hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Pentti Perksalo
Pentti Olavi Perksalo (5. maaliskuuta 1929 Pori – 8. syyskuuta 2016 Salo) oli suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori. Hän aloitti laulajana vasta 40-vuotiaana vuonna 1970, ja hänet tunnettiin Wagner-tenorina. Hän vieraili eri oopperoissa. Sitä ennen hän toimi liikunnanopettajana vuosina 1953–1976, mutta lopetti tässä tehtävässä Salossa ollessaan. Hän on Suomen Wagner Seuran kunniajäsen vuodesta 2001.
Perksalo asui asunnoksi kunnostetussa Viurilan kartanon vanhassa viljamakasiinissa Hirvilinnassa.
Perksalon poika on sellotaiteilija Jukka Perksalo.
Villakoirapointteri
Villakoirapointteri () on karkeakarvainen saksalainen koirarotu, jota käytetään metsästykoirana.
Rodun taustalla on kaksi koirarotua, villakoira ja pointteri. Vuonna 1881 saksalainen kasvattaja paroni von Zedlitz halusi kehittää hyvän metsästyskoiran. Hänellä oli seitsemän valikoitua villakoiraa ja sata pointteria, joita hän käytti villakoirapointterin kehittämiseen. Rodusta ei koskaan ole tullut erityisen suosittua, eikä sitä tunnetakaan erityisemmin. Suomen Kennelliitossa on rekisteröitynä yksi villakoirapointteri.
Stipe Drviš
Stipe Drviš, tunnetaan Saksassa nimellä Stipe Drews (s. 8. kesäkuuta 1973 Makarska), on kroatialainen ammattilaisnyrkkeilijä ja WBA-liiton raskaan keskisarjan entinen maailmanmestari.
Amatöörinä Drviš otteli 100 ottelua ja saavutti 90 voittoa. 1996 EM-kisoissa hänen taipaleensa katkesi kolmanteen otteluun jossa vastaan asettui lopulta mestaruuden voittanut Pietro Aurino. Samana vuonna Atlantan olympialaisissa hän hävisi puolivälierässä Seung-Bae Leelle. 1997 MM-kisoissa hänen taipaleensa katkesi jo ensimmäiseen otteluun. Samana vuonna hän sijoittui Adrianmeren kisoissa toiseksi. Kroatian mestaruuden Drviš voitti amatöörinä kuudesti.
Ammattilaiseksi Drviš ryhtyi vuonna 1999. 1. lokakuuta 2000 hän voitti avoimen Saksan mestaruuden raskaassa keskisarjassa tyrmättyään Andre Mewisin viidennessä erässä. 23. marraskuuta 2002 hän voitti IBF-liiton Intercontinental-tittelin pisteillä Manuel Lee Ossieta vastaan, ja seuraavassa ottelussaan 8. helmikuuta 2003 avoimena olleen Euroopan mestaruuden pisteillä Silvio Brancoa vastaan. Hän puolusti titteleitään Olivier Beardia ja Konstantin Švetsiä vastaan. Tämän jälkeen hän kuitenkin luopui mestaruusvyöstään, koska osallistui Paul Briggsiä vastaan käytyyn WBC-liiton otteluun, jolla ratkaistiin maailmanmestarin haastaja. Hän kuitenkin hävisi täydet 12 erää kestäneen ottelun selkeästi kaikin tuomariäänin.
18. kesäkuuta 2005 Drviš voitti Omar Eduardo Gonzalezin WBO:n intercontinental-ottelussa, ja seuraavassa ottelussaan tammikuussa otti avoinna olleen EM-tittelin takaisin itselleen yksimielisellä pistevoitolla Antonio Brancalionista. Toukokuussa hän puolusti mestaruuttaan japanilaista Kai Kurzawaa vastaan.
28. huhtikuuta 2007 Drviš asteli jälleen MM-kehään, tällä kertaa WBA-liiton mestaruusotteluun jossa vastassa oli hallitseva mestari Braco. Oberhausenissa käyty ottelu kesti täydet 12 erää, ja Drviš julistettiin voittajaksi kaikin tuomariäänin. 16. joulukuuta 2007 Drviš menetti WBA-liiton vyön hävittyään 12-eräisen kamppailun Danny Greenille tuomariäänin. Molemmat nyrkkeilijät lopettivat uransa tämän ottelun jälkeen.
Heikki Siukola
Heikki Johannes Siukola (s. 20. maaliskuuta 1943 Vimpeli) on suomalainen oopperalaulaja. Hän on vieraillut eri oopperoissa ympäri maailmaa, ja hänet tunnetaan erityisesti Wagner-rooleistaan.
Siukola on opiskellut laulua Sibelius-Akatemiassa.
Siukolan isä Leo Siukola oli kanttori.
Uittoränni
Uittoränni (myös uittokouru ja uittoruuhi) on yleensä puusta tehty rakennelma, jota pitkin tukkeja ja propseja uitettiin kahden eri järven tai joen välinen matka. Uittoränni oli myös patorakennelmaan tehty tukinuiton salliva rakennelma, jota pitkin puut uitettiin lähinnä yksitellen patorakennelmasta sen ylemmältä veden tasolta alemmalle tasolle. Usein uittoränni saatettiin rakentaa myös uiton kannalta hankalaan koskeen, joka olisi ehkä rikkonut vapaasti uitettavia tukkeja.
Uittoränni sopii vain puiden irtouittoon. Siksi muutamissa paikoissa, joilla käytettiin nippu-uittoa, esimerkiksi Mäntyharjun uittoreitillä, rakennettiin rännien tilalle ylivientirautateitä, niin sanottuja rautakanavia.
Nykyisin uittorännit ovat katoavaa kansanperinnettä, ja Museovirasto on onnistunut suojelemaan ja kunnostamaan muutaman niistä. Nämä sijaitsevat etupäässä Pohjois-Suomessa.
Uittorännien historia katoaa tavallisten arkielämään liittyvien oivallusten hämärään. Kuitenkin puun käytön lisääntyminen ja pitkät kuljetusmatkat ovat lisänneet myös uittorännien tarpeellisuutta. Lappi oli viimeisin alue, jossa uittorännejä oli runsaasti. On arvioitu, että siellä oli 1950- ja 1960-luvuilla melkein jokaisen uittoväylän varrella. Uitot alkoivat Lapissakin jo 1800-luvun loppupuolella, joten perinne on sielläkin melko vanha.
Nellimin uittoränni sijaitsee Inarinjärven koilliskolkassa Keskimmäisenjärven ja Nellimöjärven välillä. Museovirasto restauroi tämän rännin, ja projekti saatiin valmiiksi vuonna 1995. Uittojen aikana ohjattiin Nellimjoen vesi kulkemaan uittorännin kautta, ja sen tähden rakenteetkin ovat vankkoja puurakenteita. Nellimin uittorännin pituus on 304 metriä ja sen alkupään ja loppupään korkeusero on 16 metriä.
Riutukan uittoränni Sallassa on peräisin todennäköisesti vasta 1920-luvulta, joskin Raakunjoessa uitot alkoivat jo vuonna 1895. Riutukan uittorännin pituus on 240 metriä. Uittorännin lisäksi alueella on kunnostettu muutakin uittoon liittyvää rakennusympäristöä. Restaurointityöt valmistuivat vuonna 1992.
NHL Challenge
NHL Challenge oli sarja NHL-joukkueiden 2000-luvun alkuvuosina pelaamia jääkiekon harjoitusotteluita pohjoismaisia joukkueita vastaan. Otteluita pelattiin viisi ruotsalaisia ja yksi suomalaista joukkuetta vastaan. Otteluiden ajankohta oli aina syyskuussa ennen sarjakauden alkua. Otteluissa näkyi NHL:n joukkueiden eurooppalaisten joukkueiden tasoero eurooppalaisten hävitessä kaikki ottelut maalierolla 29–10. Ottelut pelattiin NHL:n säännöillä.
Jo vuonna 2001 Coloradon piti pelata Jokereita vastaan, mutta suunnitelmat muuttuivat terrori-iskujen takia. Coloradon piti pelata tuolloin myös Djurgårdenia vastaan. Tosin aiemminkin on pelattu NHL Challenge -otteluita.
