hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Pallopeli
Pallopeli on urheilupeli, jossa pelivälineenä käytetään palloa. Jotkin pelit kuten jääkiekko ja sulkapallo lasketaan yleensä myös kuuluviksi pallopeleihin, vaikkei niitä pelata pallon muotoisella pelivälineellä. Pelaajia voi olla kaksi tai useampia; usein pelissä on kaksi toisiaan vastaan pelaavaa joukkuetta.
Pelejä voidaan ryhmitellä invaasio-/maalipeleihin (koripallo, jalkapallo), verkko- ja seinäpeleihin (tennis, squash), lyönti- ja kotiutuspeleihin (pesäpallo) sekä tarkkuspeleihin (golf).
Pelit voidaan luokitella myös pelivälineen ja toimintatavan mukaan seuraavasti:
Lucky Luciano
Charles “Lucky“ Luciano (alun p. Salvatore Lucania) (24. marraskuuta 1897 Lercara Friddi, Sisilia, Italia – 26. tammikuuta 1962 Napoli, Italia) oli merkittävä amerikanitalialainen gangsteri ja mafioso. Lucianoa pidetään yhtenä järjestäytyneen rikollisuuden isänä ja toisen maailmansodan jälkeisen massiivisen heroiinin salakuljetuksen lisääntymisen organisoijana. FBI vapautti Lucianon vankilasta 1943, jotta tämä käyttäisi suhteitaan Sisiliassa vastarinnan luomiseen saksalaisia vastaan liittoutuneiden suunnitellessa maihinnousua. Tämä onnistuikin, mutta hintana oli mafian vaikutusvallan kasvu koko Italiassa sodan jälkeen. Mussolinin fasistinen poliisi oli poikkeuslakien nojalla onnistunut melkein tuhoamaan ensimmäistä kertaa Italian historian aikana koko mafian.
Luciano karkotettiin kotimaahansa Italiaan 1946 ja hän kuoli sydänkohtaukseen Napolin lentokentällä 1962.
Sytosoli
Sytosoli on soluliman nestemäinen osa, joka täyttää hieman yli puolet solun tilavuudesta. Se sisältää entsyymejä ja muita proteiineja sekä niitä koodaavia lähetti-RNA-molekyylejä. Lisäksi sytosoli sisältää ioneja ja aineenvaihduntaan osallistuvia orgaanisia molekyylejä, esimerkiksi aineenvaihduntatuotteita ja koentsyymejä. Monet kemialliset reaktiot, kuten proteiinisynteesi ja glykolyysi, tapahtuvat sytosolissa.
Sytosolin proteiinipitoisuus on suuri, noin 15–30 %. Monet sytosolin proteiineista ovat solun aineenvaihduntaan osallistuvia entsyymejä. Muut sytosolin proteiinit ovat soluelinten ja solun tukirangan ainesosia. Sytosoli on lisäksi täynnä erilaisia molekyylejä sekä liukenemattomia hiukkasia ja pisaroita. Liukenemattomat hiukkaset ovat ravintoaineita, jotka solu on ottanut solunulkoisesta nesteestä tai tuottanut itse. Esimerkiksi maksasoluissa on glykogeenijyväsiä ja rasvasoluissa rasvapisaroita. Liukenemattomien hiukkasten määrä vaihtelee solun tyypistä riippuen. Sytosoli pyrkii pitämään pH:n lähellä 7:ää. Sytosolin K- ionipitoisuus on huomattavasti suurempi kuin Na-pitoisuus.
The Minus 5
The Minus 5 on yhdysvaltalainen rockyhtye, jossa ovat soittaneet mm. Peter Buck, Scott McCaughey ja Bill Rieflin.
Vuonna 2006 yhtyeen typistetty kokoonpano konsertoi Robyn Hitchcockin taustayhtyeenä nimellä The Minus 3, sekä myöhemmin nimellä The Venus 3 Hitchcockin levyillä Olé! Tarantula ja Goodnight Oslo.
Järvenpään tanssikeskus
Järvenpään tanssikeskus oli Järvenpään Pajalan kaupunginosassa sijaitseva tanssilava. Se oli ollut yksityinen tanssin harrastajien koulutus- ja tanssipaikka. Avajaisilta oli 16. syyskuuta 2006. Paikka oli vanha ikkunaton teollisuuskiinteistö, jonka yhteyteen oli rakennettu kahvilatila.
Syksystä 2010 alkaen Järvenpään tanssikeskuksen tanssit siirtyivät Tanssikeskus Koskenrantaan joka on myös lopettanut toimintansa.
Kuopion tiedepuisto
Kuopion tiedepuisto (Kuopio Science Park) sijaitsee Kuopiossa Savilahden kaupunginosassa. Korkeakoulujen ja yliopistosairaalan ohella tiedepuistossa toimii myös lukuisia sektoritutkimuslaitoksia. Technopolis Kuopion tiloissa toimii puolestaan pääosin ICT-alalla toimivia pk-yrityksiä, joskin myös osa korkeakoulujen ja tutkimuslaitosten toiminnoista sijoittuu sinne.
Tiedepuisto on seudulle on varsin merkittävä, sillä suuri osa Kuopion työpaikoista (yhteensä 45 000, 1.1.2008), sekä vienti- ja kansainvälisistä yrityksistä sijaitsee siellä. Lisäksi alueella opiskelee noin 7 000 korkeakouluopiskelijaa, jatkossa jopa 10 000.
Tiedepuiston tulevaisuuden laajenemissuunnat ovat Innoteknian alueella moottoritien ja rautatien välissä, ydinkeskustassa tai Suomen Yliopistokiinteistöt Oy:n omistamalla kampuksella, jonne Savonia-ammattikorkeakoulu on jo suunnitellut siirtävänsä kaikki Kuopion toimintonsa. Kampuksen täydennysrakentamiseen liittyy myös asuntorakentamista 2 000–6 000 asukkaalle valitusta toteutusmallista riippuen.
Tim Allen
Tim Allen (oikealta nimeltään Timothy Allen Dick) (s. 13. kesäkuuta 1953) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan ehkä parhaiten tilannekomediasarjasta "Koti kuntoon" sekä roolistaan "Toy Story" -elokuvissa.
Tim Allen oli vain 11-vuotias, kun hänen isänsä Gerald M. Dick kuoli auto-onnettomuudessa. Kaksi vuotta myöhemmin hänen äitinsä Martha Katherine meni uusiin naimisiin entisen kouluihastuksensa kanssa ja Tim muutti viiden sisaruksensa kanssa Denveristä Michiganin Birminghamiin. Uusioperheessä oli yhteensä yhdeksän lasta. Allen kävi Ernest W. Seaholmin high schoolin Birminghamissa ja opiskeli sitten Länsi-Michiganin yliopistossa Kalamazoossa.
Vuonna 1978 Allen jäi kiinni huumeiden, muun muassa kokaiinin myymisestä. Vuotta myöhemmin hänet pidätettiin uudelleen suuren kokaiinierän hallussapidosta ja tuomittiin vähintään kolmen ja enintään seitsemän vuoden vankeusrangaistukseen suostuttuaan ilmiantamaan 21 liikekumppaniaan välttääkseen elinkautisen tuomion. Hän pääsi vankilasta ehdonalaiseen 28 kuukauden jälkeen. Vapauduttuaan Allen aloitti standup-koomikon uran.
Vuonna 1997 Allen pidätettiin rattijuopumuksen vuoksi. Hän on myös pidätetty kokaiinin hallussapidosta 1987.
Tim oli naimisissa Laura Deibelin kanssa vuodesta 1984 vuoteen 2003. Vuonna 1989 he saivat tyttären, Katherinen.
Vuonna 2006 Allen meni naimisiin näyttelijätär Jane Hajdukin kanssa, seurusteltuaan ensin viisi vuotta.
