hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Tokelaun musiikki
Tokelaun musiikkiin Tokelaun Uuden-Seelannin liitännäisvaltiossa Oseaniassa kuuluu paikallista kansanmusiikkia ja siitä vaikutteita saanutta populaarimusiikkia.
Yleisimpiin tokelaulaisiin kansanmusiikin tyylilajeihin kuuluu fatele-niminen kansantanssi. Sitä esittää ryhmä, jota säestetään perinteisillä lyömäsoittimilla, kuten pokihilla ja apalla.
Uudessa-Seelannissa toimivan Te Vaka -yhtyeen populaarimusiikissa on vaikutteita tokelaulaisesta musiikista ja sen musiikki on laulettu tokelaun kielellä.
Tuomiorovasti
Tuomiorovasti on Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa hiippakunnan tuomiokapitulin yhden jäsenen nimitys. Tuomiorovastina toimii tuomiokirkkoseurakunnan kirkkoherra.
Tuomiorovasti hoitaa piispan kiireelliset ja välttämättömät tehtävät piispan ollessa estynyt hoitamaan niitä.
Tuomiorovastina toimivan kirkkoherran kelpoisuusehtona on kirkkoherran kelpoisuuden lisäksi ylempi pastoraalitutkinto.
Nimitys tuomiokapituli tulee sanoista "domus capituli" = lukukappaleen talo (piispan talo, jossa luetaan Raamattua). Tätä samaa sanajuurta ovat myös sanat tuomiorovasti ja tuomiokirkko.
Jokaisessa hiippakunnassa on tuomiokirkkoseurakunta, jossa sijaitsee hiippakunnan pääkirkko. Hiippakunnan pääkirkkoa on perinteisesti kutsuttu katedraaliksi (cathedra = istuin), koska siellä on piispanistuin. Tästä tulee myös tuomiokirkkoseurakunnan vanha nimitys katedraaliseurakunta. Nykyisissä luterilaisissa tuomiokirkoissa ei ole fyysistä piispanistuinta.
Tuomiorovastin vastine anglikaanisessa kirkossa on dekaani.
Ortodoksisen kirkon vastine on katedraalirovasti. Se on käytössä vain Venäjän patriarkaatissa ja sen alaisissa kirkoissa.
Oskar Friman
Oskar David ”Oskari” Friman (27. tammikuuta 1893 Valkeala – 19. lokakuuta 1933 Viipuri) oli suomalainen peltiseppä ja painija. Hän voitti kaksi kertaa olympiakisojen kultamitalin.
Friman voitti kolme Pohjoismaiden mestaruutta. Hän oli mestari vuonna 1920 67,5 kg:n sarjassa ja vuosina 1921 ja 1923 75 kg:n sarjassa.
”Oski” oli luonteeltaan nopea painija, jolla oli kovat sormivoimat. Hänen lempinimensä oli ”Paini-insinööri”. Matossa käsivarsiotteesta tehty kiepaus sillan kautta sai nimen ”Frimanin patentti”.
Friman edusti urallaan Imatran Jyskettä, Voikkaan Viestiä, Viipurin Reipasta ja parhaina vuosinaan Viipurin Voimailijoita. Hän oli 1930-luvun alussa ennen kuolemaansa ensin Ruotsin ja viimeksi Suomen painimaajoukkueen päävalmentaja. Ennen valmennustyötä hän työskenteli teurastajana ja peltiseppänä.
Barreli
Barreli () on useiden eri anglosaksista alkuperää olevien mittayksiköiden nimi. Se suomennetaan usein ”tynnyriksi”.
Mitta barreli on sovittu mittayksikkö. Se on peräisin niiltä ajoilta, jolloin öljy-kauppa oli vielä nuorta. Todennäköisesti 42 gallonaa vetävää tynnyriä (barrelia) ei ole koskaan ollutkaan. USA:ssa on yleisessä käytössä tynnyri, jonka vetoisuus on 55 gallonaa (208 litraa). Öljykaupan alkuaikoina asiakkaat ostivat öljyä omiin astioihinsa, joiden koko vaihteli huomattavasti. Vuonna 1866 eräät Länsi-Virginian öljytuottajat päättivät lopettaa kirjavan käytännön ja sopivat, että raakaöljyä myydään vain gallonamitalla. Jokaista 40 gallonan ostoerää kohti annettiin tehdyn sopimuksen mukaan kaupan päälle kaksi gallonaa. Näin syntyi 42 gallonan "barreli", vaikka astia, johon määrä yleensä mitattiin, olikin 55 gallonan tynnyri. Edelleen barreli on 42 amerikkalaista gallonaa sekä 34,5 brittiläistä gallonaa. Bbl/d = barrelia päivässä. (lähde Neste Oil)
Sotilasyksikkö
Sotilasyksikkö on organisaatio asevoimissa. Se sisältää tietyn määrän sotilaita, aluksia, ajoneuvoja tai lentokoneita.
Maavoimat, merivoimat ja ilmavoimat on järjestetty hierarkkisesti eri kokoisiin ryhmiin toiminnallisista, taktisista ja hallinnollisista syistä.
Teknisesti "yksikkö" on yhtenäinen sotilasorganisaatio kuten pataljoona tai rykmentti ja sen hallinnolliset ja komennolliset toiminnot luetaan kuuluvaksi "yksikkötasolle". Pienemmät organisaatiot
eli komppaniat, joukkueet ja ryhmät ovat "perusyksikköjä" kun taas pataljoonat ja rykmentit ovat "joukkoyksikköjä".
Suuremmat sotilasorganisaatiot ovat "yhtymiä". Yhtymä on kokoelma erillisiä yksiköitä ja se kykenee itsenäiseen taisteluun.
Vaikka eri maiden asevoimissa on eroja, suurin osa perustuu Ison-Britannian tai Yhdysvaltojen asevoimien malleihin. Seuraavan taulukon symboleita käytetään NATO:ssa ja monessa tähän sotilasliittoon kuulumattomassakin maassa.
Dismember
Dismember oli ruotsalainen death metal -yhtye, joka perustettiin Tukholmassa vuonna 1988. Vuonna 1991 julkaistu esikoisalbumi "Like an Ever Flowing Stream" oli yksi ensimmäisistä skandinaavisista death metal -levytyksistä.
Dismemberin esiaste Carnage, jossa soitti myös Entombedin jäseniä, julkaisi yhden albumin, "Dark Recollections". Dismember äänitti myöhemmin joitakin Carnagen kappaleita uudelleen.
Lokakuussa 2011 yhtye ilmoitti päättävänsä 23 vuotta kestäneen uransa.
EP:tDVD:t
Energy Information Administration
Energy Information Administration (EIA) on osa Yhdysvaltain energiaministeriötä. Se kerää ja levittää tietoa energiareserveistä, tuotannosta, kulutuksesta, jakelusta, hinnoista, teknologiasta sekä niihin liittyvistä kansainvälisistä ja taloudellisista kysymyksistä. EIA:n ohjelmat kattavat tiedonkeruun kivihiilestä, maaöljystä, sähköstä ja ydinenergiasta.
Suomessa vastaavia tehtäviä hoitaa Kauppa- ja teollisuusministeriö.
Ahvenanmeri
Ahvenanmeri () on Ruotsin rannikon ja Ahvenanmantereen välissä oleva, Itämereen kuuluva merialue. Se on pohjoisessa 200–300 metriä syvä, etelässä matalampi. Näiden välissä on poikki meren 70–80 metrin syvyydellä kulkeva kynnys. Ahvenanmeren kapein kohta on nimeltään Ahvenanrauma.
Merisääennustuksissa käytetään Ahvenanmeren rajoille seuraavaa määritelmää: meren eteläraja kulkee leveyspiiriä 59°50’ N ja pohjoisraja leveyspiiriä 60°30° N seuraten. Länsiraja on Ruotsin itärannikolla; itäraja seuraa Ahvenanmaan pääsaaren länsirannikkoa ja merellä pituuspiiriä 20° E. Merialueen lyhennekoodi on B4W, missä B on lyhennys Itämeren englanninkielisestä nimestä (the Baltic Sea).
