hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Risto Ulmala
Risto Ilmari Ulmala (s. 7. toukokuuta 1963 Helsinki) on suomalainen kestävyys- ja maastojuoksija. Hän oli 1990-luvun alkupuoliskon menestynein suomalainen kestävyysjuoksija.
Arvokisoissa 5 000 metrillä Ulmala oli kuudes Splitin EM-kisoissa 1990 ja seitsemäs Helsingin EM-kisoissa 1994. Tokion MM-kisoissa 1991 hän oli seitsemäs. 10 000 metrillä Ulmala oli Helsingin EM-kisoissa 19. Ulmala on viimeisin suomalainen joka on onnistunut alittamaan 28 minuutin ajan 10 000 metrin juoksussa.
Urheilu-uransa jälkeen Ulmala asui pitkään Coloradossa, Yhdysvalloissa, jossa järjesti korkeanpaikan leirejä suomalaisille kestävyysurheilijoille. Ulmalan lempinimi onkin ”Coloradon susi”. Suomeen hän palasi vuonna 2008. Pian Suomeen paluunsa jälkeen hän alkoi valmentaa estejuoksija Jukka Keskisaloa.. Valmennussuhde Keskisalon kanssa päättyi menestyksekkään kauden jälkeen syksyllä 2009.
Antti Virtanen (jääkiekkoilija)
Antti Virtanen (s. 3. toukokuuta 1977 Turku) on suomalainen ammattilaisuransa lopettanut jääkiekkohyökkääjä. Hän pelasi urallaan enimmäkseen JYPissä. Virtasen vahvuuksia olivat erinomainen pelisilmä ja mailankäsittely. Virtanen onnistui myös varsin pienestä koostaan huolimatta välttämään loukkaantumisia, hän joutui vammojen takia jättämään väliin vain parikymmentä ottelua.
Virtanen aloitti uransa TuTossa, jossa pelasi yhden hyvän kauden I-divisioonassa ja tämän jälkeen Hermeksessä. Kaudeksi 1998–1999 Virtanen pestattiin HPK:hon, mutta hän ei vielä lyönyt itseään läpi liigatasolla. Kaksi kautta meni osittain HPK:ssa ja osittain divarin Hermeksessä ja Sportissa.
Vasta JYPissä kaudella 2000–2001 Virtanen onnistui myös vakiinnuttamaan paikkansa liigassa. Kuuden kauden ajan hän oli jyväskyläläisten avainpelaajia ja muodosti muutaman kauden vaarallisen parivaljakon keskushyökkääjä Jarkko Immosen kanssa. Kolmella Immosen ketjukaverina vietetyllä kaudella Virtanen teki yhteensä 119 tehopistettä.
Kaudelle 2006–2007 Virtanen värvättiin Ruotsin Elitserieniin, Skellefteå AIK:hon. Siirron yhteydessä Skellefteån toimitusjohtaja lupasi ykkösketjun paikan ja ylivoima-aikaa, mutta hänet sijoitettiinkin nelosketjuun pienelle peliajalle. Virtanen pyysi siirtoa toiseen seuraan. Ruotsin sarjoista Virtanen ehti kerätä yhdeksässä ottelussa tehot 0+3.
Marraskuussa 2006 Virtanen solmi uuden sopimuksen, joka käsitti myös kymmenen pelin testijakson, Itävallan pääsarjassa pelaavan Black Wings Linzin kanssa . Kesällä 2007 Virtanen palasi yhden kauden poissaolon jälkeen tuttuun seuraansa Jyväskylään..
Kausilla 2007–2008 ja 2008–2009 Virtanen pääsi pelaamaan tutussa "VIP-ketjussa" Jarkko Immosen ja Tuomas Pihlmanin kanssa ja teki noiden kahden kauden aikana tehot 13+29=42 ja 22+31=53. Jälkimmäisellä kaudella ollessaan avainpelaajia JYPin historian ensimmäisen Suomen mestaruuden voittaneessa joukkueessa Virtanen keikkui kauden loppupuolella liigan maalipörssin kärkisijoilla ollen lopulta runkosarjan pistepörssin yhdestoista. Mestaruuteen johtaneen kauden pudotuspeleissä Virtanen iski 15 ottelussa pisteet 6+5, tehden muun muassa ratkaisevan finaaliottelun avausmaalin.
Kesällä 2011 Virtanen jätti JYPin ja palasi takaisin kasvattajaseuraansa, TuToon. Virtanen pelasi TuTossa kolme kautta, minkä jälkeen hän lopetti pelaajauransa.
Virtanen on persoonallisen pelityylinsä lisäksi tunnettu myös rennosta ja virnuilevasta olemuksestaan. Häntä näkee harvoin pahantuulisena, ja haastatteluissa annetut kommentit ovat usein enemmän tai vähemmän vitsailevia.
Miika Wiikman
Miika Wiikman (s. 17. lokakuuta 1984 Mariestad, Ruotsi) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa Elite Ice Hockey Leaguessa pelaavaa Nottingham Panthersia. Ruotsissa syntyneellä Wiikmanilla on myös Ruotsin kansalaisuus.
Wiikman pelasi vuosina 1999–2003 Ruotsissa HV71:ssä. Hän siirtyi Mestikseen Kokkolan Hermekseen kaudella 2003–2004 ja aloitti SM-liigassa kaudella 2004–2005 HPK:ssa. Liigakaudella 2005–2006 Wiikman pelasi HPK:ssa 34 ottelua ja joukkue voitti Suomen mestaruuden. Wiikman teki pudotuspeleissä nollapeliennätyksen pelatessaan kolme peräkkäistä nollapeliä. Häntä pidettiin yhtenä HPK:n mestaruuden takuumiehenä. Wiikman sai vuonna 2006 myös yleisöäännestyksen perustella myönnetyn Jari Kurri -palkinnon pudotuspelien parhaana pelaajana. Hän pelasi HPK:ssa myös kaudella 2006–2007, vaikka tekikin jo sopimuksen AHL-seura Hartford Wolf Packin kanssa.
Kausina 2007–2010 Wiikman pelasi Pohjois-Amerikassa Hartford Wolf Packissa ja ECHL-joukkueessa Charlotte Checkers. Maaliskuussa 2010 Wiikman kaupattiin Phoenix Coyotesin farmiseura San Antonio Rampageen, josta vastineeksi New York Rangers sai puolustaja Anders Erikssonin. Kauden jälkeen Wiikman palasi pelaamaan Suomeen.
Kauden 2010–2011 Wiikman aloitti Lukossa, josta hän siirtyi joulukuussa 2010 Ilvekseen. Hän pelasi Ilveksessä kauden 2011–2012 ja aloitti joukkueessa myös kauden 2012–2013. Hän kuitenkin siirtyi vuokralle Kärppiin Johan Backlundin loukkaannuttua. Kärpissä Wiikman joutui taistelemaan ykkösvahdin paikasta Tomi Karhusen kanssa, pelasi seitsemän ottelua ja siirtyi takaisin Ilvekseen Backlundin toivuttua. Pian hän kuitenkin siirtyi lainalle SaiPaan seuran myytyä molemmat maalivahtinsa. Wiikman pelasi lopulta joukkueessa 13 ottelua.
Kauden 2013–2014 aluksi Wiikman kävi pelaamassa yhden pelin Ruotsin II divisioonan IK Kronanin joukkueessa. Kotimaassa hän aloitti TuTon Mestis-joukkueessa, jossa ehti pelaamaan kaksi ottelua ennen kuin palasi marraskuun alussa takaisin Lappeenrantaan. Kolmen SaiPassa pelatun ottelun jälkeen Wiikman siirtyi Jokerien organisaatioon, jossa pääsi runkosarjassa pelaamaan kahdeksassa ottelussa. Kauden aikana Wiikman kävi myös yhden ottelun lainalla Mestiksen Kiekko-Vantaassa.
Kaudeksi 2014–2015 Wiikman teki sopimuksen Slovakian liigaan HC Banska Bystrican joukkueeseen. Tammikuussa siirtoikkunan sulkeutuessa Wiikman siirtyi Slovakiasta slovenialaiseen Olimpija Ljubljanan joukkuueeseen pelaamaan EBEL-liigaa. EBEL-otteluiden lisäksi Wiikman pelasi joukkueen paidassa myös viidessä Slovenian liigan playoff-ottelussa.