Tatsum tisal
Tatsum Tisal on J. Karjalainen ja Mustat Lasit -yhtyeen äänite. Tatsum Tisal = Mustat lasit lopusta alkuun luettuna.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut J. Karjalainen ja sovittanut J. Karjalainen ja Mustat Lasit, ellei toisin mainita. Puhallinsovitukset J. Tuovinen.
A-puoli
B-puoli
Helsinki Pavi
Helsinki Pavi (puhekielessä "Pavi") on vuonna 1965 avattu tanssilava, joka sijaitsee nimestään huolimatta Vantaalla (vuoteen 1974 Helsingin maalaiskunta), Itä-Hakkilan kaupunginosassa. Se on yhdistyksen ylläpitämä tanssinharrastajien tanssipaikka ja yksi harvoista suurista tanssilavoista, jossa ei ole alkoholitarjoilua.
Lavan rakensi talkoovoimin. SKP:n Uudenmaan piirijärjestö omistaa yhä tanssilavan.
Keskiviikon ja perjantain tanssiohjelmisto on laadittu eri ikäisille tanssiharrastajille. Sunnuntaina on rauhallisempaa musiikkia iäkkäämmille tanssijoille. Naisille on naisten haku tunnin ajan joka tanssi-iltana.
Tanssilipun hintaan sisältyy mahdollisuus osallistua lavatanssikurssille.
Erkki Kourula
Erkki Antero Kourula (s. 12. kesäkuuta 1948 Lappee) on suomalainen juristi, Haagin kansainvälisen rikostuomioistuimen suomalainen jäsen. Kourula valittiin tehtävään helmikuussa 2003. Hän on toiminut aiemmin vuodesta 1985 alkaen ulkoministeriön eri tehtävissä, mm. suurlähettiläänä Euroopan Neuvostossa ja ministeriön oikeudellisen osaston päällikkönä.
Kourula on koulutukseltaan oikeustieteen lisensiaatti, ja hän on suorittanut myös PhD-tutkinnon Oxfordin yliopistossa, alana oikeustiede. Hän on varatuomari.
Neckarsulm
Neckarsulm on noin 25 000 asukkaan kaupunki eteläisessä Saksassa Baden-Württembergin osavaltiossa. Lähin suurkaupunki on Stuttgart, ja Neckarsulm muodostaa Heilbronnin kanssa kaksoiskaupungin. Neckarsulm sijaitsee Neckar- ja Sulm-jokien yhtymäkohdassa. Neckarsulmilla on ystävyyskaupunkeja Ranskassa Carmaux, Italiassa Bordighera, Sveitsissä Grenchen, Saksassa Zschopau ja Unkarissa Budakeszi.
Kirjallisten lähteiden mukaan Frankit ovat perustaneet kaupungin vuonna 771, mutta arkeologisten tutkimusten perusteella paikalla on asuttu jo 8000 vuotta sitten.
Neckarsulmin suurimpia työnantajia ovat Audille kuuluva NSU:n autotehdas sekä Audin alumiinituotantoa. Kauppaketju Lidlin pääkonttori sijaitsee kaupungissa.
Mika Kujala
Mika Kujala (s. 22. maaliskuuta 1960 Forssa) on suomalainen näyttelijä. Hän aloitti uransa 18-vuotiaana Tammelan Rauhaniemen kesäteatterissa. Hän on ollut kiinnitettynä Turun Kaupunginteatteriin vuodesta 1991, jolloin kiinnityksen sai myös vaimo Riitta Salminen. Aikaisemmin Kujala on ollut kiinnitettynä myös Tampereen Teatterissa ja Hämeenlinnan kaupunginteatterissa.
Kujala on palkittu työstään näyttelijänä Naamio-reliefillä ja Turun kaupungin vuoden taidepalkinnolla vuonna 2006. Kujalalla on kolme lasta.
Zune
Zune oli Microsoftin digitaalisen musiikin brändi. Tuoteperhe sai alkunsa marraskuussa 2006 julkaistun musiikkisoittimen myötä.
Lokakuussa 2011 Microsoft ilmoitti lopettavansa kannettavien musiikkisoitinten valmistuksen ja markkinoinnin.
Nykyisin nimellä tunnetaan musiikin latauspalvelu Zune Marketplace, josta voi ostaa musiikkia Microsoft Kin ja Windows Phone -puhelimiin sekä Xbox 360 -pelikonsolille. PC-koneissa sitä voi käyttää Zune Software -ohjelmiston avulla.
Microsoft tarjoaa Zunen omistajille Zune Pass ja Zune Marketplace -tilauspalveluita, jotka sisältävät miljoonia ladattavia musiikkikappaleita. Microsoftin pistejärjestelmällä toimivasta Zune Marketplace -palvelusta mediatoistimen omistaja voi ladata yksittäisiä kappaleita 79 pisteen hintaan. Yhdelle kappaleelle tulee näin hintaa 0,99 dollarin verran.
Vaihtoehtoisesti Zunen omistaja voi tilata Zune Pass -palvelun 14,99 dollarin kuukausihintaan, josta voi ladata rajattomasti haluamiaan kappaleita. Tällöin käyttäjä ei kuitenkaan omista itse kappaleita eikä niitä voi polttaa esimerkiksi cd-levylle. Mikäli Zunen omistaja lopettaa palvelun tilauksen ei kappaleita pysty sen jälkeen enää toistamaan.
Ensimmäisen sukupolven Zune-laitteessa oli joitain sosiaalisia ominaisuuksia, kuten mahdollisuus jakaa kappale toiselle käyttäjälle langattomasti. Kappale toimi tämän jälkeen kolmen päivän ajan.
Kolmannen sukupolven soittimissa oli mahdollisuus ladata ja pelata XNA Frameworkille tehtyä pelejä.
Hundertwasserschule Wittenberg
Hundertwasserschule on Saksan Wittenbergissä oleva koulurakennus. Hundertwasserschule on itävaltalaisen arkkitehti Friedensreich Hundertwasserin suunnittelema persoonallinen DDR-aikaisen rakennuksen rungolle 1997-1999 rakennettu koulutalo.
Koulun nimi on 18. joulukuuta 2006 lähtien Luther-Melanchthon-Gymnasium -oppikoulu. Tätä ennen koulu tunnettiin nimellä Martin-Luther-Gymnasium (MLG).
Dick Nanninga
Dirk Jacobus Willem ”Dick” Nanninga (17. tammikuuta 1949 Groningen, Alankomaat – 21. heinäkuuta 2015) oli alankomaalainen jalkapalloilija ja maajoukkuepelaaja. Nanningan pelipaikka oli hyökkääjä.
Nanninga aloitti uran kaudella 1973–1974 Hollannin 1. divisioonan BV Veendamissa, mutta siirtyi jo seuraavaksi kaudeksi pääsarjaan Roda JC:hen, jossa pelasi suurimman osan urastaan, kaudesta 1974–1975 kauteen 1981–1982. Hän kävi kaudella 1982–1983 myös Hongkongissa pelaamassa Seiko Hong Kongin joukkueessa, mutta palasi seuraavaksi kaudeksi Maastrichtiin MVV Maastrichtiin, jossa pelasi kaksi kautta "Eerste divisiessä" ja kaksi kautta "Eredivisiessä" kunnes lopetti uransa kaudella 1985–1986.
Nanninga pelasi vuoden 1978 MM-kisoissa Hollannin joukkueessa ja teki Hollannin tasoittavan maalin (1–1) loppuottelussa 82 minuutilla. Argentiina voitti kuitenkin jatkoajalla 3–1, ja Nanninga sai MM-hopeaa muun joukkueen ohella. Nanninga pelasi 15 maaottelua, joissa hän teki kuusi maalia. Vuoden 1978 MM-kisojen lisäksi hän pelasi myös vuoden 1980 EM-kisoissa.
