hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Valtatie 19
Valtatie 19 on Kurikan Jalasjärveltä Seinäjoen ja Lapuan kautta Uudenkaarlepyyn Ytterjeppoon johtava valtatie. Tien pituus on 129 kilometriä. Tie on merkittävä Etelä- ja Keski-Pohjanmaan liikenteen välittäjä. Tie kuuluu Liikenne- ja viestintäministeriön työryhmän ehdottamaan runkotieverkkoon. Tie on pääosin hyvälaatuista kaksikaistaista valtatietä.
Valtatie 19 kulkee seuraavien kuntien kautta: Kurikka – Ilmajoki – Seinäjoki – Lapua – Kauhava – Uusikaarlepyy.
Valtatie 19 alkaa Jalasjärveltä, jossa se erkanee valtatie 3:sta. Tie kulkee Ilmajoen kunnan alueella ja kulkee Seinäjoen kaupungin läpi. Seinäjoelta tie jatkuu Lapuan ja Kauhavan kuntien läpi Uusikaarlepyyn Ytterjeppoon, jossa se yhtyy valtatiehen 8.
Vuoteen 1996 saakka valtatie 19 oli Iisalmen ja Pulkkilan välinen tie. Nykyinen valtatie 19 oli Jalasjärven ja Seinäjoen välillä osa kantatietä 64 ja Seinäjoen ja Uudenkaarlepyyn välillä kantatietä 67. Vuoden 1996 tienumerouudistuksessa valtatie 19 siirrettiin nykyiselle reitilleen ja Iisalmen ja Pulkkilan välisestä tiestä tuli osa kantatie 88:aa. Samalla kantatie 64 lakkasi kokonaan ja kantatie 67 lyheni kulkemaan Seinäjoen ja Kaskisten välillä.
Aiemmin valtatie 19 kulki Seinäjoella keskustan katuverkolla. Tieosuuden parantaminen alkoi 2013 syksyllä, kun Seinäjoen itäisen ohikulkutien rakentaminen alkoi. Uusi 2+1-kaistainen ohituskaistatie alkaa Ilmajoelta Rengonharjulta ja päättyy Seinäjoelle Nurmon keskustan lähelle. Uuden tieosuuden pituus on noin 18,5 kilometriä. Rengonharjun ja Kuortaneentien välinen osuus avattiin liikenteelle marraskuussa 2015, ja kokonaisuudessaan uuden tien on määrä valmistua vuonna 2017. Hankkeen kustannusarvio on noin 75,5 miljoonaa euroa.
Tien parantamista suunnitellaan myös Nurmon ja Lapuan välillä. Ensimmäisessä vaiheessa tielle rakennettaisiin kaksi 2,8 kilometrin pituista nelikaistaista ohituskaistaosuutta. Lisäksi tielle rakennettaisiin yksi uusi eritasoliittymä ja kahta olemassa olevaa parannettaisiin. Tasoliittymiä parannettaisiin kanavoimalla ja porrastamalla. Toisessa vaiheessa Seinäjoelta alkavaa nelikaistaista osuutta jatkettaisiin noin viidellä kilometrillä Atrian eritasoliittymään. Ensimmäisen vaiheen kustannusarvio on 10,2 miljoonaa euroa ja toisen vaiheen 4,4 miljoonaa euroa. Hankkeen toteutuksesta tai rahoituksesta ei ole päätöstä.
Osana koko päätieverkkoa koskevia kehittämissuunnitelmia Tiehallinnon tavoitteena on rakentaa vuoteen 2025 mennessä valtatie 19 nelikaistaiseksi Seinäjoelta Lapuan suuntaan. Suunnitelmat ovat kuitenkin alustavia, ja niiden toteuttaminen edellyttäisi tieinvestointeihin vuosittain käytettävien määrärahojen kaksinkertaistamista nykyisestä.
Lisäksi valtatietä 19 parannetaan Lapuan kohdalla. Lapualle rakennetaan yksi uusi eritasoliittymä ja toista vanhempaa eritasoliittymää parannetaan.
Valtatie 21
Valtatie 21 eli "Neljän tuulen tie" on Torniosta Muonion kautta Enontekiön Kilpisjärvelle johtava valtatie. Tien pituus on 466 kilometriä. Tie kulkee koko matkan Ruotsin vastaisen valtionrajan ja Tornion–Muonionjoen ja Könkämäenon tuntumassa. Valtatie 21 on koko pituudeltaan myös osa E8-tietä, joka etelässä jatkuu Turkuun ja pohjoisessa Norjan Tromssaan. Tie on kaksikaistainen, mutta vähäisten liikennemäärien vuoksi liikenne sujuu yleensä hyvin. Pohjoisin osuus Palojoensuusta Kilpisjärvelle on kapeampaa ja nopeusrajoitus on pääosin 80 km/h. Tiellä sijaitsee Suomen maanteiden korkein kohta Muotkatakka (565 metriä merenpinnasta), joka on vajaat 20 kilometriä Kilpisjärveltä kaakkoon.
Valtatie 21 muodostaa osan Revontultentie-matkailutiestä, joka kulkee Keminmaasta Norjan Tromssaan.Vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä valtatie 21 oli Kemin maalaiskunnan (nyk. Keminmaan) Laurilasta Tornion kautta Muonioon kulkenut tie. Myöhemmin tietä on jatkettu Kilpisjärvelle saakka, ja se oli pisimmillään 475 kilometriä pitkä. Vuodesta 1965 alkaen Tornion ja Kilpisjärven välinen osuus oli osa vanhaa eurooppatietä E78 ja Keminmaan ja Tornion välinen osuus osa E4:ää. Kun eurooppatiejärjestelmä uusittiin vuonna 1992, vaihtui Tornion ja Kilpisjärven välinen osuus E8:ksi.
Kun Keminmaan ja Tornion välinen moottoritie valmistui vuonna 2001, muuttui Keminmaan ja Tornion välinen osuus valtatieksi 29 ja valtatie 21 siirtyi alkamaan Torniosta. Vuonna 2002 E8:aa jatkettiin Turkuun saakka, jolloin E4 lakkasi Keminmaan ja Tornion väliltä.
Valtatie 21 on ollut varsinkin pohjoisimmilta osiltaan mäkinen, kapea ja onnettomuusherkkä etenkin raskaalle liikenteelle. Vuoden 2016 tietojen mukaan Kolari–Muonio-välin liikennemäärä on 500–1400 ajoneuvoa vuorokaudessa, josta raskasta liikennettä noin neljännes. Kokonaisliikennemäärä on Muonion pohjoispuolella pienempi, mutta raskaan liikenteen määrä on samaa suuruusluokkaa.
Liikennevirasto on päättänyt parantaa tien liikenneturvallisuutta ja kuljetusvarmuutta "Aurora"-hankkeessa. Rakentaminen aloitetaan 2017; valmista arvioidaan olevan 2018. Hankkeen kustannusarvio on 35 miljoonaa euroa, johon rahoitus on saatu Liikenne- ja viestintäministeriön vuoden 2016 korjausvelkaohjelmasta.
Parannushanke on kaksiosainen: Kolari–Muonio ja Muonio–Kilpisjärvi. Tien routivaa rakennetta sekä siltoja parannetaan ja kapeaa poikkileikkausta levennetään koko matkalla. Muonio–Kilpisjärvi-välillä parannetaan erityisesti Muonion ja Palojoensuun väliä, Enontekiön ikiroutakohteita sekä Kilpisjärven ja Norjan rajan väliä. Kolari–Muonio-välillä tielle asennetaan mittauspisteitä, jotka mahdollistavat tien tilan seurannan. Tietä voidaan jatkossa käyttää liikenteen automatisaation ja automaattiajamisen koealueena. Hankkeessa luodaan myös arktisten olosuhteiden älykkään automaattisen liikenteen osaamiskeskus.
Valtatie 24
Valtatie 24 on Päijänteen länsipuolella Lahdesta Padasjoen kautta Jämsään johtava valtatie. Tien pituus on 114 kilometriä.
