hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Siilinjärvi–Viinijärvi-rata
Siilinjärvi–Viinijärvi-rata on Suomen rataverkon osuus Siilinjärven asemalta Savon radalla Liperin kunnassa sijaitsevalle Viinijärven asemalle. Rataosan pituus on 111,7 kilometriä, ja sillä on ainoastaan tavaraliikennettä. Viinijärvi–Pieksämäki-rataosuuden korjaustöiden aikana radalla on ollut henkilöliikennettä, jolloin junat ovat kiertäneet Kuopion kautta, samoin Turku–Joensuu- ja Joensuu–Turku-yöpikajunat kulkivat tätä kautta jonkin aikaa 1980-luvulla.
Rataosa on osa niin kutsuttua Savon kolmiota, ja sen liikenteenohjaus tapahtuu kaukokäytöllä Pieksämäeltä käsin.
Sysmäjärven rautatieaseman luoteispuolella Outokummussa radasta erkanee noin 3,2 kilometrin mittainen rataosuus Vuonoksen ratapihalle. Vuonoksen ratana tunnettu sivurataosuus palvelee Mondo Mineralsin tavarankuljetuksia.
Rataosa rakennettiin useassa osassa ja avattiin liikenteelle seuraavasti:
Siilinjärvi–Viinijärvi-radalla ei ole nykyään (2016) henkilöliikennettä. Rautatiematkustajat ry:n julkaiseman (2016) selvityksen mukaan henkilöliikenteen avaaminen Kuopiosta Joensuuhun tulisi maksamaan 4 miljoonaa euroa. Uusimmassa selvityksessä suunnitellaan, että käytössä olisivat Dm12-kiskobussit. Pysähdyspaikkoja olisi Kuopion jälkeen Siilinjärvellä, Juankoskella, Luikonlahdessa, Outokummussa, Ylämyllyllä ja Joensuussa. Kiskobussi voisi pysähtyä myös Kaavin kirkonkylällä, mikäli sinne rakennettaisiin pysähdyspaikka. Kuopio–Joensuu-reitillä kulkisi kuusi päivittäistä kiskobussivuoroa suuntaansa. Selvityksen mukaan matka Kuopion ja Joensuun välillä taittuisi nopeimmillaan alle kahdessa tunnissa.
Edellisen kerran Kuopio–Joensuu-matkustajaliikenteen avaamisesta tehtiin selvitys 2013. Tuolloin asialla olivat Pohjois-Karjalan ja Pohjois-Savon maakuntaliitot, Joensuu ja Kuopio sekä Ely-keskus. Heidän laskelmissaan matkustajaliikenteen käynnistämisen kokonaiskustannukset olivat 55–56 miljoonaa euroa.
Anton Diabelli
Anton (joskus Antonio) Diabelli (6. syyskuuta 1781 Mattsee lähellä Salzburgia – 7. huhtikuuta 1858 Wien) oli itävaltalainen säveltäjä ja musiikin julkaisija.
Diabelli syntyi Mattseessa, lähellä Salzburgia. Hän aikoi aluksi ryhtyä papiksi, mutta ottikin musiikin opetusta Michael Haydnilta. Opiskeltuaan Diabelli muutti Wieniin, jossa hän elätti itsensä opettamalla pianon ja kitaran soittoa. Vuonna 1818 Diabelli tutustui Pietro Cappiin, josta tuli myöhemmin hänen liikekumppaninsa. Diabelli ja Cappi perustivat yrityksen Cappi & Diabelli, joka julkaisi muun muassa Franz Schubertin teoksia. Diabelli kuoli vuonna 1858.
Diabelli sävelsi muun muassa operetin "Adam in der Klemme" sekä lukuisia pienimuotoisempia teoksia. Ludwig van Beethoven sävelsi eräästä Diabellin valssista 33 muunnelmaa, jotka tunnetaan nimellä "Diabelli-muunnelmat".
Viinijärven rautatieasema
Viinijärven rautatieasema () on rautatieliikennepaikka Liperin Viinijärvellä. Se sijaitsee noin 15 kilometrin päässä Liperin kirkonkylältä luoteeseen, valtatie 9:n lähellä.
Viinijärven asema on risteysasema: Siellä rataosan kanssa risteää tavaraliikenteen käyttämä rataosa . Thure Hellströmin suunnittelema Viinijärven asema on rakennettu jo vuonna 1926 Outokumpuun vievän radan rakentamisen yhteydessä, mutta vasta 1940 Viinijärvestä tuli risteysasema, kun rautatie Pieksämäeltä Varkauden ja Vihtarin kautta Viinijärvelle valmistui. Outokumpuun vievää rataa on sittemmin jatkettu Siilinjärvelle. Siilinjärvelle on ollut vuosina 1986-1989 yöjunaliikennettä ja Outokumpuun on ollut paikallisliikennettä 1950-luvulle, mutta muuten Viinijärven merkitys henkilöliikenteen risteyasemana on jäänyt vähäiseksi.
Viinijärvellä on ollut myös kolmioraide, mutta se tuli liikenteen vähenemisen myötä tarpeettomaksi ja purettiin 1986.
Asema-alueeseen kuuluu asemarakennuksen lisäksi tavaramakasiini, asuintaloja, maakellari, viljasiilo, vesitorni sekä muita pienempiä rakennuksia. Asemarakennukset kuuluvat valtakunnallisesti merkittävien rautatieasema-alueiden luetteloon.
Nykyisin Viinijärvi toimii junien kohtauspaikkana sekä henkilöliikenteen pysähdyspaikkana. Liikenteen vähentämisen jälkeen Viinijärvellä pysähtyy vain yksi juna suuntaansa. Tavaraliikennettä Viinijärvelle ei enää ole, ja seisontaraiteita on purettu 2016. Liikennepaikan liikenteenohjaustoimintoja on ohjattu vuodesta 2003 Pieksämäeltä, ja itse liikennepaikka on miehittämätön. Lipunmyynti Viinijärveltä loppui kesällä 2000.
Senaatti-kiinteistöt myi asemarakennukset 2009 yksityiselle.. Ne ovat nyt asuinkäytössä.
Adam Jarzębski
Adam Jarzębski (s. ennen vuotta 1590; k. 1648 tai 1649) oli puolalainen säveltäjä, viulisti, runoilija ja kirjailija. Hän opiskeli Roomassa ja toimi vuodesta 1612 lähtien berliiniläisessä kappelissa. Myöhemmällä urallaan hän toimi Varsovan kuninkaallisessa kappelissa.
Viinijärvi (järvi)
Viinijärvi on järvi Liperin ja Polvijärven kuntien sekä Outokummun kaupungin alueella Pohjois-Karjalassa, noin 25 kilometriä Joensuusta länteen. Järven pinta-ala on noin 135 neliökilometriä ja pinnankorkeus on 78,8 metriä.
Järven ympäristön merkittävimmät asutuskeskukset ovat Outokumpu, Viinijärven kylä ja Polvijärvi.
Adulaari
Adulaari (KAlSiO) on korukivenä käytetty väritön ja kirkas maasälpälaji. Mineraali on löydetty Sveitsistä. Adulaari esiintyy melko alhaisen lämpötilan juonissa. Adulaari voi olla ortoklaasia tai mikrokliiniä. Adulaarissa ei ole mitään ihmiselle vahingollista ainetta. Englannin kielessä adulaari on nimeltään "Adularia", mutta se tunnetaan myös nimillä "Adulaire", "Adular" ja "Adulare".
Jouni Kaipainen
Jouni Ilari Kaipainen (24. marraskuuta 1956 Helsinki – 23. marraskuuta 2015 Tampere) oli suomalainen säveltäjä. Hän opiskeli 1975–1982 Sibelius-Akatemiassa, jossa hänen opettajinaan toimivat aluksi Aulis Sallinen ja myöhemmin Paavo Heininen. Opiskeltuaan Kaipainen omistautui säveltämiselle. Sävellystyön ohella hän opetti sävellystä Pirkanmaan ammattikorkeakoulussa vuodesta 2000 alkaen. Hän toimi 1991–1993 Helsinki Biennalen taiteellisena johtajana. Kaipainen kuului Korvat auki -yhdistyksen ja Sävellyspaja-yhdistys ry:n perustajajäseniin.
Kaipaisen vanhemmat ovat lääkäri, kansanedustaja Osmo Kaipainen ja kirjailija Anu Kaipainen.
Kimmo Nevonmaa
Kimmo Nevonmaa (10. toukokuuta 1960 Savonlinna – 18. syyskuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä. Hän opiskeli Savonlinnassa ja myöhemmin Kuopiossa. Nevonmaa valmistui Kuopion konservatoriosta vuonna 1988. Samana vuonna hän siirtyi Helsinkiin opiskelemaan sävellystä, josta hän suoritti diplominsa vuonna 1994. Nevonmaa kuoli kaksi vuotta myöhemmin aivoverenvuotoon.
Nevonmaa sävelsi muun muassa jousikvarteton (1990) ja orkesterimusiikkia.
Johanneksen kirkko
Johanneksen kirkko ja Johanneksenkirkko voivat tarkoittaa seuraavia kirkkorakennuksia:
Josef Klička
Josef Klička (15. joulukuuta 1855 – 28. maaliskuuta 1937) oli tšekkiläinen säveltäjä. Hän opiskeli Prahassa urkujen soittoa ja sävellystä. Useimmat Kličkan teoksista on sävelletty uruille.
Josef Kličkan poika, Václav Klička, oli harpisti.
Metsola
Metsola voi tarkoittaa seuraavia:
Académie Julian
Académie Julian oli taidemaalari Rodolphe Julianin vuonna 1868 perustama julkinen taidekoulu Pariisissa. Se oli myös monien suomalaistaiteilijoiden suosiossa.
Académie Julianin perustamisen aikaan Ranskan viralliset taidekoulut kuten École des Beaux-Arts eivät hyväksyneet naisia oppiinsa, koska esimerkiksi alastonmallien piirtämistä ja maalaamista pidettiin naisille sopimattomana. Uusi yksityisakatemia sen sijaan antoi naisille saman koulutuksen kuin miehillekin.
Académie Juliania suosivat erityisesti ulkomaalaiset oppilaat. Sen opiskelijat saivat lopulta luvan myös kilpailla Rooman palkinnosta ("Prix de Rome"). Académie Julian yhdistyi École Supérieure d'Arts Graphiques-Penninghen'iin vuonna 1968.
Slammaus
Slammaus on nimitys yksikerrosrappaukselle. Nimitys tulee ruotsin verbistä "slamma", joka tarkoittaa ohuen laastin ("slam") sekoittamista ja pinnan käsittelyä sillä. Rappaukseen käytetään yleensä sementtilaastia. Rappauksen alusta, esimerkiksi tiiliverhous, jää kuultamaan rappauksen läpi.
Laivoissa slammaus oli ennen epoksin yleistymistä tavanomainen vesi- ja polttoainesäiliöiden eli tankkien sisäpuolen käsittelymenetelmä. Slammauksen avulla estetään tankkien sisäpuolen syöpyminen ja toisaalta metallin liukeneminen tankin sisältöön. Määräajoin vanha rappaus hakataan irti ja slammaus uusitaan, jolloin tällä tavoin käsitelty tankki on jälleen käyttökelpoinen.
Gesso
Gesso ([], ital. kipsi, liitu) on maalauspohjan (kangas tai esimerkiksi puupohja) pohjustusaine, imevä kipsipinta, jota käytetään ainakin öljyvärimaalauksessa. Alun perin gesso tarkoitti erityisen paljon keskiaikana ja renessanssin taiteessa käytettyä reliefimäistä paksua pohjaa, mutta 1900-luvulla gesso alkoi tarkoittaa mitä tahansa veteen sekoitettavaa pohjustusainetta. Perinteisesti gessossa on käytetty sidosaineena jänisliimaa, mutta nykyisin sidosaineet voivat olla myös synteettisiä.
Nykyisin gessolla tarkoitetaan akryylipohjaista gessoa. Halvemmissa gessoissa käytetään akrylaatin sijasta polyvinyyliä.
Aarne Honkavaara
Aarne Väinö Edvard Honkavaara (7. kesäkuuta 1924 Tampere – 22. maaliskuuta 2016 Tampere) oli jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja, Suomen jääkiekkoilun "Grand Old Man".
Ammatiltaan Honkavaara on ollut liikunnan lehtori. Hän sai liikuntaneuvoksen arvonimen vuonna 1987. Honkavaara pelasi hyökkääjänä jääkiekkoa Suomen maajoukkueessa 1946–1953. Hänen edustamansa jääkiekkoseurat olivat Tampereen Ilves ja Tampereen Kisa-Veikot. Honkavaara oli myös vuonna 1979 perustamassa Suomen Jääkiekkomuseo ry:tä.
Honkavaara sai ensimmäiset luistimet siskoltaan 11-vuotiaana. Hän pelasi ensimmäisen sarjaottelun 12-vuotiaana A-junioreissa Tampereen Kisa-Veikoissa vuonna 1936. Aarne harrasti nuorempana myös jalkapalloa ja yleisurheilua. Hän aloitti maalivahtina, mutta pääsi pian omalle paikalleen hyökkääjäksi. Hän osallistui jatkosotaan vuosina 1942–1944. Ensimmäisen varsinaisen ottelun SM-sarjassa hän pelasi Tampereen Ilveksessä HSK:ta vastaan 15. tammikuuta vuonna 1944. Honkavaara pelasi ensimmäisen maaottelun Ruotsia vastaan 25.2.1946. Honkavaara edusti Suomea 47 maaottelussa, joissa hän teki 46 maalia. Honkavaara kävi pelaamassa kaksi harjoitusottelua ensimmäisenä suomalaisena jääkiekkoilijana Kanadassa 1950-luvun alussa. Tämä matka antoi hänelle uutta tietoa jääkiekosta ja hyvien harjoitusolosuhteiden merkityksestä valmennuksessa. Näitä tietoja hän käytti hyvällä menestyksellä myöhemmin valmentajana.
Honkavaara loukkaantui vakavasti maaottelussa Puolaa vastaan tammikuussa 1953. Kun puolalaispelaaja kaatui hänen jalkansa päälle ja hänen sääriluunsa murskaantuivat, urheilu-ura jääkiekkoilijana oli käytännössä ohi, vaikka Honkavaara pelasikin vielä muutaman ottelun vuosina 1956–1958. Vamma aiheutti Honkavaaralle ongelmia pitkään ja lopullisesti se saatiin korjattua vasta 1980-luvun alussa lääketieteen kehityttyä.
Honkavaara alkoi valmentaa Ilvestä ja saavutti valmentajana kolme Suomen mestaruutta kausina 1957–1958, 1959–1960, 1971–1972 ja yhden hopean 1967–1968. Honkavaara toimi myös Suomen maajoukkueen valmentajana vuosina 1955–1959. Honkavaara toimi maajoukkueen kakkosvalmentajana Joe Wirkkusen kanssa Squaw Walleyn olympialaisissa 1960 ja Innsbruckin olympialaisissa 1964. Jääkiekon maailmanmestaruuskisoissa hän toimi kakkosvalmentajana vuosina 1963, 1965 ja 1966.
Guassi
Guassi eli peiteväri on läpikuultamaton vesiväri, jonka peittävä ominaisuus syntyy läpikuultavaa vesiväriä karkeammasta värijauheesta ja väriin lisätystä valkoisesta pigmentistä, esimerkiksi liidusta: sideaineena guassissa käytetään arabikumia.
