hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Maria Mena
Maria Viktoria Mena (s. 19. helmikuuta 1986) on norjalainen pop-laulaja.
Mena syntyi Oslossa. Hänen vanhempansa ottivat avioeron tyttären ollessa 9-vuotias. 13-vuotiaana Mena muutti asumaan isänsä kanssa, ja alkoi kirjoittaa laulunsanoja mm. vanhempiensa avieron aiheuttamista tunteista.
Mena julkaisi ensimmäisen singlensä "Fragile" vuonna 2002. Toisella singlellään "My Lullaby" hän pääsi Norjan virallisen listan viidenneksi. Hänen ensimmäinen studioalbuminsa oli "Another Phase" (2002). Albumia myytiin Norjassa 40 000 kappaletta. Hänen seuraava albuminsa "Mellow" julkaistiin kaksi vuotta myöhemmin. Yksityiselämässä Menalla ei mennyt yhtä hyvin. 17-vuotiaana hänelle kehittyi masennus ja syömishäiriö. Hän parani sittemmin syömishäiriöstä.
Vuonna 2004 Mena julkaisi kansainvälisen debyyttialbuminsa "White Turns Blue", joka sisälsi kappaleita Menan kahdelta aiemmalta albumilta. Mena on saavuttanut menestystä kansainvälisillä markkinoilla albumin julkaisun jälkeen. Albumin kappale "You're the Only One" nousi listoille Norjassa, Hollannissa ja Yhdysvalloissa.
Menan seuraavan albumin "Apparently Unaffected" single "Just Hold Me" saavutti suosiota useissa Euroopan maissa, mm. Saksassa ja Hollannissa. Vuonna 2008 Mena julkaisi albumin "Cause and Effect", jonka lauluissa hän käsittelee mm. nuoruutensa traumoja ja ihmissuhteita. Albumin single "All This Time" nousi listoille mm. Norjassa, Saksassa ja Suomessa. Menan uusin albumi "Viktoria" julkaistaan syyskuussa 2011.
Pysähtyneisyyden aika
Pysähtyneisyyden aika kuvaa ajanjaksoa Neuvostoliiton historiassa 1970-luvun alkupuolelta 1980-luvun puoliväliin. Kauteen lasketaan tavallisesti Leonid Brežnevin vallan viimeiset kymmenen vuotta, Juri Andropovin sekä Konstantin Tšernenkon lyhyet valtakaudet kokonaan. Pysähtyneisyyden aika loppui glasnost ja perestroika -politiikkaan, kun Neuvostoliittoa yritettiin uudistaa Mihail Gorbatšovin kaudella.
Pysähtyneisyyden aika sisälsi talouskasvun pysähtymisen ja elintason kääntymisen laskuun. Sisäpolitiikassa kaikenlainen yhteiskunnan arvostelu oli mahdotonta ja toisinajattelijat suljettiin muun muassa mielisairaaloihin. Poliittista kiertoa ei ollut ja Neuvostoliiton vanha kaarti väistyi vallasta vasta, kun sen edustajat käytännössä kuolivat korkeissa viroissaan, kuten Brežnevin kuoltua kävi hänen kahdelle seuraajalleen nopeassa tahdissa. Ulkopolitiikassa jumiuduttiin kylmän sodan asetelmiin Tšekkoslovakian miehityksen jälkeen Brezhnevin julkistettua doktriininsa Brežnevin opin, jonka mukaan muutoksia ei sallittu sosialististen maiden yhteiskunnissa. Lopulta 1980-luvulla Neuvostoliiton talous romahti, sen satsattua voimavaroihinsa nähden aivan liikaa Afganistanin sotaan ja varusteluun.
Daniela Luján
Daniela Barrios Rodríguez (s. 5. huhtikuuta 1988) on meksikolainen pop-laulaja ja näyttelijä.
Luján esiintyi jo 5-vuotiaana "Sesame Streetin" meksikolaisversiossa. Hän tuli vuonna 1997 tunnetuksi telenovelasta "Luz Clarita", jossa hänellä oli nimikkorooli. Hän sai esiintymisiä myös muissa telenoveloissa.
Luján on julkaissut kaksi studioalbumia: "Por Un Mundo Mejor" (1999) ja "Corazón.com" (2001). Hän on ollut kahdesti ehdolla Grammy-palkinnon saajaksi.
Jääkiekon SM-liigakausi 2003–2004
Kausi 2003–2004 oli jääkiekon SM-liigan 29. kausi. Mestaruuden voitti Kärpät, jolle se oli ensimmäinen pariinkymmeneen vuoteen. Tällä kaudella pelattiin ensimmäistä kertaa runkosarjassa sijoille 7–10 tulleiden joukkueiden välillä ns. "villi kortti -kierros" eli arkikielessä "säälipleijarit". Historian ensimmäiseltä villi kortti -kierrokselta jatkoivat puolivälieriin Jokerit ja Blues, taipumaan joutuivat JYP sekä mestaruutta puolustanut Tappara. Tämä oli lisäksi viimeinen kausi, jolloin runkosarjaottelu saattoi päättyä tasapeliin jatkoajan jälkeen.
Albin Manner
Alpinus Wilhelm eli Albin Vilho Manner (4. huhtikuuta 1888 Jääski – 8. heinäkuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen poliitikko. Hän istui Maalaisliiton kansanedustajana Viipurin läänin itäisestä vaalipiiristä vuosina 1917–1926 ja 1929–1933.
Manner oli presidentin valitsijamiehenä vuonna 1925. Hän oli Suomen II puolustusministeri 1930 sekä Suomen puolustusministeri 1930–1931 Svinhufvudin II hallituksessa.
Poliitikon uran jälkeen hän työskenteli panimoteollisuusdessa ja oli Valhan (Valmistehankinta) toimitusjohtaja 1940-1954.
Manner oli vuodesta 1908 naimisissa Maria Lehikoisen kanssa. Hän kuoli Helsingissä 66-vuotiaana.
Alfred Oswald Kairamo
Alfred Oswald Kairamo (vuoteen 1906 Kihlman; 4. lokakuuta 1858 Pietarsaari – 29. heinäkuuta 1938 Hattula) oli suomalainen kasvitieteilijä, poliitikko sekä osuustoiminta- ja teollisuusmies.
Kairamo kuului Kihlmanin sukuun mutta suomensi Suuressa nimenmuutoksessa vuonna 1906 nimensä Kairamoksi. Hänen vanhempansa olivat teologi, koulu- ja talousmies Alfred Kihlman (1825–1904) ja Hilda Augusta Wilhelmiina Forssell. Hänen puolisonsa vuodesta 1897 oli Anna Brusila. Heidän poikansa oli vuorineuvos Aulis Kairamo, jonka poikia taas olivat vuorineuvos Kari Kairamo ja arkkitehti Erkki Kairamo.
Kairamo pääsi ylioppilaaksi 1875 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1880, maisteriksi 1882 ja lisensiaatiksi sekä tohtoriksi 1883. Kairamo toimi Helsingin yliopiston kasvitieteen dosenttina 1885–1897 sekä Kasvitieteen museon vt. amanuenssina 1886–1887 ja amanuenssina 1892–1897. Hän oli kasvitieteen ylimääräinen professori 1897–1903, vastuullaan kasvimuseon valvonta, ja osallistui tutkimusretkille Inarin Lappiin 1880 sekä Kuolaan ja Pohjois-Venäjälle 1887–1892.
Suomen Biologian Seura Vanamo on lyötättänyt Kairamo-mitalin, jota se jakaa suurimpana tunnustuksenaan suomalaisen luonnontutkimuksen hyväksi tehdystä työstä. Kairamo oli seuran ensimmäinen kunniajäsen.
Kairamo oli senaatin talousosaston jäsen ja maanviljelystoimikunnan päällikkö (ministeri) 1903–1905.
