hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Pasi Solehmainen
Pasi Solehmainen (s. 30. maaliskuuta 1974 Espoo) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Solehmainen pelasi Viikingeissä useita kausia. Hän on Vantaan Pallon kasvatti ja on edustanut urallaan lisäksi FF Jaroa, Atlantista, AC Allianssia ja FC Honkaa ja pelannut 156 ottelua Veikkausliigassa. Allianssin riveissä Solehmainen pääsi esiintymään myös eurokentillä UEFA-cupin otteluissa, tehden maalin pohjoisirlantilaisen Glentoranin verkkoon.
Kristian Kunnas
Kristian Kunnas (s. 11. tammikuuta 1981 Vihti) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja tai keskuspuolustaja.
Kunnas edusti uransa aikana Nummelan Palloseuraa, Helsingin Jalkapalloklubia, Kuopion Palloseuraa, FC Hämeenlinnaa sekä FC Viikinkejä. Hän on pelannut Veikkausliigassa 65 ottelua, ja tehnyt niissä viisi maalia, joista kolme tuli peräkkäin samassa ottelussa. Kunnas oli 17-vuotiaana mukana HJK:n Mestarien liiga -joukkueessa vuonna 1998, mutta esiintyi vain vaihtopenkillä.
Kunnas on edustanut Suomea alle 16- ja alle 18-vuotiaiden EM-kisoissa sekä alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa. Kunnaksen isosisko on naisten maajoukkueessa pelannut Satu Kunnas.
John Garcia
John Garcia (s. 4. syyskuuta 1970) on yhdysvaltalainen rock-laulaja, joka tunnetaan parhaiten Kyussin laulajana. Garcia on myös laulanut lukuisissa muissa yhtyeissä, kuten Slo Burn ja Unida, ja tällä hetkellä hän on laulajana Hermanossa.
Ollessaan high schoolissa Garcia perusti kitaristi Joshua Hommen kanssa Kyussin (alun perin nimellä "Sons of Kyuss"). Kyuss teki kaiken kaikkiaan viisi täysimittaista albumia, joilla kaikilla olivat mukana John Garcia ja Josh Homme. Lokakuussa 1995, vain kolme kuukautta "...And the Circus Leaves Town" -albumin julkaisun jälkeen, Kyuss hajosi. Yhtyeen viimeiseksi julkaisuksi jäi 10 tuuman vinyyli, jolla ovat kappaleet ”Into the Void”, ”Fatso Forgotso” ja ”Fatso Forgotso (Flip The Phase)”. Kappaleet julkaistiin myöhemmin split-CD:llä yhdessä Queens of the Stone Agen kanssa. Homme liittyi Kyussin jälkeen tähän yhtyeeseen.
Vuonna 1996 Garcia liittyi stoner rock -yhtye Slo Burniin, jonka EP:tä "Amusing the Amazing" varsinkin Kyuss-fanit arvostivat. Tämän takia yhtye esiintyi jopa vuoden 1997 Ozzfestissä, mutta EP jäi sen ainoaksi julkaisuksi.
Slo Burnin hajoamisen jälkeen Garcia perusti Unidan, jossa myös Kyussin basisti Scott Reeder vieraili erään esiintymisen aikana. Unida julkaisi yhden albumin ja yhden split-julkaisun Dozerin kanssa. Sitten yhtye sai levytyssopimuksen Rick Rubinin levy-yhtiölle, American Recordsille. Unida nauhoitti toisen albumin, mutta Island/Def Jam Records ei suostunut julkaisemaan sitä, koska ei pitänyt siitä. Huhujen mukaan albumi olisi saatavilla laittomasti internetistä. Yhtye teki albumista kopioita faneilleen kiertueellaan. CD:n nimi on "El Coyote".
Vuonna 1998 Garcia liittyi Hermanoon, useiden stoner rock -muusikoiden sivuprojektiin.
Vuonna 2003 Garcia nauhoitti lauluosuudet kappaleeseen ”Born Too Slow”, jonka esittäjä on The Crystal Method. Kappaleesta tuli The Crystal Methodin albumin "Legion of Boomin" ykkössingle, ja se sai paljon radiosoittoaikaa. Myös Limp Bizkitin kitaristi Wes Borland soitti kappaleen nauhoituksissa.
20. joulukuuta 2005 Garcia ja Homme esiintyivät jälleen yhdessä Queens of the Stone Agen keikan encorena Wiltern Theatressa, Los Angelesissa, Kaliforniassa. He esittivät kolme Kyussin kappaletta: ”Thumb”, ”Hurricane” ja ”Supa Scoopa and Mighty Scoop”.
Vuonna 2006 Garcia vieraili Danko Jonesin kolmannella albumilla "Sleep Is the Enemy", kappaleessa ”Invisible”.
Blade: Trinity
Blade: Trinity on David S. Goyerin ohjaama ja käsikirjoittama "Blade"-elokuva. Elokuva on jatkoa myös Goyerin käsikirjoittamille elokuville "Blade" ja "Blade II". Elokuva pohjautuu Marvel-sarjakuvien hahmoon Blade, jota näyttelee Wesley Snipes.
Elokuva tuotti Yhdysvalloissa 52.4 miljoonaa dollaria ja maailmanlaajuisesti 128.9 miljoonaa dollaria, joka teki siitä Blade elokuvien heikoimmin tuottanut elokuva.
Jussi Peteri
Jussi Peteri (s. 4. huhtikuuta 1982 Helsinki) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Peteri on Korson Palloseuran kasvatti. Vuonna 1999 hän siirtyi Helsingin Jalkapalloklubiin, jossa hän pelasi ensimmäisen kautensa A-junioreissa. Kolmen seuraavan kauden aikana hän pelasi kuitenkin vain kolme ottelua HJK:n edustusjoukkueessa, viettäen enemmän aikaa yhteistyöseura Käpylän Pallossa Kakkosessa. Kesken kauden 2002 Peteri siirtyi lainalle FC Viikinkeihin, johon hän siirtyi seuraavana vuonna pysyvästi. Hän pelasi Viikingeissä kymmenen kauden ajan, rikkoen yli 200 pelatun sarjaottelun rajan ja ollen myös tärkeässä roolissa seuran noustessa ensimmäistä kertaa Veikkausliigaan sen historiassa. Peteri pelasi yhteensä 25 pääsarjaottelua, tehden niissä neljä maalia.
Peteri pelasi poikamaajoukkueissa yhteensä 41 ottelua vuosina 1998–2001. Hän edusti Suomea myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Argentiinassa vuonna 2001.
Mika Hänninen
Mika Hänninen -nimisiä henkilöitä:
Passion, Grace and Fire
Passion, Grace and Fire on Al Di Meolan, John McLaughlinin ja Paco de Lucían toinen yhteinen levy. Toisin kuin edeltäjänsä Friday Night in San Francisco, se on äänitetty studiossa Lontoossa ja New Yorkissa. Levyllä McLaughlin soittaa Yamahan flamencokitaraa, de Lucía espanjalaista flamencokitaraa ja Di Meola Ovationin kuusikielistä teräskielistä kitaraa.
Aveiron yliopisto
Aveiron yliopisto () on yliopisto Aveirossa Portugalissa. Se perustettiin vuonna 1973. Aveiron yliopistossa on noin 15 000 opiskelijaa.
Vuonna 2017 kansainvälinen Shanghain Jiao Tong -yliopiston ARWU-yliopistoranking luokitteli Aveiron yliopiston sijaluokkaan 401.-500. maailmassa. Se oli tässä vertailussa Portugalin 3.-5. parhaimmaksi arvostettujen yliopistojen ryhmässä. Verkkonäkyvyyttä korostavassa espanjalaisessa Webometrics-rankingissa yliopisto ylsi vuonna 2018 Portugalin 6. parhaaksi yliopistoksi ja maailmanlistan sijalle 528.
