hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ylikylä (Kiiminki)
Ylikylä on 655 asukkaan kylä Oulussa, Kiimingin kaupunginosassa Pohjois-Pohjanmaalla. Kylä sijaitsee seututien 848 varrella Kiiminkijoen länsirannalla, noin neljän kilometrin päässä kuntakeskuksesta kaakkoon. Ylikylän nähtävyyksistä tunnetuin on kansallisestikin tunnettu Koitelinkoski. Kylä on pääasiassa maatalouspainotteinen, mutta on muuttumassa väljäksi omakotitaloalueeksi. Matkaa Ouluun on noin 25 kilometriä.
Adygeian lippu
Adygeian lippu on Venäjään kuuluvan Adygeian tasavallan tunnus. Se hyväksyttiin Adygeian tasavallan viralliseksi lipuksi 23. maaliskuuta 1992. Lippu on kuitenkin paljon vanhempi, sillä se on peräisin jo 1830-luvulta.
Lipussa on vihreällä pohjalla 12 kultaista tähteä ja kolme kultaista nuolta. Tähdistä yhdeksän on kaaressa, joka kaartuu lipun reunoilta sen yläosaan ja loput kolme ovat kaaren alapuolella. Tähdet kuvaavat adygeiden 12 pääheimoa. Tähtikuvion alapuolella on kolme nuolta ristissä, jotka symboloivat rauhaa (toisen version mukaan 12 adygeiheimon liittoa). Vihreä taustaväri puolestaan symboloi islamia ja vapautta. Adygeian lipusta säädetyssä laissa on taustaväriksi määritelty akvamariinin vihreä (sinivihreä). Lipun leveyden suhde pituuteen on 1:2.
Tšerkessien kansallislippu on asettelultaan samanlainen kuin Adygeian lippu, mutta väritys on erilainen. Tšerkessien lipun tausta on keltainen ja tähdet ja nuolet ovat puolestaan punaisia.
Lähes nykyisenlaista lippua käytettiin jo 1830-luvulla. Tuolloin adygei-tšerkessit kävivät taistelua Venäjää vastaan, joka yritti valloittaa heidän kotimaansa. Britit tukivat jonkin verran adygei-tšerkessejä ja lähettivät maahan muun muassa skotlantilaisen opiskelijan David Urquhartin, joka suunnitteli Venäjän miehitystä vastaan taistelevan kansan symboliksi lipun vuonna 1834. Tässä lipussa oli vihreällä pohjalla seitsemän kultaista tähteä ja kolme kultaista nuolta ristissä. Lipun leveyden suhde pituuteen oli 2:3. Myöhemmin lippuun lisättiin viisi tähteä.
Vuosina 1917–1920 adygeillä oli käytössään lippu, joka jakaantui kahteen vaakakenttään, joista ylempi oli punainen ja alempi vihreä. Lipun keskellä oli valkoinen kuun sirppi ja tähti.
Saksan puolella Venäjää vastaan taistelleet kaukasialaiset käyttivät 1940-luvulla symbolinaan nykyisenlaista 12-tähtistä vihreäpohjaista lippua.
Adygeian vaakuna
Adygeian vaakuna on Venäjälle kuuluvan Adygeian tasavallan tunnus. Se otettiin virallisesti käyttöön 24. maaliskuuta 1992. Samana päivänä hyväksyttiin myös laki Adygeian lipusta.
Vaakuna on pyöreä ja siinä on kuvattu "Sausryko"-niminen myyttinen hahmo, jonka tarina on kerrottu adygeiden kansalliseeppoksessa "Nartissa". Sausryko ratsastaa hevosella ja hänellä on oikeassa kädessään soihtu. Taustalla on vuoristoa ja niiden yläpuolella 12 tähteä, jotka esiintyvät myös Adygeian lipussa.
Sally Mann
Sally Mann (o.s. "Munger", s. 1. toukokuuta 1951 Lexington, Virginia) on yhdysvaltalainen valokuvaaja.
Mann tuli tunnetuksi erityisesti "Immediate Family" -kokoelmansa (1992) kiistanalaisista valokuvista, jotka esittävät hänen alastomia lapsiaan. Konservatiivikristityt syyttivät Mannin sekä David Hamiltonin ja Jock Sturgesin kuvia lapsipornoksi, mutta syytökset eivät ole olleet haitaksi Mannin uralle.
Vuonna 2001 "Time"-lehti nimesi Mannin Amerikan parhaaksi valokuvaajaksi.
Shūji Nakamura
Shūji Nakamura (, s. 22. toukokuuta 1954 Seto, Japani) on professori Kalifornian yliopistossa, Santa Barbarassa. Nakamuralle myönnettiin Nobelin fysiikanpalkinto vuonna 2014 yhdessä Isamu Akasakin ja Hiroshi Amanon kanssa sinisen LED-valon keksimisestä.
Nakamura suoritti elektroniikkainsinöörin tutkinnon Tokushiman yliopistossa, Japanissa vuonna 1977, ja saavutti maisterin oppiarvon samasta aiheesta kaksi vuotta myöhemmin, minkä jälkeen hän meni töihin tokushimalaiseen Nichia Oy:hyn. Tohtorin tutkinnon Nakamura suoritti 1994.
Vuonna 2006 Nakamura palkittiin Millennium-teknologiapalkinnolla jatkuvasta työstään halvemman ja tehokkaamman valonlähteen keksimiseksi. Hänen kehittämilleen kirkkaille siniselle, vihreälle ja valkoiselle LED-valoille sekä siniselle laservalolle voidaan tulevaisuudessa löytää useita sovellusaloja esimerkiksi tiedonsiirrossa ja veden puhdistuksessa.
Kamerunin jalkapallomaajoukkue
Kamerunin jalkapallomaajoukkue on Kamerunin jalkapalloliiton hallinnoima maajoukkue, joka edustaa Kamerunia kansainvälisissä otteluissa. Kamerun on yksi Afrikan menestyneimmistä maajoukkueista ja parhaimmillaan se on sijoittunut MM-kilpailuissa puolivälieriin 1990. Afrikan mestaruuden Kamerun on voittanut viisi kertaa. Lisäksi Kamerun on voittanut olympiakultaa Sydneyssä 2000.Vuoden 1982 kisoissa Kamerun pelasi alkulohkossa tasapelit Italian, Puolan ja Perun kanssa, muttei selviytynyt jatkoon. Italia selviytyi niin ikään kolmella tasapelillä eteenpäin aina maailmanmestaruuteen asti.
Hingen lause
Hingen lause eli Hingen teoreema on geometriassa yksinkertainen kolmon geometriaan liittyvä lause. Se kuuluu seuraavasti: Jos kolmioille (viereinen kuva) formula_1 ja formula_2 on voimassa formula_3 ja formula_4, niin silloin on myös formula_5.
Lauseen eräs todistus hyödyntää pistettä D, joka on kulman formula_6 kulmanpuolittajalla. Koska formula_7, seuraa kolmioepäyhtälöstä
Katumajärvi (kaupunginosa)
Katumajärvi (usein lyhyesti Katuma) on Hämeenlinnan 18. kaupunginosa. Se sijaitsee Katumajärven länsirannalla, noin kolmen kilometrin päässä kaupungin keskustan eteläpuolella. Kaupunginosa rajoittuu idässä Katumajärveen ja lännessä Riihimäki–Tampere-rautatiehen.
Katuma on kerrostalovaltaista asuinaluetta, jossa asuu vajaa 1000 asukasta. Ensimmäiset kerrostalot rakennettiin Katumalle 1950-luvun alussa. Lähiön varsinainen muodostuminen alkoi, kun seuraavat asuintalot valmistuivat vuosina 1971 ja 1972 lähelle Katumajärven lounaisrantaa. Suurin osa kerrostaloista rakennettiin 1980-luvulla ja seuraavan vuosikymmenen alussa.
