hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Colin Davis (kapellimestari)
Sir Colin Rex Davis (25. syyskuuta 1927 Surrey, Englanti – 14. huhtikuuta 2013) oli tunnettu brittiläinen kapellimestari.
Davis opiskeli klarinetinsoittoa Royal College of Musicissa Lontoossa, jossa häneltä evättiin kapellimestaritunnit, koska hän ei ollut riittävän hyvä pianonsoittaja. Tästä huolimatta hän perusti opiskelijakollegoidensa kanssa Kalmar Orchestran ja toimi usein sen johtajana.
Vuonna 1952 Davisista tuli balettimusiikin johtaja Royal Festival Hallissa ja hän oli assistenttikapellimestarina BBC Scottish Orchestrassa vuosina 1957–1959. Hän nousi ensi kertaa kuuluisuuteen vuonna 1959 johtaessaan lyhyellä varoitusajalla Wolfgang Amadeus Mozartin oopperan "Don Giovanni" Otto Klempererin sairastuttua. Vuotta myöhemmin samankaltainen tilanne toistui, kun hän korvasi Thomas Beechamin johtaessaan Mozartin "Taikahuilun" Glyndebournessa.
1960-luvulla Davis työskenteli Sadler’s Wells Operassa, Lontoon sinfoniaorkesterissa ja BBC Symphony Orchestrassa. Vuonna 1971 hän siirtyi pääkapellimestariksi Royal Opera Houseen Georg Soltin seuraajaksi ja toimi siellä aina vuoteen 1986 asti. Hän tuli tunnetuksi Michael Tippettin teoksien kantaesittäjänä: "The Knot Garden" (1970), "The Ice Break" (1977) ja "The Mask of Time" (1984). Vuonna 1977 hän johti "Tannhäuserin" Wagnerin musiikille omistetuilla Bayreuth-festivaaleilla ja tuli siten ensimmäiseksi kyseisillä festivaaleilla johtaneeksi englantilaiseksi kapellimestariksi.
Davis työskenteli Baijerin radion sinfoniaorkesterin ja Bostonin sinfoniaorkesterin kanssa ennen kuin aloitti Lontoon sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina vuonna 1995.
Paitsi Tippettin ja Mozartin musiikin tulkitsijana, Davis tunnettiin erityisesti Jean Sibeliuksen ja Hector Berlioz’n musiikin tuntijana.
Davis aateloitiin vuonna 1980.
Mark Lewis-Francis
Mark Lewis-Francis (s. 4. syyskuuta 1982) on englantilainen pikajuoksija, joka on voittanut olympiakultaa 4 x 100 metrin viestijuoksusta vuoden 2004 kesäolympialaisissa. Voittoaika oli 38,07. Tässä juoksussa hänen lisäkseen juoksivat Marlon Devonish, Darren Campbell ja Jason Gardener. 100 metrin kilpailussa Lewis-Francis ei selviytynyt finaaliin Ateenassa.
Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 Lewis-Francis sijoittui 100 metrillä toiseksi ajalla 10,18. Hän sai 100 metrillä hopeaa myös saman vuoden Delhin Kansainyhteisön kisoissa. Sisäratojen MM-kilpailuissa hän on saanut 60 metrillä pronssia Lissabonissa 2001 ja EM-kilpailuissa samalla matkalla hopeaa Wienissä 2002. Lisäksi hänellä on useita pikaviestin arvokisamitaleita.
Yleisurheilu-uransa jälkeen Lewis-Francis on kilpaillut rattikelkkailussa. Vuoden 2017 EM-kilpailuissa hän sijoittui 14:nneksi Britannian nelimiehisjoukkueessa. Maailmancupissa hän on sijoittunut parhaimmillaan kuudenneksi joulukuussa 2016.
Franchise
Franchise (suom. ”toimilupa”, ”edustus”) myös franchising (suom. ”toiminta toimiluvalla”), on menettely, jossa yrittäjä hankkii oikeuden käyttää tavaramerkkiä ja menetelmiä harjoittamassaan yritystoiminnassa. Tästä oikeudesta yrittäjä suorittaa korvauksen, joka voi olla vuosittainen maksu tai prosentuaalinen osuus myynnistä tai voitosta. Koulutus ja tukipalvelut on monesti liitetty tähän sopimukseen.
Yleisimpiä franchise-periaatteella toimivia yrityksiä ovat hampurilais- ja muut ravintolat.
Suomen kielen lautakunta esitti franchise-termille Esko Koivusalon ehdottamaan suomenkielistä vastinetta 'luvake' vuonna 1988.
Tämä sana ei ole yleistynyt, eikä sitä löydy Kielitoimiston sanakirjasta.Lähde:
Arvid Genetz
Arvid Oskar Gustaf Genetz (kirjailijanimi Arvi Jännes; 1. heinäkuuta 1848 Impilahti – 3. toukokuuta 1915 Helsinki) oli suomalainen runoilija ja kielentutkija sekä senaattori 1901–1905. Genetz julkaisi vain yhden runokokoelman, "Muistoja ja toiveita" (1889). Hänen tunnetuimmat runonsa ovat "Herää Suomi", "Karjala" ja "Väinölän lapset".
Genetzin vanhemmat olivat kruununvouti Carl Johan Garbriel Genetz ja Laura Charlotta Ferrin. Säveltäjä Emil Genetz (1852–1930) oli hänen veljensä. Genetz oli vuodesta 1877 naimisissa Julia Eva Maria Arppen kanssa. Perheeseen syntyi kuusi lasta, pojat Juho, Arvi, Niilo ja Paavo sekä tyttäret Laura ja Helvi. Arvid Genetzin lapsenlapsia olivat muun muassa runoilijat Saima Harmaja ja Arvi Emil Jännes, professori Lauri Jännes, arkkitehti Jussi Jännes, mainosohjaaja Martti Jännes ja taidegraafikko Lea Ignatius.
Genetz pääsi ylioppilaaksi 1866, valmistui filosofian kandidaatiksi 1871 ja väitteli tohtoriksi 1877. Hän toimi aluksi suomen ja ruotsin opettajana Helsingin lyseoissa mutta pääsi sitten Helsingin yliopiston suomen kielen ja kirjallisuuden dosentiksi 1877. Genetz hoiti jonkin aikaa myös professori August Ahlqvistin virkaa, ja hänet valittiin Ahlqvistin kuoltua suomen kielen ja kirjallisuuden professoriksi 1891. Genetzin kilpakumppani viranhaussa oli tämän vanha oppilas E. N. Setälä. Setälä oli vaikuttamassa vuotta myöhemmin siihen, että virka jaettiin kahtia suomen kielen ja kirjallisuuden sekä suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen professuureiksi. Jälkimmäinen oli enemmän Genetzin alaa, joten hän siirtyi siihen ja Setälä sai suomen kielen ja kirjallisuuden professuurin. Genetz työskenteli professorina vuoteen 1901 asti.
Tutkiakseen suomensukuisia kieliä Genetz teki useita tutkimusmatkoja Vienan Karjalaan ja Siperiaan. Näiltä retkiltään hän toi mitä luultavimmin Suomeen myös kolme naisten nimeä, Outi, Aune ja Heli. Nämä nimet annettiin Genetzin kolmelle lapsenlapselle ensimmäisinä Suomessa, poikkeuksena Julius Krohnin tytär Aune Krohn. Genetziä on pidetty modernin morfofonologian edelläkävijänä, sillä hän kuvasi saamelaiskielten morfologisia vaihteluja tavalla, joka muistutti generatiivisessa kielitieteessä myöhemmin käytettyjä syvä- ja pintarakenteen toisistaan erottavia malleja. Historiallisen kielitieteen alalla hän oli ensimmäinen, joka oivalsi, että saamelaiskielissä oli runsaasti lainoja itämerensuomalaisista kielistä ja että tämä oli avain saamelaiskielten äännehistorian ymmärtämiseen.
Genetz toimi Suomen senaatin jäsenenä ja kirkollisasian toimituskunnan päällikkönä 1901–1905. Hän oli myös Kansanvalistusseuran toimikunnan, Raamatun käännöskomitean, Unkarin tiedeakatemian ja Suomen tiedeseuran jäsen ja toimi viimeksi mainitun puheenjohtajana 1900–1901. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran esimiehenä Genetz toimi melkein koko professoriaikansa.