Vuosien 1905–1938 välillä Kairamo hoiti omistamaansa Ellilän kartanoa Hattulassa, jossa harjoitettu koetoiminta johti Hankkijan kasvinjalostuslaitoksen syntyyn ja oli merkittävässä osassa suomalaisen viljakasvinjalostuksen alkamisessa. Kairamo oli perustamassa Osuuskassojen Keskuslainarahasto Osakeyhtiötä, nykyistä OP-Ryhmää, vuonna 1902. Hän oli Kajaanin Puutavara Oy:n (myöhemmin Kajaani Oy) johtokunnan puheenjohtaja 1909–1924 ja 1927–1938 sekä Oy Uleån johtokunnan jäsen 1927–1937. Hän oli Kansallis-Osake-Pankin hallintoneuvoston jäsen 1914–1938 ja hallintoneuvoston puheenjohtaja 1919–1938.
Kairamo oli myös Suomen diplomaattinen edustaja Virossa 1919.
Kairamo valittiin suomalaisen puolueen kansanedustajaksi 1907–1913 ja 1917–1918 Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä. Hän oli vielä kokoomuksen kansanedustajana 1918–1919.
Matti Puhakka
Matti Juhani Puhakka (s. 7. helmikuuta 1945 Eno) on suomalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän asuu Joensuun Enossa.
Puhakka valittiin eduskuntaan ensimmäisen kerran eduskuntavaaleissa 1975 Pohjois-Karjalan läänin vaalipiiristä. Eduskuntaurallaan hän toimi kahden valiokunnan puheenjohtajana, suuren valiokunnan johdossa vuonna 1975 ja sosiaalivaliokunnan johdossa vuosina 1979–1983. Hänet valittiin kansanedustajaksi yhteensä viisissä eduskuntavaaleissa, ja hän toimi kansanedustajana vuosina 1975–1991 ja 1995–1996. Eduskuntavaaleissa 1991 hän putosi eduskunnasta, mutta teki paluun eduskuntaan eduskuntavaaleissa 1995.
Puhakka toimi poliitikon urallaan useissa ministerintehtävissä. Kalevi Sorsan IV hallituksessa hän oli liikenneministeri toukokuusta 1983 marraskuuhun 1984 ja ministeri sosiaali- ja terveysministeriössä joulukuusta 1984 huhtikuuhun 1987. Harri Holkerin johtamassa sinipunahallituksessa hän toimi huhtikuusta 1987 toukokuuhun 1989 työvoimaministerinä sekä ministerinä sosiaali- ja terveysministeriössä (vastuualueenaan työasiat) ja kesäkuusta 1989 huhtikuuhun 1991 työministerinä. Maaliskuusta 1990 hän oli myös ministeri sisäasiainministeriössä (vastuualueenaan aluepolitiikka). Yhteensä Puhakalle kertyi ministeripäiviä 2913.
Puhakalla on työteknikon koulutus, joksi hän valmistui vuonna 1972. Ennen eduskuntauraansa hän toimi vuodesta 1965 vuoteen 1975 korjausmiehenä Enso-Gutzeitin Uimaharjun tehtailla Enossa ja vuosina 1972–1975 pääluottamusmiehenä. Pudottuaan eduskunnasta vuonna 1991 hän palasi Enzo-Gutzeitin palvelukseen projektipäälliköksi. Vuodesta 1993 vuoteen 1995 hän toimi Pohjois-Karjalan liiton maakuntajohtajana ja helmikuussa 1996 hän aloitti Kansaneläkelaitoksen johtajana. Puhakka jäi eläkkeelle 1. maaliskuuta 2010.
Puhakka oli presidentin valitsijamies kolmissa vaaleissa, vuosina 1978, 1982 ja 1988. Poliittisella urallaan hän on toiminut myös Enon kunnanvaltuuston jäsenenä vuosina 1972–1975 ja Joensuun kaupunginvaltuuston jäsenenä vuodesta 1976 vuoteen 1996. Vuodesta 1993 vuoteen 1994 hän oli kaupunginvaltuuston puheenjohtaja. Puhakka on ollut myös jäsenenä SDP:n puolueneuvostossa, puoluetoimikunnassa ja puoluehallituksessa.
Tasavallan presidentti myönsi Matti Puhakalle ministerin arvonimen 27. marraskuuta 2009.
Puhakka on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Pauliina Lerche
Pauliina Lerche (o.s. "Luukkanen", s. 1974 Rääkkylä) on muusikko, erikoisalanaan karjalainen perinne. Hänen pääinstrumenttinsa on harmonikka. Hän valmistui musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemian kansanmusiikin osastolta 2002.
Hän on soittanut muun muassa seuraavissa kansanmusiikin ja kevyen musiikin kokoonpanoissa:
Hänen aviomiehensä on Peter Lerche, jonka kanssa hän on työskennellyt muun muassa seuraavissa yhtyeissä: Vesa-Matti Loirin yhtye, Duo Pauliina & Peter Lerche, Kriya.Malanja-levy kuvaa hyvin Lerchen ominaisluonnetta: Malanja on vahvasti karjalaisesta perinteestä innoituksensa saanut levy, mutta siinä kuullaan myös intialaista viulunsoittoa, bulgarialaisia ja irlantilaisia huiluja, dobroa, säkkipilliä sekä jazz-sävyjä.
Pauliina Lerche on ollut Kihaus Folkin taiteellinen johtaja. Hän oli vanhan Kihauksen johtokolmikossa vuodesta 2005 aluksi yhdessä yhdessä Mari Kaasisen ja Jukka Kyllösen kanssa. Kun uusi Kihaus Folk perustettiin 2007, hänet nimettiin sen taiteelliseksi johtajaksi.
Bill Carlisle
William "Bill" Carlisle (19. joulukuuta 1908 – 17. maaliskuuta 2003) oli yhdysvaltalainen muusikko. Hänet otettiin Country Music Hall of Fameen vuonna 2002.
Bill Carlisle aloitti uransa tekemällä musiikillista yhteistyötä veljensä Cliffin kanssa. Veljekset nousivat listoille hiteillä, kuten "Rainbow at Midnight" ja "Tramp on the Street".
Carlisle sai mainetta myös sooloartistina. Tunnetuimpiin soolokappaleisiin kuuluvat "No Help Wanted", "Knothole", "Shake-a-Leg", "Too Old to Cut the Mustard" sekä The Drifters -cover "Honey Love". Hän kuoli 94-vuotiaana Nashvillessä, Tennesseessä.
Eddy Arnold
Richard Edward ”Eddy” Arnold (15. toukokuuta 1918 – 8. toukokuuta 2008) oli yhdysvaltalainen kantrilaulaja.
Arnold on kelpuutettu Hollywood Walk of Fameen ja Country Music Hall of Fameen. Hän julkaisi uransa aikana lukuisia listaykköshittejä, kuten ”Cattle Call”, ”Just Call Me Lonesome”, ”Make the World Go Away”, ”Lonely Again” sekä ”Then You Can Tell Me Goodbye”.
Vuonna 2000 Arnoldille myönnettiin Yhdysvaltain National Medal of Arts. Hän kuoli toukokuussa 2008 juuri ennen kuin olisi täyttänyt 90 vuotta.
Mirja Mane
Impi Maria Mirjami Mane (oik. Mirjami Manelius, 9. toukokuuta 1929 Helsinki – 21. huhtikuuta 1974) oli suomalainen näyttelijä. Hän oli naimisissa elokuvaohjaaja Toivo Hämerannan kanssa vuodesta 1953 vuoteen 1969, jolloin Hämeranta kuoli.
Mane näytteli muutamissa elokuvissa ja oli lisäksi mukana muun muassa Vartiovuoren kesäteatterin monissa tuotannoissa.
