hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Catenaccio
Catenaccio on jalkapallossa käytettävä puolustusvoittoinen taktiikka, jonka kehitti 1960-luvulla Interiä valmentanut argentiinalainen Helenio Herrera. Se perustuu ensimmäisenä puolustuslinjan alapuolista pelaajaa, liberoa, käyttäneeseen "verrou"-taktiikkaan, jonka itävaltalainen Karl Rappan esitteli kaudella 1937–1938 toimiessaan Sveitsin maajoukkueen valmentajana. Rappanin sekä Herreran taktiikoissa libero oli puhtaasti puolustava pelaaja. Franz Beckenbauerin esimerkin myötä liberolle tuli aktiivinen rooli myös hyökkäyksessä.
Sana "catenaccio", joka merkitsee oven salpaa, tulee italian kielestä. Myös Rappanin käyttämä ranskan kielen sana "verrou" merkitsee samaa.
Catenacciota on pidetty eräänlaisena synonyymina puolustusvoittoiselle ja vähämaaliselle, negatiiviselle jalkapallolle. Taktiikkaa ei kuitenkaan enää juurikaan käytetä.
Taktiikassa pelaajat ovat yleensä muodostelmassa 1–4–4–1. Sen näkyvin piirre on muun puolustuslinjan takana oleva yksittäinen pelaaja, libero.
Tavoitteena on luoda joukkueesta yhtenäisesti ja tiukasti puolustava ryhmä, jossa alimpana ja puolustuslinjan takana oleva mies kerää irtopallot ja paikkailee muiden puolustajien tekemiä virheitä. Puolustuksen tehtävänä on tukehduttaa vastustajan hyökkäykset ja avata peliä nopeasti hyökkääjille. Tätä pelijärjestelmää soveltaneet joukkueet luottivat usein muutaman hyökkääjän nopeisiin vastaiskuihin.
Air France-KLM
Air France-KLM on ranskalais-alankomaalainen lentoyhtiökonserni, jonka pääkonttori sijaitsee Pariisin Charles de Gaullen kansainvälisellä lentoasemalla. Konsernin toinen päätukikohta on Amsterdamin Schipholin kansainvälinen lentoasema. Konserniin kuuluu kahden päälentoyhtiön, Air Francen ja KLM:n, lisäksi Transavia.com-halpalentoyhtiö
Air France-KLM omistaa lisäksi kahden prosentin osuuden Italian kansallisesta lentoyhtiöstä Alitaliasta. Air France-KLM on ilmoittanut olevansa kiinnostunut ostamaan Alitalian omistukseensa; tällöin konserni täydentyisi italialaisella lentoyhtiöllä. Ostoyritys kuitenkin kaatui Silvio Berlusconin ja Alitalian henkilökunnan vastustukseen.
Air France-KLM:n osakkeet noteerataan Pariisin, Amsterdamin ja New Yorkin pörsseissä.
Kaikki uskoi joulupukkiin 90–92
Kaikki uskoi joulupukkiin 90–92 on Ne Luupojat Surfin joulu-EP, jonka julkaisi Poko Rekords 12. joulukuuta 2007. Se sisältää kuusi jouluaiheista ramopunk-kappaletta, jotka julkaistiin kahtena singlenä 1990-luvun alussa, toinen vuonna 1990 ja toinen 1992. Tällä levyllä kappaleet julkaistiin remasteroituina.
Noche Escandinava
Noche Escandinava on liedmusiikin projekti, jossa laulavat Tarja Turunen, Marjut Kuhnhenn (Paavilainen), Ingvild Storhaug ja baritoni Juha Koskela. Pianoa soittaa Izumi Kawakatsu. Tavoitteena on alusta pitäen ollut tehdä tämäntyyppistä musiikkia tunnetuksi Latinalaisen Amerikan maissa.
Opiskellessaan liedmusiikkia Karlsruhen musiikkikorkeakoulussa Tarja Turunen sai idean tulkita pohjoismaisia lauluja latinalaisamerikkalaiselle yleisölle. Opiskelun aikana Turunen sai tietää, että tärkeät pohjoismaiset taidemusiikin säveltäjät, esimerkiksi Jean Sibelius ja Edvard Grieg, eivät olleet kovin tunnettuja Latinalaisessa Amerikassa. Hänen mielestään tämä tarjosi tilaisuuden esittää pohjoismaista kulttuuria ja musiikkia. 
Yhdessä ystäviensä Marjut Paavilaisen ja Ingvild Storhaugin kanssa Turunen alkoi järjestää pientä kiertuetta Etelä-Amerikassa, minkä jälkeen mukaan tuli toinen ystävä, japanilainen pianisti Izumi Kawakatsu.
Noche Escandinava on lähtökohdaltaan espanjankielinen. Konsertit olivat Argentiinassa ja Chilessä, jotka ovat molemmat espanjankielisiä maita. Alkuperäisistä laulajista kaksi on Suomesta ja yksi Norjasta ja ohjelmistoon kuuluu pohjoismaisia lauluja, minkä myötä projektia kutsutaan "skandinaaviseksi yöksi".
Maa ja vapaus (elokuva)
Maa ja vapaus on Ken Loachin ohjaama elokuva vuodelta 1995. "Tierra y Libertad", suomeksi "maa ja vapaus", on tunnus, jonka Espanjan sisällissodan aikaiset miliisit omaksuivat itselleen. Elokuva "Maa ja vapaus" kuvaa tätä sotaa tai pikemminkin sen alkuvaiheita. 
Espanjan sisällissodan alussa kommunisteilla oli suhteellisen pieni merkitys. Esimerkiksi trotskilaisella POUM-järjestöllä oli tasavallan riveissä vähintään yhtä suuri vaikutus. Niinpä sisällissotaan lähtevä nuori englantilainen David Carr päätyy taistelemaan kansainvälisissä joukoissa POUMin riveissä vaikka on kommunistisen puolueen jäsen. 
Vähitellen elokuvassa käy ilmi sisällissodan vastakkainasettelu: kommunistit ovat enemmän kiinnostuneita POUMin ja anarkistisen CNT/FAI:n tuhoamisesta kuin fasismin vastaisesta sodasta. Tämän saa Carr verisesti nähdä. Hän pettyy ja repii kommunistisen puolueen jäsenkirjan. Carr selviytyy kuitenkin nykyajan Englantiin asti, ja hänen hautajaisissaan toverit nostavat nyrkit pystyyn kommunistitervehdykseksi. Carr ei koskaan unohtanut ihanteitaan edes pahimmalla hetkellään.
Elokuvan tarina muistuttaa suuresti George Orwellin kirjaa "Katalonia, Katalonia". Sekä Orwellin kirja että tämä elokuva ovat todisteita siitä, etteivät kaikki vasemmistolaisesti ajatelleet ihmiset Espanjan sisällissodassa olleet stalinisteja, kuten myöhempi historiankirjoitus joskus väittää pyrkiessään esittämään Espanjan sisällissodan länsimaisen sivistyksen ja stalinistien barbarian väliseksi. Tällaisena historiankirjoituksen puheenvuorona elokuva täyttää paikkansa.
Samalla elokuva kuvaa aatteellista maailmaa, joka on mahdollisimman kaukana nykyajan "historian lopun" aatteettomuudesta. Se kuvaa, kuinka tavalliset espanjalaiset ihmiset halusivat rakentaa sosialismia kukin omalla tavallaan. Tarvitaan "sosiologista mielikuvitusta", jotta voitaisiin ymmärtää maailmaa, jossa politiikka on jatkuvan väittelyn kohteena ja jossa tämän väittelyn tulokset olivat kuolemanvakavia asioita. Elokuva on hyvä lähtökohta niille jota haluavat tutustua työväenliikkeen historiaan. Elokuvassa kerrotaan, mistä Espanjan sisällissodassa ja siihen liittyneessä vasemmistolaisessa vallankumouksellisessa liikkeessä oli kyse.
Omaisuuden ja lähetysten tarkastaminen (psykiatria)
Omaisuuden ja lähetysten tarkastamisella tarkoitetaan tahdosta riippumattomassa psykiatrisessa sairaalahoidossa olevan potilaan hallussaolevan omaisuuden tai hänelle saapuvan lähetyksen tarkastamista.
