hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kazuo Kimura
Kazuo Kimura (s. 28. kesäkuuta 1909) oli japanilainen korkeushyppääjä.
Kimura sijoittui olympialaisten korkeushypyssä kahdesti kuudenneksi: Amsterdamissa 1928 hänen tuloksensa oli 188 cm ja Los Angelesissa 1932 tulos oli 194 cm. Jälkimmäisellä kerralla hän hävisi kaikille mitalisteille vain kolme senttimetriä.
Aida dos Santos
Aida Menezes dos Santos (s. 1. maaliskuuta 1937 Rio de Janeiro) oli brasilialainen korkeushyppääjä.
Dos Santos sijoittui naisten korkeushypyssä neljänneksi Tokion 1964 olympialaisissa. Hänen tuloksensa oli 174 cm ja hän hävisi pronssimitalisti Taisija Tšentšikille neljä senttimetriä. Dos Santos voitti Etelä-Amerikan mestaruuden vuonna 1961 tuloksella 160 cm.
Lappset
Lappset Group Oy on suomalainen leikkipaikkavälinevalmistaja. Lappsetin tuotevalikoimaan kuuluu leikkipaikkavälineiden lisäksi myös urheilupaikkavälineitä sekä pihojen, puistojen, ja katujen kalusteita.
Yrityksen perusti vuonna 1970 Antero Ikäheimo. Hänen tyttärensä Johanna Ikäheimo toimii nyt Lappsetin hallituksen puheenjohtajana. Hänet valittiin Vuoden liikenaiseksi 2007 ja Vuoden liikemieheksi 2012.
Lappsetin päätoimipiste on Rovaniemi. Yhtiön nimi on yhdistelmä sanoista "Lappi" ja "lapset".
Termi (filosofia)
Termi (< ) on filosofinen logiikan alan termi, jolla tarkoitetaan usein käsitettä. Sitä voidaan käyttää esimerkiksi silloin, kun halutaan välttyä sanaan ”käsite” liittyviltä kognitiivisilta tai kielifilosofilta vivahteilta.
Aristoteelisessa logiikassa termejä ovat arvostelman subjekti (se josta väitetään) ja predikaatti (se mitä väitetään). Arvostelma on kahden termin eli subjektin ja predikaatin yhdistelmä, joka kuvaa, että jokin on tai ei ole ominaista jollekin. Syllogismissa on sen kahdessa premississä yhteensä kolme termiä: yksi kummassakin premississä esiintyvä välitermi, sekä kaksi ääritermiä.
Termi voi tarkoittaa myös yleisemmin jotain ilmausta. "Teoreettinen termi" tarkoittaa sellaista ilmausta, jolle jossakin teoriassa määritellään täsmällinen merkitys.
Fidžinluri
Fidžinluri ("Phigys solitarius") on kaijoihin kuuluvan sukunsa ainoa edustaja, ja se elää vain Fidžin saaristossa eteläisellä Tyynellämerellä.
Fidžinlurin pituus on noin 20 cm ja paino 75–85 g. Sen höyhenpuvun yleisväri on punainen. Päälaki ja otsa ovat violetit, samoin mahan takaosa ja alaperä. Niskassa on suuri vihreä laikku. Siivet, selkä ja pyrstö ovat vihreät, ja myös siipien sekä pyrstön alapeitinhöyhenet ovat vihreitä. Nokka on oranssi, iiris punainen ja koivet vaaleanpunertavan oranssit. Sukupuolet ovat lähes samanvärisiä, mutta koiraan päälaen violetti on hieman kirkkaampaa. Nuoren linnun nokka on ruskehtava, iiris tummanruskea ja koivet vaaleanharmaat.
Ensimmäisenä fidžinlurin kuvaili saksalainen Suckow vuonna 1800. Britti George Robert Gray sijoitti lajin omaan sukuun "Phigys".
Fidžinluri elää vain Fidžin suurimmilla saarilla. Lajin elinympäristön laajuus on 20 000–50 000 neliökilometriä. Lajin populaation koko on 10 000–100 000 yksilöä. Fidžinluria pidetään joskus myös vankeudessa häkkilintuna.
Fidžinlurit asuvat alavien maiden tuoreissa metsissä ja vuorten alarinteillä, myös palmumetsiköissä ja puutarhoissa. Ne esiintyvät yleensä pienissä parvissa tai pareittain, toisinaan jopa 50 yksilön parvia on havaittu. Laji on äänekäs ja huomiota herättävä, ja sitä tavataan yleisesti myös taajamissa.
Pesintä tapahtuu syksyllä elokuusta alkaen. Pesä sijaitsee puun tai korkean kannon kolossa tai onkalossa. Naaras munii yhden tai kaksi munaa. Muna on kooltaan 25,5×20 mm. Haudonta kestää noin 30 päivää ja poikaset jättävät pesän noin yhdeksän viikon ikäisinä.
Fidžinlurit syövät siitepölyä, mettä, kukkia ja pehmeitä hedelmiä. Erityisen persoja ne ovat kookospalmun, afrikantulppaanipuun ja erään korallipuun ("Erythrina indica") kukinnoille.
Syrakusan maakunta
Syrakusan maakunta (, ) on Sisilian saarella sijaitseva Italian maakunta. Se rajoittuu idässä ja etelässä Joonianmereen, pohjoisessa ja luoteessa Catanian metropolikaupunkiin sekä lännessä Ragusan maakuntaan.
Syrakusan maakunnan pinta-ala on 2 124 km ja asukasluku runsaat 400 000. Maakunta muodostuu 21 kunnasta, pääkaupunki on Syrakusa.
Edmund Spenser
Edmund Spenser (1552 tai 1553 – 13. tammikuuta 1599 Lontoo, Englanti) oli englantilainen runoilija. Hän oli merkittävä renessanssilyriikan ja sonettirunouden edustaja.
Spenser opiskeli lontoolaisessa Merchant Taylors' School -koulussa ja Pembroke Collegessa Cambridgessa. Vuodesta 1854 hän asui Irlannissa virkamiehenä ja tilanomistajana. Spenserin pääteos on "The Faerie Queene", jonka julkaisemiseen häntä innosti Walter Raleigh. Teoksessa hän käyttää kehittämäänsä Spenser-säkeistöä, jota hänen jälkeensä ovat käyttäneet muun muassa lordi Byron, John Keats ja Shelley.
Roberto Frinolli
Roberto Frinolli (s. 13. marraskuuta 1940) on entinen italialainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli 400 metrin aitajuoksu.
Frinolli sijoittui Tokion 1964 olympialaisten 400 metrin aitajuoksussa kuudenneksi ajalla 50,7 s. Hänen maanmiehensä Salvatore Morale juoksi 0,6 sekuntia nopeammin ja sai pronssia. Budapestin EM-kilpailuissa 1966 Frinolli voitti 400 metrin aitajuoksussa kultaa ajalla 49,8 s. Hän osallistui myös 4 × 400 metrin viestijuoksuun, jossa Italian joukkue sijoittui kuudenneksi ajalla 3.06,5. Melbournen 1968 olympialaisissa hän oli aitajuoksun loppukilpailussa ainoa italialainen ja jäi viimeiseksi eli kahdeksanneksi ajalla 50,1 s.
Armando Filiput
Armando Filiput (19. joulukuuta 1923 – 30. maaliskuuta 1982) oli italialainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli 400 metrin aitajuoksu.
Filiput voitti Brysselin EM-kilpailuissa 1950 kultaa 400 metrin aitajuoksussa ajalla 51,9 s. Lisäksi hän saavutti hopeaa 4 × 400 metrin viestijuoksussa, jossa Italian joukkueen loppuaika oli 3.11,0. Helsingin 1952 olympialaisten aitajuoksussa hän sijoittui loppukilpailun viimeiseksi eli kuudenneksi ajalla 54,4 s.
Kopaali
Kopaali on eräs kasvien ja puiden tuottama hartsierite (puupihka), jota usein saadaan "Copaifera"-suvun kasveista. Termillä tarkoitetaan yleensä aromaattisten puuhartsien ryhmää, jota Väli-Amerikan alkuperäiskulttuurit käyttivät rituaaleissa poltettuna suitsukkeena, mutta myös muissa tarkoituksissa. 1800-luvulla se oli Itä-Afrikassa yleinen vientituote.
