hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Bernt Lie
Bernt Lie (13. heinäkuuta 1868 Mandal – 14. heinäkuuta 1916 Sandefjord) oli norjalainen kirjailija. Häneltä on suomennettu muun muassa teokset "Judit-sisko", "Unelmien maa" ja "Uusia voimia" sekä poikakirjoja. Tromssassa tapahtuvat poikakirjat ovat keskeinen osa hänen tuotantoaan.
Lie meni Hedvig Mariboe Aubertin kanssa naimisiin vuonna 1894. Samana vuonna pari muutti ulkomaille, suurimman osan ajasta he asuivat Roomassa. Takaisin Norjaan he muuttivat vuonna 1910. Parilla oli yksi poika, Emil. Koulutukseltaan Lie oli juristi.
Bengt Lidforss
Bengt Lidforss (15. syyskuuta 1868 – 23. syyskuuta 1913) oli ruotsalainen kasvitieteilijä ja professori Uppsalan ja Lundin yliopistoissa. Hän kirjoitti useita kasvifysiologisia tutkimuksia ja paljon luettuja yleistajuistieteellisiä julkaisuja. Häneltä on suomennettu teokset "Luonnontieteellisiä pakinoita" I ja II.
Donald Cammell
Donald Cammell (17. tammikuuta 1934 – 24. huhtikuuta 1996) oli skotlantilainen elokuvaohjaaja.
Donald Cammell syntyi Edinburghissa mainekkaaseen teollisuusyrittäjäsukuun. Hänen isänsä oli runoilija Charles Richard Cammell, joka takasi pojalleen kasvatuksen boheemissa ympäristössä: perheen lähipiiriin kuului muun muassa maagikko Aleister Crowley. Cammell kouluttautui Royal Academy School of Artissa taidemaalariksi, ja työskenteli menestyksekkäästi muotokuvamaalaajana 1960-luvun puoliväliin saakka, jolloin hän alkoi kiinnostua elokuvista. Cammell sai myytyä käsikirjoituksensa elokuvaan "Duffy" (1968), jonka jälkeen hän debytoi Nicolas Roegin kanssa ohjaajana elokuvassa "Performance" (1970). Vaikka elokuva olikin taiteellinen menestys, kohtasivat Cammell ja Roeg suuria vaikeuksia saadakseen sen valmiiksi, lähinnä rahoittaja Warner Brothersin takia. Kuitenkin nykyään muun muassa British Film Institute pitää sitä yhtenä kaikkien aikojen parhaista brittielokuvista.
1970-luvulta eteenpäin Donald Cammell oli tuottelias käsikirjoittaja, mutta sai harvoin kirjoituksiaan myydyksi. Ainoa ohjaustyö seuraavan 17 vuoden aikana oli "Proteus-aika" ("Demon Seed", 1977), ja hän esiintyi myös Kenneth Angerin kulttielokuvassa "Lucifer Rising" (1972). Cammell teki käsikirjoituksia näyttelijä Marlon Brandon kanssa, mutta Brandon oikukkuuden takia mitään aloitetuista projekteista – joista muutamaa alettiin jopa filmaamaan – ei saatu valmiiksi. Vuonna 1987 Cammell ohjasi kuitenkin elokuvan "Tappajan silmin" ("White of the Eye") omasta käsikirjoituksestaan.
Donald Cammellin viimeinen elokuva oli "Kuumat setelit" ("Wild Side", 1995), jonka käsikirjoituksesta Cammell vastasi vaimonsa China Kongin kanssa. Cammellin epäonneksi elokuvan tuotantoyhtiö, halpoihin eksploitaatioelokuviin erikoistunut Nu Image otti elokuvan pois ohjaajaltaan, ja leikkasi siitä kaupallisen, seksikohtauksia korostavan version. Asiasta tuohtuneena Cammell poisti nimensä elokuvan tekijätiedoista.
Vuonna 1996 Donald Cammell ampui itseään tahallisesti Los Angelesissa kotonaan, ja kuoli pian vammoihinsa. Yleensä Cammellin itsemurha on liitetty hänen viimeiseksi jääneen elokuvan vaikeuksiin, vaikka tosiasiassa hän oli jo tehnyt sopimuksen brittiläisen Metro Tartanin kanssa elokuvan oikeuksien ostamisesta ja sen uudelleenleikkaamisesta, ja kuoliniltanaan Bill Pullman varmistui hänen seuraavan elokuvansa päänäyttelijäksi. Todennäköisempänä syynä itsemurhaan on pidetty Cammellin dissosiatiivista identiteettihäiriöä, joka oli hallinnut hänen käytöstään jo pitkään.
Cammellin käsikirjoittama elokuva "RPM" julkaistiin vuonna 1998 Cammellin luottoleikkaaja Frank Mazzolan leikkaamana. Samalla Mazzola viimeisteli Cammellin keskeneräisen lyhytelokuvan "The Argument" (1999). Vuonna 2005 julkaistiin kirjana eräs Marlon Brandon kanssa tehty käsikirjoitus, "Fan Tan".
Gottlob Frege
Friedrich Ludwig Gottlob Frege (8. marraskuuta 1848 Wismar – 26. heinäkuuta 1925 Bad Kleinen) oli saksalainen filosofi, loogikko ja matemaatikko. Hän toimi matematiikan varsinaisena professorina vuodesta 1896 vuoteen 1917. Frege julkaisi muun muassa teokset "Begriffsschrift" sekä "Grundgesetze der Arithmetik".
Frege on tullut tunnetuksi lähinnä filosofian ja logiikan alaan liittyvistä tutkimuksistaan. Frege on ollut vaikutusvaltainen erityisesti analyyttisen filosofian alkutaipaleella. Paljon keskustelua herättäneessä teoksessaan "Origins of Analytic Philosophy" (1994) tunnettu Frege-tutkija ja filosofi Michael Dummett jopa esittää, että Frege voidaan nähdä analyyttisen filosofian perustajana.
Santeri Ivalo
Santeri Ivalo (vuoteen 1907 Herman Alexander Ingman, 9. kesäkuuta 1866 Sodankylä — 25. tammikuuta 1937 Helsinki) oli kirjailija, lehtimies ja historiantutkija.
Santeri Ivalon isä oli Sodankylän ja myöhemmin Kuusamon kirkkoherra Herman Ingman (k. 1875). Ivalo tuli ylioppilaaksi Oulun lyseosta vuonna 1885. Ivalo opiskeli historiaa. Hän oli kiinnostunut Pohjois-Suomen historiasta; vuonna 1894 hän julkaisi väitöskirjan Kaarle IX:n Jäämeren-politiikasta. Hän kirjoitti myös yleistajuisia historiaesityksiä. Ivalo oli Päivälehden perustajia, sen toimittajana vuosina 1890–1900 ja päätoimittajana vuosina 1900–1904. Päivälehti lakkautettiin 1904, mutta sen tilalle perustettiin 1905 Helsingin Sanomat, jonka toimitukseen Ivalo kuului kuolemaansa saakka. Helsingin Sanomien päätoimittajana Ivalo oli 1918–1920 ja 1932. Ivalo oli myös Helsingin Sanomien julkaisijan Sanoma Oy:n johtokunnan puheenjohtaja vuodeta 1927.
Ivalo oli porvarissäädyn edustajana säätyvaltiopäivillä 1904–1906. Hän kuului myös useisiin lautakuntiin ja liittoihin ja oli muun muassa Suomen Kirjailijaliiton perustajajäsen ja sen ensimmäinen puheenjohtaja 1888–1907 Kansallisteatterin johtokunnan puheenjohtaja Ivalo oli vuodesta 1915, Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1901–1906 ja 1913–1925 sekä Suomen sanomalehtimiesyhdistyksen puheenjohtaja 1903–1904.
