hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Ympäristökampanja
Ympäristökampanja on joukko toimenpiteitä, joiden tavoitteena on aikaansaada ympäristöystävällinen muutos. Kampanja on tietyn ajan kestävä tiettyyn teemaan ja maantieteelliseen alueeseen keskittyvä vaikuttamishakuinen toimenpide, johon yleensä liittyy tiedottamista, tapahtumia ja toimintaa kohdeyleisölle. Kohdeyleisö voi olla tarkkaan tai laajasti määritetty joukko ihmisiä. Ympäristökampanja keskittyy valittuun ympäristöteemaan, johon tiedotus, tapahtumat ja toiminta liittyvät.
Ympäristökampanjoita toteuttavat monet tahot: yksityiset ihmiset, järjestöt, valtiolliset toimijat, yritykset ja yhteisöt. Kampanjoiden sisältö, tavoitteet ja resurssit vaihtelevat ratkaisevasti. Ympäristökampanjoita voidaan tehdä myös viherpesun (greenwash) toivossa, lähinnä rakentamaan vihreämpää imagoa.
WWF ja Greenpeace ovat tunnettuja ympäristön puolesta globaalisti kampanjoivia järjestöjä, joiden kampanjat ovat usein laajamittaisia ja tarkkaan suunniteltuja. Tällaiseen ympäristökampanjaan kuuluu organisaation koko kampanjaohjelman suunnittelu globaalilla tasolla. Jokaisella ympäristöteemalla on oma kampanjastrategia ja yleensä globaali kampanjatiimi mukaan lukien vapaaehtoiset avustajat ja aktivistit. Kampanja koostuu tieteellisestä tutkimuksesta, poliittisesta vaikuttamisesta, viestinnästä, tapahtumista ja/tai toiminnasta. Usein kampanjan tavoitteena on vaikuttaa kansalaisten mielipiteisiin ja käyttäytymiseen, poliittiseen päätöksentekoon ja lainsäädäntöön sekä yritysten toimintaan.
Modernit ympäristökampanjat kasvoivat laajamittaisiksi 1960-luvulla, jolloin ensin yksittäiset henkilöt ja myöhemmin laajemmat kansanjoukot alkoivat kyseenalaistamaan modernia elämäntapaa, kuluttamista ja huolestumaan ympäristön saastumisesta. Tavallisten kansalaisten huolesta kasvaneet tapahtumat kasvoivat kansanliikkeiksi eri ympäristöteemojen puolesta.
Tunneituista ympäristöjärjestöistä Greenpeace syntyi Kanadassa 1971 protestina Yhdysvaltain Alaskassa tekemiä ydinkokeita vastaan. Kampanja valaanpyyntiä vastaan alkoi myös 70-luvulla. Idea WWF:stä sai alkunsa vuonna 1960 englantilaisen liikemies Victor Stolan ehdottaessa kirjeitse Julian Huxleylle varojen keräämistä Afrikan luonnon suojeluun. 1970-luvulla käynnistyi mm. WWF:n ensimmäinen sademetsäkampanja, jolla kerätyin varoin monista Keski-Afrikan, Kaakkois-Aasian ja Latinalaisen Amerikan sademetsäalueista tehtiin suojelualueita.
Kuno Klemm
Kuno Klemm (5. maaliskuuta 1888 – 1945) oli saksalainen kenraalimajuri toisen maailmansodan aikana. Hän oli syntynyt Lauenburgissa Saksassa. Hän liittyi keisarillisen Saksan armeijaan huhtikuussa 1908, ja palveli 82. jalkaväkirykmentissä. Toisen maailmansodan alkaessa hänet ylennettiin everstiksi, ja hän komensi tuolloin Wehrmachtin 374. jalkaväkirykmenttiä. Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi 1. lokakuuta 1943. Hän tuolloin 75. jalkaväkirykmentin komentaja. Hänet siirrettiin miehitettyyn Norjaan marraskuussa 1944 sotavankileirin komendantiksi. Hän teki itsemurhan Oslossa vuonna 1945, Josef Terbovenin ja Wilhelm Rediessin tapaan.
Henrik Lilius (toimitusjohtaja)
Henrik August Kasimir Lilius (1. elokuuta 1921 Helsinki – 26. maaliskuuta 2014 Helsinki) oli Tamfeltin (entinen Tampereen Verkatehdas) toimitusjohtaja 1956–1985 ja suomalaisen tekstiiliteollisuuden keskeinen vaikuttaja. Koulutukseltaan hän oli diplomi-insinööri. Hänen aikanaan Tamfelt kansainvälistyi ja sen painopiste siirtyi villateollisuudesta konehuopatuotantoon, jota edesauttoi Suomen metsäteollisuuden voimakas kasvu 1950-luvulla.
Tehdas toimi vielä Liliuksen aikana pääasiallisesti Tammerkoskella (vuoteen 1975) ennen siirtymistään uuteen tehtaaseen Tampereen Hankkioon. Yritys ehti myös kokea hänen aikanaan nimen muutoksen perinteisestä Tampereen Verkatehdas Oy – Tammerfors Klädesfabriks Ab (1797) nimestä Tamfeltiksi.
Alexandros Souflas
Alexandros Souflas (s. 10. elokuuta 1988) on suomalais-kreikkalainen jalkapalloilija, jonka seura on Kreikan Superliigan Atromitos FC. Hän teki debyyttinsä liigassa kaudella 2006–2007.
Souflas on myös edustanut Suomea nuorten maajoukkueissa, viimeksi alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa.
Ted Sator
Ted Sator (s. 18. marraskuuta 1949 New Hartford, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkovalmentaja.
Satorin pelaajaura ei ollut kovinkaan pitkä. Hän pelasi kaksi kautta NCAA-yliopistosarjan Bowling Greenin joukkueessa. Vuonna 1973 Satorin pelaajaura päättyi Eastern Hockey League -sarjan Long Island Ducks -joukkueessa.
Sator nousi NHL-valmentajaksi vuonna 1983 Philadelphia Flyersissa. Kaudeksi 1985–1986 Satorista tehtiin New York Rangersin päävalmentaja toimittuaan edelliskautena Mike Keenanin apulaisena. Loistavasti sujunut kausi nosti odotuksia jatkosta, mutta kauden 1986–1987 surkea aloitus johti Satorin potkuihin. Seuraavana vuonna Buffalo Sabres palkkasi Satorin. Tämä luotsasi Buffalon kahdesti pudotuspeleihin, joissa kuitenkin joukkue putosi ensimmäisellä kierroksella. Sator vapautettiin tehtävistään vuonna 1989.
Buffalon potkujen jälkeen Sator toimi apulaisvalmentajana Boston Bruinsissa, St. Louis Bluesissa, Hartford Whalersissa ja Vancouver Canucksissa. Vuodet 1997–2002 hän valmensi ECHL-joukkue New Orleans Brassia.
Sator on valmentanut myös Elitserienissä ja SM-liigassa, jossa toimi kahden kauden ajan Bluesin luotsina. Tämän jälkeen hän on valmentanut Slovenian maajoukkuetta ja viimeksi Itävallan pääsarjassa pelaavaa unkarilaisjoukkuetta Alba Volán Székesfehérvária.
Mike Ridley
Michael Owen Guy Ridley (s. 8. heinäkuuta 1963 Winnipeg, Manitoba, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija.
Ridleyn ura oli vaikeuksissa juniorisarjoissa, kun James Patrickin taklauksen johdosta hänen jalkansa murtui ja myöhemmin hän mursi myös solisluunsa. Hänestä ei enää 19-vuotiaana uskottu tulevan NHL-pelaajaa ja hän pelasi yhden kauden kakkostason nuorisokiekkoa. Kaudeksi 1983–1984 Ridley siirtyi Manitoban yliopiston joukkueeseen, jossa hän teki läpimurtonsa. Hänet valittiin ensimmäisellä kaudellaan Kanadan parhaaksi yliopistopelaajaksi ja seuraavalla kaudella hän mahtui vielä tähdistökentälliseenkin.
