hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Benjamin Rubinstein
Benjamin Björn (”Beni”) Rubinstein (12. huhtikuuta 1905 Helsinki – 12. heinäkuuta 1989 New York, New York, Yhdysvallat) oli amerikansuomalainen lääkäri ja psykoanalyytikko.
Rubinstein syntyi Helsingin juutalaisyhteisöön ja kävi koulua sekä kotikaupungissaan että Kööpenhaminassa. Helsingin yliopistossa häntä kiinnostivat aluksi historia ja filosofia, mutta kun hän luki Sigmund Freudin kirjan "Toteemi ja tabu", hän päätti aloittaa lääketieteen opinnot voidakseen ryhtyä psykoanalyytikoksi. Yliopistossa hän työskenteli Ragnar Granitin tutkimusassistenttina. Rubinstein valmistui lääketieteen lisensiaatiksi Helsingin yliopistosta joulukuussa 1936. Vuosina 1937–1939 hän opiskeli Isossa-Britanniassa neurologiaa ja psykiatriaa, ja hänen koulutusanalyytikkonaan toimi Sigmund Freudin oppilas Eva Rosenfeld.
Talvisodan puhjettua hän palasi Suomeen ja palveli lääkärinä ja psykiatrina talvi- ja jatkosodassa; hänen sotilasarvonsa oli lääkintäkapteeni. Hän avioitui vuonna 1940 Dinorah Rosenthalin kanssa.
Rubinstein työskenteli Helsingin yliopistollisessa keskussairaalassa vuoteen 1947, jolloin hän matkusti vaimonsa kanssa Yhdysvaltoihin Menninger-säätiön psykiatriseen koulutuskeskukseen Topekaan ja työskenteli psykiatrina vuodet 1948–1953. Hän valmistui psykoanalyytikoksi Menninger-säätiön koulutusohjelmasta maaliskuussa 1953 ja perusti yksityisvastaanoton New Yorkiin. Hän ja hänen vaimonsa saivat Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1957.
Rubinsteinin laaja kirjallinen tuotanto sisältää useita merkittäviä artikkeleita psykoanalyysin filosofiasta. Aiheina olivat muun muassa psykofyysinen ongelma, motivaatio, metafora, psykoanalyyttisten selitysten logiikka ja metapsykologia. Niitä julkaistiin englannin kielellä merkittävissä kansainvälisissä tieteellisissä aikakauskirjoissa, ja ne koottiin vuonna 1997 yksiin kansiin nimellä "Psychoanalysis and the Philosophy of Science: Collected Papers of Benjamin B. Rubinstein, M.D."
Villi tusina 2
Villi tusina 2 ("Cheaper by the Dozen 2") on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut komediaelokuva. Se on jatko-osa elokuvalle Villi tusina ("Cheaper by the Dozen").
Tom Baker päättää viedä perheensä kesälomalle, mutta loma ei menekään suunnitelmien mukaan; naapurissa asuu Tomin pitkäaikainen vihamies, Jimmy Murtaugh. Tom yrittää ensin olla ystävällinen, mutta huomaa pian, että vanhat kaunat pitää kostaa. Lapset tosin tulevat toimeen Murtaughien lasten kanssa, ja Tom päättää osallistua pääsiäisenä järjestettävään kilpailuun, jossa he kilpailevat Murtaughia vastaan.
Tuhkimo III – Taikansa kutakin
Tuhkimo III. Taikansa kutakin () on kolmas Tuhkimo-elokuva, jonka on tuottanut Disney. Se on jatkoa elokuville "Tuhkimo" ja "Tuhkimo II – Unelmien prinsessa".
Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 6. helmikuuta 2007.
Tuhkimo ja prinssi elävät onnensa kukkuloilla hienossa palatsissaan, kun taas ilkeät sisarpuolet Anastasia ja Druzella kuuraavat lattioita ja pesevät pyykkiä kartanossaan. Kun omasta prinssistään haaveileva Anastasia onnistuu varastamaan hyvän haltijakummin taikasauvan, ilkeä äitipuoli käyttää sitä ajan muuttamiseen. Hän vaihtaa Tuhkimon ja Anastasian rooleja niin että pian prinssi luulee Anastasian olevan se suloinen tyttö, jonka kanssa on aikeissa mennä naimisiin. Tuhkimo murtuu täysin huomatessaan, ettei prinssi enää yhtäkkiä muistakaan häntä vaan väittää tanssineensa Anastasian kanssa kuninkaallisissa tanssiaisissa. Pikkuhiljaa neuvokkaalle kyökkipiialle alkaa selvitä, kuka on kaiken takana - ilkeä äitipuoli. Tuhkimo yrittääkin oitis murtaa ilkeän äitipuolen lumouksen, mutta tämä tuhoaa ainoan todisteen Tuhkimon ja prinssin viettämästä tanssiaisillasta - Tuhkimon jäljellä olevan lasikengän. Ilkeä äitipuoli karkottaa Tuhkimon kartanostaan ja varoittaa tyttöä lähestymästä Anastasiaan ihastunutta prinssiä. Epätoivon musertama Tuhkimo saapuu satamaan ja on juuri aikeissa lähteä purjehtimaan laivalla kauas pois, kun prinssi ilmestyykin yhtäkkiä laivalle ja kertoo muistavansa Tuhkimon. Lumous on murrettu! Linnaan palatessaan Tuhkimo ja prinssi vihitään ja Anastasia muuttaa itsensä takaisin omaksi itsekseen. Ilkeän äitipuolen ja Druzellan kohtalo onkin sitten kamalampi - taikasauva muuttaa heidät sammakoiksi ja lopulta Tuhkimon palatsiin piioiksi. Tuhkimo päättää antaa Anastasialle vielä yhden mahdollisuuden, sillä auttoihan tämä sentään hänen pelastamisessaan. Ja niin he kaikki elivät onnellisina elämänsä loppuun asti.
Gerhard Armauer Hansen
Gerhard Henrik Armauer Hansen (29. heinäkuuta 1841 – 12. helmikuuta 1912) oli norjalainen tutkija, joka tunnisti lepraa aiheuttavan "mycobacterium leprae" -bakteerin vuonna 1873. Lepraa kutsutaankin toisinaan hänen mukaansa Hansenin taudiksi.
Hansen syntyi Bergenissä ja opiskeli Fredrikin kuninkaallisessa yliopistossa (nykyinen Oslon yliopisto). Hän käytti huomattavan paljon aikaa lepran tutkimukseen, ja osin bakteerin löytämisen ansiosta lepratapaukset vähenivät Norjassa vuoden 1875 1 800:sta vuoden 1901 575 sairastumiseen.
Hansen oli kärsinyt kupasta 1860-luvulta lähtien, mutta menehtyi vuonna 1912 sydänsairauteen Florøssä.
SO Romorantinais
SO Romorantinais on ranskalainen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1930. Sen kotipaikka on Keski-Ranskan Loir-et-Cherin departementissa sijaitseva Romorantin-Lanthenayn kunta.
Liv Grete Poirée
Liv Grete Poirée (o.s. Skjelbreid, s. 7. heinäkuuta 1974) on norjalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä.
Olympialaisissa hän on saavuttanut viestissä hopeaa 2002 ja pronssia 1998, sekä hopeaa 15 kilometrillä 2002. Maailmanmestaruuskisoissa hän on voittanut kahdeksan kultamitalia, kaksi hopeaa ja kaksi pronssia. Maailmancupin hän voitti kaudella 2003–2004.
Hän ilmoitti lopettavansa uransa maaliskuussa 2006.
Liv Grete oli vuosina 2000–2013 naimisissa toisen ampumahiihtäjän ranskalaisen Raphaël Poiréen kanssa, heillä on kolme lasta. Liv Greten sisko Ann Elen Skjelbreid on myös ampumahiihtäjä.