Santeri Ivalo oli Kyösti Wilkunan tavoin aikansa tunnetuimpia historiallisten romaanien kirjoittajia. Hänen kaunokirjallisen tuotantonsa alkupuoli käsitteli kuitenkin hänen oman aikansa ilmiöitä realistisessa hengessä. Avainromaanin "Aikansa lapsipuoli" (1895) aiheena oli realismin murros 1800-luvun suomalaisessa hengenelämässä. Ivalon ensimmäistä historiallista romaania "Juho Vesainen", jonka maisema ja tapahtumat liittyvät Ivalon historiantutkimuksiin, pidetään hänen parhaanaan. Vuonna 1909 Ivalo ryhtyi julkaisemaan romaanisarjaa, joka Sakari Topeliuksen "Välskärin kertomusten" tapaan pyrki kuvaamaan yhden suvun kautta Suomen vaiheita 1200-luvulta 1600-luvulle. Sarjaan kuuluvat romaanit "Erämaan taistelu" (1909), "Viipurin pamaus" (1911), "Pietari Särkilahti" (1913) "Erämaan nuijamiehet" (1922) ja "Kreivin aikaan" (1926). Ivalo kirjoitti myös näytelmiä, jotka eivät erityisemmin menestyneet. Ivalo sai professorin arvon täyttäessään 70 vuotta vuonna 1936. Suomen Kirjailijaliiton kunniajäseneksi hänet valittiin 1925.
Santeri Ivalo oli vuodesta 1898 alkaen naimisissa koristetaiteilija Ellinor Ivalon (1875–1957) kanssa. Heidän poikansa oli suurlähettiläs Asko Ivalo. Sortavalan diakonissalaitoksen perustaja ja johtaja Jenny Ivalo oli Santeri Ivalon sisar, pääministeri ja arkkipiispa Lauri Ingman hänen serkkunsa. Santeri Ivalon vävy oli diplomaatti Risto Solanko.
Vuorisusi
Vuorisusi eli aasianvillikoira eli siperiantunturisusi ("Cuon alpinus") on Aasiassa elävä uhanalainen koiraeläinlaji. Sen Afrikan savannilla elävä sukulainen on hyeenakoira.
Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut, että vuorisuden suomenkieliseksi nimeksi vaihdettaisiin "viidakkosusi".
Vuorisusi on yleisväritykseltään punertavanruskea, vatsapuoli on muuta ruumista hieman vaaleampi. Häntä on musta ja tuuheakarvainen. Poikaset ovat noin kolmen kuukauden ikäisiksi asti noenruskeita.
Täysikasvuisen vuorisuden pituus on noin 135 cm, josta hännän osuus on 40–45 cm. Aikuinen yksilö on säkäkorkeudeltaan noin 50 cm ja painoltaan 17 kg.
Vuorisusi elää metsäisillä alueilla, jotka antavat sille hyvän ympäristön metsästää ja vaania. Vuorisutta tavataan myös mäkisillä ja ruohoisilla alueilla. Sitä tavataan Aasiassa muun muassa Venäjällä, Malesiassa, Sumatralla sekä Intiassa.
Vuorisusi on sosiaalinen eläin, ja se elää yleensä kymmenen tai useamman eläimen laumoissa. Vuorisudet voivat joskus muodostaa jopa yli 40 yksilön yhteisöjä. Vuorisusiparit huolehtivat metsästämisestä ja pennuistaan yhteistyöllä. Vuorisusien äännähdykset koostuvat muun muassa erilaisista huudahduksista, maukumisen kaltaisista äänistä, vihellyksistä ja erilaisesta sähisemisestä.
Joskus vuorisusiperheet yhdistäytyvät, ja hyökkäävät suuremman eläimen kimppuun yhdessä. Ne saalistavat esimerkiksi sikoja. Suurena ryhmänä ne hyökkäävät jopa Intian suurten nautaeläinten ja leopardien sekä tiikereiden kimppuun. Vuorisudet ovat erinomaisia uimareita, ja joskus ne ajavat saalistamansa eläimen veteen.
Pamfletti
Pamfletti tarkoittaa kiistakirjaa tai kiistakirjoitusta. Tavallisesti pamfletilla tarkoitetaan jotain ajankohtaista ilmiötä koskevaa ohuehkoa kirjaa.
Pamfletti on nimensä mukaisesti kriittinen ja usein asioita kärkevästi käsittelevä. Pamfletissa kirjoittaja esittää suoraan omia mielipiteitään ja kannanottojaan.
Extreme (yhtye)
Extreme oli yhdysvaltalainen heavy metal -yhtye, joka oli suosittu 1990-luvun alussa. Musiikissa on vaikutteita funkista, glam metalista ja hard rockista. Extreme perustettiin Bostonissa vuonna 1985. Seuraavina vuosina yhtye sai suosiota lähinnä kotiseuduillaan. Vuonna 1988 Extreme solmi levytyssopimuksen A&M Recordsin kanssa. Yhtyeen ensimmäinen albumi, "Extreme" julkaistiin vuonna 1989 ja yhtye alkoi saada suosiota myös oman kotiseutunsa ulkopuolella. Toinen albumi, "Extreme II Pornograffitti", ilmestyi seuraavana vuonna. Yhtye hajosi vuonna 1996. Parhaiten yhtye tunnetaan hiteistä "More Than Words" ja "Get The Funk Out".
Muutamien 2004 ja 2006 tapahtuneiden reunionkeikkojen innoittamana bändi ilmoitti marraskuussa 2007 palaavansa yhteen uuden albumin ja kiertueen myötä. Kokoonpano tulisi olemaan sama kuin bändin hajotessa 11 vuotta aikaisemmin, lukuun ottamatta Kevin Figueiredoa, joka ottaisi Mike Manginin paikan rumpujen takana. Bändin ensimmäinen rumpali Paul Geary olisi mukana bändin manageroinnissa. Extremen ensimmäinen albumi 13 vuoteen sai nimekseen "Saudades De Rock" ja ilmestyi yhdysvalloissa 8.elokuuta 2008 ja on saanut kriitikoilta enimmäkseen positiivisen vastaanoton. Eurooppalaisesta julkaisusta löytyy "Americocaine" -niminen bonusraita vuodelta 1985 ja japaniversiossa bonusraitana on "Mr.Bates".
Dokken
Dokken on vuonna 1977 perustettu yhdysvaltalainen glam metal -yhtye. Sen tunnusmerkkejä olivat kitaristi George Lynchin soittotaidot, laulaja Don Dokkenin pehmeä ääni ja kappaleiden tarttuvuus ja popahtavuus yhdistettynä heavy metal -riffeihin.
Jo yhtyeen perustamisvuonna julkaistiin ensimmäiset singlet, "Hard Rock Woman" ja "Paris Is Burning". Heidän ensimmäinen täysimittainen albuminsa, "Breaking the Chains", julkaistiin vuonna 1981. Yhtyeestä tuli pian suosittu Euroopassa, mutta Yhdysvalloissa se oli näihin aikoihin vielä melko tuntematon. Vuonna 1984 julkaistu "Tooth and Nail" oli yhtyeen läpimurto Yhdysvalloissa. Myös seuraavat kaksi albumia, "Under Lock and Key" sekä "Back for Attack" olivat menestyksiä. Jälkimmäisen päätöskappale "Dream Warriors" soi elokuvassa Painajainen Elm Streetillä 3 - Unien soturit.
Vuonna 1988 yhtye hajosi Don Dokkenin ja George Lynchin riitoihin: Dokken olisi halunnut tehdä lisää muutaman minuutin pituista hittihakuista materiaalia, Lynch taas itselleen enemmän vapautta sooloiluun. Yhtye palasi vuonna 1992, mutta ensimmäinen tauon jälkeinen albumi, "Dysfunctional", julkaistiin vasta vuonna 1995. Tauon jälkeen yhtye ei tosin ole saanut enää kovin paljoa suosiota. Levyjä Dokken on myynyt yli 10 miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti.
Great White
Great White on yhdysvaltalainen heavy metal -yhtye. Sen musiikki luokitellaan yleensä hair metaliksi, mutta yhtyeen musiikissa on kuultavissa myös selvät blues rock -vaikutteet. Yhtye perustettiin Los Angelesissa vuonna 1981, mutta se sai suosiota vasta vuonna 1989, kun se julkaisi hittinsä ”Once Bitten, Twice Shy”. Yhtye jatkoi toimintaansa 1990- ja 2000-luvuilla, mutta ei enää onnistunut saamaan mainittavaa suosiota. Kuuluisimpia kappaleita ovat muun muassa ”Once Bitten, Twice Shy”, ”Save Your Love”, ”Rock Me” ja ”Love Is A Lie”.
