hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Verikoe
Verikoe on kemiallinen, biokemiallinen, hematologinen, mikrobiologinen tai molekyylibiologinen testi, joka tehdään tutkittavan verestä saadusta näytteestä eli verinäytteestä. Tavallisesti verikokeen tarkoituksena on saada tietoa tutkittavan terveydestä tai diagnosoida sairauksia.
Ihmisestä verinäyte otetaan tavallisesti kyynärtaipeen laskimosta, tällöin saadaan laskimoverinäyte ("B" tai "vB"). Valtimoverinäytteitä ("aB") tarvitaan veren happipitoisuuden ja keuhkojen toiminnan tutkimiseen. Yhä yleisempää on ottaa verinäyte myös sormenpäästä, jolloin saadaan kapillaarikokoverinäyte ("cB"). Kapillaarinäytteitä käytetään mm. glukoosi-, hemoglobiini- ja hyytymäaikatutkimuksissa.
Erilaisia verikokeita merkitään lyhenteillä, joiden ensimmäinen osa, systeemilyhenne kertoo mistä veren osasta koe on tehty ja toinen osa minkä aineen pitoisuus tai lukumäärä testissä on määritetty. Joskus lyhenne voi olla kolmiosainen, jolloin viimeinen osa on tarkentava takaliite. Tavanomaisia verikokeissa käytettyjä veren komponentteja ovat "kokoveri (B)", "veriplasma (P)" ja "seerumi (S)". Paastoa vaativissa verikokeissa systeemilyhenteen edessä on pieni f-kirjain. Tavanomaisia verikokeita ovat esimerkiksi hemoglobiinin (Hb) ja C-reaktiivisen proteiinin (CRP) pitoisuudet ja erilaisten verisolujen, kuten punasolujen (Eryt) tai valkosolujen (Leuk) lukumäärä.
Yū Suzuki
Yū Suzuki (, s. 10. toukokuuta 1958) on yksi Segan tärkeimmistä videopelituottajista. Hän on myös yksi peliteollisuuden tunnetuimmistä nimistä, mikä johtuu pääasiallisesti hänen työstään kolikkopelien parissa 1980-luvulla. Suzuki johti aikaisemmin myös Segan maineikasta AM2-ryhmää.
Suzuki syntyi Iwaten prefektuurissa ja opiskeli elektroniikkaa Okayaman yliopistossa. Hän aloitti uransa Segalla vuonna 1983.
Suzuki toimi Segalla peliohjelmoijana ja -tuottajana, ja jo toisena vuotenaan Segalla loi moottoripyöräpelin "Hang-On". Suzuki julkaisi myös useita muita kuuluisia pelejä, kuten "Out Runin". Vuonna 1993 Suzuki kehitti "Virtua Fighterin", joka oli kolmiulotteista grafiikkaa hyödyntävä taistelupeli. Peli saavutti aikanaan suunnattoman suosion.
Suzukin "Shenmue" Sega Dreamcastille toi uutta henkeä jo kaavoisiinsa kangistuneeseen seikkailupeligenreen. Pelin tarina, grafiikka ja pelimekaniikka olivat edellä aikaansa ilmestyessään ja 47–70 miljoonan Yhdysvaltain dollarin budjetillaan se oli aikanaan kallein ikinä tehty videopeli.
Hänen viime aikaisiin kolikkopelituotoksiinsa lukeutuu "F355 Challenge", joka on Ferrarin kanssa yhteistyössä laadittu ajosimulaattori. Peli on saanut huomiota myös peliteollisuudelta ja autoteollisuudelta.
Vuonna 2003 Suzuki hyväksyttiin kuudentena henkilönä Academy of Interactive Arts and Sciences "Hall of Fameen". Ensimmäinen henkilö, joka vastaanotti kyseisen kunnian, oli Nintendon tunnettu Shigeru Miyamoto.
Vuonna 2017 Suzuki työskentelee "Shenmue 3:n" kehittämisessä.
Saviharju
Saviharju on yksi Oulun kaupunginosista. Se sijaitsee Ylikiimingintien (seututie 833) varressa valtatien 20 itäpuolella, noin 15 kilometrin (linnuntietä n. 10 kilometrin) päässä Oulun keskustasta. Alueen läpi virtaa Kalimeenoja.
Saviharju on pääasiassa vanhaa maatalousaluetta, joka on muuttumassa omakotitaloalueeksi.
Maastoltaan Saviharjun alue on pääosin sekametsää.
Julkinen liikenne rajoittuu vähän matkan päässä Kuusamontiellä kulkeviin Koskilinjojen Kiiminki–Oulu-reitin linja-autovuoroihin.
Sega-AM2
Sega AM2 on Segan johtama videopelien kehitys- ja tutkimusryhmä. Sitä johti aikaisemmin kuulu videopelisuunnittelija Yu Suzuki. Segan AM-kehitysryhmistä AM2 on ehkäpä parhaiten tunnettu ja se loi useita kuuluja nimikkeitä 1980-luvulla, kuten After Burner II, Out Run ja Space Harrier. Muita AM2:n kehittämiä pelejä ovat muun muassa "Virtua Fighter", "Shenmue" ja "Virtua Cop"-pelisarjat sekä Daytona USA. Ryhmän viimeaikaisempana tuotantona mainittakoon autopeli OutRun 2.
Tietämys
Tietämys on tavanomaisesti käsitettynä ihmiseen liittyvä tiedon taso. Kun ihminen tulkitsee informaatiota, muodostuu tietämystä, informaation tulkinta, valinta.
Informaatio, esimerkiksi sana "sana" on merkkijono, jolla ei sinänsä, yksinään ole mitään merkitystä. Suomen kieleen ja tiettyyn suomenkieliseen ihmiseen liitettynä se saa merkityksen, valinnan. Sen merkityksen minkä ko. systeemi, ensin suomen kieli ja sitten yksittäinen suomenkielinen henkilö kyseiselle sanalle antaa.
Tietämyksessä fyysinen, monistettavissa oleva tieto saa merkityksen systeemissään. Tämän perustella voidaan sanoa, että laajasti ottaen tietokoneessa on "tietämystä" ja solussa on "tietämystä". Tietty konekielinen käsky saa tietokoneessa merkityksen, valinnan (tietty konekielinen käsky toteutuu) ja tietyssä kodonissa tietyt molekyylit solussa merkityksen (= tietty aminohappo tulee valituksi).
Lobatse
Lobatse on kaupunki Botswanan kaakkoisosissa. Se sijaitsee noin 65 kilometriä pääkaupunki Gaboronesta etelään. Vuoden 2011 laskennassa Lobatsessa oli 29 000 asukasta.
Ymmärrys
Ymmärryksellä tarkoitetaan kykyä omaksua tieto jostakin asiasta niin syvällisesti ja perusteellisesti, että osaa palauttaa asian helposti mieleensä ja käyttää asiaa koskevaa tietoa monipuolisesti hyväkseen. Puhuttaessa toisten ihmisten ajattelun ja toiminnan ymmärtämisestä tarkoitetaan kykyä empatiaan, taitoa nähdä asia toisten ihmisten näkökulmasta riippumatta siitä, mitä mieltä itse on asiasta.
Oppimisen vaiheita kuvaavassa Benjamin Bloomin taksonomiassa ymmärtäminen tulee toisena vaiheena tietämisen jälkeen. Tietämisen tasolla asia ainoastaan muistetaan, mutta sitä ei vielä ymmärretä. Seuraavalla tasolla asia myös ymmärretään, jotta sitä voitaisiin edelleen soveltaa, analysoida, syntetisoida ja arvioida.