Vesiväreistä poiketen guasseilla voi työskennellä tummasta vaaleaan, eli maalata ensin tummilla väreillä ja sitten lisätä vaaleampia kohtia. Guassi muistuttaa temperaa, mutta myös hyvin ohuella värillä tehtynä pastellimaalausta. Guassiväri on hyvä tehoste vesivärimaalauksessa. Paperin lisäksi hyvä maalauspohja on esimerkiksi silkki. Guassivärejä käytetään erityisesti tarkkuutta vaativien aiheiden maalaamiseen. Vedellä ohennettuna niitä voi käyttää myös retussiruiskuissa.
Huni
Huni (joskus myös Houni tai Hoeni) oli muinaisen Egyptin kolmannen dynastian viimeinen faarao. Hän aloitti Meidumin pyramidin rakentamisen, jonka hänen poikansa Sneferu saattoi loppuun. Hunin vaimo oli Meresankh I.
Niemikylä (Oulu)
Niemikylä on kylä Ylikiimingin kaupunginosassa Oulussa Pohjois-Pohjanmaalla. Kylä sijaitsee Kiiminkijoen ja Nuorittajoen yhtymäkohdassa 5,5 kilometriä koilliseen Ylikiimingin taajamasta, ja noin kaksi kilometriä koilliseen Kääriänperän kylältä.
Niemikylä muodostuu joen etelärannalla niemen kärjessä sijaitsevasta Niemikylästä sekä joen vastarannalla sijaitsevasta Niemiharjusta. Kylän osien välillä ei ole kiinteää tieyhteyttä.
Niemikylässä toimii aktiivinen kylätoimikunta. Se järjestää esim. kalastuskilpailuja ja joulupuuron. Toimikuntaan kuuluvat henkilöt vastaavat toiminnasta.
Niemikylässä kulkee myöskin talvisin latu. Ladun varrella on lista,johon ohi hiihtäessään voi laittaa nimen.
Super Bowl
Super Bowl on amerikkalaisen jalkapallon NFL-liigan jokavuotinen loppuottelu, joka pelataan tammi-helmikuun vaihteessa. Super Bowlissa kohtaavat jälkeen kahden eri konferenssin, American Football Conferencen (AFC) ja National Football Conferencen (NFC) voittajat.
Super Bowl on yksi maailman seuratuimmista yksittäisistä urheilutapahtumista.
NFC:n ja AFL:n mestareiden välistä ottelua ei nimitetty virallisesti Super Bowliksi ennen vuotta 1969 ja järjestyksessä kolmatta Super Bowl III:a vaan nimi oli "AFL-NFL World Championship Game". Myöhemmin kaksi ensimmäistäkin AFL–NFL-mestaruusottelua saivat lisänimen Super Bowl.
Eniten loppuotteluita:
Eniten peräkkäisiä loppuotteluita: 
Eniten mestaruuksia:
Eniten peräkkäisiä mestaruuksia:
Eniten tappioita:
Eniten peräkkäisiä tappioita: 
Kaupungit, joissa järjestetty eniten loppuotteluita:
Pisin pistesuoritus:
Kääriänperä
Kääriänperä on kylä Ylikiimingin kaupunginosassa Oulussa Pohjois-Pohjanmaalla, noin kolme kilometriä pohjoiseen Ylikiimingin taajamasta. Kylä sijaitsee Kiiminkijoen länsirannalla Kääriänsaaren pohjoispuolella Joloksentien eli yhdystien 8341 varrella. Lähimmät kylät ovat Säävälä ja Niemikylä.
Giles Swayne
Giles Swayne (s. 30. kesäkuuta 1946) on englantilainen säveltäjä.
Swayne vietti suurimman osan lapsuudestaan Liverpoolissa. Hän opiskeli muun muassa Alan Bushin ja Olivier Messiaenin johdolla. Vuodet 1990-1996 Swayne vietti Ghanassa.
Alan Bush
Alan Bush (22. joulukuuta 1900 – 31. lokakuuta 1995) oli brittiläinen säveltäjä ja pianisti.
Bush syntyi Lontoossa ja opiskeli Royal Academy of Musicissa. Myöhemmin hän opiskeli Berliinissä musiikkitiedettä ja filosofiaa. Sävellystä hänelle opetti John Ireland. Vuosina 1925-1978 Bush toimi opettajana Royal Academy of Musicissa.
Bush sävelsi muun muassa oopperoita ja pianokonserton.
Somerovaara
Somerovaara on kylä Oulun kaupungissa. Kylä sijaitsee Oulun 45. kaupunginosassa Joloksessa. Aikaisemmin kylä on kuulunut Ylikiimingin kuntaan.
Noin 25 kilometriä Ylikiimingin taajaman pohjoispuolella lähellä Arkalaa sijaitseva hajanainen kylä koostuu Kääriänkorven, Nauruan ja Somerovaaran taloryhmistä, ja käsittää noin 60 taloutta.
Francisco Mignone
Francisco Paulo Mignone (3. syyskuuta 1897 – 2. helmikuuta 1986) oli brasilialainen säveltäjä. Hän opiskeli São Paulossa ja myöhemmin Milanossa. Vuodesta 1933 lähtien hän opetti musiikkia Rio de Janeirossa.
Mignone sävelsi muun muassa viisi oopperaa ja kahdeksan balettia.
Potkunyrkkeily
Potkunyrkkeily eli kickboxing, joka tunnettiin aiemmin nimellä "full contact karate", sai alkunsa 1970-luvulla, kun Yhdysvalloissa käytiin kehäotteluita maan parhaiden karatekoiden ja nyrkkeilijöiden välillä. Nyrkkeilijät voittivat useilla tyrmäyksillä. Järjestäjät saivat idean luoda uuden lajin, joka yhdistelee nyrkkeilyn käsitekniikoita ja karaten jalkatekniikoita. Suomeen laji rantautui 1980-luvulla. Vyöarvoa korotetaan vyökokeessa eli graduoinnissa graduoijan eli mustan vyön omaavan henkilön 
läsnä ollessa. Potkunyrkkeilyssä käytetään lyöntejä, potkuja, torjuntoja, väistöjä ja jalkapyyhkäisyjä.
Potkunyrkkeilyä harjoitellaan erilaisin säännöin erityyppisissä ottelumuodoissa. Vapaimmilla, erityisesti Japanissa käytetyillä, "low kick" -säännöillä sallitut tekniikat ovat pitkälti samat kuin thainyrkkeilyssä: myös ala- ja polvipotkut sekä kyynärpäiden käyttö ovat sallittuja samoin kuin pystypaini. Euroopassa ja Yhdysvalloissa suositumpi on full-contact-ottelumuoto, jossa potkut suoritetaan täydellä voimalla, mutta alapotkut ja polvien käyttö sekä kyynärpäälyönnit ovat kiellettyjä. Muita muotoja ovat semi-contact ja light-contact, joissa ottelu on pistehakuisempaa ja keskeytetään pistesuorituksen jälkeen.
Säävälä
Säävälä on kylä Ylikiimingin kaupunginosassa Oulussa Pohjois-Pohjanmaalla. Säävälä sijaitsee kauniilla paikalla Säävälänharjulla, Kiiminkijoen varrella, noin viiden kilometrin päässä Ylikiimingin taajaman pohjoispuolella ja Joloksentien (yhdystie 8341) varrella. Myös läheinen Soroperän taloryhmä voidaan laskea kuuluvaksi Säävälän kylään. Lähimmät kylät ovat Niemikylä ja Kääriänperä. Säävälän väkiluku on noin 40.
Säävälä on vanhaa kivikautista asuinaluetta. Kylän pohjoispuolelta, läheltä Latokankaan soranottopaikkaa, on löydetty kivikautinen asuinpaikka. Alue sijaitsee ympäröivästä suomaastosta kohoavalla hiekkaharjulla. Oulun yliopisto on järjestänyt paikalla arkeologisen tutkimuksen 1980-luvulla.
William Bolcom
William Elden Bolcom (s. 26. toukokuuta 1938) on yhdysvaltalainen säveltäjä ja pianisti.
