hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Monacon Grand Prix 1959
Monacon Grand Prix 1959 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 10. toukokuuta 1959 Monacon radalla. Kilpailu oli kauden avauskilpailu, ja sen voitti Jack Brabham.
Indianapolis 500 1959
Indianapolis 500 1959 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 30. toukokuuta 1959 Indianapolis Motor Speedway -radalla. Kilpailun voitti Rodger Ward.
Hollannin Grand Prix 1959
Hollannin Grand Prix 1959 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 31. toukokuuta 1959 Circuit Park Zandvoort -radalla. Kilpailun voitti Jo Bonnier, jolle voitto oli uran ensimmäinen ja samalla ainoa. Lisäksi Bonnier otti uransa ainoan palkintosijan. Hän oli myös ensimmäinen Formula 1 -kilpailun voittanut ruotsalainen.
Ranskan Grand Prix 1959
Ranskan Grand Prix 1959 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin Reims-Gueux -radalla 5. heinäkuuta 1959. Kilpailun voitti Tony Brooks, jolle voitto oli kauden ensimmäinen.
Britannian Grand Prix 1959
Britannian Grand Prix 1959 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 18. heinäkuuta 1959 Aintreen radalla. Kilpailun voitti Jack Brabham, jolle voitto oli kauden toinen.
Saksan Grand Prix 1959
Saksan Grand Prix 1959 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 2. elokuuta 1959 AVUS -radalla Berliinissä. Kilpailun voitti Tony Brooks, jolle voitto oli kauden toinen. Kyseinen kilpailu on ainoa AVUS- radalla ajettu Saksan GP. Osakilpailu siirrettiin pois Nürburgringiltä poliittisista syistä sotaa edeltäneelle AVUS:in kilparadalle.
Osakilpailun erikoisuus oli kisapituuden jakaminen kahteen 30 kierrosta kestävään osioon, koska rata muodostui kahdesta pitkästä Saksan moottoritieosuudesta, joita yhdisti kaksi silmukkaa. Pitkien ja nopeiden suorien ansiosta rata soveltui parhaiten Ferrarille, joka otti kilpailusta kolmoisvoiton (voitto oli tallille mieleinen, koska Italian metallityöläisten lakon vuoksi talli ei voinut osallistua Britannian GP:hen).
Ferrarin ainoan haastajan Cooperin autot yrittivät taistella voitosta, mutta kärsivät vakavista teknisistä ongelmista moottorin ja vaihteiston osalta. Toisen osion lopussa Ferrarin kuljettajat vaihtoivat sijoituksia keskenään ylivoimaisessa johdossa.
Portugalin Grand Prix 1959
Portugalin Grand Prix 1959 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 23. elokuuta 1959 Monsanto Park -radalla. Kilpailun voitti Stirling Moss, jolle voitto oli kauden ensimmäinen.
Italian Grand Prix 1959
Italian Grand Prix 1959 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 13. syyskuuta 1959 Monzan radalla. Kilpailun voitti Stirling Moss.
Yhdysvaltain Grand Prix 1959
Yhdysvaltain Grand Prix 1959 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 12. joulukuuta 1959 Sebring Raceway -radalla. Kilpailu oli kauden viimeinen, ja sen voitti Bruce McLaren, jolle voitto oli uran ensimmäinen.
Kilpailun viimeisellä kierroksella Jack Brabhamilta loppui bensa, mutta muut olivat niin paljon jäljessä, että hän työnsi autonsa maaliin ja varmisti mestaruutensa.
Vinski (Prätkähiiret)
Vinski () on kuvitteellinen sankarihahmo Prätkähiiret-sarjassa. Rick Ungarin luoma hahmo teki ensiesiintymisensä vuonna 1993 "Prätkähiiret"-animaatiosarjan jaksossa Hanat auki!.
Vinski on sankarikolmikon nuorin ja innokkain. Hänen kaksi veljestä ovat nimeltään Turbo ja Moto. Vinski on kapinallinen, peloton ja rakastaa kaikkea johon liittyy vaaraa ja sen lisäksi hänellä on iso ego. Vinski ei myöskään pidä työnteosta, kuten eivät muutkaan Prätkähiiret. Hän myös tykkää flirttailla kovasti Santun, Prätkähiirten mekaanikon kanssa ja lisäksi kutsuu tätä lähes aina nimillä Santtu-typy, kulta tai söpöläinen, mikä myös viittaa pienoiseen flirttailuun. Vinski on ainakin jollain tavalla ihastunut Santtuun, minkä voi olettaa siitä, että hän tekisi mitä vain Santun puolesta. Vinski joutuu usein pulaan impulsiivisuutensa ja uhkarohkean asenteensa takia. Hän on saanut ikuisen arven Marsissa käydyssä sodassa plutolaisia vastaan. Ohjuksen osuttua kolmikkoon heidän hyökätessä kohti plutolaisia, hän menetti oikean puolen kasvoistaan. Sekin kuitenkin korjattiin, kun Anni laittoi mukautuvan titaaninaamion Vinskin kasvoille.
Vinskin tausta on lähes mysteeri, vaikkakin hänen sukulaisistaan on mainittu. Hänen äitinsä mainittiin kerran, mutta muiden hiirten tavoin Vinskin isästä ei ole mitään tietoa. Kenties hänen tunnetuin sukulainen on vuoden 2006 sarjassa esitelty täti, joka on avaruus-merirosvo. Vinski kuului jo hyvin nuorena vapaustaistelijoihin ja oli erityisesti Moton ja Turbon kanssa muodostanut oman tuhoisan kolmikon, jota Rontti valmensi tuleviksi huipputaistelijoiksi.
Punainen, nopea ja kilpaurheilullinen prätkä on kuin omistajansa Vinski. Kuten muutkin prätkät myös tämäkin moottoripyörä sisältää erikoilisäyksiä, kuten ohjuksia, laseraseita, hinaus- ja kiipeilyköyden, sekä rakettimoottorit. Lisäksi sillä on oma tekoäly, joka vastaa omistajansa kutsuihin.
Eero Silvasti
Eero Ananias Silvasti (19. syyskuuta 1932 Joroinen – 21. maaliskuuta 2006 Tampere) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Silvasti oli tunnettu Yle TV2:n haastatteluohjelmistaan ja dokumenteistaan.
Silvasti opiskeli Tampereen Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa vuosina 1956–1958. Vuonna 1959 hänet palkittii J. H. Erkon kirjoituskilpailussa. Silvasti työskenteli vuodesta 1966 Yle TV2:n toimittajana, toimitussihteerinä ja -päällikkönä. Radioteatterille Silvasti kirjoitti kuunnelmat "Iltakävely", "Siperian hiihtäjä", "Kihlaus kello kuusi" ja "Balladi Urho Pulkkisen elämästä". Silvasti toimi kolumnistina muun muassa Ilta-Sanomissa, Helsingin Sanomissa ja Aamulehdessä.
Vuonna 1998 Silvasti oli yksi valtion journalistipalkinnon saajista.
Ҕ
Ҕ on kyrillinen kirjain. Se sisältyy abhaasin ja jakuutin aakkosiin. Ҕ on muodostettu kyrillisestä kirjaimesta г lisäämällä siihen keskikoukku.
Ҕ on abhaasissa aakkosten viides kirjain, ja sillä merkitään soinnillista velaarista frikatiivia [ɣ]. Jakuutissa ҕ on aakkosten kuudes kirjain, ja sillä merkitään sekä soinnillista velaarista frikatiivia [ɣ] että soinnillista uvulaarista frikatiivia [ʁ].
Zara Whites
Zara Whites (o.s. Esther Kooiman, s. 8. marraskuuta 1968, Hoeksche Waard, Alankomaat) on alankomaalainen pornonäyttelijä.
