César Rodríguez Álvarez
César Rodríguez Álvarez yleensä vain César (s. 29. kesäkuuta 1920 León, Espanja – k. 1. maaliskuuta 1995 Barcelona, Espanja) oli espanjalainen jalkapalloilija. Hän pelasi suurimman osan seurajoukkueurastaan Barcelonassa, sekä edusti Espanjan maajoukkuetta että epävirallista Katalonian maajoukkuetta. César pelasi Barcelonassa yhteensä 423 ottelua ja teki niissä 294 maalia, joka on neljänneksi eniten seuran historiassa, edellä ovat Paulino Alcántara, Josep Samitier ja Lionel Messi. Espanjan pääsarjan historiassa vain viisi pelaajaa ovat tehneet enemmän maaleja, jotka ovat Zarra, Hugo Sánchez, Alfredo di Stéfano, Raúl ja Lionel Messi. Hänen avustuksellaan Barcelona voitti viisi pääsarjamestaruutta ja itse hän voitti 28 maalillaan kaudella 1948–1949 pääsarjan maalikuninkuuden eli Pichichi-palkinnon. Pelaajauransa lopetettuaan hän siirtyi valmentajaksi ja valmensi muun muassa Real Zaragozaa sekä Barcelonaa.
Pelattuaan Leónin nuorisojoukkueessa, hän siirtyi Barcelonaan vuonna 1939. Asevelvollisuutensa myötä hän kuitenkin joutui muuttamaan Granadaan ja täten hänen ensiesiintymisensä edutusjoukkueessa viivästyi. Hän pelasi lainalla kaksi kautta Granadassa ja ensimmäiselle kaudellaan auttoi joukkuetta voittamaan Segunda Divisiónin. Toisella kaudellaan, niin César kuin Granadakin teki debyytin pääsarjassa. Kauden aikana César teki ottelussa Castellónia vastaan 6 maalia, kun ottelu päättyi lopulta Granadan voittoon 7–3. Kauden päätyttyä hän oli pääsarjan toiseksi paras maalintekijä 23 maalillaan.
Vuonna 1942 César palasi Barcelonaan ja voitti ensimmäisen pääsarjamestaruuden kauden 1944–1945 päätteeksi. Pelaajauransa aikana hänen joukkuetovereinaan pelasivat muun muassa Antoni Ramallets, Velasco, Josep Escolà, Joan Segarra, Estanislao Basora, Josep Gonzalvo ja Marià Gonzalvo. Vuonna 1951 César teki kaksi maalia Espanjan Cupin loppuottelussa Real Sociedadia vastaan, joka päättyi Barcelonan voittoon 3–0. Yhdessä Estanislao Basoran, László Kubalan, Eduardo Manchón ja Morenon kanssa hän oli osa legendaarista hyökkäyslinjaa, jonka avulla joukkue voitti viisi pokaalia kauden 1951–1952 aikana. César teki 1–0-voittomaalin Latin Cupin loppuottelussa Niceä vastaan.
Barcelonasta lähdettyään César edusti Cultural Leonesaa ja Perpignania, ennen kuin hän siirtyi Elcheen. Joukkueessa hän toimi pelaajana sekä valmentajana ja auttoi sitä nousemaan Tercera Divisiónista Primera Divisióniin kolmessa kaudessa. Vuonna 1958 Elche pelasi Segunda Divisiónin toisessa lohkossa, ja kauden päätteeksi joukkueen voitettuaan lohkonsa se nousi suoraan pääsarjaan. Seuraavalla kaudella 1959–1960 hän toimi niin ikään pelaajavalmentajana. Kyseinen kausi jäi lopulta Césarin pelaajauran viimeiseksi. Uransa aikana hän pelasi yhteensä 353 pääsarjaottelua ja teki niissä 226 maalia.
Vuosien 1945–1952 aikana César pelasi Espanjan maajoukkueessa yhteensä 12 ottelua. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa 11. maaliskuuta 1945 ja teki heti debyytissään maalin Portugalia vastaan. César oli mukana joukkueessa vuoden 1950 MM-kilpailuissa, jotka pidettiin Brasiliassa.
César edusti myös epävirallista Katalonian maajoukkuetta vuosien 1943–1954 aikana yhteensä 10 kertaa. 19. lokakuuta 1947 hän teki kaksi maalia ystävyysottelussa Espanjaa vastaan. Ottelu päättyi Katalonian 3–1-voittoon.
Menestyksekkäiden kolmen kauden jälkeen Elchessä, jossa César toimi pelaajavalmentajana, hän siirtyi valmentamaan Real Zaragozaa. Ensimmäisen kauden jälkeen hän oli valmentanut joukkueensa pääsarjassa kolmanneksi. Kahden seuraavan kauden aikana Zaragoza sijoittui pääsarjassa neljänneksi ja viidenneksi. Vuonna 1963 Zaragoza selvisi Espanjan Cupin loppuotteluun Barcelonaa vastaan. Barcelona kuitenkin voitti ottelun ja Zaragoza jäi näin toiseksi. Tämä herätti kiinnostusta Barcelonassa ja vuonna 1964 hän siirtyi entisin joukkuetoverinsa Josep Gonzalvon tilalle päävalmentajaksi. César ei kuitenkaan onnistunut täysin Barcelonassa ja toimi päävalmentajana yhteensä 85 ottelun ajan.
BarcelonaGranada
Elche