The Extremist
The Extremist on kitaravirtuoosi Joe Satrianin viides sooloalbumi. Levy ilmestyi vuonna 1992.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Joe Satriani.
Patti Page
Patti Page, oikealta nimeltään Clara Ann Fowler (8. marraskuuta 1927, Claremore, Oklahoma, Yhdysvallat – 1. tammikuuta 2013, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen laulaja. Hän aloitti laulajanuransa vuonna 1948, kun hän julkaisi ensimmäisen singlensä ”Confess”.
Page sai Grammy-palkinnon vuoden 1998 albumistaan "Live at Carnegie Hall: The 50th Anniversary Concert". Patti Page kuoli tammikuun ensimmäisenä päivänä 2013 Kalifornian Encinitasissa. Sydänvaivoista kärsinyt Page oli kuollessaan 85-vuotias. Hänelle myönnettiin postuumisti toinen Grammy-palkinto elämänurasta helmikuussa 2013.
Kyläsairaala
Kyläsairaala ("The Royal") on brittiläinen draamasarja, joka keskittyy Elsinbyn merenrantakaupungissa Yorkshiressa sijaitsevan St Aidan’s Royal Free Hospital -sairaalan toimintaan 1960-luvulla. Sarja sai alkunsa "Sydämen asialla" -sarjan 12. tuotantokauden eräästä jaksosta ja alkoi elää omaa elämäänsä sarjan spin-offina. "Sydämen asialla" -sarjan hahmoja vieraili useasti sarjan ensimmäisillä tuontantokausilla mutta ei enää uudemmissa jaksoissa.
Sarjan ensimmäisen tuotantokauden päähenkilönä oli "Sydämen asialla" -sarjan Claude Greengrass. Koska Greengrassia esittänyt Bill Maynard ei voinut terveydentilansa vuoksi enää esiintyä "Sydämen asialla" -sarjassa, hänelle kirjoitettiin Greengrassin rooli vuodepotilaana Elsinbyn sairaalassa. Sittemmin päähenkilöiksi ovat nousseet lääkärit Gordon Ormerod (Robert Daws) ja Jill Weatherill (Amy Robbins), kirurgi Rose (Denis Lill) sekä nuoret ja innokkaat lääkärit Jeff Goodwin, rugbyonnettomuudessa kuollut David Cheriton sekä lääkärit Mike Banner, Nick Burnett ja Ralph Ellis. Päähenkilöihin kuuluvat myös yleismiehet Ken Hopkirk (Michael Starke) ja Alun Morris (Andy Wear) sekä Hopkirkin tytär Lizzie (Michelle Hardwick). Sairaanhoitajista tärkeimmät hahmot ovat ylihoitaja (Wendy Craig), sisar Brigid (Linda Armstrong), Stella Davenport ja Meryl Taylor sekä heidän lisäkseen vielä ambulanssinkuljettaja Frankie Robinsonsekä hoitajat Marian McKaig, Catherine Deane ja hoitajaopiskelija Faye Clarke.
Yksi hahmoista on Jean MacAteer, roolia esittää Glynis Barber, joka on useimmille entuudestaan tuttu 1980-luvun englantilaisesta TV-sarjan "Taistelupari" ("Dempsey and Makepeace") pääroolista Harriet Makepeace.
Toinen Suomessa jo tutuksi tullut näyttelijä sarjassa on Gareth Hale (sarjasta "Hale & Pace – Hauskat Pojat"). Hale näyttelee Kyläsairaalassa vakituista hahmoa, Ken Hopkirkin serkkua Jack Belliä. Jack korvaa Kyläsairaalassa Ken Hopkirkin.
Sarjaa kuvattiin Whitbyssä ja Scarborough’ssa, ulkotiloissa kuvattiin Scarborough’ssa ja sisätilakohtaukset kuvattiin St Luke’s Hospital -sairaalan entisellä synnytysosastolla Bradfordissa ja The Leeds Studios -tuotantotiloissa (Studio 4). St Luke’s Hospital valittiin, koska sitä ei ollut uudistettu muutamaan vuoteen ja se oli hyvin samankaltainen, kuin miltä 1960-luvun sairaala olisi näyttänyt.
Sarjan tunnusmusiikkina on The Spencer Davis Group -yhtyeen tunnetuksi tekemä kappale "Somebody Help Me". Sen laulaa Ken Hopkirkia esittävä Michael Starke.
Kyläsairaala on saanut jatkosarjan "Sairaala meren rannalla" ("The Royal Today"), jossa seurataan sairaalan nykyajan tapahtumia. Sarjaa on tehty 50 puolen tunnin osaa vuonna 2008. Suomessa sarjaa on esittänyt SuomiTV.
Mystery Tracks – Archives Vol. 3
Mystery Tracks - Archives Vol. 3 on kitaravirtuoosi Steve Vain kokoelma-albumi.
01. Speed 
02: Just Cartilage
03: San-San-Nana-Byoushi
04: Sofa
05: Essence
06: Wipe Out 2000
07: Feathers 
08: Opposites Attract Part 1
09: Misfits
10: Selfless Love
11: Maple Leafs
12: The Murder
13: Opposites Attract Part 2 (The Indulgent Version)
Tetsuya Nomura
Tetsuya Nomura (, s. 8. lokakuuta 1970) on japanilainen videopelisuunnittelija, joka työskentelee nykyään Square Enixille. Kuuluisaksi Nomura on tullut "Final Fantasy" -pelisarjan hahmosuunnittelijana. Hän myös ohjasi sarjan seitsemänteen osaan pohjautuvan "" -elokuvan, joka julkaistiin vuonna 2005.
Tetsuya Nomura syntyi Shikokulla sijaitsevassa Kōchin kaupungissa. Ennen Squarelle siirtymistä hän kävi ammattikoulua ja hän teki mainoksiin tarkoitettuja taideteoksia. Vuonna 1992 Square palkkasi hänet hirviösuunnittelijaksi "Final Fantasy V" -peliin. Tätä seurasi grafiikkaohjaajan osa "Final Fantasy VI":ssä, johon hän myös suunnitteli joitakin hahmoja.
Siihen asti huomattavimman tehtävän hän sai ryhtyessään sekä kaupallisesti että arvosteluiltaan menestyneen "Final Fantasy VII":n päähahmosuunnittelijaksi vuonna 1995. Samalla hän korvasi ensimmäisestä "Final Fantasystä" lähtien samassa työssä toimineen Yoshitaka Amanon. Hän myös laati pelin tarinan Hironobu Sakaguchin kanssa.
1990-luvun lopulla Nomuran projekteja olivat "Parasite Eve", "Brave Fencer Musashi", "Ehrgeiz" sekä "Final Fantasy VIII".
PlayStation 2:n peleistä Nomura jatkoi hahmojen suunnittelua "The Bouncerin", "Final Fantasy X":n, "Final Fantasy X-2":n ja "Final Fantasy XI":n parissa. Jokaisessa tähän asti julkaistussa "Kingdom Hearts" -pelissä hän vastasi myös ohjauksesta ja konseptitaiteesta.
Nykyään Nomura työskentelee hahmosuunnittelijana kaikissa "Fabula Nova Crystallis Final Fantasy XIII" -kokoelmaan kuuluvissa peleissä sekä "ssä". Lisäksi hän toimii "Final Fantasy Versus XIII":n ja kehitteillä olevien "Kingdom Hearts" -osien ohjaajana.
Ricky Nelson
Eric Hilliard Rick "Ricky" Nelson (8. toukokuuta 1940 Teaneck, New Jersey – 31. joulukuuta 1985 De Kalb, Texas) oli yhdysvaltalainen laulaja ja teini-idoli
Nelsonin isällä Ozzie Nelsonilla oli big band -yhtye ja hänen äitinsä Harriet Nelson oli yhtyeen laulaja. Vanhemmilla oli myös suosittu televisio- ja radio-ohjelma "The Adventures of Ozzie and Harriet", jossa Ricky Nelson aloitti oman uransa. Nelsonin ensimmäinen levytys oli cover-versio Fats Dominon kappaleesta "I'm Walkin'", jonka hän teki isänsä avustuksella tehdäkseen vaikutuksen tyttöystäväänsä Lorrie Collinsiin. Kappale esitettiin televisiosarjassa levyn julkistamisen aikaan, ja levyä myytiin yli miljoona kappaletta ensimmäisellä viikolla. Myös monet muut Nelsonin hittikappaleista, kuten "It's Late", Gene Pitney cover "Hello Mary Lou" ja "Travelin' Man" saivat markkinointiapua "Ozzie and Harrietin" kautta. Ohjelma lopetettiin vuonna 1966, joten Ricky Nelsonin näkyvyyskin väheni sitä myötä.