Koska Ridleyn taidot tulivat esille melko myöhäisessä vaiheessa, häntä ei ole ikinä varattu NHL:ään. New York Rangers teki Ridleyn kanssa sopimuksen kaudeksi 1985–1986 joukkueen kakkosvalmentajan suosituksesta. Tulokaskaudellaan Ridley iski heti 65 pistettä ja mahtui NHL:n tulokaskentälliseen. Seuraavalla kaudella hänet kuitenkin kaupattiin Washington Capitalsiin yhdessä Bob Crawfordin ja Kelly Millerin kanssa vaihdossa Bob Carpenteriin ja toisen kierroksen varausoikeuteen.
Washingtonissa Ridley pelasi seitsemän kokonaista kautta ja loi uraa tasaisen varmana pistemiehenä. Hänen uransa paras kausi on 1988–1989, jolloin hän teki piste- (89) ja maaliennätyksensä (41). Hänet valittiin myös . Kauden 1993–1994 jälkeen Ridley kaupattiin Toronto Maple Leafsiin Rob Pearsonista. Toronton valmentaja Pat Burns ei kuitenkaan pitänyt Ridleyn pehmeästä pelityylistä ja tämä kaupattiin heti seuraavana kesänä Vancouver Canucksiin vaihdossa kovaotteisemmasta Sergio Momessosta.
Vancouverissa Ridleyn ura tuli päätökseen. Kausi 1995–1996 oli Ridleylle vaikea, sillä hän kärsi selkävaivoista, eikä pystynyt pelaamaan kuin 37 ottelua. Seuraavaksi kaudeksi Ridley palasi Vancouveriin, mutta lopetti uransa kesällä 1997. Hän pelasi kuitenkin vielä neljä ottelua seuraavalla kaudella IHL-liigan Manitoba Moosessa.
Elizabeth Daily
Elizabeth Ann Guttman (s. 11. syyskuuta 1961 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen laulaja, näyttelijä ja lauluntekijä, joka tunnetaan paremmin nimillä E.G. Daily, sekä Elizabeth Daily.
Hänet tunnetaan erityisesti äänirooleistaan animaatiosarjoissa Tehotytöt ja Ipanat. Daily aloitti näyttelijän uransa 1970-luvun lopulla ja on toiminut myös laulajana vuodesta 1985 lähtien.
Hän on julkaissut kolme levyä vuosina 1985, 1989 ja 1999.
Tiger of Sweden
Tiger of Sweden on ruotsalainen vaatemerkki. Sen perustivat vuonna 1903 Uddevallassa räätälit Markus Schwarmann ja Hjalmar Nordström. Aluksi valmistus keskittyi miesten vaatteisiin. Nykyään merkillä on lisäksi mallisto naisille sekä farkkumallisto. Valikoimiin kuuluu myös asusteita.
Vuonna 2003 Tiger of Sweden myytiin tanskalaiselle IC Companysille.
Mari Järvenpää
Mari Johanna Järvenpää (s. 29. marraskuuta 1981 Kaustinen) on suomalainen yleisurheilija. Järvenpään päälajeja ovat 800 metrin juoksu ja 1 500 metrin juoksu, mutta hän on osallistunut myös 400 metrille ja 3 000 metrin juoksukilpailuihin.
Mari Järvenpäätä valmentaa nykyisin Maria Paczos-Czakon. Vuoteen 2005 asti hänen juoksuvalmentajanaan toimi Timo-Jaakko Puronaho ja vuosina 2005–2009 Jukka-Pekka Puumalainen. Järvenpää edusti Kaustisen Pohjan-Veikkoja vuoteen 2000 asti ja Kokkolan Veikkoja vuodesta 2001 lähtien. Tällä hetkellä hän asuu Jyväskylässä.
Mari Järvenpään kaksoissisko Minna Järvenpää juoksee myös kilpaa, päälajeinaan 400, 800 ja 1 500 metriä.
Järvenpää on voittanut Suomen mestaruudet Kalevan kisoissa 800 metrillä vuosina 2004, 2006, 2007, 2008 ja 2010 sekä 1 500 metrillä vuosina 2007, 2008 ja 2009. Lisäksi hänellä on kolme hopeaa ja yksi pronssi 1 500 metriltä, kaksi hopeaa ja yksi pronssi 800 metriltä sekä yksi hopea 400 metriltä. Yleisurheilun Suomi–Ruotsi-maaotteluissa Järvenpää edusti Suomea ensimmäisen kerran 1998. Hän on voittanut maaottelussa 800 metriä vuonna 2005 ja 1 500 metriä vuosina 2007, 2008 ja 2009.
Maaliskuulla 2008 kilpailluissa sisäratojen MM-kilpailuissa Järvenpää juoksi uuden 1500 metrin Suomen ennätyksen 4.13,24, mutta karsiutui loppukilpailusta. Aikaisempi, Monika Kinnusen juoksema ennätys oli 16 vuoden takaa.
Ipanat
Ipanat () on yhdysvaltalainen Emmy-palkittu animaatiosarja, jonka tuotti Klasky Csupo. Sarjaa esitettiin ensi kerran Yhdysvalloissa Nickelodeonilla vuosina 1991–1994, jonka jälkeen siitä tuotettiin lisää jaksoja menestyksen myötä. Uudet jaksot esitettiin vuosina 1997–2004. Suomessa sarjaa esitti Yle TV1. Sarja kertoi siitä, kuinka vauvat ja lapset näkivät ja kokivat ympärillään tapahtuvat asiat.
Ipanoista tuotettiin myös kaksi elokuvaa, "Ipanat" (1998) ja "Ipanat Pariisissa" (2000). Sarjan loputtua siitä tuotettiin myös spin-off sarja All Grown Up, jossa kaikki hahmot ovat noin yhdeksän vuotta vanhempia.
Sarjassa keskityttiin erityisesti päähahmon Tommin sekä hänen ystäviensä Jaskan, Vilin, Lillin, Kitin ja veljensä Niilon seikkailuihin. He kykenevät kommunikoimaan toistensa kanssa vauvojen kielellä, jota aikuiset eivät ymmärrä. Vauvat pääosin ymmärtävät aikuisten puhetta, mutta käsittävät esimerkiksi vertauskuvallista puhetta väärin. Mukana ovat myös kolmevuotiaat Annika ja Susa, jotka kykenevät kommunikoimaan sekä aikuisten että vauvojen kanssa. Annika käyttää usein etuaan hyväksi manipuloidessaan jompiakumpia eikä siksi aina tule toimeen kiltimmän Susan kanssa.
Wizard Magazine listasi vuonna 2008 Ipanat sijalle 34 laatimassaan kautta aikain sadan parhaan animaatiosarjan listalla. Se listattiin tammikuussa 2009 IGN-sivuston laatiman sadan parhaan animaatiosarjan listalle sijalle 92.
Topi Ruotsalainen
Topi Ruotsalainen (s. 20. marraskuuta 1979 Kuopio) on suomalainen taidemaalari. Hänet tunnetaan erityisesti taidokkaana ihmisten kuvaajana, ja hänen teostensa aiheena on useimmiten ihmisryhmät. Koulutukseltaan Ruotsalainen on sekä taiteen maisteri Taideteollisesta korkeakoulusta (2005) että kuvataiteiden maisteri Kuvataideakatemiasta (2008).
Näyttelyitä Ruotsalainen on pitänyt muun muassa Mäntyharjun Taidekeskus Salmelassa (2007,2008), Galleria Heinossa (2010,2013,2016), Heinolan Taidekeskus Ihanassa (2006), Helsingin Galleria Katariinassa (2007) sekä Galerie Oljemarkissa (2005). Ulkomailla hänen töitään on ollut esillä muun muassa Lontoon Royal Academy Schools galleriassa (2007) sekä New Yorkin Trygve Lie Galleryssa (2006).
Topi Ruotsalainen on valittu vuonna 2008 Taidekeskus Salmelan vuoden nuoreksi taiteilijaksi, ja hänen töitään on oli myös esillä Salmelan vuoden 2008 kesänäyttelyssä. Topi Ruotsalainen on Helsingin taiteilijaseuran jäsen sekä Taidemaalariliiton jäsen.
