hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Simon Wiesenthal
Simon Wiesenthal, KBE (31. joulukuuta 1908 Buczacz, Itävalta-Unkari (nykyinen Butšatš, Ukraina) – 20. syyskuuta 2005 Wien, Itävalta) oli itävallanjuutalainen arkkitehti ja toisen maailmansodan aikaisten natsirikollisten jäljittäjä.
Ihmisenä Wiesenthalia pidettiin omapäisenä, yhteistyökyvyttömänä ja huonosti kritiikkiä sietävänä. Wiesenthal joutuikin kritiikin kohteeksi sekä muiden juutalaisten että kotimaansa, Itävallan, taholta. Esimerkiksi 1950-luvulla Wiesenthal ja Maailman juutalaiskongressi olivat erimielisiä siitä, miten natseihin tulisi suhtautua: Wiesenthal vaati moraalista hyvitystä, kun taas juutalaiskongressi kaipasi myös rahallista hyvitystä Länsi-Saksalta Israelille. Itävallassa taas konservatiivit eivät pitäneet Wiesenthalin vanhojen asioiden kaivelusta, ja vasemmisto syytti – kuitenkin perusteettomasti – Wiesenthalia amerikkalaisten vakoojaksi.
Vuonna 2010 ilmestynyt elämäkerta kertoi Simon Wiesenthalin olleen Israelin tiedustelupalvelun Mossadin palkkalistoilla. Kirjaa siteeranneen New York Times -lehden mukaan itävallanjuutalainen Wiesenthal sai Mossadilta kuukausipalkkaa ja Israelin passin.
Wiesenthal syntyi rikkaaseen juutalaisperheeseen tuolloin Itävalta-Unkariin kuuluneessa Buczaczissa.
Hänen isänsä oli tukkukauppias. Wiesenthal opiskeli arkkitehdiksi Prahassa ja perusti oman arkkitehtitoimiston. Toisen maailmansodan syttyessä Wiesenthal asui silloin Puolalle kuuluneessa Lwówin kaupungissa (kaupunki kuuluu nykyisin Ukrainalle ja tunnetaan nimellä Lviv). Sodan alkuvaiheessa Neuvostoliiton vallattua Lwówin Wiesenthal lahjoi neuvostoliittolaisen virkamiehen ja vältti näin juutalaisille Neuvostoliiton valtaamilla alueilla yleisen kohtalon eli joko teloituksen tai karkotuksen Siperiaan. Natsi-Saksan vallattua Lwówin 1941 Wiesenthal joutui ensin pakkotyöleirille ja myöhemmin monille keskitysleireille. Vuoden 1945 toukokuussa amerikkalaiset vapauttivat Mauthausenin keskitysleirin, jossa Wiesenthal oli.
Sodan loputtua hän työskenteli jonkin aikaa Yhdysvaltain maavoimille ja keräsi tietoa Nürnbergin oikeudenkäyntejä varten. Wiesenthal perusti Linziin, Itävaltaan, dokumenttikeskuksen, jossa kerättiin laajan avustajaverkoston kokoamia tietoja natseista. Mielenkiinto Wiesenthalin työtä kohtaan kuitenkin väheni kylmän sodan voimistuessa, ja keskus suljettiin vuonna 1954. Wiesenthal kuitenkin avasi keskuksen uudelleen Wienissä vuonna 1961.
Wiesenthal ja hänen järjestönsä vaikutti yli 1 200 natsin oikeuteen tuomisessa. Merkittävimpänä saavutuksenaan Wiesenthal piti Adolf Eichmannin Argentiinassa vuonna 1960 tapahtunutta pidätystä. Muita merkittäviä saavutuksia olivat Treblinkan keskitysleirin johtajan, Franz Stanglin, pidätys Brasiliassa vuonna 1967 ja Anne Frankin pidättäneen natsiupseerin, Karl Silberbauerin, paikallistaminen.
Vuonna 1977 joukko amerikkalaisia rabbeja perusti Wiesenthalin nimeä kantavan Simon Wiesenthal -keskuksen Los Angelesissa, Kaliforniassa, jatkamaan Wiesenthalin työtä.
Olybrius
Anicius Olybrius oli Länsi-Rooman keisari 1. heinäkuuta – 23. lokakuuta vuonna 472.
Olybrius oli kotoisin Roomasta ja kuului erääseen ylimyssukuun. Olybrius meni naimisiin Valentinianus III:n tyttären Placidian kanssa noin vuonna 454. Ilmeisesti Valentinianus halusi saada Italian ylimystön edustajia puolellensa vastapainoksi mahtavalle kenraali Aëtiukselle. Vuonna 455 Valentinianus murhattiin, ja keisariksi nousi Petronius Maximus. Kun vandaalit hyökkäsivät Roomaan samana vuonna, pakeni Olybrius Konstantinopoliin. Vandaalit veivät mukanaan Afrikkaan Olybriuksen vaimon, tämän äidin, keisarinna Eudoxian, ja siskon Eudocian. Vandaalikuningas Geiserik pakotti nyt Eudocian menemään naimisiin poikansa Hunerikin kanssa.
Kun keisari Majorianus kuoli vuonna 461, halusi Geiserik, että Olybriuksesta tulisi uusi keisari. Hän lähetti myös Eudoxian ja Placidan Konstantinopoliin. Olybriuksesta ei kuitenkaan tullut keisaria, koska Libius Severus nousi valtaistuimelle. Vuonna 464 Itä-Rooman keisari Leo I nimitti Olybriuksen konsuliksi. Kun Severus kuoli vuonna 465, kannatti Geiserik taas sitä, että Olybriuksesta tulisi uusi keisari, mutta lopulta keisariksi julistettiin Anthemius. Kun Anthemiuksen ja Ricimerin välille syttyi riita vuonna 472, lähetti Leo Olybriuksen Roomaan neuvottelemaan heidän kanssaan. Ricimer päätti kuitenkin tappaa Anthemiuksen ja julistaa Olybriuksen keisariksi.
Olybriuksen hallituskaudesta ei tiedetä paljon mitään. Ricimer kuoli pian, ja Olybrius nimitti tämän veljenpojan Gundobadin uudeksi "magister militumiksi". Olybrius kuoli 23. lokakuuta, vain 13 päivää Ricimerin kuoleman jälkeen. Gundobad nimitti uudeksi keisariksi Glyceriuksen.
Kaupunginosa
Kaupunginosa on nimitys kaupungin kaavassa määritellylle kunnanosalle. Kunnat, jotka eivät ole kaupunkeja, on jaettu vastaavasti kunnanosiin.
Näiden jaotteluiden rinnalla on kaavoittamattomilla alueilla käytössä maarekisterikyläjako.
Bessie Smith
Bessie Smith (15. huhtikuuta 1894 – 26. syyskuuta 1937) oli yhdysvaltalainen jazz- ja blues-laulaja. Hän oli ensimmäisiä merkittäviä laulajia, jotka levyttivät jazzia ja bluesia.
Smith palkattiin aluksi tanssijaksi Moses Stokes -nimisen yhtiön show’hun, jossa mukana oli myös toinen kuuluisa blueslaulaja Ma Rainey. Raineyltä Bessie Smith ei saanut oppia laulamisessa, mutta sai sen sijaan neuvoja lavaesiintymistä varten. Vuonna 1913 Smith alkoi luoda omaa uraa laulajana Atlantassa. 1920-luvulla hänet tunnettiin jo maan eteläosissa ja itärannikolla.
Vuonna 1923 blueslevyt alkoivat mennä kaupaksi, ja New Yorkiin siirtynyt Smith sai sopimuksen Columbia recordsille. Tämän jälkeen Smith nousi nopeasti tähdeksi. Hänen menestynein kappaleensa oli levytys Alberta Hunterin kappaleesta "Down Hearted Blues". Smith esiintyi ahkerasti, ja hänestä tuli aikansa parhaiten palkattu musta viihdyttäjä. Hänen levyillään olivat mukana tuon ajan kuuluisat jazz-muusikot, kuten Louis Armstrong ja Fletcher Henderson. Smithin repertuaari ei käsittänyt pelkkää suoraviivaista bluesia, vaan hän esitti myös paljon ajan viihteellisempää musiikkia sekä joitakin jazzmaisia kappaleita.
Smithin uralle muodostui kuitenkin 1920-luvun lopulla suuria esteitä. Hän ajautui alkoholismiin, levymyynti kärsi pahoin suuresta lamasta, eivätkä viihdemaailman trendit enää olleet hänelle suotuisia bluesin jäädessä pois muodista. Smith ei kuitenkaan lakannut esiintymästä, vaan lauloi klubeilla, esiintyi epäonnistuneessa Broadway-musikaalissa ja pääsi myös valkokankaalle eräässä musiikkielokuvassa.
Kuuluisa tuottaja John Hammond pyysi Smithiä levyttämään Okeh-levymerkille vuonna 1933. Nämä levytykset jäivät Smithin viimeisiksi. Hammond ei ollut tyytyväinen siihen, että Smith levytti nyt swingkaudelle tyypillisempää musiikkia bluesin sijaan. Tuolloin levytetyistä neljästä kappaleesta, joihin sisältyivät "Take Me for a Buggy Ride" ja "Gimme a Pigfoot", tuli kuitenkin Smithin tunnetuimpia. Smith jatkoi esiintymislavoilla kiertämistä kuolemaansa asti lisäten swing-kappaleita ohjelmistoonsa.
Smith loukkaantui vakavasti 26. syyskuuta 1937 auto-onnettomuudessa matkalla Memphisistä Clarksdaleen. Hänet vietiin läheiseen sairaalaan, jossa hänen kätensä amputoitiin. Smith ei kuitenkaan toipunut onnettomuudesta vaan kuoli seuraavana aamuna. Myöhemmin on arvioitu, että Smithillä olisi saattanut olla vielä mahdollisuuksia comebackiin John Hammondin avustuksella.
Smithin vaikutus myöhempiin laulajiin on ollut valtava. Esimerkiksi Billie Holiday, Mahalia Jackson ja Janis Joplin nimeävät kaikki Smithin tärkeäksi vaikutteiden antajaksi. Vuonna 1970 Joplin auttoi kustantamaan Bessie Smithille kunnollisen hautakiven nimettömän haudan tilalle. Jälkikäteen on esitetty arvioita, että Smith oli aikansa muihin laulajiin verrattuna ylivoimainen. Hänen voimakkaan äänensä on katsottu voittaneen varhaisen nauhoitustekniikan rajoitukset, minkä takia hänen ensimmäisiäkin nauhoituksiaan voidaan yhä pitää kuuntelua hyvin kestävinä levytyksinä.
Eyes Wide Shut
Eyes Wide Shut on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut Stanley Kubrickin ohjaama eroottinen jännityselokuva, joka perustuu Arthur Schnitzlerin novelliin "Unikertomus" (). Elokuva jäi Kubrickin viimeiseksi. Hän menehtyi noin viikon kuluttua saatuaan elokuvan lopullisen version leikkaustyön valmiiksi. Kubrick itse piti elokuvaa uransa parhaana saavutuksena. Elokuvan kuvaukset kestivät 400 päivää, joka on tällä hetkellä pisin aika joka yhdelläkään elokuvalla on kestänyt kuvata.
Lääkäri Bill Harford (Tom Cruise) joutuu suunniltaan, kun hänen vaimonsa (Nicole Kidman) kertoo ajatelleensa pettämistä. Bill harhailee ympäriinsä koko yön, ja kokee kummallisia, mahdollisesti kuvitteellisia seikkailuja. Hän päätyy kuokkavieraaksi salaperäisen kultin orgioihin, jää kiinni ja melkein pääsee hengestään. Seuraavana päivänä hän yrittää selvittää, mikä osuus seikkailuista oli kuvitteellista ja mikä totta. Elokuvan aikana oudot yölliset tapahtumat eivät saa selitystä.
Elokuva sai kriitikoilta hyvän vastaanoton. Rotten Tomatoes -kerääjäsivustolla 74 prosenttia kriitikoista on antanut sille myönteisen arvostelun. Vastaanotto teatterilevityksessä ei tosin ollut yhtä menestyksekäs ja monet kutsuivat elokuvaa "taiteelliseksi aikuisviihteeksi".
Conspiracy.com
Conspiracy.com on vuonna 2001 Yhdysvalloissa valmistunut tietoteknikoista kertova jännityselokuva. Elokuvan alkuperäinen nimi oli Antitrust Microsoftia vastaan sovelletun Yhdysvaltojen lain mukaan. Nimi vaihdettiin Euroopan levitystä varten, koska alkuperäisen nimen ei uskottu olevan niin tunnettu. Elokuva on satiiri Microsoftin ja vapaan ohjelmoinnin, kuten Linuxin, huonoista väleistä.
Elokuvassa kuvataan nuoria innokkaita ohjelmoijia, jotka perustavat uuden yrityksen. Kontrastina pienyritykselle on suuryritys nimeltä NURV, joka tarjoaa rahaa, viihtyisän työympäristön ja mahdollisuuksia luovaan työskentelyyn. NURVin pääjohtaja vaikuttaa aluksi mukavalta ja ystävälliseltä, mutta lopulta elokuvan sankari saa selville yrityksen pimeän puolen...
Glycerius
Glycerius (noin 420 – noin 480) oli Länsi-Rooman keisari vuonna 473–474.
Vuonna 472 Länsi-Roomaa todellisuudessa hallinnut Ricimer syrjäytti keisari Anthemiuksen ja julisti erään Olybriuksen keisariksi. Ricimer ja Olybrius kuitenkin kuolivat pian tämän jälkeen. Ricimerin veljenpoika, josta oli tullut uusi "magister militum", päätti tehdä Glyceriuksesta keisarin. Glycerius oli tuolloin "comes domesticorum", palatsikaartin komentaja Ravennassa. Glycerius julistettiin keisariksi maaliskuun alussa vuonna 473.
Kun Itä-Rooman keisari Leo I sai kuulla Glyceriuksesta, lähetti hän erään Julius Nepoksen kukistamaan häntä. Kun Nepos pääsi perille seuraavana vuonna, Glycerius antautui ilman taistelua. Nepos teki Glyceriuksesta Salonan piispan ja julistautui itse keisariksi.
Boeing 767
Boeing 767 on kaksimoottorinen laajarunkoinen (matkustamossa kaksi käytävää) matkustajalentokone. Sitä voidaan pitää Boeing 757:n laajarunkoisena versiona. Konetyypin valmistaja on Yhdysvaltalainen Boeing Commercial Airplanes. B767 on keskipitkän ja pitkän kantaman lentokone, jolla voidaan lentää myös mannerten välisiä lentoja. B767 on laajarunkoisista lentokonekonetyypeistä kapein.
Boeing on ilmoittanut saaneensa 24. helmikuuta 2011 sopimuksen KC-46 -tankkerin kehittämiseen 767-koneen pohjalta.
Boeing 767 on yksi luotettavimmista lentokonetyypeistä. 767 on ollut osallisena neljässä onnettomuudessa, joissa on tullut kuolonuhreja; yksi onnettomuus aiheutui teknisestä viasta (Lauda Air 26.5.1991, 223 kuollutta), yksi lentokoneen kaappaamisesta, mikä johti polttoaineen loppumiseen (Ethiopian Airlines 23.11.1996, 125 kuollutta), yksi kone putosi maahan, kun perämies tarkoituksellisesti ohjasi koneen syöksyyn ilmeisesti itsemurhatarkoituksessa (EgyptAir 31.10.1999, 217 kuollutta), ja yksi kone törmäsi laskeutuessaan nousevaan maastoon huonoissa sääoloissa (Air China 15.4.2002, 128 kuollutta). Lisäksi kaksi tämän tyypin konetta tuhoutui 11.9.2001 New Yorkin terrori-iskuissa (American Airlines, 92 kuollutta; United Airlines, 65 kuollutta).