Nelson työskenteli monien tunnettujen muusikoiden, kuten James Burtonin, Joe Maphisin ja Johnny sekä Dorsey Burnetten, kanssa. 1950-luvun lopussa ja 1960-luvun alussa Nelson oli Yhdysvaltojen menestyneimpiä muusikoita 30 top 40 -hitillään. Vain Elvis Presley ylitti hänet suosiossa. Vuonna 1963 Nelson kirjoitti 20 vuoden sopimuksen Decca Records -levy-yhtiön kanssa, muttei saavuttanut enää vuoden 1964 kappaleen "For You" jälkeen merkittäviä hittejä ennen vuotta 1972.
Vuonna 1969 Nelson perusti country rock -yhtye Stone Canyon Bandin ja sai sen kautta hitin Bob Dylanin kappaleella "She Belongs to Me".
Vuoden 1971 lokakuussa Nelson yhtyeineen esiintyi rock'n'roll revival -tapahtumassa Madison Square Gardenissa. Yleisö buuasi Nelsonin pitkätukkaiselle olemukselle ja uusimmille kappaleille. Tapahtuman perusteella Nelson teki laulun "Garden Party", joka myi vuonna 1972 kultaa ja oli kuudentena U.S.A:n listalla. Kappale oli Nelsonin ensimmäinen miljoonahitti lähes vuosikymmeneen. Seuraavat albumit eivät kuitenkaan myyneet hyvin. Nelson teki vielä 1981 hyvät kritiikit saaneen comeback-albumin "Playing to Win" ja jatkoi kiertue-elämää.
Yksi este Nelsonin myöhemmän menestyksen tiellä oli, että hän halusi esittää uutta musiikkia mutta ei juurikaan kirjoittanut itse kappaleitaan, kuten useimmat menestyneet esiintyjät olivat kirjoittaneet Beatlesin ajoista alkaen.Tosin "Garden Party" -hitti ja koko "Rick Sings Nelson"- albumi 70-luvun alusta olivat hänen itse kirjoittamiaan.
Nelson teki myös muutamia elokuvaesiintymisiä. Merkittävin rooli hänellä oli elokuvassa "Rio Bravo" (1959), jonka pääosissa näyttelivät muun muassa John Wayne ja Dean Martin.
Nelson, kihlattunsa Helen Blair sekä koko yhtye kuolivat lento-onnettomuudessa matkalla uudenvuodenaaton konserttiin Dallasiin.Ainoastaan lentäjät selvisivät onnettomuudesta pahoja palovammoja saaneina. Nelsonin DC-3 kone teki pakkolaskun lähellä De Kalbin kaupunkia Texasissa. Aluksi väitettiin että onnettomuuden aiheutti huumeet, mutta virallinen syy oli palamaan syttynyt matkustamolämmitin.
Nelson on valittu Rock and Roll Hall of Fameen, ja hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Thomas Dausgaard
Thomas Dausgaard (s. 4. heinäkuuta 1963, Kööpenhamina) on tanskalainen kapellimestari.
Dausgaard on toiminut vuodesta 1997 Ruotsalaisen kamariorkesterin ja vuodesta 2004 lisäksi Tanskan kansallisen sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina.
Jesse James Hollywood
Jesse James Hollywood (s. 28. tammikuuta, 1980, Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen entinen huumekauppias ja elinkautisvanki. 20-vuotiaana hänestä tuli kaikkien aikojen nuorin henkilö FBI:n etsityimpien rikollisten listalla. Hän nousi otsikoihin kidnapattuaan velallisensa teini-ikäisen velipuolen ja murhautettuaan tämän. Hän onnistui pakoilemaan viranomaisia vuosikaudet kunnes hänet viimein pidätettiin Brasiliassa maaliskuussa 2005.
Rikollisella toiminnalla, muun muassa myymällä marihuanaa, Hollywood ansaitsi pienen omaisuuden, jolla hän osti 200 000 $ kiinteistön San Fernandon laaksosta, Etelä-Kaliforniasta sekä useita harvinaisia urheiluautoja.
Perjantaina 5. helmikuuta 2010 Hollywood sai viimein tuomionsa santabarbaralaisessa tuomioistuimessa. Hänet tuomittiin elinkautiseen ilman mahdollisuutta ehdonalaiseen.
Nick Cassavetesin ohjaama elokuva "Alpha Dog" (2007) perustuu löyhästi Jesse James Hollywoodin elämään. Elokuvassa hahmon nimi on Johnny Truelove ja häntä esittää Emile Hirsch.
Sebring International Raceway
Sebring International Raceway on moottorirata Floridassa, Yhdysvalloissa. Radalla ajettiin 1959 Formula 1:sten ensimmäinen Yhdysvaltain Grand Prix. Radalla ajetaan vuosittain nykyisin American Le Mans Series -sarjaan kuuluva Sebringin 12 tunnin ajo. Rata on myös suosittu testirata johtuen lämpimästä ilmastosta. Rata on rakennettu vanhan armeijan lentokentän tilalle.
Sebring oli alkujaan Yhdysvaltain ilmavoimien harjoitustukikohta. Toisen maailmansodan jälkeen lentokentälle etsittiin hyötykäyttöä, joten siitä tehtiin kilpa-autorata. Ensimmäinen kilpailu uudella radalla järjestettiin 1950.
Kestävyysajot saapuivat radalle 1952, ja Sebringissä järjesttiin Yhdysvaltain GP 1959, mutta kuljettajien epäsuosion ja vähäisen yleisömäärän vuoksi GP siirrettiin Riversideen.
Pitkään rata oli yhtenäinen 8,66 km pitkä, kunnes vuonna 1983 rataa lyhennettiin, jotta sillä voisi ajaa useita kilpailuja yhtä aikaa.
Radan omistaa nykyään Panoz Motor Sports Group.
Pomppuinen betonirata ei sopinut F1-autoille ollenkaan. Ainokainen kilpailu jäi historiaan, kun Jack Brabhamilta loppui viimeisellä kierroksella polttoaine, ja hän työnsi autonsa 800 metriä maaliin. Kilpailun voitti Bruce McLaren.
Nadja Benaissa
Nadja Benaissa (s. 26. huhtikuuta 1982, Frankfurt am Main) on saksalainen pop-laulaja, joka tuli tunnetuksi yhtenä No Angels -yhtyeen alkuperäisjäsenistä. Hänellä on myös sooloura. Hän on lapsena soittanut pianoa ja huilua.
No Angels perustettiin Popstars-ohjelmassa vuonna 2000. Yhtyeen ensimmäinen albumi "Elle'ments" nousi Saksassa listaykköseksi ja myi moninkertaista platinaa. Yhtye kuitenkin ilmoitti lopettavansa toimintansa vuonna 2003.
Benaissa sai vuonna 2004 levytyssopimuksen Universal Recordsilta. 24. tammikuuta 2006 ilmestyi hänen ensilevynsä, soul-vaikutteinen "Schritt für Schritt". Singleinä julkaistiin "Es ist Liebe" ja "Ich hab dich". Syksyllä 2005 Benaissa esiintyi Simply Redin kanssa.
No Angels on sittemmin tehnyt comebackin. Ensimmäinen studioalbumi tauon jälkeen ilmestyi vuonna 2007. Vuonna 2008 No Angels kilpaili Euroviisuissa.