Whites aloitti uransa 19-vuotiaana Italiassa toimien yläosattomana tanssijana televisiosarja "Colpo Grossossa". Hänestä otettiin myös valokuvia muun muassa "Playboy"- ja "Penthouse"- lehtiin, minkä jälkeen hän päätti kokeilla pornoelokuvia. Vuosina 1990-1992 hän esiintyi yhteensä 22 pornoelokuvassa sekä Euroopassa että Yhdysvalloissa. Vuoden 1992 jälkeen hän suuntautui soft coreen ranskalaisen televisiosarjan "Joyn" myötä ennen eläkkeelle jääntiään.
Whites on naimisissa pornonäyttelijä Roberto Malonen kanssa.
Turbo (Prätkähiiret)
Turbo () on kuvitteellinen sankarihahmo Prätkähiiret-sarjassa. Rick Ungarin luoma hahmo teki ensiesiintymisensä vuonna 1993 animaatiosarjan jaksossa Hanat auki!.
Turbo on Prätkähiirten vastuuntuntoinen johtaja. Hän on vaaleanruskeaturkkinen hiiri punaisine silmineen. Turbolla on kaksi veljestä, Vinski ja Moto. Turbo on kolmikon älykkäin ja rauhallisin. Hänellä on yksi heikkous huolimatta siitä, miten urheilullinen ja taitava taistelija onkaan, hän nimittäin on lähes sokea. Turbo menetti näkönsä taistellessaan Marsin vapaudesta plutolaisia vastaan. Ennen kuin hiiret pakenivat laboratoriosta, Nuikki ei ehtinyt asentaa Turbon silmiä oikealle taajuudelle ja sen vuoksi hän joutuu käyttämään kaverinsa Rontin antamia laseja, jotta näkisi paremmin. Turbo on suoriutunut tehtävissään niin hyvin, että hänet ylennettiin yhden tähden kenraaliksi.
Vinskin tavoin Turbon tausta on aivan pimennossa. Hänen suvustaan ei ole mainittu mitään lukuun ottamatta muutamia mainintoja hänen äidistään. Rontti perusti vapaustaistelijoiden organisaation ja toimi mentorina erityisesti Turbolle, Motolle ja Vinskille, joista hän kehitti loistavia taistelijoita. Turbolla on tyttöystävä, Minni, josta tuli vapaustaistelijoiden kenraali sen jälkeen kun Turbo, Moto ja Vinski olivat lähteneet Marsista.
Turbo omistaa mustan Harley-Davidson Softail tyylisen prätkän, jossa on laseraseita, rakettimoottorit, hinausköysi ja tekoäly. Vuoden 2006 sarjassa Turbon prätkä koki suurimman muutoksen. Se kuitenkin muistuttaa entistä enemmän Softail-mallia. Myös väritys sai vanhan mustan sijaan uuden vihreän värityksen.
Ӗ
Ӗ on kyrillinen kirjain. Se sisältyy tšuvassin aakkosiin ja on aakkosjärjestyksessä yhdeksäs kirjain. Se esiintyy ensi kerran Ivan Jakovlevin vuonna 1873 julkaisemassa tšuvassin aakkostossa. Ӗ on muodostettu kyrillisestä kirjaimesta е lisäämällä siihen lyhyysmerkki. Kirjain on samannäköinen kuin latinalaisen kirjaimiston ě.
Ӗ on tšuvassissa vokaali, jonka äännearvo vaihtelee suuresti. Sillä merkitään laveaa suppeaa etuvokaalia [], laveaa puolisuppeaa keskivokaalia [] ja pyöreää puoliväljää keskivokaalia [].
André Pilette
André Pilette (6. lokakuuta 1918 Pariisi, Ranska – 27. joulukuuta 1993 Etterbeek, Bryssel, Belgia) oli belgialainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui neljääntoista Grand Prix -kilpailuun keräten kaksi pistettä Belgian GP:stä 1954 ajamalla viidenneksi. Hänen pojastaan Teddy Pilettesta tuli myös kilpa-ajaja. Myös hän osallistui muutamaan Formula 1 -kilpailuun.
Hyökkäämättömyyssopimus
Hyökkäämättömyyssopimus on sopimus kahden tai useamman valtion välillä, jossa luvataan välttää sotaa tai aseistettua konfliktia maiden välillä ja ratkaista erimielisyydet rauhanomaisilla neuvotteluilla.
Hyökkäämättömyyssopimus oli suosittu 1920- ja 1930-luvuilla, mutta on menettänyt suosiotaan toisen maailmansodan jälkeen. Tunnetuin hyökkäämättömyyssopimus on 1939 solmittu Molotov–Ribbentrop-sopimus Saksan ja Neuvostoliiton välillä, joka kesti kunnes Saksa hyökkäsi Neuvostoliittoon 22. kesäkuuta 1941.
Albanyn piirikunta (New York)
Albanyn piirikunta on Yhdysvaltojen New Yorkin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Piirikunnan hallinnollinen keskus on Albany, joka on samalla New Yorkin osavaltion pääkaupunki. Piirikunnassa asui vuoden 2010 väestönlaskennassa 304 204 ihmistä.
Albanyn piirikunta on nimetty Yorkin ja Albanyn herttuan mukaan, josta tuli myöhemmin Englannin, Irlannin ja Skotlannin kuningas Jaakko II. Piirikunta kuuluu niihin 12 alkuperäiseen piirikuntaan, jotka muodostivat New Yorkin provinssin vuonna 1683. Alun perin se käsitti määrittelemättömän laajan alueen. Siihen kuului nykyinen Vermontin osavaltio kokonaan ja New Yorkin osavaltio Dutchessin ja Ulsterin piirikunnista pohjoiseen. Lännessä piirikunta ulottui teoriassa Tyynellemerelle saakka.
United States Census Bureaun mukaan piirikunnan pinta-ala on 1 381 km², josta 1 356 km² on maata ja 25 km² (1,83 %) on vettä. Piirikunta sijaitsee New Yorkin osavaltion itäisessä keskiosassa käsittäen alueen etelään ja länteen Mohawk- ja Hudson-jokien yhtymäkohdasta. Itärajana on Hudson-joki ja osa pohjoisrajaa Mohawk-joki.
Pinnanmuodot vaihtelevat Hudson- ja Mohawk-jokien seudun tasaisesta lounaisosien vuoristoiseen, missä alkaa Catskills-vuoristo. Korkein kohta on 658 metriä merenpinnasta, alhaisin hieman merenpinnan yläpuolella Hudson-joen varrella.
Väliasema
Väliasema (V-asema) oli talvisodassa Karjalankannaksella sijainnut toinen puolustuslinja, joka kulki Lihaniemi–Näykkijärvi–Muolaanjärvi–Vuoksi–Kiviniemi–Kiimajärvi–Pyhäjärvi–Laatokka-linjaa pitkin ja sen rakennustyöt aloitettiin talvisodan alussa.
Mannerheim-linjan murtuessa helmikuun puolivälissä 1940 linja oli pahasti kesken. Sitä ei ollut edes linnoitettu Kiviniemi–Kiimajärvi–Pyhäjärvi–Laatokka-alueelta. 4. Divisioonan ”oma väliasema” kulki Koivistonsaari–Humaljoki–Makslahti–Uuras–Lihaniemi kautta (alue oli lähes täysin linnoittamaton helmikuun puolivälissä). Väliasemaa puolustivat suomalaiset 4.D, 5.D, 23.D, 1.D, 2.D ja 8.D. Venäläiset iskivät väliasemaa vastaan kuuden armeijakunnan voimin.
Taistelu väliasemasta kesti noin kymmenen päivää, 18.–27. helmikuuta. Venäläiset saivat syvän sisäänmurron Näykkijärvellä 21. helmikuuta 1940. Suomalaiset saivat kuitenkin pidettyä sisäänmurron kurissa. Muita sisäänmurtoja syntyi Muolaanjärven alueella. 23. helmikuuta Kannaksen armeijan komentaja Erik Heinrichs antoi vain armeijakuntien ja divisioonien komentajille käskyn valmistella siirtymistä Taka-asemaan, ja Mannerheim antoi tähän luvan 27. helmikuuta. Muiden linjojen tapaan venäläiset tuhosivat myös Väliaseman välirauhan aikana, eikä sillä ollut jatkosodassa suomalaisille merkitystä.