Käymäjärven kivi
Käymäjärven kivi on Pohjois-Ruotsin Norrbottenissa Pajalan kunnan Käymäjärven kylällä Vinsavaaran luoteispäässä sijaitseva kivi. Kiven pinnassa on havaittavissa jälkiä, joiden on tulkittu muistuttaneen riimukirjoitusta. Nykytutkimuksen valossa kyseessä on erikoinen luonnonmuodostuma.
Ensimmäiset tiedot kivestä löytyvät Olof Rudbeckin (1630–1702) teoksesta "Atlantica" (1689). Teoksen mukaan kivessä on kolme kruunua ja tulkitsematonta kirjoitusta. Nykyisin kruunuja ei ole havaittavissa. Saamelaiset ja muut paikalliset asukkaat pitivät kiveä viestinä esi-isiltään. 1700-luvulla Maupertuiksen mukaan lappalaiset olivat jopa arvelleet kiven sisältäneen kaiken heiltä puuttuvan tiedon.
Muita kivestä kirjoittaneita tutkijoita ovat Eric Brunnius (1706–83) teoksessaan Tornion kaupungista ja sen lähipitäjistä ("De urbe Torna", 1731) ja Anders Celsius (1701–1744). Käydessään seudulla astemittausretkellä Celsius ja Pierre Louis Moreau de Maupertuis tutustuivat kiveen 11. huhtikuuta 1737. Celsius, joka oli myös runologi (riimukirjoitusten tutkija), katsoi, että kirjoitus ei ole ainakaan skandinaavista riimukirjoitusta. Molemmat kirjasivat merkit ylös, ja Celsius raportoi löydöstä Royal Societylle ja Maupertuis muun muassa Preussin kuninkaalliselle tiedeakatemialle vuonna 1747. Maupertuisin mukaan eläinten tapaan asuvilla lappalaisilla ei olisi voinut olla mitään muistiinmerkitsemisen arvoista tai taitoa sellaiseen, joten jos uurteet olisivat kirjoitusta, niiden olisi täytynyt olla varhaisemman ja lämpimämmän ilmaston sivilisaation tuotetta.
Herva ym. pitävät historiassa Käymäjärven kivestä käytyä keskustelua osoituksena Lapin eksotisoimisesta ja kolonialisoimisesta. Alueeseen on liitetty odotuksia aarteista, jotka ovat joko materiaalisia tai symbolisia, kuten kivi varhaisimpana tunnettuna merkkinä kirjoitetusta kielestä.
Vuonna 2018 julkaistussa tutkimuksessa kiven kuviot on osoitettu luonnonmuodostumiksi. Tutkimuksen teki Oulun yliopiston arkeologian ja historian tutkijaryhmä, jota johti arkeologian professori Vesa-Pekka Herva, ja tutkimuksen julkaisi Cambridge Archaeological Journal.
Julius Nepos
Julius Nepos (noin 430–480) oli Länsi-Rooman keisari vuosina 474–475 ja samalla myös Länsi-Rooman viimeinen laillinen keisari.
Nepos oli Itä-Rooman keisari Leo I siskontyttären mies ja hänen isänsä Nepotianus oli ollut magister militum vuosien 458-461 tienoilla. Vuonna 474 Leo lähetti Nepoksen kukistamaan Glyceriusta jonka "magister militum" Gundobad oli julistanut keisariksi. Glycerius antautui Nepokselle ja hänestä tehtiin Salonan piispa. Rooman senaatti vastusti Neposta tämän Itä-Rooman yhteyksien takia, mutta hänet kruunattiin Roomassa Zenon lähettilään läsnä ollessa. Hän oli keisari, mutta hänen valtansa rajoittui vain Italiaan ja Dalmatiaan, koska Välimeren saaretkin olivat joutuneet vandaalien haltuun.
Nepoksella ei ollut kovinkaan paljon sotilaallista voimaa, minkä vuoksi neuvottelut olivat hänen ainoa keinonsa visigootteja ja vandaaleja vastaan. Hän saikin neuvottelujen visigoottien kuninkaan Eurikin kanssa avulla säilytettyä valtakunnallaan jonkinlaisen jalansijan nykyisen Provencen alueella, muun Gallian ollessa käytännössä menetetty. Sen sijaan neuvottelut vandaalien kanssa sujuivat huonommin, sillä Nepoksen oli tunnustettava tosiasiat ja virallisesti todeta Pohjois-Afrikan, Sisilian, Sardinian, Korsikan ja Baleaarien kuuluvan vandaaleille.
Nepos teki virheen nimittäessään erään Orestesin "patriciukseksi". Orestes karkotti 28. elokuuta 475 Nepoksen ja julisti oman poikansa keisariksi. Romulus Augustus oli Oresteksen ja erään roomalaisen naisen poika.
Nepos pakeni Dalmatiaan jossa hän jatkoi hallitsemista keisarina. 4. syyskuuta 476 Odovakar valtasi Ravennan, tappoi Orestesin ja syrjäytti Romuluksen. Itä-Rooman keisari Zenon hyväksyi että Odovakar olisi Italian uusi hallitsija, arvonimeltään "dux" eli herttua. Näin Länsi-Rooman keisarius lakkasi.
Vuonna 479 Nepos yritti kaapata takaisin vallan Italiassa. Nepoksen aikeista ei kuitenkaan tullut mitään. Hänen omat sotilaansa tappoivat hänet, joko 25. huhtikuuta, 9. toukokuuta tai 22. kesäkuuta vuonna 480. Erään lähteen mukaan syrjäytetty keisari Glycerius taas yritti kostaa Nepokselle ja olisi ollut osallinen Nepoksen murhassa.
Friedrichshafen FF 41
Friedrichshafen FF 41 oli saksalaisen Friedrichshafen Flugzeugbaun suunnittelema ja valmistama varsin isokokoinen , puurakenteinen, kolmipaikkainen, kaksitasoinen ja kaksimoottorinen vesi- ja tiedustelulentokone.
FF 41 oli käytössä Suomen lisäksi ainakin Saksassa ja Virossa.
Helmikuusta 1916 alkaen tuotettu kone suunniteltiin alun perin torpedoiden kuljettamiseen. Siinä oli kolmen hengen miehistö. Koneen voimanlähteenä oli kaksi 150 hevosvoiman Benz Bz III -moottoria, jotka oli sijoitettu metallikoteloon. Mallia valmistettiin kahdella erilaisella pyrstöratkaisulla ja niitä valmistettiin lopulta ainoastaan yhdeksän kappaletta.
A-mallista kehitettiin erityisesti torpedojen kuljettamiseen tarkoitettu muunnos FF 41AT, jossa rungon muotoilua oli muutettu ja alkuperäiset kolmoissivuperäsimet oli korvattu tavanomaisella. FF 41AT-mallia valmistettiin viisi kappaletta.
Suomen ilmavoimille ostettiin 26. marraskuuta 1918 Tallinnan saksalaiselta lentoasemalta yksi FF 41AT-kone. Yksilön tunnukseksi tuli 6.A1 ja se kuljetettiin alkuvuodesta 1919 osina Sortavalaan, missä se kunnostettiin ja koelennettiin. Vuonna 1922 se siirrettiin korjattavaksi Ilmailutelakalle Santahaminaan, jossa rungon etuosan muotoa muutettiin ja torpedoripustimet poistettiin. 21. marraskuuta 1922 alkaen sillä lennettiin kolme lyhyttä paikallislentoa ja alkukesästä 1923 vielä viisi lentoa, viimeinen lento oli 4. heinäkuuta 1923. Moottoreita ei saatu koskaan toimimaan kunnolla ja kone poistettiin rekisteristä 22. tammikuuta 1924. Kyseisen yksilön tunnettu lentoaika on 3 h 20 min.
Vuosina 1918–1924 käytössä ollut kone, jonka lempinimi oli "Friedrichshafen-suurkone", oli Suomen ilmavoimien ensimmäinen kaksimoottorikone.
ISO 9362
ISO 9362 (tunnetaan myös nimillä SWIFT-BIC, BIC-osoite, BIC-koodi tai SWIFT-osoite) on standardi pankkien osoitteille, jonka on hyväksynyt Kansainvälinen standardointiorganisaatio ISO. Jokaisella pankilla on oma uniikki osoitteensa. Näitä osoitteita käytetään pankkien välisessä maksuliikenteessä, erityisesti kansainvälisissä pankkisiirroissa. SWIFT () hoitaa osoitteiden rekisteröinnin ja pitää yllä osoiteluetteloa. Tämän vuoksi ISO 9362:n mukaisia pankkien osoitteita kutsutaan usein SWIFT-osoitteiksi. Nimitys BIC-osoite tulee sanoista "Bank Identifier Code".
Osoite sisältää 8–11 merkkiä:
Kun käytetään kahdeksan merkin osoitetta, viittaa se aina pääkonttoriin.
Deutsche Bank on kansainvälinen pankki, jonka pääkonttori on Frankfurtissa, Saksassa. Pääkonttorin SWIFT-osoite on DEUTDEFF:
Deutsche Bank on antanut yksittäisille konttoreille tarkempia osoitteita, jotka ovat 11 merkin pituisia. Tämä mahdollistaa maksujen kohdistamisen valittuun konttoriin. Esimerkiksi, DEUTDEFF500 kohdistaisi maksun Deutsche Bankin konttoriin Bad Homburgiin.
23. kesäkuuta 2006 The New York Times julkisti artikkelissaan "Bank Data Is Sifted by U.S. in Secret to Block Terror", että CIA saa SWIFTilta tietoonsa valuuttaliikennetietoja osana terrorisminvastaista taistelua.
Bari (kaupunki)
Bari on Etelä-Italiassa Adrianmeren rannalla sijaitseva kaupunki, joka tunnettiin antiikin aikaan nimellä Barium. Bari on Apulian alueen ja Barin metropolikaupungin pääkaupunki ja tärkein satamakaupunki. Barissa asuu noin 326 000 asukasta, ja se on Italian yhdeksänneksi suurin kaupunki. Kaupungissa on paljon historiallisesti arvokkaita nähtävyyksiä. Kaupungissa toimii muun muassa kemian-, metalli-, tekstiili- ja elintarviketeollisuutta sekä öljynjalostusta. Kaupungissa on yliopisto (Università degli Studi di Bari) ja teknillinen korkeakoulu (Politecnico di Bari).
Barin maakunta
Bari oli yksi Italian maakunnista. Vuoden 2015 alussa sen korvasi Barin metropolikaupunki. Maakunnan pääkaupunki oli Bari.
Maakunta sijaitsi Apuliassa, niemimaan ”saappaankoron tyvessä” Etelä-Italiassa. Se käsitti noin 5 138 neliökilometrin laajuisen alueen. Maakunnan asukasluku oli toiminnan päättyessä noin 1,3 miljoonaa. Maakunnassa oli 41 kuntaa.
Vuonna 2009 seitsemän kuntaa Barin pohjoisosista liitettiin uuteen Barletta-Andria-Tranin maakuntaan.
Simon Wiesenthal -keskus
Simon Wiesenthal -keskus on Simon Wiesenthalin mukaan nimetty kansainvälinen, erityisesti juutalaisten asiaa ajava ihmisoikeusjärjestö. Keskus on maailman vaikutusvaltaisin juutalaisjärjestö. Nykyinen keskuksen johtaja on amerikkalainen historioitsija ja tohtori Efraim Zuroff.
Järjestön perusti vuonna 1977 joukko kalifornialaisia oikeistolaisrabbeja johtohahmonaan rabbi Marvin Hier, joka osti itselleen Simon Wiesenthalin nimen käyttöoikeudet. Wiesenthalilla itsellään ei ollut nimen lisäksi varsinaista tekemistä nimeään kantavan järjestön kanssa.
Järjestön toiminta perustuu holokaustin muiston vaalimiselle ja suvaitsevaisuuden sekä ihmisten välisten yhteisymmärryksen edistämiseen. Erityisesti järjestö keskittyy rasismin, antisemitismin, terrorismin ja kansanmurhien vastustamiseen. Tärkein tehtävä on kuitenkin toisen maailmansodan aikaisten natsirikollisten jahtaaminen.
Simon Wiesenthal -keskuksen jäseninä on yli 400 000 perhettä. Järjestön päämaja sijaitseen Los Angelesissa, ja sillä on lisäksi toimistot New Yorkissa, Torontossa, Miamissa, Jerusalemissa, Pariisissa ja Buenos Airesissa.
Keskus on myös muun muassa vaatinut Euroopan unionia poistamaan tuen palestiinalaishallinnolle. Kalifornian kuvernöörin vaaleissa se tuki avoimesti Arnold Schwarzeneggeriä. Simon Wiesenthal -keskuksen painostuksen ansiosta yksikään Hollywoodin suurista elokuvastudioista ei suostunut levittämään Mel Gibsonin kohuttua, juutalaisvastaiseksi väitettyä Jeesus-elokuvaa "The Passion of Christ".
Marraskuussa 2005 Simon Wiesenthal -keskus selvitti sotarikoksista epäillyn lääkärin Aribert Heimin piileskelleen Espanjassa 20 vuoden ajan. Samassa kuussa se julkisti lisäksi neljän muun natsin nimen Saksan viranomaisille. Wiesenthal-keskuksen tavoitteena on saada jo varsin iäkkäät natsit kiinni, ennen kuin he ehtivät kuolla.
Lästimaksu
Lästimaksu oli merimiesten huoltotoimintaan ja meripelastustoiminnan edistämiseksi kerättävä veronluonteinen maksu.
Sitä maksoivat kaikki suomalaiset kauppamerenkulkuun tarkoitetut rekisterivelvolliset alukset. Samoin sitä maksoivat Suomeen liikennöivät ulkomaiset alukset. Lästimaksu maksettiin kerran vuodessa tullitoimistoon tulo- tai menoselvitettäessä alusta ulkomaan liikenteessä ensimmäisen kerran kunakin vuonna. Laki lästimaksusta kumottiin vuoden 2015 alusta.
Lästimaksun suuruus oli 0,1 euroa kerrottuna aluksen nettovetoisuutta osoittavalla kokonaisluvulla. Vuoden 2012 talosarvioesityksessä tätä veronluonteista maksua oli arvioitu kertyvän 800 000 euroa. Lästimaksuina jaettavat varat jaettiin kokonaisuudessaan edellisen vuoden kerättyjen lästimaksujen toteutuman perusteella. Avustukset myönnettiin Liikenneviraston määrittelemistä toiminnoista aiheutuviin menoihin.
Mikko Heiniö
Mikko Kyösti Heiniö (s. 18. toukokuuta 1948 Tampere) on suomalainen säveltäjä ja musiikkitieteilijä. Hän opiskeli sävellystä Sibelius-Akatemiassa (diplomitutkinto 1977) Joonas Kokkosen ja Berliinissä Witold Szalonekin johdolla. Lisäksi hän opiskeli musiikkitiedettä Helsingin yliopistossa ja väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1984. Heiniö on toiminut musiikkitieteen professorina Turun yliopistossa 1986–2005.
Heiniö on säveltänyt yhdeksän pianokonserttoa (mm. "Hermes" sopraanolle, pianolle ja jousiorkesterille (1994), "Khora" pianolle ja viidelle lyömäsoittajalle (2001) ja "Kuukonsertto" pianolle, mezzosopraanolle ja orkesterille (2008). Hänen teoslistaansa kuuluu myös kolme sinfoniaa, orkesterilaulusarja "Syyskesän laulu", viulukonsertto "Alla madre", urkukonsertto ja neljä oopperaa: "Riddaren och draken", "Käärmeen hetki", "Eerik XIV" ja "Johanna." Lisäksi Heiniön tuotantoon kuuluu eri kokoonpanoille sävellettyä kamari- ja vokaalimusiikkia, mm. "Sextet" (2000) laulajalle ja viidelle soittajalle. Mikko Heiniö on myös säveltänyt lukuisia kuoroteoksia.
Heiniö asuu Turussa ja toimii vapaana taiteilijana. Hänen toisen oopperansa "Käärmeen hetki" kantaesitys oli 15. syyskuuta 2006 Suomen kansallisoopperassa. "Eerik XIV" oli Turun kaupungin tilausteos säveltäjä Mikko Heiniöltä ja libretisti Juha Siltaselta Turun kulttuuripääkaupunkivuoden 2011 kunniaksi.
Sävellystyönsä ohessa Heiniö on toiminut lukuisissa luottamustehtävissä kuten varapuheenjohtajana Säveltäjien tekijänoikeustoimisto Teostossa vuosina 1999-2014 ja Suomen Säveltäjät 
ry:n puheenjohtaja vuosina 1992-2010. Hän on myös julkaissut useita kirjoja ja lukuisia artikkeleita suomalaisesta musiikista. Heiniö on saanut monia palkintoja (esim. kulttuuriministeriön Suomi-palkinto), ja hänet on valittu Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi 2004. Hän on Turun filharmonisen orkesterin ja kamarikuoro Key Ensemblen nimikkosäveltäjä.
Mikko Heiniö tunnetaan myös aktiivisena maratoonarina, joka on veteraanien SM-kisoissa voittanut kultaa 2016 ja 2018, hopeaa 2017 ja pronssia 2015. 
Heiniön pianokonsertoista vain numerot 1-3 ja 5 ovat perinteiseen tapaan konsertoivia teoksia pianosolistille ja sinfoniaorkesterille.
Plymouth
Plymouth [] on kaupunki Lounais-Englannissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Kaupungin asukasluku vuonna 2011 oli noin 256 000.
Plymouth sijaitsee Plym- ja Tamarjokien suulla. Joet laskevat Plymouthinlahteen, joka on suojaisa satamapaikka. Britannian laivasto on käyttänyt Plymouthia pitkään satamapaikkanaan.
Plymouthin pohjoispuolella ovat Devonin nummet, eteläpuolella Englannin kanaali. Kaupungin länsipuolella virtaavat Tamar on myös Devonin ja Cornwallin kreivikuntien raja.
Plymouthin historia alkaa yli tuhannen vuoden takaa anglosaksien ajalta. Se sai kaupunkioikeudet vuonna 1254. Vuoteen 1439 saakka kaupungin nimi oli "Sutton".
Sir Francis Drake lähti Plymouthista ensimmäisenä englantilaisena Tyynellemerelle, ja viisi vuotta myöhemmin hän kiersi koko maapallon. Palattuaan hän juoni Espanjan armadan tuhon. Mayflower lähti Plymouthista kohti Amerikkaa vuonna 1620.
Myös James Cook ja Charles Darwin aloittivat kuuluisat matkansa Plymouthista.
Maaliskuussa 1941 saksalaisten pommitukset tuhosivat kaupungin keskustaa pahoin.
Plymouthin kaupunginmuseo koostuu yhdeksästä galleriasta ja kahdesta vaihtuvien näyttelyiden salista. Niiden lisäksi museoina on yksi talo Elisabet I:n ajalta ja kauppiaan talo 1500–1600-lukujen vaihteesta. 250 vuotta vanha Smeaton's Tower on entinen majakka ja nykyinen näkötorni.
Kaupungissa on yliopisto, jossa opiskeli lukuvuonna 2007–2008 lähes 20 000 opiskelijaa.
Kaupungin jalkapallojoukkue on Plymouth Argyle FC.
Ranskankielinen Wikipedia
Ranskankielinen Wikipedia () on Wikipedian ranskankielinen versio. Ranskankielisessä Wikipediassa on noin artikkelia ja se on artikkelimäärältään viidenneksi suurin englannin-, cebuanon-, ruotsin- ja saksankielisen versioiden jälkeen. Se perustettiin 23. maaliskuuta 2001.
Ranskankielinen Wikipedia aloitettiin vuonna 2001. Viidestuhannes artikkeli kirjoitettiin 7. helmikuuta 2003. Sadantuhannen artikkelin raja rikottiin 21. huhtikuuta 2005 ja kolmensadantuhannen raja 10. kesäkuuta 2006. Ranskankielinen Wikipedia on jatkanut nopeaa kasvuaan, ja sen artikkelimäärä kasvaa samaa tahtia kuin kolmantena olevan saksankielisen Wikipedian.
Suhoi Su-27
Suhoi Su-27 (Сухой Су-27, ) on alun perin neuvostoliittolainen hävittäjälentokone. Se oli vastine Yhdysvaltojen F-15 Eagle -koneille. Koneesta suunniteltiin siksi hyvin ketterä ja sen kantama on pitkä. Kilpailu koneen suunnittelusta järjestettiin 1969 heti kun Neuvostoliitto tuli tietoiseksi Yhdysvaltain F-15 Eagle-hankkeesta. Suhoi -projektia nimitettiinkin "Anti-F-15:ksi". Kilpailuvaiheessa pyydettiin MiGiltä ja Suhoilta ehdotusta mahdolliseksi taisteluhävittäjäksi.
Su-27:n kehitystyö alkoi 1969, ja prototyyppi Suhoi T10-1 (Flanker-A) lensi 20. toukokuuta 1977.
Prototyyppivaiheessa useita koneita menetettiin ja uudistettu lopullinen kone Su-27S (Flanker-B) lensi ja otettiin palveluskäyttöön vuonna 1984.
Konetta on rakennettu kolmessa paikassa: KnAAPO Komsomolsk-na-Amuressa valmisti kylmän sodan aikana yksipaikkaisia malleja ja IAPO Irkutsk kaksipaikkaiset koneet. Kolmas valmistuspaikka on NAPO Novosibirsk.
Lännessä kone esiteltiin ensi kerran Le Bourgetissa kesäkuussa 1989.
Noin 680 Su-27-konetta valmistettiin Neuvostoliitossa. Venäjällä on käytössä 400 Su-27-konetta. Kazakstanilla on 30 konetta ja se on tilannut 12 lisäkonetta. Valko-Venäjällä on mahdollisesti 20 konetta, Ukrainalla 66 ja Uzbekistanilla 20.
Kiina osti 26 Su-27-konetta vuosina 1991–92 ja 24 lisäkonetta vuosina 1995–96.
Se osti 200 koneen valmistuslisenssin 1995. Venäjä peruutti myyntilisenssin 2006, kun paljastui että Kiina oli kehittänyt koneesta oman J-11B-kopion, joka varustettaisiin kiinalaisilla järjestelmillä. Tätä ennen Kiina oli valmistanut ainakin 95 konetta.
Vietnamilla on 24 Su-27:aa ja on tilannut 12 lisää. Etiopialla on 10 konetta. Malesia on tilannut 18 Su-30-konetta. Indonesialla on 2 Su-27:aa ja 2 Su-30-konetta. Kuusi on viety Eritreaan, 8 Angolaan ja 14 Syyriaan.
Intia on tilannut 50 Su-30-konetta ja sillä on lisenssi valmistaa 140 konetta.
Venäjän ilmavoimien 2009–2015 hankkimat koneet ovat tyyppejä Su-27SM (12 kpl), Su-30M2 (4) ja Su-35 (BM) (48).
Suomeen liittyen Suhoi Su-27:ää käyttävät Venäjän Leningradin sotilaspiirissä 159. lentorykmentti Karjalan Besovetsissa (Petroskoissa), 177. lentorykmentti Karjalan Lotinanpellossa ja 9. lentorykmentti Kilpajärvellä. Yksiköt kuuluvat Venäjän 6. ilma-armeijaan.
Venäläinen taitolentoryhmä Russian Knights käyttää Su-27-koneita.
William Shakespearen Romeo ja Julia
William Shakespearen Romeo ja Julia ("William Shakespeare’s Romeo + Juliet") on vuonna 1996 ensi-iltansa saanut elokuvasovitus William Shakespearen näytelmästä "Romeo ja Julia". Sen on ohjannut Baz Luhrmann, ja pääosissa Romeota ja Juliaa näyttelevät Leonardo DiCaprio ja Claire Danes.
Elokuvan vuoropuhelu on täysin Shakespearen mukaista. Kuvat ovat sen sijaan hyvin nykyaikaisia. Samoin näytelmän kuoron ovat korvanneet televisio ja uutislähetykset.
Elokuva tapahtuu alkuperäisen Veronan sijaan kuvitteellisessa Verona Beachin kaupungissa Amerikassa. Mantova, johon Romeo on hetken aikaa karkotettuna, kuvataan aavikolla sijaitsevaksi röttelökyläksi. Koska alkuperäisessä vuoropuhelussa viitataan renessanssiaikaisiin aseisiin, elokuvan henkilöillä on käytössään "Sword" ('miekka') - ja "Dagger" ('tikari') -merkkisiä pistooleja sekä "Longsword" ('pitkämiekka') -merkkisiä kivääreitä.
Aivokalvontulehdus
Aivokalvontulehdus tai meningiitti on yleensä bakteerin (kuten meningokokki, hemofilus, pneumokokki) tai viruksen aiheuttama aivo- ja selkäydinkalvojen tulehdustila. Hoitamaton bakteerimeningiitti saattaa aiheuttaa kuoleman muutaman tunnin kuluessa ensimmäisten oireiden alkamisesta, ja joskus potilas kuolee parhaasta mahdollisesta hoidosta huolimatta.
Aivokalvontulehduksen tyypillisiä oireita ovat:
Aivokalvontulehdus tarttuu yleensä heikosti. Bakteerimeningiitti on virustautia harvinaisempi mutta vaarallisempi. Virusmeningiitti on 3–4 kertaa bakteerimeningiittiä yleisempi sairaus. Hyvin harvinaisena aivokalvontulehduksen muotona esiintyy sienimeningiittiä, jonka aiheuttaa useimmiten hiivasieni "Candida albicans" tai "Cryptococcus neoformans". Sairautta ei juuri esiinny muutoin terveillä ihmisillä, vaan kohonnut riski on etupäässä potilailla, joilla immuunijärjestelmä on heikentynyt esimerkiksi HI-viruksen vaikutuksesta.
Bakteerimeningiittiä hoidetaan suonensisäisellä antibiootilla. Virusmeningiitti on huomattavasti lieväoireisempi tauti, ja osa sitä sairastavista voidaan hoitaa kotona.
Aivokalvontulehdusta epäiltäessä otetaan aivo-selkäydinneste- eli likvornäyte, joka paljastaa mahdollisen tulehduksen.
Kyseessä on vakava mutta koko ajan harvinaistuva sairaus. Suomessa meningiittejä havaittiin 1980-luvulla jopa noin 1 200 tapausta vuosittain, nykyisin enää muutama sata. Sairaus saattaa pahimmillaan johtaa kuolemaan tai pysyviin vaurioihin, ja sitä on todettu kaikissa ikäluokissa.
Lapsilla meningiitin riski on suurin syntymän ja kahden vuoden iän välillä.
Mikäli potilas on sairastumishetkellä pieni lapsi, vaarana on CP-vamma. Joillakin potilailla aivokalvontulehdus kehittyy sikotaudin oheissairautena. Aivokalvontulehdus voi aiheuttaa potilaalle pysyviä neurologisia haittoja, kuten kuulovamman.
Viemäriyhtiö
Viemäriyhtiö on kahden tai useamman henkilön tai yhteisön muodostama yhteenliittymä. Sen tarkoituksena on rakentaa ja käyttää yhteistä viemäriä, jota pitkin osakkaat johtavat jätevesiään tai maankuivatusvesiään. Käsite viemäriyhtiö ei viittaa mihinkään yrityslainsäädännön mukaiseen yhteenliittymään, vaan pelkästään vesilain mukaiseen yhteisöön. Viemäriyhtiö perustetaan yhteiseen viemäriin osallistuvien pitämässä kokouksessa. Viemäriyhtiötä koskevat asiat käsitellään ympäristölupavirastossa.
Säännökset viemäriyhtiöistä sisältyvät vesilain 10. lukuun (Suomen asetuskokoelma 264/1961), jota parhaillaan ollaan uudistamassa. Vesilakitoimikunnan mietintö (komiteamietintö 2004:2) ehdottaa viemärien sääntelyn siirtämistä ympäristönsuojelulakiin.
Palaestra
Palaestra (lat.) eli palaistra ( < "pale", ”paini”; myös "palestra") oli antiikin Kreikassa ja Roomassa nuorten miesten urheilu- ja taisteluharjoituskenttä, erityisesti painipaikka ja painikoulu. Siellä harjoitettiin painin lisäksi muun muassa nyrkkeilyä. Palaestroilla alettiin harrastaa myös henkistä kasvatusta 400-luvulta eaa. alkaen. Palaestroja oli sekä erikseen että gymnasionien osina, joissa niillä oli keskeinen osa. Arkkitehtonisen muotonsa se sai hellenistisellä ajalla. Nelikulmaisen hiekkakentän kaikilla sivuilla sijaitsivat pylväshallit, joiden katetuissa osissa oli peseytymis- ja pukeutumistilat.
Espanjankielinen Wikipedia
Espanjankielinen Wikipedia on Wikipedian espanjankielinen versio. Espanjankielisessä Wikipediassa on noin artikkelia ja se on artikkelimäärältään kahdeksanneksi suurin. Se perustettiin toukokuussa 2001.
Espanjankielinen Wikipedia aloitettiin 11. toukokuuta 2001 ja se rikkoi 50 000 artikkelin rajan 30. toukokuuta 2005. Se oli kahdeksanneksi suurin Wikipedia, ennen kuin portugalinkielinen versio ohitti sen toukokuussa 2005. Espanjankielisessä Wikipediassa Espanjaan liittyvät artikkelit kirjoitetaan Espanjan espanjaksi, latinalaiseen Amerikkaan liittyvät artikkelit latinalaisen Amerikan espanjaksi, Filippiineihin liittyvät taas Filippiinien espanjaksi.
Karolinginen renessanssi
Karolinginen renessanssi tarkoittaa Kaarle Suuren kaudella ja sen jälkeen tapahtunutta kirjallisuuden, taiteiden ja oppineisuuden kukoistuskautta vuoden 800 tienoilla. Ajanjaksoa kutsutaan myös nimellä karolinginen renovaatio, sillä joidenkin mielestä termi "renessanssi" on harhaanjohtava, koska uudistukset rajoittuivat lähinnä papistoon, ja ajanjaksolla pyrittiin lähinnä elvyttämään klassista taidetta, joka oli kukoistanut Rooman tasavallan aikana.
Karolingisen renessanssin aikana kopioitiin paljon käsikirjoituksia sekä antiikin kirjoja oppikirjoiksi ja kirjastoihin säilytettäväksi. Tämän ansiosta pienaakkoset kehittyivät. Tunnetuin esimerkki karolingisesta käsikirjoituksesta on Kruunajaisevankeliumit, joiden koristelussa käytettiin kultaa ja purppuraa. Hahmojen kuvauksessa on käytetty klassisia asentoja ja kuvaustyylejä. Henkilöt ja esineet kuvattiin ilman syvyysvaikutelmaa, mutta kuvaan pyrittiin silti saamaan dramaattista vaikutelmaa. Kaudelta on säilytnyt vain vähän kuvataidetta. Kirkkojen mosaiikkien ja seinämaalausten lisäksi karolingisesta maalaustaiteesta on säilynyt lähes ainoastaan käsikirjoitusten kuvitusta. Ne koristeltiin usein kullalla, norsunluulla ja jalokivillä. Kauden kuvanveisto keskittyi kullasta ja norsunluusta valmistettuihin kirkollisiin esineisiin.
Karolinginen arkkitehtuuri vallitsi 700-luvun lopulla ja 800-luvulla. Tyylin esikuvia olivat antiikki ja Bysantin varhaiskristillinen tyyli. Karolingisen kirkkoarkkitehtuurin pohjalta kehittyi koko länsimainen keskiaikainen kirkonrakentaminen. Sen suosimille pitkäkirkoille oli tyypillistä keskustornit, ristivarret, toisistaan selvästi erottuvat kuoriosat, runkohuoneet sekä poikkilaivat. Lisäksi karolingiseen arkkitehtuuriin kuului kuninkaanlinnojen suunnittelu.
Karolingista renessanssia seurasi ottolaisen taiteen kausi. Karolinginen renessanssi on eri asia kuin myöhempi renessanssiksi kutsuttu aikakausi.
Rouva Bovary
Rouva Bovary () on ranskalaisen kirjailijan Gustave Flaubertin tunnetuin romaani. "Rouva Bovaryn" julkaisu 1857 aiheutti skandaalin ja sitä syytettiin siveettömyydestä. Kirja sai painoluvan vasta oikeusjutun jälkeen. Nykyisin romaania pidetään yhtenä ensimmäisistä moderneista realistisista romaaneista.
Rouva Bovary kertoo maalaislääkärin vaimosta, Emma Bovarystä, jolla on avioliiton ulkopuolisia suhteita ja joka elää yli varojensa paetakseen elämänsä tyhjyyttä. Romaanin peruskuvio on varsin yksinkertainen, mutta sen suurin merkitys löytyykin piilotasoista ja hyvin tarkoista yksityiskohdista. Flaubert kirjoitti romaania seitsemän vuotta.
Romaani on malliesimerkki realismista. Flaubert ei kommentoi suoraan Emma Bovaryn moraalia ja välttää tämän aviorikosten tuomitsemista. Tästä jotkut aikalaiset päättelivät Flaubertin ihannoivan aviorikoksia, mikä johti skandaaliin.
Realismin ja romantiikan vastakkainasettelu näkyy romaanissa selvästi, kun Emman idealistiset haaveet asetetaan todellisuutta vasten. Romaani onkin usein nähty romanttisen haihattelun kritiikkinä. Kuitenkin Flaubertin lausuma "Emma Bovary, c'est moi" ("Minä olen Emma Bovary") mutkistaa tätä tulkintaa.
Portugalinkielinen Wikipedia
Portugalinkielinen Wikipedia on Wikipedian portugalinkielinen versio. Portugalinkielisessä Wikipediassa on noin artikkelia ja se on artikkelimäärältään 15. suurin. Se perustettiin kesäkuussa 2001.
Toukokuussa 2004 portugalinkielinen Wikipedia oli Wikipedian 17. suurin versio. Vuoden 2004 lopulla kasvu kiihtyi. 50 000 artikkelin raja rikottiin 21. toukokuuta 2005 ja 100 000 raja 26. tammikuuta 2006.
Portugalinkielisessä Wikipediassa voi esiintyä pientä kirjoitusasun muuntelua, koska euroopan- ja brasilianportugalissa on pieniä eroja sanastossa ja sanojen käytössä. Vuonna 2005 ehdotus brasilianportugalinkielisen version perustamisesta hylättiin Wikimedian äänestyksessä.
Italiankielinen Wikipedia
Italiankielinen Wikipedia on Wikipedian italiankielinen versio. Italiankielisessä Wikipediassa on noin artikkelia ja se on tällä hetkellä artikkelimäärältään yhdeksänneksi suurin. Se perustettiin 11. toukokuuta 2001.
Italiankielinen Wikipedia aloitettiin tammikuussa 2002. 100 000 artikkelin raja ylittyi 9. syyskuuta 2005. Verrattain nopeaan kasvuun on vaikuttanut muun muassa botti, joka vuonna 2005 loi artikkelit yli 8 000 Espanjan kunnasta projektissa nimeltään "Comuni spagnoli", sekä yli 35 000 artikkelia Ranskan kunnista luonut botti. Parhaimmillaan italiankielinen Wikipedia on ollut viidenneksi suurin. Artikkelimäärä ylitti 200 000 rajan 28. syyskuuta 2006.
4. lokakuuta 2011 kaikki italiankielisen Wikipedian artikkelit piilotettiin ja korvattiin tekstillä, joka kertoi syyn miksi sivu on tyhjennetty. Sivut tyhjennettiin protestiksi Italian edustajainhuoneen käsittelyssä olleelle lakiesitykselle. Lakiesityksen mukaan henkilö, joka tuntisi itsensä loukatuksi verkkosivulla, voisi ilmoittaa sivulle, jolloin loukkaava sisältö olisi korjattava sivulle ilman arviointia 48 tunnin kuluessa. Protesti lopetettiin 6. lokakuuta ja artikkelit palautettiin ennalleen.
22. tammikuuta 2013 italiankieliseen Wikipediaan luotiin miljoonas artikkeli.
Keanu Reeves
Keanu Charles Reeves (s. 2. syyskuuta 1964 Beirut) on Libanonissa syntynyt, lapsesta saakka Kanadassa asunut näyttelijä, jonka äiti Patricia on syntyjään britti ja isä Samuel havaijilais-kiinalainen. Vanhemmat erosivat Keanun ollessa kaksivuotias, ja isä asuu Havaijilla. Nimi Keanu tarkoittaa tuulta.
Isä Samuel Reeves katkaisi yhteyden lapsiinsa Keanuun ja Kimiin teini-iässä, ja hänet on tuomittu myöhemmin huumeiden salakuljetuksesta. Reevesillä on ollut useampi isäpuoli. Hänellä on yksi täyssisar (Kim) ja yksi paljon nuorempi sisarpuoli (Karina). Reevesin sisar Kim on sairastanut pitkään leukemiaa. Keanu on ollut sisarensa tukena tämän vaikean sairauden ajan.
Julkisuudessa on liikkunut sitkeitä huhuja, että Reeves olisi homoseksuaali, minkä hän on itse kiistänyt. Huhujen taustalla on pari homoseksuaalisesti värittynyttä roolia. Reevesin naisystävä Jennifer Syme synnytti joulukuussa 1999 kuolleen tyttären. Syme kuoli runsas vuosi parin eroamisen jälkeen auto-onnettomuudessa.
Reeves on soittanut bassoa Dogstar- ja Becky-yhtyeissä. Hän jätti väliin "Speed 2 – vaara iskee vesillä" -elokuvan yhtyeen kiertueen vuoksi. Reevesin on väitetty olevan kiinnostunut buddhalaisuudesta. Näyttelijä on harrastanut nuorena jääkiekkoa ja omistaa useita moottoripyöriä, joita lahjoitti myös Matrix-elokuvien sijaisnäyttelijöille. Samalla hän palkitsi myös erikoistehoste- ja pukusuunnittelijoita. Hänen tiedetään myös loukkaantuneen moottoripyöräonnettomuuksissa.
Reeves oli arvostettu nuorena näyttelijänä ja teki elokuvia (muun muassa "River’s Edge"), jotka herättivät kiinnostusta taitavissa ohjaajissa. Hänen näyttelijänkykynsä eivät kuitenkaan kehittyneet odotetulla tavalla ja hän jumiutui pitkäksi aikaa nuorisoelokuviin. Reeves on usein mielletty kauniiksi pojaksi, jonka näyttelijänlahjat ovat kyseenalaiset.
Hollywoodin massaelokuvien rinnalla hän on kuitenkin esiintynyt lukuisissa pienemmissä ja kunnianhimoisemmissa produktioissa. Monesti Reevesin kvaliteettina on määritelty hänen viattomuutensa, joka on sopinut hänen parhaisiin elokuviinsa (muun muassa "Matrix"). Reeves on työskennellyt useiden arvostettujen ohjaajien kanssa kuten Bernardo Bertolucci ("Pikku Buddha"), Gus Van Sant ("Matkalla Idahoon", "Even Cowgirls Get the Blues" ja "Last Days"), Stephen Frears ("Valheet ja viettelijät") ja Francis Ford Coppola ("Bram Stokerin Dracula"). Reevesillä on myös erikoinen suhde William Shakespeareen, sillä hän on esiintynyt useammassa siitä innoituksensa saaneessa elokuvassa (muun muassa "Matkalla Idahoon", "Paljon melua tyhjästä"). Hän on myös esiintynyt Hamletin roolissa Manitoba Teather Centerissä, Kanadassa.
Reeves tekee mielellään omat stunttinsa ja on saanut stunteistaan palkintojakin. Hän ei ole saanut mitään merkittävämpiä palkintoja, mutta hän on saanut tähden kuuluisalle Hollywood Walk of Famelle.
Mega Man X8
Mega Man X8 on Capcomin kehittämä ja julkaisema tasohyppely, joka on julkaistu vuonna . Peli on suositun "Mega Man X" -sarjan kahdeksas osa. Tässä osassa käytetään edeltäjänsä tavoin cel-shading -tekniikkaa, ja se on julkaistu PlayStation 2:lle ja Windowsille.
Perunkirjoitus
Perunkirjoitus on toimitus, jossa selvitetään kuolinpesän tila eli luetteloidaan vainajan omaisuus ja velat.
Perunkirjoitus on järjestettävä kolmen kuukauden kuluessa kuolemasta (ellei verotoimisto myönnä hakemuksesta jatkoaikaa). Perunkirjoituksen ja perukirjan voivat omaiset laatia itsenäisesti tai yhdessä ulkopuolisen asiantuntijan kanssa. Ulkopuolisen asiantuntijan rooli perunkirjoituksessa on prosessissa neuvominen ja lomakkeiden täyttäminen omaisten puolesta.
Perunkirjoitustilaisuuteen on lain mukaan kutsuttava kaikki pesän osakkaat. Perunkirjoituksen toimittaa kaksi uskottua miestä, joiden tehtävänä on omaisuuden luettelointi ja varojen arvottaminen niiden kuolinhetken käypään arvoon. Henkilön, joka ilmoittaa pesän varat ja velat uskotuille miehille, on perukirjaan tehtävä valaehtoinen vakuutus siitä, että annetut tiedot ovat oikeita. Perunkirjoituksen toimituttamisen laiminlyönti voi ääritapauksessa aiheuttaa osakkaille henkilökohtaisen velkavastuun vainajan veloista. Perunkirjoituksessa laaditaan perukirja, jolla on kolme pääasiallista tehtävää:Perukirja on toimitettava kuukauden kuluessa perunkirjoituksesta sen paikkakunnan verovirastolle, jolla kuollut henkilö on ollut kirjoilla. Omaisuus, joka on jäänyt velkojen maksamisen jälkeen, jaetaan perillisten kesken perinnönjaossa, ja siitä on maksettava perintövero, jonka suuruus riippuu sukulaisuussuhteesta sekä jääneen omaisuuden koosta. Jos perunkirjoituksen toimittamisen jälkeen löytyy uutta omaisuutta tai velkoja, on toimitettava täydennysperunkirjoitus.
Englanninkielinen Wikipedia
Englanninkielinen Wikipedia on Wikipedian englanninkielinen versio. Englanninkielisessä Wikipediassa on noin artikkelia. Se aloitettiin 15. tammikuuta 2001, joten se oli Wikipedian ensimmäinen versio. Englanninkielinen Wikipedia on aina ollut artikkelimäärältään Wikipedian suurin. Joulukuussa 2015 sen artikkelien osuus Wikipedian kaikista artikkeleista oli 13,5 prosenttia.
Vuonna 2007 noin yksi neljäsosa kaikista artikkeleista kaikissa Wikipedioissa oli englanninkielisessä Wikipediassa. Osuus on kuitenkin alkanut laskea vuodesta 2003 lähtien. Miljoonan artikkelin raja ylittyi maaliskuussa 2006. Miljoonas artikkeli oli Jordanhillin rautatieasemasta kertonut ”Jordanhill railway station”, joka luotiin 1. maaliskuuta 2006. Syyskuussa 2007 englanninkielisessä Wikipediassa oli yli 2 miljoonaa artikkelia, ja Wikipedian täyttäessä 10 vuotta tammikuussa 2011 artikkeleita oli yli 3,5 miljoonaa. 13. heinäkuuta 2012 englanninkielinen Wikipedia ylitti 4 miljoonan artikkelin rajan. 1. marraskuuta 2015 luotiin viidesmiljoonas artikkeli.
Englanninkielisen Wikipedian kaikkien artikkeleiden yhteenlaskettu koko pakattuna oli 11,5 gigatavua lokakuussa 2015.
Englanninkielisessä Wikipediassa esimerkiksi Yhdysvaltoihin liittyvät artikkelit pyritään kirjoittamaan Amerikan englannilla, Australiaan liittyvät artikkelit Australian englannilla ja niin edelleen.
Valtavirran lehdistössä on raportoitu englanninkielisessä Wikipediassa olleista erilaisista uhkaamis- ja nettikiusaamistapauksista. Vuonna 2008 Glen A. Wilson High School oli uhkausviestin kohteena, ja vuonna 2006 12-vuotias poika pidätettiin tämän kohdistettua uhkauksen Wikipediassa Niles West High Schoolia kohtaan.
Oxfordin yliopiston vuonna 2013 julkaiseman tutkimuksen johtopäätöksen mukaan englanninkielisen Wikipedian kiistellyimmillä artikkeleilla on taipumusta olla laajemman mittakaavan aiheista, kun taas muun kielisten Wikipedioiden kiistellyimmät artikkelit vaikuttavat olevan alueellisista aiheista. Tutkimuksessa havaittiin, että seuraavat englanninkielisen Wikipedian artikkelit olivat kiistellyimpiä: George W. Bush, anarkismi, Muhammed, , ilmaston lämpeneminen, ympärileikkaus, Yhdysvallat, Jeesus, rotu ja älykkyys sekä kristinusko.
Wikipedian yhteisön tuottamia uutisjulkaisuja on mm. "The Signpost", jota on julkaistu englanninkielisessä Wikipediassa vuoden 2005 tammikuusta lähtien. Muita tämänhetkisiä tai menneitä yhteisön avulla tuotettuja julkaisuja ovat mm. "Wikiworld" -sarjakuva, "Wikipedia Weekly" -podcast sekä eri Wikiprojektien uutistiedotteet.
Ruotsinkielinen Wikipedia
Ruotsinkielinen Wikipedia on Wikipedian ruotsinkielinen versio. Ruotsinkielisessä Wikipediassa on tällä hetkellä noin artikkelia ja se on artikkelimäärältään kolmanneksi suurin. Se oli Wikipedian kolmas versio, joka aloitettiin samaan aikaan saksankielisen Wikipedian kanssa toukokuussa 2001. Tätä ennen oli jo aloitettu englannin- ja katalaaninkieliset Wikipediat.
Ruotsinkielisen Wikipedian viimeaikainen kasvu perustuu pitkälti bottien luomiin artikkeleihin.
Ruotsinkielisen Wikipedian artikkelisyvyys, eli artikkelia kohti tehtyjen muokkausten määrä, on muihin suuriin Wikipedioihin verrattuna suhteellisen matala.
Seuraava taulukko kuvaa ruotsinkielisen Wikipedian artikkelimäärän kasvua:
Puolankielinen Wikipedia
Puolankielinen Wikipedia on Wikipedian puolankielinen versio. Puolankielisessä Wikipediassa on noin artikkelia ja se on artikkelimäärältään kymmenenneksi suurin. Se perustettiin 26. syyskuuta 2001.
Puolankielinen Wikipedia on artikkelimäärällä mitattuna Wikipedian neljänneksi suurin versio. Puolankielisen Wikipedian artikkelisyvyys, eli yhtä artikkelia kohden tehtyjen muokkausten määrä, on muihin suuriin Wikipedioihin verrattuna huomattavan matala.
Esperantonkielinen Wikipedia
Esperantonkielinen Wikipedia ("Vikipedio") on Wikipedian esperantonkielinen versio. Se aloitettiin joulukuussa 2001, samaan aikaan baskinkielisen Wikipedian kanssa. Esperantonkielinen Wikipedia oli aikajärjestyksessä Wikipedian yhdestoista versio. Heinäkuussa 2012 esperantonkielisessä Wikipediassa oli yli 167 500 artikkelia, tuolloin se oli artikkelimäärältään Wikipedian 27. suurin versio. Nykyään artikkeleita on noin . Esperantonkielinen Wikipedia on artikkelimäärältään suurin keinotekoisten kielten kieliversio.