Yleisemmin sana kopaali voi kuvailla hartsin kaltaisia ainesosia polymeroinnin ja kovettumisen välitilassa kovempien "Gummi"-hartsien ja meripihkan yhteydessä. Sana kopaali tulee Keski-Amerikan nahuatl-kielen sanasta "copalli". Maya-kulttuurin ihmiset ja mayojen aikalaiset tunsivat sen useissa mayojen kielissä sanana "pom" tai jokin samantapainen muunnos siitä, vaikkakin itse sanan on todistettu olevan mayojen lainasana aiemmista mixe-zoque -kielistä.
Kopaali sekoitetaan joskus virheellisesti meripihkaan, tai sitä käytetään meripihkan halvempana korvikkeena jalokivissä.
Meksikon ja Väli-Amerikan alkuperäisasukkaat käyttävät kopaalia joskus vieläkin seremonioissa ja rituaaleissa. Sitä on saatavana eri muodoissa. Kova, meripihkan kaltainen kellertävä versio on halvempaa. Valkoinen kopaali, kova, maitomainen ja tahmea ainesosa on kallimpi versio samasta hartsista.
Kopaaleja ja muita hartseja, kuten dammaria ja mastiksipihkaa käytettiin yleisesti erityisesti taidemaalauksessa sekä maalien ja lakkojen ainesosana, ennen kuin synteettinen alkydihartsi korvasi ne 1900-luvun alussa teollisen maalinvalmistuksen yleistyessä. Niitä käytetään vieläkin taidemaalauksessa ja entisöintityössä.
Kopaali ja meripihka eroavat pehmeämmistä dammarista ja mastiksista lähinnä siinä, että ne ovat peräisin usein jo sukupuuttoon kuolleesta kasvillisuudesta, jota löydetään usein vain maaperästä. Dammaria ja mastiksia taas saadaan vielä elossa olevista kasveista. Hartsin kovuudet vaihtelevat tavallisesti löytöpaikan mukaan. Afrikasta peräisin olevia kopaaleja on pidetty meripihkan jälkeen kovimpina kopaaleina.
Lakan valmistuksessa käytettiin ennen usein meripihkaa ja muita kovempia, usein Afrikasta peräisin olevia "gummi"-hartseja. Tosin nykyisin helpoimmin saatava kopaali on Aasiasta tuotava manilla-kopaali sekä Madagaskarilta saatava kovempi kopaali. Lakan valmistustyössä oli välttämätöntä saada aikaan korkea – kopaalilajikkeesta riippuen +250–450 celcius-asteen – lämpötila, että hartsi saatiin pysyvästi sekoittumaan pellavaöljyyn. Lopuksi lakan jäähdyttyä siihen voitiin lisätä vielä liuotinta ja kuivikeainetta, ja se suodatettiin. Valmistettaessa lakkaa kiinanpuuöljystä – joka myös oli yleistä varsinkin Aasiassa, käytetään erilaisia valmistusmenetelmiä kiinanpuuöljyn erilaisten ominaisuuksien vuoksi.
Lakkamaali valmistettiin aiemmin yksinkertaisimmillaan sekoittamalla valmistettuun lakkaan sävytettyä öljymaalia tai hiertämällä siihen suoraan väripigmenttiä.
Georg Adolf Suckow
Georg Adolf Suckow (28. tammikuuta 1751 Jena – 13. maaliskuuta 1813 Heidelberg) oli saksalainen lääkäri, kemisti, mineralogi, kaivosinsinööri ja luonnontieteilijä.
Suckow toimi lääketieteen, kemian ja luonnonhistorian professorina Heidelbergin yliopistossa. Hän kirjoitti useita teoksia eri tieteenaloilta. Vuodesta 1808 alkaen hän oli Baijerin tiedeakatemian jäsen. Hänen puolisonsa oli Regina Elisabetha Meißner, ja heillä oli kaksi poikaa, joista Friedrich Wilhelm Ludwig Suckow oli myös luonnontieteilijä.
Suckow kuvaili ja nimesi linnuista fidžinlurin ("Phigys solitarius").
Jukka Viitasaari
Jukka Viitasaari (s. 1961) on tamperelainen puhallinmusiikin säveltäjä, kustantaja, kriitikko, kitaristi ja tuubansoittaja.
http://www.finnbandshop.com/advanced_search_result.php?search_in_description=1&keywords=Jukka+Viitasaari&osCsid=tlmlppjff73fjvjn85lko0i2a4&extra_value_id1=&x=4&y=5
Anne Parillaud
Anne Parillaud (s. 6. toukokuuta 1960 Pariisi, Ranska) on ranskalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista "Tyttö nimeltä Nikita" (1990), "Sydämen polut" (1993) ja "Totuuden rajat" (2004).Anne Parillaud on ollut kaksi kertaa naimisissa, ensin vuosina 1986–1991 ohjaaja Luc Bessonin ja myöhemmin vuosina 2005–2010 muusikko Jean-Michel Jarren kanssa. Parillaud on myös edellisten välissä seurustellut elokuvatuottaja Mark Allanin kanssa. Hänellä on kolme lasta, tytär Juliette Luc Bessonin sekä kaksi poikaa Lou ja Theo Mark Allanin kanssa. Hänellä on myös ollut suhde 80-luvulla näyttelijä Alain Delonin kanssa.
Predikaatti (logiikka)
Predikaatti (< , kuuluttaa, väittää) tarkoittaa logiikassa jotain, mitä voidaan sanoa jonkinlaisena määreenä jostakin. Usein predikaatti tarkoittaa näin samaa kuin ominaisuus. Predikaattilogiikassa predikaatti voi olla joko entiteetin ominaisuus tai entiteettien välinen suhde.
Aristoteelisessa logiikassa jokaisessa arvostelmassa on aina kaksi termiä, subjekti ja predikaatti. Tällaisessa arvostelmassa subjektista väitetään jokin predikaatti. Esimerkiksi lauseessa ”Sokrates on ihminen” predikaatti ”on ihminen” väitetään subjektista ”Sokrates”.
"Predikointi" tarkoittaa sen väittämistä, että jokin predikaatti kuuluu jollekin subjektille. Esimerkiksi lauseessa ”Sokrates on ihminen” ihmisyys siis predikoidaan Sokrateelle.
Joskus on epäkäytännöllistä tai mahdotonta määritellä joukko kuvaamalla kaikki sen jäsenet. Toinen mahdollinen tapa määritellä joukko on määritellä jokin ominaisuus, joka on yhteinen kaikille joukon jäsenille.
Merkintä "P(x)" tarkoittaa väittämää "P" koskien muuttujaa "x". Joukko, jonka "P(x)" määrää, merkitään {"x" | "P(x)"}. Joukko on kokoelma niitä olioita, joille väittämä "P" on mielekäs ja tosi.
Esimerkiksi {x | x on lukua neljä pienempi positiivinen kokonaisluku} on joukko {1, 2, 3}.
Tällöin joukon {x | "P(x)"} jäsen on olio "t", josta väittämä "P(t)" on totta. Väittämää "P(x)" kutsutaan predikaatiksi. Väittämää "P(x)" kutsutaan myös "propositionaaliseksi funktioksi", koska jokainen "x":n valinta tuottaa proposition eli väitelauseen "P(x)", joka on joko tosi tai epätosi. Esimerkiksi lause ”Sokrates on ihminen” on propositio, kun taas ”"x" on ihminen” on propositionaalinen funktio.
Ikiyö
Ikiyö on vuonna 2003 ilmestynyt Ilkka Remeksen seitsemäs aikuisten romaani. Sen päähenkilönä on suomalainen TERA:n agentti Antti Korpi. Kirjassa esiintyy sivuroolissa myös Antti Korven poika Aaro, joka aloitti oman nuortenkirjasarjansa samana vuonna ilmestyneellä "Piraatit"-teoksella. Ikiyö oli 135 200 kappaleen myynnillä Suomen myydyin kirja vuonna 2003.
Haminassa tapahtuu arvonkuljetusauton ryöstö, jossa varastetaan ydinlataus. Varastajat ovat Noora Uusitalo sekä Ralf Denk. Heidän peräänsä laivalle lähetetään Antti Korpi, joka on matkalla Suomesta Saksaan poikansa kanssa. Heidät kuitenkin köytetään ja aktivisti-varkaat antavat heille muistinmenetysseerumia, joka lisää TERA:n mielenkiintoa.
Denk tartuttaa paaviin ebolavirusta, joka tappaa tämän myöhemmin. Sen jälkeen hän lähtee Nooran kanssa Kongoon, jossa aikoo räjäyttää ydinlatauksen ja sen mukana ihmisen lisääntymisen estävää ehkäisyvirusta. Antti lähtee heidän peräänsä ja saakin heidät kiinni ennen räjäytystä.
Samoanlurikki
Samoanlurikki ("Vini australis") on polynesialainen kaijalaji.
Samoanlurikin pituus on noin 19 cm ja paino 47–52 g. Sen höyhenpuvun yleisväri on vihreä. Päälaki on hohtavan sininen ja naama, kurkku ja maha punaiset. Nokka on oranssi, iiris keltainen ja koivet oranssit. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuoren linnun nokka on ruskehtava, oranssikärkinen, iiris on ruskea ja koivet oranssinruskeat.
Samoanlurikki elää Samoalla ja Tongalla sekä lähistöllä olevilla Keski-Polynesian saarilla ja Fidžillä Laun saaristossa. Lajin elinympäristön laajuus on 20 000–50 000 neliökilometriä ja lajin populaation koko on 50 000–100 000 yksilöä. Parvet vaeltelevat kukkivia puita etsien saaresta toiseen. Laji on yleinen, mutta sen kanta on taantumassa rottien takia. Samoanlurikkia pidetään harvoin vankeudessa häkkilintuna.
Samoanlurikit asuvat tuoreissa metsissä, myös palmumetsiköissä, puutarhoissa ja asutuksen piirissä. Ne esiintyvät yleensä pienissä parvissa tai pareittain.
Pesintä tunnetaan puutteellisesti. Pesä sijaitsee puun tai korkean kannon kolossa tai onkalossa. Naaras munii yhden tai kaksi munaa. Muna on kooltaan 27,1*24,2 mm.
Samoanlurikit syövät siitepölyä, mettä, kukkia ja pehmeitä hedelmiä. Erityisen persoja ne ovat kookospalmun kukinnoille.
Ragusan maakunta
Ragusan maakunta (, ) on Sisiliassa sijaitseva Italian maakunta.
Ragusan maakunta rajoittuu etelässä ja lännessä Välimereen, idässä Syrakusan maakuntaan, pohjoisessa Catanian maakuntaan ja luoteessa Caltanissettan maakuntaan.
Ragusan maakunnan pinta-ala on 1 624 km ja asukasluku noin 320 000. Maakunta muodostuu 12 kunnasta, pääkaupunki on Ragusa. Muita yli 50 000 asukkaan kaupunkeja ovat Vittoria ja Modica.
Ragusan maakunnalla on rantaviivaa viitisenkymmentä kilometriä. Rannikolla on kalastajakyliä. Ragusan alue on pääasiassa turmeltumatonta, sillä 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa suuri joukko ihmisiä muutti sieltä muualle Italiaan ja ulkomaille. Viimeisen 20 vuoden aikana tilanne on muuttunut matkailun lisäännyttyä, mutta edelleen maakunnassa on useita alueita, jotka ovat säilyneet koskemattomina viimeiset 200 vuotta.
Ragusan maakunta on tunnettu hienoista kirkoistaan ja Ragusan kaupungissa on nähtävillä useita barokkityylisiä rakennuksia.
Särö (kitara)
Kitaransoiton yhteydessä säröllä tarkoitetaan usein kitaraefektiä, jolla alkuperäinen puhdas signaali tarkoituksellisesti säröytetään rikkomalla signaalin aaltomuoto. Tämä lisää signaaliin uusia taajuuskomponentteja. Säröefektiä tuottavaa efektipedaalia kutsutaan usein äänensärkijäksi.
Alkujaan säröefekti keksittiin 1950-luvulla, kun kitaravahvistinta soitettiin niin kovaa, että vahvistin ei pystynyt tuottamaan ääntä puhtaasti, vaan ääni säröytyi. Lisäksi saatettiin käyttää rikkinäistä tai puhkottua kaiutinelementtiä, jolloin ääni säröytyi lisää. Säröstä tuli pian kitaristien keskuudessa niin suosittu efekti, että sitä varten kehitettiin oma pedaalinsa, jolla yliohjattiin jo vahvistimelle menevää signaalia. Myöhemmin on kehitelty erilaisia säröefektejä, joilla saadaan synnytettyä haluttu säröytynyt ääni myös hiljaisemmilla voimakkuuksilla.
Säröt voidaan jakaa toimintaperiaatteiltaan kahteen ryhmään ns. yliohjaaviin sekä "Fuzz"-tyylisiin. Nykyään nämä eri säröjen määritteet ovat hämärtyneet ja ne ovat lähinnä vain nimiä, joilla erilaisia säröefektejä kuvaillaan. Joskus puhutaan myös esivahvistin- tai gain -säröstä. Mahdollinen vahvistimen gain-säätö nostaa etuvahvistimen signaalia niin, että se säröytyy ennen päätevahvistinta.
Overdrive-tyyppisen särön vaikutuksesta sisäänmenevä signaali vahvistuu, minkä seurauksena ääniaallon huiput ja pohjat yliohjautuvat ja tämän seurauksena ääni säröytyy. Overdrive leikkaa huippuja loivemmiksi, mikä on merkittävin ero overdriven ja distortionin välillä.
Putkivahvistimessa yliohjaus "kompressoi" (painaa kasaan) signaalin aallonhuiput niin, että tuloksena on pyöreäkulmainen kanttiaalto Tämän tyylinen särö on mieto, lämmin ja pehmeä ja sitä käytetään paljon esimerkiksi blues-, country- ja kevyemmässä rock-musiikissa. Putkivahvistimen yliohjaamisella on mahdollista saada myös ujeltava, itkua muistuttava ääni. Putkivahvistimen yliohjaamisessa äänisignaalin spektrissä Fourier-sarjan mukaiset "parilliset" monikerrat korostuvat, ja tuloksena on miellyttävä särö. Jotkin kitaramikrofonit on suunniteltu tuottamaan vahva signaali helpottamaan tämän särön tuottamista.
Distortion-särö vahvistaa sisäänmenevää signaalia, ja ääni säröytyy ääniaaltojen huippujen ja pohjien yliohjautumisen seurauksena. Distortion-efekti leikkaa yliohjautuvan ääniaallon huiput pois terävästi, mikä on suurin ero overdriven ja distortionin välillä. Tämä muokkaaminen saa aikaan moottorisahan ääntä muistuttavan karkean äänen. Tämän tyylisiä erittäin voimakkaita säröjä käytetään paljon raskaammassa musiikissa kuten heavy metalissa, punkissa ja hard rockissa.
Fuzzin kaltainen särö syntyy luonnostaan transistorivahvistimen yliohjaamisessa: transistorivahvistin korostaa Fourier-sarjan "parittomia" monikertoja, jolloin ääni muistuttaa moottorisahaa. Transistorivahvistin ei kompressoi signaalia yhtä pehmeästi kuin putkivahvistin vaan seuraa signaalin aaltomuotoa leikkausrajalle saakka ja sitten leikkaa amplitudihuiput jyrkästi kokonaan pois. Tuloksena on teräväkulmainen aaltomuoto, joka huipuistaan muistuttaa kanttiaaltoa.
Afroseminolinen kreoli
Afroseminolinen kreoli on englannin kieleen perustuva kreolikieli. Sitä puhuvat mustat seminolit, jotka ovat mustien orjien ja seminoli-intiaanien jälkeläisiä. Suurin osa heistä asuu seminolien reservaatissa Oklahomassa, mutta muutamia asuu myös Texasin pohjoisosissa. Kieltä puhuu noin kaksisataa henkilöä, ja se on laajasti häviämässä, koska kielen puhujat siirtyvät puhumaan englantia. Kieli on sukua gullahin kreolikielelle.
Iso Madesjärvi
Iso Madesjärvi on rehevöitynyt ja vesikasvien valtaama järvi Kurikan ja Parkanon rajalla. Pinta-alaa järvellä on 1,39324 neliökilometriä, ja se on Kyrönjoen valuma-alueen yhdeksänneksi suurin järvi. Järven pinnankorkeus on 144,9 metriä ja rantaviivaa on viisi kilometriä. Iso Madesjärvi laskee vetensä luomaa pitkin Vähään Madesjärveen, joka sijaitsee Isolta Madesjärveltä koilliseen.
Ison Madesjärven rannalla sijaitsee kunnan uimaranta sekä vene. Järven koillisrannalla kohoaa Jalasjärven korkein huippu, 193-metrinen Klopero tai Kloperovuori.
Punainen metsä
Punainen metsä (, ) on noin neljän neliökilometrin laajuinen metsäalue lähellä Tšernobylin ydinvoimalaa. Vuonna 1986 sattuneen Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuuden laskeuma osui vahvimmin juuri tähän alueeseen, jolloin siellä kasvanut mäntymetsä kuoli pystyyn ja kellastui, eli toisin sanoen metsä muuttui punaiseksi. Saastunut puusto raivattiin ja osittain haudattiin maahan. Nykyään uusi luonto kukoistaa alueella, vaikka se on edelleen yksi Tšernobylin saastuneimmista alueista.
Chinese Democracy (kappale)
"Chinese Democracy" on hard rock -yhtye Guns N’ Rosesin kappale yhtyeen kuudennelta studioalbumilta "Chinese Democracylta". Kappale julkaistiin yhtyeen 21. radiosinglenä 22. lokakuuta 2008, ja viikkoa myöhemmin se ilmestyi bändin My Spaceen kuunneltavaksi ilmaiseksi. Kappale julkaistiin iTunesissa 9. marraskuuta 2008. Kappaleen kirjoittivat Axl Rose, Josh Freese ja Tommy Stinson, ja sen sanoitti Axl Rose.
Ennen kappaleen julkaisemista singlenä "Chinese Democracyä" on soitettu livenä Guns N' Rosesin Chinese Democracy World Tour -kiertueella vuosina 2001, 2002, 2006, 2007, 2009 ja 2010.
Axl Rose esitteli kappaleen ensimmäisen live-esiintymisen Nevadassa, Las Vegasissa näin 1. tammikuuta 2001. Kappaletta inspiroi Martin Scorsese elokuva "Kundun", joka perustui 14. dalai-laman elämään.
Kappale sai hyvän vastaanoton kriitikoilta. "Spin Magazinen" arvostelussa kehuttiin kappaleen "paksua, jäntevää, 4-sointuista riffiä ja Axl [Rosen] banshee-ulvontaa. Myös entinen Guns N' Rosesin kitaristi Slash sanoi, että "kappale kuulosti coolilta" ja "on hyvä kuulla [Axl Rosen] ääntä taas". Faneille kappale oli levyltä vanhan bändin materiaalia eniten muistuttava, ja siitä syystäkin sitä on ylistetty yhdeksi bändin parhaita hard rock-kappaleita.
Karl Keiri
Karl Leonard Geijer myöh. Keiri () oli suomalainen jääkärivänrikki. Hänen vanhempansa olivat veturinkuljettaja Karl August Geijer ja Anna Liisa Rajamäki.
Geijer kävi kansakoulun ja liikeapulaiskurssin vuosina 1913–1914 sekä Vaasan aseseppäkurssin vuonna 1918.
Geijer työskenteli kauppa-apulaisena ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 27. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, josta hänet siirrettiin Altonan työosastoon 16. joulukuuta 1916 ja laskettiin 4. elokuuta 1917 siviilitöihin Saksaan.
Geijer palasi takaisin Suomeen 14. maaliskuuta 1918 ja astui Suomen Valkoiseen armeijaan aliupseeriksi ylennettynä. Suomen sisällissotaan hänet liitettiin aluksi 1. Jääkärirykmentin esikuntaan, mistä hänet siirrettiin 21. huhtikuuta 1918 joukkueenjohtajaksi rykmentin 2. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan, minkä mukana hän osallistui taisteluihin Lempäälässä ja Kämärän asemalla Viipurissa.
Geijer palveli sisällissodan jälkeen edelleen 1. Jääkärirykmentissä, mistä hänet siirrettiin 8. kesäkuuta 1918 alkaen Jääkärirykmentti 5:een, joka tunnettiin myöhemmin nimellä Kuopion jalkaväkirykmentti 4 ja Tampereen rykmentti. Geijer palveli rykmentin 5. komppaniassa. Armeijasta Geijer erosi 19. elokuuta 1919 ja liittyi Suojeluskuntajärjestöön ja hänet sijoitettiin paikallispäälliköksi Lapuan suojeluskuntaan. Lapualla hän palveli 1. marraskuuta 1919 – 15. maaliskuuta 1920 välisen ajan. Valtionrautateiden palvelukseen hän siirtyi vuonna 1922 ja palveli rautateillä Vaasassa vuoteen 1929 saakka, jolloin siirtyi liikemieheksi Helsinkiin. Geijer vaihtoi vuonna 1936 sukunimensä Keiriksi.
Keiri osallistui jatkosotaan työnjohtajana Linnoitusrakennuspataljoona 115:ssä ja Erikoistyökeskus 2:ssa, mistä hänet siirrettiin Helsingin suojeluskuntapiiriin ja edelleen työnjohtajaksi Karjalan tie - ja vesirakennuspiirin alaiselle Uuksu-Salmi-Rajakontu työmaalle. Hänet haudattiin Helsinkiin.
Maailmankiertue (Extreme Duudsonit)
Maailmankiertue oli Extreme Duudsonit -temppuryhmän ensimmäinen tv-sarja, jota tuotettiin kolme tuotantokautta (2001-2003). Pääosissa olivat Jarno Leppälä, Jukka Hilden, Jarno Laasala ja Hannu-Pekka Parviainen. Kaikki kolme tuotantokautta, sekä seuraava sarja "Duudsoni Elämää" julkaistiin vuonna 2007 dvd-boksina "Duudsonit - Ylpeän Häjy Mahtiboksi". Sarjaa esitettiin vain Suomessa. Sarjassa esiintyvät musiikkikappaleet ovat suomalaisten The Odorants, The Knob ja DMBSTR -yhtyeiden tekemiä.
Kuvauspaikat olivat pääosin Seinäjoelta, toisin kuin sisällöissä mainitaan. Myöhemmät tuotannot olivat oikeasti ulkomailla.
Vasensilmäkampelat
Vasensilmäkampelat (Bothidae) on kampelakalojen heimo. Se on saanut nimensä siitä, että useimmat lajit makaavat pohjalla oikealla kyljellään, jolloin silmät ovat kalan vasemmalla puolella. Heimoon kuuluu 116 lajia, jotka jaetaan kolmeentoista sukuun. Ne elävät kaikki merivedessä: Atlantissa ja Intian valtameressä sekä Tyynessämeressä.
The Russia Journal
The Russia Journal oli venäläinen riippumaton englanninkielinen webjulkaisu, joka ilmestyi 1999-2007. Sitä julkaistiin myös tilattavana kuukausittain ilmestyvänä aikakauslehtenä vuoteen 2005. The Russia Journal oli eräs muutamista riippumattomista venäläisistä medioista, jotka eivät ole oligarkkien hallinnassa.
Aurankukka
Aurankukka ("Agrostemma githago") on yksivuotinen, Suomessa myös ylitalvinen, ruohovartinen kohokkikasvi. Laji on myrkyllinen.
