Matkapuhelimien säteilyn terveysvaikutukset
Matkapuhelimet ja matkapuhelinverkon tukiasemat lähettävät radiotaajuista mikroaaltosäteilyä, jolle matkapuhelimen käyttäjä altistuu erityisesti silloin, kun puhelin on lähellä kehoa tai kun hän puhuu huonossa kentässä.
Matkapuhelimien käytön yleistyminen ja älypuhelinten tulo markkinoille on kasvattanut huolta voimakkaasti lisääntyneen mikroaaltoaltistuksen terveysvaikutuksista. Jotkut maat kuten esimerkiksi Ranska, Kanada ja Venäjä ovat rajoittaneet siksi matkapuhelinten käyttöä tai niiden mainostamista.
Sveitsin kansanterveyslaitos julkaisi vuonna 2018 tutkimuksen, jonka mukaan matkapuhelimeen puhuminen heikentää teini-ikäisten visuaalista muistia. Vaikutus oli selvin niillä tutkimukseen osallistuneilla, jotka pitivät puhelinta oikealla korvalla. Tämän ajatellaan selittyvän sillä, että säteilyä kulkeutui heillä visuaalisesta hahmottamisesta vastaavaan oikeaan aivopuoliskoon. Tutkimusta pidetään luotettavana, koska käyttötiedot kerättiin suoraan operaattoreilta.
Matkapuhelinta runsaasti käyttävillä on havaittu kohonnut aivosyöpä gliooman riski. Maailman terveysjärjestön (WHO) kansainvälinen syöväntutkimuskeskus IARC (International Agency for Research on Cancer) on luokitellut mikroaaltosäteilyn tämän perusteella mahdollisesti syöpää aiheuttavaksi.
Kymmenen vuotta jatkunut matkapuhelimen käyttö tunnin päivässä kasvatti aivosyövän riskin yli kaksinkertaiseksi Ruotsin kansallisessa työelämän tutkimukseen erikoistuneessa Arbetslivetinstitutin vuonna 2006 julkaisemassa tutkimuksessa. Tutkimukseen osallistui yli neljätuhatta ihmistä, joista noin puolet sairasti syöpää. Sairastuneista 905:llä oli pahanlaatuinen aivokasvain. 85 tutkittua 905 aivokasvainpotilaasta oli kännyköiden suurkäyttäjiä, eli he olivat käyttäneet puhelinta tunnin päivässä tutkimusta edeltäneen kymmenen vuoden ajan. Vuonna 2005 tehty hollantilaistutkimus sekä vuonna 2006 tehty 2006 brittitutkimus eivät löytäneet yhteyttä syövän ja matkapuhelimen käytön välillä. Tuloksissa on ilmiö, että potilaat ovat käyttäneet matkapuhelinta pääsääntöisesti samalla puolella päätä kuin kasvain, ja vastaavasti toisella puolella päätä riski aivosyöpään näyttäisi alentuneen. Tämän voi tulkita niin, että potilaat liioittelevat samanpuoleista käyttöä, ja silloin lisääntynyt riski olisi näköharha, eli kännykän ja syövän välillä ei olisi yhteyttä.
Jotkut ihmiset tuntevat säteilystä tiettyjä tuntemuksia kuten päänsärkyä, keskittymisvaikeuksia, ihon kuumenemista ja punoitusta. Kuumoitus saattaa johtua matkapuhelimen kotelon lämpenemisestä. Muille oireille ei ole löytynyt tutkimuksissa suoraa selitystä. Matkapuhelinsäteilyn oireet lasketaan sähköyliherkkyyteen kuuluvaksi.
Matkapuhelimen SAR-arvo (specific absorption rate) kertoo, kuinka paljon energiaa puhelimen aiheuttamasta radiotaajuisesta sähkömagneettisesta kentästä imeytyy käyttäjän pään (SAR-pää) ja vartalon (SAR-keho) kudoksiin. Kansainvälinen säteilysuojelutoimikunta määritteli turvalliseksi enimmäis-SAR-arvoksi 2 wattia kilolle. Yhdysvalloissa raja-arvona käytetään kuitenkin 1,6 wattia. Suomen sosiaali- ja terveysministeriö on määrännyt asetuksella, että Suomessa myytävien matkapuhelinten SAR-arvo saa olla enintään kaksi wattia kiloa kohti. Suomessa myydyt älypuhelimet saattavat kuitenkin ylittää viisinkertaisesti kyseisen enimmäisarvon.
