hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Mennoniitat
Mennoniitat on protestanttinen uskontokunta. Mennoniitat ovat anabaptisteja kuten hutteriitit ja amishit. He ovat sitoutuneet väkivallattomuuteen ja pasifismiin.
Mennoniittoja oli maailmassa vuonna 2006 noin puolitoista miljoonaa. Useimmat Euroopan ja Pohjois-Amerikan mennoniittayhteisöt toimivat maaseudulla. Nykyisin mennoniitoissa on eri tasoilla yksinkertaista elämää viettäviä ihmisiä – myös heitä, joiden pukeutuminen ja elämä ei juuri poikkea valtaväestöstä.
Mennoniitat ovat saaneet nimensä liikkeen perustajasta, hollantilaisesta uskonpuhdistajasta Menno Simonsista, joka oli ennen vuonna 1536 tapahtunutta liittymistään anababtisteihin katolinen pappi. Hän opetti liikkeen jäseniä noin 25 vuotta ja vaikutti liikkeeseen huomattavasti kirjallisella toiminnallaan. Vuonna 1672 heidät tunnustettiin Alankomaissa virallisesti yhdyskunnaksi, joka sai vapaasti harjoittaa uskontoaan valtion suojeluksessa. Amishit erosivat mennoniitoista vuonna 1693 koska halusivat elää hurskaampaa ja yhteisöllisempää elämää. Tämän lisäksi mennoniitat ovat hajaantuneet aikojen saatossa eri suuntauksiin, kuten 'flaameihin', 'friiseihin', 'waterlandilaisiin', jotka tunnettiin löyhemmästä seurakuntakuristaan, sekä 'sonnelaiset', jotka erkaantuivat omaksi ryhmäkseen 1600-luvulla piispa Samuel Apostoolin johdolla. Apostool ei hyväksynyt piispa Galenus Abrahamsin yhteydenpitoa muihin kirkkoihin ja näkemystä siitä, ettei mennoniittain vapaaseurakunta olisi ainoa oikea kirkko eikä siis ainoa tie pelastukseen. Osin tästä syystä Apostool perusti oman seurakunnan yhdessä noin 700 muun vanhoillisen jäsenen kanssa antaen kirkolleen nimen ”die Sonne” (Aurinko), mistä tuli nimitys 'sonnelaiset'. Monet muutkin seurakunnat asettuivat tämän tueksi.
Galenus Abrahams jatkoi kuitenkin yhteydenpitoa muihin liikkeisiin ja solmi yhteydet Englannin kveekareihin, joista George Fox ja William Penn vierailivat hänen luonaan, yrittäen turhaan saada tätä hyväksymään spiritualistiset katsomuksensa. Abrahamsia seurasi johtajana John Dektanel, joka perusti yhdessä muiden kanssa Amsterdamiin saarnaajaseminaarin vuonna 1735. Dektanel kirjoitti myös katekismuksen ja julkaisi vuonna 1753 valikoiman Menno Simonsin kirjoituksia.
Mennoniittayhdyskuntia syntyi Etelä-Venäjälle, kun Katariina Suuri tarjosi maata saksalaisille.
Merkittävimmät mennoniittojen anabaptistitraditiosta nousevat opit ovat:Konservatiivisimmat mennoniitat kuten staufferilaiset pukeutuvat yksinkertaisesti, suhtautuvat kielteisesti uuteen tekniikkaan ja pyrkivät eristäytymään ympäröivästä yhteiskunnasta omiksi maanviljely-yhteisöikseen. Esimerkiksi radiota ja televisiota ei hyväksytä ja autojen käyttöön saatetaan suhtautua kielteisesti, kuljetukseen saatetaan käyttää edelleen hevosta ja vaunuja. Vähemmän konservatiiviset suunnat eivät rajoita pukeutumista tai tekniikan käyttöä, ja uudistusmielisimmät hyväksyvät esimerkiksi homoseksuaaleja jäsenikseen.
Luettelo Irlannin satamakaupungeista
Luettelo Irlannin tasavallan sekä Pohjois-Irlannin satamakaupungeista.
Armavir (maakunta)
Armavir () on yksi Armenian maakunnista ("marz"). Maakunta sijaitsee Armenian lounaisosassa, laaksossa kahden vuoren, Araratin ja Aragatsin välissä. Maakunnan pääkaupunki on Armavir. Maakunnan pinta-ala on 1 242 neliökilometriä ja asukkaita alueella on 265 770 (2011; vuonna 2001 oli 276 233 as.).
Maakunnassa sijaitsevat myös Etšmiadzinin (Vagharšapat) kaupunki eli Armenian apostolisen kirkon keskus ja historiallinen Sardarapatin kaupunki.
Armavirin naapurimaakunnat ovat Aragatsotn pohjoisessa, Ararat kaakossa ja Jerevanin pääkaupunkialue idässä.
Armavirin maakunta muodostuu 97 yhteisöstä ("hamaynkner"), joista kolme on kaupunkeja ja ne on alla olevassa luettelossa lihavoituina. Loput 94 yhteisöä ovat maalaiskuntia.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan maakunta oli jaettu kolmeen piiriin:
Varasteleva harakka
Varasteleva harakka () on yksi Gioacchino Rossinin oopperoista. Se valmistui 1817 ja sai kantaesityksensä saman vuoden 31. toukokuuta Teatro alla Scalassa, Milanossa.
"Varastelevan harakan" alkusoitto pikkurumpuineen on suosittu myös itsenäisenä kokonaisuutena, ja sitä on käytetty lukuisissa elokuvissa. Oopperaan kuuluu myös tunnettu sopraanoaaria ”Deh, tu reggi in tal momento”.
"Varasteleva harakka" on kaksinäytöksinen ja italiankielinen.
Jouko Jääskeläinen
Jouko Tapani Jääskeläinen (s. 18. maaliskuuta 1952 Anjala) on suomalainen, Suomen Kristillisdemokraatteja edustava poliitikko.
Jääskeläinen on koulutukseltaan valtiotieteiden tohtori. Hän valmistui ylioppilaaksi vuonna 1971, yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta vuonna 1978 ja valtiotieteiden lisensiaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 2006. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 2008, aineenaan yleinen valtio-oppi, väitöskirjalla "Yhteisöllisyys juutalaisessa kansallisuusajattelussa ja Israelin valtion itsenäisyysjulistuksessa".
Jääskeläinen tuli mukaan silloisen Suomen Kristillisen Liiton toimintaan 1970-luvulla. Hän toimi puolueen Pohjois-Hämeen piirin piirisihteerinä vuodet 1977–1980 ja puolueen kunnallis- ja tiedotussihteerinä vuodet 1980–1982. Vuonna 1983 Jääskeläinen aloitti kristillisten puoluesihteerinä puheenjohtajaksi valitun Esko Almgrenin jälkeen ja hän toimi tehtävässä vuoteen 1996, jolloin hän hävisi puoluesihteerivaalin Milla Kalliomaalle. Kunnallispoliittisella tasolla Jääskeläinen on toiminut Vantaan kaupunginvaltuuston jäsenenä vuodesta 1989. Hän on toiminut myös Suomen Israel-ystävyystoimikunnan puheenjohtajana ja Kansanlähetyksen Helsingin piirin piirijohtajana.
Eduskuntaan Jääskeläinen valittiin ensimmäisen kerran eduskuntavaaleissa 1991 Uudenmaan läänin vaalipiiristä. Hänet valittiin jatkamaan kansanedustajana vaaleissa 1995 ja vaaleissa 1999, mutta vaaleissa 2003 hän putosi eduskunnasta jäätyään neljän puolueen vaaliliiton listalla kolmanneksi, eduskuntaan valitun perussuomalaisten Timo Soinin ja puoluetoverinsa Antero Laukkasen jälkeen. Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Jääskeläinen tuli jälleen valituksi kristillisdemokraattien kansanedustajaksi. Hän oli ehdolla myös vaaleissa 2015, mutta jäi tuolla kertaa varasijalle Antero Laukkasen tultua valituksi. Eduskunnassa ollessaan Jääskeläinen toimi varsinaisena jäsenenä seitsemässä eri valiokunnassa, vuodet 1991–1994 ympäristövaliokunnassa, 1991–1995 talousvaliokunnassa, 1994–1995 ja 2011–2015 valtiovarainvaliokunnassa, 1995–2003 suuressa valiokunnassa, 1996–1997 lakivaliokunnassa, 1997–1998 sivistysvaliokunnassa ja vuodet 1999–2003 perustuslakivaliokunnassa. Hän toimi myös puolueensa eduskuntaryhmän puheenjohtajana vuodesta 1997 vuoteen 2003.