Oulunsalon kirkko
Oulunsalon kirkko on kirkko Oulussa, Oulunsalon kaupunginosassa Kirkonseudun alueella.
Tyyliltään uusgotiikkaa edustava puinen länsitornillinen pitkäkirkko on rakennettu vuosina 1888–1891. Kirkon on suunnitellut arkkitehti Julius Basilier. Syksyllä 1891 valmistunut kirkko vihittiin käyttöön 7. helmikuuta 1892.
Kirkon alttaritaulu on peräisin nykyistä kirkkoa edeltävästä kirkosta. Taulun on maalannut oululainen taidemaalari G. A. Dahlström vuonna 1855.
Nykyinen kirkko on kolmas kirkko Oulunsalossa. Ensimmäinen kirkko, niin sanottu uhrikirkko, oli rakennettu vuonna 1655. Kirkko sijaitsi nykyisen kirkon vieressä sijaitsevalla hautausmaalla, jossa on muistokivi uhrikirkon sijaintipaikalla. Uhrikirkko purettiin uuden kirkon valmistuttua vuonna 1855. Uhrikirkosta säilyneitä esineitä on näytteillä Oulunsalon kotiseutumuseossa.
Toinen kirkko valmistui 1855, mutta ehti palvella vain 27 vuotta, kun se paloi salamaniskun sytyttämänä 14. kesäkuuta 1882. . Palossa tuhoutui myös osa seurakunnan arkistoa. Ukkonen poltti samana päivänä myös läheisen Lumijoen kirkon. Uusi kirkko valmistui vasta lähes kymmenen vuoden päästä, koska palaneella kirkolla ei ollut palovakuutusta ja kirkko oli vielä osittain maksamatta. Pohjois-Pohjanmaan museossa säilytetään toisesta kirkosta pelastunutta Mikael Toppeliuksen koristelemaa saarnastuolia.
Huhujen mukaan Oulunsalon kirkon kuului aluksi olla Lumijoen kirkko, mutta piirustukset vaihtuivat. Lumijoen nykyinen kirkko kuuluisi siis Oulunsalon kirkon paikalle.
Kirkon sankarihautausmaan sankariristi on paljastettu v. 1952 ja se on kuvanveistäjä Ilmari Wirkkalan suunnittelema.
10NES
10NES oli aitouden varmistamiseen käytettävä koodi, jota käytettiin Nintendo Entertainment System -konsolilla. Systeemi koostui kahdesta osasta: mikrosirusta NES:ssä joka tarkisti pelimoduulin aitouden sekä mikrosirusta pelimoduulissa, joka antoi laitteelle 10NES-koodin. Jos moduuli ei todistanut aitouttaan, laite ei käynnistynyt. 10NES oli patentoitu ja vain Nintendo pystyi valmistamaan aitoja hyväksyttäviä moduuleja.
Lukuisat yritykset löysivät tapoja ohittaa mikrosirun. Useimmat lisensoimattomat yritykset loivat sähköpiirejä, jotka käyttivät jännitepiikkiä poistakseen NES:n varmistusmikrosirun pois käytöstä. Tengen (Atarin NES-pelejä tehnyt sivuyhtiö) otti erilaisen suunnan ja valmisti "Rabbit"-mikrosirun, joka jäljensi 10NES:n toiminnon. Nintendo haastoi Tengenin oikeuteen tästä, mutta käsittely päättyi tuloksettomana osapuolten päästyä sovintoon. Muutama lisensoimaton peli pääsi Euroopan ja Australian markkinoille. Pelit toimivat käyttäen hyväksi jonkun lisensoidun moduulin 10NES-mikrosirua.
Konsolin pystyi modaamaan (eli poistamaan aluelukituksen sekä lisensoimattomien moduulien eston käytöstä) katkaisemalla mikropiiristä kuvassa ympyröidyn jalan poikki.
Leopard 1
Leopard 1 on saksalainen taistelupanssarivaunu. Vaunun valmistus alkoi vuonna 1965. Sitä ennen vuonna 1963 oli Saksan armeija Bundeswehr oli tehnyt tilauksen Leopard 1 -taistelupanssarivaunuista Krauss-Maffeilta. Ensimmäiset vaunut toimitettiin Saksan armeijalle vuoden 1965 lopulla. Tuotanto jatkui vuoteen 1979. Myös italialainen Oto Melara on tehnyt Leopard 1 -panssareita Italian armeijalle. Leopard 1:n seuraaja oli Leopard 2.
Vaunun kehitystä alkoi marraskuussa 1956 korvaamaan Bundeswehrin amerikkalaiset M47 Patton ja M48 Patton jotka alkoivat nopeasti jäädä vanhentuneiksi T-55-vaunua vastaan.
WEU muodosti Finbel-ryhmän kehittämään uutta keskiraskasta panssarivaunua, jolla korvattaisiin yhdysvaltalaiset ja brittiläiset mallit.
Länsi-Saksa liittyi siihen 1956 ja 27. lokakuuta 1956 Saksa ja Ranska allekirjoittivat laajamittaisen puolustusyhteistyösopimuksen Colomb-Bécharissa.
Projekti kariutui kun Charles de Gaulle nousi Ranskan johtoon 1958. Hän päätti varustaa Ranskan ydinaseella, mutta kieltäytyi jakamasta sitä Saksalle, vaikka Saksan-Ranskan puolustusyhteistyö sitä koski. Tällöin Saksa vetäytyi yhteistyöstä ja päätti kehittää oman vaunun.
Uuden vaunun prototyyppejä kehittivät
Rheinmetall ja Wegmann huolehtivat tornin kehityksestä. 
Vaunuja valmistettiin neljä prototyyppiä Saksassa ja yksi Ranskassa. Saksa maksoi kaikkien valmistuksen. 
A ja B ryhmän prototyyppien kokeiden perusteella ne saivat rakentaa kakkosprototyypit. Ryhmä B ei kuitenkaan saanut valmiiksi kuin kaksi vaunua kuudesta tilatusta. Borgward esitteli futuristisen suunnitelman, eikä saanut yhtään toimivaa vaunua rakennettua.
Ranskalaista prototyyppiä, josta tuli AMX-30 ja saksalaisia malleja vertailtiin vielä elokuussa 1963 Mailly-le-Campissa Champagnessa. Saksalainen prototyyppi oli kuusi tonnia suuremmasta painostaan huolimatta kymmenyksen nopeampi ja kiihtyi huomattavasti nopeammin.
Uusi vaunu esiteltiin julkisesti 11. heinäkuuta 1963. Tällä välin Porsche oli jo aloittanut 50 esisarjan vaunun valmistuksen perustuen Porschen "Typ 814" -prototyyppiin.
Suomen Puolustusvoimat teki 20. helmikuuta 2017 tilauspäätöksen, joka koski käytettyjä Leopard 1-tyypin erikoispanssarivaunuja. Hankinnat tullaan toteuttamaan vuosina 2018-2019. Vaunut on modernisoitu ja niitä on tarkoitus käyttää 2040-luvulle asti. Hollannin puolustusvoimilta käytettyinä tullaan ostamaan 16 vaunuyksikköä pioneeri- ja hinauskäyttöön, näistä 8 vinssillä varustettuina, joka mahdollistaa evakuointi- ja huoltotoimenpiteet Leopard 2A6-tyypin vaunuille. 6,1 miljoonan euron arvoista, muine oheistoimituksineen ja koulutuksineen yhteensä 8,2 miljoonan euron vaunukauppaa on luonnehdittu hyvin edullisena, ostajaosapuolen näkökulmasta katsottuna. Uudishankintoina tehtyinä, vastaava rahasumma riittäisi vain 2-3 uuteen erikoisvaunuun.
