hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Bretton Woodsin järjestelmä
Bretton Woods -järjestelmä oli kansainvälinen talouden hallintajärjestelmä, jonka tarkoituksena oli kansainvälisten talousinstituutioidensa avulla pitää maailmantaloutta, erityisesti valuuttakursseja, vakaana. Bretton Woods oli olemassa 1944–1971.
Ennen toisen maailmansodan loppua liittoutuneet alkoivat kehitellä kansainvälistä kiinteiden kurssien valuuttajärjestelmää tarkoituksenaan välttää ensimmäisen maailmansodan jälkeinen taloudellinen kaaos, joka välillisesti johti 1930-luvun suureen lamaan. Malli syntyi kompromissina neuvotteluissa, joita johti Yhdysvaltojen puolelta Harry Dexter White ja Britannian puolelta John Maynard Keynes.
Toisen maailmansodan aikana heinäkuussa 1944 kokoonnuttiin konferenssiin New Hampshiren osavaltion Bretton Woodsin kaupunkiin, jonka mukaan järjestelmä sai nimensä. Aikaisemmin oli kokoonnuttu Britannian, Yhdysvaltojen ja Kanadan kesken. Nyt mukana oli 44 maata. Keynes oli ennakoinut Ison-Britannian päätyvän maksutaseongelmiin sodan jälkeen.
Vain osa Keynesin ajatuksista otettiin käyttöön, esimerkiksi yleistä unitas-nimistä valuuttaa ei tullut. Hänen toteutuneita tavoitteitaan on Kansainvälinen valuuttarahasto (IMF). Sen tarkoituksena oli valuuttaongelmien käsitteleminen. Yhdysvaltain dollari sai valta-aseman. Vaihtokurssit määrättiin suhteessa dollariin, joka taas sidottiin kultaan. Dollarin arvoksi määriteltiin 35  unssilta kultaa. Bretton Woodsissa päätettiin myös perustaa Kansainvälinen jälleenrakennus- ja kehityspankki (nykyään osa Maailmanpankkia). Nämä olivat konferenssin tärkeimmät tulokset.
Järjestelmä toimi pitkään länsimaiden taloutta vakauttavasti. Vuonna 1971 Richard Nixonin hallitus purki dollarin ja kullan välisen suhteen. Vaihtokurssijärjestelmä loppui tähän. Bretton Woods -järjestelmän valuuttapolitiikka romuttui lopullisesti vuonna 1976, jolloin kelluvat valuuttakurssit yleistyivät ja valuuttapolitiikasta tuli kansallisen politiikan kiistakapula.
Siitä lähtien valuuttojen siirtojen ja kaupan esteitä on purettu. Euroopan Unionin 19 jäsenmaata siirtyi vähitellen 2000-luvulla käyttämään pääosin euroa joten siitä tuli dollarin rinnalle toinen päävaluutta.
1970-luvulta alkaen Maailmanpankki ja IMF ovat joutuneet etenkin eteläisen pallonpuoliskon maiden arvostelemaksi. Bretton Woods -järjestelmän eräitä päätavoitteita oli estää kilpailevat devalvaatiot (työttömyyden vienti maasta toiseen) ja sallia vain tilapäistä rahoitusapua perustavanlaatuisen epätasapainon tapauksessa.
Esitetyt päivämäärät ovat ne, joiloin kurssit otettiin käyttöön; kelluva kurssi on merkitty * .
BKT vuonna 2014 on 339,5 mijardia dollaria
BKT 2012 on 4,525 triljoonaa dollaria
BKT 2012 on 3,123 triljoonaa dollaria
BKT 2012 on 2.323 triljoonaa dollaria
BKT 2012 on 2.253 triljoonaa dollaria
BKT 2012 on 1.834 triljoonaa dollaria
BKT 2012 on 1.409 triljoonaa dollaria
BKT 2012 on 709.5 biljoonaa dollaria
BKT 2012 on 419.6 biljoonaa dollaria
BKT 2012 on 362.4 biljoonaa dollaria
BKT 2012 on 280.8 biljoonaa dollaria
BKT 2012 on 208.5 biljoonaa dollaria
BKT 2012 on 198.1 miljardia dollaria
Abel
Abel (Vanhassa kirkkoraamatussa Aabel) oli Raamatun Ensimmäisen Mooseksen kirjan mukaan ensimmäisten ihmisten Aadamin ja Eevan toinen poika. Hänen veljensä Kain tappoi hänet.
Vanhan Testamentin Ensimmäisen Mooseksen kirjan mukaan
Abel oli lammaspaimen kun taas hänen veljensä Kain oli maanviljelijä. Molemmat uhrasivat Jumalalle, mutta Jumala katsoi suopeasti vain Abelin karitsauhriin, josta suuttuneena Kain tappoi Abelin. Myös Koraani viittaa samaan tarinaan.
Apokryfisessä kirjallisuudessa Abel mainitaan Henokin kirjassa, jossa Abelin henki anoo kostoa kaikille Kainin jälkeläisille.
Uudessa testamentissa Heprealaiskirjeessä mainitaan Abelin uhrin olleen Kainin uhria arvokkaampi, koska Abel uskoi ja oli vanhurskas. Lisäksi Jeesus opettaa Matteuksen evankeliumin mukaan Abelin olleen ensimmäinen viattomasti kärsinyt ihminen.
Ounasvaaran Hiihtoseura
Ounasvaaran Hiihtoseura ry (OH) on rovaniemeläinen yleishiihtoseura, joka on perustettu vuonna 1927. Se on järjestänyt useita kansainvälisen tason urheilutapahtumia ja sen urheilijat ovat saavuttaneet yhteensä yli 40 olympia- ja maailmanmestaruusmitalia.
Olympiavoittoon Ounasvaaran Hiihtoseuran urheilijoista ovat yltäneet Antti Hyvärinen, Jouko Törmänen, Tuomo Ylipulli ja Hannu Manninen. Maailmanmestareita ovat Ylipullin ja Mannisen lisäksi maastohiihtäjät Pekka Niemi, Olavi Alakulppi ja Pirjo Muranen, yhdistetyn hiihtäjät Tapio Nurmela ja Janne Ryynänen, hiihtosuunnistajat Matti Keskinarkaus ja Terhi Holster sekä alppihiihtäjä Kalle Palander, joka vaihtoi vuonna 2005 Ruka Slalomiin. Tauno Luiro ylitti ensimmäisenä mäkihyppääjänä maailmassa sadan metrin rajan, Ensio Hyytiä oli 1950-luvulla mäkihypyn MM-mitalisti, Tauno Käyhkö oli 1970-luvun alkupuolen paras suomalaishyppääjä, ja Harri Olli on toistaiseksi viimeisin pohjoismaisten lajien MM-kisoissa mitalille yltänyt suomalainen mäkihyppääjä. Palanderin lisäksi myös Suomen kaikkien aikojen paras naisalppihiihtäjä Tanja Poutiainen on ounasvaaralaisia.
Circuit Gilles Villeneuve
Circuit Gilles Villeneuve (, aiemmin Circuit Île Notre-Dame) on moottorirata Île Notre-Dame -saaressa Montrealissa Kanadassa.
Radan on suunnitellut Roger Peart. Sitä aloitettiin rakentamaan vuonna 1977. Rata rakennettiin alun perin kilpailuradaksi, mutta sittemmin se on ollut myös yleisessä käytössä kilpailujen välisenä aikana. Radan alkuperäinen nimi oli Circuit Île Notre-Dame, mutta se vaihdettiin nykyiseksi vuonna 1982 kunnianosoituksena samana vuonna kuolleelle kanadalaiselle Gilles Villeneuvelle. Radan tunnetuimpia osia ovat Mestareiden muuri ja Kasinon suora (), joissa on nähty monia vaarallisia kolareita.
Radalla ajetaan Formula 1 -sarjan Kanadan GP:tä ja radalla ajettiin Champ Car -sarjan Grand Prix of Montreal -kilpailua. Ensimmäinen Formula 1 -sarjan Kanadan GP ajettiin radalla vuonna 1978. Italialainen Riccardo Paletti kuoli radalla kaudella 1982. Hän törmäsi lähdössä paikalleen jääneeseen Didier Pironin Ferrariin. Paletti menetti tajuntansa, ja auto syttyi pian tuleen.
