hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Koirien Kalevala
Koirien Kalevala on Mauri Kunnaksen kuvakirjaversio Kalevalasta. Ensimmäinen painos kuvakirjasta ilmestyi 1992 ja vuonna 2006 siitä ilmestyi uudella tekniikalla tehty versio. Kirjasta on otettu lukuisia uusintapainoksia. Kuvituksena kirjassa on Mauri Kunnaksen versioita Akseli Gallen-Kallelan maalauksista.
Kirjassa Kalevalassa asuu villi ja vapaa koirien heimo ja Pohjolassa asuu hurja ja häijy susien heimo. Niiden välissä asuu pieni mutta sitkeä kissojen heimo.
Herra Hakkaraisen talossa Vammalassa on myös Koirien Kalevalasta kertova näyttelyosio. Savonlinnan oopperajuhlilla on esitetty Jaakko Kuusiston säveltämää oopperaversiota, joka sai ensi-iltansa vuonna 2004.
Jaakko Kuusiston johdolla ooppera esitettiin myös Naantalin Musiikkijuhlilla viidesti vuoden 2010 kesällä. Naantalin Maijamäen liikuntahallissa pidettävissä konserteissa kappellimestarina toimi Jaakko Kuusisto ja orkesterina Jyväskylä Sinfonia. Kuorona toimi ja esityksen ohjasi Minna Vainikainen. Rooleissa olivat Väinämöinen Jukka Romu; Lemminkäinen Toni Wahlström; Tytti Mari Palo; Ilmarinen Juha Hostikka; Lemminkäisen äiti Eija Ahvo; Louhi Tiina Sinkkonen; Herra Hakkarainen Sami Vartiainen; Tanssijat Lotta Kuusisto ja Hermanni Rask, sekä librettona Sami Parkkinen.
Kansainvälinen tähtitieteellinen unioni
Kansainvälinen tähtitieteellinen unioni (lyh. IAU, ) on vuonna 1919 perustettu tähtitieteen ammattilaisista koostuva järjestö, joka päättää muun muassa tähtitieteeseen liittyvistä standardeista ja nimistöasioista kansainvälisellä tasolla. Se on yhteistyöjärjestö, jolla on lukuisia osastoja, 9 040 yksittäistä jäsentä ja 63 jäsenvaltiota.
Kansainvälisellä tähtitieteellisellä unionilla on ainoana oikeus nimetä taivaankappaleita sekä niiden pinnanmuotoja. Esimerkiksi tietyn planeetan kuille tai taivaankappaleen pinnanmuodoille on usein määrätty tietty aihepiiri, jonka mukaan uudet kohteet nimetään. Kuun meret on nimetty mielentilojen mukaan, Uranuksen kuut William Shakespearen ja Alexander Popen teoksissa esiintyvien henkilöhahmojen mukaan. Lisäksi unioni määritteli muun muassa tähdistöjen rajat vuonna 1928 ja astronomisen yksikön (AU) pituuden vuonna 1976.
Moderaattori
Moderaattori, joskus myös seriffi, on internetissä käytävän keskustelun asiallisuutta valvova henkilö, joka toimii ylläpitäjän apulaisena. Moderaattoreita on chateissa, keskustelualueilla ja eri sivustoilla. Moderaattori on yleensä chatin tai keskustelufoorumin aktiivinen jäsen, jolle voidaan myöntää moderaattorin oikeudet. On myös olemassa ns. ""palkkamoderaattoreita"", jotka eivät ole chatin tai keskustelufoorumin käyttäjiä. 
Moderaattorin tehtäviin kuuluu valvoa sitä, että käytävän keskustelun sisältö vastaa kyseisen keskustelun kriteerejä, sääntöjä ja että se yleensäkin pysyy hyvän maun ja netiketin mukaisena. Tarvittaessa moderaattori voi sensuroida keskustelijan viestejä tai antaa porttikiellon eli niin sanotun bannin huonosti käyttäytyvälle käyttäjälle. Moderaattorit pitävät kurissa myös mahdollisen spämmin, jota toisinaan keskustelufoorumeille ja chatteihin ilmestyy.
Edel Records Finland
Edel Records Finland on suomalainen levy-yhtiö, joka nykyisin viimeksi uudelleen nimettynä on Playground Music Oy. Tuotanto on kotimaista musiikkia ja toimintana on ollut monien ulkomaisten levymerkkien edustusta Suomessa. Edel Records Finland Oy toimi myös jo kotimaisten labelien ja myös yhtyeiden omakustanteiden jakelijana. Aiemmin Edel Records Finland Oy toimi nimellä K-tel International (Finland) Oy, mutta yhtiön liityttyä vuonna 1999 yrityskaupan myötä kansainväliseen Edel-konserniin levy-yhtiön nimi muuttui muotoon Edel Records Finland Oy. Edeliin sulautui myös K-telin aiemmin samana vuonna ostama Audiovox Records Oy (AXR).
Ryhmittymä Edel Music AG on yksi Euroopan suurimmista riippumattomista levy-yhtiöistä. Pääkonttori sijaitsee Saksassa.
Vuonna 2010 Playground Music ja Bonnier Amigo Music Group ostivat Edelin Suomen toiminnot Edel Records Finland Oy:n. Uudelleen nimettyyn yhtiöön Playground Music Bam Oy sulautui myös Oy Bonnier Amigo Music Finland Ab ja Playground Music Finland. Playground myi Edelin kotimaisen katalogin uudelle AXR Musicille. Helsingin Vanhankaupungin jakeluvarasto siirtyi Ruotsiin.
Vuodesta 2010 alkaen jakeluvarastot ovat ENS Ab:ssa Boråsissa, kuten ovat myös usean muunkin suomalaisen kansainvälisen toimijan varastot.
Bette Midler
Bette Midler (s. 1. joulukuuta 1945, Honolulu, Havaiji, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja, näyttelijä ja komedienne. Hän opiskeli Havaijin yliopistossa pääaineenaan teatteri, mutta aloitti laulu-uransa New Yorkissa. Siellä hän ystävystyi Barry Manilow'n kanssa, joka tuotti hänen ensimmäisen albuminsa "The Divine Miss M".
Midler esiintyi "Viulunsoittaja katolla" -musikaalissa, ja vuonna 1974 hän sai Tony-palkinnon työstään Broadwaylla. Vuonna 1979 hän näytteli elokuvassa "The Rose", josta hän parhaan naispääosan Oscar-ehdokkuuden. Hän on näytellyt myös suosituissa komedioissa muun muassa "Pirullisia ihmisiä", "Posketonta porukkaa" ja "Tuplabisnes". Hän voitti neljä Grammy-palkintoa, mm. yhden parhaana uutena artistina (1973) ja vuoden levystä (1989). Vuonna 1993 Midler voitti myös Emmy-palkinnon esiintymisestään "The Tonight Show" -ohjelmassa. Midler on mezzosopraano, ja hänen äänialansa on kolme oktaavia.
Midler on naimisissa Martin von Haselbergin kanssa. Heillä on yksi tytär (s. 1986).
Cocktailkutsuilmiö
Cocktailkutsuilmiöllä ("cocktail party effect") tarkoitetaan ihmisen kykyä erottaa yksittäisen ihmisen puhe monen yhtäaikaisen puhujan ja taustahälyn seasta. Vaikka henkilön ympärillä olisi useita puhujia, hän voi keskittyä kuuntelemaan yhtä puhujaa ja unohtaa muut puhujat.
Cocktail party -puhe
Cocktail party -puheeksi kutsutaan henkisesti jälkeenjääneiden ihmisten runsasta puhetta, joka jää kuitenkin sisällöllisesti köyhäksi. Nimitystä pidetään usein loukkaavana. Monissa tapauksissa vammautuneet rakastavat sanoja ja puhumista ihmisten kanssa, mutta puhe on epäloogista ajatusten yhteenliittämistä. Tämä on yleistä esimerkiksi Williamsin syndroomassa.
Kärkkäri
Kärkkäri on Kotivaran valmistama grillimakkara. Se on yksi Kotivaran tunnetuimmista tuotteista ja sitä on valmistettu vuodesta 1956 lähtien.