Kauden 2015–2016 alusta Wiikman on pelannut Englannissa Elite Ice Hockey Leaguessa pelaavan Nottingham Panthersin joukkueessa.
Joni Puurula
Joni Puurula (s. 4. elokuuta 1982 Kalajoki) on suomalainen entinen jääkiekkomaalivahti. Puurula on nykyään maalivahtivalmentaja. Puurula on saavuttanut urallaan muun muassa alle 18-vuotiaiden MM-kultaa 2000, liigassa SM-pronssia kolme kertaa (vuosina 2002, 2003, 2005 HPK:ssa) sekä kaksi Mestiksen mestaruutta kaudella 2010–2011 sekä 2011–2012 Vaasan Sportissa. Kaudella 2011–2012 hänet valittiin Mestiksen pudotuspelien arvokkaimmaksi pelaajaksi Håkan Hjerpe MVP -pokaalilla.
Puurula on pelannut urallaan muun muassa Kalajoen Junkkareissa, Kokkolan Hermeksessä, HPK:ssa, Jokereissa, HK Salavat Julajev Ufassa, Amur Habarovskissa, TPS:ssä ja Asplöven HC:ssa. Montreal Canadiens varasi hänet NHL:ään vuonna 8. kierroksella numerolla 243.
Puurula siirtyi kaudeksi 2007–2008 SaiPaan, josta hänet kaupattiin Jokereihin loppukaudeksi. Kesällä 2008 Puurula teki sopimuksen kasvattajaseuransa Kalajoen Junkkareiden kanssa. Puurula siirtyi kaudeksi 2009–2010 Ruotsin Timrå IK:hon.
Puurula lopetti uransa 2010, mutta teki paluun pian keväällä 2011 Mestikseen Vaasan Sportiin. Hän voitti joukkueessa Mestiksen mestaruuden ja paikan liigakarsintaan Tampereen Ilvestä vastaan. Kaudella 2011–2012 Puurula voitti mestaruuden jälleen Sportissa. Kaudella 2012–2013 Puurula pelasi Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa. Kaudella 2013–2014 Puurula siirtyi kesken kauden Asplövenista Kazakstanissa pelaavaan Arlan Kokshetau -joukkueeseen, jossa hän voitti hopeaa. Kesällä 2014 Puurula siirtyi pelaamaan Elite.A-liigassa WSV Sterzing/Vipiteno Broncos -joukkueeseen. Kauden jälkeen Puurula siirtyi Puolan liigaan josta kuitenkin palasi vain viiden pelatun ottelun jälkeen tammikuussa 2016 takaisin Italiaan.Puurula lähti 2018-2019 kaudella Kiinaan valmentamaan Kunlun redstar nimiseen joukkueeseen
Leaving Las Vegas
Leaving Las Vegas on vuonna 1995 ensi-iltansa saanut Mike Figgisin ohjaama draamaelokuva, jossa pääosia näyttelevät Nicolas Cage ja Elisabeth Shue. Elokuva perustuu John O'Brienin samannimiseen romaaniin, joka on osittain omaelämäkerrallinen.
Kaksi viikkoa projektin alkamisen jälkeen O'Brien teki itsemurhan. Projektin keskeyttämistä harkittiin, mutta elokuva päätettiin tehdä hyvänä muistona O'Brienille.
"Leaving Las Vegas" antaa tinkimättömän realistisen kuvauksen alkoholismista. Nicolas Cagen hahmo on lähes koko elokuvan ajan voimakkaasti humalassa, ja niissä harvoissa kohtauksissa, joissa hän ei juopottele, hän kokee voimakkaita vieroitusoireita.
Elokuva oli ehdokkaana monissa gaaloissa näyttelijäntyöstä, ohjauksesta ja käsikirjoituksesta. Oscareita "Leaving Las Vegasille" tuli yksi, ja se meni Nicolas Cagelle parhaasta miespääosasta. Yhteensä elokuva oli ehdolla neljään Oscariin. Lisäksi Cage voitti miespääosan Golden Globen ja SAG-palkinnon.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Leaving Las Vegasin" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Ben Sanderson (Cage) on alkoholisoitunut Hollywoodin käsikirjoittaja, joka on menettänyt kaiken jatkuvan juomisensa takia. Menetettyään perheensä ja työnsä hän päättää tehdä lopun elämästään alkoholia juomalla Las Vegasissa.
Saavuttuaan Las Vegasiin Ben tapaa Seran (Shue), joka on prostituoitu. Heidän välilleen kehkeytyy syvä ystävyys- ja ymmärryssuhde. Seran täytyy luvata Benille, ettei yritä saada tätä lopettamaan juomista, ja Ben ei saa kritisoida Seran ammattia.
Lopulta vietettyään paljon aikaa keskenään he tulevat turhautuneiksi toistensa tapoihin. Sera rukoilee Beniä menemään tapaamaan lääkäriä alkoholisminsa takia. Ben vihoissaan, mutta liian juovuksissa kertoakseen tunteitaan, lähtee ja makaa toisen naisen kanssa. Sera heittää tämän jälkeen Benin lopullisesti ulos ja jatkaa prostituoidun ammattiaan. Kolme teini-ikäistä raiskaa ja hakkaa hänet. Saatuaan häädön asunnostaan Sera saa viimeisen puhelun Beniltä tämän kuolinvuoteelta. Sera menee tapaamaan Beniä, ja he rakastelevat viimeisen kerran ennen Benin kuolemaa.
Ehdokkaana:
Ehdokkaana:
Ehdokkaana:
Śniardwy
Śniardwy on Puolan suurin järvi. Se sijaitsee Masurian järvialueella Warmia-Masuriassa. Järvi on 22,1 kilometriä pitkä ja 13,4 kilometriä leveä, pinta-alaltaan 113,2 neliökilometriä. Syvimmältä kohdaltaan Śniardwy on 23 metrin syvyinen, keskisyvyys on 6,5 metriä. Järvessä on kahdeksan saarta.
Heidi Fleiss
Heidi Lynne Fleiss (s. 30. joulukuuta 1965), tunnetaan myös nimellä "”Hollywood Madam”", on yhdysvaltalainen parittaja ja prostituoitu.
Fleiss tuomittiin tammikuussa 1997 veronkierrosta 37 kuukaudeksi vankilaan. Hän istui rangaistuksesta 21 kuukautta vankilassa. Fleissin paritusrenkaassa oli lukuisia tunnettuja asiakkaita, kuten näyttelijä Charlie Sheen. Aikaisemmin Fleissin asiakkaita ovat olleet muiden muassa näyttelijät Marlon Brando ja Jack Nicholson.
Fleissin elämästä on tehty dokumentti "" sekä televisioelokuva "Call Me: The Rise and Fall of Heidi Fleiss", jossa pääosaa esitti Jamie-Lynn Sigler.
Antonov An-72P
Antonov An-72P on ukrainalainen Antonov An-72:sta kehitetty merivalvontalentokone. Koneessa on merivalvontavarustus ja vaihtoehtona D-36:ia voimakkaammat D-436-moottorit. Myös koneen massa ja jotkin ulkomitat ovat suurempia.
Koneessa voi olla 23 mm:n GŠ-23 -konetykki tai 30 mm:n konetykki, neljä valopommia siipien alla ja sukellusvenetorjuntatorpedo. Merivalvontavarustukseen voi kuulua kameroita ja videokuvaava laitteisto.
Israel Aircraft Industries voi tarjota parannellun version, mikä voidaan varustella laserohjatulla pommilla, Elta EUM 2022A-tutkalla, sekä sähköoptisella pitkän matkan valvontavarustuksella sekä elektronisen sodankäynnin järjestelmä Elisralla.
Wanessa
Wanessa (Wanessa Fodida Camargo Buaiz) (s. 28. joulukuuta vuonna 1982 Goiâniassa, Brasiliassa) on suosittu brasilialainen pop-laulaja. Hänen tyyliään on kuvailtu vastaavanlaiseksi kuin Mariah Careyn esittämä musiikki. Camargon isä on tunnettu country-muusikko Zezé di Camargo.
