hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Raili Kostia
Raili Onerva Kostia (o.s. Laukkanen; 14. elokuuta 1930 Juva – 1. joulukuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja (mezzosopraano).
Kostia opiskeli laulua muun muassa Sibelius-Akatemiassa Antti Koskisen johdolla. Hän kuului Kansallisoopperan solistikuntaan ja opetti Sibelius-Akatemiassa vuodesta 1978. Hän oli kiinnitettynä Grazin oopperaan Itävallassa vuosina 1960–1962 ja Hannoverin oopperaan Saksassa vuosina 1962–1964 ja teki myöhemmin esiintyjänä useita vierailuja Euroopan maihin. Hänellä oli rooleja muun muassa Wolfgang Amadeus Mozartin, Giuseppe Verdin ja Richard Straussin oopperoissa. Vuosina 1970–1971 hän esiintyi Savonlinnan oopperajuhlilla Marjan roolissa Aarre Merikannon oopperassa "Juha".
Kostia esiintyi oopperalaulaja Aino Acktén roolissa elokuvassa "Luottamus" vuonna 1976.
Kostian puoliso oli laulaja Matti Kostia (1930–1995), joka toimi Helsingin Alppilan seurakunnan kanttorina vuodesta 1973.
Efraim Kemppainen
Efraim Adrian Kemppainen () oli suomalainen jääkärimajuri. Hänen vanhempansa olivat metsänhoitaja Adolf Kemppainen ja Cherlotta Ingman. Hänet vihittiin avioliittoon 1918 Maisie Therese Vilhelmina Rosenbergin kanssa, josta hän erosi vuonna 1928 ja avioitui uudelleen vuonna 1930 Sigrid Ruth Gunhild Dahlbergin kanssa.
Kemppainen kirjoitti ylioppilaaksi Kuopion suomalaisesta klassillisesta lyseosta vuonna 1907 ja liittyi Pohjois-Pohjalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa vuosina 1907–1914 ja suoritti alemman hallintotutkinnon vuonna 1914.
Kemppainen työskenteli lääninkanslistina ja Koiviston piirin nimismiehenä enne ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 25. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.
Kemppainen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana luutnantiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 3. Jääkärirykmentin 10. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Tampereella ja Viipurissa.
Kemppainen palveli sisällissodan jälkeen 7. komppanian päällikkönä 3. Jääkärirykmentissä, joka tunnettiin myöhemmin nimillä Jääkärirykmentti 3, Savon jääkärirykmentti 3 ja Uudenmaan rykmentti. Hänet siirrettiin 7. huhtikuuta 1919 komppanianpäälliköksi Pohjois-Savon rykmenttiin 7. komppaniaan. Pohjois-Savon rykmentissä hän hoiti 3. pataljoonan komentajan tehtäviä 1. tammikuuta - 16. kesäkuuta 1921 välisen ajan. Pataljoonan komentajaksi Kemppainen nimettiin 2. pataljoonaan 6. toukokuuta 1922. Armeijasta hän erosi 13. syyskuuta 1922 ja siirtyi Kauppalehden palvelukseen toimien myös Ähtärin nimismiehenä. Hänet haudattiin Helsinkiin.
Andrea del Castagno
Andrea del Castagno (n. 1422–1457) oli italialainen taidemaalari. Hän toimi Firenzessä ja sai vaikutteita pääasiassa Tommaso Masacciolta ja Giotto di Bondonelta. Andrea del Castgno itse puolestaan vaikutti seuraavan sukupolven firenzeläistaiteilijoihin, joihin lukeutuvat Francesco del Cossa ja Ercole de' Roberti. Andrea del Castagnon tunnetuimmat työt ovat Firenzessä: Sant'Apollonian freskot ja Niccolo de Tolentinon muotokuva ratsailla, joka on Firenzen katedraalissa.
Castagno kuoli ruttoon 1457.
Beverley Whitfield
Beverley Whitfield (15. kesäkuuta 1954 – 20. elokuuta 1996) oli australialainen rintauimari ja olympiavoittaja.
Whitfield voitti Münchenin 1972 olympialaisissa kultaa 200 metrin rintauinnissa ajalla 2.41,71. Hän oli 50 metrin käännöksessä viimeisenä ja 150 metrin kohdalla vielä neljäntenä mutta nousi voittoon 0,34 sekunnin erolla yhdysvaltalaiseen Dana Schoenfieldiin. Lisäksi hän sai pronssia 100 metrin rintauinnissa ajalla 1.15,73.
Burundin provinssit
Burundi on jaettu 18 provinssiin, 129 kuntaan, jotka jaetaan edelleen yli 2 000 kukkulaan (). Maan aluehallinto on rakennettu näiden yksiköiden mukaisesti. Vuonna 2000 Bujumburan käsittävä provinssi jaettiin kahtia Bujumburan maakuntaan (Bujumbura Rural) ja maakuntatasoiseen Bujumburan kaupunkiin (Mairie de Bujumbura). Keväällä 2015 muodostettiin uusi Rumongen provinssi yhdistämällä Bururin provinssin länsiosa (kolme kuntaa) ja Bujumburan maakunnan aiempaan eteläosaan (kaksi kuntaa).
Provinssitason aluehallinnollinen jako on seuraava:
On huomattava, että Burundin väkiluvusta esitetään joissain lähteissä huomattavasti maan tilastollisen vuosikirjan (2014: 9,703 milj) kertomaa lukemaa korkeampia väestöarvioita (esimerkiksi Afrikan kehityspankin sponsoroima Burundi Data Portal antaa 2014 väkiluvuksi: 10,816 milj.). Jälkimmäinen lähde on sisäisesti ristiriitainen, koska lähteen maakuntakohtaisten väkilukujen yhteissumma (9,984 milj) on huomattavasti alhaisempi kuin saman lähteen koko maata koskeva väkiluku.
Gail Neall
Gail Neall (s. 2. elokuuta 1955) on entinen australialainen uimari ja olympiavoittaja.
Neall voitti Münchenin 1972 olympialaisissa kultaa 400 metrin sekauinnissa ajalla 5.02,97 rikkoen Claudia Kolbin neljä vuotta vanhan maailmanennätyksen noin 1,7 sekunnilla. Hän osallistui myös 200 metrin perhosuintiin sijoittuen seitsemänneksi ajalla 2.21,88.
Pavlova
Pavlova on venäläisen balettitanssija Anna Pavlovan mukaan nimetty marenkipohjainen jälkiruoka. Siinä on rapea kuori ja pehmeä, vaahtokarkkimainen sisus.
Uskotaan, että jälkiruoka on keksitty balettitanssijan kunniaksi 1920-luvulla, erään hänen kiertueensa jälkeen, joko Australiassa tai Uudessa-Seelannissa. Jälkiruoan keksijän kansalaisuus on ollut näiden kahden maan välisen väittelyn kohde vuosia, mutta viralliset lähteet viittavaat Uuteen-Seelantiin.
Pavlova on suosittu jälkiruoka ja tärkeä osa molempien maiden kansalliskeittiöitä, ja yksinkertaisena reseptinä sitä tarjoillaan säännöllisesti juhlapäivien ja lomapyhien aterioilla. Se yhdistetään useimmiten kesäaikaan, mutta sitä syödään ympäri vuoden monissa australialaisissa ja uusiseelantilaisissa kodeissa.
Munanvalkuainen, erikoishieno sokeri, maissijauho, etikka
Helmiorneerot
Helmiorneerot ("Margarornis") on orneerojen heimoon kuuluva lintusuku.
Bururi
Bururi on Burundin eteläosassa oleva kaupunki ja samannimisen provinssin pääkaupunki. Vuonna 2007 kaupungissa oli 20 000 asukasta.
Kaupunki sijaitsee 1 836 m merenpinnan yläpuolella.
