hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Adolf
Adolf on miehen etunimi, joka on käytössä pääasiassa Keski- ja Pohjois-Euroopassa. Suomen kielessä nimeä käytetään myös muodossa Aadolf. Se on vanha germaaninen nimi, joka esiintyy muualla maailmassa myös muodoissa "Adolph" ja "Adolphe". Nimen alkuperäismerkitys on ”jalo susi”. Toisesta maailmansodasta lähtien Adolf-nimen suosio väheni huomattavasti Adolf Hitlerin vaikutuksesta, mutta Suomessa sen suosio vähän nousi 2000-luvun alussa.
Suomessa nimi on kesäkuuhun 2017 mennessä annettu muodossa 7 171 miehelle ja muutamalle naiselle, muodossa Aadolf 1 577 miehelle. Selvä enemmistö heistä on ennen vuotta 1940 syntyneitä. Kirjoitusasut Adolph ja Adolphe esiintyvät kumpikin alle 30 henkilöllä.
Aadolfin nimipäivä on Ruotsissa ja Suomessa 1700-luvulta lähtien ollut 23. kesäkuuta kuningas Aadolf Fredrikin muistoksi, joka sanottuna päivänä vuonna 1743 valittiin kruununperilliseksi. Lisäksi almanakassa on Kustaa Aadolfin päiväin kuningas Kustaa II Aadolfin kuolinpäivänä 6. marraskuuta.
Suomessa Adolf-nimestä on käytössä myös muunnelmat Aatto ja Aatu; näistä edellisen muotoutumiseen on vaikuttanut nimipäivän sattuminen alkuperäiseksi juhannusaatoksi. Useiden Ruotsin kuninkaiden nimenä on ollut Adolf eli suomeksi myös Aadolf:
Marcel Dionne
Marcel Dionne (s. 3. elokuuta 1951 Drummondville, Quebec, Kanada) on kanadalainen uransa jo päättänyt jääkiekkoilija. Keskushyökkääjä Dionne oli yksi maailman parhaista jääkiekkoilijoista 1970-luvulla. Detroit Red Wingsin varaama Dionne teki tulokkaiden piste-ennätyksen tekemällä 77 tehopistettä ensimmäisellä NHL-kaudellaan. Pienikokoinen Dionne oli taitava pelaaja ja 1970-luvun puolen välin tehokkaimpia maalintekijöitä NHL:ssa. NHL-otteluita hänelle kertyi yhteensä 1 348, maaleja 731 ja syöttöjä 1 040.
Dionne pelasi muutamia vuosia Detroit Red Wings -seurassa, minkä jälkeen hän solmi sopimuksen Los Angeles Kingsin kanssa. Dionne oli parhaimmillaan Kaliforniassa ja teki yli 50 maalia kaudessa kuutena kautena.
Marcel Dionne voitti ainoan Art Ross Trophy -palkintonsa vuonna 1980 jaettuaan pistepörssin voiton Wayne Gretzkyn kanssa. Hänet myös valittiin NHL:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen samalla kaudella (myös keväällä 1977). Dionne myytiin keväällä 1987 yhdessä Jeff Crossmanin kanssa New York Rangersiin. Hän vietti joukkueessa seuraavat kaksi ja puoli kautta. Dionne lopetti pelaamisen kauden 1988–1989 jälkeen. Hänet on valittu Hockey Hall of Famen jäseneksi 1992. Hän on Los Angeles Kingsin kaikkien aikojen toiseksi paras maalintekijä 530 maalilla, 757 syötöllä ja 1 307 tehopisteellä. Monet asiantuntijat pitävät Marcel Dionnea NHL:n parhaana pelaajana, joka ei koskaan ole voittanut Stanley Cupia.
Mikaela
Mikaela on naisen etunimi, feminiininen muoto miehen nimestä Mikael. Feminiinisessä muodossa nimi esiintyy Suomessa lähinnä ruotsinkielisillä alueilla. Muissa kielissä nimi on usein muodossa Michaela.
Suomessa nimi Mikaela on 1900-luvun alusta vuoden 2009 loppuun mennessä annettu 5440 naiselle ja alle viidelle miehelle. Mikaelan nimipäivä on 29. syyskuuta.
Mona
Mona on naisen etunimi. Se on lyhenne nimestä Monika (Monica). Italiassa "Mona" tai "Monna" on lyhenne sanasta madonna. Vanhoissa germaanisissa kielissä Mona lienee tarkoittanut myös Kuuta.
Suomessa nimi Mona on vuoden 2009 loppuun mennessä annettu noin 2500 henkilölle, joista ainakin kaksi on miehiä. Nimi on Suomessa käytössä myös muodossa Moona.
Monan nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 15. kesäkuuta.
Terminatiivi
Terminatiivi on paikallissija eräiden kielten kieliopissa. Suomen kielessä sitä ei ole, toisin kuin monissa sen sukukielissä kuten virossa ja unkarissa. Terminatiivi ilmaisee johonkin menemistä eli päätymistä, suomessa sitä vastaa apusanoilla "saakka" tai "asti" luotava rakenne, eli "niin kauas kuin, muttei yhtään edemmäs". Suomalais-ugrilaisten kielten lisäksi sijamuoto tunnetaan ainakin sumerin kielestä.
Viron kielessä terminatiivi luodaan päätteellä -ni. Esimerkkejä terminatiivin käytöstä virossa: Unkarissa terminatiivin pääte on -ig:Myös livvin kielessä esiintyy terminatiivi:Aleksandra Rodionova: Livvin postpositiosijoista, teoksessa Tutkielmia vähemmistökielistä Jäämereltä Liivinrantaan, Vähemmistökielten tutkimus- ja koulutusverkoston tutkimusraportti V, Toim. Olga Haurinen ja Helena Sulkala, Humanistinen tiedekunta, Suomen kielen, informaatiotutkimuksen ja logopedian laitos, Oulun yliopisto, 2006. Raportin verkkoversio
Opel Speedster
Opel Speedster on Opelin vuonna 2001 markkinoille tuoma urheiluauto. Se on järeämpienkin urheiluautojen mallin mukaisesti takavetoinen ja keskimoottorinen. Speedster on toinen auto, jonka Opel on suunnitellut yhteistyössä brittiläisen Lotuksen kanssa (ensimmäinen oli Lotus Omega). Käytännössä Speedster on lähes identtinen Lotus Elisen kanssa, ulkokuorta, moottoreita ja voimansiirtoa lukuun ottamatta.
Britanniassa Speedster tunnetaan nimellä Vauxhall VX220.
Alkuperäisen Speedsterin voimanlähteenä toimii 16-venttiilinen 2,2-litrainen ECOTEC-moottori, joka tuottaa tehoa jopa 147 hv @ 5800 rpm. 850-kiloinen Speedster kiihtyy tällä moottorilla 0-100 km/h 5,9 sekunnissa ja aina 220 km/h asti.
Vuonna 2003 markkinoille tuli myös 2,0-litrainen turbomoottori, jolla vastaavat luvut ovat 4,9 sekuntia ja 243 km/h. Tehoa tässä moottorissa on tasan 200 hv.
Kumanovo
Kumanovo () on kaupunki Makedonian tasavallan pohjoisosassa pääkaupunki Skopjen koillispuolella. Kaupungissa on 115 894 asukasta (vuonna 2010). Kumanovo sijaitsee Žegligovon alueella Kumanovon laaksossa vuorten ympäröimänä. Kaupungin nimen uskotaan tulleen turkkilaisilta kumaaneilta, jotka asuivat alueella 1100–1200-luvuilla.
Kumanovo on tärkeä metalli- ja tekstiiliteollisuuden keskus, ja rautatie yhdistää sen Skopjeen ja Serbiaan. Ensimmäiset maininnat kaupungista ovat 1500-luvulta, jolloin Kumanovosta tuli alueensa hallinnollinen keskus. Kumanovo tunnetaan legendaarisen vallankumousjohtajan Petre Vojničkin eli Karpošin kotikaupunkina. Hänen turkkilaisia vastaan vuonna 1689 järjestämänsä Karpoš-kapinan jälkeen Kumanovo taantui. Toisen maailmansodan jälkeen Kumanovo on teollistunut ja kasvanut nopeasti. Kaupungin alueella on useita kirkkoja ja luostareita ja sen ympäristössä esihistoriallisia monumentteja, kuten Kokinon 4000 vuotta vanha megaliittinen observatorio.
9. toukokuuta 2015 kaupungissa käydyissä taisteluissa kuoli 22, joista kahdeksan poliiseja. Yhteenotoista asetettiin syytteeseen terrorismista 30, joista 18 oli albaaneja Kosovosta.
Tka7
Tka7 on alun perin VR:n käyttämä ratatyökoneiden kalustosarjatunnus. Sarjan yksiköt ovat nykyisin yleisimpiä radan kunnossapitotehtävissä toimivia ratatyökoneyksiköitä, ja niitä voi nähdä kaikilla Suomen rataosilla. Tka7-sarjaa on valmistettu yhteensä 80 kappaletta VR:n Kuopion konepajalla, ja ensimmäinen yksilö nro. 168 sai lisänimen "Simo" konepajan päällikön Simo Nummelinin mukaan. VR:n lisäksi sarjaa käyttää Helsingin metroa operoiva HKL-metroliikenne, jolla on kaksi Tka7-sarjan ratakuorma-autoa numeroilla 1 ja 3. 
Sarjan kaikissa koneissa on nosturi, ja ne voidaan varustaa lumenpoistotehtäviä varten Saalastin valmistamalla hydraulisesti ohjatulla Lumikko-lumiauralla. Tka7:n paino on 28 tonnia.
Tka7-sarjan ratakuorma-autot on tarkoitettu radan kunnossapitotehtäviin liittyviin kalustonsiirtoihin. Sarjan huippunopeus on 80 km/h.
Museoitu 3 kpl 
168 Haapamäen museoveturiyhdistys Haapamäki
198 Keitele-museo Suolahti
231 Porha Oulu
Kaspijsk
Kaspijsk (, lakiksi Ккасппи, dargiksi, lezgiksi ja avaariksi Каспийск) on kaupunki Dagestanin keskiosassa Venäjän federaatiossa. Se sijaitsee Kaspianmeren rannalla noin 18 kilometriä kaakkoon pääkaupungista Mahatškalasta.
Kaspijsk perustettiin vuonna 1932 nimellä Dvigatelstroi (). Vuonna 1947 siitä tuli kaupunki ja samalla nimi muutettiin muotoon Kaspijsk.
Casu marzu
Casu marzu (sardiniaksi "mätä juusto", tunnetaan myös nimellä "casu fràzigu") on sardinialainen lampaan- tai lehmänmaidosta valmistettu juusto, jossa on eläviä "Piophila casei" -juustokärpäsen toukkia.
Kärpästen toukkia käytetään juuston valmistuksessa eri puolilla Välimerta esimerkiksi Korsikalla, Piemontessa ja Lombardiassa, mutta se on liitetty etenkin sardinialaisiin juustoihin. Sardiniassa kärpäsen saastuttamaa juustoa kutsutaan nimellä "casu marzu" tai "casu fràzigu". Juuston makua on kuvailtu pistäväksi. Juusto syödään ennen toukkien koteloitumista. Jos toukat ovat kerenneet koteloitua juustoon on muodostunut ammoniakkia ja hiilidioksidia sen sisällön samalla nesteytyessä, sekä sen hajun ja maun muuttuessa samalla pahaksi. Joskus on tapana tappaa juustossa olevat toukat esimerkiksi pitämällä juustoa jääkaapissa tai tukehduttamalla ne muovipussilla. Usein juusto syödään kuitenkin elävien toukkien kera, mikä saattaa olla haitallista terveydelle. Suolistoon päätyneet toukat voivat aiheuttaa esimerkiksi kipua, pahoinvointia ja ripulia.
Euroopan unionin hygienialainsäädännön takia juustoa ei saa tuottaa kaupallisesti, mutta sitä myydään mustassa pörsissä usein kovaan hintaan.
FC Dallas
FC Dallas on yhdysvaltalainen jalkapalloseura, joka pelaa Major League Soccer -liigassa (MLS). Seura tunnettiin alun perin, vuoteen 2004 saakka, nimellä Dallas Burn. Seura on pelannut elokuusta 2005 lähtien kotiottelunsa FC Dallas Stadiumilla Friscossa Texasissa. Aiemmin seuran kotistadionina oli Cotton Bowl -stadion Dallasissa, lukuun ottamatta kautta 2003, jolloin kotiottelut pelattiin Southlaken kaupungissa sijaitsevalla Dragon Stadiumilla.
FC Dallas pelasi ensimmäisen kautensa MLS:ssä vuonna 1996 ja oli yksi liigan perustajaseuroista. Seura on kuulunut kausina 1996–1999 ja vuodesta 2002 eteenpäin liigan läntiseen konferenssiin. Kausina 2000 ja 2001 MLS:ssä kokeiltiin jakoa kolmeen konferenssiin, jolloin seura kuului lyhytikäiseksi jääneeseen keskiseen konferenssiin. FC Dallasin paras saavutus MLS:ssä on kaudelta 2010. Tuolloin se ylsi liigan mestaruusotteluun MLS Cupiin, jossa Colorado Rapids oli kuitenkin vahvempi maalein 2–1. Vuonna 2006 FC Dallas sijoittui runkosarjassa konferenssinsa ensimmäiseksi, mutta pudotuspelien puolivälierissä Colorado pudotti joukkueen jatkosta.
Lamar Hunt U.S. Open Cupissa seura on voittanut mestaruuden kerran, vuonna 1997, jolloin se voitti loppuottelussa D.C. Unitedin rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Lisäksi seura on ollut kahdesti cupin loppuottelun häviävänä osapuolena, vuonna 2005, jolloin se hävisi loppuottelussa Los Angeles Galaxylle maalein 0–1, ja 2007, jolloin joukkue hävisi New England Revolutionille maalein 2–3.
Vuodesta 2001 Dallas ja Chicago Fire ovat kilpailleet keskenään Brimstone Cupin voitosta. Palkinto menee vuosittain sille joukkueelle, joka kerää enemmän pisteitä seurojen keskinäisistä otteluista. Vuodesta 2006, kun MLS:ään tuli toinen texasilaisseura Houston Dynamo, enemmän pisteitä FC Dallasin ja Dynamon keskinäisistä otteluista saanut seura on saanut kauden päätteeksi säilytettäväkseen El Capitániksi nimetyn kanuunan.
Hayley Wickenheiser
Hayley Wickenheiser (s. 12. elokuuta 1978 Shaunavon, Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen uransa jo päättänyt jääkiekkoilija ja olympiavoittaja. Häntä pidetään yleisesti maailman parhaana naisjääkiekkoilijana.
Wickenheiser on voittanut Kanadan joukkueessa neljä jääkiekon olympiakultaa (2002 Salt Lake Cityssä, 2006 Torinossa, 2010 Vancouverissa ja 2014 Sotšissa) sekä olympiahopeaa (1998 Naganossa). Hänellä on myös seitsemän MM-kultaa ja viisi MM-hopeaa. Vuoden 2000 Sydneyn olympialaisissa hän pelasi myös Kanadan softball-joukkueessa.
Hayley Wickenheiser valittiin Kansainvälisen olympiakomitean urheilijajäseneksi Sotšin talvikisoissa helmikuussa 2014 seuraavaksi kahdeksaksi vuodeksi.
Hayley Wickenheiserin serkku, jo edesmennyt Doug Wickenheiser, oli Montreal Canadiensin varaamana NHL:n ykkösvaraus vuoden 1980 varaustilaisuudessa.
Tammikuussa 2003 Wickenheiser liittyi Suomen jääkiekon kolmannella sarjatasolla eli Suomi-sarjassa pelanneeseen miesten joukkueeseen Kirkkonummen Salamoihin. 11. tammikuuta 2003 hänestä tuli ensimmäinen naispelaaja, joka pelasi jääkiekkoa miesten sarjassa ammattilaisena. Wickenheiser syötti ottelussa yhden maalin – ja teki yhden maalin omaan verkkoon. Ottelua seurasi 1200 katsojaa, Kirkkonummen jäähalli Varuboden-areena oli viimeiseen paikkaan täynnä, sekä 84 toimittajaa yhdeksästä maasta. Paikalla oli muun muassa kanadalainen televisiokanava, joka lähetti ottelun kokonaisuudessa.
Wickenheiser pelasi Salamoissa kaikkiaan 23 ottelua ja teki kaksi maalia ja antoi kymmenen syöttöä. Hänen aloitusprosenttinsa oli sarjan paras. Salamoiden noustua Mestikseen Wickenheiser sai hyvin vähän jääaikaa, koska valmennusjohto piti hänen fysiikkaansa riittämättömänä ylemmälle sarjatasolle. Wickenheiser pelasi viimeisen pelinsä Salamoissa 12. marraskuuta 2003.
Tammikuussa 2017 Wickenheiser ilmoitti uransa saavuttaneen päätepisteensä ja aloittavansa lääketieteen opinnot.
Elokuussa 2018 Wickenheiser palkattiin Toronto Maple Leafsin organisaatioon pelaajakehityksen apulaisjohtajaksi.
Ruotsin korkein oikeus
Ruotsin korkein oikeus () on Ruotsin korkein oikeusaste ja viimeinen aste kaikissa siviili- ja rikosasioissa. Se toimii rinnakkaisena korkeimman hallinto-oikeuden kanssa. Jotta oikeusjuttu päätyisi käsiteltäväksi korkeimpaan oikeuteen, siitä tulee olla tuomio jossakin Ruotsin kuudesta hovioikeudesta, jolloin voidaan hakea muutoksenhakuoikeutta. Muutoksenhakulupa myönnetään yleensä ainoastaan, jos korkein oikeus haluaa käsitellä juttua ennakkotapauksena. Korkeimman oikeuden tuomio on lopullinen, eikä siihen voi hakea muutosta. Ruotsin korkein oikeus kokoontuu Tukholmassa.
Muinoin Ruotsin valtakunnassa kuninkaalla oli kaikki päätäntävalta oikeusasioissa. Vuonna 1614 kuningas Kustaa II Aadolf antoi kuitenkin Svean hovioikeudelle vallan julistaa tuomiot hänen nimissään. Kuningas perusti valtaneuvoston, joka toimi samalla sekä ylimpänä tuomioistuimena että hallituksena, ja neuvostolta saattoi hakea muutosta hovioikeuden tuomioihin. Valtaneuvosto toimi paljolti kuninkaan määräysvallassa.
Yksinvaltiaana hallinnut Kustaa III lakkautti valtaneuvoston ja perusti vuonna 1789 Ruotsin korkeimman oikeuden. Korkeimmasta oikeudesta tuli näin riippumaton oikeusaste 19. toukokuuta 1789. Oikeudessa oli aluksi kaksitoista jäsentä, joista korkeintaan kahdeksan oli kerrallaan päättämässä yhdestä asiasta. Lain mukaan kuninkaalla oli oikeudessa kaksi ääntä sekä tasatilanteessa ratkaiseva ääni, mutta kuninkaat eivät koskaan käyttäneet äänioikeuttaan, lukuun ottamatta yhtä tapausta korkeimman oikeuden satavuotispäivänä. Uuden hallitusmuodon säätämisen jälkeen korkein oikeus lakkasi vuonna 1975 antamasta tuomioitaan kuninkaan nimissä.
Korkeimman oikeuden eri vaiheissa sen jäsenmäärä ja toimintavat ovat muuttuneet jonkin verran. 1800-luvun aikana oikeudesta tehtiin entistä riippumattomampi lakiasäätävistä hallinnon aloista. Niinpä vaikka Ruotsin hallitus nimittääkin tuomarit, se ei voi sekaantua heidän päätöksiinsä, eikä valtiopäivillä ole korkeimman oikeuden asioissa määräysvaltaa. Merkittävin toiminnan muutos tapahtui vuonna 1909, kun juttumäärän kasvaessa korkein hallinto-oikeus ("Regeringsrätten", nyk. högsta förvaltningsdomstolen) ja lakineuvosto ("Lagrådet") erotettiin omiksi elimikseen. Näin korkeimman oikeuden alaksi jäivät nimenomaan siviili- ja rikosasiat.
Tuomioistuin kokoontui aikoinaan Tukholman kuninkaanlinnassa, nykyään Bonden palatsissa Tukholman vanhassa kaupungissa. Korkeimmassa oikeudessa on tätä nykyä kuusitoista jäsentä. Jäseniä on vuoden 1809 hallintomuodosta alkaen kutsuttu nimellä "oikeusneuvos" (). Oikeusneuvosten vähimmäismääräksi on päätetty neljätoista.
Opel Frontera
Opel Frontera on Opelin vuosina 1990–2003 valmistama versio Isuzu Wizardista. Sitä rakennettiin entisellä Bedfordin tehtaalla Lutonissa Isossa-Britanniassa, mutta myöhemmin vuonna 1998 tuotanto siirrettiin Ellesmere Portin tehtaalle, jossa tehdään Vauxhallin malleja, muun muassa Vauxhall Astraa.
Noble patria, tu hermosa bandera
Noble patria, tu hermosa bandera (”Kunniakas isänmaa, sinun kaunis lippusi”) on Costa Rican kansallislaulu. Laulun sävelsi Costa Rican armeijan orkesterin kapellimestari Manuela Maria Gutiérrez maan presidentin pyynnöstä vuonna 1853. Laulu esitettiin ensi kerran kyseisen vuoden kesäkuun 11. päivänä, kun maahan akkreditoidut Yhdysvaltain ja Ison-Britannian suurlähettilään kävivät jättämässä nimityskirjansa maan presidentille. José María Zeledón Brenes kirjoitti lauluun sanat 1903. Vaikka sekä laulun sanat että sen sävel olivat yleisessä käytössä, julistettiin Noble patria, tu hermosa bandera virallisesti maan kansallislauluksi vasta vuonna 1949.
Noble patria tu hermosa bandera 
Expresión de tu vida nos da:
Bajo el límpido azul de tu cielo
Blanca y pura descansa la paz. 
En la lucha tenaz de fecunda labor
Que enrojece del hombre la faz,
Conquistaron tus hijos, labriegos sencillos,
Eterno prestigio, estima y honor,
eterno prestigio, estima y honor.
¡Salve oh tierra gentil!
¡Salve oh madre de amor!
Cuando alguno pretenda tu gloria manchar,
Verás a tu pueblo, valiente y viril
La tosca herramienta en arma trocar.
¡Salve patria! tu pródigo suelo
Dulce abrigo y sustento nos da;
Bajo el límpido azul de tu cielo
¡Vivan siempre el trabajo y la paz!"
Kunniakas isänmaa, sinun kaunis lippusi
ilmaisee meille sinun elämäsi:
sinun kirkkaan sinisen taivaasi alla
vallitsee rauha, valkea ja puhdas.
Uuvuttavalla, mutta hedelmällisellä uurastuksella,
joka saa miesten kasvot loistamaan,
saivat sinun poikasi, yksinkertaiset talonpojat,
ikuisen ansion, maineen ja kunnian,
ikuisen ansion, maineen ja kunnian.
Terve, oi ihana maa!
Terve, oi rakastava äiti!
Jos joku yrittäisi tahrata kunniaasi,
tulet näkemään kansasi, jalona ja urhoollisena,
vaihtavan maataloustyökalunsa aseisiin.
Terve, oi isänmaa Sinun tuhlailevan antelias maaperäsi
antaa meille suloisen ravinnon ja suojan.
Sinun kirkkaan sinisen taivaasi alla
eläkööt aina työ ja rauha!
Sergei Aksakov
Sergei Timofejevitš Aksakov (1. lokakuuta 1791 Ufa – 12. toukokuuta 1859 Moskova) oli venäläinen kirjailija, joka muistetaan puoliomaelämäkerrallisista tarinoistaan, jotka kertovat maanomistajan perhe-elämästä, metsästyksestä ja kalastuksesta sekä perhosten keräilystä. Hän opiskeli Kazanin yliopistossa ja osti Abramtsevon kartanon vuonna 1843. Siitä tuli sen ajan älymystön kohtauspaikka, jossa monet runoilijat ja kirjailijat kohtasivat toisiaan. Vieraisiin kuuluivat Nikolai Gogol ja Ivan Turgenjev.
Sergei Aksakovin poikia olivat Konstantin ja Ivan Aksakov, joista molemmista tuli slavofiilisiä toimittajia ja kirjailijoita.
Daniel Agger
Daniel Munthe Agger (s. 12. joulukuuta 1984) on ammattilaisuransa lopettanut tanskalainen jalkapalloilija. Agger toimi uransa varrella myös Tanskan maajoukkueen kapteenina ja pelasi kaikkiaan 75 maaottelua, joissa hän teki 12 maalia.
Agger aloitti uransa Rosenhøj BK:ssa ja pelasi Brøndbyn nuorisojoukkueissa ennen nousuaan seuran edustusjoukkueeseen vuonna 2004. Hän vakiinnutti pian paikkansa Brøndbyn avauksessa ja voitti seurassa kaudella 2004-2005 sekä Tanskan liiga- että cup-mestaruuden. Hyvien esitystensä ansiosta hän sai kutsun myös Tanskan maajoukkueeseen. Maajoukkueessa hän debytoi 2. kesäkuuta 2005 tulokseen 1–0 päättyneessä ystävyysottelussa Suomea vastaan.
12. tammikuuta 2006 Agger teki neljän ja puolen vuoden sopimuksen Liverpoolin kanssa. Agger siirtyi Liverpooliin 5,8 miljoonalla punnalla, mikä oli tuolloin suurin summa minkä seura oli koskaan maksanut puolustajasta. Agger vei kaudella 2007–2008 Sami Hyypiän pelipaikan toisena topparina Liverpoolin puolustuksessa.
Liverpoolin palkattua uudeksi managerikseen Roy Hodgsonin kauden 2010-2011 alussa Aggerin peliaika alkoi huomattavasti vähentyä, eikä hän enää ollut useinkaan aloituskokoonpanoissa. Liverpoolin huonon menestyksen takia Hodgsonin tilalle palkattiin tammikuussa 2011 seuralegenda Kenny Dalglish, jonka alaisuudessa Agger alkoi saada yhtä paljon peliaikaa kuin ennen.
Elokuussa 2014 Agger siirtyi takaisin kasvattajaseuraansa Brøndbyhyn kolmella miljoonalla punnalla.
Brøndby
Liverpool
Henkilökohtaiset
A-klinikkasäätiö
A-klinikkasäätiö on vuonna 1955 perustettu järjestö ja palveluntuottaja. Sen toiminnan tavoitteena on vähentää päihdehaittoja ja muita psykososiaalisia ongelmia.
A-klinikkasäätiö kehittää päihde- ja mielenterveystyötä, harjoittaa tutkimusta, tarjoaa sähköisiä palveluita ja julkaisee päihdetyön erikoislehteä Tiimiä. Sähköiset palvelut tavoittavat yli 210 000 kävijää kuukausittain. A-klinikkasäätiön Päihdelinkki on Suomen suosituin päihde- ja riippuvuusaiheinen verkkopalvelu.
Säätiön palvelutuotanto siirtyi sen kokonaan omistamaan A-klinikka Oy:hyn vuoden 2018 alussa. Toiminnan tuotot palautuvat A-klinikkasäätiön tarkoituksen mukaisesti suomalaisen päihde- ja mielenterveystyön kehittämiseen.
A-klinikkasäätiö toimii voittoa tavoittelematta. Järjestölähtöinen toiminta rahoitetaan pääasiassa Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskuksen avustuksilla.
A-klinikkasäätiö perustettiin 10.10.1955. Sen perustajayhteisöjä olivat Oy Alko Ab, Alkoholitutkimussäätiö, Suomalainen Lääkäriseura Duodecim, Finska Läkaresällskapet rf, Kansan Raittiusapu (sulautunut toiseen järjestöön), Sosiaali- ja terveysturvan keskusliitto, Kirkkopalvelut ry, Suomen Kirkon Sisälähetysseura ry, Suomen Kuntaliitto, Suomen Lääkäriliitto, Suomen Mielenterveysseura, Suomen Punainen Risti, Suomen Raittiusjärjestöjen liitto (lakkautettu), Työterveyslaitos (nykyinen edustaja Kuntoutussäätiö), VAK ry ja Väestöliitto.
Ensimmäiset A-klinikat avattiin Vaasassa ja Helsingissä jo vuodenvaihteessa 1953–54. A-klinikat perustettiin avohuollon hoitopaikoiksi vastapainoksi valtion silloiselle holhous- ja kontrollipainotteiselle alkoholistihuollolle ja alkoholistien lakisääteiselle laitoshuollolle. Vaasan ja Helsingin kokeiluklinikat jatkoivat toimintaansa A-klinikkasäätiön hallinnassa. Vuonna 1957 avattiin A-klinikat Lahteen, Tampereelle ja Turkuun. Ensimmäiset katkaisuhoitoasemat perustettiin 1969. Ensimmäiset nuorisoasemat aloittivat toimintansa Helsingissä, Jyväskylässä, Kotkassa, Tampereella ja Turussa 1970. Lakiuudistus vuoden 1975 alusta mahdollisti kunnallisen A-klinikkaverkoston kehittämisen, ja osa A-klinikkasäätiön yksiköistä kunnallistui.
A-klinikka
A-klinikka tuottaa päihde- ja mielenterveyspalveluja kunnille ja kuntayhtymille, työterveyshuoltoon, yrityksille ja yksityisasiakkaille. A-klinikka Oy:n palveluissa työskentelee 500 alan ammattilaista.
A-klinikka Oy on A-klinikkasäätiön omistama yritys, ja se on toiminut vuodesta 2016. A-klinikkasäätiön palvelutuotanto siirtyi yhtiöön vuoden 2018 alussa. Toiminnan tuotot palautuvat A-klinikkasäätiön tarkoituksen mukaisesti suomalaisen päihde- ja mielenterveystyön kehittämiseen.
Suomalaisen Työn Liitto myönsi A-klinikka Oy:lle Avainlippu-tunnuksen syyskuussa 2018 ja Yhteiskunnallinen yritys -merkin lokakuussa 2018 .
A-klinikalla on toimipisteitä seuraavilla paikkakunnilla: Espoo, Hamina, Helsinki, Hämeenlinna, Järvenpää, Kokemäki, Kotka, Kouvola, Lahti, Salo, Tampere ja Turku. Koko Suomea palvelevat Päihdesairaala, lastensuojelun sijaishuolto sekä verkkoterapia.
A-klinikka Oy:n A-klinikat ja muut palvelut ovat päihde- ja mielenterveysongelmissa auttavia hoitopaikkoja. Palveluihin voivat tulla myös läheiset.
Avopalveluihin kuuluvat A-klinikat, korvaushoitopalvelut, perhe- ja nuorten palvelut ja muut matalan kynnyksen palvelut, kuten terveysneuvontapisteet ja toimintakeskukset.
A-klinikka Oy tarjoaa myös verkkoterapiaa, joka on ajasta ja paikasta riippumatonta. Verkkoterapia on tarkoitettu alkoholinkäytön vähentämiseen ja lopettamiseen.
Ympärivuorokautista hoitoa tarjotaan A-klinikkayhteisöissä, vieroitushoitoyksiköissä, selviämisasemilla, lastensuojelun sijaishuollon palveluissa ja Päihdesairaalassa. A-klinikka Oy:llä on myös asumispalveluja.
Ongelmien taustalla voi olla alkoholi, huumeet, lääkkeet tai jokin toiminnallinen riippuvuus, kuten pelaaminen. Hoito on luottamuksellista ja yksilöllistä.
Social and Health Quality Service (SHQS) -laaduntunnustus kattaa kaikki A-klinikka Oy:n palvelut.
Sanssouci
Sanssouci on Fredrik II Suuren rakennuttama huvilinna Potsdamin liepeillä itäisessä Saksassa. Rakennus edustaa rokokoota, ja sitä kutsutaan usein ”Preussin Versailles’ksi”. Sen nimi tarkoittaa surutonta tai ’vailla huolen häivää’. Linna rakennettiin vuosina 1745–1747.
Fredrik Vilhelm IV:n valtakaudella 1800-luvun keskivaiheilla Sanssoucin siipiosia laajennettiin ja muutettiin.
Sanssoucin palatsin puistossa sijaitsevat muun muassa arkkitehti Johann Gottfried Büringin suunnittelema rokokootyylinen paviljonki ja kiinalaistyylinen keittiörakennus. Sanssouci puutarhoineen on ollut listattuna Unescon maailmanperintöluettelossa vuodesta 1990 lähtien.
Alaivuoret
Alaivuoret on 750 km pitkä, Tienšan-vuoriston läntisen jatkeen muodostava keskiaasialainen vuorijono Kirgisian ja Tadžikistanin rajamailla. Vuoriston länsipää ulottuu Uzbekistaniin. Sen nimi sekaantuu helposti Altaihin. Korkein huippu on 7134 metrin korkeuteen pistävä Pik Lenin, entinen Pik Kaufmann.
Kun Pik Lenin valloitettiin vuonna 1928, siitä tuli maailman korkein valloitettu vuori. Se piti ennätystä hallussaan kaksi vuotta, kunnes Jongsang valloitettiin vuonna 1930.
Brian Laudrup
Brian Laudrup (s. 22. helmikuuta 1969 Wien, Itävalta) on tanskalainen entinen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli keskikenttäpelaaja.
Brian Laudrup syntyi jalkapalloperheeseen, sillä hänen isänsä Finn ja veljensä Michael olivat myös jalkapalloilijoita. Hän aloitti ammattilaisuransa Brøndbyssä vuonna 1986 ja voitti seurassa Tanskan mestaruuden kahdesti (1987, 1988). 1989 hän siirtyi Saksaan Uerdingenin joukkueeseen, missä pelasi yhden kauden ennen siirtymistään mahtiseura Bayern Müncheniin. Kaudeksi 1992–1993 Laudrup siirtyi Italiaan Serie A:n Fiorentinaan, joka kuitenkin putosi Serie B:hen kauden päätteeksi. Seuraavaksi kaudeksi Laudrup siirtyi AC Milaniin, missä ei kuitenkaan saanut paljoakaan peliaikaa. 1994 hän siirtyi Skotlantiin Glasgow'n Rangersiin. Hän pelasi seurassa neljän kauden ajan ja voitti kolme Skotlannin mestaruutta (1995, 1996, 1997). Vuonna 1998 hän siirtyi Chelseaan, missä ei kuitenkaan pelannut montakaan ottelua ja oli kauden aikana myös lainassa FC Kööpenhaminassa. Kauden 1999–2000 hän pelasi Amsterdamin Ajaxissa ennen lopettamistaan 31-vuotiaana akillesjänneongelmien takia.
Tanskan maajoukkueessa Laudrup debytoi 18-vuotiaana 18. marraskuuta 1987 0–1-tappioon päättyneessä ottelussa Saksan liittotasavaltaa vastaan. Hän pelasi Tanskan maajoukkueessa 1992 EM-kisoissa, missä se voitti Euroopan mestaruuden. Laudrup oli eräs joukkueen tärkeimmistä pelaajista, vaikka ei tehnytkään turnauksessa yhtään maalia. Hän pelasi maajoukkueessa myös 1996 EM-kisoissa ja 1998 MM-kisoissa. Kaikkiaan hän pelasi maajoukkueessa 82 ottelua ja teki 21 maalia. Laudrup on valittu Tanskan vuoden jalkapalloilijaksi neljästi, vuosina 1989, 1992, 1995, 1997, ja Skotlannin vuoden jalkapalloilijaksi vuosina 1995 ja 1997. Sittemmin hän on toiminut televisiokommentaattorina.
Laudrup ja Peter Schmeichel ovat ainoat tanskalaiset pelaajat, jotka ovat voittaneet vuoden 1992 Euroopan-mestaruuden lisäksi Mestarien liigan.
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1948
Yhdysvaltain vuoden 1948 presidentinvaaleissa istuva demokraattipresidentti Harry S. Truman sai vastaansa paitsi toisen pääpuolueen republikaanien Thomas Deweyn, myös kaksi demokraateista eronnutta ryhmittymää. Oikealta hänet haastoi Strom Thurmondin johtama Osavaltioiden oikeudet -puolue (ns. dixiecrats), joka ajoi rotuerottelun säilyttämistä etelävaltioissa, kun taas demokraattien sodanvastainen vasemmisto ryhmittyi Henry A. Wallacen edistyspuolueen (Progressive Party) taakse. Truman kuitenkin voitti ennustuksista huolimatta vaalit selvästi.
Kellomäki
Kellomäki () on kylä Karjalankannaksella Suomenlahden rannalla. Ennen toista maailmansotaa se kuului Terijoen kuntaan. Nykyään se on osa Pietarin kaupunkia. Hallinnollisesti se on yksi Kurortin piirin kunnallishallintoalueista.
Kellomäestä muodostui 1900-luvun alussa suosittu kesänviettopaikka, kuten monesta muustakin Pietari–Viipurin-radan varrella olevasta kylästä. Vuonna 1916 huviloita oli 800. Tunnettuja kesänviettäjiä olivat muun muassa balettitanssija Matilda Kšesinskaja, kultaseppä Peter Carl Fabergé ja makeistehtailija George Borman. Suomen itsenäistyttyä vuonna 1917 Kellomäen suosio kesänviettopaikkana alkoi vähetä. Ennen talvisodan syttymistä 1939 Kellomäessä asui vakituisesti 167 perhettä.
Alue jäi rauhansopimuksessa Venäjälle, ja Kellomäessä asui sodan jälkeen jonkin aikaa Neuvostoliiton tiedekeskuksen presidentti, kasvitieteilijä Vladimir Komarov, jonka mukaan kylän venäjänkieliseksi nimeksi muutettiin vuonna 1948 Komarovo. Sodan jälkeen siellä viettivät kesiään myös säveltäjä Dmitri Šostakovitš, runoilija Anna Ahmatova ja näytelmäkirjailija Jevgeni Schwarz. Kylän hautausmaalle on haudattu Ahmatova, säveltäjä Sergei Kurjohin ja kielitieteilijä Dmitri Lihatšov.
Aberdeen FC
Aberdeen Football Club on vuonna 1903 perustettu jalkapalloseura Aberdeenista, Skotlannissa. Joukkue pelaa Skotlannin korkeimmalla sarjatasolla Skotlannin Valioliigassa.
Aberdeen Football Club syntyi, kun kolme pienempää aberdeenilaista urheiluseuraa, "Aberdeen", "Victoria United" ja "Orion" päättivät yhdistyä 20. maaliskuuta vuonna 1903. 14. huhtikuuta samana vuonna Aberdeen Football Club virallisesti perustettiin.
Yhdistymisen seurauksena Aberdeen hätyytteli vakavissaan paikkaa korkeimmalla sarjatasolla. Kaudella 1904–1905 se pääsi 2. divisioonaan, missä se sijoittui seitsemänneksi, mutta pääsi tästä huolimatta 1. divisioonaan seuraavalle kaudelle.
1930-luvun puolivälissä joukkue ryhtyi käyttämään nykyään tunnettuja kokopunaisia peliasuja. Ensimmäisen suurvoittonsa se saavutti vuonna 1947, kun se eteni Skotlannin Cupin finaaliin ja kaatoi siellä Hibernianin maalein 2–1. Kaudella 1954–1955 joukkue voitti liigan mestaruuden ja asetti vakavan uhan Rangersin ja Celticin perinteisesti muodostamalle voimakaksikolle. Kesällä 1967 Aberdeen pelasi nimellä "Washington Whips" kauden Pohjois-Amerikassa United Soccer Association -nimistä liigaa, johon oli koottu joukkueita eri puolelta Eurooppaa.
