Überlingenin lento-onnettomuus
Bashkirian Airlinesin lento 2937, rekisterinumeroltaan RA-85816, oli Tupolev Tu-154M -matkustajakone matkalla Moskovasta Barcelonaan. DHL:n lento 611, rekisterinumeroltaan A9C-DHL, oli Boeing 757-200 -rahtilentokone matkalla Bergamosta Brysseliin. Lentokoneet törmäsivät ilmassa 1. heinäkuuta 2002, kello 21.35 (UTC), Owingen ja Überlingenin lähellä. Kuolonuhreja oli kaikkiaan 71. Saksan viranomaisten mukaan onnettomuus johtui ennen kaikkea lennonjohdon järjestelmissä olleista ongelmista.
DHL:n lento 611 lähti Bahrainista kello 13.35 Bergamoon ja jatkoi sieltä kello 21.06 kohti Brysseliä. Koneessa ei ollut kahden lentäjän lisäksi muita ihmisiä. Konetta lensi perämies. Bashkirian Airlinesin lento 2937 lähti kello 18.48 Moskovasta kohti Barcelonaa. Kyseessä oli charter-lento. Lentokoneen ohjaamossa oli viisi miehistön jäsentä: kapteeni, joka myös lensi konetta, ensimmäisenä perämiehenä toiminut ohjaaja, jonka tarkoituksena oli tarkkailla kapteenin toimintaa ohjaamossa, lentonavigoija, lentoinsinööri sekä perämies, joka toimi tavallisesti ensimmäisenä perämiehenä mutta joka ei tällä lennolla ollut virallisesti työtehtävissä. Molemmat koneet lensivät lentopinnalla 360 eli 36 000 jalan (10 972 metrin) korkeudella.
Kello 21.34 molempien koneiden TCAS-törmäysvaroitusjärjestelmät varoittivat muusta lentoliikenteestä. Seitsemän sekuntia myöhemmin lennonjohto ohjeisti Bashkirianin konetta laskemaan korkeutta törmäyksen välttämiseksi. Hetki tämän jälkeen DHL:n koneen TCAS antoi ohjeen laskea korkeutta ja Bashkirianin koneen TCAS ohjeen nostaa korkeutta. Bashkirianin koneen miehistö päätti toimia lennonjohdon ohjeiden mukaan eli se lähti laskemaan korkeutta, kuten teki myös DHL:n kone TCAS:n käskyn mukaan. Kello 21.35 koneet törmäsivät toisiinsa 34 890 jalan (10 634 metrin) korkeudessa. Kaikki koneissa olleet 71 ihmistä menehtyivät. Kuolleiden joukossa oli 52 venäläistä koululaista, jotka olivat menossa Barcelonaan Unescon järjestämään tapahtumaan.
Onnettomuustutkijat löysivät kaksi välitöntä syytä onnettomuudelle. Ensimmäinen syy oli, että lennonjohtaja huomasi liian myöhään koneiden olevan lentämässä toisiaan kohti. Onnettomuus tapahtui Zürichin lennonjohdon alueella, vaikka koneet olivatkin Saksan puolella. Lennonjohdosta vastasi yritys nimeltä Skyguide. Vuorossa ollut lennonjohtaja oli ollut yksin vastuussa kaikista koneista, kun toinen lennonjohtaja oli ollut tauolla. Tämä ei ollut virallisesti sallittua, mutta se oli ollut yleinen käytäntö yövuoroissa jo vuosien ajan. Törmäyshetkellä lennonjohtajalla oli kiire erään myöhässä saapuneen lennon kanssa. Lisäksi osa tutkalaitteista oli poissa käytöstä korjaustöiden takia.
Toinen välitön syy oli, että Bashkirianin koneen miehistö ei noudattanut TCAS-järjestelmän antamia ohjeita. Jos kone olisi noussut korkeammalle, kuten TCAS ohjeisti, törmäystä ei olisi tapahtunut. Tutkijaryhmä selvitti, että Bashkirianilla ei ollut tarkkaa ohjeistusta siitä, mitä ohjeita tulisi noudattaa, jos lennonjohdon ohjeet poikkeavat varoitusjärjestelmien ohjeista. TCAS-järjestelmän ohjeiden pitäisi mennä muiden ohjeiden edelle. Lisäksi miehistö ei ollut saanut riittävää koulutusta TCAS:n käyttöön.
Kolme Skyguiden johtoasemissa ollutta työntekijää tuomittiin taposta ehdollisiin vankeusrangaistuksiin ja neljäs työntekijä sai sakkorangaistuksen. Muut neljä syytettyinä ollutta työntekijää vapautettiin syytteistä.
24. helmikuuta 2004 tapahtumahetkellä päivystämässä ollut lennonjohtaja, tanskalainen Peter Nielsen, puukotettiin kuoliaaksi. Murhaaja oli ossetialainen arkkitehti Vitali Konstantinovitš Kalojev (), jonka vaimo ja kaksi lasta olivat saaneet surmansa onnettomuudessa. Hän on kotoisin seudulta, jossa verikosto on tavallinen käytäntö. Murhan jälkeen hänet tuomittiin Sveitsissä kahdeksaksi vuodeksi vankeuteen, mutta kotiseudullaan Ossetiassa häntä pidettiin kansalaissankarina. Kahden vuoden vankeuden jälkeen Kalojev vapautettiin ja karkotettiin Venäjälle. Vapauduttuaan hänet nimettiin Ossetian julkisten töiden varaministeriksi.