Lapsilukko (digitaalinen tekniikka)
Lapsilukko on elektroninen rajoitin, joka estää lapsia pääsemästä käsiksi heille haitalliseksi koettuun sisältöön tai aineistoon. Elektronista lapsilukkoa voidaan käyttää mm. digitaalisten televisioiden sisältöpalveluissa (erityisesti ns. aikuisviihde), tietokone- ja videopeleissä tai internet-yhteyttä käyttävissä tietokoneohjelmissa. Digitaalista sisältöä koskevan lapsilukon avulla kolmannet osapuolet (mm. vanhemmat) voivat estää tai rajoittaa valitsemansa henkilön (mm. holhoojat lapsensa) tekemisiä estämällä muun muassa tiettyä televisiokanavaa tai verkkosivustoa toimimasta, sensuroimalla kiroilun tai poistamalla tietokone- ja videopeleistä verisen sisällön). Lapsilukko saattaa myös sisältää henkilön käyttäytymistä rekisteröivän lokiominaisuuden, joiden avulla web-valvontaa suorittavan henkilön on mahdollista jälkikäteen selvittää esimerkiksi mitä web-sivuja valvonnan kohde (mm. lapsi tai nuori) on selannut. Käyttöjärjestelmistä Windows 7 sisältää lapsilukko-ominaisuuden. Lisäksi käytönhallintaominaisuuksia sisältyy nykyään moniin tietoturvasovelluksiin."Aikajärjestyksessä"
Donald Tsang
Donald Tsang Yam Kuen, GBM, KBE (曾蔭權; pinyin: Zēng Yīnquán, s. 7. lokakuuta 1944) oli Kiinan kansantasavallan erityishallintoalue Hongkongin korkein viranhaltija (香港特別行政區行政長官/香港特别行政区行政长官/Tèbié Xíngzhèngqū Xíngzhèng Zhǎngguān) vuodesta 2005 vuoteen 2012, jolloin Leung Chun-ying seurasi häntä virassa. Hänet julistettiin valituksi ainoana ehdokkaana 16. kesäkuuta 2005 ja 21. kesäkuuta kansan keskushallitus nimitti hänet virkaan. Tsang on ollut viranhaltija yli 30 vuotta. Hän on Hongkongin toinen hallintomies Kiinan alaisuudessa Tung Chee Hwan eron jälkeen.
Tsang meni työhön valtionhallintoon tammikuussa 1967. Vuonna 1977 hän työskenteli vuoden Aasian kehityspankissa Manilassa. Vuodet 1981–1982 hän opiskeli Harvardin yliopistossa Yhdysvalloissa, jossa suoritti julkishallinnon tutkinnon Kennedy School of Governmentissa. Hänestä tuli Hongkongin talousministeri syyskuussa 1995 ensimmäisenä kiinalaisena. Prinssi Charles löi hänet Brittiläisen Imperiumin ritarikunnan ritariksi 1997 pitkäaikaisista palveluksistaan Hongkongille, juuri ennen siirtokunnan siirtymistä Kiinalle. Tsang päätti puuttua Hongkongin pörssin toimintaan 1990-luvun lopun talouskriisin aikana suojellakseen sitä spekuloijilta, mistä häntä on kehuttu. Tsangin kaudella Hongkongin julkiset menot nousivat kaikkien aikojen ennätyslukemiin, 23 % bruttokansantuotteesta. 1. toukokuuta 2001 pääsihteeri Anson Chan erosi, jonka jälkeen Tsang nimitettiin tähän hallintoalueen toiseksi korkeimpaan virkaan.
10. maaliskuuta 2005 Tung Chee-hwa ilmoitti erostaan "terveyssyistä" menetettyään Pekingin luottamuksen, jonka jälkeen Tsang vahvistettiin viransijaiseksi. Pekingin hallitus oli aina tukenut Tsangia johtoon, ja oli selvää että 800-jäseninen vaalikomitea valitsisi hänet yksimielisesti. Tsang erosi virastaan 25. toukokuuta 2005 asettuakseen ehdokkaaksi. Hän sai taakseen 674:n kahdeksastasadasta vaalikomitean jäsenestä allekirjoituksen ja tuli valituksi ainoana ehdokkaana. Uuden perustuslain tulkinnan mukaan Tsangin kausi kesti vain Tungin kauden jäljellä olevan osan, joka päättyi 30. kesäkuuta 2007. Tsang valittiin uudelle täydelle viisivuotiskaudelle 25. maaliskuuta 2007. Hän sai 649 hyväksytystä 772 äänestä vastaehdokastaan Alan Leongia vastaan.
Tsang on naimisissa ja hänellä on kaksi poikaa. Hän on katolilainen.
Entente Sannois Saint-Gratien
Entente Sannois Saint-Gratien on ranskalainen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1989 "OMNIA Sports Sannois Saint-Gratienin" ja "AS Saint-Gratienin" fuusioiduttua. Sen kotipaikkoja ovat Pariisin pohjoiset esikaupungit Sannois ja Saint-Gratien, jotka sijaitsevat Val-d’Oisen departementissa.
Formula 1 -kausi 1976
Formula 1 -kausi 1976 oli 27. Formula 1 -kausi. Se alkoi 25. tammikuuta ja päättyi 24. lokakuuta 1976 16. kilpailun jälkeen.
Kausi muistetaan parhaiten McLarenin James Huntin ja Ferrarin Niki Laudan välisestä mestaruustaistelusta, joka ratkesi vasta viimeisen osakilpailun viimeisellä kierroksella Huntin hyväksi. Lisäksi Lauda kärsi Saksan GP:ssä vakavan onnettomuuden, ja oli lähellä menehtyä saamiinsa vammoihin.
Jeff Daniels
Jeffrey Warren ”Jeff” Daniels (s. 19. helmikuuta 1955 Athens, Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, muusikko ja näytelmäkirjailija. Hän on esiintynyt sekä teatterissa (mm. Broadwaylla), televisiossa että elokuvissa. Hänen elokuvauransa alkoi Miloš Formanin vuoden 1981 elokuvasta "Ragtime – toivon ja vihan aika".
Hän avioitui vuonna 1979 Kathleen Treadon kanssa.
Reino Cederberg
Kaarlo Reino Gerhardus Cederberg (3. maaliskuuta 1897 Tohmajärvi – 19. toukokuuta 1965 Pori) oli agronomi, sotilas ja IKL:n kansanedustaja. Hän tuli kansanedustaja K. R. Kareksen tilalle 8. huhtikuuta 1942 tämän kuoltua. Cederberg toimi kansanedustajana 5. huhtikuuta 1945 saakka.
Cederberg oli vuosina 1920–1931 Helsingin suojeluskunnan tykistöpatterin komentaja. Sotilasarvoltaan Cederberg oli majuri vuodesta 1942.
Panem et circenses
Panem et circenses on latinankielinen lentävä lause, joka tarkoittaa suomeksi "leipää ja sirkushuveja".
Lausahdus on peräisin satiirirunoilija Juvenalikselta, jonka mukaan Rooman kansalla oli ollut kerran valta käsissään, mutta keisarikaudella se oli luopunut poliittisista oikeuksistaan ja vaati itselleen enää vain ilmaista viljaa ja ilmaisia sirkushuveja.
Nykyajan puitteissa käsite voidaan mieltää esimerkiksi siten, että tavallisen kansan valtaosa on liiaksi kiinnostunut viihteestä pysyäkseen selvillä politiikasta ja kansanedustajien tekemisistä, jotta voisi tai edes haluaisi puuttua yhteiskunnan epäkohtiin ja negatiivisiin kehityssuuntiin. Siinä missä Rooman valtakunnan aikana viihdettä tuotettiin esimerkiksi Colosseumin kaltaisten areenoiden tapahtumilla, voidaan nykyajan vastineena pitää esimerkiksi television välityksellä jaettua viihdettä.
Valtionjohdon näkökulmasta leipä ja sirkushuvit on keino johtaa kansan huomio merkityksettömiin mutta viihdyttäviin seikkoihin etenkin vaikeiden poliittisten päätösten valmistelu- ja toteutushetkellä. Propagandalla on samat tarkoitusperät.
Uschi Disl
Ursula (Uschi) Disl (s. 15. marraskuuta 1970 Bad Tölz) on saksalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä.
Hän voitti olympiakultaa viestissä 1998 sekä 2002, hopeaa viestistä 1992 ja 1994 ja sprintistä 1998 sekä 2002, pronssia 15 km 1994 ja 1998 sekä yhteislähdöstä 2006. Hän voitti kahdeksan maailmanmestaruutta ja saavutti yksitoista himmeämpää mitalia MM-kisoissa.
Uransa hän päätti kauden 2006 jälkeen.
Cannon
Cannon on yhdysvaltalaisen CBS:n vuosina 1971 – 1976 esittämä etsiväsarja. Sarjan päähenkilö on yksityisetsivä "Frank Cannon", jota esitti yhdysvaltalainen näyttelijä William Conrad. Frank Cannon oli eronnut poliisivoimista vaimonsa ja tyttärensä kuoltua. Hän laskutti rikkailta asiakkailtaan korkeita palkkioita pystyäkseen tarjoamaan apuaan myös varattomille asiakkaille. Sarjaa moitittiin tuolla ajalla araksi asiaksi nousseesta väkivallasta.
Houtskarin kirkko
Houtskarin kirkko on kirkkorakennus Houtskarissa, Turunmaan saaristossa. Se on muodoltaan tasavartinen ristikirkko. Kirkko on puinen, ja se on punamullattu. Se rakennettiin vuosina 1703–1704 ja sen rakentamisesta vastasi pohjalainen Erik Nilsson. Kirkko vastaa tyyliltään varhaisimpia lounais-suomalaisia puisia ristikirkkoja. Kirkossa on myös vuodelta 1887 peräisin oleva alttaritaulu, jonka on maalannut Victor Westerholm. Lisäksi kirkonpihan tuntumassa on tapuli, jonka alaosa on rakennettu vuonna 1753 ja yläosa vuonna 1871.
Museovirasto on määritellyt Houtskarin kirkkoympäristön, johon kirkon ohella kuuluvat muun muassa vuonna 1860 rakennettu pappila ja vanha pitäjäntupa, valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
Georgian Airways
Georgian Airways on georgialainen lentoyhtiö, jonka kotikenttä sijaitsee Tbilisissä.
Se lentää Eurooppaan ja Israeliin.
Heinäkuussa 2015:
SWAT (pelisarja)
SWAT on Sierran luoma pelisarja. Tehtävissä yleensä pelastetaan panttivankeja, pidätetään varkaita, tai suojellaan julkisuuden henkilöitä. Pelisarja perustuu Yhdysvaltain poliisin erikoisosastoon, SWAT:iin. Viimeisimmissä peleissä esitetään, että SWAT olisi maailmanpoliisi terroristeja vastaan. "SWAT"-sarjan omistaa tällä hetkellä Activision Blizzard.
Runko
Runko tarkoittaa minkä tahansa järjestelmän tai rakenteen välttämättömiä/tärkeimpiä osia joista muut osat ovat riippuvaisia.
Runko voi tarkoittaa esimerkiksi seuraavia:
Sporting Toulon Var
Sporting Toulon Var on ranskalainen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1944. Sen kotipaikka on eteläranskalaisessa Varin departementissa sijaitseva Toulonin kaupunki.
Ricco Groß
Ricco Groß (s. 22. elokuuta 1970 Schlema) on saksalainen entinen ampumahiihtäjä. Olympiakultaa hän on voittanut neljä kertaa 1992, 1994, 1998 ja 2006 viesteissä. Hopeaa on 10 kilometriltä vuosilta 1992 ja 1994 sekä viestistä 2002. Takaa-ajosta hänellä on pronssia vuodelta 2002. Groß on voittanut yhdeksän maailmanmestaruutta ja kaikkiaan 19 mitalia MM-kisoista. Groß ilmoitti lopettavansa uransa kauteen 2007.
Gross toimi vuosina 2015–2018 Venäjän miesten ampumahiihtomaajoukkueen päävalmentajana.
Arne Næss
Arne Dekke Eide Næss () oli norjalainen ympäristöfilosofi. Næss toimi Oslon yliopiston filosofian professorina vuosina 1939–1970. Hänet tunnetaan syväekologian perustajana. Hänen pääteoksensa on vuonna 1973 julkaistu "Ekologia, yhteiskunta ja elämäntapa".
Toisen maailmansodan aikana Næss palveli agenttina maan sisällä toimineessa tiedusteluorganisaatio XU:ssa.
Næssin ajattelu oli saanut vaikutteita Baruch Spinozalta, Mahatma Gandhilta ja buddhalaisuudesta. Hän oli nuorin Oslon yliopiston varsinaisen professuurin saanut henkilö. Tärkein vaikutin Næssin itsensä mukaan oli kuitenkin Rachel Carsonin kirja "Hiljainen kevät" (1962).
Næss osallistui myös suoraan toimintaan luonnon puolesta. Vuonna 1970 hän kahliutui Mardalsfossenin vesipuiston kallioihin muiden mielenosoittajien kanssa ja kieltäytyi laskeutumasta ennen kuin patosuunnitelmista luovuttaisiin.
Næss oli innokas vuorikiipeilijä. Hän oli vuorikiipeilijä ja liikemies Arne Næss Juniorin (1937–2004) setä sekä laivanomistaja Erling Dekke Næssin pikkuveli. Næss osallistui vuonna 1950 Pakistanissa Tirich Mir (7 708 m) vuoren ensimmäiselle valloitukselle.
1950-luvulla Næssin keskeinen filosofinen työ oli "Interpretation and Preciseness", joka keskittyi kielen tulkinnan ongelmiin. Næss siirtyi tavanomaisen analyyttisen filosofian parista syväekologian kannattajaksi.
George Widener
George Dunton Widener (10. kesäkuuta 1861 – 15. huhtikuuta 1912) oli yhdysvaltalainen miljärdööri ja raitiovaunupohatta, joka kuoli hukkumalla Titanicilla.
Widener oli syntyjään philadelphialainen. Hän oli Hannah Josephine Duntonin (1836–1896) ja varakkaan yrittäjän Peter A. B. Widenerin (1834–1915) vanhin poika. Hän peri isältään Philadelphian suurimman raitiovaunuyrityksen ja kasvatti sitä yhä suuremmaksi.
Widenerillä oli vaimo Eleanor ja poika Harry, joiden kanssa hän matkusti kevättalvella 1912 Eurooppaan, mm. Saksaan Yhdysvaltain pääkonsulin vieraaksi ja päättivät palata Titanicilla takaisin kotiin. George ja Eleanor matkustivat hytissä C-80 ja Harry hytissä C-82. 14. huhtikuuta Widenerit järjestivät aluksen á la carte -ravintolassa yksityiset päivälliset kapteeni Edward John Smithin kunniaksi ja ne jatkuivat myöhään yöhön laivan tupakkasalongissa. Laivan törmättyä jäävuoreen Eleanor pelastautui veneeseen nro 4, mutta George ja Harry hukkuivat laivan mukana. Kummankaan ruumista ei löydetty.
Ipecac Recordings
Ipecac Recordings on kalifornialainen riippumaton levy-yhtiö. Sen perustivat vuonna 1999 Greg Werckman ja Mike Patton (Faith No More, ex-Mr. Bungle, Fantômas, Tomahawk ja Peeping Tom).
Levy-yhtiö perustettiin alun perin ensimmäisen Fantômas-levyn julkaisua varten. "Ipecac" on myrkytysonnettomuuksissa käytettävä oksennuslääke.
Nomen est omen
Nomen est omen on latinankielinen lentävä lause, joka tarkoittaa suomeksi "nimi on enne".
Sanaleikinomainen ilmaisu perustuu Plautuksen näytelmään "Persa", jossa Toxilius-niminen orja neuvoo isäntäänsä ostamaan Lucris-nimisen orjattaren, koska tämän nimi muistuttaa enteellisesti sanaa "lucrum" (kauppavoitto).