Miehistö
Aseistus
Mitat
Taistelumassa
Nopeus
Toimintamatka
Tommi Salmelainen
Tommi Salmelainen (s. 29. tammikuuta 1949 Helsinki) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän oli ensimmäinen Euroopasta NHL:ään pelaaja: vuonna St. Louis Blues varasi hänet kuudennella kierroksella numerolla 66. Salmelainen ei kuitenkaan pelannut NHL:ssä koskaan yhtään ottelua. Salmelainen voitti HIFK:ssa Suomen-mestaruuden keväällä 1969 ja kaudella 1979–1980. Hän kuului Suomen maajoukkueeseen vuoden 1971 MM-kilpailuissa.
Salmelaisen pojat Tony ja Tobias ovat myös pelanneet jääkiekkoa pääsarjatasolla.
Holiday Club Caribia
Holiday Club Caribia on Turun Ylioppilaskylän lähellä sijaitseva kylpylähotelli, joka kuuluu Holiday Club -ketjuun. Se oli välillä osa Sokos Hotels -ketjua, kunnes siirtyi 1. lokakuuta 2015 takaisin Holiday Clubille.
Hotellissa on 200 huonetta. Turun ylioppilaskyläsäätiö rakennutti Caribian 1970-luvulla alun perin kongressihotelliksi. 1990-luvulla suoritetun laajennuksen ja saneerauksen yhteydessä hotelliin rakennettiin kylpyläosasto. Rakennuksessa sijaitsi myös monitoimihalli RadioCity Areena. Areenan tilalla on nykyään Superpark-aktiviteettipuisto
Kylpylärakennuksessa toimii Ravintolamaailma, tilausravintolana toimiva ravintola Terrace sekä Hesburger-pikaruokaketjun ravintola.
Kylpylässä on useita uima-altaita: lämmin ulkoallas, kylmä ”avantoallas”, kuntouimareiden allas, lastenallas, nuorisoallas ja kaksi poreallasta. Tarjontaan kuuluu myös kolme vesiliukumäkeä: Musta aukko, Rengasliukumäki ja Villijoki. Kylpylä on profiloitunut erityisesti lapsiperheiden kohteeksi.
Kylpylähotelli Caribia on tunnettu myös sen edustalle sijoitetusta ympäristötaideteos "Posankasta". "Posankka" on Alvar Gullichsenin suunnittelema veistos, joka kuvaa kumiankan ja marsipaanipossun risteytymää.
Brian Lewis
Brian Lewis (s. 5. joulukuuta 1974 Sacramento, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen juoksija, joka voitti olympiakultaa vuoden 2000 kesäolympialaisten 4 x 100 metrin juoksusta. Hän pelasi nuorena baseballia (hänen isänsä ja setänsä olivat huippuja basebalissa), mutta vaihtoi sen juoksuun, sillä ei halunnut, että hänen isästään tulisi hänen valmentajansa.
Wade Redden
Wade Redden (s. 12. kesäkuuta 1977 Lloydminster, Saskatchewan) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija. New York Islanders varasi Reddenin ensimmäisellä kierroksella. Redden edusti Ottawaa 11 kauden ajan ennen siirtymistään New York Rangersiin. Hän edusti Rangersia kaudet 2008–2010 ja Rangersin farmijoukkuetta Connecticut Whalea kaudet 2010–2012. Kauden 2012–2013 alkua viivästyttäneen työsulun päätyttyä Redden teki sopimuksen St. Louis Bluesin kanssa. Huhtikuussa 2013 hän siirtyi Boston Bruinsiin.
Vladimir Muravjov
Vladimir Pavlovitš Muravjov (, s. 30. syyskuuta 1959) on neuvostoliittolainen pikajuoksija, joka voitti useita mitaleita 1980-luvulla Neuvostoliiton pikaviestijoukkueessa.
Moskovan olympialaisissa 1980 Muravjov juoksi avausosuuden viestin voittaneessa Neuvostoliiton joukkueessa. 100 metrillä Muravjov sijoittui kuudenneksi. Los Angelesin olympialaisia Neuvostoliitto boikotoi mutta Soulissa 1988 Neuvostoliitto oli mukana ja Muravjov oli jälleen mukana kultaa voittaneessa pikaviestijoukkueessa. Juoksun suurin suosikki Yhdysvallat hylättiin jo alkuerissä.
Maailmanmestaruuskilpailuissa Muravjov oli mukana Neuvostoliiton pikaviestijoukkueessa Helsingissä 1983, josta tuli kolmas sija, ja Roomassa 1987, josta tuli toinen sija.
Yleisurheilun maailmancupissa 1985 Muravjov juoksi kuudenneksi 200 metrillä ja pikaviestissä tuli kolmas sija. Seuraavan vuoden EM-kilpailuista Neuvostoliiton joukkue voitti kultaa.
Ohjelmistosuunnittelija
Ohjelmistosuunnittelija (myös ohjelmistokehittäjä tai sovelluskehittäjä, vanh. ohjelmoija) on ohjelmistoja suunnitteleva ja kehittävä henkilö.
Ohjelmistoinsinööri () tarkoittaa usein samaa asiaa. Termin ensimmäinen käyttäjä sanotaan olleen Margaret Hamilton.
Tietotekniikan suunnittelijat toimivat erilaisissa kehitystehtävissä ohjelmistotuotannossa ja tietoliikennepalveluissa. Tehtäviin kuuluvat tyypillisesti suunnittelu, toteutus ja testaus (osana laadunvalvontaa).
Tehtäviin voi kuulua myös kouluttamista ja ylläpitotehtäviä.
Tuotantopuolella työllistävät tietotekniikan palveluyritykset, esimerkiksi ohjelmistotalot, tietojenkäsittelypalvelut ja tietoliikenneoperaattorit. Työpaikkoja löytyy myös tietotekniikkaa käyttävistä organisaatioista ja yrityksistä. Kyseeseen tulevat mm. virastojen ja oppilaitosten tietotekniikkaosastot yms. Yksityisellä sektorilla työllistävät mm. pankkien, vakuutusyritysten ja kaupan tietotekniikkaosastot tai vastaavat.
On tärkeää ymmärtää sekä käyttäjien että asiakkaiden tarpeet.
Asiat on osattava ilmaista sujuvasti suullisesti ja kirjallisesti. Esiintymistaidoista on hyötyä, sillä kouluttajana toimiminen voi kuulua tehtäviin. Työssä joutuu antamaan myös kirjallisia raportteja.
Tietotekniikan nopea kehitys edellyttää jatkuvaa opiskelua.
Ultra Games
Ultra Software Corporation oli Konamin vuonna 1988 luoma sivuyhtiö, jonka tarkoituksena oli Nintendon tiukkojen pelijulkaisusääntöjen kiertäminen. Yksi säännöistä oli, että kolmannen osapuolen tuottaja ei saisi tehdä enempää kuin viisi peliä vuodessa NES:lle Yhdysvalloissa. Tämä oli hankalaa Konamille, joka oli julkaissut enemmän kuin 10 peliä vuodessa sekä Famicomille että Super Famicomille Japanissa. Niinpä Konami loi Ultra Gamesin pitääkseen vuotuisen pelitarjontansa samalla tasolla.
Ultran ensimmäiset kaksi NES-peliä olivat "Teenage Mutant Ninja Turtles" (perustui tv-sarjaan) ja "Metal Gear" (versio MSX2:n samannimisestä pelistä). Aluksi Ultra Games keskittyi Konamin jo Japanissa julkaistuihin peleihin, mutta alkoi myöhemmin myös julkaista pelejä muilta valmistajilta. Joitakin Konamin tunnetuimpia pelejä julkaistiin Ultra Gamesin nimen alla, kuten "Operation C" (Game Boyn jatko-osa Contralle) sekä "Snake's Revenge" (puolijatko-osa "Metal Gearille") ja lukuisia "Teenage Mutant Ninja Turtles" -pelejä NES:lle sekä Game Boylle.
Super Nintendo Entertainment Systemin Yhdysvaltojen julkaisun jälkeen Nintendo höllensi tiukkoja julkaisusääntöjään. Seurauksena Ultra Games alkoi menettää merkitystään ja Konami lopettikin sen toiminnan vuonna 1992.
