aloitti kuusivuotiaana veljensä innottamana. Hänen sanottiin olevan liian nuori lumilautailemaan, mutta hän jatkoi kuitenkin harjoittelua. Pian hän sai sponsorisopimuksen Burtonin kanssa, kun hänen äitinsä soitti yritykseen kysyäkseen olisiko heillä 6-vuotiaalle sopivaa lautaa.
White on osallistunut X Games -kilpailuihin, ja sijoittunut kolmen parhaan joukkoon vuodesta 2002 lähtien. Hänellä on kilpailuista 18 mitalia (13 kultaa, 3 hopeaa ja 2 pronssia).
Punertavien hiustensa vuoksi Whitea on kutsuttu lempinimellä "The Flying Tomato".
White on työskennellyt pitkään Tony Hawkin kanssa. Hawk tapasi Whiten tämän ollessa 9-vuotias.
Ammattilaisrullalautailijan uran White aloitti 16-vuotiaana vuonna 2003. Hän on osallistunut X Games -kilpailuihin myös rullalautailijana ja voittanut kaksi kultamitalia (2007 ja 2011), kaksi hopeaa (2005 ja 2010) sekä pronssia (2008).
Roberto Vecchioni
Roberto Vecchioni (s. 25. kesäkuuta 1943) on italialainen laulaja-lauluntekijä. Hän syntyi Carate Brianzassa ja opiskeli Università Cattolica del Sacro Cuoressa. Hän on lisäksi julkaistu kirjailija, joka on työstänyt sekä romaaneja että novelleja.
Vecchioni on naimisissa ja hänellä on neljä lasta.
Dirichlet’n konvoluutio
Dirichlet'n konvoluutio eli Dirichlet'n tulo on lukuteoreettisille funktioille määritelty matemaattinen operaatio. Operaatio muistuttaa lukujen kertolaskua, mutta lukujen sijaan operoidaan funktioilla. Laskemalla kahden lukuteoreettisen funktion konvoluutio saadaan tulokseksi kolmas lukuteoreettinen funktio. Dirichlet'n konvoluutio on siis samantyyppinen operaatio kuin muutkin konvoluutiot.
Olkoon formula_1 ja formula_2 kaksi lukuteoreettista funktiota, jotka on siis määritelty vain positiivisille kokonaisluvuille. Olkoon formula_3 mielivaltainen positiivinen kokonaisluku.
Dirichlet'n konvoluutio formula_4 määritellään seuraavasti:
Tässä formula_6 merkitsee, että formula_3 on jaollinen formula_8:llä.
Dirichlet'n konvoluutiossa siis lasketaan yhteen kaikki sellaiset termit, joissa kerrotaan keskenään formula_1 ja formula_2 sellaisilla arvoilla, joiden tulo on formula_3.
Dirichlet'n konvoluutiolla on seuraavat ominaisuudet:
Yrjö Happonen
Yrjö Happonen (s. 8. lokakuuta 1970 Kuopio) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli yleensä hyökkäävänä keskikenttäpelaajana.
Happonen pelasi kaksitoistavuotisen pääsarjauransa aikana yhteensä 210 ottelua, joissa hän teki 20 maalia. Hänen edustamiaan seuroja olivat kasvattajaseuransa Kuopion Pallotovereiden lisäksi Kuopion Palloseura, Myllykosken Pallo sekä Rovaniemen Palloseura. Happonen oli poikamaajoukkueiden avainpelaajia yhdessä Jari Litmasen kanssa, mutta useat loukkaantumiset hankaloittivat hänen kansalliselle huipputasolle murtautumista. Ulkomailla Happonen kävi Englannissa Valioliiga-seura West Ham Unitedin testileirillä. Vuonna 1986 Happonen valittiin Vuoden poikapelaajaksi.
Nykyisin hän toimii vanginvartijana Kuopion vankilassa ja pelaa jalkapalloa ikämiessarjoissa.
Bruttokansantulo
Bruttokansantulo (BKTL) on kansantalouden tilinpidon käsite, joka kuvaa maan tuotannosta saamia tuloja. Se eroaa yleisemmin käytetystä bruttokansantuotteesta (BKT) siinä, että mukaan lasketaan ulkomailta saadut ja sinne maksetut tulot: BKTL = BKT - kotimaisten talousyksiköiden ulkomaisille talousyksiköille maksamat ensitulot + kotimaisten talousyksiköiden ulkomaisilta talousyksiköiltä saamat ensitulot.
Kansantuotteen tuottamiseen osallistuneet työntekijät, raaka-aineiden toimittajat sekä sijoittajat saavat korvaukseksi tuotantotekijäkorvauksia. Kun tuotantotekijäkorvaukset lasketaan yhteen saadaan bruttokansantulo.
Huomioon otettavia tuloja:
Pertti Hänninen
Pertti "Tysse" Hänninen (s. 29. marraskuuta 1941) on entinen jalkapalloilija. Hännisen pelipaikka oli maalivahti. Hän teki komean uran Kuopion Palloseuran SM-sarjajoukkueessa. Hän pelasi KuPS:ssa 14 kautta pääsarjaa, jossa pelasi vuosina 1959–1972 yhteensä 206 ottelua. KuPS:n mestaruusvuonna 1966 Hänninen pelasi vain neljässä ottelussa(kyseinen ottelumäärä ei riittänyt olla niiden pelaajien joukossa, jotka luetaan virallisesti jalkapallon Suomen mestareiksi). Hän pelasi yhden poikien maaottelun. Kups voitti Suomen cupin vuonna 1968. Hänninen pelasi loppuottelun kenttäpelaajana.