hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Olavi Andersson
Olavi Johan Andersson (myöh. Ahima, 24. heinäkuuta 1895 Turku – 5. tammikuuta 1963) oli suomalainen jääkärikapteeni, hänen vanhempansa olivat maalarimestari Olof Oskar Andersson ja Naema Ulrika Åhman, hänen puolisonsa oli Ida Leinonen.
Hän kävi kansakoulun ja Turun kauppaopiston 2-vuotiset iltakurssit. toimi konttoristina Turussa ja suoritti yksityisesti seitsemännen luokan Helsingin suomalaisessa lyseossa vuonna 1927. Haminan taistelukoulusta hän valmistui 1918, jääkärialipäällystölle järjestetty aktiiviupseerikurssin Kadettikoulussa hän suoritti 1921, Kadettikoulun poikkeuksellinen kurssi 1927–1928 ja sama Suojeluskuntain päällystökoulussa 1933–1934, Taistelukoulun luutnanttikurssille hän osallistui vuonna 1936, Sotilashallinnollisen koulun hän suoritti vuosina 1937–1938.
Ahima liittyi Saksassa koulusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 3. maaliskuuta 1916, hänet siirrettiin rintamakomennuksen jälkeen 1. komppaniaan 23. syyskuuta 1917. Andersson osallistui ensimmäiseen maailmansotaan Saksan itärintamalla taisteluihin pataljoonan pioneerikomppaniassa Misse-joella ja Riianlahdella, Schmardenissa sekä Aa-joella.
Andersson saapui Suomeen (Vaasaan) jääkärien pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918. Hän astui armeijan palvelukseen aliupseerina. Suomen sisällissodassa hänet komennettiin joukkueenjohtajaksi 4. Jääkärirykmentin 8. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Andersson osallistui sotatoimiin Raudussa ja otti osaa rajaseudun taisteluihin. Hän haavoittui Raasulissa 8. huhtikuuta 1918.
Sisällissodan jälkeen hän palveli 1. kesäkuuta 1918 alkaen 4. jääkäripataljoonassa. Hän toimi koulutusaliupseerina ja komppanianvääpelinä 1. komppaniassa. Hänet siirrettiin 21. kesäkuuta 1926 nuoremmaksi upseeriksi Porin rykmenttiin, missä tehtävässä hän oli aina talvisodan syttymiseen saakka. Rykmentin toimitusjoukkueen johtajaksi hänet nimitettiin 3. tammikuuta 1935. Vuonna 1939 ennen talvisodan syttymistä hän toimi myös rykmentin talouspäällikön apulaisena.
Talvisotaan hän osallistui talousupseerina 1. Prikaatin III pataljoonassa ja otti osaa taisteluihin Karjalankannaksella. Myöhemmin hänet komennettiin Jääkäripataljoona 4:n huoltopäälliköksi, jonka joukoissa otti osaa taisteluihin Laatokan Karjalassa. Välirauhan aikana hän toimi Jääkäriprikaatin huoltopäällikkönä ja Jatkosodan alkaessa hänet huoltopäälliköksi Jääkäripataljoona 2:een ja edelleen 2. Jääkäriprikaatiin, jonka joukoissa osallistui taisteluihin Tolvajärvi–Karhumäki-akselilla. Vuonna 1942 hänet siirrettiin huoltopäälliköksi Käkisalmen ilmasuojelupiiriin ja edelleen suojeluskuntapiiriin. Torjuntataisteluihin hänet komennettiin huoltopäälliköksi Kenttätykistörykmentti 18:aan ja osallistui sen mukana Rukajärven taisteluihin.
Sotien jälkeen hän toimi Kenttätykistörykmentti 2:en huoltopäällikön apulaisena, kunnes erosi vakinaisesta palveluksesta vuonna 1945 ja siirtyi Huhtamäki-yhtymän kuljetuspäälliköksi. Hänet haudattiin Turkuun.
Rakentamiskehotus
Rakentamiskehotus on Maankäyttö- ja rakennuslain 97 §:ssä määritelty toimenpide, jolla kunta voi tontin pakkolunastuksen uhalla kiirehtiä rakentamista asemakaavan mukaiselle tontille.
Kun asemakaava on ollut voimassa vähintään kaksi vuotta, kunta voi antaa rakentamiskehotuksen tontin omistajalle ja haltijalle, jos tontin sallitusta kerrosalasta ei ole käytetty vähintään puolta tai tonttia ei ole rakennettu pääasiallisesti asemakaavan mukaisesti.
Rakentamiskehotusta ei kuitenkaan saa antaa enintään kaksi asuntoa käsittävän asuinrakennuksen rakentamiseen tarkoitetun tontin omistajalle ja haltijalle, jos tontilla jo on käytössä oleva asuinrakennus.
Jollei asemakaavan mukaista tonttia ole rakennettu 3 vuoden kuluessa rakentamiskehotuksesta, kunta voi aloittaa toimenpiteet tontin lunastamiseksi.
Porin rykmentti
Porin rykmentti voi tarkoittaa seuraavia joukko-osastoja:
DeLorean Motor Company
De Lorean Motor Company (DMC) oli lyhyen aikaa toiminut autovalmistaja, jonka perusti John De Lorean vuonna 1975. Yhtiön ainoaksi jäänyt automalli oli De Lorean DMC-12 , jota valmistettiin vuosina 1981-1983, vaikka yhtiö meni konkurssiin jo vuonna 1982. De Lorean DMC-12 esiintyi "Paluu tulevaisuuteen" -trilogiassa aikakoneena.
Lister (auto)
Lister on brittiläinen urheiluautojen valmistaja. Brian Lister aloitti autojen valmistuksen 1954, mutta toiminta jouduttiin lopettamaan jo muutaman vuoden kuluttua. Uudestaan toiminta käynnistyi 1986.
Yritys valmistaa Lister Storm -mallia, jonka valmistus aloitettiin vuonna 1993.
Audi A6
Audi A6 on Audin vuodesta 1994 lähtien valmistama automalli, joka kilpailee edustusluokan autojen sarjassa muun muassa Mercedes-Benzin E-sarjan kanssa. Audi A6 syntyi, kun neljännen sukupolven Audi 100 nimettiin kesällä 1994 A6:ksi, uuden nimeämiskäytännön (AX) mukaan.
Sedan-versio esiteltiin keväällä 2004 ja farmarimalli Avant vuotta myöhemmin. Audi pyrki malliuudistuksella muokkaamaan A6:n imagoa aikaisempaa edustavampaan ja urheilullisempaan suuntaan. Ulkomitoiltaan ja sisätiloiltaan malli on aikaisempaa lähempänä A8-mallia. Muotoilultaan auto on hieman vanhempaa C5-koria kulmikkaampi. Suurin muutos tapahtui ehkä keulan muotoilussa, johon ilmestyi kromireunainen alhaalta ylös yltävä maski (single frame).
Hidden Treasures
Hidden Treasures on Megadeth-yhtyeen EP-levy vuodelta 1995, joka sisältää pääasiassa elokuvia varten kirjoitettuja kappaleita. Se sisältää mm. cover-version rock-muusikko Alice Cooperin kappaleesta "No More Mr. Nice Guy", joka on Megadethin ainoa triona (Mustaine, Ellefson ja Menza) levyttämä kappale, sekä cover-version heavy metal -yhtye Black Sabbathin kappaleesta "Paranoid".Uudelleenjulkaisun bonuskappaleet
Dejima
Dejima oli keinotekoinen, viuhkanmuotoinen saari Japanissa Nagasakin edustalla. Se toimi Alankomaiden kauppapaikkana Japanin eristäytymisen (sakoku) aikana Edo-kaudella, vuodesta 1641 vuoteen 1859.
