hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Saku Puhakainen
Saku Puhakainen (s. 14. tammikuuta 1975 Lappeenranta) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä. Puhakainen edusti Suomen korkeimmalla sarjatasolla Veikkausliigassa Kuusysiä, Turun Palloseuraa ja Myllykosken Palloa kausina 1995–2009.
Myös Puhakaisen veljet Harri ja Jyri ovat pelanneet jalkapalloa Suomen korkeimmalla sarjatasolla.
Puhakainen on Lauritsalan Työväen Palloilijoiden kasvatti, minkä lisäksi hän pelasi uransa alkuvuosina 2. divisioonan FC Lappeenrannassa ja 1. divisioonan Kultsussa.
Puhakaisen Veikkausliiga-ura alkoi kaudella 1995 Kuusysissä. Hän debytoi liigassa 30. huhtikuuta 1995 ottelussa Tampereen Pallo-Veikkoja vastaan ja teki ensimmäisen maalinsa 11. toukokuuta 1995 ottelussa Mikkelin Palloilijoita vastaan. Kuusysin pudottua Ykköseen Puhakainen siirtyi Turun Palloseuraan, jota hän edusti neljän kauden ajan. Hän saavutti TPS:ssä SM-pronssia kaudella 1996. Vuoden 1997 lopulla Veikkausliiga-kauden päätyttyä hän pelasi kuukauden mittaisella lainasopimuksella Tanskan superliigassa Aarhus Fremadin joukkueessa. Kaudeksi 2000 Puhakainen siirtyi Myllykosken Palloon. Sekä TPS:ään että MyPaan hänet hankki Suomen nuorten maajoukkueista tuttu valmentaja Juha Malinen.
Puhakainen oli kaudella 2003 Veikkausliigan paras maalintekijä 14 maalillaan. Hän voitti MyPan riveissä Suomen cupin kaudella 2004 ja Suomen mestaruuden kaudella 2005. Lisäksi hän saavutti MyPassa SM-hopeaa kaudella 2002 ja SM-pronssia kausilla 2000 ja 2001. Hän pelasi liigaurallaan 382 ottelua ja teki 114 maalia, ja on Veikkausliigan ottelutilastossa sijalla kolme ja maalitilastossa sijalla kaksi. Hän on myös MyPan paras maalintekijä Veikkausliigassa. Kausi 2009 oli Puhakaisen viimeinen liigatasolla.
Päätettyään liigauransa Puhakainen palasi kotiseudulleen Lappeenrantaan, jossa hän on kaudella 2010 edustanut Kolmosen Kultsu FC:tä ja Kakkosen PEPOa.
Puhakainen pelasi 21 poikien ja 12 nuorten maaottelua. Suomen A-maajoukkueessa hän pelasi kolme ottelua ja teki kaksi maalia vuonna 1997 valmentaja Richard Møller Nielsenin alaisuudessa.
Adriano (jalkapalloilija, 1978)
Adriano Afonso Thiel Munoz eli Adriano (s. 23. heinäkuuta 1978 Itapiranga, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Adriano aloitti jalkapallon Cruzeirossa. Suomessa hän on pelannut useassa joukkueessa; kolme niistä on ollut Veikkausliiga-seuroja. Hän voitti Atlantiksessa seuran kanssa Suomen Cupin kaudella 2001. Allianssissa hän voitti kaudella 2004 SM-hopeaa ja teki 11 maalia. Kaudeksi 2005 hän siirtyi Myllykosken Palloon, jossa hän teki jälleen 11 maalia ja voitti Suomen-mestaruuden. Kesken kauden 2006 hän siirtyi MyPasta Norjaan Sandefjordin joukkueeseen. Vuonna 2006 hän ehti tehdä MyPan riveissä kaksi maalia. Kaikkiaan hän pelasi Veikkausliigassa 133 ottelua, joissa teki 42 maalia.
Sandefjordissa Adriano pelasi kaksi kautta. Tammikuussa 2008 hän allekirjoitti kolmen vuoden sopimuksen Tromsøn kanssa . Heinäkuussa 2009 Adriano siirtyi Ruotsin Allsvenskaniin ja Örebrohon.
Brasiliassa vietetyn kauden 2010–2011 jälkeen Adriano palasi Suomeen Ykkösen PS Kemin riveihin kesäkuussa 2011 pelaten sen jälkeen 15 ottelua ja tehden kolme maalia. Elokuussa 2011 Adriano siirtyi edelleen pelaajavaihdon myötä Ykkösen oululaiseen OPS:ään. Vuoden kuluttua eli elokuussa 2012 Adriano siirtyi edelleen OPS:stä farmiseurana Kakkosessa pelaavaan torniolaiseen TP-47:ään, jossa hän pelasi kyseisen syksyn.
Yhden välivuoden jälkeen eli keväällä 2014 Adriano palasi Suomeen, seuranaan Kakkosessa pelannut helsinkiläinen Atlantis FC.
Tethysmeri
Tethysmeri oli muinainen Lauraasian ja Gondwanamantereen erottanut meri. Sen läntisin osa vastasi nykyistä Karibianmerta, ja keskiosasta on sen suuresti kavennuttua muodostunut nykyinen Välimeri. Nämä ovat kuitenkin jääneet kauas toisistaan Amerikan mannerlaatan vähitellen siirtyessä kauas länteen. Tethysmeren itäosa sulkeutui Intian ja Arabian liukuessa kiinni Aasiaan. Nykyään Tethysmeren pohjakerrostumia voi löytää jopa Himalajalta, minne ne nosti mannerlaattojen liikehdintä.
Tethysmeri alkoi muotoutua noin 250 miljoonaa vuotta sitten myöhäisellä permikaudella, kun Pangean jättiläismanner alkoi hajota Gondwanaksi ja Lauraasiaksi. Tethysmerestä tuli yhtenäinen idästä länteen ulottuva putki viimeistään 170 miljoonaa vuotta sitten. Putki leveni valtavaksi viimeistään 140 miljoonaa vuotta sitten. Liitukaudella varsinkin 135–100 miljoonaa vuotta sitten Tethysmeren kautta kiertävä lämmin merivirta lämmitti Maata. Liitukauden alussa Tethysmeri oli lähellä päiväntasaajaa.
Tethysmeri hajosi kenotsooisen maailmankauden puolivälissä, kun Arabia ja Intia liukuivat Aasiaan kiinni. Lopullisesti Tethysmeri sulkeutui mioseenin epookin keskivaiheilla noin 14-13 miljoonaa vuotta sitten. Tällöin Afrikan laatta törmäsi Euraasian laattaan. Tämä siirsi päiväntasaajan seuduilla kiertävän merivirran etelään, mikä viilensi maapallon ilmastoa huomattavasti. Keskilämpötila aleni ehkä noin 3 astetta.
Panthalassa
Panthalassa (, ""kaikki meri"") oli valtameri, joka ympäröi Pangean mannerta paleotsooisella maailmankaudella ja mesotsooinen maailmankauden alussa. Kreikkalaisperäisen nimensä mukaisesti se oli tuohon aikaan maapallon ainoa valtameri. Panthalassassa kiersi päiväntasaajalta navoille kaksi suurta merivirtaa.
Kun Pangea hajosi osiin, jotka siirtyivät kauemmas toisistaan, alkuperäisestä Panthalassasta jäi jäljelle sen keskiosa, nykyinen Tyynimeri. Muut nykyiset valtameret ovat syntyneet Pangeasta erilleen liukuneiden mantereiden väliin.
Lauraasia
Lauraasia oli muinainen Pohjois-Amerikasta, Grönlannista, Euroopasta ja Aasiasta muodostunut manner, joka syntyi jättimanner Pangean hajotessa noin 200–175 miljoonaa vuotta sitten. Lauraasian eteläpuolella oli Tethysmeren, esivälimeren, erottamana muun muassa Etelä-Amerikasta, Afrikasta ja Etelämantereesta koostunut Gondwana.