Israel Aerospace Industries
Israel Aircraft Industries (Bedek Aviation 1953) on israelilainen lentokoneenvalmistaja, joka tarjoaa myös muunnoksia ja järjestelmiä vanhoihin sotilaslentokoneisiin. Yhtiö perustettiin 1953 pääministeri David Ben-Gurionin, puolustusministeriön kansliapäällikkö Shimon Peresin myötävaikutuksella amerikanjuutalaisen Al Schimmerin johdolla. Vuonna 2005 yhtiöllä oli 14 000 työntekijää.
Yhtiö sovittaa Israelin ilmavoimien pääasiassa Yhdysvalloista hankkimia lentokoneita ja tarjoaa uudistuksia entisiin neuvostoliittolaisiin sotilaslentokoneisiin. Se valmistaa myös miehittämättömiä tiedustelulennokkeja.
Viimeisimmät suuret muunnokset liittyvät F-15I- ja F-16I-hävittäjiin ja uudistukset Israelin ilmavoimien F-4-hävittäjiin sekä Yasur 2000 ja CH-53-helikoptereihin sekä Dvora-vartiolaivoihin.
Yhtiö valmistaa myös Gabriel-merimaaliohjuksia sekä Phalcon Early Warning -lentokoneita sekä Arrow-torjuntaohjuksia.
Suomessa käytetään RUAG Aerospacen Israel Aircraft Industriesilta hankkimalla lisenssillä SF:n, Swiss Aircraft and System Enterprisesin ja Oerlikon-Contravesin valmistamaa miehittämätöntä lentotiedustelujärjestelmää RUAG Rangeria. Suomen lainsäädännössä on rajoituksia puolustusvälineiden kauppaan sotaa käyvien maiden kanssa.
Skara Brae
Skara Brae on myöhäiskivikautinen kylä Skotlannin Orkneysaarilla. Noin vuosina 3180–2500 eaa. asuttuna ollut kylä on tehty litteistä kivistä. Arvellaan, että kylä hylättiin ilmastonmuutoksen takia: kylmenevä ilmasto lopetti maanviljelyn. Kylä rakennettiin suureksi osaksi kivestä, koska saarilla oli niukasti puita. Niinpä se on parhaiten säilynyt neoliittinen kylä Euroopassa. Yhdessä muiden Orkneyn kivikautisten löytöjen kanssa se on Unescon maailmanperintökohde.
Mira Sorvino
Mira Katherine Sorvino (s. 28. syyskuuta 1967 Tenafly, New Jersey) on yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä.
Sorvino kasvoi New Jerseyssä vanhempiensa ja kahden sisaruksensa kanssa. Hänen isänsä on amerikanitalialainen näyttelijä Paul Sorvino. Tämä ei halunnut lastensa aloittavan näyttelemistä nuorena ja Mira keskittyi akateemisiin opintoihinsa, vaikka esiintyikin high school -aikanaan teatterissa. Hän valmistui Harvardin yliopistosta Itä-Aasian tutkimusalasta.
Valmistuttuaan yliopistosta Sorvino yritti kolme vuotta saada nimeä näyttelijänä. Hän työskenteli muun muassa tuotantoassistenttina elokuvayhtiössä. Vuoden 1993 elokuvaan "Amongst Friends" Sorvino palkattiin kolmanneksi apulaisohjaajaksi ennen siirtämistään roolittajaksi ja kuvaussihteeriksi. Lopulta hänelle tarjottiin elokuvan pääosaa. Sorvino sai ensimmäisestä roolityöstään hyvät arvostelut, mikä aukaisi hänelle lisää paikkoja näyttelijänä.
Lopullisen läpimurtonsa Sorvino teki Woody Allenin elokuvassa "Rakkauden jumalatar", josta hän voitti parhaan naissivuosan Oscarin ja Golden Globen ja sai Bafta- ja SAG-palkintoehdokkuuden.
Viime aikoina Sorvino on tehnyt lähinnä pienen budjetin riippumattomia elokuvia, kuten vuoden 2001 "Harmaa alue".
"Taru sormusten herrasta" -elokuvat ohjanneen Peter Jacksonin mukaan Sorvinolta jäi rooli saamatta, koska Miramax-studion johtajana toiminut tuottaja Harvey Weinstein levitti Sorvinosta ikäviä huhuja.
Sorvino on ollut naimisissa näyttelijä Christopher Backusin kanssa heinäkuusta 2004 lähtien. Pariskunnalla on kolme lasta, vuonna 2004 syntynyt tytär ja vuosina 2006 ja 2009 syntyneet pojat.
Sorvino on poliittinen aktivisti ja Amnestyn jäsen.
Ehdokkaana:
Ehdokkaana:
Ehdokkaana:
Josephine Clofullia
Josephine Clofullia (1827–1875) oli sveitsiläissyntyinen parrakas nainen, joka esiintyi P. T. Barnumin "American Museumissa".
Clofullia, tyttönimeltään "Boisdechene", syntyi karvaisena ja kahdeksan vuoden iässä hänen partansa oli jo viiden senttimetrin mittainen. 14-vuotiaana hän ryhtyi kiertämään Eurooppaa, aluksi isänsä ja agenttinsa kanssa, myöhemmin kahdestaan isänsä kanssa. Pariisissa hän tapasi taidemaalari Fortune Clofullian ja meni tämän kanssa naimisiin. Clofullia imitoi partansa kanssa myös Napoleon III:ta ja sai tältä lahjaksi suuren timantin.
Elämänsä aikana Clofullia synnytti kaksi lasta, joista vuonna 1851 syntynyt tytär kuoli lapsena. Hänen toinen lapsensa "Albert"-niminen poika, oli yhtä karvainen kuin äitinsä.
Myöhemmin elämänsä varrella Clofullia muutti isänsä, poikansa ja aviomiehensä kanssa Yhdysvaltoihin, missä he liittyivät P. T. Barnumin sirkukseen. Barnumin sirkuksessa Clofullian parran pituudeksi ilmoitettiin virallisesti kuusi tuumaa (15,24 cm). Hän esiintyi yhdessä poikansa Alberttin kanssa.
Vuonna 1853 William Charr haastoi Clofullian oikeuteen väittäen tämän olevan todellisuudessa mies ja petkuttaja. Lääkärien tutkimuksissa Clofullia todettiin naiseksi ja syytteet hylättiin. Tapaus sai aikanaan huomattavasti julkisuutta ja sitä epäiltiin Barnumin mainoskikaksi.
Amorilaiset
Amorilaiset eli amurrulaiset olivat länsiseemiläisiä paimentolaisia, joita asui kolmannella vuosituhannella
Pohjois-Arabiassa ja Syyriassa. Heitä vaelsi sieltä nykyisen Irakin alueelle Mesopotamiaan noin vuoden 2000 eaa. tienoilla. Sumerilaiset käyttävät amorilaisten maasta nimeä Martu, akkadilaiset Amurru.
Amorilainen Ishbi-Erra kaapasi vallan Sumerissa Isinissä, ja perusti sinne oman dynastiansa. 
Moneen muuhunkin sumerilaiseen ja akkadilaiseen kaupunkiin ilmestyi amorilaisia kuninkaita, muun muassa Babyloniin ja Assuriin. Jotkut tutkijat ovat väittäneet Aabrahamin olevan amorilainen. Amorilaisiin lukeutuu myös Vanhan Assyrian ja Marin mainitsema Maru-Jamina eli Binu-Jamina, voimakas ja Assyrian pelkäämä paimentolaisheimo, jota on pidetty joskus israelilaisina.
Amorilaiset eli amurrulaiset, amurrilaiset olivat Arabian pohjoisosassa ja Syyriassa olevia seemiläisiä muinaisen Amurrun maan asukkaita, joita eli Mesopotamiassa Sumerin alueella tilkkuina joskus 2000 eaa. He tuhosivat Sumerin yhdessä elamilaisten kanssa. 
Amorilaiset tunketuivat Sumeriin vallaten siellä kaupungin toisensa perään.
Toisen näkemyksen mukaan suurta amorilaisten vaellusta ei tapahtunut Sumerin romahtaessa, vaan amorilaiset käyttivät elamilaisten hyökkäysten aiheuttamaa sekasortoa hyväkseen.