Olga Rozanova
Olga Vladimirovna Rozanova (; 3. heinäkuuta 1886 Melenki, Vladimirin lääni – 8. marraskuuta 1918 Moskova) oli venäläinen avantgardetaiteilija, suprematismin, uusprimitivismin ja kubofuturismin edustaja.
Rozanova aloitti 1904 opiskelun K. Bolšakovin ja Konstantin Juonin ateljeissa Moskovassa. Samaan aikaan hän opiskeli Stroganovin taideteollisuuskoulussa.
Vuonna 1911 hänestä tuli taiteilijaryhmä "Nuorten liiton" ("Sojuz Molodjoži") aktiivinen jäsen. Seuraavana vuonna hän ystävystyi futuristirunoilijoiden Velimir Hlebnikovin ja tulevan miehensä Aleksei Krutšenyhin kanssa. Vuonna 1916 hän liittyi venäläisten avantgardistien ryhmään "Supremukseen", jota johti Kazimir Malevitš. Siinä vaiheessa hänen aiemmin kubismista ja italialaisesta futurismista vaikutteita saanut maalaustyönsä suuntautui täysin itsenäisesti puhtaaseen abstraktismiin, jossa sommitelma perustuu visuaalisen painon ja värien suhteeseen.
Samana vuonna Rozanova työskenteli yhdessä muiden suprematistien, kuten Kazimir Malevitšin, Aleksandra Eksterin, Nina Genken, Ljubov Popovan, Ksenia Boguslavskajan, Nadežda Udaltsovan, Ivan Kljunin, Ivan Punin ynnä muiden, kanssa Verbovkan kylän taiteilijayhteisössä Kiovassa, jossa avantgardetaiteilijat toimivat yhteistyössä käsityöläisten kanssa kehittäen modernia koriste- ja käyttötaidetta, kuten mattoja, tyynyjä, huiveja ja vöitä.
Vuosina 1917–1918 hän teki sarjan non-objektiivisia maalauksia, joista hän käytti nimitystä "värimaalaus" ("tsvetopis"). Hänen "Ei-esineellinen sommitelmansa, 1918", joka tunnetaan myös nimellä "Vihreä raita", ennakoi eräiden abstraktien ekspressionistien litteää kuvapintaa ja runollista vivahteikkuutta.
Gunnar Larsson (uimari)
Gunnar Larsson (s. 12. toukokuuta 1951) on entinen ruotsalainen uimari ja olympiavoittaja. Hän menestyi parhaiten sekauintimatkoilla.
Larsson oli vuonna 1970 Barcelonan EM-kilpailujen menestyksekkäin uimari. Hän voitti kultaa 400 metrin vapaauinnissa sekä 200:n ja 400 metrin sekauinnissa. Münchenin 1972 olympialaisissa hän voitti kultaa 200 metrin sekauinnissa maailmanennätysajalla 2.07,17 ja 400 metrin sekauinnissa ajalla 4.31,981. Jälkimmäisessä lajissa Yhdysvaltain Tim McKee hävisi Larssonille vain 0,002 sekuntia ja sai hopeaa. Münchenin kisojen jälkeen uinnin sääntöjä muutettiin siten, että ajat otetaan vain sadasosasekunnin tarkkuudella. Belgradin MM-kilpailuissa 1973 Larsson voitti kultaa 200 metrin sekauinnissa.
Tappaja-Glumrin saaga
Tappaja-Glúmrin saaga (islanniksi Víga-Glúms saga) on yksi islantilaisista saagoista. Sen tapahtumat sijoittuvat ilmeisesti 900-luvun puoliväliin ja loppuun. Päähenkilönä on Glúmr, päällikkö, joka surmaa useita miehiä, onnistuen useimmiten kuitenkin välttämään rangaistuksen teoistaan. Saagan on kääntänyt suomeksi Antti Tuuri kirjaan "Gunnlaugr Käärmeenkielen saaga ja muita lyhytsaagoja" (2006).
Nobutaka Taguchi
Nobutaka Taguchi (s. 18. kesäkuuta 1951) on entinen japanilainen rintauimari ja olympiavoittaja.
Taguchi voitti Münchenin 1972 olympialaisissa kultaa 100 metrin rintauinnissa. Hän ui toisessa välierässä ajan 1.05,13 ja rikkoi yhdysvaltalaisen John Henckenin ensimmäisessä välierässä uiman maailmanennätyksen 0,55 sekunnilla. Loppukilpailussa Taguchi paransi maailmanennätyksen aikaan 1.04,94. Pronssia hän sai 200 metrin rintauinnissa ajalla 2.23,88 häviten Henckenille 2,33 sekuntia. Taguchi ui 4 × 100 metrin sekauintiviestiä kolmissa eri olympialaisissa: Méxicossa 1968 Japanin joukkue sijoittui viidenneksi, Münchenissä 1972 kuudenneksi ja Montréalissa 1976 kahdeksanneksi.
Belgradin MM-kilpailuissa 1973 Taguchi saavutti pronssia molemmilla rintauintimatkoilla. Calin MM-kilpailuissa 1975 hän saavutti hopeaa 100 metrin rintauinnissa.
Extratone
Extratone tarkoittaa äärimmäisen nopeaa speedcorea. Se ei kuitenkaan ole oma genre tai alalaji, vaikka niin voisi luulla. Extratone kehittyi 1990-luvun puolivälissä. Extratone on hyvin nopeaa: normaalin speedcoren tempo on yleensä 350–1 000 iskua minuutissa (bpm), kun taas extratonen jopa 15 000–50 000 iskua. Extratonesta pyritään tekemään mahdollisimman nopeaa. Periaatteessa rajaa ei ole; musiikkia pyritään tekemään tietokoneen tehoihin asti.
Luettelo Burundin kunnista
Tämä on luettelo Burundin kunnista. Burundin provinssit jaetaan 117 kuntaan, jota taas jaetaan 2 638 kukkulaan ().
Bradford Cooper
Bradford Cooper (s. 19. heinäkuuta 1954) on entinen australialainen vapaauimari ja olympiavoittaja.
"Brad" Cooper voitti Münchenin 1972 olympialaisissa kultaa 400 metrin vapaauinnissa. Hän tuli loppukilpailussa maaliin toisena ajalla 4.00,27 häviten yhdysvaltain Rick DeMontille 0,01 sekuntia mutta amerikkalainen jäi dopingtestissä kiinni kielletyn lääkkeen käytöstä ja hylättiin. Cooper oli mukana myös 1 500 metrin vapaauinnissa sijoittuen seitsemänneksi ajalla 16.30,49 sekä 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä, jossa hän toi Australian joukkueen maaliin viidentenä ajalla 7.48,66.
Belgradin MM-kilpailuissa 1973 Cooper saavutti hopeaa 400 metrin vapaauinnissa sekä pronssia 1 500 metrin vapaauinnissa ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. Hän hävisi 400 metrillä vain Rick DeMontille kaksikon uidessa kaikkien aikojen ensimmäisinä uimareina matkan alle neljässä minuutissa. DeMontin uusi maailmanennätys oli 3.58,18 ja Cooperin hopeamitaliaika 3.58,70.
Bubanzan provinssi
Bubanzan provinssi on yksi Burundin 17 provinssista, ja se sijaitsee Luoteis-Burundissa Kongon demokraattisen tasavallan rajalla. Myös provinssin pääkaupungin nimi on Bubanza. Sen pinta-ala on 1 089,04 km².
Vuonna 2010 Bubanzan väkiluvun arvioitiin olevan 428 533. Provinssissa kasvatetaan myyntiin riisiä ja puuvillaa.
Bubanzan provinssi jakautuu viiteen kuntaan:
All Hell Breaks Loose
All Hell Breaks Loose on thrash metal -yhtye Destructionin studioalbumi vuodelta 2000. Kyseessä on yhtyeen ensimmäinen Marcel Schmierin kanssa tehty albumi sitten vuoden 1988 "Release from Agonyn". Välillä tehtyjen albumien ei katsota kuuluvan yhtyeen viralliseen diskografiaan.
Piilotettu bonuskappale:
Albumista julkaistiin myös bonuslevyn sisältävä erikoisversio. Bonuslevyllä on yhtyeen "Bestial Invasion of Hell" -demo, joka ilmestyi alun perin vuonna 1984.
Bujumburan provinssi
Bujumburan provinssi (, englanniksi "Bujumbura Rural") on yksi Burundin 18 provinssista, ja se sijaitsee Länsi-Burundissa.
Bujumburan provinssi rajoittuu lännessä Tanganjikajärveen, Bujumburan kaupunkiin ja Kongon demokraattiseen tasavaltaan, pohjoisessa Bubanzan provinssiin, koillisessa Muramvyan provinssiin, idässä Mwaron provinssiin, kaakossa Bururin provinssiin ja etelässä Rumongen provinssiin.
Maakunnan pinta-ala on 959 km². Asukasluku on kehittynyt seuraavasti: 292 577 (VL1979), 316 000 (VL 1990) ja 464 818 (555 933; (VL2008). Vuonna 2013 maakunnassa arvioitiin asuvan 650 274 ihmistä.
Burundin entinen presidentti Cyprien Ntaryamira on kotoisin tästä provinssista. Vuonna 1998 Bujumburan käsittävä maakunta jaettiin kahtia Bujumburan provinssiin ja maakunnan aseman omaavaan Bujumburan kaupunkiin. Keväällä 2015 kaksi maakunnan eteläistä kuntaa (Bugarama ja Muhuta) liitettiin osaksi uutta Rumongen provinssia. Samassa säädöksessä Bujumburan maakunnan hallintokeskuksen todettiin olevan Isalen pikkukaupunki (4 977 as., VL2008) (Isare).
Bujumburan provinssi jakautuu aluehallinnon toisella tasolla 9 kuntaan:
OGAE
OGAE (ransk. "Organisation générale des Amateurs de l’Eurovision") on kansainvälinen Eurovision laulukilpailujen faniklubi. Järjestö sai alkunsa Suomesta vuonna 1984. Järjestö järjestää vuosittain neljä ei-kaupallista kilpailua (Song Contest, Second Chance Contest, Video Contest ja Home Composed Song Contest). OGAE Song Contestin voittajiin kuuluu muun muassa englantilainen näyttelijä Kate Winslet. OGAE Second Chance Contest on taas kansallisissa euroviisukarsinnoissa kisanneiden, fanien valitsemien suosikkilaulujen välinen kilpailu, sen Suomi on voittanut kerran Anna Erikssonin kappaleella ”Oot voimani mun” vuonna 2000. Ruotsi on voittanut kyseisen kisan peräti 15 kertaa.
Tolueenidi-isosyanaatti
Tolueenidi-isosyanaatti ("TDI") on aromaattinen isosyanaatti, jossa on kaksi isosyanaattiryhmää. Tolueenidi-isosyanaattia valmistetaan polyuretaanin monomeeriksi. TDI reagoi polyolien kanssa siten että polyolien alkoholiryhmät reagoivat TDI:n isosyanaattiryhmien kanssa, jolloin muodostuu uretaaniryhmä. Kun molemmissa lähtöaineissa on kaksi reagoivaa ryhmää, molekyyli kasvaa pitkäksi ketjuksi ja muodostuu polyuretaania. TDI:n isomeereistä käytetään yleisesti kahta: 2,4-tolueenidi-isosyanaattia (2,4-TDI, CAS-numero 584-84-9) ja 2,6-tolueenidi-isosyanaattia (2,6-TDI, CAS-numero 91-08-7). Edellistä valmistetaan myös puhtaana, mutta yleisesti käytetyt seokset ovat 80 % ja 65 % 2,4-TDI:tä. TDI on toiseksi käytetyin di-isosyanaatti 34.1 % osuudellaan (2000) – käytetyin on MDI. Tolueenidi-isosyanaattituotanto vuonna 2000 oli 1,4 miljoonaa tonnia.
Tolueenidi-isosyanaattia käytetään vaahtomuovien, polyuretaanin , muiden elastomeerien sekä lakkojen valmistukseen.
Tolueenidi-isosyanaattia valmistetaan tolueenista kolmivaiheisella reitillä. Ensin tolueeni nitrataan typpihapolla dinitrotolueeniksi; vaiheessa määräytyy isomeerien suhde. Dinitrotolueeni pelkistetään katalyyttisesti vedyllä diaminotolueeniksi. Edelleen, diaminotolueenista valmistetaan TDI:a karbonyloimalla amiinit fosgeenilla. Fosgeeni aminolysoituu vetykloridiksi, joka otetaan sivutuotteena talteen; reaktio on merkittävä teollisen vetykloridin lähde.
TDI ja MDI ovat aiheuttaneet merkittävää työperäistä astmaa, jonka esiintyminen on vähentynyt oikean suojauksen ansiosta. Aine sitoutuu DNA:han, ja polyureetanityöntekijöiden kromosomimuutosten on havaittu lisääntyneen selvästi. Laboratoriokokeissa aine ei kuitenkaan aiheuttanut hiirille syöpiä.
TDI on vaarallista vesieläimille. Veteen jouduttuaan se hydrolysoituu päivässä. Se hajoaa biologisesti, mutta ei tiedetä kauanko hajoaminen kestää.
Miehet ilman toivoa
Miehet ilman toivoa (, 1966) on Miklós Jancsón ohjaama unkarilainen elokuva.
Elokuva sijoittuu Lajos Kossuthin johtaman Unkarin kansannousun (1848–1849) jälkeiseen aikaan. Itävalta hallitsee maata, mutta Kossuthin kannattajien yllä pitämä vastarinta elää vielä 20 vuoden jälkeen. Tukahduttaakseen vastarinnan armeija vangitsee joukon unkarilaisia sissejä ja sijoittaa heidät syrjäiseen tuuliselle ja paljaalle pustalle rakennettuun kalkkipintaiseen linnakkeeseen. Nimeä lukuun ottamatta vastarintaliikkeen johtajan Sándor Rózsan henkilöllisyyttä ei tiedetä, joten itävaltalaisupseerit punovat erilaisia juonia saadakseen selville, onko Sándor yksi pidätetyistä miehistä.
Miehet ilman toivoa menestyi kotimaassaan hyvin. Se oli myös ensimmäinen Jancsón elokuvista, joka tavoitti ulkomaisen yleisön. Elokuva nimettiin Kultainen palmu -ehdokkaaksi Cannesin elokuvajuhlilla 1966. Sitä ei palkittu, mutta siitä tuli menestys kriitikoiden keskuudessa.
Maria Berg
Maria Berg (o.s. Juuranto; 9. huhtikuuta 1923 Helsinki – 12. marraskuuta 2008 Espoo) oli suomalainen kirjailija.
Berg työskenteli ennen kirjailijaksi ryhtymistä isänsä Erik Juurannon perustamassa yrityksessä Lejos Oy:ssä. Hän kirjoitti taiteilijakirjat Birger Kaipiaisesta, Mauno Hartmanista ja Kain Tapperista sekä romaanin Bergin suvun menneisyydestä. Ooppera oli lähellä hänen sydäntään.
Hänen puolisonsa oli vuodesta 1946 kreivi Markus Friedrich Ermes Berg. Heillä on kaksi tytärtä ja poika.
Karl Ferdinand Forsström
Karl Ferdinand Forsström (6. elokuuta 1817 Mäntyharju – 21. kesäkuuta 1903 Ristiina) oli suomalainen kihlakunnantuomari. Suomalaisuuden kannattajana tunnettu Forsström aloitti tuomarina toimiessaan ensimmäisenä kihlakunnanoikeuden pöytäkirjojen laatimisen suomen kielellä.
Forsströmin vanhemmat olivat Heinolan kihlakunnan kruununvouti, hovineuvos Karl Magnus Forsström ja Agata Serafia Stierwald. Hän kävi Loviisan triviaalikoulua ja Porvoon lukiota ja pääsi ylioppilaaksi 1836. Forsström suoritti tuomarintutkinnon 1840 ja hän sai varatuomarin arvon 1842. Hän toimi Viipurin hovioikeuden kanslistina 1847, laamannin apulaisena vuodesta 1849, Ala-Karjalan tuomiokunnan vt. tuomarina 1850–1859 ja tuomarina 1859–1864 sekä Mäntyharjun tuomiokunnan tuomarina 1864–1901. Forsströmistä tuli hovioikeuden asessori 1872 ja laamanni 1883. Hän omisti vuodesta 1864 Ristiinassa sijainneen Puntalan kartanon.
Forsström oli jo opiskeluvuosinaan tullut suomalaisuusliikkeen kannattajaksi. Toimiessaan tuomarina hän havaitsi oikeusturvan kannalta ongelmaksi sen että vaikka oikeudenistunnossa käytettiin suomen kieltä niin silti oikeuden pöytäkirjat laadittiin ruotsiksi. Niinpä hän laati vuonna 1857 ensimmäisenä suomen kielellä memoriaalipöytäkirjat ja Tohmajärven Värtsilän kylässä marraskuussa 1856 tapahtuneen murhajutun pöytäkirjat kun jutussa syytetty pyysi pöytäkirjoista suomenkielistä kopiota itselleen. Nämä pöytäkirjat julkaistiin vuonna 1857 nimellä "Viina ja murha". Myöhemmin Forsström alkoi Mäntyharjun tuomiokunnan tuomarina toimiessaan laatia lähes kaikki oikeudenkäyntien pöytäkirjat suomeksi.
Forsström on haudattu Ristiinaan. Hänen hautakivessään on teksti "Ladun hiihti – tien osoitti".
Geranyylipyrofosfaatti
Geranyylipyrofosfaatti (CHOP) on terpenoidi ja mevalonaattireitin välituote. Geranyylipyrofosfaattia syntyy isopentenyylipyrofosfaatin ja dimetyyliallyylipyrofosfaatin reaktiotuotteena. . Organismit muodostavat geranyylipyrofosfaatista uusia yhdisteitä kuten geranyyligeranyylipyrofosfaattia, farnesyylipyrofosfaattia ja kolesterolia.
Molot
Molot on etninen ryhmä Sinisen-Niilin alueella Sudanissa.
Moloja on alle tuhat henkeä, ja he puhuvat niloottisiin kieliin kuuluvaa molo-kieltä. Useimmat molot ovat muslimeja.
Representaatio (psykologia)
Representaatio eli edustus, esitys, kuvaaminen, kuvaus on kognitiivisen psykologian käsite, joka tarkoittaa mielikuvaa tai mielen sisältöä, eli mielen esittämää kuvausta, joka edustaa mielen ulkopuolista todellisuutta, ja siis aistitoiminnallisesti havaittavissa olevaa ja aistittavaa ympäristöä. Jos joku ajattelee esimerkiksi jotain tiettyä ihmistä, voidaan sanoa, että hänen mielessään on representaatio tuosta ihmisestä eli näkömuistiin perustuva mielikuva.
Representationalismi eli epäsuora realismi on kanta, jonka mukaan representaatiot ovat tärkein keino, jonka kautta pääsemme käsiksi ulkoiseen todellisuuteen. Ulkoinen todellisuus on anatomisen kehonrakenteen ja fysiologisten sisäisten prosessien ulkopuolista todellisuutta. Ulkopuolinen todellisuus on aistein havaittavissa. Aistitieto ja informaatio välittyvät näköaistin, kuuloaistin, hajuaistin, makuaistin ja tuntoaistin välityksellä.
Rakastajat-teatteri
Rakastajat-teatteri on vuonna 1991 perustettu Satakunnan ainoa vapaa ammattiteatteriryhmä. Sen perustivat näyttelijät Hilkka Ollikainen, Angelika Meusel ja Kai Tanner sekä puvustaja-lavastaja Lizz Santos tarjotakseen satakuntalaiselle yleisölle rohkeaa, taiteellisesti tinkimätöntä, intensiivistä ja ajatuksia herättävää huoneteatteria - huumoria ja elämän hulluutta unohtamatta. Teatteri on nimetty ensimmäisen ensi-illan, Harold Pinterin "Rakastaja"-näytelmän mukaan.
Oma teatteritila saatiin keväällä 1997 Valtakadulta. Nykyisin "Studio Hilkkana" tunnettu paikka nimettiin alun perin Hilkka-näyttämöksi teatterin edesmenneen perustajajäsenen, Hilkka Ollikaisen, mukaan. Kulttuuritehdas Kehräämö Porin Puuvillatehtaan alueelta saatiin käyttöön vuonna 2009. Tähän saliin mahtuu jopa 260 katsojaa ja se tarjoaa puitteet klubi-illoille ja isoille vierailuesityksille.
Vuodesta 2000 lähtien Rakastajat-teatteri on järjestänyt vuosittaista vapaille teatteriryhmille tarkoitettua Lainsuojattomat-festivaalia. Alun perin festivaali oli tarkoitus järjestää kiertävänä eri kaupungeissa, mutta paikaksi on vakiintunut Pori. Tapahtuman nimi viittaa vapaiden teatteriryhmien asemaan laitosteattereille ohjatun lakisääteisen rahoituksen ulkopuolella.
First Breath
First Breath on Mercenaryn ensimmäinen studioalbumi. Musiikillisesti se on tyyliltään death- ja thrash metalia. Levy ovat miksanneet Kræn Meier ja Jacob Hansen, joista jälkimmäinen myös tuotti albumin.
Nils Aejmelaeus
Nils (Niilo) Aejmelaeus (11. syyskuuta 1812 Vaasa – 20. elokuuta 1854 Porvoo) oli suomalainen pastori, joka julkaisi ensimmäisen suomenkielisen novellin tai pienoisromaanin.
Aejmelaeuksen vanhemmat olivat konrehtori (vararehtori) Johan Aejmelaeus ja Brita Johanna Lindqvist. Kuusilapsinen perhe muutti vuonna 1818 Uuteenkaupunkiin, kun Johan Aejmelaeus valittiin Uudenkaupungin ja Kalannin kirkkoherraksi. Nils Aejmelaeus pääsi ylioppilaaksi vuonna 1828, ja hänet vihittiin papiksi 1835.
Aejmelaeus oli Sulkavan kirkkoherran apulaisena vuodesta 1835, mutta hän joutui jäämään viideksi vuodeksi virkavapaalle 1838–1844 heikon terveytensä takia. Aejmelaus oli sitten Porvoon tuomiokapitulin ylimääräisenä amanuenssina 1844, 2. amanuenssina 1844–1852 ja suoritettuaan pastoraalitutkinnon 1852 hänestä tuli 1853 Porvoon tuomiokapitulin notaari eli 1. amanuenssi. Aejmelaeus valittiin myös Porvoon kaupungin kaupungin rakentamiskomitean puheenjohtajaksi.
Aejmelaeus julkaisi ensimmäisen suomenkielisen 84-sivuisen novellin tai pienoisromaanin "Haaksirikko: Suomalainen perustuskielinen taru, Niilolta" vuonna 1838 ollessaan Sulkavalla apupappina. Novellissa lehdesten tekoon lähtenyt pappilan väki tapaa venematkalla veden varaan joutuneen talonpoika Paavon. Pahoin vilustunut Paavo tuodaan pappilaan, jossa häntä hoitaa pappilan piika Loviisa. Nuoret rakastuvat toisiinsa, mutta Loviisa ei suostu aluksi Paavon kosintaan, sillä hän luulee Paavolla olevan jo morsian. Monien vaiheiden jälkeen Paavo ja Loviisa menevät kuitenkin naimisiin.
Nils Aejmelaeus oli naimisissa vuodesta 1844 Uudenkaupungin tullinhoitaja Olof Söderströmin lesken Fredrika Henrika Karolina Wittfoothin kanssa. Aejmelaeus kuoli loppukesällä 1854 Porvooseen iskeneen lavantautiepidemian aikana.
Ongelma
Ongelma on este, joka tekee vaikeaksi saavuttaa halutun päämäärän, kohteen tai tarkoituksen. Se viittaa tilanteeseen, ehtoon tai asiaan, jota ei ole vielä ratkaistu. Laajassa merkityksessä ongelma tulee asianomaiselle henkilölle ilmeiseksi sitten kun hän huomaa merkittävän eron olemassaolevan tilanteen ja halutun tilanteen välillä.
Työelämässä ongelmasta käytetään usein kiertoilmausta "haaste", koska käsite "ongelma" saatetaan kokea negatiiviseksi ilmaukseksi. Esimerkiksi: "Yrityksellämme on loppuvuonna edessään monia haasteita" tarkoittaa samaa kuin "Yrityksemme kohtaa loppuvuonna monia ongelmia".
Ongelmalle tarvitaan vastaus tai ratkaisu. Yritystä löytää ratkaisu ongelmaan kutsutaan ongelmanratkaisuksi. Eräs sen muoto on vianpaikannus eli vianetsintä.
1950-luvun paikkeilta alkaen teoreettisen tietojenkäsittelytieteen eräs tavoitteista on ollut tutkia tietokoneiden käyttöä ongelmanratkaisussa.
Tyypillisiä ongelmia ovat mm. seuraavat:
The Hours that Remain
The Hours that Remain on Mercenaryn neljäs studioalbumi. Levy on ensimmäinen, jolla Henrik "Kral" Andersen, yksi perustajajäsenistä, ei ole mukana. Tällä albumilla yhtye on valinnut edellisiä tuotoksiaan progressiivisemman lähestymistavan, mutta mukana on yhä elementtejä melodisesta death metalista ja power metalista.
Vain erikoispainos.
Asiaintila
Asiaintilat ovat eräs ontologinen kategoria. Muodollisesti esitettynä asiaintila "S" on entiteetti, joka vastaa jotain kokonaista väitelausetta "p" ja on olemassa, jos ja vain jos "p" on tosi. Tosiasia on asiaintila, joka vallitsee.
Ontologiaan käsite asiaintila on tullut 1800-luvun lopulla. Asiaintiloilla on selitetty universaalien ongelmaan liittyvässä realismissa sitä, kuinka Bertrand Russellin olettamat universaalit eli yleiskäsitteet instantioituvat partikulaareissa eli yksilöolioissa.
Asiaintiloja ovat käsitelleet muun muassa Gustav Bergmann, D. M. Armstrong, Herbert Hochberg, J. P. Moreland ja Reinhardt Grossmann. Varsinkin Bergmann ja Armstrong ovat systematisoneet Russellin aiemmin esittämiä ideoita.
Syy-seuraus-analyysi
Syy-seuraus-analyysi on menetelmä, jossa käydään läpi riippuvuuksia, jotka vaikuttavat tarkasteltavan aiheen eri tekijöiden välillä. Usein tarkoituksena on vian tai ongelman selvittäminen tai ennakoiva suunnittelu aikomuksena eliminoida vikaantumisen mahdollisuuksia. Sitä voidaan tehdä joko eteenpäin: syistä seurauksiin tai taaksepäin seurauksista syihin päin.
Ohjelmistotestauksessa yleisesti käytetty esitystapa on syy-/seurauskaavio. Se on suunnattu graafi, joka kytkee ohjelman tai ohjelman osan tulotiedot saatuihin lähtötietoihin. Eräs sen muoto on kalanruotokaavio.
Maria Charlotta Alcenius
Maria Charlotta Alcenius (13. marraskuuta 1834 Kruunupyy – 31. tammikuuta 1887 Korsholm) oli suomalainen opettaja ja ruotsiksi kirjoittanut runoilija. Hän käytti nimimerkkiä "Clara".
Jack Tramiel
Jack Tramiel (alkuperäinen puolalainen nimi Jacek Trzmiel, 13. joulukuuta 1928 Łódź, Puola – 8. huhtikuuta 2012 Monte Sereno, Kalifornia, Yhdysvallat) oli puolanjuutalaissyntyinen yhdysvaltalainen liikemies. Hänet tunnetaan Commodore 64 -kotitietokoneen isänä.
Tramiel syntyi Puolassa vuonna 1928 juutalaiseen perheeseen. Toisen maailmansodan aikana koko hänen perheensä joutui natsien keskitysleireille, ensin Auschwitziin ja myöhemmin Ahlemin työleirille. Tramiel selvisi holokaustista hengissä ja muutti sodan jälkeen Yhdysvaltoihin vuonna 1947. Myöhempinä vuosinaan hän oli mukana perustamassa United States Holocaust Memorial Museumia. Yhdysvalloissa Tramiel toimi aluksi taksinkuljettajana ja kirjoituskoneiden korjaajana, mutta siirtyi sittemmin taskulaskimiin. Muutettuaan Kalifornian Piilaaksoon hän alkoi keskittyä tietokoneisiin ja tietokonepeleihin.
Tramielin Commodore-yhtiön ensimmäiset markkinoille tuomat kotitietokoneet olivat Commodore PET ja VIC-20, mutta hänen varsinainen hittituotteensa oli vuonna 1982 markkinoille tullut Commodore 64, josta muodostui kaikkien aikojen myydyin kotitietokone. Vuonna 1984 Tramiel lähti Commodorelta, perusti uuden yhtiön ja osti peliyhtiö Atarin.
Tramielin vaikutus tietokonealaan oli valtaisa; häntä on myöhemmin verrattu mm. Steve Jobsiin. Tramiel kuoli 83-vuotiaana huhtikuussa 2012. Tramielin liiketoiminnan sanotaan tuoneen tietokoneet entistä laajemman yleisön saataville.
UC AlbinoLeffe
Unione Calcio AlbinoLeffe on italialainen jalkapalloseura Leffen ja Albinon kaupungeista Bergamon maakunnasta. Seuran edustusjoukkue pelaa kaudella 2013–2014 maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Lega Pro Prima Divisionessa.
AlbinoLeffen kotistadion on Bergamossa sijaitseva 26 638 -paikkainen Atleti Azzurri d'Italia, jonka se jakaa Bergamon suurimman seuran Atalantan kanssa. Joukkue pelaa kotiottelunsa vaaleansinisissä paidoissa ja tummansinisissä shortseissa. Vierasasu on punakeltainen.
Seura sai alkunsa vuonna 1998, kun kahden vierekkäin sijaitsevan kaupungin Serie C2 -seurat Albinese Calcio ja SC Leffe yhdistyivät. Heti ensimmäisellä kaudellaan AlbinoLeffe nousi kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle Serie C1:een. Siellä joukkue majaili vuoteen 2003 asti, jolloin nousu toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Serie B:hen toteutui. Joukkue varmisti nousunsa päihittämällä Pisan nousukarsintafinaalissa.
Kaudella 2007–2008 AlbinoLeffe oli lähellä nousta Italian pääsarjaan Serie A:han. Joukkue hävisi kuitenkin nousukarsintafinaalissa Leccelle yhteismaalein 2–1.
Seura on koko olemassaolonsa aikana kärsinyt heikoista yleisömääristä. Ennätys on kaudelta 2006–2007, jolloin AlbinoLeffen kotiotteluita seurasi keskimäärin 2 400 katsojaa.
Ada Norna
Ada Astrid Norna (sukunimi vuoteen 1922 Bärlund; 26. lokakuuta 1896 Tampere – 1. tammikuuta 1976) oli suomalainen filosofian maisteri ja toimittaja.
Nornan vanhemmat olivat kirjakauppias Heikki Theodor Bärlund ja Alina Emilia Frestadius. Norna pääsi ylioppilaaksi 1918 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1922 ja maisteriksi 1923. Hän oli Uuden Suomen ulkomaankirjeenvaihtajana Berliinissä vuodesta 1923 aina vuoteen 1946 saakka. Norna toimi 1920-luvulta alkaen myös Aamulehden, Ajan Suunnan, Suomen Kuvalehden ja Rintamamies-lehden Berliinin kirjeenvaihtajana.
Kansallissosialismiin myönteisesti suhtautuneella Ada Nornalla oli 1930-luvulla hyvät suhteet Joseph Goebbelsin johtamaan Saksan viralliseen propagandakoneistoon ja ne auttoivat häntä kirjeenvaihtajan työssä muun muassa avaamalla pääsyn erilaisiin virallisiin tilaisuuksiin. Sotien aikana Nornan Berliinin kotitalo tuhoutui pommituksessa ja hän joutui muuttamaan Berliinin eteläpuolella sijainneelle Dahlemin esikaupunkialueelle. Kun Saksan ja Suomen viralliset suhteet katkesivat syksyllä 1944 Norna saattoi jäädä Berliiniin koska hän toimi myös ruotsalaisen Stockholms-Tidningen-lehden kirjeenvaihtajana. Keväällä 1945 hän teki vielä kolme automatkaa rintamalle muun muassa Berliinin keskustaan kunnes sotatoimet tekivät liikkumisen mahdottomaksi. Venäläiset saapuivat Dahlemiin 26. huhtikuuta 1945. Norna joutui kuulusteluihin mutta muuten häntä kohdeltiin asiallisesti.
Sotien jälkeen Norna asui Milanossa toimien vapaana toimittajana. Hän avusti tällöin Aamulehteä, Suomen Kuvalehteä ja Maaseudun Tulevaisuutta. Viimeiset vuotensa Norna asui Oulussa Suomessa.
Norna suomensi myös kirjoja ja näytelmiä.
Kalle Rissanen
Kaarlo Lauri (Kalle) Rissanen (21. heinäkuuta 1885 Tampere – 19. maaliskuuta 1958 New York, Yhdysvallat) oli suomalainen työväenliikkeen kirjailija, joka muutti siirtolaisena Yhdysvaltoihin.
TuS Koblenz
TuS Koblenz on vuonna 1934 perustettu saksalainen jalkapalloseura Koblenzista Rheinland-Pfalzista. Seura pelaa kotiottelunsa 15 000 katsojaa vetävällä Stadion Oberwerthillä. Seura pelaa kaudella 2016–2017 neljännellä sarjatasolla, Regionalliga Südwestissä, jonne se nousi Oberliga Rheinland-Pfalz/Saarista keväällä 2016. Kausilla 2006–2010 Koblenz pelasi Saksan 2. Bundesliigassa. Suomalainen hyökkääjä Njazi Kuqi pelasi seuran riveissä kausilla 2008–2010.
Sykloidi
Sykloidi on vierintäkäyrä, jonka muodostavat pyörän pinnalla olevan pisteen sijainnit eri ajanhetkinä, kun pyörä vierii suoraan tasaisella alustalla.
Sykloidi on samalla brakistokroni eli käyrä, jota pitkin kappale nopeimmin vierii huipulta alas painovoiman vaikutuksesta. Samalla se on tautokroni, mikä merkitsee, että aika, jossa sen sisäpintaa pitkin vierivä, alkutilassa lepotilassa jossakin sen pisteessä oleva pallo saavuttaa käyrän alimman kohdan, ei riipu sen alkuperäisestä paikasta.
Sykloidia tutki ensimmäisenä Nicholas of Cusa ja myöhemmin Marin Mersenne. Nimen sille antoi Galileo Galilei vuonna 1599. Vuonna 1634 G.P. de Roberval todisti, että sykloidin alle jäävän alueen pinta-ala on kolme kertaa niin suuri kuin sen ympyrän, jonka vieriessä se muodostuu. Vuonna 1658 Christopher Wren osoitti, että sykloidin pituus on neljä kertaa niin suuri kuin sen muodostavan ympyrän läpimitta. Sykloidia on sanottu "Geometrian Helenaksi", ja 1600-luvun matemaatikot kävivät paljon siihen liittyviä kiistoja.
Origon kautta kulkeva sykloidi, jonka "r"-säteinen ympyrä muodostaa vieriessään, muodostuu pisteistä ("x", "y"), jotka toteuttavat ehdot:
missä parametri "t" on reaaliluku. Parametrin "t" voidaan käsittää tarkoittavan aikaa, jolloin vierivän ympyrän keskipiste hetkellä "t" on pisteessä "rt".
Edellä trigonometriset funktiot on määritelty käyttämällä kulmayksikkönä radiaania. Jos kulmayksikkönä käytetään astetta, yhtälöt on kirjoitettava muotoon
x = a(cos(270°-t)) + 2πrt/360°
y = a(sin(270°-t)) + r
Käyrä on derivoituva muualla paitsi erikoispisteissä, joissa se kohtaa "x"-akselin. Niissä sykloidilla on terävä kärki, ja niitä lähestyttäessä derivaatta kasvaa rajatta formula_3:ään tai formula_4:ään riippuen siitä, kummasta suunnasta erikoispistettä lähestytään. Sykloidi toteuttaa myös differentiaaliyhtälön
"r"-säteisen ympyrän generoiman sykloidin kaari voidaan parametroida näin:
missä
Koska
on sykloidin kaaren alla olevan alueen pinta-ala
Sykloidin kaaren pituus "S" voidaan laskea seuraavasti:
Episykloidi on käyrä, joka muodostuu ympyrän vieriessä toisen ympyrän kehää pitkin sen ulkopuolella. Hyposykloidi taas muodostuu ympyrän vieriessä toisen ympyrän kehää pitkin sen sisäpuolella. Vastaavasti voidaan muodostaa käyriä ympyrän vieriessä minkä tahansa muutakin käyrää pitkin.
Syklodilla, episykloidilla ja hyposykloidilla on se yhteinen ominausuus, että kukin niistä on yhdenmuotoinen evoluuttansa kanssa.
Ernst Odert Reuter
Ernst Odert Reuter (8. lokakuuta 1815 Oravainen – 11. toukokuuta 1890 Tammisaari) oli suomalainen pappi ja kirjailija.
Reuterin vanhemmat olivat kirjanpitäjä Johan Fredrik Reuter ja Gustava Elisabet von Essen. Hän kävi Vaasan triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1832. Reuter, joka liittyi jo opiskeluaikanaan herännäisiin, vihittiin papiksi 1840, joskaan hän ei suorittanut pastoraalitutkintoa vakaumuksellisista syistä. Hän toimi pappina Nauvossa, Brändössä, Sottungassa, Västanfjärdissä, Karjaalla, Inkoossa ja Espoossa. Reuter oli Tammisaaren kappalaisena 1859–1890, varapastorin arvon hän sai 1860.
Reuter oli naimisissa vuodesta 1843 Aura Augusta Avellanin (k. 1882) kanssa. Heidän poikansa oli insinööri ja kirjailija Jonatan Reuter.
Reuter julkaisi muun muassa joukon uskonnollisia pienoisromaaneja, minkä lisäksi hän toimitti "Barnavännen" eli "Lasten Ystävä" -nimistä kristillistä lastenlehteä 1862-1863. Hänen teoksiaan, joista jotkut käännettiin myös suomeksi, ovat:
Great Andamanese
Great Andamanese (kirjaimellisesti "suurandamaanit", hindiksi अण्डमानी) on englanninkielinen yhteisnimitys toisiinsa liittyville alkuperäisheimoille tai ryhmille, jotka elivät Great Andamanin saaristossa. Heimoja yhdisti samankaltainen heimokulttuuri ja toisilleen sukua olevat kielet. Kielitieteilijät jakavat Great Andamanesen kieliryhmän kymmeneen kieleen tai murteeseen: aka-bea, akar-bale, aka-kede, aka-kol, a-pucikwar, oko-juwoi, aka-cari, aka-kora, aka-jeru, aka-bo.
Brittien saapuessa Andamaaneille heimolaisia oli yli 5 000. Nykyään Great Andamanese -ryhmään kuuluu Survival Internationalin mukaan 53 ihmistä. VOGA:n raportissa (päivätty 13.1.2006) luetellaan 50 ihmistä ja neljä ulkopuolelta yhteisöön muuttanutta. Jäljelle jääneet heimolaiset asuvat nykyisin pienellä Strait Islandilla. Heimolaisista enää muutama osaa puhua Great Andamanese -heimon omaa kieltä.
Muut Andamaaneilla edelleen elävät alkuperäisheimot ovat jarawat, onget sekä eristyksissä Pohjois-Sentinelin saarella asuvat sentinelit.
Prussian Blue
Prussian Blue oli yhdysvaltalainen valkoista nationalismia kannattanut folkduo, jonka vuonna 1992 syntyneet kaksossiskokset Lynx Vaughan Gaede ja Lamb Lennon Gaede perustivat alkuvuodesta 2003 Bakersfieldissä, Kaliforniassa.
Prussian Blue julkaisi debyyttialbuminsa "Fragment of the Future" (Resistance Records) vuoden 2004 loppupuolella, minkä jälkeen duolta ilmestyi vielä albumi "The Path We Chose" vuonna 2005 ja kokoelma-albumi "For the Fatherland" vuonna 2006.
Yhtyeellä oli vahvat siteet National Vanguard -organisaatioon. The Daily Telegraphin mukaan yhtye teki konserteissaan myös natsitervehdyksiä. Vuonna 2011 julkaistussa haastattelussa siskokset ilmoittivat olevansa nykyään melko liberaaleja ja kannattavansa monikulttuurisuutta.
Nimi Prussian Blue tarkoittaa preussinsinistä, joka on holokaustin uhrien murhaamiseen käytetyn Zyklon B -myrkkykaasun runsaan käytön kaasukammion seiniin jättämä väri. Holokaustin kiistävät tai sitä vähättelevät sanovat, että väriä (tai edes sen jäämiä) olisi pitänyt löytyä suihkuhuoneiden seiniltä.
Fast Material
Fast Material on suomalaisen Cause For Effect -yhtyeen ensimmäinen täyspitkä levy. Päinvastoin kuin myöhemmissä levytyksissä, yhtye käytti tällä julkaisulla vielä kitaraa.
Levy on äänitetty syyskuussa 1998 tamperelaisessa Fantom Studiossa. Basisti/laulaja Tuomo soitti sekä basso- että kitaraosuudet. Levyllä on yhteensä 32 kappaletta ja sen kokonaiskesto on hieman yli puoli tuntia. Kappaleet on tehty vuosien 1997 ja 1998 aikana.
Levyn julkaisi lopulta syksyllä 2000 saksalainen Ecocentric Records kahden muun pienlevy-yhtiön joutuessa perääntymään projektista taloudellisten vaikeuksien takia. Levyn ilmestyttyä oli yhtye jo muuttunut basso/rummut duoksi ja käynyt äänittämässä ensimmäisen äänitteensä duona. PQ-2 miniCD:n marraskuussa 1999.
Vain harvoja levyllä olevia kappaleita on soitettu myöhemmin keikoilla. Äänityksen ja julkaisun välisenä aikana yhtye teki muodonmuutoksen ja sen takia itse levy on jäänyt hieman välityön asemaan. Suomalaisen Dies Irae Recordsin julkaistessa kesäkuussa 2006 diskografia CD:n "2001–2004", mukaan otettiin vain basso/rummut aikakauden äänitteet.
Both Ends of the Path
Both Ends of the Path on thrash metal -yhtye Airdashin vuonna 1991 julkaistu kolmas ja viimeinen studioalbumi. Warner Music Finland julkaisi albumin uudelleen vuonna 2008.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 27, ja pysyi listalla yhteensä 4 viikkoa.Vuoden 2008 uusintapainoksen bonuskappaleet
Mapudungun
Mapudungun on kieli, jota puhutaan Chilessä ja Argentiinassa elävien mapuchejen keskuudessa. Kielellä on noin 300 000 puhujaa, joista 200 000 asuu Chilessä ja 100 000 Argentiinassa. Mapudungunia puhuvat myös muutamat muutkin kansat kuin mapuchet johtuen mapuchejen muutosta heidän alueilleen ja heidän kielensä sulautumisesta mapudunguniin. Tästä syystä mapudungunissa on useita murteita.
Mapudungunin kielen standardisoinnin aloitti jesuiitta Luis de Valdivia julkaisemalla kielioppikirjan 1606. Toinen merkittävä kielen kehittäjä oli niin ikään jesuiitta Andrés Febrés, joka julkaisi kieliopin lisäksi sanakirjan. Kirjat oli tarkoitettu mapuchejen parissa käännytystyötä tekeville jesuiitoille. Etelä-Chilen kouluissa on mahdollista opiskella mapudungunia.
Vuonna 2006 Microsoft teki Windowsin version, jonka kieleksi saattoi asettaa mapudungunin. Mapuchejen johtajat haastoivat Microsoftin oikeuteen, koska pitivät kieltään tekijänoikeuslakien alaisena.
Antti Papinaho
Antti Papinaho () oli suomalainen koripallovalmentaja. Korisliigassa Papinaho toimi Pussihukkien sekä Joensuun Katajan päävalmentajana. Hän valmistui vuonna 2005 Jyväskylän yliopistosta liikuntatieteiden maisteriksi pääaineenaan valmennus ja testausoppi.
Papinaho pelasi nuoruusvuosinaan koripalloa kasvattajaseurassaan Orimattilan Jymyssä. Jymyssä Papinaho aloitti myös valmentajauransa 1990-luvun lopussa. Jymystä hän siirtyi Hongikon Nuorisoseuran Urheilijoihin valmentamaan tyttöjen juniorijoukkuetta, jossa hän toimi siihen asti kunnes pääsi kaudeksi 2002–03 BC Jyväskylän SM-Koris-joukkueeseen apuvalmentajaksi. Kaudet 2003–04 ja 2004–05 hän toimi Rekolan Urheilijoiden I-divisioonassa pelaavan edustusjoukkueen päävalmentajana sekä samalla Pussihukkien SM-Koris-joukkueen apuvalmentajana. 15-vuotiaiden maajoukkueryhmässä Papinaho toimi apuvalmentajana vuonna 2004.
Papinaho nimitettiin kaudeksi 2005–06 Pussihukkien päävalmentajaksi. Pussihukat selviytyi Papinahon debyyttikaudella pudotuspeleihin ollen lopulta sarjan kahdeksas. Papinahon sopimus Pussihukissa käsitti myös kauden 2006–07. Joukkueen huonon menestyksen takia kokenut Kari Liimo kuitenkin korvasi hänet tammikuussa 2007.
Papinaho siirtyi kaudeksi 2007–08 Korisliigassa pelaavan Joensuun Katajan päävalmentajaksi. Kuitenkin myös tämä pesti loppui kesken kauden, sillä kauden puolivälin tienoilla Ray Ailus vaihdettiin sarjan häntäpäähän jumiuttuneen joukkueen päävalmentajaksi. Papinaho jatkoi kuitenkin töitä Katajan organisaatiossa muissa työtehtävissä. Huhtikuussa 2008 hänet nimitettiin Katajan toiminnanjohtajaksi sekä valmennuspäälliköksi. Tässä työtehtävässä hän toimi myös kauden 2008–09, kunnes menehtyi marraskuussa 2008 traagisesti väistäessään autollaan poroa ja suistumalla järveen.
Driver: Parallel Lines
Driver Parallel Lines (lyhyesti DPL) on Reflections Interactiven (nykyisen Ubisoft Reflectionsin) kehittämä sekä Ubisoftin ja Atarin vuonna 2006 julkaisema kolmannen persoonan ammunta- ja ajopeli.