Kasvatustieteilijät Grant Wiggins ja Jay McTighe katsovat oppijan ymmärtäneen opittavan asian, jos hän kykenee:
Tiedonkäsittelyn tutkija Gregory Chaitinin mukaan ymmärryksessä on kyse eräänlaisesta tiedon pakkaamisesta tiivimpään muotoon. Ymmärrämme esimerkiksi vuorokauden pimeän ja valoisan ajan vaihtelun oppimallamme mallilla siitä, miten maapallo pyörii suhteessa aurinkoon. Sama malli auttaa meitä ymmärtämään myös vuodenajat ja niiden tuomat lämpötilan ja valoisuuden vaihtelut, maiden väliset aikaerot, trooppisten alueiden lämpimyyden verrattuna arktisiin alueisiin jne. Olemme siis tiivistäneet, tietokonekielellä ”pakanneet”, valtavan määrän eri alojen tietoa yksinkertaiseen malliin, joka selittää ne kaikki. Samoin ymmärrämme helposti minkä tahansa kellonajan, koska olemme oppineet vuorokauden jakaantuvan 24 tuntiin, tunnin 60 minuuttiin ja minuutin 60 sekuntiin.
Linuxonly
linuxonly.info (aiemmin linuxonly.cx) on vuonna 1999 perustettu nettipalvelu, jonka perustajia olivat opiskelijat Jani Arola, Jyrki ja Jarno Vasamaa. Nykyisin sivustoa ylläpitää useat vapaaehtoiset ihmiset Arolan johdolla.
Linuxonlyn tarkoituksena on tarjota käyttäjilleen monipuolisesti tietoa Linux-käyttöjärjestelmästä ja siihen liittyvistä asioista. Www-palvelusta löytyvät uutiset, keskustelupalsta, artikkeleja, arvosteluja ja ohjeita.
Aiemmin linuxonly.cx nettipalvelu sijaitsi K&T Neutechin palvelimella. Sivut siirrettiin myöhemmin Scene Group palvelimelle ja sai samalla domain muuttui muotoon linuxonly.info.
Fongoro
Fongoro (gele, kole) on nilosaharalainen kieli. Se on uhanalainen. Kielellä on enää muutamia vanhoja puhujia. Suurin osa heistä on siirtymässä käyttämään furin kieltä.
Kaikki kielen puhujat elävät Tšadissa. Kieltä puhuttiin ennen myös Sudanissa, mutta siellä se on jo hävinnyt.
ZU-23-2
ZU-23-2 (Zenitnaja Ustanovka) on Neuvostoliitossa valmistettu kevyt, vedettävä ilmatorjuntakanuuna, joka esiteltiin ensi kerran 1960-luvulla. ZU-23-2:ssa on kaksi 23 mm konetykkiä pyöräalustalla. Se suunnataan ja laukaistaan käsin, mutta mekaaninen tähtäinlaite auttaa ampujaa suuntaamaan asetta lentäviin kohteisiin. Kanuunassa on lisäksi yksinkertaisempi tähtäin maakohteita, kuten jalkaväkeä ja kevyesti panssaroituja ajoneuvoja vastaan.
ZU-23-2 perustuu vanhemman ZPU-2:n rakenteeseen, jossa oli kaksi 14,5 mm konekivääriä sekä lisäksi vyölippaat hieman eri tavoin sijoitettuna eikä siinä ollut liekinsammuttimia. Vielä varhaisemmat konekivääriversiot aseesta olivat ZPU-1 (yhdellä aseella) ja ZPU-4 (neljällä aseella). Nykyään on käytössä vain kahden 23 mm aseen yhdistelmä. Ilmeisesti yhden aseen versiolla oli vain rajoitetusti käyttöä, ja neljän aseen versio taas oli epäkäytännöllisen suuri ja raskas.
Tykin neliaseisella vesijäähdytteisellä versiolla on aseistettu ZSU-23-4 "Šilka"-ilmatorjuntapanssarivaunu.
ZU-23-2 on käytössä Suomen puolustusvoimissa nimellä "23 Ilmatorjuntakanuuna 61" (23 ItK 61) sekä Patrian ja Instrumentointi Oy:n modernisoituna versiona nimellä ""23 Ilmatorjuntakanuuna 95"" (23 ItK 95). Kummastakin versiosta käytetään lempinimeä "Sergei". Suomalainen vuonna 1995 modernisoitu versio käyttää tähtäinlaitteessa digitaalista laskinta.
Suomen merivoimien käytössä on 23 mm:n laivatykkimuunnos versioina 23 M74, 23 M77, 23 M80 ja 23 M85. M85-lavetista voidaan tykit irrottaa ja korvata kuudella Mistral-ilmatorjuntaohjuksella.
Data
Data on tietoa, jolla itsessään ei ole välttämättä semanttista merkitystä tai informatiivista järjestystä. Datasta voi löytyä järjestystä ja siten informaatiota, tai se voi olla järjestymätöntä kohinaa. Jos informaatiolle edelleen voidaan antaa semanttinen merkitys, on se myös tietoa.
Dataa ovat esimerkiksi yksittäiset
Datan ja informaation ero on suhteellinen. Datan käsittely tapahtuu monesti useassa vaiheessa, ja yhden vaiheen käsitelty data saattaa olla ”raakaa” dataa seuraavalle vaiheelle.
Latinassa "data" on monikko sanasta "datum", ’annettu’. Geometriassa, matematiikassa ja vastaavissa yhteyksissä datalla on tarkoitettu annettuja alkuarvoja. Tietotekniikassa data taas viittaa muun muassa lukuihin, kirjaimiin ja kuviin sellaisinaan, ilman erityistä merkitystä.
Tietotekniikassa ohjelman käytön kontekstissa data erotetaan usein ohjelmakoodista. Ohjelmakoodi (joka toki laajan määritelmän mukaan on itsekin dataa) on joukko konekielisiä käskyjä, ja muut ohjelman käyttämät tiedostot tai muistialueet sisältävät varsinaista dataa.
Demeter
Demeter () oli kreikkalaisessa mytologiassa sadonkorjuun, viljan ja kaikkien elävien kasvien jumalatar. Hän oli Kronoksen ja Rhean tytär sekä Zeuksen sisar. Hän oli myös Persefonen äiti. Roomalaisessa mytologiassa hänen vastineensa oli Ceres. Hän oli Heran ohella myös avioliiton suojelija.
Kun Manalan jumala Haades ryösti Demeterin tyttären Persefonen, Demeter löi laimin maan kasvun suojelun etsiessään tytärtään. Lopulta jumalat sallivat Persefonen palata Manalasta osaksi vuotta Demeterin luo.
Demeterin pääpalvontapaikka oli Attikan Eleusis.
Luettelo systeemilyhenteistä
Tämä sivu sisältää (epätäydellisen) luettelon lääketieteellisissä tutkimuksissa käytettyjen systeemien lyhenteistä. Systeemillä tarkoitetaan niitä ihmisruumiin osia tai eritteitä, joista voidaan ottaa näytteitä esimerkiksi sairauden diagnosointia varten.
Veikko Väänänen
Veikko Ilmari Väänänen (28. marraskuuta 1905 Mikkeli – 1. kesäkuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen antiikintutkija (filologi). Väänänen oli erikoistunut niin kutsuttuun vulgaarilatinaan ja romaanisten kielten syntyyn. Hän työskenteli Helsingin yliopiston klassillisen filologian apulaisprofessorina 1938–1951 ja romaanisen filologian professorina 1951–1972. Hän toimi myös Suomen Rooman-instituutin johtajana 1959–1962 ja 1968–1969.
Hänen Pompejin piirtokirjoituksia käsitellyt ja alkuperäisiä piirtokirjoituksia lähteinään käyttänyt väitöskirjansa herätti laajaa huomiota, ja se on ilmestynyt kolmena painoksena. Väänänen on ensimmäinen suomalaistutkija, joka on tehnyt tutkimustyötä pompejilaisen materiaalin pohjalta. Hänen merkityksensä suomalaiselle Pompeji-tutkimukselle on ollut merkittävä. Hän vaikutti myös ratkaisevasti suurta kansainvälistä mainetta saavuttaneen suomalaisen epigrafisen koulukunnan syntyyn.
Vulgäärilatinan tuntijana tunnetun Väänäsen teos "Introduction au latin vulgaire" (1963) on käännetty usealle kielelle, ja se julkaistiin 2006 uutena ranskankielisenä laitoksena.
Luettelo tutkimuslyhenteiden takaliitteistä
Tämä sivu sisältää (epätäydellisen) luettelon lääketieteellisten tutkimusten (kuten verikoe) lyhenteissä käytetyistä tarkentavista takaliitteistä.Fimlab Laboratoriot Oy Lyhenneluettelot
Runousoppi
Runousoppi (; ) on Aristoteleen poetiikkaa käsittelevä teos.
"Runousoppi" on kirjoitettu 330–320-luvuilla eaa. Se on ensimmäisiä tieteellisiä tutkimuksia fiktiivisestä kirjallisuudesta. Teosta on todennäköisesti muokattu pidemmän ajan kuluessa; sen varhaisimmat osat ovat mahdollisesti peräisin jo Aristoteleen ensimmäiseltä Ateenan-kaudelta, jolloin tämä toimi Platonin Akatemiassa, ja sitä on ilmeisesti muokattu edelleen, kun Aristoteles toimi Lesboksella, Makedoniassa Aleksanteri Suuren opettajana, sekä uudelleen Ateenassa Lykeionin peripateettisen koulun johdossa. Teosta on käytetty muiden Aristoteleen säilyneiden teosten tavoin koulun luentoaineistona, eikä sitä ollut alun perin tarkoitettu julkaistavaksi. Sisällöllisesti se on yksi Aristoteleen säilyneiden teosten viimeistelemättömimpiä.
"Runousoppi" on vaikuttanut merkittävästi eurooppalaisen ja myös esimerkikiksi arabialaisen kirjallisuuden kehitykseen. Se vaikuttaa nykyäänkin voimakkaasti muun muassa televisiosarjojen ja Hollywoodin elokuvien kerronnassa.
Teos on suomennettu neljästi: vuosina 1871 ("Runousoppi", suom. J. W. Calamnius), 1967 ("Runousoppi", suom. Pentti Saarikoski) ja 1997 ("Runousoppi", suom. Paavo Hohti), sekä osana teosta "Aristoteleen runousoppi" (2012), joka sisältää myös laajan esittely- ja selitysosan.
"Runousoppi" keskittyy analysoimaan antiikin ajan näytelmiä ja erityisesti tragediaa ja epiikkaa. Teos käsittää yhden kirjan. Siihen on todennäköisesti alun perin kuulunut myös toinen, komediaa käsittelevä kirja, mutta se on kadonnut. Tutkijat ovat esittäneet erilaisia näkemyksiä Tractatus Coislinianuksen suhteesta tähän kadonneeseen osaan.
Kerronta on Aristoteleen mukaan erityisesti jäljittelyä ("mimēsis"). Aristoteleen mukaan ihminen saa luontaisesti nautintoa jäljittelemisestä ja oppimisen iloa tunnistaessaan samankaltaisuutta asioiden välillä. Kerronnassa jäljittelyn välineet, kohteet ja tavat vaihtelevat.
Kerrontaa voi olla kolmea eri laatua: tragediaa, komediaa ja epiikkaa.
Arkeologi
Arkeologi tutkii entisaikojen ihmisiä ja heidän maaperään jättämiään jälkiä. Arkeologit ovat opiskelleet arkeologiaa, ihmisen menneisyyttä tutkivaa tiedettä.
Arkeologit etsivät arkeologisilla kaivauksilla jäänteitä menneisyydestä, ennen kaikkea entisaikojen ihmisten esineistä ja asumuksista. He kirjaavat tarkasti kaikki löydökset ja pyrkivät selvittämään niiden iän sekä käyttötarkoituksen.
Arkeologit toimivat yleensä tutkijoina museoissa, yliopistoissa tai julkishallinnon alueella.
Perämeri
Perämeri, () on Pohjanlahden pohjoisin osa. Se rajoittuu etelässä Merenkurkkuun.
Perämeren valuma-alueen suuruus on 280 100 neliökilometriä ja vesialueen laajuus 36 800 neliökilometriä. Meren vesitilavuus 1 490 kuutiokilometriä, keskisyvyys 40 metriä ja suurin syvyys 148 metriä (toisen lähteen mukaan keskisyvyys 41 m ja suurin syvyys 146 m, jonka esiintymisseutua kutsutaan "Luulajan syvänteeksi"). Merialuetta etelässä rajaavassa Merenkurkussa meren kynnyssyvyys on vain 25 metriä.
Perämereen laskee useita jokia sekä Ruotsin että Suomen puolelta. Suurimmat Perämereen laskevat joet ovat Tornionjoki, Suomen pisin joki Kemijoki sekä Oulujoki. Ruotsin puolella mereen laskevat muun muassa Kalixjoki ja Luulajanjoki. Keskimäärin Perämereen laskee 115 kuutiokilometriä makeaa vettä vuodessa. Perämeri on lähes suolaton, sen pintaveden suolapitoisuus on vain noin 0,30–0,35 prosenttia.
Perämeren suurin saari Suomen puolella on Hailuoto.
Tärkeimmät satamat Suomen puolella ovat Kemin Ajos, Kokkolan Ykspihlaja, Raahen satama, Oulun Oritkari ja Tornion Röyttä. Ruotsin merkittävimmät satamat Perämeren rannikolla ovat Kainuu, Luulaja, Piitime ja Skellefteå. Kemi–Oulu-välillä on 10 metrin syväväylä.
Laajat hiekkasärkät ja -matalikot ovat Perämerelle ominaisia. Sellainen on muun muassa Haukiputaan edustalla sijaitseva Suurhiekka, jonne kaavaillaan tuulivoimala-aluetta. Santapankki-niminen saari sijaitsee laajan 1–2 metrin matalikon pohjoisreunalla.
Merisääennustuksissa käytetään Perämeren lounaisrajalle seuraavaa määritelmää: merialueen lounaisraja seuraa linjaa Ruotsin Ratanista Suomen rannikon Stubbeniin. Perämeren kansainvälinen lyhennekoodi on B1, missä B on lyhennys Itämeren englanninkielisestä nimestä ("the Baltic Sea"). Perämeri voidaan jakaa tarvittaessa eteläosaan (B1S) ja pohjoisosaan (B1N), jolloin rajana käytetään leveyspiiriä 64° 30’ N.
Santapankki
Santapankki on asumaton, noin 1,5 kilometrin pituinen ja noin sadan metrin levyinen, kaakko–luode-suuntainen matala hiekkasärkkäsaari Perämerellä Haukiputaan ja Iin edustalla Pohjanlahdella, noin 10 meripeninkulman (18 kilometrin) päässä mantereelta laajan Nimettömänmatala-nimisen matalikon koillisreunassa, Haukiputaan ja Iin kunnanrajan läheisyydessä. Saari kuuluu Pallosen saariryhmään ja se sijaitsee Iin kunnassa ja kuuluu Perämeren saaret -Natura-alueeseen.
Saaren korkein kohta on vain muutamia metrejä merenpinnan yläpuolella. Kasvillisuutta on vain vähän, ja lajit rajoittuvat pääasiassa ruohokasveihin. Puita tai pensaita ei ole ollenkaan tai erittäin vähän. Saarella on vanhan merimerkin kiviset rauniot.
Saaren lounaispuolella sijaitsee laaja Nimettömänmatala-niminen matalikko, jolla vedensyvyys on keskimäärin 1,5–1,8 metriä. Toisella puolella saarta merenpohja putoaa muutaman sadan metrin matkalla aina 30 metriin saakka. Matalikon muut saaret ovat Astekari, Pallonen ja Nimetön.
Santapankki on lintujen levähdysalue. Kevät- ja syysmuuttojen aikana Haukiputaan lettojen ja Santapankin alueella levähtää useita kymmeniä lintulajeja. Saari on myös veneilijöiden suosima retkikohde.
Tietokonemusiikki
Tietokonemusiikki on tietokoneen avulla toteutettua musiikkia. Varhainen tietokonemusiikki oli usein tietokoneohjelman säveltämää ja muusikoiden soittamaa, kun taas myöhempi ja paremmin tunnettu tietokonemusiikki on yleensä ihmisen säveltämää ja tietokoneen soittamaa.
Vielä 1970-luvulla tietokonemusiikki oli pitkälti kokeellista, eikä sillä ollut suurelle yleisölle kuin kuriositeettiarvoa. 1980-luvulle tultaessa tietokonemusiikki tuli kuitenkin kotitietokoneiden ääniominaisuuksien myötä myös tavallisten harrastajien ulottuville, ja etenkin pelimusiikin alueella syntyi muutamia todellisia klassikkoja.
1990-luvulta alkaen tietokonemusiikista on tullut yhä suurempi elektronisen musiikin osa-alue. Esimerkiksi syntetisaattoreita pystyy simuloimaan ohjelmallisesti tavallisen PC-koneen tehoilla, mikä on tarjonnut monelle muusikolle halvemman vaihtoehdon musiikin tekoon.
619
Muhammadin vaimo Khadijah ja setä Abu Talib kuolivat.
Indoiranilaiset kielet
Indoiranilaiset kielet ovat indoeurooppalaisten kielten itäinen kieliryhmä, joka jakautuu kahteen suureen alaryhmään, iranilaiseen ja indoarjalaiseen. Myös nuristanilaiset kielet (esim. prasuni ja aškuni) kuuluvat indoiranilaiseen ryhmään, mutta niiden asema indoiranilaisten kielten sukupuussa on epäselvä. Indoiranilaisia kieliä puhutaan muun muassa Intian, Nepalin,  Bangladeshin, Pakistanin, Sri Lankan, Afganistanin ja Iranin alueella. Indoiranilaisilla kielillä on yli miljardi äidinkielistä puhujaa.
Indoiranilaisten kielten eriytyminen lienee tapahtunut 3. vuosituhannella eaa. Vanhimmat indoiranilaiset kielet ovat muinaisindoarja eli Veda-sanskrit, itäiranilainen avesta ja lounaisiranilainen muinaispersia. Mitannin alueelta on löytynyt jälkiä indoarjalaisesta superstraattikielestä.
Indoiranilaisia kieliä kutsutaan joskus myös arjalaisiksi kieliksi, koska jo 2000-luvulla eaa. kantaindoiraanin puhujat kutsuivat itseään arjalaisiksi: muinaisindoarjan puhujat sanalla "ā́r(i)ya", kun taas muinaisiraanin (avestan) puhujat "airya-"; itse asiassa "Irān" onkin tämän sanan monikon genetiivi, so. 'arjalaisten (maa)'.
Punakardinaali
Punakardinaali, aikaisemmalta nimeltään kardinaali ("Cardinalis cardinalis") on yli 20 senttimetrin pituinen varpuslintu. Se on yleinen Meksikossa ja Yhdysvalloissa. Lintu on höyhenpeitteeltään räikeän tulipunainen, mutta kaula on yönmusta. Päässään sillä on tuuhea tupsu. Se käyttää ravinnokseen siemeniä, hedelmiä ja jätteitä. Punakardinaalilla on noin 20 alalajia.
Fataleka
Fataleka on Salomonsaarilla puhuttava austronesialainen kieli. Sitä puhuu äidinkielenään noin 6 700 ihmistä (1999). Fataleka kuuluu malaijilais-polynesialaisten kielten ryhmään. Se on läheistä sukua muun muassa to'abaitan kielen kanssa.
Silvia Saint
Silvia Saint (oik. Sylvie Tomčalová s. 12. helmikuuta 1976 Kyjov, Tšekkoslovakia), on tšekkiläinen pornonäyttelijä, joka on esiintynyt 285:ssä elokuvassa. Silvia Saintin lisäksi hän on käyttänyt muitakin taiteilijanimiä (muun muassa Sylvia Saint).
Saint on opiskellut yritysjohtamista Brnon opistossa. Ennen lopullista siirtymistään pornografian pariin Saint oli töissä muun muassa hotellin vuoropäällikkönä Zlínissä.
Vepsänjoki
Vepsänjoki, jota usein myös kutsutaan Horsmanjoeksi, on valjastamaton, kapea ja mutkitteleva Kiiminkijoen sivujoki, joka alkaa Vepsänjärvestä Oulun Vepsän kaupunginosasta. Siihen liittyvät muun muassa Vähä-Vuotunkijärvestä laskevat Heinäjoki ja Vuotonoja. Joen pituus on hieman yli 15 kilometriä ja se kuuluu Kiiminkijoen vesistöalueeseen.
Joki virtaa Jokelan ja Karahkan kyliä sivuten idästä länteen ja kääntyy pohjoiseen Horsman ampumaradan luona Ison Seluskanjärven pohjoispuolella, missä siihen liittyy Seluskanjärvestä laskeva kapea laskujoki.
Joki laskee Kiiminkijokeen Vesalan kaupunginosassa länsipuolella. Loppuosaltaan se muuttuu vuolaaksi ja mutkittelevaksi Siltakoskeksi.
Jokeen laskee useita pienempiä puroja ja ojia. Vesi on pääasiallisesti tummaa ja suoperäistä ja sen laatu on luokiteltu välttäväksi. Ison Seluskanjärven kunnostustoimien yhteydessä on myös todettu, ettei Vepsänjoki kestä enää lisäkuormitusta. Nykyisin veden sameus ja partikkelipitoisuus aiheuttaa haittoja, sillä joesta ei voi ottaa sauna-, kastelu- eikä käyttövettä, ja runsas irtoaineksen määrä pilaa pyydykset.
Leveimmillään joki on Horsman ja Siltakosken välisellä alueella, jossa se muodostaa syviä ja pitkiä, jopa 50 metrin levyisiä suvantojaksoja. Joen keskimääräinen leveys on kuitenkin vain 4-5 metriä.
Joen loppuosuus on suosittu melontakohde, sillä se tarjoaa sekä koski- että suvanto-osuuksia.
Güímarin pyramidit
Güímarin pyramidit sijaitsevat Güímarin kunnassa Teneriffan itärannikolla, Kanariansaarilla. Joukkoon kuuluu kuusi porraspyramidia, jotka muistuttavat mayojen ja asteekkien pyramideja Meksikossa.
Arkeologit uskoivat pitkään pyramidien olevan vain maanviljelijöiden peltojen vierille kokoamia kivikasoja. Vanhojen kuvien ja tarinoiden mukaan saarella on ollut enemmänkin pyramidejä, mutta ne on purettu rakennusmateriaaliksi. Güímarissa oli yhdeksän pyramidia, joista vain kuusi on jäljellä.
Vuonna 1991 alkaneissa arkeologissa kaivauksissa havaittiin, että pyramidit on rakennettu päällekkäisistä kerroksista maata ja kiveä, ja eräästä kerroksesta löydettiin keramiikan sirpaleita, jotka ajoitettiin 1800-luvulle. Koska valtaosa pyramidista oli 1800-lukulaista keramiikkaa sisältäneen kerroksen päällä, päättelivät arkeologit, että pyramidit ovat peräisin aikaisintaan 1800-luvulta. Toisen teorian mukaan pyramidit ovat vanhempia ja guanchien rakentamia. Teorian perusteeksi on esitetty muun muassa se, että erään pyramidin alla on luola, joka oli guanchien käytössä.
Espanjan valloitukseen saakka 1400-luvun lopulla Güímar oli yhden Teneriffan kuninkaista ("mencey") asuinpaikka. Roomalaisen Plinius vanhemman mukaan puunilaisen tutkimusmatkailija Hanno Merenkulkijan aikana 600-luvulla eaa. saaret olivat asumattomat, mutta niillä oli ollut suurien rakennusten raunioita.
Vuonna 1998 65 000 m² pyramidialue avattiin etnologisena puistona yleisölle.
Vuonna 1991 Thor Heyerdahl tutki pyramideja, ja havaitsi ne muuksi kuin pelkiksi kivikasoiksi. Pyramidien kulmien kivissä on selviä käsittelyn merkkejä, ja ne ovat laavakiveä, eivätkä pelloista. Maa rakennuspaikalla on tasoitettu ennen rakennelman kokoamista.
Heyerdahl väitti, että pyramideillä on tietty suunta. Kesäpäivänseisauksen aikaan suurimman pyramidin päältä näkyy kaksi auringonlaskua, ensin vuoren taa, sitten uudelleen seuraavan vuoren taakse. Kaikkien pyramidien portaat ovat länsipuolella, jolloin talvipäivänseisauksen aikana nousija astuu suoraan nousevaan aurinkoon.
Camelot
Camelot on keskiaikaisten tarinoiden kuningas Arthurin linna, josta hän lähti legendaarisille sotaretkilleen ja jonne Pyöreän pöydän ritarit kokoontuivat. Nimi "Camelot" esiintyy ensimmäisen kerran 1100-luvun loppupuolella Chrétien de Troyes'n runossa "Lancelot", jossa se mainitaan Arthurin hovina. Seuraavalla vuosisadalla Camelotiin yhdistettiin myös Pyöreä pöytä. Lisäksi kerrotaan, että linnan alapuolella sijaitsi kaupunki.
Camelotin sijaintia ei tunneta, eikä sen olemassaolosta ole todisteita. Se on yhdistetty muun muassa linnavuori Cadbury Castleen, etelä-Walesin Caerleoniin sekä roomalaiseen Camulodunumiin eli Colchesteriin.
Sanaa "Camelot" käytetään joskus viitatessa Yhdysvaltain presidentti John F. Kennedyn vuosien 1960–1963 hallintoon .
Alan Jay Lernerin ja Frederick Loewen musikaali "Camelot" perustuu löyhästi kuningas Arthurin legendaan.
Elokuvassa "Monty Pythonin hullu maailma" kuningas Arthur kutsuu Camelotia "hupsuksi paikaksi", ja Pyöreän pöydän ritarit päättävätkin näin ollen olla menemättä sinne.
Nettiroolipeli "RuneScapessa" Camelot on paikka, jossa pelaaja voi muun muassa tavata kuningas Arthurin ja Pyöreän pöydän ritarit.
Newforestinponi
Newforestinponi (myös New Forest -poni, puhekielessä usein NF tai nyffi) on esihistorialliselta ajalta peräisin oleva brittiläinen ponirotu. Rodun alkuperästä ei ole tarkkaa tietoa, mutta myöhemmin siihen on risteytetty muun muassa walesinponeja, ylämaanponeja sekä arabian- ja englannintäysiverisiä. Newforestinponi on kotoisin Hampshiren kreivikunnan New Forestin alueelta, missä ponit ovat eläneet vapaina metsissä jo vuosisatojen ajan. Poneja elää yhä alkuperäisen kotiseutunsa metsissä, missä niiden elämä ei ole helppoa: ruokaa on vähän ja sen laatu on huonoa. Poneista onkin kehittynyt vähään tyytyviä, kestäviä ja varmajalkaisia.
Newforestinponeilla on erinomainen ratsuponin rakenne. Monista risteytyksistä huolimatta rotu on yhtenäinen. Yleisilmeeltään newforestinponin tulisi olla sopusuhtainen, vankkarakenteinen ja ratsutyyppinen. Ponin säkäkorkeus ei saa ylittää 148 cm korkeutta. Alarajaa ei ole, mutta ponit ovat hyvin harvoin alle 120 cm korkeita. Newforestinponeilla sallitaan kaikki muut värit paitsi valkovoikko (BEC) ja kirjava. Voikkovärit sallitaan tammoilla ja ruunilla, mutta "sinisilmäisiä voikkoja" (BEC tai blue-eyed cream) ei hyväksytä. Ruunikko ja sen eri sävyt ovat tavallisimmat värit. Valkoiset merkit ovat sallittuja ainoastaan päässä ja jaloissa, eivätkä ne saa ylittää kintereitä tai polvia.
Newforestinponeilla tulee olla loivat ja pitkät lavat, syvä runko, vahva luusto, hyväasentoiset, kovaluiset ja suorat jalat sekä pyöreät ja kovat kaviot. Takaosan tulee olla voimakas ja hyvin muodostunut. Pään tulisi olla siro ja ponimainen, kaulan pitkä ja hyvin liittynyt. Liikkeiden tulee olla tarmokkaat, irtonaiset ja suorat, muttei kuitenkaan liioitellut. Luonteeltaan newforestinponit ovat valppaita, rauhallisia ja yhteistyöhaluisia. Niitä on luonteensa puolesta erityisen helppo kouluttaa ja käsitellä, ja ne sopivatkin hyvin lasten poneiksi. Ne ovat hyviä ratsuja ja valjakkoponeja. Newforestinponit ovat nykyään erinomaisia lasten kisaponeja, joilla kilpaillaan yleensä este- ja kouluratsastuksessa
Newforestinponi on suosittu rotu myös Ison-Britannian ulkopuolella. Niitä onkin viety paljon muualle Eurooppaan, Pohjois-Amerikkaan, Australiaan ja Uuteen-Seelantiin. Suomessa on noin 1200 rekisteröityä newforestinponia, ja vuosittain syntyy 40–50 varsaa. Rotu kuuluukin meillä suosituimpiin ponirotuihin, ja sillä on Suomessa myös kantakirja.
Newforestinponia käytetään paljon ratsuponijalostuksessa.
Pirstoumahyökkäys
Pirstoumahyökkäys () on hyökkäys tietoverkkoihin, jotka on suojattu pakettisuodatukseen perustuvaan palomuuritekniikkaan. Hyökkäyksessä käytetään hyväksi IP-pakettien pirstouttamista. Pirstotuista paketeista vain ensimmäinen sisältää täydet otsikkotiedot. Monet reitittimet suodattavat paketteja juuri tämän tiedon perusteella. Koska jälkimmäisissä paketeissa tämä tieto on vähäistä, reitittimet päästävät nämä paketit helposti läpi. Hyökkääjät voivat siis koodata paketit siten, että ne pääsevät tunkeutumaan verkkoon ja pystyvät kokoamaan itsensä uudelleen siellä.
Valaistuminen
Valaistuminen on korkeimman tietoisuudentilan ja täydellisen, materiasta vapauttavan ymmärryksen saavuttamista. Eri perinteissä, kuten länsimaisessa filosofiassa, buddhalaisuudessa tai hindulaisuudessa valaistumisella tarkoitetaan jonkin verran eri asioita, ja ne määrittelevät valaistumisen omien käsitteistöjensä sanoin.
'Valaistuminen' on länsimaisena filosofisena käsitteenä ihmisen korkein tiedon tai viisauden taso.
Buddhalaisuuden keskiössä on Buddha, valaistunut eli kirjaimellisesti "herännyt". Valaistuminen tarkoittaa oman valaistumispotentiaalin eli buddhaluonnon herättämistä ja tiedostamista. Buddhalaisuudessa valaistumisella on kontekstista riippuen monta eri tarkoitusta ja tasoa, sillä esimerkiksi Buddhan kokema täydellinen valaistuminen ("anuttarā-samyak-saṃbodhi)" on eri tasoinen valaistuminen kun zen-buddhalaisuudessa koettava satori.
"Pääartikkeli: nirvana"Yleisesti buddhalaisuudessa valaistumisella tarkoitetaan nirvanaa, eli kolmen mielen myrkyn (takertuminen, viha ja tietämättömyys) lakkaamista. Sanskritinkielen sana "nirvāṇa" tarkoittaakin "sammuksiin puhaltamista" tai "lakkaamista".
Buddhan opetusten mukaan nirvana saavutetaan jaloa kahdeksanosaista tietä seuraamalla. Meditaatioharjoitukset ovat olennainen osa buddhalaista harjoitusta, sillä meditaatiosta syntynyt viisaus poistaa tietämättömyyden ja sen myötä vapauttaa takertumisesta uudelleensyntymiseen.
Hindulainen termi valaistumiselle on mokša. Dualistinen hindulaisuus, kuten esimerkiksi valtaosa Vaishnava-traditioista, mieltää mokšan vapautettuna tilana jossa triputi (tietäjä, tiedetty ja tieto: yksilösielu, jumala ja jumalsuhde) säilyy ennallaan. Monistisessa Advaita Vedanta -koulukunnassa mokša tarkoittaa triputin eliminoivaa yksilösielun (atman) oivallusta luonteestaan kaiken sisältävänä maailmansieluna (brahman).
Jainalaisuudessa mokša ja nirvana ovat sama asia. Tämän olotilan saavuttanut henkilö on Siddha, jumala.
Luettelo Monacon hallitsijoista
Tämä on luettelo Monacon hallitsijoista, jossa ovat Monacon hallitsijat kronologisessa järjestyksessä. Vuodesta 2005 Monacoa on hallinnut ruhtinas Albert II.
New Forest
New Forest on alue Englannin etelärannikolla Hampshiressa Southamptonin lähistöllä. Se on lähes kokonaisuudessaan suojeltu puistoalue, jossa asuu ainakin jossain määrin villinä poneja. Suojellun alueen pinta-ala on 571 km. Alueen korkein kohta on Piper's Wait, 125 metriä.
Alue oli alun perin metsämaata, mutta sitä on yritetty viljellä kivikaudelta pronssikauteen. Maaperä ei kuitenkaan ole erityisen hedelmällistä. Alue on nykyään suosittu virkistyskohteena. Alueen merkittävin asuttu kylä on Lyndhurst.
New Forest rajattiin alkujaan kuninkaallisten metsästysmaaksi. Kansallispuiston alueella on metsää, niittyä ja rannikon luontotyyppejä kuten soraikkoa, kluuveja ja marskimaata.
Vuokot
Vuokot ("Anemone") on leinikkikasvisuku, johon kuuluu noin 120 lähinnä ruohovartista matalahkoa lajia. Vuokot ovat levinneet lähinnä pohjoisen pallonpuoliskon lauhkeille vyöhykkeille sekä lämpimän vyöhykkeen vuoristoseuduille. Jotkut kasvitieteilijät lukevat vuokkojen sukuun myös niiden läheiset sukulaiset kylmänkukat ("Pulsatilla") ja sinivuokot ("Hepatica").
Vuokot ovat monivuotisia ja ne kasvattavat kasvullisia juuriversoja (maavarsia), joiden avulla ne usein leviävät laajoiksi mättäiksi. Lehdet ovat syvään liuskaiset ja koristeelliset. Koristekasveina ovat suosittuja esimerkiksi kruunuvuokko ("Anemone coronaria") ja myös muita luonnonvaraisia vuokkolajeja kasvatetaan puutarhoissa. Useat vuokot ovat erittäin myrkyllisiä: esimerkiksi 30 valkovuokon nuorta versoa saattaa olla ihmiselle tappava annos.
Suomessa kasvaa maan eteläosan ravinteikkailla ja valoisilla metsäalueilla paikoin hyvin runsaina esiintyminä valkovuokko ("Anemone nemorosa") sekä melko harvinaisena etelärannikon lehdoissa keltavuokko ("Anemone ranunculoides"). Alppivuokkoa ("Anemone trifolia") esiintyy harvinaisena vain Asikkalassa ja Hollolassa.
Euronymous
Euronymous (oikealta nimeltään Øystein Aarseth, 22. maaliskuuta 1968 – 10. elokuuta 1993) oli norjalaisen black metal -yhtye Mayhemin kitaristi ja keulahahmo. Häntä pidettiin usein myös Norjan black metal -liikkeen johtohahmona 1990-luvun alussa.
Aarseth sai vaikutteita satanistisia teemoja sanoituksissaan viljelleiltä yhtyeiltä kuten Venomilta, Bathorylta, Sepulturalta, Celtic Frostilta ja Mercyful Fatelta. Hän luotsasi yhtyestään Mayhemista black metal -musiikin suunnannäyttäjää, joskin yhtye ehti saada aikaiseksi vain yhden täyspitkän albumin Aarsethin elinaikana.
Aarseth oli keskeinen hahmo siinä, miksi monet Norjan 1990-luvun alun metallimuusikoista alkoivat harjoittaa saatanallisia tekoja. Hän alkoi puhua yhtyetovereilleen ja muiden yhtyeiden jäsenille mm. kirkkojen polttamisesta ja murhaamisesta. Aarseth tavoitteli pahuutta esim. rohkaisemalla yhtyetoveriaan Deadia tappamaan itsensä. Hän itse ei kuitenkaan osallistunut varsinaisiin rikoksiin. Muutenkin häntä arvosteltiin black metal -piireissä tavallisemmaksi kuin itse antoi ymmärtää. Hän piti itseään uskonnollisena ihmisenä sekä uskoi persoonalliseen pahaan eli saatanaan ja palvoi tätä. Hän ihaili kommunistisia valtioita näiden pahoina pidettyjen piirteiden takia ja liittyi kommunistiseen puolueeseen, mutta pettyi luettuaan Marxia. Aarsethilla oli myös pieni levykauppa nimeltä "Helvete", jossa hän myi metallimusiikkilevyjä. Lisäksi hänellä oli oma levy-yhtiö nimeltään "Deathlike Silence Productions".
Varg Vikernes surmasi Aarsethin vuonna 1993. Vikernes soitti tällöin bassoa Mayhemissä, mutta hänet tunnetaan paremmin omasta yhden miehen yhtyeestään nimeltä Burzum. Surman motiiviksi on arveltu sitä, että Aarseth oli Vikernesille velkaa kymmeniä tuhansia Norjan kruunuja ja lisäksi hän oli myynyt Burzumin levyjä omassa levykaupassaan ja jättänyt rojaltit Vikernesille maksamatta. Niinpä Vikernes marssi ystävänsä Snorren kanssa Aarsethin asunnolle eräänä yönä ja vierailu äityikin tappeluksi asunnossa ja rappukäytävässä. Vikernes puukotti Aarsethia useita kertoja taskuveitsellä. Aarseth hakkasi seiniä, soitti naapureiden ovikelloja ja huusi apua, minkä jälkeen Aarseth törmäsi seinässä olevaan lamppuun ja kaatui lasinsirpaleiden päälle. Vikernes seurasi Aarsethia, joka sanoi, että riittää. Tämän jälkeen Aarseth kuitenkin potkaisi vielä Vikernesiä, minkä jälkeen Vikernes löi taskuveitsen Aarsethin otsaan ja kallosta läpi. Aarseth kuoli heti. Vikernes on kertonut, että Aarseth jäi vielä istuma-asentoon ja kun Vikernes otti veitsen pois päästä, niin Aarsethin ruumis sätkähti ja jäi makaamaan kuolleena. Vikernesin omien sanojen mukaan teon motiivina oli kuitenkin itsepuolustus tilanteessa, jossa Aarseth tavoitteli veistä. Lisäksi Vikernes uskoi myös Aarsethin harkinneen Vikernesin murhaamista, joten hän päätti toimia ensin. Vikernesin mukaan Aarsethin murhaaminen ei kuitenkaan ollut suunniteltua, vaan hän oli tullut paikalle selvittämään erimielisyyksiä.
Vikernes tuomittiin 21 vuodeksi vankeuteen. Hän vapautui ehdonalaiseen maaliskuussa 2009 oltuaan vankilassa liki 16 vuotta.
Leinikkikasvit
Leinikkikasvit ("Ranunculaceae") on Ranunculales-lahkoon kuuluva heimo, johon kuuluu noin 50 sukua ja 1 750 lajia. Suomessa merkittävimmät suvut ovat leinikit, hiirenhännät, konnanmarjat, kullerot, kylmänkukat, rentukat, ukonhatut, vuokot ja ängelmät. Lisäksi koristekasveina kasvatetaan akileijoja, jouluruusuja, kärhöjä, ritarinkannuksia ja talventähtiä. Monissa leinikkikasveissa on ranunkuliinia, joka hajoaa kasvin vaurioituessa ihmisille ja eläimille myrkylliseksi protoanemoniiniksi, joka iholla aiheuttaa rakkuloita ja muita vaurioita. Kaikki leinikkikasvit eivät kuitenkaan sisällä ranunkuliinia paljon tai juuri ollenkaan.
Useimmat leinikkikasvit ovat lauhkeiden ja viileiden alueiden ruohoja. Poikkeuksen tekevät kärhöt, joiden suvussa on puu- ja ruohovartisia köynnöksiä. Lehdet sijaitsevat varressa tavallisesti kierteisesti, harvoin vastakkain. Lehtilapa on ehytliuskainen tai kerrannainen. Kukkien kehässä on yksi teriömäinen kiehkura tai kaksi verhiöksi ja teriöksi erikoistunutta kiehkuraa. Useilla lajeilla on mesilehdet, jotka ovat kehittyneet sisemmästä kehäkiehkurasta tai heteistä. Hetiö on monilehtinen, emiö taas yksi- tai monilehtinen ja tavallisesti erilehtinen. Hedelmä on tuppilo, pähkylä tai harvoin marja (konnanmarjat). Useimmat leinikkikasvit sisältävät myrkyllisiä yhdisteitä.
Kolmas Nainen
Kolmas Nainen on suomalainen vuonna 1982 perustettu rock-yhtye Alavudelta – ”Alavuden Dr. Feelgood”. Yhtye ponnahti maineeseen vuoden 1984 Rockin SM-kisoissa, joissa se sijoittui toiseksi tasapistein voittajaksi selvinneen Peer Güntin kanssa. Kolmas Nainen tunnetaan ehkä ennen muuta solistinsa ja lauluntekijänsä Pauli Hanhiniemen (laulu, koskettimet, huuliharppu, haitari) yhtyeenä. Muut jäsenet olivat Pasi Kallioniemi (rummut), Raimo Valkama (basso), Sakari Pesola (kitara) sekä Timo Löyvä (kitara vuosina 1982–1989) ja Timo Kivikangas (kitara vuosina 1989–1994).
Yhtye oli suosituimmillaan 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa. Yhtye hajosi vuonna 1994, mutta on esiintynyt satunnaisesti tämän jälkeenkin. Kaikki kolme kitaristia esiintyvät nykyisessä kuusimiehisessä kokoonpanossa.
Toukokuussa 2009 Kolmas Nainen ilmoitti julkaisevansa uuden levyn 15 vuoden tauon jälkeen. Kuten viime vuosien keikoilla, myös levyllä on mukana kaikki kolme kitaristia. Levy "Sydänääniä" julkaistiin 7. lokakuuta 2009.
Kolmas Nainen julkaisi yhdeksännen studioalbumin "Me ollaan ne" 25. lokakuuta 2013. Albumi äänitettiin kokoonpanon vanhalla kotiseudulla Alavudella. Levyn on tuottanut yhtye yhdessä Mikko Karmilan kanssa. Levyn ensimmäinen single ja video ”Me ollaan ne” julkaistiin 13. syyskuuta. Albumi meni julkaisuviikolla (vko44/2013) virallisen listan sijalle 2.
Kolmannen Naisen menestyskappaleita ovat olleet muun muassa Tästä asti aikaa, Elämän tarkoitus, Niin sen täytyi olla, Tango Taisteluni, Tähän aikaan vuodesta, Onpa kadulla mittaa!, Ooh, Sammy!, Oi Suomen nuoria!, Pyörteeseen, Kai mä tästäkin toivun, Sekunnit ja tunnit, Äiti pojastaan pappia toivoi, Valehtelisin jos väittäisin, Hyvää ja kaunista, Me ollaan ne, Lautalla, Sähkökitara, hyvää tahtoa ja kavereita, Raatona maantiellä.
Khaled Hosseini
Khaled Hosseini (s. 4. maaliskuuta 1965 Kabul, Afganistan) on afganistanilais-amerikkalainen kirjailija.
Hosseini on vanhin viidestä lapsesta. Hänen isänsä oli etniseltä taustaltaan tadžikki ja työskenteli Afganistanin ulkoministeriössä ja hänen äitinsä opetti persian kieltä ja historiaa suuressa tyttökoulussa Kabulissa. Vuonna 1970 perhe seurasi isää Teheraniin, Iraniin, missä tämä työskenteli diplomaattina Afganistanin lähetystössä. Näihin aikoihin perheellä oli kokkina hazara-vähemmistöön kuuluva šiiauskoinen muslimi Hossein Khan. Seitsemänvuotias Khaledin ja kolmissakymmenissä oleva Khan ystävystyivät ja poika opetti palvelijan lukemaan. Ystävyyden johdosta Khaled koki ensimmäisen kerran yhteiskunnan epäoikeudenmukaisuuden ja se jätti syvät jälkensä lapseen. Siitä syntyi pohja "Leijapoika"-kirjalle.
Perhe palasi Kabuliin vuonna 1973. Hosseini oli neljännellä luokalla koulussa ja luki mielellään persialaista runoutta ja käännöskirjallisuutta lastenkirjoista Mickey Spillanen jännäreihin. Samana vuonna Mohammed Daud Khan syöksi serkkunsa, Afganistanin kuninkaan Zahir Shahin, vallasta.
Vuonna 1976 Hosseinin perhe muutti jälleen, tällä kertaa Pariisiin, missä perheen isä toimi diplomaattina Afganistanin Ranskan suurlähetystössä. Heidän piti palata kotimaahansa vuonna 1980, mutta paluu oli mahdotonta, sillä Afganistan oli jo käynyt läpi sisällissodan, kommunistien vallankaappauksen ja Neuvostoliiton miehityksen. Hosseinin perhe anoi turvapaikkaa Yhdysvalloista ja muutti vuonna 1980 San Joséen, Kaliforniaan. Ennen varakas perhe oli menettänyt kaiken omaisuutensa ja joutui elämään sosiaaliturvan ja hyväntekeväisyyden varassa. Khaledin isä teki monenlaisia hanttihommia ja onnistui vähitellen ahkeralla työllään pääsemään jaloilleen ja kouluttamaan lapsensa.
Hosseini pääsi ylioppilaaksi vuonna 1984 ja opiskeli biologiaa Santa Claran yliopistossa. Vuonna 1993 hän valmistui lääkäriksi Kalifornian yliopiston San Diegon kampuksen lääketieteellisestä tiedekunnasta. Hän on toiminut sisätautilääkärinä vuodesta 1996 lähtien. Hosseini on naimisissa ja hänellä on poika ja tytär, Haris ja Farah. Hän kävi Afganistanissa ensimmäisen kerran lähtönsä jälkeen vuonna 2003.
Hosseini kirjoitti teokset "Leijapoika" ja "Tuhat loistavaa aurinkoa" aamuisin, ennen kuin aloitti työpäivänsä lääkärinä. Niitä on myyty yhteensä yli 38 miljoonaa kappaletta.
Taidemaalari
Taidemaalari harjoittaa maalaustaidetta. Hän kuuluu laajempaan kuvataiteilijoiden ammattikuntaan, mutta erotuksena esimerkiksi kuvanveistäjästä taidemaalari luo kaksiulotteisia taideteoksia eli maalauksia maalaamalla maalilla eli värillisellä emulsiolla.
Nimike taidemaalari erottaa taiteilijat maalareista ja maalarimestareista, joiden päätavoite on jokin muu kuin varsinainen luova työ.
Suomessa taidemaalariksi voi opiskella taidekouluissa, ammattikorkeakouluissa tai Kuvataideakatemiassa. Alempi korkeakoulututkinto on nimeltään kuvataiteen kandidaatti, kuvataiteen ammattikorkeakoulututkinto ja ylempi kuvataiteen maisteri, KuM.
Suomen Taiteilijaseuran jäsenjärjestöön, Taidemaalariliittoon, kuuluu noin 1 300 ammattitaidemaalaria. Taidemaalariliittoon hyväksytään taidekoulutuksen käyneitä kokelasjäseniksi, jotka anovat varsinaista jäsenyyttä ansioiduttuaan taidemaalarin uralla.
Maalaustyöskentely ei yksinomaan riitä useimpien taiteilijoiden tulonlähteeksi, vaan he toimivat yleensä myös muun työn parissa, usein opettajina tai kuvittajina.
Ragnarok Online
Ragnarok Online eli RO on MMORPG (Massiivinen nettiroolipeli), jonka on kehittänyt eteläkorealainen GRAVITY. Peli perustuu suurelta osin Lee Myung-Jinin Ragnarok-manhwaan.
Ragnarok Online on hyvin tyypillinen kuukausimaksullinen MMORPG-peli. Pelin perusidea on henkilökohtaisen hahmon luominen valitsemalla eri ominaisuuksista miellyttävimmät: erilaisten hirviöiden tappaminen, kokemuksen kerääminen ja siten hahmon kehittäminen erityisillä attribuutti- ja kykyasteikoilla paremmaksi. Useiden muiden verkkopelien tapaan voi hahmon kehittämisen ohessa harjoittaa myös sosiaalista kanssakäymistä muiden pelaajien kanssa. Pelin grafiikka on toteutettu yhdistämällä isometrisiä objekteja sekä 3D-grafiikkaa.
Tällä hetkellä pelistä on olemassa viralliset versiot koreaksi, japaniksi, englanniksi, thaiksi, kiinaksi, indonesiaksi, malaijiksi, Brasilian portugaliksi sekä filipinon kielellä. Palvelimia ylläpitävät GRAVITY, GRAVITY Interactive, GungHo Online Entertainment, Game Flier International, Asiasoft, Level Up! International ja Burda Interactive. Peliin julkaistaan päivityksiä noin puolivuosittain episodien muodossa, jotka sisältävät useimmiten uusia alueita sekä vastuksia.
BGM-109 Tomahawk
BGM-109 Tomahawk on pitkänkantaman, säästä riippumaton, risteilyohjus, joka laukaistaan sukellusveneestä tai laivasta maamaaleihin. Ohjus on erittäin tarkka ja sillä on pitkä kantama (~2500 km). Nimi "Tomahawk" tulee Pohjois-Amerikan intiaanien sotakirvestä tarkoittaneesta sanasta "Tomahawk". Tomahawk kantaa 450 kilogramman taistelupanosta.
Ohjus laukaistaan kiinteää polttoainetta käyttävän raketin avulla. Tämän jälkeen siivekkeet ja ohjauspinnat avautuvat ja suihkumoottori pitää lennon aikana yllä tasaista vauhtia. Tomahawkia on pienen kokonsa vuoksi takia vaikea havaita. Tutkahavaitseminen on hankalaa, koska ohjus lentää matalalla.
Tomahawkia käytetään kiinteisiin kohteisiin, kuten ilmapuolustus- ja kommunikointikeskuksiin.
Ohjuksen ohjaukseen käytetään merellä inertiaohjausta ja maan päällä maan muotoja seuraavaa TERCOM-ohjausta. TERCOM vertaa maaston korkeusvaihteluja tallennettuun karttaan selvittääkseen ohjuksen sijainnin. Jos on tarpeellista, kurssimuunnos tehdään ja ohjus laitetaan uudelle kurssille kohti maalia. Lopullinen ohjaus tapahtuu optisella DSMAC (Digital Scene Matching Area Correlation) -järjestelmällä, joka vertaa tallennettua kuvaa kohteesta varsinaiseen kohteeseen. Vuoden 1993 Block III TLAM -malleissa otettiin käyttöön GPS-paikannus.
Ohjusta käyttävät Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimat ja Yhdysvallat.
Ohjus on 5,56 metriä pitkä (6,25 laukaisussa), massa on 1192,2 kilogrammaa (1440 kg laukaisussa), sen siipiväli on 2,6 metriä ja halkaisija 51 senttimetriä. Keskinopeus on 880 km/h. Taistelukärkenä on 450 kg tavanomaista räjähdettä, rypälepommi tai 5 -150 kT W-80 ydinase (SALT-sopimus kuitenkin rajoitti ydinkärkien käyttöä risteilyohjuksissa.)
Ohjusta alettiin kehitellä vuonna 1981 ja ensimmäiset kokeet tapahtuivat vuonna 1983. Vuonna 1991 ohjusta käytettiin Persianlahden sodassa Irakissa, jossa laukaistiin 288 ohjusta.
Tomahawkeja valmistaa yhdysvaltalainen sotateollisuuden konserni Raytheon.
Suuruusluokka
Suuruusluokka (puhekielessä myös "kertaluokka") viittaa fysikaalisen suureen arvoon sen eksponentiaalimuodon eksponentin tarkkuudella. Suuruusluokka on pienin arvo, jolla on korotettava potenssiin lukujärjestelmän kantaluku, jotta saadaan suureen arvoa approksimoiva luku. Esimerkiksi arvo 123 033 voidaan ilmaista 1,23033 · 10, joten suuruusluokka on 5. Toisaalta ”suuruusluokkaa tuhat” merkitsee, että 10 eli tuhat, on pienin approksimaatio suureen arvolle, joka voi olla siten välillä 1 000–9 999. Suuruusluokka voidaan laskea suureen arvon logaritmin lattiafunktiolla. Tähtitieteessä tähden suuruusluokkaa sanotaan magnitudiksi.
Sea Life
Sea Life on maailman suurin yleisöakvaarioketju. Euroopan-laajuisen ketjun omistaa Merlin Entertainments. Sea Life -keskuksissa vierailee noin kuusi miljoonaa kävijää vuodessa. Ensimmäinen Sea Life avattiin 1979 Obanissa, Länsi-Skotlannissa. Sea Life -akvaarioita on nykyään yhteensä 50 kappaletta kahdeksassa maassa. Pohjoisin Sea Life -keskus sijaitsee Suomen Helsingissä ja eteläisin Espanjan Benalmádenassa.
Sola fide
Sola fide (latinaa, "yksin uskosta") on yksi viidestä protestanttisen uskon­puhdistuksen pää­periaatteesta. Se tarkoittaa protestanttisessa uskonpuhdistuksessa sitä, että ihminen on vanhurskas eli kelpaa Jumalalle, kun hän uskoo (Jeesuksen sovitustyöhön ja synnittömään elämään), ei omien hyvien tekojensa perusteella. Hyvät työt ovat lähimmäisiä, ei pelastusta varten. Periaate eroaa katolisesta näkemyksestä, jonka mukaan ihminen tulee vanhurskaaksi ""rakkautena vaikuttavan uskon"" (Gal. 5:6) kautta. Katolisen näkökulman mukaan ihminen ei voi ansaita omaa pelastustaan, mutta ihminen ei silti ole vapaa tekemästä hyvää.
Sola gratia (latinaa, "yksin armosta") on myös yksi samoista pääperiaatteista. Siinä vastapuoleksi asettuu ansio (lat. "meritum"). Uskonpuhdistajat katsoivat, että katolisessa kirkossa pyrittiin ansaitsemaan vanhurskaus, ja he opettivat sitä vastaan, että ihminen pelastuu yksin armosta (ja yksin Kristuksen ansiosta), ei omista tai pyhimysten ansioista. Katolinen kirkko opettaa myös pelastumista yksin armosta, sillä armon katsotaan synnyttävän ihmisessä sekä uskon että rakkauden, jotka yhdessä tekevät vanhurskaaksi.
Solus Christus tai solo Christo (lat. "yksin Kristus") on myös yksi samoista pääperiaatteista. Se asettaa vastakohdakseen pyhimykset, ja väittää, että ihminen tulee vanhurskaaksi yksin Kristuksen ansion, ei pyhimysten ansioiden saatikka omien ansioidensa tähden.
Lause sola fide, sola gratia, solus Christus esiintyy usein yhdessä.