Taidemaalauksen ohessa Topi Ruotsalainen soittaa ja laulaa Mount Fool -nimisessä roots-yhtyeessä.
Michael J. Bloomfield
Michael John "Bloomer" Bloomfield (s. 16. maaliskuuta, 1959) Yhdysvaltalainen astronautti, joka on osallistunut kolmelle sukkulalennolle.
Bloomfield on kotoisin Lake Fentonista, Michiganista. Hän suoritti alemman korkeakoulututkinnon United States Air Force Academyssä ja sai hävittäjälentäjäkoulutuksen F-15- ja F-16-konetyypeille. Vuonna 1994 Bloomfield suoritti maisterin tutkinnon Old Dominion Universityssä.
Ensimmäisellä sukkulalennollaan Bloomfield toimi ohjaajana (STS-86) vuonna 1997, jolloin hän telakoi sukkulan MIR-avaruusasemaan. Samana vuonna hän toimi pilottina myös lennolla STS-97 ja vuonna 2000 komentajana lennolla STS-110. Molemmat lennot päättyivät Kansainväliselle avaruusasemalle.
Bloomfield toimi apulaispäällikkönä lentohenkilökunnalle NASAn Johnson Space Centerssä vuodesta 2006 kesäkuuhun 2007, jolloin hän erosi NASAn palveluksesta.
Milko Kelemen
Milko Kelemen (30. maaliskuuta 1924 – 8. maaliskuuta 2018) oli kroatialaissyntyinen säveltäjä. Hän opiskeli muun muassa Pariisissa Olivier Messiaenin ja Freiburgissa Wolfgang Fortnerin johdolla.
Kelemenille on myönnetty Bundesverdienstkreuz, Jugoslavian suuri valtiopalkinto, Bonnin Beethoven-palkinto (1963) ja Ordre des Arts et des Lettres'n ritarius. Hänen tärkein kustantajansa on Sikorski; teosten joukossa on "Salut au Monde" (1996).
Elaine Kellett-Bowman
Dame Mary Elaine Kellett-Bowman, DBE (8. heinäkuuta 1923 – 4. maaliskuuta 2014) oli brittiläinen Konservatiivipuolueen poliitikko. Hän kouluttautui juristiksi.
Kellett-Bowman istui parlamentin jäsenenä Lancasterista vuosina 1970–1997. Hän oli myös europarlamentaarikkona vuosina 1975–1984.
Kellett-Bowmanilla oli neljä lasta ensimmäisen miehen kanssa. Tämän kuoltua hän meni uusiin naimisiin poliitikko Edward Kellett-Bowmanin kanssa.
George E. Killian
George E. Killian (6. huhtikuuta 1924 Valley Stream, New York – 7. joulukuuta 2017 Glendale, Arizona) oli huomattava yhdysvaltalainen urheiluvaikuttaja. Hän toimi Kansainvälisen opiskelijaurheiluliiton (FISU) puheenjohtajana 1999–2011.
Killian syntyi Valley Streamissa, New Yorkin osavaltiossa, ja valmistui Ohio Northern Universitysta sekä Buffalon yliopistosta.
Killian työskenteli high school- sekä yliopistokoripallojoukkueiden valmentajana ja eteni lopulta FIBA:n johtoon (1990–1998). Hän oli Kansainvälisen olympiakomitean jäsenenä. Työstään valmentajana hän pääsi vuonna 2000 Women’s Basketball Hall of Fameen Knoxvillessä, Tennesseessä.
Celebesinparatiisimonarkki
Celebesinparatiisimonarkki ("Eutrichomyias rowleyi") on äärimmäisen uhanalainen endeemisenä Indonesiassa Sangihen saarella elävä lintu.
Kooltaan celebesinparatiisimonarkki on noin 18 cm. Väritykseltään lintu on vatsastaan vaaleansininen ja selkä ja pää ovat hieman tummemman siniset. Myös nokan väri on sininen. Pyrstön alapuolen höyhenet ovat tuhkanharmaat. Laji muistuttaa hieman sinimonarkkia, mutta on tätä suurempi eikä celebesinparatiisimonarkilla ole mustia alueita otsassa ja kurkussa. Lajin äänet ovat äänekkäät "tuk", "step step" ja tyypillisimmin "chewt chewt" äänet.
Celebesinparatiisimonarkit elävät useimmiten vanhoissa metsissä ja metsäisissä laaksoissa. Lintu käyttää ravintonaan hyönteisiä. Kannan kooksi arvioidaan 19–135 yksilöä. Suurin lajiin kohdistuva uhka on metsien hakkaaminen maanviljelysmaaksi. Pienempi uhka on lajin metsästys kauniin höyhenpuvun takia.
Antoni Ramallets
Antoni Ramallets i Simón (1. heinäkuuta 1924 Barcelona – 30. heinäkuuta 2013 Vilafranca del Penedès) oli espanjalainen jalkapallomaalivahti sekä valmentaja, joka pelasi suurimman osan ammattilaisurastaan FC Barcelonassa. 1950-luvulla häntä pidettiin yleisesti yhtenä parhaimmista jalkapallomaalivahdeista.
Ramallets suoritti asepalveluksensa San Fernandon laivastotukikohdassa. Sen jälkeen hän pelasi kahden vuoden ajan Mallorcassa, kun toinen maailmansota oli käynnissä suuressa osassa Eurooppaa. Ramallets teki ensin sopimuksen Barcelonan kanssa vuonna 1946, mutta vietti aikaa lainalla Real Valladolidissa, ennen kuin palasi Barcelonaan ja teki La Liga -debyyttinsä voittoisassa Sevilla-ottelussa 28. marraskuuta 1948. Barcelonassa hän pelasi vuodesta 1946 vuoteen 1961 saakka yhteensä 548 ottelua ja voitti kuusi kertaa Espanjan pääsarjan, Primera Divisiónn, viisi Espanjan Cupia ja kaksi Inter-Cities Fairs Cupia. Hän voitti viidesti Espanjan pääsarjan parhaan maalivahdin tittelin ("Zamora"), vuosina 1952, 1956, 1957, 1959 ja 1960.
Ramallets pelasi Espanjan ja Katalonian maajoukkueissa. Hän pelasi Espanjan maajoukkueessa 35 ottelua. Osana Espanjan maajoukkuetta hän ylsi vuoden 1950 maailmanmestaruuskilpailuissa Brasiliassa neljännelle sijalle. Joukkue hävisi kolmossijasta käytävän ottelun Ruotsille maalein 1–3. Kansainvälinen lehdistö nimesi hänet turnauksen parhaaksi maalivahdiksi. Espanjan maajoukkueen lisäksi Ramallets pelasi epävirallisessa Katalonian maajoukkueessa seitsemässä ottelussa Francisco Francon vallan aikana.
Pelaajauran jälkeen Ramallets siirtyi valmentajaksi. Hän valmensi seitsemää espanjalaista joukkuetta, kuten Valladolidia, Zaragozaa, Logronesia ja Herculesia, vuosien 1962 ja 1969 aikana. Vuonna 1964 hän voitti Zaragozan kanssa Espanjan Cupin (joka tunnettiin tähän aikaan nimellä "Copa del Generalisim"), sekä johdatti joukkueen myös Inter-Cities Fairs Cupin voittoon Valenciaa vastaan.
Ramallets kuoli 30. heinäkuuta 2013 pitkällisen sairauden jälkeen 89 vuoden iässä Vilafranca del Penedèsissa "Centre Sociosanitari Ricard Fortuny" -sairaalassa. Hänet haudattiin "barca"-teemaisessa seremoniassa. Seuran presidentti Sandro Rosell, seuran uusi pomo Gerardo Martino sekä kapteenit Carles Puyol, Xavi Hernández, Andrés Iniesta ja Víctor Valdés olivat paikalla hautajaisissa. Muita kuuluisia henkilöitä paikalla olivat Jordi Roura, Jordi Cardoner, Andoni Zubizarreta, Carles Rexach, Juan Laporta ja Josep Lluís Núñez.
Ramalletsin vaimo, Paquita Domínguez, kuoli 20. elokuuta 2012, jonka jälkeen Ramallets oli syvästi murheellinen ja siitä lähtien hänen tilansa oli mennyt huonompaan suuntaan. Hänen kaksi tytärtään ja muu perhe auttoivat häntä selviytymään surusta.