Amurrulaiset näyttävät asuneen jossain Syyrian tienoilla. Urin III dynastian aikaiset savitaulut pitävät amurrulaisia paimentolaisina, mutta tämä ei pitäne kuin osin paikkansa.
Amorrilaiset ovat hepreaksi ’emōrî, egyptiksi Amar, Akkadiksi Tidnum tai Amurrūm ja Sumeriksi MAR.TU tai Martu. Amorilaisten valta oli suuri mm. Marissa
Pohjois-Mesopotamiassa 1800 – 1750 eaa.
Gutilaiset
Gutilaiset (sutilaiset) olivat Iranin vuoristosta lähtöisin oleva kansa, joka noin 2200–2150 eaa. tunkeutui nykyisessä Irakissa sijaitsevaan Mesopotamiaan ja hävitti Akkadin imperiumin rippeet.
Gutilaiset tulivat Zagros-vuoristosta missä he elivät Hamadanin ympäristössä. He hallitsivat osia Mesopotamiasta noin sadan vuoden ajan, mutta hedän valtakaudellaan alueella oli myös itsenäisiä kaupunkivaltioita kuten Lagaš.
Väsymys
Väsymys on kehon tila, jossa energia ja elinvoimat ovat vähentyneet. Vireys palaa levolla. Väsymystä on monta lajia: fyysinen väsymys, henkinen väsymys, kyllästyminen.
Ihmisen keskittymiskyky huononee silloin, kun häntä nukuttaa eli hänen ollessaan väsynyt. Ihminen tarvitsee unta, vaikkei joskus huomaisikaan tätä. Kun ihminen saa nukutuksi, keskittymiskykykin paranee.
Ihmisen keho tarvitsee toimiakseen kunnolla säännöllistä lepoa unen muodossa. Unen aikana keho palautuu vireäksi. Ihminen pystyy valvomaan arviolta pari vuorokautta nukkumatta. Nukkumatta olemisen seuraamuksena väsymys herpaannuttaa aisteja ja syntyy huomaamattomia ns. mikrounia (muutaman sekunnin pituisia unia).
Unilääkkeillä voidaan edesauttaa nukahtamista. Kemiallinen uni ei kuitenkaan aina palauta kehon vireyttä ja toimintakykyä.
Fyysinen väsymys tarkoittaa fyysisen suorituskyvyn laskua lihaksistoon syntyvän maitohapon seurauksena. Lihasten väsymys vähenee ja poistuu, kun verenkierto vie maitohappoa pois ja tuo tilalle hapekasta verta.
Henkinen väsymys voi johtua monesta tekijästä. Ihmisen suorittama työ on fyysisesti raskasta, ja lopulta siihen väsyy henkisestikin. Henkinen väsymys tulee myös fyysisesti kevyestä työstä, joka jatkuu ilman taukoa liian pitkään. Henkistä väsymystä aiheuttaa myös työ, joka ei ole tarkoituksenmukaista tai jolla ei ole päämäärää tai merkitystä.
Bofors FH-77B
Bofors FH-77B ("15,5 cm Haubits 77") on ruotsalaisen Boforsin valmistama 155 mm:n hinattava haupitsi, joka perustuu israelilaisen Soltamin uudistaman neuvostoliittolaisen M-46:n uudistamiseen. Bofors yritti myydä 1980-luvulla kyseistä tykkityyppiä 1 500 kappaletta Intiaan, mutta Bofors-skandaalin vuoksi niitä myytiinkin lopulta vain 410 kappaletta.
Tykkiryhmän muodostaa 14–15 miestä, tulitoimintaan tarvittava vähimmäismäärä on viisi miestä: johtaja, ampuja ja kolme lataajaa. Tykin kantama on 21 kilometriä, enimmillään 24 km käyttämällä perävirtausyksiköllä varustettuja kranaatteja. Tykillä kyetään ampumaan kolme laukausta kahdeksassa sekunnissa tai kuusi laukausta 25 sekunnissa. Tykin lavetissa on erikoisuutena apumoottori, joka avustaa sitä hinaavaa raskasta kuorma-autoa maasto-olosuhteissa. Kuljettaja hallitsee apumoottoria ohjaamosta käsin. Vetoautona käytetään raskasta Scania SBA111 -maastokuorma-autoa.
William McNeill
William Hardy McNeill (31. lokakuuta 1917 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia – 8. heinäkuuta 2016 Torrington, Connecticut, Yhdysvallat) oli kanadalainen historioitsija. Hän oli yksi arvostetuimmista historioitsijoista ja historian emeritusprofessori Chicagon yliopistossa.
McNeillin tunnetuimmalla teoksella "The Rise of the West" (1963) on ollut merkittävä vaikutus historiantutkimukseen. Kirjassa McNeill tutki vanhojen kulttuurien vaikutuksia toisiinsa ja erityisesti läntisen kulttuurin dramaattista vaikutusta 1500-luvulta lähtien.
McNeillin isä oli teologi James T. McNeill ja hänen poikansa on historioitsija J. R. McNeill. 2000-luvun alussa McNeill kirjoitti yhdessä poikansa kanssa kirjan "Verkottunut ihmiskunta" ("The Human Web"), jossa he pyrkivät esittämään maailmanhistorian mahdollisimman kompaktisti ja helppolukuisesti.
130 mm kanuuna M-46
130 mm kanuuna M-46, lyhyemmin M-46, (ven. 130-мм пушка M-46) on neuvostoliittolainen 130 millimetrin raskas kenttäkanuuna. Tykki on vedettävä ja siinä on haaralavetti. Putki on poikkeuksellisen pitkä, 58 kaliiperia. Pitkä putki mahdollistaa suuren kantaman ja laajan ampuma-alan. Tykissä on sivusuunnassa avautuva kiilalukko ja se on käsin ladattava. Lavetista on olemassa kaksi eri versiota, joista toisessa on kaksi pyörää ja toisessa neljä.
M-46-kanuuna suunniteltiin Permissä tehtaassa numero 172 vuosina 1946–1950. Ja sen tuotanto aloitettiin vuonna 1950. Tykki esiteltiin julkisuudessa ensi kerran vuonna 1954, minkä takia siitä länsimaissa käytettiin nimitystä M1954. Kiinalainen malli 59-kanuuna on kopio M-46:sta.
M-46:tta alettiin korvata Neuvostoliitossa 152 millimetrin 2A36 Giatsint-B (M1976) -kanuunalla, sekä vuodesta 1978 152 millimetrin 2S5 Giatsint-S -telakanuunalla.
Neuvostoliitto myi Intialle 550 kappaletta M-46:ia, jotka Intia yritti korvata Bofors FH-77B:llä. Bofors-skandaalin vuoksi niitä toimitettiin kuitenkin 1 500:n asemesta vain 410 kappaletta.
M-46-kanuunat ovat olleet 1960-luvulta lähtien Suomen kenttätykistön käytössä nimikkeellä 130 K 54. Myöhemmin tykit annettiin liikkuvien rannikkotykistöpattereiden käyttöön.
Ovda
Ovda on lähellä Eilatia sijaitseva sotilaslentokenttä, jolle laskeutuvat myös pitkänmatkan siviililentokoneet siksi, että Eilatin keskustassa oleva lentokenttä on kiitotieltään liian lyhyt pitkän matkan koneille ja siksi että Israelin kotimaan lentoliikenne on ohjattu Eilatin lentokentälle.
Beluga
Beluga voi viitata seuraaviin:
Nathuram Godse
Nathuram Vinayak Godse (19. toukokuuta 1910 – 15. marraskuuta 1949) oli kiihkomielinen hinduradikaali, joka murhasi Mahatma Gandhin Birla Housessa, New Delhissä 30. tammikuuta 1948. Godse tuomittiin kuolemaan ja hänet hirtettiin 15. marraskuuta 1949.
Jarmo Jamalainen
Jarmo Jamalainen (s. 2. kesäkuuta 1959 Vanaja) on suomalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen pelaaja.
Hän on pelannut pitkällä pelaajaurallaan SM-liigaa Ilveksessä, Ässissä, KalPassa ja Tapparassa. Ulkomailla Jamalainen pelasi Ruotsissa ja Italiassa.