Kosmetologia
Kosmetologia on oppi kauneuden säilyttämisestä ja kohentamisesta. Kosmetologiaan erikoistunutta ammattilaista kutsutaan kosmetologiksi. Kosmetologit ehostavat asiakkaita, hoitavat näiden ihoa, myyvät kosmetiikkatuotteita ja opastavat kauneudenhoitoasioissa. Kosmetologeja työskentelee esimerkiksi kauneushoitoloissa, kylpylöissä, teattereissa ja kosmetiikkamyymälöissä.
Kosmetologi voi erikoistua manikyyreihin, ehostukseen tai kosmetiikan myyntiin ja markkinointiin.. Kosmetologit hoitavat ihmiskehon suurinta elintä eli ihoa. Huomioitavaa onkin, että kosmetologi opiskelee ihoon liittyviä oppiaineita enemmän kuin sairaanhoitaja. Kosmetologeja koulutetaan ammattioppilaitoksissa.
Vuonna 1938 perustetussa Suomen Kosmetologien Yhdistyksessä on noin 3 200 jäsentä, joista noin 1 100 toimii hoitolayrittäjinä.
Hiusmuotoilija erikoistuu hiusten leikkuuseen, kemialliseen käsittelyyn (keinotekoiset lisäosat, kiharrukset, aallotukset) ja värjäyksiin. Hiusmuotoilija voi lisätä hiusten vahvennuksia ja tekotukkaa. Hiusmuotoilija voi myös pestä ja parantaa tukkaa erilaisin menetelmin, vaikka se ei ole aina tarpeen. Jotkut hiusmuotoilijat voivat antaa suosituksia peruukin käyttöön ja tukkalaitteisiin.
Hiusmuotoilija nimitystä käytetään henkilöstä, joka on hankkinut peruskoulutuksen yksityisestä alan koulusta.
Parturi-kampaaja titteliä voivat käyttää kunnallisista ammattioppilaitoksista valmistuneet henkilöt.
Parturi-kampaajan on mahdollista suorittaa hiusalan erikoisammattitutkinto (ent. parturi/kampaajamestari), kauneudenhoitoalan ammattikorkeakoulututkinto (estenomi) ja ammatillinen opettajakorkeakoulu (ammatinopettaja).
Elektrologi tarjoaa hiusten ja karvojen poistoa elektrolyysillä. Elektrolyysissä karva tuhotaan johtamalla sähkövirtaa
ohuella neulalla karvatuppeen, jolloin karvan kasvu yleensä loppuu kyseisestä kohdasta. Viime aikoina kosmetologit ovat laajentaneet palveluitaan parturi-kampaajien palveluiden puolelle, esimerkiksi tarjoamalla miehille parranajoa.
Auguste Piccard
Auguste Antoine Piccard (28. tammikuuta 1884 – 24. maaliskuuta 1962) oli sveitsiläinen fyysikko, joka teki tutkimusmatkoja sekä ylös stratosfääriin että alas valtamerien syvyyksiin. Hänen keksintönsä on syvänmeren tutkimusalus, jossa paluumatkan nostokellukkeena käytettiin vettä kevyemmällä bensiinillä täytettyä säiliötä.
Bensiinillä täytetyn säiliön nostekäyttö poisti tutkimusalusten kestävyysongelman, koska bensiinin, kuten muidenkin nesteiden, kokoonpuristuvuus on vähäinen. Tällä vältettiin luhistumisvaara.
Tämä tekniikka mahdollisti tutkimusalus Triesten käynnin vuonna 1960 maailman merien syvimmässä paikassa Mariaanien haudassa. 
Mariaanien hauta sijaitsee Isossa valtameressä Filippiineistä itään. Trieste mittasi Mariaanien haudan syvyydeksi 11 521 metriä.
Auguste Piccard oli Hergén "Tintti-"sarjakuvassa esiintyneen professori Tuhatkaunon esikuva.
Tuottaja-käsikirjoittaja Gene Roddenberry antoi "Star Trek – uusi sukupolvi" -televisiosarjan avaruusaluksen kapteenille nimeksi "Jean-Luc Picard" kaksosveljesten Auguste and Jean Felix Piccardin nimiä mukaillen.
Englantilaisen Will Gregoryn oopperan "Piccard in Space" libretto kertoo muun muassa Auguste Piccardin ensimmäisestä kuumailmapallolennosta.
Partavaahto
Partavaahto on parranajossa käytetty aine, joka pehmentää partaa helpottamalla veden imeytymistä partakarvoihin. Ainetta käytetään partahöylän ja partaveitsen kanssa. Vaahto suojaa ihoa ärsyyntymiseltä ja toimii voiteluaineena, mikä suojaa myös parranajoon käytettyä terää tylstymiseltä. Aine voi sisältää ihoa hoitavia ja kosteuttavia ainesosia. Nämä ainesosat edistävät ihon palautumista parranajosta, ja ne ovat erityisen hyödyllisiä herkälle iholle.
Partavaahtoa myydään yleensä suihkepullossa, johon se on pakattu geelinä tai nesteenä, joka vaahtoutuu joutuessaan kosketuksiin ilman kanssa. Partavaahto voidaan myös valmistaa vaahdottamalla se partasudin avulla joko partasaippuasta tai helpommin vaahtoutuvasta partavoiteesta. Vaahto sisältää usein parfyymejä, jotta sen käyttö olisi miellyttävämpää.
Partavesi
Partavesi eli after-shave on kasvovettä, jota levitetään iholle parranajon jälkeen. Partaveden parfyymi antaa tuoksun, joka kestää yleensä useita tunteja. Partavesi myös rauhoittaa ja desinfioi ihoa parranajon jälkeen. Lisäksi arvellaan, että ihon pintaan parranajon jälkeen jäävä lyhyt karhea karva pehmenee partaveden avulla.
Partavedet sisältävät yleensä alkoholia vaikuttavana aineena, mutta on olemassa myös alkoholittomia partavesiä.
Partavesien tyypillinen pakkauskoko on noin desilitra. Suurempien pakkausten tehoaineet ja parfyymit väljähtyvät varsinkin halvemmissa partavesissä kuukausien kuluessa.
Partavesien tuotemerkkejä ovat esimerkiksi Axe, Old Spice, Kouros, Global Gillette, Crabtree & Evelyn ja Brut. Edullisista partavesistä tunnetuimpia on Mennen.
Partahöylä
Partahöylä on parranajoväline, jolla parran leikkaus suoritetaan käsin höyläysperiaatteella. Partahöylässä ihon ja terän välissä on suojus, joka vähentää haavautumista ja tekee parranajosta helpompaa verrattuna partaveitsen käyttöön. Partahöyliä on olemassa sekä kertakäyttöisiä että vaihtoteräisiä. Teriä on yleensä yhdestä kolmeen, mutta nykyään myös neljä- ja viisiteräiset höylät ovat yleisiä.
Höylällä partaa ajettaessa käytetään partavaahtoa, joka pehmentää partaa ja estää ihon ärsyyntymistä ja haavautumista. Ajon jälkeen ajetulle alueelle levitetään yleensä partavettä tai balsamia, jotta iho ei ärsyynny.
Partaa voidaan leikata myös partakoneella ja partaveitsellä.
Höylätyyppisen parranajovälineen patentoi ensimmäisenä englantilainen keksijä William Henson vuonna 1847. Kyseinen patentti kuvailee kampamaisen suojuksen joka voidaan kiinnittää sekä partaveitseen että kuokkaa muistuttavaan pieneen välineeseen johon on kiinnitetty sopivassa leikkauskulmassa oleva terä. Vuonna 1876 yhdysvaltalaiset veljekset Frederick ja Otto Kampfe patentoivat Star-nimisen partahöylän, joka erosi sitä edeltäneistä höylistä lisäämällä terän lähelle syvennyksen johon saippua ja leikatut partakarvat kerääntyivät ajon aikana. Omintakeista oli myös koveraksi hiottu terä, joka kiinnitettiin paikalleen kahdella salpamaisella nipistinmekanismilla. Tästä tuli yksiteräisten höylien de facto -standardi noin 40:n vuoden ajaksi. Käytännössä terä oli lyhyt pätkä partaveistä joka piti ennen käyttöä kiinnittää erityiseen telineeseen, teroittaa nahkavyön avulla ja lähettää välillä ammattimiehen hiottavaksi.