Virginio Rognoni
Virginio Rognoni (s. 5. elokuuta 1924) on italialainen kristillisdemokraattipuolueen poliitikko. Hän syntyi Corsicossa, Milanon maakunnassa.
Rognoni toimi maansa sisä- (1978–1983), oikeus- (1986–1987) ja puolustusministerinä (1990–1992). Hän oli korkeimman tuomarineuvoston ("Consiglio Superiore della Magistratura") varapresidenttinä vielä vuosina 2002–2006.
Merv Pregulman
Mervin ”Merv” Pregulman (10. lokakuuta 1922 – 29. marraskuuta 2012) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän pelasi Michiganin yliopiston joukkueessa Wolverinesissa vuosina 1941–1943 ja NFL:ssä Green Bay Packersissa (1946), Detroit Lionsissa (1947–1948) ja New York Bulldogsissa (1949).
Pregulman syntyi Lansingissa, Michiganissa.
Vuonna 1982 College Football Hall of Fameen päässeestä Pregulmanista tuli ammattilaisuransa jälkeen menestyvä liikemies. Hän oli toisen maailmansodan veteraani.
Serge Reggiani
Serge Reggiani (2. toukokuuta 1922 – 23. heinäkuuta 2004) oli näyttelijä, chansonlaulaja ja taidemaalari. Hän syntyi Reggio nell'Emiliassa, Italiassa, mutta muutti vanhempineen Ranskaan ollessaan kahdeksan ikäinen.
Reggiani esiintyi muiden muassa elokuvissa "Yön portit" (1946), "Rakastajatar" (1952) ja "Ilmiantaja" (1962). Lauluillaan hän nousi kuuluisuuteen vasta nelikymppisenä.
Myöhemmällä iällä Reggiani ryhtyi maalaamaan. Hän kuoli Pariisissa sydänkohtaukseen 82-vuotiaana toisen suositun laulajan, Sacha Distelin kuolemaa seuranneena päivänä. Hänet on haudattu Cimetière du Montparnasseen.
Vereenigingin rauha
Vereenigingin sopimus oli toisen buurisodan päättänyt rauhansopimus, joka solmittiin Britannian sekä Transvaalin ja Oranjen vapaavaltion buurien välillä 31. toukokuuta 1902 Vereenigingissä eteläisessä Transvaalissa. Sopimuksessa buurit suostuivat kuningas Edvard VII:n alamaisiksi ja korvaukseksi saivat valloitetut maansa takaisin ja lisäksi korvauksia sodan aikana tuhotuista maatiloista. Lisäksi buureille turvattiin oikeus käyttää kieltään afrikaansia kouluissa ja oikeuslaitoksessa, ja heille luvattiin itsehallinto mahdollisimman pian.
Transvaal ja Oranjen vapaavaltio saivat sopimuksen lupaaman täyden itsehallinnon jo vuonna 1907.
Vereeniging
Vereeniging on vuonna 1892 perustettu kaupunki Etelä-Afrikassa Gautengin provinssissa Vaal-joen varrella. Vuonna 1991 kaupungin väkiluku oli 345 000. Kaupungin tärkeimmät teollisuustuotteet ovat rauta, teräs, putket ja tiilet.
Kaupungissa solmittiin vuonna 1902 toisen buurisodan päättänyt Vereenigingin sopimus.
Finn Tugwell
Finn Tugwell (s. 18. maaliskuuta 1976) on tanskalainen pöytätennispelaaja. Tugwellin uran paras saavutus on pronssimitali Ateenan olympialaisista 2004, jolloin hän voitti Michael Mazen kanssa mitalin.
Joulukuussa 2007 Tugwell oli maailmanrankingissa sijalla 73.
Lucius Calpurnius Piso Caesoninus
Lucius Calpurnius Piso Caesoninus oli roomalainen poliitikko. Hän oli Calpurnia Pisoniksen isä ja näin ollen Julius Caesarin appi. Pisolla oli myös poika Lucius Calpurnius Piso. Piso oli Ciceron poliittinen vastustaja.
Caesar meni naimisiin Pison tyttären kanssa vuonna 59 eaa. Seuraavana vuonna Piso valittiin konsuliksi Aulus Gabiniuksen kanssa. Yhdessä kansantribuuni Publius Clodiuksen kanssa konsulit ajoivat Ciceron maanpakoon. Palkkioksi tästä Piso sai konsulikautensa loputtua provinssikseen Macedonian. Piso ryösteli provinssiaan, ja vuonna 55 eaa. hänet kutsuttiin takaisin Roomaan. Cicero piti senaatissa Pisoa vastaan syytöspuheen "In Pisonem". Caesarin ylittäessä Rubikonin Piso pysytteli neutraalina.
Piso oli vuoden 50 eaa. kensori Appius Claudius Pulcherin kanssa.
Caesarin murhan jälkeen Piso vaati, että diktaattorin testamenttia tulisi noudattaa. Aluksi Piso oli Marcus Antoniuksen vastustaja. Mutinan sodan aikana hän osallistui lähetystöön, joka neuvotteli Antoniuksen kanssa.
Pison uskotaan olleen Papyrusten huvilan omistaja.
Kaarlo Slöör
Kaarlo (Karl) Aleksanteri Slöör (18. tammikuuta 1833, Viipuri – 21. syyskuuta 1905, Helsinki) oli hovineuvos, runoilija, suomentaja ja Suomen virallisen lehden päätoimittaja. Slöör käytti nimimerkkejä "Santala" ja "Kaarlo Santala".
Slöörin vanhemmat olivat seppämestari Gustaf Adolf Slöör ja Johanna Sofia Tammelin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1851 ja valmistui filosofian maisteriksi 1857. Slöör toimi Pietarin suomalaisen seurakunnan koulujen tarkastajana 1857-1865, Suomen virallisen lehden toimittajana ja päätoimittajana 1865-1905 ja Finlands Allmänna Tidningin päätoimittajana 1900-1905. Slöör oli myös kenraalikuvernöörinkanslian kassanhoitajana 1884-1899.
Slöör sai kansallisen herätyksen jo Viipurin ruotsalaisessa lukiossa opiskellessaan, ylioppilasaikanaan vuonna 1854 hän keräsi runoja Kannakselta ja Inkerissä.
Slöör julkaisi runoja salanimellä Santala, muun muassa "Mansikoita ja mustikoita" -nimisessä kalenterissa 1860, ja suomensi William Shakespearen Macbethin 1864 ja osia Vänrikki Stoolin tarinoista sekä Henrik Ibsenin Nukkekoti-näytelmän. Ensin mainittu oli ensimmäinen Suomessa koskaan tehty Shakespeare-suomennos. Slöör sai Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran palkinnon samana vuonna eli 1864.
Slöörin vaimo vuodesta 1863 oli Aina Emilia Ehrnström (s. 1845, k. 1929), heidän tyttärensä Mary Helena Slöör (s. 1878, k. 1947) oli naimisissa Akseli Gallen-Kallelan (s. 1865, k. 1931) kanssa.
Aapo Lyytinen
Abraham (Aapo) Lyytinen (14. marraskuuta 1852 Liminka – 26. maaliskuuta 1893 Helsinki) oli suomalainen runoilija. Hän julkaisi runojaan nimimerkillä "Sampoinen".
Lyytinen toimi opettajana Kärsämäen kansakoulussa 1884–1886.
Paulina Gerzon
Paulina Gerzon (s. 27. tammikuuta 1995 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän aloitti näyttelemisen televisiossa 5-vuotiaana.
Gerzon esitti Francesca Spataforea televisiosarjassa "Sopranos" vuosina 2006–2007. Hän näytteli sitä ennen vuosina 2001–2005 sarjassa "All My Children" ja 2003–2007 sarjassa "" Katie Nicholsonin roolissa. Hän on esiintynyt myös sarjoissa "Kova laki", "Sinkkuelämää", "Asema 62" ja "Synnytystuskia" sekä joissakin elokuvissa.