Valmentajaurallaan Jamalainen on pääasiassa toiminut Ilveksen organisaatiossa, ensin 2001–2002 A-Nuorissa Mikko Mäkelän parina ja 2003–2005 edustusjoukkueen 2. valmentajana. 2002–2003 kaudella Jamalainen kävi hakemassa päävalmennuskokemusta Ruotsin 3. divisioonassa Lund Giantsin joukkueessa. Kaudella 2006–2007 Jamalainen valmensi Kiinan maajoukkuetta. Jamalainen valittiin marraskuussa 2007 Kirkkonummen Salamoiden valmentajaksi kauden aloittaneiden valmentajien Jyrki Tuukkasen ja Paul Högbackan irtisanouduttua. 
Jamalainen sai huippuvalmentajatutkinnon valmiiksi keväällä 2003.
Aleksandrs Semjonovs
Aleksandrs Semjonovs (s. 8. kesäkuuta 1972 Riika, Latvian SNT) on latvialainen uransa päättänyt jääkiekkoilija. Semjonovs on pelasi urallaan toistasataa maaottelua Latvian maajoukkueessa. Semjonovs vieraili vuoden verran Suomenkin kaukaloissa Hermeksessä kaudella 95–96 silloisessa I-Divisioonassa, pelaten 43 ottelua tehoilla 20+20=40. Nykyisin Semjonovs toimii ruotsalaisen IFK Arboga IK:n toimitusjohtajana.Yhteensä: 158 ottelua tehoilla 38+33=71.
Píndos
Píndos () on vuoristo Manner-Kreikassa. Se halkaisee Kreikan pohjois-eteläsuunnassa ja erottaa Epeiroksen kreikkalaisesta Makedoniasta ja Thessaliasta. Vuoriston korkein huippu on koko Kreikan toiseksi korkein vuori Smólikas, jonka korkeus on 2 637 metriä.
Píndos on Kreikan laajin vuoristo ja Smólikaksen lisäksi myös monet muut maan korkeimmista vuorenhuipuista sijaitsevat sen alueella. Vuoriston pituus on noin 160 kilometriä ja se ulottuu Albanian rajalta Korintinlahdelle ja aina Peloponnesoksen niemimaan pohjoisosaan. Vuoristo on syntynyt noin 65 miljoonaa vuotta sitten, ja se on geologisesti Alppien jatke Balkanilla. Píndosta kutsutaan usein ”Kreikan selkärangaksi”. Vuoristo jaetaan usein "Pohjoiseen Píndokseen" (Βόρεια Πίνδος, "Vóreia Píndos"), joka sijaitsee Epeiroksen ja Länsi-Makedonian välissä, ja "Eteläiseen Píndokseen" (Νότια Πίνδος, "Nótia Píndos"), joka sijaitsee Epeiroksen ja Thessalian välissä. Píndoksen osia ovat muun muassa Athamaniká- eli Tzoumérka-vuoret sekä Ágrafa-vuoret.
Píndokselta saavat alkunsa muun muassa joet Aliákmonas, Árachthos, Achelóos, Aóos ja Pineiós. Vuoristossa on useita rotkoja, joista suurin on Euroopan pisimpiin ja syvimpiin kuuluva Víkoksen rotko. Pohjoisen Píndoksen alueella sijaitsee Pohjoisen Píndoksen kansallispuisto, joka yhdistää Píndoksen kansallismetsän, Víkoksen–Aóoksen kansallismetsän ja muita suojelualueita. Píndos-vuoriston laidalla sijaitsee Metéoran alue, joka on Unescon maailmanperintökohde.
Delhin pommi-iskut 29. lokakuuta 2005
Delhin pommi-iskut 29. lokakuuta 2005 tapahtuivat, kun kolme pommia räjähti Delhissä, Intiassa. Terrori-iskut surmasivat 62 ihmistä ja lähes 200 loukkaantui. Kashmirilainen Inqilabi-äärijärjestö ilmoitti tehneensä iskut.
Tanur
Tanur () on pieni kaupunki eteläisessä Intiassa, Keralan osavaltiossa.
Tanur oli yksi ensimmäisistä portugalilaisten siirtokunnista Intiassa. Pyhän Francis Xavierin uskotaan vierailleen siellä vuonna 1546.
Kolme kilometriä Tanurista etelään sijaitsee Vishnulle omistettu Keraladeshpuramin temppeli, jonka uskotaan olevan yksi Keralan vanhimmista hindutemppeleistä.
Teemu Lassila
Teemu Tapio Lassila (s. 26. maaliskuuta 1983 Helsinki) on suomalainen jääkiekkomaalivahti ja lajin maailmanmestari, joka edustaa monikansallisessa EBEL-liigassa pelaavaa Orli Znojmoa.
Kasvattajaseuransa TPS:n lisäksi Lassila on pelannut muun muassa Djurgårdens IF:n, Hämeenlinnan Pallokerhon ja Metallurg Novokuznetskin paidassa. Lassilan uran toistaiseksi paras saavutus on MM-kulta. Hän on saavuttanut myös SM-kultaa kaudella Tapparassa sekä kahdesti SM-hopeaa: TPS:ssa kaudella ja HPK:ssa . Lassilan pelityyliin kuuluu tietynlainen aggressiivisuus; maalivahti otti kauden 2009–2010 pudotuspeleissä enemmän rangaistuksia kuin jotkut täysipainoisesti pelanneet HPK:n kenttäpelaajat.
Lassila nousi nopeasti junioreista edustusjoukkueeseen. Kaudella Lassila nousi Turun Palloseuran ykkösmaalivahdiksi ohi kokeneen Jason Elliottin. Seuraavana kesänä Nashville Predators varasi Lassilan NHL:n neljännellä kierroksella. Kaudeksi Lassila teki sopimuksen Elitserien-seura Djurgårdens IF:n kanssa. Odotukset Ruotsissa olivat kovat, sillä Djurgårdenin maalivahtina pelasi edellisellä kaudella NHL-maalivahti José Théodore.
Kaksi kautta Ruotsissa vietettyään Lassila halusi jälleen palata tuttuun SM-liigaan. Hänestä olivat kiinnostuneet monet joukkueet, muun muassa Saimaan Pallo ja TPS. Miehen lopullinen valinta oli kuitenkin Hämeenlinnan Pallokerho, jonka kanssa hän teki kahden vuoden sopimuksen vuoteen 2009 saakka. HPK:ssa jatkoi yllättäen myös edellisellä kaudella hyvin pelannut Andy Chiodo, joka vei valtaosan peliajasta ja Lassila pääsi pelaamaan vain yksittäisiä otteluita. Lassilan pelivirettä pidettiin yllä muun muassa lainaotteluilla Mestiksessä pelaavissa Lempäälän Kisassa ja Kiekko-Vantaassa.
Maaliskuussa 2011 Ilta-Sanomien urheilutoimittaja Petteri Linnavalli arvioi Teemu Lassilan SM-liigan runkosarjan () toiseksi parhaaksi maalivahdiksi Eero Kilpeläisen jälkeen. Toukokuussa 2011 Lassila pelasi ensimmäisen arvokisamaaottelunsa Slovakian MM-kisoissa alkusarjapelissä Latviaa vastaan. Välisarjassa hän pelasi Saksaa vastaan, mutta vaihdettiin pois maalilta toisessa erässä Saksan neljännen maalin jälkeen. Välisarjan ottelussa Venäjää vastaan hänet vaihdettiin kentälle jo ottelun viidennellä minuutilla ja hän pelasi nollapelin eikä päästänyt maalia edes ottelun päättäneessä rangaistuslaukauskilpailussa.
Lassila pelasi kauden 2011–2012 Metallurg Novokuznetskissa KHL:ssä ja kauden 2012–2013 Barys Astanassa samassa sarjassa. Hän aloitti KHL:ssä myös kauden 2013–2014, joukkueenaan Avangard Omsk, mutta siirtyi joulukuussa 2013 Ruotsin pääsarjan SHL:n Växjö Lakersiin. Vuonna 2014 Lassila palasi TPS:ään. Marraskuussa 2015 hän sai seitsemän ottelun pelikiellon huitaustuaan Porin Ässien Josh Grattonia mailalla kasvoihin. Keväällä 2017 Lassila voitti ensimmäisen Suomenmestaruutensa Tapparan väreissä.