Benaissan isä on marokkolainen ja äiti saksalainen. Hänellä on tytär Leila Jamila (s. 1999). Benaissa on HIV-positiivinen, joka selvisi rutiinitarkastuksen yhteydessä hänen tultua raskaaksi. Hänet pidätettiin 11. huhtikuuta 2009 epäiltynä viruksen levittämisestä. Hän oli väitetysti harrastanut vuosina 2000–2004 suojaamatonta seksiä kolmen partnerin kanssa kertomatta näille tartunnastaan. Hän myönsi harrastaneensa suojaamatonta seksiä miesten kanssa. Yhden miehen sanottiin saaneen HIV. Benaissa kuitenkin vapautettiin vielä huhtikuun aikana. Oikeudenkäynti tapauksesta alkoi elokuussa 2010 ja lopulta Benaissa tuomittiin kahden vuoden ehdolliseen vankeuteen ja 300 tunnin yhdyskuntapalveluun aiemmin vaaditun ehdottoman vankeusrangaistuksen sijaan.
Hall-ilmiö
Hall-ilmiö tai Hallin ilmiö on ilmiö, jossa elektronien kulkusuunta muuttuu kun johdin, jossa kulkee sähkövirta, tuodaan magneettikenttään kohtisuorassa kenttään nähden. Hall-jännite formula_1 on jännite, joka syntyy kohtisuoraan virransuunnalle ja magneettikentälle. Ilmiön huomasi Edwin Hall vuonna 1879 työskennellessään ohuen kultakalvon kanssa. Myöhemmin ilmiön on todettu esiintyvän myös puolijohteilla.
Voimaa, joka saa aikaan Hall-ilmiön, kutsutaan Lorentzin voimaksi. Voima vaikuttaa elektroniin, joka kulkee magneettikentän formula_2 läpi, seuraavan kaavan mukaan
missä formula_4 on Lorentzin voima (magneettinen voima), formula_5 alkeisvaraus ja formula_6 elektronin nopeus.
Otetaan tarkasteltavaksi suorakulmion muotoinen metallinen johde, jonka pituus on formula_7, leveys formula_8 ja paksuus formula_9. Valitaan sähkövirran kulkusuunnaksi x-akselin positiivinen suunta ja asetetaan magneettikenttä z-akselin suuntaiseksi. Elektronien ajautuessa magneettisen voiman vaikutuksesta johteen laitaan, syntyy johteen reunojen välille sähkökenttä, joka on vastakkaissuuntainen magneettiselle voimalle. Syntynyt sähkökenttä kumoaa magneettisen voiman vaikutuksen, ja tämän seurauksena elektronit kulkevat jälleen suoraan johteessa. Aika, joka tarvitaan tasapainon saavuttamiseksi on luokkaa 0,01 ps. magneettisen voiman kumoavaa sähkökenttää kutsutaan Hall-kentäksi.
Käyttämällä sähkövirran tiheyden määritelmää sekä tietoa, että jännite on "Ed", missä "d" on potentiaalipisteiden välinen etäisyys, saadaan kaava Hall-jännitteelle
missä formula_12 on johteessa kulkeva virta ja "n" elektronien tiheys.
Hall-jännite esitetään yleensä muodossa
missä formula_14 on Hall-kerroin.
Hall-kertoimesta on tärkeää huomata, että se on kääntäen verrannollinen varauksenkuljettajien tiheyteen. Metalleissa on paljon varauksen kuljettajia, ja Hall-kertoimet näin ollen pieniä. Kullalla ja kuparilla formula_16 on suuruusluokkaa formula_17.
Puolijohteissa sähkövirran kuljetukseen osallistuvat elektronien lisäksi myös aukot, joten molemmat varauksenkuljettajat on otettava huomioon laskettaessa Hall-jännitettä. Otetaan tarkasteltavaksi samanlainen suorakaiteen muotoinen puolijohdepala, kuin tarkasteltaessa ilmiötä metalleilla. Valitaan myös koordinaatisto samalla tavalla. Lähtemällä liikkeelle Lorentzin voiman kumoavasta jännitteestä ja laskemalla elektronien sekä aukkojen virta x-akselin suuntaan tasapainotilassa, saadaan johdettua kaava Hall-kertoimelle.
Kaavassa formula_19 on aukkojen tiheys, formula_20 aukkojen liikkuvuus, formula_21 elektronien tiheys ja formula_22 elektronien liikkuvuus.
N-tyypin puolijohteille, joilla n » p, Hall-kerroin supistuu muotoon, joka on sama kuin metalleilla. Enemmistövarauksen kuljettajina toimivat elektronit, joten Hall-kerroin on negatiivinen.
P-tyypin puolijohteilla taas aukkojen tiheys on paljon suurempi kuin elektronien tiheys (p » n), ja Hall-kerroin onScience World artikkeli
Lucy Diakovska
Ludmilla "Lucy" Diakovska (, "Lyudmila Dyakovska", syn- 2. huhtikuuta 1976) on saksalais-bulgarialainen laulaja, tanssija ja lauluntekijä, joka tuli tunnetuksi tyttöbändi No Angelsin jäsenenä.
Diakovska syntyi Plevenissä, Bulgariassa. Hänen isänsä on oopperalaulaja ja äitinsä pianisti. Hänen isoisänsä oli arvostettu bulgarialainen kansanmuusikko. Hän muutti Saksaan 1990-luvulla.
No Angels perustettiin Popstars-kilpailussa vuonna 2000. Vaikka yhtye nousi debyyttialbumillaan listaykköseksi ja myi moninkertaista platinaa, se ilmoitti vuonna 2003 lopettavansa toimintansa. Yhtye kuitenkin teki comebackin ja julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa tauon jälkeen vuonna 2007.
No Angels -uransa jälkeen Diakovska julkaisi salanimellä Lucylicious kolme singleä sekä albumin "The Other Side". Hän on biseksuaali ja ollut aiemmin romanttisessa suhteessa laulaja Juliette Schoppmannin kanssa.
Microsoft Studios
Microsoft Studios (aiemmin Microsoft Game Division ja Microsoft Game Studios) on Microsoftin omistama pelitalo, joka on keskittynyt kehittämään ja julkaisemaan pelejä Windows-tietokoneille ja "Microsoftin" pelikonsoleille, Xboxille ja Xbox 360:lle. Xbox 360:n julkaisun jälkeen Microsoft Studios lopetti pelien tekemisen Xboxille. "Microsoft Studios" toimii pääasiassa julkaisijana, niin Microsoftin omistamille pelitaloille kuten Rarelle kuin myös täysin ulkopuolisille kolmannen osapuolen pelitaloille kuten Bizarre Creationsille. Yhtiö on julkaissut myös Bungien ja Biowaren pelejä.
Alun perin Microsoft Game Studios toimi pelkän Microsoft-toiminimen takana, mutta vuonna 1999 se muutti nimekseen Microsoft Game Divisioniksi. Vuonna 2001 Microsoft Studios julkaisi ensimmäisen Microsoftin pelikonsolin Xboxin ja muutti nimekseen vuoteen 2011 käytössä olleen Microsoft Game Studios. Vuonna 2011 pelitalo vaihtoi nimekseen Microsoft Studios.
Elokuussa 2002 Microsoft Studios osti Raren Nintendolta ja Stamper-veljeksiltä jotka omistivat Raresta 49 ja 51 prosenttia. Kaksi vuotta myöhemmin, vuonna 2004, Ed Fries, jonka johdolla julkaistiin muun muassa "Halo"- ja "Age of Empires" -pelisarjat, jätti Microsoft Studiosin.
Vuonna 2005 "Final Fantasy" -pelisarjan luoja Hironobu Sakaguchi liittyi Microsoft Studiosin kehittämään Xbox 360:lle uutta tietokoneroolipeliä. Samana vuonna liittyivät myös Yoshiki Okamoto (Game Republicista) ja Tetsuya Mizuguchi (Q Entertainmentistä) Microsoft Studiosiin.
Microsoft Studios osti vuonna 2006 Lionhead Studiosin ja panostivat julkaisuiden määrään Xbox 360:llä. Microsoft Studios osti myös Massive Incin, joka keskittyy mainostamiseen peleissä.
Sandy Mölling
Sandy Mölling (s. 27. huhtikuuta 1981, Wuppertal) on saksalainen poplaulaja, joka tuli tunnetuksi No Angels -yhtyeen jäsenenä alun perin vuosina 2000–2003. Yhtye teki sittemmin comebackin ja julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa tauon jälkeen vuonna 2007. Möllingillä on myös sooloura.