Radan ongelmana on ollut jo monen vuoden ajan asfaltin murentuminen, ja se onkin moneen kertaan uusittu. Kauden 2008 kilpailun aika-ajoissa rata oli niin huonossa kunnossa, että monet kuljettajat pelkäsivät sen olevan turvallisuusriski, ja ettei kukaan pääse maaliin.
Kauden 2011 kilpailu oli koko Formula 1 -historian pisin kilpailu ajallisesti (4:04.39,537), se oli myös keskinopeudeltaan hitain (74,844 km/h) ja siinä oli myös eniten turva-auto jaksoja (6).
Yksi radan kuuluisimmista kohdista on Mestareiden muuri (), joka on radan viimeisen šikaanin vasemmalle kääntyvän tiukan mutkan ulkokaarteessa oleva betonimuuri. Muuri sai nimensä kauden 1999 Kanadan osakilpailun jälkeen, kun F1-maailmanmestarit Damon Hill, Michael Schumacher ja Jacques Villeneuve törmäsivät muuriin ja keskeyttivät.
Rata pysyi muuttumattona vuodet 1978–1986. Vuonna 1987 radalla tehtiin suuria muutostöitä, muun muassa varikko siirrettiin radan toiseen päähän ja muutamien mutkien profiilia muutettiin. Kaudella 1994 nopeaa Casino-mutkaa pidettiin liian vaarallisena, joten radalle asennettiin väliaikainen renkaista tehty šikaani, aivan kuin Espanjan GP:ssä aiemmin samalla kaudella. Rengasšikaani pysyi paikallaan myös seuraavalla kaudella, kunnes kaudeksi 1996 rata sai lähes nykyisen muotonsa - Casinon šikaani poistettiin ja radan viimeinen šikaani muuttui huomattavasti entistä hitaammaksi. Uusimmat, vuonna 2002 tapahtuneet muutokset ovat varikon ulostulon siirtäminen kauemmas lähtöviivasta, sekä L’Epingle -neulansilmämutkan siirtäminen kauemmas katsomoista mutkan turva-alueen kasvattamiseksi.
Kain
Kain oli Raamatun Ensimmäisen Mooseksen kirjan mukaan ensimmäisten ihmisten, Aadamin ja Eevan, poika.
Raamatun kertomuksen mukaan Kain oli maanviljelijä ja hänen veljensä Abel oli lammaspaimen. Kain suuttui veljelleen ja tappoi tämän, koska Jumala oli suosiollisempi Abelin uhrille. Tapon jälkeen Jumala kysyi Kainilta, missä hänen veljensä on. Kain vastasi: "Olenko minä veljeni vartija?" Kain kirottiin, ja häneen pantiin "Kainin merkki". Raamattu ei kerro, millainen tuo merkki oli, mutta sen tarkoitus oli olla merkkinä, ettei kukaan, kuka hänet kohtaa, tappaisi häntä. Kain muutti asumaan Eedenin itäpuolelle ja oli ensimmäinen, joka perusti kaupungin. Kain sai pojan, jonka nimi oli Hanok.
Myös Koraanin Katetun pöydän suura viittaa kertomukseen kahdesta nimeämättömästä Aadamin pojasta, jotka molemmat uhrasivat Jumalalle, mutta vain toisen uhri otettiin vastaan. Tämän vuoksi toinen pojista aikoi surmata veljensä.
Danten "Jumalaisessa näytelmässä" ennen Juudaan helvettiä Dante ja Vergilius kävelevät yhdeksännen kerroksen Kaina-osastolla, missä veljentappajat viruvat jäisessä tuomiossaan. Osaston nimi Kaina tulee Kainilta.
Kanadan Labradorin osavaltiota kutsuttiin ennen sen asuttamista nimellä "Maa, jonka Jumala antoi Kainille".
Bretton Woods
Bretton Woods on kylä Carrollissa New Hampshiren osavaltiossa Yhdysvalloissa. Bretton Woods tuli tunnetuksi siellä Mount Washington -hotellissa järjestetyn kokouksen takia. Vuonna 1944 liittoutuneet kokoontuivat siellä sopimaan kiinteiden kurssien valuuttajärjestelmästä, joka nimettiin Bretton Woods -järjestelmäksi.
Dion Kassios
Dion Kassios (, kreik. , 155 tai noin 163/164 – 229 tai 235 jälkeen) oli antiikin kreikkalais-roomalainen historioitsija ja poliitikko. Hänet tunnetaan siitä, että hän kirjoitti Rooman historiaa käsittelevän teoksen joka käsitti tapahtumat Aineiaasta ja Rooman perustamisesta vuoteen 229.
Dion Kassios syntyi Nikaiassa, Bithyniassa. Hänen isänsä oli roomalainen senaattori ja Lyykia-Pamfylian, Kilikian ja Dalmatian maaherra Manius Cassius Apronianus. Äitinsä puolelta Dion oli kreikkalaista syntyperää ja puhuja Dion Khrysostomoksen sukulainen. Teoksensa hän kirjoittikin kreikaksi. Vuonna 180 hän muutti Roomaan, jossa hän ystävystyi Commodoreksen, Septimius Severuksen ja Aleksanteri Severuksen kanssa. Hän pääsi senaatin jäseneksi ja valtion korkeimpiin kunniavirkoihin.
Dion oli kvestorina vuonna 188 tai 189, mikä toi hänet senaatin jäseneksi. Vuonna 194 tai 195 hän oli preettori ja noin vuonna 205 "consul suffectus". Keisari Aleksanteri Severuksen aikana hän toimi African, Dalmatian ja Pannonian prokonsulina sekä myöhemmin toistamiseen konsulina vuonna 229. Tämän jälkeen Dion joutui epäsuosioon mielipiteittensä vuoksi, ja keisari Aleksanteri Severus kehotti häntä lähtemään Roomasta. Hän oli myös toiminut alaisiaan sotilaita kohtaan varsin julmasti, minkä takia hänen oma turvallisuutensa oli vaarassa. Dio vetäytyikin julkisesta elämästä synnyinseudulleen Bithyniaan, jossa hän kuoli.
Dion julkaisi Rooman historiaa käsittelevän teoksen "Historiae Romanae", joka käsitti 80 kirjaa. Tämä 22 vuoden tutkimustyön tulos käsitti Rooman historian yli 983 vuoden ajalta aina Aineiaan saapumisesta Italiaan ja Rooman perustamisesta vuoteen 229. Kokonaisina ovat säilyneet vain kirjat 36–54 (vuodet 68 eaa. – 10 eaa.) ja lyhennelminä kirjat 55–60 (9 eaa. – 46 jaa.). Muista kirjoista on jäljellä vain lyhyitä katkelmia. Julius Caesarin aikaan asti Dio antaa tapahtumista vain yhteenvetoja. Tämän jälkeen hän myös kertoo enemmän yksityiskohtia. Dio Cassius otti työhönsä mallia Thukydideeltä. Dion Kassios kertoo kirjassaan muun muassa Bulla Felixistä.
Malli (ammatti)
Malli on henkilö, joka esittelee muotia, kuten vaatteita ja asusteita pitämällä niitä yllään tai käyttämällä niitä. Malli voi myös toimia taiteilijan maalauksen aiheena. Alastonmallit esiintyvät taidekuvissa ja toisinaan eroottisissa julkaisuissa, jolloin voidaan tarkoittaa glamour-valokuvausta. Hiusmallit esittelevät hiustyylejä. Vaateita esittelevät mallit voivat esiintyä muotinäytöksissä tai he voivat poseerata eri tuotteiden mainoksissa esimerkiksi lehtikuvissa.