Lauraasia alkoi hajota Pohjois-Amerikaksi ja Euraasiaksi noin 200 miljoonaa vuotta sitten, mutta Pohjois-Atlantti oli kapea vielä 65 miljoonaa vuotta sitten liitukauden päättyessä. Vasta 30 miljoonaa vuotta sitten alkoi Pohjois-Atlantti merkittävästi leventyä.
Gondwana
Gondwana (Gondwanamanner, Gondwanamaa) oli eteläisellä pallonpuoliskolla sijainnut jättimanner, joka syntyi mannerliikunnoissa 500 miljoonaa vuotta sitten. Gondwanan syntyyn liittyi vuorijononpoimutuksia muun muassa Afrikassa. Välillä Gondwana oli osa suurempaa Pangeaa. Gondwanan nimi tulee sanskritinkielisestä sanasta "Gondin metsä"; gondit ovat intialainen dravidaheimo. Gondwanassa olivat Afrikka, Etelä-Amerikka, Intia, Australia, Arabia, Madagaskar ja Antarktis. Gondwana oli olemassa jo kambrikaudella.
Gondwanamantereella oli pitkä jääkausijakso kivihiilikauden lopussa ja permikauden alussa. Noin 250–200 miljoonaa vuotta Gondwanamanner oli osa supermanner Pangeaa. Pangea alkoi hajota noin 200 miljoonaa vuotta sitten aivan triaskauden alussa. Keskijurakaudella noin 170 miljoonaa vuotta sitten Gondwana oli irti Pangeasta kapean salmen erottamana.
Gondwana alkoi hajota jurakauden keskivaiheilla noin 167 miljoonaa vuotta sitten. Silloin Australia, Antarktis ja muut itäiset osat irtosivat Afrikasta. Vielä myöhäisjurakaudella noin 150 miljoonaa vuotta sitten Gondwana oli melko yhtenäinen. Varhaisliitukaudella noin 130 miljoonaa vuotta sitten Afrikka alkoi irrota näkyvästi Etelä-Amerikasta. Tämä käynnisti Gondwanan lopullisen hajoamisen.
Laaja avomeri syntyi Etelä-Amerikan ja Afrikan väliin 110 miljoonaa vuotta sitten keskisellä liitukaudella. Itäinen Gondwana alkoi hajota, kun Intia alkoi vaeltaa kohti pohjoista 120 miljoonaa vuotta sitten. Australia alkoi irrota Antarktiksesta jo noin 80 miljoonaa vuotta sitten, mutta eroaminen kiihtyi noin 40 miljoonaa vuotta sitten.
Gondwana jäätiköityi kivihiilikauden lopulla, jolloin Antarktis ja Etelä-Afrikka ajautuivat mannerliikunnoissa etelänavalle.
Gondwanamantereen toinen merkittävä jakso oli kivihiilikaudella, jolloin siellä tapahtui jäätiköitymisiä kivihiilikauden lopulta permikauden alkuun asti 320–270 miljoonaa vuotta sitten. Samaan aikaan siellä kasvoi kielisaniaisia ("Glossopteris"), jotka sopeutuivat kylmään ilmastoon. Suurimmillaan mannerjäätikkö oli kolme kertaa Etelämantereen kokoinen. Pieniä vuoristojäätiköitä oli jo ainakin 20 miljoonaa vuotta ennen suurten mannerjäätiköiden syntyä ja vielä noin 250 miljoonaa vuotta sitten.
Jääkauden aikoina ja muutenkin Gondwanan ilmasto oli vyöhykkeinen. Ilmaston kylmyydestä huolimatta Gondwanaan kasvoi laajalti matalia metsiä.
Jäätä Gondwanassa oli muun muassa Keski-Afrikassa, Etelä-Intiassa ja eteläisessä Etelä-Amerikassa. Gondwanan ilmasto oli melko lauha, paitsi jääkausijaksoina, jolloin manner ajautui etelänavalle. Gondwanan pohjoisosissa Pohjois-Afrikassa oli matalia meriä.
Mikko Vilmunen
Mikko Vilmunen (s. 23. elokuuta 1980 Lempäälä) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan maalivahti.
Vilmunen on valkeakoskelaisen FC Hakan kasvatti. Hän debytoi Veikkausliigassa kaudella 2002. Hän voitti Hakassa vuonna 2004 Suomen mestaruuden ollen joukkueen ykkösmaalivahti. Vuosina 2002 ja 2005 Vilmunen on voittanut Suomen Cupin.
Kaudeksi 2007 Vilmunen siirtyi irlantilaiseen Drogheda Unitediin, jossa hän voitti Irlannin mestaruuden. Toisella kaudella vähäiseksi jääneen peliajan vuoksi Vilmusen sopimus purettiin syyskuussa 2008 ja hän siirtyi Norjan 1. divisioonan Alta IF:ään.
Kaudeksi 2010 Vilmunen siirtyi Kuopion Palloseuraan, jossa hän voitti SM-hopeaa kaudella 2010. Kaudella 2011 Vilmunen oli lähellä saavuttaa toisen Suomen Cupin voittonsa, mutta KuPS taipui finaalin jatkoajalla HJK:lle. Loukkaantumiset sotkivat Vilmusen kauden 2011. Toivuttuaan hän ei pystynyt enää valtaamaan takaisin ykkösmaalivahdin paikkaa Mika Hilanderilta. Kauden 2011 jälkeen ilmoitettiin, että Vilmunen ei enää jatka KuPSissa. Hän siirtyi Rovaniemen Palloseuraan kaudeksi 2012. Vilmunen johdatti RoPS:n Ykkösestä Veikkausliigaan, mutta hän purki helmikuussa 2013 sopimuksensa RoPS:n kanssa ja siirtyi Kakkosessa pelaavaan PS Kemi Kingsiin.
Miko on pelannut Veikkausliigaa kaikkiaan 10 kautta ja 157 ottelua FC Hakan, KuPS:n ja PS Kemin riveissä.
Series 80
Series 80 (lyhennettynä S80, ennen "Crystal") on Nokian 3. ja 4. polven kommunikaattoreiden käyttämä Symbian OS-käyttöjärjestelmä ja sen käyttöliittymä.
Alusta on avoin siten, että sille voi asentaa kolmannen osapuolen tekemiä ohjelmia.
Series 80 alustan matkapuhelimille on yhteistä mm. 640 x 200 pikselin kokoinen näyttö, QWERTY-näppäimistö ja avattava kansi. Tätä ohjelmistoalustaa käyttäviä laitteita ovat Nokia 9210 Communicator, Nokia 9210i Communicator, Nokia 9500 Communicator, Nokia 9300 ja Nokia 9300i.
Nokia 9300i vuonna 2005 on viimeinen Series 80 puhelin. Nokia E90 käyttää Series 60:tä Series 80:n sijaan.
Series 80 laitteet versioineen:
Paola Pezzo
Paola Pezzo (s. 8. tammikuuta 1969, Bosco Chiesanuova) on italialainen maastopyöräilijä ja olympiavoittaja. Veronalainen Pezzo voitti maastopyöräilyn olympiakultaa Atlantassa 1996 ja Sydneyssä 2000. Maailmanmestaruuden Pezzo on voittanut 1993 ja 1997.
Alcee Hastings
Alcee Lamar Hastings (s. 5. syyskuuta 1936 Altamore Springs, Florida) on Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen, joka kuuluu demokraattiseen puolueeseen ja joka on valittu Floridan vaalipiiristä numero 23. Hastings on valmistunut Fisk Universitystä ja hän on suorittanut oikeustieteellisen tutkinnon Florida A&M Universityssä Tallahasseessä.
Hastings on asianajaja, kansalaisoikeusaktivisti ja tuomari. Presidentti Jimmy Carter nimitti hänet vuonna 1979 liittovaltion tuomariksi Floridaan, missä tehtävässä hän palveli kymmenen vuoden ajan. Hän oli ensimmäinen afroamerikkalainen vastaavassa tehtävässä Floridan osavaltiossa. Yhdysvaltain senaatti erotti hänet 20. lokakuuta 1989 liittyen FBI:n mafiatutkintaan. Hastingsistä tuli Yhdysvaltain historian kuudes liittovaltion tuomari, joka on erotettu virastaan Yhdysvaltain senaatin päätöksellä.
Hänet valittiin edustajainhuoneeseen ensimmäistä kertaa 1992.
Hastings on yksi demokraattien neljästä U.S. Helsinki-komission jäsenestä. Hän edustaa Yhdysvaltain kongressia myös Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön parlamenttivaltuuskunnassa varapuheenjohtajana.
Hän osallistui 19. maaliskuuta 2006 Valko-Venäjän presidentinvaalin valvomiseen.
Kansanedustaja Kimmo Kiljunen on kilpaillut Alcee Hastingsin kanssa Euroopan unionin turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön parlamenttivaltuuskunnan puheenjohtajuudesta. Kiljunen valittiin varapuheenjohtajaksi kaudeksi 2001–2004 kuudesta ehdokkaasta 123 äänellä. Alcee Hastings sai 134 ääntä ja turkkilainen Ahmet Tan 87 ääntä. Kaikki kolme valittiin varapuheenjohtajiksi. Varapuheenjohtajia on yhdeksän, joista vuosittain valitaan uudelleen kolme.
Vuonna 2004 käytiin vaali puheenjohtajuudesta, missä ehdokkaina olivat Alcee Hastings, ranskalainen senaattori Michel Voisin, Saksan liittopäivien Gert Weisskirchen ja Kimmo Kiljunen, joka yritti tulla valituksi ilman sosialistiryhmän tukea puheenjohtajaksi. Alcee Hastings valittiin puheenjohtajaksi vuosiksi 2004–2006.
Alcee Hastings on Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön parlamentaarisen yleiskokouksen Georgian vaalitarkkailun erityiskoordinaattori, joka antoi Georgian tammikuun 2008 presidentinvaalista myönteisen lausunnon päinvastoin kuin Demokraattisten instituutioiden ja ihmisoikeuksien toimiston vaalitarkkailun johtaja Dieter Boden. Hastings tapasi Suomessa puhemies Sauli Niinistön.
À
À eli à (a ja gravis) on kirjain, jota käytetään katalaanissa, italiassa, portugalissa, ranskassa, gaelissa ja vietnamissa.
Ilmaus "à" on ranskan prepositiosta lainattu tapa merkitä kappalehintaa tai muuta yksikkökohtaisesti laskettavaa ominaisuutta. Merkintää käytetään etenkin hintakylteissä ja laskuissa: ”kuusi purkkia hunajaa à 2 euroa yht. 12 euroa." Sana voidaan usein korvata merkityksen mukaan joko sanalla ”kappaleelta” tai ”kukin”. Merkintä voi tarkoittaa myös vaihteluväliä. Tällöin se voidaan korvata ajatusviivalla tai muulla ilmauksella, esimerkiksi ”4 à 6” tarkoittaa samaa kuin ”4–6” tai ”4:stä 6:een”.
Kirjaimesta Á kerrotaan artikkelissa akuutti (tarke).
Akaasiat
Akaasiat eli akasiat ("Acacia") on kasvisuku, johon kuuluu lämpimässä ilmastossa viihtyviä puita ja pensaita. Sen kuvasi Carl von Linné Afrikassa jo vuonna 1773. Sukuun kuuluu noin 1 300 lajia, joista 950 elää luonnonvaraisina Australiassa.
Akaasian kukissa on hyvin pienet terälehdet, mutta verholehdet ovat usein näyttävät, ja ne tekevät kukinnoista pallomaisen pajunkissan näköisiä. Mimosan nimellä myydään kukkakaupoissa kulta-akaasian ja hopea-akaasian oksia, joissa on keltaiset palleroiset kukinnot.
Afrikan savannilla akaasia on valtapuu, ja akaasian lehdet ovat muun muassa kirahvin pääravintoa.
Akaasian puuaines on kovaa ja hyvin kestävää, ja sitä käytetään puusepänteollisuudessa. Monien lajien maitiaisnesteellä on kosmeettista tai lääketieteellistä käyttöä. Muun muassa arabikumi tehdään akaasian ("Acacia arabica") maitiaisnesteestä.
Ed Bickert
Ed Bickert CM, (s. 1932) on kanadalainen jazz-kitaristi. Hän syntyi viisilapisen perheen nuorimpana Manitobassa; perhe muutti pian Vernoniin Brittiläiseen Kolumbiaan. Perhe työskenteli omalla hedelmätarhallaan, mutta äiti oli myös pianisti ja isä viulisti. Ed oppi soittamaan kitaran perussoinnut veljensä opettamana. 1940-luvulla hän alkoi soittaa lavatansseissa vanhempiensa kanssa. Hän alkoi soittaa jazz-ryhmissä Torontossa opiskeluvuosiensa aikana ja jälkeen.
1960-luvulla Bickert oli studiomuusikkona, ja soitti mm. Moe Koffmanin ja Phil Nimmonsin levyillä. Hänestä tuli Rob McConnell's Boss Brassin jäsen.
Bickert tunnetaan Fender Telecasterin ominaisuuksien erinomaisena hyödyntäjänä.
Rosemarie Clooney levytti Bickertin kanssa 1980- ja 1990-luvuilla. Hän teki levyjä myös oman yhtyeensä kera.
Sanoittaja
Sanoittajalla tarkoitetaan yleensä musiikkikappaleen sanoituksen kirjoittajaa. Oopperassa sanoittajasta käytetään nimitystä libretisti.
Sanoitus on lyriikkaa, joka on tarkoitettu pääsääntöisesti kuultavaksi ja solistin laulettavaksi. Sanoituksesta käytetään tämän vuoksi myös nimitystä laululyriikka. Sanoittaja kirjoittaa sanat tyypillisesti joko valmiiseen laulun sävelmään, melodiaa mukaillen tai päinvastoin, jolloin säveltäjä säveltää valmiiksi kirjoitetun tekstin. Usein sanoitus syntyy myös sävellyksen kanssa yhtä aikaa ja monet lauluntekijät ovatkin sekä sanoittajia, että säveltäjiä.
Edu Kettusen mukaan laulun sanoituksen ei tarvitse toimia pelkkänä tekstinä, vaan ainoastaan laulettuna . Heikki Salon kirjoittaman laululyriikan käsikirjan "Kahlekuningaslaji" mukaan sanoitus ei ole suoraan rinnastettavissa normaaliin runouteen, vaan se on oma kirjoittamisen lajinsa.
Suomenkielisiä sanoitusoppaita on kirjoitettu verrattain vähän. Internetistä on kuitenkin löydettävissä ainakin Pertti Oskalan ja Samuli Koivulahden artikkeleita. Varsinaisia sanoituskursseja on pitänyt Heikki Salo Sateen ääni Oy:nsä kanssa ja lisäksi yksityisesti muun muassa Juice Leskinen, Vexi Salmi, Kauko Röyhkä, Jukka Virtanen ja Pauli Hanhiniemi, Samuli Koivulahti ja Sami Anttila.
Oopperassa sanoittajasta käytetään nimitystä libretisti. Libretisti kirjoittaa kaiken oopperaan sisältyvän tekstin, myös puhutun, joten libretisti on osaltaan myös käsikirjoittaja. Oopperan tekstiä kutsutaan libretoksi. Nykyaikaisessa suomenkielisessä pop-musiikissa sanoitus on monien musiikkialan ammattilaisten mielestä biisin tärkein osa.
Säveltäjien ja sanoittajien oikeuksia ja Suomessa valvova ja käyttökorvauksia keräävä tekijänoikeusjärjestö on Teosto, jonka asiakkaita ovat myös Musiikkikustantamot. Lisäksi merkittävänä pidettävän määrän julkaisseilla sanoittajilla (kuten myös säveltäjillä) on mahdollisuus liittyä Säveltäjät ja Sanoittajat Elvis ry:hyn, joka antaa ristiriitatilanteissa myös lakiapua ja toimii lauluntekijöiden ammattiyhdistyksen kaltaisena elimenä. Lisäksi yhtenä sanoittajien verkostoitumiselimenä on toiminut vuodesta 2014 alkaen Suomen sanoittajayhdistys, joka järjestää mm. säveltäjien ja sanoittajien match making -tilaisuuksia ja co writing työpajoja.
Jättiläismanner
Jättiläismanner on valtava manner, jossa ovat kaikki tai lähes kaikki merenpinnan yläpuoliset alueet. Maan historiassa esiintyy jättiläismantereita noin 300–500 miljoonan vuoden välein. Tunnetuin jättiläismanner oli Pangea noin 300–180 miljoonaa vuotta sitten. Muita ovat olleet muun muassa Rodinia 1,1–0,75 miljardia vuotta sitten ja Columbia 1,8–1,5 miljardia vuotta sitten.
Tulevaisuudessa mantereet kokoontuvat yhteen uudeksi jättimantereeksi, Pangaea Ultimaksi. Jättiläismanner edistää kylmää, kuivaa ilmastoa, koska se muuttaa merivirtojen kulkua ja pitää merenpintaa alhaalla, niin että auringon säteilyä imevää merta on vähemmän.
Rodinia
Rodinia oli jättiläismanner myöhäisellä prekambrikaudella noin 1 100–750 miljoonaa vuotta sitten. Monisoluisten arvioidaan kehittyneen tänä aikana, mutta olleen vielä alkeellisia. Rodinia alkoi muotoutua 1,3 miljardia vuotta sitten. Rodinian hajoamisen aikoihin Maa koki kryogeenikauden jäätiköitymisiä.
Marlee Matlin
Marlee Beth Matlin (s. 24. elokuuta 1965 Morton Grove, Illinois, Yhdysvallat ) on lähes kuuro amerikkalainen näyttelijä. Matlin syntyi Morton Grovessa Illinoisissa juutalaisperheeseen ja kuuroutui lähes kokonaan 18 kuukauden ikäisenä.
Hän esiintyi ensimmäisen kerran 7-vuotiaana Dorothyna lastennäytelmässä the Wizard of Oz ja jatkoi samassa lasten teatteriryhmässä koko lapsuutensa ajan. Hänet palkittiin 21-vuotiaana ensimmäisestä elokuvaroolistaan elokuvassa "Sanaton rakkaus" (1986) parhaan naispääosan Oscarilla. Matlin on edelleen kaikkien aikojen nuorin parhaan naispääosan Oscarilla palkittu näyttelijä.
Matlin toimii aktiivisesti myös useissa hyväntekeväisyysjärjestöissä, kuten Punaisessa Ristissä. Vuonna 2002 hän julkaisi ensimmäisen romaaninsa, "Deaf Child Crossing", joka perustuu löyhästi hänen lapsuuteensa. Matlin on sittemmin kirjoittanut useita lastenkirjoja. Matlin julkaisi 14. huhtikuuta 2009 omaelämäkerran "I’ll Scream Later". Nuorena hän kärsi hyväksikäytöstä ja käytti huumeita. Hänellä on urastaan tähti Hollywood Walk of Famella.
Debyyttielokuvaa "Sanaton rakkaus", josta Matlin palkittiin parhaan naispääosan Oscarilla, seurasi mollivoittoinen jakso. Matlin pääsi kuitenkin työskentelemään erinomaisten näyttelijöiden kanssa. "Tuhoiskussa" pääroolin näytteli Ed Harris, "The Linguini Incidentin" veti kaksikko Rosanna Arquette ja David Bowie.
Vuosina 1991–93 Matlin nousi takaisin parrasvaloihin saatuaan naispääroolin Mark Harmonin rinnalle sarjaan "Reasonable Doubts". Hän oli ehdolla roolistaan 1992 ja 1993 parhaan tv-draamasarjanäyttelijättären Golden Globen voittajaksi. Vuonna 1991 Matlin näytteli myös Jean Renon rinnalla elokuvassa "L'Homme au masque d'or".
Matlin sai Emmy-ehdokkuuden roolistaan sarjassa "Rooman sheriffi" vuonna 1992. 1999–2006 hänellä oli pitkä vierailevan näyttelijän rooli sarjassa "West Wing". Matlinilla on takana lukuisia yksittäisiä esiintymisiä eturivin sarjoissa, kuten "Seinfeld", "Teho-osasto", "Amyn lailla", "Täydelliset naiset" ja "Kovan onnen kundi". "Oikeus ja kohtuus" ja "" -sarjojen rooleista hän oli ehdokkaana parhaan vierailevan näyttelijän Emmyn voittajaksi.
Vuonna 2008 hän vieraili "Muodon vuoksi" -sarjassa ja osallistui Yhdysvaltain "Tanssii tähtien kanssa" -sarjan kuudennelle tuotantokaudelle. Matlin näytteli "L-koodi"-sarjassa kuuroa taiteilijaa Jodi Lerneriä, joka on kuulunut sarjan päärooleihin kausilla 4-6.
Face/Off – kahdet kasvot
Face/Off – kahdet kasvot () on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintaelokuva, jonka on ohjannut John Woo. Elokuvan pääosissa esiintyvät Nicolas Cage ja John Travolta.
Elokuva kertoo FBI-agentti Sean Archerista, jonka poika kuolee harhalaukaukseen. Hän jäljittää poikansa tappajan Castor Troyn, mutta tämä joutuu onnettomuudessa koomaan. Archer saa tietää Troyn asettamasta pommista, ja saadakseen sen sijainnin selville tämän rikostoverilta hänen täytyy vaihtaa leikkauksessa kasvoja tämän kanssa ja mennä vankilaan hänenä esiintyen.
Archerin ollessa vankilassa Troy herää koomasta ja varastaa itselleen Archerin kasvot ja henkilöllisyyden – tappaen sen jälkeen kaikki, jotka tiesivät Archerin olevan oikeasti vankilassa. Archerina esiintyen Troy paljastaa FBI:lle ”selvittämänsä” pommin sijainnin, saaden mainetta ja kunniaa. Hän myös vikittelee Archerin vaimoa ja tytärtä.
Saadakseen elämänsä takaisin Archerin täytyy paeta vankilasta ja saada häneksi luultu Troy kiinni.
Nokia 6610
Nokia 6610 on Nokian pieni GSM-matkapuhelin.
Nokia 6610i
Nokia 6610i on Nokian valmistama GSM-puhelin, joka julkaistiin huhtikuussa 2004. Puhelimessa on WAP-selain, joka mahdollistaa internetin käyttämisen.
Pannotia
Pannotia oli vendikauden jättiläismanner juuri ennen kambrikauden alkua 600–540 miljoonaa vuotta sitten. Pannotia oli jättiläismantereeksi lyhytikäinen.
Pannotia syntyi edellisen jättiläismanner Rodinian hajotessa myöhäisellä prekambrikaudella noin 750 miljoonaa vuotta sitten syntyneiden mantereiden Protolauraasian (Euraasia-Amerikka-Kongo) ja Protogondwanan (Gondwana-Kongo-Atlantica) törmäyksessä. Monisoluisten arvioidaan kehittyneen tänä aikana, mutta olleen vielä alkeellisia. Rodinian hajoamisen aikoihin Maa koki kryogeenikauden jäätiköitymisiä. Noin 540 miljoonaa vuotta sitten Pannotia hajosi Lauraasiaan (lähinnä Pohjois-Amerikka), Balticaan, Siperiaan ja Gondwanaan.
Dublin City University
Dublin City University (DCU) on yliopisto Irlannissa Glasnevinissa Dublinin pohjoispuolella. Nuori, vuonna 1980 ensimmäisen kampuksensa avannut yliopisto on laajentunut voimakkaasti 2010-luvulla. Yliopistossa on yli 12 000 opiskelijaa.
Yliopisto perustettiin nimellä "National Institute for Higher Education" Dublinissa vuonna 1975, ja ensimmäiset opiskelijat aloittivat vuonna 1980. Se sai yliopiston aseman vuonna 1989.
Times Higher Education (THE) -yliopistoranking luokitteli yliopiston tason vuoden 2017 listallaan sijaluvulle 401—500. Maailman viidensadan huippuyliopiston Shanghai-yliopistovertailuun (2016) Dublin City University ei kuitenkaan mahtunut.
Vanttila (Punkalaidun)
Vanttila on pirkanmaalaisen Punkalaitumen kunnan läntisin kylä Huittisten rajalla. Kylä sijaitsee Punkalaitumenjoen ja "Taikayöntieksi" nimetyn Huittinen-Urjala maantien (seututie 230) varrella. Vanttila on maatalousvaltainen kylä. Vähäistä teollisuutta edustaa Vanttilan Muovi Oy.
Vanttila on tarun mukaan saanut nimensä "Fant"-nimisestä sotilaasta, joka on vartioinut alueella ollutta kohtaa, missä Punkalaitumenjoki muinoin laski mereen. Kylän nimi Fanttila on sittemmin muuttunut Vanttilaksi. Alueelta on löydetty kivikautinen asuinpaikka sekä monia kivikauden esinelöytöjä.
Vanttilan kyläyhdistys perustettiin vuonna 2001. Vuonna 2002, jolloin Punkalaidun kuului vielä Satakuntaan, Vanttila valittiin Satakunnan vuoden kyläksi.
Fazer Pianotehdas
Fazerin pianotehdas oli Musiikki-Fazerin konserniin kuulunut yritys. Se toimi Halkiassa Pornaisten kunnassa vuosina 1963–1989. Tehdas työllisti satakunta henkilöä ja tuotti noin 8 000 pianoa vuodessa. Vuonna 1989 Fazer-musiikki myi pianotehtaan vuonna 1901 perustetulle pianotehdas Hellas-Piano Oy:lle.
Fazer-pianoissa käytettiin 1970-luvun alussa saksalaisen Louis Rennerin koneistoja, sitten Schwanderin ja BPA:n sekä 1980-luvun puolestavälistä Herrburgerin koneistoja. Pianojen kaikupohjissa käytettiin Halkinit-nimellä tunnettua materiaalia, jonka sanotaan kestävän ongelmitta ilmankosteuden muutoksia.
Juice Newton
Juice Newton (oik. Judith Kaye Cohen, s. 18. helmikuuta 1952, Lakehurst, New Jersey) on yhdysvaltalainen laulaja. Virginia Beachissä Virginiassa varttuneen Newtonin esittämistä kappaleista tunnetuimpia ovat "Angel of the morning", "Queen of hearts", "Love's been a little bit hard on me", "Break it to me gently" ja "Heart of the night".
Focke-Wulf Ta 183
Focke-Wulf Ta-183 "Huckebein" oli saksalainen toisen maailmansodan aikainen suihkuhävittäjä, joka oli tarkoitettu Messerschmitt Me 262:n seuraajaksi.
Koneen suunnittelu alkoi jo vuonna 1942, mutta vasta 28. helmikuuta 1945 Luftwaffen johto valitsi Ta 183:n kehitettäväksi tuotantomalliksi. Konetta rakennettiin 16 prototyyppiä ja ensilennon piti tapahtua toukokuussa 1945, mutta brittijoukot valtasivat Focke-Wulfin tehtaat 8. huhtikuuta 1945.
Akileijat
Akileijat ("Aquilegia") on leinikkikasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on 60–70 monivuotista kasvia, joista useita kasvatetaan koristekasveina kukkiensa takia. Akileija on perinteinen perennakasvi mm. englantilaisessa ja suomalaisessa puutarhassa. Niiden kukat ovat kellomaiset, ja niissä on pitkät kannukset. Suomessa tavataan paikoin mahdollisesti puutarhoista karannutta lehtoakileijaa.
Kasvisuvun nimi tulee latinan sanasta "aquila", joka tarkoittaa kotkaa. Tämä viittaa kukkien kynsimäisiin kannuksiin.
Mytologiassa akileija omistettiin germaanien rakkauden jumalattarelle Freijalle. Keskiajan taiteessa siitä tuli yksi Neitsyt Marian tunnuksista. Akileijaa on käytetty lääkekasvina keltataudin ja sappivaivojen hoitamiseen.
Suomessa kasvatetaan ainakin näitä lajeja. Lajit risteytyvät helposti keskenään.
Muita viljeltyjä lajeja:
Sparks
Sparks on yhdysvaltalainen vuonna 1968 perustettu, omalaatuisesta musiikistaan tunnettu pop/rock-yhtye, jota leimaavat laulaja Russell Maelin korkea falsetti ja veljensä, kosketinsoittaja Ron Maelin eksentriset poppia, rockia, vaudevillea ja oopperaa yhdistelevät sävellykset sekä tyypillisen sarkastiset sanoitukset.
Yhtyeen nimi oli aluksi Halfnelson, mutta vuonna 1971 nimi muutettiin pienten kokoonpanomuutosten myötä nykyiseen, Marx-veljeksistä (joita Maelit muistuttivat) tehtyyn väännökseen. Sparksin ensimmäinen, vielä Halfnelson-nimellä julkaistu pitkäsoittolevy, joka ilmestyi vuonna 1971, kantoi nimeä "Sparks". Levyn tuotti lauluntekijä-tuottaja Todd Rundgren. Levy, kuten sen seuraaja, entistäkin avantgardistisempi "A Woofer in Tweeter's Clothing", eivät ymmärrettävästi menestyneet veljesten kotimaassa, ja he muuttivat Englantiin hajottaen vanhan taustayhtyeensä ja palkaten uuden. Uudessa kotimaassaan he nousivat nopeasti listoille albumillaan "Kimono My House" (1974), jonka tunnettu kvasiooppera-kappale ”This Town Ain't Big Enough For the Both of Us” nousi singlelistan kakkoseksi. Sparks löytyi yhtäkkiä Britanniassa Vuoden lupaavin tulokas -listoilta ja oli jopa teinihysterian kohteena. Korkeimman suosion aikana Sparks vieraili myös Suomessa soittaen keikan Kulttuuritalolla. Seuraavat levyt "Propaganda" ja "Indiscreet" myivät myös hyvin, mutta 1970-luvun puolivälin jälkeen Sparksin suosio laantui aiempaa heikompien levytysten ja musiikkimaailman muuttumisen myötä.
Sparksin seuraava inkarnaatio syntyi veljesten lyöttäydyttyä yksiin italialaisen diskoguru Giorgio Moroderin kanssa. Yhteistyön tuloksena syntynyt levy "No. 1 in Heaven" (1979) on lukemattomien sitä seuranneiden elektro-pop-levyjen esikuva ja klassikko, joka tuotti myös useita pieniä hittejä yhtyeelle.
Sparks jatkoi levyttämistä läpi 1980- ja -90-lukujen saavuttaen pienimuotoista menestystä mm. Ranskassa. Vuonna 1994 julkaistu "Gratuitous Sax and Senseless Violins" palautti yhteen singlelistoille Britanniassa. Yhtye toimii ja levyttää edelleen, ja sen valtavirrasta poikkeavaa, älykästä musiikkia arvostava maailmanlaajuinen fanipohja on vankka. Yhtyeen vuoden 2008 järjestämä kiertue oli ilmiö sinänsä: Sparks esitti koko tuotantonsa livenä 21 peräkkäisenä päivänä Lontoossa touko-kesäkuussa 2008.
Sitkeänä edelleen kiertävä huhu, jonka mukaan Ron ja Russell Mael olisivat Doris Dayn lapsia, on perätön ja veljeksistä Russellin Fan Club-lehdelle 1970-luvun alussa antamaansa haastatteluun keksimä.
Tv-dokumentissa "Suurenmoinen Tati" ("The Magnificent Tati", 2009) haastatellaan Maelin veljeksiä, jotka kertovat neuvotelleensa ranskalaisen elokuvaohjaajan Jacques Tatin kanssa esiintymisestä pääosissa hänen 1980-luvun alussa suunnittelemassaan elokuvassa ”Confusion”. Hanke kuitenkin kaatui Tatin rahavaikeuksiin ja terveysongelmiin. Tati kuoli pian tuon jälkeen 1982.
Sim Kwon-ho
Sim Gwon-ho (usein Kwon-ho, s. 12. lokakuuta 1972 Seongnam) on eteläkorealainen painija ja kaksinkertainen olympiavoittaja. Hän voitti kultaa Atlantassa 1996 (sarja 48 kg) ja Sydneyssä 2000 (sarja 54 kg). Hän on myös maailmanmestari vuosilta 1995 ja 1998.
Marat Izmailov
Marat Nailevitš Izmailov (, s. 21. syyskuuta 1982 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Kansallisuudeltaan hän on tataari.
Izmailov pelasi pitkään Venäjän pääsarjassa Lokomotiv Moskovan joukkueessa. Aikaisemmin hän pelasi seuran kakkosjoukkueessa mutta nousi edustusjoukkueeseen vuonna 2001. Kaudella 2007–2008 hän pelasi lainalla lissabonilaisessa Sportingissa. Venäjän maajoukkueessa Izmailov debytoi jo 18-vuotiaana ja pelasi joukkueessa myös muun muassa vuoden 2002 MM-turnauksessa ja vuoden 2004 EM-turnauksessa.
Sjarhei Hurenka
Sjarhei Hurenka (, , s. 30. syyskuuta 1972 Hrodna) on valkovenäläinen jalkapallovalmentaja ja jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hurenka valmentaa valkovenäläistä HK Tarpeda BelAZ Žodzina.
Hurenka aloitti ammattilaisuransa vuonna 1989 synnyinkaupunkinsa Hrodnan Himikissä. Vuonna 1992 hän siirtyi pääsarjatason Njomaniin, missä pelasi vuoteen 1995 saakka, jolloin hän siirtyi Lokomotiv Moskovaan. Vuonna 1999 hän pelasi Romassa seitsemän ottelua, kaudella 2000–2001 Real Zaragozassa 11 ottelua ja kaudella 2001–2002 Parmassa 11 ottelua. Kaudella 2002–2003 hän pelasi Italian Serie B:n Piazenzassa 25 ottelua ja teki yhden maalin. Seuraavaksi kaudeksi hän palasi takaisin Lokomotiviin, missä on vakiinnuttanut paikkansa avauskokoonpanossa. Lokomotivissa hän pelasi vuoteen 2008. Hän lopetti uransa seuraavan kauden jälkeen Dinamo Minskissä.
Valko-Venäjän maajoukkueessa Hurenka debytoi 5. toukokuuta 1994 ystävyysottelussa Ukrainaa vastaan.
Hän pelasi maailmancupin karsinnoissa 1998, 2002 ja 2006.
Ivan Makušok
Ivan Aleksejevitš Makušok (Иван Алексеевич Макушок) on Valko-Venäjän ja Venäjän liiton valtiosihteeri Pavel Borodinin lehdistösihteeri sekä Valko-Venäjän ja Venäjän liiton tiedotustoimiston päällikkö ja Itsenäisten valtioiden yhteisön vaalitarkkailijoiden johtaja Valko-Venäjän presidentinvaalissa 2006.
Aasian kehityspankki
Aasian kehityspankki (ADB, ) on vuonna 1966 perustettu kansainvälinen kehitystyötä rahoittava instituutio eli kehityspankki. Se keskittyy vähentämään köyhyyttä Aasiassa ja Tyynenmeren alueella. Sen jäsenmäärä on kasvanut 40 vuodessa 31:stä 67:ään. Suomi on yksi pankin perustajavaltioista.
Pankin pääkonttori on Manilassa, Filippiineillä. Se työllistää noin kaksituhatta henkeä. Yhdysvaltain senaatin komitea on tutkinut korruptioväitteitä pankin hallintoelimissä.
ADB:n suuria hankkeita:
Messerschmitt Me 163 Komet
Messerschmitt Me 163 Komet oli saksalainen toisessa maailmansodassa käytetty rakettimoottorinen hävittäjälentokone. Polttoaineina olivat hydratsiini ja alkoholi, joiden reaktio tuotti työntövoiman.
Lentokone tuli Luftwaffen palveluskäyttöön vuonna 1944. Konetta rakennettiin alle 400 kappaletta ja sillä operoinut Jagdgeschwader 400 saavutti kaikkiaan vain yhdeksän ilmavoittoa, mutta menetti 14 konettaan enimmäkseen nousu- tai laskeutumisonnettomuuksissa.
Jos laskeutuminen tai nousu kentältä epäonnistui, kone useimmiten räjähti. Tästä syystä lentäjiä kehotettiin pakkotilanteessa yrittämään kapuamista ja pudottautumista koneen siiveltä maahan.
Yhdysvaltain ilmavoimien ilmavoimissa kone tunnettiin nimellä ”Voimamuna” sen muodon ja nopeuden perusteella. Yhdysvaltalaiset Mustang-lentäjät pyrkivät ampumaan ”loppuunpalaneet munat”, kun ne laskeutuivat liitolennossa kentilleen. Kone oli ensimmäisiä, jossa lentäjien piti tarkkaan huomioida mitä söivät ennen lentoa – suolistokaasun laajeneminen nopean nousun aikana oli tuskallista. Kone oli ongelmallinen myös tankatessa, koska hydratsiini-ajoaine räjähti kosketuksissa esimerkiksi öljyn kanssa. Tankattavien koneiden alle asetettiin vedellä täytetty matala allas, joka esti hydratsiinin kontaktin hallin tai kentän öljyläikkien kanssa.
Hydratsiini on myrkyllistä ja reagoi myös kudoksen kanssa. Lentäjät käyttivät erityistä umpihaalaria, suojalaseja sekä naamaria. Happinaamari asetettiin kasvoille jo koneen ollessa maassa myrkyllisten höyryjen varalta, mutta myös koska koneen nousunopeus vei sen nopeasti normaaliin hengitykseen riittävän tiheän ilmakehän yläpuolelle.
Painon säästämiseksi koneessa ei ollut perinteistä laskutelinettä, vaan pyörät irrotettiin nousun yhteydessä ja laskeutuminen tehtiin rungon alla olevalla jalaksella.
Tunnetuin tyypillä lentänyt lienee Wolfgang Späte, jolla oli 72 pudotusta ennen siirtymistään Me 163 -ohjelmaan. Tyypin ensimmäinen koelento tehtiin moottorittomana ja Späte oli tunnettu purjelentäjä. Hän komensi koelentotoimintaan perustettua Erprobungskommando (Ekdo) 16:tta.
Janne Huilaja
Janne Huilaja (s. 1961 Kittilä) on suomalainen kirjailija. Hän asuu Muurolassa Rovaniemellä ja on aikaisemmalta ammatiltaan rakennusmestari, mutta nykyisin vapaa kirjailija.
Huilaja, joka syntyi ja eli Kittilän Kaukosen kylässä 25-vuotiaaksi, joskin kävi välissä ammattikoulun Rovaniemellä ja armeijan Ivalossa, kuvaa kirjoissaan pohjoisen elämää realistiseen tyyliin. Musikaalinen ja kitaransoitosta innostunut Huilaja kiinnostui kirjoista vasta yli 20-vuotiaana, kirjoittamaan hän alkoi työttömäksi jäätyään.Esikoisteos "Kolmijalkainen kettu" oli sekä Helsingin Sanomien esikoiskirjapalkinnon että Olvi-säätiön kirjallisuuspalkinnon ehdokkaana. Myös "Karkuri"-romaani oli Olvi-palkintoehdokas.
Painopinnanvalmistaja
Painopinnanvalmistaja työskentelee graafisessa teollisuudessa. Työtehtäviä ovatAmmattitutkinto opiskeluissa valitaan yksi suuntautumisala: työasemataittajan tuotantotehtävät, kuvankäsittelijän tuotantotehtävät, tietokoneavusteisen painopinnanvalmistuksen tuotantotehtävät tai painopinnanvalmistuksen järjestelmätukihenkilön tehtävät.
Opiskelu kesti lukiopohjalta noin vuoden, ilman lukiotaustaa tutkinto oli kaksivuotinen. Vuonna 2002 tutkinto uudistettiin kolmivuotiseksi ulkoasuntoteuttajan tutkinnoksi.
Vladimir Vikulov
Vladimir Ivanovitš Vikulov (, 20. heinäkuuta 1946 Moskova, Venäjän SFNT – 9. elokuuta 2013 Moskova, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Vikulov oli parhaita pelinrakentajia 1960- ja 1970-luvuilla. Hänen ketjukavereinaan pelasivat muun muassa Anatoli Firsov, Viktor Polupanov, Valeri Harlamov, Aleksandr Maltsev, Boris Aleksandrov ja Viktor Žluktov. Vikulov pelasi 520 liigaottelua tehden 283 maalia Neuvostoliiton mestaruussarjassa vuosina 1964–1979. Hän edusti TsSKA Moskovaa ja SKA Leningradia. Neuvostoliiton maajoukkueessa hän pelasi 195 maaottelua tehden 109 maalia vuosina 1965–1979.
Vikulov voitti Neuvostoliiton maajoukkueessa olympiakultaa Grenoblessa 1968 ja Sapporossa 1972, seitsemän maailman- ja kuusi Euroopan mestaruutta.
Vikulov kuoli Moskovassa 9. elokuuta 2013, 67-vuotiaana.
Horacio Accavallo
Horacio Accavallo (s. 14. lokakuuta 1934 Villa Diamantessa, Lanúsissa, Argentiinassa) on argentiinalainen entinen kärpässarjan (50 kg) nyrkkeilijä. Hän otteli ammattilaisena vuosina 1956—1967 ja saavutti 75 voittoa, joista 34 tyrmäyksellä, kaksi häviötä ja kuusi ratkaisematonta.
Accavallo nyrkkeili alkuaikoinaan pääasiassa kotimaassaan Argentiinassa, missä hän oli melko ylivoimainen. 1. maaliskuuta 1966 hän voitti Tokiossa WBA ja WBC:n 15-eräisessä mestaruusottelussa Katsuyoshi Takayaman. Accavallo oli ollut hallitsevan maailmanmestarin Salvatore Burrunin ykköshaastaja, ja kun tämä ei ollut suostunut ottelemaan Accavalloa vastaan, menetti hän mestaruutensa, joka ratkaistiin Accavallon ja Takayaman välilä.
Accavallo lopetti nyrkkeilyuransa hallitsevana WBA ja WBC-maailmanmestarina puolustettuaan mestaruutta 15-eräisessä kamppailussa Hiroyuki Ebiharaa vastaan.
luettelo ammattinyrkkeilyotteluista boxrec.comissa
Wijan Ponlid
Wijan Ponlid (s. 26. huhtikuuta 1976 Si Satchanalai) on thaimaalainen entinen kärpassarjan (51 kg) nyrkkeilijä.
Ponlid voitti olympiakultaa 2000 Sydneyn olympialaisissa peitottuaan loppuottelussa Kazakstanin Bulat Jumadilovin. Hän sai voitostaan palkkioksi uuden talon, 20 miljoonaa bahtia ja työpaikan poliisina. Lisäksi hänen kunniakseen järjestettiin Bangkokin kaduilla paraati, jossa marssi 49 norsua. Ponlid ei koskaan ryhtynyt ammattilaiseksi, vaan pysyi koko uransa ajan amatöörinä.
Nikólaos Siranídis
Nikólaos ”Níkos” Siranídis (, s. 26. helmikuuta 1976 Ateena) on kreikkalainen uimahyppääjä ja olympiavoittaja.
Siranídis voitti yhdessä parinsa Thomás Bímisin kanssa kolmen metrin ponnahduslaudan parikilpailussa olympiakultaa Ateenassa 2004. Viiden kierroksen kisassa he olivat neljän hypyn jälkeen neljänsinä. Kisaa johtaneet Kiinan ja Yhdysvaltojen parit epäonnistuivat viimeisessä hypyssään kuitenkin pahoin kun taas kreikkalaiset onnistuivat kotiyleisön edessä loistavasti. Näin heistä tuli Ateenan kisojen ensimmäiset kreikkalaiset olympiavoittajat.
Siranídis oli ponnahduslaudalla 1996 Atlantan olympialaisissa 26:s ja 2000 Sydneyssä 36:s.
Thomás Bímis
Thomás Bímis (, s. 11. kesäkuuta 1975 Ateena) on kreikkalainen uimahyppääjä ja olympiavoittaja.
Bímis voitti parinsa Nikólaos Siranídiksen kanssa kolmen metrin ponnahduslaudan parikilpailussa olympiakultaa vuoden 2004 Ateenan kisoissa. Viiden kierroksen kisassa he olivat neljän hypyn jälkeen neljänsinä. Kisaa johtaneet Kiinan ja Yhdysvaltain parit kuitenkin epäonnistuivat viimeisessä hypyssään pahoin, kun taas kreikkalaiset onnistuivat kotiyleisönsä edessä. Näin heistä tuli kisojen ensimmäiset kreikkalaiset olympiavoittajat.
Vuoden 2000 Sydneyn olympialaisissa Bímis oli ponnahduslaudalla 32:s.
Train of Thought
Train of Thought on progressiivisen metalliyhtyeen Dream Theaterin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2003. Sisältö on huomattavasti raskaampaa kuin Dream Theaterin aiempi tuotanto, mikä ei ollut monien yhtyeen vanhojen fanien mieleen, mutta toi sille uusia ihailijoita. Albumilta on julkaistu single ”As I Am”. ”Stream of Consciousness” on levyn ainoa instrumentaalikappale. Kappale ”This Dying Soul” jatkaa edellisen albumin "Six Degrees of Inner Turbulence" kappaleen ”The Glass Prison” aloittamaa saagaa, joka kertoo rumpali Mike Portnoyn alkoholismista. Teema jatkuu vielä yhtyeen "Octavarium"-albumin kappaleessa ”The Root of All Evil”, albumin "Systematic Chaos" kappaleessa ”Repentance” ja päättyy Black Clouds & Silver Linings -albumin kappaleeseen "The Shattered Fortress". Kaikki nämä kappaleet sisältävät samantyyppisiä melodioita ja lyriikoita.
Albumi alkaa samalla äänellä mihin edellinen "Six Degrees of Inner Turbulence" loppui.
Kaikki kappaleet säveltäneet John Myung, John Petrucci, Mike Portnoy ja Jordan Rudess, ellei toisin mainittu.
Apu (lehti)
Apu on vuonna 1933 perustettu, viikoittain ilmestyvä A-lehtien perhe- ja yleisaikakauslehti. Sen päätoimittaja on Marja Aarnipuro 28. marraskuuta 2011 alkaen. Se oli syyskuussa 2017 julkistetun Kansallisen Mediatutkimuksen mukaan lukijamäärältään Suomen suurin viikkolehti.
Apu perustettiin lamavuonna 1933 työttömien avustamiseksi. Lehden perustivat Aune ja Yrjö Lyytikäinen. Ensimmäinen numero ilmestyi 19.2.1933 ja myytiin loppuun saman päivän aikana. Lehden myyjinä oli vain työttömiä.
Lehden levikki on 168 780 (2010), levikin lasku on ollut jyrkkä, sillä vielä vuonna 2001 levikki oli noin 255 000. Levikin ja lukijamäärän kehitys on ollut lähes identtinen toisen perhelehden "Seuran" kanssa jo vuosikymmeniä. Vuonna 1970 "Avulla " oli 1,45 miljoonaa lukijaa, "Seuralla" 1,21 miljoonaa; vuonna 1993 "Seura" oli suurempi 1,24 miljoonalla lukijalla "Avun" 1,14 miljoonaa vastaan.
Apu tunnetaan muun muassa kolumneistaan, Nitrodisko-kaskupalstastaan, ristikoista ja jokaviikkoisesta Missä Jallu luuraa? -lukijakilpailusta.
Apu-tuoteperheen muut lehdet ovat "Apu Terveys", "Apu Matka", ApuRistikot" ja "ApuKrypto"."
OUBS
OUBS, "Otaniemi Underground Broadcasting System" (tunnetaan myös nimellä "OtaTV"), oli vuodesta 1983 vuoteen 2011 toiminut Teknillisen korkeakoulun Ylioppilaskunnan ylläpitämä kaapeli-tv-kanava, joka toimi ja näkyi Espoon Otaniemen ja Leppävaaran Teekkarikylän alueella. Kanava näkyi myös internetissä flash-streamina ja sekä IPTV:ssä.
OUBSin pääasiallinen tarkoitus oli uutisoida opiskelijatapahtumista ja muista opiskelijoita kiinnostavista asioista ja täten tallentaa AYY:n (ennen TKY) historiaa. Digikanava OUBS näkyi noin 2500 taloudessa, joista suurin osa oli TKY:n, HOASin ja Otaniemen asuntosäätiön opiskelija-asuntoja. Tammikuun alusta 2008 alkaen OUBS lähetti myös ohjelma multicastina IPTV:ssä, missä kanavan kuva oli aika-ajoin teräväpiirtoista.
Käytännössä OUBSin toimituskunta sai hyvin vapaat kädet ohjelmansa tuottamiseen ja ohjelmat olivat useinkin hyvin kokeellisia. OUBS tuotti uutta ohjelmaa noin tunnin viikossa, josta osan oli voinut katsoa kanavan www-sivuilta. OUBS on kokeillut tosi-tv -ohjelmien ja tv-chattien kaltaisia konsepteja ennen kuin ne tulivat osaksi suurien kanavien ohjelmatarjontaa. Torstai-iltaisin lähetetyt ohjelmat olivat tyypillisesti monikameratekniikalla kuvattuja suoria lähetyksiä, joissa oli mukana aiemmin viikolla kuvattuja ja editoituja reportaaseja, sketsejä tai muita inserttejä. Muina aikoina kanavalla pyöri ilmoituksia tai aikaisempina vuosina tuotettuja ohjelmia.
Kanavan henkilökunta koostui seitsemästä osapäiväisesti palkatusta työntekijästä: vastaavasta toimittajasta, neljästä toimittajasta ja kahdesta teknikosta. Haku kanavalle oli keväällä. Kuka tahansa oli voinut hakea, mutta työntekijät olivat miltei poikkeuksetta olleet TKK:n tai muun pääkaupunkiseudun oppilaitoksen opiskelijoita. Työntekijät asuivat kanavan tilojen yhteydessä olevissa soluasunnoissa. Toimituskunta valittiin lukukauden kestävissä jaksoissa. Lähes aina joku toimitukseen kuuluneista jatkoi toisen vuoden päätoimittajana.
1950-luvun alussa valmistuneeseen Otaniemen opiskelijakylään rakennettiin keskusradio, joka nimettiin ensin OtaRadioksi ja myöhemmin OUBSiksi. Teekkarikylän toimiessa vuoden 1983 yleisurheilun MM-kisojen kisakylänä rakennettiin kaapeliverkko, jolla jaettiin tv-ohjelmia. Tämä mahdollisti TKY:n oman kanavan, OtaTV:n, perustamisen, jolloin entiseen puhelinkeskukseen rakennettiin tv-studio. OtaTV ja OtaRadio yhdistyivät pian. 2000-luvulle saakka OUBS vastasi myös Teekkarikylän kaapeliverkon toiminnasta ja kanavien välityksestä asuntoihin.
Aaltoyliopiston myötä OUBS koettiin liian teekkarihenkiseksi kanavaksi. AYY:n hallitus päätti lopettaa OUBS toiminnan 31.5.2011 ja aloittaa uuden Aate-nimisen av-median. Aate jatkoi toimintaansa edesmenneen OUBS:n tiloissa 1.6.2011 alkaen.
Muutoksen myötä soluasunnot muutettiin työtiloiksi.
AYY lakkautti OUBSin 31.5.2011 ja perusti tilalle Ylioppilasmedia Aatteen. Aate ehti toimia vain reilun vuoden ennen kuin sekin lakkautettiin.
Nykyisin OUBS ry jatkaa siitä mihin OUBS aikoinaan jäi.
Death on the Road
Death on the Road on Iron Maidenin vuonna 2005 julkaisema live-tallenne, joka on äänitetty 24. marraskuuta 2003 Dortmundin Westfalenhallessa. Keikasta julkaistiin tupla-CD, vinyyli sekä puoli vuotta myöhästynyt DVD-versio.
DVD julkaistiin 6. helmikuuta 2006. DVD:ssä on kolme levyä. Ensimmäisellä DVD:llä on konsertin 5.1 Digital audio -versio ja toisella konsertti stereo-muodossa. Kolmannella DVD:llä on lisämateriaalia, kuten dokumentti ja kaikki promovideot "Dance of Deathilta".
Octavarium
Octavarium on Dream Theaterin kahdeksas studiolevy, joka julkaistiin vuonna 2005. Levyyn on liitetty valtava määrä erilaisia "knoppeja" ja viittauksia sekä kaikki seikat kappaleiden pituuksista niiden sävellajeihin liittyvät ennaltamäärättyihin seikkoihin. "Octavariumilla" Dream Theater palaa hieman enemmän alkuaikojensa tyyliseen syvästi progressiiviseen musiikkiin raskaan ja hieman thrash metal -vaikutteisen "Train of Thoughtin" jälkeen.
Levyn pääteemana on toistuvuus, eli se kuinka kaikki niin musiikissa, historiassa kuin missä tahansa muussakin kiertää ympyrää.
Levyn kuvitus sisältää paljon erilaisia viittauksia lukuihin kahdeksan (viittaa tavallisimman, diatonisen asteikon sävelten lukumäärään musiikissa), viisi ja kaksitoista (kromaattisessa asteikossa on 8 + 5 = 12 säveltä). Tämä liittyy jatkuvuuteen siinä mielessä, että esimerkiksi pianolla sävelten lukumäärää rajoittaa kromaattinen asteikko, ja täten erilaisia sävelkulkuja ei olekaan loputtomasti, vaan loppujen lopuksi kaikki alkaa alusta.
Levyn ensimmäinen kappale "The Root of All Evil" alkaa samalla sävelellä, mihin edellisen albumin viimeinen kappale "In the Name of God" loppuu. Levyn kappaleiden sävellajit nousevat kromaattisesti koko levyn ajan päätyen levyn viimeisellä takaisin perussäveleen. Kappaleissa on valtavasti viittauksia niin yhtyeen aiempiin kappaleisiin, kuin muidenkin pioneeriyhtyeiden kappaleisiin. Kaikki nämä kuvastavat jälleen kerran jatkuvuutta. Varsinainen viittauksien kultakimpale levyllä on sen nimiraita, "Octavarium". Kappale Sacrificed Sons kertoo syyskuun 11. päivän tapahtumista.
Ahlam
Ahlam Ali Al Shāmsi (s. 13. helmikuuta 1969), taiteilijanimeltään Ahlam (احلام), on bahrainilainen laulaja. Hän on erityisen suosittu Lähi-idän arabimaissa.
Ahlam aloitti laulu-uransa jo lapsena. Hän lauloi usein häissä ja muissa juhlatilaisuuksista. Kuwaitilainen säveltäjä Anwar Abdullah huomasi hänen kykynsä ja pian Ahlam solmi sopimuksen Funoon Al Emarat -levy-yhtiön kanssa. Ahlam on eräs Arabian parhaiten ansaitsevista laulajista. Hän on naimisissa qatarilaisen ralliautoilijan Mubarak al-Hajirin kanssa ja heillä on yksi lapsi.