hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ron Francis
Ronald "Ron" Francis (s. 1. maaliskuuta 1963) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Francis pelasi NHL:ssä kaikkiaan 23 kautta Hartford Whalersissä, Pittsburgh Penguinsissä, Carolina Hurricanesissa ja Toronto Maple Leafsissa.
Francis varattiin ensimmäisellä kierroksella numerolla neljä Hartford Whalersiin vuonna 1981. Muutaman vuoden jälkeen hänet siirrettiin kesken kauden 1990–1991 Pittsburgh Penguinsiin, jossa hän pääsi pelaamaan yhdessä Mario Lemieuxin ja Jaromír Jágrin kanssa. Hän oli mukana voittamassa Penguinsin molemmat mestaruudet vuosina 1991 ja 1992. Ne jäivät Francisin uran ainoiksi Stanley Cup -voitoiksi. Kaudelle 1998–1999 Francis siirtyi Carolina Hurricanesiin, missä hänestä tuli joukkueen kapteeni. Hänen parhaaksi saavutuksekseen jäi Hurricanesin johdattaminen aina Stanley Cup -loppuotteluihin asti, joissa se hävisi Detroit Red Wingssille. Hurricanes siirsi Francisin maaliskuussa 2004 Toronto Maple Leafsiin, jossa tämä pelasi uransa loppuun asti. Hän lopetti uransa juuri ennen kautta 2005–2006.
Uransa aikana Francis antoi kaikkiaan 1 249 syöttöpistettä, mikä on Wayne Gretzkyn jälkeen historian toiseksi eniten. Hän teki myös 549 maalia ja keräsi viidenneksi eniten pisteitä NHL:n historian aikana (1 798). Francis on myös pelannut kolmanneksi eniten otteluja (1 731). Francisin uran paras NHL-kausi sattui kaudelle 1995–1996, jolloin hän teki 119 pistettä, joista syöttöpisteitä oli kaikkiaan 92.
Radhi Jaïdi
Radhi Ben Abdelmajid Jaïdi (, s. 30. elokuuta 1975 Tunis, Tunisia) on tunisialainen entinen jalkapalloilija. Puolustajana pelannut Jaïdi edusti urallaan muun muassa Boltonia ja Southamptonia.
Jaïdi on kokeillut myös näyttelemistä esiintyessään tunisialaisessa televisiosarjassa "Maktoub" vuonna 2008.
Hänet nimitettiin Tunisian maajoukkueen henkilöstöön heinäkuussa 2014 tarkkailemaan Euroopan kentillä pelaavia tunisialaisia.
Jaïdi siirtyi Boltoniin ilmaisella siirrolla heinäkuussa 2004 Tunisin Espérance-joukkueesta, joka oli edellisellä kaudella voittanut maan mestaruuden. Hänestä tuli näin ensimmäinen tunisialainen Valioliigassa pelannut jalkapalloilija.
Kesällä 2006 Jaïdi siirtyi Boltonista Birminghamiin, jossa hän pelasi kolme kautta. Joukkue päätti olla jatkamatta puolustajan sopimusta noustuaan takaisin Englannin valioliigaan kaudeksi 2009–2010. Jaïdi ehti pelata joukkueessa yhteensä 93 ottelua tehden niissä kuusi maalia.
Elokuussa 2009 Jaïdi oli jo allekirjoittamassa sopimusta Southamptonin kanssa, mutta ei saanut työlupaa. Siirto viivästyi lopulta syyskuuhun asti, jolloin Southampton varmisti tehneensä hänen kanssaan kahden vuoden sopimuksen. Jaïdi pelasi ensimmäisellä kaudellaan yhteensä 29 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Hänen ensimmäinen maali Southamptonin paidassa syntyi 26. syyskuuta 2009 vierasottelussa Carlisle Unitedia vastaan. Myös toisella kaudellaan Jaïdi sai paljon vastuuta ja pelasi Englannin Ykkösliigassa yhteensä 31 ottelua, joissa syntyi kolme maalia. Jaïdi allekirjoitti vielä vuoden jatkosopimuksen kaudelle 2011–2012.
Maajoukkueessa Jaïdi on pelannut 105 ottelua, joissa hän on tehnyt 7 maalia. Hänen ensimmäinen maaottelunsa oli Ruandaa vastaan 2. kesäkuuta 1996. Jaïdi oli mukana voittamassa Afrikan-mestaruutta vuonna 2004 ja pelasi vuosien 2002 ja 2006 MM-kisajoukkueissa.
Lars Eric Mattsson
Lars-Eric Mattsson on heavy metal -kitaristi, lauluntekijä ja levytuottaja, joka asuu Godbyssä, Ahvenanmaalla.
Lars-Eric Mattssonin lahjat löysi ensi kertaa Guitar Player Magazine -lehden ja Shrapnel Records -levy-yhtiön edustaja Mike Varney vuonna 1985, ja myöhemmin Mattson sai mahdollisuuden levyttää neljän kappaleen EP:n. Vuonna 1988 julkaistiin Mattsonin debyyttialbumi, "Eternity".
Muutaman sooloalbumin julkaistuaan hän perusti yhtyeen nimeltä "Vision", jonka vuonna 1992 ilmestyneestä samannimisestä debyyttialbumista tuli sangen menestynyt, pääasiassa Japanissa. Seuraavaa albumia ei levytetty, sillä yhtye hajosi. Mattsson perusti Baltimooren laulajan Björn Lodinin kanssa "Astral Groove" -nimisen yhtyeen, jonka ensimmäinen ja ainoa albumi julkaistiin vuonna 1995.
"Vision" palasi yhteen vuonna 1996 ja levytti albumin "Till the End of Time". Tämän jälkeen Mattsson päätti taas levyttää sooloalbumin. Tuloksena syntyi "Obsession", jolla Björn Lodin lauloi.
Seuraava albumi, "Another Dimension", julkaistiin vuonna 2000 "Mattsson"-nimen alla. Tämän jälkeen hän on levyttänyt useita sooloalbumeita, kuten myös kolmannen "Vision"-albumin ("On the Edge", 2004).
Sooloalbumien ja "Vision"-jäsenyyden lisäksi, Mattsson on myös soittanut Book of Reflections ja Condition Red -yhtyeissä (jälkimmäisessä muun muassa Derek Sherinianin kanssa), ja hän on tehnyt myös useita vierailuja muille levyille ja levyttänyt kappaleita tribuuttilevyille.
Mattssonilla on myös oma levy-yhtiö, Lion Music, jonka kautta hän on julkaissut suurimman osan albumeistaan.
Janne Kuusi
Janne Tapio Kuusi (s. 29. huhtikuuta 1954 Helsinki) on suomalainen elokuvaohjaaja ja kirjailija. Hän on ohjannut niin elokuvia kuin lyhytelokuviakin, joista tunnetuimpia ovat "Kukkia ja sidontaa" (2004) ja "Saippuaprinssi" (2006). Hän on tehnyt lisäksi televisiotyötä, muun muassa fiktiotuottajana TV1:ssä 1993–1994 ja tuottaja-ohjaajana 1996–1997, mainoselokuvia, televisiopilotteja ja monia käsikirjoituksia. Vuonna 2010 Like julkaisi hänen esikoisromaaninsa "Vapaus" ja vuonna 2018 romaanin "Silmästä silmään", joka on trilogian "Sukupuu" kolmas osa.
Kuusi on toiminut opettajana muun muassa Taideteollisessa korkeakoulussa elokuvaohjauksen lehtorina 2001–2003, Teatterikorkeakoulussa, Tampereen yliopistossa, Tampereen ja Helsingin taiteen ja viestinnän ammattikorkeakouluissa. Hän on toiminut Suomen elokuvatyöntekijät ry:n hallituksessa 1985–1993, puheenjohtajana 1987–1988, Suomen Elokuvaohjaajaliiton hallituksessa 1988–1995, 2003–2005 ja Suomen elokuvasäätiön tuotantolautakunnassa 1988–1989.
Kuusi on saanut valtion taiteilija-apurahat vuosina 1990, 1998–2000, 2005 ja 2006–2010.
Kuusi ilmoitti 2007 lopettavansa aktiiviuransa ohjaajana Suomen niukkojen resurssien vuoksi ja keskittyvänsä kirjoittamiseen. Matti Pellonpäästä kertova dokumentti "Boheemi elää" oli kuitenkin hänen mielestään tehtävä ”ennen kuin me Pellonpään tunteneet kasvamme horsmaa”.
Janne Kuusi avioitui vuonna 2000 oikeustieteilijä Anne Alvesalon kanssa. Janne Kuusen veljiä ovat muusikko Kim Kuusi ja juristi Kai Kuusi.
Kalpea ratsastaja
Kalpea ratsastaja () on Clint Eastwoodin ohjaama elokuva, jossa hän näyttelee myös pääosaa. Elokuva valmistui vuonna 1985.
Helsingin Sanomien Arto Pajukallio toteaa, että elokuvaan päähahmo ja tapahtumakäänteet tekevät kunniaa lajityypille ja myös Eastwoodin omalle uralle. Hän löytää elokuvasta paitsi jumalaisen muotokuvan, myös piilevää sankaruuden palvonnan kritiikkiä. Lännenelokuvan elvyttäjänä elokuva ei hänestä ole täysin kestänyt aikaa, mutta täyttää Eastwoodin ihailijoiden odotukset.
Eastwoodin esittämä nimeton hahmo, saarnaajaksi ("preacher") kutsuttu, auttaa kaivosyhteisöä pelastamaan alueensa, kun paha sheriffi ja rikas mies yrittävät tuhota kaivosyhteisön. Kun raha ei kelpaa yhteisölle, heidät yritetään ajaa väkisin pois alueelta. Paikalle saapuu olemukseltaan enkeliä muistuttava saarnamies, joka rökittää kaikki pahikset varmaotteisesti.
MoinMoin
MoinMoin on Pythonilla kirjoitettu GPL-lisensoitu wikiohjelmisto, joka perustuu PikiPiki-wikiohjelmistoon. MoinMoin ei käytä tallentamiseen tietokantaa vaan tekstitiedostoja; tietovaraston abstrahointi on työn alla, joten tulevaisuudessa myös tietokannan käyttö lienee mahdollista.
MoinMoin tukee niin sivun tekstimuotoista muokkaamista kuin WYSIWYG-editointiakin. MoinMoin tukee lisäosien kirjoittamista Python-kielellä. Lisäosat mahdollistavat niin tekstisyntaksin muuttamisen (MoinMoin voi tätä kautta tukea muidenkin wiki-järjestelmien syntakseja) kuin tulosteen muodon muuttamisen (sivut voi laajennosten kautta esimerkiksi avata DocBook-muodossa HTMLn sijaan, ilman että sivujen tekstiin tarvitsee tehdä muutoksia). MoinMoin käyttää perusasetuksena CamelCase-linkitystä, mutta vapaat linkit ovat myös mahdollisia. MoinMoin tukee myös sivujen käyttöoikeuksien tarkkaa hallintaa, joten eri sivujen käyttömahdollisuuksia voi muuttaa tarkasti.
Matkapuhelinverkko
Matkapuhelinverkko muodostuu maan sisällä kulkevasta valokuitukaapelista rakennetusta runkoverkosta sekä runkoverkkoon mekaanisesti kytketyistä jatkuvaa mikroaaltosäteilyä useisiin ilmansuuntiin lähettävistä tukiasemista eli soluista (, josta termi cellular phone). Matka- ja lankapuhelinverkko muodostavat saumattoman kokonaisuuden, sillä kaikki puhelut kulkevat tyypillisesti suurimman osan matkastaan yhteisessä valokuituverkossa.
Tukiasema muodostaa radioyhteyden toiminta-alueellaan sijaitsevaan päätelaitteeseen eli matkapuhelimeen, nettitikkuun tai WLAN- eli WiFi-reitittimeen, jotka lähettävät mikroaaltosäteilyä kaikkiin ilmansuuntiin internetin ja älypuhelimen sovellusten käytön sekä puhelujen aikana ja tekstiviestien lähettämisen yhteydessä. Älypuhelin lähettää säteilyä myös käyttäjälle näkymättömien taustatoimintojen ja mobiilidatan päälläolon aikana sekä päivitysten hakemisen yhteydessä. Myös pelkkä matkapuhelinverkossa pysyminen vaatii jonkin verran signalointia matkapuhelimen ja tukiaseman välillä, koska tukiaseman on tiedettävä onko matkapuhelin sen alueella voidakseen välittää siihen tulevat puhelut.
Mikroaaltosäteily ei kulje suoraviivaisesti, vaan siroaa ilmassa eteenpäin kulkiessaan leviten aina vain laajemmaksi muodostelmaksi. Siroaminen johtaa siihen, että säteilyn voimakkuus heikkenee sitä enemmän, mitä kauemmas se matkaa päätelaitteesta tai tukiasemasta. Kaukana tukiasemasta sijaitsevan päätelaitteen on lähetettävä siksi voimakkaampaa säteilyä kuin lähellä sijaitsevan, jotta se saapuisi riittävän voimakkaana tukiasemalle.
Kun matkapuhelimesta lähtenyt säteily saapuu tukiasemalle, tukiasema muuntaa siihen koodatun informaation (datan) kiinteään verkkoon johdettaviksi valopulsseiksi. Valopulssit matkaavat sen jälkeen valokuitukaapelia pitkin joko suoraan tai kuparikaapelin kautta lankapuhelimeen tai puhelun toisen osapuolen palveluntarjoajan lähimpänä sijaitsevaan tukiasemaan, joka siirtää informaation lähettämäänsä mikroaaltosäteilyyn.
Matkapuhelinverkon 2G-tukiasemat käyttävät GSM-tekniikkaa. 3G-tukiasemat käyttävät sekä GSM- että CDMA- tai WCDMA-tekniikkaa. 4G-tukiasemat käyttävät edellä mainittujen lisäksi myös LTE-tekniikkaa.
Soluista muodostuva verkko kattaa yksittäistä solua huomattavasti suuremman alueen ja mahdollistaa saman radiotaajuuden uudelleen käytön verkon eri osissa. Solukko mahdollistaa puhelimen paikantamisen, mutta GPS-paikannusta huonommalla tarkkuudella. Yhden solun kyky käsitellä useita asiakkaita on rajallinen, joka on todettu mm. suunnistuskilpailuissa, joissa osanottajien hetkellisiä paikkoja on pyritty siirtämään järjestäjän käyttöön GSM-viesteinä.
Vuosina 1971-2000 toiminut posti- ja lennätinlaitoksen ylläpitämä Autoradiopuhelin (ARP) oli Suomen ensimmäinen kaupallinen matkapuhelinjärjestelmä. ARP toimi 150 megahertsin taajuisilla mikroaalloilla ja sillä oli enimmillään yli 35 000 käyttäjää.
ViewVC
ViewVC (aiemmin ViewCVS) on avoimen lähdekoodin ohjelmisto CVS- ja SVN-versionhallintatiedostojen selaamiseen Internet-selaimella. ViewVC on kirjoitettu Pythonilla, ja sen lisenssi on BSD.
ViewVC-ohjelmistoa käytetään Sourceforge.netissä.
A. O. Wuorimaa
Artur Oliver Wuorimaa, vuoteen 1906 Blomberg (1. elokuuta 1854 Dragsfjärd – 9. marraskuuta 1921 Kymi) oli Kymin kirkkoherra ja kansanedustaja ensin suomalaisen puolueen eduskuntaryhmässä 1907–1909 ja 1911–1913, sitten Maalaisliiton eduskuntaryhmässä 1917–1921 Viipurin läntisestä vaalipiiristä.
Hän sai vapautuksen eduskuntatyöstä 23. syyskuuta 1921 sairauden tähden. Blombergista tuli Liperin kirkkoherran apulainen vuosiksi 1877–1880, Rääkkylän kirkkoherran apulainen ja armovuoden saarnaaja 1880–1883, Leivonmäen vt. kirkkoherra 1882–1883 ja kirkkoherran 1883–1904, rovasti 1899, Sippolan kirkkoherra 1904–1915 ja Kymin kirkkoherra 1915–1921.
Hän kannatti 1918 eduskunnassa valtiollisten vankien (punaisten) lähettämistä Saksaan (pakko)töihin, mitä Erkki Kaila vastusti.
Artur Wuorimaan poika oli suurlähettiläs Aarne Wuorimaa.
Anselm Pitkäsilta
Anshelm (Anselmi) Pitkäsilta (23. toukokuuta 1879 Nastola – 30. marraskuuta 1959 Lahti) oli vaatturimestari ja kansanedustaja Hämeen eteläisestä vaalipiiristä sosialidemokraattisen puolueen eduskuntaryhmässä 1936–1945. Hänestä käytettiin etunimeä Anselmi.
Pitkäsilta oli vaatturioppilaana vuodesta 1891 ja vuodesta 1895 vaatturina Lahdessa, Helsingissä, Kotkassa ja Kymissä sekä vaatturinliikkeen omistajana Lahdessa vuodesta 1908.
Hänestä tuli Lahden kaupunginvaltuuston puheenjohtaja, kaupunginhallituksen jäsen sekä varakaupunginjohtaja sekä Lahden osuuskaupan edustajiston jäsen.
Salme Myyryläinen
Salme Kyllikki Myyryläinen (21. toukokuuta 1923 Lempäälä – 13. syyskuuta 1980 Lahti) oli ammatiltaan myynninedistäjä, ja hän oli kansanedustaja sosialidemokraattisen puolueen eduskuntaryhmässä 1970–1980 Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä.
Hän toimi myymäläapulaisena Osuusliike Voimassa Lempäälässä 1939–1948, myymäläapulaisena Lahden Osuuskaupassa 1949–1950 sekä sen myymälänhoitajana 1951–1960 ja myynninedistäjänä 1960–1970.
Hän toimi valitsijamiehenä tasavallan presidentin vaalissa 1978.
Jalmari Virta
Johan Hjalmar (Juho Jalmari) Virta (5. tammikuuta 1884 Kärkölä – 21. tammikuuta 1938 Karhumäki, Neuvostoliitto) oli kirvesmies ja sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden eduskuntaryhmän kansanedustaja.
Virta kävi kansakoulua yhden luokan ja työskenteli 14-vuotiaasta ensin renkinä, sitten muun muassa satamatyömiehenä, muurarina ja kirvesmiehenä, ensin Hollolassa ja vuodesta 1910 Lahdessa. Hän liittyi SDP:hen 1903 ja toimi ammattiyhdistysliikkeessä. Suomen sisällissodan aikana Virta oli punakaartissa Lahdessa ja Heinolassa. Sodan jälkeen hänet tuomittiin 6 vuoden vankeusrangaistukseen. Päästyään vankilasta Virta oli mukana ensin Suomen Sosialistisessa työväenpuolueessa ja sen lakkauttamisen jälkeen SKP:ssä toimien järjestäjänä ja propagandistina.
Virta valittiin vaaleissa 1924 Sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden vaaliliiton listalta eduskuntaan Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä. Hän oli sosialistisen työväen ja pienviljelijäin vaaliliiton kansanedustajana 1924–1926 ja sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden eduskuntaryhmän kansanedustajana 1927–1930. Hän oli myös Lahden kaupunginvaltuuston jäsenenä. Kun ryhmän edustajista annettiin pidätysmääräys ns. kommunistilakien perusteella 1930 Virta piileskeli 5 kuukautta ja siirtyi joulukuussa 1930 Neuvostoliittoon.
Neuvostoliitossa hän toimi kirvesmiehenä Petroskoissa ja Kontupohjassa 1931, missä hän nousi puoluesihteeriksi vuosiksi 1931–1934. Virta oli Kontupohjan paperitehtaan metalliverstaan viilareiden opettajana 1933–1934, Kontupohjan rakennusyhtymän puoluesolun puoluesihteerinä 1935 ja Kontupohjan piirin rakennuskonttorin tienrakennusten valvojana 1936.
Kontupohjan kyläneuvoston varapuheenjohtajana toiminut Virta pidätettiin 2. joulukuuta 1937 vakoilijana ja syytettynä vastavallankumouksellisesta toiminnasta. Hänet tuomittiin ammuttavaksi ja teloitettiin 21. tammikuuta 1938 Karhumäen lähistöllä. Virran maine palautettiin 1958.
Virta oli naimisissa vuodesta 1904 Alma Maria Maukosen kanssa. Heillä oli 2 poikaa ja tytär.
Letzigrund
Letzigrund on stadion Zürichissä Sveitsissä. Stadionille mahtuu on 23 605 katsojaa ja se on Sveitsin tunnetuin yleisurheilustadion. Se on myös jalkapallojoukkue FC Zürichin kotikenttä. Toisin kuin pelkästään jalkapalloon tarkoitetuilla stadioneilla, Letzigrundia kiertävät juoksuradat nurmikentän ja katsomoiden välissä. Stadionilla järjestetään vuosittain yksi yleisurheilun Timanttiliigan (entinen Kultainen liiga) osakilpailuista nimellä "Weltklasse Zürich". Stadion avattiin 22. helmikuuta 1925 omistajana jalkapalloseura FC Zürich. Omistus siirtyi Zürichin kaupungille vuonna 1937. Stadionia on kunnostettu tai siihen on tehty korjauksia ja parannuksia vuosina 1947, 1958, 1973 , 1984 ja 2006 . Valaistus stadionille tuli vuoden 1973 kunnostuksessa.
Letzigrund on kuuluisa myös konserteistaan, ensimmäinen ulkoilmakonsertti pidettiin vuonna 1996.
23 605 katsomopaikasta 11 605 on istumapaikkoja (9 167 katoksessa) ja 12 000 seisomapaikkoja. Kentän pituus on 105 metriä ja leveys 68 metriä. Stadionilla on myös ravintoloita ja baareja.
Stadion oli yksi vuoden 2008 jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailujen pelistadioneista.
Stephen Kingin Sairaala
Stephen Kingin Sairaala () on kolmetoista osaa sisältävä television minisarja, joka perustuu Lars von Trierin tanskalaiseen "Valtakunta"-sarjaan, jonka kauhukirjailija Stephen King muokkasi amerikkalaiselle televisiolle. Ensimmäisen kerran sarja näytettiin ABC-kanavalla maaliskuun kolmannesta heinäkuun viidenteentoista päivään vuonna 2004. Sarjan näyttäminen keskeytyi NBA-pudotuspelien ajaksi. Jaksot olivat tunnin pituisia lukuun ottamatta ensimmäistä ja viimeistä jaksoa, jotka olivat kaksituntisia. Suomessa sarjaa näytettiin Nelosen myöhäisillassa keväällä 2006.
"Sairaala" kirjoitettiin minisarjaksi. Vaikka sarjan ensimmäinen jakso sai suurimmat uuden draamasarjan katsojaluvut sinä vuonna ABC:llä, myöhemmissä jaksoissa katsojaluvut putosivat, ja ABC ei halunnut sarjan kilpailevan "CSI":n kanssa. Koko minisarja on julkaistu DVD:llä, myös Suomessa.
Sarja kertoo kuvitteellisesta Kingdom-nimisestä sairaalasta Lewistonin kaupungissa Mainen osavaltiossa, joka on rakennettu sisällisodan aikaisen univormuompelimon paikalle. Sairaalan nimi oli "Vanha Valtakunta", mutta se paloi ja nykyistä sairaalaa kutsutaan "Uudeksi Valtakunnaksi".
Meedio nimeltä rouva Druse kirjautuu sairaalaan sisään useita kertoja ja sairaalan henkilökunta erehtyy luulemaan häntä luulotautiseksi. Itse asiassa hän yrittää tutkia sairaalan menneisyyttä ja rakennusta riivaavia henkiä ja hän pyytää tohtori Hookia auttamaan totuuden selvittämisessä. Henkiin lukeutuvat tulipalossa kuollut nuori tyttö, Vanhassa Valtakunnassa kauheisiin kokeisiin joutunut teini-ikäinen poika ja omituinen maasikaa tai muurahaiskarhua muistuttava eläin, jonka pitkä kuono on täynnä teräviä hampaita.
Toisaalla taidemaalari Peter Rickman on joutunut sairaalaan liikenneonnettomuuden seurauksena saatuaan vakavia kallo- ja selkärankavammoja, ja hän alkaa selvittää salaperäisiä tapahtumia maatessaan koomassa. Muihin sivujuoniin kuulu neurokirurgi tohtori Stegmanin liittyminen 'Keepers'-nimiseen salaseuraan ja tohtori Elmer Traffin ja unitutkija Lona Massingalen romanssi.
Sarja on tunnettu erikoisista juonenkäänteistä ja sivuhahmoista, jotka palaavat sarjan tapahtumiin useasti.
Susanna Indrén
Susanna Indrén (ent. Vasara ja Laaksovirta, s. 20. toukokuuta 1966 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa "Salatut elämät" -televisiosarjassa vuosina 2001–2004 Jaana Niemistä. Lisäksi hän on toiminut ääninäyttelijänä. Hän on myös suunnittelija ja on mukana "Pientä pintaremonttia" -televisiosarjassa.
Vuonna 2013 Indrén oli mukana "Viidakon tähtöset" -ohjelmassa ja Splash- uimahyppyohjelmassa. Syyskuussa 2013 Susanna osallistui Julkkis Big Brother -ohjelmaan.
Indrén on opiskellut Teatterikorkeakoulussa 1987–1991, valmistunut teatteritaiteen maisteriksi 1999 sekä teatteripedagogiksi ja ohjaajaksi 2000–2002.
Bumfights
Bumfights on Indecline Filmsin tuottama dokumenttielokuvan tyylisten video-ohjelmien sarja, joissa kodittomat ihmiset (ns. "pummit") tekevät rahaa, alkoholia ja muita pienimuotoisia vastikkeita vastaan akrobaattitemppuja, joissa satuttavat itseään sekä tappelevat keskenään.
Vuonna 2002 valmistuneen ensimmäisen Bumfights-osan, nimeltään "Bumfights: Cause for Concern" tuottivat Ryan McPherson, Zachary Bubeck, Daniel J. Tanner ja Michael Slyman vuonna 2002. Vuonna 2003 Indecline Films myi ohjelman oikeudet toiselle yhtiölle ja sen tekijöiksi nimettiin salanimet ”Shannon Muston” ja ”Taylor White”. Videot ovat aiheuttaneet laajaa keskustelua ja ne on kielletty monissa paikoissa. Tuottajia vastaan on nostettu oikeusjuttuja. Tekijät ovat puolustelleet videota sillä, että esiintyjät osallistuivat siihen vapaasta tahdostaan.
Hankkeen rahoittajat Ray Laticia ja Ty Beeson markkinoivat ensimmäistä videota mahdollisuutena nähdä ”juoppojen pummejen hakkaavan toisensa tyhmiksi” ja sitä syytettiin huonosta mausta, koska kodittomat ihmiset suorittivat siinä vaarallisia voimannäytteitä, mutta rahoittajat kertoivat BBC:n haastattelussa, että videoiden väkivaltaisuus ainoastaan kuvastaa kodittomien osan kovuutta ja Latician mukaan pummit suorastaan rakastivat videoiden tekijöitä ja olivat aina iloisia nähdessään heidät.
Heinäkuussa 2004 Melbournessa, Australiassa neljä teini-ikäistä sytytti Bumfights-videon innoittamina palamaan kodittoman miehen itselleen rakennuttaman suojan, minkä seurauksena mies kuoli ja tekijöitä vastaan nostettiin murhasyyte. Myös elokuussa 2005 Los Angelesissa kaksi 19-vuotiasta nuorukaista hyökkäsi kodittomien kaupunkilaisten kimppuun pesäpallomailoilla Bumfights-videon innoittamina. Huhtikuussa 2006 videon tekijät suostuivat maksamaan kolmelle videolla esiintyneelle miehille ja lupautuivat olemaan tekemättä enää uusia vastaavanlaisia ohjelmia. Samaten he ilmoittivat, etteivät laita levitykseen jo valmiina olevia Bumfights-videoita.
K League 1
K-League Classic on nimitys, jota yleisimmin käytetään Etelä-Korean jalkapallon ammattilaisliigasta. Liigaa on pelattu vuodesta 1983 lähtien ja nykyään siihen kuuluu 12 joukkuetta.
Liigan perustivat vuonna 1983 viisi seuraa, jotka olivat Hallelujah, Daewoo (nyk. "Busan I'Park"), POSCO (nyk. "Pohang Steelers"), Yukong Elephants (nyk. "Jeju United FC") ja Kookmin Bank. Ensimmäisen mestaruuden voitti Daewoo. Sittemmin sarja on kohonnut käsittämään kaikkiaan 12 joukkuetta. Alkuperäisistä joukkueista Kookmin Bank ja Hallelujah ovat jo siirtyneet alempiin sarjoihin. Suurin osa joukkueista on chaebol-yritysryhmittymien omistuksessa.
Nykyään K-League on Etelä-Korean ainoa jalkapallon ammattilaissarja.
Sarjakausi alkaa tavallisesti maalis-huhtikuun tienoilla ja kestää marraskuun loppupuolelle. Ottelusysteemi on vuosien mittaan vaihdellut. Kaudesta 2004 lähtien kausi on jaettu kahteen osaan ja kauden lopussa pelataan pudotuspelit. 14 joukkuetta kohtaavat toisensa kerran kumpanakin jaksona (yhteensä 26 ottelua joukkuetta kohti), ja kummankin jakson parhaat pelaavat mestaruudesta. Mestarijoukkue saa osallistua Aasian Mestarien liigaan seuraavalla kaudella.
Better Days
Better Days on Jay Naylorin luoma internetissä oleva sarjakuva. Se seuraa Fisk ja Lucy Black - nimisten ihmistenkaltaisten kissojen elämää 1970- ja 1980-lukujen Georgiassa. Sarjakuva aloitettiin 18. huhtikuuta, 2003 ja päättyi 29. maaliskuuta, 2009 25 luvun jälkeen. Kuvitus ja kerronta on hyvin dramaattista ja paikoittain jopa traagista. Sitä ei suositella alle 15-vuotiaille sillä sarjakuvassa on paljon kiroilua, ehdottelevia kohtauksia ja pehmopornoa.
Valtiomuoto
Valtiomuoto tarkoittaa poliittisten instituutioiden muodostamaa valtiojärjestystä, jonka tarkoitus on hallita valtiota ja sen kansaa. Valtiomuoto on yleensä valtion hallinnon päättämä ja määrittelemä. Yhteiskuntatieteellinen määritelmä voi poiketa valtiomuodon yleisestä määritelmästä, esimerkiksi monarkia voi joskus ollakin sotilaiden tukema totalitaristinen diktatuuri tai kansantasavallaksi kutsuttava muistuttaa enemmän yksipuoluejärjestelmän alaista poliisivaltiota.
Valtion hallinnon voi myös korvata siirtymäaika tai tilapäinen siirtymäajan hallinto (monarkioissa käytetään usein nimitystä interregnum), jota ei voi nimittää valtiomuodoksi. Esimerkiksi Suomessa käytiin vuosina 1917–1919 läpi siirtymävaihe, jonka aikana maan tulevasta valtiomuodosta ei ollut varmuutta. Nykyaikana siirtymäajan hallinto on voimassa esimerkiksi Egyptissä, jossa valta siirtyi vuonna 2011 sotilasjuntalle. Siirtymäaikaa tai siirtymäajan hallintoa kutsutaan joskus virheellisesti anarkiaksi, vaikka se onkin on oma epähierarkkinen hallintomuotonsa.
"Demokratia" – politiikasta päätetään enemmistön mielipiteen mukaan päätöksentekomenetelmässä, joka on avoin kaikille tai useimmille kansalaisille
"Liittovaltio" – liittovaltio eli federaatio on valtio, joka koostuu useista itsehallinnollisista osavaltioista, joilla voi teoriassa olla myös toisistaan eriävä itsehallinto (esimerkiksi tasavalta ja perustuslaillinen monarkia)
"Sotilasjuntta" – hallinnosta vastaavat sotilaat, jotka ovat ottaneet vallan; on useimmiten merkinnyt diktatuuria, mutta poikkeuksiakin on, kuten neilikkavallankumouksella valtaan noussut kansallisen pelastuksen juntta Portugalissa 1974–1976.
"Teokratia" – suurin valta kuuluu uskonnolliselle yhteisölle tai uskonnollisille johtajille
"Diktatuuri" – yksi henkilö, ryhmä tai puolue (yksipuoluejärjestelmä) hallitsee valtiota, äärimmillään totalitarismi
Kalifaatti – kalifin johtama islamilainen teokraattinen valtio
Fasismi – totalitaarinen järjestelmä Italiassa, jossa puoluejärjestelmä ja parlamentti korvattiin ammattikunnista muodostetulla korporaatiolaitoksella
Kansallissosialismi – natsi-Saksan muodostanut äärikansallismielinen, rasistinen, populistinen ja johtajakeskeinen absolutistinen diktatuuri, joka lainasi fasismilta joitain piirteitä ja käytäntöjä ja sosialismilta komentotalouden jääden todellisuudessa hallintomuotona sekavaksi ja keskeneräiseksi johtajanpalvontakultiksi.
Neuvostotasavalta – Neuvostoliiton osavaltiot
Rappauspäre
Rappauspäre (myös rappaustikku tai laastipäre) on ohut, vajaa parimetrinen puusäle, jota käytettiin perinteisessä "tikkurappauksessa" kalkkirappauksen pohjana varmistamassa rappauksen tartunta alustaan. Tikkurappausta käytettiin seinissä ja sisäkatoissa ennen metallisten rappausverkkojen käyttöönottoa. Rappauspäreistä naulattiin ristikko, joka rapattaessa jäi laastikerroksen sisään. Naulattaessa jätettiin yleensä kahden rappauspäreen väliin päreen levyinen rako. Tikkurappauksen tausta on hirsinen tai lautapintainen ulko- tai sisäseinä tai lautapintainen kerrostalohuoneiston sisäkatto.
Rappauspäreet valmistettiin joko sahaamalla rimoista tai halkaisemalla sopivasta suorasyisestä puukappaleesta. Sahattujen rappauspäreiden tavallisin koko tuumina oli 3/16" × 1" (noin 5 × 25 mm), mutta myös 1/4" × 1" (noin 6 × 25 mm) kokoisia valmistettiin. Ne olivat yleensä 2 ½–4 ½ jalan pituisia (noin 0,76–1,37 metriä).
Laastina tikkurappauksessa käytettiin kalkkilaasti, jota saatettiin lujittaa sementillä tai esimerkiksi lehmän karvoilla. Tikkurappauksen vaihtoehtona oli käyttää laastin lujitteena pitkiä kuivattuja ruokoja, jotka kiinnitettiin puiseen alustaan naulojen ja rautalangan avulla. Myös tehdasvalmisteisia kaisla- ja puurimamattoja oli saatavilla.
Tikkurappausta käytettiin yleisesti kerrostalojen kuormaa kantamattomissa kevyissä väliseinissä 1870-luvulta 1900-luvun alkuvuosikymmeniin asti. Puisen kerrostaloväliseinän rakenne oli joko "rankaseinä" tai niin sanottu "Cloisson"-seinä (cloison). Suomalaisrakentajien "kloissoniksi" kutsumassa väliseinässä oli rakennustelineistä tai puretuista puutaloista saatuja lankkuja pystyasennossa naulattuina päistään kiinni välipohjavasoihin kahta puolta. Kun purutäytteinen lankutuksesta tai 2–3 ristikkäisestä lautakerroksesta koostuva seinä rapattiin molemmin puolin tuli sen paksuudeksi rappauspärekerroksineen 15–20 senttimetriä.
Bibtex
BibΤΧ tai BibTeX on vapaasti levitettävä työkalu kirjallisuusviitteiden hallintaan LaTeX-järjestelmässä. BibTeXin lähdeluettelomuotoa tuetaan myös monissa muissa ohjelmissa.
Bibtexin kehittivät Oren Patashnik ja Leslie Lamport vuonna 1985. Sen tarkoituksena on helpottaa viittausten tekemistä ja lähdeluettelon ylläpitoa. Taustalla on sama periaate sisällön ja esitystyylin pitämisestä erillään kuin Latexissa. Lopulliseen dokumenttiin tulostuu vain se kirjallisuus, johon on viitattu Latex-dokumentissa.
Bibtex käyttää tyyliriippumatonta tekstipohjaista tiedostoa lähdeluettelon muodostamiseen. Tämän luettelotiedoston pääte on yleensä codice_1. Sen käsittelyyn on tarjolla useita erilaisia apuohjelmia. Luettelossa erotellaan erityyppiset lähteet, kuten artikkeli, kirja ja julkaisematon teos, omilla tyyleillään. Esimerkiksi Emacsissa voi avattuun Bibtex-tiedostoon lisätä tyhjiä viitteitä erillisestä Bibtex-valikosta, täyttää ne tarvittavilla tiedoilla, ja poistaa tyhjiksi jääneet ylimääräiset kentät pikanäppäinyhdistelmällä "Ctrl+C Ctrl+C".
Kun halutaan viitata Abramowitzin ja Stegunin matemaattiseen käsikirjaan, voidaan se tehdä tallettamalla codice_1-tiedostoon seuraavat rivit:
Tällöin viittaus leipätekstissä yllä olevaan teokseen toteutuu komennolla \cite{abramowitz+stegun}. Jos on tarpeellista saada leipätekstiin viitenumeron viereen myös sivunumero, on käytettävä komentoa \cite[67]{abramowitz+stegun}.
Wikipedian sivun Latex 19.6.2006 versioon 1242801 voidaan taas viitata seuraavasti (katso viitetiedot sivun vasemmassa laidassa):
Bibtex-tyylitiedoston pääte on tavallisesti codice_4. Se kuvaa Bibtex-ohjelmalle, miten luettelotiedostoon talletetut lähteet esitetään itse dokumentissa. Yleensä Bibtex:lla tuotetaan Latex-dokumentille soveltuvat muotoilut, mutta myös HTML:lle on olemassa muotoilutiedostoja.
Atrain
Atrain on keihään kaltainen kalastusväline, jota käytetään tuulastuksessa. Atraimen kärjessä voi olla jopa yli kymmenen rinnakkaista piikkiä. Piikeissä on usein väkäset, jotka estävät saaliin irtoamisen. Taisteluvälineenä käytettävä kolmikärki on eräänlainen atrain, mutta siinä ei yleensä ole väkäsiä ja piikkien reunat ovat leikkaavia.
Atrain on kuvattu kansanperinteessä ja luonnonuskonnoissa lähinnä merenjumalan tunnusmerkiksi ja vertauskuvaksi. Suomessa se on kuvattu Ahdin ja Kreikassa Poseidonin kalastusvälineeksi. Tavaramerkkiin liittyvässä logossa atrain on 1948 vuodesta alkaen valmistetussa Ahti-sillipurkin kannessa pelkistetyn vedenjumala Ahdin yhteydessä. Myös piru ja paholainen kuvataan usein kolmikärkisen atraimen (tai pikemminkin hiilihangon) kanssa.
Valtiollisena vertauskuvana atrain on Ukrainan vaakunassa. Ensimmäisen kerran Ukrainassa vaakunan yhteydessä on atrainta tiettävästi käytetty Svjatoslav I:n (-972) aikana. Atrainta käytti 1918 Ukrainan kansantasavalta.
Atraimen englanninkielinen nimi, Trident, on yhdysvaltalaisen sukellusveneistä laukaistavan mannertenvälisen ohjuksen nimi. Se on myös Trident-selainmoottori Internet Explorerissa sekä kolmisuihkumoottorinen matkustajalentokone Hawker Siddeley Trident.
NHL-kausi 1917–1918
NHL-kausi 1917–1918 oli historian ensimmäinen NHL-kausi. Kaudella pelasi yhteensä neljä eri joukkuetta; Ottawa Senators, Toronto Arenas, Montreal Canadiens ja Montreal Wanderers. Joukkueista Wanderers luopui sarjapaikastaan kesken kauden tulipalon tuhottua sen kotihallin Westmount Arenan. Tuolla kaudella NHL:n pääpalkinto ei ollut Stanley Cup, vaan O'Brien Trophy, joka annettiin parhaalle NHL-joukkueelle. Stanley Cup oli tuolloin jääkiekkoilun pääpalkinto, josta taistelivat NHL:n voittanut joukkue sekä PCHA:n ("Pacific Coast Hockey Association") mestari. Historian ensimmäisen O'Brien Trophyn ja samalla Stanley Cupin voitti Toronto Arenas, jonka nimi on nykyään Toronto Maple Leafs.
Ensimmäisen NHL-kauden maalintekijätilaston voitti Canadiensin Joe Malone. Hän jäi historiaan myös ensimmäisen hattutempun tekijänä.
Koska Montreal Canadiens voitti ensimmäisen puolen ja Toronto Arenas toisen, kohtasivat ne näin O'Brien Trophy finaalissa, missä voittaja ratkaistaisiin tehtyjen yhteismaalien perusteella. Toronto Arenas voitti mestaruuden ja O'Brien Trophyn yhteismaalein 10-7.
Viisi sivistynyttä heimoa
Viisi sivistynyttä kansaa "(Five Civilized Tribes)" on termi, jolla tarkoitettiin viittä Pohjois-Amerikan alkuperäiskansaa, joita valkoiset siirtolaiset pitivät suhteellisen sivistyneinä. Nämä kansat olivat cherokeet, chickasawit, choctawit, creekit ja seminolit. Nämä intiaanit olivat omaksuneet useita siirtolaisten tapoja ja käytäntöjä, ja olivat rauhallisissa väleissä näiden kanssa. Näillä kansoilla oli myös plantaaseja ja mustia orjia. Viisi sivistynyttä kansaa asuivat Yhdysvaltain kaakkoisosissa ennen pakkosiirtoja.
Nykyisin "viisi sivistynyttä kansaa" koetaan rasistisena käsitteenä, etenkin niiden intiaanikansojen keskuudessa, jotka eivät kuulu näihin viiteen kansaan.
Intiaanit siirrettiin monessa erässä 1800-luvulla muihin osiin maata, varsinkin nykyisen Oklahoman alueelle.
Yhdysvaltain sisällissodassa choctaw- ja chickasaw-intiaanit taistelivat etelävaltioiden puolella. Creekit, seminolit ja cherokeet taas olivat hajaantuneet kummankin sisällissodan osapuolen kannattajiin. Cherokee-kansan keskuudessa oli sisäisiä taisteluita eri puolten kannattajien välillä.
Yhdysvaltain hallitus lupasi, että uudella alueella intiaanit saisivat maata, jolle valkoisia ei muuttaisi. Siirtolaiset kuitenkin pettivät lupauksen, ja intiaanien maiden valtaus jatkui.
Katalonian kansanäänestys itsehallintolaista 2006
18. kesäkuuta 2006 järjestettiin Espanjaan kuuluvassa Kataloniassa kansanäänestys alueen uudesta autonomialaista, joka lisää alueen itsehallintoa. Äänestäneiden osuus oli alhainen: 49 %. Lain puolesta äänesti 73,9 % ja vastaan 20,8 %. Uusi laki korvaa vanhan, vuodelta 1979 peräisin olevan lain. Äänioikeutettuja oli yli viisi miljoonaa.
Laki takaa Katalonialle muun muassa enemmän sananvaltaa siirtolaisuutta sekä satamien ja lentokenttien hallintoa koskevissa kysymyksissä ja oikeuslaitoksessaan. Myös katalaanin kielen asema vahvistui. Alun perin katalaanit tavoittelivat muun muassa laajaa veronkanto-oikeutta. Monilta muiltakin osin äänestyksen kohteena ollut versio laista on eräänlainen sopuratkaisu Espanjan hallituksen kanssa laajaa itsehallintoa tavoitelleen Katalonian alueparlamentin esityksestä.
Katalonian itsehallinto ei uudenkaan lain seurauksena ole yhtä laaja kuin Baskimaalla ja Navarralla. Tuloksen kuitenkin uskotaan rohkaisevan muita itsehallintoalueita tarkistamaan Francisco Francon valtakauden kukistumisen jälkeisiltä Espanjan demokratian alkuvuosilta peräisin olevia itsehallintolakejaan. Katalonia on voimakkaasti teollistunut ja eräs Espanjan vauraimmista alueista. Katalonian talous vastaa lähes viidennestä koko Espanjan kansantulosta.
Itsehallinnon laajentamisen puolesta kampanjoivat tällä hetkellä maassa vallassa olevat sosialistit, joita Espanjan pääministeri José Luis Rodríguez Zapatero tuki, sekä maltilliset kansallismieliset piirit. Uutta itsehallintolakia vastaan voimakkaimmin oli oppositiossa oleva konservatiivinen kansanpuolue, jonka mukaan laki merkitsee Espanjan "lopun alkua". Myös Katalonian itsenäisyyttä kannattava ERC-puolue oli lakia vastaan, koska se ei sen mielestä lisännyt itsemääräämisoikeutta riittävän paljon.
Samuel Fuller
Samuel Michael Fuller (12. elokuuta 1912 Worcester, Massachusetts − 30. lokakuuta 1997 Hollywood, Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja.
Fuller syntyi Worcesterissa, Massachusettsissa Yhdysvalloissa. Hänen vanhempansa olivat Euroopasta muuttaneita juutalaisia, jotka Amerikkaan tullessaan ottivat käyttöön Fuller-sukunimen. Samuel Fuller aloitti uransa lehtialalla. 17-vuotiaana hän toimi rikostoimittajana "New York Evening Graphic" -lehdessä. 1930-luvun puolivälistä alkaen hän kirjoitti pulp-romaaneja ja elokuvakäsikirjoituksia. Toisen maailmansodan alkaessa Fuller liittyi armeijaan, jonka kokemuksia hän käytti hyödykseen elokuvien tekemisessä.
Fullerin elokuvat kuvaavat usein petoksia ja vääryyttä. Hänen kuvaamansa maailma on julma ja moraaliton, ja hän tuo esille kulttuurieroja amerikkalaisen yhteiskunnan ytimessä.
Samuel Fuller oli vieraana ensimmäisillä Sodankylän elokuvajuhlilla vuonna 1986. Myöhemmin katu Sodankylän keskustassa nimettiin Samuel Fullerin kaduksi. Hän myös näytteli Mika Kaurismäen elokuvissa "Helsinki Napoli All Night Long" ja "Tigrero – elokuva joka ei valmistunut" sekä Aki Kaurismäen elokuvassa "Boheemielämää".
Los Angelesin elokuvakriittikkojen liitto antoi Fullerille elämäntyöpalkinnon vuonna 1986.
Välikylä (Oulu)
Välikylä on kaupunginosa Oulussa, Jäälin suuralueella. Kylä sijaitsee valtatien 20 varrella, ja se rajoittuu Korvenkylän kaupunginosaan sekä Jäälin taajamaan. Jäälinjärvestä Kalimeenojaan laskeva Jäälinoja virtaa kylän lävitse. Kiimingin Yrityspuisto sijaitsee Välikylässä.
Kylän rakennuskanta on pääasiassa omakoti- sekä maataloja. Lisäksi kylässä on pienimuotoista yritystoimintaa. Asutus on keskittynyt enimmäkseen Jäälinojan ja valtatien väliselle alueelle. Yrityspuiston alue sekä ajoharjoittelurata sijaitsevat valtatien länsipuolella.
Kazimierz
Kazimierz on Krakovan vanha juutalaiskaupunginosa. Kuningas Kasimir III Suuri perusti sen erilliseksi kaupungiksi 1300-luvulla. Siitä kehittyi juutalaiskeskus, kun kuningas Juhana Albert määräsi juutalaiset muuttamaan alueelle vuonna 1495. Toisen maailmansodassa 21. maaliskuuta 1941 natsit siirsivät alueen juutalaisasukkaat Podgórzen gettoon. Useimmat surmattiin geton hävityksessä tai keskitysleireillä.
Spineshank
Spineshank on yhdysvaltalainen grammy-palkittu metalliyhtye, jonka tyyli on industrial metalia ja alternative metalia. Yhtye perustettiin Los Angelesissa helmikuussa 1996. Yhtyeeltä on tehnyt kolme levyä, joista ensimmäinen niistä oli vuoden 1998 "Srtictly Diesel". Toinen levy "The Height Callousness" julkaistiin vuonna 2000 ja kolmas levy "Self Destructive Pattern" vuonna 2003. Yhtyeen kappaleita ovat muun muassa ”New Disease” ja ”Synthetic”.
Laulaja Jonny Santos on myös metalcore-yhtye Silent Civilianin solisti. Elokuussa 2008 Spineshank ilmoitti lyöttäytyneensä jälleen yhteen, sekä äänittävänsä joitakin demoja.
Modern Day Zero
Modern Day Zero, joka käytti aiemmin nimiä Mesh ja Mesh Stl on yhdysvaltalainen rockyhtye St. Louisista.
Aivoverenkiertohäiriö
Aivoverenkiertohäiriö eli AVH on aivojen verenkierron häiriötila, joka voi olla ohimenevä (englanniksi "transient ischaemic attack" eli TIA ja virallisemmalta nimeltään suomeksi "aivoiskemia") tai josta voi seurata aivoinfarkti eli aivohalvaus. Aivoinfarkti ilmenee tahdonalaisten lihasten halvaantumisena sekä pysyvänä toiminnanvajavuutena aivoissa. Taustalla olevan aivoverenkiertohäiriön voi aiheuttaa joko "aivovaltimotukos" tai "aivoverenvuoto". Verenkiertohäiriö tai aivohalvaus voi johtua myös aivokasvaimesta, tulehduksesta tai aivovammasta.
Aivoverenkiertohäiriöt ovat erittäin vaarallisia ja yleisiä, Suomessa aivoverenkiertohäiriöön sairastuu noin 38 ihmistä joka päivä. Yli kolmasosa verenkiertohäiriön saaneista kuolee, aivoverenkiertohäiriöt ovat kolmanneksi yleisin kuolinsyy. Ainoastaan sydänsairaudet ja erilaiset syövät ovat sitä yleisempiä. Yleisimmin sairautta esiintyy vanhoilla ihmisillä. Aivoverenkierron häiriöt aiheuttavat massiivisen tulehdusreaktion keskushermostossa.
Aivoverenkiertohäiriöitä ovat esimerkiksi:Ensimmäisinä oireina havaitaan akuuttia eli äkillistä heikkoutta toispuolisen kasvon tai ylä- tai alaraajan alueella, puutuneisuutta, tunnottomuutta, hämärtymistä näössä, puhekyvyn tai puheenymmärtämisen huonontumista, akuuttia ja kivuliasta päänsärkyä, huimausta sekä kävelyvaikeuksia. Vakavampia oireita ovat toispuolinen raajahalvaus, tuntohäiriö, puhevaikeuksia, näön menettäminen tai hetkellinen toisen silmän pimeneminen.
Jos verenkiertohäiriö on nikamavaltimossa, oireet ovat aivorungossa. Tällaisia oireita ovat huimaus, pahoinvointi, kankeus puheessa, kaksoiskuvat ja raajojen halvaukset eriasteisina.
Verenvuodon ollessa lukinkalvonalaisena ensioireina ovat akuutti päänsärky, tajunnantason aleneminen, niskajäykkyys, oksentaminen sekä mahdolliset, tosin ei kovin yleiset halvaukset. Myös henkinen suorituskyky voi laskea, jolloin on afasiaa eli kielellisiä häiriöitä, muistihäiriöitä, mielialamuutoksia (masennus) sekä tuttujen paikkojen muistamisen ja tahdonalaisten liikkeiden suorittamisen vaikeuksia.
Aivoverenkierron häiriöiden hoidolla pyritään lähinnä välttämään uusien komplikaatioiden syntymistä. Kuntoutuksella pyritään aivokudosvauriosta aiheutuneen toiminnanvajavuuden korjautumiseen.
Aivoinfarktin jälkeen käytetään aivoverisuonen tukoksen liuotushoitoa, jolla pyritään avaamaan tukkeutunut verisuoni. Sairautta hoidetaan myös verenohennuslääkkeillä, jottei uusia verihyytymiä syntyisi. Uusien tukosten syntymistä pyritään välttämään aspiriinilla.
Aivoverenvuodossa syntynyt verenpurkauma voidaan poistaa kirurgisesti. Leikkaus tehdään vain, jos potilaan kunto on riittävän hyvä ja purkauma on sopivassa paikassa. Ennalta ehkäisevä leikkaus voidaan tehdä, jos epäillään aivojen alueella valtimopullistumaa eli aivoaneurysmaa.
Sibeliustalo
Sibeliustalo on konsertti- ja kongressikeskus Lahdessa Ankkurin kaupunginosassa Vesijärven rannalla. Sibeliustalo on nimetty säveltäjä Jean Sibeliuksen mukaan.
Vuoden 2000 keväällä valmistunut rakennuskokonaisuus koostuu neljästä osasta: suuresta salista, saneeratusta ja punatiilisestä entisestä puusepäntehtaasta, kongressisiivestä ja suuresta Metsähalli-lämpiöstä. Pääsalin ulkopinta on lasia, joten pääsalin vaaleita puisia seinärakenteita voi katsella myös ulkoa.
Uusien osien kantavien rakenteiden materiaali on puu, ja talolle saatiin tukea osana merkittävää puuarkkitehtuurina. Talon ovat suunnitelleet Hannu Tikka ja Kimmo Lintula. Akustiikan on suunnitellut amerikkalainen Russel Johnson ja Artec Consultants Inc.
Tiilinen osa on vuosina 1907–1908 rakennettu Lahden vanhin säilynyt teollinen rakennus. Alun perin rakennus toimi sulfaattiselluloosatehtaana kapteeni August Fellmanin omistaman Lahden Höyrysaha Osakeyhtiön yhteydessä. Useaan otteeseen laajennetussa rakennuksessa ovat toimineet myös lasitehdas, puujauho-, puusepän- ja puutalotehdas. Sibeliustalon sisäänkäynnin tiilinen osuus on jäännös alkuperäisestä rakennuksesta.
Australialainen lehti "The Sydney Morning Herald" valitsi vuonna 2009 Sibelius-talon yhdeksi kymmenestä maailman parhaasta konserttitalosta. Sibeliustalo sisältyi myös "The Guardianin" kymmenen parhaan konserttitalon listaan vuonna 2015. ja "The Wall Street Journalin" nimeämien Euroopan viiden parhaimman konserttisalin joukkoon.
Sibeliustalon johtajina ovat toimineet:
Vuoden 2015 marraskuussa uutisoitiin Sibeliustalon ja Lahden messujen toiminnan yhdistämisestä. Tavoitteena on myynnin ja markkinoinnin yhdistäminen, yhtiöiden vahvistaminen ja synergia. Uudeksi yhdistyneiden tapahtumatalojen toimitusjohtajaksi valittiin tammikuussa 2016 Emilia Mäki.
Sibeliustalossa järjestettiin EU-maiden epävirallinen huippukokous Suomen EU-puheenjohtajuuskaudella lokakuussa 2006.
Lahden kansainvälinen urkuviikko järjestetään Ristinkirkon lisäksi osaksi Sibeliustalolla. Sibeliustalolle on hankittu tätä varten ranskalaisromanttista tyyliä edustavat urut, jotka otettiin käyttöön vuonna 2007. Sibeliustalo on Sinfonia Lahden kotisali.
Eduskuntavaalien 2011 ääntenlaskentailtana Sibeliustalossa järjestettiin kantahämäläistyyppiset vaalivalvojaiset, jossa mukana olivat kaikki eduskuntapuolueet.
Kesäkuussa 2014 Sibeliustalossa järjestettiin Kokoomuksen puoluekokous, jossa valittiin Kokoomuksen puheenjohtaja.
Bergen-Belsenin keskitysleiri
Bergen-Belsen oli natsien keskitysleiri Ala-Saksissa lähellä Bergenin kaupunkia. Vuosien 1943 ja 1945 välisenä aikana siellä kuoli arvion mukaan ainakin 50 000 ihmistä. Tunnetuin leirin uhreista lienee Anne Frank.
Bergen-Belsen perustettiin vuonna 1940 sotavankileiriksi vangiksi jääneitä belgialaisia ja ranskalaisia sotilaita varten. Vuonna 1942 leiri muutettiin keskitysleiriksi ja asetettiin SS-joukkojen alaisuuteen huhtikuussa 1943. Leirillä ei ollut kaasukammioita, koska se ei ollut varsinainen tuhoamisleiri, joita perustettiin kauemmas itään.
Helmikuussa 1945 leirillä puhkesi pilkkukuume-epidemia. Tilannetta pahensi se, että Bergen-Belseniin siirrettiin viimeisien kuukausien aikana sairaita vankeja toisilta leireiltä. Bergen-Belsen nimitettiin Sairasleiriksi ("Krankenlager") – se oli siis tarkoitettu lähinnä kroonisesti sairaille vangeille.
Adolf Hitler käski purkaa leirin ja marssittaa vangit 300 kilometriä itään uudelle leirille. Hän kumosi käskynsä, koska alaiset todistivat hänelle, ettei kukaan vangeista pystyisi kävelemään edes 300 metriä. Lopulta leiri päätettiin jättää liittoutuneille, koska arveltiin, että se osaltaan hidastaisi näiden etenemistä. Lisäksi pidettiin mahdollisena, että tautiepidemia leviäisi myös hyökkääjiin haitaten näiden etenemistä. Epidemia riehui leirissä edelleen sen joutuessa liittoutuneiden käsiin keväällä 1945.
Leirin valtauksen jälkeen britit polttivat alkuperäisen leirin maan tasalle tautien takia, ja perustivat asukkaille uuden leirin läheiseen sotilastukikohtaan. Alkuperäisen vankileirin paikka on nykyään avoinna yleisölle ja siellä sijaitsee uhrien muistomerkki sekä vierailijakeskus.
Punch-Out!!
Punch Out!! on Nintendon kehittämä nyrkkeilyaiheinen urheilupelisarja, jonka ensimmäiset osat "Punch-Out!!" ja "Super Punch-Out!!" julkaistiin vuonna 1984 kolikkopelinä. Pelisarjan seuraavat osat julkaistiin NES:ille nimellä "Mike Tyson’s Punch-Out!!" vuonna 1987 ja SNES:ille nimellä "Super Punch-Out!!" vuonna 1994. Uusin peli on "Punch-Out!!" Wiille, joka julkaistiin 2009. Pelissä ohjataan aloittelevaa nyrkkeilijää Maailman videonyrkkeilyseuran (World Video Boxing Association) turnauksessa.
Pelaaminen tapahtuu ohjaamalla nyrkkeilijää kehässä, voittamalla vastustajan pääsee ottelemaan vaikeampaa nyrkkeilijää vastaan. Pelihahmo osaa lyödä suoran ja koukun vasemmalla ja oikealla kädellä, suojata ja väistää iskuja. Uudemmista kamppailupeleistä poiketen pelihahmoa ei voi kävelyttää pitkin kehää, vaan ottelijat kamppailevat naamatusten samoissa asemissa koko ottelun ajan.
Vastuksien taidot kasvavat pelin myötä hyvin helposta erittäin vaikeaan. Vaikeimmat vastustajat antavat hyvin vähän vinkkejä tulevista iskuista ja pelaajalta vaaditaan nopeita refleksejä selviytyäkseen heistä.
Ensimmäinen Punch-Out!! -peli pysyi suosittuna videopelihalleissa läpi 80-luvun. Uudentyyppinen pelinkulku ja kommentteja äänen ja puhekuplan avulla heittelevät vastustajat olivat tekijöitä menestyksen takana. Pelaaja kohtaa kuusi vastustajaa, jotka saa vastaansa uudelleen vaikeampina versioina voitettuaan viimeisen vastuksen, Mr. Sandmanin.
Ensimmäisen Punch-Out!! -pelin rinnakkaisversio sisältää viisi uutta vastustajaa. Pelin vaikein vastus on Super Macho Man, joka esiintyy myös myöhemmissä NES- ja SNES-versioissa.
"Punch-Out!!" -pelin NES-porttaus vuodelta 1987. Little Mac -niminen, aloitteleva nyrkkeilijä kamppailee tiensä läpi neljän ottelusarjan, joissa hän kohtaa yhteensä 14 vastustajaa. Erotuomarina toimii Mario. Pelistä tehtiin vuonna 1990 uusi versio (pelkällä "Punch-Out!!" -nimellä), jossa ei ole mitään muuta eroa kuin viimeisen vastustajan Mike Tysonin tilalla on Mr. Dream. Tämä ottelee täysin samalla tavalla kuin Mike Tyson, mutta on vain erinäköinen hahmo.
SNES-pelin tapahtumat sijoittuvat NES-version jälkeen. Nimetön, aloitteleva nyrkkeilijä kohtaa uusia ja vanhoista peleistä tuttuja vastustajia neljässä ottelusarjassa. Vastuksia on yhteensä 16 kappaletta. Maailmanmestarina toimii aiemmista peleistä tuttu Super Macho Man, mutta pelin vaikein vastus on Maailman videonyrkkeilyseuran ulkopuolella otteleva Nick Bruiser.
"Doc Louis's Punch-Out!!" on vuonna 2009 Wiille julkaistu sarjan peli.
Sarjan uusin peli julkaistiin vuonna 2009 Wiille ja Wii U:lle. Little Macin vastustajina on vanhoja hahmoja NES- ja SNES peleistä, sekä kolme uutta hahmoa. Pelissä on myös ura- ja moninpelimoodi. Päävastustaja on suosittu Donkey Kong.
Kalimeenoja
Kalimeenoja tai Kalimenoja on valjastamaton ja lähes luonnontilainen pikkujoki, joka virtaa Oulun kaupungissa Pohjois-Pohjanmaalla.
Aikaisemmin joki on tunnettu nimillä Kalimenjoki, Kellonjoki, Kalewanjoki ja Kallisenjoki. Mirja Jaako Oulun yliopistosta kartoitti vuonna 1972 Haukiputaan paikannimistöä, ja tallensi joen nimen muodossa Kalimenoja. Varmaa tietoa ei ole, milloin ja miksi nimen loppuosa muuttui joesta ojaksi.
Nimestään huolimatta Kalimeenojana tunnettu virtavesi luokitellaan pikkujoeksi, ja se kuuluu Oulujoen–Iijoen vesienhoitoalueeseen. Joessa on useita koski- ja suvantopaikkoja. Kalimeenoja on määritelty arvokkaaksi pienvesistöksi.
Joki alkaa Rekikylästä Vesalan kaupunginosasta ja Ahmasjärvestä. Kalimeenlammella se laajenee, ja jatkuu laskuojana, virraten länteen halki Saviharjun, Korvenkylän, Kalimeenkylän sekä Kellon kaupunginosien, laskien Perämeren Kuivasmereen Kellon Kiviniemessä.
Kalimeenoja on koko matkaltaan virkistys- ja kotitarvekalastuskäytössä. Melontakohteeksi Kalimeenoja ei yleensä sovellu vähävetisyytensä ja mataluutensa takia. Uoma on myös monin paikoin lähes umpeenkasvanut, eikä siten kuljettavissa vesitse. Joen vesi on tummaa johtuen alkulähteiden suoperäisyydestä.
Kalimeenojaan laskee useita pienempiä uomia, jotka ovat pääasiassa suo-ojia. Suurimmat laskuojat ovat Jäälinjärvestä laskeva Jäälinoja sekä Hekkalanlahti-nimisestä järvestä laskeva Himottuoja–Lahdeoja. Myös Huutilampi Heikinharjussa laskee Kalimeenojaan.
Joen nykyistä tilaa pidetään huonona korkeiden fosforipitoisuuden ja ajoittaisen happamuuden vuoksi. Joen vesi soveltuu teollisuuden prosessivetenä ja jossain määrin kasteluun.