Mahtava shōgun Tokugawa Iemitsu määräsi vuonna 1634 keinotekoisen saaren rakennettavaksi portugalilaisten kauppiaiden käyttöön. Rakennustyöt valmistuivat vuonna 1636 Nagasakin varakkaimpien kauppiaiden rahoituksella. Shimabaran kapina johon kristityt japanilaiset osallistuivat aktiivisina, kukistettiin hollantilaisten tuella. Kapinan jälkeen portugalilaiset ja muut katolisten kansojen edustajat karkotettiin Japanista. Vuonna 1638 shogunaatti määräsi, että Hollannin Itä-Intian kauppakomppanian ("Vereenigde Oostindische Compagnie, VOC") oli siirrettävä kaikki liiketoimensa Hiradon satamasta Dejimaan vuoteen 1641 mennessä. Sen jälkeen ulkomaankauppaa käytiin vain Hollannin ja Kiinan kanssa.
Sillä, että Dejima oli rakennettu täytemaasta, oli myös symbolinen merkitys: ulkomaalaiset pidettiin poissa Japanin pyhältä maaperältä. Saari oli pieni, 120 kertaa 75 metriä, ja yhteydessä mantereeseen pienen, vartioidun sillan kautta.
Kun eristäytyminen oli päättynyt, Dejiman kauppapaikka suljettiin vuonna 1859. Nyttemmin alueelle on tuotu lisää täytemaata, sataman rakennetta on muutettu ja Nagasaki-joki ohjattu uuteen uomaan, ja saaren jäänteet ovat sulautuneet osaksi Nagasakin kaupunkia.
Bill Sidwell
Oswald William Thomas ”Bill” Sidwell (s. 16. huhtikuuta 1920 Goulburn) on australialainen tennispelaaja. Hän pääsi neljästi Grand Slam -turnauksen loppuotteluun ja voitti sen kerran, miesten nelinpelissä Yhdysvaltain mestaruusturnauksessa vuonna 1949. Hänen pelitoverinaan oli John Bromwich.
Muut finaalipaikat Sidwell sai Ranskan avoimissa (miesten nelinpeli, 1947) ja Australian mestaruusturnauksissa (1948, 1949). Hän pelasi myös Davis Cupissa vuosina 1948–1949.
John Bromwich
John Edward Bromwich (14. marraskuuta 1918 – 21. lokakuuta 1999) oli australialainen tennispelaaja. Hän saavutti menestystä sekä kaksin- että nelinpelissä. Ensiksi mainitussa hän voitti mestaruudet Australian avoimessa tennisturnauksessa vuosina 1939 ja 1946.
Nelinpelaajana Bromwich saavutti lukuisia voittoja Australian avoimissa, Wimbledonissa ja Yhdysvaltain avoimissa niin miesten nelinpelissä kuin sekanelinpelissäkin.
Bromwich kelpuutettiin International Tennis Hall of Fameen vuonna 1984. Hän kuoli Geelongissa, Victoriassa 80-vuotiaana kärsittyään vastikään aivoverenkiertohäiriön ja sydänkohtauksen.
Roscoe Tanner
Roscoe Tanner (s. 15. lokakuuta 1951 Chattanooga, Tennessee) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Hän kävi Stanfordin yliopiston.
Tanner muistetaan parhaiten hänen kahdesta saavutuksestaan Grand Slam -otteluissa 1970-luvun lopulla. Vuonna 1977 (tammikuussa) hän voitti Australian avoimissa miesten kaksinpelin Guillermo Vilasia vastaan. Vuonna 1979 hän eteni niin ikään kaksinpelissä finaaliin Wimbledonissa, mutta hävisi Björn Borgille.
Tannerilla ei ole paikkaa Newportin International Tennis Hall of Famessa, mutta hän kuuluu Stanford Athletic Hall of Fameen.
Shimoda
Shimoda () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Shizuokan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin itäosassa Tyynenmeren rannikolla Izun niemimaan eteläkärjessä. Shimodassa on 22 481 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 104,38 neliökilometriä.
Shimodalla oli tärkeä osa Japanin avautumisen historiassa 1850-luvulla, sillä se on toinen Kanagawan sopimuksella ulkomaanliikenteelle avatuista satamista. Kaupungissa solmittin vuonna 1855 Shimodan sopimus, joka avasi kaupankäynnin Japanin ja Venäjän välillä. Kaupunkioikeudet Shimoda sai vuonna 1971. Nykyisin se tunnetaan kuumien lähteiden ja uimarantojen takia tokiolaisten suosimana lomakaupunkina. Shimodaa palvelee Izukyū-rautateiden Izu-kyūkō-linja.
Adrian Quist
Adrian Karl Quist (4. elokuuta 1913 – 17. marraskuuta 1991) oli australialainen tennispelaaja. Hän on kuulunut Newportin International Tennis Hall of Fameen vuodesta 1984 lähtien.
Quist voitti miesten kaksinpelin mestaruuden Australian avoimissa vuosina 1936, 1940 ja 1948. 1936 ja 1940 vastustajana oli Jack Crawford, 1948 John Bromwich.
Nelinpelin mestaruuden voittaneeseen pelipariin Quist kuului kymmenen kertaa Australian avoimissa, kerran Ranskan avoimissa, kahdesti Wimbledonissa ja kerran Yhdysvaltain avoimissa.
Quist kuoli syöpään sydneyläisessä sairaalassa marraskuussa 1991 ollessaan 78 vuoden ikäinen.
Jack Crawford
John Herbert ”Jack” Crawford (22. maaliskuuta 1908 – 10. syyskuuta 1991) oli australialainen tennispelaaja.
Uuden Etelä-Walesissa Alburyssä syntynyt Crawford voitti kaksinpelimestaruudet Australian avoimissa (1931–1933, 1935), Ranskan avoimissa (1933) ja Wimbledonissa (1933). Saavuttamatta jäi vuonna 1933 voitto Grand Slam -otteluista ainoastaan Yhdysvaltain avoimissa, jossa hän kylläkin eteni finaaliin, mutta hävisi Fred Perrylle.
Crawford menestyi myös nelinpelissä ja kuului vuonna 1939 Davis Cupin voittojoukkueeseen. Hänet otettiin International Tennis Hall of Fameen Rhode Islandin Newportissa vuonna 1979.
Crawford kuoli 83-vuotiaana sydneyläisessä hoivakodissa pitkään sairastettuaan.
Hayato Ikeda
Hayato Ikeda () oli japanilainen poliitikko, joka toimi kolme kautta pääministerinä vuosina 1960-1964. Hän pyrki edistämään talouskasvua ja vähentämään yhteiskuntaluokkien vastakkainasettelua. Hän ratkaisi monia tulopoliittisia kiistoja, esimerkiksi ensimmäisenä ministerin toimenaan sovitteli pitkään kestäneen kaivoslakon.
Hayao Ikedaa pidetään keskeisenä henkilönä Japanin talousihmeen onnistumisessa.
Sakepanimonomistajan poikana syntynyt Ikeda valmistui Kioton yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta 1925 ja aloitti uransa Japanin valtiovarainministeriössä. Yli 20 vuoden virkamiesuran jälkeen Ikeda nousi toiseksi valtiovarainministeriksi ja jatkoi valtiovarainministerinä useissa hallituksissa läpi 1950-luvun, kunnes hänet valittiin vuonna 1960 pääministeriksi. Vuonna 1949 hänet valittiin myös valtiopäiville liberaalipuolueen edustajana (vuodesta 1955 Japanin liberaalidemokraattinen puolue.
Suonenjoen Vasama
Suonenjoen Vasama on suonenjokelainen urheiluseura, joka on perustettu vuonna 1908. Vasaman jousitunnus kuvaa nopeutta, lujuutta ja tarmoa.
Suonenjoen Vasama on yleisseura, jonka lajeina ovat olleet voimistelu, hiihto, ampumahiihto, yhdistetty, mäkihyppy, yleisurheilu, suunnistus, pesä- ja lentopallo sekä painonnosto. Jäseniä seurassa on ollut enimmillään 1 200.
Seuran edustajat ovat saavuttaneet kansainvälistä menestystä hiihdossa, yhdistetyssä, ja ampumahiihdossa. Seuran väreissä ovat kilpailleet seuraavat MM- ja olympiamitalistit: Eino Olkinuora, Rauno Miettinen, Mauri Röppänen, Liisa Suihkonen ja Yrjö Salpakari.