Great White soitti ensimmäisen keikkansa 1981 nimellä ”Dante Fox” The Troubadour -klubilla, joka sijaitsee Hollywoodissa, Kaliforniassa. Äänitettyään useita demoja yhtye valitsi itselleen manageriksi Alan Nivenin. Jack Russel esitteli kitaristi Mark Kendallin uudelle managerille nimellä ”Mark Kendall, The Great White”. Kuultuaan tämän ja nähtyään Markin soittamassa sooloaan valkoisella Fender Telecaster -kitaralla valkoisessa asussa vaaleine hiuksineen Niven päätti, että nimi vaihdetaan Great Whiteen.
Vuonna 1982 Mark Kendall, Jack Russell, rumpali Gary Holland ja basisti Lorne Black äänittivät ja julkaisivat viiden kappaleen EP:n "Out Of The Night". Nivenin ansiosta Los Angelesin radioasema KMET:in ja KLOS-FM alkoivat pyörittää EP:n biisejä soittolistoillaan. Yhtye siirtyi nopeasti paikallisklubeista tuhatpäisen yleisön eteen suuriin konserttisaleihin, kuten Perkins Palace Pasadenassa, The Palace Hollywoodissa ja The Country Club Resedassa.
Vuoden 1984 alussa Great White nauhoitti debyyttialbuminsa "Great White". Yhtye lähti heti Britanniaan Whitesnaken ”Slide It In” -kiertueen sivuesiintyjänä sekä Yhdysvaltoihin ja Kanadaan Judas Priestin ”Defenders of the Faith” -kiertueen lämmittelijänä.
Vuoteen 1986 mennessä yhtyeeseen oli liittynyt uusi rumpali Audie Desbrow ja kosketinsoittaja-kitaristi Michael Lardie. Uudistunut yhtye alkoi kehittää seuraavaa levyään "Shot In The Dark". Julkaistuaan sen Great White lähti kiertueelle Dokkenin kanssa ja alkoi lähestyä yhä suurempaa suosiota.
Great White oli kuumimmillaan vuonna 1987 julkaistuaan kolmannen levynsä "Once Bitten...", jolla oli hitit ”Rock Me” ja ”Save Your Love”. Levy myi platinaa huhtikuussa 1988. Yhtye jatkoi putkea toisella samankaltaisella levyllä "...Twice Shy", joka ilmestyi 1989. Levy sisälsi Great Whiten historian suurimman hitin ”Once Bitten, Twice Shy”. Se on alun perin Ian Hunterin. "...Twice Shy" myi platinaa kesäkuussa 1989 ja tuplaplatinaa saman vuoden syyskuussa. Levy oli myös Grammy-ehdokkaana parhaan hard rock -esityksen kategoriassa.
”Once Bitten, Twice Shyn” musiikkivideolla esiintyi malli Bobbie Brown, Warrantin ex-laulajan Jani Lanen ex-vaimo.
SELinux
SELinux, "Security-Enhanced Linux" on Yhdysvaltain NSA:n Linux-ytimeen kehittämä laajennus, joka sisältää tuen ja työkalut käyttäjien ja järjestelmän oikeuksien normaaleja Unix-käyttäjäoikeuksia tarkempaan hallintaan. (ns. "mandatory access control", MAC).
NSA julkaisi ensimmäisen version ohjelmistosta avoimen lähdekoodin GNU GPL -lisenssillä 22. joulukuuta 2000. Muihin merkittäviin kehittäjiin kuuluvat Red Hat ja Network Associates sekä Secure Computing, jälkimmäisistä molemmat nykyisin Intel Securityn omistamia.
SELinux on kuulunut viralliseen Linux-ytimeen elokuussa 2003 julkaistusta versiosta 2.6 lähtien.
Red Hat Enterprise Linux (RHEL) otti SELinuxin käyttöön versiossa 4 vuonna 2005 ja Fedora Core versiossa 2 (2004), Debian etch-julkaisussa ja Ubuntu versiossa 8.04 "Hardy Heron".
Koiraeläimet
Koiraeläimet ("Canidae") on petoeläinten lahkoon kuuluva nisäkäsheimo, johon kuuluu hieman yli 30 lajia. Ne ovat levinneet maapallolla laajalle ja eri lajit ovat sopeutuneet hyvin erilaisiin elinympäristöihin. Koiraeläimet ovat pääosin muita nisäkkäitä saalistavia lihansyöjiä, mutta osa lajeista on sopeutunut syömään myös muuta ravintoa. Useimmat koiraeläimet elävät ja saalistavat laumoissa. Aisteista etenkin kuulo- ja hajuaisti ovat kehittyneet erittäin herkiksi.
Suomessa elää neljä koiraeläintä, jotka ovat kettu, susi, naali ja supikoira. Supikoira ei kuulu Suomen alkuperäiseen lajistoon, vaan laji levisi 1930–1940-luvuilla Venäjän puolelta. Eteläisessä Euroopassa elää lisäksi kultasakaali eli sakaali.
Alla oleva luettelo perustuu Wilsonin ja Reederin "Mammal Species of the World" -teokseen (3. painos, 2005), jonka mukaan mukaan koiraeläinten heimossa on kaikkiaan 35 lajia 13 suvun kesken jaettuna. Toisissa lähteissä luokittelu voi kuitenkin olla hieman erilainen. Esimerkiksi suden alalajeja koiraa, dingoa ja punasutta on aiemmin pidetty omina lajeinaan, ja naalin ja aavikkoketun on toisinaan katsottu muodostavan omat "Alopex" ja "Fennecus" -sukunsa.
Baal
Baal, myös Adoni (; ”herra", "hallitsija”), "Baal-Peor", "Baal-Sebub" (omistaja, aviomies) tai Ras Šamra oli länsiseemiläisten kansojen (muun muassa kanaanilaisten ja foinikialaisten) palvoma korkein jumala, jumalten kuningas sekä kasvillisuuden ja hedelmällisyyden jumala. Myöhemmin itäseemiläiset käyttivät nimeä Beel (Asbel), jota nimitystä alun perin käytettiin Enlil-jumalasta, ja babylonialaiset taas käyttivät Beel-nimeä Mardukista. Foinikialais-kreikkalaisen Adoni-jumalan tunnetumpi nimi oli Baal. Ugaritista löytyneen savitaulusarjan mukaan Baal oli Ašeran ja viljan jumala Dagonin poika, josta tuli pääjumala sankaritekojensa vuoksi. Toisen lähteen mukaan Baalin isä oli luojajumala Ēl ja puoliso rakkauden ja sodan jumala Anat.
Baal liitettiin tasapainoon ja hedelmällisyyteen. Noin 1400 eaa. mennessä Baal oli syrjäyttänyt merkityksessä kanaanilaisten ylijumala "Ēlin". Tarinan mukaan Baal valittiin jumalten kuninkaaksi, koska hän voitti kaaosta edustaneen merenjumala Yamin. Baal voitti vedet ja asetti ne paikoilleen. Uhka oli pelottanut Ēlin neuvoston jumalia, minkä vuoksi he valitsivat Baalin ikuiseksi kuninkaaksi. Baal joutui kuitenkin itse kuoleman jumala Motin päihittämäksi ja joutui tuonelaan. Baalin sisar-vaimo Anat auttoi Baalia virkoamaan henkiin. Baal oli kuoleva ja ylösnouseva jumala, joka lopuksi viettää häitään. Baalin vertauskuva oli härkä, joka vaati myös ihmisuhreja.
Jokaisella paikkakunnalla oli oma baalinsa, joka erosi toisista nimeen lisätyn paikannimen tai paikallisen jumalan erityisten ominaisuuksien perusteella. Sikemissä palvottiin "Liiton Baalia" eli "Baal-Beritiä". Filistealaiset taas palvoivat "Lentävien olentojen Baalia", "Baal-Zebubia". Melkart oli Tyyroksen kaupungin baal, "Kemoš" mooabilaisten. "Taivaan Baal" antoi sadetta, "Baal-Hamman" oli Auringon jumala. Kanaanin maalla israelilaisten Jahven palvelu syrjäytti baalin palvonnan pyhät paikat, kulttitavat ja jumaluuskäsitteet.