Mikäli on perusteltua aihetta epäillä, että potilaalla on hallussaan tai hänelle saapuvassa lähetyksessä on:
voi potilaan hoidosta vastaava lääkäri määrätä potilaan omaisuuden tai hänelle saapuvan lähetyksen tarkastettavaksi.
Potilaan hoidosta vastaavan lääkärin tulee tehdä perusteltu päätöksensä potilaan omaisuuden tarkastamisesta tai hänelle saapuvan lähetyksen tarkastamisesta ja kirjata potilaan sairauskertomukseen toimenpiteen syy, luonne, kesto, oma arvionsa sen vaikuttavuudesta sekä oma ja toimenpiteen suorittajien nimet.
Useassa psykiatrisessa toimintayksikössä omaisuuden ja lähetysten tarkastamisesta annetut erillisen toimintaohjeet sisältävät ohjeen kahden henkilökunnan edustajan ja (mahdollisuuksien mukaan myös) potilaan läsnäolosta tarkastustilanteessa.
Potilaan yksityisyyden suojasta tulisi tarkastustilanteissa pyrkiä huolehtimaan mahdollisuuksien mukaan. Potilaalle saapuvassa lähetyksessä olevaa luottamuksellista viestiä ei saa lukea.
Mikäli tarkastustilanteessa käy ilmi, että potilaalla on aiemmin mainittuja aineita ja/tai esineitä tulee potilasta ensisijaisesti kehottaa toimittamaan ne sairaalan ulkopuolelle, hävittämään ne tai luovuttaa ne osastolla säilytettäväksi. Mikäli potilas vapaaehtoisesti suostuu näin toimimaan ei kyseessä ole itsemääräämisoikeutta rajoittavasta toimenpiteestä. Päihteiden osalta psykiatrisella toimintayksiköllä on myös mahdollisuus hävittää niitä todisteellisesti tai toimittaa ne poliisin haltuun.
Mikäli potilaan hallusta on löytynyt aiemmin mainittuja aineita tai esineitä (eikä suostu niitä hävittämään tai toimittamaan sairaalan ulkopuolelle tai antaa osastolla säilytettäväksi) voi potilaan hoidosta vastaava lääkäri laatia kirjallisen päätöksen omaisuuden haltuunottamisesta. Tähän päätökseen potilaalla taas on oikeus hakea muutosta hallinto-oikeudelta. Muutoksenhakuprosessi ei estä päätöksen toimeenpanoa.
Ne Luupojat Surf
Ne Luupojat Surf oli suomalainen yhtye, jonka muodostivat ramopunk-yhtyeet Ne Luumäet, Pojat ja Luonteri Surf. Yhtyeet keikkailivat usein yhdessä 1980-luvun lopulla, kunnes Ne Luumäet keksi, että olisi hauska myös levyttää yhdessä. Yhtyeet päätyivät studioon nimellä Ne Luupojat Surf ja levyttivät vuonna 1990 kolme jouluista kappaletta, julkaisten ne yhtenä singlenä. Jatkoa seurasi vuonna 1992, jälleen kolmen joululaulun verran. Idea joululauluista tuli alun perin Ramones -yhtyeeltä, joka oli julkaissut vuonna 1987 ”Merry Christmas (I Don’t Want To Fight Tonight)” -kappaleen. Joulukuussa 2007 molemmat Ne Luupojat Surfin joulusinglet julkaistiin "Kaikki uskoi joulupukkiin 90–92" -EP:nä.
Vuonna 2001 Ne Luupojat Surf teki kaksi keikkaa: Tavastia-klubilla Helsingissä ja Puustock-festivaaleilla Juvalla. Huhtikuinen Tavastian keikka äänitettiin ja livealbumi "Henki elää!" julkaistiin kesällä Puustockin aikaan.
Ken Rosewall
Kenneth Robert ”Ken” Rosewall (s. 2. marraskuuta 1934 Sydney) on entinen australialainen tennispelaaja, joka saavutti aktiiviuransa aikana useita voittoja Australian, Ranskan ja Yhdysvaltain avoimissa tennisturnauksissa. Hän menestyi myös useina vuosina Wimbledonissa vaikka ei koskaan voittanutkaan siellä kaksinpelimestaruutta.
Rosewall aloitti tenniksenpeluun 15-vuotiaana ja siirtyi ammattilaiseksi vuonna 1957. Hän ei pystynyt yli kymmeneen vuoteen osallistumaan Grand Slam -turnauksiin, sillä ne avautuivat ammattilaisille vasta vuonna 1968. Siitä huolimatta Rosewall esiintyi Grand Slam -turnausten kaksinpelien finaaleissa 16 kertaa, ja ennen 1980-lukua vain Rod Laver oli miespelaajista pystynyt parempaan.
Ensimmäiset Grand Slam -voittonsa Rosewall saavutti jo 18-vuotiaana voittamalla vuonna 1953 Australian avointen loppuottelussa Mervyn Rosen ja Ranskan avointen loppuottelussa Vic Seixasin. Vuoden viimeisenä päivänä Rosewall ratkaisi maalleen Davis Cupin voiton kaatamalla ratkaisevassa kaksinpelissä jälleen Seixasin. Vuonna 1954 Rosewall ylsi loppuotteluun Wimbledonissa mutta hävisi toistakymmentä vuotta itseään vanhemmalle Jaroslav Drobnýlle. Vuoden päättäneessä Davis Cupin loppuottelussa Vic Seixas voitti Rosewallin ja Yhdysvallat varmisti voittonsa jo ennen viimeisiä kaksinpelejä.
Vuonna 1955 Rosewall voitti kaksinpelin Australian avoimissa ja vuonna 1956 Yhdysvaltain avoimissa. Molemmilla kerroilla loppuotteluvastustajana oli maanmies ja ikätoveri Lew Hoad. Vuoden 1956 Australian avointen ja Wimbledonin loppuottelussa Hoad voitti vuorostaan Rosewallin. Sekä vuonna 1955 että 1956 molemmat miehet olivat voittamassa Davis Cupia.
Rosewall oli edelleen huippupelaaja vuonna 1968, kun siirryttiin ammattilaisillekin avointen tennisturnausten aikakauteen. Hän voitti samana vuonna Ranskan avointen loppuottelussa Rod Laverin ja vuonna 1970 Yhdysvaltain avointen loppuottelussa Tony Rochen. Vuosina 1971 ja 1972 hän oli paras Australian avoimessa turnauksessa. Vuonna 1974 hän pelasi neljännen kerran Wimbledonin kaksinpelin loppuottelussa mutta hävisi Jimmy Connorsille, ja näin Wimbledon jäi ainoaksi Grand Slam -turnaukseksi, jonka kaksinpelimestaruutta Rosewall ei onnistunut voittamaan. Nelinpelimestaruuksia hän voitti kaikissa neljässä Grand Slam -turnauksessa.
Rosewall pelasi viimeisen ammattiottelunsa lokakuussa 1980. Samana vuonna hänet valittiin International Tennis Hall of Fameen.
Antietamin taistelu
Antietamin taistelu (tunnetaan etelävaltioissa myös "Sharpsburgin taisteluna") käytiin Yhdysvaltain sisällissodassa 17. syyskuuta 1862 Marylandissa Sharpsburgin lähellä ja Antietam Creek -nimisellä joella osana Maryland-sotaretkeä. Kyseessä oli sisällissodan ensimmäinen suurtaistelu, joka käytiin Pohjoisvaltioiden maaperällä. Antietam on verisin yksipäiväinen taistelu, joka on käyty Yhdysvaltojen maaperällä.