Mallin tärkeimpiä ominaisuuksia ovat poikkeuksellinen ulkonäkö ja esiintymiskyky työn näyttelemistä muistuttavan luonteen vuoksi. Mallilta edellytetään myös kykyä muuntautua, koska hänen pitää soveltua ja sopeutua kuvauksiin erilaisissa tilanteissa, asuissa ja paikoissa. Useimmiten malleilta vaaditaan tiettyä pituutta ja tiettyjä vartalon mittoja kulttuurista ja tilanteesta riippuen, myös pluskoon malleille on kysyntää. Usein erityisesti kasvojen muoto on tärkeä osa ammatin vaatimuksia. Vaatimukset vaihtelevat esiteltävien tuotteiden mukaan: esimerkiksi sormuksia tai kelloja esittelevä malli tarvitsee kauniit ja hoidetut kädet. Hiusmalleilta edellytetään usein tietynpituista ja hyväkuntoista tukkaa, josta halutut tyylit voidaan leikata ja muotoilla. Vaatemalleille tärkeintä on hoikkuus ja sopusuhtainen vartalo, jotta esittelykappaleet mahtuisivat päälle ja asettuisivat suunnittelijan toivomalla tavalla. Miesmalleilta edellytetään noin 180 senttimetrin vähimmäispituutta ja usein kohtalaisen lihaksikasta vartaloa. Naismallilta edellytetään usein vähintään noin 172 senttimetrin pituutta. Muotinäytöksiin halutaan usein vieläkin pidempiä naisia, jotka ovat vähintään noin 180 senttimetriä pitkiä. Etenkin catwalk-mallien tulee osata oikeanlainen kävelytyyli.
Useimmiten malli tekee työtään mallitoimiston välityksellä. Mallitoimisto manageroi ja järjestää malleilleen casting-tilaisuuksia, joissa työntekijöitä myös haastatellaan. Suomalaisia mallitoimistoja ovat muun muassa Brand, Paparazzi, Portfolio, Clamos Studio, Fashion Model Agency, Fashion Team, Modelboom, Azzurro, Pariss Models, Fondi ja Modelpoint.
1960-luvulla malleista alkoi tulla popkulttuurin ikoneita ja julkisuuden henkilöitä, joita alettiin kutsua termillä "supermalli". Ilmiö alkoi 1960-luvun keskivaiheen ”svengaavasta Lontoosta”, jossa uudentyyppiset mallit kuten Jean Shrimpton ja Twiggy tuotiin julkisuuteen nimillään, toisin kuin siihenastiset ranskalaistyyppisen muotikulttuurin anonyymit ja etäiset mannekiinit. Julkisuuden myötä supermallien kysyntä ja sen myötä palkkiotaso alkoivat nousta.
1980–1990-lukujen vaihteessa alkoi niin kutsuttu supermallibuumi. Tuolloin suosituimpien mallien palkkiot nousivat ennennäkemättömän korkeiksi ja heistä tuli julkisuuden henkilöitä. Kaikista menestyksekkäimmiksi nousivat Cindy Crawford, Naomi Campbell, Kate Moss, Claudia Schiffer, Christy Turlington ja Linda Evangelista. Nämä huippumallit ansaitsivat miljoonia, esiintyivät satojen muotilehtien kansikuvissa ja olivat useissa maissa tunnettuja muoti-ikoneita.
Dioskuurit
Dioskuurit ( 'Zeuksen pojat') olivat kreikkalaisessa mytologiassa jumalkaksoset Kastor ja Polydeukes, latinaksi Castor ja Pollux.
Merimiesten auttajina Kastor ja Polydeukes kuvattiin myös tähtipariksi. Heidän mukaansa on nimetty Kaksosten tähtikuvio ja sen kaksi kirkkainta tähteä, Castor ja Pollux.
Veljeksistä Kastor oli tavallinen kuolevainen, kun taas Polydeukes oli kuolematon kuten isänsäkin. Myöhemmin Polydeukes menetti veljensä, kun tämä surmattiin häissä, ja Polydeukes pyysi isältään kuolemattomuuden poistamista. Zeus ei kuitenkaan voinut niin tehdä, sillä kerran kuolematon on aina kuolematon. Kaksoset kuitenkin korotettiin taivaalle.
Marcus Porcius Cato
Marcus Porcius Cato oli kahden merkittävän antiikin roomalaisen henkilön nimi:
Räyskälän lentokenttä
Räyskälän lentokenttä sijaitsee Lopen Räyskälässä noin 23 kilometriä kunnan keskustasta länteen ja 37 kilometriä Forssan keskustasta itään. Kenttä on Pohjoismaiden vilkkain purjelentokeskus.
Alun perin kenttä oli Suomen ilmavoimien varalaskupaikka toisen maailmansodan aikana. Se rakennettiin vuonna 1940, mutta sitä ei käytetty sodassa. Kenttä kasvoi umpeen ja raivattiin uudestaan lentokentäksi kesällä 1963, kun Parolan lentokentän toiminta siirrettiin sinne. Tuolloin kentän lentotoiminta alkoi 15. toukokuuta 1963 ja kausi päättyi 2. marraskuuta 1963. Kentän maa-alueen omistaa Suomen valtio ja sitä hallinnoi Metsähallitus, joka on vuokrannut kentän Räyskälä-Säätiölle. Lentokenttäaluetta ympäröiviä alueita käyttää maastoharjoittelualueenaan muun muassa Riihimäellä sijaitseva Viestirykmentti.
Räyskälässä toimii Suomen Urheiluilmailuopisto.
Vuosien varrella Räyskälän lentokentällä on järjestetty monia tapahtumia. Purjelennon maailmanmestaruuskilpailut on järjestetty Räyskälässä vuonna 1976, ja seuraavan kerran ne järjestetään siellä vuonna 2014 vakio-, kerho- ja 20m- kaksipaikkaisluokassa. Purjelennon Euroopan-mestaruuskilpailut on järjestetty Räyskälässä vuosina 1988, 1996 ja 2005. Räyskälä isännöi purjelennon nuorten maailmanmestaruuskilpailut kesällä 2009. Räyskälässä järjestettiin vuoden 2012 Suviseurat. ja siellä on pidetty Suomen Radioamatööriliitto ry:n valtakunnallinen radioamatöörien kesäleiri vuosina 1975, 1985, 1995, 2005 ja 2015.
Kenttää on käytetty 1980-luvulla autojen kiihdytysajokilpailuihin. Nykyisin kenttä toimii muun muassa Road Racingin SM-sarjan ja Ducati Cupin kisapaikkana.
Cato vanhempi
Marcus Porcius Cato vanhempi (234–149 eaa.), liikanimeltään "Maior" ja "Censorius", oli antiikin roomalainen valtiomies, kirjailija ja reettori.. Yksityiselämässään hän oli vanhan ajan roomalaisen perikuva. Tämän vuoksi myöhempien polvien roomalaiset ihailivat häntä suuresti.
Caton yhteiskunnallinen asema ei ollut aluksi korkea. Hän sai kuitenkin puoleleen konservatiiviset Fabiuksen ja Valeriuksen perheet. Hän toimi preettorina Sardiniassa vuonna 198, konsulina Hispaniassa vuonna 195 ja pystyi rauhoittamaan alueen kapinoinnin kohtuullistamalla paikallisten asukkaiden verotusta. Hän osallistui legaattina voittoisaan sotaretkeen Antiokhos III:tta vastaan vuonna 191. Hän pyrki kensoriksi vuonna 189, mutta hävisi silloin vaalin. Voimakkaan vaalitaistelun ansiosta hän tuli valituksi vuonna 184. Tässä tehtävässä hän kampanjoi erityisesti ylellisyyttä vastaan. Cato tunnetaan etenkin siitä, että hän korosti politiikassaan voimakkaasti perinteisiä roomalaisia arvoja ja ihannoi yksinkertaista maalaiselämää. Veltostuneena pitämäänsä kreikkalaista sivistystä hän vastusti ankarasti. Vasta vanhoilla päivillään hän lievensi tätä asennettaan.
Cato tunnettiin myös kiihkeänä Karthagon vihollisena (katso: "ceterum censeo"). Karthago kävi tuottoisaa maatalouskauppaa Rooman kanssa ja sen sotilaallinen uhka oli suuri. Vaikka Karthago vakuutteli rauhantahtoaan, Rooma aloitti sitä vastaan sodan vuonna 149 Scipio Africanuksen johdolla. Karthagon piiritys kesti kolme vuotta, ja kukistuttuaan kaupunki hajotettiin maan tasalle vuonna 146. Sen jälkeen Cato kampanjoi idästä tulevaa maahanmuuttoa vastaan, koska piti kreikkalaisia turmeltuneina.
