hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Route Transtaïga
Route Transtaïga () on 666 kilometrin mittainen tieosuus pohjoisessa Québecissä, Kanadassa. Tie kulkee pääasiassa asumattomien seutujen lävitse, ja se on koko matkaltaan sorapintainen. Tien pohjoispää sijaitsee Caniapiscaun patoaltaan luona, ja se on etäimmällä sijaitseva piste mistään kaupungista tietä pitkin mitattuna Pohjois-Amerikassa. Matkaa tien päätepisteestä lähimpään kaupunkiin, Québecin Radissoniin, on 745 kilometriä. Tästä huolimatta tien päätepiste on lähellä Scheffervillen kaupunkia, mutta kaupunkiin ei ole tieyhteyttä. Tie päättyy hieman ennen Nunavikin alueen etelärajaa.
Route Transtaïga haarautuu Route de la Baie Jamesin maantieltä kilometrillä 544. Alun perin Route Transtaïga rakennettiin rakennustarvikkeiden kuljetusväyläksi Hydro-Quebecin omistamien Caniapiscau- ja La Grande -jokien vesivoimaloiden rakennustöiden aikana. Tien varsilla on useita pieniä taloryhmiä, jotka järjestävät kalastus- ja metsästysretkiä erämaahan. Joistakin paikoista on saatavilla myös polttoainetta ja ruokaa sekä yöpaikkoja.
Kuten tien nimikin kertoo, tie kulkee halki provinssin laajojen boreaalimetsien, ja maisemaa hallitsevat kitukasvuoset männyt ja kuuset, suot ja kalliorykelmät. Sana "taiga" on venäjää ja tarkoittaa boreaalista kasvillisuusvyöhykettä.
On ehdotettu, että Route Transtaïgaa jatkettaisiin Caniapiscausta pohjoiseen Scheffervilleen sekä useiden satojen kilometrien päässä sijaitsevaan Kuujjuaqin kylään.
Ed Lauter
Edward Matthew ”Ed” Lauter (30. lokakuuta 1938 Long Beach, Long Island, New York – 16. lokakuuta 2013 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä. Ennen näyttelijänuraansa hän toimi stand up -koomikkona.
Ed Lauter esiintyi muun muassa elokuvissa "Luunmurskaajat" (1975), "Cujo – kauhun silmät" (1983), "Neropatti" (1985), "Väkivallan vihollinen 3" (1985), "Youngblood – lätkä veressä" (1986), "Raaka keikka" (1986), "" (1987), "True Romance" (1993), "Not Another Teen Movie" (2001) sekä "Seraphim Falls" (2006).
Hän esiintyi myös lukuisissa televisiosarjoissa, joista mainittakoon "Salaiset kansiot", "A-Team" ja "Star Trek – uusi sukupolvi".
Joanne Pavey
Joanne Pavey (s. 20. syyskuuta 1973 Honiton, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen kestävyys- ja keskimatkojen juoksija.
Pavey aloitti kansainvälisen kilpauransa 1997 osallistumalla Ateenan MM-kisoihin, joissa hän karsiutui 1 500 metrin juoksun välierissä. Sydneyn olympialaisissa hän sijoittui 5 000 metrin juoksussa kahdenneksitoista ajalla 14.58,27. Edmontonin MM-kisoissa 2001 hän oli samalla matkalla yhdestoista. Vuonna 2002 hän juoksi 5 000 metrillä Euroopan cupissa toiseksi, Kansainyhteisön kisoissa viidenneksi ja Münchenin EM-kisoissa samoin viidenneksi. IAAF:n GP-finaalissa hän oli 3 000 metrin juoksussa viides ja yleisurheilun maailmancupissa 5 000 metrillä kolmas.
Pavey osallistui 2003 Lausannen maastojuoksun MM-kisoihin sijoittuen lyhyellä matkalla neljänneksikymmenenneksi. Samana vuonna hän juoksi Eurooppa-cupissa toiseksi 5 000 metrillä ja Pariisin MM-kisoissa kymmenenneksi 1 500 metrillä. Kauden lopuksi hän oli 1 500 metrillä neljäs ajalla 4.01,79 ja 3 000 metrillä kolmas ajalla 8.37,89. 2004 Pavey sijoittui Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 3 000 metrillä viidenneksi ja voitti EM-pronssia maastojuoksun EM-kisoissa pitkällä matkalla. Ateenan olympialaisissa hän karsiutui 1 500 metrillä alkuerissä ja sijoittui 5 000 metrillä viidenneksi ajalla 14.57,87. hän sijoittui 3 000 metrillä neljänneksi. 2005 hän keskeytti loppukilpailun sisäratojen EM-kisoissa 3 000 metrillä ja sijoittui Helsingin MM-kisoissa 5 000 metrillä viidenneksitoista. 2006 Kansainyhteisön kisoissa hän sijoittui 5 000 metrillä toiseksi ja Euroopan cupin superliigassa 3 000 metrillä ensimmäiseksi. Göteborgin EM-kilpailuissa hän sijoittui 5 000 metrin juoksussa neljänneksi. Maastojuoksun EM-kilpailuissa hän oli kahdeksan kilometrin matkalla kahdeksas.
Vuonna 2007 Pavey sijoittui sisäratojen EM-kilpailuissa 3 000 metrillä kuudenneksi ja Osakan MM-kilpailuissa 5 000 metrillä yhdeksänneksi ja 10 000 metrillä neljänneksi. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sijoittui 10 000 metrin juoksussa kahdenneksitoista. Hän oli toinen Euroopan joukkuemestaruuskilpailujen 5 000 metrillä 2010. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän sijoittui 10 000 metrillä toiseksi ajalla 31.49,03. Lontoon olympialaisissa hän oli seitsemäs sekä 5 000 että 10 000 metrillä.
Pavey sijoittui Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa 2014 5 000 metrillä kolmanneksi ajalla 15.08,96. Hän voitti 10 000 metrin Euroopan-mestaruuden Zürichissä 2014 ajalla 32.22,39. Samojen kilpailujen 5 000 metrillä hän sijoittui seitsemänneksi.
Fotogrammetria
Fotogrammetria on yksi maanmittausopin osa-alueista.
Fotogrammetria on kohteiden kolmiulotteista mittausta kohteesta otetuilla valokuvilla. Tunnetuin fotogrammetrisista sovelluksista on ilmakuvaus, jota käytetään monien kartoitusten pääasiallisena tietolähteenä. Kohteena olevasta alueesta otetaan riittävästi ilmakuvia, jotta jokainen maastonkohta on löydettävissä vähintään kahdelta eri kuvalta. Kun kuvien suhteet toisiinsa ja maastoon on selvitetty, voidaan kohteen sijainti määrittää kuvista kolmiulotteisesti. Ilmakuvia käytetään erilaisten karttojen tekemiseen, maaston topografiseen kartoitukseen ja maastomallimittauksiin vaikkapa tiensuunnittelua varten.
Nykyään fotogrammetriassa käytetään pääasiassa digitaalisia kuvia, joita voidaan käsitellä automaattisin ja puoliautomaattisin menetelmin (kuvankäsittely). Fotogrammetrian uusimpia ja nopeasti yleistyviä käyttökohteita ovatkin erilaiset 3D-konenäkösovellukset. Niitä käytetään lääketieteen, teollisuuden laadunvalvonnan, robotinohjauksen ja tieteellisen tutkimuksen mittaustehtävissä.
Burger Ranch
Burger Ranch on portugalilainen pikaruokaketju. Sillä oli vuoden 2005 lopussa 22 ravintolaa eri puolilla Portugalia. Niistä kaksikymmentä sijaitsi Manner-Portugalissa ja kaksi muuta Madeiralla ja Azoreilla.
Burger Ranchilla on ravintoloita Albufeirassa, Alcochetessa, Amadorassa, Funchalissa, Lagosissa, Lissabonissa, Mercêsissä, Ponta Delgadassa, Portimãossa, Santarémissa, Silvesissä, Torres Novasissa ja Viseussa.
Hindulainen filosofia
Hindulainen filosofia on yksi intialaisen filosofian merkittävimpiä osia. Se kytkeytyy läheisesti hindulaisuuteen uskontona. Filosofiaa kuvaa vapaamielinen universalismi.
Shiretokon kansallispuisto
Shiretokon kansallispuisto () sijaitsee Hokkaidōn saarella Japanissa ja kattaa suuren osan Shiretokon niemimaasta. Kansallispuisto perustettiin 1. kesäkuuta 1964 ja liitettiin UNESCOn maailmanperintöluetteloon vuonna 2005. Sen pinta-ala on 386,33 neliökilometriä.
Kansallispuisto on tunnettu tulivuoristaan, koskemattomista metsistään, rantakallioistaan ja merilinnuistaan. Puiston alueella elää myös Japanin suurin karhukanta.
Kansallispuisto on suosittu turisti- ja vaelluskohde. Sen suosituimpia nähtävyyksiä ovat Shiretokon viisi järveä sekä Kamuiwakkan ja Oshinkoshinin putoukset. Alueelta löytyy myös kuuma lähde Iwaobetsu Onsen.
Paperiliitin
Paperiliitin eli klemmari on väline, jolla voidaan liittää kaksi tai useampia paperiarkkeja pinoksi. Klemmaria käytettäessä paperiarkit säilyvät ehjänä toisin kuin nidottaessa. Paperiliittimet ovat useimmiten metallisia, mutta myös muovisia klemmareita valmistetaan.
Nimitys klemmari tulee ruotsin kielen samaa tarkoittavasta sanasta "klämmare" (kirjaimellisesti ’puristin’).
Radisson (Québec)
Radisson on kylä lähellä Robert-Bourassan vesivoimalaa La Grande- joen varrella James Bayn alueella Québecissä, Kanadassa. Maantieteellisesti Radisson sijaitsee Québecin provinssin eteläisimmän ja pohjoisimman paikan puolessa välissä, ja se on provinssin ainoa vain eurooppalaissukuisten asukkaiden muodostama asutuskeskus 53. leveyspiirin pohjoispuolella.
1600-luvulla eläneen ranskalaisen tutkimusmatkailija Pierre-Esprit Radissonin mukaan nimetty kylä on perustettu 1974 voimalaitostyöntekijöiden tukikohdaksi, ja korkeimmillaan sen asukasluku on ollut noin 2 500 vuonna 1977. Nykyisin asukasluku on noin 500. Tärkeimmät työnantajat ovat Hydro-Québec ja sen tytäryhtiö James Bay Energy Corporation. Myös matkailupalvelut työllistävät suuren osan väestöä.
Kaupungista on tieyhteys pitkin Route de la Baie James -maantietä 620 kilometrin päässä etelässä sijaitsevaan Matagamin kaupunkiin. Tien varrella sijaitsee myös Radissonin kaupunkia palveleva La Grande Rivièren lentoasema. Maantieltä haarautuu myös Route Transtaïga, joka johtaa Caniapiscaun voimalaitosaltaalle.
Radisson
Radisson tarkoittaa seuraavia:Radisson on myös seuraavien maantieteellisten kohteiden nimi:
Airo
Airo on pitkävartinen väline, jota käytetään soutamiseen. Airot tukeutuvat veneeseen tukipisteinä toimivina hankaimilla siten, että soutaja katsoo soutaessaan veneensä perää kohti. Airon osat ovat lapa, varsi ja pyyry.
Tavallisesti soutuveneessä on soutajaa kohti yksi airopari, toisin sanoen yksi airo veneen kummallakin laidalla. Suuremmissa laivoissa - kaleereissa, uiskoissa ym. - on ollut erikseen soutajat kummankin puolen airoille tai jopa useampia soutajia kutakin airoa kohti, jotka pisimmillään saattoivat olla yli 12-metrisiä. Airojen ja lavan koko vaihtelee veneen ja soutajan tarpeiden mukaan. Iso soutaja tai vene vaatii isommat airot.
Suomen kielen sana "airo" on lainattu ammoin germaanisista kielistä. Sanalla on vastine kaikissa itämerensuomalaisissa kielissä, ja samaa alkuperää on myös esimerkiksi ruotsin "åra".
Äkäslompolo
Äkäslompolo on kylä ja taajama Kolarin kunnassa lähellä Yllästunturia. Taajamassa oli 437 asukasta vuoden 2011 lopussa. Äkäslompolo sijaitsee samannimisen järven ympärillä seututien 940 ja Äkäsjoen varrella. Kylän tärkeimpiä toimeentulon lähteitä ovat Yllästunturin laskettelumatkailu talvisesongin aikana sekä viime aikoina muun muassa Ylläs Soikoon -musiikkitapahtuman ansiosta elpynyt kesämatkailu.
Äkäslompolo tunnetaan myös nimellä "Seitsemän tunturin kylä", ja kylästä kirjoitettu kirja on nimeltään "Äkäslompolo – seitsemän tunturin kylä ajan virrassa". Äkäslompoloa ympäröivät seitsemän tunturia ovat nimeltään Yllästunturi, Kuertunturi, Kukastunturi, Pyhätunturi, Kesänki, Lainiotunturi ja Kellostapuli. Tuntureiden välissä kulkee Suomen laajin latuverkosto, joka käsittää kaikkiaan 330 kilometriä hiihtolatuja, joista 38 kilometriä on valaistu. Yllästunturilla on myös kaksi laskettelukeskusta: Äkäslompolon puolella sijaitseva Ylläs-Ski, ja Ylläsjärven puolella sijaitseva Sport Resort Ylläs. Yhdessä ne muodostavat Suomen toistaiseksi suurimman laskettelukeskuksen. Tunturin ympäristössä on 410 km moottorikelkkareittejä.
Kylässä on runsaasti majoitus- ja ravintolapalveluita tarjoavia yrityksiä. Äkäslompolossa sijaitseva Jounin Kauppa on pinta-alaltaan Suomen suurin K-Market-ketjun kauppa. Vuonna 2005 avatusta Konijänkän kotieläinpihasta löytyy yli 130 eläintä. Kylässä on myös kirkko, Pyhän Laurin kappeli.
Äkäslompolossa toimii 2. joulukuuta 2002 perustettu urheiluseura Ylläksen Nousu.
Kylässä toimi myös vuonna 1993 perustettu Äkäslompolon vapaaehtoinen palokunta ÄVPK ry, jonka kuitenkin lopetti sopimuspalokuntana tammikuun 2015 lopussa.
Verka
Verka on ohutta, palttina- tai toimikassidoksista karstalankakangasta, jonka nukka on loimen suuntainen ja lyhyeksileikattu eli arkikielellä lyhyt- ja tiheäkudoksista vanutettua villakangasta.
Veraksi on Suomessa aiemmin kutsuttu ulkomailta tuotua villakangasta. Verka oli hienoa ja kallista ja sen myynti luvanvaraista. Se oli yksi tärkeimpiä tuontitavaroita 1300- ja 1400-luvuilla. Suomen ensimmäinen verkamanufaktuuri perustettiin 1540-luvulla. Verka on ohuempaa ja hienompaa kuin sarka, josta vähävarainen väestönosa muinoin valmisti vaatteensa. Verka oli käytännöllinen ja suosittu pukukangas, josta virkapuvut usein valmistettiin.
Vihreä verka oli varsin yleinen virastojen ja muiden kokouspöytien verhouksena. Kun mentiin kokoukseen, kokoonnuttiin vihreän veran ääreen ja hitaasti etenevien lukuisia käsittelyjä vaativien asioiden sanottiin hautautuvan vihreän veran alle. Nykyään verkaa käytetään muun muassa biljardi- ja kasinopelipöydissä.
Masalan lukio
Masalan lukio on ollut Kirkkonummen kunnassa Masalassa sijaitseva lukio. Opiskelijoita on ollut noin 200. Lukion toiminta-aikana samassa rakennuksessa on toiminut myös peruskoulun kolme ylintä luokka-astetta eli yläkoulu, joka on nykyiseltä nimeltään Nissnikun koulu (entinen Sepän koulu).
Vuonna 2011 lukio yhdistyi Porkkalan lukion kanssa, josta lähtien Porkkalan lukio on toiminut kahdessa opetuspisteessä. Porkkalan lukion Masalan opetuspiste lopettaa toimintansa keväällä 2015, jolloin opiskelijat siirtyvät Porkkalan lukion kirkonkylän opetuspisteeseen.
Pimeä nousee
Pimeä nousee on Susan Cooperin vuosina 1965–1977 kirjoittama viisiosainen kirjasarja.Ensimmäisessä kirjassa sisarukset Jane, Barney ja Simon Drew viettävät vanhempiensa kanssa kesälomaa kuvitteellisessa Trewissickin merenrantakylässä Cornwallissa. He asuvat isosetä Merryn vuokraamassa Harmajassa talossa.
Taloa tutkiessaan lapset löytävät vanhan kartan ja pääsevät Merryn avustuksella Graalin maljan jäljille.
Toisessa kirjassa nuori Will Stanton saa tietää kuuluvansa ”ikivanhoihin”, ihmisiin, jotka taistelevat valon puolella vastustaen pimeää.
Kolmannessa kirjassa Will tapaa Drewin perheen lapset. Drewit - jotka eivät tiedä mitään Valosta ja Pimeydestä - saavat tehtäväkseen hankkia Graalin takaisin, sillä se on ryöstetty.
Neljännessä kirjassa Will on lähetetty Walesiin, missä hän tapaa albiinopojan, jonka avulla hän saa lopulta kultaisen harpun käsiinsä.
Sarjan viimeisessä osassa Will hankkii Valon miekan (Eirias), joka on viimeinen Valon tunnuksista. Hän menee muiden Ikivanhojen kanssa Hopeapuun luokse ja leikkaa siitä lehden vapauttaen Valon voimat ja Pimeä kukistuu.
Amo
Amo Oy on lelujen maahantuoja ja markkinoija. Yritys kuuluu ruotsalaiseen Bergsala Holding-konserniin. Amo Oy:n tuotteita edustaa Baltiassa Amo Toys, jonka pääkonttori sijaitsee Riiassa.
Amo edustaa Suomessa useita lelumerkkejä, muun muassa Angry Birdsiä, Baby Bornia, Bratziä, Jukkaa, Little Tikesia, Moxie Girlziä, Nikkoa, Rubens barnia, Scalextricia ja Treflia.
V509 Cassiopeiae
V509 Cassiopeiae on Kassiopeian tähdistössä sijaitseva keltainen F-spektriluokan puolisäännöllinen muuttuva hyperjättiläinen, ja se onkin yksi kirkkaimmista tunnetuista tähdistä absoluuttisella kirkkaudellaan -6,7. Tähden näennäinen kirkkaus on noin +5,2, ja se vaihtelee välillä +4,75 - +5,5.
Noutajan valssi
Noutajan valssi on Viikatteen vuonna 2000 julkaistu ensimmäinen studioalbumi. Levy on CD-version (RA040) (Uusintapainos ????) lisäksi julkaistu myös vinyylinä (RA040B). Vinyyliversiolla on bonuksena Viikatteen versio Tapio Rautavaaran kappaleesta "Kulkurin iltatähti". Levyn kappaleista "Korutonta" ja "Alakulotettuja tunnelmia" on tehty videot, jotka on ohjannut Joonas Berghäll.
Albumin äänitysten yhteydessä nauhoitettiin myös kappaleet "Laituritanssit" ja "Oon peloissain", jotka julkaistiin vuoden 2011 kokoelma-albumilla Kuutamo, kaiho & katkeruus.
Kappaleet kirjoittanut ja sovittanut Kaarle Viikate, ellei toisin mainita.
Mies (nimi)
Mies on suomalaisen miehen etunimi. Suomessa on vuoden 2015 loppuun mennessä syntynyt 188 Mies-nimistä.
Suomalaisena nimenä Mies on käsitetty suomennokseksi germaanisesta nimestä Karl (Kaarle), joka tarkoittaa vapaata miestä. Tämän vuoksi nimipäivä on sijoitettu tammikuun 28. päiväksi, joka on myös Kaarlen, Kaarlon ja Kallen nimipäivä. Toisaalta Alankomaissa Mies on käytössä sekä miehen että naisen etunimenä, joka on syntynyt lyhentymänä nimestä Bartolomeus tai Maria. Mies esiintyy myös sukunimenä ja on esimerkiksi saksalais-yhdysvaltalaisen arkkitehti Mies van der Rohen alkuperäinen sukunimi.
Kopps
Kopps on Josef Faresin ohjaama vuonna 2003 ensi-iltansa saanut ruotsalainen komediaelokuva Ruotsin poliisista. Elokuvan pääosissa näyttelevät Fares Fares, Torkel Petersson, Göran Ragnerstam, Sissela Kyle ja Eva Röse.
Ruotsalaisen pikkukaupungin asukkaat ovat niin lainkuuliaisia, että paikkakunnalla ei tehdä lainkaan rikoksia. Siksi kaupungin poliisilaitosta uhkaa sulkeminen. Tämä ei ole työssään viihtyvien poliisien mieleen, ja he päätyvät itse järjestämään paikkakunnalle rikosta. Tilanne kuitenkin karkaa heidän käsistään.
Klusån
Klusån on kylä Luulajanjoen varrella Bodenin kunnassa Norrbottenin läänissä Pohjois-Ruotsissa. Noin 40 asukkaan maaseutukylä sijaitsee noin 55 kilometrin päässä Bodenin keskustasta luoteeseen.
Kylä ja sitä ympäröivät alueet kuuluvat Pohjois-Ruotsin Natura 2000 -alueeseen. Kylässä on useita 1920–1940-luvulla rakennettuja rakennuskohteita, joista osa on rakennushistoriallisesti merkittäviä. Alueen pääelinkeinot ovat maa- ja metsätalous.
Vuoden 2006 laajat metsäpalot aiheuttivat paikalliselle taloudelle suuria taloudellisia menetyksiä. Metsäpaloissa on tuhoutunut yli 1 500 hehtaaria metsää, josta noin puolet on ollut hoidettua talousmetsää.
Villivarsa
Villivarsa oli vuodesta 1983 vuoteen 2016 kerran kuukaudessa ilmestynyt nuorten hevostyttöjen aikakauslehti. Lehti sisälsi muun muassa hevosaiheisia juttuja, julisteita sekä sarjakuvia. Lehteä kustansi Otavamedia.
Josef Fares
Josef Fares (s. 19. syyskuuta 1977 Beirut, Libanon) on ruotsinlibanonilainen elokuvaohjaaja. Hänen veljensä on näyttelijä Fares Fares, joka on näytellyt Josef Faresin elokuvissa, kuten elokuvissa "Jalla! Jalla!" ja "Kopps". Josef Fares muutti Ruotsiin ollessaan 10-vuotias ja asuu tällä hetkellä (elokuu 2006) Örebrossa. Variety-lehti nimesi Faresin yhdeksi kymmenestä ohjaajatulokkaasta vuonna 2006.
Punakekomuurahainen
Punakekomuurahainen ("Formica rufa") on boreaalisella vyöhykkeellä esiintyvä muurahaislaji, joka kuuluu kekomuurahaisten alasukuun. Se on Suomessa elinvoimainen.
Useimmiten kekomuurahainen rakentaa pesänsä havunneulasista ja oksien pätkistä, mutta myös muita rakennusaineita tiedetään. Kekomuurahaisen keko on lähinnä suojaamassa maanalaisia käytäviä, joissa munat haudotaan ja joissa muurahaiset suurimmaksi osaksi asuvat. Munat sijaitsevat maan sisällä. Kesäaikaan kekoa pidetään kuivana ja vakiolämpöisenä (25–30 asteessa). Muurahaiset pystyvät ilmastointiaukoilla säätelemään keon olosuhteita hyvinkin tarkasti. Nämä vakio-olosuhteet ovat tärkeitä kotelovaiheen kehitykselle. Kotelot sijaitsevat keon lämpimimmässä paikassa. Koteloita kutsutaan usein muurahaisenmuniksi ja aiemmin niitä kerättiin ja kuivatettiin mm. lemmikkilintujen appeeksi. Ne olivat jopa vientituote.
Kekomuurahaiset ovat noin senttimetrin pituisia ja niillä on muiden muurahaisten ja hyönteisten tapaan kuusi jalkaa ja tuntosarvet.
Kekomuurahaiset käyttävät ravintonaan kirvojen erittämää mesikastetta. Kekomuurahaiset saalistavat myös selkärangattomia, tosin työläiset eivät itse käytä hyönteisravintoa, vaan se on tarkoitettu toukka-asteen muurahaisille.
Kekomuurahaisista ("Formica rufa "-ryhmä" "tai "Formica rufa "coll.) esiintyy Suomessa neljä lajia: pohjankekomuurahainen ("F. lugubris"), tupsukekomuurahainen ("F. aquilonia"), kaljukekomuurahainen ("F. polyctena") ja punakekomuurahainen ("F. rufa"). Ne elävät metsissä ja rakentavat selväpiirteisen keon neulasista ja ohuista oksista. Yhdyskuntien rakenne vaihtelee yhden keon yksikuningattarisesta mallista ("F. rufa") kymmenien kekojen satojen kuningattarien malliin ("F.aquilonia" ja "F. polyctena"). Samaan alasukuun "Formica" (s.str.) kuuluvat kantomuurahainen "F. truncorum, "jonka kannossa tai maapuussa sijaitsevan pesän suuaukolla on pieni keon tapainen rakennelma, ja niittymuurahainen" F. pratensis, "jonka kekoa muistuttava pesä on tehty heinänkorsista". "Alasukuun" Coptoformica "kuuluu mm. soilla pesivä loviniskamuurahainen "F. excecta"," "alasukuun" Raptiformica "mm. verimuurahainen" F. sanguinea", joka on sosiaaliparasiitti ja täydentää työläisjoukkojaan alasukuun "Serviformica" kuuluvilla orjilla, esim. mustamuurahaisilla "F. fusca. "Mustapäämuurahainen" F. uralensis" pesii soilla ja niiden reunoilla pesissä, jotka eivät ulotu maanpinnan alle. Sukuun "Formica "(s.l.) kuuluu siis Suomessa alasuvut" Formica" (s.str.), "Coptoformica, Raptiformica "ja" Serviformica "sekä laji" F. uralensis, "jonka taksonominen asema on epäselvä. Lajeja on 20.
Caniapiscau
Caniapiscau (, ) on Koksoakjoen sivujoki Nunavikin alueella Québecissä, Kanadassa. Joen pituus on noin 740 kilometriä. Joen nimi on peräisin intiaanikielestä ja tarkoittaa kivistä tai kallioista paikkaa.
Nykyisin joen latvavedet, noin 45% koko joen pituudelta, virtaavat Jamesinlahteen laskevaan La Grande -jokeen. Jokivarsi on asumaton lukuun ottamatta satunnaisia matkalijoita ja metsästäjiä.
Joen varrella sijaitsee Caniapiscaun patoallas, jonka pinta-ala on noin 4 300 neliökilometriä, joka on noin yhdeksän kertaa entisen Caniapiscaujärven pinta-ala. Patoaltaan valuma-alueen pinta-ala on noin 36 800 neliökilometriä.
Lushanin kansallispuisto
Lushanin kansallispuisto (myös Lushanin geologinen kansallispuisto) on kansallispuisto Lushanin vuoren alueella Kiinassa Jiangxin maakunnassa. Puisto levittäytyy 500 neliökilometrin alueelle Poyangjärven altaassa.
Lushan on merkittävä kansallinen matkailukohde Kiinassa. Siellä on ainutlaatuisia kvartäärikautisia pystysiirroksia upeiden maisemien joukossa: huippuja, laaksoja, kanjoneita, rotkoja, kivimuodostelmia, luolia ja vesiputouksia. Alueella on myös useita taolaisia, buddhalaisia temppeleitä ja kungfutselaisia maamerkkejä.
Vuonna 1996 puisto otettiin UNESCOn maailmanperintöluetteloon.
Sphecomyrma freyi
Sphecomyrma freyi on muinainen, noin 90–100 miljoonaa vuotta sitten elänyt muurahaislaji. Sphecomyrma freyin löytyminen mullisti sen aikaisen myrmekologian eli muurahaistieteen, sillä laji todisti muurahaisten evoluutiosta tehdyt hyväksytyimmät teoriat oikeiksi. Suomeksi "Sphecomyrma" tarkoittaa suurin piirtein ”ampiaismuurahaista”, sillä löydetty sukupuuttoon kuollut laji muistutti suuresti ampiaista. "Freyi" taas juontaa juurensa lajin löytäjiin, New Jerseyssä asuviin herra ja rouva Freyhin, jotka löysivät tämän lajin meripihkapalasta.
Löytöaikanaan ainoa laatuaan oleva meripihkafossiili, joka sisälsi kaksi "Sphecomyrma freyi" -lajin työläistä, oli vähällä hajota kappaleiksi ennen sen tutkimusta, kun myrmekologi Edward O. Wilson pudotti sen lattialle. Meripihka halkesi kuitenkin vain kahtia ja muurahaisfossiilit säästyivät.
Lyonel Feininger
Lyonel Feininger (17. heinäkuuta 1871 – 15. tammikuuta 1956) oli saksalais-amerikkalainen taidemaalari. Hänen taiteellisen kiinnostuksensa kohteina olivat varsinkin kaupunkinäkymät ja rakennukset. Tyyliltään hänen maalauksensa ovat persoonallisella tavalla kubistisia.
Feininger syntyi New Yorkissa saksalaisten maahanmuuttajien perheeseen. 16-vuotiaana hän muutti perheensä mukana Saksaan. Feininger toimi taiteilijauransa alkuvaiheessa lähinnä sanomalehtien kuvittajana ja pilapiirtäjänä. Vasta 36-vuotiaana hän alkoi päätoimisesti keskittyä maalaustaiteeseen. Aluksi hänen taiteessaan näkyi aikaisempi pilapiirtäjän ura: ihmishahmot olivat venytettyjä ja muodot liioitellun kulmikkaita. Lyonel Feininger kuului myös Der Blaue Reiter ryhmään.
Vuonna 1911 Feininger tutustui Pariisissa uuteen kubistiseen maalaustyyliin. Myös pariisilaisen Robert Delaunayn taide teki häneen vaikutuksen. Näiden vaikutelmien pohjalta Feininger kehitti oman kubismia muistuttavan tyylisuuntauksen, jota hän kutsui ”prismaismiksi”. Maalausten aiheina olivat enimmäkseen rakennukset. Värienkäyttö oli taitavaa: Feininger onnistui usein luomaan vaikutelman maalauksen sisältä tulevasta valosta. Vuonna 1919 arkkitehti Walter Gropius kutsui Feiningerin opettamaan Weimarin Bauhaus -taidekouluun. Feininger jatkoi Bauhausin opettajana vuoteen 1926 asti, jonka jälkeen hän jatkoi vapaana taiteilijana.
Hitlerin valtaantulon jälkeen modernia ja kokeilevaa taidetta ei enää hyväksytty Saksassa. Myös Feininger luokiteltiin ”rappiotaiteen” edustajaksi. Niinpä Feininger päättikin vuonna 1937 muuttaa takaisin synnyinmaahansa Yhdysvaltoihin. Hän asettui New Yorkiin ja jatkoi taiteilijan uraansa, käyttäen aiheina mm. Manhattanin pilvenpiirtäjiä. Feininger kuoli 84-vuotiaana New Yorkissa.
Keltiäinen
Keltiäinen ("Lasius flavus") on pieni, noin 2–4 millimetriä (työläinen) pitkä keltainen ja valonarka muurahainen. Pääasiallisena ravintonaan keltiäinen käyttää usein juurikirvoja ja niiden erittämää mesikastetta. Sen lisäksi se hyödyntää muita ravinnonlähteitä: mitä tahansa makeaa sekä pesään mahdollisesti tunkeutuvia hyönteisiä. Hyvissä olosuhteissa keltiäiset kasvattavat juurikirvoja pesissään ja syövät kesällä niiden mesikastetta ja talvisin itse kirvoja. Tästä syystä keltiäisiä näkee harvoin maan pinnalla muutoin kuin parveiluaikana, joka on Suomessa tyypillisesti elokuussa.
Keltiäinen on rauhallinen ja konflikteja välttävä, mutta keltaisen värinsä vuoksi se sekoitetaan usein pistinmuurahaisten ("Myrmicinae")-alaheimon pistävään siloviholaiseen ("Myrmica rubra"), jota kansanomaisesti usein nimitetään ”kusiaiseksi”. Keltiäisellä ei kuitenkaan ole myrkkyä eikä pistintä.
Emeishan
Emeivuori () on vuori Sichuanin maakunnassa, Kiinassa. Emeivuoren (Emeishan) huippu kohoaa 3 099 metrin korkeuteen. Emeivuori on yksi neljästä buddhalaisten pyhistä vuoresta Kiinassa. Vuoren suojelijabodhisattva on Samantabhadra, joka kiinan kielessä tunnetaan nimellä Puxian. Jotkut buddhalaiset ja taolaiset luostarit vuorella yhdistetään myös perinteisen kiinalaisten kamppailulajien opetukseen.
Vuorta ympäröivä alue on geologisesti merkittävä, sillä se on muodostunut suuressa laakiopurkauksessa permikaudella.
Emeivuoren alue valittiin vuonna 1996 UNESCOn maailmanperintöluetteloon yhdessä läheisen Leshanin jättiläisbuddhapatsaan kanssa.
Phoenix (luotain)
Phoenix on Mars-laskeutuja, jonka suunnittelua johti Arizonan yliopiston kuu- ja planeettalaboratorio NASAn johdolla. Luotaimessa käytetään joitakin alun perin vuoden 2001 peruutettuun Mars-laskeutujaan suunniteltuja laitteita sekä kyseisen luotaimen runkoa. Phoenix laskeutui 25. toukokuuta 2008 Marsin vesi- ja jäärikkaalle pohjoisnapa-alueelle. Toukokuun lopulla 2010 NASA totesi laitteen toiminnan päättyneen.
Tehtävällä on kaksi päämäärää. Ensimmäinen on veden geologisen historian tutkiminen, jonka perusteella voidaan selvittää menneisyydessä tapahtuneen ilmastomuutoksen syitä. Toinen on etsiä todisteita elinkelpoisesta alueesta, joka voisi sijaita jään ja maaperän välisellä rajavyöhykkeellä. Phoenixin instrumentit on suunniteltu Marsin arktisten seutujen geologiseen ja biologiseen tutkimiseen. Luotaimessa on myös suomalainen painemittari, jonka on valmistanut Ilmatieteen laitos. Luotain on ensimmäinen, joka lähettää dataa Marsin napa-alueilta. Se jatkaa NASAn "seuraa vettä" -strategiaa Marsin tutkimisessa.
Luotain laukaistiin Cape Canaveralista Boeingin Delta 7925-raketilla 4. elokuuta 2007 kello 12.26 Suomen aikaa. Luotain laskeutui Marsiin 26. toukokuuta 2008 puoli kolmen jälkeen aamuyöllä.
NASA ilmoitti 10.11.2008 menettäneensä yhteyden luotaimeen. Tämä oli odotettavissa Marsin kylmyyden heikentäessä akkujen tehoa ja lähestyvän talven vähentäessä aurinkopaneelien tuottamaa energiaa. Luotain oli toiminnassa viisi kuukautta pidempään kuin alun perin ennakoitiin. Luotainta yritettiin herätellä Marsin kevään koittaessa vuoden 2010 ensimmäisen neljänneksen aikana. Tässä ei kuitenkaan onnistuttu.
Ilmatieteen laitos toimitti luotaimeen kaasukehän painemittalaitteen joka on mitannut luotaimen ympäristön painevaihteluita. Mittauksia käytettiin säämallien luomiseen ja havaittiin mm. Marsille tyypillisiä pölypyörteitä.
Kaajärven rannat
Kaajärven rannat on Viikatteen vuonna 2002 julkaistu kolmas studioalbumi. Levy on julkaistu sekä CD:nä (RA085) että vinyylinä (LONG004). Vinyyliversiolla on CD:ltä puuttuva kappale "Lyijykomppania". Levyn kappaleesta "Nuori mies nimetön" tehdyn videon on ohjannut Joonas Berghäll.
Albumi nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 6.
Sävellys, sanoitus ja sovitus Kaarle Viikate, ellei toisin mainita.
Mikel John Obi
Mikel John Obi (oik. John Michael Nchekwube Obinna, s. 22. huhtikuuta 1987 Plateau, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija, joka edusti yli kymmenen vuotta Englannin Valioliigassa pelaavaa Chelseaa. Vuonna 2017 hän siirtyi Kiinaan Tianjin TEDA:n joukkueeseen. Mikelin pelipaikka on puolustavalla keskikentällä.
Juniorina Mikel edusti synnyinseudultaan kotoisin olevaa Plateau Unitedia, josta hän siirtyi eteläafrikkalaiseen Ajax Cape Towniin. Ammattilaisuransa hän aloitti vuonna 2005 Norjan pääsarjassa, Tippeligaenissa, pelaavan FC Lyn Oslon joukkueessa. Vain kuuden pääsarjaottelun jälkeen hän siirtyi Englantiin. Siirto ei sujunut ongelmitta, sillä suurseurojen Manchester Unitedin ja Chelsean välille syntyi erimielisyyksiä sopimuksesta. Pitkän riidan jälkeen Mikel siirtyi Chelseaan. 23,6 miljoonan euron siirtokorvauksesta ManU sai 17,7 miljoonaa ja Lyn 5,9 miljoonaa euroa. Mikelillä oli suuria ongelmia sopeutua Chelseaan alkukaudella 2006, mutta kevätkaudella hän esitti parhaimmillaan huikeita otteita Chelsean paidassa ja murtautui manageri José Mourinhon luottomiesten joukkoon. Mikelin ominaisuudet, kuten voimakkuus ja harvinaisen laaja syöttörepertuaari mahdollistavat hänen käyttämisensä sekä keskikentän rikkovassa että rakentavassa roolissa.
Nigerian A-maajoukkueessa Mikel on pelannut viisi ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Ensimmäisen noista otteluista hän pelasi vuonna 2005. Aiemmin hän oli esiintynyt lukuisia kertoja maan juniorimaajoukkueissa. Mikel tuli ehkä ensi kertaa suuremman yleisön tietoisuuteen vuonna 2003 Suomessa pidetyissä alle 17-vuotiaiden MM-kisoissa, joissa hän pelasi Nigerian kaikki ottelut. Pelaajanimensä "Mikel" hän on ottanut kisojen paidan kirjoitusvirheestä.
Mustahevosmuurahainen
Mustahevosmuurahainen ("Camponotus vagus") on Suomessakin elävä muurahaislaji. Mustahevosmuurahainen on luokiteltu uhanalaiseksi, eikä se siis pienen määränsä takia kuulu tuholaisiin.
Aki ja Turo
Aki ja Turo ovat näyttelijöiden Antti Raivion (Aki) ja Ville Virtasen (Turo) esittämät hahmot, jotka tulivat tunnetuiksi sketsisarjassa "Hymyhuulet" (1987–1988).
Aki on nuori mies, joka pukeutuu farkkupuseroon ja -liiviin. Hänellä on ruskeat puolipitkät hiukset. Turo on vaaleahiuksinen nuori mies, joka pukeutuu yleensä pieneen vihreään puseroon, vaaleanpunaiseen kauluspaitaan ja mustiin trumpettihousuihin. Turo joutuu yleensä ystävänsä Akin kiusan kohteeksi, koska hän on hieman hiljainen ja kömpelö. Aki huutelee usein Turolle ""Auts-töks-töks"".
Myöhemmin parivaljakko julkaisi oman kokoalbumin "Lievä kantrihuijaus" (1988), jossa he suurimmaksi osaksi esittivät vanhoja 1960- ja 1970-luvun ulkomaisia menestyskappaleita uusin sanoituksin.
Erään aikalaisarvion mukaan Aki ja Turo ”eivät antaneet katsojille vaihtoehtoja: heistä joko piti tai sitten ei” ja he jättivät Hymyhuulet-sarjan päätähdet Aake Kallialan ja Pirkka-Pekka Peteliuksen varjoonsa.
Surut pois ja kukka rintaan
Surut pois ja kukka rintaan on Viikatteen vuonna 2003 julkaistu neljäs studioalbumi. Levy on CD-painoksen (RA097) lisäksi julkaistu myös vinyylinä (LONG008) ja C-kasettina (LONG008b). Vinyyli- ja C-kasettiversioilla on CD:lle sisältymätön kappale "Aamulinnut". Musiikkivideon levyn kappaleesta "Leimu" ohjasi Joonas Berghäll.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 6.
Puhtaus
Puhtaus on tärkeä osa ihmisten ja eläinten hyvinvointia. Peseytymällä ihmiset ja eläimet välttyvät täiltä ja bakteereilta. Kuitenkin tutkimusten mukaan lialla on merkittävä rooli immuunijärjestelmän kehityksessä. Täysin puhtaissa oloissa eläneet ihmiset sairastuvat helpommin.
Ihmiset pesevät itsensä säännöllisesti, mikäli siihen on mahdollisuus. Ihmiset voivat peseytyä suihkussa, kylvyssä tai luonnon vedessä, kuten järvessä. Veden lisäksi peseytymisessä käytetään usein apuna saippuaa ja sampoota. Pienten lasten, sairaiden tai muuten kykynemättömien peseytymisessä voi olla joku avustamassa. Useimmiten ihmiset peseytyvät yksinään, mutta esimerkiksi rakastavaiset voivat pestä toisensa huvin vuoksi. Lisäksi ihmisillä on tapana pestä hampaat.
Rituaalinen puhtaus on rituaalien avulla aikaan saatu tai palautettu symbolinen puhtaus, joka liittyy uskonnollisiin käsityksiin pyhästä, synnistä ja pahoista voimista. Monissa uskonnoissa rituaaliseen puhdistautumiseen käytetään vesipesua.
Unholan urut
Unholan urut on Viikatteen vuonna 2005 julkaistu viides studioalbumi. Levy on julkaistu paitsi cd:nä (RA121), myös vinyylinä (LONG015) ja C-kasettina (LONG015b). Vinyyli- ja C-kasettiversioilla on lisäkappaleena cd-versiolle sisältymätön Viikatteen versio Mana Mana -yhtyeen kappaleesta "Vaarallista". Levyllä ovat ensimmäistä kertaa mukana yhtyeen livemuusikot, basisti Ervo Viikate ja kitaristi Arvo Viikate. Levyllä ovat vierailemassa myös Mokoman laulaja Marko Annala kappaleessa "Ajakaa!" sekä Kotiteollisuuden Jouni Hynynen kappaleessa "Vesi jota pelkäät".
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 3.
Sävellys, sanoitus ja sovitus Kaarle Viikate, ellei toisin mainita.
Tennis (Egypti)
Tennis tai Tinnis oli keskiaikainen kaupunki Egyptissä. Kaupunki perustettiin Manzalajärven saarelle Port Saidin lounaispuolelle Tanisin kaupungin hylkäämisen jälkeen. Tennis oli tärkeä satamakaupunki, jonka kautta kuljetettiin kaikkialle Lähi-itään maatalouden tuotteita, etenkin korkealaatuisia tekstiilejä.
Kunniatohtori
Kunniatohtori (, "dr. h. c.") on henkilö, jolle yliopiston tiedekunta on myöntänyt tohtorin arvonimen jonkin saavutuksen takia mutta joka ei ole suorittanut tohtorintutkintoa tiedekunnassa. Sen sijaan kunniatohtori on saavuttanut vastaavia ansioita akateemisen maailman ulkopuolella tai hän on muutoin edistänyt tieteellistä tutkimusta erityisen ansiokkaasti. Kunniatohtoriksi vihkiminen on korkein huomionosoitus, mitä yliopisto voi ihmiselle osoittaa.
Suurin osa kunniatohtoreista on joko jonkin toisen tieteenalan edustajia tai tutkijakollegoita, jotka tiedekunnassa halutaan esimerkiksi kansainvälisten yhteyksiensä takia liittää työyhteisöön. Välillä saatetaan merkittäviä poliitikkoja, kulttuuripersoonia, kuten kirjailijoita, tai muita vaikuttajia nimittää kunniatohtoreiksi.
Kunniatohtorin arvonimi myönnetään yliopiston promootiossa. Etuosa kunniatohtorin arvonimen lyhenteessä riippuu siitä, mikä tiedekunta on arvon myöntänyt; esimerkiksi "fil. dr. h. c." on filosofisen tiedekunnan myöntämä.
Garden City
Garden City tarkoittaa seuraavia asioita:Garden City on myös seuraavien yhdysvaltalaisten paikkojen nimi:
Garden City liittyy lisäksi seuraaviin Yhdysvalloissa sijaitseviin liikennepaikkoihin ja -yhtiöihin:
Türi–Tamsalu-rata
Türi–Tamsalu-rata () on vuosina 1915–1972 käytössä ollut Viron rataverkon rautatie. Se erkani Lelle–Viljandi-radasta Türissä ja yhtyi Tapa–Tartto-rataan Tamsalussa. Radan pituus oli 61 kilometriä, ja sen tärkein väliasema oli Paide.
Rataosuus Türi–Paide rakennettiin samanaikaisesti kuin Tallinnasta Lellen ja Viljandin kautta Mõisakülaan kulkeva rataosuus. Türin ja Paiden välillä alkoi koeliikenne 8. lokakuuta 1900, ja säännölliselle liikenteelle rata avattiin 1. elokuuta 1901. Sotilaallisista syistä tärkeäksi koetun Paide–Tamsalu-osuuden rakentamisen aloittivat Venäjän armeijan joukot vuonna 1915. Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä rakennustöitä jatkoivat saksalaiset, mutta rata valmistui kokonaisuudessaan vasta vuonna 1920 Eesti Raudteen rakennuttamana. Rautatie suljettiin liikenteeltä 3. toukokuuta 1972.
Puuluoto
Puuluoto on noin sata taloutta käsittävä kylä Tornion kaupungissa. Se sijaitsee Pirkkiön ja Röytän välissä rajoittuen mereen. Vuonna 2005 Puuluoto–Röyttän tilastoalueella oli 346 asukasta.
Kuusiluodon sahayhdyskunnan tuhouduttua Lapin sodassa monet sen asukkaista muuttivat Puuluotoon.
Puuluodossa on venesatama ja kiinteän asutuksen lisäksi kesämökkiasutusta. Kylällä on myös luontopolku ja hiihtokeskus. Puuluodossa sijaitsee myös Alkunkarin lintutorni. Puuluotoon avataan uudelleen kippari grilli-baari kesällä 2016. Kipparin avaa paikan edesmenneen Raimo Petteri Kunnarin poika.
https://m.facebook.com/kipparibaari/
Kuujjuaq
Kuujjuaq (, suom. "suuri joki") on Nunavikin alueen suurin inuitien asuttama kylä pohjoisessa Québecissä, Kanadassa. Kylä on Nunavikin alueen hallintokeskus, ja sen asukasluku on noin 2 000. Kylä sijaitsee Koksoakjoen länsirannalla.
Kylän entinen nimi on Fort Chimo. "Chimo" on väärinkirjoitettu muoto sanasta "saimuuq", joka tarkoittaa "kätellään". Turkiskauppiaat toivotettiin usein tervetulleiksi sanomalla "saimuuq", ja lopulta sana siirtyi osaksi kauppa-aseman paikannimeä.
Kuujjuaq sijaitsee joen varrella noin 50 kilometriä ylävirtaan Ungavanlahdelta. Tänne ylettyvät vuoroveden vaihtelut rytmittävät asukkaiden päivittäistä elämää.
Puurajan läheisyydestä huolimatta boreaalisen vyöhykkeen, taigan, kasvillisuus hallitsee kylän ympäristöä. Kuujjuaq on myös karibujen vaellusreitillä, ja kaupungin alueella eläimiä liikkuu runsaasti elo–syyskuussa.
Ensimmäiset seudulle asettuneet eurooppalaiset olivat herrnhutilaisia, ja he saapuivat alueelle 25. elokuuta 1811 vaikean merimatkan päätteeksi. Siirtolaisryhmän johdossa olivat Benjamin Kohlmeisten ja George Kmoch, ja he löysivät inuitien leiripaikan muutaman kilometrin päässä nykyisen kylän paikalta alavirtaan. Herrnhutilaisryhmän tavoite oli käännyttää alkuperäiset asukkaat kristinuskoon. Kohlmeisterin päiväkirjojen mukaan inuitit olivat kiinnostuneita saamaan lähestysaseman kyläänsä.
Noin vuonna 1830 Hudson's Bay Company aloitti turkiskaupan Nunavikin alueella. Yhtiö perusti ensimmäisen kauppa-asemansa Koksoakjoen itärannalle noin viiden kilometrin päähän alavirtaan nykyisen Kuujjuaqin keskustasta. Kauppa-asema suljettiin 1842 mutta avattiin uudelleen 1866, ja sen asiakkaina olivat inuitien lisäksi innut.
Vuonna 1942 Yhdysvaltain ilmavoimat perusti "Crystal 1" -nimisen lentotukikohdan joen länsirannalle samalle paikalle, jossa nykyinen kylän keskus sijaitsee. Armeijan läsnäolo vuosina 1941 – 1942 nopeutti asutuskeskuksen kehitystä. Toisen maailmansodan jälkeen Yhdysvallat luovutti lentotukikohdan Kanadan hallitukselle. Vuonna 1948 paikkakunnalle perustettiin katolinen lähetysasema, terveyskeskus, koulu sekä sääasema. Hudson's Bay Company siirsi toimintaansa lähemmäs kaupunkia 1958 siirtyivät myös loput Fort Chimon asukkaista nykyiseen Kuujjuaqiin.
Kuujjuaqin lentoasema on kahdella kiitotiellään alueen ilmaliikenteen keskus. Kaupunkiin ei johda tietä, mutta Route Transtaïgan jatkamista Scheffervillen kautta Kuujjuaqiin saakka on suunniteltu.
Paikkakunnalla on useita hotelleja, ravintoloita, kauppoja ja käsityömyymälöitä sekä pankki.
Katja Ståhl
Katja Annikki Ståhl (s. 23. joulukuuta 1968 Helsinki) on suomalainen toimittaja ja tv-esiintyjä.
Hän juontaa iltapäiväohjelmaa Radio Nostalgiassa. Lisäksi hänellä on Kavioliitossa 30v -blogi.
Ståhl nousi julkisuuteen vuonna 1995 "Jyrki"-nuortenohjelman juontajana. Hän juonsi muun muassa ohjelman ensimmäisen jakson 1. syyskuuta 1995.
Aiemmin hän oli toiminut "Prätkähiiret"-piirrossarjassa Santun suomenkielisenä ääninäyttelijänä.
Sittemmin Ståhl on työskennellyt tv- ja radiojuontajana, "Demi"-lehden toimittajana, tuottajana Ylen televisiokanavilla, Apulanta Oy:n johtajana, "Suosikki"-lehden päätoimittajana (2003–2007) ja Uutisvuoto-ohjelman kapteenina (2017–2018). Hän on myös luennoinut yrityksille, kirjoittanut kolumneja ja hoitanut tiedotusprojekteja.
Katja Ståhl on myös kirjoittanut kaksi kirjaa. Jälkimmäinen, vuonna 2013 ilmestynyt "Se on niin kaunis", kertoo suomalaisten naisten ulkonäkökäsityksistä.
Ståhl on käynyt Laajasalon opiston radiotoimittajalinjan.
Hudsoninsalmi
Hudsoninsalmi () yhdistää Atlantin valtameren Hudsoninlahteen. Salmi käsittää Québecin pohjoisrannikon ja Baffininsaaren välisen vesialueen, rajoittuen idässä Cape Chidleyyn ja Resolution Islandin läntisimpään rantaan. Salmi on saanut nimensä löytäjänsä Henry Hudsonin mukaan. Viikingit tunsivat luultavasti alueen ja Martin Frobisher kävi siellä vahingossa, mutta Hudson on ensimmäinen eurooppalainen jonka tiedetään tutkineen salmea ja kulkeneen sen läpi lahdelle asti. Hudson löysi salmen vuonna 1610 etsiessään Luoteisväylää.
Salmen eteläosassa sijaitsee Ungavanlahti.
Sovhoosi
Sovhoosi (, ) eli neuvostotila oli Neuvostoliitossa valtion omistama maatila, erotukseksi kolhoosista, joka periaatteessa toimi osuustoimintaperiaatteella. Sovhoosien työntekijät saivat myös vakituista palkkaa, erotuksena kolhooseihin, joiden jäsenet jakoivat saamansa rahat. Kuten kolhooseissakin, olivat sovhoosien ihmiset sidottuja siihen sovhoosiin, johon he olivat syntyneet.
Vuonna 1990 Neuvostoliitossa oli 25 500 maatilaa, joista sovhooseja 45 %. Tuolloin sovhoosien keskimääräinen pinta-ala oli 153 neliökilometriä, mikä oli kaksi kertaa niin paljon kuin keskimääräisellä kolhoosilla.
Sovhooseja johti valtion nimittämä johtaja ja sovhoosien investoinnit rahoitettiin valtion budjetista. Vaikka sovhooseille maksettiin maataloustuotteista huonommin, niin olivat ne silti paremmassa taloudellisessa tilanteessa kuin kolhoosit. Tämä oli yksi suurimmista syistä muuttaa huonosti toimivat kolhoosit sovhooseiksi toisen maailmansodan aikana.
Yleisesti sovhooseja väitettiin kolhooseja tuottavammiksi. Tärkeiksi sovhoosit nousivat vehnän, kasvisten ja munien tuotannossa, eikä niinkään lihantuotannossa.
Kun aiemmin automaattinen valtiontuki lakkautettiin Neuvostoliiton mukana, sovhoosit menivät nopeasti konkurssiin.
Israelissa toimivia valtiontiloja kutsutaan nimellä moshav.
David Faustino
David Faustino (s. 3. maaliskuuta 1974 Los Angelesissa, Kaliforniassa) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja, joka esitti Bud Bundya komediasarjassa "Pulmuset" koko sarjan olemassaolon ajan vuosina 1987–1997. Sarjan alussa hän oli pikkupoika ja vuosien varrella kasvoi nuoreksi mieheksi. Jo aikaisemmin hän oli esiintynyt lukuisissa televisioelokuvissa.
Faustino kokeili siipiään myös rap-artistina taiteilijanimellä "D L'il", mutta ei menestynyt erityisen hyvin. Sarjan päätyttyä hän on esiintynyt ns. B-luokan julkisuuden henkilöille tarkoitetussa tosi-tv-ohjelmassa, tehnyt vierailuja erilaisiin televisiosarjoihin ja näytellyt pienen budjetin elokuvissa. Nykyisin hän työskentelee Wynn Las Vegas -kasinolla. Faustino meni naimisiin vuonna 2003 Andrea Elmerin kanssa mutta pari erosi helmikuussa 2007. Myöhemmin samana vuonna David pidätettiin riitelystä ex-vaimonsa kanssa ja marihuanan hallussapidosta. Hän pääsi takuita vastaan vapaaksi.
Marjaniemen Melojat
Marjaniemen Melojat (lyhenne "MaMe") on Helsingin Marjaniemessä toimiva melontaseura. Seura on perustettu vuonna 1935 ja sen nykyinen jäsenmäärä on yli 800. Seurassa harrastetaan retki- ja kuntomelontaa, koskimelontaa ja kilpamelontaa. Marjaniemen Melojat järjestää myös nuorille omaa melontaan liittyvää toimintaa, sekä erilaisia retkiä ja melontatapahtumia mm. pääkaupunkimelonnan ja melontakursseja.
Koskimelonta irtaantui MaMesta v.2006 ja jatkaa nyt toimintaansa erillisenä yhdistyksenä, Kohina - koskimelonta ry:nä.
Kohina pitää kotipaikkanaan Kymijokea, jonne on myös rakentumassa seuran tukikohta.
Tyynenmeren tulirengas
Tyynenmeren tulirengas on Tyynellä valtamerellä sijaitseva vyöhyke, jossa esiintyy voimakasta tektonista ja vulkaanista toimintaa.
Vyöhykkeellä tapahtuu 90 % maailman maanjäristyksistä ja siellä sijaitsee 75 % maailman aktiivista ja nukkuvista tulivuorista. Vyöhyke on hevosenkengän muotoinen ja 40 000 kilometriä pitkä.
Tyynenmeren tulirengas muodostuu alueelle, joka koostuu Tyynenmeren laatasta sekä pienemmistä Nazcan laatasta, Kookossaaren laatasta, Juan de Fucan laatasta ja Indonesian laatasta.
Hal Saflienin hypogeum
Ħal Saflienin hypogeum on puoliksi maanalainen pyhäkkö Maltalla Paolassa ajalta suunnilleen 2500 eaa. Se on ollut aluksi jonkinlainen jumalten palvontapaikka, mutta muuttui kuolleiden viimeiseksi leposijaksi jo esihistoriallisena aikana. Se on maailman ainoa esihistorialliselta ajalta periytyvä temppeli. Hypogeum löydettiin vahingossa vuonna 1902 rakennustöiden yhteydessä.
Ħal Saflienin ensimmäinen kerros sisälsi hieman muunneltuja luolia.
Toiseen kerrokseen tehtiin taitavaa kivityötä, muun muassa pyöreä okralla maalattu suuri kammio, oraakkelihuone jossa ihmisääni kaikuu ja huone jossa on kaiverruksia. Tähän vaiheeseen liittyy myös "käärmekuoppa" tai "kolehtikuoppa"/"uhrikuoppa" ja kaikkien pyhin. Kolmannessa kerroksessa oli viljavarasto.
Hala Ludowa
Hala Stulecia (Satavuotishalli, aik. Hala Ludowa eli Kansanhalli, alun perin saksaksi Jahrhunderthalle), on ympyränmuotoinen messu- ja näyttelyrakennus Wrocławissa (vuoteen 1945 Breslau, osa Saksaa), Sleesiassa, Puolan lounaisosassa. Halli on ollut Unescon maailmanperintökohde vuodesta 2006.
Max Bergin suunnittelema halli rakennettiin 1911–1913 Saksan Napoleonia vastaan käytymien vapaussotien muistoksi ja erityisesti Breslaun lähellä käydyn voittoisan taistelun kunniaksi. Halli ympäristöineen rakennettiin messu- ja näyttelyalueeksi, jolla oli määrä esitellä Sleesian historiaa ja taloudellisia saavutuksia. Hallin avajaisten yhteydessä 1913 järjestettiin iso Satavuotisnäyttely.
Valmistuessaan Satavuotishalli oli maailman suurin teräsbetonirakennelma. Sen kupolin sisähalkaisija on 69 metriä ja korkeus 42 metriä. Hallin pinta-ala on 14 000 m². Itse hallin lisäksi alue koostuu 56 muusta näyttelytilasta sekä isosta vesialtaasta, jota kiertää puoliympyrän muotoinen pergola.
Vuonna 1930 Adolf Hitler esiintyi Satavuotishallissa 25 000 ihmiselle.
Toisen maailmansodan jälkeen, kun kaupunki oli siirtynyt Puolan hallintaan, Satavuotishalli nimettiin Kansanhalliksi (Hala ludowa). Siinä järjestettiin vuonna 1948 suuri Takaisinsaatujen alueiden näyttely /(Wystawa Ziem Odzyskanych), joka esitteli Saksasta Puolaan liitettyjen alueiden historiaa, arkkitehtuuria ja taloutta kommunistisessa propagandahengessä. Samassa yhteydessä Wrocławissa pidettiin iso Älymystö rauhan puolesta -kongressi, johon osallistuivat mm. Pablo Picasso, Irène Joliot-Curie, Julian Huxley, Salvatore Quasimodo, Martin Andersen Nexø, Ilja Ehrenburg ja Mihail Šolohov.
Vuonna 1952 hallin vieressä olevaan näyttelyrakennukseen perustettiin yksi Puolan merkittävimmistä elokuvastudioista, Wytwórnia Filmów Fabularnych (WFF). Sen tiloissa valmistuivat sellaiset kuuluisat puolalaiselokuvat kuten Andrzej Wajdan Sukupolvi (Pokolenie, 1954) ja Tuhkaa ja timanttia (Popioł i diament, 1958) sekä Roman Polanskin Veitsi vedessä (Nóż w wodzie, 1961).
Halli on osa isoa Szczytnicki-puistoa (saks. Scheitniger Park).
Pääkaupunkimelonta
Pääkaupunkimelonta on itäisessä Helsingissä vuosittain järjestettävä, nykyään jo perinteikäs melontatapahtuma. Liikuntatapahtumaan osallistuu tyypillisesti useita kymmeniä melojia yksikkö- tai kaksikkokajakilla sekä muutama myös avokanootilla. Reittivaihtoehtoja on kaksi; molemmille startataan Vartiokylänlahdelta Vuosaaren sillan alta. Lyhyemmällä reitillä kierretään Vartiosaari, pitemmällä Villinki. Tapahtuman järjestää Marjaniemen Melojat, ja vuonna 2006 melottiin jo 27. kerran.