Robert E. Leen johtama Etelävaltioiden armeija oli edennyt Marylandiin, jolloin Unionin armeijan kenraalimajuri George B. McClellan käynnisti hyökkäyksen etenevää Leen armeijaa vastaan Antietam Creekin takaa. Aamulla 17. syyskuuta kenraalimajuri Joseph Hookerin joukot iskivät suurella voimalla Leen vasemman armeijan sivustaan. Hyökkäykset ja vastahyökkäykset riehuivat Millerin maissipellolla ja Dunkerin kirkolla. Unionin hyökkäykset kohti etelävaltioiden asemia Sunken Roadilla puhkaisivat etelävaltioiden rintaman, mutta saavutettua etua ei käytetty hyödyksi. Iltapäivällä kenraalimajuri Ambrose Burnsiden joukot vuorostaan kävivät hyökkäykseen, valtasivat Antietam Creekin ylittävän kivisillan ja etenivät kohti etelävaltioiden oikeaa sivustaa. Taistelun kriittisellä hetkellä etelävaltioiden armeijan kenraalimajuri A.P. Hillin divisoona saapui Harpers Ferrystä ja käynnisti vastahyökkäyksen, pakotti Burnsiden joukot perääntymään ja päätti taistelun. Unionin armeijaa vähälukuisempi Leen armeija oli kiinnittänyt kaikki voimansa taisteluun, kun taas McClellan oli käyttänyt vähemmän kuin kolme neljäsosaa. Yön aikana molemmat armeijat vahvistivat linjojaan. Kovista tappioista huolimatta Leen ja McClellanin armeijat kahakoivat koko 18. päivän, kunnes Lee veti joukkonsa joen eteläpuolelle.
Ylivoimasta huolimatta McClellan ei onnistunut kunnolla keskittämään joukkojaan, kun taas Lee pystyi vastaamaan jokaisen unionin armeijan hyökkäykseen ryhmittämällä joukkojaan. Joistain onnistumisistaan huolimatta McClellan ei onnistunut tavoitteissaan tuhota Leen armeija. Leen eteneminen Marylandissa kuitenkin päättyi ja hän joutui vetämään joukkonsa takaisin Virginiaan ilman McClellanin joukkojen häirintää. Antietamin taistelu päättyi taktisessa mielssä ratkaisemattomana, mutta strategisesti se oli Unionin voitto, koska vihollisen eteneminen pysähtyi.
Dinny Pails
Dennis "Dinny" Pails (4. maaliskuuta 1921 – 22. marraskuuta 1986) oli Britanniassa syntynyt australialainen tennispelaaja. Hän saavutti vuonna 1946 Australian avoimessa tennisturnauksessa miesten kaksinpelissä toisen sijan ja vuonna 1947 voiton. Molemmissa loppuotteluissa hänen vastustajanaan oli John Bromwich, ja molemmat loppuottelut kestivät täydet viisi erää.
S/S Halla IX
S/S Halla IX on teräsrunkoinen hinaaja, joka on rakennettu vuonna 1896 J.D. Stenberg & Söner konepajalla Helsingissä.
Alus kuuluu Museoviraston perinnelaivarekisteriin ja se on Suomen Höyrypursiseuran alusrekisterissä.
Sarah Hughes
Sarah Elizabeth Hughes (s. 2. toukokuuta 1985) on yhdysvaltalainen taitoluistelija. Hän voitti naisten yksinluistelun kultaa vuoden 2002 talviolympialaisissa Salt Lake Cityssä.
Hughes syntyi New Yorkin Great Neckissä perheensä kuudesta lapsesta neljäntenä. Hänen isänsä on irlantilaistaustainen kanadalainen ja äitinsä amerikanjuutalainen. Taitoluistelijakollega Emily Hughes on hänen nuorempi siskonsa.
Hughes voitti Yhdysvaltain juniorimestaruuden jo vuonna 1998, ja hän debytoi aikuistason Yhdysvaltain-mestaruuskilpailuissa vuonna 1999. Hänen paras saavutuksensa taitoluistelun maailmanmestaruuskilpailuissa on pronssisija, jolle hän ylsi vuonna 2001.
Hughes kelpuutettiin International Jewish Sports Hall of Fameen vuonna 2005. Hän on vuoden 2002 James E. Sullivan -palkittu.
Valasratsastaja
Valasratsastaja ("Whale Rider") on vuonna 2002 valmistunut uusiseelantilainen elokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Niki Caro vuonna 1987 ilmestyneen, Witi Ihimaeran "The Whale Rider" -romaanin pohjalta.
Elokuva esitettiin ensimmäisen kerran Toronton elokuvajuhlilla 9. syyskuuta 2002.
Keisha Castle-Hughes oli vuonna 2003 ehdolla parhaan naispääosan Oscar-palkinnon saajaksi, ollessaan 13-vuotias, mikä tekee hänestä kaikkien aikojen nuorimman tässä kategoriassa ehdokkuuden saaneen.
Kun Paikea Apirana, ”Pai”, syntyi, hänen äitinsä ja kaksosveljensä kuolivat. Perinteen mukaan esikoispojasta pitäisi tulla heimon päällikkö. Pain isoisä Koro Apirana on vihainen Pain syntymästä ja alkaa syyttää tätä monista ongelmista, joita heimolle sattuu. Pai päättää lähteä isänsä kanssa pois isoisän syyttelyjen takia. Pai ei kuitenkaan tahdo jättää merta vaan päättääkin jäädä ja tulla heimon johtajaksi, vaikka onkin tyttö.
Jimmy Piersall
James Anthony ”Jimmy” Piersall (14. marraskuuta 1929 Waterbury, Connecticut – 3. kesäkuuta 2017 Wheaton, Illinois) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja (takakenttämies keskellä, "center fielder").
Piersall syntyi Waterburyssä, Connecticutissa. Hän pelasi ensimmäisen Major League Baseball -ottelunsa 7. syyskuuta 1950 ja viimeisensä 1. toukokuuta 1967. Hänen joukkueinaan olivat:Hän oli All Star -pelaajana vuosina 1954 ja 1956, ja hänet palkittiin Gold Glovella vuosina 1958 ja 1961. Hänellä oli kaksisuuntainen mielialahäiriö. Robert Mulligan ohjasi hänestä kertovan elokuvan "Fear Strikes Out" (1957), jossa baseballtähteä esitti Anthony Perkins.
Acker Bilk
Acker Bilk, oik. Bernard Stanley Bilk, tunnetaan nimellä ”Mr. Acker Bilk”, MBE (28. tammikuuta 1929 Pensford, Somerset – 2. marraskuuta 2014) oli brittiläinen jazz-klarinetisti.
Bilk liittyi vuonna 1954 Ken Colyerin yhtyeeseen mutta perusti sitten oman kokoonpanonsa ja nousi listoille kappaleellaan ”Summer Set”. Kansainväliseksi läpimurroksi osoittautui ”Stranger on the Shore” (1961). Vuonna 1984 hän levytti albumillisen Olavi Virran säveltämiä kappaleita.
A. P. Hill
Ambrose Powell Hill (9. marraskuuta 1825 – 2. huhtikuuta 1865) oli etelävaltioiden kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa. Hän saavutti mainetta Hillin kevyeksi divisioonaksi kutsutun joukko-osaston johdossa, ja tuli myös yhdeksi kenraali Stonewall Jacksonin tunnetuimmista alaisista. Hän myös komensi yhtä Robert E. Leen komentaman Pohjois-Virginian armeijan armeijakuntaa ennen kuin kaatui taistelussa.
A. P. Hill eli ”Pikku Powell”, kuten hänen sotilaansa häntä kutsuivat, syntyi Culpeperissä Virginiassa vuonna 1825. Hän kävi Yhdysvaltain sotilasakatemian, josta valmistui vuonna 1847. Hänet komennettiin 1. tykistöön, jossa hän palveli toisena luutnanttina. Hän otti osaa Meksikon-sotaan ja hänet ylennettiin ensimmäiseksi luutnantiksi syyskuussa 1851. Vuosina 1855–1860 Hill työskenteli Yhdysvaltain rannikkovartiostossa.
Vuonna 1859 Hill nai Kitty Morgan McClung -nimisen nuoren lesken, jolloin hänestä tuli kahden tulevan etelävaltioiden ratsuväenkenraalin, John Hunt Morganin ja Basil W. Duken, lanko.
Maaliskuussa 1861 juuri ennen sisällissotaa Hill erosi armeijasta. Kun Virginia erosi unionista, Hillistä tuli 13. virginialaisen jalkaväkirykmentin majuri ja hän löysikin pian itsensä Bull Runin taistelukentältä. Hänestä tuli prikaatinkenraali seuraavassa helmikuussa.
