Mika Alatalo
Mika Antero Alatalo (s. 11. kesäkuuta 1971 Oulu) on suomalainen entinen jääkiekkoilija ja olympiamitalisti. Hän pelasi SM-liigassa yhteensä 681 runkosarjaottelua tehopistein 196+203=399 ja keräten 681 jäähyminuuttia, 86 playoff-ottelua tehopistein 21+20=41 ja keräten 76 jäähyminuuttia sekä kahdeksan liigakarsintaottelua tehden yhden syöttöpisteen ja keräten neljä jäähyminuuttia. Alatalo pelasi urallaan myös 152 NHL:n runkosarja ja viisi playoff-ottelua Phoenix Coyotesissa tehopistein 17+29=46. Jäähyminuutteja kertyi 60. Hän pelasi kotimaansa ja Pohjois-Amerikan lisäksi myös Ruotsissa, Sveitsissä, Tanskassa ja Italiassa. Alatalon vahvuuksiin kuului voima, työteliäisyys, tasaisuus, suoritusvarmuus ja johtajuus. Hän toimi Turun Palloseuran kapteenina vuosina 2001–2003 ja 2004–2007.
Alatalo oli Oulun Kärppien kasvatti. Hän siirtyi KooKoohon kaudeksi 1988–1989, jolloin vain 17-vuotias Alatalo pelasi SM-liigassa 34 runkosarjaottelua tehoin 8+6=14. Kauden 1989–1990 päätteeksi KooKoo putosi I-divisioonaan, mutta Alatalo jatkoi kuitenkin liigauraansa kaudella 1990–1991 Rauman Lukossa. Winnipeg Jets varasi hänet 203. pelaajana .
Toinen Lukko-kausi 1991–1992 oli Alatalon läpimurto SM-liigassa; hän oli tehoilla 20+17=37 joukkueen paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Kaudella 1992–1993 Alatalo oli Kimmo Rintasen kanssa tehoilla 16+19=35 Lukon toiseksi paras pistemies Pekka Peltolan jälkeen. Kaudella 1993–1994 hän puolestaan jakoi tehoilla 19+15=34 Lukon sisäisen maalipörssin voiton Tero Arkiomaan kanssa ja sijoittui sisäisessä pistepörssissä kolmanneksi. Alatalo valittiin SM-liigan syyskuun 1993 parhaaksi pelaajaksi. Hän sai kaikkien aikojen ensimmäisenä pelaajana "Jääkiekkolehden" ja SM-liigan valitseman kuukauden pelaaja -valinnan. Alatalo valittiin kauden päätteeksi tähdistökentälliseen ja voitti SM-pronssia.
Kaudeksi 1994–1995 Alatalo siirtyi Turun Palloseuraan. Hän sijoittui 23 osumallaan SM-liigan maalipörssissä kolmanneksi Lukon Pasi Saarelan ja joukkuetoverinsa Raimo Summasen kanssa. Alatalo oli Summasen kanssa myös TPS:n toiseksi paras maalintekijä Saku Koivun jälkeen. Hän voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden. Alatalo oli TPS:n toiseksi paras maalintekijä myös 19 osumallaan Kimmo Rintasen kanssa kaudella 1995–1996, joka päättyi SM-hopeaan. Vuodet 1996–1998 hän pelasi Elitserien-joukkue Luleå HF:ssä. Alatalo oli kaudella 1996–1997 joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Stefan Nilssonin jälkeen tehoilla 19+18=37. Hän voitti Elitserien-hopeaa keväällä 1997. Alatalo oli Luleån paras maalintekijä myös kaudella 1997–1998 14 osumallaan. Hän oli 24 tehopisteellään joukkueen kolmanneksi paras pistemies.
Alatalo palasi kaudeksi 1998–1999 TPS:ään, jonka kolmanneksi paras pistemies hän oli Marko Kiprusoffin kanssa tehoilla 14+23=37. Alatalo oli kevään 1999 pudotuspeleissä kuudella osumallaan joukkueen paras maalintekijä Tony Virran kanssa. Hän teki neljännessä finaaliottelussa TPS:n Suomenmestaruuden ratkaisseen 1–0-osuman vieraissa Helsingin IFK:ta vastaan. Alatalon visiitti Turussa jäi kuitenkin vain yhden kauden mittaiseksi, kun hän siirtyi kaudeksi 1999–2000 NHL-joukkue Phoenix Coyotesiin, joka oli Alatalon varanneen Winnipeg Jetsin uusi nimi joukkueen muutettua vuonna 1996 Arizonan Glendaleen. Hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan suurimmaksi osaksi samassa ketjussa maanmiehensä Juha Ylösen sekä Shane Doanin kanssa ja teki kauden kaikissa 82 runkosarjaottelussa tehot 10+17=27. Alatalo teki NHL-debyyttinsä näin ollen runkosarjan avauskierroksella 2. lokakuuta 1999 vieraissa St. Louis Bluesia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 9.33 minuuttia ja Alatalo keräsi teholukeman +1. NHL-uransa avausmaalin hän teki kahdeksannessa ottelussaan 22. lokakuuta 1999 vieraissa Los Angeles Kingsia vastaan. Toisella kaudellaan 2000–2001 Alatalo jäi pienempään rooliin ja teki 70 runkosarjaottelussa 19 pistettä.
Toukokuussa 2001 Alatalo solmi TPS:n kanssa kolmivuotisen sopimuksen. Hänestä tuli joukkueen kapteeni kaudella 2001–2002, jolloin Alatalo teki myös SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 20+22=42, joilla hän voitti TPS:n sisäisen pistepörssin. Alatalo jakoi kevään 2003 pudotuspeleissä kolmella osumallaan joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Niko Mikkolan kanssa. Hän toimi SM-liigauransa loppuun asti TPS:n kapteenina, paitsi kaudella 2003–2004, jolloin SM-hopeaa voittaneen joukkueen kapteenina toimi Mikko Eloranta. Alatalon alkukausi meni kuitenkin pilalle pahan polvivamman takia. Hän ei myöskään toiminut TPS:n kapteenina kauden 2006–2007 lopulla, kun selkävaivoista kärsineen Alatalon paikalle joukkueen kapteeniksi nousi kanadalainen Kent McDonell. Helmikuussa 2004 hän teki kolmivuotisen jatkosopimuksen TPS:n kanssa. Myös kauden 2005–2006 alku viivästyi Alatalolla polvivamman takia. Alatalo edusti TPS:ää myös Spengler Cupissa vuonna 2002, jolloin hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen.
Sopimuksensa päätyttyä Alatalo siirtyi kaudeksi 2007–2008 Sveitsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle National League B:n HC Thurgaun riveihin. Hän oli tehoilla 17+28=45 joukkueen toiseksi paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä Marco Truttmannin jälkeen. Lokakuussa 2008 Alatalo siirtyi pitkäaikaisen joukkuetoverinsa Kai Nurmisen kanssa Tanskan AL-Bank Ligaenissa pelanneeseen Herlev Hornetsiin, mutta he jättivät joukkueen yhtäaikaa joulukuussa. Tammikuussa 2009 Alatalo siirtyi loppukaudeksi 2008–2009 Italian Serie A:n HC Pustertal-Val Pusteriaan, jossa hän lopetti pelaajauransa.
Alatalo edusti Suomea Lillehammerin olympiakisoissa 1994 voittaen pronssia. Hän voitti myös MM-hopeaa vuosina 1994 ja 1998 sekä pelasi myös vuoden 1993 turnauksessa.
Alatalo pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 1989, 1990 ja 1991 sekä alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 1989, jolloin hän voitti pronssia.
Alatalo valmensi kaudella 2009–2010 TPS:n C-nuoria ja kauden 2010–2011 hän aloitti joukkueen B-nuorten apuvalmentajana, kunnes lokakuun 2010 lopulla Alatalo pestattiin loppukaudeksi TPS:n SM-liigajoukkueen kakkosvalmentajaksi Riku-Petteri Lehtoselle.