hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Tuusulanjärven lintuvesi
Tuusulanjärven lintuvesi on Tuusulan ja Järvenpään alueella sijaitseva Tuusulanjärveen rajoittuva luonnonsuojelualue, joka
kuuluu Natura 2000 -ohjelmaan ja valtioneuvoston vahvistamaan valtakunnalliseen lintuvesiensuojeluohjelmaan.
Alueen pohjoisosassa Järvenpään keskustan tuntumassa pesii suuri naurulokkikolonia sekä mm. silkkiuikkuja, Järvenpään nimikkolintuja. Pohjoispään aluetta on ruopattu talvella 2006 ja sinne on rakenteilla pitkospuut ja lintutorni. Aluetta on helppo tarkkailla Järvenpään Rantapuistosta.
Sophie Monk
Sophie Charlene Akland Monk (s. 14. joulukuuta 1979) on australialainen laulaja ja näyttelijä.
Monk syntyi Englannissa, mutta muutti lapsena Queenslandiin. Hän seurusteli Good Charlotte yhtyeen basistin Benji Maddenin kanssa, mutta he erosivat tammikuussa 2008.
Monk toimi vuosina "Popstars"-ohjelmassa syntyneessä yhtyeessä Bardot. Yhtyeen hajottua hän aloitti soolouransa. Hänen ensimmäinen sooloalbumi oli "Calendar Girl" (2003). Näyttelijänä hän on esiintynyt muiden muassa elokuvissa "Date Movie" (2006), "Klik!" (2006) ja "101 naista" (2007).
Paalin kieli
Paali on indoeurooppalaisen kielikunnan indoarjalaiseen kieliryhmään kuuluva kieli, jota käytetään buddhalaisuuden koulukunnan theravadalaisuuden liturgisena kielenä ja prakrit-kielien kirjallisena muotona.
Paalia on tuhansien vuosien aikana kirjoitettu useilla kirjoitusjärjestelmillä, kuten brahmilla, devanagarilla tai latinalaisella aakkostolla, mutta myös sinhalilaista, burmalaista, khmeriläistä ja thailaista kirjaimistoa on käytetty.
"Paali" tarkoittaa yksinkertaisesti 'kirjoitusta', ja varhaiset buddhalaisuuden oppineet viittasivat kieleen nimellä "magadha", sillä he uskoivat paalin olleen yleisessä käytössä Magadhan kuningaskunnassa.
Vaikka paali on läheistä sukua sanskritille, on se kehittynyt kansanmurteista, joita Gautama Buddha suosi opetuksissaan kirjanoppineiden käyttämän sanskritin sijasta. On kuitenkin kiisteltyä, onko paalia milloinkaan puhuttu sellaisenaan äidinkielenä, sillä sen käyttö on aina rajoittunut kirjalliseen uskonnolliseen aihepiiriin. Tällaisena sitä voidaan pitää keinotekoisena kielenä, jonka juuret ovat kuitenkin Intian pohjoisosissa ammoin puhutuissa murteissa.
Paalia tutkitaan ja opiskellaan edelleen, koska se avaa tien alkuperäisiin buddhalaisiin kirjoituksiin, joista tärkein, theravada-koulukunnan pyhä kaanon Tipitaka, on kirjoitettu paalin kielellä.
Paalin kieli käyttää taivutusta muoto-opillisten seikkojen ilmaisemiseen. Kielessä on havaittavissa flekteeraavia ja agglutinoivia piirteitä. Taivutuksessa sanavartaloon liitetään affikseja.
Paalin kielen nominit taipuvat suvussa, luvussa ja sijassa. Sijamuotoja on kahdeksan: nominatiivi, vokatiivi, akkusatiivi, instrumentaali, ablatiivi, datiivi, genetiivi ja lokatiivi. Sukuja on kolme: maskuliini, feminiini ja neutri. 
Verbeillä on kuusi aikamuotoa: preesens, imperfekti, aoristi, perfekti, futuuri ja temporaalinen konditionaali.
Vokaalit
Pitkät ja lyhyet vokaalit erotetaan toisistaan ainoastaan avotavuissa; umpitavuissa kaikki vokaalit ovat aina lyhyitä. Lyhyen ja pitkän e:n ja o:n välillä vallitsee täydennysjakauma eli komplementaarinen distribuutio: lyhyet muunnokset esiintyvät ainoastaan umpitavuissa ja pitkät avotavuissa. Siten pitkä ja lyhyt e ja o eivät ole erillisiä foneemeja.
Konsonantit
Ylle listatut äänteet, paitsi ṅ, ḷ ja ḷh ovat paalinkielessä erillisiä foneemeja. ṅ esiintyy ainoastaan velaarisia klusiileja edeltävänä. ḷ ja ḷh ovat ḍ:n ja ḍh:n allofoneja esiintyessään yksinään vokaalien välissä.
Esimerkkejä
Dhammapada, III:33
Karkea käännös sanasta sanaan:
Runollisempi käännös (Sangharakhsitan englanninnoksesta suom. Lauri Porceddu)
Skansen
Skansen on Artur Hazeliuksen vuonna 1891 perustama ulkoilmamuseo ja eläintarha Djurgårdenilla Tukholmassa.
Skansen vihittiin käyttöön 11. lokakuuta 1891. Sen perustajan, Artur Hazeliuksen, tarkoituksena oli esitellä elämää eri puolilla Ruotsia eri ajanjaksoilta. Kuten muu Eurooppa, Ruotsi oli 1800-luvulla nopeasti teollistumassa, ja Hazelius pelkäsi maan monien perinteiden ja tapojen unohtuvan historiaan. Hazelius, joka oli aiemmin perustanut "Nordiska museetin", sai inspiraation projektiinsa kuningas Oskar II:n Osloon vuonna 1881 rakennuttamasta ulkoilmamuseosta. Skansenista tuli malli Skandinavian muille ulkomuseoille, ja sanaa "skansen" käytetään niille nykyään monissa kielissä yleissanana.
Hazelius osti matkoillaan noin 150 taloa ympäri Ruotsia ja lähetti ne osa osalta museoonsa, jossa ne rakennettiin uudelleen. Vain kolme museon rakennuksista ei ole alkuperäisiä, mutta nekin kopioitiin tarkasti Hazeliuksen löytämistä rakennuksista. Suurin osa alueen taloista on 1700- ja 1800-luvuilta, mutta vanhin rakennus on 1300-luvulta.
Skansen kuului aluksi Nordiska museetiin. Se käsitti alun perin Bollnästorgetin ja Fågeldammarnan välisen alueen (29 493 m²), ja sisäänkäynti oli Hasselbacksportenin kautta. Vuonna 1892 Hazelius liitti museoon Bredablick-nimellä tunnetun tornin ja sitä ympäröivän puiston, jolloin museon koko kuusinkertaistui. Vuosien kuluessa museoon on liitetty lisää alueita, ja se on nykyään 30 hehtaarin suuruinen. Skansen on ollut myös eläintarha vuodesta 1924 lähtien. Vuonna 1963 museo siirtyi Nordiska museetilta Tukholman kaupungin hallinnoiman säätiön omistukseen, vaikka Skansenin rakennuksissa olevat esineet kuuluvatkin yhä museolle.
B*Witched
B*Witched oli vuosina 1997-2002 toiminut irlantilainen pop-yhtye. Sillä oli levytyssopimus Glowworm Recordsin kanssa.
B*Witchedin debyyttisingle, "C'est La Vie" ilmestyi 25. toukokuuta 1998. Se nousi Ison-Britannian singlelistoilla ensimmäiseksi ja myös Yhdysvalloissa Top 10-listalle. Yhtye hajosi virallisesti syyskuussa 2002.
Kalev-luokka
Kalev-luokka oli kahden Viron merivoimissa ennen toista maailmansotaa tilatun sukellusveneen "Kalev" ja "Lembit" muodostama alusluokka.
