Kurt Nuotio
Kurt Keijo Nuotio (s. 5. joulukuuta 1939 Helsinki) on suomalainen teatteriohjaaja. Hän on työskennellyt myös teatterinjohtajana useissa suomalaisissa teattereissa 1960-luvun alusta alkaen. Nuotio on tehnyt lukuisia käsikirjoituksia ja toiminut myös opetustehtävissä.
Kurt Nuotio syntyi talvisodan kuudentena päivänä toimitusjohtaja Kurt Reino Nuotion ja Nina Elisabeth Silfverbergin perheeseen. Hän suoritti merkonomin tutkinnon Suomen Liikemiesten Kauppaopistossa vuosina 1957–1959. Samaan aikaan hän suoritti opintoja Sibelius-Akatemiassa klarinetti pääaineenaan. Ylioppilaaksi hän kirjoitti 1962, jonka jälkeen hän opiskeli Helsingin Yliopistossa ja Yhteiskunnallisen korkeakoulun draamastudiossa. Nuotio opiskeli myös ulkomailla, muun muassa Odensessa, Oslossa ja Kööpenhaminassa.
Nuotio työskenteli Ylioppilasteatterissa vuosina 1962 ja 1963 sekä Työväen Näyttämöiden Liitossa vuosina 1963–1965. Helsingin kaupunginteatterissa hän työskenteli vuodet 1965–1968, minkä jälkeen hän siirtyi Porin Teatterin taiteelliseksi johtajaksi vuosiksi 1968–1971. Nuotio oli Jussi Helmisen ohella Ahaa Teatterin alkuunpaneva voima. Ohjaajana Ahaa Teatterissa hän toimi 1971 ja 1972, minkä jälkeen hän oli freelancerina pari vuotta.
Vuosina 1974–1978 Nuotio työskenteli Kuopion kaupunginteatterin johtajana. Sieltä hän siirtyi lehtoriksi Teatterikorkeakouluun vuosiksi 1978–1982 ja edelleen ohjaajaksi Intimiteatteriin (1982–1984), minkä jälkeen hän toimi jälleen freelancerina. Vuosina 1988–1992 Nuotio oli Jyväskylän kaupunginteatterin johtaja. Sen jälkeen hän on työskennellyt freelancerina.
Nuotio on vieraillut lukuisissa suomalaisissa teattereissa sekä ulkomailla muun muassa Varsovan Nowy-teatterissa vuonna 1992 ja Eestin draamateatterissa 1999. Opetustyötä hän on tehnyt teatterikorkeakoulun lisäksi muun muassa Oslossa sekä Yhteiskunnallisen korkeakoulun draamastudiossa.
Kurt Nuotion ohjaustöihin (joita on lähes 200) lukeutuu muun muassa "Viulunsoittaja katolla," "Setshuanin hyvä ihminen", "Happy End", "Tri Semmelweis", "Kalevala", "Kullervo", "Kesäyön unelma", "Janne Kuutio, Les Misérables" ja "Housut pois". Lisäksi hän on ohjannut muun muassa teokset "Mestariluokka", "Orvot", "Elämää pitempi yö", "Aika on kotimme", "Spelman på taket, Pitkän päivän matka yöhön". Ohjaus "Orvot palkittiin" Olavi Veistäjä palkinnolla ja ohjaus "Elämää pitempi yö" palkittiin vuonna 1993 Eino Kalima -palkinnolla.
Televisiolle Nuotio ohjasi draamasarjan "Tuliportaat". Hän on kirjoittanut televisio- ja radiokäsikirjoituksia sekä näytelmiä. Hän on myös kääntänyt näytelmiä, kuten "Katto Kassisen".
Kurt Nuotio on tehnyt yhteistyötä vaimonsa, näyttelijä-kirjailija Eppu Nuotion kanssa. Pariskunnan yhteistyötä on muun muassa käsikirjoitus näytelmään "Tulipunakukka", jota esitettiin Pyynikin kesäteatterissa vuonna 2005.
Vuonna 2013 Nuotio julkaisi nuoruusmuistelmansa "Karvainen rahastaja", joka on ensimmäinen osa hänen elämäkerrallisten kirjojensa sarjasta. Sarjan toinen osa "Liukastelija" ilmestyi 2015 ja kolmas osa "Everstiksi epäilty mies" 2016.
Nuotio avioitui Eppu Nuotion (oik. Eija-Riitta Silvennoinen) kanssa vuonna 1989. Hänellä on viisi lasta: Jaakko Juhana (1965), Sampsa Pellervo (1976; äiti näyttelijä Vieno Saaristo), Anna Charlotta (1986), Anton Aleksi (1987) ja Axel Aleksander (1992). Nuotio vaimoineen asui pitkään Hiittisissä Turunmaan saaristossa, kunnes he muuttivat Berliiniin 2014.
Nuotio on ollut klarinetisti Kirkkonummen kamariorkesterissa ja hänellä on ollut omia yhtyeitä. Hän harrastaa muun muassa kansanveneitä, jazzia, videoiden tekoa sekä filmejä ja kirjoja.