Rodoksen piiritys
Rodoksen piiritys (305–304 eaa.) oli yksi antiikin ajan kuuluisimmista piiritystaisteluista.
Makedonian sotapäällikkö Demetrios piiritti Rodosta pyrkimyksenään rikkoa rodoslaisten liitto Egyptin kanssa. Demetrios rakennutti helepoliina tunnetun suuren piiritystornin saadakseen kaupungin vallattua. Rodoslaiset kuitenkin vastustivat Demetrioksen pyrkimyksiä onnistuneesti, ja kuningas lopettikin piirityksen vuoden jälkeen ja allekirjoitti rauhansopimuksen.
Vuosia piirityksen jälkeen rodoslaiset myivät Demetrioksen hylkäämän helepoliin jäännökset ja rakennuttivat saamillaan varoilla auringonjumalaansa Heliosta esittävän patsaan piirityksen muistomerkiksi. Patsas opittiin myöhemmin tuntemaan Rodoksen kolossina.
Kirjailija L. Sprague De Camp kuvasi piiritystä ja kolossin rakentamista historiallisessa romaanissaan "The Bronze God of Rhodes".
Taka-asema
Taka-asema (T-asema) oli viimeinen Karjalankannaksen kolmesta puolustuslinjasta talvisodassa. Se kulki muidenkin puolustuslinjojen lailla Karjalankannaksen halki, pitkin Viipurinlahti–Viipuri–Tammisuo–Tali–Vuoksi–Räisälä–Vuoksi–Käkisalmi -linjaa. Sen linnoitustyöt alkoivat samaan aikaan kuin Väliasemallakin ja taistelujen siirtyessä sinne helmikuun lopussa 1940 se oli erittäin pahasti kesken.
Vuoksi–Räisälä–Vuoksi–Käkisalmi-aluetta ei koskaan linnoitettu, joten käytännössä Taka-aseman loppuosa nojasi Vuoksea pitkin Taipaleeseen asti. Asemassa taisteltiin 29. helmikuuta–13. maaliskuuta 1940, aina Talvisodan loppuun asti. Taka-asemaa puolustivat suomalaiset 4.D, 3.D, 5.D, 23.D, 1.D, 2.D, 8.D sekä 7.D sekä Ryhmä Sihvo. Sitä vastaan hyökkäsi kahdeksan venäläistä armeijakuntaa, noin 21 divisioonaa. 12. maaliskuuta Taka-asemaan oli tullut seuraavia murtumia: 
Rauhanneuvottelujen edetessä Mannerheim käski suomalaisia pitämään Taka-aseman, kun Stalin pyrki murtamaan sen. Suomalaisten puolustus kesti. Rauhan tultua suomalaiset vetäytyivät uuden rajan taakse ja venäläiset tuhosivat Taka-aseman käyttökelvottomaksi. VKT-asema rakennettiin myöhemmin Taka-aseman päälle.
Sed
Alun perin Unixille tehty sed (lyhenne sanoista stream editor) on tehokas ohjelmoitava vuonsuodatin tekstivirran manipulointiin.
Perl-ohjelmointikieli on saanut huomattavia vaikutteita sed:stä.
Normaalisti sed:n komento on muotoa: 
jossa osoite1 tai osoite2 (tai kumpikin) voidaan antaa tekstivirran rivin numeerisen arvon sijasta myös niin sanottuna säännöllisenä lausekkeena.
Kommennot on testattu: GNU sed version 4.1.5
Esimerkki, tulostaa 'boaboaboa':
Esimerkki, tulostaa 'baaa':
Esimerkki, tulostaa 'abaa':
Poistuu sed:stä prosessoimatta enää komentoja.
Esimerkki, tulostaa:
aaa
bbb
Tulostaa "patternspace":n. Normaalisti sed tulostaa kaikki rivit, joten jotta tällä komennolla olisi mitään käyttöä, täytyy parametrinä käyttää valitsinta -n, jolloin sed ei enää oletusarvoisesti tulostakaan mitään, ellei toisin pyydetä:
Esimerkki, tulostaa:
aaa
Tuhoaa rivin.
Esimerkki, tulostaa: 
aaa
aaa
Lisää rivin yläpuolelle toisen rivin.
Esimerkki, tulostaa:
Wikipedia
rulaa
Lisää rivin alapuolelle toisen rivin.
Esimerkki, tulostaa:
Wikipedia
Wikimedia
Mediawiki
Wikispecies
Korvaa rivin.
Esimerkki, tulostaa:
Mediawiki!
Toimii samalla tavalla kuin Unix:n tr eli muuntaa merkkejä.
Esimerkki, tulostaa:
AAA BBB
Komennon toimintaa voi olla aluksi hieman vaikeaa hahmottaa eikä sen käyttö yksinään olekaan kovin tehokasta. Se yhdistää kaksi riviä toisiinsa sisällyttäen rivinvaihtomerkin niiden väliin.
Esimerkki, tulostaa
Wikimedia Mediawiki!
Tuhotaan "pattern space":n alusta rivinvaihtomerkkiin asti oleva kohta.
Esimerkki, tulostaa:
Wikipedia rulettaa
Tulostetaan "pattern space":n alusta rivinvaihtomerkkiin asti oleva kohta.
Esimerkki, tulostaa:
Mediawiki!
Yhdistetään tiedoston tekstii.txt rivit yhdeksi riviksi eli ts. poistetaan rivinvaihtomerkit, tulostus oletustulostusvirtaan:
Muutetaan tiedostossa "/etc/default/keyboard olevan "XKBLAYOUT"-muuttujanimen jälkeinen maatunnus maatunnukseksi "fi".
Makslahti
Makslahti eli Glebytševo () on maalaiskunta Viipurin piirin eteläosassa Leningradin alueella Venäjällä. Ennen sotia Suomeen kuuluessaan Makslahti oli Koiviston maalaiskuntaan kuulunut kylä, rautatieasema ja satama.
Makslahden kunta käsittää Viipurinlahden suulla olevan Koivistonniemen ja sen tyven itäpuolella olevan alueen sekä Revonsaaren Viipurinlahdelta ja Kuningassaaren Koivistonniemen edustalta Viipurinlahden suulta. Naapurikuntia ovat Uuras ja Johannes pohjoisessa, Koivisto idässä ja etelässä sekä Tienhaara lännessä Viipurinlahden toisella puolella.
Kunnan keskustaajaman (Glebytševo, "Makslahti") lisäksi kuntaan kuuluuvat Pribylovon ("Makslahti"), Putuksen (Vjazy) ja Römpötin (Klutševoje) maaseututaajamat.
Kunnassa on noin 3600 asukasta, joista 3400 keskustaajamassa.
Glebytševon kautta kulkee Viipurin ja Koiviston välinen maantie ja rautatie. Kuntakeskuksen aseman nimi on Pribylovo (ent. Makslahden asema), siitä etelään sijaitsee Borin asema (ent. Lähteenmäki).
Paikkakunta tunnetaan keramiikkateollisuudestaan, erityisesti tulitiilten ja suurten julkisivulaattojen valmistuksesta. Nykyisin Glebytševski keramitšeski zavod valmistaa agglomeraattikeramiikkaa (tekokivituotteita) italialaisella erikoisteknologialla.
Glebytševo on sotilaspaikkakunta, jonka Pribylovon tukikohtaan on sijoitettu helikopterilaivue.
Makslahti sijaitsee ennen sotia Suomelle kuuluneella alueella. Tuolloin nykyisen kunnan alue muodosti Koiviston maalaiskunnan pohjoisosan. Revonsaari kuitenkin kuului Johanneksen kuntaan ja Kuningassaari Säkkijärven kuntaan.