Virginian niemimaalla käytyjen taistelujen aikana 1862 Hill ylennettiin jälleen hänen kunnostauduttuaan Williamsburgin taistelussa. Hänestä tuli kenraalimajuri ja yksi Leen luottoupseereista. Hillin kevyt divisioona, joka oli yksi etelävaltioiden armeijan suurimpia, kunnostautui Seven Daysin, Cedar Mountainin, toisen Bull Runin, Antietamin ja vielä Fredericksburgin taisteluissa. Hänen divisioonansa oli osa Stonewall Jacksonin armeijakuntaa. Sen jälkeen kun Jackson haavoittui kuolettavasti Chancellorsvillessä toukokuussa 1863, Hill otti armeijakunnan komennon ja haavoittui itsekin.
Jacksonin kuoleman jälkeen Hill ylennettiin kenraaliluutnantiksi ja hänestä tuli Leen kolmannen armeijakunnan komentaja, jota hän johti Gettysburgin kampanjassa 1863. Hän johti myös saman vuoden syyskampanjaa ja Overlandin kampanjaa sekä Petersburgin piiritystä 1864–1865. Hill kaatui Petersburgin taistelussa 2. huhtikuuta 1865. Unionin sotilas, korpraali John W. Mauck 138. Pennsylvanian rykmentistä onnistui ampumaan hänet hengiltä.
Uuselintarvike
Uuselintarvike on Euroopan parlamentin ja neuvoston säädöksen EY 258/97 mukaisesti elintarvike, jonka käyttö ihmisravinnoksi on ollut vähäistä EU-alueella ennen toukokuuta 1997. Uuselintarvikkeita ovat siten geeniteknisesti muunnellut elintarvikkeet ja niiden aineosat, sekä mikrobeista, sienistä, levistä, kasveista ja eläimistä hyödynnettävät uudet elintarvikelähteet, uudet elintarvikkeiksi sopivat yhdisteet ja uudet elintarvikeprosessit. Säädös ei koske lisäaineita ja aromeja.
Vastuu merkittävän elintarvikekäyttöhistorian todistamisesta on elintarviketoimijalla. Elintarviketurvallisuusvirasto Evira arvioi toimijan toimittaman aineiston yhdessä muiden jäsenmaiden uuselintarvikeasiantuntijoiden kanssa EU:ssa yhdessä laaditun ohjeistuksen avulla. Esimerkiksi merkittävää käyttöhistoriaa arvioitaessa sota-ajan käyttöä ei huomioida, koska ”pula-aikana” ravinnoksi saattoivat kelvata myös elintarvikkeeksi nykykäsityksen mukaan kelpaamattomat kasvit, joiden turvallisuudesta ihmiselle ei voida olla varmoja.
Uuselintarvikkeiden turvallisuus ihmiselle on todistettava markkinointiluvan saamiseksi. Ensimmäisen turvallisuusarvion suorittaa jäsenmaa, joka aikoo tuoda tuotteen ensimmäisenä markkinoille. Tämän jälkeen muiden jäsenmaiden asiantuntijoilla on 60 päivää aikaa kommentoida ja esittää mahdollisia vastalauseita. Mikäli hakemuksesta on esitetty perusteltuja vastalauseita, siirtyy asia komission käsiteltäväksi. Komissio konsultoi asiasta EU:n pysyvää elintarvikekomiteaa ja mahdollisesti elintarvikkeiden tiedekomiteaa. Äärimmäisissä tapauksissa hakemuksen käsittely siirtyy vielä Euroopan neuvostolle.
Mikäli tuotteet ovat olennaisesti perinteisten kaltaisia eikä esimerkiksi geenimuunneltu tuote eroa luonnollisesta, voidaan turvallisuusarvioinnissa hyödyntää ilmoitusmenettelyä. Muun muassa kasviöljyjä ja geenimuunnelluista maissista ja rapsista prosessoituja tuotteita on hyväksytty ilmoitusmenettelyllä.
Suomessa markkinointilupahakemukset jätetään Eviraan kauppa- ja teollisuusministeriön alaisuudessa toimivan uuselintarvikelautakunnan arvioitavaksi.
Drake &amp; Josh
Drake & Josh on Dan Schneiderin luoma televisiosarja, jota on esitetty Nickelodeon-televisiokanavalla vuodesta 2004. Pääosia sarjassa esittävät Drake Bell (Drake Parker) ja Josh Peck (Josh Nichols) muita näyttelijöitä ovat mm. Miranda Cosgrove (Megan Parker), Jonathan Goldstein (Walter Nichols) ja Nancy Sullivan (Audrey Parker-Nichols).
Deutsche Oper
Deutsche Oper ("saksalainen ooppera") voi tarkoittaa:
Stonewall Jackson
Thomas Jonathan "Stonewall" Jackson (21. tammikuuta 1824 –10. toukokuuta 1863) oli Etelävaltioiden kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa ja eniten mainetta niittänyt Etelävaltioiden armeijan komentaja Robert E. Leen jälkeen.
Hän oli syntynyt Clarksburgissa Länsi-Virginiassa vuonna 1824. Hän kävi Yhdysvaltain sotilasakatemian ja otti osaa Meksikon–Yhdysvaltain sotaan tykistössä. Sisällissodan alkaessa hän oli sotilasakatemia Virginia Military Institute VMI:n opettaja. Sisällissodan alettua hän otti osaa ensimmäiseen Bull Runin taisteluun, jossa sai kuuluisan lempinimensä ”Stonewall” eli kiviseinä. Nimitys tulee kenraali Barnard Elliot Been lausahduksesta jonka mukaan ”Jackson joukkoineen oli vihollista vastassa kuin kivimuuri”. Hän saavutti eniten kuuluisuutta Shenandoahin laakson sotaretkensä aikana vuonna 1862 ja Pohjois-Virginian armeijan komentajana. Hän saavutti menestystä myös etelälle voittoisassa Fredericksburgin taistelussa. Hänen omat joukkonsa ampuivat häntä Chancellorsvillen taistelussa ja hän kuoli käden amputoinnin komplikaatioihin ja keuhkokuumeeseen muutamia päiviä myöhemmin.
Häntä pidetään yhä Yhdysvaltain historian nerokkaimpana strategina. Kuultuaan hänen kuolemastaan kenraali Lee lausui että Jackson menetti vasemman kätensä, minä oikean.
Liskohaukka
Liskohaukka ("Kaupifalco monogrammicus") on afrikkalainen päiväpetolintu ja sukunsa ainoa edustaja. "Kaupifalco"-suvun nimesi Bonaparte 1854 Johann Jakob Kaupin kunniaksi.
Linnun pituus on noin 35–38 senttimetriä ja paino 250–280 grammaa, naaras on hiukan suurempi. Se on varpushaukan kokoluokkaa oleva pitkäjalkainen petolintu, jonka höyhenpuku on harmaa, vatsapuolelta tummaraitainen. Koivet ja nokka ovat punertavat. Vaaleassa kurkussa on musta pystyjuova. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Saalistaessaan se voi lekutella pysyen ilmassa paikallaan.
Liskohaukka elää Afrikassa Saharan eteläpuolella Etelä-Afrikkaan saakka noin 13 miljoonan neliökilometrin laajuisella alueella. Maailman populaation koko on 100 000–1 000 000 yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen.
Avoimet, harvapuiset metsät, savanni ja pensaikkoalueet.
Pesä on risuista rakennettu ja sijaitsee puun oksanhaarassa tai palmun latvassa. Naaras munii 1–3 valkoista munaa ja hautoo yksin. Koiras tuo hautovalle naaraalle ruokaa.
Nimensä mukaisesti liskohaukka syö liskoja ja muita pieniä matelijoita mutta myös lintuja, pikkunisäkkäitä ja isoja hyönteisiä.
Röyhkeä diplomaatti
Röyhkeä diplomaatti on 27. joulukuuta 2007 MTV3:lla alkanut suomalainen komediasarja. Sarjan ovat käsikirjoittaneet Mari Perankoski, Juha Jokela, Johanna Vuoksenmaa, Miira Karhula, Outi Ikonen ja Olli Haikka.