Baalia palvottiin myös muinaisessa Egyptissä. Baalin palvonta vakiintui siellä uuden valtakunnan 18. dynastiaan mennessä, ja jumalaa palvottiin useissa temppeleissä. Tärkein näistä oli "Baal Saphon" Niilin suistossa sijainneen Peluseumin lähellä. Baalin suosiota Egyptissä osoittavat nimet, joiden osana käytettiin Baal-nimeä. Myös monet karthagolaiset nimet, kuten Hannibal ja Hasdrubal, viittaavat Baaliin.
Raamatun mukaan Baal on kanaanilainen sademyrskyn ja hedelmällisyyden jumala, epäjumala juutalaisten heimojen alkuaikoina Israelissa. Tuomarien kirjassa israelilaisia syytetään Baalin palvonnasta ja Jahven hylkäämisestä. Ahab, ollessaan kuninkaana Israelin valtakunnassa, ja Ahabin puoliso Isebel tukivat Baalin palvontaa, mitä profeetta Elia Tisbeläinen vastusti. Juudasta tämän palvontamuodon kukisti kuningas Josia.
William Baffin
William Baffin (1584 – 23. tammikuuta 1622) oli englantilainen merenkulkija ja löytöretkeilijä. Hän teki löytöretkiä Amerikan arktiseen saaristoon, Grönlantiin ja Huippuvuorille. Hänen varhaislapsuudestaan tiedetään hyvin vähän, mutta hänen uskotaan syntyneen Lontoossa vaatimattomissa oloissa. Varhaisin maininta hänestä on vuodelta 1612, jolloin hän liittyi kapteeni James Hallin miehistöön etsimään luoteisväylää. Hänen mukaansa on nimetty Baffininlahti, joka on sisämeri Grönlannin ja Amerikan arktisten saarten välillä, ja Baffininsaari, joka on yli 500 000 neliökilometrin laajuinen saari Baffininlahden ja Hudsoninlahden välillä.
Ukrainan avaruusjärjestö
Ukrainan avaruusjärjestö perustettiin vuonna 1992. Natsionalnie Kosmitšne Agentsvo Ukrayni (NKAU), käytetään myös englanninkielistä akronyymiä NSAU (National Space Agency of Ukraine).
Ensimmäinen avaruusohjelma (1993–1997) pyrki säilyttämään Ukrainan avaruustoiminnan ja -teollisuuden kylmän sodan jälkeisessä alan matalasuhdanteessa ja uuden maan rahoitusongelmissa. Jo tuolloin pyrittiin löytämään Južnoje-yritykselle tietä kansainvälisille markkinoille.
Toisen avaruusohjelman (1998–2002) tavoite oli luoda kotimarkkinat ja lisättiin kykyä rakentaa Ukrainassa enemmän vientituotteita.
Kolmas avaruusohjelma kattaa vuodet 2003–2007. Se hyväksyttiin Ukrainan parlamentissa 24. lokakuuta 2002. Sen päämäärä on toiminnan tason ylläpitäminen. Ukrainan avaruutoiminta on kasvanut merkittävästi vuodesta 2004 alkaen. Vuosien 2008–2012 avaruusohjelma hyväksyttiin heinäkuussa 2007.
Marraskuussa 2008 Ukrainan avaruusjärjestö solmi yhteistyösopimuksen Indonesian valtion kanssa koskien mm. rakettitekniikkaa, ts. Ukraina hakee osaamiselleen uusia markkinoita, kun Länsi-Euroopan ja Yhdysvaltain kanssa ei ole päästy yhteistyöhön kuin Sea Launchin Zenit-raketeista muttei teknologiankehityksestä.
Willem Barents
Willem Barents (1550? – 20. kesäkuuta 1597, ) oli hollantilainen löytöretkeilijä ja kartografi. Hän teki Jäämerelle kolme matkaa etsiessään koillisväylää Itä-Aasiaan. Aiemmin hän oli matkaillut Espanjassa ja Välimerellä, josta hän oli julkaissut kartan.
Ensimmäisellä matkallaan vuonna 1594 hän löysi Novaja Zemljan, kolmannella matkalla vuonna 1596 Karhusaaren ja Huippuvuoret. Kolmannella matkallaan Barents kävi pohjoisempana kuin kukaan häntä ennen, saariryhmän pohjoisrannikolla, joka on leveyspiirillä 80° 11' N. Barents antoi Huippuvuorille nimen "Spitsbergen", mutta nykyisin se tarkoittaa norjaksi virallisesti vain pääsaarta, ja saariryhmän nimi on "Svalbard", jota nimeä viikingit olivat käyttäneet niistä jo aiemmin. Suomeksi kuitenkin koko saariryhmä on Huippuvuoret. Saarella on venäläisten kaivoskylä Barentsburg.
Kolmannella matkalla laiva juuttui jäihin ja Barents joutui jäämään talvehtimaan Novaja Zemljan rannikolle. Ravinnokseen ja lamppujen polttoaineeksi kaadettiin karhuja. Laiva ei irronnut jäistä alkuvuodesta 1597, joten miehistö lähti avoveneillä kohti Kuolan rannikkoa. Kaksitoista miehistön seitsemästätoista jäsenestä selviytyi, mutta Barents itse sairastui keripukkiin ja kuoli. Talvehtimispaikalle rakennettu talo löytyi vuonna 1871. Sieltä löytyi osa hänen päiväkirjastaan, joka nyt on Rijksmuseumissa Hollannissa.
Barentsin mukaan on nimetty Barentsinmeri eli se Jäämeren osa, joka on Huippuvuorten, Frans Joosefin maan ja Novaja Zemljan välissä, sekä Barentsinsaari, joka on Huippuvuorten saaristoon kuuluva saari sen itäpuolella.
Ny Tid
Ny Tid (aiemmin "Folktidningen" ja "Folktidningen Ny Tid") on suomenruotsalainen kuukausittain ilmestyvä poliittinen kulttuurilehti ja oli monta vuotta Suomen ainoa kulttuuriviikkolehti. Lehti perustettiin vuonna 1944 Suomen kansan demokraattisen liiton (SKDL) ruotsinkieliseksi äänenkannattajaksi. Vuonna 1991 lehden julkaisijaksi tuli lukijoiden omistama Tigertext Ab, ja Ny Tid luopui suorista puoluepoliittisista sidonnaisuuksista. Lehti on saanut rahoitusta Vasemmistoliitolta ja Vihreältä liitolta. Ny Tid määrittelee arvomaailmakseen punavihreyden. Vasemmistoliitto lopettaa lehden puoluelehtituen vuoden 2016 alusta, samoin kuin tuen Satakunnan Työlle ja Kansan Tahdolle. Lehti vaihtoi taas julkaisijaa vuoden 2017 alussa, kun julkaisuoikeudet siirrettiin Tigertext Ab:sta Tigern rf-nimiselle järjestölle, joka oli ennen sitä toiminut lehden tukijärjestöna. Päätoimittaja Janne Wassin mukaan muutos tehtiin lähinnä verotusteknillisistä syistä.
Ny Tidiin ovat kirjoittaneet monet merkittävät suomenruotsalaiset kulttuurivaikuttajat kuten Atos Wirtanen, Kjell Westö, Monika Fagerholm, Claes Andersson, Elmer Diktonius ja Jörn Donner. Päätoimittajana ovat Wirtasen lisäksi toimineet muun muassa Johan von Bonsdorff ja Peter Lodenius. Vuosina 2005–2009 päätoimittajana toimi libanonilaissyntyinen Patsy Nakell. 1990-luvulla lehti palkittiin suomenruotsalaisella journalismipalkinnolla asiantuntevista Itä-Eurooppaa käsitelleistä artikkeleistaan.
Tove Janssonin ensimmäiset Muumi-sarjakuvat julkaistiin Ny Tidissä vuosina 1947–1948. "Mumintrollet och jordens undergång" -niminen jatkokertomus sai kuitenkin osakseen voimakasta kritiikkiä lehden lukijoilta, jotka pitivät sitä esimerkiksi porvarillisena, feodaalisena tai kapitalistisena. Päätoimittaja Wirtanen päätti palautteesta viisastuneena lopettaa sarjan julkaisemisen suunniteltua aiemmin.
Vuonna 2013 Ny Tidille myönnettiin Suomen Opetus- ja kultturiministeriön Kulttuurilehtien laatupalkinto. Palkinto jaettiin kirjallisuuslehti Särön kanssa.
Tammikuusta 2015 lähtien Ny Tid ilmestyy kerran kuukaudessa.
