hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Yöklassinen
Yöklassinen on Yle Radio 1:n yöaikaan lähetettävä musiikkiohjelma, joka on osa Yle Klassista. Yle Klassisen digitaaliset lähetykset kuuluvat tauotta vuorokauden ympäri. Yöklassisessa lähetetään nimensä mukaisesti klassista musiikkia. Yöklassisen ja Yle Klassisen kuuluttaja on kanavan tuottaja Jari Rantschukoff. Kappaleet ovat yleensä kokonaisia teoksia. Osa levytyksistä on vanhoja, jopa 1920-luvulta, ja osa taas tuoreita levytyksiä. Yöklassisen ohjelmisto käsittää jokseenkin kaikki klassisen musiikin lajit soolosoitinmusiikista lauluihin, orkesterimusiikkiin ja oopperaan. Perjantain ja lauantain välisenä yönä kuullaan ensimmäiseksi kokonainen ooppera.
Sävellysten aikajana Yöklassisessa ulottuu keskiajalta 1900-luvun alkupuolen musiikkiin, joskaan kovin modernistisia 1900-luvun teoksia ei normaalisti esitetä. Kunkin yön ohjelmisto tarjoaa yleensä monipuolisesti eri musiikinlajeja ja eri ikäisiä sävellyksiä.
Yöklassinen alkaa kello 23.10, kuuluttaja Jari Rantschukoff kertoo yön säveltäjänimet, teosten nimet ja esittäjät aina ennen ja jälkeen kappaleen. Kuulutukset on tehty niin Yöklassiseen kuin Yle Klassisen aamu-, päivä- ja iltaklassiseenkin noin kahta kuukautta aiemmin kuin ohjelmat tulevat radiosta. Kokonaisesta oopperasta kerrotaan yleensä myös päätapahtumat.
Aluksi Yöklassinen oli Radiomafian ohjelma, jonka nimi oli "Eine Kleine Nachtmafia", joka tarkoittaa saksaksi "pientä yömafiaa". Ohjelma alkoi Radiomafialla syyskuussa 1990. Ohjelma alkoi silloisella Ylen Ykkösellä 1. kesäkuuta 1994, jolloin se korvasi Maamme-laulun, joka soitettiin tätä ennen Ylen Ykkösellä (vuoteen 1985 asti Yleisohjelmalla ja vuosina 1985–1990 radion ykkösverkossa) aina klo 0.05. Maamme-laulua seurasi lähettimien sammutus. Ohjelman nimeksi vaihtui samalla Yöklassinen. Vuosina 1994–2003 Yöklassinen lähetettiin yhtä aikaa Ylen Ykkösellä ja Radiomafialla. YleX:n korvattua Radiomafian Yöklassinen jäi ainoastaan Yle Radio 1:n ohjelmaksi. Viimeisen kerran Yöklassinen kuultiin Radiomafialla 13.1.2003 kello 0.05–6.30.
Yöklassista kuullaan joka yö Yle Radio 1:ssä kello 23.10 alkaen, maanantaista lauantaihin kello 6:een asti ja sunnuntaisin kello 7:ään asti. Yle Radio 1 soi yöllä Yle Teeman taustalla ennen kuin se yhdistettiin Yle Femin kanssa samalle kanavapaikalle.
Yle Vegan "Nattklassiskt" on eri ohjelma kuin Yöklassinen.
Kunnallisvaalit 1972
Kunnallisvaalit järjestettiin Suomessa 1.–2. lokakuuta 1972. Äänioikeuden ikärajaa laskettiin ennen vaaleja 20 vuodesta 18 vuoteen. Vuoden 1973 alussa tapahtui Suomen siihenastinen ennätysmäärä kuntaliitoksia, minkä vuoksi valtuustopaikkoja oli jaossa huomattavasti edellisvaaleja vähemmän. Kauppalan ja ympäröivän maalaiskunnan synnyttämien Kemijärven ja Lieksan kaupunkien lisäksi Kuusankosken, Mäntän ja Äänekosken kauppalanvaltuustot muuttuivat kuntamuodon muutoksen myötä kaupunginvaltuustoiksi. Eniten kannatustaan lisäsivät sosialidemokraatit ja Kokoomus, kun taas pahimmat tappiot kärsivät Työväen ja Pienviljelijäin Sosialidemokraattinen Liitto sekä vakavien sisäisten kiistojen repimä Suomen Maaseudun Puolue.
Enontekiöllä vaalit jouduttiin uusimaan leimaamatta jääneistä äänestyslipuista tehdyn valituksen vuoksi. Heinäkuun lopussa 1973 suoritetun uusintavaalin tuloksena Keskusta voitti yhden paikan SMP:lta.
Kuntaliitosten vuoksi järjestettiin Anjalan ja Sippolan kunnissa, Uudenkaarlepyyn kaupungissa sekä Uudenkaarlepyyn maalaiskunnassa ja Jepuan ja Munsalan kunnissa ylimääräiset kunnallisvaalit 6. lokakuuta 1974. Anjala ja Sippola yhdistettiin uudeksi Anjalankosken kauppalaksi, ja Uudenkaarlepyyn mlk, Jepua ja Munsala liitettiin Uudenkaarlepyyn kaupunkiin vuoden 1975 alussa.
Kymmenen pientä minuuttia
Kymmenen pientä minuuttia on Yle Radio 1:n radiodokumenttisarja keskiviikkoisin. Se kertoo lyhytdokumentin keinoin aiheestaan kymmenen minuutin aikana. Lähetysaika on keskiviikkoisin klo 9.45 - 9.55, toinen lähetys samana iltana klo 18.15 - 18.25.
Kesämaa (albumi)
Kesämaa on Pekka Strengin toinen, viimeiseksi jäänyt albumi, joka julkaistiin vuonna 1972. Siinä, missä "Magneettimiehen kuolema" -albumin taustalla oli soittanut Tasavallan Presidentti -yhtye, niin myös tämä albumi sai taustalleen Suomen kevyen musiikin eturivin muusikoita.
Kappaleiden sävellys ja sanoitus Pekka Streng, ellei toisin mainita. Sovitukset Streng ja Hasse Walli.
Radeon
Radeon (ent. ATI Radeon) on näytönohjainbrändi, tarkemmin näytönohjainten grafiikkasuoritinperhe. Näytönohjaimia on valmistanut ATI Technologies vuodesta 2000 vuoteen 2006 ja sittemmin yrityskaupan myötä valmistajana on toiminut AMD. Radeon-näytönohjainten ajuribrändi on AMD Catalyst.
Radeon-sarjan aloitti vuonna 1999 julkaistu Radeon DDR 64. Ensimmäinen ATI Radeon -piiri perustui ATI:n aikaisempaan Rage Pro -tekniikkaan, mutta suuri osa piirin suunnittelusta oli silti uudistettu. Radeon oli ensimmäisiä ATI:n grafiikkapiirejä jotka nousivat suureen suosioon PC-pelaajien keskuudessa. ATI:n Radeon 9700 Pro löi itsensä läpi vuonna 2002 ja se dominoi näytönohjainmarkkinoita lähes puoli vuotta. ATI:n pahimmalla kilpailijalla Nvidialla oli tuolloin pahoja suorituskykyongelmia GeForce FX 5800 -korttiensa kanssa.
Erikoisuutena AMD julkaisi korteistaan myös kalliimpia Radeon "All-in-Wonder"-malleja, joissa näytönohjaimeen oli integroitu myös TV-viritin. Vuoden 2006 syyskuussa All-in-Wonder-sarjan valmistuksen ilmoitettiin loppuneen, mutta vuoden 2008 kesäkuussa AMD elvytti sen julkaisemalla All-in-Wonder HD-näytönohjaimen.
AMD ei myy Radeon-kortteja vähittäismyyntinä vaan myy Radeon-grafiikkasuorittimia kolmannen osapuolen piirilevyvalmistajille, jotka puolestaan rakentavat ja myyvät Radeon-piirilevyjä vähittäismyyntiin ja OEM-valmistajille.