Makslahti oli Koiviston maalaiskunnan suurimpia kyliä. Se levittäytyi laajalle, noin 8 km:n mittaiselle kaistalle Koivistonlahden rannalla. Varsinainen Makslahden kylä oli lahden perukalla, nykyisen Pribylovon taajaman paikalla. Vuonna 1925 avattu Makslahden asema ja Makslahden satama sijaitsivat pohjoisempana, lahden itärannalla, nykyisen Glebytševon kuntakeskuksen alueella. Tämän rautatieaseman nimi on nykyisinkin vastaavasti Pribylovo.
Makslahden satamasta kehittyi erittäin vilkas puutavaran vientisatama rautatien valmistuttua. Sen yhteyteen kasvaneesta Römpötistä muodostui käytännössä erillinen taajama nykyisen kuntakeskuksen alueelle. Römpötillä on nyttemmin viitattu kuntakeskuksesta vähän pohjoiseen sijaitsevaan Kljutševojen taajamaan.
Sodan jälkeen paikkakunnan nimi vaihtui ensin tiheään. 1945 Viipurin piirin Pribylovon taajamassa perustettu Pribylovon kyläneuvosto muutti 1974 Glebytševon taajamaan ja nimettiin vuonna 1981 Glebytševon kyläneuvostoksi ("Glebytševski selski sovet"). 1993 nimeksi tuli Glebytševon kylähallinto ("selskaja administratsija"), 1994 Glebytševon volosti ("volost") ja kuntauudistuksessa 2006 Glebytševon maalaiskunta ("selskoje poselenije"). Alueen aiemmista taajamista Kamenka (Kaaliala) lakkautettiin 2004.
Römpötti
Römpötti eli Kljutševoje () on maaseututaajama Karjalankannaksella Glebytševon eli Makslahden maalaiskunnassa, Leningradin alueen Viipurin piirissä. Taajama sijaitsee Koivistosta Viipurin johtavan rautatien varrella heti Glebytševon nykyisen kuntakeskuksen pohjoispuolella. Sen itäpuolella on Venäjän ilmavoimien Pribylovon helikopteritukikohta. 
Suomelle kuuluessaan Römpötti oli osa Koiviston maalaiskunnan laajaa Makslahden kylää, ja muodosti sen puitteissa erillisen taajamansa, jonka sijainti vastasi lähinnä nykyistä Glebytševon keskustaajamaa. Römpötissä sijaitsi 1925 käyttöön otettu Makslahden rautatieasema ja tärkeäksi puutavaran vientisatamaksi muodostunut Makslahden satama. Nykyinen Römpötti käsittää vain tämän taajaman pohjoisosan.
Tervakosken kirkko
Tervakosken kirkko, jota myös kutsutaan nimellä Pikkukirkko, on vuonna 1936 rakennettu hirsinen kirkkorakennus, joka kuitenkin vasta vuonna 1973 siirtyi Janakkalan seurakunnan omistukseen ja hallintaan. Kirkko sijaitsee Janakkalan kunnassa, sen eteläosassa sijaitsevassa Tervakosken kylässä.
Vuonna 1935 perustettiin Tervakosken pikkukirkkoyhdistys, jonka tavoite oli saada kirkko myös omaan kylään. Näin oli tullut aika, jona ei enää tyydytty vuonna 1886 melkoisen edustavasti rakennetun Tervakosken Seuratalon käyttöön. Oli näet ilmennyt järjestyshäiriöitä yhä enenevässä määrin, eivätkä hengellinen elämä ja huvit oikein sopineet kylän asukkaiden mielestä samaan rakennukseen.
Toimintansa toisena vuonna pikkukirkkoyhdistys rakennutti keskelle kylää arkkitehti Jarl Eklundin suunnitteleman puukirkon. Rakennustarvikkeet yhdistys oli saanut lahjoituksena Tervakosken paperitehtaalta, jonka omistaman Toivan kartanon riihen yhdistys sai purkaa ja käyttää rakennustarpeikseen.
Kirkkorakennus rakennettiin kyläläisten yhteisvoimin talkoilla. Kirkon sisäpuoliset koristemaalaukset teki koristemaalari Hilbert. Paperitehdas rakennutti vuonna 1939 kellotapulin, jonka se samana vuonna lahjoitti pikkukirkkoyhdistykselle.
Alkuaikoina kirkolle tehtiin myös muita lahjoituksia. Taidemesenaatti ja vuorineuvos Gösta Serlachius lahjoitti Pikkukirkolle Georg von Swetlickin vuonna 1937 maalaaman alttaritaulun.
Kirkko sai kellotorniinsa lahjoituksena 450 kiloa painavan kirkonkellon viereisessä Napialan kylässä toimineen Napialan Nahkatehtaan toimitusjohtaja Oskari Vaaralta, lisäksi kirkkotekstiilejä, papin kappoja ja kasukoita sekä rippilasten alboja. Pikkukirkkoon lahjoitettiin myös hopeiset ehtoollisvälineet sekä kastemaljoja. Kirkkosalin suuri kristallikruunu ja lähetyskyntteliköt on lahjoitettu kirkolle.
Kirkkosalissa on tilaa 180 hengelle, kylässä on kuitenkin lähes 5 000 asukasta. Lisäksi Pikkukirkkoon hankittiin vuonna 1945 Kangasalan urkutehtaan valmistamat urut.
Kirkolla ei ole omaa varsinaista hautausmaata, sillä Tervakosken vainajat haudataan Janakkalan kirkon hautausmaalle. Kuitenkin sodissamme 1939–1945 kaatuneet kylän sankarivainajat on haudattu kirkon vierustalle, ja vuonna 1947 valmistui taiteilija Mauno Oittisen sankaripatsas.
Tervakoski koki 1900-luvun viimeisinä vuosikymmenin suuria muutoksia, sillä paperitehdasyhtiö luopui ulkoisista yhteiskunnallisista sitoumuksistaan. Näin oli Tervakosken pikkukirkkoyhdistyksenkin aika luopua kirkkonsa ylläpitämisestä. Yhdistys lahjoitti kirkkorakennuksen Janakkalan seurakunnalle vuonna 1973. Seurakunnan oli kuitenkin luovutussopimuksen mukaisesti rakennettava seurakuntakeskus Pikkukirkon yhteyteen. Seurakunta toteutti sitoumuksensa, ja vuonna 1976 valmistui arkkitehtien Seppo Asikainen ja Raimo Pensanen suunnittelema punatiilinen seurakuntakeskus.
Seurakunta järjestään Pikkukirkossa jumalanpalveluksen joka toinen sunnuntai, ja siihen osallistuu yleensä noin 30–60 henkilöä. Jumalanpalvelusten pitäminen on Janakkalan seurakunnan II kappalaisen keskeisiä tehtäviä. Näin tuo kappalainen on tavallaan Pikkukirkon oma pappi.
Tervakosken puukirkko yritettiin polttaa vuonna 2011, mutta vahingot olivat pienet.
Baldwinin piirikunta (Alabama)
Baldwinin piirikunta on Yhdysvaltojen Alabaman osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Se on nimetty Yhdysvaltojen senaatin jäsenen Abraham Baldwinin mukaan. Piirikunnan asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 182 265, ja sen pääkaupunki on Bay Minette. Baldwinin piirikunta perustettiin 21. joulukuuta 1809.
Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston mukaan piirikunnan pinta-ala on 5 250 km², josta 4 135 km² on maata ja 1 115 km² (21,24%) vettä. Se on pinta-alaltaan 12. suurin piirikunta Mississippi-joen itäpuolella.
Zarkus Poussa
Jukka Markus ”Zarkus” Poussa (12. heinäkuuta 1975 Vihti – 24. tammikuuta 2016 Tukholma, Ruotsi) oli suomalainen muusikko. Hänen pääinstrumenttinsa olivat laulu, rummut ja lyömäsoittimet.
Poussa kiinnostui musiikista jo varhain ja aloitti musiikkiopintonsa kitaratunneilla. Hän opiskeli Sibelius-lukiossa. Poussa opiskeli myös basson- ja kitaransoittoa Oulunkylän Pop & Jazz Konservatoriossa. Hän suoritti parturi-kampaajan ammattitutkinnon pikakurssina ja toimi ammatissa kolme vuotta ennen kuin palasi muusikon uralle tutustuttuaan tarkemmin lyömäsoittimiin. Markus Poussa asui avoliitossa näyttelijä-laulaja Vuokko Hovatan kanssa. Näyttelijä Maarit Poussa on hänen isosiskonsa.
Taiteilijanimensä Poussa sai, kun hänen ystävänsä keksi hänelle DJ-nimeä mainoslehtiseen.
Poussa soitti monissa yhtyeissä, kuten Pekassa ja Sudessa, Giant Robotissa, RinneRadiossa, Hemma Beastissa ja Anna-Mari Kähärän Orkesterissa. Hän oli myös muusikkona "W-tyyli"-televisiosarjassa ja vastasi musiikista Yle Femillä esitetyssä "Nuottien matkassa" -ohjelmassa sekä veti alkuvuodesta 2007 Subtv:llä esitettyä viihdeohjelmasarjaa "Jokainen vieras on laulun arvoinen", jossa hän sävelsi, sanoitti ja äänitti päivässä kappaleen muusta kuin musiikista tunnettujen henkilöiden kanssa. Lisäksi hän näytteli Q-teatterissa sekä elokuvassa "Saippuaprinssi".
Poussa käytti paljon huumoria sanoituksissaan ja esiintymisissään. Poussan ensimmäinen sooloalbumi "Love Tracks" julkaistiin vuoden 2005 lopussa. Albumilla hän laulaa sekä suomeksi että englanniksi, soittaa lyömäsoittimia, kitaraa, bassoa ja syntetisaattoria sekä vastaa sävellyksistä, sanoituksista, äänityksestä ja miksauksesta.
Vuonna 2007 Poussa oli mukana "Ganes"-elokuvan soundtrackissa, jossa hän esitti muutaman kappaleen Remu Aaltosen kanssa. Vuonna 2013 ilmestyi Poussan toinen sooloalbumi "Positiivinen krapula," jonka lauluntekijänä Poussa toimi ja jossa hän laulaa kokonaan suomeksi.
Poussa soitti myös Jukka Pojan yhtyeessä Kuules Crew.
Poussa kuoli 24. tammikuuta 2016 saatuaan sairauskohtauksen Viking Linen "M/S Gabriellalla", jossa hän oli ollut edellisenä iltana Kuules Crew'n keikalla. Hyttikäytävältä elottomana löydetty Poussa saatiin elvytettyä laivassa, mutta hän menehtyi matkalla sairaalaan.
Poussan muistokonsertti järjestettiin Helsingin Tavastialla 29. maaliskuuta 2016. Konsertissa esiintyivät muun muassa Ismo Alanko, Anssi Kela, Jukka Poika, Stig, Freeman, King Bong, Hemma Beast, Giant Robot, Anna-Mari Kähärä Orchestra ja Zarkus Poussa Orchestra.
Piltunginjärvi
Piltunginjärvi on järvi Puokion kylän länsipuolella Puolangan kunnassa Kainuun maakunnassa. Järvi kuuluu Oulujoen vesistöalueeseen, ja se laskee Oulujokeen Piltungin- ja Utosjokien kautta. Vetensä järvi saa pääasiassa siihen laskevista suo-ojista. Järvi on matala, ja sen rannat ovat tukevia. Alueella on useita kesäasuntoja.
Järvessä on kolme saarta, joista kaksi on nimettömiä. Suurimmassa saaressa, Kalmonsaaressa, on vanha hautapaikka.
Puokio
Puokio on kylä Puolangan kunnassa Kainuussa.
Puokio sijaitsee Puokiovaaralla Puolangan ja Vaalan välisen seututien 800 varrella noin 20 kilometriä Puolangan kuntakeskuksesta lounaaseen ja noin 35 kilometriä Vaalan kuntakeskuksesta koilliseen. Kylän suurimmat järvet ovat sen länsipuolella sijaitsevat Puokio- ja Piltunginjärvet.
Sergio Mantovani
Sergio Mantovani (22. toukokuuta 1929 – 23. helmikuuta 2001) oli italialainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui kahdeksaan Grand Prix -kilpailuun, mutta starttasi vain seitsemään niistä. MM-pisteitä hän keräsi yhteensä neljä. Mantovanin paras sijoituksensa kilpailussa oli viides, jonka hän saavutti kaksi kertaa.
Oterma
Oterma on kylä Vaalan kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla. Kylä sijaitsee Oulujärven pohjoispuolella Paatinjärven ja Otermanjärven alueella Vaalan ja Puolangan välisen seututien 800 varrella, noin 20 kilometriä koilliseen Vaalan keskustaajamasta.
Otermajärven etelärannalla Vehka- ja Säynäjälahden rannalla sijaitsee Lapinsalmen alue, josta johtaa pengertie Lapinniemeen Lapinsalmen, järven kapeimman kohdan poikki. Järven luoteisosassa on Kaihlalahden alue. Suurin osa asutuksesta sijaitsee järven pohjoisrannalla Koukkarinlahden–Talliniemen alueella vanhan koulun läheisyydessä. Myös Paatinjärven rantojen asutus kuuluu Oterman kylään.
Alue on vanhaa saamelaisten asuinaluetta. Lapinsalmen järvikapeikon kohdalta voi vieläkin löytää jäänteitä saamelaisten rakentamasta kalapadosta. Saamelaisten asutus tulee ilmi myös paikannimistä kuten Saamasten lahti (nykykartoissa Saunasten lahti), Lapinsalmi ja Kotasuo.
Aitopanssarimonnit
Aitopanssarimonnit (Callichthyinae) ovat panssarimonneihin kuuluvia kaloja.
Aitopanssarimonnien alaheimossa on viisi sukua::
Aitopanssarimonneilla (kuten panssarimonneilla yleensäkin) ei ole suomuja vaan luulevyistä muodostunut panssari. Ne ovat muodoltaan pitkiä ja "makkaramaisia". Aitopanssarimonneilla on kaksi paria eteenpäin sojottavia viiksiä. Viikset ovat usein pitkät ja ulottuvat taakse käännettyinä selkäevän tyveen saakka. Viiksien lisäksi aitopanssarimonneilla voi olla nauhamaisia lisäkkeitä yläleuassaan ja läppämäisiä alaleuassaan. Toisin kuin monnisilla aitopanssarimonnikoiras on yleensä suurempi kuin naaras.
Panssarimonnit ovat kotoisin Etelä-Amerikasta ja ovat levinneet ylhäältä maanosan pohjoisosasta alas Argentiinan pohjoisosaan saakka.
Aitopanssarimonnit ovat pohjakaloja ja etsivät ruokaa pohjasta.
Aitopanssarimonnit tyytyvät tavanomaisiin vesioloihin ja syövät peruskuivaruokaa. Ne tonkivat ruokaa soran joukosta, jonne ruoka helposti muuten jäisi pilaantumaan, ja ovat näin ollen hyviä "roskisdyykkareita".
Aasian kisat
Aasian kisat, (myös "Asian Games" tai "Asiad") ovat monilajinen Aasiassa järjestettävä urheilukilpailu. Kisat järjestetään joka neljäs vuosi. Kisoja säätelee Aasian olympiakomitea Kansainvälisen olympiakomitean valvonnassa. Ensimmäiset Aasian kisat pidettiin 1951 Delhissä Intiassa.
Vuoden 2018 Aasian kisat järjestettiin Jakartassa, Indonesiassa. Seuraavat kisat järjestetään Hangzhoussa, Kiinassa vuonna 2022.
Tapahtuman historia juontaa Kaukoidän mestaruuskilpailuihin (The Far Eastern Championship Games), joita järjestettiin Japanin Keisarikunnan, Filippiinien ja Kiinan tasavallan välillä vuosina 1913–1934. Vuoden 1938 kisat peruuntuivat, kun Japani hyökkäsi Kiinaan ja valloitti Filippiinit. Toinen maailmansota levisi Tyynellemerelle ja kisat taukosivat aina vuoteen 1951 saakka.
