hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Mario Smash Football
Mario Smash Football (Yhdysvalloissa nimellä Super Mario Strikers) on Next Level Gamesin kehittämä ja Nintendon julkaisema jalkapalloaiheinen urheilupeli. Peli on julkaistu vuonna Nintendo GameCubelle.
Pelissä on karsittu realismista ja muun muassa erotuomari on poistettu kentältä ja sivu- ja päätyrajat on korvattu sähköaidoilla, joihin iskeytynyt pelaaja saa mojovan sähköiskun ja vastustaja parin sekunnin ajan pelata ylivoimalla, kun aitaan törmännyt pelaaja on toipumassa tällistä. Pelaajat voivat tehdä yli-inhimillisiä hyppyjä ja potkuja ja saattavat heittäytyä väkivaltaisiksi, kun kukaan ei ole heitä valvomassa. Pelikin pysäytetään hetkeksi vasta, kun joku laukoo maalin tai peliaika päättyy. Peli erottuu muista jalkapallopeleistä myös sillä, että pelaaja valitsee ensin joukkueen kapteenin ja sitten muut pelaajat.
Joukkueet koostuvat viidestä pelaajasta; kapteeni, kolme "apulaista" ja maalivahti. Pelin alussa on pelattavana seuraavat tunnetut Mario-pelien hahmot:
Pelissä voi myös avata Bowserin tekemän "robottijoukueen" (Super Team), joka koostuu neljästä robotista ja robotti-Kritteristä.
Voit pelata haluamallasi joukkueella haluamaasi joukkuetta vastaan. Voit halutessasi pelata isommalla porukalla (max. 4 henkilöä) toisiaan vastaan tai samalla puolella.
Uramoodin ensimmäinen osa, joka sisältää neljä cuppia, joiden pituus on kolmesta kierroksesta lähemmäs kymmentä.
Uramoodin toinen osa. Saa avattua, kun on pelannut Cup Battles-moodin läpi. Muuten identtinen edellisen kanssa, mutta vaikeustasoista ei voi valita helpointa ja cupit ovat pidempiä.
Voit itse tehdä max. kahdeksan joukkueen liigan tai pudotuspelin haluamallasi säännöillä. Ihmis- ja CPU-pelaajien joukkueet pitää määrittää niitä valittaessa.
Voit harjoitella pelihahmon kontrollointia ja eri liikkeitä katsomalla selostuksen haluamastasi liikkeestä ja halutessasi myös videon ja harjoitella sitten vapaasti.
Pelin alussa voi pelata kolmella stadionilla nimeltään The Palace (suom. palatsi), Pipeline Central (suom. putkikeskus) ja The Underground (suom. maanalainen). Pelaamalla Cup Battles-moodin läpi (olemalla jokaisessa cupissa kolmen parhaan joukossa) saa avattua neljä muuta kentää: Konga Coliseum (Konga Colosseum), Crater Field (Kraatterikenttä), The Battle Dome (Taistelukupoli), Bowser Stadium (Bowser Stadion).
Éric-Emmanuel Schmitt
Éric-Emmanuel Schmitt (s. 28. maaliskuuta 1960 Lyon, Ranska) on ranskalainen filosofi ja kirjailija.
Schmitt opiskeli musiikkia Lyonin konservatoriossa ja filosofiaa Pariisin normaalikorkeakoulussa ("Ecole normale supérieure"). Hän väitteli tohtoriksi 27-vuotiaana aiheenaan Diderot ja metafysiikka.
Schmitt tuli tunnetuksi 1990-luvulla varsinkin näytelmistään "Arvoituksellisia muunnelmia, Kahden maailman hotelli, Milarepa" sekä "Oscar ja Mamma Roosa". Näytelmissä käsitellään usein uskontoa ja metafyysisiä kysymyksiä. Päähenkilöinä esiintyy historiallisia henkilöitä, kuten Diderot, Freud, Hitler ja Mozart.
Schmittin ensimmäinen näytelmä, "La Nuit des Valognes" (1991), kertoo Don Juan -hahmosta. Näytelmä "Arvoituksellisia muunnelmia" ("Variations énigmatiques", (1996)) kertoo Nobel-kirjailijasta, joka on vetäytynyt yksinäisyyteen Norjan merelle kaukaiselle Rösvannöyn saarelle. Häntä saapuu haastattelemaan toimittaja Erik Larsen. Dialogin edetessä käy ilmi, että molemmat ovat rakastaneet samaa naista. Näytelmän pohjana on Edward Elgarin sävellys "Enigma Variations". Tästä on peräisin myös näytelmän nimi.
Näytelmien saaman suuren suosion jälkeen Schmitt jätti yliopiston opettajan työnsä ja ryhtyi vapaaksi kirjailijaksi.
Kirjassaan "La part de l’autre" Schmitt leikittelee ajatuksella, miten erilaiseksi historiankirjoitus olisi saattanut muodostua, jos Adolf Hitler olisi hyväksytty opiskelemaan Wienin taideakatemiaan. 
"Ma vie avec Mozart" -teoksessa Schmitt kuvaa musiikin käänteentekevää merkitystä elämälleen. Kirjaan sisältyy myös CD-levy, jossa tunnetut artistit esittävät Mozartin musiikkia.
Schmittin teoksia on käännetty 30 kielelle. Näytelmien lisäksi hän kirjoittaa romaaneja, esseitä ja elokuvakäsikirjoituksia. Schmittin elokuvakäsikirjoitus "Le libertin" (Vapaa-ajattelija, (1997)) kertoo valistusfilosofi Denis Diderot'sta, joka viimeistelee ensyklopediaansa ja kirjoittaa yhä uudelleen moraali-aiheista lukua.
Shakkikello
Shakkikello on kello, jolla mitataan lautapeleissä kuten shakissa tai gossa käytettyä peliaikaa. Shakkikelloja on "mekaanisia" ja "analogisia", jotka vedetään käsin, sekä paristoilla tai verkkovirralla toimivia "digitaalisia" kelloja. Myös älypuhelimiin saa shakkikellosovelluksia.
Shakkikellossa on kaksi kellotaulua, yksi kummankin pelaajan jäljellä olevaa peliaikaa ilmoittamaan, sekä painonupit. Analogisissa kelloissa on viisarinäyttö ja digitaalikelloissa yleensä numeronäyttö. Digitaalikelloissa on painikkeet, joilla peliaika voidaan valita ennen pelin alkua ja lisätä mahdollinen lisäaika pelin aikana. Analogisissa kelloissa on takana kierrettävät säätimet, joilla viisareita voi liikuttaa, sekä vetoruuvit.
Pelin aluksi kummallekin pelaajalle asetetaan kelloon heille käyttöönsä annettava peliaika, ja ensimmäisen siirron tekevän pelaajan kello käynnistetään. Jokaisen vuoronsa päätteeksi pelaajat painavat kellossa omalla puolellaan olevaa nuppia pysäyttääkseen oman kellonsa ja käynnistääkseen vastapelaajansa kellon.
Pelin säännöistä ja pelitilanteesta riippuen pelaaja yleensä häviää, jos hänen kellostaan loppuu aika ennen vastustajaa. Ajan loppumista havainnollistaa analogisissa kelloissa usein punainen merkkilippu, joka putoaa ala-asentoon minuuttiosoittimen saavuttaessa kello kahdentoista. Digitaalikellon taulu näyttää ajan loppuessa peliaikavalinnasta riippuen joko lukemaa 0:00 tai näyttöön ilmestyy merkkilippu.
Digitaaliset kellot voidaan ohjelmoida esimerkiksi antamaan jokaisesta siirrosta lisäaikaa (esimerkiksi Fischer-ajanotossa tai Bronstein-ajanotossa), tai lisäämään pelaajille aikaa tietyn ajan tai siirtomäärän jälkeen. Analogista kelloa voidaan yleensä vain kääntää eteen- ja taaksepäin.
Tärkeissä shakkikilpailuissa käytetään nykyisin ensisijaisesti digitaalisia shakkikelloja, sillä ne ovat tarkempia kuin analogiset kellot ja sallivat monipuolisemmat peliaika-asetukset. Edullisuutensa vuoksi analogisia kelloja käytetään kuitenkin yhä harrastelijoiden peleissä ja shakkikerhoissa.
The Ramainz
The Ramainz oli yhdysvaltalainen Ramonesin musiikkia esittänyt tribuuttiyhtye.
Yhtyeen perustivat vuonna 1996 pian Ramonesin hajoamisen jälkeen Dee Dee Ramone, hänen vaimonsa Barbara Zampini sekä Marky Ramone. Kahdessa ensimmäisessä yhtyeen soittamassa konsertissa soitti myös C.J. Ramone. Yhtye käytti aluksi nimeä The Remains, kunnes vuonna 1999 kävi ilmi että nimi oli jo toisen yhtyeen (Barry & The Remains) käytössä. Yhtye nimettiin tämän takia uudelleen, nimeksi tuli The Ramainz. Vuonna 2000, Marky Ramonen perustettua oman yhtyeen (Marky Ramone & The Intruders), ja Dee Deen keskittyessä kirjojen kirjoittamiseen, yhtye hajosi.
Make Ankee
Make Ankee (s. 1974) on helsinkiläinen laulaja, joka esittää niin sanottua ”kaljarock”-musiikkia.
Laulaja tunnetaan Internetistä saatavilla olleesta – pääosin laulajan itsensä levittämästä ja mainostamasta – ”Irkkibiisi”-kappaleesta, joka käsittelee suomalaisten nuorten keskuudessa suosituksi tullutta IRC-Galleria-nettisivustoa.
MTG Musiikkituottajat Group julkaisi heinäkuussa 2006 laulajan esikoisalbumin "Pahaa seuraa". Albumi ei noussut Suomen virallisella albumilistalle.
Singlet
Albumit
Alkusointu
Alkusointu eli allitteraatio on runouden tehokeino, jossa perättäisissä sanoissa toistuvat samat alkukirjaimet (Vaka vanha Väinämöinen...) Alkusointu on tyypillistä Kalevalalle ja muulle suomalaiselle kansanrunoudelle. Sitä käytetään tyylikeinona myös mainonnassa ja esimerkiksi nimien valinnassa (Matti Meikäläinen, Tikka Tuulispää, Kissa Kirjavainen...).
Samoin kuin loppusointu, alkusointukin toimii muistin tukena. Niinpä sitä esiintyy paljon sananlaskuissa. Alkusointu voi olla myös yhdyssanan tai sanaliiton eri osien välillä. Tällaisissa sanayhdistelmissä voi säilyä vanhoja sanoja, joita ei juuri yksinään käytetä.
Mir (sukellusalus)
Mir 1 ja 2 ovat venäläisiä syvänmeren sukellusaluksia. Suomessa vuonna 1987 rakennetut alukset on suunniteltu Rauma-Repolan ja Venäjän tiedeakatemian meritieteen instituutin yhteistyönä. Alukset rakennettiin Tampereella Rauma-Repolan Lokomon tehtaalla.
Mirit olivat 1980-luvun lopussa ainutlaatuisia ja edustivat oman aikansa vedenlaista huipputekniikkaa: alusten erikoisuus on se, että niiden painekammiot rakennettiin erikoiskarkaistusta erikoisnikkeliteräksestä eikä vaikeasti käsiteltävästä titaanista, jota tuolloin pidettiin ainoana varteenotettavana vaihtoehtona syvänmeren sukellusalusten painekammioihin. Painekammion sisähalkaisija on 2,1 metriä ja siellä on tilaa pilotin lisäksi kahdelle henkilölle.
Alukset voivat laskeutua 6 000 metrin (19 680 jalkaa) syvyyteen, joten niillä voidaan saavuttaa 98 % maailman meristä. Koekäytön yhteydessä Mir-1 sukelsi 6 170 metrin ja Mir-2 puolestaan 6 120 metrin syvyyteen joulukuussa 1987. Mir-alusten lisäksi vain hyvin harvat muut sukellusalustyypit pystyvät vieläkään tekemään miehitettyjä sukelluksia yli 3 000 metrin syvyyteen; alusten valmistumishetkellä tämä oli mullistavaa.
Vuosina 1994 ja 2004 täyshuollettuja sukellusaluksia ja Suomessa vuosina 1979–1981 rakennettua tutkimusalus "Akademik Mstislav Keldyšiä" operoi Oseanografian instituutti. Laivan kotisatama on Kaliningrad. Mirit työskentelevät turvallisuussyistä pareittain samalta tukialukselta.
Kolmas ns. varapallo on Tevo Lokomolla Tampereen valimolla. Rosenlew-museon kokoelmiin kuuluu Mirin pienoismalli.
Maailma oli kylmässä sodassa 1980-luvun alussa. Yhdysvallat yritti salaisesti estää sukellusalusten viennin Neuvostoliittoon kun selvisi, että suomalaiset olivat onnistuneet valmistamaan painekammion, joka kestäisi 6 000 metrin syvyydessä. CIA:ssa epäiltiin, että aluksia voitaisiin käyttää yhdysvaltalaisten vedenalaista tiedonhallintajärjestelmää vastaan.
Muistelmateoksessaan presidentti Mauno Koivisto kertoo USA:n suurlähettilään ilmoittaneen uhkauksenomaisesti, että suomalaisyritykset eivät saisi hyväksyntää noin kymmenelle lisenssianomukselleen, jos Neuvostoliitto saisi sukellusalukset. Lisäksi silloinen Yhdysvaltain varapresidentti George Bush kirjoitti Koivistolle kirjeen, jossa hän epäili Rauma-Repolan urakan aiheuttavan vakavan uhan maailmanlaajuiselle turvallisuudelle.
Rauma-Repola Oceanics joutui CIA:n ja Pentagonin painostuksesta lopettamaan sukellusveneiden tuotannon ja meriteknologian kehittämisen.
M/S Sea Diamond
M/S Sea Diamond (aikaisemmin M/S Birka Princess) oli vuonna 1986 rakennettu risteilyalus. Se rakennettiin Oy Valmet Ab:n telakalla Vuosaaressa Helsingissä ja maksoi 350 miljoonaa Suomen markkaa.
Alus kuului ahvenanmaalaiselle Birka Linelle, kunnes se myytiin kyproslaiselle Louis Public Co:lle 30 miljoonalla eurolla helmikuussa 2006. Sen jälkeen alus liikennöi M/S "Sea Diamond" -nimisenä.
"Birka Princess" risteili lähinnä Tukholmasta Maarianhaminaan, mutta se vieraili toisinaan myös Riiassa, Visbyssä, Turussa ja Gdańskissa.
Alus peruskorjattiin Lloyds Werft -telakalla Bremerhavenissa Saksassa vuonna 1999. Tuolloin siihen lisättiin mm.uusia luksushyttejä.
Alus ajoi karille 5. huhtikuuta 2007 Aigeianmerellä vain muutamia minuutteja Santorinilta lähtönsä jälkeen. Laivalla raportoitiin olleen yli 1 200 matkustajaa ja 390 miehistön jäsentä. Matkustajista suurin osa oli yhdysvaltalaisia ja saksalaisia. Kahta kadonnutta ranskalaista matkustajaa lukuun ottamatta kaikki laivalla olleet evakuoitiin. Alus upposi Santorinin edustalle noin 140 metrin syvyyteen varhain aamulla 6. huhtikuuta 2007 noin 15 tuntia sen jälkeen, kun laiva oli osunut kiviin ja alkanut vuotaa.
Miehistön mukaan kari oli väärin piirretty merikorttiin: kortin mukaan se piti olla 57 metriä rannasta, mutta uudet mittaukset ovat osoittaneet, että se sijaitseekin 131 metriä rannasta.
Alus oli tunnettu Ruotsissa, sillä siellä kuvattiin aikanaan televisiosarja "Varustamo" ("Rederiet"), jossa laiva kulki nimellä "Freja".