Euroopassa Konami perusti Palcom Software Limited -nimisen sisaryrityksen samanlaisiin toimitarkoituksiin. Yrityksen pelitarjonta oli samankaltainen kuin Ultralla, mutta se julkaisi myös pelejä joita ei ollut julkaistu Yhdysvalloissa, kuten "Parodius" ja "Pop n' Twinbee".
Ultra Gamesin julkaisemiin peleihin lukeutuvat:
Empire Interactive
Empire Interacive oli brittiläinen videopeliyhtiö. Se julkaisi ja suunnitteli lukuisia pelejä vuodesta 1987 lähtien, jolloin se perustettiin.
Toukokuussa 2009 yhtiö meni konkurssiin ja immateriaalioikeudet on myyty eteenpäin.Xplosiv oli Empire Interactiven vuonna 2000 aloittama julkaisubrändi, joka lähinnä vastasi sekä budjetti ja uudelleenjulkaisuista PC:lle. Xplosiv brändin alla julkaistiin joko Empiren omia pelejä tai kolmannen osapuolen pelejä (esim. Segan PC-versioita Sega Mega Drive ja Sega Saturn -peleistä).
Peter Bondra
Peter Bondra (s. 7. helmikuuta 1968 Lutsk, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on slovakialainen entinen jääkiekkoilija.
Bondra syntyi vuonna 1968 slovakialaiselle isälle ja puolalaiselle äidille Lutskissa Ukrainan SNT:ssa, mutta perhe muutti isän alkuperäiselle kotiseudulle Popradiin Tšekkoslovakiaan Peterin ollessa kolmivuotias. Perhe pysyi kuitenkin Neuvostoliiton kansalaisina. Slovakian itsenäistyttyä Bondra sai maan kansalaisuuden ja tuli pian valituksi maan jääkiekkomaajoukkueeseen. Myös Bondran vanhempi veli Juraj on urallaan Slovakiassa ja Ranskassa pelannut ammattilaisjääkiekkoilija ja kaksinkertainen Tšekkoslovakian mestari.
Bondran varasi Washington Capitals vuonna 1990. Ennen varaustaan Bondra oli pelannut neljä kautta HC Košicen joukkueessa Tšekkoslovakiassa. Bondra pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa Pittsburgh Penguinsia vastaan ja samassa ottelussa myös tunnettu Jaromír Jágr aloitti NHL-uransa.
Bondra on ylittänyt 50 maalin rajan kahdesti, kausina 1995–1996 ja 1997–1998. Bondra on ollut NHL:n runkosarjan paras maalintekijä kahdesti, kaudella 1994–1995 ja 1997–1998, jolloin hän jakoi maalikuninkuuden Teemu Selänteen kanssa. Bondra ei ole kuitenkaan voittanut kertaakaan Maurice 'Rocket' Richard Trophyä, joka annetaan nykyään NHL:n parhaalle maalintekijälle, sillä se luovutettiin ensimmäisen kerran kauden 1998–1999 jälkeen.
Washingtonin taival päättyi kaudella 2003-2004, kun pelaajakaupassa mies siirtyi Ottawa Senatorsiin. Capitalsia Bondra edusti yli 12 kautta. Bondra siirtyi Atlanta Thrashersiin työsulkukauden jälkeen. Atlantassa hän pelasi yhden kauden. Bondra oli pelaamatta kauden 2006–07 alun, mutta teki yksivuotisen sopimuksen Chicago Blackhawksin kanssa joulukuussa . 29. lokakuuta 2007 Bondra ilmoitti lopettavansa pelaajauransa ja aloittavansa Slovakian maajoukkueen general managerina .
Jääkiekon vuoden 2002 MM-kisojen loppuottelussa Bondra teki Slovakian voittomaalin.
Aivokuori
Aivokuori eli korteksi () on aivojen pinnalla oleva harmaan aineen kerros. Sen paksuus vaihtelee eri alueilla 1,5–5 millimetrin välillä. Aivokuoren tiheys pienenee vanhetessa. Siinä on lisäksi yksilöllisiä eroja. Harmaassa aineessa sijaitsevat hermosolujen soomaosat eli soluruumiit. Ihmisen aivokuori on poimuttunut siten, että puolet siitä sijaitsee uurteissa eli fissuuroissa. Aivokuori jakaantuu eri alueisiin sen hienorakenteen eli histologian mukaisesti sekä sen mukaan, mitä toimintoja mikin osa korteksista tekee. Useimmilla alueilla aivokuori jakaantuu kuudeksi kerrokseksi.
Histologian mukaan aivokuori voidaan jakaa otsalohkoon, päälakilohkoon, ohimolohkoon ja takaraivolohkoon. Näissä puolestaan voidaan erottaa primaarisista aivokuorialueista muun muassa motorinen aivokuori, somatosensorinen aivokuori, kuuloalue, sensorinen ja motorinen puhealue sekä näköalue. Primaaristen aivokuorialueiden lisäksi aivokuoressa on sekundaarisia aivokuorialueita, jotka toimivat aivokuoreen tulevan informaation yhdistämisessä ja tulkitsemisessa.
Aivokuvantamismenetelmistä EEG (elektroenkefalografia) ja erityisesti MEG (magnetoenkefalografia) sopivat aivokuorella tapahtuvan sähköisen toiminnan mittaukseen. Intrakraniaalisia mittauksia voidaan toisinaan tehdä esimerkiksi aivoleikkausoperaatioiden yhteydessä.
Silent Voices
Silent Voices on vuonna 1995 perustettu kokkolalainen progressiivista metallia soittava yhtye.
Silent Voicesin tarina sai alkunsa vuonna 1995, jolloin jo muutaman vuoden yhdessä soittaneet Pasi Kauppinen, Timo Kauppinen ja J-P Koivisto löysivät monimuotoisten tapahtumien kautta Henrik Klingenbergin riveihinsä. Kaverukset alkoivat keskittyä yhä enemmän henkilökohtaisten soittotaitojensa ja yhteissoittonsa hiomiseen. Melko pian syntyi ensimmäinen omakustanteinen Silent Voices -julkaisu, Instrumental Demo. Se sisälsi neljä instrumentaalikappaletta (”Behind The Paradise”, ”Dance Of Eternity”, ”Dream Believer” ja ”Aztec Jam”) ja se äänitettiin vuoden 1995 loppupuolella Kokkolan SRK-studiossa. Demo sai hyviä arvioita silloisissa alan julkaisuissa. Yhtye teki ensimmäisen keikkansa 6. huhtikuuta 1996 Kokkolan Seurahuoneen lavalla.
Silent Voices -nimi syntyi siitä kun yhtyeen jäsenet miettivät, mikä nimi kuvaisi parhaiten heidän progressiivista instrumentaalimusiikkia.
Instrumentaalimusiikilla oli oma pieni ja persoonallinen kannattajakuntansa, mutta yhtye halusi päästä myös isompien piirien tietoisuuteen. Uusiin sävellyksiin alettiin miettiä myös lauluosuuksia. Yhtye päätti, että he eivät ota ketään ulkopuolista laulajaa ja valitsivat näin Henrik Klingenbergin Silent Voicesin ensimmäiseksi laulajaksi.
Silent Voicesin kappaleet olivat vuosien 1995–1996 aikaan erittäin progressiivisia ja ne koostuivat useista erityylisistä osista, mutta laulun mukaantulon myötä kappaleiden rakenteet muuttuivat selkeämmiksi. Klingenberg lauloi ansiokkaasti useita keikkoja ja vuonna 1997 Silent Voices julkaisi omakustanteisen "Nothing Lasts Forever" -EP:n, josta löytyy kaksi laulukappaletta ja yksi instrumentaali (”Nothing Lasts Forever”, ”The Legacy”, ”Self Control [Instrumental]”). ”Nothing Lasts Forever” -kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo. Yhtye oli yhteydessä useisiin levy-yhtiöihin ja muihin toimijoihin, mutta yhteydenotoista ei syntynyt mitään mainittavaa.
Vuoden 1998 alkupuolella turkulainen Michael Henneken saapui Kokkolaan Silent Voicesin koelauluun. Hän lauloi muutaman Deep Purplen klassikon ja yhtye vakuuttui heti hänen taidoistaan. Hänet valittiin yksimielisesti Silent Voicesin uudeksi laulajaksi. Hennekenin avustuksella Silent Voicesista kasvoi entistä taidokkaampi ja itsevarmempi yhtye.