Toisen maailmansodan jälkeen alkoi Aasian dekolonisaatio, jonka seurauksena entiset siirtomaat alkoivat itsenäistyä. Tämä avasi mahdollisuuden herättää Aasian kisat jälleen henkiin.
Lukuisten muutosten jälkeen nykyiset osanottajamaat ovat seuraavat
Paul Frère
Paul Frère (30. tammikuuta 1917 Le Havre, Ranska – 23. helmikuuta 2008 Saint-Paul, Ranska) oli belgialainen kilpa-autoilija.
Frère syntyi Le Havressa ensimmäisen maailmansodan aikana belgialaispoliitikon perheeseen. Hän oppi puhumaan sujuvasti neljää eri kieltä perheen muuttaessa ympäri Eurooppaa ja kouluttautui insinööriksi toisen maailmansodan aikana. Sodan jälkeen hän alkoi kilpailla moottoripyörillä sekä ryhtyi journalistiksi vuodesta 1946 lähtien kirjoittaen, mm. "Motor Sport" sekä "Road & Track" -lehtiin (hän toimi myös Road & Trackin Euroopan osaston päätoimittajana 24 vuoden ajan).
Vuonna 1948 Frère siirtyi ajamaan urheiluautoja erilaisiin kestävyysajoihin, joissa voitti vuonna 1952 tuotantoautojen Belgian osakilpailun, mikä herätti suurta huomiota. Samana vuonna hän kävi tiukan taistelun Ken Downingin kanssa Formula 2-luokan Frontièresin osakilpailussa sateisella radalla, jonka hän lopulta voitti HWM:n autollaan.
Formula 1-sarjaan Frère osallistui yhdentoista osakilpailun verran vuosina - ja saavutti niistä yhteensä 11 MM-pistettä. Debyyttikilpailussaan vuoden 1952 Belgian GP:ssä hän oli viides. Frère vaihteli jatkuvasti kilpasarjoja ansaiten palkintosijoja vuoden 1953 Eifelrennen-kilpailusta (2.sija) sekä Mille Migliasta (voitto) ja Le Mansin 24 tunnin ajoista (luokkavoitto). Vuoden 1955 Le Mansin 24 tunnin ajoissa hän oli Peter Collinsin kanssa toinen, mutta kilpailua varjosti kilpailussa sattunut onnettomuustilanne. Samana vuonna hän ajoi jälleen muutaman F1-kilpailun Ferrarin autolla sijoittuen neljänneksi Belgian GP:ssä. Viimeisessä osakilpailussaan vuonna 1956 hän sai F1-uransa parhaimman tuloksen olleessaan toinen Belgian GP:ssä.
Frère siirtyi F1:sten jälkeen ajamaan kestävyysajoja voittaen vuosien 1957-58 Reimsin 12 tunnin ajot Ferrarillaan. Hän voitti Le Mansin 24 tunnin ajon vuonna 1960 Ferrarilla ajoparinaan belgialainen Olivier Gendebien. Samana vuonna voittoja tuli myös Formula Libren Etelä-Afrikan osakilpailusta sekä Spa-Francorchampsilla järjestetystä urheiluautokilpailusta.
Eläköidyttyään kilpa-ajamisesta Frère jatkui journalistin tehtäviään ja testasi autoja, kunnes tammikuussa 2007 mursi lantionsa Nürburgringin läheisellä tiellä sattuneessa kolarissa eikä koskaan toipunut siitä, vaan menehtyi lopulta vuonna 2008.
1529 Oterma
1529 Oterma on päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää Aurinkoa noin neljän AU:n etäisyydellä eli noin 598,4 miljoonan kilometrin etäisyydellä. Asteroidin läpimitta on noin 40 kilometriä, ja sen kiertoaika on noin kahdeksan vuotta. Asteroidi havaittiin ensimmäisen kerran vuonna 1938, ja siitä on tehty havaintoja aina vuoteen 2000 saakka.
Tämä asteroidi on saanut nimensä suomalaisen tähtitieteilijän Liisi Oterman mukaan. Ennen nimeämistään pikkuplaneetta tunnettiin tunnuksella 1938 BC.
Alive ’95
'Alive ’95' on Gamma Rayn ensimmäinen livealbumi. Se julkaistiin toukokuussa 1996.
Trubadurix
Trubadurix () on Asterix-sarjakuvissa esiintyvä gallialaiskylän bardi. Omasta mielestään hän on nero, toisten mielestä hänen laulunsa on sietämätöntä. Yleensä kaikki kuitenkin pitävät hänestä, kunhan hän vain ei laula. Trubadurix oli mukana jo ensimmäisessä Asterix-albumissa "Asterix gallialainen".
Aina kun Trubadurix ehdottaa laulua, joku kyläläisistä – useimmiten kylän seppä Caravellix – hakkaa häntä ja huutaa: ”Sinä et laula! Sinä et laula!” Kun muut gallialaiset seikkailun päätyttyä juhlivat, Trubadurix köytetään yleensä puuhun suukapuloituna, jotta hän ei voisi laulaa. Muutamissa tarinoissa Trubadurix on kuitenkin päästetty osallistumaan kyläjuhlaan.
Trubadurix on ulkonäöltään vaaleahiuksinen ja viiksekäs. Hän pukeutuu punaiseen viittaan. Lauluaan hän säestää yleensä lyyralla. Eräissä myöhäisissä albumeissa Trubadurixin laulu on niin hirveää, että se aiheuttaa sateen ja ukonilman. Albumin "Ruusu ja miekka" mukaan Trubadurix on myös kylän lasten opettaja.
Tilda Kiianlehto
Tilda Kiianlehto (s. 1995) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt Vilttitossua elokuvassa "Heinähattu ja Vilttitossu". Hän on esiintynyt myös lyhytelokuvissa ja tehnyt pieniä rooleja TV-sarjoissa sekä äänirooleja. Näytellessään ensimmäisen elokuvaroolinsa elokuvassa "Heinähattu ja Vilttitossu" Kiianlehto oli 6-vuotias.
Talonpoikainen vapaus
Talonpoikainen vapaus on suomalaisessa historiankirjoituksessa ja poliittisessa keskustelussa käytetty käsite, joka viittaa yhteiskuntajärjestykseen, jossa talonpoika viljeli maata, joka oli hänen sukunsa perinnöllisessä omistuksessa, eikä läänityksenä korkea-arvoisemmalta maanomistajalta käyttöön saatu. Vapaan talonpojan vastakohta on herruudellisessa suhteessa maan omistajaan oleva maaorja. Torpparit olivat siltä väliltä.
Pohjoiseurooppalaisen talonpoikaisen vapauden mureneminen alkoi Itämeren eteläpuolelta. Baltiassa Saksalainen ritarikunta toi mukanaan maaorjuuteen perustuvasta yhteiskuntajärjestyksestä. Saksalaisaateli perusti läänitysalueilleen Baltiassa kartanoita, moisioita, tuottaakseen niiden kautta viljaa markkinoille. Moisioitten omaa viljelystä laajennettiin enimmäkseen väkivaltaisin keinoin samalla, kun lähiseudun talonpojat pakotettiin verosuorituksiin ja päivätöihin kartanoitten hyväksi. Lisäksi talonpoikia määrättiin perintöalamaisiksi, jotka eivät saaneet myydä tilojaan ja sitten muuttokiellon alaisiksi maaorjiksi.
Suomessa talonpoikainen vapaus kävi uhatuksi vasta 1500-luvulla esimodernin valtion syntymisen myötä. Aatelisarvon muututtua perinnölliseksi talonpoikien asema heikkeni nopeasti. Pitkällinen Venäjän sota 1570–1595 joudutti tätä kehitystä. Talonpojat pakotettiin maksamaan sotilaiden palkat, linnaleirit, jotka nämä itse mielivaltaisesti määräsivät. Talonpoikaisen vapauden puolustamiseksi talonpojat ryhtyivät veriseen kapinaan, nuijasotaan, joka käytiin 1596–1597. Nuijasodan ja Suomen itsenäisyyden välisenä aikana talonpoikainen vapaus rapistui entisestään.
Suomalaisessa politiikassa käsitettä "talonpoikainen vapaus" ovat käyttäneet retoriikassaan etenkin Maalaisliiton ja sen jälkeläisen Keskustan poliitikot. Eurooppalaisella tasolla talonpoikaisen vapauden puolustamisen nähdään olevan yksi Keskustaa vahvimmin eurooppalaiseen liberaaliperheeseen yhdistävä tekijä. . SDP:n Arvo Salo vastasi tähän retoriikaan sloganilla "Tapa talonpoika päivässä" joka on nähty viittauksena vapaan talonpojan omaisuuden kollektivisointiin ja siirtymiseen sosialistiseen yhteiskuntajärjestelmään.
Peter Bonetti
Peter Phillip Bonetti (s. 27. syyskuuta 1941 Lontoo, Englanti) on englantilainen jalkapallomaalivahti, joka edusti peliuransa aikana Chelseaa, St. Louis Starsia ja Dundee Unitedia. Bonetti tunnettiin varmoista kopeistaan, salamannopeista reflekseistään ja sulavasta pelityylistään, josta hänelle annettiin lempinimeksi "The Cat".
Englannin maajoukkuetta Bonetti edusti seitsemän kertaa. Bonetti kuului Englannin MM-ryhmään, kun Englanti voitti maailmanmestaruuden vuoden 1966 kotikisoissaan. Bonetti edusti Englantia myös vuoden 1970 MM-kisoissa.
Rod Langway
Rod Cory Langway (s. 3. toukokuuta 1957 Taipei, Taiwan) on entinen amerikkalainen jääkiekon ammattipelaaja. Puolustajana uran National Hockey Leaguessa luonut Langway on ainoa Taiwanissa syntynyt NHL-pelaaja. Hän aloitti kiekkoilun melko myöhään, 13 vuoden iässä vuonna 1970.
Langwayn varasi NHL:ään Montreal Canadiens 1977 ja WHA:han Birmingham Bulls samana vuonna. Hän aloitti ammattiuransa Bullsissa ja siirtyi kauden 1977–78 jälkeen Canadiensiin ja voitti heti 1978–79 Stanley Cupin. Montrealissa hän pelasi kunnes tuli kaupatuksi Washington Capitalsiin kauden 1982–83 aluksi. Siihen mennessä Capitals ei ollut selvinnyt playoffiin kahdeksana ensimmäisenä toimintavuotenaan, mutta selvisi sinne kaikkina niinä 11 vuonna, kun Langway palveli joukkuetta.
Langway keskittyi puolustustehtäväänsä eikä pyrkinyt ehdoin tahdoin avaamaan peliä, maalinteosta puhumattakaan. Niin omaan kuin muidenkin peliin kohdistuneet korkeat vaatimukset toivat Washington Capitalsin kapteenille lisänimen "Secretary of Defense." Hän oli viimeinen puolustaja, joka pelasi NHL:ssä ilman kypärää.
Jacques Swaters
Jacques Swaters (30. lokakuuta 1926 Woluwe-Saint-Lambert, Bryssel, Belgia – 10. joulukuuta 2010 Bryssel, Bryssel, Belgia) oli belgialainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui seitsemään Grand Prix -kilpailuun, mutta ei onnistunut keräämään yhtään MM-pistettä. Parhaimmillaan Swaters oli seitsemäs Saksan GP:ssä 1953. Swaters onnistui ajamaan kolme kertaa maaliin.
Moto (Prätkähiiret)
Moto () on kuvitteellinen sankarihahmo Prätkähiiret-sarjassa. Rick Ungarin luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1993 Prätkähiiret -animaatiosarjan jaksossa "Hanat auki!".
Motolla on kaksi veljestä Turbo ja Vinski. Moto on Prätkähiiristä vahvin ja tunteellisin ja hänen perheestään tiedetään eniten. Hänellä on siskonpoika Miihkali, joka on kovaa vauhtia kasvamassa samanlaiseksi vapaustaistelijaksi, kuin enonsa.
Kuten muut "veljensä", myös Moto haavoittui pahasti Marsissa käydyssä sodassa. Hän menetti oikean kätensä, vasemman silmänsä ja palan oikeanpuoleisesta etuhampaastaan. Tohtori Nuikki asensi hänelle robottimaisen käden, jossa on laserase. Nuikin tarkoitus oli tehdä Motosta, Turbosta ja Vinskistä parhaat sotilaat plutolaisille, mutta he onnistuivat karkaamaan. Koska he pakenivat, ei Nuikki ehtinyt asentaa Motolle tämän toista silmää ja sen takia hänellä on silmälappu. Nuikin säädöksien takia Moton oikean puoleinen silmä alkaa hehkua, kun hän suuttuu.
Motosta tuli hyvin nuorena Marsin vapaustaistelija, jonka ryhmän perusti Kenraali Rontti, kun Marsin hallituksesta tuli korruptoitunut. Hänestä tuli erityisesti Turbon, Moton ja Vinskin mentori. Moton tunnettuja sukulaisia on muutama, joista hänen harmaaturkkinen äitinsä on lähes joka lauseessa, jonka Moto on sanonut sananlaskuissaan. Äitinsä ei kuitenkaan esiinny kuin kerran 3. kauden viimeisessä jaksossa hetkellisesti. Hänellä on myös isosisko, jonka nimeä ei tiedetä, mutta hänellä on kaksi lasta. Toinen heistä on ruskeaturkkinen ja vaalea hiuksinen tyttö Primer, jonka veli Miihkali on rohkea ja nero tietokoneiden käsittelyssä, sekä tulevaisuuden vapaustaistelija.
Moton ensimmäinen moottoripyörä oli kaksipyöräinen, johon on asennettu useita erikoisuuksia, joita normaalissa prätkässä ei ole. Se sisältää useita laseraseita, rakettimoottorit, köyden ja tekoälyn, jonka avulla se pystyy tulemaan omistajansa luoksen, kun sitä kutsutaan. Vuoden 2006 sarjassa Moton uudistettu prätkä on kolmipyöräinen.
Rappula
Rappula on Salon kaupunginosa joka rajoittuu Halikon kuntaan ja sijaitsee Rappulanmäessä. Alueella on sekä pientaloasutusta että korkeita kerrostaloja joita alettiin rakentaa 1960-luvulla.
Glory to the Brave
Glory to the Brave on HammerFallin debyyttialbumi. Se julkaistiin vasta vuonna 1997, vaikka yhtye oli ollut koossa jo vuodesta 1993.
Gianni Morbidelli
Gianni Morbidelli (s. 13. tammikuuta 1968 Pesaro, Italia) on italialainen autourheilija ja entinen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui 70 Grand Prix -kilpailuviikonloppuun, mutta starttasi vain 67:ään. Hän saavutti F1-urallaan 8,5 MM-pistettä ja yhden palkintosijan.
Morbidelli on Italian Formula 3 ja Euroopan Formula 3 Cupin mestari vuodelta 1989.
Formula 1 -uran jälkeen Morbidelli on kilpaillut vakioautoilla, muun muassa WTCC-sarjassa vuonna 2006. Vuonna 2014 hän teki paluun WTCC-sarjaan.
Michelle Barrett
Michelle Louise Barrett (s. 17. heinäkuuta 1981, Englanti) on brittiläinen pornonäyttelijä, joka on esiintynyt yli 300 yhdysvaltalaisessa pornoelokuvassa vuodesta 2001 lähtien.
Barrett aloitti mallin työt 15-vuotiaana ja siirtyi pornografiaan 19-vuotiaana esiintyen miestenlehdissä, kuten "Hustlerissa", "Mayfairissa", "Men Onlyssa" sekä "Playboyssa". Hän toimii yhä mallina, mutta nykyään hänen valokuvansa julkaistaan enimmikseen internetissä. Hän on työskennellyt useiden tunnettujen valokuvaajien, kuten Suze Randallin, kanssa.