Säteilyturvakeskus suosittelee vähentämään turhaa altistumista, koska matkapuhelinten käyttöön liittyy epävarmuuksia. Suojautuminen on tärkeää etenkin lasten kohdalla, koska elinikäinen altistumisaika on pidempi kuin aikuisena matkapuhelimen käytön aloittaneilla ja lapsia koskevaa tutkimustietoa on varsin vähän saatavilla. STUKin suositus ei koske tukiasemien aiheuttamaa heikkoa altistumista, koska niiden haitallisista vaikutuksista ei ole tieteellistä näyttöä. STUKin mukaan kannattaa noudattaa seuraavia ohjeita:
Soluviljelmillä tehdyissä kokeissa, joita on tehty runsaasti myös esimerkiksi Säteilyturvakeskuksessa (ks. esim. EU:n rahoittama laaja REFLEX-projekti ) on saatu viitteitä siitä, että matkapuhelinsäteily voisi aiheuttaa tilapäisiä muutoksia solujen toiminnassa kuten geenien toiminnassa, proteiinien aktiivisuudessa ja solun sisäisten kemiallisten viestien välityksessä. Jo tunnin altistus matkapuhelimen säteilylle aiheuttaa altistuneiden proteiinien fosforylaatiomuutoksia. Yksi tällainen proteiini, jossa fosforylaatio-muutoksia tapahtuu on heat shock protein-27 eli hsp27. Myös hsp27:n ekspressio lisääntyy altistumisen seurauksena. Hsp27:n fosforylaatio ja ekspression lisääntyminen kertoo stressireaktiosta. Hsp27:n aktivaatio voi helpottaa aivosyövän kehittymistä inhiboimalla sytokromi c/ kaspaasi 3:n apoptooppista reittiä tai helpottaa veriaivoesteen läpäisevyyttä stabiloimalla endoteelisia stressisyysoluja. Hsp27:n fosforylaation tiedetään säätelevän F-aktiini polymerisaatiota ja stabiloivan stressisyysoluja.
STUKin tutkijoiden tekemissä proteiinitutkimuksissa, joiden tulokset on julkaistu kansainvälisessä Proteomics-tiedelehdessä, löytyi rakenneproteiinien ryhmään kuuluvan vimentin-nimisen proteiinin muutoksia säteilyn vaikutuksesta. Vimentiini on 57 kDa:n kokoinen välifilamentti-proteiini, joka ekspressoituu ensimmäisenä solun muutoksissa. Kaikki solut ekspressoivat vimentiiniä, ja vimentiini esiintyy usein yhdessä sytokeratiinin ja S-100-proteiinin kanssa.
Vuonna 2002 STUKissa tehdyssä tutkimuksessa huomattiin, että kännykän säteily vaikutti solun tukirangan aktiinin toimintaan. Solun tukiranka ylläpitää solujen muotoa, avustaa erilaisissa kuljetustapahtumissa ja vastaa solun liikkeistä. Tämän seurauksena matkapuhelinten säteily voi siis muuttaa solujen toimintaa. Kokeen toisto (replikointi) USA:ssa, Japanissa ja Ranskassa ei kuitenkaan ole tuottanut samaa tulosta, joten STUKin tutkimustulos ei edusta tieteellistä konsensusta.
Mikroaallot voivat lisätä matkapuhelimien synnyttämällä säteilytasolla niin sanotun aivoveriesteen läpäisevyyttä. Aivoverieste säätelee aineiden kulkeutumista verenkierron ja aivosolujen välillä ja se estää tiettyjen proteiinien pääsyn verisuonista aivoihin. Mahdolliset muutokset ovat kuitenkin vähäisiä ja häviävät nopeasti säteilyn katkettua. Mahdollisesti kyseessä on mikroskooppisesta lämpenemisestä aiheutuva muutos. Ilmiö mahtuu hyvin fysiologisen vaihtelun piiriin eikä tiedettävästi ole haitallinen.
Matkapuhelinsäteilyn aiheuttamalla enintään 0,3-asteisella lämpötilannousulla ei ole biologista merkitystä, koska aivojen lämpötila vaihtelee normaalisti asteen verran.
Nopein ja tehokkain tapa tutkia kännykän mikroaaltosäteilyn vaikutuksia solutasolla on tehdä proteiinitutkimus käyttäen geenien ja proteiinien laajamittaista kartoitusta eli high-throughput screening:iä eli HTSTtä. Tämän avulla soluja voidaan altistaa kännykän säteilylle ja tämän jälkeen tuhansien geenien ja proteiinien joukosta voidaan löytää ne proteiinit ja geenit, joihin säteily vaikuttaa. HTST:n avulla pystytään havainnoimaan hyvinkin pienet muutokset proteiineissa ja ekspressiossa. Ongelma on kuitenkin menetelmän suuri toleranssi, +/- 30 % tai jopa enemmänkin. Saatuja tuloksia, kuten yllä olevia, tulee siis arvioida virhemarginaalit huomioiden.