hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Marjorie
Marjo-Riitta Nieminen (s. 15. joulukuuta 1965 Valkeakoski), taiteilijanimeltään Marjorie, on suomalainen laulaja, joka on levyttänyt iskelmä- ja viihdemusiikkia. Hän on äänialaltaan koloratuurisopraano.
Marjorie sai sähköharmonin jo viisivuotiaana ja kuusivuotiaana alkoi pianonsoitto. Marjorie perusti ensimmäisen yhtyeensä Albatrossi vuonna 1986, jolloin hän aloitti myös säännöllisen keikkailun. Samanaikaisesti laulaja opiskeli musiikkikasvatusta Jyväskylän yliopistossa sekä klassista laulua Keski-Suomen konservatoriossa opettajanaan Maila Haavisto. Filosofian maisteriksi hän valmistui vuonna 1991.
Vuonna 1988 Marjorie osallistui Suomen euroviisukarsintoihin Eeva Kiviharjun sävellyksellä "Tie" ja esiintyessään Kivikasvot-show’ssa. Hän kokeili omia estradishowesityksiä vuosina 1992, 1994 ja 1996. Marjorie osallistui euroviisukarsintoihin myös vuonna 1989 kappaleella "Kahden juhla", vuonna 1990 kappaleella "Tuuli" ja vuonna 1993 kutsuartistina kappaleilla "Legenda" ja "Aika eteenpäin vain kulkee".
Ensimmäisen oman albuminsa "Huone 213" Marjorie levytti vuonna 1992. Tämä sekä kahta vuotta myöhemmin ilmestynyt levy "Auringon häät" ilmestyivät Emin Odeon-levymerkillä. Kolmas soololevy oli vuonna 1998 ilmestynyt "Täyttä elämää". Vuonna 2001 ilmestyi Marjorien, Eija Kantolan ja Anneli Saariston yhteiseen konserttikiertueeseen pohjautunut livelevy "Rakkauden kiertokulku". Tunnetuimpia Marjorien levytyksistä ovat "Huone 213", "Täyttä elämää", "Korttitalo vaan" (Abban "Winner takes it all"), "Warum" ja duettona Jari Sillanpään kanssa levytetty "Jouluyön rauha".
Marjorie on esiintynyt musikaaleissa muun muassa Seinäjoen kaupunginteatterissa, Tampereen teatterissa ja Komediateatteri Arenassa ja laulajan ääntä on kuultu Walt Disneyn piirroselokuvassa "Maija Poppanen" (1999) sekä "Toy Story II":n tunnusmelodian tulkitsijana.
Manute Bol
Manute Bol (16. lokakuuta 1962 Etelä-Sudan – 19. kesäkuuta 2010 Charlottesville, Virginia) oli dinka-kansaan kuuluva alkujaan sudanilainen koripalloilija. Yhdessä Gheorghe Mureșanin kanssa hän oli kaikkien aikojen pisin NBA-pelaaja; molemmilla on pituutta 2,31 metriä.
Bol muutti Yhdysvaltoihin 18-vuotiaana. Hänen joukkueitaan olivat Washington Bullets, Golden State Warriors, Philadelphia 76ers ja Miami Heat.
Bol lopetti aktiivisen peliuransa kauden 1994–1995 jälkeen. Hän kuoli 47-vuotiaana jouduttuaan sairaalaan munuaisten vajaatoiminnan ja Stevens-Johnsonin oireyhtymän takia.
Kaudella 1987-1988 hän pelasi NBA:n lyhimmän pelaajan Muggsy Boguesin kanssa samassa seurassa Washington Bulletsissa.
Rakkautta maailmaan
Rakkautta maailmaan on Jukka Kuoppamäen vuonna 1978 julkaistu albumi. Kaikki sävellykset ja sanoitukset ovat Jukka Kuoppamäen. "Rakkautta maailmaan" on Kuoppamäen viimeinen Satsangan kautta julkaistu studioalbumi. Musiikillisesti haasteellisena pidetty levy jäi ilmestyessään vähälle huomiolle. Se lieneekin tuntemattomin koskaan tehty Kuoppamäen albumi.
Levyn kappaleet ovat peräisin ajalta, jolloin Kuoppamäki opiskeli toista vuotta Länsi-Saksassa. Tämä heijastuu myös albumin aihepiireihin. Esimerkiksi kappale ”Sorsanpoika” viittaa vanhaan tarinaan, jossa sorsanpoika silmät avatessaan painaa kotijärven muodot mieleensä, löytääkseen sinne takaisin. ”Siellä jossain on maa” kertoo kaipuusta Suomeen – sinne missä keskiyön aurinko paistaa. Singlenä julkaistiin kappale ”Idän harharetket” B-puolenaan albumille kuulumaton ”Älä taita kukkaa”.
Albumin sovitti Kari Hillo, joka oli aikoinaan sovittanut lukuisia Kuoppamäen albumeja kuuluessaan Castanja-yhtyeeseen.
Kaikki kappaleet on kirjoittanut Jukka Kuoppamäki.
A-puoli
B-puoli
Chilentähtikasvit
Chilentähtikasvit ("Tecophilaeaceae") on yksisirkkaisten Asparagales-lahkoon kuuluva kasviheimo.
Chilentähtikasvit kasvavat hajanaisesti eri puolilla maapalloa: Afrikassa, Madagaskarissa, Chilessä ja Kaliforniassa (kartta).
Chilentähtikasvien varsi on tavallisesti mukulamainen. Lehdet ovat toisinaan erilaistuneet ruodiksi ja lavaksi, ja lehdet ovat tavallisesti tupellisia. Kukat sijaitsevat joko tertussa, joka saattaa olla haaroittunut, tai yksittäin lehtihangoissa. Ne ovat usein vastakohtaisia ja tavallisesti tukilehdellisiä. Toisinaan kuudesta heteestä kolme tai neljä on fertiilejä ja kolme tai kaksi joutoheteitä. Ponnet ovat enemmän tai vähemmän rei'illä avautuvia. Sikiäin on tavallisesti kehänalainen ja siinä on kaksi tai paljon siemenaiheita kussakin emilehdessä. Siemenessä on paksu kuori, endospermi ja alkio, joka voi olla lyhyt. Siementaimen sirkkalehti ei yhteytä ja sirkkajuuri on pitkä. Kromosomiluku on n = 8, 10-12, 14.
Suvussa "Cyanastrum" sikiäin on puoleksi kehänalainen ja emilehdet ovat erillisiä. Myös sirkkataimi on poikkeava: siinä ei ole alkeisvartta (hypokotyyliä) eikä sirkkajuurta.
Chilentähtikasvien heimoon kuuluu seitsemän sukua ja 25 lajia.
Suvut ovat:
Barbara Steele
Barbara Steele (s. 29. joulukuuta 1937) on brittiläinen näyttelijä ja tuottaja. Hänen tunnetuimpiin rooleihinsa lukeutuu osa italialaisessa kauhuelokuvassa "Paholaisen naamio" (1960).
Steelelle myönnettiin vuonna 1989 Emmy-palkinto. Näyttelijätär oli vuosina 1969–1978 naimisissa James Poen kanssa ja sai lapsen.
Jokainen ihminen on laulun arvoinen (kokoelma-albumi)
20 suosikkia – Jokainen ihminen on laulun arvoinen on Veikko Lavin kokoelmalevy vuodelta 1996. Levy on Lavilta ensimmäinen osa "20 suosikkia" -kokoelmalevysarjassa.
Kotkan Kerttu
20 suosikkia – Kotkan Kerttu on Veikko Lavin kokoelmalevy vuodelta 2002. Levy on Lavilta toinen ja viimeinen osa "20 suosikkia" -kokoelmalevysarjassa.
Kaikki kappaleet ovat Veikko Lavin käsialaa, ellei toisin mainita.
Alida Valli
Alida Valli (taitelijanimi Valli, alkup. nimi Alida Maria Altenburger; 31. toukokuuta 1921 Pola, Istria, Italia (nyk. Kroatia) – 22. huhtikuuta 2006 Rooma, Italia) oli italialainen näyttelijä. Hän saavutti menestystä myös kotimaansa ulkopuolella muun muassa rooleistaan Alfred Hitchcockin elokuvassa "2 pisaraa viiniä" (1948) ja Carol Reedin elokuvassa "Kolmas mies" (1949).
