hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Allan Staffans
Allan Staffans (13. helmikuuta 1880 Vaasa – 19. lokakuuta 1946 Turku) oli suomalainen teknikko, vuorineuvos ja telakanjohtaja.
Staffansin valmistuttua teknikoksi Vaasan Teollisuuskoulusta hän meni töihin Kone- ja Siltarakennukselle ja nimitettiin laivanrakennusmestariksi. Vuosina 1902–1914 hän toimi Siperiassa höyrylaivojen ja ruoppaajien rakennustöiden johtajana. Telakan toiminta päättyi Venäjän vallankumoukseen.
Maaliskuussa 1918 Staffans osallistui venäläisten joukkojen hallussa olleiden Suomenlinnan tykkien sabotaasiin.
Vuoden 1921 alusta Staffansista tuli turkulaisen Ab Vulcanin toimitusjohtaja. Yritys yhdistyi vuonna 1924 Aurajoen vastarannalla sijainneen Ab Crichtonin kanssa. Staffans nimitettiin uuden telakkayhtiön johtoon. Staffansin johdolla koko telakka modernisoitiin perinpohjaisesti. Hänen erinomainen venäjän kielen ja venäläisen mentaliteetin tuntemuksensa ansiosta hän onnistui saamaan lukuisia laivatilauksia Neuvostoliitosta.
Telakka vaihtoi omistajaa kahteen otteeseen 1930-luvulla. Ensin omistajaksi tuli Kone- ja Siltarakennus, jonka Wärtsilä myöhemmin otti haltuunsa. Staffans nautti Wärtsilän pääjohtajan, Wilhelm Wahlforssin luottamusta. Vuonna 1938 Staffans sai vuorineuvoksen arvon.
Staffansin ammattitaidosta ja vanhoista liikesuhteista oli suurta hyötyä sotakorvauksena toimitettavista laivoista neuvoteltaessa.
Staffansin puoliso oli Selma Elisabeth o.s. Kjell. He saivat kaksi tytärtä, Margitin ja Gunvorin. Margit avioitui Crichton-Vulcanin tunnetun laivasuunnittelija Gösta Ruskon kanssa. Rusko kuoli äkilliseen sairauteen 1943 ja Margit paria kuukautta myöhemmin. Allan ja Elisabeth Staffans ottivat hoiviinsa heidän kaksi lastaan.
Nguyễn Văn Toàn
Nguyễn Văn Toàn (s. 6. lokakuuta 1932 Huế, Vietnam) oli kenraaliluutnantti Etelä-Vietnamin tasavallan armeijassa (ARVN) Vietnamin sodan aikana.
Toàn valmistui Dalatin sotakorkeakoulusta 1952, ja hänestä tuli panssarijoukkojen upseeri.
Toàn yleni prikaatikenraaliksi 1968. Hän komensi 2. jalkaväkidivisioonaa 1968–1972. Vuonna 1972 hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi ja nimitettiin komentamaan 2. armeijakuntaa. Hän toimi tehtävässä vuoteen 1974, jolloin presidentti Nguyễn Văn Thiệu erotti hänet epäiltynä korruptiosta. Hänen uskotaan suorittaneen kenraali Nguyễn Văn Hiếun salamurhan presidentti Thieun käskystä huhtikuussa 1975.
Orneero
Orneero ("Furnarius rufus") on laajalla alueella Etelä-Amerikassa elävä orneeroiden heimoon ja sukuun kuuluva varpuslintu. Orneero on Argentiinan kansallislintu.
Kooltaan orneero on noin 18–20 cm. Selästään ja pyrstöstään orneerot ovat väritykseltään ruosteenruskeita. Pää on muuta yläruumista harmaampi. Vatsastaan laji on vaaleamman ruskea. Kurkku ja keskivatsa ovat muuta alaruumista vaaleampia. Pyrstö on muodoltaan suorakulmainen. Naaraat ja koiraat ovat ulkonäöltään samanlaisia. Nuoret linnut ovat hieman aikuisia lintuja vaaleampia.
Orneeroa tavataan alueelta, joka ulottuu Boliviasta eteläiseen ja itäiseen Brasiliaan, Uruguayhyn ja Argentiinaan. Lajin elinympäristöä ovat pensaikot, kosteikot, maatalousmaat ja kaupunkien puistot ja puutarhat. Yleensä lajia tavataan vesialueiden läheisyydestä.. Laji elää yleensä ympäristöissä, jotka sijaitsevat 1 000–3 000 metrin korkeudella merenpinnasta.
Orneerot syövät hyönteisiä ja muita niveljalkaisia eläimiä. Ravintoa laji etsii maasta kävellen sipsuttavalla tyylillään.
Orneerojen pesimäkausi kestää syyskuusta helmikuulle. Naaras ja koiras orneerot rakentavat suurikokoisen umpinaisen pesän kosteasta savesta, johon tehdään sisäänkäynti sivusta. Pesä sisustetaan ruohoilla. Orneeron pesä sijaitsee puussa, puhelinpylväässä tai katon reunalla. Naaras munii kahdesta viiteen valkoista munaa, joita myös koiras hautoo. Molemmat vanhemmat myös ruokkivat kuoriutuneita poikasia.
Anya Seton
Anya Seton, oikealta nimeltään Ann Seton, (23. tammikuuta 1904 New York – 8. marraskuuta 1990 Old Greenwich, Connecticut) oli yhdysvaltalainen kirjailija.
Ann Setonin vanhemmat olivat luonnontutkija, kirjailija ja taiteilija Ernest Thompson Seton ja naisasialiikkeen aktiivi ja kirjailija Grace Gallatin Seton.
Anya Seton kirjoitti romanttisia historiallisia romaaneja, joissa historialliset tosiasiat olivat oikein. Kirjoista on suomennettu ainakin "Pirunpyörre" (1962), "Vihreä hämärä" (1974), "Muistojen majatalo" (1976) ja "Menneisyyden liekit" (Gummerus, 1978).
"Katherine" kertoo tarinan Katherine Swynfordista, joka jälkeläisineen muodostaa englantilaisten Tudor- ja Stuart-sukujen perustan. "Devil Waters" on kertomus onnettomasta Jamesistä Britanniaa repivissä sodissa 1700-luvun alkupuolella. "Vihreä hämärä" tapahtuu nykyajassa, jossa pariskunta kohtaa menneisyytensä inkarnaatioita. "Dragonwyck" ja "Foxfire" olivat bestsellereitä ja ne on filmatisoitu nimillä "Turha oli unelmani" (1946) ja "Ole aina luonani" (1955).
Anya Seton on haudattu Putnamin hautausmaalle Greenwichissä.
Pyöräsuunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut
Pyöräsuunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut ovat pyöräsuunnistuksen kansainväliset arvokilpailut. Maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin ensi kerran vuonna 2002 Ranskassa ja vuoden 2004 kisojen jälkeen ne on järjestetty joka vuosi.
Ensimmäisissä kisoissa matkoina olivat sprintti, pitkä matka ja viesti. Vuosina 2004–2006 kilpailtiin keskimatkalla, pitkällä matkalla ja viestissä. Vuodesta 2007 neljällä eri matkalla: sprintti, keskimatka, pitkä matka ja viesti.
Cahenin vakio
Matematiikassa Cahenin vakio on määritelty yksikkömurtolukujen muodostaman alternoivana sarjan, ja se on saatu Sylvesterin jonosta. Cahenin vakio on
Cahenin vakio on nimetty Eugène Cahenin mukaan, joka tutki sarjaa.
Cahenin vakio on transkendenttinen. (Davison ja Shallit 1991). Se on yksi harvoista transkendenttiluvuista, joiden ketjumurtolukuesitys tunnetaan täysin: Jos muodostetaan sarja
jossa termit muodostavat rekursion
niin Cahenin vakion ketjumurtolukuesitys on
(Davison ja Shallit 1991).