Moraalikato
Moraalikato tai "moraalinen hasardi" () on oikeus- ja taloustieteellinen tilanne, jossa osapuoli lisää riskinottoaan siksi, että osa riskien seurauksista koituu jollekulle muulle.
Tällainen riski voi syntyä sääntelyhäiriön seurauksena tai siksi, että toinen sopimuksen osapuolista voi muuttaa käytöstään toisen osapuolen tappioksi sopimisen jälkeen.
Palovakuutuksen ottaneen henkilön ei kannata vältellä paloja yhtä huolellisesti kuin muiden. Ylipäänsä vakuutuksen ottaneen henkilön ei kannata vältellä vakuutettua riskiä niin huolella kuin olisi yhteiskunnallisesti järkevää.
Autovakuutuksen bonusjärjestelmä korjaa tätä ongelmaa tekemällä vakuutuskorvauksista tavallaan lainamuotoisia. Osmo Soininvaara on esittänyt samantapaista järjestelmää työttömyysvakuutukseen. Sosiaalivakuutuksissa on tyypillisesti samanlainen moraalikato-ongelma kuin muissakin vakuutuksissa.
Koska ihmiset ovat yleensä riskinkarttajia, vakuutusten ottaminen vakavimpien seurausten riskeille voi olla järkevää moraalikadosta ja vakuutusten transaktiokustannuksista huolimatta.
Jos valtio korvaa tulvavahinkoja, tulvavaara-alueille rakennetaan enemmän kuin olisi järkevää. Jopa pakollinen tulvavahinkovakuutus tuottaisi oikean määrän rakentamista, koska vakuutusyhtiöiden kannattaa mitoittaa vakuutusmaksu alueen riskin mukaisesti, mutta tulvavahinkokorvausten tavoin se heikentäisi kannustinta varautua tulviin niillä tavoilla, joita vakuutusyhtiöt eivät osaa käyttää vakuutusmaksun määräytymisperusteina.
Jos valtio auttaa isoja tappioita tehneitä yrityksiä pelastuspaketeilla "pelastaakseen työpaikkoja", yritykset ottavat enemmän riskejä kuin olisi yhteiskunnallisesti järkevää ja ammattiliitot eivät mitoita vaatimuksiaan konkurssiriskiä pienentävällä tavalla.
Moraalikatoa syntyy myös implisiittisissä sopimuksissa. Esimerkiksi Soneran 2000-luvun riskisijoitusten tai pankkikriisin syvyyttä on usein selitetty moraalikadolla, koska riskinottaja on tiennyt julkisen vallan takaavan rahallisesti vahingot.
Jos pankin katsotaan olevan "liian iso kaatumaan", sen kannattaa ottaa enemmän riskejä. Viimeisten 20 vuoden aikana kaikki pankkikriisit onkin hoidettu veronmaksajien kustannuksella. On myös sanottu, että jos mikä tahansa yritys on "liian iso kaatumaan", se on silloin ylipäänsä liian iso, ja se tulisi pilkkoa osiin moraalikadon välttämiseksi sekä kilpailun edistämiseksi.
The Rain
The Rain oli Ikaalisista lähtöisin oleva kristillinen rockyhtye, joka soitti melodista hard rockia. Yhtye perustettiin vuonna 1988 ja se lopetti toimintansa vuonna 2015, mutta se yllätysesiintyi Maata näkyvissä festareilla 17.11.2018. Vuodesta 1996 yhtyeen kokoonpanossa soittivat Tatu "Tatsi" Haveri, Sami Haveri, Pasi Hakala ja Jussi Salo. Heille yhtye oli harrastus, jonka avulla he halusivat kertoa kristinuskosta. Tatu Haverin mukaan "Ilman Jumalan siunausta meidän työllä ei olisi mitään merkitystä". Yhtye on julkaissut neljä täyspitkää studioalbumia, joista 23. elokuuta 2008 julkaistu "Yhtä kuin voitto" oli parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan toisella sijalla viikolla 35/2008. Vuoden 2010 alusta yhtye jäi tauolle, joka päättyi marraskuussa 2011. Tauosta huolimatta yhtye soitti kuitenkin syyskuussa 2010 kaksi akustista keikkaa. Lokakuussa 2014 yhtye ilmoitti Facebook-sivuillaan lopettavansa. Viimeisen ison keikkansa The Rain soitti Maata näkyvissä -festareilla 2014, mutta teki keväällä 2015 vielä yhden pienimuotoisen kierroksen. Kierros käsitti Lappeenrannan, Savonlinnan, Seinäjoen ja Ikaalisen. Samalla yhtye julkaisi kokoelmalevyn "Kielet soi kunniaa" sekä yhtyeen vaiheita käsittelevän "Merkinkantaja" -kirjan. Kirjan mukana julkaistiin myös nuotteja sekä "Harvinaisuudet" -CD, joka sisältää yhtyeen ennen julkaisematonta tuotantoa.Neljän albumin lisäksi on julkaistu demokasetteja, kaksi EP-CD:tä (1996 ja 2001), "Kielet soi kunniaa" -kokoelmalevy, "Merkinkantaja" -kirja sekä kirjan mukana saatava "Harvinaisuudet "-CD.
"Kiitos ja anteeksi" sekä "Tie 316" -levyjä oli myyty vuoden 2005 elokuuhun mennessä yhteensä lähes 12 000 kappaletta.
Fredrik Ahlstedt
August Fredrik Ahlstedt (24. huhtikuuta 1839 Turku – 19. elokuuta 1901 Parainen) oli suomalainen taidemaalari. Hänen ihannoivaan tyyliin tehdyt maisemamaalauksensa sekä henkilö- ja laatukuvansa liittyvät lähinnä Düsseldorfin koulukunnan perinteeseen. Maisemien ohella Ahlstedt maalasi muotokuvia.
Ahlstedt opiskeli Tukholman taideakatemiassa vuosina 1866–1868 ja Düsseldorfissa Saksassa 1869–1870. Hän oli naimisissa taiteilija Nina Ahlstedtin, s. Lignell (1853–1907), kanssa. Molemmat maalasivat Victor Westerholmin perustamassa Önningebyn taiteilijasiirtokunnassa Ahvenanmaalla. He olivat ensimmäisten Önningebyn taiteilijoiden joukossa.
Ahlstedt oli myös merkittävä taideopettaja. Hän toimi piirustuksenopettajana sekä Turussa että Helsingissä 1874–1901. Ahlstedt oli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulun opettaja ja johtaja vuosina 1876–1893 sekä Helsingin yliopiston piirustuksenopettaja 1892–1901. Hänen oppilainaan ovat olleet Eero Järnefelt sekä Axel Gallén Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa. Jyväskylän kaupunkikirkon Ahlstedtilta tilaama alttarimaalaus "Sallikaa lasten tulla minun tyköni" jäi kesken taiteilijan kuoltua. Hänen vaimonsa Nina maalasi taulun valmiiksi.
Tekstiilitaiteilija Margareta Ahlstedt-Willandt oli Fredrik Ahsltedin tytär.
Linköping
Linköping on entinen kaupunki ja taajama Etelä-Ruotsissa, Itä-Götanmaan läänissä, Vätternistä itään. Kaupunki on samannimisen Linköpingin kunnan keskustaajama. Taajamassa oli 104 232 asukasta vuoden 2010 lopussa.
Linköpingin piispanistuin on 1100-luvulta ja tuomiokirkko 1200-luvulta. Linköping oli kaupunki vuoteen 1971 asti, jolloin Ruotsissa siirryttiin yhtenäiseen kuntamuotoon.
Kaupungin teollisuusyrityksistä merkittävimpiä on Saabin lentokonetehdas. Kaupungissa sijaitsee myös Ruotsin ilmavoimien ilmailumuseo "Flygvapenmuseum". Linköpingin yliopisto on perustettu vuonna 1975. Kymmenen vuotta myöhemmin sen kylkeen avattiin tiedepuisto Mjärdevi Science Park, jonka yrityksistä monilla on edelleen yhteys yliopistoon.
Linköpingissä sijaitsee kansainvälinen lentokenttä, jossa operoi ainakin KLM ja NextJet -lentoyhtiöt. Rautatieasema sijaitsee pääradan varrella, mistä on jatkuvat kulkuyhteydet pohjoiseen ja etelään.