Piirilevyvalmistajia ovat:
ATI nimeää näytönohjaimensa sukupolven, sarjan ja suorituskyvyn mukaan. Ensimmäinen numero kertoo sukupolven, esimerkiksi 5000. Tämä liittyy myös näytönohjaimen käyttämään piirisarjaan. Toinen numero ilmaisee näytönohjaimen sarjan eli sen yleisen käyttötarkoituksen: 0400-0600 media- ja kotiteatterikäyttöön, 0700 vähemmän tehoa vaativille tietokonepeleille (laajalle levinneet pelit kuten Starcraft ja World of Warcraft tai vanhempia pelimoottoreita käyttävät pelit) tai vaativille peleille alhaisemmilla asetuksilla ja 0800 paljon tehoa vaativille peleille kuten Crysis ja Far Cry 2. 0900 on erikoisnumero, joka liittyy kahden grafiikkapiirin näytönohjaimiin. Kolmas luku kertoo sarjan sisäisen laadun, esimerkiksi 5870 on tehokkaampi kuin 5850. Tyypillisesti korkeamman sarjan kortti on aina tehokkaampi kuin matalamman sarjan, vaikka sarjaluku olisikin suurempi (eli 5770:ssa on vähemmän tehoa kuin 5850:ssa).
ATI:n ensimmäisestä DirectX 9.0-grafiikkapiiristä lähtien yhtiö on nimennyt näytönohjaimensa sen markkinasegmentin mukaan, jolle näytönohjain on suunnattu.
Yarmouth (Nova Scotia)
Yarmouth on kaupunki ja merkittävä kalastus- ja lauttasatama Mainenlahdessa Nova Scotiassa Kanadassa. Sen asukasluku on 6 761, mutta nousee kymmeneentuhanteen kesän aikana.
Yarmouth perustettiin vuonna 1759 nimellä Port Forchu ja siitä tuli kunta vuonna 1890. 1800-luvulla se oli merkittävä telakkakaupunki, jossa rakennettiin eniten laivoja asukkaita kohden maailmassa. Höyrylaivojen myötä laivanrakennus hiipui.
Buinsk
Buinsk () eli Bua () on runsaan 20 000 asukkaan kaupunki Tatarstanin lounaisosassa, 137 km pääkaupungista Kazanista etelään. Buinsk on noin 45 000 asukkaan Buinskin piirin hallinnollinen keskus. Siellä on elintarvike- ja nautintoaineteollisuutta.
Vuonna 1989 Buinskin asukkaista oli tataareja 62,3 prosenttia, venäläisiä 25,5 prosenttia ja tšuvasseja 10,9 prosenttia.
Asukasluvun kehitys:
Ultšan kieli
Ultša on Siperian itäosissa puhuttava tunguusikieli. Sen lähimpiä sukulaiskieliä ovat naanai ja orokki. Vuoden 1990 väestönlaskennan mukaan ultšia on 3 200, joista noin 500–1 000 puhuu ultšaa äidinkielenään (1995, M. Krauss).
Ultšaa puhutaan Venäjällä Habarovskin aluepiirissä Amurin ja sen sivujokien varsilla sekä Sahalinin vastaisella rannikolla. Tärkeimpiä asutuskeskittymiä ovat Bogorodskove, Bulava, Dudi, Kalinovka, Mariinskoje, Nižnaja Gavan, Savinskoje, Mongol, Solontsy, Koltšom, Sofijskoje, Tur ja Uhta. Kieltä uhkaa puhujamäärän väheneminen. Vanha ikäpolvi puhuu kieltä hyvin, mutta jo keski-ikäisten kielitaidossa on puutteita. Lapset eivät enää puhu kieltä ja nuoret aikuiset osaavat sitä vain passiivisesti. Ultšaa opetetaan koulussa ja puhujia varten on julkaistu sanakirja.
Ultšalla on ollut kielikontakteja erityisesti tunguusikieliin kuuluvien naanain ja negidaalin kanssa sekä vailla tunnettuja sukulaiskieliä olevan nivhin kanssa. Myöhemmin ultša on joutunut kosketuksiin myös venäjän ja ukrainan kanssa, kun slaavilaista väestöä on siirtynyt alueelle.
Ultšassa on 26 äännettä, joista konsonantteja on 18 ja vokaaleja 8. Äänteistön ominaispiirteitä ovat dorsaaliset konsonantit, vokaalisointu ja äänteiden kaksi kestoastetta – lyhyt ja pitkä. Konsonanttiyhtymiä ei esiinny sanan alussa eikä lopussa, ja diftongit ovat harvinaisia.
Ultšan kielen tutkimus alkoi 1900-luvun alkupuolella. Ensimmäisiä tutkijoita oli P. P. Schmidt, joka keräsi vuonna 1908 aineistoa ultšan kielestä ja julkaisi tutkimustuloksensa vuonna 1923 Ultša–englanti-sanakirjana, jonka liitteenä oli tekstinäytteitä. Schmidt luokitteli kielen vielä silloin naanain murteeksi. 1900-luvun alkupuolella myös B. O. Pilsudsky keräsi aineistoa Amurin alueen ultšilta ja Sahalinilla asuvilta orokeilta ja julkaisi noin 1500 sanaa sisältävät sanakirjan, jossa oli aineistoa sekä ultšan että orokin kielestä, koska hän piti näitä kahta sukukieltä samana kielenä. Ultšankielistä aineistoa on kerännyt myös K. D. Loginovski, joka teki tutkimusmatkan Amurin alueelle 1906–1907.
Ensimmäinen tieteellinen tutkimus ultšan kielestä ilmestyi vuonna 1936, jolloin T. I. Petrova julkaisi teoksen "Naanain kielen ultšan murre". Se käsitteli ultšan kielioppia ja sisälsi lisäksi tekstinäytteitä käännöksineen sekä noin 3500 sanaa käsittävän sanakirjan. Vuonna 1939 A. M. Zolotarjov julkaisi ultšien kansanperinnettä käsittelevän kirjansa "Ultšien heimojärjestelmä ja uskonto". Vuonna 1968 ilmestyi O. P. Sunikin artikkeli "Ultšan kieli" (Ульчский язык), jossa ultšaa ei pidetty enää minkään toisen tunguusikielen murteena vaan omana kielenään. V. A. Avrorinin vuonna 1948 keräämiä kansanperinnettä käsitteleviä artikkeleja julkaistiin vuonna 1981, ja vuonna 1985 ilmestyi O. P. Sunikin tutkielma "Ultšan kieli", joka sisälsi kielioppiosion, tekstejä ja sanakirjan.
Ultša
Ultša voi tarkoittaa seuraavia:
Kasvottomat sotilaat
Kasvottomat sotilaat ("The Unit") on yhdysvaltalainen CBS-kanavan toimintasarja, joka kertoo Yhdysvaltain maavoimien salaisesta erikoisjoukosta. Sarjaa tehtiin neljä tuotantokautta, jotka ensiesitettiin vuosina 2006–2009.
Sarjan on luonut David Mamet ja se perustuu Eric L. Haneyn kirjaan "Inside Delta Force". Haney oli itse Delta Force -erikoisjoukon ensimmäisiä jäseniä ja hän toimii myös yhtenä sarjan tuottajista.
Suomessa sarjaa esitti MTV3 maaliskuusta 2007 lähtien.
"The Unit", Delta Forcea vastaava erikoisyksikkö, koostuu Yhdysvaltain maavoimien parhaista sotilaista. Se voidaan lähettää minne tahansa maailmassa hoitamaan mitä tahansa tehtävää. Yksikön tehtävät ovat pääasiassa terrorismin vastaista toimintaa ja vastaterrorismia. Sarjassa seurataan yksikön toimintaa, sen sotilaita ja näiden perheiden arkea kuvitteellisessa Fort Griffithin sotilastukikohdassa, jossa erikoisyksikkö toimii kulissi-huoltoyksikön "303rd Logistical Studies Group" nimellä.
Yhdysvalloissa sarjan ensimmäisen tuotantokauden 13 jaksoa esitettiin maalis–toukokuussa 2006 ja toisen kauden jaksot syyskuusta 2006 eteenpäin. Kolmas tuotantokausi alkoi puolestaan 25. syyskuuta 2007 ja päättyi 18. joulukuuta 2007. Toukokuussa 2008 vahvistettiin sarjan neljännen tuotantokauden tilaus. Sen esittäminen aloitettiin Yhdysvalloissa syyskuussa 2008, josta se jatkui toukokuulle 2009.