Inspektionen för strategiska produkter
Inspektionen för strategiska produkter, ISP () on Ruotsin ulkoministeriön alainen virasto. ISP sijaitsee Tukholmassa ja se valvoo aseiden ja ns. kaksoiskäyttö-tuotteiden vientiä. Kaksoiskäyttö-tuotteet ovat raaka-aineita tai valmisteita, joilla on sekä sotilas- että siviilikäyttöä.
Friday Night in San Francisco
Friday Night in San Francisco on Al Di Meolan, John McLaughlinin ja Paco de Lucían ensimmäinen yhteinen levy, joka on San Franciscossa, Warfield Theatressa 5. joulukuuta 1980 pidetyn konsertin taltiointi.
Luettelo Helsingin Jalkapalloklubissa pelanneista jalkapalloilijoista
Tämä on luettelo Helsingin Jalkapalloklubissa pelanneista jalkapalloilijoista. Luettelo sisältää vain miespelaajat.
Son Gohan
Son Gohan tai yksinkertaisesti Gohan on kuvitteellinen henkilö, joka esiintyy Akira Toriyaman luomassa Dragon Ball -mangassa sekä Dragon Ball Z- ja Dragon Ball GT -animesarjoissa. Hän on Son Gokun ja Chichin ensimmäinen poika ja puoli-saiyalainen. Hänen nimensä on japania ja tarkoittaa riisiä (tai ruokaa yleensä). Nimensä hän on saanut Son Gokun adoptioisoisän Gohanin mukaan.
Gohan on persoonallisuudeltaan ainutlaatuinen, sillä hän ei ole muiden saiyalaisten tavoin kiinnostunut taistelusta, vaikka onkin saiyalaisen ja ihmisten risteytymänä tavallista saiyalaista huomattavasti voimakkaampi. Jumalten vesi -nimisen veden avulla hän olisi saanut voimansa esiin nopeasti, mutta tuskallisesti, kuten isänsä Son Goku. Piccolo Jr. kuitenkin koulutti erämaassa Gohania käyttämään voimiaan.
Gohanin ollessa pieni, hänen voimistaan nähtiin osa kun hän raivostui. Gohan taisteli 11-vuotiaana hirveätä Cell-olentoa vastaan, joka uhkasi maapalloa. Cellin tuhottua androidi 16 hän raivostui ja muuttui Supersaiyan 2:ksi ja tuhosi Cellin yhden käden Kamehamehalla. Hän taisteli myös Majin Buuta vastaan. Gohanin voimat ovat supersaiyan 3:n arvoiset jolloin hän hakkasi Majin Buun täydellisesti, mutta voimasuhteet vaihtuivat kun Majin Buu absorboi Super-Gotenksin. Dragonball GT:ssa hän taisteli Super 17:a ja Syn Shenronia vastaan, mutta tuloksetta.
Gohan, lapsi jonka tunnetaan osaavan hyvin voimakkaan voiman, jota hän ei itse hallitse.
Tämä voima saatiin esiin taistelussa ilkeää androidia Celliä vastaan. Katso artikkelit Supersaiyalainen jaDragonball Z.
Gohanin isä Goku uhrasi henkensä pelastaakseen Maa-planeetan. Tämän jälkeen Gohan aloitti uuden elämän pikkuveljensä Gotenin kanssa.
Gohan tapaa Hercule-Cityn lukiossa tytön nimeltään Videl, joka sattuu olemaan Herculen tytär. Aikomuksenaan pelastaa Maa-planeetan "Kultaisena Soturina" Gohan pyytää Bulmaa tekemään hänelle valepuvun. Gohan alkaa taistella pahuutta vastaan "Great Saiyaman" nimen takana. Videl saa selville, että Saiyaman onkin Gohan. Videl kertoo Gohanille myös "Maailman Vahvin Turnauksesta" (MVT). Videl uhkasi Gohania, että jos tämä ei tulisi Maailman Vahvin Turnaukseen, hän paljastaisi hänet. Gohan hyväksyi ehdotuksen ja osallistuu MVT:hen. Gohan kertoo kaikille ystävilleen ja sukulaisille turnauksesta. Gohan kertoo myös Gokulle asiasta ja Goku pääsee päiväksi Mvt:hen. Hiukan ennen turnausta Gohan saa tietää, että hänen pikkuveljensä Goten osaa muuttua "Super saiyalaiseksi". Gohan ja Vegeta saavat tietää että myös Trunkskin osaa muuttua. Myöhemmin Gohan päätyy taisteluun hirmuvahvaa Buuta vastaan, ja saa taistelussa elämänsä selkäsaunan ja on lähellä kuolemaa. Suuri Kai kuitenkin pelastaa hänen henkensä ja he matkaavat Kaiooshien maahan, jossa Gohan tapaa vanhan Kaiooshin joka vahvistaa hänen voimansa Supersaiyan 3 tasolle. Nyt Gohan lähtee taistelemaan entistäkin voimakkaampaa Buuta vastaan, ja pärjää Buulle hienosti, kunnes Buu sulattaa Gotenksin (Gotenin ja Trunksin yhdistelmä) itseensä, ja Buusta tulee vahvempi. Lopulta Buu sulattaa myös Gohanin itseensä. Myöhemmin Gokun ja Vegetan pelastettua Buun sulattamat ihmiset, Gohan yrittää saada ihmisiä antamaan Gokulle energiaa Henkikuulaa varten.
The Guitar Trio
The Guitar Trio on Al Di Meolan, John McLaughlinin ja Paco de Lucían kolmas yhteinen albumi, joka nauhoitettiin lähes kolmetoista vuotta edellisen levyn, Passion, Grace and Firen jälkeen. Levy sisältää kolme McLaughlinin ja Di Meolan ja kaksi de Lucían sävellystä.
Hayashio
Hayashio () oli keisarillisen Japanin laivaston Kagerō-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
"Hayashio" liitettiin palvelukseen otettaessa 2. laivaston 2. hävittäjälaivueen 15. hävittäjäviirikköön päällikkönään Kaneda Kiyoshi. Alus purjehti 26. marraskuuta – 1. joulukuuta 1941 laivueen mukana Terashimansalmesta Palaulle, jossa se määrättiin suojaamaan lentotukialus "Ryujoa" hyökättäessä 6.–8. joulukuuta Davaoon.
Alus suojasi vuoden 1941 lopun ja 1942 alun eri osastoja, jotka laskivat miinoja ja miehittivät tukikohtia japanilaisten edetessä. Alus suojasi 3.–6. kesäkuuta Midwayn taistelussa Midwaylle matkaavia joukkojenkuljetusaluksia.
"Hayashio" suojasi 16.–30. heinäkuuta "Kumanoa" ja "Suzuyaa" Kuresta Singaporen kautta Burmaan Merguihin risteilijöiden siirtyessä Intian valtamerelle. Matka kuitenkin keskeytettiin Guadalcanalin taisteluiden vuoksi. Osasto purjehti 8.–21. elokuuta Merguista Balikpapanin kautta Salomonsaarten pohjoispuolelle liittyäkseen laivaston pääosaan. Alus osallistui 24. elokuuta Salomonin saarten taisteluun suojaten amiraali Kondon osastoa.
Alus suojasi Trukin edustalla olevaa laivastoa, jossa se samalla oli 2. hävittäjälaivueen komentajan kontra-amiraali Raizo Tanakan lippulaivana. Alus suojasi 29. syyskuuta – 1. lokakuuta "Nisshinin" matkan Kaviengista Shortlandsiin. Tehtävän päätyttyä alus osallistui useaan Guadalcanalin täydennysmatkaan eli niin kutsuttuun Tokion pikajunaan.
"Hayashio" suojasi 10.–14. lokakuuta taistelulaivoja "Kongōa" ja "Harunaa" näiden tulittaessa Henderson Fieldiä. Alus osallistui 26. lokakuuta Santa Cruzin taisteluun suojaamalla "Junyōa". Se suojasi 3.–5. marraskuuta "Suzuyan" ja "Mayan" matkan Trukilta Shortlandsiin.
