Anne Brontë
Anne Brontë (17. tammikuuta 1820 – 28. toukokuuta 1849) oli englantilainen kirjailija ja runoilija. Hän oli yksi niin kutsutuista Brontën kirjailijasisarista, ja hänen sisarensa Charlotte ja Emily olivat hekin kirjailijoita. Kaikki kolme sisarta ovat saavuttaneet suurta suosiota romaaneillaan. Anne Brontë ehti ennen kuolemaansa kirjoittaa kaksi romaania. Hänen esikoisteoksensa "Agnes kotiopettajatar" ilmestyi vuonna 1847 ja toinen teos "Wildfell Hallin asukas" vuotta myöhemmin vuonna 1848. Romaaniensa lisäksi Brontë julkaisi yhdessä sisariensa kanssa runokirjan "Poems" vuonna 1846. Hän kuoli tuberkuloosiin toukokuussa 1849 vain 29-vuotiaana.
Anne Brontë syntyi Yorkshiren Thorntonin kylässä. Hänen vanhempansa olivat Patrick ja Maria Brontë, ja hän oli perheen kuudes lapsi. Pian perhe muutti Yorkshiren Haworthin kylään, missä Patrick Brontë alkoi toimia papin virassa. Brontën ollessa vasta muutaman vuoden ikäinen hänen äitinsä Maria menehtyi syöpään. Brontë oli lapsena herkkä sairastumaan, minkä vuoksi häntä ei perheen muiden lasten tavoin lähetetty sisäoppilaitokseen. Hän jäi kotiin Haworthiin, missä hänestä huolehti hänen tätinsä Elizabeth Branwell. Täti opetti tytölle kodinhoitoa ja käytännön taitoja, joista olisi hyötyä hänelle tulevaisuudessa kotiopettajattaren toimessa. Tädin sanotaan vaikuttaneen myös Brontën uskonnolliseen katsomukseen, sillä täti opetti hänelle helvetin ja kadotuksen odottavan suurinta osaa ihmiskunnasta. Myöhemmin Brontë kärsi useista uskonnollisista kriiseistä ja pelkäsi kuolevansa saamatta pelastusta ja joutuvansa helvettiin.
Lapsuudessaan Brontëlla ja hänen sisaruksellaan Charlottella, Emilyllä ja Branwellilla oli tapana leikkiä mielikuvitusleikkejä. Yhdessä lapset myös kirjoittivat tarinoita, jotka sijoittuivat erilaisiin mielikuvitusmaailmoihin. Anne Brontën läheisin ystävä oli hänen sisarensa Emily, ja yhdessä tytöt loivat oman satuvaltakuntansa Gondalin. Gondal kiehtoi ja askarrutti heitä aikuisikään asti. Kuusitoistavuotiaana Brontë lähti ensi kertaa kotoaan käydäkseen Roe Headin koulua. Hän sai sisarensa Emilyn paikan, sillä Emily kärsi kovasta koti-ikävästä ja halusi takaisin kotiin. Hänen vanhempi sisarensa Charlotte oli opettajana samaisessa oppilaitoksessa. Brontë kävi Roe Headia kahden vuoden ajan.
Vuonna 1839 Brontë oli lyhyen aikaa kotiopettajattarena Inghamin perheessä, minkä jälkeen hän siirtyi Robinsonien perheeseen Thorpe Green Halliin lähelle Yorkin kaupunkia. Hän toimi Robinsonien perheessä vuosina 1841–1845. Myös hänen veljensä Branwell oli töissä perheessä ja toimi perheen pojan yksityisopettajana. Branwell rakastui työnantajansa vaimoon, minkä seurauksena molemmat sisarukset erotettiin työpaikastaan. Anne Brontëlle tämä oli kova isku, sillä hän oli viihtynyt uudessa elämässään kaukana kotoa. Erityisesti hän oli nauttinut Robinsonin perheen tekemistä kesäretkistä Scarborough'n kaupunkiin Yorkshiren rannikolle, jolloin hän sai olla rakastamansa meren rannalla.