Vallin tärkeimpiä palkintoja ovat kaksi David di Donatelloa. Vuoden 1982 palkinnon hän sai elokuvasta "La Caduta degli angeli ribelli" (1981), toinen palkinto tuli elämäntyöstä vuonna 1991. Vallille myönnettiin vuonna 1997 Venetsian elokuvajuhlilla Kultainen leijona elämäntyöstä, ja hän oli vuonna 1964 ehdolla Golden Globen saajaksi elokuvasta "The Paper Man" (1963). Hän näytteli myös muun muassa elokuvissa "Old Fashioned World" (1941) ja "Eugenia Grandet" (1947).
Alida Valli oli kaksi kertaa naimisissa, hänellä on kaksi poikaa Carlo ja Lorenzo, jotka ovat näyttelijöitä. Hän kuoli Roomassa 84-vuotiaana. Alida Valli on aatelista alkuperää, hänen alkuperäinen nimensä on "paronitar Alida Maria Laura Altenburger von Marckenstein-Frauenberg".
Rakkaus on sininen
Rakkaus on sininen on Jukka Kuoppamäen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1968. Albumin nimikappale muodostui Kuoppamäen ensimmäiseksi hitiksi. Se on Kuoppamäen oma käännös ranskalaissävelmästä ”L'amour est bleu”.
A-puoli
B-puoli
Matkalaukkulapsi
Matkalaukkulapsi eli "kolmannen kulttuurin kasvatti" ("Third Culture Kid, TCK") on henkilö, joka on asunut osan lapsuudestaan toisessa kulttuurissa tai maassa kuin mistä hänen vanhempansa ovat kotoisin. Lapsi omaksuu eri kulttuurien tapoja, mutta ei koe kuuluvansa täysin mihinkään. Hän omaksuu synnyinmaansa kulttuurin (ensimmäinen kulttuuri) tapoja ja toisen kotimaansa kulttuurin (toinen kulttuuri) tapoja muodostaen uuden "kolmannen kulttuurin". Lisäksi hän saattaa yhdistää monien muiden kulttuurien tapoja käydessään ulkomailla mahdollisesti kansainvälistä koulua. Ulkomailla syntynyt matkalaukkulapsi voi olla maahanmuuttaja kotimaassaan tai uussuomalainen Suomessa .
Matkalaukkulapsia on hyvin eri ikäisiä ja eri taustaisia. Toiset ovat pienestä pitäen varsinaisia maailmanmatkaajia. He ovat seuranneet vanhempiaan esimerkiksi vanhempien työn tai pakolaisuuden takia eri maissa lähes tulkoon koko ikänsä. He ovat tottuneet paikanvaihdoksiin ja matkalle lähtemisen tunnelmaan. Menneisyydessään he ovat joutuneet useasti jättämään hyvästit läheisillekin ystävilleen tietämättä monenko vuoden tai vuosikymmenen päästä taas tapaavat heitä, jos koskaan. Sosiologit arvelevat tulevaisuuden tyypillisen kansalaisen olevan kuin kolmannen kulttuurin kasvatti.
Vanhemmille paluu kotimaahan tapahtuu tuttuun ympäristöön, mutta ulkomailla varttuneelle matkalaukkulapselle kotimaa saattaa tuntua vieraalta paikalta. Paluu kotimaahan voi myös olla vaikeaa, sillä ympäristö ei ymmärrä, miksi lapsi ei tunne palaavansa kotiin. Tässä merkityksessä matkalaukkulapsi on kuin piilomaahanmuuttaja. Usein he kokevat todella kuuluvansa joukkoon vain muiden kolmannen kulttuurin kasvattien kanssa. Jopa 90 % matkalaukkulapsista kokevat itsensä ulkopuolisiksi ikätoveriensa joukossa. 
Heidän voi olla aluksi vaikeaa vastata kysymyksiin: "Mistä olet kotoisin?" tai "Missä koti on?". Vaikka he olisivat asuneet Suomessa jo kauemmin, yksi koti on toisessa maassa, mutta toisaalta he eivät tiedä kuuluisivatko sielläkään enää joukkoon Suomessa vietettyjen vuosien jälkeen. Heillä voi siis olla tunne, etteivät he ole kotoisin mistään.
Miehen puolikkaat
Miehen puolikkaat (engl. "Two and a Half Men") oli yhdysvaltalainen tilannekomediasarja. Sarjaa esitettiin CBS-kanavalla vuodesta 2003 vuoteen 2015. Suomessa sarjaa esittävät MTV3 ja Sub. Sarja kuului Yhdysvaltain suosituimpiin komediasarjoihin.
Syksyllä 2010 alkoi sarjan kaikkiaan kahdeksas tuotantokausi. Kauden tuotanto jouduttiin keskeyttämään ennenaikaisesti tammikuussa 2011 sarjan päänäyttelijä Charlie Sheenin jouduttua vieroitushoitoon. Tuotannon oli määrä jatkua helmikuun loppupuolella, mutta Sheenin haukuttua julkisesti ohjelman tuottajaa, kanava ja tuotantoyhtiö päättivät lopettaa ohjelman tuotannon kahdeksannen kauden osalta. Maaliskuussa 2011, Sheen sai potkut ja hänen tilalleen sarjaan palkattiin Ashton Kutcher.
Sarjan keskushahmoja ovat Charlie (Charlie Sheen), Alan (Jon Cryer) ja viimeksi mainitun poika Jake (Angus T. Jones). Charlie on naisia usein vaihtava mainoslaulujen säveltäjä, joka asuu eronneen veljensä ja veljenpoikansa kanssa. Veljesten vähemmän sympaattinen ja narsistinen äiti Evelyn, sarkastinen kodinhoitaja Berta, omituinen, mutta rikas naapurintyttö Rose sekä Alanin ex-vaimo Judith ovat sarjassa sivuhahmoina.
Trubaduurilauluja
Trubaduurilauluja on Jukka Kuoppamäen vuonna 1971 julkaistu albumi. Se sisältää hittikappaleen ”Pieni mies”, joka on Kuoppamäen tunnetuimpia lauluja. Se on osoitettu Kuoppamäen omalle pojalle ja hän voitti sillä Rostockin Itämeren viikon laulukilpailun vuonna 1971. Toinen tunnettu kappale on ”Uinu poikani vain”, joka on taistelulaulu lapsen puolesta. Kuoppamäki osallistui sillä vuoden 1971 Suomen euroviisukarsintoihin sijoittuen toiseksi.A-puoli
B-puoli
Toki o Kakeru Shōjo
Toki o Kakeru Shōjo () on vuonna 2006 valmistunut japanilainen anime-elokuva, jonka on luonut Madhouse ja elokuvajulkaisija Kadokawa Shoten. Elokuva sai ensi-iltansa Japanissa 15. heinäkuuta 2006.
Laulu tulipunaisesta kukasta
Laulu tulipunaisesta kukasta voi tarkoittaa seuraavia:
Kuoppamäki (albumi)
Kuoppamäki on iskelmälaulaja Jukka Kuoppamäen albumi vuodelta 1970.
A-puoli
B-puoli
Diana Serra Cary
Diana Serra Cary, syntymänimeltään Peggy-Jean Montgomery (26. lokakuuta 1918 Merced, Kalifornia) paremmin tunnettu elokuvien taiteilijanimeltään Baby Peggy oli yksi Hollywoodin mykänelokuvan kauden suosituimpia lapsitähtiä Jackie Cooganin ja Baby Marien lisäksi.
Hänen elokuvauransa kulta-aikaa oli 1920-luvun alkuaika, jolloin Baby Peggy oli yhtä tunnettu tähti kuin suurin osa aikuistähdistä. Hän teki elokuvia aina vuoteen 1938 asti, jolloin hän vetääntyi elokuvista. Hän on ollut kaksi kertaa naimisissa, Gordon Ayres (vuodet 1938-1948) ja Bob Cary (vuodesta 1954 lähtien). Bobin kanssa hänellä on poika, Mark. Aikuisiällä hän kääntyi katolilaisuuteen ja muutti nimensä Diana Serra Caryksi sekä loi menestyneen uran sekä kirjailijana, historioitsijana että kirjakustantajana.