Davison, J. Les; Shallit, Jeffrey O. (1991). "Continued fractions for some alternating series". Monatshefte für Mathematik 111: 119–126. doi:10.1007/BF01332350
NS Arktika
NS Arktika on Venäjän federaation Arktika-luokan ydinkäyttöinen jäänmurtaja. Alus toimi Neuvostoliiton ja sittemmin Venäjän arktisilla vesillä. "Arktika" otettiin käyttöön 1975. Alus oli 17. elokuuta 1977 ensimmäinen pinta-alus, joka saavutti pohjoisnavan.
NS Arktika ehdittiin poistaa käytöstä useampaan kertaan, mutta se korjattiin käyttökuntoon 1990-luvun lopulla. Alus poistettiin lopulta käytöstä 2007 sattuneen tulipalon jälkeen.
9. huhtikuuta 2007 aluksella syttyi tulipalo, joka tuhosi kolme hyttiä ja vioitti sähkölaitteita. Aluksen ydinreaktori ei vaurioitunut. Tulipalon sattuessa "Arktika" oli Karanmerellä, josta se palasi Murmanskiin.
Lopullisesti alus poistettiin käytöstä lokakuussa 2008.
Manfred Preußger
Manfred Preußger (s. 10. heinäkuuta 1932) on entinen itäsaksalainen seiväshyppääjä.
Preußger sijoittui Melbournen 1956 olympialaisten seiväshypyssä kahdeksanneksi tuloksella 425 cm. Tukholman EM-kilpailuissa 1958 hän saavutti hopeaa tuloksella 450 cm. Saman tuloksen saivat myös kultamitalisti Eeles Landström ja pronssimitalisti Vladimir Bulatov. Belgradin EM-kilpailuissa 1962 Preußger sijoittui kahdeksanneksi tuloksella 450 cm. Tokion 1964 olympialaisissa hän ylitti viisi metriä ja sijoittui neljänneksi samalla tuloksella kolmanneksi sijoittuneen länsisaksalaisen Klaus Lehnertzin kanssa.
OpenSolaris
OpenSolaris oli Sun Microsystemsin avoimen lähdekoodin projekti kehittäjäyhteisön rakentamiseksi Solaris-teknologian ympärille. OpenSolaris on tarkoitettu kehittäjille, järjestelmäylläpitäjille ja käyttäjille, jotka haluavat kehittää ja parantaa käyttöjärjestelmiä. Kesäkuussa 2007 yli 60 000 yhteisön jäsentä oli rekisteröitynyt opensolaris.org-sivustolle, joista noin 2 000 oli palkattu Sun Microsystemsille.
Sunin vuonna 2009 ostanut Oracle Corporation lakkautti käyttöjärjestelmän kehityksen lopullisesti elokuussa 2010. Tavoitteena on saada käyttäjät siirtymään Solaris 11 -alustalle.
Projektista on haarautunut illumos-niminen projekti.
I’m Not a Girl, Not Yet a Woman
I’m Not a Girl, Not Yet a Woman on Britney Spearsin kolmas single hänen albumiltaan "Britney".
Claus Schiprowski
Claus Schiprowski (s. 27. joulukuuta 1942) on entinen saksalainen seiväshyppääjä ja olympiamitalisti.
Schiprowski sijoittui Budapestin EM-kilpailuissa 1966 seiväshypyssä kahdeksanneksi tuloksella 470 cm. Méxicon 1968 olympialaisissa hän saavutti hopeaa parannettuaan viisi kertaa omaa ennätystään ja päädyttyään tulokseen 540 cm. Saman tuloksen saivat myös kultamitalin voittanut Bob Seagren ja pronssimitalisti Wolfgang Nordwig.
Abdeslam Ouaddou
Abdeslam Ouaddou (, s. 1. marraskuuta 1978 Ksar Azekour, Marokko) on marokkolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Qatarin pääsarjassa Qatar SC:tä.
Ouaddou pelasi ensimmäisen kerran Marokon maajoukkueessa vuonna 2002, jolloin hän pelasi ensimmäiset arvokisansa vuoden 2002 Afrikan kisoissa. Sittemmin Ouaddou kuului maan vakiopuolustajiin ja pelasi myös vuoden 2004, 2006 ja 2008 kisoissa.
Helmikuussa 2010 Ouaddou ilmoitti lopettavansa maajoukkueuransa muun muassa antaakseen tilaa nuoremmille pelaajille. Ouaddou pelasi yhteensä 57 maaottelua ja onnistui maalinteossa kolmesti.
Ei kenenkään maa
Ei kenenkään maa ("No Man's Land") on Danis Tanovićin käsikirjoittama ja ohjaama elokuva vuodelta 2001. Elokuva voitti parhaan vieraskielisen elokuvan Oscarin.
Tallitytöt
Tallitytöt on Polluxin vuonna 2003 julkaisema tietokonepeli. Pelissä on tarkoitus voittaa hevosen luottamus ja voittaa kenttäkisat.
Päähenkilönä on 14-vuotias Minna, joka saapuu tallille uutena. Siellä hän siivoaa tallia, ruokkii hevosia, mutta pääsee myös estetunneille ja maastoon. Tallilla hän tutustuu hemmoteltuun Karoliinaan, juonittelevaan Kirsiin ja Karoliinan ihanaan isoveljeen Joonakseen.
Pelin ovat luoneet Artplant ja Stabefeldt.
Pelistä on toinen osa Tallitytöt 2
Napoleon (täsmennyssivu)
Napoleon voi tarkoittaa seuraavia:
Tallitytöt 2
Tallitytöt 2 on vuonna 2004 julkaistu hevosaiheinen tietokonepeli. Se jatkaa siitä, mihin ensimmäinen osa Tallitytöt päättyy. Kuten ensimmäisen Tallitytöt-pelin, myös Tallitytöt 2:n ovat luoneet Artplant ja Stabenfeldt, sekä julkaissut Pollux-hevoskerho.
Pelin ensimmäisestä osasta tutut hahmot Minna ja Joonas seurustelevat ja Minna päättää hankkia rahaa, jotta hän saisi oman hevosen. Hankittuaan riittävästi rahaa, hän saa valita kolmesta erivärisestä hevosesta. Valitsemalleen hevoselle hän antaa nimen Storm. Tallille saapuu uusi tyttö nimeltä Elisa, joka osoittautuu niljakkaaksi peluriksi ja joka yrittää viedä Joonaksen Minnalta. Samalla Minnan pitää harjoitella kenttäkilpailua varten.
Griffin Dunne
Thomas Griffin Dunne (s. 8. kesäkuuta 1955 New York City, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja ja tuottaja. Hänet tunnetaan muun muassa lyhytelokuvasta "Duke of Groove" (1996), jonka hän myös ohjasi, ja elokuvasta "Illasta aamuun" (1985). Hän on näytellyt myös televisiosarjoissa "Frasier", "Alias", "L.A. Law", "Saturday Night Live" ja "Alfred Hitchcock esittää".
Griffin Dunne on ollut kaksi kertaa naimisissa. Molemmat liitot ovat päättyneet eroon. Ensin hän oli naimisissa Kate Forten kanssa vuosina 1973–1974, hänen toinen vaimonsa oli näyttelijä Carey Lowell. Aviossa he olivat vuosina 1989–1995. Heillä on yksi tytär Hannah (s. 1990). Hänen siskonsa oli näyttelijä Dominique Dunne. Dunne on hyvä ystävä näyttelijä Michael Keatonin kanssa.
Vaarallinen nainen
Vaarallinen nainen (, myös "Born to Be Kissed") on yhdysvaltalainen Jack Conwayn ohjaama romanttinen draamaelokuva vuodelta 1934. "Vaarallisen naisen" käsikirjoittivat Anita Loos ja John Emerson Loosin romaanin pohjalta. Pääosia näyttelevät Jean Harlow, Lionel Barrymore ja Franchot Tone. Sivuosissa nähdään muiden muassa Lewis Stone, joka näytteli Harlowin kanssa komediassa "Punatukkainen Lilli" vuonna 1932, Patsy Kelly ja Clara Blandick.
"Vaarallinen nainen" on mustavalkoinen ja 75 minuutin pituinen. "Vaarallinen nainen" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 3. elokuuta vuonna 1934 ja Suomen teattereihin elokuva tuli 17. helmikuuta vuonna 1935. Metro-Goldwyn-Mayer tuotti elokuvan.
"Vaarallinen nainen" kertoo revyytyttö Edith "Eadie" Chapmanista (Harlow), joka on päättänyt mennä naimisiin miljonäärin kanssa. Hänen ensimmäinen mahdollisuutensa kuolee yllättäen, jolloin hän alkaa tavoitella toista, iäkästä Thomas Randall "T.R." Paigea (Barrymore). Kun Paigen poika, T.R. "Tom" Paige Junior (Tone) rakastuu häneen, Eadielle koituu pulmia.
Someday (I Will Understand)
Someday (I Will Understand) on Britney Spearsin kappale, joka julkaistiin singlenä hänen tosi-tv-sarjansa "" DVD:ltä. Kappaleen musiikkivideossa Spears on raskaana.
Unkari yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa
Unkari on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman Euroopan-mestaruuskilpailuihin ensimmäisistä, vuoden 1934 kisoista alkaen. Yksittäisissä kisoissa se on saavuttanut nollasta kahteen kultamitalia lukuun ottamatta vuoden 1954 kisoja, kun se voitti neljä kultamitalia ja sijoittui mitalitilastossa kolmanneksi. Vain vuosien 1950 ja 1986 kisoissa maa on jäänyt ilman mitaleja. Koko EM-kisahistorian mitalitilastossa se on sijalla 14. EM-kilpailujen isäntämaana se on toiminut kahdesti: Budapest oli vuosien 1966 ja 1998 kisakaupunki.
Unkarilaiset ovat EM-kilpailuissa menestyneet parhaiten heittolajeissa. Maan 18 mestaruudesta viisi on saavutettu moukarinheitossa, kaksi kuulantyönnössä, yksi kiekonheitossa ja yksi keihäänheitossa. Hyppylajeissa unkarilainen on voittanut mestaruuden kolme kertaa, juoksulajeissa viisi kertaa sekä otteluissa kerran. Maan ainoat kaksinkertaiset Euroopan-mestarit ovat kuulantyöntäjä Vilmos Varjú ja moukarinheittäjä Krisztián Pars.
Hiillostaminen
Hiillostaminen eli halstraaminen tarkoittaa etenkin kalan, toisinaan myös lihan, kypsentämistä hiilloksella erityisessä pitimessä eli halsterissa, jonka puoliskojen väliin hiillostettava erä puristetaan.
__notoc__
Halsteri on paksusta teräslangasta tai ohuesta terästangosta muotoiltu paistoväline. Siinä on kahva ja usean kymmenen senttimetrin pituisen varren jatkeena kaksiosainen, päästä saranoitu ritilä, jonka puoliskojen pysyminen toisiaan vasten varmistetaan esimerkiksi varren ympäri kiinnittyvällä koukulla.
Hiillostettavaksi käyvät erityisesti rasvaiset kalat, kuten silakka, lahna, lohi tai säynävä. Ennen hiillostamista kalat perataan, suolataan ja tarvittaessa suomustetaan. Halsterin ritilä voidaan voidella ruokaöljyllä tai muulla ruoanlaittorasvalla tarttumisen estämiseksi. Kala on kypsää, kun sen selkäevä irtoaa helposti.
Carey Lowell
Carey Lowell (s. 11. helmikuuta 1961 Huntington, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli. Hänet tunnetaan muun muassa televisiosarjoista "Kova laki", "Empire Falls" ja "Kuuden ketju" sekä elokuvista "007 ja lupa tappaa" (1989) ja "Paholaisen lapsenvahti" (1990).
Carey Lowell on ollut kolme kertaa naimisissa. Ensimmäisen puolisonsa John Stemberin kanssa hän oli naimisissa 1984–1988 ja toisen puolisonsa, näyttelijä-ohjaaja Griffin Dunnen kanssa 1989–1995. Vuonna 2002 hän meni naimisiin näyttelijä Richard Geren kanssa. Hänellä on lapsi Dunnen ja Geren kanssa. Tytär Hannah syntyi vuonna 1990 ja poika Homer syntyi vuonna 2000. Lowell on merkittävän pohjoisamerikkalaisen geologin tytär, hän matkusti ympäri maailmaa jo hyvin nuorena. Hän asui suuren osan lapsuuttaan Libyassa. Hän palasi Yhdysvaltoihin ja aloitti mallin uransa työskentelemällä muun muassa Ralph Laurenille ja Calvin Kleinille.
Ilona Bruzsenyák
Ilona Bruzsenyák (s. 14. syyskuuta 1950) on entinen unkarilainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa olivat pituushyppy ja viisiottelu.
Bruzsenyák saavutti Rooman EM-kilpailuissa 1974 pituushypyssä kultaa tuloksella 665 cm. Tšekkoslovakian Eva Šuranová jäi viisi senttimetriä heikommalla tuloksella toiseksi. Samojen kisojen viisiottelussa Bruzsenyák sijoittui kuudenneksi 4 399 pisteellä.
Münchenin 1972 olympialaisissa Bruzsenyák sijoittui viisiottelussa kahdeksanneksi 4 419 pisteellä sekä pituushypyssä kymmenenneksi tuloksella 639 cm. Montréalin 1976 olympialaisissa hän sijoittui viisiottelussa 16:nneksi 4 193 pisteellä ja karsiutui pituushypyssä tuloksella 602 cm.
English Electric
English Electric oli englantilainen teollisuusyritys, joka valmisti muun muassa sähkömoottoreita, kaasuturbiineja, vetureita, ohjuksia ja lentokoneita. Se perustettiin vuonna 1918 ja se toimi vuoteen 1968 asti.
Yhtiö ei suunnitellut montakaan lentokonetta, mutta sen tuotteet ovat olleet keskimääräistä parempia, esim. English Electric Canberra ja English Electric Lightning. Yhtiön lentotekninen osa English Electric Aviation erosi vuonna 1960 osaksi Englannin valtion luomaa British Aircraft Corporation-lentokonetehdasta. Jäljelle jäänyt sähkötekninen osa sulautui General Electric Company kanssa vuonna 1968.
Circinae
Circinae on haukkojen heimoon kuuluva huomattava päiväpetolintujen alaheimo, johon kuuluu myös suohaukkojen suku ("Circus"). Suohaukat lentelevät matalalla niittyjen ja soiden yläpuolella ja etsivät sieltä käsin saaliikseen pieniä nisäkkäitä ja lintuja, joskus myös kaloja. Suurin osa alaheimon lajeista kuuluu "Circus"-sukuun, joka on saanut nimensä lintujen pyörivästä liikehdinnästä soidinmenojen aikana. Suohaukkojen koiraat ja naaraat ovat väritykseltään useimmiten hyvin erilaisia.
Suomessa pesii vakituisesti sinisuohaukka ja ruskosuohaukka sekä hyvin harvinaisena niittysuohaukka. Vierailijoina voidaan satunnaisesti tavata muitakin lajeja.
El Agheila
El Agheila (, "Al ‘Aqaylah") on kylä Välimeren rannikolla Iso-Syrtin lahden laidalla Kyrenaikassa, Libyassa. Se on samannimisen kunta-alueen keskus.
El Agheilan alue on hyvin kuivaa ja hiekkapitoista. Pääelinkeino on satunnaisen maanviljelyn lisäksi kalastus ja kalanviljely.
Alue tunnetaan parhaiten toisen maailmansodan taisteluiden näyttämönä. Joulukuussa 1941 Britannian joukot valtasivat sen italialaisilta, mutta maaliskuussa 1942 saksalaiset ottivat sen. Saksalaisjoukot eivät kuitenkaan saaneet Tobrukia, johon brittejä joutui piiritetyksi kesäkuuhun 1942 asti. Tällöin saksalaiset valtasivat koko alueen. Britit saivat sen itselleen marraskuussa, jolloin myös El Agheila otettiin takaisin. Italian miehittäessä Libyaa El Agheilassa oli beduiineille tarkoitettu keskitysleiri, jossa kuoli tuhansia vankeja.
Jackpot Films
Jackpot Films Oy (tunnettu aikaisemmin nimellä Kanta-Hämeen Mainospellet Oy) on vuonna 1998 perustettu suomalainen elokuvatuotantoyhtiö. Yrityksen toimitusjohtaja on Timo Kahilainen. Yhtiö on pääasiassa tuottanut Kummeli-tuotantoja Porkkana Ryhmän ohella.
Yhtiön nimi muutettiin nykyiseksi vuonna 2005.
Margit Papp
Margit Papp (s. 30. huhtikuuta 1948) on entinen unkarilainen yleisurheilija, jonka päälaji oli viisiottelu.
Papp aloitti pitkän arvokisauransa kotimaassaan järjestetyissä Budapestin EM-kilpailuissa 1966 sijoittumalla viisiottelussa 18:nneksi tuloksella 4 240 pistettä. Helsingin EM-kilpailuissa 1971 hän sijoittui kahdeksanneksi 4 833 pisteellä. Münchenin 1972 olympialaisissa hän sijoittui 23:nneksi 4 074 pisteellä. Rooman EM-kilpailuissa 1974 hän oli kahdestoista 4 207 pisteellä ja Montréalin 1976 olympialaisissa kahdeksas 4 535 pisteellä.
Uransa ainoan arvokisavoiton Papp saavutti Prahan EM-kilpailuissa 1978. Hän keräsi viisiottelussa, jossa 200 metrin juoksu oli ensimmäistä kertaa arvokisoissa korvattu 800 metrin juoksulla, 4 655 pistettä ja sijoittui alkuperäisissä tuloksissa toiseksi 89 pistettä Neuvostoliiton Nadežda Tkatšenkolle hävinneenä. Neuvostoliittolainen jäi kuitenkin dopingtestissä kiinni anabolisten steroidien käytöstä, joten Papp nostettiin jälkikäteen mestariksi. Unkarilaisen tulokset viisiottelun osalajeissa olivat 13,70 s 100 metrin aitajuoksussa, 15,41 m kuulantyönnössä, 181 cm korkeushypyssä, 622 cm pituushypyssä sekä 2.16,2 800 metrin juoksussa. Muille mitaleille sijoittuneista itäsaksalaisista hän voitti ratkaisevasti Burglinde Pollakin korkeushypyssä (Pollakin tulos oli 165 cm) sekä Kristine Nitzschen aitajuoksussa ja kuulantyönnössä (Nitzschen tulokset olivat 14,02 s ja 12,77 m).
Moskovan 1980 olympialaisissa Papp sijoittui viidenneksi pistemäärällä 4 562. Hänen edelleen sijoittui kolme neuvostoliittolaista – parhaana Prahan EM-kisoissa hylätty Nadežda Tkatšenko – sekä yksi itäsaksalainen. Hän osallistui myös pituushyppyyn mutta karsiutui tuloksella 632 cm.
Matthijs van Boxsel
Matthijs van Boxsel (s. 25. elokuuta 1957 Amsterdam) on alankomaalainen kirjailija ja tutkija. Boxsel on tutkinut tyhmyyttä 1980-luvulta lähtien ja hän on kirjoittanut aiheesta useita kirjoja. Hän on parhaiten tunnettu kirjastaan "Tyhmyyden ensyklopedia" (alkuteos "De Encyclopedie van de Domheid", 1999), joka on käännetty useille kielille.
Boxsel syntyi 25. elokuuta 1957. Hänen vanhempansa olivat taiteilija ja kuvittaja Pim Boxsel ja Janneke Laméris. Hän opiskeli Amsterdamin yliopistossa kirjallisuudentutkimusta vuosina 1975–1983 ja valmistui tutkimuksella tyhmyyden käsitteestä Robert Musilin ja Immanuel Kantin teoksissa.
Valmistumisen jälkeen Boxsel järjesti historioitsija Gijs van der Hamin kanssa näyttelyn Alankomaissa painetuista ranskalaisista kirjoista, toimi opettajana sekä julkaisi ensimmäiset tyhmyyttä käsittelevät kirjansa omakustanteina. Vuonna 1992 hän omien sanojensa mukaan saavutti oman tyhmyytensä pohjan. Löydettyään omasta mielestään vastauksen perimmäisiin tyhmyyttä koskeviin kysymyksiin hän vietti kaksi vuotta testaten teoriaansa systemaattisesti. Palatessaan lopulta tutkimuksensa ensimmäiselle sivulle hän tajusi, ettei enää tavoittanut perimmäistä ideaansa. Häneltä meni vuosia saavuttaa taas usko projektiinsa. Hollantilainen kustantaja kuitenkin kiinnostui tutkimuksen materiaaleista, ja siitä lähtien hänen kirjojaan on julkaistu.
1990-luvun puolivälistä lähtien Boxsel on elättänyt itsensä tyhmyydellä. Hän on luennoinut aiheesta niin kotimaassaan kuin ulkomailla sekä kirjoittaa säännöllisesti alankomaalaiseen kirjallisuuslehteen tyhmyydestä. Hän myös pitää kursseja Rietveldin akatemiassa ja Groningenin yliopistolla. Vuonna 1999 hän julkaisi teoksensa "Tyhmyyden ensyklopedia", josta hän sai Jan Hanlo -kirjallisuuspalkinnon sekä Generale Bank -kirjallisuuspalkinnon. Kirja on käännetty 17 kielelle. Tämän menestysteoksen jälkeen hän on julkaissut vielä kaksi samaa aihetta sivuavaa kirjaa.
Boxsel on myös ollut vuodesta 2005 lähtien keskeisenä jäsenenä Hollannin ’Patafysiikan akatemiassa ja vuodesta 2006 kyseisen järjestön lehden päätoimittajana ja julkaisijana. Samana vuonna hän myös järjesti Dr. Guislanin psykiatrisessa museossa näyttelyn morosofiasta.
Freedom
Freedom () voi viitata seuraaviin asioihin:Laivoja:Musiikissa:
Kore (veistos)
Kore (, ’neito’) oli erityisesti arkaaisella kaudella Kreikassa käytetty nimitys useimmiten marmorista valmistetulle ja yleensä myös maalatulle nuorta naista esittävälle veistokselle.
Kore-veistokset esittivät suoraryhtisenä seisovaa verhottua naista, jonka jalat olivat säännönmukaisesti yhdessä tai toinen hieman eteen tuotuna. Kädet riippuivat joko suorina molemmin puolin tai toinen käsivarsi oli hieman taivutettuna kantaen votiivilahjaa. Pääsääntöisesti patsaan esittämä hahmo oli pukeutunut joko peplokseen tai kitoniin.
Tunnettuihin kore-veistoksiin kuuluvat Erekhtheionin karyatidit ja Frasikleia-kore sekä lukuisat Akropoliilta löydetyt Athenelle omistetut koret, kuten Antenorin kore, Euthydikoksen kore, La Delicata -kore ja Peploforos. Kore-veistosten miespuolinen vastine oli "kuros" (tai "kouros").
Irina Begljakova
Irina Begljakova (3. helmikuuta 1933 – 19. maaliskuuta 2018) oli neuvostoliittolainen kiekonheittäjä ja olympiamitalisti.
Begljakova saavutti kiekonheitossa hopeaa Bernin EM-kilpailuissa 1954 tuloksella 45,79 m. Hän hävisi maannaiselleen Nina Ponomarjovalle yli kaksi metriä tuossa kilpailussa, jossa Neuvostoliitto saavutti kolmoisvoiton. Vuonna 1955 hän ylitti ensimmäisen kerran 50 metriä tuloksellaan 50,93 m, jota pidemmälle tuona vuonna heittivät vain Ponomareva ja Nina Dumbadze. Vuonna 1956 hän paransi ennätyksekseen 52,71 m ja oli jälleen maailmantilastossa kolmas. Melbournen 1956 olympialaisissa hän sai hopeaa tuloksella 52,54 m. Hän hävisi Tšekkoslovakian Olga Fikotoválle runsaan metrin.
Tukholman EM-kilpailuissa 1958 Begljakova sijoittui neljänneksi tuloksella 50,87 m. Hän hävisi pronssimitalisti Kriemhild Hausmannille 12 senttimetrillä.
AmigaOS 4
AmigaOS 4 on Amigan-käyttöjärjestelmien tuoteperhe henkilökohtaisiin PowerPC-tietokoneisiin.
AmigaOS 4 on Hyperion Entertainmentin tekemä uudempi versio PowerPC-prosessorilla laajennetuille Amiga-tietokoneille. AmigaOS 4 on kehitetty Commodoren tekemän 3.1 version pohjalta eikä se käytä Haage&Partner tekemien versioien 3.5 ja 3.9 ohjelmakoodia.
Metsäorneerot
Metsäorneerot ("Cranioleuca") on orneerojen heimoon kuuluva lintusuku. Suvussa on 20 lajia.
Marija Golubnitšaja
Marija Golubnitšaja (s. 24. helmikuuta 1924) on neuvostoliittolainen, 1950-luvulla menestynyt yleisurheilija ja olympiamitalisti. Hänen päälajinsa oli 80 metrin aitajuoksu.
Golubnitšaja saavutti 80 metrin aitajuoksussa hopeaa Helsingin 1952 olympialaisissa ajalla 11,1 s. Hän hävisi kilpailun voittaneelle Shirley Stricklandille 0,2 sekuntia. Bernin EM-kilpailuissa 1954 hän voitti kultaa ajalla 11,0 s. Melbournen 1956 olympialaisissa hän sijoittui viidenneksi ajalla 11,3 s.
Saigonin kaunotar
Saigonin kaunotar () on Victor Flemingin ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen draamaelokuva vuodelta 1932, jonka pääosissa ovat Clark Gable, Jean Harlow, Gene Raymond ja Mary Astor. Sivuosissa ovat muun muassa Donald Crisp ja Tully Marshall.
Elokuvan käsikirjoitti John Lee Mahin Wilson Collisonin samannimisen näytelmän pohjalta. Alkuperäistä näytelmää esitettiin New Yorkissa 2. tammikuuta 1928. "Saigonin kaunotar" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 22. lokakuuta vuonna 1932 ja Suomeen elokuva tuli teattereihin esitykseen vajaat vuoden myöhemmin, 10. syyskuuta vuonna 1933. Elokuva on mustavalkoinen ja 83 minuutin mittainen. Tuotantoyhtiönä oli Metro-Goldwyn-Mayer. "Saigonin kaunotarta" nykyään pidetään klassikkona.
Olosuhteet ovat karut Dennis Carsonin (Clark Gable) Indokiinassa sijaitsevilla (Vietnam) kumiplantaaseilla pölyävän kuivan monsuunituulen aikana. Viimeisin vene yläjuoksulta tuo Carsonille ei-tervetulleen vieraan: Vantinen (Jean Harlow), joka on lutka Saigonista. Vantine toivoo välttävänsä poliisia ja jäädä jonkun kautta maahan. Mutta Carson, alun perin mielenkiinnoton, pian antaa periksi Vantinen liialliselle viehätysvoimalle. Kun maanmittari Gary Willis (Gene Raymond) sairastuu malariaan ja hänen tyrmäävä vaimonsa Barbara (Mary Astor) ilmaantuu, sateet alkavat ja intohimo virrata kuin vesi...
Alun perin Greta Garbon olisi pitänyt näytellä Vantine Jeffersonin roolin, mutta käsikirjoitus koki äärimmäisen uudelleen kirjoituksen ja rooli uudelleenlaadittiin Jean Harlowille.
"Saigonin kaunotar" oli Metro-Goldwyn-Mayerin yksi suurimmista kassamagneeteista ilmestymisvuonnaan "Grand Hotelin", "Punatukkaisen Lillin" ja "Sinun tahtosi mukaan" ohella.
Elokuva uudelleenfilmatisointiin vuonna 1953 nimellä "Mogambo", jonka ohjasi John Ford ja pääosissa ovat myös Clark Gable, joka näyttelee saman roolin 21 vuoden jälkeen, Ava Gardner, joka näyttelee Harlowin roolin, sekä Grace Kelly, joka näyttelee Astorin roolin. "Saigonin kaunotar" oli toinen kuudesta Harlowin ja Gablen yhteistyöstä.
Vuonna 2006 "Saigonin kaunotar" valittiin "kulttuurisesti, historiallisesti tai esteettisesti merkittävänä" elokuvana säilytettäväksi Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Film Registryssä.
London MC
London MC on suomalainen eurodance-artisti. London MC:n takana on englantilaismies, joka tunnetaan myös nimellä MC Scholar, jota hän käyttää muun muassa Beats and Stylesin kanssa tekemässä kappaleessa "Dance, Dance, Dance!". London MC on Beats and Stylesin "luoma" eurodanceprojekti, joka syntyi, kun Beats and Styles halusi valmistaa eurodancelevyn.
London MC on toistaiseksi julkaissut vain yhden albumin "Euro Party", jolta suurimmaksi hitiksi nousi "What Is My Name?" -kappale. London MC:llä on kaksi musiikkivideota: "What Is My Name?" ja "You by My Side". Vuonna 2009 London MC palasi takaisin "Sexy ladies" -biisillään.
C. Thomas Howell
Christopher Thomas Howell (s. 7. joulukuuta 1966, Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan mm. elokuvista "Outsiders – kolmen jengi" (1983), "Punainen aamunkoitto" (1984), "Grandview USA – Pieni kaupunki, suuret unelmat" (1984), "Liftari" (1986), "Kesän maku" (1990), "Gettysburgin taistelu" (1993), "Fatal Affair" (1998), "Hillsiden kuristaja" (2004) ja "Hoboken Hollow" (2005). Howell tunnetaan erityisesti Criminal Minds – FBI-tutkijat- sarjan Viikatemiehenä joka tappoi Aaron Hotchenrin (Thomas Gibson) ex-vaimon, Haleyn. Hän esiintyi sarjassa neljännen kauden lopussa ja viidennen puoleenväliin.Howell oli naimisissa näyttelijä Rae Dawn Chongin kanssa vuosina 1989–1990; nykyisin hän on naimisissa Sylvie Andersonin kanssa. Heillä on kolme lasta Isabelle (s. 1993), Dashiell (s. 1997) ja Liam West (s. 2001).
Euro Party
Euro Party on suomalaisen eurodance -artisti London MC:n toistaiseksi ainut albumi. Albumin julkaisi Sony BMG ja se julkaistiin vuonna 2005. Albumilta julkaistiin single "What Is My Name?".
Hersheyn-Chasen-koe
Hershey-Chase-kokeet olivat joukko Alfred Hersheyn ja Martha Chasen johdolla vuonna 1952 tehtyjä kokeita, joiden avulla vahvistettiin DNA:n olevan geneettinen materiaali.
Hershey ja Chase suorittivat kokeensa viruksella T2-bakteriofagilla. Fagi koostuu geneettistä materiaalia ympäröivästä proteiinikuoresta. Fagi tartuttaa bakteerin kiinnittymällä sen ulompaan kalvoon ja ruiskuttamalla genettisen materiaalin bakteerin sisäpuolelle.
Hershey palkittiin vuonna 1969 Nobelin lääketieteen palkinnolla yhdessä Max Delbrückin ja Salvador Luriain kanssa virusten lisääntymismenetelmiin ja geneettiseen rakenteeseen liittyvästä tutkimuksesta.
Karl-Friedrich Haas
Karl-Friedrich Haas (s. 28. heinäkuuta 1931) on entinen saksalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti. Hänen päämatkansa oli 400 metriä.
Haas saavutti Helsingin 1952 olympialaisissa pronssia 4 × 400 metrin viestijuoksussa, jossa Saksan joukkueen loppuaika oli 3.06,6. Henkilökohtaisella 400 metrin matkalla hän sijoittui neljänneksi ajalla 47,0. Bernin EM-kilpailuissa 1954 hän saavutti viestissä hopeaa loppuajalla 3.08,8 ja sijoittui 400 metrillä neljänneksi ajalla 47,8. Melbournen 1956 olympialaisissa hän voitti 400 metrillä hopeaa ajalla 46,8 oltuaan loppukilpailussa vielä sata metriä ennen maalia viimeisenä. Viestissä Saksa sijoittui neljänneksi ajalla 3.08,2. Tukholman EM-kilpailuissa 1958 Haas saavutti viestissä hopeaa ajalla 3.08,2 sekä 400 metrillä pronssia ajalla 47,0.
Khalid Fuhami
Khalid Fuhami (, s. 25. joulukuuta 1972 Casablanca, Marokko) on marokkolainen maalivahtivalmentaja ja entinen jalkapallomaalivahti.
Fuhami nimitettiin toukokuussa 2014 Marokon maajoukkueen maalivahtivalmentajaksi.
Ira Murchison
Ira Murchison (6. helmikuuta 1933 – 28. maaliskuuta 1994) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja.
Murchison sivusi vuoden 1956 aikana kolmasti 100 metrin juoksun maailmanennätystä. Hän juoksi ajan 10,2 s sekä Comptonissa 1. kesäkuuta että Los Angelesissa 29. kesäkuuta. Willie Williams paransi elokuussa Berliinissä maailmanennätystä 0,1 sekuntia mutta päivää myöhemmin myös Murchison juoksi samassa paikassa ajan 10,1 s.
Murchison voitti kultaa 4 × 100 metrin viestijuoksussa Melbournen 1956 olympialaisissa. Yhdysvallat paransi yli 20 vuotta vanhaa maailmanennätystä aikaan 39,5 s. Henkilökohtaisella 100 metrillä Murchison sijoittui neljänneksi ajalla 10,6 s; mitalit menivät kahdelle hänen maanmiehelleen sekä Australian Hector Hoganille.
Vuonna 1963 Murchison sijoittui São Paulossa käydyissä Pan-Amerikan kisoissa 100 metrillä pronssille ajalla 10,62 s.
Leamon King
Leamon King (13. helmikuuta 1936 – 23. toukokuuta 2001) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja.
King sivusi lokakuussa 1956 Kaliforniassa kahdesti 100 metrin juoksun maailmanennätystä. Hän juoksi ajan 10,1 s sekä Ontariossa 20. lokakuuta että Santa Anassa 27. lokakuuta. Kuukautta myöhemmin Melbournen olympialaisissa hän pääsi juoksemaan vain 4 × 100 metrin viestijuoksun, jonka Yhdysvallat voitti maailmanennätysajalla 39,5 s; edellisellä ennätyksellä oli ikää yli 20 vuotta.
Kelly Kisio
Kelly Wade Kisio (s. 18. syyskuuta 1959 Peace River, Alberta) on entinen kanadalainen ammattilaisjääkiekkoilija. Kisio toimii Calgary Hitmenin toimitusjohtajana ja varavalmentajana.
Kisio pelasi NHL:ssä 761 ottelua. Uransa aikana hän pelasi joukkueissa Detroit Red Wings, New York Rangers, San Jose Sharks ja Calgary Flames.
Hän pelasi kauden 1982–1983 HC Davosissa Sveitsissä. Siellä hän teki 38 ottelussa 49 maalia ja 32 syöttöä. Maaliskuun 1983 alussa Kisio teki sopimuksen Detroit Red Wingsin kanssa ja pelasi seurassa loppu kauden. Kesällä 1986 Detroit myi Kision yhdessä kahden muun pelaajan kanssa Rangersiin, josta se sai vaihdossa maalivahti Glen Hanlonin. Joulukuussa 1987 Kisiosta tehtiin Rangersin kapteeni. Hän oli Rangersin kapteeni kolmen ja puolen vuoden ajan, kunnes 30. toukokuuta 1991 Minnesota North Stars valitsi hänet . Minnesota vaihtoi Kision kuitenkin San Jose Sharksin Shane Churlaan neljä päivää myöhemmin. San Josessa Kisio pelasi vuoteen 1993 asti. Hän siirtyi vapaana agentti elokuussa 1993 Calgary Flamesiin, jossa pelasi uransa loppuun.
Kisio lopetti uransa Calgary Flamesissä vuonna 1995 ja liittyi Flamesin kykyjenetsijäksi. Kaudella 1998–1999 hänet nimitettiin Calgary Hitmenin toimitusjohtajaksi. Hitmenin omistaa Calgary Flames. Kision toimitusjohtajakaudella Hitmenit ovat joka vuosi selviytyneet play-offeihin, voittaneet kaksi keskustan divisioonan mestaruutta ja vuonna 1999 Western Hockey Leaguen.
Kisiolla ja hänen vaimollaan Lindalla on kolme lasta.
Louis Jones
Louis Jones (15. tammikuuta 1932 – 3. helmikuuta 2006) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja.
"Lou" Jones juoksi Méxicossa käydyissä Pan-Amerikan kisoissa 18. maaliskuuta 1955 uuden maailmanennätyksen 400 metrin juoksussa. Hänen aikansa 45,4 s oli 0,4 sekuntia parempi kuin George Rhodenin vuonna 1950 juoksema entinen ennätys. Los Angelesissa 30. kesäkuuta 1956 Jones paransi maailmanennätystä aikaan 45,2 s. Melbournen 1956 olympialaisissa hän oli voittajasuosikki ja johti loppukilpailua ensimmäiset 300 metriä mutta putosi lopulta viidenneksi ajalla 48,1 s. Olympiakultaa hän voitti 4 × 100 metrin viestijuoksussa loppuajalla 3.04,8.
Lego Belville
Lego Belville on lähinnä tytöille suunnattu Lego-tuotesarja, joka tuli markkinoille vuonna 1994. Sarjan palikoissa käytetään muista seteistä poikkeavia värejä kuten vaaleanpunaista ja purppuraa. Belville-tuotesarjan hahmot ovat suurempia kuin minihahmot, ja niissä on nivelet.
Lego Belville -tuotesarjan alateemoja ovat
Wes Scantlin
Wesley Reid Scantlin (s. 9. kesäkuuta 1972 Kansas City, Missouri, Yhdysvallat) on post-grunge-yhtye Puddle Of Muddin laulaja-kitaristi. Hän on esiintynyt myös duona Alice in Chains -yhtyeen kitaristin Jerry Cantrellin kanssa sekä Carlos Santanan "All That I Am" -albumilla.
Wes Scantlinin esikuvia ovat olleet muun muassa AC/DC, Nirvana, Van Halen ja Led Zeppelin.
Jesse Mashburn
Jesse William Mashburn (s. 14. helmikuuta 1933) on entinen yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja.
Mashburn voitti Méxicossa käydyissä Pan-Amerikan kisoissa 1955 kultaa 4 × 100 metrin viestijuoksussa ajalla 3.07,2 sekä pronssia 400 metrin juoksussa ajalla 46,3. Melbournen 1956 olympialaisissa hän voitti kultaa 4 × 100 metrin viestijuoksussa loppuajalla 3.04,8.
Helenos
Helenos () oli kreikkalaisessa mytologiassa Priamoksen ja Hekaben poika ja Kassandran kaksosveli. Hän oli kuuluisa ennustuskyvystään, mutta hän toimi myös soturina Troijan sodassa.
Pariin kuoleman jälkeen Helenos ajautui riitaa Deifoboksen kanssa siitä, kenelle Helena kuuluisi. Tultuaan lyödyksi hän pakeni Ida-vuorelle, josta kreikkalaiset hänet vangitsivat. Toisen version mukaan hän jätti kaupungin ja liittyi kreikkalaisiin omasta tahdostaan. Vaihtoehtoisesti hän joutui Odysseuksen ansaan tämän haluttua kuulla Helenoksen ennustuksen siitä, miten kaupunki kukistuisi.
Helenos paljasti kreikkalaisten tarvitsevan hankkia Palladionin, tuoda Pelopsin luut Troijaan ja suostutella Neoptolemos liittymään mukaan sotaan. Myöhempien lähteiden mukaan Helenos kertoi Troijan hevosen olevan välttämätön sodan voittamiseksi. Sodan jälkeen Helenos asettui Epeirokseen.
Carole Quinton
Carole Quinton (s. 11. heinäkuuta 1936) on entinen brittiläinen yleisurheilija ja olympiamitalisti. Hänen päälajinsa oli 80 metrin aitajuoksu.
Quinton saavutti Kansainyhteisön kisoissa Cardiffissa 1958 hopeaa 80 metrin aitajuoksussa myötätuulituloksella 10,77 s. Myöhemmin samana vuonna Tukholman EM-kilpailuissa hän saavutti 4 × 100 metrin viestijuoksussa hopeaa ajalla 46,0 s sekä sijoittui 80 metrin aitajuoksussa neljänneksi ajalla 11,0 s. Rooman 1960 olympialaisissa hän saavutti aitajuoksussa hopeaa ajalla 10,9 s ja juoksi ensimmäisen osuuden viestissä, jossa Britannian joukkue hylättiin.
Gisela Birkemeyer
Gisela Birkemeyer (o.s. Köhler, s. 22. joulukuuta 1931) on entinen itäsaksalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti. Hänen päälajinsa oli 80 metrin aitajuoksu.
Gisela Birkemeyer, silloiselta nimeltään Köhler, saavutti Melbournen 1956 olympialaisissa hopeaa 80 metrin aitajuoksussa ajalla 10,9 s. Lisäksi hän sijoittui kuudenneksi sekä 200 metrin juoksussa ajalla 24,3 s että 4 × 100 metrin viestijuoksussa ajalla 47,2 s. Tukholman EM-kilpailuissa 1958 Birkemeyer saavutti aitajuoksussa pronssia ajalla 11,0 s. Rooman 1960 olympialaisissa hän saavutti aitajuoksussa niin ikään pronssia ajalla 11,0 s.
Christa Stubnick
Christa Stubnick (o.s. Seliger, s. 12. joulukuuta 1933) on entinen itäsaksalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti.
Stubnick saavutti Melbournen 1956 olympialaisissa hopeaa sekä sadan että kahdensadan metrin juoksussa. Lyhyemmällä matkalla hänen loppuaikansa oli 11,7 s ja pidemmällä 23,7 s. Molemmilla matkoilla hän hävisi Australian Betty Cuthbertille. Hän oli mukana myös 4 × 100 metrin viestijuoksussa, jossa Saksan joukkue sijoittui kuudenneksi ajalla 47,2 s. Tukholman EM-kilpailuissa 1958 Stubnick saavutti 100 metrillä pronssia ajalla 11,8 s sekä sijoittui 200 metrillä viidenneksi ajalla 25,7 s.
Roquefort
Roquefort (oksitaaniksi ròcafòrt) on ranskalainen lampaan raakamaidosta valmistettu sinihomejuusto. Juusto on lieriön muotoinen, noin 10 cm paksu ja halkaisijaltaan 18–20 cm, ja se painaa 2,5–3,0 kg. Juustomassa on valkoista tai norsunluunväristä, murenevaa ja hieman kosteaa. Sen sisällä on vihreänharmaita homeen muodostamia juovia. Juustolla ei ole lainkaan kuorta, joten se pakataan yleensä metallifolioon. Roquefort on voimakkaan makuista ja tuoksuista.
Roquefortiin käytettävä maito on peräisin Aveyronin departementista ja sen lähiympäristöstä eteläisestä Ranskasta. Sen on oltava "Lacaune"-rotuisten lampaiden käsittelemätöntä täysmaitoa. Maito juoksetetaan viimeistään 48 tunnin kuluttua lypsämisestä. Siihen istutetaan "Penicillium roqueforti" -homeen itiöitä, jotka ovat peräisin Roquefort-sur-Soulzonin alueen luolista. Juustomassa sekoitetaan, rikotaan ja valutetaan ennen sen laittamista muottiin. Juusto kuivasuolataan, ja lopuksi se siirretään kypsymään luolaan. Juustoa kypsytetään vähintään 90 päivää. Lopullinen kypsyminen tapahtuu Combalou-vuoren luolissa Roquefort-sur-Soulzonin alueella. Luolat pysyvät tasaisen viileinä ja kosteina kalkkikivikalliossa olevien halkeamien aiheuttaman ilmavirran johdosta. Juustoa kypsytetään ensin vähintään kaksi viikkoa ilman pakkausta, jotta "Penicillium roqueforti" pääsee kasvamaan siinä riittävästi. Sen jälkeen juustot pakataan kääreisiin, ja kypsyminen jatkuu anaerobisesti. Juustojen varastointi, leikkaaminen ja pakkaaminen saa tapahtua vain Roquefort-sur-Soulzonin alueella.
Roquefortilla on EU:n alkuperäsuoja, joten vain rajatulla alueella ja tietyllä tavalla valmistettua juustoa saa myydä sen nimisenä. Roquefort sai tämän suojan ranskalaisista juustoista ensimmäisenä, vuonna 1925.
Hildrun Laufer
Hildrun Laufer (o.s. Claus, s. 13. toukokuuta 1939) on entinen itäsaksalainen pituushyppääjä ja olympiamitalisti.
Hildrun Claus saavutti Rooman 1960 olympialaisten pituushypyssä pronssia tuloksella 621 cm. Hän voitti neljänneksi sijoittuneen länsisaksalaisen Renate Junkerin kahdella senttimetrillä. Belgradin EM-kilpailuissa 1962 hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 612 cm. Tokion 1964 olympialaisissa hän kilpaili avionimellään Laufer ja sijoittui pituushypyssä seitsemänneksi tuloksella 624 cm.
Rantaorneerot
Rantaorneerot ("Certhiaxis") on orneerojen heimoon kuuluva lintusuku.
Chantal Chawaf
Chantal Chawaf (s. 1943 Pariisi, Ranska) on ranskalainen kirjailija ja feministi. Hänen kirjojaan on julkaistu vuodesta 1974 lähtien.
Chawaf syntyi Pariisissa toisen maailmansodan aikana. Hän on opiskellut taidehistoriaa ja antiikintutkimusta École du Louvressa. Hän matkusteli ja asui joitakin vuosia Euroopassa, Lähi-idässä ja Pohjois-Amerikassa.
Vuonna 1974 hän julkaisi ensimmäisen kirjansa Éditions des Femmes'illa, joka on Antoinette Fouquen MLF:n (ranskalainen feminismiliike) yhteyteen perustama kustantamo. Chawafin ensimmäinen kertomus, "Retable: la rêverie", aloitti écriture fémininen. Muita tähän suuntaukseen kuuluvia kirjoja ovat "Cercoeur" (1975) ja "Maternité" (1979).
Chawafin kirjojen teemat käsittelevät muun muassa äiti-tytär-suhdetta sekä yrityksiä toteuttaa sanojen mahdollisuus vapauttaa naisen alitajunta, epäintellektualisoida naisen vartalo ja antaa ääni sisäiselle kokemukselle. Chawafin syntymää ja elämän antamista koskevat kirjoituksena ovat johtaneet hänen viimeisimmissä kirjoissaan nyky-yhteiskunnan ekokritiikkiin.
Chawaf on matkustellut paljon Yhdysvalloissa, missä hänen töitään on käännetty ja tutkittu yliopistoissa. Hän on kirjoittanut useita romaaneja, yhden näytelmän ja kaksi esseetä, ja työskentelee toimittajana ranskalaisella kustantajalla.
Chawafin kirjoja ei ole käännetty suomen kielelle.
Johanna Hübner
Johanna Hübner (o.s. Lüttge, s. 10. maaliskuuta 1936) on entinen itäsaksalainen kuulantyöntäjä ja olympiamitalisti.
Johanna Lüttge sijoittui kuulantyönnössä neljänneksi Tukholman EM-kilpailuissa 1958 tuloksella 15,19 m. Rooman 1960 olympialaisissa hän saavutti hopeaa tuloksella 16,61 m. Kultaa voittaneelle Tamara Pressille hän hävisi 71 senttimetriä. Belgradin EM-kilpailuissa 1962 hän kilpaili sukunimellä Hübner ja sijoittui kuulantyönnössä neljänneksi tuloksella 15,97 m.
Rantasalmi (yritys)
Rantasalmi Oy on maailman vanhin teollinen hirsitalojen valmistaja. Yhtiö hakeutui konkurssiin 28. syyskuuta 2010. Vuonna 2011 varpaisjärveläinen Lameco LHT Oy osti Rantasalmi Oy:n Rantasalmi Hirsitalot-tuotemerkin ja koko sen teollisen tuotannon. Lameco LHT Oy jatkaa hirsitalotuotantoa vanhoissa Rantasalmi Oy:n tiloissa Rantasalmella.
Rantasalmi Oy:n perusti Osmo Ruotsalainen vuonna 1946. Metsäliitto (Metsä-Serla) osti yrityksen vuonna 1975 ja vuonna 1995 Pertti Karhinen. Vuosina 1997–2000 Rantasalmi Oy oli Finndomon hallussa. Sittemmin omistajaksi tuli jälleen Pertti Karhinen. Canelco Capital kuului aivan viime vaiheessa Rantasalmi Oy:n omistajiin.
Marija Pisareva
Marija Pisareva (s. 9. huhtikuuta 1934) on entinen neuvostoliittolainen korkeushyppääjä ja olympiamitalisti.
Pisareva saavutti Melbournen 1956 olympialaisten korkeushypyssä hopeaa tuloksella 167 cm. Hän hävisi maailmanennätystä parantaneelle yhdysvaltalaiselle Mildred McDanielille yhdeksällä senttimetrillä ja jakoi hopeamitalin brittiläisen Thelma Hopkinsin kanssa.
Pillerinpyörittäjä (romaani)
Pillerinpyörittäjä on Katariina Sourin kirjoittama teos, joka on ilmestynyt 2010 Tammen kustantamana.
"Pillerinpyörittäjä" on Sourin kuudes romaani. Aiemmat hän on kirjoittanut nimellä Kata Kärkkäinen. Teos pohjautuu Sourin vuonna 1998 Ylelle tekemään kuunnelmaan. Kirjan ilmestyessä Sourilla on teokseen liittyvä samanniminen taidenäyttely Helsingissä 4-kuusi-galleriassa.
Todellisuuteen perustuva kertomus odotti kirjoittamista Sourin pöytälaatikossa parikymmentä vuotta. Idea siihen juontuu Sourin Playboy-vuosiin, jolloin Sourin (silloin Kärkkäinen) kuvan nähnyt amerikkalainen Edward-niminen mies alkoi kirjoittaa hänelle kirjeitä uskoessaan heidän tavanneen jossain toisessa ajassa. Miehen kuoleman jälkeen paljastui, että tämä oli testamentannut Sourille lantakuoriaiskorun, Skarabee-aiheisen pillerinpyörittäjäriipuksen.
Tarina alkaa, kun kuolemansairaaksi tuomittu Iisa yllättäen paranee. Sopeutuminen uuteen tilanteeseen ei suju ongelmitta, eikä apua ole edes nuoresta poikaystävästä. Taidemaalarin työkään ei enää tuota iloa.
Tarinaan lomittuvat lentomatkalla olevat Ben ja Oscar, joiden väkinäisistä keskusteluista alkaa paljastua Oscarin elämän ongelmia. Oscar kertoo jokaisessa elämässään kohtaamastaan naisesta, joka aina kuolee ennen häntä mutta jonka hän tällä kertaa päättää pelastaa ottamalla kohtalon omiin käsiinsä. Oscar suosittelee Benille luettavaksi kirjoittamaansa romaania karjankasvattaja Rigelistä, joka vaalii kuolleen vaimonsa muistoa oudolla ja muiden mieltä hämmentävällä tavalla. Myös Rigel taistelee kuolemaa vastaan, mutta hänet leimataan syylliseksi ja murhaajaksi. Ben pitää tarinaa epäuskottavana ja keksii ratkaisun Oscarin kohtalonkierteeseen.
Sourin romaani kurkistaa historiaan, ja sen henkilöt pyrkivät hallitsemaan omaa kohtaloaan etsiessään iankaikkista elämää.
Goldmanin alue
Algebrassa kokonaisaluetta "R" sanotaan Goldmanin alueeksi, jos sen osamäärien kunta on "R"-modulina äärellisviritteinen. Sanotaan myös, että alkuideaali "P" on Goldmanin ideaali, jos "R"/"P" on Goldmanin alue.
Kukonkorallipuu
Kukonkorallipuu ("Erythrina crista-galli") on suurikukkainen eteläamerikkalainen puu, jota kasvatetaan koristekasvina puistoissa. Se on Argentiinan ja Uruguayn kansalliskukka. Se kasvaa normaalisti 5–8 m korkeaksi, ja rungon halkaisija tyvessä on noin puoli metriä. Muiden hernekasvien tavoin kukonkorallipuunkin juuristossa elää ilmasta typpeä sitovia bakteereja.
Toril Moi
Toril Moi (s. 1953, Norja) on norjalainen kirjallisuustieteen professori ja feministi. Hän on "James B. Duke Professor of Literature and Romance Studies" -professuurin haltija Duke Universityssä.
Aikaisemmin Moi on toiminut ranskan kielen lehtorina Oxfordin yliopistossa ja feministisen tutkimuksen keskuksen johtajana Bergenin yliopistossa Norjassa. Hän tutkii feminististä teoriaa ja naisten kirjallisuutta sekä kirjallisuuden, filosofian ja estetiikan yhtymäkohtia.
Moin kirja "Sexual/Textual Politics: Feminist Literary Theory" (1985) on suomennettu vuonna 1990 nimellä "Sukupuoli, teksti, valta: feministinen kirjallisuusteoria".
At the Gates of Utopia
At the Gates of Utopia on italialaisen metalliyhtyeen Stormlordin toinen albumi, joka julkaistiin marraskuussa 2001. Levyn kappaleesta "I Am Legend" on tehty musiikkivideo.
Oikukas kuolema
Oikukas kuolema () on José Saramagon vuonna 2005 ilmestynyt romaani. Teos oli Saramagon oma suosikki hänen tuotannossaan. Erkki Kirjalaisen suomennos ilmestyi Tammen Keltaisessa kirjastossa vuonna 2008.
Veijo Hietala kirjoitti "Turun Sanomissa", että teos ei ole niinkään perinteinen juoniromaani kuin elämänfilosofinen tutkielma, jota hallitsee Saramagon vahva kertojanääni. "Helsingin Sanomissa" Jan Blomstedt kirjoitti, että Saramago onnistuu kertomisen taidollaan yhdistämään viisauden ja mielikuvituksellisen leikin.
Lothar Milde
Lothar Milde (s. 8. marraskuuta 1934 Halle) on entinen itäsaksalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti. Hän on ainoa neljä EM-mitalia saavuttanut kiekonheittäjä.
Milde saavutti ensimmäisen arvokisamitalinsa Belgadin EM-kilpailuissa 1962, kun hänen tuloksensa 55,47 m riitti pronssimitaliin. Budapestin EM-kilpailuissa 1966 itäsaksalaiset saavuttivat kolmoisvoiton. Milde sijoittui pronssille tuloksella 56,80 m ja voitti neljällä senttimetrillä puolalaisen Edmund Piątkowskin. Méxicon 1968 olympialaisissa Milde ylsi maansa kiekonheittäjistä ainoana mitaleille; hän sai hopeaa tuloksella 63,08 m. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän saavutti pronssia tuloksella 59,34 m ja jätti neljän senttimetrin erolla tšekkoslovakialaisen Ludvík Daněkin mitalien ulkopuolelle. Helsingin EM-kilpailuissa 1971 Milde saavutti tuloksella 61,62 m uransa neljännen EM-mitalin, väriltään hopeaa.
Hartmut Losch
Hartmut Losch (11. syyskuuta 1943 – 26. maaliskuuta 1997) oli itäsaksalainen kiekonheittäjä.
Losch saavutti Budapestin EM-kilpailuissa 1966 kiekonheitossa hopeaa tuloksella 57,34 s. Myös kilpailun muut mitalit menivät samaan maahan. Méxicon 1968 olympialaisissa Losch sijoittui neljänneksi tuloksella 62,12 m. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän voitti kultaa tuloksella 61,82 m. Helsingin EM-kilpailuissa 1971 hän sijoittui viidenneksi tuloksella 60,86 m. Viimeisen kerran hän osallistui arvokisoihin Münchenin 1972 olympialaisissa mutta jäi karsintaan tuloksellaan 56,54 m.