Jean-Louis-Ernest Meissonier
Jean-Louis-Ernest Meissonier (21. helmikuuta 1815 Lyon – 21. tammikuuta 1891 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä. Meissonier oli kuuluisa kuvauksistaan Napoleon I:stä sekä armeija-aiheistaan.
Meissonier osoitti jo kouluvuosinaan kiinnostusta maalaamiseen, mutta hänen isänsä yritti ohjata nuorta Jean-Louis-Ernestiä ryhtymään apteekkariksi. Hän pystyi kuitenkin todistamaan isälleen kykynsä ryhtyä maalariksi heräämällä joka päivä ennen työpäivän alkua maalaamaan seitsemäksi tunniksi. Pian hän sai taivutettua isänsäkin taidemaalarin uravalinnan kannalle. Tämän jälkeen hän voitti toisen sijan Prix de Rome -kilpailussa ja hänet hyväksyttiin opiskelemaan Léon Cognietin ateljeehen.
Hän vieraili lyhyesti Roomassa ja Sveitsissä, ja osallistui vuoden 1831 salonkiin maalauksella "Hollantilaiset porvarit". Samanaikaisesti maalaten ja tehden kuvituksia Curmer, Hetzel ja Dubocherhe kirjapainoille, Meissonier osallistui myös vuoden 1836 salonkiin maalauksella "Shakinpelaaja ja juoksupoika".
Muutaman epäonnistuneen uskontoaiheisen maalauksen yrityksen jälkeen hän palasi taidemaalari Paul Chenavardin ohjaukseen ja maalaamaan itselleen tyypillisiä aiheita. Hän esitteli maalauksen "Shakkipeli", "Nuori mies soittaa selloa" (1842), "Taidemaalari ateljeessaan" (1843), "Vartiohuone", "Nuori mies katselee piirustuksia", ), "Pikettipeli" (1845) ja "Petanki". Nämä työt osoittivat hänen tarkan maalaustekniikkansa.
Maalauksensa "Sotilaat" (1848) jälkeen hän esitti maalauksen "Tupakoitsija" (1849) ja "Bravos" (1852). Mestarimaalauksen "Uhkapelurit ja erimielisyys" Napoleon III esitteli Englannissa. Voittokulku jatkui, kun Meissonier esitti 1857 yhdeksän piirustusta ja maalausta joiden joukossa olivat "Sijaishallituksen aikainen nuori mies", "Taidemaalari", "Kengitysseppä", "Muusikko" ja "Lukemista Dederotilla". 
Meissonier piirsi ja maalasi luonnon mukaan tarkasti ja huolellisesti. Esimerkiksi maalausta "1807" hän maalasi useita jaksoja kymmenen vuoden ajan saadakseen tauluun viimeistellyn lopputuloksen. Suureen vuoden 1878 salonkiin hän toi 16 maalausta. Tämän jälkeen hänen töitään nähtiin vähemmän salongissa ja hän lähettikin teoksiaan pienempiin näyttelyihin. Hänet valittiin suuren kansallisen näyttelyn johtajaksi 1883, jossa hän esitteli maalaukset "Pioneeri", "Reinin armeija", "Vieraitten saapuminen" ja "Markus".
Vuonna 1884 avattiin Petit Galleriassa näyttely, johon oli koottu 146 Meissonierin teosta. Seuraavana vuonna perustettiin uusi salonki ja Meissonierista tuli sen johtaja. Hän esitteli siellä myös vuonna 1890 maalauksensa "1807" ja pian hänen kuolemansa jälkeen vuonna 1891 siellä oli esillä hänen maalauksensa "Barrikaadi"
Meissonier on yksi 1800-luvun suurista realistisen koulukunnan taiteilijoista Jean-Léon Gérômen, William Bouguereaun ja muiden joukossa, joiden töistä maksettiin suuria summia ja jotka tunnustettiin eri puolilla maailmaa kiinnostavista aiheistaan ja suurenmoisesta piirustus- ja maalaustekniikastaan. Hän toimi muun muassa Albert Edelfeltin ja Gunnar Berndtsonin mentorina ja opettajana.
Hän toivoi saavansa viran École des Beaux-Artsissa, mutta ei kuitenkaan koskaan saanut sitä.
Vuonna 1838 hän meni naimisiin taidemaalari M. Steinhelin siskon kanssa. Meissonier liitettiin Napoleon III:n keisarilliseen armeijaan, ja Meissonier vieraili Napoleonin mukana 1870 Italiassa sodan aikana. Vuonna 1871 Pariisin piirityksen aikana hän oli everstinä "regiment de marche" yksikössä.
Hänen poikansa Jean Charles Meissonier oli myös taidemaalari. Hän opiskeli isänsä alaisuudessa.