hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Arne Erlandsen
Arne Erlandsen (s. 20. joulukuuta 1959) on norjalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.
Peliuransa menestyksekkäimmät vuodet Erlandsen pelasi Lillestrøm SK:ssa voittaen kaksi Norjan mestaruutta ja yhden Norjan cupin. Erlandsen edusti urallaan myös tukholmalaista Djurgårdens FF:ää ja norjalaista Strømsgodset IF:ää. Erlandsen oli myös joulukuussa 1981 mukana englantilaisseura Norwich Cityn ykkösjoukkueessa.
Norjan maajoukkueessa Erlandsen pelasi 20 A-maaottelua.
Meriitit pelaajanaErlandsen aloitti valmennusuransa Bærum Sportsklubbissa 1990-luvun alkupuolella, mutta ensimmäisen todellisen kokeen valmentajana hän sai siirryttyään 1998 Lillestrøm SK:n peräsimeen. Erlandsen luotsasi seuraa kaikkiaan seitsemän kautta, minä aikana joukkue oli varsin tasaisesti Tippeligaenin sijoilla 4–7. Kausi 2001 oli poikkeus Lillestrømin vietyä liigahopeaa.
Kaudeksi 2005 Erlandsen siirtyi IFK Göteborgin päävalmentajaksi. Debyyttikausi meni hyvin ja IFK taisteli mestaruudesta joutuen kuitenkin taipumaan Djurgårdens FF:lle ja tyytymään hopeaan. Pohjoismaisessa Royal Leaguessa Erlandsen johdatti IFK:n finaaliin, jossa FC Kööpenhamina oli lopulta rangaistuspotkukilpailun jälkeen parempi. Pilkkukisa meni tanskalaisille 12–11.
Kausi 2006 sujui edelliskautta kehnommin ja IFK putosi mestaruuskamppailusta. Erlandsen erosi tehtävistään syyskuussa 2006. Saman vuoden marraskuussa hän palasi kotimaahansa tehtyään sopimuksen Adeccoligaenissa pelanneen Hamarkameratenen kanssa. Erlandsenin johdolla Ham-Kam oli Adeccoligaen kakkonen ja nousi takaisin Tippeligaeniin kaudeksi 2008. Erlandsen sai potkut Ham-Kamista kesäkuussa 2009 kehnojen esitysten vuoksi.
Heinäkuussa 2010 Erlandsen palasi valmennustehtäviin Norjan kolmannella sarjatasolla pelaavan Ullensaker/Kisa IL:n päävalmentajana. Alun perin Erlandsenin oli tarkoitus siirtyä kauden jälkeen Nigeriaan Rangers International of Enugun päävalmentajaksi, mutta sopimus kariutui syyskuussa rahakiistoihin. Erlandsen jätti Ullensakerin kauden 2012 jälkeen.
Heinäkuussa 2013 Erlandsenista tuli Norjan kolmannella sarjatasolla pelaavan Mossin päävalmentaja. Erlandsenin johdolla seura säilytti sarjapaikkansa Norjan 2. divisioonassa ja kaudella 2014 konkarivalmentaja luotsasi seuran samalla sarjatasolla kolmanneksi. Hän jätti seuran kauden päätteeksi.
Toukokuussa 2015 Erlandsenista tuli Fredrikstad FK:n päävalmentaja. Erlandsenin johdolla FFK onnistui lopulta viimeisellä kierroksella säilyttämään sarjapaikkansa Norjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla OBOS-liigassa. Kauden jälkeen Erlandsen jätti tehtävänsä.
Syyskuussa 2016 Erlansen palasi Lillestrøm SK:n päävalmentajaksi 12 vuoden tauon jälkeen. Kaudella 2017 LSK:n peliesitykset liigassa olivat vaisuja ja kausi päättyi lopulta sijalle 12. Sarjapaikka säilyi viiden pisteen turvin. Norjan cupissa LSK eteni loppuotteluun saakka, jossa kaatoi Sarpsborgin 3–2 ja juhli cupin mestaruutta 10 vuoden tauon jälkeen.
Kesäkuun lopussa 2018 Erlandsen sai potkut Lillestrømin vajottua Norjan liigan putoamiskamppailuun sijalle 13.
Roméo LeBlanc
Roméo-Adrien LeBlanc PC CC CMM ONB CD, (18. joulukuuta 1927 – 24. kesäkuuta 2009) oli kanadalainen poliitikko liberaalipuolueessa. Hän oli Kanadan Queen's Privy Councilin jäsen.
LeBlanc syntyi Memramcookissa, New Brunswickissa, ja opiskeli sekä kotikaupunkinsa että Pariisin yliopistossa. Hän toimi ennen poliittista uraansa opettajana ja journalistina. Ensimmäinen valinta parlamenttiin tapahtui vuonna 1972; senaattiin LeBlanc sai nimityksen 1984, ja hän toimi sen puhemiehenä vuosina 1993–1994.
LeBlanc toimi maansa 25. kenraalikuvernöörinä vuosina 1995–1999. Hänellä oli uransa aikana useita ministerinvirkoja.
Yksi LeBlancin lapsista, Dominic, on nykyinen parlamentin jäsen.
Kreab
Kreab Oy on yritys- ja yhteisöviestintään sekä yhteiskuntasuhteisiin erikoistunut viestintätoimisto. Kreab on Taloustutkimus Oy:n uusimman viestintäalan yritysten imagotutkimuksen 2002–2014 mukaan talousviestintäosaamiseltaan Suomen paras viestintätoimisto.
Kreabin emoyhtiö on vuonna 1970 perustettu Kreab AB.Konserni on Pohjoismaiden suurin viestintätoimisto, ja sillä on 41 toimistoa viidellä mantereella. Konsernin pääkonttori sijaitsee Tukholmassa. Kreab-konsernissa työskentelee noin 400 henkilöä yli 25 maassa.
Kreabin Helsingin-toimiston juuret ovat vuonna 1988 perustetussa H & B Communications Oy:ssä. Kreab osti H & B:n liiketoiminnan vuonna 1999 ja muodosti siitä Kreabin Suomen-yhtiön.
Veckans Affärer -lehti valitsi Kreabin Tukholman-toimiston vuosina 2000, 2004 ja 2007 Ruotsin parhaaksi viestintätoimistoksi. Ruotsin entinen pääministeri ja nykyinen ulkoministeri Carl Bildt oli Kreab-konsernin ja Kreab Oy:n hallitusten puheenjohtaja vuosina 2004–2006. Helmikuussa 2009 kansainväliseen Omnicom Groupiin kuuluva viestintätoimisto "Gavin Anderson & Company" yhdistettiin Kreabiin. Nimeksi tuli Kreab Gavin Anderson. Tammikuussa 2015 yhtiö muutti nimensä jälleen Kreabiksi.
Taloustutkimus Oy on tutkinut Kreabin vuosina 2014, 2012, 2010, 2008, 2006, 2004 ja 2002 Suomen parhaaksi talousviestinnän osaajaksi Viestintäalan yritysten imagotutkimuksessa. Viestinnän ammattilaiset ProCom ry palkitsi vuonna 2013 Kreabin tekemän SATO:n vuosikertomuksen jo toistamiseen vuoden parhaaksi vuosikertomukseksi listautumattomien yritysten sarjassa.
Kreabin Helsingin-toimisto sijaitsee Helsingin keskustassa Kluuvin kaupunginosassa.
Kreabin Helsingin-toimiston toimitusjohtajaksi nimitettiin helmikuussa 2015 Mikael Jungner. Jungnerille on vahva tausta poliitikassa ja hän on toiminut hallintoministeri Jouni Backmanin,[4] oikeusministeri Johannes Koskisen[5] sekä pääministeri Paavo Lipposen[6] poliittisena erityisavustajana. Jungner on ollut SDP:n kansanedustajana vuosina 2011-2015, SDP:n puoluesihteerinä vuosina 2010–2012 sekä Yleisradion toimitusjohtajana vuosina 2005–2010. SDP:stä Jungner erosi joulukuussa 2017.