Yhdysvaltalainen kauppamatkustaja King Camp Gillette patentoi kaksipuolisia, kertakäyttöisiä teriä käyttävän partahöylän vuonna 1901. Keksintö menestyi varsin hyvin ja vuoteen 1906 mennessä Gilletten perustama yhtiö The Gillette Company myi partahöyliä 300 000 kappaletta vuodessa. Yhdysvaltain markkinajohtajaksi Gillette päätyi kuitenkin vasta ensimmäisen maailmansodan aikana: vuonna 1918 Yhdysvaltain asevoimat päätti jakaa kaikille varusmiehille Gilletten valmistamat parranajovälineet. Sodan päätyttyä tämä loi suuren kysynnän partaterille Gilletten partahöylään tottuneiden sotilaiden kotouduttua.
Partaterät valmistettiin enimmäkseen hiiliteräksestä kunnes Wilkinson Sword toi vuonna 1962 markkinoille ensimmäisen ruostumattomasta teräksestä valmistetun partaterän. Käyttäjien mukaan Wilkinsonin terät pysyivät käyttökelpoisina kolme kertaa pidempään kuin hiiliteräksestä valmistetut terät. Gillette – joka oli jo aiemmin kehittänyt ja patentoinut menetelmän partaterien valmistamiseen ruostumattomasta teräksestä – viivytteli parempien terien tuomista markkinoille koska hiiliteräksiset terät kuluivat nopeammin ja tuottivat yhtiölle näin enemmän voittoa, mutta päätyi kuitenkin tuomaan oman ruostumattomasta teräksestä valmistetun partateränsä myyntiin noin vuosi Wilkinsonin jälkeen.
Sykes–Picot-sopimus
Sykes–Picot-sopimus oli Britannian ja Ranskan vuonna 1916 solmima salainen etupiirisopimus. Ensimmäisen maailmansodan aikana solmitussa sopimuksessa sovittiin Britanniaa ja Ranskaan vastaan taistelevalta Osmanien valtakunnalta vallattavien alueiden jakamisesta etupiireihin. Sopimuksessa luettiin Libanon ja Syyria kuuluviksi Ranskan etupiiriin, kun taas Irak ja Palestiina kuuluivat Britannialle. Sopimuksen mukaiset etupiirit toteutuivat Britannian ja Ranskan edustamien ympärysvaltojen voitettua sodan ja Kansainliiton vahvistaessa vuonna 1922 maiden mandaatit alueisiin.
Sopimus esitettiin myös ympärysvaltoihin kuuluvalle Venäjän keisarikunnalle. Lokakuun vallankumouksen seurauksena Venäjällä valtaan nousseet bolševikit kuitenkin julkaisivat salaiseksi tarkoitetun sopimuksen 1917.
Sopimuksen neuvottelivat ja allekirjoittivat ranskalainen diplomaatti François Georges-Picot ja brittiläinen Mark Sykes 1916.
Höylä
Höylä on kone tai käsityökalu, jolla tehdään lastuavaa työstöä. Höylässä on yksi tai useampia levymäisiä teriä, jotka irrottavat kappaleen pinnasta lastua. Höyläystä käytetään pintojen viimeistelytekniikkana, kappaleen ohentamisessa, pintakerroksen poistossa ja jopa kappaleen muotoiluissa.
Tunnetuimpia höylän käyttökohteita on puuntyöstö. Puuntyöstössä höylääminen vaatii vähemmän energiaa kuin hiominen koska kappaletta voidaan työstää hajottamatta sitä karkeaksi tai hienoksi puruksi.
Metalleja, esimerkiksi alumiinia tai terästä, voidaan höylätä pikateräs- tai kovametalliterillä. 
"Kava" ja "koveli" ovat erityismallisia käsihöyliä puuntyöstöön. Kavahöylää käytetään koverien pintojen tai kourujen höyläämiseen, kovelilla tehdään V-uraa.
Seinäjoen Vapaaseurakunta
Seinäjoen Vapaaseurakunta on Suomen vapaakirkon jäsenseurakunta, joka toimii Seinäjoella ja sen ympäristössä.
1890-luvun alkupuolella piti vapaakirkollinen saarnaaja Fredrik Nyreen hengellisiä kokouksia Seinäjoen asemanseudulla kaasumestari Buurin keittiössä. Muutama vuosi myöhemmin pidettiin samanlaisia kokouksia ruotsiksi ruotsinkielisellä koululla. Tuolloin puhujina olivat Alex Hällis ja A. Hector. Hällisin toiminnan vaikutuksesta tuli vuonna 1903 uskoon postinhoitaja Hildur Petterson. Samoihin aikoihin Seinäjoelle tulivat evankelistat Hanna Hoffren ja Julia Koskela. 17. maaliskuuta 1907 kahdeksan naista perusti Seinäjoen postitalolla Seinäjoen vapaaseurakunnan. Nämä valitsivat joukostaan seurakunnan johtajaksi Hildur Pettersonin.
Jo aiemmin, vuonna 1906, oli alettu suunnitella oman rukoushuoneen hankkimista. Pääasiassa rautatieläisten omistama "Torfvan" -yhtiö lahjoitti seurakunnalle tontin. 7. maaliskuuta 1908 vihittiin käyttöön seurakunnan ensimmäinen rukoushuone. Sen yläkerrassa oli tilat vierailevien saarnaajien yöpymiseen. Vuodesta 1916 lähtien alkoivat seurakunnalle levottomat ja vaikeat ajat, jolloin rukoushuone jouduttiin milloin vuokraamaan, milloin luovuttamaan rautatieläisten lukusaliksi, ruotsinkieliseksi kansakouluksi tai sotilaiden majoituspaikaksi. Sotilaiden jäljiltä rukoushuone oli huonossa kunnossa ja se vuokrattiin myöhemmin Vaasan pelastusarmeijalle. Tuolloin seurakunta itse kokoontui yhteiskoululla ja yhdessä Törnävän kartanon huoneessa. Vuonna 1936 vanha rukoushuone kunnostettiin ja sen kylkeen rakennettiin varsinainen kirkkosali. Tämän jälkeen rukoushuone oli käytössä 1960-luvun alkuun saakka. 12. toukokuuta 1963 vihittiin käyttöön nykyinen, arkkitehti Touko Saaren suunnittelema kirkkorakennus.
Seinäjoen Vapaaseurakuntaan kuuluu useita satoja jäseniä. Seurakunnan johtavana pastorina toimii Ari Urhonen, nuorisotyöntekijänä Juha-Pekka Niemelä, seurakuntatyöntekijänä Jonna Mäntylä, lapsityöntekijänä Terhi Pernaa, vanhimmiston puheenjohtajana Jaakko Pihlajamäki, ja toimistotyöntekijänä Jarno Halonen. Seurakunnan toimintaan kuuluu mm. rukouskokouksia, jumalanpalveluksia, lapsi- ja nuorisotyötä, partiotoimintaa sekä nuorille aikuisille ja muille ryhmille suunnattua toimintaa. Seurakunta avustaa Radio Deitä. Seinäjoen vapaaseurakunnalla on ystävyysseurakuntatoimintaa Israelissa sijaitsevan seurakunnan kanssa.
Jekaterina Volkova
Jekaterina Gennadievna Volkova (, s. 16. helmikuuta 1978) on venäläinen este-, maasto- ja keskimatkojen juoksija.