Baby Marie
Baby Marie Osborne (alk. "Helen Alice Myres"; 5. marraskuuta 1911 Denver, Colorado – 11. marraskuuta 2010 San Clemente, Kalifornia) oli eräs mykän elokuvan suurimmista lapsitähdistä. Hän esiintyi elokuvissa joko nimellä Baby Marie Osborne tai Baby Marie.
Hän teki elokuvadebyyttinsä 1914. Hänen uransa kulta-aikaa oli 1910-luvun loppupuoli, jolloin hänen kuuluisimmat elokuvansa ilmestyivät. Hän ei tehnyt yhtään elokuvia 1920-luvulla, mutta hän teki muutamia aikuisrooleja 1930- ja 1940-luvuilla. Marie oli elämänsä aikana kahdesti naimisissa. Hänellä oli myös tytär Joan, ja hän oli viiden lapsenlapsen isoäiti.
Skandinavienkai
Skandinavienkai on yksi Lyypekin sataman viidestä terminaalista. Terminaali sijaitsee Travemündessa, Travejoen varrella, ja sitä operoi Lübecker Hafen-Gesellschaft. Pinta-alaa alueella on 650 000 m² ja syvyyttä terminaalilla on yli 9,5 metriä. Terminaali on erikoistunut ro-ro- ja autolauttaliikenteeseen ja siellä on yhteensä 11 laituria. Laiturien yhteispituus on 2 000 metriä. Vuonna 2005 terminaalista lähtevästä ja sinne saapuvasta lastista yli kolmannes oli Suomen-liikennettä ja sen osuus Lübecker Hafen-Gesellschaftin kautta kulkevasta vuosittaisesta tavaramäärästä oli melkein 70 prosenttia. Terminaali työllistää 135 ihmistä.
Skandinavienkai palvelee enimmäkseen ruotsalaisia ja suomalaisia aluksia, kuten Finnlinesin matkustajarahtilaivoja (M/S Finnstar, M/S Finnmaid, M/S Finnlady, M/S Transeuropa ja M/S Finnhansa).
Terminaalin toimisto- ja palvelurakennuksen on suunnitellut suomalainen arkkitehti Pekka Salminen.
Jean Darling
Jean Darling (23. elokuuta 1923 Santa Monica, Kalifornia - 4. syyskuuta 2015 Rodgau, Saksa) oli yhdysvaltalainen entinen lapsinäyttelijä.
Hän näytteli vuosina 1926-1929 pitkälti yli 30 suositussa "Meidän jengi" -lyhytelokuvasarjassa ("Our Gang"), joissa näyttelivät myös mm. Jackie Cooper ja Robert Blake. Vuonna 1934 hän teki sen lisäksi lapsiroolin elokuvassa "Jane Eyre". Sittemmin hän asui Dublinissa ja kirjoitti salapoliisitarinoita. Häneltä julkaistiin yli 50 novellia lehdissä "Alfred Hitchcock's Mystery Magazine" ja "Whispers". Tämän lisäksi hän luki itsekirjoittamiaan tarinoita radiossa, käsikirjoitti radionäytelmiä ja työskenteli toimittajana. Hän oli naimisissa Reuben Bowenin kanssa, jonka kanssa hänelle syntyi yksi lapsi. Viimeiset vuotensa Darling asui poikansa Royn luona Saksan Rodgaussa.
Kings of Oblivion
Kings of Oblivion on Pink Fairiesin kolmas ja viimeinen albumi yhtyeen varsinaisena toimintakautena. Albumin tyyli on edellisten albumien "jami"-henkisyyteen verrattuna suoraviivaisempi.
Kitaristi Paul Rudolphin erottua elokuussa 1972 henkilökohtaisten erimielisyyksien vuoksi uudeksi kitaristiksi tuli mm. David Bowien kanssa työskennellyt Mick Wayne. Hänen kanssaan yhtye levytti singlen "Well, Well, Well"/"Hold On". Duncan Sanderson ja Russell Hunter eivät olleet kuitenkaan tyytyväisiä Waynen panokseen, joten toiseksi kitaristiksi otettiin mm. UFO-yhtyeessä soittanut Larry Wallis. Pian Wayne kuitenkin erotettiin, ja jäljelle jäänyt trio levytti "Kings of Oblivion" -albumin. CD-version bonus-kappaleet
Hisinger
Hisinger on suomalainen ja ruotsalainen aatelissuku. Suvun suomalaisen haaran kantaisä on alkuaan tukholmalainen kapteeni Johan Wilhelm Hising, joka osti veljensä Mikael Hisingin kanssa Billnäsin ruukin vuonna 1723. Hänen jälkeläisensä, Vaasan hovioikeuden varapresidentti Carl Hising aateloitiin vuonna 1784. Suku kuoli mieslinjan osalta vuonna 1974.
Carl Hissingerin poika Mikael Hisinger korotettiin vapaaherraksi vuonna 1819. Vapaaherrallisen haaran viimeinen elossa ollut miespuolinen jälkeläinen, Fridolf Leopold Hisinger adoptoi 1906 veljensä vävyn, Suomen Pankin tulevan ylikasöörin "Christer Ludvig Edvard Jägerskiöldin." Tämä sukuhaara tunnetaan vapaaherrallisena sukuna numero 29, Hisinger-Jägerskiöld. Suku kuoli mieslinjan osalta vuonna 1975.
Suvun kansainvälisesti tunnetuin jäsen on Wilhelm von Hisinger, joka yhdessä Jöns Jacob Berzeliuksen kanssa löysi alkuaine ceriumin.
Vuonna 1849 syntyneen C.-J. Hisinger-Jägerskiöldin edelleen jakamaton kuolinpesä on Myllykosken paperitehtaan suurimpia omistajia. Vuoden 2005 verotustietojen mukaan pesä oli Suomen 36:ksi varakkain "henkilö".
Angel Romero
Angel Romero (s. 17. elokuuta 1946) on espanjalainen klassinen kitaristi, kapellimestari ja säveltäjä. Hän kuuluu kuuluisaan muusikkosukuun, ja yksi hänen veljistään on Pepe Romero.
Romero syntyi Málagassa ja lähti vuonna 1957 Francon diktatuurin jaloista perheineen Yhdysvaltoihin. Hän soitti vuosina 1960–1990 Romeros-kvartetissa.
Romero on kvartetin ulkopuolella tulkinnut menestyksellä mm. Joaquín Rodrigoa. Hänelle myönnettiin vuonna 2000 Isabel la Catolican suurristi, ja hän on elokuvamusiikillaan voittanut meksikolaisen Ariel-palkinnon.
Heteractis magnifica
Heteractis magnifica on suurikokoinen merivuokko, joka tunnetaan symbioosista vuokkokalojen kanssa. Sitä pidetään joskus meriakvaariossa, mutta se on melko vaikea hoitaa. Joissakin lähteissä vuokko tunnetaan vielä vanhalla nimellään ritterinmerivuokko, "Radianthus ritteri".
"Heteractis magnifica" kasvaa luonnossa jopa metrin halkaisijaltaan olevaksi kiekoksi, jota peittävät sormimaiset, noin kahdeksan senttiä pitkät polttiaislonkerot. Lonkerot ovat vihertävät tai ruskehtavan sävyiset. Pohjalevy on kirkasvärinen: vihreä, violetti, punainen tai ruskea. Pohjalevy voi sulkeutua lähes täydelliseksi palloksi, ja sulkea silloin sisäänsä lonkerot ja niiden pyydystämän saaliin.
"Heteractis magnifica"-vuokkoa tavataan Indopasifisella merialueella ja Punaisellamerellä.
"Heteractis magnifica"-vuokko tarvitsee voimakasta valoa ja kovan, mutta vaihtelevan virtauksen. Se viihtyy yleensä melko lähellä pintaa saadakseen tarpeeksi valoa, mutta jos virtauskenttä ei ole suotuisa, se saattaa lähteä liikkelle etsimään parempaa paikkaa. Silloin se on akvaariossa vaarassa ajautua pumppuun tai muihin laitteisiin. Vuokon polttiaiselimet vahingottavat muita koralleja. Vuokkokala tai pari auttaa vuokkoa sopeutumaan.
Vuokkoa ruokitaan simpukoilla, kalalla, äyriäisillä ja pakasteruoilla.
Domenico Dragonetti
Domenico Carlo Maria Dragonetti (9. huhtikuuta 1763 – 16. huhtikuuta 1846) oli italialainen kontrabasisti ja säveltäjä.
Dragonetti syntyi Venetsiassa. Hän aloitti menestyksekkään soittajanuransa siellä, mutta siirtyi vuonna 1794 Lontooseen. Hän vietti Englannissa miltei koko loppuikänsä ja kuoli siellä 83-vuotiaana.
Dragonetti on keskeisiä kontrabasso-ohjelmiston säveltäjiä. Joissakin teoksissa säestyssoittimena on pelkkä piano, kun taas toisissa käytetään orkesteria tai jousiorkesteria.
Gervase de Peyer
Gervase Alan de Peyer (11. huhtikuuta 1926 Lontoo – 4. helmikuuta 2017) oli brittiläinen klarinettivirtuoosi ja kapellimestari.
Peyer syntyi Lontoossa. Hän opiskeli Bedales Schoolissa ja sitten stipendillä Royal College of Musicissa. Hänelle opetti klarinetinsoittoa Frederick Thurston.
Peyer kuului vuonna 1950 Melos Ensemblen perustajajäseniin. Myöhemmin hän soitti mm. Lontoon sinfoniaorkesterin kanssa (vakituisena ensiklarinetistina 1955–1972) ja Yhdysvalloissa The Chamber Music Society of Lincoln Centerin kanssa.
Kapellimestarina Peyer johti muiden muassa Englannin kamariorkesteria ja Lontoon sinfoniaorkesteria. Hän aloitti vuonna 1959 opettamisen Royal Academy of Musicissa.
Peyer tulkitsi muiden muassa Arnold Cooken, Alun Hoddinottin, Joseph Horovitzin, Thea Musgraven, Elizabeth Maconchyn, William Mathiasin, George Gershwinin ja Edwin Roxburghin teoksia.
Daphne du Maurier
Dame Daphne du Maurier DBE (13. toukokuuta 1907 – 19. huhtikuuta 1989) oli brittiläinen kirjailija. Hänet muistetaan varsinkin novellista "Linnut" (1952) ja romaanista "Rebekka" (1938), jotka molemmat olivat pohjana Alfred Hitchcockin elokuville.
Maurier syntyi Lontoossa. Hän oli naimisissa kenraaliluutnantti Frederick Browningin kanssa ja sai kolme lasta. Hän vietti huomattavan osan elämästään Cornwallissa, jossa hän kuoli 81-vuotiaana.
Maurier julkaisi useita romaaneja, novellikokoelmia, kolme näytelmää ja varsinkin myöhemmällä iällään elämäkertoja. Usein hänen mainitaan olleen biseksuaali.Alfred Hitchcock ohjasi romaanin pohjalta ensimmäisen yhdysvaltalaisen elokuvansa "Rebekka" vuonna 1940. Hitchcockin elokuvista se oli ainoa, joka voitti parhaan elokuvan Oscar-palkinnon. "Rebekka" oli Hitchcockin toinen ohjaus du Maurierin teoksen pohjalta. Hänen edellinen ohjaustyönsä "Jamaica Innin rannikkorosvot" perustui niin ikään du Maurierin romaaniin. Hitchcockin kolmas du Maurier -filmatisointi oli "Linnut" vuonna 1960. Daphne Du Maurierin isä, näyttelijä, tuottaja ja kirjailija, Gerald du Maurier oli Hitchcockin ystävä. Siksi Daphne Du Maurierin lienee ollut yksi Hitchcockin suosikkikirjailijoista. Hitchcock ei näet ole tehnyt kenenkään muun kirjailijan teoksista näin monta elokuvasovitusta.
Stichodactyla
Stichodactyla on merivuokkojen suku. Sen joitakin lajeja pidetään joskus meriakvaariossa, jossa ne ovat kuplavuokkojen ohella helppohoitoisimpia lajeja.
"Stichodactyla haddoni" kasvaa 50-65 cm leveäksi. Se on kevyesti poimuttunut levy, jossa on muutaman millin mittaisia lonkeroita. Väri voi olla vihreä tai sininen. 
"Stichodactyla gigantea" on tieteellisestä nimestään huolimatta sukunsa pienin jäsen ja jää halkaisijaltaan enintään puolimetriseksi. Sen pohjalevy on aina monilla poimuilla. Polttiaislonkerot ovat noin sentin pituiset.
"Stichodactyla mertensii" voi olla metrin kokoinen, litteä levy, jonka reunat ovat kevyesti poimuttuneet. Sen lonkerot ovat 1-2 cm pitkiä.
"Stichodactyla"-vuokkoja tavataan pehmeällä hiekkapohjalla Indopasifisella merialueella ja Atlantin länsiosissa.
"Stichodactyla"-vuokot tarvitsevat voimakasta valoa ja melko kovan virtauksen. Indopasifiset lajit voivat elää symbioosissa vuokkokalojen kanssa, kun taas Atlantin lajien on havaittu elävän joskus yhdessä rapujen kanssa. Vuokko syö kalaa, äyriäisiä ja muuta liharuokaa. Sen polttiaislonkerot voivat vahingoittaa koralleja lähistöllä.
Michał Żewłakow
Michał Żewłakow (s. 22. huhtikuuta 1976 Varsova) on puolalainen jalkapalloilija, joka pelasi puolustajana.
Żewłakow debytoi Puolan maajoukkueessa vuonna 1999. Hän on ollut mukana kaksissa MM-kisoissa, vuosina 2002 ja 2006. Hän pelasi kaikkiaan 102 maaottelua ja teki niissä kolme maalia; hän oli toinen puolalainen, joka saavutti sadan maaottelun rajan.
Żewłakowin veli Marcin on myös maajoukkueessa pelannut jalkapalloilija.
Muhammad Rafiq Tarar
Muhammad Rafiq Tarar (; s. 2. marraskuuta 1929) on pakistanilainen juristi ja Muslimiliiton poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä ennen Pervez Musharrafia vuosina 1998–2001.
Kun Pakistan itsenästyi vuonna 1947, Tarar oli vapaaehtoistyössä leireillä, joita muslimiopiskelijoiden liitto järjesti Intiasta tulleille pakolaisille. Hän valmistui oikeustieteestä vuonna 1951.
Ennen presidentiksi valitsemistaan Tarar toimi Korkeimman oikeuden tuomarina.
Tararin kaudella presidentin asema muuttui yhä seremoniallisemmaksi, ja kun Pervez Musharraf otti vallan käytännössä käsiinsä, Tarar sai jatkaa virassaan vielä kahden vuoden ajan.
Alexander Resch
Alexander Resch (s. 5. huhtikuuta 1979) on saksalainen ohjaskelkkailija. Hän aloitti uransa vuonna 1998 ja kilpailee yhdessä Patric Leitnerin kanssa. Pari voitti olympiakultaa vuoden 2002 talviolympialaisissa Salt Lake Cityssä. Vuoden 2006 talviolympialaisissa Torinossa he sijoittuivat lopputuloksissa kuudenneksi ja vuoden 2010 olympialaisissa Vancouverissa he saavuttivat pronssia.
Pari on voittanut useita mitaleja ohjaskelkkailun maailmanmestaruuskilpailuissa.
Clay Ives
Clay Ives (s. 5. syyskuuta 1972) on kanadalaissyntyinen, mutta myöhemmin Yhdysvaltoja edustanut entinen ohjaskelkkailija. Hän kilpaili 1990-luvun alusta vuoteen 2002 saakka ja osallistui uransa aikana kaksiin talviolympialaisiin Kanadan edustajana, ja voitti olympiapronssia Yhdysvaltojen edustajana vuoden 2002 talviolympialaisten parikilpailussa yhdessä Chris Thorpen kanssa.
John D. Roberts
John D. Roberts (8. kesäkuuta 1918 Los Angeles, Kalifornia – 29. lokakuuta 2016) oli yhdysvaltalainen kemisti. Hän valmistui Kalifornian yliopistosta Los Angelesissa ja toimi California Institute of Technologyn emeritusprofessorina.
Roberts palkittiin mm. Priestley-mitalilla vuonna 1987 ja National Medal of Sciencella vuonna 1990.
Silke Kraushaar-Pielach
Silke Kraushaar-Pielach (s. 10. lokakuuta 1970, Sonneberg, Saksa) on saksalainen ohjaskelkkailija. Hän aloitti uransa vuonna 1995 ja on osallistunut kolmiin talviolympialaisiin ja voittanut joka kerta mitalin.
Hän on myös voittanut yhdeksän mitalia, joista 4 kultaa, ohjaskelkkailun maailmanmestaruuskilpailuissa ja samoin yhdeksän mitalia, joista 7 kultaista, ohjaskelkkailun Euroopan-mestaruuskilpailuissa.
Kraushaar-Pielach avioitui heinäkuussa 2006 saksalaisen liikemiehen Michael Pielachin kanssa.
Betsy Byars
Betsy Cromer Byars (s. 7. elokuuta 1928) on yhdysvaltalainen lastenkirjailija. Hänelle on myönnetty Newbery-mitali (1971) ja Kansallinen kirjapalkinto (1980).
Häntä on kehuttu vaikeiden aiheiden käsittelemisestä tinkimättömään tyyliin.
Byars syntyi Pohjois-Carolinassa ja julkaisi ensimmäisen teoksensa vuonna 1962. Hän meni 24. kesäkuuta 1950 naimisiin Ed Byarsin kanssa ja sai neljä lasta vuosina 1951–1958.
Osa Byarsin tuotannosta on käännetty myös suomeksi.
Barbara Niedernhuber
Barbara Niedernhuber (s. 6. kesäkuuta 1974, lempinimeltään "Babsi" on entinen saksalainen ohjaskelkkailija, joka kilpaili vuosina 1994–2006. Hän voitti olympiahopeaa vuoden ohjaskelkkailun henkilökohtaisessa kilpailussa 1998 talviolympialaisissa Naganossa ja vuoden 2002 talviolympialaisissa Salt Lake Cityssä. Hän oli vuoden 2006 talviolympialaisten ennakkosuosikki, mutta ei tullut valituksi Saksan olympiajoukkueeseen.
Niedernhuber voitti urallaan seitsemän mitalia ohjaskelkkailun maailmanmestaruuskilpailuissa ja kolme mitalia EM-kilpailuissa.
Hän lopetti uransa vain vähän ennen vuoden 2006–2007 maailmancupin alkua nilkassaan olleen, leikkauksen vaatineen bakteeritulehduksen takia.
Angelika Neuner
Angelika Neuner (s. 23. joulukuuta 1969) on entinen itävaltalainen ohjaskelkkailija, joka kilpaili vuosina 1987–2002. Hän osallistui neljiin talviolympialaisiin ja voitti ohjaskelkkailussa yhden olympiahopean Albertvillessä vuonna 1992, jolloin hän hävisi pikkusiskolleen Dorikselle. Vuoden 1998 talviolympialaisissa Naganossa hän voitti pronssia.
Ohjaskelkkailun maailmanmestaruuskilpailuissa hän voitti 6 mitalia ja EM-kilpailuissa kaksi.
Markus Prock
Markus Prock (s. 22. kesäkuuta 1964, Innsbruck) on itävaltalainen uransa lopettanut ohjaskelkkailun moninkertainen arvokisamitalisti.
Prockin mittavimmat saavutukset ovat kolme olympiamitalia, joista kaksi on hopeista ja yksi pronssinen. Maailmanmestaruuskilpailuista Prockilla on peräti 13 mitalia, joista viisi kultaista, ja Euroopan-mestaruustasolla hänellä on 6 mitalia, joista kolme on kultaisia. Prock lopetti uransa vuoden 2002 talviolympialaisten jälkeen.
Prock toimii nykyään mäkihyppääjä Gregor Schlierenzauerin managerina.
Vestan temppeli
Vestan temppeli () oli Rooman Forum Romanumilla sijainnut kotilieden jumalatar Vestalle pyhitetty temppeli. Temppeli rakennettiin kolmannella vuosisadalla ennen ajanlaskun alkua. Nykyisin siitä on jäljellä vain rauniot.
Temppelissä paloi pyhä tuli, jonka vartioiminen kuului Vestan neitsyiden tehtäviin. Roomalaiset uskoivat, että Rooman menestys oli riippuvainen tulesta, ja siksi sen sammumista pidettiin tuhon merkkinä.
Temppeli oli rakennettu muistuttamaan varhaisimpia roomalaisia asumuksia, yksinkertaisia savimajoja, sillä Vestan palvonta oli saanut alkunsa yksityisissä kodeissa. Temppelillä oli savimajojen tapaan pyöreä pohjakaava, ja se oli rakennettu marmorista kreikkalaiseen tyyliin. Keskellä olevaa cellaa kiersivät korinttilaiset pylväät, ja pylväikköä ympäröi ulkoseinä, jota kiersi toinen pylväikkö. Sisäänkäynti oli itään, mikä symboloi pyhän tulen ja kaiken elämän lähteen auringon yhteyttä. Temppelin katossa oli aukko, joka teki pyhän tulen ylläpidon haastavaksi.
Detlef Günther
Detlef Günther (s. 27. elokuuta 1954) oli itäsaksalainen ohjaskelkkailija. Hän kilpaili 1970-luvun puolivälistä 1980-luvun alkuun. Hän voitti olympiakultaa vuoden 1976 talviolympialaisissa Innsbruckissa. Seuraavissa talviolympialaisissa Lake Placidissä hän oli ennakkosuosikki, ja hän johti kilpailua kahden ensimmäisen laskun jälkeen, mutta menetti kolmannessa laskussa sattuneen kolarin seurauksena 3 sekuntia ja jäi lopputuloksissa neljänneksi.
Günther voitti myös yhden kultamitalin ohjaskelkkailun maailmanmestaruuskilpailuissa ja kaksi mitalia EM-kilpailuissa.
Super Mario’s Wacky Worlds
Super Mario’s Wacky Worlds oli suunnitteilla ollut "Mario"-sarjan kaksiuloitteinen seikkailupeli, joka oli tarkoitus julkaista Philips CD-i:lle. Peliä kehitti NovaLogic.
Peli pyrki olemaan ikään kuin duplikaatti pelille "Super Mario World", joka oli SNES-peli. Vaikka pelin spritet ovat pohjautuneet "Super Mario Worldiin", jaksojen ulkoasut ovat pohjautuneet Maan sijainteihin sen sijaan, että seikkailtaisiin Mushroom Kingdomissa tai Mushroom Worldissa.
Jotkin jaksot pohjautuivat oikeisiin maihin, kuten Kreikka ja Egypti, mutta monet, kuten Pipeworks ja Land 'n' Plaid, ovat alkuperäisiä jaksoja.
CD-in rajoitteisuuden takia muutamia ominaisuuksia ei voitu sisällyttää peliin, kuten esimerkiksi valtavaa näytöllä olevien spritejen määrää, Mode 7:ää, ja monta muuta visuaalista effektiä. Ohjain luonnostaan olisi ollut hankala Marion ohjaamiseen, ja tämä koitui myös ongelmaksi. Peli siis hyllytettiin ja tilalle kehitettiin peli Hotel Mario, joka sai huonon pelattavuutensa vuoksi murska arvostelut sekä heikon myynnin.
Tummamyrskyliitäjä
Tummamyrskyliitäjä ("Macronectes halli") on ulappaliitäjien heimoon kuuluva merilintu. Se luokiteltiin aikaisemmin isomyrskyliitäjän alalajiksi, mutta erotettiin omaksi lajikseen vuonna 1966.
Linnun pituus on noin 90 cm ja paino 4,5 kg. Erona isomyrskyliitäjään on nokan punertava kärki.
Pesii Australian eteläosan saarilla ja mahdollisesti myös Antarktiksella. Pesii pohjoisempana kuin isomyrskyliitäjä.
Iso- ja tummamyrskyliitäjiä kutsutaan Antarktiksen korppikotkiksi niiden ruokailutapojen takia. Ne partioivat rantoja etsien raatoja. Ne tappavat ja syövät myös pingviinien ja muiden merilintujen poikasia ja huonokuntoisia aikuisia.
Françoise Mallet-Joris
Françoise Mallet-Joris (oik. Françoise Lilar; 6. heinäkuuta 1930 Antwerpen – 13. elokuuta 2016 Bry-sur-Marne, Ranska) oli belgialainen kirjailija, joka työskenteli ranskan kielellä. Hän oli kirjailija Suzanne Lilarin tytär.
Mallet-Joris syntyi Antwerpenissä ja vietti pari vuotta Yhdysvalloissa ennen asettumistaan Pariisiin, jossa hän opiskeli Pariisin yliopistossa.
Mallet-Joris oli tuottelias kirjailija, jonka tuotantoon kuuluvat muiden muassa romaanit "Kahvila Taivasten valtakunta" ja "Leikitään maan alla".
Doris Neuner
Doris Neuner (s. 10. toukokuuta 1971, Innsbruck) on entinen itävaltalainen ohjaskelkkailija. Hän kilpaili 1990-luvulla ja voitti olympiakultaa ohjaskelkkailun henkilökohtaisessa kilpailussa vuoden 1992 talviolympialaisissa Albertvillessä. Samassa kilpailussa hänen vanhempi sisarensa Angelika sijoittui toiseksi.
Hän voitti myös neljä mitalia ohjaskelkkailun maailmanmestaruuskilpailuissa.
Älä tuamitte minu
20 suosikkia – Älä tuamitte minu on VeePee Lehdon kokoelmalevy vuodelta 1998. Levy on osa "20 suosikkia" -kokoelmalevysarjaa.
Kaikki kappaleet ovat VeePee Lehdon käsialaa, ellei toisin mainita.
Evakkoreki (kokoelma-albumi)
20 suosikkia – Evakkoreki on Erkki Liikasen kokoelma-albumi, joka julkaistiin 21. heinäkuuta 1999. Levy on osa "20 suosikkia" -kokoelmalevysarjaa.
Radosław Sobolewski
Radosław Sobolewski (s. 13. joulukuuta 1976 Białystok) on puolalainen jalkapalloilija, joka pelasi keskikenttäpelaajana. Hän on 182 cm pitkä ja painoi 79 kg. Hän voitti Puolan mestaruuden vuosina 2005, 2008 ja 2009 Wisła Krakovan paidassa. Uransa lopulla hän edusti Górnik Zabrzea.
Sobolewski aloitti ammattilaisuransa vuonna 1994 Jagiellonia Białystokn joukkueessa. Ensimmäisen seurajoukkuemaalinsa hän teki vasta vuonna 2003 Dyskopolia Grodziskin paidassa, jossa hän kaikkiaan teki seitsemän maalia. Maajoukkueessa Sobolewski debytoi vuoden 2003 EM-karsinnoissa Viroa vastaan. Hän oli mukana MM-kisoissa 2006 ja pelasi Puolan kahdessa ensimmäisessä ottelussa avauskokoonpanossa mutta saatuaan punaisen kortin ottelussa Saksaa vastaan hän ei päässyt kolmanteen otteluun.
Pirttikylän kirkko
Pirttikylän kirkko on Närpiön Pirttikylässä sijaitseva Närpiön seurakunnan kirkko. Vuonna 1783 valmistuneen kirkon on suunnitellut rakennusmestari J. Elfström, joka on suunnitellut myös Raippaluodon ja Sulvan kirkot. Riegerin urkutehtaan urut valmistuivat 1933. Kirkko ympäristöineen kuuluu Museoviraston luetteloimiin valtakunnallisesti merkittäviin kulttuurihistoriallisiin ympäristöihin.
Pirttikylästä tuli alkuun rukoushuonekunta Närpiöön, mutta se sai kappelioikeudet 1730, ja 1859 siitä tuli kirkkoherrakunta.
Pirttikylän seurakunta kuului aiemmin Närpiön seurakuntayhtymään. Se yhdistettiin 1. tammikuuta 2014 Närpiön seurakuntaan. Sitä ennen seurakuntaan kuului 845 jäsentä. Omaa kirkkoherraa sillä ei ollut yhdistymisvaiheessa..
Pirttikylässä on ollut kirkko jo 1696.
Inhimillinen turvallisuus
Inhimillinen turvallisuus on UNDP:n kehittämä ja vuonna 1994 julkaisema käsite, jossa pyritään ottamaan yksilö mukaan turvallisuus-ajatteluun. Inhmimillinen turvallisuus on myös osa ETYJ:n inhimillistä ulottuvuutta.
Catalina Sandino Moreno
Catalina Sandino Moreno (s. 19. huhtikuuta 1981 Bogotá, Kolumbia) on kolumbialainen näyttelijä.
Etelä-Portimo -72
Etelä-Portimo -72 eli Et-Po 72 on jääkiekkoseura Ylitornion kunnasta. Se tulee nimensä mukaan Etelä-Portimon kylästä. Seura on perustettu vuonna 1972. Kaudella 2018–2019 seuran edustusjoukkue pelaa Suomen neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla eli II-divisioonassa.
Seura voitti II divisioonan lohkonsa kaudella 2000-2001 ja nousi lopulta Suomi-sarjaan. Joukkue on selvinnyt kahdesti Suomi-sarjan pudotuspeleihin. Näin kävi heti sen ensimmäisellä kaudella Suomi-sarjassa ja toisen kerran kaudella 2005-2006. Molemmilla kerroilla seura putosi jatkosta heti ensimmäisellä pudotuspelikierroksella.
Seuran kotihallina toimii noin 560 katsojaa vetävä Sportia-Areena.
Juniorivalmentaja Matti Järvenpää ja Väinö Isomaa houkkuttelivat 1990-luvulla useita Et-Po -72:n junioreita Rauman Lukkoon, tunnetuimpana Toni Koiviston. Myös Matias Isomaa, Krister Pietsalo ja Jani Rautio pelasivat SM-liigassa. Tuomas Rautio ja Juha Pietsalo pelasivat Lukon junioreiden jälkeen myöhemmin I-divisioonassa. Lukkoon houkuteltiin myös Väinö Isomaan poika ja Matiaksen veli Markus, joka kuitenkin kuoli Raumalla liikenneonnettomuudessa.
Toinen SM-liigauran tehnyt Et-Po -kasvatti Jarkko Kauvosaari siirtyi kasvattajaseurastaan Vaasan Sportiin, josta hän jatkoi A-juniorina Lukkoon.
Sigurd Savonius
Sigurd Johannes Savonius (2. marraskuuta 1884 Hämeenlinna – 31. toukokuuta 1931 Helsinki) oli suomalainen keksijä. Koulutukseltaan hän oli diplomiarkkitehti, mutta käytti ammattinimikkeenään insinöörin titteliä. Hän valitsi tietoisesti tehtäväkseen keksijän uran.
Savonius oli erityisen kiinnostunut ilman virtauksesta ja tuulivoimasta. Hän rakensi Suomen ensimmäisen tuulitunnelin. Hänen tunnetuin keksintönsä on savonius-roottori, joka muuntaa tuulen ja veden liike-energiaa pyörimisliikkeeksi ja sitä kautta esimerkiksi sähköksi.
Veli-Pekka Lehto
Veli-Pekka Lehto (s. 1949) on suomalainen lääkäri. Hän on ollut Oulun yliopiston patologisen anatomian professori 1987 alkaen ja vuodesta 2002 Helsingin yliopiston patologisen anatomian professori. Hänen tutkimuskohteitaan ovat olleet solun viestiproteiinien rakenteet ja toiminnot.
Saša Papac
Saša Papac (s. 7. helmikuuta 1980 Mostar, Jugoslavia) on bosniahertsegovinalainen jalkapalloilija, joka edustaa skotlantilaista Rangersia. Papac on myös Bosnia ja Hertsegovinan maajoukkueen runkopelaajia. Hän on 185 cm pitkä ja painaa 78 kg.
Papac aloitti ammattilaisuransa vuonna 2000 kroatialaisessa NK Široki Brijegen joukkueessa, jossa hän pelasi 14 ottelua ja teki yhden maalin. Bosnian maajoukkueessa Papac teki debyyttinsä vuonna 2002 ja on pelannut kaikkiaan 27 maaottelua. Nykyseurassaan Rangersissa hän ei ole tehnyt yhtään maalia.
Claudia Roth
Claudia Benedikta Roth (s. 15. toukokuuta 1955 Ulm, Länsi-Saksa) on saksalainen Liittouma 90/Vihreät -puolueen poliitikko. Hän istui Euroopan parlamentissa vuosina 1985–1998 ja kuuluu yhä Saksan liittopäiviin.
Hänet valittiin puolueen puheenjohtajaksi yhdessä Cem Özdemirin kanssa syksyllä 2008.
Gert Bastian
Gert Bastian (26. maaliskuuta 1923 – 1. lokakuuta 1992 Bonn) oli saksalainen kenraali ja Liittouma 90/Vihreät -puolueen poliitikko. Hän oli Saksan liittopäivien jäsenenä vuosina 1983–1987.
Bastian eli elämänsä viimeiset kymmenen vuotta suhteessa itseään 25 vuotta nuoremman vihreän poliitikon Petra Kellyn kanssa. Molemmat tulivat 1980-luvun alussa kuuluisiksi ydinohjuksia vastustaneen kansanliikkeen keulakuvina. Bastian ei virallisesti eronnut edellisestä vaimostaan. Bastian ja Kelly löydettiin kuolleina asunnostaan Bonnista 19. lokakuuta 1992. Poliisin mukaan Bastian suurella todennäköisyydellä surmasi ampumalla ensin Kellyn ja sitten itsensä. Teon motiivi ei koskaan selvinnyt.
Evan Stone
Evan Stone (s. 18. heinäkuuta 1964 Dallas, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen aikuisviihteen ammattilainen. Stone on esiintynyt vuodesta 1998 lähtien yli 741 elokuvassa ja ohjannut tai tuottanut muutamia aikuisviihde-elokuvia.
E.L.A.
E.L.A. on rap-artisti Elastisen, 31. lokakuuta 2007 julkaistu, kolmas studioalbumi. "E.L.A." on kirjainlyhenne sanoista ”Elän loppuun asti”.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 10.
Jesse Jane
Jesse Jane (oik. Cindy Taylor, s. 16. heinäkuuta 1980 Fort Worth, Texas) on yhdysvaltalainen entinen pornonäyttelijä ja malli. Hän aloitti uransa vuonna 2002.
Vuonna 2000 Jane synnytti pojan. Hän totesi vuonna 2007 hän oli naimisissa pornotähti Rick Patrickin kanssa. Jane kuvailee itseään biseksuaalina.
Jäniksen vuosi (vuoden 1977 elokuva)
Jäniksen vuosi on vuonna 1977 valmistunut suomalainen elokuva, jonka on ohjannut Risto Jarva ja joka pohjautuu Arto Paasilinnan kirjoittamaan samannimiseen romaaniin. Jarva kuoli liikenneonnettomuudessa palatessaan "Jäniksen vuoden" kutsuvierasnäytöksestä joulukuussa 1977.
Elokuvan kohtaus, jossa näyttelijä Antti Litja pitää jänistä sylissään, on kuvattu myös vuonna 1996 ilmestyneessä postimerkkivihkossa.
Elokuva kertoo turhautuneesta mainosmies Kaarlo Vatasesta (kirjassa hänen ammattinsa on toimittaja), joka kesäisellä työmatkallaan löytää vahingossa vammautuneen jäniksenpoikasen. Vatanen päättää olla palaamatta sillä kertaa kotiin ja lähtee jäniksen kanssa kiertämään Suomea.
Raimo Flink
Raimo Flink (s. 28. heinäkuuta 1940 Pukkila) on tamperelainen keksijä ja kirjailija. Koulutukseltaan hän on LVI-teknikko. Keksijänä hän on keskittynyt erityisesti ekologisiin keksintöihin kuten erilaisiin kompostoreihin. Näiden ns. ekokeksintöjen esittelyyn hän perusti vuonna 1998 Tampereen Ahlmanin ammattiopiston yhteyteen ympäristötaitopuiston, jossa esillä oli myös muiden keksijöiden keksintöjä. Puisto lopetti toimintansa 2000-luvun puolivälissä.
Märta Laurent
Anna Märta Laurent (vuosina 1938–1941 oik. Jaatinen, vuodesta 1941 oik. Laurent-Aalto; 8. tammikuuta 1920 Helsinki – 21. elokuuta 2011 Helsinki ) oli muun muassa Helsingin ruotsalaisen teatterin näyttelijä. Hän esiintyi myös elokuvissa, radiossa ja televisiossa.
Laurent avioitui 1938 arkkitehti Jarl Jaatisen kanssa, joka kaatui talvisodassa 23.2.1940. Heille syntyi 2.3.1940 poika Jarl. Vuonna 1941 hän avioitui varatuomari, kauppaneuvos Arvo Mikael Aallon kanssa. Hän sai neljä lasta, joista Alec Aalto (1942–2018) oli oikeustieteen kandidaatti ja diplomaatti.
Laurentille myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1966. Thalia-gaalassa maaliskuussa 2011 Laurent sai elämäntyöpalkinnon tunnustukseksi yli 70 vuoden ansiokkaasta työskentelystä eri teattereiden näyttämöillä, elokuvissa sekä radio- ja TV-teatterissa.
Delìrium Còrdia
Delìrium Còrdia on superyhtye Fantômasin kolmas studioalbumi, jonka Ipecac Recordings julkaisi vuonna 2004.
Musiikin levyllä voisi luokitella kauhuelokuvien elokuvamusiikin tyyliseksi, mutta albumi sisältää välillä ääniä kirurgisista leikkauksista ilman anestesiaa. Albumilla on vain yksi kappale, joka kestää 74 minuuttia ja 17 sekuntia joten levy on siis täysin konseptialbumi.
Muutama musiikkityyli on peitetty pääkohtaisen musiikin alle, kuten viihde- ja metallimusiikkia.
Välilehdissä on aitoja kuvia ihmisten kirurgisista leikkauksista. Kuvat on nähtävillä täällä.
Hei, taas me lennetään!
Hei, taas me lennetään "(Airplane II: The Sequel)" on jatko-osa elokuvalle "Hei, me lennetään". Elokuvan on käsikirjoittanut ja ohjannut Ken Finkleman. Elokuva sai ensi-iltansa 10. joulukuuta 1982.
Lähitulevaisuudessa Kuu on asutettu siirtokunta, jonka pinnalle on rakennettu lentokenttä. "Mayflower One" -nimistä kuusukkulaa valmistellaan laukaisuun Houstonissa.
Maassa työskentelevän laukaisuryhmän johtaja Kessu (Chuck Connors) ei pidä meneillään olevasta tilanteesta, mutta myöntyy lentoyhtiön johdon tahtoon. Yksi sukkulan matkustajista on tietokonevirkailija Elaine Dickinson (Julie Hagerty), joka työskenteli ensimmäisessä elokuvassa lentoemäntänä. Elaine on jo kauan sitten jättänyt Ted Strikerin (Robert Hays) ja on tätä nykyä kihloissa Simon Kurtzin (Chad Everett) kanssa, joka on yksi sukkulan miehistön jäsenistä. Dickinsonin ja Kurtzin ohella sukkulan miehistöön kuuluvat kapteeni Clarence Oveur (Peter Graves), yliperämies Dunn (James A. Watson, Jr.) sekä navigaattori Dave Unger (Kent McCord). Striker itse on joutunut mielisairaalaan, sillä hänet on julistettu henkisesti tasapainottomaksi sen jälkeen, kun hänen lentämänsä kuusukkula murskaantui testilennolla. Striker uskoo, että tuomiota käytettiin hänen vaientamisekseen, sillä hän tietää kuusukkulassa olevan ongelmia, jotka tekevät siitä vaarallisen. Nyttemmin Strikeria ahdistelevat hänen jo ensimmäisessä elokuvassa mainitussa, tuntemattomassa sodassa tekemänsä toimet. Näistä Strikeria kiusaa erityisesti ”Macho Granden” yllä tapahtunut välikohtaus, jossa hän menetti koko laivueensa. Kun Striker lukee kuusukkulan lähestyvästä laukaisusta, hän pakenee mielisairaalasta ja ostaa lipun kyseiselle sukkulalennolle.
Lennon aikana sukkulassa tapahtuu oikosulku, ja ROC-tietokone kehittää oman mielen ja suuntaa sukkulan kohti aurinkoa. Unger ja Dunn yrittävät sammuttaa tietokoneen, mutta imeytyvät ulos avaruuteen sukkulan ilmaluukusta. Oveur yrittää pysäyttää ROC:in, mutta tietokone kaasuttaa hänet hengiltä. Kurtz hylkää Elainen ja pakenee sukkulan ainoalla pakokapselilla. Striker kutsutaan jälleen kerran pelastamaan päivä, mutta ensin hänen on keksittävä keino saada tietokone pois päältä. Lennonjohtaja Steven McCroskey (Lloyd Bridges) paljastaa, että Joe Seluchi-niminen matkustaja (Sonny Bono) on noussut sukkulaan salkussaan pommi aikomuksenaan tehdä itsemurha, jotta hänen vaimonsa voisi sitten saada hänen henkivakuutusrahansa käsiinsä. Striker onnistuu saamaan pommin kamppailussa pois Seluchilta. Sitten hän käyttää sitä räjäyttääkseen ROC:in ja asettaakseen kurssin takaisin kohti Kuuta. Sillä välin sukkulan lennojohto siirretään erääseen kuutukikohtaan, missä sitä johtaa komentaja Buck Murdock (William Shatner). Murdock tuntee Strikeria kohtaan syvää halveksuntaa Macho Granden tapahtumien vuoksi, mutta suostuu auttamaan tätä siitä huolimatta. He onnistuvat saamaan sukkulan turvallisesti Kuun pinnalle. Ted ja Elaine rakastuvat jälleen ja menevät naimisiin elokuvan lopussa.
Häiden jälkeen Seluchi piipahtaa sukkulan ohjaamossa pyytämässä salkkuaan takaisin.
Jens Boden
Jens Boden (s. 29. elokuuta 1978 Dresden) on saksalainen pikaluistelija ja olympiamitalisti. Hänen nykyinen seuransa on EV Dresden. Boden voitti 5000 metrin matkalla olympiapronssia vuonna 2002, joka oli hyvin suuri yllätys, hän oli myös ensimmäinen saksalainen miesluistelija olympiamitaleilla 10 vuoteen.
Robert Wilhelm Lagerborg
Robert Wilhelm Lagerborg (28. lokakuuta 1796 Tammela – 28. maaliskuuta 1849 Oulu) oli sotilas ja Oulun läänin kuvernööri.
Lagerborg syntyi Saaren kartanossa Tammelassa 1796. Ylioppilaaksi hän tuli Turussa 1811, jonka jälkeen hän meni asepalvelukseen. Asepalveluksessa hän oli mukana sotaretkellä Ranskaa vastaan ja kukistamassa Puolan kapinaa. Lagerborg ylennettiin everstiksi, jonka jälkeen hän erosi asepalveluksesta.
Lagerborg nimitettiin Oulun läänin maaherraksi vuonna 1834. Maaherrojen virkanimi muutettiin vuonna 1837 kuvernööriksi, jolloin Lagerborgista tuli Oulun läänin ensimmäinen kuvernööri. Lagerborg oli myös viimeinen maaherra, joka asui vanhassa maaherran virkatalossa Maaherransaaressa eli nykyisessä Lasaretinsaaressa. Talo luovutettiin Oulun palossa 1822 tuhoutuneen lääninsairaalan käyttöön vuonna 1834.
Lagerborg oli ilmeisen suosittu maaherra. Kun hän kuoli vuonna 1849, hänet haudattiin Oulun hautausmaalle. Haudalle pystytettiin vuonna 1852 läänin asukkaiden keräämien varojen turvin kookas valurautainen goottilaistyylinen muistomerkki ns. "Kuvernöörin muistomerkki".
Lagerborgin puoliso vuodesta 1825 oli Carolina Sofia Margareta Virgin (k. 1851). Sanomalehti- ja valtiopäivämies Robert Olof Lagerborg oli heidän toinen poikansa, toinen oli postipäällikkö Hjalmar Lagerborg.
Louis A. Johnson
Louis Arthur Johnson (10. tammikuuta 1891 – 24. huhtikuuta 1966) toimi presidentti Harry S. Trumanin puolustusministerinä 1949–1950.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Johnson oli perustamassa American Legion -veteraanijärjestöä ja toimi sen kansallisena johtajana 1932–1933. Vuoden 1948 presidentinvaaleissa Johnson vastasi Trumanin varojenkeruusta ja 1949 hänestä tuli James V. Forrestalin puolustusministerinä.
Johnsonin kaudella Berliinin saarto päättyi Neuvostoliiton sallittua liikenteen Berliiniin, NATO perustettiin Korean sota alkoi.
Johnsonin erottua 19. syyskuuta 1950, Truman nimitti hänen seuraajakseen George Marshallin
Tony Doyle
Tony Doyle (16. tammikuuta 1942, Ballyfarnon, Roscommonin piirikunta, Irlanti – 28. tammikuuta 2000, Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) oli irlantilainen näyttelijä, joka esiintyi muun muassa televisiosarjoissa "Coronation Street" ja "Elämää Ballykissangelissa" sekä elokuvissa. Hän voitti myös Irish Film and Television Academy Awardin roolistaan vuoden 1998 minisarjassa "Amongst Women". Hän on myös näyttelijä Susannah Doylen isä.
Doyle menehtyi odottamatta lontoolaisessa St. Thomasin sairaalassa 28. tammikuuta 2000, hieman ennen televisiosarjan "Elämää Ballykissangelissa" kuudennen ja viimeisen tuotantokauden kuvausten alkua.
Janusz Sidło
Janusz Sidło (19. kesäkuuta 1933 Katowice, Puola – 2. elokuuta 1993 Varsova, Puola) oli puolalainen yleisurheilija, joka kilpaili pääasiassa keihäänheitossa.
Sidło voitti peräti 14 kertaa maansa mestaruuden ja osallistui viisiin olympiakisoihin, joista parhaana saavutuksena olympiahopea Melbournessa 1956. Euroopan-mestaruuden Sidło voitti kaksi kertaa vuosina 1954 ja 1958. Lisäksi Ateenassa 1969 hän voitti vielä pronssia. Euroopan-mestaruuskilpailuihin Sidło osallistui vuosina 1954, 1958, 1962, 1966, ja 1969.
Ensimmäisen ennätyksensä Sidło teki lokakuussa 1953, milloin hän heitti Euroopan ennätyksen 80,15 m Itä-Saksan Jenassa. Tulos jäi vain 26 cm maailmanennätyksestä. Sidło paransi vielä maailmanennätystä kesäkuussa 1956, jolloin hän heitti Tukholmassa 83,66 m.
Sidło menehtyi Varsovan sairaalassa 2. elokuuta 1993 pitkäaikaiseen sairauteen.
Adam Eckersley
Adam James Eckersley (s. 7. syyskuuta 1985 Salford, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija. Tällä hetkellä hän edustaa Tanska AGF Aarhusia ja on pelipaikaltaan vasen pakki.
Eckersley syntyi Salfordissa, Suur-Manchesterin alueella ja kävi Walkden High School -koulua. Hän liittyi Manchester Unitediin vuonna 2002 ja kuului reservijoukkueeseen kun se voitti vuonna 2005 "quadruplen" (=4 pokaalia kaudessa). ManUn edustusjoukkueessa Eckersley debytoi 26. lokakuuta 2005 Carling Cupin 4–1-voitto-ottelussa Barnetia vastaan. Tammikuussa 2006 salfordilainen meni lainalle Belgian divarijoukkue Royal Antwerpiin saamaan kokemusta. Elokuussa 2006 Eckersley lainattiin Brøndbyyn. Brøndbyn valmentajana toimi ManUn entinen reservijoukkueen manageri René Meulensteen. Loukkaantumisen takia Eckersleyn pelit tanskalais-seurassa jäi kuuteen. 5. tammikuuta 2007 Eckersley meni lainalle Barnsleyhyn, jossa hän ehti pelata 6 liigaottelua.
Kauden 2007/08 alussa Eckersley nostettiin Unitedin edustusjoukkueeseen, kun vasen pakki Mikael Silvestre loukkaantui. Pian Eckersley kuitenkin lainattiin Port Valeen, jossa hän debytoi 13. lokakuuta 2007 Brighton & Hove Albion vastaan. Eckersley sai ottelussa punaisen kortin. Kahden pelatun ottelun jälkeen sopimus Port Valeen muutettiin pysyväksi.