Speden Spelit
Speden Spelit oli vuosina 1988–2002 Kolmoskanavalla ja MTV3:lla esitetty kilpailuohjelma. Kolmoskanavalle ohjelmat tuotti Spede-Yhtiöt ja MTV3:lle Spede-Tuotanto Oy. Ohjelma siirtyi MTV3:lle vuonna 1993 kanavauudistuksen myötä. Speden Spelit kuului pitkään katsotuimpiin televisio-ohjelmiin.
Ohjelman lähtökohtana oli, että Spede Pasanen oli kyllästynyt omien sketsien kirjoittamiseen. Hän lopetti Spede Show’nsa ja antoi Vesa-Matti Loirille mahdollisuuden jatkaa sketsien tekoa, jolloin syntyi uusi sarja Vesku Show. Tämän jälkeen Spede keskittyi omaan pelisarjaansa.
Ohjelman nimi vaihtui kolme kertaa ennen kuin se vakiintui lopulliseen muotoonsa. Aluksi se oli "Spede Special" (1988–1989), seuraavaksi "Spedestroika" (1989–1990) ja sitten "Speden sallitut leikit" (1990–1992). Marraskuussa 1992 ohjelma uudistui, kun mukaan tuli Veikkauksen rahapeli. Samalla nimi vaihtui muotoon "Speden Spelit". Uusi nimi tuotti aluksi hankaluuksia, sillä eteläpohjalaisen Spelit-kansanmusiikkifestivaalin järjestäjät painostivat Spedeä vaihtamaan ohjelman nimeä. Nimi jäi kuitenkin pysyväksi. Vuosina 1988–1992 oli käytössä kesätauot, mutta kun Veikkaus tuli mukaan, ohjelma oli MTV3:n ohjelmistossa ympäri vuoden.
Ohjelmat juonsi lähes aina Pertti "Spede" Pasanen. Satunnaisesti Speden juontajasijaisina toimivat mm. Simo Salminen, Arja Koriseva sekä Linda Lampenius. Speden Pasasen spelityttöjen nimet ovat Pirre Pasanen, Nora Löfving, Saija Hakola, Alexandra Ounaskari ja Annika Metsäketo. Spede Pasasen menehdyttyä yllättäen 7. syyskuuta 2001 juontajaksi siirtyi 12. syyskuuta 2001 alkaen Saija Hakola, joka toimi ohjelman juontajana kunnes MTV3 lopetti ohjelman vuoden 2002 lopussa.
Viimeinen Speden Spelit esitettiin 27. joulukuuta 2002. Viimeisiä Pasasen juontamia jaksoja ei ehditty esittää ennen Pasasen kuolemaa. Ne hyllytettiin ja korvattiin Hakolan juontamilla jaksoilla.
Elokuussa 2001 Onnenpyörä-visailuohjelman päätyttyä Pasanen oli tarjonnut tämän juontajalle Janne Porkalle juontajan paikkaa Speden Speleihin, mutta kanavalta sanottiin, ettei Porkka voi hypätä Onnenpyörästä toiseen ohjelmaan. Olisi ollut pakko pitää taukoa.Speden Speleissä neljä julkisuudesta enemmän tai vähemmän tunnettua vierasta kilpaili keskenään studiossa erilaisissa peleissä ja leikeissä. Niitä kutsuttiin ohjelmassa nimellä "spelit".
Vakionumeroita olivat muun muassa hyppynarulla hyppiminen pareittain ja yksittäin, keilojen kaataminen potkupallolla, silmät kiinni yhdellä jalalla seisominen, tarkkuusammunta, hulavanteen pyörittäminen kaulan ympärillä, pingispallon piteleminen ilmassa hiustenkuivaajalla, nauharenkaan läpi pujottautuminen yksin ja pareittain, juoksumatolla juokseminen, ajan arvioiminen sekuntikellolla sekä erilaiset kilpailut pelikorteilla, esimerkiksi kortin värin arvaaminen. Keksijänä tunnettu Spede Pasanen myös kehitteli ohjelmaa varten omalaatuisia kilpailulaitteita, kuten jalalla poljettavan autoratapelin. Mukana oli myös nopeustesteri, jossa kilpailijan tuli painella neljää valonappia koneen määräämässä järjestyksessä kiihtyvällä nopeudella. Laitteesta tuli niin suosittu, että niitä ilmestyi 1990-luvulla huoltoasemien baareihin pajatsojen ja hedelmäpelien joukkoon.
Lajin voittajalle oli luvassa 1 000 markkaa ja viimeiseksi jääneelle 1 000 markkaa miinusta. Jos useampi henkilö jakoi viimeisen sijan, henkilöt saivat 500 tai 300 markkaa miinusta. Ohjelman juoneen kuului myös, että Spede haastoi voittaneen kilpailijan tietyissä lajeissa, kuten naruhypyssä ja nopeustesterissä, ja saattoi menettää malttinsa hävittyään. Haasteita oli olemassa 2 000, 3 000 ja 4 000 ja joskus 5 000 markan arvoisia, joissa ensin mainitussa voittaja sai pitää 1 000 markan voittonsa myös jos hävisi haasteen. 3 000 markan haasteessa häviöllä jäi nollille ja 4 000 markan haasteessa tuhat markkaa miinukselle ja 5 000 markan haasteessa 2 000 markkaa miinukselle.
Speden Spelien viimeisenä vuonna taas (euroihin siirtymisen takia) haasteet olivat joko 400, 500 tai 600 euron arvoisia. Häviöllä 400 euron haasteessa voitti 200 euroa, 500 euron haasteessa jäi nollille ja 600 euron haasteessa jäi 200 euroa miinukselle.
Todellisuudessa kilpailijat eivät saaneet voittamiaan rahasummia eivätkä joutuneet maksamaan miinukselle jäädessään, vaan jokainen sai esiintymispalkkion. Kilpailun voittaja sai muita suuremman palkkion.
Speden Speleissä oli mahdollista veikata voittavan kilpailijan numeroa Veikkauksen rahapelissä ja näin voittaa itsekin ohjelman avulla. Kilpailijoiden numerot tosin arvottiin vasta lähetyksessä. Oli myös toinen rahapeli, jossa oli mahdollista veikata jokaisen Spelin numeroa. Ohjelman lopussa kerrottiin Spelien oikeat numerot. Lisäksi ohjelmassa arvottiin joka viikko siihen lähetettyjen veikkauskuponkien avulla kaksi katsojaa, jotka pääsivät studioon kilpailemaan rahapalkinnosta ohjelman lopussa järjestetyssä korttipelissä. Jotta kuponki olisi kelvollinen lähetettäväksi ohjelmaan, siinä tuli olla kolme tv-tunnusta (tai Speden Spelien viimeisenä vuonna myös kolme euron symbolia). Pelissä oli seitsemän numeroita 1–7 vastaavaa rahasummaa (joista 7 oli erityinen, joka viikko kasvava "Casino-potti", ja 1–6 tavallisia summia, 1 suurin ja 6 pienin). Pelaajien valitsemien korttien numeroiden mukaiset rahasummat pudotettiin pois (ässä oli 1). Lopulta pelin voittaja sai jäljelle jääneen summansa sellaisenaan, ja häviäjä puolet omastaan. Tasapelin sattuessa kumpikin sai kyseisestä rahasummasta puolet.
Peliä pelattiin vuosien 1992–2002 aikana yhteensä 133,6 miljoonalla eurolla. Pelaajat saivat voittoja yli 52 miljoonan euron edestä. Veikkauksen edunsaajia tuettiin pelin tuoton avulla vuosien saatossa yhteensä noin 46 miljoonalla eurolla.