Jääskeläinen oli ehdokkaana vuoden 2014 EU-vaaleissa tulematta valituksi.
Vuoden 2017 kuntavaaleissa Jääskeläinen on ehdolla Vantaalla.
Jääskeläinen on ollut naimisissa vuodesta 1983 ja hänellä on kolme lasta, vuosina 1984 ja 1986 syntyneet tyttäret sekä vuonna 1988 syntynyt poika.
Gamlehaugen
Gamlehaugen on Norjan hallitsijan virallinen Bergenin residenssi. Rakennuksen rakennustyöt aloitettiin vuonna 1900, ja ne saatiin päätökseen vuonna 1902. Suunnittelijana toimi arkkitehti Jens Zetlitz Kielland. Rakennus toimi alun perin laivanomistaja ja pääministeri Christian Michelsenin yksityisasuntona. Michelsenin kuoltua rakennus lahjoitettiin Norjan valtiolle vuonna 1925.
Pauli Tanttu
Pauli Veikko Tanttu (2. kesäkuuta 1921 Hirvensalmi – 25. joulukuuta 1952 Hirvensalmi) oli suomalainen sotilas ja Mannerheim-ristin ritari numero 180. 10. divisioonan Jalkaväkirykmentti 1:n esikuntakomppaniassa (EsikK/JR 1) konepistoolimiehenä palvellut Tanttu nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi 21. joulukuuta 1944. Nimityshetkellä Tanttu oli sotilasarvoltaan korpraali, ja hänet oli kotiutettu jo ennen nimitystä, 4. marraskuuta 1944.
Tanttu osoitti huimapäistä rohkeutta sodan hyökkäysvaiheen aikana. Hän osallistui vapaaehtoisena kaikkiin jääkärijoukkueensa partioihin. Hän eteni hyökkäyksen kärjessä ja tuhosi lähes omin voimin useita konekivääri- ja pikakivääripesäkkeitä. Hyökkäyksen pysähdyttyä vihollisen voimakkaan vastarinnan vuoksi hänen kerrotaan sanoneen: "Ei tässä auta muu kuin hyökätä".
Sodan jälkeen Tanttua syytettiin venäläisten vankien teloittamisesta, mutta syyte raukesi ja Tanttu pääsi keskittymään siviilielämään ja metsätyömiehen töihinsä. Pauli Tantun kerrotaan päättäneen itse päivänsä joulupäivänä 1952 korkeimman sotaoikeuden otettua syytteen uudestaan käsittelyyn.
Siviilissä maatalous- ja metsätöissä työskennellyt Tanttu on haudattu Hirvensalmen hautausmaalle. Vuonna 1990 Pauli Tantulle paljastettiin muistokuva Hirvensalmen kunnanvirastoon.
Thomas Kahlenberg
Thomas Kahlenberg (s. 20. maaliskuuta 1983 Hvidovre, Tanska) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Kotimaansa Brøndbyn lisäksi hän pelasi Saksassa ja Ranskassa.
Kahlenberg pelasi Tanskan maajoukkueessa 47 ottelua ja teki viisi maalia vuosina 2003–2015. Hän kuului Tanskan joukkueeseen vuoden 2004 EM-kisoissa.
Brasilian Grand Prix 1996
Brasilian Grand Prix 1996 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 31. maaliskuuta 1996 Interlagosin radalla. Kilpailu oli kauden 1996 toinen, ja sen voitti Damon Hill. Tämä oli seitsemäs kerta, kun Brasilian Grand Prix ajettiin Interlagosin lyhennetyllä lenkillä.
Aika-ajossa Damon Hill oli ylivoimainen. Hän nappasi paalupaikan lähes sekunnin erolla toiseksi nopeimpaan Rubens Barrichelloon. Kolmanneksi nopein Jacques Villeneuve jäikin Hillistä jo 1,1 sekuntia. Mika Häkkinen oli aika-ajon seitsemäs ja Mika Salo yhdestoista.
Sunnuntain kilpailu ajettiin rankkasateessa. Lähtö sujui ilman suurempia ongelmia, ja Hill veti letkaa. Seuraavina tulivat Villeneuve, Jean Alesi, Barrichello, Michael Schumacher ja Martin Brundle. Rata oli todella liukas. Ukyo Katayama ja Pedro Lamy spinnasivat menettäen monta sijaa. Molemmat pääsivät silti jatkamaan. David Coulthard kävi kokeilemassa vauhtiaan brasilialaisella nurmella. Hän menetti kahdeksan sijaa, ja ajoi sen jälkeen 14:ntenä. Myös Villeneuve pyörähti ja keskeytti. Kierroksella 32 Barrichello pääsi vihdoin pitkän yrittämisen jälkeen Alesin ohi toiseksi. Varikkopysähdysten aikana hän kuitenkin menetti paikkansa, ja kärjen järjestys oli: Hill, Alesi, Schumacher ja Barrichello. Kymmenen kierrosta ennen maalia Barrichello spinnasi hiekalle ja hän joutui keskeyttämään. Kärjen järjestys ei enää lopussa muuttunut. Hill otti kauden toisen voittonsa vankistaen samalla MM-johtoaan. Toinen oli Alesi ja kolmas Schumacher. Suomalaiset Häkkinen ja Salo keräsivät jälleen pisteitä.
City Car Club
City Car Club on vuonna 1999 perustettu suomalainen autojen yhteiskäyttöpalvelu. Sillä on Suomessa pääkaupunkiseudulla noin 3 600 asiakasta (marraskuu 2010) ja se hallinnoi noin sadassa nouto- ja palautuspisteessä autoja, joita asiakkaat voivat noutaa ja käyttää korvausta vastaan. Yhteiskäyttöpalvelun on marraskuusta 2010 lähtien omistanut "Suomen kaupunkiautot Oy" -niminen helsinkiläinen yritys; tätä ennen omistaja oli "Group 24 H Oy". City Car Club toimi jonkin aikaa myös Tukholmassa, mutta toiminta on sittemmin lakannut.
Syyskuussa 2009 City Car Clubilla oli 2 500 asiakasta. Asiakas maksaa kiinteän kuukausimaksun, jonka lisäksi hän aina autoa käyttäessään maksaa autosta käyttöajan mukaan. Yhteensä klubilla on Suomessa ja Ruotsissa noin 5 200 asiakasta.
Asiakkaan ei tarvitse huolehtia huolloista, vakuutuksista, pesuista, katsastuksista, renkaiden ja öljyn vaihdoista tai auton pääomakustannuksista ja arvon alenemisesta. Yrityksen omien laskelmien mukaan autojen yhteiskäyttö on taloudellisesti kannattavaa, jos ajokilometrejä kertyy vuodessa alle 12 000. Yrityksen teettämän tutkimuksen mukaan yhteiskäyttöauto korvaa noin kahdeksan yksityiskäytössä olevaa autoa.
Helsingin kaupunki on antanut yhteiskäyttöauojen käyttöön Z-tunnuksen pysäköintilupia, joilla asiakas voi pysäköidä suuressa osassa kantakaupunkia ilmaiseksi. City Car Club tekee yhteistyötä kaupungin liikennelaitoksen kanssa ja antaa HSL:n asiakkaille alennuksia.
Yritys sai 2003 Uudenmaan ympäristöpalkinnon. Huhtikuussa 2009 se sai Helsingin kaupungin ympäristöpalkinnon. Palkinnon myöntäneen Pekka Saurin mielestä "toiminta on vähentänyt yksityisautojen määrää Helsingissä ilman että kaupungin on tarvinnut investoida siihen".