Hämeen Sanomat
Hämeen Sanomat (HäSa) on Hämeenlinnassa ilmestyvä sanomalehti. Oman määritelmänsä mukaan se on sitoutumaton maakunnallinen äänenkannattaja. Lehteä kustantaa Hämeen Sanomat Oy, joka kuuluu nykyään Aina Group -konserniin (entinen HPO-yhtymä).
Hämeen Sanomat siirtyi tabloidi-sivukokoon 1. huhtikuuta 2015. Aiemmin lehteä oli julkaistu broadsheet-kokoisena.
Kaarlo Blomstedt perusti Hämeen Sanomat vuonna 1878 ja julkaisi näytenumeron 12. joulukuuta. Säännöllisesti lehti alkoi ilmestyä 8. tammikuuta 1879. Hämeen Sanomat on vanhin vieläkin alkuperäisellä nimellä ilmestyvä suomenkielinen sanomalehti. Blomstedt julkaisi lehteä vuoteen 1882, jolloin perustettiin Hämeen Sanomat Oy.
1920-luvulla Hämeen Sanomia pidettiin kokoomuksen lehtenä. Vuodesta 1917 lehti oli päätoimittaja Aarne Kauhtion johdolla ajanut tiukkaa kommunisminvastaista linjaa. Näin se oli myös myötäillyt Lapuan liikettä. Vuonna 1930 Hämeen Sanomat ilmoitti omaksuvansa kansanliikkeen isänmaalliset periaatteet, ja vuonna 1931 se totesi "taistelevansa kaikin voimin kansainvälistä marxilaisuutta vastaan pyrkien samalla yhdistämään isänmaallisia kansalaisia puoluerajoista välittämättä."
Kun Isänmaallinen kansanliike perustettiin Hämeenlinnassa 1932 Hämeen Sanomien katsottiin tulleen sen äänenkannattajaksi. Läpi 1930-luvun yhtiökokouksissa väännettiin kättä lehden linjasta IKL:n ja kokoomuksen välillä. IKL piti lehdessä valtaa vuoteen 1938. Tuolloin sisäministeri Urho Kekkonen yritti lakkauttaa IKL:n, ja samassa yhteydessä myös Hämeen Sanomia kiellettiin ilmestymästä. Tämä johti kokoomuslaisten tilapäiseen pääsyyn Hämeen Sanomissa niskan päälle ja uudeksi päätoimittajaksi nimettiin Mauri Kittelä.
Kolmen päivän kuluttua oikeus totesi IKL:n lakkautusprosessin olevan lainvastainen ja riitainen tilanne lehdessä jatkui kutakuinkin ennallaan ja päätoimittajana oli kokoomuslainen Arvi Tapiola. Vuonna 1941 IKL sai jälleen selvän enemmistön yhtiökokoukseen ja Kauhtio palasi päätoimittajaksi. Lehti kuitenkin julistettiin riippumattomaksi ja linja tasaantui yleisporvarilliseksi.
Pauli Uusi-Kilponen ilmoitti jo kesällä 2016 jäävänsä pois päätoimittajan tehtävästä, mutta seuraajaa ei löytynyt ja hän jatkoi sittemmin tehtävässä. Hän on myös ollut Hämeen Sanomat Oy:n toimitusjohtaja ja on edelleen Aina Gourpin johtoryhmän puheenjohtaja. Petri Hakala siirtyi päätoimittajan tehtävään maaliskuussa 2018 ja Hämeen Sanomat Oy:n toimitusjohtajaksi saman vuoden marraskuussa.
Hämeen Sanomien päätoimittajana on vuodesta 2018 alkaen toiminut aikaisemmin muun muassa Iltalehden päätoimittajana ollut Petri Hakala.
Bonaventura Cavalieri
Cavalieri liittyi jesuiittoihin jo lapsena ja kiinnostui matematiikasta opiskeltuaan Eukleideen teoksia ja tavattuaan Galileo Galilein, jonka oppilas hänestä myöhemmin tuli. Vuonna 1629 Cavalierista tuli Bolognan yliopiston matematiikan professori. Cavalieri tutki ennen kaikkea geometriaa, jossa hänen työnsä toimi Isaac Newtonin ja Gottfried Leibnizin diffrentiaalimatematiikan edeltäjänä. Hänen mukaansa on saanut nimensä kappaleiden tilavuuksia koskeva Cavalierin periaate.
Tärkeimmät teokset:
Aulus Cornelius Celsus
Aulus Cornelius Celsus (n. 30 eaa.–50 jaa.) oli roomalainen kirjailija. Häneltä on säilynyt lääkintää käsittelevä kirjoitus "De medicina", joka on osa sittemmin hukkunutta laajempaa tietoteosta. Muut osat teoksesta käsittelivät todennäköisesti maanviljelyä, lakia, retoriikkaa ja sotataitoja. "De Medicina" on yksi parhaista tuon ajan lääketiedettä käsittelevistä lähteistä. Siinä hän määritteli empiirisen koulukunnan dogmit.
Kymin lentokenttä
Kymin lentopaikka on Kotkassa sijaitseva lentokenttä. Lentokenttä on nykyisin aktiivinen purjelentopaikka. Lentokentän yhteydessä toimii Karhulan ilmailukerhon lentomuseo. Lentokentän vieressä on myös Lentotekniikan Kilta ry:n vuonna 1999 pystyttämä Hävittäjälentolaivue 34:n muistopatsas.
Kymin Ohrakankaalle alettiin rakentaa sotilaslentokenttää elokuussa 1942 ja 10. huhtikuuta 1943 sinne laskeutui ensimmäinen lentokone. Jatkosodan lopulla kentältä toimi Hävittäjälentolaivue 34 Messerschmitt Bf 109 -koneilla. Laivue otti tunnuksekseen kotkan. Laivue suojasi Etelä-Suomen rannikkoa, Kotkan kaupunkia ja satamaa ja sen edustan laajaa meririntamaa. Se vastasi kaikkiaan 198 hälytykseen, suoritti 483 torjuntalentoa ja osallistui puolensataan ilmataisteluun. Tätä kunnioittaa 7. elokuuta 1999 julkistettu Hävittäjälentolaivue 34:n muistopatsas. Sodan lopussa kentältä operoivat myös Hävittäjälentolaivueet 30 ja 24.
Purjelento alkoi Kymin kentällä jo kesällä 1945, vaikka Suomi oli lentokiellossa. 1940-luvun lopussa kentälle tuli moottorikoneitakin. 1960-luvulla kentän pääkäyttäjäksi tuli Karhulan Ilmailukerho, jota on pidetty yhtenä Suomen aktiivisimmista purjelentokerhoista. Lentoja on tehty viime vuosina yli 3 000 vuodessa.
Kymin kentällä toimii myös Kotkan Ilmailukerho, jossa harrastetaan moottorilentoa. Kotkan ilmailukerhon toiminta juontaa juurensa vuoteen 1936, jolloin kerho aloitti toimintansa nimellä Kotkan Purjelentokerho. Nimi muutettiin nykyiseen muotoonsa vuonna 1948. Alkuvuosina toiminta keskittyi purjelentoon ja lennokkeihin. Moottorilentotoiminta alkoi vuonna 1984, jolloin kerho herätettiin henkiin noin 20 vuoden hiljaiselosta – toiminta Kymin lentokentällä alkoi vilkkaana. Nykyään Kotkan ilmailukerho lentää Piper Cherokee 140 Mod. -lentokoneella, jonka tunnus on OH-PDU.
Kymin lentokentältä osallistutaan ajoittain myös OI-amatööriradiosemien toimintapäiviin, kuten 4. kesäkuuta 2017 viimeksi OI5AY:llä, erikoisjääkärirykmentin kutsumerkillä.
Cincinnatus
Lucius Quinctius Cincinnatus oli antiikin roomalainen kansalaiskunnon ja vaatimattomuuden perikuva. Roomalaisen historiankirjoituksen mukaan hän pelasti diktaattorina Rooman voittamalla eekvit vuonna 458 eaa. ja oli uudelleen diktaattorina 439 eaa. Vaikka Cincinnatus on ollut historiallinen henkilö, monet legendat hänen elämästään ovat suuresti liioiteltuja. Hänen mukaansa on nimetty Cincinnati-nimiset kaupungit ainakin Italiassa, Ohiossa ja Iowassa.
