hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Grunion
Grunion ("Leuresthes tenuis") on n. 19 senttimetrin pituinen kala, joka kuuluu hopeakylkikalojen lahkoon ("Atheriniformes"). Se elää Tyynessämeressä Kalifornian rannikolla. Grunionin selkäevät ovat hyvin pienet ja ovat lähellä pyrstöä.
Grunionien lisääntyminen on riippuvainen vuorovesirytmistä. Ne nousevat maalis-elokuussa hiekkarannalle tulvavuoksen ollessa korkeimmillaan, parittelevat ja jättävät munat hiekalle. Kahden viikon päästä seuraavan tulvavuoksen aikaan poikaset kuoriutuvat ja huuhtoutuvat aaltojen mukana mereen.
Organogeneesi
Organogeneesi on alkionkehityksen vaihe, jonka aikana kudokset ja elimet erilaistuvat. Se alkaa gastrulaation jälkeen, ihmisalkiossa neljän viikon ikäisenä ja päättyy yhdeksänteen viikkoon. Lähekkäisten solujen vuorovaikutukset, induktiot, ohjaavat solut erilaistumaan tiettyyn suuntaan.
Organogeneesi alkaa keskushermoston erilaistumisella, kun mesodermin solut indusoivat ektodermin soluja. Tämä primaari-induktio käynnistää mesenkyymin ja epiteelin välisen vuorovaikutuksen. Solujen välisen viestinnän seurauksena määräytyy asteittain solujen lopullinen erilaistumissuunta.
Karkeasti jaoteltuna ektodermista kehittyy hermosto, iho ja sen johdannaiset sekä osin aistimet. Mesodermista sen sijaan kehittyvät lihaksisto, verenkiertojärjestelmä, tukikudos, sukurauhaset ja monet sisäelimet ja endodermista hengitystiehyet, ruoansulatuskanava ja ruoansulatusrauhaset. Monet elimet kuitenkin sisältävät soluja useammasta kuin yhdestä alkiokerroksesta.
Soluilla on oltava kyky, kompetenssi, vastaanottaa signaali ja kehittää sille vaste. Viestinnälle on tyypillistä induktiokohtien poikittaiset yhteydet, cross talk, jolloin yksi kehityskohta voi saada useita signaaleja eri puolilta alkiota yhtä aikaa.
Induktiot ovat usein parakriinista kasvutekijöiden tai solun ulkoisen tilan välittämää, jukstakriinistä, viestintää. Tunnetuimpia kasvutekijöitä ovat FGF:t, Wnt:t, Hedgehogit, TGF-β ja Notch-molekyylit. Kasvutekijöillä on paljon erilaisia tehtäviä alkion eri kehitysvaiheissa. Homeobox-geenit vaikuttavat eri kudosten ja elinten keskinäiseen sijaintiin sekä muotoon. Solun vaste induktioon voi olla myös apoptoosi.
Friedrich August Stüler
Friedrich August Stüler (28. tammikuuta 1800 Mühlhausen – 18. maaliskuuta 1865 Berliini) oli preussilainen rakennusmestari ja aikansa arvovaltaisimpia berliiniläisiä arkkitehteja. Stülerin merkittävimpänä rakennuksena pidetään Berliinin Museumsinselilla sijaitsevaa Neues Museumia. Hän suunnitteli myös Berliner Stadtschlossin pääsisäänkäynnin riemukaaren kupurakenteen.
Kalevan Rasti
Kalevan Rasti on vuonna 1950 perustettu joensuulainen suunnistusseura. Seura on tullut tunnetuksi panostuksestaan suunnistustaidon kehittämiseen ja menestyksestään viestisuunnistuksessa. 2000-luvulla Kalevan Rasti on ollut Suomen menestyksekkäin suunnistusjoukkue kuudella Jukolan viestin voitollaan. Seuran lyhennys on KR. Puheenjohtaja on Veli-Matti Lonka.
Kalevan Rasti järjestää kaikille avoimia kuntosuunnistuksia eli iltarasteja viikoittain Joensuun lähiympäristön monipuolisissa maastoissa huhti-lokakuussa.
Kalevan Rasti oli järjestämässä vuosien 1982 ja 2000 Jukolan viestiä. Molemmat järjestettiin Liperin Pärnävaaralla. KR järjesti vuoden 2017 Jukolan viestin Enon kirkonkylän kupeessa Harpatinvaaran ympäristössä.
Vuonna 2006 seura järjesti Fin 5 -suunnistusviikon sekä tarkkuussuunnistuksen ja pyöräsuunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut Joensuun ympäristön suppa- ja harjumaastoissa.
Sotilasfarssi
Sotilasfarssi on sotilaselämää parodioiva elokuva. Yleensä sotilasfarssissa ollaan varusmiespalveluksessa tai kertausharjoituksissa, harvemmin varsinaisessa sotatilanteessa.
Sotilasfarssi oli Suomessa 1950-luvulla yleinen elokuvatyyppi. Fennada-Filmi valmisti vuosina 1952–1958 yhteensä seitsemän elokuvan sarjan. Myös Suomen Filmiteollisuus tuotti vuosikymmenien mittaan useita sotilasfarsseja kuten esimerkiksi "Serenaadi sotatorvella" ja "Majuri maantieltä". Sotilaselämän parodiointi oli suosittua myös muissa tuon ajan suomalaisissa elokuvissa. Kasarmiolot ja kantahenkilökuntaan liitetyt stereotypiat olivat tuttuja lähestulkoon jokaiselle miespuoliselle suomalaiselle ja tästä saattoi ammentaa aiheita moniin elokuviin.
Sotilasfarssien asetelmat olivat eri elokuvissa melko samanlaisia. Lemmenjuonia punottiin oman sosiaaliluokan sisällä. Aliupseeri ja varusmiehet heilastelivat yleensä upseerin kotiapulaisen kanssa ja usein nokkela varusmies vei voiton tyhmähköstä, savolaisesta vääpelistä. Komentajan tytär sitten sai seuraa nuorista ja komeista upseereista tai koulutetuista, fiksuista rivimiehistä.
Sotilasfarsseissa näyttelivät samat näyttelijät yleensä tietynkaltaisia rooleja. Varusmiesrooleissa olivat useimmiten Lasse Pöysti, Tommi Rinne, Sakari Halonen, Leo Jokela, Seppo Kolehmainen ja "ensimmäisessä aallossa" 1930-luvun lopulla Kaarlo Angerkoski. Aliupseerirooleissa esiintyivät usein Reino Valkama, Pentti Viljanen, Pentti Irjala ja Santeri Karilo. Viljasta lukuun ottamatta he näyttelivät tosin välillä korkeitakin upseereita. Upseerirooleissa näytteli erityisesti Kullervo Kalske, mutta useampia rooleja oli myös Paavo Jänneksellä, Uuno Montosella, Veikko Uusimäellä ja pari myös Tauno Palolla. Heikki Heino näytteli sekä varusmiestä että upseeria.
Lajityypin uudempia tuotoksia ovat "Likainen puolitusina" (1982), "Uuno Turhapuro armeijan leivissä" (1984), sekä viisi "Vääpeli Körmy" -elokuvaa 1990-luvulla.
Dave Hill
David John ”Dave” Hill (s. 4. huhtikuuta 1946 Devon, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilaisen Slade-yhtyeen kitaristi. Hänen tavaramerkkejään olivat mitä kummallisimmat asusteet (esimerkiksi kimaltava nunnakaapu), korkeat platform-kengät sekä Superyob-kitara.
Vuonna 1962 Hill perusti koulukavereidensa kanssa Cliff Richardin kappaleen mukaan nimetyn yhtyeen "The Young Ones". Yhtye soitti lähinnä Chuck Berryn ja The Shadowsin covereita. The Young Onesin jälkeen Hill oli mukana kokoonpanossa nimeltä "Brad Ford and The Sundowners", joka saavutti paikallista julkisuutta ja keikkaili ahkerasti. Hill soitti samaan aikaan myös vanhemmille kuulijoille suunnatussa tanssimusiikkiyhtyeessä. Seuraavaksi "The Vendors" -nimisen yhtyeen manageri huomasi Hillin lahjat, ja koesoitossa Hill teki vaikutuksen Chuck Berry -riffeillään. "The Vendorsissa" Hill tapasi ensi kertaa tulevan yhtyetoverinsa, myöhemmin Slade-yhtyessä rumpuja soittaneen Don Powellin.
1980-luvun loppupuolella Sladen toiminnan hiipuessa Hill jatkoi musiikillista uraansa uusien kappaleiden muodossa sekä myöhemmin Slade II -yhtyeen kitaristina.
Thierry Gueorgiou
Thierry Gueorgiou (s. 30. maaliskuuta 1979) on ranskalainen 14-kertainen suunnistuksen maailmanmestari. Gueorgiou asuu Ruotsissa avopuolisonsa Annika Billstamin kanssa ja edustaa joensuulaista Kalevan Rastia.
Gueorgiou on voittanut suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailuissa keskimatkan kahdeksan kertaa (2003, 2004, 2005, 2007, 2008, 2009, 2011 ja 2017) sekä sprintin vuonna 2007, pitkän matkan vuosina 2011, 2013, 2014 ja 2015 sekä viestin vuonna 2011. Lisäksi hän on voittanut keskimatkan Euroopan-mestaruuden kolme kertaa (2004, 2006 ja 2008). Jukolan viestin hän on voittanut Kalevan Rastin joukkueessa vuosina 2004, 2005, 2007, 2013 ja 2014 sekä Tiomilan vuosina 2010, 2011, 2013 ja 2014. Tämä tekee hänestä yhden lajin menestyneimmistä urheilijoista.
Gueorgioun meriitteihin kuuluvat myös suunnistuksen maailmancupin kokonaiskilpailun voitot vuosina 2006 ja 2007. Maailmancupin osakilpailuvoittoja hänellä on yhteensä 18. Gueorgiou on ollut ajoittain ylivoimainen varsinkin keskimatkalla, esimerkkinä mainittakoon vuoden 2003 Sveitsin MM-kisojen keskimatkalla hänen voittomarginaalinsa toiseksi tulleeseen oli jopa 2,5 minuuttia.
Nykyään Gueorgiou toimii Ruotsin suunnistusmaajoukkueen valmentajana.
Jim Lea
James Whild ”Jim” Lea (s. 14. kesäkuuta 1949 Wolverhampton, Iso-Britannia) on brittiläinen muusikko, joka soitti bassoa glamrock-yhtyeessä Slade.
Lapsena Lea soitti sekä klassista musiikkia orkesterissa että kevyempää musiikkia yhdessä koulukavereidensa kanssa. Lea soitti ainakin kolmessa eri yhtyeessä ennen liittymistään "In Betweensiin", jossa Noddy Holder, Dave Hill ja Don Powell jo soittivat. Myöhemmin yhtyeestä kehittyi Slade, jossa hiljaisin ja ehkä musiikillisesti lahjakkain Lea räätälöi suurimman osan hiteistä yhdessä laulaja Noddy Holderin kanssa.
Liejukampela
Liejukampela ("Hippoglossoides platessoides") on noin 30–50 senttimetriä pitkä kampela, jonka silmät ovat oikealla kyljellä. Se elää Pohjois-Atlantilla hiekka- ja mutapohjilla 10–400 metrin syvyydessä ja syö esimerkiksi käärmetähtiä, matoja ja rapuja sekä pikkukaloja.
Pohjoisilla kannoilla kutu tapahtuu kesällä ja eteläisillä keväällä. Munia syntyy kerralla kymmeniä tuhansia, ja ne jäävät kellumaan pintaveteen kunnes kuoriutuvat.
Don Powell
Donald George (Don) Powell (s 10. syyskuuta 1946 Bilstron, Staffordshire, Englanti) on englantilainen rumpali. Powell tuli kuuluisaksi englantilaisessa glam rock- yhtye Sladessa.
Lapsena Don harrasti mm. lukemista, liikuntaa ja partiota. Muutamassa yhtyeessä The Rolling Stones- ja The Kinks -covereita soitettuaan Powell liittyi The Vendorsiin, jossa soitti tuleva Slade-kitaristi Dave Hill.
Myöhemmin Slade-uransa huipulla Powell vaipui noin kolmeksi viikoksi koomaan ajettuaan 4.7.1973 autolla päin rakennuksen seinää tyttöystävänsä kanssa. Tyttöystävä Angela kuoli välittömästi. Vastoin lääkärien odotuksia Powell kuitenkin heräsi koomasta ja toipui erittäin nopeasti ja pääsi palaamaan työhönsä bändikavereiden avustamana. Powell kuitenkin kärsi ja kärsii edelleen muistinmenetyksistä, mitä hän yrittää paikata kirjoittamalla illalla nukkumaan mennessään muistilappuja, joissa kerrotaan hänen olinpaikkansa ja aamulla ensimmäisenä suoritettavat tehtävät.
Vuonna 1993 Powell joutui jälleen auto-onnettomuuteen, mutta selvisi tällä kertaa murtuneella nenällä ja ruhjeilla.
Nykyään Powell asuu Tanskassa nykyisen tyttöystävänsä kanssa.
Hekaton
Hekaton Rhodoslainen (, 100-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen stoalainen filosofi. Hänen elämästään tiedetään ainoastaan, että hän oli Panaitioksen oppilas. Hekatonin teoksista yhtäkään ei ole säilynyt. Cicero kuitenkin mainitsee hänen kirjoittaneen teoksen "Velvollisuuksista" (ainakin kuusi kirjaa) ja omistaneen sen Quintus Tuberolle. Muita Hekatonin teoksia olivat "Jutuista" (ainakin kaksi kirjaa), "Päämäärästä" (ainakin seitsemän kirjaa), "Hyveistä" (ainakin kolme kirjaa), "Hyvistä asioista" (ainakin yhdeksän kirjaa), "Paradokseista" (ainakin kolme kirjaa) ja "Tunteista" (ainakin kaksi kirjaa).
Ciceron mukaan Hekaton puolusti yksityisomaisuutta: viisaan velvollisuus oli pitää huolta omaisuudestaan rikkomatta kuitenkaan tapoja, lakeja ja perinnäissäädöksiä. Rikkautta ei kuitenkaan pitänyt havitella vain itseä varten vaan lapsia, sukulaisia, ystäviä ja etenkin valtiota varten. Hekaton piti yksityisten rikkautta valtion rikkautena. Ciceron mukaan Hekaton sanoi myös, että kaikesta häntä itseään hyödyttävästä hän jättäisi tekemättä vain sen, mikä ei ole sallittua.
Cicero esittää Hekatonin kysyneen, voiko kunnon mies jättää orjansa ruokkimatta, jos viljan hinta on liian korkea. Hekaton päätyi johtamaan vastauksen pikemminkin hyödyn kuin inhimillisyyden pohjalta. Hekaton kysyi myös, tuleeko merellä heittää laivasta mieluummin kallis hevonen kuin arvoton orja, jos lastia on vähennettävä. Tähänkin kysymykseen vastatessaan Hekaton näytti ajatelleen pikemmin omaisuutta kuin inhimillisyyttä, mitä Cicero selvästi paheksuu. Cicero tarkastelee muitakin Hekatonin "Velvollisuuksista"-teoksessa pohtimia kysymyksiä vastauksineen: Hekatonin mukaan haaksirikossa viisas ei tempaa pelastavaa lankkua tyhmältä. Jos saatavilla on vain yksi lauta mutta sitä tavoittelee kaksi viisasta, näistä väistyy se, josta on vähemmän hyötyä valtiolle. Jos taas viisaat ovat samanarvoisia, toinen väistyy kuin arvonnan hävinneenä. Velvollisuus isänmaata kohtaan on aina tärkein, mutta pojan on puolustettava isäänsä, vaikka tämä tekisi rikoksia isänmaata vastaan. Vain siinä tapauksessa, että isä suunnittelee valtiopetosta ja yksinvaltiuden kaappaamista, poika voi ilmiantaa isänsä, mutta tällöinkin on ensin yritettävä muita keinoja.
Myös Seneca lainaa Hekatonia teoksissaan "De beneficiis" ja "Kirjeet Luciliukselle". Senecan mukaan Hekaton kiisti, että orja voisi tehdä hyvän työn isännälleen, koska orja toimii aina välttämättömyyden pakon alaisena. Näin ajattelevista Seneca toteaa, että he eivät tunne ihmisyyden lakeja. Hekatonilta on myös peräisin usein virheellisesti Senecan nimissä kulkeva aforismi: "Jos tahdot tulla rakastetuksi, rakasta ("si vis amari, ama")".
Kosmeettinen silmäistute
Kosmeettinen silmäistute tai sidekalvoimplantti () on silmän sidekalvoon kosmeettisista syistä kiinnitetty koru. Istute on eräs kehonmuokkauksen muoto. Noin kolmen millimetrin läpimittainen litteä koru asennetaan paikallispuudutuksessa sidekalvon eli silmämunan valkoisen osan pintakerroksen alle. Platinaseoksesta valmistettuja koruja on saatavana useissa muodoissa, joita ovat esimerkiksi sydän, tähti, nuotti ja apila.
Silmäkorun kehitti alankomaalainen yhtiö Netherlands Institute for Innovative Ocular Surgery (NIIOS) vuonna 2002 tuotenimellä JewelEye. Korun asentaminen on Alankomaissa laillista, jos toimenpiteen suorittaa silmätauteihin erikoistunut lääkäri puhtaissa olosuhteissa. Toimenpiteestä ei ole huomattu aiheutuvan haittoja muutaman vuoden seuranta-ajalla, mutta implantin pitkäaikaisvaikutuksista ei ole tietoa. Kosmeettisia silmäimplantteja ei toistaiseksi tiettävästi asenneta muualla kuin Alankomaissa.
Muffini
Muffinssi, muffinsi, muffini, tai muffin on kuohkeaksi valmistettu, yleensä makea leivonnainen, joka valmistetaan uunissa. Muffinssin täytteenä voidaan käyttää muun muassa rusinoita tai pieniä hedelmiä. Muffinssin makuina voidaan käyttää esimerkiksi suklaata, sitruunaa, maissia tai mustikoita. Yleensä muffinsseja syödään kahvin tai teen kera.
Useilla Yhdysvaltojen osavaltioilla on oma muffini:
Bioreaktori
Bioreaktori on laite, joka ylläpitää biologisen prosessin toimintaolosuhteita jonkin tehtävän (esimerkiksi biologisen vedenpuhdistuksen) suorittamiseksi.
Ympäristötekniikassa bioreaktorilla eli biosuotimella tarkoitetaan laitetta, johon johdetaan jätevettä puhdistettavaksi ja jonka puhdistusprosessissa hyödynnetään mikrobeja. Bioreaktori voi olla myös kuivaa ainetta biologisesti käsittelevä laite (esimerkiksi komposti).
Vettä käsittelevät bioreaktorit voidaan jakaa karkeasti aktiivilieteprosesseihin ja kantoaineprosesseihin. Prosessi voi olla joko aerobinen (hapellinen) tai anaerobinen (hapeton). Useissa käytännön sovelluksissa (kuten jätevedenpuhdistamot) aerobisia ja anaerobisia tekniikoita on yhdistetty.
"Aktiivilieteprosessissa", biologiset reaktiot perustuvat suureen määrään mikrobeja suspensiona vedessä.
"Kantoaineprosessin" toiminta perustuu biofilmiin, eli mikrobikasvustoon kantoaineen pinnalla. Kantoaineprosessissa laitteen biologinen teho riippuu paljolti biofilmin peittämästä pinta-alasta.
Kantoaineen käyttöön perustuvia bioreaktoreita on olemassa erityyppisiä:
Osmo Harkimo
Osmo Uolevi ”Ossi” Harkimo (entinen Händelin, 7. lokakuuta 1923 Kymi – 8. huhtikuuta 2007 Sipoo) oli suomalainen elokuvaaja, joka kuvasi yli 40 elokuvaa. Hänet muistetaan muun muassa yhtenä "Tuntemattoman sotilaan" (1955) kuvaajista ja leikkaajista.
Lyhytelokuvien lisäksi Harkimo kuvasi paljon sodanaikaisia dokumentteja sekä myös urheilu- ja lyhytdokumentteja. Hän työskenteli vuodesta 1961 lähtien ohjaajana Yle TV1:ssä sekä näytteli pikkurooleja muun muassa elokuvissa "Tuntematon sotilas" (1955, sotapoliisin luutnantti), "Pähkähullu Suomi" (1967, salapoliisi) ja "Badding" (2000, vanha herra).
Osmo Harkimo oli naimisissa teollisuusneuvos Herrick Hackmanin tyttären Doris Marian kanssa. Hackman-suku tunnetaan Hackman-osakeyhtiön omistajana. Heidän kolme lastaan ovat liikemies Harry Juhani ”Hjallis” Harkimo, yrittäjä Roy Juhani ”Rolle” Harkimo (s. 1956) ja Maria Helena Thelen (s. 1960), joka on naimisissa purjehduksen maailmanmestarina tunnetun Kenneth Thelenin kanssa.
Termiittisammakko
Termiittisammakko eli punajuovasammakko ("Phrynomantis bifasciatus") on kirkkaan puna-mustakirjava sammakko. Väri kertoo lajin myrkyllisyydestä. Se elää Afrikan savanneilla Saharan eteläpuolella. Se on erikoistunut syömään muurahaisia ja termiittejä ja siksi sen pää on liikkuvampi kuin muilla ahdassuusammakoiden heimon edustajilla. Se elää pääasiassa maassa ja pakenee kuivuutta maan alle. Lisääntyminen tapahtuu sadekaudella vedessä useimpien muiden sammakoiden tapaan.
Vihko
Vihko on pieni paperinen muistiinpanoja merkitsemiseen tarkoitettu kirja. Vihkoa käytetään myös piirtämiseen. Vihot eroavat toisistaan muun muassa käytetyn materiaalin, koon, viiva- ja ruutupainantojen tai sivumäärän mukaan. Vihkojen yleisimmät sivumäärät ovat joko 40 tai 80 sivua. Euroopassa vihkojen koot ovat yleensä A-sarjaa, esimerkiksi A5 tai A6.
Tavanomaisten ruudullisten kouluvihkojen ruudut ovat yleensä neliön muotoisia 7 mm × 7 mm suuruisia ruutuja.
Walter de’Silva
Walter Maria de Silva (s. 27. helmikuuta 1951 Lecco, Italia) on italialainen autosuunnittelija ja helmikuusta 2007 lähtien Volkswagen-yhtymän pääsuunnittelija. Hänen autosuunnittelijan uransa alkoi vuonna 1972 Fiatilla, minkä jälkeen hän työskenteli yhdeksän vuotta IDEA-instituutissa, kunnes hänet palkattiin Alfa Romeolle. Vuonna 1998 Ferdinand Piech otti hänet Volkswagen-konserniin SEATin osastolle tavoitteena urheilullisen imagon luominen merkille. Tältä ajalta on peräisin yhtiön slogan "auto emoción" ja sen mukainen filosofia. Sen tuloksena syntyivät ensiksi mallit Ibiza ja Córdoba vuonna 2002. de Silva jäi eläkkeelle loppuvuodesta 2015.
Beginnings
Beginnings on Sladen debyyttialbumi. Se julkaistiin vuonna 1969, jolloin yhtyeen nimi oli vielä Ambrose Slade. Albumin nimeksi piti alun perin tulla "Genesis". "Beginnings" julkaistiin Yhdysvalloissa nimellä "Ballzy".
Albumille sisältyy yhtyeen omien kappaleiden lisäksi useita covereita, kuten melko tuoreet, edellisvuonna julkaistut Steppenwolfin ”Born to Be Wild” ja The Beatlesin ”Martha My Dear”. Avausraita ”Genesis” julkaistiin singlenä b-puolenaan "Roach Daddy". Singleä varten kuvattiin myös promovideo.
”Genesis” julkaistiin myös seuraavalla albumilla, vuoden 1970 "Play It Loudilla", uutena versiona (”Know Who You Are”), johon sisältyivät sanat.
Linda Gloverin suunnittelema levyn kansikuva otettiin Midlandsissa lähellä laulusolisti Noddy Holderin kotitaloa, vanhassa Pouk Hill -nimisessä kivilouhoksessa.
Vuonna 2006 "Beginnings" julkaistiin remasteroituna samalla levyllä yhtyeen seuraavan albumin "Play It Loudin" kanssa.
A-puoli
B-puoli
Julkaistu: toukokuu 1969, Fontana
Pelikaaniankerias
Pelikaaniankerias ("Eurypharynx pelecanoides") on noin 60 senttimetrin pituinen syvänmeren kala. Se on heimonsa ja sukunsa ainoa tunnettu laji. Pelikaaniankeriasta tavataan kaikkien valtamerten trooppisissa ja lauhkeissa osissa 1 400 metrin syvyydestä alaspäin. Se on pitkulainen ja kapea kala, jonka kita on suhteettoman suuri ja silmät sijaitsevat kuonon kärjessä. Sen oletetaan vaeltelevan ympäriinsä suu ammollaan ja syövän kaikki vastaantulevat olennot. Pelikaaniankeriaan oletetaan houkuttelevan saaliinsa kitaansa hännänpäässä sijaitsevalla valolla.
Mongolipoimu
Mongolipoimu eli epikantus on silmäluomessa oleva ihopoimu, joka peittää näkyvistä silmän sisänurkan. Mongolipoimu on yleisin mongolidisella ihmisrodulla, mutta sitä on jonkin verran kaikkien maailman populaatioiden keskuudessa. Sitä on varsinkin aikaisemmin pidetty yhtenä harvoista varmoista ns. rotutuntomerkeistä.
Termi mongolipoimu viittaa ulkoisesti näkyvään ominaisuuteen, mutta sen taustalla olevat fysiologiset ominaisuudet voivat olla eri ihmisillä täysin erilaiset. Mongolipoimu voidaan haluttaessa poistaa yksinkertaisella kirurgisella toimenpiteellä.
Kaikilla ihmisillä on mongolipoimu sikiökehityksen aikana. Joillakin mongolipoimu katoaa vasta syntymän jälkeen. Nenän juuren kasvaminen iän myötä kiristää ihoa ja voi poistaa lapsen mongolipoimun. Mongolideilla on yleensä matalajuurinen nenä.
Mongolipoimu on synnynnäinen ihmisen ominaisuus erityisesti itäaasialaisilla. Periytyvän mongolipoimun uskotaan olevan puolustus kylmää ilmaa ja kirkasta valoa vastaan.
Sellaisissa väestöissä, joissa mongolipoimua ei muuten juuri esiinny, sen esiintyminen voi olla merkki useista erilaisista kehityshäiriöistä tai kromosomaalisista häiriöistä kuten Downin oireyhtymästä tai cri du chat -oireyhtymästä.
Googlefight
Googlefight on yksinkertainen WWW-palvelu, joka antaa vertailla Google-hakukoneen hakutuloksia kahdelle annetulle sanalle. Tulokset esitetään graafisesti flashilla ja javascriptilla tehdyllä animaatiolla. Kaksi animoitua tikku-ukkoa tappelee ruudulla sanojen syöttämisen jälkeen, jonka jälkeen kasvava palkki näyttää tulokset. Tikku-ukkoanimaatiolla ei ole vaikutusta tuloksiin. Googlefightia käytetään viihteeksi määrittämään kumpi kahdesta asiasta on parempi, esimerkiksi Google vai Microsoft. Kuten odotettua, eniten tuloksia saavat haut kuten "www", "the", "a", ja "1", jokaisella yli 8 miljardia tulosta. Koska internet muuttuu jatkuvasti, myös luvut muuttuvat alituisesti.
Apple Dashboardille on myös Googlefight Widget.
Suvaitsemattomuus
Suvaitsemattomuus ("Intolerance") on vuonna 1916 valmistunut yhdysvaltalainen mykkäelokuva, jonka ohjasi D. W. Griffith. Elokuva oli vastaisku kriitikoille, jotka moittivat Griffithin edellistä elokuvaa, "Kansakunnan syntyä", sen rasistisesta sisällöstä.
Aluksi elokuva otettiin hyvin vastaan; kriitikot ylistivät sitä ja elokuvateatterit täyttyivät katsojista. Pian tilanne muuttui ja syiksi on esitetty ensimmäistä maailmansotaa, juonen vaikeaselkoisuutta tai katsojien kyllästymistä mammuttimaisiin elokuviin. "Suvaitsemattomuudesta" tuli taloudellinen floppi, jonka seurauksena Griffithin tuotantoyhtiö Triangle meni konkurssiin.
Elokuva koostuu neljästä toinen toiseensa kiedotusta tarinasta, joissa suvaitsemattomuusteema toistuu antiikista nykypäivään.
Antiikin aikaisessa jaksossa käsitellään Babylonian tuhoutumista noin 539 eaa. Uusi hallitsija Nabudaidin poika Belsassar palvoo Ištar-jumalatarta. Marduk-jumalan ylipappi kuitenkin juonittelee kuningasta vastaan ja tukee Kyyros II Suurta Babylonian valloittamisessa.
Raamatullinen jakson tapahtumat sijoittuvat Juudeaan noin vuoteen 30. Tarinassa käsitellään kuinka farisealaisten suvaitsemattomuus koitui lopulta Jeesuksen ristikuolemaan.
Renessanssiaikainen tarina sijoittuu vuoteen 1572. Katariina de' Medici painostaa Ranskan kuningasta Kaarle IX:tä antamaan käskyn, että kaikki vääräuskoiset hugenotit on surmattava. Tästä seuraa Pärttylinyön verilöyly.
Nykyaikaan sijoittuva tarina tapahtuu Yhdysvaltain länsiosassa vuonna 1914. Rikollisliigan jäsenet eivät suvaitse entisen jäsenensä eroa ryhmästä vaan he lavastavat hänet syylliseksi murhaan. Entinen jäsen tuomitaan kuolemaan hirttämällä.
Linophryne arborifera
Linophryne arborifera on noin seitsemän senttimetrin pituinen syvänmeren kala, jota tavataan yli 200 metrin syvyydessä Atlantilla ja Tyynenmeren länsiosassa.. Nimensä se on saanut alaleuassaan olevasta lisäkkeestä, joka muistuttaa merilevätupsua. Lisäksi sillä on kuonossaan valoelin kuten useimmilla muillakin syvänmeren krottikaloilla.
Laji syö kaikkia eläimiä, jotka vain mahtuvat suuhun.
Kalalla on varsin erikoinen tapa lisääntyä: Koiras, joka on paljon naarasta pienempi tarraa loisena naaraan kylkeen ja kasvaa kiinni tähän. Koiras saa kaiken ravintonsa naaraalta ja muuttuu pelkäksi sokeaksi ja hajuaistittomaksi siittiövarastoksi.
High-k-eriste
High-k-eriste on korkean (κ)-arvon omaava ohutkalvoeriste puolijohdekalvorakenteessa. k-arvolla tarkoitetaan dielektristä vakiota, joka on materiaalin suhteellinen permittiivisyys eli materiaalin permittiivisyyden suhde tyhjiön vastaavaan arvoon. Tyhjiön k-arvo on yksi. Puolijohdeteollisuuden kielenkäytössä high-k tarkoittaa korkeaa dielektristä vakiota verrattuna SiO:iin, jota perinteisesti käytetään transistorien eristeenä CMOS-kalvorakenteessa. Pakkaustiheyden kasvaessa mikropiireillä alkaa vuotovirrasta tulla ongelma, minkä vuoksi piidioksidikalvo pitää korvata transistorirakenteessa paremmalla eristeellä. Uudessa 45 nanometrin prosessorisukupolvessa Intel on ottanut käyttöön hafniumyhdisteen tällaiseksi high-k-kalvoksi. Ilmeisesti kyseessä on HfO. Intel pitää kyseistä muutosta suurimpana muutoksena, mikä 40 vuoteen tehty CMOS-rakenteeseen ja auttaa Inteliä pitämään yhä Mooren lakia voimassa. Tarvittavan ohut ja tasainen hafniumoksidikalvo tehdään ALD-tekniikalla.
Manaaja: Alku
Manaaja: Alku ("Exorcist: The Beginning") on Renny Harlinin ohjaama kauhuelokuva vuodelta 2004. Elokuvan pääosissa ovat Stellan Skarsgård, Izabella Scorupco, James D'Arcy ja Ralph Brown. "Manaaja: Alku" on esiosa elokuvalle "Manaaja".
Paul Schrader ohjasi elokuvan melkein valmiiksi, mutta hänet erotettiin projektista ja Harlin palkattiin tekemään elokuva lähes alusta loppuun uudestaan. Schraderin kuvaama materiaali editoitiin myöhemmin elokuvaksi ja julkaistiin vuonna 2005 nimellä "".
Isä Merrin on menettänyt uskonsa Jumalaan ja ihmisiin toisen maailmansodan aikana. Hän työskentelee Afrikassa arkeologisilla kaivauksilla, josta on löytynyt muinainen bysanttilainen kirkko. Kirkon alla on vielä vanhempi pakanallinen temppeli. Temppelissä asuu Pazuzu-demoni, jonka Isä Merrin kohtaa uudestaan elokuvassa "Manaaja".
Kanadan kommunistinen puolue
Kanadan kommunistinen puolue (Communist Party of Canada, CPC) on kanadalainen kommunistinen puolue, joka on perustettu vuonna 1921. Puolue perustettiin salaisesti eräässä ladossa lähellä Guelphin kaupunkia ja se oli perustamisestaan lähtien mukana Kominternissa.
CPC oli aluksi kielletty ja vuonna 1922 sen peitejärjestöksi organisoitiin ”Workers' Party of Canada”. CPC laillistettiin 1924, jolloin Workers' Partyn toiminta lakkasi. 1930-luvulla viranomaiset häiritsivät monin tavoin puolueen toimintaa muun muassa pidättämällä sen johtohenkilöitä. Kun CPC kiellettiin jälleen 1941 sen jäsenet muodostivat ”Labour-Progressive Party” -nimisen puolueen. LPP:n kansanedustaja Fred Rose lavastettiin Neuvostoliiton vakoojaksi vuonna 1947 ja erotettiin Kanadan parlamentista.
Nikita Hruštšovin paljastettua edeltäjänsä Stalinin julmuudet ja Neuvostoliiton miehitettyä Unkarin vuonna 1956 LPP menetti jäseniään ja kannattajiaan. Kanadan kommunistinen puolue sallittiin uudestaan vuonna 1959. Tšekkoslovakian miehitys vuonna 1968 aiheutti lisää katoa jäsenistössä.
Neuvostoliiton romahtaminen johti hajaannukseen koko kommunistisen liikkeen piirissä, eikä Kanadan kommunistinen puolue ollut poikkeus. Uudistusmieliset voimat yrittivät George Hewisonin johdolla kammeta puolueen linjaa pois perinteisestä marxismi-leninismistä, mutta lopulta vanhoillinen linja, jota edusti puheenjohtaja Miguel Figueroa, voitti ja reformisteille jäi puoluetta lähellä ollut yhdistys Cecil-Ross Society.
Alaviitteet:
Olos
Olos on Absoluuttisen Nollapisteen vuonna 2000 julkaistu viides studioalbumi. Levy on soinniltaan ja kappaleiltaan huomattavasti kevyempi kuin yhtyeen aikaisemmat levyt, ja kontrasti edellisen "Suljettu"-progeteoksen ja "Oloksen" pop-kappaleiden välillä on suuri.
"Olos" on Absoluuttisen Nollapisteen ensimmäinen albumi, jolla on mukana yhtyeen ulkopuolinen tuottaja.
Kaikki kappaleet sanoittanut Tommi Liimatta.
La Flèche Wallonne
La Flèche Wallonne on Belgiassa huhtikuussa järjestettävä pyöräilykilpailu. Kilpailu järjestetään yleensä viikon välein ajettavien Amstel Gold Racen ja Liège-Bastogne-Liège-kilpailun välissä. Kilpailun nimi tarkoittaa suomeksi "Wallonian nuolta". Kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1936 ja se kuului vuosina 2005–2007 UCI ProTouriin, 2008 ja 2009 UCI Europe Touriin sekä vuodesta 2010 lähtien UCI World Tour -sarjaan. Kilpailun on voittanut useimmin Alejandro Valverde, viisi kertaa.
Aikanaan La Flèche Wallonne ja Liège-Bastogne-Liège järjestettiin peräkkäisinä päivinä ja tuolloin yhteistapahtumaa nimitettiin "Ardennien viikonlopuksi" (molempien kilpailujen järjestäjänä toimii ranskalainen Amaury Sport Organisation). Vain seitsemän ajajaa on pystynyt voittamaan molemmat kilpailut samaa vuonna: Ferdi Kübler teki sen kahdesti vuosina 1951 ja 1952, Stan Ockers vuonna 1955, Eddy Merckx vuonna 1972, Moreno Argentin vuonna 1991, Davide Rebellin vuonna 2004, Alejandro Valverde vuosina 2006, 2015 ja 2017 sekä Philippe Gilbert vuonna 2011.
La Flèche Wallone perustettiin alun perin lisäämään belgialaisen Les Sports -sanomalehden myyntiä 1930-luvulla. Ensimmäisen kerran kilpailu järjestettiin vuonna 1936 ja vaikka se ei ehkä olekaan yhtä kuuluisa kuin toiset pyöräilyn klassikot, on se kuitenkin varsin arvostettu.
Kuten monien pyöräilykilpailujen, myös La Flèche Wallonen reitti on muuttunut vuosien varrella huomattavasti. Ensimmäisillä kerroilla reitti kulki Tournaista Liègeen ja reitin pituus vaihteli 236 km ja 300 km välillä. Vuonna 1939 lähtöpaikka siirrettiin Monsiin. Vuosina 1948—1959 lähtöpaikkana oli Charleroi. Vuodesta 1960 kilpailu ajettiin päinvastaiseen suuntaan alkaen Liègestä ja päättyen Charleroi'an (tai vuodesta 1965 Marcinelleen). Joinakin vuosina kilpailun lähtö- ja maalipaikka ovat olleet samassa kaupungissa: Verviers vuosina 1974—1978 ja Huy vuosina 1983—1985.
Nykyään 199,5 km:n mittainen reitti alkaa Charleroista ja kulkee kohti itää Huy'n kaupunkiin, jossa kilpailijat ajavat kolme kierrosta vaativalla radalla. Kilpailu päättyy Mur de Huyn nousuun, jossa on useita yli 15 % jyrkkiä osuuksia.
Vuodesta 1998 lähtien on järjestetty myös naisten kilpailu. Kilpailu ajetaan samalla reitillä, mutta naiset ajavat lopussa kolmen kierroksen sijasta vain kaksi. Suomen Pia Sundstedt on sijoittunut kilpailussa toiseksi vuosina 1998 ja 2000.
Manaaja II: Luopio
Manaaja II: Luopio on kauhuelokuva vuodelta 1977 ja se on jatko-osa elokuvalle "Manaaja". Elokuvan ohjauksesta on vastannut John Boorman ja yksi leffan pääosanäyttelijöistä on edellisessä elokuvassa näytellyt Linda Blair.
Elokuva ei ollut ilmestyessään menestys sen tuottaessa huonosti ja ollessa kriitikoiden pilkkaama. Leffan huonous aiheutti sen, että se valittiin yhdeksi kaikkien aikojen huonoimmiksi elokuviksi koskaan.
On kulunut neljä vuotta ensimmäisen osan tapahtumista. Painajaiset vainoavat Regan MacNeliä ja Vatikaani lähettää isä Philip Lamontin ottamaan selvää, onko paha palannut.
"Manaaja III" perustuu William Peter Blattyn Manaajan jatko-osaksi kirjoittamaan romaaniin "Paholaisleegio" ja sivuuttaa "Manaaja II":n tapahtumat.
Pikkaralan lossi
Pikkaralan lossi tai Lapinkankaan lossi on Oulujoella Oulussa Pikkaralan ja Lapinkankaan kaupunginosien välillä Pikkaralan yksityistiellä liikennöivä lossi. Lossi liikennöi tarvittaessa. Liikennekausi rajoittuu sulan veden aikaan, alkaen yleensä toukokuun puolesta välistä ja jatkuen lokakuun loppuun.
Lossin kantavuus on 9,0 tonnia, ja se liikennöi tarvittaessa arkisin kello 08–17 ja lauantaisin kello 08–15. Lossiliikenne ei ole Liikenneviraston lauttatoiminnan alaista liikennettä, vaan sen rahoituksesta viidesosa tulee Oulun kaupungilta ja loput Suomen valtiolta. Lossiliikenteen vuotuiset ylläpitokustannukset ovat noin 25 000 euroa, ja liikenne työllistää yhden henkilön yli puoleksi vuodeksi.
Pikkaralan lossi aloitti liikennöinnin 1930-luvulla, ja sen jälkeen lossiliikennettä on ollut keskeytyksettä joka vuosi. Alun perin paikalla liikennöi kapulalossi, joka myöhemmin korvattiin perämoottorin avulla liikkuvalla lossilla. Nykyisin käytössä oleva lossi otettiin käyttöön 1992. Aiemmin se on liikennöinyt Madekosken ja Sanginsuun kaupunginosien välillä, mutta jäi tarpeettomaksi Sangin sillan valmistuessa.
Heli Roiha
Heli Roiha (s. 1972) on helsinkiläinen toimittaja ja mediahenkilö. Roiha on työskennellyt muun muassa Ylen Radiomafiassa ja Radio Extremissä. Roiha on ollut jäsenenä YLE FST5:n ja Hyena Produktionerin tuottamassa Hetimiten-ohjelmassa. Roiha toimi kolumnistina Image-lehdessä. Roiha esiintyi tammikuussa 2007 Broadcasters-tuotantoyhtiön Uutisvuoto-ohjelmassa Yle TV1:ssä ja aikaisemmin vuonna 2006 MTV3:n Unisex-ohjelman juontajana. Sittemmin Roiha on toiminut ravintola-alalla baarityöläisenä.
Nelipiikki
Nelipiikki ("Apeltes quadracus") on pieni noin kuusi senttimetriä pitkä kala, jota tavataan Pohjois-Amerikan Atlantin puoleisella rannikolla sekä makeassa että suolaisessa vedessä. Se on sukunsa "Apeltes" ainoa laji. Se viihtyy vedessä, jossa on runsaasti kasvillisuutta. Sillä ei ole kyljissään luulevyjä kuten kolmipiikillä, mutta sillä on luinen harjanne vatsan molemmilla puolilla.
Nelipiikit syövät pieniä äyriäisiä, kuten katkoja ja hankajalkaisia.
Kutuaika on keväällä ja alkukesällä. Naaras laskee munat koiraan rakentamaan pesään, ja koiras jää vahtimaan niitä, kunnes ne kuoriutuvat, leyhyttäen hapekasta vettä pesään kahden pienen aukon kautta.
Hoitotakuu
Hoitotakuu tuli voimaan Suomessa 1. maaliskuuta 2005. Kansanterveyslain ja erikoissairaanhoitolain muutoksilla säädettiin kiireettömille hoidoille ja tutkimuksille tietyt määräajat.
Hoitotakuu tarkoittaa näillä lainmuutoksilla säädettyjä terveyskeskuksien ja sairaaloiden kiireettömän hoidon ja kiireettömien tutkimusten määräaikoja. Tällä pyritään yhtenäistämään eri alueilla asuvien suomalaisten terveydenhuollon palvelujen saatavuutta ja poistamaan hoitovaje. Hoitotakuu estää esimerkiksi vuosikausien jonotuksen leikkaukseen.
Hoitotakuu koskee kiireetöntä hoitoa, mutta on myös säädetty, että kiireelliseen hoitoon (esimerkiksi onnettomuus tai sydäninfarkti) pitää päästä välittömästi ja vakavat sairaudet (esimerkiksi syövät) pitää hoitaa mahdollisimman pian.
Terveyskeskukseen on saatava välitön yhteys puhelimitse arkisin terveyskeskuksen aukioloaikana tai sinne on voitava mennä käymään. Terveydenhuollon ammattihenkilö (esimerkiksi sairaanhoitaja tai lääkäri) arvioi puhelimessa hoidon tarpeen. Jos arviointi vaatii terveyskeskuksessa käyntiä, käyntiaika on saatava kolmen arkipäivän kuluessa yhteydenotosta.
Jos hoitoa ei voida aloittaa heti ensimmäisellä käyntikerralla, on hoitoon päästävä kolmen kuukauden kuluessa. Erikoissairaanhoitoon on päästävä kuuden kuukauden kuluessa.
Sairaalahoitoon pääsee lääkärin lähetteellä. Hoidon tarpeen arviointi on aloitettava kolmen viikon sisällä lähetteen saapumisesta. Arvio tehdään lähetteen perusteella tai tutkimalla potilas sairaalassa. Jos potilas tarvitsee sairaalahoitoa, on hoito aloitettava kuuden kuukauden sisällä hoidon tarpeen arvioinnista.
Jos potilasta ei voida hoitaa määräajassa omassa terveyskeskuksessa tai sairaalassa, hänet on ohjattava hoitoon muualle, toiseen sairaanhoitopiiriin tai yksityiselle sektorille. Potilaalle ei saa aiheutua tästä ylimääräisiä kuluja.
Claude Cohen-Tannoudji
Claude Cohen-Tannoudji (s. 1. huhtikuuta 1933) on ranskalainen fyysikko, joka on tutkinut atomien ja fotonien vuorovaikutusta, muuta kvanttifysiikkaa ja optiikkaa. Hän sai Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1997 yhdessä Steven Chun ja William Daniel Phillipsin kanssa kehittelemästään tavasta jäähdyttää ja ottaa kiinni atomeita laserilla.
Cohen on syntynyt Constantinessa algerian­juutalaisten vanhempien lapsena aikana, jolloin Algeria oli vielä osa Ranskaa. Hän lähti Pariisiin opiskelemaan École Normale Supérieuressa, keskeytti opintonsa mennäkseen 28 kuukaudeksi asepalvelukseen (pidennetty palvelus johtui Algerian sodasta) ja palasi opinahjoonsa, jossa väitteli vuoden 1962 lopussa. Väiteltyään hän alkoi opettaa kvanttifysiikkaa Pariisin yliopistossa.
Rasvasimppu
Rasvasimppu ("Comephorus baikalensis" syn. "Comephorus baicalensis") kuuluu Baikaljärven kotoperäisiin lajeihin samoin kuin lähisukulaisensa pikkurasvasimppu ("Comepherus dybowskii"). Se on noin 20 senttimetriä pitkä syvänteissä elävä kala, jonka iho on kelmeää ja läpikuultavaa. Sen ruumis on hoikka, vatsaeviä ei ole ja suu on suuri. Kalan rasvapitoisuus on noin 25 %.
Rasvasimput oleilevat päivisin syvässä vedessä, mutta öisin ne tulevat pintavesiin saalistamaan pieniä äyriäisiä. Rasvasimppu kuuluu synnyttäviin kalalajeihin ja lisääntyminen tapahtuu kesällä pintavesissä.
Rasvasimppu on niin rasvainen, että kuolleet kalat nousevat pintaan ja jäätyvät talvella kiinni järven jäähän, mistä niitä keväällä huuhtoutuu rantaan.
Maunulan yhteiskoulu ja Helsingin matematiikkalukio
Maunulan yhteiskoulu ja Helsingin matematiikkalukio on Helsingin Maunulassa sijaitseva yksityinen oppilaitos, joka käsittää sekä yläasteen että lukion. Koulun omistaa Viipurin Reaalikoulu Oy.
Nykyinen koulun rehtori on Carita Jalasto. Koulun ruuasta vastaa yli 95-prosenttisesti omavalmistuskeittiö. Peruskoulussa on useita painotusluokkia: musiikki, kuvaamataito, matematiikka, liikunta sekä näiden yhdistelmäpainotukset. Koulussa toimii myös englanninkielinen kansainvälinen luokka.
Koulu perustettiin Viipurin Realikoulu -nimisenä poikakouluna Viipuriin vuonna 1913. Opetusohjelmassa painotettiin alkuun käsitöitä ja oppilaille tarjottiin opetusta kirjansitomossa ja puusepänpajassa. Koulu toimi vuodesta 1919 Viipurin Hovioikeudenkatu 1:ssä entisen venäläisen kansakoulun tiloissa. Vain kaksi vuotta aiemmin perustettu Karjalan maanviljelyslyseo yhdistettiin realikouluun 1919 ja seuraavana vuonna koulun yhteyteen perustettiin myös kauppalyseo, sillä koulunjohtaja Yrjö Rosendal oli tyytymätön Viipurin kaupalliseen opetukseen. Koulun nimenä oli siten 1920–1940 "Viipurin Realikoulu, Maanviljelys- ja Kauppalyseo". Koulu evakuoitui talvisodan aikana Helsinkiin, jonne se myös jäi pysyvästi ja muuttui 1941 yhteiskouluksi. Helsingissä se toimi nimellä "Vaasanrinteen yksityislyseo" ja sijaitsi 1944–1955 Helsinginkatu 1:ssä. Koulu muutti 1955 Maunulaan aluksi väliaikaisiin tiloihin, kunnes oma koulurakennus valmistui 1959. Jo edellisenä vuonna koulun nimeksi oli vaihtunut Maunulan yhteiskoulu. Se oli 1960-luvulla Suomen suurimpia oppikouluja, kun oppilasmäärä oli lähes 1400. Koulu oli harvoja yksityisenä säilyneitä kouluja peruskoulu-uudistuksen jälkeen. Sen yhteyteen perustettiin 1995 opetusministeriön erikoisluvalla matematiikkalukio matematiikkaan painottuneena erityislukiona, minkä seurauksena koulun nimi muutettiin 1999 nykyiseen muotoonsa.
Tasavallan presidentti Tarja Halonen myönsi koulun rehtorina vuodesta 1992 toimineelle Jouko Jauhiaiselle kouluneuvoksen arvonimen 15. kesäkuuta 2007.
Koulun oppilasmäärä (20.9.2007) oli 765, josta 378 peruskoululaisia sekä 387 lukiolaisia ja heistä 104 matematiikkalukiolaisia.
Legioonalaistauti
Legioonalaistauti on "Legionella pneumophila" -bakteerin aiheuttama kuumeinen keuhkotulehdus. Se on saanut nimensä ensimmäisen esiintymispaikkansa mukaan, joka oli vuonna 1976 Pennsylvaniassa hotelli Bellevue Stratfordissa pidetty American Legion -järjestön sotaveteraanien kokous, jossa 221 veteraania sairastui tähän silloin tuntemattomaan tautiin. Tästä on peräisin nimi legioonalaistauti tai legionelloosi.
Legionella-bakteeri elää luonnossa makeissa vesissä ja maaperässä, joten tartunnan voi saada esimerkiksi suihkusta tai kukkamullan käsittelystä. Hoitoon käytetään antibiootteja.
Bakteerin aiheuttaman keuhkokuumeen riskiryhmiä ovat vanhukset ja tupakoivat keski-ikäiset miehet.
Legioonialaistaudin epidemiat ovat kohtalokkaita sairaaloissa ja vanhainkodeissa. Käytännössä suurin osa legionellojen aiheuttamista taudintapauksista on yksittäisiä. Suomalaiset ovat usein saaneet tartunnan ulkomailla hotelleista tai porealtaista.
Taudin oireet alkavat 2–10 vuorokauden kuluttua tartunnasta. Oireita ovat muun muassa korkea kuume, sekavuus, päänsärky, lihassäryt, kuiva yskä ja vatsakivut. Keuhkokuumetapauksissa tauti on nopeasti etenevä ja kuolleisuus 15–20 %.
Atari 7800
Atari 7800 oli Atarin valmistama pelikonsoli, joka julkaistiin vuonna .
Atari 7800 suunniteltiin korvaamaan huonosti menestynyt Atari 5200, ja voittamaan takaisin markkinaosuuksia Nintendolta ja Segalta. Atari 7800 vastasi kaikkiin edellisen mallin puutteisiin: siinä oli yksinkertaiset, digitaaliset joystickit ja se oli lähes täydellisesti yhteensopiva Atari 2600-konsolin kanssa.
Konsoli julkaistiin vuonna 1984, mutta viivästyi Atarin myynnin johdosta ja saapui markkinoille vasta vuonna 1986.
Miltiades
Miltiades () on ollut kolmen historiallisen henkilön nimi:
Laura Lähteenmäki
Laura Lähteenmäki (myös Laura Kuitunen, s. 13. tammikuuta 1973 Jyväskylä) on suomalainen nuortenkirjailija ja kustannuspäällikkö. Koulutukseltaan hän on äidinkielen ja kirjallisuuden opettaja.
Lähteenmäki aloitti kirjoittamisen kymmenvuotiaana. Hän valmistui Jyväskylän yliopistosta filosofian maisteriksi vuonna 1998. Samana vuonna julkaistiin hänen ensimmäinen nuortenkirjansa "Rinkkadonna", jonka on kirjailijan myöhemmän tuotannon tavoin kustantanut WSOY. Romaani "Kylmäpuristettu" (2006) julkaistiin nimellä Laura Kuitunen. Lähteenmäki on kirjoittanut yhdessä puolisonsa Ville Lähteenmäen kanssa lasten Salakari-dekkarisarjaa.
Vuonna 2007 Lähteenmäki sai Arvid Lydecken -palkinnon teoksesta "Marenkikeiju". Hänen teoksensa "Aleksandra Suuri" oli vuoden 2010 Finlandia Junior -ehdokkaana. Lähteenmäen North End -sarjan teokset "Niskaan putoava taivas" (2012) ja "Karrelle polttava helle" (2014) olivat Topelius-palkintoehdokkaina. Sarja voitti vuoden 2015 Anni Polva -palkinnon.
Lähteenmäki asuu Jyväskylässä. Hän on ollut Keski-Suomen taidetoimikunnan jäsen.
William Lawrence Bragg
Sir William Lawrence Bragg (31. maaliskuuta 1890 – 1. heinäkuuta 1971) oli australialais-brittiläinen fyysikko, joka palkittiin isänsä William Braggin kanssa Nobelin fysiikanpalkinnolla 1915 kiderakenteiden analysoimisesta röntgensäteilyllä.
Lawrence Braggin isä William Bragg oli Lawrencen syntymäkaupungin Adelaiden yliopistossa matematiikan ja fysiikan professorina. Lawrence aloitti matematiikan opinnot samaisessa yliopistossa 14-vuotiaana 1904 ja valmistui 1908. Vuotta myöhemmin he muuttivat Englantiin Bragg vanhemman saatua viran Leedsin yliopistosta. Lawrence Bragg jatkoi opintoja Cambridgen Trinity Collegessa valmistuen 1912 pääaineenaan fysiikka. Saman vuoden syksyllä hän jo julkaisi tutkielman Max von Lauen havaitsemasta röntgendiffraktiosta lehdessä "Proceedings of the Cambridge Philosophical Society". Lawrence Braggin 1912 löytämä röntgendiffraktion tulkintaan olennaisesti liittyvä linkki kiteen atomien välimatkan ja röntgensäteilyn sirontakulman välillä tunnetaan nykyään Braggin lakina.
Bragg meni naimisiin 1921 Alice Grace Jenny Hopkinsonin kanssa ja he saivat kaksi poikaa ja kaksi tytärtä.
Vuosina 1912–1914 Lawrence työskenteli tiiviisti isänsä kanssa tutkien röntgensäteilyn diffraktiota kiteistä. He julkaisivat tuloksensa 1915, ja jo samana vuonna heidät palkittiin Nobelin fysiikanpalkinnolla tästä tutkimuksesta, kun Lawrence oli vasta 25-vuotias.
Vuodesta 1938 vuoteen 1953 Bragg toimi Cavendish-laboratorion kokeellisen fysiikan professorina Cambridgen yliopistossa. Tuona aikana laboratoriossa aloitettiin biologisten materiaalien, muun muassa proteiinien ja DNAn, tutkiminen röntgenkristallografialla. Sittemmin Nobel-palkitut Francis Crick ja James D. Watson (DNA) sekä Max Perutz (hemoglobiini) tekivät uraauurtavat löytönsä Braggin toimiessa laboratorion johtajana.
Luettelo sisällissodista
Tämä on luettelo sisällissodista
Mission 400 Plus
Mission 400 Plus on Porsche 991 (997) perustuva superauto. Auto on rakennettu kolmen saksalaisen viristyspajan (H&R, RS Tuning ja Jürgen Alzen Motorsport ) yhteistyössä. Nimi tulee sen tavoitteesta saavuttaa maailmanennätys nopeimpana katulaillisena autona, käytännössä yli 400 km/h.
Moottorina autossa on Porschen 3,6-litrainen, jonka sylinteritilavuutta on kasvatettu 3,8 litraan. Tehoa siitä on saatu yli 1000 hevosvoimaa. Paremman aerodynamiikan saavuttamiseksi auton kattoa on jouduttu madaltamaan (75mm). Vanteina ovat BBS:n 18-tuumaiset erikoisvanteet.
Nopeusennätystä on tarkoitus tavoitella ensimmäisellä vuosipuoliskolla 2007 Narnon radalla Italiassa.
Matti Tolppanen
Matti Aaron Tolppanen (25. maaliskuuta 1882 Kaavi – 3. helmikuuta 1946 Pyhäselkä) oli hammaslahtelainen maanviljelijä ja maalaisliittolainen kansanedustaja 1936–1945. Hän toimi monissa luottamustehtävissä, muun muassa Pyhäselän kunnanvaltuuston puheenjohtajana ja jäsenenä. Tolppanen oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1937, 1940 ja 1943 vaaleissa.
Wimoweh
Wimoweh on laulu, joka tunnetaan myös nimillä "Mbube" sekä "The Lion Sleeps Tonight".
Alun perin laulun teki eteläafrikkainen Solomon Linda, jonka yhtye The Evening Birds levytti sen vuonna 1939. Gallo Record Company maksoi Lindalle kertaluontoisen korvauksen levytyksestä, eikä tekijä saanut pysyvää oikeutta rahalliseen korvaukseen kappaleen tuotosta. "Mbube" oli suuri hitti Etelä-Afrikassa, ja sitä myytiin noin sata tuhatta kappaletta.
Eteläafrikkalainen levy-yhtiö lähetti 1950-luvun alussa viisi single-levyä Yhdysvaltoihin Decca-yhtiölle tarkoituksena selvittää olisiko niissä lauluja, jotka voisivat menestyä USA:ssa. Decca ei innostunut ja levyt olivat jo menossa roskiin, kun laulaja Pete Seeger halusi vielä kuunnella ne läpi. Seeger innostui yhdestä laulusta ja halusi Weavers-yhtyeensä levyttävän sen. Laulu oli "Mbube".
Seeger teki hieman omia lisäyksiään lauluun ja Weavers levytti sen. Kappaleen nimi oli vaihtunut muotoon "Wimoweh", koska yhtyeen jäsenten mielestä zulunkielinen kertosäe kuulosti siltä. Todellisuudessa alkuperäisversiossa laulutetaan 'uyimbube', mikä tarkoittaa "olet leijona".
"Wimoweh"-laulun tekijöiksi merkittiin Paul Campbell. Paul Campbell oli Howard Richmondin salanimi, jota hän käytti tekijänoikeuksista vapaan materiaalin yhteydessä. Weaversin versio menestyi hyvin ja moni muukin yhtye Yhdysvalloissa levytti "Wimowehn". Solomon Linda sai Pete Seegeriltä pienehkön korvauksen uudelleenmuokatusta laulustaan.
Wimoweh-laulussa ei ole varsinaista sanotusta, siinä vain toistetaan sanaa wimoweh ja lauletaan välillä korkealta ooh-ooh-ooh sekä matalalta jotain sanaa joka muistuttaa lausetta way-up-ooh. Lauluntekijä George Weiss teki lauluun englanninkielisen sanoituksen ja merkitsi itsensä samalla myös laulun säveltäjäksi. Näin oli laulusta syntynyt kolmas versio, jonka The Tokens levytti nimellä "The Lion Sleeps Tonight".
Vuonna 2000 eteläafrikkalainen toimittaja Rian Malan kirjoitti Rolling Stone -lehteen artikkelin Lindasta. Malanin arvion mukaan jo pelkästään laulun käyttö Leijonakuningas-elokuvassa olisi oikeuttanut 15 miljoonan dollarin tekijänoikeuskorvauksiin. Yhdessä elokuvaohjaaja Francois Versterin kanssa Malan teki televisiodokumentin varastetusta "leijonalaulusta".
Vuonna 2004 alkanut oikeudenkäynti johti helmikuussa 2006 sopimukseen Lindan perikunnan ja Abilene Music -yhtiön kanssa. Abilene Music, jolla oli tekijänoikeudet lauluun ja joka oli antanut sen Disney-yhtiön käyttöön, maksaa korvauksen jonka suuruus ei ole julkinen. Rahat menevät eteläafrikkalaiselle säätiölle.
Suomeksi kappaleen on esittänyt Danny nimellä "Ei saa häiritä leijonaa", suomentajana Sauvo Puhtila ja sovittajana Veikko Samuli.
Agathon
Agathon tai Agaton () on kreikkalaisperäinen miehen etunimi.
Nimi merkitsee "hyvää" tai "hyväsydämistä", ja se oli käytössä jo antiikin Kreikassa, josta tunnetaan sen niminen näytelmäkirjailija. Latinassa nimi esiintyy muodossa "Agato". Nimen naispuolinen vastine on Agata.
Suomessa nimi Agaton on Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan annettu vuoden 2015 loppuun mennessä noin 60-80 henkilölle. Agatonin nimipäivä oli vuosina 1708-1928 7. joulukuuta erään varhaiskristillisen marttyyrin muistoksi. Nykyisin nimeä ei ole suomen- eikä ruotsinkielisessä kalenterissa, mutta ortodoksisessa kalenterissa se esiintyy 20. helmikuuta Agathon Roomalaisen eli paavi Agathon muistoksi, jota ortodoksinenkin kirkko kunnioittaa pyhänä.
Agathon on myös suomalaisen muusikko Juha Hintikan taiteilijanimi