Ensimmäinen Hennekenin aikainen julkaisu oli vuonna 1998 julkaistu omakustanteinen "Memory And The Frame" EP, joka sisälsi neljä mutkikasta laulettua kappaletta (”The Memory And The Frame”, ”Until The Dawn”, ”Open My Eyes”, ”Pictures Of Lifelines”). Yhtye teki vuosina 1998 ja 1999 useita keikkoja ympäri Suomea (muun muassa Nummirock 1999) ja heidän maineensa alkoi kasvaa.
Vuoden 2000 loppupuolella julkaistiin "You Got It/HumanCradleGrave" -single (Karivox studio). Sen ansiosta Low Frequency Records -levy-yhtiö alkoi kiinnostua yhtyeen toiminnasta ja päätti tehdä heidän kanssaan levytyssopimuksen. Pitkä ja kova työ oli tuottanut tuloksen ja Silent Voices alkoi säveltää ensimmäistä täyspitkää albumia.
Livealbumit
EP:t
Lee Hsien Loong
Lee Hsien Loong (, s. 10. helmikuuta 1952) on Singaporen pääministeri. Hänet valittiin 12. elokuuta 2004 lähtien pääministeriksi ja joulukuussa 2004 Kansan toimintapuolueen ("People's Action Party", PAP) pääsihteeriksi. Hän on maan ensimmäisen itsenäistymisen jälkeisen pääministerin Lee Kuan Yewn vanhin poika ja toimi varapääministerinä ja valtiovarainministerinä edellisen pääministerin Goh Chok Tongin hallituksessa.
Lee Hsien Loong on opiskellut matematiikkaa ja tietotekniikkaa Trinity Collegessa Cambridgessa, mistä hän valmistui 1974 parhain arvosanoin ja sai MPA:n Harvardin yliopiston Kennedy School of Governmentista 1980. Hän liittyi Singaporen armeijaan 1971, opiskeli Yhdysvalloissa Fort Leavenworthissa ja jäi palveluksesta prikaatikenraalina 1984, samana vuonna kun hänet valittiin parlamenttiin 32-vuotiaana. Hänen isänsä nimitti hänet joulukuussa 1984 kauppa- ja teollisuusministeriöön ja puolustusministeriöön ja varsinaiseksi kauppa- ja teollisuusministeriksi ja toiseksi puolustusministeriksi 1986. Vuonna 1986 hänet nimitettiin puolueen toimeenpanevaan keskuskomiteaan.
Lee jäi leskeksi 1982 kun hänen vaimonsa, tohtori Wong Ming Yang kuoli synnytyksen jälkeen. Hän meni uusiin naimisiin 1985 Ho Chingin kanssa, joka on ollut vuodesta 2004 Singaporen valtion sijoitusyhtiön Temasek Holdingsin toimitusjohtaja. Heillä on tytär ja kolme poikaa ja Leellä edellisestä avioliitostaan tytär ja poika.
Lee nimitettiin varapääministeriksi vuonna 1990, kun Goh Chok Tongista tuli pääministeri, samaan aikaan hän toimi myös kauppa- ja teollisuusministerinä. Lee nimitettiin Singaporen keskuspankin johtokunnan puhemieheksi 1998 ja valtiovarainministeriksi 2001.
Goh Chok Tong luopui pääministerin asemasta 12. elokuuta 2004 ja siirtyi Lee Kuan Yewin tilalle vanhemmaksi ministeriksi ja keskuspankin johtokunnan puhemieheksi. Lee Hsien Loong nimitettiin pääministeriksi ja joulukuussa puolueen pääsihteeriksi. Ensimmäisissä vaaleissa Leen johdolla 6. toukokuuta 2006 PAP sai 82 paikkaa 84:stä, saman kuin vuonna 2001.
Vieki
Vieki on kylä Lieksan kaupungissa, Pohjois-Karjalassa.
Kylässä on kirkko, tsasouna, VPK:n paloasema, kauppa, koulu ja pankki. Suurin osa asukkaista käy töissä Lieksan keskustassa tai Nurmeksessa. Kylässä toimii Pohjois-Karjalan jäsenmäärältään suurin nuorisoseura Viekin Nuorisoseura ry, joka järjestää kylällä erilaisia tapahtumia. Kesäisin kesäteatteri ja Pelimannin Sävelin -koulutus järjestävät kesätapahtuman ja nuorille kesämuskarin. Kylässä on muutama suuri maatila. Viekijoki virtaa Viekin kylän vieressä.
Viekijärven kirkko rakennettiin vuosina 1907–1911. Kirkkoon mahtuu noin tuhat henkeä. Kirkon suunnitteli rakennusmestari A. E. Ollilainen arkkitehti Frans Sjöströmin piirtämän Kurkijoen kirkon pohjalta. Goottilaispiirteisen kirkon tornin korkeus on 40 metriä. Kirkossa pidetään Lieksan Vaskiviikkojen konsertteja.
Kylä sijaitsee Joensuu–Kontiomäki-radan varressa. Asemarakennus on vuodelta 1970. Liikennepaikalla on tavaraliikennettä, mutta ei henkilöliikennettä. Viekissä on pienlentokenttä harrastuskäyttöä varten.
Panssarisodankäynti
Panssarisodankäynti tarkoittaa panssarivaunujen käyttöä keskeisenä osana sodankäyntiä. Panssarivaunuja käytettiin sodankäynnissä ensimmäisen kerran ensimmäisessä maailmansodassa, ja toisessa maailmansodassa panssarisodankäynti oli ratkaisevan tärkeä osa saksalaisten salamasotaa . Nykyaikaisen sodankäynnin aikana panssarivaunun merkitys on vähentynyt panssarintorjunta-aseiden ja ilmavoimien kehityksen myötä.
Ryō Ishibashi
Ryō Ishibashi ( "Ishibashi Ryō", syntynyt 20. heinäkuuta 1956, Fukuoka, Japani) on japanilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan rooleistaan kauhuelokuvissa "Jisatsu Saakuru (Suicide Club)" ja "Audition". Länsimaissa hänet tunnetaan myös etsivä Nagakawan roolistaan elokuvissa "Kauna" ja "Kauna 2".
Ishibashi aloitti uransa perustamalla oman yhtyeen nimeltä ARB (Alexander Ragtime Band) vuonna 1977. Yhtye teki debyyttinsä vuonna 1978. Sen jälkeen he tekivät yli kymmenen albumia, kunnes yhtye hajosi vuonna 1990. Ishibashi palasi musiikin pariin ja muodosti ARB:n uudelleen albumilla "Real Life" vuonna 1998.
Vuonna 1986 Ishibashi esiintyi ensimmäisen kerran elokuvassa "A-Hômansu", jossa ARB:n 13:tta singleä "After 45" käytettiin tunnuskappaleena. Ishibashi on keskittynyt näyttelemiseen ja on esiintynyt useissa sekä japanilaisissa että muunmaalaisissa elokuvissa tullen kansainvälisesti tunnetuksi.
Ishibashi on ollut naimisissa näyttelijä Mieko Haradan kanssa vuodesta 1987 lähtien, ja heillä on kolme lasta.
Guilhermina Suggia
Guilhermina Augusta Xavier de Medin Suggia (27. kesäkuuta 1885 Porto – 30. kesäkuuta 1950 Porto) oli portugalilainen sellisti. Hän aloitti musiikinopintonsa Portugalissa viisivuotiaana ja valmistui 18-vuotiaana Leipzigin konservatoriosta. Vuosina 1907–1913 hän asui Pariisissa.
Suggia aloitti vuonna 1914 aktiivisen esiintymisensä Lontoossa ja Portugalissa. Viimeisen konserttinsa Isossa-Britanniassa hän piti vuonna 1949.
Maistraatti
Maistraatit ovat valtion paikallisia hallintoviranomaisia ja myös viraston nimi, jossa paikallista hallintoa toimitetaan. Nykyisin Suomessa on yhdeksän maistraattia, joilla on yhteensä 36 eri paikkakunnilla toimivaa yksikköä. Ahvenanmaalla maistraatin virkaa hoitaa valtionvirasto.