Papyruskerttunen
Papyruskerttunen ("Acrocephalus stentoreus") on kerttusten heimoon kuuluva varpuslintu.
Linnun pituus on 18–20 cm, siipien kärkiväli 21–24 cm ja paino keskimäärin noin 25 g. Suurikokoinen, rastaskertusen kokoluokkaa oleva kerttunen, jolla on lyhyehköt siivet ja pitkähkö, voimakkaasti pyöristynyt pyrstönkärki. Väritykseltään hieman rastaskerttusta vaaleampi ja hennompinokkainen. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Laulu, jota koiras esittää korkean kaislan tai pensaan latvasta, on voimakasta ja sisältää korkeampia ääniä kuin rastaskerttusen laulu. Matkii runsaasti muita lintuja. Äänet ovat kovia ja karkeita.
Laaja esiintymisalue ja monta alalajia. Esiintyy paikoitellen Egyptissä, Lähi-idässä, Arabian niemimaalla, Afganistanissa, Pakistanissa ja Intiassa. Laajempi yhtenäinen esiintymisalue on Kaspianmeren itäpuolella ja toinen Etelä-Kiinassa ja Thaimaassa. Sri Lankassa elää oma alalajinsa. Esiintyy myös Indonesiassa, Uudessa-Guineassa sekä koko Australiassa Tasmania mukaan lukien.
Papyruskerttunen on osassa esiintymisaluetta muuttolintu, osassa paikkalintu. Keski-Aasian kanta talvehtii Intiassa. Australian, Uuden-Guinean ja Kiinan populaatiot ovat pääosin paikkalintuja.
Lajin esiintymisalueen laajuus on noin 10 miljoonaa neliökilometriä ja sen kanta on elinvoimainen. Lajia ei ole tavattu Suomessa.
Papyruskerttunen elää nimensä mukaisesti mieluiten papyruskaislakasvustoissa erilaisissa vesistöissä, niin alavilla mailla kuin vuoristossa. Se viihtyy myös järeissä järviruoko- ja osmankäämikasvustoissa sekä pensaikoissa.
Syvä kuppimainen pesä on rakennettu ruokojen korsista ja lehdistä ja vuorattu hienommilla kasvikuiduilla. Se on kiinnitetty pystykorsiin 0,5–1,2 metriä vedenpinnan tai maan yläpuolelle. Naaras munii 3–6 munaa, jotka ovat saman näköisiä kuin rastaskerttusen munat. Muna painaa noin 2,9 g. Naaras hautoo 13–15 päivää ja molemmat emot huolehtivat poikasista, jotka lähtevät pesästä lentokyvyttöminä 11–13 päivän ikäisinä. Usein 2 pesyettä kesän aikana.
Pääravintoa ovat hyönteiset ja muut pienet selkärangattomat. Syö myös sammakonpoikasia, vesikasvien siemeniä ja marjoja.
Sōsuke Uno
Sōsuke Uno (, 27. elokuuta 1922 – 19. toukokuuta 1998) oli japanilainen poliitikko, joka toimi maansa 75. pääministerinä vuonna 1989. Sōsuke Unon merkittävin teko oli kulutusveron säätäminen. Teko sai monet äänestäjät siirtymään sosialistipuolueen riveihin.
Sōsuke Uno joutui eroamaan kolmen kuukauden ministerikauden jälkeen seksiskandaalin takia. Naimisissa olevalla Unolla oli ollut suhde geishaan, joka ilmestyi julkisuuteen vaatimaan elatusapua. Eroamisen syynä ei pidetty niinkään uskottomuutta vaan kunniattomuutta; sitä, että Uno oli jättänyt rakastajattarensa taloudellisesti heitteille.
Don Budge
John Donald ”Don” Budge (13. kesäkuuta 1915 – 26. tammikuuta 2000) oli yhdysvaltalainen tennispelaaja, josta tuli vuonna 1938 lajin historian ensimmäinen Grand Slamiin kyennyt. Hän syntyi Kalifornian Oaklandissa isänään skotlantilainen maahanmuuttaja.
Vuonna 1937 Budge oli jo voittanut miesten kaksinpelin Wimbledonissa ja Yhdysvaltain avoimissa; molemmissa hänen vastustajanaan oli Gottfried von Cramm.
Budge valittiin International Tennis Hall of Fameen vuonna 1964.
Budge loukkaantui vaikeasti Pennsylvaniassa 14. joulukuuta 1999, kun hänen autonsa ohjautui märällä tiellä harhaan ja törmäsi puihin. Hän joutui sairaalahoitoon ja sieltä 8. tammikuuta 2000 hoivakotiin Pennsylvanian Scrantoniin, jossa hän menehtyi 26. tammikuuta. Budge oli kuollessaan 84 vuoden ikäinen.
Luettelo Yhdysvaltain avoimen tennisturnauksen naisten kaksinpelin voittajista
Tämä on luettelo Yhdysvaltain avoimen tennisturnauksen naisten kaksinpelin voittajista.
Armand Assante
Armand Anthony Assante Jr. (s. 4. lokakuuta 1949 New York, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on ollut neljä kertaa Golden Globe -ehdokkaana: elokuvista "Jack the Ripper" (1988), "Lain pyöveli" (1990), "Gotti" (1996) ja "Odysseus" (1997). Hän voitti Emmyn draamaelokuvassa "Gotti" roolistaan John Gottina. Assante on ollut myös Emmy-ehdokkaana elokuvasta "Jack the Ripper". Assante on ollut myös Annie-, Satellite- ja Screen Actors Guild Awards -ehkokkaana.
Assanten äiti on irlantilainen ja isä italialainen. Hän on näytellyt aktiivisesti vuodesta 1974 lähtien. Hän on näytellyt myös monissa sarjoissa, kuten "Pako" ja "Teho-osasto".
Assante on ollut naimisissa Karen Assanten kanssa ja heillä on kaksi yhteistä lasta.
André Greipel
André Greipel (s. 16. heinäkuuta 1982 Rostock) on saksalainen maantiepyöräilijä, joka edustaa UCI Continental Circuits -tason Arkéa–Samsic-tallia. Hän asuu Kritzmowissa, Mecklenburg-Etu-Pommerin osavaltiossa.
Kirimiehenä tunnettu Greipel aloitti ammattilaisuransa Team Wiesenhof -tallissa vuonna 2005, jolloin hän voitti kuudennen etapin Tanskan ympäriajossa sekä kirikilpailun Rheinland-Pfalzin ympäriajossa.
Greipel siirtyi T-Mobile-talliin (sittemmin nimeltään Team HTC) vuoden 2006 alussa. Tulokasvuonnaan saksalaistallissa hän voitti 1. ja 4. etapin Rheinland-Pfalzin ympäriajossa sekä sijoittui toiseksi Espanjan ympäriajon kuudennella osuudella. Vuonna 2007 hän voitti kaksi etappia Saksin ympäriajossa.
Vuonna 2008 Greipel ajoi ainakin voittojen määrässä mitattuna siihen mennessä parhaan ammattilaisvuotensa. Greipel voitti ProTour-sarjaan kuuluvan Tour Down Under -etappikilpailun. Kokonaiskilpailun lisäksi hän voitti pistekilpailun sekä 2., 4., 5. ja 6. etapin. Hän oli paras myös kilpailua edeltäneessä Down Under Classic -kilpailussa. Myöhemmin samana vuonna hän otti ensimmäisen etappivoittonsa suuressa ympäriajossa voittamalla Italian ympäriajon 17. etapin. Kauden edetessä Greipel saavutti useita voittoja myös muissa etappi- ja yhden päivän kilpailuissa.
Vuonna 2009 Greipel voitti Espanjan ympäriajossa pistekilpailun ja neljä etappia ja johti myös kokonaiskilpailua kahden etapin ajan. Lisäksi hän voitti yhden etapin ProTour -kilpailuissa Tour Down Underissa ja Puolan ympäriajossa. Yhden päivän kilpailuista hän voitti 1.HC-kategoriaan (eli seuraavalle tasolle ProTourin jälkeen) luokitellun Philadelphia International Championship -kilpailun.