Pelaaja voi liikkua vapaasti avoimessa maailmassa, varastella autoja tai jopa ammuskella ympäriinsä. Uutena ominaisuutena pelaaja voi tuunata autojansa muun muassa maalaamalla, parantamalla moottoreita ja muuttamalla ulkoasua.
Peli sijoittuu New Yorkiin, jossa liikutaan TK (The Kid) -nimisellä miehellä. Pelin alku sijoittuu vuoteen 1978, kunnes TK joutuu vankilaan. Hän pääsee vankilasta vasta vuonna 2006, jolloin hän jatkaa tehtäviään.
Merivoimien esikunta
Merivoimien esikunta ("MERIVE", aikaisemmin MerivE), puolustusvoimien sisällä Merivoimien Esikunta, on merivoimien komentajan johtoesikunta. Merivoimien esikunta toimii Turussa, Heikkilän kasarmilla.
Esikuntapäällikkönä ("ep") ovat toimineet 1940-luvulta lähtien seuraavat upseerit:Esikunnan henkilöstömäärä on noin 180. Se on myös merivoimien komentajan palveluspaikka. Esikuntarakennuksessa on myös puolustusvoimien logistiikkalaitoksen järjestelmäkeskuksen tiloja.
Liikenneviraston sotilastoimisto Helsingissä, Laivaston soittokunta Turussa ja Merivoimien tietotekniikkakeskus kuuluvat Merivoimien esikunnan kokoonpanoon. Tietotekniikkakeskuksen tietotekniikkayksiköt (2 kpl) toimivat Pansiossa ja Upinniemessä.
Esikunta toimi vuodet 1919–1983 Helsingin Katajanokalla ja erisijainneissa muun muassa Aleksanterinkadulla ja yhtäjaksoisesti Merikasarmilla vuodesta 1940, vuosina 1983–2007 Helsingin Lauttasaaressa nykyisissä Etelä-Suomen Huoltorykmentin esikunnan tiloissa. Vuonna 1941 se oli väliaikaisesti sijoitettuna Espooseen Hagalundin kartanoon.
Handley Page Type O
Handley Page Type O on ensimmäisen maailmansodan aikaan Iso-Britanniassa käytetty kaksimoottorinen pommikone, joista on tehty kaksi versiota: Handley Page O/100 (100 tarkoittaa koneen siipiväliä jalkoina) (H.P.11) ja Handley Page O/400 (H.P.12). Konetyyppi suunniteltin kuljettamaan länsirintaman lentokentiltä, kuten eteläisestä Englannista pommikuorma Berliiniin. Ensilento koitti 18. joulukuuta 1915. Aktiivi sotilaspalveluskäyttö aloitettiin marraskuussa 1916.
Valmistuessaan Handley Page Type O oli suurin Englannissa valmistettu lentokone. Konetyyppi oli omana käyttöaikakautenaan myös kaikkein raskaimpia luokassaan, ja sitä voitiin luonnehtia strategisena kantamansa (1 120 km) puolesta. Kone saattoi kuljettaa enintään 908 kg pommeja. Tavanomainen pommiaseistus saattoi olla joko 16 × 51 kg tai 8 × 113 kg, sekä myöhemmin 1 × 750 kg pommeja. Siinä oli neljän hengen miehistö, sekä puolustusaseistuksena enintään 5 × 7,7 mm "Lewis"-konekiväärejä kolmessa liikuteltavassa erillisampumossa. Huippunopeus oli 157 km/h. Koneessa käytettiin erilaisia ja eritehoisia moottorityyppejä, jotka vaikuttivat suoritusarvoihin. Ainakin Sunbeamin "Cossack"- tai "Maori"-, Fiatin "A-12"- ja Rolls-Roycen "Eagle"-sarjan moottoreita käytettiin. Toisin kuten jotkin muut vastaavat konetyypit, Handey Pagen Series O -koneet eivät saaneet juurikaan käyttöä siviili-ilmailun puolella (matkustajakoneiksi muunnettuina) sodan jälkeen.
Konetyypin seuraaja on V/1500.
Optinen tiheys
Optinen tiheys kuvaa aineen kykyä taittaa valoa. Mitä tiheämpää
aine on optisesti, sitä enemmän se taittaa valoa eli sitä suurempi taitekerroin sillä on. Kun valo tulee optisesti harvemmasta aineesta (taitekerroin pienempi) optisesti tiheämpään, se taittuu kohti pinnan normaalia.
Esimerkiksi silmälasien linssit pyritään valmistamaan mahdollisimman ohuiksi, koska silloin ne ovat kevyet ja miellyttävät käyttää. Valontaittokyvyn täytyy kuitenkin olla suuri eli pitää käyttää optisesti tiheää ainetta. Tarkoitukseen kehitetään jatkuvasti muovilaatuja.
Haakon III Sverrenpoika
Haakon III Sverrenpoika ("Håkon Sverresson", 1182 – 1. tammikuuta 1204) oli Norjan kuningas 9. maaliskuuta 1202– 1. tammikuuta 1204. Hän oli Sverre Sigurdinpojan avioton poika.
Haakon hallitsi vain lyhyen aikaa, mutta onnistui solmimaan rauhan kuninkaan ja kirkon välillä. Haakonin isän ollessa kuninkaana maallisen ja hengellisen vallan välille oli syttynyt sota piispojen nimitysoikeudesta.
Haakonin äitipuolen Margaret Eriksdotterin huhuttiin myrkyttäneen hänet.
Merivoimien materiaalilaitos
Merivoimien materiaalilaitos (MERIVMATL, aik. MerivMatL) oli Suomen merivoimien puolustushaaran kaluston huollosta, käyttöönotosta ja varastoinnista vastaava yksikkö. Siihen kuuluivat esikunta Turun Artukaisissa ja keskusvarasto ja korjaamo Pansiossa, ns. laivastoaseman yhteydessä sekä Skinnarvikin Varikko-osasto Kemiönsaaren kunnassa.
Laitos toimi aikaisemmin nimellä Merivoimien Varikko (MerivV), joka perustettiin vuonna 1998. Nimenmuutos tuli voimaan vuoden 2006 alusta.
Materiaalilaitoksella on henkilöstöä yhteensä n. 270 ja sen päällikkönä on toiminut maaliskuusta 2014 insinöörikommodori Jaarle Wilska. Wilskaa edelsi vuoden 2012 alusta kommodori Heikki Rauhala, joka jäi eläkkeelle maaliskuun alussa 2014. Rauhalaa edelsi eläkkeelle jäänyt kommodori Heikki Mahlamäki (s. 1956). Henkilöstöstä pääosa on siviilejä ja noin 60% äidinkieleltään ruotsinkielisiä.
Laitoksen johdossa ennen ja jälkeen nimenmuutosta palveli kommodori Jaakko Tikka.
Merivoimien Materiaalilaitokselle oli perustettu 1.1.2012 lukien oma esikunta. Esikunta sijaitsi Turun Artukaisissa.
Muut yksiköt olivat:
Laitoksen henkilövahvuus on uudistuksen jälkeen noin 300 henkeä.
Kemiönsaaren Skinnarvikin Pääskyvuoren alueella sijaitsee erikoismateriaalista vastaava, vuodesta 1968 toiminut Kemiön varikko-osasto ("KEMVOS", aik. "KemVko-os").Varikko-osaston nimi juontaa Kemiön kunnasta, joka oli itsenäinen kuntansa vuoden 2008 loppuun. Varikko toimii entisen Dragsfjärdin puolella. Varikko-osaston hallinnolliset osat ovat materiaaliosasto (mat-os), miinahuoltola (mnahla), ohjushuoltola (ohjhla) sekä toimisto.
Joukko-osaston perinnepäivä on 19. lokakuuta.
Puolustusvoimauudistuksessa Materiaalilaitos yhdistettiin uuteen, 1.1.2015 perustettavaan Puolustusvoimien logistiikkalaitokseen (PVLOGL).