S/S Svea Jarl
M/S Andaman Princess (aikaisemmin S/S Svea Jarl ja M/S Apollo III) oli Silja Linen vuosina 1962–1976 käytössä ollut alus.
Tiedot ovat Viking Linen ajoilta.
Kansi 1: Pää- ja apukonehuoneet,
kattilahuone, teknisiä tiloja ja hyttejä
Kansi 2: Hyttejä
Kansi 3: Autokansi, hyttejä
Kansi 4: Hyttejä, neuvonta, kahvila, Supermarket
Kansi 5: Ruokasali, Á la carte- ravintola, baari, aurinkokansi
Kansi 6: Baari, Tanssisalonki, konferenssitiloja, hyttejä, baari, aurinkokansi.
Kansi 7: Komentosilta
Alus tilattiin Finnboda Varvilta joulukuussa 1959 työnimellä "Sten Sture". Sen köli laskettiin 2. joulukuuta 1960. Estelle Bernadotte kastoi 5. lokakuuta 1961 aluksen "Svea Jarliksi" ja se laskettiin 16. lokakuuta vesille. Alus oli koeajoissa 24.–25. maaliskuuta 1962, ja se luovutettiin 12. joulukuuta tukholmalaiselle Rederi Ab Svealle, joka maksoi aluksesta 18 318 000 kruunua. Se teki kutsuvieraiden kanssa neitsytmatkansa 15.–17. huhtikuuta.
"Svea Jarl" asetettiin 21. huhtikuuta Silja Linen Tukholman ja Helsingin sekä Tukholman ja Turun välisille reiteille. Aluksen sähköjärjestelmä sammui 27. joulukuuta 1963. Alus teki 25. helmikuuta 1972 viimeisen matkansa Skeppsbronilta Tukholmasta Helsinkiin. Alus ajoi 27. helmikuuta paluumatkalla karille Tukholman saaristossa ja "Fennia" kuljetti alukset Tukholmaan.
Alus myytiin 15. maaliskuuta 1976 Rederi Ab Slitelle 7 750 000 Ruotsin kruunulla, ja uusi omistaja nimesi aluksen "Apollo III:ksi". Vuodesta 1976 vuoteen 1989 alus liikennöi Viking Linellä "Apollo III" -nimisenä. Maaliskuussa 1989 alus myytiin thaimaalaiselle Siam Cruise Co Ltd:lle ja sen nimi vaihtui "M/S Andaman Princessiksi" vuoteen 2006 saakka. Vuonna 2010 Sierra Leonen lipun alla seilaava "M/S Prince" myytiin romutettavaksi Intiaan.
Aluksessa oli alun perin höyrykone, mutta vuonna 1981 siihen vaihdettiin kaksi dieselmoottoria. Aluksen omistaja Rederi AB Slite teetti koneenvaihdon Wärtsilän Turun telakalla pääasiassa kustannussyistä. "Apollo III" liikennöi Viking Linen omistusaikana Tukholman ja Maarianhaminan välisessä risteilyliikenteessä. Aluksen seuraajaksi tuli vuonna 1989 "M/S Athena" ( sittemmin M/S Pearl of Scandinavia).
Urheiluseura
Urheiluseura on yhdistys, joka on perustettu jäsentensä yhteisellä sopimuksella urheilun harjoittamiseksi. Yhdistys voi olla rekisteröimätön tai rekisteröity. Jälkimmäisessä tapauksessa sillä on kirjoitetut säännöt ja Suomessa se on merkitty yhdistysrekisteriin. Kilpailutoimintaan osallistuvat urheiluseurat ovat yleensä yhden tai useamman kansallisen lajiliiton jäseniä. Osa seuroista on lisäksi liikunnan aluejärjestön jäseniä. Patentti- ja rekisterihallitus on luokitellut kaksi kolmasosaa yhdistysrekisterissä olevista yhdistyksistä. Näistä 13 578 luettiin urheilu- tai liikuntayhdistyksiksi vuonna 2018. Kunnallisten järjestelmien kautta operoi noin 6000–7000 seuraa. Seurat voivat olla erikoisseuroja, joiden ohjelmassa on vain yksi laji, tai yleisseuroja, joissa harrastetaan useampia lajeja. Usein lajit on eriytetytty jaoksiksi. Yli 5 000 jäsenen seuroja ovat Suomessa ainakin Tampereen Ilves ja Tapanilan Erä. Suomen ensimmäinen urheiluseura, Segelföreningen i Björneborg (BSF), perustettiin Porissa 26. tammikuuta 1856. Se toimii edelleen.
Perinteinen urheiluseuratoiminta on pääsääntöisesti yleishyödyllistä ja sen jäsen-, lisenssi-, kilpailu- ja vastaavien maksujen kerääminen on verovapaata. Laajaa ammattiurheilutoimintaa ei verotuksessa pidetä yleishyödyllisenä. Yhä useammin ammattiurheilu on järjestetty osakeyhtiömuotoiseksi. Etenkin palloilulajien aikuisten pääsarjojen joukkueet ovat nykyään useissa lajeissa liikeyrityksiä. Muutos urheiluseuroista osakeyhtiöiksi tapahtui Suomessa jääkiekossa ja jalkapallossa 1990-luvun lopussa ja 2000-luvun alussa.
Aura (etunimi)
Aura on naisen etunimi. Nimi on muunnos Aurorasta, joka tarkoittaa aamuruskoa. Auran nimipäivä on 10. maaliskuuta, josta se on löytynyt vuodesta 1908 lähtien. Suomessa nimi Aura on maaliskuuhun 2017 mennessä annettu 3129 naiselle ja alle 15 miehelle.
Kia Cerato
Kia Cerato on Kian Saksassa suunnittelema henkilöautomalli. Ceratoa myytiin Suomessa vuosina 2004-2009. Ceratoa myytiin kahtena eri korimallina (viistoperä ja porrasperä) ja siihen oli saatavilla kaksi eri varustepakettia LX ja EX sekä kolme eri moottoria (1.6, 2.0 Bensiinimoottorit ja 1.5 Crdi Dieselmoottori). Delta-auto myönsi autolle 5 vuoden tai 150tkm takuun.Kia Cerato oli Suomen myydyin auto Joulukuussa 2005. Marraskuussa 2005 autoa myytiin enemmän kuin saman kokoluokan Toyota Corollaa. Halvin Cerato maksoi Suomessa 16 990€ (1.6 LX ilman ilmastointia) ja kallein malli vastaavasti 22 990€ (2.0 EX) (Hintatiedot vuodelta 2005). 
Kaikissa Ceratoissa on 5-vaihteinen manuaalivaihteisto, EX-versioihin oli myös mahdollista saada automaattivaihteisto. Cerato tunnetaan Pohjois-Amerikassa nimellä Kia Spectra.
2016 katsastustilastoissa Ceraton hylkäysprosentti oli keskimäärin 19 prosenttia , yleisin hylkäyksen syy oli käyttöjarru (loppuunkuluneet jarrupalat) ja käsijarru (liian heikkotehoinen/liian suuri ero samalla akselilla).
Kolariturvallisuudessa Kia Cerato sai 3 tähteä. Cerato suoriutui testeissä kohtalaisesti. Matkustamo säilytti muotonsa törmäyksessä. Etumatkustajan ja kuljettajan rintakehän vammautumisriski oli turhan korkea johtuen ylitehokkaista turvavöistä. Tämän lisäksi Cerato menetti pisteitä johtuen kuljettajan puolen käyttöpolkimien liikkumisesta taaksepäin joka aiheuttaa loukaantumisriskin alaraajoille. Lisäksi etumatkustaja voi saada vammoja kojelaudan rakenteista, tästä vähennettiin myös pisteitä. Cerato sai etutörmäystestistä 10 pistettä (Suurin mahdollinen pistemäärä 16). Sivutörmäyksessä kuljettajan rintakehään kohdistui kuolettava törmäysvoima. Cerato sai 8,1 pistettä sivutörmäystestistä (Suurin mahdollinen pistemäärä 16). Turvavyömuistuttimesta Cerato ansaitsi yhden ylimääräisen pisteen. 
Tekniset tiedot 1.6 2.0 1.5
Harald Andersén
Harald Fridolf Andersén (4. huhtikuuta 1919 Helsinki – 28. toukokuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen kuoronjohtaja, säveltäjä sekä suomalaisen kuoromusiikin uudistaja ja kehittäjä.
Andersén valmistui diplomiekonomiksi Helsingin ruotsinkielisestä kauppakorkeakoulusta vuonna 1939 ja opiskeli sen jälkeen Sibelius-Akatemiassa vuoteen 1946. Siellä vuonna 1955 aloittamansa kuoronjohdon opetuksen tueksi hän perusti kamarikuoro Cantemuksen vuonna 1958.
Hän herätti musiikkipiirien huomion 1950-luvulla saatuaan Chorus Sanctae Ceciliae -kuoron laulamaan uudenlaista ohjelmistoa ennenkuulumattomalla tavalla. Harald Andersén opetti myös Sibelius-Akatemiassa, Klemetti-Opistossa ja Martin Wegelius -instituutissa. Andersénin johdolla aloitti Klemetti-Opiston Kamarikuoro toimintansa 1959 ja Radion kamarikuoro 1962.
Andersén sai teologian kunniatohtorin arvon 1974, valtion säveltaidepalkinnon 1976 ja professorin arvonimen 1978. Hänen nimeään kantaa myös joka kolmas vuosi järjestettävä kansainvälinen Harald Andersén -kamarikuorokilpailu.
Andersénin viimeinen leposija on Helsingissä Kulosaaren hautausmaalla.
Huivi
Huivi on kangaskappale, jota käytetään vaatteena, tyypillisesti kaulan (ns. kaulahuivi) tai pään ympärillä, jolloin siitä voidaan muodostaa myös turbaani.
Huivia voidaan käyttää joko lämmittämään ja suojaamaan, koristeellisena asusteena tai uskonnon tunnusmerkkinä. Huiveja voidaan valmistaa lähes kaikilla tekstiilitekniikoilla; tavallisimpia ovat kankaiset ja neulotut huivit. Huivien muodot ovat myös hyvin vaihtelevia; nelikulmaisia, suorakaiteen muotoisia, kolmiomaisia tai pitkänomaisia nauhoja.
Huivi on esihistoriallinen vaatekappale ja muistuttaa huntua sekä viittaa. Esimerkiksi antiikin Kreikkalaiset naiset käyttivät päällysvaatteenaan huivin, hunnun ja viitan yhdistelmää himationia.Muita huivimaisia asusteita ovat muun muassa keeppi ja bolero.
Kia Sorento
Kia Sorento on Kian valmistama nelivetoinen SUV. Malli tuli myyntiin vuonna 2003. Sorentoa saa Suomessa kahdella moottorivaihtoehdolla: 2.5 CRDi -dieselmoottorilla, joka tuottaa 125kW (170hv), sekä 3.3-litraisella V6-bensiinimoottorilla, jonka huipputeho on 177kW (241hv).
ELN
Ejército de Liberación Nacional (ELN) eli Kansallinen vapautusarmeija on Kolumbiassa toimiva vasemmistolainen ja maan toiseksi suurin sissijärjestö.
ELN:n ideologia on sekoitus marxilaisuutta ja radikaalia vapautuksen teologiaa. ELN perustettiin vuonna 1964. Sen perusti roomalaiskatolinen pappi ja vapautuksen teologian kannattaja Camilo Torres Restrepo. Sen riveihin liittyi niin Kuubassa koulutuksen saaneita marxilaisia vallankumouksellisia kuin joitain katolisia pappejakin. Vuosina 1973–1974 järjestö oli lähellä tuhoa sisäisen kriisin ja Kolumbian armeijan operaatioiden seurauksena, mutta toipui espanjalaissyntyisen Manuel Pérezin johdolla. Pérezin kuoltua 1998 ryhmän johdossa on ollut Nicolás Rodríguez Bautista.
ELN:n riveissä arvoidaan olevan 3 500–5 000 taistelijaa. Järjestö on toisinaan tehnyt yhteistyötä FARCin kanssa. ELN pysytteli vuosina 1998–2002 sivussa FARCin ja Kolumbian hallituksen rauhanneuvotteluista, mutta on sittemmin käynyt hallituksen kanssa alustavia neuvotteluja mahdollisesta rauhansopimuksesta. Ecuadorin presidentti Rafael Correa on ilmoittanut tarjoavansa maataan välittäjäksi Kolumbian hallituksen ja ELN:n välisessä konfliktissa. ELN ilmoitti vetävänsä tukensa hallituksen ja FARCin neuvottelemasta rauhanprosessista ja jättäytyi lopulta rauhanneuvottelujen ulkopuolelle. ELN katsoi, ettei Juan Manuel Santosin hallitus ollut täyttänyt sissijärjestön asettamia ehtoja (joihin sisältyi muun muassa maaseudun tilanteen parantaminen ja kansalaisten "rajoitettu" osallistuminen rauhanprosessiin). ELN on syyllistynyt useisiin rikoksiin (muun muassa kidnappauksiin, öljyteollisuuden sabotointiin ja murhiin). Kolumbian oikeusministeriö ilmoitti, että ELN:ää epäillään lähes 16.000:sta sotarikoksesta. Sissijärjestö julisti 12. syyskuuta 2016 kolme vuorokautta kestäneen aseellisen sulun hallitsemillaan alueilla.
ELN teki 17. tammikuuta 2019 poliisikouluun Bogotassa terrori-iskun, jossa kuoli 20 ja haavoittui 68 ihmistä. Kuolleet olivat 17-22-vuotiaita poliisikadetteja.
Kia Sportage
Kia Sportage on Kian valmistama katumaasturi. Auto on saatavana kaksi- tai nelivetoisena. Auto on varustettu 5-vaihteisella käsivalintaisella tai 4-vaihteisella automaattivaihteistolla. Nelivetoinen Sportage on saatavana bensiini- ja dieselmoottorilla. Vakiovarusteina autossa on muun muassa ESP-ajovakaudenhallintajärjestelmä ja turvatyynyt.
Sportage tuli maailmalla myyntiin vuonna 1995. Ensimmäisen mallisukupolven Sportage perustui Mazdalta lainattuun alustaan ja sen myynti Euroopassa loppui 2003. Sitä valmistetaan edelleen Venäjällä. Toisen sukupolven Sportage tuli myyntiin 2005 ja perustuu sisarmallinsa Hyundai Tucsonin tavoin Hyundai Elantraan.
Mallisto: LX, EX ja Excellent.
Kia Sportagen Ensimmäistä sukupolvea valmistettiin vuosina 1993-2004. Sitä valmistettiin Hwangsungissa, Etelä-Koreassa, Osnabrückiissä, Saksassa ja Kaliningradissa, Venäjällä.
Sportage perustui Mazda Bongo -nimiseen pakettiautoon. Katumaasturin lisäksi Sportagesta tehtiin myös kolmiovinen cabriolet. Vuoden 1998 Kia Sportage oli ensimmäinen automalli, jossa oli varusteena polviturvatyyny.
Mallia saatiin neli- ja etuvetoisena.
Slovakiassa valmistettava Sportagen kolmas sukupolvi tuli myyntiin 2010. Sen itävaltalaisen Magnan valmistama nelivetojärjestelmä vaihtaa ajotilanteesta riippuen vetotavan etuvedosta nelivetoon suhteessa 50/50. Vuoden 2011 keväällä myyntiin tulee myös ainoastaan etuvedolla varustettu malli. Auton akseliväli on 2 640 mm ja omapainoa on 1 679 kg. Autoa ryhdytään valmistamaan myös Kiinassa Kaukoidän markkinoille.
Saksan vaakuna
Saksan vaakuna sisältää kultaisella kentällä mustan punavaruksisen kotkan. Vaakunaa kutsutaan Saksassa usein nimellä "Bundesadler" (”liittokotka”).
Kotka oli aluksi Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan symboli, mutta koska valtakuntaa alettiin vuosisatojen kuluessa pitää samana kuin Saksa, alettiin kotkaa pitää myös Saksan symbolina. Nykyinen vaakuna otettiin käyttöön vuonna 1919.
Sweeney Todd
Sweeney Todd on Stephen Sondheimin säveltämä ja sanoittama musikaali. Sen ensiesitys oli vuonna 1979, ja siitä on kehittynyt yksi Broadwayn kuuluimmista musikaaleista. Se perustuu 1800-luvulla syntyneeseen tarinaan sarjamurhaajaparturi Sweeney Toddista.
Suomalainen ensi-ilta oli Suomen Kansallisoopperassa 19. syyskuuta 1997. Suomennos on Juice Leskisen.
Sweeney Toddista sai ensi-iltansa Tim Burtonin ohjaama elokuvaversio "" vuonna 2007. Elokuvassa Sweeney Toddia esittää Johnny Depp, ja muissa rooleissa nähdään muun muassa Alan Rickman ja Helena Bonham Carter. Vuonna 2006 aiheesta on tehty myös televisioelokuva "Sweeney Todd", jonka päärooleissa esiintyvät muun muassa Ray Winstone ja Tom Hardy.
Goiânia
Goiânia on Brasiliassa sijaitsevan Goiásin osavaltion pääkaupunki. Kaupungin asukasluku oli 1 302 001 vuonna 2010. Goiâniasta on hyvät kulkuyhteydet muihin Brasilian kaupunkeihin. Turismia kaupungissa on kuitenkin melko vähän, lähinnä siellä käy vain brasilialaisia turisteja.
Goiásin osavaltio sijaitsee lähes keskellä Brasilian valtiota. Lähellä sijaitsee muun muassa Brasilian pääkaupunki Brasília. Pienempiä kaupunkeja, joissa goiânialaisilla on tapana käydä loma-aikana, on mm. Pirenópolis, Goiás Velho sekä Caldas Novas. Rio de Janeiro sijaitsee 1 338 kilometrin päässä ja São Paulo 926 kilometrin päässä Goiâniasta.
Goiânia on Suomen mittakaavassa suuri kaupunki, mutta Brasiliassa se jää isompien kaupunkien varjoon ja on siten melko tuntematon kaupunki maailmalla. Goiâniassa on paljon vapaa-ajanviettomahdollisuuksia. Setor Buenon alueella sijaitseva puisto Vaca Brava on nuorten yleinen kokoontumis- ja ajanviettopaikka. Pikku baareja ja pubeja on satoja ympäri kaupunkia. Kaupungissa on useita kauppakeskuksia, joista suurin on nimeltään "Flamboyant". Brasilialaiselle kulttuurille ominaisesti kaupungin katujen varsilla on monia ravintoloita, joissa paikalliset käyvät syömässä usein.
Ilmasto on kuuma ympäri vuoden. Talvella on kuivaa ja kesällä kosteaa ja sateista.
Brasiliasta kotoisin oleva musiikin laji sertanejo on kotoisin Goiâniasta. Sertanejo vastannee tyyliltään country-musiikkia. Sen suuria tähtiä ovat mm. Zezé Di Camargo & Luciano sekä Bruno & Marrone.
Nepalin kommunistinen puolue (maolainen)
Nepalin yhdistynyt kommunistinen puolue (maolainen) ) on Nepalissa toimiva marxilais-leniniläinen puolue. Puolue kävi sissisotaa Nepalin hallitusta vastaan vuosina 1996–2006. Kevään 2008 vaaleissa puolue nousi maan suurimmaksi, ja sen johtaja Pushpa Kamal Dahal eli "Prachanda" nousi pääministeriksi. Maolaisten johtama hallitus hallitsi Nepalia elokuusta 2008 toukokuuhun 2009.
Maolaiset saivat vuoden 2008 perustuslakia säätävän kokouksen vaaleissa 30,5 prosenttia äänistä ja 229 edustajaa.
Puolue perustettiin, kun Nepalin kommunistinen puolue (Yhtenäisyyskeskus) hajosi erimielisyyksiin. Uusi puolue käytti samaa nimeä vuoteen 1995 asti.
NKP(M) on maolaisten järjestöjen muodostaman Revolutionary Internationalist Movementin (RIM) ja Coordination Committee of Maoist Parties and Organizations of South Asian (CCOMPOSA) jäsen. Puolueen opiskelijajärjestö on All Nepal National Independent Students Union (Revolutionary) (ANNISU-R). Puoluetta lähellä oleva ammattijärjestö on All Nepal Trade Union Federation (Revolutionary), ANTUF(R).
Alkuvuodesta 2003 Nepalin hallitus arvioi että NKP(M):n riveissä oli noin 5 500 varsinaista taistelijaa ja 8 000 apujoukkojen jäsentä. Arviolta 30 % taistelijoista oli naisia. NKP(M) oli värvännyt riveihinsä myös alaikäisiä lapsisotilaita. NKP(M):n sissit operoivat sodan aikana valtaosassa Nepalia ja pitivät käytännössä hallussaan osaa maaseudusta.
Pariisin klubi
Pariisin klubi on vuonna 1956 perustettu epävirallinen julkisten velkojien yhteistyöelin, jonka tarkoituksena on etsiä koordinoituja ja kestäviä ratkaisuja velallisvaltioiden maksuvaikeuksiin. Klubin päätökset tehdään yksimielisesti ja sihteeristönä toimii Ranskan valtiovarainministeriö. Pariisin klubissa on 19 pysyvää jäsentä sekä tarpeen mukaan kutsuttavia velkojamaita.
Pariisin klubi on epävirallinen ryhmä, eikä sillä ole kansainvälisoikeudellista perustaa. Silti sen päätöksentekoa ohjaamaan on luotu lukuisia sääntöjä ja periaatteita. Järjestelyissä pyritään eri velkojamaiden tasapuoliseen kohteluun, joten velallismaa ei voi taata jollekulle velkojalle edullisempaa kohtelua kuin klubissa on sovittu. Lainan saajalta edellytetään, että sillä on on Kansainvälisen valuuttarahasto IMF:n tukema ohjelma ja velkajärjestely perustuu ohjelmassa arvioituun rahoitusvajeeseen.
Pysyviä Pariisin klubin jäsenmaita ovat Alankomaat, Australia, Belgia, Espanja, Irlanti, Italia, Itävalta, Japani, Kanada, Norja, Ranska, Ruotsi, Saksa, Suomi, Sveitsi, Tanska, Venäjä, Yhdistynyt kuningaskunta ja Yhdysvallat. Pariisin klubin sihteeristönä toimii Ranskan valtiovarainministeriö.
Morsiamen isä (vuoden 1991 elokuva)
Morsiamen isä () on vuonna 1991 ensi-iltansa saanut Charles Shyerin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva. Elokuvan pääosissa esiintyvät Steve Martin, Diane Keaton, Kimberly Williams ja Martin Short. Elokuva on uudelleenfilmatisointi Vincente Minnellin vuoden 1950 samannimisestä elokuvasta.
Elokuva on sijalla 92 yhdysvaltalaisen kaapelitelevisioverkko Bravon valitsemien sadan hauskimman elokuvan joukossa.
Elokuvan jatko-osa "Father of the Bride Part II" sai ensi-iltansa vuonna 1995.
George Banks (Steve Martin) on keskiluokkainen perheenpää, jolla on oma urheilukenkiä valmistava yritys San Marinossa, Kaliforniassa. Georgen 22-vuotias tytär Annie (Kimberly Williams) aikoo mennä naimisiin Bryan MacKenzien (George Newbern) kanssa, joka on Bel-Airissa asuvan yläluokkaisen pariskunnan ainoa poika. Annie ja Bryan ovat päättäneet mennä naimisiin, vaikka ovat tunteneet toisensa vasta kolme kuukautta. George ei osaa kuvitella elämää ilman Annieta, joten hän päättää lujasti tehdä tulevista häistä niin epämukavat kuin mahdollista (varsinkin, kun kuulee häiden maksavan 250 dollaria per vieras). Georgen vaimo Nina (Diane Keaton) puolestaan yrittää saada miehensä olemaan iloinen Annien puolesta. Lopulta häät päätetään järjestää Banksien kotona, ja niitä varten palkataan omalaatuinen hääsuunnittelija nimeltä Franck (Martin Short). Sillä välin George yrittää totutella ajatukseen, että Anniesta on tullut aikuinen, jolla on oma elämä.
Al Misratah
Al Misratah (myös Misurata tai Mistrata; arabiaksi: مصراتة) on samannimisen maakunnan pääkaupunki Libyan rannikolla, noin 200 kilometriä Tripolista itään. Al Misratahissa on noin 122 000 asukasta. Kaupungin perustivat muinaiset roomalaiset nimellä Tubartis. Sen vauraus perustuu terästeollisuuteen ja vilkkaaseen satamaan.
Misrata joutui Libyan sisällissodassa vuonna 2011 Muammar Gaddafin hallituksen joukkojen saartamaksi. Tällöin satoja siviilejä kuoli muun muassa sala-ampujien ja saartavien joukkojen tulituksessa. Gaddafia tukevat joukot myös surmasivat jopa kokonaisia perheitä pelotellakseen väestöä.
Gaddafin surmaamisen jälkeen hänen ruumistaan esiteltiin Misratassa.
Velodromi
Velodromi eli pyöräilystadion on ratapyöräilyn suorituspaikka. Se on kahdesta suorasta ja kahdesta ne toisiinsa yhdistävästä 180 asteen käännöksen tekevästä kaarteesta koostuva rata. Radoissa on kallistukset.
Aikaisemmin velodromit sijaitsivat ulkona, mutta nykyään rakennetaan velodromit tavallisesti sisätiloihin, varsinkin jos niillä on tarkoitus käydä korkean tason kilpailuja. Velodromin rakentaminen on kallista ja niitä rakennetaan tavallisesti suurkisojen kuten olympialaisten tai Kansainyhteisön kisojen isäntäkaupunkeihin. Velodromit rakennetaan puusta tai betonista.
Ratojen pituus vaihtelee 150 ja 500 metrin väliltä, olympialaisissa minimipituudeksi on säädetty 250 metriä. Yleisin ratojen pituus on 333,33 metriä, mutta nykyisin lähes kaikki uudet velodromit ovat 250 metrin mittaisia. Radan puolikkaan pituus pitäisi olla sellainen, että se kerrottuna jollakin tasaluvulla tuottaisi tuloksen 1 000 metriä. 250 metrin radan kaltevuus on tavallisesti noin 45°, 333 ja 1/3 kilometrin radassa noin 32°. Ennen vanhaan radat rakennettiin tavallisesti yleisurheilukenttien yhteyteen ja kallistukset olivat hyvin minimaaliset. Velodromien kehittymiseen on merkittävästi vaikuttanut saksalainen Schuermannin arkkitehtitoimisto, joka rakentaa velodromeja jo kolmannessa polvessa.
Jokaisen radan pinnalla ovat tietyt vakiomerkinnät. Radan sisäpuolisen alueen ja itse radan välissä on sininen, noin 10 % radan leveydestä oleva väriltään sininen reunus, joka ei kuulu itse rataan. Tälle alueelle menevät ajajat "oikaisevat" ja heidät näin diskvalifoidaan. 20 senttimetriä radan sisäreunasta ulospäin on musta viiva, joka merkitsee radan pituutta. 90 senttimetriä sisälinjasta on punainen viiva. Punaisen ja mustan viivan välinen alue on paras reitti ajaa rataa ympäri, sillä tällöin sisäkautta ohittaminen ei onnistu. Maaliviiva on valkoinen viiva mustalla pohjalla ja se sijaitsee etusuoran päässä. Kummankin suoran keskellä on punaiset radan poikki menevät takaa-ajokilpailuissa käytettävät viivat. 200 metriä ennen maalia on valkoinen poikkiviiva, joka merkitsee, että maaliin on matkaa 200 metriä. Lisäksi vähintään 2,5 metrin päässä sisäreunasta kulkee sininen viiva. Pariajossa ajovuoroaan odottava pari odottaa viivan yläpuolella.
Pyhä Eugenius I
Pyhä Eugenius I (k. 657)The Book of Saints: 193. oli paavina 10. elokuuta 654 – 2. kesäkuuta 657. Hän oli syntyjään roomalainen. Ennen paaviksi tuloaan hän toimi pappina ja tuli tunnetuksi hyväntekeväisyydestä, hurskaudesta ja lempeydestä.
Hänen edeltäjänsä oli syrjäytetty monoteletismiä koskevan kiistan takia, ja myös Eugenius I joutui ottamaan paavina asiaan kantaa. Hän lähetti sopuisan kirjeen Konstantinopoliin, mutta Konstantinopolin patriarkan vastaus ymmärrettiin provokatiiviseksi Roomassa ja kansa vaati paavia julistamaan Konstantinopolin kirkonkiroukseen. Asiasta nousi kiista Bysantin ja Rooman välille, mutta muslimien hyökkäys Rodokselle vuonna 654 ja sitä seurannut murskaava voitto johti Bysantin keisarin Konstans II:n äkilliseen pakoon, ja näin asia jäi sivuun ja Eugenius I säästyi edeltäjänsä kohtalolta.
RFK Stadium
RFK Stadium ("Robert F. Kennedy Memorial Stadium") on baseball- ja jalkapallostadion Yhdysvaltojen pääkaupungissa Washingtonissa. Stadionilla pelaa kotiottelunsa sekä Yhdysvaltojen jalkapallon pääsarjan Major League Soccerin joukkue D.C. United.
RFK Stadiumin istumakapasiteetti on yli 56 000 katsojapaikkaa. Stadion oli alun perin nimeltään D.C. Stadium, mutta se nimettiin uudelleen edesmenneen senaattorin Robert F. Kennedyn mukaan vuonna 1969. Amerikkalaisen jalkapallon ammattilaisliiga NFL:n joukkue Washington Redskins pelasi kotiottelunsa vuosina 1961-1996 RFK Stadiumilla. Stadionia käytettiin myös vuoden 1994 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen yhtenä näyttämönä.
Visiiri
Visiiri oli islamilaisessa maailmassa korkea-arvoinen ministeriä vastaava poliittinen virkamies ja joskus myös uskonnollinen neuvonantaja. Nimitys on persialaislähtöinen ja merkitsee avustajaa. Visiirejä toimi muslimimonarkioissa kalifien, emiirien, ja sulttaanien palveluksessa.
Osmanien valtakunnassa suurvisiiri oli vuoteen 1922 pääministeriä vastaava valtion korkein virkamies.
Termin persialaistaustaan ( "vazīr") viittaisi päätöstä tai lakidokumenttia merkitsevä sana "vizīr", sekä itä-Persian avestankielinen sana "vīcira", joka tarkoittaa säätäjää, asettajaa. Kuitenkin sana "wazir" esiintyy koraanissa ("Totisesti, Me annoimme Moosekselle Pyhän Kirjan ja määräsimme hänen veljensä Aaronin hänen avustajakseen"), jossa yhteydessä "wazir" tarkoittaa auttajaa tai avustajaa. Ajan saatossa "avustaja" tuli merkitsemään "sijaista" tai "edustajaa" ja Abbasidien kalifaatissa "wazir" tarkoitti seuraavaksi ylintä siviilivirkamiestä kalifin jälkeen. Tämä viittaisi termin arabilais-islamilaiseen taustaan.
Visiireille annettuja arvonimiä olivat mm. "pašša, sāhib, āsaf, wekil, nāzir" ja "lala". Tyypillisesti visiirille myönnettiin paššan arvonimi.
Osmanien valtakunnassa visiirit olivat korkea-arvoisimpia virkamiehiä. He olivat keisarillisen neuvoston jäseniä ja toimivat hallinnollisissa tehtävissä, jotka vastaavat nykyajan ministerin tehtäviä. Myös strategisesti tärkeiden provinssien, kuten Egyptin ja Unkarin provinssien kuvernöörille sekä janitsaarien päällikölle ja laivaston suuramiraalille saatettiin myöntää visiirin arvo. Myös osa 1800-luvun kabinettiministereistä kantoi visiirin virkanimeä.
Ensimmäinen osmanien visiiriksi nimitetty oli Alaeddin pašša, joskin hänet on myöhemmin luettu suurvisiiriksi, sillä hänen toimenkuvansa vastasi myöhemmin käyttöön otettua suurvisiirin virkaa. Vuodesta 1385 aina Konstantinopolin valtaukseen 1453 saakka osmanien visiirit ja suurvisiirit tulivat nimenomaan Çandarli-suvun jäsenistä. Tällöin petosta epäillyt Mehmed II Valloittaja teloitutti suurvisiirinsa ja asetti tilalle yhden kenraaleistaan. Tästä muutoksesta lähtien visiirit ja suurvisiirit olivat usein sotilastaustaisia 1600-luvun alkuun saakka. Samana aikakautena monet visiireistä olivat syntyperältään muita kuin turkkilaisia ja he olivat usein taustaltaan kristittyinä syntyneitä orjia. Erityisesti 1430-1550 suuri osa visiireistä tuli köyhiltä seuduilta Albaniasta sekä slaavilaisilta alueilta. Heidät oli värvätty orjiksi devshirme-järjestelmän kautta osmanien sotaretkien yhteydessä. Tämän jälkeen monet visiirit tulivat samoista syistä Kroatiasta, Unkarista ja Itävallasta. Orjista onnekkaimmat ja kyvykkäimmät olivat saaneet korkeatasoisen koulutuksen joko hovissa tai muissa osmanien instituutioissa, ja he saattoivat nousta urallaan jopa valtakunnan toiseksi tärkeimmäksi mieheksi.
Visiirin virka ei aina tuonut turvaa kantajalleen, sillä sulttaanin epäsuosioon joutuminen saattoi merkitä jopa kuolemaa. Jotkut visiirit osallistuivat juonitteluihin ja kapinojen sytyttämiseen. Erityisesti Kösem Sultanin aikana 1600-luvun alkupuolella hovissa juoniteltiin paljon ja visiireistä muodostuvan korkeimman neuvoston henkilöstöä vaihdettiin tämän tästä.
Ani DiFranco
Ani DiFranco (synt. Angela Marie Difranco, 23. syyskuuta 1970 Buffalo, New York) on laulaja, kitaristi ja lauluntekijä. Hän on hyvin tuottelias muusikko, joka on julkaissut levyn joka vuosi vuodesta 1990 lähtien, lukuun ottamatta vuotta 2000. Hän on nauttinut suurta kulttisuosiota ja hänet tunnetaan sanavalmiina feministinä.
Suomen Rahapaja
Suomen Rahapaja Oy on Suomen valtion omistama käyttö- ja juhlakolikoita sekä kolikkoaihioita valmistava yritys, jonka kohdemarkkina-alueet ovat Eurooppa, Aasia, Afrikka ja Latinalainen Amerikka. Yhtiön käyttöraha- ja aihioasiakkaita ovat keskuspankit, valtiovarainministeriöt sekä rahapajat eri puolilla maailmaa. Juhlarahojen osalta yhtiö palvelee niin kuluttajia kuin jälleenmyyjiä.
Rahapaja perustettiin keisari Aleksanteri II:n päätöksellä vuonna 1860, ja toiminta käynnistyi elokuussa 1864 Helsingin Katajanokalla. Ensimmäisenä tuotantoeränä oli 30 000 kappaleen erä yhden pennin kolikoita Suomen Pankille. Ensimmäiset markat lyötiin 15. lokakuuta 1864. Vuonna 1951 käynnistyi juhlarahatuotanto, jolloin lyötiin Helsingin vuoden 1952 olympialaisia varten juhlaraha ja samalla maailman ensimmäinen olympiaraha. Vuonna 1988 Rahapaja avasi tuotantolaitoksen Vantaalle.
Vuonna 1993 siihen asti valtiovarainministeriön virastona toiminut laitos muuttui osakeyhtiöksi. Sittemmin Rahapaja on ostanut Tillanderin mitalivalmistuksen ja Kultateollisuus Oy:n ja tekee nykyään rahojen lisäksi erilaisia jalometallituotteita.
Rahapaja oli avainasemassa eurokolikoiden materiaalisuunnittelussa vuonna 1998. Se on myös yksi eurokolikoita lyövistä rahapajoista Euroopassa, ja lyö kolikoita Suomen lisäksi Kreikkaan, Luxemburgiin, Sloveniaan, Kyprokselle, Irlantiin ja Viroon.
Vuonna 2001 Rahapaja osti AB Myntverketin (Ruotsin rahapaja) ja vuonna 2003 puolet Det Norske Myntverketin (Norjan rahapaja) osakkeista. Vuodesta 2007 lähtien Ruotsin kolikot on valmistettu Suomessa, ja Rahapaja lopettikin Ruotsin toimintonsa Myntverketissä vuonna 2011 kannattamattomana. Saman vuoden huhtikuussa Rahapaja osti saksalaisen raha-aihioiden valmistajan Saxonia Eurocoin GmbH:n, josta tuli Saksan tytäryhtiö Mint of Finland GmbH.
Vuonna 2010 tuli kuluneeksi 150 vuotta yhtiön perustamisesta. Juhlavuoden kunniaksi yhtiön nimi vaihdettiin Rahapaja Oy:stä takaisin Suomen Rahapaja Oy:ksi. Samalla julkistettiin uusi ilme ja tunnus; yhtiön logo vaihdettiin runsaudensarvesta leijonaksi, joka on saanut vaikutteita Suomen vaakunasta.
Nykyisin Suomen Rahapaja -konserniin kuuluvat Suomen emoyhtiön lisäksi Saksan yhtiö (Mint of Finland GmbH) sekä Espanjan kuninkaallisen rahapajan (Fábrica Nacional de Moneda y Timbre – Real Casa de la Moneda) kanssa puoleksi omistettu espanjalainen aihiovalmistaja Compañia Europea de Cospeles, S.A. (CECO SA).
Suomen Rahapaja on viennillä mitattuna yksi maailman merkittävistä rahapajoista, ja vuonna 2017 viennin osuus sen liikevaihdosta oli 95%.
Vuosina 1864–2006 Rahapajan kulloisenkin johtajan sukunimen ensimmäinen kirjain lyötiin kolikoihin. Vuodesta 2007 lähtien rahapajan johtajan nimikirjain on korvattu Rahapajan logolla.
Siveysvyö
Siveysvyö oli etenkin varhaisella uudella ajalla käytetty raudasta tai nahasta valmistettu laite, joka suunniteltiin vaimon uskollisuuden tai nuoren naisen neitsyyden varmistamiseksi.
Siveysvyö oli yleensä metallinen vyötärön ympäri ja haarojen välistä kulkeva vanne, jossa oli pienet, usein teräväreunaiset reiät ulostamista ja virtsaamista varten. Vaikka paremmissa malleissa saattoi olla pehmusteita, oli siveysvyötä epämukava käyttää.
Vuosisatoja toistetun myytin mukaan varhaiskeskiajan ristiretkeläisten vaimot pakotettiin käyttämään siveysvöitä heidän miestensä poissa ollessa. Tosiasiassa vöiden käyttö oli keskiajalla harvinaista ja niitä hankittiin ilmeisesti lähinnä kuriositeetteina matkoilta. Ensimmäiset tunnetut siveysvyöt ovat 1400-luvun Italiasta. Joidenkin aiemmin museoissa esillä olleiden siveysvöiden autenttisuus on kyseenalaistettu.
Nykyään siveysvyötä muistuttavaa laitetta voidaan käyttää seksileluna.
Donus
Donus oli paavina 2. marraskuuta 676 – 11. huhtikuuta 678. Hän oli syntyjään roomalainen. Paavina ollessaan Donus päällystytti Pietarinkirkon etupihan ja siihen liittyvän atriumin ja restauroi muitakin suuria kirkkoja Roomassa. Hänen aikanaan nestoriolaisuus nosti uudelleen päätään – eräästä roomalaisesta luostarista löytyi nestorilaisiksi laskettavia munkkeja. Donus hajotti heidän ryhmänsä ja antoi luostarin muille munkeille. Donus kuoli vuonna 678 ja hänet haudattiin Pietarinkirkkoon.
Agatho
Agatho (s. n. 577 – 681)The Book of Saints: 12 oli paavina 27. kesäkuuta 678 – 16. tammikuuta 681. Hän oli syntynyt Sisiliassa varakkaaseen kreikkalaisperheeseen, ja hänen kerrotaan lahjoittaneen omaisuutensa pois liittyessään luostariin Palermossa.
Hänen paaviuskautensa päätapahtuma oli kuudes ekumeeninen kirkolliskokous, joka virallisesti tuomitsi monotelitismin. Katolinen kirkko on julistanut hänet pyhimykseksi ja hänen päiväänsä vietetään 10. tammikuuta.
Svenska litteratursällskapet i Finland
Svenska litteratursällskapet i Finland r.f. (lyhenne SLS) on tieteellinen seura, jonka tarkoituksena on vaalia, kehittää ja välittää suomenruotsalaista kulttuuriperintöä. Seura perustettiin vuonna 1885 Johan Ludvig Runebergin muistoksi.
Seura harjoittaa arkisto-, kustannus- ja tutkimustoimintaa. Seuran tärkeimpiä julkaisuja ovat Runebergin ja Zacharias Topeliuksen kootut teokset. Seura jakaa vuosittain stipendejä ja kirjallisuuspalkintoja, joista tärkein on Tollanderin palkinto. Seura omistaa ja hallinnoi Svenska kulturfondenia sekä ylläpitää Porvoossa sijaitsevaa Runoilijakotia.
Vuoden 2015 lopussa SLS:n hallinnoiman omaisuuden arvo oli noin 1,5 miljardia euroa, joka koostuu SLS:n ja Svenska kulturfondenin (SKF) rahastoista. SLS sijoittaa pääasiassa kotimaisiin ja ruotsalaisiin kansainvälisesti toimiviin pörssiyhtiöihin. Seura on monen suomalaisen pörssiyhtiön suurimpia osakkeenomistajia. Sillä on omistuksia muun muassa Aktiassa (8,49 %) ja Stockmannissa (7,58 %).
Seuralla on ollut huomattavia omistuksia eri yrityksissä, muun muassa SYP-pankissa, Kymin Oy:ssä ja Wärtsilässä.
Terry Crews
Terrence Alan "Terry" Crews (s. 30. heinäkuuta 1968 Flint, Michigan) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja.
Crews näyttelee sarjassa "Lapsuuteni luuserina" Chrisin isää Juliusta, jolla aika ajoittain on hankaluuksia vaimonsa (Tichina Arnold) kanssa. Hän on esiintynyt komediaelokuvissa "Friday After Next", "Saran suloinen kosto", "White Chicks" ja elokuvassa "Luunmurskaajat", jossa nähdään myös Adam Sandler. Hänellä on myös roolit elokuvissa "The Expendables", "The Expendables 2" ja "The Expendables 3".
Urheilu-urallaan Crews pelasi NFL-liigassa yhteensä 32 peliä edustaen Los Angeles Ramsia, San Diego Chargersia ja Washington Redskinsia.
Crews on ollut naimisissa laulaja Rebecca King Crewsin kanssa vuodesta 1990 saakka ja heillä on viisi yhteistä lasta. Crews tunnusti julkisesti vuonna 2014 olevansa pornoaddikti ja menneensä ongelmastaan katkaisuhoitoon vuonna 2008.
Dioraama
Dioraama () on osittain kolmiulotteinen maisemamalli tai asetelma, joka esittää esimerkiksi historiallista tapahtumaa tai tilannetta luonnossa. Dioraamoja käytetään yleensä museoissa elävöittämään ja havainnollistamaan näyttelyitä.
Ensimmäisen dioraaman rakensi valokuvauksen pioneeri Louis Daguerre vuonna 1822. Daguerren dioraamassa vaihtuivat näkymät 15 minuutin välein. Vaihtelut toteutettiin erilaisten mekaanisten kojeiden, valon ja peilien avulla. Nykyajan tunnetuimpia dioraamoja ovat New Yorkin luonnontieteellisen museon (American Museum of Natural History) suuret dioraamat, jotka valmistettiin museon kuraattorin Frank M. Chapmanin johdolla. Nämä dioraamat ovat olleet useiden muiden museoiden dioraamojen esikuvina.
Dioraamat ovat ikään kuin ikkunoita toiseen todellisuuteen. Niissä käytetään tavallisesti kaltevia tai kaarevia pintoja ja taustamaalauksia, jotta voidaan antaa katsojille vaikutelma todellista suuremmasta tilasta. Taemmas sijoitetut esineet voidaan myös tehdä normaalia pienemmiksi, jolloin vahvistetaan syvyysvaikutelman illuusiota.
Tyypillisimpiä dioraamoja ovat luonnontieteellisten museoiden asetelmat, joissa käytetään täytettyjä eläimiä. Tällaisia dioraamoja on esillä esimerkiksi Helsingin luonnontieteellisessä museossa (entinen Eläinmuseo). Historiaan keskittyvissä museoissa saatetaan käyttää myös pienoiskokoisia dioraamoja, jossa pienoissotilaat on ryhmitelty pienoiskokoiseen maastoon jäljittelemään jotakin kuuluisaa taistelua.
Pienoismallien rakentamisen yksi alalaji on mallisarjasta rakennetun pienoismallin tai figuurien sijoittaminen osaksi pienoiskokoista dioraamaa. Yksinkertaisimmillaan dioraama voi olla esimerkiksi lentokonedioraamassa sopivalla värillä maalattu tasainen alusta, simuloimassa lentokentän pintaa.
Life (vuoden 1999 elokuva)
Life on Ted Demmen ohjaama komedia-/draama-elokuva, joka valmistui vuonna 1999. Elokuvan pääosissa esiintyvät Eddie Murphy ja Martin Lawrence, joiden lisäksi elokuvassa nähdään myös muun muassa Bernie Mac, Anthony Anderson, Miguel A. Núñez Jr. ja Bokeem Woodbine.
Leo II (paavi)
Leo II (611–683) oli syntyjään sisilialainen ja toimi paavina tammikuusta 681 – 3. heinäkuuta 683.The Book of Saints, s. 340. Hänet valittiin melko pian edeltäjänsä kuoleman jälkeen, mutta paaviksi nimittämiseen meni yli vuosi, lähinnä koska hän irtisanoutui paavi Honorius I:n aikakaudella käyttöönotetusta monoteletismista. Leon lyhyen virkakauden tärkein saavutus oli kuudennen ekumeenisen kirkolliskokouksen päätösten käytäntöön saattaminen. Katolinen kirkko on julistanut hänet pyhimykseksi, ja hänen päiväänsä vietetään 3. heinäkuuta.
Hänet tunnettiin muusikkona, ja hänen aikanaan restauroitiin useita kirkkoja.
Brian Grazer
Brian Grazer (s. 12. heinäkuuta 1951 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen elokuvien ja televisio-ohjelmien tuottaja, joka perusti Imagine Entertainmentin Ron Howardin kanssa.
Hän on tuottanut useita menestyksekkäitä elokuvia kuten "Kaunis mieli" sekä "Apollo 13". Lisäksi hän on ollut tuottajana muun muassa "Bumerangi", "Da Vinci -koodi" sekä "8 Mile" -elokuville.