Linköpingissä on Ruotsin keskusrikospoliisin lokakuussa 2014 julkaistun raportin mukaan kolme lähiötä, jotka paikalliset rikolliset ovat ottaneet hallintaansa ja alueilla tapahtuu avoimia välienselvittelyitä, huumekauppaa ja kiristystä. Paikallisia asukkaita ei saada uhkausten vuoksi mukaan oikeuslaitoksen toimintaan eikä poliisi voi toimia hyökkäysten vuoksi. Alueet ovat Skäggetorp, Ryd ja Berga.
Linköpingistä ovat kotoisin jääkiekkoseura Linköpings HC ja naisjalkapalloseura Linköpings FC.
Finnisch-ugrische Forschungen
Finnisch-Ugrische Forschungen (FUF) on kansainvälinen fennougristiikan aikakauskirja. Sitä julkaisee Suomalais-Ugrilainen Seura. Ilmestyminen alkoi maaliskuussa 1901, ja vuoteen 2014 mennessä on ilmestynyt 62 nidettä. Aikakauskirjan nykyinen päätoimittaja on Sirkka Saarinen.
Finnisch-ugrische Forschungenin perustivat alkujaan E. N. Setälä ja Kaarle Krohn fennougristien ja indoeuropeistien kansainväliseksi keskustelukanavaksi. Julkaisukielenä on ollut saksa, mutta viime aikoina on otettu mukaan myös englannin- ja ranskankielisiä artikkeleja. Kirjoitukset käsittelevät fennougristiikkaan kuuluvia aiheita, joita ovat vertaileva ja historiallinen suomalais-ugrilainen kielentutkimus sekä pienten suomalais-ugrilaisten kielten ja suomalais-ugrilaisia kieliä puhuvien kansojen perinteisen kulttuurin tutkimus. Pelkästään suomen, viron tai unkarin kieltä koskeva tutkimus jätetään julkaisun ulkopuolelle. Myöskään nykykirjallisuutta käsittelevät kirjoitukset eivät kuulu julkaisun aihepiiriin.
Finsk Tidskrift
Finsk Tidskrift (FT) on Carl Gustaf Estlanderin vuonna 1876 perustama kulttuuria, taloutta ja politiikkaa käsittelevä aikakauskirja. Vuosittain lehteä ilmestyy kymmenen numeroa ja sen nykyinen päätoimittaja on Peter Nynäs. "Finsk Tidskrift" on pohjoismaiden vanhin edelleen ilmestyvä aikakauskirja.
C. G. Estlander toimi "Tidskriftin" päätoimittajana 1876-1886. Häntä toimessa seurasivat M. G. Schybergson, Reinhold Felix von Willebrand, Holger Nohrström ja Amos Anderson. Aikakauskirjan toimituksessa ovat työskennelleet muun muassa filosofi Georg Henrik von Wright ja valtiotieteilijä Göran von Bonsdorff.
Mr. Big
Mr. Big on yhdysvaltalainen rock-yhtye, jonka basisti Billy Sheehan perusti vuonna 1988. Sheehanin ohella yhtyeen tunnetuimpaan kokoonpanoon kuuluvat kitaristi Paul Gilbert, laulaja Eric Martin ja rumpali Pat Torpey. Yhtyeen musiikkityyli vaihtelee pop-balladimaisesta rock-ilmaisusta raskaampaan tilutukseen.
Yhtye tuli suosituksi toisella albumillaan "Lean into It" (1991), joka ylsi platinamyyntiin (1 000 000) Yhdysvalloissa. Albumilta singlenä julkaistu balladi ”To Be with You” oli vuonna 1992 kolme viikkoa Billboard Hot 100 -listan ensimmäisenä. Myöhempien julkaisujen myötä yhtye menetti maailmanlaajuista suosiotaan, mutta oli kuitenkin Japanissa erittäin suosittu koko ensimmäisen olemassaolonsa ajan.
Kitaristi Gilbert jätti yhtyeen 1990-luvun lopulla ja hänet korvasi Richie Kotzen kahden albumin ajaksi. Yhtye hajosi vuonna 2002, mutta teki paluun alkuperäisessä kokoonpanossaan vuonna 2009.
Mr. Big (brittiläinen yhtye)
Mr. Big on 1970-luvun alkupuolella perustettu brittiläinen yhtye. Sen ensimmäinen albumi julkaistiin vuonna 1975, mutta yhtye sai suosiota vasta julkaistuaan vuonna 1977 kappaleensa "Romeo". Yhtye kuitenkin hajosi vielä 1970-luvun lopulla.
Quiet Riot
Quiet Riot on yhdysvaltalainen heavy metal -yhtye. Se perustettiin vuonna 1973. Pian se teki Columbia Recordsin kanssa levytyssopimuksen. Kahden julkaistun albumin jälkeen kitaristi Randy Rhoads jätti yhtyeen vuonna 1980. Yhtye hajosi, mutta vuonna 1982 yhtyeen laulaja Kevin DuBrow perusti sen uudelleen. Kukaan muu alkuperäinen jäsen ei enää ollut kiinnostunut yhtyeestä, joten hän hankki Quiet Riotiin uuden miehistön. Saman vuoden syyskuussa he solmivat levytyssopimuksen CBS Recordsin kanssa. Vuonna 1983 julkaistiin albumi "Metal Health", joka sisältää yhtyeen tunnetuimman hitin, version Sladen hitistä ”Cum On Feel the Noize”. Basisti Rudy Sarzo jätti yhtyeen vuonna 1985. Hänet saatiin pian korvattua, mutta vuonna 1991 DuBrow perusti uuden yhtyeen, Heatin. Hän palasi Quiet Riotiin kahden vuoden kuluttua. Yhtyeen entinen basisti Rudy Sarzo liittyi yhtyeeseen uudelleen vuonna 1997. Yhtye hajosi vuonna 2003, mutta kokosi rivinsä uudelleen ja kiersi Yhdysvalloissa vuonna 2005 "Rock Never Stops 2005" -kiertueella yhdessä FireHousen, Rattin ja Cinderellan kanssa. DuBrow kuoli marraskuussa 2007.
Warrant
Warrant on yhdysvaltalainen heavy metal ja glam metal -yhtye, jonka kitaristi Erik Turner perusti vuonna 1984 Los Angelesissa. Tammikuussa 1988 Warrant solmi levytyssopimuksen Columbia Recordsin kanssa, ja saman vuoden huhtikuussa alettiin äänittää heidän debyyttialbumiaan. Albumi oli menestys. Warrant on myynyt maailmanlaajuisesti yli 10 miljoonaa kappaletta ja bändin suosio kesti aina 1990-luvun alkuun asti. Warrantin kitaristi ja rumpali lähtivät yhtyeestä vuonna 1994, ja tästä eteenpäin miehistönvaihdokset ovat olleet erittäin yleisiä. Yhtyeen toiseksi uusin, ensimmäinen kokonaan uutta materiaalia sisältävä albumi kymmeneen vuoteen ilmestyi vuonna 2006. Bändin uusin albumi Rockaholic ilmestyi Euroopassa 13. toukokuuta ja yhdysvalloissa 17. toukokuuta 2011.
Jani Lane oli liittynyt juuri Warrantiin ja kun yhtye saavutti tuplaplatinaan jo ensimmäisellä levyllään. Suuret listahitit olivatkin osaltaan Janin useita vuosia vanhat kappaleet. Toinen levy oli jättimenestys ja löi tuplaplatinan rikki erittäin nopeasti. Albumin tunnetuin hitti Cherry Pie oli kiivaassa radiosoitossa. Yhtye oli tähän mennessä lyönyt itsensä läpi ainakin Japanissa, Yhdysvalloissa ja joissain osissa Eurooppaa. Kolmas levy Dog Eat Dog ei menestynyt yhtä hyvin kuin aikaisemmat. Levy oli rankempi ja synkempi kuin aikaisemmat ja löi kultalevyrajan. Warrant alkoi siirtyä areenoilta klubeille. Vuosi albumin julkaisun jälkeen Jani jätti Warrantin, mutta palasi vuoden päästä. Seuraavaksi Steven Sweet ja Joey Allen lähtivät yhtyeestä. Vuoden 1995 albumi Ultraphobic ei tuottanut tulosta. Sama linja kesti vuoden 1996 albumi Belly to Bellyyn, joka jatkoi rankempaa linjaa mutta menestyi edellistäkin huonommin. Albumin yksikään single ei enää päässyt listoille. Tämä jäi Janin viimeiseksi Warrantin studioalbumiksi. Yhtye vaihtoi myös väliaikaisesti Pop Punk-linjalle 2000-luvun alussa, mutta palasi perinteiselle Hard Rock-pohjalle myöhemmin. Kymmenen vuoden kuluttua julkaistu Born Again oli bändin paluu juurille. Rockaholic-albumi herätti enemmän yleisön huomiota kuin Born Again.
