Ateenan metro
Ateenan metro (, aiemmin Αττικό Μετρό, "Attikó Metró") on Kreikan pääkaupungissa Ateenassa ja sen metropolialueella toimiva metrojärjestelmä.
Ateenan metro koostuu (2017) kolmesta linjasta, Linja 1, Linja 2 ja Linja 3. Metron varsinaisen osuuden pituus on noin 60,3 kilometriä ja siinä on 57 asemaa. Lisäksi metrojärjestelmään kuuluu 21 kilometriä pitkä yhteys Ateenan kansainväliselle lentoasemalle, mukaan lukien neljä metro-/paikallisjuna-asemaa, mikä tekee asemien kokonaismääräksi 61.
Metron ensimmäinen linja avattiin 27. helmikuuta 1869 ja sähköistettiin vuonna 1904. Se vaikuttaa pikemminkin paikallisjunalta kuin metrolta, koska suurin osa linjasta on maanpäällistä ja maan alla sijaitsevia asemia on vain kolme. Toisen ja kolmannen linjan, jotka ovat kokonaan maanalaisia, rakentaminen aloitettiin vuonna 1991 ja niiden ensimmäiset osuudet avattiin vuonna 2000. 2000-luvun alussa metroa laajennettiin erityisesti Ateenan olympialaisia silmälläpitäen. Uusia asemia rakennetaan olemassaoleville linjoille jatkuvasti, ja kokonainen uusi linja, Linja 4, on suunnitteilla.
Metron pääasemana voidaan pitää Ateenan keskusaukiolla Sýntagma-aukiolla sijaitsevaa Sýntagmaa. Sen kautta kulkevat linjat 2 ja 3. Kaikki kolme linjaa risteävät kaupungin keskustassa Sýntagman, Monastirákin ja Omónoian asemien muodostamassa kolmiossa, josta linjat jatkavat eri suuntiin. Ateenan tärkeimpiä nähtävyysalueita palvelevat mainittujen asemien lisäksi myös muun muassa asemat Akrópoli ja Thiseío. Linja 1 vie keskustasta Pireuksen satamaan (asema Pireus) ja Linja 2 Ateenan rautatieasemalle (Stathmós Larísis). Osa junista Linjalla 3 jatkaa Ateenan kansainväliselle lentoasemalle (Aerodrómio).
Ateenan metron alku on Ateenan vanhan keskustan ja Pireuksen sataman yhdistäneessä rautatiessä, nykyisessä Linjassa 1, joka oli alun perin koko Kreikan ensimmäinen rautatie. Ensimmäisen ehdotuksen sen rakentamisesta teki Frederic Ferald vuonna 1835. Vuonna 1843 samaa ehdotti Aléxandros Rízos Ragkavís. Rakennusprojekti myönnettiin lopulta vuonna 1867 englantilaiselle liikemiehelle Edward Pickeringille. Ensimmäinen osuus oli kahdeksan kilometrin pituinen rata Pireuksen satamasta (asema Pireus) Thiseíoon (asema Thiseío). Rata kulki kokonaan maan päällä ja sillä käytettiin höyryjunia. Linja valmistui 17. helmikuuta 1869 ja sen viralliset avajaiset olivat 27. helmikuuta 1869.
Tämän jälkeen linjaa laajennettiin kohti pohjoista vaiheittain. Ensimmäinen maanalainen osuus oli Thiseío–Omónoia vuonna 1895. Rata sähköistettiin vuonna 1904. Vuonna 1957 linja saavutti Kifisián. Tämän jälkeen linjalle rakennettiin uusia väliasemia. Koska vanha linja on pääosin maanpäällinen, se muistuttaa käytännössä paikallisjunarataa enemmän kuin metrorataa.
1950-luvulla Ateenaan alettiin suunnitella varsinaista metroa uusine maanalaisine linjoineen. Aluksi suunniteltiin yhteyttä Ateenan rautatieasemalta Sýntagma-aukiolle. Sieltä rata olisi haarautunut Fáliroon ja Glyfádaan ja toisaalta Ampelókipoiin. Metrohanke alkoi edistyä toden teolla 1980-luvulla liikenteen ja ilmansaasteiden lisääntymisen myötä. Päätös metron rakentamisesta tehtiin lopulta 1980- ja 1990-lukujen taitteessa. Samalla päätettiin rakentaa kaksi uutta, erillistä linjaa.
Uusien linjojen rakennustyöt alkoivat marraskuussa 1991. Erilaiset ongelmat, kuten maaperään laatu ja suuri määrä arkeologisia löytöjä Ateenan vanhan keskustan alueella, hidastivat työtä. Uudet linjat, Linja 2 ja Linja 3, avattiin lopulta 28. tammikuuta 2000. Tuolloin avatut ensimmäiset osuudet olivat Sepólia – Sýntagma ja Sýntagma – Ethnikí Ámyna. Yhteys Ateenan kansainväliselle lentoasemalle saatin auki 30. heinäkuuta 2004 juuri ennen Ateenan olympialaisia.
Kumpaakin uutta linjaa on laajennettu tämän jälkeen. Vuonna 2012 alkoi Linjan 3 laajennus Aigáleosta Pireukseen. Sen on tarkoitus valmistua vuonna 2020. Kokonaan uuden Linjan 4 ensimmäiset suunnitelmat julkaistiin vuonna 2005. Rakennustöiden on tarkoitus alkaa vuonna 2018 ja linjan olisi tarkoitus valmistua vuonna 2025. Osa uuden linjan eteläisestä osuudesta saattaa kehittyä myöhemmin Linjaksi 5.
Aiemmin metroa operoi yhtiö ISAP ("Ilektrikoí Sidiródromoi Athinón-Peiraiós", ”Ateena–Pireus sähköiset rautatiet”), joka perustettiin vuonna 1976. Vuodesta 2011 liikennettä hoitaa kaupungin julkisen raideliikenteen yhtiöksi perustettu STASY ("Statherés Sygkoinoníes").
Koska metro kulkee tuhansia vuosia asuttuna olleella kaupunkialueella, metron kaivamisen yhteydessä on tehty lukuisia arkeologisia löytöjä. Arkeologiset tutkimukset myös hidastivat rakennustöitä usein. Laajimmat kaivaukset suoritettiin jo ennen rakennustöiden aloittamista keskustassa olevilla asemilla, kuten Akrópoli, Monastiráki, Panepistímio ja Sýntagma. Osa löytöpaikoista oli puolestaan täysin odottamattomia. Rakennustöiden aikana löydettiin muun muassa Záppeion roomalainen kylpylä ja muita antiikin aikaisia rakennuksia, katuja, kaupunginmuuria, hautausmaita sekä akvedukteja ja vesisäiliöitä.
Löytöjä on nähtävillä useilla metroasemilla, mikä tekee niistä samalla pieniä arkeologisia museoita. Rakennustöiden aikana löytyneitä esineitä on näytillä vitriineissä. Sýntagman asemalla on suuren lasiseinän takana näkyvissä antiikin aikaisen kaupungin kerrostumia vuosisatojen varrelta, mukaan lukien hautoja ja katutasoja. Pienemmässä mittakaavassa kerroksia on näkyvissä myös muun muassa Akrópolin, Dáfnin ja Evangelismóksen asemilla. Monastirákin asemalla on näkyvissä Eridanos-joen antiikin aikana katettua uomaa sekä talojen perustuksia. Akrópolin asemaa on koristeltu myös antiikin aikaisten veistosten jäljitelmillä.