Edmontosaurus
Edmontosaurus (nimen merkitys: "Edmontonin lisko") oli ornithopodeihin kuulunut, kasveja syönyt hadrosaurisuku. Se on yksi tutkituimmista, ellei kaikkein tutkituin hadrosauri. "Edmontosaurus" oli yksi suurimmista ankannokkaisista hadrosaureista, ja se eli muiden suurikokoisten dinosaurusten, kuten "Triceratopsin" ja "Tyrannosaurus rexin" rinnalla 75–65 miljoonaa vuotta sitten myöhäisliitukaudella. "Edmontosauruksen" fossiileja on löydetty Kanadasta ja Yhdysvalloista.
"Edmontosaurus" tarkoittaa "Edmontonin liskoa". Dinosaurus on nimetty Kanadan Albertassa sijaitsevan Edmontonin kaupungin mukaan.
"Edmontosauruksella" on dinosauruksista yksi pisimmistä ja monimutkaisimmista taksonomisista historioista. Ensimmäiset löydetyt "Edmontosauruksen" fossiilit nimesi Edward Drinker Cope vuonna 1871. Cope nimesi dinosauruksen uudeksi lajiksi "Trachodon"-sukuun (nykyään pidetään epävarmana hadrosaurisukuna), "T. atavus". Myöhemmin vuonna 1892 Copen kilpailija Othniel Charles Marsh nimesi toisen uuden lajin, "Claosaurus annectens". Tänä aikana suurin osa hadrosaurien fossiileista luokiteltiin sukuihin "Trachodon", "Diclonius", "Claosaurus" ja "Hadrosaurus".
Nimi "Edmontosaurus" julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1917, kun kanadalainen paleontologi Lawrence Lambe oli nimeämässä kahta osittain säilynyttä, löydettyä yksilöä. Lambe julkaisi tyyppilajin "Edmontosaurus regalis", ja huomasi, kuinka nämä löydetyt yksilöt näyttivät olevan samankaltaisia kuin laji "Diclonius mirabilis". 1920-luvulla nimettiin lisää hadrosaurilajeja, kuten "Thespesius saskatchewanensis" ja "Thespesius edmontoni". 1930-luvulla paleontologit alkoivat huomata, että monet vanhat lajit, jotka oli liitetty varhain nimettyihin sukuihin, eivät oikein olleet oikeilla paikoilla. Vuonna 1942 luotiin kokonaan uusi suku nimeltään "Anatosaurus", joka perustui lajiin "Claosaurus annectens". Suku sisälsi myös muita lajeja, kuten "Thespesius edmontoni", "Thespesius saskatchewanensis" ja "Trachodon longiceps". Myöhemmin suvun lajeina olivat "A. annectens" (tyyppilaji), "A. copei", "A. edmontoni", "A. longiceps" ja "A. saskatchewanensis".
Vaikka "Anatosaurusta" pidettiin pohjimmiltaan roskakoritaksonina eri lajeille, jotka eivät sopineet muualle, siitä muodostui nopeasti hyvin tunnettu dinosauruksia koskevassa tieteessä. Nimi "Anatosaurus" tarkoittaa "ankkaliskoa", viitaten dinosauruksen ankkamaiseen nokkaan. Dinosauruksen suosiosta johtuen hadrosaureista tuli myöhemmin tunnetumpia "ankannokkaisina" dinosauruksina. Tänä aikana melkein jokainen ankannokkainen dinosaurus kuului "Anatosaurus"-sukuun.
1900-luvun loppupuolelle mentäessä ymmärrys hadrosaureista, etenkin "Anatosauruksesta" ja "Edmontosauruksesta" alkoi muuttua. Alkusysäys tapahtumalle oli Michael K. Brett-Surmanin tutkimukset, joissa hän tutki "Anatosauruksen" fossiileja osana jatko-opintojaan. Brett-Surman tuli siihen johtopäätökseen, että kaikki "Anatosaurus"-lajit lukuun ottamatta lajeja "A. copei" ja "A. longiceps" kuuluivat itse asiassa vanhempaan sukuun "Edmontosaurus", vaikkapa erillisenä lajina. Vaikka Brett-Surmanin asiapapereita ei tunnustettu virallisesti Kansainvälisen Eläintieteen Nimistön Komission toimesta, ne saivat huomiota muilta paleontologeilta, jotka olivat samaa mieltä Brett-Sulmanin perustelusta. "Anatosauruksen" tyyppilaji "A. annectensia" (alun perin "Claosaurus annectens") käytettiin "Edmontosaurus annectensiksen" luomiseen. Kaikki "Anatosaurus"-lajit lukuun ottamatta "A. copeita" ja "A. longicepsia" liitettiin lisäksi kyseiseen uuteen lajiin.
Nykyään "Edmontosauruksesta" tunnetaan kaksi lajia, tyyppilaji "E. regalis" ja myöhemmin nimetty laji "E. annectens". Tunnettujen fossiilien analysoinnit ja sijainnit näyttävät, että kyseiset lajit elivät samoilla alueilla, mutta eri aikoihin. "E. regalis" eli Campania-vaiheella, kun taas "E. annectens" eli myöhemmin Maastricht-vaiheella. Tämä osoittaa, että "E. annectens" korvasi "E. regaliksen" hallitsevana "Edmontosaurus"-lajina.
Aiemmin ajateltiin, että "Edmontosauruksen" koko riippui lajista. Tyyppilajin "E. regalis" on katsottu olleen suurempi laji: sen pituus oli 9–12, mahdollisesti 13 metriä. Toisen lajin, "E. annectensiksen" on usein uskottu olleen paljon pienempi, noin 8–9 metriä pitkä. Uudet tutkimukset "Edmontosauruksen" tunnetuista jäänteistä ovat paljastaneet, että "E. annectens" saattoi itse asiassa saavuttaa saman koon kuin tyyppilaji "E. regalis". Tämä tarkoittaisi sitä, että "E. annectens" oli koon suhteen vertailukelpaamaton "E. regalikseen". "Edmontosauruksen" paino oli jopa neljä tonnia. Se oli yksi suurimmista hadrosaureista.
"Edmontosauruksen" kallo oli tavallisesti pitkä ja kolmikulmainen. Suurin tunnettu kallo on pituudeltaan 118 senttimetriä. Kallon muoto muuttui iän myötä: aikuisilla yksilöillä oli matalammat ja pidemmät kallot kuin nuorilla yksilöillä. Monet "Edmontosauruksen" kallot ovat säilyneet niin hyvin, että tutkijoiden on ollut mahdollista tehdä valoksia aivojen koosta. Aivot olivat kokoon verrattuna pienet ja ruumiin muotoon verrattuna pitkänomaiset. "Edmontosauruksen" ei oleteta olleen poikkeuksellisen älykäs: aivot olivat perehtyneet ensisijaisten toimintojen, kuten näön ja hajun suorittamiseen.
Muiden hadrosaurien tavoin "Edmontosauruksella" oli ankannokka lehtien popsimista varten. Sillä oli leveä kuono lehtien jyrsimistä varten, ja sen suun takaosassa oli satoja pieniä hampaita jauhamista varten. Hampaat korvautuivat jatkuvasti uusilla, ja uusien muodostuminen saattoi kestää vuoden ajan. Vuonna 2009 tehdyssä tutkimuksessa pääteltiin hampaiden kulumajäljistä, että "Edmontosaurus" oli luultavasti ruohonsyöjä korkean kasvillisuuden syöjän sijaan. Vuonna 2013 saatiin selville, että "Edmontosauruksella" oli pehmytkudoksesta koostunut harja. Se oli kooltaan melko pieni, ja sijaitsi kallon päällä silmien yläpuolelta kallon takaosaan.
"Edmontosauruksen" sierainten ympärillä sijainneet ontot alueet saattoivat sisältää ilmapusseja, joita se pystyi suurentamaan ilmapallojen tavoin ja kenties tekemään ääniä niiden avulla.
Kuten muilla hadrosaureilla, "Edmontosauruksella" häntänikamia vahvisti jänteiden muodostama ristikkoverkko, joka luutui iän myötä. Tämä tarkoittaa, että häntä oli melko jäykkä, eikä se voinut liikkua paljon. Hännän on spekuloitu olleen pääasiassa vastapainona, etenkin silloin kun dinosaurus vaihtoi asentoa nelijalkaisesta kaksijalkaiseen. Toinen hännän tarkoitus saattoi olla esittelyominaisuutena oleminen. Häntä oli ehkä erivärinen kuin muu keho.
Fossiloituneet ihopainaumat paljastavat, että "Edmontosauruksella" oli suomuinen iho, jossa oli suuria muhkuroita. Suomut olivat suurimmaksi osaksi melko pieniä, halkaisijaltaan 1–3 millimetriä. Eturaajoissa ja olkapäissä oli suurempia, monikulmaisia suomuja, jotka olivat halkaisijaltaan 0,5–1 senttimetriä. Pienemmät suomut olivat tyypillisempiä kehon sivuilla, samalla kun ne suurenivat kehon ylä- ja alapuolelle mentäessä. Keskellä "Edmontosauruksen" kaulaa ja selkää näyttää kulkeneen röyhelöinen, pehmytkudoksesta koostunut harjanne. Säilyneet osat harjanteesta ovat noin viisi senttimetriä pitkiä ja kahdeksan senttimetriä korkeita.
Ensimmäiset "Edmontosauruksen" fossiilit löydettiin myöhäisellä 1800-luvulla luusotien aikaan. "Edmontosauruksen" jäänteitä on löydetty Kanadan Albertasta ja Saskatchewanista sekä Yhdysvalloista Montanan, Etelä-Dakotan ja Wyomingin osavaltioista. Löydettyihin jäänteisiin lukeutuu monia yksilöitä, mukaan lukien lähes täydellisiä kalloja ja luurankoja. Myös tuhansien "Edmontosaurus"-yksilöiden jäänteitä sisältäviä luukasoja on löydetty. Lisäksi on löydetty joitain erittäin hyvin säilyneitä "Edmontosauruksen" fossiileja muumioituneista ruumiista, joissa näkyy ihoa ja muita pehmeitä kudoksia. Nuo eläimet kuolivat nähtävästi kuumassa, kuivassa paikassa, missä ruumis kuivui nopeasti kuoleman jälkeen, ennen kuin pehmeät kudokset ehtivät hajota. Jossain vaiheessa myöhemmin muumiot hautautuivat pehmeään saveen tai hiekkaan säilyttäen jäljen ihosta.
"Edmontosauruksen" jäänteisiin kuuluu kaikkein parhaiten säilyneitä hadrosaurin jäänteitä. Suurimman fossiloituneiden jäänteiden määrän ja niiden parhaimman säilyneisyyden ansiosta "Edmontosaurus" on luultavasti yksi parhaiten tunnettuja hadrosaureja.
"Edmontosaurus" käveli neljällä jalalla. Se pystyi kumartumaan alas ylettyäkseen maassa oleviin kasveihin. Se pystyi myös nousemaan takajaloilleen ylettyäkseen korkeammalla oleviin oksiin, mutta se ei pystynyt juoksemaan takajaloillaan.
"Edmontosauruksen" ruumiin tasapainokeskus sijaitsi lonkkien edessä. Koska sillä oli suuret, kehittyneet takajalat, se pystyi varmasti omaamaan kaksijalkaisen asennon. "Edmontosaurus" näyttää tosin olleen enimmäkseen neljällä jalalla. Hadrosaurien, kuten "Edmontosauruksen" ajateltiin pitkään varhaisten paleontologien toimesta yrittäneen paeta saalistajia juoksemalla takajaloillaan. Vuonna 2009 tehdyssä tutkimuksessa paljastettiin tietokonemallinnusten avulla, että "Edmontosaurus" olisi todennäköisesti ollut nopeampi kaikilla neljällä jalalla liikkuessaan, kuin vain takajaloilla juostessaan.
"Edmontosauruksen" on havaittu olleen laumaeläin. Tämä perustuu pitkälti todisteisiin luukasoista, joissa muutamista tuhansista useita tuhansia "Edmontosaurus"-yksilöitä on kerääntynyt yhteen. Laumassa eläminen oli järkevää kasvinsyöjäeläimelle selviytymistä varten, etenkin "Edmontosauruksen" kaltaiselle eläimelle, jonka kanssa samoilla alueilla eli sen itsensä kokoisia petoja, erityisesti tyrannosaureja, kuten "Albertosaurus", "Daspletosaurus" ja "Tyrannosaurus rex".