Finlandia-ajo
Finlandia-ajo on Vermon raviradalla vuosittain järjestettävä Suomen suuripalkintoisin ravikilpailu. Kilpailu perustettiin osaksi Euroopan mestaruus-ravisarjaa. Nykyään se kuuluu EM-sarjan tilalle vuonna 2012 perustettuun UET Trotting Masters -kiertueeseen.
Finlandia-ajo on kutsukilpailu, joka juostaan nykyään vappua lähimpänä olevana viikonloppuna. Kilpailumatkana on maili ja lähetystapana autolähetys. Vuoden 2012 pääpalkinto on edellisvuosien tapaan 110 000 euroa.
Finlandia-ajo tuli Vermon ohjelmistoon radan kolmantena toimintavuonna 1980. Uuden EM-osakilpailun taustalla oli muutamaa vuotta aikaisemmin toteutunut jäsenyys Euroopan Raviliitossa UET:ssa. Liitossa oli periaatteena, että jokainen jäsenmaa oli oikeutettu vähintään yhteen EM-osakilpailuun.
Vuoteen 1990 asti kilpailu ajettiin syyskuussa. Vuodesta 1993 lähtien se on ajettu suoraan loppukilpailuna ilman karsintalähtöjä.
Voimassa olevan kilpailuennätyksen ja samalla Vermon rataennätyksen 09,8a juoksi D.D.'s Hitman vuonna 2017.
Lalli Leipäjuusto
Lalli Leonard Leipäjuusto () on kuvitteellinen päävastustajahenkilö Prätkähiiret-sarjassa. Rick Ungarin luoma hahmo teki ensiesiintymisensä vuonna 1993 "Prätkähiiret"-animaatiosarjan jaksossa "Hanat auki!".
Plutolainen Leipäjuusto on koko nimeltään Lalli Leonardo Laktoosi Leipäjuusto. Nimensä hän on saanut limburger-juustosta (englanninkielisessä) ja suomeksi samannimisestä juustosta Hän käyttää naamiota soluttautuakseen maanasukkaiden kanssa. Leipäjuusto on juonikas, kunnianhimoinen, kaksinaamainen ja egoistinen vastustaja. Hän sai tehtäväkseen kerätä luonnonvaroja maapallolta plutolaisille Plutoon mutta helppoa se ei ole, koska Prätkähiiret ovat aina estämässä hänen aikeensa. Leipäjuuston apuri on Professori Nuikki, joka pyysi myös muita vastustajia apuun, joita Leipäjuusto halusi tiettyihin tehtäviin. Hänen toinen apurinsa on Rasvanahka, joka on todella toivoton tapaus. Leipäjuusto on yrittänyt monta vuotta päästä Prätkähiiristä eroon, mutta hän epäonnistui siinä.
Epäonnistuttuaan turhan usein pääsemään eroon Prätkähiiristä hänen päällikkönsä Camembert alensi Leipäjuuston ja pakotti hänet elämään Maassa loppuelämänsä. Leipäjuusto ihmetteli mitä tekisi elämällään hän joutui Nuikin kanssa Monttupomon orjaksi pudottuaan vahingossa hänen kuoppaansa. Vuosien jälkeen hän kohtasi uudelleen Prätkähiiret kuopassa, jonne Moto oli houkuteltu. Leipäjuusto yritti käyttää Motoa hyväkseen karatakseen Monttupomon orjuudesta.
Leipäjuustolla on kolme vakituista apulaista, joista Professori Nuikki luo hänelle keksintöjä ja auttaa häntä värväämään konnia eri tehtäviä varten. Mutantti on enimmäkseen Nuikin palveluksessa, kuin Leipäjuuston, mutta tarvittaessa auttaa Leipäjuustoa tehtävissä, jotka yleensä ovat ajoneuvon ajamista. Rasvanahka puolestaan toimii ensisijaisesti hiirien tuhoamisessa paikan päällä. Hänellä on myös omat joukkonsa, Hanttapulit, joiden kanssa Rasvanahka pyrkii pääsemään eroon Prätkähiiristä, Leipäjuuston käskystä.
Niittynätkelmä
Niittynätkelmä ("Lathyrus pratensis") on keltakukkainen monivuotinen hernekasvi.
Niittynätkelmän rento varsi kasvaa 25–60 cm pitkäksi. Varsi on siipipalteeton ja tavallisesti karvainen. Lehdet ovat yksiparisia ja kärhellisiä. Lehdykät ovat suikeita ja suippoja, korvakkeet ovat isoja ja keihästyvisiä. Niittynätkelmän kukinto on pyöreähkö, 5–12-kukkainen terttu. Yksittäiset kukat ovat huulimaisia ja kirkkaan keltaisia, teriö on kooltaan 10–16 mm. Niittynätkelmä kukkii Suomessa kesä-elokuussa. Kukinnan jälkeen kypsyvät mustat, 2–4 cm pitkät palot. Niittynätkelmä on myrkyllinen laji. Niittynätkelmän kukat muistuttavat hieman keltamaitetta ("Lotus corniculatus").
Niittynätkelmä kasvaa villinä lähes koko Euroopassa Portugalia ja Espanjan keski- ja eteläosia lukuun ottamatta. Levinneisyysalue ulottuu edelleen Keski-Aasiaan, Kaukasukselle, Lähi-itään ja Turkkiin. Ihmisen mukana laji on levinnyt myös muualle, esimerkiksi Yhdysvaltojen ja Kanadan itäosiin. Suomessa niittynätkelmää voi tavata koko maassa. Lappia lukuun ottamatta laji on varsin yleinen. Suomessa niittynätkelmän katsotaan olevan maan eteläosissa alkuperäinen laji, pohjoisempana muinaistulokas.
Niittynätkelmä kasvaa aurinkoisilla niityillä, tienvarsilla, heinäpelloissa ja ruohoisissa metsissä. Lehdissä olevilla kärhillään kasvi tarttuu mihin tahansa tukeen tai omiin varsiinsa muodostaen läpitunkemattomia takkuisia kasvustoja, usein yhdessä hiirenvirnan ("Vicia cracca") kanssa.
Niittynätkelmää käytetään rehuna sen valkuaisainepitoisuuden takia. Siitä on myös keitetty teetä käytettäväksi hengitystievaivoihin.
Legacy of Kings
Legacy of Kings on Hammerfallin vuonna 1998 julkaistu albumi, joka on tyyliltään heavy- ja power metalia.
Join Me in Death
Join Me (in Death) on suomalaisyhtye HIMin esittämä kappale vuodelta 1999, ja se on vielä nykypäivänäkin yksi HIMin tunnetuimmista kappaleista. Kappale löytyy HIMin levyltä "Razorblade Romance". Single "Join Me" on Suomen kahdenneksitoista myydyin kotimainen single.
Nelosen uutiset esitteli vuonna 2005 suomalaisen musiikkiväen valitsemat viisi kuluvan vuosituhannen parasta kotimaista kappaletta, joista "Join Me" nousi ykkössijalle. Kappaleesta on tehty useita cover-versioita, joista esimerkkinä munkkiyhtye Gregorianin versio.
"Join Me" -kappaleen on sanottu yllyttävän itsemurhaan, ja HIMin keulakuva sekä laulaja Ville Valo onkin kumonnut väitteen kuvailemalla laulua "Romeo ja Julia" -vaikutteiseksi lauluksi, joka kertoo rakkaudesta.
"Join Me" on myös elokuvan "13. kerros" tunnusbiisi.
Kyseisestä kappaleesta on kaksi musiikkivideoa, vuonna 1999 valmistunut "13. kerros" -elokuvaan liittyvä valoshow-versio, sekä vuonna 2000 valmistunut "Ice Version".
Foucault
Foucault tarkoittaa seuraavia: