hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Bjørvika
Bjørvika (muinaisnorjaksi "Bœjarvík") on lahti Oslossa sisemmän Oslovuonon perällä Gamlebyenin ja Akersnesetin välissä. Se kuului aiemmin Oslon satama-alueeseen. Nykyisin se on suurelta osin täyttömaata. Keskiaikainen rantaviiva on osin palautettu idässä Medeltidsparkenissa. Pohjoisessa kulkevat kadut Grønland ja Grønlandsleiret pitkin vanhaa rantaviivaa. Lännessä on Dronningens gate. Vielä toisen maailmansodan jälkeen meri ulottui melkein Østbanenille.
Rusorinnat
Rusorinnat ("Sheppardia") on sieppojen heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu 10 lajia.
Palmutaskut
Palmutaskut ("Cichladusa") on sieppojen heimoon kuuluva lintusuku.
Brasilianpuu
Brasilianpuu eli brasilpuu ("Caesalpinia echinata") on keski- ja eteläamerikkalainen puu, jota on käytetty väriaineen tuottamiseen. Se on saanut nimensä alun perin hehkuvaa hiillosta tarkoittavasta portugalinkielisestä sanasta "brasil", jota käytettiin kuvaamaan puun aasialaisen sukulaislajin "Caesalpinia sappanin" puuainesta. Portugalilaiset löysivät tätä puuta runsaasti Etelä-Amerikasta, alueelta, jolle he antoivat nimeksi Hehkupuun maa, Terra de Brasil.
Brasilianpuun lehdissä on soikeita lehdyköitä pareittain. Keltaiset kukat kasvavat terttuina. Siemenkota on litteä, piikkinen ja sitruunan siemenen muotoinen.
Brasilpuu kukkii ja tekee hedelmiä elokuun lopulta maaliskuuhun.
Brasilpuuta kasvaa Brasilian itäosissa. Se on luonnonvarainen Pernambucon, Bahian, Espirito Santon ja Rio de Janeiron osavaltioissa, mutta sitä on istutettu muuallekin. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto on luokitellut lajin erittäin uhanalaiseksi.
Brasilianpuun ydinpuusta saadaan punaista väriainetta. Sitä on käytetty myös jousisoittimien jousien valmistamiseen . Puun siemenistä tehdään koruja .
Sitä on käytetty myös rohdoksena, ja sen käyttöä syöpälääkkeeksi on tutkittu . Brasilianpuun kaupallista käyttöä on rajoitettu CITES-sopimuksella .
Brittiläisten Neitsytsaarten lippu
Brittiläisten Neitsytsaarten lippu on Brittiläisten Neitsytsaarten käyttämä tunnus. Se otettiin käyttöön 15. marraskuuta 1960. Lipun pohja on sininen ja siinä on Ison-Britannian tunnus "Union Jack". Vaakuna lipussa on Brittiläisten Neitsytsaarten vaakuna, jota symboloi Ursula-niminen pyhimys. Lipun suhteet ovat 1:2.
Brittiläisten Neitsytsaarten valtiolippu on punainen ja siinä on samat tunnukset kuin kansallislipussa.
Rodriguezinkaija
Rodriguezinkaija ("Psittacula exsul") oli Mauritiuksen saaristossa elänyt kaijalaji.
Rodriguezinkaijan pituus oli noin 40 cm. Sen höyhenpuvun pääväri oli vaalean turkoosi, jossa oli harmahtava vivahde. Naamassa oli musta kaareva juova. Koiraan ylänokka oli punainen, alanokka musta, naaraan nokka oli kokonaan musta. Iiris oli keltainen ja koivet harmaat.
Rodriguezinkaija eli Mauritiuksen saaristossa Rodriguesin saarella. Se oli yleinen ja kesy vuosina 1691–1693, jolloin ranskalainen François Leguat asui saarella. Sen lihan sanottiin olevan hyvän makuista. Lajista on säilynyt vain kaksi museoyksilöä, joista viimeisen ampui herra Vandorous 14. elokuuta 1875. Molemmat yksilöt, naaras ja koiras, ovat Cambridgen yliopiston museossa. Sen jälkeen lajista on vain epävarmoja havaintoja ja sen uskotaan kuolleen sukupuuttoon. Katoamisen syynä olivat todennäköisesti metsästys ja elinympäristön hävitys.
Rodriguezinkaijat elivät metsissä.
Rodriguezinkaijat söivät ainakin erään oliivipuuta muistuttavan puun pähkinöitä.
Bakumatsu
Bakumatsu (jap. 幕末) viittaa Edo-kauden viimeisiin, kaoottisiin vuosiin. Suurimmat tapahtumat olivat vuosien 1853 ja 1869 välillä, jolloin sakoku päättyi ja Japani aukesi ulkomaailmalle. Bakumatsun käännekohta oli Boshin-sota (1868 - 1869), jonka seurauksena valta saatiin palautettua keisarille. Yleisesti Bakumatsu oli levotonta aikaa ja silloin oli paljon taisteluja.
Rick Moranis
Frederik Alan "Rick" Moranis (s.18. huhtikuuta 1953, Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen entinen näyttelijä ja Emmy-voittaja. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista "Perhe on paras", "Haamujengi", "Kulti, kutistin kakarat", "Avaruusboltsit", "Pieni kauhukauppa" ja "The Flintstones – Kiviset ja Soraset" sekä käsikirjoituksistaan tv-sarjaan "SCTV Network 90"" (1981–1983). 2000-luvulla Moranis on tehnyt pelkästään äänirooleja, muun muassa "Karhuveljeni Koda" -elokuvassa.
Rick Moranisin vaimo Anne Moranis kuoli syöpään vuonna 1991. Heillä on kaksi lasta. Näyttelijä John Candy oli Moranisin hyvä ystävä.
Texasin yliopisto, Arlington
Texasin yliopisto, Arlington (, "UT Arlington"), on julkinen tutkimusyliopisto Arlingtonissa Texasissa Yhdysvalloissa. Sillä on yli 20 000 opiskelijaa, ja se on Texasin kolmanneksi suurin julkinen yliopisto. Siellä opiskeltavia aineita ovat arkkitehtuuri, kasvatustieteet, kauppatieteet, terveystieteet ja sosiaalityö.
Bill Nunn
William Goldwyn ”Bill” Nunn III (20. lokakuuta 1953 Pittsburgh, Pennsylvania – 24. syyskuuta 2016 Pittsburgh, Pennsylvania) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Nunn muistetaan parhaiten Radio Raheemin roolista Spike Leen elokuvassa "Do the Right Thing – kuuma päivä" (1989). Hän esiintyi myös mm. elokuvissa "Spider-Man" (2002), "Spider-Man 2" (2004) ja "Spider-Man 3" (2007) sekä televisiosarjoissa "New York Undercover" ja "Jeparit".Nunn oli naimisissa Donna-nimisen naisen kanssa. Heillä oli kaksi lasta. Hän valmistui Morehouse Collegesta, Atlantasta.
Taikinamäki
Taikinamäki on Lappeenrannan kaupunginosa ja tilastoalue. Se sijaitsee kaupungin keskustassa.
Lappeenrannan kuudennen ja seitsemännen kaupunginosan alueet eli nykyiset Taikinamäki ja Kimpinen liitettiin Lappeenrantaan pakkolunastamalla 11. toukokuuta 1907. Aiemmin alueet kuuluivat Lappeen pappilan maihin.
Taikinamäen maamerkki on Lappeenrannan vesitorni ja sen edustan suuri kiertoliittymä. Alkuperäinen vesitorni valmistui vuonna 1927 ja nykyinen vanhan ympärille vuonna 1955. Vesitornin tuntumasta alkaa puulajipuisto Arboretum, joka jatkuu itään Kimpisen ja Lepolan kaupunginosien alueelle Valtakadun molemmin puolin.
Pohjolankadulla ovat Kimpisen koulu ja siihen nykyisin kuuluva Peltolan koulu, Kimpisen lukio ja Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen Kirkon seurakuntakeskus. Pohjolankadun koulukiinteistöissä Taikinamäellä toimi aiemmin myös Saimaan ammattikorkeakoulun yksiköitä, jotka muuttivat Skinnarilaan vuonna 2011. Koulukadulla on Lappeenrannan musiikkiopisto. Sen pihapiirissä on Lappeen ensimmäinen kansakoulu, joka aloitti toimintansa 1870-luvun lopulla. Vuonna 1917 viereen rakennettiin Taikinamäen koulu, joka on purettu 2000-luvulla. Vapaudenaukion ympäristössä ovat Lappeenrannan kaupunginkirjaston pääkirjasto, Lappeenrannan kaupunginteatteri ja Technopolis.
Taikinamäen asutus on 90 prosenttisesti kerrostaloasutusta. Taikinamäen tilastoalueella on 888 asukasta.
Kaupunginosaa rajaavat Maaherrankatu pohjoisessa, Pajakuja ja Messukatu idässä, Armilankatu etelässä ja Lappeenkatu ja Anni Swanin katu lännessä. Taikinamäen naapurikaupunginosia ovat Kimpinen, Lepola, Peltola ja Kylpylä.
Loganin kansainvälinen lentoasema
Kenraali Edward Lawrence Loganin kansainvälinen lentoasema (, ) on Bostonin kaupungin kansainvälinen lentoasema Massachusettsissa, Yhdysvalloissa. Se avattiin 8. syyskuuta 1923. Vuonna 2015 lentokenttä palveli 33 449 580 matkustajaa.
Lentoasemalla on kuusi kiitotietä ja neljä terminaalia.
Luterilainen (lehti)
Luterilainen on Suomen Tunnustuksellisen Luterilaisen Kirkon (STLK) äänenkannattaja. Lehti on ilmestynyt vuodesta 1926. Luterilaisen vuosikerran numeromäärä on vaihdellut vuosien saatossa. Vuodesta 2012 lehti on ilmestynyt kahdeksana numerona vuodessa, joista kaksi julkaistaan kaksoisnumerona. 
Luterilaisen päätoimittaja (alkaen elok. 2018) on STLK:n kirkkokunnanjohtaja, pastori Markus Mäkinen. Kuvituksesta ja taitosta vastaa kuvataiteilija Kimmo Pälikkö. Lehti julkaistaan myös sähköisessä muodossa kirkkokunnan verkkosivulla. Lehdessä on myös lapsille tarkoitettu osio.
Luterilaisen ensimmäinen numero julkaistiin tammikuussa 1926 (Suomalainen Kirjapaino Osakeyhtiö, Hämeenlinna). Taustalla oli Suomen kirkollisessa kentässä tapahtunut liikehdintä, jonka seuraukset konkretisoituivat vuoden 1923 uskonnonvapauslain astuessa voimaan. Silloin Kansankirkosta eronneille - pääasiassa evankeliseen liikkeeseen kuuluneille - luterilaisille tuli myös mahdolliseksi ryhmittyä itsenäisiksi seurakunniksi. Luterilainen perustettiinkin näiden seurakuntien tarpeeseen jo huomattavasti ennen seurakuntien liittymistä kirkkokunnaksi, sillä "Suomen Vapaan Evankelis-Luterilaisen Kirkon" (nyk. STLK) perustava kokous pidettiin Lahdessa 28. toukokuuta 1928.
Toimittajakunta koostui seurakuntien pastoreista. Ensimmäisenä vastaavan päätoimittajan tehtävässä toimi pastori "Albert Aijal Wegelius" (myöh. Uppala). Hän oli toiminut aiemmin myös evankelisen liikkeen teologisen lehden, "Paimenen", sekä myöhemmin luterilaisen teologisen julkaisun, "Sana ja tunnustus", vastaavana toimittajana. Muita Luterilaisen alkuvuosien toimittajia olivat pastorit Väinö I. Salonen, Kauko Valve ja Ragnar Wegelius.
Lehden tarkoitus on yhteydessä sitä julkaisevien seurakuntien identiteettiin, johon myös julkaisun nimi viittaa. Luterilaisen ensimmäisen numeron pääkirjoitus esittelee lehden tarkoituksen monisanaisesti. Siitä voidaan mainita kolme päätehtävää: 1.) Opettaa ja tunnustaa julkaistuissa kirjoituksissa vain Raamatun ja luterilaisten Tunnustuskirjojen opetusta. 2.) Korostaa erityisesti oppia vanhurskauttamisesta yksin Kristuksen tähden. 3.) Lujittaa seurakuntien jäsenten uskoa ja yhteyttä, sekä viestittää seurakuntien opetuksesta ja toiminnasta myös ulkopuolisille. Lehden ensimmäinen numerossa alettiinkin julkaista amerikansaksalaisen teologin, tri Franz Pieperin, kirjoitusta "Uskomme, opetamme, tunnustamme" (Ich glaube, darum rede ich). Pieperin ja hänen kirkkokuntansa, Missouri-synodin, vaikutus Luterilaiseen, kuten myös sitä julkaiseviin seurakuntiin, oli merkittävä. Lehden nimi onkin suomennettu juuri Missouri-synodin julkaisun, "Der Lutheraner", nimestä tuolta ajalta. Samoin Luterilaisen sisarlehden nimi Sana ja tunnustus mukaili Missouri-synodin teologista julkaisua "Lehre und Wehre".
Susanna Rajamäki
Susanna Maria Rajamäki (s. 19. syyskuuta 1979 Karijoki) on suomalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli aiemmin seitsenottelu. Nykyään hän kilpailee pääasiassa pituushypyssä. Hän edustaa Karijoen Tapparaa ja häntä valmentaa Jouni Vieno. Aiemmin häntä valmensi isänsä Antti Rajamäki.
Rajamäki sijoittui seitsemänneksi 19-vuotiaiden EM-kilpailujen seitsenottelussa Ljubljanassa 1997. Seuraavana vuonna hän saavutti hopeaa saman ikäluokan MM-kilpailuissa Annecyssa pistemäärällä 5721. Vuonna 1999 hän oli neljäs 22-vuotiaiden EM-kilpailuissa Göteborgissa tuloksella 5745. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän sijoittui kolmanneksitoista 22-vuotiaiden Suomen ennätystuloksella 6021 pistettä. Samana vuonna hän voitti Göteborgissa 22-vuotiaiden Pohjoismaiden mestaruuden 100 metrin aitajuoksussa ajalla 13,86 s. Vuonna 2003 hän sijoittui Universiadien seitsenottelussa neljänneksi.
Polaroid
Polaroid Corporation on yhdysvaltalainen Edwin H. Landin vuonna 1937 perustama valokuvausalan yritys. Yhtiön tunnetuimpia tuotteita olivat sen vuonna 1948 markkinoille tuomat pikakamerat. Ne olivatkin päätuote aina vuoteen 2008, jolloin yhtiö lopetti niiden tuotannon kokonaan. Toimintansa yhtiö aloitti kuitenkin valmistamalla polarisoivia aurinkolaseja. Lokakuussa 2001 yhtiö haki konkurssisuojaa. Yhtiön varat ja tuotemerkki Polaroid siirrettiin uudelle yhtiölle. Uusi yhtiö jatkoi nimellä Polaroid Corporation valmistaen kameroita vuoteen 2007. Pikakameroihin tarvittavan filmin valmistamisen se ilmoitti lopettavansa vuonna 2009. Yhtiön ongelmien taustalla oli sen kyvyttömyys ennakoida digitaalisen valokuvauksen läpimurtoa ja vastata sen tuomiin muutoksiin.
Polaroid voitti vuonna 1986 Kodakia vastaan käymänsä patenttiriidan, minkä seurauksena Kodak vetäytyi pikakameramarkkinoilta.
Polaroidin yksi kaupallisesti epäonnistuneista keksinnöistä oli Polavision-niminen pikakehitteinen elokuva. Se tuotiin kalliin kehittelytyön tuloksena markkinoille juuri, kun magneettiseen videonauhaan perustuva kuvatallennus valtasi alaa.
Polaroid oli ensimmäisten joukossa valmistamassa digitaalisia kameroita vuonna 1996, mutta sen markkinaosuus ei kohonnut suureksi.
Itävaltalainen yrittäjä aloitti Polaroid-kameroiden tuotannon jälleen vuonna 2010.
Eero Yrjö-Koskinen
Eero Lauri Sakari Yrjö-Koskinen (s. 10. joulukuuta 1962 Helsinki) on toiminut Kestävän kaivostoiminnan verkoston pääsihteerinä syyskuusta 2015 lähtien.
Yrjö-Koskinen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1982 ja valtiotieteen maisteriksi vuonna 1990 Helsingin yliopistosta. Hän työskenteli vuosina 1990–1991 Kehitysmaainstituutin (nyk. Helsingin yliopiston valtiotieteellisen tiedekunnan kehitysmaatutkimuksen laitos) tutkijana ja vuodet 1991–1993 YK:n huumevalvontaohjelman apulaisasiantuntijana La Pazissa Boliviassa. Suomeen hän palasi vuonna 1993 ja toimi Ylen TV-uutisten kesätoimittajana ja siirtyi samana vuonna Wider-instituutin tiedottajaksi, jona toimi vuoteen 1995. Vuosina 1995–1999 hän oli Euroopan parlamentin suomenkielisen tiedotusyksikön esimiehenä Brysselissä ja Luxemburgissa ja vuosina 1999–2002 europarlamentin budjettivaliokunnan valiokuntasihteerinä. Vuonna 2002 hänet valittiin Suomen luonnonsuojeluliiton toiminnanjohtajaksi, jossa hän toimi elokuuhun 2015 saakka.
Yrjö-Koskinen on työskennellyt myös Vihreän liiton ensimmäisenä liittosihteerinä vuosina 1987–1988 ja Ydin-lehden toimitussihteerinä vuonna 1989. Yrjö-Koskinen asuu Riihimäellä ja toimi vuosina 2006–2007 Riihimäen vihreiden puheenjohtajana. Vuosina 2007–2009 hän oli vihreiden puoluehallituksen jäsen. Vuoden 2008 kunnallisvaaleissa Yrjö-Koskinen valittiin Riihimäen kaupunginvaltuustoon. Valtuustokauden lopussa hän luopui puolueen jäsenyydestä ja on nykyään poliittisesti sitoutumaton.
Yrjö-Koskinen on ollut naimisissa vuodesta 1994 lähtien kuvataiteilija FM Marja Väätäisen kanssa, ja heillä on kaksi lasta. Yrjö-Koskisella on periytyvä vapaaherran aatelisarvo.
L.A. Law
L.A. Law on yhdysvaltalainen Emmy-palkittu draamasarja, joka sijoittui kuvitteelliseen Los Angelesissa sijaitsevaan asianajotoimistoon. Sarjaa tehtiin kahdeksan kautta, vuodesta 1986 vuoteen 1994. Se oli yksi 1980-luvun lopun ja 1990-luvun alun suosituimmista televisiosarjoista Yhdysvalloissa. Sarjan luojat ovat Steven Bochco (hänen muita sarjojaan ovat "Hill Street Blues" ja "NYPD Blue") ja lakimies Terry Louise Fisher. Sarjan tunnusmusiikin sävelsi Mike Post.
Sarjassa käsiteltiin muun muassa seuraavia aiheita: AIDS, seksuaalisuus, kuolemantuomio ja rotumellakat.
L.A. Law voitti useita palkintoja, kuten Emmy-palkinnot 1987, 1989, 1990 ja 1991. Kaudella 1988-1989 yhdeksän sarjan näyttelijää oli ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi. Kuitenkin vain Larry Drake voitti (paras miessivuosan esittäjä).
Alkuperäiset näyttelijät:
Myöhemmin mukaan tulleita:
Jack Cassidy
John Joseph Edward "Jack" Cassidy (5. maaliskuuta 1927 Richmond Hill, New York – 12. joulukuuta 1976 Hollywood, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esiintyi teatterissa, elokuvissa ja televisiossa.
Cassidy loi mittavan teatteriuran Broadwaylla ja on yksi eniten Tony-ehdokkuuksia ansainnut näyttelijä musikaalikategorioissa. Lisäksi hän sai kaksi Emmy-ehdokkuutta. Teatterin jälkeen Cassidy siirtyi televisio-ja elokuvarooleihin ja vieraili muun muassa Alfred Hitchcockin lyhytfilmeissä, Bonanzassa, Cannonissa, Sheriffi McCloudissa ja etenkin Columbossa, jossa hän näytteli murhaajan osaa kolmessa eri televisioelokuvassa. Elokuvarooleja hänellä oli harvakseltaan, ehkäpä huomattavin oli Clint Eastwoodin vuoden 1975 trillerissä Tehtävä Alpeilla.
Cassidy oli biseksuaali ja solmi kaksi avioliittoa, joista ensimmäisestä Evelyn Wardin kanssa syntyi yksi ja jälkimmäisestä Shirley Jonesin kanssa kolme lasta. Cassidy kuoli tapaturmaisesti asuntonsa tulipalossa joulukuussa 1976.
Noora Pesola
Noora Johanna Pesola (s. 8. maaliskuuta 1987 Lahti) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen pituushyppääjä. Hän edusti urallaan Lahden Ahkeraa ja häntä valmensi vuoteen 2007 Helgi Lamp, vuosina 2007–2013 Jarkko Salminen ja vuosina 2013–2015 Janne Lahtinen.
Pesola sijoittui kahdeksanneksi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailussa Pekingissä 2006 tuloksella 617 cm. Hän kuului samoissa kilpailuissa lisäksi Suomen joukkueeseen, joka putosi alkuerissä 4 × 100 metrin viestissä. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2009 hän karsiutui pituushypyn loppukilpailusta.
Pesola on voittanut ulkoratojen Suomen-mestaruuden Tampereella 2008 ennätyksellään 646 cm ja Espoossa 2009 tuloksella 623 cm. Hopeaa hän sai Turussa 2011 ja pronssia Kajaanissa 2010. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän kuului 4 × 100 metrin voittajajoukkueeseen Turussa 2007 ja Pedersöressä 2010 ja sai pronssia 2005. Sisäratojen SM-kilpailuissa Pesola on voittanut kultaa Rovaniemellä 2007 tuloksella 610 cm, Joensuussa 2008 tuloksella 616 cm, Vaasassa 2009 tuloksella 617 cm ja Turussa 2010 tuloksella 614 cm. Helsingissä 2011 hän sai hopeaa ja Tampereella 2012 ja Jyväskylässä 2013 pronssia. Halliennätyksensä 627 cm hän hyppäsi Anconassa ja Jyväskylässä vuonna 2008.
Pesola lopetti uransa kauden 2015 jälkeen ja keskittyi työhönsä fysioterapeuttina.
Wengemillettia
Wengemillettia ("Millettia laurentii") on afrikkalainen puulaji, jota käytetään huonekaluissa ja sisustusmateriaalina.
Wengemillettia kasvaa noin 20 metriä korkeaksi, ja rungon halkaisija voi olla metrin verran.
Wengemillettiaa kasvaa Kamerunissa, Kongossa, Gabonissa ja Zairessa. Se on IUCN:n luokittelussa erittäin uhanalainen laji. 
Wenge on kovaa ja erikoisen väristä, ja sitä on käytetty veistoksissa, huonekaluissa ja sisärakenteissa kuten portaissa ja parketeissa. Uhanalaista wengeä hakataan sisustuskäyttöön myös laittomasti.
Marianne Mattas
Marianne Christina Mattas (s. 20. elokuuta 1979 Vaasa) on entinen suomalainen korkeushyppääjä. Hän edusti Vaasan Vasamaa ja häntä valmensivat Ahti Koskinen ja Bengt Jönsson.
Mattas putosi karsintakilpailussa 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa Nyíregyházassa 1995 ja saman ikäluokan MM-kilpailuissa Annecyssa 1998. Vuonna 2000 hän voitti 22-vuotiaiden Pohjoismaiden mestaruuden Göteborgissa tuloksella 183 cm. Seuraavana vuonna hän oli kymmenes 22-vuotiaiden EM-kilpailuissa Amsterdamissa hypättyään 181 cm. Ainoissa aikuisten arvokilpailuissaan, Wienin EM-hallikisoissa 2002, Mattas putosi karsinnassa. Hän voitti urallaan yhden aikuisten maaottelukilpailun, Helsingissä elokuussa 1998.
Mattas voitti ulkoratojen Suomen-mestaruuden Seinäjoella 1999 tuloksella 180 cm. SM-hopeaa hän saavutti Oulussa 1998, Turussa 2001 ja Joensuussa 2002. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän voitti kultaa Kuopiossa 2000 ja Tampereella 2002.
Mattas hyppäsi ulkorataennätyksensä 187 cm Kuortaneella 20. kesäkuuta 1998. Sisäradoilla hän teki Suomen ennätyksen 190 cm Mustasaaressa 9. helmikuuta 2002.
Eväsrasia
Eväsrasiaksi kutsutaan laatikkoa, jossa säilytetään lounaseväitä. Monet ihmiset ottavat eväsrasioita mukaan esimerkiksi työpaikoille tai kouluihin. Eväsrasioita on monenlaisia, ja ne kertovat joskus, millainen niiden käyttäjä on. Ennen eväiden kuljettamiseen saatettiin käyttää esimerkiksi paperipusseja, mikä oli paljon epäkäytännöllisempää kuin nykyajan eväsrasiat.
Eväsrasia on erityisen suosittu Yhdysvalloissa, jossa ei yleensä ole järjestettyä työpaikka- tai kouluruokailua. Koululaisen varustukseen kuuluukin värikäs, usein sarjakuvahahmoilla koristettu eväsrasia. Amerikkalaiseen rasiasarjaan kuuluu yleensä myös yhteensopiva termospullo.
Darwin-seura
Darwin-seura on vuonna 2001 perustettu suomalainen poliittisesti, uskonnollisesti ja aatteellisesti sitoutumaton yhdistys, jonka tarkoituksena on edistää evoluutiobiologian tuntemusta ja tutkimusta sekä kehitysopillista lähestymistapaa eri tutkimusaloilla.
Seuran perustamisajatus lähti siitä, että Charles Darwinista ja hänen kehitysopistaan ei tiedetä tarpeeksi Suomessa. Perustajien mukaan kehitysopin sovellukset ovat myös olleet syrjittyjä esimerkiksi yhteiskuntatutkimuksessa. Seuran puheenjohtajana ja perustajajäsenenä toimi Osmo Tammisalo.
Helena Laine
Sirpa Helena Laine (o.s. Ekbom, s. 30. maaliskuuta 1955 Helsinki) on entinen suomalainen keihäänheittäjä ja kuulantyöntäjä. Hän edusti Turun Weikkoja ja häntä valmensivat Risto Lindfors ja Tarmo Laine.
Laine putosi karsinnassa Ateenan 1982 EM-kilpailujen keihäskilpailussa. Los Angelesin olympialaisissa 1984 hän sijoittui 11:nneksi tuloksella 58,18 m. Hän edusti Suomea aikuisten maaotteluissa vuosina 1979–1990. Hän heitti keihäsennätyksensä 64,00 m (vanha malli) Salossa 1983. Kuulantyönnössä hänen ennätyksensä oli ulkoradoilla 15,11 (1982) ja sisäradoilla 15,44 (1982)
Laine voitti keihäänheiton naisten Suomen-mestaruuden Helsingissä 1979 tuloksella 52,14 m. SM-hopeaa hän saavutti 1981, 1982, 1984, 1986 ja 1989 sekä SM-pronssia 1978, 1983, 1985, 1987 ja 1988. Kuulantyönnössä Laine saavutti ulkoradoilla SM-pronssia 1985 ja 1986. Sisäradoilla hän voitti Suomen-mestaruuden Turussa 1982 tuloksella 15,24 m.
Hyperäärellinen kunta
Hyperäärellinen kunta on matematiikassa tietyt ehdot täyttävät algebrallinen rakenne. Kunnan formula_1 sanotaan olevan hyperäärellinen, jos se on ylinumeroituva, kvasiäärellinen ja jokaisella absoluuttisesti kokonaisella E-algebralla formula_2, missä formula_3 on kunnan formula_1 alikunta ja formula_5, on olemassa E-algebrahomomorfismi formula_6. James Ax käytti hyperäärellisiä kuntia todistaessaan äärellisten kuntien alkeisteorian olevan ratkeava.
Rantamerbaupuu
Rantamerbaupuu ("Intsia bijuga") on tropiikissa kasvava puulaji, jota käytetään sisustuksessa ja huonekaluteollisuudessa. Se on Guamin kansallispuu.
Rantamerbaupuu kasvaa 50 metriä korkeaksi. Sen lehdissä on yksi tai kaksi paria pyöreähköjä lehdyköitä. Vaaleanpunaiset kukat kasvavat terttuina. Hedelmä on nahkamainen, kova päärynänmuotoinen 8-24 cm pitkä palko, jossa on yhdestä yhdeksään siementä.
Rantamerbaupuun kasvupaikkoihin kuuluvat Amerikan Samoa, Australia, Burma, Kambodža, Intia, Indonesia, Madagaskarin länsiosat, Malesia, Myanmar, Tyynenmeren saaret, Papua-Uusi-Guinea, Filippiinit, Seychellit, Tansania, Thaimaa ja Vietnam
Merbau on kovaa, säilyttää muotonsa kuivuessaan ja kestää termiittien hyökkäyksiä. Siksi sitä on käytetty kasvualueillaan lattioihin, ikkunankehyksiin, kaappeihin ja vastaaviin. Sitä on tuotu Eurooppaan parkettimateriaaliksi.
Metsäteollisuus tarvitsee ainakin 80 vuotta vanhoja puita. Luonnonvarainen merbau on harvinaista, salahakkuiden takia eräät maat ovat asettaneet vientirajoituksia mutta niiden kiertämisestä on vahvoja epäilyitä.
SOCOM: Confrontation
Socom: Confrontation on Slant Six Gamesin kehittämä ja Sony Computer Entertainmentin (SCE) julkaisema taktinen kolmannen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin PlayStation 3:lle vuonna 2009.
Julkaisun aikaan pelissä havaittiin useita ongelmia verkkopelissä, mikä aiheutti kohua joidenkin pelaajien kesken. Peli sai myös erittäin huonot arvostelut, eikä sitä vastaanotettu odotetun lailla. Myöhemmin peliä on korjailtu useilla päivityksillä, ja suurin osa ohjelmointivirheistä on korjattu.
"Socom: Confrontationissa" ei ole yksinpeliä, koska peli pohjautuu täysin verkkomoninpeliin. Verkkomoninpelit pohjautuvat 2–32 pelaajan taisteluihin. Pelissä on mahdollista kustomoida omaa hahmoaan erilaisin asein ja vaattein.
Pelissä on seitsemän eri pelimuotoa.
Magnús Gissurarson
Magnús Gissurarson (noin 1175–1236) oli islantilainen roomalaiskatolinen pappismies, joka oli Islannin kahdeksas piispa vuosina 1216–1236. Hänen toimialueensa oli Skálholtin hiippakunta.
Páll Jónsson
Páll Jónsson (1155 – 29. marraskuuta 1211) oli islantilainen roomalaiskatolinen pappismies, joka oli Islannin seitsemäs piispa vuosina 1195 – 1211. Hänen toimialueenaan oli Skálholtin hiippakunta.
Doussie
Doussie ("Afzelia africana") on Afrikassa kasvava puulaji, jota on käytetty tiikin tilalla rakennus- ja huonekalupuuna.
Doussie voi kasvaa 25 metriä korkeaksi ja halkaisijaltaan metrin mittaiseksi.
Doussieta kasvaa laajoilla alueilla trooppisessa Afrikassa Ugandasta Sierra Leoneen asti. Hakkuiden myötä se on käynyt harvinaisemmaksi, ja luokitellaan nykyisin vaarantuneeksi lajiksi.
Gissur Ísleifsson
Gissur Ísleifsson (1042–1118) oli islantilainen pappismies, josta tuli Islannin toinen piispa vuosiksi 1082–1118. Hän oli ensimmäisen piispan Ísleifur Gissurarsonin ja Dalla Þorvaldsdóttirin poika. Hänen toimialanaan oli Skálholtin hiippakunta.
Þorlákur Runólfsson
Þorlákur Runólfsson (1086–1133) oli islantilainen pappismies, josta tuli Islannin kolmas piispa vuodesta 1118 kuolemaansa 1133 asti. Hänen toimialueensa oli Skálholtin hiippakunta.
Yrjö Asikainen
Yrjö Asikainen () oli suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Asikainen edusti urallaan Viipurin Palloseuraa, Viipurin Susia, Ilves-Kissoja ja Kiffeniä. Hän voitti Suomen mestaruuden Ilves-Kissoissa vuonna 1950 ja Kiffenissä 1955. Asikainen voitti urallaan kolme kertaa SM-sarjan maalikuninkuuden sekä pelasi myös A-maajoukkueessa. Hän toimi aktiivisesti lajin parissa myös peliuransa jälkeen, muun muassa valmentajana nuorten maajoukkueessa ja Ilves-Kissoissa sekä lehdistön valmentajana Maajoukkue–Lehdistö-otteluissa. Asikainen oli myös Aamulehden avustaja. Hän toimi 25 vuotta Ilves-Kissojen perinteitä vaalivan Ilves-Kissojen Killan puheenjohtajana ja oli Palloliiton ainaisjäsen.
Taivaalliset tappajat
Taivaalliset tappajat (, ; "Chik yeung tin see") on Corey Yuenin vuonna 2002 ohjaama hongkongilainen toimintaelokuva. Pääosissa nähdään Shu Qi, Karen Mok ja Zhao Wei. Elokuvan englanninkielinen nimi juontuu juurensa The Carpentersin laulusta "Close to You", joka on vahvasti esillä elokuvassa.
Hasan Ali Toptaş
Hasan Ali Toptaş (s. 15. lokakuuta 1958 Çal, Denizli) on turkkilainen novelli- ja romaanikirjailija. Hänen ensimmäinen novellikokoelmansa ilmestyi 1987. Toptaşia on kutsuttu ”Turkin kirjallisuuden Franz Kafkaksi”. Hän hyödyntää teoksissaan metafiktiota ja intertekstuaalisuutta ja yhdistää absurdia ja surrealismia todellisuuskuvaukseen. Taustalla ovat Miguel de Cervantes ja Šeherazaden sadut.
Tekken Tag Tournament
Tekken Tag Tournament on Namcon kehittämä ja julkaisema neljäs julkaistu "Tekken"-peli. Peli julkaistiin kolikkopelinä vuonna 1999 ja seuraavana vuonna PlayStation 2:lle. Joulukuussa 2011 PlayStation 3:lle julkaistiin "Tekken Hybrid" -paketti, joka sisältää HD-päivitetyn version "Tekken Tag Tournamentista" sekä elokuvan "Tekken: Blood Vengeance".
"Tekken Tag Tounament" on ensimmäinen "Tekken"-peli PlayStation 2:lle. Pelin grafiikkaa ja musiikkia on paranneltu huomattavasti edellisiin "Tekken"-peleihin. Siinä oli myös eniten hahmoja, mitä on nähty, kunnes "Tekken 6" ja "Tekken Tag Tournament 2" julkaistiin. Ensimmäinen "Tag Tournament" sisältää 39 hahmoa, vaikka peli ei kuulu viralliseen "Tekken"-kaanoniin. Pelissä on kaikki aiempien "Tekkenien" hahmot lukuun ottamatta "Tekken 3":n Gonia ja Doctor Bosconovitchia. Peliin ollaan silti lisätty kaksi uutta hahmoa, Unknown (päävastus) ja Tetsujin (Mokujinin toinen asu). Pelissä on kaikki vanhat pelitilat, mutta myös uusi Tekken Bowl -minipeli, joka paikkaa Tekken Ball Moden. Pelissä voit pelata tällä kertaa kahdella hahmoa. Tätä tag-modea voi pelata melkein jokaisessa tilassa. Pelaaja valitsee pelitilan ja yhden hahmon sijasta kaksi. Tag-nappia painamalla pelattaessa hahmo vaihtuu.
Mariantyttäret (luterilainen kirkko)
Evankelisen Mariatien Mariantyttäret () on luterilainen sisaryhteisö, joka toimii Ruotsissa, Tanskassa ja Suomessa.
Mariantyttärien sääntökunnan perusti ruotsalainen Gunvor Paulina Norrman (1903–1985), sääntökuntanimeltään Paulina Mariantytär, 1900-luvun puolivälissä.
Sisaret antavat köyhyys-, puhtaus- ja kuuliaisuuslupaukset. Sääntökunnan novisiaatti on Ruotsin Vallbyn yhteisössä. Suomen sisarten yhteisö asuu Naantalissa.
Ruotsin Vadstenan Mariantyttäret ovat kuuluneet vuodesta 1988 lähtien katoliseen kirkkoon.
Mariantyttärien sääntökuntaa ei tule sekoittaa Saksassa toimivaan Basilea Schlinkin perustamaan Evankelisten Mariasisarten sääntökuntaan.
Vannes
Vannes (bretoniksi "Gwened") on kaupunki Ranskassa. Se on Morbihanin departementin prefektuuri, eli pääkaupunki, Bretagnen alueella "(région)".
Se on perustettu yli 2000 vuotta sitten.
Roomalaiset perustivat kaupungin 100-luvun lopulla eaa. nimellä "Darioritum". 400-luvulla Vannesiin perustettiin katolisen kirkon hiippakunta. Vannesin ensimmäinen hallitsija oli Waroch.
Dauphin (kaupunki)
Dauphin on kaupunki lounaisessa Manitobassa, Kanadassa. Ranskalaisen turkiskauppiaan poika François de La Vérendrye löysi Dauphininjärven vuonna 1739 ja nimesi sen Ranskan kruununperijän mukaan: "dauphin" oli Ranskan kuninkaan vanhimman pojan käyttämä aatelisarvo. Pian tämän jälkeen Fort Dauphin perustettiin. 1800-luvulla Fort Dauphin toimi Hudson's Bay Company yhtiön kauppapaikkana ja myöhemmin etappina siirtolaisille läntiseen Manitobaan. Ensimmäiset siirtolaiset saapuivat suurimmaksi osaksi Irlannista ja Skotlannista, myöhemmin alueelle muutti siirtolaisia Saksasta, Keski-Euroopasta ja Ukrainasta. Kaupunki perustettiin virallisesti vuonna 1898. Vuonna 2006 kaupungin väkiluku oli 7 906.
Kaupungissa on tehty 1974-1979 perustuloon liittyvä MINCOME-kokeilu, johon osallistui 30 prosenttia asukkaista.
Diego Luna
Diego Dionisio Luna Alexander (s. 29. joulukuuta 1979 México) on meksikolainen näyttelijä.
Luna on näytellyt jo lapsesta alkaen elokuvissa, teatterissa ja televisiossa. Vuonna 1991 hän näytteli lyhytelokuvassa "El Último Fin de Año" ja vuonna 1992 telenovelassa "El Abuelo y Yo", jonka näyttelijöihin kuului hänen lisäkseen muun muassa Gael García Bernal. "El Abuelo y Yon" jälkeen hän näytteli 1990-luvulla myös kolmessa muussa telenovelassa. Lunan kansainvälinen läpimurtoelokuva oli vuonna 2001 ilmestynyt, Alfonso Cuarónin ohjaama "Ja äitiäs kans" ("Y tu mamá también"). Hänen roolihenkilönsä elokuvassa on Tenoch Iturbide, kun toista miespääosaa, Julio Zapataa näyttelee Gael García Bernal. Luna ja García Bernal jakoivat Venetsian elokuvajuhlilla syyskuussa 2001 Marcello Mastroiannin mukaan nimetyn parhaan uuden näyttelijän palkinnon (Premio Marcello Mastroianni).
Ensimmäinen yhdysvaltalaiselokuva, jossa Luna näytteli, on Julian Schnabelin ohjaama "Ennen yötä" ("Before Night Falls") vuodelta 2000. Elokuvan "Ja äitiäs kans" menestyksen jälkeen hän on näytellyt muun muassa yhdysvaltalaiselokuvissa "Frida" (2002), "Armoton maa" ("Open Range", 2003), "Terminaali" ("The Terminal", 2004) ja "Milk" (2008), joissa hän esiintyy sivuosissa, ja "Criminal" (2004), jossa hän näyttelee yhtä pääosaa (muissa pääosissa John C. Reilly ja Maggie Gyllenhaal). Hän on jatkanut näyttelemistä myös latinalaisamerikkalaisissa elokuvissa.
Vuonna 2007 ilmestyi Lunan ensimmäinen elokuvaohjaus, "J.C Chávez", dokumentti, joka kertoo meksikolaisnyrkkeilijä Julio César Chávezista.
Luna on ollut helmikuusta 2008 naimisissa Camila Sodin, joka näytteli hänen kanssaan elokuvassa "El Búfalo de la Noche" (2007), kanssa. Heille syntyi elokuussa 2008 lapsi, poika.
Lunan äiti oli englantilaissyntyinen vaatesuunnittelija ja isä ooppera- ja teatterilavastaja. Hänen äitinsä menehtyi auto-onnettomuudessa Lunan ollessa kaksivuotias.
Manzhouli
Manzhouli () on piirikuntatason kaupunki, joka sijaitsee Kiinassa, Sisä-Mongolian autonomisella alueella, Hulunbuirin prefektuurissa. Se on liikenteeltään maan vilkkain maaraja-asema. Sen pinta-ala on 1 214 neliökilometriä ja sen väkiluku on noin 250 000 asukasta.
Manzhouli on liikenteeltään Kiinan vilkkain maaraja-asema ja sen osalle kohdistuu 60% kaikesta viennistä ja tuonnista Venäjän federaatioon ja Itä-Euroopan maihin. Samalla se on myös yksi kolmesta merkittävästä Kiinan Venäjän puuntuonnin keskuksesta.
95% alueen väestöstä on han-kiinalaisia, loput mongoleja ja matsuja sekä määrältään vähälukuisempia vähemmistökansallisuuksia.
Plastun
Plastun (venäjäksi "Пластун") on kylä ja alue Primorjen aluepiirissä, jonne japanilainen Sumimoto Corporationin 45% omistama OAO Terneiles investoi kapasiteetiltaan 420 000 vuosikuutiometrin sahalaitoksen, jonka tavoitteena on käynnistyä tammikuussa 2008.
Plastunissa toimii kolme OAO Terneilesin tytäryhtiötä:1998 Plastunin opettajat sulkivat koulun kahdeksi viikoksi maksamattomien palkkojen vuoksi. Hallinto tarjosi vastineeksi koululakon lopettamiseksi sitä, ettei kaikista virkavelvollisuuksien laiminlyönneistä syytettäisi oikeudessa.
Sumimoto Corporation tuli Venäjän federaation puumarkkinoille 1996 ostamalla 11% Terneilesistä. Heinäkuussa 2007 se hankki lisää osuuksia ja omisti lopulta 45%. Yhtiön liikevaihto oli 2007 146 000 000 000 Yhdysvaltain dollarin tasoa.
Yves Navarre
Yves Henri Michel Navarre (24. syyskuuta 1940 – 24. tammikuuta 1994) oli ranskalainen kirjailija, joka voitti Goncourt-palkinnon vuonna 1980. Hän oli homo ja kuvasi teoksissaan usein homoseksuaalisuuteen liittyviä teemoja. Hänen romaanejaan ovat muun muassa Goncourt-palkinnon tuonut "Le Jardin d’acclimatation" (1980) ja AIDS:ia käsittelevä "Ce sont amis que vent emporte" (1991).
Navarre syntyi Condomissa ja opiskeli Lillen yliopistossa. Hän julkaisi ensimmäisen romaaninsa vuonna 1971 ja oli lisäksi näytelmäkirjailija. Asuttuaan Kanadassa hän palasi Ranskaan hieman ennen kuin teki itsemurhan barbituraattien yliannostuksella Pariisissa tammikuussa 1994.
Severus Konkola (jääkäri)
Severus Konkola () oli suomalainen jääkäriluutnantti ja oopperalaulaja. Hänen vanhempansa olivat tilanomistaja Severus Konkola nuorempi ja Hilma Olivia Hinkkala. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1917 Betty Härlingin kanssa. Konkola on haudattu Helsinkiin.
Konkola kirjoitti ylioppilaaksi Tampereen reaalilyseosta vuonna 1907 ja liittyi Hämäläis-osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa vuosina 1907–1909 ja 1912–1915 sekä Berliinin kauppakorkeakoulussa vuonna 1910. Hän suoritti oikeustutkinnon vuonna 1915 ja otettiin auskultantiksi Turun hovioikeuteen. Yliopisto-opintojensa ohella hän otti myös laulutunteja A. Ojanperän oppilaana. Suomen sisällissodan jälkeen hän matkusti Saksaan jatkamaan lauluopintojaan professori Bachnerin oppilaana. Saksasta hän matkusti myöhemmin Italiaan jatkamaan lauluopintojaan Milanossa maestro Lauran oppilaana.
Konkola liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 31. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 5. maaliskuuta 1917, josta hänet laskettiin opintolomalle Dresdeniin lauluopintoja varten. Hän palasi takasin komppaniaansa 10. lokakuuta 1917.
Konkola saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana luutnantiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan komppanianpäälliköksi 2. Krenatöörirykmentin III Seinäjoen pataljoonan 3. komppaniaan ja otti osaa sisällissodan taisteluihin Länkipohjassa, Orivedellä, Vääksyn-Kangasalan akselilla, Moision-Lempäälän akselilla ja Vesilahdella sekä Viipurissa. Konkola haavoittui lievästi 30. maaliskuuta 1918.
Konkola siirrettiin toukokuun alkupuoliskolla vuonna 1918 3. Jääkärirykmenttiin, joka nimettiin myöhemmin Savon jääkärirykmentti 3:ksi. Konkola kumminkin sairastui ja joutui pois palveluksesta, mutta palasi sairauslomalta rykmenttiin 10. lokakuuta 1918 oikeastaan vain erotakseen armeijasta 22. lokakuuta 1918.
Vuonna 1923 Konkola sai kiinnityksen bassobarytonina Leipzigin oopperaan, josta hän siirtyi Westfaleniin Haagenin oopperaan vuonna 1924. Suomeen Konkola palasi vuonna 1925 ja sai kiinnityksen Helsingin suomalaiseen oopperaan, missä hän lauloikin vuoteen 1931 saakka. Hänen huomattavimpia osiaan Helsingin suomalaisessa oopperassa olivat:
Maininki Sippola-Wilska
Pirkko Anna Maininki Josefiina Sippola-Wilska (24. syyskuuta 1917 Helsinki – 24. marraskuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen laulaja ja kansakoulunopettaja.
Sippola-Wilskan puoliso oli elokuvajärjestäjä Kaarlo Johannes Wilska. Heidän lapsensa ovat Lea, Lauri, Anna ja Eeva Sippola-Wilska.
Rodriguezindodo
Rodriguezindodo eli solitääri ("Pezophaps solitaria") oli lentokyvytön, sittemmin sukupuuttoon kuollut kyyhkylintu, joka eli Intian valtameressä sijaitsevalla Rodriguesin saarella. Se oli mauritiuksendodon ("Raphus cucullatus") lisäksi ainoa dodojen heimoon ("Raphidae") kuulunut laji.
Rodriguezindodo oli kooltaan noin 83 senttimetriä pitkä ja painoi noin 20 kilogrammaa.
Rodriguezindodo eli kuivissa metsissä ja mahdollisesti pensaikoissa. Laji muni yhden munan maassa olevaan pesään.
Ensimmäinen maininta rodriguezindodosta on ranskalaisen hugenotin François Leguat’n matkakertomuksessa "Voyages et aventures de François Leguat et de ses compagnons en deux isles désertes des Indes orientales" vuodelta 1708. Leguat kumppaneineen rantautui Rodriguesille vuonna 1691 ja he asuivat saarella kaksi vuotta. Leguat kuvailee rodriguezindodon kesyksi ja etenkin nuorten yksilöiden aromia herkulliseksi.
Metsästys ja villiintyneiden kissojen saalistus romahduttivat lajin kannan, ja rodriguezindodo kuoli sukupuuttoon mahdollisesti jo 1730-luvulla, mutta viimeistään 1760-luvulla. Yhtään kokonaista yksilöä ei ole säilynyt, vain suuri joukko yksittäisiä luita on kerätty ja museoitu.
H-talo
H-talo (aiemmin myös H-tavaratalo) on 1. maaliskuuta 1966 avattu, Suomen ensimmäinen kauppakeskus. Se sijaitsee Kuopion torin lounaiskulmalla. Kauppakeskuksen kolmeen kerrokseen on sijoittunut noin 15 liikettä. Vuonna 2007 H-talon kävijämäärä oli 2,3 miljoonaa ihmistä.
Kauppakeskuksen 4 400 neliömetriä liiketilaa sisältävän rakennuksen on suunnitellut kuopiolainen arkkitehti Kaj Michael, mutta sitä on uudistettu useaan otteeseen.
Kauppakeskuksen tontti on ollut 1800-luvulta alkaen Hallmanien kauppiassuvun hallussa. Ensimmäisen rakennushakemuksen, silloisen Pohjoisen Vuorikadun ja Kauppakadun kulmaan teki Birger Hallman vuonna 1882. 1900-luvun alussa asuintilojen lisäksi talossa sijaitsi Hallman-yhtiöiden pääkonttori sekä lentoyhtiö Aeron (nyk. Finnair) toimisto. 1950-luvulla kortteliin sijoittui Kuopion paitatehdas, mutta seuraavalla vuosikymmenellä sen puurakennus purettiin nykyisen kauppiastavaratalon tieltä.
Tammikuussa 2016 uutisoitiin Kuopion torinkulman kehittämishankkeesta, joka saattaisi vaikuttaa myös H-taloon.
Themisto
Themisto () oli kreikkalaisessa mytologiassa Athamaan kolmas ja viimeinen vaimo. Lähteistä riippuen hän synnytti tälle joko kaksi tai viisi lasta.
Kun Athamas palasi toisen vaimonsa Inon luokse, Themisto halusi kostaa Inolle surmaamalla kaikki tämän lapset. Niin hän käski palvelijansa pukea kaikki lapsensa valkoisiin ja Inon lapset mustiin vaatteisiin. Ino kuitenkin vaihtoi vaatetusten värit, ja pimeässä Themisto surmasikin vahingossa omat poikansa. Asian selvittyä hänelle hän surmasi itsensä.
Gruppa Titan
Gruppa Titan () on monialainen venäläinen holdingyhtiö, joka toimii Arkangelin alueella. Yritysyhmän perusti lääkäri Vladimir Kruptšak vuonna 1990, jolloin se aloitti polttoainekaupalla. Vuonna 2009 Gruppa Titaniin kuuluu noin 20 yritystä. Sen perustoiminta on metsäteollisuudessa. Yhtymän hallussa on Luoteis-Venäjän suurin sahayritys Lesozavod 25 sekä yhdeksän puunkorjuuyhtiöitä, jotka ensisijaisesti toimittavat puuta Lesozavod 25:lle ja Arkangelin kartonkitehtaalle. Yhtiön muita toimialoja ovat kiinteistöala, hotelli- ja matkailuala (hotelli Dvina sekä Malyje Karely -matkailukylä), turvallisuuspalvelut sekä ajoneuvojen huolto- ja varaosapalvelut.
2000-luvun alussa yhtiö oli myös hallinnoimassa Novodvinskissä sijaitsevaa suurta Arkangelin kartonkitehdasta, jonka pääomistus kuitenkin on itävaltalaisella holdingyhtiöllä.
Gerdy Troost
Gerhardine ”Gerdy” Troost o.s. Andresen (3. maaliskuuta 1904 Stuttgart – helmikuu 2003 Bad Reichenhall) oli saksalainen arkkitehti, Adolf Hitlerin suosikkiarkkitehti Paul Ludwig Troostin vaimo ja Hitlerin ystävä.
Gerdy tutustui arkkitehti Paul Ludwig Troostiin 1923. Seuraavana vuonna he muuttivat yhdessä Müncheniin ja menivät naimisiin 1925. Hän tutustui Hitleriin miehensä kautta 1930 ja liittyi itsekin Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen 1932. Paul Ludwig kuitenkin kuoli 1934, ja Gerdy otti miehensä yrityksen johtoonsa yhdessä Leonhard Gallin kanssa. Gerdy pysyi Hitlerin ystävänä ja oli tämän seurana taidenäyttelyvierailuilla. He keskittyivät suunnittelemaan tilaustöinä taide-, lahja- ja sisustusesineitä natsi-Saksan johtajille sekä osallistuivat muun muassa Paul Ludwig Troostin suunnitteleman Münchenin Saksalaisen taiteen talon rakentamiseen. Gerdy toimi talon johtokunnassa. Hitlerin syntymäpäivänä vuonna 1937 Gerdy nimitettiin saksalaisen arkkitehtuurin professoriksi. Seuraavana vuonna hän julkaisi natsi-Saksan rakennusarkkitehtuuria käsittelevän kirjan "Das Bauen im neuen Reich". Gerdy pysytteli Hitlerin lähettyvillä toimien neuvonantajana arkkitehtonisissa kysymyksissä sodan loppuun asti.
Sodan jälkeen denatsifikaatio-oikeus antoi hänelle lievän tuomion natsien tukemisesta ja yhteistyöstä: hän sai sakkoja 500 markkaa ja hänet asetettiin ammatinharjoituskieltoon kymmeneksi vuodeksi. Kiellon jälkeen Gerdy jatkoi työtä arkkitehtina. Vuoden 1945 jälkeen hän oli Winifred Wagnerin läheinen ystävä.
Lyhytnokkakakadu
Lyhytnokkakakadu ("Zanda latirostris") on australialainen papukaijalaji.
Lyhytnokkakakadun pituus on 53–58 cm ja paino keskimäärin 730 g. Sen höyhenpuku on musta, kaulan sivuilla ja pyrstössä on valkoiset kuviot. Koiraan nokka on kokonaan musta ja paljas silmärengas on tumman vaaleanpunainen, kun taas naaraan nokka on vaaleanharmaa, silmärengas on harmaa ja poskilaikku pienempi.
Laji luettiin aikaisemmin mustakakadun ("Zanda funereus") alalajiksi.
Lyhytnokkakakadut elävät Lounais-Australiassa. Lajin kokonaispopulaatio on noin 60 000 yksilöä, joka on jakaantunut neljään erillispopulaatioon. Lajin taantuminen alkoi 1970-luvulla ja se on uhanalainen. Suuri osa sen elinympäristöstä on muokattu vehnäpelloiksi. Lajin munia ja poikasia myös kerätään laittomasti.
Lyhytnokkakakadut elävät kuivahkoilla metsä- ja pensaikkomailla, etenkin eukalyptusmetsiköissä. Ne lisääntyvät enimmäkseen sisämaassa ja pesimättömien lintujen parvet vaeltelevat rannikkoseuduilla. Parvissa saattaa olla jopa 5 000 yksilöä.
Pesä on yleensä joko elävän tai kuolleen eukalyptuspuun kolossa. Pari valitsee yleensä aina uuden pesäkolon. Pesäkolon syvyys vaihtelee 0,25 metristä kuuteen metriin. Naaras munii yhden tai kaksi munaa, joita se hautoo 28–29 päivää. Kaksimunaisissa pesissä 95 %:ssa tapauksia myöhemmin kuoriutunut poikanen kuolee 48 tunnin kuluessa. Aluksi naaras huolehtii yksin poikasesta, parin-kolmen viikon kuluttua myös koiras osallistuu ruokintaan. Poikaset jättävät pesän 10–11 viikon ikäisinä, mutta ovat vielä sen jälkeen riippuvaisia emoistaan useiden kuukausien ajan. Naaras on sukukypsä neljän tai viiden vuoden ikäisenä. Lyhytnokkakakadut elävät luonnossa vähintään 19-vuotiaiksi.
Lyhytnokkakakadut syövät puiden siemeniä ("Banksia", "Dryandra", "Hakea", "Grevillea", "Allocasuarina", "Eucalyptus", "Pinus"), kukkivien puiden mettä ("Dryandra", "Lambertia", "Callistemon", "Banksia" ja "Eucalyptus") sekä hyönteisten toukkia.
Kirkonkello
Kirkonkello on kirkon tornissa tai sen läheisyydessä erillisessä kellotapulissa soitettava suuri metallinen kello. Sellaisia on käytetty kristillisissä kirkoissa varhaiskeskiajalta saakka.
Kirkonkellot valmistetaan tavallisimmin "kellometalliksi" kutsutusta pronssilaaduista, joka sisältää noin 80 % kuparia ja 20 % tinaa. Maailman suurin kirkonkello on Tsaarin kello Moskovan Kremlissä. Se on 6,14 metriä korkea ja painaa 200 tonnia, ja valmistettiin vuosina 1733–1735. Kello vaurioitui jo valimossa, ja on esillä rikkinäisenä jalustalla.
Suomen suurin kirkonkello on Suomenlinnan kirkon erillisessä kellotapulissa Helsingissä. Se on valettu Moskovassa ja painaa 6683 kiloa.
Kirkonkelloja soitetaan yleensä jumalanpalvelusten alkamisen merkiksi sekä myös esimerkiksi häiden tai hautajaisten merkiksi. Joissakin kirkoissa niitä soitetaan muutoinkin tasatunnein. Niitä saattaa olla useampiakin, niin että ne soittavat jotakin sävelmää. Esimerkiksi Helsingin Kallion kirkon seitsemän pronssikelloa soittavat joka päivä klo 12 ja 18 Jean Sibeliuksen kirkkoa varten säveltämää kellokoraalia.
Toisen maailmansodan aikana Helsingin ilmatorjunta käytti kirkonkelloja varoittaakseen kaupunkilaisia lähestyvistä ilmahyökkäyksistä.
Nitrosyylikloridi
Nitrosyylikloridi (ClNO) on kloorin, typen ja hapen muodostama molekyyliyhdiste, jota syntyy muun muassa kuningasveden hajoamistuotteena. Huoneenlämpötilassa aine on kellertävä ja pistävän hajuinen kaasu. Nesteenä aine on punaista.
Nitrosyylikloridia voidaan valmistaa monella eri tavoilla. Yksi käytetyimmistä tavoista on nitrosyylikloridin kerääminen kuningasveden valmistuksen yhteydessä. Tässä reaktiossa reagoivat vahvat typpihappo- ja suolahappoliuokset. Reaktion sivutuotteena syntyy kloorikaasua. 
Vaikka kuningasvettä oli käytetty metallien liuottamiseen jo kauan, vasta 1831 Edmund Davy huomasi nitrosyylikloridikaasun muodostumisen.
Ainetta voidaan valmistaa myös eri typen oksidien reaktioilla. Typpioksidin hapettamisessa syntyy dityppitrioksidia, joka reagoi suolahapon kanssa muodostaen nitrosyylikloridia.
Nitrosyylikloridia syntyy myös typpidioksidin ja suolahapon reagoidessa keskenään.
Ainetta on mahdollista valmistaa myös dityppitrioksidin ja tionyylikloridin reaktiolla.
Myös nitrosyylirikkihapon ja suolahapon reaktio tuottaa nitrosyylikloridia.
Nitrosyylikloridia käytetään muun muassa orgaanisessa synteesissä nitroso- ja α-kloorioksiimiyhdistetiden tuottamiseen.
Aine on myrkyllistä ja aiheuttaa hengitettynä hengenahdistusta ja yskää. Aine on voimakas hapetin ja kykenee myös syövyttämään metalleja. Nitrosyylikloridin reagoidessa veden kanssa reaktiotuotteina syntyy suolahappoa ja typen oksideja. Veteen joutuessaan aine on eliöstölle vaarallista.
Russian Timber Group
Russian Timber Group Limited on Jerseylle rekisteröity mekaanisen metsäteollisuuden holdingyhtiö, joka toimii Venäjän federaatiossa Amurin ja Irkutskin alueilla. Sillä on 3, 3 miljoonaa kuutiometriä vuosittaisia hakkuuoikeuksia.
Yhtiö vie puutuotteita pääasiassa Kiinaan.
Anthony Bonsante
Anthony Bonsante (s. 28. lokakuuta 1970 Shakope, Minnesota) on yhdysvaltalainen ammattinyrkkeilijä. Hän oli mukana The Contender-Haastaja ohjelmassa.
Bonsantella on kaksi lasta jotka toimivat hänen inspiraatioinaan kehässä. Anthonyn vaimon nimi on Tanya.
Bonsante otteli ennen haastajaa itsellensä tilaston 25-4-3. Vastustajat olivat suurimmaksi osaksi keskinkertaisia, mutta Bonsanten uran suurimmat voitto olivat Jonathan Cornia(42-4-1) ja Tony Ayala Jr:ia (31-1-0) vastaan. Viimeksi mainittua vastaan Bonsante voitti IBA:n ylemmän keskisarjan mestaruuden. Vuonna 2004 Bonsante kohtasi Peter Manfredo Jr:n WBO NABO-mestaruusottelussa. Manfredo voitti jokaisen erän ja toi Bonsantelle uransa neljännen tappion.
Anthony "The Bullet" Bonsante päätyi Lännen joukkueeseen. Hän otteli kuudentena ensimmäisellä kierroksella. Alun perin hän oli luvannut ottelevansa Jimmy Langen kanssa, mutta vaihtoi viime hetkellä Brent Cooperiin. Tämän päätöksen myötä hän sai monta vihamiestä hetkeksi aikaa (muun muassa Joey Gilbert ja Ishe Smith). Anthony voitti ottelunsa jä jatkoi toiselle kierrokselle. Toisella kierroksella Bonsante loukkasi jalkansa pahasti ja pelkäsi joutuvansa otteluun ennen parantumista. Hän otteli toisen kierroksen viimeisellä kierroksella Jesse Brinkleytä vastaan. Anthony oli voitolla, mutta Jesse tyrmäsi hänet viimeisessä erässä. Ennen finaaliottelua hän otteli Ishe Smithiä vastaan näytösottelun. Anthony hävisi tämän ottelun.
Bonsante jatkoi uraansa kohtaamalla Jesse Brinkleyn viisi-eräisessä uusinta-ottelussa. Brinkley vei ottelusta kyseenalaisen pistevoiton.
Bonsanten ura jatkui vuoristoratamaisesti vuoteen 2010 saakka, jolloin hän koki tappion kehienkiertolaista, Robert Klieweriä vastaan(10-12-2). Loppu-uransa aikana Bonsante koki tappiot mm. Allan Greenille, Adonis Stevensonille, John Duddylle ja Andy Kollelle.
NLK (yritys)
NLK - Natsionalnaja Lesoindustrialnaja Kompanija on monialainen Venäjällä toimiva mekaanisen metsäteollisuuden yritys. Se on pääasiassa puutalovalmistaja, mutta se on integroitunut vertikaalisesti taaksepäin talonvalmistuksen tarvitsemaan puutavarantuotantoonkin.