Vuoden 1933 lopussa Viron parlamentti päätti nykyaikaistaa laivastoa, ja seuraavana vuonna tilattiin brittiläiseltä Vickers-Armstrongsilta kaksi sukellusvenettä. Kahden sukellusveneen hankkiminen liittyi Suomen ja Viron salaiseen sotilasyhteistyöhön, Suomenlahden tykistösulkuun, jossa ensiksi rannikkotykistöjen toimintaa yhtenäistettiin mahdollisuudelle yhteiseen tulenjohtoon kummaltakin puolelta Suomenlahtea ja sitten yhdenmukaistamalla vedenalaista toimintaa. Virolaiset sukellusveneet osallistuivat ainakin kerran elokuussa 1939 yhteisharjoitukseen suomalaisten sukellusveneiden kanssa.
"Lembit" ja "Kalev" laskettiin vesille vuonna 1936 ja toimitettiin Tallinnaan vuonna 1937. Sukellusveneet palvelivat Viron merivoimissa vuosina 1937–1940, kunnes Viro muuttui Viron sosialistiseksi neuvostotasavallaksi ja alukset siirtyivät alkusyksyllä 1940 Neuvostoliiton laivastolle.
Niiden toiminta-aika oli neljä viikkoa ja ne kykenivät sukeltamaan 90 metriin.
Neuvostoliiton otettua "Kalevin" haltuunsa alus ehti suorittaa vain yhden partiotehtävän. Sukellusvene katosi 29. lokakuuta 1941 alkaneen toisen partiotehtävänsä aikana Suomenlahdella, eikä sen hylkyä ole toistaiseksi löydetty.
"Lembit" palveli toisen maailmansodan loppuun saakka osana Itämeren laivastoa, jonka käytössä se pysyi vuoteen 1956. Sen jälkeen Lembit oli Gorkissa koulutus- ja kokeilukäytössä. Vuonna 1979 alus tuotiin Tallinnaan museoitavaksi, ja vuonna 1985 se avattiin yleisölle Piritan satamassa Tallinnassa Viron merenkulkumuseossa.
Lindsay Armaou
Lindsay Gael Christina Armaou (s. 18. joulukuuta 1980, Ateena) on kreikkalais-irlantilainen muusikko. Hänet tunnetaan yhtyeestä B*Witched, joka toimi vuosina 1997-2002.
Armaou syntyi Ateenassa kreikkalaiselle isälle ja irlantilaiselle äidille. Hän oppi lapsena soittamaan pianoa ja kitaraa. 13-vuotiaana hän muutti Dubliniin. B*Witchedin hajoamisen jälkeen hän on tehnyt omaa soolomateriaalia.
Armaou on ollut syyskuusta 2006 naimisissa popmuusikko Lee Brennanin kanssa.
Meripuolustuspiiri
Meripuolustuspiiri (MERIPP) on valtakunnallinen Maanpuolustuskoulutusyhdistyksen merellistä koulutusta antava maanpuolustuspiiri. Meripuolustuspiirin toiminta-alue kattaa koko Suomen rannikon Torniosta Virolahdelle. 
Meripuolustuspiirin alaisuudessa on kaksi koulutus- ja tukiyksikköä (KOTU). Suomenlahden Meripuolustusosasto (SLMERIPOS) ja Saaristomeren Meripuolustusosasto (SMMERIPOS).
Toiminnan painopiste on sotilaallisessa koulutuksessa, joka painottuu lähinnä laivasto-, rannikkotykistö- ja rannikkojoukkotoimintaan. Lisäksi kurssitarjontaa on myös ympäristövahingon torjunnasta, hätäensiavusta ja turvallisesta liikkumisesta vesillä.
Meripuolustuspiiri jakautuu Saaristomeren Meripuolustusosastoon, joka ulottuu Perämeren pohjukasta Hankoniemeen ja Suomenlahden Meripuolustusosastoon, joka ulottuu Hankoniemeltä Suomenlahden pohjukkaan. Koulutusta järjestävät koko Suomen rannikolla Meripuolustusosastot ja niiden alaiset paikallisosastot.
Saaristomeren meripuolustusosaston (SMMERIPOS) muodostavat Perämeren meriosasto, Kokkolan meriosasto, Vaasan meriosasto, Rauman meriosasto sekä Saaristomeren meripuolustusosasto.
Suomenlahden Meripuolustusosaston (SLMERIPOS) muodostavat Hangon meriosasto, Suomenlahden meripuolustusosasto sekä Meri-Karjalan paikallisosasto.
Meripuolustuspiirin paikallisosastot toimivat itsenäisesti Meripuolustusosastojen päälliköiden alaisuudessa ja saavat tukensa Puolustusvoimien meripuolustusalueilta, sotilaslääneiltä ja toiminta-alueensa kunnilta. Paikallisosaston toimintaa johtaa paikallisosaston päällikkö apunaan johtoryhmä, sekä paikallisosaston varapäällikkö ja -pursimies.
Paikallisosastojen toiminta-alueet eivät rajoitu kunnanrajoihin, vaan kattavat koko Suomen rannikon mukaillen rannikkoon rajoittuvien maanpuolustuspiirien rajoja.
MERIPP:n nykyinen piiripäällikkö on Henrik Nysten (2011 -).
Tainionkosken kirkko
Tainionkosken kirkko on Imatran evankelisluterilaisen seurakunnan pääkirkko ja vanhin imatralaisista kirkoista. Se on valmistunut vuonna 1932 ja vihitty käyttöön 8. heinäkuuta 1933. Kirkon on suunnitellut arkkitehti Yrjö Vaskinen. Urut saatiin vuonna 1938. Kirkossa oli 1940-luvulta alkaen alttaritaulun paikalla krusifiksi, jonka tilalle vaihdettiin vuonna 1997 Kristiina Uusitalon öljymaalaus. Krusifiksi on nykyisin kirkkosalin sivuseinällä.
Tyyliltään kirkko on enimmäkseen 1920-luvun klassismia. Erikoinen piirre kirkossa on sen saarnatuoli, joka tavallisuudesta poiketen sijaitsee kirkkosalista katsottuna alttarin oikealla puolella.
Scott LaFaro
Rocco Scott LaFaro (3. huhtikuuta 1936 – 6. heinäkuuta 1961) oli 1900-luvun jazzmusiikin merkittävimpiä kontrabasisteja.
LaFaro syntyi Newarkissa New Jerseyssä ja kasvoi musikaalisessa perheessä (hänen isänsä soitti monissa big bandeissä). Hän aloitti pianonsoiton ollessaan vielä peruskoululainen ja vaihtoi tenorisaksofoniin siirtyessään high schooliin. Hän alkoi soittaa kontrabassoa vasta collegeen menoa edeltävänä kesänä, koska musiikin pääaineopiskelijoilta vaadittiin jousisoittimen hallintaa. Kolmen kuukauden collegessa olon jälkeen LaFaro päätti keskittyä kontrabassoon.
LaFaro meni collegeen opiskellakseen musiikkia, mutta keskeytti sen toisen vuoden alussa liittyessään Buddy Morrowin big bandiin. Hän jätti kouluympyrät soitettuaan eräällä Yhdysvaltain kattavalla kiertueella ja päätti kokeilla onneaan Los Angelesin musiikkiympyröissä. Siellä hän tuli nopeasti tunnetuksi yhtenä parhaista nuorista kontrabasisteista. Vuonna 1959, monien esiintymisen jälkeen muun muassa Chet Bakerin, Percy Heathin, Victor Feldmanin, Stan Kentonin ja Benny Goodmanin kanssa, LaFaro liittyi Miles Davisin sekstetin juuri jättäneen Bill Evansin trioon. Juuri yhtyeen pianistin Evansin ja rumpali Paul Motianin kanssa LaFaro kehitti omintakeisen vastamelodioihin ja rytmisiä vapauksia sisältävän tyylinsä, joka oli hänen soitolleen luonteenomaista. Myös Ornette Coleman työskenteli hänen kanssaan noihin aikoihin.
LaFaro kuoli auto-onnettomuudessa kesällä 1961 Flintissä lähellä New Yorkin Genevaa kaksi päivää sen jälkeen, kun hän oli soittanut Stan Getzin kanssa Newportin jazzfestivaaleilla. Vaikka hän esiintyi julkisesti vain kuusi vuotta, 1955–1961, hänen innovatiivinen lähestymistapansa bassonsoittoon on muokannut basson roolia jazzissa ja innostanut lukuisia basisteja hänen jälkeensä.
Ornette Coleman
Bill Evans
Booker Little
Hampton Hawes
Victor Feldman
Stan Getz and Cal Tjader
Pat Moran
Tony Scott
John Lewis
Ampuja
Ampuja on suomalainen sukunimi, jonka kantajia on parisataa. Se on ollut käytössä jo esihistoriallisena aikana, jolloin monet nimet olivat niin sanottuja toivenimiä: toivottiin, että lapsesta tulisi hyvä ampuja. Toisaalta myös aikuiselle metsästäjälle on voitu antaa lisänimeksi "Ampuja", jos hän on taidoltaan ollut muita parempi. "Ampuja"-nimisiä asuu erityisesti Karjalassa, esimerkiksi Vahvialassa ja Taipalsaarella, jossa on Ampujalan kylä.
Imatrankosken kirkko
Imatrankosken kirkko on Imatran evankelisluterilaisen seurakunnan kirkko, joka sijaitsee Imatrankosken kaupunginosassa, Vuoksen varrella. Kirkko on valmistunut vuonna 1954 ja vihitty käyttöön samana vuonna 31. lokakuuta. Kirkkorakennus on arkkitehti Aleksis Lindqvistin suunnittelema. Kirkon alttarin, saarnatuolin ja penkit on suunnitellut Yrjö Vaskinen, joka on suunnitellut myös toisen imatralaisen kirkon, Tainionkosken kirkon.
Imatran seurakunta on perustettu osin Jääsken seurakunnan alueista, ja Imatrankosken kirkossa on Jääsken kirkon ehtoollisvälineet sekä alttaritaulu "Tulkaa minun tyköni", joka on Arvid Liljelundin öljymaalaus vuodelta 1888. Kirkon kellotornissa, joka sijaitsee hiukan erillään itse kirkkorakennuksesta, soi Jääsken kirkon vanha kello. Entiset jääskeläiset kokivat muutenkin Imatrankosken kirkon menetetyn kirkkonsa perinteenjatkajaksi.
Stefanus I
Pyhä Stefanus I (k. 257) oli paavi 12. maaliskuuta 254 – 2. elokuuta 257. Hän oli syntynyt Rooman valtakunnassa kreikkalaiseen sukuun.
Siihen aikaan kirkkoa ravistelivat sekä sisäiset kiistat että ulkoiset viholliset. Keisari Deciuksen vainoissa oli kuollut monia kristittyjä. Kirkon sisällä pohdittiin sitä, pitääkö hairahtuneille antaa anteeksi.
Pyhimystarinassa kerrotaan, että 2. elokuuta 257 Stefanus oli seuraajineen pitämässä marttyyrien muistopalvelusta katakombeissa, kun keisarin miehet tulivat paikalle ja katkaisivat paavin kaulan. Tämän jäljiltä 2. elokuuta on Stefanuksen muistopäivä, ja veren tahrimaa tuolia on säästetty pyhäinjäänteenä. Myöhempi tutkimus on kyseenalaistanut tarinan, joka on voinut sekaantua seuraavana vuonna tapahtuneisiin vainoihin.
Niska
Niska on kaulan takaosa. Joillakin eläimillä, kuten kissalla, niska ei ole herkkä alue. Tällöin emot voivat kuljettaa poikasiaan niskasta hampaillaan kantamalla.
Niskan korkeudella olevaa selkärangan osaa kutsutaan kaularangaksi. Se muodostuu seitsemästä kaulanikamasta, joiden välissä ovat rustomaiset välilevyt. Kaulanikamien poikkihaarakkeisiin ja okahaarakkeisiin on liittyneenä useita lihaksia, jotka osallistuvat pään liikuttamiseen, selän ojentamiseen ja lapaluiden nostamiseen. Niska-hartiaseudun lihasten jännittyneisyys on yleinen vaiva. Yhtenä syynä niska-hartiaseudun lihasten jännittyneisyyteen voidaan pitää päivittäistä työskentelyä pöytätietokoneen ääressä tai kännykän räpläystä.
Gabardiini
Gabardiini on erityinen toimikassidoksisen kankaan kudos, jossa kuteet ovat kaksi kertaa tiheämmässä kuin loimet. Kuteen ja loimen risteyskohdat muodostavat kankaalle tunnusomaisia vinoja rivejä. Gabardiini on hyvin kestävää kangasta. Sekä puuvillasta, pellavasta että villasta kudotaan gabardiinia. Sitä käytetään muun muassa puvuissa, housuissa ja verhoilukankaissa.
Gabardiini on saanut nimensä "gaberdiiniviitasta", vyötäröltä sidottavasta löysästä päällysvaatteesta, jota muun muassa pyhiinvaeltajat suosivat keskiajalla. Kankaan keksi vuonna 1880 Thomas Burberry, joka myös patentoi sen vuonna 1888 ja teki siitä tavaramerkin vuonna 1902.
Yanni
Yanni (oik. Giánnis Chrysomállis, , s. 14. marraskuuta 1954 Kalamáta, Kreikka) on kreikkalainen säveltäjä, itseoppinut pianisti ja oman "yhtyeensä", eli orkesterinsa "kapellimestari". Hänet tunnetaan etnisestä New Age -musiikistaan. Yannin levyjä ja video- ja DVD-tallenteita on myyty ympäri maailmaa yli 20 miljoonaa kappaletta.
Yannin konsertit koostuvat usein musiikista, joka on varta vasten live-esityksiin sävellettyä, sekä usein huippumuusikoiden vapaata sooloilua. Myös monien albumiversioiden kappaleita muokataan hyvin erilaisiksi konsertteja varten.
Yannia pidettiin lupaavana kilpauimarina Kreikassa. Tavoitteet olympialaisissa kilpailemisesta jäivät ja hän päätti kokeilla uraa rock and rollin parissa. Hän kiersi pitkin Yhdysvaltoja paikallisten yhtyeiden kanssa. Hän opiskeli samanaikaisesti University of Minnesotassa. Kuuluisin hänen yhtyeistään tuolloin oli Chameleon, joka kiersi pääosin Minnesotan, Iowan, Wisconsinin, Illinoisin ja Etelä-Dakotan osavaltioissa.
Yannin ura rock and rollin parissa jäi, ja hän siirtyi sooloartistina enemmän etnisen ja monikulttuurisen musiikin pariin. Suurin osa hänen alkutuotannostaan painottui koskettimilla soitettuun musiikkiin ja tuon ajan viihdemusiikkiin. Hän teki niiden ohessa muutamia New Age -painotteisia teemoja, jotka New Age -musiikkiin suuntautuneet radiot huomioivat heti.
Yannin läpimurto tapahtui vuonna 1994 uudentyylisellä "Live at the Acropolis" -levyllä. Sen kanssa julkaistiin samanaikaisesti musiikkivideo, joka oli kuvattu Ateenassa Herodeksen amfiteatterilla. Tämä oli Yannin ensimmäinen levy, jolla soitti kokonainen orkesteri tavanomaisen studiokokoonpanon sijaan. Levy oli myös hänen ensimmäinen live-albuminsa. "Live at the Acropolisin" myötä Yannin musiikissa alkoi esiintyä yhä enemmän piirteitä etnisestä ja uusromanttisesta musiikista.
Yannista ilmestyi vuonna 2003 David Rensinin kirjoittama kirja "Yanni In Words", joka kertoo Yannin siihenastisen elämäntarinan.
Ange-Jacques Gabriel
Ange-Jacques Gabriel (kutsutaan myös nimellä Jacques-Ange Gabriel; 23. lokakuuta 1698 – 4. tammikuuta 1782 Pariisi) oli ranskalainen arkkitehti, joka osallistui keskeisesti Versaillesin rakentamiseen ja oli Ludvig XV:n valtionarkkitehti.
Pehr Gadd
Pehr Gadd viittaa seuraaviin henkilöihin:
Charlien enkelit
Charlien enkelit (engl. "Charlie’s Angels") on yhdysvaltalainen televisiosarja, jota tuotettiin vuosina 1976–1981. Tuottajana toimi Aaron Spelling. Lajityypiltään sarja on toimintadraama.
Sarja kertoo kolmesta naisesta, jotka työskentelevät salaperäisen miljonäärin Charles Townsendin etsivätoimistossa. Charlien kasvoja ei paljasteta missään vaiheessa sarjaa. Ohjeet ja tehtävät enkeleilleen hän antaa radiopuhelimen välityksellä. Enkeleiden apuna toimii John Bosley.
Enkelikolmikolla oli sarjassa neljä eri kokoonpanoa. Näyttelijä Jaclyn Smith oli niistä jokaisessa eli kaikki viisi tuotantokautta. Parhaiten muistettaneen ensimmäisen tuotantokauden (1976–1977) kokoonpano, jonka muodostivat Smithin ohella näyttelijät Kate Jackson ja Farrah Fawcett(-Majors). Smith oli tumma, Jackson olemukseltaan poikatyttömäinen ja Fawcett vaaleaverikkö. Fawcett poistui sarjasta ensimmäisen kauden jälkeen. Hänen tilalleen tuli Cheryl Ladd, joka esitti Fawcettin roolihahmon siskoa. Kokoonpano Smith, Jackson, Ladd oli pitkäikäisin (kaksi tuotantokautta: 1977–1979). Ladd jatkoi sarjassa sen loppuun asti, eli neljän kauden ajan, joten hänestä tuli Smithin jälkeen toiseksi pitkäikäisin enkeli. Jackson jätti sarjan kolmen kauden jälkeen. Jacksonin tilalle tuli yhden kauden ajaksi Shelley Hack, jonka tilalla viimeisellä kaudella nähtiin puolestaan Tanya Roberts.
Sarjan pohjalta on tehty 2000-luvulla kaksi elokuvaa, "Charlien enkelit" ja "Charlien enkelit – kurvit suoriksi", joissa enkeleinä nähdään Drew Barrymore, Lucy Liu ja Cameron Diaz. Sekä sarjassa että elokuvassa Charlien äänenä on näyttelijä John Forsythe.
1976–1977
1977–1979
1979–1980
1980–1981
Onyksi
Onyksi (SiO) on mineraali, joka on raitainen muoto kalsedonista eli piilokiteisestä kvartsista. Onyksin raidat ovat suoria, samansuuntaisia ja -kokoisia. Onyksi on mustaa kalsedonia, jossa voi joskus olla valkoisia raitoja. Onyksia käytetään usein koruissa ja se on Kauriin onnenkivi.
Keskiajalla onyksia pidettiin onnea tuovana kivenä ja sitä upotettiin usein amuletteihin ja muihin koruihin, koska sen uskottiin omaavan taianomaisia voimia. Ensimmäisen Mooseksen kirjan toisen luvun jakeessa 12 mainitaan onyksikiveä olleen jo paratiisissa
Onyksia esiintyy Indonesiassa, Arabiemiirikuntien liitossa, Afganistanissa, Pakistanissa, Yhdysvalloissa,
Meksikossa, Argentiinassa, Australiassa, Uudessa-Seelannissa, Algeriassa, Marokossa, Egyptissä, Keniassa ja
Namibiassa.
Gaillarde
Gaillarde (ranska = hilpeä, reipas, italia:gagliarda [ga'lja-], englanti:galliard tai gaillard) oli renessanssiajan tanssi ja musiikkityyli joka puolella 1500- ja 1600-lukujen Eurooppaa. Tosin ensimmäinen kirjallinen maininta tanssista on Italiasta noin vuodelta 1480. Tanssin syntymaana on pidetty Italiaa tai Ranskaa. Sen muotoja esiintyy useimpien Keski-Euroopan maiden kansantansseissa.
Gaillarde-tanssi on enimmäkseen improvisoitua, taiturillista tanssia, joka sisältää hyppyjä ja loikkia. Perusmuodossaan gaillardissa otetaan viisi askelta yhden tahdin aikana. Tyypillistä oli myös hemioli, jolloin kuusi puolinuottia jakautuu iskutuksessa kahteen osaan (3+3) ja lopukkeissa kolmeen (2+2+2).
Gaillarde esiintyi tyypillisesti hitaan pavanen parina, ja oli edelliseen verrattuna tunnelmaltaan vapaamuotoisempi, tanssijat saattoivat kiljahdella ja tanssiote oli usein läheisempi. Gaillarde oli Yhdistyneen kuningaskunnan kuningattaren Elisabet I:n suosikkitanssi ja osa hänen aamuvoimisteluaan. Taustalla vaikutti ylhäisöpiireissä laajemminkin vallinnut käsitys, jonka mukaan tanssi edisti kehon liikkeiden sulavuutta arkielämässä, mikä puolestaan oli hyvän käytösetiketin edellytys.
Musiikkilajina gaillarde kehittyi tanssin suosion jo hiivuttua. Englantilaisen elizabethilaisen ajan säveltäjän John Dowlandin monet luuttulaulut on rakennettu gaillarden malliin. Myös esimerkiksi "God Save the Queen" on tehty gaillarden ominaisia piirteitä noudattaen.
Avaruustykki
Avaruustykki on tykki tai kanuuna, joka ampuu esineen avaruuteen tai maata kiertävälle radalle. Toimivaa avaruustykkiä ei koskaan ole tehty. Korkeimmalle lentänyt tykin ammus ylsi 180 kilometrin korkeuteen, joka ei ollut läheskään riittävä irtautumiseen Maan vetovoimasta tai pääsemiseksi kiertoradalle.
Avaruustykki olisi toimiessaan raketteihin suhteessa erittäin halpa keino saada esineitä avaruuteen. Laukaistaessa syntyvä kiihdytys olisi kuitenkin raju, joten ihmisiä tai herkkiä laitteita ei pystyttäisi lähettämään avaruuteen. Jotta ammus pääsisi kiertoradalle, siinä täytyisi olla mukana myös pieni rakettimoottori, joka pyöristäisi ammuksen kiertoradan siten, ettei se kulkisi ilmakehän sisältä.
Eräs tunnetuimmista avaruustykin kuvauksista on Jules Vernen kirjassa Maasta Kuuhun (1865).
Luettelo Järvenpään puistoista
Järvenpään puistot Järvenpään tilastoalueiden (kaupunginosat) mukaisessa numerojärjestyksessä .
Tilanpuutteen vuoksi puistojen nimiä ei näy tavallisimmissa kartoissa, mutta ne näkyvät Järvenpään ajantasakaavassa, joka on selattavissa kunnan karttapalvelussa .
Alueilla, joilla ei ole asemakaavaa, ei puistojen nimiä ole tiedossa. Oheinen lista on vajaa ja siinä voi olla virheitä sijoittelussa kaupunginosiin.
Järvenpään metsien linnuston monimuotoisuuden turvaamiseksi js ns. tärkeiden lajien elinolojen turvaamiseksi on esitetty tiettyjen rauhoittamattomien metsäalueiden käsittelyssä pidättäytymistä vähimpiin mahdollisiin toimenpiteisiin. Nämä on mainittu luettelon lopussa.
22 Lepola
23 Terioja
Klaus Ludwig
Klaus Ludwig (s. 5. lokakuuta 1949 Bonn) on tunnettu saksalainen autourheilija. Hän voitti muun muassa Le Mansin 24 tunnin ajon vuosina 1979, 1984, 1985 ja ajoi myös DTM:ssä voittaen mestaruudet vuosina 1988, 1992, 1994. Hän on sittemmin toiminut mm. TV:ssä moottoriurheilukommentaattorina.
Vuonna 2008 Ludwing osallistui Speedcar Seriesin Malesian osakilpailuun ja ajoi pisteille.
Mafiaveljet
Mafiaveljet () on vuoden 1990 rikosdraama, jonka on ohjannut Martin Scorsese. Elokuva perustuu Nicholas Pileggin kirjaan "Wiseguy", joka pohjautuu mafian piirissä toimineen rikollisen Henry Hillin tarinaan. Mafiaveljien keskeisimmissä rooleissa ovat Ray Liotta, Robert De Niro, Joe Pesci, Lorraine Bracco, Paul Sorvino ja Frank Vincent.
Elokuva oli ehdolla Oscar-gaalassa kuuteen palkintoon mm. parhaasta elokuvasta ja parhaasta ohjauksesta. Se voitti yhden Oscarin, kun Joe Pesci palkittiin parhaasta miessivuosasta. BAFTA-palkintoja elokuvalle meni yhteensä kuusi, kun se palkittiin mm. parhaana elokuvana. Golden Globeja Mafiaveljet ei saanut yhtään viidestä ehdokkuudesta huolimatta.
Ehdokkaana:
Ehdokkaana:
Ehdokkaana:
Elokuva valittiin vuonna 2000 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Mafiaveljet" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Škoda Fabia WRC
Škoda Fabia WRC tuli ralliteille vuonna 2003. Auto osoittautui raakileeksi ja kuljettajat Didier Auriol ja Toni Gardemeister kärsivät lukuisista ongelmista. Sittemmin Škoda Fabia on aika ajoin osoittanut nopeutensa muun muassa yksityistallien kilpailuttamina. Myös Colin McRae oli vuoden 2005 Australian rallissa välillä toisella sijalla tehdas-Fabiallaan, mutta keskeytti mekaanisiin ongelmiin. Tulos olisi ollut Fabian paras sijoitus MM-ralleissa. Kaudella 2006 Armin Schwarz ajatti Red Bullin tukemaa yksityistallia joka ajatti kahta Fabiaa, joita ajoivat Andreas Aigner ja Harri Rovanperä. Kauden 2006 jälkeen talli lopetti toimintansa. Yksityis-Fabioilla ovat ajaneet lisäksi Jan Kopecky ja Francois Duval.
Timo Jouhki
Timo Jouhki (s. 1951) on suomalainen sijoittaja, liikemies ja tunnettu vaikuttaja ralliautoilumaailmassa. Hän on toiminut muun muassa Juha Kankkusen, Tommi Mäkisen, Harri Rovanperän, Toni Gardemeisterin, Mikko Hirvosen ja Jari-Matti Latvalan managerina.
Kauppatieteen maisteriksi opiskellut Timo Jouhki toimi perheensä sijoitusyhtiön Thominvestin toimitusjohtajana 1989–2002 ja hallituksen puheenjohtajana 2002–2007 ja 2013–2016. Lisäksi hänellä on oma sijoitusalan yritys Buag Sveitsin Zugissa, jossa hän on asunut vakituisesti 2000-luvun alkuvuosista lähtien.
Jouhkin maineen rasitteeksi ovat tulleet talousrikosepäilyt. Hänet tuomittiin Helsingin käräjäoikeudessa sisäpiiritiedon väärinkäytöstä noin 30 000 euron sakkoihin. Jouhkin omistamien sijoitusyhtiöiden Thominvest Oy:n ja Inter-Mastersin ostettua sijoitusyhtiö Conventumin osakkeita syyte nostettiin keväällä 2001. Jouhkin saamat sakot olivat suurimmat sisäpiiririkoksesta Suomessa annetut. Sen lisäksi Jouhkin yhtiöt määrättiin luovuttamaan valtiolle rikoshyötynä saadut noin 140 000 euroa ja maksamaan 66 000 euroa yhteisösakkoa.. Hovioikeus muutti sakkotuomion kuuden kuukauden ehdolliseksi vankeudeksi.
Myös Timo Jouhkin veli Mylle Jouhki joutui syyteharkintaan talousrikoksista, jotka koskivat Timo Jouhkin tekemiä optiokauppoja. Pitkän tutkintaprosessin jälkeen syytettä ei kuitenkaan lopulta nostettu, koska lakia muutettiin siten, että heidän operaationsa voitiin katsoa takautuvasti laillisiksi.
Armin Schwarz
Armin Schwarz (s. 16. heinäkuuta 1963 Neustadt an der Aisch) on saksalainen ralliautoilija. Hän voitti pitkällä urallaan yhden MM-rallin, Kataloniassa 1991 Toyotalla ja sijoittui kauden loppupisteissä kuudenneksi joka oli hänen uransa paras sijoitus kuljettajien MM-sarjassa. Schwarz sijoittui viidenneksi Audilla ensimmäisessä MM-osakilpailussaan RAC-rallissa 1988. Armin Schwarz voitti Saksan rallimestaruuden vuosina 1987-88 ja Euroopanmestaruuden 1996. Schwarz ajoi useissa eri talleissa, muun muassa Mitsubishilla, Fordilla, Skodalla, Hyundailla ja päätti uransa vuoteen 2005 Skodan ohjaimissa, ottaen uransa viimeisestä rallista yhden pisteen. Tuolloin takana oli 18 vuotta moottoriurheilua. Vuonna 2006 Schwarz johti Red Bullin tukemaa yksityistallia ja ajatti mm. Harri Rovanperää.
Moskovan valtionyliopisto
Moskovan valtionyliopisto (), koko nimeltään "M. V. Lomonosoville nimetty Moskovan valtionyliopisto" () on Venäjän vanhin yhtäjaksoisesti toiminut yliopisto. Se oli pitkään maan suurin yliopisto. Osa 2000-luvulla perustetuista federaatioyliopistoista (kuten Uralin liittoyliopisto ja Eteläinen liittoyliopisto) on nykyään opiskelijamäärältään MGU:ta suurempia.
Moskovan yliopisto perustettiin vuonna 1755. Yliopistossa opiskelee runsas 38 000 opiskelijaa, joista noin 22 500 suorittaa alempaa korkeakoulututkintoa ja 15 500 ylempää korkeakoulututkintoa tai jatkotutkintoa. Opiskelijoista vajaa 4 000 on kansainvälisiä, eli tulee muualta kuin Venäjältä. Lukukausimaksun suuruus on 7 500 euroa vuodessa, ja se on sama niin koti- kuin ulkomaisille opiskelijoille. Yliopiston henkilökuntaan kuuluu runsas 10 500 henkeä. Joka vuosi yliopisto ottaa noin 2 000 kansainvälistä opiskelijaa ympäri maailmaa opiskelemaan tiloihinsa.
Moskovan valtionyliopisto arvioidaan yleensä Venäjän parhaaksi yliopistoksi niin kansallisissa kuin kansainvälisissä yliopistorankingeissa. Shanghain yliopistovertailussa vuodelta 2014 MGU oli 84. sijalla maailman 500 huippuyliopiston joukossa, jolla listalla Helsingin yliopisto sai sijaluvun 73.
Keisarinna Elisabetin vuonna 1755 perustama yliopisto nimettiin uudelleen vuonna 1940 yliopistoa perustamassa olleen venäläisen monitieteilijän Mihail Lomonosovin mukaan.
Yliopisto sijaitsi alun perin Punaisen torin laidalla, josta se siirrettiin Katariina Suuren aikana Mohovajakadulle. Nykyisin siellä toimivat psykologian, journalismin ja Aasia- ja Afrikan tutkimuksen tiedekunnat. Rakennus rakennettiin uudelleen Moskovan vuoden 1812 palon jälkeen. Lääketieteen tiedekunta sai oman kampuksensa Devitšje Polessa 1800-luvun lopulla; nykyisin se on Moskovan lääketieteellisen akatemian alaisuudessa.
Yliopistolla oli monia levottomuuksia opiskelija-aktiviteetin vuoksi. Vuonna 1911 130 tiedemiestä ja opettajaa erosi vastalauseeksi sotilaiden sijoittamisesta yliopiston alueelle, ja tuhansia opiskelijoita erotettiin. Vallankumouksen jälkeen yliopistoon pääsivät myös työläisten ja talonpoikien lapset. Lukukausimaksut lopetettiin vuonna 1919.
Toisen maailmansodan jälkeen yliopisto sai uuden rakennuksen Kyyhkyskukkuloilla Moskovan lounaispuolella. Päärakennuksen suunnitteli arkkitehti Lev Rudnev. Se oli valmistumisensa aikaan korkein rakennus New Yorkin ulkopuolella ja korkein Euroopassa 1990-luvulle asti. Keskustorni on 240 metriä ja 36 kerrosta korkea.
Neuvostoliiton aikaan yliopistossa opiskeli myös paljon ulkomaalaisia.
Vuonna 1992 yliopisto sai ainutlaatuisen aseman, sen rahoitus tulee suoraan valtion budjetista kulkematta opetusministeriön kautta. Yliopistolla on myös Venäjän nopein supertietokone SKIF MSU.
Vuonna 2009 yliopistolla on 29 tiedekuntaa, 12 tutkimuslaitosta ja 19 tutkimuskeskusta.
Yliopistolla on haaraosastot muun muassa Puštšinossa ja Tšernogolovkassa Moskovan alueella sekä Ukrainassa Sevastopolissa (Mustanmeren kampus) ja Kazakstanissa.
Seppo Pelttari
Seppo Viljo Pelttari (s. 24. heinäkuuta 1941 Alatornio) on torniolainen poliitikko, joka edustaa Suomen Keskustaa.
Oikeustieteen kandidaatiksi Pelttari valmistui 1969 ja sai varatuomarin arvonimen 1974. Ennen täyspäiväiseksi poliitikoiksi ryhtymistään Pelttari toimi nimismiehenä Alatorniolla, Inarissa, Kolarissa ja Keminmaalla. Lisäksi hän oli lyhyehköjä aikoja verotoimiston, lääninhallituksen ja Tornion kaupungin palveluksessa.
Keskustan kansanedustajana Pelttari toimi 1983–1994, josta viimeisen istuntokauden toisena varapuhemiehenä. Lisäksi hän toimi Kansliatoimikunnassa, Lakivaliokunnassa, Suuressa valiokunnassa, Ulkoasiainvaliokunnassa ja Valtiovarainvaliokunnassa kansanedustajan ollessaan.
Europarlamentaarikkona Pelttari oli 1995–1996. Europarlamentissa Pelttari oli liikenne- ja oikeusvaliokunnan jäsen. Muiden keskustalaisten tavoin hän kuului Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmään.
Keskustapuolueessa Pelttari on toiminut aktiivisesti ollen puolueen puoluevaltuuskunnan jäsen vuodesta 1980, puoluehallituksen jäsen vuodesta 1999 ja puolueen Peräpohjolan piirin puheenjohtaja vuodesta 1981.
Lisäksi Pelttari on toiminut Finnairin ja Veikkauksen hallintoneuvostoissa. Pohjolan Sanomien hallituksen puheenjohtajana hän toimi 1987–1998. Hän oli valtakunnanoikeuden jäsen kaudella 2003–2007.
Pelttari on kahden lapsen isä ja asuu vaimonsa kanssa Torniossa.
Kuukivi
Kuukivi on erityisesti koruihin käytettävä mineraali. Kuukivi on väritöntä, maidonvalkeaa tai ruskehtavaa ortoklaasia eli kalimaasälpää, jossa on lamellikaksostumisesta johtuva kirkas, maitomainen ja sinertävä hohto; se on siis maasälvän muunnos. Sitä esiintyy erityisesti Intiassa ja Sri Lankassa.
Kuukiveä kutsutaan myös nimellä Ceylonin opaali.
Devils (albumi)
Devils on The 69 Eyes -yhtyeen vuonna 2004 julkaistu seitsemäs studioalbumi.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 1.Bonuskappaleet
Janne Ahvenainen, Manna Borg, Johanna Försti, Jasse HC, Kimmo Härmä, Outi Iljin, Katariina Junnila, Markus Kahila, Bjarki Kaikumo, Alfa Kaza, Kati Kiraly, Mauri Kuokkanen, Jay Lewis, Johnny Lee Michaels, Max Lilja, Anne Lumiaho, Mariko Pajalahti, Ville Pusa, Jaakko Rajamäki, Christa Rehnvall, Susanna Suortanen, Istvan Szalay, Tidjân, Ville Valo
Björn Gelotte
Björn Gelotte (s. 27. elokuuta 1975 Göteborg, Ruotsi) on ruotsalainen muusikko. Hänet tunnetaan metalliyhtyeestä In Flames, jossa hän on soittanut vuodesta 1995 lähtien. In Flamesin albumeilla "The Jester Race" ja "Whoracle" Gelotte soitti rumpuja, mutta albumista "Colony" lähtien hän on toiminut yhtyeen kitaristina. Ennen In Flamesiin liittymistään Gelotte soitti Sights-yhtyeessä. Nykyään hän toimii In Flamesin entisen kitaristin Jesper Strömbladin kanssa All Ends -yhtyeen lauluntekijänä.
Peter Iwers
Peter Iwers (s. 15. toukokuuta 1975 Tukholma) on ruotsalainen basisti. Hän korvasi Johan Larssonin In Flamesin jäsenenä 1990-luvun lopulla. Iwersin ensimmäinen albumi In Flamesin kanssa oli vuonna 1999 julkaistu "Colony".
Iwersillä on kaksi tytärtä. Hän on maininnut musiikillisiksi vaikutteikseen Mike Porcaron, Geddy Leen ja John Myungin.
Daniel Svensson
Daniel Svensson (s. 20. marraskuuta 1977 Göteborg, Ruotsi) on ruotsalainen muusikko. Hänet tunnetaan In Flames -yhtyeestä, jossa hän soitti rumpuja vuosina 1998–2015. Ensimmäinen In Flamesin albumi, jolla Svensson soittaa, on vuonna 1999 julkaistu "Colony". Ennen In Flamesiin liittymistään Svensson soitti rumpuja yhtyeessä Diabolique ja toimi Sacrilege GBG:n rumpali-laulajana. Jälkimmäiseen hän palasi vuonna 2006.
Svensson jätti In Flamesin marraskuussa 2015 keskittyäkseen perhe-elämään. Hänellä on vaimo ja kolme tytärtä. Hän suunnitteli myös panimon perustamista.
Tornitalo
Tornitalo on korkea talo, jolla on useimmiten enemmän korkeutta kuin leveyttä. Tornitalolle ei ole olemassa mitään täsmällistä määritelmää, mutta usein tornitaloiksi kuitenkin määritellään ne rakennukset, joissa on vähintään 12 kerrosta tai korkeutta vähintään 35 metriä. Emporiksen määritelmän mukaan yli 100 metriä korkeita rakennuksia nimitetään pilvenpiirtäjiksi.
Suomessa tornitaloksi luokitellaan yli 12-kerroksiset rakennukset. Vuonna 2005 tornitaloja oli Suomessa noin 50, ja tuolloin korkein oli vuonna 2006 Helsingin Vuosaareen valmistunut Cirrus eli Vuosaaren tornitalo, jossa on 26 kerrosta ja korkeutta 87,5 metriä. Vuonna 2015 Suomen korkein tornitalo on Tampereella sijaitseva Hotelli Torni Tampere, jonka korkeus on 88,5 metriä ja jossa on 25 kerrosta. Helsinkiin on rakenteilla tai suunnitteilla vielä korkeampiakin rakennuksia. SRV rakentaa Helsingin Kalasatamaan Redi-tornitaloalueen, jonka korkein rakennus tulee olemaan 131,7 metriä korkea. Helsingin Keski-Pasilaan puolestaan suunnitellaan 156-metristä tornitaloa.
Poikkeuksellisen suuri huomio kohdistuu paloturvallisuuteen. Mitä korkeammalle rakennetaan, sitä kovemmiksi rakennustekniset turvallisuusvaatimukset kasvavat. Asuntopalo ei edellytä evakuointia. Jos korkea rakennus on evakuoitava, se on turvallisempaa kuin matalassa: hissit ja porrashuoneet on palo- ja savueristetty, hissejä voidaan käyttää ja jokaisesta asunnosta pääsee ulos kahta eri reittiä.
Erityisen tärkeitä ovat tuulimallinnus ja tuulitunnelikokeet. Niillä tuulikuorman todelliset vaikutukset, kuten paikalliset kuormitushuiput, voidaan minimoida ja rakennuksen geometria valita tarkoituksenmukaiseksi. Lisäksi julkisivujen vedenpitävyys varmistetaan kokeellisesti. Auringonvalo ja erilaiset äänilähteet sekä niiden aiheuttamat heijastukset on syytä mallintaa ja simuloida. Rakennuksen käyttöön ja huoltoon liittyvät seikat, kuten puhdistuksen ja korjauksen erityisvaatimukset, on huomioitava jo suunnittelu- ja toteutusvaiheissa.