Sarjan poikkeuksellinen aloitus johtuu siitä, että se korvasi edellisen kesken kauden ohjelmapaikalta lopetetun sarjan ("mid-season replacement").
Tuotantokausien keskimääräiset katsojamäärät ja kokonaissijoitus Yhdysvalloissa:
Chérif Touré Mamam
Chérif Touré Mamam (s. 13. tammikuuta 1981, Mango, Togo), on togolainen jalkapalloilija, joka pelasi viimeksi kaudella 2007 MC Algerissa. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja. Mamam on käyttänyt pelipaitansa selkämyksessä etunimiään Chérif Touré.
Cherif Touré aloitti peliuransa 1998 Arabiemiirikunnissa al-Jazeerassa. Vuonna 2000 hän siirtyi saman liigan al-Nasriin. Seuraavana vuonna hän siirtyi Skotlannin Valioliigan Livingston FC:hen, jossa pelasi neljä vuotta. Kauden 2005–2006 Cherif Touré pelasi Metzissä.
Togon jalkapallomaajoukkueessa Cherif Touré on pelannut kesäkuuhun 2006 mennessä 39 ottelua ja tehnyt 7 maalia. Hänet on valittu joukkueeseen myös Saksan MM-kilpailuihin 2006.
Tšistopol
Tšistopol () eli Çístay (tataariksi Чистай) on kaupunki Tatarstanin kaakkoisosassa Kamajoen varrella, 114 kilometriä pääkaupungista Kazanista itään. Tšistopol on Tšistopolin piirin hallinnollinen keskus, mutta ei silti kuulu piiriin vaan muodostaa oman hallintoyksikkönsä.
Tšistopol perustettiin 1600-luvulla, ja kaupunki siitä tuli vuonna 1781.
Vuonna 1989 Tšistopolin asukkaista oli venäläisiä 65,8 prosenttia, tataareja 30,2 prosenttia ja tšuvasseja 2,1 prosenttia.
Asukasluvun kehitys:
Raikuun kanava
Raikuun kanava on avokanava, joka sijaitsee Saimaalla, Puruveden ja Oriveden Paasselän välillä, Savonlinnan kaupungissa, entisen Kerimäen kunnan alueella. Kanavan ovat kaivaneet seudun asukkaat 1750-luvulla. Kanavaa on perattu lisää vuonna 1858, ja sitä on käytetty pääasiassa uittoihin. Kanavan aluetta on linnoitettu sekä ensimmäisen että toisen maailmansodan aikana. Kanavasta pääsee läpi ainoastaan hyvin pienillä veneillä.
Kanava koostuu kolmesta peräkäin sijaitsevasta kaivetusta osasta, jotka ovat pääkanavan lisäksi nimeltään Nurmitaipaleen ja Pistalan kanavat.
Kanavan kautta kulkemalla voidaan kiertää useiden Saimaan selkien, kuten Enonveden, Pyyveden, Haukiveden, Pihlajaveden ja Puruveden rajaama yli tuhannen neliökilometrin maa-alue, jolla sijaitsevat muun muassa Kerimäen ja Savonrannan taajamat, sekä Enonkosken kuntakeskus. Aluetta kutsutaan Sääminginsaloksi tai Kerimäen saareksi. Jos kaivetun kanavan muodostama vesiyhteys hyväksytään saaren kriteeriksi, Sääminginsalo on Saimaan suurin ja määrittelytavasta riippuen Suomen suurin tai toiseksi suurin saari.
Raikuun kanava on yksi Museoviraston vuonna 1993 ja uudelleen 2009 määrittelemistä valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Nurlat
Nurlat (, ) on kaupunki ja kaupunkikunta Venäjällä Tatarstanin eteläosassa, 268 kilometriä tasavallan pääkaupungista Kazanista kaakkoon. Nurlat kuuluu Nurlatin piiriin ja on sen hallinnollinen keskus. Nurlatin seudulla on rikkaat maaöljyvarat.
Nurlat perustettiin vuonna 1905 ja kaupunki siitä tuli vuonna 1961.
Asukasluvun kehitys:
Jaala (purjealus)
Jaala on kaksi- tai kolmimastoinen kahvelipurjeilla varustettu purjealus, jossa ei ole latvapurjeita.
Purjehtivat jaalat olivat yleisiä rahtiliikenteessä Suomen rannikoilla 1900-luvun alkupuoliskolle asti kuljettaen mm. hiekkaa. Niitä rakennettiin mm. Porvoon seudulla. Viimeiset jaalat poistuivat rahtikäytöstä 1970-luvun alussa. Nykyään jaaloja on kunnostettu tilausristeilykäyttöön.
Joensuun Elli
Joensuun Elli on fiktiivinen juukalainen naishahmo. Elli esiintyy Eino Kettusen samannimisessä laulussa.
Vuosittain heinäkuun alussa Juuassa vietetään kotiseutuyhdistys Juuka-Seuran johdolla Ellin päiviä, jotka huipentuvat 11. heinäkuuta Ellin nimipäivään. Tuolloin valitaan myös vuosittainen Juuan Elli. Käsinkirjoitetuissa teksteissä Eino Kettunen on kirjoittanut naisen nimeksi Selma.
Laulussa mainittu Joensuu ei viittaa Joensuun kaupunkiin, vaan Juuan kirkonkylän keskustassa sijaitsevaan Juuanjoen ja Vepsänjoen suistoon eli joen suuhun, "missä uitiin ja leikittiin ain". Eino Kettusen isän suutarinverstas sijaitsi juuri sillä kohtaa ja sen vuoksi tuo määrite on myös laulussa. Aiemmin mainittu "Joensuun kylä" ei pidä paikkaansa.
Joensuun Elli -laulusta:
Agryz
Agryz () eli Ägerce () on Tatarstanin tasavallan pohjoisin kaupunki Udmurtian rajan läheisyydessä 304 kilometriä pääkaupungista Kazanista koilliseen Venäjällä. Kaupunki, jonka väkiluku vuonna 2010 oli 19 300, on noin 36 600 asukkaan Agryzin piiriin hallinnollinen keskus.
Vuonna 1989 Agryzin asukkaista oli tataareja 50,1 prosenttia, venäläisiä 38,6 prosenttia ja udmurteja 7,2 prosenttia.
Asukasluvun kehitys:
Yarmouth
Yarmouth viittaa muun muassa seuraaviin:
Kahvelipurje
Kahvelipurje on vinosuunnikkaan muotoinen purje, jonka etuliesma on maston suuntainen ja jonka yläkulma on tuettu viistolla kahvelipuomilla.
Arvi Kivimaa
Kaarlo Arvi Kivimaa, kirjailijanimeltään Heikki Taura (6. syyskuuta 1904 Hartola – 18. huhtikuuta 1984 Helsinki), oli suomalainen kirjailija, runoilija ja teatteriohjaaja.
Kivimaa pääsi ylioppilaaksi Heinolan yhteiskoulusta ja hän opiskeli jonkin aikaa Helsingin yliopistossa, kunnes siirtyi Uuden Suomen toimitusharjoittelijaksi. Kivimaa oli lehden toimittajana vuodet 1922–1932. Myöhemmin Kivimaa toimi Greifswaldin yliopiston suomen kielen ja kulttuurin lehtorina 1932–1934, Tampereen teatterin johtajana 1937–1940, Helsingin kansanteatterin johtajana 1940–1949 sekä Suomen Kansallisteatterin apulaisjohtajana 1949–1950 ja pääjohtajana 1950–1974. Kirjailijoiden sananvapausjärjestö Suomen PEN:in puheenjohtaja hän oli vuosina 1936–1937.
Kivimaa kirjoitti kaikkiaan noin 50 teosta, joihin kuului runokokoelmia, romaaneja, näytelmiä, matkakirjoja ja muistelmia. Vuonna 1942 ilmestynyt "Eurooppalainen veljeskunta" käännettiin pari vuotta myöhemmin myös saksaksi nimellä "Europaeische Dichterreise durch Deutschland". Teoksessa Kivimaa muun muassa ylistää kansallissosialismin vaikutusta Saksan kulttuurielämään.