Volkova voitti 2005 Venäjän-mestaruuden 3 000 metrin estejuoksussa ajalla 9.36,12. Hän osallistui ensimmäisen kerran arvokisoihin samana vuonna Helsingin MM-kisoissa, joissa hän voitti 3 000 metrin esteissä MM-hopeaa ajalla 9.20,49. Seuraavana vuonna hän sijoittui Fukuokan maastojuoksun MM-kisoissa lyhyellä matkalla kuudenneksikymmenenneksiensimmäiseksi. Vuonna 2007 hän voitti Venäjän-mestaruudet 3 000 metrin esteissä sekä 5 000 metrin juoksussa. Osakan MM-kisoissa hän voitti esteiden MM-kultaa ajalla 9.06,57. Olympiakisoissa Pekingissä 2008 Volkova sijoittui alun perin kolmanneksi, mutta hän menetti mitalinsa vuonna 2016 kun hänen Pekingissä antamansa dopingnäyte osoittautui uusintatutkimuksessa positiiviseksi.
Ryta Turava
Marharyta (Ryta) Mikalajeuna Turava (, , s. 28. joulukuuta 1980, Vitsebsk, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen kilpakävelijä.
Turava sijoittui vuoden 1998 Annecyn nuorten MM-kisoissa 5 000 metrin ratakävelyssä kuudenneksi ajalla 22.06,06 ja vuoden 1999 Riian nuorten EM-kisoissa kolmanneksi ajalla 21.48,11. Hänen ensimmäiset arvokisansa olivat vuoden 2004 Ateenan kesäolympialaiset, joissa hän sijoittui 20 kilometrin kävelyssä neljänneksi ajalla 1.29.39. Seuraavana vuonna hän voitti Helsingin MM-kisoissa hopeaa ajalla 1.27.05. Vuonna 2006 Turava voitti kävelyn maailmancupin ajalla 1.26.27 ja kultaa Göteborgin EM-kisoissa ajalla 1.27.08.
Hänen siskonsa Alesja on tunnettu kestävyysjuoksija.
Gregg Valentino
Gregg Valentino (s. 5. elokuuta 1960, New York) on amerikkalainen
kehonrakentaja. Hänet tunnetaan maailman suurimmista hauiksistaan, jotka hän on kasvattanut käyttämällä treenaamisen tehostamiseksi muun muassa anabolisia steroideja sekä syntholia .
Valentino sai laajan mustelman oikeaan hauikseen, ja hän yritti itse parantaa mustelmaa poistamalla verta. Sen sijaan hän sai vakavaan infektioon, todennäköisesti puutteellisen ruiskuhygienian takia. Hän hakeutui lopuksi sairaalahoitoon ja hauiksesta poistettiin suuri osa käden säilyttämiseksi.
Valentino on itse tunnustanut myyneensä steroideja ja myöhemmin muitakin laittomia aineita, ja hän istui siitä vuoden vankilassa.
Eräiden asiantuntijoiden mukaan Valentino ei ainoastaan käyttänyt lihaksien kasvatuksessa anabolisia steroideja, vaan hänen väitetään myös väärinkäyttäneen syntholia (hän myy ainetta internetsivuillaan). Valentino on itse kiistänyt tämän.
Kauklahden Pyrintö
Kauklahden Pyrintö eli KaPy on Kauklahden kaupunginosasta kotoisin oleva Espoon vanhin urheiluseura, joka nykyisin on keskittynyt juniorijalkapalloilun edistämiseen alueella. Seura on perustettu vuonna 1914 ja sen historiaan kuuluvat niin paikallinen lasitehdas, yleisurheilu kuin voimailulajit. Seura on erittäin aktiivinen pienseura.
Seuran alkuperäinen nimi oli ”Köklaksin Työväenyhdistys Rannikon voimistelu- ja urheiluseura Pyrintö”, paikkakunnan vielä silloisen ruotsinkielisen nimen mukaisesti. Suomen Voimistelu- ja Urheiluliiton jäseneksi seura liittyi elokuun 14. päivänä 1914 Helsingin piirin kautta. Seuran toiminta jatkui vilkkaana vuosikymmenen loppuun saakka, kunnes sisällissota keskeytti toiminnan useammaksi vuodeksi. Toiminta virittäytyi uudelleen käyntiin vuonna 1924.
30-luvulla tuli seuran toimintaan uusina lajeina nyrkkeily ja pesäpallo. Seuran juoksijat menestyivät hyvin piirin murtomaajuoksukilpailussa. He toivat sieltä useita piirin mestaruuksia. Voitokkaimpia henkilöitä olivat Matti ja Viljo Mentonen, Otto Lappalainen ja Eino Jokirinne.
Sota keskeytti seuran toiminnan 1939. Uusin voimin aloittamista yritettiin vuonna 1941 mutta jatkosodan vuoksi toiminta katkesi jälleen muutamaksi vuodeksi. Toiminta aloitettiin jälleen vuonna 1945 pesäpalloilun, yleisurheilun ja hiihdon parissa.
Lasitehtaan toiminnan loputtua vuonna 1952 menetettiin mainiot toiminta- ja harjoitustilat. Toiminta siirtyi takaisin Rannikon tiloihin. Lisäksi suurin osa seuran parhaista toimihenkilöistä muutti pois paikkakunnalta. Kauklahden uusi kansakoulu valmistui vuonna 1958. Sieltä saatiin harjoitustiloja voimistelua ja lentopalloa varten.
Seuran painonnostajat saavuttivat piiriennätyksiä ja piirimestaruuksia kertyi vuonna 1957 kolmessa sarjassa ja 1958 kahdessa sarjassa.
1960-luvun alkupuolella seurassa oli noin 230 jäsentä ja nuorten toiminta-aktiviteetti oli suuri. Jalkapalloilu otettiin nuorten ohjelmaan vuonna 1962. Seuran nuorten tyttöjen toiminta keskittyi voimisteluun, palloiluun ja ohjelmaharjoitteluun.
1970-luvun alku oli toiminnan osalta vaimentaa mutta vilkastui muutaman vuoden hiljaiselon jälkeen. Siirryttäessä 1980-luvulle seuran toiminta painottui yhä enemmän yksilölajeista joukkuelajeihin. Toiminta keskittyi lento- ja jalkapalloon sekä myös jääkiekkoon, joka tuli mukaan seuran toimintaan vuosikymmenen alkupuolella.
Seuran toiminnan elvyttämiseksi alettiin kartoittamaan mahdollisuuksia junioritoiminnan kehittämiseen. Paikkakunnalla toimineen toisen urheiluseuran Espoon Ankkurien toiminnan sulautuessa seuran toimintaan oli tilaisuus lähteä viemään eteenpäin juniorijalkapalloilua Kauklahdessa.
Vuonna 1994 Kauklahden Pyrintö sai ainoana espoolaisena seurana oman kentän Räävelintielle. Siitä alkoi seuran uusi aktiivisuuden uusi nousu kohti nykyistä toimintaa. Tällä hetkellä seurassa on jo n. 400 lisensoitua juniorijalkapalloilijaa ja kokonaisjäsenmäärä on huomattavasti isompi.
Steroidit
Steroidit ovat nelirenkaiseen sykliseen hiiliketjuun perustuvia yhdisteitä, jotka liukoisuusominaisuuksiensa puolesta luetaan lipideihin. Kemiallisen rakenteensa vuoksi se eroaa huomattavasti rasvahappojen ja glyserolin estereistä, jotka ovat toinen keskeinen biokemiallinen lipidiryhmä. Steroidihormoneiksi kutsutaan steroideja, jotka toimivat myös hormoneina.
Toisin kuin peptidihormoneja, steroidihormoneja ei varastoida solussa varastorakkuloihin. Rasvaliukoisina steroidihormonit kulkeutuvat vapaasti solukalvon lävitse verenkiertoon. Verenkierrossa ne tyypillisesti sitouvat kuljetusproteiineihin. Verenkierrosta ne siirtyvät sisään kohdesoluihin niin ikään vapaasti solukalvon lävitse sitoutuakseen solunsisäiseen reseptoriin solulimassa tai solun tumassa ja vaikuttavat sitä kautta geenien ilmentymiseen.
Steroidihormoneilla on hitaasti ilmenevien geenien transkriptiovaikutuksen lisäksi nopeasti, jopa muutamassa minuutissa, ilmeneviä vaikutuksia.
Steroideja on sekä luonnollisia että synteettisiä ja ne voidaan jakaa eri ryhmiin.Kaikki ihmisen steroidihormonit tuotetaan kolesterolia lähtöaineena käyttäen. Steroidisynteesi tapahtuu steroidihormoneja erittävissä umpirauhasissa.
Steroidihormoneja tuottavia umpirauhasia ovat lisämunuaiskuori, sukurauhaset sekä naisilla istukka. Lisämunuaiskuori tuottaa yli 50 erilaista kortikosteroidia, jotka vaikutustensa perusteella jaetaan kahteen ryhmään, gluko- ja mineralokortikoideihin. Sukurauhasissa ja istukassa tuotetaan sukupuolihormoneja, joita ovat mm. naisilla kuukautiskiertoon ja raskauteen vaikuttava keltarauhashormoni eli progesteroni sekä toissijaisiin sukupuoliominaisuuksiin vaikuttavat testosteroni, estradioli sekä muut androgeenit ja estrogeenit.
Steroidisynteesin ensimmäinen tapahtuma on kolesterolin muuntaminen pregnonoloniksi. Tämä tapahtuu mitokondriossa monimutkaisessa P450-entsyymin syntetoimassa reaktiosarjassa, jossa kolesterolin C-17 -hiileen liittynyttä hiiliketjua lyhennetään. Pregnonolonista tuotetaan edelleen kaikki steroidihormonit erilaisissa hydroksylaatio- ja hapetusreaktioissa, joissa steroidin nelirenkaiseen rakenteeseen lisätään happiatomeja. Lisäksi C-17 -hiileen liittynyttä hiiliketjua voidaan lyhentää edelleen.
Per Albin Hansson
Per Albin Hansson (28. lokakuuta 1885 Malmö – 6. lokakuuta 1946 Tukholma) oli ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko.
Hansson toimi Ruotsin sosiaalidemokraattisen puolueen johtajana 1930- ja 1940-luvuilla. Hansson toimi Ruotsin pääministerinä neljän hallituksen aikana vuosina 1932–1936 ja 1936–1946. Ensimmäiset hallitukset olivat sosiaalidemokraattien ja talonpoikaispuolueen punamultahallituksia. Toisen maailmansodan aikana vuosina 1939–1945 Hansson oli kaikki pääpuolueet paitsi kommunistit sisältäneen koalitiohallituksen pääministeri. Sodan jälkeen 1945–1946 hallitus koostui pelkistä sosiaalidemokraateista.
Välttääkseen Saksan hyökkäyksen Hansson antoi Adolf Hitlerin vaatimuksesta Saksan sotavoimille sodan alussa Ruotsin rautateillä kauttakulkuluvan Suomeen ja miehitettyyn Norjaan. Sodan aikana hallitus edisti muun muassa teräksen ja kuulalaakereiden vientiä Kolmanteen valtakuntaan. Yhdysvaltain ilmavoimien pommitettua Saksan Schweinfurtin kuulalaakeritehtaat Ruotsin kuulalaakerivienti kolminkertaistui, ja asia nousi länsiliittoutuneiden kritiikin kohteeksi. Ruotsi sai tuotteistaan erinomaisen hinnan. Tästä yhteistoiminnasta tuli pysyvä tahra Hanssonin maineeseen. Toinen tahra syntyi kesällä 1945 2500 balttipakolaisen luovuttamisesta Neuvostoliittoon.
Poliittisesti Hansson suosi ja työskenteli kehittääkseen hyvinvointivaltiota, jota hän kutsui kansankodiksi kuuluisassa puheessaan 1928:
Hanssonin yhteistyösuhde kuningas Kustaa V:n kanssa läheni henkilökohtaiseksi ystävyydeksi. Hansson kuoli sydänkohtaukseen raitiovaunupysäkillä 6. lokakuuta 1946. Hänet on haudattu Norra begravningsplatsenille Tukholmaan.
The Kin
The Kin (käytetään myös nimeä Lordi's the Kin) on vuonna 2004 julkaistu suomalainen Mr. Lordin ideoima lyhytelokuva. "The Kinin" on ohjannut Lauri Haukkamaa. Elokuvassa Lordi-yhtyeen jäsenet esiintyvät sivurooleissa nimettöminä hirviöinä käyttäen omia esiintymisasujaan.
Elokuvan kuvausten piti alun perin alkaa jo elokuussa 2003, mutta kiireiden vuoksi ne alkoivat saman vuoden marraskuussa ja jatkuivat tammikuuhun 2004. Ajoitus sattui sopivasti "The Monsterican Dream" -levyn julkaisun kanssa, joten elokuva lisättiin albumin rajoitettuun erikoispainokseen keväällä 2004. Elokuva ei tullut elokuvateatterilevitykseen, mutta se esitettiin SubTV:lla kahdesti vuonna 2004. The Kin on myös saatavilla vuonna 2006 julkaistulla Lordin "Market Square Massacre" -DVD:llä.
Elokuva kertoo Anna Hendersonista, joka kirjoittaa kirjaa hirviöistä ja yliluonnollisista ilmiöistä. Annan äiti tuki tytärtään kirjan teossa, mutta äiti kuoli vielä kirjan tekoprosessin ollessa kesken. Äidin kuoltua Anna lähtee siskonsa Julien kanssa edesmenneen äitinsä talolle, joka sijaitsee maaseudulla, järven rannalla ja metsän keskellä. Talossa Anna ja Julie tutkivat äitinsä vanhoja tavaroita ja sopivat, mitkä tavarat säilytetään ja mitkä myydään pois.
Tutkiessaan vanhoja valokuvia sisarukset huomaavat kuviin kirjoitettujen tietojen (esimerkiksi vuosilukujen) poikkeavan todellisuudesta. Julie arvelee äidin olleen huonomuistinen, eikä hän vanhuusiällä enää muistanut asioita hyvin. Anna ahdistuu tilanteesta ja myöhemmin hän yksin ollessaan löytää vanhan pahvilaatikon, jonka pohjalla on kuolleen vauvan luuranko. Anna kauhistuu ja yrittää soittaa Julielle, mutta huomaa puhuvansa itsensä kanssa. Puhelun päätyttyä Anna huomaa huoneen ovella Mr. Lordin, joka vie Annan helvetilliseen koomaan.
Herättyään koomasta Anna huomaa makaavansa rautatieaseman lattialla äitinsä (vaikka tämä olikin kuollut) edessä. Anna nousee ylös ja halaa äitiään. Samalla hän kuulee manalan junan kellojen soivan lähdön merkiksi. Anna huomaa olevansa kuollut ja äitinsä elossa. Tarina on surrealistinen, ja jättää katsojalle avoimia kysymyksiä, joita jokainen voi miettiä omalla tavallaan.Hirviöt
"The Kin" on mukana seuraavilla DVD-julkaisuilla:
Malmitalo
Malmitalo on yksi Helsingin kulttuurikeskuksen alueellisista toimipaikoista. Se avattiin vuonna 1994. Malmitalo sijaitsee Helsingin pohjois- ja koillisosien aluekeskuksessa, Malmilla. Osoite on Ala-Malmin tori 1, Helsinki.
Malmitalo-rakennuksen ovat suunnitelleet arkkitehti Reino Huhtiniemi ja Kimmo Söderholm. Talon sisustuksen pääsuunnittelijana toimi sisustusarkkitehti Kaarina Huhtiniemi. Malmitalon tilavuus on 39 700 kuutiota ja kokonaiskerrosala 7 765 neliötä, josta hyötyalaa on noin 5 000. Talon yleisilme on ilmava, valoisa ja avoin.
Malmitalossa toimivat kulttuurikeskuksen lisäksi Malmin kirjasto, Helsingin kaupungin suomenkielisen työväenopiston alueopisto ja Pohjois-Helsingin musiikkiopisto. Malmitalossa sijaitsevat myös Pohjois-Helsingin kuvataidekoulun, Helsingin käsi- ja taideteollisuus ry:n käsityökoulun ja Helsingin tanssiopiston opetuspisteet. Malmitalon ravintolan toiminnasta vastaa Palmia.
Helsingin kulttuurikeskus järjestää kahdessa esityssalissa, Malmisalissa (201 katsojapaikkaa) ja Juhlasalissa (120 paikkaa), konsertteja, elokuva-, teatteri- ja tanssiesityksiä. Kulttuurikeskus myös vuokraa saleja tapahtumien järjestäjille. 
Malmitalon gallerian näyttelyt kulttuurikeskus järjestää yhteistyössä Helsingin Taiteilijaseuran kanssa. Lisäksi näyttelyparvella on mahdollista järjestää pienimuotoisia näyttelyitä.
Spencer Smythe
Spencer Smythe oli kuvitteellinen rikollinen Marvelin sarjakuvissa. Hän kehitti Tappajarobotti- robotit tappamaan Hämähäkkimies J. Jonah Jamesonin toimiessa hankkeen rahoittajana. Hänen ensiesiintymisensä oli "Amazing Spider-Man" #25-lehdessä, ja hänet loivat Stan Lee ja Steve Ditko.
Spencer esiintyi Hämähäkkimies-animaatiosarjassa ensimmäisen kauden kolmannessa jaksossa "Tappajarobotti", jossa Norman Osborn (toimi Kingpinin liikekumppanina, koska oli tälle velkaa) palkkasi tämän tuhoamaan Hämähäkkimies roboteillaan.
Hämähäkkimies onnistui tuhoamaan Spencerin robotin ja paeta Hämähäkkimieheksi naamioituneen Flash Thompsonin kanssa laboratoriosta, ennen kuin se räjähti. Räjähdyksen jälkeen kaikki luulivat hänen kuolleen.
Myöhemmin Kingpinin löysi Spencerin laboratorionin jäänteistä huonokuntoisena, ja laittoi hänet syväjäädytykseen, koska halusi säästää noin hyvän keksijän hengen (eikä halunnut toimittaa tätä sairaalahoitoon, koska Alistair olisi saanut asiasta tietää, eikä silloin olisi työskennellyt tämän jälkeen Kingpinille).
Alistair sai tästä kuitenkin tietää, kiitos Hämähäkkimiehen. Ja lopetti yhteistyönsä Kingpinin kanssa ja siirtyi Silvermainin palvelukseen saadakseen isänsä eloon ja saadakseen kostonsa suoritettua (jota sarjassa ei koskaan tapahtunut). Spencerin äänenä oli Edward Mulhare.
Luettelo Neuvostoliiton Suomen-suurlähettiläistä
Tämä on luettelo Neuvosto-Venäjän (vuoteen 1922) ja Neuvostoliiton Suomen-suurlähettiläistä (vuoteen 1954 saakka nimike oli lähettiläs).
Delfiinit (suku)
Delfiinit ("Delphinus") on delfiinien ("Delphinidae") heimoon kuuluva valassuku. Suvun edustajat laskettiin pitkään yhdeksi ja samaksi lajiksi, mutta 1960-luvulta alkaen on katsottu, että kyseessä on kaksi eri lajia: pitempinokkainen "nimilaji" "Delphinus delphis" eli delfiini ja harvinaisempana pidetty eteläiselle pallonpuoliskolle painottuva "Delphinus capensis". On myös esitetty, että Punaisenmeren ja Intian valtameren hyvin pitkänokkainen delfiini olisi oma lajinsa "Delphinus tropicalis", mutta kyse voi olla alueellisesta vaihtelusta.
Varsinaiset delfiinit eivät ole maailmanlaajuisesti uhanalaisia.
Suomessa havaittiin syksyllä 2006 kaksi delfiiniä, emo ja poikanen, jotka liikkuivat marraskuun alussa Turun saaristossa ja hukkuivat sitten vapaa-ajankalastajan lohiverkkoon Kemiön saaren tuntumassa.
Gay Byrne
Gabriel Mary Byrne, tunnetuin nimellä Gay Byrne (s. 5. elokuuta, 1934) on irlantilainen tv-juontaja. Hän juonsi "Late Late Show'ta" vuodesta 1962 vuoteen 1999 yhtä vuotta lukuun ottamatta. Hän juonsi myös suosittua radio-ohjelmaa RTÉ:llä. Byrneä pidetään yhtenä tärkeimmistä irlantilaisen yhteiskunnan muokkaajista 1960-luvulta lähtien, sillä hän rikkoi useita tabuja tuodessaan julkiseen keskusteluun aiheita kuten ehkäisy, abortti ja maastamuutto.
Haagin tuomioistuin
Haagissa sijaitsee seuraavat kansainväliset tuomioistuimet:
Bo Kaspers Orkester
Bo Kaspers Orkester on ruotsalainen popjazzyhtye. Yhtye on perustettu vuonna 1991, ja se on nimetty solistinsa Bo Sundströmin mukaan. Yhtyeen muut jäsenet ovat rumpali Fredrik Dahl, basisti Michael Malmgren ja pianisti Mats Schubert.
Orkesterin albumeja on myyty yhteensä yli miljoona, ja se on palkittu Grammis-palkinnolla vuonna 1998.
Orkesteri on esiintynyt Suomessa muun muassa Taiteiden yössä 21. elokuuta 2014 Finlandia-talossa.
Keltaisessa talossa
Keltaisessa talossa on J. Karjalaisen sooloalbumi, joka on julkaistu vuonna 1991.
Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut sekä tuottanut J. Karjalainen.J. Karjalainen vedosti kaivertamastaan levyn kansikuvan tekemiseen käytetystä alkuperäisestä lino-laatasta 100 kappaleen signeeratun ja numeroidun sarjan. Kunkin vedoksen kuva-ala on noin 25x25 cm.
Numerot 1-10/100 jäivät tekijälle, numerot 11-25/100 levy-yhtiölle ja numerot 26-100/100 myytiin levykotelossa olevan tarjouksen mukaan 900 mk kappalehintaan.
Vedosten myynnistä saatava nettotuotto ilmoitettiin luovutettavaksi kokonaisuudessaan Suomen Greenpeace -yhdistykselle.
Kansilehden mukaan levy on äänitetty Fostex-merkkisellä 8-raitanauhurilla Helsingissä ja "maalla Kosken asemalla" vuosina 1988–90. Levyn rumpu- ja saksofoniosuudet äänitettiin Pitäjänmäen Finnvox-studiossa, jossa levy myös miksattiin, masteroitiin ja kaiverrettiin.
Laurent Fabius
Laurent Fabius O.Q. (s. 20. elokuuta 1946 Pariisi) on ranskalainen sosialistipuolueen poliitikko. Hän oli maan pääministeri 17. heinäkuuta 1984 – 20. maaliskuuta 1986. Vuonna 2012 Fabius valittiin ulkoministeriksi Jean-Marc Ayrault’n hallitukseen. Hän jatkoi tehtävässä myös Manuel Vallsin hallituksessa vuonna 2014. Fabius siirtyi ulkoministerin tehtävästä perustuslakineuvoston jäseneksi helmikuussa 2016.
Fabius on kotoisin Pariisista ja on varakkaan juutalaisen taidekauppiaan, André Fabiuksen poika. Hänen äitinsä oli yhdysvaltalainen Louise Mortimer, joka oli maallinen katolilainen. Fabius opiskeli Institut d'études politiques de Paris’ssa ja Kansallisessa hallintokoulussa ("École nationale d'administration"), minkä jälkeen ryhtyi Conseil d'Étatin auditoijaksi. Vuonna 1978 hänet valittiin Ranskan kansalliskokoukseen Seine-Maritimesta sosialistipuolueen edustajana.