Sadko (ooppera)
Sadko () on Nikolai Rimski-Korsakovin ooppera. Se kantaesitettiin Moskovassa 7. tammikuuta 1898. Sadko on seitsenkohtauksinen ja pohjautuu Sadko-nimiseen kansantaruun. Teoksen libretto on venäjänkielinen ja pääosin säveltäjän itsensä kirjoittama. Rimski-Korsakov työsti "Sadko"-nimistä sävelrunoa jo vuonna 1867. Dramaattinen teos alkoi kehittyä vasta 1890-luvulla.
Lee (joki)
Lee () on joki Irlannin tasavallassa. Se virtaa Shehy-vuorilta Corkin kreivikunnan länsirajalle, sieltä itään päin Corkin kaupungin läpi ja laskee lopulta mereen Corkin satamassa Irlannin etelärannikolla. Sen varrelle Corkista ylävirtaan on rakennettu vesivoimala. Siinä on Carrigadroidin ja Inniscarran tekojärvet. Joki on 90 kilometrin pituinen.
Maastohiihdon maailmancup 1981–1982
Maastohiihdon maailmancup 1981-1982 oli historian ensimmäinen virallinen maastohiihdon maailmancupkausi. 10 osakilpailua käsittänyt kausi alkoi 9. tammikuuta ja päättyi 13. huhtikuuta vuonna 1982.
Jonathan Potts
Jonathan Potts (s. 17. heinäkuuta 1961, Toronto, Ontario) on kanadalainen näyttelijä, joka aloitti näyttelemisen televisiossa 1980-luvulla. Hänet tunnetaan parhaiten ääniroolistaan Linkinä The Legend of Zelda animaatiosta. Potts on myös esiintynyt muutamissa muissa animaatio-ohjelmissa kuten "Beverly Hills Teens", "Swamp Thing animated series" ja "Beyblade". Näyttelijänä hän on esiintynyt elokuvissa, kuten Jason X, jossa Potts esitti Professori Lowea.
Säppäli
Säppäli on keskiajalta peräisin oleva naisen päähine, joka nykyisin kuuluu moneen karjalaiseen kansallispukuun naimattoman naisen päähineenä. Kansallispukusanasto määrittelee säppälin näin: ”Karjalainen nauhamainen tytön päähine, jossa punaiselle verkapohjalle on kiinnitetty ompelemalla tinaisia, usein piikillisiä nastoja, joskus myös nauhoja.” Tällaista päähinettä käytetään mm. seuraavissa kansallispuvuissa: Heinjoki, Hiitola, Kaukola, Kivennapa (äyrämöispuku), Koivisto, Muolaa, Parikkala, Pyhäjärvi (Viipurin lääni), Sakkola-Rautu, Seiskari, Uusikirkko.
Tyypillinen säppälin pohja on punainen verkanauha. Siihen ommellaan usein tinasta tehtyjä koristenastoja. Nastan pohjana on tinasta valettu kohokuviollinen laatta, jossa on usein keskellä piikki. Nastan kulmissa on reiät, joiden kautta ompelemalla se kiinnitetään.
Säppäli tunnetaan neitojen päänkoristeen merkityksessä vain Karjalassa, Inkerissä ja Virossa. Sen alkuperä lienee kuitenkin etelämmässä: 1300-luvulla keskialasaksalaiset neidot käyttivät neitouden tunnuksena ”sappel” (schapel)-nimistä juhlavaa, seppelmäistä päänauhaa. Friisinmaalla "sappel" tehtiin noin kahden sormen levyisestä punaisesta villa- tai verkanauhasta, joka koristeltiin metalliheloin tai –rahoin. U. T. Sirelius selittää sanan alkuperäksi muinaissaksan, jossa säppälin kielellinen vastine "schapel" tarkoittaa koristeltua metallirengasta.
Juuri metallikoristeet erottavat säppälin pintelistä, joka myös on nauhamainen neitojen päänkoriste. Nimityksiä on käytetty myös samaa merkitsevinä, mutta merkitykset eriytyivät ainakin osittain kaupankäynnin seurauksena: ”Lyypekkiläisten rihkamakauppiaiden ja kölniläisten tavarain kauppiaitten pohjoiseen toimittamat pintelit (bendeken) olivat ilmeisesti yksinkertaisia nauhoja toisin kuin metallikoristeiset säppälit (scapelen, sappel), joita 1500-luvulla tuotettiin Riikaan ja Tallinnaan.”
Karjalainen säppäli oli 1800-luvulla juhlakoriste, joka puettiin ensi kertaa ripille mennessä ja sen jälkeen juhlavissa tilaisuuksissa, kuten kirkkomatkoilla ja häissä. Koristeen muoto ja leveys sekä pukemistapa on vaihdellut: äyräpääläinen kolme sormea leveä säppäli ylettyi kiertämään päälaelle kootun tiukan nutturan, mutta Pyhäjärvellä nauhamainen säppäli taitettiin kahtia ja aseteltiin keskipään jakauksen päälle. Jääskessä, Räisälässä, Koivistolla, ja Kuolemajärvellä se taas ylettyi kiertämään koko pään. Sakkolassa ja Raudussa tiedetään säppälin olleen kaikkein pienin. Se oli muodoltaan soikea ja kannettiin hiusrajan yläpuolella.Artikkeli perustuu pääosin Pirkko Sihvon artikkeliin "Neitojen pääkoristeet" teoksessa Ildiko Lahtinen - Pirkko Sihvo: "Rahwaan puku, Näkökulmia Suomen kansallismuseon kansanpukukokoelmiin", Museovirasto, Helsinki 1984.
Hallgrímskirkja
Hallgrímskirkja ("Hallgrímurin kirkko") on kirkkorakennus Reykjavíkissa, Islannissa. Se on nimetty islantilaisen runoilijan ja papin Hallgrímur Péturssonin mukaan. Kirkko yltää 74,5 metrin korkeuteen, ja se on Islannin korkein rakennus.
Kirkko rakennettiin vuosina 1945–1986, ja sen suunnitteli valtionarkkitehti Guðjón Samúelsson. Kirkon torni valmistui kauan ennen kuin varsinainen kirkko. Rakennus sijaitsee Reykjavíkin keskusta-alueella, ja siitä on tullut yksi kaupungin tunnusmerkeistä.
Kirkkorakennuksen edessä seisoo Erik Punaisen pojan Leif Erikinpojan patsas. Se on vanhempi kuin itse kirkko: Yhdysvallat lahjoitti sen Islannille vuonna 1930, kun Islannin parlamentti Allting juhli 1000-vuotisjuhliaan.
SwanCrystal
SwanCrystal () on Japanissa vuonna julkaistu käsikonsoli, joka on kolmas Bandain kehittämistä WonderSwan-konsoleista. Se on myös yhteensopiva kaikkien WonderSwan-pelien kanssa.
Tekniikaltaan SwanCrystal vastaa hyvin paljon WonderSwan Coloria. Huomattavimpana erona edeltäjäänsä se käyttää näyttönään FSTN:n sijasta uudempaa TFT:tä, joka mahdollistaa terävämmän kuvalaadun. Toisaalta SwanCrystal kuluttaa paristoa nopeammin kuin Color. Hinnoiltaan laitteet ovat joka tapauksessa hyvin samantasoisia.
Konsolista on olemassa yhteensä neljä eri väriversiota: sininen, violetti, viininpunainen ja läpinäkyvä musta.
Volna
Volna (suomeksi "aalto") on venäläinen pieni kolmivaiheinen kantoraketti, joka käyttää nestemäistä ajoainetta. Se laukaistaan Delta III-luokan sukellusveneistä.
Volna on kehitetty sukellusveneestä laukaistavasta ballistisesta ohjuksesta. Volnan perustana on R-29R-ohjus, jonka kehitti Makejevin suunnittelutoimisto. Samaa perustaa on Shtil-kantoraketti.