Hänen aloitteestaan vietetään Maailman teatteripäivää. Kivimaa sai professorin arvonimen vuonna 1958.
Logroño
Logroño on La Riojan itsehallintoalueen pääkaupunki Pohjois-Espanjassa Ebrojoen varrella. Sen asukasluku on noin 150 000 (2015).
Kaupunki liitettiin Kastiliaan 1173. Santa Maria de la Redondan katedraali La Plaza del Mercadolla on peräisin 1400-luvulta. Kuninkaallinen palatsi ja sen osana oleva kirkko on rakennettu 1130.
Logroño on La Riojan viinialueen keskus ja Santiago de Compostelan pyhiinvaellusreitin varrella.
La Riojan yliopisto avattiin 1992 ja Logroño-Agoncillon lentoasema (RJL; LELO) otettiin käyttöön 2003.
Kaupungin jalkapalloseura Club Deportivo Logroñés pelasi Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa vuosina 1987–1995 ja 1996–1997.
Baeza
Baeza on kaupunki Jaénin maakunnan keskellä Andalusiassa, 48 kilometriä Jaénista. Kaupungin asukasluku on 16 163 (2015).
Baezassa on 1533 perustettu yliopisto, joka on muutettu seminaariksi, tuomiokirkko ja fransiskaaniluostari. Baeza oli muinoin kukoistava maurien kaupunki, jossa sanottiin olevan 50 000 asukasta. Ferdinand III ryösti sen 1239 ja siirsi 1248 hiippakunnan Jaéniin.
Baezassa on Guardia Civilin poliisikoulu.
Baezan ja Úbedan renessanssimuistomerkit lisättiin vuonna 2003 Unescon maailmanperintöluetteloon.
Úbeda
Úbeda on kunta Etelä-Espanjassa Jaénin maakunnassa Andalusiassa. Sen asukasluku on 34 930 (2015).
Úbeda sijaitsee lähellä Jaénin maakunnan maantieteellistä keskustaa ja on yksi alueen tärkeimpiä taajamia. Siellä on sairaala, yliopistotasoista opetusta, valtion virastoja ja oikeusistuin. Kaikkiaan se on ympäröivän noin 200 000 asukkaan alueen keskus.
Monumentaalinen Vázquez de Molina -kortteli ja sitä ympäröivät renessanssirakennukset (Palacio de las Cadenas ja Sacra Capilla del Salvador) ovat vaikuttavia rakennustaiteen muistomerkkejä. Úbedan ja läheisen Baezan renessanssikirkot ja -palatsit liitettiin 2003 Unescon maailmanperintökohteeksi. Úbedassa ovat syntyneet esimerkiksi kirjailija Antonio Muñoz Molina ja laulaja Joaquín Sabina.
Esko Elstelä
Kaarlo Esko Oskar Elstelä (15. marraskuuta 1931 Pori – 30. syyskuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen teatteri- ja elokuvaohjaaja sekä näytelmien suomentaja.
Elstelä toimi Suomen Kansallisteatterin ohjaajana vuosina 1974–1994. Hänen ohjauksiinsa kuuluvat "Léocadia", "Kalju laulajatar", "Annie mestariampuja", "Irma La Douce", "Myrsky", "Tartuffe", "Coriolanus", "Talvinen tarina", "Särkyneiden sydänten talo", "Lorenzaccio", "Loppu hyvin, kaikki hyvin", Z. Topeliuksen "Lintu sininen", Lajos Marótin "Viimeistä seuraava yö", "Kaikki maailman rikkaus", "Harhatunteet" ja Hugo von Hofmannsthalin "Vaikea luonne".
Elstelä suomensi useita näytelmiä, esimerkiksi Alfred de Musset’n "Ei lempi leikin vuoksi", Albert Camus’n "Caligula", Tennessee Williamsin "Tatuoitu ruusu", Molièren "Ihmisvihaaja" ja Shakespearen "Venetsian kauppias". Vuonna 1969 hän suomensi yhdysvaltalaisen, kansainvälisesti suosituksi tulleen "Hair"-musikaalin.
Esko Elstelän isä oli Ossi Elstelä, ja hänen sisariaan ovat näyttelijät Kristiina ja Riitta Elstelä. Esko Elstelän ja Satu Waltarin poika on Joel Elstelä.
Pamplona
Pamplona ( tai Iruña¹) on Espanjan Navarran pääkaupunki. Sen väkiluku on noin 196 000 (2016). Pamplona on tunnettu vuosittain 6.–14. heinäkuuta järjestettävästä San Fermínin festivaalista ja erityisesti 7. heinäkuuta tapahtuvasta härkäjuoksusta.
100-luvulta Pamplona oli roomalainen kaupunki nimeltä Pompeiopolis. Perimätiedon mukaan sen perusti Gnaeus Pompeius Magnus 75 eaa. Sen valloittivat visigootit 409 ja se toimi piispanistuimena 600-luvun loppuun, jolloin maurit valloittivat sen, jolloin nimi muuttui muotoon Banbalūnah. Pyhä Fermin oli ensimmäinen kaupungin piispa. Tehtyään sotaretken Zaragozaan Kaarle Suuri tuhosi kaupungin muurit 778. Abd ar-Rahman I valloitti sen takaisin 781.
Tradition mukaan baski Enneco Aresta kapinoi frankkeja vastaan 824 ja julistettiin Pamplonan kuninkaaksi. Abd ar-Rahman III tuhosi kaupungin 924, jonka jälkeen siitä jäi jäljelle vain pieni kylä, jota alettiin kutsua nimellä Iruña ja myöhemmin Naverrería. 800-luvulta 1100-luvulle Navarra tunnettiin Pamplonan kuningaskuntana. Navarran kuningaskunnan pääkaupunki Pamplona oli vuoteen 1512, jolloin se liitettiin Espanjaan. Filip II:n rakentama linna teki 1571 Pamplonasta vahvimmin puolustetun kaupungin pohjoisessa. Ensimmäisen karlistisodan jälkeen Navarran kuningaskunta lopetettiin ja Navarrasta tuli maakunta.
Pamplonassa on kaksi yliopistoa. Opus Dein 1951 perustama Universidad de Navarra, valtiollinen 1987 perustettu Universidad Pública de Navarra, sekä UNEDin paikalliset laitokset.
Teollisuuteen kuuluu autoteollisuutta (Volkswagen), energia, rakennusmateriaalit, metallurgia, paperi- ja elintarviketeollisuutta.
Kaupungin katedraali on rakennettu 1387–1525 ja sen uusklassinen fasadi on Ventura Rodríguezin työtä (1783). Kirkossa on Kaarle III:n hauta. Pyhän Saturnino Tolosalaisen kirkko on peräisin 1200-luvulta, raatihuone 1600-luvulta.
Ernest Hemingway teki Pamplonaa tunnetuksi romaaneissaan ja hänen mukaansa on nimetty katu, "Paseo de Hemingway". Kaupungista on kotoisin jalkapalloseura Club Atlético Osasuna, joka pelaa Espanjan La Ligassa.
¹ Baskin kielen instituutti suosittaa nimeä "Iruñea", mutta Navarran hallitus on hyväksynyt nimen "Iruña".
Atte Tarjanne
Atte (Kaarle Aukusti) Tarjanne (alk. Törnqvist; 17. kesäkuuta 1862 – 5. toukokuuta 1922) oli suomalainen opettaja, päätoimittaja ja Tampereen työväenyhdistyksen puheenjohtaja (1896–1898), joka erosi kun työväenliike alkoi vuonna 1898 muuttua sosialistiseksi. Hän oli myös nuorsuomalainen puolueaktiivi.
Tarjanne muutti 1909 Hämeenlinnaan ja toimi nuorsuomalaisen "Hämetär"-lehden päätoimittajana 1909-1919. Hän toimi samalla kauppa-apulaiskoulun johtajana ja oli vuonna 1919 perustetun Hämeenlinnan kauppakoulun ensimmäinen johtaja aina kuolemaansa saakka.
Atte Tarjanne on haudattu Ahveniston hautausmaalle Hämeenlinnaan. Tarjanteen tytär Pirkko oli naimisissa taidemaalari Aarno Ahtajan (1898-1978) kanssa.
Nimellä "Kaarle Aukusti Tarjanne":
Pasi Lyytikäinen
Lyytikäinen on säveltäjänä laaja-alainen; hän on tuottanut niin kamarimusiikkia kuin näyttämö- ja vokaalimusiikkia. Teoksia ovat muun muassa "Helsinkiin"-ooppera, orkesterilaulusarja "Seitsemän laulua" Saila Susiluodon teksteihin ja Kuopiossa 2008 kantaesitetty ensimmäinen sinfonia. Lyytikäisen musiikkia on esitetty muun muassa Pariisissa, New Yorkissa, Chicagossa, Tokiossa, Lontoossa, Moskovassa, Shanghaissa ja Berliinissä.
Leimallista Lyytikäisen musiikille on keskittynyt, usein pehmeästi dissonoiva harmonia, varioivien motiivien ja hahmojen idea sekä klassinen polyfoninen kirjoitustapa. Uudempia töitä luonnehtivat myös sointivärin korostuminen, karakterisoidut tekstuuripinnat, hälyelementin kontrollointi ja teatraaliset elementit. Näitä teoksia ovat muun muassa "Les mobiles noirs" (2007), konsertoiva teos "Mitä meille" (2007) harmonikalle ja sekakuorolle, jousikvartetto "La Spada del sole" (2008) sekä "Pariton" (2011) barytontriolle.
Lyytikäinen on viime vuosina laajentanut toimintaansa myös esitystaiteen alueelle. Hän on muun muassa Corridor Groupin jäsen. Lyytikäinen on esitystaiteen hengessä säveltänyt myös teoksia konserteissa "lennosta", suoraan kirjoittaen musiikin lyhyessä ajassa ylös nuottipaperille ilman instrumenttien apua. Teokset on esitetty suoraan nuoteista, harjoittelematta, konsertin lopuksi. Tällaisia teoksia hän on säveltänyt muun muassa pianisti Kiril Kozlovskylle.
Stanley Morison
Stanley Morison (6. toukokuuta 1889 – 11. lokakuuta 1967) oli englantilainen kirjasinsuunnittelija.
Morison oli itseoppinut lehtimies, joka pääsi "Imprint"-lehden toimittajaksi. Hän toimitti 1920-luvulla myös lehtiä nimeltä "The Fleuron" sekä "Penrose Annual". Hän pääsi latomakoneita valmistavan Monotype Corporationin palvelukseen ja toimi siinä 1923–1961. Hän oli sittemmin "The Times" -lehden neuvonantajana 1929–1960. Hän kritisoi sanomalehtipaperin huonoa laatua, minkä jälkeen hän suunnitteli Times New Roman -kirjasinmallin yhdessä Victor Lardentin kanssa. Muita hänen suunnittelemiaan kirjasinmalleja ovat Blado ja Bembo 1920-luvulta.
Morison toimi myös "Encyclopædia Britannican" toimitusneuvostossa vuodesta 1961 kuolemaansa saakka.
Štil
Štil on venäläinen kantoraketti. Se on ainoa kantoraketti, joka on laukaistu onnistuneesti sukellusveneestä.
Štil perustuu ballistiseen R-29RM-ohjukseen, jota suunnittelee ja valmistaa Makejevin suunnittelutoimisto. R29 on SLBM-ohjus, joita on käytetty Neuvostoliiton ja edelleen Venäjän laivaston "Delta"-sarjan ohjusveneissä.
Kantoraketti on kolmivaiheinen, jonka kaikki moottorivaiheet käyttävät nestemäistä ajoainetta.
Tehdyt laukaisut:
Kahvakuula
Kahvakuula (; "girja", myös girya) on venäläinen voimailuväline. Nimensä mukaisesti kyseessä on rautainen kuula, johon on liitetty kahva. Nykyisin rautakuula saattaa olla muovipäällysteinen. Kahvakuula on entisaikojen voimamiesten harjoitusväline, joka on tekemässä paluuta.
Kahvakuulalla harjoittelu on yleensä toiminnallista ja vauhdikasta, ja sillä harjoittelevat pitävät kuulaa erittäin monipuolisena harjoitusvälineenä, jonka avulla voi lisätä voimaa, nopeutta, kestävyyttä ja tasapainoa. Sen hallinta vaatii kuitenkin hyvää tekniikkaa ja väärin käytettynä saattaa olla suorastaan vaarallinen.
Venäjällä on perinteisesti kilpailtu kahvakuulan nostosta eli girevoista, ja nykyään kahvakuulakisoja järjestetään ympäri maailmaa. Kilpailuissa käytetyt liikkeet ovat kahden kuulan työntö ja yhden kuulan tempaus. Kumpaakin liikettä tehdään kymmenen minuutin ajan, ja toistojen yhteismäärä ratkaisee voittajan.
Suomessa painonnostoliitto on virallistanut kahvakuulaurheilun osaksi ohjelmaansa.
Hitman: Contracts
Hitman: Contracts on IO Interactiven kehittämä ja Eidos Interactiven julkaisema "Hitman"-pelisarjan kolmas osa. Peli julkaistiin vuonna 2004 Microsoft Windowsille, PlayStation 2:lle ja Xboxille.
Pelissä vieraillaan muun muassa Pariisissa, Hongkongissa, Siperiassa ja Englannissa. Pelissä on 12 tasoa. Pelissä seikkaillaan lähinnä parannettuja vanhoja kenttiä, mutta myös muutama uusi kenttä löytyy.
"Hitman: Contractsissa" pelaaja astuu edellisten osien tapaan Agentti 47:n rooliin. Peli alkaa Pariisista, jossa Agentti 47 löytää itsensä haavoittuneena ja ansassa tilanteessa, joka on jopa hänelle vaarallinen. Pelaaja astuu maailmaan, jossa rikos, synti ja ahneus ovat elämäntapa. Pelaaja kohtaa suurimmat haastajansa, jotka muokkasivat hänestä salamurhaajan, suorittamalla loppuun työ, joka teki hänestä armottoman tehokkaan ja tappavan tarkan.
Peli on voittanut musiikistaan British Academy Games Awards -palkinnon.
Gamerankings -kerääjäsivustolla pelin PlayStation 2-versiolla on 79,92% pisteytys.Pelin ääniraidan on säveltänyt Jesper Kyd ja se on voittanut British Academy Games Awards -palkinnon.
Lisäksi pelissä esiintyvät seuraavat kappaleet:
Aznakajevo
Aznakajevo () eli Aznaqay () on kaupunki Tatarstanin itäosassa lähellä Baškortostanin rajaa, 376 kilometriä pääkaupungista Kazanista itään.
Aznakajevo perustettiin vuonna 1762 ja kaupunki siitä tuli vuonna 1987. Kaupungissa on maaöljy- ja maakaasualan teollisuutta.
Aznakajevo on 64 547 asukkaan Aznakajevon piirin hallinnollinen keskus, ja muodostaa piiriin kuuluvan 34 853 asukkaan kaupunkikunnan (2010 väestönlaskenta). Piirin kaupunkiasukkaita on myös Aktjubinskin kaupunkityyppisessä taajamassa (Актюбинский, 9 237 as.). Loput piirin 20 457 asukasta asuivat maaseutukylien muodostamissa kunnissa.
Kaupungin asukasluvun kehitys:
Bolgar
Bolgar () tai Bolğar () on pieni, runsaan 8 600 asukkaan kaupunki Venäjällä Tatarstanin tasavallan eteläosassa Volgan rannalla, 140 km Tatarstanin pääkaupungista Kazanista etelään. Bolgar on noin 20 500 asukkaan Spasskin piirin hallinnollinen keskus.
Asukasluvun kehitys:
Kaupungin läheisyydessä sijaitsee historiallinen Bolğarin kaupunki. Nykyinen kaupunki perustettiin vuonna 1781 nimellä Spassk. Vuonna 1926 kaupungin nimi muutettiin muotoon "Spassk-Tatarski" ja vuonna 1935 muotoon Kuibyšev (), jolloin siitä tuli Kuibyševin piirin eli nykyisen Spasskin piirin keskus. Vuonna 1953 kaupunki siirrettiin lähemmäksi historiallista edeltäjäänsä Kuibyševin tekojärven tieltä. Vuonna 1991 kaupunki sai nykyisen nimensä.