Jessica Wahls
Jessica Martina Wahls (s. 2. helmikuuta 1977, Frankfurt am Main) on saksalainen pop-laulaja. Hän tuli tunnetuksi No Angels -yhtyeen jäsenenä 2000-luvun ensimmäisinä vuosina. Yhtye hajosi vuonna 2003, mutta teki myöhemmin comebackin ja julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa tauon jälkeen vuonna 2007.
Wahls syntyi afroamerikkalaiselle isälle Washingtonista sekä saksalaiselle äidille. Vanhemmat erosivat Wahlsin varhaisessa lapsuudessa.
No Angelsin hajottua Wahls suuntautui soolouralle. Hän julkaisi neljä kohtalaisen menestyksen saanutta singleä saksaksi ja englanniksi. Ensimmäisen sooloalbumin julkaisun odotettiin tapahtuvan syksyllä 2006, mutta levy ei todellisuudessa koskaan ehtinyt kauppoihin asti.
Erkki Huurtamo
Erkki Kalervo Huurtamo (vuoteen 1935 Höydén) (11. helmikuuta 1917 Hollola – 2. huhtikuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen ministeri, kokoomuksen kansanedustaja vuosina 1962–1975, Kymen läänin maaherra vuosina 1975–1984 sekä valitsijamies vuoden 1968 presidentinvaalissa. Värikkäänä persoonana tunnettu Huurtamo oli 1960- ja 1970-luvuilla yksi niistä harvoista kokoomuslaisista poliitikoista, joilla oli hyvät suhteet presidentti Urho Kekkoseen.
Huurtamo valmistui ylioppilaaksi vuonna 1936 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1944. Hän toimi asianajajana Lahdessa vuodesta 1944 ja sai varatuomarin arvon 1946, jolloin hän myös perusti oman asianajotoimiston. Huurtamo oli lisäksi Lahden kaupunginvaltuuston ja -hallituksen jäsen. Sotilasarvoltaan hän oli reservin kapteeni.
Euro NCAP
Euro NCAP (European New Car Assessment Programme) on vuonna 1997 aloitettu uusien autojen turvallisuutta arvioiva ohjelma. Sitä tukevat useiden Euroopan maiden viranomaiset, autoilujärjestöt, kuluttajajärjestöt ja vakuutusyhtiöt, ja se koskee Euroopassa myytäviä autoja, ei samalla nimellä muualla myytäviä malleja.. Myös Euroopan komissio tukee hanketta.
Uudet automallit ovat muun muassa Euro NCAP:n ansiosta muuttuneet huomattavasti aiempaa turvallisemmaksi.
Euro NCAP julkaisee turvallisuusraportteja uusista autoista, ja antaa tähtiä autojen turvallisuudelle sen mukaan, miten ne ovat menestyneet erilaisissa kolaritesteissä, kuten etu-, sivu- ja jalankulkijatörmäyksissä. Viisiasteikkoinen tähtiluokitus kuvastaa sitä miten auto on suoriutunut testistä ja millaisia auton turvavarusteet ovat.
Veikko Ihamuotila
Veikko Artturi Ihamuotila (17. helmikuuta 1911 Helsinki − 2. helmikuuta 1979) oli suomalainen agronomi, MTK:n puheenjohtaja sekä maa- ja metsätalousministeri Keijo Liinamaan virkamieshallituksessa 171 vuorokauden ajan vuonna 1975.
Agronomi Ihamuotila oli monien maa- ja metsätalouden osuustoiminnallisten järjestöjen, yritysten ja etujärjestöjen pitkäaikainen puheenjohtaja.
Hänen johdollaan Maataloustuottajain Keskusliitto (MTK) muodostui voimakkaaksi etujärjestöksi, joka pyrki takaamaan maanviljelijöille ja metsänomistajille vähintään saman ansiotulokehityksen kuin teollisuustyöntekijöille ja palveluammattien harjoittajille.
Ihamuotila oli naimisissa Anna-Liisa Koukin kanssa ja heidän lapsensa ovat Risto Ihamuotila, Jaakko Ihamuotila, Matti Ihamuotila, joka oli valtionyhtiö Tieteen tietotekniikan keskus OY:n  (CSC) ensimmäinen toimitusjohtaja vuodesta 1993 vuoteen 2004 sekä Anna-Leena Verkasalo. Lapset varttuivat Histan tilalla Nuuksiossa, jossa perhe asui. Veikko Ihamuotila kehitti Histan tilaa voimakkaasti mm. salaojittamalla kaikki tilan pellot. Kartanossa oli parhaimmillaan hänen aikanaan yli 50 lypsylehmää. Histan tila toimi silloin harjoittelutilana, jossa useat agronomit hankkivat käytännön kokemuksensa. Histan tila on edelleen Ihamuotiloiden hallussa, ja se on ollut suvun hallussa jo yli sata vuotta.
Alfa Canum Venaticorum
Alfa Canum Venaticorum (α CVn / α Canum Venaticorum) eli "Cor Caroli" ("Kaarlen sydän") on kaksoistähti, joka on 110 valovuoden päässä Maasta. Toinen kaksoistähden komponenteista, α² Canum Venaticorum, on lyhyessä jaksossa pienellä valonvaihtelulla muuttuva tähti ja klassinen esimerkki α² Canum Venaticorum -tyypin tähdestä. Valonvaihtelun jakso on 5,47 päivää ja vaihtelu 0,03 magnitudia. Tällä valkealla pääsarjan tähdellä on voimakas magneettikenttä, joka aiheuttaa joidenkin alkuaineiden rikastumista tähden joissain osissa. Niinpä α² Canum Venaticorum on niin sanottu Ap-tähti. Magneettikentän voima on 1500 kertaa Auringon magneettikentän voima; se vaihtelee välillä +5.000–-4.000 gaussia. Kaksoistähden tähtien väli on 19,3 kaarisekuntia eli 680 AU.
Pyöräkuormaaja
Pyöräkuormaaja on maan tai muun irtonaisen aineksen siirtoon tarkoitettu nelipyöräinen kone. Nykyisin käytössä olevat pyöräkuormaajat ovat runko-ohjattavia, toisin sanoen käännyttäessä niiden renkaat eivät käänny, vaan keskeltä akseloitu runko kääntyy. Suomessa suosituimpia merkkejä ovat JCB, Volvo, CAT, Komatsu, CASE ja Liugong.
Pyöräkuormaajia ei ole tarkoitettu varsinaisesti kaivamiseen, vaan lähinnä aineksen lastaamiseen ja siirtelyyn. Pyöräkuormaajien tyypillisiä käyttökohteita ovat soran lastaaminen, lumenluonti sekä purun, hakkeen ja turpeen käsittely. Lisäksi pyöräkuormaajilla voidaan käsitellä tukkeja ja lavatavaraa.
Kauha voidaan varustaa hydraulisilla toiminnoilla kuten kippikauha, jota varten koneissa on erilliset hydrauliliittimet. Suurimmat kevyen tavaran käsittelyyn tarkoitetut kippikauhat voivat olla noin 20 m³:n kokoisia (vastaa kolmen tavallisen pakettiauton tilavuutta).
Sana mania
Sana mania on vuonna 1999 MTV3-kanavalla esitetty Spede Pasasen visailuohjelma. Käytännössä kysessä oli Speden Spelit -visailun lyhytaikainen sisarohjelma.
Spede toimi ohjelmaformaatin kehittäjänä, juontajana ja tuottajana. Sarjaan tehtiin 12 jaksoa ja sitä esitettiin tammi-maaliskuussa 1999 maanantaisin klo 18.00–18.30. Ohjelman alku- ja lopputunnuksena on Vesa-Matti Loirin tulkitsema "Chirpy Chirpy" -kappale "Spede Show" -ohjelmasta 1970-luvulta.
Jokaisessa ohjelmassa oli neljä julkisuudenhenkilöä, kaksi mies- ja naiskilpailijaa, pelaamassa Speden kehittelemää sanapeliä. Sanapeliä pelattiin pareina naisten joukkue miesten joukkuetta vastaan. Joukkue, joka selvitti taululle peitetyn lauseen nopeimmin, voitti rahaa sen mukaan, kuinka monta kirjainta lauseesta oli piilossa ja kuinka paljon he käyttivät arvaamiseen aikaa. Piilossa olevista kirjaimista sai rahaa joko 100 markkaa tai 200 markkaa kappale. Jokainen peliin käytetty sekunti teki vastaavasti 10 markkaa miinusta.
Sanapelien välissä näytettiin "Spede Show" -ohjelman sketsejä, joista Spede teki kilpailijoille 500 markan kysymyksen, esimerkiksi kuinka monta kertaa sketsissä sanottiin sana "pankki". Oikein tai lähimmäksi arvannut kilpailija voitti rahasumman.
Vanessa Petruo
Vanessa Anneliese Petruo (s. 23. lokakuuta 1979) on saksalainen poplaulaja. Hänen uransa alkoi vuonna 2000 yhtyeessä No Angels. Yhtye hajosi vuonna 2003, eikä Petruo enää liittynyt siihen myöhemmän comebackin yhteydessä.
No Angelsin hajoamisen jälkeen Vanessa Petruo suuntautui sen sijaan soolouralle. Hänen ensimmäinen studioalbuminsa "Mama Lilla Would" julkaistiin marraskuussa 2005.
Arvo Rytkönen
Arvo Rytkönen (4. marraskuuta 1929 Virolahti – 24. helmikuuta 1980) oli suomalainen suurlähettiläs sekä kauppa- ja teollisuusministeri ja II ulkoasiainministeri Keijo Liinamaan virkamieshallituksessa vuonna 1975.
Arvo Rytkösen kauppapoliittisiin asioihin keskittyneen uran huippu ja loppu osuivat 1970-luvulle. Hän oli keskeisesti mukana Suomen ulkomaankauppasuhteiden kehittämisessä kauppapoliittisen osaston päällikkönä, kauppapoliittisista asioista vastanneena alivaltiosihteerinä ja ulkomaankaupan neuvottelukunnan puheenjohtajana ja lyhyen aikaa virkamieshallituksen kauppa- ja teollisuusministerinä.
Speden tee-se-itse TV
Speden tee-se-itse TV on Spede Pasasen tuottama ja Kolmostelevisiolla vuosina 1990-1992 esitetty viihdeohjelma, joka esitteli kotivideokatkelmia. Ohjelmaa juonsi Spede sekä Arja Koriseva ja Lasse Norres. Ohjelmassa nähtiin myös näyttelijä Jukka Puotilan imitaatioita.
Irina Arhipova
Irina Konstantinovna Arhipova (, 2. tammikuuta 1925 – 11. helmikuuta 2010) oli venäläinen oopperalaulaja. Hän oli äänialaltaan ensin mezzosopraano, sittemmin kontra-altto. Ennen laulamiselle omistautumistaan hän opiskeli arkkitehtuuria.
Arhipova sai laulunopetusta Moskovan konservatoriossa ja hänen ensiesiintymisensä oli Sverdlovskissa vuonna 1954. Hän sai vuonna 1956 kiinnityksen Bolšoi-teatteriin ja tuli vuosikymmen myöhemmin nimitetyksi Neuvostoliiton kansantaiteilijaksi.
Arhipova oli uransa huipulla 1960–1970-luvuilla, jolloin hän oli kansainvälinen tähti. Eräs hänen tunnetuimmista tulkinnoistaan oli Marfan rooli Modest Mussorgskin oopperassa "Hovanštšina".
M/S Finnkraft
M/S Finnkraft () on suomalaisen Finnlines-rahtivarustamon omistama ja operoima ro-ro-rahtialus. Alus on rakennettu vuonna 2000 Jinlingin telakalla Nanjingissa, Kiinassa. Kuollutta painoa "Finnkraftilla" on 8 050 tonnia ja sen jääluokitus on 1A Super. Alus on rekisteröity Suomen lipun alle ja sen kotisatama on Helsinki.
Finnkraftin sisaraluksia ovat M/S Finnhawk, M/S Finnmaster ja M/S Finnreel.
2. huhtikuuta 2000 alus laskettiin vesille. 30. marraskuuta 2000 alus luovutettiin Nordic Forest Terminals Ltd:n omistukseen, joka rekisteröi sen Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alle. Kotisatamaksi tuli Lontoo. Tämän jälkeen laiva aikatahdattiin Finnlines Cargon liikenteeseen.
27. toukokuuta 2005 alus ajoi karille Kopphällin lähellä, Korppoon ja Nauvon välisessä salmessa, ollessaan matkalla Turusta Saksaan. Karille ajon syynä oli tekninen vika. Onnettomuushetkellä aluksessa oli luotsin lisäksi viidentoista hengen miehistö. Miehistö ei ollut vaarassa. Lastina aluksessa oli muun muassa koneiden osia, keramiikkaa, lasia ja saha- ja puutavaraa sisältäviä perävaunuja.
28. toukokuuta 2005, noin kello 00.15 alus saatiin irti karilta oman koneiston voimin. Irrotuksen jälkeen Finnkraft ankkuroitiin lähelle onnettomuuspaikkaa. Sukeltajan tutkittua aluksen yön aikana, antoi merenkulkulaitoksen tarkastaja vaurioiden ollessa pieniä, jatkaa matkaa kohti Saksaa.
9. tammikuuta 2006 norjalainen Parlines RoRo II KS osti Finnkraftin. Lippuvaltiona säilyi edelleen Yhdistynyt kuningaskunta. Vuoden 2008 alkupuolella alus siirtyi suomalaisen Finnlinesin omistukseen. 29. toukokuuta alus rekisteröitiin Suomen lipun alle ja kotisatamaksi tuli Helsinki.
Grels Teir
Grels Olof Teir (26. helmikuuta 1916 Lapväärtti – 23. kesäkuuta 1999 Helsinki) oli Etelä-Pohjanmaalta kotoisin oleva suomalainen poliitikko, ministeri, Valtiokonttorin pääjohtaja vuosina 1973–1983, varatuomari, Kokkolan ja Helsingin kaupunginvaltuuston puheenjohtaja ja RKP:n kansanedustaja vuosina 1951–1975 Vaasan läänin pohjoisesta vaalipiiristä (1951–1962) ja Vaasan läänin vaalipiiristä (1962–1975). Presidentin valitsijamiehenä hän toimi vuosina 1950, 1956 ja 1968.
Grels Teir valmistui ylioppilaaksi vuonna 1934, suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1944 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1947. Hän toimi asianajajana Kokkolassa vuosina 1944–1959 – vuosina 1948–1956 hänellä oli oma toimisto – ja Helsingin Osakepankin Kokkolan konttorin johtajana vuosina 1959–1971. Kansanedustajan ja osittain vielä Valtiokonttorin pääjohtajan toimensa ohella Teir työskenteli "Vasabladetin" eduskuntakirjeenvaihtajana vuosina 1954–1975.
Fortumin kestävästä kehityksestä vastaava johtaja Carola Teir-Lehtinen on Grels Teirin tytär.
Ihor Karpenko
Ihor Vasylovytš Karpenko (, ; s. 23. heinäkuuta 1976 Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen ammattilaisuransa päättänyt jääkiekkomaalivahti. Hän on pelannut Ukrainan maajoukkueessa 45 maaottelua. Karpenko oli Sokol Kiovan kasvatti, ja hän pelasi valtaosan urastaan kyseisessä seurassa.
Jorma Uitto
Jorma Armas Heikki Uitto (1. toukokuuta 1921 Ylihärmä – 17. joulukuuta 2009 Espoo) oli suomalainen ministeri sekä Tullihallituksen pääjohtaja vuosina 1968–1988. Uitto oli koulutukseltaan lakitieteen tohtori; hän väitteli vuonna 1951 vankien ehdonalaiseen vapauteen päästämisestä.
Uitto toimi 1940-luvulla muutaman kuukauden Valtiollisen poliisin (ns. punaisen Valpon) apulaispäällikkönä ja sisäasiainministeriön asekätkentäjuttua varten perustaman tutkintaelimen apulaispäällikkönä vuosina 1945–1948 sekä myöhemmin muun muassa asianajajana ja yritysjuristina.
Uiton kaudella tullilaitoksessa toteutettiin monia merkittäviä muutoksia. Tullausjärjestelmä, Tullilaboratorio ja tullipiirijako uudistettiin, päätösvaltaa hajautettiin, valmisteverotus siirrettiin tullin hoidettavaksi ja kuluttajansuojelulle annettiin lisää painoarvoa. Uiton kaudella tullihallitus antoi sisäisen yleiskirjeen, jolla esimiehet ja alaiset määrättiin sinuttelemaan toisiaan.
Teuvo Varjas
Teuvo Juhani Kalervo Varjas (s. 11. maaliskuuta 1942 Mäntsälä) on suomalainen varatuomari ja lakimies sekä entinen ministeri. Hän toimi II valtiovarainministerinä viiden kuukauden ajan Keijo Liinamaan virkamieshallituksessa.
7 Year Bitch
7 Year Bitch oli yhdysvaltalainen punk-yhtye. Se perustettiin Seattlessa, Washingtonissa vuonna 1990 ja julkaisi kolme täysimittaista studioalbumia. 7 Year Bitchin tärkeimpiä musiikillisia vaikuttajia oli The Gits.
7 Year Bitch sai levytyssopimuksen C/Z Recordsilta, ja ensimmäinen albumi "Sick 'Em" julkaistiin vuonna 1992. Juuri ennen sen ilmestymistä kitaristi Stefanie Sargent kuoli yliannostukseen. Hänelle löydettiin kuitenkin korvaaja.
7 Year Bitch julkaisi vuonna 1994 albumin "¡Viva Zapata!" Se on nimetty vuonna 1993 surmatun The Gits -laulaja Mia Zapatan mukaan. Vuonna 1995 yhtye sai levytyssopimuksen Atlantic Recordsilta. Vuonna 1996 ilmestyi viimeiseksi jäänyt albumi "Gato Negro". Neljättä albumia ehdittiin suunnitella, mutta yhtye hajosi alkuvuodesta 1997.
Aarno Strömmer
Aarno Mikael Strömmer (s. 6. syyskuuta 1927 Tornio) on suomalainen kaupunginjohtaja, ministeri, professori (arvonimi 1984). Hän oli Suomen Sotaveteraaniliiton puheenjohtaja vuosina 2006–2012. Hän on koulutukseltaan valtiotieteiden tohtori. Hän työskenteli asuntohallituksen tutkimus ja suunnitteluosaston johtajana 1973–1984. Strömmer toimi Tornion kaupunginjohtajana kymmenen vuoden ajan vuosina 1963–1973.
Hän oli Keijo Liinamaan virkamieshallituksessa vuonna 1975 asuntoministerinä 2. sisäasiainministeri.
Mariliis Valkonen
Mariliis Valkonen (s. 31. heinäkuuta 1981 Tallinna) on virolainen säveltäjä. Hän opiskeli Viron musiikkiakatemiassa sävellystä Eino Tambergin johdolla.
Mariliis Valkosen tuotantoon kuuluu mm. kamarimusiikkiteoksia erilaisille kokoonpanoille sekä kuoromusiikkia.
Máxima
Kuningatar Máxima (syntymänimeltään Máxima Zorreguieta Cerruti, s. 17. toukokuuta 1971 Buenos Aires, Argentiina) on Alankomaiden kuninkaan Willem-Alexanderin puoliso.
Máxima Zorregueita Cerruti on isänsä puolelta etäistä sukua Portugalin kuningas Alfonso III:lle ja muille Portugalin kuninkaallisille.
Hän syntyi Buenos Airesissa Jorge Horacio Zorreguieta Stefaninin ja Maria del Carmen Cerruti Carricartin perheeseen. Hänellä on yksi sisar ja kaksi veljeä sekä kolme sisarpuolta. Hänen isänsä toimi maatalousministerinä Jorge Videlan sotilasdiktatuurin aikana vuosina 1976–1981. Máxima opiskeli Universidad Católica Argentinassa ja valmistui vuonna 1995, jonka jälkeen hän työskenteli investointipankkiirina Argentiinassa, New Yorkissa ja Euroopassa.
Máxima tapasi prinssi Willem-Alexanderin huhtikuussa 1999 Sevillassa, Espanjassa. Máxima työskenteli tuolloin brittiläisessä investointipankissa. Heidän suhteensa aiheutti Máximan isän taustan vuoksi suurta kohua Alankomaissa. Pari sai kuitenkin kuningatar Beatrixin ja tämän puolison Claus von Amsberg hyväksynnän suhteelleen.
Prinssi Willem-Alexander ja Máxima Zorreguieta Cerruti kihlautuivat 30. maaliskuuta 2001. Máxima sai Alankomaiden kansalaisuuden toukokuussa 2001. Pari avioitui 2. helmikuuta 2002, jolloin Máxima sai prinsessan arvonimen. Hänen isänsä taustan takia morsiamen vanhemmat eivät osallistuneet hääjuhlaan. Máximasta on myöhemmin tullut yksi Alankomaiden kuningashuoneen suosituimmista jäsenistä.
Kuningatar Máximalla ja kuningas Willem-Alexanderilla on kolme tytärtä, kruununprinsessa Catharina-Amalia (s. 7. joulukuuta 2003), prinsessa Alexia (s. 26. kesäkuuta 2005) ja prinsessa Ariane (s. 10. huhtikuuta 2007). Lapset käyvät tavallista koulua ja puhuvat kotona hollantia, vaikka ovat oppineet jonkin verran espanjaa äidiltään.
John Bennett Fenn
John Bennett Fenn (15. kesäkuuta 1917 – 10. joulukuuta 2010) oli yhdysvaltalainen kemisti, joka sai vuonna 2002 Nobelin kemianpalkinnon biologisten makromolekyylien massaspektrometriaan liittyvästä tutkimuksesta. Samana vuonna Nobelin saivat Koichi Tanaka ja Kurt Wüthrich.
Fenn syntyi New Yorkissa vuonna 1917. Hän valmistui Kentuckystä Berea Collegesta vuonna 1937 ja väitteli tohtoriksi vuonna 1940 Yalen yliopistosta. Valmistumisensa jälkeen Fenn työskenteli Monsantolle Annistonissa. Monsantolta hän siirtyi michiganilaiseen Sharples Chemical -yritykseen, ja lisäksi hän työskenteli seitsemän vuoden ajan pienessä polttomoottoreita valmistavassa Experiment-yrityksessä.
Vuonna 1959 Fenn nimettiin Yhdysvaltain laivaston SQUID-projektin johtoon. Projektia hallinnoi Princetonin yliopisto, jonka professoriksi Fenn nimettiin. Hän siirtyi Yalen yliopistoon vuonna 1967. Yalella hän aloitti työnsä, josta hän sai vuonna 2002 Nobel-palkinnon. Hän kehitti massaspektrometriaa, ja hänen tekniikkaansa kutsutaan sähkösumutusionisaatioksi. Sen avulla biologit pystyvät tunnistamaan molekyylejä sekunneissa viikkojen sijaan. Tekniikka on auttanut nopeuttamaan lääketutkimusta. Vuodesta 1987 Fenn oli työskennellyt Yalella emeritusprofessorina. Yalen hän jätti lopullisesti vasta 1994 ohitettuaan jo laitoksen pakollisen 70 vuoden eläkeiän.
Yalelta Fenn siirtyi Virginia Commonwealth Universityyn kemian professoriksi. Hän joutui 2000-luvulla oikeustaisteluun Yalen kanssa. Fenn oli vastoin yliopiston toimintaperiaatteita patentoinut sähkösumutusionisaation omiin nimiinsä ja myynyt sen perustamalleen yritykselle. Oikeusistuin totesi vuonna 2005 Fennin syylliseksi varkauteen ja määräsi tämän maksamaan Yalelle yli miljoonan dollarin korvauksen.
Fenn kuoli vuonna 2010. Hänen vaimonsa Margaret Wilson Fenn oli kuollut auto-onnettomuudessa Uudessa-Seelannissa vuonna 1992. He olivat naimisissa 53 vuotta, ja heillä oli yksi lapsi.
Risto Siilasmaa
Risto Kalevi Siilasmaa (s. 17. huhtikuuta 1966 Helsinki) on F-Secure-tietoturvayrityksen (aiemmin Data Fellows) perustaja ja entinen toimitusjohtaja. Siilasmaa toimii nykyisin yrityksen hallituksen puheenjohtajana ja on suurin osakkeenomistaja, noin 40 prosentin osuudellaan. Siilasmaa on tullut tunnetuksi myös aloittelevien yritysten bisnesenkelinä.
"Helsingin Sanomien" vuonna 2009 tekemän selvityksen mukaan Siilasmaalla on Suomessa Björn Wahlroosin jälkeen toiseksi eniten valtaa pörssiyhtiöiden hallituksissa. Selvitys perustui yritysten markkina-arvoihin ja hallituspaikkoihin, joita Siilasmaalla on kolmessa pörssiyhtiössä (F-Secure, Elisa, Nokia).
Ennen uraansa Data Fellowsilla Siilasmaa toimi "MikroBitti"- ja "Tietokone"-lehtien avustajana. Koulutukseltaan Siilasmaa on tuotantotalouden diplomi-insinööri.
Vuonna 2012 Siilasmaa valittiin Nokian hallituksen puheenjohtajaksi. Hän on ollut Nokian hallituksen jäsen toukokuusta 2008.
Siilasmaa valittiin Nokian hallituksen puheenjohtajaksi haastavaan aikaan. Yhtiötä pidettiin yleisesti konkurssiriskinä jatkuvasti heikkenvän matkapuhelinliiketoiminnan johdosta. Pelkästään vuoden 2012 ensimmäisen vuosipuoliskon liiketappio oli yli kaksi miljardia euroa.
Siilasmaan johdolla yhtiö neuvotteli neljä merkittävää yrityskauppaa Microsoftin, Siemensin, Alcatel-Lucentin ja saksalaisten autonvalmistajien kanssa. Näiden kauppojen seurauksena yhtiön liiketoimintaprofiili muuttui täysin.
Prosessin aikana Siilasmaa uudisti Nokian johdon ja hallituksen. Ainoastaan talousjohtaja Timo Ihamuotila jatkaa tehtävässään. Uudistumisen seurauksena Nokian markkina-arvo on moninkertaistunut ja yhtiön liikearvo (EV) on noussut vajaasta 1,5 miljardista pian Siilasmaan aloitettua puheenjohtajana noin 30 miljardiin vuoden 2016 alussa.
Nokian uudistuminen on ollut eräs maailman taloushistorian dramaattisimmista ja menestyksekkäimmistä.
Siilasmaan vetämä työryhmä teki puolustusministeriön selvityksen asevelvollisuudesta ja tuotti siitä loppuraportin nimeltä "Suomalainen asevelvollisuus". Asevelvollisuustyöryhmän raportissa todettiin, että asevelvollisuus on kustannustehokas maanpuolustusratkaisu. Lähteenä käytettiin VATT:n Juha Honkatukian tekemän tutkimuksen laskelmia, joita tutkija ei ollut tarkoittanut vaihtoehtojen kustannustehokkuuden arviointiin. Selvityksen mukaan palkka-armeija maksaisi liikaa, eikä palkka-armeija ole realistinen vaihtoehto. Ryhmässä oli laskettu, että palkka-armeija tulisi jopa neljä miljardia kalliimmaksi kuin asevelvollisuus. Hallitusohjelmassa asevelvollisuutta sitouduttiin kehittämään raporttiin tukeutuen. Siilasmaa on sotilasarvoltaan reservin kapteeni.
Siilasmaa asuu Helsingin Kuusisaaressa.
Eurajoen seurakunta
Eurajoen seurakunta on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta Rauman rovastikunnassa Turun arkkihiippakunnassa. Eurajoki on rukoilevaisuuden keskus. Seurakunnan kirkkoherrana on toiminut vuodesta 2003 lähtien Asko Riihimäki.
Kustaa Aadolfin kirkko
Kustaa Aadolfin kirkko voi tarkoittaa seuraavia kirkkoja:
Irjanteen kirkko
Irjanteen kirkko on Eurajoen seurakunnan kirkko Eurajoen Irjanteen kylässä. Kirkko on rakennettu vuonna 1731, sen rakentamisesta vastasi Kaarle Killainen. Kirkko edustaa tyypillistä lounaissuomalaista pitkäkirkkotyyppiä. Sen suorakaiteen muotoisen runkohuoneen keskikohdalta erkanevat runkohuonetta matalammat eteinen ja sakaristo. Runkohuoneen sisäkatteena on puinen holvaus. 
Kirkko on Satakunnan vanhin puukirkko. Puinen kirkko sijaitsee tiiviissä rakennusryhmässä Eurajoessa olevan kosken partaalla ja on jo kolmas kirkko samalla paikalla. Samaan rakennusryhmään kirkon kanssa kuuluvat sipulikupolinen kellotapuli vuodelta 1758 ja kotiseutumuseona toimiva lainamakasiini vuodelta 1833. Kellotapulissa on kaksi kelloa, jotka ovat vuosilta 1741 ja 1794. Kirkko on osa Irjanteen kylän valtakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristöä. Kirkossa ei ole urkuja eikä lämmitystä. Alttaritaulu on nimeltään "Ehtoollisen asettaminen" ja sen tekijä on tuntematon.
Kuivalahden rukoushuone
Kuivalahden rukoushuone on Eurajoen seurakunnan ylläpitämä pienehkö rukoushuone Eurajoen kunnan Kuivalahden kylässä, noin 15 kilometriä kunnan keskustasta luoteeseen ja noin 11 kilomeriä Luvian kirkolta etelään.
Typen kierto luonnossa
Typen kierto luonnossa on tärkeä osa ravintoketjuja ja erilaisten ekosysteemien toimintaa.
Typpi on elämälle tärkeä alkuaine, ja sitä on kaikissa aminohapoissa ja proteiineissa. Kasveissa iso osa typestä on lehtivihreämolekyyleissä, jotka ovat yhteyttämisen keskeinen tekijä.
Ilmasta 78 % on typpeä, mutta useimmat eliöt eivät voi sitä suoraan käyttää hyväkseen. Eräät bakteerit sitovat typpeä (N) vedyn kanssa ammoniakiksi (NH), jonka toiset bakteerit muuttavat nitriitiksi (NO), jonka kolmannet muuttavat nitraatiksi (NO), joka sitoutuu aminohappoihin ja edelleen proteiineihin. Eläimet saavat kaiken typpensä syömällä kasveja tai kasvinsyöjiä tai kasvinsyöjäsyöjiä, riippuen siitä, missä kohti ravintoketjua ne elävät.
Eläinten eritteissä ja kuolleissa eliöissä on typpiyhdisteitä. Erikoistuneet bakteerit hajottavat näitä proteiineja ja vapauttavat jälleen typen ilmakehään. Typen kierrossa erilaiset bakteerit ovatkin tärkeimmässä osassa.
Typpikaasusta ammoniakkia tekeviä bakteereita on vähän, ammoniakista nitriittejä tekeviä eli nitrifioivia bakteereita taas on maaperässä niin paljon, ettei maassa ole juurikaan vapaata ammoniakkia.
Jos meren pohjasedimentissä on tarpeeksi happea, näin käy myös meressä. Itämeren syvillä alueilla on happikatoa, ja siellä veteen jää ammoniumtyppeä, joka voi ruokkia leväkukintoja.
Ihmiskunta vaikuttaa aktiivisesti typen kiertoon käyttämällä maanviljelyssä typpilannoitteita. Liian iso määrä typpiyhdisteitä on pahaksi, sillä ne rehevöittävät vesistöjä. 
Itämeressä lasketaan, että ihmisperäinen typpilannoitus ja polttoprosessit ovat yli kaksinkertaistaneet luonnollisen typen kierron. Typpioksiduuli NO, jota pääsee luontoon keinolannoitteista, on hiilidioksidin ja metaanin jälkeen kolmanneksi tärkein ihmisperäinen kasvihuonekaasu.