Katumalla on päiväkoti ja neuvola, mutta ala-aste on lakkautettu. Yksityiset palvelut Katumalla ovat lähiöravintola, elintarvikekioski, päivittäistavarakauppa sekä Sininauha ry:n ylläpitämä kirpputori. Katuman kaupunginosaa ei ole vuosiin kehitetty, vaikka monia suunnitelmia alueen kehittämiseksi on tehtykin. Lähiöalueella on lukuisia kerrostaloja, joista osa on kaupungin vuokrataloja, mutta niitä on viime vuosina myyty. Uusia rivitaloja on rakennettu alueen itäkolkkaan vuosina 2010-2011 lähelle Katumajärven rantaa. Osasta kerrostaloja on näkymä Katumajärvelle.
Katumalla on toinen Hämeenlinnan kaupungin lähiökeskuksista. Lähiötyö tukee varsinkin maahanmuuttajataustaisten asukkaiden elämää ja helpottaa heidän asioimistaan viranomaisten kanssa.
Katuman kaupunginosa sijaitsee Vanajaveden ja Katumajärven välisellä Vanajan kannaksella, joka ei kuulu valtakunnallisesti arvokkaaseen osaan Vanajaveden maisemakokonaisuutta. Mutta vuonna 2001 kannas on ollut mukana laaksoa koskeneissa selvityksissä, joissa on syvennetty tietämystä alueesta sekä sen liittymisestä osaksi laajempaa Vanajaveden laaksomaisemaa. Kannasalue kahden järven välissä on rantamaisemien takia arvokas. Alueelta löydetyt runsaat muinaisjäännökset kertovat vanhasta asutushistoriasta. Katuman eteläpuolella on koko Katumajärven maisemaan vaikuttava Mantereenvuoren linnavuori, joka on lailla suojeltua virkistyaluetta. Vastapäätä järven itärannalla on 17 m korkeampi Kappolanvuori. Katumalla on myös 117 m korkea Lammaskallio. Kirkonkulman koulun mäki, Kirkkokallio ja Tarvasmäki ovat lähellä Katumaa, samoin kuin Vanajan vanha kivikirkko muinaislöytöineen.
Ensimmäinen kaava alueelle tehtiin vuonna 1948, kun OTK:n Puuosakeyhtiö tarvitsi työntekijöilleen asuntoja. Rakennustyöt aloitettiin pian, ja puolet neljä porraskäytävää käsittävästä Katumantie 25:n kerrostalosta valmistui 1950. Loput asunnoista saatiin valmiiksi seuraavana vuonna. OTK tarvitsi toiminnan laajentuessa lisää työsuhdeasuntoja, mutta mahdollisuuksia lisärakentamiseen ei ollut. Tämän vuoksi OTK myi loppuosan tontista VVO:lle 70-luvun alussa. Tämän jälkeen alkoi Katumajärven rakentuminen nykyisenlaisekseen lähiöksi.
Saksan demokraattisen tasavallan vuoden urheilija
Saksan demokraattisen tasavallan vuoden urheilija ("DDR-Sportler des Jahres") oli nimitys joka vuosien 1953—1989 aikana vuosittain annettiin Saksan demokraattisessa tasavallassa annettiin parhaalle mies- ja naisurheilijalle sekä joukkueelle. Valinnan tekivät "Junge Welt" -lehden lukijat.
Sotilaslääketieteen keskus
Sotilaslääketieteen keskus (lyhenne SOTLK, aik. SotLK) on Riihimäellä sijaitseva puolustusvoimien laitos, jonka tehtävänä on tutkia lääketiedettä sotilaslääketieteen, kenttälääkinnän ja sen opetuksen näkökulmasta. Nykyisin Sotilaslääketieteen keskus on osa Puolustusvoimien Logistiikkalaitosta. Tehtävää suorittivat ennen varsinaisen terveydenhoidon ulkoistamista varuskuntasairaaloista ja keskussotilassairaaloista terveyskeskuksille nyttemmin lakkautetut maan viisi keskussotilas- ja sotilassairaalaa: Keskussotilassairaala 1 (KSS 1) eli Tilkka ja Keskussotilassairaala 2 (KSS 2), joka sijaitsi ennen lakkauttamistaan Lahden varuskunnassa Hennalassa. Hennalassa toimi Hämeen Rykmentti ja siihen kuulunut Lääkintäkoulu.
Vahvuudeltaan pienempinä sotilassairaaloina toimivat aikaisemmin:
Laitoksen rungon muodostavat 18 terveysasemaa (entiset varuskuntasairaalat, VKS), jotka ovat Kenttälääkinnän palveluyksikön alaisia. Maavoimien ylilääkäri palvelee Maavoimien esikunnassa, merivoimien ylilääkäri Merivoimien esikunnassa ja ilmavoimien Ilmavoimien esikunnassa.
SOTLK:een kuuluvat mm. seuraavat yksiköt:
Keskuksen osia toimii myös Ilmajoella, jossa on vuodesta 1949 toiminut aikaisemmin itsenäinen joukko-osasto 
Lääkintävarikko (LÄÄKV), vuodesta 2003 Puolustusvoimien Materiaalilaitoksen alaisena, ja Viitasaarella, jossa puolestaan on toiminut niin ikään 31. joulukuuta 2005 asti itsenäinen Sotilasapteekki (SApt). Lääkintävarikko itsenäisenä lakkautettiin vuotta myöhemmin 31.12.2006. Myös Sotilaslääketieteen arkisto sijaitsee Viitasaarella Hakovuoressa. Vuonna 2012 Sotilasapteekki on sulautettu Lääkintävarikkoon ja varikon päällkkö on farmasia-alan erikoisupseeri, proviisori Jarkko Kangasmäki. Helsingissä keskus toimii Ilmailulääketieteen keskuksen (Aeromedical Center, AMC) yhteydessä ja Kirkkonummen Upinniemessä Laivastolääketieteen yksikkö (joskus myös Sukelluslääketieteen keskus).
Lääkintävarikon tehtävänä on hankkia, varastoida ja jakaa joukoille terveydenhuollossa tarvittava materiaali. Sotilasapteekki hankkii, varastoi ja toimittaa puolustusvoimien ja Rajavartiolaitoksen joukoille lääkkeitä ja apteekkialan tarvikkeita. Sotilaslääketieteen Keskuksen nykymuoto perustettiin vuoden 2006 alussa. Ilmailulääketieteen keskus toimii Helsingin yliopiston Meilahden kampuksella ja Laivastolääketieteen yksikkö Suomenlahden Meripuolustusalueella. Myös Kenttälääkintämateriaalin kehittämiskeskus toimii osana SotLK:ta.
Laitoksen johtajana ovat toimineet:
Yksikkö lakkautettiin itsenäisenä joukkona vuoden 2014 lopussa ja se sulautettiin uuteen perustettavaan Puolustusvoimien Logistiikkalaitokseen.
Toimi
Toimi on suomalainen miehen etunimi. Toimin nimipäivä on 6. elokuuta, joka on myös Keimon nimipäivä.
Toimi oli ehdolla kalenterinimeksi 1800-luvun loppupuolella, mutta sai oman päivänsä vasta 1929. Nimi on luultavasti kotoperäinen.
Vuoden 2009 loppuun mennessä oli Väestörekisterikeskuksen mukaan 2 714 miestä ja noin 20 naista saanut nimekseen Toimi.
Monkey’s Audio
Monkey’s Audio (tiedostopääte .ape joskus yhdessä .apl:n kanssa, joka on eräänlainen linkkitiedosto, kuten CUE:t levykuville) on häviötön, ei-vapaan lisenssin alaisuudessa kehitetty äänikodekki. Toisin kuin häviölliset kodekit, kuten AAC, MP3 tai Ogg Vorbis, Monkey’s Audiolla pakattu äänivirta voidaan palauttaa bitilleen samanlaisena takaisin. Pakkausteho on keskimäärin CD-tasoisella audiolla 55 % , joka on jonkin verran parempi kuin FLACilla (noin 58 %) tai vanhemmalla Shortenilla. Tämä on kuitenkin saavutettu karsimalla koodekin nopeudesta; toistaminen ja pakkaaminen vaatii enemmän laskentatehoa (eli vie enemmän aikaa) kuin kahdella edellä mainitulla kodekilla. Tällä hetkellä virallinen pakkausohjelmisto on saatavilla vain Microsoft Windows -käyttöjärjestelmälle. Epäviralliset versiot toimivat myös Mac OS X- ja Linux-alustalla. Metatietojen säilytykseen käytetään APE-tageja.
Dario Šimić
Dario Šimić (s. 12. marraskuuta 1975, Zagreb, Jugoslavia) on kroatialainen jalkapalloilija. Šimić on puolustaja, joka pelaa tällä hetkellä AC Milanissa.
Dario Šimić aloitti ammattilaisuransa Dinamo Zagrebissa vuonna 1992. Hän edusti seuraa seitsemän kautta, jona aikana hän oli voittamassa viittä maan mestaruutta. Tammikuussa 1999 hän siirtyi Milanoon Interiin, josta siirtyi pelaajavaihdossa AC Milaniin vuonna 2002. Toukokuussa 2006 Šimić solmi vuoteen 2009 kestävän jatkosopimuksen Milanin kanssa.
Kroatian maajoukkueessa Šimić on ainoa pelaaja, joka on osallistunut kaikkiin arvoturnauksiin johon Kroatia on selvitynyt maan itsenäistymisen jälkeen. Hän on pelannut EM-kisoissa 1996 ja 2004 sekä MM-kisoissa 1998, 2002 ja 2006. Šimić on pelannut 82 maaottelua (ensimmäinen Koreaa vastaan 13. maaliskuuta 1996), joissa on tehnyt kolme maalia () .
Kotimaassaan Šimić tunnetaan hyväntekeväisyystyöstään.
True Audio
True Audio (tiedostopääte .tta) on vapaa, häviötön äänikodekki. Sillä voi pakata 8-, 16-, ja 24-bittisiä WAV-muotoisia PCM-äänivirtoja. Kodekki on kehitetty silmällä pitäen nopeaa purkua ja pakkausta, mutta kuitenkaan pakkaussuhdetta huonontamatta. Metatiedot säilytetään ID3v1- ja ID3v2-tageissa. Lähdekoodi on helposti käännettävissä monilla alustoilla ja tuki monille ohjelmille löytyy joko pluginien tai DirectShow-filttereiden avulla.
Mikko Immonen (puoluesihteeri)
Mikko Immonen (16. lokakuuta 1933 Rantasalmi – 6. maaliskuuta 2017) oli Suomen Keskustan puoluesihteeri Johannes Virolaisen puheenjohtajuuden loppukauden 1970–1980. Immonen oli Keskustan ns. K-linjan luottomies eikä tullut erityisen hyvin toimeen Virolaisen kanssa. Hänen väitetään myötävaikuttaneen siihen, että Virolainen hävisi keskustan puheenjohtajuuden Paavo Väyryselle Turun puoluekokouksessa 1980.
Immonen oli koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri. Hän toimi "Maakansan" toimittajana ja toimitussihteerinä vuosina 1954–1959, ulkoasiainministeriön tehtävissä vuosina 1960–1970 ja Alkon johtokunnan jäsenenä vuosina 1980–1994.
Tyhmyyden ensyklopedia
Tyhmyyden ensyklopedia (alkuteos "De Encyclopedie van de Domheid", 1999) on Matthijs van Boxselin kirjoittama tyhmyyttä käsittelevä kirja. Nimensä mukaisesti kirja on ensyklopediamainen. Kirja jakautuu kahdeksaan jossain määrin itsenäiseen osaan. Nämä osat koostuvat noin sivun mittaisista esseemäisistä kappaleista. Kirjan kuvitus koostuu lähinnä maalauksista ja historiallisista kuvista ja piirroksista.
Satiiria ja ensyklopediaa käsittelevässä osassa van Boxsel toteaa: "Jos ensyklopedian on mieli nousta irrallisten tosiseikkojen kokoelmaa korkeammalle, erillisissä artikkeleissa täytyy olla ristiviitteitä toisiinsa." Näin maailmankaikkeus rekonstruoidaan järjellisten suuntaviivojen eli asiayhteyksien eikä aakkosellisen järjestyksen mukaan. Yksityinen ensyklopedisti lisää ja järjestelee sekä yhdistelee informaatiota selkeäksi ja kytkökselliseksi kuvaksi maailmasta luottaessaan, että ajan myötä tietoon muodostuu järjestystä.
Ensyklopedian ongelmaksi hän mainitsee sen, että ensyklopedisti muuttaa maailmaa, jota haluaa kartoittaa. Ensyklopedian nykytilasta hän kirjoittaa: "Ensyklopedia palvelee enää vain rahvaanomaistamista. Ne ajat, jolloin joku saattoi muuttaa maailmankuvaansa ensyklopediaa lukemalla, ovat jääneet kauas taakse. Edistysuskon symbolista, joka se kerran oli, se on muuttunut takapajuisuuden symboliksi: puoleksitoista metriksi tekonahkaan sidottuja painoarkkeja, hyllyn koristeeksi, ilmaisena kirjatukenaan Rodinin "Ajattelijan" jäljennös."
Satiiria van Boxsel pitää yrityksenä panna asiat järjestykseen kärjistämällä kaikki kieroutumat huumorin ja paradoksin keinoin. Satiirin tulee pilkata kaikkea ja jokaista. Itseään pilkatessa se menettää voimansa.
Yhdistettynä satiiri ja ensyklopedia muodostavat "Tyhmyyden ensyklopedian", joka kykenee kaikenkattavuuteen sillä siinä myönnetään, ettei lopullista korkeaa totuutta ole vaan kulttuuri muodostuu tämän olemattoman totuuden etsintäretkistä.
Kirja julkaistiin suomeksi 2005 ja samana vuoden lokakuussa Matthijs van Boxsel vieraili Suomessa Helsingin kirjamessuilla.
Lorenzo Ghiberti
Lorenzo Ghiberti (syntyjään Lorenzo di Bartolo, 1378 – 1455) oli firenzeläinen taiteilija, alkuperäiseltä koulutukseltaan kultaseppä. Hänet tunnetaan parhaiten Firenzen Battistero di San Giovanni -kappelille tekemistään ovista.
Ghiberti sai ovet valmistettavakseen, kun hän voitti vuonna 1403 Firenzen villakauppiaiden killan vuonna 1401 järjestämän kilpailun kappelin uusien ovien valmistamisesta. Kilta halusi, että ovet löisivät komeudessaan Pisan tuomiokirkon taidokkaasti työstetyt ovet. Kilpailijoiden tuli luoda ovipaneeli, joka esittää Iisakin uhrausta. Toiseksi kilpailuissa sijoittui Filippo Brunelleschi, joka myöhemmin suunnitteli Firenzen Santa Maria del Fiore -tuomiokirkon.
Ghibertin luomat ovet valmistuivat vuonna 1424. Kuuluisa taiteilija Michelangelo arvosti ovia ja piti niitä ”kelvollisina paratiisin oviksi”.
Kirkollisvaalit
Kirkollisvaalit on joidenkin kirkkokuntien käyttämä tapa valita äänestämällä kirkkonsa hallintoelinten luottamushenkilöt. Vaaleissa yleensä valitaan maallikoista koostuva valtuusto, neuvosto tai hallitus, jossa on myös papiston jäseniä.
Suomen evankelis-luterilainen kirkko käyttää kirkollisvaaleistaan nimitystä seurakuntavaalit.
Lorenzo Amoruso
Lorenzo Amoruso (s. 28. kesäkuuta 1971 Bari, Italia) on entinen italialainen jalkapalloilija. Amoruso on pelannut sarjajoukkueissa sekä Italiassa (AS Bari, Mantova Calcio, Pescara Calcio ja ACF Fiorentina), Skotlannissa (Rangers FC) että Englannissa (Blackburn Rovers FC).
Skotlannin jalkapallosarjan pelaajayhdistys valitsi Amoruson vuoden pelaajaksi vuonna 2002.
Bartolomeo Ammannati
Bartolomeo Ammanati (1511–1592) oli firenzeläinen arkkitehti ja kuvanveistäjä. Hänen tunnetuin teoksensa lienee Firenzen Piazza della Signorialla sijaitseva ”Neptunus”.
Ammanatin arkkitehdin ura ajoittuu aikaan jolloin siirryttiin renessanssista barokkiin. Hänen tunnetuimpia töitään Firenzessä ovat Pittin palatsi ja Santa Trinità -silta. Paavi Julius III kutsui hänet Roomaan, missä hän osallistui paavin huvilan "Villa Giulia" suunnitteluun. Medicit veivät hänet takaisin Firenzeen.
Neptunus-veistos saavutti kuuluisuutta myös kulttuurivandalismin kohteena vuonna 2005, kun nuorukainen kiipesi Neptunuksen päälle ja patsaan käsi katkesi.
Tino Edelmann
Tino Edelmann (s. 13. huhtikuuta 1985 Oberhof, Saksa) on saksalainen uransa lopettanut yhdistetyn kilpailija.
Edelmann aloitti yhdistetyn seitsenvuotiaana ja kilpaili B-tasolla ensimmäisen kerran vuonna 2000. Vuonna 2002 hän siirtyi kilpailemaan A-cupiin ja maajoukkueeseen hän pääsi vuonna 2003.
Edelmann voitti junioreiden MM-kilpailuissa joukkuekilpailun kultaa 2002 ja 2003, normaalikilpailun, sprintin ja joukkuekilpailun hopeaa 2004 sekä joukkuekilpailun kultaa, normaalikilpailun hopeaa ja sprintin pronssia 2005. Sapporon MM-kilpailuissa 2007 hän saavutti hopeaa joukkuekilpailusta ja oli sprintissä yhdestoista. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän sai yhteislähtökilpailussa ja joukkuekilpailussa hopeaa. Gundersen-kilpailuissa hän oli normaalimäessä yhdeksäs ja suurmäessä seitsemäs. Vancouverin olympialaisissa 2010 Edelmann oli joukkuekilpailussa pronssilla ja normaalimäen kilpailussa 18:s. Oslon MM-kilpailuissa 2011 Edelmann oli Eric Frenzelin voittamassa normaalimäen kilpailussa hopealla ja Saksan sekä normaalimäen että suurmäen joukkueessa myös hopealla. Suurmäen Gundersen-kilpailussa hän sijoittui 15:nneksi. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän sai joukkuesprintissä pronssia parinaan Eric Frenzel. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa yhdeksäs. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa ja sijoittui suurmäen Gundersen-kilpailussa yhdeksänneksi.
Edelmann sai maailmancupin ensimmäisen palkintosijansa oltuaan kolmas Ramsaun hurrikaanisprintissä joulukuussa 2007. Urallaan Edelmann on voittanut kolme osakilpailua, Lillehammerissa joulukuussa 2009, Kuusamossa marraskuussa 2011 ja Chaux-Neuvessa tammikuussa 2013. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän on ollut viides kaudella 2009–2010, kuudes kaudella 2012–2013 sekä kahdeksas kausilla 2008–2009 ja 2011–2012.
Edelmann lopetti uransa ennen kauden 2016–2017 alkua. Hän edusti SCM Zella-Mehlis -seuraa.
Alejandro Silva
Alejandro Silva on chileläinen rock-kitaristi. Yleensä hänen musiikkinsa on instrumentaalista ja ilman laulua.
Silva aloitti kitaransoiton ollessaan 14-vuotias. Hän on soittanut mm.Marty Friedmanin,Joe Satrianin, Steve Vain ja Billy Sheehanin kanssa.
Hän on myös kitaransoitonopettaja ja ääniteknikko.
Kylpyankka
Kylpyankka tai kumiankka on uivan ankan muotoinen kelluva leikkikalu. Nykyään kylpyankat valmistetaan yleensä muovista, aiemmin myös kumista. Kylpyankkoja käytetään verrattomasti yleisimmin kylpiessä mutta myös koirien ja pikkulasten leikkikaluina. Vaikka kylpyankkoja valmistetaan kaiken kokoisia ja -värisiä, on tavallisin mielikuva kylpyankasta pieni ja keltainen, oranssinokkainen ankka.
Kylpyankka saattaa puristettaessa päästää vinkuvan tai vaakkuvan äänen. Joskus ankassa on reikä, jotta sitä voitaisiin käyttää veden ruiskuttamiseen. Kylpyankat ovat myös pienen harrastajajoukon keräilykohde. "Guinness World Records" mainitsee maailman suurimman kumiankkakokoelman käsittävän 2 583 yksilöä (vuonna 2007).
Kylpyankan historia on hämärän peitossa, mutta sen syntyvaiheet ovat epäilemättä vahvasti kytköksissä kumiteollisuuden alkuun sekä kumisten ja vinkuvien lelujen kehitykseen 1800-luvun loppupuolella.
Vuonna 2001 "The Sun" -lehti uutisoi, että jopa kuningatar Elisabet II käyttää kylpyankkaa kylpyhuoneessaan Buckinghamin palatsissa. Ankan huomasi kylpyhuonetta maalannut työmies, jonka mukaan sen päässä oli pieni puhallettava kruunu.
Kiinasta Seattleen matkalla olleesta rahtialuksesta joutui vuonna 1992 myrskyn aiheuttamassa onnettomuudessa Tyyneen valtamereen 29 000 Friendly Floatees -merkkistä kylpylelua, joukossa muun muassa kilpikonnia, ankkoja, majavia ja sammakoita. Tuulet ja merivirrat kuljettivat niistä tuhansia Alaskaan, mutta osa kulkeutui Beringinsalmen lävitse. Lelut oli suunniteltu kestämään taaperoikäisten kylpyleikkejä, ja osa niistä selvisikin jäiden läpi Atlantille. Niiden kulkureitit ja -nopeudet ovat antaneet tutkijoille lisätietoa merivirroista.
Kylpyankoilla on järjestetty myös kilpailuja, usein hyväntekeväisyystarkoituksessa. Kylpyankkakisassa osanottajat ostavat ankkoja, jotka merkitään ja lasketaan esimerkiksi jokeen. Ensimmäinen maaliviivan ylittänyt ankka voittaa. Esimerkiksi Turun päivänä vuonna 2013 Turussa laskettiin veteen 5 000 ankkaa, joiden tuotto lahjoitettiin Itämeren suojeluun.
St. Jakob-Park
Stadion jakautuu neljään lohkoon A, B, C ja D. St. Jakob-Park on melko uusi stadion: rakennustyöt aloitettiin 13. joulukuuta 1998. Ensimmäinen peli päästiin pelaamaan jo 15. maaliskuuta 2001. "Genossenschaft S.J.P" omistaa stadionin virallisesti, mutta sitä johtaa pääasiassa "Basel United". Stadionin rakentaminen maksoi 220 miljoonaa ja siellä on 32 kauppaa, kaksi ravintolaa nimeltään "Restaurant UNO" ja "Hattrick sports bar". Lisäksi stadionilla on pysäköintitilaa 680 autolle kahdessa kerroksessa. Stadionille voi päästä monella kulkuneuvolla kuten bussilla, raitiovaunulla ja junalla (stadionilla on rautatieasema).
UEFA palkitsi stadionin neljällä tähdellä, mikä on hyvä saavutus tämänkokoiselle stadionille.
Vuoden 2008 jalkapallon Euroopan-mestaruuskisoissa stadionilla pelattiin viisi ottelua: avajaisottelu, yksi lohko-ottelu, kaksi puolivälieräottelua ja yksi välieräottelu.
Stadionin laajentaminen aloitettiin vuonna 2005, ja työ päättyi 2008.
Fiat Sedici
Fiat Sedici on Fiatin vuosina 2006–2014 valmistama crossover-tyyppinen henkilöauto, joka oli käytännössä uudelleennimetty Suzuki SX4. Malli esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2006. Sediciä valmistettiin Suzukin tehtaalla Unkarissa. Vuosituotanto oli noin 60 000 kappaletta, josta kolmannes myytiin Fiat Sedici -nimellä ja loput kaksi kolmasosaa Suzuki SX4:nä. Auton ulkomuodot on suunnitellut Giorgetto Giugiaron suunnittelustudio ItalDesign.
Sana "sedici" on italiaa ja tarkoittaa numeroa 16, joka taas on johdettu auton nelivetoisuudesta (4 × 4 = 16). Vuodesta 2008 lähtien Sediciä valmistettiin myös etuvetoisena versiona.
Malli oli tarkoitus tuoda markkinoille myös ylellisempänä versiona nimellä Lancia Pangea, mutta hanke kuitenkin peruuntui.
Infernal Overkill
Infernal Overkill on saksalaisen thrash metal -yhtye Destructionin ensimmäinen täyspitkä albumi, joka julkaistiin vuonna 1985. Albumia pidetään "black thrash" -genren edustajana ja black metalin edelläkävijänä.
Itseorganisoituva kartta
Itseorganisoituva kartta () on ohjaamattomaan oppimiseen perustuva neuroverkkomalli. Sen on kehittänyt akateemikko Teuvo Kohonen. Hän julkaisi menetelmän 1980-luvulla. Se on Kohosen kansainvälisesti tunnetuin työ ja yksi Suomen tieteen kansainvälisesti siteeratuimmista yksittäisistä tuloksista. Itseorganisoituvan kartan teoriasta ja sovelluksista on kirjoitettu yli 7 000 tieteellistä artikkelia. Mallista on käytetty myös nimeä "Kohonen map" tai "Kohonen network".
Itseorganisoituvassa kartassa tilastolliset yhteydet moniulotteisen datajoukon alkioiden välillä muunnetaan yksinkertaisiksi geometrisiksi suhteiksi, jotka voidaan näyttää esimerkiksi kaksiulotteisena karttana. Moniulotteinen tieto siis pakataan tavalla, jossa tärkeimmät topologiset ja metriset suhteet alkioiden välillä säilyvät, ja lopputuloksena syntyvä kartta voi tarjota jonkinlaisen abstraktion tietosisältöön.
Itseorganisoituvan kartan sovelluksia ovat muun muassa puheen- ja hahmontunnistus, visualisointi, tietoliikennetekniikka ja semanttinen web.
Itseorganisoituvan kartan toiminta perustuu ajatukseen, että joukko keinotekoisia neuroneita mukautuu oppimisprosessin aikana esittämään syötteenä annetun datajoukon keskeisiä tilastollisia ominaisuuksia. Keinotekoiset neuronit ovat matemaattisesti todettuna numeerisia mallivektoreita. Sekä datajoukon syötevektoreiden ja mallivektoreiden alkioiden määrä on sama. Syötevektorissa voi olla mitä tahansa numeerisessa muodossa esitettävää dataa kuten ihmisiä koskevien lääketieteellisten mittauksien tuloksia, yritysten tilinpäätöstietoja tai valtioiden tilaa kuvaavien muuttujien arvoja.
Itseorganisoituvaa karttaa päivitetään seuraavalla tavalla:
Similarity matching (vektorien yhteensovitus):
formula_1,
missä formula_2 on verkon vastaanottama moniulotteinen datavektori ja formula_3 on keinotekoinen neuroni eli painovektori. Aika ilmaistaan muuttujalla formula_4.
Päivityssääntö:
formula_5,
formula_6, muulloin.
Parametri formula_7 on ”unohdustermi”, jonka suuruudesta riippuu, kuinka paljon jää päivityksessä vanhasta neuronin arvosta jäljelle. Se myös kontrolloi verkon stabiilisuutta. formula_8 on topologinen naapurusto eli joukko neuroneita, jotka ovat verkossa lähinnä minimioperaation toteuttavaa neuronia.
Kartan päivityssääntö tarkoittaa sitä, että datavektoria formula_9 lähimpiä neuroneita formula_10 siirretään sitä kohti. Näin ollen neuronit virittyvät hiljalleen data-avaruuteen.
Itseorganisoituvasta kartasta on kehitetty suuri joukko laajennuksia ja muunnelmia. Seuraavassa on lueteltu muutama esimerkki.Itseorganisoituvan kartan yksi laajennus on niin sanottu operaattorikartta. Tässä kartassa neuronina voi olla esimerkiksi aliavaruuden kanta.
WEBSOM-niminen menetelmä on kehitetty karttojen tekemiseen tekstitiedosta.
Workshop Self-Organizing Maps on konferenssisarja, joka keskittyy itseorganisoituvan kartan teoriaan ja sovelluksiin. Se on järjestetty vuodesta 1997 eri puolilla maailmaa.
Cracked Brain
Cracked Brain on saksalaisen thrash metal -yhtye Destructionin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1990.
Alive Devastation
Alive Devastation on saksalaisen thrash metal -yhtye Destructionin toinen livealbumi, joka julkaistiin vuonna 2002.
Sacy Sand
Sacy Sand [säki sänd] (oik. Rolf Rainer Sigurd Sandqvist, 9. kesäkuuta 1927 – 15. marraskuuta 1985) oli suomalainen muusikko ja laulaja. Hän oli suomalaisen latinomusiikin pioneereja.
Kokkolalainen Sacy Sand oli jo varhain kiinnostunut jazzista, ja hänen ensimmäinen esikuvansa oli Benny Goodmanin orkesteri. Sotien jälkeen hän liittyi Lars Enqvist Sextettiin laulaja-rumpaliksi ja osallistui keväällä 1946 orkesterin kanssa Jive-Clubin järjestämään orkesterikilpailuun. Musisoinnin ohessa Sand opiskeli Ateneumissa ja valmistui mainosgraafikoksi ja taidemaalariksi. Näihin aikoihin Sandin mielenkiinto Perez Pradon, Benny Moren ja Ernesto Lecuonan rytmejä kohtaan heräsi, ja hän alkoi opetella latinomusiikin keinoja rakennellen muun muassa erilaisia lyömäsoittimia.
Ulkoiselta olemukseltaan Sand oli kuin luotu latinomusiikin esittäjäksi. Ihailemansa Perez Pradon tapaan hän oli lyhyehkö (168 cm) ja hänellä oli ohuet viikset kuten Pradolla. Lavalla hänellä oli aina iloinen ilme kasvoillaan ja hänestä huokui vilpitön esiintymisen riemu.
Vuonna 1948 Sand siirtyi Leo Lindholmin orkesteriin laulavaksi perkussionistiksi. Tämäkin orkesteri osallistui Jive-Clubin 1949 järjestämiin orkesterikilpailuihin, joissa se voitti oman sarjansa. Seuraavana vuonna Sand siirtyi Kalevi Huuskosen Rytmi-Veikkoihin laulaja-saksofonistiksi ja esiintyi musiikki-lyhytelokuvassa "Etelän rytmejä". Sand esiintyi 1950-luvulla myös kolmessa pitkässä elokuvassa; "Minä soitan sinulle illalla", "Tähtisilmä" ja "Pekka ja Pätkä sammakkomiehinä", joista kahdessa ensimmäisessä hänet voidaan nähdä tyypillisessä lava-show'ssaan laulamassa röyhelöpaitoineen ja isoine conga-rumpuineen.
Sand levytti vuosien 1950 ja 1957 välillä latinalaisia kappaleita, kuten "El Cumbanchero", "Keinu kanssani" (alkup. "Sway"), "Brazil", "Perfidia" ja "Lissabonin yössä". Levyt saivat aikalaiskriitikoilta hyvät arvostelut, mutta eivät käyneet juuri kaupaksi.
1951 Sand siirtyi basisti-laulajaksi Ossi Aallon orkesteriin, joka esiintyi myös Ruotsissa. Lähdettyään Aallon yhtyeestä hän vieraili muun muassa Lasse Turusen orkesterissa, kunnes perusti oman, puhtaasti latinalaisen orkesterinsa. Sandin orkesteri oli vuonna 1955 ensimmäinen televisiossa esiintynyt yhtye – Sand itse nukkui pommiin, eikä häntä nähty lähetyksessä.
Vuonna 1961 Sand joutui keikkamatkalla vakavaan auto-onnettomuuteen, joka käytännössä lopetti hänen muusikonuransa. Elämänsä jälkipuolen hän toimi lähinnä taidemaalarina, joskin kävi satunnaisesti laulamassa Kokkolan Perdido-jazzklubilla.
"I Cross My Fingers / Robbin's Nest" (Cupol FC 5006 • 1951)
"Kerrothan miksi / Mua älä hylkää" (Metronome KM 7001 • 1952)
"Keinu kanssani / Kuka kanalja varasti hääkellot" (Tähti RW 507 • 1953)
"Te Doy Mi Amor / Kanssasi kaukana" (HMV TJ 048 • 1954)
"Cara Mia / Rakkauskirje" (Star WS 601 • 1955)
"Nicolasa / Lemmentuskissasi" (Star WS 614 • 1956)
"Lissabonin yössä / Vidita" (Star WS 622 • 1956)
"Brazil / Linda Majer" (HMV TJ 063 • 1956)
"Perfidia / Mua lähemmäksi käy" (HMV TJ 064 • 1957)
"Frenesi / Löytää voi niin monta syytä" (Star WS 639 • 1957)
"Etelän rytmejä" (Star WEP 05 • 1956)
"Brazil" (HMV 7 EGY 007 • 1956)
"Frenesi" (HMV 7 EGY 019 • 1957)
Pokémon Pinball
Pokémon Pinball on Pokémon-aiheinen flipperipeli. Se ilmestyi vuonna 2000 Game Boy Colorille (myöhemmin myös Advancelle). Pelin ideana on kerätä normaalin flipperin tavoin mahdollisimman paljon pisteitä ampumalla pelikuulaa tiettyihin maaleihin kentällä. Pisteiden lisäksi pelissä pystyy keräämään uusia pokémoneja sekä kehittämään niitä seuraaville kehitysasteille. Pelissä ei siis varsinaista juonta ole vaan tarkoituksena on napata kaikki 151 Pokemonia. Peli tallentuu yksittäisten pelien välissä joten Pokedex on mahdollista täyttää ajan kanssa.
Pelin alussa pelaaja voi valita kahdesta eri kentästä; punaisesta tai sinisestä vaikeustason ja pokémonien tarjonnan mukaan. Peliin on asennettu 90-luvun Pokémon-peleistä (Red/Blue) tutut kaupungit, joissa kouluttaja vierailee pokémoneja pyydystellen. Kaupunkien ideana on, että tiettyjä pokémoneja saattaa pelissä kaapata vain tietyiltä alueilta ja kouluttajan tulee valita siis, missä päin maailmaa liikkuu.
Teeman korostamiseksi pelissä käytettävä kuula on korvattu Poképallolla, jonka saa pisteiden karttuessa kehitettyä Master Balliksi. Myös extra-kenttä-ominaisuus on käytössä. Pelin edetessä pelaajalla on mahdollisuus päästä kartuttamaan pistevarastojaan melko perinteiseen lisäkenttään.
Pelille tehtiin jatko osa vuonna 2003.
Peli sai pää-asiassa positiivisia arvosteluja. Peliä kehuttiin muun muassa hyvästä grafiikasta mutta arvosteltiin rahastuksesta.
Matt O'Rourke (USA) teki Pokémon Pinballissa ennätykset sekä punaisella että sinisellä kentällä 25. kesäkuuta 2005. Ennätys oli punaisella 309 374 900 pistettä ja sinisellä 322 497 700 pistettä.
Juures
Juures on ravintona käytettävä kasvien turpea maanalainen osa. Juureksiin kuuluu monien siemenkasvien oikeita juuria, kuten mukulajuuri, sekä maaversoja, kuten mukulavarsi, juurakko ja sipuli. Juurekset ovat kaksivuotisia kasveja, jotka ensimmäisenä vuonna kasvattavat juuren ja seuraavana vuonna kukkivat. Yleensä juurekset nostetaan maasta kylvämistä seuraavana syksynä, ja ne syödään talven aikana. Juureksia kasvatetaan kaksi vuotta vain silloin, kun niistä halutaan saada siemenet talteen.
Juureksia viljellään Suomessa myös usein kotipuutarhoissa. Yleisimmät Suomessa viljeltävät juurekset ovat porkkana, lanttu ja punajuurikas. Muita vähemmän viljeltäviä juureksia ovat mukula- eli juuriselleri, palsternakka, nauris, retiisi ja retikka.
Juureksia voi säilyttää laatikossa, jossa ne ovat sahajauhossa tai juuresturpeessa.
Seth Green
Seth Gesshel Green (s. 8. helmikuuta 1974 Overbrook Park, Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimmat roolinsa lienevät "Austin Powers" -elokuvien Scott Evil ja "Buffy, vampyyrintappaja" -sarjan Oz. Green on näytellyt lisäksi muun muassa elokuvissa "", "Mela kateissa" ja "Rottaralli". Hän myös ääninäyttelee "Family Guy" -sarjan Chris Griffiniä. Hän on myös ollut vierailevana tähtenä WWE:n RAW-ohjelmassa.
Seth Green on naimisissa näyttelijä-malli Clare Grantin kanssa. He avioituivat 1. toukokuuta 2010.
M/S Wolin
M/S Wolin () on Wolin Line -varustamon omistukseen rekisteröity ro-ro/matkustaja-alus, joka on rakennettu vuonna 1986 Moss Rosenberg Værft -nimisellä telakalla Mossissa, Norjassa. Kuollutta painoa aluksella on 5 143 tonnia. Alus on rekisteröity Bahaman lipun alle, ja se kotisatama on Nassau. Nykyisin puolalainen Unity Line liikennöi aluksella Świnoujścien ja Trelleborgin välillä.
19. maaliskuuta 1985 alus laskettiin vesille. 13. lokakuuta 1986 alus luovutettiin SJ:n (SweFerry) omistukseen, joka rekisteröi aluksen Ruotsin lipun alle. Tuolloin aluksen nimi oli "Öresund". Kotisatamaksi tuli Helsingborg. Marraskuun alussa DanLink aloitti liikennöinnin "Öresundilla" Helsingborgin ja Kööpenhaminan välillä. Joulukuussa 1988 alus rekisteröitiin Swedcarrier Shipping Ab:n omistukseen. Kotisatama säilyi omistajan vaihtumisesta huolimatta Helsingborgina. Vuoden 1992 alussa SweFerry osti laivan. Kesäkuussa 1996 "Öresundin" omistaja vaihtui jälleen, kun Partrederi Öresund ANS osti ja liputti sen Norjan lipun alle, kotisatamanaan maan pääkaupunki Oslo. Tämän jälkeen uusi omistaja vuokrasi aluksen SweFerrylle.
Toukokuussa 1997 alus rekisteröitiin Bahaman lipun alle. Kotisatamaksi tuli maan pääkaupunki Nassau. 6. heinäkuuta 2001 "Öresund" myytiin SC RoPax I Ltd:lle, joka rekisteröi sen Bermudan lipun alle. Kotisatamaksi tuli Hamilton. 7. joulukuuta, ennen uudelle omistajalle (Seacontainers Ltd.) luovutusta, laiva meni tarkastuskäynnille Landskronassa, Ruotsissa sijaitsevalle telakalle. Tarkastuskäynnin jälkeen, 19. joulukuuta "Öresund" meni kunnostustöitä varten Remontowa -nimiselle telakalle Gdańskiin Puolaan. 1. tammikuuta 2002 alus siirtyi Seacontainers Ltd:n haltuun, joka rekisteröi sen Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alle. Kotisatamaksi tuli maan pääkaupunki Lontoo.
Syyskuussa 2002 SeaWind Line vuokrasi laivan. Tämän jälkeen se rekisteröitiin SC RoPax I Ltd:n omistukseen ja Ruotsin alusrekisteriin. Kotisatamaksi tuli Tukholma. Myös aluksen nimi muuttui samalla "Sky Windiksi". 10. lokakuuta vastakastettu "Sky Wind" aloitti liikennöinnin reitillä Turku–Långnäs–Tukholma. Kesäkuussa 2003 alus oli 11 päivää telakalla Latviassa.
7. huhtikuuta 2005 lontoolainen MV Sky Wind Ltd osti "Sky Windin". Omistajan vaihtumista huolimatta alus säilytettiin Ruotsin lipun alla. Heinäkuussa 2006 Silja Cruise osti laivan.
Tallink Grupp, jonka tytäryhtiön Silja Cruisen omistuksessa "Sky Wind" oli, ilmoitti 25. toukokuuta 2007 myyvänsä aluksen elokuussa 2007. Reitille etsitään korvaajaa, ja aluksen myynti oli osa Turku–Tukholma-linjan uudistusta. Alus myytiin puolalaiselle Polish Steamship -varustamolle, ja se lopetti Turun ja Tukholman välisen liikennöinnin 19. elokuuta 2007.
Aluksen luovuttaminen uudelle omistajalle (Wolin Line) tapahtui 22. elokuuta, minkä jälkeen alus sai samana päivänä nimen "Wolin". Uusi omistaja rekisteröi aluksen Bahaman lipun alle. Kotisatamaksi tuli maan pääkaupunki Nassau. Syyskuussa puolalainen Unity Line aloitti liikennöinnin "Wolinilla" Świnoujścien ja Trelleborgin välille.
Randy Orton
Randal Keith "Randy" Orton (s. 1. huhtikuuta 1980 St. Louis, Missouri, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen showpainija, joka käyttää painiessaan nimeä Randy Orton. Orton on vapaapainija kolmannessa polvessa: hänen isoisänsä Bob Orton, Sr., kuten hänen isänsäkin, "Cowboy" Bob Orton, ovat entisiä vapaapainin ammattilaisia.
Orton painii WWE -painipromootion SmackDown -brändissä. Randy kutsui itseään nimellä Legend Killer ja Apex Predator. Nimet perustuivat siihen, että hän yritti tehdä, ja usein tekikin, selvää vapaapainin legendoista.
Orton oli myös osana "Evolution"-ryhmittymää, kunnes voitti Chris Benoitilta "World Heavyweight Championship" -mestaruuden vuoden 2004 SummerSlamissa. Hänestä tuli samalla WWE:n kaikkien aikojen nuorin päävyön voittanut painija, päävöiksi luokitellaan "World Heavyweight Champion", "WWE Champion" ja "ECW Champion" -mestaruusvyöt.
Randy Orton on myös WWE:n 17. Grand Slam -mestari. Grand Slam -mestaruuteen tarvitaan jompikumpi WWE:n raskaansarjan mestaruuksista, jompikumpi joukkuemestaruuksista ja Intercontinental-mestaruus.
Hän on myös voittanut Royal Rumblen vuonna 2017.
Voulez-Vous
Voulez-Vous on ruotsalaisen ABBA-yhtyeen kuudes albumi, joka ilmestyi 23. huhtikuuta 1979. Se äänitettiin maaliskuun 1978 ja maaliskuun 1979 välisenä aikana.
Albumin äänitysten aikaan maailmalla vallitsi diskokuume, mikä heijastuu myös "Voulez-Vous" -levyllä. Albumin nimikappale ”Voulez-Vous” äänitettiin Criteria Studiosissa Miamissa, jossa Bee Gees -yhtye oli levyttänyt omia diskohittejään. Albumin muita menestyskappaleita ovat ”Chiquitita”, ”Does Your Mother Know”, ”Angeleyes” ja ”I Have a Dream”.
Albumin nimi on ranskaa ja tarkoittaa "haluatteko?". Levy on julkaistu uudelleen remasteroituna kahdesti, 1997 ja 2001.
Albumi pääsi Ison-Britannian listaykköseksi vuonna 1979. Albumilta julkaistiin myös neljä singleä:
Vuonna 2009 "Voulez-Vous" pääsi mukaan kirjaan "Tusen svenska klassiker", johon koottiin tuhat Ruotsissa julkaistujen kirjojen, elokuvien, äänilevyjen ja tv-ohjelmien klassikkoa.
Kaikki laulut kirjoittaneet Benny Andersson ja Björn Ulvaeus.Vuoden 2001 CD-version bonuskappaleet
Inventor of Evil
Inventor of Evil on saksalaisen thrash metal -yhtye Destructionin vuonna 2005 julkaistu studioalbumi.
George Grenville
George Grenville (s. 14. lokakuuta 1712 – k. 13. marraskuuta 1770) oli brittiläinen whig-poliitikko, joka toimi hallituksessa yhdeksän vuotta ja pääministerinä 1763–1765.
Grenvillen vanhemmat olivat Richard Grenville ja Hester Temple (myöhemmin isänsä perintönä kreivitär Temple), vanhempi veljensä Richard Grenville-Temple, myöh. 2. jaarli Temple. Hänen sisarensa Hester nai 1754 William Pittin, myöh. Chatham jaarli.
George koulutettiin Eton Collegessa ja Oxfordin yliopiston Christ Churchissa ja kutsuttiin lakimieheksi 1735. Parlamenttiin hän pääsi 1741 Buckinghamista ja edusti vaalipiiriä kuolemaansa saakka.
Parlamentissa Grenville kuului siihen veljensä, serkkujen ja sukulaisten ryhmään, joka vastusti Sir Robert Walpolen 1721–1742 jatkunutta hallintokautta. Serkkujensa kanssa hän sai painostettua itselleen aina parempia ministerinpaikkoja. Kesäkuussa 1747 hänestä tuli rahastonhoitaja ja 1754 laivaston varainhoitaja ja valtaneuvoston jäsen.
Kun Pitt, joka toimi hallituksen tosiasiallisena johtajana jo 1757–1761 erosi Espanjan sodan vuoksi, Grenville jäi hallitukseen ja tuli alahuoneen johtoon. Lordi Bute suositteli Grenvilleä Yrjö III:lle seuraajakseen ja hänet nimitettiin ensimmäiseksi rahastonhoitajaksi ja valtiovarainministeriksi 1763. ("first lord of Treasury" ja "Chancellor of the Exchequer"; nyk. pääministeri)
Grenvillen pääministerikausi muistetaan lähinnä lehtimies John Wilkesin syyttämisestä Buten ja kuninkaan häpäisemisestä ja Amerikan siirtokuntien leimaverolaista (ns. "Stamp Act", 1765). Hän yritti hankkia suosiota alentamalla veroja ja sotilasmenoja kotimaassa ja korottamalla veroja siirtomaissa. Tämä johti laajoihin protesteihin Amerikassa ja oli yksi vallankumoukseen johtaneista syistä. Yrjö III syytti Grenvilleä myös tuontisilkistä johtuneista kutojien mellakoista Englannissa.
Hänen suhteensa kuninkaaseen, joka piti häntä tylsämielisenä eikä kestänyt asioida hänen kanssaan, oli erityisen heikko. Kuningas toimitti asiat jatkuvasti Buten kanssa ja yritti saada Pittiä muodostamaan hallituksen. Viimein valtiohoitajalain kömpelö käsittely 1765 riitti kuninkaalle ja markiisi Rockingham suostui pääministeriksi eikä Grenville saanut enää koskaan virkaa. Hän on yksi harvoista pääministereistä, joka erotettiin ja jota ei ikinä aateloitu.
Hänen poikansa William Wyndham Grenville, paroni Grenville pääsi myöhemmin pääministeriksi omilla ansioillaan.
Stade de Genève
Stade de Genève on Geneven jalkapallostadion Sveitsissä. Stadion sijaitsee Geneven naapurikaupungissa Lancyssä, Geneven keskustan lounaispuolella. Stadionin katsojakapasiteetti on 32 000. Stadion on jalkapallojoukkue Servette FC:n kotikenttä. Sarjaottelujen lisäksi stadionilla on pelattu myös kaksi kansainvälistä ystävyysottelua. 12. marraskuuta 2005 pelatussa ottelussa Englanti voitti Argentiinan 3–2 ja 4. kesäkuuta 2006 pelatussa ottelussa Brasilia voitti Uuden-Seelannin numeroin 4–0. Stadion oli myös yksi vuoden 2008 jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailujen pelistadioneista.
François Michel Louvois
François Michel Le Tellier, Louvoisin markiisi (18. tammikuuta 1641 Pariisi – 16. heinäkuuta 1691 Versailles) oli ranskalainen valtiomies, joka toimi sotaministerinä vuodesta 1666 ja oli mukana luomassa Ludvig XIV:n sotilasmahtia yhdessä Henri Turennen ja Sébastien Le Prestre de Vaubanin kanssa.
François oli Michel Le Tellierin ja "Elisabeth Turpinin" poika. Hän avioitui "Anne se Sauvrén, Courtencaux’n markiisittaren" kanssa. Avioliitosta heillä oli seuraavat lapset:Hänen isänsä sai Ludvig XIV suostumaan pojan ottamiseen sotaministeriön palvelukseen, vaikka hän oli vasta viidentoista. Kuitenkin hän aloitti viran hoitamisen vasta kuusi vuotta myöhemmin vuonna 1677.
Vuonna 1672 hänestä tuli ministeri ja hänet valittiin kuninkaan neuvoston jäseneksi. Hän juonitteli pääministeri Jean-Baptiste Colbertia vastaan ja sai hänen tehtävänsä rakennusten ja taiteiden ja käsitöiden ylitarkastajana. Tämä mahdollisti hänelle Versaillesin linnan rakennustöiden johtamisen.
Ministerinä Le Tellier salli ansiokkaiden sotilaiden nousta armeijan hierarkiassa, vaikka he eivät olisikaan olleet korkeata syntyperää. Näin aateliston vastustuksesta huolimatta. Hän uudenaikaisti armeijan: yhtenäistämällä ja parantamalla aseistusta, kasarmien ja asevarikoiden rakentamisella, jotka ilmestyivät vuoden 1692 jälkeen, kuin myös palkkojen säännöllisellä maksamisella. Hän myös yritti luoda yleisen kansallisen asevelvollisuuden, mutta tässä asiassa hän koki tappion.
Armeijan toimintaa parannettiin monin tavoin. Upseerikoulutusta tehostettiin. Asetekniikan uudistuksia olivat piilukkokivääri, pistin vakiovarusteena ja tykistön organisaation ja tulivoiman lisääminen. Le Tellier katsoi, että armeijan kurittomuuden ja hajanaisuuden syy oli puutteellinen huolto, joten hän alkoi kehittää toimivaa huolto-organisaatiota ja miehistön oloja. Upseeriston huono palkkausjärjestelmä aiheutti myös hankaluuksia. Upseerien oli ostettava virkaan oikeuttava valtakirja, ja valtio maksoi eversteille ja kapteeneille sen mukaan, kuinka monta miestä he asettivat kruunun käyttöön. Tästä seurasi kavalluksia, väärennöksiä ja korruptiota, ja sotamiesten todellinen määrä oli paljon pienempi kuin papereiden mukaan olisi pitänyt olla. Epäkohtaa korjattiin siirtymällä kiinteisiin kuukausipalkkoihin ja ansioitumisen mukaiseen etenemiseen virkauralla. Jälkipolvet ovat todenneet, että Le Tellier oli koko Ranskan historian kyvykkäimpiä sotaministereitä.
Seppo Zetterberg
Seppo Juhani Zetterberg (s. 5. joulukuuta 1945 Helsinki) on suomalainen historiantutkija, joka on tehnyt runsaasti Baltian ja Suomen autonomian ajan loppuun liittyvää tutkimusta.
Koulutukseltaan Zetterberg on filosofian tohtori. Hän on toiminut Suomen Akatemian vanhimpana tutkijana vuosina 1988–1994 ja Suomen Viron-instituutin johtajana vuosina 1994–1996. Lisäksi hän oli Kanavan päätoimittaja vuosina 1997–2008.
Zetterberg jäi eläkkeelle Jyväskylän yliopiston yleisen historian professorin virasta vuoden 2010 lopussa. Zetterberg on ollut vuodesta 2006 Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen.
Ran
Ran () on Akira Kurosawan vuonna 1985 ohjaama historiallinen elokuva. Elokuvan nimi tulee japanin kielen kaaosta tarkoittavasta sanasta.
Tarina perustuu Shakespearen näytelmään "Kuningas Lear" ja daimio Mori Motonarin elämästä kertoviin legendoihin. "Ranin" päähenkilö on Sengoku-kauden sotaherra Hidetora Ichimonji, joka päättää luopua kruunustaan kolmen poikansa hyväksi.
Elokuva voitti Oscar-palkinnon parhaasta puvustuksesta. "Ran" oli Kurosawan viimeinen suuri teos ja sen budjetti ylsi 12 miljoonaan dollariin, mikä tekee siitä Japanin historian kalleimman elokuvan. Pääosissa näyttelevät Tatsuya Nakadai ja Mieko Harada, sivuosissa muun muassa Akira Terao.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Ranin" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen sadan parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon.
Luettelo NHL:n tilastokärjistä
Tämä on luettelo NHL:n parhaista pelaajista maratontilastojen mukaan. Tähän on listattu ne pelaajat, joilla on eniten pisteitä, maaleja ja syöttöjä.
Luettelo on päivitetty 9.3.2017.
Hämeenmaa-luokan miinalaiva
Hämeenmaa-luokan muodostavat Suomen merivoimien miinalaivat "Hämeenmaa" ja "Uusimaa", jotka palvelevat Rannikkolaivaston 6. pintatorjuntalaivueessa ("Uusimaa") Turussa ja 7. pintatorjuntalaivueessa ("Hämeenmaa") Kirkkonummella.
Vuosina 1990–1992 valmistuneet miinalaivat modernisoitiin vuosina 2006–2008, jolloin niiden taistelunjohto-, valvonta- ja asejärjestelmät uusittiin. Perusparannustyön myötä parani myös alusten käyttömahdollisuudet kansainvälisissä kriisinhallintatehtävissä. Modernisointityön suoritti alusten alkuperäinen rakentaja Aker Finnyards, silloiselta nimeltään Hollming Oy.
Alusten pääasiallinen tehtävä kriisitilanteessa oli miinoitteiden laskeminen, mutta modernisoinnin myötä alusten tehtäväkenttä laajeni. Merimiinoittamisen lisäksi alukset kykenevät ilmavalvontaan ja -torjuntaan. Lisäksi peruskorjauksen myötä alusten kyky toimia kansainvälisissä operaatioissa parani. Alukset toimivat myös vuorotellen merivoimien koululaivana, suorittaen vuosittain koulutuspurjehduksen ja osallistuen Pohjoismaisille merikadettipäiville. Aluksia rakennettaessa on käytetty häiveteknologiaa vaikeuttamaan alusten havaitsemista esimerkiksi tutkan avulla.
Ashrita Furman
Ashrita Furman (s. 16. syyskuuta 1954) on yhdysvaltalainen ruokakauppias, jolla on nimissään eniten Guinnessin ennätysten kirjan ennätyksiä — ennätys tämäkin. Furmanin saavutuksiin kuuluu muun muassa nopein kengurukepillä kuljettu maili (12 minuuttia 16 sekuntia), 23 maitopurkin tasapainottelu leuan varassa 11,23 sekunnin ajan sekä mailin juoksu täysi maitopullo pään päällä ajassa 8 minuuttia 27 sekuntia. Furman teki ensimmäisen ennätyksensä vuonna 1979.
Jason Leonard
Jason Leonard (s. 14. elokuuta 1968) on englantilainen rugbynpelaaja, joka pelasi Englannin joukkueessa 114 Rugby Unionin maaottelua vuosina 1990-2004.
Hyökkääjänä pelanneesta Leonardista tuli eniten maajoukkue-edustuksia saanut pelaaja, kun hän astui Phil Vickeryn tilalle neljännellä minuutilla Englannin pelatessa maailmancupin semifinaalissa Ranskaa vastaan Sydneyssä Australiassa 16. marraskuuta 2003.