Mirja Manen rooli elokuvassa "Noita palaa elämään" oli aikanaan kuohuttava, sillä se sisälsi runsaasti alastonkohtauksia ja kuvausaikanaan suomalaisessa elokuvassa harvinaista alleviivaavaa erotiikkaa. Alkujaan turkulainen Mane löydettiin Kulosaaren Casinon rannasta; itse näytelmän kirjoittaja Mika Waltari kiinnitti huomiota nuoreen tyttöön, jolla oli pitkät tummat hiukset ja ilmeikkäät kasvot. Tilannetta todistamassa olivat myös ohjaaja Roland af Hällström sekä tuottaja Mauno Mäkelä. Arviossa kriitikot havaitsivat Manessa myös selvää näyttelijänlahjakkuutta. Mane oli aikaisemmin näytellyt pienen roolin tummanuhkeana Juliskana oikealla nimellään Mirjami Manelius elokuvassa "Kaunis Veera" vuonna 1950. Noitaosansa jälkeen Mane näytteli toisen pääroolinsa Liisana elokuvassa "Saariston tyttö". Roolia varten luonnostaan tumman Manen hiukset värjättiin vaaleiksi. Elokuvan jälkeen Mane näytteli vielä pari sivuosaa.
Arvostelijat pitivät Manen suoritusta Birgit-noitana kauniina mutta avuttomana. Erään arvion mukaan Mane kuitenkin suhtautui rooliinsa "kiitettävällä antaumuksella" ja noidan roolissa hänet koettiin "nuortean notkeaksi, vereväksi ja iskuvalmiiksi, paikoin pingoitetusti".
Manen ura elokuvien parissa jäi lyhyeksi, "tähdenlennoksi", kuten kriitikko luonnehtii.
Mirja Mane kuoli lyhyen sairauden jälkeen vain 44-vuotiaana.
Live in Hyde Park
Live in Hyde Park on Red Hot Chili Peppersin ensimmäinen ja tähän mennessä ainoa live-albumi, joka sisältää kappaleita mm. albumeilta Blood Sugar Sex Magik, Californication ja By The Way (myös kappale Fortune Faded albumilta Greatest Hits ). Albumilla Live In Hyde Park ei löydy kappaleita albumilta Mother's Milk , koska John Frusciante ei pitänyt kitaratyöskentelystään sillä albumilla. Myös One Hot Minuten kappaleita ei ole, koska Frusciante ei pitänyt niistä.
Levy 1
Levy 2
Paun Grand Prix 1950
Paun Grand Prix 1950 eli XI Grand Prix de Pau oli 10. huhtikuuta 1950 järjestetty Formula 1 -luokan osakilpailu, josta ei kuitenkaan saanut pisteitä. Juan Manuel Fangio oli kilpailussa ylivoimainen Maseratillaan.
Yang Jiechi
Yang Jiechi (, s. toukokuussa 1950, Shanghai) oli Kiinan kansantasavallan ulkoministeri vuosina 2007–2013. Hän oli aiemmin Kiinan Yhdysvaltain-lähettiläs ja varaulkoministeri vastuussa Latinalaisen Amerikan ja Hongkongin suhteista.
Yang on opiskellut Bathin yliopistossa ja London School of Economicsissa 1973–1975 ja puhuu sujuvaa englantia. Hän työskenteli 1980–1990-luvulla Washingtonin suurlähetystössä ja hänet nimitettiin Li Zhaoxingin seuraajana suurlähettilääksi [2001. Jiechi neuvotteli amerikkalaisten kanssa mm. Hainanin vakoilukonetapauksen aikana 2001.
Vuonna 2005 hän palasi Kiinaan silloisen ulkoministeri Li Zhaoxingin avustajaksi, ja hänet nimitettiin hänen seuraajakseen 2007. Hän on kommunistisen puolueen 16. keskuskomitean jäsen.
Serenade of the Seas
Serenade of the Seas () on Royal Caribbean -varustamon omistama risteilyalus. Se rakennettiin vuonna 2003 Jos L Meyer Werftin telakalla. Laivan pituus on 293 metriä, leveys 32 metriä ja syväys 9 m. Bruttovetoisuus on 90 090 tonnia. Huippunopeus on 24 solmua, ja matkustajia alukselle mahtuu 2 500. "Serenade of the Seas" on rekisteröity Bahaman lipun alle ja sen kotisatama on maan pääkaupunki Nassau.
Radiance of the Seas, Brilliance of the Seas ja Jewel of the Seas ovat Serenade of the Seasin sisaraluksia.
20. kesäkuuta 2003 alus laskettiin vesille. Heinäkuun lopulla Royal Caribbean Cruises hankki aluksen omistukseensa ja rekisteröi sen Bahaman lipun alle kotisatamanaan Nassau. 4. elokuuta laiva lähti neitsytmatkalleen Amsterdamista kohti Bostonia. 25. elokuuta, New Yorkissa alus kastettiin. Samana päivänä vastakastettu Serenade of the Seas lähti ensimmäiselle risteilylleen New Yorkista.
Leena Brusiin
Leena Marketta Brusiin (s. 8. toukokuuta 1946 Turku) on vuoden 1968 Miss Suomi ja Miss Eurooppa. Hän oli myös Miss Universum -kilpailun 2. perintöprinsessa 1968 ja vuonna 1967 Miss Cinema Europa. Brusiin on työskennellyt myöhemmin mallina ja näyttelijänä kahdessa Spede Pasasen elokuvassa.
Brusiinin isä Otto Brusiin oli merkittävä oikeusfilosofi. Brusiinin sisar on kansanedustaja Kaarina Suonio. Brusiin oli 172 senttimetriä pitkä ja hän painoi 58 kiloa Miss Suomeksi tultuaan.
Heikki Huopainen
Heikki Huopainen (s. 18. huhtikuuta 1944) on suomalainen tanssija ja näyttelijä, joka on esiintynyt pitkään Helsingin Kaupunginteatterissa. Huopainen on esiintynyt kymmenessä elokuvassa, joista parhaiten hänet tunnetaan hupielokuvasta "Saatanan radikaalit" (1971).
Hän on työskennellyt pitkään tanssijana, järjestäjänä ja näyttelijä-ohjaajana eri teattereissa. Huopainen tuli tunnetuksi muutamista Spede Pasasen elokuvista.
Huopainen oli myös Wilmicopla Oy:n perustajajäsen.
Ed Gardner
Ed Gardner (29. kesäkuuta 1901 – 17. elokuuta 1963) oli yhdysvaltalainen komedianäyttelijä, kirjailija ja ohjaaja. Hän syntyi Astoriassa New Yorkin osavaltiossa. Hänen tunnetuin teoksensa on radiokuunnelma Duffy's Tavern, jossa hän myös esitti päähenkilö Archieta.
Ennen show-alalle ryhtymistään Gardner toimi J. Walter Thompson -mainostoimiston edustajana. Hän alkoi tuottaa näyttämölle 1930-luvun alussa. Vuonna 1931 hän tuotti Broadway-draaman Coastwise ja vuonna 1934 Broadway-komedian After Such Pleasures, jonka myös käsikirjoitti.
Domenico Dolce
Domenico Mario Assunto Dolce (s. 13. elokuuta 1958 Polizzi Generosa, Sisilia, Italia) on italialainen muotisuunnittelija. Hän perusti vuonna 1985 yhdessä Stefano Gabbanan kanssa Dolce&Gabbanan, joka lukeutuu nykyään maailman kuuluisimpiin ja arvostetuimpiin muotitaloihin.
Outi Nyytäjä
Outi Raili Kyllikki Nyytäjä (o.s. "Lehtola", 11. lokakuuta 1935 Viipuri – 25. huhtikuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, dramaturgi, elokuvakäsikirjoittaja, suomentaja ja kolumnisti.
Nyytäjä toimi Radioteatterin dramaturgina, sekä Teatterikorkeakoulun rehtorina ja dramaturgian lehtorina. Vuonna 1987 Nyytäjä erosi Oulun Jumalan teatteri -jupakan vuoksi rehtorin tehtävästä ja ryhtyi vapaaksi kirjoittajaksi. Hänen tuotantonsa kattaa näytelmiä, kuunnelmia, elokuva- ja tv-käsikirjoituksia, esseitä ja suomennoksia. Nyytäjä kirjoitti kolumneja muun muassa "Helsingin Sanomiin" ja "Kotimaahan".
Nyytäjä sai paljon tunnustusta kuunnelmistaan (mm. "Pahan siemen", "Miesmalleja"). Hän toimi myös yhtenä käsikirjoittajana Ilkka Järvi-Laturin esikoiselokuvassa "Kotia päin" (1989) kirjoitti elokuvan "Kaivo" (1992) Pekka Lehdolle ja elokuvan "Laina-aika" (2000) Timo Humalojalle. Hän niin ikään käsikirjoitti elokuvan "Hella W" (2011), joka kertoo Hella Wuolijoesta. Hänen näytelmistään viimeisiä oli osana Q-teatterin "Siniväriset"-esitystä (2009) nähty "Amatsonit".
Vuonna 2007 Nyytäjälle myönnettiin ensimmäinen Jussi Kylätasku -palkinto. Vuonna 2008 hän sai Pro Finlandia -mitalin.
Nyytäjän leski on kääntäjä Kalevi Nyytäjä. Pariskunta asui osan vuodesta Suomessa, osan Bretagnessa, Ranskassa. Nyytäjillä on kolme aikuista lasta ja kuusi lastenlasta.
Sininen nauha
Sininen nauha on aikojen kuluessa ollut käytössä jonkin suuren saavutuksen merkkinä. Lisäksi sitä ja monia muita nauhoja käytetään jonkin aatteen, tavoitteen tukemisen tai tiedostamisen symbolina.
Suomessa sininen nauha on vakiintunut Sininauhaliiton ja Sininauhasäätiön tunnukseksi.
Kunnianosoituksena sininen nauha eli The Blue Riband on perinteinen tunnus, joka myönnetään Atlantin nopeimmin ylittäneelle matkustaja-alukselle. Muun muassa RMS "Mauretania" piti nauhaa hallussaan yli 20 vuotta. Viimeisen kerran sininen nauha myönnettiin vuonna 1952 amerikkalaiselle alukselle SS "United States". Vielä vuonna 1958 veikkailtiin käydäänkö seuraava nopeuskilpailu parin ydinkäyttöisen matkustajalaivan välillä.
Sinisen nauhan saavuttamisen merkkinä oli erityinen kokosininen viiri, jonka nauhan voittaja nosti aluksen saalinkiin. Moni ei tosin vaivautunut; varsinaisesti viiriä käyttivät vain "Mauretania" ja "United States".
Varsinaisesti kilpailu sammui siihen että lentoliikenne vei mahdollisuudet Atlantin suurilta matkustajalaivoilta. Muutoksesta säästyneet alukset muutettiinkin risteilyaluksiksi.
Richard Branson perusti Sinisen nauhan kilpailun uudelleen, mutta vaikka tätä kilpailua kutsutaan Sinisen nauhan kilpailuksi, sitä ei ole vielä virallisesti hyväksytty, vaikka nykyaikaiset alukset, jotka uusia ennätyksiä ovat saavuttaneet, ovatkin kuljettaneet mukanaan sekä postia että maksavia matkustajia. Yhdysvaltain merimuseon mukaan kilpailu koskee vain vakituisessa Atlantin linjaliikenteessä olevia suuria matkustaja-aluksia, ja tässä pisteessä tilanne on edelleen.
Koska alkuperäinen Sinisen nauhan viiri on museossa, Branson antoi valmistuttaa uuden ja suuremman heti onnistuttuaan uudessa nopeusennätyksessä aluksellaan "Virgin Atlantic Challenger 2".
Koska Yhdysvaltain merimuseo kielsi saavutuksen eikä luovuttanut alkuperäistä "Hales Trophya" vaikka sitä julkisesti vaadittiin, Branson lahjoitti uudeksi kiertopalkinnoksi kaksi kertaa alkuperäistä suuremman ja rahallisesti arvokkaamman, jalokivillä koristellun Bishop Rockin majakan hopeisen pienoismallin. Hänen mielestään alkuperäinen jalokivin koristeltu hopeinen maapallo jouti jäämään historiaan. Hän lähetti museon johtajalle julkisen viestin:
Jotkut kilpailun voittajat käräjöivät silti periaatteesta saadakseen myös alkuperäisen palkinnon ja nimensä alkuperäisten voittajien listaan; heidän mukaansa kilpailun säännöissä ei missään kohdin puhuta aluksen koosta ja siitä että sen pitäisi olla vakinaisessa liikenteessä Atlantin yli.
Merimuseo väittää säännön olevan ""moraalinen"" ja alkuperäisen palkinnon lahjoittajan tahdon mukainen. Museon johtaja Frank O'Braynard sanoo, että Hales Trophyn lahjoittaja rakasti Atlantin jättiläismatkustajalaivoja - ja pyörisi haudassaan jos tietäisi että palkintoa vaativat alukset jotka ovat hädin tuskin suurempia kuin noiden menneen ajan kilpailijoiden pelastusveneet.
Tilanne on toistaiseksi auki, joskin palkinnon varsinaisesti omistava U.S. Lines -yhtiö kokee asian kiusallisena julkisuutena ja heitä painostetaan yhä kovemmin takavarikoimaan palkinto museosta ja luovuttamaan se uusille voittajille.
Umar Wirahadikusumah
Umar Wirahadikusumah (10. lokakuuta 1924 – 21. maaliskuuta 2003) oli indonesialainen poliitikko, joka toimi maansa varapresidenttinä vuosina 1983–1988. Häntä edelsi Adam Malik ja seurasi Sudharmono.
Wirahadikusumah kuoli Jakartassa kärsittyään sydän- ja keuhkovaivoista.
2M TV
2M TV on marokkolainen televisiopalvelu. Sen pääkonttori sijaitsee Casablancassa. Palvelu on ilmainen ja se näkyy Marokossa, lähetykset näkyvät satelliitin kautta myös ulkomaille. Lähetykset ovat pääosin arabian ja ranskankielisiä. 2M TV esittää elokuvia, uutis- ja ajankohtaisohjelmia, tv-sarjoja, ym.
Hannu Niklander
Hannu Niklander (s. 16. maaliskuuta 1951 Helsinki) on suomalainen kirjailija. Hän valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1983.
Niklanderin tuotanto on monipuolinen ja käsittää muun muassa romaaneja, novelleja, matkakirjoja sekä runoutta. Hänelle myönnettiin vuonna 1999 romaanista "Aurinko katsoo taakseen" Kirjallisuuden valtionpalkinto.
Niklander varttui Helsingin Käpylässä, mutta perheellä oli tiivit yhteydet Vihtiin, missä sijainnut Salmen kartano, jonka kirjailijan isoisä Alvar Niklander vuonna 1963 oli myynyt ulkoilualueeksi Helsingin kaupungille, oli kirjailijan isän lapsuudenkoti. Sittemmin Niklander asui myös itse Vihdissä. Niklanderin puoliso on dosentti Kirsti Salmi-Niklander, ja heillä on kaksi lasta. He asuvat Karkkilan Fagerkullassa.
Niklanderille myönnettiin valtion taiteilijaeläke 2013.
Imatra–Antrea-rata
Imatra–Antrea-rata (myös "Vuoksenniskan rata") on rautatieosuus, joka alkaa Venäjän puoleisen Karjalan radan varrelta Antreasta ja kulkee valtakunnan rajan ylittäen Imatralle ja edelleen Vuoksenniskalle. Ennen toista maailmansotaa radalla liikennöitiin kaikki Imatralle liikennöitävä liikenne, mutta nykyisin rataa käytetään ainoastaan tavarakuljetuksiin.
Rata Viipurin ja Imatran välille valmistui vuonna 1892, jonka varrelta Antreasta Karjalan rata jatkui Sortavalaan vuonna 1893. Imatra–Vuoksenniska-väli valmistui vuonna 1895.
Gliese 777
Gliese 777 on Joutsenen tähdistössä oleva himmeä kaksoistähti, jolta on löydetty eksoplaneettoja.
Keskustähti on keltainen alijättiläistähti. Tähden keskustan vety on loppumassa, mikä kutistaa sen ydintä kasaan. Kuumenneen, kutistuneen ytimen säteily laajentaa tähden ulkokerroksia.
Kaksoistähden komponenttien väli on 3 000 AU.
Toinen komponentti, punainen kääpiö, saattaa olla kaksoistähti, mutta varmaa se ei ole.
Gliese 777Ac kiertää keskustähteään vain 0,128 AU:n päässä melkein ympyräradalla, kiertoaika 17,1 päivää. Massa on yli 0,0057 Jupiterin massaa eli 18 Maan massaa. Planeetan lämpötila on noin 717 Kelviniä.
Planeetta Gliese 777Ab:n rata on 3,92 AU:n päässä ja kiertoaika noin 2 890 päivää. Radan soikeus 0,36. 
Planeetan lähin etäisyys on silloin 2,50–5,34.
Planeetan massa on yli 1,5 Jupiterin massaa ja säde 0,998 Jupiterin sädettä. Planeetan arvioitu lämpötila on 117 Kelviniä ja tiheys noin 2 060.
Khoisanit
Khoisanit (myös khoesanit) on eteläisen Afrikan kahden suuren etnisen ryhmän khoin ja sanin yhteisnimitys. Kansoja kutsuttiin suomen kielessä aikaisemmin bušmanneiksi ja hottentoteiksi, mutta nykyisin termit ovat jäämässä pois käytöstä ja niitä pidetään joskus loukkaavina. Khoit ja sanit käyttävät khoisan-kieliin kuuluvia kieliä, joille tunnusomaisia ovat maiskausäänteet. Khoisanit ovat eteläisen Afrikan alkuperäisväestöä, joka asui alueella ennen bantujen kansanvaellusta.
Tekirdağin maakunta
Tekirdağin maakunta on maakunta Turkissa. Se on kuuluisa lihapullista nimeltään "Tekirdağ köfte" ja turkkilaisesta alkoholijuomasta Raki. Maakunnan pääkaupunki on Tekirdağ.
Vuoden 2015 lopussa arvioitu väkiluku oli 937 910.
Tekirdağ on jaettu 9 piirikuntaan. Pääkaupunki lihavoidulla tekstillä.
Rakkausrunot (yhdistys)
Rakkausrunot ry on vuonna 2003 perustettu yhdistys, joka pitää yllä suosittua Rakkausrunot.fi-verkkoyhteisöä.
Rakkausrunot ry:n tavoitteena on "ylläpitää ja kehittää runojen ja muun kirjoittamisen harras­tusta sekä edistää ja tukea aatteellisesti harrastekirjoittajien omaehtoista julkaisutoimintaa sekä koota runojen ja muun kirjoituksen harrastajat yhteiseen toimintaan."
Rakkausrunot.fi on kaikille ihmisille avoin foorumi, jossa rekisteröityneet käyttäjät voivat julkaista runoja. Sivustolle oli 16. huhtikuuta 2008 rekisteröitynyt 17 506 suomalaista runouden harrastajaa, jotka olivat julkaisseet yli 625 000 runoa. Sivustolla voi myös vuorovaikutteisesti keskustella runoista ja kommentoida toisten runoilijoiden runoja sekä julkisesti että yksityisesti. Verkkosivuston kautta tapahtuvan toiminnan lisäksi yhdistyksen jäsenet ja aiheesta kiinnostuneet kokoontuvat niin sanottuihin runoilijamiitteihin ja järjestävät muitakin runouteen liittyviä tapahtumia, kuten kirjoittajakursseja.
Toiminnan alkujuuret juontavat 1990-luvun lopulle. Tuolloin helsinkiläinen Tony Kammonen kirjoitti omille kotisivuilleen runon. Samalla hän lupasi julkaista muitakin hänelle lähetettyjä runoja sivustollaan. Sivuston lukijat lähettivät hänelle runojaan yhä enenevässä määrin ja vuonna 2001 Kammonen perusti Rakkaurunot.com -sivuston, johon runoilijat pystyivät itse laittamaan runojaan esille.
Rakkausrunot ry perustettiin syksyllä 2003 ja rekisteröitiin 19. joulukuuta, jolloin sivuston ylläpitäjäksi tuli yhdistys ja nykyinen rakkausrunot.fi-sivusto sai muotonsa. Vuonna 2008 puheenjohtajana toimii mikkeliläinen Pekka Lausas.
Aiheesta on tehty muun muassa dokumentti Yleisradion Tosi tarina -dokumenttitelevisiosarjassa.. Yhdistys on saanut muutoinkin runsaasti huomiota lehdistössä, radiossa ja televisiossa, sekä julkaissut runokokoelman jäsentensä runoja.
Marianne Backlén
Marianne Backlén (s. 29. helmikuuta 1952 Helsinki) on suomalainen ruotsiksi kirjoittava kirjailija. Hän on opiskellut Helsingin yliopistossa englantilaista filologiaa, yleistä kirjallisuustiedettä, sosiologiaa ja uskontotiedettä.
Backlén sai Svenska Ylen kirjallisuuspalkinnon 2011 tanssin maailmaan sijoittuvasta romaanistaan "Tulilinnun tanssi". Vuonna 2013 Backlénille myönnettiin valtion taiteilijaeläke.
Kuroda Kanbei
Kuroda Kanbei (, 1546–1604) oli Toyotomi Hideyoshin kunnianhimoinen ja kyvykäs strategi ja vasalli. Hänet tunnettiin myös nimellä Kuroda Josui ja Kuroda Yoshitaka .
Kanbei antoi huomattavan panoksen Hideyoshi valtaannousussa, ja sekaantui myös Honnō-jin välikohtaukseen jossa Oda Nobunaga joutui saarrettuna tekemään seppukun. Toimimalla nopeasti Hideyoshi onnistui kukistamaan muut vallantavoittelijat, mukaan lukien Nobunagan pettäneen Akechi Mitsuhide joukot ja nousta Nobunagan seuraajaksi.
Kanbein strategiset kykynsä johtivat Hideyoshin lukuisiin sotilaallisiin voittoihin. Hänen kykyään tiedustella vihollisen salaisuuksia kunnioitettiin ja pelättiin laajalti. Kanbei kuitenkin epäonnistui toimissa valloittaa osa Kyūshūa Sekigaharan taistelun aikaan. Kanbei kuoli 1604.
Kanbeilla oli poika Kuroda Nagamasa (, 1568-1623) joka vuorostaan kunnostautui strategina Tokugawa Ieyasun palveluksessa.
70 Ophiuchi
70 Ophiuchi (70 Oph) on tähtitieteellisesti katsoen melko lähellä oleva kaksoistähti, jossa on keltaoranssi ja oranssi tähti.
70 Ophiuchi on 16,6 valovuoden päässä ja 51:nneksi lähin tähtijärjestelmä. 1800-luvulla jotkut tutkijat väittivät, että tällä tähdellä olisi seuralaistähti, jonka liike näkyy kaksoistähden radan epäsäännöllisyyksinä, mutta tätä ei ole kyetty todistamaan varmasti, niin kuin ei muitakaan vastaavia tapauksia.
DJ Lethal
DJ Lethal (oik. Leor Dimant, s. 18. joulukuuta 1972 Riika, Latvian sosialistinen neuvostotasavalta) on latvialainen levyjuontaja eli DJ. Parhaiten hänet tunnetaan Limp Bizkitin ja rap-yhtye La Coka Nostran DJ:nä. Limp Bizkitin kanssa Lethalin yhteistyö päättyi vuonna 2012, syynä miehen omien sanojen mukaan yhtyeen häneen kohdistama väheksyntä ja kunnioituksen puute.
Shanelle Workman
Shanelle Workman (s. 3. elokuuta 1978 Fairfax, Virginia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Workman tunnetaan parhaiten televisiosarjasta "One Life to Live". Hänen muita roolejaan ovat muun muassa Kauniiden ja rohkeiden "Gabriella". Workmanin äänen voi kuulla Crash Team-pelissä "Crash Tag Team Racing".
36 Ophiuchi
36 Ophiuchi on Käärmeenkantajan tähdistössä19,5 valovuoden päässä sijaitseva kolmoistähti, jossa on kolme oranssia pääsarjan tähteä.
C on 700 kaarisekunnin päässä AB:stä, joiden väli on
4,6 kaarisekuntia. A:n ja B:n kiertoaika on
568,9 vuotta ja soikeus 0,922, eli hyvin suuri.
A:n ja B:n kromosfäärit ovat hyvin aktiivisia.
Silmälihakset
Silmälihakset eli tarkemmin ihmisen silmänulkoiset lihakset kiinnittyvät silmäkuoppaan ja liikuttavat silmää sekä yläluomea. Silmälihaksiin kuuluvat ulkosuora-, yläsuora-, ylävino-, sisäsuora-, alavino- ja alasuoralihas. Yläluomen kohottajalihas luetaan myös silmälihaksiin.
Ylävinoa silmälihasta hermottaa neljäs aivohermo eli telahermo. Ulkosuora silmälihas saa puolestaan hermotuksensa kuudennelta aivohermolta, loitontajahermolta. Silmän liikehermo (kolmas aivohermo) huolehtii muista silmän lihaksista.
Sisäsuora kääntää katseen sisäänpäin ja ulkosuora ulospäin. Yläsuora kääntää katseen ylös- ja ulospäin, alasuora alas- ja ulospäin. Ylävino silmälihas puolestaan kääntää katseen alas- ja sisäänpäin, kun taas alavino suuntaa sen ylös- ja sisäänpäin.
Mannerheiminpuisto
Mannerheiminpuisto () on Turun keskustan ruutukaava-alueella, VII kaupunginosassa sijaitseva puisto. Koko korttelin suuruista puistoa rajaavat Koulukatu, Puutarhakatu, Puistokatu ja Rauhankatu. Puisto on nimetty C. G. E. Mannerheimin mukaan marsalkan 75-vuotispäivän kunniaksi 1942, ja siellä sijaitsee Mannerheimia esittävä patsas. Puiston vieressä sijaitsee Mikaelinkirkko. Mannerheiminpuisto kuuluu Mikaelinkirkon ja Portsan puutalokortteleiden muodostamaan Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Rauhankadulla lapsuuttaan viettänyt Ensio Harni muisteli vuonna 1965, että vuoden 1915 paikkeilla silloin Pumppumäeksi kutsuttu kortteli oli puuton ja pensaaton ja täysin luonnontilassa. Puiston istutukset aloitettiin samoihin aikoihin, ja useiden muiden sen ajan puistojen mukaisesti Mannerheiminpuisto oli jaettu kahdenlaisiin alueisiin: leikille ja liikunnalle varattuihin aukioihin sekä istutuksiin ja nurmikenttiin.
Mannerheiminpuiston kunnostussuunnitelma valmistui vuonna 2012. Suunnitelman toteuttamiseen arveltiin tuolloin päästävän aikaisintaan vuonna 2013.
Kesäyönä 2009 Mannerheiminpuistossa puukotettiin kuoliaaksi 53-vuotias mies. Tapaus selvisi vasta seitsemän vuotta myöhemmin.
Ksii Ursae Majoris
Ksii Ursae Majoris: (ξ Ursae Majoris/ξ UMa) eli Alula Australis on Ison karhun tähdistön kaksoistähti 27,3 valovuoden päässä. Molemmat tähdet ovat Auringon tyyppisiä ja spektroskooppisia kaksoistähtiä.
Kaksoistähden kiertoaika on 59,84 vuotta, radan isoakselin puolikas 2,53 kaarisekuntia eli 21,2 (12,5–39,9) AU ja soikeus 0,414.
Xii UMa:n molempien tähtien väitetään olevan spektroskooppisia kaksoistähti.
Spektroskooppisen A-systeemin kiertoaika on 1,834 vuotta ja väli 0,8–2,6 ja e=0,61, B-systeemin 3,98 päivää. Ba:llä voi siis olla myös yksi komponentti, ruskea kääpiö 0,06 AU:n päässä. Väitetyn B:n ison seuralaisen kiertoaika on ehkä 2,2–2,9 vuotta.
Ksii UMA:n komponenttien massat:
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1992
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1992 pelattiin Prahassa ja Bratislavassa, silloisessa Tšekkoslovakiassa. Turnauksen voitti Suomen loppuottelussa lyönyt, mutta runkosarjassa heikohkosti pelannut Ruotsi (Runkosarja: 1 voitto, 2 tasapelia ja 2 häviötä).
Suomen menestys ja hopeamitali tulivat kisoissa yllätyksenä monille suomalaisille, sillä joukkueelta ei odotettu paljoakaan kokemattomuuden ja samana vuonna pidettyjen olympialaisten (Talviolympialaiset 1992, Albertville) huonon menestyksen takia. Valmentaja Pentti Matikainen kokosi kisoihin kuitenkin nuoren ja ennakkoluulottoman joukkueen, joka pelasi runkosarjan viisi peliä voittamalla niistä jokaisen (maaliero 32–8). Saksa kaatui 6–3, -Yhdysvallat 6–1, -Puola 11–2, -Ruotsi 3–1 ja -Italia 6–1. Häviämällä viimeisen runkosarjan ottelun Italiaa vastaan Suomi olisi voinut pudottaa Ruotsin jopa puolivälieristä, mutta tämän jäädessä tapahtumatta ruotsalaiset kiittivät Suomea ja pääsivät puolivälieriin. Puolivälierissä Suomi voitti Kanadan 4–3, ja välierissä yksi suomalaisen kiekkoilun kohokohta ja läpimurto tapahtui Suomen kukistaessa Tšekkoslovakian rangaistuslaukauskilpailussa (3–2 rl). Markus Kettererin erehtymätön vire rangaistuslaukauskilpailussa toi Suomelle finaalipaikan Ruotsia vastaan.
Loppuottelussa Ruotsi, joka oli puolivälierissä yllättäen lyönyt Venäjän 2–0 ja välierissä Sveitsin 4–1 ei kumarrellut Suomelle aikaisempia tapahtumia, vaan löi leijonat tylysti 5–2. Kisojen pistepörssin voitti suomalainen Jarkko Varvio (9+1=10), maanmiehensä Mikko Mäkelän ollessa toinen. Kisojen All Starsiin valittiin suomalaisista Jarkko Varvio, Markus Ketterer ja Timo Jutila. Kisat ovat jääneet suomalaisille historiaan kansainvälisen kiekkoilun läpimurtona. Kisoissa saavutettu mitali oli ensimmäinen MM-mitali ja toinen arvokisamitali (Talviolympialaiset 1988, Calgary).
B-sarja pelattiin Klagenfurtissa.
Itävalta nousi A-sarjaan. Jugoslavia putosi C-sarjaan.
A-lohko (ylempi lohko), Humberside
B-lohko (alempi lohko), Johannesburg
Iso-Britannia nousi B-sarjaan.
Protoni (yhtye)
Protoni oli suomalainen rock-yhtye. Yhtye perustettiin Jyväskylässä vuonna 1997.
Protoni aloitti uransa omakustanneyhtyeenä nimellä "Parempi". Nimi muuttui ja Sony Music tarjosi sille levytyssopimusta vakuututtuaan yhtyeen musiikista. Vuonna 2001 ilmestyi single "Taivaanrannan taa". Ensimmäinen albumi, "Leimattu", julkaistiin seuraavana vuonna.
Ugandan vaakuna
Ugandan vaakuna on Ugandan kansallistunnus lipun, moton ja kansallislaulun ohella. Se koostuu keskellä sijaitsevasta kilvestä ja vihreällä vuorella olevista keihäistä.
Kilpi ja keihäät edustavat ugandalaisten halukkuutta puolustaa maatansa. Kilvessä on kolme kuvaa; ylhäällä Victoriajärven siniset aallot, keskellä aurinko (symboloi Ugandan auringonpaisteita) ja rumpu (symboloi tanssia ja seremonioita).
Etelänkruunukurki (vaakunan oikealla puolella) on Ugandan kansallislintu. Kobiantilooppi (vasemmalla puolella) symboloi Ugandan runsaslukuista eläimistöä.
Vaakunan mäellä oleva joki kuvaa maassa virtaavaa Niiliä. Mäellä kasvaa maan kahta merkittävintä vientituotetta kahvia ja puuvillaa. Vaakunan alla nauhassa lukee kansallismotto: ""For God and My Country"", ""Jumalan ja maani puolesta"".
László Tabár
László Tabár on unkarilaissyntyinen radiologian erikoislääkäri, professori ja tutkija. Hän on tehnyt elämäntyönsä mammografiakuvausten parissa, ja on julkaissut aiheesta uraauurtavia tutkimuksia. Tabár on kirjoittanut kollegoidensa kanssa kolme mammografian lääketieteellistä oppikirjaa. Hän on myös julkaissut yhteensä 170 tieteellistä artikkelia alan lehdissä. Tabár on työskennellyt vuodesta 1998 Ruotsissa Uppsalan yliopiston radiologian professorina.
László Tabár opiskeli lääkäriksi Unkarissa Pécsin yliopistossa vuosina 1961–1967 ja jatkoi sen jälkeen opiskeluja samassa paikassa radiologian erikoislääkäriksi. Hän oli Pécsissä radiologian apulaisprofessorina vuoteen 1977 asti. Tabár työskenteli kesinä 1974 ja 1976 Suomessa Turun ja Helsingin yliopistollisissa keskussairaaloissa. Vuonna 1977 hän muutti Ruotsiin, jossa hän on siitä lähtien työskennellyt Falunin keskussairaalan mammografiayksikön johtajana. Tabár väitteli tohtoriksi huhtikuussa 1978 "Hungarian Academy of Sciences" -akatemiasta. Hänet nimitettiin vuonna 1998 Uppsalan yliopiston diagnostisen radiologian professoriksi. Tábar on myös Suomen radiologiyhdistyksen, Unkarin radiologiyhdistyksen ja American College of Radiologyn kunniajäsen.
Linnanpuisto
Linnanpuisto () on Turussa sijaitseva puisto. Puisto on nimetty sen läheisyydessä sijaitsevan Turun linnan mukaan ja sen pinta-ala on 2,6 hehtaaria.
Linnanpuiston alueella on sen sijainnista johtuen ollut jo pitkään erilaisia puistomaisia istutuksia. Puiston vieressä kulkevan Linnankadun varrelle istutettiin ensimmäinen puukujanne jo vuonna 1637. Kun puukujanne uusittiin neljännen kerran vuonna 1901, tehtiin samalla suunnitelma ulkoilmamuseon perustamisesta Linnan ympäristöön. Ulkoilmamuseo avattiin vuonna 1906.
Puisto osoittautui valmistuttuaan kooltaan riittämättömäksi, ja jo vuonna 1907 laadittiin suunnitelma puiston laajentamiseksi. Vuonna 1929 Linnanpuistoon siirrettiin Pernon kaupunginosasta Bagarlan kartano. 1930-luvulla puistoa uusittiin korkeasta työttömyydestä johtuen hätäaputöinä.
Sekä Turun linna että sitä ympäröivä puisto vaurioituivat pahoin sota-aikana. Myös puistoon siirretty Bagarlan kartano tuhoutui. Sodan puistolle aiheuttamat vauriot korjattiin 1950-luvulla. 1950-luvun jälkeen Linnanpuistossa ei ole suoritettu merkittäviä muutostöitä.
Rastaalan koulu
Rastaalan koulu on Espoon Karakalliossa sijaitseva alakoulu. Luokat 1–2 ovat alatalossa, luokat 3–6 ylätalossa ja erityisluokkia on keskitalossa. Koulussa on noin 600 oppilasta.
Ernest Ball
Ernest R. Ball (22. heinäkuuta 1878 – 3. toukokuuta 1927) oli yhdysvaltalainen lauluntekijä ja vaudeville-esiintyjä. Hän esitti vaudevilleä 1910-luvulla vaimonsa Maude Lambertin kanssa ja 1920-luvulla George MacFarlanen kanssa. Toisinaan hän esiintyi yksin säestäen itseään pianolla.
Ball opiskeli klassista pianonsoittoa Clevelandin konservatoriossa. Hän halusi aluksi tulla konserttipianistiksi, mutta löysi sittemmin töitä vaudeville-orkestereissa ja säveltäjänä. Hänet tunnetaan erityisesti Irlanti-aiheisista lauluista. Ball teki yhteistyötä useiden sanoittajien kanssa, mukaan lukien Chaucey Olcott, George Graff, Darl MacBoyle ja J. Kiern Brennan.
Ball esiintyi aktiivisesti kuolemaansa asti. Hän kuoli vuonna 1927 Santa Anassa vaudeville-näyttämön pukuhuoneessa.
Vuonna 1944 julkaistiin löyhästi Ballin elämään perustuva elokuva "Kaksi hymyilevää silmää" (engl. "When Irish Eyes Are Smiling"). Hänet valittiin vuonna 1970 Songwriters Hall of Fameen.
Bled
Bled () on Savajoen varrella luoteis-Slovenian Gorenjskan alueella lähellä Itävallan rajaa sijaitseva kylpyläpaikka, josta tuli itsenäinen kunta vuonna 1996. Se on suosittu matkailukohde, tunnettuja nähtävyyksiä ovat jäätikköjärvi ja entinen kuninkaan huvilinna.
Bledin kunnassa on noin 8000 asukasta, joista 5000 asuu sen samannimisessä keskustaajamassa. Kuntaan kuuluu muitakin kyliä, joita vuoret erottavat toisistaan.
Kunnan pinta-ala on 188,5 neliökilometriä. Bledissä järjestettiin vuoden 2002 shakkiolympialaiset.
Friedrich Albert Lange
Friedrich Albert Lange (28. syyskuuta 1828 – 23. marraskuuta 1875) oli saksalainen filosofi ja sosiologi. Hänet tunnetaan ennen kaikkea varhaista uuskantilaisuutta edustaneesta materialismia kritisoineesta pääteoksestaan "Geschichte des Materialismus" (”Materialismin historia”, 1866).
Lange syntyi Waldissa lähellä Solingenia teologi Johann Peter Langen poikana. Hän opiskeli Duisburgissa, Zürichissä ja Bonnissa. Vuonna 1852 hän aloitti opettajana Kölnissä, vuonna 1853 filosofian "privatdozentina" Bonnissa, ja vuonna 1858 opettajana Duisburgissa. Hän erosi, kun hallitus kielsi opettajia osallistumasta poliittiseen toimintaan.
Tämän jälkeen Lange aloitti toimittajana ajaakseen poliittisia ja yhteiskunnallisia uudistuksia. Samaan aikaan hän kirjoitti myös useita teoksia. Vuonna 1866 hän muutti Winterthuriin lähelle Zürichiä Saksan tilanteen vuoksi, ja löysi yhteyksiä demokraattiseen sanomalehteen nimeltä "Winterthurer Landbote". Vuonna 1869 hän toimi "privatdozentina" Zürichissä, ja seuraavana vuonna professorina. Sveitsin ranskalaissympatiat Ranskan–Preussin sodassa johtivat hänen pikaiseen eroonsa. Samalla hän luopui politiikasta. Vuonna 1872 Lange hyväksyi professorinviran Marburgin yliopistossa. Hän kuitenkin kuoli jonkin ajan päästä sairauden uuvuttamana.
Hank Cochran
Garland Perry "Hank" Cochran (2. elokuuta 1935 Mississippi – 15. heinäkuuta 2010) oli yhdysvaltalainen country-musiikin laulaja ja lauluntekijä.
Cochran muutti Nashvilleen, Tennesseen osavaltioon vuonna 1960. Hän kirjoitti vuonna 1961 yhteistyössä Harlan Howardin kanssa laulun "I Fall to Pieces", josta tuli Patsy Clinen esittämänä hitti.
Hank Cochran kelpuutettiin vuonna 1974 Nashville Songwriters Hall of Fameen.
José Craveirinha
José Craveirinha (28. toukokuuta 1922, Maputo – 6. helmikuuta 2003, Maputo) oli runoilija. Hänestä tuli vuonna 1991 ensimmäinen ja tähän mennessä ainoa Camões-palkinnon voittanut mosambikilainen.
Craveirinha työskenteli lehtimiehenä ja kampanjoi rasismia vastaan. Vuosina 1964-1968 hän oli arestissa, koska hänellä oli liian läheiset suhteet hallitusta vastustavaan Frelimo-liikkeeseen.
Craveirinha julkaisi neljä runokokoelmaa portugaliksi.
Under Pressure (albumi)
Under Pressure on Rotten Soundin vuonna 1997 julkaistu esikoisalbumi.
Clausthal-Zellerfeld
Clausthal-Zellerfeld on kaupunki sekä lomanvietto- ja talviurheilukeskus Ala-Saksin kaakkoisosassa Saksan littotasavallassa. Clausthal-Zellerfeldin asukasluku on 14 579 (joulukuu 2010) ja pinta-ala 33,96 neliökilometriä. Kaupunki sijaitsee 560 metrin korkeudella merenpinnasta. Alun perin Clausthal ja Zellerfeld olivat itsenäisiä kaupunkeja, jotka yhdistettiin vuonna 1924 yhdeksi hallinnolliseksi yksiköksi. Kaupungissa oli kaivostoimintaa aina 1930-luvulle asti. Clausthalissa sijaitsee suuri puukirkko.
Maijastina Kahlos
Maijastina Kahlos (s. 1967 Rautalampi) on suomalainen historioitsija ja antiikintutkija. Hän on latinan kielen ja Rooman kirjallisuuden dosentti Helsingin yliopistossa. Kahlos väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1998 roomalaisesta senaattorista Praetextatuksesta. Kahloksen erikoisaloja ovat Rooman 300- ja 400-lukujen historia, Rooman valtakunnan uskonnot, myöhäisantiikin kulttuuri sekä roomalaisen arjen historia.
Vuosina 2006-2011 Kahlos johti Suomen Akatemian tutkimushanketta, jossa tutkittiin myöhäisantiikin uskonnollista ja ideologista murrosta. Vuodesta 2014 lähtien Kahlos on ollut tutkijana Suomen Akatemian rahoittamassa huippuyksikössä "Reason and Religious Recognition".
Prosessien välinen kommunikaatio
Prosessien välinen kommunikaatio () tarkoittaa tietotekniikassa kahden prosessin tai säikeen välistä informaation vaihtoa. Tarjolla olevista kommunikointimekanismeista osa toimii parhaiten, jos kommunikoinnin osapuolet ovat samassa tietokoneessa (esimerkiksi jaettu muisti), mutta ohjelmoijan kannalta parhaita ovat sellaiset mekanismit, jotka toimivat loogisesti samalla tavalla riippumatta siitä, ovatko osapuolet samassa koneessa vai eri koneissa (esimerkiksi pistokkeet tai viestinvälitys).
Eri tapoja kommunikoida prosessien välillä ovat esimerkiksi:
Kommunikointimenetelmästä riippuu tukeeko se automaattisesti synkronointia vai onko sovelluksen itse käytettävä sopivia toimintoja kuten poissulkemista ().
Friedrich Adolf Trendelenburg
Friedrich Adolf Trendelenburg (30. marraskuuta 1802 Eutin – 24. tammikuuta 1872 Berliini) oli saksalainen filosofi ja filologi. Hänen filosofiaansa voi kuvata nykyaikaistetuksi aristotelismiksi.
Trendelenburg syntyi Eutinissa lähellä Lyypekkiä. Hän opiskeli Kielin, Leipzigin ja Berliinin yliopistoissa. Hän kiinnostui ennen kaikkea Platonin ja Aristoteleen opiskelusta, ja hänen väitöskirjansa "Platonis de ideis et numeris doctrina ex Aristotele illustrate" vuonna 1826 oli pyrkimys hahmottaa Aristoteleen kritiikin kautta täsmällisempi kuva Platonin filosofiasta.
Trendelenburg kieltäytyi klassisten aineiden oppituolista Kielissä, ja ryhtyi sen sijaan yksityisopettajaksi. Hän toimi tässä toimessa seitsemän vuotta (1826–1833), ja valmisteli vapaa-aikanaan kriittistä editiota Aristoteleen teoksesta "Sielusta" (1833). Vuonna 1833 Trendelenburg nimitettiin Berliinin yliopiston ylimääräiseksi professoriksi, ja neljä vuotta myöhemmin tavalliseksi professoriksi.
Vuonna 1865 Trendelenburg joutui kiistaan Kuno Fischerin kanssa koskien Kantin "Puhtaan järjen kritiikin" transsendentaalisen estetiikan tulkintoja. Trendelenburg hyökkäsi Fischerin tulkintoja vastaan teoksessaan "Kuno Fischer und sein Kant" (1869), ja sai tältä vastauksen teoksessa "Anti-Trendelenburg" (1870).
Trendelenburg kuoli 71-vuotiaana. Hänen poikansa Friedrich Trendelenburg oli merkittävä kirurgi, jonka mukaan on nimetty useita lääketieteellisiä menetelmiä ja muita termejä.
Apteekkimuseo
Apteekkimuseo on Turun ydinkeskustassa toimiva erikoismuseo. Se sijaitsee Turun kaupungintalon naapuristossa vanhassa puutalossa, Qwenselin talossa. Sisäpihan 1700-luvulta peräisin olevassa asuinsiivessä palvelee museokahvila Café Qwensel.
Qwenselin talo on Turun vanhin omavaraistalouden ajalta säilynyt porvaristalo. Talo rakennettiin Pietari Brahen 1652 laadituttamassa asemakaavassa aatelistolle varatulle alueelle noin vuonna 1700. Pakaritupasiiven pohjoispäässä sijaitsevat entiset talli-, lantala- ja käymälätilat sekä navetta. Linnankadun (ent. Kuningattarenkadun) varrella oli Pippingien valistusajan puutarha omenapuineen ja kasvilavoineen.
Myöhemmin rakennetussa kauppasiivessä on sisustettu 1800-luvun apteekki, johon kuuluu materiaali- ja yrttihuone, kaksi laboratoriota ja offisiini. Offisiinissa on Suomen vanhin säilynyt apteekkisisustus.
Perusnäyttelyiden lisäksi museossa on vuosittain vaihtuvia pienoisnäyttelyitä ja ohjelmatoimintaa.
Apteekkimuseon ja Qwenselin talo uudistettiin vuosina 2016–2018. Päätavoitteena oli esteettömyyden parantaminen, sekä näyttelykokonaisuuksien selkeyttäminen ja lisäinformaation parempi saatavuus museotiloissa. Sisäänkäynti siirrettiin joen puolelta sisäpihalle. Näyttelysiivessä sijainnut Åke Lydmanin apteekkiastioiden kokoelmanäyttely ja 1920-luvun lääketutkimuslaboratorio, ja farmasiahistorian näyttely purettiin. Edellä mainittujen apteekkihistorian esittelyjen tilalle tehtiin yleisöpalvelutiloja ja Qwenselin talon historiaa sekä Apteekkimuseota taustoittava näyttely.
Historian ja yhteiskuntaopin opettajien liitto
Historian ja yhteiskuntaopin opettajien liitto HYOL ry () on alan opettajien järjestö, jonka tehtävänä on historian ja yhteiskuntaopin opetuksen sisällöllinen ja pedagoginen kehittäminen. Se on perustettu vuonna 1947. Jäseniä liitossa on noin 1500. HYOL:n toimisto on Helsingissä Mechelininkadulla. Paikalliskerhoja ja -yhdistyksiä on 26. HYOL tarjoaa alan täydennyskoulutusta eri puolilla Suomea sekä mielenkiintoisia opinto- ja kulttuurimatkoja ulkomaille. Liitto julkaisee neljä kertaa vuodessa ilmestyvää pedagogista aikakauslehteä Kleioa sekä historian ja yhteiskuntaopin reaalikoekirjoja (Reki-kirja). Se myös järjestää useita koululaisille ja opiskelijoille suunnattuja vuosittaisia kilpailuja, jotka on suunniteltu tukemaan opettajaa historian ja yhteiskuntaopin opettamisessa.