Kihti
Kihti on sairaus, jossa virtsahappoa kertyy liikaa elimistöön. Sairauden syynä voi olla virtsahapon aineenvaihdunnan häiriö tai munuaisten toiminnan heikentyminen, jolloin uraatit eli virtsahapon suolat eivät pääse virtsaan vaan kertyvät elimistöön.
Puriinia sisältävät ruuat kiteyttävät virtsahappoa ja lisäävät tulehdusriskiä. Tutkimusten mukaan erityisesti eläinperäinen, puriinia sisältävä ravinto on haitallista. Erityisen runsaina puriinilähteinä mainitaan mm. anjovis, sardiini, silli, tietyt sisäelimet, riistaliha ja äyriäiset.
Kihdin ensioireena on yleensä yöllä alkava nivelkipu isovarpaan tyvessä. Sen aikana koko varvas muuttuu punoittavaksi, kuumaksi ja aristavaksi. Oireen yleensä laukaisee tietty ruoka-aine, alkoholin käyttö, runsas ateriointi tai vamma.
Tulehdus häviää runsaassa viikossa, mutta se uusiutuu ja leviää alaraajojen muihin niveliin, jos sairautta ei huomata ja hoitoa aloiteta. Pitkäaikainen kihti muodostaa ihonalaisia virtsahappokertymiä jänteisiin ja rustoihin.
Vuonna 2015 julkaistun tutkimuksen mukaan kihdillä tai lähinnä elimistöön kertyvällä, sitä aiheuttavalla virtsahapolla saattaa olla dementiaa ehkäisevä vaikutus. Britanniassa vuosina 1995–2013 tehdyssä tutkimuksissa ilmeni, että kihtipotilaiden riski sairastua Alzheimerin tautiin oli 24 prosenttia pienempi kuin vertailuryhmällä. Tutkimuksesta kertoi brittiläinen reumatautien tieteellinen julkaisu "Annals of the Rheumatic Diseases".
Kihti todetaan tutkimalla nivelnestettä, ja sitä hoidetaan lääkkeillä ja ruokavaliomuutoksilla.
Anatomis-terapeuttis-kemiallisessa lääkeluokituksessa (ATC) kihtilääkkeinä käytetään seuraavia eri tavoin vaikuttavia lääkeaineita:
Saksojen välinen raja
Saksojen välinen raja oli Saksan liittotasavallan (Länsi-Saksan) ja Saksan demokraattisen tasavallan (Itä-Saksan) välinen raja vuosina 1949–1990. Rajan pituus oli 1 381 kilometriä ja varsinkin vuodesta 1961 lähtien se oli raskaasti vartioitu ja varustettu.
Länsi-Saksassa rajasta käytettiin usein termiä "vyöhykeraja" (), kun taas Itä-Saksassa virallinen nimitys oli "DDR:n ja Saksan liittotasavallan valtioraja".
Yhdysvaltain ja Ison-Britannian sekä Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeiden välinen raja määriteltiin toisen maailmansodan jälkeen ja se pysyi muuttumattomana, kun Länsi-Saksasta tuli liittotasavalta ja Itä-Saksan valtio perustettiin 1949.
Mahdollisuuksien tasa-arvo
Mahdollisuuksien tasa-arvo tarkoittaa yhtäläisiä edellytyksiä hyvään (taloudelliseen) menestymiseen. Ne näkyvät käytännössä siten, että köyhän perheen lapsesta voi tulla hyvin toimeentuleva aikuisena. Mahdollisuuksien tasa-arvo on yksi tärkeimpiä hyvinvointivaltion normatiivisista tavoitteista. Köyhyyden ylisukupolvisuus, toimii indikaattorina mahdollisuuksien epätasa-arvolle ja kertoo, että yhteiskunnan hyvinvointijärjestelmät, kuten koulutus, päivähoito ja sosiaaliturva eivät ole onnistuneet toteuttamaan mahdollisuuksien tasa-arvoa tarpeeksi hyvin, vaan köyhä perhetausta on vaikuttanut negatiivisesti aikuisiän toimeentuloon.
Mahdollisuuksien tasa-arvo on termi, jolle on annettu erilaisia määritelmiä ja jonka tarkasta merkityksestä ei ole yksimielisyyttä. Perinteisesti mahdollisuuksien tasa-arvo on lähellä käsitettä tasa-arvo lain edessä ja meritokratiaa.
Usein poliittisia päätöksiä tehdessä pohditaan, että perustellaanko investoinnit mahdollisuuksien tasa-arvolla vai lopputuloksen tasa-arvolla. Mahdollisuuksien tasa-arvoa puoltaa se, että se nähdään olevan sekä moraalisesti oikein että työvoimaa uusintava ja teollisuutta tehollistava.
Suomalaisessa poliittisessa kentässä esimerkiksi Keskusta ja kokoomus ovat sisällyttäneet ajatuksen periaateohjelmiinsa. Mahdollisuuksien tasa-arvossa keskeistä on se, että heikoimpia tuetaan siten, että kaikki saavat tasavertaiset mahdollisuudet koulutukseen ja elämän sosiaalisten perusedellytysten toteutumiseen ja jokainen voi tavoitella itse hyvänä pitämiään päämääriä.
Ahvenanmaan maakuntapäivät
Ahvenanmaan maakuntapäivät () on Ahvenanmaan lakiasäätävä elin eli "eduskunta". Maakuntapäivät nimittää Ahvenanmaan maakuntahallituksen. Maakuntapäivät kokoontuivat ensimmäiseen täysistuntoonsa 9. kesäkuuta 1922. Sitä juhlitaan nykyään Ahvenanmaan itsehallintopäivänä.
Maakuntapäivillä on Ahvenanmaan itsehallintolainsäädännön nojalla mahdollisuus säätää laeilla maakunnan omista asioista ja päättää maakunnan tulo- ja menoarviosta.
Maakuntapäiville valitaan 30 edustajaa joka neljäs vuosi salaisilla ja suhteellisilla vaaleilla. Äänioikeusikäraja on 18 vuotta. Ahvenanmaan kotiseutuoikeus on äänioikeuden ja vaalikelpoisuuden edellytys. Ahvenanmaan maakuntapäivien nykyiset jäsenet:
Ahvenanmaan maakunnan hallitus
Ahvenanmaan maakunnan hallitus () on Ahvenanmaan itsehallinnon yleinen hallintoviranomainen ja poliittinen hallitus, jonka valitsee Ahvenanmaan maakuntapäivät. Ahvenanmaan itsehallintolain muutoksen myötä hallituksen nimi alkaen 1.6.2004 on "Ahvenanmaan maakunnan hallitus" (ei enää maakuntahallitus, entinen ruots. "Ålands landskapsstyrelse").
Ministerit:
Ministerit: Roger Nordlund (C), Johan Ehn (M), Gun-Mari Lindholm (Obs)/Wille Valve (M), Carina Aaltonen (S), Veronica Thörnroos (C), Fredrik Karlström (Obs)
(kokoonpanossa oli kuitenkin muutoksia kauden aikana)
San Franciscon lahti
San Franciscon lahti () on Tyynenmeren lahti Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Siihen laskee kaksi jokea, Sacramento ja San Joaquin. San Franciscon lahden pinta-ala on laskentatavasta riippuen 644–2 575 km². Lahden yhdistää Tyyneenmereen Golden Gate -salmi. Salmen ylittää Golden Gate -silta.
San Franciscon lahtea ympäröivä metropolialue, San Franciscon lahden ympäristö (), on noin seitsemällä miljoonalla asukkaallaan viidenneksi suurin Yhdysvalloissa. Alueen kolme suurinta kaupunkia ovat San Francisco, Oakland ja San José.
Alcatraz, entinen vankilasaari, sijaitsee San Franciscon lahdella.
Max Jacob
Max Jacob (12. heinäkuuta 1876 – 5. maaliskuuta 1944) oli ranskalainen runoilija ja taidemaalari. Erityisesti hänet muistetaan humoristisista proosarunoista.