Erkki West
Ernst Robert Magnus Winter, kirjailijanimi Erkki West (28. joulukuuta 1857 Hartola – 17. elokuuta 1934 Helsinki), oli suomalainen merikapteeni, joka julkaisi kaksi kirjaa. Winterin vanhemmat olivat Hartolan kappalainen, myöhemmin kirkkoherra Adolf Magnus Winter (1828–1880) ja Julia Malvina Bonsdorf (1836–1926). Perheessä oli yhdeksän lasta.
Ernst Winter toimi merikapteenina ja kirjoitti 1920-luvulla osin omien kokemustensa pohjalta kaksi kirjaa. Ernst Winter oli kirjailija Maila Talvion ja rovasti Hugo Winterin veli.
Aku Rautala
August Ripatti, käytti kirjailijanimeä Aku Rautala () oli suomalainen työläiskirjailija.
Rautala kävi kansakoulun ja Paimion kansanopiston. Hän työskenteli vuosina 1912-1918 konepaja-, rakennus-, saha-, tehdas- ja satamatyöläisenä ja oli vangittuna poliittisista syistä Suomen sisällissodan jälkeen. Vapauduttuaan Rautala toimi Suomen työväenpuolueen toimitsijana Jyväskylässä 1919-1923 sekä WSOY:n palveluksessa ensin varastomiehenä ja myöhemmin 1930-1931 kustannusvirkailijana.
Rautala oli naimisissa kirjailija Iris Uurron kanssa, heidän poikansa oli kirjailija Aku-Kimmo Ripatti. Rautala kuoli jäätyään raitiovaunun alle Helsingissä.
Mimesis
Mimesis ( 'jäljittely') on keskeinen taiteen teorian käsite. Sillä tarkoitetaan luonnon tai todellisuuden jäljittelyä ja esittämistä taiteen keinoin.
Platon ja Aristoteles kutsuivat mimesistä luonnon jäljittelyksi. Platonin mukaan kaikki taideteokset ovat imitointia, teokset heijastavat niiden taustalla olevia todellisia ideoita. Kaikki, minkä ihmiset näkevät, on vain etäistä heijastumaa ihanteellisista muodoista ja ajatuksista. Tällä perusteella taiteilijat ovat Platonin mielestä vain jäljitelmien jäljittelijöitä. Aristoteles puolestaan tähdensi tragedian analyysissään, että taide jäljittelee ihmisten toimintaa. Aristoteles myös katsoi, että taideteos ei kopioi todellisuutta, vaan on jotain sellaista, mitä ei ole ollut aiemmin olemassa. Taideteos on kuin elävä organismi, jossa kaikki on kohdallaan loogisessa järjestyksessä.
Narratologiassa mimesis tarkoittaa näyttämistä kertomisen vastakohtana. Mimesis merkitsee kertojan poissaoloa tai vähäistä läsnäoloa.
Yhdystie 8540
Yhdystie 8540 on Suomen tieverkon osuus Pudasjärven Kipinän kylästä Oulun Pahkalan kaupunginosan halki Yli-Iihin. Tien pituus on 39 kilometriä. Kunnanrajalle asti tien nimi on Yli-Iintie, Oulun rajalla tie muuttuu Pahkalantieksi.
Tien varrella sijaitsee tunnettu Kierikkikeskus.
Ympäristöministeriö on kaavaillut tietä seututieksi, ja ehdottanut sitä yhdistettäväksi mahdollisesti Iin ja Yli-Iin väliseen seututiehen 851.
Andøya
Andøya on pohjoisin saari Vesterålenin saaristossa, Nordlandin läänissä Norjassa. Saari kuuluu Andøyn kuntaan. Sen pinta-ala on 488 neliökilometriä, joten se on Norjan kymmenenneksi suurin saari.
Saarella sijaitsee 1962 perustettu luotainrakettien laukaisukeskus Andøyan rakettikoealue.
DigitalGlobe
DigitalGlobe on yhdysvaltalainen satelliittikaukokartoituskuvien myyjä. Sen toimipaikka on Longmontissa Coloradossa. Yhtiössä oli vuonna 2006 kaikkiaan 350 työntekijää. Yhtiön toimitusjohtaja on avaruusalalle poikkeuksellisesti nainen, Jill Smith.
Yhtiö perustettiin vuonna 1992 "Earth Imaging and Information Company" -nimisenä. Sen alkua tuki Land Remote Sensing Policy Act -laki, joka pyrki kaukokartoituskuva-aineistojen kaupallistamiseen.
QuickBird 2-kaukokartoitussatelliitti alkoi 18. lokakuuta 2001 kerätä uutta valokuva-aineistoa. Google Earth käyttää DigitalGloben materiaalia. Yhdysvaltojen terrorisminvastainen sota johti vuodesta 2002 alkaen siihen, että DigitalGloben kaltaisten yritysten saamat Yhdysvaltain liittovaltion laitosten tekemät kuvatilaukset kasvoivat rajusti.
Early Bird 1 kuului yhtiön edeltäjäyhtiölle, Earth Watch Inc.'lle. Se laukaistiin avaruuteen 24. joulukuuta 1997 Venäjältä Svobodnyn kosmodromilta Start-1-raketilla. Satelliitissa on kolmen metrin resoluution omaava pankromaattinen kamera ja multispektraalinen kamera, jonka resoluutio oli 15 metriä.
QuickBird laukaistiin 18. lokakuuta 2001 ja on ollut pitkään DigitalGloben pääkamera avaruudessa. Sen rakensivat Ball Aerospace (kamera) ja Orbital Sciences Corporation (satelliitti). Se laukaistiin Yhdysvalloista Delta II -raketilla. Se lentää 450 km:n korkeudella aurinkosynkroonisella radalla. Se korvasi toimintansa lopettaneen QuickBird-1-satelliitin. Sen pankromaattisen kameran resoluutio on 60 cm ja multispektraalisen kameran resoluutio on 2,4 metriä.
Ball Aerospace rakensi WorldView-1:n. Satelliitti laukaistiin 18. syyskuuta 2007 Vandenberg Air Force Base -tukikohdasta Delta II -kantoraketilla. Yhdysvaltain sotilastiedusteluun liittyvä National Geospatial-Intelligence Agency on kuvamateriaalin pääasiallinen ostaja. Satelliitin pankromaattisen kameran resoluutio on 50 cm.
Ball Aerospace rakensi myös WorldView-2-satelliitin, joka laukaistiin 9. lokakuuta 2009. Boeing laukaisi satelliitin avaruuteen. Pankromaattisen kameran resoluutio on 46 cm ja monivärikameran resoluutio on 1,84 m.
Yhtiö tilasi elokuun lopussa 2010 hintaan 307 miljoonan dollaria Ball Aerospace- ja ITT Industries -yhtiöiltä WorldView-3-satelliitin. Se laukaistiin vuoden 2014 puolivälissä.
Kianna Underwood
Kianna Underwood (s. 28. marraskuuta 1992 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Underwood aloitti näyttelemisen 7-vuotiaana eli vuonna 1999. Hän on esiintynyt myös Mike Tollin ja Brian Robbinsin luomassa "All That" sketsisarjassa vuosina 2004–2005.
Beyond Fear
Beyond Fear on yhdysvaltalainen heavy metal -yhtye. Tim Owens perusti sen maaliskuussa 2005 sivuprojektiksi. Tällöin hänen pääyhtyeensä oli Iced Earth. Owensin lähdettyä Iced Earthista Beyond Fearista tuli hänelle pääyhtye.
Bill Demong
Bill Demong (s. 29. maaliskuuta 1980 Vermontville, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen yhdistetyn hiihtäjä, joka voitti olympiakultaa ja maailmanmestaruuden.
Sapporon MM-kisoissa 2007 Demong voitti hopeaa normaalimatkalta. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän voitti suurmäen Gundersen-kilpailun (HS134 + 10 km), oli yhteislähtökilpailussa viides ja normaalimäen Gundersen-kilpailussa (HS100 + 10 km) pronssilla. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän oli suurmäen Gundersen-kilpailussa kuudes ja normaalimäen kilpailussa seitsemäs. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Demong oli mukana Yhdysvaltojen pronssia voittaneessa normaalimäen joukkueessa. Olympialaisissa hän on sijoittunut Salt Lake Cityssä 2002 neljänneksitoista sprintissä ja neljänneksi viestissä. Vancouverissa 2010 hän voitti suurmäen Gundersen-kilpailun (HS140 + 10 km), oli kuudes normaalimäen Gundersen-kilpailussa ja hopealla joukkuekilpailussa.
Demong on kilpaillut maailmancupissa vuodesta 1999 asti ja voittanut yhdeksän osakilpailua: kaudella 2001–2002 Liberecissä, kaudella 2006–2007 Lahdessa, kaudella 2007–2008 Trondheimissa, kaudella 2008–2009 Ramsaussa, Whistlerissä, Klingenthalissa, Lahdessa sekä Vikersundissa ja kaudella 2009–2010 Val di Fiemmessä. Lisäksi hän on ollut kuusi kertaa toinen ja kuusi kertaa kolmas (13.2.2012 mennessä). Kauden 2007–2008 ja 2008–2009 maailmancupin kokonaiskilpailuissa hän sijoittui kolmanneksi.
Demong lopetti uransa yhdistetyn hiihtäjänä vuonna 2015.
Jean-Pierre Dumont
Jean-Pierre ”J. P.” Dumont (s. 1. huhtikuuta 1978 Montréal, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SC Bernin joukkueessa Sveitsin pääsarjassa.
Dumont pelasi neljä kautta Val-d'Or Foreursissa QMJHL-junioriliigassa, yhdessä Roberto Luongon, Francis Lessardin, Steve Béginin ja Jean-Luc Grand-Pierren kanssa, joista myös tuli NHL-kiekkoilijoita.
New York Islanders varasi Dumontin NHL:ään kolmantena . Hänen NHL-uransa alkoi kuitenkin Chicago Blackhawksin riveissä vuonna 1998. Keväällä 2000 hänet siirrettiin Buffalo Sabresiin.
Elokuussa 2006 Dumont allekirjoitti kahden vuoden sopimuksen Nashville Predatorsin kanssa ja helmikuussa 2008 hän jatkoi sopimusta vielä kahdella vuodella. Lokakuussa 2011 hän siirtyi Sveitsin pääsarjan SC Berniin, jossa hän oli pelannut jo NHL:n työsulkukaudella .
Vodek Sadalski
Włodzimierz ”Vodek” Sadalski (s. 29. elokuuta 1949) on Puolan liiton koulutus- ja urheilujohtaja sekä entinen lentopallovalmentaja ja pelaaja, joka valmensi kaudella 2008 Savonlinnan East Volleyta lentopallon 1-sarjassa. Pelaajaurallaan Sadalski pelasi passarina voittaen olympiakultaa Montrealin olympialaisissa vuonna 1976 ja maailmanmestaruuden 1974 Meksikossa. Häntä pidetään yhtenä Puolan kaikkien aikojen parhaista passareista.
Pelaajauransa jälkeen Sadalski suuntasi Suomeen pelaamaan mestaruussarjaan Kokkolan Tiikereissä syksyllä 1979, seuraavalla kaudella 1980-81 Sadalski ryhtyi Kokkolan Tiikereiden pelaajavalmentajaksi, jona hän toimi myös kaksi seuraavaa kautta. Tiikereiden pudottua mestaruussarjasta hän ryhtyi valmentamaan kakkossarjaan Ylivieskan Kuulaa. Ylivieskasta hänet hankittiin mittavien neuvotteluiden jälkeen Seinäjoen Maila-Jussien riveihin 1-sarjaan valmentamaan. Maila-Jussit nousi Sadalskin opeilla SM-sarjaan heti ensimmäisellä kaudella. Hän hyödynsi joukkueen harjoituksissa etenkin kotimaataan Puolaa, missä joukkue leireili erittäin paljon ja pelasi sikäläisiä huippujoukkueita vastaan. Kaudella 1985 Maila-Jussit otti Suomen Cupin voiton, jonka jälkeen se eteni kaksi kertaa peräkkäin Suomen mestaruuteen kausilla 1986 ja 1987. Tämän jälkeen Maila-Jusseilla koittivat laihemmat vuodet loukkaantumisten ja pelaajapulan takia, ja myös Sadalski oli lähtemässä Seinäjoelta. Hän toimi viimeisinä vuosinaan Seinäjoen Lyseon lentopallo-opettajana. Tämän jälkeen Wlodzimierz Sadalski toimi Suomen miesten maajoukkueen päävalmentajana vuosina 1987–1992.
Sadalski on valmentanut urallaan myös muun muassa Kokkolan Tiikereitä, Salon Piivolleyta, Raision Loimua ja monia muita seuroja Suomessa. Savonlinnan East Volleyta hän on valmentanut vuosina 2001–2003 sekä kaudesta 2005 lähtien.
Sadalski oli äärimmäisen vaativa valmentaja. Ei ollut harvinaista, että pelaaja lähti harjoituksista kotiin ennen muita miettimään treenien tarkoitusperiä.
Pavel Rostovtsev
Pavel Aleksandrovitš Rostovtsev (, s. 21. syyskuuta 1971 Gus-Hrustalni, Vladimirin alue, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen ampumahiihtäjä.
Rostovtsev osallistui urallaan kaksiin talviolympialaisiin. Salt Lake Cityssä 2002 hän sijoittui viestissä neljänneksi, takaa-ajossa viidenneksi sekä normaalimatkalla ja sprinttikilpailussa kuudenneksi. 2006 Torinon olympialaisissa hän saavutti uransa ainoan olympiamitalin Venäjän joukkueen sijoittuessa hopealle viestikilpailussa. Rostovtsev osallistui Torinon kisoissa henkilökohtaisista matkoista vain normaalimatkalle, jossa hän sijoittui kolmanneksitoista.
Rostovtsev osallistui ensimmäisen kerran aikuisten MM-kilpailuihin Slovakian Brezno-Osrbliessa 1997 ja saavutti ensimmäisen MM-mitalinsa kaksi vuotta myöhemmin Kontiolahden MM-viestistä, jossa Venäjän joukkue sijoittui hopealle. Oslon MM-kilpailuissa 2000 Rostovtsev saavutti kolme hopeamitalia henkilökohtaisilla matkoilla ja kultaa samana vuonna Lahdessa järjestetyssä MM-viestikilpailussa. Slovenian Pokljukassa vuonna 2001 järjestetyissä MM-kilpailuissa hän voitti maailmanmestaruuden sprinttikilpailussa ja takaa-ajossa. Viestihopeaa hän saavutti vielä 2003 Hanti-Mansijskissa ja 2005 Hochfilzenissä.
Vuonna 1995 alkaneella urallaan Rostovtsev voitti seitsemän maailmancupin osakilpailua ja saavutti yhteensä 25 palkintokorokepaikkaa. Hän sijoittui cupin kokonaiskilpailussa toiseksi kaudella 2001–2002. Rostovtsev lopetti uransa kauden 2005–2006 jälkeen.
Mindy Cohn
Mindy Cohn (s. 20. toukokuuta 1966 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi 1980-luvulla lapsinäyttelijänä televisiosarjasta "The Facts of Life". Sarjan aikana hän oli kolme kertaa ehdokkaana Young Artist -palkinnon voittajaksi.
Viime aikoina Cohn on tehnyt enimmäkseen äänirooleja muun muassa Kim Possibleen ja erityisesti Scooby-Doo-aiheisiin animaatioihin, jonka roolisuorituksesta hänet huomioitiin Daytime Emmy -ehdokkuudella vuonna 2003.
USA Network
USA Network on yhdysvaltalainen kaapelitelevisiokanava. Kanava aloitti lähetyksensä 27. syyskuuta 1977. Sen omistaa NBC Universal. USA Networkin oli nähtävissä vuonna 2005 noin 89 miljoonassa kotitaloudessa.
Kanava aloitti lähetyksensä syyskuun lopussa vuonna 1977 nimellä Madison Square Garden Network ja siitä tuli nopeasti yksi Yhdysvaltojen pääkanavista. Huhtikuussa 1980 kanava vaihtoi nimensä USA Networkiksi, kun sen omistusrakennetta uudelleenjärjestettiin. 24. syyskuuta 1992 USA Network lanseerasi sisarkanavansa, Sci Fi Channelin.
Samaan aikaan USA Network jakoi ohjelma-aikansa ja tilansa kahden muun vasta äskettäin aloittaneen televisiokanavan, C-SPAN ja Black Entertainment Televisionin (BET) kanssa. Kaikkien kolmen kanavan ohjelmatiedot julkaistiin esimerkiksi TV Guidessa "USA" nimen alla. Vuonna 2004 NBC Universal julkisti virallisesti yhtiön omistajuuden. Yhtiön teräväpiirtoversio aloitti toimintansa 3. lokakuuta 2007 ja se on saatavilla nykyisin DirecTV:ssä ja useissa kaapeliverkoissa.
Jon Åge Tyldum
Jon Åge Tyldum (s. 26. lokakuuta 1968 Snåsa) on norjalainen entinen ampumahiihtäjä.
Tyldum saavutti urallaan seitsemän MM-mitalia, joista kaksi henkilökohtaisista kilpailuista. Sprinttikilpailussa 1993 ja normaalimatkalla 1995 hän saavutti hopeaa. Viestistä tuli MM-pronssia 1991 ja hopeaa 1997. Joukkuekilpailussa Tyldum voitti MM-kultaa 1995 sekä hopeaa 1991 ja 1992. Hän osallistui kaksiin talviolympialaisiin ja sijoittui parhaimmillaan 1994 Lillehammerin olympialaisten viestissä seitsemänneksi.
Maailmancupin kokonaiskilpailun Tyldum voitti kaksi kertaa, vuosina 1992 ja 1995. Urallaan hän voitti kaksi osakilpailua ja saavutti yhteensä kuusi palkintokorokepaikkaa.
Pickettin hyökkäys
Pickettin hyökkäys oli etelävaltioiden Gettysburgin taistelun kolmantena päivänä 3. heinäkuuta 1863 suorittama hyökkäys, joka kantaa komentajansa George Pickettin nimeä. Pickett johti kolme divisioonaa avoimelle pellolle Cemetary Ridgen edustalle, jossa ne menettivät unionin joukkojen kivääri- ja tykkitulessa yli puolet miehistään. Divisioonia komensivat etelävaltioiden puolelta kenraalimajuri Isaac R. Trimble, prikaatinkenraali J. Johnston Pettigrew ja kolme Pickettin prikaatinkenraalia. Hyökkäys päättyi katastrofiin etelän joukkojen menetettyä yli puolet miehistään. Se päätti myös etelävaltioiden etenemisen pohjoisvaltioiden maaperällä ja pakotti kenraali Robert E. Leen vetämään joukkonsa takaisin Virginiaan.
Dick Sargent
Dick Sargent (19. huhtikuuta 1930 Carmel, Kalifornia – 8. heinäkuuta 1994) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esitti televisiosarjassa "Vaimoni on noita" ”toista Darrin Stephensiä”.
Sargent näytteli elokuvissa vuodesta 1956 alkaen. Kun Dick York lähti sarjasta "Vaimoni on noita" vuonna 1969, Sargent sai hänen roolinsa. Hänelle oli tarjottu roolia jo vuonna 1964, mutta hänellä oli tuolloin sopimus Universal Studiosin kanssa, ja hän hylkäsi roolin. Sargent esitti Darrinia sarjassa sen loppuun asti, vuoteen 1972.
"Vaimoni on noita" -sarjan jälkeen Sargent jatkoi työskentelyään elokuvissa ja vieraili useissa televisiosarjoissa. 1980-luvun puolivälissä hän esitti leski-isä Richard Prestonia tilannekomediassa "Down to Earth".
Myöhemmin hän ilmoitti olevansa homoseksuaali ja puolusti homojen oikeuksia. Hän asui kumppaninsa Albert Williamsin kanssa yhdessä kuolemaansa saakka. Hän kuoli vuonna 1994 eturauhassyöpään Los Angelesissa.
Craig McCracken
Craig Douglas McCracken (s. 31. maaliskuuta 1971 Charleroi, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen Emmy-palkittu animaattori, animaatioiden ohjaaja ja käsikirjoittaja, joka tunnettaan parhaiten luomistaan piirrossarjoista "Tehotytöt" ja "Foster's Home for Imaginary Friends". McCracken on naimisissa "" -sarjan kehittäjän Lauren Faustin kanssa.
Craig kiinnostui piirtämisestä hyvin nuorella iällä ja muutettuaan äitinsä kanssa Whittieriin, Kaliforniaan isänsä kuoleman jälkeen hän opiskeli high schoolin valmistumisen jälkeen Kalifornia Institute of the Artsissa animointia. Samassa koulussa Craig tapasi luokkatoverinsa Genndy Tartakovskyn, jonka kanssa hän myöhemmin työskenteli samoissa piirretyissä sarjoissa uransa aikana. Ensimmäisenä vuotenaan Kalifornia Institute of the Artsissa hän loi lyhyitä animaatioita, joissa seikkaili hahmo nimeltä No Neck Joe. Craig loi myös The Whoopass Girls lyhytanimaation, jossa seikkailivat kolme söpöä pientä tyttöä, joilla oli supervoimia. Sarja tunnettiin myöhemmin nimellä Tehotytöt.
Vuonna 1993 Craig sai Cartoon Networkilta töitä, kun hänet nimitettiin animaatiosarjan Kaksi tyhmää koiraa taideohjaajaksi. Ohjelman suosiosta huolimatta se jäi lyhyeksi, mutta Craig jatkoi taideohjaamista, kun hän seuraavaksi toimi Dexterin laboratoriossa, jossa parissa työskenteli myös Craigin entinen luokkalainen Genndy Tartakovsky. Sarjan aikana Cartoon Network antoi luvan Craigille tehdä lisää lyhyt animaatioita The Whoopass Girlsistä. Lopulta sarjan nimeksi tuli The Powerpuff Girls, koska edellinen nimi oli hieman loukkaava. Ensimmäiset lyhytanimaatioit esitettiin vuonna 1995 What a Cartoon! ohjelmassa Cartoon Networkilla ja lopulta se oman sarjansa vuonna 1998.
Sarjasta tuli erittäin suosittu ja menestynyt maailmalla voittaen muun muassa Emmy-palkinnon. Myöhemmin japanilaiset loivat sarjan pohjalta oman versionsa nimeltä Demashita! Powerpuff Girls Z.
Elokuussa 2004 Craigin toinen luoma sarja Foster's Home for Imaginary Friends pääsi myös Cartoon Networkin ohjelmistoon, joka on Tehotyttöjen tavoin saavuttanut menestystä.
Taloustaito
Taloustaito (ent. Veronmaksaja) on 12 kertaa vuodessa ilmestyvä talouslehti ja siihen liittyvä verkkopalvelu taloustaito.fi, joita julkaisee Verotieto Oy. Lehden ensimmäinen numero ilmestyi vuonna 1948. Taloustaidon päätoimittaja on Antti Oksanen. Lehti on puoluepoliittisesti riippumaton.
Taloustaidon levikki on 235 079 (LT 2016) ja lukijamäärä 457 000 (KMT S16/K17). Se on Pohjoismaiden suurin talouslehti. Veronmaksajain Keskusliiton jäsenet saavat Taloustaidon jäsenetuna.
Taloustaidon sisällön painopiste on verotuksessa, taloudessa ja perhejuridiikassa. Lehti arvioi säännöllisesti kodin talouden perustekijöitä: asuntojen ja autojen hintoja ja kustannuksia, lainojen korkoja, sijoitusrahastojen tuottoja sekä eri kulutustuotteiden ja -palveluiden hintoja ja kustannuksia. Lehti kertoo myös taidesijoittamisesta.
Kanada-cup 1981
Kanada-cup 1981 (engl. "Canada Cup 1981") oli IIHF:n, NHL:n ja NHLPA:n järjestämä jääkiekkoturnaus joka järjestettiin nyt toista kertaa. Verrattuna aikaisempaan turnaukseen, pelattiin nyt loppuottelun lisäksi välierät, ja loppuottelussa riitti yksi voitto mestaruuteen.
Mestaruuden vei Neuvostoliitto, joka voitti Kanadan loppuottelussa jopa 8-1. Tämä onkin Kanadan yksi suurinumeroisimmista tappioista maan jääkiekkoiluhistoriassa.
Turnauksen parhaaksi pelaajaksi valittiin Neuvostoliiton maalivahti Vladislav Tretjak.
Eero Lampio
Eero Lampio (sukunimi aik. Lampén; 5. lokakuuta 1889, Lieksa – 30. heinäkuuta 1931, Paatsjoki) oli suomalainen konsuli, liikemies ja eräkirjailija, ainakin oman kertomansa mukaan myös kilpahiihtäjä
Lieksalaiseen kauppiasperheeseen syntynyt Lampio lopetti koulunkäynnin reputettuaan ylioppilaskirjoituksissa. Hän työskenteli sitten puutavarayhtiöiden palveluksessa Karjalan ja Lapin rajaseuduilla ja myöhemmin Venäjän puolella Itä-Karjalassa. Ensimmäisen maailmansodan aikana Lampio osallistui Venäjän sotatarvikekuljetuksiin ja hän toimitti Muurmannin ratatyömaalle ratapölkkyjä ja puutavaraa sillanrakennusta varten.
Vuonna 1919 Lampiosta tuli Suomen konsuli asemapaikkanaan Murmansk. Hän toimi yhteysmiehenä aluetta siihen aikaan hallinneiden englantilaisten suuntaan. Lampio oli mukana valmistelemassa Petsamoon suuntautunutta Walleniuksen retkeä ja hänestä oli tarkoitus tehdä Petsamon siviilihallinnon johtaja suomalaisten saatua Petsamon haltuunsa. Helmikuussa 1920 Lampio ehdotti, että Suomen valtio toimittaisi elintarvikkeita meritse elintarvikepulaa kärsivään Petsamoon. Kuljetuksella olisi ollut propanganda-arvoa ja lisäksi elintarvikkeet olisi myyty velaksi petsamolaisille ja näin sitoutettu heidät Suomeen.
Elintarvikkeiden kuljetusta varten yksityinen "Ab Murman Fiskeriet"-yhtiö sai Suomen valtiolta korottoman lainan "Silvia"-nimisen aluksen ostoa varten. Kuljetus pysähtyi kuitenkin Norjan Vuoreijaan, koska tällä välin Walleniuksen joukot oli karkotettu Petsamosta. Elintarvikkeet varastoitiin Vuoreijaan ja Lampio järjesti Silvia-alukselle paluulastiksi Suomeen Jäämeren kalaa. Kalaa ei saatu kuitenkaan Suomessa kaupaksi ja lopulta valtiolle koitui hankkeesta yli 2 miljoonan markan tappiot. Tilintarkastajat arvostelivat myöhemmin ulkoministeriötä epäluotettavana pidetyn Lampion käyttämisestä hankkeessa.
Englantilaisten poistuttua Murmanskista Lampio siirtyi Vuoreijaan jossa hän oli Suomen konsulina vuoden 1921 loppuun saakka. Vielä vuonna 1920 Lampio osti Suomen valtion laskuun kolme kalastusalusta joilla oli tarkoitus käynnistää valtamerikalastus Petsamossa.
Vuonna 1923 Lampiosta tuli Kolttakönkään hotellin johtaja. Hän oli samaan aikaan myös valtion omistaman vuonna 1922 perustetun Oy Petsamo Ab:n asiainhoitajana ja lisäksi hän muonitti "Atif"-yhtiön järjestämiä savotoita sekä omisti traanikeittämön ja kalankuivaamon. Lampion asiainhoitajan toimi ja myös omat liiketoimet päättyivät kun Oy Petsamo Ab lopetettiin 1926 tappiollisena. Viimeksi Lampio toimi 1920-luvun lopulla Trifonan majana tunnetun valtion majatalon hoitajana.
Viimeiset vuotensa Lampio asui Petsamon Yläluostarin munkkien luona. Hän kirjoitti eräkirjoja ja harrasti metsästystä ja lohen ongintaa Petsamon joissa. Kesällä 1931 hän pyysi lohia yhdessä kullankaivaja Kaarlo Turusen (Kulta-Turunen) kanssa. Lampio ja Turunen hukkuivat heinäkuun lopulla 1931 kun heidän veneensä kaatui Paatsjoen Saarikoskessa.
Dylan ja Casey Boersma
Dylan ja Casey Boersma (s. 13. tammikuuta 1995 Los Angeles County, Kalifornia, Yhdysvallat) ovat amerikkalaiset näyttelijäkaksoset. Heidät muistetaan parhaiten Wilson Westin roolista draamasarjasta "Seitsemäs taivas". He esiintyivät sarjan kuudessa jaksossa vuosina 1997–2001. He ovat myös esiintyneet elokuvassa "The Story of Us" (1999) ja elokuvassa "Drillbit Taylor" (2008).
Marie Linder
Marie Linder (o.s. Musin-Puškin, alk. ; 8. joulukuuta 1840 Pietari – 5. maaliskuuta 1870 Helsinki) oli Kytäjän kartanon emäntä ja yksi ensimmäisiä suomalaisia naiskirjailijoita.
Linderin vanhemmat olivat kreivi Vladimir Mushin-Puškin ja hänen suomalaissyntyinen puolisonsa Emelie o.s. Stjernvall. Isänsä puolelta hän oli kaukaista sukua runoilija Aleksandr Puškinille. Äitinsä kuoltua 1845 Marie Linder muutti Suomeen Träskändan kartanoon tätinsä Aurora Karamzinin luo. Hän alkoi harrastaa kirjoittamista jo varhain mutta tämä harrastus jäi syrjään kun hän meni naimisiin 1859 Constantin Linderin (1836–1908) kanssa. Linderit asettuivat asumaan vuonna 1862 Kytäjän kartanoon.
Avioliiton vaikeudet ja yhden lapsen kuolema 1865 saivat Marie Linderin palaamaan takaisin kirjoitusharrastuksensa pariin. Tämän tuloksena syntyi ensin nimimerkillä "Stella" Vecko-Biblioteket -lehteen kirjoitettuja novelleja ja sitten samalla nimimerkillä romaani "En qvinna af vår tid" (Aikamme nainen) joka julkaistiin 1867. Romaanin päähenkilö Lucy kamppailee tuon ajan yhteiskunnan naisille asettamia rajoitteita vastaan ja romaanissa kuvataan hänen suhdettaan itsevaltaiseen isäänsä, kihlattunsa Edvardiin, jota Lucy itse pitää vastenmielisenä, sekä rakastettuun Oscariin, jonka kanssa Lucylla on platoninen suhde.
Linder ei julkaissut useampia teoksia, sillä hän kuoli muutama vuosi romaanin ilmestymisen jälkeen virallisen tiedon mukaan kouristuskohtaukseen, mutta mahdollisesti kyseessä saattoi olla itsemurha.
Constantin ja Marie Linderin poika oli kamariherra Hjalmar Linder.
Laertes (mytologia)
Laertes () oli kreikkalaisessa mytologiassa Ithakan kuningas ja Arkeisioksen ja Khalkomedusan poika. Hän oli yksi argonauteista ja osallistui myös Kalydonin metsästykseen.
Laertes nai Autolykoksen tyttären Antikleian, joka synnytti hänelle Odysseuksen ja Ktimenen. Hän luovutti valtaistuimen pojalleen ennen tämä lähtöä Troijan sotaan, ja oli elossa vielä tämän palatessa harharetkiltään. Odysseuksen palattua takaisin Ithakaan Pallas Athene salli Laerteen saavan voimansa takaisin, ja tämä osallistui poikansa rinnalla Penelopen kilpakosijoiden surmaamiseen.
Toisen version mukaan Odysseus ei olisikaan ollut Laerteen poika vaan Sisyfoksen, joka olisi vietellyt Antikleian.
Writers Guild of America
Writers Guild of America voi viitata ainakin seuraaviin: