hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Vuorituuli
Vuorituuli esiintyy vuoristoissa yöllä, jolloin vuorten huipulla oleva ensimmäisenä jäähtynyt, painavaksi muuttunut ilmakerros laskeutuu alas, jossa on vielä lämmintä ilmaa.
Laaksotuuli esiintyy päivällä, jolloin aurinko lämmittää maanpintaa ja lämmennyt, keventynyt ilma nousee ylös pitkin vuoren rinnettä. Sinne voi syntyä pilviä, jotka ehkä satavat.
Katabaattinen tuuli syntyy, kun hyvin kylmä ilma laskeutuu pitkin vuoren rinnettä, eikä ehdi lämmetä ympäristön lämpötilaa lähellekään ennen maan pinnan tasoa. Monet katabaattiset tuulet ovat puuskaisia, kuivia ja myrskyisiä. Tyypillinen katabaattinen eli "valumatuuli" on Etelä-Ranskan Rhônen jokilaakson "mistraali".
Musta torni V: Callan sudet
Musta torni V: Callan sudet () on Stephen Kingin romaani, "Musta torni" -sarjan viides osa. Se ilmestyi alun perin vuonna 2003, suomennos taas vuonna 2005.
Callan susissa viimeiset Revolverimiehet tulevat matkallaan Mustaa tornia kohti pieneen maalaiskylään, Calla Bryn Sturgisiin. Lähes kaikki kylän lapsista ovat kaksosia. Paikallisilla on susiongelma; harmailla hevosilla ratsastavat sudet hyökkäävät kerran sukupolvessa kylään ja ryöstävät aina toisen kaksoslapsista, ja palauttavat hänet takaisin "ronttina". Sudet ovat jälleen tulossa, ja paremmin maanviljelysvälineisiin kuin aseisiin tottuneina paikalliset ovat avuttomia susien edessä. Eldin jälkeläisten sääntöjen mukaan revolverimiesten on pakko auttaa paikallisia, ymmärtävätpä nämä pyytää apua tai eivät.
Kuun vaiheet
Kuun vaiheet ovat eri tapoja, joilla Kuu näyttäytyy Maahan. Kun Kuu liikkuu avaruudessa, sen asento suhteessa Aurinkoon muuttuu, jolloin vaihtuvat ne Kuun osat, jotka ovat Aurinkoa kohti. Aurinkoa kohti oleva puoli on valaistu, ja Auringon valaiseman alueen näemme Kuun kulloisenakin ”muotona”. Jos katsoo tarkkaan, on Kuun pinta kuitenkin näkyvissä myös tummalla alueella, johon Aurinko ei paista.Kuun vaiheet "kasvavat" uudestakuusta puolikuuhun ja puolikuusta täyteen kuuhun, ja alkavat sitten "vähentyä" täydestäkuusta puolikuuhun, ja puolestakuusta uuteen kuuhun. Tähän kuluu noin kuukausi (keskimäärin 29,53 päivää, "synodinen kuukausi"). Tämän jälkeen uusi kuu alkaa jälleen kasvaa, ja niin edespäin.
Täydenkuun ja uudenkuun sekä ensimmäisen ja viimeisen neljänneksen ajankohdat on merkitty useimpiin almanakkoihin. Eri vuosina ne sattuvat eri päiville, mutta joka 19. vuosi Kuun vaiheet sattuvat likipitäen samoille vuoden päiville. Tätä 19 vuoden jaksoa nimitetään Metonin jaksoksi.
Uudenkuun aikana Kuu on suunnilleen Maan ja Auringon välissä, täydenkuun aikana lähes päinvastaisessa suunnassa kuin Aurinko. Jos Aurinko, Kuu ja Maa sattuvat tarkalleen samalle suoralle, tapahtuu uudenkuun aikana auringonpimennys, täydenkuun aikana kuunpimennys. Pimennyksiä ei kuitenkaan satu joka kuukausi, koska Kuun rata on jonkin verran kallellaan Maan rataan nähden.
Täysikuu on horisontin yläpuolella suunnilleen auringonlaskusta auringonnousuun. Ensimmäisen neljänneksen aikana Kuu nousee suunnilleen puolenpäivän ja laskee puolenyön aikaan, viimeisen neljänneksen aikana päinvastoin. Näin ollen kasvava kuu on näkyvissä lähinnä illalla, vähenevä aamulla.
Kuun kasvaessa siitä on pohjoiselta pallonpuoliskolta katsottuna valaistuna sen oikea reuna, sen vähentyessä taas vasen reuna. Eteläisellä pallonpuoliskolla asian laita on päinvastoin. Päiväntasaajalta katsottuna Kuu kulkee miltei taivaan korkeimman kohdan eli zeniitin kautta, jolloin siitä on sen noustessa tai laskiessa valaistuna sen ylä- tai alareuna.
Pickles
Pickles oli englantilainen koira, joka tuli tunnetuksi löydettyään vuonna 1966 jalkapallon maailmanmestaruuskisojen silloisen palkintopokaalin, Jules Rimet -pokaalin.
1966 MM-turnaus järjestettiin Englannissa. Maaliskuussa, neljä kuukautta ennen kisojen alkua Jules Rimet -pokaali varastettiin sen oltua näytteillä Westminsterin "Central Hallissa". Tapauksen johdosta järjestettiin suuretsinnät. Viikon kuluttua sunnuntaina David Corbett -niminen mies oli ulkoiluttamassa koiraansa Picklesiä Beulah Hillissä, Lontoon kaakkoisosassa. Koira vainusi ja löysi pokaalin sanomalehteen käärittynä pensaasta, ja se toimitettiin pikaisesti Cannon Rowin poliisiasemalle. Pickles-koira sai tapahtuman johdosta runsaasti kuuluisuutta ja mainetta.
Kokkokangas (Tornio)
Kokkokangas on Tornion kaupungissa sijaitseva omakotialue Pirkkiön saaressa noin kolme kilometriä etelään kaupungin keskustasta.
Kokkokangas on soraharjualueena on ollut perinteisenä ulkoilualueena. 1920-luvulla Alatornion ja Tornion suojeluskunnat rakensivat alueelle hiihtomajan ja ampumaradan. Aluetta täydennettiin 1930-luvulla rakentamalla puinen hyppyrimäki. Tässä ympäristössä käytiin maaliskuisin kaksipäiväiset Alatornion hiihdot järjestäjinään Tornion Pyry ja Alatornion suojeluskunnan Urheilijat. Sodan jälkeen rakennettiin noin neljänkymmenen metrin hypyt antava uusi puumäki. Mäki uusittiin vielä kerran 1950-luvun lopulla, jolloin aina 1970-luvulle asti pystyssä ollut puumäki huonokuntoisena purettiin. Sodan jälkeisinä kisajärjestäjinä olivat Tornion Pyry ja suojeluskuntaurheilijoiden perillinen Alatornion Urheilijat.
Kokkokankaan harjualue oli ollut torniolaisten hiekanottopaikkana vuosikymmenien ajan, ja niinpä tultaessa 1970-luvulle soraharju oli käytännössä louhittu. Hiihtotoiminta siirrettiin Puuluotoon, ampumaratatoiminta Laivakankaalle, ja maa-alue otettiin laajentuvan Tornion omakotitaloasutuksen käyttöön.
Alueella sijaitsee myös Kokkokankaan ala-aste, sekä päiväkoti ja K-Market Kirsikka.
Citroën Xsara WRC
Citroën Xsara WRC on Citroënin WRC-luokan ralliauto, jolla se kilpaili rallin MM-sarjassa vuosina 2001–2006. Auto esiteltiin vuonna 2001 Katalonian rallissa. Citroënin rallitallin johtoon oli nostettu entinen ranskalainen rallikuljettaja Guy Fréquelin. Tallin kuljettajat Philippe Bugalski ja Jesus Puras olivat erittäin nopeita, mutta mekaaniset ongelmat veivät kärkisijat. Jesus Puras ajoi uransa ainoan voiton ja Xsara WRC:n avausvoiton Korsikalla 2001. Thomas Rådström kehitti autoa soralla 2001–2002. Kaudeksi 2003 Citroën hankki Carlos Sainzin ja Colin McRaen kehittämään autoa Sébastien Loebin tallikavereina. Talli avasi kauden Monte Carlossa historiallisella kolmoisvoitolla (Loeb-McRae-Sainz) ja Sainz ajoi auton ensimmäisen sorarallivoiton kauden kolmannessa kisassa Turkissa. Menestys jatku hyvänä läpi kauden ja talli voittikin kauden 2003 merkkimestaruuden. Kausina 2004 ja 2005 Sébastien Loeb voitti Xsaralla maailmanmestaruuden ja talli voitti molempina vuosina merkkimestaruuden. Vuonna 2006 Loeb kilpaili Kronos-yksityistallissa Xsaralla, voittaen jälleen maailmanmestaruuden.
Vuonna 2007 Citroen toi ralleihin uuden Citroën C4 WRC:n ja näin menestyksekäs Xsara sai seuraajan. Kaudella 2007 Xsara nähtiin monien yksityistallien kalustona. Kaudella 2009 Petter Solberg hankki Xsaran yksityistallinsa kalustoksi ja ajoi tasaisen nopeita aikoja uudempia autoja vastaan.
Gianluigi Galli
Gianluigi "Gigi" Galli (s. 13. tammikuuta 1973) on italialainen entinen ralliautoilija.
Galli vakuutti taidoillaan muun muassa N-ryhmän MM-sarjassa ja sai vuonna 2004 virallisen tallipaikan WRC Mitsubishin ohjaimista joihinkin kisoihin. Hyvien otteiden ansiosta Galli sai jatkaa Mitsubishin tehdastallissa koko kauden 2005, ja väläytteli nopeuttaan muun muassa Ruotsissa ja Turkissa, missä Galli jopa johti hetken kilpailua. Useissa kisoissa Galli oli myös nopeampi kuin kokenut tallikaverinsa Harri Rovanperä.
Suomen rallissa Gallista tuli kuuluisa, hänen ajettua Ouninpohjan kuuluisalle "keltaisen talon hyppyrille" peräti 171 km/h. Se on hyppyrin edelleen voimassa oleva nopeusennätys. Itse hyppy kantoi 55 metriä. Samalla Galli sai lempinimen "Hullu-Galli" jota myös hänen italialaiset fanit käyttävät.
Mitsubishin vetäydyttyä ennen kauden 2006 alkua, joutui Galli työttömäksi ja eteen tuli ajopaikan hankkiminen sponsorirahoilla.
Galli ajoi yksityistallin Mitsubishillä Ruotsissa neljänneksi ja vaihtoi Peugeot'n talliin, jota sponsoroi italialainen Pirelli-rengasmerkki. Peugeot 307 WRC:llä Galli ajoi uransa ensimmäisen palkintokorokepaikan Argentiinan rallissa 2006. Vuoden 2006 Neste Rallissa Galli ajoi Peugeot 307 WRC:llä viidenneksi. Suomen MM-rallin jälkeen Galli ei enää ajanut kaudella 2006 osakilpailuja.
Galli teki sopimuksen Pirellin sponsoroiman italialaisen yksityistallin kanssa ja hänen tarkoituksenaan oli ajaa kahdeksan MM-rallia Citroën Xsara WRC autolla. Galli aloitti kautensa Ruotsin rallissa ja oli mukana kärkitaistossa, kunnes ajoi ulos ensimmäisen päivän puolivälissä ja menetti neljä minuuttia jääden pisteittä. Norjassa Galli otti pisteitä ajamalla kuudenneksi. Galli ajoi pisteille myös Portugalissa, mutta ilmoitti muutama viikko kisan jälkeen vetäytyvänsä kauden 2007 sarjasta rahoitusvaikeuksien vuoksi.
Jari-Matti Latvalan siirtyessä Marcus Grönholmin paikalle Fordin tehdastalliin, nousi Galli Latvalan paikalle Stobart -tallin kuljettajaksi. Gallin sopimus kattoi kaikki kauden 15 osakilpailua. Monte Carlossa hän ajoi pisteille, sijoittuen kuudenneksi. Ruotsin MM-rallissa Gigi ajoi kolmanneksi saavuttaen näin uransa toisen palkintokorokepaikan.
Saksan MM-rallissa Galli ajoi rajusti ulos, seurauksenaan murtunut lonkka ja kauden loppu. Onnettomuuden jälkeen Galli ei ole tehnyt paluuta MM-sarjaan.
Galli on 171 cm pitkä ja painaa 70 kg. Nuorempana hän harrasti muun muassa laskettelua ja pyöräilyä.
Gallin kartanlukijoina ovat toimineen muun muassa Guido D´Amore ja viimeksi Giovanni Bernacchini.
Petru I
Petru I Mușat oli Moldavian voivodi vuosina 1375–1391. Hän oli Costea Mușatin, ensimmäisen Mușat-sukuisen hallitsijan poika. Hän piti valtakautenaan yllä hyviä suhteita naapurimaihin, erityisesti Puolaan.
27. syyskuuta 1387 Lvivissä hän alistui Puolan kuninkaan Vladislav II Jagiellon vasalliksi.
Hänen hallintonsa sai vaikutteita Mircea cel Bătrânilta, Valakian voivodilta ja Petrun sukulaiselta.
Vera Holodnaja
Vera Vasiljevna Holodnaja (; 30. elokuuta 1893 – 16. helmikuuta 1919) oli venäläinen elokuvanäyttelijä ja yksi ensimmäisistä elokuvatähdistä. Hän näytteli vuosina 1915–1918 hieman yli 40 elokuvassa, joista vain neljä on säilynyt kokonaan.
Holodnaja syntyi Ukrainan Pultavassa Vira Levtšenko -nimisenä. Kaksivuotiaana hän muutti Moskovaan leskeksi jääneen äitinsä kanssa. Teini-iässä hän alkoi harrastaa näyttelemistä, otti tanssitunteja ja haaveili ammattinäyttelijän urasta. Vuonna 1910 hän avioitui asianajaja Vladimir Holodnyin kanssa. Perheeseen syntyi yksi tytär ja toinen adoptoitiin.
Holodnajan elokuvaura alkoi kesällä 1915 Aleksandr Hanžonkovin elokuvayhtiössä. Holodnaja pääsi välittömästi päärooleihin ja nousi nopeasti yhdeksi yhtiön suurimmista tähdistä. Holodnaja erikoistui traagisiin naispääosiin yhtiön pääohjaajien Jevgeni Bauerin ja Pjotr Tšardyninin elokuvissa. Hänen hahmokseen vakiintui surumielinen tumma kaunotar, joka lankeaa viettelyksiin.
16 Hanžonkovilla tehdyn elokuvan jälkeen Holodnaja vaihtoi vuonna 1916 Dmitri Haritonovin yhtiöön. Haritonovin elokuvissa hän nousi yhdeksi Venäjän tunnetuimmista ihmisistä, ja hänet nimettiin ”Valkokankaan kuningattareksi”. Hän esiintyi usein myös elävän yleisön edessä. Suosio jäi kuitenkin lyhytaikaiseksi, sillä lokakuun vallankumouksen 1917 jälkeen tsaarinajan elokuvateollisuus romahti nopeasti.
Kesällä 1918 Holodnaja lähti yhtiön kuvausryhmän kanssa Odessaan kuvauksiin ja juuttui sinne sisällissodan vuoksi. Puoli vuotta myöhemmin Holodnaja sairastui äkisti ja kuoli 16. helmikuuta 1919. Kuolinsyyksi diagnosoitiin espanjantauti. Hänet haudattiin suuren ihailijajoukon saattelemana. Hautajaisista tuotettiin myös uutisfilmi, joka on säilynyt.
Holodnajan kuoleman jälkeen useimmat hänen elokuvansa tuhoutuivat. Hänestä itsestään tuli kuitenkin folklore-hahmo. Hänen kuolemastaan kiersi villejä huhuja, joiden mukaan hän olisi todellisuudessa tehnyt itsemurhan, tullut murhatuksi ynnä muuta. Nämä sitkeät huhut pitkälti kumottiin 1970-luvulla, mutta niistä liikkuu edelleen versioita. Holodnaja päätyi myös sivuhenkilöksi ukrainalaisen Juri Smolitšin historialliseen romaaniin "Aamurusko meren yllä" (Свитанок над морем, 1951–1952), ja Nikita Mihalkov ohjasi hänen kohtaloonsa väljästi perustuvan elokuvan "Rakkauden orja" (Раба любви, 1975).
Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen Holodnaja on saanut ympärilleen kulttipalvontaa. Moskovassa toimi 2000-luvun taitteessa hänen nimeään kantanut elokuvafestivaali, joka erikoistui naisten tekemään elokuvaan. Vuonna 2008 hänen kuolinpaikkansa lähelle Odessaan pystytettiin näköispatsas.
Oscar de la Renta
Oscar de la Renta (22. heinäkuuta 1932 Santo Domingo – 20. lokakuuta 2014 Kent, Connecticut, Yhdysvallat) oli dominikaanilainen muotisuunnittelija. Häntä pidettiin yhtenä aikansa vaikutusvaltaisimmista muodin luojista.
De la Renta syntyi Dominikaanisessa tasavallassa. Hänen äitinsä oli dominikaanilainen, mutta isä puertoricolainen. 18-vuotiaana hän muutti Espanjaan, jossa opiskeli maalausta Madridin San Fernandon akatemiassa. Hän kuitenkin nopeasti vaihtoi suuntansa maalauksesta muotiin, ja toimikin pian harjoittelijana muutamissa Espanjan huippumuotitaloissa. Myöhemmin hän otti oppia lukuisten suunnittelijoiden suojattina ja avustajana Pariisissa sekä New Yorkissa.
Vuonna 1965 de la Renta alkoi työskennellä yhdysvaltalaisessa muotiyrityksessä nimeltä Jane Derby Ltd. Hänen suunnittelemansa vaatteet kantoivat nimeä "Oscar de la Renta for Jane Derby". Kun Jane Derby vuonna 1969 kuoli, de la Renta otti yrityksen hallintaansa ja nimesi sen uudelleen Oscar de la Rentaksi.
De la Renta oli naimisissa kahdesti. Hänellä oli myös adoptoitu poika, Moisa de la Renta.
West Chester
West Chester tarkoittaa seuraavia asioita:
Maria Fjodorovna (Sofia Dorotea)
Maria Fjodorovna () (25. lokakuuta 1759 Stettin – 5. marraskuuta 1828 Pavlovsk) oli Venäjän keisari Paavali I:n puoliso, keisari Aleksanteri I:n ja keisari Nikolai I:n äiti. Syntyään hän oli Württembergin prinsessa Sofia Dorotea Augusta.
Maria Fjodorovna ja Paavali I:n saivat kymmenen lasta.
Helsingin Mariankatu ja Sofiankatu on nimetty hänen mukaansa.
Ely Ould Mohamed Vall
Ely Ould Mohamed Vall (; 1953 Nouakchott – 5. toukokuuta 2017 Zouérat) oli mauritanialainen sotilas, joka johti maata elokuun 2005 vallankaappauksen jälkeen 19. huhtikuuta 2007 asti, jolloin valta luovutettiin ensimmäiselle demokraattisesti valitulle hallitukselle.
Ranskan ja Marokon sotilasoppilaitoksissa koulutettu Vall osallistui sotaan Polisariota vastaan vuodesta 1979, ja hänet nimitettiin vain 27-vuotiaana Trazan sotilaspiirin komentajaksi. Hän oli pitkäaikaisen presidentti Ould Tayan liittolainen ja osallistui jo kaappaukseen, joka toi hänet valtaan joulukuussa 1984. Vuodesta 1985 hän johti maan poliisivoimia, Sûreté Nationalea.
3. elokuuta 2005 ryhmä sotilaita otti verettömästi vallan Ould Tayan ollessa ulkomailla Saudi-Arabian kuningas Fahdin hautajaisissa. Vall nimitettiin Oikeuden ja demokratian sotilasneuvoston johtoon.
Väliaikainen johto siirsi maan demokratiaan 25. maaliskuuta 2007 järjestettiin demokraattiset parlamentti- ja presidentinvaalit sekä kansanäänestys perustuslaista, mikä huipentui Mauritanian historian ensimmäisen demokraattisesti valitun presidentin, Sidi Ould Cheikh Abdallahin virkaanastumiseen maaliskuussa 2007.
Sinoperi
Sinoperi on helakanpunainen mineraali, jota käytetään väriaineena. Sen kemiallinen nimi on elohopeasulfidi (HgS). Sinoperia esiintyy luonnossa yleensä vulkaanisilla alueilla, ja sen väri vaihtelee hehkuvan punaisesta tiilenpunaiseen.
Sinoperi muistuttaa kvartsia niin symmetrialtaan kuin optisilta ominaisuuksiltaan. Kvartsin tavoin se on optisesti kahtaistaittava. Sillä on suurempi taitekerroin kuin millään muulla tunnetulla mineraalilla. Sinoperin kovuus Mohsin asteikolla on 2–2,5 ja sen ominaispaino on 8,998.
Luonnosta saatava sinoperimalmi on tärkein elohopean lähde. Siitä valmistetaan elohopeaa kuumentamalla murskattua malmia kiertouunissa, jolloin talteen kerättävä elohopea höyrystyy.
Lourdes
Lourdes on kaupunki Ranskan lounaisosassa Hautes-Pyrénées -departementissa Midi-Pyrénéesin alueella. Kaupungin oksitaaninkielinen nimi on "Lorda". Siellä on vuoden 2006 tietojen mukaan 15 265 asukasta. Lourdesin pinta-ala on 37 neliökilometriä ja sen keskusta on noin 410 metrin korkeudella merenpinnasta. Kaupunki sijaitsee Espanjan rajan läheisyydessä Pyreneiden juurella. Se on yksi tärkeimmistä ja suosituimmista katolisen kirkon pyhiinvaelluskohteista.
Helmikuussa 1858 ranskalainen 14-vuotias paimentyttö Bernadette Soubirous koki Neitsyt Marian ilmestymisen Lourdesin lähellä olevassa luolassa ("Grotte de Massabielle", nykyään usein vain "Lourdesin luola"). Kaikkiaan Bernadette koki kevään kuluessa 18 ilmestystä. Katolinen kirkko hyväksyi ilmestykset joitakin vuosia myöhemmin, 1864 paikalle pystytettiin Pyhän Neitsyen patsas ja luolasta tuli välittömästi suosittu pyhiinvaelluskohde. Bernadette Soubirous meni luostariin ja kuoli 1879 Neversissä. Hänet kanonisoitiin 1933 nimellä Pyhä Bernadette, sairaiden ja köyhien ihmisten suojeluspyhimys. Ilmestysluolan luokse pystytettiin vanhan kappelin tilalle basilika pian pyhiinvaellusten alettua.
Lourdes on hyvin suosittu pyhiinvaelluspaikka. Vuosittain siellä käy miljoonia pyhiinvaeltajia, jotka juovat luolasta virtaavaa vettä tai peseytyvät siinä, koska uskovat vedellä olevan pyhittäviä ominaisuuksia. Lourdesin kiinnostavuutta lisäävät oletetut ihmeparantumiset mitä erilaisimmista sairauksista, joita paikalla sanotaan tapahtuneen. Paikallinen lääkäriryhmä "The Medical Bureau" ja kansainvälinen "International Medical Committee of Lourdes (C.M.I.L.)" tutkivat ilmoitettuja ihmeparanemisia. Katoliselle kirkolle esitetyistä tapauksista on kirkko hyväksynyt ihmeiksi 67 ihmeparantumista (tilanne vuonna 2005). Toisaalta luku ei ole suuri, jos sitä verrataan siihen, että Lourdesissa käy päivittäin kymmeniätuhansia pyhiinvaeltajia, monet heistä etsimässä parannusta. Liikenne Lourdesiin on vilkasta maakulkuneuvoilla, ja sillä on myös kansainvälinen lentokenttä. Hotelleja kaupungissa on yli 200. Marian ilmestyksistä Lourdes on luultavasti kuuluisin, toinen tunnettu ilmestyspaikka on Fátima Portugalissa. Vuonna 2008, kun ilmestyksistä tuli kuluneeksi 150 vuotta, odotettiin Lourdesiin vielä tavallistakin suurempaa määrää matkailijoita.
Anton Collin
Anton Johannes Collin (12. lokakuuta 1891 Pihlajavesi – 30. toukokuuta 1973 Ähtäri) oli suomalainen hiihtäjä, ”Holmenkollenin kukistaja”.
Anton Collin ei saavuttanut huomattavaa menestystä olympia- tai maailmanmestaruuskisoissa, mutta hän on yksi niistä harvoista suomalaisista, jotka ovat edustaneet Suomea sekä talvi- että kesäolympialaisissa – vieläpä samana vuonna. Vuoden 1924 Chamonix'n talviolympialaisissa Collin keskeytti 50 kilometrillä ja 18 kilometrin hiihdossa hän sijoittui sijalle 16. Saman vuoden kesänä Pariisin olympialaisissa hän osallistui 188 kilometrin maantieajoon, mutta joutui keskeyttämään puolimatkassa reisilihaksen revähdykseen.
Anton Collinin hiihtouran suurin voitto tuli jo pari vuotta ennen kuin talviolympialaisia tai hiihdon maailmanmestaruuskilpailuja oli alettu järjestää. Hänet muistetaan ”Holmen-Collinina”, ”Holmenkollenin kukistajana”, sillä hän oli vuonna 1922 ensimmäinen Norjan Holmenkollenin hiihtokilpailun (kisat järjestetty vuodesta 1892 alkaen) voittanut ei-norjalainen hiihtäjä. Matkana oli silloin 50 kilometrin murtomaahiihto, jossa Tapani Niku varmisti Suomelle kaksoisvoiton. Kerrotaan, että Norjassa ympäri maan vedettiin liput puolitankoon tämän kauhistuttavan hiihtotappion vuoksi.
Holmenkollenin kaksoisvoitolla oli myönteinen vaikutus Suomen hiihtourheilun kehittymiseen, sillä Lauri ”Tahko” Pihkalan ideoimana intouduttiin Suomeen kehittämään Holmenkollenia vastaavat jokavuotiset talviurheilukisat Lahden Salpausselälle. Lahden Hiihtoseura perustettiin ja Anton Collin houkuteltiin liittymään siihen tarjoamalla hänelle Lahdesta töitä. Ensimmäiset Salpausselän Kisat järjestettiin jo seuraavana talvena (1923). Näissä ensimmäisissä Salpausselän kisoissa Collin voitti 10 kilometrin hiihtomatkan ”satumaisena” pidetyllä ajalla 35.29, millä hän voitti toiseksi tulleen Matti Raivion yli kahdeksalla minuutilla. Järjestyksessään toiset olympialaisista erilliset hiihdon maailmanmestaruuskilpailut saatiin Salpausselälle jo vuonna 1926.
Anton Collin syntyi Pihlajavedellä, mutta perhe muutti jo 1893 Keuruun Liesjärvelle Hirvikylään Aittolampi-nimiselle metsänvartijatilalle, mikä myöhemmin rajamuutoksen seurauksena siirtyi Ähtärin kunnan puolelle. Metsänvartijaisänsä Kaarle Collinin apuna Anton tottui jo nuorena pitkiin ja raskaisiin hiihtomatkoihin. Anton Collin edusti hiihtourallaan ähtäriläisiä Myllymäen Voimistelu- ja Urheiluseuraa, Myllymäen Työntöä, Keuruun Kisailijoita 1916–1920, Ähtärin Urheilijoita 1921–1922 ja vuosina 1923–1931 Lahden Hiihtoseuraa.
Can’t Stop the Music – Musiikin täytyy jatkua
Can’t Stop the Music – Musiikin täytyy jatkua on vuonna 1980 ensi-iltansa saanut musikaalinen komediaelokuva. Elokuva kertoo kuvitteellisen version diskoyhtye Village Peoplen tarinasta. Village People ja diskomusiikki eivät olleet enää muodissa vuonna 1980, ja elokuva floppasi. Elokuva voitti historian ensimmäisen huonoimmalle elokuvalle myönnetyn Golden Raspberry -palkinnon.
Kymmenestä suomalaisesta ensi-iltakriitikosta vain yksi antoi elokuvalle yhden tähden, muut eivät ainuttakaan.
St. Louis Eagles
St. Louis Eagles oli 1930-luvun pohjoisamerikkalainen ammattilaisjääkiekkoseura.
Yhdysvaltojen seitsemänneksi suurin kaupunki St. Louis vaati itselleen NHL-joukkuetta jo vuoden 1932 laajennuksessa, mutta ehdotus hylättiin, koska kaupunki sijaitsi liian kaukana muista NHL-kaupungeista, jonka takia matkustuskustannukset olisivat nousseet liian korkeiksi. Elettiinhän New Yorkin talouslama-aikaa edelleen. St. Louis sai haudata haaveet NHL-seurasta, kunnes aikanaan niin mahtava Ottawa Senators oli menossa konkurssiin, siirrettiin joukkue St. Louisiin kesällä 1934. NHL oli edelleen huolissaan matkustuskustannuksista, mutta he eivät halunneet sulkea toista NHL-organisaatiota Pittsburgh/Philadelphian sulkeuduttua rahapulan takia.
Asuinaan patriootiset sini-valko-puna-nutut joukkue, jonka nimi oli vaihtunut Senatorsista 
Eaglesiin, oli valmis esiintymään St. Louis Arenan tasaisille katsomoille. Kotkat eivät koskaan päässeet oikein siivilleen, ja heidän kauden mittainen lentonsa päättyi liigan vihon viimeisinä tuloksella 11-31-6, eli 28 pistettä. Siihen lisättynä kalliit junaliput Keski-Lännestä Kanadan perukoille ja Bostoniin kuluttivat ne vähätkin varat mitä Ottawasta St. Louisiin matkasi. Junamatkat tuhosivat pienimmätkin selviytymisen mahdollisuudet mitä Eaglesilla oli. Kauden jälkeen joukkue ja sen oikeudet lakkautettiin.
Eaglesin mentyä konkurssiin yritti St. Louisin kaupunki houkutella vuonna 1938 alasajetun Montreal Maroonsin St. Louisiin pelaamaan. Vedoten Eaglesin nopeaan tuhoon, NHL esti nämä aikeet, eikä NHL halunnut antaa St. Louisille uutta yritystä. Pikkuhiljaa NHL:än joukkuemäärä putosi konkurssien kautta kuuteen, jonne se jäi 25 vuodeksi, kunnes vuonna 1967 NHL tuplasi joukkuemäärän kahteentoista. St. Louis, joka oli jätetty rannalle ruikuttamaan vain matkakulujensa takia suurlaman aikaan, oli luonnollinen valinta uusvanhaksi NHL-kaupungiksi. Laajennusjoukkue St. Louis Blues pelasi jopa samalla areenalla kuin Eagles, ja pelasi siellä vuoteen 1994 asti, jolloin modernimpi Kiel Center syrjäytti St. Louis Arenan, joka oli aikaansa edellä jo vuonna 1934. Vuonna 2001 nimi muutettiin Savvis Centeriksi.
Porin satama
Porin satama (LOCODE: FI POR, "Port of Pori") on Porissa, Satakunnassa sijaitseva satama, joka rahtimääriensä puolesta kuuluu Suomen kymmenen suurimman sataman joukkoon.
Sataman toimitusjohtaja on Sari Virtanen. Sataman Tahkoluodon väylän syvyys on 15,3 metriä.
Satama koostuu toiminnallisesti kolmesta eri satama-alueesta,
Satama voi vastaanottaa Cape-, Panamax-, Handy- ja Feeder-luokan aluksia. Sataman laiturien pituus on 2,7 kilometriä.
Mäntyluodon satamassa on laiturimetrejä noin 2 100, joista on korjauspaineessa 520 metriä. Porin satama menettää merkittävän asiakkaan, kun Pohjolan Voima sulkee Tahkoluodon kivihiilivoimalan.
Porin sataman vuosittainen rahtimäärä:(*) Alkuvuoden 2012 tilastossa on vain ulkomaanliikenne. Kotimaan rahti tulee tämän lisäksi.
Geminidit
Geminidit on meteoriparvi, jonka tähdenlentoja esiintyy joulukuun puolivälissä, huipun ollessa suunnilleen 12.–14. joulukuuta. Geminidit havaittiin ensimmäisen kerran vasta noin 150 vuotta sitten, eli paljon myöhemmin kuin monet muut meteoriparvet, kuten Leonidit ja Perseidit. Voimakkuuden on havaittu kasvavan vuosi vuodelta ja nykyään voidaan nähdä hyvissä olosuhteissa 120–160 tähdenlentoa tunnissa. Tähdenlennot näyttävät tulevan Kaksosten () tähtikuvion suunnasta, mutta niitä voidaan nähdä lähes kaikkialla yötaivaalla. Geminidien alkulähde on asteroidi 3200 Phaethon, on jättänyt pölyä ja soraa radalleen. Maapallon kulkiessa pölyvanan läpi materiaalia tulee ilmakehään jossa se kuumenee ja hehkuu ja aiheuttaa valoviiruja eli tähdenlentoja.
Fourth Dimension
Fourth Dimension on suomalaisen power metal -yhtye Stratovariuksen vuonna 1995 julkaistu albumi. Albumi on Stratovariuksen ensimmäinen, jolla laulaa Timo Kotipelto ja viimeinen, jolla soittavat rumpali Tuomo Lassila ja kosketinsoittaja Antti Ikonen. Vuoteen 2008 mennessä "Fourth Dimension" oli Stratovariuksen myydyin albumi Japanissa. Kappaleessa "Twilight Symphony" soittaa myös jousikvartetti.
Perustuslaillinen monarkia
Joskus käytetään myös nimeä parlamentaarinen monarkia, jos halutaan korostaa parlamentin roolia monarkin vastapainona. Yleensä parlamentaariset monarkiat ovat myös perustuslaillisia ja päinvastoin.
Episode
Episode on power metal -yhtye Stratovariuksen albumi, joka julkaistiin vuonna 1996. Sillä esiintyvät ensi kertaa uusi kosketinsoittaja Jens Johansson ja rumpali Jörg Michael. Kappaleissa ”Eternity”, ”Season of Change”, ”Babylon” ja ”Forever” on mukana myös 40 laulajan kuoro ja 30 hengen jousiorkesteri. "Episode" oli myös ilmestymisaikanaan kalleimmalla budjetilla tuotettu suomalainen äänite. Rumpali Tuomo Lassilan poistuttua yhtyeestä, "Episode" on Stratovariuksen ensimmäinen albumi, jolla ei soita yksikään sen perustajajäsenistä.
Sävellykset: Timo Tolkki, paitsi 6 Timo Kotipelto.
Bonuskappaleet:
”Father Time”- ja ”Tomorrow”-kappaleet sanoittanut Richard ”Tipe” Johnson toimi albumilla taustalaulajana ja sanoituskonsulttina.
Lonkkamalja
Lonkkamalja () on kuppimainen nivelrakenne, joka sijaitsee lantiorenkaan lonkkaluussa. Lonkkaluun kolmen luun, istuinluun, suoliluun ja häpyluun, runko-osat yhtyvät muodostaen lonkkamaljan kuopan. Reisiluiden päät niveltyvät lonkkamaljoihin, ja reisiluun kaula saa verisuonituksensa lonkkamaljan kautta. Lihansyöjillä lonkkanivelen muodostumista auttavat erilliset lonkkamaljaluut.
Suurienergiaisissa vammoissa reisiluu voi mennä sijoiltaan, jolloin jopa lonkkamaljan murtuminen on mahdollista, joskin harvinaista. Synnynnäisessä lonkkaluksaatiossa lonkkamalja ei aina ole kunnolla muodostunut.
Lonkkaproteesileikkauksissa vaihdetaan tavallisesti myös lonkkamaljan puoleinen osa hyvän yhteensopivuuden aikaansaamiseksi. Joissakin tapauksissa voi tämän jälkeen myös lonkkamaljan puoleinen proteesin osa irrota, mutta se on suhteellisen harvinaista.
Sana "acetabulum" on latinaa (), jossa se tarkoittaa etikan säilyttämiseen käytettyä kuppia. Myöhemmin acetabulumia käytettiin myös tilavuuden mittayksikkönä, jolloin sen suuruus oli noin 270 ml.
Dysteismi
Dysteismi on usko jumalaan, joka ei ole kokonaan hyvä, ja on mahdollisesti jopa täysin paha. Dysteismin vastakohta on euteismi, joka on usko hyväntahtoiseen jumalaan (kuten kristinuskon tai islamin kuvaamaan Jumalaan). Kumpikin uskomus on teistinen, eli niissä uskotaan jumalan olevan olemassa, persoonallinen ja kaikkivoipa.
Moni ateisti väittää pahan ongelman olevan suora todiste teismiä ja Jumalan olemassaoloa vastaan. Pahan eli teodikean ongelma ei kuitenkaan dysteismin esittämässä tapauksessa estä mahdollista Jumalan olemassaoloa.
Gewehr 43
Gewehr 43, vuodesta 1944 Karabiner 43 (G43, K43; Gew 43, Kar 43) on saksalainen itselataava kivääri, jota Walther alkoi valmistaa Wehrmachtille vuonna 1943. Kiväärissä yhdistettiin Waltherin aiempi G41 (W) kivääri neuvostoliittolaisen SVT 40:n kaasumäntämekanismiin.
Kivääriä valmistettiin 402 713 kappaletta, joista 53 435 kappaletta oli varustettu neljä kertaa suurentavalla Zielfernrohr 43 (ZF 4) -kiikaritähtäimellä.
Mohammad Nosrati
Mohammad Nosrati (, s. 10. tammikuuta 1982, Teheran, Iran) on iranilainen jalkapalloilija, joka edustaa seuratasolla iranilaista Tractor Sazi FC:tä. Pelipaikaltaan hän on puolustaja.
180 senttimetriä pitkä Nosrati voitti Iranin mestaruuden joukkueensa kanssa vuonna 2004. Hän teki debyyttinsä Iranin jalkapallomaajoukkueessa 1. syyskuuta 2002 Jordaniaa vastaan. Hän pelasi maajoukkueessa Aasian mestaruuskisoissa 2002, kun Iran voitti turnauksen. Nosratin puskumaali ratkaisi Iranin selviytymisen Saksan MM-kisoihin 2006, kun joukkue voitti hänen maalillaan Bahrainin 1–0 ratkaisevassa karsintaottelussa. Hänet on valittu myös lopputurnaukseen osallistuvaan joukkueeseen.
Lokakuussa 2011 Iranin jalkapalloliitto asetti Persepolista edustaneen Nosratin määräämättömäksi ajaksi pelikieltoon epäsopivan käytöksen vuoksi Damash Gilania vastaan käydyssä ottelussa. Nosratin pelikielto päättyi 26. joulukuuta 2011.
Franz Halder
Franz Ritter Halder (30. kesäkuuta 1884 Würzburg – 2. huhtikuuta 1972 Aschau im Chiemgau, Baijeri) oli saksalainen kenraali ja armeijan yleisesikunnan päällikkö vuodesta 1938 syyskuuhun 1942 asti, jolloin Adolf Hitler nimitti Kurt Zeitzlerin hänen tilalleen. Halder oli mukana suunnitellemassa operaatio Barbarossaa ja toimi Itä-Rintaman esikunnan päällikkönä hyökkäysvaiheen alussa 1941. Hitlerin salamurhayrityksen jälkeen heinäkuussa 1944 Hitler vangitutti Halderin mahdollisena vallantavoittelijana, vaikka tämä ei ollutkaan osallistunut salamurhayritykseen. Hän oli sodan loppuun Flossenburgin ja Dachaun keskitysleireillä.
Mbanza Kongo
Mbanza Kongo, joka tunnettiin välillä portugalilaisella nimellä São Salvador, on kaupunki Pohjois-Angolassa. Se on nykyään luoteisen Zairen maakunnan pääkaupunki. Asukkaita kaupungissa oli vuonna 2006 83 456.
Mbanza Kongon perusti Kongon kuningaskunnan ensimmäinen kuningas Ntinu Nimi ya Lukeni noin vuonna 1380. Se toimi kuningaskunnan pääkaupunkina ainakin vuoteen 1665 saakka, jolloin Portugali kukisti Kongon kuningaskunnan.
Kun ensimmäiset portugalilaiset tutkimusmatkailijat saapuivat alueelle 1480-luvulla, Mbanza Kongo oli jo kukoistava pääkaupunki ja väestömäärällään se veti vertoja tuon ajan Eurooppalaisille suurkaupungeille. Vielä 1500-luvun lopulla siellä asui noin 100 000 ihmistä.
Portugali kukisti vuonna 1665 Kongon kuningaskunnan ja sen kuningas sai surmansa. Tilannetta seurasi pari vuosikymmentä kestänyt vallanperimyskiista, jossa kilpailevat kuninkaat perustivat hovinsa muihin kaupunkeihin, Nkondoon, Lembaan ja Kibanguun. Mbanza Kongo hävitettiin vuonna 1678 ja väestö hylkäsi sen.
Vuonna 1705 hurmioitunut hengellinen johtaja nimeltä Ndona Kimpa Vita johti seuraajansa autioituneeseen pääkaupunkiin ja palautti katedraalin jälleen käyttöön. Vuonna 1709 kilpailijansa kukistanut kuningas Pedro IV palautti pääkaupungin takaisin Mbanza Kongoon, mutta se ei enää koskaan palannut entiselleen.
Lend-Lease
Lend-Lease oli Yhdysvaltain liittovaltion toisen maailmansodan aikainen ohjelma, joka mahdollisti sotamateriaalin toimittamisen ensin Britannialle ja vuoden 1942 alusta lähtien Neuvostoliitolle ja muillekin liittoutuneille. Ohjelma alkoi 11. maaliskuuta 1941 ja se lopetettiin 2. syyskuuta 1945.
Yhdysvallat lähetti ulkomaille 50,1 miljardin dollarin arvosta sotamateriaalia.
Avusta 31,4 miljardia meni Britannialle, 11,3 miljardia Neuvostoliitolle, 3,2 miljardia Ranskalle ja 1,6 miljardia Kiinalle. Vastapalvelukseksi Yhdysvallat sai 7,8 miljardin arvosta palveluja kuten tukikohtia, josta 6,8 miljardia Britannialta.
Kanada ei saanut avustusta ja lähetti omasta puolestaan 4,7 miljardia apua Britannialle ja Neuvostoliitolle. Apua ei tarvinnut maksaa takaisin.
Yhdysvaltain toimittamien materiaalien arvo muihin liittoutuneisiin maihin
Lend-Lease käynnistyi Lend–Lease-lailla 11. maaliskuuta 1941. Se salli presidentin ”myydä, siirtää, vaihtaa, vuokrata, antaa lainaksi tai muuten saattaa kaikkia puolustustarvikkeita sellaisen hallituksen haltuun [jonka presidentti näkee tärkeäksi Yhdysvaltain puolustukselle].” Tämä oli keino tukea Englantia ja pysyä näennäisesti puolueettomana.
Roosevelt hyväksyi miljardin dollarin avun Britannialle 30. lokakuuta 1941. Ennen tätä oli jo solmittu hävittäjiä-tukikohdista-sopimus, jolla Britannia sai 50 hävittäjäalusta Karibian ja Newfoundlandin tukikohtia vastaan.
Sodan päättyessä valtavasti materiaalia oli matkalla Britanniaan kun ohjelma päättyi 2. syyskuuta 1945. Ne myytiin 10 %:lla hinnastaan ja maksu jaettiin 50 vuodelle 2 %:n korolla. Britannia oli ilmoittanut suorittavansa viimeisen maksuerän vuoden 2006 lopussa, 61 vuotta sodan päättymisen jälkeen. Vuoden viimeisenä arkipäivänä 29. joulukuuta 2006 maksettiin jäljelle jäänyt 83 miljoonan dollarin suuruinen erä, minkä jälkeen Britannian talousasiain sihteeri virallisesti kiitti Yhdysvaltoja sen sota-aikana antamasta tuesta.
Ohjelman kautta Yhdysvallat toimitti Neuvostoliitolle sodan aikana muun muassa 409 500 ajoneuvoa, 43 % kaikista Neuvostoliiton autonrenkaista ja 56 % ratakiskoista uusiin Neuvostoliiton rautateihin. Neuvostoliitto vastaanotti tukea myös Britanniasta ja Kanadasta.
Toimitukset tapahtuivat ensin kolmea pääreittiä pitkin:
Ja myöhemmin
Murmanskin satama oli ympärivuoden käytössä, mutta Arkangeli talvikauden jäässä.
Toimitusjaksot:
Lend–Lease-tuotteet Neuvostoliitolle 1941–1945 (taulukkoKarjalan Kuvalehti 03/2010 sivut 68-77.Professori Antti Saarialhon selvitykset)
Lend-Lease Artikkeli englanniksi
Vila Nova de Famalicão
Vila Nova de Famalicão on kunta Bragan piirissä, Pohjois-Portugalissa. Sen pinta-ala on 201,7 km² ja väkiluku noin 131 700.
Vila Nova de Famalicãon nykyinen pormestari on Armindo Costa.
Ilja Ehrenburg
Ilja Grigorevitš Ehrenburg (, 27. tammikuuta 1891, Kiova – 31. elokuuta 1967, Moskova) oli venäjänjuutalainen kirjailija, toimittaja ja propagandisti. Ehrenburg aloitti symbolistisena lyyrikkona, siirtyi sitten satiiriseen proosaan ja lopulta sosialistiseen realismiin. Hänen romaaninsa "Suojasää" (1954) antoi nimen Stalinin jälkeiselle Hruštšovin aikaiselle olojen vapautumiselle.
Juutalaissyntyinen Ehrenburg osallistui jo koulupoikana poliittiseen toimintaan Venäjän keisaria vastaan. Hän pakeni maasta 1909 ja asui Pariisissa ja Berliinissä. 1930-luvulla hänet nimitettiin "Izvestija"-lehden ulkomaankirjeenvaihtajaksi, ja hän raportoi muun muassa Espanjan sisällissodasta.
Ehrenburg kirjoitti toisen maailmansodan aikana propagandaa muun muassa "Pravda"-lehteen, joskin hän ajoittain arvosteli rohkeasti Stalinia ja hänen hallintoaan. Sodan aikana Ehrenburg oli Juutalaisten antifasistisen komitean näyttävä jäsen ja kokosi sodan jälkeen Mustan kirjan (Чёрная Книга, "Tšornaja Kniga") miehittäjien rikoksista juutalaisia vastaan miehitetyillä alueilla ja Puolan kuolemanleireillä.
Ehrenburg oli yksi neuvostoliittolaisista kirjailijoista, jotka olivat mukana saksalaisiin kohdistetussa vihakampanjassa. Hänen vuonna 1942 julkaistu artikkelinsa ”Tapa” oli laajalle levinnyt esimerkki tästä kampanjasta:
"”Älä laske päiviä, älä peninkulmia. Muista vain yksi asia, tappamiesi saksalaisten määrä. Tapa saksalainen, huutaa äiti. Tapa saksalainen, pyytää lapsi. Älä epäröi. Älä luovuta. Tapa!”"
Artikkelissa sanottiin, että saksalaiset eivät ole ihmisiä.
Fernando Távora
Fernando Luís Cardoso Meneses de Tavares e Távora (25. elokuuta 1923 Porto – 3. syyskuuta 2005 Matosinhos) oli portugalilainen arkkitehti ja "portolaisen koulukunnan" perustaja. Hän opiskeli Portossa ja Coimbrassa. Távoran entisiä oppilaita ovat muiden muassa Álvaro Siza Vieira ja Eduardo Souto de Moura.
Távoralla oli kunniatohtorin arvonimi Coimbran yliopistossa.
Távora suunnitteli esimerkiksi "Casa da Rua Novan" Guimarãesissa, Cedron ala-asteen Vila Nova de Gaiassa ja "Casa dos 24:n" Portossa.
Juhana I (Portugali)
João eli Juhana I (11. huhtikuuta 1357, Lissabon – 14. elokuuta 1433, Lissabon) oli Portugalin ja Algarven kymmenes kuningas. Hänen isänsä oli Portugalin Pietari I ja äitinsä tämän rakastajatar Teresa Lourenço, jonka historioitsija Fernão Lopes nimeää Galician ylhäisöön kuuluneeksi.
Joãosta tehtiin seitsemänvuotiaana Avisin ristiretkeläis-ritarikunnan suurmestari. Sieltä on peräisin hänen dynastiansa nimi "Avisin hallitsijasuku".
Juhana I nousi valtaan vuonna 1385 kahden vuoden poliittisen anarkian jälkeen, jolloin maassa ei ollut lainkaan kuningasta. Hän meni 2. helmikuuta 1387 naimisiin Lancasterin Filipan kanssa. Avioliitto loi ensimmäiset poliittiset siteen Englannin ja Portugalin välille.
Juhanan valtakausi kesti lähes 50 vuotta, ja toi maahan vakautta ja taloudellista menestystä. Sitä pidetään yhtenä Portugalin varhaisen historian parhaista aikakausista. Juhanan lisäniminä kotimaassaan on usein "Hyvä" tai "Suuri".
Juhana I kuoli vuonna 1433, jolloin häntä seurasi hänen poikansa Edvard.
Edvard I (Portugali)
Portugalin Edvard I (31. lokakuuta 1391, Viseu – 13. syyskuuta 1438, Tomar), portugaliksi Duarte, oli Portugalin ja Algarven yhdestoista kuningas. Hän seurasi hänen isäänsä Juhana ensimmäistä vuonna 1433. Edvard meni vuonna 1428 naimisiin Eleonoora Aragonialaisenin kanssa.
Edvard oli vanhin Juhanan viidestä avioliitosta syntyneestä lapsesta. Hänen avioton velipuolensa Alfonso sai isältä Bragançan herttuan tittelin ja huomattavan maaomaisuuden. Bragançan suvusta tuli myöhemmin varteenotettava vallantavoittelija ja Avisin kuningashuoneen kilpailija.
Edvard I hallitsi vain viisi vuotta ja kuoli ruttoon vuonna 1438. Häntä seurasi hänen kuusivuotias poikansa Alfonso.
Varjakka (Lumijoki)
Varjakka, yleisesti tunnettu nimellä Lumijoen Varjakka, on noin 200 asukkaan kylä ja kalastus- sekä venesatama Lumijoen kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla. Kylä sijaitsee Perämeren rannalla, luonnostaan ja linnustostaan tunnetun Liminganlahden länsiosassa.
Kylä sijaitsee noin 12 kilometrin ajomatkan päässä Lumijoen keskustaajamasta, ja noin kahdeksan kilometriä pohjoiseen seututieltä 813. Linnuntietä matkaa Ouluun on noin 20 kilometriä, autolla noin 50 kilometriä.
Kylällä toimii vuonna 1992 perustettu kyläyhdistys, jonka tarkoitus on kehittää Varjakkaa asuin- ja virkistysalueena sekä veneilykohteena.
Nimen "varjakka" on sanottu perua olevan viikinkien antamalle "varjagi"-nimelle. Varjakkalaisten mukaan nimi on peräisin sanasta "varj´akka" eli "varjojen akka", Pohjan akka.
Sebastian I (Portugali)
Portugalin Sebastião eli Sebastian I (20. tammikuuta 1554, Lissabon – 4. elokuuta 1578, Alcazarquivir) oli Portugalin ja Algarven kuudestoista kuningas. Hän seurasi vuonna 1557 isoisäänsä Juhana kolmatta. Sebastianin isä, hänkin Juhana nimeltään, kuoli ennen isäänsä ja ennen poikansa syntymää.
Sebastian I kuoli Ksar el-Kebirin taistelussa vuonna 1578 ilman perillistä, jolloin häntä seurasi hänen 66-vuotias setänsä, kardinaali Henrik.
Kuolemansa jälkeen Sebastianista tuli kaivattu kuningas. Hänen ruumiinsa tunnistettiin taistelukentällä ja tuotiin joulukuussa 1578 haudattavaksi Portugaliin. Kuitenkin monet uskoivat, että Sebastian ei ollut kuollut vaan piiloutunut kärsittyään tappion taistelussa.
Sebastianin odotuksesta tuli tärkeä osa Portugalin identiteettiä. Kansalaiset odottivat hänen paluutaan, joka aloittaisi uuden kukoistuksen ajan. Kun Bragançan herttuaJuhana julistettiin kuninkaaksi joulukuussa 1640, joutui hän vannomaan, että luovuttaisi valtaistuimensa Sebastianille, jos hän tulisi sitä vaatimaan.
Fantasporto
Fantasporto eli Porton kansainväliset elokuvafestivaalit on Portossa, Portugalissa vuosittain pidettävät elokuvafestivaalit.
Ensimmäinen Fantasporto-festivaali pidettiin vuonna 1982.
Seppo Laine (näyttelijä)
Seppo Juhani "Sämpy" Laine (1. heinäkuuta 1947 Nurmijärvi – 8. huhtikuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen koomikko ja näyttelijä. Laine valmistui vuonna 1969 Tampereen yliopiston toiselta ammattinäyttelijäkurssilta.
Laine työskenteli vuodesta 1973 lähtien Suomen Kansallisteatterissa. Lempinimensä ”Sämpy” Laine sai jo lapsuudessaan 1950-luvun alussa "Sarjakuvalehti"-nimisen lehden sivuilla seikkailleen ”apusheriffi Sämpylän” mukaan. Laineen uran myötä Sämpy-nimi päätyi 1970-luvulla myös nimeksi Laineen yhdessä Jyrki Kovaleffin kanssa tähdittämälle tv-sarjalle. Sämpy Laine näytteli myös "uutisreportteri Forth Robinsonia" kuunnelmasarjassa "Knalli ja sateenvarjo" sekä kisajärjestäjäselostajana ja toisena mieshaastattelijana Juhani Peltosen kuunnelmassa "Elmo, urheilija". Lisäksi hän esitti Menninkäismikkoa Noita Nokinenä -kuunnelmasarjassa. Hänet muistetaan myös kuunnelmista Kosto, Muistileikki, Linnunradan käsikirja liftareille, Maata etsimässä, Kolme miestä mökissä ja Toivo tulee kaupunkiin, sekä lukuisista jännityskuunnelmista. Hän on kirjoittanut kuunnelman nimeltä Kiusaaja-Janson ja Loma-Liimatainen (1979) jonka on ohjannut Rauni Ranta.
Laine esitti suomen kielen unohtanutta Tossavaista elokuvissa "Viu-hah hah-taja" (1974) ja "Lottovoittaja UKK Turhapuro" (1976) sekä televisiosarjassa "Spede Show". Ne jäivätkin hänen suurimmiksi elokuvarooleikseen. Laine nähtiin vuosina 1974-1994 parissakymmenessä elokuvassa, joista suurin osa oli Spede-tuotantoa.
Saksan jääkiekkomaajoukkue
Saksan jääkiekkomaajoukkue edustaa Saksan jääkiekkoliiton alaisena Saksan liittotasavaltaa jääkiekossa. Saksa on ollut mukana arvokisoissa aina ensimmäisistä Euroopan mestaruuskilpailuista 1910 lähtien. Kansainvälisen jääkiekkoliiton maailmanrankingissa Saksa on 8:s. Saksa putosi jääkiekon MM-kisojen pääsarjasta vuonna 2005, mutta nousi 1. divisioonasta takaisin pääsarjaan vuoden 2007 maailmanmestaruuskilpailuihin. Saksa joutui myös vuoden 2009 maailmanmestaruuskilpailuissa karsintasarjaan, mutta säilytti sarjapaikkansa, koska sen oli jo sovittu isännöivän seuraavan vuoden maailmanmestaruuskilpailuja.
Saksa ei ole koskaan kuulunut jääkiekon varsinaisiin menestyviin maihin, mutta maajoukkue on saavuttanut muutaman arvokisamitalin. Merkittävimpiä näistä ovat kaksi olympiapronssia vuosilta 1932, 1976 ja hopea 2018, sekä maailmanmestaruushopeat vuosilta 1930 ja 1953. Näiden lisäksi Saksalla on myös muun muassa maailmanmestaruuspronssi vuodelta 1934 ja Euroopan mestaruudet vuosilta 1930 ja 1934. Nämä Saksa on saavuttanut pääasiassa sivutuotteena olympia- ja maailmanmestaruusturnauksista, joissa mitalit Euroopan mestaruudesta on jaettu eurooppalaisten joukkueiden loppusijoitusten perusteella.
Vuoden 2010 kotikisansa Saksan maajoukkue avasi maailmanennätysyleisön edessä. Paikalla oli 77 803 katsojaa, jotka saivat nähdä Saksan kukistavan Yhdysvallat jatkoajalla 2–1. Saksa pelasi hyvin monia suurmaita vastaan kotikisoissaan. Saksa hävisi Suomelle vain 0–1. Lisäksi se voitti Suomen ja Yhdysvallat voittaneen Tanskan numeroin 3–1 ja voitti Slovakian 2–1. Joukkue pelasi kaksi tasaista ottelua Venäjää, joka oli hallinnut kolmia edellisiä maailmanmestaruuskilpailuja ylivoimaisesti, vastaan. Saksa hävisi vain 2–3 ja 1–2. Loppujen lopuksi Saksa sijoittui kisoissa neljänneksi, häviten pronssiottelussa Ruotsille 1–3. Vuoden 2011 maailmanmestaruuskilpailuissa Saksa voitti Venäjän 2–0 ja Slovakian 4–3. Vuoden 2016 maailmanmestaruuskilpailuissa Saksa taas voitti Slovakian 5–1 ja Yhdysvallat 3–2.
Pyeongchangin talviolympialaisissa 2018, Saksa sijoittui alkulohkossaan kolmanneksi. Neljännesvälierissä joukkue voitti Sveitsin ja puolivälierissä Ruotsin 4–3 jatkoajalla. Saksa eteni ensimmäistä kertaa historiassaan olympialoppuotteluun voitettuaan Kanadan välierässä 4–3. Loppuottelussa se hävisi Venäläisille olympiaurheilijoille 3–4 jatkoajalla.
Toyota Supra
Toyota Celica Supra on Toyota Motor Companyn valmistama urheiluauto. Sen valmistus aloitettiin vuonna 1979. Toyota Supra on rakennettu Toyota Celican pohjalta. Vuodesta 1986 alkaen kolmannen sukupolven Suprasta tuli oma mallinsa ja Toyota lopetti Celica-liitteen käyttämisen Toyota Supran nimessä.
Ensimmäisen sukupolven Supra tuli myyntiin vuonna 1979. Muotoilu muistutti hyvin paljon Toyota Celican liftback-versiota, mutta Supra oli sekä pidempi että leveämpi, myös moottori oli isompi kuin Celicassa.
Supran 2,6-litrainen rivi 6 moottori oli ensimmäinen Toyotan moottori, jossa oli elektroninen polttoaineensuihkutus. Supra oli saatavilla sekä manuaali- että automaattivaihteistolla, siinä oli joka renkaassa erillisjousitus ja levyjarru. Vuonna 1981 Supra sai isomman 2,8-litraisen moottorin ja päivitetyn automaattivaihteiston, samana vuonna saataville tuli myös Sport Suspension -paketti.
Lisävarusteena Supraan oli saatavana nahkapenkit ja automaattinen ilmastointi. Tehoa siinä on 200 hp.
Moottorivaihtoehdot:
Toisen sukupolven Suprasta oli saatavilla kaksi versiota: L-type ja Performance. Supra sai myös uuden 2,8-litran DOHC 5M-GE -moottorin. Performance version mekaaniset erot L-typeen olivat pienet, ainoastaan renkaat olivat leveämmät ja sisusta oli sporttisempi.
Vuonna 1984 Supra sai pienen kasvojenkohotuksen jossa manuaalivaihteistoiset Suprat saivat samalla isommat puristussuhteet.
Moottorivaihtoehdot:
Kolmannen sukupolven Supra tuli markkinoille vuoden 1986 puolivälissä, Celica Supra nimestä oli nyt luovuttu ja malli tunnettiin ainoastaan nimellä Supra.
Supra sai Celica nimestä erkaantumisen myötä myös taas isomman moottorin: 3,0-litraisen DOHC:n, sekä ABS-jarrut. Vuonna 1987 myös turboahdettu malli tuli myyntiin ollen ensimmäinen Toyotan malli, jossa oli sekä turboahdin että ABS. Heti alusta alkaen saatavana oli myös Targa-malli, josta saatiin katto irrotettua.
Moottorivaihtoehdot:
Toyota Supra Mk.IV tuli markkinoille vuonna 1993. Valmistus aloitettiin toukokuussa 1993. Vuonna 1992 Supraa ei myyty lainkaan. Neljännen sukupolven malli on huomattavasti kulmikkaita edeltäjiään pyöreämmin muotoiltu. Se on yksi tehokkaimmista Toyotan sarjavalmisteisista autoista.
Supra oli saatavana sekä vapaastihengittävällä moottorilla että tuplaturbolla. Automaattivaihteiston sai ilman lisähintaa. Manuaalivaihteisto oli turbomallissa 6-vaihteinen Getragin valmistama (V160). Vapaastihengittäviä manuaaleja on saatavilla sekä 6-vaihteisella Getragilla (V161) että Toyotan omalla 5-vaihteisella W58 laatikolla.
Auto on ollut virittäjien suuressa suosiossa, koska auton 2JZ-GTE-moottorista on mahdollista saada osia vaihtamalla melko vaivattomasti jopa 600-700 hevosvoimaa. Vakioahtimilla ns. BPU-virityksellä (putkisto, cooleri jne.) on mahdollista saavuttaa n. 400 hp teho. 2JZ-moottori on tunnettu korkeasta viritysasteestaan ja luotettavuudestaan. Vakiona se kestää erinomaisesti aina 500-600 hevosvoimaan asti.
Moottorivaihtoehdot:
Lissabonin metropolialue
Lissabonin metropolialue () on Lissabonia ympäröivä suurkaupunkialue Portugalissa. Se käsittää kahdeksantoista kuntaa.
Lissabonin metropolialue on Portugalin suurin asutuskeskus. Vuonna 2001 sen väkiluku oli 2 641 006. NUTS II:n määrittelemä Lissabonin alue on käytännössä lähes sama kuin metropolialue. Kaikki metropolialueen kunnat kuuluvat joko Lissabonin tai Setúbalin piiriin.
Suur-Lissabon
Suur-Lissabon () on yksi NUTS III:n määrittelemistä Lissabonin alueen ala-alueista Portugalissa. Sen pinta-ala on 1 048 km² ja väkiluku 2 042 477 (2011).
Suur-Lissabonin alueella sijaitsee yhdeksän kuntaa.
Kari Haapala
Kari Haapala on suomalainen muusikko. Hänet tunnetaan erityisesti gospelmuusikkona, mutta hän on tehnyt myös maallisempaa musiikkia. Haapala on säveltänyt ja sanoittanut kappaleita muun muassa Annika Eklundille, Laura Voutilaiselle, Katri Helenalle ja Einille.
Haapalan säveltämät ja sanoittamat kappaleet kuten ”Tie, totuus ja elämä”, "Kulmakivi" ja ”Minne tie vie” ovat monille rippikoulun käyneille tuttuja laulukirjoista "Nuoren seurakunnan veisukirja" ja "Elämän siiville".
Haapala aloitti soolouransa jo 1980-luvulla, mutta soololevytykset jäivät 1990-luvun puolivälissä Mustarastas-yhtyeen perustamisen jälkeen. Mustarastaan kappaleet ovat pääosin Haapalan käsialaa. Vuonna 2013 Haapala julkaisi 17 vuoden tauon jälkeen sooloalbumin "Ansa". Haapalan kappaleista on julkaistu Suomen Lähetysseuran kustantama nuottikirja "Laulut jäävät elämään – Mustarastaan laulut ja muut".