Vuonna 1888 ilmestyneen lukemiston sekä vuoden 2004 MS Encarta -tietosanakirjan mukaan Cincinnatuksen aikana kansalaisriidat repivät Roomaa ja kaupunki kävi alinomaa sotia naapureitaan, varsinkin pieniä latinalaiskansoja "eekviläisiä" ja "volskilaisia" vastaan. Cincinnatus sai mainetta sekä poliittisesta toiminnastaan että taisteluissa noita ulkoisia vihollisia vastaan. Vuonna 458 eaa. konsuli Minuciuksen johtama roomalainen sotajoukko joutui Algidus-vuorella suureen hätään, kun eekviläiset piirittivät sen. Roomassa pelästyttiin tapahtunutta ja päätettiin nimittää Cincinnatus diktaattoriksi.
Cincinnatus oli pienellä maatilallaan kyntämässä, kun senaatin lähettiläät tulivat ilmoittamaan hänelle nimityksestä. Hän riisui heti työvaatteensa, otti ylleen toogan ja riensi kaupunkiin. Siellä hän kokosi viipymättä sotajoukon ja riensi Algidus-vuorelle.
Heti perille saavuttuaan Cincinnatus hyökkäsi. Piiritetyt roomalaiset elpyivät myös saadusta avusta ja tekivät voimakkaan hyökkäyksen, jolloin vihollinen jäi kahden tulen väliin. Moni surmattiin ja jäljelle jääneet piiritettiin. He rukoilivat nyt nöyrästi Cincinnatukselta armoa. Hän vastasi, ettei tarvitse eekviläisten verta, ja salli heidän lähteä tiehensä. Mutta heidän täytyi ensin antaa pois aseensa ja omaisuutensa ja astua puolialastomina ikeen alitse, joka tehtiin kahdesta pystytetystä keihäästä ja kolmannesta keihäästä, joka oli sidottu niiden päihin. Sellaista pois marssimista pidettiin suurena häpeänä.
Voitetun saaliin jakoi Cincinnatus omille sotamiehilleen, mutta Minuciuksen sotamiehet eivät saaneet mitään. Heille hän sanoi: "Teille ei mitään saalista tule viholliselta, jonka saaliiksi itse olitte vähällä joutua, ja sinä, Minucius, johda alempana päällikkönä legioonia, kunnes osoitat konsulille sopivaa rohkeutta."
Päätettyään sodan onnellisesti Cincinnatus palasi riemusaatossa Roomaan. Sitten hän luopui oma-aloitteisesti diktaattorin virasta, vaihtoi toogan työasuun ja palasi maatilalleen jälleen kyntämään. Tällaisella käytöksellä hän kuvasti roomalaista valtiolle uhrautuvan ja vaatimattomuuteen nojautuvan kansalaisen ihannetta.
Taiteessa Cincinnatus kuvataan usein auransa kanssa.
Lucius Cornelius Cinna
Lucius Cornelius Cinna(?-84 eaa.) oli populaarien johtajia Rooman tasavallassa. Hän on tunnetuin Cornelius-suvun Cinna-haaran jäsenistä. Hän oli yhtäjaksoisesti konsulina vuodesta 87 eaa. aina vuoteen 84 eaa. asti. Hän oli yksi Mariuksen suurimpia kannattajia Mariuksen mittelössä Sullaa vastaan.
Mariuksen murhautettua Sullan kannattajat ja otettua vallan Roomassa, Cinna toimi hänen kumppaninaan. Mariuksen yllättäen kuoltua vuoden 86 eaa. alussa, Cinna nousi hallitsemaan Lucius Valerius Flaccuksen kanssa. Tämän jouduttua yllättäen murhatuksi Cinnan rinnalle nousi hallitsemaan Gnaeus Papirius Carbo. Kun Cinna valmistautui kohtaamaan Sullan vuonna 84 eaa., hänet tapettiin yllättäen kapinassa.
Cinnan tytär Cornelia oli naimisissa Julius Caesarin kanssa vuosina 84 eaa. - 69 eaa. Sulla yritti usein pakottaa heidät eroamaan, mutta Caesar pysyi vaimonsa rinnalla aina tämän kuolemaan asti vuoteen 69 eaa.
Claudius Claudianus
Claudius Claudianus (n. 370–404) oli Rooman keisari Honoriuksen hovirunoilija. Hänen pääteoksensa ovat eepos Proserpinan ryöstöstä ja ns. omistusrunot. Hän oli myöhäisantiikin huomattavimpia runoilijoita sekä viimeisiä ei-kristittyjä roomalaisia runoilijoita. Hänen runonsa ovat tärkeä, joskin epäluotettava lähde ajan tapahtumista.
Jeesuksen ylösnousemus
Jeesuksen ylösnousemus on keskeisin kristillinen uskonkappale. Uuden Testamentin evankeliumien mukaan Jeesus nousi kuolleista kolmantena päivänä ristiinnaulitsemisensa jälkeen. Tällä tarkoitetaan Jeesuksen ruumiin ja sielun uudelleen yhtymistä sekä ruumiin kirkastumista. Kristityt muistelevat ja juhlivat tapahtumaa joka vuosi pääsiäisenä. Perinteisen kristinuskon mukaan Jeesuksen ruumiillinen ylösnousemus on kristillisen opin keskeisin kysymys, jota pidetään yleensä kynnyskysymyksenä määriteltäessä kristikunnan rajoja. Jotkut liberaalikristityt eivät hyväksy kirjaimellista ruumiin ylösnousemusta. Ei-kristityt pitävät usein Jeesuksen ylösnousemusta legendana tai allegoriana.
Raamatun keskeisimmät tietolähteet ylösnousemuksesta ja sen jälkeisistä tapahtumista ovat evankeliumeissa: Matteuksen, Markuksen ja Luukkaan evankeliumien viimeisissä luvuissa, sekä Johanneksen evankeliumin kahdessa viimeisessä luvussa.
Kuitenkin vertailtaessa evankeliumit kertovat erilaisia yksityiskohtia ja niistä on vaikea muodostaa yhtä tapahtumien ketjua. Esimerkiksi Michael Ramsey (entinen Canterburyn arkkipiispa) totesi: "Se että odottaisimme voivamme nivoa kertomukset yhdeksi ajalliseksi ja maantieteelliseksi kokonaisuudeksi näyttää mahdottomalta." Näitä ristiriitoja on sittemmin käytetty raamatullisten tietojen aitouden kyseenalaistamiseen. Fundamentalistisessa tulkinnassa väitetyt ristiriidat nähdään mahdolliseksi harmonisoida.
Koska Jeesuksen ylösnousemus on kristinuskon tärkeimpiä tapahtumia, siihen on monia viittauksia Uuden Testamentin muissa osissa. Sekä Pietari että Paavali toteavat, että tämä tapahtuma oli kristinuskon kulmakivi. Paavalin mukaan "ellei Kristusta ole herätetty, silloin meidän julistuksemme on turhaa puhetta, turhaa myös teidän uskonne."
Esimerkkejä viittauksista ylösnousemukseen Uudessa Testamentissa (Raamatun vuoden 1992 käännös):Kaikki evankeliumit kertovat, että Jeesus surmattiin ristiinnaulitsemalla ja vietiin hautaan (joka kuului Joosef Arimatialaiselle). Raamatun evankeliumien mukaan Jeesus ilmestyi kuolemansa jälkeen ihmisille, josta on vaiheittaisia kuvauksia. Jeesus ilmestyi myös Paavalille Damaskoksen tiellä. Jotkut Jeesusta seuranneista naisista palasivat sapatin jälkeen haudalle saattaakseen hautausmenot loppuun. Saapuessaan he huomasivat, että hauta oli tyhjä. Jeesus ilmestyi ensimmäisenä Magdalan Marialle haudalla. He palasivat vielä myöhemmin paikalle miespuolisten opetuslasten kanssa.
