hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kaarlo Hartiala
Kaarlo Jakob Waldemar Hartiala, entinen Hartman (12. lokakuuta 1919 Hancock, Michigan, Yhdysvallat – 25. syyskuuta 2009) oli suomalainen fysiologian professori ja Turun yliopiston rehtori ja kansleri.
Hartialan vanhemmat olivat rovasti Rafael Hartman ja Hilja Maria Wargelin. Hänen puolisonsa vuodesta 1943 oli lääkäri Airi Inkeri Järvinen. Hartiala aloitti oppikoulun Joensuun lyseossa 1929 ja kirjoitti ylioppilaaksi Käkisalmen yhteislyseosta 1938. Lääketieteen lisensiaatiksi hän valmistui 1947 ja tohtoriksi 1951. Hän oli jo 1948–1950 opiskellut Yhdysvalloissa Rockefeller-säätiön apurahalla.
Hartiala nimitettiin Turun yliopiston ensimmäiseksi fysiologian professoriksi vuonna 1955. Professorina hän toimi aina eläkkeelle jäämiseensä vuonna 1984 saakka. Hartiala toimi Turun yliopiston rehtorina 1970–1975 ja kanslerina 1975–1984. Hartiala tuli tunnetuksi dopingaineiden vastaisen työn kärkihahmona. Hän oli muun muassa mukana luomassa eurooppalaisille olympiakomiteoille yhteistä lääketieteellistä komiteaa 1980-luvulla. Hän toimi Suomen olympiakomitean hallituksessa 1968–1976 ja sen valtuuskunnan puheenjohtajana 1976–1984. Sittemmin hän oli Euroopan olympiakomitean liittohallituksessa ja Kansainvälisen olympiakomitean lääketieteellisessä komissiossa. Työskentelystään niin urheilun kuin tieteenkin parissa hänet palkittiin useasti.
Suomen Urheilulääkäriyhdistys jakaa artialan mukaan nimettyä stipendiä nuorille liikuntalääketieteen tutkijoille.
Karjalan palautus (kirja)
Karjalan palautus on Pro Karelian -yhdistyksen pääsihteerin,kauppatieteiden maisteri Veikko Saksin kirjoittama kirja, joka käsittelee Karjalan palautuskysymystä. Kirja on saanut julkisuutta myös Venäjällä Rossijskaja gazeta -lehdessä. Kirja sisältää taloudellisia suunnitelmia siitä, miten Karjalan palautus ei tulisi maksamaan Suomelle liikaa infrastruktuurimenoihin tarvittavina kustannuksina, vaan miten Karjalan palautus saataisiin Suomen valtiontaloudelle tuottavaksi investoinniksi.
Venäjän Federaation virallisessa lehdessä Rossijskaja gazetassa, myös Suomesta usein kirjoittavan toimittajan Nadežda Sorokinan laatiman artikkeli oli otsikoitu "Suomalaiset haluavat palauttaa Karjalan, suomalaiset revansistit haluavat palan venäläistä maata". Suomen valtion virallinen kanta on se, että rajakysymys on ratkaistu Moskovan välirauhansopimukseen 1944 perustuen Pariisin rauhansopimuksella 1947.
Veikko Saksi täsmensi myöhemmin Suomenmaassa, ettei hänen tarkoituksenaan ollut se, että Suomen hallitus aloittaisi välittömästi neuvottelut Karjalan palauttamisesta Venäjän hallituksen kanssa, vaan se, että asiaa pidettäisiin esillä ja että suomalaiset alkaisivat keskustella asiasta. Suomen ulkoasiainministeriön verkkosivujen uutispalstalla kirjoitettiin kuitenkin unkarilaislehti Magyar Nemzeti Magazin kokosivun artikkelista, jossa huomioitiin kirjaa.
Kaikenlaisia karkulaisia
Kaikenlaisia karkulaisia on vuonna 1981 ensi-iltaan tullut Visa Mäkisen ohjaama ja tuottama komediaelokuva.
"Kaikenlaisia karkulaisia" oli Visa Mäkisen kolmas pitkän elokuvan ohjaus. Elokuvan ensi-ilta oli Porin Jaarli-teatterissa 20. elokuuta 1981.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Kari Hintikka kehotti kiertämään elokuvan kaukaa, vaikka se onkin hänestä Mäkisen parhaasta päästä. Hän antoi sille yhden tähden viidestä.
Pekka &amp; Pätkä ja tuplajättipotti
Pekka & Pätkä ja tuplajättipotti on vuonna 1985 ensi-iltansa saanut Visa Mäkisen elokuva.
Elokuva on Mäkisen ainoa elokuva, jota ei ole koskaan esitetty kokonaisuudessaan televisiossa. Elokuvateatterilevityksen jälkeen se julkaistiin vuokravideotallenteena. VLMedia julkaisi elokuvan DVD:nä huhtikuussa 2017. Elokuva ei menestynyt teattereissa, sillä sitä kävi katsomassa vain noin 4 000 katsojaa.
Elokuvan teon jälkeen Mäkinen tuotti "Pekka ja Pätkä" -televisiosarjan. Televisiosarjassa tämä elokuva liitettiin 3-osaiseksi televisiosarjaksi "Pekka ja Pätkä: Pekan painajainen", jossa Esko Roinen esittämä Pekka näkee unta toisesta Pekasta. Televisiosarjan jälkeen Visa Mäkinen teki vielä toisen Pekka Puupää-aiheisen elokuvan "Pekka Puupää poliisina".
Poikamiehet Pekka Puupää ja Pätkä menevät tansseihin. Siellä he tapaavat Justiina Pöntön ja saman tien lempi leiskahtaa Pekan ja Justiinan välillä. He menevät oitis naimisiin ja Justiina muuttaa Pekan luokse asumaan. Pekka saa tiedon, että hänen Amerikan tätinsä Pimpinella on kuollut. Pekalle on tiedossa kahdeksan miljoonan markan perintö, mutta vain jos tämä onnistuu tuhlaamaan viikossa miljoona markkaa huvituksiin. Pekka ja Pätkä onnistuvat tuhlaamaan 100 000 markkaa ja lopuilla rahoilla Justiina maksaa asunnon vuokran 40 vuodeksi. Kuitenkin Pätkän taskuun jäi pahan päivän varalle jätetty markan kolikko ja perintö jää saamatta.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Kari Salminen sanoo, ettei hauskoista vitseistä tai oikeasta veijarihengestä ole elokuvassa tietoakaan. Hän antaa elokuvalle 1–5 tähden sijasta pommin, mikä vastaa sanallista arviota ”täysin epäonnistunut tekele”.
Avaruusluotain (lehti)
Avaruusluotain on Suomen avaruustutkimusseuran julkaisema jäsenlehti (ISSN 0356-021X), joka ilmestyy neljä kertaa vuodessa. Lehdessä kerrotaan avaruustutkimusseuran ja sen jäsenten toiminnasta sekä avaruustutkimuksesta yleensä. Lehti toimitetaan Suomen avaruustutkimusseuran jäsenten lisäksi myös useisiin kirjastoihin.
Ensimmäinen seuran lehti ilmestyi 13. elokuuta 1960. Sen nimi oli "SAF-bladet". Lehti oli käsin kirjoitettu ja hektografilla kopioitu. 30. tammikuuta 1960: SAF-bladet oli jo koneella kirjoitettu ja monistettu. Tammikuussa 1963 lehden nimeen tuli mukaan myös suomen kieli. Maaliskuussa 1963 lehti oli kaksikielinen tiedote. Vuonna 1965 ilmestyi lehti kahtena versiona: ATS-lehti ja ATS-bladet omilla kielillään. Vuonna 1966 ATS-luotain ilmestyi vain suomeksi, mutta sen lisäksi lisäksi ilmeistyivät SAF-information ja ATS-tiedottaa. Vuonna 1968 Suomen avaruustutkimusseuran lehti sai nimen "ATS-luotain – SAF-pejlaren", joka vuonna 1972 sai nykyisen nimensä: "Avaruusluotain – Rymdpejlaren".
Ennen 2000-lukua päätoimittajina toimivat mm. Heikki Oja, Jussi Leader, Jari Karvinen, Urpo Häyrinen ja Simo Tauriainen. Lehden päätoimittaja oli vuosina 2000–2005 Tero Siili, 2006–2009 Sini Merikallio ja vuodesta 2010 eteenpäin Tiera Laitinen.
Pirtua, pirtua
Pirtua, pirtua on vuonna 1991 ensi-iltansa saanut Visa Mäkisen draamaelokuva. Siinä nuori mies taistelee kieltolain aikaan kylänsä pirtutrokareita vastaan.
Visa Mäkisen ensimmäinen yritys vakavan elokuvan tekemiseksi sai teattereissa vain 1 650 katsojaa ja tuotti miljoonan markan verran tappiota, minkä seurauksena Mäkinen luopui elokuvien teosta. Televisioesityksissä MTV3-kanavalla "Pirtua, pirtua" sai vuoden 1995 huhtikuussa 287 000 ja vuoden 2001 kesäkuussa 180 000 katsojaa.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Olavi Similä pitää Mäkisen ensimmäisen draamaelokuvan kuvausta laadukkaana mutta sisältöä onttona. Hän antaa elokuvalle kaksi viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Fraserin oireyhtymä
Fraserin oireyhtymä on harvinainen sairaus, joka aiheuttaa mm. erilaisia ruumiillisia poikkeavuuksia, yhdyssormisuutta ja -varpaisuutta, kehitysvammaisuutta sekä ylimääräisiä sormijäseniä. Keskeinen piirre on piilosilmäisyys, jossa iho peittää yhden tai molemmat silmät. Mahdollisia muita piirteitä ovat mm. epäsymmetrinen kallo, munuaisvaurio, piilokiveksisyys, kuurous, sokeus, mikropenis, klitoromegalia ja virtsarakon poikkeavuudet.
Fraserin oireyhtymän ennuste vaihtelee. Lähes 50 % siitä kärsivistä kuolee ensimmäisten elinvuosiensa aikana tavallisimmin kurkunpään ahtaumaan tai munuaisvaurioon.
Fraserin oireyhtymän aiheuttaja on autosomin kautta peittyvästi periytyvä mutaatio. Fraserin oireyhtymä on elävänä syntyneistä lapsista 0,043:lla 10 000:sta ja kuolleena syntyneistä 1,1:lla 10 000:sta.
Petter Portin
Petter Erik Portin (s. 12. joulukuuta 1940 Kruunupyy) on suomalainen geneetikko ja Turun yliopiston perinnöllisyystieteen emeritusprofessori.
Kruunupyyssä vuonna 1940 syntynyt Portin pääsi ylioppilaaksi Nokian yhteiskoulusta vuonna 1959. Hän jatkoi opintojaan Turun yliopistossa, jossa hän toimi eri tehtävissä aina vuodesta 1969 alkaen. Portin valmistui filosofian tohtoriksi vuonna 1972 ja hänet valittiin perinnöllisyystieteen vs. apulaisprofessoriksi vuonna 1976. Professorin virkaan Portin nousi vuonna 1980 ja tässä tehtävässä hän toimi Turun yliopistossa aina eläköitymiseensä asti vuonna 2004.
Portin oli myös vuonna 1962 perustamassa Turun Yliopiston biologian ja maantieteen ainejärjestöä, Synapsia.
Portin on tutkinut muun muassa banaanikärpäsen sukupuolisolujen kypsymisjakautumista, geenien vuorovaikutuksia, yksilönkehityksen mekanismeja, ihmisen hampaiston genetiikkaa sekä skitsofrenian genetiikkaa. Hänen eniten siteeratut julkaisunsa koskevat geenin käsitteen teoriaa. Nuorempana Portin tutki myös lintuja, ja julkaisi katsauksen Nokian linnustoon vuonna 1965.
Portin on tieteellisten kirjoitusten ohella julkaissut myös noin viisisataa suomenkielisiä aikakausi- ja sanomalehtiartikkelia, sekä on osallistunut perinnöllisyystieteeseen liittyvistä aiheista käytävään julkiseen keskusteluun. Hänen lehtikirjoitustensa aiheina ovat olleet erityisesti evoluutio ja muuntogeeniset kasvit. Kirjoituksissaan Portin on pyrkinyt korostamaan näkemystään, jonka mukaan muuntogeenisten kasvien havaitut hyödyt ylittävät selvästi niiden pelätyt haitat ja että haittoja korostetaan usein vain tunteen pohjalta.
Portinilta on ilmestynyt muun muassa yleistajuinen genetiikan oppikirja "Ne geenit! Ne geenit!" (2006). "Biologian sanakirjasta" hän on saanut yhdessä muiden kirjoittajien kanssa tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon vuonna 2002. Tieteellisen tuotantonsa lisäksi Portin on myös julkaissut tieteenfilosofisia mietekokoelmia ja runoteoksia.
Myyrä (Nalle Puh)
Myyrä () on Disneyn Nalle Puh -sarjakuvissa, -elokuvissa ja -piirrossarjassa esiintyvä fiktiivinen henkilöhahmo. Toisin kuin muut tutut Nalle Puhin maailmaan kuuluvat päähahmot, Myyrä ei esiinny A. A. Milnen Nalle Puh -kirjoissa, vaan hahmon keksi Walt Disney itse. Hahmon englanninkielinen nimi "gopher" tarkoittaa itse asiassa taskurottaa eikä myyrää.
Myyrä esiintyi ensi kerran vuoden 1966 lyhytelokuvassa "Nalle Puh ja hunajapuu", jonka sisältö nähdään alkujaksona kymmenen vuotta myöhemmin kootussa elokuvassa "Nalle Puh". Myyrä esitellään elokuvassa hahmona, joka rakentaa paljon asioita, pääasiallisesti omia tunneleitaan (joihin hän näyttää putoavan useasti). Hän huomauttaa useissa kohtauksissa monimerkityksisesti ”en ole kirjassa”. Myyrän ulkonäkö ja koominen puhetapa perustuvat "Kaunotar ja Kulkuri" -elokuvassa esiintyneeseen majavaan. Myyrän englanninkielisenä äänenä toimi alun perin Howard Morris, joka vetäytyi eläkkeelle ja hänet korvasi Michael Gough. Suomenkielisessä versiossa äänen Myyrälle antaa Veikko Honkanen.
Palasokeri
Palasokeri on kova, yleensä kuution muotoon leikattu pala kokoon puristettua kidesokeria. Palasokeria voidaan käyttää kätevästi esimerkiksi kahvia tai teetä juodessa.
Palasokeri tunnetaan myös nimellä sokerikuutio. Tuotemerkit kuten Suomen Sokerin Sirkku ja Pulmu ovat olleet aikansa brändejä. 
Yksi Sirkku-pala painaa noin 2.5 grammaa 
ja Pulmu noin 3.5 grammaa.
Palasokerista on sekä valkoinen kidesokerista että ruskea ruokosokerista valmistettu versio.
ERA E
ERA E oli brittiläinen Formula 1 -auto, jolla osallistuttiin ainoastaan Britannian osakilpailuun 1950, jolloin Taso Mathieson ajatti Leslie Johnsonia kuljettajana ja Peter Walker puolestaan itseään sekä Tony Roltia. Autot lähtivät ruuduista 10. (Walkerin/Roltin) ja 12. (Johnsonin) ja molemmat keskeyttivät (Johnson toisella kierroksella kompressorivikaan ja Walker/Rolt kierroksella 5 vaihdelaatikkovikaan).
Mitäs me sankarit
Mitäs me sankarit on vuonna 1980 ensi-iltansa saanut komediaelokuva, porilaisen elokuvaohjaajan ja monialayrittäjän Visa Mäkisen toinen elokuvatuotanto.
"Mitäs me sankarit" sai elokuvateattereissa 142 328 katsojaa, enemmän kuin mikään Mäkisen myöhempi tuotanto.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa hölmöilyksi, josta saa hakea seikkailua tai toimintaa. Hän antaa elokuvalle 1–5 tähden sijasta pommin, mikä vastaa sanallista arviota ”täysin epäonnistunut tekele”.
Shin’ichirō Tomonaga
Shin’ichirō Tomonaga, usein Sin-Itiro Tomonaga, (, 31. maaliskuuta 1906 – 8. heinäkuuta 1979) oli japanilainen fyysikko. Tomonaga vaikutti hyvin paljon kvanttisähködynamiikkaan. Tomonaga, Richard Feynman ja Julian Schwinger saivat Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1965.
Tomonaga syntyi Tokiossa vuonna 1906. Hänen isänsä oli japanilainen filosofi Sanjūrō Tomonaga. Tomonaga oli perheen toinen lapsi ja vanhin poika. Tomonaga aloitti opiskelun Kioton yliopistossa vuonna 1926. Hän työskenteli Leipzigissä samassa ryhmässä Werner Heisenbergin kanssa ja tätä aiemmin oli samalla luokalla Hideki Yukawan kanssa. Kaikki kolme ovat saaneet Nobelin fysiikanpalkinnon.
Tomonaga kuoli syntymäkaupungissaan vuonna 1979.
Väinö Kivilinna
Väinö Gabriel Kivilinna (sukunimi vuoteen 1906 Borg) (13. lokakuuta 1875 Turku – 18. maaliskuuta 1950 Lempäälä) oli suomalainen oppikoulun lehtori ja toimittaja joka oli myös lyhyen aikaa Suomalaisen puolueen ja Maalaisliiton kansanedustajana.
Kivilinnan vanhemmat olivat seminaarinjohtaja Oskar Fredrik Borg ja Ida Agatha Savonius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1893 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1899 ja lisensiaatiksi 1904.
Kivilinna toimi luonnonhistorian ja maantiedon opettajana tai lehtorina Kokkolan yhteiskoulussa 1903–1906, Viipurin vanhassa yhteiskoulussa 1906–1907, Jyväskylän seminaarissa 1910–1928, Porin lyseossa 1932–1937 ja Tampereen yhteislyseossa 1937–1939. Kivilinna oli sosiaaliministeriön raittiusosaston raittiuslautakuntien ylineuvoja vuosina 1925–1932.
Hän oli myös toimittajana "Luonnonystävä"-lehdessä 1899 sekä päätoimittajana "Kokkola"-lehdessä 1905–1906, "Viipuri"-lehdessä 1906–1908, "Suomalainen"-lehdessä 1909–1911, "Nuorten nuija"-lehdessä 1909–1918, "Keskisuomalainen"-lehdessä 1918 ja "Saarijärven Paavo" -lehdessä 1919–1921.
Kivilinna oli Suomalaisen puolueen kansanedustajana 1907–1909 ja Maalaisliiton kansanedustajana 1922–1923. Hän oli jäsenenä useissa eduskunnan valiokunnissa sekä mukana Suomen valtuuskunnan jäsenenä Tarton rauhanneuvotteluissa 1920.
Kivilinna oli vuodesta 1904 naimisissa Synnöve Hovindin kanssa.
Everlast (muusikko)
Everlast (oik. Erik Schrody, s. 18. elokuuta 1969 Valley Stream, New York) on irlanninamerikkalainen rap-artisti ja laulaja-lauluntekijä. Hän on tunnettu rapia ja akustista rock-musiikkia sekoittelevasta tyylistään. Hän toimi House of Pain -yhtyeen keulahahmona vuosina 1992–1996, kunnes siirtyi soolouralle. Hän oli vuonna 2006 perustetun rap-yhtye La Coka Nostra jäsen, mutta lähti ryhmästä muutama vuosi myöhemmin. Vuonna 2000 hän voitti Grammyn Carlos Santanan kanssa tekemästään kappaleesta "Put Your Lights On". Hän kääntyi muslimiksi 2006.
Ruuvit löysällä (elokuva)
Ruuvit löysällä on vuonna 1989 ensi-iltansa saanut Visa Mäkisen ohjaama ja tuottama komediaelokuva. Sen käsikirjoituksen laati Kari Levola.
Vuoden 1994 Video-oppaassa Bello Romano antoi elokuvalle tähtien sijasta pommin, joka vastaa sanallista arviota ”täysin epäonnistunut tekele”. Hänen mukaansa elokuvan henkilöhahmot ”sekoilevat katsojan harmiksi selvittämässä murhaa”.
Montgomeryn piirikunta (Virginia)
Montgomeryn piirikunta on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Vuoden 2010 väestönlaskennassa piirikunnassa oli 94 392 asukasta. Piirikunta on nimetty amerikanirlantilaisen upseerin Richard Montgomeryn mukaan ja sen hallinnollinen keskus on Christiansburgin kaupunki.
PIirikunnan pinta-ala on noin 1 008 km², josta 1 005 km² on maata ja 3 km² vettä. Naapuripiirikunnat ovat:
Tärppä
Tärppä () on kuvitteellinen kärppää muistuttava olento, joka mainitaan useasti A. A. Milnen "Nalle Puh" -kirjoissa. Milnen kirjoissa tärpät olivat ilmeisesti olemassa vain Nalle Puhin ja tämän ystävien mielikuvituksessa, mutta joissain Disney-yhtiön tekemissä Nalle Puh -animaatioissa ne oli kuvattu todellisina olentoina, jotka muistuttivat suuria kärppiä.
Tärpät mainitaan ensi kerran Nalle Puh -tarinassa, jossa Nalle Puh ja Nasu yrittävät napata "tärpän", mutta myöhemmin heille selviää, että kahden tärpän jalanjäljet lumessa olivatkin Puhin ja Nasun itsensä tekemiä, kun he olivat kiertäneet kehää (ainakin viidesti) ja seuranneet omia jälkiään.
Disney-animaatioissa tärppiä nähtiin ensi kerran lyhytelokuvassa "Nalle Puh ja tuulinen päivä" osana Puhin painajaisunta laulujaksossa ”Möhköfantit ja tärpät”. Televisiosarjassa "Nalle Puhin uudet seikkailut" esiintyi myös oikeita tärppiä. Sarjan suomenkielisessä dubbauksessa niitä tosin kutsuttiin "röpöläisiksi" ja "Nalle Puh ystävää etsimässä" -elokuvassa näädiksi. Televisiosarjassa tärpät ovat Nalle Puhin ja tämän kumppaneiden vihollisia. Heidät tunnetaan siitä, että he varastavat hunajaa ja heillä on apunaan möhköfantti. Eräs tärppä ja möhköfantti -kaksikko (nimeltään "Tane" ja "Möhkö") yritti varastaa useampaankin kertaan Nalle Puhin ja muiden hunajat.
Nalle Puh -kirjoissa ja animaatioissa on useita muitakin vastaavia hahmoja tai asioita, joita kutsutaan hassuilla nimiväännöksillä. Esimerkiksi "hinaja" () on hunajaa ja "jagulaari" on jaguaari.
ERA B
ERA B oli brittiläisen ERA:n kilpa-auto, jolla ajettiin vuosina 1950–1951.
Malmö Redhawks
Malmö Redhawks on ruotsalainen, Malmöstä kotoisin oleva jääkiekkoseura, joka pelaa Ruotsin pääsarjassa SHL:ssä. Seura on perustettu vuonna 1972 nimellä Malmö IF.
Malmö Redhawks (silloiselta nimeltään Malmö IF) on pelannut Ruotsin finaalissa vuosina 1992 ja 1994 voittaen mestaruuden molemmilla kerroilla. Tuolloin seurassa pelasivat suomalaiset Raimo Helminen sekä 1994 Mikko Mäkelä. Seuran saavutuksiin kuuluu myös Euroopan Cupin voitto vuodelta 1993 ja pronssi vuodelta 1994. Malmö Redhawks on Elitserienin maratontaulukossa kymmenentenä. Joukkueen kotihallina toimii 13 700 katsojaa vetävä Malmö Arena.
The World Factbook
The World Factbook on Yhdysvaltain keskustiedustelupalvelu CIA:n julkaisema maantieteellinen vuosikirja, jossa on lyhyt esittely kaikista maailman maista. Koska teos on Yhdysvaltain liittovaltion viranomaisten kustantama julkinen asiakirja, on sen aineisto julkista omaisuutta, public domainia. Kirjan toimituskunta ei ole julkinen, vaan tiedon kirjan sisällöstä sille välittää julkista kontaktipintaa edustavat yhteyshenkilöt. Näin ollen kirjan sisällöstä muutoin kuin suoranaisten asiavirheiden osalta ei ole mahdollista keskustella. Kirjan luokittelut noudattavat Yhdysvaltain ulkopoliittisia linjauksia, mikä näkyy mm. Jugoslaviaa koskevien sivujen osalta ja Myanmarin nimittämisessä Burmaksi (Kts. vastaava englanninkielinen artikkeli). Kirjan aineisto kootaan lukuisista Yhdysvaltain liittovaltion virastoista ja lähteistä. Vuoden 2008 jälkeen kirjasta ei enää julkaista kirjaa, vaan toimitus on siirtynyt päivittämään verkkoversiota.
Näin ollen kirjan verkkoversiossa olevia karttoja on runsaasti käytetty uudelleen yksityisten henkilöiden kuin myös julkishallinnollisten organisaatioiden julkaisemassa aineistossa myös Yhdysvaltain ulkopuolella. Kirjan verkkoversiota päivitetään useita kertoja vuodessa. Kirjaan on tullut lisää aineistoa maiden infrastruktuurin osalta mm. maakaasusta ja kaasu- sekä öljyputkistosta.
Suomen osalta kirjassa muutoksina on ollut se, ettei Vasemmistoliittoa katsota enää kommunistiseksi puolueeksi niin kuin aikaisemmin saman kannattajakunnan pohjalta toimineet SKP-SKDL sekä se, että kirjaan on tullut maininta "alueellisista kiistoista" (Karjala-kysymys), josta mainitaan, ettei Suomen hallituksella ole asiassa vaatimuksia. Verkkoversiossa voi olla ajoittain kirjoitusvirheitä suomenkielisten sukunimien osalta ja ajoittain päivitys tulee verrattain myöhään. Kun Jyrki Katainen ehti Yhdysvaltoihin ystävyyspuoluevierailulle republikaanisen puolueen luokse puheenjohtajana, oli verkkoversiossa maininta siitä, että Kokoomuksen puoluejohtaja on Ville Itälä. Koska kirja käsittelee kaikkia maailman maita, on sillä myös palautekanava mahdollisista virheistä tai muusta palautteesta CIAn verkkosivuilla.
Koska The World Factbook on julkaisijaansa liittyen julkista tiedustelutietoa, on sitä pidettävä jonkinlaisena Yhdysvaltojen virallisia kantoja heijastelevana julkaisuna, vaikkei sen kustantaja ole politiikkaa muotoileva (policy making) liittovaltion virasto. Helposti verkosta saatavana ja kaikkien maiden osalta samankaltaisesti jäsenneltynä kirjan verkkosivusto on helppo referenssi. Näin ollen sen sisältämät kartat ovat levinneet laajalti Internetissä. Julkaisija CIA kuitenkin toivoo, että kun kirjan aineistoa käytetään, viitattaisiin siihen lähteenä.
ERA L6C
ERA L6C oli ERA:n käyttämä moottori. Sitä käytettiin ERA A, B, C ja E malleissa.
Naapurissa kummittelee (elokuva)
Naapurissa kummittelee on vuonna 1986 tehty kauhuelokuva. Se on Naapurissa kummittelee -trilogian ensimmäinen osa. Elokuvan on ohjannut Steve Miner.
Roger Cobb on menestyvä kauhukirjailija, mutta nyt hänellä on kaikki ideat lopussa. Syynä onkin että hänen poikansa on kadonnut jäljettömiin, vaimonsa ottanut avioeron ja hänen tätinsä on tehnyt itsemurhan. Roger saa idean muuttaa tätinsä vanhaan taloon, jonka jätti Rogerille perinnöksi. Siellä Roger saisi aikaa ja rauhaa miettiä uutta kirjaa. Mutta pian Roger huomaakin että talossa asuu jokin muukin kuin Roger."Video-oppaassa" vuodelta 1994 "Naapurissa kummittelee" saa yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Answers in Genesis
Answers in Genesis (lyhennettynä AiG, ) on kansainvälinen kristillinen järjestö, joka on keskittynyt erityisesti Nuoren Maan kreationismiin: levittämään käsitystä, että Jumala loi maailman kuudessa päivässä alle 10 000 vuotta sitten. Järjestö on perustettu vuonna 1994. Sen näkyvin saavutus on 28. toukokuuta 2007 avattu Luomismuseo () Petersburgissa Kentuckyssa Yhdysvalloissa.
Järjestö on vuonna 2016 avannut myös Ark Encounter -teemapuiston noin 60 km päässä Williamstownissa Kentuckyssa. Puistossa on 510 jalkaa pitkä ja 85 jalkaa leveä (155×26 m) Nooan arkin malli.
AiG tuottaa päivittäin puolitoistaminuuttisen tietoiskuohjelman, jota esitetään lukuisilla kristillisillä radiokanavilla. AiG:n päätavoite on levittää viestiä, jonka mukaan Raamattu on totta ja luomiskertomus on koko kirjan perusta. Järjestö on "puolikirkollinen" eli se ei ole opillisesti sitoutunut mihinkään kristinuskon suuntaukseen.
Voi juku – mikä lauantai
Voi juku – mikä lauantai on vuonna 1979 ensi-iltansa saanut Visa Mäkisen esikoiselokuva. Siinä kaksi kesäleskeksi jäänyttä kotirouvaa lähtee viikonlopuksi saunomaan ja kohtaa mielenkiintoisia tyyppejä.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 antaa elokuvalle 1–5 tähden sijasta pommin, mikä vastaa sanallista arviota ”täysin epäonnistunut tekele”.
Ernst Fehr
Ernst Fehr on itävaltalainen taloustieteilijä. Hän on Zürichin Yliopiston Kokeellisen taloustieteen laitoksen johtaja. Hän on tutkinut erityisesti ihmisen yhteistyön evoluutiota, varsinkin vastavuoroisuutta ja uusklassisen taloustieteen vallitsevan rationaalisen valinnan teorian rajoituksia.
Hän on myös tehnyt tutkimusta neurotaloustieteessä, behavioristisessa taloustieteessä ja kokeellisessa taloustieteessä.
Pi pi pil... pilleri
Pi pi pil… pilleri on vuonna 1982 ensi-iltansa saanut Visa Mäkisen elokuva. Siinä potenssia lisäävän seksilääkkeen keksinyt professori (Matti Ruohola) kokeilee keksintöään käytännössä eräässä kylpylässä.
Murskaavista arvosteluistaan huolimatta elokuva sai teatterikierroksellaan kahdeksalla esityskopiolla vajaat 44 000 katsojaa. Kolmoskanavan televisioesityksessä elokuun lopulla 1992 katsojia oli 477 000. Sen yhteydessä Jussi Karjalainen totesi "Helsingin Sanomissa Pi pi pil... pillerin" olevan ”Suomen kaikkien aikojen typerin elokuva. Ehkä. Toivottavasti.” "Video-oppaassa" vuodelta 1994 "Pi pi pil… pilleri" saa 1–5 tähden sijasta pommin, mikä vastaa sanallista arviota ”täysin epäonnistunut tekele”. Myöhemmässä TV-maailman kolumnissa kriitikko Henri Waltter Rehnström huomauttaa, miten Mäkisen elokuvaan on lainailtu suoraan musiikkia sekä tematiikkaa amerikkalaisesta pornoelokuvasta "Rollerbabies" (1976).
Alta GP
Alta GP oli Geoff Taylorin suunnittelema Formula 1 -auto, jota Alta-talli käytti kausina ja .
Flaming Youth
”Flaming Youth” on yhdysvaltalaisen rockmusiikkia esittävän Kiss-yhtyeen kappale ja single vuodelta 1976. Se on viides raita yhtyeen studioalbumilla "Destroyer". Kappaleen ovat säveltäneet soolokitaristi Ace Frehley, rytmikitaristi ja laulaja Paul Stanley, basisti ja laulaja Gene Simmons sekä "Destroyer"-albumilla tuottajan roolissa toiminut Bob Ezrin.
Kappale ilmestyi singlenä 10. huhtikuuta 1976 b-puolenaan Paul Stanleyn säveltämä "God of Thunder", ja se nousi Billboardin singlelistalla Yhdysvalloissa korkeimmillaan sijalle 74 ja Suomessa virallisen singlelistan sijalle 30. "Flaming Youth" sijoittui albumin neljän singlejulkaisun - "Flaming Youth", "Shout It Out Loud", "Detroit Rock City" ja "Beth" - osalta kaikkein heikoimmin listoille Yhdysvalloissa, eikä siitä koskaan muodostunut mainittavaa hittiä.
Kiss esitti "Flaming Youthia" konserteissaan ahkerasti etenkin "Destroyeria" seuranneella maailmankiertueellaan, mutta se on sittemmin jätetty pois eikä yhtye ole esittänyt kappaletta muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta enää 1970-luvun jälkeen. Kappaleen nimi juontaa juurensa samannimisestä newyorkilaisyhtyeestä, jonka lämmittelyesiintyjänä Kiss oli esiintynyt uransa alkutaipaleella. Bob Ezrin innostui nimestä ja halusi työstää albumille samannimisen kappaleen, joten hän yhdisti albumin ylijäämämateriaalia jonka seurauksena Ezrin, Stanley, Simmons ja Frehley sävelsivät kappaleen lopulliseen muotoonsa. Esimerkiksi kappaleen pääriffi oli Simmonsin kirjoittamasta kappaleesta "Mad Dog", joka on sittemmin julkaistu alkuperäisessä muodossaan Kissin "The Box Setiltä".
Sessiomuusikko Dick Wagner soitti Ace Frehleyn sijasta kappaleen soolokitaraosuudet Paul Stanleyn soittaessa rytmikitaraa.
Perceptor
Perceptor on hahmo fiktiivisessä Transformers-universumissa.
Alkuperäisessä "Transformers"-sarjassa Perceptor on tutkija, joka muuttuu mikroskoopiksi, tai lasertykiksi. Hän on Optimus Primen jälkeen älykkäin Autobotti. Perceptorin tiedonjano on sammumaton ja se jättää kaiken muun varjoonsa. Hän on Maassa kuin kullankaivaja, joka löytää uuden kultasuonen ja mässäilee rikkauksilla, joiden loppumisesta hänellä ei ole tietoa.
Perceptorin erikoistehtävänä on tutkia, miten Autobotit parhaiten sopeutuisivat Maan olosuhteisiin, ja myös miten maan vieras ympäristö vaikuttaa Autobotteihin. Perceptor tuntee kaikki tieteenalat, mutta hän on erikoistunut metallikirurgiaan, molekyylikemiaan ja sähkötekniikkaan. Mikroskooppimuodossaan hän voi suurentaa kohteen jopa 10 000 -kertaiseksi. Tykkimuodossa hän voi ampua tarkasti 3 200 kilometrin päähän. Hän voi käyttää tykkiä robottimuodossaan,mutta hän voi muuttaa sen myös liikkumattomaksi kenttätykiksi. Eräässä tuotantopöydälle jääneessä alkuperäisen piirrossarjan jaksossa nähtiin Perceptorin alkuperäinen Cybertron-muoto: avaruusalus, jota jakson nähneet ovat kuvailleet Legoista rakennetun lenkkitossun näköiseksi.
"ssa" ja "issa" Perceptor koostuu kolmesta Mini-Conista: High Wiresta, Sureshockista ja Grindorista. Armadassa Perceptor on lasten ystävä ja kokoonsa nähden hyvä taistelija. "Energonissa" Perceptor on Kickerin ystävä, vaikka rooli onkin pienempi kuin "Armadassa".
"issa" Perceptor on Autobottien Tiedeministeriön johtaja ja yksi Suureuvoston jäsenistä Alpha Trionin ohella. Hän vastasi myös luotettavan insinöörinsä, Wheeljackin, ohella Omega Supremen rakentamisesta 4 miljoonaa vuotta sitten. Perceptorilla ei ole sarjassa ääninäyttelijää ollenkaan. Hänen puheroolinsa on tehty PlainTalk-puheentunnistusohjelmalla.
Pekka ja Pätkä (televisiosarja)
Pekka ja Pätkä on vuonna 1986 MTV:lla esitetty suomalainen televisiosarja, joka oli Visa Mäkisen ohjaama ja tuottama. Sarjan jaksot on julkaistu vuonna 2003 DVD- ja VHS-julkaisuina nimillä "Pekka Puupää tositoimissa" ja "Pekka Puupää seikkailee". 2017 VLmedia julkaisi uudestaan dvdlle.
Visa Mäkinen teki ensimmäisen "Pekka Puupää"-elokuvansa, "Pekka & Pätkä ja tuplajättipotti" vuonna 1985. Elokuva ei menestynyt, sitä kävi teattereissa katsomassa vain noin 4000 katsojaa. Elokuvasta pilkottiin 3-osainen sarja liitettiin tv-sarjaan, jossa Esko Roinen esittämä Pekka näkee unta toisesta Pekasta. Keväällä 1986 esitetty televisiosarja oli menestys. Televisiosarjan suosio rohkaisi Mäkistä tekemään vielä toisen elokuvan "Pekka Puupää poliisina" (1986).
Beth
”Beth” on hard rock -yhtye Kissin kappale albumilta "Destroyer". Saavutettuaan sijan 7 vuonna 1976 se on ollut Kissin korkeimman sijan saavuttanut kappale Yhdysvalloissa. Se oli heidän ainoa Top 10 -kappaleensa Yhdysvaltain singlelistoilla, kunnes ”Forever” albumilta "Hot in the Shade" saavutti sijan 8 vuonna 1990.
Kappaleen, jonka alkuperäinen nimi oli ”Beck”, kirjoitti ja lauloi rumpali Peter Criss. ”Beth” oli viime hetken lisäys "Destroyerille", sillä Paul Stanley ja Gene Simmons eivät alkujaan halunneet sitä levylle, mutta yhtyeen manageri Bill Aucoin puhui heidät ympäri.
Kun single julkaistiin, ”Beth” oli aluksi kappaleen ”Detroit Rock City” B-raitana. Silti radioasemilla ”Beth” sai enemmän soittoa kuin A-raita ja oli muutenkin radioasemien suosikki, joten KISS ja Casablanca Records päättivät vaihtaa ”Bethin” A-raidaksi ja ”Detroit Rock Cityn” B-raidaksi ja siten se menestyi vielä paremmin.
Vuonna 1977 kappale voitti People’s Choice Award -palkinnon.
Suomalainen hiphop-yhtye Nuera samplasi Bethiä kappaleeseensa ”Don’t Touch the Mike”, joka löytyy yhtyeen vuonna 2000 julkaistulta albumilta "Honesty".
Montreal AAA
Montreal AAA () on Montrealista, Kanadasta tuleva urheiluseura, joka on saavuttanut menestystä useista eri lajeista. Seurasta on tullut muun muassa moukarinheiton ja uinnin olympiavoittajia.
Seura perustettiin vuonna 1881, kun paikalliset pyöräily-, lumikenkä- ja lacrosseseurat yhdistyivät. Seura on voittanut jääkiekon Stanley Cupin vuosina 1893, 1894 ja 1902. Se on voittanut myös jääkiekon Allan Cupin vuonna 1930. Amerikkalaisessa jalkapallossa seura voitti Grey Cupin vuonna 1931. Nykyisin seura keskittyy kuntosalin ylläpitoon nimellä Club Sportif MAA.
Italialaissodat
Italialaissodat eli suuri Italian sota oli sarja pääasiassa Italiassa käytyjä sotia vuosina 1494–1559, joihin osallistui pääosa Euroopan silloisista suurvalloista. Sodat saivat alkunsa ranskalaisten laajentumispyrkimyksistä Italiaan (muun muassa Milanon herttuakunta ja Napolin kuningaskunta), mutta laajenivat lopuksi koskemaan muitakin alueita. Sotia leimasi jatkuva voimasuhteiden muutos, kun taistelevien osapuolten liittokunnat muuttivat muotoaan.
Eurooppalainen sodankäynti kehittyi huomattavasti italialaissotien aikana (muun muassa tykit, bastionijärjestelmä sekä jalka- ja ratsuväen taktiikka ja aseistus).
Italialaissodat päättyivät vuonna 1559, kun Espanja sai Milanon ja Napolin. Hävitys Italiassa siirsi Euroopan taloudellista ja kulttuurista painopistettä pohjoisemmaksi.
Luettelo Mars-luotaimista
Tämä on luettelo ensisijaisesti Marsia tutkimaan lähetetyistä luotaimista. Marsia kohti alettiin jo vuonna 1960 lähettää miehittämättömiä avaruusluotaimia. Maasta Marsiin kannattaa lähettää luotaimia noin kahden vuoden välein niin sanottujen laukaisuikkunoiden kuluessa, joissa planeettojen väliset asennot ovat sopivia Marsiin kohtalaisen nopeasti ja pienin polttoainekustannuksin lentämiseksi.
14. kesäkuuta 1965 amerikkalainen Mariner 4 lensi Marsin ohi paljastaen planeetan kraatterit. Lisää kuvia lähettivät 1960-luvun lopulla amerikkalaiset Mariner 6 ja 7. Amerikkalaisten menestys jatkui 1971 ensimmäisellä kiertorataluotaimella Mariner 9:llä, joka kartoitti koko planeetan pinnan. 1970-luvulla Neuvostoliiton Mars-ohjelma kärsi monia takaiskuja varsinkin laskeutumisyrityksissä. 1976 amerikkalaiset onnistuivat laskeutumaan ensimmäistä kertaa Marsiin Viking 1 ja Viking 2 -luotaimilla.
Neuvostoliiton 1988 laukaistut Phobos-luotaimet menetettiin Marsin lähellä. Myös Venäjän Mars 1996 -ohjelma meni pieleen. Japanin ensiyritys Nozomi epäonnistui myös. 1996 lähetetty Yhdysvaltain Mars Pathfinder laskeutui Marsin pinnalle, mutta Mars Polar Lander epäonnistui. Amerikkalaiset Mars-mönkijät (engl. lyhenne MER) "Spirit" ja "Opportunity" saapuivat Marsiin tammikuussa 2004 ja ovat kestäneet toiminnassa pitkästi yli odotusten. Samoihin aikoihin Esan ensimmäinen Mars-luotain Mars Express kiersi Marsia ja kuvasi muun muassa amerikkalaisten Mars-kulkijoiden laskautumispaikan. Amerikkalaisten Phoenix laukaistiin 2007 ja se laskeutui onnistuneesti 26. toukokuuta 2008.
2014 Intia onnistui Mars Orbiter Missionilla asettumaan kiertoradalle. Vuonna 2012 Marsiin laskeutunut Nasan Mars Science Laboratory avasi uuden kokoluokan Mars-kulkijoihin.
Vilkutus
Vilkutus on ihmisen ele. Siinä käsi tai kädet nostetaan ylös, suoristetaan sormet, paljastetaan kämmen eteenpäin toista ihmistä kohti, ja heilutetaan kättä sivuttaissuunnassa edestakaisin. Nykyisin vilkutetaan lähinnä hyvästeltäessä jonkin matkan päästä, yleensä oikealla kädellä.
Alkuperäinen vilkutuksen merkitys lienee ollut aiheuttaa sivuttaisliikettä, jotta toinen ihminen havaitsisi vilkuttajan tai näkisi tämän paremmin. Vilkutuksella on voitu varoittaa tai kertoa oma sijainti. Tervehdyksessä, jossa kämmen on näytetty toiselle, on voinut olla myös merkityksenä osoittaa olevansa aseeton, ja että käsi ei ole nyrkissä kuten vihaisella voi olla. Tähän arvellaan perustuvan myös kättelyn.
Three Imaginary Boys
Three Imaginary Boys on englantilaisen rockyhtye The Curen esikoisalbumi vuodelta 1979. Se sisältää yhtyeen silloisen basistin, Michael Dempseyn, laulaman coverversion Jimi Hendrixin ”Foxy Ladystä”. Albumi julkaistiin uudelleen masteroituna vuonna 2004, jolloin siihen liitettiin toinen CD aiemmin julkaisemattomia kappaleita. Esikoisalbumilla kuuluvat vielä yhtyeen perustamisvaiheen Buzzcocks-vaikutteet varsinkin kappaleissa Object ja It's Not You. Cd-levyllä myös 13. bonuskappale "The Weedy Burton", jota ei ole merkitty albumin kappaleluetteloon. Vinyyliversiosta se puuttuu.
Levy yksi
Sama kuin alkuperäisessä julkaisussa.
Levy kaksiAlbumi on äänitetty ja miksattu Lontoon Morgan Studiosilla Englannissa, tuottajana oli Chris Parry.
Aliens versus Predator (sarjakuva)
Aliens versus Predator on Dark Horse Comicsin vuosina 1989–1991 julkaisema sarjakuva. Sarjakuvaa julkaistiin "Dark horse Presentsin" numeroissa 34–36 ja oman nimisenään julkaisuna "Aliens vs. Predator 1–4". Kokooma-albumi kaikista jaksoista julkaistiin vuonna 1991 (isbn 1-878574-27-2). Sarjakuvan käsikirjoitti Randy Stradly. Kuvituksesta ja tussauksesta vastasivat Phil Norwood, Chris Warner, Karl Story ja Robert Campanella.
Sarjakuva yhdisti ensimmäistä kertaa kaksi science fiction elokuvien kuuluisaa hirviötä.
Teoksessa esitettiin ensimmäistä kertaa myöhemmin käytetty ajatus Predator-lajin metsästysretkistä osana heimojen initiaatiomenoja.
Sarjakuvan ensimmäiset kolme jaksoa ”The Cracks in Our Technology”, ”The Old Ways Seem More Honest” ja ”A change of Scenery” pohjustavat lopun tarinan kuvaamalla miten Predator istuttaa Alienia eri planeetoille myöhempää miehuuskoetta varten. Sarjakuvan loput jaksot ”Somebody’s Idea of Paradise”, ”Weve got an Emergency Here”, ”Never Align Yourself With a Loser”, ”I’ll Remember You” ja ”Trophies” kuvaavat pieleen mennyttä miehuuskoetta kuvitteellisella planeetta Ryushilla.
Sarjakuvan jälkeen Alien vs. Predator -teema on toistunut muissakin medioissa, kuten elokuvissa ("Predator 2" -elokuvan lopussa voitonmerkkien joukossa roikkuva alienin kallo, "Alien vs. Predator"), kirjoissa ja videopeleissä.
Hästholmen
Hästholmen on Uudellamaalla Loviisan kaupungissa Lappomin kylässä sijaitseva saari. Se sijaitsee Loviisan keskustasta on noin 15 kilometriä kaakkoon. Valtatieltä 7 sinne johtaa Saaristotie ja Atomitie (1583), ja Kirmosundin salmen ylitse 200 metriä pitkä pengertie ja silta. Saaren ja sen pohjoispuolella olevan niemen eteläkärjen omistaa Fortum, jonka omistuksessa on maata noin 170 hehtaaria. Lähin taajama on Valkon kylä. Saari on noin 1,5 km pitkä ja 0,6 km leveä, ja sen korkein kohta on 16 metriä. Saarella on helikopterikenttä.
Saaressa on Suomen ensimmäinen ydinvoimala Loviisan ydinvoimala. Lisäksi siellä on 1987 perustettu kalanviljelylaitos Loviisan Smoltti, joka hyödyntää voimalaitoksen lauhdevettä. Saaren kaavassa on sen eteläosassa varaus uuteen teollisuusrakentamiseen.
Voimalan jäädytysvesi otetaan saaren länsipuolelta Hudöfjärdenistä ja johdetaan mereen Hästholmsfjärdeniin noin 8–11 °C lämmenneenä.
Boys Don’t Cry (The Curen albumi)
Boys Don’t Cry on englantilaisen rock-yhtye The Curen vuonna 1980 julkaistu albumi. Se on Yhdysvaltain markkinoille muokattu versio "Three Imaginary Boys" -albumista. Alkuperäisen version kappaleet ”Object” ja ”World War” poistettiin kaikista uusintapainoksista, ja ”Object” korvattiin ”So What” -kappaleella alkaen vuodesta 1986. Alkuperäisellä kappalelistalla varustettuja CD-levyjä ehdittiin julkaista jonkin verran, mutta ne ovat todella harvinaisia.
HAL-00
HAL-00 on suomalaisen Virtanen -yhtyeen debyyttialbumi. Se julkaistiin vuonna 1974.
Albumi oli ensimmäisiä suomalaisia omaa materiaalia sisältäviä rock-levyjä.
CD:n bonuskappaleet
Rybinsk
Rybinsk () on runsaan 200 000 asukkaan kaupunki Jaroslavlin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgan ja Šeksnan yhtymäkohdassa.
Rybinsk on yksi slaavien vanhimpia kaupunkeja Volgan varrella. Ensimmäisen kerran paikka mainitaan vuonna 1071 nimellä "Ust-Šeksna" eli ”Šeksnan suu”. Seuraavan neljän vuosisadan ajan kaupunkia kutsuttiin vaihtelevasti Ust-Šeksnaksi ja Rybinskiksi. Vuodesta 1504 se mainitaan nimellä "Rybnaja Sloboda" (”kalastuskylä”). Nimi johtunee siitä, että kaupungista vietiin paljon sampia muualle.
1600-luvulla sloboda vaurastui kaupalla Länsi-Euroopan kanssa. Silloin rakennettiin useita kivikirkkoja, joista vain yksi on säilynyt nykypäivään. Vanhempaa arkkitehtuuria voi löytää kaupungin ulkopuolelta.
1700-luvulla kylän kaupan määrä kasvoi. Katariina II myösi Rybnaja Slobodalle kaupunginoikeudet 1777 ja nimesi sen Rybinskiksi. Kylän satamassa suuret Volgan alukset purettiin pienempiin veneisiin, jotka jatkoivat matkaa matalaan Mariinskin kanavaan, joka yhdistää Keski-Venäjän Itämereen. Kaupungissa oli 7 000 asukasta, mutta siellä saattoi kerrallaan majoittua 170 000 merimiestä ja 2 000 alusta. Vähitellen pieni satama tuli tunnetuksi ”proomujen pääkaupunkina”.
Kaupungin tunnetui maamerkki, uusklassinen Kristuksen kirkastumisen katedraali, rakennettiin Volgan rannalle vuosina 1838–1851.
Ylisen Volgan kauppakeskuksena Rybinsk houkutteli ulkomaalaisia Länsi-Euroopasta. Tämän myötä Rybinskiin rakennettiin sekä luterilainen että roomalais-katolinen katedraali.
Neuvostovuosina Rybinskin nimi vaihtui neljä kertaa: Štšerbakov (1946), jälleen Rybinsk (1957), Andropov (1984) ja jälleen Rybinsk (1989).
Tärkeimmät teollisuudenalat nyky-Rybinskissä ovat lentokoneiden moottorien valmistus ja vesivoimalaitos. Kuten asiantuntijat varoittivat, Rybinskin jättiläispato, joka pitää takanaan Rybinskin tekojärveä (aikoinaan oli maailman suurin tekojärvi), asettaa kaupungin suureen vaaraan, jos pato murtuu.
Uusi jääkausi uhkaa
Uusi jääkausi uhkaa on suomalaisen Virtanen -yhtyeen toinen ja viimeinen albumi. Se julkaistiin vuonna 1975.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Veltto Virtanen, ellei toisin mainittu.
CD:n bonuskappaleet
Tony Rolt
Anthony Peter Roylance "Tony" Rolt (s. 16. lokakuuta 1918 Bordon, Hampshire – 6. helmikuuta 2008) oli brittiläinen kilpa-autoilija.
Hän osallistui vuosina 1950, 1953 ja 1955 kolmeen Formula 1 -sarjan MM-osakilpailuun, jotka olivat kaikki Britannian GP:itä. Hän keskeytti jokaisessa. Hän voitti Le Mansin 24 tunnin ajon vuonna 1953.
Kilpa-ajouransa jälkeen Rolt ryhtyityi liikemieheksi ja perusti Freddy Dixonin kanssa turvavarusteita, kuten lukkiutumattomia jarruja valmistavan yrityksen. Lisäksi hän turvasi taloudellisen toimeentulonsa tekemällä yhteistyötä Harry Fergusonin kanssa, joka valmisti traktoreita. Myöhemmin Fergusonin kuoleman jälkeen hän alkoi rakentaa vuonna 1961 yksipaikkaisia Ferguson -kilpa-autoja, joilla Stirling Moss voitti F1-sarjan ulkopuolisen Oulton Parkin kilpailun. Ennen kuolemaansa Rolt oli viimeinen elossa ollut ensimmäiseen F1-kisaan Silverstonessa vuonna 1950 osallistunut kuljettaja.
Rolt oli suorittamassa asepalvelusta kiväärikompaniassa, kun toinen maailmansota syttyi. Hänen yksikkönsä jäi puolustamaan Calais'ta, kun britit joutuivat vetäytymään Dunkirkiin. Rolt itse jäi vangiksi, ja hän joutui vankileirille. Leirillä hän yritti pakoa seitsemän kertaa, minkä vuoksi hänet siirrettiin tarkasti vartioituun vankilaan. Hän suunnitteli pakoa vankilasta riippuliitimen avulla, mutta liittoutuneet vapauttivat vankilan, ennen kuin liidin oli valmis.
Klassikot – Ne surkeimmat
Klassikot – Ne surkeimmat on suomalaisen Virtanen -yhtyeen kokoelma-albumi, joka sisältää yhtyeen koko tuotannon. Se julkaistiin vuonna 1990 paitsi tupla-LP:nä, myös kahtena C-kasettina, joista ensimmäinen sisälsi A- ja B-puolet ja toinen vastaavasti C- ja D-puolet.
Seventeen Seconds
Seventeen Seconds on englantilaisen rock-yhtye The Curen studioalbumi vuodelta 1980. Se julkaistiin uudelleen vuonna 2005, sisältäen toisen levyn, jolla on mm. demoja ja live-esityksiä levyn teon ajalta.
Hanna Ekola
Hanna Ekola-Salonen (o.s. Heikkilä, s. 9. marraskuuta 1961 Kiikka) on suomalainen laulaja, lauluntekijä ja kirjailija, joka tunnetaan veljensä Martti Heikkilän säveltämästä, vuonna 1990 julkaistusta hitistä "Villihevosia" sekä persoonallisesta äänenkäytöstään.
Ekola on esittänyt sekä kevyttä että hengellistä musiikkia ja kirjoittanut kristillistä kirjallisuutta. Ekola esiintyi yhdessä miehensä Lido Salosen (1950–2008) ja Virpi Salon (Lahti) kanssa. Hanna Ekola on jatkanut keikkailua pääasiassa kirkoissa Virpi Salon kanssa puolisonsa kuoleman jälkeenkin.
Ekola on koulutukseltaan teologi. Hän on toiminut suomen vanhimman kristillisen lastenlehden,Vinkin päätoimittajana. Hanna on lapsesta lähtien tehnyt lauluja Martti Heikkilän ja sisarensa Saara Suvannon kanssa ja osa kappaleista onkin päättynyt soololevyille, esimerkiksi debyyttialbumista löytyy Martin ja Hannan yhdessä tekemä kappale "Huomisaamun aikaa". Lisäksi hän tekee jonkin verran yhteistyötä myös muiden lauluntekijöiden kuten Kai Jämsän kanssa, esimerkiksi Kai Jämsän ja Hannan yhdessä tekemistä kappaleista osa on päättynyt muille artisteille. Luonnonlapset-levyn kappaleista osan Hanna on säveltänyt ja sanoittanut itse.
Ekolan Villihevosia-hitti oli vuoden 1991 soitetuin radiokappale ja levy myi kulta- ja planinalevyjä. Se julistettiin ärsyttävimmäksi iskelmäksi Ylen kyselyssä vuonna 2015. Vuonna 2011 Päijät-Hämeen käräjäoikeudessa käsiteltiin juttu, jossa törkeästä pahoinpitelystä syytettynä oleva mies oli puukottanut toista miestä, joka oli lauleskellut Ekolan Villihevosia-hittiä.
Hanna Ekola on saanut levyistään useita kultalevyjä ja yhden platinalevyn ja hänet on palkittu Emma-palkinnolla vuoden naissolistitulokkaana 1991.Hänet on palkittu vuonna vuonna 1997 "Vuoden kiinnostavin kristillinen kirja" -palkinnolla.
Hanna Ekola on leski. Hänen puolisonsa oli Juha "Lido" Salonen ja hänellä on yksi lapsi. Salonen menehtyi syöpään. Ekola on sen jälkeen löytänyt uuden miessuhteen. Ekola asuu Pusulassa.
Edesmennyt laulaja ja lauluntekijä Saara Suvanto oli Hanna Ekolan sisar.
Natascha Börger
Natascha Vanessa Börger Sevilla (s. 1981) on saksalainen valokuvamalli ja kauneuskuningatar. Hän syntyi Venezuelassa, ja hänellä on saksalainen isä.
Börger voitti vuonna 2002 Miss Saksa -kilpailun. Hän osallistui saman vuoden toukokuussa Miss Universe -kilpailuun San Juanissa, Puerto Ricolla. Hän voitti elokuussa 2002 Top Model of the World -kilpailun Aachenissa.
Natascha Börger kruunattiin Miss Baltic Seaksi 2003 ja sijoittui toiseksi Miss Eurooppa -kilpailussa 2002. Hän meni vuonna 2005 naimisiin amerikkalaisen jalkapallon pelaaja Gabriel Crecionin kanssa. Pari asuu yhdessä Los Angelesissa, Kaliforniassa.
Faith (The Curen albumi)
Faith on The Curen kolmas albumi ja se on julkaistu vuonna 1981. Se julkaistiin uudelleen vuonna 2005 kahden levyn versiona. Toinen levy sisältää muun muassa ennenjulkaisemattomia demoja.CD sisältää harvinaisia kappaleita vuosilta 1980–1981.
Peter Stuhlmacher
Peter Stuhlmacher (s. 18. tammikuuta 1932) on teologi ja Uuden testamentin tutkija, joka toimi professorina Ebehard Karlin yliopistossa Tübingenissä.
Stuhlmacher kirjoitti ylioppilaaksi Stuttgartissa vuonna 1951 ja opiskeli sen jälkeen vuoteen 1958 asti teologiaa Tübingenin yliopistossa, jossa hän toimi aktiivisena assistenttina protestenttisen teologian seminaarissa vuosina 1959-1968. 1962 hän väitteli tohtoriksi ja keskittyi Uuden testamentin teologian tutkimukseen. Vuosina 1968-1972 Stuhlmacher toimi Uuden testamentin teologian professorina Erlangenin yliopistossa, mutta palasi Tübingeniin 1972, jossa hän toimi professorina eläkkeelle jäämiseensä asti vuonna 2000.
Jo ensimmäisestä Apostoli Paavalia käsittelevästä tutkimuksestaan alkaen Stuhlmacher sai kansainvälistä huomiota. Hän aloitti (yhdessä Harmut Gesen kanssa) niin sanotun jälkikriittisen teologisen ohjelman pyrkimyksenään luoda raamatullista teologiaa. Tämä Stuhlmacherista alkanut raamattuteologiaksi kutsuttu tutkimustraditio yhdistää tieteellisesti pätevän akateemisen eksegetiikan ja Raamatun hengellisen lukutavan. Stuhlmacherille eksegetiikka, kirkko ja lähetys muodostivat yhden kokonaisuuden. Niinpä hän kannatti kirkon suuntautumista entistä enemmän alkukristillisyyden mukaiseen hengellisyyteen ja siten kotikokoontumisiin ja yleiseen pappeuteen. Lähetystyö ja evankeliointi olivat Stuhlmacherille Uuden testamentin keskus, josta käsin kirkko alun perin sai muotonsa ja josta käsin sen tulisi saada muotonsa yhä edelleen. Vanhemmilla päivillään Stuhlmacher koki vetoa erityisesti pietistisiin piireihin ja evankelikaalisiin pastoreihin. 1990-luvulla Stuhlmacher kehitti edelleen ja yhtenäisti Uuden testamentin raamattuteologiaa käsitellen runsaasti mm. Raamatun tulkintaa. Stuhlmacherin aloittamaa uutta raamattuteologista ohjelmaa pohjustivat, jatkoivat ja kehittivät mm. Oscar Cullmann, Joachim Jeremias, Leonhard Goppelt ja Ulrich Wilkens. Se muodostaa akateemisessa teologiassa toisen valtauoman ja vaihtoehdon bultmannilaiselle ns. historiallis-kriittisen kauden teologialle.
Miss Baltic Sea
Miss Baltic Sea oli Itämeren maissa vuosittain järjestettävä kauneuskilpailu. Se aloitettiin vuonna 1990, jolloin järjestettiin Miss Baltic Sea 1991-kilpailu. Viimeisen kerran kilpailu järjestettiin itsenäisenä vuoden 2005 syksyllä, jolloin valittiin Miss Baltic Sea 2006. Tämän jälkeen Miss Skandinavia-kilpailu yhdistettiin Miss Baltic Sea-kilpailun kanssa ja yhdistetty kilpailu järjestettiin vielä kahdesti.
Byam Martinin saari
Byam Martinin saari on yksi Kuningatar Elisabetin saarista Nunavutin territoriossa Kanadassa. Saari on noin 46 kilometriä pitkä, 37 kilometriä leveä ja pinta-alaltaan 1 150 neliökilometriä. Saari sijaitsee Melvillensaaren itäpuolella.
Saaren nimesi brittiläinen tutkimusmatkailija William Edward Parry etsiessään Luoteisväylää Atlantilta Tyynellemerelle.
Tiia Louste
Tiia Marja Kristiina Louste (s. 28. toukokuuta 1947 Kannus) on suomalainen näyttelijä. Hän on valmistunut näyttelijäksi Suomen teatterikoulusta vuonna 1968, jonka jälkeen hän on näytellyt useissa elokuvissa ja televisiosarjoissa. Louste on myös ollut kiinnitettynä Tampereen Teatterin sekä viimeisimpänä Helsingin Kaupunginteatterin, josta hän ollut virkavapaalla vuodesta 2009 lähtien.
Louste kuuluu Ryhmäteatterin perustajajäseniin.
Louste on naimisissa valo- ja äänisuunnittelija Tomi Tirrasen kanssa.