7.6.2017 netissä uutisoitiin Lassilan siirtyvän Tapparasta Slovakian Extraliigassa pelaavaan HC 05 Banská Bystricaan.
Teemu Lassilan isä Hannu Lassila on uransa lopettanut jääkiekkomaalivahti ja jääkiekon Suomenmestari kaudelta .
Juha Reini
Juha Reini (s. 19. maaliskuuta 1975 Kokkola) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän pelasi oikealla laidalla joko puolustajana tai keskikentällä, mutta viimeiset vuodet Hollannissa myös keskuspuolustajana.
Reini on Kokkolan Pallo-Veikkojen kasvatti. Jälkimmäisessä hän pelasi myös ensimmäiset aikuisten ottelunsa. Veikkausliiga-debyyttinsä Reini teki kaudella 1996 Vaasan Palloseurassa, jonka kanssa hän saavutti SM-hopeaa kahdesti. Hän pelasi 1998–2002 belgialaisessa KRC Genkissä, jossa hän voitti kaksi Belgian mestaruutta vuosina 1999 ja 2002, ja yhden Belgian Cup-mestaruuden vuonna 2000. Vuosina 2002–2006 Reini pelasi alankomaalaisessa AZ:ssa, jossa lukuisten loukkaantumisten vuoksi joutui tyytymään vähäiseen peliaikaan. Reini palasi kahdeksan kansainvälisillä kentillä pelaamansa ammattilaisvuoden jälkeen Kokkolaan vuonna 2006 ja päätti uransa Suomen Cupin loppuotteluun KPV:ssä. Suomen maajoukkueessa hän pelasi 23 A-maaottelua ja yhdeksän nuorten maaottelua.
Vuosina 2006–2010 saakka Reini toimi AZ:n pelaajatarkkailijana ensin Skandinaviassa ja myöhemmin pelkästään Suomessa. Reini nimitettiin Vaasan Palloseuran urheilutoimenjohtajaksi syyskuussa 2008. Toukokuusta 2009 lähtien hän kantoi yhdessä Petri Vuorisen kanssa myös seuran edustusjoukkueen valmennusvastuun. Syksyllä 2009 Reini ilmoitti eroavansa tehtävistään VPS:ssa henkilökohtaisiin syihin vedoten.
Vuosina 2010–2013 Reini toimi useiden suomalaisten maajoukkuepelaajien managerina jalkapalloagentti Tapio Raatikaisen kanssa. Asiakkainaan kaksikolla oli muun muassa Teemu Pukki, Joona Toivio, Kasper Hämäläinen ja Jere Uronen. Kesällä 2013 hän otti vastaan Turun Palloseuran toimitusjohtajan paikan, toimien virassa tammikuuhun 2015 saakka. Sen jälkeen hän siirtyi TPS:n urheilutoimenjohtajan virkaan, josta erosi kesällä 2015 vedoten haluunsa jatkaa uraansa valmennustehtävissä.
Reini on toiminut Yle Urheilun asiantuntijana vuodesta 2002 alkaen. Tämän lisäksi Reini on toiminut Suomen Palloliiton huippujalkapallovaliokunnan jäsenenä vuosina 2006–2012.
Juuso Riksman
Juuso Anreas Riksman (s. 1. huhtikuuta 1977 Helsinki) on suomalainen vuonna 2016 pelaajauransa lopettanut jääkiekkomaalivahti.
Riksman on Espoon Palloseuran kasvatti. SM-liigassa hän pelasi HIFK:ssa, Ilveksessä, Ässissä, Jokereissa ja Bluesissa, sekä ykkösdivioonassa Hermeksessä, Haukoissa ja FPS:ssä. Lisäksi hän pelasi Ruotsissa Kirunassa, Modossa ja Färjestadissa. Kaudeksi 2007–2008 hän teki sopimuksen NHL-seura St. Louis Bluesin kanssa, mutta pelasi vain yhden ottelun Bluesin farmijoukkue Peoria Rivermenissä. Hän siirtyi kesken kauden pelaamaan Ruotsiin ja sieltä vielä Venäjälle. Huhtikuussa 2008 hän solmi kahden vuoden sopimuksen Jokereiden kanssa. Jokereissa hän pelasi kaudet 2008–2010. Kaudella 2008–2009 hänet valittiin SM-liigan runkosarjan parhaaksi pelaajaksi. Hän solmi kaudeksi 2010–2011 sopimuksen HIFK:n kanssa ja voitti Suomen mestaruuden ja hänet valittiin liigakauden parhaaksi maalivahdiksi. Kaudella 2011–2012 Riksman loukkaantui ja joutui leikkaukseen. Kauden 2012–2013 hän edusti Bluesia. Kaudeksi 2013–2014 Riksman siirtyi Ässiin. Ässissä Riksman pelasi kaksi kautta ja johdatti joukkueen jälkimmäisellä kaudella playoffseihin, joissa kuitenkin tuli noutaja heti karsintakierroksella Espoon Bluesia vastaan. Ässien päätettyä olla tarjoamatta enää sopimusta Riksmanille, hän pelasi vielä vuoden ajan Italiassa ja Itävallassa kunnes lopetti uransa keväällä 2016.
Kaudella 2013–2014 Riksman nousi SM-liigan kaikkien aikojen nollapelitilaston kärkeen. 29. lokakuuta 2013 hän pelasi 39:nnen nollapelinsä SM-liigassa. Kaikkiaan Riksman pelasi urallaan 41 nollapeliä. Eero Kilpeläinen ohitti Riksmanin nollapelitilaston kärjessä vuonna 2017.
Trevor Gallant
Trevor Gallant (s. 10. tammikuuta 1975 London, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hän on pelannut urallaan useassa eri maassa.
Aikuisten sarjoissa Gallantin ensimmäinen kausi oli 1996–1997, jolloin hän pelasi Suomessa. Gallant siirtyi Pohjois-Amerikasta I-divisioonassa pelanneeseen Hermekseen. Hän pelasi hyvän alkukauden ja teki 16 ottelussa tehot 7+17. SM-liigaseura Tappara otti miehen riveihinsä loppukaudeksi Hermeksestä.
Kauden 1997–1998 Gallant pelasi Team Canadan mukana ja seuraavaksi kaudeksi hän siityi Serie A:han Asiagoon. Kaudeksi 1999–2000 palasi Pohjois-Amerikkaan ECHL:ssä pelaavan Arkansas RiverBladesin riveihin. Vuoden Gallant pelasi Arkansasissa ja siirtyi sen jälkeen Britannian superliigaan Manchester Stormiin. Manchesterissa Gallant pelasi kaksi kautta. Hänet valittiin ensimmäisenä Manchesterin kaudellaan joukkueen parhaaksi pelaajaksi.
Manchesterista Gallant siirtyi kaudeksi 2002–2003 EC Bad Nauheimiin, joka pelasi Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Kaksi kautta Gallant pelasi Bad Nauheimissa, kunnes siirtyi samalla sarjatasolla pelanneeseen Straubing Tigersiin. Straubingissa Gallant pelasi neljänä kautena. Ensimmäisellä kaudellaan hän oli Saksan 2. Bundesliigan pudotuspelien paras pistemies ja toisella kaudellaan Straubing nousi DEL-liigaan. Kaudet 2006–2007 ja 2007–2008 hän aloitti Straubingissa, mutta siirtyi kummallakin kaudella kesken toiseen joukkueeseen. Vuonna 2007 hän pelasi loppukauden Elite Ice Hockey Leaguen Nottingham Panthersissa ja kevään 2008 Itävallan pääsarjassa Vienna Capitalsissa. Wieniläisjoukkueeseen hän palasi kaudeksi 2008–2009.
Gallant on pelannut koko uransa yli piste/ottelu -tahdilla, tosin hän on pelannut pääasiassa alasarjoissa ja Euroopan keskitason sarjoissa.
Alan Alda
Alan Alda (oik. Alphonso Joseph D’Abruzzo, s. 28. tammikuuta 1936 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, kirjailija, ohjaaja ja toisinaan poliittinen aktivisti.
Alda tunnetaan parhaiten Hawkeye Piercen roolista televisiosarjassa "M*A*S*H". Hän on näytellyt myös televisiosarjassa "West Wing". Hän sai Oscar-ehdokkuuden (paras miessivuosa) vuonna 2004 valmistuneesta, Martin Scorsesen ohjaamasta elokuvasta "Lentäjä".
Alda on naimisissa Arlene Aldan kanssa, he menivät naimisiin 15. maaliskuuta 1957. Heillä on kolme tytärtä.
John Varley
John Herbert Varley (s. 9. elokuuta 1947, Austin, Texas) on yhdysvaltalainen tieteiskirjailija.
Varley on voittanut Hugo-palkinnon kolmesti. Novelleistaan ”Siintävät silmät” (1979), ”Heittäjä” (1982) ja ”Paina Enter” (1985). Nebula-palkinnon hän on voittanut kahdesti novelleistaan ”Siintävät silmät” ja ”Paina Enter”. Hän on myös voittanut Locus-palkinnon kymmenen kertaa.
Useat Varleyn novelleista ja romaaneista sijoittuvat ”Eight Worlds” -maailmaan, tulevaisuuden aurinkokuntaan. Novellit, joissa esiintyy poliisi Anna-Louise Bach (muun muassa ”Pikku juttu” ja ”Barbiemurhat”), eivät sijoitu Eight Worlds -sarjaan vaan sitä muistuttavaan ympäristöön. Myös muutamat henkilönnimet ovat samoja kuin Eight Worlds -sarjassa. Nämä tarinat ovat sävyltään hieman tummempia kuin Eight Worlds -novelleissa.
Varley työskenteli kymmenen vuoden ajan Hollywoodissa käsikirjoittajana, mutta elokuvaksi asti Varleyn kirjoituksista pääsi vain Michael Andersonin ohjaama "Millennium" (1989). Elokuva perustuu Varleyn novelliin ”Kaappaus” (1977). Elokuva menestyi melko huonosti eikä kirjailija itsekään ollut siihen erityisen tyytyväinen.
Varley palasi kokopäiväiseksi kirjailijaksi 1990-luvulla, ja "Steel Beach" (1992) sai arvostelijoilta hyvän vastaanoton.
Varleytä kutsuttiin hänen uransa alkupuolella Robert A. Heinleinin manttelinperijäksi. Myöhempi teos "Red Thunder" (2003) on kunnianosoitus Heinleinin 1940- ja 1950-luvun nuorisokirjoille. Suomennetut Eight Worlds -novellit:Muut suomennetut novellit:Eight Worlds:Gaea-trilogia:”Metal Set”, Eight Worlds -sarjan toinen vaihe: Muut:
Eight worlds -sarjan suomentamattomat novellit:
Oscar Temaru
Oscar Manutahi Temaru (s. 1. marraskuuta 1944 Tahiti) on itsenäisyysmielinen Ranskan Polynesian poliitikko ja moninkertainen presidentti vuosina 2004, 2005–2006, 2007–2008, 2009 ja 2011–2013.
Hän oli presidenttinä kesäkuusta 2004 lokakuuhun, jolloin maan pitkäaikaisen presidentin Gaston Flosse puolue onnistui kaatamaan hänen hallituksensa. Flossen hallitus kesti maaliskuuhun 2005, jolloin Temaru nousi jälleen presidentiksi. Hänen toinen kautensa kesti nyt joulukuuhun 2006, jolloin häntä seurasi Gaston Tong Sang, jonka jälkeen Temaru valittiin uudelleen syyskuussa 2007 presidentiksi, kunnes Flosse seurasi häntä jälleen helmikuussa 2008. Temaru valittiin uudelleen presidentiksi 12. helmikuuta 2009. Saman vuoden marraskuussa hän joutui luovuttamaan paikkansa jälleen Tong Sangille hävittyään luottamusäänestyksen. Hänestä tuli jälleen presidentti huhtikuussa 2011.
Temaru kouluttautui Faa'assa ja Papeetessa. Temaru palveli Ranskan laivastossa kolme vuotta ja osallistui Algerian sotaan. Hän vastusti äänekkäästi Ranskan ydinkokeita Tyynellämerellä 1970-luvulla ja perusti 1977 Polynesian vapautusrintama -puolueen, josta tuli 1983 Tavini Huiraatira.
Faa’a
Faa’a on kunta Ranskan Polynesiassa. Se sijaitsee Tahitilla. Vuonna 2017 Faa’alla oli noin 29 500 asukasta, joten se oli Tahitin suurin kunta väkiluvultaan. Kunnan maaperän korkeus merenpinnasta vaihtelee. Minimissään se on aivan merenpinnan taholla, mutta korkein kohta kohoaa 1 321 metriin.
Faa’a on Ranskan Polynesian tärkein hallinnollinen kunta. Ranskan Polynesian yliopisto on Faa’assa. Pormestari on ollut vuodesta 1983 Oscar Temaru, joka on myös Ranskan Polynesian presidentti.
Faa'an kansainvälinen lentoasema rakennettiin vuosina 1960-1961. Pääkaupunki Papeteen naapurissa sijaitsevasta Faa’asta tuli itsenäinen kunta vuonna 1965.
Etiikka (Spinoza)
Etiikka (, ”Etiikka geometriseen tapaan esitettynä”) on Baruch Spinozan kirjoittama filosofinen teos. Se on kirjoitettu latinaksi noin vuosina 1665–1675. Teos julkaistiin vasta Spinozan kuoleman jälkeen, mutta se on silti hänen tunnetuin teoksensa ja sitä pidetään hänen filosofisena pääteoksenaan.
"Etiikan" tyylinä ja esitysjärjestelmänä on teoksen nimen mukaisesti geometrinen esitys metafysiikasta ja etiikasta. Näin se koostuu määritelmistä ja aksioomista, joita seuraavat propositiot, sekä lemmoista, korollaareista ja todistuksista.
Teoksen nimi on "Etiikka", koska sen päätarkoituksena on osoittaa, että eettinen ja tyytyväinen elämä voidaan saavuttaa järkeilyn ja ajattelun kautta, mikä Spinozalle tarkoitti kirjaimellisesti Jumalan, yhden ja ainoan äärettömän substanssin, mietiskelyä. Spinoza myös opetti, että ihminen voi saavuttaa mielenrauhan ymmärtämällä, että kaikki on ennalta määrättyä ja sitä ei voida muuttaa. Periaatteessa kaikki tapahtuu Jumalan tahdosta. Ihmisen ei tarvitse pelätä tulevaisuutta.
Teos on jaettu seuraaviin osiin:
Teos:
Muuta:
Rupisia riimejä, karmeita tarinoita
Rupisia riimejä, karmeita tarinoita on suomalaisen rockyhtyeen Eppu Normaalin vuonna 1984 julkaisema albumi. Albumin tunnetuin kappale lienee ”Nyt reppuni jupiset riimisi rupiset”, joka on myös yhtyeen kaikkien aikojen tunnetuimpia kappaleita. Muita levyllä olevia tunnettuja kappaleita ovat ainakin "Taivaassa perseet tervataan", "Pimeyden tango" ja "Viides toukokuuta". Levyn kannen on tehnyt Martti Syrjä.
Harri Hänninen
Harri Johannes Hänninen (s. 18. lokakuuta 1963 Helsinki) on suomalainen entinen kestävyys- ja maastojuoksija, joka tunnettiin erityisesti maratonjuoksijana.
Arvokisoissa Hännisen parhaat sijoitukset ovat kaksi kahdeksatta tilaa: Splitin EM-kisoissa 1990 5 000 metrillä ja Helsingin EM-kisoissa 1994 maratonilla. Hänninen osallistui olympiamaratoneille 1992 ja 1996 sijoittuen 11:nneksi ja 32:nneksi.
Harri Hänninen on juossut kaikkien aikojen neljänneksi nopeimman suomalaisajan maratonilla: aika 2.11.58 syntyi Rotterdamin maratonilla 18. huhtikuuta 1993. Paremman tilastokelpoisen ajan ovat juosseet Janne Holmén 2.10.46, Esa Tikkanen 2.11.15 ja Jukka Toivola 2.11.35. Hänninen on juossut kahdeksan maratonia aikaan 2.13.30 tai alle.
5 000 metrillä Hännisen ennätys on 1. syyskuuta 1990 Splitissä juostu 13.28,22, jolla hän on matkan kaikkien aikojen kahdeksanneksi nopein suomalainen. 10 000 metrillä Hänninen juoksi Södertäljessa 7. kesäkuuta 1989 ajan 28.00,73, jolla hän on matkan seitsemänneksi nopein suomalainen. Puolimaratonilla Hänninen on juossut 1.02.00 vuonna 1996. 1 500 metrillä Hänninen juoksi 22-vuotiaiden sisäratojen Suomen ennätyksen vuonna 1985 (aika 3.44,67).
Aku ja köyhät pojat
Aku ja köyhät pojat on maineikkaan suomirock-yhtyeen Eppu Normaalin vuonna 1983 julkaistu albumi. Albumin tunnetuimmat kappaleet ovat ”Rakkaus on KuuMaa” ja ”Balladi kaiken turhuudesta”, jotka kummatkin on julkaistu singleinä. ”Rakkaus on KuuMaa” julkaistiin singlenä vasta vuonna 1989.
Levyn nimi juontuu Creedence Clearwater Revival -yhtyeen levystä "Willy and the Poor Boys".
”Kiirastulen kerubi” -kappaleen nimi on otettu Aku Ankasta. AA-lehden numeroissa 4-5/1973 esiintyy moottoripyöräjengi Kiirastulen Kerubit. Lainauksen syyksi epäillään, että Aku Ankan numerossa 7/1980 esiintyi rockyhtye ”Normaalijätkät”.
Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskus
Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskus MTT (lyhenne MTT, ennen MTTK) oli maa- ja metsätalousministeriön alainen ruokajärjestelmän vastuullisuutta, kilpailukykyä ja luonnonvarojen kestävää hyödyntämistä kehittävä tutkimuskeskus.
MTT:n tuotteita ovat uusiutuviin luonnonvaroihin liittyvät innovaatiot ja ongelmanratkaisut.
Vuonna 2011 MTT:n kokonaismenot olivat noin 56,7 miljoonaa euroa, josta noin 58 % oli valtion budjettirahoitusta. Vuonna 2011 MTT:ssä tehtiin 773 henkilötyövuotta. Siitä tutkijatyövuosia oli 312 henkilötyövuotta. MTT:llä työskentelee noin 750 henkilöä, joista tutkijoita on 45 %. Tohtoreita henkilöstöstä on 15 %.
MTT yhdistyi 1. tammikuuta 2015 yhdessä Metsäntutkimuslaitos Metlan, Riista- ja kalatalouden tutkimuslaitos RKTL:n sekä Maa- ja metsätalousministeriön tietopalvelukeskus Tiken tilastotuotannon kanssa Luonnonvarakeskukseksi.
MTT tekee tutkimusta viidellä eri tutkimusalueella:
Kestävä ja kilpailukykyinen ruoantuotanto
Tutkimusteemat:
Vastuullinen ruokaketju – hyvinvoiva kuluttaja
Tutkimusteemat:
Ympäristöystävällinen maatalous
Tutkimusteemat:
Vihreän talouden mahdollisuudet
Tutkimusteemat:
Älykkäästi uusiutuvista luonnonvaroista
Tutkimusteemat:
MTT toimii 15 toimipaikalla eri puolilla Suomea. Päätoimipaikka on Jokioisissa.Vuonna 1898 Vantaan Tikkurilaan perustettiin Nikolai II:n julistuksella maanviljelystaloudellinen koelaitos, joka koostui alkujaan viidestä osastosta. Sittemmin laitoksesta tuli maatalouden tutkimuskeskus vuonna 1957. Nykyiseen sijaintiinsa Jokioisiin Lounais-Hämeeseen keskus muutti 1983 ja vuonna 1989 siihen liitettiin Ypäjällä sijainnut Valtion hevosjalostuslaitos (nykyinen MTT:n hevostutkimus).
Vuonna 2001 toteutetussa organisaatiouudistuksessa Maatalouden tutkimuskeskus yhdistettiin Maatalouden taloudellisen tutkimuslaitoksen (MTTL) kanssa.
Erityispedagogiikka
Erityispedagogiikka on laaja tieteenala, joka pyrkii löytämään vammaisten ja muiden erityistä tukea tarvitsevien ihmisten oppimaan auttamiseen soveltuvia teoreettisia lähestymistapoja, toimintamalleja ja käytänteitä, sekä tutkii oppimistilanteissa poikkeavasti käyttäytyviä ja poikkeavan lahjakkaita oppijoita.
Erityispedagogiikassa sovelletaan kasvatustieteen, psykologian, lääketieteen eräiden osa-alueiden ja yhteiskuntatieteiden saavutuksia.
Suomessa erityispedagogiikkaa voi opiskella Helsingin, Itä-Suomen, Jyväskylän, Oulun ja Turun yliopistoissa sekä Åbo Akademissa. Valmistuneet toimivat yleensä erityisluokanopettajan tai erityisopettajan tehtävissä.
Historian suurmiehiä
Historian suurmiehiä on suomalaisen rock-yhtyeen Eppu Normaalin vuonna 1990 julkaistu albumi. Albumin tunnetuimpia kappaleita ovat ”Tahroja paperilla” ja ”Kun olet poissa”. Lisäksi Egotrippi sai hitin coverversiollaan ”Lautturi”-kappaleesta vuonna 1999.
Holden Astra
Holden Astra on Holdenin vuosina 1984–1989, 1995–2009 ja uudelleen vuodesta 2015 lähtien valmistama alemman keskiluokan automalli. Ensimmäiset kaksi sukupolvea perustuivat Nissanin malleihin, ja tämän jälkeen malli on ollut sama auto kuin Euroopassa myytävä Opel Astra. Vuosina 1989–1996 Holdenilla oli Astran tilalla mallistossaan Nova, joka perustui Toyota Corollaan.
Vuonna 1984 esitelty ensimmäisen sukupolven Astra perustui Nissan Pulsariin, jota myytiin Euroopassa Nissan Cherry -nimisenä. Pulsarista poiketen Astraa ei myyty kolmiovisena hatchbackina eikä sedanina. Holdenilla oli jo ennestään mallistossa vastaavan kokoluokan sedan-malli, Gemini.
Keväällä 1986 malli koki pienen kasvojenkohotuksen, jolloin myös moottori kasvoi 1,6-litraiseksi. Samassa yhteydessä koritunnukseksi vaihtui LC.
Toisen sukupolven Astra esiteltiin vuonna 1987, ja se perustui Nissan Pulsar N13 -malliin, jota Euroopassa myytiin Nissan Sunnyna. Nyt myös neliovinen sedan kuului mallivalikoimaan. Moottoreina käytettiin General Motorsin 1,6- ja 1,8-litraisia.
Vuonna 1989 yhteistyö Nissanin kanssa päättyi, ja Holden solmi yhteistyösopimuksen Toyotan kanssa. Tämän seurauksena Astran valmistus lopetettiin ja sen korvasi Toyota Corollaan pohjautuva Holden Nova.
Vuonna 1995 esiteltiin uusi Holden Astra, joka oli uudelleennimetty Opel Astra F. Malli tuli ensimmäisenä markkinoille Uudessa-Seelannissa, ja Australiassa se esiteltiin syksyllä 1996. Holden Astrat tulivat Isosta-Britanniasta samalta tehtaalta kuin Vauxhall-merkillä myytävät mallit.
Neljännen sukupolven malli on uudelleennimetty Opel Astra G.
Viidennen sukupolven malli on uudelleennimetty Opel Astra H. Vuonna 2009 Astra poistui jälleen Holdenin mallistosta, ja sen korvasi Holden Cruze.
Vuonna 2015 Astra palasi jälleen Holdenin mallivalikoimaan. Samaa mallia oli jo myyty Australiassa vuosina 2012–2013 Opel-merkkisenä. Ainoa korimalli oli kolmiovinen hatchback.
Vuonna 2016 esitellyssä seitsemännen sukupolven Astra-mallistossa on kaksi erillistä mallia. Viisiovinen hatchback ja farmari ovat sama auto kuin Opel Astra K. Hatchbackia valmistetaan Puolassa ja farmaria Isossa-Britanniassa. Neliovinen sedan sen sijaan on uudelleennimetty Chevrolet Cruze, jota valmistetaan Etelä-Koreassa. Molemmissa malleissa on sama perusrakenne ja niissä käytetään samoja moottoreita.