Vuonna 2010 Greipel voitti toistamiseen Tour Down Underin kokonaiskilpailun. Italian ympäriajossa hän voitti 18. etapin. Hän voitti kauden aikana yhteensä 21 kilpailua ja hänet nimettiin Saksan vuoden miespyöräilijäksi.
Kaudella 2011 Greipel edusti Omega Pharma-Lotto-joukkuetta. Ranskan ympäriajossa hän voitti 10. etapin. Kööpenhaminan MM-kilpailuissa hän sai maantieajon pronssia. Kausilla 2012−2018 hän kilpaili belgialaistallissa, nimeltään viimeksi Lotto Soudal. Tuon vuoden Ranskan ympäriajossa hän voitti 4., 5. ja 13. etapin. Vuonna 2013 hän voitti maantieajon Saksan-mestaruuden ja Ranskan ympäriajon kuudennen etapin. Hän voitti maansa maantieajomestaruuden myös 2014. Hän voitti samana vuonna yhden etapin Ranskan ympäriajossa.
Vuonna 2015 Greipel voitti neljä etappia Ranskan ympäriajossa. Lisäksi hän voitti Vattenfall Cyclassicsin. Hän voitti Italian ympäriajossa etapin 2015 ja kolme etappia 2016. Hän voitti maantieajon Saksan-mestaruuden jälleen 2016. Hän voitti saman vuoden Ranskan ympäriajon päätösetapin.
Greipel voitti Italian ympäriajossa 2017 toisen etapin ja siirtyi kokonaiskilpailun johtoon yhden etapin ajaksi.
Greipel on edustanut Arkéa–Samsic-tallia vuodesta 2019.
Lindsay Crosby
Lindsay Harry Crosby (5. tammikuuta 1938 – 11. joulukuuta 1989) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hän oli Bing Crosbyn nuorin poika.
Lindsay Crosby syntyi Los Angelesissa, Kaliforniassa. Hän opiskeli kolmen veljensä Garyn, Phillipin ja Dennisin kanssa Bellarmine Academyssä San Joséssa. He esiintyivät yhdessä nimellä The Crosby Boys 50-luvun loppupuolella yökerhoissa ja Ed Sullivanin televisio-ohjelmassa.
The Crosby Boys sai lupaavan alun, mutta showbisneksen paineet ja heidän oma kyvyttömyytensä yhteistyöhön turmeli heidän elämänsä. Heihin myös vaikutti syvästi äitinsä Dixie Leen alkoholismi ja ennenaikainen kuolema syöpään. Raskas juominen ja tunne-elämän ongelmat veivät veronsa. Lindsay teki itsemurhan joulukuussa 1989 ampumalla itseään päähän 51-vuotiaana.
Rizelmine
Rizelmine on Yukiru Sugisakin tekemä mangasarja, joka ilmestyi "Ace Next" -lehdessä vuosina 2001-2002 ja kirjamuodossa yhtenä osana 2002. Sen pohjalta on tehty anime, joka esitettiin kahtena tuotantokautena vuonna 2002 ja sisälsi yhteensä 24 osaa.
I’m Every Woman
I’m Every Woman on Chaka Khanin hittisingle vuodelta 1978. Se oli Khanin ensimmäinen hitti, jonka hän levytti omillaan, ilman funk-yhtye Rufusia. Kappaleen on kirjoittanut kuuluisa laulunkirjoittajatiimi Ashford & Simpson, ja tuottanut Afir Mardin. Siitä tuli yksi Khanin suurimmista hiteistä, ja se nousi muun muassa Yhdysvaltain R&B-listan ykköseksi. Kappaleesta on tehty useita cover-versioita, joista tunnetuin lienee Whitney Houstonin tulkinta vuonna 1992.
Medestäjät
Medestäjät (Nectariniidae) on heimo pienenkokoisissa varpuslinnuissa. Niitä löytyy luonnonvaraisina trooppisilta alueilta Australaasiasta ja Afrikasta. Medestäjät syövät pääasiassa mettä, mutta syövät myös hyönteisiä. Suurin osa medestäjistä pystyy lentämään paikallaan imiessään mettä kuten kolibrit, mutta yleensä ne istuvat oksalla. Lintujen lento on nopeaa ja suoraa, sillä medestäjillä on lyhyet siivet. Koiraiden ja naaraiden välillä on suuria eroja, koiraiden ollessa värikkäämpiä. Medestäjillä on pitkä alaspäin kaartuva nokka ja tahmea putkimainen kieli, mikä on seurausta meden syömiselle. Pesä on laukkumainen ja se riippuu puusta, pesässä on munia yleensä kolme tai enemmän.
Medestäjiin kuuluu 16 sukua ja 133 lajia.
Patrick Russel
Patrick Russel (s. 22. joulukuuta 1946 Chamonix, Ranska) on ranskalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä.
Russel saavutti hopeaa pujottelussa ja alppiyhdistetyssä sekä sijoittui suurpujottelussa 8:ksi Val Gardenan maailmanmestaruuskilpailuissa 1970.
Pujottelun maailmancupin voittoon Russel laski kahdesti, vuosina 1969 ja 1970. Suurpujottelun maailmancupin hän voitti vuonna 1971. Alppihiihdon maailmancupin kokonaiskilpailussa Russel sijoittui parhaimmillaan toiseksi vuonna 1970 ja kolmanneksi vuotta myöhemmin. Urallaan hän laski 13 osakilpailun voittoon (9 pujottelu, 4 suurpujottelu) ja yhteensä 27 palkintokorokepaikkaan.
Russel laski uransa viimeisen kilpailun tammikuussa 1972.
Pako (3. tuotantokausi)
Paon kolmatta tuotantokautta alettiin esittää Yhdysvalloissa syyskuussa 2007 ja se jatkui helmikuuhun 2008. Käsikirjoittajien lakosta johtuen tuotantokautta tehtiin vain 13 jaksoa. Tällä kaudella Michael Scofield on passitettu pahamaineiseen Sonan vankilaan, jossa hänen halutaan vapauttavan erään vangin. Michaelin lisäksi vankilassa ovat Theodore ”T-Bag” Bagwell, entinen vanginvartija Brad Bellick ja entinen FBI-agentti Alexander Mahone.
"Paon" kolmatta tuotantokautta esitettiin Yhdysvalloissa edellisen kauden tapaan maanantai-iltaisin Foxilla kello 20.00. Suomessa MTV3:lla kauden esittäminen aloitettiin tiistaina 16. syyskuuta 2008 kello 21.00.
Li Na
Li Na (; s. 26. helmikuuta 1982 Wuhan, Hubei) on kiinalainen tennispelaaja. Hänen korkein sijoituksensa kaksinpelin maailmanlistalla oli toinen sija, jonka hän saavutti 17. helmikuuta 2014. Li voitti Ranskan avoimet vuonna 2011 sekä Australian avoimet 2014.
Kaksin- ja nelinpelit yhteenlaskettuina hän saavutti 11 WTA-turnausvoittoa. Kaksinpelin WTA-turnauksen hän voitti lokakuussa 2004 Kantonissa, tammikuussa 2008 Australian Gold Coastissa, kesäkuussa 2010 Ison-Britannian Birminghamissa, tammikuussa 2011 Australian Sydneyssä, Ranskan avoimissa 2011, Cincinnatissa 2012, Shenzhenissä 2013, Shenzhenissä 2014 sekä Australian avoimissa 2014. Nelinpelin WTA-turnauksen hän voitti kesäkuussa 2000 Taškentissa parinaan Ting Li ja kesäkuussa 2006 Birminghamissa parinaan Jelena Janković.