"Edmontosauruksella" tiedetään olleen kaikista tunnetuista hadrosaureista yksi laajimmista maantieteellisistä levinneisyysalueista. Vuonna 2008 tehdyssä tutkimuksessa tämän katsottiin olleen tuloksena vaelluskäyttäytymisestä. Tämä saattoi olla myös mahdollista ottaen huomioon sen, että jos "Edmontosaurukset" elivät ryhmissä, ne saattoivat olla jatkuvasti liikkeellä välttääkseen ravinnon loppuun kulumisen. Lisäksi valtavien luukasojen esiintyminen saattoi johtua siitä, että monet "Edmontosaurukset" hukkuivat yhdessä, kun ne yrittivät ylittää tulvaveden täyttämiä jokia. Tällaista on ehdotettu tapahtuneen myös muunlaisille dinosauruksille, kuten ceratopsianeille.
On kuitenkin epäilyjä siitä, että "Edmontosaurukset" olivat oikeasti vaeltavia, mahdollisesti satoja, ellei tuhansia kilometrejä kasvien kausittaisen kasvun mukaan kulkeneita. Tai voi olla, että ne eivät kulkeneet näin paljon. Yhdessä vuonna 2012 tehdyssä tutkimuksessa paljastui, että hadrosaurin jäänteet, jotka oli löydetty alueilta, jotka olivat aikoinaan ennemminkin napa-alueita, olivat populaatioista, jotka elivät niissä kaiken aikaa, sen sijaan, että jäänteet olisivat olleet vaeltavasta populaatiosta. Tämän johdosta yleinen skenaario olisi ehkä se, että kuten suurin osa eläimistä, "Edmontosaurukset" pysyivät siellä missä oli ravintoa, liikkuen pois ravinnon perässä seuraavalle alueelle vain silloin, kun oli pakko.
Vahva todiste viittaa siihen, että "Edmontosaurukset" olivat usein myöhäisliitukautisen Pohjois-Amerikan petojen kohteena ja ravintona. "Edmontosauruksen" fossiileista on löydetty "Albertosauruksen" ja "Daspletosauruksen" hampaanjälkiä, vaikkakin ne voidaan käsittää todisteina raadonsyönnistä. "Edmontosauruksen" leuoista on löydetty hampaanjälkiä pienemmiltä teropodeilta. Tämä ehdottaa, että pienet pedot iskivät mieluummin kaulaan, koska se oli suojaamaton kohta.
Eräästä "Edmontosaurus"-yksilöstä löydettiin vaurioituneita kaulanikamia. Niitä oli purrut suurikokoinen teropodi, jolla oli tyrannosaurin kaltainen puruvoima. Tämän lisäksi ainoa suurikokoinen teropodi, joka tunnetaan samasta muodostelmasta kuin kyseinen "Edmontosaurus", ja joka myös oli tarpeeksi iso yltämään tarpeeksi korkealle tuottaakseen kyseisenlaisen pureman, on "Tyrannosaurus rex". Todella hämmästyttävää tässä kyseisessä "Edmontosauruksessa" on, että pureman jälkeen luu alkoi parantua, mikä osoittaa, että hyökkäys ei ollut menestyksekäs, ja että yksilö selviytyi tarpeeksi pitkään, jotta luu ehti parantua osittain. Tämä todistaa sen, että kyseinen "Edmontosaurus"-yksilö oli hyökkäyksen aikaan elossa, ja siksi kyseessä ei voinut olla raadon syöminen. Kuuluisan paleontologin Kenneth Carpenterin tekemässä lisätutkimuksessa paljastui, että vasemmassa lonkassa oli osittain parantunut murtuma, joka oli tullut todennäköisesti ennen hyökkäystä tulleesta vammasta, joka aiheutti vahinkoa häntään. Tämä saattaa tarkoittaa, että silloin, kun "Edmontosaurus"-yksilön kimppuun hyökättiin, sillä saattoi olla pientä ontumista, mikä aiheutti sen joutumisen "Tyrannosaurus rexin" kohteeksi.