Sukellusvenelaukaisu mahdollistaa energiatehokkaan laukaisun eri inklinaation omaaville matalille kiertoradoille. Kantoraketin osoitettu nostokyky on 100 kg 400 km korkealle radalle, jonka inklinaatio on 79 astetta, jolloin laukaisut on tehty Barentsinmereltä. Nokkakartion koko on 1,3 m³. Ballistinen hyötykuorma voi olla 720 kg.
Bessastaðir
Bessastaðir on Islannin presidentin virka-asunto. Se sijaitsee Álftanesin pikkukaupungissa, lähellä pääkaupunki Reykjavíkia. Sen päärakennus rakennettiin vuosina 1761-1765. Vuosina 1805-1846 rakennus toimi kouluna. Islannin valtiolle Bessastaðir päätyi vuonna 1941 lahjoituksena.
Gage Knox
Gage Knox (s. 12. heinäkuuta 1989) on kanadalainen näyttelijä. Hänen tunnetuin roolinsa on Max Tate "Beybladen" englanniksi dubatussa animessa. Enimmäkseen Knox näytteli vierailevissa rooleissa eri televisiosarjoissa, kuten "Queer as Folk" ja "Naturally, Sadie". Hän on myös Maxin äänenä "Beyblade V-Force: Super Tournament Battle" -videopelissä. 2000-luvulla hän on esiintynyt pääosin teatterissa.
Rigveda
Rigveda (devanagari: ऋग्वेद; IAST: "Ṛgveda", eli ṛc säkeet + tieto) on kokoelma varhaisia intialaisia uskonnollisia hymnejä.
Rigvedaa pidetään vanhimpana Intian pyhänä tekstinä, joka säilyi pitkään suullisessa muodossa ja lienee alkujaan laadittu Punjabissa myöhäispronssikaudella joskus 1700–1000 eaa., aikana jolloin arjalaiset levittäytyivät Intiaan. Lopullisen asunsa teos saavutti ehkä 700–600 eaa.
Rigvedassa ja Iranin varhaisissa kirjoituksissa, Avestassa on samoja piirteitä. Rigvedassa esiintyy tulenjumala Agni ja pääjumala Indra, Mitra-Varuna ja monia muita jumaluuksia. Rigvedassa mainitaan myös juoma soma.
Monet rigvedan hymnit käsittelevät uhrirituaaleja.
Marsilaiset
Marsilaiset ovat Mars-planeetan kuvitteellisia asukkaita. Nykytiedon mukaan Marsissa ei todellisuudessa ole kuvitellun kaltaista elämää.
Elämästä Marsissa on aiemmin spekuloitu paljon. Muun muassa Percival Lowell (1855–1916) oli vakuuttunut Marsin kanavien olemassaolosta. Kuitenkaan ei ole olemassa mitään merkkejä siitä, että Marsissa olisi koskaan ollut älyllistä elämää.
Marsilaiset ovat olleet varsin suosittuja hahmoja tieteistarinoissa. Niitä ovat kuvanneet muun muassa Edgar Rice Burroughs (Mars-kirjat), H. G. Wells ja Ray Bradbury. Wellsin romaanissa "Maailmojen sota" (1898) marsilaiset tekevät hyökkäyksen Maahan.
DC Comicsin sarjakuvahahmo Metsästäjä Marsista on kuvattu pitkäksi, kaljuksi ja vihreäihoiseksi humanoidiksi. Prätkähiiret ovat samannimisessä sarjassa marsilaisia, jotka tekivät maahan pakkolaskun. Marsilaisia näkyy myös useissa muissa sarjakuvissa, kuten Aku Ankoissa.
Populaarikulttuurissa marsilaiset on usein kuvattu niin sanottuina ”pieninä vihreinä miehinä”.
Pollockin oktaedrilukuotaksuma
Pollockin oktaedrilukuotaksuma on otaksuma, jonka mukaan jokainen positiivinen kokonaisluku on esitettävissä korkeintaan seitsemän oktaedriluvun summana. Konjektuurin esitti ensimmäisenä matemaatikko F. Pollock.
Sergio Demian Lerner otaksuu, että on olemassa jokin "n" siten, että jokainen positiivinen kokonaisluku > "n" voidaan esittää korkeintaan neljän oktaedriluvun summana. Hän myös otaksuu, että kyseinen "n" on 65 285 683.
Tietokoneella saatujen tulosteen perusteella
Jos otaksuma on tosi, on helppoa näyttää, että on olemassa äärettömästi lukuja, joita ei voida esittää kolmen oktedriluvun summana.
Sanajärjestys
Sanajärjestys on kielitieteessä osa lauseen rakennetta: missä järjestyksessä lauseenjäsenet seuraavat toisiaan. "Suora sanajärjestys" on muotoa subjekti-predikaatti: Pekka juoksee, Matti syö omenaa. "Epäsuora sanajärjestys" on suomen kielessä tyypillinen kysymyksille, käskyille ja vahvistamiselle: Juokseeko Pekka; Syö, Matti, omena.
Sanajärjestystypologia jakaa kielet sen mukaan, missä järjestyksessä subjekti (S), objekti (O) ja verbi (V) ovat neutraalissa transitiivisessa väitelauseessa. Mahdollisuuksia on kuusi: SOV, SVO, VSO, VOS, OVS ja OSV.
Suomen kielessä sanajärjestys on suhteellisen vapaa, vapaampi kuin esimerkiksi suomalaisten yleisimmin opiskelemissa muissa kielissä. Tämä on seurausta pääosin siitä, että suomessa saadaan ilmaistuiksi sanojen päätteillä monia sellaisia seikkoja, jotka taivutukseltaan köyhemmissä kielissä on ilmaistava sanajärjestyksen avulla. Monissa muissa kielissä, toisin kuin suomessa, subjekti ja objekti eivät muodoltaan eroa toisistaan ja siksi se, kumpi kyseisistä sanoista on subjekti ja kumpi objekti, ilmenee vain sanajärjestyksestä. Esim. ruotsissa "Maija ser Matti" tarkoittaa samaa kuin Suomessa joko "Maija näkee Matin" tai "Matin näkee Maija" ja "Maija ser Matti" tarkoittaa samaa kuin suomessa joko "Maija näkee Matin" tai "Maijan Matti näkee". Ruotsissa pelkkä sanajärjestys ilmaisee, kumpi substantiiveista on objekti, kumpi subjekti, mutta suomessa se ilmenee jo objektin päätteestä. Samoin kysymyksiä muodostettaessa suomessa käytetään päätettä siinä missä ruotsissa pelkkää sanajärjestystä, suomessa esim. "näkeekö Matti Maijan?" mutta ruotsissa se, että lause on kysymys, ilmenee pelkästä sanajärjestyksestä, siitä, että lause alkaa predikaatilla eikä verbillä, esim. lauseen "ser Matti Maija?" (tarkoittaa samaa kuin suomessa "näkeekö Matti Maijan"). Suomenkaan sanajärjestys ei silti ole täysin mielivaltainen.
Teo (täsmennyssivu)
Teo tai TEO voi tarkoittaa seuraavia:
Garden Cityn rautatieasema (Kansas)
Garden Cityn rautatieasema (lyh. GCK) on rautatieasema Garden Cityn kaupungissa Kansasin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Rautatieasema sijaitsee BNSF Railwayn omistamalla Newtonin ja La Juntan välisellä rataosuudella. Siellä risteävät Atchison, Topeka & Santa Fe Railwayn alkuperäinen Chicagon ja Los Angelesin välinen mantereen poikki kulkeva rautatie sekä paikallista tavaraliikennettä hoitava Garden City Western Railway.
Kansallisen matkustajajunayhtiö Amtrakin "Southwest Chief" -henkilöjunat pysähtyvät asemalla päivittäin. Asemalla on Amtrakin lipputoimisto ja odotushuoneet, jotka ovat avoinna henkilöjunien kulkuaikoina. Vuonna 2006 Garden Cityn asemaa käytti 6 271 junamatkustajaa.
Liikennepaikalla on pääraiteen lisäksi yksi yli kahden kilometrin mittainen sivuraide junien kohtaamisia varten, sekä useita pistoraiteita. Asemarakennuksen länsipuolella sijaitsee sokeritehtaan ratapiha, jonka vaihtotyöt hoitaa Garden City Western Railway.
Liikenteenohjaus Garden Cityn liikennepaikalla perustuu radiopuhelimella annettaviin liikkumislupiin sekä automaattiseen linjasuojastukseen. Liikennepaikalla ei ole erillistä liikenteenhoitotehtäviin asetettua henkilökuntaa, vaan junamiehistö on vastuussa vaihteiden kääntämisestä ja liikkumislupien hankkimisesta.
Pelagiset saaret
Pelagiset saaret (, ) ovat Italialle kuuluva tuliperäinen saariryhmä Välimeressä Maltan saariston ja Tunisian rannikon välissä. Saariryhmä koostuu kolmesta saaresta: Lampedusasta, Linosasta ja Lampionesta. Hallinnollisesti saaret muodostavat Lampedusa e Linosan kunnan, joka kuuluu sisilialaiseen Agrigenton maakuntaan. Pelagiset saaret ovat Italian eteläisin osa. Metsien hävittämisen vuoksi saaret ovat hyvin karuja. Nykyään tärkeimmät elinkeinot ovat kalastus ja matkailu.
Lampedusan saarelle kulkee lautta Sisilian saarelta. Lampedusalla on lisäksi kansallinen lentoasema. Lampedusa on tärkeä etappi laittomille siirtolaisille.
Alexander Wilson
Alexander Wilson (6. heinäkuuta 1766, Paisley, Skotlanti–23. elokuuta 1813, Philadelphia) oli skotlantilaissyntyinen amerikkalainen runoilija, luonnontieteilijä, ornitologi ja taidemaalari.
Wilson syntyi Paisleyssa oppimattoman tislaamon omistajan perheeseen. Hänen äitinsä kuoli "Sandyn" ollessa noin kymmenvuotias. 12–13-vuotiaana hän lopetti koulunkäynnin ja opetteli kankurin ammatin. Nuorena Wilson kirjoitti runoja ja hänen kankurien kurjia olosuhteita ja ikäviä työnantajia kuvailevat runonsa saattoivat hänet vaikeuksiin kustantajien kanssa.
Toukokuussa 1794 Wilson lähti nuoremman veljenpoikansa William Duncanin kanssa Yhdysvaltoihin paremman elämän toivossa. Ensi alkuun hän teki monenlaisia töitä, kunnes ryhtyi opettajaksi Milestowniin lähelle Philadelphiaa. 1801 hän jätti Milestownin ja hankki uuden opettajanpaikan Gray's Ferrystä Pennsylvaniasta. Täällä hän tutustui kuuluisaan luonnontieteilijään William Bartramiin, joka kehitti hänen ornitologian tietojaan. 1802 Wilson päätti tehdä kuvitetun kirjan kaikista Pohjois-Amerikan linnuista. Tämä ajatus mielessän hän matkusteli laajasti perehtyen linnustoon, tarkkaillen ja maalaten lintuja sekä hankkien tilaajia kirjalleen. Tuloksena oli 9-osainen "American Ornithology" (1808-1814), jossa oli kuvattuna 268 lintulajia, joista 26 kuvailtiin ensimmäisen kerran. Wilson kuoli kirjoittaessaan yhdeksättä osaa, ja teoksen viimeisteli ja julkaisi hänen hyvä ystävänsä George Ord. Wilson kuoli punatautiin, ja hänet on haudattu Ordin viereen Gloria Dei kirkon hautausmaalle Philadelphiaan.
Nykyään Alexander Wilson tunnustetaan Amerikan suurimmaksi lintutieteilijäksi ennen John James Audubonia. Näiden kahden miehen tapaaminen Louisvillessä, Kentuckyssa, vuonna 1810 inspiroi nuoren Audubonin tekemään kirjan omista lintumaalauksistaan.
Lintuja on nimetty Wilsonin kunniaksi, muun muassa paksunokkatylli ("Charadrius wilsonia") ja sitruunakerttuli ("Wilsonia pusilla"). Wilsonia-suvun nimesi Charles Lucien Bonaparte.
Tyros 2
Tyros 2 on japanilaisen yrityksen, Yamaha Corporationin valmistama digitaalinen työasema/kosketinsoitin, jonka suunnittelivat ja rakensivat Kazuhisa Ueki ja Soichiro Tanaka vuonna 2005.
Fairchild Channel F
Fairchild Channel F on historian ensimmäinen pelimoduulipohjainen pelikonsoli, jonka Fairchild Semiconductor julkaisi elokuussa 1976. Tässä vaiheessa se tunnettiin nimellä Video Entertainment System, mutta Atarin julkaistessa VCS:n seuraavana vuonna, Fairchild vaihtoi konsolinsa nimen. Channel F:lle julkaistiin yhteensä vain 26 peliä. Laitteessa on myös kaksi sisäänrakennettua peliä, Pong ja Hockey.
Insinööri Jerry Lawson oli vastuussa kuluttajalaitteen kehittämisestä Alpex-yhtiön tekemän prototyyppilaitteen pohjalta.
Channel F perustui Fairchild F8 mikroprosessoriin, jonka oli kehittänyt Robert Noyce ennen lähtöään Fairchildiltä. Hän perusti lähtönsä jälkeen yrityksen nimeltä Intel. Laite näyttää värikuvaa, ja ääni tulee laitteen sisäisestä kaiuttimesta. Channel F:n ohjaimessa on iso kädensija, ja sen päässä kolmionmuotoinen monitoiminen painike. Painiketta voi kääntää neljään eri suuntaan, kiertää kahteen eri suuntaan, ja painaa alas tavallisen painikkeen tapaan.
Channel F:llä oli suuri vaikutus pelikonsoleiden kehittymiseen: laite on historian ensimmäinen pelikonsoli, jossa oli mahdollisuus vaihtaa pelejä pelimoduulilla. Laitteen menetelmälle liittää lisäelektroniikkaa pelimoduuleilla on myönnetty patentti US 4095791 A.
Konedirektiivi
Konedirektiivi on EU:n koneturvallisuuden säännösten yhtenäistämiseksi ja kaupan esteiden poistamiseksi laadittu direktiivi. Suomessa konedirektiivi tuli voimaan Suomen liittyessä EU:hun vuonna 1994, ja yleiseen tietoisuuteen se on tullut näkyvimmin CE-merkinnän kautta.
Konedirektiivin periaatteisiin kuuluu oma valvonta, jonka mukaan koneen valmistaja vastaa siitä, että laite on turvallinen. Esimerkiksi sähkölaitteissa oli aikaisemmin tuotteen markkinoimiselle pakollisena kunkin maan viranomaisten hyväksyntä, mikä muodosti käytännössä kaupan esteen. Nykyään valmistaja vastaa, että laite vastaa yhtenäistetyn koneturvallisuuslainsäädännön vaatimuksia. Varustaessaan koneen CE-merkinnällä valmistaja antaa samalla vaatimustenmukaisuusvakuutuksen. Jos koneessa tai laitteessa ilmenee ongelmia, viranomaiset voivat vaatia valmistajalta niin sanottua rakennetiedostoa, josta käy ilmi, että kone on suunniteltu ja valmistettu koneturvallisuusdirektiiviin perustuvan lainsäädännön mukaisesti.
Ensimmäinen konedirektiivi vuodelta 1989 kumottiin vuonna 1998 voimaan tulleella versiolla. EU hyväksyi uusimman konedirektiivin 2006/42/EY huhtikuussa 2006. Uuden konedirektiivin tavoitteena on yksinkertaistaa valmistajalle asetettuja velvoitteita sekä poistaa vanhan direktiivin ongelmallisia kohtia. Konedirektiivin soveltamisaluetta on laajennettu ja samalla on poistettu viimeisiä konekaupan teknisiä esteitä. Uudessa direktiivissä vaihtoehdoksi erityisen vaarallisille koneille, joille on vaadittu tyyppihyväksyntää, tulee lisävaihtoehdoiksi joko koneen valmistaminen eurooppalaisen standardin mukaisesti tai kolmannen osapuolen hyväksymän valmistajan laatujärjestelmän käyttäminen.
FAP Kapteeni David Abensur Rengifo kansainvälinen lentoasema
FAP Kapteeni David Abensur Rengifo kansainvälinen lentoasema (espanjaksi "Aeropuerto Internacional Capitán FAP David Abensur Rengifo") sijaitsee Pucallpan kaupungissa Perussa. Se on Amazonin sademetsäalueella sijaitsevan Ucayalin alueen tärkein lentoasema. Asemasta käytetään myös nimeä Capitán Roldenin kansainvälinen lentoasema.
23. elokuuta 2005 Perulaisen lentoyhtiön TANS Perun Boeing 737-200 -lentokone syöksyi maahan lähellä lentoasemaa.
Invictus (albumi)
Invictus on yhdysvaltalaisen Virgin Steele -yhtyeen kahdeksas albumi vuodelta 1998. Se lopettaa kolmiosaisen eeppisen tarinan, joka alkoi yhtyeen albumeilta "The Marriage of Heaven and Hell Part I" ja "The Marriage of Heaven and Hell Part II". "Invictus" on konseptialbumi, joka kertoo ihmiskunnan taistelusta välinpitämättömiä jumalia vastaan. Invictus oli siihenastisista Virgin Steelen albumeista raskain. Albumi on mahdollisesti saanut innoitusta brittiläisen runoilijan William Ernest Henleyn samannimisestä runosta.Yhtyeen kokoonpano Invictus-albumilla on seuraava:
Oberto
Oberto on Giuseppe Verdin ensimmäinen ooppera. Se sai kantaesityksensä Milanon Teatro alla Scalassa 17. marraskuuta 1839.
"Oberto" on kaksinäytöksinen draama, jonka Verdi sävelsi Temistocle Soleran italiankieliseen librettoon. Se puolestaan pohjautuu Antonio Piazzan librettoon "Rocester".
"Oberto" on vakava ooppera, kuten kaikki Verdin muutkin oopperat kahta lukuun ottamatta. Oopperasta käytetään vain harvoin sen kokonaista nimeä "Oberto, Conte di San Bonifacio" (Oberto, San Bonifacion kreivi).
"Oberton" tarinat sijoittuvat Ezzelinon linnan lähistölle Bassanoon vuonna 1228. Lyhyesti ottaen yksi oopperan päähenkilöistä, Riccardo viettelee San Bonifacion kreivin Oberton tyttären Leonoran. Oberto hylkää tyttärensä ja haastaa Riccardon kaksintaisteluun, jossa Oberto itse saa surmansa. Isänsä kuoltua Leonora tekee lopulta itsemurhan.
Teos ei kuulu oopperatalojen vakio-ohjelmistoon, mutta sitä esitetään yhä toisinaan ja se on levytetty. "Oberton" seuraajaksi Verdi sävelsi vuonna 1840 kantaesitetyn "Un giorno di regnon".
Justus (nimi)
Justus on vanha Suomessakin käytetty miehen etunimi. Nimi pohjautuu latinan sanaan "iustus", joka merkitsee rehellistä tai oikeamielistä. Muinaisessa Roomassa oikeamielisyys oli yksi suurimmista hyveistä. Samaa kantaa on naisen nimi Justiina.. Nimen suomalaisia kansanomaisia muunnelmia ovat Justu, Julle ja Jusu.
Justuksen perinteinen nimipäivä on ollut 2. syyskuuta, vuonna 400 kuolleen Justus-nimisen Lyonin piispan muistopäivänä. Suomalaisissa almanakoissa se oli tällä päivällä vuodesta 1708 lähtien vuoteen 1907 saakka, jolloin nimi poistettiin almanakasta Välillä nimi oli päivillä 7. syyskuuta ja 14. marraskuuta. Vuonna 2010 Justus palasi perinteiselle päivälleen.
Justus-nimisiä on Väestörekisteriin merkitty 1900-luvun alusta elokuuhun 2017 mennessä 2088. Suurin osa heistä on syntynyt vuoden 1980 jälkeen.
Mihail Tereštšenko
Mihail Ivanovitš Tereštšenko (, ; 30. maaliskuuta 1886 Kiova – 1. huhtikuuta 1956 Monaco) oli Venäjän väliaikaisen hallituksen ulkoasiainministeri ja valtiovarainministeri 5. toukokuuta 1917 – 25. lokakuuta 1917. Tereštsenko oli myös huomattava maanomistaja, sokeritehtailija ja sijoittaja.
Mihail Tereštšenko syntyi rikkaaseen sokeritehtailijasukuun. Hän valmistui Kiovan ja Leipzigin yliopistoista. Vuonna 1910 Tereštšenko liittyi vapaamuurareihin ja hänestä tuli yhdessä Aleksandr Konovalovin, Aleksandr Kerenskin, Nikolai Nekrasovin ja Ivan Jefremovin ohella yksi Venäjän vaikutusvaltaisimmista vapaamuurareista. Tereštšenko oli myös duuman jäsen. Vaikka hän oli sitoutumaton, hän oli hyvin lähellä Venäjän edistyspuoluetta.
Vuosina 1912–1914 Mihail Tereštšenko omisti kirjapainon Pietarissa. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän oli Punaisen Ristin edustajana. Vuosina 1915–1917 hän toimi sotateollisuuskomitean puhemiehenä Kiovassa.
Tereštšenko oli samassa junassa, jossa Nikolai II luopui kruunustaan 15. maaliskuuta 1917. Helmikuun vallankumouksen jälkeen hänestä tuli väliaikaisen hallituksen talousministeri. Huhtikuussa 1917 Kerenski, Nekrasov ja Tereštšenko suunnittelivat koalitiohallitusta sosialistien kanssa. 5. huhtikuuta hänestä tuli ulkoministeri Pavel Miljukovin erotessa. Tereštšenko riitautui sotaministeri Aleksandr Verhovskin kanssa, jonka mukaan maa ei voinut jatkaa sotaa Euroopassa.
26. lokakuuta Tereštšenko pidätettiin yöllä Talvipalatsissa yhdessä muiden väliaikaishallituksen jäsenten kanssa. Heidät siirrettiin vankilaan Pietari-Paavalin linnoitukseen. Keväällä 1918 Tereštšenko vapautettiin ja hän muutti Norjan kautta Ranskaan. Tereštšenko tuki sisällissodassa Venäjän valkoista armeijaa. 1920- ja 1930-luvuilla Tereštšenko teki sijoituksia Ranskaan ja Madagaskarille.
Bjørn Lynne
Bjørn Arild Lynne (s. 31. joulukuuta 1966; tunnettu myös nimillä "Dr. Awesome" ja "Divinorum") on äänisuunnittelija ja säveltäjä, joka asuu ja työskentelee Stavernissa, Norjassa. Hän on myös laajalti tunnettu tracker-musiikin säveltäjänä nimellä Dr. Awesome/Crusaders, kun hän 1980-luvun lopussa ja 1990-luvun alussa teki monia sävellyksiä MOD-formaatissa sekä sävelsi musiikkia muutamiin Amiga-peleihin. Hänen mainitun aikakauden tuotantonsa levisi laajalta demoskene-maailmassa.
Vuonna 1995 Lynne muutti Englantiin ja alkoi työskennellä videopeliyritys Team17:ssä äänisuunnittelijana ja säveltäjänä. Englannissa hän äänitti useimmat studioalbumeistaan, mukaan lukien Timura-trilogian, joka pohjautuu Allan Colen luomaan fantasiakirjallisuuteen. Osa näistä albumeista on saanut osakseen suurempaakin suosiota, lähinnä indie-musiikin harrastajien keskuudessa. Kesäkuussa 2005 Lynne muutti takaisin Norjaan ja työskentelee tätä nykyä freelance-säveltäjänä ja Plasma-TV-kaupan omistajana.
Lynne on tunnettu hänen Worms-sarjaan tekemistään peli-soundtrackeistä ("Wormsong"-raidat ovat tulleet erittäin suosituiksi pelisarjan fanien keskuudessa) kuin myös Seven Kingdoms -pelisarjaan tehdyistä soundtrackeistä. Näiden lisäksi hän on tehnyt omana tuotantonaan albumeita, joiden tyylilaji ulottuu keskiaikaissävytteisestä fantasiamusiikista progressiiviseen rockiin sekä trance-teknoon (jotka on julkaistu taiteilijanimellä Divinorum). Hänen sävellyksiään on myös käytetty televisio-ohjelmien taustamusiikkina.
1980-luvun lopussa ja 1990-luvun alussa Lynne osallistui demoskene-työskentelyyn nimellä Dr. Awesome (nimi itsessään on vitsi vailla sen syvällisempää merkitystä). Crusaders-demoryhmän jäsenenä hän loi useita demo-soundtrackejä ja itsenäisiä sävellyksiä Amigan tracker-formaatissa. Demoskene-aikakautensa aikana Lynne myös teki pelimusiikkia useisiin Amiga-peleihin, kuten Qwak, Brat ja muita (tarkemmat tiedot diskografisissa tiedoissa) ja levytti hänen ensimmäiset studioalbuminsa. Näistä "Hobbits & Spaceships" on tehty yhteistyönä Seppo Hurmeen kanssa, ja vasta "Montage" on hänen ensimmäinen soololevytyksensä. Myöhemmässä vaiheessa tämän aikakauden "oldschool"-sävellyksiä kierrätettiin uudemmilla "Decade" ja "Revive"-albumeilla. Viimeksi mainittu sisältää myös Dr. Awesomen suosituimpia sävellyksiä soitettuna livenä aidoilla soittimilla.
Divinorum () on Lynnen sivuprojekti elektronisen dance/trance-musiikin luomiseksi. Käyttäen tätä taiteilijanimeä hän on levyttänyt ja julkistanut kolme albumia, mukaan lukien yhteistyön Aural Planetin kanssa, nimeltään Power Liquids. Vaikka Divinorum-musiikki on selvästi eroavaa Lynnen normaalista fantasia/avaruus-tematiikkaa kantavasta tuotannosta, se on saanut lukuisia positiivisia arvioita osakseen ja melko korkeita sijoituksia trance charteilla.
"Huomautus: on olemassa myös brasilialainen trance-projekti nimellä Divinorum, joka on julkaissut albumin nimeltä "Lemon Flavored Kiss". Vaikka nimet ovat samat ja lajityyppi erittäin läheinen, brasilialaisella projektilla tai sen jäsenillä ei ole mitään tekemistä Bjørn Lynnen Divinorumin kanssa."
"Divinorum" on Bjørn Lynnen taiteilijanimi elektronista/trance-musiikkia varten.
Anna Anderson
Anna Anderson (16. joulukuuta,  1896, Borowy Las, Länsi-Preussi (nykyinen Puola), Saksan keisarikunta – 12. helmikuuta 1984 Charlottesville, Virginia,Yhdysvallat) oli nainen, joka tuli kuuluisaksi väitettyään olevansa Venäjän tsaariperheen murhasta hengissä selvinnyt suuriruhtinatar Anastasia. Anna Anderson oli syntyjään Franzisca Schazkowska.
Anderson väitti viranomaisille ensimmäistä kertaa olevansa Anastasia epäonnistuneen itsemurhayrityksensä jälkeen Berliinissä 17. helmikuuta 1920. Hän joutui psykiatriseen laitokseen ja kertoi, että oli tullut Berliiniin vain tavatakseen sukulaisiaan. Nainen otti nimen Anna Anderson käyttöön vuonna 1920.
Anderson alkoi nimittää itseään Anastasia Tšaikovskiksi. Sukunimi tuli sotilas Aleksandr Tšaikovskilta, jonka Anderson väitti pelastaneen itsensä teloitukselta. Parin oletetaan menneen Bukarestiin, jossa Tšaikovski sai Andersonin mukaan surmansa väkivaltaisesti. Tarina on jokseenkin epäselvä, mutta hänen kertomansa mukaan he menivät jossain vaiheessa naimisiin.
Tsaariperheen henkilökohtaisesti tunteneiden ihmisten näkemykset siitä, että Anderson olisi Anastasia, olivat keskenään ristiriidassa. Mielisairaalassa ollessaan (vuonna 1925) Anna Andersson onnistui järjestämään tapaamisen mm. todellisen suuriruhtinatar Anastasian isän tsaari Nikolai II:n sisaren, Venäjän entisen suuriruhtinattaren Olgan kanssa. Keskustelun ja parin kuukauden yhteydenpidon jälkeen Olga kuitenkin julisti, että Anna oli huijari. Samaan lopputulokseen päätyivät vuoteen 1928 mennessä myös ne muut neljätoista Romanovien sukulaista, joiden kanssa Anna onnistui pääsemään puheisiin. Tästä huolimatta "ruhtinatar" julkaisi väitteittensä puolustukseksi jopa kirjan "Anastasia: Anna Andersonin arvoitus", mutta teos ei ollut kovin vakuuttava.
Anderson asui vuosina 1947–1968 lähellä Stuttgartia ja siirtyi sen jälkeen takaisin Yhdysvaltoihin, jossa oli ollut jo vuodesta 1927. Anderson meni Yhdysvalloissa naimisiin John Eacott Manahanin kanssa ja kuoli siellä keuhkokuumeeseen 1984.
Postuumissa DNA-tutkimuksessa osoitettiin epätodennäköiseksi se, että Anderson olisi ollut sukua Venäjän hallitsijaperheelle. Selvisi, että hän oli ollut Puolassa asunut tehdastyöläinen. Tehtaassa oli sattunut räjähdys, jonka seurauksena hänen kehoonsa oli tullut paljon arpia, jotka näyttivät siltä kuin häntä olisi ammuttu.
Aurskog-Høland
Aurskog-Høland on Norjan kunta. Se sijaitsee Akershusin läänissä, ja sen keskustaajama on Bjørkelangen. Se on pinta-alaltaan Akershusin läänin suurin kunta. Kunta syntyi vuonna 1964 kun Aurskogin, Nordre Hølandin, Søndre Hølandin sekä Setskogin kunnat yhdistyivät. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 15 260 asukasta.
Hounds of Love
Hounds of Love on Kate Bushin vuonna 1985 julkaistu albumi. Sitä pidetään yhtenä hänen helpoimmin lähestyttävistä levyistään. Itse tuottamansa The Dreamingin jälkeen Bush meni tällä albumilla vielä askeleen pidemmälle tuottamalla levyn kokonaan omassa kotistudiossaan.
Albumin myötä Kate Bushin musiikki löi läpi yhdysvaltalaisilla musiikkilistoilla, sillä kappale ”Running Up That Hill (A Deal With God)” nousi Top 40 -listalle. Albumin kappaleista tehtiin myös useita musiikkivideoita, josta kuuluisin on Julian Doylen ohjaama, psykologi Wilhelm Reichin elämästä vaikutteensa ottanut ”Cloudbusting”, jonka toisena tähtenä on Donald Sutherland.
Levyn kappaleet 6–12 muodostavat yhtenäisen kokonaisuuden nimeltä "The Ninth Wave". 1997 albumista julkaistiin uusi painos, jolla oli bonusraitoina kaksi remixiä ja neljä alun perin singlejen B-puolina ilmestynyttä kappaletta.
Bærum
Bærum on Norjan kunta ja kaupunki. Se sijaitsee Akershusin läänissä, ja sen keskustaajama on Sandvika. Tammikuun 2018 väestönlaskennan mukaan Bærumissa asui yli 125 000 asukasta ja kunta oli asukasluvulla mitattuna viidenneksi suurin koko Norjassa..
Bærum on Oslon lähin länsinaapuri. Oslo, Bærum ja Arvik muodostavat yhtenäisen kaupunkialueen meren rannalla. Kunnan pinta-alasta (191.3 s km) yli puolet on talousmetsää, 9% on maanviljelysmaata. Korkein paikka on Vidvangen, 552 metriä.