Leninogorsk
Leninogorsk (ven. ja ) on kaupunki Tatarstanin kaakkoisosassa, 322 km pääkaupungista Kazanista kaakkoon. Leninogorsk on Leninogorskin piirin hallinnollinen keskus.
Leninogorsk perustettiin vuonna 1948 ja kaupunki siitä tuli 1955.
Asukasluvun kehitys:
Mendelejevsk
Mendelejevsk () eli Mendeleyev () on kaupunki Tatarstanin pohjoisosassa, 238 kilometriä pääkaupungista Kazanista itään, noin 20 km Naberežnyje Tšelnyn pohjoispuolella, Kama-jokeen padotun Ala-Kaman tekojärven rannalla. Mendelejevsk on teollisuuskaupunki ja Mendelejevskin piiriin hallinnollinen keskus. Vuonna 2010 Mendelejevskin kaupungin asukasluku oli 22 075 ja koko piirin 30 377.
Mendelejevsk perustettiin vuonna 1868 ja kaupunki siitä tuli 1967.
Wish You Were Here
Wish You Were Here on vuonna 1975 julkaistu, järjestyksessään yhdeksäs Pink Floyd -albumi.
Kaksi vuotta aikaisemmin julkaistu The Dark Side of the Moon oli ollut suuri menestys, mikä nosti yleisön odotukset korkealle seuraavan albumin suhteen. Julkaisunsa jälkeen albumin kysyntä oli niin suurta, etteivät levy-yhtiöt Yhdysvalloissa ja Britanniassa ehtineet painamaan tarpeeksi painoksia vastatakseen kysyntään. Aluksi kriitikoiden ja yleisön vastaanotto oli ristiriitainen, mutta vuosien saatossa albumi saavutti klassikon aseman, ja se on monesti valittu kaikkien aikojen parhaimpien rock-albumien joukkoon. Monet fanit ja Pink Floydin jäsenistä David Gilmour sekä Richard Wright ovat maininneet "Wish You Were Heren" yhtyeen parhaaksi albumiksi.
Albumin ikoninen kansikuva on valokuvattu Warner Brosin studion piha-alueella Los Angelesissa Kaliforniassa ja sitä on usein jäljitelty valokuvataiteessa. Toisella kansikuvassa esiintyvistä stunttimiehistä oli puvun alla palosuojapuku ja hänen kasvonsa suojattiin hupulla. Hänen viiksensä paloivat, koska kuvaushetkellä tuulen suunta kääntyi. Suuremmilta vaurioilta kuitenkin vältyttiin.
Levyn keskeisin kappale ”Shine On You Crazy Diamond” ja osittain myös nimikappale ”Wish You Were Here” kertovat yhtyeen entisestä jäsenestä Syd Barrettista. Osa albumin kappaleista kertoo osittain yhtyeen omakohtaisista kokemuksista levy-yhtiöiden byrokraattisesta ja kylmästä asenteesta. ”Welcome to the Machine” kertoo sopimuksen solmimisesta ja siitä, mitä se levy-yhtiön näkökulmasta tarjoaa yhtyeelle. ”Have A Cigar” kertoo koko sen aikaisen musiikkibisneksen tekopyhyydestä. Muusikko Roy Harper, joka oli Pink Floydin jäsenten ystävä ja levytti samalla studiolla heidän kanssaan, laulaa kyseisen kappaleen yksin.
Fisher King
Fisher King on Terry Gilliamin ohjaama vuonna 1991 ensi-iltansa saanut draamakomedia. Sen pääosissa ovat Jeff Bridges, Robin Williams, Mercedes Ruehl ja Amanda Plummer. Elokuvan nimi tulee Graalin maljaan liittyvästä Kalastajakuninkaan legendasta Kuningas Arthurin tarinoista.
Elokuva oli ehdolla mm. viiteen Oscariin ja Golden Globeen. Mercedes Ruehl voitti sekä parhaan naissivuosan Oscarin että Globen. Lisäksi Robin Williams sai parhaan miespääosapalkinnon Golden Globen kategoriassa komedia- tai musikaalielokuvat.
Jack Lucas (Jeff Briges) on kyyninen ja pöyhkeä radion puheohjelman isäntä, joka masentuu lähes itsemurhan partaalle, kun hänen kommenttinsa ohjelmassa saavat psykoottisen soittajan tekemään manhattanilaisessa baarissa massamurhan.
Kolme vuotta myöhemmin Lucasin kimppuun hyökätään. Mielisairas koditon mies nimeltä Parry (Robin Williams) pelastaa Lucasin. Parry on etsimässä Graalin maljaa ja yrittää saada Lucasin mukaan auttamaan häntä. Parry tarvitsee Lucasin apua paitsi etsinnöissä, myös pelottavan hallusinaation, Punaisen ritarin karkottamisessa. Lucas suhtautuu ehdotukseen kielteisesti.
Lucasin ohjelmaan oli soittanut psykoottinen henkilö, joka oli luullut Lucasin kannustavan häntä verilöylyyn. Parry oli nähnyt massamurhan ja vaimonsa kuoleman. Kuultuaan tästä Lucasissa herää vastuuntunto ja hän päättää auttaa etsinnöissä.
Ehdokkaana:
Ehdokkaana:
Ehdokkaana:
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Fisher Kingin" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta.
Zainsk
Zainsk () eli Zäy () on kaupunki Tatarstanin keskiosassa, 287 kilometriä pääkaupungista Kazanista itään. Zainsk on 58 046 asukkaan (2010) "Zainskin piiri"n hallinnollinen keskus, ja muodostaa piiriin kuuluvan kaupunkikunnan (41 803 asukasta). Lisäksi piiriin kuuluu maaseutukyliä; piirin maaseutuasukkaita oli vuoden 2010 väestonlaskennassa yhteensä 16 243.
Zainsk perustettiin vuonna 1656. Vuonna 1962 paikkakunnasta tuli kaupunkimainen taajama nimellä "Novyi Zai", ja Zainsk-niminen kaupunki siitä tuli 1978.
Money
Money (raha englanniksi) voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Another Brick in the Wall Pt. 2
Another Brick in the Wall Pt. 2 on brittiläisen rock-yhtye Pink Floydin vuoden 1979 albumin "The Wall" hittikappale. Kappale on "The Wall" -albumin osa, joka koostuu kolmesta osasta "Pt. 1", "Pt. 2" ja "Pt. 3", näistä kuitenkin "Pt. 2" on tunnetuin. Siinä on kuuluisa funk-vaikutteinen kitarariffi, sekä lopun tunnettu kitarasoolo. Kappale julkaistiin myös singlenä, josta yhtye sai ainoan listaykköshittinsä. Se oli Britannian singlelistan kärjessä kaikkiaan viisi viikkoa vuodenvaihteessa 1979–80. Myös Yhdysvalloissa se nousi ykköseksi Billboardin listalla.
Kappale on myös jossain määrin tullut tutuksi antikoulukappaleena. Kappaleen sanat nimenomaan kuuluvatkin, etteivät lapset tarvitse opetusta. Kuitenkin tämä kaikki on vain levyn päähenkilön Pinkin ajatuksia koulunkäynnin kannalta.
Metalliyhtye Korn on tehnyt cover-version kappaleesta. Se kuitenkin sisältää myös toisen Pink Floydin kappaleen, "Goodbye Cruel Worldin", joka kuullaan "The Wall" -albumin ensimmäisen levyn lopussa, ”Another Brick in the Wall pt. 3”:n jälkeen.
Kornin versio kappaleesta löytyy muun muassa albumeilta "Live & Rare" ja "Greatest Hits, Volume 1". Lisäksi kappaletta soitetaan usein keikoilla, esimerkiksi Bitch We Have a Problem Tourilla 2009.
Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta
Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta on opiskelijamäärältään suurin Helsingin yliopiston yhdestätoista tiedekunnasta sekä Suomen suurin ja vanhin humanistinen tiedekunta. Se on tieteenalarakenteeltaan ja oppiainevalikoimaltaan myös Suomen monipuolisin tiedekunta. Siihen kuuluvat yliopiston historiallis-kielitieteelliset oppiaineet eli kielet, historia, kulttuurintutkimus ja taiteidentutkimus.
Humanistisen tiedekunnan juuret ovat vanhassa filosofisessa tiedekunnassa, joka oli yksi vuonna 1640 perustetun Turun Akatemian neljästä kantatiedekunnasta. Tiedekunta jaettiin 1852 kahteen osastoon, historiallis-kielitieteelliseen osastoon ja fyysis-matemaattiseen (myöhemmin matemaattis-luonnontieteelliseen) osastoon. 1992 vanha filosofinen tiedekunta lakkautettiin ja sen osastoista tuli itsenäisiä tiedekuntia, jolloin historiallis-kielitieteellinen osasto muuttui humanistiseksi tiedekunnaksi. Muistona kantatiedekunnasta humanistisen tiedekunnan opiskelijat ovat arvonimeltään filosofian ylioppilaita ja sen tutkintonimikkeet ovat alinta tutkintoa (humanististen tieteiden kandidaatti) lukuun ottamatta filosofia-alkuisia (filosofian maisteri, filosofian lisensiaatti, filosofian tohtori sekä vanha ylempi korkeakoulututkinto filosofian kandidaatti).
Kandidaatintutkinnon voi vuodesta 2017 suorittaa 6 eri laaja-alaisessa kandiohjelmassa, jotka sisältävät yhteensä 47 opintosuuntaa. Maisterintutkinnossa valittavana on 17 maisteriohjelmaa, joista 5 on kansainvälisiä, eli englanninkielisiä.
Tiedekuntaan kuuluu vuoden 2017 loppuun asti neljä ainelaitosta ja Aleksanteri-instituutti. Tiedekunnassa opiskelee yhteensä noin 8 000 perus- tai jatkotutkintoa tekevää opiskelijaa. Tiedekunta sijaitsee Helsingin yliopiston keskustakampuksella ja suurin osa sen opetuksesta järjestetään yliopiston päärakennuksessa, Topelia-korttelissa sekä Metsätalossa.
Humanistiseen tiedekuntaan kuuluu vuoden 2017 loppuun asti neljä ainelaitosta ja Aleksanteri-instituutti. Ainelaitokset ovat:
Organisaatiorakenteen historia:
Vuoden 2010 alusta humanistiseen tiedekuntaan perustettiin neljä ainelaitosta entisten 16:n sijaan (suluissa vanhat laitokset):
Vuoden 2016 alusta Aleksanteri-instituutti liittyi osaksi humanistista tiedekuntaa.
Kotimaa
Kotimaa on kirkollinen, kristillis-yhteiskunnallinen viikkosanomalehti. Lehteä julkaisee Kotimaa-yhtiöihin kuuluva Kustannus-Osakeyhtiö Kotimaa ja sen levikki on 23000. Se on vuonna 2014 tehdyn tutkimuksen mukaan Suomen kolmanneksi tunnetuin kristillinen media, ja sen tuntee 35% suomalaisista. Lehti ei kirkollisesta ja kristillisestä luonteestaan huolimatta ole kirkon eikä minkään muunkaan kristillisen yhteisön äänenkannattaja, ja se on 1990-luvulta lisääntyvästi ottanut kantaa yhteiskunnallisiin asioihin.
Kotimaa perustettiin joulukuussa 1905. Sen ensimmäinen päätoimittaja, Juhani Ahon veli Pekka Brofeldt kertoi lehdessä muun muassa helluntailaisuudesta, jonka piirissä hän vaikutti aktiivisesti. Brofeldt erosi tehtävästä 1910.
Lehti alkoi muuttua yhteiskunnallisesti aktiivisemmaksi 1980-luvulta lähtien. Muun muassa 1990-luvun puolivälissä "maan historian epäkristillisimmäksi hallitukseksi" Ahon hallitusta nimittänyt päätoimittaja Tapani Ruokanen kutsuttiin pääministerin kansliaan puhutteluun. Jupakka suututti keskustalaiset.
100-vuotiskirjoituksessaan Kotimaa pyysi lukijoiltaan anteeksi sitä, että oli vastustanut työväenaateetta, tukenut Lapuan liikettä ja iloinnut kansallissosialistien valtaannoususta Saksassa 1933.
Syyskuussa 2006 lehti alkoi ilmestyä perjantain sijasta torstaisin.
Olav S. Melin erosi päätoimittajan tehtävistä 1.10.2008 alkaen. Vt. päätoimittajaksi tuli Olli Seppälä. Toukokuun alusta 2009 päätoimittajina aloittivat Pauli Aalto-Setälä ja Mari Teinilä. Aalto-Setälä oli vastaava päätoimittaja sekä kustantaja. Hän oli myös lehteä julkaisevan yhtiön toimitusjohtaja. Aalto-Setälän siirryttyä 16.5. alkaen muihin tehtäviin yhtiön ulkopuolelle päätoimittajana jatkoi Mari Teinilä.
Kotimaa luopui aktiivisesta uutistuotannosta verkossa kesäkuun alussa 2009 taloudellisiin syihin vedoten. Elokuussa verkkolehden tilalla aloitti yhteistyöseurakuntien ja kirkkohallituksen kanssa tuotettu Kotimaa24, joka on sosiaalisen median ominaisuuksia hyödyntävä blogeille perustuva palvelu.
Tetjuši
Tetjuši () eli Təteş () on kaupunki Tatarstanin lounaisosassa Volgan ja sen täällä muodostaman Kuibyševin tekojärven länsirannalla, 180 kilometriä pääkaupungista Kazanista etelään.
Tetjuši on Tetjušin piirin hallinnollinen keskus. Kaupungissa oli 11 596 ja koko piirissä 24 875 asukasta (2010). Tetjuši perustettiin vuonna 1578 ja kaupunginoikeudet se sai 1781.
Helsingin yliopiston teologinen tiedekunta
Helsingin yliopiston teologinen tiedekunta on yksi Helsingin yliopiston 11 tiedekunnasta. Se on Suomen suurin ja vanhin teologinen tiedekunta ja yksi Turun akatemiaan vuonna 1640 perustetusta neljästä kantatiedekunnasta.
Teologisessa tiedekunnassa on opiskelijoita noin 2 100. Tiedekunnan dekaanina toimii professori Antti Räsänen ja varadekaaneina toimivat professorit Petri Luomanen, Tuula Sakaranaho ja Elina Vuola.
Tiedekunnassa toimii yksi tutkimuksen huippuyksikkö, akatemiaprofessori Simo Knuuttilan johtama "Filosofisen psykologian, moraalin ja politiikan tutkimuksen tutkimusyksikkö" (Suomen Akatemian huippuyksikkönä 2008-2013). Aikaisempia huippuyksikköjä ovat olleet muun muassa akatemiaprofessori Heikki Räisäsen johtama eksegetiikan alaa tutkinut "Varhaisen juutalaisen ja kristillisen ideologian muotoutumisen tutkimusyksikkö" (huippuyksikkönä 2000-2005) sekä Knuuttilan johtama antiikin, keskiajan ja uuden ajan alun aatehistoriaa tutkinut "Mielen historian tutkimusyksikkö" (huippuyksikkönä 2002-2007).
Teologisessa tiedekunnassa on oli viisi osastoa:
Mamadyš
Mamadyš () eli Mamadış () on runsaan 14 000 asukkaan kaupunki Tatarstanin pohjoisosassa. Kaupunki sijaitsee Vjatkan rannalla lähellä sen suuta, 167 kilometriä pääkaupungista Kazanista itään. Mamadyš on tekstiili- ja kenkäteollisuuskaupunki ja noin 45 000 asukkaan Mamadyšin piirin keskus. Kaupunki perustettiin vuonna 1781.
Asukasluvun kehitys:
Laiševo
Laiševo () eli Layış () on Venäjän federaatioon kuuluva kaupunki Tatarstanin lounaisosassa Kaman ja sen muodostaman Kuibyševin tekojärven rannalla, noin 60 km pääkaupunki Kazanista kaakkoon. Laiševo kuuluu Laiševon piiriin ja on sen hallinnollinen keskus. Kaupungin asukasluku oli 7 735; maaseutuasukkaat mukaan luettuna kaupunkikunnassa asui 9 417 ja koko piirissä 36 516 henkeä (2010). Laiševo on perustettu vuonna 1557, ja kaupunki siitä tuli 9. syyskuuta 2004.
Sveinn Björnsson
Sveinn Björnsson (27. helmikuuta 1881 Kööpenhamina, Tanska – 25. tammikuuta 1952 Reykjavík, Islanti) oli Islannin ensimmäinen presidentti 1944–1952.
Sveinnistä tuli Reykjavíkin kaupunginvaltuuston jäsen 1912, ja hän oli sen puheenjohtaja 1918–1920. Islannin eduskunnan alltingin jäsenenä hän oli 1914–1916 ja 1920. Islannin saatua 1918 rajoitetun itsehallinnon hän toimi lähettiläänä Tanskassa 1920–1924 ja uudestaan 1926–1940.
Saksan miehitettyä Tanskan keväällä 1940 Islannin autonomia laajeni, eikä maalla ollut yhteyksiä Tanskaan sodan takia. Sveinn valittiin Islannin valtionhoitajaksi kolmesti 1941–1943, ja hänellä oli samat valtaoikeudet kuin Tanskan kuninkaalla Kristian X:llä.
Kun Islannista tuli tasavalta 17. kesäkuuta 1944, allting valitsi Sveinnin Islannin ensimmäiseksi presidentiksi. Uudelleen hänet valittiin toimeensa 1945 ja 1949, molemmilla kerroilla ilman vastaehdokasta. Sveinn kuoli ennen kolmannen kautensa loppua 1952 Reykjavíkissa.
William Mapother
William Reibert Mapother (s. 17. huhtikuuta 1965 Louisville, Kentucky, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Mapother kävi St. Xavierin lukion syntymäkaupungissaan Louisvillessa. Myöhemmin hän valmistui Notre Damen yliopistosta pääaineenaan englanti ja toimi kolme vuotta opettajana ennen kuin ryhtyi näyttelijäksi. Hän on myös valmistunut Kalifornian Santa Monicassa toimivasta Joanne Baronin ja D. W. Brownin näyttelijäkoulusta.
Mapother on näyttelijä Tom Cruisen serkku ja onkin esiintynyt tämän kanssa viidessä elokuvassa: "Syntynyt 4. heinäkuuta" (1989), "Magnolia" (1999), "Vaarallinen tehtävä II" (2000), "Vanilla Sky" (2001) ja "Minority Report" (2002).
Toinen Wienin koulukunta
Toinen Wienin koulukunta, Wienin toinen koulukunta tai Uusi Wienin koulu tarkoittaa länsimaisen taidemusiikin historiankirjoituksessa Wienissä 1900-luvun ensimmäisinä vuosikymmeninä vaikuttanutta säveltäjäryhmää, jolla oli merkittävä vaikutus koko 1900-luvun taidemusiikkiin. Ryhmä koostui Arnold Schönbergistä ja hänen oppilaistaan, joista tunnetuimmat olivat vuodesta 1904 lähtien Schönbergin johdolla opiskelleet Alban Berg ja Anton Webern. Ryhmän jäsenille oli ominaista atonaalinen ja myöhemmin kaksitoistasäveljärjestelmään pohjautuva sävellystyyli.
Wienin toinen koulukunta on Schönbergin koulukunnan nimitys. Sekaannusta aiheuttaa termin epämääräinen käyttö. Sillä viitataan lähinnä Schönbergiin, Bergiin ja Weberniin. Toisaalta termiä sovelletaan myös Schönbergin ensimmäisiin oppilaisiin, kuten Jalowetziin, Wellesziin, Horwitziin ja Steiniin. Ei ole harvinaista sekään, että Schönbergin oppiin 1920-30-luvuilla hakeutuneita säveltäjiä (esimerkiksi Hanns Eisleria, Nikos Skalkottasia ja Ernst Křenekiä) pidetään myös koulukunnan edustajina. Koulukunnaksi nämä säveltäjät tulivat yhteistyönsä ja sävellysmetodinsa perusteella. Schönberg loi 12-säveltekniikan ja hänen oppilaansa sovelsivat sitä enemmän tai vähemmän.
Ilmaisuun ’Wienin toinen koulukunta’ sisältyy ajatus, että olisi ollut olemassa myös ensimmäinen koulukunta, jonka jäseniä olisivat olleet Haydn, Mozart ja Beethoven. Tätä yhteyttä pyrkivät kirjoituksissaan vahvistamaan Schönberg, Berg ja Webern. Tämä pyrkimys puolestaan on nähtävä osana kulttuuripolitiikkaa, sillä kolmikko vastusti uusklassismia ja ajatusta siitä, että he olisivat klassismin perillisiä. Vaikka Schönberg ja hänen ystävänsä olivat pieni valtavirtaa vastaan taisteleva ryhmä, he tavoittelivat silti läpimurtoa suuremman yleisön keskuudessa. Niin laajaa yleisöä uusi musiikki ei koskaan saavuttanut, mitä Schönberg oli kaavaillut.
Schönberg ja hänen opetuslapsensa pitivät myös omaa sävellystekniikkaansa ja estetiikkaansa tulevaisuuden taiteena. Toisen maailmansodan jälkeinen avantgarde nosti Webernin oppi-isäkseen, kun taas avantgardea vastustaneet pitivät esikuvanaan Bergiä. Kuitenkin 1900-luvun jälkimmäisen puoliskon musiikkielämän (mm. konserttien ja levytysten) valossa näyttää siltä, että Schönbergin, Bergin ja Webernin tuotanto pysyi edelleen marginaalisena uusklassismin ja muiden suuntausten edustajien ohjelmistoon verrattuna.
Bavly
Bavly () eli Bawlı () on kaupunki Tatarstanin kaakkoiskulmassa Baškortostanin rajalla, 369 km pääkaupungista Kazanista kaakkoon. Noin 22 100 asukkaan Bavly on noin 36 200 asukkaan Bavlyn piirin keskus (väkiluvut 2010). Alueella on maaöljy- ja maakaasuesiintymiä, joihin kaupungin talous paljolti perustuu.
Bavly perustettiin vuonna 1755 ja siitä tuli kaupunki 1997.
Boadicea
Boadicea tarkoittaa seuraavia:
Tabasco (mauste)
Tabasco on yhdysvaltalaisen McIlhenny Companyn valmistama tulinen chilikastike. Se valmistetaan kypsistä tulisista Tabasco-chileistä ("Capsicum frutescens" 'Tabasco'), etikasta ja suolasta, ja sitä ikäännytetään jopa kolmen vuoden ajan tammitynnyreissä.
Tabascon valmistus alkoi 1800-luvun puolivälissä, kun Edmund McIlhenny ryhtyi kasvattamaan Meksikosta saamaansa punaista chilipaprikaa.
Hän rekisteröi paprikansa Tabasco-nimiseksi.
Tabascosta on myös tulisempi kastike, joka on nimeltään Habanero Tabasco. Lisäksi on miedompaa Green pepper saucea ja muita muunnelmia, kuten esimerkiksi valkosipulilla maustettua Tabascoa, Chipotle Tabascoa, Sweet & Spicy Tabascoa, Buffalo Style Hot Sauce Tabascoa ja Spiced Salt Tabascoa.
1800-luvun puolivälissä Edmund McIlhenny ryhtyi kasvattamaan Meksikosta saamaansa punaista chilipaprikaa (Capsicum frutescens) Louisianassa, USA:ssa. Hän rekisteröi paprikansa Tabasco-nimiseksi.
Tabasco-kastike on koko historiansa ajan valmistettu samalla menetelmällä. Kypsät punaiset Tabascot survotaan vähäisen suolan kanssa ja jätetään tammitynnyreihin tekeytymään kolmeksi vuodeksi. Survosta sekoitetaan säännöllisin välein puumelalla. Tekeytyneeseen survokseen lisätään etikkaa, minkä jälkeen sitä vielä sekoitetaan voimakkaasti tasatunnein. Lopuksi survos siivilöidään. Näin saadaan kirkkaanpunainen, tulisen täyteläinen maustekastike.