Bedlingtoninterrieri
Bedlingtoninterrieri on brittiläinen koirarotu. Rotu on harvinaistunut, vaikka sitä on kasvatettu Suomessakin jo vuosikymmeniä.
Bedlingtoninterrierin säkäkorkeus on noin 41 cm. Rodulle karitsan tapaisen ulkonäön antaa sen kaareva selkä ja kummallisen näköinen pää. Pää on muodoltaan päärynämäinen, kallo on kapea ja selvästi pyöristyvä, päälaella tupsu. Bedlingtoninterrierin muotoja korostetaan näyttelyissä trimmaamalla niiden turkkia eri muotoiseksi kuin se luonnollisesti olisi. Muun muassa pää trimmataan pyöreähköön muotoon, jotta se saadaan näyttämään soikealta ja otsapengermättömältä. Silmät ovat pienet ja sijaitsevat syvällä. Korvat ovat keskipitkät ja kapeat, korvien päissä on tupsut. Häntä on melko pitkä ja alaspäin kaareutuva. Karva on paksuhkoa, pellavamaista ja kihartuu päässä. Väriltään koira on siniharmaa, maksanvärinen, hiekanruskea, tai edellä mainittujen värien sekoitus.
Bedlingtoninterrieri on rohkea, rauhallinen, ystävällinen ja älykäs. Bedlingtoninterrieri on kotioloissa miltei huomaamaton, mutta ärsytettynä siitä tulee rohkea. Bedlingtoni tulee hyvin toimeen muiden koirien kanssa, ja myös muiden eläinten, kunhan Bedlingtoninterrieri on kasvanut niiden kanssa. Bedlarit haukkuvat vain tarvittaessa. Karitsamaisesta ulkonäöstään huolimatta bedlingtoninterrieri oli ennen aggressiivinen ja erittäin hyvä metsästyskoira, sillä rotu on alunperin jalostettu kaivoskoiraksi. Määrätietoisella jalostuksella rodun luonne on kuitenkin saatu pehmeämmäksi, ja siitä on tullut seurakoiramaisempi. Bedlingtoninterrierissä on silti edelleen jäljellä sen vahva terrieriluonne.
Bedlingtoninterrieri on terve rotu. Sillä kuitenkin esiintyy Kuparitoksikoosi-nimistä sairautta, joka johti lähes rodun tuhoon Suomessa 1990-luvulla. Se on aineenvaihduntatauti, jossa maksa ei pilko tai kuljeta kuparia, joka kertyy vähitellen koiran maksasoluihin ja aiheuttaa pysyviä vaurioita, jotka pahimmillaan johtavat krooniseen maksasairauteen eli hepatiittiin. Kuparitoksikoosi on testattava jokaiselta jalostukseen käytettävältä bedlarilta, koska sairautta pyritään kitkemään pois. Myös erilaiset silmäsairaudet ovat melko yleisiä. Luusto- ja nivelongelmat ovat harvinaisempia.
Bedlingtoninterrieri on peräisin Northumberlandista, Bedlingtonin ja Rothburyn kaupungeista. Rodun loivat 1800-luvulla englantilaiset kaivostyöläiset, jotka halusivat saada monipuolisen metsästyskoiran kettujen ja kaniinien luolametsästykseen. Bedlingtoninterrierit saatiin syntymään luultavasti risteyttämällä karkeakarvainen metsästysterrieri, joka on bedlingtoninterrierin ja Dandiedinmontinterrierin yhteinen esi-isä, muun muassa Whippetin kanssa.
Robert Schnábel
Robert Schnábel (s. 10. marraskuuta 1978 Praha, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, joka siirtyi kaudeksi 2012–2013 Britannian EPIHL-liigan Manchester Phoenixiin.
Schnábel pelasi ensimmäisen ottelunsa aikuisten tasolla 1996–1997 kotimaassaan Slavia Prahan joukkueessa, muttei pelannut kuin neljä ottelua, eikä niissäkään tehoja syntynyt. New York Islanders varasi Schnábelin . Seuraavaksi kaudeksi tuli siirto WHL-juniorisarjaan, Red Deer Rebelsiin, jossa hän pääsi pelaamaan 61 ottelua ja teki niissä tehot 1+22=23. Islanders menetti Schnábelin oikeudet seuraavana kesänä, ja hän joutui uudelleen , jolloin Phoenix Coyotes varasi hänet. Kaudeksi 1998–1999 Schnábel siirtyi Phoenixin organisaatioon, jossa pelasi kolmella kaudella AHL:n Springfield Falconsissa. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi 77 ottelua ja teki niissä tehot 1+7=8.
Springfield Falconsissa Schnábel jatkoi aina kauteen 2000–2001, kunnes hän siirtyi kesken kauden Ruotsiin, Timrå IK:hon, jossa hän pelasi loppukauden. Nashville Predators otti hänet tammikuussa 2001 waiver-listalta. Kaudeksi 2001–2002 Schnábel palasi Pohjois-Amerikkaan ja pelasi uransa ensimmäisen NHL-ottelunsakin, mutta pääosa kaudesta meni jälleen AHL:ssa Milwaukee Admiralsissa. Kaudella 2003–2004 Schnábel kärsi rannevammasta, ja ei pelannut kauden aikana kuin 31 ottelua. Niistä 20 NHL:ssä Nashvillessä.
Kaudeksi 2004–2005 Schnábel palasi kotimaahansa HC Sparta Prahaan ja seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Suomen SM-liigaan, HIFK:hon. Ensimmäinen kausi sujui mallikkaasti: 51 ottelussa tehot 3+11=14. Hän aloitti HIFK:ssa myös kaudella 2006–2007. HIFK kuitenkin purki Schnábelin sopimuksen 28. tammikuuta 2007 joukkueen hankittua Billy Tibbettsin, joka oli IFK:n viides ulkomaalainen. Seuraavana päivänä Helsingin Jokerit ilmoitti tehneensä Schnábelin kanssa sopimuksen.
Schnábel jätti SM-liigan syksyllä 2007 ja siirtyi Tšekin Extraliigan HC Kladnoon. Schnábel pelasi vuoden Kladnossa ja siirtyi seuraavaksi kaudeksi BK Mladá Boleslaviin. Boleslavista hän siirtyi Slovakiaan, jossa pelasi HK 36 Skalicassa ja HC Slovan Bratislavassa. Kauden 2011–2012 Schnábel aloitti Tšekissä HC Plzeňissä, josta siirtyi kesken kauden Italian pääsarjan HC Fassaan. Fassasta hän jatkoi Britanniaan tehtyään kesällä 2012 sopimuksen EPIHL-liigan Manchester Phoenixin kanssa.
Klemens VI
Klemens VI, syntymänimeltään Pierre Roger, (1291 – 6. joulukuuta 1352) oli paavina 7. toukokuuta 1342 – 6. joulukuuta 1352. Edeltäjänsä Benedictus XII:n tavoin hän asettui Ranskan Avignoniin.
Klemens kuului nuorena benediktiineihin. Hänet valittiin vuonna 1330 Rouenin arkkipiispaksi, ja Benedictus XII nimitti hänet 1338 kardinaaliksi.
Klemensin virkakaudella laajennettiin Avignonin Paavien palatsin suurta kappelia. Hän myös tilasi taiteilijoita koristamaan palatsin seinät maalauksin sekä tilasi gobeliineja.
Klemensin kerrotaan selvinneen mustasta surmasta istumalla henkilääkärinsä Guy de Chauliacin määräyksestä kahden avotulen välissä pahimman ruttoepidemian aikana. Ilmeisesti kuumuus piti ruttoa kantaneiden mustarottien kirput loitolla, ja paavi säilyi hengissä.
Pinball Wizard
Pinball Wizard on The Whon tunnettu hittikappale, joka sisältyy "Tommy"-rock-oopperaan (1969). Se julkaistiin singlenä vuonna 1969 ja nousi neljänneksi Britanniassa. Pete Townshendin säveltämä ja sanoittama kappale kertoo ”flipperivelho” Tommysta. Tommy on kuuromykkäsokea poika, joka pelaa flipperiä yliluonnollisen taitavasti.
Kuulovamma
Kuulovamma tarkoittaa kuuloa heikentävää vammaa. Kuulovamman voi aiheuttaa onnettomuus, sairaus, voimakkaalle äänelle altustuminen tai perimä. Kuulovamman aste voi olla lievä, keskivaikea, vaikea tai erittäin vaikea.
Kuulovammat jaetaan syyn perusteella synnynnäisiin ja hankittuihin, ja kuulovamma voi olla syntynyt korvan, kuulohermon ja keskushermoston vammasta tai sairaudesta. Kuulovammat jaetaan lisäksi konduktiivisiin ja sensorineuraalisiin eli äänen vastaanottoon liittyviin. Ensin mainitut vammat liityvät muutoksiin ulkokorvan tai välikorvan alueella, ja jälkimmäiset vammat ovat puolestaan joko sisäkorvassa, kuuloradoissa, kuulohermossa tai aivorungossa.
Synnynnäiset kuulovammat aiheutuvat joko geneettisistä tekijöistä tai raskauden tai synnytyksen aikaisista komplikaatioista. Geneettiset tekijät aiheuttavat yli 50 prosenttia synnynnäisistä kuulovammoista. Peräti 70 prosenttia geneettisistä korvavammoista aiheutuu resessiivisesti, jolloin vanhemmat kantavat mahdollisesti tietämättään kuulovammaan liittyvää geeniä. Lisäksi joidenkin oireyhtymien yhtenä oireena on kuulovamma; tällaisia sairauksia ovat Downin, Usherin, Treacher Collinsin, Crouzonin, Alportin ja Waardenburgin oireyhtymät.
Henkilö voi saada kuulovamman missä elämän vaiheessa tahansa, ja se voi tulla joko sairauden tai jonkin loukkaantumisen seurauksena. Yleisin kuulovamma on iän aiheuttama kuulon heikkeneminen eli ikäkuuloisuus, mutta yleisin ulkoinen kuulovammojen aiheuttaja on melu. Sairauksista aivokalvontulehdus, tuhkarokko ja sikotauti voivat heikentää kuuloa, eriyisesti lapsuudessa. Lapsien yleisin kuulovamman aiheuttaja on kuitenkin krooninen korvatulehdus. Pää- tai korvavamma voivat myös vaikuttaa kuuloon, samoin jotkut antibiootit ja malarialääkkeet. Lisäksi vaikku tai vierasesineet voivat tukkia korvakäytävän ja näin saada aikaan kuulon heikkenemistä, mutta tällainen kuulovamma on yleensä vähäinen ja helposti parannettavissa.
Luokitus perustuu paremman korvan 0,5–2 kHz:n taajuuksien ääneskynnyksien keskiarvoon (engl. "better ear hearing level"). Alla olevasta käy ilmi kuulonvajauksen aiheuttamia kommunikaatiovaikeuksia.
Zouérat
Zouérat () on pohjoisen Mauritanian suurin kaupunki ja Tiris-Zemmourin alueen pääkaupunki. Vuonna 2000 kaupungissa oli noin 34 000 asukasta.
Kaupunki on rautamalmin louhinnan keskus. Malmi kuljetetaan rautatietä pitkin rannikolle Nouadhiboun satamaan.
Mykkyys
Mykkyys ("mutitas") on puhevamma ja tarkoittaa kyvyttömyyttä puhua. Puhumattomuuden taustalla on usein aivosairaus, aivotoiminnan synnynnäisia puutteellisuuksia tai myöhemmällä iällä aivotautien vaikutuksesta syntynyt afasia. Lapsilla syynä voi olla nielurisojen turpoaminen tai kehityksen viivästyminen. Mykkyys voi liittyä esimerkiksi kehitysvammaan. Henkilöstä, joka kärsii mykkyydestä, käytetään termiä "mykkä".
Nenana
Nenana on kaupunki Alaskassa. Se sijaitsee Tananajoen etelärannalla, itään Nenanajoen suulta. Vuoden 2004 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli 542. Vuonna väestöstä 41,04 % oli Pohjois-Amerikan alkuperäiskansoihin kuuluvia. Kaupungissa toimii liittovaltion tunnustama heimoyhteisö Nenana Native Association.
Nenana on läntisintä athabascoihin kuuluvien tanana-intiaanien aluetta. Alun perin kylä tunnettiin nimellä Tortella, joka oli muunnos intiaanikielisestä sanasta "toghotthele", "vuori, joka on samansuuntainen joen kanssa". Varhaiset löytöretkeilijät kuten Allen, Harper ja Bates vierailivat Tananan laaksossa vuosina 1875 ja 1885. Tananat olivat kuitenkin tavanneet eurooppalaisia jo aiemmin: Tananan kylässä venäläisillä oli tapana vaihtaa länsimaisia hyödykkeitä turkiksiin. Kun Fairbanksista löydettiin kultaa vuonna 1902, kanssakäyminen alueella vilkaistui. Jim Duke avasi ensimmäisen kauppahuoneen Nenanaan vuonna 1903. Lähetysasema ja koulu avattiin joen yläjuoksulle vuonna 1905 ja postikonttori vuonna 1908. Vuonna 1915 rautatien rakentaminen kaksinkertaisti väkimäärän. Kaupunkioikeudet Nenana sai vuonna 1921.
Rautatie valmistui 1923 ja näihin aikoihin kaupungissa asui viitisentuhatta ihmistä. Rakennustyön loppuminen merkitsi kuitenkin myös taloudellista taantumaa ja vuonna 1930 asukkaita oli enää 291. Vuonna 1961 avattiin ilmavoimien tukikohta Clear Air Force Station 34 kilometriä lounaaseen Nenanasta.
Floyd
Floyd (aiemmin Floyd Superstar, oik. Tero Isohanni; 1962 Helsinki – 1. toukokuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen rockmuusikko. Laulaja, kitaristi ja lauluntekijä Floyd muistetaan erityisesti johtamastaan Nights of Iguanasta.
Floydin ensimmäinen julkisuutta saanut yhtye oli vuonna 1983 perustettu ja suhteellisen lyhytikäiseksi jäänyt glamrock-yhtye The Pin Ups. Pin Upsin jälkeen Floyd perusti Nights of Iguanan yhdessä basisti Delayn, kitaristi Puka Oinosen ja rumpali ”Sika” Kukkosen kanssa. Yhtyeen molemmat albumit valittiin 1986 ja 1987 Rumba-lehden vuoden levyiksi. Nights of Iguana hajosi sisäisiin erimielisyyksiin Los Angelesissa yrittäessään läpimurtoa Yhdysvaltain markkinoilla.
Myöhemmin Floyd teki harvakseltaan soolokeikkoja ja perusti vuonna 2002 kuolemaansa saakka toimineen The Wave -yhtyeen.
Wildboyz
Wildboyz on yhdysvaltalainen televisiosarja. Sarjan päähenkilöinä ovat Jackassista tutut Chris Pontius sekä Steve-O ja "sivutähtenä" esiintyy Manny Puig. Sarjassa vierailee usein muita Jackass-esiintyjiä, kuten esimerkiksi Johnny Knoxville ja Wee-Man. Sarjan ideana on tehdä hurjia temppuja eläinten parissa. Temput, jotka tehdään eläinten parissa ovat muun muassa Twisterin pelaaminen alligaattorin poikasilla ja voittaja on se, jota purraan ensimmäiseksi. Steve-O ja Chris Pontius tutustuvat erikoisten eläinten lisäksi erilaisiin heimoihin ja kulttuureihin. Sarjaa esitetään Music Televisionilla myöhään illalla. Suomessa sarjaa on esitetty Nelosella ja 
MTV Finlandilla. Sarja tunnari on Turbonegron kappale "The Age Of Pamparius". Chris Pontius ja Steve-O ovat aiemmin esiintyneet sarjassa Jackass.