Winger
Winger on Kip Wingerin vuonna 1987 New Yorkissa perustama glam metal -yhtye. Yhtye oli suosionsa huipulla 1990-luvun taitteessa. Winger on hajonnut kahteen otteeseen, mutta on koonnut rivinsä uudelleen vuonna 2006 ja julkaisee uuden levyn syksyllä.
Alice Cooperin yhtyeessä soittanut Kip Winger ja Reb Beach perustivat Wingerin vuonna 1987. Kitaraa ja koskettimia soittamaan värvättiin niin ikään Cooperin kanssa soittanut Paul Taylor. Rumpupatteriston taakse saatiin Dixie Dregs -bändin Rod Morgenstein. Ensimmäinen nimivaihtoehto yhtyeelle oli "Sahara", mutta sen ollessa jo toisen kokoonpanon käytössä päädyttiin nimeen Winger. Atlantic Recordsille sopimuksen tehneen nelikon debyyttialbumi "Winger" julkaistiin elokuussa 1988. Siitä tuli huima menestys; Yhdysvalloissa platinalevyyn, Kanadassa ja Japanissa kultalevyyn oikeuttavat myyntilukemat. Radio- ja Music Television -soittoa saaneita hittejä levyltä olivat "Madalaine", "Seventeen" ja "Headed For A Heartbreak".
1990 Winger oli ehdolla American Music Awardseissa luokassa ""Best New Heavy Metal Band"". Hieman myöhemmin oli aika julkaista kakkosalbumi jonka nimeksi tuli "In the Heart of the Young". Se myi niin ikään platinaa Yhdysvalloissa sekä kultaa Japanissa. Hittibiisejä levyltä olivat "Can't Get Enuff", "Miles Away" ja "Easy Come Easy Go". Albumia promotoidakseen yhtye lähti kiertämään maailmaa. Keikkoja kertyi yli 230 – yhtye soitti KISSin, Scorpionsin, ZZ Topin, Extremen ja Slaughterin kanssa. Kiertueen jälkeen Paul Taylor erosi bändistä.
Viimeisimmän studioalbuminsa "Pullin" yhtye julkaisi kolmihenkisenä vuonna 1993. Mike Shipleyn tuottama albumi ei saavuttanut kahden edeltäjänsä myyntilukemia, mutta sitä vastoin sai ylistäviäkin arvosteluja lehdistössä. Seuranneelle kiertueelle Tayloria paikkaamaan kutsuttiin John Roth, mutta kiertueen jälkeen yhtye hajosi. Kip Winger lähti kokeilemaan siipiään soolouralle, muut jäsenet uppoutuivat erilaisiin omiin projekteihinsa.
Vuonna 2001 Winger palasi studioon nauhoittamaan kappaleen "On the Inside" kokoelmalevylleen "The Very Best of Winger". Seuraavana vuonna yhtye kokosi rivinsä kiertääkseen Yhdysvaltoja ja Kanadaa yhdessä Poisonin kanssa, mutta kiertueen jälkeen hajosi uudemman kerran.
Toukokuussa 2006 yhtye ilmoitti antamassaan lehdistötiedotteessa koonneensa rivinsä ja suunnittelevansa uutta levyä sekä kiertuetta. Uuden levyn "IV" on määrä ilmestyä kauppoihin lokakuussa 2006.
Sijoitukset viittaavat Billboard-lehden Top 200 -albumilistaan.
Albumit
Singlet
Stephen Pearcy
Stephen Eric Pearcy (s. 3. heinäkuuta 1956) on yhdysvaltalainen rock-muusikko ja Ratt-yhtyeen vokalisti.
Nuoruudessaan Pearcy ei niinkään ollut kiinnostunut muusikon urasta, sillä hän haaveili urasta kiihdytysautojen parissa. Jouduttuaan pyöräilyonnettomuuteen ja sen myötä usean kuukauden sairaalahoitoon, hän innostui musiikista toipilasaikanaan, kun hänen ystävänsä toi Pearcylle kitaran lahjaksi. Hän on kuitenkin edelleen, ainakin jossain määrin, mukana kilpa-autotoiminnassa.
Pearcy perusti Mickey Ratt -nimisen yhtyeen San Diegossa vuonna 1976. Lukuisten miehistönvaihdosten jälkeen kokoonpano vakiintui vuonna 1982 ja nimensä Ratt-muotoon lyhentäneestä ja Los Angelesiin muuttaneesta yhtyeestä nousi kukoistavan glam metal -genren kärkinimiä 1980-luvun lopun ajaksi. Yhtyeen levyjä on myyty pelkästään Yhdysvalloissa noin 15 miljoonaa kappaletta.
Menestyksen laskettua 1990-luvun alussa yhtye hajosi vuoden 1992 alkupuolella Pearcyn erottua yhtyeestä. Vuonna 1993 Pearcy perusti yhtyeen nimeltään Arcade yhdessä rumpali Fred Couryn kanssa. Se julkaisi pari albumia vuosina 1993 ja 1994. Vuonna 1995 Pearcy levytti nimikkeellä Vicious Delite ja seuraavana vuonna hän perusti Vertex-nimisen industrial-vaikutteisen yhtyeen. Vuonna 1997 Ratt perustettiin kuitenkin uudelleen. Myös Stephen Pearcy kuului siihen, mutta jätti yhtyeen kuitenkin jälleen vuonna 2000. VH 1:n Behind the Music-ohjelmassa Pearcy totesi, ettei voinut olla yhtyeessä, jonka jäsenten kanssa hän ei tule toimeen.
2000-luvulla Pearcy on julkaissut muutaman soololevyn Top Fuel Records-yhtiönsä kautta. Viimeisin, "Smash", julkaistiin vuonna 2017. Hän palasi jälleen Ratt-yhtyeeseen vuonna 2006, jättäen sen kuitenkin jälleen vuonna 2014. 2010-luvulla yhtye onkin tullut tunnetuksi lähinnä oikeusjutuistaan ja nimen käyttöoikeuksiin liittyneistä riidoista. Tällä hetkellä (2018) Pearcy vaikuttaa jälleen Ratt-yhtyeessä.
Stephen Pearcy julkaisi elämäkertansa "Sex, Drugs, Ratt & Roll: My Life in Rock" vuonna 2013. Siinä hän kertoo avoimesti muun muassa lukuisista naisseikkailuistaan sekä päihdeongelmistaan. Pearcy on ollut vuodesta 1999 naimisissa Melissa Pearcyn (o.s. Reigel) kanssa ja heillä on Jewel-niminen aikuinen tytär.
Dnepr (raketti)
Dnepr on ukrainalainen kantoraketti. Se perustuu neuvostoliittolaiseen mannertenväliseen RS-20K-ohjukseen (josta käytetään toisinaan mediassa venäjän kielen näköistä PC-20-nimitystäkin; ohjuskäytössä raketin koodi oli esimerkiksi R-36M Vojevoda).
Dnepr perustuu SS-18 ohjukseen. SS-18-ohjuksen koelaukaisut alkoivat 23. maaliskuuta 1986. Ohjuksia laukaistiin 36 kappaletta. Kuusi koelaukaisua epäonnistui. Ohjuksen NATO-tunnus oli SS-18 Satan. Tuota ohjusta on sanottu Neuvostoliiton vastineeksi Yhdysvaltain Tähtien sota (Strategic Defense Initiative) -avaruusasehankkeelle. Se voi selittää voimallisen NATO-koodinimen.
Ohjusten suunnittelija oli ukrainalainen Južnoje ja valmistaja ukrainalainen Južmaš. Ukrainalainen JSC "Hartron" (aiemmin NPO "Electropribor") suunnitteli uuden ohjausjärjestelmän.
Ohjuksesta kehitettyä Dnepr-1-kantorakettia käytettiin ensi kerran 21. huhtikuuta 1999, jolloin se laukaisi englantilaisen SSTL Company-yhtiön mikrosatelliitin. Kantorakettia markkinoiva "Kosmotras International Space Company"-yhtiö omistaa 150 SS-18-ohjusta (R-36M2), jotka voidaan muuttaa Dnepr-kantoraketeiksi. Ne piti START-2 -aserajoitussopimuksen mukaan romuttaa vuoteen 2007 mennessä. Vuonna 1999 kehitti yhtiö Dnepr-M-kantorakettiversion alkuperäisestä Dnepr-1-kantoraketista.
Dnepr-kantorakettien laukaisut tehdään yleensä siiloista Baikonurin kosmodromilta Kazakstanissa, vuodesta 2006 myös Dombarovskin laukaisukeskuksesta Etelä-Venäjällä. Satelliittien rata on yleensä 650 km korkea ympyrärata, jonka inklinaatio 65 astetta vastaa Baikonurin leveysastetta.
Dnepr-kantoraketin kaikki laukaisut (Baikonurista ellei toisin mainita):
Ohjuksen luotettavuus oli tuotannon alkuvaiheessa 84 %. Kantoraketin luotettavuus oli vuonna 2006 noin 86 %, joka - vaikkakin on kaukana Delta II:n ja Sojuzin yli 98 %:n luotettevuudesta - on riittävä näin huokealle kantoraketille, jolla laukaistaan pieniä satelliitteja. Esimerkiksi yliopistosatelliittien valmistajille kukin menetys on kuitenkin suuri, koska se voi merkitä jopa 100 % kansallisesta tai ainakin kyseessä olevan tutkimuslaitoksen satelliittiohjelmasta. Vuoteen 2007 mennessä Dnepr-kantoraketin kahdeksasta laukaisusta seitsemän on onnistunut. Vuoden 2006 viimeinen laukaisu epäonnistui, joka merkitsee muun muassa raketin luotettavuuden uutta analyysiä. Vuosien 2007-2011 laukaisut ovat onnistuneita, mikä kertoo lastentautien lopusta.
Arcade (yhtye)
Arcade on yhdysvaltalainen heavy metal -yhtye, jonka laulaja Stephen Pearcy perusti vuonna 1992 – vuosi sen jälkeen, kun hänen edellinen yhtyeensä Ratt oli hajonnut. Arcaden ensimmäinen levy "Arcade" julkaistiin vuonna 1993. Toinen levy "A/2" ilmestyi vuonna 1994. Vielä vuonna 2001 Arcadelta ilmestyi uusi levy, "A/3".
Verteksi
Matematiikassa verteksi tarkoittaa solmua. Esimerkiksi graafi määritellään usein matemaattisesti lyhykäisyydessään 
karteesisena tulona
formula_1
so. formula_2 on joukko, joka koostuu solmuista ("vertices") ja kaarista ("edges")
Rough Cutt
Rough Cutt on yhdysvaltalainen heavy metal -yhtye. Sen perusti kolme Ratt-yhtyeestä eronnutta jäsentä vuonna 1981. Rough Cuttilta on ilmestynyt kolme levyä vuosina 1985, 1986 ja 1996.
Tsyklon
Cyclon tai Tsyklon tai Tsiklon (pyörremyrsky), Tsyklon 2 ja Tsyklon 3 ovat Neuvostoliiton ja Venäjän käyttämiä kantoraketteja, jotka valmistettiin Ukrainan neuvostotasavallassa vuosina 1967-1991 ja sen jälkeen Ukrainassa. Venäjä lopetti Tsyklon 2:n käytön vuonna 2006 ja Tsyklon 3:n käytön vuonna 2009. Ukrainan avaruusjärjestö vei Tsyklon-kantoraketin kaupallisille markkinoille 2000-luvulla. Raketin Tsyklon 4-versiota kehittää ukrainalainen Južnoje-tehdas.
Raketin suunnittelu aloitettiin vuonna 1967 sotilaallisten satelliittien kantoraketiksi. Tuolloin Neuvostoliitto pyrki vähentämään kantorakettien valikoimaansa kymmenestä eri raketista vain kolmeen rakettiin. Kantoraketin alimmat kaksi rakettivaihetta perustuivat mannertenväliseen 8K68-ohjukseen (NATO:n koodi SS-9 Mod 2), joihin lisättiin S5M-moottori kolmanneksi rakettivaiheeksi.
Kaikkiaan 122 Tsyklon-kantorakettia laukaistiin, ensimmäinen 24. kesäkuuta  1977 ja viimeisin 24. joulukuuta 2004. Raketti oli kohtuullisen luotettava - 93% laukaisuista onnistui.
Vuoden 2007 alussa Venäjän avaruusvoimat ilmoittivat luopuvansa kokonaan ukrainalaisten Tsyklon-kantorakettien käytöstä.
Tsyklon-3-kantoraketti
Vaihe 1: 1 x Tsyklon 3-1 
Vaihe 2: 1 x Tsyklon 3-2 
Vaihe 3: 1 x Tsyklon 3-3
Thy Serpent
Thy Serpent on suomalainen dark metal -yhtye. Sen perusti Sami Tenetz Espoossa vuonna 1992. Tenetz aloitti Thy Serpentin yhden miehen orkesterina ja julkaisi kaksi demoa. Thy Serpent tuli tunnetuksi vuonna 1996, kun se julkaisi debyyttialbuminsa "Forests of Witcheryn". Yhtyeen toinen kokopitkä, vuoden 1997 "Lords of Twilight", viivähti pari viikkoa Suomen virallisen listan sijalla 38. Se on saavuttanut jonkin verran myös kansainvälistä suosiota.
EP:t
Dnepr
Dnepr (, , ) on noin 2 290 kilometrin pituinen joki Itä-Euroopassa. Dnepr saa alkunsa Länsi-Venäjän Valdain ylängöltä, ja se virtaa Valko-Venäjän ja Ukrainan läpi laskeakseen Mustaanmereen. Se on Euroopan neljänneksi pisin joki; pidempiä ovat vain Volga, Tonava ja Ural.
Nykyinen Dnepr on valjastettu vesivoiman tuotantoon ja sitä luonnehtii valtavien patoaltaiden sarja. Joen alajuoksulta 1 670 kilometriä on purjehdyskelpoista; 18 metriä leveät ja 270 metriä pitkät alukset voivat nousta Kiovaan asti. Aiemmin alajuoksulla Dnipron eteläpuolella oli lukuisia koskia, joiden takia jokiosuus oli kulkukelvoton.
Dneprin sivujoista rakennettiin kanavayhteyksiä Itämereen laskeviin Väinäjokeen, Niemeniin ja Veikselin Bugiin jo 1700–1800-luvuilla. Dnepr–Bug-kanavayhteyden sulkujen pituutta ollaan viimeisimmän kunnostushankkeen myötä kasvattamassa 89 metristä 120 metriin, mutta vesireitti ei vielä jatku navigoitavana Brestiä pidemmälle eli Puolan puoleiselle Bug-joelle.
Dneprin pääjuoksun varrella olevista kaupungeista merkittävimpiä ovat
Dneprin tärkeimpiä oikean- (o) ja vasemmanpuoleisia (v) sivujokia latvalta lukien ovat Drut’ (o), Berezina (o), Sož (v), Pripet (o), Irpin (o), Desna (v), Ros (o), Sula (v), Vorskla (v), Samara (v), Konka (o), Bazavluk (o) ja Inhulets (o).
Dneprin vesivoimalaitospatojen kaskadi ja niiden patoamien tekojärvien sarja kattaa lähes koko Ukrainan jokiosuuden ja ulottuu Pripetin suulta alas Kah’ovkaan. Sen rakentaminen muutti jokiuoman luonteen täydellisesti; alkuperäisestä jokiuomasta on jäljellä vain lyhyitä katkelmia: Pripetin suun yläpuolella, Kiovan yläpuolella sekä Kanivin, Kamjansken ja Kah’ovkan alapuolella.
Vesivoimalaitokset tuottavat noin 10 prosenttia Ukrainan sähkövoimasta. Suurin niistä on Zaporižžjassa Dneprin tekojärven patoon liittyvä DniproHES, joka valmistuessaan vuonna 1932 oli Euroopan suurin.