Bolcom syntyi Seattlessa ja aloitti pianon ja sävellyksen opiskelun 11-vuotiaana Washingtonin yliopistossa. Myöhemmin hän opiskeli Darius Milhaudin ja Olivier Messiaenin johdolla.
Bolcom on säveltänyt muun muassa oopperan "A View from the Bridge".
Germanwings
Germanwings GmbH on saksalainen halpalentoyhtiö, jonka kotikenttänä toimii Köln-Bonnin lentoasema Kölnissä. Yhtiö on ollut 1.1.2009 lähtien Lufthansan kokonaan omistama tytäryhtiö. Sillä on 66 reittikohdetta eri puolilla Eurooppaa.
Vuodesta 2002 nimellä Germanwings toiminut yhtiö perustettiin nimellä Eurowings Flug GmbH vuonna 1997.
Lentoyhtiö toimi itsenäisesti lokakuuhun 2015 asti, kunnes sen yhdistyminen sisaryhtiö Eurowingsiin aloitettiin. Yhdistyminen oli valmis alkuvuodesta 2016. Sen jälkeen Germanwings-nimeä käytetään ainoastaan koneitten kyljissä ja lentonumeroissa.
Jehan Alain
Jehan Ariste Alain (3. helmikuuta 1911 Saint-Germain-en-Laye – 20. kesäkuuta 1940) oli ranskalainen säveltäjä ja urkuri.
Hän aloitti urkujensoiton opiskelun isänsä johdolla. Hän opiskeli myös pianonsoittoa Augustin Piersonin johdolla. Vuosina 1927–1939 Alain opiskeli Pariisin konservatoriossa. Häntä opetti muun muassa Paul Dukas. Alain sai surmansa toisessa maailmansodassa vuonna 1940.
Alain tunnetaan parhaiten urkusävellyksistään, mutta hän sävelsi myös requiemin, lauluja ja pianomusiikkia. Hänen tunnetuimpia sävellyksiään ovat "Le jardin suspendu", "Litanies" sekä "Trois danses" uruille.
Jehan Alain oli Ranskan tunnetuimpiin nykyurkureihin kuuluneen Marie-Claire Alainin veli.
Jehan Alain syntyi Pariisin liepeillä Saint-Germain-en-Layessa musiikkia ja taiteita harrastavaan perheeseen. Isä Albert Alain oli urkuri ja kirkkomusiikin säveltäjä. Jehanin ohella kaikista perheen lapsista (Olivier, Marie-Odile ja Marie-Claire) tuli muusikoita.
13-vuotiaana Jehan alkoi toimia isänsä sijaisena kotikirkon urkujen soittajana. Isänsä ohella häntä opettivat Pariisin konservatoriossa André Bloch, Georges Caussade, Paul Dukas, Roger Ducasse ja Marcel Dupré. Nuori Alain menestyi erinomaisesti niin soinnutuksessa, kontrapunktissa, urkujensoitossa kuin improvisaatiossakin.
Alainin sävellys "Suite pour orgue" voitti Les Amis de l’Orgue (Urkujen ystävät) -yhdistyksen sävellyskilpailun vuonna 1936. Samana vuonna hän ryhtyi Saint-Nicolas-kirkon urkuriksi Maisons-Laffittessa, minkä lisäksi hän soitti urkuja myös pariisilaisessa synagoogassa.
Vuonna 1939 Alain joutui sotapalvelukseen ja kaatui taistelussa 20.6.1940. Lyhyen elämänsä aikana Alain loi yli 140 teosta: piano-, urku- ja vokaaliteoksia sekä kamari- ja orkesterimusiikkia. Tämän lisäksi monilahjakas Alain teki piirroksia, karikatyyrejä ja aforismeja.
Alain toi ensimmäisenä romanttis-impressionistiselle pohjalle rakentuneeseen urkumusiikkiin itämaisia ja muita eksoottisia vaikutteita. Hän oli uranuurtaja myös etsiessään uruista uudenlaisia rekisteröintejä eli äänenvärejä.
Hänen tärkeimpinä laajoina urkusävellyksinään pidetään teoksia "Trois Danses" ja "Suite". Pienimuotoinen "Litanies" taas on yksi maailman suosituimmista urkukappaleista.
Exile on Main St.
Exile on Main St. on The Rolling Stones -yhtyeen toukokuussa 1972 julkaistu kaksilevyinen albumi. Sitä pidetään yleisesti yhtenä yhtyeen parhaista albumeista. Esimerkiksi vuonna 2003 Rolling Stone -musiikkilehti valitsi albumin kaikkien aikojen top 500 -albumilistallaan sijalle 7. Tunnetuin kappale lienee "Tumbling Dice", joka menestyi myös singlenä (Britannia 5. sija, Yhdysvallat 7. sija). Itse albumi nousi listaykköseksi sekä Britanniassa että Yhdysvalloissa.
Levyjen kappaleet on äänitetty suurimmaksi osaksi Ranskan Rivieralla kitaristi Keith Richardsin vuokraamalla vanhalla huvilalla.
Vaikka albumi julkaistiin alun perin kaksilevyisenä, CD-versiossa kaikki kappaleet sisältyvät yhdelle levylle.
Vuonna 2010 "Exile On Main St." on julkaistu remasteroituna ja täydennettynä.
Täydellisin laitos on Super Deluxe Edition, joka sisältää alkuperäiset LP-levyt, kaksi CD-levyä, puolen tunnin DVD-levyn sekä vielä Dominique Tarlén ja Ethan Russellin 64-sivuisen valokuvateoksen. Paketin bonuslevy sisältää seitsemän ennen julkaisematonta äänitettä.A-puoli
B-puoli
A-puoli
B-puoli
Suomenruotsalaiset kansankäräjät
Suomenruotsalaiset kansankäräjät (, lyhennettynä "Folktinget") on järjestö, jonka tehtävänä on edustaa suomenruotsalaista kansanryhmää ja valvoa sen etua. Järjestön asema perustuu vuonna 2003 annettuun lakiin. Järjestö osallistuu lainsäädäntötyöhön ja antaa eri viranomaisille lausuntoja ruotsinkielisiä koskevissa asioissa. Järjestössä on edustettuna kaikki eduskunnassa edustettuna olevat puolueet, joilla on ruotsinkielistä toimintaa. Järjestön nykyinen puheenjohtaja on Thomas Blomqvist (r.), ensimmäinen varapuheenjohtaja Jacob Storbjörk (sd.) ja toinen varapuheenjohtaja Jonny Andersen (Ahv).
Edustajat valitaan joka neljäs vuosi kunnallisvaalien tuloksen perusteella. Edustajia on yhteensä 75.
Tiina Sanila-Aikio
Tiina Juulia Sanila-Aikio tai Paavvâl Taannâl Tiina (s. maaliskuu 1983 Inari, Sevettijärvi) on Saamelaiskäräjien puheenjohtaja vuodesta 2015.
Sanila-Aikio on toiminut Saamelaisalueen koulutuskeskuksen koltansaamen kielen ja kulttuurin opettajana. Sanila-Aikio valittiin Saamelaiskäräjien puheenjohtajaksi maaliskuussa 2015. Sitä ennen hän toimi käräjien 1. varapuheenjohtajana. Hän aloitti puheenjohtajana 28. maaliskuuta 2015 ja hänet valittiin puheenjohtajaksi myös toimikaudelle 2016–2019.
Sanila-Aikio on laulanut ja levyttänyt Tiina Sanila Bandissa.
Free Software Song
Free Software Song on Richard Stallmanin sanoittama filk-kappale, joka kertoo Free Software -liikkeestä. Kappaleen melodia on bulgarialaisesta kansanlaulusta ”Sadi moma bela loza”.
Join us now and share the software;
You’ll be free, hackers, you’ll be free.
Join us now and share the software;
You’ll be free, hackers, you’ll be free.
Hoarders can get piles of money,
That is true, hackers, that is true.
But they cannot help their neighbors;
That’s not good, hackers, that’s not good.