Suomen maistraatit vastaavat alueensa sekalaisista hallintotehtävistä, kuten väestötietojärjestelmästä ja muista rekistereistä. Maistraateissa voidaan myös siviilivihkiä avioliittoon tai rekisteröityyn parisuhteeseen.
Vuoteen 1978 asti maistraatit olivat niin sanottujen vanhojen kaupunkien virastoja, jotka ratkaisivat muun muassa lupa-asioita rakentamisen alalla. Maistraateilla oli toimivaltaa myös niin sanotuissa järjestysasioissa. Maistraatti toimi myös ulosotonhaltijana ja suoritti kiinteistöjen pakkohuutokaupat alueellaan sekä toimi muutoksenhakuelimenä kaupunginvoutien ratkaisuihin. Viraston päällikköä kutsuttiin kunnallispormestariksi. Maistraatin raadin jäsen oli oikeusneuvosmies.
Vuoden 1978 valtiollistamisen jälkeen vanhanmalliset maistraatit oikeushallintoviranomaisina lakkautettiin vuonna 1993, ja perinteikäs nimi annettiin vuonna 1996 ennen rekisteritoimistoiksi kutsutulle valtion paikallishallintoviranomaiselle.
Nykyisin (2018) Suomessa toimivat Ahvenanmaan valtionviraston lisäksi seuraavat maistraatit ja niiden yksiköt:
Stuart Little 2
Stuart Little 2 on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut lastenelokuva, joka on jatkoa elokuvalle "Stuart Little – pieni suuri hiiri". Elokuvan on ohjannut Rob Minkoff. Vuonna 2006 ilmestyi elokuvasarjan kolmas osa "Stuart Little 3".
Elokuvassa Stuart saa todellisen ystävän, pienen Margalo-linnun. Pian kuitenkin Stuartin äidin sormus ja Margalo katoavat.
L’Anse aux Meadows
L’Anse aux Meadows (, ”Meduusalahti”) on Kanadassa sijaitseva alue, josta on löydetty viikinkien asuinpaikka.
L’Anse aux Meadows sijaitsee Newfoundlandin saaren pohjoiskärjessä, Newfoundland ja Labradorin provinssissa. Norjalainen tutkimusmatkailija Helge Ingstad löysi viikinkikylän jäännökset arkeologivaimonsa Anne Stine Ingstadin kanssa vuonna 1960. Alue on Unescon maailmanperintöluettelossa, johon se valittiin vuonna 1978.
L’Anse aux Meadows on ainoa aidoksi todistettu viikinkien asutus Pohjois-Amerikan mantereella. Alueella tehtiin useiden vuosien ajan arkeologisia kaivauksia, joissa löydettiin asumuksia, työkaluja ja käyttöesineitä, jotka varmistavat asutuksen olevan viikinkien ajalta. Asutus on ajalta noin 500 vuotta ennen Kristoffer Kolumbusta ja sisältää ensimmäiset eurooppalaiset rakennelmat Pohjois-Amerikassa. L’Anse aux Meadowsin uskotaan olevan tutkimusmatkailija Leif Erikinpojan tarunomainen Vinland noin vuodelta 1000. Historioitsijat eivät kuitenkaan ole asiasta yksimielisiä.
Newfoundlandin ilmasto oli asutuksen pystyttämisen aikoihin huomattavasti lämpimämpi kuin nykyään. Saagoissa kerrotaan, että Leif lähti tutkimusmatkalle Grönlannista etsimään maata, josta Bjarni Herjólfsson oli kertonut hänelle. Hän löysi maan, jossa oli paljon viinirypäleitä ja lohia ja jossa ei ollut talvella pakkasta. Leif palasi uudelleen tuodakseen puuta Grönlantiin, jossa ei kasvanut paljon puita.
L’Anse aux Meadowsin asutus koostui ainakin kahdeksasta rakennuksesta, joihin kuului sepänpaja ja lautatarha, joka ylläpiti laivanveistämöä. Saaga kuvailee Thorfinn Karlsefnin johtamaa 135 miehen ja 15 naisen asutusyritystä, jossa käytettiin tukiasemana Leifin leiriä. Neulonta- ja kudontavälineet osoittavat, että alueella todella oli naisia.
Asutusta käytettiin vain kaksi tai kolme vuotta. Kirjallisten lähteiden ja arkeologisten kaivausten perusteella on arveltu, että asutus hylättiin, koska skandinaavien välit alkuperäisasukkaisiin olivat huonot. Syiksi on ehdotettu myös ryhmän keskinäistä riitaa naisista ja yllättäviä sääolosuhteita.
Aijala
Aijala on kylä Kiskossa Salon kaupungissa Varsinais-Suomessa. Kylässä toimii Aijalan–Kaukurin kyläyhdistys ry, ja kylä oli yhdessä naapurikylänsä Kaukurin kanssa Varsinais-Suomen vuoden kylä vuonna 2003.
Aijala on vanha kaivoskylä, jossa oli useita malmilouhoksia. Lyijyä louhittiin Hopeamäessä 1677–1916 ja Aurumsissa 1684–1957, rautaa 1688-1831. Kuparia louhittiin Aijalan kaivoksessa vuosina 1948–1961. Oman malmin ehdyttyä Aijala toimi 1950–70-luvuilla läheisestä Metsämontun louhoksesta tuotetun malmin jalostuspaikkana.
Kavkaz Center
Kavkaz Center on verkkosivusto ja tiedotustoimisto, joka nykyään toimii Kaukasian emiraatin tiedotuskanavana. Sivuston toiminnasta vastaa Suomalais-venäläisen kansalaisfoorumin sihteerinä myös tunnettu helsinkiläinen Mikael Storsjö. Aiemmin sivusto tuki Lontoosta käsin toimivaa Itškerian tšetšeenitasavaltaa, mutta Doku Umarovin julistettua Kaukasian emiraatin, on sivusto säilynyt Umarovin hallinnassa. Emiiri Doku Umarovin lausunnon mukaan Kavkaz Center on emiraatin "valtiollinen verkkosivusto".
Sivusto tuottaa eri uutislähteisiin perustuen tšetšeenitaistelijoiden ja mujahideen-soturien näkökulmasta propagandaa Kaukasian alueen tilanteesta erityisesti Tšetšenian sotaan liittyen. Se käsittelee myös Venäjän, Israelin, Afganistanin, Irakin ja Somalian tapahtumia. Sivusto vastustaa Kremlin valtaan nostamaa Tšetšenian tasavaltaa.
Doku Umarov otti vastuun Moskovan maaliskuun 2010 metropommeista Kavkaz Centerin kautta julkaisemallaan videolla.
Palvelun perusti maaliskuussa 1999 Tšetšenian entinen "tiedotusministeri" Movladi Udugov Groznyissa. Palvelu on sijainnut useissa maissa olevilla palvelimilla, joista Venäjä pyrkii kitkemään sen viranomaisten avulla. Perusteena on esitetty epäily kansainvälisen terrorismin tukemisesta. Julkaisun puolustajat katsovat moniarvoisen uutisvälityksen edellyttävän, että Tšetšenian konfliktin molemmat osapuolet saavat näkemyksensä julkisuuteen. Sivut on poistettu ilmestymisensä jälkeen Liettuassa, Latviassa ja sittemmin myös Ruotsissa.
Liettuassa sivut suljettiin ensimmäistä kertaa syyskuussa 2004 sen jälkeen, kun Kazkaz Center oli julkaissut Šamil Basajevin tiedotteen, missä hän ilmoitti osallisuutensa Beslanin koulukaappaukseen. Tämän jälkeen suomalainen liikemies Mikael Storsjö siirsi sivut omalle palvelimelleen. Myös Suomessa sivut suljettiin suojelupoliisin konsultaation jälkeen, mutta sen jälkeen ne avattiin uudelleen suomalaisella ja ruotsalaisella palvelimella. Perjantaina 5. toukokuuta 2006 Tukholman kansainvälinen syyttäjä Håkan Roswall määräsi palvelinlaitteet takavarikoitavaksi estääkseen sivujen ylläpitämisen Ruotsissa. Laitteet kuuluvat PRQ Web hostingille. Storsjön mukaan syynä operaatiolle on se, että Venäjän Tukholman-suurlähetystö oli tehnyt valituksen poliisille siitä, että sivuilla oli suhtauduttu myönteisesti 13. lokakuuta 2005 tapahtuneeseen Naltšikin hyökkäykseen, missä kuoli 12 poliisia ja saman verran muita henkilöitä. Hyökkääjiä oli noin 150–200.