Jeesus ilmestyy sen jälkeen useita kertoja opetuslapsille. Näistä ehkä tunnetuin on ilmestyminen Tuomaalle ja muille opetuslapsille yläsalissa. Tämän lisäksi Jeesuksen kerrotaan ilmestyneen vielä Emmauksen tiellä Galileanjärven rannalla sekä "samalla kertaa yli viidellesadalle veljelle". Hänen viimeisen ilmestymisensä kerrotaan tapahtuneen neljäkymmentä päivää ylösnousemuksen jälkeen, kun Jeesus nousi taivaaseen.
Ylösnousemuksen historiallisuuden tutkinta perustuu kristillisiin kirjoituksiin, lähinnä Uuteen testamenttiin, ja siihen liittyviin aihetodisteisiin.
Luettelo Linux-jakelupaketeista
Linux-jakelupaketti (myös jakelu tai distro) on käyttöjärjestelmän muodostava kokoelma ohjelmistoja ja ohjelmistokirjastoja, jonka käyttöjärjestelmäytimenä toimii Linux-ydin.
Monet jakelut perustuvat useasti johonkin toiseen Linux-jakeluun ja niiden pakettivarastoihin. Perusjakeluita ovat Debian, Red Hat (ja siitä eriytynyt Fedora), Slackware ja SuSE. Varsinkin Debian on perustana useissa jakeluissa, kuten Ubuntussa johdannaisineen.
Vuoden ekoauto
Vuoden ekoauto on Motivan ja Tuulilasi-lehden yhteinen autovertailu, jossa etsitään kulloisestakin vertailuryhmästä ekologisinta autoa. Tarkoitus ei ole löytää yhtä ainoaa ja absoluuttisesti oikeaa ekoautoa, koska käyttäjien tarpeet ovat erilaisia, eikä esimerkiksi pikkuauto ole oikea ratkaisu paljon tilaa tarvitsevalle. Valinnalla halutaan lähinnä muistuttaa, että ekologisiinkin asioihin voisi autoa valittaessa kiinnittää huomiota. Vuoden ekoauton valinta käynnistettiin syksyllä 1995.
Ensimmäinen Vuoden ekoauto valittiin vuonna 1996. Vuoden ekoauto -vertailun käynnisti kauppa- ja teollisuusministeriön alainen Energiansäästön palvelukeskus Motiva, joka on sen jälkeen muuttunut samoja asioita edistäväksi Motiva Oy:ksi. Valinnan käytännön järjestelyt hoitaa Tuulilasi-lehti ja valinnasta päättää Motivan kokoama asiantuntijaraati.
Vuoden ekoauton valinnassa pääpaino on polttoaineen kulutuksessa. Asiantuntijaraati tekee vuosittain pieniä muutoksia arvosteluperusteisiin ja painotuksiin, mutta jo pitkään kulutuksen osuus kokonaispisteistä on ollut puolet. Kulutus vaikuttaa suoraan hiilidioksidipäästöihin. Pitkällä maantieajolenkillä mitatun kulutuksen osuus pisteistä oli vuoden 2011 valinnassa 30 % ja mitatun kaupunkikulutuksen painoarvo oli 15 %. Myös siitä, miten lähellä ilmoitettuja kulutuksia mitatut arvot olivat, annettiin pisteitä. Näiden osuus kokonaispisteistä oli 5 %.
Säännellyt eli haitalliset päästöt vaikuttivat loppupisteisiin 25 % osuudella. Typen oksidit (NOx) ja palamattomat hiilivedyt (HC) vaikuttivat yhteensä 15 % osuudella, hiukkaspäästöt (PM) 10 % osuudella.
Sisätilat, tavaratilat ja auton turvavarusteet vaikuttivat kukin 5 % loppupisteisiin. Suorituskykykin oli mukana 10 % osuudella. Kiihtyvyyden painoarvo oli vain 3 %, sitkeyden 7 %. Sitkeys tarkoittaa samalla vaihteella mitattua nopeuden muutosta, nelosvaihteella välillä 40–100 km/h ja ekoautovertailussa viitos- tai kuutosvaihteella 60–100 km/h. Kiihtyvyysmittaus tehdään talvikelin ja nastarenkaiden takia nopeusvälillä 30–100 km/h.
Asiantuntijaryhmä on alusta lähtien hakenut mahdollisuuksia ottaa myös muita seikkoja mukaan. Näitä olisivat auton kierrätettävyys ja valmistukseen sekä huoltoverkostoon liittyvät ympäristöseikat sekä automyyjien tapa myydä ympäristöystävällisyyttä. Autotehtaiden ympäristöraportit ovat koko ajan parantuneet, mutta vielä ei ole niin paljon tietoa, että niitä voitaisiin ottaa mukaan.
Taylorin sarja
Taylorin sarja tarkoittaa matematiikassa menetelmää, jossa approksimoidaan funktiota potenssisarjalla. Taylorin sarja on yksinkertainen erikoistapaus potenssisarjasta. Funktion likiarvon laskemiseen on usein käytännöllistä käyttää Taylorin sarjaa, sillä sarjakehitelmästä saatavan approksimaation virhe on aina tarkasti tunnettu. Sarja on nimetty englantilaisen matemaatikon Brook Taylorin mukaan.
Jos funktiota kuvaava Taylorin sarja suppenee jollakin välillä formula_1, funktio on "analyyttinen" kyseisellä välillä. Tällöin funktion arvo on sama kuin sarjan summan raja-arvo.
Avoimella välillä formula_1 jatkuvasti derivoituva reaali- tai kompleksiarvoinen funktio "f" voidaan kirjoittaa Taylorin sarjaksi
Toisaalta tämä voidaan merkitä muodossa
Yllä olevan sarjan kehitteli Brook Taylor. Erityisesti tilanteessa jossa formula_5 puhutaan Colin Maclaurinin mukaan nimetystä Maclaurinin sarjasta. Sen yleinen muoto on siis
Monille funktioille on mahdollista kirjoittaa Taylorin (usein nimenomaan Maclaurinin) sarja, joka kuvaa funktiota sitä tarkemmin, mitä enemmän termejä sarjakehitelmästä huomioidaan. Erityisesti sarjan raja-arvo, kun summaus suoritetaan nollasta äärettömään, vastaa täsmälleen annettua funktiota niillä "x":n arvoilla, joilla se ylipäänsä suppenee. Eräitä tärkeitä sarjoja ovat (! tarkoittaa kertomaa)
Useamman muuttujan funktiolle Taylorin sarjaksi saadaan
Jos Taylorin sarjasta
otetaan vain korkeintaan n-asteiset termit, saadaan Taylorin polynomi, jonka kertaluku on n:
Tämän polynomin aste on aina korkeintaan "n", mutta esimerkiksi funktion sin "x" Taylorin polynomi kehityspisteenä origo kertalukua seitsemän olevan Taylorin polynomin aste on kuusi.
Jos Taylorin sarjan jäännösosa 
voidaan todistaa riittävän pieneksi, voi Taylorin polynomia käyttää avoimella välillä jatkuvasti derivoituvien funktioiden approksimoimiseen polynomeilla.
Ylösnousemus
Ylösnousemuksella tarkoitetaan kuolemassa hajonneen ihmisruumiin ennalleen palaamista ja sen jälleenyhdistymistä sielun kanssa uuteen iankaikkiseen elämään. Usko on yleinen parsilaisuudessa, kristinuskossa ja islamissa. Esimerkiksi kristinuskossa Jeesuksen ylösnousemuksella on keskeinen merkitys. Sillä voidaan tarkoittaa myös koko ihmiskunnan ylösnousemusta tuomiopäivänä.
Toisen tulkinnan mukaan ylösnousemuksessa kuollut ruumis ei nouse haudasta, vaan ainoastaan sielu. Esimerkiksi Jeesuksen sanoja aiheesta voi tulkita kummallakin näistä tavoista.
""Tulee aika, jolloin kaikki, jotka lepäävät haudoissaan, kuulevat hänen [Jumalan] äänensä. He nousevat haudoistaan - hyvää tehneet elämän ylösnousemukseen, pahaa tehneet tuomion ylösnousemukseen."" - Jeesus Johanneksen evankeliumin mukaan (5:28)
Aihe esiintyy useissa muinaisissa uskonnoissa. Jo vuosisatoja ennen ajanlaskun alkua eri maissa juhlittiin Osiriksen, Tammuzin, Attiksen ja Mithran kuolemaa ja ylösnousemusta.
Kivilaji
Kivilaji on kahdesta tai useammasta luonnollisesta mineraalista muodostunut kiviaines, joka on yleensä levinnyt laajalle alueelle. Osa kivilajeista on muodostunut vain yhdestä mineraalista (esim. kalkkikivessä on pelkkää kalsiittia), useimmat koostuvat kuitenkin monesta. Useimmiten mineraalit ovat tiiviisti toisiinsa liittyneitä, ja ne saattavat muodostaa kivilajeihin kerroksia tai erilaisia kuvioita. Joskus mineraalit ovat erotettavissa vasta mikroskoopilla. Maankuoren kivilajeista 95 % on syntynyt sulasta kiviaineksesta ja vain 5 % on kerrostumalla syntyneita tai niistä muuttuneita.
Magmakivilajit ovat syntyneet jähmettymällä magmasta, maankuoressa tai sen alla sijaitsevasta pääasiassa sulasta kiviaineksesta. Ne jakautuvat "plutonisiin" eli "syväkivilajeihin", jotka ovat jähmettyneet jo syvällä maankuoressa, sekä tulivuorista maan pinnalle purkautuneesta laavasta syntyneisiin "vulkaanisiin" eli "pintakivilajeihin". Tavallisimpia syväkivilajeja ovat graniitti, dioriitti, gabro ja peridotiitti sekä pintakivilajeja puolestaan kvartsiporfyyri, andesiitti ja basaltti. Joskus erotetaan omaksi ryhmäkseen kallioperän raoissa jähmettyneet "juonikivilajit", joita ovat muun muassa graniitti- ja dioriittiporfyyri sekä diabaasi.
Sedimentti- eli "kerrostuneet kivilajit" ovat syntyneet, kun kerrostumalla muodostuneet maalajit ovat iskostuneet tai kun vesiliuoksista on saostunut aineksia kiinteäksi kiveksi. Ne jakautuvat kolmeen tyyppiin: "klastisia" eli "mekaanisia sedimenttikivilajeja" ovat muun muassa sorasta iskostunut konglomeraatti, hiekasta iskostunut hiekkakivi ja savesta kovettunut savikivi. "Kemiallisia sedimenttikivilajeja" ovat vesiliuoksista saostumalla syntyneet suola- ja kalkkikivet, joista mainittakoon sintteri ja merkelikivi. "Organogeeniset sedimenttikivilajit" ovat syntyneet eloperäisen toiminnan seurauksena: kivihiilikauden kasvijäänteistä syntyi kivihiili, ja liitukauden aikana eläneiden eliöiden kalkkikuorista syntyi eloperäinen kalkkikivi, kuten liitu merten planktoneliöiden kuorista.
Metamorfiset eli "muuttuneet kivilajit" ovat kivilajeja, jotka ovat syntyneet metamorfoosin seurauksena magma- tai sedimenttikivilajeista. Metamorfoosissa kivilajien kiderakenne ja mineraalikoostumus muuttuu paineen ja lämpötilan kasvun seurauksena. Ilmiötä esiintyy varsinkin vuorijonopoimutuksissa. Yleisimpiä metamorfisia kivilajeja ovat gneissi, kiilleliuske, amfiboliitti, kiteinen kalkkikivi, serpentiinikivi ja vuolukivi. Suomen kallioperästä suurin osa koostuu metamorfisista kivilajeista, lähinnä syväkivistä ja kiilteisistä liuskeista.
Carol Reed
Sir Carol Reed (30. joulukuuta 1906 Lontoo – 25. huhtikuuta 1976 Lontoo) oli brittiläinen elokuvaohjaaja, jonka monipuolinen ura kattaa niin film noirin kuin komediankin.
Reed syntyi näyttelijä-tuottaja sir Herbert Beerbohm Treen ja May Pinneyn perheeseen Lontoon Putneyyn ja kävi koulua King’s Schoolissa Canterburyssä. Toisen maailmansodan aikana hän palveli Britannian armeijassa. Sota-ajan runsaat kokemukset näkyvät hänen myöhemmissä elokuvissaan.
Jo teini-iässä Reed aloitti näyttelijänä mutta siirtyi nopeasti tuottajaksi ja ohjaajaksi. Hänen ohjauksiaan ovat muun muassa elokuvat "Neljän tuulen talo" ("Odd Man Out", 1947), Graham Greene -filmatisoinnit "Kolmas mies" ("The Third Man", 1949) ja "Miehemme Havannassa" ("Our Man in Havana", 1959), "Toiveitten laitakatu" (1954) sekä Dickens-klassikkoon "Oliver Twist" perustuva musikaalielokuva "Oliver!" (1968), josta hänet palkittiin parhaan ohjauksen Oscarilla.
Reed solmi vuonna 1943 avioliiton brittiläisen filmitähden Diana Wynyardin kanssa, mutta pari erosi 1947. Seuraavana vuonna hän meni naimisiin näyttelijä Penelope Dudley Wardin kanssa. Liitto päättyi Reedin kuolemaan.
Vuonna 1953 Reed lyötiin saavutuksistaan ritariksi ensimmäisenä brittiläisenä elokuvaohjaajana. Hän kuoli sydänkohtaukseen 69-vuotiaana kotonaan King’s Roadilla Lontoon Chelseassa. Hänet on haudattu Gunnesburyn hautausmaalle Lontoon Kensingtoniin.
JCDecaux
JCDecaux Group eli JCDecaux SA on ranskalainen konserniyhtiö, joka on maailman suurimpia ulkomainonnan alalla toimivista yrityksiä. Yhtiön osake noteerataan Pariisin pörssissä. Yhtiötä hallitsee kuitenkin holdingyhtiön välityksellä Decaux-perustajasuku. Yrityksen toiminta jakautuu kolmeen päätoimialueeseen: mainonta katukalusteissa, mainostaulut ja liikennemainonta. Yritys tunnetaan muun maussa bussipysäkeillä, rautatieasemilla, lentoasemilla sekä kadunvarsilla, linja-autoissa, raitiovaunuissa, metroissa, kaupunkipyörissä, automaattisissa käymälöissä ja roskakoreissa olevista mainoksistaan. Mainoskonserni on tytäryrityksineen läsnä yli 75 maassa, ja konsernin palveluksessa on yli 13 000 työntekijää (2017).
Vuonna 1964 ranskalainen Jean-Claude Decaux kehitti katukalusteeksi kutsumansa liiketoimintamallin, jonka keskeisenä osana olivat pinta-alaltaan 2 neliömetrin suuruiset mainosrahoitteiset bussikatokset. Ensimmäisenä lähestymistä sovellettiin Ranskan Lyonissa.
Suomessa yhtiö toimii nimellä JCDecaux Finland Oy., ja se on Suomen suurin ulkomainosyhtiö. Yritys tunnettiin aikaisemmin nimellä Maximedia, kunnes JCDecaux Group osti sen vuonna 2001. Maximedian juuret liittyvät vuonna 1946 perustettuun Oy Ulkomainos Ab -yhtiöön.
JCDecaux on näkyvästi esillä kaupunkikuvassa monissa paikoissa, varsinkin bussipysäkkimainontaan liittyen (niin sanotut Abribus-pysäkit). Esimerkiksi pääkaupunkiseudulla yritys omistaa suurimman osan bussipysäkkikatoksista, jotka on varustettu valaistulla mainospaikalla. Kaupallista bussipysäkkimainontaa ja sen valtaamaa osuutta kaupunkikuvasta on myös vastustettu. Mainosyhtiö on levittänyt mainontaansa myös pääkaupunkiseudun metroasemille.
JCDecaux’n kilpailijoita Suomessa ovat muun muassa kansainvälinen Clear Channel Suomi Oy sekä Fresh Outddor Oy, Taksimainos Oy ja Masanttimedia Oy.
Ylä-Volta
Ylä-Volta () oli afrikkalaisen Burkina Fason nimi 4. elokuuta 1984 saakka. Se oli itsenäistynyt 5. elokuuta 1960. Vanha nimi tuli siitä, että Voltajoki saa alkunsa maan tasangoilta. Ylä-Voltan lipun värit (musta, valkoinen ja punainen) viittasivat joen kolmen haaran nimiin. Lippu vaihdettiin valtion nimenvaihdoksen yhteydessä. Ylä-Voltan pääkaupunki oli myös Ouagadougou, samoin kuin nykyisen Burkina Fason.