Li Na kilpaili kaikissa neljässä Grand Slam -turnauksessa, saavuttaen yhden mestaruuden lisäksi yhden finaalipaikan ja neljä puolivälieräpaikkaa. Wimbledonissa 2006 hän voitti ensimmäisellä kierroksella Virginie Razzanon ja toisella kierroksella Meilen Tun, molemmat kahdessa erässä. Kolmannella kierroksella hän voitti viidenneksi turnauksessa sijoitetun Svetlana Kuznetsovan eräluvuin 3–6, 6–2, 6–3 ja neljännellä kierroksella kymmenenneksi sijoitetun Nicole Vaidišován lukemin 4–6, 6–1, 6–3. Puolivälierissä hän hävisi toiseksi sijoitetulle Kim Clijstersille luvuin 4–6, 5–7. Yhdysvaltain avoimissa 2009 Li voitti kahdessa erässä niin Ioana Raluca Olarun, Michelle Larcher de Briton, Marija Kirilenkon kuin Francesca Schiavonenkin, mutta hävisi kilpakentille parin vuoden tauon jälkeen palanneelle Kim Clijstersille puolivälierissä lukemin 2–6, 4–6. Wimbledonissa 2010 hän kukisti Chanelle Scheepersin, Kurumi Naran, Anastasia Rodionovan ja Agnieszka Radwańskan suoraan kahdessa erässä, kunnes hävisi puolivälierissä Serena Williamsille 5–7, 3–6. Australian avoimissa 2011 hän pääsi ensimmäisen kerran Grand Slamin finaaliin, mutta hävisi kolmieräisen ottelun Kim Clijstersille. Ranskan avoimissa 2011 hän pääsi toisen kerran Grand Slam -turnauksen finaaliin, ja voitti tällä kertaa finaalissa Francesca Schiavonen. Hänestä tuli ensimmäinen kiinalainen ja samalla aasialainen Grand Slam -turnauksen voittaja kaksinpelissä.
Wimbledonissa 2013 Li eteni puolivälieriin, jossa hävisi Agnieszka Radwańskalle.
Li voitti Australian avoimet 2014 kukistamalla finaalissa Dominika Cibulkován.
Lin ura päättyi kesän 2014 jälkeen loukkaantumisten vuoksi.
Yhdeksänvuotiaaksi asti Li Na harrasti sulkapallon pelaamista, mutta vaihtoi lajin tennikseen. Häntä valmentaa tanskalainen Michael Mortensen. Li Na on naimisissa Jiang Shanin kanssa, he menivät naimisiin 27. tammikuuta 2006.
Yhdeksänvyövyötiäinen
Yhdeksänvyövyötiäinen ("Dasypus novemcinctus") on vyötiäisiin kuuluva vajaahampainen. Se elää kuivilla tasangoilla Etelä-, Keski- ja Pohjois-Amerikassa.
Yhdeksänvyövyötiäisen ravintoa ovat hyönteiset, pienet selkärankaiset sekä juurimukulat ja hedelmät.
Yhdeksänvyövyötiäinen painaa noin 4–8 kg, ja pituutta sillä on 40–50 cm. Häntä on lähes ruumiin pituinen. Eläimen kuono on liereä ja korvat melko isot. Vyötiäisen harteilla ja lantiolla on kaksi suurta, yhtenäistä kilpeä, joiden välissä suomut muodostavat yhdeksän poikittaista vyötä. Tämän rakenteen ansiosta ansiosta eläin voi kiertyä kokoon. Myös päässä ja hännässä on vahvoja luusuomuja.
Yhdeksänvyövyötiäisestä ainutlaatuisen tekee sen kyky kloonata jälkeläisiään: naaras hedelmöittyy normaalisti, mutta ennen kuin hedelmöittyneessä munasolussa alkaa tapahtua solujakautumia, se kuroutuu neljäksi saman geeniperimän sisältäväksi munasoluksi. Sen takia yhdeksänvyövyötiäinen synnyttää kevään tullen identtiset neloset.
Kääpiövyötiäinen
Kääpiövyötiäinen eli pichi ("Zaedyus pichiy") on vyötiäisiin kuuluva nisäkäslaji. Se on sukunsa ainoa laji. Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on "pikkuvyötiäinen".
Kääpiövyötiäinen esiintyy Keski-Argentiinan ja Patagonian ruohoaroilla, Magalhãesinsalmen pohjoispuolella.
Ravinnokseen pichi käyttää hyönteisiä, matoja ja raatoja.
Pichi on kooltaan hieman yhdeksänvyövyötiäistä pienempi.
Kääpiövyötiäinen kaivaa labyrinttiä muistuttavia pesäkoloja, joissa se oleskelee kylmät päivät. Ollessaan uhattuna se joko hakeutuu koloonsa tai vetäytyy panssarinsa sisään. Talvella laji voi vaipua talvihorrokseen.
Respect (kappale)
Respect on Otis Reddingin vuonna 1965 säveltämä soul/pop-kappale. Alun perin se ilmestyi Reddingin kolmannella albumilla "Otis Blue" (1965), mutta tunnetuimman version siitä levytti Aretha Franklin vuonna 1967. Franklinin versio oli kahdeksan viikkoa Billboardin Black Singles -listan ykkösenä ja kaksi viikkoa Pop Singles -listan kärjessä.
"Respect" on arvostetuimpia koskaan tehtyjä pop-kappaleita. Se on nähty yhtenä tärkeimmistä naisten itsetuntoa nostattavista ja sukupuolten välistä tasa-arvoa kohottavista lauluista, ja sen vaikutus länsimaiseen yhteiskuntaan on ollut merkittävä. Otis Redding kirjoitti "Respectin" eräänlaiseksi naisten kunnialauluksi ja Aretha Franklin oli oikea ihminen esittämään sitä. Kappaleesta tuli kansainvälinen menestys. Se voitti Franklinille muun muassa Grammy-palkinnot sarjoissa "Best Rhythm & Blues Recording" ja "Best Rhythm & Blues Solo Vocal Performance, Female".
VH1 valitsi "Respectin" vuonna 2000 maailman kaikkien aikojen toiseksi parhaaksi kappaleeksi. Kappale oli kuudentena Berlin Median listalla "Top 100 singles". "Rolling Stone" -lehti puolestaan valitsi Respectin maailman kaikkien aikojen viidenneksi parhaaksi pop-lauluksi "The Greatest Songs of All Time" -listallaan. Verkkosivusto Acclaimed Music, joka tilastoi musiikkikriitikoiden arvioita kaikkien aikojen kappaleista, sijoittaa "Respectin" viidenneksi.
Think (kappale)
Think on yksi Aretha Franklinin tunnetuimmista kappaleista. Franklin kirjoitti laulun yhdessä Ted Whiten kanssa, ja siitä tuli hitti vuonna 1968. Kappale on julkaistu myös albumilla "Aretha Now".
"Respectin" tapaan "Thinkin" sanoma on vahvasti feministinen. Kappaleen teksti puhuu naisten oikeuksien puolesta, ja kehottaa ihmisiä ajattelemaan. Aretha esittää kappaleen klassikkoelokuvassa The Blues Brothers. "Think" oli hitti etenkin Yhdysvalloissa, jossa se ylsi parhaimmillaan listan sijalle 7.
Katharine McPhee teki myöhemmin oman versionsa laulusta.
Black Wave Rising
Black Wave Rising on I Walk the Linen huhtikuussa 2008 julkaistu kolmas albumi.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 20.
Pecu Cinnari
Pecu ”Spede” Cinnari (oik. Pekka Kinnunen, 20. helmikuuta 1966 – 10. syyskuuta 2016) oli suomalainen muusikko. Hän toimi kuopiolaisen Tarot-yhtyeen rumpalina sen perustamisesta lähtien. Cinnari soitti myös Lazy Bonez -yhtyeessä.
Cinnari käytti Kumun rumpuja, Paiste-symbaaleita ja Pro Markin rumpukapuloita.
Kapinmesikot (suku)
Kapinmesikot ("Promerops") on suku pienenkokoisissa varpuslinnuissa. Niitä löytyy luonnonvaraisina ainoastaan eteläisestä Afrikasta. Kapinmesikoiden pääravintoa on mesi, mutta ne syövät myös hyönteisiä. Kapinmesikoilla on ruskeahko höyhenpeite, pitkä alaspäin kaartuva nokka ja pitkät pyrstösulat. Lintuja näkee yleensä imemässä mettä proteoista, ja niiden pesä on oksanhaarassa. Pesässä on yleensä kaksi munaa.
Sukuun kuuluu kaksi lajia.
Laurence Owen
Laurence Rochon Owen (9. toukokuuta 1944 – 15. helmikuuta 1961) oli yhdysvaltalainen taitoluistelija. Hän sijoittui kuudenneksi vuoden 1960 talviolympialaisissa Squaw Valleyssa ja voitti vuonna 1961 Yhdysvaltain-mestaruuden naisten yksinluistelussa. Matkallaan maailmanmestaruuskilpailuihin Prahaan Owen kuoli 15. helmikuuta 1961 tuhoisassa lento-onnettomuudessa lähellä Brysseliä ollessaan vasta 16-vuotias.
Jacqueline du Bief
Jacqueline du Bief (s. 4. joulukuuta 1930) on ranskalainen taitoluistelija. Hän on vuoden 1952 naisten yksinluistelun maailmanmestari. Ennen kultasijaansa hän oli voittanut jo vuoden 1951 maailmanmestaruuskilpailuissa hopeaa.
Bief saavutti pronssia vuoden 1952 talviolympialaisissa Oslossa ja ylsi kolmeen hopeaan taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailuissa vuosina 1950, 1951 ja 1952.
Luettelo Sonic the Hedgehog -pelisarjan peleistä
Sonic the Hedgehog on Yuji Nakan luoma videopelisarja, jota julkaisee Sega. Tässä luettelossa on pelit, joissa Sonic esiintyy joko pää- tai sivuosassa. Listalla ei esitellä kaikkia Sonicin cameorooliesiintymisiä.HUOM: Suurin osa näistä peleistä on julkaistu vain Japanissa.
Federico Agliardi
Federico Agliardi (s. 11. helmikuuta 1983 Brescia) on italialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Serie B:ssä pelaavaa Padovaa.
Agliardi aloitti uransa paikallisessa seurassa Brescia Calciossa ja teki ensi esiintymisensä ammattilaisena Serie B:n Cosenzassa, jonne Brescia lainasi hänet kaudeksi 2002/2003. Serie A:ssa Agliardi esiintyi ensi kerran 8. marraskuuta 2003 Bolognaa vastaan. Hän pelasi yhteensä 31 ottelua Brescia paidassa, ennen kuin siirtyi tammikuussa 2006 Palermoon, jossa hän ollut enimmäkseen varamaalivahtina Alberto Fontananan ollessa joukkueen ykkösmaalivahti. Tämän myötä Agliardi lainattiin kaudeksi 2008-2009 Serie B:ssä pelaavaan Riminiin. Lainan päätyttyä Agliardi myytiin 17. heinäkuuta 2009 Padovaan.
Dark Album
Dark Album on suomalaisen Wigwam-yhtyeen seitsemäs studioalbumi. Se julkaistiin sekä Suomessa että Ruotsissa vuonna 1977. Levystä ilmestyi ensimmäinen CD-versio vuonna 1991 ja toinen 16. tammikuuta 2008. Molemmilla CD-versioilla on bonuksena kappaleet ”Grass for Blades” ja ”Daemon Duncetan’s Request”, joista ensiksi mainittu on alun perin Pembroken vuoden 1972 sooloalbumilta "Wicked Ivory".
Albumin tekoprosessi oli pitkä. Se nauhoitettiin ensimmäisen kerran Finnlevyn studiolla ilman ulkopuolista tuottajaa, sillä Virgin-levy-yhtiön ehdottamat tuottajat ja yhtye eivät sopineet yhteen. Kaksi edellistä albumia Britanniassa julkaissut Virgin ei hyväksynyt tulosta ja päätti Wigwamin sopimuksen. Tämä oli toisaalta osa Virgin-yhtiön tietoista päätöstä muuttaa yhtiön suuntaa pois leimallisesti kokeilevasta ja progressiivisesta musiikista, jota yhtiöllä edustivat muun muassa Mike Oldfield ja Tangerine Dream. Tämän jälkeen yhtye siirtyi Love-studiolle edelleen ilman ulkopuolista tuottajaa ja äänitti levyn osaksi uudelleen. Svart Records julkaisi alkuperäisen, Virginin hylkäämän version kesällä 2018. Albumi sisälsi kaksi Love-recordsin CD-version bonuskappaletta ja hieman loppusilausta vaille jääneitä versioita kappaleista. Suurin ero on Horace’s Aborted Rip-off Scheme-kappaleen kitarasoolo, joka poistettiin Virginin pyynnöstä lopullisesta julkaisusta. Yhtiö on julkaissut myös Collected singles -kokoelman.
"Dark Album" muodostui kaupalliseksi flopiksi; se ei noussut Suomessa Top 30:een. Tämä kieli aikojen muuttumisesta ja progressiivisen rockin hiipumisesta ilmiönä. Albumi jäi Wigwamin viimeiseksi studiolevyksi yli viiteentoista vuoteen ja rumpali Ronnie Österbergin viimeiseksi Wigwam-levyksi.
Kaikki kappaleet sovittanut Wigwam.
Sjoukje Dijkstra
Sjoukje Rosalinde Dijkstra (s. 28. tammikuuta 1942) on alankomaalainen taitoluistelija. Hän oli vuosina 1960–1964 naisten yksinluistelun Euroopan- ja vuosina 1962–1964 maailmanmestari.
Dijkstra voitti Euroopan-mestaruuskilpailuissa hopeaa 1959 ja maailmanmestaruuksissa pronssia 1959 sekä hopeaa 1960.
Dijkstra kilpaili kolmissa talviolympialaisissa: Cortina d'Ampezzossa 1956, Squaw Valleyssä 1960 ja Innsbruckissa 1964. Vuoden 1956 kisoissa hän ylsi vain 12. sijalle, mutta vuonna 1960 hän saavutti jo hopeaa ja vuonna 1964 viimein kultaa.
Light Ages
Light Ages on suomalaisen Wigwam-yhtyeen kahdeksas studioalbumi. Se julkaistiin tupla-LP:nä, C-kasettina ja CD:nä vuonna 1993. Remasteroitu CD-versio ilmestyi vuonna 2004.
Albumille sisältyy muun muassa uusi versio kappaleesta "Tombstone Valentine", joka julkaistiin alun perin "samannimisellä albumilla" vuonna 1970.
Accelerate
Accelerate on yhdysvaltalaisen rock-yhtyeen R.E.M:n neljästoista studioalbumi, joka ilmestyi keväällä 2008. Yhtye kertoi albumin nimen "Q Magazinen" haastattelussa ja myöhemmin internetsivuillaan. R.E.M:n kolmella edellisellä albumilla tuottajana toimi Pat McCarthy, mutta uudella albumilla hänet korvasi Jacknife Lee. Accelerate julkaistiin Euroopassa 31. maaliskuuta 2008 ja Yhdysvalloissa seuraavana päivänä. Ennen tätä albumi oli kuunneltavissa maksutta Facebookin iLike-sovelluksen kautta.
Albumin ensimmäinen single on ”Supernatural Superserious”, jonka video kuvattiin New Yorkissa tammikuussa 2008.. Kakkossingle ”Hollow Man” ilmestyi kesäkuussa.Kappaleista "I’m Gonna DJ" on vuodelta 2004, ja sitä on esitetty myös konserteissa ennen vuotta 2007. Suurin osa uusista kappaleista esitettiin livenä Dublinin viidessä konsertissa kesä-heinäkuussa 2007.
Accelerate palautti R.E.M:n listojen kärkeen ympäri maailman. Se debytoi Britannian albumilistalla sijalla yksi. Accelerate oli ykkösenä myös Kanadassa, Irlannissa ja Belgiassa. Billboard 200 -listalla albumi nousi ilmestymisviikollaan toiseksi, joka on yhtyeen paras listasijoitus kotimaassaan sitten vuoden 1996 "New Adventures in Hi-Fin". Suomen virallisella listalla Accelerate nousi toisella viikolla sijalle kymmenen.
M/S Pontos
M/S Pontos () on kyproslaisen Salamis Lines -varustamon omistama ro-ro-rahtialus. Laiva on rakennettu vuonna 1978 Minami-Nippon Zosenin telakalla Usukissa Japanissa. "Pontos" on rekisteröity Kyproksen lipun alle ja sen kotisatama on Limassol. Alus liikennöi kahdesti viikossa yhdessä Salamis Linesin toisen ro-ro-aluksen, M/S Notoksen, kanssa reitillä Pireus–Limassol–Haifa. Toisinaan alus vierailee myös Rodoksen saarella ja Egyptin Aleksandriassa.
Pontoksen sisaralus on M/S Aegean Pearl.
Heinäkuussa 1978 laiva luovutettiin Norman Investments Corpin omistukseen, joka rekisteröi aluksen "Tfl Prosperity" -nimisenä Kreikan lipun alle. Kotisatamaksi tuli Pireus. Vuonna 1981 alus aikarahdattiin Andrea Merzarion liikenteeseen nimellä "Merzario Lombardia". Seuraavana vuonna rahtaus loppui ja alus sai jälleen nimen Tfl Prosperity. Vuonna 1983 laiva aikarahdattiin Union Steamship Company of New Zeelandin liikenteeseen nimellä "Union Sydney". Joulukuussa 1986 rahtaus loppui ja alus rekisteröitiin Prosperity Shippingin omistukseen. Uusi omistaja rekisteröi aluksen Bermudan lipun alle nimellä "Freeway North". Kotisatamaksi tuli Hamilton. Tämän jälkeen laiva aikarahdattiin Ocean Freeway Pty:n liikenteeseen. Vuonna 1988 alus siirtyi Helios Investment Corpin omistukseen, joka rekisteröi sen "Pacific Prosperity" -nimellä Kreikan lipun alle. Kotisatamaksi tuli Pireus. Kesäkuussa 1994 Pacific Prosperity aikarahdattiin Tor Linen Imminghamin ja Rotterdamin väliseen liikenteeseen. Helmikuussa 1998 laiva rahdattiin DFDS A/S:n Harwichin ja Esbjergin väliseen liikenteeseen. Myöhemmin helmikuussa International Martime Corp osti laivan ja rekisteröi sen nimellä "Azzahra" Marokon lipun alle. Kotisatamaksi tuli Tanger.
Toukokuussa 2004 kyproslainen Salamis Lines osti aluksen ja rekisteröi sen nimellä "Pontos" Kyproksen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Limassol.
DJ Ender
DJ Ender, oikealta nimeltään Hannu Nieminen, on suomalainen DJ. Hän aloitti levyjen soittamisen varastoreiveissä 1980-luvun lopulla, ollen näin ensimmäisten joukossa tuomassa acid housea ja sitä myöten nykyaikaista elektronista tanssimusiikkia Suomeen. 1990-luvun alussa hän perusti tunnetun Deep-klubin Helsinkiin. Hän on soittanut tuhansissa alan tapahtumissa, klubeilla (vakituisena esimerkiksi Kermassa) sekä Suomessa että ulkomailla. Vuonna 1995 hän ja Marko L. perustivat Function Recordings -levymerkin. Ender on myös Nuspirit Helsinki -musiikkikollektiivin sekä Flow-festivaalien perustajajäseniä. Hänen muita musiikkiprojektejaan ovat hannulelauri yhdessä Lauri Soinin kanssa ja Math Union yhdessä Pepe Deluxésta tutun Tomi Paajasen kanssa.
Hannu Nieminen
Hannu Nieminen -nimisiä henkilöitä ovat:
Coors Brewing Company
Coors Brewing Company kuuluu alueellisena panimona maailman viidenneksi suurimpaan panimoyritykseen Molson Coors Brewing Company. Yhdysvalloissa Coors on maan kolmanneksi suurin panimo Se on Adolph Coors Companyn suurin tytäryhtiö.
Kaksi Saksasta tullutta siirtolaista, Adolph Coors ja Jacob Schueler, perusti 1873 panimon Goldeniin Coloradoon. Coors osti 1880 yhtiökumppaninsa osuuden. Aikojen kuluessa Coorsin oluesta muodostui paikallisuutensa ja toisaalta lainsäädännön vuoksi itävaltioiden popkulttuurissa jonkinlainen ikoni, niin että aiheesta tehtiin 1977 jopa elokuva, "Smokey and the Bandit". Elokuva ei sikäli perustu todellisuuteen, että oluen kuljettaminen osavaltion rajan yli ei ollut lainvastaista.
Yritys sulautui 2004 kanadalaiseen olutpanimoon Molsoniin, jolloin uudeksi nimeksi tuli Molson Coors Brewing Company.
Coorsin suku on osallistunut Yhdysvaltojen politiikkaan konservatiivisella puolella. Yrityksen työntekijät lakkoilivat 1977, mikä sai paljon julkista huomiota, sillä sen seurauksena työntekijöistä, lopulta 500 jäi pois ja loput työntekijät irtosivat ammattiliitosta. Yritys joutui kymmeneksi vuodeksi ammattiliiton boikottiin, ja sen myynti laski merkittävästi.
Oneidat
Oneidat olivat yksi niistä viidestä intiaanikansasta, jotka opittiin tuntemaan irokeesien liittokuntana. Luotettavan tradition mukaan oneidat olivat hyväksyneet toisena ehdotuksen suuresta rauhanliitosta, johon liittyivät myös cayugat, mohawkit, onondagat ja senecat. Liiton perustamisen on arveltu tapahtuneen vuoden 1570 paikkeilla. Seuraavan vuosisadan aikana siitä muotoutui kunnioitusta herättävä sotaliitto, jota pelättiin, mutta jonka toimintaa ja tehokkuutta myös vastentahtoisesti ihailtiin.
Oneidain omakielinen nimi merkitsi "Pystykiven kansaa". Nimi tuli todennäköisesti suuresta syeniitti-lohkareesta tai jyrkkärinteisistä kallioista heidän muinaisten kyliensä lähellä.
Kun viiden kansakunnan liitto oli perustettu istuttivat onondagat ja oneidat suuren valkoisen havupuun, joka symbolisoi ikuista rauhaa irokeesien välillä. Kaikki sodissa tarvittavat välineet haudattiin puun ympärille osoitukseksi siitä, ettei niitä enää koskaan käytettäisi. Ikuisen rauhan puu on kuvattuna oneidojen lipussa.
Kun ranskalainen Jacques Cartier vuosina 1535 ja 1542 teki miehistöineen varovaisia tutkimusmatkoja Saint Lawrence -joelle Kanadan rajoilla, hän löysi kymmenkunta intiaanien kylää nykyisten Quebecin ja Montrealin väliltä. Kylien asukkaat puhuivat irokeesinkieltä ja suurin kylä, paaluvarustettu "hoshelaga" käsitti noin 3000 asukasta Ranskalaisten purjehtiessa St.Lawrencea pitkin aivan 1600-luvun alussa, olivat kaikki Cartierin löytämät kylät kadonneet. Todennäköisesti algonkinkieliset kansat olivat ajaneet irokeesit tiehensä ja nämä olivat lähteneet valmistelemaan tulevaa liittoaan ulkopuolisen uhan, niin punaisten kuin valkoistenkin kansojen, varalta.
1600-luku osoittautui eurooppalaisen siirtomaapolitiikan ponnahduslaudaksi Pohjois-Amerikassa. Ranskalaisten lisäksi englantilaiset, hollantilaiset ja ruotsalaiset alukset kuljettivat maahanmuuttajia itärannikolle. Irokeesien liittokunta joutui monenmoisten muutosten eteen valkoisen rodun asutuksen levitessä ympärillä. Tehden kauppaa hollantilaisten kanssa irokeesit hankkivat sotatarvikkeita, joiden voimin kykenivät varustamaan liittonsa soturit. Oneidat sotivat liittokunnan riveissä monet veriset sodat. He eivät olleet yhtä taipuvaisia sodankäyntiin kuin mohawkit ja senecat joiden tuhatpäiset sotajoukot raivasivat tieltään useita omia sukulaiskansojaan, kuten huronit ja eriet, taistellen periksiantamatta myös algonkin-kielisiä kansoja vastaan. Mohikaanit ja runsaslukuiset delawaret joutuivat luovuttamaan enimmät osat maistaan irokeeseille, jotka häikäilemättömin ottein laajensivat liittokuntansa elintilaa. Uusi Ranska, jota irokeesiliitto erityisesti vihasi, osoittautui ovelaksi vastustajaksi. Käyttäen algonkinkielisiä heimoja apunaan suuria määriä, he onnistuivat 1700-luvun alkuun mennessä hävittää suuren osan irokeesien asutuksista.
Vuonna 1713 oneidat adoptoivat joukkoonsa tuscarorat, jotka sanoivat seuranneensa irokeesiliiton rauhanpuun pitkiä valkoisia juuria, joiden avulla olivat löytäneet oneidojen luo. Vuonna 1722 tuscarorat hyväksyttiin virallisesti irokeesiliiton kuudenneksi kansaksi.
Vuonna 2000 suoritetun väestönlaskennan mukaan oneidoita oli hieman yli 1100.
Dennis Crosby
Dennis Michael Crosby (13. heinäkuuta 1934 – 7. toukokuuta 1991) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hänen isänsä oli laulaja Bing Crosby ja tyttärensä näyttelijätär Denise Crosby.
Dennis opiskeli veljiensä Garyn, Phillipin ja Lindsayn kanssa Bellarmine Academyssä San Joséssa. Yliopistosta hän valmistui 1952.
1950-luvun loppupuolella Dennis esiintyi veljiensä kanssa nimellä The Crosby Boys yökerhoissa ja "Ed Sullivan Show'ssa", vaikka Dennis mieluummin vältteli sellaisia esiintymisiä.
Hän meni naimisiin vuonna 1958 tanssija ja malli Pat Sheehanin kanssa. Vain muutaman päivän päästä häistä toinen nainen, Marilyn Miller Scott, haastoi hänet oikeuteen tyttärensä Denise Crosbyn isyydestä. Oikeudenkäynti kesti kolme vuotta ja Crosbyn piti maksaa Scottille elatusmaksuja. Asia aiheutti nolostusta niin Dennisille kuin hänen kuuluisalle isälleenkin.
Crosby ja Sheehan saivat kolme lasta: Gregoryn, Dennis Michael Jr.:n ja Patrick Anthonyn. Crosby ja Sheehan erosivat 1964. Crosby meni uusiin naimisiin Arlene Newmanin kanssa, jonka kanssa hän sai kolme tytärtä. Dennis ja Arlene erosivat 1991.
11. joulukuuta 1989 Dennisin nuorempi veli Lindsay teki itsemurhan. Tämä, hänen tuore avioeronsa ja taistelu alkoholismin kanssa saivat Dennisin tekemään myös itsemurhan Novatossa, Kaliforniassa.
Helge Wasenius
Helge Wasenius (alk. Vasenius, 23. helmikuuta 1927 Helsinki – 27. tammikuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen uimahyppääjä, moninkertainen Suomen-mestari ja olympiakisaedustaja. Hän edusti Suomea Helsingin olympialaisissa 1952 ja Melbournen olympialaisissa 1956. Wasenius edusti Helsingin Työväen Uimareita ja Härveliä.
Wasenius aloitti hyppäämisen Humallahden uimalassa vuonna 1934, seitsenvuotiaana. Hän liittyi urheiluseura Härveliin sen perustamisvuonna 1946. Wasenius voitti 36 Suomen-mestaruutta, 6 Pohjoismaiden-mestaruutta, viimeiset 1974 ja 1980. Vuonna 1955 hän voitti nimellä Joonas Ventti pellehyppyjen Euroopan-mestaruuden. Suomen-mestaruuksia hän voitti lajissa 50 kappaletta.
P.V. Lehtinen ohjasi vuonna 2000 Helge Waseniuksesta lyhytelokuvan Hyppääjä. Dokumentti on voittanut useita kansainvälisiä palkintoja.
Minardi PS02
Minardi PS02 oli George Rytonin suunnittelema ja Minardin käyttämä Formula 1 -auto kaudella 2002 autossa oli Asiatechin valmistamat moottorit ja Michelin renkaat. Kuljettajina toimivat edellisellä kaudella kolme kilpailua ajanut malesialainen Alex Yoong ja esikoiskauttaan ajanut australialainen Mark Webber. Jarrut tallille toimittivat Brembo ja Hitco.
Kauden 2002 alussa talli katkaisi kaksi vuotta kestäneen pisteettömän putkensa heti avauskilpailussa Australian GP:ssä, jossa ensimmäistä, kotikilpailuaan ajanut tulokaskuljettaja Mark Webber ylsi viidenneksi. Hän saavutti ensimmäiset pisteensä heti ensimmäisessä kilpailussaan, joka oli myös hänen ensimmäinen kotikilpailunsa ja vieläpä sellaisen tallin autolla, joka oli kaukana kärkitaisteluista. Webber onnistui kauden edetessä ajamaan useaan kertaan lähelle kymmenen parhaan joukkoa, ja ylsikin sinne heti avauskilpailun jälkeen kahdesti.
Kesäkuussa 2002 Minardin kerrottiin saaneen tv-rahat, jotka jäivät maksamatta edellisellä kaudella konkurssiin menneelle Prost-tallille. Summan suuruus oli noin 12 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Summa toi tallille hieman taloudellista helpotusta. Päätös oli lopulta myös muiden F1-tallien hyväksymä, mutta rahanjakoa vastustivat muun muassa McLarenin tallipäällikkö Ron Dennis ja Arrowsin tallipäällikkö Tom Walkinshaw.
Kenties turhauttavin kilpailu koko kaudella oli Espanjan GP. Tallilla oli koko viikonlopun ongelmia autojen siipien kanssa. Lauantaina Yoongin autosta irtosi etusiipi, kun hän ylitti rataa reunustanutta kanttikivitystä. Sunnuntaiaamun lämmittelyssä puolestaan Webberin autosta irtosi takasiipi, kun hän jarrutti pääsuoran päässä. Kumpikaan kuljettajista ei onneksi loukkaantunut tilanteissa. Talli päätti lopulta vetäytyä itse kilpailusta turvallisuussyihin vedoten. Paul Stoddartin mielestä olisi ollut vastuutonta ajattaa autoja kilpailussa, koska ongelmien vika ei ollut tiedossa.
Alex Yoongin kausi ei mennyt Webberiin verrattuna kovin hyvin. Vaikka hän sijoittui Australiassa hienosti seitsemänneksi, ajoi hän maaliin enää neljässä kilpailussa koko kaudella. Lisäksi hän karsiutui 107 %:n säännön takia kolmesta kilpailusta. Paul Stoddart harkitsikin Saksan GP:n aika-ajojen jälkeen siirtävänsä Yoongin testikuljettajaksi, koska hän karsiutui aika-ajoissa, ja jäi Webberin aika-ajokierrosajalle kaksi sekuntia. Talli päätyikin lopulta ratkaisuun, jonka mukaan Anthony Davidson korvaisi hänet. Davidson ajoi kuitenkin vain Unkarin ja Belgian GP:issä, minkä jälkeen Yoong ajoi kauden lopuissa kilpailuissa. Molemmat Davidsonin kilpailut päättyivät keskeytykseen.
Hyvästä avauskilpailusta huolimatta talli ei onnistunut loppukaudella saavuttamaan enää yhtään pistettä. Ainoiksi MM-pisteiksi jäivät Webberin Australiassa saavuttamat kaksi pistettä. Minardi sijoittui valmistajien MM-sarjassa jaetulle viimeiselle sijalle Toyotan ja Arrowsin kanssa.
Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, "kursivointi" kilpailun nopeinta kierrosta.