Kreab Oy:n hallituksen puheenjohtaja on Matti Saarinen. Saarinen työskenteli Kreabin toimitusjohtajana vuodesta 2001 vuoteen 2013. Ennen Kreabia Saarinen johti Nokian, Nesteen ja Leonian viestintää. Viestinnän ammattilaiset ProCom ry palkitsi hänet vuonna 2011 elämäntyöstään viestinnän parissa.
Konsernin hallituksen puheenjohtaja on Peje Emilsson ja konsernijohtajana toimii Charlotte Erkhammar. Hallituksen varapuheenjohtaja on Dale Adams.
Paul Anderson
Paul Anderson voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Harri Pesonen
Harri Pesonen (s. 6. elokuuta 1988 Muurame) on suomalainen jääkiekkoilija ja kaksinkertainen Suomen mestari. Hän pelaa kaudella 2015–2016 Sveitsin liigan HC Lausannessa.
Pesonen pelasi ensimmäiset ottelunsa JYPin SM-liigajoukkueessa kaudella 2007–2008. Seuraavalla kaudella Pesonen pelasi 47 ottelua ja oli voittamassa Suomen-mestaruutta. Hän edusti kausien 2008–2011 aikana myös D Teamiä. Kauden 2011–2012 Pesonen pelasi kokonaan JYP:ssä. Tuolloin hän teki 35 pistettä 60 ottelussa ja voitti uransa toisen Suomen-mestaruuden. Kaudeksi 2012–2013 hän teki sopimuksen NHL-seura New Jersey Devilsin kanssa. Suurimman osan kaudesta Pesonen pelasi AHL-joukkue Albany Devilsissä. NHL-otteluita kertyi neljä. Kaudella 2013–2014 Pesonen pelasi pelkästään AHL:ssä.
Pesonen oli myös mukana vuoden 2008 U20-vuotiaiden MM-kisoissa, joissa hänen tehopisteensä olivat 3+0.
Harrin isoveli Jussi Pesonen on myös jääkiekkoilija.
Rachael Lillis
Rachael Lillis (s. 8. heinäkuuta 1978 Niagara Falls, New York) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan erityisesti dubattuaan Mistyn ja Jessien äänet Pokémonissa.
Lillis opiskeli näyttelemistä Bostonissa ja New Yorkissa, jätettyään sitä ennen opiskelunsa kesken Harvardin yliopistolla pyrkiessään ääninäyttelijäksi. Tämän myötä hän on esiintynyt teatterissa ja muutamissa lyhytelokuvissa, kuten "I Just Want to Eat My Sandwich". Enimmäkseen Lillis on toiminut ääninäyttelijänä animesarjoissa, mutta on myös tehnyt alkuperäisiä äänirooleja muun muassa Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonniin, sekä videopeleihin. Lillis on lisäksi äänittänyt useita äänikirjoja, joista "Diary of a Fairy Godmother"issa hän ääninäytteli kaikkiaan 25 eri hahmoa. Lillis on ollut kertojaäänenä Seesamtiessä ja useissa mainoksissa.
Aurinko laskee länteen
Aurinko laskee länteen on Viktor Klimenkon esittämä kappale, jolla hän edusti Suomea vuoden 1965 Eurovision laulukilpailussa. Kappaleen sävelsi Toivo Kärki ja sanoitti Reino Helismaa. Sanoitus jäi Helismaan viimeiseksi sanoitukseksi, eikä hän ehtinyt kuulla Klimenkon esitystä, sillä hän kuoli tammikuussa 1965.
Vuoden 1965 euro­viisu­karsinnassa oli mukana paikallisraati kymmenessä suomalaiskaupungissa sekä yhteispohjoismainen Pohjola-raati. Paikallisraatien äänien perusteella voittajaksi selvityi Marjatta Leppäsen esittämä "Iltaisin", mutta Pohjola-raati kannatti Viktor Klimenkon laulua. Yleisradio jätti päätöksen pöydälle ja ilmoitti parin päivän päästä, että Suomen edustajaksi Napoliin lähtee Viktor Klimenkon ”Aurinko laskee länteen”.
Päätöksen jälkeen suomalainen lehdistö epäili melankolisen ”itkuvirren” menestymismahdollisuuksia kansainvälisessä seurassa, vaikka toisaalta laulussa kuultiin kansainvälisen viihdemusiikin perinteitä ja Klimenkon esityksessä Dean Martinin kaltaista miehekkyyttä. Sentimentaalisuudesta syytettiin myös suomalaisraatien suosikkia, Marjatta Leppäsen ja Lasse Mårtensonin laulua ”Iltaisin”, ja moni olisi halunnut Suomen euroviisuedustajaksi Katri-Helenan esittämän ja Toivo Kärjen säveltämän iloisen (vaikkakin mollissa kulkevan) letkajenkan ”Minne tuuli kuljettaa”.
”Aurinko laskee länteen” jäi Napolin loppukilpailun 18 osallistujasta jaetulle viimeiselle sijalle, koska ei saanut tuomaristolta ainuttakaan pistettä.
Kuun valloituksen aikajana
Tämä on aikajana Kuuhun laskeutuneista, iskeytyneistä ja ohilentäneistä luotaimista ja avaruusaluksista.
Joukahaisen kosto
Joukahaisen kosto on taidemaalari Axel Gallénin (myöh. Akseli Gallen-Kallela) Kalevala-aiheinen maalaus vuodelta 1897. Maalaus kuvaa nuorta Joukahaista, joka aikoo murhata Väinämöisen kostaakseen häviämänsä laulukilpailun ja sisarensa Ainon kuoleman. Joukahainen lupasi Ainon Väinämöiselle vaimoksi, mutta Aino ei tätä halunnut, joten hän hukuttautui. Joukahaisen takana seisoo hänen äitinsä, joka yrittää estää poikaansa tekemästä surmatyötä.
"Joukahaisen kosto" on maalattu temperavärein ja on kooltaan 125 x 130 cm. Tyylisuunnaltaan se edustaa realismia. Teoksen maisema on tyylitelty näkymä Ruovedellä, Näsijärven Isoselän rannalla sijaitsevan Kalela-ateljeen niemestä. Gallén maalasi Joukahaisen vaaleaan muinaissuomalaiseen sarkapukuun ja nahkaisiin paulapieksuihin. Joukahaisen äidin hän maalasi muunneltuun versioon vienankarjalaisesta hartiushameesta. "Joukahaisen kosto" on yksi Gallénin äiti-poika-teeman maalauksista. Joukahaisen mallina toimi Gallénien naapuritorpan isäntä. Joukahaisen äidin mallina toimi eräs ruoveteläinen torpparin vaimo, joka oli ollut myös Louhen mallina maalauksessa "Sammon puolustus" ja äidin mallina maalauksessa "Velisurmaaja".
Teoksen oli tilannut helsinkiläinen koristemaalari ja liikemies Salomo Wuorio. Wuorio oli tilannut jo kerran aiemmin vaimonsa Gerdan kanssa Gallénilta Kalevala-aiheisen teoksen. Tällöin Gallén oli maalannut heille "Sammon puolustuksen". Wuoriot eivät kuitenkaan kelpuuttaneet teosta ruokasalinsa seinälle sen aiheen ja kuvakielen vuoksi. Uutena tilaustyönä Gallén maalasi "Joukahaisen koston", joka ei myöskään kelvannut Wuorioille. Maalaus jäi Gallénin omistukseen aina vuoteen 1904 saakka, jolloin Turun taideyhdistys osti teoksen kokoelmiinsa. Teos on esillä Turun taidemuseossa.
Klaxons
Klaxons on nelihenkinen englantilainen yhtye, joka perustettiin vuonna 2005. Sana "klaxon" on johdettu kreikan kielen verbistä "klazō", joka tarkoittaa "kirkua". Useimmiten sillä viitataan ilmahälytyssireeneihin tai muihin varoituslaitteisiin. Brittiläinen musiikkilehdistö, eritoten NME, on kuvannut yhtyeen tyyliä nimellä "New Rave".
Tammikuussa 2007 Klaxons julkaisi debyyttialbuminsa "Myths of the Near Future", joka nousi ilmestymisviikollaan brittilistan sijalle 2. Albumi voitti vuoden 2007 Mercury Prize -musiikkipalkinnon. Toinen albumi "Surfing the Void" julkaistiin vuonna 2010.
Coliseum Alfonso Pérez
Coliseum Alfonso Pérez on jalkapallostadion Getafessa Madridin alueella Espanjassa. Se toimii Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa pelaavan Getafe Club de Fútbolin kotistadionina. Stadion sijaitsee Getafe Norten alueella kaupungin pohjoisosassa Madridin rajan ja M-45-moottoritien tuntumassa ja se on nimetty kaupungissa syntyneen entisen maajoukkuejalkapalloilijan Alfonso Pérezin mukaan.
Coliseum Alfonso Pérez avattiin syyskuussa 1998 Madridin aluehallituksen silloisen puheenjohtajan Alberto Ruiz-Gallardónin johdolla. Avajaispäivänä stadionilla pelattiin turnaus, johon ottivat osaa Atlético de Madrid, alankomaalainen Feyenoord ja saksalainen Borussia Dortmund. Kansanpuolue kritisoi stadionhanketta voimakkaasti sen rakennuskustannusten (800 miljoonaa pesetaa) ja tuolloin ylimitoitetun kapasiteetin vuoksi. Stadionin valmistuessa Getafe CF pelasi Espanjan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä ja sillä oli vain 2 000 jäsentä.
Stadionin nykykapasiteetti on 17 000 istumapaikkaa. Kenttää ympäröi kaksikerroksiset katsomot kaikilla neljällä sivulla. Pohjois- ja itäkatsomot on rakennettu pienten mäkien päälle, länsikatsomo on nykyään katettu. Coliseum Alfonso Pérez on Estadio Santiago Bernabéun ja Estadio Vicente Calderónin jälkeen Madridin alueen kolmanneksi suurin jalkapallostadion, mutta yksi Primera Divisiónin pienimmistä. Getafe CF:n kotiotteluissa yleisöä on keskimäärin 9 000 henkilöä.
Coliseum Alfonso Pérezillä on pelattu Espanjan pääsarjan Primera Divisiónin otteluita alkaen kaudesta 2004–2005, jolloin Getafe CF nousi sarjaan ensimmäistä kertaa historiassaan. Kaudella 2007–2008 sillä pelattiin myös kansainvälisiä seurajoukkueotteluita Getafen CF:n ottaessa osaa UEFA-cupiin. Espanjan maajoukkue pelasi stadionilla ystävyysottelun Andorraa vastaan 5. kesäkuuta 2004. 20. toukokuuta 2010 stadionilla pelattiin Naisten mestarien liigan loppuottelu.
Stadionin itäpuolella sijaitsee seuran harjoituskeskus ja kaupungin uimala. Ennen nykyisen stadionin valmistumista Getafe CF pelasi kotiottelunsa Las Margaritasin urheilukeskuksessa.
Jyrki Sukula
Jyrki Mikko Tapani Sukula (s. 1965 Tuusula) on suomalainen kokki, joka on tullut tunnetuksi television ruoka-aiheisista ohjelmista, kuten "Kaikilla mausteilla" (1996–1999), "Kokkisota" (1999–2004), "Ruokala" (2002–2003), "Liemessä" (2004–2005), "Hullu kokki Piemontessa" (2008–2009), "Kuppilat kuntoon, Jyrki Sukula!" (2012–), "Hotellit kuntoon, Jyrki Sukula!" (2014) sekä "Sukulan suojatit" (2016). Televisio-ohjelmien resepteistä on myös koottu lukuisia kirjoja.
Sukulalla on vuonna 2000 perustettu Kaikilla mausteilla -niminen catering-palvelu ja viinitila Italian Piemontessa. Vuosina 2006–2011 Sukula toimi HK Ruokatalon luovana johtajana.
Vuonna 2007 Sukula esiintyi äänellään Pixarin "Rottatouille"-elokuvassa ja vuonna 2011 "Smurffit"-elokuvassa.
Sukula toimii luovana johtajana Savonia-ammattikorkeakoulun vuonna 2014 käynnistetyssä hankkeessa, jonka tavoitteena on kouluruokailun kehittäminen. Hankkeessa kiinnitetään huomiota tarjottavan ruuan laatuun, imagoon sekä ruokailutilojen viihtyisyyteen. Hankkeen pilottikouluna toimii kuopiolainen Pyörön koulu.
Jyrki Sukula on viihdetaiteilija Marja-Leena Sukulan poika. Sukula on sotilasarvoltaan kersantti.
Francis Buchholz
Francis Buchholz (s. 19. helmikuuta 1954) on saksalainen basisti, joka tunnetaan parhaiten Scorpionsin legendaarisimman kokoonpanon basistina vuosina 1973-1992.
Francis kuunteli rockmusiikkia jo seitsemän vuoden iässä. Hän soitti ensimmäisen kerran bassoa lukiobändissä 15 vuoden iässä. Siitä lähtien hän soitti erilaisissa rock-, blues- ja jazzbändeissä kotikaupungissaan. Francisin ollessa opiskelemassa Hannoverissa, hänen yhtyeensä, Dawn Road, yhdisti voimansa Scorpionsin kanssa vuonna 1973.
Scorpionsin basistina hän saavutti suosiota Yhdysvalloissa, Kanadassa, Japanissa, Brasiliassa sekä Meksikossa. Scorpions myi loppuun suuria stadioneja 80-luvulla. Francis Buchholz oli voittanut monissa maissa yli 50 kulta- ja platinalevyä parhaiten myyneistä albumeista. Hänet palkittiin myös saksalaisella ECHO-palkinnolla, World-Music-Award-palkinnolla sekä muilla palkinnoilla.
Vuonna 1992 Buchholz lähti Scorpionsista, kirjoitti kirjan "Bass Magic" sekä toimi sekä muusikkona että tuottajana.
Francis Buchholzin comeback konserttimaailmaan oli kiertue Uli Jon Rothin, entisen Dawn Road- sekä Scorpions-kitaristin kanssa Euroopassa ja Yhdysvalloissa vuosina 2005 ja 2006.
Riikka Timonen
Riikka Timonen (o.s. Väyrynen), lyhyemmin Riikka on suomalainen laulaja, joka on vaikuttanut aiemmin muun muassa Värttinässä ja Adiemuksessa. Riikka julkaisi debyyttialbuminsa 'Käenkukuntayöt' 5. maaliskuuta 2008. Riikka on itse sanoittanut levyn kappaleet ja ne on säveltänyt Ville Laaksonen. Soolouransa ohella Riikka laulaa AiA-lauluyhtyeessä.
Vuonna 2004 Riikka sijoittui Suomen Euro­viisu­karsinnoissa kolmanneksi "Toarie"-kappaleellaan. Riikka on laulanut Euroviisujen loppukilpailussa kahdesti: 1996 Oslossa Jasminen taustakuorossa ja 2004 Istanbulissa Jari Sillanpään taustalla. Riikka oli mukana myös vuoden 2009 Suomen Euroviisukarsinnoissa yhtenä kahdestatoista kutsuartistista "Meren"-kappaleellaan.
Oman soolotuotantonsa lisäksi Riikka on tehnyt sanoituksia AiA-yhtyeelle, Ahavalle ja Lauluyhtye Lindarille.
Korean Central Television
Korean Central Television (KCTV) eli Korean Keskustelevisio () on Pohjois-Korean kansallinen yleisradioyhtiö, jonka kotipaikka on Pjongjangissa. KCTV on ainoa pohjoiskorealaisten virallinen televisiouutisten lähde. Arviolta 55 tuhannesta pohjoiskorealaisesta omistaa television, ja suurin osa TV:n omistajista asuu kaupungeissa kuten Pjongjangissa.
KCTV aloitti toimintansa 3. maaliskuuta 1963. Kaikki sen lähetykset ovat Pohjois-Korean hallituksen hyväksymiä, ja ne ovat propaganda-aiheisia. KCTV:n lähetykset painottuvat paljon kahden johtajan Kim Jong-ilin ja Kim Il-sungin sekä Juche-aatteen ympärille.
KCTV-kanava lähettää ohjelmaa maanantaista lauantaihin kello 17.00–22.30 ja sunnuntaisin kello 9.00–22.30. Kanavan ohjelmistoon kuuluu muun muassa uutisia, lastenohjelmia, Korean sotaa käsitteleviä elokuvia ja dokumentteja sekä luontodokumentteja. Lähetykset alkavat ja loppuvat kansallishymnillä sekä laululla ylipäällikkö Kim Il-sungista ja Kim Jong-ilistä. Viikonloppuisin ohjelmaa lähettävät myös kulttuuri- ja taideohjelmiin keskittynyt Mansudae Television -kanava sekä Korean Educational & Cultural Television -kanava. Lokakuussa 2015 KCTV alkaa lähettää viittomakielisiä uutisia.
Darren Dunstan
Darren Dunstan (s. Toronto, Ontario) on kanadalainen ääninäyttelijä ja ääniohjaaja, joka tuli tunnetuksi dubattuaan Yu-Gi-Oh! Duel Monsters -animessa Pegasus J. Crawfordia. Toinen hänen merkittävä roolinsa on vuoden 2003 "Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat" -piirrossarjan Mestari Tikku. Dunstan työskentelee 4Kidsillä, jonka myötä hän on tehnyt enimmäkseen dubbauksia kuin alkuperäisiä äänirooleja animaatioihin ja elokuviin.
Antti Arnkil
Antti Arnkil (s. 1975 Vantaa) on suomalainen kustannustoimittaja ja kirjailija. Hän työskenteli vuosina 2008–2015 Otavalla, kunnes siirtyi Siltalalle.
Arnkil on opiskellut filosofiaa ja kirjallisuutta. Hän on toiminut Nuoren Voiman Liitossa, muun muassa Nuori Voima -lehden päätoimittajana (2006–2007). Arnkil on työskennellyt myös kustannustoimittajana WSOY:n kotimaisen kirjallisuuden osastolla (2001–2005), avustanut useita kulttuurilehtiä ja ollut niin&näin -lehden toimitusneuvostossa.
Arnkil on julkaissut kritiikkejä, esseitä, kolumneja ja muita kirjoituksia useissa kulttuurilehdissä ja kokoomateoksissa. Vuonna 2011 hän voitti toisen palkinnon Parnasson juhlavuoden esseekilpailussa. Arnkilin esikoisteos "Lauantaiesseet "ilmestyi syyskuussa 2014. Kirja oli ehdolla Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon saajaksi.
Anssi Asunta
Anssi Asunta (s. 24. heinäkuuta 1938 Viipuri) on suomalainen taiteilija, lehtori ja kuvittaja, jonka teoksia ovat muun muassa Helsingin Suomalaisen Yhteiskoulun kineettinen kuutioveistos (1986) sekä tiedekeskus Heurekan värillinen kuutioryhmä (1989).
Asunta on myös julkaissut kaksi kirjaa: vuonna 1998 ilmestyi Viaporin Telakka ry:n kustantama, Asunnan kuvittama sekä yhdessä Mikael Holmströmin kanssa kirjoittama "Puulaivan korjaajan käsikirja" ja vuonna 2005 tieteellis-historiallinen seikkailu "Kolmas aikakirja" (Teos).
Gazpacho
Gazpacho on alun perin Andalusiasta tullut kylmä keitto. Keitto on yleinen ruokalaji koko Espanjassa, Portugalissa sekä monissa Latinalaisen Amerikan maissa. Alkuperäinen gazpacho oli leipäkeitto, joka valmistettiin yhdistämällä kuivahtanutta leipää, valkosipulia, oliiviöljyä, suolaa ja viinietikkaa. Tomaatti ja paprika yleistyivät gazpachon aineksina vasta Kristoffer Kolumbuksen löydettyä Amerikan.
Vaikka tomaatti onkin tärkeä osa Suomessakin yleistyneessä gazpachon muodossa, muodostavat gazpachon aiemmin mainitut alkuperäiset ainekset. Andalusiassa tarjoillaan yhä useita gazpachoja, joissa ei ole lainkaan tomaattia. Eräs hyvin suosittu gazpachon muoto on valkoinen gazpacho eli "ajo blanco malagueño". Se valmistetaan pääasiassa manteleista, leivästä, valkosipulista, viinietikasta ja oliiviöljystä.
Aina Bergroth
Aina Linnea Bergroth (s. 21. joulukuuta 1975 Kivijärvi) on suomalainen kirjailija. Hänen esikoisteoksensa "Ah autuutta" julkaistiin vuonna 2007 ja alun perin anonyyminä ilmestynyt "Prinsessan kirjeet" vuonna 2010. Bergroth oli Nuoren Voiman Liiton puheenjohtaja vuosina 2012–2015.
Bergroth on koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän on opiskellut yleistä kirjallisuustiedettä ja teoreettista filosofiaa Helsingin yliopistossa. Hän on toiminut Suomen Kansallisteatterin kirjallisena avustajana ja Kansallisteatterin kirja -sarjan toimittajana.
Bergrothin vanhemmat ovat taidemaalari Marjatta Tapiola ja lääketieteen ja kirurgian tohtori, dosentti Ville Bergroth. Elokuvaohjaaja Zaida Bergroth on hänen sisarensa.
Catharina Gripenberg
Catharina Gripenberg (s. 31. joulukuuta 1977 Pietarsaari) on suomenruotsalainen runoilija.
Montel Vontavious Porter
Alvin Burke jr. (s. 28. lokakuuta 1973 Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen showpainija. Hänet tunnetaan parhaiten painiajoistaan World Wrestling Entertainmentissa, jossa hän oli mm. WWE United States Champion. Hän on 190 senttiä pitkä ja painaa 113 kiloa. Hänet tunnetaan paremmin kehänimellä Montel Vontavious Porter eli MVP. Hän on ollut NWA:ssa kaksinkertainen World Heavyweight Champion mestari. Hän on ollut kahdesti mukana Survior Series -eliminointiottelussa. Hän on pitkäaikaisin Yhdysvaltojen mestari kunnes hävisi mestaruutensa Matt Hardylle joka myöhemmin siirtyi mestaruuden kanssa ECW:hen jossa hän hävisi sen myöhemmin. Hänen lopetusliikkeensä on "Playmaker". Mottonaan hän käyttää "Parempi kuin sinä". Hän siirtyi RAW Brändiin. Hän teki joukkueen Mark Henry:n kanssa voittaen joukkue mestarit Big Show:n ja Chris Jericho:n, mutta he hävisivät mestaruus ottelun Big Show:ta ja Chris Jericho:a vastaan. MVP on istunut 9,5 vuotta floridalaisessa vankilassa ryöstöstä. 2. joulukuuta MVP vapautettiin WWE sopimuksesta hänen itse pyydettyään sitä.
MVP käyttää kehässä yllään punaista, sinistä tai mustaa silkkipukua ja jaloissaan hänellä on mustat saappaat. Kaulassa MVP:llä on koru, jossa lukee MVP. Sitä hän käyttää joskus aseenaan tavaramatsissa tai tuomarin näkemättä. Silloin tällöin hänellä on päässään myös aurinkolasit. Hänen ihonsa on hieman tumma ja hiuksensa hän on kammannut tyylikkäisiin jakauksiin. MVP:n painimusiikki on räpartisti Silkk The Shockerin kappale I'm comin.
Sandahl Bergman
Sandahl Bergman (s. 14. marraskuuta 1951 Kansas City, Missouri) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan tanssijana, sijaisnäyttelijänä sekä lukuisista rooleistaan b-elokuvissa kuten "She – Naarassoturi" (1982), "Hell Comes to Frogtown" (1987) ja "" (1999). Yleisön parhaiten tuntemat roolinsa hän lienee tehnyt elokuvissa "Conan barbaari" (1982) ja "Red Sonja" (1985).
Graham Greene (näyttelijä)
Graham Greene (s. 22. kesäkuuta 1952) on kanadalainen näyttelijä. Hän sai parhaan miessivuosan Oscar-ehdokkuuden elokuvasta "Tanssii susien kanssa" vuonna 1991. Greene on esiintynyt uransa aikana useissa elokuvissa ja televisiosarjoissa. Hän on ollut mukana muun muassa elokuvissa "Ukkossydän" (1992), "Maverick" (1994), "Vihreä maili" (1999), "Lumihauvat" (2002) ja "Transamerica" (2005) ja vieraillut esimerkiksi tv-sarjoissa "Murhasta tuli totta" ja "Num3rot". Hän on mukana myös vuoden 2009 elokuvassa "Twilight – Uusikuu" Harry Clearwaterin roolissa. Greene on Amerikan intiaani ja kuuluu oneida-heimoon. Hän on ollut naimisissa Hilary Blackmoren kanssa vuodesta 1994 lähtien.
Pentti Lempiäinen
Pentti Lempiäinen (s. 18. syyskuuta 1932 Rauma) on suomalainen tietokirjailija, jonka yli 40 julkaistusta teoksesta monet ovat olleet uraauurtavia kristillisen tiedon popularisointeja.
Ensimmäiset teoksensa Lempiäinen kirjoitti 1970-luvulla, ja hänen uransa jatkuu edelleen. Lempiäisen uusin, taidetta ja kristinuskoa käsittelevä teos "Seimestä öljymäelle" ilmestyi 2009.
Ennen kirjailijauraansa Lempiäinen toimi muun muassa pappina ja uskonnonopettajana. Teologian tohtoriksi hän väitteli vuonna 1963 ja teki sen jälkeen uran Helsingin yliopistossa. Lempiäinen on eläkkeellä Helsingin yliopiston käytännöllisen teologian apulaisprofessorin virasta. Professori honoris causa hänestä tuli 1996.
Vuosina 1983-1987 Lempiäinen toimi Kotimaa-lehden päätoimittajana. Päätoimittajakautensa jälkeen 1980-luvun lopulla Lempiäinen työskenteli vapaana toimittajana ja kirjailijana, mutta palasi sittemmin Helsingin yliopiston teologisen tiedekunnan palvelukseen.
Lempiäisen teokset käsittelevät muun muassa kirkkohistoriaa, nimitietoutta, hymnologiaa, tapakulttuuria sekä symboliikkaa. Lempiäinen on suomentanut ja toimittanut saksalaisen Hans Biedermanin "Suuren symbolikirjan" (1993). Kirkon tiedonvälityspalkinnon Lempiäinen sai 1979.
Lempiäinen on Suomalaisen tiedeakatemian jäsen.
Hubert Auriol
Hubert Auriol (s. 7. kesäkuuta 1952) on ranskalainen moottoriurheilija. Hänestä tuli ensimmäinen Dakar-rallin sekä autolla että moottoripyörällä voittanut kuljettaja.
Addis Abebassa, Etiopiassa syntynyt Auriol saavutti Dakar-voittonsa vuosina 1981, 1983 ja 1992. Hän toimi myöhempinä vuosina tapahtuman johtajana.
Leena Hausbrandt
Leena Hausbrandt (s. 1956) on suomalainen lääkäri ja tietokirjailija, joka on julkaissut vuonna 2007 yhdessä Varpu Tavin kanssa vaihdevuosia ja hormonihoitoja käsittelevän kirjan "Nainen parasta vuosikertaa" (Teos). Hausbrandt on väitellyt lääketieteen tohtoriksi vuonna 1986 erikoistumisaloinaan gynekologia ja sisätaudit.
Montserratinturpiaali
Montserratinturpiaali ("Icterus oberi") on vaarantunut Montserratin saarella elävä varpuslintu . Lajin elinalue on erittäin pieni.
Kooltaan montserratinturpiaali on n. 20–22 cm. Lajin pää, rinta, yläselkä, siivet ja pyrstö ovat väriltään mustat. Montserratinturpiaalin vatsa ja alaselkä ovat väritykseltään keltaiset. Naaras on koirasta pulleampi ja alapuoli on kellanvihreä ja selkä kellertävä. Linnun äänet ovat matalia vihellyksiä ja karhea "chuur" .
Motnserratinturpiaalit elävät metsissä 150–900 metrin korkeudessa. Pesän ne tekevät yleensä "Heliconia caribbaea" -puun oksistoon. Laji käyttää ravintonaan pääosaksi hyönteisiä, mutta ajoittain myös kasvien mettä ja hedelmiä.
Montsarratinturpiaaleja arveltiin vuonna 2012 elävän 307–690 yksilöä. Suurin uhka, joka kohdistuu kantaan on elinympäristön tuhoutuminen. Lisäksi kantaa vähentävät pesärosvot kuten saarelle levinneet rotat sekä keltanokkamatkija. Lisäksi kantaan vaikuttavat hyönteisten vähäisyys. Lähes kaksi kolmasosaa saaren linnuista kuoli tulivuorenpurkauksien yhteydessä 1995–1997. Purkaukset tuhosivat lintujen elinalueita ja tuhka aiheutti myös kroonisia sairauksia linnuille. Sittemin kanta on tasaantunut ja lähtenyt jopa hienoiseen nousuun, minkä ansiosta Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto siirsi vuonna 2016 äärimmäisen uhanalaisesta vaarantuneeksi.
Japanin itsepuolustusvoimat
Japanin itsepuolustusvoimat () tai JSDF on Japanin valtion asevoimat, jotka perustettiin toisen maailmansodan jälkeen. Suurimman osan sodanjälkeistä aikaa japanilaissotilaita kiellettiin poistumasta pääsaarilta, mutta viime vuosina Japani on osallistunut kansainvälisiin rauhanturvaoperaatioihin. JSDF:llä on maavoimissa 148 000 sotilasta, ilmavoimissa 46 000 ja merivoimissa 44 000 sotilasta.
Yasser Seirawan
Yasser Seirawan (, s. 24. maaliskuuta 1960) on yhdysvaltalainen shakin suurmestari, joka syntyi Syyriassa. Hän on nelinkertainen Yhdysvaltain mestari, juniorien maailmanmestari vuodelta 1979, shakkikirjailija ja -kommentaattori.
Seirawan syntyi Damaskoksessa, Syyriassa. Hänen perheensä muutti Yhdysvaltoihin, kun Yasser oli 7-vuotias. Hän on kehittänyt shakkivariantin nimeltään "Seirawan Chess."
Helinä Hirvikorpi
Helinä Hirvikorpi on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija, jonka erikoisalaa ovat yritykset ja johtaminen. Hän työskenteli 13 vuotta Talouselämä-lehdessä.
Matkarakastaja
Matkarakastaja on Juha Vainion säveltämä, sanoittama ja esittämä, Aarno Ranisen sovittama, vuonna 1971 julkaistu kappale. Kappale julkaistiin singlenä, jonka b-puolella on ”Koltta”.
Kappale kertoo liivitehtaan edustajan, merkonomi Huikkasen eräästä hotelliyöstä markkinointimatkallaan. Sanoituksessa kaupparatsu Huikkasen yö kuluu lähinnä hotellin baarissa juopotellen ja naisia vikitellen.
Kauppaedustajien yhdistyksen kerrotaan ilmaisseen julkisen närkästyksensä ammattikuntaansa kohdistuneesta pilkasta. Vainio pyysi kuitenkin eräässä haastattelussa anteeksi sitä, että kappaleessa ei suinkaan ollut tarkoitus mustata koko ammattikuntaa, vaan kertoa vain tarina kaupparatsu Huikkasesta.
Kappaleen on levyttänyt myös muun muassa Vesa-Matti Loiri, jonka versio julkaistiin hänen albumillaan "Ystävän laulut".
Vainion pojalla Kallella on Helsingissä lounasravintola nimeltä Ravintola Matkarakastaja, joka on nimetty kappaleen mukaan.
”Matkarakastaja” äänitettiin Alppi-studiolla Helsingissä keväällä 1971. Kappaleen äänitti Jouko Ahera ja tuotti Aarno Raninen. Levyllä soittavat seuraavat muusikot:
Hiroshi Masuoka
Hiroshi Masuoka (; s. 13. maaliskuuta 1960) on japanilainen ralliautoilija, joka voitti Mitsubishi Motorsin autolla Dakar-rallin perättäisinä vuosina 2002 ja 2003.
Masuokan osallistuminen vuoden 2007 Dakar-ralliin oli hänen uransa kahdeskymmenes.
Risto Karmavuo
Risto Karmavuo (s. 1977) on helsinkiläinen toimittaja ja kirjailija. Hänen erikoisalaansa ovat ruoka ja viini sekä näiden onnistunut yhdistäminen. Hän on kirjoittanut aiheesta useissa eri kirjoissa ja artikkeleissa sekä esiintynyt radio- ja televisio-ohjelmissa. Lisäksi Karmavuo on Hotelli-, ravintola- ja matkailualan liikkeenjohdon perinteikkäimmän oppilaitoksen Haaga-Helia ammattikorkeakoulun koulutusohjelmajohtaja
Playmen
Playmen oli italialainen aikuisviihdelehti, jonka perusti vuonna 1967 Adelina Tattilo. Lehdestä tuli niin kuuluisa, että sitä nimitettiin Italian omaksi Playboy-lehdeksi.
Lehteä tehtiin vuoteen 2001 asti ja sitä julkaistiin kuukausittain, kussakin numerossa oli kuvia alastomista naisista. Mukana oli myös erilaisia artikkeleita muodista, urheilusta, kulutustavaroista ja vartaloista.
Lehden ensimmäinen kansikuvamalli oli Brigitte Bardot.
Arto Kivimäki
Arto Kivimäki (s. 1963 Seinäjoki) on antiikin maailmaan erikoistunut kääntäjä ja kirjailija. Hän on asunut pitkään Joensuussa ja opiskellut Helsingissä ja Tampereella. Hän asuu Riihimäellä.
Collin Peterson
Collin Clark Peterson (s. 29. kesäkuuta 1944) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän syntyi Fargossa, Pohjois-Dakotassa, mutta kasvoi Minnesotassa ja valmistui yliopistosta Moorheadissa, samassa osavaltiossa.
Peterson oli Minnesotan osavaltiollisen senaatin jäsenenä vuosina 1977–1986. Hän on istunut Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Minnesotan seitsemännestä vaalipiiristä vuoden 1991 alusta.
Peterson toimi vuosina 2007–2011 edustajainhuoneen maatalouskomitean puheenjohtajana.
Eva Korsisaari
Eva Maria Korsisaari on tutkija, joka on käsitellyt rakkautta kirjallisuudessa niin väitöskirjassaan "Tule, rakkaani" (Teos 2006), kuin Yleisradiolle tekemissään ohjelmasarjoissa.
Kingdom of Heaven – Taivas maan päällä
Kingdom of Heaven – Taivas maan päällä ("Kingdom of Heaven") on William Monahanin käsikirjoittama ja sir Ridley Scottin vuonna 2005 ohjaama ja tuottama eeppinen ristiretkiaikaa käsittelevä elokuva.
Elokuvassa näyttelevät muun muassa Orlando Bloom, Eva Green, Jeremy Irons, David Thewlis, Marton Csokas, Brendan Gleeson, Alexander Siddig, Ghassan Massoud, Edward Norton, Jon Finch, Michael Sheen, Jouko Ahola ja Liam Neeson.
Mikko Lensu
Mikko Lensu (s. 1958) on Ilmatieteen laitoksen erikoistutkija, joka tutkii jääpeitteisiä meriä. Lensu työskenteli TKK:n laivalaboratoriossa vuoteen 2003, jolloin hän väitteli filosofian tohtoriksi. Vuosina 2005–2007 hän kirjoitti kolme lastenkirjaa, jotka perustuivat hänen napamatkoihinsa.
Lensu on ollut vuodesta 1987 lähtien naimisissa kirjailija Leena Lehtolaisen kanssa. Hänellä on avioliitosta kaksi lasta.
Luettelo miehille tarkoitetuista elämäntapalehdistä
Tämä artikkeli sisältää luettelon lehdistä, jonka asiakaskuntaa ovat pääasiassa miehet.
Martin Spanjers
Martin Spanjers (s. 2. helmikuuta 1987) on yhdysvaltalainen näyttelijä, ja hänet tunnetaan "Teinitytön kasvatusopas" -televisiosarjan Rory Hennessyna.
Martin Spanjers on näytellyt myös monissa muissa sarjoissa, joista yksi on "Greyn Anatomia".
En Vogue
En Vogue on yhdysvaltalainen tyttöbändi. Yhtye on ollut toiminnassa vuodesta 1988 ja jatkaa edelleen. Yhtyeessä on neljä jäsentä: Terry Ellis, Cindy Herron, Maxine Jones ja Rhona Bennett, joka on yhtyeen nuorin. Yhtyeen tyylilaji on R&B ja soul. He ovat julkaisseet albumeita vuosina 1990–1994, 1997, 1999–2002 ja vuonna 2004. Tällä hetkellä heillä ei ole levytyssopimusta minkään levy-yhtiön kanssa. Yhtyeeseen ovat aiemmin kuuluneet myös Dawn Robinson ja Amanda Cole.
Teräase
Teräaseet ovat terällä varustettuja metsästys- tai lähitaisteluaseita, joilla voidaan tuottaa lävistäviä tai leikkaavia vammoja. Teräaseita on käytetty metsästykseen ja sodankäyntiin jo kivikaudella. Metallien keksimisen jälkeen teräaseita alettiin valmistaa pronssista, raudasta ja teräksestä. Perinteisiä teräaseita olivat muun muassa tikari, miekka ja keihäs.
Nykyisin teräaseiden merkitys sodankäynnissä ja metsästyksessä on vähäinen, ja teräaseiden käyttö liittyy toisinaan katuväkivaltaan tai muuhun rikollisuuteen. Historialliset tai epätavalliset teräaseet tai sellaisten jäljitelmät voivat olla myös keräilyesineitä.
Puukon, keittiöveitsien tai saksien kaltaisia terällisiä työ- ja tarvekaluja voidaan joskus käyttää teräaseina.
Suomessa teräaseisiin liittyviä säädöksiä on järjestyslaissa. Teräaseiden hallussapito julkisella paikalla on kielletty. Stileteistä puhuttaessa myös maahantuonti ja myynti on kielletty, poikkeuksena historiallisesti tai taiteellisesti arvokkaat esineet.
Megan Hollingshead
Megan T. D. Hollingshead (s. 22. syyskuuta 1968 New York, New York) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tuli tunnetuksi äänirooleistaan Pokémonissa ja Yu-Gi-Oh! Duel Monstersissa
Megan tunnetaan parhaiten ääninäyttelystään animessa erityisesti Hoitaja Joyna Pokémonissa ja Mai Kujakuna Yu-Gi-Oh! Duel Monstersissa. Hän on näytellyt muun muassa Rougea Sonic X:ssä, Shizunea Narutossa ja Rangiku Matsumotoa Bleachissä. Tämän lisäksi hän on tehnyt äänirooleja videopeleihin ja oli mukana tekemässä sivuääniä Teini-ikäisiin mutanttininjakilpikonniin.
Ääninäyttelyn ohella Megan esiintyy myös teattereissa New Yorkissa ja toimii vapaa-ajallaan Joogan opettajana. Hän opiskeli näyttelemistä William Esper Studiolla ja aloitti ääninäyttelemisen 4Kids Entertainmentillä 1990-luvun lopulla. Nykyisin hän asuu Los Angelesissa ja tekee edelleen äänityötä televisiomainosten ja animaatioiden parissa.
Ikurin Vire
Ikurin Vire (IkVi) on länsitamperelainen voimistelu- ja urheiluseura, joka on perustettu 13. lokakuuta 1957. Tällä hetkellä seurassa toimii yleisurheilu-, hiihto-, jääkiekko-, jalkapallo-, voimistelu- ja harrastejaosto. Eri jaostoja on ollut toiminnassa enimmillään yli kymmenen. Ikurin Vireen puheenjohtajana toimii Timo Ahonen.
Seuran alkuajoista lähtien 1990-luvulle saakka Vireen näkyvin laji oli jääkiekko. Ikurin Vire on aloittanut jääkiekkotoiminnan uudestaan 2011.
Ikurin Vireen historiasta on kirjoitettu 30-vuotishistoriikki "Vireästi – 30 vuotta työtä nuorison ja urheilun hyväksi. Ikurin Vire 1957–1987." Kirjan on kirjoittanut Tuomo Koivisto.
Nykyään seura tunnetaan parhaiten kilpakävelijöistään, ja yleisurheilujaoston kilpailutoiminta onkin keskittynyt lähinnä kilpakävelyyn. Kaudella 2011 seuran kasvatti Jenni Lahtinen voitti SM-pronssia maantiekävelyssä.
Muumi ja vaarallinen juhannus
Muumi ja vaarallinen juhannus (, ) on vuonna 2008 valmistunut elokuva, joka pohjautuu Tove Janssonin vuonna 1954 julkaistuun kirjaan "Vaarallinen juhannus". Elokuva on koottu 1970- ja 1980-lukujen taitteessa puolalaisella Semafor-studiolla tehdyn pala-animaatiosarjan "Muumien maailma" materiaalista.
Animaatiosarjan kuvamateriaali on restauroitu täysin elokuvaa varten. Käsikirjoitus ja dialogi on tehty Suomessa alusta alkaen. Alkuperäisessä animaatiosarjassa ei ollut lainkaan dialogia. Animaatiosarjan oikeudet olivat pitkään epäselviä, kunnes suomalainen tuottaja Tom Carpelan ja Filmkompaniet Alpha onnistuivat saamaan sarjan kaikki elokuvaoikeudet itselleen.
Vuonna 2008 elokuva osallistui Malmön kansainvälisillä lastenelokuvajuhlilla lastenelokuvien kilpailusarjaan.
Seesteisen kesäpäivän Muumilaaksossa keskeyttää tulivuoren purkaus ja valtava tulva-aalto. Vesi nousee yhä korkeammalle, mutta Muumiperhe löytää viime hetkellä turvapaikan merkillisestä talosta, joka ajelehtii heidän eteensä. Sittemmin ilmenee, ettei kyse ole 
tavallisesta talosta, vaan näyttämöstä, joka on teatteria harrastavan Emman asumus.
Hieman vastahakoisesti Emma suostuu auttamaan, kun Muumiperhe haluaa tehdä näytelmän, jota Muumipappa alkaa käsikirjoittaa. 
Matkaan tulee mutkia, kun Muumipeikko ja Niiskuneiti joutuvat vahingossa eroon muista. Retkensä aikana he kohtaavat Vilijonkan ja 
viettävät yhdessä riehakasta juhannusyötä kokon ympärillä. Seuraavan aamun väärinkäsityksen takia he joutuvat kuitenkin virkavallan takaa-ajamiksi.
Samanaikaisesti myös Pikku Myy päätyy omille teilleen ja kohtaa sattumalta Nuuskamuikkusen. Kaksikko käy kapinoimassa itsevaltiasta puistovahtia vastaan ja saa kontolleen orpolapsilauman. Muumilaakson väki on joutunut toisistaan erilleen, mutta sattumien kautta he löytävät tiensä taas yhteen ja kaikki ehtivät viime tipassa paikalle, kun Muumiperheen näytelmä "Jalopeuran morsiamet" saa ensi-iltansa kelluvalla näyttämöllä.
Ralf Schumann
Ralf Schumann (s. 10. kesäkuuta 1962 Meissen) on saksalainen pistooliampuja ja olympiavoittaja.
Schumann on voittanut olympiakultaa kolmesti, Barcelonassa 1992, Atlantassa 1996 ja Ateenassa 2004. Hän saavutti myös itä-saksalaisena olympiahopeaa Soulissa 1988. Schumann haki Pekingissä 2008 neljättä olympiakultaansa. Hän ampuikin finaalin parhaan tuloksen, mutta Ukrainan Oleksandr Petriv oli yhteispisteissä parempi ja jätti Schumannin hopealle.
Schumann on menestynyt myös maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän on voittanut kaksi henkilökohtaista maailmanmestaruutta, Barcelonassa 1998 ja Moskovassa 1990, ja kaksi joukkue mestaruutta, Lahdessa 2002 ja Barcelonassa 1988. Lisäksi Schumann on saavuttanut hopeaa Lahdesta 2002 ja pronssia Milanosta 1994 ja Suhlista 1986.
Fátima
Fátima on pienehkö kaupunki Portugalissa. Sen asukasluku oli noin 8 900 henkeä vuonna 2011. Fátima on tunnettu erityisesti kristittyjen pyhiinvaelluspaikkana, sillä Neitsyt Marian sanotaan ilmestyneen siellä Fatiman ilmestyksessä noin vuonna 1917 kolmelle lapselle: Lucialle, Jacitalle ja Franséscolle.
Gloria Grahame
Gloria Grahame, alun perin Hallward (28. marraskuuta 1923 Los Angeles, Kalifornia – 5. lokakuuta 1981 New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Grahame voitti parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon roolistaan elokuvassa "Särkyneiden haaveiden kaupunki" (1952).
Muiden elokuvien joukossa ovat "Oikeutettu kosto" (1947), "Hermot pinnalla" (1950), "Pelko" (1952), "Macao – syntisten saari" (1952), "Suuri maailmansirkus" (1952), "Gangsterikuningas" (1953), "Oklahoma" (1955), "Pyörteitä" (1955), "He pakenivat huomispäivää" (1959) ja "Puhtaana käteen" (1980).
Grahame oli myös tunnettu teatteriesiintyjä. Hänellä oli useita, monesti lyhyiksi jääneitä kohusuhteita. Hän oli naimisissa muiden muassa elokuvaohjaaja Nicholas Rayn kanssa. Grahame kuoli rintasyöpään New Yorkissa 57-vuotiaana. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Robert Ryan
Robert Bushnell Ryan (11. marraskuuta 1909 – 11. heinäkuuta 1973) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Chicagossa ja meni vuonna 1939 naimisiin elämänkumppaninsa Jessican kanssa. Hän valmistui Dartmouth Collegesta vuonna 1932 ja oli toisen maailmansodan veteraani.
Ryan oli ehdolla parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon saajaksi roolillaan elokuvassa "Oikeutettu kosto" (1947). Bafta-ehdokkuuden hän sai elokuvasta "Billy Budd" (1962). Ryan esiintyi myös muissa maineikkaissa elokuvissa, joiden joukossa ovat "Viimeinen isku" (1949), "Mies astui junasta" (1954), "He pakenivat huomispäivää" (1959), "Atlantin valli murtuu" (1962), "Taistelu Ardenneilla" (1965) ja Hurja joukko (1969).
Ryan oli kolmen lapsen isä. Hän jäi leskeksi 1972 ja menehtyi itse keuhkosyöpään New Yorkissa 11. heinäkuuta 1973 ollessaan 63 vuoden ikäinen.
Arto Rinne
Arto Rinne on petroskoilainen Karjalan Radion toimittaja sekä folk-muusikko. Hän on soittaja ja laulaja Santtu Karhu & Talvisovat, Myllärit ja Sattuma -yhtyeissä. Vuonna 2006 hän teki yhteistyössä Peter Coonin kanssa ensimmäisen soololevynsä. Albumi "Kiireen kääntöpuoli" ilmestyi vuonna 2007.
Rinteen tytär Eila (s. 19. huhtikuuta 1990) on myös muusikko ja soittaa viulua Sattuman vakiokokoonpanossa.
Kiinan kielen mittasana
Kiinan kielen mittasanat () ovat kiinan kielen kieliopillisia sanoja, jotka esitetään lukumäärää ilmaistaessa numeraalin ja pääsanan välissä. Monilla mittasanoilla on myös itsenäinen merkitys esimerkiksi substantiivina, mutta mittasanaa ei läheskään aina voi kääntää substantiivina. Kiinan sanakirjoissa substantiivin yhteydessä kerrotaan yleensä myös siihen liittyvä mittasana.
Suomen kielessä mittasanoja voi ajatella sellaisina määreinä kuin "kaksisataa "kilometriä" rautatietä", "kaksi "paria" sukkia" tai "yhdeksän "tuoppia" olutta". Kiinan taipumattomien sanojen käsittelyssä mittasanat ovat kuitenkin välttämättömiä käyttää myös silloin kun luonnollista yksikköä ei ole. Useimmissa tapauksissa voi mittasanan mieltää suomen kielen yksikön partitiivimuotoon, jota esimerkiksi indoeurooppalaiset kielet eivät tunne.
Eräät sanat kuten ajanmääreet, rahayksiköt ja mittayksiköt toimivat itsessään mittasanoina, mutta muutoin mittasana toimii aiheenmukaisena määreenä, jonka valinta riippuu usein laskettavan asian ominaisuuksista.
"Luonnollisia" mittoja, joissa ei tarvita mittasanaa:Yleensä mittasana on kuitenkin lisättävä erikseen ja sen valinta riippuu substantiivista:Mittasanan käyttö on kiinassa pakollista lukumäärän lisäksi myös eräissä kieliopillisissa rakenteissa ja ilmauksissa. Esimerkiksi ilmaukset "tämä", "tuo", "mikä" ja "kuinka monta" vaativat mittasanan:Myös kiinan verbeillä on vastaavanlaisia määresanoja.
Perin. on perinteinen merkki, Yks. osoittaa nykyaikaista yksinkertaistettua merkkiä, jos sellainen on.
Perin. kuvaa perinteistä merkkiä, Yks. mahdollista yksinkertaistettua merkkiä..
Tuonelan virralla
Tuonelan virralla on taidemaalari Axel Gallénin Juseliuksen mausoleumiin maalaama fresko.
Maalauksen kuvaidea ja sommitelma ovat mukaelma maalauksesta "Väinämöisen lähtö". Gallén maalasi omakuvansa maalauksen oikeaan laitaan. Yllään hänellä on freskomaalarin esiliina ja muurauslasta.
Keskellä kuvaa on eräs merkittävistä hahmoista: vanha sokea nainen, jonka taiteilija tapasi eräässä vanhainkodissa. Naisen sanottiin itkeneen silmänsä sokeiksi kun hänen ainoa tyttärensä eksyi metsään koskaan palaamatta. Naisen takaa kurkkivat Pekka Halosen kasvot.
Ennen varsinaista freskoa Gallén maalasi samanlaisen harjoitelman vuonna 1903, jonka nimi on "Tuonelan virran rannalla". Temperamaalaus on kooltaan 77 x 145 cm ja on esillä Ateneumissa.
Juseliuksen mausoleumi tuhoutui vuonna 1931 tulipalossa. Axel Gallénin poika Jorma Gallen-Kallela maalasi freskot uudelleen isänsä muistiinpanojen, luonnosten ja työsuunnitelmien avulla. Valmiit freskot lisättiin kappeliin vuonna 1939.
Mazo de la Roche
Mazo de la Roche (15. tammikuuta 1879 – 12. heinäkuuta 1961) oli kanadalainen kirjailija. Hänet tunnetaan parhaiten "Jalna"-romaanisarjastaan, joka kertoo kuvitteellisen Jalnan kartanon omistavan aristokraattisuvun vaiheista vuodesta 1854 vuoteen 1954. Sarjan ensimmäinen osa "Jalna" voitti "Atlantic Monthly" -lehden 10 000 dollarin palkinnon ennen julkaisuaan. Kirja ilmestyi vuonna 1927 ja suomeksi vuosikymmentä myöhemmin 1937. Sarjan kuudestoista ja viimeinen osa "Jalnan aamu" ilmestyi 1960. Romaanit eivät kuitenkaan ilmestyneet kronologisessa järjestyksessä; esimerkiksi sarjan kaikkein varhaisimpia tapahtumia kuvaava "Jalnan synty" (1944) ilmestyi vasta yhdeksäntenä osana.
Kalevan kisat 1984
Kalevan kisat järjestettiin vuonna 1984 Kajaanissa 6.–7. heinäkuuta. Kilpailupaikka oli Vimpelinvaaran kenttä. Kalevan maljan voitti Helsingin Kisa-Veikot.
Kalevan kisat 1985
Kalevan kisat järjestettiin vuonna 1985 Lahdessa 16.–18. elokuuta. Kilpailupaikka oli Urheilukeskuksen kenttä. Kalevan maljan voitti Helsingin Kisa-Veikot.
Kalevan kisat 1986
Kalevan kisat järjestettiin vuonna 1986 Vaasassa 25.–27. heinäkuuta. Kilpailupaikka oli Kaarlen kenttä. Kalevan maljan voitti Helsingin Kisa-Veikot.
Sam Neill
Nigel John Dermot (Sam) Neill OBE (s. 14. syyskuuta 1947 Omagh, Pohjois-Irlanti) on uusiseelantilainen näyttelijä. Hän on ollut ehdolla Emmy-palkinnon ja kolmen Golden Globen saajaksi. Lukuisten elokuvien lisäksi Neill on näytellyt myös muun muassa televisiosarjoissa "Reilly, Ace of Spies", "Tudors", "Crusoe", "Happy Town", "Alcatraz", "Peaky Blinders" sekä "Eikä yksikään pelastunut".
Neill omistaa useita viinitiloja, jotka tuottavat viiniä nimeltä "Two Paddocks".
Käännytys
Käännytys on yritystä saada henkilö vaihtamaan uskontoaan, aatteitaan tai mielipiteitään.
Käännytyksellä on negatiivisia sävyjä silloin, kun kohde ei alun perin ole ollut halukas vaihtamaan uskontoa, aatetta tai poliittista mielipidettä. Käännytyksessä saatetaan käyttää epäeettisiä keinoja hyväksi. Epäeettisestä käännytyksestä on esimerkkinä miekkalähetys. Monia maailman uskontoja on levitetty miekka pelotteena. Jos kohde ei ole halunnut vaihtaa uskontoaan, hänet on surmattu.
Jim Henson
James Maury ”Jim” Henson (24. syyskuuta 1936 – 16. toukokuuta 1990) oli yhdysvaltalainen nukentekijä, nukketeatteriesiintyjä, piirtäjä, taiteilija, Oscar-ehdokkuuden saanut elokuvaohjaaja ja Emmy-palkinnon saanut televisio- ja elokuvatuottaja, joka tunnetaan Muppetien luojana. Hän myös toimi joidenkin Muppetien, kuten Kermit-sammakon, äänenä. Hensonilla ja Kermit-sammakolla on kummallakin tähti Hollywood Walk of Famella.
Nukketeatterilaisena Henson esiintyi useissa televisio-ohjelmissa kuten esimerkiksi "Seesamtie" ja "The Muppet Show" sekä elokuvissa kuten "Muppet-elokuva" (1979) ja "Muppetit ja jalokiviliiga" (1981). Hensonin kanssa Muppettien menestykseen johtaneessa kehitysketjussa oli hänen vaimonsa Jane Henson ja myös nukketeatteriesiintyjä Frank Oz, josta myöhemmin tuli tunnettu Hollywood-elokuvien ohjaaja.
Henson opiskeli Marylandin yliopistossa.
Henson kuoli vain 53 vuoden iässä keuhkokuumeeseen. Hänen leskensä Jane Henson teki 20 vuotta myöhemmin merkittävän lahjoituksen Smithsonian-instituutin museon kokoelmiin antamalla sille kymmenen Muppet-hahmon alkuperäiset nuket.
Don Meineke
Donald E. ”Don” Meineke (30. lokakuuta 1930 Dayton, Ohio – 3. syyskuuta 2013 Dayton, Ohio) oli yhdysvaltalainen koripalloilija, joka pelasi NBA-tasolla vuosina 1952–1958. Hän sai NBA:n kaikkien aikojen ensimmäisen parhaalle tulokkaalle myönnettävän "Rookie of the Year" -palkinnon vuonna 1953.
Meineke pelasi yliopistotasolla Daytonin yliopistossa. Hänen NBA-seuroinaan olivat Fort Wayne Pistons ja Rochester/Cincinnati Royals.