Valtatie 24 kulkee seuraavien kuntien alueella Lahdesta Jämsään:Körrin suora on mutkaisen ja mäkisen valtatie 24:n suora ja maastoltaan tasainen osuus Asikkalan kunnan etelärajalla. Kohde sijaitsee Vesivehmaan kylän Joenkulman alueella, jossa sijaitsee "Vesivehmaan jenkassa" mainittu Vehnämäen tila. Tieosuuden pituus on pohjoisen ja etelän välisessä suunnassa noin kaksi kilometriä. Kohteen maisemaa hallitsee Hollolan Paimelanlahdelta noin viisi kilometriä Joenkulmaan ulottuva yhtenäinen peltoaukea ja Paimelanvuori Hollolan puolella. Körrin suoralla sijaitsee motelli ja kahvila-ravintola huoltoaseman yhteydessä.
Lahden ja Jämsän välinen tie on rakennettu pääosin 1950-luvulla, ja se oli ennen osa valtatietä 4. Samaan aikanaan rakennettiin Päijänteen itäpuolen kantatie, jonka numero oli 59. Alun pitäen reittien pituusero oli viisi kilometriä länsireitin ollessa pitempi, mutta Lahden ohikulkutien rakentaminen kaupungin itäpuolelle kasvatti eroa muutaman kilometrin verran. Moottori- ja moottoriliikennetien valmistuttua Helsingistä Heinolan pohjoispuolelle katsottiin, että nelostien siirtäminen kulkemaan Päijänteen itäpuolta on luontevaa. Vuoden 1996 tienumerouudistuksessa valtatie 4 linjattiinkin kulkemaan Päijänteen itäpuolta ja järven länsipuolen tie numeroitiin valtatieksi 24.
Valtatiellä 24 kulkee päivittäin noin kymmenen Helsingin ja Jyväskylän välistä pikavuoroa kumpaankin suuntaan.
Lahden pohjoinen kehätie Valtatien 4 ja Seututien 140 välillä on suunniteltu muutettavaksi nelikaistatieksi. Hankkeessa täydennetään myös tien nykyiset eritasoliittymät ja rakennetaan yksi uusi eritasoliittymä. Hankkeella ei ole lainvoimaisia suunnitelmia, mutta se on merkitty maakuntakaavaan.
Rajaharjun kohdalle on maakuntakaavassa merkitty rakennettavaksi nelikaistainen eritasoliittymin varustettu tie, joka jatkuisi ohituskaistoin varustettuna tienä Joenkulmaan Yhdystien 3131 liittymään asti.
Padasjoella Kantatien 53 liittymä on suunniteltu muutettavan eritasoliittymäksi. Liittymä on tällä hetkellä nelihaaraliittymä, jonka liikenneturvallisuus on huono. Lisäksi liittymässä on paljon vasemmalle kääntyvää liikennettä liittymän yhteydessä sijaitsevan huoltoaseman vuoksi.
Kuhmoisten kohdalle on suunniteltu rakennettavaksi kaksi eritasoliittymää. Tien liikennemäärät ovat tällä hetkellä vähäiset, eikä hankkeen toteuttaminen ole todennäköistä ennen vuotta 2025.
Kuhmoisten ja Jämsän välin neljää ohituskaistaa tullaan lähivuosina pidentämään ja muuttamaan keskikaiteellisiksi.
Paineita tien parantamiseksi on esitetty myös julkisuudessa.
Lisätietoa kehittämishankkeesta löytyy Päijät-Hämeen liiton sivulla olevasta lehdistötiedotteesta
09.02.2009 : Suunnitelma Rajaharjun ohituskaistan poistamiseksi :
Valtatie 27
Valtatie 27 on Kalajoelta Iisalmeen johtava valtatie. Tien pituus on 203 kilometriä. Tie on kaksikaistainen ja liikennemääriinsä nähden hyvätasoinen, joskin tie kulkee muutamien taajamien läpi. Tien vilkkaimmat kohdat ovat Ylivieskan ja Iisalmen kohdilla.
Tie kulkee seuraavien kuntien kautta: Kalajoki – Alavieska – Ylivieska – Nivala – Haapajärvi – Pyhäjärvi – Haapajärvi (uudelleen) – Pyhäjärvi (uudelleen) – Kiuruvesi – Iisalmi – Vieremä – Iisalmi (uudelleen).
Kalajoen ja Iisalmen välinen tie on rakennettu 1960- ja 1970-luvuilla. Vuonna 1971 se numeroitiin kantatieksi 87, jota myöhemmin jatkettiin Nurmekseen saakka. Vuoden 1996 tienumerouudistuksessa Kalajoen ja Iisalmen välinen osuus numeroitiin uudelleen valtatieksi 27.
Valtatie 29
Valtatie 29 on Keminmaalta Tornioon johtava valtatie. Tie eroaa Keminmaalla Helsingistä Utsjoelle johtavasta valtatiestä 4. Torniossa tiestä eroaa valtatie 21 Kilpisjärvelle. Valtatie 29 päättyy Ruotsin rajalle, josta jatkuu eurooppatie E4 Sundsvallin ja Tukholman kautta Helsingborgiin.
Reitti ja tieyhteydet:
Valtatie 29 on vain 16 kilometriä pitkä, ja se onkin Suomen lyhyin valtatie. Valtaosa tiestä on Perämerentie-nimistä moottoritietä, joka on maailman pohjoisin moottoritie. Valtatie 29 oli myös Suomen ensimmäinen kokonaan nelikaistainen valtatie. Valtatie 29 kuuluu Liikenne- ja viestintäministeriön työryhmän esittämään runkotieverkkoon ja yleiseurooppalaiseen TERN-tieverkkoon. Keminmaan ja valtatien 21 liittymän välinen osuus on osa eurooppatietä E8 ja valtatien 21 ja valtakunnanrajan välinen osuus osa eurooppatietä E4.
Tienumero 29 otettiin käyttöön moottoritieosuuden valmistuessa vuonna 2001. Tätä ennen Tornion ja Keminmaan välinen osuus oli osa valtatietä 21.
Vuosina 2007–2008 Tornion ja Haaparannan kaupunkien yhteisen ydinkeskustan rakentamiseen liittyen valtatietä 29 siirrettiin valtakunnanrajan kohdalla. Suomen puolella tietä siirrettiin etelään 380 metrin matkalla. Lisäksi rakennettiin uusi kiertoliittymä korvaamaan Länsirannan liikennevalo-ohjattu liittymä. Ruotsin puolella uutta E4-tietä rakennettiin noin 450 metrin matkalla. Lisäksi rakennettiin uusi nelikaistainen rajasilta, jonka kustannukset maat jakoivat puoliksi. Hankkeen kustannukset Suomen osalta olivat noin 2,6 miljoonaa euroa.
CCTV
CCTV (China Central Television) on vuonna 1958 perustettu kiinalainen valtion omistama, valtakunnallinen televisioyhtiö. CCTV:llä on yhteensä 22 kanavaa, joista osa englannikielisiä, joilla esitetään muun muassa uutisia, dokumentteja, draamaa, musikaaleja ja urheilua. CCTV tavoittaa parhaimmillaan yli 1,2 miljardia katsojaa ja 90 % katsojaosuuden koko Kiinassa, vaikka onkin tietyillä alueilla jäänyt paikallisten televisioyhtiöiden jälkeen. Esimerkiksi Hong Kongissa CCTV:n katsojaosuus on vain 22 %.
Sigismund (täsmennyssivu)
Sigismund on ollut useiden hallitsijoiden nimi:
Luca Turilli
Luca Turilli (s. 5. maaliskuuta 1972) on Triestestä (Italia) kotoisin oleva power metal -yhtyeen, Rhapsody of Firen entinen kitaristi. Hän myös soittaa koskettimia vuonna 2006 debyyttialbuminsa julkaisseessa Luca Turilli's Dreamquestissa. Lisäksi Turilli on julkaissut kolme sooloalbumia, joilla kuullaan Rhapsodyn tyyppistä eeppistä metallia. Hän aloitti kitaransoiton 16-vuotiaana ja on jatkanut samalla linjalla aina nykyhetkeen asti. Hän erosi Rhapsody of Firestä 16.8.2011. Kesäkuussa 2012 Luca Turilli julkaisi uuden levyn bändinimellä Luca Turilli`s Rhapsody.
VLC media player
VLC media player on avoin, alustariippumaton mediasoitin, joka on osa VideoLAN-projektia. Soitin tukee useimpia saatavilla olevia video- ja äänikoodekkeja ja tiedostomuotoja, sekä lukuisia verkon yli ladattavia suoratoistoprotokollia.
VLC:n kehitystyö aloitettiin École Centrale Paris'ssa 1996 nimellä "VideoLAN Client". Projektin tavoitteena oli videon suoratoisto yliopiston verkossa. Ohjelmisto julkaistiin GPL-lisenssille 2001 ja kehitysvastuu on siirretty kansainväliselle VideoLAN-projektille.
VLC on saatavilla monille käyttöjärjestelmäalustoille, kuten BeOS:lle, BSD:lle, Linuxille, OS X:lle, Solarikselle ja Windowsille.
VLC on yksi suosituimpia vapaita ohjelmistoja. Vuosina 2005–2015 eri versioita on ladattu miljardi kertaa. Lukuun ei sisälly latausmäärää Linuxin osalta, koska päivitykset hoidetaan jakeluiden omista pakettilähteistä.
Pääsovelluksen lisäksi on mahdollista asentaa Firefox-liitännäinen, joka mahdollistaa QuickTime- ja Windows Media -tiedostojen toistamisen selaimessa ilman Applen tai Microsoftin tuotteita.
VLC käyttää DVD-levyjen toistamiseen libdvdcss-kirjastoa, joka murtaa CSS-salauksen arvailemalla oikean purkuavaimen. Sen käyttö voi olla laitonta Yhdysvalloissa, Suomessa Lex Karpelan päätökset ovat ristiriitaisia, kun taas Norjassa ja Ranskassa se on laillinen menetelmä.
Heliaia
Heliaia () oli antiikin ajan Ateenan suurin ja mahdollisesti merkittävin oikeusistuin. Kirjalliset lähteet antavat ymmärtää, että sen kokouksen muodosti ehkä jopa 1500 lautamiestä, ja joskus mahdollisesti jopa 2500 lautamiestä. Lautamiehet olivat tavallisia vapaita miehiä. Heliaian perusti Solon n. 600-500 -luvulla eaa.
Tunnetuin Heliaian oikeustapaus on Sokrateen tuomitseminen kuolemaan.
Ateenan Agoran arkeologisella alueella sekä vanhoissa Agoran alueen kartoissa eräs raunioista on perinteisesti merkitty Heliaiaksi. Myöhempi tutkimus on kuitenkin osoittanut, että kyseinen rakennus oli Aiakeion.
Daimon
Daimon oli suomalainen kustannusliike, jonka perusti antikvaariaatin pitäjä L. A. Salava.
Lyhytikäinen kustannusliike Daimon julkaisi kulttuurilehti Ultran kaikki seitsemän numeroa. Lisäksi se julkaisi kirjallisuutta, esimerkiksi Elmer Diktoniuksen kokoelman "Hårda sånger" ja Gunnar Björlingin esikoiskokoelman "Vilande dag".
Ayde Mori
Ayde Mori on albanialais-turkkilainen kansanmusiikkiyhtye.
Ayde Mori perustettiin Istanbulissa vuonna 1997. Se solmi pian levytyssopimuksen turkkilaisen Kalan-levy-yhtiön kanssa. Yhtyeen ensimmäinen albumi oli syyskuussa 2001 julkaistu "Ayde Mori".
The Fabulous Thunderbirds
The Fabulous Thunderbirds on vuonna 1974 perustettu bluesia, perinteistä rhythm and bluesia ja myös kevyempää rockia esittänyt texasilainen yhtye.
Yhtyeessä laulajana ja huuliharpistina on Kim Wilson, joka on nykyään tunnetuimpia valkoisia blues-laulajia. Kitarassa taas oli 1980-luvun lopulle asti Jimmie Vaughan (joka on Stevie Ray Vaughanin isoveli). Bassossa oli alkuaikoina Keith Ferguson ja rummuissa ensimmäisellä levyllä Mike Buck ja myöhemmin Fran Christina. Yhtyeen nimi viittaa Fordin 1950-luvun T-bird -autoihin ja Vaughan keksi sen The Nightcaps -yhtyeen kappaleesta "Thunderbird".
Yhtyeen kaksi ensimmäistä levyä, "Fabulous Thunderbirds" (1979, tunnetaan myös nimellä "Girls Go Wild"), ja "What's the Word" (1980) sisälsivät bluesia ja rhythm and bluesia soitettuna rock-soundilla, tiukkaa groovea tavoitellen. Kolmannella ja neljännellä levyllä ("Butt' Rockin", 1981 ja "T-Bird Rhythm", 1982) on mukana myös pianoa ja torvisektiota, ja tyyli suuntautuu yhä enemmän rhythm and bluesia kohti.
Neljää ensimmäistä levyä pidetään nykyään valkoisen bluesin klassikkolevyinä, mutta nämä levyt eivät aikanaan menneet kaupaksi, joten neljännen levyn jälkeen yhtye menetti levytyssopimuksensa Chrysalis -levy-yhtiön kanssa. Vuodesta 1986 alkaen yhtye teki kaupallisesti menestyneempiä ja tyyliltään kesympiä rock-levyjä uuden levytyssopimuksen turvin Arista -levy-yhtiölle nousten samalla USA:n levylistoille ja radiokanaville. Jimmie Vaughan kuitenkin jätti yhtyeen, koska ei pitänyt suunnanmuutoksesta. Yhtye on jatkanut sen jälkeen erilaisilla kokoonpanoilla. Myöhemmissä levyissä on käytetty usein erilaisia studiomuusikoita ja hyvin väliaikaisia kokoonpanoja Wilsonin johtamissa projekteissa.
Internet-roolipeli
Internet-roolipeli on roolipelaamisen muoto, jossa pelaajat kirjoittavat vuoropohjaista tarinaa omaan hahmoonsa eläytyen. Pelialustana käytetään useimmiten keskustelupalstoja, chattejä tai IRC:tä. Pelaamista varten on suunniteltu myös omia ohjelmia, kuten OpenRPG. Alustojen mukaan onkin harrastukselle nimetty omia alalajejaan, kuten CHARP ja FARP.
Pelaaminen saattaa ulkopuolisen silmin alkuun tuntua varsin hankalalta ja sääntöjentäyteiseltä toiminnalta. Pelitavat vaihtelevat pelistä peliin, eikä koskaan voi olla varma siitä millaiset pelityylit missäkin hyväksytään. Pelaamisen idea on silti pääpiirteiltään samanlaista. Pelaajan on määrä toimia hahmonsa ohjaajana, ja kirjoituksiensa kautta ilmoittaa muille pelaajille hahmon liikkeistä, reaktioista sekä vuorosanoista.
Hahmoja on monenlaisia, ja jokaisessa pelipaikassa on omat sääntönsä mitä hahmoesittelyissä täytyy kertoa. Usein omalle hahmolleen täytyy tehdä ensin kuva. Kuvan voi tehdä itse, tai muokata netistä löytyviin kuvapohjiin. Kuvassa täytyy näkyä kaikki hahmon pääpiirteet ja ulkonäkö. Hahmoesittelyssä on pakollista näkyä nimi, ikä, luonne ja menneisyys, usein myös muita asioita. Hahmon täytyy yleensä olla itse keksitty, ellei peli sitten perustu esimerkiksi johonkin TV-sarjaan. Muussa tapauksessa se ei saa olla kopioitu mistään elokuvasta tai tv-ohjelmasta, eikä kuva saa useinkaan olla aito. Joissain paikoissa sallitaan netistä kopioidut kuvat, vaikka ne eivät olekaan tekijäoikeuden alaisia. Hahmoilla pelataan niiden luonteen mukaisesti.