Kärkkäri valmistetaan siten, että sian- tai lampaansuoli täytetään makkara-aineella, joka koostuu ohraryyneistä, naudanlihasta ja mausteista. Sen jälkeen makkarat keitetään ja savustetaan kypsiksi. Lopuksi ne jäähdytetään, leikataan erilleen ja pakataan tyhjiöpakkauksiin.
Perinteiseksi Kärkkärin valmistustavaksi on mainittu paistaa makkara runsaassa öljyssä paistinpannulla. Perinteisesti se nautitaan sinapin sekä hakatun sipulin kera.
Kärkkärin suunnittelun panivat alulle oululaiset grilliyrittäjät, jotka toivoivat Kotivaran kehittävän makkaran, joka olisi hyvää myös paistettuna. Alkuaikoina Kärkkäriä myytiin vain oululaisilla grillikioskeilla yöaikaan. Sillon makkarasta käytettiin myös lempinimeä "Aamiaismakkara".
Kauppojen tuotevalikoimien monipuolistuessa ajan myötä alkoi Kärkkärin suosio hiipua. 1990-luvulla katsottiin sen tulleen elinkaarensa päähän. 2000-luvun alkupuoliskolla Kotivara ilmoitti liha-alan kiristyneen kilpailun takia vähentävänsä keittomakkaroiden tuotevalikoimaa, joihin myös Kärkkäri kuuluisi. Kärkkärin valmistamisen lopettaminen aiheutti suurta keskustelua. Muun muassa oululainen Pro Kärkkäri -ryhmä järjesti vuonna 2003 kampanjan, jolla keräsi kansalaisilta adressiin nimiä, että Kärkkärin valmistusta ei lopetettaisi. Adressiin tuli liki 3 000 nimeä, joka luovutettiin Kotivaran johdolle.
Adressin myötä Kotivara tiedotti myöhemmin jatkavansa Kärkkärin valmistusta. Yrityksen silloinen toimitusjohtaja Jorma Orvola totesi jälkeenpäin, että tuotteen lopetus olisi ”merkinnyt arvaamatonta imagotappiota ja aiheuttanut myös kaupallista tappiota.”
Fragile Hollow
Fragile Hollow on suomalainen rockyhtye, joka perustettiin vuonna 1997 nimellä Prophet. Saatuaan levytyssopimuksen Avantgarde Musicilta yhtye vaihtoi nimensä Fragile Hollow’ksi vuonna 2001, jotta ei olisi sekaantunut samannimiseen yhdysvaltalaisyhtyeeseen. Esikoisalbumi "Effete Mind" julkaistiin 2003. Kesällä 2016 yhtye julkaisi toisen kokopitkän albuminsa "Entityn".
Georges Duby
Georges Duby (7. lokakuuta 1919 Pariisi – 3. joulukuuta 1996 Provence) oli 1900-luvun tunnettu ranskalainen keskiaikaan perehtynyt historioitsija, professori ja akateemikko.
Duby oli lähtöisin pariisilaisesta käsityöläisperheestä ja nuoruudessaan hän menestyi erinomaisesti kansallisessa piirustuskilpailussa, sijoittuen palkinnoille.
Georges Duby valmistui kirjallisuuden opettajaksi 1942, sodan parhaillaan riehuessa ja Ranskan ollessa saksalaisten miehittämä. Valmistumisensa jälkeen hän aloitti uransa opettajana. Hän siirtyi opettajaksi yliopistoon saatuaan nimityksen assistentin virkaan sodan päätyttyä. Hän opetti Besançonin yliopistossa vuodet 1950―1951, ja sen jälkeen Aix-en-Provencessa, kaupungissa, jonka ympäristöön hän asettui lopullisesti asumaan.
Vuonna 1953 Duby väitteli kirjallisuuden tohtoriksi Sorbonnessa ja juuri tämän väittelyn jälkeen hänet nimettiin keskiajan historian professoriksi humanistiseen tiedekuntaan Aix-en-Provencen yliopistossa.
Opetustyö jatkui uudella foorumilla kun hänet äänestettiin keskiajan oppituolin haltijaksi College de Farnceen 1970. Melkoisen pian, eli 1974 hänet äänestettiin jäseneksi Ranskan kirjoitus- ja kaunokirjallisuusakatemiaan. Varsinaiseen Ranskan akatemiaan, kuolemattomaksi kuolemattomien joukkoon, hänen pääsi 1987.
Historiantutkimuksessa Duby keskittyi 900–1200-lukuihin Länsi-Euroopassa ja eritoten syntymässä olevaan Ranskaan. Tuotantonsa välityksellä, kuin myös historianmetodologisilla kirjoituksillaankin, Duby kuului Annalistisen koulukunnan etevimpiin kirjoittajiin.
Kirjoittajana Duby on tyyliltään lähes ylivoimainen omana aikanaan. Sen lisäksi hänen mahtavaa tietämystään ja oppineisuuttaan käytettiin myös dokumentaarisissa televisio-ohjelmissa ja historiallisissa sarjoissa. Näin hän ansioitui myös historian popularisoinnin vaikeassa tehtävässä.
Tuotannossaan Duby käytti lähdemateriaalina hyvin radikaalilla tavalla uusia ja erilaisia lähteitä. Eritoten ns. monumentit olivat keskeisiä hänen lähdemateriaalissaan. Tietenkin hän myös taitavalla tavalla käytti vanhoja asiakirjalähteitä, joiden uudenlainen luentatapa antooi myös uudenlaisia tuloksia.
Suuria ansioita Duby hankki myös kirjoittamalla historian unohdetuista ryhmistä, kuten esimerkiksi naisista. Useissa teoksissaan on esilä naisen historiaa tai ainakin historia, jossa naisella on hyvin keskeinen rooli. Myös miesyhteiskuntaa käsittelevissä teoksissa tulee mielenkiintoisella tavalla usein esiin myös yhteiskunnassa toiminut nainen. Tällaisia naiseen keskittyviä Dubyn teoksia ovat esimerkiksi:
Bartitsu
Bartitsu on taistelulaji, jota kehitettiin Englannissa 1890-luvulla ja 1900-luvun alkupuolella.
Edward William Barton-Wright, englantilainen rautatieinsinööri joka oli asunut ja työskennellyt Japanissa, palasi englantiin 1898 ja ilmoitti kehittämästään uudesta itsepuolustuslajista. Hän väitti tämän lajin yhdistävän kaikkien taistelulajien parhaat elementit ja kutsui lajiaan Bartitsuksi. Suurimmaksi osaksi Bartitsu yhdisteli "vanhan koulukunnan" jujutsua, nyrkkeilyä, painia, ranskalaista savatea ja sveitsiläisen Pierre Vignyn kehittämää lyhyellä kepillä taistelua.
Barton-Wright oli aikaansa edellä yhdistäessään itämaisia lajeja länsimaisiin lajeihin. Bruce Lee teki Jeet Kune Do:n tapauksessa saman 70 vuotta myöhemmin.
Laji ei ottanut kuitenkaan tuulta alleen ja muut lajit veivät siltä nopeasti kannatusta. Laji olisi saattanut jäädä kokonaan historiaan, ellei Arthur Conan Doyle olisi maininnut Sherlock Holmes -tarinassaan "The Adventure of the Empty House" (1903) Holmesin paenneen Professori Moriartyn kynsistä käyttäen "Baritsua, japanilaista painia". Doyle kirjoitti nimen väärin ja aiheutti sillä paljon päänvaivaa Holmes-tutkijoille.
Puhallusputki
Puhallusputki on ontto putki, jota käytetään kevyiden ammusten laukaisuun puhalluksen voimalla. Puhallusputkia on käytetty aseina monissa kulttuureissa, yleisimpänä esimerkkinä Etelä-Amerikan intiaanit, jotka metsästävät kastamalla ammuksena käytettävän pienen nuolen kurare-myrkkyyn. Lisäksi käytetään nuolimyrkkysammakoiden erittämää myrkkyä.
Kurarealkaloidit lamauttavat saaliseläimen lihaksiston, jolloin tämä käytännössä tukehtuu hengityselinten lamaantuessa. Kurarealkaloidit jäävät saaliseläimen lihaksistoon, mutta eläin on silti syömäkelpoinen. Tämä johtuu siitä että kyseiset myrkyt eivät imeydy ihmisen ruuansulatusjärjestelmän kautta elimistöön, vaan ne poistuvat elimistöstä ulosteen mukana.
Puhallusputki ("sarbacane") on tunnettu myös keskiajan Euroopassa. Sitä on käytetty lintujen metsästämiseen.
Ricardo Zonta
Ricardo Luiz Zonta (s. 23. maaliskuuta 1976 Curitiba, Paraná, Brasilia) on brasilialainen autourheilija. Hän ajoi Formula 1 -sarjassa kaudella 2007 Renault'n tallissa testikuljettajana.
Ricardo Zonta aloitti kilpailemisen kartingissa vuonna 1987. Hän onnistui voittamaan heti ensimmäisen kilpailun, johon hän osallistui. Seuraavana vuonna hän osallistui Curitiba Karting Championship -sarjaan, jonka mestaruuden hän voitti vuonna 1991. Zonta jatkoi kartingissa vielä vuonna 1992, jolloin hän sijoittui neljänneksi São Paulon kartingsarjassa. Tämän jälkeen hän siirtyi kaudeksi 1993 Brazilian Formula Chevrolet -sarjaan, jossa hän sijoittui kuudenneksi. Vuonna 1994 hän sijoittui viidenneksi Brasilian Formula 3 -sarjassa. Vuotta myöhemmin hän voitti sekä Brasilian että Etelä-Amerikan Formula 3 -mestaruudet.
Zonta siirtyi kaudeksi 1996 Eurooppaan kilpailemaan. Hän kilpaili kansainvälisessä Formula 3000 -sarjassa Draco Racing -tallissa. Hän onnistui voittamaan kaksi kilpailua, ja sijoittui loppupisteissä neljänneksi. Samana vuonna hänestä tuli ensimmäinen International Touring Cars -sarjassa kilpaillut brasilialainen. Tuolloin hän ajoi Mercedesillä. Vuonna 1997 hän voitti kolme kilpailua ja lopulta mestaruuden. Lisäksi hän voitti "Golden helmet" -palkinnon, joka oli palkinto parhaasta kansainvälisestä kuljettajasta. Formula 1 -sarjan Jordan-talli palkkasi Zontan tallin testikuljettajaksi. Vuonna 1998 McLarenin Ron Dennis teki Zontan kanssa sopimuksen testikuljettajan paikasta. Testikuljettajan töiden ohella Zonta osallistui FIA GT Championship -sarjan GT1-luokkaan ja voitti mestaruuden. Lisäksi hänet palkittiin "Golden helmet" -palkinnolla.
Lokakuussa 1998 välittömästi voitettuaan FIA GT Championship -mestaruuden Zonta teki sopimuksen uuden F1-tallin BAR:n kanssa. Hän oli saanut myös tarjouksia Sauber- ja Jordan-talleilta.
F1-kilpakuljettajauransa Zonta aloitti kaudella 1999, jolloin hän ajoi uudessa BAR-tallissa. Pisteitä esikoiskaudella hän ei kuitenkaan, kuten ei koko tallikaan. Hän jatkoi tallissa seuraavallakin kaudella. Kaudella 2000 hän sai pistetilinsä avattua: hän ajoi kolmesti kuudenneksi.
Kaudella 2001 Zonta ajoi vain kahdessa kilpailussa Jordan-tallin autolla. Tuolloin hän korvasi Heinz-Harald Frentzeniä.
Kaudella 2002 Zonta ei ollut tekemisissä F1-sarjassa, vaan hän keskittyi Telefónica World Series -sarjaan (tunnetaan nykyään nimellä World Series by Renault). Hän voitti kyseisen sarjan 66 pisteen erolla toiseksi sijoittuneeseen Franck Montagnyhyn.
Kausilla 2004–2006 Zonta oli Toyota-tallin testi- ja kolmoskuljettaja. Kausilla 2004–2005 hän sai osallistua perjantain harjoituksiin. Kaudella 2004 hän korvasi hyllytettyä Cristiano da Mattaa viidessä kilpailussa. Lisäksi kaudella 2005 hän korvasi Yhdysvaltain Grand Prix'ssa loukkaantunutta Ralf Schumacheria, mutta koska Michelin-renkaita käyttäneet autot vetäytyivät kilpailusta, ei hän koskaan startannut itse kilpailuun. Zonta jatkoi testikuljettajan tehtäviään Toyotalla vielä kaudella 2006, mutta koska Toyota oli edelliskaudella sijoittunut neljänneksi, ei talli saanut ajattaa kolmatta kuljettajaansa perjantain harjoituksissa.
Kaudella 2007 Zonta toimi Renault'n testikuljettana.
Raisi
Raisi (, ) on kunta Tromssan läänissä Pohjois-Norjassa. Kunnan keskustaajamana on Hansinkenttä eli Storslett. Kunnan pinta-ala on 3434 km² ja asukkaita tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan 4 850. Kunnan asukkaista merkittävä osa on etniseltä alkuperältään kveenejä tai suomalaisperäisiä.
Raisia halkoo Raisinvankan laakso, jossa virtaa Raisinjoki (, ). Laakson synkkiä metsiä ympäröivät korkeat vuoret ja ylänköalue. E6-eurooppatie kulkee kunnan läpi ja lentokenttä sijaitsee Rässikäisessä ().
Raisin kunta rajautuu koillisessa Naavuonon kuntaan, kaakossa Finnmarkin läänin Koutokeinoon, etelässä Suomen Enontekiöön, lännessä Kaivuonon kuntaan, sekä luoteessa Yykeänvuonoon ja Jäämereen. Pieni osa kunnasta sijaitsee Uløyan saaren eteläosassa kunnan luoteiskulmassa, jossa kunta rajoittuu pohjoisessa Kieruan kuntaan, joka sijaitsee Raisin kunnan luoteispuolella saaristossa.
Pääosa asukkaista on peräisin 1700–1800-luvuilta, jolloin alueelle muutti väestöä Suomesta. Nykyään vain harvat osaavat suomea, mutta hiljattain ruijansuomea eli kveeniä on alettu opettaa myös nuoremmille.
Hansinkenttä (Storslett), Kauppi (Hallen), Kellari (Kjelderen), Keväsija (Leirbugt), Kuivakoski (Tørfossnes), Lahti (Storvik), Leppiouta (Olderskogen), Lumijänkkä (Snemyren), Matinkenttä (Hysingjorden), Mustaniva (Svartfoss), Nurmi (Kraknes), Paali (Veibakken), Paskapudas (Baskabut), Piltto (Bilto), Riekki (Anebakelv), Roijalus (Røyelelva), Ryssäpahta (Nordkjosen), Rässikäinen (Sørkjosen), Sappi (Sappen), Sokkuvuono (Bakkeby), Varppi (Vinnelys).
Etelä-Varanki
Etelä-Varanki (, ) on kunta Finnmarkin läänissä Pohjois-Norjassa. Kunta käsittää itäisimmät osat Norjaa ja rajoittuu luoteessa Uuniemeen, pohjoisessa Varanginvuonoon, idässä Venäjän Petsamoon ja lännessä Suomen Inariin. Asukkaista osa on kveenejä tai muita suomalaisperäisiä. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 9 968 asukasta.
Pohjoiselta jäämereltä, Näätämönvuonon perukasta, Uutuanvuonosta on linnuntietä lyhin matka Suomeen, rajapyykkien 352A ja 352B puoliväliin: vajaa 12,5 kilometriä.
Bjørnevatn, Hakoköngäs (Skogfoss), Kirkkoniemi (Kirkenes), Kiviö (Kjø), Männikkökoski (Skogfoss), Näätämö (Neiden), Pitkävuono (Langfjorden), Praashamina (Brashamn), Pykeija (Bugøynes), Rautavuono (Jarfjorden), Reisivuono (Bugøyfjord), Ristivuono (Korsfjorden), Saalamo (Skogerøya), Taalmain saari (Kjelmøya), Utsavuono (Bøkfjorden), Uutuanvuono (Munkfjorden), Vuoremijoki (Grense Jakobselv)
Hiihdon moninkertainen olympiavoittaja ja maailmanmestari Vegard Ulvang on kotoisin Kirkkoniemen kylästä.
Rikollinen moottoripyöräkerho
Rikolliset moottoripyöräkerhot viittaa järjestäytyneen rikollisuuden tunnusmerkkejä täyttäviin yhteisöihin, jotka samalla toimivat myös moottoripyöräkerhoina. Tällaista toimintaa on todettu esimerkiksi Helvetin enkelit -kerhoon liittyen. Muita ovat esimerkiksi Outlaws, Bandidos, Pagans, Mongols, Sons of Silence ja Vagos. Suomessa oli takavuosina merkittävä Cannonballs.
Tämänkaltaiset moottoripyöräkerhot käyttävät tunnuksissaan usein salmiakkikuviossa olevaa 1% -merkintää, joka viittaa Yhdysvaltojen moottoripyöräilijöiden liiton lausuntoon, jonka mukaan "99 % kaikista moottoripyöräilijöistä on kunnollisia lakia kunnioittavia kansalaisia". Näitä jengejä kutsutaankin toisinaan prosenttikerhoiksi, Suomessa liivijengeiksi. Kaikki tunnusmerkkinään nahkaisia liivejä pitävät kerhot eivät ole moottoripyöräkerhoja.
Kaikki moottoripyöräkerhot eivät ole järjestäytynyttä rikollisuutta. Kerhoissa saattaa olla henkilöitä, joilla on rikollistaustaa tai ovat aktiivisia rikollisia.
Rikollisjärjestöjä, jotka eivät ole moottoripyöräkerhoja, ovat United Brotherhood, Rogues Gallery, Natural Born Killers, M.O.R.E. ja Bats.
Interpolin tutkijoiden mukaan näiden jengien pyörittämässä rikollisessa toiminnassa liikkuvat useiden miljardien dollarien rahavirrat. Tämä rikollinen toiminta koostuu yleensä huumekaupasta, prostituutiosta, kiristyksestä sekä monista väkivaltarikollisuuden muodoista.
Mika Lahtonen
Mika Tapio Lahtonen (s. 1970 Uusikaupunki) on suomalainen toimittaja. Tällä hetkellä hän toimii Alibin ja Hymyn päätoimittajana.
Lahtonen aloitti toimittajana 1980-luvun lopulla kirjoittamalla urheilujuttuja Uudenkaupungin Sanomiin. Myöhemmin hänen artikkeleitaan julkaisivat myös useat muut suomalaiset lehdet. Vuonna 1993 Lahtosesta tuli ammattimainen paparazzi-valokuvaaja. Alibin päätoimittajana hän on ollut vuodesta 1998 lähtien ja Hymyn päätoimittajana vuodesta 2011.
Lahtonen on julkaissut kirjan nimeltä "Paparazzin päiväkirja". Siinä hän kertoo toimittamiensa kohujuttujen taustoista, viihde- ja julkisuusbisneksen raadollisuudesta, sensaatiojournalismista sekä siitä millaista on olla paparazzi Suomessa.
Lahtonen on toimittanut myös Alibi-lehden tilaajatarjouksena jaettavan kirjan "Kohutuimmat rikokset".
Kesäkuussa 2007 Lahtonen tuomittiin Helsingin käräjäoikeudessa 1200 euron sakkoihin yksityiselämää loukkaavasta tiedon levittämisestä sekä lisäksi maksamaan asianomistajan 6000 euron oikeudenkäyntikulut. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin (EIT) katsoi käräjäoikeuden tuomion loukanneen sananvapautta ja määräsi Suomen maksamaan korvauksia Lahtoselle 7 650 euroa. EIT:n mukaan poliisi oli jo kertonut Alibin julkaisemat tiedot toiselle lehdelle ja tietojen julkaisemisella oli merkitystä yleisen edun kannalta.
Lahtonen on joutunut kokemaan vastustusta työssään ja joutunut pariin otteeseen pahoinpitelyn kohteeksi. Lokakuussa 2007 häntä kuristi Helsingin Kruununhaassa ravintolan ulkopuolella Helvetin enkeleiden liivejä kantanut mies.Tammikuussa 2008 elinkautisvanki pahoinpiteli haastattelun yhteydessä hänet sairaalakuntoon Jokelan vankilassa.
Marraskuussa 2010 kohuttiin Hymy-lehden verkkosivuilla useassa artikkelissa siitä, että Lahtonen on tehnyt kohublondi Johanna Tukiaisesta rikosilmoituksen, jota tutkitaan törkeänä kunnianloukkauksena. Tukiainen oli Alibi-lehden artikkelin mukaan pahoinpidellyt Lahtosta, jonka jälkeen hän oli levittänyt tästä raskaita syytteitä omassa blogissaan. Juttu jäi sillensä, eikä siitä nostettu syytteitä.
Yleisurheilun vammaisten Euroopan-mestaruuskilpailut 2005
Yleisurheilun vammaisten avoimet euroopanmestaruuskilpailut käytiin Espoossa
22. - 27. elokuuta 2005. Niihin osallistui noin 700 liikunta- ja näkövammaista urheilijaa 46 eri maasta.
Kilpailulajeja olivat:
Porsanki
Porsanki (, , kveeniksi "Porsanki") on kunta Finnmarkin läänissä Pohjois-Norjassa Porsanginvuonon sisäosien ympäristössä. Asukkaista merkittävä osa on kveenin tai suomenkielisiä. Porsangin kunta eli komuuni onkin virallisesti kolmikielinen (norja, saame ja kveeni (suomi)). Nykyisin se on ainoa Norjan kunta, jossa kveenin kielellä on virallinen asema. Keskustaajamana on Lemmijoki, jossa asukkaita on 2160 (2004). Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan koko Porsangin kunnassa oli 3 968 asukasta.
Pienemmät kylät sijaitsevat vuonon rannoilla. Näitä ovat Ryssämarkka, Leppivuono, Pyssyjoki ja Pillavuono. Porsangissa on hyvät edellytykset kalastukselle, metsästykselle ja tunturivaelluksille.
Porsangin kunta rajoittuu keskellä ja pohjoisessa Porsanginvuonoon, pohjoisessa Nordkappin kuntaan, idässä Lebesbyn ja Tenon kuntiin, etelässä Kaarasjoen kuntaan, lounaassa Alattion kuntaan, lännessä Kvalsundin kuntaan, sekä luoteessa Moseijan kuntaan.
Hesteniemi (Hestnes), Keisi (Kjæsklubben), Kenttä (Leirpollen), Kiksiniemi (Børselvnes), Lemmijoki (Lakselv), Lemmivuono (Vesterbotn), Leppivuono (Olderfjorden), Lottijoki (Brennelv), Louttijoki (Brennelv), Palojoki (Brennelv), Piesankoppa (Ytre Leirpollen), Pillavuono (Billefjord), Pyssyjoki (Børselv), Ryssämarkka (Kistrand), Sarvesvuono (Kolvik), Smirvuono (Smørfjord), Sokkuvuono (Austerbotn), Suoluvuono (Holmfjord), Taumusaari / Tamsöijä (Tamsøya), Tuorisjoki (Tverrelva), Vassa (Reinøya), Väkkärä (Vækker)
Typologia
Typologia tarkoittaa luokittelujärjestelmää, jonka mukaisesti jonkin tieteenalan ilmiöitä lajitellaan niiden ominaisuuksien perusteella tyypeiksi.
Esimerkiksi seuraavilla tieteenaloilla on käytössä omia typologioitaan:
Estejuoksu
Estejuoksu on yleisurheilun juoksulaji. Nykyaikana aikuisten sarjoissa estejuoksussa kilpaillaan useimmiten 3 000 metrin matkalla, joka on runsas seitsemän kierrosta 400 metrin mittaisella juoksuradalla.
Kierroksen pituuteen vaikuttaa vesieste, joka radasta riippuen on joko radan sisäpuolella tai ulkopuolella. Kansainvälisen yleisurheiluliiton IAAF:n sääntöjen mukaan esteen korkeus on miehillä 91,4 senttimetriä ja naisilla 76,2 senttimetriä. Toisin kuin aitajuoksussa, estejuoksun esteet ovat kiinteitä, eivätkä ne kaadu juoksijan osumasta tai törmäyksestä. Joillakin juoksijoilla on tapana jopa astua esteen päälle. Esteiden leveys on 3,96 metriä ja esteiden päällä olevan neliönmuotoisen palkin halkaisija on 12,7 senttimetriä.