Jacob syntyi Quimperissä, Bretagnessa, jossa juutalaiset vanhemmat pitivät pientä antiikkikauppaa. Runoilijan- ja piirtäjänlahjoja jo varhain osoittanut Max lähetettiin Pariisiin opiskelemaan, mutta taiteilijan ammatti vei pojan mukanaan. Boulevard Voltairen varrella hän jakoi huoneen Pablo Picasson kanssa ja vietti montmartrelaista boheemielämää. Nuorten taiteilijoiden laumassa Jacobin tuttaviin kuuluivat muun muassa Guillaume Apollinaire, Georges Braque, Jean Cocteau, Amedeo Modigliani ja André Derain. Toimeentulonsa hän hankki sekalaisilla töillä esimerkiksi säestäjänä, opettajana, kriitikkona, taidekauppiaana, astrologina, jopa puuseppänä. Jacob empi runoilijan ja taidemaalarin ammatin välillä, jolloin hänen ystävänsä Picasso suositteli kirjoittamista. Myöhemmin Jacob totesi ystävän neuvon vaikuttaneen ehkä liikaa valintaan.
Juutalaista alkuperää oleva Jacob väitti nähneensä Kristuksen vuonna 1909 ja kääntyi katolilaiseksi. Uusi uskonto ei kuitenkaan kyennyt erkaannuttamaan häntä homoseksuaalisuudesta, kuten hän oli toivonut. ”Mikäli taivas todistaa katumustani, se antaa minulle anteeksi nämä mielihalut, jotka se tietää tahattomiksi”, sanoi Jacob. Myöhemmin hän sai pari muutakin ilmestystä. Hänen ystävänsä eivät tienneet kuinka suhtautua hänen hartaaseen uskonnollisuuteensa, sillä paitsi parantumatonta juoppoutta Jacobissa oli huomattavasti koomikon vikaa.
Max Jacob oli nopea ja sujuva kynänkäyttäjä ja puki tuotoksensa hyvin erilaisiin runomuotoihin, joista hän piti parhaana proosarunoutta. Hän kirjoitti mitä mieleen juolahtaa: usein hänen runonsa ovat satiirisia, koomisia, värikkäitä koosteita sekalaisista arkipäivän aiheista. Jacobia pidetään linkkinä symbolististen taidemaalarien ja surrealistien välillä, mutta itse hän vältti kuulumista mihinkään koulukuntaan.
Todettuaan työnteon ja hartaudenharjoitukset Pariisissa mahdottomiksi Jacob halusi rauhoittua. Vuonna 1921 hän muutti Saint-Benoît-sur-Loiren kylään, jossa hän kirjoitti paljon ja kävi kirkossa vielä sitäkin ahkerammin. Siellä hän piileskeli myös saksalaismiehitystä toisen maailmansodan aikana. Natsit murhasivat Jacobin sisaren ja tämän miehen, ja myös veli kuljetettiin Auschwitziin. 24. tammikuuta 1944 Gestapo pidätti Jacobin. Hänet kuljetettiin Drancyn kokoamisleiriin odottamaan jatkokuljetusta keskitysleirille. Jacob kuoli kuitenkin jo Drancyssa keuhkokuumeeseen 5. maaliskuuta. Vain päivä tämän jälkeen saapui vapauttava päätös, jonka eteen hänen ystävänsä, erityisesti Jean Cocteau, olivat taistelleet.
Pekka Parkkinen ja Jaakko Ahokas ovat suomentaneet Jacobin proosarunoja kirjassaHänen muita teoksiaan ovat
Turan
Turan () on kaupunki Tuvassa, Venäjällä. Se perustettiin vuonna 1885 ja kaupunki se on ollut vuodesta 1945 lähtien. Turan sijaitsee 70 kilometrin päässä Tuvan pääkaupungista Kyzylistä. Kaupungin asukasluku on noin 5 598 (2002). Kaupungissa on muun muassa lentokenttä.
Stormlord
Stormlord on vuonna 1991 perustettu extreme epic metalia (black metalin ja eeppisen metallin yhdistelmä) soittava italialainen yhtye, jonka perustivat basisti-laulaja Cristiano Borchi ja kitaristi Claudio Di Carlo yhdessä rumpali Riccardo Montanarin kanssa. Yhtyeen kappaleet ammentavat aiheensa fantasiasta, kauhusta ja antiikin eeppisistä tarinoista ja olennoista.
Yhtyeen musiikkivideot ovat raakoja, kuten kuuluisuutta saavuttanut vuoden 2004 loppupuolella julkaistu video Under The Boards (195 M.A ).
Urmas Paet
Urmas Paet (s. 20. huhtikuuta 1974 Tallinna) on virolainen reformipuolueen poliitikko, joka toimi vuosina 2005–2014 maansa ulkoministerinä. Marraskuussa 2014 hän ilmoitti siirtyvänsä Euroopan parlamenttiin Andrus Ansipin siirryttyä Euroopan komission jäseneksi.
Paet on opiskellut Tarton yliopistossa pääaineenaan valtio-oppi ja hän valmistui vuonna 1996. Opiskelujensa ohessa hän työskenteli toimittajana, ensin radiossa ja sitten Postimees-lehdessä, muun muassa lehden politiikan toimittajana. Paet jatkoi toimittajana vuoteen 1999 saakka, jolloin hän liittyi Reformipuolueeseen ja aloitti poliittisen uransa.
Paetista tuli Viron kulttuuriministeri huhtikuussa 2003 Juhan Partsin johtaman keskustaoikeistolaisen hallituksen astuessa virkaansa. Hän jatkoi tehtävässä kevääseen 2005, jolloin Partsin hallitus kaatui. Andrus Ansipin ensimmäisen hallituksen, jonka muodostivat reformipuolue, keskustapuolue ja Viron kansanliitto, astuttua virkaansa huhtikuussa 2005, Paetista tuli ulkoministeri. Kevään 2007 parlamenttivaalien jälkeen Paet jatkoi ulkoministerinä Ansipin toisessa hallituksessa, jonka muodostivat reformipuolue, Isänmaan ja Res Publican liitto sekä sosiaalidemokraattinen puolue.
Hallituspuolueet saavuttivat vaalivoiton vuoden 2011 parlamenttivaaleissa ja Ansip jatkoi pääministerinä. Paet nimitettiin myös Ansipin kolmannen hallituksen ulkoministeriksi. Ansipin erottua maaliskuussa 2014 Paet jatkoi tehtävässään myös pääministeri Taavi Rõivasin hallituksessa. Marraskuussa 2014 Paet ilmoitti jättävänsä ulkoministerin tehtävät ja siirtyvänsä Euroopan parlamenttiin komissaariksi valitun Ansipin tilalle. Paetin paikalle ulkoministeriksi nousi Reformipuolueesta ympäristöministerinä toiminut Keit Pentus-Rosimannus.
Paet on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Hän puhuu äidinkielensä viron lisäksi venäjää, englantia ja saksaa.
Edward Bunker
Edward "Eddie" Bunker (31. joulukuuta 1933 Los Angeles – 19. heinäkuuta 2005 Burbank, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kirjailija, joka vietti puolet elämästään Yhdysvaltojen kovimmissa vankiloissa. Vankilavuosien jälkeen hänestä tuli arvostettu kirjailija. Bunker on kirjoittanut muun muassa kirjan "Verikoirat", joka perustuu vankilavuosien aikana kuultuihin elämäntarinoihin. Hän myös näytteli monissa kuuluisissa elokuvissa.
Edward Bunker syntyi 31. joulukuuta 1933 Hollywoodissa. Hänen vanhempansa erosivat kun hän oli neljä vuotias ja sen jälkeen hän vietti kuusi vuotta sijaiskodeissa. Olessan kahdentoista Bunker joutu ensimmäisen kerran koulukotiin. Seitsemäntoista vuotiaana hänestä tuli kaikkien aikojen nuorin rikollinen kovamaineisessa San Quentinin nuorin vanki kun hän puukotti vartijaa nuorisolaitoksessa. Sitä ennen hän oli paennut Los Angeles Countyn vankilasta jossa istui tuomiota toisesta rikoksesta. Kahdeksantoista vuotiaana hän oli ehtinyt tehdä ryöstöjä, shekkiväärennöksiä ja muita rikoksia.
Hänen tiedetään myös olleen Meksikon entisen mafiajohtajan, Joe "Pegleg" Morganin, läheinen tuttava. Hän oli myös FBI:n kymmenen etsityimmän rikollisen joukossa.
Jakob Haartman
Jakob Haartman (8. maaliskuuta 1717 Tukholma – 6. maaliskuuta 1788 Turku) toimi Turun piispana vuosina 1776–1788. Hän syntyi Isonvihan aikana paossa Tukholmassa.
Haartman pääsi ylioppilaaksi Turussa vuonna 1730 ja Upsalassa 1733. Hän valmistui Turusta vuonna 1741. Hänestä tuli yliopiston dosentti 1742, varakirjastonhoitaja 1750, varasihteeri 1755 ja filosofian ja oppihistorian professori 1756. Hänet vihittiin papiksi 1758. Hänestä tuli logiikan ja metafysiikan professori 1767. Vuonna 1770 hän kuitenkin menetti professorin viran valtiopäivien päätöksellä. Turun piispaksi ja yliopiston varakansleriksi hänet valittiin 13. elokuuta 1776.
Haartman toimi myös valtiopäivämiehenä vuosina 1778–1779. Hänen puolisonsa oli Eleonora Elisabet de la Myle (1726–1810).
Hänen isänsä oli Johan Haartman vanhempi, FM ja Turun akatemian teologian professori, ja äitinsä Maria Sundenius.
Kommuuni
Kommuuni tarkoittaa yhteistaloudessa asuvaa ryhmää tai hallinnollista yhteisöä.
Kommuunit perustuvat yleensä asukkaiden yhteiselle maailmankatsomukselle, oli se sitten uskonnollinen, poliittinen tai vaikkapa ekologinen. Joskus kommuunit liittyvät kommunismiin ja sosialismiin. Tunnettuja kommuuneja ovat olleet muun muassa Neuvostoliiton valtionkommuunit, Kiinan kansantasavallan kansankommuunit, ja esimerkiksi israelilaiset kibbutsit.
Historiallisesti sanalla viitataan Pariisin kommuuniin, joka oli Ranskassa pari kuukautta vuonna 1871 toiminut vallankumoushallitus.
Oakland
Oakland on kaupunki Alamedan piirikunnassa Kaliforniassa Yhdysvaltojen länsirannikolla. Kaupunki on perustettu vuonna 1852.
Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston mukaan kaupungin pinta-ala on 202,4 km², josta maata on 145,2 km² ja vettä 57,2 km². Veden osuus pinta-alasta on 28 prosenttia. Kaupungissa asui vuoden 2010 väestönlaskennassa 390 724 ihmistä.
Oaklandissa on asunut intiaanikansoja jo tuhansia vuosia. Ensimmäiset espanjalaiset löytöretkeilijät saapuivat alueelle 1770-luvulla. Virallisesti Oakland perustettiin vuonna 1852. Vuoden 1906 San Franciscon maanjäristyksen seurauksena Oaklandin asukasmäärä nousi huomattavasti, kun kodittomia ihmisiä muutti tuhoutuneelta alueelta kaupunkiin.
Oaklandin ilmastossa on piirteitä sekä rannikon San Franciscon että sisämaan San Josén ilmastoista. Vaikka kaupunki ei sijaitse valtameren rannalla, se sijaitsee suoraan Golden Gate -salmea vastapäätä, joten kaupungin ilmaan nousee öisin mereltä runsaasti kylmää sumua. Sumu häviää aamulla, ja päivisin kaupungissa on tyypillisen lämmin ja aurinkoinen kalifornialainen ilmasto.
Oaklandin keskilämpötila on 13 °C. Se on hivenen alempi kuin muiden Kalifornian kaupunkien. Kalifornian ylin keskilämpötila on 17 °C ja alin keskilämpötila 9 °C. Lämpimimmät päivät ovat syyskuussa. Kylmin kuukausi on tammikuu. Keskimääräinen vuotuinen sademäärä (58 cm) sataa yleensä lokakuun ja toukokuun välisenä aikana.
Oaklandissa on perustettu suosittu punk rock -yhtye Green Day ja metalliyhtye Machine Head.
Ghawar
Ghawar on suuri öljykenttä Saudi-Arabiassa. Se sijaitsee noin 100 kilometriä lounaaseen Dhahranin kaupungista. Ghawar on jaettu kuuteen tuotantoalueeseen, joiden nimet ovat (pohjoisesta etelään) Fazran, Ain Dar, Shedgum, Uthmaniyah, Haradh ja Hawiyah. Ghawarin alueen mitat ovat 280 kertaa 30 kilometriä, mikä tekee siitä kooltaan maailman suurimman öljykentän. Ghawar löydettiin 1948, ja tuotanto alkoi 1951.
Vuonna 1981 Ghawar tuotti öljyä keskimäärin 5,7 miljoonaa barrelia päivässä, mikä on maailmanennätys, mutta tämän jälkeen tuotantoa rajoitettiin joksikin aikaa. Vuosien 1948 ja 2000 välillä noin 60–65 % kaikesta Saudi-Arabiassa tuotetusta öljystä tuli Ghawarista. Ghawar tuottaa noin 4,5 miljoonaa barrelia öljyä päivässä, joka on noin 5 % maailmanlaajuisesta maaöljytuotannosta.
Ghawar on täysin Saudi Aramcon omistuksessa.
Viime aikoina Ghawar on kerännyt huomiota, koska jotkut öljyalan asiantuntijoista uskovat sen olevan vahingoittunut, mm. suuren vesiruiskutusmäärän vuoksi, ja tuotannon alkavan vähentyä. Saudi-Arabian edustajat puolestaan väittävät, että he pystyvät yhä nostamaan kokonaistuotantomäärää, tosin eivät tarpeeksi vastatakseen arvioituun kysyntään. Ghawarin ehtyminen voisi johtaa jopa pienimuotoiseen öljykriisiin.
Ilmari Salomies
Ilmari Johannes Salomies (vuoteen 1934 Salonen; 17. heinäkuuta 1893 Mikkelin maalaiskunta – 26. joulukuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen historiantutkija ja Turun arkkipiispa vuosina 1951–1964.
Hän toimi Helsingin yliopiston kirkkohistorian dosenttina vuodesta 1931 ja professorina vuosina 1938–1943. Hänet vihittiin Viipurin hiippakunnan piispaksi vuonna 1943. Viipurin hiippakunta muutettiin myöhemmin Mikkelin hiippakunnaksi. Hän toimi hiippakunnan piispana vuoteen 1951, kunnes hänet valittiin arkkipiispaksi.
Salomies yritti parantaa kirkon suhteita kulttuuri- ja yhteiskuntaelämään.
Salomiehen kirkkohistorialliset tutkimukset käsittelivät hengellisiä liikkeitä ja niiden johtajia.
Hänen puolisonsa oli kirjailija Kirsti Salomies.
Johannes Olavinpoika
Johannes Olavinpoika toimi Turun piispana vuosina 1506–1510. Hänen valtakaudellaan tanskalaiset hävittivät Suomea ja välirauha Venäjän kanssa oli vaakalaudalla. Vuonna 1506 piispa lähetti sotilaita Ahvenanmaalle, tarkoituksena valloittaa se tanskalaisilta. Operaatio epäonnistui. Rauha Venäjän kanssa kuitenkin uudistettiin.
Yskä
Yskä tarkoittaa äkkinäistä ilman puristumista ulos keuhkoista äänihuulien välitse. Elimistö poistaa yskän avulla henkitorvesta ja sen haaroista sinne joutuneet vieraat aineet, kuten limaa. Kosteassa yskässä erittyy limaa, kuivassa limaa ei erity. Yskä ei ole varsinainen sairaus vaan liittyy oireena hengityselinten tauteihin.
Normaalisti yskä parantuu itsestään noin parissa viikossa. Yskä voi myös johtua poskiontelotulehduksesta. Tällöin tulee hakeutua lääkäriin, jossa todetaan, mikä tauti on yskän aiheuttaja. Lääkäriin kannattaa myös hakeutua, jos yskä on jatkunut pitkään, sillä varsinkin, jos yskä ei edellä infektiotauti, syynä voi olla jokin muu tauti. Yskää aiheuttavia tauteja ovat esimerkiksi keuhkoahtauma, keuhkosyöpä ja astma.
Jotkin lääkkeet, kuten ACE-estäjät, voivat aiheuttaa yskää. Lapsilla hinkuyskän oire on yskä.
Yskää voidaan hoitaa joko "antitussiivisella" tai "protussiivisella" lääkehoidolla. Antitussiivisessa lääkehoidossa pyritään yskän hillitsemiseen yskänärsytystä rauhoittavilla ja nielua puuduttavilla lääkeaineilla. Protussiivisessa lääkehoidossa yskiminen pyritään saamaan tehokkaammaksi käyttämällä liman irtoamista edistäviä lääkeaineita. Terveet aikuiset eivät yleensä hyödy limaa irrottavien yskänlääkkeiden käytöstä, sillä ne saattavat jopa lisätä yskäoiretta. Protussiivista lääkehoitoa voidaan kuitenkin käyttää silloin, kun yskä toimii hoidon kannalta hyödyllisenä mekanismina esimerkiksi poistamalla tehokkaasti eritteitä keuhkoista.
Nikolai Nekrasov
Nikolai Aleksejevitš Nekrasov (, 10. joulukuuta 1821 Nemirov, Podolia – 8. tammikuuta 1878 Pietari) oli venäläinen runoilija ja kirjallisuuslehti "Sovremennikin" kustantaja ja toimittaja. Hän kuvaili tuotannossaan talonpoikien elämää, tapoja ja kärsimyksiä.
Nikolai Nekrasovin isä oli upseeri ja äiti puolalaista aatelissukua. Hän kasvoi isänsä tilalla Grešnevossa Jaroslavlin kuvernementissa. Nekrasov kävi viisi luokkaa kimnaasia, ja hänet lähetettiin 16-vuotiaana Pietariin sotilaskoulutukseen. Hän kuitenkin jätti sotilasuran ja pyrki yliopistoon, jonne ei päässyt kokopäiväiseksi opiskelijaksi vaan suoritti yksittäisiä kursseja. Nikolain isä lakkasi lähettämästä rahaa pojan jätettyä sotilasuran, ja poika eli äärimmäisessä köyhyydessä. Runoilija Vasili Žukovski piti Nekrasovin ensimmäisestä runokokoelmasta, mutta arvostelija Vissarion Belinski tyrmäsi sen romanttisena hömppänä.
Ironista kyllä Nekrasov pääsi 1840-luvun alussa työhön Belinskin alaiseksi kirjallisuuslehteen "Otetšestvennyje zapiski" ja ystävystyi kriitikkonsa kanssa. Vuoden 1846 lopussa hän hankki "Sovremennik" -aikakausjulkaisun Pjotr Pletnjovilta, ja suurin osa "Otetšestvennyje zapiskin" toimituskuntaa, myös Belinski, lähti hänen mukaansa.
1850-luvun puolivälissä Nekrasov sairastui vakavasti ja lähti Italiaan toipumaan. Näihin aikoihin lehteen tulivat aikansa kaksi radikaaleinta kirjoittajaa Nikolai Tšernyševski ja Nikolai Dobroljubov. Nekrasovia arvosteltiin, kun hän päästi Tšernyševskin hyökkäykset lehden sivuille, ja vuoteen 1860 tultaessa Ivan Turgenev kieltäytyi enää julkaisemasta mitään lehdessä.
Nekrasovin merkittävin teos on "Ehoa kenen elo on" ("Komu na Rusi žit horošo?"). Teos kertoo seitsemästä talonpojasta, jotka kysyvät vuorollaan maalaisilta, kuka on onnellinen.
Kun "Sovremennik" suljettiin 1866, Nekrasov hankki vanhalta kiistakumppaniltaan Krajevskilta "Otetšestvennyje Zapiskin", jonka johti uuteen nousuun. Vuonna 1877 sairaalloinen Nekrasov sairastui viimeisen kerran. Hänen hautajaisissaan Fjodor Dostojevski ylisti häntä suurimmaksi runoilijaksi sitten Aleksandr Puškinin ja Mihail Lermontovin.
Ratkaisemattomat fysiikan ongelmat
Tämä on luettelo joistakin fysiikan toistaiseksi ratkaisemattomista ongelmista. Jotkin näistä ongelmista ovat teoreettisia, mikä tarkoittaa, että nykyiset teoriat näyttävät olevan kykenemättömiä selittämään joitakin havaittuja ilmiöitä tai kokeellisia tuloksia. Toiset ovat kokeellisia, mikä tarkoittaa, että on vaikeaa luoda koe, jolla voisi testata esitettyä teoriaa tai tutkia ilmiötä tarkemmin.* Perustuvat yksittäisiin väittämiin, monet fyysikot pitävät pseudotieteenä.
** Monet fyysikot pitävät asiaa ratkaistuna, vaikkakin keskustelu jatkuu.
*** Jotkut fyysikot pitävät kysymystä pikemminkin filosofisena kuin fysikaalisena.
Meedio
Meedio (< , "keskellä oleva") on spiritismin mukaan ihminen, jonka välityksellä henkiolennot, varsinkin vainajien henget, voivat vaikuttaa aineelliseen maailmaan ja lähettää ihmisille tiedonantoja.
Tunnettuja meedioita ovat olleet muiden muassa H. P. Blavatsky, Sylvia Browne, Andrew Jackson Davis, Danielle Egnew, Jim Fargiano, Lisa Williams, M. Lamar Keene, David Wells ja Tony Stockwell. Τunnetuin kanavoija on J. Z. Knight.
Sergei Muravjov-Apostol
Sergei Ivanovitš Muravjov-Apostol (; 9. lokakuuta 1796 Pietari – 25. heinäkuuta 1826 Pietari) oli venäläinen tasavaltalaismielinen upseeri, joka teloitettiin dekabristikapinan yhteydessä.
Muravjov-Apostol oli diplomaatin ja kirjailijan poika, joka oli rintamalla puolustamassa Venäjää Napoleonin sotaretkeä vastaan 1812. Siinä yhteydessä hän kuuli Euroopassa syntyneestä tasavaltalaisliikkeestä. Sotatoimien päätyttyä hän liittyi tasavaltaa ja perustuslakia puuhaavaan salaseuraan, osallistui Dekabristikapinaan ja teloitettiin yhtenä sen johtohahmoista.
Merimieslähetys
Merimieslähetys on merimiesten sekä muiden vakituisen kotimaansa ulkopuolella asustavien henkilöiden parissa tehtävää lähetystyötä.
Uskonnollisen sisällön lisäksi siihen kuuluu kulttuurista työtä sekä sosiaalista avustustyötä, jota tehdään sen tarvitsijan omasta uskonnosta riippumatta. Merimieslähetystä tekevät eri maiden merimieskirkot, jotka toimivat usein sekä kotimaassa että ulkomailla.
Kansainvälisenä merimieskirkkojen yhdyssiteenä toimiin International Christian Maritime Association (ICMA), jolla on jäsenyhdistyksiä 21 ja näillä liki 900 toimipistettä. Suomalaista merimieslähetystä hoitaa vuonna 1875 perustettu Suomen Merimieskirkko. Sillä on nykyään säännöllistä toimintaa Suomen satamien lisäksi 14 maassa Euroopassa ja Kaakkois-Aasiassa. Suomessa toimii myös Saksan merimieslähetys.
Pieter Brueghel vanhempi
Pieter Brueghel vanhempi (noin 1525 – 9. syyskuuta 1569 Bryssel) oli maisemamaalauksistaan ja talonpoikaiskuvauksistaan tunnettu alankomaalainen taidemaalari.
Brueghel syntyi vuonna 1525 Bredan kylässä, joka nykyisin kuuluu Alankomaihin. Hän suoritti opintonsa Antwerpenissä ja hänet hyväksyttiin maalarikiltaan vuonna 1551.
Brueghel matkusti Italiaan ja ulotti matkansa aina Sisiliaan asti. Kerättyään vaikutteita Italian maaseudulta hän palasi vuonna 1553 takaisin Antwerpeniin. Pieter Brueghel seurusteli Antwerpenin oppineiston kanssa ja oli sen hyvin arvostettu jäsen. Vietettyään kymmenen vuotta Antwerpenissä hän asettui Brysseliin, jossa vietti loppuelämänsä vuoteen 1569.
Brueghelin teoksia tunnetaan kaikkiaan 41. Suurin kokoelma on Wienin taidehistoriallisella museolla, jolla on 12 teosta. Pradolla on kaksi, ja yksityiskokoelmissa on kaksi.
Useat 1500-luvun flaamilaiset taiteilijat omaksuivat italialaisvaikutteisen tyylin maalauksissaan. Brueghel sen sijaan hylkäsi tietoisesti muodikkaan tyylisuunnan ja kehitti oman täysin poikkeavan satiirisen maalaustapansa. Aiheenaan hän käytti maaseudun elämää ja ihmisiä. Pieter Bruegheliä pidetään yhtenä 1500-luvun suurimmista keskieurooppalaisista taiteilijoista ja samalla flaamilaisen taiteen isänä.
Brueghel maalasi lähinnä yksityisille taiteenkeräilijöille. Hänen työnsä olivat etenkin Espanjan hallitsijasuvun suosiossa. Keräilijät arvostivat teoksia kaiketi niiden luonnonkuvausten ja huvittavuuden ansiosta. Brueghelin tarkoitus ei kuitenkaan ollut olla viihdyttävä, vaan herättää ihmiset huomaamaan oma yksinkertaisuutensa. Maalaukset ovat teknisesti taitavia, mutta tahallisen naiiveja ja yliampuvia. Henkilöt ovat usein narrimaisia ja rujoja. Sekasortoisessa ahdistavuudessaan maalaukset tuovat mieleen Hieronymus Boschin maailman.
Ajan henkeen nähden Pieter Brueghel oli hyvin moralisoiva ja kriittinen. Hän kantoi syvää huolta ihmisten typeryydestä, siitä mielettömyydestä, joka ajoi heitä syntiin. Hän verhosi hätähuutonsa huumorilla pilkatessaan yhteiskunnan alinta luokkaa koko ihmiskunnan vertauskuvana. Italian renessanssin ihmistä oli totuttu pitämään luomakunnan herrana. Bruehgel kuvasi tämän pienenä onnettomana typerysparkana luonnonvoimien armoilla.
Yksi viehättävimmistä Brueghelin teoksista on maalaus nimeltä "Flaamilaisia sananlaskuja". Kuvaan kätkeytyy lähes 50 opettavaista sananlaskua ja vertauskuvaa.
Vertauskuvien käyttö ilmenee myös hänen ehkä tunnetuimmassa teoksessaan "Sokeat". Se kuvaa ihmisten sokeaa luottamusta johtajaan tai auktoriteettiin, joka todellisuudessa on yhtä sokea kuin he itse.
Maalaustensa lisäksi Brueghel teki myös kaiverruksia, joista viimeiset hän antoi ennen kuolemaansa vaimolleen poltettaviksi peläten niiden olevan liian kriittisiä ja kuohuttavia.
Pieter Brueghelin nimen yhteydessä käytetään usein liitettä ”vanhempi”. Tämä johtuu siitä, että hänen molemmat poikansa, Jan Brueghel ja Pieter Brueghel nuorempi, olivat myös kuvataiteilijoita. Isä alkoi vanhoilla päivillään kirjoittaa sukunimen ilman h:ta mutta pojat käyttivät vanhaa kirjoitustapaa.
Phil Hill
Philip Toll Hill (20. huhtikuuta 1927 Miami, Florida, Yhdysvallat – 28. elokuuta 2008 Salinas, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen autourheilija. Hän saavutti ensimmäisenä yhdysvaltalaisena Formula 1 -sarjan maailmanmestaruuden ajaessaan Ferrarilla vuonna 1961. Hän voitti Le Mansin 24 tunnin ajon vuosina 1958, 1961 ja 1962. Hill on ainoa F1-maailmanmestari, jolla on alle 100 pistettä.
Pianonsoittoa opiskellut Phil Hill aloitti kilpa-autoilun vuonna 1947. Hänen molempien vanhempiensa kuoltua 1951 hän osti 2,6-litraisen Ferrarin ja alkoi kilpailla sillä hyvällä menestyksellä. Viisikymmentäluvun puolivälissä hän oli noussut USA:n urheiluautosarjojen ykköskuljettajaksi. Le Mansin ajot hän voitti kolme kertaa (joka kerta Olivier Gendebienin kanssa). Hän oli ensimmäinen amerikkalainen Le Mans -voittaja. Menestyttyään kotimaassaan hän muutti Eurooppaan ja otti tähtäimeensä autourheilun kuninkuusluokan, Formula ykköset.
Hill ajoi uransa ensimmäisen F1 -kilpailun vuonna 1958 Ranskassa Maseratin -autolla ja heti kilpailun jälkeen Ferrari palkkasi Hillin talliinsa. Tämän jälkeen Hill saavutti useita pistesijoja kisoissa ja ensimmäinen GP -voitto irtosi Ferrarin kotiradalta Monzasta vuonna 1960. Se oli ensimmäinen amerikkalaiskuljettajan GP-voitto sitten vuoden 1921. Hillin voitosta tekee erityisen myös se, että kyseessä oli viimeinen voitto F1:ssä joka saavutettiin etumoottorisella autolla.
Vuonna 1961 Hill nappasi maailmanmestaruuden Ferrari 156 -autolla, jolla hän ja mestaruutta myös tavoitellut saksalainen Wolfgang Von Trips hallitsivat MM-sarjaa. Mestaruus ratkesi traagisesti Hillin hyväksi kauden toiseksi viimeisessä MM-kilpailussa Monzassa, kun Von Trips ja nuori Jim Clark ajoivat yhteen. Von Trips ajautui ulos radalta ja kuoli ulosajon seurauksena. Hill ajoi maailmanmestariksi.
Seuraavalla kaudella säännöt muuttuivat, ja Ferrari putosi jälkijoukkoon. Hill ei pystynyt puolustamaan MM-titteliään, ja kun vielä riidatkin sotkivat tallin kesittymistä, siirtyi Hill seuraavaksi kaudeksi ATS-talliin ja jatkoi sieltä Cooperille, jonka autolla ajoi uransa viimeisen F1 -kilpailun vuonna 1964.
Hän menehtyi Parkinsonin taudin komplikaatioihin.
Urheilupeli
Urheilupelit ovat videopelejä jotka kuvaavat ja tietyllä tavalla simuloivat jotain urheilulajia. Urheilupelien alaluokkiin lukeutuvat muun muassa jalkapallo- ja jääkiekkopelit (joukkueurheilupelit), auto- ja moottoriurheilupelit, tennispelit, yleisurheilupelit, sekä olympialaispelit. Myös vapaapaini- eli "wrestling"-pelit luetaan urheilupeleiksi.
Ensimmäisenä urheilupelinä pidetään Taiton vuonna julkaisemaa kolikkopeliä "Basketball".
Pelien ja pelisarjojen välillä paljon eroja yleensä realistisuuden osalta. Vanhemmat esimerkiksi 8- ja 16-bittisten konsolien aikakauden urheilupelit kuten "Track & Field" ja "Blades of Steel" ovat nykyisiä vastaavia pelejä yksinkertaisempia. Silti suuria eroja löytyy myös nykypäivän peleistä ja vanhemmillekin järjestelmille on julkaistu ”suhteellisen” realistisia pelejä (teknologian sallimien rajojen sisällä).
Urheilulajit usein keskittyvät tiettyihin ”brändeihin” ja niitä julkaistaan usein kausiluonteisesti: esimerkiksi Electronic Artsin "NHL" ja "FIFA" -sarjoihin julkaistaan vuosittain uusi peli.
On olemassa kuitenkin lukuisia fiktiivisiin lajeihin pohjautuvia urheilupelejä kuten sci-fi-henkiset ajopelit kuten "F-Zero" ja "WipeOut", tai Harry Potter -kirjojen ja elokuvien innoittama "huispaussimulaatio". Tietyt oikeita urheilulajeja kuvaavat pelit voivat myös sisältää fiktiivisiä hahmoja ja epärealistista fysiikkaa, kuten Mario-aiheiset urheilupelit.
Myös tietyistä nuorison suosimista urheilumuodoista kuten skeittailusta, lumilautailusta ja BMX-pyöräilystä tehdyt pelit lasketaan urheilupeliksi. Tietyistä urheilumuodoista, kuten koripallosta, jalkapallosta ja jääkiekosta on myös julkaistu erilaisia ”katuversioita”.
"Managerointipelejä" voidaan pitää eräänlaisina urheilupelien sivuhaarana tai alalajina.
Sensible Softwaren vuonna julkaistu "Sensible World of Soccer" on listattu Stanfordin yliopiston kymmenen kaikkien aikojen tärkeimmän videopelien listalle vuonna 2007.
Urheilupelien pelaamiseen on kehitetty myös lisälaitteita kuten Nintendon Power Pad ja Wii Balance Board.
Lisäksi liikkeentunnistustekniikat tavallisissa peliohjaimissa voivat olla urheilupeleissä käytössä.
Valkoinen ylivalta
Valkoinen ylivalta on aate, jonka mukaan valkoiset ihmiset ovat muita ihmisryhmiä parempia ja arvokkaampia. Usein se yhdistetään vain värillisiin kohdistuvaan rasismiin tai antisemitismiin, mutta aatetta on käytetty oikeutuksena myös intiaaneihin, kiinalaisiin, kaakkoisaasialaisiin ja muihin ihmisryhmiin kohdistuvassa rasismissa. Valkoisen ylivallan käsitettä käytetään myös rajoitetummin tarkoittamaan käsitystä siitä, että valkoihoiset eivät ole vain muita ihmisryhmiä parempia, vaan heidän tulisi myös hallita muita.
Valkoinen ylivalta on ennen kaikkea vaikuttanut niillä alueilla, jotka olivat eurooppalaisten valloittamia ja uudisasuttamia. James Loewen mukaan ajatus valkoisesta ylivallasta syntyi löytöretkien aikaan, kun Euroopan kansat etsivät aatteellista oikeutusta alkuperäiskansojen pakkosiirroille ja mustien afrikkalaisten orjuuttamiselle. Tekoja perusteltiin ei-valkoisten kansojen esitetyllä biologisella alempiarvoisuudella.
Alkuperäisväestö, esimerkiksi intiaanit Yhdysvalloissa ja Kanadassa, sekä aboriginaalit Australiassa nähtiin enemmänkin esteenä kuin ihmisolentoina oikeuksineen. Varsinkin Yhdysvaltojen etelävaltioissa valkoisen ylivallan mukaiset aatteet ovat olleet vahvoja, ja vaikka orjuus lakkautettiinkin, ajatus valkoisesta ylivallasta ei alueelta kadonnut. Esimerkiksi Ku Klux Klan harjoitti lynkkausta käytännössä rangaistuksetta aina 1960-luvulle saakka. Yhdysvalloissa ei-valkoisten syrjintä oli hallituksen hiljaisesti hyväksymää aina 1950-luvulle saakka. Valkoisen ylivallan aatteen mukainen rotusortoa kannattavaa hallintojärjestelmä oli Rhodesiassa voimassa vuoteen 1979 ja Etelä-Afrikassa 1990-luvulle asti.
Valkoinen ylivalta vastustaa erilaisten valkoisten separatistien kautta etnisten ryhmien sekoittumista, niiden välisiä suhteita ja avioliittoja. Nykyaikaisen natsivaikutteisen valkoisen ylivallan mukaan skandinaavista tai germaanista syntyperää olevien valkoisten tulisi hallita maailmaa ”puhtaan” valkoihoisuuden hyveen ja parempiarvoisuuden nojalla. Germaanien alaisuuteen jäisivät myös Välimeren eurooppalaiset, eivät pelkästään juutalaiset, negridit ja aasialaiset. Eräs valkoista ylivaltaa kannattava suuntaus, panarjalaisuus, taas hyväksyy valkoisiksi myös etelä- ja itäeurooppalaiset sekä jotkin ei-eurooppalaiset kaukasidit.
Mihail Bestužev-Rjumin
Mihail Pavlovitš Bestužev-Rjumin (; 4. kesäkuuta 1801 Kudrjoški - 25. heinäkuuta 1826 Pietari) oli venäläinen Kavaljeerikaartin upseeri ja tasavaltalainen. Hän oli yksi dekabristikapinan johtajista, joka teloitettiin epäonnistuneen kapinan jälkiselvittelyissä.
Hän kuului aatelisperheeseen.
Wolfgang von Trips
Wolfgang Alexander Albert Eduard Maximilian Reichsgraf Berghe von Trips (4. toukokuuta 1928 Köln, Saksa – 10. syyskuuta 1961 Milano, Italia) oli saksalainen autourheilija.
Von Trips aloitti Formula 1 -uransa Ferrarilla vuonna 1957. Hän ajoi samassa tallissa koko kilpauransa kahta starttia lukuun ottamatta. Muutaman piste- ja palkintokorokesijoituksen jälkeen von Trips oli valmis taistelemaan tosissaan MM-kullasta ja näytti siltä, että vuosi 1961 olisi hänen mestaruusvuotensa.
Ennen kauden 1961 toiseksi viimeistä kilpailua von Trips oli voittanut kaksi osakilpailua ja johti MM-sarjaa selvällä erolla tallitoveriinsa Phil Hilliin. Von Trips starttasi Italian osakilpailuun paalupaikalta, mutta jo toisella kierroksella hänen Ferrarinsa takarengas osui Lotusta ajaneen Jim Clarkin auton eturenkaaseen, minkä seurauksena von Tripsin Ferrari syöksyi radalta aitaan, jonka takana seisoskeli ihmismuuri seuraamassa kilpailua. Onnettomuudessa kuoli von Tripsin lisäksi 14 katsojaa. 11 heistä kuoli välittömästi, loput kolme myöhemmin vammoihinsa.
Hill voitti Italian GP:n ja vei kauden päätteeksi mestaruuden yhden pisteen erolla von Tripsiin.
Von Trips toi kartingin Yhdysvalloista Saksaan perustamalla kartingradan Kerpenin alueelle vuonna 1961, jonka myöhemmin lunastivat Rolf Schumacher ja tämän pojat Michael ja Ralf.. Sulkemisuhan alla useita vuosia toiminut Wolfgang von Tripsin museo hänelle muinoin kuuluneessa "Villa Trips"-huvilassa Kerpenissä on vuonna 2016 pystytty turvaamaan huvilan ostaneen pariskunnan avustuksella, joskin osa von Tripsin jäämistön muistoesineistä on sijoitettu myös hampurilaiseen Automuseum Prototyp-museoon.
Roger Nordlund
Roger Nordlund (s. 19. marraskuuta 1957) on ahvenanmaalainen poliitikko, joka kuuluu Ahvenanmaan keskustapuolueeseen (ÅC). Hän on ammatiltaan markkinointipäällikkö.
Jätehuolto
Jätehuolto on kansalaisten terveyteen ja elinympäristöön vaikuttava peruspalvelu ja osa yhdyskuntien infrastruktuuria. Jätehuollon painopiste on siirtymässä perinteisestä kaatopaikalle läjittämisestä kierrätyksen ja muun hyötykäytön suuntaan. Muita jätehuoltomenetelmiä ovat esimerkiksi polttaminen, kompostointi, jätteiden syntymisen vähentäminen
Suomessa yhdyskuntajätteestä huolehtiminen on kuntien vastuulla. Sitä varten on perustettu alueellisia yksiköitä - osakeyhtiö- ja kuntayhtymämuotoisia jätelaitoksia. Jätelaitosten keräys-, kuljetus-, käsittely- ja hyödyntämisjärjestelmät kattavat koko maan.
Eräissä tuoteryhmissä sovelletaan ns. tuottajavastuuta. Tuottaja vastaa käytöstä poistettujen tuotteidensa keräilystä, esikäsittelystä, kierrätyksestä, hyödyntämisestä ja muun jätehuollon järjestämisestä sekä siitä aiheutuvista kustannuksista. Se voi tehdä työn itse tai siirtää vastuunsa tuottajayhteisölle. Tuottajavastuun tavoitteena on tehostaa materiaalien hyötykäyttöä ja ohjata tuotesuunnittelua niin, että jätettä syntyisi mahdollisimman vähän. Tuottajavastuu on käytössä mm. autonrenkaiden, paperin, romuautojen, pakkausjätteen ja sähkö- ja elektroniikkalaiteromun jätehuollossa.
Kuntien jätelaitokset tekevät kiinteää yhteistyötä jätehuollossa teollisuuden ja tuottajayhteisöjen kanssa. Jätelaitokset kilpailuttavat ja ostavat pääosan palveluista yksityisiltä yrityksiltä julkisten hankintojen menettelyn mukaisesti.
Kunnallisissa jätehuoltomääräyksissä määrätään muun muassa jätteiden käsittelystä ja keräyksestä kuten jätteiden lajitteluvelvoitteista, sallituista keräysvälineistä, keräysvälineiden tyhjennysvaatimuksista ynnä muusta asiaan kuuluvasta.
Kansallisella tasolla tiedot vuodelta 2015 kertovat, että vain kahdeksan prosenttia Kiinan kotitalousjätteestä päätyi kierrätykseen. Maan hallitus asetti vuonna 2017 tavoitteeksi, että vuoteen 2020 mennessä jätteestä kierrätettäisiin ainakin 35 prosenttia. Perinteisesti kierrätystä ovat esimerkiksi Pekingissä tehneet lähinnä yksityiset jätteidenkerääjät, jotka etsivät roskiksista kierrätyskelpoisen jätteen ja myyvät sen kaupungin laidalla tukkuostajille.
Fruktoosi
Fruktoosi eli hedelmäsokeri (CHO) on sokeri, jota esiintyy kaikissa hedelmissä ja hunajassa. Kun sakkaroosi pilkkoutuu ruoansulatuselimistössä, siitä syntyy fruktoosia ja glukoosia. Fruktoosia käytetään muun muassa makeutusaineena. Ihminen maistaa sen noin kaksi kertaa niin makeana kuin sakkaroosin. Toisin kuin glukoosi, fruktoosi voi metabolisoitua ihmisillä ainoastaan maksassa.
Fruktoosin moolimassa on 180,2 g/mol, sulamispiste (hajoaa) 103–105 °C, itsesyttymislämpötila 360 °C ja CAS-numero 57-48-7.
Aiemmin fruktoosia pidettiin muita sokereita terveellisempänä, sillä sen glykeeminen indeksi on niitä matalampi eikä se vaikuta verensokeriin yhtä paljon. Tämän vuoksi sitä suositeltiin aiemmin erityisesti diabeetikoille.
Viimeaikaisten tutkimusten mukaan fruktoosi on kuitenkin haitallisempaa kuin glukoosi tai sakkaroosi. Se voi altistaa muun muassa sydän- ja verisuonitaudeille, rasvamaksalle ja kakkostyypin diabetekselle sekä hidastaa oppimista ja heikentää muistia. Fruktoosi voi olla myös muita sokereita lihottavampaa, sillä se ei niistä poiketen tuota kylläisyyden tunnetta. Sakkaroosi koostuu glukoosista ja fruktoosista, mutta glukoosi lieventää fruktoosin haittoja. Vaarallisinta on puhdas fruktoosi.
Hedelmät ovat terveellisiä, vaikka osa niiden sokerista on fruktoosia, yleensä alle puolet. Hedelmien kuidut hidastavat sokerien imeytymistä, ja hedelmissä on vitamiineja, flavonoideja ja kivennäisaineita.
Fruktoosin teolliset valmistusmenetelmät on kehitetty Suomessa. Fruktoosin eli hedelmäsokerin valmistus aloitettiin Suomessa vuonna 1968 Suomen Sokeri Oy:n Kotkan tehtaalla.
Ahvenanmaalaisten laulu
Ahvenanmaalaisten laulu (; alkusanat ""Landet med tusende öar och skär..."") on Ahvenanmaan maakuntalaulu. Tämän vuonna 1922 käyttöön otetun laulun on sanoittanut John Grandell (1892–1960), jonka sittemmin Ruotsiin muuttanut äiti Fransilia Persson oli kotoisin Ahvenanmaalta. Runo saattaakin alun perin olla äidin runo, jota pojan piti korjata. Laulun on säveltänyt Johan Fridolf Hagfors (1857–1931).
Runo ilmestyi Grandellin kokoelmassa "I sol och skymning" 1920. Runossa on neljä säkeistöä, mutta viimeinen jätetään usein laulettaessa pois.
Kohina
Kohina tarkoittaa tietoliikenteessä ja akustiikassa hyötysignaaliin kuulumatonta satunnaissignaalia. Kohinaa on havaittavissa kaikessa elektroniikassa.
Signaali-kohinasuhde (S/N, SNR, ) kuvaa vastaanotetun signaalin laatua. Se tarkoittaa vastaanotetun hyötysignaalin tehon suhdetta kohinan tehoon: signaali-kohinasuhde on vastaanotettu signaaliteho (W) jaettuna kohinateholla (W). Signaali-kohinasuhde ilmaistaan usein suhdelukuna tai logaritmisella asteikolla desibeliarvona. Mitä suurempi SNR on, sitä alkuperäiselle uskollisempana signaali on vastaanotettu. Kohinaa on kuitenkin siirtotiellä aina olemassa.
Analogisissa televisioissa kohinaa näkyy esimerkiksi ohjelmalähetyksen puuttuessa, ja analoginen radiovastaanotin toistaa kohinaa, kun se viritetään kanavien väliselle taajuudelle. Kohinaa ei ole kanavien välissä enemmän kuin kanavien kohdalla, mutta vastaanottimen automaattinen vahvistuksensäätö nostaa sen kuuluviin kantoaallon puuttuessa. Vastaanotinten toistama kohina johtuu pääasiassa laitteissa itsessään syntyvästä kohinasta, jossain määrin myös luonnon omasta taustakohinasta: lämpimien pintojen emittoimasta sähkömagneettisesta säteilystä, kosmisesta taustasäteilystä ja auringossa tapahtuvista purkauksista.
Kohinaa ei voi eliminoida lähettimen, vastaanottimen ja vahvistimen rakentamiseen käytettävien komponenttien valinnalla: kaikki häviölliset eli resistiiviset komponentit synnyttävät kohinaa normaalissa käyttölämpötilassa. Lämpökohinaa voidaan kuitenkin vähentää merkittävästi jäähdyttämällä komponentit mahdollisimman lähelle absoluuttista nollapistettä (-273,15 °C) ja eliminoimalla kaikki häviöt rakenteessa.
Valokuvissa kohina näkyy satunnaisesti ympäristöä vaaleampina ja tummempina pisteinä. Digitaalikameralla otettujen valokuvien kohina on pääosin kennon sähköisen signaalin tuottamaa. Kohinan määrä riippuu kennon koosta ja filminherkkyyden asetuksesta (ISO-lukema): pienillä kennoilla on heikko signaali-kohinasuhde, suuri filmiherkkyys vahvistaa signaalia ja lisää kohinaa. Kohinaa voidaan suodattaa pois kuvasta jälkikäteen ohjelmallisesti, mutta se tapahtuu joko resoluution tai kuvataajuuden (valotusaika) kustannuksella.
UWB- ja WCDMA-signaalinsiirrossa (3G-mobiililaitteet) sekä monissa sotilaslaitteissa koodausmenetelmänä käytetään lähetys-vastaanottoavainperiaatetta, jossa hyötysignaali levitetään (moduloidaan) niin laajalle kaistalle, että sen spektraalinen tehotiheys jää kohinarajan alle. Tällöin hyötysignaali peittyy kohinaan ja sitä on mahdoton kuunnella ilman vastaanottoavainta. Vastaanotossa signaali kerätään takaisin alkuperäiselle kaistalle koodausavaimen avulla, jolloin näin saatu ilmaistu signaali ylittää kohinatehon ja signaali voidaan tulkita.