Aurankukka on 30–60 cm korkea. Varsi on jäykkä, pysty ja usein haarova. Lehdet ovat varressa harvassa vastakkain. Ne ovat kapeita, mutta pitkiä, tasasoukkia ja teräväkärkisiä. Varsi, lehdet ja kukkien verhiö ovat harvakseltaan pitkäkarvaisia. Kukat ovat yksittäin haarojen päissä. Teriö ja verhiö ovat viisilehtiset. Terälehdet ovat soikeita, matalalanttoisia, ehyitä ja parin senttimetrin pituisia. Väriltään ne ovat purppuranpunaisia ja tummajuovaisia. Emin vartaloita on viisi kappaletta. Aurankukan erityistuntomerkki ovat lehtien kaltaiset pitkät ja kapeat verhiönliuskat. Ne ovat terälehtiä pitemmät ja kukan auetessa tekevät siitä hyvin huomiota herättävän näköisen. Suomessa aurankukka kukkii kesä-heinäkuussa. Hedelmä on viisiliuskaisesti aukeava kota.
Aurankukkaa tavataan viljelysmailla kaikissa maanosissa Antarktista lukuun ottamatta. Levinneisyysalue käsittää koko Euroopan sekä monet viljanviljelyalueet samoilla leveysasteilla Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Eteläisellä pallonpuoliskolla sitä esiintyy Etelä-Amerikassa, Keski- ja Etelä-Afrikassa ja Uudessa-Seelannissa.
Suomessa aurankukka oli 1900-luvun puoliväliin asti yleinen viljapelloissa. Ahvenanmaalla ja Varsinais-Suomessa se kasvoi muinaistulokkaana, mutta esiintymät hävisivät 1960-luvulla. Muualla maassa sitä on tavattu satunnaisena, venäläisen siemenviljan mukana tulleena uustulokkaana. Laji on ollut yleisin etelässä, mutta siitä on havaintoja Lapissa asti. Nykyisin aurankukkaa tavataan Suomessa harvoin ja lähinnä maan eteläosassa.
Aurankukan kantamuotona pidetään Vähässä-Aasiassa esiintyvää siroaurankukkaa ("Agrostemma gracile"). Laji on kuitenkin niin täydellisesti sopeutunut kasvamaan ja leviämään viljan mukana, että sitä tuskin esiintyy missään luonnonvaraisena. Suomessa aurankukkaa on esiintynyt erityisesti kaurapelloissa ulkomailta tuodun siemenviljan mukana levinneenä, mutta ainakin lounaissaaristossa myös ruispelloissa. Peltojen lisäksi sitä on tavattu muun muassa rautatiealueilla, tien pientareilla ja satamissa.
Aurankukan siemeniä on tavattu Keski-Euroopassa jo kivikautisilta maanviljelysasuinpaikoilta. Ennen siemenviljan tehokkaan puhdistuksen aloittamista jyvien joukossa saattoi olla paljonkin aurankukan siemeniä, esimerkiksi 1900-luvun alussa Venäjältä Suomeen tuodussa kauran siemenessä pahimmillaan 18,5 prosenttia. Aurankukasta on haittaa myös viljan käytölle, sillä sen siemenet sisältävät myrkyllistä ja pahanmakuista saponiiniglykosidia (gitagiini, agrostemmahappo) ja heikentävät viljasta valmistetun jauhon leivontaominaisuuksia.
Aurankukkaa viljellään toisinaan puutarhoissa koristekasvina. Ainakin Ruotsissa, missä laji on Suomen tavoin suuresti harvinaistunut, sitä käytetään nykyisin myös yleisille alueille kylvettävissä kukansiemenseoksissa.
Jaan Koort
Jaan Koort (6. marraskuuta 1883 Sootaga vald, Tartumaa – 14. lokakuuta 1935 Moskova) oli virolainen kuvanveistäjä, taidemaalari ja keramiikkataiteilija.
Koort kävi koulua 1896–1900 Tartossa. Vuonna 1901 hän osallistui Saksan Käsityöläisten yhdistyksen piirustuskurssille ja jatkoi sen jälkeen taideopintoja Pietarissa Stieglitzin opistossa (1902–1905). Vuosina 1905–1915 hän asui Pariisissa La Ruchen taiteilijayhteisössä. Hän työskenteli 1915–1916 Moskovassa ja sitten 1916–1921 Tartossa.
Koort on haudattu Tallinnan Rahumäen hautausmaalle.
Jaan Koortin katu on Tallinnassa ja Tartossa.
Hänen poikansa Peep Koort (1920–1977) oli kasvatustieteilijä ja filosofian tohtori, ja tytar Tui Isis Lea Koort (1914 Pariisi – 2005) oli taidehistorioitsija.
Duudsoni Elämää
Duudsoni Elämää on Extreme Duudsonit -temppuryhmän suomenkielinen tv-sarja, jota esitettiin vuonna 2004 yhden tuotantokauden verran. Sarjan pääosissa olivat Jarno Leppälä, Jukka Hildén ja Jarno Laasala. Sarja julkaistiin myös "Duudsonit – Ylpeän Häjy Mahtiboksi" DVD-kokoelmalla. Sarjassa esiintyi muun muassa The Bloodhound Gang, Lamourettes, Bam Margera, Phil ja April Margera, Don Vito, Exodus, Mad Mike Jones sekä Duudsoneiden vanhemmat.
Rahumäen hautausmaa
Rahumäen hautausmaa () on Tallinnassa Nõmmen kaupunginosassa sijaitseva hautausmaa. Se on perustettu 1903.
Hautausmaan puinen juutalainen kappeli on valmistunut 1910-luvulla, Kaarlen seurakunnan kappeli 1913 ja arkkitehti Elmar Lohun suunnittelema Pyhän Hengen seurakunnan kappeli 1932.
Lorenzo Wright
Lorenzo Wright (9. joulukuuta 1926 – 27. maaliskuuta 1972) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja.
Wright voitti kultaa 4 × 100 metrin viestijuoksussa Lontoon 1948 olympialaisissa. Hän juoksi viestissä toisen osuuden, ja hänen ja Barney Ewellin välillä suoritettu ensimmäinen vaihto tuomittiin aluksi tapahtuneeksi vaihtoalueen ulkopuolella, minkä vuoksi Yhdysvallat hylättiin. Kolme päivää myöhemmin hylkäys peruttiin, kun vääräksi epäiltyä vaihtoa oli tarkasteltu filmiltä, ja Yhdysvaltain joukkue sai kultamitalinsa. Joukkueen voittoaika oli 40,6 s, josta Ison-Britannian joukkue jäi 0,7 sekunnin päähän.
Mae Faggs
Heriwentha Mae Faggs (10. huhtikuuta 1932 – 27. tammikuuta 2000) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja.
Faggs voitti kultaa 4 × 100 metrin viestijuoksussa Helsingin 1952 olympialaisissa. Hän juoksi ensimmäisen osuuden viestissä, jossa sekä Yhdysvallat että toiseksi sijoittunut Saksa juoksivat maailmanennätyksen 45,9 s. Viimeisessä vaihdossa viestiä johtaneen Australian juoksijat pudottivat kapulan ja jäivät viidenneksi. Faggs oli ainoa 100 metrin juoksussa loppukilpailuun selviytynyt yhdysvaltalainen ja hän sijoittui kuudenneksi ajalla 12,1 s.
Melbournen 1956 olympialaisissa Faggs juoksi pikaviestissä toisen osuuden ja sai olympiapronssia Yhdysvaltain tultua maaliin ajassa 44,9 s. Australia oli 0,4 sekuntia nopeampi ja teki uuden maailmanennätyksen.
Virkistyskalastus
Virkistyskalastus on vapaa-ajankalastuksen tai harrastuskalastuksen muoto, jossa kalastetaan pääasiassa elämysten hankkimisen vuoksi. Äärimmäisessä muodossaan virkistyskalastus voi olla kilpaurheilua tuloksista, jolloin kyseessä on urheilukalastus.
Virkistyskalastusta voidaan harjoittaa myös erityisillä virkistyskalastualueilla, johon lääninkalastuslupa ei riitä, vaan kalastuksesta täytyy suorittaa erillinen maksu virkistuskalastusalueen kalastusoikeuksien haltijalle kattamaan esimerkiksi kalanistutusten kustannuksia ja muita alueen kehittämiseen liittyviä kustannuksia.
Suomessa on tällä hetkellä yksi merkittävä vapaa-ajankalastusjärjestö. Vuonna 2000 perustettiin Suomen Vapaa-ajankalastajien Keskusjärjestö (SVK) kolmen liiton; Suomen Kalamiesten Keskusliiton (SKK), Suomen Urheilukalastajain liiton (SUKL) ja Suomen Metsästäjä- ja Kalastajaliiton (SMKL) kattojärjestöksi. Keskusjärjestö edistää vapaa-ajankalastusta, joka kestävällä tavalla ja monipuolisesti hyödyntää luontaisesti uusiutuvia kalakantoja.
Libyan kunnat
Libyan kuntia eli sha'biyat (, yks. "sha'biyah" ) on nykyään 22, aiemmin 32. 1990-luvulla sha'biyah-järjestelmä korvasi Libyan vanhan baladiyah-järjestelmän (). Baladiyah-järjestelmä taas korvasi Libyan kuvernementtijärjestelmän (, "muhafazah"), joka oli voimassa vuodesta 1960- ja -70 -luvuilla.
"Sha'biyah" on Libyassa keksitty ja käytetty uudissana kuntaa vastaavalle hallinnolliselle alueelle.
Taulukosta puuttuu kaksi kuntaa: Al Qatrun ja Al-Jaghbub.
"Baladiyah"-järjestelmä on käytössä useassa arabimaissa. Baladiyah-sanalla viitataan kunkin maan ylimpään hallinnolliseen tasoon, joka on suurin piirtein kunnan vastine). Libyan baladiyah-järjestelmässä oli 25 kuntaa. Järjestelmä otettiin käyttöön 1970-luvun alkupuoliskolla, ja se korvasi vanhan kuvernementtijärjestelmän, joissa oli 3 kuvernementtia: (Tripolitania, Kyrenaika ja Fezzan). Suurin osa baladiyah-järjestelmän mukaisista kunnista on myös kuntina uudessa sha'biyah-järjestelmässä.Tripolitania, Kyrenaika ja Fezzan olivat suurimman osaa historiastaan itsenäisiä valtioita Libyan yhdistymiseen asti. Kuvernementtijärjestelmää käytettiin 1970-luvulle asti.
Barbara Jones
Barbara Jones (s. 26. maaliskuuta 1937) on entinen yhdysvaltalainen pikajuoksija. Hän on edelleen kaikkien aikojen nuorin yleisurheilun olympiavoittaja.
Jones voitti kultaa 4 × 100 metrin viestijuoksussa Helsingin 1952 olympialaisissa. Hän juoksi toisen osuuden viestissä, jossa sekä Yhdysvallat että toiseksi sijoittunut Saksa juoksivat maailmanennätyksen 45,9 s. Viimeisessä vaihdossa viestiä johtaneen Australian juoksijat pudottivat kapulan ja jäivät viidenneksi. Jones oli tuolloin vasta 15-vuotias ja hänestä tuli olympialaisten yleisurheilun kaikkien aikojen nuorin olympiavoittaja. Rooman 1960 olympialaisissa Jones voitti pikaviestissä toisen kultamitalinsa ajalla 44,5 s. Välierissä he juoksivat uuden maailmanennätyksen 44,4 s.
Pan-Amerikan kisoissa 1955 Jones voitti kultaa 100 metrin juoksussa ja 4 × 100 metrin viestijuoksussa.
Aminoglykosidit
Aminoglykosidit ovat ryhmä antibiooteiksi luokiteltuja lääkeaineita. Ne estävät bakteerien proteiinisynteesiä sitoutumalla bakteerin ribosomin 30S-alayksikköön. Aminoglykosidit tehoavat erityisesti gramnegatiivisiin aerobisiin bakteereihin, joita ovat esimerkiksi "Pseudomonas"-, "Enterobacter"- ja "Acinetobacter"-suvut.
Aminoglykosideissa on aminosyklitoliin liittyneenä kaksi tai useampia
aminosokereita.
Aminoglykosideihin kuuluvat muun muassa seuraavat lääkeaineet:
Rolf Beilschmidt
Rolf Beilschmidt (s. 8. elokuuta 1953) on entinen itäsaksalainen korkeushyppääjä. Hän oli viimeisiä kierähdystyylillä menestyneitä korkeushyppääjiä.
Beilschmidt sijoittui seitsemänneksi Montréalin 1976 olympialaisten korkeushypyssä tuloksella 218 cm. Seuraavana vuonna hän voitti maailmancupin korkeushyppykilpailun tuloksella 230 cm ja hyppäsi ennätyksensä 231 cm, joka on yhä 30 vuotta myöhemmin kaikkien aikojen kolmanneksi paras kierähdystyylillä hypätty tulos. Prahan EM-kilpailuissa 1978 hän saavutti pronssia tuloksella 228 cm.
Sisäratojen EM-kilpailuissa Beilschmidt saavutti hopeaa San Sebastiánissa 1977 (tulos 222 cm) ja Milanossa 1978 (tulos 229 cm). Jälkimmäisessä kilpailussa Vladimir Jaštšenko hyppäsi hallimaailmanennätyksen ja kaikkien aikojen parhaan kierähdystyylillä tehdyn tuloksen 235 cm.
NS Sevmorput
NS Sevmorput (Севморпуть) on ydinkäyttöinen arktisiin oloihon suunniteltu kauppalaiva, jota operoi valtiollinen Rosatom, aiemmin kaupallisesti toimiva Murmansk Shipping Company. Alus luovutettiin palvelukseen vuonna 1988. Sevmorputin ydinreaktori ladattiin uudelleen vuoden 2003 telakoinnissa.
Alus on vahvistettu kulkemaan jäässä, ja se selviää ilman jäänmurtajan apua 1,2 m paksuisesta kiintojäästä.
Elokuussa 2007 Sevmorput vedettiin telakalle, jossa siitä on tarkoitus muokata maailman ensimmäinen ydinkäyttöinen öljynporausalus. Muutostöiden odotettiin kestävän 18 kuukautta. Työ on kuitenkin viivästynyt rahoitusongelmien johdosta.Kuvia aluksesta:
Jiří Lánsky
Jiří Lánsky (17. syyskuuta 1933 Praha – 14. helmikuuta 2017) oli tšekkoslovakialainen korkeushyppääjä.
Lánsky saavutti Bernin EM-kilpailuissa 1954 korkeushypyssä hopeaa tuloksella 198 cm. Hän hävisi Ruotsin Bengt Nilssonille neljä senttimetriä. Tukholman EM-kilpailuissa 1958 hän saavutti toistamiseen hopeaa, nyt tuloksenaan 210 cm. Hän hävisi jälleen ruotsalaiselle, kun mestaruuden vei Rickard Dahl kaksi senttimetriä paremmalla tuloksella. Rooman 1960 olympialaisissa Lánsky sijoittui seitsemänneksi tuloksella 203 cm. Paremmilla sijoilla oli kolme neuvostoliittolaista, kaksi yhdysvaltalaista ja yksi ruotsalainen.
Jaroslav Kovár
Jaroslav Kovár on entinen tšekkoslovakialainen korkeushyppääjä.
Kovár saavutti Bernin EM-kilpailuissa 1954 korkeushypyssä pronssia tuloksella 196 cm. Hänen edelleen sijoittuivat Ruotsin Bengt Nilsson ja hänen maanmiehensä Jiří Lánsky.
Käsämä
Käsämä on kylä Liperissä. Joensuuhun on matkaa noin 25 kilometriä, Liperin kirkonkylälle 13 kilometriä ja Viinijärvelle 10 kilometriä. Asukkaita on noin 650.
Käsämän koulu oli 3-opettajainen alakoulu, jossa oli 65–70 oppilasta. Koulu lakkautettiin 2014.
Kylällä on entinen Kaprakan kuntoutuskeskus ja Liperin Ammattioppilaitos sittemin Verven kuntoutuskeskus jonka omisti hengitys liitto. Nykysin sen tiloissa toimii Ammattiopisto Luovin Liperin yksikkö. Veljesharju on rakennettu 1948 ja sen suunnittelija on Viljo Revell. Käsämässä oli kyläkauppa, joka lopetti elokuussa 2014. Teboil-huoltoasema jatkaa toimintaansa edelleen.