Internet-roolipelit ovat aihepiiriltään varsin erilaisia. On tavallista että roolipelin teema keskittyy jonkin tietyn kirjan, elokuvan tai vaikkapa mangan tai animen maailmaan, mutta on olemassa myös laajalti pelejä jotka perustuvat pelin perustajien keksimään teemaan, kuten esimerkiksi kuvitteellisen nuorisovankilan tapahtumiin. Fantasia ja anime/manga-aiheiset pelit ovat kovassa suosiossa. Myös eläinkuntaan liittyviä pelejä pelataan: erityisesti koiraeläimillä pelaaminen on saavuttanut suosiota, varsinkin hieman nuorempien pelaajien keskuudessa. Aluksi eläimet olivat tavallisia, nyt on yleistä että koirille ja susille lisäillään harjaksia, lävistyksiä, vaatteita, erikoiskykyjä ja niistä tehdään värikkäitä.
Paleoliittinen kausi
Paleoliittinen kausi (vanha kivikausi) oli ihmisen kehityksessä kausi, jolla käytettiin ensimmäisiä alkeellisia työkaluja. Paleoliittinen kulttuuri perustui metsästykseen ja keräilyyn. Kausi alkoi ensimmäisten kivityökalujen käyttöönotolla ihmislajeilla, kuten käteväihminen "Homo habilis". Tekniikka oli aluksi hyvin alkeellista. Kauden lopulla tapahtui huomattavaa kulttuurikehitystä aikaisempia ihmislajeja älykkäämmän nykyihmisen ansiosta. Kausi päättyi maanviljelyn kehittymiseen.
Varhaispaleoliittinen kausi alkoi yli 700 000 vuotta sitten, jolloin ihminen keksi tulen käytön. Ihmisen esi-isät ("Australopithecus garhi", "Homo habilis") ehkä käyttivät työkaluja jo 2–2,6 miljoonaa vuotta sitten, mutta kehitys oli ensimmäisten miljoonien ja satojentuhansien vuosien ajan hidasta. Pystyihminen "Homo erectus" kehittyi noin 1,6 miljoonaa vuotta sitten. Vanhimmalla paleoliittisella kaudella maapallon pohjoiset osat alkoivat jäätiköityä yhä laajemmin.
Keskipaleoliittisella kaudella noin 200 000 vuotta sitten nykyihminen kehittyi Afrikassa. Noin 75 000 vuotta sitten maapalloa asuttivat nykyihminen ja Neandertalin ihminen. Ihmisiä vaelsi pois Afrikasta, ja homo sapiens levittäytyi Etelä-Aasiaan ja Eurooppaan ja syrjäytti lopulta Neandertalinihmisen.
Noin 35 000 vuotta sitten myöhäispaleoliittisella kaudella alkoi nykyihmisen nopea kulttuurikehitys Veiksel-jääkaudella. Kulttuurit jaetaan paikalliskulttuureihin löytöpaikan mukaan esim. Solutré, Gravette ja Madeleine, jotka olivat jääkauden loppuvaiheen eurooppalaisia kulttuureja. Tuolloin nykyihminen saapui myös Amerikkaan, minne edeltävät ihmislajit eivät olleet vaeltaneet. Tuona aikana tehtiin useita tärkeitä keksintöjä, esim. jousi ja nuoli sekä kalaverkko. Noin 10 000 vuotta sitten jääkauden päättyessä paleoliittisilta metsästyskulttuureilta hävisi pohja, kun suurriista katosi. Oli siirryttävä pienriistan metsästykseen ja kalastukseen sekä maanviljelyyn. Alettiin valmistaa työkaluja pienistä kivistä mikroliiteiksi. Tultiin mesoliittiseen aikaan.
Hooper Bay
Hooper Bay (eli Naparyaarmiut) on kaupunki Länsi-Alaskassa Hooper Bayn (Hooperinlahti) rannalla. Vuoden väestönlaskennassa Hooper Bayn asukasluku oli 1 014. Näistä 93,69 prosenttia edusti etnisesti Amerikan alkuperäiskansoja.
Painajainen perheessä
Painajainen perheessä () on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut komediaelokuva, joka on jatkoa elokuvalle "Perhe on painajainen". Elokuvan on ohjannut Jay Roach, joka on ohjannut myös "Austin Powers" -elokuvat.
Polysakkaridit
Polysakkaridit ovat monimutkaisia hiilihydraatteja. Ne ovat polymeerejä, jotka koostuvat useista yhteen liittyneistä monosakkarideista muodostaen hyvin suuria, usein haarautuneita molekyylejä. Polysakkaridien kemiallinen yleiskaava on muotoa C(HO) missä n on usein välillä 200–2500. Polysakkaridit ovat usein veteen liukenemattomia, eivätkä ne maistu makeilta. Polysakkaridit sisältävät tyypillisesti yli 20 monosakkaridiyksikköä, usein kuitenkin satoja tai tuhansia. Tärkkelys on kasvien ja glykogeeni eläinsolujen varastopolysakkaridi. Glykogeeni muodostuu ainoastaan toisiinsa liittyneistä glukoosimolekyyleistä.
Yhdestä monosakkaridityypistä muodostunutta polysakkaridia nimitetään "homopolysakkaridiksi". Useasta erilaisesta monosakkaridityypistä muodostunutta polysakkaridia kutsutaan "heteropolysakkaridiksi".
Glykogeeni on hiilihydraattien varastomuoto eläinsoluissa. Soluissa entsyymit varastoivat glykoosia haaroittuneeseen glykogeeni-molekyyliin, josta se vapautetaan tarvittaessa. Kasveilla varastomuoto on tärkkelys.
Tärkkelys koostuu kymmenistä-sadoista glukoosimolekyyleistä. Sitä esiintyy viljan jyvissä ja perunassa, jossa se toimii kasvien vararavinnon varastointimuotona. Ihmisen ruoansulatus pilkkoo tärkkelyksen glukoosiksi.
Selluloosa kostuu jopa miljoonista glukoosimolekyyleistä. Sitä esiintyy kasvien varsissa ja puiden rungoissa. Se ei hajoa ihmisen ruoansulatuksessa, mutta on suoliston toiminnalle tärkeä kuitu.
Kasvinsyöjien suolisto pystyy hajottamaan selluloosaa ravinnoksi. Eräs tärkeä selluloosan käyttötarkoitus on paperituotteiden valmistus.
Harvinaisempia sokereita ihmisen elimistö ei pysty hajottamaan, vaan suoliston bakteerit käyttävät ne ravinnokseen tuottaen kaasua. Herneissä ja pavuissa on tällaisia harvinaisista oligosakkarideja,
joissa sakkarideihin sitoutuu myös aminohappoja.
Muita polysakkarideja:
Perhe on painajainen
Perhe on painajainen () on Jay Roachin ohjaama komediaelokuva vuodelta 2000. Elokuvan jatko-osa on nimeltään "Painajainen perheessä".
Gaylord ”Greg” Focker (Ben Stiller) on Chicagossa asuva sairaanhoitaja. Hän aikoo kosia tyttöystäväänsä Pam Byrnesia (Teri Polo), mutta hänen suunnitelmansa menevät uusiksi, kun hän kuulee Pamin sisaren sulhasen (Thomas McCarthy) pyytäneen Pamin isältä (Robert DeNiro) lupaa mennä naimisiin tämän tyttären kanssa. Greg ja Pam matkustavat Pamin vanhempien luokse ottaakseen osaa Pamin sisaren (Nicole DeHuff) häihin. Greg toivoo voivansa kosia Pamia tämän perheen edessä saatuaan ensin tämän isältä siihen luvan. Suunnitelmat muuttuvat kuitenkin jälleen, kun lentoyhtiö hukkaa Gregin matkalaukun ja sen myötä myös kihlasormuksen.
Byrnesien luona Greg tapaa Pamin Jack-isän ja Dina-äidin (Blythe Danner) sekä heidän rakastetun Mr. Jinx-kissansa. Jack alkaa välittömästi inhota Gregiä ja kritisoi julkisesti tämän sairaanhoitaja-ammattia tai ylipäänsä kaikkea, mikä tekee Gregistä hänen mielestään erilaisen. Greg yrittää tuloksetta tehdä vaikutuksen Jackiin. Hänen olonsa muuttuu kuitenkin vielä tukalammaksi, kun Jack kiinnittää hänet valheenpaljastimeen ja paljastaa olevansa CIA:n entinen vastavakoiluvirkamies.