Vuonna 1970 voitti cupin finaalissa Celticin ja esitti myös jatkossa 1970-luvun mittaan vahvoja otteita. Tuohon aikaan joukkueen tärkeitä avainpelaajia olivat muiden muassa Joe Harper, Martin Buchan ja Zoltan Varga. Vuonna 1978 joukkueen manageriksi tuli Alex Ferguson, joka nosti seuran ennennäkemättömään menestykseen. Vuosien 1978–1986 välisenä aikana joukkue voitti kolme liigamestaruutta, neljä Skotlannin cupia, yhden Liigacupin, Euroopan cup-voittajien cupin sekä Europpan supercupin. Marraskuussa 1986 Ferguson siirtyi Manchester Unitediin ja seuran menestyskulku päättyi.
Hetken aikaa managerina toimi tuntematon Ian Porterfield ennen kuin seuran peräsimeen astui kaksikko Alex Smith ja Jocky Scott. Heidän alaisuudessaan joukkue voitti kaudella 1989/1990 sekä Skotlannin cupin että Liigacupin. Joukkueen toistaiseksi viimeinen pokaali on kaudelta 2013/2014, jolloin se voitti historiansa viimeisen liigacupin.
Pirasetaami
Pirasetaami on nootropiineihin luokiteltava lääkeaine, joka on rakenteeltaan GABA:n johdos. Pirasetaamia myydään kauppanimellä Nootropil. Suomessa pirasetaami on tarkoitettu kortikaalisen myoklonian hoitoon. Lääke alkaa tyypillisesti vaikuttaa muutaman vuorokauden kuluessa.
Pirasetaamin syntetisoi vuonna 1967 belgialainen UCB-yhtiö.
Pirasetaami on GABA-johdannainen, mutta sillä on ilmeisesti vaikutusta myös kolinergisiin reseptoreihin, NMDA-reseptoreihin ja solujen ionikanaviin. Lisäksi se vähentää veren viskositeettia ja verihiutaleiden liiallista aggregaatiota, jolloin verenkierto paranee.
Pirasetaamin tarkkaa toimintamekanismia luurankolihasten kouristusten hoidossa ei tunneta. Kyseessä arvellaan olevan hermosoluja suojaava vaikutus, jonka seurauksena kouristukset vähitellen helpottavat.
Pirasetaamin pääasiallinen käyttöaihe Suomessa on kortikaalisen myoklonian hoito. Pirasetaamia on käytetty myös muiden hermostoperäisten sairauksien, kuten Parkinsonin taudin, Alzheimerin taudin ja dysleksian hoitoon. Sitä voidaan käyttää myös erilaisista syistä johtuviin kognitiivisiin vaikeuksiin, joka on lääkkeen yleisempi käyttötarkoitus monissa muissa maissa.
Pirasetaami on erään tutkimuksen mukaan muistia tehostava lääke. Se oli ensimmäinen nootropiini, joka sijoitettiin älylääkkeiden ryhmään. Koska pirasetaami voi parantaa myös terveiden ihmisten kognitiivista suorituskykyä, sitä käyttävät jonkin verran myös terveet ihmiset näiden ominaisuuksiensa kehittämiseen. Sillä ei ole suurillakaan annoksilla huumaavaa vaikutusta.
Pirasetaamin sivuvaikutukset eivät eroa placebosta. Joillakin käyttäjillä voi ilmetä yleistä kiihtyneisyyttä ja siihen liittyen mm. levottomuutta, ärtyneisyyttä, hermostuneisuutta, päänsärkyä tai vapinaa. Sivuvaikutusten määrä riippuu paljolti lääkkeen annostuksesta, joka on kortikaalisen myoklonian hoidossa usein jopa yli 20 g vuorokaudessa, mutta muihin käyttötarkoituksiin riittää yleensä muutaman gramman päiväannos. Pirasetaami on monissa tutkimuksissa todettu turvalliseksi ja pienillä annoksilla hyvin siedetyksi lääkkeeksi. LD50-arvoa ei kuitenkaan ole määritetty.
Pirasetaami on Suomessa lääkkeeksi luettava aine. Sen maahantuonnista ilman asianmukaista reseptiä voidaan rangaista lääkeainerikoksena. Monissa Euroopan maissa pirasetaamin laillinen asema on epäselvä. Yhdysvaltain elintarvike- ja lääkevirasto FDA ilmoitti elokuussa 2010, ettei pirasetaamia luokitella ravintolisäksi. Sen jälleenmyynti tai maahantuonti on siis kiellettyä ilman erillistä lupaa.
Sotjärvi
Sotjärvi (Шотозеро) on Suojoen vesistöön kuuluva järvi Säämäjärven eteläpuolella Prääsän piirissä Karjalan tasavallassa Venäjällä. Sotjärven länsipäässä Suojoen suulla sijaitsee Sotkan kylä. Sotjärven pohjoisrannalla sijaitsee Peskin kylä (Sotjärven asema), jossa on muun muassa luterilainen kirkko ja rautatieasema Suojärvi-Petroskoi -radalla.
Iryna Merleni-Melnyk
Iryna Merleni-Melnyk (, kansainvälisesti usein muodossa Irini Merleni, s. 8. helmikuuta 1982 Minitskoje) on ukrainalainen naispainija, kolminkertainen maailmanmestari, Euroopan mestari ja olympiavoittaja.
150-senttisestä Merlenistä tuli naispainin ensimmäinen olympiakultamitalisti lajin ollessa ensimmäistä kertaa mukana olympiaohjelmassa Ateenassa 2004. Sarjoissa 46-51 kiloa painineella Merlenillä on myös kolme maailmanmestaruutta ja Euroopan mestaruus. Pekingin kesäolympialaisissa 2008 Merleni sijoittui sarjassaan pronssille.
Lucius Shepard
Lucius Shepard (21. elokuuta 1947 Lynchburg, Virginia – 18. maaliskuuta 2014) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja toimittaja. Hänen kirjallinen tuotantonsa sisältää ja yhdistelee fantasiaa, tieteiskirjallisuutta ja kauhua.
Shepardin kirjailijan ura alkoi teoksesta "Green Eyes", joka ilmestyi 1984. Häneltä on suomennettu kolme kirjaa, "Lohikäärmeen varjossa", "Kalimantan" ja "Kultainen". Hänet palkittiin Locus-, Hugo- ja Nebula-palkinnoilla.
John Treacy
John Treacy (s. 4. kesäkuuta 1957 Villierstown, Irlanti) on irlantilainen entinen kestävyysjuoksija.
Treacy saavutti ensimmäisen kerran kuuluisuutta voittamalla 1978 maastojuoksun maailmanmestaruuden. Hän voitti kultaa myös seuraavana vuonna. 1978 yleisurheilun EM-kisoissa Treacy sijoittui 5 000 metrillä neljänneksi ja 10 000 metrillä yhdenneksitoista. Moskovan kesäolympialaisissa 1980 hän hyytyi 10 000 metrillä kuumuuden takia, mutta onnistui juoksemaan seitsemänneksi 5 000 metrillä. Helsingin MM-kilpailuissa 1983 hän sijoittui yhdenneksitoista 10 000 metrillä.
Los Angelesin olympialaisissa 1984 Treacy sijoittui 10 000 metrillä yhdeksänneksi, jonka jälkeen päätti osallistua elämänsä ensimmäiselle maratonille. Hän voitti maratonilla hopeaa, mikä jäi hänen ainoaksi arvokisamitalikseen. Hän osallistui maratonille myös vuosien 1988 ja 1992 olympialaisissa, mutta tulokset olivat keskeytys ja viideskymmenesensimmäinen. Nykyisin Treacy toimii Irlannin urheiluliiton puheenjohtajana.
Mullah Krekar
Najmuddin Faraj Ahmad (kurdiksi :مهلا کرێکار), tunnetaan parhaiden nimellä mullah Krekar, s. 7. heinäkuuta 1956) on irakin kurdi, joka tuli Norjaan pakolaisena Pohjois-Irakista vuonna 1991. Krekar on toiminut Ansar al-Islam -järjestön johtajana.
21. marraskuuta 2003 Krekar pidätettiin. Krekaria syytettiin terroristitoiminnasta Norjassa ja Norjan käyttämisestä tukikohtana. Oikeus ei pystynyt todistamaan Krekaria ja hänen johtamaa Ansar al-Islam järjestöä terrorismitoiminnasta Irakissa. Krekar ja Ansar al-Islam väittivät että Krekarin johtajuus järjestössä on päättynyt. Yhdysvaltain hallitus on julistanut Ansar al-Islam järjestön terroristijärjestöksi. Krekar päätettiin karkottaa Norjasta 2005, mutta Irakin epävakaan turvallisuustilanteen ja Krekaria uhkaavan kuolemantuomion vuoksi karkotusta ei pantu toimeen.
Krekar on lisätty 2006 YK:n turvallisuusneuvoston komitean listalle al-Qaida-yhteyksistä epäillyistä henkilöistä.
Mullah Krekar tuomittiin 26.3.2012 Norjassa vankeuteen viideksi vuodeksi hänen uhkailtuaan kurdeja sekä norjalaispoliitikkoja.
Krekar hyökkäsi myös Norjan TV2-kanavan toimittajien kimppuun oikeudenkäynnin jälkeen
Krekar vapautui vankilasta Norjassa 25.1.2015. Marraskuussa 2015 Italian poliisi toteutti terrorismin vastaisen operaation, jossa hajotettiin Meranossa toiminut Krekarin johtama "Rawti Shax" -nimisen terroristijärjestön koulutuskeskus. Järjestö tunnetaan myös nimellä "Didi Nwe" eli uusi kurssi.
Lido Salonen
Juha Viljo Oskar ”Lido” Salonen (15. maaliskuuta 1950 Helsinki – 7. joulukuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen muusikko, lauluntekijä, ohjelmamyyjä, manageri ja valokuvaaja.
Salonen aloitti muusikkouransa 1960-luvulla perustamassaan Kalevala-yhtyeessä, joissa olivat mukana mm. Harri Saksala ja Remu Aaltonen. Lido soitti yhtyeessä aluksi bassokitaraa, mutta siirtyi myöhemmin Kalevalan kitaristiksi.
Salosen puoliso oli laulaja Hanna Ekola, jonka levyillä hän toimi muun muassa säveltäjänä, sovittajana ja tuottajana.
Hän työskenteli perustamissaan ohjelmatoimistoissa Rodeo, Lidon musiikki ja Pop Office sekä vaikutti usean suomalaisten yhtyeen taustavoimana, mm. Sleepy Sleepersin, Smackin ja Dingon. Hän toi Suomeen ulkomaisia yhtyeitä, kuten Venomin ja Metallican, sekä järjesti myös musiikkifestivaaleja. Viimeisinä vuosinaan Salonen jätti musiikin harrastukseksi ja työskenteli valokuvaajana.
Lido Salonen on kirjoittanut vuonna 2001 julkaistun kirjan "Elämä jota en olisi halunnut elää". Salosen valokuvia on hänen vaimonsa Hanna Ekolan kirjoittamissa uskonnollisissa kirjoissa.
Chiba
Chiba () on Japanin Chiban prefektuurin pääkaupunki ja suurin kaupunki. Se sijaitsee Honshūn saarella Kantōn alueella Tokionlahden rannalla noin 40 kilometriä Tokion metropolista itään. Kaupungissa on 965 006 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 272,08 neliökilometriä. Se on yksi Japanin virallisista suurkaupungeista ja Kantōn alueen tärkeimmistä satamakaupungeista.
Suurin osa kaupungista on asuinaluetta, mutta rannalla on jonkin verran tehtaita ja varastoja. Makuharin alue on kaupungin pääasiallinen kauppa-alue, ja siellä sijaitsee myös Makuhari Messe.
Kaupungissa järjestetään vuosittain suuri katuviestikilpailu Chiba Ekiden.
Ensimmäiset kirjalliset merkinnät Chibasta ovat Heian-kaudelta, kun Taira Tsuneshige muutti nykyisen Chiban alueelle ja julisti itsensä Chiban yksinvaltiaaksi (). Hän hallitsi aluetta, joka nykyään tunnetaan Chiban kaupunkina. Hänen jälkeläisensä alkoivat käyttää Chibaa sukunimenään ja heidän valta-asemansa alueella jatkui Muromachi-kaudelle asti. Kamakura-kaudella Chiba Tsunetane auttoi Minamoto Yoritomoa perustamaan Kamakura-bakufun. Tämä nosti Chiba-klaanin tärkeäksi Kamakura-bakufun sisällä. Chiba Tsunetane rakensi Inohanan linnan ja muutti päämajansa Ōjin linnaan.
Chiba-klaanin vaikutusvalta väheni Kantōn alueella käytyjen sotien seurauksena Nanboku-chō-kaudella ja Muromachi-kaudella. 1500-luvulla Chiba-klaanin palvelijaklaani Hara-klaani nousi valtaan alueella. Sengoku-kaudella Hara-klaanin syrjäytti Yoshiaki Ashikaga ja pian Sakai-klaani syrjäytti Yoshiaki Ashikagan. Sakai-klaani oli yksi Satomi-klaanin palvelijaklaaneista. Lopulta Toyotomi Hideyoshi murskasi molemmat Chiba-klaanin ja Sakai-klaanin.
Edo-kaudella sekä Oyumi-klaani että Sakura-klaani hallitsivat alueella. Osa alueesta taasen oli suoraan Tokugawa-bakufun alaisuudessa.
Meiji-restauraation myötä klaanijärjestelmä poistettiin ja tilalle luotiin Chiban prefektuuri, jonka pääkaupungiksi Chiban kaupunki muodostui.
Chiba jakautuu kuuteen suuralueeseen. Niistä asukasluvultaan suurin on kaupungin ydinalueen käsittävä Chūō-ku, pinta-alaltaan vuorostaan Wakaba-ku.
Vuonna 2014 kaupungin väkiluku oli 965 006 ihmistä ja pinta-ala 272,08 neliökilometriä. Kaupungin väestötiheys oli siten 3 547 asukasta neliökilometrillä.
Chibaa palvelee kaksi lentoasemaa: Naritan kansainvälinen lentoasema sekä Tokion kansainvälinen lentoasema. Naritan lentoasema tunnettiin vuoteen 2004 asti nimellä Tokion uusi kansainvälinen lentoasema, jolloin se muutettiin Naritaksi lentoaseman sijaitessa toisessa prefektuurissa ja yli tunnin matkan päässä Tokiosta nopeimmalla junalla.
Chiba Urban Monorail kulkee koko kaupungin halki. Lisäksi kaupungissa on kaksi suurta rautatieasemaa, Chiba ja Soga.
Chiba on usean ammattiurheilujoukkueen kotikaupunki:
Chiballa on useita ystävyyskaupunkeja:
Storören
Storören on venesatama Sipoon Itäsalmessa. Sipoon kunta omistaa valtaosan Storörenin venepaikoista, ja vuokraa näitä eteenpäin.
Palvelualojen ammattiliitto PAM
Palvelualojen ammattiliitto PAM ry (PAM) on yksityisillä palvelualoilla työskentelevien ammattiliitto. Siihen kuuluu noin 230 000 jäsentä, joista 80 prosenttia on naisia. Jäsenet työskentelevät esimerkiksi vähittäiskaupassa, matkailu-, ravintola-, ja vapaa-ajan palveluissa, kiinteistöpalveluissa ja vartiointialalla. Liitto kuuluu Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestöön (SAK). Liiton puheenjohtajana toimii Ann Selin.
Pamin edustamilla palvelualoilla on yhteensä 350 000 palkansaajaa ja liittoon on järjestäytynyt noin 70 % sen sopimusten piirissä olevista työntekijöistä. Jäsenistä alle 31-vuotiaita on 29 %. Jäsenten keski-ikä on noin 40 vuotta.
Pam valvoo työehtosopimusten sekä työelämään liittyvien lakien noudattamista yhdessä paikallisten toimijoiden, ammattiosastojen ja luottamusmiesten kanssa. Valtaosa Pamin jäsenistä on yleissitovan työehtosopimuksen piirissä.
Pam perustettiin 28. marraskuuta 2000 neljästä yksityisten alojen palveluliitosta, jotka olivat Hotelli- ja ravintolahenkilökunnan liitto (HRHL), Teknisten- ja erikoisammattien liitto (Tekeri), Kiinteistötyöntekijäin liitto (KTTL) ja Liikealan ammattiliitto.
Pam on neuvotellut yhdessä työnantajien kanssa 42 työehtosopimusta.
Pamilla on 16 aluetoimistoa ja yli 200 ammattiosastoa.
Liiton ylin päättävä elin on edustajisto ja liiton toimintaa johtaa hallitus. Molempien toimikausi on neljä vuotta. Kesällä 2015 Pam luopui varapuheenjohtajista.
Vuoden 2012 presidentinvaaleissa Pam tuki SDP:n Paavo Lipposen kampanjaa 33 900 eurolla, vasemmistoliiton Paavo Arhinmäen kampanjaa 8 000 eurolla ja vihreiden Pekka Haaviston kampanjaa 8 000 eurolla.
Satu Waltari
Satu Elstelä, (o.s. Waltari) (4. tammikuuta 1932 Helsinki – 9. tammikuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen kirjailija.
Omien kirjojensa lisäksi Waltari käänsi useita teoksia ranskasta suomeksi. Waltari lähti 18-vuotiaana Pariisiin ja opiskeli ranskaa Alliance Françaisessa. Kokemuksistaan hän kirjoitti esikoisteoksensa "Kahvila Mabillon" (1952). Teos kuvaa silloista opiskelijaelämää Pariisissa. "Sadepilvet" kertoo Waltarin ja hänen puolisonsa Esko Elstelän romanssista. "Haikeat leikit" on omaelämäkerrallinen teos lapsuus- ja nuoruusvuosista. Fantasiaromaani "Viides harharetki" (1960) sijoittuu Ranskan keskiaikaan.
Hän lopetti kirjailijanuransa 1968, koska ei pitänyt kirjojen julkistamiseen ja mainostamiseen liittyvästä esiintymisestä. Satu Waltari oli kirjailija Mika Waltarin tytär. Mikan kuoltua Satu pysytteli lähes kokonaan pois julkisuudesta. Joel Elstelä on Satu Waltarin ja Esko Elstelän poika.
CBRN-suodatin
CBRN-suodatin on hengityssuojain, joka on kehitetty joukkotuhoaseiden uhkaamaksi joutuville sotilaille. Se on pienikokoinen, kevyt ja sillä on alhainen hengitysvastus. Se antaa vastaavan suojan taisteluaineita vastaan kuin vanhempien suojanaamarien M95-suodatin, mutta antaa lisäksi kohtalaisen suojan teollisuuskaasuja vastaan.
Suodattimen nimi tulee englanninkielisistä sanoista chemical, biological, radiological, and nuclear, eli kemikaalit, biologiset aseet ja -agentit, säteily, esimerkiksi ”likaisen pommin” aiheuttama säteily ja ydinasesäteily. Suodatin ei suojaa säteilyltä, mutta estää radioaktiivisten partikkeleiden pääsyn kehon sisään tai limakalvoille.
ABEK-suodatin
ABEK-suodatin on kaasunaamarin suodatin.
Se on kapasiteetiltaan suurempi kuin CBRN-suodatin, mutta painaa 45 % enemmän ja sen hengitysvastus on 45% korkeampi. Suuren painon vaikutuksesta saattaa syntyä reunavuotoa, kun ABEK-suodatin vääntää suojanaamarin kasvo-osaa päätä liikutettaessa.
Se suojaa orgaanisilta kaasuilta ja liuotinhöyryiltä, epäorgaanisilta kaasuilta ja höyryiltä, esimerkiksi kloorilta, rikkivedyltä, sinihapolta, happamilta kaasuilta, esimerkiksi rikkidioksidilta, ammoniakilta sekä radioaktiivisilta ja myrkyllisiltä hiukkasilta, bakteereilta ja viruksilta.
Sejanus
Sejanus (, 20 eaa. – 18. lokakuuta 31 jaa.) oli roomalainen sotilas ja keisari Tiberiuksen luotettuna jonkin aikaa yksi Rooman vaikutusvaltaisimmista miehistä.
Sejanus syntyi Etrurian Volsiniissa (nykyinen Bolsena) ritarisäätyiseen perheeseen. Hänen isänsä Lucius Seius Strabo oli keisari Augustuksen hallintokaudella pretoriaanikaartin prefekti. Sejanuksesta tuli itsestäänkin pretoriaanien prefekti isänsä rinnalle Tiberiuksen noustua valtaistuimelle 14. Vuonna 15, kun hänen isänsä lähetettiin Egyptiin käskynhaltijaksi, Sejanus yleni koko pretoriaanikaartin komentajaksi.
Sejanuksen vaikutusvalta kasvoi Tiberiuksen pojan Drusuksen kuoleman (23 jaa.) jälkeen ja vahvistui entisestään, kun keisari vetäytyi vuonna 27 osin hänen ehdotuksestaan syrjäiselle Caprille. Lopulta konsulina hänen asemansa pääkaupungissa oli hyvin vahva. Hän ei kuitenkaan onnistunut tavoitteessaan saada Tiberiukselta lupaa avioitua Drusuksen lesken, Germanicuksen sisaren Livian kanssa. Tiberiuksen epäilykset salaliitosta prinsipaattia vastaan heräsivät, kun keisarin veljen leski ja Marcus Antoniuksen tytär Antonia varoitti tätä Sejanuksen aikeista. Sejanus vangittiin, tuotiin senaatin eteen ja teloitettiin. Henkivartiokaartin päällikkyys siirtyi Macrolle.
Tutkijat eivät kuitenkaan ole yksimielisiä siitä, oliko Sejanuksen tavoitteena nousta keisariksi vai tulkitsiko hän väärin Tiberiuksen häntä kohtaan osoittaman luottamuksen. Joka tapauksessa salaliittoa käytettiin aseena myös asiaan sekaantumattomien tahojen lyömisessä, ja Sejanuksen häviö käynnisti Tiberiuksen hallinnon loppukauden kestävät puhdistukset, joissa senaatti menetti asemiaan prinsipaatin hyväksi. Sejanuksen perintönä pretoriaanikaarti oli tulevien keisarien aikana nouseva entistä keskeisempään asemaan keisarintekijänä.
Sejanuksesta ovat kirjoittaneet erityisesti historioitsijat Dio Cassius, Tacitus, Josephus ja Juvenalis.
Leenu, Liinu ja Tiinu
Leenu, Liinu ja Tiinu () ovat Iines Ankan sisarentyttäriä. Tyttöjen muita sukulaisuussuhteita ei tunneta.
Iineksen sisarentyttäret ovat alun perin Carl Barksin Disneyn eläinmaailmaan luomia hahmoja. He esiintyivät ensimmäisen kerran vuonna 1953 julkaistussa tarinassa "Kruuna vai klaava", jossa Aku Ankka kokeilee höpsismiä. Tässä tarinassa tytöt esiintyvät vasta sen viimeisellä sivulla, eikä heidän nimiään vielä mainita.
Nykyään tytöt esiintyvät useimmiten Mau Heymansin piirtämissä Aku Ankka -sarjakuvissa. Välillä he seikkailevat sarjakuvissa keskenään, välillä taas haasteena ovat Aku Ankan sisarenpojat Tupu, Hupu ja Lupu, joille tytöt kyllä osaavat pitää puolensa. Iines-lehdessä julkaistuissa sarjakuvissa tyttökolmikko näyttää nykyaikaisemmalta: enää heitä ei erota toisistaan paidan värin perusteella, vaan kaikilla on erilaiset vaatteet ja kampaukset. Leenu, Liinu ja Tiinu kuuluvat Peukaloiset-nimiseen partioon, joka kilpailee usein Tupun, Hupun ja Lupun partion Sudenpentujen kanssa.
Hahmojen englanninkieliset nimet tulevat kuukausien nimistä: "April" (Huhtikuu), "May" (Toukokuu) ja "June" (Kesäkuu). Suomennoksissa heitä on kutsuttu aiemmin nimillä Tiinu, Liinu ja Viinu.