Neljä esteistä on "kuivaesteitä", jotka on sijoiteltu eri puolille juoksurataa. Viides, juoksuradan toisessa päädyssä sijaitseva este on "vesieste", jossa välittömästi esteen takana sijaitsee vedellä täytetty kalteva syvennys, "vesihauta", joka on syvimmästä kohdastaan 50–70 senttimetriä, ja syvyys vähenee radalla eteenpäin mentäessä 3,66 metrin matkalla. Mitä pitemmälle vesihautaan juoksija esteen yli hyppää, sitä vähemmän hän uppoaa jaloistaan veteen.
Estejuoksua on juostu erimittaisilla matkoilla olympiakisoissa vuoden 1896 ensimmäisistä nykyaikaisista olympialaisista lähtien. Antwerpenin olympialaisissa vuonna 1920 estejuoksun viralliseksi kilpailumatkaksi vakiintui 3 000 metriä.
Naisten estejuoksulla on huomattavasti lyhyemmät perinteet. IAAF otti sen viralliseksi lajikseen vasta vuonna 1997, ja ensimmäistä kertaa arvokisojen ohjelmassa naisten 3 000 metrin estejuoksu oli 2005 yleisurheilun MM-kisoissa Helsingissä.
Miesten estejuoksua ovat koko 1990- ja 2000-luvun hallinneet ylivoimaisesti Kenian itäosissa elävän kalenjin-heimon juoksijat.
Estejuoksu on ollut olympialaisissa yleisurheilun kilpailutapahtumana miehillä vuodesta 1920 ja naisilla vuodesta 2008. Yleisurheilun MM-kilpailuissa estejuoksu ollut kisahistorian alusta alkaen, vuodesta 1983. Juoksumatkan menestynein maa arvokilpailuissa on Kenia.
Miesten 3 000 metrin esteiden maailmanennätystä pitää hallussaan Qataria edustava Saif Saaeed Shaheen (tunnettiin aiemmin Kenian väreissä nimellä Stephen Cherono) ajalla 7.53,63. Hän juoksi ennätyksen 3. syyskuuta vuonna 2004 Brysselissä. Matkan Suomen ennätys on 8.10,67 ja se on Jukka Keskisalon nimissä. Hän juoksi ennätyksen Zürichissä vuonna 2009. Euroopan ennätys on Ranskan Mahiedine Mekhissi-Benabbadin Timanttiliigan kilpailussa Pariisissa 6. heinäkuuta 2013 juoksema 8.00,09. Ensimmäisenä kahdeksan minuutin haamurajan alitti Kenian kalenjin-heimoon kuuluva Moses Kiptanui vuonna 1995 Zürichin GP-kilpailussa.
Naisten maailmanennätystä pitää hallussaan kenialainen Beatrice Chepkoech, joka juoksi 20. heinäkuuta 2018 ajan 8.44,32.
IAAF laati estejuoksun säännöt virallisesti vasta vuonna 1953, ja tuolloin alettiin pitää kirjaa virallisista maailmanennätyksistä. Parhaita aikoja on tilastoitu kuitenkin jo vuodesta 1933.
Donald W. Winnicott
Donald Woods Winnicott (7. huhtikuuta 1896 Plymouth — 28. tammikuuta 1971 Lontoo) oli englantilainen lastenlääkäri ja psykoanalyytikko. Hän syntyi Plymouthissa varakkaaseen metodistiperheeseen. Hänen isänsä oli kauppias sir Frederick Winnicott ja hänen äitinsä Elizabeth Martha Woods.
Winnicottilla oli rauhallinen lapsuus. Hän kävi koulua Cambridgen Leys Schoolissa ja opiskeli lääketiedettä Cambridgen yliopiston Jesus Collegessa. Ensimmäinen maailmansota keskeytti opinnot. Tuolloin hän toimi apulaiskirurgina (probationer surgeon) kuninkaallisen laivaston hävittäjällä. Hän valmistui lääkäriksi vuonna 1920, ja 1923 (jolloin hän meni naimisiin Alice Taylorin kanssa) hän sai viran Paddington Green Children's Hospitalissa ja hänestä tuli lontoolainen lastenlääkäri. Hän työskenteli siellä 40 vuotta. D. W. Winnicott avioitui toisen kerran vuonna 1958 psykoanalyytikko Elsie Clare Nimmo Brittonin kanssa.
Winnicott nousi kuuluisuuteen, kun Anna Freudin seuraajat taistelivat Melanie Kleinin kanssa siitä, kuka on Sigmund Freudin oikea seuraaja. Toisen maailmansodan loppuun mennessä saavutettiin kompromissi freudilaisten, kleinilaisten ja keskustan välillä. Winnicott kuului keskustaryhmään.
Winnicott tutki ja hoiti psyykkisesti kärsiviä lapsia ja heidän äitejään. Työssään hän saattoi kehittää teoriaansa ja hoitomenetelmäänsä; hänen luomiaan käsitteitä ovat esimerkiksi "holding environment" (kannattelu) ja "transitional object" (siirtymäobjekti), jollaisen perikuva on "Tenavien" Epun turvariepu.
Winnicottin teoreettiset julkaisut painottivat empatiaa ja mielikuvitusta sekä välittämistä.
Hän kuoli vuonna 1971 useiden sydänkohtauksien jälkeen. Hänen tuhkansa haudattiin Lontooseen.
Useita hänen kirjojaan on suomennettu. Häneen viittaavat muun muassa 12 askeleen ohjelma ja Juha Siltala psykohistorioissaan.
Kuortaneen kirkonkylä
Kuortaneen kirkonkylä sijaitsee keskellä Kuortaneen kuntaa. Kylänä se rajautuu etelässä Mäyryn kylään, idässä Leppälänkylään, pohjoisessa Ruonan kylään ja lännessä Kuortaneenjärveen. Kirkonkylän palvelut ja vanhempi asutuskanta sijaitsevat kantatie 66:n ja Kuortaneenjärven välissä. Kantatie 66:n itäpuolelle on viimeisen 20 vuoden aikana muodostunut uudempi Kortesmäen asuntoalue, jossa valtaosa kyläläisistä nykyisin asuu. Muita taajamia kylän alueella ovat mm. Rasinperä, Haapamäki, Myllymäki.
Kuortane on ehkä parhaiten tunnettu kansallisesti ja kansainvälisesti urheiluun ja liikuntaan liittyvistä paikoista ja tapahtumista. Näitä paikkoja edustavat kansainvälisestikin tunnettu Kuortaneen urheiluopisto sekä kansallisella tasolla Kuortaneen urheilulukio. Urheilutapahtumista parhaiten tunnetaan Kuortaneen juhannuskisat, jolla on jo usean vuoden ajan ollut eliittikisan status.
Kuortaneen urheiluopisto sijaitsee Kuortaneen kirkonkylän pohjoisosassa Kuortaneenjärven itärannalla Aholankankaan maastossa. Kuortaneen liikuntalukion tilat sijaitsevat urheiluopiston välittömässä läheisyydessä yleisurheilukentän tuntumassa.
Tunnetuimmat Kuortaneella syntyneet henkilöt ovat Alvar Aalto ja Heikki Klemetti.
Salmi (Kuortane)
Salmi on kylä Etelä-Pohjanmaan maakunnassa, Länsi-Suomen läänissä, Kuortaneen kunnan Kuortaneenjärven pohjoisrannalla. Kylältä kuntakeskukseen on matkaa noin 10 kilometriä. Asuttuja talouksia oli vuonna 2005 vähän alle 100 kappaletta.
Salmen piiskoomänty on historiallinen nähtävyys ja entisaikojen rankaisupaikka.
Kylällä on Suomen sodan aikainen taistelupaikka, Patterinmäki.
Rauha-Maria Mertjärvi
Rauha-Maria Mertjärvi (23. joulukuuta 1939 Kemi – 8. maaliskuuta 2015 Järvenpää) oli suomalainen poliitikko ja Vihreän liiton kansanedustaja 1998–2003. Mertjärvi oli eduskunnan ympäristö- ja tulevaisuusvaliokunnan jäsen ja paneutui etenkin koulutuspoliittisiin ja perustoimeentuloa koskeviin kysymyksiin. Koulutukseltaan hän oli filosofian maisteri. Hän toimi historian ja psykologian opettajana lukiossa.
Hän toimi pitkään Järvenpään kunnallispolitiikassa ja oli vuoden 1992 kunnallisvaalien ääniharava. Hänen Järvenpään kaupunginvaltuutetun uransa alkoi vuonna 1988 puolepoliittisesti sitoutumattoman kansanliikkeen Järvenpää 2000 -ryhmässä (sittemmin Järvenpää 2000+ ja nykyinen Järvenpää Plus). Valtuustoura jatkui vuoteen 2008 asti. Samana vuonna hänet kutsuttiin Järvenpää Plussan ensimmäiseksi kunniajäseneksi.
Tuija Maaret Pykäläinen
Tuija Maaret Pykäläinen (s. 28. elokuuta 1955 Jyväskylä) on kaakkoissuomalainen poliitikko ja Vihreän liiton kansanedustaja vuosina 1991–1999. Eduskuntaan Pykäläinen nousi Lappeenrannasta kaikkien aikojen pienimmällä kansanedustajan paikkaan riittäneellä äänimäärällä. Pykäläisen jälkeen Kymen vaalipiiristä ei ole ollut omaa vihreää kansanedustajaa.
Pykäläinen oli myös Lappeenrannan kaupunginvaltuutettu ja kaupunginhallituksen jäsen. Hänet muistetaan paikallisesti vihreistä teeilloista ja radikaaleista tempauksistaan. Pykäläinen puhui tasa-arvon, feminismin ja ihmisoikeuksien puolesta niin paikallisesti kuin kansanedustajan tehtävissäänkin.
Pykäläinen oli Vihreän eduskuntaryhmän varapuheenjohtaja vuosina 1991–1993 ja 1995–1996. Koulutukseltaan hän on erityisopettaja ja lastentarhanopettaja.
Kansanedustajana hän oli muun muassa tekemässä aloitetta maamiinojen kieltämiseksi.
Kansanedustajakauden jälkeen Pykäläinen on ollut YK:n ja EU:n vaalitarkkailijana Afrikassa.
800 metrin juoksu
800 metrin juoksu on yleisurheilun keskipitkä juoksulaji. 400 metrin juoksuradalla rata kierretään kaksi kertaa. Laji on ollut nykyaikaisten olympiakisojen ohjelmassa ensimmäisistä, vuoden 1896 kisoista lähtien. Naisten 800 metrin kilpailu oli ensimmäistä kertaa ohjelmassa jo vuoden 1928 kisoissa, mutta hengästyneet naiset aiheuttivat IAAF:n urheilujohtajissa reaktion, joka lopulta johti yli 200 metrin juoksumatkojen kieltämiseen naisilta. Olympiakisojen naisten ohjelmaan laji palasi vasta 1960 kisoissa.
Nykyaikana 800 metrin kilpailun ensimmäisen sadan metrin aikana kullakin kilpailijalla on oma rata, jota pitkin edetä. Tämän jälkeen saa siirtyä sisäradalle.
800 metrin juoksijat juoksevat usein myös muita matkoja, pääasiassa 1 500 ja 400 metriä. Malliesimerkki tästä on Jarmila Kratochvílová. Pääasiassa nykyaikana 800 metrin juoksijat juoksevat kuitenkin ratakierrosta lähinnä viestijoukkueissa.
800 metrin juoksu on ollut olympialaisten lajivalikoimaan ensimmäisistä nykyaikaisista olympialaisista lähtien, vuodesta 1896. Menestyneimmät maat olympiakilpailuissa ovat olleet Yhdysvallat, Iso-Britannia ja Kenia.
Yleisurheilun MM-kilpailuissa 800 metrin juoksu on ollut kisahistorian alusta alkaen, vuodesta 1983. MM-kilpailuissa ovat parhaiten menestyneet miesten kilpailuissa Kenia ja naisten kilpailuissa Mosambik Maria Mutolan menestyksen ansiosta.
Lähde: IAAF (Päivitetty 29. elokuuta 2018)
Paralympialaiset
Paralympialaiset ovat kansainväliset vammaisurheilukilpailut, jotka järjestetään kahden vuoden välein vuorotellen kesäisin ja talvisin. Paralympialaisten järjestämistä hallinnoi Kansainvälinen Paralympiakomitea (IPC).
Paralympialaisia edelsivät Englannissa vuodesta 1948 järjestetyt selkäydinvammaisten Stoke Mandeville Games -kilpailut, joita järjesti Sir Ludwig Guttmann.
Nykyisin paralympialaiset järjestetään sekä kesä- että talviolympialaisten jälkeen samoja suorituspaikkoja hyödyntäen. Nimi on johdettu kreikan kielen prepositiosta "παρά", "pará" (), joka viittaa paralympialaisten järjestämiseen rinnakkain olympialaisten kanssa. Paralympialaiset järjestetään noin kuukauden kuluttua olympialaisten päättäjäisistä.
Kansainvälinen paralympiakomitea on laatinut kymmenen vammaluokkaa. Urheilijat luokitellaan vamman tason mukaan vajaatoiminta. Luokitus vaihtelee lajeittain.
Luettelo yleisurheilulajeista
Tämä on luettelo yleisurheilun lajeista.
Kuortaneenjärvi
Kuortaneenjärvi sijaitsee Kuortaneen kunnassa ja on Etelä-Pohjanmaan suurimpia järviä. Kuortaneenjärven läpi virtaa Lapuanjoki ja järveen laskee vetensä myös Kaarankajoki. Järven pisin selkä on noin 18 kilometriä pitkä ja noin 5 kilometriä leveä. Kuortaneenjärven itärannalla sijaitsee maakunnassa "Etelä-Pohjanmaan Rivierana" tunnettu laaja uimapaikka kauniine hiekkarantoineen. Kuortaneenjärven rannoille on rakennettu runsaasti kesämökkejä ja järven itärannalla sijaitsee mm. Kuortaneen urheiluopisto. Kuortaneenjärvessä on yksi saari, Honkisaari.
Kuortaneenjärvi on vuosikymmenten saatossa rehevöitynyt tuntuvasti. Rehevöityminen on havaittavissa mm. kalakantojen ja kasvillisuuden muutoksina sekä sinileväkukintoina. Järven rehevöitymiskehityksen vuoksi vuosituhannen vaihteessa käynnistettiin Kuortaneenjärven kunnostushankkeet, jotka ovat vaikuttaneet järven tilaan myönteisesti monella tapaa. Toimintaa arvokkaan järven hyväksi tarvitaan edelleen. Keväällä 2006 julkaistiin Kuortaneenjärveä ja sen ympäristöä käsittelevä kirja. 2018 järveen pääsi 1400 kuutiota jätevettä, minkä arvellaan aiheuttaneen noro- ja adonovirusongelman, jonka johdosta uimarantoja on suljettu.
Kuortaneenjärven valuma-alue on Kuortaneen, Alavuden, Lehtimäen ja Töysän alueilta yhteensä noin 1 266 neliökilometriä ja sen syvin kohta on 16 metriä. Kuortaneenjärvi on ollut 5000-4000 vuotta sitten kapea Litorinameren lahti.
Pyrimidiini
Pyrimidiini on tyypillisimmillään DNA:ssa ja RNA:ssa esiintyvä typpipitoinen rengasmainen emäs. Pyrimidiini on yhden heterosyklisen 6-renkaan sisältävä orgaaninen yhdiste (diatsiini), jonka kemiallinen kaava on CHN. Pyrimidiinin emäsjohdokset (pyrimiidiemäkset) ovat rakenneosana nukleosideissa, nukleotideissa ja nukleiinihapoissa.
Nukleiinihapoissa pyrimidiinejä on kolmea tyyppiä: sytosiini (C), tymiini (T) ja urasiili (U). Urasiili esiintyy vain RNA:ssa ja tymiini vain DNA:ssa. Sytosiinia on sekä DNA:ssa että RNA.ssa. DNA:n kaksoiskierre syntyy pyrimidiiniemästen liittyessä vetysidoksin puriiniemäksiin. Sytosiini liittyy vetysidoksella guaniiniin, tymiini ja urasiili taas adeniiniin. Emäkset ovat kiinnittyneet DNA:n tai RNA:n sokeriosan ykköshiileen.
On myös muita pyrimidiinejä, jotka eivät esiinny nukleiinihapoissa. Alla pyrimidiinien peruskaava eri tavoin esitettynä.
Pyrimidiinistä käytetään myös nimeä 1,3-diatsiini. Pyrimidiinin moolimassa on 80,09 g/mol, sulamispiste 20–22 °C, kiehumispiste 123–124 °C, suhteellinen tiheys 1,016 g/cm (vesi = 1,0 g/cm), leimahduspiste 31 °C, taitekerroin 1,501–1,504 ja CAS-numero 289-95-2. Pyrimidiini liukenee veteen.
Tiamiini (B-vitamiini) on pyrimidiinijohdos.
Pyrimidiinin soluissa tapahtuva biosynteesi vaatii, niin kuin puriinien biosynteesi, PPriboosiP:tä, glutamiinia, hiilidioksidia ja aspartaattia sekä tetrahydrofolaatin johdannaisia. CPT ja TMP, jotka sisältävät sytosiinia ja tymiiniä, tuotetaan soluissa yhdeksän askeleen reaktioketjussa, joka haarautuu UDP:n kohdalla.
Alkukohta on ATP, glutamiini ja hiilidioksidi CO. Entsyymi tuottaa niistä CAP:ta ja asparagiinihappoa. Näistä edelleen CAA:ta, DHOA:aa, OA:ta, OMP:ta, UMP:ta ja UDP:tä. Dihydro-oroottihapon DHOA:n muuttaminen oroottihapoksi OA:ksi vaatii entsyymin lisäksi NAD+:aa. OA:n muunto OMP:ksi vaatii PP-Riboosi-P:tä.
UDP muutetaan edelleen UTP:ksi ja entsyymin, ATP:n ja glutamiinin avulla CTP:ksi. Toinen haara tuottaa entsyymin avulla UDP:stä dUDP:tä. dUMp:tä ja lopulta N5,N10-metyleeni-H4-folaatin kautta H2-folaattia ja TMP:tä. Reektioketjut tarvitsevat yhdeksää entsyymiä.
Puriini
Puriini on typpipitoinen orgaaninen emäs, jolla on kaksoisrengasrakenne. Se on adeniinin ja guaniinin rakenneosa.
Nukleiinihapoissa puriineja on kahta tyyppiä: adeniini (A) ja guaniini (G). DNA:n kaksoiskierre muodostuu puriinien pariutuessa vetysidoksin pyrimidiinien kanssa. Adeniini pariutuu tymiinin tai urasiilin kanssa ja guaniini pariutuu sytosiinin kanssa. Emäkset ovat kiinnittyneinä DNA:n tai RNA:n sokeriosan ykköshiileen.
On myös muita puriinirakenteisia emäksiä, jotka eivät ole osana nukleiinihappoja. Tällainen on esimerkiksi kofeiini.
Puriinirengas tuotetaan elävissä soluissa aspartaatista, glutamiinista, glysiinistä, N-10-formyylitetrahydrofolaatista ja N-5,N-10-metyylitetrahydrofolaatista. Puriinien biosynteesissä tarvitaan myös lukuisia entsyymejä ja muita molekyylejä.
Tarkemmin puriineja tuotetaan soluissa reaktioketjussa, jossa on 12 vaihetta alun riboosiyhdiste ja lopun puriinin sisältävä IMP mukaan lukien. Reaktioketju tarvitsee muun muassa alfa-D-riboosi-5P:tä (riboosi, jossa viiden fosforihapon ketju), adenosiinitrifosfaattia eli ATP:tä, glutamiinia, glysiiniä, N-5,N-10-metyyli-H4-folaattia, hiilidioksidia, aspartaattia ja N-10-formyyli-H4-folaattia. Reaktioita katalysoi ainakin viisi entsyymiä ja biotiini sekä ATP ja magnesiumioni Mg. . Syntynyt inosiini-monofosfaatti IMP muutetaan edelleen adenyylisucconaatiksi AMPS ja adenosiinimonofosfaatiksi eli AMP:ksi. Toiset reaktiot tuottavat IMP:stä ksantosiinimonofosfaatin XMP kautta guanosiinimonofosfaattia GMP:tä..
IMP:n muuttaminen AMPS:ksi vaatii entsyymin (adenylosukkinaattisyntaasin), glysiiniä, GTP:tä ja Mg:aa. AMPS:n muuttaminen AMP:ksi vaatii adenylosukkinaatti-entsyymin. Toinen haara, IMP:n muutto XMP:ksi vaatii NAD+:n, vettä HO ja IMP-dehydrogeneraasi-entsyymin. XMP:n muutto GMP:ksi vaatii glutamiinia, ATP:tä ja GMP-syntetaasia.
Haamuvalo
Haamuvalo tarkoittaa väitettyä maanpäällistä tai taivaalla näkyvää valoilmiötä, jolle ei nykyisin tunneta kattavaa tieteellistä selitystä. Useita maanpinnalla tai sen lähellä näkyviä haamuvaloja kutsutaan kansanperinteessä esimerkiksi virvatuliksi, mutta tunnetaan myös korkeammalla esiintyviä valoja, kuten maavalot tai maanjäristysvalot.
Haamuvalot ovat innoittaneet monenlaisia uskomuksia. Maan lähellä nähtyjen haamuvalojen kuvitellaan olevan aaveita tai aaveiden tai muiden olentojen kantamia lyhtyjä. Taivaalla nähtyjä valoilmiöitä on saatettu pitää vaikkapa lohikäärmeinä. Nykyisin taivaalla nähtyjä tunnistamattomia valoja saatetaan pitää maapallon ulkopuolisen elämän aluksina.
Latino sine flexione
Latino sine flexione ("taivutukseton latina") on kansainväliseksi apukieleksi tarkoitettu keinotekoinen kieli, jonka loi matemaatikko Giuseppe Peano vuonna 1903. Se on yksinkertaistettu versio latinasta, joka kuitenkin on säilyttänyt sen sanaston. Peano kirjoitti artikkelissaan "De Latino sine Flexione, Lingua Auxiliare Internationale", että kansainväliset apukielet ovat turhia, koska latina on jo saanut kansainvälisen apukielen aseman. Peano kirjoitti artikkelin perinteisellä latinalla, mutta edetessään kirjoittamisessa hän vaiheittaisesti jätti taivutuksen pois, kunnes artikkelin lopussa hän ei taivuttanut sanoja enää ollenkaan. Latino sine flexionea on kutsuttu "interlinguaksi", mutta sitä ei pidä sekoittaa paljon kuuluisamman interlinguan kanssa.
Isä meidän latino sine flexioneksi:
Alan Smithee
Alan Smithee sekä Allen Smithee tai Adam Smithee ovat pseudonyymejä, joita Hollywoodin elokuvaohjaajat käyttivät vuodesta 1968 vuoteen 1999 sellaisissa tapauksissa, joissa he eivät halunneet omaa nimeään liitettävän elokuvaan.
Jos ohjaaja pystyi todistamaan Directors Guild of American ja Association of Motion Picture and Television Producersin jäsenistä koostuvalle paneelille, että elokuva ei ollut enää taiteellisesti hänen käsissään, hän sai käyttää nimeä. Sopimus täytyi pitää salaisena. Pseudonyymiä ei voinut kuitenkaan käyttää virheidensä peittelemiseen.
Vuonna 1997 sai ensi-iltansa Arthur Hillerin ohjaama komedia "", joka kertoo ohjaajasta, jonka "oikea" nimi on Alan Smithee, minkä vuoksi hän ei voi käyttää salanimeä. Ironiaa lisäsi se, ettei Arthur Hiller ollut tyytyväinen elokuvan leikkaukseen, joten hän halusi ja sai elokuvalleen luvan käyttää Alan Smitheetä ohjaajanimenä. Julkisuus elokuvan ympärillä johti siihen, että Directors Guild lopetti Alan Smithee -nimen käytön.
Muhammed Hatta
Muhammed Hatta (12. elokuuta 1902, Bukittingi, Sumatra – 14. maaliskuuta 1980, Jakarta, Jaava) oli indonesialainen itsenäisyyspoliitikko, Indonesian varapresidentti ja pääministeri.
1942 Muhammed Hatta yhdessä toisen itsenäisyyspoliitikon, Sukarnon kanssa hankkiutui yhteistyöhön japanilaisten kanssa pystyäkseen itsenäistämään Hollannin Itä-Intian Indonesiaksi sitä miehittävien japanilaisten tuella. Kaksi päivää Japanin antautumisen jälkeen Hatta ja Sukarno yhdessä julistivat 17. elokuuta 1945 Indonesian itsenäiseksi tasavallaksi.
Hollanti tunnusti Indonesian itsenäisyyden ja luopui vallasta 27. joulukuuta 1949.
Kimmo Pohjonen
Kimmo Pohjonen (16. elokuuta 1964 Viiala) on suomalainen harmonikkataiteilija ja säveltäjä. Pohjonen on esiintynyt uransa aikana yli 600 kansainvälisellä festivaalilla ja konserttitaloissa. Pohjosen musiikkia on kuultu improvisaation, rockin, kansanmusiikin, avantgarden ja klassisen musiikin sekä tanssin ja mediataiteen yhteyksissä.
Pohjosen yhteistyökumppaneita ovat olleet muun muassa Kronos-kvartetti, Pat Mastelotto (King Crimson), Trey Gunn, Samuli Kosminen, Sami Kuoppamäki, Timo Kämäräinen, tanssija Minna Tervamäki, Helsinki Nelson -painiryhmä ja ukrainalainen lauluyhtye DakhaBrakha.
Pohjonen aloitti uransa kansanmusiikin parissa mutta on soittanut myös iskelmä- ja rockmusiikkia. Hän on julkaissut lukuisia albumeita. Vuonna 2011 Kronos-kvaretin ja Samuli Kosmisen kanssa yhdessä julkaistu "Uniko" valittiin Top of the World -albumiksi arvostetussa Songlines Magazinessa. Pohjonen on säveltänyt myös elokuvamusiikkia, tunnetuimpana musiikki elokuvaan "Jadesoturi", josta hän sai Samuli Kosmisen kanssa parhaan musiikin Jussin vuonna 2005. Vuonna 2012 Kimmo Pohjosesta julkaistu dokumenttielokuva "Soundbreaker" on palkittu lukuisilla festivaaleilla, ja sitä on esitetty yli 30 maassa.
Pohjonen on saanut useita tunnustuksia ja palkintoja. Vuosina 1996–1998 Pohjonen oli vuoden kansanmuusikko. Hän on ollut ehdolla muun muassa BBC Radio 3 Music Awardsissa kolmessa eri kategoriassa vuosina 2002, 2005 ja 2012. Vuonna 2012 Pohjoselle myönnettiin Pro Finlandia -mitali ja Vuoden esteettinen teko -palkinto konsertista romanikatusoittajien kanssa. Pohjonen on ollut ehdolla Pohjoismaiden neuvoston musiikkipalkinnon saajaksi 2013 ja 2015. Vuonna 2016 Pohjonen sai monialaisen taiteen valtionpalkinnon.
Osijekin taistelu
Osijekin taistelu oli Kroatian sodan aikana pääosin vuosina 1991–1992 käyty serbien ja kroaattien välinen taistelu. Serbien armeija tulitti Osijekia kuukausikaupalla raskain asein ja miltei saartoi kaupungin. Kovasta paineesta huolimatta kaupungin puolustus piti.
Osijekissa taisteltiin vuosina 1991–1994, mutta aktiivisimmillaan sotatoimet olivat heinäkuun 1991 ja kevään 1992 välisenä aikana.
Jo 27. kesäkuuta 1991 serbipanssarit ajoivat kaupungin läpi tuhoten autoja tieltään, ja illalla kasarmista ammuttiin mielenosoitusta. Tällöin haavoittui 18 ihmistä. Heinäkuun loppupuolella Osijekiin kohdistui jonkin verran tulitusta.
Serbit hyökkäsivät kaupunkia vastaan tykkien ja panssareiden tukemina, ja syksyllä heidän onnistui saartaa kaupunki. Kova tulitus alkoi 13. syyskuuta 1991 melkein joka puolelta kaupunkia, pahin vaihe kesti viisi päivää.
Taistelut alkoivat satunnaisella tykkitulella Kroatian sodan alkuvaiheessa heinäkuussa 1991. Etelä-Osijekin kaupunginosaa Jug Iliä tulitettiin tykein jo 29. heinäkuuta, jolloin asukkaat muuttivat kymmeneksi kuukaudeksi kellareihin.
Liittoarmeija vei länsi-Kroatiasta Osijekiin Okucaniin vievän päätien, minkä jälkeen Osijekiin pääsi kapeita sivuteitä pitkin.
Lokakuussa ammuksia osui myös Osijekin eläintarhan lähelle, missä eläimet hyppivät kauhuissaan.
Serbien vallattua Vukovarin marraskuussa 1991 he keskittivät tulituksen Osijekiin.. Osijekiin pakeni ihmisiä Vukovarista.
Kaupungin vanhaa osaa hävitettiin, ja papit pitivät messujaan kaupoissa, koska kirkot olivat serbien tulituksen kohteina. Tulitus tuli lähimmillään parin kilometrin päästä Savajoen toiselta rannalta. Ihmiset pakenivat ampumista kellareihin, ja puolet kaupungista autioitui. Kaupungin voimalaitos tuhottiin.
Kun liittoarmeija valtasi Osijekin läheiset Ernestinovon, Antunovacin ja Lazlovon kylät, suurin osa kaupungin väestä pakeni kauhuissaan pois. Tällöin kylä oli saarrettu kolmelta taholta, ja ainoa yhteys oli rautatie Našiceen.
Jäljelle jäi alkuperäisestä 115 000 asukkaasta vain 30 000 asukasta.
Osijekin saartamisen aikoihin kaupungin puolustusta johti taitamattomana pidetty Vladimir Šeks, jonka aikana kroaatit peräytyivät. Mutta kun tilalle vaihdettiin Slavinoassa suositumpi kovan linjan Branimir Glavaš, kroaattien puolustustahto voimistui.
Kaupunkia tulitettiin satunnaisesti vielä vuoden 1992 tulitauon solmimisen jälkeenkin. Sodan aikana Osijekiin tulvi pakolaisia. Uhka kaupungin yltä väistyi vasta vuonna 1995 Kroatian ja Bosnian sotien loputtua.
Vuoden 1991 lopussa kaupungissa surmattiin serbisiviileitä, poliisin tilastojen mukaan kaikkiaan 37 henkeä. Tapausta tutkittiin sotarikoksena, ja kuusi kroaattia tuomittiin 3,5–8 vuoden vankeusrangaistuksiin.
Paz Lenchantin
Paz Lenchantin (s. 12. joulukuuta 1973 Mar del Plata) on argentiinalainen rockmuusikko. Hän syntyi Argentiinassa, mutta muutti nelivuotiaana vanhempiensa mukana Los Angelesiin. Molemmat hänen vanhemmistaan olivat konserttipianisteja.
Lenchantin liittyi A Perfect Circle -yhtyeeseen ennen tämän ensilevyä "Mer de Noms". Levyn jälkeen hän erosi soittaakseen Billy Corganin lyhytikäiseksi jääneessä yhtyeessä Zwan. Myöhemmin, vuonna 2004 Lenchantin soitti A Perfect Circlen levyllä eMOTIVe jousisoittimia ja pianoa. Hän on myös julkaissut pienipainoksisen, nykyään loppuunmyydyn soolojulkaisun Yellow mY skYcaptain.
Unikkokasvit
Unikkokasvit (Papaveraceae) ovat Ranunculales-lahkoon kuuluvia ruohokasveja. Sukuja on 26 ja lajeja noin 250, joista suurin osa kasvaa pohjoisella pallonpuoliskolla.
Suurin osa lajeista sisältää maitiaisnesteitä. Lehdet ovat sijoittuneet kierteisesti. Kukat ovat säteittäisiä sekä kaksineuvoisia. Verholehtiä, jotka varisevat varhain, on kaksi. Terälehtiä kukassa on tavallisesti neljä ja heteitä niissä on paljon. Kukkimisen jälkeen muodostuva hedelmä, kota, on rei’illä tai liuskoilla avautuva.
Alaheimo "Papaveroideae":Alaheimo "Fumarioideae":