Tavattuaan loput Pamin suvusta ja ystävistä Greg tuntee olonsa yhä ulkopuoliseksi. Kun Greg yrittää tehdä Pamin sukuun vaikutuksen, hänelle sattuu useita vahinkoja, jotka joko suututtavat muut tai tekevät hänestä naurunalaisen. Greg murtaa esimerkiksi vahingossa Pamin sisaren nenän lentopallopelissä, käyttää epäkunnossa olevaa vessa ja saa näin Byrnesien takapihan viemärin tulvimaan, sytyttää alttarin tuleen ja saa Jackin luulemaan, että hän käyttää säännöllisesti marihuanaa. Myöhemmin Greg kadottaa Jinxin ja korvaa tämän kulkukissalla maalattuaan sen hännän samanlaiseksi kuin Mr. Jinxillä.
Tähän mennessä kaikki Byrnesin perheenjäsenet, mukaan lukien Pam, ovat sitä mieltä, että Gregin tulisi lähteä nostelemaan. Greg lähtee vastentahtoisesti lentokentälle, missä turvallisuusjoukot ottavat hänet huostaansa. Sillä välin Byrnesien kotona Jack yrittää vakuuttaa vaimonsa ja Pamin siitä, ettei Greg sovi Pamin aviomieheksi. Kun sekä Dina että Pam kertovat Jackille toista, tämä tajuaa Pamin todella rakastavan Gregiä. Jack syöksyy lentokentälle, taivuttelee turvajoukot vapauttamaan Gregin ja tuo tämän takaisin kotiin.
Greg kosii Pamia. Pam vastaa myöntävästi, ja hänen vanhempansa puolestaan suostuvat tapaamaan Gregin vanhemmat. Debbien häiden jälkeen Jack ryhtyy katselemaan Gregistä kuvattua nauhaa, jonka hänen strategisesti ympäri taloa asennetut piilokameransa ovat tallentaneet.
All Nippon Airways
All Nippon Airways (), tunnettu myös nimellä ANA (, ), on japanilainen lentoyhtiö. Aikaisemmin se oli Japanin suurin lentoyhtiö kotimaan lennoilla, mutta nykyisin se on maan toiseksi suurin lentoyhtiö sekä kotimaan-, että kansainvälisillä lennoilla Japan Airlinesin jälkeen.
ANA:n päälentoasemat ovat Naritan kansainvälinen lentoasema ja Hanedan lentoasema, Tokiossa ja Kansain kansainvälinen lentoasema ja Itamin lentoasema, Osakassa. Tokiossa sijaitsee yhtiön pääkonttori.
ANA liittyi Star Allianceen vuonna 1999.
Boeingin uusi 787 "Dreamliner" -malli tulee aloittamaan liikennöinnin ANA:n väreissä.
ANA:n laivasto elokuussa 2006:
ANA:n laivaston keski-ikä oli 10,3 vuotta huhtikuussa 2006.
Uudistamisen ja demokratian liitto
Uudistamisen ja demokratian liitto () on tšadilainen puolue, jota johtaa Wadel Abdelkader Kamougué. Vuoden 2001 presidentinvaaleissa puolueen ehdokas oli puolueen johtaja Wadel Abdelkader Kamougué, joka sai 6 % äänistä. Vuoden 2002 parlamenttivaaleissa puolue sai 3 paikkaa 155:stä. Puolue on mukana hallituksessa.
Zoolander
Zoolander on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Ben Stiller. Elokuvan pääosassa esiintyvät Ben Stiller, Owen Wilson, Christine Taylor ja Will Ferrell.
Lisäksi elokuvassa esiintyivät muun muassa seurapiirijulkkis Paris Hilton, laulajat Fred Durst, David Bowie, Lil'Kim ja Gwen Stefani, huippumallit Carmen Kass ja Heidi Klum ja liikemies Donald Trump.
Elokuvassa soi Whamin kappale ”Wake Me Up Before You Go Go”.
Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi "Zoolanderin" kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle sijalle 88.
Houston (Alaska)
Houston on kaupunki Alaskassa. Vuoden väestönlaskennassa sen asukasluku oli 1 202 ja vuoden 2004 1 422.
"Houston Siding" mainitaan ensi kerran Alaskan rautatiekartassa vuonna 1917. Houstonista tuli kaupunki vuonna 1966.
Vihreä tee
Vihreä tee on kuivatuista teepensaan ("Camellia sinensis") lehdistä hauduttamalla valmistettua juomaa.
Vihreä tee eroaa tavallisesta mustasta teestä siten, että sitä ei ole hapetettu. Tämän vuoksi teen sisältämät katekiinit säilyvät paremmin kuin mustassa teessä. Siksi vihreää teetä pidetään mustaa teetä terveellisempänä. Lisäksi se sisältää esimerkiksi hampaiden reikiintymistä ehkäisevää luonnonfluoria sekä antioksidantteja ja flavonoideja.
Vihreän teen tuotanto on kasvanut 86 prosenttia vuosina 2004–2013 ja oli vuonna 2013 1,56 miljardia kilogrammaa. Vihreän suurimmat tuottajamaat ovat Kiina (84 % osuudella), Vietnam (6 %), Japani (6 %) ja Indonesia (2 %). Vuonna 2011 vihreän teen osuus oli 33 prosenttia kaikesta maailmassa tuotetusta teestä. Osuuden ennakoidaan nousevan 44 prosenttiin vuoden 2021 tienoilla. Kysynnän lisääntyessä vihreää teetä on ryhdytty tuottamaan myös perinteisesti mustaan teehen suuntautuneissa maissa kuten Intiassa, Sri Lankassa ja Ruandassa. Tuotetusta vihreästä teestä pääosa käytettiin tuottajamaissa ja vain 23 prosenttia vietiin ulkomaille. Noin kymmenen prosenttia myydystä vihreästä teestä on alkuperältään yksilöityä laadukasta irtoteetä.
Vihreä teejuoma on yleensä haalean vihreän tai keltaisen väristä. Länsimaissa vihreä tee on lähinnä terveysjuoman asemassa, mutta esimerkiksi Kiinassa ja Japanissa sitä juodaan enemmän kuin mitään muuta teelaatua. Esimerkiksi vuonna 2013 vihreän teen osuus Japanin teemarkkinoiden myynnistä oli 78 %. Marokossa ja monessa muussa Afrikan maassa juodaan runsaasti vihreää teetä mintunlehtien kera. Vihreää teetä myydään usein maustamattomana tai vain miedosti maustettuna. Vihreä tee haudutetaan tyypillisesti mustaa teetä alhaisemmassa lämpötilassa. Vihreän teen laadusta riippuen sopiva lämpötila vaihtelee yleensä välillä 70–80 °C, mutta joillekin herkille teelaaduille suositellaan matalampaa lämpötilaa (mm. gyokuro) ja japanilainen paahdettu vihreä tee (houjicha) voi kaivata noin 90 °C:sta haudutuslämpötilaa.
Valmiiksi pullotetun vihreän teen myynti on kasvanut merkittävästi 1990- ja 2000-luvuilla. Esimerkiksi Japanissa sen osuus on ollut vihreän teen myynnistä yli 20 prosenttia 2010-luvulla. Yhdysvaltain teeyhdistys puolestaan arvioi, että 2013 noin 85 prosenttia maassa kulutetusta teestä juotiin jääteenä. Usein virvoitusjuomana myydyssä pullotetussa teessä (jäätee) on runsaasti sokeria.
Vaikka vihreää teetä pidetään juomana terveellisenä, voivat siitä valmistetut luontaistuotteet sisältää moninkertaisen määrän teen ainesosia ja aiheuttaa terveyshaittoja.
Tutkimuksissa on havaittu että vihreä tee saattaa ehkäistä sydän- ja verisuonitauteja, insuliiniresistenssiä, ylipainoa, autoimmuunisairauksia ja syöpää.
Toisaalta vihreän teen on todettu olevan maksatoksinen luultavasti niiden sisältämien raskasmetallien ja toksiinien takia.
Canaan Banana
Canaan Banana (5. maaliskuuta 1936 – 10. marraskuuta 2003) oli zimbabwelainen poliitikko. Hän toimi Zimbabwen presidenttinä vuosina 1980–1987. Bananan hallitessa maata pääministerinä toimi Robert Mugabe. Mugabe korvasi Bananan presidenttinä vuonna 1987. Varsinaiselta ammatiltaan Banana oli metodistipappi.
Vuonna 1996 Bananaa syytettiin sodomiasta. Hän pakeni Etelä-Afrikkaan, mutta hänet saatiin kiinni ja tuomittiin kymmeneksi vuodeksi vankeuteen vuonna 1999. Banana armahdettiin vuonna 2001. Hän kuoli syöpään vuonna 2003.
Bananan puoliso oli Janet Banana ja heillä on neljä lasta.
Hieronymus Bosch
Hieronymus Bosch (Jheronimus van Aken, noin 1450 ’s-Hertogenbosch – 9. elokuuta 1516 ’s-Hertogenbosch) oli renessanssiajan hollantilainen taidemaalari. Bosch tunnetaan mielikuvituksellisista helvetin kauhuja kuvaavista maalauksistaan.
Jheronimus van Aken syntyi hollantilaisessa Den Boschissa (’s-Hertogenbosch) noin vuonna 1450. Hänen isänsä Anthonius van Aken ja isoisänsä Jan van Aken olivat taidemaalareita. Hänellä oli kaksi veljeä ja kaksi siskoa. Lapset asuivat isän ja setien kanssa isoisänsä talossa. Bosch kävi ilmeisesti latinakoulua. Hän eli koko ikänsä syntymäseudullaan.
Bosch meni vuonna 1480 tai 1481 naimisiin varakkaaseen perheeseen syntyneen Aleid van de Meervennen kanssa.
Boschin maine taidemaalarina kasvoi tasaisesti niin hänen kotikaupungissaan kuin sen ulkopuolellakin. Hän kuului vuodesta 1488 alkaen silmäätekevien suosimaan Meidän siunatun rouvamme veljeskuntaan. Samana vuonna hän alkoi signeerata työnsä "Jheronimus Bosch" kotikaupunkinsa mukaan. Bosch sai taiteesta hyvän elannon mutta ei rikastunut sillä.
Bosch kuoli elokuussa 1516. Hänen kuolinsyytään ei tiedetä. Hänet haudattiin kotikaupunkinsa Pyhän Johanneksen kirkkoon.
Bosch käytti maalauksissaan kahden pakopisteen perspektiiviä. Hän oli allegorinen moralisti, joka kuvasi moraalisia ja uskonnollisia käsitteitä sekä kertomuksia. Monet hänen töistään esittävät symbolistisesti syntejä tai muita ihmisluonnon heikkouksia. Hänen töissään on paholaisia, puoli-inhimillisiä eläimiä ja koneita. Ne ovat täynnä symbolisia kuvia. Boschin sanotaan olleen 1900-luvun surrealismin innoittaja.
Boschin maalauksia tunnetaan vain 25. Bosch signeerasi vain seitsemän maalaustaan, joten ei ole varmuutta ovatko kaikki hänen maalauksinaan pidetyt työt todella hänen.
Boschin tunnetuin teos on kolmiosainen puupaneeleille maalattu "Maallisten ilojen puutarha", jonka ensimmäisessä osassa ovat Aatami ja Eeva, toisessa maailmallisia iloja alastomine vartaloineen ja mehevine hedelmineen ja kolmannessa helvetti, jossa rangaistaan syntisiä mielikuvituksellisilla tavoilla.
Rush Hour 2
Rush Hour 2 on Brett Ratnerin ohjaama kungfu-henkinen toimintakomedia vuodelta 2001. Se on jatkoa elokuvalle Rush Hour – Rankka pari. Elokuva sai jatkoa vuonna 2007 valmistuneesta Rush Hour 3:sta
Ystävänsä, rikoskomisario Leen (Jackie Chan) luo lomalle Hong Kongiin matkannut Carter (Chris Tucker) haluaisi tosissaan nauttia kaupungin viihdytyksistä, mutta Yhdysvaltain lähetystöön tehty pommi-isku sotkee suunnitelmat. Iskusta epäilyn rikollispomon Tanin huvijahdilla seuraavat tapahtumat johtavat Carterin käskemiseen kotiin Los Angelesiin. Myös jutusta irrotettu Lee seuraa ystäväänsä USA:han jossa he kohtaavat Salaisen palvelun naisagentin Molinan. Paljastuu yhteys Hong Kongin tapahtumien, jahdilla olleen miljonäärin ja yhdysvaltalaisten rahanväärentäjien välillä. Naispahis Hu Li (Zhang Ziyi) sotkeutuu myös kuvioihin. Lopuksi Lee ja Carter päätyvät Las Vegasin Red Dragon -kasinolle, jossa myös loppuratkaisut tapahtuvat.
Marmeladi
Marmeladi on hillomainen, hedelmäpohjainen, liivatteen tai agarin avulla hyydytetty sose, joka rakenteeltaan muistuttaa murskattua hyytelöä. Maailmalla yleisin marmeladin makuaine on pomeranssi, josta käytetään myös kuoret ohuiksi suikaleiksi leikattuina. Myös muita sitrushedelmiä käytetään. Nykysäädösten mukaan Euroopan unionissa marmeladiksi saa kutsua myös tuotteita, jotka on valmistettu muista hedelmistä ja kasviksista. Asetuksessa on myös pitkät listat sallituista lisäaineista.
Marmeladia valmistetaan keittämällä hedelmät mehuksi sokerin, liivatteen ja veden kanssa. Lopuksi seos jäähdytetään, jolloin siitä tulee hyytelömäistä.
Marmeladista voidaan myös tehdä makeisia antamalla sen kuivua tarpeeksi ja sokeroimalla tai jauhottamalla sen pinta. Tällaisista makeisista esimerkki on Fazerin Vihreät kuulat.
Suomalaisessa ruokakulttuurissa marmeladi on tuttu lähinnä makeisista ja lettujen, pannukakkujen, paahtoleipien tai voileipäkeksien päälle levitettävänä maun antajana. Marmeladin suurissa tuottajamaissa, kuten Englannissa ja Skotlannissa ja myös Etelä-Amerikassa sekä Etelä-Euroopassa, käyttö on huomattavasti laajempaa, ja marmeladia levitetään esimerkiksi leivän päälle tai kahvileivoksiin. Näissä maissa marmeladia tehdään myös huomattavasti laajemmin kotitalouksissa, jopa myyntiin asti. Syynä marmeladin laajempaan käyttöön muualla maailmassa on erilainen ruokakulttuuri ja raaka-aineena tarvittavien hedelmien huomattavasti helpompi saanti.
Janne Vakio
Janne Vakio (s. 4. maaliskuuta 1980) on suomalainen tuottaja ja näyttelijä. Hän on tullut tunnetuksi Riku Jääskeläisen roolista televisiosarjassa "Salatut elämät", jossa hän näytteli vuosina 2003–2005 ja näkyi ruudussa keväästä 2004 syksyn 2006 toiseen jaksoon saakka. Hän kertoi poistuneensa sarjasta, koska kyllästyi näyttelemään alkoholistia.
Vakion ensimmäinen elokuvarooli oli Lauri Törhösen ohjaamassa elokuvassa "Raja 1918". Vakio tekee yhteistyötä Raide ry:n kanssa, toimii Kulttuuriyhdistys Ryhmä-07:n puheenjohtajana sekä kirjoittaa kolumneja Suomen Elokuva- ja Videotyöntekijäin Liiton SET ry Lehtiset -lehteen. Vakio toimi neljän vuoden 2012-2016 ajan Helsingin Urheilutoimittajien hallituksen varapuheenjohtajana sekä jäsenenä.
Vakion isoisoisä oli J. V. Vakio (nimi vuoteen 1935 Hjalmar Woldemar Walldén), joka toimi Yleisradion ensimmäisenä pääjohtajana lähes 20 vuotta vuosina 1927–1945.
Vakio on toiminut tuotantopäällikkönä Matila Röhr Productions Oy:ssä Nordisk Film television puolella, sekä TV Viiden haastattelijana jalkapallon U-21 maajoukkueotteluissa.
Vakio toimi vuosina 2009-2014 tuottajana ja studioisäntänä Moskito Sport Oy:ssä lajeina mm. Jalkapallon Veikkausliiga, Jääkiekon SM-Liiga sekä salibandy.
Vuonna 2014 Vakio siirtyi vastaavaksi kaupalliseksi tuottajaksi Warner Bros.International Productions Finlandille.
Näyttelemisen ohella Vakio opiskeli Teknillisessä korkeakoulussa Otaniemessä vuodesta 2001 vuoden 2008 kesäkuuhun, jolloin valmistui diplomi-insinööriksi. Pääaineenaan hän luki kiinteistöjohtamista sekä sivuaineena tuotantotalouden osastolla International Business and Company Strategy- opintokokonaisuuden. Diplomityön hän teki Pietarissa, Venäjällä vuoden 2007 aikana, samalla opiskellen Peter the Great St.Petersburg Polytechnic University:ssä.
Tuomas Kytömäki
Tuomas Kytömäki (s. 14. helmikuuta 1974 Helsinki) on suomalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi Aleksi Salinin roolistaan "Salatuissa elämissä" vuosina 1999–2004, 2008, 2014 ja 2019. Hän on toiminut myös juontajana muun muassa radiokanavilla NRJ ja Radio Suomipop sekä televisio-ohjelmissa "Yllätysvieras", "Pop-ikoni" ja "Popcorn". Hän voitti tositelevisiosarja "V.I.P. seikkailun" vuonna 2004.
Ben Moody
Ben Raymond Moody II (s. 22. tammikuuta 1981 Little Rock, Arkansas) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä, multi-instrumentalisti, musiikkituottaja ja näyttelijä.
Moody toimi vuosina 1998–2003 alternative rock -yhtye Evanescencen kitaristina. Yhtyeen laulajan Amy Leen hän tapasi teinivuosinaan kesäleirillä. Moody ehti seurustellakin Amy Leen kanssa ollessaan mukana Evanescencessa.
Hän kuitenkin jätti yhtyeen lokakuussa 2003 kesken yhtyeen kiertueen.
Lähdettyään Evanescencesta Moody siirtyi rocklaulaja Avril Lavignen taustajoukkoihin. Lisäksi hänen lauluääntään voitiin kuulla "Fantastic Four" -elokuvan tunnuskappaleessa ”Everything Burns”, jossa hän duetoi Anastacian kanssa. Vuodesta 2009 Moody on toiminut We Are the Fallen -rockyhtyeessä, johon kuuluvat entisistä Evanescence-muusikoista myös John LeCompt ja Rocky Gray.
Pete Lattu
Pete Lattu (s. 14. elokuuta 1979 Helsinki) on suomalainen näyttelijä ja kunnanvaltuutettu. Hän tuli tunnetuksi Kalle Laitelan roolista televisiosarjassa "Salatut elämät" vuosina 1999–2001. Kallen rooliin hän palasi kymmenen vuoden tauon jälkeen "Salattujen elämien" kauden 2011–2012 päätösjaksossa 8. kesäkuuta 2012.
Hän on näytellyt myös useissa esityksissä Ylioppilasteatterissa, jonka jäsen hän on. Lattu valmistui Teatterikorkeakoulusta teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2006, ja hän työskentelee freelance-näyttelijänä muun muassa Kansallisteatterissa. Sen lisäksi hän on näytellyt esimerkiksi Apulannan musiikkivideossa ”Odotus”. Lattu on myös ääninäytellyt animaatioelokuvissa "Atlantis – Kadonnut kaupunki", "Atlantis – Milon paluu" ja "Valiant".
Lattu on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Hänen isosiskonsa Satu Linnapuomi on teatteriohjaaja. Lattu oli Vihreän liiton ehdokkaana Porvoossa kuntavaaleissa 2017 ja sai vaaleissa 199 ääntä tullen valituksi.
Teemu Brunila
Teemu William Brunila (s. 24. marraskuuta 1976) on suomalainen laulaja, muusikko, tuottaja ja säveltäjä-sanoittaja. Hän tuli tunnetuksi suomalaisen The Crash -yhtyeen solistina ja soitti yhtyeessä myös kitaraa ja koskettimia sekä sävelsi että sanoitti yhtyeen kappaleet.
Teemu Brunila on valmistunut Turun yliopistosta pääaineenaan oikeustiede. Lakiopinnoista on hänen kertomansa mukaan ollut paljonkin hyötyä muun muassa sopimuksia solmittaessa. Myös kaupalliset opinnot Turun kauppakorkeakoulussa ovat auttaneet Brunilaa ymmärtämään musiikkibisnestä.
Brunila toimi vuonna 1991 perustetun The Crash -yhtyeen laulajana ja kitaristina. Yhtye julkaisi yhteensä neljä studioalbumia ja esiintyi 20 maassa. The Crash lopetti vuonna 2009.
Vuonna 2011 perustetussa Studio Killers -yhtyeessä Brunilan oletetaan toimivan laulajana, vaikka hän ei ole koskaan kertonut olevansa yhtyeessä. Myöskään levy-yhtiö ei vahvistanut Brunilan mahdollista osuutta yhtyeeseen.
Brunila on säveltänyt ja sanoittanut musiikkia useille suomalaisille ja ulkomaisille artisteille. Esimerkkejä ovat muun muassa Anna Abreun ”End of Love”, Katri Ylanderin ”Välitunnilla”, sekä Jenni Vartiaisen ”Ihmisten edessä”, "Duran Duran" ja "Nettiin". Seta ry palkitsi Brunilan ja Vartiaisen vuonna 2008 Asiallisen tiedon omena -palkinnolla kappaleesta ”Ihmisten edessä”. Brunila on ollut mukana säveltäjänä, muusikkona ja feat-laulajana myös useilla JVG:n biiseillä, kuten "Hehkuu", "Paluu tulevaisuuteen" ja "Tarkenee". Brunila on laulanut myös hollantilaisten Sam Feldtin ja Deependin singlellä "Runaways".
Brunila on ollut säveltämässä myös David Guettan vuonna 2014 julkaistua kappaletta ”I’ll Keep Loving You” sekä brittiläisen Pixie Lottin kappaletta ”Catching Snowflakes”. Hän on sekä säveltänyt että sanoittanut kappaleita Jenni Vartiaisen albumeille "Ihmisten edessä", "Seili" ja "Terra".
Teemu Brunila on ollut säveltämässä ja sanoittamassa yhdysvaltalaisen R&B-artisti Trey Songzin kappaletta ”Never Again”. Kappale on Trey Songzin albumilla "Chapter V", joka nousi syksyllä 2012 Billboard 200 -listan ensimmäiselle sijalle. Näin ollen Teemu Brunila on historian ensimmäinen suomalainen, jonka tekemää musiikkia sisältävä albumi on päässyt Billboard-listan kärkeen. Helmikuussa 2017 Brunilan tuottama ja JP Cooperin kanssa säveltämä kappale "Birthday" oli mukana Billboard 200 -listan ykkössijalle nousseella "Fifty Shades Darker" -elokuvan soundtrackilla.
Sen lisäksi että Brunila on ollut mukana tekemässä JVG:lle kappaleita Paluu tulevaisuuteen, Hehkuu, Tarkenee ja Älä jätä roikkuu, hän on myös laulanut niillä kappaleilla.
Ylikiimingin kirkko
Ylikiimingin kirkko on puinen erivartinen ristikirkko, joka valmistui todennäköisesti vuonna 1786. Sen on suunnitellut pietarsaarelainen rakennusmestari Jacob Rijf. Kirkossa on 550 istumapaikkaa. Kirkko kuuluu Museoviraston valtakunnallisesti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen luetteloon.
Kirkon varsinaisista rakentamisvaiheista on erittäin niukkoja ja vaillinaisia tietoja. Työ toteutettiin nähtävästi kappeliseurakuntalaisten omin voimin, ja valtaosa kustannuksista maksettiin paikkakunnalta kerätyistä varoista. Tukholman yli-intendentinviraston laatima ja kuninkaan vahvistama sekä sen jälkeen maaherran välityksellä keväällä 1785 noudatettavaksi lähetetty piirustus tai sen konsepti ei ole säilynyt. Lääninrovasti C. H. Ståhle tarkasti kirkon vuonna 1788, ja tarkastuksessa todettiin että kirkko voitaisiin vihkiä käyttöön seuraavana kesänä. Vasta vuonna 1800 päivätyistä asiakirjoista on löydettävissä rakennusmestarina toimineen Jacob Rijifin nimi. Kirkon vieressä on hautausmaa ja sen laidalla ilmeisesti 1700-luvun puolivälissä rakennetun kellotapulin pohjakerros, jota on käytetty ruumishuoneena. Sankarihautausmaan muistomerkin, joka paljastettiin 1967, suunnitteli Oskari Jauhiainen. Kirkon lähettyvillä on myös kahden Suomen sisällissodassa huhtikuussa 1918 kaatuneen ja yhden kadonneen henkilön muistokivi.
Kirkon ristiinnaulittua Kristusta kuvaavan alttaritaulun on maalannut Gustav Holmqvist vuonna 1839. Sen oikealla puolella on Jeesuslasta pitelevää Neitsyt Mariaa esittävä kuva, ja vasemmalla puolella Kristuksen taivaaseenastumista esittävä kuva. Kaksi viimeksi mainittua peitettiin kirkon korjaustöiden yhteydessä 1897. Vuonna 1986 kirkon 200-vuotisjuhlissa paljastettiin samanaiheiset, opettaja Reijo Nissilän maalaamat alttaritaulut.
Kirkon ensimmäiset urut olivat kaksiääniset urut, jotka hankittiin Oulun lukkarinkoulusta vuonna 1890. Vuonna 1944 kirkkoon hankittiin 21-äänikertaiset urut jotka rakensi Kangasalan Urkutehdas. Urut uusittiin seuraavan kerran vuonna 1986, ja myös 21-äänikertaiset urut ovat Urkurakentamo Tuomen valmistamat.
Altbier
Altbier (käytetään myös lyhyttä muotoa alt) on tumma pintahiivaoluttyyppi, joka on kehitetty Saksassa Düsseldorfissa ja Reininmaan alueella. Olut on tavallisesti väriltään kuparin- tai tummanruskeaa.
Nimi altbier, joka kirjaimellisesti tarkoittaa "vanhaa olutta", viittaa vanhaan oluenpanotapaan (pintahiivan ja tumman maltaan käyttö). 1950-luvulle asti tyyliä kutsuttiin Düsseldorfin mukaan myös "düsseliksi". Koska altbier ei ole suojattu nimi EU:ssa, sitä voidaan myös valmistaa Düsseldorfin ulkopuolella. Esimerkiksi alankomaalainen Bierbrouwerij De Leeuw on valmistanut Venloosch Alt -altbieriä vuodesta 1983.
Tunnettuja altbier-tyylin oluita ovat muun muassa Frankenheim Alt, Uerige Sticke, Feldschlösschen Duckstein ja Diebels Alt.
(I Can’t Get No) Satisfaction
(I Can’t Get No) Satisfaction on yksi The Rolling Stonesin tunnetuimmista hiteistä, joka julkaistiin singlenä sekä yhtyeen neljännen albumin "Out of Our Heads" Yhdysvaltain-painoksella vuonna 1965. Kappaleen kirjoittivat yhteistyössä Mick Jagger ja Keith Richards. Kappaleen teksti kertoo henkisestä tyytymättömyydestä, ei seksuaalisesta vastaavasta tai masturboinnista toisin kuin usein luullaan.
Kappale nousi listaykköseksi sekä Britanniassa että Yhdysvalloissa. Vuoden 1966 puoliväliin mennessä singleä oli myyty 4,5 miljoonaa kappaletta. ”Satisfaction” ilmestyi Yhdysvalloissa toukokuussa 1965, mutta Britanniassa vasta elokuussa, koska levy-yhtiö Decca Records pelkäsi singlen heikentävän "Got Live If You Want It!" -EP:n myyntiä.
Kitaristi Keith Richards keksi kappaleen kuuluisan riffin Yhdysvaltain-kiertueella herättyään keskellä yötä hotellihuoneessaan. Richards tarttui Gibson Firebirdiinsä, ja nauhoitti inspiraationsa jatkaen sitten uniaan. Aamulla hän ei enää muistanut asiaa, ja kasetti oli lähellä joutua pesukoneeseen, mutta lopulta Richards muisti äänityksen juuri kun hän oli ryhtymässä nauhoittamaan sen päälle muuta.
Richards ja solisti Mick Jagger kuitenkin aluksi inhosivat kappaletta, ja olisivat halunneet siihen puhallinsektion. Myöskään Brian Jones ei pitänyt kappaleesta, koska se ei edustanut yhtyeelle ominaista rhythm and blues -tyyliä, ja Christopher Sandfordin kirjoittaman "Keith Richards – Satisfaction" -kirjan mukaan hänellä oli tapana soittaa konserteissa ”Satisfactionin” aikana "Kippari-Kalle" -tv-sarjan teemaa. Tämä tosin ei johtunut siitä, että Jones ei pitänyt kappaleesta vaan siitä että äänentoiston vaatimattomuuden vuoksi nuoren yleisön huuto ja kiljunta peittivät kaiken alleen ja Jonesin reaktio tilanteeseen oli sisäpiirihuumoria. Manageri ja tuottaja Andrew Loog Oldhamin järjestämässä yhtyeen sisäisessä äänestyksessä seuraavasta singlestä Jones myös äänesti Wattsin ja Wymanin lisäksi ”Satisfactionin” julkaisun puolesta, kun taas Jagger ja Richards äänestivät sitä vastaan.
Kappaleen kitarasoundi syntyi, kun Keith Richards käytti keikkamuusikko Ian Stewartin ehdotuksesta Maestro FZ-1 -fuzzpedaalia. Richards luuli, että kappaleen lopulliseksi versioksi jäänyt levytys olisi vain hahmotelma, josta yhtye myöhemmin äänittäisi paremman version. Decca Records kuitenkin julkaisi kappaleen sellaisenaan yhtyeen ollessa Amerikan-kiertueella.
Rolling Stone -lehti valitsi kappaleen vuonna 2004 maailman kaikkien aikojen toiseksi parhaaksi kappaleeksi listallaan "The 500 Greatest Songs of All Time". Kappale oli sijalla yksi VH1:n teettämällä listalla "The Greatest Rock and Roll Songs of All Time". Arvostuksen syyksi on esitetty suosittu kitarariffi, Charlie Wattsin tehokas rumpukomppi ja Bill Wymanin elastinen bassokitarakuvio.
Cover-versioita kappaleesta löytyy laidasta laitaan aina teinipoppari Britney Spearsin julkaisusta vuodelta 2000 Otis Reddingin soul-versioon (1965). Myös muun muassa Aretha Franklin sekä Jonathan King (salanimellä Bubblerock) ovat levyttäneet kappaleen.
Eristiikka
Eristiikaksi (, "riitelyn taito"; 'eris' = "kisa", "kamppailu", "riita") kutsutaan dialektiikkaa, jonka harjoittajat eli eristikot pyrkivät löytämään väittelytapoja, joilla voi kumota mitä tahansa. Tällainen väittely- tai kiistelytaito kehittyi antiikin aikana sofistiikasta. Nimitystä 'eristikko' on käytetty alusta asti lähinnä pilkallisessa mielessä, päinvastoin kuin nimitystä 'sofisti', joka muuttui pilkkanimitykseksi vasta myöhemmin.
Eristikkojen menetelmiin kuuluivat erilaiset ristiriitojen tai näennäisten ristiriitojen synnyttämisen retoriset menetelmät, kuten "reductio ad absurdum" -tyylinen argumentointi.