When we have enough free software
At our call, hackers, at our call,
We’ll kick out those dirty licenses
Ever more, hackers, ever more.
Join us now and share the software;
You’ll be free, hackers, you’ll be free.
Join us now and share the software;
You’ll be free, hackers, you’ll be free.
Suomen juhlapäivät
Suomen juhlapäivät ovat Suomen kulttuurin perinteissä erityisinä pidettyjä päiviä.
Seuraavat päivät ovat virallisia vapaapäiviä.
Suomessa liputuspäivät Suomen lipulla jaetaan virallisiin ja vakiintuneisiin päiviin.
Viralliset liputuspäivät luetellaan Suomen lipulla liputtamisesta annetussa asetuksessa. Näinä päivinä valtion virastot ja laitokset on lailla velvoitettu liputtamaan.
Seuraavat kuusi juhlapäivää ovat virallisia liputuspäiviä:Lisäksi on kolmetoista muuta päivää, joina liputtamista suositellaan, vaikka niistä ei säädetä laissa:Suomessa juhlinta on perinteisesti aloitettu jo juhlapäivän aattona. Uudenvuodenaatto, vapunaatto, juhannusaatto ja jouluaatto ovat varsinaisia juhlapäiviä, joita seuraavat vapaapäivät toimivat enemmänkin lepopäivinä.
John Dykstra
John Charles Dykstra (s. 3. kesäkuuta 1947) on yhdysvaltalainen elokuvien erikoistehosteiden suunnittelija. Dykstra on ensimmäisiä erikoistehosteiden suunnittelijoita, jotka hyödynsivät työssään tietokoneita.
Dykstra opiskeli teollista muotoilua ja päätyi opintojensa jälkeen työskentelemään Douglas Trumbullin elokuvaprojektissa "Hiljainen pako", jossa Dykstra osallistui pienoismallitehosteiden kuvaamiseen ja suunnitteluun. George Lucas otti yhteyttä Trumbulliin suunnitellessaan "Tähtien sodan" kuvauksia, ja Trumbull suositteli Lucasille Dykstraa. Dykstra ryhtyi johtamaan Industrial Light & Magic -yhtiössä tietokoneohjatun kamerajärjestelmän, Dykstraflexin, kehittelyä. Järjestelmä vastasi pääosin "Tähtien sodan" innovatiivisista tehosteista.
Lucas ja Dykstra eivät kuitenkaan tulleet kovin hyvin toimeen keskenään, ja Lucas väitti, että suurin osa tehosteisiin varatuista varoista kului Dykstraflexin kehittelyyn eikä tehosteryhmä toimittanut kaikkia sovittuja otoksia. Joka tapauksessa "Tähtien sodan" menestys varmisti Dykstralle vankan aseman erikoistehosteiden suunnittelijoiden joukossa.
"Tähtien sodan" jälkeen Dykstra oli vuosina 1978–1982 toimineen Apogee-yhtiönsä kautta mukana "Taisteluplaneetta Galactica" -televisiosarjan tehosteiden suunnittelussa. Sarjan tuottanut Universal joutui lainopillisiin kiistoihin Lucasin kanssa, eikä Dykstra enää ollut mukana "Tähtien sodan" jatko-osan "Imperiumin vastaiskun" tekemisessä. Dykstra oli sen sijaan mukana luomassa "" -elokuvan tehosteita. Myöhemmin Dykstra on ollut johtamassa "Batman Forever" ja "Batman & Robin" -elokuvien erikoistehosteiden suunnittelua. Hän on myös ollut "Stuart Littlen" ja "Hämähäkkimies"-elokuvien visuaalisten tehosteiden suunnittelija.
Dykstra on palkittu Oscar-palkinnolla vuonna 1978 "Tähtien sodan" ja vuonna 2005 elokuvan "Spider-Man 2 – Hämähäkkimies 2" visuaalisista erikoistehosteista.
Brittiläinen Guiana
Brittiläinen Guiana () tai Guyana oli Britannian siirtomaa Brittiläisessä Länsi-Intiassa ja Karibialla vuosien 1814 ja 1966 välillä. Vuodesta 1966 maa on ollut itsenäinen valtio Guyana.
Ensimmäinen Guianan löytänyt eurooppalainen oli sir Walter Raleigh, joka oli englantilainen tutkimusmatkailija. Alankomaalaiset olivat ensimmäiset Guianan asuttaneet eurooppalaiset, perustaen Essequibon ja Berbicen siirtomaat 1600-luvun alussa, ja myöhemmin Demeraran 1700-luvun puolivälissä. Vuonna 1796 Iso-Britannia valloitti nämä kolme siirtomaata ja palautti vuonna 1802 hallinnon takaisin Batavian tasavallalle, mutta valloitti siirtomaat jälleen Napoleonien sotien aikaan. Siirtomaat luovutettiin Yhdistyneelle kuningaskunnalle vuonna 1814 ja yhdistettiin yhdeksi siirtomaaksi vuonna 1831. Uuden siirtomaan pääkaupunki oli Georgetown, joka tunnettiin nimeltä "Stabroek" vuoteen 1812 asti.
Britannian kehittäessä siirtomaata sokeriruokoplantaaseille he toivat useita afrikkalaisia orjatyövoimaksi alueelle. Guiana itsenäistyi Yhdistyneestä kuningaskunnasta 26. toukokuuta 1966.
Pasquale Anfossi
Pasquale Anfossi (5. huhtikuuta 1727 – helmikuu 1797) oli italialainen säveltäjä. Häntä opettivat Niccolò Piccinni ja Antonio Sacchini. Anfossi toimi lähinnä Venetsiassa, Roomassa ja Lontoossa.
Anfossi sävelsi yli 60 oopperaa. Hänen tunnetuimpia oopperoitaan ovat muun muassa "L'avaro" (1775), "La vera costanza" (1776) sekä "Il curioso indiscreto" (1777). Myöhemmällä urallaan Anfossi sävelsi myös kirkkomusiikkia.
Niccolò Piccinni
Niccolò Piccinni (16. tammikuuta 1728 – 7. toukokuuta 1800) oli italialainen säveltäjä.
Piccinni syntyi Barissa ja opiskeli Napolissa. Hänen ensimmäinen oopperansa, "Le donne dispettose" sai kantaesityksensä vuonna 1755. Vuonna 1766 Piccinni siirtyi Pariisiin. Hän pysyi siellä Ranskan vallankumoukseen (1789) saakka, jolloin hän palasi Napoliin. Piccinni asui Pariisissa vielä elämänsä kaksi viimeistä vuotta.
Piccinni sävelsi lähinnä oopperoita.
Antonio Sacchini
Antonio Sacchini (14. kesäkuuta 1730 Firenze – 6. lokakuuta 1786 Pariisi) oli italialainen säveltäjä.
Sacchini opiskeli Napolissa, jossa hän myös sävelsi ensimmäiset oopperansa. Myöhemmällä urallaan Sacchini työskenteli Venetsiassa, Lontoossa sekä Pariisissa, jossa hän kuoli vuonna 1786.
Sacchini sävelsi lähinnä oopperoita. Hän oli oman aikansa tunnetuimpia opera serian säveltäjiä. Yli 50 oopperansa lisäksi Sacchini sävelsi muun muassa jousikvartettoja.
Pikkaralan rautatieasema
Pikkaralan rautatieasema () on rautatieasema Pikkaralan kaupunginosassa Oulun kaupungissa rataosalla , 19 kilometrin päässä Oulun rautatieasemalta. Liikennepaikan etäisyys Helsingin rautatieasemalta Haapamäen ja Oulun asemien kautta mitattuna on 771,8 kilometriä. Nykyisin Pikkarala on kohtauspaikka. Henkilöjunat eivät pysähdy asiakaspalvelua varten, eikä asemalla ole kaupallista tavaraliikennettä.