Kunnan keskustaajamassa Sandvikassa sijaitsevat sekä kunnan että valtion keskeiset palvelut. Siellä on monia ostoskeskuksia ja kulttuurilaitoksia. Muita kaupunginosia ovat Lysaker lähellä Oslon rajaa, Bekkestua joka on kunnan itäosan keskus, Lommedalen, Rykkinn, Stabekk ja Kolsås.
Nykyisen Bærumin alueella on ollut asustusta pronssikaudelta asti, mistä kertovat kalliopiirrokset ja muut arkeologiset löydöt. Nidarosin tuomiokirkosta tuli pyhiinvaelluskohde 1000-luvun alussa. Rutto surmasi väestöä 1300-luvulla. Saman vuosisadan alkupuolelta asti alueella on poltettu kalkkia. 1603 löytyi rautamalmia ja perustettiin Bærumin ruukki.
Oslon tärkein lentoasema oli Bærumin Fornebu vuoteen 1998 asti.
Bærum poikkeaa muista Oslon ympäristön kunnista siinä että siellä on enemmän työpaikkoja kuin työssäkäyviä asukkaita. Kiinteistönhoito, palvelualat, tietoteollisuus ja kauppa ovat suurimpia työllistäjiä. Asukkaiden koulutustaso on korkea - noin 40% yli 16-vuotiaista on hankkinut korkeampaa koulutusta.
Monilla norjalaisilla yhtiöillä on pääkonttori Bærumissa. Näihin kuuluvat Det Norske Veritas, Norwegian, Kværner Engineering ja Tandberg Data.
Bærumin kunta panostaa ympäristöasioihin kuten veden laatuun ja meluhaittojen torjumiseen. Muovia ja paperia kerätään kuukausittain, ja kaupungin eri puolille on tehty 36 palautuspistettä muille lajitelluille jätteille. Juomavettä saadaan kolmesta lähteestä, Holsfjorden, Aurevann ja Sollihøgda. Sandvikan, lysakerin ja Fornebun alueella on keskuslämmitys.
Bærumissa on 40 ala- ja yläkoulua ja kahdeksan toisen asteen oppilaitosta. Kuusi prosenttia koululaisista puhuu äidinkielenään muuta kuin norjaa, ja heille järjestetään kotikielen opetusta 45 kielellä.
Bærumissa on monia paikallisliikenteen rautatieasemia. Bergenin suunnan pääradan kaukojunat pysähtyvät Lysakerissa. Oslon metron 2-linjan päätepysäkki on Bærumin puolella Østeråsissa. Paikallisbussit täydentävät raideliikenteen palveluita.
Man With No Name
Man With No Name (joskus lyhennettynä MWNN tai M.W.N.N.), oikealta nimeltään Martin Freeland, on englantilainen goa trance/psytrance -tuottaja. Man With No Namea pidetään eräänä merkittävimpänä ja uraauurtavimpana goa trance -artistina. Hän aloitti musiikinteon 90-luvun alussa lähinnä teknon parissa, mutta siirtyi vähitellen enemmän psykedeelisen trancen suuntaan.
Eidsvoll
Eidsvoll on Norjan kunta. Se sijaitsee Akershusin läänissä, ja sen hallinnollinen keskus on Eidsvoll. Alueella harjoitetaan maataloutta ja metsäteollisuutta. Kunnasta käydään myös töissä pääkaupunki Oslossa. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Eidsvollin kunnassa oli 22 142 asukasta.
Keväällä 1814 paikkakunnalla oli Eidsvollin kansalliskokous, jossa luotiin Norjan perustuslaki.
Enebakk
Enebakk on Norjan kunta. Se sijaitsee Akershusin läänissä, ja sen hallinnollinen keskus on Kirkebygda. Kunnan korkein kohta, Vardåsen, kohoaa 374 metrin korkeudelle merenpinnasta. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Enebakkin kunnassa oli 10 560 asukasta.
Lampedusa
Lampedusa (, ) on Italialle kuuluvista Pelagisista saarista suurin, ja siellä sijaitsee myös Italian eteläisin kohta. Saari on osa Lampedusa e Linosan kuntaa.
Saaren pinta-ala on 20,2 neliökilometriä, ja asukkaita siellä on noin 5 500. Matkaa Sisiliaan saarelta on 205 kilometriä ja Tunisiaan 113 kilometriä. Kalastus, maanviljely ja matkailu ovat saaren tärkeimmät elinkeinot.
14. tai 15. huhtikuuta 1986 Libya ampui kaksi Scud-ohjusta kohti saarella sijaitsevia Yhdysvaltain laivastoaseman tutkia, joilla oli johdettu Yhdysvaltain ilmavoimien tekemää Libyan lentopommitusta, jossa kuoli yli 100 ihmistä mukaan lukien Libyan johtajan tytär. Ohjukset eivät kantaneet kohteeseensa asti vaan putosivat Välimereen.
Lampedusassa on Naton tukikohta, ja saari on suosittu määränpää laittomille siirtolaisille, jotka yrittävät tätä kautta Euroopan unionin alueelle.
Tammikuusta maaliskuun loppuun 2011 saarelle saapui Pohjois-Afrikasta 19 000 ihmistä. Lähes kaikki ovat nuoria miehiä, jotka pyrkivät Eurooppaan töihin.
Poliittisesti Lampedusa on osa Italiaa, mutta geologisesti lähempänä Afrikkaa, koska meri saaren ja Afrikan välissä ei ole missään kohdassa syvempi kuin 120 metriä. Lampedusa on kuiva saari, koska saarella ei sada säännöllisesti. Myös eläimistö ja kasvisto on samanlaista kuin pohjoisafrikkalaisissa Tunisiassa ja Libyassa.
Saarelle pääsee Sisiliasta lautalla Porto Empedoclen satamasta, läheltä Agrigentoa. Lampedusassa on myös pieni kansallinen lentoasema, mutta sitä kautta saarelle pääsee ainoastaan kesäkuussa, heinäkuussa, elokuussa ja syyskuussa. Lentoja saarelle on muun muassa Trapanista, Palermosta, Milanosta ja Roomasta.
Tesserakti
Tesserakti eli 4-hyperkuutio on kuution neliulotteinen kuvaus. Tesseraktissa on kahdeksan kuutiota, kuusitoista kärkeä, 24 neliötä ja 32 särmää. Se muodostuu kahdeksasta solusta eli hypertasosta.
Sanan tesserakti kehitti Charles Howard Hinton. Hän käytti sitä ensi kerran vuonna 1888 kirjassaan "A New Era of Thought". Hän johti sen kreikan kielen sanoista ”τέσσερεις ακτίνες” (”neljä sädettä”).
Fet
Fet on Norjan kunta. Se sijaitsee Akershusin läänissä, ja sen hallinnollinen keskus on Fetsund. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Fetin kunnassa oli 10 810 asukasta. Kunnan tärkeimpiin elinkeinoihin lukeutuvat maatalous, metsätalous sekä teollisuus.
Frogn
Frogn on Norjan kunta. Se sijaitsee Akershusin läänissä, ja sen hallinnollinen keskus on Drøbak. Ennen vuotta 1889 kunnan nimi kirjoitettiin muodossa "Fron". Kunnan vaakuna on puolestaan peräisin vuodelta 1988. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Frognin kunnassa oli 15 469 asukasta.
Asker
Asker on Norjan kunta. Se sijaitsee Akershusin läänissä, ja sen hallinnollinen keskus on Asker. Kunta tunnetaan muun muassa Skaugumin kartanosta, joka on Norjan kruununprinssi Haakonin ja hänen perheensä residenssi. Lisäksi Askerissa avattiin maailman ensimmäinen Ikea-tavaratalo Ruotsin ulkopuolella. Kunnan vaakuna on vuodelta 1975. Tammikuun 2013 väestönlaskennassa Askerin asukasluvuksi saatiin 57 418. Asukasluvulla mitattuna Asker on Norjan 11. suurin kunta.
Gjerdrum
Gjerdrum on Norjan kunta. Se sijaitsee Akershusin läänissä, ja sen hallinnollinen keskus on Ask. Kunnan vaakuna on peräisin vuodelta 1993. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Gjerdumin kunnassa oli 6 264 asukasta.