hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Bresenhamin algoritmi
Tietojenkäsittelytieteessä Bresenhamin algoritmi on tehokas tapa rasteroida jana eli piirtää viiva kuvaruudulle. Bresenhamin algoritmiksi kutsutaan kaikkia jananpiirtoalgoritmeja, jotka muistuttavat toiminnaltaan alkuperäistä algoritmia.
Piirtämisen lisäksi janan rasterointi soveltuu muun muassa näkyvyyden ja etenemisen mallintamiseen sekä rasterikuvien ja geometristen muotojen välisten törmäysten havaitsemiseen.
Pelkkien kokonaislukujen käyttö ja sen tuoma numeerinen vakaus erottavat Bresenhamin edukseen muista vastaavista algoritmeista. Sitä voidaan pitää grafiikkaohjelmoinnin alkeisoperaationa.
Bresenhamin algoritmi iteroi janan "x"- ja "y"-komponenteista pidempää ("leveyskomponenttia") ja korottaa sopivin välein piirtokorkeutta. Sopiva väli ei ole kokonaisluku, joten murtolukua simuloidaan virhemuuttujan avulla. Esimerkissä joka iteraation yhteydessä virhemuuttujaa kasvatetaan korkeuden verran; arvon ylitettyä leveyden piirtokorkeutta nostetaan yhdellä, ja muuttuja palautetaan vähentämällä siitä leveys. On muitakin tapoja toteuttaa virhemuuttuja.
Seuraava pseudokoodi toteuttaa ydinosan Bresenhamin algoritmista. Olkoon "s"-akseli "leveysakseli" eli joko "x"- tai "y"-akseli riippuen siitä, kumpaan akseliin verrattuna jana on loivempi; "t"-akseli on puolestaan "korkeusakseli". Tarkemmin ilmaistuna valitaan akselit niin, että jana on suoralla "t" = "k" "s" + "b", missä "k" ≤ 1.
Seuraavat muuttujat oletetaan lasketuiksi:
 if "t" < "t"
Virhemuuttuja asetetaan aluksi puoliväliin, jotta lopputulos olisi symmetrinen: ilman sitä esimerkiksi jana (0,0) → (100,1) voisi näyttää hieman vääristyneeltä.
Koordinaatit kuvaavat kuvapisteiden keskikohtia, ei reunoja: Jana (0,0) → (1,1) ei tarkoita janaa yhden kuvapisteen kulmasta kulmaan, vaan janaa kuvapisteen keskustasta toiseen.
Toteutusta voidaan optimoida esimerkiksi laskemalla virhemuuttuja hieman eri tavalla, jolloin silmukassa voidaan käyttää nopeaa kahdella kertomista.
Strausberg
Strausberg on pieni saksalainen kaupunki Brandenburgin osavaltiossa noin 30 km Berliinistä itään ja 30 km:n päässä Puolan rajasta. Kaupungissa on arviolta 26 213 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 67,95 neliökilometriä.
Arara
Arara on kunta Paraíbassa, Brasiliassa. Sen asukasluku on 12 920 (2007) ja pinta-ala 89 km². Kaupunkia johtaa José Ernesto dos Santos.
Santiago Pérez
Santiago "Santi" Pérez (s. 5. elokuuta 1977 Grado, Asturia, Espanja) on espanjalainen ammattilaismaantiepyöräilijä. Pérezin suurin saavutus on ollut toinen sija vuoden 2004 Espanjan ympäriajossa, jonka jälkeen hän kuitenkin jäi kiinni veritankkauksesta ja sai kahden vuoden kilpailukiellon.
Santiago Pérez Fernández syntyi Vega de Peridiellon kylässä, Asturian maakunnassa. Amatöörinä hän kilpaili asturialaisessa Caja Rural -joukkueessa. Voitettuaan etapin Navarran ympäriajossa 2001 siirtyi hän portugalilaiseen Barbot-Torrie-joukkueeseen, jonka väreissä hän voitti etapin saman vuoden Portugalin ympäriajossa. Seuraavana vuonna hän siirtyi espanjalaiseen, luokkaa kovempaa olevaan Comunitat Valenciana - Kelmeen. Tour de Romandiella Pérez sijoittui kokonaiskilpailussa neljänneksi, mutta Italian ympäriajossa hän kaatui 8. etapilla ja kallonmurtuma päätti koko kauden siihen.
Kaudeksi 2003 Álvaro Pino kiinnitti hänet sveitsiläiseen Phonakiin. Ensimmäinen kausi oli rikkonainen, mutta vuonna 2004 hän löi läpi sijoittumalla toiseksi Espanjan ympäriajossa, häviten vain puoli minuuttia voittaja Roberto Herasille. 30. lokakuuta kansainvälinen pyöräilyliitto kuitenkin ilmoitti että Pérezin 5. lokakuuta Sveitsissä antamasta verinäytteestä on löytynyt merkkejä veritankkauksesta. Phonak irtisanoi sopimuksen ja UCI antoi Pérezille kahden vuoden kilpailukiellon. Pérez kiisti syyllisyytensä. Kärsittyään kilpailukieltonsa hän on ajoi alemman tason ammattilaisjoukkueissa, ja lopetti uransa 2011.
Haimar Zubeldia
Haimar Zubeldia Agirre (s. 1. huhtikuuta 1977 Usurbil, Baskimaa) on espanjalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 1998–2017. Vuosina 1998–2008 hän ajoi Euskaltel-Euskadi-joukkueessa, 2009 Astana-tallissa, 2010–2011 Team RadioShackissa ja 2012–2017 Trek-Segafredossa.
Vuonna 2000 Zubeldia voitti Bicicleta Vasca -kilpailun oltuaan lisäksi paras aika-ajoetapilla. Samana vuonna hän sijoittui Dauphiné Libéréssä toiseksi Tyler Hamiltonin jälkeen sekä Espanjan ympäriajossa kymmenenneksi. Vuonna 2002 hän oli Dauphiné Libéréssä neljäs ja voitti nuorten kilpailun. Espanjan ympäriajossa hän sijoittui tuona vuonna yhdenneksitoista oltuaan viidennellä etapilla kolmas ja 11. osuudella toinen.
Zubeldia sijoittui vuoden 2003 Ranskan ympäriajossa viidenneksi parhaiden etappisijoitusten oltua prologin ja 13. osuuden kolmostilat. Murcian ympäriajossa hän sijoittui kolmanneksi. Seuraavana vuonna hän oli Asturian ympäriajossa kolmas sekä vuonna 2005 Clásica de San Sebastiánissa seitsemäs ja Ranskan ympäriajossa viidestoista. Vuoden 2006 Tour de Francessa Zubeldia päätyi yhdeksänneksi.
Vuoden 2007 Ranskan ympäriajossa Zubeldia nousi ennen viimeistä ajojaksoa seitsemänneksi oltuaan 15. osuudella kolmas Aleksandr Vinokurovin ja Kim Kirchenin jälkeen. Astanan vedettyä Vinokurovin doping-käryn jälkeen kaikki ajajansa, mukaan lukien Andreas Klöden, pois kilpailusta ja Rabobankin hyllytettyä Michael Rasmussenin Zubeldia nousi lopulliselle sijalleen, viidenneksi.
Zubeldia sijoittui vuonna 2008 kuudenneksi Katalonian ympäriajossa ja viidenneksi Dauphiné Libéréssä. Vuonna 2009 hän sijoittui Katalonian ympäriajossa kolmanneksi ja Espanjan ympäriajossa neljänneksitoista. Vuonna 2010 hän voitti Tour de l'Ain -ajon prologin ja kokonaiskilpailun sekä oli neljäs Clásica de San Sebastián -kilpailussa. Ranskan ympäriajossa 2011 hän sijoittui 15:nneksi, seuraavana vuonna kuudenneksi ja 2014 kahdeksanneksi. Hän oli Espanjan ympäriajossa 2015 toinen 18. etapilla. Seuraavan vuoden Espanjan ympäriajossa hän sijoittui 19:nneksi.
Jesús de Polanco
Jesús Polanco Gutiérrez, yleensä Jesús de Polanco (7. marraskuuta 1929 – 21. huhtikuuta 2007) oli espanjalainen liikemies, sanomalehtiä ja televisio- ja radiokanavia omistavan Grupo PRISA:n suurin omistaja. Espanjalaiset pititvät häntä keskeisenä hahmona uuden vapaan lehdistön luomisessa Francon jälkeisessä demokratisoitumisprosessissa.
Polanco perusti vuonna 1976, vuosi Francon kuoleman jälkeen, El Paísin, josta tuli Espanjan luetuin sanomalehti. PRISA, josta Polancolla oli 64 %, hallitsi lehden lisäksi Cuatro-kanavaa. PRISAlla oli monopoli Espanjaan suuntautuvissa satelliittilähetyksissä (Digital+) ja se sai myös marraskuussa 2005 aloittaneen analogisen Cuatron oikeudet.
Polanco oli Forbesin maailman rikkaimpien luettelossa sijalla 287 noin kolmen miljardin omaisuudellaan.
Hän oli läheisissä väleissä Espanjan sosialistipuolueen kanssa ja Kansanpuolue boikotoi ajoittain hänen kanaviaan.
Polanco oli kaksi kertaa naimisissa ja hänellä oli neljä lasta. Hänen poikansa Ignacio Polanco Moreno jatkaa isänsä liiketoimintaa.
Kreusa
Kreusa (, "hallitsijatar") viittaa kreikkalaisessa mytologiassa usempaan eri henkilöön.
Kreusa oli Korintin kuninkaan Kreonin tytär. Kreikkalaiset runoilijat tuntevat hänet myös nimellä Glauke.
Kreon antoi tyttärensä Iasonille puolisoksi kymmenen vuotta sen jälkeen, kun tämä ja Medeia olivat asettuneet Korinttiin maanpakoon karkottamisensa jälkeen. Iason suostui ja erosi Medeiasta, joka puolestaan katkeroitui miehensä kiittämättömyydestä – Medeia oli aikanaan rakastuttuaan Iasoniin pelastanut tämän hengen useampaan kertaan, ja Iason oli vannonut ottavansa hänet mukaansa ja vaimokseen. Niin Medeia kostaakseen lähetti Kreusalle myrkkyyn kastetun vaatteen häälahjaksi, ja morsiamen puettua sen päälleen, puku tarttuikin hänen ihoonsa kiinni roihahtaen tuleen. Glauke hyppäsi lähteeseen, joka sai hänen mukaansa nimen Glauken lähde. Kreon yritti pelastaa tyttärensä, mutta sai liekeistä myös itse surmansa.
Kreusa oli Erekhtheuksen, Ateenan kuninkaan, ja Praksithean nuorin kuudesta tyttärestä. Hän synnytti miehelleen Ksuthokselle Akhaioksen ja Ionin.
Apollodoros kertoo, kuinka sodan sytyttyä Eleusiksen ja Ateenan välillä, Erekhtheus kysyi neuvoa oraakkelilta, kuinka Ateena voisi olla voitokas. Saatuaan neuvon tappaa yksi tyttäristään hän tappoi nuorimmaisen, jolloin loput tyttäristä kuolivat oman kätensä kautta luvattuaan kuolla yhdessä.
Euripideen versiossa ainoastaan Kreusa nuorimmaisena puolestaan säästetään, koska hän oli tapahtuma-aikaan vasta sylilapsi. Ainoastaan tässä lähteessä hänen kerrotaan saaneen Ionin Apollonin kanssa, ja toisaalta Doroksen Ksuthoksen kanssa, kun muut lähteet sijoittavat Ionin Ksuthoksen pojaksi ja Doroksen tämän veljeksi.
Kreusa oli Gaian tytär, najadi, jonka lemmenseikkailusta jokijumala Peneioksen kanssa syntyi Hypseus ja Stilbe.
Kreusa oli Priamoksen tytär ja Aineiaan vaimo. Vergiliuksen "Aeneis"-eepoksessa kerrotaan hänen kuolleen paetessaan Troijasta kreikkalaisten hävittäessä kaupunkia.
Disneyn klassikkopiirretyt
Disneyn ensimmäiset piirretyt nimeltä "Laugh-o-Grams" julkaistiin vuonna 1922. "Alice Comedies" -sarjaa julkaistiin vuosina 1924–1927. Kun näiden suosio loppui, julkaistiin uusi sarja "Oswald the Lucky Rabbit". Mikki Hiiren ensiesiintyminen tapahtui vuonna 1928 piirretyssä Plane Crazy. Ensimmäinen menestys oli Höyrylaiva Ville, joka julkaistiin 1928. Klassikkopiirrettyjä esitetään mm. ohjelmissa Mikin klubi ja Akun tehdas.
Klassikkopiirretyissä seikkailevat muiden muassa Aku Ankka, Hessu Hopo, Mikki Hiiri, Pluto, Mortimer Hiiri, Tupu, Hupu ja Lupu sekä Tiku ja Taku.
Turuhan
Turuhan () on Jenisein vasen sivujoki Krasnojarskin aluepiirissä Siperiassa. Joen pituus on 639 kilometriä, ja se on purjehduskelpoinen 270 kilometrin matkan. Turuhan jäätyy lokakuussa ja pysyy jäässä toukokuuhun loppuun tai kesäkuun alkuun asti.
Hinthaara
Hinthaara () on kylä ja taajama Porvoossa entisen Porvoon maalaiskunnan alueella. Hinthaaran taajamassa oli vuoden 2011 lopussa 852 asukasta, ja kylässä on runsaat tuhat asukasta.
Kylän nimi on ruotsiksi "Hindhår", joka tarkoittaa naarashirven karvatupsua. Tästä nimestä muotoutui ajan myötä suomenkielinenkin nimi. Hinthaarasta on löydetty esineitä jo vasarakirveskulttuurin ajalta. Kylässä toimii oma urheiluseura, Hinthaaran Viri, joka on perustettu vuonna 1954. Lisäksi Hinthaarassa sijaitsee Porvoon radan liikennepaikka, Hinthaaran rautatieasema, joka on nykyisin yksityisomistuksessa.
Lahden Golf
Lahden Golf (LG) on Lahden Takkulassa toimiva golfseura, joka perustettiin vuonna 1959. Seura on jäsenenä Suomen Golfliitossa.
Seura aloitti toimintansa Hollolan vanhalla lentokentällä, jossa "greenit" olivat hiekasta. Olipa siellä paikallissäännöissäkin maininta, että puttilinjan sai tasata jalalla ennen lyöntiä. Mukkulan 9-reikäiselle kentälle seura siirtyi vuonna 1966. Kun vieressä toimiva Isku Oy tarvitsi maa-alueen omaan käyttöönsä, Lahden kaupunki osoitti seuralle uuden maa-alueen Takkulasta, johon valmistui 9-reikäinen kenttä vuonna 1986.
Takkulan kenttä laajeni 18-reikäiseksi kahdessa vaiheessa: ensin 14-reikäiseksi vuonna 1991 ja täysimittaiseksi vuonna 1992.
Lahden Golf on urheilullisia arvoja korostava golfyhteisö, joka on tuottanut maamme golfkartalle lukuisia huippupelaajia, joista tunnetuimpana Mikko Ilonen. Muita menestyneitä Lahden Golfin kasvatteja ovat: Anssi Kankkonen, Kalle Väinölä, Erkki Välimaa, Timo Rauhala, Mikael Mustonen ja Janne Martikainen.
Lahden Golf voitti 1993 seurajoukkueiden Euroopan mestaruuden. Joukkueessa pelasivat Kalle Väinölä, Mikael Mustonen ja Jari Koljonen.
LG tekee edelleen koko ajan mittavaa juniorityötä tulevien huippujen kasvattamiseksi.
Takkulan kenttä on metsämaastoon sijoitettu ja se on omiaan harjaannuttamaan järkevään sijoituspeliin ja tuloksen kannalta tärkeisiin n. 100 metrin lähestymislyönteihin. Kentältä löytyy par 5 -väyliä: reiät 7, 15 ja 18.
Kentälle on tehty kehittämissuunnitelma - Lahden Golf 3.0 - jonka valmistuttua käytössä on 18 reiän Mestari-kenttä ja 9 reiän Kisälli-kenttä. Rakentaminen vanhalle maankaatopaikalle tehtävään laajennukseen aloitettiin vuonna 2013 ja uudet väylät valmistuvat kauden 2014 loppupuolella. Tämän jälkeen siirrytään vanhan puolen muutosten ja perusparannuksen tekemiseen.
Klubitalolla on sosiaali- ja oleskelutilat ja proshop-rakennuksesta löytyy laaja valikoima golfiin liittyviä tuotteita sekä caddiemaster-palvelut.
Lahden Golf yhtiöitti osan toiminnastaan 1997 siten, että kentän omistaa ja sen hoidosta vastaa Lahden Golf Oy ja jäsen-, kilpailu- sekä nuorisotoiminta kuuluvat Lahden Golf ry:lle.
Opetuksesta ja golfvälineiden myynnistä vastaa ABC Golf Oy. Opettavina ammattilaisina toimivat Riku Aarnio ja Seppo Pekkarinen.
Phoebe Tonkin
Phoebe Jane Elizabeth Tonkin (s. 12. heinäkuuta 1989 Sydney) on australialainen näyttelijä ja malli. Hän on tullut tunnetuksi televisiosarjoista "H2O", "Noitapiiri" ja "Vampyyrien sukua" sekä elokuvasta "Huomenna taistelun alettua".
Tonkin on harrastanut neljävuotiaasta asti tanssimista, muun muassa klassista balettia, steppiä, hip-hopia ja nykytanssia. 12-vuotiaana hän suoritti Australian Theatre for Young Peoplessa useita kursseja. Hän kävi Sydneyssä Queenwood School for Girls -koulua, joka tunnetaan hyvästä ilmaisutaidon opetuksestaan. Hän myös täydensi koulutustaan yksityisillä näyttelytunneilla. Tonkin osallistui joka vuosi koulun Shakespeare-festivaaliin. Hän otti myös osaa moniin koulun näytelmiin, kuten ”Antigone”, ”White Crane” ja ”Venetian Twins”.
Tonkin aloitti uransa näyttelijänä vuonna 2006 sarjassa "H2O", joka kesti vuoteen 2010. Vuonna 2008 hän myös vieraili australialaisessa sarjassa nimeltä "Raftersien perheonnea". Tonkin muutti vuonna 2011 Torontoon kuvaamaan The CW:n uutta draamasarjaa "Noitapiiri". Kun "Noitapiirin" tuotanto lopetettiin vuonna 2012, hän siirtyi CW:n "Vampyyripäiväkirjat"-menestyssarjaan. Tonkinin rooli "Vampyyripäiväkirjoissa" johti vuonna 2013 alkaneeseen uuteen spin-off-sarjaan nimeltä "Vampyyrien sukua".
Säteilyn kulku ilmakehässä
Säteilyn kulku ilmakehässä on ilmakehän prosessi, johon sisältyy säteilyn vaimenemista, heijastusta ja siroamista. Maan pinnalle saapuvasta infrapunasäteilystä noin puolet on suoraa auringon säteilyä ja puolet hajasäteilyä. Sironta on voimakkainta lähellä maanpintaa. Ilmakehän koostumus ja kasvihuoneilmiö vaikuttavat säteilyn kulkuun.
Säteilyn kulkun tutkimuksessa hyödynnetään satelliittimittauksia samoin kuin laskennallisia malleja. Ilmiö tunnetaan verraten hyvin.
Koh-i-Noor
Koh-i-Noor (teluguksi: కోహినూరు; persiaksi کوہ نور , urduksi: کوہ نور , hindiksi: कोहिनूर. suom. 'Valon vuori') on 105 karaatin (21,6 g) timantti, joka aiemmin tunnettiin maailman suurimpana timanttina. Siitä tuli osa Yhdistyneen kuningaskunnan kruununjalokiviä, kun Britannian pääministeri Benjamin Disraeli julisti kuningatar Viktorian Intian hallitsijaksi vuonna 1877.
Timantti on peräisin Andhra Pradeshin osavaltiosta Intiasta. Ensimmäisen kerran se mainitaan 1304 Malwan radžan omistamana. 1500-luvulla se siirtyi sulttaani Baburille, joka oli moguli-imperiumin perustaja. Šaahi Nadir hankki timantin vallatessaan Delhin 1739. Hänen kerrotaan huudahtaneen "Koh-i-noor" nähdessään timantin. Hänet murhattiin paluumatkalla. Timantin hankki lopulta Ranjit Singh alias "Punjabin Leijona" vuonna 1833.
Useat tahot ovat vaatineet timantin palauttamista takaisin Intiaan. Timanttia ei ole pidetty Iso-Britannian omaisuutena, vaan Intiasta epäoikeutetusti vietynä.
Timanttia säilytettiin Lahoressa vuoteen 1849, jolloin Itä-Intian kauppakomppania hyväksyi sen osittaiseksi sotakorvaukseksi Punjabissa käydystä sodasta. Timantti asetettiin näytteille vuoden 1851 maailmannäyttelyyn rakennetussa Kristallipalatsissa, mutta sen ulkomuoto tuotti pettymyksen katsojille. Kuningatar Viktoria hiotutti sen tästä syystä uudelleen briljantin muotoiseksi. Työ kesti hollantilaiselta hiojalta kuukauden. Yrjö VI:n vuoden 1937 kruunajaisia varten timantti siirrettiin osaksi hänen puolisolleen, kuningatar Elisabetille luotua kruunua, joka on näytteillä Lontoon Towerissa.
Kuten useimpiin kuuluisiin jalokiviin, Kohinooriin liittyy useita legendoja. Tarinan mukaan se tuo epäonnea ja jopa kuoleman kaikille miehille, jotka omistavat sen tai käyttävät sitä, mikä juontuu shaahin murhasta. Naisille sen sijaan timantin uskotaan tuovan onnea.
Black, J. Anderson: "A History Of Jewels." Orbis publishing 1981. ISBN 0-85613-389-2
Menoikeus
Menoikeus () oli kreikkalaisessa mytologiassa Kreonin, Theban hallitsijan, Iokasteen (tai Epikasteen) ja Hipponomen isä.
Thebaa vaivasi nälänhätä rangaistuksena Oidipuksen naitua äitinsä Iokasten. Teiresiaan ennustettua, että sadon tuhoutuminen loppuisi, jos joku lohikäärmeen verestä periytyvä kuolisi maansa puolesta, Menoikeus, jonka suku juonsi juurensa Kadmokseen, heittäytyi alas muurilta surmaten itsensä.
Menoikeus oli myös Kreonin pojan nimi. Oidipuksen poikien Eteokleen ja Polynikeen riitaannuttua Theban hallinnasta seurasi taistelu, ja sen aikana Teiresias ennusti, että Theba saavuttaisi voiton, jos Menoikeus uhraisi itsensä Areelle. Menoikeus surmasikin itsensä kaupungin porttien edessä.
Andrzej Lepper
Andrzej Zbigniew Lepper (13. kesäkuuta 1954 – 5. elokuuta 2011) oli puolalainen poliitikko ja Itsepuolustus-puolueen (Samoobrona Rzeczpospolitej Polskiej) johtaja. Hän toimi maatalous- ja maaseudun kehitysministerinä sekä varapääministerinä Jarosław Kaczyńskin hallituksessa 5. toukokuuta 2006 – 22. syyskuuta 2006 ja uudelleen 16. lokakuuta 2006 – 9. heinäkuuta 2007.
Lepper syntyi pienessä Stowięcinon kylässä. Hän kävi valtion maatalousoppilaitosta, muttei valmistunut. Hänellä oli sikatila Zielnowon kylässä, joka markkinatalouteen siirryttäessä ajautui velkoihin. Lepper oli aiemmin kommunistisen puolueen jäsen. Vuonna 1992 hän perusti vaikeuksiin joutuneiden maanviljelijöiden oikeuksia puolustavan Itsepuolustus-liikkeen. Hän pyrki presidentiksi 1995, jolloin sai 1,5 % äänistä. Vuonna 2000 Itsepuolustus järjesti laajan teidentukkimiskampanjana. Lepper pyrki uudelleen presidentiksi samana vuonna, jolloin sai 3,05 % äänistä. Vuoden 2001 parlamenttivaaleissa puolue ja Lepper pääsivät kuitenkin Sejmiin. Vuoden 2005 presidentinvaaleissa hän sai jo 15,1 % äänistä.
Lepper on tunnettu vahvan populistisesta kampanjoinnistaan ja kansalaistottelemattomuuskampanjoista. Häntä on syytetty pahoinpitelyistä, teiden tukkimisesta ja viljan kumoamisesta rautatiekiskoille hallituksen vastaisissa protesteissa. Hän vastusti ankarasti Puolan liittymistä Euroopan unioniin ja yhtenä harvoista Puolan poliitikoista vastustanut liittymistä Yhdysvaltain johtamiin sotiin.
Lepper valittiin vasemmiston äänillä Sejmin varapuhemieheksi 2001, mutta hänet erotettiin hänen rikottuaan rajoituksia puheiden pituudesta. Toukokuussa 2001 hänet tuomittiin 16 kuukaudeksi vankeuteen hänen kutsuttuaan valtiovarainministeri Leszek Balcerowiczia ”bandiitiksi” ja presidentti Kwaśniewskia vätykseksi. Lepper on vedonnut tuomiosta.
Joulukuussa 2006 puolueen naisjäsen syytti Lepperiä seksuaalisten palvelusten vaatimisesta vastineeksi asemasta alueellisessa puoluetoimistossa. Syytösten jälkeen muutama muukin nainen väitti samaa. Lepper hyväksyi myös kunniatohtoriuden yksityiseltä ukrainalaiselta ”yliopistolta”, jonka juutalaisjärjestöt väittävät levittävän antisemitismia.
Lepperin puolue sai 13 % äänistä ja 56 paikkaa syyskuun 2005 vaaleissa, jolloin siitä tuli kolmanneksi suurin puolue. Lepper oli jälleen mukana presidentinvaaleissa, joissa jäi kolmanneksi. Parlamenttivaalien jälkeen Itsepuolustus pääsi PiSin hallitukseen, jossa Lepper oli varapääministerinä. Riitelyn jälkeen pääministeri Kaczyński pyysi presidentti Kaczyńskia erottamaan hänet, mutta hallituskriisin jälkeen hän palasi aikaisempaan asemaansa. 9. heinäkuuta 2007 Lepper erotettiin uudelleen.
Hän oli naimisissa Irena Leszczewskan kanssa ja heillä on kolme lasta: poika Tomasz sekä tytöt Małgorzata ja Renata. Nuoruudessa hän harjoitteli nyrkkeilyä Czarni Słupskissa.
Lepper löydettiin kuolleena työhuoneestaan 5. elokuuta 2011. Poliisi epäilee hänen tehneen itsemurhan.
Vana Tallinn
Vana Tallinn ("Vanha Tallinna") on Liviko-yhtiön valmistama virolainen likööri. Se on alkoholipitoisuudeltaan 40, 45 tai 50 tilavuusprosenttia, mutta saatavilla on myös mietoja (16 %) kermaliköörejä.
Jari Silomäki
Jari Silomäki (s. 1975) on suomalainen valokuvaaja, joka on kotimaassaan tunnettu erityisesti vuoden 2004 Fotofinlandia-voitostaan. Hän on opiskellut valokuvausta Muurlan opistossa, Turun taideakatemiassa ja Taideteollisessa korkeakoulussa, josta valmistui vuonna 2007.
Silomäki on pitänyt runsaasti yksityisnäyttelyitä sekä kotimaassaan että ulkomailla ja osallistunut lukuisiin kansainvälisiin yhteisnäyttelyihin. Hän on yksi kansainvälisesti tunnetuimmista nuorista suomalaisista valokuvaajista.
Silomäen kuvat voivat olla dokumentaarisia tai performatiivisia. Toisinaan Silomäki lavastaa kuvansa pyrkiessään toisintamaan haluamansa tapahtuman.
Betty Boop
Betty Boop on Max Fleischerin animaatiostudion luoma animaatiohahmo, joka oli suosittu 1930-luvulla. Hahmo sai vuonna 1932 oman sarjansa, johon tehtiin yhteensä 89 jaksoa. Bettystä on tehty myös sarjakuvia.
Bettyn tärkein luoja oli ilmeisesti joko Max Fleischer itse tai Fleischerien pääanimaattori Grim Natwick, mutta muillakin animaattoreilla on saattanut olla osuutensa.
Betty Boop esiintyi ensimmäisen kerran Max ja Dave Fleischerin "Talkartoons"-animaatiosarjan elokuvassa "Dizzy Dishes" (1930). Siinä hän oli vielä koira, ranskalainen trimmattu puudeli, jonka pätkän sankari, koiranpentu Bimbo tapaa. Seuraavissa lyhytelokuvissa Bettystä tehtiin ihminen. Hänen luppakorvansa muutettiin korvarenkaiksi, hän sai pienet pursohuulet ja otsakiharat, ja hänelle puettiin sukkanauha. Hänelle piirrettiin leveät suurisilmäiset kasvot ja huomiota herättävä vartalo, mutta ei lainkaan kaulaa. Äänen Bettylle antoi Mae Questel. Bettyn vanhemmat esiteltiin itäeuroopanjuutalaisina jiddišinkielisinä maahanmuuttajina. Betty käyttäytyi elokuvissaan korostetun moraalisesti, vaikka näyttikin huikentelevaiselta. Lähentelyt hän torjui päättäväisesti.
Betty Boop -lyhytelokuvissa oli paljon liikettä ja tanssia, kuten sen ajan New Yorkissakin oli. "I'll Be Glad When You're Dead, You Rascal You" (1932) esitteli jazzmuusikko Louis Armstrongin ensi kertaa elokuvakameran edessä. Betty-animaatio "Poor Cindarella" (1934) oli Fleischereiden ensimmäinen värielokuva. Kun Haysin ohjeisto määritteli Hollywoodin moraalisäännöt uudelleen, Betty jouduttiin pukemaan peittävämmin ja hän joutui liikkumaankin säädyllisemmin. Sen seurauksena Fleischerit alkoivat keskittyä muihin hahmoihin.
Pantheon
Pantheon (, ”kaikki jumalat” tai , "Pantheion", ”Kaikkien jumalten temppeli”) voi viitata seuraaviin:
Pia Lindström
Pia Lindström, syntymänimeltään Pia Friedel Lindström (s. 20. syyskuuta 1938 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalais-yhdysvaltalainen näyttelijä ja tuottaja. Hän on näyttelijä Ingrid Bergmanin vanhin lapsi.
Pian varhaista elämää leimasi skandaali, jonka aiheutti hänen äitinsä ja italialaisen ohjaajan Roberto Rossellinin romanssi, joka alkoi elokuvan "Stromboli" kuvauksissa Italiassa. Ingrid Bergman alkoi odottaa lasta Rossellinille ollessaan vielä naimisissa Pian isän Petter Lindströmin kanssa. Bergman päätti jäädä Italiaan eikä saanut tavata tytärtään. Hänen isänsa haki avioeroa ja aloitti taistelun Pian huoltajuudesta. Lindstömin veli Roberto Ingmar Rossellini syntyi 7. helmikuuta 1950. Petter Lindström ja Ingrid Bergman erosivat 1. maaliskuuta 1950 ja 24. toukokuuta 1950 Bergman ja Rossellini avioituivat. Pian kaksoissisaret Isabella ja Isotta Ingrid Rossellini syntyivät 18. kesäkuuta 1952. Pia eli erillään äidistään aina vuoteen 1957.
Pia Lindström aloitti televisiouransa toimittajana KGO-TV -kanavalla San Franciscossa vuonna 1966 ,  ja 1971 meni töihin WCBS-TV -kanavalle New Yorkiin. Vuodesta 1973 vuoteen 1997 hän toimi uutisankkurina ja kulttuurikriitikkona WNBC-TV Channel 4 -uutisissa (New Yorkissa). Hän on lisäksi esiintynyt televisiossa ja näytellyt elokuvissa. Hän on voittanut kaksi Emmy-palkintoa uutisraporteista ja tv-esiintymisistä. Hänelle on myös myönnetty Associated Press Broadcaster's Award.
Hänen ensimmäinen aviopuolisonsa oli Fuller Earle Callaway, III. Hänellä on kaksi poikaa (Justin ja Nicholas) toisen aviomiehensä Joseph Dalyn kanssa. Pian kolmas puoliso on John H. Carley.
Pantheon (jumalluettelo)
Pantheon tai pantheoni (harv.) merkitsee mytologian jumalhahmojen kollektiivia. Esimerkkeinä voidaan mainita muun muassa "olympolainen pantheon" ja Mikael Agricolan muodostama muinaisten suomalaisten jumalien luettelo.
Kuvaannollisessa mielessä sanaa käytetään myös kuvaamaan alallaan erityisen ansioituneita ihmisiä tai jonkin taiteenlajin huippusaavutuksia ("musiikin pantheon"). Tosin nämä merkitykset ovat käytöltään yleisempiä englannin kielessä kuin suomessa.
One for All
One for All on entisen Kiss-yhtyeen rumpalin Peter Crissin viides sooloalbumi, joka julkaistiin 23. heinäkuuta 2007.
Alex Rider &amp; arkkienkeli
Alex Rider & arkkienkeli () on Anthony Horowitzin kirjoittama nuortenkirja. Kirja kuuluu Alex Rider -kirjasarjaan. Kirjan alkuteos julkaistiin 2005. Kirjan suomennos on painettu Karisto Oy:n kirjapainossa Hämeenlinnassa 2006. Kirja sai British Book Awards -palkinnon 2006.
Alex on sairaalassa tervehtymässä salamurhayrityksestä, jolla Scorpia-niminen rikollisjärjestö tavoittelee revanssiaan. Luoti melkein koitui hänen kohtalokseen. Ekoterroristijärjestö Kolmas Voima koettaa kidnapata sairaalassa, naapurihuoneessa olevan miljonäärin pojan, Paul Drevinin. Alex onnistuu huiputtamaan kaappaajia, mutta joutuu samalla itse hengenvaaraan. Pako terroristien käsistä pistää Alexin taidot kokeelle, mikä näkyy myös kirjan lopussa olevasta Horowitzin varoituksesta "En ota vastuuta käsivarsien, jalkojen enkä niskojen katkeamisesta".
Palkkioksi Paulin isä Nikolai Drevin kutsuu Alexin lomailemaan Drevinien kanssa Flamingolahdella sijaitsevalle paratiisisaarelle. Nikolai on yksi maailman rikkaimmista miehistä. Myöhemmin ilmenee, että Nikolai on yhdessä Britannian hallituksen kanssa mukana projekti Arkkienkelissä, jossa on pyrkimys avata maailman ensimmäinen avaruushotelli. Nikolain tarkoitusperät ovat kuitenkin erilaiset. Alex hyväksyy lomatarjouksen tietämättään tästä ja pian hän on korviaan myöten mukana juonittelussa. Rikollisia tuntuu olevan kaikkialla ja kun MI6 ottaa häneen yhteyttä työasioissa, ei Alex ole enää lainkaan yllättynyt. Alexin on taas aika muuttua vakoojaksi ja pian hän huomaa, että ekoterroristien käsistä selviytyminen oli tähän verrattuna mitätön juttu. Saarella paljastuu, ettei kaikki olekaan sitä, miltä se näyttää. Löytääkö Alex ratkaisun ennen kuin Washington tuhoutuu?
Kalle Euro
Kalle Euro (s. 1971) on valtiotieteiden maisteri, ja toimii Arkkitehtitoimistojen liiton toiminnanjohtajana keväästä 2017 lähtien. Aiemmin Euro toimi Rud Pedersen Public Affairs Ab:n osakkaana ja on edelleen perustajaosakas pakkausten internetiä (Internet of Packaging, IoP) rakentavassa Magic Add Ltd:ssä. Tätä ennen Euro toimi Zeeland Turku Oy:n johtajana. Tätä aiemmin hän on toiminut mm. Kokoomuksen Nuorten Liiton puheenjohtajana ja Kansallisen Kokoomuksen puoluehallituksen jäsenenä, viestintäkonsulttina JKL:ssä, hallinto- ja viestintäjohtajana Viola Systems Oy:ssä sekä Turun kaupungilla ja Turun Seudun kehittämiskeskuksessa elinkeinoasiamiehenä ja elinkeinojohtajana.
Isabella Rossellini
Isabella Fiorella Elettra Giovanna Rossellini (s. 18. kesäkuuta 1952 Rooma, Italia) on amerikanitalialainen näyttelijä ja malli.
Isabellan äiti oli ruotsalaissyntyinen Ingrid Bergman ja isä oli italialainen Roberto Rossellini.
Rossellinilla on tytär Elettra Rossellini Wiedemann (s. 1983) ja adoptoitu poika Roberto (s. 1993).
Paice, Ashton &amp; Lord
Paice, Ashton & Lord oli vuonna 1976 perustettu brittiläinen rock-yhtye, jonka perustivat Deep Purplen kosketinsoittaja Jon Lord ja rumpali Ian Paice sekä laulaja ja kosketinsoittaja Tony Ashton. Bändissä soittivat ex-Babe Ruth kitaristi Bernie Marsden ja ex-Stretch basisti Paul Martinez.
Kokoonpano julkistettiin virallisesti 21. elokuuta 1976. Saman vuoden syyskuussa he olivat jo levyttämässä studiossa. Bändin ensimmäinen levy, Malice In Wonderland ilmestyi 4. maaliskuuta 1977.
Levy ei ollut suuri menestys. Siitä huolimatta yhtye päätti levyttää toisen levyn. Alkuvuodesta 1978 yhtye kuitenkin hajosi, kun levyn materiaalista oli 75% valmiina. Bernie Marsden liittyi David Coverdalen Whitesnakeen. Jon Lord, Paul Martinez ja Ian Paice ryhtyivät tekemään yhteistyötä Maggie Bellin kanssa. Tosin tämä jäi hyvin lyhytikäiseksi projektiksi ja Jon Lord liittyi pian myös Whitesnakeen. Tony Ashton ryhtyi tuottamaan levyjä.
Paice Ashton & Lord konsertoi vielä kerran 16. kesäkuuta 2000 EMIn Abbey Road studiolla juhliakseen Tony Ashtonin paranemista Tony Ashton Testimonial-konsertissa. Paicen, Ashtonin, Lordin ja Marsdenin lisäksi bassossa soitti Neil Murray.
Pantheon (Lontoo)
Pantheon oli Lontoon Oxford Streetillä sijainnut kuuluisa rakennus, joka toimi ylempien yhteiskuntaluokkien kokoontumistilana (ns. "assembly room") ja myöhemmin myös teatterina ja kauppapaikkana. Rakennuksen suunnitteli nuori lontoolainen arkkitehti James Wyatt ja se avattiin yleisölle vuonna 1772 kolmen vuoden rakennusurakan jälkeen. Rakennuksen ulkoasu sai merkittävimmät vaikutteensa roomalaisesta arkkitehtuurista ja Wyattin on arveltu käyttäneen sen rotundan esikuvana Rooman Pantheonia ja Konstantinopolin Hagia Sofiaa.
Aluksi Pantheon oli suosittu yläluokan kokoontumispaikka, jossa järjestettiin muun muassa naamiaisia ja konsertteja. Sen suosio alkoi kuitenkin hiipua 1780-luvulla. Haymarketissa sijainneen King’s Theatren tuhouduttua tulipalossa 1789 Pantheonin omistajat onnistuivat vuokraamaan sen väliaikaiseksi oopperataloksi. Rakennus ehti toimia tässä tarkoituksessa kuitenkin vain yhden kauden, sillä se vaurioitui pahoin tammikuussa 1792 sattuneessa tulipalossa.
Crispus Claggett -niminen mies vuokrasi raunioituneen Pantheonin ja kunnosti siitä vuoteen 1795 mennessä uuden konsertti- ja naamiaissalin. Claggettin hanke ei kuitenkaan menestynyt ja hän joutui pakenemaan maan alle velkojiaan 1797 tai 1798. Tämän jälkeen rakennus toimi vielä joitakin vuosia julkisten tilaisuuksien tapahtumapaikkana ja teatterina, kunnes se joutui vuonna 1814 pitkällisten oikeuskiistojen kohteeksi ja autioitui lähes 20 vuoden ajaksi.
Vuosina 1833–34 Pantheonista remontoitiin arkkitehti Sydney Smirken johdolla basaari, jossa oli pylväskäytävien reunustama ja paperimassaveistoksin koristeltu keskushalli. Basaari myytiin 1867 W. ja A. Gilbeylle, jotka käyttivät sitä omistamansa viinakaupan toimistona ja näyttelytilana, kunnes kauppaketju Marks & Spencer osti sen heiltä vuonna 1937. Pian tämän jälkeen rakennus purettiin kokonaan ja sen paikalle rakennettiin tavaratalo, joka on yhä toiminnassa.
Elettra Rossellini
Elettra Rossellini Wiedemann, syntymänimeltään Elettra-Ingrid Rossellini Wiedemann (s. 26. heinäkuuta 1983 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen malli. Hän on näyttelijä ja malli Isabella Rossellinin tytär. Hänen äidinpuoleiset isovanhempansa ovat näyttelijä Ingrid Bergman ja ohjaaja Roberto Rossellini.
Elettra Rossellini on toiminut mallina kuuluisissa muotilehdissä Voguessa ja Harper's Bazaarissa. Hän on nykyään Lancômen mallina.
Rossellinilla on vuonna 2018 syntynyt poika Ronin Valehtelevat viettelijät - sarjasta tutun näyttelijä Caleb Lanen kanssa.
Parmavallabi
Parmavallabi ("Macropus parma") on kengurulaji, jonka australialainen luonnontieteilijä John Gould löysi ensimmäisen kerran noin vuonna 1840. Tämä arka eläin ei ilmeisesti koskaan ollut kovin yleinen, ja ennen 1900-lukua sen jopa uskottiin kuolleen sukupuuttoon. Sitä on nyttemmin istutettu Uuteen-Seelantiin.
Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut lajille uutta suomenkielistä nimeä "pikkukenguru".
Parmavallabi on jättikenguruiden suvun pienin laji; se painaa 3,2–5,8 kg ja on noin puolen metrin pituinen. Sen karvoitus on puna- tai harmaanruskea ja pään alueen karvoitus on harmaa. Häntä on noin puolen metrin pituinen, ja se on harvan mustan karvan peitossa. Parmavallabi on hyvin samannäköinen kuin punajalkapikkuvallabi ("Thylogale stigmatica") ja punakaulapikkuvallabi ("Thylogale thetis"), minkä vuoksi parmavallabista saatiin useita havaintoja myös silloin, kun sen uskottiin olleen kuollut sukupuuttoon.
Nikki (televisiosarja)
Nikki oli yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, jota The WB esitti vuosina 2000–2002. Sarjan tähtenä oli Nikki Cox, joka näytteli lasvegasilaista showtyttöä Nikki Whitea. Sarjaa tuotettiin 41 jaksoa, mutta niistä lähetettiin televisiossa vain 36.
Nick von Esmarch näytteli Nikkin aviomiestä, showpainija Dwight Whitea. Toby Huss näytteli Jupiteria, Susan Egan Marya, Brad William Henke Thoria ja Christine Estabrook Marionia.
Yhtenä sarjan pääaiheena oli Dwightin äidin jatkuva viha Nikkiä kohtaan, koska tämä ”houkutteli” Dwightin menemään naimisiin kanssaan. Hän uskoi poikansa olleen tarkoitettu paremmalle ja kunniallisemmalle uralle kuin showpainijaksi.
Annie-palkinto
Annie-palkinto ("Annie Awards") on Los Angelesin kansainvälisen animaatiofilmiyhdistyksen ASIFA-Hollywoodin vuosittain jakama palkinto, joka jaetaan eri sarjoissa vuoden parhaille animaation tekijöille, animaatiosarjoille ja -elokuville. Palkintoa on jaettu vuodesta 1972 lähtien, lukuun ottamatta vuosia 1989 ja 2002. Aluksi Annie-gaalassa jaettiin muun muassa Winsor McCay-, Foreign- ja June Foray -palkintoja. Alkuun, vuoteen 1991 asti palkintoa jaettiin vain animaatioiden tekijöille, mutta varsinaisesti laajemmassa merkityksessä Annieta on jaettu vuodesta 1992 lähtien.
Annie-palkinnon alkuunpanija oli pitkäaikainen ASIFA-Hollywoodin jäsen June Foray, jonka mielestä myös animaatiot ansaitsisivat palkintoja. Max Fleischer oli juuri kuollut syyskuussa Forayn idean syntyessä, ja niin Foray halusi kunnioittaa Fleischeria ja tämän veljeä Dave Fleischeria näiden ohjaamista animaatioista.
ASIFA-Hollywoodin puheenjohtaja Nick Bosustow innostui Forayn ehdotuksesta, ja hän sai järjestääkseen ensimmäisen tilaisuuden. Aluksi tilaisuus tarvitsi nimen, ja se syntyi nopeasti, kun Forayn silloinen aviomies Hobart Donavan keksi nimeksi Annie, joka on eräänlainen lempinimi sanalle animation. Tilaisuuden pitopaikaksi hän hankki urheilijamotellin, joka sijaitsi laaksossa. Forayn mukaan tuolloin suurin osa ihmisistä asui laaksossa. Hän vuokrasi motellin juhlahuoneiston, ja tilaisuuden alkaessa yleisöä oli paikalla yli 400, ja Max ja Dave Fleischer saivat palkinnot. Tilaisuuden isännäksi Foray oli palkannut muun muassa Betty Boopin luoneen Myron Natwickin. Ensimmäinen Annie-gaala oli Forayn mukaan menestyksellinen, ja hän epäili voisiko seuraavasta tulla yhtä menestyksekäs, kun vuoden 1973 Annie-gaalassa palkittiin vain yksi henkilö Nakke Nakuttajan luonut Walter Lantz. Vieraita oli yhtä paljon kuin edelliselläkin kerralla, ja Forayn kehittämä palkintotilaisuus alkoi saada arvostusta ja vakiinnuttaa paikkansa yhtenä arvostetuimmista palkinnoista.
Annie-pokaali oli aluksi valmistettu puusta ja muovista, mutta se ei Forayn mukaan sopinut tilaisuuteen eikä animaatioon. Nykyinen palkinto esiteltiin toisessa Annie-gaalassa, ja se oli suunniteltu vaskipuhaltimen muotoiseksi. Palkinnon suunnitteli Tom Woodward.
Esimerkkejä sarjoista:
Uunisaaren kesäteatteri
Uunisaaren kesäteatteri on suomalaisten arkkitehtien Casagrande & Rintalan väliaikainen teatteri- ja sirkusrakennus Helsingin Uunisaareen vuonna 2000. Rumpumainen rakennus on avoin luonnon elementeille, muun muassa sadevesi on ohjattu keskelle ympyränmuotoista esiintymislavaa.
Otanmäen ratapiha
Otanmäen ratapiha () on Otanmäellä Kajaanissa sijaitseva Suomen rataverkkoon kuuluva rautatieliikennepaikka ja rataosan pääteliikennepaikka. Liikennepaikka on avattu liikenteelle vuonna 1953 Kajaanin Murtomäestä haarautuvan rautatien valmistuttua.
Alun perin rata Otanmäkeen ja Otanmäen liikennepaikka rakennettiin palvelemaan Otanmäki Oy:n Otanmäen kaivoksen malmikuljetuksia. Muun muassa Oulun satamiin suuntautuneet malmikuljetukset muodostivat pääosan Otanmäen liikenteestä.
Kaivoksen lakkauttamisen myötä liikenne radalla loppui lähes kokonaan. Nykyisin Otanmäen liikennepaikan tuntumassa toimii Transtech Oy:n Otanmäen vaunutehdas, joka käyttää satunnaisesti rautatiekuljetuksia. Yhtiö toimittaa tehtailla valmistetut VR Groupin tilaamat henkilövaunut rautatiekuljetuksena. Vaunujen kuljetuksesta vastaa VR Transpoint. Liikennepaikalla kuormataan myös raakapuuta.
Liikennepaikalla ei ole nykyisin lainkaan turvalaitteita. Rautatieliikenteen ohjaus Murtomäen ja Otanmäen välillä hoidetaan Iisalmen rautatieasemalta käsin, ja liikkumisluvat asemien välillä annetaan radiopuhelimitse. Liikenne Otanmäen ratapihalla tapahtuu vaihtotyönä.
Playhouse Disney
Playhouse Disney oli televisiokanava, jonka ohjelmisto oli suunnattu lapsille. Se aloitti toimintansa Suomessa 1. lokakuuta 2006. Playhouse Disneyllä jotkin ohjelmat oli dubattu tai tekstitetty suomeksi ja loput olivat englanniksi. Playhouse Disneyllä ei esitetty mainoksia eikä turhaa väkivaltaa. Kanavan lähetysaika oli Suomessa klo 7-20. Kanavan korvasi 10. syyskuuta 2011 Disney Junior -niminen lastenkanava.
Amélie-les-crayons
Amélie-les-crayons on ranskalainen indie-muusikko, laulaja-lauluntekijä. Amélie-les-crayonsin taustalla vaikuttaa aina myös yhtye, jonka soittajat vaihtuvat spektaakkelin mukaan. Tähän mennessä yhtyeellä on ollut kaksi kokoonpanoa.
Amélie-les-crayons, Heiko, Michel ja Laurent tapasivat toisensa vuonna 2002 ja alkoivat tehdä yhdessä musiikkia. Tällä kokoonpanolla yhtye toteutti ensimmäisen spektaakkelinsa (kuten virallisilla sivuilla yhtyeen musiikillisia aikakausia kuvaillaan). Yhtye aloitti julkaisemalla EP:n, joka sisälsi live- ja studioäänityksinä muutaman kappaleen. Tämän jälkeen he äänittivät ensimmäisen studioalbuminsa ja aloittivat ensimmäisen konserttikiertueensa. Albumi ja kiertue muodostavat ”spektaakkelin”. Ensimmäinen tällainen oli nimeltään "Le tour de la question", jonka yhdeltä keikalta yhtyeen DVD on taltioitu. Tämän kiertueen aikana yhtye vieraili jopa Suomessa: he olivat Kuopion Viinijuhlien kutsuartisti, kun teemana oli ranskalaiset viinit vuonna 2004.
Amélie-les-crayonsin ensimmäinen studioalbumi myi yllätykselliset 30 000 kappaletta, mikä on harvinaista ranskalaiselle indie-artistille. Kokoonpano on voittanut myös useita palkintoja ja saanut erilaisia tunnustuksia musiikistaan.
Amélie-les-crayonsin rooli on edelleen hurmaava pikkutyttö, joka joissain biiseissä kamppailee aikuisuutensa kanssa.
Amélie-les-crayonsin musiikissa on paljon vaikutteita perinteisestä ranskalaisesta musiikista ja sen voi sanoa oleva alternative folkia. Amélie-les-crayons on yksi "nouvelle scène française"n johtavia astisteja. Amélie-les-crayons soittaa itse pianoa ja laulaa sekä säveltää ja sanoittaa.
Aiemmalla kokoonpanolla Amélie-les-Crayons julkaisi ensimmäiset levynsä ja DVD:n. Tällöin yhtyeeseen kuuluivat Amélie-les-crayonsin lisäksi:
Vuonna 2007 julkaistavalla "La porte plume" -albumilla Amélie-les-crayonsin taustalla musiikkia tekevät:
Kuvaboxi
Kuvaboxi on verkkopalvelu, jossa käyttäjät voivat jakaa, katsella ja kommentoida valokuvia. Toukokuussa 2010 kuvienjakopalvelut Kuvaboxi.fi ja Kuvat.fi yhdistyvät yhdeksi palveluksi ja siirtyi kuvat.fi nimen alle..
Palvelu julkaistiin nimellä Kuvat Kavereille maaliskuussa 2005 ja sen taustalla on Mobshare-tutkimus, jossa Futurice Oy tutki yhdessä Tietotekniikan tutkimuslaitoksen (HIIT) ja Berkeleyn yliopiston kanssa digikameroiden ja kamerapuhelimien käyttöä sekä digikuvien metadatan hyödyntämisen mahdollisuuksia. Tutkimuksen tuloksena syntyi kuvienjakopalvelu, joka siirtyi MTV3:n portaaliin maaliskuussa 2006. Huhtikuussa 2008 MTV3 osti Kuvaboxi-liiketoiminnan järjestelmän kehittäneeltä Futurice Oy:ltä. Kuvaboxissa oli tällöin jo yli 5,3 miljoonaa kuvaa ja 170 000 rekisteröitynyttä käyttäjää . Toukokuussa 2010 kuvienjakopalvelut Kuvaboxi.fi ja Kuvat.fi yhdistyvät yhdeksi palveluksi ja toiminta siirrettiin kuvat.fi nimen alle..
Kuvaboxi on verkkopalvelu, jossa käyttäjät voivat julkaista ottamiaan valokuvia yksityisesti, yhteisöille tai julkisesti verkossa. Alun perin palvelussa pystyi jakamaan kuvia vain erikseen määrätyille henkilöille. Palvelun erityispiirteenä yksityisesti jaetut kuvakansiot muodostavat automaattisesti näkymän jaettuihin kuviin kunkin käyttäjän oman sosiaalisen piirin mukaisesti.
Julkisten kansioiden jakaminen sallittiin toukokuussa 2007 ja niitä on mahdollista kommentoida. Palvelussa ei ole levytilarajoja, joskin kuukausimääräinen raja uusille kuville on 2500 kpl/kk. Kuvakansioita on mahdollista hakea ja luokitella folksonomisesti eli ns. avainsanamerkintään perustuen. Kuvat on mahdollista hakea palvelusta takaisin omalle tietokoneelle. Palvelu rahoitetaan kuukausimaksuilla, mainostilan myynnillä sekä aitojen paperivalokuvien tilauksilla.
Holby Cityn sairaala
Holby Cityn sairaala () on brittiläinen sairaalasarja. Iso-Britanniassa sarjaa esittää BBC One ja Suomessa, vuosina 2000–2011, tuotantokaudet 1-9 Yle TV1, ja vuodesta 2015–, tuotantokaudet 10-12 Yle TV2. Sarja kertoo fiktiivisestä englantilaisesta Holby Cityn sairaalasta. 20.9.2015 Yle TV2 ilmoitti positiivisen palautteen ansiosta hankkineen sarjasta lisäksi kaudet 13-15, mikä tarkoittaa sarjan esittämisen jatkuvan Suomessa ainakin vuoteen 2017 asti. 19.5.2016 Yle TV2 ilmoitti hankkineensa sarjasta lisäksi kaudet 16-18, tarkoittaen siis kaikkia Iso-Britanniassa lokakuuhun 2016 mennessä esitettyjä jaksoja. Sarjan 19. kausi esitetään Suomessa marraskuussa 2017 alkaen. Sarja on spin-off BBC:n toisesta sairaaladraamasta nimeltä "Casualty" (esitetty aiemmin Suomessa nimellä "Sairaalaelämää"), jonka esittämistä jatkettiin Suomessa 13.7.2017.
Henkilöhahmot on esitetty Suomessa nähtyjen jaksojen mukaisesti esiintymisjärjestyksessä.
Henkilöhahmot on esitetty Suomessa nähtyjen jaksojen mukaisesti esiintymisjärjestyksessä.
Poistuneet henkilöhahmot ovat aakkosjärjestyksessä sukunimen mukaan.
Saari (täsmennyssivu)
Saari voi tarkoittaa seuraavia
Luettelon henkilöt ovat suomalaisia, ellei toisin mainita.
Ponsi (hallinto)
Ponsi on vahvistetun esityslistan ulkopuolella tehty, toimintaohjeen sisältävä kannanotto tai lausuma, jolla jonkin päätöselimen toivotaan selvittävän tai valmistelevan jotakin asiaa.
Ponsi voi olla muodoltaan esimerkiksi:
Suomen eduskunnassa on siirrytty käyttämään "ponsi"-termin sijasta nimitystä "toimenpidealoite" (TPA). Toimenpidealoite sisältää ehdotuksen lainvalmisteluun tai muuhun toimenpiteeseen ryhtymisestä.
Emi (täsmennyssivu)
Emi tarkoittaa seuraavia asioita:
Birger Thölix
Karl Birger Thölix (22. heinäkuuta 1931 Turku – 16. toukokuuta 2017 Turku) oli suomenruotsalainen toimittaja, kirjailija ja "Vasabladetin" pitkäaikainen päätoimittaja. Koulutukseltaan Thölix oli diplomiekonomi. Vuonna 1991 hänelle myönnettiin professorin arvonimi.
Thölix toimi "Österbottningenin" päätoimittajana Kokkolassa 1961–1964 ja siirtyi vuonna 1964 "Vasabladetin" päätoimittajaksi. Hän toimi "Vasabladetin" johdossa vuoteen 1992, jolloin hän jäi eläkkeelle.
Kirjallisessa tuotannossaan Thölix keskittyi käsittelemään suomenruotsalaista lehdistöhistoriaa ja suomenruotsalaisuuden kohtalokysymyksiä.
Ristonmaa
Ristonmaa on Jyväskylän kaupunginosa. Se sijaitsee Kuokkalan suuralueen Keljon puoleisella laidalla, runsaan kahden kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Alueen asukasluku vuonna 2010 oli 1678 henkeä. Palveluina Ristonmaalla on Koasin opiskelija-asuntoja, grillikioski ja päiväkoti. Ristonmaalla sijaitsee myös vuoden 2011 syksyllä käyttöön otettu Jyväskylän keskuspaloasema. Alueen rakennuskanta on pääosin 1980-luvulla rakennettuja kerrostaloja, sekä Ylistönmäen rinteellä olevia omakoti- ja rivitaloja.
Ristonmaan kaupunginosa jakautuu neljään pienalueeseen: Ristonmäki (alueen etelä- ja keskiosat), Lahti (luoteisosa), Tietotaajama ja Ylistönrinne (Jyväsjärven ranta).
Alueen nimi tulee maatilasta, joka paikalla on ollut ainakin 1700-luvulta asti. Vuonna 1799 on pidetty Ristonmaan ja sen naapuritalo Lahden välinen katselmuskokous. Vuonna 1820 Ristonmaa jaettiin kahteen tilaan. Vilppu Aataminpoika Ristonmaa sai Ristonmaan tilan ja Gabriel Juhonpojalle lohkottiin siitä Tervalan tila. Pääasiallinen toimeentulo saatiin kaskeamalla, ja peltoalueiden ympärillä oli runsaasti kaskia ja poltettavaksi soveltuvia metsämaita. Tilan myöhemmistä isännistä ehkä tunnetuin on 1900-luvulla hevosurheilussa vaikuttanut vaikuttanut Simo Ristonmaa. Alueen kadunnimistöön on otettu tilan isäntien ja emäntien etunimiä, kuten Helvi, Helka, Aaro, Topias, Aatami ja Niilo.
Työläisolympialaiset
Työläisolympialaiset olivat Luzernissa 1920 perustetun Sosialistisen Työläisurheiluinternationaalin (SUI) () vuosina 1925, 1931 ja 1937 eri maiden työläisurheiluliittojen jäsenille järjestämät urheilukilpailut. Kilpaileva työläisurheilutapahtuma oli Moskovassa 1921 perustetun Punaisen Urheiluinternationaalin (PUI) () vuonna 1928 järjestämät spartakiadit. Myöhempiä, pienempiä työläisurheilutapahtumia ovat olleet mm. vuonna 1936 Barcelonassa järjestetyt Kansanolympialaiset, jotka Espanjan sisällissota keskeytti, ja Yhdysvalloissa samana vuonna järjestetyt kaksipäiväiset Työläisten Maailmankarnevaalit.
Suomea työläisolympialaisissa edusti Työväen Urheiluliitto (TUL), jonka jäsenillä ei ollut pääsyä varsinaisiin olympiakisoihin. Suomi oli työläisolympialaisten menestynein maa ja Tšekkoslovakian ohella ainoa maa, joka osallistui kaikkiin kuusiin kisoihin. Suomi saavutti kisoissa yhteensä 106 voittoa, 98 kakkos- ja 72 kolmossijaa. Mitaleja kisoissa ei jaettu, vaan parhaat urheilijat palkittiin kunniakirjoin. Helsingille oli myönnetty vuoden 1943 työläisolympialaiset, jotka jäivät kuitenkin toisen maailmansodan takia pitämättä.
Oregonin vetoomus
Oregonin vetoomus () on yleinen nimitys vuosina 1998–2001 järjestetylle vetoomukselle, joka vastusti Kioton sopimusta ja piti väitteitä ihmisperäisistä kasvihuonekaasupäästöistä aiheutuvista "katastrofaalisista" seuraamuksista vailla vakuuttavia tieteellisiä todisteita. Vetoomukseen kerättiin 19 700 nimeä, joista vetoomuksen järjestäjien mukaan on riippumattomasti varmennettu 17 800. Vetoomus kuului kokonaisuudessaan seuraavasti:
The Seattle Times uutisoi vetoomuksessa olevan runsaasti vääriä nimiä.
Scientific American arvioi vetoomuksen edustavan yhteensä noin 200 ilmastotutkijaa osan allekirjoittajista sittemmin pyörrettyä kantansa.
Suurin osa vetoomuksen allekirjoittajista on ilmoittanut valmistuneensa vähintään kandidaateiksi. Vetoomuksen järjestäjät pitävät tätä joukkoa "tiedemiehinä". Allekirjoittajista kuitenkin vain murto-osan asiantuntemus liittyi ilmastoon, eikä suurinta osaa tutkinnoista varmistettu.
Aitaorapihlaja
Aitaorapihlaja ("Crataegus grayana") on yleisimpiä Suomessa viljelyssä olevia orapihlajia. Muualla Euroopassa se ei sitten olekaan käytössä juuri ollenkaan. Lajin alkuperä ja luontaiset kasvualueet ovat Kanadan Ontariossa, josta Pietari Kalm toi sen siemeniä Suomeen 1700-luvulla. Nimen laji sai kuitenkin vasta vuonna 1908.
Aitaorapihlajaa käytetään Suomessa pääasiassa vain leikatuissa pensasaidoissa. Se selviää aina Lapissa asti. Yleensä pensaisiin ei tule sienitauteja eikä tuhohyönteisiä, satunnaisesti tosin saattaa esiintyä orapihlajakemppejä ("Cacopsylla peregrina").
Lajia ei ole helppo erottaa toisista orapihlajista. Esimerkiksi kanadanorapihlajaan eroa ulkonäössä on oikeastaan vain kukan heteiden määrä. Tosin leikatuissa pensasaidoissa aitaorapihlajaan ei useinkaan tule kukkia eikä marjoja.
Vassijaure (järvi)
Vassijaure on vuoristojärvi Kiirunan kunnassa Pohjois-Ruotsissa. Järvi sijaitsee lähellä Norjan rajaa Riksgränsenin ja Vassijauren kylien välisellä alueella. Järven pinnankorkeus on 463 metriä merenpinnan yläpuolella, ja se on 5,3 kilometrin pituinen. Järvi jäätyy loka–marraskuussa ja sulaa kesäkuun puolivälissä.
Järven kalakantaan kuuluvat siiat, nieriät, taimenet, mateet sekä mutut.