Vuonna 1846 Brontën sisarukset julkaisivat yhdessä ensimmäisen yhteisen runokokoelmansa "Poems", jonka he kirjoittivat salanimillä Currer, Ellis ja Acton Bell. Kokoelmaa myytiin vain muutama kappale. Brontë jatkoi kirjoittamista, ja hänen esikoisteoksensa "Agnes kotiopettajatar" julkaistiin vuonna 1847. Vuotta myöhemmin julkaistiin hänen toinen ja viimeiseksi jäänyt romaaninsa "Wildfell Hallin asukas". Vuonna 1849 Brontë sairastui tuberkuloosiin. Vain muutamia kuukausia aiemmin hänen veljensä Branwell ja sisarensa Emily olivat menehtyneet samaan sairauteen. Brontën ollessa hyvin sairas vei hänen sisarensa Charlotte hänet merenrannalle Scarboroughiin siinä toivossa, että ilmastonvaihdos tekisi sairaalle hyvää. Brontë ehti viettää siellä kuitenkin vain pari päivää. Hän kuoli Scarborough'n rantahotellissa 28. toukokuuta 1849. Hänet haudattiin Saint Maryn hautausmaalle Scarboroughiin.
Charlotte, Emily ja Anne julkaisivat vuonna 1846 runokokoelman nimeltä "Poems" salanimillä Currer, Ellis and Acton Bell. Monet Annen runot olivat aiheiltaan uskonnollisia. Kokoelmaa ei myyty monta kappalettaa, mutta sisarukset jatkoivat siitä huolimatta kirjallisia harrastuksiaan.
Brontën ensimmäinen romaani "Agnes kotiopettajatar" ilmestyi 1847. Se kertoo nimensä mukaisesti kotiopettajatar Agnes Greysta, vähävaraisesta papin tyttärestä, jonka on etsittävä työtä elättääkseen itsensä. Romaani kertoo Agneksen kahdesta työpaikasta ja pohjautuu Brontën omiin kokemuksiin Inghamin ja Robinsonin perheissä. Molemmat perheet kohtelevat kotiopettajatarta ylimielisen vaativasti ja tylysti. "Agnes kotiopettajatarta" verrataan usein Brontën sisaren Charlotten teokseen "Kotiopettajattaren romaani". Ne molemmat käsittelevät samaa aihetta eli naisia kotiopettajan ammatissa. Anne Brontën teos on jäänyt usein Charlotten teoksen varjoon. Charlotten teosta on yleensä pidetty taiteellisesti parempana, ja se on ollut Annen teosta suositumpi. Anne Brontën huomiokykyä sekä viktoriaanisen yhteiskunnan ja elämäntyylin kuvausta "Agnes kotiopettajattaressa" on kuitenkin kehuttu. Suomeksi romaanin on myöhemmin kääntänyt Kaarina Ruohtula.
Brontën toinen romaani "Wildfell Hallin asukas" ilmestyi vuonna 1847. Se on kertomus naisesta, joka jättää vastuuttoman alkoholistimiehensä pelastaakseen itsensä ja pienen poikansa. Kirjan sankaritar Helen Huntingdon joutuu yhteiskunnan juoruilun ja paheksunnan kohteeksi, mutta itse asiassa hän on yhtä moraalinen ja velvollisuudentuntoinen kuin Jane Eyre. Vaikka hän jättää miehensä, koska pelkää poikansa turmeltuvan moraalisesti tämän seurassa, hän palaa kuitenkin hoitamaan kuolevaa Arthur Huntingdonia, koska tuntee sen velvollisuudekseen.
Anne Brontë kuvaa realistisesti ja avoimesti alkoholisoituneen ihmisen rappiota ja väkivaltaa, ja hänen huomionsa perustuvat epäilemättä omakohtaisiin kokemuksiin juopon Branwell-veljen viimeisistä vuosista. Synkästä aiheesta huolimatta romaanissa on myös ironiaa ja huumoria, joista tulee mieleen teräväkielinen Jane Austen. Tavallaan romaani oli sanomaltaan paljon aikaansa edellä, koska se kuvaa avioliiton hajoamista ja naisen oikeutta päättää itse omasta ja lastensa tulevaisuudesta.
"Wildfell Hallin asukas" menestyi paremmin kuin Brontën esikoisteos "Agnes kotiopettajatar". Ensijulkaisunsa aikaan romaani kohtasi kritiikkiä muun muassa alkoholismin kuvauksestaan. Sitä kritisoitiin lisäksi naiskuvastaan, sillä romaanin nähtiin puolustavan naisen oikeutta jättää aviomiehensä. Useat myöhemmät kriitikot ovat pitäneet "Wildfell Hallin asukasta" yhtenä ensimmäisistä feministisistä romaaneista. Romaanin käänsi myöhemmin suomeksi Kyllikki Villa.