hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ice Upon the Night
Ice Upon the Night (FD010, FR040) on kokkolalaisen Immortal Souls -yhtyeen toinen täyspitkä studioalbumi.
"Ice Upon the Night" on Immortal Soulsin ensimmäinen julkaisu päästyään alankomaalaiselle "Fear Dark" -levy-yhtiölle. Albumi äänitettiin marraskuussa 2002 Helsingin "Sonic Pump Studiosissa". Miksauksesta ja teknisestä puolesta vastasi Nino Laurenne. Mika Jussila masteroi "Ice Upon the Nightin" "Finnvox"-studiolla Helsingissä. Albumin tuotti Immortal Souls.
Musiikkityyliltään yhtye jatkaa tunnettua melodista death metal -linjaansa kuten myös sanoitusten talviteemojen käsittelyä, mutta musiikin tempo on kauttaaltaan aavistuksen hidastunut. Kappaleella ""You"" vieraileva laulaja Kimmo Pulkkinen tulkitsee puhtain vokaalein kappaleen säkeitä duettona A. Särkiojan murinavokaaleja vasten. Puhdasta laulua kuullaan myös lieviä hittiaineksia sisältävällä ""Man of Sorrow"" -kappaleella.
"Ice Upon the Night" sai monilta kriitikoilta hyvän vastaanoton. Esimerkiksi "Imperiumi.netin" Mape Ollila kirjoitti, että teknisesti yhtye on erittäin hyvä ja sen kappalemateriaalissakaan ei ole moitteen sijaa. Jotkut vanhat fanit sen sijaan moittivat albumia jonkin verran uusien ideoiden puutteesta, joistain lievistä metalcore-vaikutteista, vähemmän talvitunnelmaisesta kansikuvasta sekä "Under the Northern Sky" -albumiin verraten hieman rauhoittuneesta ulosannista.
"Ice Upon the Nightia" ei markkinoitu erityisen näkyvästi Suomessa, sillä "Fear Dark" -levy-yhtiön markkinointi kohdistuu pääasiassa Benelux-maihin, Saksaan ja Sveitsiin. Vuonna 2004 Albumi lisensoitiin Yhdysvaltojen markkinoille lähinnä hardcore punkiin suuntautuneen levy-yhtiön "Facedown Recordsin" kautta. USA-painos julkaistiin erilaisella, Fear Dark -versioon verraten talvisemmalla kansikuvalla.
Profane Omen
Profane Omen on lahtelainen vuonna 1999 perustettu metalliyhtye, joka voitti Vuoden tulokas -palkinnon Finnish Metal Awardseissa vuonna 2007.
Profane Omenin tyyli on vaihdellut paljon yhtyeen historian aikana, mutta nykyisessä tyylissä on vivahteita mm. death metalista, thrash metalista, southern rockista ja punkista. Yhtyettä on kutsuttu myös deathrockiksi, ja yhtye itse luonnehtii tyyliään death 'n' rolliksi. Groove ja asenne ovat tärkeitä Profane Omenin musiikissa. Puhdasta ja murinalaulua yhdistelevä Jules Näveri on tunnettu monipuolisesta vokalisoinnistaan.
Profane Omen perustettiin Myrskylässä vuonna 1999. Nykyisistä jäsenistä ainoastaan laulaja Jules Näveri on ollut yhtyeen mukana alusta lähtien. Yhtyeen perustaneet kitaristi Janne Tolonen ja rumpali Sami Varjola erosivat yhtyeestä, ja vasta kolmen rumpalin, neljän kitaristin ja kahden basistin kautta kokoonpano muodostui lopulliseksi. Vaikutteita yhtye sanoo ottaneensa muun muassa Metallicalta ja Panteralta, ja osalla jäsenistä on myös black- ja death metal -taustaa.
Yhtyeen demoura oli kohtalaisen pitkä. Viiden demon nauhoittamisen ohessa Profane Omen ehti olla varsin aktiivinen myös keikkarintamalla ennen ensimmäisen studioalbuminsa julkaisua. Yhtye esiintyi myös Saksassa vuonna 2005, ja eräs saksalainen radiokanava valitsi "Label of Black" -EP:n kuukauden albumiksi.
Vasta seitsemän vuoden kuluttua yhtyeen perustamisesta, 6. syyskuuta 2006, julkaistiin Dethrone Musicin kautta Ville Sorvalin tuottama albumi "Beaten into Submission". Kappalemateriaalia oli kertynyt vuosien mittaan runsaasti, ja osa albumin kappaleista on kirjoitettu jo vuosina 2001–2004. "Beaten Into Submission" sijoittui Suomen virallisella albumilistalla sijalle 28.
Profane Omen julkaisi levyn Inherit The Void 6.3.2009. Inherit the Void sijoittui albumilistan kahdeksannelle sijalle. Inherit The Voidista julkaistaan myös vinyyliversio.
Ralph Doubell
Ralph Douglas Doubell (s. 11. helmikuuta 1945 Melbourne, Australia) on australialainen 800 metrin juoksija ja olympiavoittaja Mexicon kisoista 1968.
Ralph Doubell oli huipulla vain melkoisen lyhyen ajan, mutta teki uransa parhaan suorituksen täsmälleen oikeassa paikassa – olympiafinaalissa.
Doubell oli valmistunut Melbournen yliopistossa, missä hän oli harjoitellut itävaltalaissyntyisen valmentajan Franz Stampflin johdolla. Ensimmäisen suuren voittonsa Doubell saavutti vuoden 1967 Universiadeissa ajalla 1.46,7. Seuraavalla kaudella hän kärsi akillesjännevammasta eikä kyennyt kilpailemaan kuuteen kuukauteen ennen olympialaisia.
Mexicossa ylivoimainen suosikki oli Kenian Wilson Kiprugut, joka veti ensimmäisen kierroksen kovaa vauhtia (51,0) ja johti vielä viimeisessä kaarteessa. Loppusuoralla Doubell ohitti Kiprugutin ja voitti kultaa Peter Snellin maailmanennätystä sivuavalla käsiajalla 1.44,3 (sähköajanotolla 1.44,40). Huolimatta kilpailupaikan korkeasta sijainnista Doubell ei ollut harjoitellut etukäteen päivääkään vuoristo-olosuhteissa. Doubellin aika säilyi Australian ennätyksenä lähes 50 vuotta. Alex Rowe sivusi aikaa vuonna 2014 ja Joseph Deng alitti sen heinäkuussa 2018.
Doubell tähtäsi vielä Münchenin olympialaisiin, mutta hänen uransa päättyi jalkavammoihin. Kansainyhteisön kisoissa Doubell sijoittui kuudenneksi sekä 1966 että 1970.
Urheilu-uransa jälkeen Doubell työskenteli pankkialan johtotehtävissä ja myöhemmin Telstra-stadionin johtajana Sydneyssä.
Lemminkäinen (Sibelius)
Lemminkäinen op. 22 on Jean Sibeliuksen neliosainen orkesterisarja, jonka osat "Tuonelan joutsen" ja "Lemminkäisen kotiinpaluu" ovat kuuluneet suomalaisten orkesterien ohjelmistoon kantaesityksestään alkaen. Sarjan kaksi muuta osaa "Lemminkäinen ja saaren neidot" ja "Lemminkäinen tuonelassa" olivat Sibeliuksen tahdosta esityskiellossa. Syynä esityskieltoon on saattanut olla se, ettei Robert Kajanus pitänyt näistä osista. Lemminkäis-sarjan musiikki on kiinteässä yhteydessä 1890-luvun symbolistiseen suuntaukseen.
Suomalaisen Kirjallisuuden Seura julisti 1891 sävellyskilpailun ensimmäisen suomenkielisen oopperan säveltämisestä, jonka tuli olla suomalaisen säveltäjän kirjoittama ja olla "sisällyksensä puolesta mytologista tai historiallista ainetta". Jean Sibelius suunnitteli ilmeisesti kilpailun innoittamana pitkän oopperan "Veneen luominen" säveltämistä, ja "Tuonelan joutsen" perustuu tämän oopperan alkusoitoksi suunniteltuun materiaaliin. Sibelius kuitenkin luopui suunnitelmasta ottaessaan etäisyyttä musiikillisesti Richard Wagneriin.
Sävellys joutui kantaesityksen jälkeen kritiikin kohteeksi; Nya Pressen -lehden kriitikko Karl Flodin kirjoitti:
”Tällainen musiikki tuntuu ihan patologiselta ja jättää niin sekavia, piinallisia ja luonteeltaan epämääräisiä vaikutelmia, että niillä on hyvin vähän yhteistä sen esteettisen mielihyväntunteen kanssa, jota kaiken kaunotaiteen ja ennen muuta musiikin tulee herättää.”
Vasta vuonna 1935 Lemminkäinen esitettiin toisen kerran kokonaisena, ja 1954 teos julkaistiin kokonaisuudessaan, jolloin toisen ja kolmannen osan paikkaa vaihdettiin eli "Tuonelan joutsen" siirrettiin toiseksi osaksi. Vuoden 1935 esitys sai kriitikoilta ylistävän vastaanoton.
Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 2011
Uintilajien maailmanmestaruuskilpailut 2011 järjestettiin Shanghaissa, Kiinassa 16.–31. heinäkuuta. Shanghaissa kilpailtiin viidessä eri uintilajissa: avovesiuinnissa, ratauinnissa, taitouinnissa, uimahypyissä ja vesipallossa.
FINA myönsi MM-kilpailut Shanghaille 24. maaliskuuta 2007. Kilpailujen isännyydestä kilpaili myös Qatarin Doha. Shanghaissa järjestettiin myös Uinnin lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailut 2006.
Uimahypyissä isäntämaa Kiina voitti ensimmäisenä maana historiassa kaikki maailmanmestaruudet, vaikka esimerkiksi Guo Jingjing lopetti uransa puolisen vuotta ennen kisoja. Taitouinnissa kaikki maailmanmestaruudet menivät Venäjälle, ja Natalja Ištšenko voitti kuusi MM-kultamitalia. Avovesiuinnissa kaikki seitsemän maailmanmestaruutta menivät eri maihin. Saksalainen Thomas Lurz ylsi ainoana avovesiuimarina kolmeen mitaliin.
Ratauinnissa yhdysvaltalainen Ryan Lochte ui 200 metrin sekauinnissa maailmanennätyksen 1.54,00. Kyseessä oli ensimmäinen pitkien ratojen maailmanennätys, joka uitiin vuoden 2009 ja uuden teknologian pukujen kieltämisen jälkeen. Kisojen viimeisenä päivänä kiinalainen Sun Yang ui 1 500 metrin vapaauinnissa maailmanennätyksen 14.34,14. Sunin maailmanennätys rikkoi tuolloin vanhimman voimassa olleen ME:n. Vanha ME oli myös ainoa, joka oli tehty ennen uuden teknologian pukujen kautta. Ratauimareista Lochte ui viisi kultamitalia ja Michael Phelps neljä kulta-, kaksi hopea- ja yhden pronssimitalin.
Tulokset:
Tulokset: 
Tulokset:
Tulokset:
Tulokset: 
      Isäntämaa
Boomhauer
Boomhauer on turkulainen garage rock -yhtye. Yhtyeeseen kuuluu kolme jäsentä ja se on levyttänyt kolme täyspitkää albumia.
Yhtye on nimetty Kukkulan kuningas -animaatiosarjassa esiintyvän samannimisen hahmon mukaan.
Lähde näihin:
Jyväskylän ammattiopisto
Jyväskylän ammattiopisto (vuodesta 2018 Gradia) on monialainen nuorten ammatillinen oppilaitos, jolla on tutkintoon johtavaa koulutusta kolmessa yksikössä: Tekniikka ja liikenne, Kauppa ja palvelut sekä Hyvinvointi ja kulttuuri. Jokaisessa kolmesta yksiköstä opiskelee noin 1 500 perustutkinto-opiskelijaa. Lisäksi oppilaitoksessa toimivat Yhteisten opintojen yksikkö ja Opiskelijapalvelut-yksikkö. Ammattiopistoa johtaa rehtori ja ammattiopiston yksiköitä yksikönjohtajat yhdessä koulutuspäälliköiden kanssa. Jyväskylän ammattiopistossa nuoret voivat suorittaa 25 eri alan perustutkintoa ja valmistua 39 ammattinimikkeellä.
Tutkintoihin johtavan koulutuksen lisäksi Jyväskylän ammattiopisto järjestää Ammattistartti-koulutusta, perus- ja lisäopetusta (Oksa-koulutus) sekä yhdistelmäopintoja. Taiteen perusopetusta järjestetään musiikissa ja tanssissa.
Jyväskylän ammattiopiston palveluksessa on 500 henkilöä ja sen liikevaihto on 41 miljoonaa euroa. Opiskelijoita ammattiopistossa opiskelee noin 4 400 ja taiteen perusopetuksessa noin 1 200. Tutkinnon suorittaneita opiskelijoita on vuosittain noin 1 200. Koulutusta toteutetaan kuudessa toimipisteessä Jyväskylässä ja Petäjävedellä.
Jyväskylän ammattiopisto on osa Jyväskylän koulutuskuntayhtymää, johon kuuluvat myös Jyväskylän oppisopimuskeskus, Jyväskylän aikuisopisto, Jämsän ammattiopisto, Jyväskylän lukiokoulutus ja kiinteistöliikelaitos. Ravintola Priimus on osa Jyväskylän ammattiopistoa.
Jyväskylän ammattiopistossa toimii myös aktiivinen opiskelijayhdistys, Jyväskylän ammattiopiston Opiskelijayhdistys JAMO ry.
Rubiinitetra
Rubiinitetra ("Hemigrammus erythrozonus") on tetrojen heimoon kuuluva kala.
Rubiinitetra on pituudeltaan noin 4–5 cm. Sen kyljessä on rubiininvärisiä juovia.
Rubiinitetra on kotoisin Guyanasta Etelä-Amerikasta.
Rubiinitetra on parvikala ja parvessa tulisi olla vähintään 6–10 yksilöä. Kauneimmillaan vasta yli 20 kalan parvessa. Maksimimäärän määrää vain akvaarion koko.
Veden sopiva happamuus on pH 6–7. Sopiva veden kovuus on dH 5–12. Veden lämpötilan tulisi olla välillä 24–28 °C.
Rubiinitetralle kelpaavat ruoaksi kaikenlaiset tehdasvalmisteiset kuivahiutaleruoat.
Ratsumies
Ratsumies, Op. 32 on Aulis Sallisen säveltämä ooppera, joka sai ensi-iltansa Savonlinnan oopperajuhlilla 17. kesäkuuta 1975. Sen libreton on kirjoittanut akateemikko Paavo Haavikko. Teos sävellettiin alun perin Olavinlinnan 500-vuotispäivien kunniaksi järjestettyyn sävellyskilpailuun.
"Ratsumies" omaperäisyydestään huolimatta liittyy vahvasti suomalaiseen oopperaperinteeseen ja sen kantaesityksen jälkeen siitä povattiin kolmatta kansallisoopperaa Leevi Madetojan "Pohjalaisien" ja Aarre Merikannon "Juhan" rinnalle. Myöhemmin Sallisen ja Joonas Kokkosen oopperoita on alettu nimittää karvalakkioopperoiksi. Ratsumies koostuu kolmesta sinfonisesta jaksosta, jotka sisältävät temaattisesti yhtenäisiä aineksia ja orkesterilla on keskeinen osa tarinankerronnassa. Ratsumies ei ole varsinaisesti historiallinen ooppera, vaan se kertoo mitä 500 vuotta sitten olisi saattanut tapahtua. Ooppera on kertomus "miehestä ja naisesta, sodasta, hevosista, naisista, onnesta, kuolemasta".
Libertad 1
Libertad 1 on ensimmäinen Kolumbiassa rakennettu satelliitti.
Se on nanosatelliitti - painaa vain 1 kg - ja samalla yliopistosatelliitti - sen suunnittelivat ja rakensivat Universidad Sergio Arboledan opiskelijat. Se on teknologiakoe, jonka tarkoitus oli ensisijaisesti opettaa hankkeeseen osallistuvia opiskelijoita. Satelliitin konfiguraatio perustuu CubeSat-satelliittiin.
Satelliitti laukaistiin 17. huhtikuuta 2007 Dnepr-kantoraketilla.
K&amp;C
K&C ry on oululainen melontaseura, joka on perustettu vuonna 1982.
Yhdistyksen nimen taustalla ovat englannin kielen sanat "kayak" ja "canoe" (suomeksi kajakki ja kanootti), jotka ovat kuvaavat melontaan käytettäviä vesikulkuneuvoja. Seuran alkuperäinen nimi oli Kiiminkijoen Melojat ry, nimenmuutos tehtiin 1999.
Kanoottiliitto valitsi K&C:n vuoden 2005 ja 2009 melontaseuraksi.
Anastasia (vuoden 1956 elokuva)
Anastasia on vuonna 1956 valmistunut 20th Century Foxin tuottama draamaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Anatole Litvak. Elokuvan pääosissa näyttelevät Ingrid Bergman, Yul Brynner ja Helen Hayes.
Elokuva kertoo tsaari Nikolai II:n nuoresta tyttärestä prinsessa Anastasiasta, joka on paennut Ranskaan.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Anastasian" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Turun ylioppilaslehti
Turun ylioppilaslehti (puhekielessä "Tylkkäri") on Turun yliopiston ylioppilaskunnan julkaisema lehti. Se on perustettu vuonna 1931 ja ilmestyy nykyisin kahdeksan kertaa vuodessa, eli noin kerran kuukaudessa lukukausien aikana. Lehden päätoimittajana toimii Nella Keski-Oja. Sen tärkein lukijaryhmä ovat Turun yliopiston opiskelijat.
Lehti on saatavilla Turun yliopiston kampusalueella ja Turun keskustassa sijaitsevista standeista. Se myös jaetaan postitse kaikille tilaajille sekä osaan Turun ylioppilaskyläsäätiön asunnoista. Lisäksi erityiset Abi-numerot jaetaan kaikille Turun talousalueen lukioiden abiturienteille.
Turun ylioppilaslehden ensimmäinen numero ilmestyi 24. tammikuuta 1931, mitä ennen Turussa luettiin helsinkiläistä Ylioppilaslehteä. Lehden perustamista edelsikin väittely ylioppilaskunnan oman lehden suotavuudesta. Akateemisen Karjala-Seuran maltillinen siipi kannatti ja jyrkempi vastusti lehden perustamista. Perusteena vastustamiselle oli muun muassa pyrkimys säilyttää suomalaisten ylioppilaiden rintama eheänä. Osaltaan lehden perustamiselle myönteiseen päätökseen vaikutti yliopiston rehtori V. A. Koskenniemi, joka lupasi avustaa perustettavaa lehteä.
Turun ylioppilaslehti osallistui varsinkin 1960- ja 1970-luvuilla aktiivisesti yhteiskunnalliseen keskusteluun. Eräs dramaattisimmista lehden historiaan liittyvistä tapahtumista oli vuonna 1970 poliittisista syistä aiheutunut päätoimittaja Matti Vimparin erottaminen. M. A. Numminen ja Jarkko Laine tekivät tapauksesta ”Pilkkalaulu Vimparin erottajista” -nimisen kappaleen.
Päätoimittajan valitsee Turun yliopiston ylioppilaskunnan edustajisto.
Erkki-Juhani Taipale
Erkki-Juhani Taipale (s. 25. joulukuuta 1937 Helsinki) on entinen korkeimman oikeuden jäsen eli oikeusneuvos. Hän valmistui lainopin kandidaatiksi vuonna 1961 ja sai varatuomarin arvon 1964.
Taipale toimi asianajajana vuosina 1964–1988 kunnes hänet nimitettiin tuomariksi korkeimpaan oikeuteen 1. syyskuuta 1988 alkaen.
Taipale on työnsä ohessa toiminut urheilun oikeusturvalautakunnan puheenjohtajana sekä eri tehtävissä Suomen Asianajajaliitossa päätyen liiton puheenjohtajaksi vuosiksi 1980–1988.
Pysyvänä asiantuntijana perusoikeuskomiteassa hän toimi vuosina 1989–91.
Taipale oli ensimmäisen tuomarinvalintalautakunnan puheenjohtaja.
Eläkkeelle Taipale jäi vuonna 2005, mutta toimi Suomen Asianajajaliiton säätiön puheenjohtajana vuoteen 2014 asti.
Taipale sai vuonna 2015 Matti Ylöstalo -palkinnon työstään asianajajakunnan hyväksi.
Guntis Ulmanis
Guntis Ulmanis (s. 13. syyskuuta 1939) on latvialainen poliitikko ja maansa presidentti vuosina 1993–1999.
Ulmanis syntyi Riiassa. Latviaa 1930-luvulla johtanut Kārlis Ulmanis oli Guntis Ulmanisin isoisän veli ja Ulmanis vietti lapsuutensa Siperiassa ennen paluutaan Latviaan 1948.
Ulmanis valmistui Latvian valtionyliopiston taloustieteiden laitokselta 1963 ja suoritti asevelvollisuutensa 1963–1965. Hän liittyi kommunistiseen puolueeseen 1966 ja kohosi viimein Riian kaupunginkomitean johtoon.
Latvian parlamentti Saeima valitsi hänet ensimmäiselle kolmivuotiskaudelle 1993 maan presidentiksi. Tätä ennen maan valtionpäämiehenä oli parlamentin puhemies. Ulmanis yritti demokratisoida kansalaisoikeuslakia 1994. Vuonna 1996 hän julisti kuolemanrangaistuksen kiellon. Vuonna 1995 kuudennen Saeiman vaalien jälkeen Ulmanis nimitti Latvian pääministeriksi ensin oikeistolaisen ehdokkaan, ja sitten vasemmistolaisen, mutta parlamentti ei tukenut kumpaakaan, ja pääministeriksi tuli lopulta puolueeton Andris Šķēle.
Jari Komulainen
Jari Komulainen on suomalainen liikemies. Hän oli naimisissa vuodesta 1982 alkaen 1990-luvulle asti presidentti Mauno Koiviston tyttären Assi Koiviston kanssa. Tämän jälkeen, vuosina 1998–2003, Komulainen oli naimisissa Anitra Ahtolan kanssa. Ahtola oli vuoden 1996 Miss Suomi -kisojen ensimmäinen perintöprinsessa.
Komulainen on välittänyt sukellusveneitä venäläisen yhteistyökumppanin avustuksella sekä toimittanut suomalaisille liikkeille kiinalaisia Sanil Europe Oy:n maahantuomia halpaskoottereita yrityksensä Solo International Oy:n kautta. Solo International Oy myös maahantoi halpoja polkupyöriä, jotka toimitettiin eri merkkisinä suomalaisille tavarataloketjuille. Tämän yrityksen koko liiketoiminnan Komulainen myi Solifer-konsernille kesällä 2006.
Joseph Pevney
Joseph Pevney (15. syyskuuta 1911 New York, Yhdysvallat – 18. toukokuuta 2008 Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuva- ja televisio-ohjaaja. Hän työskenteli Broadwaylla vuosina 1936–1946.
Pevneyn elokuviin kuuluvat muun muassa "Tammy ja suuri maailma" (1957), "Tuhatkasvoinen mies" (1957) ja "Kerskurit" (1960).
Elokuviensa lisäksi Pevney ohjasi muun muassa useita "Bonanzan" ja "Star Trekin" jaksoja, muun muassa jakson "The City on the Edge of Forever". Hän oli naimisissa näyttelijä Mitzi Greenin kanssa. Avioliitto päättyi Greenin kuolemaan vuonna 1969. Parilla oli neljä yhteistä lasta.
Deadshot
Deadshot on DC Comicsin luoma palkkamurhaaja ja Batmanin vihollinen. Deadshot teki ensi esiintymisensä Batman-sarjakuvan numerossa 59, vuonna 1950. Hahmon loivat Bob Kane, David Vern Reed ja Lew Schwartz. Deadshot osaa käyttää monia aseita ja tekee mitä vain, kunhan hinta on sopiva.
Deadshot esiintyi "Justice League" -piirrossarjassa, jossa hän toimi Valtameren mestarin palkkaamana tappamaan Vesimiehen. Deadshot ei kuitenkaan onnistunut sillä Oikeuden Puolustajat pysäyttivät hänet ja Batman yritti saada häntä kertomaan kuka hänet palkkasi. Jaksossa "Hereafter" Deadshot ryösti kaupunkia Volcanan, Mokkasiinikäärmeen, Kalibakin, Tähtisafiirin ja Livewiren kanssa, kun Teräsmies oli oletettu kuolleeksi.
Deadshot esiintyi "Justice League Unlimitedin" jaksossa Task Force X, jossa hänen tehtävänsä oli ryöstää Annihilator-haarniska yhdessä Muoviräjähteen, Kapteeni Bumerangin ja Kellokuninkaan kanssa Oikeuden puolustajien päämajasta.
Coryn koukerot
Coryn koukerot ("Cory in the House") on yhdysvaltalainen nuorten tilannekomediasarja. Se on "That's So Raven" -sarjan spin-off. Pääosassa ovat Cory (Kyle Massey) ja hänen isänsä (Rondell Sheridan).
Sarjassa Ravenin isä pääsee Valkoiseen taloon töihin, joten Cory ja hänen isänsä lähtevät matkaan. Ravenia ja perheen äitiä ei ole kirjoitettu sarjaan, sillä he ovat molemmat opiskelemassa. Cory pääsee siellä uuteen kouluun ja tapaa uusia ystäviä, kuten Meenan ja Newtonin. Heillä on oma bändi. Sarjaa nähdään Suomessa Disney Channelilla. Sarjan Suomen ensi-ilta oli 23. maaliskuuta 2007. Sarjan toinen ja viimeiseksi jäänyt kausi alkoi marraskuussa 2007 ja päättyi vuonna 2008.
Cory on Valkoisen talon kokin poika. Cory pitää videopeleistä, rahasta ja koripallosta. Hän on ihastunut Meenaan. Cory on aikamoinen bisnesmies ja DC3-bändin rumpali.
Meena on Bahavian suurlähettilään tytär. Hänen parhaita ystäviään ovat Cory ja Newton. Meena toimii DC3-bändissä laulajana.
Newton on Meenan ja Coryn hassu ystävä. Newtonin isä on senaattori ja hänen äitinsä on korkeimman oikeuden tuomari. Newt on DC3-bändin kitaristi.
Sophie on presidentti Richard Martinezin tytär. Häntä kutsutaan "Amerikan enkeliksi".
Richard on Yhdysvaltojen presidentti ja on Sophien isä.
Victor on Valkoisen talon kokki ja Coryn isä.
Samantha on presidentin assistentti ja luonteeltaan hieman äkkipikainen.
Jason on luonteeltaan massiivinen ja omistaa todella paljon CIA-teknologiaa, koska hänen isänsä on agentti. Hän on ihastunut Meenaan.
Candy on koulun entinen puheenjohtaja ja aikamoinen ilopilleri. Hän oli ihastunut Coryyn yhdessä jaksossa.
Viisiottelu (yleisurheilu)
Viisiottelu oli yleisurheilun olympialaji vuosina 1906–1924. Naisten viisiottelu oli olympiaohjelmassa vuosina 1964–1980, jonka jälkeen se modernisoitiin seitsenotteluksi. Yleisurheilun hallikisoissa naiset kilpailevat nykyäänkin viisiottelussa, jossa lajeina ovat 60 metrin aidat, korkeushyppy, kuulantyöntö, pituushyppy ja 800 metriä.
Viisiottelu koostui seuraavista kilpailulajeista: pituushyppy, keihäänheitto, 200 metrin juoksu, kiekonheitto ja 1 500 metrin juoksu. Poikkeuksena olivat vuoden 1906 välikisat, joissa lajeina olivat vauhditon pituushyppy, antiikkinen kiekonheitto, keihäänheitto, 192 metrin juoksu ja paini.
Kilpailijat laitettiin jokaisessa lajissa sijoituksen mukaiseen järjestykseen ja lopuksi sijapisteet laskettiin yhteen. Vähiten pisteitä kerännyt oli voittaja, tasapistetilanteessa ratkaisi kymmenottelun pistetaulukko. Yleensä heikoimmin ensimmäisissä lajeissa menestyneet eivät päässeet enää ottamaan osaa viimeisiin lajeihin. Esimerkiksi Pariisissa 1924 30 kilpailun aloittaneesta kiekonheittoon otettiin mukaan vain 12 siihen asti parasta ja 1 500 metrille vain kuusi siihen asti parasta.
Ateenan välikisoissa 1906 kultaa sai Ruotsin Hjalmar Mellander Suomen Uno Häggmanin (myöhemmin Tuomela) sijoittuessa neljänneksi.
Lontoon kisoissa 1908 viisiottelu ei kuulunut ohjelmaan.
Tukholmassa 1912 USA:n Jim Thorpe oli täysin ylivoimainen voittaen kaikki muut lajit paitsi keihäänheiton, jossa tuli toiseksi ja sai näin ollen pistettä vaille täydellisen sijapisteluvun kuusi pistettä. Seuraavana vuonna Thorpen suoritus hylättiin ammattilaissyytteiden takia ja voittajaksi nousi Norjan Ferdinand Bie. Thorpen nimi palautettiin kultamitalilistoille 1982.
Antwerpenissa 1920 Suomen Eero Lehtonen saavutti sijapisteluvun 14 voittaen kymmenen pisteen erolla. Pronssia sai Hugo Lahtinen.
Pariisissa 1924 ottelu sai shokkialun, kun USA:n Robert LeGendren hyppäsi pituudessa maailmanennätyksen 776. Se on edelleenkin ainoa moniottelussa tehty yksittäisen lajin maailmanennätys. Sijapistejärjestelmän takia ennätyshyppy ei kuitenkaan auttanut LeGendreä erityisemmin, vaan hän jäi kolmanneksi. Tiukassa pistekamppailussa Eero Lehtonen selviytyi voittajaksi 14 pisteellä, kahden pisteen erolla Unkarin Elemér Somfayhin.
Suomen mestaruuksia viisiottelussa ratkottiin miehissä vuosina 1910–1936. Vuoteen 1928 asti käytettiin sijapistejärjestelmää, sen jälkeen pistetaulukkoa. Eniten mestaruuksia saavutti Hugo Lahtinen, neljä vuosina 1915–1921. Naiset kilpailivat viisiottelussa Suomen mestaruuksista vuosina 1951–1980, jonka jälkeen laji korvautui seitsenottelulla. Lajit olivat 80 metrin aitajuoksu, kuulantyöntö, korkeushyppy, pituushyppy ja 200 metrin juoksu. Vuonna 1969 80 metrin aitajuoksun korvasi 100 metrin aitajuoksu.
Viisiottelun pisteytys koettiin epäoikeudenmukaiseksi ja se oli tärkein syy lajin poistamiseen vuoden 1924 jälkeisestä olympiaohjelmasta. Samassa yhteydessä poistettiin 3 000 metrin joukkuejuoksu ja maastojuoksu. Vähitellen lajin harrastaminen kuihtui kymmenottelun tieltä. Suomessa piirinmestaruuksia ratkottiin joissakin tapauksissa vielä 1950-luvulla. Saksassa lajia harrastetaan vielä nykyäänkin.
Anna Magnani
Anna Magnani (7. maaliskuuta 1908 Rooma, Italia – 26. syyskuuta 1973 Rooma, Italia) oli Oscar-palkittu italialainen näyttelijä.
Magnani tunnetaan rooleista, jossa hän on esittänyt maanläheisistä työväenluokan naisia. Niissä on monia kuuluisia italialaisia elokuvia kuten "Rooma – avoin kaupunki" (1945). Sen lisäksi hän sai parhaan naispääosan Oscarin elokuvasta "Tatuoitu ruusu" (1955).
Magnani syntyi aviottomana lapsena. Hänen äitinsä oli italialainen ja isänsä tuntematon , mutta hänet kasvatti isoäiti Rooman köyhässä osassa. Magnani opiskeli näyttelemistä Roomassa ja hankki samalla elantonsa laulajana yökerhoissa. Myöhemmin hän teki varieteeta, ja vuonna 1926 hän liittyi näytelmäseurueeseen. Ensimmäisen elokuvaroolinsa Magnani teki vuoden 1927 elokuvassa "Scompolo". Seuraavan kerran hän esiintyi elokuvassa kuitenkin vasta 1934. Vuonna 1935 hän meni naimisiin ohjaaja Goffredo Alessandrinin kanssa. Tämän elokuvassa "Cavalleria" (1936) Magnani näytteli sivuroolissa. Avioliitto oli epäonnistunut, ja se purettiin 1950. Magnanin elokuvaura lähti nousuun 1941, kun hän näytteli toista naispääosaa Vittorio de Sican elokuvassa "Teresa Venerdi". Vuonna 1942 hän sai avioliiton ulkopuolisen lapsen näyttelijä Massimo Seraton kanssa.
Rooman päädyttyä liittoutuneiden haltuun Magnani sai suosiota amerikkalaisten sotilaiden parissa laulajana. Vuonna 1945 hän teki lopullisen läpimurtonsa Roberto Rossellinin neorealistisessa elokuvassa "Rooma – avoin kaupunki". Seuraavana vuonna yhdysvaltalainen National Board of Review valitsi hänet vuoden parhaaksi ulkomaiseksi naisnäyttelijäksi. Magnanin kansainvälisen uran huipentuma oli 1955 päärooli Hollywood-elokuvassa "Tatuoitu ruusu", josta hän sai Oscar-palkinnon. Tämän jälkeen hän näytteli vielä noin kymmenessä elokuvassa, loppuaikoina pääasiassa tv-elokuvissa ja teatterissa.
Magnani kuoli 65-vuotiaana haimasyöpään. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Sisäinen tarkastus
Sisäinen tarkastus on organisaation johtamisen tukitoiminto, jonka perustehtäviin kuuluu arvioida sisäistä valvontaa, riskienhallintaa ja hyvän hallintotavan (Corporate Governance) noudattamista.
“Sisäinen tarkastus on riippumatonta ja objektiivista arviointi- ja varmistus- sekä konsultointitoimintaa, joka on luotu tuottamaan lisäarvoa organisaatiolle ja parantamaan sen toimintaa. Sisäinen tarkastus tukee organisaatiota sen tavoitteiden saavuttamisessa tarjoamalla järjestelmällisen lähestymistavan organisaation riskienhallinta-, valvonta- sekä johtamis- ja hallintoprosessien tehokkuuden arviointiin ja kehittämiseen.”
Sisäisen tarkastuksen tarkoitus, valtuudet ja tehtävät - mukaan lukien palvelut ja niiden luonne - on määriteltävä kirjallisesti sisäisen tarkastuksen toimintaohjeessa.
Riippumattomuuden varmistamiseksi sisäinen tarkastus suositellaan sijoitettavaksi organisatorisesti ylimmän johdon alaisuuteen. Optimiratkaisussa sisäinen tarkastus on hallinnollisesti toimitusjohtajan tai konsernissa konsernijohtajan suorassa alaisuudessa mutta työn sisällön osalta hallituksen - tai jos sellainen on perustettu - hallituksen tarkastusvaliokunnan alaisuudessa. Sisäisen tarkastuksen päällikön/johtajan toimisuhteen keston ja sen ehtojen tulisi vastaavasti olla hallituksen tai sen tarkastusvaliokunnan päätettäviä asioita.
Sisäistä tarkastusta suorittavat organisaation omat sisäiset tarkastajat ja sitä voidaan myös teettää ostopalveluna. Sisäiseen tarkastukseen orientoivista ammattitutkinnoista tunnetuin on CIA (Certified Internal Auditor).
Sisäiset tarkastajat toimivat johdon vahvistaman toimintasuunnitelman mukaisesti. He voivat tehdä jossakin määrin yhteistyötä tilintarkastajien kanssa. Normaaliin sisäiseen tarkastustehtävään kuuluu tarkastuksen tavoitteiden määrittely, usein pitkälti riskianalyysin pohjalta, todentavan aineiston hankkiminen ja analysointi, päätelmien tekeminen ja tarvittaessa niiden mukaisten suositusten antaminen epäkohtien korjaamiseksi ja toiminnan kehittämiseksi. Todentava aineisto hankitaan esimerkiksi analyyttisin menetelmin, tutkimalla asiakirjoja, havainnoimalla ja haastatteluilla. Tarkastusta kuvataan ja suositukset annetaan tarkastusraportissa. Siihen voidaan sisällyttää tarkastuskohteen vastuuhenkilöiden toimenpidesuunnitelmat (korjaavista toimenpiteistä).
Jälkiseurannassa sisäinen tarkastus selvittää ja arvioi korjaavia toimia. Johto voi olla ryhtymättä korjaaviin toimenpiteisiin, kun se ymmärtää epäkohdan korjaamatta jäämisestä johtuvan riskin ja päättää hyväksyä sen. Sisäisen tarkastuksen on vietävä asia ylimmän johdon ratkaistavaksi, jos se katsoo hyväksytyn riskin liialliseksi.
Sisäisen tarkastuksen kansainvälisten ammattistandardien mukaan sisäistä tarkastusta tulisi arvioida organisaation sisäisesti jatkuvaluonteisesti itsearviointeina ja erillisarviointeina. Ulkoinen arviointi suositellaan tehtäväksi vähintään kerran viidessä vuodessa. Arvioinnin myönteinen tulos antaa sisäiselle tarkastajalle oikeuden mainita tarkastusraporteissa, että tarkastus on suoritettu sisäisen tarkastuksen kansainvälisten ammattistandardien mukaisesti
Emilio Colombo
Emilio Colombo (11. huhtikuuta 1920 Potenza – 24. kesäkuuta 2013 Rooma) oli italialainen diplomaatti ja poliitikko. Hän kuului kristillisdemokraattiseen puolueeseen.
Potenzassa syntynyt Colombo oli koulutukseltaan lakimies. Hän oli merkittävä vaikuttaja kotimaansa politiikassa, jossa nousi lopulta pääministeriksi asti, mutta oli aktiivinen myös Euroopan politiikassa. Hän toimi vuosina 1977–1979 Euroopan parlamentin puhemiehenä.
Colombo toimi Italian pääministerinä vuosina 1970–1972. Myöhemmin hän oli muun muassa kahteen otteeseen ulkoministerinä.
Presidentti Carlo Azeglio Ciampi nimitti Colombon elinikäiseksi senaattoriksi vuonna 2003.
Colombo herätti aikanaan kohua ilmoittamalla käyttävänsä säännöllisesti kokaiinia "terapeuttisiin tarkoituksiin".
Itävallan avaruusjärjestö
Itävallan avaruusjärjestö () perustettiin vuonna 1972. Se huolehtii sekä avaruustekniikan että ilmailutekniikan kehittämisohjelmista Itävallassa.
Vuonna 2004 se sulautui laajempaan teknologiarahoitusorganisaatioon ( (FFG)).
Se mm. edustaa maataan Euroopan avaruusjärjestössä (ESA). Sillä on myös kansallinen avaruusohjelma.
NIVR
NIVR (Nederlands Instituut voor Vliegtuigontwikkeling en Ruimtevaart) eli Alankomaiden ilmailu- ja avaruusjärjestö oli Alankomaiden ilmailu- ja avaruusohjelmien johtovirasto elokuun 2009 loppuun asti. Sen toiminnot siirtyivät 1. syyskuuta 2009 SenterNovem-organisaation osaksi. Vuonna 2010 SenterNovem sulautui uuteen Agentschap NL-organisaatioon, jonka sisälle on synnytetty Netherlands Space Office.
NIVR oli puolivaltiollinen, voittoa tuottamaton säätiö, jonka tavoitteena oli edistää ilmailu- ja avaruustoimintaa Alankomaissa. Se sijaitsi Delftin teknillisen yliopiston lentotekniikan osaston rakennuksessa.
Alankomaiden teknologiapolitiikka on talousministeriön (Ministerie van Ekonomische Zaken) vastuulla, joka ensisijaisesti vastaa myös avaruuspolitiikasta. Avaruuspolitiikkaa käsitellään ministeriöiden välisessä avaruuskomiteassa (Interdepartementale Commissie Ruimtevaart, ICR), johon osallistuvat ne ministeriöt, joilla on avaruustoiminnassa etuja valvottavanaan.
NIVR syntyi toisen maailmansodan jälkeen perustetun ilmailuteollisuuden kehitysorganisaation (NIV) pohjalle vuonna 1971.
Toisen maailmansodan jälkeen perustettu NIV jälleenrakensi mm. Fokker-lentokonetehtaan toimivaksi yhtiöksi 1940-luvulta lähtien. Sen rahoittamia kehitysohjelmia olivat Fokker S-11-koulukone 1940-luvulla ja Fokker F-27 "Friendship" 1950-luvulla.
Estonia-teatteri
Estonia-teatteri on Tallinnassa sijaitseva teatterirakennus, joka toimii Viron kansallisooppera Estonian ja Viron valtion sinfoniaorkesterin toimitilana.
Estonia-teatterin rakennutti Tallinnan virolainen Estonia-seura ja sen vuonna 1913 valmistuneen rakennuksen suunnittelivat suomalaiset arkkitehdit Armas Lindgren ja Wivi Lönn. Lönn ja Lindgren voittivat rakennuksen suunnittelukilpailun työllään "Thalia" vuonna 1908 ja varsinaisesti rakennus suunniteltiin vuosina 1910–1913. Valmistunut rakennus oli monitoimitila, jossa oli 900-paikkainen teatterisali, 1 200 paikkainen konserttisali, kasino, ravintola ja biljardisali, liiketiloja ja eri seurojen kokoushuoneita. Kuvanveistäjä August Weizenberg lahjoitti teatterille kaksi marmoripatsastaan, "Hämarik" ja "Koit". Estonia-teatterin lavasta tuli kansallinen päänäyttämö, jolla esitettiin puheteatteria, oopperaa ja balettia. Venäläiset viranomaiset pitivät Estonia-teatteria virolaisena suuruudenhulluutena ja rakennus olikin jatkuvasti viranomaisten silmätikkuna. 23. huhtikuuta 1919 rakennuksessa kokoontui Viron perustava kokous.
Estonia-teatteri kärsi huomattavia vahinkoja toisen maailmansodan aikana Neuvostoliiton ilmavoimien tekemissä Tallinnan suurpommituksissa 9. maaliskuuta 1944. Vuosina 1946–1947 korjattu rakennus poikkesi jonkin verran edeltäjästään ja sen ulkoasu on pelkistetympi. Uusi rakennus perustui arkkitehtien Alar Kotlin ja Edgar Johan Kuusikin suunnitelmiin ja rakennusta innoitti 1930-luvun uusklassismi ja sodan jälkeisen ajan stalinistinen klassismi. Rakennuksen sivufasadi säilyi ennallaan, mutta muita muutettiin huomattavasti, minkä lisäksi rakennuksen sisätilat saivat aiemmasta jugend-tyylistä poikkeavan uusklassisen ilmeen. Virolainen puheteatteri siirtyi vuonna 1949 Viron draamateatteriin. 11. maaliskuuta 1990 rakennuksessa kokoontui Viron komitea (). Vuonna 2003 rakennukseen valmistui uusi monikäyttölava ja teatterisali sai uuden ja nykyaikaisen näyttämön vuonna 2004. Vuonna 2013 vietettiin rakennuksen 100-vuotisjuhlallisuuksia.
Elizabeth Weir
Elizabeth Weir on kuvitteellinen henkilö "Tähtiportti"- ja Stargate Atlantis -televisiosarjoissa. Hän on valtiotieteiden tohtori ja arvostettu diplomaatti. Elizabeth Weiria on esittänyt Jessica Steen (Tähtiportin 7. kausi) ja Torri Higginson (Tähtiportin 8. kausi sekä Stargate Atlantis).
Tri. Elizabeth Weir on työskennellyt muun muassa Yhdistyneissä Kansakunnissa diplomaattina. Astuttuaan virkaan presidentti Henry Hayes suostutteli Weirin korvaamaan kenraalimajuri George Hammondin SGC:n johdossa. Uudessa virassaan Weir pysyi puolueettomana eikä taipunut senaattori Robert Kinseyn suunnitelmiin syrjäyttää SGC:n henkilökunta. Kun eversti Jack O'Neill ylennettiin prikaatinkenraaliksi ja asetettiin johtamaan SGC:tä, Weir siirtyi Antarktiksen tutkimusasemalle. Antarktikselta löytyneiden vihjeiden perusteella Daniel Jackson onnistui päättelemään Atlantiksen tähtiporttiosoitteen Pegasus-galaksissa. Weir johti eri kansalaisuuksista koostuneen tutkimustyhmän muinaisten kadonneeseen kaupunkiin, vaikka paluusta ei ollut varmuutta. Hän joutui Replikaattorien vangeiksi joista pari kapinallista kertoo Klooni Weirille ja muille että hänet tapettiin koska hänestä tuli osaksi Replikaattori ollessaan kuolemassa ja näin hän oli vaaraksi Replikaattoreille mutta voi myös olla että heille kaikille haluttiin uskotella Elizabethin kuolleen jotta häntä ei etsittäisi.
Hyvä hallintotapa
Hyvä hallintotapa (engl. "Corporate governance") on määritelty mm. organisaation hallintojärjestelmäksi, jolla organisaatiota johdetaan ja valvotaan sekä toiminnan organisoinniksi sidosryhmien edut huomioon ottavalla tavalla. Hyvä hallintotapa käsittää suhteet paitsi omistajiin myös muihin sidosryhmiin.
Hyvään hallintotapaan kuuluu omistajien oikeuksien suojeleminen, omistajien tasapuolinen kohtelu, omistajien lakisääteisten oikeuksien tunnustaminen ja heidän osallistumisensa rohkaiseminen, organisaation taloudellisten tietojen oikea-aikainen ja tarkka raportointi sekä organisaation johtoelimen ohjaus- ja valvontatehtävät ja tilivelvollisuus. Valvontatehtävät käsittävät huolehtimisen siitä, että taloudellisten tietojen raportointi on oikea-aikaista ja tarkkaa, että tilintarkastus, sisäinen valvonta, riskienhallinta, lakien ja määräysten noudattaminen ja johtamis- ja hallintokäytännöt on järjestetty asianmukaisesti ja että merkittävimpiä liiketoimia ja eturistiriitatilanteita tarkastellaan riittävästi ja niihin reagoidaan tarvittaessa.
Matti Mattila: Tehtävänä valvonta (2006). ISBN 952-91-9897-3.
Kanadan avaruusjärjestö
Kanadan avaruusjärjestö (, ) on Kanadan avaruustoiminnan suurin rahoittaja.
Kanadan avaruustoiminta alkoi 1960-luvun alussa. Kanada on ollut edistyksellinen muun muassa tietoliikennesatelliittien käytössä (ks. Anik) ja edelläkävijöitä tutkasatelliittien kehittämisessä ja käytössä (Radarsat).
Kanada on ollut Euroopan avaruusjärjestön (ESA) liitännäisjäsen alkaen 1. tammikuuta 1979 pyrkimyksenä päästä Yhdysvaltojen suljetun avaruusmarkkinan riippuvuudesta. Kanadan kansallinen markkina on liian pieni ja täysin valtion rahoittama. ESA-toiminta on mahdollistanut kanadalaisen avaruusteknologian (katso esimerkiksi Canadarm2) myyntiä globaalisti.
Vuonna 2010 Kanadan hallitus aikoi nostaa CSA:n budjettia. Vuonna 2011 budjetti nousi 8,7 prosenttia, mikä merkitsee ilmeisesti kaukokartoitukseen kohdistuvan panostuksen kasvua noin 70 prosentilla.
Vuoden 2011 alkupuolella Kanadan pääministeri Stephen Harper on budjettiesittelyssään esittänyt Kanadan avaruustoiminnan katselmusta – tämä on ilmeisesti keino korottaa avaruusbudjettia ja samalla mahdollisuus myös myydä valtionyhtiöitä ulkomaalaisomistukseen, jos valtiontalous vaatii toiminnan kutistamista. Se, meneekö Harperin esittämä budjetti läpi parlamentista, on epävarmaa.
Kesäkuussa 2011 arvellaan, että CSAn budjetti saavuttaa huippunsa 424,6 miljoonaa dollaria vuonna 2011 ja sen jälkeisinä kahtena vuotena putoaa yhteensä 34 prosenttia. Pudotus liittyy Kanadan julkisen talouden ylikulutuksen vähentämiseen englantilaisen leikkausmallin mukaisesti. Kanadalainen avaruusteollisuus on etsinyt Kanadan ulkopuolisia markkinoita edeltävät pari vuotta, mutta budjettileikkaus tuhonnee osan avaruusteollisuudesta. Maaliskuun alussa 2012 CSAn budjetti näyttää putoavan 14% eli edellisen vuoden 424 miljoonasta Kanadan dollarista 363 miljoonaan Kanadan dollariin.
Entinen meriupseeri ja astronautti Marc Garneau oli CSA:n pääjohtaja vuodet 2001–2005 eroten pyrkiessään eduskuntaan. Vuodet 2006 ja 2007 CSA:ta johtivat väliaikaisina Carole Lacombe (2006–2007) ja Laurier Boisvert (yhdeksän kuukautta vuonna 2007). Guy Bujold toimi pääjohtajana 1. tammikuuta 2008 – 2. syyskuuta 2008. Sen jälkeen CSA:n pääjohtajana on toiminut kanadalainen astronautti Steven MacLean.
CSA:n pääjohtajat
Yhdeksän kanadalaista avaruuslentäjää on osallistunut 13 NASAn miehitetylle lennolle ja kaksi avaruuslentäjää Sojuz-lennolle:
Huom: Michael McKay erosi lääketieteellisten syiden takia ja Kenneth Money erosi 1992, kahdeksan vuotta valituksi tulostaan; kumpikaan ei lentänyt avaruudessa.
Lisäksi kanadalainen Telesat Canada omistaa 13 Anik-satelliittia, joista kolme on vielä käytössä. Toronton yliopisto on kehittänyt CanX-nanosatelliitteja.
Tanskan avaruustutkimusinstituutti
Tanskan avaruustutkimusinstituutti eli "Tanskan kansallinen avaruusinstituutti" on Tanskan avaruusjärjestö.
Tanskan tieteellisestä ja teollisesta avaruustoiminnasta vastaa tutkimusministeriö (forskninsministeriet). Tanskan avaruustutkimuslaitos (Dansk rumdforskningsinstitut, DSRI) oli tutkimusministeriön alainen laitos, joka mm. edusti Tanskaa ESA:ssa 2000-luvun alkupuolelle asti.
Vuoden 2007 alussa Tanskan avaruushallinnon organisaatiomalli muuttui. Uusi avaruushallinto on englanninkieliseltä nimeltään National Space Institute (NSI) ja siinä DSRI yhdistyi Tanskan teknillisen yliopiston avaruustoimintojen kanssa. Täten yliopisto-organisaatio sekä rahoittaa, tutkii että kouluttaa avaruusalalla.
Toiminnan pääpainot ovat aurinkokuntatutkimus, astrofysiikka ja maan kaukokartoitus.
Instituutin tehtävänä on tehdä avaruustutkimusta sekä toimia avaruusinstrumentoinnin ja -teknologian taitotiedon keskuksena. Tanska on toteuttanut neljä satelliittia:
Vuoden 2004 lopulla Tanska järjesti kilpailun tanskalaisen astronauttikandidaatin löytämiseksi. Vuonna 2007 valitut kandidaatit tutustuivat ESAaan.
Norjan avaruuskeskus
Norjan avaruuskeskus () on Norjan avaruusjärjestö.
Norjan avaruuskeskus toimi alussa Norjan opetusministeriön () kanssa läheisessä yhteistyössä toimivan säätiön rahoittamana.
Nykyisin se toimii Norjan kauppa- ja teollisuusministeriön alaisuudessa. Se hoitaa muun muassa Norjan suhteet Euroopan avaruusjärjestöön. Keskus sijaitsee Oslossa. Avaruuskeskuksen johtaja on avaruustieteen professori Bo Andersen.
Avaruuskeskus omistaa Norsk Romsenter Eiendom AS -yhtiön kautta muun muassa 90% Andøyan rakettikoealueesta Kongsberg Defence & Aerospace -yhtiön omistaessa loput 10% osakkeista. Kongsberg on testannut ohjuksia kyseisellä koealueella. Avaruuskeskus omistaa 50% Kongsberg Satellite Services A.S. (KSAT) -yhtiöstä, joka omistaa Tromsø Station (TSS) ja Svalbard Station (SvalSat) eli kaksi satelliittimaa-asemaa Pohjois-Norjassa. TSS operoi Local User Terminal (LUT) eli Norjan maa-asemaa COSPAS/SARSAT-meripelastusjärjestelmässä, jonka työn rahoittaa Norjan oikeusministeriö. Tästä palvelusta aiotaan luopua. TSS vastaanottaa ESAn ja Kanadan kaukokartoitussatelliittien dataa Euroopassa ja omaa yksinoikeuden eräiden satelliittien keräämän datan jälleenmyyntiin EU:ssa. SvalSat Huippuvuorilla vastaanottaa eräiden polaariradan kaukokartoitussatelliittien dataa ja komentaa osaa niistä.
Norjan avaruushallinto suunnitteli kansallisen satelliitin kehittämistä 1990-luvun alusta, jolloin kaavailtiin Nisse-nimistä mikrosatelliittia. Norjalainen AISSat-1-satelliitti laukaistiin intialaisella PSLV-C15-kantoraketilla polaariradalle heinäkuussa 2010. Nimensä mukaisesti satelliitti seuraa Norjan merialueen lähistöllä liikkuvien laivojen AIS-viestejä. Satelliitti oli jatkoa norjalaiselle AIS-laitteelle, joka toimitettiin kansainväliselle avaruusasemalle vuonna 2009, jolloin laite kuljetettiin japanilaisella HTV-rahtialuksella asemalle. Norjan toinen AISSat-satelliitti, AISSat-2, laukaistiin Sojuz 2-1B -raketilla Baikonurin avaruuskeskuksesta heinäkuussa 2014. AISSat-2 rakennettiin päivitettynä versiona ensimmäisestä satelliitista.
Norjan avaruustoiminnasta osa on julkisen sektorin rahoittamaa, sekä toiminta Norsk Romsenterin kautta Euroopan avaruusjärjestössä että toiminta Euroopan komission avaruusohjelmissa, joihin EU:n ulkopuolinen Norja joutuu tekemään erillissopimuksia EU:n kanssa. Tämän lisäksi on norjalaista kaupallista toimintaa, joka liittyy etenkin Telenorin toimintaan satelliittitietoliikenteessä.
Vuoden 2011 lopussa Norjan ja Espanjan puolustusministeriöt ovat päättäneet hankki yhteistä satelliittitietoliikenteen kapasiteettia HisNorSat-hankkeen puitteissa. Kyse on Norjassa sen "Norwegian Military Satcom Program"-ohjelman osasta, koko ohjelmaan panostetaan 600 miljoonaa dollaria viidessä vuodessa. Satelliitti toimii aikanaan asemassa 29 astetta itäistä pituutta.
Ruotsin avaruushallinto
Ruotsin avaruushallinto (Rymdstyrelse) toimii Ruotsin valtion yhdyselimenä kansainvälisessä avaruusalan yhteistyössä (ml. ESA) ja on vastuussa kaikesta Ruotsin valtion rahoittamasta avaruustoiminnasta siltä osin kuin se koskee tutkimusta ja kehitystyötä.
Tämä vuonna 1972 perustettu Avaruusvirasto on Ruotsin elinkeinoministeriön (näringsdepartementet) alainen keskusvirasto, joka saa rahoituksensa tutkimushankkeisiin opetusministeriöltä (utbildningdepartementet).
Tekniset tehtävät Avaruusvirasto antaa toimeksiantoina Svenska Rymdaktiebolaget-yhtiölle eli Swedish Space Corporation (SSC).
Organisaation pääjohtaja oli vuoteen 2009 asti Per Tegner, joka toimi 2000-luvulla noin viisi vuotta ESAn neuvoston puheenjohtajana. Rymdstyrelse'n budjetti on 80 miljoonaa euroa. Avaruushallinto omistaa Kiirunassa sijaitsevan Esrange-avaruuskeskuksen. Avaruushallinto on käynyt vuodesta 2007 lähtien keskusteluja ballistisen radan avaruusturistilentojen toteuttamisesta Kiirunasta. Uusi johtaja on Olle Norberg.
Ruotsin avaruustoiminnan alku oli 1950-luvun lopussa tehty rakettilaukaisu. Omaa satelliittia kaavailtiin jo vuonna 1967.
Kun oman seuraavan satelliitin kehitys ei näytä 2010-luvulla alkavan, Ruotsin avaruushallinto on vuonna 2011 luonut yhteyksiä sekä NASA Ames-keskuksen että Yhdysvaltain ilmavoimien U.S. Air Force Research Laboratoryn kanssa piensatelliittien teknologioiden kehittämisessä.
Promoe
Promoe (oik. Mårten Edh, syntyjään Nils Mårten Ed, s. 28. huhtikuuta 1976) on ruotsalainen rap-artisti ja Looptroop Rockers -hip hop ryhmän jäsen. Promoe on jo useita vuosia keikkaillut ympäri maailmaa. Promoe räppää ruotsiksi ja englanniksi.
Promoen kantaa ottavat sanoitukset ovat suurelta osin poliittista yhteiskuntakritiikkiä ja puhuvat rasisminvastaisuuden, globalisaatiokriittisyyden ja pasifismin puolesta.
Promoen uusimmasta, "Svennebanan" -biisistä on povattu Ruotsin virallista kesähittiä. Se kritisoi ja käsittelee ns. "medel-svensson" eli keskivertoruotsalaisen elämää huumorilla höystettynä. Ruotsin media on pahoitellut, että moni ruotsalainen ei ymmärrä kappaleen sanomaa.
Sveitsin avaruustoimisto
Sveitsin avaruustoimisto (, SSO), edustaa Sveitsiä Euroopan avaruusjärjestössä. Se rahoittaa ESAa vuosittain noin 140 miljoonalla Sveitsin frangilla eli noin 116 miljoonalla eurolla, joka on yli 3 % ESAn budjetista. Sveitsin avaruusteollisuuden liikevaihto on noin 170 miljoonaa Sveitsin frangia.
Sveitsi ja Norja ovat ainoat ESA-jäsenmaat, jotka eivät ole EU:n jäseniä. SSO rahoittaa myös kansallisen avaruusohjelmansa projektit ESAn kautta nk. Prodex-ohjelman kautta.
Tutkimuslaitoksia
Yhdistyksiä
Yrityksiä
Once Upon a Time in the North
Once Upon a Time in the North (FD020) on kokkolalaisen Immortal Souls -yhtyeen kaksi CD:tä käsittävä kokoelmalevy, jonka Fear Dark -levy-yhtiö julkaisi digipak-painoksena vuonna 2005. Julkaisu käsittää Immortal Soulsin äänitetyn historian käänteisessä järjestyksessä. Ensimmäisen CD:n kappaleet on masteroinut uudelleen vuonna 2004 Martin Groeneveld Mailmen Studiossa Utrechtissa Hollannissa.
"Once Upon a Time in the Northin" ensimmäinen CD sisältää kaksi uutta kappaletta, ”Painweighted” ja ”Down in My Grave”, jotka Pete Loisa äänitti "OH6AI:ssa", Kokkolassa tammikuussa 2004. ”Painweightedilla” yhtye kokeili matalavireisempiä rytmejä yhdessä tutumman melodisen ilmaisun kanssa. Basisti-laulaja A. Särkiojan mukaan kappaleen sanoituksen innoitus tuli Mika Waltarin novellista ”Leikkaus”. Blues-/metallikappale ”Down in My Grave” kirjoitettiin "Ice Upon the Night" -albumia varten, mutta kappale jätettiin pois, koska se eroaa tyyliltään kyseisen julkaisun linjasta.
Kokoelmalevyn materiaaliin kuuluvat järjestyksessä EP:t "The Cleansing" ja "Divine Wintertime", "Reflections of Doom" -demokasetin kappaleet ”Hate Sender”, ”I am Me” ja ”Realm of Hatred” sekä "Immortal Souls" -demokasetin kappale ”Immortal”. Kappaleista ilmenee yhtyeen kehitys varhaisesta doom metalistaan nykyiseen melodiseen death metaliin. Toinen CD sisältää uudelleenjulkaistun "Under the Northern Sky" -albumin.
Kahdeksansivuinen kansilehti sisältää ”Painweighted” ja ”Down in My Grave” -kappaleiden sanoitukset, promootiokuvia vuosilta 1994–2002 sekä A. Särkiojan kirjoittaman katsauksen yhtyeen historiaan. Hän kirjoittaa kappaleiden ja sanoitusten taustoista, levytyssessioissa kohdatuista onnistumisista sekä vaikeuksista.
John Sheppard
John Sheppard on kuvitteellinen henkilö "Stargate Atlantis" -televisiosarjassa. Hän on Yhdysvaltain ilmavoimien everstiluutnantti (aiemmin majuri) ja läpäissyt Mensan tasokokeen. Sheppardia esittää Joe Flanigan.
Sheppard ajautui osaksi Atlantis-retkikuntaa lähes vahingossa. Hän toimi Jack O'Neillin helikopteripilottina tämän vieraillessa Etelämantereella. Tohtori Beckett lähetti helikopteria vastaan vahingossa muinaisten ohjuksen, jolloin Sheppard ja O'Neill pelastuivat niukin naukin Sheppardin lentäjäntaitojen ansiosta. Myöhemmin Etelämantereen tukikohdassa paljastui, että Sheppardilla oli elimistössään poikkeuksellisen vahva muinaisten geeni, jonka ansiosta hän pystyi käyttämään näiden tekniikkaa toisin kuin monet muut tau'rit. Elizabeth Weir kiinnostui Sheppardin kyvyistä ja pyysi tätä liittymään retkikuntaan. Jonkin aikaa asiaa harkittuaan Sheppard liittyikin mukaan, ja hän toimii Atlantiksessa ylimpänä sotilaskomentajana.
Sheppardin joukkue herätti vahingossa horroksessa olleet wraithit järjestettyään pelastusoperaation näiden emoalukseen. Lähes kaikki vangit saatiin pelastettua, mutta heränneet wraithit aiheuttivat ketjureaktion, joka herätti nukkuvat wraithit etuajassa ympäri galaksia. Myöhemmin Sheppardia on purrut wraithien esiaste iratus-hyönteinen, joka lähes tappoi hänet. Sheppardiin on myös kulkeutunut tohtori Beckettin kehittämä retrovirus, joka oli tarkoitettu muuttamaan wraithit ihmisiksi. Tällöin Sheppard alkoi nopeasti muuttua erityisen vaaralliseksi wraithiksi, ennen kuin virus saatiin neutraloitua.
Sheppard on neuvokas sotilas, joka on muun muassa pelastanut yksin Atlantiksen vihollisihmisten valtaamisyritykseltä, estänyt Rodney McKayn avustuksella Daedalus-avaruusaluksen tuhoutumisen, paennut useasti viime hetkellä wraithien kynsistä, puolustanut kyläyhteisöä näkymättömältä energiahirviöltä ja huijannut kaksi wraithien emoalusta tuhoamaan toinen toisensa.