Pikkaralan rautatieasema rakennettiin Oulun–Kontiomäen rautatien rakentamisen yhteydessä ja avattiin liikenteelle 1. marraskuuta 1927. Rataosan muiden asemarakennusten tapaan asemarakennus edustaa aikansa tyypillistä funktionaalista tyyliä: aiemmista kansallisromanttisista ihanteista on luovuttu ja tyyliä on pelkistetty ja yksinkertaistettu.
Pikkaralan asema ei olemassaolonsa aikana toiminut itsenäisenä liikennepaikkana, vaan oli Oulun liikennepaikan alainen virkamiesasema. Pikkarala oli myös henkilöliikenteen ja tavaralliikenteen merkittävä alueellinen kuormausasema aina autoistumiseen saakka, jolloin rahti alkoi siirtyä kumipyörille. Kun henkilöjunien pysähdykset Pikkaralassa lopetettiin lättähattuliikenteen päättymisen myötä, myös aseman miehitys lopetettiin, Pikkaralan liikennepaikka poistettiin aikatauluista ja opastimet pimennettiin.
Alun perin Pikkaralan asemalla oli käytössä ns. "köyhänmiehen releasetinlaite", eli varmistuslukko- ja opastinturvalaitos. Tuolloin liikennepaikan vaihteet olivat paikallisesti käsin käännettäviä ja varmistuslukoilla lukittavia. Liikennepaikan lakkauttamisen yhteydessä opastimet kuitenkin poistettiin käytöstä. Kauko-ohjaukseen liittyvien turvalaitemuutosten yhteydessä vanha varmistuslukkolaitos purettiin, ja korvattiin releasetinlaitteella. Myöhemmin releasetinlaite siirtyi kauko-ohjattavaksi Oulusta käsin, jolloin asema jäi lopullisesti miehittämättömäksi.
Oulu–Kontiomäki -rataosan kauko-ohjauksen rakentamisen myötä 1996–1997 Pikkaralan liikennepaikka sai uuden elämän junakohtauspaikkana. Ratapihalla on yksi 780 metrin mittainen sivuraide, joka on riittävän pitkä lähes kaikille junille. Pikkarala liitettiin kauko-ohjaukseen rataosan ensimmäisenä liikennepaikkana: kauko-ohjauksen rakennustöiden ajan Pikkarala toimi tilapäisesti myös miehitettynä junasuorituspaikkana. Nykyisin liikennepaikan liikenteenohjaustoimintoja hoidetaan keskitetysti Oulusta käsin.
Pikkaralan asema-alueella on hyväkuntoisia alun perin rautatiehenkilökunnalle tarkoitettuja rakennuksia. Nykyisin nämä rakennukset ovat yksityisasuntoina.
Asemamiljööseen kuuluvaksi voidaan laskea myös laajat sorakuopat aseman etelä- ja itäpuolella. Sorakuopista on kaivettu tuhansia kuutioita soraa sekä teiden että rautatien pengermateriaaliksi. Sorakuopissa oli laajoja raiteistoja vielä 1990-luvun puolessa välissä, mutta ne purettiin kauko-ohjaukseen siirtymisen myötä. Ennen raiteiden purkua sorakuopilla säilytettiin vanhentunutta, romutettavaa rautatiekalustoa.
Italo Montemezzi
Italo Montemezzi (31. toukokuuta 1875 – 15. toukokuuta 1952) oli italialainen säveltäjä. Hän opiskeli musiikkia Milanon konservatoriossa. Montemezzi sävelsi vuonna 1913 esitetyimmän oopperansa, "L'amore dei tre ren". Vuonna 1939 Montemezzi muutti Kaliforniaan. Hän vieraili kuitenkin säännöllisesti Italiassa ja palasi sinne pysyvästi vuonna 1949.
Reiser4
Reiser4 on alusta asti uudelleenkirjoitettu versio ReiserFS-tiedostojärjestelmästä, jonka on kehittänyt NameSys sponsoreinaan DARPA sekä Linspire. Tiedostojärjestelmää ei ole vieläkään otettu mukaan Linux-käyttöjärjestelmän ytimeen ohjelmointityylien erilaisuuksista sekä tiedostojärjestelmän käyttämistä liitännäisistä johtuvien erimielisyyksien takia.Reiser4 ei kuitenkaan sisällä tukea tiedostojärjestelmän koon muuttamiselle. ReiserFS (Reiser3) kuitenkin muiden Linuxin tiedostojärjestelmien ohessa sisältää tuen sille. Kehittäjät kuitenkin lupaavat implementoida tuen heti kun heille maksetaan siitä.
Alessandro Nini
Alessandro Nini (1. marraskuuta 1805 Fano – 27. joulukuuta 1880 Bergamo) oli italialainen säveltäjä. Hän aloitti uransa Pietarissa laulunopettajana. Myöhemmin hän ryhtyi oopperasäveltäjäksi, mutta lopetti sävellettyään noin kymmenen oopperaa. Oopperoidensa lisäksi Nini sävelsi muun muassa kirkko- ja kamarimusiikkia sekä sinfonioita.
Amilcare Ponchielli
Amilcare Ponchielli (31. elokuuta 1834 Paderno Fasolare, lähellä Cremonaa – 17. tammikuuta 1886 Milano) oli italialainen säveltäjä. Hän opiskeli 9-vuotiaasta lähtien Napolin konservatoriossa. Ponchiellin ensimmäinen sinfonia valmistui säveltäjän ollessa 10-vuotias. Uransa aikana Ponchielli keskittyi lähinnä oopperoiden säveltämiseen. Vuodesta 1883 lähtien Ponchielli toimi sävellyksen professorina Milanon konservatoriossa. Hänen johdollaan opiskelivat muun muassa Giacomo Puccini ja Pietro Mascagni.
Ponchiellin teoksiin kuuluu useita oopperoita, kuten "La Gioconda" (1876). Se on hänen tunnetuin sävellyksensä, jota hän ei yhdelläkään myöhemmällä teoksellaan pystynyt ylittämään. Säveltäjänä Ponchiellilta puuttui Giuseppe Verdin kaltainen temperamentti, mutta sen korvasi hänen terävä draamallinen vaistonsa, ja teknisessä mielessä hän oli muusikkona jopa aikaansa edellä.
Viimeinen juna Gun Hillistä
Viimeinen juna Gun Hillistä ("Last Train from Gun Hill", myös "One Angry Day" ja "Showdown at Gun Hill") on yhdysvaltalainen John Sturgesin ohjaama Les Crutchfieldin tarinaan perustuva lännenelokuva vuodelta 1959. Elokuvan pääosissa ovat Kirk Douglas ja Anthony Quinn.
Elokuvan alussa šeriffi Matt Morganin (Douglas) intiaanivaimo joutuu kahden karjapaimenen raiskaamaksi ja murhaamaksi. Tekijät jättävät jälkeensä satulan, jonka Morgan tunnistaa kuuluvan vanhalle ystävälleen Craig Beldenille (Quinn), Gun Hillin kaupungin vaikutusvaltaisimmalle miehelle. Belden on suostuvainen saamaan tekijät kiinni, mutta ääni muuttuu kellossa, kun hän saa tietää oman poikansa olleen toinen murhaajista. Belden ei suostu luovuttamaan poikaansa Morganin käsiin, mutta Morgan on päättänyt viedä pojan tuomiolle.
Belden on Gun Hillin vaikutusvaltaisimpia karjatilallisia, eikä kukaan kaupungissa uskalla vastustaa häntä: baarimikko kertookin Beldenin vastustajien päätyneen kaupungin hautausmaalle. Tästä huolimatta Morgan onnistuu ottamaan kiinni Beldenin pojan Rickin ja yrittää viedä hänet pois kaupungista iltayhdeksän junalla. Mutta Morganilla on vastassaan Belden sekä koko kaupungin vastentahtoinen väki.
Elokuva päättyy Gun Hillin asemalaiturille, kun Morganin vaimon murhaajista toinen, Lee Smithers, päättää auttaa Rickin vapaaksi ja ampuu kohti Morgania. Morganin lonkalta ampuma haulikonlaukaus kaataa ampujan asemalaiturille, mutta Leen ampuma luoti on surmannut Rickin. Tämän jälkeen Morgan nousee junaan, mutta Belden haastaa hänet kaksintaisteluun, joka päättyy haastajan kuolemaan. Murtunut Morgan poistuu kaupungista iltayhdeksän junalla.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Kari Salminen sanoo elokuvaa tanakaksi peruswesterniksi ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. "VideoHound’s Golden Movie Retriever" antaa kolme tähteä neljästä.
Differentiaali- ja integraalilaskenta
Differentiaali- ja integraalilaskenta on derivaatan ja integraalin käsitteeseen perustuva matematiikan haara, joka kehittyi algebrasta ja geometriasta. Sen kaksi keskeisintä laskutoimitusta ovat derivointi ja integrointi, jotka ovat toistensa käänteislaskutoimituksia.
Englannin kielessä differentiaali- ja integraalilaskenta tunnetaan nimellä "calculus" (suora suomennos olisi kalkyyli) . Se on analyysin osa-alue .
Differentiaali- ja integraalilaskennan keksivät Isaac Newton ja Gottfried Leibniz 1600-luvun lopulla.
Differentiaali- ja integraalilaskentaa käytetään kaikilla fysikaalisten tieteiden aloilla, tietojenkäsittelytieteessä, tilastotieteessä, lääketieteessä ja taloustieteessä. Se on yleinen menetelmä matemaattisesti muotoillun ongelman optimaalisen ratkaisun löytämiseen.
Esimerkkejä tyypillisistä differentiaali- ja integraalilaskennan ongelmista ovat:
Iskias
Iskias eli lonkkahermosärky on selkäytimestä lähtevän lonkkahermojuuren ärtymisestä johtuvaa heijastus- eli projektiokipua alaraajoissa. Hermoärsytys voi johtua mekaanisesta puristuksesta (kasvain, piriformissyndrooma, välilevyn pullistuma) tai siitä, että esiin luiskahtaneen välilevyn keskustan hyytelömäinen ja erittäin hapan aine ärsyttää hermoa kemiallisesti. Iskiassärkyä voi esiintyä myös raskauden loppuvaiheessa, jolloin kohtu saattaa painaa iskiashermoa.
Iskiasta voidaan hoitaa sen aiheuttajasta riippuen eri tavoilla, mm. hieronnalla tai tulehduslääkkeillä. Tosin manipulaatiohoidon, venytyksen ja fysikaalisten hoitojen vaikuttavuudesta ei ole näyttöä välilevytyrän hoidossa, eikä niitä suositella. Joskus hoitona joudutaan käyttämään jopa leikkausta.
Valtatie 28
Valtatie 28 on itä–länsisuuntainen valtatie, joka johtaa Suomen poikki Kokkolan Kälviältä Nivalan ja Pyhännän kautta Kajaanin Mainualle. Tie on 216 kilometriä pitkä.
Valtatie 28 alkaa valtatieltä 8 Kokkolasta ja seuraa Pohjanmaan rataa itään Kälviän kirkonkylän ja Kannuksen keskustan ohi Kannuksen Eskolaan saakka, josta eteenpäin valtatie jatkuu Sievin, Nivalan, Kärsämäen, Pyhännän sekä Kajaanin Otanmäen ja Vuottolahden kylien kautta Oulujärven eteläpuolelle Mainuan kylään, jossa se liittyy valtatiehen 5.
Tie on kaksikaistainen ja liikennemääriinsä nähden hyvätasoinen. Pyhännän ja Kajaanin välillä tie on ajoittain kapeampi.
Tie kulkee seuraavien kuntien kautta: Kokkola – (Kannus) – (Kokkola) (uudelleen) – Kannus (uudelleen) – Sievi – Nivala – (Haapavesi) – (Kärsämäki) – (Haapavesi) (uudelleen) – Kärsämäki (uudelleen) – (Siikalatva) – Pyhäntä – Kajaani.
Kokkolan ja Kajaanin välinen tie on rakennettu pääosin 1960-luvulla suurelta osin asumattomien ja tiettömien seutujen halki. Vuonna 1971 siitä tuli kantatie 85 ja vuoden 1996 tienumerouudistuksessa valtatie 28.
Valtatiellä 28 kulkee M-P, SS pikavuoro Kokkolan ja Kajaanin välillä. Lisäksi Pyhännän ja Kajaanin väliä kulkee M-P vakiovuoro Raahen ja Kajaanin välillä.
Dispensationalismi
Dispensationalismi on kristinuskon teologian suuntaus, jonka kannattajat uskovat Jumalan pelastavan ihmisiä eri aikoina eri tavoin. Se levisi 1800- ja 1900-luvuilla lähinnä fundamentalismin mukana. Dispensationalismi on esiintynyt oppirakennelmana myös aiemmin, mutta roomalaiskatolisen kirkon oppien tarkan määrittelyn vuoksi se on esiintynyt lähinnä marginaalisena suuntauksena. Dispensationalismi sai uutta suosiota John Darbyn eskatologian perusteella, johon kuului muun muassa oppi seitsemän vuoden vihan ajasta.
Dispensationalismin kannattajat uskovat, että Israelin kansakunnalla on Jumalan pelastussuunnitelmassa erillinen rooli kristillisen kirkon rinnalla ja että Jumala täyttää Vanhassa testamentissa esitetyt lupaukset Israelille kansakuntana. Jumalan lupaukset koskevat maata, joka tulevaisuudessa toteutuutuhatvuotisena valtakuntana, josta Kristus hallitsee maailmaa Jerusalemista käsin. Dispensationalismin suhde Israeliin muistuttaa aatteellisestikristillistä sionismia. Dispensationalismin opillinen vastakohta on supersessionismi, jonka kannattajien mukaan kristillinen kirkko on Jumalan lupausten perillinen uudessa liitossa.
Vaikka dispensationalismi mielletään lähinnä eskatologiseksi opiksi, käsittää se kuitenkin kaikki Raamatun aikakaudet. Siinä ajat on jaettu dispensatioihin eli armotalouskausiin, joita fundamentalistisen tulkinnan mukaan on seitsemän:
Joissain muodoissa armotalouskausia esiintyy vain kolme tai neljä, mutta seitsemää useampaa ei tiettävästi esiinny missään variaatiossa.
Dispensationalismi on yleisimmillään vapaan kristillisyyden kuten helluntailaisuuden ja baptismin kannattajien parissa. Maantieteellisesti dispensationalismin kannatus on suurinta Yhdysvalloissa.
Dispensationalismin vastustajat ovat yleisesti kritisoineet opin antamaa merkitystä Mooseksen laille ja uhreille väittäen, että Raamatun mukaan Jumala on aina pelastanut ihmisiä heidän uskollisuutensa vuoksi. Varsinkin seitsenjaksoisessa dispensationalismissa kritisoijat näkevät Jumalan tappion luopumuksen alkaessa jokaisen armotalouskauden aikana. Eskatologista kritiikkiä nostattaa varsinkin vihan aika, johon kuuluu uskovien taivaaseen tempaaminen ennen Jeesuksen paluuta. Käsitystä vihan ajasta kritisoidaan etenkin opin tuoreuden sekä sen heikon Raamatullisen perustan vuoksi. Opin kannattajat näkevät kuitenkin sen sisältyvän Raamatun ilmoitukseen.
Dispensationalismi kohtaa vastustusta etenkin protestanttisissa kirkoissa, kun taas roomalaiskatolisessa kirkossa se jää marginaaliseksi kysymykseksi tai kokonaan vaille huomiota. Opin katsotaan varsinkin eskatologisilta osiltaan olevan vastoin perinteisiä uskontunnustuksia. Dispensationalismin kannattajat puolestaan kritisoivat perinteisiä kirkkoja ja pitävät uskontunnustuksia ihmisen tekoina, jotka ovat vastoin Raamatun sanomaa.
Vastakauppa
Vastakauppa tai vastaostot eli offset (teollinen yhteistyö, , "industrial benefit" jne.) on puolustusvälinehankintoihin tai muihin julkisiin, riittävän isoihin (laista riippuen) hankintoihin kytkettävä mekanismi, jolla on kohdemaan taloutta hyödyntävä vaikutus. Vastaostojen vaikutus on suhteessa hankkeen arvoon. Lähes kaikki maat edellyttävät vastaostoja ainakin puolustusvälinekaupoissa.
Mainua
Mainua on kylä Kajaanissa entisessä Kajaanin maalaiskunnassa Kainuun maakunnassa valtateiden Vt 5 ja Vt 28 risteyskohdassa, Mainuanjärven rannalla, noin 20 kilometriä etelään Kajaanin keskustasta. Kyläalueeseen kuuluvat Mainuan lisäksi myös Hatulanmäki, Leväjoki, Mainuanniemi ja Mainuanvaara. Näiden yhteenlaskettu väkiluku on 348 asukasta (2005).
Mainua on tiivis ja luonnonläheinen kyläyhteisö. Kylän rappeutuva yleisilme kuitenkin koetaan yhdeksi suurimmista huolista.
Mainuan koulu lakkautettiin syksyllä 2006, ja sen oppilaat siirrettiin Lohtajan kouluun.
Mainuan koulussa annettiin perusopetusta luokka-asteilla 1–6.
Mainuan koululla oli myös käytössä vajaan 200 m²:n kokoinen liikuntasali.
Air China
Air China (, lyhennettynä 国航, , , ) on Kiinan valtion omistama ja maan suurin kaupallinen lentoyhtiö. Sen päälentoasema on Pekingin kansainvälinen lentoasema. Sillä oli noin 23 000 työntekijää vuonna 2004. Air Chinan eniten käyttämä lentokone on Boeing 737-800.
Myllyjärvi (Jyväskylä)
Myllyjärvi on asuinalue Jyväskylän Keltinmäen kaupunginosassa. Se sijaitsee Keltinkeskuksen asuinalueen ja Keljon kauppakeskusten välissä, Länsi-Päijänteentien (vanha "nelostie") ja Keuruuntien eli Porintien (Valtatie 23) kulmassa. Laajamittaisempi asuntorakentaminen alueelle alkoi vuonna 1975. Alueella on kerrostaloja sekä rivi- ja omakotitaloja. Asukkaita Myllyjärvellä on 2800 ja heitä palvelee Alanin pizzeria.
Asuinalue on saanut nimensä siellä sijaitsevasta pienestä järvestä, jonka nimi on Myllyjärvi. Useimmat Myllyjärven kadut on nimetty myllyjen ja niiden osien sekä myllyihin liittyvien henkilöiden mukaan. Pääkatu on Myllyjärventie, joka päättyy kummassakin päässä liikenneympyrään. Muita isohkoja katuja ovat Tuulimyllyntie ja Vesimyllyntie, joista lähes kaikki alueen pienemmät kadut haarautuvat.
Alueen hallitseva maastokohde on Roninmäki, jonka pohjoisrinteessä Myllyjärven asuntoalueet sijaitsevat. Roninmäellä sijaitsee muun muassa Puolustusvoimien Johtamisjärjestelmäkeskus luolatiloissa niin sanotussa Suoja-kiinteistössä. Tiloissa sijaitsi myös entinen Keski-Suomen hätäkeskus lakkauttamiseensa vuonna 2014 saakka.
Myllyjärvellä on Keski-Suomen opiskelija-asuntolasäätiö KOASin kerrostaloja. Alueella asuu paljon vaihto-opiskelijoita.
Keljo
Keljo on Jyväskylän kymmenes kaupunginosa ja osa Keljon suurlauetta. Kaupunginosan rajat ovat lähes identtiset Tarhamäen tilastoalueen kanssa. Matkaa Keljosta Jyväskylän keskustaan on 3–10 kilometriä. Alueella on melko laajoja omakotitaloalueita, mutta myös teollisuutta kuten Keljonlahden rannalla oleva Keljonlahden voimalaitos. Kaupunginosassa on myös asuinkerrostaloja.
Keljo on Jyväskylän vaurainta aluetta, sillä keskitulot vuonna 2008 alueella olivat 26  508 euroa per henkilö, kun kaupungin keskiarvo oli 22 807 euroa.
Keljo on muodostunut hämäläisten eräalueesta. Kulkureittinä oli Päijänne, jonka pohjoisimpia lahtia on Keljonlahti. Keljo-nimen merkitys on epäselvä. Alueen vanhoja taloja ovat Lahti, Hovila, Taipale, Ristonmaa, Tervala, Kylmälahti eli Pumperi, Särkkä, Sysmälä, Häkkinen, Tervala, Hakala, Lotila ja Åström eli Huvila. Alueen läpi kulki vanha Laukaantie, joka helpotti liikkumista, mutta toisaalta mäkiseen maastoon tehty tie vaati keljolaisilta paljon työtä. Keljon koulu on perustettu 1896.
Karhumäen veljekset aloittivat 1920-luvulla laajan lentokonetoiminnan Keljonlahdella. Osa Keljosta liitettiin Jyväskylän maalaiskunnasta kaupunkiin 1941 ja alueen pääosa 1965. Alueen halki 1960- ja 1990-luvulla rakennetut tiet ja rautatie vaikuttivat suuresti sen ilmeeseen. Keljonkankaan, Kukkumäen ja Tarhamäen omakotialueet ovat syntyneet 1950-luvulla.
Keljossa on marketalue Keljonkeskus, jossa sijaitsevat Prisma ja K-Citymarket. Kaupunki oli aluksi varannut tontin Ekalle ja Tukolle. Talouslama 1990-luvun alussa pakotti siirtämään hanketta ja suunnitellun Euromarketin tilalle tuli Prisma. Tukon paikan sai puolestaan Citymarket. Prisman ja Citymarketin lisäksi markettialueen välittömässä läheisyydessä ovat 2000-luvulla rakennetut Lidlin, Kotipizzan ja Motonetin liikerakennukset. Keljonkankaan moottoritieristeyksen länsipuolelle on suunniteltu laaja teollisuusalue, mutta alueen kehittyminen on ollut hidasta.
Kristo Salminen
Kristo Salminen (s. 21. elokuuta 1972 Helsinki) on suomalainen näyttelijä, joka on näytellyt muun muassa elokuvissa "Rukajärven tie", "Tulennielijä" sekä "Unna ja Nuuk".
Salminen näytteli MTV3-kanavalla esitetyissä televisiosarjoissa "Benner & Benner", "Salatut elämät", "Käenpesä" ja "Sydänjää". Hän on työskennellyt muun muassa Helsingin kaupunginteatterissa ja on tällä hetkellä kiinnitettynä Suomen Kansallisteatteriin. Salminen näytteli myös Kristian Smedsin ohjaamassa "Tuntematon sotilas" -näytelmässä.
Salminen on näyttelijäpariskunta Heidi Krohnin ja Esko Salmisen poika. Salminen on naimisissa näyttelijä Johanna Kokon kanssa ja heillä on vuonna 2007 syntynyt poika ja vuonna 2014 syntyneet kaksospojat. Näyttelijä Kreeta Salminen on Kriston siskopuoli. Salmisen äidinpuoleinen isoisä oli kirjallisuustieteen ja estetiikan professori Eino Krohn ja isänpuoleiset isovanhemmat olivat näyttelijät Unto Salminen ja Kyllikki Väre.
Azərbaycan marşı
Azərbaycan marşı (Azerbaižanin marssi) on Azerbaidžanin kansallislaulu. Laulun virallinen nimi on "Azərbaycan Respublikasının Dövlət Himni" eli "Azerbaidžanin kansallishymni". Laulun on sanoittanut Ahmed Javad ja sen on säveltänyt kuuluisa azerisäveltäjä Üzeyir Hacıbəyov.
.Cümlə gənclər müştaqdır!