Sarja kertoo Ulkoministeriön kauppapoliittisesta osastosta ja sen työntekijöistä. Merita Laurén (Miitta Sorvali) on poliittisesti epäkorrektein ja epäpätevin apulaisosastopäällikkö, joka ei osaa ottaa työtänsä liian vakavasti. Osastolle saapuu harjoittelija Liisa (Mari Perankoski), jonka hartioille jää kaikki osaston työt. Merita inhoaa Liisaa ja käyttää häntä hyväksi. Suomen kansainvälisiä suhteita ylläpitäessä työt osastolla sujuvat siinä sivussa.
California Girls
California Girls on yksi Beach Boysin tunnetuimmista kappaleista. Kappaleen sävelsi, tuotti, sovitti ja osittain sanoitti Brian Wilson. Laulun toinen sanoittaja Mike Love myös laulaa kappaleen säkeet. Se ilmestyi singlenä vuonna 1965, albumilta "Summer Days (And Summer Nights!!)", ja nousi Amerikan listan sijalle 3. Kappaleella lauloi myös yhtyeeseen juuri äskettäin liittynyt Bruce Johnston.
Kappaletta on pidetty surf-musiikin arkkityyppinä ja klassikkona, ja se on erilaisissa kriitikoiden listauksissa ollut Beach Boysin arvostetuimpia sävellyksiä Good Vibrationsin ja God Only Knowsin jälkeen.
Van Halenin laulaja David Lee Roth coveroi kappaleen menestyksekkäästi vuoden 1985 EP:lleen "Crazy from the Heat". Versiolla laulaa myös Beach Boysin Carl Wilson. New Musical Express -lehti valitsi "California Girlsin" kaikkien aikojen 30. parhaaksi singleksi vuonna 1976.  Kappale on myös osa Rock and Roll Hall of Famen listaa "500 Songs that Shaped Rock and Roll".
Alexanderplatzin rautatieasema
Alexanderplatzin rautatieasema on tärkeä solmukohta Berliinin S-Bahn-, U-Bahn- ja Regionalbahn-verkostolla. Se sijaitsee Berliinin itäisessä keskustassa Alexanderplatzin laidalla. Vuonna 2006 Alexanderplatzin rautatieasema oli Berliinin kolmanneksi vilkkain Regionalbahn-asema Friedrichstraßen ja Zoologischer Gartenin rautatieasemien jälkeen. Kaukojunat eivät asemalla pysähdy.
Alexanderplatzin rautatieaseman maanpäällinen osa sijaitsee Berliinin läpi itä-länsi-suunnassa kulkevalla korkoradalla ("Stadtbahn") ja sillä pysähtyvät Regionalbahnin lisäksi S-Bahn-linjat S5, S7 ja S75. Aseman alla sijaitsee yksi Berliinin U-Bahnin suurimmista asemista, joka on kolmen linjan (U2, U5 ja U8) kohtauspaikka.
Asema on avattu vuonna 1882.
MiFID
MiFID on EU:n rahoitusmarkkinoita sääntelevä direktiivi (Markets in Financial Instruments Directive, 2004/39/EY). Direktiivi annettiin huhtikuussa 2004 ja sitä täydentävä asetus sekä täytäntöönpanodirektiivi annettiin syksyllä 2006. Direktiivi sääntelee sijoituspalvelujen tarjoamista, kuten sijoitusneuvontaa, omaisuudenhoitoa ja arvopaperivälitystä.
Direktiivin tavoitteena on kehittää EU:n sisämarkkinoiden toimintaa, yhdenmukaistaa jäsenvaltioiden säännöksiä, helpottaa sijoituspalveluiden tarjoamista jäsenvaltiosta toiseen, lisätä kilpailua arvopaperimarkkinoilla ja parantaa sijoittajan suojaa.
Suomessa direktiivi saatettiin voimaan säätämällä uusi laki sijoituspalveluyrityksistä ja tekemällä muutoksia mm. arvopaperimarkkina- ja sijoitusrahastolakiin. Uudet säännökset tulivat voimaan 1.11.2007.
MiFID direktiivi (2004/39/EY) on korvattu 3.1.2018 alkaen MiFID II direktiivillä (2014/65/EU) sekä MiFIR asetuksella (EU N:o 600/2014).
MiFID II direktiivi ja MiFIR asetus nähtiin tarpeellisiksi muuan muassa siitä syystä, ettei MiFID I direktiivin katsottu tarkoituksestaan huolimatta tarjoavan riittäväntasoista sijoittajansuojaa. MiFID direktiivin uudistamistarpeeseen vaikuttivat niin finanssikriisi kuin myös markkinakehitys.
MiFID II direktiivin yhtenä keskeinä tavoitteena onkin pidetty nimenomaan sijoittajansuojan parantamista ja edistämistä. Toisena keskeisenä tavoitteena on pidetty läpinäkyvyyden lisäämistä rahoitusvälineillä käytävässä kaupankäynnissä.
Suomessa MiFID II direktiivi ja MiFIR asetus johtivat useisiin lakimuutoksiin. Tämän johdosta säädettiin uusi laki kaupankäynnistä rahoitusvälineillä, joka kumosi aiemman samannimisen lain. Tämän lisäksi sijoituspalvelulakiin tehtiin lukuisia muutoksia ja muutoksia aiheutui myös lakiin Finanssivalvonnasta sekä joukkorahoituslakiin. Nämä lainmuutokset tulivat voimaan 3.1.2018.
Meriputki
Meriputki ("Angelica archangelica" ssp. "litoralis") on sarjakukkaisiin kuuluva kaksi- tai kolmevuotinen onttovartinen putkilokasvi. Se on merenrannoilla kasvava väinönputken alalaji.
Meriputken ulkonäköerot väinönputkeen ovat pieniä. Sen sarjakukintojen pikkusarjojen perät ovat karvattomia ja sarjojen suojuslehdet lyhyemmät. Meriputken hedelmä on 5–6 mm pitkä, soikeampi ja matalauurteisempi kuin väinönputkella. Hedelmät ovat pistävänhajuisia.
Suomessa meriputkea tavataan kaikilla rannikoilla paitsi Keski-Pohjanmaalla. Suomenlahden ja Ahvenanmaan rannikolla se on runsas. Meriputki kasvaa merenrannoilla, jotka ovat avoimia ja kivikkoisia.
Carl Friedrich August Meisner
Carl Friedrich August Meisner (6. tammikuuta 1765 Ilfeld, Hannover–12. helmikuuta 1825 Bern) oli saksalainen lintutieteilijä.
Meisnerin isä oli Karl Friedrich Meisner, Ilfeldin keisarillisen pedagogin johtaja. Meisner avioitui ensimmäisen kerran 1799 Rosina Elisabetha von Steigerin kanssa, toistamiseen 1805 Margaritha Fueterin kanssa. Meisner opiskeli luonnonhistoriaa ja filologiaa Göttingenissä 1782–1784. Vuosina 1786–1792 hän toimi kotiopettajana ja opettajana Bremenissä. 1799–1824 hän oli berniläisen yksityiskoulun johtaja. 1805 alkaen hän toimi luonnontutkimuksen ja maantieteen professorina Bernin akatemiassa.
1804 hän julkaisi linnustoselvityksen "Systematisches Verzeichniss der Vögel der Schweiz". 1815 hän julkaisi yhdessä Heinrich Rudolph Schinzin (1777–1861) kanssa kirjan Sveitsin linnuista "Die Vögel der Schweiz".
Meisner tutki myös kasveja ja nimesi "Gunnera"-suvun Gunneruksen kunniaksi. Linnuista Meisner nimesi ainakin kivikkopyyn ("Alectoris graeca").
Hackescher Marktin rautatieasema
Hackescher Marktin rautatieasema (, tunnettiin vuosina 1882–1951 nimellä "Bahnhof Börse", vuosina 1951–1992 nimellä "Bahnhof Marx-Engels-Platz") on rautatieasema Berliinin S-Bahn-verkostolla. Se sijaitsee samannimisen aukion laidalla kaupungin itäisessä keskustassa.
Vuonna 1882 valmistunut asema kuuluu kaupungin läpi itä-länsi-suunnassa kulkevaan korkorataan ("Stadtbahn") ja on yksi harvoista tämän radan asemista, jotka ovat säilyneet alkuperäisessä asussaan.
Aseman alla sijaitsee monia erilaisia ravintoloita, kahviloita ja baareja.
Hackescher Marktilla pysähtyvät S-Bahnin linjat S5, S7 ja S75. Aseman edestä liikennöi lisäksi useita raitiovaunu- ja bussilinjoja.
Jari Yliaho
Jari Veli Yliaho (s. 9. joulukuuta 1957 Virrat) on suomalainen kitaristi, joka on tullut tunnetuksi Juice Leskinen Slam, Juice Leskinen Grand Slam sekä Siberia-yhtyeistä.
Yliaho soitti vuosina 1974–1979 Virroilta kotoisin olevassa Donna-yhtyeessä, josta toinen kitaristi Petteri Salminen oli lähtenyt liittyäkseen Juice Leskisen Juice-yhtyeeseen vuonna 1975. Salmisen tilalle tuli Tapio Manninen.
Vuonna 1979 Salminen oli jättämässä Juice Leskinen Slam -yhtyeen ja Yliahoa pyydettiin Salmisen tilalle. Yliaho liittyi bändiin ja molemmat (Yliaho & Salminen) soittavatkin kitaroita Juice Leskinen Slamin -levyllä "XV yö (Tauko III)". Yliaho ja Salminen soittavat yhdessä esim. kappaleen ”Rock 'n Roll 'n Blues 'n Jazz” kitarasoolon. Salmisen väistyttyä kokoonpanosta Yliaho jäi Slamin pääasialliseksi kitaristiksi ja taustalaulajaksi. Yliaho soitti kokoonpanossa syksyn 1981 loppuun, jolloin Juice Leskinen Slam hajosi.
Slamin hajottua Yliaho perusti yhdessä Donnan rumpalin Paavo Kaiholan ja basisti Jari Loisan kanssa Suomen The Policeksikin kutsutun Siberia-yhtyeen. Yhtye julkaisi vuosina 1981–1985 kaksi albumia, joista toinen – "Valkoinen vankila" – oli hitti. Jostain syystä Yliaho sai kuitenkin yhtyeestä tarpeekseen ja liittyi Juice Leskinen Grand Slamiin Sakari Kuosmasen tilalle. Itse asiassa Yliaho liittyi Grand Slamiin, koska kitaristi Hannu Puntti Valtonen oli valittu opiskelijaksi teatterikorkeakouluun. Yliaho soitti muun muassa Grand Slamin vuonna 1986 ilmestyneellä "Yölento" LP:llä ja vuonna 1991 ilmestyneellä Grand Slamin ”comeback”-levyllä "Taivaan kappaleita".
Kun Grand Slam meni telakalle vuonna 1991, Yliaho siirtyi soolouralle, jonka aikana hän sävelsi useita kappaleita. Juice Leskinen kuoleman (24.11.2006) jälkeen Yliaho palasi uudelleen koottuun Grand Slamiin, joka esiintyi joitakin kertoja vuosina 2007–2010 Juicen muistoksi.
Fist for Fight
Fist for Fight on Sabaton-nimisen power metal -yhtyeen debyyttialbumi, joku koostuu yhtyeen kahdesta varhaisesta demonauhasta.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Joakim Brodén, ellei toisin mainita
Kastanjatimanttikolibri
Kastanjatimanttikolibri ("Amazilia castaneiventris") on kolibreihin kuuluva harvinainen kiitäjälintu. Kastanjatimanttikolibri on erittäin uhanalainen lintu, sitä on jäljellä vain 250–999 yksilöä, ja nekin elävät hyvin pienellä alueella. Populaatio on luultavasti supistunut elinalueiden pienenemisen seurauksena kaupunkien laajetessa
Kastanjatimanttikolibri on pieni 8,4 cm pitkä kolibri, jolla on kirkkaanvihreä kurkku ja rinta. Linnun alavartalo ja pyrstö ovat oranssihtavia, ja linnun alapuoli on kirkkaanpunainen, jossa on hieman pronssin sävyä. Linnun nokka on musta ja lähes suora, mutta nokan alaosassa on hieman vaaleanpunaista.
Lajia tavataan ainoastaan Kolumbiassa. Lintua on nähty kahdessa eri osassa Kolumbiaa, ja viimeisin havainto vuodelta 2000. Lintua pidettiin pitkään yleisenä, mutta nykyistä suuntaa on vaikea arvioida, koska alueella on puutetta tarkkailijoiden selostuksista. Kastanjatimanttikolibri esiintyy kosteissa metsissä 850–2 200 metrin korkeudessa.
Primo Victoria
Primo Victoria on Sabatonin esikoisalbumi, joka julkaistiin 4. maaliskuuta 2005. Nimi 'Primo Victoria' viittaa suureen voittoon Normandian maihinnousussa, jota kappale käsittelee.
Albumi debytoi Ruotsissa Sverigetopplistanin sijalla 43.
Izabella Scorupco
Izabella Dorota Scorupco (s. 4. kesäkuuta 1970 Białystok, Puola) on puolalais-ruotsalainen näyttelijä, jonka tunnetuin rooli on Bond-tyttö Natalya Simonova elokuvassa "007 ja kultainen silmä". Hän on ensimmäinen puolalainen Bond-tytön esittäjä.
Scorupco muutti Ruotsin Bredängiin vuonna 1978 ollessaan kahdeksanvuotias. Hän oppi alkuperäisen äidinkielensä puolan lisäksi englannin ja ruotsin kielen.
Scorupco opiskeli Ruotsissa teatteritaidetta ja musiikkia. Vuonna 1988 elokuvaohjaaja Staffan Hildebrand pestasi Scorupcon pääosaan elokuvaansa "Ingen kan älska som vi", joka käynnisti hänen näyttelijäuransa. Näyttelemisen lisäksi hän on työskennellyt mallina.
1990-luvun alussa Scorupco julkaisi yhden pop-albumin, joka myi kultaa Ruotsissa.
Molskis, sanoi Eemeli, molskis!
Molskis, sanoi Eemeli, molskis! on suomalainen elokuva vuodelta 1960, jonka on ohjannut Ville Salminen. Elokuva on kolmesta Eemeli-elokuvasta toinen.
Eemeli on aikamiespoika. Verottajalla on mielestään saatavia Eemeliltä jonka ei auta muu kuin paeta ja yrittää kaupungista työnteolla ansaita puuttuvat rahat. Vossikkakuskina kaupungissa Eemeli auttelee monia ihmisiä heidän murheissaan. Lopussa selviää, että verottajan tavoittelema henkilö on nimeltään Emil, josta Eemeli toteaa nimensä olevan ihan pelkkä Eemeli. Säästyneet rahat Eemeli antaa iäkkäille vanhemmilleen ja käskee herättää vasta sitten, kun ne loppuvat.
Elokuva sai tyrmääviä arvioita monelta taholta. Kärkevimmin kirjoitti Peter von Bagh ("Kaleva"): ”Filmi on monen lahjattomuuden huolimattoman työn summa”, mutta hyvääkin elokuvassa nähtiin: ”siinä on oikein mukava pieni juoni, joka näytellään kotoisen lupsakasti, paikoin herttaisesti” (Helmi Neva, "Satakunnan Kansa").
Attero Dominatus
Attero Dominatus (lat. "Voita/tuhoa tyrannia") on Sabatonin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 28. heinäkuuta 2006. Se debytoi Ruotsissa Sverigetopplistanin sijalla 16.
Anatoli Filiptšenko
Anatoli Vasiljevitš Filiptšenko (; s. 26. helmikuuta 1928) on neuvostoliittolainen kosmonautti. Hän osallistui vuonna 1969 Sojuz 7 - ja vuonna 1974 Sojuz 16 -lennolle.
Jätettyään avaruusohjelman Filiptšenko pääsi OKB:n varajohtajaksi Harkovassa. Hänet nimitettiin Neuvostoliiton sankariksi.
Pohnpeinkottarainen
Pohnpeinkottarainen tai aikaisemmalta nimeltään ponapénkottarainen ("Aplonis pelzelni") on äärimmäisen uhanalainen varpuslintu. Se on endeeminen laji Pohnpein saarella Mikronesiassa. Lajista on viimeisten 50 vuoden ajalta ainoa varma havainto vuodelta 1995. Ennen 1930-lukua laji oli yleinen, mutta elinympäristön hävitys on saattanut koitua sen tuhoksi. Lajia ei ole julistettu sukupuuttoon, koska vahvistamattomia havaintoja on useita.
Pohnpeinkottarainen syö hedelmiä ja hyönteisiä. Se kasvaa 18 senttimetriä pitkäksi, ja on väriltään tasavärisen tumma.
S/2003 J 16
S/2003 J 16 on Jupiteria retrogradiseen suuntaan kiertävä, epäsäännöllinen, Ananke-ryhmän kuu. Sen löysi ryhmä astronomeja vuonna 2003.
S/2003 J 16 on halkaisijaltaan noin 2 kilometriä ja se kiertää Jupiteria noin 20 744 000 kilometrin etäisyydellä kiertoajan ollessa 610,362 päivää. Radan inklinaatio on 151° ja eksentrisyys 0,3185.
Kalliorikko
Kalliorikko ("Saxifraga adscendens") on pienikokoinen rikkokasveihin kuuluva vuoristojen ja kallioiden kasvi. Suomessa kalliorikko on luokiteltu vaarantuneeksi. Se on rauhoitettu ja sisällytetty luonnonsuojeluasetuksessa erityisesti suojeltaviin lajeihin.
Kalliorikko on kaksivuotinen kasvi. Sen varsi on pysty, vähähaarainen ja kasvi kasvaa 10–25 cm korkeaksi. Maanpinnan tyvessä olevat, pitkään säilyvät aluslehdet sekä varsilehdet ovat 3–7 hampaisia. Kaksineuvoiset kukat ovat valkoiset ja kukkaperiä pitempiä. Kukan verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä. Terälehdet ovat 7–10 mm pitkiä ja lanttokärkisiä. Heteitä on 10 kappaletta. Emiö on kaksilehtinen ja enintään tyvestä yhdislehtinen, ja emilehtien tyvellä on mesisuomuja. Suomessa kalliorikko kukkii kesä-heinäkuussa. Kukinnan jälkeen kypsyy kaksiosainen, monisiemeninen ja pitkäpyöreä kota. Kotaperät ovat kotansa pituisia.
Kalliorikon runsaus vaihtelee rajusti vuosittain. Sen siemenet säilyttävät maassa pitkään itävyytensä, joten siemenpankki on lajin säilyvyyden kannalta tärkeä.
Maailman mittakaavassa kalliorikko on vuoristojen kasvi. Sitä tavataan Alpeilla, Pyreneillä, Karpaateilla, Turkin vuoristoissa Kaukasuksella sekä Ruotsin ja Norjan tuntureilla. Lajin toista rotua tavataan läntisessä Pohjois-Amerikassa. Itämeren piirissä kalliorikko on sopeutunut kasvamaan myös lämpimissä oloissa. Siellä sitä esiintyy Ruotsissa, Suomessa, Karjalassa ja Virossa. Suomessa kalliorikkoa on tavattu Varsinais-Suomesta, Uudeltamaalta ja Hämeestä. Ahvenanmaalta tunnetaan muutama epävarma esiintymä. Lajin tärkeimmät esiintymät ovat Lohjalla, Karjalohjalla, Kemiönsaarella, Kemiössä ja Särkisalossa..
Kalliorikko on kalkinvaatija. Se esiintyy avoimilla kalkkikallioilla ja -jyrkänteillä. Luonnonkulot ja karjanlaidunnus suosivat kasvia pitämällä sen elinympäristöä avoimena. Suomessa lajia uhkaavat kalkin louhinta ja kesämökkirakentaminen.
Iocaste
Iocaste on Jupiteria retrogradiseen suuntaan kiertävä, epäsäännöllinen, Ananke-ryhmän jäsen. Sen löysi ryhmä Havaijin yliopiston astronomeja vuonna 2000. Kuu sai silloin väliaikaiseksi nimekseen S/2000 J 3. Iocaste on läpimitaltaan noin 5 kilometriä ja se kiertää Jupiteria noin 21.3 miljoonan kilometrin etäisyydellä kiertoajan ollessa 632 päivää. Radan inklinaatio on 149° ja eksentrisyys 0,2151.
Nykyisen nimensä kuu on saanut kreikkalaisesta mytologiasta.
Kangasraunikki
Kangasraunikki ("Gypsophila fastigiata") on Euroopassa tavattava, hiekkamaiden valkokukkainen kohokkikasvi. Suomessa laji luokitellaan erittäin uhanalaiseksi ja se on luonnonsuojeluasetuksella rauhoitettu.
Monivuotinen kangasraunikki kasvaa 10–30 cm korkeaksi. Kasvi on tanakka, koheneva ja pystyhaarainen sekä yläosastaan nystykarvainen. Varren tyvi on puutunut. Kapeat lehdet ovat tasasoukkia, paksuhkoja ja sinertävänvihreitä. Lehdet muodostavat varren tyvelle taajan ruusukkeen. Kukinto on tiheähkö, runsaskukkainen viuhko. Kukkaperät ovat tavallisesti verhiötä lyhyempiä. Verhiö on viisiliuskainen, valkojuovainen ja sen muoto vaihtelee kellomaisesta suppilomaiseen. Ulkoverhiötä ei ole. Teriö on valkoinen, 4–6 mm pitkä ja noin 1,5 kertaa verhiön pituinen. Terälehdet ovat kynnellisiä. Emin vartaloita on kaksi kappaletta. Kangasraunikki kukkii Suomessa heinä-elokuussa. Hedelmä on neljäliuskaisesti aukeava kota. Kukintovarret säilyvät yleensä kuivuneina talven yli ja siemenet leviävät hankia pitkin tai keväällä sulamisvesien mukana. Kangasraunikin kukat tuoksuvat hunajalta.
Kangasraunikin pääesiintymisalueet ovat Keski- ja Itä-Euroopassa. Lajia tavataan Saksasta ja Unkarista Valko-Venäjälle ja Venäjän länsiosiin. Pohjois-Euroopassa levinneisyysalue keskittyy Baltian maihin, Ruotsissa Öölantiin ja Gotlantiin sekä Suomeen. Suomessa kangasraunikin esiintymisalue on jakaantuu neljään erilliseen alueeseen: Satakuntaan (Kokemäki, Köyliö, Säkylä), Varsinais-Suomeen (Salo), Etelä-Karjalaan (Taipalsaari, Savitaipale, Imatra) sekä Koillismaalle (Salla, Kuusamo), jossa lajin kanta on vahvin. Laji on Suomessa alkuperäislaji.
Kangasraunikki on avointen hiekkamaiden laji, joka pärjää heikosti kilpailussa muun kasvillisuuden kanssa. Etelä-Suomessa kangasraunikkia esiintyy puuttomilla hiekkatörmillä tai aurinkoisilla mäntykankailla. Laji hakeutuu mielellään teiden ja polkujen varsille. Satakunnassa kangasraunikin on todettu hyötyvän kuloista ja sekä Säkylässä puolustusvoimien harjoitusalueella kaivetuista poteroista ja kranaattikuopista. Koillismaalla kangasraunikkia tavataan jokirantojen ja kurulaaksojen runsaskalkkisilta pengermiltä ja sorateiltä.
Säkylässä lajilla elää Suomessa erittäin uhanalainen raunikkikoi ("Caryocolum petryi").
Kangasraunikin juurta lienee aikaisemmin käytetty pesuaineena saippuan sijaan. Tähän viittaa myös kasvin ruotsinkielinen nimi, "såpört".
Orthosie
Orthosie on Jupiteria retrogradiseen suuntaan kiertävä, epäsäännöllinen, Ananke-ryhmän kuu. Sen löysi ryhmä Havaijin yliopiston astronomi|astronomeja vuonna 2001. Kuu sai silloin väliaikaiseksi nimekseen S/2001 J 9. Orthosie on läpimitaltaan noin 2 kilometriä ja se kiertää Jupiteria 21,2 miljoonan kilometrin etäisyydellä kiertoajan ollessa 623 päivää. Radan inklinaatio on 146° ja eksentrisyys 0,278.
Nykyisen nimensä kuu on saanut kreikkalaisesta mytologiasta.
Iskmo
Iskmo on kylä Mustasaaren kunnassa. Se sijaitsee noin 7 kilometriä Vaasasta. Kylässä on päiväkoti joka aiemmin toimi kouluna. Iskmossa on myös vapaaehtoinen palokunta. Eräs tunnettu iskmolainen on Suomen yleisurheilumaajoukkueessa kilpaileva Richard Mitts. Iskmo-Jungsund BK on paikkakunnalla toimiva aktiivinen jalkapalloseura, jolla on 240 pelaajaa 14 joukkueessa.
Kylän osa on myös Grönvik, joka tunnetaan siellä aikoinaan toimineesta Grönvikin lasitehtaasta.
Vanhoista asiakirjoista löytyvät muodot: Iskimo (1543) ja Iskmå (1571). Nimi ääntyy i:smɷ. Alkuosa "Isk"- on mahdollisesti peräisin miehennimen "Iisak" suomenkielisellä Pohjanmaalla käytetyistä muodoista "Iiska", "Iisko", "Iska" tai "Isko". Loppuosa -"mo" juontuu suomenkielisestä sanasta "maa" tarkoittaen suurta saarta.
Helike (kuu)
Helike on Jupiteria retrogradiseen suuntaan kiertävä, epäsäännöllinen, Ananke-ryhmän kuu. Sen löysi ryhmä Havaijin yliopiston astronomeja vuonna 2003. Kuu sai silloin väliaikaiseksi nimekseen S/2003 J 6. Helike on halkaisijaltaan noin 4 kilometriä ja se kiertää Jupiteria noin 21,1 miljoonan kilometrin etäisyydellä kiertoajan ollessa 626 päivää. Radan inklinaatio on noin 155° ja eksentrisyys 0,1467.
Nykyisen nimensä kuu sai kreikkalaisesta mytologiasta.
Kuusankosken urheilupuisto
Kuusankosken urheilupuisto on Kouvolan Kuusankosken pääasiallinen yleisurheilu- ja jalkapalloareena. Se on jalkapalloseura FC Kuusankosken, sekä amerikkalaista jalkapalloa edustavan Kouvola Indians -seuran kotikenttä. Urheilupuistossa on yleisurheilukenttä, ruoho- ja hiekkapäällysteiset pallokentät, hiekkatekonurmipintainen pesäpallokenttä sekä
tenniskentät.
Urheilupuisto on nähnyt aikoinaan Veikkausliigajalkapalloa. Kuusankosken Kumu pelasi liigaa kauden 1990 ja urheilupuisto toimi tuolloin Kumun kotikenttänä. Kyseiseltä kaudelta on peräisin myös kentän yleisöennätys, 3 269 katsojaa ottelussa Valkeakosken Hakaa vastaan. Urheilukentällä on katettu pääkatsomo sekä kenttää kiertävä betoninen aurinkokatsomo.
Aterin kulttuuri
Aterin kulttuuri oli kivikautinen kulttuuri pohjoisessa Afrikassa 40 000–30 000 vuotta sitten. Se sijoittuu myöhäiseen keskipaleoliittiseen aikaan ja on luultavasti varhaisen, nykyistä edeltävän nykyihmisen luoma. Aterilaiset tuottivat ensimmäisinä ruotokantaisia kärkiä, joissa leveän kärjen takana oli kapea varsimainen osa. Näitä kärkiä lienee käytetty keihäänheittimissä. Aterin kulttuurille olivat ominaisia myös pisaramaiset litteät kaksipuolisesti isketyt kiviterät. Kulttuuri pohjautui neandertalinihmiselle ominaiseen Moustier-kulttuuriin, joka oli saanut vaikutteita Levalloisin kulttuurista. Kulttuuri hävisi suurelta osin noin 30 000 vuotta sitten Saharan kuivuttua aavikoksi.
Sloop John B
”Sloop John B” on Beach Boysin "Pet Sounds" -albumin seitsemäs kappale ja ensimmäinen single. Se nousi Yhdysvaltain singlelistan kolmannelle sijalle ja oli täten levyn suurin hitti Yhdysvalloissa.
”Sloop John B” on alun perin vanha kansansävelmä. Se on levytetty ensimmäistä kertaa tiettävästi jo vuonna 1927. Brian Wilson teki oman versionsa yhtyetoveri Al Jardinen ehdotuksesta ja muokkasi laulua rankalla kädellä omaan tarkoitukseensa sopivaksi. Uusi versio päätyi lopulta "Pet Sounds" -albumille. Se on levyn ainoa kappale, jonka säveltäjä ei ole Brian Wilson.
Wilson muutti kappaleen sanoitusta muutamasta kohtaa. Hän muutti rivin "”This is the worst trip since I've been born”" muotoon "”This is the worst trip I've ever been on”", ja rivin "”I feel so break up”" muotoon "”I feel so broke up”". Myös rivi "”broke into the people's trunk”" on muutettu paremmin tarinaan sopivaksi: "”broke in the captain's trunk”".
”Sloop John B:sta” on tehty Beach Boysin version lisäksi lukuisia muita coverversioita. Muun muassa Tom Fogerty, Roger Whittaker, Dick Dale ja Johnny Cash ovat levyttäneet oman versionsa laulusta. Suomeksi kappaleen ovat levyttäneet Brita Koivunen ja Eino Virtanen nimellä ”Mä veneen omistin”.
Vuonna 2003 The Sun-Herald Magazinen toimittaja Peter Holmes valitsi Beach Boysin ”Sloop John B:n” maailman kaikkien aikojen 30. parhaaksi pop-lauluksi.
Euanthe
Euanthe on Jupiteria retrogradiseen suuntaan kiertävä, epäsäännöllinen, Ananke-ryhmän kuu. Sen löysi ryhmä Havaijin yliopiston astronomeja vuonna 2001. Euanthe on läpimitaltaan noin 3 kilometriä ja se kiertää Jupiteria noin 21 miljoonan kilometrin etäisyydellä kiertoajan ollessa 620 päivää. Radan inklinaatio on 149° ja eksentrisyys 0,2308.
Nykyisen nimensä kuu sai elokuussa 2003 kreikkalaisesta mytologiasta.
Helsingby
Helsingby (myös muodossa Hälsingby) on kylä ja taajama Mustasaaren kunnassa Pohjanmaalla. Hälsingbyn taajamassa oli vuoden 2011 lopussa 864 asukasta.
Kylä sijaitsee noin 10 kilometriä Vaasasta kaakkoon. Siellä toimii jalkapalloseura IF Hoppet.
Varjoon juuttunut
Varjoon juuttunut on Uniklubin kolmannen albumin Luotisateen kolmas single. Single julkaistiin ainoastaan rajoitettuna painoksena, ja sitä painettiin ainoastaan 500 kpl. Yhtyeen jäsenet ovat taiteilleet kansilehtiseen jonkin kuvan.
Single debytoi Suomen virallisen listan toisella sijalla.
Thelxinoe
Thelxinoe on Jupiteria retrogradiseen suuntaan kiertävä, epäsäännöllinen, Ananke-ryhmän kuu. Sen löysi ryhmä Havaijin yliopiston astronomeja vuonna 2003. Kuu sai silloin väliaikaiseksi nimekseen S/2003 J 22. Thelxinoe on läpimitaltaan noin 2 kilometriä ja se kiertää Jupiteria noin 21,2 miljoonan kilometrin etäisyydellä kiertoajan ollessa 628 päivää. Radan inklinaatio on 151° ja eksentrisyys 0,2194.
Nykyisen nimensä kuu sai maaliskuussa 2005 kreikkalaisesta mytologiasta.
S/2003 J 18
S/2003 J 18 on Jupiteria retrogradiseen suuntaan kiertävä, epäsäännöllinen, Ananke-ryhmän kuu. Sen löysi ryhmä astronomeja vuonna 2003.
S/2003 J 18 on halkaisijaltaan noin 2 kilometriä ja se kiertää Jupiteria noin 19 813 000 kilometrin etäisyydellä kiertoajan ollessa 569,728 päivää. Radan inklinaatio on 147° ja eksentrisyys 0,1570.