hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Täplänenämarakatti
Täplänenämarakatti ("Cercopithecus nictitans") on afrikkalainen, hyvin pienikokoinen apinalaji. Lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on ehdotettu valkokuonomarakattia.
Täplänenämarakatin nenässä on valkoinen pilkku. Sillä on poskipussit joissa se voi kuljettaa ruokaa hamsterien tapaan. Aikuinen naaras painaa noin neljä kiloa, koiras jopa kuusi kiloa.
Täplänenämarakatteja elää Länsi- ja Keski-Afrikassa: sen kotimaita ovat Angola, Benin, Kamerun, Keski-Afrikan tasavalta, Kongo, Norsunluurannikko, Päiväntasaajan Guinea, Gabon, Liberia, Nigeria ja Togo.
Täplänenämarakatit elävät puissa 13-60 jäsenen perheryhminä. Ne ovat aktiivisia lähinnä päiväsaikaan. Tärkeintä ravintoa ovat hedelmät ja siemenet.
Sinimarakatti
Sinimarakatti ("Cercopithecus mitis") on afrikkalainen apinalaji.
Sinimarakatin yleisväri on harmaa; sinistä voi hyvällä tahdolla nähdä sen lähes karvattomassa naamassa. Kaulassa on valkoinen kaulus, käsivarret ovat muuta kehoa tummemmat. Tyypillinen pituus (ilman häntää) on 50–65 cm. Koiras voi painaa kuusi kiloa, naaras jää alle viisikiloiseksi.
Sinimarakatteja elää Afrikan itä-, keski- ja eteläosissa.
Sinimarakatit elävät puissa 10–40 jäsenen perheryhminä, joihin kuuluu yksi aikuinen koiras ja useita naaraita sekä näiden keskenkasvuiset jälkeläiset. Ne ovat aktiivisia lähinnä päiväsaikaan. Tärkeintä ravintoa ovat hedelmät ja lehdet, mutta myös hidasliikkeiset selkärangattomat kuten etanat, toukat ja madot maistuvat marakateille.
Kristiansandin tykkimuseo
Kristiansandin tykkimuseo () sijaitsee Møvikissä Kristiansandissa Norjassa. Sen ylläpitäjänä toimii Stiftelsen Kristiansand Kanonmuseum. Museossa on viimeinen jäljellä oleva kappale maailman toiseksi suurimmasta maalle asennetusta, 38 cm kaliiberisestarannikkotykistön kanuunasta mallia SK C/34 (jota käytettiin myös taistelulaivoissa "Tirpitz" ja "Bismarck"). Kyseinen patteristo tunnetaan myös sen saksankielisellä nimellä Batterie Vara.
Norjan miehittämisen jälkeen toisessa maailmansodassa huhtikuussa 1940 saksalaiset alkoivat välittömästi suunnitella Skagerrakin salmen sulkemista liittoutuneiden laivastolta, osana Atlantin valli -puolustussuunnitelmaa. Hanke toteutettiin sijoittamalla neljästä 38 cm-kaliiperin tykistä koostunut rannikkotykistöpatteristo Møvikiin Kristiansandiin ja sen samanlainen sisarpatteristo Hanstholmiin Tanskaan, sillä Kristiansand ja Hanstholm olivat lähimmät salmen molemmilla puolilla olevat kaupungit. Suurten rannikkotykkien lisäksi Møvikiin asennettiin 16 pienempää tykkiä, lukuisia bunkkereita ja muita linnoitteita, parakkeja sekä 2,6 kilometriä rautateitä, joiden avulla ammuksia kuljetettiin varastoista tykeille.
Rakennustyöt alkoivat keväällä 1941 noin 1400 työntekijän voimin, joista puolet olivat norjalaisia ja loput tanskalaisia ja saksalaisia. Vuoden 1942 lopulta lähtien linnoitustöissä käytettiin myös neuvostoliittolaisia sotavankeja. Patteriston miehistövahvuus oli 600 sotilasta, joista 450 hoiti patteristoa ja 150 lähipuolustustehtäviä.
Kanuunoista asennettiin ja koelaukaistiin kolme vuoden 1942 loppuun mennessä. Neljäs kanuuna (joka tunnettiin nimellä Kanuuna 1) ei koskaan valmistunut, koska muun muassa kanuunan putkea kuljettanut laiva "Porto Alegre" upotettiin Kattegatissa 22. helmikuuta 1945. Museon johtaja Arild Andersenin mukaan saksalaismiehistö laukaisi tykin ilman kuulosuojaimia. Sen kantama 500-kiloisella räjähteellä oli 55 kilometriä, lähes Skagerrakin puoliväliin saakka.
Saksalaiset nimesivät patteriston Batterie Varaksi erään taistelussa kuolleen saksalaisen insinöörikenraalin mukaan.
Patteristoa ei koskaan käytetty taistelutilanteessa, mutta harjoituslaukauksia suoritettiin sekä sodan aikana että sen jälkeen. Sodan jälkeen patteri oli osa Norjan rannikkopuolustusjärjestelmää vuosina 1946–1957. Muut kanuunat romutettiin, mutta Kanuuna 2 on säilynyt ja museoitu. Tykeillä ammuttiin viimeisen kerran vuonna 1952. Tykin aiheuttama paineaalto oli niin suuri, että lähistön saarien taloista oli avattava ovet ja ikkunat ennen laukaisua, jotta paineaalto ei rikkoisi niitä. Käytöstä poiston jälkeen patteristo oli ilman huoltoa 39 vuotta museon perustamiseen saakka vuonna 1991.
Heckler &amp; Koch PSG1
Heckler & Koch PSG1 (, "tarkka-ampujan tarkkuuskivääri") on saksalaisen Heckler & Koch -asetehtaan viranomaiskäyttöön suunnittelema ja valmistama itselataavaa kertatulta ampuva, hidastetun rullasulun periaatteella toimiva 7,62 x 51 mm NATO -kaliiperinen tarkkuuskivääri.
PSG1A1 on kiväärin uusin versio vuodelta 2006. Sen erot aiempaan malliin ovat "Hensoldt 6x42" -kiikaritähtäimen korvaaminen "Schmidt & Bender 3-12x50 Police Marksman II" -tähtäimellä ja viritysvivun uran sijoittaminen aiempaa alemmaksi.
Nancy Stouffer
Nancy Kathleen Stouffer, joka tunnetaan myös nimellä NK Stouffer, on yhdysvaltalainen kirjailija. Stouffer kirjoitti lastenkirjan "The Legend of Rah (and the Muggles)" 1980-luvulla, mutta kirja ei saavuttanut suurta suosiota. Parhaiten Stouffer tunnetaan hänen syytöksistään Harry Potter -kirjasarjan kirjoittajaa J. K. Rowlingia vastaan vuonna 2000. Stouffer syytti Rowlingia mm. henkilöhahmojen plagioinnista. Stouffer hävisi oikeusjutun ja joutui maksamaan 50,000$ sakon huonon käytöksen vuoksi.
Nail-patella-syndrooma
Nail-patella (NPS) on harvinainen vallitsevasti periytyvä autosominen oireyhtymä. Se johtuu virheestä ihmisen 9. kromosomissa (9q34) sijaitsevassa proteiinissa LMX1B. Oireyhtymän esiintymistiheys on noin 1/50000. Nail-patella-oireyhtymä tunnetaan myös nimillä "Turner Kieser -syndrooma", "Fongin tauti", "Hereditary Onycho Osteo Dysplasia (HOOD)" ja "Iliac Horn -syndrooma".
Nimensä mukaisesti Nail-patellan oireisiin kuuluvat heikosti kehittyneet kynnet ja polvilumpiot. Peukalonkynnet ovat yleensä epämuodostuneet tai puuttuvat kokonaan. Myös muut kynnet voivat olla normaalia hauraampia. Polvilumpiot ovat normaalisti pienet tai puuttuvat kokonaan. Muita yleisiä oireita ovat kyynärpään epämuodostumat ja ongelmat lantion luustossa. 30-50 prosentilla potilaista esiintyy munuaisten vajaatoimintaa, joka ilmenee usein aluksi proteiinina virtsassa. 3-5 prosentilla Nail-patellaa sairastavista esiintyy mahdollisesti munuaissiirron vaativa Nefropatia. Nail-patellaa sairastavat eivät usein pysty ojentamaan käsivarsiaan täysin suoriksi. Myös ranteen pyörimisakseli voi olla rajoittunut. Polvissa voi olla ylitaittoa. Nail-patella-oireyhtymään liitetään myös normaalia suurempi alttius glaukoomaan eli silmänpainetautiin ja skolioosiin.
Yksittäisten Nail-patella-ihmisten oireet vaihtelevat suuresti. Joillakin NPS saattaa ilmetä lähes oireettomasti, kun toinen voi kärsiä vakavista oireista.
Geenivirheestä johtuva Nail-patella-oireyhtymä on parantumaton. Joitakin oireita voidaan kuitenkin hoitaa. Säännöllistä silmälääkärissä käyntiä suositellaan, koska glaukooman aiheuttama näön menetys voidaan estää vain riittävän aikaisella hoidolla. Munuaisten toiminnan seuranta on elintärkeää. Luuston aiheuttamia ongelmia voidaan lieventää hyvällä lihaskunnolla.
38 cm SK C/34
38 cm Schiffskanone C/34 (38 cm SK C/34) oli saksalainen 380-millinen, 47-kaliiperia pitkällä putkella varustettu laivatykki. Tykkimallia käytettiin taistelulaivojen "Tirpitz" ja "Bismarck" pääaseistuksena.
Modifioituna tykkimalli oli myös rannikkotykistön käytössä Haringzellesissä Ranskassa, Oksbyssä ja Hanstholmissa Tanskassa sekä Kristiansandissa Norjassa Toisen maailmansodan aikana. Tykkimalli on toiseksi suurin rannikkotykistön käytössä historian aikana ollut kiinteälle alustalle asennettu tykki, ja sitä on säilynyt yksi kappale Kristiansandin tykkimuseossa, Norjassa.
Ifis (Alektorin poika)
Ifis oli kreikkalaisessa mytologiassa Argoksen kuningas ja Alektorin poika. Hän oli Eteokleen ja Euadneen isä ja Kapaneuksen veli. Anaksagoraan pojanpoikana hän kuului anaksagoridien sukukuntaan.
Kun aikanaan Amfiaraos oli vastahakoinen osallistumaan seitsemän sotapäällikön retkeen Thebaa vastaan, Polynikes kysyi Ifiiltä neuvoa, miten hän saisi Amfiaraoksen houkuteltua mukaan. Ifis neuvoi häntä antamaan Harmonian kaulakorun Amfiaraoksen puolisolle Erifylelle, ja tämä lahjan saatuaan hän käännyttikin miehensä osallistumaan sotaretkeen heidän tekemänsä sopimuksen perusteella.
Koska Ifis eli kauemmin kuin lapsensa, siirtyi Argoksen valtaistuin hänen kuolemansa jälkeen Sthenelokselle, hänen veljensä Kapaneuksen ja tyttärensä Euadnen pojalle.
Ifis
Ifis (, "vahva, voimakas") oli antiikin Kreikassa nimi, jota voitiin antaa sekä miehelle että naiselle. Nimellä on kreikkalaisessa mytologiassa useita kantajia:
Petri Tiainen
Petri Tiainen on seuraavien henkilöiden nimi:
Hurrikaani Felix
Hurrikaani Felix oli vuoden 2007 Atlantin hurrikaanikauden kuudes nimetty myrsky, toinen hurrikaani ja toinen 5. luokan hurrikaani. 1. syyskuuta se kulki läpi Pienten Antillien ennen voimistumistaan hurrikaaniksi, ja 2. syyskuuta se voimistui nopeasti 3. luokan hurrikaaniksi. Felix saavutti ylimmän 5. luokan luokituksen 3. syyskuuta tuulten puhaltaessa ylimmillään 75 m/s (270 km/h).
Felix heikentyi 4. luokan hurrikaaniksi, mutta se saavutti 5. luokan uudelleen ennen kuin se iski Nicaraguan ja Hondurasin rajan eteläpuolelle tuulten puhaltaessa 70 m/s (260 km/h). Felix aiheutti laajoja aineellisia tuhoja Keski-Amerikassa ja surmasi 133 ihmistä, joista ainakin 130 Nicaraguassa.
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2007 – miesten kaksinpeli
Vuoden 2007 Yhdysvaltain avoimen tennisturnauksen miesten kaksinpelin voitti ykköseksi sijoitettu Sveitsin Roger Federer, jolle mestaruus oli neljäs peräkkäin. Loppuottelussa Federer löi ensimmäistä Grand Slam -finaaliansa pelanneen Serbian Novak Đokovićin kolmessa erässä.
Tampereen kukkaisviikot
Tampereen Kukkaisviikot on vuosittain heinä-elokuussa järjestettävä kesätapahtuma, jonka tarkoituksena on tukea Tampereen elinkeinoelämää ja lisätä kaupungin matkailullista vetovoimaa. Tampereen kukin koristellussa keskustassa järjestetään puolentoista viikon aikana toistasataa erilaista tapahtumaa kiertokävelyistä viinikylään. Kukkaisviikkoja on järjestetty vuodesta 1984 lähtien. Idean isä oli Tampereen kauppakamarin toimitusjohtaja Matti Hokkanen.
Tapahtuman järjestää vuonna 1965 perustettu "Tampere Tunnetuksi ry", joka edustaa noin kolmeasataa tamperelaista yritystä. Kukkaisviikkojen lisäksi yhdistys järjestää muun muassa vuosittaiset "Valoviikot" ja "Joulu Tampere" -tapahtuman.
Kukkaisviikkojen kukkakori-tunnuksen on suunnittellut Eila Keinänen vuonna 1984. Kukkaisviikoille valitaan joka vuosi suojelijaksi ja avaajaksi Kukkaispormestari, joku omalla alallaan arvostettu ja tunnettu tamperelainen henkilö. Vuoden 2011 Kukkaispormestarina toimi Tampereen Työväen teatterin teatterijohtaja, näyttelijä ja stand up -koomikko "Riku Suokas". PR-tehtäviin valitaan Kukkaistyttö, jonka voi tavata useissa Kukkaisviikkojen tapahtumissa.
Veli-Matti Ritakallio
Veli-Matti Ritakallio (s. 21. lokakuuta 1960 Vampula) on suomalainen yhteiskuntatieteilijä. Hän on toiminut Turun yliopiston sosiaalipolitiikan professorina vuodesta 2003 lähtien. Ritakallio oli yliopiston yhteiskuntatieteellisen tiedekunnan dekaani 2007–2012.
Ritakallio valmistui ylioppilaaksi Lauttakylän lukiosta Huittisista vuonna 1979, yhteiskuntatieteiden maisteriksi vuonna 1986 ja lisensiaatiksi vuonna 1991 (sosiaalipolitiikka). Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1994. Hänen tutkimustyönsä on käsitellyt mm. köyhyyttä ja tulojen jakautumista yhteiskunnassa.
Theo van Doesburg
Theo van Doesburg (30. elokuuta 1883 Utrecht – 7. maaliskuuta 1931 Davos) oli hollantilainen taiteilija ja arkkitehti. Hänet tunnetaan parhaiten perustamansa De Stijl- liikkeen keulahahmona.
Doesburg oli konkretismin nimellä tunnetun 1900-luvun alkupuolella syntyneen abstraktin taiteen suuntauksen pääideologi ja keskeinen edustaja.
Luettelo filosofisista aikakausjulkaisuista
Luettelo filosofisista aikakausjulkaisuista:
Erkki Pale
Erkki Pale (6. syyskuuta 1906 Valkeala – 7. joulukuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen matemaatikko ja vakuutusjohtaja.
Pale toimi sota-aikana salakirjoitusasiantuntijana Suomen radiotiedustelussa Reino Hallamaan alaisuudessa. Pale oli myös mukana toteuttamassa syksyllä 1944 operaatio Stella Polarista, jolla radiotiedustelun henkilöt, laitteet ja kertynyt tiedustelumateriaali siirrettiin Ruotsiin. Palattuaan Suomeen Pale joutui vangituksi, mutta hänet vapautettiin 20 kuukauden kuluttua ilman tuomiota.
Siviilissä Pale toimi vakuutusalalla Henkivakuutusyhtiö Salaman varatoimitusjohtajana. 1960-luvun alussa Pale kehitti, avustajanaan matemaatikko Matti Kurimo, Suomessa nykyisin käytettävän henkilötunnuksen (entinen sosiaaliturvatunnus). Tätä tunnusta tarvittiin silloin otettaessa käyttöön uutta palkkasidonnaista työeläkejärjestelmää; tunnuksen avulla voitiin yhdistää tiedot henkilön eri työsuhteista ja erottaa toisistaan samannimiset henkilöt.
Pale kuoli 97-vuotiaana Helsingissä Laakson sairaalassa sairastettuaan pitkään Alzheimerin tautia.
Jussi Muilu
Johannes (Jussi) Muilu (27. kesäkuuta 1901 Lapua – 24. lokakuuta 1976 Lapua) oli eteläpohjalainen maanviljelijä, joka otti aktiivisesti osaa Lapuan liikkeen toimintaan 1930-luvun alussa.
Muilun vanhemmat olivat Juho Muilu ja Liisa Malkamäki. Muilu oli kiinnostunut koneista ja jo 1920-luvulla hän omisti T-mallin Fordin ja ajoi myös tilausajoja linja-autolla. Lapuan liikkeessä toimiessaan Muilu tuli nopeasti tunnetuksi innokkaana kyyditysten järjestäjänä ja hänen nimestään johdettiin Lapuan liikkeen harrastamia pakkokyydityksiä kuvaava teonsana muiluttaa.
Muilu itse kertoi, että sanan muiluttaa olisi keksinyt Martti Pihkala, joka antoi sen
nähtyään talonpoikaismarssin aikana jykevärakenteisen Muilun nousevan lankkua pitkin härkävaunuun. Martti Pihkala itse kertoi asiasta taas näin:
Colourpoint
Colourpoint on yksi persialaisen kissan värimuunnoksista. Hyväksyttyjä naamiovärejä ovat ruskea, sininen, suklaa, lila, punainen, creme, kilpikonna ja sinikilpikonna sekä vastaavat tabbynaamiot. Väritys on kissan kasvoissa, korvissa, jaloissa ja hännässä. Vartalon väri on vaalea. Turkki on pitkä, tuuhea ja pehmeä. Colourpointin vartalo on tanakka, jalat matalat ja vankat. Pää on pyöreä ja massiivinen, nenä lyhyt ja leveä. Korvat ovat pienet ja niiden sisällä on tupsut. Silmät ovat avoimet, pyöreät ja väriltään siniset. Häntä on lyhyt ja pensasmaisen tuuhea.
Colourpoint on luonteeltaan lauhkea ja hyväntahtoinen kissa, joka kiintyy syvästi omistajaansa. Se on ihanteellinen lemmikki.
Colourpoint exotic on lyhytkarvainen muunnos. Colourpoint exoticilla hyväksytään samat naamiovärit kuin pitkäkarvaisilla. Molemmilla kissoilla on sama rakenne, samoin silmien väri, vain turkissa on eroa. Exoticin turkki lyhyt ja tuuhea.
Geneetikot yrittivät aikaansaada pitkäkarvaisen naamiokissan jo vuonna 1927 risteyttämällä siamilaisen ja pitkäkarvakissan. Tuloksena oli aina naamioton kissa ja siihen innostus loppui. Vasta 
vuonna 1953 geneetikot keksivät risteyttää ensimmäisen polven naamiottomat kissat keskenään ja maailman ensimmäinen colourpointpentu syntyi. Uusi rotu hyväksyttiin Englannissa vuonna 1955. Amerikassa kissaa alettiin kutsua Himalayan- kissaksi. Suomeen tuotiin ensimmäinen colourpoint vuonna 1962 ja ensimmäinen pentue syntyi syksyllä 1964.
International Astronautical Congress
International Astronautical Congress (IAC) on vuosittain International Astronautical Federationin järjestämä avaruustutkimusalan maailmanlaajuinen tapaaminen. IAF:n lisäksi järjestäviin organisaatioihin kuuluvat International Academy of Astronautics ja International Institute of Space Law (IISL) ja yleensä isäntämaan avaruusjärjestö.
Kongressilla on tuhansia osanottajia. Puhetilaisuuksia on rinnakkain eri teemoista (Mars-tutkimus, avaruushistoria, kantoraketit, tulevaisuudenskenaariot jne.) satoja viikon aikana. Kokous on kansainvälisen COSPARin kokoukseen verrattuna enemmän tekniikkaan kuin avaruustieteeseen painottuva
Knucklebone Oscar
Knucklebone Oscar (oikealta nimeltään Oskari Martimo) on suomalainen kitaristi-laulaja, joka aloitti musiikillisen toimintansa vuonna 1993. Hänen yhtyeensä nimi oli tuolloin Knucklebone Oscar and His Hitmen. Oscarin musiikki edustaa rock and rollia ja rhythm and bluesia. Kolmen ensimmäisen levyn ajan yhtyeen tyyli painottui nimenomaan bluesiin, kun taas myöhemmin mukaan on tullut enemmän rock- ja garage rock -vaikutteita. Oscar on luonnehtinut villiä tyyliään muun muassa "psykobluesiksi" sekä "ADHD-bluesiksi aimo annoksella garage rockia ja punk-energiaa".
Knucklebone Oscar on tullut tunnetuksi erityisesti vallattomasta esiintymisestä konserteissaan. Tyypillisesti Martimo ei malta pysyä paikallaan soittaessa. Yleensä hän siirtyy jossain vaiheessa katsomaan – milloin omin jaloin, milloin taas komppikitaristin olkapäillä istuen. Yhtye tapaa pidellä pahoin soittimaan. Niitä hakataan joko tosiaan vasten tai kirveellä – joskus käytössä on ollut myös viidakkoveitsi, sapeli tai käsisaha.
Knucklebone Oscarin viimeisin albumi on vuonna 2007 julkaistu "Back From the Jungle", jolla yhtyeen tyyli muuttui yhä suoraviivaisemmaksi rockiksi. Levyn julkaisi Bluelight Records.
Vuonna 2007 Knucklebone Oscar teki yli kuusikymmentä keikkaa Suomessa, Saksassa, Venäjällä ja Baltiassa. Loppuvuonna 2007 yhtye lähti 14 keikkaa käsittävälle, pääosin Saksaan keskittyvälle Euroopan-kiertueelle. Tämän jälkeenkin yhtye on keikkaillut ahkerasti Euroopassa, lähinnä Saksassa ja Benelux-maissa.
Knucklebone Oscar esiintyi vuonna 2013 dokumenttia ja fiktiota yhdistelevässä elokuvassa ""Knucklebonehead"".
Knucklebone Oscar osallistui Suomen euroviisukarsintana toimivaan vuoden 2017 Uuden Musiikin Kilpailuun yhdessä The Shangri-La Rubiesin kanssa kappaleella ""Caveman"".Knucklebone Oscarin yhtyeessä ovat aikojen saatossa viihtyneet monet muistakin yhteyksistä tunnetut rock- ja blues-muusikot. Miehistönvaihdoksista huolimatta varsinaiseen yhtyeen nimen muuttamiseen on syytä ollut kuitenkin vasta kahdesti. Alkuperäinen "His Hitmen" jäi jossain vaiheessa kokonaan pois, ja välillä musisointia harjoitettiin myös nimellä "Circus Knucklebone" – tuolloin Oscarin lisäksi yhtyeessä lauloi myös Sami "Räime" Roine, joka tunnetaan myös Stringbeans-kokoonpanostaan.
Frans Toikkanen
Frans Uuno Matias Toikkanen (26. kesäkuuta 1926 Saarijärvi – 29. joulukuuta 2008 Saarijärvi), taiteilijanimeltään Saarijärven Paavo, oli suomalainen kuvanveistäjä ja taidegraafikko. Toikkanen debytoi taiteilijana Lahdessa vuonna 1952. Hän on tunnettu erityisesti kissakuvistaan, jotka tehtiin mezzotinta-menetelmällä. Hän debytoi kansainvälisesti Venetsian biennaalissa vuonna 1972. Toikkanen palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1981.
Frans Toikkanen syntyi 26. kesäkuuta vuonna 1926 Saarijärven Hoikankylällä. Hänen äitinsä Anna Toikkanen kuoli ennen kuin Frans ehti täyttää vuoden ja Fransin isä Urho Ahonen oli jättänyt Fransin äidin jo ennen tämän syntymää. Fransin äidin Annan sisarukset, Emma ja Otto Toikkanen viljelivät Mikkolan tilaa ja ottivat Fransin ottopojaksi.
Enonsa ("isänsä", Frans kutsui enoaan isäksi ja tätiään äidiksi. ) kuoltua vuonna 1955 Toikkanen viljeli tilaansa yksin pari vuotta kunnes tuttu yllytti hänet muuttamaan Helsinkiin. 
Toikkanen pyrki 1958 Helsingin kuvataideakatemiaan ja hyväksyttiin. Saarijärvelle hän palasi vaimon kera 1961. Aluksi Toikkanen toimi sekä pienviljelijänä että taiteilijana. kahdeksan vuoden maanviljelyn jälkeen Toikkanen ”paketoi” peltonsa ja ryhtyi kokopäiväiseksi taiteilijaksi.
Puupiirrokset tekniikkana mielyttävät Toikkasta, sillä niillä painaminen on helppoa ja hän nautti puun käsittelystä.
Mezzotinta-grafiikkaa ei Toikkasen opiskeluaikaan opetettu taideakatemiassa. Hän kuitenkin vahingossa törmäsi em. tekniikassa käytettävään sauvarouhimeen, kysyi siitä opettajaltaan Tuulikki Pietilältä, joka opasti häntä alkuun. Mezzotintossa Toikkasta kiehtoi ainutlaatuinen syvän musta väri jonka samettimaisuutta ei muilla grafiikan tekniikoilla saa aikaan. Tekniikan suuritöisyyden hän myöntää kovaksi taiteilijalle. Pietilä olikin Toikkaselle mezzotintan tekoa opastaessaan laskenut, että jo pelkästään keskikokoisen laatan rouhiminen vie vähintään 80 tuntia. Toikkanen oli Saarijärvelle palattuaan tehnyt lähes yksinomaan puupiirroksia kunnes pystyi 1970-taitteessa hankkimaan kotiinsa metalliprässin joka mahdollisti aikaavievään ja työlääseen mezzotintotekniikkaan keskittymisen.
Veistosten teon Toikkanen aloitti 1960-luvulla. Veistotaide liittyi Toikkasesta tarvekalujen teon käsityöläisperinteeseen. Sittemmin veistämisen osuus hänen teoksistaan on kokoajan kasvanut.
Myös kalligrafia kuuluu Toikkasen kiinnostuksen kohteisiin.
Anaksarete
Anaksarete oli kreikkalaisessa mytologiassa kyproslainen neito, johon Ifis-niminen jalosukuinen nuorukainen rakastui. Ifis yritti päästä Anaksareten suosioon tuomalla lahjoja, kukkia ja kirjeitä hänen ovelleen. Anaksarete kuitenkin torjui kaikki ihailijansa lähentelyt halveksien ja nauraen tälle. Epätoivoissaan ja pystymättä kestämään rakkaudentuskaansa Ifis hirtti itsensä Anaksareten oven pieleen, samaan paikkaan, johon hänellä oli ollut tapana tuoda kukkansa, ja toivoi edes tämän teon ilahduttavan rakkautensa kohdetta.
Palvelijat löysivät Ifiksen ruumiin, ja se kuljetettiin surusaatossa tämän äidin kotiin. Koska tämä asui Anaksareten lähellä, Anaksarete kuuli valituksen ja päätti uteliaisuudesta seurata kuulemaansa ”ruikutusta”. Kun hän näki ruumiin, hän alkoi vähitellen kivettyä – muuttuen kokonaan kiveksi kuten hänen luonteesakin oli – ja jähmettyi lopulta paikalleen valkoiseksi marmoriksi muuttuneena. Afrodite, joka oli tämän takana, kehotti pistämään syrjään ylenkatsomisen ja käymään yhteen sen kanssa, joka rakastaa sinua.
Henri Pirenne
Henri Pirenne () oli belgialainen historioitsija ja historian professori. Hän tuli tunnetuksi vakivallattomasta vastarinnasta, jota hän osoitti, kun saksalaiset valloittivat Belgian ensimmäisen maailmansodan aikana.
Nykyisin Henri Pirenne on tunnettu kolmesta Euroopan historialle keskeisestä asiasta, jotka ovat tulleet tunnetuksi Pirennen teeseinä. Ne ovat keskiajan alkamisajankohta, näkökulma Belgian keskiaikaan ja keskiajan kaupunkien historia.
Ollessaan saksalaisten vankina ensimmäisen maailmansodan aikana Henri Pirenne kehitteli kuuluisat teesinsä, jotka hän julkaisi vuosien 1922 ja 1923 aikana. Hänen loppuelämänsä kului näiden teesien todistelussa. Hänen tunnetuin teoksensa asian tiimoilta, "Mahomet et Charlemagne", julkaistiin vuonna 1935.
Perinteisesti historioitsijat sijoittivat keskiajan alun Roman valtakunnan hajoamiseen 400-luvulla. Tätä teoriaa kehitteli erityisesti historioitsija Edward Gibbon 1700-luvun lopulla. Pirenne kyseenalaisti, olivatko germaanibarbaarien valloitukset Rooman lopun syy ja hän kyseenalaisti myös näkemyksen, että Rooman keisarius olisi päättynyt yleisesti Euroopassa vuonna 476. Hän korosti voimakkaasti Rooman välimerellisen talouden jatkumista myös barbaarien invaasion jälkeen ja että Rooman tapa hoitaa toimintoja ei suinkaan muuttunut välittömästi Rooman lopun jälkeen. Barbaarit olivat tulleet Roomaan, ei suinkaan tuhotakseen sen, vaan ottaakseen osan sen tuottamasta hyödystä ja he halusivatkin säilyttää roomalaisen elämänmuodon.
Pirenne väitti, että kaupungit nousivat ainoastaan kansainvälisen kaupan vaikutuksesta. Koska kaupankäynti Välimerellä oli jatkunut germaanivalloituksista ja Rooman hajoamisesta huolimatta, kaupunkielämä jatkui merovingikaudella suurimmassa osassa Galliaa. Arabien Länsi-Välimeren valloitusten vuoksi kansainvälinen kauppa romahti 700-luvun alussa, joten Pirennen mukaan myös kaupungit katosivat. Pirenne määritteli kaupungin tarkoittamaan sellaista kaupan ja teollisuuden paikkaa, jolla oli kunnollinen paikallishallinto. Joitakin kutistuneita linnoitettuja "civitaksia" säilyi karolingiaikoihin, mutta ne olivat vain kirkollisen hallinnon keskuksia. Pirennen määritelmän mukaista kaupunkielämää niihin syntyi vasta 900-luvulla, kun kauppa elpyi. Tällöin vanhojen "civitaksien" liepeille, niiden muurien ulkopuolelle ja uusien linnoitusten ("castra") juurelle syntyi uutta kaupunkiasutusta ("suburbia").
Ann Sheridan
Ann Sheridan (oik. Clara Lou Sheridan 21. helmikuuta 1915 Denton, Texas – 21. tammikuuta 1967 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijätär.
Hän aloitti elokuvauransa 1930-luvun puolivälissä. Hänen uransa tunnetuimpia elokuvia ovat mm. "Likakasvoiset enkelit" (Angels with Dirty Faces, 1938), "Lännen valloittajat" (Dodge City, 1939), "Costa Rican sankari" (Torrid Zone, 1940), "He ajavat öisin" (They Drive by Night, 1940), "Hän, joka tuli päivälliselle" (The Man Who Came to Dinner, 1942) ja "Renkaita vedessä" (Kings Row, 1942), "Elokuun taivaan alla" (Shine On, Harvest Moon, 1944) ja "Olin mies-sotamorsian" (I Was a Male War Bride, 1949). Hänellä oli kaunis lauluääni ja hän lauloikin joissain elokuvissa. Hänen tunnetuimmat kappaleensa ovat aikansa hitit "Nora Prentiss" ja "The Unfaithful", kumpikin vuodelta 1947. Hän on saanut urastaan tähden Hollywood Walk of Famelle.
Sheridan oli naimisissa kolme kertaa ja hänellä ei ollut lapsia. Hän kuoli syöpään vain 51-vuotiaana.
Matti K. Viljanen
Matti Kustaa Viljanen (s. 1. kesäkuuta 1946 Siikainen) on suomalainen professori ja Turun yliopiston vararehtori. Hän on toiminut Turun yliopiston bakteeriopin ja serologian vs. professorina vuodesta 2001 vuoteen 2003. Vuodesta 2003 lähtien Viljanen on toiminut yliopiston bakteriologian professorina ja vuodesta 2004 lähtien yliopiston vararehtorina.
Viljanen on tutkimusalana ovat olleet bakteriologia, lääketieteellinen mikrobiologia ja immunologia. Hän on julkaissut yli 220 alkuperäisjulkaisua tai katsausta. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi vuonna 1998.
Albanian ortodoksinen kirkko
Albanian ortodoksinen kirkko sai Konstantinopolin ekumeeniselta patriarkaatilta autokefalian vuonna 1937. Kirkko joutui kuitenkin maan alle Toisen maailmansodan jälkeen, kun Albaniasta tuli virallisesti ateistinen valtio. Kirkko pystyi toimimaan vapaasti vasta 1990-luvun alusta lähtien kommunistihallinnon kukistuttua. Kirkkoon kuuluu neljä hiippakuntaa, joita johtaa Tiranan, Dirrahioksen ja koko Albanian arkkipiispa Anastasios apunaan kolme metropoliittaa. Kirkkoon kuuluu nykyään noin miljoona jäsentä, joista osa on Albaniassa asuvia kreikkalaisia.
Harri Andersson
Harri Olavi Andersson (s. 28. marraskuuta 1946 Turku) on suomalainen maantieteilijä ja maantieteen emeritusprofessori. Hän toimi Turun yliopiston kulttuurimaantieteen professorina vuosina 2001–2012. Andersson oli myös yliopiston vararehtorina viisivuotiskaudella 2004–2009.
Andersson valmistui valtiotieteiden kandidaatiksi vuonna 1973 ja lisensiaatiksi vuonna 1984. Samana vuonna hän väitteli tohtoriksi. Vuosina 1984–1985 Andersson oli tutkijana Kentuckyn yliopistossa Yhdysvalloissa. Hän oli Turun yliopiston assistentti vuosina 1976–1990 ja yliassistentti vuosina 1991–1995 ja 1996–1998. Apulaisprofessorina hän toimi vuodet 1993–1994 ja määräaikaisena professorina vuodet 1999–2001. Varsinaisena kulttuurimaantieteen professorina hän on toiminut vuosina 2001–2012. Vuosina 2004–2009 hän oli myös yliopiston vararehtori.
Tutkimuksessaan Andersson on keskittynyt erityisesti kaupunkitutkimukseen ja kaupunkisuunnitteluun. Hän on julkaissut tutkimusalaltaan yli sata artikkelia, kirjankappaletta ja tutkimusraporttia.
Andersson valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2006.
Legio II Traiana Fortis
Legio II Traiana Fortis () oli roomalainen legioona. Trajanus perusti sen vuonna 105 yhdessä Legio XXX Ulpia Victrixin kanssa Daakian sotaa varten.
Sodan jälkeen legioona siirrettiin, joko Tonavalle tai itään, ehkä Arabia Petraeaan. Legioona otti osaa Trajanuksen Parthian sotaan vuosina 115-117 ja se sijoitettiin Judeaan sodan jälkeen. Vuonna 125 se siirrettiin Aleksandriaan. Osia legioonasta otti osaa Hadrianuksen aikaiseen kolmanteen juutalaissotaan. Osia legioonasta toimi varuskuntina Ylä-Egyptissä. Legioonan osia otti varmasti osaa Lucius Veruksen sotaan Parthiaa vastaan.
Vuonna 175 legioona kannatti usurpaattori Avidius Cassiuta, ja myöhemmin Pescennius Nigeriä. Ennen Nigerin ja tämän vastustajan Septimius Severuksen lopullista yhteenottoa legioona vaihtoi kuitenkin puolta.
Caracalla antoi legioonalle lisänimen "Germanica", luultavasti koska legioona oli ottanut osaa germaaneja vastaan käydyssä sodassa. Puoli vuosisataa myöhemmin legioona taisteli Gallian keisarikunnan Postumusta vastaan. Legioona oli Egyptissä vielä 400-luvulla.
Itävallan Grand Prix 1980
Itävallan Grand Prix 1980 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 17. elokuuta 1980 Österreichringillä Itävallassa. Kilpailun voitti Renault'lla ajanut Jean-Pierre Jabouille.
Harry Waris
Harry Ilmari Waris (vuoteen 1935 Warén, 5. toukokuuta 1893 Saarijärvi – 22. marraskuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen kasvitieteilijä. Hänen vanhempansa olivat piirilääkäri Eliel Warén (1859–1928) ja Elina Ignatius (1867–1926).
Waris toimi Turun yliopistossa sekä kasvitieteen professorina että rehtorina ja sittemmin Helsingin yliopistossa kasvifysiologian professorina.
Waris kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta normaalilyseosta vuonna 1911. Osallistuttuaan sisällissotaan 1918 valkoisten joukoissa hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1919, lisensiaatiksi 1922 ja tohtoriksi 1923. Waris nimitettiin vuonna 1925 Turun yliopiston kasvitieteen vt. professoriksi, ja vuonna 1927 professoriksi. Hän toimi Turun yliopiston vararehtorina vuosina 1941–1945 ja rehtorina 1945–1948. Vuonna 1953 Waris nimitettiin Helsingin yliopiston kasvifysiologian professoriksi, ja hän hoiti virkaa vuoteen 1959 asti.
John Howard Northrop
John Howard Northrop (5. heinäkuuta 1891 Yonkers– 27. toukokuuta 1987 Wickenburg) oli yhdysvaltalainen biokemisti. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1946 tiettyjen entsyymien puhdistamisesta ja kiteyttämisestä. Northrop jakoi palkinnon James B. Sumnerin ja Wendell Meredith Stanleyn kanssa
Northrop opiskeli Columbian yliopistossa ja sai filosofian tohtorin arvon vuonna 1915. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän tutki etanolin, ja asetonin tuottamista käymisen avulla. Tämä johti Northropin entsyymien tutkimiseen.
Vuonna 1929 hän eristi ja kiteytti pepsiinin ja selvitti sen olevan proteiinin. Vuonna 1938 hän eristi ja kiteytti ensimmäisen tunnetun bakteriofagin ja selvitti, että se koostuu nukleoproteiinista. Lisäksi Northrop eristi ja kiteytti pepsinogeenin, trypsiinin, kymotrypsiinin ja karboksipeptidaasin. Vuodesta 1916 Norhtrop toimi Rockefeller-yliopiston palveluksessa vuoteen 1961 saakka, jolloin hän jäi eläkkeelle.
Koirankarvan kehräys
Koiran karva on monipuolinen ja lämmin materiaali käsitöihin, kuten esimerkiksi villapaitoihin, lapasiin, ja sukkiin. Koirankarvan hyviä ominaisuuksia ovat mm. pohjavillan lämpöarvo, joka on jopa angoran luokkaa. Koska yksittäinen pohjavillan karva on hyvin ohut ja ontto, on se ihanteellinen materiaali tuotteille, joilta vaaditaan hyvää lämpöarvoa.
Koiran pohjavilla on yhtä hyvin käytettävissä langan materiaalina kuin lampaan tai vaikkapa alpakan villa. Koiran karvaa voidaan kehrätä langaksi joko käsin tai koneellisesti. Kehrättävän karvan pituuden tulisi olla vähintään 3 cm pitkää. Koirankarvan laaduista riippuen voi lankaa kehrätä rukilla 100% koirankarvana, mutta useimmiten siihen kannattaa karvan pehmeyden sekä kestävyyden vuoksi lisätä esimerkiksi lampaan villaa. Koirankarva on itsepuhdistuvaa ja lasipintaista. Mikäli lumi ja roskat eivät tartu koiran turkkiin luonnostaan, säilyy tämä ominaisuus koirankarvalangassakin.
Koirankarvalangan materiaaliksi kelpaa niin koirasta kammattu pohjavilla kuin myös siitä trimmattu (ts. leikattu) karva. Koirankarvalangan lopputulos riippuu aina kehrättävän materiaalin koirarodusta ja sen karvan ominaisuuksista. Koirankarva työstetään langaksi tavanomaisen kehruun tavoin.
Hollannin Grand Prix 1980
Hollannin Grand Prix 1980 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 31. elokuuta 1980 Zandvoortin radalla Hollannissa. Kilpailun voitti Brabhamilla ajanut Nelson Piquet.
Horn af Åminne
Horn af Åminne on Horn-suvun haara, joka omisti Joensuun kartanon Halikossa. Horn-suvun kantaisänä lienee ollut Olof Matsson, joka asui Joensuun kartanossa. Henrik Olavinpoika seurasi isäänsä kartanonherrana, mutta kuitenkin vasta Henrikin pojanpojasta Klaus Kristerinpoika Hornista katsotaan Horn af Åminne -sukuhaaran alkavan.
Horn af Åminne ei jäänyt muita Horn-suvun sukuhaaroja vähäisemmäksi, vaan yhtä lailla monet haaran jäsenistä kohosivat korkealle Ruotsin valtakunnan virkoihin. Nykyään sukuhaara elää kreivillisenä sukuna nro 92 (Ruotsin ritarihuone).
Neuvostoliiton kielipolitiikka
Neuvostoliiton kielipolitiikalla viitataan Neuvostoliiton suhtautumiseen eri kansallisuuksien kieliin. Vaikka virallista kieltä ei ollut, Neuvostoliitossa venäjällä oli yleisliittolaisen kielen asema. Venäjän kieltä opiskeltiin kaikissa Neuvostoliiton tasavalloissa ja virastoissa oli osattava venäjää.
Venäjän ohella Neuvostoliitossa oli eri kansallisuuksien pienempiä kieliryhmiä, jotka ajoittain joutuivat syrjittyyn asemaan. Eri tasavalloissa myös kansan oma kieli oli alueesta riippuen merkittävässä asemassa.
Pargas Idrottsförening
Pargas Idrottsförening eli lyhyemmin PIF on urheiluseura Paraisilta. Se tunnetaan etenkin käsipallosta, jalkapallosta ja suunnistuksesta. Seuran muita lajeja ovat hiihto, salibandy, voimistelu ja yleisurheilu. Seura on perustettu vuonna 1914 nimellä Pargas Malms Idrottsförening eli PMIF.
Seuran jalkapallon edustusjoukkue on pelannut kaudesta 2007 Kolmosessa. Korkeimmillaan PIF on pelannut kolme kautta myös Suomen toiseksi korkeimmalla eli nykyistä Ykköstä vastaavalla sarjatasolla kausina 1939, 1948 ja 1994. Kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Kakkosessa PIF on pelannut 12 kautta ja kaudella 1993 se voitti sarjan länsilohkon.
Menestyneisimpiin seuran kasvatteihin lukeutuvat Jonatan Johansson, Tommy Lindholm ja Mathias Lindström sekä naisjalkapalloilijat Jessica Thorn ja Anna Westerlund.Pelaajia, jotka ovat pelanneet sekä Suomen pääsarjatasolla, että PIF:ssä.
Käsipallossa PIF pelasi 1990-luvun taitteessa kolmesti Suomen Cupin finaalissa, mutta hävisi joka kerta. Miesten SM-sarjassa seura on pelannut 28 kautta, viimeksi vuonna 2016. Näiltä kausilta PIF on saavuttanut yhteensä viisi SM-pronssia.
Lisäksi PIF on pelannut kaksi kautta futsalin Suomen pääsarjatasolla eli Futsal-liigassa. Lisäksi seura on pelannut kaksi kautta jääpallon pääsarjatasolla.
Suunnistuksessa Pargas IF voitti naisten Tiomilan vuonna 1999. Seuraa on edustanut muun muassa Eija Koskivaara, Sanna Nymalm ja Yvonne Gunell.
Sinäpä sen sanoit
"Sinäpä sen sanoit" on sanonta, jota käytetään muistuttamaan keskustelukumppania juuri äskettäin esillä olleesta asiasta. Tätä sanontaa on käyttänyt Uuden testamentin mukaan muun muassa Jeesus Nasaretilainen keskustellessaan Juudas Iskariotin kanssa:
"Niin Juudas, joka hänet kavalsi, vastasi ja sanoi: "Rabbi, en kai minä ole se?" Hän sanoi hänelle: "Sinäpä sen sanoit"." (Matt. 26:25)
Jodidi
Jodidi (I) on anioni, jossa jodiatomiin on liittynyt yksi ylimääräinen elektroni, tai ioniyhdiste, jossa jodidi-ioni on anionina. Tällaiset ioniyhdisteet ovat vetyjodidin suoloja, ja niissä on tavallisesti kationina jokin metalli-ioni.
Tavallisia yhdisteitä ovat natriumjodidi NaI ja kaliumjodidi KI. Tunnetaan myös hopeajodidi AgI, jolla on merkitystä valokuvauksessa sekä lääkinnässä antiseptina. Edelleen kiinteää hopeajodidia on käytetty keinotekoisen sateen tuottamisessa pilvien kokoamiseen.
Jodideiksi kutsutaan myös joitakin kovalenttisia yhdisteitä kuten hiilitetrajodidia CI.
Kolmenarvoisesta raudasta Fe ei saada aikaan vesiliuoksessa jodidia, vaan tilanteessa syntyy jodimolekyylin ja jodidi-ionin muodostama trijodidi-ioni I. Samalla tavoin alkuaineena jodi I liukenee veteen huonommin kuin jodidiliuokseen.
Paitsi antiseptina on jodidin havaittu auttavan kilpirauhasen liikatoiminnasta kärsiviä potilaita, koska jodidi estää liian tyroksiinin ja muiden kilpirauhashormonien vapautumisen verenkiertoon.
Institución Libre de Enseñanza
Institución Libre de Enseñanza (ILE) oli Espanjan pääkaupungissa Madridissa vuosina 1876–1936 toiminut yksityinen oppilaitos, joka otti opetuksessaan vaikutteita Karl Christian Friedrich Krausen filosofiasta.
ILE:n perusti Francisco Giner de los Ríos ja joukko muita Madridin keskusyliopistosta eronneita professoreja (mukanaan Gumersindo de Azcárate ja Nicolás Salmerón) puolustaakseen oikeuttaan omiin opetusmetodeihinsa, joita siihen aikaan vallinnut opetusjärjestelmä ei suvainnut. Instituutin perusperiaatteita oli vapaa oppiminen, jossa kaikenlaiset ideat saivat kukoistaa ilman uskonnollisia ja poliittisia rajoitteita.
ILE julkaisi lehteä nimeltä "Boletín de la Institución Libre de Enseñanza", joka sisälsi useiden arvostettujen pedagogien, tutkijoiden, filosofien ja kirjailijoiden kirjoituksia. Heihin lukeutuivat muun muassa Bertrand Russell, Henri Bergson, Charles Darwin, John Dewey, Santiago Ramón y Cajal, Miguel de Unamuno, Maria Montessori, Leo Tolstoi, H. G. Wells, Rabindranath Tagore, Juan Ramón Jiménez, Gabriela Mistral, Benito Pérez Galdós, Emilia Pardo Bazán, Azorín, Eugeni d'Ors ja Ramón Pérez de Ayala.
Troisdorf
Troisdorf [] on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Se on noin 72 000 asukkallaan Rhein-Siegin piirikunnan suurin kaupunki. Se sijaitsee Bonnin ja Kölnin kaupunkien välissä, josta kertoo muun muassa siellä sijaitseva Kölnin–Bonnin lentoasema. Kölnin ja Bonnin lisäksi Troisdorfilla on rajaa Lohmarin, Siegburgin, Sankt Augustinin ja Niederkasselin kanssa.
Troisdorfin kaupungin kehitys alkoi 1800-luvulla teollistumisen myötä. Se sai kaupunginoikeudet vuonna 1952. Kaupunki on jaettu 12 kaupunginosaan, joista väkirikkain on Mitte noin 16 000 asukkaallaan. Asukasluvullisesti pienin kaupunginosa on Müllekoven, jossa asuu noin 2 000 ihmistä.
Italian Grand Prix 1980
Italian Grand Prix 1980 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 14. syyskuuta 1980 poikkeuksellisesti Monzan sijasta Imolan radalla Italiassa. Kilpailun voitti Brabhamilla ajanut Nelson Piquet. Vuosina 1981–2006 Imolassa ajettiin San Marinon Grand Prix.
Kanadan Grand Prix 1980
Kanadan Grand Prix 1980 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 28. syyskuuta 1980 Circuit Île Notre-Damella Kanadassa. Kilpailun voitti Williamsilla ajanut Alan Jones, joka voitollaan varmisti uransa ensimmäisen ja ainoaksi jääneen mestaruuden.
Trenton Merricks
Trenton Merricks on yhdysvaltalainen filosofi ja Virginian yliopiston professori. Hänen erikoisalojaan ovat metafysiikka, tietoteoria, uskonnonfilosofia ja mielenfilosofia. Merricks väitteli tohtoriksi Notre Damen yliopistosta vuonna 1994 Alvin Plantingan ohjauksessa.
Hänet tunnetaan kenties parhaiten nihilismistään, niin kutsutusta osittaisesta mereologisesta nihilismistä ("Objects and Persons", 2001), jonka mukaan sellaiset asiat kuin tuolit ja puut eivät ole olemassa yhtenäisinä kappaleina. Sen sijaan ne ovat hiukkasten järjestelmiä. Tämän vuoksi arkikokemuksemme mukaiset aistimukset niistä ovat osin virheellisiä.
Ovi (täsmennyssivu)
Ovi voi tarkoittaa jotakin seuraavista:
Room on Fire
Room on Fire on yhtyeen The Strokes toinen studioalbumi, joka julkaistiin lokakuussa 2003. Se omistettiin Aaron Wilkinsonille.
Grammy-voittaja tuottaja Nigel Godrich (Radiohead, Travis, Beck) suunniteltiin tuottamaan levyn, mutta hänet potkittiin ulos, koska yhtyeestä tuntui, että hän teki kappaleet "sieluttomiksi", ja yhtye palasi "Is This It:in" tuottajaan Gordon Raphaeliin.
"Room on Fire" sai lämpimiä arvosteluja, ja nousi sijalle #2 Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja debytoi sijalla #4 Billboard 200-listalla, myyden lopulta 597 000 kappaletta Yhdysvalloissa (kultaa) (lokakuuhun 2006 mennessä), joten se myi vähemmän kuin ensimmäisen albumin 1 miljoonaa kopiot.
Albumin avausraita "What Ever Happened?", oli Sofia Coppolan vuoden 2006 elokuvan "Marie Antoinette:n" soundrackilla.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Julian Casablancas ja sovittanut The Strokes, ellei toisin mainittu.
Yhdistyneen kuningaskunnan painoksen kappaleet ”The Way It Is” ja ”The End Has No End” ovat käänteisessä järjestyksessä.
Ems
Ems (, ) on joki luoteisessa Saksassa. Se saa alkunsa Nordrhein-Westfalenin osavaltion Schloß Holte-Stukenbrockista ja virtaa läpi Ala-Saksin. Joki laskee Pohjanmereen Dollartin lahteen Emdenin kaupungin alueella. Sen pituus on 371 kilometriä. Suurimpia kaupunkeja joen varrella ovat Emden, Rheine ja Gütersloh.
Vladimir Rebikov
Vladimir Ivanovitš Rebikov (, 31. toukokuuta 1866 – 1. lokakuuta 1920) oli myöhäisromanttinen venäläinen säveltäjä ja pianisti.
Rebikov syntyi Krasnojarskissa Siperiassa ja aloitti musiikinopintonsa äitinsä johdolla. Hän valmistui Moskovan yliopiston filologisesta tiedekunnasta. Musikaalista koulutusta hän sai Moskovan konservatoriossa ja sen jälkeen Berliinissä ja Wienissä. Säveltäjä asettui Jaltaan vuonna 1909.
Rebikovin varhaisessa tuotannossa on vaikutteita Pjotr Tšaikovskin työstä. Hän sävelsi mm. pianokappaleita, lauluja ja huomattavan määrän lapsille suunnattua musiikkia. Näyttämömusiikin alalla hänen merkittävimpiä teoksiaan oli ooppera "Jolka" (1903). Kuollessaan Jaltassa 54-vuotiaana Rebikov oli kuitenkin lähes unohdettu hahmo; hän uskoi Claude Debussyn, Aleksandr Skrjabinin ja Igor Stravinskin kaltaisten säveltäjien tulleen kuuluisiksi käyttämällä hyväkseen hänen ideoitaan.
Derek Parfit
Derek Parfit (11. joulukuuta 1942 – 1. tammikuuta 2017) oli englantilainen filosofi, joka oli erikoistunut yksilön identiteetin, rationaalisuuden ja etiikan ongelmiin ja näiden välisiin yhteyksiin. Hän toimi Oxfordin yliopiston All Souls Collegen vanhempana tutkijajäsenenä sekä New Yorkin, Harvardin ja Rutgersin yliopistojen vierailevana professorina.
Mehmed V
Mehmed V ( tai "Reşat Mehmet"; 2. marraskuuta 1844 – 3. heinäkuuta 1918) oli 35. Ottomaanien sulttaani. Hän oli sulttaani Abdul Mejidin poika. Kuten useat potentiaaliset kruunuperilliset, hänet oli suljettu 30 vuodeksi palatsin haaremeihin. Yhdeksän vuotta niistä hän vietti täysin yksin. Sinä aikana hän opiskeli vanhaa Persian tyylistä runoutta ja oli kehuttu runoilija.
Nuorturkkilaiset asettivat hänet valtaan huhtikuun 27. päivänä 1909, mutta hänellä ei ollut poliittista valtaa. Hän oli kouluja käynyt herrasmies, mutta ei kovin voimakastahtoinen poliitikkona. Varsinaiset päätökset tekivät useat ottomaanien hallituksen jäsenet ja viimein, ensimmäisen maailmansodan aikana, kolme paššaa: Enver pašša, Talat pašša, ja Djemal pašša. Mehmed V vastusti liittoutumista Saksan kanssa 1914, mutta Enver paššan johdolla valtakunta osallistui sotaan Keskusvaltojen puolella. Tällöin Mehmed V kutsui Jihadin, muslimien pyhän puolustussodan kaikkia liittoutuneiden maita vastaan. Suurin osa osmanien alaisuudessa olleista arabimaista säilyi uskollisena isäntämaalleen, mutta niiden taistelulla ei ollut suurta merkitystä sodankäyntiin. Tätä lukuun ottamatta Mehmed V ei juuri osallistunut Osmanien valtakunnan sodanajan politiikkaan.
Mehmed V kuoli heinäkuun kolmantena päivänä 1918, 73 vuoden iässä, vain neljä kuukautta ennen kuin keskusvallat antautuivat ensimmäisessä maailmansodassa. Osmanien valtakunta oli jo ajautumassa loppuaan kohden, mutta Mehmed V ei ehtinyt nähdä sen lopullista hajoamista.
M/S Stena Spirit
M/S Stena Spirit () on Stena Line -varustamon autolautta, joka on koko ikänsä liikennöinyt Ruotsin Göteborgin ja Saksan Kielin väliä. Laivan kotisatama on Nassau ja se liikennöi Bahaman lipun alla. Laiva voi kuljettaa 2 500 matkustajaa, joita varten on 2 204 vuodetta. Henkilöautoja mahtuu mukaan 700 kappaletta, sillä autokansien pituus on 1 628 kaistametriä.
Laivan rakentaminen kesti kauan Puolan poliittisen tilanteen vuoksi ja 1987 se siirrettiin viimeisteltäväksi Göteborgiin Cityvarvet-telakalle. Kastamisen suoritti Ruotsin kuningatar Silvia Kielissa 10. helmikuuta 1988. Vuonna 1999 laiva oli korjattavana Landskronassa Öresundsvarvet-telakalla. Siitä muun muassa poistettiin 80 hyttiä, jotta saatiin lisää tilaa trailereille. Laivassa on ravintola, baari, kauppa, konferenssitilat, peliautomaatteja, rahanvaihtotoimisto, leikkihuone ja elokuvateatteri. Aluksen polttoaineenkulutus on 75 tonnia/24 h.
Harry Nilsson
Harry Edward Nilsson III (15. kesäkuuta 1941 – 15. tammikuuta 1994) oli yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä sekä kitaristi ja pianisti. Hän nousi maineeseen 1960-luvulla. Häneen viitataan usein pelkällä sukunimellä Nilsson.
New Yorkin Brooklynissä syntynyt Nilsson muutti 12-vuotiaana perheensä kanssa Kaliforniaan, teini-iässä pariksi vuodeksi takaisin New Yorkiin ja taas Kaliforniaan. Hän oli töissä elokuvateattereissa ja kalifornialaispankin tietokonekeskuksessa, mutta haaveili lauluntekijän urasta. Hän teki mainosmusiikkia, studiokeikkoja ja surkeasti myyneen singlen nimellä Johnny Miles. Tuottaja Phil Spector oli ensimmäisiä, jotka kiinnostuivat Nilssonin lauluista. Spector nauhoittikin niitä muun muassa The Ronettes-yhtyeen kanssa, mutta levylle ne eivät vielä päätyneet. Lopulta The Monkees levytti yhden Nilssonin lauluista, RCA Victor teki levytyssopimuksen ja Nilsson uskalsi jäädä pois pankkityöstä.
Nilssonin toinen albumi "Pandemonium Shadow Show" (1967) sai hyvät kritiikit, ja kaupallinen menestys huipentui albumiin "Harry" vuonna 1969. Nilsson voitti uransa aikana muun muassa kaksi Grammy-palkintoa. Suosio alkoi kuitenkin hiipua artistin lähdettyä RCA Victorilta. Tunnetuimpien kappaleiden joukkoon lukeutuvat ”Without You”, ”Coconut” ja ”Everybody’s Talkin’”, Fred Neilin laulu, jonka Nilsson julkaisi vuonna 1968 albumillaan "Aerial Ballet" ja joka päätyi seuraavana vuonna John Schlesingerin ohjaaman elokuvan "Keskiyön cowboy" tunnuslauluksi ja toi Nilssonille Grammyn.
Nilsson kirjoitti muiden projektiensa ohessa televisioon ja elokuviin. Vuonna 1972 hän teki käsikirjoituksen ja musiikin tunnin mittaiseen koko perheen animaatioelokuvaan "Kärki" ("The Point"), jonka kertojana toimi Dustin Hoffman. Nilsson oli myös musikaalisäveltäjä. Hän kärsi vuonna 1993 vakavan sydänkohtauksen, mutta toipui ja jatkoi levyttämistä. Hän kuitenkin kuoli sydänvikaan 15. tammikuuta 1994 vain 52 vuoden iässä.
Virallinen sivusto
Rolf Kullberg
Rolf Evert Kullberg (3. lokakuuta 1930 Pohja – 3. syyskuuta 2007 Espoo) oli Suomen Pankin pääjohtaja vuosina 1983–1992.
Kullberg oli koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri (Åbo Akademi 1955). Hän työskenteli muun muassa Fiskarsissa, Yhdyspankissa ja valtiovarainministeriön kansantalousosaston osastopäällikkönä 1971–1972. Hän teki jo lisensiaatintyönsä rahamarkkinoiden kehityksestä 1950-luvulla. Yhdyspankissa hän vastasi muun muassa taloudellisesta tutkimuksesta.
Vuonna 1974 Kullberg nimitettiin Suomen Pankin johtokunnan jäseneksi.
Kullberg oli ensimmäisiä, jotka 1980-luvun loppupuolella julkisesti varoittelivat vallalla olleesta huolettomasta velanotosta ja "kulutusjuhlasta". Lama iskikin vuosikymmenen vaihteen jälkeen. Kullberg kannatti vakaata markkaa, ja kun valuutta devalvoitiin 1991, hän olisi halunnut erota Suomen Pankista. Presidentti Koiviston toivomuksesta Kullberg kuitenkin jatkoi vielä seuraavaan vuoden huhtikuuhun asti. Kullbergiä on väitetty (esimerkiksi Mauno Koiviston ja Harri Holkerin lisäksi) yhdeksi lamaan syyllisistä.
Kullbergin muistelmateos "Ja niin päättyi kulutusjuhla" ilmestyi vuonna 1996. Hän kuoli vaikeaan sairauteen 76 vuoden iässä syksyllä 2007.
Tanotorvi
Tanotorvi on Helsingissä Kaarelan kaupunginosassa vuodesta 1964 ilmestynyt lehti. Lehti on kuulunut Kaarelan kaupunginosan arkeen vuosikymmeniä. Nimi "tanotorvi" merkitsee ’tuohitorvea’. Nykyään lehti on paitsi Kaarelan myös koko läntisen Helsingin ja Vantaan kaupunkirajan (Myyrmäki, Kaivoksela, Louhela) kulttuuri- , urheilu- ja kotiseutujulkaisu. Se välittää tietoja alueen tapahtumista, ottaa kantaa erilaisiin ongelmiin ja ajaa asukkaiden etua.
"Tanotorvi" ilmestyy 12 kertaa vuodessa 16–24-sivuisena eurotabloidina, ja lehdellä on noin 80 000 lukijaa. Lehti tukee paikallista kulttuuri-, urheilu- ja yritystoimintaa.
Nicholas Rescher
Nicholas Rescher (s. 15. heinäkuuta 1928 Hagen, Saksa) on yhdysvaltalainen filosofi, joka on toiminut pitkään Pittsburghin yliopistossa. Hän on nykyään yliopiston filosofian professori ja tieteenfilosofiaan keskittyneen Center for the Philosophy of Science -tutkimuskeskuksen johtaja.
Rescher väitteli tohtoriksi Princetonin yliopistosta vuonna 1951 22-vuotiaana, laitoksen tuohonastisen historian nuorimpana. Hän on kirjoittanut noin 100 kirjaa ja 400 artikkelia monilta filosofian alueilta, mukaan lukien logiikka, tietoteoria, tieteenfilosofia, metafysiikka ja arvoteoria. Hänet tunnetaan ennen kaikkea pragmatismin ja viime aikoina prosessifilosofian puolestapuhujana.