hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Eero Sangi
Eero Sangi (s. 10. helmikuuta 1979 Liminka) on suomalainen lentopalloilija. Hän syntyi Sangin urheilijaperheeseen Limingan Selkäsenkylällä. Sangi harrasti urheilua nuorena monipuolisesti. Hän pelasi puolustajan paikkaa jääkiekkojoukkueessa, ja oli jalkapalloharrastuksessaan lähellä pohjoisen aluejoukkueen portteja, mutta perheessäkin suositusta lentopallosta tuli kuitenkin hänen omin lajinsa.
D-juniori-iässä Sangi liittyi Limingan Niittomiesten lentopallojoukkueeseen, jossa hän vietti juniorivuotensa. Limingan ajan jälkeen joukkueeksi valikoitui naapuriseura Oulun Etta. Loukkaantumiset alkoivat pian haitata uraa, jolloin Sangi alkoi panostaa opiskeluun täysipäiväisen urheilun sijaan. Kun loukkaantumiset alkoivat vähitellen helpottaa, hän allekirjoitti 2002-2003 kaudeksi liigasopimuksen Keski-Savon Paterin kanssa. Hyvän tulokaskauden jälkeen Sangi palasi kotiseudulleen vahvistamaan Kempeleen Pyrinnön 1-sarjan joukkuetta. Seuraava kausi meni saman sarjan Ettassa.
Kaudeksi 2006-2007 Sangi palasi SM-liigaan. Tällä kertaa joukkue oli edelliskauden päätteeksi liigaan noussut Kempeleen Lentopallo. Kausi sujui vaihtelevasti niin joukkueelta kuin Sangiltakin ja päättyi lopulta pettymykseen pudotuspelien ensimmäiselle kierrokselle. Kesän aikana polvivamma uusiutui, ja Sangi siirtyi takaisin kolmossarjan kasvattajaseuraan Limingan Niittomiehiin. Kausi Niittomiehissä sytytti liigahaaveet uudelleen, ja Sangi lähti KempeLen joukkueeseen keskimieheksi.
Making Movies (yritys)
Making Movies – Nordberg & Aho Oy on helsinkiläinen elokuva- ja televisiotuotantoyhtiö. Yhtiön perustajat ja osakkeenomistajat ovat Kai Nordberg ja Kaarle Aho. Vuodesta 1996 toiminut yhtiö on tuottanut yli 70 dokumentti- ja lyhytelokuvaa ja myös pitkiä näytelmäelokuvia.
Ishe Smith
Ishe Oluwa Buni kula shane Kamau Ali "Sugar Shay" Smith (s. 22. heinäkuuta 1978 Las Vegas) on yhdysvaltalainen nyrkkeilijä.
Ishe on kristitty ja on naimisissa vaimonsa Latoyan kanssa ja heillä on poika.
Smithin ura alkoi menestyksekkäästi 14 voiton putkella jolla hänet valittiin mukaan Contender - Haastaja-ohjelmaan. Uransa aikana hän kohtasi tulevan joukkuetoverinsa Alfonso Gomezin ja Haastajan toisen kauden suosikin Norberto Bravon, joista molemmista Ishe otti pistevoitot.
Ishe "Sugar Shay" Smith päätyi The Contenderin ensimmäisellä tuotantokaudella lännen joukkueeseen.
Ensimmäisestä päivästä lähtien Smith oli riidoissa Ahmed Kaddourin kanssa. Peter Manfredon ja Jesse Brinkleyn lehdistötilaisuuksissa hän haukkui heidän nyrkkeilytilastojaan ja sen takia muut alkoivat olla häntä vastaan. Smith ja Kaddour ottelivat ensimmäisen kierroksen kolmannessa ottelussa. Ottelu oli tasainen, mutta kilpailun ennakkosuosikki Smith voitti ottelun.
Kun Anthony Bonsante päätti otella Brent Cooperia vastaan, vaikka oli luvannut kohdata Jimmy Langen, Smith suuttui Bonsantelle pahasti ja alkoi inhota häntä.
Toisella kierroksella hän ja Jesse Brinkley olivat käydä aamiaispöydässä toistensa kimppuun, mikä johtui Smithin töykeästä käytöksestä Brinkley'ä kohtaan. Tämän välikohtauksen jälkeen Brinkley järjesti ottelun Ishen ja Sergio Moran välille. Ishe hävisi ottelun Sergio nopeuden ja oveluuden takia.
Caesar's Palacessa järjestetyissä finaaleissa käytiin finaali- ja pronssiotteluiden lisäksi myös kolme näytös-ottelua, joiden otteluparit olivat fanien valitsemat. Yksi näistä oli kaunamatsi Ishen ja Anthonyn välillä. Ishe voitti tämän paljon odotetun ottelun.
Haastajan jälkeen Smith otti voitot Patrick Thompsonista ja Oscar Gonzalezista. Voittoputki päättyi Smithin kohdattua Sechew Powellin. Powell voitti 10-eräisen ottelu kaikkien tuomarien korteissa pistein 97-92.
Seuraavaksi Smith kohtasi Carlos De la Cruzin, josta hän otti tyrmäysvoiton.
Smith kohtasi uransa kolmannen tappion kohdatessaan Joel Julion. Täpärä ottelu päättyi Julion voittoon pistein 96-94,96-94 ja 97-93.
Smithin ura jatkui menestyksellisesti. Hän voitti kukistamattoman Pawel Wolakin ja Chris Grayn.
22.8.2009 Smith kohtasi voittamattoman Daniel Jacobsin WBO:n pohjois-amerikan mestaruusottelussa(NABO). Smith hävisi ottelun yksimielisin pistein.
16.7.2010 Smith kohtasi voittamattoman Fernando Guerreron pohjois-amerikan mestaruusottelussa(NABF). Jälleen kerran ottelu päättyi Smithin yksimieliseen pistetappioon.
boxrec.com
Juho Evert Pietiläinen
Juho Evert Pietiläinen (29. elokuuta 1862 Viitasaari – 23. marraskuuta 1908) toimi muun muassa sorvaajana, kauppiaana ja asioitsijana Viitasaaren lisäksi Helsingissä, Oulussa ja Utajärvellä. Käännyttyään lestadiolaisuuteen vuonna 1885 tai 1886 Pietiläinen tuli tunnetuksi kirjallisesta tuotannostaan.
Pietiläinen toimitti vuonna 1889 ensimmäisen merkittävän lestadiolaisen laulukokoelman "Lauluja Siionin Matkamiehille", joka loi pohjaa lestadiolaiselle lauluperinteelle yhdessä sen myöhempien painosten "Walituita Hengellisiä Lauluja" (1890, 1893) ja "Walittu kokoelma Hengellisiä Lauluja Jumalan lapsille elämän tiellä" (1898) kanssa. Hänen laulukirjansa olivat laajassa käytössä vuoteen 1902 asti, jolloin Leonard Typpö alkoi toimittaa omia laulukirjojaan.
Lestadiolaisuuden hajaannuksessa 1800- ja 1900-luvun taitteessa Pietiläinen asettui uusheränneitten joukkoon. Pietiläinen koki, että hänen aikaisemmin sepittämissään lauluissa oli "köykäinen henki" ja että ne olivat jopa vahingollisia uskonelämälle. Tästä huolimatta myös uudenheräyksen laulukirjaan otettiin näitä lauluja.
Juho Evert Pietiläinen on kirjoittanut muun muassa kaikissa lestadiolaissuunnissa rakastetun laulun ""On lepopaikka suloinen"".
Kolme iloista rosvoa
Kasper, Jesper ja Joonatan – kolme iloista rosvoa () on norjalaisen Thorbjørn Egnerin vuonna 1955 kirjoittama lastenromaani. Kirjaan liittyy myös joukko lauluja, joista useimmat ovat Egnerin itse säveltämiä. Kirjasta on tehty näytelmäversioita ja ainakin yksi elokuva. 132-sivuisessa kirjassa on tekijän värikuvitus.
Tarina kertoo kolmesta rosvosta, nimiltään Kasper, Jesper ja Joonatan. He käyvät aina yöllä varkaissa ja ottavat vain tarpeellista. He asuvat kaupungissa nimeltä Kardemumma, jossa on paljon hullunkurisia asukkaita. Sään he saavat tietoonsa Topiakselta, ja kaupunkia vartioi kiltti poliisimestari Paavali, joka ei haluaisi vangita ketään. Rosvoilla taas on kotonaan leijona, jonka takia kukaan ei käy pidättämässä heitä.
Billy Yank
Billy Yank on Yhdysvaltain sisällissodassa Unionin puolella taistelleiden sotilaiden henkilöitymä. Billy Yank ja hänen Etelävaltioiden vastineensa Johnny Rebel symboloivat sisällissodan osapuolia aikansa poliittisissa pilapiirroksissa.
Vätsärin erämaa-alue
Vätsärin erämaa-alue sijaitsee Suomen Ylä-Lapissa Inarin kunnassa.
Vätsärin Natura-alue perustettiin erämaalain nojalla vuonna 1991. Erämaa-alue sijaitsee Inarinjärven itä- ja koillispuolella. Se on pinta-alaltaan 1 550 neliökilometriä.
Vätsärin maisemat ovat yleispiirteiltään karuja männikköjä, mutta järviä, lampia, jokia ja puroja eli vesistöjä on runsaasti. Hiekkamaiden niukkamineraaliset eli niukkaravinteiset vedet ("Littorelletalia uniflorae") muodostavat neljänneksen alueen luontotyypeistä. Yksi alueen erikoisuus on sen rikkonaisuus.
Soita alueella on vain vähän, vaikka se on alavaa Inarin järvimaata. Vätsärin koillisosa on pääosin puutonta ja hyvin kivistä tunturiylänköä. Aluetta leimaa myös osaltaan Inarijärvi rantoineen ja saarineen, joihin kuuluu sekä männikköisiä suurempia saaria että tunturimaisia pikkuluotoja.
Männyn metsänraja kulkee alueen keskivaiheilla. Vätsärin eteläosissa tehtiin laajoja metsänhakkuita 1920-luvulla ja 1930-luvulla. Vanhimmat ja järeimmät männyt kaadettiin ja kuljetettiin Norjaan. Hakkuumäärä oli noin puoli miljoonaa tukkirunkoa. Kessi sijaitsee erämaa-alueen eteläosassa, Vätsäri pohjoisempana. Tunturimittari aiheutti vuonna 1965 laajaa tuhoa Vätsärin alueen tunturikoivuille.
Vätsärin runsaimmat pesimälinnut ovat järripeippo, pajulintu, urpiainen ja niittykirvinen.
Petsamon nikkelisulattojen vaikutukset näkyvät Riista- ja kalatalouden tutkimuslaitoksen mukaan Suomen puolella selvästi vain Vätsärin alueen itäosissa. Tutkimuksessa selvitettiin vuonna 2007 sulattojen päästöjen vaikutuksia pienimpien vesistöjen veden laatuun ja kalastoon Suomen, Norjan ja Venäjän raja-alueella. Verrattuna aikaisempiin tutkimuksiin Vätsärin alueen vesistöjen puskurointikyky päästöille oli kuitenkin paranemassa ja myös alueen herkimmät vesistöt toipumassa.
Kees Koch
Kees Koch (s. 16. heinäkuuta 1936) on entinen alankomaalainen kiekonheittäjä.
Koch sijoittui Tukholman EM-kilpailuissa 1958 kiekonheitossa kymmenenneksi tuloksella 50,97 m. Belgradin EM-kilpailuissa 1962 hän saavutti hopeaa tuloksella 55,96 m.
Koch voitti Alankomaiden mestaruuksia kiekonheiton lisäksi myös kuulantyönnössä.
Vladimir Trusenjev
Vladimir Trusenjev (3. elokuuta 1931 – 2001) oli neuvostoliittolainen kiekonheittäjä.
Trusenjev saavutti Tukholman EM-kilpailuissa 1958 kiekonheitossa pronssia tuloksella 53,74 m. Hän hävisi kultamitalisti Edmund Piątkowskille 18 senttimetrillä. Seuraavissa EM-kilpailuissa Belgradissa 1962 hän voitti kultaa tuloksella 57,11 m. Tokion 1964 olympialaisissa hän sijoittui kahdeksanneksi tuloksella 54,78 m.
Trusenjev heitti Leningradissa 4. kesäkuuta 1962 maailmanennätyksen 61,64 metriä. Nelisen viikkoa myöhemmin hän menetti ennätyksen Al Oerterille.
József Szécsényi
József Szécsényi (10. tammikuuta 1932 Szegvár – 19. maaliskuuta 2017) oli unkarilainen kiekonheittäjä.
Szécsényi saavutti Bernin EM-kilpailuissa 1954 kiekonheitossa pronssia tuloksella 51,58 m. Hänen edelleen sijoittuivat italialaiset Adolfo Consolini ja Giuseppe Tosi. Seuraavissa EM-kilpailuissa Tukholmassa 1958 hän sijoittui kahdeksanneksi tuloksella 54,66 m. Rooman 1960 olympialaisissa hän sijoittui neljänneksi tuloksella 55,79 m. Hän hävisi Yhdysvaltain kolmoisvoiton varmistaneelle Dick Cochranille 1,37 metriä. Belgradin EM-kilpailuissa 1962 Szécsényi sijoittui kuudenneksi tuloksella 54,66 m. Tokion 1964 olympialaisissa hänen sijoituksensa oli viides ja tuloksensa 57,23 m.
Szécsényi heitti Győrissa 7. kesäkuuta 1959 uuden Euroopan-ennätyksen 58,33 m. Fortune Gordienin maailmanennätys oli 95 senttimetriä parempi. Yhtä viikkoa myöhemmin puolalainen Edmund Piątkowski otti nimiinsä sekä maailman- että Euroopan-ennätyksen.
Ferenc Klics
Ferenc Klics (20. tammikuuta 1924 – 25. huhtikuuta 1993) oli unkarilainen kiekonheittäjä.
Klics sijoittui Lontoon 1948 olympialaisten kiekonheitossa viidenneksi tuloksella 48,21 m. Neljä vuotta myöhemmin Helsingin olympialaisissa hän sijoittui jälleen viidenneksi tuloksella 51,13 m. Bernin EM-kilpailuissa 1954 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 51,43 m. Melbournen 1956 olympialaisissa hän oli seitsemäs tuloksella 51,82 m. Tukholman EM-kilpailuissa 1958 hän sijoittui viidenneksi tuloksella 53,08 m.
Klics heitti Budapestissa 4. heinäkuuta 1954 tuloksen 55,79 m ja paransi Adolfo Consolinin nelisen vuotta vanhaa Euroopan ennätystä 32 senttimetrillä. Seuraavana vuonna hän menetti ennätyksensä Tšekkoslovakian Karel Mertalle.
Gerard de Ridefort
Gerard de Ridefort (n. 1141 – 1. lokakuuta 1189) oli temppeliherrain ritarikunnan suurmestari vuosina 1184–1189.
Gerard de Ridefort oli luultavasti syntyjään flaami. Hän tuli Lähi-itään 1170-luvulla ja oli aluksi Tripolin kreivin Raimund III:n palveluksessa. Hän riitaantui kuitenkin isäntänsä kanssa ja siirtyi Jerusalemin kuninkaan palvelukseen. Vuonna 1179 Baudouin IV nimitti de Ridefortin kuningaskunnan marsalkan virkaan. Myöhemmin hän liittyi temppeliherroihin ja vuonna 1183 hänestä tuli järjestön senesalkki. Lokakuussa 1184 de Ridefort valittiin ritarikunnan suurmestariksi.
Vuonna 1187 Gerard de Ridefort hyökkäsi 100 temppeliritarin ja joidenkin johanniittojen kanssa Saladinin poikaa al-Afdalia vastaan. Al-Afdal komensi kuitenkin yli 5000 miehen joukkoa ja löi eurooppalaiset helposti. Johanniittain suurmestari Roger de Moulins sai surmansa taistelussa ja de Ridefort haavoittui, mutta säilyi hengissä.
Saman vuoden heinäkuussa Gerard de Ridefort johti temppeliherroja Hattinin taistelussa. Ristiretkeläiset kärsivät tappion, ja Gerard de Ridefort ja joukko temppeliherroja joutui Saladinin vangiksi. Muut temppeliherrat teloitettiin, mutta Saladin säästi suurmestarin hengen. Saladin lupasi päästää de Ridefortin vapaaksi, jos tämä pystyisi suostuttelemaan temppeliherrat luovuttamaan erään linnoituksensa ilman taistelua. Tässä de Ridefort onnistui, ja Saladin piti lupauksensa ja päästi de Ridefortin vapaaksi.
Vapauduttuaan de Ridefort meni Tortosaan, jossa hän johti temppeliherrojen linnan puolustusta. Vuonna 1189 de Ridefort osallistui Akkon piiritykseen. Hän kuoli joko taistelussa tai Saladin teloitti hänet taistelun jälkeen.
Ferenc Tégla
Ferenc Tégla (s. 15. heinäkuuta 1947 Szegvár) on unkarilainen kiekonheittäjä.
Tégla sijoittui Méxicon 1968 olympialaisten kiekonheitossa 11:nneksi tuloksella 58,36 m. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 58,18 m ja Helsingin EM-kilpailuissa 1971 seitsemänneksi tuloksella 59,24 m. Münchenin 1972 olympialaisissa hän oli seitsemäs tuloksella 60,60 m. Montréalin 1976 olympialaisissa hän sijoittui 11:nneksi tuloksella 60,54 m. Prahan EM-kilpailuissa 1978 hän oli yhdeksäs tuloksella 60,22 m.
Géza Fejér
Géza Fejér (s. 20. huhtikuuta 1945 Budapest) on entinen unkarilainen kiekonheittäjä.
Fejér sijoittui Ateenan EM-kilpailuissa 1969 kiekonheitossa kymmenenneksi tuloksella 55,64 m. Kaksi vuotta myöhemmin Helsingin EM-kilpailuissa hän saavutti pronssia tuloksella 61,54 m. Münchenin 1972 olympialaisissa hän sijoittui viidenneksi tuloksella 62,62 m. Rooman EM-kilpailuissa 1974 hän oli yhdeksäs tuloksella 59,46 m.
Ricky Bruch
Björn Rickard ”Ricky” Bruch (2. heinäkuuta 1946 – 30. toukokuuta 2011) oli ruotsalainen kiekonheittäjä.
Bruch sijoittui Méxicon 1968 olympialaisten kiekonheitossa kahdeksanneksi tuloksella 59,28 m. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän saavutti hopeaa tuloksella 61,08 m. Seuraavissa EM-kilpailuissa Helsingissä 1971 hän sijoittui yhdeksänneksi tuloksella 59,08 m. Münchenin 1972 olympialaisissa hän saavutti pronssia tuloksella 63,40 m. Rooman EM-kilpailuissa 1974 hän saavutti pronssia tuloksella 62,00 m.
Bruch heitti Tukholmassa 5. heinäkuuta 1972 tuloksen 68,40 m, jolla hän sivusi Jay Silvesterin nimissä ollutta maailmanennätystä. Keväällä 1975 eteläafrikkalainen John van Reenen paransi ennätystä kahdeksalla senttimetrillä.
Bruch oli uransa aikana myös Ruotsin parhaita kuulantyöntäjiä ja saavutti pronssia sisäratojen EM-kilpailuissa 1971 Sofiassa tuloksella 19,50 m.
Vuonna 1984 Bruch palasi muutaman vuoden hiljaiselon jälkeen kiekkorinkiin 37 vuoden ikäisenä tavoitteenaan Los Angelesin kesäolympialaiset. Ruotsin olympiakomitea kuitenkin pudotti hänet kisajoukkueesta, mihin syynä katsottiin olevan Bruchin aikaisempi kritiikki ja suorapuheisuus urheilupäättäjiä kohtaan. Katkera Bruch harjoitteli itseään säälimättä koko kevään ja kesän ajan ja heitti syksyllä 1984 yli 70 metrin kisaheittoja. Bruchin uran pisin heitto 71,26 m on tuolta ajalta, ja se on edelleen kesäkuussa 2017 jaetulla kymmenennellä sijalla maailman kaikkien aikojen tilastossa. Los Angelesin olympialaisissa kiekonheiton olympiakulta voitettiin tuloksella 66,60 m. Ruotsin ennätyksenä Bruchin ennätys säilyi kesäkuuhun 2017 asti, jolloin Daniel Ståhl heitti 71,29 m.
Ricky Bruch tunnettiin urheilu-uransa aikana armottomana harjoittelijana, joka ei suurissa arvokilpailuissa onnistunut odotetulla tavalla.
Harlan Mathews
Harlan Mathews (17. tammikuuta 1927 Sumiton, Alabama – 9. toukokuuta 2014) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän valmistui Jacksonville State -yliopistosta, Vanderbiltin yliopistosta ja Nashvillen lakikoulusta. Hän oli vuosina 1974–1987 Tennesseen "State Treasurer", ja vuosina 1987–1993 hän toimi osavaltion kuvernöörin Ned McWherterin apulaisena.
Mathews pääsi tammikuussa 1993 Yhdysvaltain senaattiin Al Goren jätettyä paikan tyhjäksi. Joulukuussa 1994 Mathewsin seuraajaksi astui Fred Thompson.
Tekken 6: Bloodline Rebellion
Tekken 6: Bloodline Rebellion on Namco Bandai Gamesin kehittämä ja julkaisema päivitys "Tekken 6" -tappelupeliin. Se julkaistiin kolikkopelinä vuonna 2008 sekä seuraavana vuonna PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle. "Tekken 6: Bloodline Rebellion" lisää peliin uusia hahmoja, esineitä, vaatteita, aseita ja kenttiä.
Scenario Campaign on Tekken Force -tapainen lisäpeli "Tekken 6: Bloodline Rebellionissa". Siinä Lars ja Alisa seikkailevat yhdessä, mätkien kadulla tallustavia vastustajia. Pelissä on mahdollista kuitenkin pelata muulla kuin Larsilla, mutta silti Alisa on mukanasi. Peli sisältää Online-tilan, ja silloin voi pelata kaverin kanssa niin ettei ole pakko käyttää Larsia tai Alisaa.
Ned McWherter
Ned Ray McWherter (15. lokakuuta 1930 – 4. huhtikuuta 2011) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Tennesseen osavaltion 46. kuvernöörinä vuosina 1987–1995. Ennen sitä hän oli ollut Tennesseen edustajainhuoneen puhemiehen toimessa.
McWherterillä oli kaksi lasta.
The Settlers IV
The Settlers IV (myös nimellä The Settlers: Fourth Edition) on Blue Byte Softwaren kehittämä reaaliaikainen strategiapeli, joka on The Settlers -pelisarjan kolmas jatko-osa.
Pelaaja voi valita kolmesta rodusta mieleisensä: mayat, viikingit tai roomalaiset. Yksinpelikampanjassa on kolmas rotu: The Dark Tribe (pimeä heimo). Sen jäsenet ovat karkotetun jumalan orjia ja palvojia. Ne polttavat kaiken vihreän maailmasta ja saastuttavat luonnon homerihmastoilla ja hirvittävillä rakennuksillaan.
Moninpeli sisältää vapaan imperiumin rakentamisen toisia imperiumeja vastaan sekä vapaan asettumisen, jossa ei ole vihollisia.
Jean Wadoux
Jean Wadoux (s. 29. tammikuuta 1942 Saint-Pol-sur-Ternoise, Pas-de-Calais, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli aluksi 1 500 metrin juoksu, jolta hän myöhemmin siirtyi 5 000 metrille.
Wadoux sijoittui Tokion 1964 olympialaisissa 1 500 metrin juoksussa yhdeksänneksi ajalla 3.45,4. Budapestin EM-kilpailuissa 1966 hän sijoittui seitsemänneksi ajalla 3.44,5. Méxicon 1968 olympialaisissa hän kilpaili 5 000 metrillä ja voitti alkueränsä sekä sijoittui toiseksi parhaana eurooppalaisena loppukilpailussa yhdeksänneksi ajalla 14.20,8. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän sijoittui 1 500 metrillä kuudenneksi ajalla 3.41,7. Helsingin EM-kilpailuissa 1971 hän saavutti uransa ainoan arvokisamitalin sijoittumalla 5 000 metrillä hopealle ajalla 13.33,6. Epävirallisissa maastojuoksun MM-kilpailuissa Wadoux sijoittui yhdeksänneksi vuonna 1969.
Vuonna 1965 Wadoux oli juoksemassa 4 × 1500 metrin viestijuoksun maailmanennätystä 14.19,0. Vuonna 1970 hän juoksi 1 500 metrillä Euroopan ennätyksen 3.34,0. Lisäksi hän juoksi 1 000 metrillä Ranskan ennätyksen 2.18,6 vuonna 1964. Hän voitti Ranskan mestaruuden 1 500 metrillä vuosina 1965–1970, 5 000 metrillä vuosina 1968 ja 1971 sekä maastojuoksussa vuosina 1968 ja 1972. Pituutta hänellä oli 180 senttimetriä ja aktiivivuosinaan hän painoi 60 kiloa.
Ekumeeninen Karmeliittaluostariyhteisö
Ekumeeninen Karmeliittaluostariyhteisö ("Carmelo Ecuménico Monástico") on se nimi, jota käytetään espanjalaisen, katolis-ekumeenisen maallikkoyhdistyksen suomalaisesta haarasta. Se on toiminut Suomessa vuodesta 2005 lähtien Suomen evankelis-luterilaisen kirkon yhteydessä.
Espanjalainen Carmelo Ecuménico e Interreligioso (CEI) on pieni, noin 20 maallikon muodostama ryhmä, joka on hengellisyydeltään karmelitaaninen. Sen tavoitteena on Vatikaanin 2. kirkolliskokouksen hengessä edistää ekumeniaa ja uskontojen välistä dialogia. Siihen kuuluu kolmenlaisia jäseniä: kannatusjäseniä, tavallisia jäseniä sekä lisäksi sellaisia jäseniä, jotka pyrkivät mahdollisuuksiensa mukaan, sopivien työtehtävien ohella elämään samanlaista elämää kuin kontemplatiivisissa luostareissa olematta kuitenkaan nunnia tai munkkeja, vaan nimenomaan maallikkoja. Kontemplatiivista elämäntapaa viettää Espanjassa kolme ja Suomessa yksi henkilö. Tästä yhteisön erillisryhmästä käytetään nimitystä Carmelo Ecuménico Monástico.
Luostarilupauksia ei maallikkoyhdistyksen puitteissa voi antaa, mutta säännöt antavat jäsenille mahdollisuuden sitoutua noudattamaan evankelisia neuvoja (köyhyys, puhtaus ja kuuliaisuus). Tällainen henkilökohtainen sitoutuminen (compromiso personal) ei sido ketään muuta kuin asianomaista itseään. Tällaisesta maallikosta käytetään nimitystä ”sitoutunut maallikko” (esp. laico comprometido). Luostarilupauksista tällainen henkilökohtainen sitoutuminen eroaa usealla eri tavalla. Maallikko ei esimerkiksi luovu henkilökohtaisesta omaisuudestaan.
Ekumeeninen Karmeliittaluostariyhteisö noudattaa omaa sääntöään. Vuoden 2007 alusta se on toiminut Helsingin Vartiosaaressa. Karmeliittaisä Fransisco Javier Sancho Fermin O.C.D. on Suomen Ekumeenisen Karmeliittaluostariyhteisön hengellinen esimies.
Vuonna 2009 Carmelo Ecuménico e Interreligioso -yhdistys affilioitui (assosioitui) teresiaaniseen karmeliittasääntökuntaan (OCD). Tämä merkitsee sitä, että maailmanlaajuinen karmeliittasääntökunta on virallisesti tunnustanut Carmelo Ecuménicon olevan hengeltään karmelitaaninen yhteisö.
Aron kahakka
Aron kahakka (myös Aronkylän kahakka) käytiin Suomen sodassa 28. heinäkuuta 1808. Kahakka päättyi Ruotsin voittoon.
Uudenmaan eskadroona 30 saavutti luutnantti Adelborgin johdolla 50–60 venäläistä husaaria ja kasakkaa Kauhajoen Aronkylässä. Venäläiset olivat vetäytyneet Kurikasta. Aronkylässä venäläiset olivat tuhonneet Kainastonjoen ylittävän Kattilakosken sillan. Uudenmaan eskadroonan rakuunat ylittivät joen kahlaamosta, joka sijaitsi sillan vieressä, ja saivat venäläisten jälkijoukon kiinni. Muutama venäläinen otettiin vangiksi ja loput rusikoitiin jokeen. Tämän jälkeen venäläisten pääjoukko rivien seottua lähti pakenemaan Lapväärtin suuntaan.
Kahakkaa voidaan pitää ainoana puhtaana ratsuväkitaisteluna kesällä 1808.
Tekken (elokuva)
Tekken (jap. 鉄拳) on Dwight H. Littlen ohjaama taisteluelokuva, joka julkaistiin vuonna 2010. Elokuva perustuu samannimiseen taistelupelisarjaan. 5. marraskuuta 2009 elokuvasta julkaistiin esittelyvideo American Film Market -elokuvatapahtumaan, mutta vasta 14. tammikuuta 2010 elokuvasta julkaistiin täysipitkä traileri.
Elokuvan tarina seuraa Jin Kazaman (Jon Foo) matkaa Iron Fist -turnaukseen tavoitteenaan kostaa äitinsä kuolema. Turnauksen kuluessa hänelle selviää, että hänen isänsä on Kazuya Mishima (Ian Anthony Dale) ja isoisä Heihachi Mishima (Cary-Hiroyuki Tagawa), jonka hän uskoo olevan vastuussa äitinä kuolemasta.
Bob Edwards
Bob Edwards (s. 15. toukokuuta 1947 Louisville, Kentucky) on yhdysvaltalainen radiotoimittaja, joka nykyään isännöi ohjelmaa "The Bob Edwards Show" XM Satellite Radiossa.
Uransa alkuvaiheessa Edwards työskenteli uutistoimittajana WHEL-asemalla New Albanyssä, jonka jälkeen hän siirtyi lyhyeksi aikaa Yhdysvaltain puolustusvoimien radio- ja televisioverkkoon Koreaan. Vuonna 1974 Edwards siirtyi NPR:lle ja myöhemmin samana vuonna hänestä tuli Susan Stambergin juontajapari "All Things Considered" -uutisohjelmaan. Vuonna 1979 Edwardsia pyydettiin juuri alkaneen "Morning Edition" -ohjelman tilapäiseksi isännäksi. Hänen oli tarkoitus toimia juontajana ainoastaan 30 päivän ajan, mutta loppujen lopulta hän hoiti tehtävää lähes 25 vuotta. Edwards syrjäytettiin ohjelman isäntänä keväällä 2004, mikä herätti syytöksiä ikärasismista. Myöhemmin samana vuonna hän siirtyi XM Satellite Radioon.
Bob Edwards nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 2004. Peabody-palkinnon hän sai vuonna 1999.
Rihtniemi (täsmennyssivu)
Rihtniemi voi tarkoittaa seuraavia:
Qiu Xiaolong
Qiu Xiaolong (裘小龙, s. 1953, Shanghai) on kiinalainen, Yhdysvalloissa asuva dekkarikirjailija ja runoilija.
Qiu syntyi Shanghaissa. Hän julkaisi runoja ja kirjallisuuskritiikkiä, ja opiskeli englantilaista ja amerikkalaista kirjallisuutta. Vuonna 1988 hän matkusti Washingtonin yliopistoon Yhdysvaltoihin stipendiaatiksi, tarkoituksenaan kirjoittaa teos T.S. Eliotista. Vuoden 1989 tapahtumien jälkeen, ns. Tiananmenin tapahtumat, Qiu arvosteli tapahtumia kiinalaiselle opiskelijajoukolle, ja hän joutui jäämään Yhdysvaltoihin Kiinan kommunistisen puolueen vainoa peläten. Qiu asuu St. Louisissa, Missourissa, yhdessä vaimonsa Wang Lijunin ja tyttärensä Julia Qiun kanssa. Hän väitteli kirjallisuustieteen tohtoriksi 1996. Hän on kiinan kielen ja kirjallisuuden professori St. Louisissa.
Qiu kirjoittaa dekkarinsa, joiden sankarina häärii ylikomisario Chen Cao, englanniksi. Hän kirjoittaa myös kiinaksi, muun muassa runoja. Hänen ensimmäisen dekkarinsa kiinannoksessa käytettiin maltillista sensurointia. Suomeksi häneltä on julkaistu seuraavat teokset Otavan Crime Club-sarjassa:
Qiun dekkari "Death of a Red Heroine" voitti Anthony-palkinnon 2001.
Heptaanihappo
Heptaanihappo on orgaaninen yhdiste (tyydyttynyt rasvahappo). Sen kemiallinen kaava on CHO ja rakennekaava CH(CH)COOH. Se on kirkasta öljyistä, tympeän hajuista nestettä, jota käytetään esterien valmistukseen. Heptaanihaposta käytetään myös nimiä "enantyylihappo", "n-heptyylihappo" ja "n-heptaanihappo".
Heptaanihapon moolimassa on 130,2 g/mol, sulamispiste −7,5 °C, kiehumispiste 223 °C, suhteellinen tiheys 0,9 g/cm (vesi = 1,0 g/cm), liukoisuus veteen melko huono eli 0,24 g/100ml, leimahduspiste > 110 °C c.c. ja CAS-numero 111-14-8.
Heptaanihappoa valmistetaan karboksyloimalla penteeniä ja näin muodostuva heptanaali hapetetaan heptaanihapoksi ilman ja mangaanikatalyytin vaikutuksesta. Hapettamiseen viodaan käyttää myös rikkihappoa. Yhdistettä käytetään syntetisoitaessa muita yhdisteitä ja tietyissä voiteluaineissa.
Yhdistettä esiintyy myös kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Olarin Musiikki
Olarin Musiikki Oy on Timo Närväisen vuonna 1972 perustama levy-yhtiö, joka on julkaissut noin 110 albumia ja 90 singleä. Yhtiöllä on myös alamerkit Ellipsikujan levy-yhtiö, Junk Punk Records ja What Records?
Olarin Musiikki oli avainasemassa, kun suomalainen kansanmusiikki alkoi 1980-luvulla saada kansainvälistä menestystä. Yhtiö toimi ponnahduslautana monille merkittäville artisteille kuten Värttinälle, Maria Kalaniemelle, JPP:lle, Trokalle ja Anna-Kaisa Liedekselle. Tarja Kujanpäälle ,Auringonvalle,Yhtiön julkaisu on kahdesti valittu Yleisradion vuoden levyksi.
Pierre Colnard
Pierre Colnard (s. 18. helmikuuta 1929 Liffol-le-Petit, Haute-Marne, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli kuulantyöntö.
Colnard sijoittui Budapestin EM-kilpailuissa 1966 kuulantyönnössä seitsemänneksi tuloksella 18,15 m. Méxicon 1968 olympialaisten karsinnassa hän teki tuloksen 19,57 m mutta työnsi loppukilpailussa vain 18,79 m ja sijoittui yhdeksänneksi. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän sijoittui 40-vuotiaana viidenneksi tuloksella 19,06 m.
Sisäratojen EM-kilpailuissa 186-senttinen ja 128-kiloinen Colnard sijoittui neljänneksi Prahassa 1967 tuloksella 17,75 m ja seitsemänneksi Madridissa 1968 tuloksella 18,02 m. Wienissä 1970 hän saavutti pronssia tuloksella 18,96 m. Sofiassa 1971 hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 18,57 m.
Colnard voitti Ranskan mestaruuden vuosina 1960–1961, 1963, 1965–1967 sekä 1969–1970. Ranskan ennätystä hän paransi useaan kertaan: vuonna 1961 hän teki ennätystulokset 16,61 m ja 17,29 m, vuonna 1965 hän ylitti 18 metrin rajan ja vuonna 1968 seuraavan metrilukeman, ja vielä vuonna 1970 hän paransi ennätyksen 19,77 metriin.
Afganistanin jalkapallomaajoukkue
Afganistanin jalkapallomaajoukkue (dariksi: تیم ملی فوتبال افغانستان) edustaa Afganistania kansainvälisissä miesten jalkapallokilpailuissa ja sitä hallinnoi Afganistanin jalkapalloliitto. Se on perustettu vuonna 1922.
Afganistanin jalkapallomaajoukkue pelaa ottelunsa Ghazi Stadiumilla ja sen kapasiteetti on 25 000. Afganistan ei pelannut ollenkaan kansainvälisiä otteluita vuosina 1986–2003.
Neula (elokuva)
Neula (, "Igla") on neuvostoliittolainen elokuva vuodelta 1988. Elokuva kertoo miehestä Moro (Viktor Tsoi), joka saapuu Moskovaan ja yrittää lopettaa ystäväänsä käyttämästä huumeita. Elokuva on voittanut palkinnon "Golden Duke"-elokuvafestivaaleilla Odessassa ja "Grand prix International"-elokuvafestivaaleilla Nürnbergissä vuonna 1990.
Parjakannevan taistelu
Parjakannevan taistelu käytiin Suomen sodassa 28.–29. heinäkuuta 1808 Kauhajoen Parjakannevalla. Taistelu päättyi ylivoimasta huolimatta Ruotsin perääntymiseen.
Venäläiset hyökkäsivät yöllä 28.–29. heinäkuuta kenraali Vasili Orlov-Denisovin johdolla Karijoen suunnasta Ruotsin Kauhajoelle Parjakannevalle sijoitettua etuvartiojoukkoa vastaan. Johan Fredrik Eekin johtama porilaispataljoonajohdolla ja Carl von Otterin pohjalaispataljoona puolustautuivat venäläisiä vastaan kahdessa ketjussa. Ruotsalaisilla oli neljä tykkiä sekä uusimaalaisia rakuunoita reservinä. Venäläiset olivat sijoittaneet etummaisen tykkinsä suon laitaan. Venäläisillä oli tykistön ylivoima.
Ruotsalaiset joutuivat "tulisen kahakan jälkeen" perääntymään, koska venäläiset olivat tuhonneet tykeillään ruotsalaisjoukkojen tykit ja tykistöupseeri oli suositellut vetäytymistä Kauhajoelle, josta edelleen Kurikkaan. Ruotsalaisjoukkojen tappiot olivat 46 miestä. Toisen lähteen mukaan taistelussa kaatui 64 miestä. Esimerkiksi kersantti Johan Asplund oli kaatunut ja vänrikki Gustaf Sölfverarm ja Närpiön komppanian päällikkö kapteeni Erik Hård olivat haavoittuneet. Venäläiset menettivät 129 miestä kaatuneena.
Ruotsalaiset hävisivät, koska pataljoonien yhteistoiminta oli heikkoa. Porilaispataljoonan komentaja Eek oli juuri ylennetty everstiluutnantiksi. Hieman myöhemmin, 20. heinäkuuta, myös von Otter oli ylennetty samanarvoiseksi. Taistelun aikana tästä ei kuitenkaan ollut vielä tietoa, mikä aiheutti kitkaa komentajien välille. Von Otter tuhosi yhteensä viisi siltaa perääntyessään Kurikkaan. Taistelun jälkeen ymmärrettiin, että von Otterin joukot eivät olleet riittävät Kauhajoen suojaamiseen, jonka vuoksi kenraali Georg Carl von Döbeln 2. Prikaatinsa kanssa siirtyi alueelle. 10. elokuuta Kauhajoella käytiin taistelu.
Entresse
Entresse on kauppakeskus Espoon keskuksessa. Ostoskeskus avattiin 25. marraskuuta 2008. Se sijaitsee vastapäätä vanhempaa ostoskeskusta Espoontoria.
Entressessä on yli 40 liikettä sekä kauppakeskuksen yhteydessä toimiva S-market, jonne on katettu kävelysilta. Keväällä 2009 ostoskeskukseen avattiin uusi aluekirjasto, Entressen kirjasto, ja Espoon kaupunginarkisto siirsi toimintansa Entresseen.
Kauppakeskus on avattu 25. marraskuuta 2008, kauppakeskuksessa on noin 40 liikettä ja vuokrattavaa liiketilaa kauppakeskuksessa on noin 17 000 m. Kerroksia on kolme ja pysäköintitilaa on 500 paikkaa, joista 200 sijaitsee S-marketin puolella.Kauppakeskukseen pääsee junilla E, L, U, X, Y ja busseilla 118, 119, 227, 582, 154, 156 ja 213.
Yves Brouzet
Yves Brouzet (s. 5. syyskuuta 1948 Béziers, Hérault, Ranska – 8. toukokuuta 2003) oli ranskalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli kuulantyöntö.
Brouzet sijoittui Ateenan EM-kilpailuissa 1969 kuulantyönnössä 12:nneksi tuloksella 18,42 m. Helsingin EM-kilpailuissa 1971 hän työnsi tuloksen 19,20 m ja sijoittui kahdeksanneksi. Münchenin 1972 olympialaisissa hän sijoittui 12:nneksi tuloksella 19,61 m. Montréalin 1976 olympialaisissa hän jäi karsintaan tuloksella 19,14 m.
Sisäratojen EM-kilpailuissa 198-senttinen ja 150-kiloinen Brouzet sijoittui neljänneksi Wienissä 1970 tuloksella 18,87 m, viidenneksi Grenoblessa 1972 tuloksella 19,80 m, kuudenneksi Münchenissä 1976 tuloksella 19,13 m sekä kahdeksanneksi Milanossa 1982 tuloksella 18,54 m.
Brouzet voitti Ranskan mestaruuden ulkoradoilla vuosina 1972–1973 ja 1975–1976 sekä hallissa vuosina 1972–1974, 1976, 1980 ja 1982. Ranskan ennätystä hän paransi ulkoradoilla vuonna 1972 ensin 19,90 metriin ja sitten 19,99 metriin. Seuraavana vuonna hän paransi ennätyksen 20,20 metriin. Vuonna 1972 hän työnsi sisäratojen Ranskan ennätykseksi 19,88 metriä.
M/S Queen Elizabeth
M/S Queen Elizabeth on Vista-luokan risteilyalus, jonka Cunard Line tilasi. Alus rakennettiin Italian Monfalconessa Fincantierin telakalla, ja se valmistui vuonna 2010. "Queen Elizabeth" on Cunard Linen toiseksi suurin alus "RMS Queen Mary 2:n" jälkeen, ja se on "M/S Queen Victorian" sisaralus.
Pituutta aluksella on 294 metriä, leveyttä 32,2 metriä ja korkeutta 62,5 metriä. Aluksen vetoisuus on 92 000 BRT. Alukseen asennetaan kuusi Caterpillar Marine Power Systemsin Diesel -moottoria (4 kpl MaK 12 M 43 C ja 2 kpl MaK 8 M 43 C), jotka tuottavat yhteensä 64 MW, jolla alus saavuttaa 23,7 solmun nopeuden.
Aluksessa on 1 046 hyttiä, ja niihin mahtuu yhteensä 2 092 matkustajaa.
Arnjolt Beer
Arnjolt Beer (s. 19. kesäkuuta 1946 Koumac, Uusi-Kaledonia) on entinen ranskalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli kuulantyöntö.
Beer sijoittui Helsingin EM-kilpailuissa 1971 kuulantyönnössä 13:nneksi tuloksella 18,46 m. Muissa ulkoratojen arvokisoissaan – Ateenan EM-kilpailuissa 1969 sekä Méxicon 1968 ja Münchenin 1972 olympialaisissa – hän karsiutui loppukilpailusta.
Sisäratojen EM-kilpailuissa 188-senttinen ja 120-kiloinen Beer sijoittui kuudenneksi Madridissa 1968 tuloksella 18,12 m, viidenneksi Belgradissa 1969 tuloksella 18,18 m sekä kahdeksanneksi Wienissä 1970 tuloksella 18,03 m.
Beer voitti Ranskan mestaruuden ulkoradoilla vuosina 1968, 1971, 1974, 1977, 1978 ja 1980 sekä hallissa vuosina 1975, 1977, 1978 ja 1979. Ranskan ennätystä hän paransi ulkoradoilla kahdesti: vuonna 1967 tuloksena oli 18,31 metriä ja seuraavana vuonna 19,32 metriä. Uransa pisimmän työnnön 19,76 metriä hän teki vuonna 1977.
Mologa (kaupunki)
Mologa () on entinen kaupunki Venäjällä. Se sijaitsi Volgaan laskevan Mologajoen suussa 32 kilometrin päässä Rybinskistä.
1300-luvun alussa Mologa kuului ensin Rostovin ja myöhemmin Jaroslavlin ruhtinaskuntaan. 1300–1500-luvuilla se oli itsenäisen lääniruhtinaskunnan keskus ja myöhemmin huomattava kauppapaikka. Vuonna 1777 siitä tuli Jaroslavlin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. 1900-luvun alussa asukkaita oli noin 5 000 henkeä.
Vuonna 1941 kaupunki jäi Rybinskin vesivoimalan rakentamisen yhteydessä syntyneen Rybinskin tekojärven alle. Asukkaat siirrettiin etupäässä Rybinskiin, jossa nykyään toimii Mologan seudulle omistettu museo. Tekojärven pinnan ollessa matalalla veden alta paljastuu Mologan katuja, talojen perustuksia ja hautausmaan kiviä.
Raymond Thomas
Raymond Thomas (3. tammikuuta 1931 Pariisi – 1. toukokuuta 2002) oli ranskalainen kuulantyöntäjä.
Thomas sijoittui Bernin EM-kilpailuissa 1954 kuulantyönnössä kymmenenneksi tuloksella 15,35 m. Melbournen 1956 olympialaisissa hän sijoittui 14:nneksi tuloksella 15,31 m.
Thomas voitti Ranskan mestaruuden vuosina 1953–1957 sekä 1959. Hän paransi Ranskan ennätystä vuonna 1954 tulokseen 15,71 m, vuonna 1955 tulokseen 15,93 m, vuonna 1956 tulokseen 16,10 m sekä vuonna 1957 16,19 metriin.
Kiss Loves You
Kiss Loves You on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut dokumenttielokuva yhdysvaltalaisesta hard rock yhtye Kissistä, jonka tarina todisti että rock n' roll on muutakin kuin pelkkää riehakasta elämäntyyliä. Kissiä on sanottu ennen elokuvan ilmestymistäkin Elämää suuremmaksi rockyhtyeeksi. Vuonna 2004, kun kuvaukset aloitettiin ilmestyi myös KISS - Maskin takaa kirja. Pääosassa esiintyvät Kissin historian kaikki jäsenet (vaikka Eric Carr oli kuollut jo vuonna 1991) eli alkuperäisnelikko Paul Stanley, Gene Simmons, Peter Criss ja Ace Frehley sekä muut historian aikana Kississä soittaneet muusikot: Bruce Kulick, Vinnie Vincent, Eric Carr, Eric Singer, Tommy Thayer ja Mark St. John sekä useat taustajoukot, kuten esimerkiksi tuottajat ja managerit. Lisäksi DVD:llä on haastatteluja, jotka esitettiin myös elokuvateatterissa, mutta pelkän dokumentin kesto on 73 minuuttia. Elokuva koluaa läpi yhtyeen koko historian. DVD:lle elokuva saatiin vuonna 2007 ja se sisältää myös bonuslevyn jolta löytyy Rock The Nation Live! keikkataltiointi.
Kimry
Kimry () on kaupunki Tverin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgan rannalla 133 kilometriä Tveristä itään. Kaupunki on Kimryn piirin keskus. Kaupungissa asui 49 623 henkeä (vuonna 2010).
Ensimmäinen maininta Kimryn kylästä on vuodelta 1546. 1900-luvun alussa se oli Tverin läänin suurimpia kyliä ja huomattava nahka- ja jalkineteollisuuden keskus. Vuonna 1917 Kimrystä tuli kaupunki. Kaupungin läpi kulkevan Moskovan ja Kaljazinin välisen rautatien asema (Savjolovo) sijaitsee kaupungin kaakkoisosissa. Aseman yhteyteen perustettiin konepaja ja asuintaajama, joka nykyään kuuluu kaupungin yhteyteen.
Kimryn nähtävyyksiä ovat 1800-luvun alussa pystytetty Kristuksen taivaaseen astumisen kirkko, uusvenäläiseen tyyliin rakennettu kauppahalli, jugendtyyliset tiili- ja puurakennukset. Kaupungissa toimii kotiseutumuseo ja teatteri.
Absorptio (kemia)
Kemiallinen absorptio tarkoittaa fysikaalista tai kemiallista ilmiötä, jossa atomit, molekyylit tai ionit pidättyvät nesteeseen, kaasuun tai kiinteään aineeseen. Absorptio toiseen aineeseen tapahtuu kuitenkin ilman kemiallista reaktiota. Jos taas aine kiinnittyy tai imeytyy kiinteän aineen pintaan, kyseessä on adsorptio. Esimerkkejä absorptioista ovat lääkkeen imeytyminen kudokseen, hiilidioksidin liukeneminen veteen tai sokerin liukeneminen kahviin.
Jean Kambanda
Jean Kambanda (s. 1955) on ruandalainen poliitikko, joka toimi maan pääministerinä 9. huhtikuuta – 19. heinäkuuta 1994.. Kambanda on etniseltä taustaltaan hutu. Hänet tuomittiin elinkautiseen vankeusrangaistukseen toimistaan Ruandan kansanmurhan aikana.
Kambanda nousi valtaan edeltäjänsä Agathe Uwilingiyimanan jouduttua salamurhan uhriksi. Kambanda oli Ruandan kansanmurhan keskeisiä tekijöitä. Hän piti pääministerinä radiokuulutuksia, joissa hän kiihoitti hutuja vahingoittamaan tai tappamaan tutseja ja maltillisia hutuja. Kambanda määräsi myös tiesulkuja, joilla estettiin tutsien pakeneminen maasta.
Kambanda pidätettiin 18. heinäkuuta 1997 Nairobissa ja hänet siirrettiin samana päivänä Ruanda-tuomioistuimeen. Hän tunnusti oikeudenkäyntinsä alussa 1. toukokuuta 1998 syyllisyytensä. Hän olikin ensimmäinen henkilö, joka on tunnustanut kansainvälisessä oikeudessa syyllisyytensä kansanmurhasta.
Ruanda-tuomioistuin tuomitsi syyskuussa Kambandan elinikäiseen vankeuteen kansanmurhasta, salaliitosta kansanmurhan suorittamiseksi, kansanmurhaan yllyttämisestä, osallisuudesta kansanmurhaan ja rikoksista ihmisyyttä vastaan. Kambanda pyörsi kuitenkin tunnustuksensa vedoten siihen, että hänet oli pakotettu tunnustamaan, ja vaati muutosta tuomioon. Vetoomostuomioistuin vahvisti tuomioistuimen päätöksen ja totesi Kambandan olleen täysin tietoinen tunnustamisensa seurauksista. Kambanda oli pidätettynä Tansaniassa, mistä hänet siirrettiin kärsimään tuomiotaan Maliin Bamakon keskusvankilaan.
Roslavl
Roslavl () on kaupunki Smolenskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Dneprin vesistöön kuuluvan Ostjor-joen rannalla 123 kilometriä Smolenskista kaakkoon. Kaupunki on Roslavlin piirin keskus. Siellä risteytyvät Smolenskiin, Suhinitšiin, Brjanskiin ja Mogiljoviin johtavat rautatiet sekä Moskovan ja Brestin sekä Smolenskin ja Brjanskin väliset maantiet. Asukkaita kaupungissa oli 54 898 (vuonna 2010).
Kaupunki on saanut nimensä Smolenskin ruhtinaasta Rostislavista, joka vuoden 1137 tienoilla rakennutti paikalle ruhtinaskunnan lounaisrajalla sijainneen linnoituksen. Vuosina 1376–1512 se kuului Liettuaan. Vuonna 1512 venäläiset valtasivat Roslavlin, ja vuonna 1522 se liitettiin Moskovan Venäjään. Vuosina 1618–1654 kaupunki kuului Puolaan. Vuonna 1755 siitä tuli Smolenskin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Vuonna 1850 kaupungin läpi rakennettiin Moskovan ja Varsovan välinen maantie ja vuonna 1868 Orjolin ja Vitebskin välinen rautatie. Toisen maailmansodan aikana kaupunki oli saksalaisten miehittämä ja kärsi suuria vahinkoja. Nykyään Roslavl on Smolenskin alueen 3. suurin kaupunki ja huomattava teollisuuskeskus.
Stanovka-joen yläpuolella kohoavalla mäellä sijainneesta linnoituksesta on jäljellä maavallien jäännöksiä. Keskustan nähtävyyksiä ovat 1780–1790-luvuilla rakennettu barokkityylinen Neitsyt Marian taivaaseen astumisen kirkko, Pietari-Paavalin kirkko (1850-luku) ja Kazanin kirkko (1833–1845). Zaretšjen kaupunginosassa sijaitsee Ylösnousemuksen kirkko (1816–1825) ja Ostjor-joen rannalla 1500-luvulla perustettu Kristuksen kirkastumisen naisluostari. Muita nähtävyyksiä ovat 1800-luvulla rakennetut sairaala, entinen kaupunginduuma ja aatelishuone.
Jelabuga
Jelabuga (, tataariksi Алабуга, "Alabuğa") on kaupunki Tatarstanin tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Kaman rannalla 215 kilometriä Kazanista itään. Kaupunki on Jelabugan piirin keskus. Asukkaita on 70 000 henkeä (vuonna 2008).
Jelabugan lähellä Kaman oikean rannan korkealla niemellä on sijainnut 900–1000-lukujen vaihteessa syntynyt Volgan bolgaarien kaupunki, josta on säilynyt kivestä rakennetun linnoituksen jäänteitä ja yksi sen pyöreistä torneista. 1500-luvulla paikalle syntyi kylä, josta vuonna 1780 tuli Vjatkan lääniin kuulunut Jelabugan kaupunki. Maantieteellisen sijaintinsa ansiosta siitä kehittyi huomattava kaupan keskus. Puisen kaupungin tuhosi vuoden 1850 tulipalo, jonka jälkeen sen keskustaan syntyi kivisistä kauppiastaloista, kirkoista ja julkisista rakennuksista koostuva yhtenäinen rakennuskokonaisuus.
Nykyään Jelabuga on yksi Tatarstanin öljyntuotannon keskuksista. Kaupungissa on autotehdas, rakennus- ja elintarviketeollisuutta ym. Vuonna 2005 perustettiin Jelabugan erikoistalousalue, johon odotetaan mm. autoteollisuuden investointeja. Entisessä hiippakunnanopiston rakennuksessa toimii pedagoginen korkeakoulu.
Jelabugassa on syntynyt taidemaalari Ivan Šiškin (s. 1832), sinne on haudattu vuoden 1812 sodassa taistellut upseeri Nadežda Durova ja vuonna 1941 siellä vietti viimeiset päivänsä runoilija Marina Tsvetajeva. Kaupungissa on heille omistetut kotimuseot.
Jelets
Jelets () on kaupunki Lipetskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Doniin laskevan Sosna-joen rannalla 78 kilometriä Lipetskistä länteen. Kaupunki on Jeletsin piirin keskus, mutta ei itse kuulu sen yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Jeletsissä haarautuvat Moskovaan, Valuikiin, Orjoliin, Grjaziin ja Lev Tolstoihin johtavat rautatiet. Kaupungin ohi kulkee Moskovan, Voronežin ja Donin Rostovin välinen M4-valtatie. Asukkaita on 112 200 henkeä (vuonna 2008).
Jelets mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1146 Rjazanin ruhtinaskunnan rajalinnoituksena. 1200–1300-luvuilla se oli lääniruhtinaskunnan keskus. Vuonna 1237/1238 sen hävittivät Batu-kaanin joukot, vuonna 1316 Uzbek-kaani, vuonna 1365 Tegei-kaani ja vuonna 1395 Timur Lenkin joukot. Vuosina 1415 ja 1450 tataarit hävittivät jälleen kaupunkia. Vuonna 1483 se liitettiin Moskovan ruhtinaskuntaan. Vuonna 1591 Venäjän etelärajalla sijainneeseen Jeletsiin rakennettiin uusi linnoitus. Vuonna 1778 siitä tuli Orjolin lääniin kuulunut kihlakuntakaupunki. 1800–1900-luvun vaihteessa se oli huomattava kaupan ja käsityöläisammattien keskus. Toisen maailmansodan aikana joulukuussa 1941 kaupunki oli lyhyen aikaa saksalaisten miehittämä.
Nykyään Jeletsissä on mm. koneenrakennus-, kemian, rakennusmateriaali- ja elintarviketeollisuutta. Kaupunki on kuuluisa pitsinnypläyksen keskus. Nähtävyyksiä ovat 1700–1800-lukujen vaihteen kauppiastalot, 1800-luvulla rakennettu tupakkatehdas ja Konstantin Tonin suunnittelema Kristuksen taivaaseen astumisen katedraali (1889). Kaupungissa toimii Jeletsin valtionyliopisto, kotiseutumuseo sekä siellä lapsuutensa viettäneen kirjailija Ivan Buninin kotimuseo.
Trofonios
Trofonios () oli kreikkalaisessa mytologiassa sankari, joka tunnettiin taidokkaista rakennushankkeistaan. Maa kuitenkin nielaisi hänet Lebadeiassa Boiotiassa, jonka jälkeen siellä häntä pidettiin ennustajajumaluutena ja harrastettiin hänen ympärilleen rakennettuja kulttimenoja.
Trofonios oli joko Orkhomenoksen kuninkaan Erginoksen tai Apollonin poika. Veljensä Agamedeen kanssa hän rakensi Apollonin Delfoin temppelin ja kuningas Hyrieuksen aarrekammion. Kerrotaan, että Trofonios ja Agamedes tekivät aarrekammioon salaisen sisäänkäynnin, jonka ainoastaan he tunsivat. Kuningas Hyrieus oli ymmällään, kun veljekset tyhjensivät hänen aarteitaan, mutta holvien sinetit pysyivät koskemattomina. Niin kuningas rakensi ansan hopea- ja kulta-astioihinsa, ja seuraavalla ryöstöretkellä Agamedes jäi ansaan tiukasti kiinni. Trofonios katkaisi veljensä pään, jottei häntä voitaisi yhdistää ansaan jääneeseen ruumiiseen, mutta tällöin maa aukeni ja nielaisi Trofonioksen.
Trofonioksesta ei sen koommin kuultu mitään, kunnes Boiotiassa kävi kato sateiden lakattua yli vuodeksi. Tällöin Delfoin oraakkeli antoi heille viestin, että Trofonios toisi heille avun. Häntä ei kuitenkaan Lebadeiasta löytynyt, kunnes yksi etsijöistä näki mehiläisparven, jonka hän arveli johtavan hänet perille. Mehiläisten kadottua maan sisään hän seurasi niiden perässä ja löysi Trofonioksen, joka opetti hänelle riitin kuivuuden lopettamiseksi.
Jemenin jalkapallomaajoukkue
Jemenin jalkapallomaajoukkue edustaa Jemeniä kansainvälisissä miesten jalkapallokilpailuissa ja sitä hallinnoi Jemenin jalkapalloliitto.
Ennen Jemenin yhdistymistä vuonna 1990 Jemenillä oli kaksi maajoukkuetta eli Etelä-Jemenin ja Pohjois-Jemenin jalkapallomaajoukkueet. Jemenin jalkapallojoukkuetta pidetään Pohjois-Jemenin seuraajana.
Jemen ei ole pelannut yhtään ottelua jalkapallon maailmanmestaruuskisoissa tai Aasian mestaruuskisoissa.
Ljubertsy
Ljubertsy () on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Moskovan kehätien ulkopuolella 20 kilometriä Moskovasta kaakkoon. Kaupunki on myös Ljubertsyn piirin keskus. Asukkaita kaupungissa oli 171 978 (vuoden 2010 väestönlaskenta).
Ljubertsyn rautatieaseman itäpuolella haarautuvat Moskovasta Rjazaniin ja Kazaniin suuntautuvat rautatiet. Rjazania kohti vievä valtatie M5 ohittaa Ljubertsyn keskustan lounaispuolelta.
Ljubertsyn kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1621. 1700–1800-luvulla asukkaat harjoittivat käsityöammatteja ja palvelivat Rjazanin ja Kasimovin maanteiden liikennettä. Moskovan ja Rjazanin välisen rautatien valmistuttua 1860-luvulla seudulle syntyi huvila-asutusta. 1800–1900-lukujen vaihteessa paikkakunnalle perustettiin teollisuutta ja vuonna 1925 siitä tuli kaupunki. 1930-luvulta lähtien ja erityisesti 1960–1980-luvuilla Ljubertsyyn rakennettiin laajoja asuinalueita.
Nykyään kaupungissa on mm. metalli-, rakennusmateriaali-, puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta. Ljubertsyssa valmistetaan esimerkiksi Kamov-helikoptereita, joita käytetään laajasti erilaisissa sotilaallisissa ja siviilitehtävissä.
Bijsk
Bijsk () on kaupunki Altain aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Bijajoen rannalla 163 kilometriä Barnaulista kaakkoon. Kaupunki on Bijskin piirin keskus. Siellä sijaitsee Barnaulin ja Novosibirskin väliseltä rautatieltä haarautuvan sivuradan pääteasema. Asukkaita on 206 327 henkeä (2012)
1700-luvun alussa venäläiset rakensivat paikalle Bijskin linnoituksen. Vuonna 1782 siitä tuli kaupunki. 1800-luvulla siitä kehittyi huomattava kaupankäynnin keskus. Vuonna 1915 kaupunki yhdistettiin Siperian rautatiehen. Toisen maailmansodan aikana kaupunkiin siirrettiin useita teollisuuslaitoksia ja siellä toimi lukuisia sotasairaaloita.
Nykyään Bijsk on huomattava teollisuuskeskus, tiedekaupunki (naukograd) ja asukasluvultaan Altain aluepiirin toiseksi suurin kaupunki. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen pitkälti sotateollisuuteen perustunut talous on taantunut. Kaupungissa toimii Bijskin pedagoginen yliopisto, Altain teknisen yliopiston osasto, vuonna 1920 perustettu kotiseutumuseo sekä teatteri.
Šahty
Šahty () on kaupunki Rostovin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Gruševka-joen rannalla 96 kilometriä Donin Rostovista koilliseen. Sen kautta kulkee Lihajan ja Donin Rostovin välinen rautatie (Šahtnajan asema). Kaupungin lähellä risteytyvät M4- ja M19-valtatiet. Asukkaita on 240 152 henkeä (vuonna 2010).
1600–1700-lukujen vaihteessa Gruševka-joen rannalle syntyi Donin kasakoiden asutus, jonka läheltä alettiin louhia kivihiiltä. Kaivosten keskellä sijainnut "Gruševskojen" kylä sai kaupunginoikeudet vuonna 1867. 1800-luvun lopulla seutu oli Etelä-Venäjän suurimpia kivihiilentuotantoalueita. Vuonna 1881 nimeksi tuli "Aleksandrovsk-Gruševski" ja vuonna 1920 "Šahty" (suomeksi ”kaivokset”). Vuoteen 1925 saakka se kuului Ukrainan neuvostotasavaltaan. Toisen maailmansodan aikana kaupunki oli saksalaisten miehittämä. Neuvostoaikana Šahty oli yksi Donbassin kivihiilen tuotannon ja metalliteollisuuden keskuksista. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen suurin osa kaivoksista on suljettu.
T.O.S: Terminate on Sight
T.O.S: Terminate on Sight on hip hop -ryhmä G-Unitin toinen studioalbumi vuodelta 2008. Albumin tuottivat G-Unit Records sekä Interscope Records. Alun perin albumin nimi oli "Shoot to Kill", sitten "Lock & Load" ja lopulta "Terminate on Sight". Albumin piti ilmestyä 24. kesäkuuta 2008, mutta se julkaistiinkin 1. heinäkuuta.
Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan neljännellä sijalla.
Timo Närväinen
Timo Närväinen (s. 1950, Jyväskylä) perusti vuonna 1972 levy-yhtiön Olarin Musiikki Oy. Toimi samalla nykyisen Universal Musicin tuotepäällikkönä 1976-1992 (yhtiön nimi tänä aikana Discophon, Sonet, Sonet-Polar ja PolyGram).