hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Luvian kirkko
Luvian kirkko Eurajoen Luvialla on rakennettu vuosina 1908–1910. Josef Stenbäckin suunnitteleman kirkon materiaalina on käytetty punaista hiekkakiveä, jota saatiin Luvian Knapernummelta. Se rakennettiin nykyisen kappelin paikalla sijainneen vuonna 1748 valmistuneen puukirkon tilalle.
Luvian ristikirkko edustaa tyyliltään kansallisromantiikkaa, mutta siinä on myös jugendin piirteitä. Sisätilojen alkuperäinen ilme tuhottiin 1960-luvulla peittämällä koristeelliset maalaukset valkoisella maalilla korjausten yhteydessä.
Luvian kappeliseurakunta mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1558. Luvialla on ollut jonkinlainen kappelin tai kirkko jo ainakin 1600-luvulla, mutta tämän ensimmäisen kirkon paikkaa ei enää nykyisin tunneta. Nykyistä kirkkoa edeltänyt puukirkko rakennettiin vuosina 1745–1748 ja sen suunnitteli porilainen rakennusmestari Tuomas Ravonius (1705–1784). Itsenäinen seurakunta Luviasta tuli vuonna 1901, jolloin se itsenäistyi Eurajoen emäseurakunnasta.
Luvian kirkon ensimmäiset urut valmisti Kangasalan urkutehdas vuonna 1912 ja niitä laajennettiin 1957. Nykyiset urut ovat saman tehtaan vuonna 1968 valmistamat ja ne siirrettiin Luvialle Vantaalta Korson kirkosta vuonna 2000. Alttaritaulu on Ilmari Launiksen 1912 maalaama "Jeesus ilmestyy opetuslapsille Genesaretjärven rannalla". Kelloja on kaksi kappaletta, joista vanhempi on valmistettu Tukholmassa vuonna 1754. Uudempi puolestaan on hankittu haljenneen kellon tilalle Hollannista vuonna 1991. Kirkon muuhun esineistöön kuuluvat muun muassa luovutetun Karjalan Hiitolan kirkosta tuotu vuonna 1774 valmistettu 12-haarainen kattokruunu sekä edellisessä kirkossa ollut 24-haarainen kattokruunu.
Kirkon arvokkaimmat taideteokset ovat neljä keskiaikaista puuveistosta. Luviamadonna on goottilaista tyyliä edustava puuveistos, joka esittää Neitsyt Mariaa ja Jeesus-lasta. Sen on arveltu olevan noin vuodelta 1420. Kansanperinteen mukaan se on alun perin ollut Porissa sijainneessa Kappeliluodon merikappelissa. Toinen veistos on Pyhää Annaa esittävä pohjoismainen puuveistos 1440–1450-luvuilta. Kolmas veistos on Kristus - tuskien mies, joka on lyypekkiläinen puuveistos noin 1500-luvulta. Neljäs veistos esittää Pyhää Olavi ja se on pohjoismainen, mahdollisesti suomalainen, noin 1300-luvun lopulta Kirkossa on paikallisen taiteilijan Tuomo Salosen vuonna 1999 veistämä vaivaisukko.
Hautausmaalla sijaitsee myös erillinen puurakenteinen kappeli, joka on valmistunut vuonna 1912. Sen rakentamisessa on käytetty vanhasta kirkkorakennuksesta saatuja materiaaleja. Alun perin kappeli toimi vain siunauskappelina, mutta nykyään siellä järjestetään myös muita kirkollisia toimituksia sekä hartaushetkiä.
Kappelin esineistöön kuuluu muun muassa 1838 valettu rippikello, jonka on tehnyt tunnettu paikallinen kellonvalaja Mikal Rostedt. Lisäksi kappelissa purjelaivan pienoismalli eli ns. votiivilaiva. Sen ovat seurakunnalle lahjoittaneet luvialaiset sotilaat vuonna 1803.
Sankarihautausmaan muistomerkin on suunnitellut arkkitehti Mikael Nordenswan vuonna 1954
Kolmonen (jalkapallo)
Kolmonen () on miesten jalkapallon neljänneksi korkein sarjataso Suomessa. Kolmosta pelataan Palloliiton piirien järjestämissä sarjoissa. Kaudella 2018 Kolmosessa on yhdeksän lohkoa (kolme Uudenmaan piiristä), joiden voittajat saavat nousuoikeuden Kakkoseen.
Hattulan uusi kirkko
Hattulan kirkko on Hattulassa sijaitseva rappaamattomasta tiilestä rakennettu kirkko. Sen on suunnitellut arkkitehti E. B. Lohrmann. Kirkko rakennettiin vuosina 1852–1857, ja muodoltaan se on etutornillinen pitkäkirkko. Tornin yläosassa on kahdeksan kulmaa. Istumapaikkoja 646 neliömetrillä on 1 200. Tyylisuunnaltaan kirkko edustaa uusgotiikkaa ja on itse asiassa Suomen ensimmäisiä uusgoottilaisia tiilikirkkoja.
Urut olivat alun perin J. A. Zachariassenin vuonna 1877 valmistamat 15-äänikertaiset urut, mutta Kangasalan urkutehdas uudisti ne vuonna 1927 21+1-äänikertaisiksi ja myöhemmin vielä 27-äänikertaisiksi. Kolme kelloa ovat vuosilta 1734, 1738 ja 1782. Kirkossa on kolmiosainen R. W. Ekmanin vuonna 1864 maalaama alttaritaulu, jonka osat ovat "Jeesus Getsemanessa", "Jeesus ristillä" ja "Jeesus ylösnousseena".
Kirkon sankarihautojen muistomerkki on arkkitehti Veikko Larkkaan työ vuodelta 1947.
Rob Zepp
Robert ”Rob” Zepp (s. 7. syyskuuta 1981 Newmarket, Ontario, Kanada) on saksalais-kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkomaalivahti. Zepp voitti viisi Saksan DEL-liigan mestaruutta ja European Trophyn, pelatessaan Eisbären Berlinin joukkueessa 2007–2014. Hänet on varattu NHL:ään kahdesti. Vuonna 1999 hänet varasi Atlanta Thrashers ja vuonna 2001 Carolina Hurricanes. Hän siirtyi kaudeksi 2014–2015 NHL-seura Philadelphia Flyersin organisaatioon, mutta aloitti kauden AHL-joukkue Lehigh Valley Phantomsissa. Zepp pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa viimein 33-vuotiaana joulukuussa 2014. Hänestä tuli historian vanhin NHL:ssä debytoinut maalivahti. Kausilla 2005–2006 ja 2006–2007 hän pelasi SM-liigaa SaiPan joukkueessa. Zepp on ollut kolmesti Saksan MM-joukkueessa. Hän torjuu hyvin leveällä v-tyylillä.
Dnestr
Dnestr (, , , , ) on joki Itä-Euroopassa. Se saa alkunsa Karpaateilta Ukrainan länsiosista Puolan rajan tuntumasta ja laskee Mustaanmereen. Ukrainassa Dnestr virtaa ensin koilliseen, mutta kääntyy sitten kaakkoon ja muodostaa lyhyellä matkalla Ukrainan ja Moldovan rajan. Tämän jälkeen se virtaa pitkään Moldovan alueella, kunnes aivan lähellä merta se taas toimii rajajokena ja lopuksi palaa Ukrainaan. Dnestrin estuaari erottuu Mustastamerestä pitkänä ja kapeana laguunina Odessan länsipuolella. Dnestrin pituus on 1 352 km ja sen valuma-alue Ukrainan ja Moldovan alueella noin 69 000 km².
Moldovan sisälläkin Dnestr on rajalinja, sillä sen itäranta on itsenäiseksi julistautuneen Transnistrian aluetta. Vaikkei mikään valtio ole tunnustanut Transnistriaa, ei Moldovalla käytännössä ole mitään määräysvaltaa Dnestrin itäpuolella. Historiallisesti Dnestr-joki on ollut rajana romaniankielisten moldaavien ja slaavilaisten ukrainalaisten välillä. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Romanian ja Neuvostoliiton raja kulkikin Dnestriä pitkin. Toisessa maailmansodassa Stalin vei Romanialta nimellä Bessarabia tunnetun Dnestr- ja Prut-jokien välisen alueen, eli vanhan Moldavian itäosan. Osa Bessarabiaa liitettiin Ukrainaan, osa erotettiin Moldovan neuvostotasavallaksi, jolle annettiin vastineeksi osa Dnestr-joen itärannasta. Neuvostoliiton hajottua Moldova itsenäistyi ja Transnistria on ollut "de facto" itsenäinen valtio.
Samuli Haataja
Samuli Haataja (s. 1. huhtikuuta 1976) on toinen The Crash -yhtyeen perustajista. Samuli ja toinen The Crash -yhtyeen perustajajäsen, laulaja/kitaristi Teemu Brunila tapasivat rippileirillä vuonna 1991. He perustivat bändin ja päättivät hakea samaan lukioon. Haataja soitti yhtyeessä bassoa ja lauloi taustoja.
Koulutukseltaan Samuli Haataja on biologian opettaja ja jatko-opiskelija Turun yliopiston biodiversiteettitutkimuksen osastossa, mutta nykyään hän opettaa Nousiaisissa, Henrikin Koulun yläasteella.
Marraskesi
Marraskesi on ihon orvaskeden uloin kerros.
Ihmisen iho rakentuu kolmesta kerroksesta, joista uloin on orvaskesi. Orvaskeden ulointa kerrosta sanotaan marraskedeksi. Marraskesi koostuu kuolleista sarveisainetta sisältävistä soluista. Sen tehtävä ihon suojaamisessa on tärkeä, sillä se estää vieraiden aineiden tunkeutumisen elimistöön ja liiallisen veden haihtumisen elimistöstä.
Aleksi Bardy
Aleksi Bardy (s. 29. syyskuuta 1970 Helsinki) on suomalainen käsikirjoittaja ja elokuvatuotantoyhtiö Helsinki-filmin toimitusjohtaja. Vuodesta 2013 hän on ollut elokuva- ja televisiotuotannon määräaikainen professori Aalto-yliopistossa.
Bardy valmistui taiteen maisteriksi Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 2000. Hän on työskennellyt päätoimittajana Suomen Lukiolaisten Liiton "Improbatur"-lehdessä (1987–1992) ja Suomen demokraattisen nuorisoliiton (SDNL) "Libero"-lehdessä (1991–1995) sekä toimittajana "Ylioppilaslehdessä" (1990–1991) ja Yleisradiossa (1991–1994). Vuodesta 1994 hän on ollut freelance-käsikirjoittaja ja vuodesta 2002 Helsinki-filmin tuottaja ja osakas.
Bardy on opettanut käsikirjoittamista ja elokuvatuotantoa mediakouluissa ja yliopistoissa Suomessa ja Ruotsissa. Lokakuussa 2012 hänet nimitettiin elokuva- ja televisiotuotannon professoriksi (Professor of Practice) Aalto-yliopiston elokuvataiteen ja lavastustaiteen laitokselle. Professuuri on viiden vuoden määräaikainen ja alkoi 1. tammikuuta 2013.
Bardy oli Suomen elokuvatuottajien keskusliiton (SEK ry) puheenjohtaja vuosina 2012–2015. Hän on Euroopan elokuva-akatemian äänestävä jäsen. Bardyn tuottama elokuva "Napapiirin sankarit" sai parhaan elokuvan Jussin vuonna 2011.
Bardy on ollut Vasemmistoliiton eduskuntavaaliehdokkaana ja toiminut aikoinaan Suomen demokraattisen nuorisoliiton perusosaston Helsingin sosialististen koululaisten (HSK) puheenjohtajana. Bardylla on kaksi poikaa ex-vaimonsa Anna Tuluston kanssa.
Potkuri
Potkuri on siipipyörä, joka muuttaa lapojensa pyörivän liikkeen väliaineen nopeutta kasvattamalla työntövoimaksi. Potkurin voimanlähteenä on yleensä moottori, poikkeuksena esim. gyrokopterin roottori, jonka pyörimisen aikaansaa aluksen liike ilmassa. Potkureita käytetään esimerkiksi lentokoneiden, laivojen ja sukellusveneiden liikuttamiseen. Potkuri on useilla kielillä ”propelli”, joka tulee latinan sanasta "propellere", ajaa eteenpäin.
Potkuri muodostuu kahdesta tai useammasta samaan akseliin kiinnitetystä pienestä siivestä, "lavasta". Potkurin pyöriessä lapojen eri puolille muodostuu paine-ero ja väliaine kiihtyy suurempaan nopeuteen, joka aiheuttaa potkuriin eteenpäin suuntautuvan voiman.
William Froude kehitti vuonna 1878 lapaelementti-teorian laivojen potkureille, jonka avulla potkurin toiminta voidaan matemaattisesti mallintaa. Venäjällä toiminut puolalainen Stefan Drzewiecki kehitti vuoteen 1892 mennessä teorian ilmassa pyöriville potkureille ja kehitti mm. sukellusveneiden potkureita.
Potkuri luo työntövoimansa kuten lentokoneen siipi ja samalla syntyy vastusmomentti, jonka moottorin tehon tulee ylittää. Vedessä potkurin ongelmiin kuuluvat mm. kavitaatio. Ilmassa lentokonepotkureiden ongelma oli lavan kärjen suuret virtausnopeudet, joissa syntyy tiivistysaaltoja ja virtauksen irtoamista ja sitä kautta värähtelyjä.
Vanhimmat potkurit olivat ruuvimaisia ja niitä käytettiin veden pumppaamiseen.
Suomessa potkureita valmistaa laivateollisuuteen mm. Tevo Oy.
HIV-testi
HIV-testi on lääketieteellinen tutkimus, jonka tarkoitus on selvittää, onko henkilöllä HIV-tartunta.
Yleensä HIV-testissä etsitään verestä elimistön HI-virukselle valmistamia vasta-aineita tai itse viruksen RNA:ta. On olemassa myös yhdistelmätesti.
HIV-pikatestiä varten verinäyte otetaan sormenpäästä, laboratoriossa tavallisesti kyynärtaipeen laskimosta. Pikatestin tulos on valmis 1 min näytteenoton jälkeen, ja testi on yhtä luotettava kuin laboratoriossa otettava suoniverinäyte. Tartunta voidaan havaita verestä jo kuukauden päästä tartunnasta, varmasti viimeistään kolmen kuukauden kuluttua. HIV-testi on luotettava, kun suojaamattomasta seksistä, suuseksistä tai veritartuntatilanteesta on kulunut kolme kuukautta.
Testaus on maksuton, ja sen voi useissa terveyskeskuksissa tehdä halutessaan nimettömänä. Suomen Punaisen Ristin alaisuudessa toimiva Pluspiste tarjoaa maksutonta ja anonyymiä HIV-pikatestausta ilman ajanvarausta useilla paikkakunnilla.
Suomen markkinoille on tullut elokuusta 2018 alkaen myyntiin hiv-kotitesti, jota myydään muun muassa apteekeissa. Testi on nimeltään Autotest VIH. Kertakäyttöinen kotitesti tehdään sormenpäästä otettavasta verinäytteestä ja testituloksen saa noin vartissa. Hiv-kotitesti on luotettava, CE-merkitty tuote. Kun testi tehdään vähintään kolmen kuukauden kuluttua mahdollisesta tartunnasta, testin antamaan negatiiviseen tulokseen voi luottaa täysin. Autotest VIH on erittäin herkkä testi, mikä tarkoittaa, että joskus testi saattaa antaa väärän positiivisen tuloksen reagoidessaan liian herkästi. Väärää negatiivista tulosta testi ei tämän herkkyyden ansiosta anna. Positiivinen testitulos tuleekin aina varmistaa suoniverinäytteellä.
Japaninmakaki
Japaninmakaki ("Macaca fuscata") on makakeihin kuuluva apinalaji.
Japaninmakakeilla on tyypillisen punaiset, karvattomat posket, joita ympäröi pitkä, harjamainen turkki. Sen ruumis on 55–70 cm pitkä, ja häntä on lyhyt. Kahdella jalalla seisova makaki on 70–120 cm korkea. Painoa on yleensä 8–12 kg, joskus jopa yli 20 kg. Urokset ovat kookkaampia kuin naaraat.
Japaninmakaki on maailman pohjoisimpana elävä apinalaji. Sitä tavataan luontaisesti Kyūshūn, Honshūn ja Shikokun saarilla Japanissa.
Joukko japaninmakakeja siirrettiin vuonna 1972 Yhdysvaltojen Texasiin, lähelle Laredon kaupunkia. Ne ovat runsastuneet alueella ja vieraslajina niistä on ollut siellä paikoitellen haittaa.
Kun utelias japaninmakaki keksii jonkin uuden taidon, muut lauman yksilöt omaksuvat sen heti. Siten kaikki makakit ovat ajan myötä oppineet pesemään ruokansa vedessä, erottelemaan riisinjyvät hiekasta, pyydystämään ravintoa vedestä ja lämmittelemään talvella tulen äärellä tai kuumissa lähteissä.
Japaninmakakit elävät luonnossa noin 30-vuotiaiksi ja eläintarhoissa keskimäärin lähes 40-vuotiaiksi.
Henkilöstöpalveluyritysten liitto
Henkilöstöpalveluyritysten liitto on henkilöstöä vuokraavien sekä muita henkilöstöpalveluita (rekrytointi, ulkoistaminen, outplacement, ta-palvelut) tarjoavien yritysten työnantaja- ja toimialaliitto. Liiton toimitusjohtajana toimii Merru Tuliara.
Anders Wilhelm Perttunen
Anders Wilhelm Perttunen alias Antti Ville Perttunen, eli Rosvo-Perttunen (10. toukokuuta 1851, Oulu – 6. heinäkuuta 1877, Kuopio) oli tunnettu rikollinen.
Perttusesta tuli jo varhain tunnettu rikollinen, jota voidaan verrata sen ajan vastaaviin kuuluisuuksiin, esimerkiksi Hallin Janneen, Haapojan Mattiin ja Gabriel Sutkiin. Päinvastoin kuin edellä mainitut, Perttunen ei ollut väkivaltainen. Hän oli varas, kelmi ja veijari, joka nautti ympäristönsä vähäväkisten suojelua ja arvostusta. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran arkistossa on yli sata erilaista kertomusta ja tapausta Perttusen tekemisistä.
Perttusen pääasiallinen toiminta-alue oli laaja: Oulun läänin lisäksi koko Pohjois-Suomi, Kainuu ja Savo aina Mikkeliä myöten. Kotipaikkanaan Perttunen piti Limingan ja Raahen seudun syrjäkyliä. Perttunen maksoi piilottajilleen avokätisesti. Tiedetään jopa isojen talollisten häntä piilotelleen isojen rahojen toivossa. Perttunen pidätettiin Limingassa 5. joulukuuta 1874 ja hän sai elinkautisen kuritushuonerangaistuksen 17. syyskuuta 1875. Perttusen elämän loppuvaiheista ei ole varmaa tietoa. Perttusen kerrotaan kuolleen heinäkuussa 1877 Kuopion vankilassa. Erään tarinan mukaan hänen kuitenkin väitetään lahjoneen vartijat valehautaamaan hänet ja paenneen sen jälkeen Amerikkaan.
Ohjaaja Martti Kadenius käsikirjoitti ja ohjasi Perttusesta kertovan musiikkinäytelmän, "Rosvo-Perttunen". Näytelmä herätti suurta huomiota osakseen kun se esitettiin Limingassa 2003 ja 2005. Näytelmän myötä heräsi myös keskustelu siitä, onko soveliasta tuoda Perttusen tapaista rikollista näyttämölle ja tavallaan romantisoida hänen tarinansa "totuuden vastaiseksi".
Libero (aikakauslehti)
Libero on suomalainen vasemmistolainen mielipide- ja kulttuurilehti, joka ilmestyy neljä kertaa vuodessa. Liberoa julkaisee Libero ry. Lehden päätoimittaja on Niko Peltokangas. Ulkoasusta vastaa Kai Arponen. Lehti tulee jäsenetuna Vasemmistonuorten jäsenille ja sen voi myös tilata.
Lehti perustettiin vuonna 1945 nimellä Terä. Vuonna 1981 Terä vaihtoi nimekseen Uusi valta. Vuonna 1987 lehti uudistui Libero-nimiseksi tabloid-tyyppiseksi lehdeksi. Libero on Vasemmistonuorten (ent. Suomen demokraattinen nuorisoliitto) jäsenetulehti. Libero sai vuonna 2007 Kultti ry:n vuoden laatulehti -palkinnon.
Gorehound
Gorehound on vuosina 1990–2000 Suomessa julkaistu elokuva-alan aikakauslehti. Lehti keskittyi erityisesti kauhu-, kultti- ja underground-elokuviin.
Lahtelainen elokuvalehti sai julkaisijakseen vuonna 1992 yhdistyksen nimeltä Dark Fantasy ry, joka toimi aktiivisesti silloista videosensuuria vastaan. Yhdistys luovutti vuonna 1998 Suomen hallitukselle sensuuria vastustaneen 20 000 nimeä sisältäneen adressin.
Kun vuonna 2001 laki muuttui koskemaan enää vain aikuisille tarkoitettuja elokuvia, oli Gorehound saavuttanut osittain päämääränsä. Gorehoundin lopetettua jatkoivat osittain samat toimittajat valtavirran elokuviin enemmän keskittyneen elokuvalehti Hohdon julkaisemista.
Jiří Bubla
Jiří Bubla (s. 27. tammikuuta 1950 Ústí nad Labem, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen jääkiekkoilija. Puolustaja Jiří Bubla oli yksi tunnetuimmista pelaajista Tšekkoslovakian maajoukkueessa 1970-luvulla. Hän oli hyvä ylivoimapelaaja ja varma puolustaja. Hän pystyi pelaamaan tehokkaasti hyökkäyksessä ja puolustuksessa, hänellä oli tehokkaat ja tarkat laukaukset. Bubla pelasi NHL:ssä mutta ei oikein sopeutunut suhteellisen pienikokoisena puolustajana NHL:n suurten hyökkääjäpelaajien kovaotteiseen peliin. Hän pelasi kuitenkin yli 250 NHL-ottelua tehden 17 maalia ja 101 maalisyöttöä. Bubla pelasi NHL:ssä Vancouver Canucks -seurassa.
Vuonna 1987 Bubla pidätettiin Itävallassa järjestetyjen jääkiekon MM-kisojen yhteydessä heroiinin salakuljetuksesta ja tuomittiin useaksi vuodeksi vankilaan.
Bublan poika Jiří Šlégr on myös menestynyt jääkiekkoilija.
Erkki Koiso
Erkki Antero Koiso (13. huhtikuuta 1934 Tampere – 9. heinäkuuta 2000 Tampere) oli suomalainen jääkiekkopuolustaja ja -valmentaja.
Koiso edusti koko uransa 1951–1961 Tampereen Ilvestä. Hän pelasi SM-sarjassa 105 ottelua tehoin 29+16. Koiso voitti pelaajana neljä SM-kultaa ja valmentajana yhden SM-kullan. Hän valmensi Ilvestä kaksi kautta, 1965–66 ja 1966–67.
Koiso puki maajoukkueen edustusasun päälleen viidessä arvoturnauksessa. Maaotteluita hänelle kertyi yhteensä 67.
John Dee
John Dee (1527–1608) oli englantilainen matemaatikko, astrologi, alkemisti ja kuningatar Elisabet I:n neuvonantaja.
Dee sai opetuksen Chelmsfordin luostarikoulussa. Sieltä hän jatkoi Cambridgen yliopistoon ja St John's Collegeen, ja sieltä edelleen Trinity Collegeen. Vuoden kuluttua hän matkusti Flanderiin Leuvenin yliopistoon, jossa hän suoritti tohtorin tutkinnon.
Vuonna 1551 Dee esiteltiin kuningas Edvard VI:lle, jolle hän oli jo aikaisemmin omistanut kaksi kirjaansa. Koska Dee oli saavuttanut mainetta astrologiassa, häntä pyydettiin laatimaan kuningattarelle syntymähoroskooppi. Pian hänet kuitenkin vangittiin, koska George Ferrys syytti häntä lastensa kiroamisesta. Heistä toinen oli kuollut ja toinen sokeutunut. Toisten huhujen mukaan Dee oli yrittänyt kirota kuningattaren. Mitään näyttöä ei kuitenkaan ollut, ja hänet vapautettiin kaikista syytteistä.
Vuonna 1558 Elisabetin noustua valtaan Deestä tuli kuningattaren astrologinen ja tieteellinen neuvonantaja. 1550–1570-luvuilla hän toimi teknisenä neuvonantajana Englannin laivaston tutkimusmatkoihin liittyvissä asioissa. Vuonna 1564 Dee julkaisi myös yhden tunnetuimmista hermeettisistä teoksistaan "Monas Hieroglyphican". Hänen on myös väitetty kirjoittaneen salaperäisen "Voynichin käsikirjoituksen".
Vuonna 1581 Dee kohtasi meedio-alkemisti Edward Kelleyn. Deen päiväkirjojen mukaan Kelleyllä oli muun muassa taito muuttaa punaisen ja valkoisen jauheen avulla elohopea kullaksi. Kaksikko matkasi Manner-Eurooppaan, josta Dee palasi takaisin vuonna 1588.
Dee kuoli 81-vuotiaana vuonna 1608.
Teppo Rastio
Teppo Edvard Rastio (s. 15. helmikuuta 1934 Naantali) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi urallaan sekä hyökkääjän että puolustajan paikkaa. Teppo Rastio on edustanut Suomea myös jalkapallossa ja maahockeyssa.
Rastio oli ensimmäinen raumalainen huippupelaaja. Hän oli myös ensimmäinen maajoukkueen arvokisapelaaja, joka tuli joukkueeseen Helsingin, Tampereen tai Turun ulkopuolelta.
Rastio aloitti uransa Lukossa vuonna 1949. Ilveksessä hän pelasi kaudet 1956–1958 maajoukkueestakin tuttujen Raimo Kilpiön ja Jorma Salmen kentällisessä. Ilveksen vuodet olivat menestyksekkäät, sillä tuloksena oli molempina kausina Suomen mestaruus. Tämän jälkeen Rastio palasi Lukkoon vielä 13 kaudeksi. Vuonna 1963 Lukko juhli ensimmäistä ja edelleen ainoata SM-kultaansa.
Maajoukkueessa Rastio pelasi yhteensä 106 ottelua; tehot 46 + 23 = 69. Mukaan mahtuvat seitsemät MM-kisat ja vuoden 1960 talviolympialaiset.
Rastio pelasi jalkapallon Mestaruussarjassa 36 ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia vuosina 1957–1958 edustaen Ilves-Kissoja. Suomensarjassa Rastio edusti Iiroja kaudella 1956 ja Lukkoa vuosina 1961–1962.
Rastio pelasi yhden ottelun myös Suomen jalkapallomaajoukkueessa vuonna 1958.
Ammatiltaan Teppo Rastio on rakennusmestari. Hän työskenteli Rauma-Repolan palveluksessa Suomessa, Kanadassa ja Neuvostoliitossa. Päätoimensa lisäksi Rastio toimi Turun ja Porin läänin sekä Länsi-Suomen läänin liikuntapaikkarakentamisen tarkastajana yli kolme vuosikymmentä ja jäi eläkkeelle 71-vuotiaana.
AIFF
Audio Interchange File Format (AIFF) on audiotallennusmuoto (tiedostomuoto), jota käytetään tietokoneissa. Muoto itsessään ei pakota pakkausta audiodatalle vaan se voi olla pakkaamattomana PCM tai LPCM koodattuna.
Tiedostomuoto tukee ääntä useassa eri formaatissa, jossa voi olla vaihtuva määrä kanavia, näytteenottotaajuus ym. Tallettavan ohjelman on kerrottava tiedot tiedoston "metadatalohkoissa" ("chunks").
Apple suunnitteli AIFF-formaatin IFF-formaatin pohjalta, joka on säilöjämuoto AIFF:lle. AIFF-tiedostomuotoa käytetäänkin yleisimmin Apple Macintosh-tietokoneissa.
Rauno Meriö
Rauno Martti Meriö (s. 22. lokakuuta 1933 Käkisalmi) oli Ilmavoimien komentajana 22. huhtikuuta 1975 – 31. tammikuuta 1987.
Meriö valmistui Kadettikoulusta vuonna 1955. Hän toimi Messerschmitt Bf 109 -lentueen päällikkönä Hävittäjälentolaivue 31ssä ja sai Vampire-suihkukonekoulutuksen. Vuosina 1959–1960 hän toimi lennonopettajana silloisessa Ilmasotakoulussa Kauhavalla. Kapteeniksi ylennetty Meriö opetti ilmasotatekniikkaa Sotakorkeakoulussa vuosina 1962–1966 suorittaen samalla diplomi-insinöörin tutkinnon. SKK:n ilmasotalinjan hän kävi itse vuosina 1966–1967 edeten tätä kautta Ilmavoimien Esikuntaan. Totaalisen maanpuolustuksen kurssin Meriö suoritti vuonna 1972 yleten everstiksi.
Meriö toimi Ilmasotakoulun johtajana vuosina 1972–1973 sekä Lapin Lennoston ensimmäisenä komentajana Rovaniemellä vuosina 1973–1975.
Vuonna 1975 nimitettiin kenraalimajuriksi ylennetty Meriö ilmavoimien komentajaksi. Meriö ajoi Draken-hävittäjien lisähankintoja Lapin Lennostolle ja Satakunnan Lennostolle. Hän myös puolsi Hawk-harjoitushävittäjien lisähankintoja. Meriö ylennettiin kenraaliluutnantiksi 1980.
Hänen puolustushaarakomentajakauteensa sattui vuodenvaihteen 1984–1985 nk. ohjusvälikohtaus, jossa Inarinjärveen putosi harhautunut neuvostoliittolainen ilmamaaliohjus. Sen puitteissa pohdittiin, onko Suomen ilmavalvonta tarpeeksi tehokas.
Sotilasuransa aikana Meriö seurasi tiiviisti ufotutkimusta ja hän myös suomensi jonkin verran ulkomaista ufokirjallisuutta.
Yksi tällaisia kirjoja on Humanoidit (Otava, 1972. 316 s., alkuperäisteos The Humanoids ISBN 978-0860070573). Tätä ennen hän käänsi saksan- ja englanninkieliset teokset Waffe und Wirkung bei der Fliegerabwehr (1966), Fighters (1968), Bombers (1968) ja Fighters 1914–1919 (1969).
Meriö oli Karjalan Liiton puheenjohtajana vuosina 1990–1995. Hän puolusti julkisuudessa Karjalan palautusta ja on 2000-luvun alusta ollut ProKarelian toisena puheenjohtajana.
Vuoden 1999 eduskuntavaaleissa Meriö oli Nuorsuomalaisten ja europarlamenttivaaleissa Kokoomuksen ehdokkaana.
Kaimaanit
Kaimaanit (Caimaninae) on alaheimo alligaattoreiden (Alligatoridae) heimossa. Sana "kaimaani" on peräisin Karibian alueelta, missä alligaattoria kutsutaan "acojomaksi".
Remu plays Hurriganes
Remu plays Hurriganes oli 1990-luvulla toiminut Remu Aaltosen Hurriganesin musiikkia soittava yhtyeprojekti. Projektin kokoonpano muodostui Remu Aaltosen lisäksi useista suomalaisista eturivin muusikoista. 
Projekti alkoi hämeenlinnalaisen musiikkivaikuttajan Arno Carstedtin ideasta. Hurriganes-tyylistä rockia soittava hämeenlinnalainen bändi Mama Grande muuttui kokoonpanon ytimeksi, jota vahvistettiin Jarkko Evellä ja Tatu Mannbergilla. Mamagrandelaiset olivat: Timo "Häkä" Mann (basso), Patti Patoila (rummut), Willie Devone (kitara).
Tällä kokoonpanolla yhtye toimi 1994-1995. Myöhemmin kokoonpano muuttui vuosien aikana useasti; yhtyeessä vaikuttivat eri aikoina muun muassa Rocka Merilahti, Jukka Orma, Mikko Löytty sekä useat muut suomalaiset rock-muusikot.
Remu plays Hurriganes -projekti julkaisi vuonna 1994 live-albumin "Roadrunner Tour". Projekti lopetti toimintansa 1990-luvun lopulla, jolloin Remu Aaltonen ryhtyi esiintymään Harri ja Rocka Merilahden kanssa nimellä Remu & Hurriganes.
Eino Laihiala
Eino Laihiala (22. marraskuuta 1916, Terijoki – 10. lokakuuta 1991 Jyväskylä) oli suomalainen Mannerheim-ristin ritari ja sotilas.
Luutnantti Laihiala nimitettiin 21. joulukuuta 1944 Vapaudenristin 2. luokan Mannerheim-ristin ritariksi numero 172.
Myöntämisen perusteina mainitaan Laihialan kunnostautuminen jatkosodan hyökkäysvaiheessa 1941 Onkamuksen järvikapeikkoja aukaistaessa. Tuolloin Laihiala asettui miehistönsä kanssa vapaaehtoisesti mottiin, aiheutti mottia puolustaessaan viholliselle suuret tappiot ja mahdollisti omien päävoimien murtautumisen kapeikkojen läpi. Myöhemmin samana vuonna Laihiala valtasi Äänisen Suurlahdella vihollisen proomuryhmän runsaine lasteineen. Suurhyökkäyksen torjuntataisteluissa vuonna 1944 Laihialan komppania viivytti vihollista Mainila-Juotselän suunnassa 16 tunnin ajan aiheuttaen viholliselle satojen miesten tappion ja antaen omille joukoille aikaa puolustuksensa järjestämiseen.
Pitkän uran puolustusvoimissa tehnyt Laihiala siirtyi reserviin majurina vuonna 1971.
Raimo Kilpiö
Raimo Olavi Kilpiö (s. 2. helmikuuta 1936 Parikkala) on suomalainen jääkiekkohyökkääjä.
Kilpiö pelasi pitkän ja menestyksekkään uran Ilveksessä, RU-38:ssa ja Ässissä. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa SM-sarjassa kaudella 1953–1954 Ilveksessä. Kilpiö lopetti pelaamisen vuonna 1977, jolloin pelattiin jo SM-liigaa.
Kilpiö oli aikansa suurimpia hyökkääjätähtiä. Hänet valittiin muun muassa neljä kertaa SM-sarjan parhaaksi hyökkääjäksi. Suomen mestaruuden Kilpiö voitti kuusi kertaa, joista neljä ensimmäistä tuli Ilveksessä, yksi RU-38:ssa ja yksi Ässissä. SM-sarja ja -liiga urallaan Kilpiö teki tehot 261+231 459 ottelussa.
Maajoukkueessa Kilpiö pelasi 168 ottelua, joissa teki tehot 58+40. MM-kilpailuissa Kilpiö esiintyi kahdeksan kertaa ja myös kahdesti olympialaisissa.
Kilpiö voitti jalkapallossa SM-hopeaa TaPassa vuonna 1962. Samana vuonna hän pelasi myös yhden B-maaottelun.
SM-liiga jakaa nykyään vuosittain Raimo Kilpiö -palkintoa, joka jaetaan liigan herrasmiespelaajalle.
Leo Gudas
Leo Gudas (s. 20. toukokuuta 1965 Bruntal, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja.
Gudas aloitti uransa Sparta Prahassa, jossa hän pelasi kaudet 1987–1990. Tämän jälkeen hän siirtyi SM-liigan JYPiin, jossa pelasi kaudet 1990–1992. Ensimmäisen kautensa päätteeksi hänet valittiin SM-liigan tähdistökentälliseen. Lisäksi hän voitti runkosarjan tehotilaston. Seuraavalla kaudella hän pelasi Saksassa Hedos Münchenissä, kunnes siirtyi loppukaudesta takaisin Sparta Prahaan. Hän aloitti Prahassa myös kauden 1993–1994, mutta siirtyi kesken kauden Sveitsiin EHC Bieliin. Kauden 1994–1995 Gudas pelasi Norjassa ja kauden 1995–1996 Tšekissä Kometa HC Brno -joukkueessa. Seuraavat kaksi kautta hän pelasi Ruotsin 1. divisioonassa IF Troja Ljungby -joukkueessa. Seuraavaksi hän pelasi kaudet 1998–2000 Saksan DEL-liigassa Augsburger Pantherissa ja kaudet 2000–2002 Saksan 2. Bundesliigassa Heilbronner EC -joukkueessa. Uransa viimeisen kauden 2002–2003 hän pelasi Tšekissä HC Berounsti Medvedi -joukkueessa.
Calgary Flames varasi Gudaksen NHL:ään 1990 varaustilaisuuden 12. kierroksella numerolla 251, mutta hän ei ikinä pelannut NHL:ssä. Maajoukkueurallaan Gudas edusti Tšekkoslovakiaa vuoden 1991 Kanada Cupissa ja 1992 talviolympialaisissa, jossa joukkue saavutti olympiapronssia. Hän oli mukana myös vuosien 1989, 1990, 1991 ja 1992 MM-kisoissa sekä Tšekin joukkueessa vuoden 1993 MM-kilpailuissa. Saldona MM-turnauksista oli neljä pronssia.
Leon poika Radko Gudas on jääkiekkoilija.
Cromwell
Cromwell on seuraavien henkilöiden sukunimi:Nimi Cromwell voi viitata myös seuraaviin:
Revonnenä
Revonnenä () on Pietarin kaupungin Primorjen piiriin kuuluva taajama Siestarjoen eteläpuolella Suomenlahden rannalla. Alue on saanut nimensä nenämäisestä niemestä. Alueella on nykyisin varakkaiden venäläisten vapaa-ajan rakennuksia eli datšoja.
Marko Pyhtilä
Marko Pyhtilä (s. 1970) on jyväskyläläinen taiteen tohtori ja näytelmäkirjailija, jonka teoksia sekä Jyväskylän Teatteri Poleemi kuin Helsingin Teatteri Poleemi on esittänyt.
Stamford Bridge
Stamford Bridge on lontoolaisen Chelsea Football Club -jalkapalloseuran kotistadion. Stamford Bridge avattiin virallisesti 28. huhtikuuta 1877. Ensimmäisen 28 vuoden aikana Stamford Bridgellä ei kuitenkaan pelattu lainkaan jalkapalloa, vaan kilpakentällä järjestettiin "London Athletic Clubin" urheilutapahtumia.
Alun perin Stamford Bridgen stadionia tarjottiin Fulham Football Clubin käyttöön, mutta seura kieltäytyi mahdollisuudesta. Vuonna 1905 perustettiin uusi seura, Chelsea Football Club, joka siirtyi uudelle Stamford Brigde -stadionille. Vuodesta 1905 lähtien Stamford Bridge on ollut Chelsea Football Clubin jalkapallostadion.
Stadionin suunnitteli Archibald Leitch, ja se käsitti alun perin 120 metriä pitkän katsomon, johon mahtui 5000 katsojaa. Stamford Bridgellä suurin yleisömäärä saavutettiin 12. lokakuuta 1935, kun stadionilla seurasi jalkapallo-ottelua Arsenalia vastaan 82 905 katsojaa.
Stadionin nimen uskotaan syntyneen useista paikallisista paikannimistä. 1700-luvun kartasta voi nähdä, että paikalla, jossa Stamford Bridge -stadion nykyään sijaitsee, Fulham Road ja Kings Road risteytyivät Stanford Creek -nimisen joen kanssa. Silta, jossa Stamford Creek -joki risteytyi Fulham Roadin kanssa, on merkitty karttaan nimellä Little Chelsea Bridge (pieni Chelsea-silta). Paikalliset kutsuivat siltaa alun perin kuitenkin Sanford Bridgeksi. Silta, joka ylitti Stanford Creekin Kings Roadin kohdalla, tunnettiin nimellä Stanford Bridge. Uskotaan, että näiden kahden sillan nimet, Stanford Creek ja Little Chelsea Bridge sulautuivat vähitellen ensin Stanford Bridgeksi, sitten Stamford Bridgeksi (kuuluisan Stamford Bridgen taistelun vaikutuksesta), ja lopulta stadionin nimeksi.
Cuanza Norte
Cuanza Norte on Angolan maakunta, joka sijaitsee maan luoteisosassa. Sen pinta-ala on 20 500 neliökilometriä ja siellä asuu noin 428 000 ihmistä. Maakunnan pääkaupunki on N’Dalantando.
Cuanza Norte sijaitsee Cuanzajoen pohjoisrannalla.
Pohjoisten kansojen historia
Pohjoisten kansojen historia () on Olaus Magnus Gothuksen kirjoittama latinankielinen pohjoismaisten kansojen historiateos, joka ilmestyi vuonna 1555. Sen Suomea koskevat osat on suomennettu.
Cuanza Sul
Cuanza Sul on Angolan maakunta, joka sijaitsee maan länsiosassa. Sen pinta-ala on 55 500 neliökilometriä ja siellä asuu noin 1,7 miljoonaa ihmistä. Maakunnan pääkaupunki on Sumbe.
Cuanza Sul sijaitsee Cuanzajoen etelärannalla.
Vartiosaari
Vartiosaari () on saari ja kaupunginosa numero 48 kaakkoisessa Helsingissä. Vartiosaari on toisaalta myös osa-alue Laajasalon peruspiirissä.
Vartiosaaren osa-alue kuuluu Helsingin itäosien sisäsaaristoon. Alue on sikäli aitoa saaristoa, ettei sinne johda siltaa eikä siellä ole teitä autoille. Osa-alue käsittää paitsi itse Vartiosaaren myös sen eteläpuolella sijaitsevan Paloluodon () sekä pohjoispuolella olevat Tervaluodon () ja Vasikkaluodon () saaret.
Vartiosaaren kaupunginosa sijaitsee Tammisalon eteläpuolella, Laajasalon Yliskylän itäpuolella ja Meri-Rastilan länsipuolella. Tammisalosta sen erottaa Jatasalmi, Laajasalosta Reposalmi ja Meri-Rastilasta Ramsinsalmi.
Vartiosaaren alueella asuu pysyvästi noin kymmenen ruokakuntaa eli 25–30 henkeä (2006). Työpaikka sieltä löytyy kolmelle (31.12.2003). Alueella sijaitsee viitisenkymmentä kesäasuntoa ja huvilaa. Vanhimmat huvilat ovat 1800-luvulta, mutta pääosin huvila-asutus on peräisin 1900-luvun alusta. Saaressa on satakunta palstaviljelmää kaupungilta vuokratulla maalla. Helsingin kaupunki omistaa noin 90 % Vartiosaaren 83 hehtaarin pinta-alasta ja myös pääosan ympäröivistä saarista.
Suomen Saaristokuljetus (aikataulut 2012) liikennöi Vartiosaareen vapusta syyskuun puoliväliin saakka. Koulujen kesäloma-aikana Vartiosaareen liikennöidään useampia kertoja päivässä Hakaniemestä, Herttoniemen rannasta, Laajasalosta ja Vuosaaren Aurinkolahdesta. Koulujen kesälomien ulkopuolella saareen liikennöidään perjantaisin, lauantaisin, sunnuntaisin ja maanantaisin. Saaren asukasyhdistyksellä on muutamia omia ja suosittuja veneitä.
Koko Suomen ainoa rantaruttojuuriesiintymä löytyy Vartiosaaren etelärannalta; tämä kasvupaikka on rauhoitettu luonnonsuojelualueeksi.
Sant’Agata Bolognese
Sant’Agata Bolognese on kunta Bolognan metropolikaupungissa Emilia-Romagnan alueella Italiassa. Se on kuuluisa Lamborghinin autotehtaastaan.
Vuoden 2015 lopulla kunnassa oli 7 291 vakituista asukasta.
Aggregaatti
Aggregaatti (polttomoottori-generaattori tai sähkövoimakone) on laitteisto, joka tuottaa sähköä esimerkiksi bensiini- tai dieselmoottorin voimalla. Aggregaatti on usein siirrettävä ja sen tyypillisiä käyttökohteita alueet, joihin sähköverkko ei ulotu tai sähkön jakeluhäiriön varalta tarvitaan nopeasti varavirtaa. Tällaisia paikkoja ovat esimerkiksi työmaa-alueet, kesämökit, maatilat, omakotitalot, sairaalat sekä sotilasjärjestelmät ja yleisötilaisuudet maasto-olosuhteissa. Junissa käytetään vaunujen tarvitseman sähkön tuottamiseen erityisiä aggregaattivaunuja esimerkiksi ajettaessa sähköistämättömällä radalla. Aggregaatteja käytetään myös akustojen lataamiseen esimerkiksi kesämökeillä tai sotilasjärjestelmien asemakäytössä.
Aggregaatti voi toimia itsenäisenä varavirtayksikkönä, mikäli siinä on automaattinen jännitteensäätö ja herätystoiminto sähkökatkon sattuessa. Aggregaatin tuottama virta voi olla standardin mukaista verkkosähköä vastaavaa yksi- tai kolmivaiheista virtaa, mutta sähkön laatu saattaa vaihdella hieman aggregaatin laadusta sekä teknisistä ratkaisuista riippuen. Erityisiin käyttötarkoituksiin on myös esimerkiksi 12 V, 24 V tai 48 V tasavirtaa tuottavia aggregaatteja. Käydessään normaali aggregaatti pitää suhteellisen kovaa, "säksättävää" ääntä, mutta esimerkiksi elokuvatuotantoa varten on saatavilla myös hiljaisempia aggregaatteja. Hyvin suuri aggregaatti on saatettu sijoittaa ajoneuvon perävaunuun tai pakettiauton / kuljetuskontin sisään, jotta sen siirtäminen olisi helppoa.
Sähköä voidaan tuottaa traktorikäyttöisellä generaattorilla. Nämä generaattorit tuottavat sähköä tyypillisesti muutamia kymmeniä kilowatteja. Traktorigeneraattorit ovat yleisiä maatalouskäytössä ja 27–60 kVA tuottavat mallit ovat suosituimpia (v. 2006). Generaattori saa voimansa traktorin voiman ulosotosta nivelakselin välityksellä, eli traktorin moottori toimii aggregaatin polttomoottorina. Traktorikäyttöinen generaattori voi olla kiinnitettynä traktorin kolmipistenostolaitteisiin tai se voi olla traktorista irrallinen, omilla jaloilla oleva generaattori. Generaattorissa on hammasvaihde, jolla kierrosnopeus nostetaan 1500 tai 3000 kierrokseen minuutissa.
Mississippinalligaattori
Mississippinalligaattori eli amerikanalligaattori ("Alligator mississippiensis") on suurin alligaattorilaji. Sen pituus on noin 3 m koirailla, naarailla vähemmän, mutta pisin tavattu yksilö on ollut 5,8 m pitkä. Sillä on vaalea vatsa, jossa ei ole luutumia tai sarveistumia, ja sitä on metsästetty nahkansa vuoksi.
Touko–heinäkuussa alligaattorinaaras laskee 20–70 munaa jopa metrin korkuiseen ja parin metrin levyiseen pesään, jonka se rakentaa savesta, mullasta ja kasveista. Se vartioi pesää herkeämättä 9–10 viikkoa, kunnes 20 cm pitkät poikaset kuoriutuvat. Emo auttaa ne ulos niiden piipityksen ohjaamana. Se kaivaa poikasilleen uuden, suuremman onkalon, jonka halkaisija on yleensä yli 3 m. Poikaset pysyvät emonsa luona 1–3 vuotta.
Nuoret alligaattorit syövät enimmäkseen selkärangattomia eläimiä, mutta aikuiset voivat käydä myös suurien nisäkkäiden, kuten koirien ja kauriiden kimppuun. Ne eivät ole yleensä vaaraksi ihmisille, ja kömpelyytensä vuoksi ne eivät onnistu tekemään eläinlaumassa suurta tuhoa.
Alligaattorit elävät keskimäärin 56-vuotiaiksi.
Villafranca-vaihe
Villafranca-vaihe (lat. "Villafranhcium", engl. "Villafranchian") oli nisäkäsfossiilien perusteella määritelty geologinen ajanjakso noin 3–1 miljoonaa vuotta sitten plioseenikauden lopussa ja pleistoseenikauden alussa Euroopassa. Se on saanut nimensä luoteisitalialaisen kylän Villafranca d'Astin kylän mukaan.
Villafranca-vaiheessa kehittyi nopeasti useita uusia nisäkäslajeja. Vaihe on merkittävä myös siksi, että silloin elivät varhaisimmat sellaiset hominidit, joista myöhemmin kehittyi nykyihminen ("Homo sapiens").
Carl Philip (Ruotsin prinssi)
Ruotsin prinssi Carl Philip (koko nimeltään Carl Philip Edmund Bertil, s. 13. toukokuuta 1979), Värmlannin herttua, on Ruotsin kuningas Kaarle XVI Kustaan ja kuningatar Silvian toinen lapsi ja ainoa poika. Hän syntyi kruununprinssiksi, mutta kruunun­perimys­järjestystä muutettiin vuoden 1980 alussa niin, että perimysjärjestyksessä ensimmäinen on kuninkaan ja kuningattaren esikoinen sukupuoleen katsomatta. Näin hän on sisarensa kruununprinsessa Victorian ja Victorian lasten, Itä-Götanmaan herttuatar prinsessa Estellen ja Skånen herttua prinssi Oscarin jälkeen Ruotsin kruununperimysjärjestyksessä neljäntenä.
Sotilasarvoltaan Carl Philip on Ruotsin kuninkaallisen laivaston kapteeni, joksi hänet ylennettiin joulukuussa 2007. Hän on opiskellut graafista suunnittelua ja mainontaa "Forsberg skola i grafisk design" -koulussa Tukholmassa sekä maatalousalan tutkinnon Ruotsin maatalousyliopistossa Alnarpissa. Carl Philip seurusteli 1999 alkaen ruotsalaisen Emma Pernaldin kanssa ja he asuivat yhdessä 2002 lähtien. Pari erosi kymmenen vuoden seurustelun jälkeen maaliskuussa 2009.
Carl Philip kihlautui 27. kesäkuuta 2014 Sofia Hellqvistin kanssa. Pari oli seurustellut vuodesta 2010 lähtien. He avioituivat 13. kesäkuuta 2015 Tukholman kuninkaanlinnan kirkossa. Heidän esikoisensa Alexander Erik Hubertus Bertil, Södermanlandin herttua, syntyi 19. huhtikuuta 2016 klo 18.25 Danderydin sairaalassa. Hovi kertoi sekä äidin että lapsen voivan hyvin. Prinssi Alexander kastettiin 9. syyskuuta 2016 Drottningholmin kirkossa. Toinen lapsi Gabriel Carl Walther, Taalainmaan herttua, syntyi 31. elokuuta 2017 ja kastettiin Drottningholmin linnan kirkossa 1. joulukuuta 2017. 
Lapset ovat kruununperimysjärjestyksessä viidentenä ja kuudentena.
Kiinanalligaattori
Kiinanalligaattori ("Alligator sinensis") on huonosti tunnettu ja harvinainen laji. Se elää Jangtse-joen alajuoksulla Kiinassa.
Kiinanalligaattori kasvaa yleensä korkeintaan kaksimetriseksi, mutta vankeudessa se on kasvanut jopa nelimetriseksi. Kiinanalligaattori muistuttaa hyvin paljon mississippinalligaattoria, ja kuuluu samaan sukuun. Kiinanalligaattorin ruumis on litteä ja sen leuat ovat voimakkaat, mutta melko lyhyet. Pää on verraten pieni ruumiin kokoon nähden. Päässä on silmien yläpuolella samantapaiset sarveislevyt, kuten monilla kaimaaneilla. Häntä on lyhyt. Jalat ovat pienehköt ja niistä puuttuu varpaita yhdistävä räpyläpoimu. Kiinanalligaattori liikkuu maalla kömpelösti.
Väritykseltään laji on selkäpuolelta mustanvihertävä ja vatsassa saattaa olla vaaleita tai harmaita raitoja. Nuorilla alligaattoreilla on keltaisia ja mustia täpliä, ja niiden ruumiin poikki kulkee keltaisia raitoja, joita vartalon alueella on viisi ja pyrstössä kahdeksan.
Kiinanalligaattoria tavataan vain Jangtse-joen alajuoksun laaksoalueella lähellä Shanghaita. Se elää soilla, järvillä ja hitaasti virtaavissa jokialueilla ja pienissä joissa. Alueella on talvella niin kylmää, että laji viettää suuren osan vuodesta talvihorroksessa. Kiinanalligaattoreita on luonnossa enää alle 200 ja laji on äärimmäisen uhanalainen. Useimmat kiinanalligaattorit elävätkin jo vankeudessa. Laji on rauhoitettu.
Kiinanalligaattori saalistaa yleensä öisin. Saaliseläimet ovat pääasiassa kotiloita, simpukoita ja kaloja, mutta tilaisuuden tullen ne nappaavat myös muita eläimiä kuten rottia, kilpikonnia ja ankkoja. Lajin ei tiedetä hyökänneen ihmisen kimppuun.
Kiinanalligaattorinaaraat rakentavat pesänsä muutaman metrin päähän vesirajasta, puiden varjoon. Pesäkeko koostuu kuolleista lehdistä, pohjamudasta ja muusta orgaanisesta aineksesta. Takaraajoillaan naaras kaivaa pesän huipulle syvennyksen, johon se munii 20–40 munaa. Sen jälkeen se peittää munat ja vartioi niitä pesärosvoilta. Naaras lepää usein pesän luona pitäen päätään ja kaulaansa pesään nojaten, välillä se pulahtaa veteen ja kastelee pesän, jolloin munat säilyttävät kehitykselleen tarpeellisen kosteuden ja lämpötilan. Kuoriuduttuaan poikaset suuntaavat veteen valon ja kosteuden ohjaamina. Poikaset tulevat sukukypsiksi 5–7-vuotiaina. Ne kasvavat nuorina nopeasti. Ne elävät luonnossa korkeintaan 50 v. ja vankeudessa 70 vuotta.
Orestes Kindelán
Orestes Kindelán (s. 1. marraskuuta 1964, Palma Soriano) on kuubalainen baseballpelaaja. Hän voitti Kuuban joukkueessa mitalin kolmissa ensimmäisissä olympialaisissa, joissa baseball oli virallisena lajina mukana. Vuosien 1992 ja 1996 kisoissa hän oli voittamassa kultaa ja 2000 hopeaa. Maailmancupissa Kindelán oli mukana voittamassa kultaa 1998 ja 2001.
Vuonna 2002 38-vuotiaana Kindelán aloitti ammattilaisuran Japanin liigassa Shidaxin joukkueessa.
Yo-Yo
Yo-Yo (oik. Yolanda Whittaker, s. 4. elokuuta 1971) on yhdysvaltalainen rap-artisti, joka tunnettiin pääasiassa hip hop -fanien ja musiikkikriitikoiden keskuudessa 1990-luvun aikana.
Yo-Yo oli vierailevana artistina Ice Cuben albumilla "AmeriKKKa's Most Wanted" vuonna 1990. Hänen debyyttialbuminsa oli vuonna 1991 julkaistu "Make Way for the Motherlode". Albumin suosituin kappale oli "You Can't Play With My Yo-Yo", joka tehtiin yhteistyössä Ice Cuben kanssa. Vuonna 1992 julkaistu albumi "Black Pearl" sai hyvän vastaanoton kriitikoilta. Se keskittyi positiivisiin ajatuksiin ja nosti aiheen vastakohdaksi gangsta rap -tyylille. Yo-Yo äänitti ja julkaisi lisää hittejä, kuten vuonna 1993 julkaistun kappaleen "You Better Ask Somebody". Vuonna 1993 julkaistiin myös albumi "Total Control". Vuonna 1998 Yo-Yo sai valmiiksi hänen viidennen ja viimeisimmän albuminsa nimeltä "Ebony", mutta sitä ei koskaan julkaistu.
Endre Ady
Endre Ady (22. marraskuuta 1877 – 27. tammikuuta 1919) oli yksi Unkarin merkittävimmistä runoilijoista.
1900-luvun alussa, kun muut nuoret unkarilaiset runoilijat seurasivat Sándor Petőfia ja jäljittelivät kansanrunouden tyyliä ja poljentoa, Ady toi modernin runouden tuulia unkariin. 
Myös Adyn ensimmäisissä kirjoissa näkyy Petőfin vaikutus selvänä. Myöhemmin Ady sai vaikutteita Baudelairelta ja Verlainelta.
Ady tunnetaan parhaiten rohkeista eroottisista runoistaan, mutta hän kirjoitti myös uskonnollisia ja vallankumouksellisia runoja. Hänen ilmaisunsa oli muodoltaan, kieleltään ja sisällöltään radikaalia, ja siinä sekoittuivat erotiikka, politiikka, raamatullinen tyyli ja maailmanlopun näyt.
Adya on verrattu aikalaiseensa Eino Leinoon mm. kansanlaulujen rytmiikan käytön takia. Lisäksi Adyn runoja on julkaistu seuraavissa kokoelmissa :
Adyn runoja on julkaistu suomennoksina myös lehdissä.
Autuansaari
Autuansaari () on historiallinen kaupunginosa ja kunnallishallintoalue Pietarin kaupungin Kirovin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee kaupungin keskustan lounaisosassa.
Paikalla on sijainnut keskiaikainen "Lahden" suurkylä, joka vuoden 1499/1500 Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa mainitaan nimellä "Lahta u morja" (suomeksi "Lahti meren rannalla") erotuksena pohjoisemmasta Lahden kylästä. 1600-luvun loppupuolella kylän nimeksi tuli "Auhtua", joka perustuu maaperän laatua kuvaavaan sanaan "auhta" ’hiekkaperäinen, kuohkea’. Asukkaina oli ortodoksisia inkerikkoja ja Suomesta siirtyneitä inkeriläisiä. Myöhemmin Autuansaaren suomalaiset kuuluivat Pyhän Marian seurakuntaan.
1800–1900-lukujen vaiheessa Autuansaari oli Pietarin teollista laitakaupunkia. Suurin osa asukkaista työskenteli Putilovin eli nykyisessä Kirovin tehtaassa. Alueen uudelleenrakentaminen alkoi 1920-luvulla. Vuosina 1937–1941 rakennettiin Statšekin prospektin ja Krasnoputilovskaja-kadun välinen asuinalue. Leningradin piirityksen aikana rintamalinja kulki kaupunginosan eteläpuolitse. Asuntorakentamista jatkettiin 1940-luvun lopulla. Vuonna 1955 avattiin Avtovon metroasema.
Magnetohydrodynamiikka
Magnetohydrodynamiikka (MHD) on tieteenala, joka tutkii sähköä johtavien nesteiden dynamiikkaa. Tällaisia nesteitä ovat esimerkiksi plasma, nestemäinen metalli ja suolavesi.
Sana magnetohydrodynamiikka on johdettu sanoista magneettikenttä (magneto), neste (hydro) ja liike (dynamiikka).
Alan tutkimuksen aloitti Hannes Alfvén, joka sai työstään Nobelin fysiikanpalkinnon 1970.
Magnetohydrodynamiikkaa kuvaavat yhtälöt ovat yhdistelmiä Navier-Stokesin nesteiden dynamiikkaa kuvaavista yhtälöistä ja Maxwellin sähkömagnetismia kuvaavista yhtälöistä.
Perinteinen magnetohydrodynamiikka kuvaa plasmaa yksikomponenttisena sähkömagneettisena nesteenä. Yhtenä tärkeänä tutkimuksessa on kehittää mahdollisimman hyviä johteita, joilla olisi vastus mahdollisimman alhainen.
Tähtitieteessä MHD on tuttu, koska on esitetty, että jopa 99% tai ylikin maailmankaikkeuden aineesta olisi plasmaa.
Petr Hrbek
Petr Hrbek (s. 3. huhtikuuta 1969 Praha, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli laitahyökkääjä.
Hrbek aloitti uransa Tšekkoslovakian liigassa Sparta Prahassa kaudella 1988–1989. Seuraavan kauden hän pelasi Dukla Jihlavassa, kunnes palasi Sparta Prahaan kausiksi 1990–1992. Detroit Red Wings varasi hänet NHL:ään 1988 varaustilaisuuden kolmannella kierroksella numerolla 59. Hän siirtyi Pohjois-Amerikkaan syksyllä 1992 ja pelasi AHL-joukkue Adirondack Red Wingsissä, mutta siirtyi kesken kauden takaisin Sparta Prahaan. Seuraavalla kaudella hän siirtyi kesken kauden Saksan Star Bulls Rosenheimiin, jossa pelasi loppukauden lisäksi myös kauden 1994–1995. Kaudet 1995–2001 Hrbek pelasi Tšekin Extraliigaa Sparta Prahassa ja HC Chemopetrol Litvinovissa. Kaudella 2001–2002 hän pelasi Ruotsin ja Saksan toiseksi korkeimmilla sarjatasoilla. Seuraavaksi kaudeksi hän palasi Extraliigaan HC Havirov Panthersiin. Vuodesta 2003 lähtien hän on pelannut Saksan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla.
Maajoukkueurallaan Hrbek edusti Tšekkoslovakiaa vuoden 1992 MM-kisoissa sekä talviolympialaisissa. Molemmista kisoista tuloksena oli pronssia. Hrbek valittiin 1992 MM-kisojen tähdistökentälliseen. Tšekin paidassa hän pelasi 1993 MM-kisoissa, joissa saavutuksena oli taas pronssi, sekä 1994 talviolympialaisissa, missä Tšekki sijoittui viidenneksi.
WAV
WAV (tai WAVE) on tiedostomuoto jota käytetään äänen tallentamiseen. Se on Microsoftin ja IBM:n käyttämä audioformaatti, joka käyttää RIFF säiliötä tallentamaan pakkaamatonta PCM- tai LPCM-audiota.
WAV:ia ei käytetä yleensä pitempien äänien tallentamiseen, koska pakkaavat formaatit kuten MP3, OGG ja FLAC mahdollistavat helpomman tiedostojen siirron. WAV-tiedosto ei voi olla myöskään neljää gigatavua suurempi.
Akure
Akure on kaupunki lounaisessa Nigeriassa. Se on Ondon osavaltion pääkaupunki ja suurin kaupunki. Kaupungin asukasluku on noin 575 000. Enemmistö kaupungin asukkaista kuuluu joruboihin.