Iniön kirkko
Iniön kirkko on kirkkorakennus Iniössä, Varsinais-Suomen maakunnassa. Se on nimetty Ruotsin prinsessa Sophia Wilhelminan mukaan, joka syntyi Tukholman kuninkaallisessa linnassa samoihin aikoihin, kun kirkko vihittiin käyttöön. Kirkko rakennettiin vuosina 1797–1800 Mikael Piimäsen johdolla.
Kirkon alkuperäisistä piirustuksista puolestaan vastasi Johan Ahlström. Ennen rakennustöiden alkamista niihin teki muutoksia hovi-intendentti, arkkitehti Gustaf af Sillén. Kun kirkko vuonna 1880 paloi, laati arkkitehti C. J. von Heideken piirustukset korjaustöitä varten. Vuosina 1967–1968 kirkossa suoritettiin laajoja uudistamis- ja korjaustöitä, joiden aikana kirkon nykyinen ilme muovautui.
Kirkon alttaritaulu on Wivi Munsterhjelmin käsialaa, ja se on peräisin vuodelta 1907. Saarnatuolin suunnittelemisesta on vastannut arkkitehti C. J. von Heideken, ja urut on rakentanut Hans Heinrich vuonna 1969.
Museovirasto on määritellyt Iniön kirkkoa ympäröivän Iniön kirkonkylän valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
Finkenwärder
Finkenwärder oli saksalainen troolari, jonka kotisatama oli Hampuri. Alus oli tyypillinen syvänmeren kalastusalus, jonka pituus oli noin 35 metriä, leveys noin 6,5 metriä ja syväys 3,6 metriä. Voimanlähteenä sillä oli höyrykone. Alus upposi Selkämerellä pirtulastissa lähellä Yttergrundin majakkaa 31. tammikuuta 1925.
Alus oli ottanut 34 000 litran sprii- ja väkijuomalastin Hampurista eräältä väkijuomia välittävältä yhtiöltä, ja suuntasi virallisten tietojen mukaan päällikkö Herman Heinen komennossa Danzigin kautta Sundsvalliin. Todellisuudessa alus oli matkalla Pohjanlahden rannikolle Luvian ulkopuolelle, josta alkaen aluksen oli tarkoitus käydä pirtukauppaa matkallaan kohti pohjoista. Väkijuomien myynnistä vastasivat herra Forss sekä laivan taloudenhoitaja Jaenicke.
27. tammikuuta 1925 laiva laski ankkurin Pietarinkarin kupeeseen Luvian edustalle, ja herra Forss poistui alukselta hankkimaan tilauksia mantereelta. Muutamassa päivässä laivalta myytiin kaikkiaan 250 kanisteria pirtua sekä muutamia väkijuomalaatikoita paikalla käyneiden neljän kalastusveneen miehistölle. Alus jatkoi matkaansa 31. tammikuuta kello yhdentoista aikaan aamulla, ja suuntasi kohti Siipyytä, josta Forssin oli määrä astua uudelleen laivaan. Alus kuitenkin ajoi täydellä höyryllä karille Hiidensillan matalikolla noin neljän aikaan iltapäivällä. Matalikkoa ei ollut merkitty Saksan Amiraliteetin merikarttoihin. Vesi laivan ruumassa nousi nopeasti, ja noin tuntia myöhemmin päällikkö miehistöineen jätti laivan ja suuntasi pelastusveneellä kohti Yttergrundin majakkaa, jonne he saapuivat puoli yhdeksän aikaan illalla.
Majakanvartijat majoittivat haaksirikkoiset ja tiedustelivat näiltä laivan lastia. Kun vastausta ei saatu, kävi majakkamestari Molander itse hylyllä seuraavana päivänä. Tuolloin alus oli jo pahasti kallellaan ja puolet sen kannesta oli veden alla. Hytit ja konehuone olivat veden peitossa. Molander palasi majakalle mukanaan 52 kanisteria spriitä. Merenkäynti muuttui ankaraksi, ja lopulta 6. helmikuuta alus hajosi ja vajosi merenpohjaan. Laivan lastina olleet 3 000 pirtukanisteria ajelehtivat lounaistuulen ajamina kohti rannikkoa. Tullilaitoksen alukset pelastivat merestä ja rannoilta noin tuhat kanisteria, mutta loput jäivät kadoksiin. Laivan päällikkö sekä taloudenhoitaja saivat suuret sakot salakuljetuksesta. Myynnistä saadut rahat, alkoholi sekä hylky varusteineen julistettiin menetetyksi valtiolle.
Vannes OC
Vannes OC on ranskalainen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1998 bretagnelaisessa Vannesin kaupungissa. Se nousi Ligue 2:een kauden 2007/08 päätteeksi. Seuraavalla kaudella se menestyi hyvin cup-kilpailuissa ja eteni Coupe de la Liguessä finaaliin saakka. FC Girondins de Bordeaux vei kuitenkin mestaruuden maalein 4–0. Kaudella 2010/11 Vannes ei enää kyennyt vastaamaan muiden Ligue 2 -seurojen vauhtiin, vaan putosi kauden päätteeksi Nationaliin.
Urbi et orbi
Urbi et orbi on latinankielinen lentävä lause, joka tarkoittaa suomeksi "kaupungille" (=Roomalle) "ja koko maanpiirille". Ilmaisua käytetään paavin siunauksesta ("benediktio"), jonka hän antaa suurina kirkollisina juhlapäivinä Pietarinkirkon aukiolla Rooman kaupungille ja koko maailmalle. Nimi tulee antiikin ajan roomalaisesta tavasta aloittaa julkiset tervehdykset näillä sanoilla, mutta itse siunaus ei ala näillä sanoilla. Siunauksesta voi saada aneen.
Bloomin oireyhtymä
Bloomin oireyhtymä on viidennentoista kromosomin geenimutaation aiheuttama oireisto, johon kuuluu mm. lyhytkasvuisuutta, kasvojen punoitusta ja valonarkuutta. Sairaus lisää leukemian riskiä ja voi aiheuttaa lisääntymiskyvyttömyyttä tai ainakin huomattavia hankaluuksia lisääntymisessä.
On arvioitu, että 20 % oireistosta kärsivistä saa leukemian. Oireyhtymä on muita yleisempi aškenazijuutalaisilla, joiden keskuudessa sitä aiheuttavaa geenivirhettä kantaa noin yksi henkilö sadasta. Oireyhtymä periytyy peittyvästi.
Jotkut potilaat ovat lievästi kehitysvammaisia. Oireisto on nimetty sen ensimmäisenä kuvanneen David Bloomin mukaan.
AS Yzeure
AS Yzeure on ranskalainen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1938. Sen kotipaikka Yzeure sijaitsee Ranskan keskiosassa Allierin departementissa.
Stig Strand
Strand voitti vuonna 1983 pujottelucupin yhdessä Ingemar Stenmarkin kanssa. Hän on voittanut kaksi maailmancupin osakilpailua pujottelussa.
Strand lopetti uransa vuoden 1984 olympialaisten jälkeen. Myöhemmin hän on toiminut kommentaattorina Ruotsin televisiossa.
Besançon Racing Club
Besançon Racing Club on ranskalainen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1905. Sen kotipaikka on itäisessä Ranskassa Doubsin departementissa sijaitseva Besançon.
Polypii
Polypii eli monikiteinen pii on materiaali, jossa pii on kiteisessä muodossa. Sitä käytetään ohutkalvoissa ja johtavana transistorikanavana MOSFET- ja CMOS-piirien valmistuksessa. Näitä mikropiirejä varten monikiteinen pii kasvatetaan kaasufaasissa korkeassa lämpötilassa ja sitä doupataan runsaasti n- tai p-tyypin puolijohteeksi. Kvarsihiekasta puhdistettu monikiteistä piitä sulatettuna käytetään vedettäessä yksikiteisiä piitankoja, joista saadaan sahaamalla piikiekkoja. Helpommin valmistettava on sulasta piistä valettava monikiteinen aihio, josta sahataan ohuita polypiilevyjä aurinkokennojen valmistukseen. Näissä monikiteisissä aurinkokennoissa kiteet ovat yli 1 millimetrin kokoisia ja silminnähtävissä.
Monikiteistä piitä voidaan kasvattaa suurille pinnoille aktiivisena tai doupattuna kalvona ohutkalvotransistoriksi (TFT) nestekidenäyttöihin. Polypiitä voidaan kasvattaa alhaisen paineen kaasufaasikasvatustekniikalla (LPCVD), plasma-avusteisella CVD:llä tai amorfisena kasvatetun piin kiteytettynä muotona, mutta nämä prosessit vaativat suhteellisen korkean lämpötilan (vähintään 300 °C). Tässä lämpötilassa monikiteistä piitä voidaan kasvattaa lasille, mutta ei muovimateriaalille. Muovimateriaalien käyttö substraattina mahdollistaisi taipuisat näytöt. Laserkiteytyksellä amorfinen pii voidaan kiteyttää muoville tuhoamatta tai sulattamatta muovia. Laserilla piikalvoon tuodaan nopeasti juuri sen verran energiaa, että kalvo sulaa ja kiteytyy uudelleen, mutta energia ei riitä muovin sulattamiseen. Raekoko voidaan saada mikrometreiksi tai jopa nanometreiksi.
Polypiin etu amorfiseen piihin verrattuna on se, että varausten siirtäjien liikkuvuus voi olla useita kertoja parempi ja monikiteinen pii on pysyvämpää sähkökentässä. Tämä mahdollistaa monipuolisten ja nopeiden piirien tekemisen niin lasille kuin amorfiselle piille, mitä yhä tarvitaan niiden pienen vuotovirran vuoksi. Täydellistä polypiistä tehtyä aktiivista kalvoa tarvitaan myös kun halutaan esimerkiksi nestekidetekniikkaa käyttävään videoprojektoriin pieni pikselikoko.
Monikiteinen pii on avainkomponentti integroiduissa piireissä, mikroprosessoreissa ja aurinkokennorakenteissa. Noin 30 % polypiimateriaalista käytetään aurinkopaneeleihin. On ennustettu, että pula monikiteisestä piistä haittaa lähivuosina aurinkokennojen tuotantoa.
Suurimmat polypiin tuottajat ovat Hemlock Semiconductor, Wacker Chemie, REC, Tokuyama, MEMC, Mitsubishi (Japanissa ja Yhdysvalloissa) ja Sumitomo-Titanium. Lisäksi Kiinassa on useita pieniä monikiteistä piitä tuottavia laitoksia. Mainitut valmistajat tuottavat yli 7 5% maailman polypiistä (2006).
Kallon majakka
Kallon majakka on Porin Mäntyluodon edustalla Kallon saarella sijaitseva majakka.
Ensimmäinen loistokoju Kallon saarelle pystytettiin vuonna 1884. Sen valo sytytettiin ensi kerran 15. syyskuuta 1885. Majakan ensimmäinen sumumerkinantolaite oli vuodelta 1901 peräisin oleva käsikäyttöinen Hansenin sireeni.
Nykyinen rautaelementeistä koottu kahdeksankulmainen majakkatorni ja sen kyljessä oleva puurakenteinen loistonhoitajan asunto on rakennettu vuonna 1903 arkkitehti Gustaf Nyströmin suunnitelmien mukaan.
Vuonna 1906 käsikäyttöinen sumusireeni korvattiin kuulamoottoreilla ja kompressorilla toimivalla sireenillä, jolle rakennettiin erillinen konesuoja. Sumutorvi oli seitsemän metriä pitkä ja sen kidan halkaisija oli kolme metriä.
Majakassa oli kaksi erillistä päällekkäistä valolaitetta, joiden tunnuksina olivat toisistaan poikkeavat punavalkoiset vilkkuvalot. Valolaitteisto muutettiin ensin kaasukäyttöiseksi ja sitten sähkökäyttöiseksi 1930-luvulla, ja samalla myös sumumerkinantolaite korvattiin sähkökäyttöisellä nautofonilla.
Kallon majakka sekä sen jatkeena oleva punainen puinen loistonhoitajan asunto on Suomen kuvatuimpia majakoita, sillä Marjaniemen majakan lisäksi se on ainoa majakka, jonka juurelle voi ajaa henkilöautolla.
Parisit
Parisit () olivat Seine-joen keskijuoksun tienoilla asunut kelttiläisheimo toisen vuosisadan eaa. puolivälistä Rooman valtakunnan aikoihin.
Heimon tärkein kaupunki () oli Lutetia Parisiorum, josta myöhemmin muodostui yksi roomalaisten provinssin Gallia Lugdunensisin tärkeimpiä kaupunkeja ja Pariisi, jonka nimi juontuu parisit-heimosta.
Svessionien kanssa Pariisit osallistuivat Vercingetorixin johtamaan kapinaan vuonna 52 eaa.
Pyhän Henrikin katedraali
Pyhän Henrikin katedraali on Helsingissä, Ullanlinnan kaupunginosassa ja Mustekalan korttelissa sijaitseva roomalaiskatolinen kirkkorakennus. Se on rakennettu vuosina 1858–1860, ja se edustaa uusgotiikkaa. Kirkon suunnitteli saksalaissyntyinen arkkitehti Ernst Bernhard Lohrmann.
Pyhän Henrikin kirkko siunattiin käyttöön 1860, mutta sen vihki vasta 14. syyskuuta 1904 Mohilevin arkkihiippakunnan arkkipiispa Jerzy Szembek. Modernin ajan ensimmäinen suomalainen katolinen pappi, isä Wilfrid von Christierson oli kirkkoherrana vuosina 1906–1911. Kirkosta tehtiin piispankirkko 1920, jolloin Suomesta tuli apostolinen vikaarikunta.
Ulkoasultaan kirkko on säilynyt lähes koskemattomana, mutta sen sisätiloja uudistettiin vuonna 1981 arkkitehti Olof Hanssonin johdolla. Ulkoseiniä koristavat pyhän Henrikin, pyhän Pietarin ja pyhän Paavalin patsaat. Kirkon kuorissa sijaitsevaan alttariin on sijoitettu pyhän Cyprianuksen, Olavin sekä Birgitan pyhäinjäännöksiä. Kirkon piispanistuinta koristaa Suomen apostolisen vikaarikunnan ensimmäisen piispan, Mikael Buckxin, vaakuna. Alttarin etuseinässä on vitriini, johon asetettiin pyhän Henrikin reliikki tammikuussa 2000; alttarin yläpuolella on myöhäiskeskiaikainen triumfikrusifiksi.
Kirkkosalin neljätoista ristintien asemaa on valettu Ranskassa 1800-luvulla. Salin seinillä on kaksitoista vihkiristiä kynttilöineen. Urkuparvella on tukholmalaisen Richard Jacobin tehtaan urut vuodelta 1967. Parven alla on muistotaulu Johannes Paavali II:n vierailusta Suomessa vuonna 1989. Urkuparvea kannattavissa pylväissä on marmoriset vihkivesiastiat. Kirkkosalin lasimaalaukset valmisti hollantilainen René Groene 1960-luvulla ja ne peruskorjattiin 2000-luvun alussa.
Kirkon katon todettiin vuonna 2009 olevan romahtamisvaarassa. Katto uusittiin korjauksissa, jotka valmistuivat syksyllä 2010. Lahonneen ansaan pää uusittiin, samoin vaihdettiin kattopelti ja muita rakenteita. Pelti oli välillä punainen, mutta korjauksen jälkeen vihreä. Kellotornista löytyi pala vanhaa vihreää kattopeltiä, jonka perusteella Museovirasto hyväksyi värimuutoksen. Kellotapulin romahtamisvaarassa ollut yläosa uusittiin, ja sen luukut muutettiin avautuviksi. Myös ikkunamaalaukset ja penkkien polvituet uusittiin. Korjaustöitä rahoittivat Museovirasto, suomalaiset säätiöt ja yksityiset tahot sekä saksalainen Bonifatiuswerk-säätiö.
Limvuono
Limvuono () on Tanskassa sijaitseva matala salmi, joka erottaa Vendsyssel-Thyn saaren muusta Jyllannista ja Jyllannin niemimaasta. Se ylettyy Pohjanmerestä Kattegatin salmeen ja on noin 180 kilometriä pitkä ja muodoltaan hyvin epäsäännöllinen. Enimmillään se on 24 metriä syvä. Tärkein satamapaikka on Aalborg, jossa rautatie- ja maantiesilta ylittää Limvuonon.
Alun perin "Limvuono" on ollut nimensä mukaisesti Pohjanmereen yhteydessä oleva vuono. Vuonna 1825 tulvan seurauksena vuonon pohjukasta muodostui yhteys Kattegatiin ja Limvuonosta tuli salmi. Samalla Jyllannin pohjoisosasta, Vendsyssel-Thystä, tuli saari.
Tanskalainen kasvinsuojeluaineita valmistava Cheminova alkoi Länsi-Jyllannin tehtaallaan 1950-luvulla haudata myrkkyä Limvuonoon, ja 25 000 myrkkytynnyrin löytyminen 1981 oli Pohjoismaiden siihen asti pahin ympäristökatastrofi.
Tutkintapyyntö
Tutkintapyyntö on termi ja esitutkintaprosessin vireillepanotoimi, jota käytetään joissakin yhteyksissä rikosilmoitus-termin sijasta. Tutkintapyynnöllä ja rikosilmoituksella ei ole poliisin kannalta mitään eroa. Tutkintapyynnön saatuaan poliisi arvioi ensin, onko syytä epäillä rikosta, ja jos on, aloitetaan asiassa esitutkinta. Syytä epäillä -kynnys on matalin rikosprosessin tuntemista toimenpidekynnyksistä.Kyseessä on eräänlainen tutkinnalle saatava aikalisä, jota käytetään hyvin vakavissa rikoksissa.
Laki ei tunne termejä tutkintapyyntö tai rikosilmoitus, vaan poliisille voi tehdä ainoastaan ilmoituksen mahdollisesta rikoksesta. Ilmoituksen pohjalta poliisi kirjaa sen rikosilmoituksena (R-ilmoitus), jos on syytä epäillä rikoksen tapahtuneen. Jos selvää syytä epäillä ei ole, poliisi kirjaa ilmoituksen sekailmoituksena (S-ilmoitus).
Oikeuskäytännössä on katsottu, että mikäli poliisille annetut tiedot ovat perättömiä, tutkintapyyntö voi tulla kunnianloukkauksena arvioitavaksi, mikäli tietojen antajalla ei ole ollut perusteita pitää antamiaan tietoja paikkansapitävinä.
Kirjassaan "Suuri kaalihuijaus" Tommi Uschanov pitää termiä tutkintapyyntö rikosilmoituksen kiertoilmauksena.
Viihdeuutiset
Viihdeuutiset oli MTV3:lla esitettävä ajankohtaisohjelma. Ohjelmassa kerrottiin tuoreimmat viihdeuutiset julkimoista, muotimaailmasta ja elokuvamaailmasta. Viimeinen viihdeuutisten lähetys esitettiin 10. joulukuuta 2009.
Viihdeuutiset alkoi vuoden 2005 alussa, silloin niitä juonsi Viivi Avellán. Vuonna 2007 juontajana oli Mari Kakko. Syksystä 2008 lähtien juontajana toimi Sanna Kiiski.
Palanderin talo (Hämeenlinna)
Palanderin talo on Hämeenlinnassa sijaitseva kotimuseo, jonka tavoitteena on kuvata 1900-luvun alun keskiluokkaisen porvariston elämänmuotoa kaupungissa. Vuonna 1995 avattu museo on Hämeenlinnan kaupungin historiallisen museon ylläpitämä.
Palanderin talo sijaitsee aivan Hämeenlinnan kaupungin keskustassa, Hämeenlinnan lyseon viereisessä korttelissa. Talon rakennutti 1860-luvulla kapteeni Anselm Grahn, mutta hän ei juurikaan itse asunut rakennuksessa, vaan antoi sen pääsääntöisesti vuokralle. Talo on saanut nimensä erään tunnetun vuokralaisensa, Edvard Wilhelm Palanderin, mukaan. Lehtori Palander asui perheineen talossa kaksikymmentä vuotta (1884–1904). Palanderit muuttivat vuonna 1906 nimensä Suolahdeksi – heistä on saanut alkunsa laaja ja Suomen historiassa merkittävä Suolahden suku.
Drowning Pool
Drowning Pool on yhdysvaltalainen vuonna 1996 perustettu metalliyhtye, joka on kotoisin Dallasista, Texasista. Se on julkaissut kolme levyä ja useita singlejä vuosina 2001-2006, kolmas albumi julkaistiin heinäkuussa 2007. Yhtyeen nykyiset jäsenet ovat Ryan McCombs, C.J. Pierce, Stevie Benton ja Mike Luce. Lisäksi entisiä jäseniä ovat edesmennyt Dave Williams sekä Jason Jones. Yhtyeen uusinta tuotantoa on Saw 3:n soundtrackillä kuultava kappale No More. Yhtyeen suosituimpia kappaleita ovat "Bodies" (joka oli vapaapainiohjelma ECW:en tunnusmusiikki), "Think", "Rise Up" (joka oli vapaapainiohjelma Smackdown!:in tunnusmusiikki) ja "Step Up".
Rytmikitara
Rytmikitara on kitarasta käytetty nimitys silloin, kun kitaristi soittaa kappaleeseen säestystä. Populaarimusiikissa säestys on usein rytmiä painottavaa, minkä takia säestävää kitaristia kutsutaan rytmi- tai komppikitaristiksi. Komppikitaristin säestävä soitto perustuu usein sointuihin, mutta se voi olla myös yksiäänistä. Soinnut ja yksiääniset säestyskuviot muodostavat usein lyhyitä ostinatoja tai riffejä, mutta pelkkien yksittäisten sointujen käyttö on yleistä.
Muusikko Freddie Green on sanonut:
The Who-yhtyeen kitaristi Pete Townshend on sanonut:
Morinit
Morinit, moriinit, () olivat belgeihin kuuluva kansakunta Galliassa. Heidän kielestään tiedetään hyvin vähän, mutta yksi heidän kaupungeistaan, nykyään Boulogne-sur-Mer, oli Zosimoksen mukaan nimeltään "Bononia".
Morinit asuivat vesistöjen ympäröimissä kylissä lampien keskellä. Rooman valtakunta alisti heidät valtaansa vuosina 33 eaa.-23 eaa..
Scoresbynsalmi
Scoresbynsalmi (grönlanniksi "Kangertittivaq", ) on itäisessä Grönlannissa sijaitseva vuono. Se on noin 350 kilometriä pitkä ja on maailman pisin vuono. Lisäksi se on yksi syvimmista vuonoista: Syvin kohta vuonossa on yli 1,5 kilometriä syvä. Scoresbynsalmen alueen suurin asutus on Ittoqqortoormiit. Lisäksi salmessa sijaitsee suurehko saari, Milnenmaa.
Pakkoliikkeisyys
Pakkoliikkeisyys tarkoittaa raajojen tai ruumiin tahattomia liikkeitä.
Pakkoliikkeisyyttä esiintyy usein isoaivojen sisäosissa sijaitsevien tyvitumakkeiden vaurioiduttua. Pakkoliikkeisyydestä tavallisimpia ovat korea, atetoosi, koreoatetoosi ja hemiballismi.
Molossit
Molossit (, ) oli Molossiassa Epeiroksessa asunut antiikin aikainen kansa, joka oli siirtynyt sinne Thessaliasta mykeneläisellä kaudella. Heistä tuli ajan myötä voimakkain Epeiroksen kansoista tai heimoista, joihin kuuluivat heidän lisäkseen thesprotit, jotka asuivat heistä etelään, ja khaonit, jotka asuivat heistä koilliseen. Molossien maista pohjoiseen elivät illyrialaiset.
Molossit uskoivat polveutuvansa Neoptelemoksen pojasta Molossoksesta. Merkittävin molossien hallitsijasuvun jäsenistä oli Pyrrhos.
Gunnar Suolahti
Gunnar Wilhelm Suolahti (vuoteen 1906 Palander; 16. syyskuuta 1876 Hämeenlinna – 26. joulukuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen historiantutkija, filosofian tohtori ja Helsingin yliopiston professori. Vanhemmat olivat lehtori Edvard Wilhelm Palander ja Aurora Kockström. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1912 lähtien Ilta Emilia Bonsdorff ja heidän poikansa oli historiantutkija Jaakko Suolahti. Gunnar Suolahden veljiä olivat lääketieteen tohtori, kenraali Eino Suolahti ja kieltentutkija Hugo Suolahti.
Gunnar Palander vietti lapsuutensa Hämeenlinnassa, jonka kuuluisasta Hämeenlinnan Lyseosta hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1894. Kouluaikana hänen historianopettajanaan toimi useita historiankirjoja kirjoittanut K. O. Lindeqvist, joka sai taitavalla opetuksellaan nuoren Palanderin kiinnostumaan historiasta. Sama linja jatkui kun hän yliopistossa opiskellessaan sai opettajakseen J. R. Danielson-Kalmarin. Palanderin opinnot etenivät joutuisasti ja vuonna 1898 hän suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon ja lisensiaatiksi hän valmistui vuonna 1901. Seuraavana vuonna hänet nimitettiin Aleksanterin yliopiston historian dosentiksi. 
Danielson-Kalmarin vaikutuksesta väitöskirjaansa valmisteleva Gunnar Suolahti seurasi Leipzigissa lukuvuoden 1898–1899 Karl Lamprechtin opetusta. Lamprecht oli kiistelty historioitsija, jonka mielestä oli tutkittava ennemmin kollektiivisia ilmiöitä kuin yksilöitä ja yksittäisiä tapahtumia sekä etsittävä historiasta lainalaisuuksia. Lamprechtin menetelmä teki Suolahteen suuren vaikutuksen ja hän totesi Lamprechtin opetuksessa kuulevansa selvemmin asioita, joita hän oli itsekin miettinyt. Eino Jutikkalan mukaan ”Suolahti laajensi Suomen historiantutkimuksen piiriä sisältämään kollektivistisesti käsitellyn yhteiskunnan, jokapäiväisen elämän ja mentaliteettien historian”. Suolahti ei kuitenkaan omaksunut Lamprechtin ajattelua kritiikittömästi eikä väheksynyt politiikan ja henkilöhistorian merkitystä. Hän ei myöskään omaksunut Lamprechtin käsityksiä historian lainalaisuuksista.
Dosenttina Suolahti toimi useita eri kertoja Suomen, Venäjän ja Pohjoismaiden historia sekä yleisen historian professorien viransijaisena. Hänet nimitettiin kuitenkin vuonna 1918 historian ylimääräiseksi professoriksi. Vasta vuonna 1929 hän sai haltuunsa Suomen ja Skandinavian historian professorin oppituolin. Hänen yliopistolliseen virkaansa kuului myös toimiminen yliopiston sijaiskanslerin sihteerinä vuosina 1903–1905. Hän oli myös ylioppilastutkintolautakunnan jäsen vuosina 1920–1923. Hämäläis-Osakunnan kuraattorina hän oli vuosina 1906–1908, sen v.t. inspehtorina vuosina 1925–1926 sekä vakinaisena vuodet 1926–1930. Hän toimi useiden tieteellisten yhdistysten johtotehtävissä. Näitä olivat muun muassa Suomen historiallinen seura, Historiallinen Yhdistys, Suomen kirkkohistoriallinen seura ja Suomen sukututkimusseura.
Yhdenvertaisuusvaltuutettu
Yhdenvertaisuusvaltuutettu () on Suomen oikeusministeriön yhteydessä toimiva viranomainen, jonka tehtävänä on valvoa yhdenvertaisuuslain noudattamista, edistää yhdenvertaisuuden toteutumista ja ehkäistä syrjintää. Lisäksi valtuutettu toimii kansallisena ihmiskaupparaportoijana ja maastapoistamisen valvojana. Yhdenvertaisuuslain määrittelyssä aikaisempi vähemmistövaltuutetun virka korvattiin tehtäviltään laaja-alaisemmalla yhdenvertaisuusvaltuutetulla.
Yhdenvertaisuusvaltuutetun toimialaan kuuluvat uuden yhdenvertaisuuslain mukaiset syrjintäperusteet: ikä, alkuperä, kansalaisuus, kieli, uskonto, vakaumus, mielipide, poliittinen toiminta, ammattiyhdistystoiminta, perhesuhteet, terveydentila, vammaisuus, seksuaalinen suuntautuminen ja muu henkilöön liittyvä syy. Sukupuoleen tai sukupuoli-identiteettiin perustuva syrjintä kuuluu tasa-arvovaltuutetulle ja työelämään liittyvät syrjintätapaukset aluehallintovirastoille.
Tehtäviensä hoitamiseksi valtuutettu:
1) laatii ja teettää selvityksiä, julkaisee raportteja sekä tekee aloitteita;
2) antaa neuvoja ja lausuntoja;
3) edistää tiedotusta, kasvatusta ja koulutusta;
4) osallistuu eurooppalaiseen ja kansainväliseen yhteistyöhön;
5) seuraa toimialallaan Suomen kansainvälisten ihmisoikeusvelvoitteiden noudattamista ja kansallisen lainsäädännön toimivuutta;
6) seuraa ihmiskauppaan liittyviä ilmiöitä.
Valtuutettu voi tarvittaessa pyytää syrjinnästä epäillyltä selvityksen asiasta ja edistää asiassa sovintoa. Valtuutettu voi viedä tai auttaa viemään syrjintäasian yhdenvertaisuus- ja tasa-arvolautakuntaan tai tuomioistuimeen.
Yhdenvertaisuusvaltuutettu voi avustaa tai määrätä alaisensa virkamiehen avustamaan syrjinnän kohteeksi joutunutta henkilöä tämän oikeuksien turvaamisessa tai tarvittaessa hankkia tälle tätä tarkoitusta varten oikeusapua. Yhdenvertaisuusvaltuutettu voi myös avustaa ihmiskaupan uhria oikeudessa tai hankkia tälle oikeusapua.
Yhdenvertaisuusvaltuutettu voi tehdä tarkastuksen viranomaisen, koulutuksen järjestäjän ja oppilaitoksen sekä tavaroiden tai palveluiden tarjoajan toimitiloissa, jos tarkastus on tarpeen yhdenvertaisuuslain noudattamisen valvomiseksi valtuutetun toimivaltaan kuuluvissa asioissa. Yhdenvertaisuusvaltuutetulla on lisäksi oikeus salassapitosäännösten estämättä saada laissa säädettyjen tehtäviensä hoitamiseksi tarpeelliset tiedot muilta viranomaisilta maksutta.
Yhdenvertaisuusvaltuutettu (ruots. "Diskrimineringsombudsmannen", pohjoissaame "Ovttaveardásašvuođa Áittardeaddji", inarinsaame "Oovtviärdásâšvuođâváldálâš", koltansaame "Õõut’tääʹssvuõttåškkooumaž" engl. "Non-Discrimination Ombudsman") on itsenäinen ja riippumaton viranomainen. Yhdenvertaisuusvaltuutetun toimintaa johtaa yhdenvertaisuusvaltuutettu Kirsi Pimiä.
Sibyrtios
Sibyrtios (300-luku eaa. ) oli makedonialainen sotilas, jonka Aleksanteri Suuri nimitti Karmanian satraapiksi. Pian Sibyrtios nimitettiin kuitenkin tärkeämpien satraappikuntien Arakhosian ja Gedrosian satraapiksi. Aleksanterin kuoleman jälkeen vuonna 323 eaa. Sibyrtios säilytti asemansa. Vuonna 317 eaa. hän liittyi Eumeneksen ja Peukestaan joukkoihin Peithonia vastaan. Sibyrtios riitaantui kuitenkin Eumeneksen kanssa ja joutui pakenemaan Antigonoksen luokse. Kukistettuaan Eumeneksen Antigonos antoi Sibyrtioksen jatkaa Arakhosian ja Gedrosian satraappina. Sibyrtios sai myös alaisikseen osan niin sanotuista Argyraspideista, Aleksanterin valiojoukoista.
Arrianos mainitsee että Megasthenes, joka vieraili Intiassa, asui Sibyrtioksen luona. Tämä tapahtui vuonna 303 eaa., joten Sibyrtios toimi ilmeisesti virassaan vielä pitkän aikaa.
Milnenmaa
Milnenmaa () on itäisessä Grönlannissa sijaitseva saari ja pinta-alaltaan Grönlannin kolmanneksi suurin pääsaaren ja Diskon jälkeen. Se on pinta-alaltaan 3 913 neliökilometrin suuruinen. Sen suurin korkeus vaihtelee eri tiedoissa, mutta on yli 2000 metriä. Saari on nimetty brittiläisen amiraali David Milnen mukaan.
Ville Boman
Otto Vilho (Ville) Boman (12. elokuuta 1883 Kuopio – 30. huhtikuuta 1934 New York) oli sosiaalidemokraattien piirisihteeri ja kansanedustaja 1900-luvun alussa.
Bomanin vanhemmat olivat työmies Pekka Boman ja Amalia Airaksinen. Hän kävi kansakoulun ja käsityökoulun ja oli ansiotyössä 13-vuotiaasta lähtien. Jouduttuaan erotetuksi konepajalta 1902 Boman muutti Yhdysvaltoihin jossa hän toimi räätäliliikkeen edustajana. Palattuaan Suomeen 1908 hän oli Kuopion läänin läntisen vaalipiirin sos.dem. piirisihteerinä ja puolueen puhujana. Boman oli SDP:n kansanedustajana 1909–1910 edustaen samaa Kuopion läänin läntistä vaalipiiriä.
Edustajakautensa jälkeen Boman palasi Yhdysvaltoihin 1910 ja toimi siellä "Raivaaja"- ja "Työmies"-lehtien toimittajana sekä agitaattorina ja kiropraktikkona suomalaisten siirtolaisten keskuudessa.
RSS
RSS () on XML-kieleen perustuva verkkosyötemuoto. Sitä käytetään usein päivittyvän digitaalisen sisällön julkaisemiseen. Sen kehittämisen aloitti Dave Winer vuonna 1997.
RSS-syötteet sisältävät ainakin otsikon ja URL-osoitteen. Monet palvelut tarjoavat feedissään esimerkiksi koko uutisen sisällön. RSS-sisällön käyttäjät käyttävät ohjelmia, joita kutsutaan lukijoiksi. Käyttäjä tilaa syötteen antamalla lukijalleen linkin syötteeseen, jonka lukijaohjelma voi sitten tarkistaa uuden sisällön varalta. Jos uutta sisältöä on tullut edellisen tarkistuksen jälkeen, lukijaohjelma hakee kyseisen sisällön ja näyttää sen käyttäjälle. Erillisten lukijaohjelmien, kuten Amphetadeskin, Akregatorin ja Bloglinesin lisäksi RSS-syötteitä voi lukea mm. Google Chrome-, Firefox-, Safari-, Opera-, OmniWeb-, Flock- ja Internet Explorer -selaimilla.
RSS:n kehittäjä oli Dave Winer, joka kehitti scriptingNewsin vuonna 1997. Netscape kehitti RSS 0.90:n vuonna 1999. Se tuki scriptingNewsia ja oli XML:ää, jossa oli RDF-määritelmä. Winer kehitti UserLand Softwarella scriptingNewsin version 2.0b1, jossa oli ominaisuuksia Netscapen RSS 0.90:sta. Netscape kehitti samana vuonna 0.91-version, jota myös UserLand alkoi käyttää. Netscape lopetti kuitenkin vuosituhannen vaihteessa RSS:n kehittämisen.
UserLand julkaisi vuonna 2000 virallisen RSS 0.91:n määritelmän. Samana vuonna Rael Dornfestin johtama ryhmä kehitti RSS:n 1.0-version, joka käytti RDF:ää ja nimiavaruuksia. RSS 1.0 on sekoitettu usein 0.91-versioon, mutta niillä ei ole yhteisiä tekijöitä. Winer jatkoi samaan aikaan USerLandilla RSS:n kehittämistä ja julkaisi version 0.92. Winer kehitti UserLandilta lähtönsä jälkeen RSS:ää edelleen ja julkaisi vuonna 2002 2.0-version ja sen määritelmän seuraavana vuonna.
Emmanuel Le Roy Ladurie
Emmanuel Le Roy Ladurie (s. 19. heinäkuuta 1929 Moutiers-en-Cinglais, Calvados) on ranskalainen historiantutkija. Professuurien lisäksi hän on hoitanut Ranskan kansalliskirjaston pääjohtajan virkaa.
Emmanuel Le Roy Ladurien isä oli sosiaalisia katolisia edustanut Marsalkka Pétainin maatalousministeri ja myöhempi vastarintaliikkeen jäsen Jacques Le Roy Ladurie. Emmanuel on opiskellut loppututkinnon pariisilaisessa eliittikoulussa École normal supérieuressa ja sai päästödiplomin vuonna 1948. Vuosina 1955–1957 hän toimi lukion opettajana ja sen jälkeen CNRS-tutkimuslaitoksessa ja Montpellier’n yliopiston filosofisen tiedekunnan assistenttina. Montpellier’n kaudella hän antautui syvällisemmin tutkimustyölle ja jatkoi sitä toimiessaan yliassistenttina "École des hautes études en sciences sociales" (EHESS) -tutkimusinstituutissa.
Hän väitteli tohtoriksi historiassa teoksella "Les Paysans de Languedoc" (1966) ja julkaisi sen jälkeen maailmanmainetta saavuttaneen teoksensa "Montaillou – ranskalainen kylä 1294–1347" ("Montaillou, village occitan"). Vuosina 1973–1999 hän hoiti Collège de Francen nykyajan kulttuurihistorian professuuria. Hän toimi 1987–1994 Ranskan kansalliskirjaston pääjohtajana. Tässä tehtävässä hän osallistui keskeisesti uuden kansalliskirjaston rakentamiseen.
Le Roy Lauderie on yksi tuotteliaimmista nykyhistorioitsijoita, mutta hän on paljossa kiitollinen merkittävälle annalistisen koulukunnan jäsenelle ja tukijalleen Fernand Braudelille. Le Roy Lauderie osallistui 1970-luvun alussa vaikuttaneen Nouvelle histoire -ryhmän toimintaan. Hän on myös yksi mikrohistoriallisen tutkimusmenetelmän pioneereista. Hänen tunnetuin teoksensa Montailloun kylän tapahtumista perustuu inkvisiittori Jacques Fournierin muistiinpanoihin ja pyrkii rakentamaan kokonaisuuden pienen Languedocin maakunnassa sijaitsevan kylän elämästä kataarien vaikutuskaudella. Hän on myös saanut mainetta antropologisen historian alueella, mikä on ollut mahdollista kun hän on tarkastellut ihmisiä menneisyydessä yhteydessä ympäristöönsä.
Le Roy Ladurie oli nuoruudessaan Ranskan kommunistisen puolueen jäsen, mutta suhde päättyi vuonna 1956, kun Neuvostoliitto osallistui Unkarin kansannousun tukahduttamiseen. Tuotannossaan hän on eritellyt totalitarismia ja siihen sitoutumista teoksissa "Les grands procès politiques ou la pédagogie infernale" (2002) ja "Ouverture, société, pouvoir : de l’Édit de Nantes à la chute du communisme". Jälkimmäinen teos ilmestyi yhteistyönä Guillaume Bourgeoisin kanssa vuonna 2004.
Tutkijana Le Roy Lauderie on ollut kiinnostunut myös paikallis- ja aluehistoriasta. Tästä todistaa teos "Histoire de France des régions" (2004). Hän on toiminut aktiivisesti Arkeia-nimisen Lounais-Ranskan alueen historiaa käsittelevän lehden kirjoittajana.
Hän on myös ilmastohistorian tutkimuksen pioneeri.