Alus johti 13.–15. marraskuuta amiraali Tanakan lippulaivana Guadalcanalille matkaavaa joukkojenkuljetussaattuetta (Guadalcanalin taistelu), minkä jälkeen alus suojasi "Suzuyan", "Mayan" ja "Tenryūn" matkan Shortlandsistä Kaviengiin.
"Hayashio" kuljetti täydennyksiä Rabaulista Laeen, kun se joutui 24. marraskuuta 1942 Yhdysvaltain ilmavoimien pommittajien maaliksi. Aluksen osuneen pommin vuoksi syttyi tulipalo, jota pyrittiin sammuttamaan aluksen ollessa ankkurissa. Tulipalon saavuttaessa ampumatarvikkeet, annettiin käsky jättämään laiva. Aluksella sai surmansa 50 miehistönjäsentä ja lisäksi kuusi haavoittui. "Shiratsu" evakuoi eloonjääneet laivasta, minkä jälkeen se upotettiin torpedolla Guna-lahteen.
Eläinavusteinen terapia
Eläinavusteinen terapia määritellään tavoitteelliseksi interventiomuodoksi, jossa ihmisen ja eläimen välinen vuorovaikutus on olennainen osa hoitoa. Eläinavusteista terapiaa antaa terveydenhuolto ja sosiaalialan ammattihenkilö, joka käyttää eläintä apuna omassa työssään. Toiminta voi olla yksilöllistä tai ryhmämuotoista. Jokaiselle yksilölle on määritelty henkilökohtaiset tavoitteet, joiden edistymistä seurataan. Eläinavusteinen terapia on suunniteltu edistämään yksilön fyysistä, sosiaalista, emotionaalista tai kognitiivista toimintaa.
Suomessa ratsastusterapia on tunnetuin, parhaiten organisoitu ja rahoitettu toimintamuoto, jossa eläimet ovat hoiva- ja kuntoutuskäytössä. On myös esitetty, että tavallista sosiaalisempina tuotantoeläiminä maatiaisrotuihin kuuluvat suomenkarja, suomenhevonen ja suomenlammas voisivat soveltua hyvin kuntoutustyöhön. Ulkomaisten mallien mukaisesti myös alpakoita ja laamoja on alettu käyttää terapiaan ja eläinavusteiseen toimintaan.
Partaveitsi
Partaveitsi on parranajoon käytettävä erityisen terävä veitsi.
Isosta-Britanniasta on löydetty vanhin tunnettu ihmisen käyttämä partaveitsi. Mansaarelta tehty pronssikauden aikainen löydös on 3 400–4 000 vuotta vanha. Esine kuului vainajan mukana hautaan laskettuun omaisuuteen.
Tyypillisen partaveitsen terä taittuu sen kahvaosaan niin, että ohuenherkkä terä on suojassa. Veitsen terä on mikroskooppisen ohut, ja sen käyttäminen vaatii aikaa ja taitoa. Ennen jokaista ajoa veistä tulee hioa leveään, parkitsemattomaan nahkavyöhön, jotta terä suoristuisi. Partaa ajettaessa jokainen pituussuunnan mukainen liike aiheuttaa haavan, mikäli terä koskee ihoa. Samoin, jos terällä painetaan liian kovaa, terä helposti höylää ihoa tai uppoaa siihen. Entisinä aikoina parturit opettelivat ajamaan parran turvallisesti ja nopeasti, ja he olivatkin suosittu vaihtoehto itse hoidetulle parranajolle.
Ennen 1800-luvun puoliväliä partaveitsi oli ainoa parranajoväline. Sen jälkeen yleistyivät erilaiset kaksi- ja vaihtoteräiset partahöylät sekä myöhemmin sähköiset partakoneet, joiden käyttäminen on turvallisempaa ja helpompaa. Vaikka modernimmat parranajovälineet ovat nykyisin lähes syrjäyttäneet partaveitsen, on sillä edelleen oma uskollinen kannattajakuntansa. Nykyään on tosin vaikeaa löytää partaveistä edes parturitarvikeliikkeistä, vaikka niitä yhä valmistetaan muun muassa Ranskassa, Saksassa ja Japanissa.
Vuonna 2012 julkaistun "007 Skyfall" -elokuvan jälkeen partaveitsien myynti lisääntyi useissa verkkokaupoissa jopa satoja prosentteja. Elokuvassa päähenkilö James Bond ajaa partansa partaveitsellä ja toteaa, että "vanhat tavat ovat joskus parhaita”. Internetin hakukoneissa tehtiin hakuja sanoilla ”"cut throat razor"” ja ”"straight razor"” viisi päivää ensi-illan jälkeen noin 735 % useammin kuin ennen ensi-iltaa.
Franck Ribéry
Franck Bilal Ribéry (s. 7. huhtikuuta 1983 Boulogne-sur-Mer, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja / laitalinkki . Hän edustaa Saksan 1. Bundesliigan Bayern Müncheniä, johon hän siirtyi kesällä 2007 Marseillesta nelivuotisella sopimuksella.
Ranskan maajoukkueessa Ribéry on pelannut vuosina 2006–2014 kaikkiaan 81 maaottelua ja tehnyt niissä 16 maalia. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 2006 MM-kilpailuissa ja vuoden 2008 EM-kilpailuissa.
Ribéryllä on kasvoissaan suuri arpi, jonka hän sai kaksivuotiaana auto-onnettomuudessa. Ribéry on uskonnoltaan muslimi.
Mangog
Mangog on Marvel-kustantamon luoma superroisto, jonka ensiesiintyminen tapahtui "Thor"-lehden numerossa 154. Mangogin loivat Stan Lee ja Jack Kirby.
Kauan sitten Asgardin valtakuntaan hyökkäsi miljardeista olennoista koostuva kansa, joka oli niin voimakas, että jopa Odinilla oli vaikeuksia pysäyttää heidät. Lopulta hän karkotti heidät ikuiksi ajoiksi, mutta koko rodun viha keskittyi yhteen kulminaatiopisteeseen, josta syntyi Mangog. Odin vangitsi olennon syvälle Asgardin alle.
Mangog virui luolassa pitkään, kunnes Ulik-peikko vapautti hänet. Päästyään vapauteen mangog aloitti kostoretkensä Odinia vastaan ja onnistui kerran jopa teeskentelemään olevansa Odin.
Yhdessä Odinin kanssa Thor on kuitenkin joka kerta voittanut Mangogin - tosin suurin ponnistuksin, koska tuhovoimainen olento on kenties koko Marvel-universumin fyysisiltä voimiltaan voimakkain supervihollinen.
Mangogin todellinen olemus on arvoituksellinen. Häntä on joskus pidetty demonina, joka täten olisi riippuvainen mystisistä psyykkisistä energioista. Todellisuudessa Mangog kuitenkin lienee vihan ruumiillistuma tässä universumissa.
Mangog on "miljardin miljardin" rotunsa jäsenen voimien ruumiillistuma. Hänen fyysinen voimansa on laskemattomissa (eli ylittää Marvelin 100 tonnin rajan) ja hänellä on hirviömäinen, miltei jumalainen kestävyys. Thorin valtavatkin voimat tuntuvat mitättömiltä Mangogin edessä.
Mangog kykenee myös manipuloimaan suuria määriä maagista energiaa. Tällä energialla Mangog kykenee tekemään useita voimakkaita tekoja kuten manipuloimaan materiaa ja ampumaan voimakkaita energialatauksia.
Mangogin voimien ylärajaa ei täysin tunneta. Mangog on kuitenkin riippuvainen tuntemattomasta psyykkisen energian lähteestä, jonka avulla hän pitää voimatasoaan yllä. Ilman tätä lähdettä hän yleensä kutistuu olemattomiin.
Vaikka Odin on nykyään vapauttanut onnettoman avaruusrodun Mangogista, ei olento ole kadonnut mihinkään - luultavasti siksi, että sen viha ja pahuus on liian suurta hävitettäväksi kokonaan.