Joensuusta Kuopion suuntaan lähtevä valtatie 9 ja Varkauden suuntaan lähtevä valtatie 23 sekä Pieksämäki–Joensuu-rata kulkevat Käsämän kautta. Lisäksi Liperin suunnasta tuleva seututie 482 kulkee Käsämän kautta ja jatkuu yhdystie 5031:nä Polvijärven Sotkumaan. Vuoteen 1988 asti Sotkumaan johtavalla tiellä oli Käsämän lossi; sen paikalle valmistui silta, joka ylittää Viinijärven. Lähellä Käsämän kyläkeskusta sijaitsi myös Liperin rautatieasema.
Käsämän kyläsivut
Emil Warburg
Emil Gabriel Warburg (9. maaliskuuta 1846 Altona – 28. heinäkuuta 1931 Bayreuth) oli saksalainen fyysikko, joka oli uransa aikana fysiikan professori Strasbourgin, Freiburgin ja Berliinin yliopistoissa. Hän toimi Deutsche Physikalische Gesellschaftin puheenjohtajana vuosina 1899–1905.
Warburg tutki kineettistä kaasuteoriaa, sähkönjohtavuutta, kaasupurkauksia, lämpösäteilyä, ferromagnetismia ja valokemiaa. Kahdelle hänen oppilaistaan on myönnetty Nobel-palkinto: James Franck (Nobelin fysiikanpalkinto vuonna 1925) ja Hans von Euler-Chelpin (Nobelin kemianpalkinto vuonna 1929). Hänen oppilaitaan olivat myös Eduard Grüneisen, Robert Pohl ja Erich Regener.
Emil Warburg oli Nobel-palkitun lääketieteilijän Otto Heinrich Warburgin isä.
Privas
Privas on kaupunki Kaakkois-Ranskassa. Se on Ardèchen departementin prefektuuri Rhône-Alpesin alueella ("région"). Se on toiseksi pienin Ranskan departementin hallintokeskus. Sitä pienempi on vain Foix. Se on viidenneksi suurin kaupunki Ardèchessa. Sitä suurempia ovat Annonay, Aubenas, Guilherand-Granges ja Tournon-sur-Rhône.
Ellen Kushner
Ellen Kushner (s. 6. lokakuuta 1955 Washington, DC) on yhdysvaltalainen fantasiakirjailija ja radiotoimittaja. Kushnerin romaani "Thomas Riiminiekka" (1990) voitti World Fantasy -palkinnon ja Mythopoeic-palkinnon 1991. Suomessa se voitti vuoden parhaalle käännösfantasiateokselle jaettavan Tähtifantasia-palkinnon vuonna 2009.
Uransa alussa Kushner kirjoitti Choose Your Own Adventure -pelikirjoja. Hänen esikoisromaaninsa "Swordspoint" julkaistiin vuonna 1987. Sen kanssa samaan fantasiamaailmaan ovat sittemmin sijoittuneet myös hänen kirjansa "Fall of Kings" (2002, yhdessä Delia Shermanin kanssa) ja "Priviledge of the Sword" (2006). Fantasiakirjallisuuden asiantuntijan Jukka Halmeen mukaan Kushner on ”tarkkanäköinen ja omintakeinen fantasiakirjailija, jonka teoksissa esiintyy voimakkaana ajatus fantasian moninaisuudesta”.
Kushner on juutalaista syntyperää ja kasvanut Ohiossa. Hän asuu New Yorkissa yhdessä vaimonsa Delia Shermanin kanssa (he avioituivat 1996). Hän juonsi radio-ohjelmaa "Sound & Spirit" vuosina 1996−2010. Hän on työskennellyt myös opettajana ja luennoitsijana.
Kushner oli kunniavieraana vuoden 2010 Finnconissa Jyväskylässä.
Pablo Hernández (espanjalainen jalkapalloilija)
Pablo Hernández Domínguez (s. 11. huhtikuuta 1985 Castellón de la Plana, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa espanjalaista Rayo Vallecanoa ja on pelipaikaltaan oikea laitalinkki.
Hernández pelasi juniorina Castellónissa ja Valenciassa. Vuosina 2004–2007 hän pelasi Valencian B-joukkueessa sekä lainalla Tercera Divisiónin Ondassa ja Segunda Divisiónin Cádizissa. Ensiesiintymisensä Valencian edustusjoukkueessa Hernández teki kauden 2005–2006 päätösottelussa Osasunaa vastaan.
Heinäkuussa 2007 Hernández siirtyi Getafeen osana kauppaa, jossa toiseen suuntaan siirtyi puolustaja Alexis. Jo tammikuussa 2008 Valencia kuitenkin ilmoitti käyttävänsä sopimuksessa olleen miljoonan euron takaisinostopykälän ja ostavansa Hernándezin kauden jälkeen takaisin. Hän solmi Valencian kanssa kuusivuotisen sopimuksen kesäkuussa 2008. Getafessa Hernández ylsi kaudella 2007–2008 Copa del Reyn loppuotteluun, jossa juuri Valencia vei voiton, ja UEFA Cupin puolivälieriin.
Elokuussa 2012 Hernández siirtyi Englannin Valioliigan Swansea Cityyn 5,55 miljoonan punnan siirtosummalla ollen seuran silloinen ennätysostos. Hän oli voittamassa Englannin liigacupin mestaruutta helmikuussa 2013. Elokuussa 2014 Hernández siirtyi Qatar Stars Leaguen Al-Arabiin.
Espanjan maajoukkueessa Hernández debytoi 20. kesäkuuta 2009 Maanosaliittojen cupin ottelussa Etelä-Afrikkaa vastaan. Hänet valittiin turnaukseen korvaamaan loukkaantunut Andrés Iniesta.
Donnie Van Zant
Donnie Van Zant (s. 11. kesäkuuta 1952, Jacksonville, Florida, USA) on yhdysvaltalainen rocklaulaja ja -kitaristi. Hän on Lynyrd Skynyrd -yhtyeen edesmenneen laulajan Ronnie Van Zantin pikkuveli ja nykyisen laulajan Johnny Van Zantin isoveli.
Van Zant perusti oman yhtyeensä .38 Specialin vuonna 1975. Yhtye oli erityisen suosittu 1980-luvulla.
Donnie Van Zant on myös julkaissut duettolevyjä veljensä Johnnyn kanssa. Brother To Brother (1998), Van Zant II (2001), Get Right With The Man (2005), My Kind of Country (2007).
Scott E. Parazynski
Scott Edward Parazynski (s. 28. heinäkuuta 1961 Little Rockissa, Arkansasissa) on yhdysvaltalainen lääkäri ja entinen astronautti. Parazynski kävi viidesti avaruudessa, joista viimeisin oli STS-120 vuoden 2007 lokakuussa. Hän oli astronautti vuodesta 1992 maaliskuuhuun 2009, jolloin siirtyi yksityiselle sektorille. Parazynski kävi avaruudessa vuosina 1994, 1997, 1998, 2001 ja 2007. Hän on ainoa ihminen joka on käynyt avaruudessa ja kiivennyt Mount Everestille.
Parazynski on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Tapputi
Tappūti-Beat-ekali, myös Tapputi-Belatikallim, on kemian historiassa maailman ensimmäisenä kemistinä pidetty henkilö. Hän oli hajuvesien valmistaja, "parfyrmööri", joka on mainittu Nuolenpääkirjoituksessa Mesopotamiasta toiselta vuosituhannelta eaa. Hän käytti materiaalina monenlaisia aineita, kuten kukkia, öljyjä, mirhaa ja balsamia, joihin hän lisäsi vettä ja sitten tislasi ja suodatti useita kertoja.
Mary McCartney
Mary Anna McCartney (s. 28. elokuuta 1969 Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen valokuvaaja. Hän on Paul ja Linda McCartneyn tytär. Marylla on isosiskopuoli – Heather McCartney (s. 31. joulukuuta 1962). Mary meni naimisiin Alistair Donaldin (s. 1966) kanssa 26. syyskuuta 1998 ja heillä on kaksi lasta, Arthur Alistair Donald (s. 3. huhtikuuta 1999) ja Elliot Donald (s. 1. elokuuta 2002). Muotisuunnittelija Stella McCartney on Maryn pikkusisko.
Terho A. Könönen
Terho Aimo Antero Könönen (21. elokuuta 1920 Kouvola – 13. maaliskuuta 1998 Joensuu) oli joensuulainen kunnallispoliitikko, historioitsija ja lauluntekijä. Koulutukseltaan hän oli upseeri ja filosofian maisteri. Hänen isänsä oli Joensuun lyseon rehtori ja kaupunkineuvos Aulis V. A. Könönen.
Terho Könönen kirjoitti ylioppilaaksi Joensuun lyseosta vuonna 1939. Hän suoritti sodan takia välillä keskeytyneen Kadettikoulun kurssin 25 vuosina 1941 ja 1945. Könönen erosi Puolustusvoimien palveluksesta kapteenin arvossa vuonna 1949. Sen jälkeen hän oli Rauma-Repola Oy:n palveluksessa eri tehtävissä, mm. historioitsijana. Hän kirjoitti useita teollisuushistoriikkeja. Könönen oli Joensuun kaupunginvaltuuston jäsen 1957–1984 ja valtuuston puheenjohtaja 1977–1980. Myös Joensuu-seuran puheenjohtajana Könönen toimi 1969–1981. Everstiluutnantiksi Könönen ylennettiin vuonna 1978. Könönen oli naimisissa Eevi Lappalaisen kanssa. Heillä oli kuusi lasta.
Könösen tunnetuin sävellys ja sanoitus on Suhmuran Santra, joka kertoo tarinaa Könösen lapsuudenmaisemista Pyhäselästä.
Könönen kertoo Suhmuran Santra -laulun synnystä: Apu-lehdessä 48/1966, s. 35-35.
""Kyllä Santra aikoinaan tavattiin. Kävin usein Hammaslahden seurojentalolla tansseissa kesäisin - meillä oli näet huvila siellä aseman seuduilla. Kerran todella sattui niin, että yhtä tyttöä saatolle pyytäessäni hän varoitteli jotain siihen päin, että 'Voi tokkiinsa, jalkojas siästä'. Tyttö näes asui Suhmurassa... ja meidän huvilamme oli taas aivan päin vastaiseen suuntaan. Joten siinä olisi tullut nelisenkymmentä kilometriä saattomatkaa... Moinen pikkutapaus jäikin mieleen niin, että sitten asemasodan aikoihin muistui laulunaiheeksi. 1951 se sai julkisuutta radiossa ja pikkuhiljaa pääsi koko kansan tietoisuuteen.""
Santran ensimmäinen valtakunnallinen esitys tapahtui radiossa. Esitys nauhoitettiin Yleisradion studiossa Joensuun kaupungintalolla joulukuussa 1951, ja nauhoitus esitettiin tammikuussa 1952. Kappaleen lauloi Könönen itse.
Laulu on käännetty ainakin ruotsiksi, saksaksi, englanniksi ja latinaksi.
Könönen toimi aktiivisesti sotainvalidien toiminnassa. Hän haavoittui sodassa kahdesti, vuonna 1941 Tyrjässä ja vuonna 1944 Vuosalmella.
Hän oli pääosassa Yle TV2:n ohjelmassa "Huonosti tapettu". Se esitettiin 8.12.1993. Dokumentin toimitti Pertti Hintikka.
Alexander Slotte
Mathias Alexander Slotte (7. huhtikuuta 1861 Alaveteli – 3. huhtikuuta 1927 Helsinki) oli suomenruotsalainen opettaja, kirjailija, sanoittaja ja teatterikriitikko. Slotte käytti myös nimimerkkejä "Sebastian Friis" ja "M.A.S.".
Slotten vanhemmat olivat herastuomari Carl Johan Slotte ja tämän ensimmäinen vaimo Anna Elisabet Varila. Slotte pääsi ylioppilaaksi 1882. Hän toimi opettajana Helsingin ruotsalaisessa kansakoulussa vuodesta 1888 ja Helsingin taideyhdistyksen keskuskoulussa 1890–1893. Slotte oli Hufvudstadsbladetin teatteri- ja kirjallisuusarvostelijana 1890–1907 ja Helsingin ruotsalaisen kansannäyttämön ohjaajana ja apulaisjohtajana sekä teatterin oppilaskunnan johtajana 1902–1904.
Slotten kirjalliseen tuotantoon kuului neljä näytelmää, runokokoelma "Sånger och syner" (1918) sekä kaksi kokoelmaa Pohjanmaalle sijoittuvia kertomuksia kuten, "Karlebybor och andra" (1912) ja "Solskensfolk och andra berättelser" (1923).
Alexander Slotten muistopatsas sijaitsee Alavetelissä.
Täplätupsukas
Täplätupsukas, aikaisemmalta nimeltään tupsutoukkakehrääjä, ("Orgyia antiqua") on villakkaisiin kuuluva, alun perin Euroopasta kotoisin oleva yökkösmäisiin kuuluva perhoslaji. Ihmisen toimien seurauksena laji on levinnyt muun muassa Kanadaan.
Aikuisena perhosena täplätupsukkaan sukupuolet ovat erinäköiset. Koiraan siipiväli on noin 25–35 mm. Koiraan siivet ovat väriltään kellertävän ruskeat ja niissä on selvärajainen valkea täplä. Etusiiven poikki kulkevat sisempi ja ulompi poikkiviiru ovat muuta siipeä tummemman ruskeat. Takasiivet ovat tasaisen ruskeat. Koiraan tuntosarvet ovat kookkaat ja tuuhean kaksoiskampamaiset. Naaras on miltei täysin siivetön, noin 20 mm pitkä ja muistuttaa harmaan karvan peittämää pussia.
Toukka, joka lienee lajin yleisimmin luonnossa vastaantuleva elämänvaihe, on musta ja sen pinnassa on keltareunaisia, punaisia nystyjä. Lisäksi toukan etupäässä on kaksi pitkää, mustaa, eteenpäin suuntautunutta karvatupsua ja selkäpuolella neljä kirkkaankeltaista, pensselimäistä karvatupsua. Toukasta sojottavat karvatupsut varoittavat lintuja sen syömäkelvottomuudesta.. Täysikasvuinen toukka on 25–38 mm pitkä.
Holarktinen laji, joka esiintyy laajalti Euroopassa ja on levinnyt myös muualle . Suomessa lajia tavataan erittäin yleisesti koko maassa ainakin keskiseen Lappiin saakka. Lentoaika Suomessa on yleensä kesäkuusta elokuun loppuun.
Yöperhosmaisesta ulkoasustaan huolimatta koiraat lentävät päivisin ja pääasiassa aurinkoisina päivinä. Ne lentävät nopeasti 2–3 metrin korkeudella maanpinnasta ja voivat harvakseltaan kerääntyä öisin valonlähteiden ympärille.
Naaras ei sen sijaan liiku. Kotelovaiheen päätyttyä aikuistunut naaras kiipeää kotelokoppansa päälle ja houkuttelee koiraita luokseen tuottamillaan feromoneilla. Parittelun jälkeen naaras munii 200–300 munaa kotelolle ja sen viereen. Munimisen päätyttyä naaras kuolee. Munat talvehtivat. Keväällä, heti kuoriuduttuaan täplätupsukkaan toukat kiipeävät ylöspäin, tuottavat pitkän silkkirihman, johon tuuli tarttuu ja levittäytyvät ympäristöönsä tuulen mukana. Toukat elävät yksin ja koteloituvat harmaan kotelokopan sisään kasvien varsille.
Toukalle kelpaavat useiden eri kasvilajien lehdet, mikä onkin eduksi uusien elinalueiden valloittamiselle.
Matt Prokop
Matthew "Matt" Prokop (s. 29. heinäkuuta 1990) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Prokopin tunnetuin rooli on Jimmy Zara "" -elokuvassa. Hän on näytellyt myös sivuroolissa Disney Channelin televisiosarjassa "Hannah Montana".