Noustuaan kapinallisten presidentiksi kesällä 2006 maltillinen Doku Umarov viittasi ensimmäisessä Kavkaz-Centerissa julkaistussa lausunnossaan Aslan Mashadovin ja Boris Jeltsinin 12. toukokuuta 1997 solmimaan sopimukseen. Tämä ei sopinut Udugovin johtamalle jihadistien radikaalisiivelle, vaan hän alkoi sensuroida Umarovin lausuntoja, ja hänen ensimmäinen lausuntonsa poistettiin sivustolta. 12. syyskuuta Umarov sanoi "kansainvälisen oikeuden perusteella meillä on oikeus puolustaa itseämme, ja sen vuoksi taistelemme". Myös tämä lausunto poistettiin Kavkaz-Centerin sivustoilta. Seuraavana päivänä Umarov vaati, että verkkosivu julkaisisi hänen lausuntonsa kokonaisuudessaan tai ei ollenkaan.
Cajamarca
Cajamarca on Cajamarcan alueen pääkaupunki Perun pohjoisella ylänköalueella. Vuoden 2017 västönlaskennassa kaupungissa oli 201 329 asukasta. Kaupungin asukasluku on kasvanut nopeasti, sillä vuoden 2007 väestönlaskennassa asukasluku oli noin 160 000. Kaupunki sijaitsee noin 2 750 metriä merenpinnan yläpuolella. Päiväntasaajan läheisyydestä johtuen Cajamarcan ilmasto on lämmin ja sen maaperä on hedelmällinen. Tämän vuoksi alue tunnetaan juustoista ja muista maitotaloustuotteistaan.
Inkavaltion olemassaolo päättyi Cajamarcassa vuonna 1532 käytyyn Cajamarcan taisteluun, jossa Pizarron joukot vangitsivat keisari Atahualpan. Myöhemmin keisari teloitettiin.
Cajamarca tunnetaan suurista karnevaaleistaan, jotka pidetään helmikuun alussa. Yksi tunnetuista nähtävyyksistä on myös Los Baños de Inca, kuumavesilähteiden ympärille perustettu kylpylä.
Kaupunki sijaitsee noin neljän tunnin automatkan päässä Perun rannikolta ja noin kuuden tunnin matkan päässä rannikon Trujillon ja Chichlayon kaupungeista.
Pendulum (albumi)
Pendulum on joulukuussa 1970 julkaistu Creedence Clearwater Revival -yhtyeen kuudes albumi. Se on sovituksiltaan monipuolisin CCR:n albumeista, sillä kriitikoiden väheksyntään kyllästynyt yhtye halusi tehdä kunnianhimoisemman levyn. "Pendulumilla" käytetään aikaisempia albumeja enemmän puhallin- ja kosketinsoittimia, ja kappaleessa ”Sailor's Lament” on mukana myös naispuolinen taustakuoro. Myös John Fogertyn sanoitukset olivat aiempaa vakavampia.
Albumi on yhtyeen ainoa, joka ei sisällä lainakappaleita. Kappaleista tunnetuimpia ovat erityisesti singlet ”Have You Ever Seen the Rain?” ja ”Hey Tonight” sekä lisäksi ”Pagan Baby” ja ”Molina”. Levy sisältää myös yhtyeen ainoan avantgarde-kokeilun, ”Rude Awakening #2”.
Vuonna 2008 ilmestyneella 40th Anniversary Edition -painoksella on alkuperäisen materiaalin lisäksi kolme bonuskappaletta.
"Pendulum" ei ollut aivan yhtä suuri menestys kuin edellisalbumi "Cosmo's Factory", vaikkakin se nousi listaykköseksi ainakin Australiassa, Ranskassa, Suomessa ja Norjassa sekä top 10:een muun muassa Yhdysvalloissa ja Britanniassa. Suomessa albumi oli myyntitilaston kärjessä vuoden 1971 tammikuussa sekä saman vuoden maaliskuusta toukokuuhun; helmikuussa 1971 sen edelle kiilasi Irwin Goodmanin albumi "St. Pauli ja Reeperbahn". Rytmikitaristi Tom Fogerty jätti yhtyeen pian albumin ilmestymisen jälkeen ja CCR jatkoi triona.A-puoli
B-puoli
Lähde:
Hugh Laurie
James Hugh Calum Laurie (s. 11. kesäkuuta 1959 Oxford, Englanti) on englantilainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja muusikko.
Laurie tuli laajalle yleisölle tunnetuksi aisaparinsa Stephen Fryn kanssa television komediasarjoista, kuten "Musta kyy" ja "Kyllä Jeeves hoitaa". Hän esitti nimiosaa suositussa amerikkalaisessa lääkärisarjassa "House" (2004–2012). Brittiläis-yhdysvaltalaisessa draamasarjassa "Yövahti" Laurie näytteli asekauppias Richard Onslow Roperia.
Laurie on myös palkittu kaksi kertaa Golden Globella parhaasta miespääosasta draamasarjassa, roolistaan tohtori Housena. Vuonna 2016 hän sai parhaan miessivuosan Golden Globe -palkinnon "Yövahti" -sarjasta. Hänelle on myös myönnetty Brittiläisen imperiumin upseerin (OBE) arvo.
Lauriella on kaksi isosiskoa ja yksi isoveli. Hänen äitinsä kuoli Laurien ollessa 29-vuotias. Laurien isä Ran Laurie oli olympiavoittaja soudussa (1948). Myös Laurie harrasti soutua ja osallistui Oxford–Cambridge-soutukilpailuun 1980 Cambridgen joukkueessa. Hän meni naimisiin Jo Greenin kanssa kesäkuussa 1989, ja heillä on kolme lasta.
Laurie on myös kirjailija ja muusikko. Häneltä on ilmestynyt romaani "The Gun Seller" (suom. "Järein asein" Tammi, 2011) ja sille on tulossa jatkoa teos nimeltä "The Paper Soldiers". Huhtikuussa 2011 ilmestyi hänen blues-vaikutteinen esikoisalbuminsa "Let Them Talk".
Laurie sai oman tähden Hollywood Walk of Fame -kävelykadulle lokakuussa 2016.
Goh Chok Tong
Goh Chok Tong (yksinkertaiset merkit: 吴作栋; perinteiset merkit: 吳作棟; Pinyin: Wú Zuòdòng; Hokkien Gô· Chok-tòng; s. 20. toukokuuta 1941) oli Singaporen pääministeri marraskuusta 1990 elokuuhun 2004. Hän on 12. elokuuta 2004 lähtien vanhempi ministeri ja Singaporen keskuspankin johtaja.
Goh Chok Tong on koulutukseltaan taloustieteilijä, hänet valittiin parlamenttiin ensi kertaa 35-vuotiaana 1976 Kansan toimintapuolueen (People's Action Party; PAP) riveistä, joka on hallinnut maata vuodesta 1959 lähtien, ja hän sai seuraavana vuonna ensimmäisen ministerinasemansa. Vuonna 1981 hänet nimitettiin kauppa- ja teollisuusministeriksi ja 1985 varapääministeriksi. Vuonna 1990 hän seurasi Lee Kuan Yewia pääministerinä ja 1992 hän sai puolueen pääsihteerin aseman.
Goh johti puolueensa kolmiin vaaleihin 1991, 1997 ja 2001, jossa se sai 61%, 65% ja 75% äänistä ja 82/83 paikkaa. Presidentiksi valittiin ensimmäisessä suorassa kansanvaalissa 1993 Ong Teng Cheong ja vuonna 1999 ainoana ehdokkaana Sellapan Rama Nathan.
Goh Chok Tong ilmoitti elokuussa 2003 eroavansa kun talous olisi selvinnut vuoden 2003 SARS-epidemiasta ja 12. elokuuta 2004 hän luovutti pääministerin viran Lee Hsien Loongille ja asettui vanhemmaksi ministeriksi Lee Kuan Yewin tilalle, luovutti joulukuussa myös puolueen pääsihteerin aseman nuoremmalle Leelle ja sai 20. elokuuta 2004 keskuspankin johtokunnan puheenjohtajan aseman.
Työhuone
Työhuone on työskentelyyn tarkoitettu huonetila, joka voi olla työpaikan muiden tilojen yhteydessä, yksittäinen tai myös kodin yhteydessä. Työhuone voi olla hyvin erityyppisessä käytössä työn luonteesta riippuen. Taiteilijan työhuonetta kutsutaan usein "ateljeeksi" ja esimerkiksi puusepän työhuonetta "verstaaksi".
Toimistotyön tekemiseen tarkoitetun työhuoneen sisustukseen voi kuulua esimerkiksi seuraavanlaisia välineitä ja huonekaluja:
Vakituiseen työhön käytettävälle työhuoneelle asetetaan määräyksiä "maankäyttö- ja rakennusasetuksessa" ja "työturvallisuuslaissa".
Työhuoneen ei tarvitse täyttää Suomen Rakentamismääräyskokoelmassa asuinhuoneelle asetettuja vaatimuksia kuin soveltuvin osin. Työhuoneen on kuitenkin oltava tarkoituksenmukainen ja turvallinen. Luonnonvalon saanti voidaan järjestää myös välillisesti, toisen tilan kautta. Työhuone voi asemakaavan salliessa sijaita myös maanpinnan alapuolella.
Shawn Christian
Shawn Christian (s. 16. joulukuuta 1965, Grand Rapids, Michigan) on yhdysvaltalainen televisio- ja elokuvanäyttelijä. Valmistuttuaan 1989 yliopistossa hän muutti Chicagoon, jossa aloitti näyttelijäuraansa.
Vuonna 1994 Christian näytteli elokuvassa "As the World Turns". Sen jälkeen hän muutti Los Angelesiin, jossa hän rupesi työskentelemään Hollywoodissa.
Vuonna 2004 Shawn Christian osallistui draamasarjan Summerland kuvauksiin.
Summerlandissa hän näyttelee Johnny Duranttia.
Christian on naimisissa Deborah Quinnin kanssa. Heillä on yksi yhteinen lapsi, heinäkuussa 2000 syntynyt poika Kameron. Christian on myös isäpuoli Quinnin tyttärelle Taylor Colelle, joka näyttelee myös Summerland-sarjassa.
Movladi Udugov
Movladi Udugov on Itškerian tšetšeenitasavallan entinen tiedotusministeri Džohar Dudajevin hallituksessa, nykyisin ”Kaukasian emiraatin tiedotus- ja analyysipalvelun johtaja”.
Häntä epäillään Venäjällä aseellisen kansannousun kieltävän rikoslain 279. pykälän rikkomisesta. Häntä epäillään yhdeksi elo–syyskuussa 1999 tapahtuneen Dagestanin kansannousun pääjärjestäjistä.
Maaliskuussa 1999 Udugov perusti Groznyissä verkkotiedotuspalvelu Kavkaz Centerin, jota Venäjä on yrittänyt saada pois liettualaisilta, latvialaisilta, suomalaisilta ja ruotsalaisilta tietokonepalvelimilta. Poliittisesti Venäjä pitää häntä yhtenä Tšetšenian itsenäisyyden pääideologeista ja hän tuli kuuluisaksi 1994–1996 sodan aikana. Venäjän myöhempi sisäministeri Anatoli Kulikov arvioi Udugovin aikaansaannoksen yhtä suuriksi kuin kaikkien Moskovan propagandistien yhteensä. Toista Tšetšenian sotaa varten Venäjän liittovaltio perusti Rosinformcenterin ensimmäisen sodan tiedotuskokemuksia hyödyntäen.
Udugov kuuluu islamistien radikaalisiipeen ja Kaukasian emiraatin tukijoihin. Hän on sensuroinut Kavkaz Centerista Itškerian presidentti Doku Umarovin maltillisempia lausuntoja, joissa viitattiin Tšetšenian kansalliseen vapaustaisteluun. Kavkaz Centerillä on syytetty Länsi-Euroopassa toimivia Itškerian hallituksen jäseniä osallisuudesta Aslan Mashadovin ja Abdul-Halim Sadulajevin kuolemiin.
Itškerian hallituksen šaria-komitea puolestaan on halunnut syyttää Udugovia hänen osallisuudestaan vuoden 1999 hyökkäykseen Dagenstaniin.
Leivänpaahdin
Leivänpaahdin on leivän paahtamiseen tarkoitettu pienkone. Sillä paahdetaan yleensä paahtoleipäviipaleita, mutta siinä voidaan paahtaa myös muita leipiä ja lisävarusteiden avulla myös esimerkiksi sämpylöitä paahtimen yläpuolella. Varhaisimmat leivänpaahtimet kehitettiin 1800- ja 1900-lukujen taitteessa, mutta paahdin, josta leipä ponnahtaa esiin, kehitettiin 1919.
Leipäviipaleet laitetaan leivänpaahtimeen, jossa viipaleiden molemmilla puolilla on vastuslangat, joiden tarkoituksena on leipien paahtaminen. Leivänpaahtimet toimivat joko aika- tai lämpötilaohjauksessa. Aikaohjattavat paahtimet paahtavat valitun ajan verran. Lämpötilaohjattavissa paahtimissa puolestaan on mittari, joka tarkkailee leipäviipaleen lämpötilaa ja katkaisee paahtamisen valitussa lämpötilassa. Paahtimiin mahtuu tavallisesti kaksi viipaletta, mutta markkinoilla on myös isompia laitteita. Joissakin leivänpaahtimissa on mahdollista paahtaa leivän pintaan erilaisia kuvioita.
Leivänpaahtimen lisävarustuksena voi tulla teline, joka voidaan asettaa paahtimen päälle. Sen avulla voidaan paahtaa esimerkiksi sämpylöitä tai piirakoita. Leivänpaahtimen puhdistamista varten jossakin paahtimissa on irrotettava murukotelo.
Leipiä on paahdettu eri tavoin läpi historian, mutta ensimmäisen sähköisen leivänpaahtimen kehitti vuonna 1893 brittiyritys Crompton and Co. Yhdysvalloissa paahdin keksittiin uudestaan 16 vuotta myöhemmin. Ensimmäiset laitteet lämmittivät leipää vain toiselta puolelta, ja leivän paahtamiseksi molemmilta puolilta se oli käännettävä manuaalisesti. Nykyaikaisen leivänpaahtimen, josta leipä ponnahtaa esiin, kehitti 1919 Charles Strite.
Ensimmäinen paahdin, jossa oli kaksoismetallista valmistettu ajastin, ilmestyi markkinoille 1920-luvun lopussa. Sunbeam Corporation kehitti ajastinta niin, että 1940-luvun lopulla kaksoismetalli kontrolloi lämmitystä leivän lämmön mukaan; aiemmat mallit olivat mitanneet lämmitysvastuksen lämpöä. Mikropiiri kehitettiin Yhdysvalloissa 1950-luvulla. Keksintö muutti myös leivänpaahtimia, sillä jatkossa niiden elektroniikka kehittyi.
Leivänpaahtimien suunnitteluun vaikutti 1970-luvun lopulla lämpöäkestävien muovien kehittäminen. Tämän jälkeen uusia malleja alettiin muotoilla esimerkiksi pyöristetyillä kulmilla, ja leivänpaahtimia alkoi saada myös eri värisinä. Samaan aikaan yleistyivät myös paahtimet, joissa pystyttiin paahtamaan paksumpia tai useampia viipaleita. Paahtimien monipuolisuus on kasvanut tekniikan kehittyessä 2000-luvulla, ja markkinoille on esimerkiksi ilmestynyt laitteita, jotka pystyvät paahtamaan kahta erilaista leipää samaan aikaan.