Kun François Mitterrand valittiin presidentiksi vuonna 1981, Fabius nimitettiin budjetista vastaavaksi ministeriksi. Vuodesta 1983 hän oli teollisuusministeri ja 1984 pääministeri. Pääministeriksi tullessaan hän oli vain 37-vuotias ja viidennen tasavallan nuorin pääministeri. Fabius ajoi markkinatalouden hyväksyvää sosialismia, Euroopan yhdentymistä ja uudistuksia. Kun sosialistipuolue hävisi vaalit 1986, hän erosi.
Fabius nähtiin Lionel Jospinin kilpailijana Mitterrandin manttelinperijäksi. Hän ei päässyt puolueen johtoon 1988 eikä 1990 Mitterrandin tuesta huolimatta. Hänet nimitettiin 1988 kuitenkin kansalliskokouksen puhemieheksi (1988–1992) ja valittiin Euroopan parlamenttiin 1989–1992. Vuonna 1992 hänestä tuli viimein puoluejohtaja, mutta hän erosi 1993 katastrofaalisen vaalitappion jälkeen.
Fabius palasi kansalliskokouksen puhemieheksi 1997–2000 ja talous- ja teollisuusministeriksi 2000–2002. Myöhemmin Fabius on muuttanut politiikkaansa vasemmistolaisemmaksi ja euroskeptiseksi. Vuonna 2006 Fabius oli ehdolla sosialistipuolueen presidenttiehdokkaaksi vuoden 2007 vaaleihin. Fabius kuitenkin hävisi sekä Dominique Strauss-Kahnille että puolueen ehdokkaaksi valitulle Ségolène Royalille.
Samaran metro
Samaran metro () on Samaran 
kaupunkia palveleva metrojärjestelmä. Se avattiin vuonna 1987, jolloin siitä tuli 
Venäjän viides ja Neuvostoliiton kahdestoista metrojärjestelmä. Metrossa on yksi 11,4 km:n mittainen linja, jolla on yhdeksän asemaa, näistä kahdeksan maanalaisia.
Samaran kaupunki sijaitsee Samarajoen ja Volgan yhtymäkohdassa ja monien rautateiden ja kanavien risteyksessä. Kaupunki kasvoi räjähdysmäisesti 1900-luvulla ja siitä muodostui myös tärkeä teollisuuskaupunki. Metrojärjestelmän suunnittelu aloitettiin 1970-luvulla ja rakentaminen vuonna 1980.
Linja avattiin yleisölle 25.12.1987. Aluksi rakennettu neljän asemanvälin pätkä ylettyi Bezymjankan kaupunginosaan, jossa suurin osa kaupungin tehtaista sijaitsee. Samaran nimi oli siihen aikaan vielä "Kuibyšev" ja siksi metrokin tunnettiin aluksi nimellä "Kuibyševski metropoliten".
Ensimmäisen vaiheen pituus oli 4,5 kilometriä. Toisen vaiheen, Pobeda - Gagarinskaja, 
n. 5,7 km, rakentaminen aloitettiin välittömästi, mutta se viivästyi pian seuranneen
Neuvostoliiton taloudellisen kriisin takia. Seuraava asema (Sovetskaja) ja 1 623 m rataa 
saatiin valmiiksi vasta vuonna 1992. Vuonna 1993 avattiin kaksi asemaa: Sportivnaja helmikuussa (1444 m uutta rataa) ja Gagarinskajan joulukuussa (1484 m). Joulukuussa 2002 avattiin linjan länsipäähän Moskovskaja (1300 m) ja vuonna 2007 vielä Rossiijskaja.
Lähivuosina linjaa on tarkoitus jatkaa neljällä asemalla länteen. Seuraava, Alabinskaja, piti avata 2010, mutta tavoite on siirretty vuoteen 2016.
Pierre Mauroy
Pierre Mauroy O.Q. (5. heinäkuuta 1928 Cartignies, Ranska – 7. kesäkuuta 2013 Clamart, Ranska) oli ranskalainen sosialistipoliitikko. Hän oli Lillen pormestari 1973–2001, parlamentin jäsen 1973–1981 ja 1986–1992, senaattori vuodesta 1992. Hän oli Ranskan pääministeri François Mitterrandin presidenttikaudella vuosina 1981–1984, Parti Socialisten johdossa 1988–1992 ja sosialistisen internationaalin presidentti 1992–1999.
Mauroy opiskeli École National d'Apprentissage de Cachanissa ja oli opettaja ja puolueen aktiivi 1960-luvulla. 1970-luvulla hän oli François Mitterrandin kakkosmies.
Mauroyn pääministerikaudella työviikko lyhennettiin 39 tuntiin ja eläkeikä laskettiin 60 vuoteen. Hän vastusti kuitenkin sosialistista politiikkaa, jonka Mitterrand oli vahvistanut maaliskuussa 1983. Hän erosi pääministerin tehtävästä 1984, koska ei saanut rajoittaa yksityiskoulujen rahoitusta ja Mitterrandin hyväksyttyä oikeistolaisemman politiikan. Mauroy valittiin Fabiuksen jälkeen puolueen johtoon 1988 ja hän yritti sovitella rocardienistien ja Lionel Jospinin mitterrandistien välejä.
Bukarestin kaupunki nimitti hänet kunniakansalaiseksi 6. maaliskuuta vuonna 1997.
Gerry Cheevers
Gerald Michael "Gerry" Cheevers (s. 7. joulukuuta 1940 St. Catharines, Ontario, Kanada) on entinen National Hockey League ja World Hockey Association -liigoissa pelannut jääkiekkoilija. Vuosina 1961–1980 ammattilaisena pelanneen Gheeversin pelipaikka oli maalivahti. Pelaajauransa jälkeen hän valmensi muutaman vuoden ajan.
1956, 16 vuoden ikäisenä, hän pelasi St. Michael's Majors -joukkueessa Ontario Hockey Association -sarjassa. NHL:ssä Toronto Maple Leafs omisti hänen oikeutensa, kunnes Boston Bruins varasi Cheeversin 1965. Vuonna 1967 hän saavutti ykkösmaalivahdin aseman. Gerry Cheevers oli keskeisessä roolissa Bruinsin voittaessa Stanley Cupin 1970 ja 1972. Kaudella 1971–72, hän pelasi 33 peräkkäisen tappiottomien ottelujen putken.
Vuonna 1972, hän siirtyi kilpailevan World Hockey Association -liigan leipiin ja pelasi kolme ja puoli kautta Cleveland Crusadersissa ja oli koko ajan liigan parhaita vahteja. Crusadersin ajauduttua talousvaikeuksiin Cheevers palasi Bostoniin 1976 ja pelasi siellä kauden 1980 loppuun, jolloin päätti pelaajauransa.
Cheevers pelasi 1974 Team Canadan joukkueessa Summit-74 series -sarjassa Neuvostoliittoa vastaan. 1976 hän oli varamaalivahti Kanada-cupissa. Vuonna 1979 Gerry Cheevers pelasi NHL All Starsin riveissä Challenge Cupissa.
Maalivahtina Cheevers oli tyyppiä "kolmas puolustaja"; rohkeasti ulos tuleva pelaaja. Hän oli aggressiivinen alueelleen tunkeilevia vastustajan pelaajia kohtaan. Hän meni usein polvilleen tai jopa kyljelleen torjuessaan.
Hänen NHL:ssä päästämiensä maalien ottelukeskiarvo on 2,89. Hän saavutti liigassa 230 voittoa kaikkiaan 419 ottelussa. Nollapelin hän pelasi NHL:ssä 26 kertaa.
1980–1985 hän oli Boston Bruinsin päävalmentaja. Sittemmin hän siirtyi Bruinsin kykyjentsintäorganisaatioon ja omistautui intohimolleen hevosurheilulle.