Marcelo D2
Marcelo D2 (oik. Marcelo Maldonado Gomes Peixoto, 5. marraskuuta 1967 Rio de Janeiro) on brasilialainen räppääjä. Marcelo D2 oli Planet Hemp -yhtyeen vokalisti. Tällä hetkellä hän tekee soolouraa. Marcelo D2 laulaa portugaliksi ja musiikissa on sambaa.
Marcelo D2 esiintyi vuoden 2006 Pori Jazzissa.
José Francisco Porras
José Francisco Porras (s. 8. marraskuuta 1970, Grecia) on costaricalainen jalkapallomaalivahti. Hän on vuodesta 1996 edustanut kotimaansa Deportivo Saprissaa. Saprissassa hän on voittanut Costa Rican mestaruuden neljä kertaa (1998, 1999, 2004 ja 2006), lisäksi hänellä on yksi mestaruus Heredianon kanssa (1993). Saprissalle hän oli torjumassa CONCACAF Champions' Cupin voittoa vuonna 2005 ja kolmatta sijaa samana vuonna FIFA:n seurojen MM-kisoissa (2005 FIFA Club World Championship).
Porras pelasi Costa Rican joukkueessa nuorten MM-kisoissa Saudi Arabiassa vuonna 1989, mutta hän joutui odottelemaan vuosia tullakseen maansa ykkösvahdiksi. Erick Lonnis oli maan ykkösvalinta maalivahdiksi aina lopettamiseensa vuoteen 2003 asti. Porras pelasi ensimmäisen maaottelunsa 4. kesäkuuta 2004 Nicaraguaa vastaan. Vuoden 2006 MM-kisoissa hän torjui kaikissa Costa Rican kolmessa ottelussa. Hän on pelannut 19 maaottelua .
Dire Dawa
Dire Dawa on kaupunki Etiopian koillisosassa. Se on maan toiseksi suurin kaupunki pääkaupunki Addis Abeban jälkeen, ja sijaitsee Djiboutin ja Addis Abeban välisellä rataosuudella.
Kaupungin synnystä on kiittäminen erästä historiallista kommellusta. Rautatien Djiboutiin oli alun perin tarkoitus kulkea ylämaalla sijaitsevan ikivanhan Hararin kaupungin kautta, ja Dire Dawan oli tarkoitus toimia ainoastaan rakennusvaiheen tukialueena. Niinpä Ranskasta ja Italiasta tulleita ammattityöläisiä asettui paikalle. Nämä suunnittelivat itselleen kaupungin ja rakensivat sen vuonna 1902 ruutukaavamuotoon, mikä on Etiopiassa ainutlaatuista. Kun sitten vuoristoon rakennettavan radan kuluarviot kasvoivat, päätettiinkin valita halvempi reitti vuorten juurelle autiomaahan, jossa Dire Dawasta tuli uuden ratalinjan toimipaikka. Sitä kutsuttiin tuolloin myös nimellä Uusi Harar. Amharaksi Dire Dawa merkitsee ”tyhjää tasankoa”.
Nykyään Dire Dawa on toinen Etiopian kahdesta maakuntajaon ulkopuolisesta kaupungista, pääkaupungin ollessa toinen. Dire Dawan hallintoalueella arvioitiin vuonna 2005 olevan 398 000 asukasta, näistä 296 000 lasketaan itse kaupungin ja 102 000 ympäröivän maaseutualueen asujaimistoon. Hallintoalueen 1 213 km² pinta-alalla on siten 328 as/km² asukastiheys. Kaupunki on Etiopian itäosien teollisuuden keskus ja sillä on oma kansainvälinen lentoasema.
Poliittisesti kaupunki sijoittuu Oromian ja Somalin osavaltioiden välille, ja molemmat alueet haluaisivat sen hallintaansa. Lähellä sijaitsee myös Hararin osavaltio, Hararin kaupungin ympärillä sijaitseva alue, joka on itse asiassa pinta-alaltaan pienempi kuin Dire Dawa. Kolme lähekkäin sijaitsevaa kaupunkia, Dire Dawa, Harar ja somalialueen keskus Jijiga, muodostavat Etiopian toiseksi tärkeimmän talouskeskittymän, joka hyötyy Djiboutin pääkaupungin Djiboutin ja Somalimaan Berberan satamien läheisyydestä. Dire Dawan hallintoalueen väestöstä vajaa puolet on oromoja (galloja), runsas neljännes amharoja ja noin seitsemäsosa somaleja. Tilastotietojen mukaan alueen asukkaista noin 63 prosenttia on muslimeja ja noin 35 prosenttia ortodoksikristittyjä. Virallinen kieli on amhara. Dire Dawa erotettiin Oromian maakunnasta omaksi itsehallinnolliseksi kaupungikseen 1990-luvun loppupuolella ja sen hallintoneuvoston puhemiehenä on vuodesta 2003 alkaen toiminut Fisseha Zerihun.
MG
MG on brittiläinen automerkki. MG tunnetaan parhaiten kaksipaikkaisten urheiluautojen valmistajana, mutta MG:n mallistoon kuuluu myös sedaneja ja crossovereita.
MG on lyhennys sanoista ”Morris Garages”. Morris Garages toimi Oxfordissa alkujaan Morris-autojen jälleenmyyjänä, mutta aloitti oman autotuotannon vuonna 1924.
Ensimmäiset Morris Garagesin valmistamat autot perustuivat Morrisin autoihin, joihin oli vaihdettu Carbodiesin valmistamat, urheilullisemmat autonkorit. Ensimmäiset autot oli merkitty sekä MG:n että Morrisin logoilla. Morrisin valmistamien autojen kustomointi jatkui aina vuoteen 1928, jolloin tuotanto oli kasvanut sellaisiin mittoihin, että itsenäistyminen oli tullut mahdolliseksi, ja M.G. Car Company Limited perustettiin. Tuotanto siirtyi vuonna 1929 Oxfordista naapurikaupunkiin, Abingdoniin, missä tuotanto jatkui aina vuoteen 1980 saakka.
Vuonna 1935 William Morris, jonka omistuksessa yhtiö oli siihen asti ollut, myi yhtiön Morris Motor Companylle, joka oli myös hänen omistuksessaan. Vuonna 1952 MG sulautui British Motor Corporationiin ja edelleen vuonna 1968 British Leyland Motor Corporationiin (BLMC).
BLMC muuttui vuonna 1975 British Leylandiksi (BL) ja aloitti 1970-luvun lopussa yhteistyön japanilaisen Hondan kanssa. 1980-luvulla tuotannossa tapahtui merkittäviä muutoksia ja lopulta autotuotanto päätyi 1995 saksalaiselle BMW:lle. Vuonna 2000 muodostettiin MG Rover -yhtymä, jonka toiminta jatkui vuoteen 2005, jolloin yhtymä ajautui konkurssiin. Yhtymän autotuotanto siirtyi tarjouskilpailun seurauksena lopulta kiinalaisen Nanjing Automobilen omistukseen.
MG:n maahantuojana Suomessa toimi Morris-autojen maahantuoja Oy Voimavaunu Ab. 1960-luvun alkuun mennessä tämän merkkisiä autoja oli tuotu Suomeen yksittäiskappaleina, mutta seuraavan vuosikymmenen aikana MG:t muodostivat hyvin suuren osan urheiluhenkisten autojen myynnistä Suomessa. Merkille toi näkyvyyttä se, että Timo Mäkinen ja Rauno Aaltonen kilpailivat tämän merkkisillä autoilla muun muassa Monte Carlo -rallissa, ja MG-tehdasjoukkue osallistui Jyväskylän Suurajoihin. MG-autoja myytiin parhaina vuosina 1960-luvun puolivälissä pari sataa kappaletta vuosittain. Virallisissa rekisteröintitilastoissa MG kuului silti koko ajan "muut merkit" -luokkaan. Vuonna 1971 MG:n maahantuonti siirtyi Sisu-autojen valmistajalle Oy Suomen Autoteollisuus Ab:lle. Koko 1970-luvun aikana Suomessa rekisteröitiin enää vain 26 MG-autoa. Vuoden 1999 lopussa Suomessa oli rekisterissä 293 MG-merkkistä autoa.
Luettelo Etelä-Amerikan joista
Tämä on luettelo on Etelä-Amerikan mantereella sijaitsevista joista. Luettelo alkupiste on Panaman ja Kolumbian raja Tyynenmeren puolella, ja joet luetellaan vastapäivään Etelä-Amerikan rantavaltiot kiertäen. Jokien sivujoet on luokiteltu pääuoman nimen alle, ja valtio jossa ne päättyvät on mainittu.
Philippe Senderos
Philippe Sylvain Senderos (s. 14. helmikuuta 1985 Geneve, Sveitsi) on sveitsiläinen jalkapalloilija, joka on edustanut Englannissa muun muassa Arsenalia, Fulhamia ja Aston Villaa. Hänen pelipaikkansa on puolustaja.
Senderosin kansainvälinen ura alkoi, kun hän oli Sveitsin alle 17-vuotiaiden maajoukkueen kapteeni EM-kisoissa vuonna 2002. Kisat menivät hänen osaltaan hyvin, vaikka Sveitsi jäi alkulohkoon, ja isot seurat, muun muassa Manchester United, Liverpool FC, Juventus, Inter ja AC Milan, alkoivat kiinnostua hänestä. Vuosina 2001–2003 hän pelasi Sveitsin pääsarjassa Servette FC -joukkueessa.
Arsenal osti lopulta Senderosin, mutta loukkaantumisen takia ensimmäinen kausi valioliigassa meni pilalle. Debyytin Arsenalin paidassa hän teki lopulta vuonna 2003 Englannin Liigacupin ottelussa, jonka joukkue voitti 2–1. Senderos korvasi Sol Campbellia, kun hän oli loukkaantunut. Arsenalissa Senderos pelasi 64 liigaottelua tehden neljä maalia. Vuosina 2008–2009 hän oli lainalla Italiassa AC Milanissa ja 2010 Evertonissa. Kesäkuussa 2010 hän siirtyi Fulhamiin, jossa pelasi 57 valioliigaottelua. Hän siirtyi ilmaissiirrolla Valenciaan tammikuussa 2014, mutta pelasi espanjalaisseurassa vain kahdeksan Primera Divisiónin ottelua ennen kuin siirtyi vapaalla siirrolla Aston Villaan kesällä 2014.
Senderos pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa MM-karsintaottelussa Ranskaa vastaan maaliskuussa 2005. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki Kyprosta vastaan saman vuoden syyskuussa. Hänet nimettiin Sveitsin maajoukkueeseen vuoden 2006 MM-kisoihin Saksaan. Hän pelasi kisoissa kolme ottelua. Ottelussa Etelä-Koreaa vastaan hän teki maajoukkueuransa kolmannen maalin, kun Sveitsi voitti maalein 2–0 ja pääsi voitolla neljännesvälieriin. Senderos loukkasi samassa ottelussa olkapäänsä ja joutui jättämään kisat kesken. Neljännesvälierissä Ukraina pudotti Sveitsin jatkosta rangaistuspotkukilpailun jälkeen.
Senderos pelasi kolme ottelua EM-kilpailuissa 2008 sekä yhden ottelun MM-kilpailuissa 2010 ja 2014.
Philippen isä on espanjalainen ja äiti serbialainen (Zorian Novaković).
Senderos puhuu sujuvasti viittä kieltä: englantia, ranskaa, espanjaa, saksaa sekä italiaa, mutta sanoo "The Guardian"in haastattelussa haluavansa oppia puhumaan vielä joitain muitakin kieliä.
Pilipalipilotit
Pilipalipilotit (alkuperäiseltä nimeltä , tunnetaan myös nimellä "Karhu Baloo – Ilmojen sankari") on Disneyn vuosina 1990–1991 valmistunut 65-osainen piirrossarja. Piirretty perustuu Disneyn "Viidakkokirja"-elokuvasta tutun Baloo-karhun ja hänen ystäviensä seikkailuihin. Don Rosa kirjoitti sarjaan jaksot 6 ja 9.
Tammikuussa 2009 IGN-sivuston laatiman sadan parhaan animaatiosarjan listan mukaan "Pilipalipilotit" oli sijalla 81.
Sarjan päähenkilö. Hän on töissä Kelponiemellä sijaitsevassa Lento-Pulju -nimisessä kuljetusfirmassa. Hän lentää firman omistamalla keltaisenvärisellä "Ilmari"-lentokoneella.
Baloon nuori apulainen, joka on ollut muun muassa Baloolle kartanlukijana sekä Rebekka Kankimäen tyttären lastenvahtina.
Baloon paras ystävä, joka pitää omaa Louie's-nimistä kapakkaansa, jonka hän on rakentanu eräälle saarella haaksirikkoutuneen laivan päälle.
Baloon luonteelta tempperamenttinen työnantaja. Baloon ystävä Louie on korvia myöten ihastunut häneen.
Rebekka Kankimäen 4-vuotias tytär, joka välillä tuottaa ongelmia ystäville.
Kaheli lentomekaanikko Lento-Puljussa.
Baloon vihollinen. Hän varastaa mielellään timantteja ja jalokiviä.
Khan Industriesin johtaja.
Sarjaa on Suomessa esitetty ensi kerran vuonna 1992 tekstitettynä Kolmoskanavalla, myöhemmin MTV3-kanavalla ja 2000-luvulla Disney Channelin sisarkanavalla, Toon Disneyllä suomenkielisellä dubbauksella sekä suomenkielisellä tekstityksellä. Lokakuussa 2007 MTV3-kanava aloitti sarjan esittämisen uusintana. Piirrossarjan jaksoja on julkaistu Suomessa myös VHS-kasetteina suomenkielisellä äänellä nimellä "Karhu Baloo - Ilmojen sankari" / "Pilipalipilotit".
Sarjan pohjalta julkaistiin myös Nintendo Entertainment Systemille ja Sega Mega Drivelle peli nimeltä "TaleSpin".
Álvaro Saborío
Álvaro Saborío Chacón (s. 25. maaliskuuta 1982 Ciudad Quesada, Alajuela) on costaricalainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelaava Saborío on pelannut vuodesta 2010 yhdysvaltalaisessa Real Salt Lake -joukkueessa. Vuosina 2006–2009 hän pelasi sveitsiläisessä FC Sionissa.
Saborío pelasi kaksi vuotta Meksikossa (Montereyssa ja Saltillossa). Vuosina 2001-2006 hän edusti Deportivo Saprissaa. Saprissassa Saborío voitti Costa Rican mestaruuden 2004 ja 2005 sekä CONCACAF Champions' Cupin 2005. Vuonna 2004 hän oli liigan maalikuningas 25 maalillaan.
Saborío oli vuoden 2004 olympiajoukkueessa Ateenassa. Hänen ensimmäinen maaottelunsa oli 16. lokakuuta 2002 Ecuadoria vastaan. Vuoden 2006 MM-kisoissa Saborío pelasi kahdessa ottelussa. Hän on pelannut 39 maaottelua, joissa on tehnyt 11 maalia .
Libyan yliopisto
Libyan yliopisto () on entinen libyalainen yliopisto. Se perustettiin Bengasiin joulukuussa 1955, ja Tripoliin perustettiin sen sivutoimipiste vuonna 1957. Libyan yliopisto jakautui 1974 kahdeksi yliopistoksi, jotka toimivat sittemmin nimillä Bengasin yliopisto (myös nimellä "Gar Yunis -yliopisto") ja Tripolin yliopisto (nimenä "Al Fatahin yliopisto" vuosina 1976–2012).
Muammar Gaddafi opiskeli aikoinaan oikeustiedettä Libyan yliopistossa.
Donkey Kong Jungle Beat
Donkey Kong Jungle Beat on Nintendo GameCubelle vuonna 2004 julkaistu tasohyppelypeli, jota pelataan rumpuparin kaltaisella ohjaimella (DK Bongo). Pelaaja ohjaa pelissä Donkey Kongia, yhtä Nintendon tunnetuimmista pelihahmoista. Donkey Kongia ohjataan rumpujen lyönneillä: lyömällä vasenta rumpua Kong liikkuu vasemmalle, oikeata lyömällä oikealle, kumpiakin lyömällä hyppää ja käsiään yhteen lyömällä taputtaa. 
Vuonna 2009 peli uudelleenjulkaistiin Wiille osana Nintendon New Play Control-sarjaa.
Peli koostuu useita erilaisista "kuningaskunnista", joissa jokaisessa on kaksi tasoa ja yksi loppuvastustaso, jossa pelaaja taistelee isoa loppuvastusta vastaan. Tasot voivat sisältää kilpajuoksua ajan kanssa sekä ongelmanratkontaa. Vastuksia on lukuisia erilaisia, kuten muita gorilloja "Punch-Out!!" -tyylisissä otteluissa. Pelaamisessa tarvitaan ajoitettuja liikeitä ja rytmitajua, sillä esimerkiksi alueelta saa kaikki banaanit oikea-aikaisella käsien taputtamisella.
Pelissä käytettävä rumpuohjain on myös pelivälineenä rytmipeleissä "Donkey Konga", "Donkey Konga 2" ja "Donkey Konga 3".
Jan Masaryk
Jan Masaryk (14. syyskuuta 1886 Praha – 10. maaliskuuta 1948 Praha) oli tšekkoslovakialainen poliitikko ja diplomaatti, joka toimi Tšekkoslovakian ulkoministerinä vuosina 1940-1948.
Jan Masaryk oli Tšekkoslovakian ensimmäisen presidentin Tomáš Masarykin poika. Hän opiskeli ensin Prahassa ja sittemmin Yhdysvalloissa, josta hän palasi kotimaahansa 1913. Masaryk palveli Itävalta-Unkarin armeijassa ensimmäisen maailmansodan aikana. Tšekkoslovakian itsenäistyttyä hän toimi diplomaattina mm. Yhdysvalloissa vuosina 1919-1922. Masaryk oli perustamassa Tšekkoslovakian lähetystöä Britanniaan vuonna 1925. Tomáš Masarykin erottua presidentin virasta vuonna 1935 maan presidentiksi valittiin Edward Benes. Tšekkoslovakia oli 1930-luvulla yksi harvoista Euroopan demokraattisista maista, sillä useimmat monipuoluejärjestelmät sortuivat talouslaman kourissa.
Masaryk erosi syyskuussa 1938 suurlähettilään virasta vastalauseena sille, että Saksa valtasi Tšekkoslovakian sudeettialueet. Hän jäi kuitenkin Lontooseen. Pian tämän jälkeen Saksa valtasi muutkin tšekkiläiset maakunnat Böömin ja Määrin, ja pystytti nukkevaltio Slovakian. Masaryk pakeni Lontooseen.
Kun miehitetyn Tšekkoslovakian hallitus oli maanpaossa Britanniassa, Masaryk toimi sen ulkoministeriknä. Sodan aikana hän toimitti säännöllisesti radio-ohjelmia BBC:ssä Tšekkoslovakiaan. Hänellä oli asunto osoitteessa 58 Westministern Lontoon Gardensissa, mutta useimmiten hän oli Tšekkoslovakian lähetystörakennuksessa Wingarella tai presidentti Benesin kanssa Aston Abbotsissa lähellä Aylesburea Buckinghamshiressa. Masaryk oli myös vastaanottanut professorin arvon Batesin yliopistosta vuonna 1942.
Masaryk toimi edelleen ulkoministerinä vuonna 1945 vapautetun Tšekkoslovakian monipuoluehallituksessa. Klement Gottwaldin johtamien kommunistien asema vahvistui 1946 vaaleissa, mutta Masaryk pysyi ulkoministerinä. Hän oli solmimassa ystävyyssopimusta Neuvostoliiton kanssa, mutta pettyi Neuvostoliiton kieltoon Tšekkoslovakian osallistumisesta Yhdysvaltojen Marshall-apuun. Enemmistö ei-kommunistisista hallituksen jäsenistä erosi keväällä 1948 toivoen saavansa sillä tavoin uudet vaalit. Presidentti Beneš epäili uusien vaalien vievän maan sisällissotaan, minkä takia hän antoi tukensa Gottwaldin johtamalle kommunistihallitukselle. Myös Masaryk pysyi ulkoministerinä, vaikkakin hän oli pettynyt asemaansa.
Kommunistit ottivat vallan käsiinsä helmikuun 1948 lopussa (Tšekkoslovakian vallankaappaus 1948). Masaryk löydettiin ulkoministeriön virka-asunnon kylpyhuoneen ikkunan alta kuolleena, pukeutuneena yöasuun 10. maaliskuuta 1948. Virallisissa tutkimuksissa hänen todettiin tehneen itsemurhan hyppäämällä ikkunasta alas. On arveltu, että hänet työnnettiin ikkunasta, jotta kommunistien suunnitelmat toteutuisivat.
Eintracht Frankfurt
Eintracht Frankfurt on saksalainen, 8. maaliskuuta 1899 perustettu jalkapalloseura, joka lukeutuu Saksan perinteikkäimpiin. Se nousi keväällä 2012 maan pääsarjaan Bundesliigaan ja on sen jälkeen sijoittunut parhaimmillaan kuudenneksi heti kaudella 2012–2013. Joukkueen paras sijoitus vuonna 1963 alkaneessa Bundesliigassa on kolmas, mihin se on yltänyt useamman kerran. Vuonna 1959 se voitti Saksan mestaruuden."Tilanne 29. tammikuuta 2019"
Víctor Núñez
Victor Núñez Rodríguez (s. 15. huhtikuuta 1980, Santo Domingo, Dominikaaninen tasavalta) on jalkapalloilija, joka on lähtöisin Dominikaanisesta tasavallasta, mutta on alkuvuodesta 2006 lähiten ollut Costa Rican kansalainen. Hyökkääjänä pelaava Núñez edustaa tällä hetkellä costaricalaista CS Cartaginésia. Hän on voittanut kahdesti maan liigan maalikuninkuuden.
Victor Núñez debytoi Costa Rican maajoukkueessa pian saatuaan maan kansalaisuuden. Hänen ensimmäinen pelinsä oli Etelä-Koreaa vastaan käyty ystävyysottelu 11. helmikuuta 2006. Núñez on pelannut kolme maaottelua . Núñez oli nimetty vuoden 2006 MM-kisajoukkueeseen, mutta hän ei pelannut kisoissa yhtään ottelua.
Victor Núñezin lempinimi on "El Mambo".
Slovenian lippu
Slovenian lippu () on Slovenian tunnus vaakunan ja hymnin ohella. Se hyväksyttiin käyttöön otettavaksi 2. maaliskuuta 1990 jolloin Slovenia oli vielä entisen Jugoslavian osavaltio. Slovenian lippu Jugoslavian osavaltiona oli samankaltainen väreiltään ja kuvioltaan, mutta siinä oli keskiössä suuri viisisakarainen punainen tähti, joka oli reunustettu keltaisella ääriviivalla, jotta se erottuisi alaosan punaisesta palkista. Lipun tähti poistettiin ja korvattiin alueellisella vaakunalla, joka sijoitettiin lähelle tangon puoleista yläkulmaa. Itsenäistymisen myötä 24. kesäkuuta 1991 alueellinen vaakuna muuttui kansalliseksi vaakunaksi.
Slovenian kansallislipun värit ovat ylhäältä lukien: valkoinen, sininen ja punainen. Lippu on väreiltään Venäjän lipun kaltainen, joskin sen erottaa kansallisvaakunasta ja lipun kokosuhteista, jotka ovat 1:2. Vaakunakuviossa kuvataan kolmihuippuista Slovenian ”Triglav-vuorta”, joka on maan korkein kohta. Vuoren tausta on sininen, ja alaosassa kulkee kaksi aaltoviivaa, jotka kuvaavat Adrianmerta ja maan jokia. Sinisessä taustassa on kolme kuusikulmaista keltaista tähteä, jotka ovat 1300- ja 1400-luvuilla Sloveniaa hallinneen Celjen kreivien (Sloveniaksi Grofje Celjski) vaakunatunnukset.
Lippu pidettiin osana Slovenian osavaltioidentiteettiä, kun maa oli osa Jugoslaviaa. Vuonna 1945 lippuun sijoitettiin punainen tähti, joka oli näin tunnuksena Slovenian sosialistiselle tasavallalle. Itsenäisyyden jälkeen tähti poistettiin ja korvattiin eri paikkaan asetetulla kansallisvaakunalla. Lippu uudistettiin virallisesti 27. kesäkuuta 1991.
Siviilialusten lippu ja valtiolippu ovat saman kaltaisia kansallislipun kanssa, mutta niiden kokosuhde on 2:3. Sotalaivaston lippu puolestaan on erilainen, sillä sen värit ovat: valkoinen, sininen ja keltainen. Mutta lippu on kuitenkin samassa suhteessa kuin kansallislippu ja ns. trikolori.
Kuhasalo
Kuhasalo on entinen saari Pyhäselällä, aivan Pielisjoen suulla Joensuussa. Se tunnetaan myös Kukkosensaarena siellä sijainneen Kukkosen maatilan mukaan. Kuhasalo on vanhoissa kartoissa saari, mutta sittemmin maan nousu on saanut aikaan kannaksen saaren ja mantereen välille, joten nykyisin Kuhasalo on niemi.
Kuhasalo on merkittävä luontokohde ja historiallinen ja geologinen kohde. Saarta kiertää luontopolku. Rannoilla on nuotiopaikkoja, uintipaikkoja ja laavu.
Alueella on sijainnut ortodoksinen erämaaluostari. Luostarin paikalla tai lähistöllä on nykyisin muistomerkkinä ikonikatos, jonka arkkitehtuuri kupolikattoineen muistuttaa ortodoksisten kirkkorakennusten arkkitehtuuria.
Kuhasalon alueen kallioista on louhittu kiveä. Kukkosensaaren keskellä on pieni avolouhos, josta on louhittu kiveä Pielisjokisuun uittorakennelmiin 1950- ja 1960-luvuilla. Siellä säilytettiin myöhemmin jäitä meijerituotteita varten.
Kuhasalon päässä on Kalmanniemi, jossa on ollut keskiajalla kalmisto.
Niemessä sijaitsee Joensuun kalastuskunnan rakentama kalamaja Kalmonkatiska, jota vuokrataan ulkopuolisille. Maja valmistui 2010.
Kuhasalossa on Joensuun vedenpuhdistamo ja Keskuspesula. Asukkaita on vain yhdessä joenrannan talossa. Kuhasalon läheisyydessä on Joensuun syväsatama. Kun Kuhasalo oli metsäyhtiön omistuksessa, sinne suunniteltiin asuinaluetta, jonne olisi rakennettu useita karjalaistyyppisiä hirsitaloja.
S&amp;P 500
S&P 500 on lista 500:sta markkina-arvoltaan suuresta yhdysvaltalaisesta yrityksestä. Listalle pääsemiseen vaaditaan, että yrityksen osake noteerataan jossakin merkittävässä yhdysvaltalaisessa pörssissä (esimerkiksi New Yorkin pörssissä tai Nasdaqissa). Käytännössä S&P 500 -lista vastaa melko tarkasti listaa maan suurimmista yrityksistä. Listaa hallinnoi Standard & Poor's.
S&P 500 -listan yrityksistä laskettava, markkina-arvoilla painotettu S&P 500 -indeksi on, DJIA-indeksin ohella, toinen merkittävä yhdysvaltalaisten suuryritysten osakkeita kuvaava indeksi.
Kainuun rajavartiosto
Kainuun rajavartiosto on osa sisäasiainministeriön alaista rajavartiolaitosta. Sen pääasiallinen tehtävä on rajaturvallisuuden ylläpito entisen Oulun läänin itärajalla. Vartioitavaa rajaa on 406 kilometriä. Kainuun rajavartioston komentajana toimii eversti Mika Rytkönen. Kainuun rajavartiosto vakiintui lailla 1931.
Kainuun rajavartioston esikunta sijaitsee Kajaanissa Lehtikankaalla. Samalla alueella oli myös rajajääkärikomppania, jossa varusmiehistä koulutettiin rajajääkäreitä. Tunnetuimpia heistä lienee ollut kirjailija Timo K. Mukka. Rajajääkärikomppania lakkautettiin 1.7.2007.
Kainuun rajavartiosto oli jaettu 31.12.2010 asti Kuhmon, Kuusamon ja Suomussalmen rajavartioalueisiin, joilla oli yhteensä kahdeksan rajavartioasemaa. Rajavartioston alueella on neljä kansainvälistä rajanylityspaikkaa: Vartius ja Kuusamo (Kortesalmella) sekä Kajaanin ja Kuusamon lentoasemat. Lisäksi alueella on viisi tilapäistä rajanylityspaikkaa. Rajavartioasemia on Kuhmon Jämäksessä, Kuusamossa kaupungin pohjoisosassa, Suomussalmessa ja Vartiuksessa.
Kainuun rajavartioston komentajia ovat olleet:
Budimir Đukić
Budimir Đukić (s. 26. heinäkuuta 1977 Kragujevac, Serbia, Jugoslavia) on entinen serbialainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Đukić on edustanut uransa aikana muun muassa FK Čukaričkia, Radnički Kragujevacia, Slavija Sofiaa ja HJK:ta. HJK:ssa hän pelasi kaudella 2004 neljä Veikkausliigaottelua.
Janez Drnovšek
Janez Drnovšek (17. toukokuuta 1950 Celje, Slovenia – 23. helmikuuta 2008 Zaplana, Slovenia) oli slovenialainen poliitikko. Hän toimi Jugoslavian presidenttinä ja Slovenian pääministerinä vuosina 1992–2000 ja 2000–2002 sekä Slovenian presidenttinä 2002–2007.
Drnovšek suoritti taloustieteen tutkinnon vuonna 1973, ylemmän korkeakoulututkinnon 1981 ja tohtorintutkinnon 1986. Hän työskenteli rakennusyhtiössä ja pankissa sekä Jugoslavian Egyptin lähetystön taloudellisena neuvonantajana Kairossa. Vuonna 1986 hänet valittiin Slovenian tasavallan parlamenttiin sekä Jugoslavian parlamentin tasavaltojen ja maakuntien kamariin.
Vuonna 1989 Slovenian edustaja Jugoslavian kollektiivisessa presidenttineuvostossa, Stane Dolanc jäi eläkkeelle, ja Slovenian hallitus päätti järjestää vaalit kahden ehdokkaan kesken. Vähän tunnettu Drnovšek voitti hallituksen suosikin Marko Bulcin, ja hänestä tuli Jugoslavian ensimmäinen vapaasti valittu valtiomies. Toiset osatasavallat eivät pitäneet uudesta tavasta valita johtajia, joten Slovenian parlamentti vahvisti valinnan. Drnovšek toimi presidenttineuvoston puheenjohtajana vuosina 1989–1990. Hän oli myös sitoutumattomien maiden liikkeen puhemies ja Jugoslavian kansanarmeijan komentaja.
Slovenian erottua Jugoslaviasta lähes verettömästi Drnovšek jatkoi uraansa maansa toisena pääministerinä vuosina 1992–2002 lukuun ottamatta muutamaa kuukautta vuonna 2000. Vuosina 1992–2002 hän oli sosialistisen nuorisoliiton seuraajan Slovenian liberaalidemokraattisen puolueen (Liberalna Demokracija Slovenije) johdossa, mutta erosi siitä 30. tammikuuta 2006. Puolue sai vuoden 1992 parlamentti vaalissa 24 prosenttia äänistä ja 22 paikkaa. Vuonna 2002 hänet valittiin Slovenian toiseksi presidentiksi. Hän muutti tyyliään aktiivisemmaksi 2006 ja ryhtyi ajamaan Darfurin asiaa ja Kosovon kriisin ratkaisua. Hän erosi myös liberaalipuolueesta ja perusti Gibanje za pravičnost in razvoj -liikkeen. Hän arvosteli myös pääministeri Janez Janšaa ja ryhtyi bloggaamaan käsitellen ulkopolitiikkaa, ympäristönsuojelua, eläinten oikeuksia, kasvissyöntiä ja vaihtoehtoista lääketiedettä. Drnovšek noudatti itse elämänsä viimeiset vuodet täysin vegaanista ruokavaliota.
Drnovšekilta poistettiin vuonna 1999 munuainen syövän vuoksi. Vuonna 2001 hän kertoi syövän levinneen maksaan ja keuhkoihin. Hän ilmoitti vuonna 2005 antamassaan haastattelussa jättäneensä kaiken lääketieteellisen ja muun hoidon tehottomana. Drnovšekin presidenttikausi päättyi 23. joulukuuta 2007 ja hän kuoli seuraavan vuoden helmikuussa.
St. Petersburg
St. Petersburg on kaupunki Floridan osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen asukasluku vuonna 2009 oli 244 324. Se sijaitsee Meksikonlahden rannalla ja on Floridan neljänneksi suurin kaupunki. Kaupunki on perustettu vuonna 1876 ja sen pinta-ala on 344,7 km², josta 190,2 km² on vettä.
Celje
Celje (, ) on kaupunki Slovenian Štajerskan alueella Savinja-, Loznica- ja Voglajnajokien yhtymäkohdassa. Celjen kunnassa on 50 039 asukasta (vuonna 2008) ja sen pinta-ala on 94,9 neliökilometriä.
Roomalaiskaudella paikalla oli keisari Claudiuksen aikana kaupunkioikeudet saanut "Municipium Claudia Celeian" nimellä tunnettu kaupunki. Se tuhoutui kansainvaellusajalla, mutta heräsi jälleen eloon keskiajalla ja mainitaan ensimmäisen kerran nimellä "Cylie" 1100-luvun alussa. Celjen kreivit hallitsivat aluetta myöhäiskeskiajalla ja Celje sai kreivi Frederik II:lta kaupunkioikeudet vuonna 1451. Myöhemmin kaupunki joutui Habsburgien haltuun ja siitä tuli yksi Slovenian tärkeimmistä renessanssikeskuksista. Celje liitettiin rautatieverkkoon vuonna 1846. Toisen maailmansodan jälkeen siitä kehittyi teollisuuden ja kaupan keskus.
Rajaportti
Rajaportti on jyväskyläläisen metalliyhtye Timo Rautiainen & Trio Niskalaukauksen vuonna 2002 julkaistu kolmas pitkäsoitto, jolla yhtye nousi lopullisesti suuren yleisön tietoisuuteen. Albumin tunnetuimpia kappaleita ovat ”Elegia”, ”Lumessakahlaajat” sekä yhtyeen läpimurtosingle ”Surupuku”, joka on luultavasti Timo Rautiainen & Trio Niskalaukauksen tunnetuin kappale. Marraskuussa 2002 "Rajaportti"-albumin myynti ylitti platinarajan.
Sanoituksia levylle ovat Rautiaisen lisäksi kirjoittaneet myös levyn tuottajana toiminut YUP-yhtyeestä tunnettu Jarkko Martikainen, Marja Mattlar sekä Irwin Goodmanin ”hovisanoittajana” tunnettu Vexi Salmi. Levyn erikoisuuksia on muun muassa Marja Mattlarin säveltämä ja sanoittama kappale ”Elinkautinen”, jossa Rautiaisen laulun taustalla soittaa Trio Niskalaukauksen sijasta jousiorkesteri.
Koska edellisen julkaisun, ”Kuilun partaalla”-EP:n (2001), ilmestymisen jälkeen yhtyeen alkuperäinen kitaristi Karri Rämö jätti yhtyeen, eikä uutta kitaristia ollut Rajaportin äänitysten alkuun mennessä löydetty, Rajaportti jouduttiin tekemään normaalin kolmen kitaran sijasta vain kahdella. Tästä johtuu levyn aavistuksen ohuempi kitarasoundi.
Rajaportista on julkaistu perusjulkaisun lisäksi myös platinapainos, joka sisältää Rajaportti-albumin lisäksi ”Tiernapojat”-EP:n. Rajaportista on julkaistu myös vinyylipainos, jonka julkaisijana toimi Oskun Divari.
Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus sai "Rajaportti"-albumilla vuoden 2002 Emma-gaalassa myös neljä Emma-patsasta.
Kaikki kappaleet säveltänyt Timo Rautiainen ja sovittanut Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus sekä Jarkko Martikainen, ellei toisin mainittu.
Jousikvartetti kappaleessa ”Elinkautinen”:
Kultainen Harmonikka
Kultainen Harmonikka on viihdeharmonikansoiton Suomen mestaruuskilpailu. Kilpailu on järjestetty vuodesta 1983 lähtien. Kilpailu järjestetään Sata-Häme Soi -juhlilla ja vuoteen 2011 saakka kilpailu näytettiin suorana lähetyksenä televisiossa. Kilpailua ei televisioitu vuosina 2012—2014, kunnes se palasi televisioon vuonna 2015 AlfaTV-kanavalla. Vuosina 1993—1999 kilpailtiin erikseen miesten ja naisten sarjoissa.
Osanottajat valmistavat äänitteen soitostaan, joiden pohjalta valitaan semifinalistit viime vuosina ns. ”harmonikkaristeilyn” yhteydessä ruotsinlaivoilla järjestettyyn semifinaaliin. Semifinaalissa valitaan finalistit suoraan televisiolähetykseen, jonka vuonna 2008 televisioi TV2. Finaalissa on tyypillisesti kuusi soittajaa, joista tuomaristo valitsee voittajan. Voittaja edusti 2000-luvun lopulla Suomea kansainvälisessä Primus Ikaalinen -kilpailussa, joka televisioitiin niin ikään suorana lähetyksenä.
Kilpailu keräsi yhdessä Hopeinen Harmonikka -kilpailun kanssa 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen lopulla yli puoli miljoonaa televisiokatsojaa. Yleisradio lopetti kilpailun televisioinnin vuonna 2012. Vuonna 2015 kilpailun televisioi kolmen vuoden tauon jälkeen AlfaTV-kanava ja sitä voitiin seurata myös internetin välityksellä.
Lähde vuoteen 2016:
Skotlannin klaanit
Skotlannin klaanit ("clann", gaeliksi perhe tai jälkeläiset) ovat skotlantilaisia sukulaisryhmittymiä (ks. klaani), joilla on ollut suuri merkitys Skotlannin historiassa. Skotlannin Ylämaalla klaanien asema oli perinteisesti vahvempi kuin Alamaalla. Tappio 1700-luvun jakobiittikapinassa mursi klaanien vallan. Saman klaanin jäsenten kiltin tartaanikuvio on samanlainen.
Tattariharju
Tattariharju () on Malmin peruspiiriin kuuluva, runsaasti työpaikkoja tarjoava osa-alue Koillis-Helsingissä.
Tämä työpaikka-alue sijaitsee Kehä I:n pohjoispuolella, Lahdenväylästä länteen ja Tattarinharjuntiestä itään.
Alueella asui vain 6 henkeä (1.1.2005); työpaikan Tattariharju tarjoaa n. 1350 henkilölle.
Helsingin Bussiliikenne
Nobina Finland