Manhattan Transfer
The Manhattan Transfer on yhdysvaltalainen solistiyhtye, joka perustettiin New Yorkissa vuonna 1972. Se on kuuluisa jazzin, big bandin ja populaarimusiikin sekoittamisesta. Sitä onkin tituleerattu maailman parhaaksi jazzlauluyhtyeeksi.
Yhtyeen perustivat sen laulajat Alan Paul, Janis Siegel, Laurel Massé ja Tim Hauser. Alkuvuosinaan yhtye kehitti ihailijajoukon soittamalla New Yorkin klubeissa, kuten Trude Hellersissä, Reno Sweeneyssä ja Max’s Kansas Cityssä. Vuonna 1978 Laurel Massé jätti yhtyeen ja hänet korvattiin Cheryl Bentynellä. Tim Hauser kuoli lokakuussa 2014 ja hänen tilalleen tuli Trist Curless.
Yhtyeen nimi tulee John Dos Passosin vuonna 1925 julkaistun romaanin "Manhattan Transfer" nimestä. The Manhattan Transfer on esiintynyt Suomessa useita kertoja.
Yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa, "The Manhattan Transferin", vuonna 1975. Yhtye sai nopeasti erityistä suosiota Euroopassa, jossa sen kaksi seuraavaa albumia, "Coming Out" ja "Pastiche", pääsivät melkein top-10-hittien joukkoon.
Yhtyeen seuraava levytys, "Extensions", sisälsi yhtyeen ensimmäisen Yhdysvaltojen pop-hitin: "Twilight Zone/Twilight Tone", jonka kirjoittivat Alan Paul ja Jay Graydon. Albumilla oli myös "Birdland", kappale josta on sittemmin tullut The Manhattan Transferin tunnuskappale. Yksi vuoden 1980 suosituimmista jazz-levytyksistä, "Birdland", toi yhtyeelle myös sen ensimmäisen Grammy-palkinnon ("Best Jazz Fusion Performance, Vocal or Instrumental"), ja myös palkinnon "Best Arrangement For Voices".
Vuonna 1981 The Manhattan Transfer teki musiikin historiaa ensimmäisenä yhtyeenä, joka voitti samana vuonna Grammyn sekä pop- että jazz-kategorioissa. "Boy From New York City", joka pääsi pop-listojen top-10:een, voitti palkinnon "Best Pop Performance by a Duo or Group with Vocal", ja "Until I Met You (Corner Pocket)" ansaitsi yhtyeelle Grammyn "duon tai yhtyeen parhaasta Jazz-esiintymisestä". Molemmat kappaleet löytyvät yhtyeen viidenneltä levyltä, "Mecca for Moderns".
Vuonna 1982 yhtye voitti Grammyn "Best Jazz Vocal Performance, Duo or Group" kappaleestaan "Route 66". Kappale ilmestyi Burt Reynoldsin elokuvan "Sharky's Machine" ääniraidalla.
Yhtyeen seuraava levytys, "Vocalese" (1985), oli taidonnäyte, jolla oli erittäin monimutkaista materiaalia joka todella testasi kvartetin kykyjä. Se oli mahtava arvostelumenestys. "Vocalese" sai 12 Grammy-ehdokkuutta, joka samalla teki siitä toisen Grammy-ehdokkuuksien albumikohtaisessa määrässä – vain Michael Jacksonin "Thriller" oli saanut enemmän ehdokkuuksia. Yhtye voitti kahdessa kategoriassa: "Best Jazz Vocal Performance, Duo or Group" ja "Best Arrangement for Voices".
"Brasil"-levyään varten yhtye matkasi etelään työskennelläkseen brasilialaisten laulunkirjoittajien ja muusikoiden Ivan Linsin, Milton Nascimenton, Djavanin ja Gilberto Gilin kanssa. "Brasil" voitti Grammyn "Best Pop Performance by a Duo or Group with Vocal". Vuonna 1991 yhtye julkaisi "The Offbeat of Avenuesin". Vuoden 1997 albumi "Swing" oli 1930-luvun swingiä.
Sittemmin The Manhattan Transfer on levyttänyt muun muassa albumin "The Spirit of St. Louis" (2000), joka on omistettu Louis Armstrongin musiikille.
Reinikainen
Reinikainen on suomalainen televisiokomediasarja, jota esitettiin Yle TV2 -kanavalla vuosina 1982–1983. Sarjan loivat Neil Hardwick ja Jussi Tuominen, ja se on spin-off sarjasta "Tankki täyteen". "Reinikainen" voitti vuonna 1982 Venlan ja Telviksen muun muassa hauskimpana suomalaisena televisio-ohjelmana.
Päähenkilöä Artturi Sakari Reinikaista sarjassa näytteli Tenho Saurén. Sarjan muita vakiohahmoja olivat pessimistinen ja avioliitossaan onneton vanhempi konstaapeli Hautamäki (Pentti Kultala), hiukan hidaspuheinen, suomenruotsalainen konstaapeli Ek (Mauri Kuosmanen), nyreä ja vakavamielinen konstaapeli Jänkälä (Seppo Maijala), poliisiaseman lauleskeleva naistenmies konstaapeli Kataja (Antti Seppä), työtaidottomuuttaan peittelevä ylikomisario Rautakallio (Esko Roine) sekä sosiaalityöntekijä Aili Hinkka (Tuija Vuolle). Muita hahmoja ovat sarjan ensimmäisessä jaksossa Hämeenperään muuttava epäonninen konstaapeli Mäyränen (Kalevi Honkanen) ja Reinikaisen topakka äiti Lempi (Hellin Auvinen-Salmi). Sarjan henkilögalleriaan kuuluu myös itseään esittänyt kreikkalaisravintoloitsija Emmanuel G. Limnios, jolle Reinikainen on antanut kutsumanimen ”Parakalo” (suomeksi ”olkaa hyvä”). Limnioksen omistama kreikkalainen ravintola Antika toimi sarjassa Reinikaisen kantapaikkana. Sarjan käsikirjoittivat Neil Hardwick (joka myös esitti viimeisessä jaksossa epäonnista itsensäpaljastajaa) ja Jussi Tuominen. Sen ohjasivat Neil Hardwick ja Jouni Tuokkola. Parhaimmillaan sarja sai 2,4 miljoonaa katsojaa (jakso 4).
Suosion huipulla Tenho Saurénia pyydettiin eri tilaisuuksiin esiintymään Reinikaisena, ja hän julkaisi myös huumoripitoisia äänikasetteja, mutta Yle kielsi tekijänoikeuksiin vedoten Reinikainen-nimen käyttämisen. Hänen piti esiintyä omalla nimellään.
Sarjan tunnin mittainen pilottijakso "Kun toimeen tartutaan" esitettiin 29. toukokuuta 1982. Sarjan ensimmäiselle uusintakierrokselle pilottijakso leikattiin kahdeksi puolituntiseksi jaksoksi ”Kun toimeen tartutaan” ja ”Toinen toisemme ja poliisi”. Jakso 15 on ohjelmatiedoissa esitelty nimellä "Taas leivoset ilmassa leikkiä lyö".
Sarjan viimeinen jakso sisältää noin kymmenen minuuttia kestävän loppukohtauksen, joka on kuvattu yhtenäisenä otoksena yhdellä kameralla. Sarjan tekijät joutuivat harjoittelemaan otoksen toteuttamista useita tunteja ennen lopullista kuvaamista.
Sarja on julkaistu vuonna 2003 DVD:nä nimellä "Reinikainen - Niin maan perusteellisesti". DVD:llä on pilottijakso sekä osat 3–15. Vuonna 2000 Poptori Oy julkaisi "Yleisön pyynnöstä parhaat! Tunti perusteellista naurua" -äänitteen, jossa Tenho Saurén kertoo vitsejä poliisihahmon roolissa välisoittojen kera. Äänite on kooste 1980-luvulla julkaistuista Tenho Saurénin ”vitsikaseteista”.
Eldorado (täsmennyssivu)
Eldorado tai El Dorado voi tarkoittaa seuraavia asioita: