hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Paulina Rubio
Paulina Rubio Dosamantes (s. 17. kesäkuuta 1971, México), tunnetaan paremmin nimellä Paulina Rubio, on meksikolainen vahvasti latinovaikutteisen popin laulaja ja näyttelijä. Hän on julkaissut musiikkia sekä espanjan että englannin kielillä. Hän on moninkertainen Grammy-ehdokas ja esiintynyt mm. yhdessä Enrique Iglesiasin kanssa. Paulina Rubion albumeja ja singlejä on myyty yhteensä jo yli 20 miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti.
Rubio on näyttelijä Susana Dosamantesin tytär. Hänellä on pikkuveli Enrique Rubio.
Rubio opiskeli Centro de Educación Artísticassa ja aloitti uransa jo lapsena. Hän kuului vuodesta 1982 Timbiriche-yhtyeeseen, jonka kanssa ennätti julkaista yksitoista albumia. Ensimmäisen roolinsa telenovelassa hän esitti vuonna 1988. Eräs näyttelijänuran tunnetuimmista rooleista oli Andrea telenovelassa "Baila Conmigo" (1992).
Paulina on ollut kihloissa Nicolas ValleJon kanssa vuodesta 2005.
Paitsi telenoveloissa, Rubiolla on ollut rooleja myös suosituissa meksikolaisissa elokuvissa. Hän meni 30. huhtikuuta 2007 naimisiin Nicolas Colate Vallejo-Nageran kanssa. "Stuff"-lehti asetti hänet 97. sijalle maailman "102 seksikkäimmän naisen" listalla vuonna 2002.
Paulina Rubio jätti Timbirichen vuonna 1991. Hänen ensimmäinen sooloalbuminsa "La chica dorada", joka julkaistiin EMI:n kautta 1992, oli välitön menestys. Tulevia julkaisuja olivat "24 Kilates" (1993), "El Tiempo Es Oro" (1995) ja "Planeta Paulina" (1996). "Planeta Paulinaa" seurasi neljä vuotta kestänyt tauko levytysuralta.
Rubion comebackalbumi "Paulina" nosti esittäjänsä Billboard-listan kärkeen Yhdysvalloissa. Levytyssopimus EMI:n kanssa oli päättynyt, ja "Paulina" julkaistiin Universal Music Groupin kautta 23. toukokuuta 2000. "Paulinaa" seurasi Rubion ensimmäinen englanninkielinen albumi "Border Girl" vuonna 2002.
Rubion tuoreimmat albumijulkaisunsa ovat "Pau-Latina" (2004) ja "Ananda" (2006), jotka molemmat julkaistiin Universalilla. Levyjä on maailmanlaajuisesti myyty miljoonia.
Paulina Rubion yhdeksäs studioalbumi Gran City Pop (2009) julkaistiin 23. Kesäkuu 2009. Albumi myi ensimmäisellä viikollaan yli 300 000 kpl ja nousi Yhdysvaltojen albumilistalla sijalle #44.Suurin osa levyn lauluista oli Paulina Rubion itsensä kirjoittamia. Albumilta julkaistiin singlet Causa y Efecto (2009), Ni rosas ni juguetes (2009), sekä Ni rosas ni juguetes feat Pitbull (2010).
Vuonna 2013 ilmoitettiin Rubion liittyvän amerikkalaisen hittiformaatin X-Factor USA:n kolmannen kauden tuomaristoon Demi Lovaton, Simon Cowellin ja Kelly Rowlandin lisäksi.
Paulina Rubio julkaisi seuraavat albumit osana Timbiriche-kokoonpanoa:Timbiriche teki vuonna 1998 lyhyen paluun, josta syntyivät seuraavat albumit:
Macy Gray
Macy Gray (oikealta nimeltään Natalie Renee McIntyre, s. 6. syyskuuta 1967 Canton, Ohio) on yhdysvaltalainen soul- ja R&B -laulaja sekä näyttelijä. Hän aloitti uransa vuonna 1999 levyttämällä albumin "On How Life Is". Hän on tunnettu erityisesti kansainvälisestä ”I Try” -hitistään, josta hän sai Grammy-palkinnon. Muita hänen suuria hittejään ovat ”Sweet Baby” ja ”Sexual Revolution”. Yhteistyötä Gray on tehnyt muun muassa Fatboy Slimin, The Black Eyed Peasin, Slick Rickin, Erykah Badun sekä OutKastin kanssa.
Gray on albumiensa lisäksi tehnyt DVD:n "Live in Las Vegas" elokuussa 2005. Gray oli naimisissa Tracy Hindsin kanssa vuosina 1996–1998. He saivat kolme lasta.
Gray oli mukana kappaleella ”Amoré (Sexo)” Santanan albumilla "Shaman", joka julkaistiin vuonna 2002.
Suomessa Macy Gray on esiintynyt Pori Jazz -tapahtumassa vuonna 2004 ja Imatran big band -festivaaleilla 2012.
Laura Hubert
Laura Hubert on kanadalainen jazz- ja rock-laulaja. Hän toimi 1980- ja 1990-luvuilla Leslie Spit Treeo -yhtyeen laulajana ja on tämän jälkeen julkaissut kolme sooloalbumia.
Mi Reflejo
Mi Reflejo on yhdysvaltalaisen laulajan Christina Aguileran toinen studioalbumi, jonka julkaisi BMG U.S. Latin 12. syyskuuta 2000. Kaupallisesti menestyneen debyyttialbuminsa "Christina Aguilera" (1999) jälkeen Aguilera levytti "Mi Reflejon" vuonna 2000. Se sisältää viisi espanjankielistä versiota aikaisemmalta albumilta ja lisäksi neljä uutta sekä kaksi cover-kappaletta. Rudy Pérez sovitti kappaleet sekä tuotti albumin.
Yhdysvalloissa "Mi Reflejo" pääsi ykköseksi listoilla Billboard Top Latin Albums ja Latin Pop Albums ja pysyi molempien kärjessä 19 viikkoa. Albumi oli maassa vuoden 2000 myydyin latinopop-albumi ja RIAA antoi sille kuusinkertaisen platinalevyn (latinokatetoriassa). Albumi oli albumilistojen kakkosena Argentiinassa ja Uruguayssa, ja sitä on myyty maailmanlaajuisesti noin kolme miljoonaa kappaletta. Yhdysvalloissa sitä on myyty yli 480 000 kappaletta.
Albumi oli Latin Grammy -ehdokkaana kategoriassa Best Female Pop Vocal Album ja Grammy-ehdokkaana kategoriassa Best Latin Pop Album.
"Mi Reflejolta" julkaistiin kolme singleä: ”Ven Conimgo (Solamente Tú)”, ”Pero Me Acuerdo de Ti” ja ”Falsas Esperanzas”.
Vanessa Carlton
Vanessa Lee Carlton (s. 16. elokuuta 1980 Milford, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja muusikko. Hän valmistui School of American Balletista, mutta päätti tanssimisen sijaan pyrkiä laulajaksi, ja esiintyi New Yorkin baareissa ja klubeilla samalla kun kävi yliopistoa. Hän levytti demon tuottaja Peter Zizzon kanssa ja kolmen kuukauden päästä sai sopimuksen A&M Recordsin kanssa.
Carltonin debyyttisingle ”A Thousand Miles” ylsi kärkiviisikkoon Billboard Hot 100 -listalla vuonna 2002. Hänen ensimmäinen albuminsa "Be Not Nobody" myi platinaa Yhdysvalloissa. Seuraavat albumit "Harmonium" (2004) ja "Heroes & Thieves" (2007) eivät yltäneet debyytin myyntimenestykseen. Carlton tuotti neljännen albuminsa "Rabbits on the Run" (2011) itsenäisesti ennen kuin julkaisi sen levy-yhtiön kautta.
Carlton on naimisissa John J. McCauleyn kanssa, ja heillä on tammikuussa vuonna 2015 syntynyt tytär.
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1929
Vuonna 1929 hiihdon MM-kilpailut järjestettiin Zakopanessa, Puolassa 5.–9. helmikuuta.
Päivämäärä: 7. helmikuuta
Päivämäärä: 9. helmikuuta
Päivämäärä: 5. helmikuuta
Päivämäärä: 5. helmikuuta
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1930
Vuoden 1930 hiihdon MM-kilpailut järjestettiin Oslossa Norjassa 27. helmikuuta – 1. maaliskuuta. Kisojen menestynein maa oli yhdeksän mitalia kerännyt isäntämaa Norja (kolme kultaa, neljä hopeaa, kaksi pronssia).
Päivämäärä: 28. helmikuuta
Päivämäärä: 1. maaliskuuta
Päivämäärä: 27. helmikuuta
Päivämäärä: 27. helmikuuta
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1931
Vuoden 1930 hiihdon MM-kilpailut järjestettiin Oberhofissa Saksassa 13.–15. helmikuuta.
Päivämäärä: 13. helmikuuta
Päivämäärä: 15. helmikuuta
Päivämäärä: 13. helmikuuta
Päivämäärä: 13. helmikuuta
Me sotasankarit
Me sotasankarit () on Joseph Hellerin 1961 kirjoittama satiirinen mustan huumorin sävyttämä sotaromaani. Romaanista on myös tehty samanniminen näytelmäversio vuonna 1961 ja elokuva vuonna 1970.
Hellerin romaani kuvaa Yhdysvaltain armeijan taistelulentäjiä toisen maailmansodan aikaan. Sääntöjen mukaan lentäjä saisi vapautuksen lennoilta ainoastaan todistamalla olevansa mielisairas. Toisaalta vapautuksen hakeminen hengenvaarallisilta lennoilta olisi nimenomaan järkevän ihmisen toimintaa. Vapautusta anova lentäjä siis todistaa jo hakemuksellaan olevansa täysjärkinen, eikä vapautusta näin ollen voida myöntää.
Toinen romaanin esimerkki samasta logiikasta on Jossarianin ja Lucianan suhde. Luciana kertoo Jossarianille masentuneena, ettei kukaan mies halua avoitua hänen kanssaan, koska hän ei ole enää neitsyt. Jossarianin kosiessa Lucianaa tämä toteaa, ettei Jossarian ole täysjärkinen halutessaan naimisiin tytön kanssa, joka ei ole enää neitsyt, eikä hän itse voi puolestaan naida ketään vähäjärkistä.
Romaani teki tutuksi termin "catch-22" kuvaamaan tilannetta, jossa ongelman ainoa ratkaisu on ongelman itsensä estämä. Toisin kuin usein luullaan, "catch-22" ei tarkoita mitä tahansa vaikeaa valintatilannetta tai ratkaisematonta ongelmaa, vaan nimenomaan yllä mainittujen tyyppistä kehäpäätelmäristiriitaa.
Vuonna 1994 Joseph Heller julkaisi "Me sotasankarit" -romaanin tarinaa jatkavan teoksen "Closing Time", joka ilmestyi seuraavana vuonna suomeksi nimellä "Lopun ajat".
Catch 22
Catch 22 -oireyhtymä ("22q11.2-deleetio", "Catch-oireyhtymä", "DiGeorgen oireyhtymä", "velokardiofasiaalinen oireyhtymä" eli "VCFS", "Sphrintzenin oireyhtymä", "konotrunkaalinen sydänvika-kasvoepämuodostumaoireyhtymä" eli "CTAF") on kehitysvammaoireyhtymä joka johtuu 22. kromosomin poikkeavuudesta (monosomia 22q11.2). Se on yleisin kromosomihäviämä, ja on arvioitu, että yhdellä (elävänä syntyneellä) ihmisellä 2 000−4 000:sta olisi Catch-oireyhtymä. Oireyhtymä on yhtä yleinen miehillä ja naisilla. Suomessa syntyy noin 10−20 catch-lasta vuodessa.
Oireyhtymän nimi on muodostettu tyypillisimpiä oireita kuvaavien englanninkielisten sanojen alkukirjaimista.
Oireyhtymää sairastavalla on tavallisesti puheen ja kielen kehityksen ongelmia ja oppimisen hitautta. Arviosta riippuen noin 35−50 %:lla älyllinen kehitys jää kehitysvammaisen tasolle.
Oireyhtymään liittyy suurentunut todennäköisyys tarkkaavuuden ongelmiin kouluiässä, vaikeuksiin sosiaalisissa suhteissa ja vetäytymiseen. Piirteet saattavat osittain liittyä kielellisen kehityksen ongelmiin ja mahdolliseen suulakihalkioon. Myöhemmin henkilöllä on tyypillisesti lisääntyvässä määrin ahdistus- ja masennusoireita. Ulospäin suuntautuva aggressiivisuus on vähäisempää. Myös autismityyppiset oireet ovat mahdollisia. Aikuisella on suurentunut riski sairastua skitsofreniaan, skitsoaffektiiviseen häiriöön tai kaksisuuntaiseen mielialahäiriöön.
Jos vanhempi sairastaa oireyhtymää, se periytyy 50 %:n todennäköisyydellä lapselle riippumatta vanhemman tai lapsen sukupuolesta. Oireyhtymää sairastavista 5−10 % on perinyt geenimuunnoksen vanhemmaltaan. Oireet ja niiden vaikeusaste saattavat vaihdella sukupolvesta toiseen, eli oireet voivat periytyä lievempinä tai vaikeampina.
1980-luvun lopussa ja 1990-luvun alussa huomattiin, että useamman lääkärin kuvaamat oireet johtuivat samasta kromosomipoikkeavuudesta. Näitä kuvauksia olivat tehnet yhdysvaltalainen lastenlääkäri Angelo DiGeorge vuonna 1965, japanilaiset lastensydänlääkärit vuonna 1976 sekä yhdysvaltalainen logopedi Robert Shprintzen vuonna 1978. Vuonna 1993 brittiläinen tutkijaryhmä ehdotti ilmiölle nimen CATCH 22.
Monessa maassa, kuten englanninkielisissä maissa, ei enää käytetä nimeä Catch 22, koska se saattaa viitata Joseph Hellerin samannimiseen romaaniin ja koska käsite viittaa yleisessä englanninkielisessä kielenkäytössä tilanteeseen, jossa kaikki vaihtoehdot ovat huonoja. Siksi kansainvälisesti käytetään nimitystä 22q11.2-häviämä. Suomessa nimitys Catch 22 on vakiintunut, myös potilaiden ja omaisten keskuudessa.
Louis Antoine de Bougainville
Louis Antoine de Bougainville, Bougainvillen kreivi (12. marraskuuta 1729 – 31. elokuuta 1811) oli ranskalainen löytöretkeilijä ja meriupseeri. Hänen mukaansa on nimetty Bougainvillen saari Papua-Uudessa-Guineassa.
Bougainville syntyi Pariisissa, Ranskassa notaarin poikana. Hän opiskeli nuorempana lakia mutta luopui pian siitä ja liittyi vuonna 1753 armeijan muskettijoukkoihin. 25-vuotiaana hän julkaisi tutkielman integraalilaskennasta liitteeksi Guillaume François Antoinen, Marquis de l'Hôpital'en tutkielmaan "Des infiniment petits".
Vuonna 1755 hänet lähetettiin Lontooseen Ranskan suurlähetystön sihteeriksi, ja hänestä tuli Royal Societyn jäsen.
Hän lähti vuonna 1756 Kanadaan ja osallistui siellä seitsenvuotiseen sotaan (Suuri siirtomaasota: Ranskan ja intiaanien sota Englantia vastaan).
1766 Bougainville sai Ludvig XV:ltä tehtäväkseen purjehtia maailman ympäri. Hän onnistui tässä 14:nä purjehtijana maailmassa ja ensimmäisenä ranskalaisena. Suoritus nosti Ranskan arvonantoa seitsenvuotisen sodan häviön jälkeen. Bougainville lähti matkaan 1766 kahdella laivalla: "La Boudeuse" ja "L'Étoile". Hän saapui Tahitille huhtikuussa 1768 lähes ensimmäisenä eurooppalaisena. Hän ei tiennyt että Samuel Wallis oli käynyt saarella HMS Dolphinilla vajaata vuotta aikaisemmin. Maaliskuussa 1769 tutkimusmatkalaiset saivat maailmanympärimatkansa päätökseen ja saapuivat St Malo'lle menetettyään vain seitsemän henkeä lähes kahdestasadasta, mikä oli erittäinen alhainen kuolleiden määrä vastaaviin matkoihin verrattuna. Bougainvillen maailmanympäripurjehdus oli myös ensimmäinen mihin nainen osallistui. Jeanne Baré oli tutkimusmatkan luonnontieteilijän Philibert Commerçonin palvelija.
Hän kuvasi Tahitia vuoden 1771 kirjassaan "Voyage autour du monde" lähes maanpäälliseksi paratiisiksi, missä miehet ja naiset elävät onnellisina ja viattomina, erossa sivistyksen korruptoivasta vaikutuksesta. Hän kuvasi "ylvään villin" käsitettä ja vaikutti utopististen filosofien kuten Jean-Jacques Rousseaun ajatteluun ennen Ranskan vallankumousta.
Maailmanympärimatkansa jälkeen hän hyväksyi jälleen laivastokomennuksen ja osallistui useisiin meritaisteluihin. Hänestä tuli vara-amiraali 1791, ja vuonna 1792, onnistuttuaan lähes ihmeenomaisesti pakenemaan Pariisin verilöylyjä, vetäytyi eläkkeelle Normandian tilalleen. Bougainvillen vanhoilla päivillä Napoleon I teki hänestä senaattorin, imperiumin kreivin ja Ranskan Kunnialegioonan jäsenen. Hän kuoli Pariisissa 31. elokuuta 1811. Hän oli naimisissa ja hänellä oli kolme poikaa, jotka palvelivat Ranskan armeijassa.
Bougainvillen nimi on annettu suurimmalle Salomonsaarelle ja salmelle joka erottaa sen Choiseul'in saaresta. Se on myös annettu salmelle, joka erottaa Mallicollon ja Espiritu Santon saaret Vanuatulla, samoin on eteläamerikkalainen köynnöskasvi "Bougainvillea", jota usein kasvatetaan kasvihuoneissa, nimetty hänen mukaansa. Lisäksi on 13 Ranskan laivaston alusta nimetty hänen kunniakseen.
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1933
Vuoden 1933 hiihdon MM-kilpailut järjestettiin Innsbruckissa, Itävallassa 8.–12. helmikuuta.
Päivämäärä: 10. helmikuuta
Päivämäärä: 12. helmikuuta
Päivämäärä: 12. helmikuuta
Päivämäärä: 8. helmikuuta
Päivämäärä: 8. helmikuuta
Olympique Lyonnais
Olympique Lyonnais on ranskalainen jalkapalloseura, joka vuonna 1950 irtautui vuonna 1899 perustetusta rugby- ja jalkapalloseura "Lyon Olympiquesta". Siksi sillä on periaatteessa kaksi eri perustamisvuotta. Seura hallitsi Ranskan Ligue 1:tä 2000-luvun alkupuolella, kun se voitti seitsemän perättäistä liigamestaruutta Jacques Santinin, Paul Le Guenin, Gérard Houllierin sekä Alain Perrinin johdolla.
Kaudella 2011/12 Lyon palasi neljän kuivan kauden jälkeen pokaalikantaan, kun se voitti Coupe de Francen loppuottelussa US Quevillyn 1-0.
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1934
Vuoden 1934 hiihdon MM-kilpailut järjestettiin 20.–25. helmikuuta Sollefteåssa, Ruotsissa.
Talouspulan vaivaamassa Suomessa harkittiin jopa osallistumatta jättämistä, mutta lopulta matkaan saatettiin pieni, iskukykyinen joukkue. Esimerkiksi 18 kilometrin kilpailussa suomalaiset ottivat kolmoisvoiton lisäksi kuusi sijoitusta kymmenen parhaan joukossa. Suomen joukkueen viestivoitto oli kisahistorian ylivoimaisin, kun eroa hopealle tulleeseen Saksaan kertyi yli 11 minuuttia.
Päivämäärä: 22. helmikuuta
Päivämäärä: 24. helmikuuta
Päivämäärä: 25. helmikuuta
Päivämäärä: 20. helmikuuta
Päivämäärä: 20. helmikuuta
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1935
Vuoden 1935 hiihdon MM-kilpailut järjestettiin Vysoké Tatryssa, Tšekkoslovakiassa 13.–18. helmikuuta.
Päivämäärä: 15. helmikuuta
Päivämäärä: 17. helmikuuta
Päivämäärä: 18. helmikuuta
Päivämäärä: 13. helmikuuta
Päivämäärä: 13. helmikuuta
Hilde Güden
Hilde Güden (aik. Hulda Gerin, oik. Hulda Geiringer, 15. syyskuuta 1917 Wien – 17. syyskuuta 1988 Klosterneubrg) oli itävaltalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Güden tunnettiin eritoten rooleistaan Mozartin ja Richard Straussin oopperoissa.
Güden opiskeli laulua Otto Iron ja pianonsoittoa Maria Wetzelsbergerin johdolla sekä tanssia Wienin Akatemiassa. Ensiesiintymisensä lavalla hän teki Ralph Benatzkyn operetissa "Herzen im Schnee" Wienin Volksoperissa 1937. Pari vuotta myöhemmin hän lauloi Susannan roolin Mozartin Figaron häissä Zürichin oopperassa. Hän käytti näihin aikoihin saakka taiteilijanimeä Hulda Gerin.
Vuonna 1941 kuulu kapellimestari Clemens Krauss kiinnitti hänet Münchenin oopperaan, jossa hän nousi suureen suosioon. Näihin aikoihin hän otti käyttöön nimen Hilde Güden. Juutalaisten sukujuuriensa vuoksi hän joutui lähtemään natsien hallitsemasta Saksasta.
Tullio Serafin kutsui hänet Roomaan ja Firenzeen laulamaan "Ruusuritarin" Sophieta. Güden lauloi tämän jälkeen menestyksekkäästi maailman oopperakeskuksissa; Pariisissa, Milanossa, Venetsiassa, Lontoossa ja Glyndebournessa. Hän teki debyyttinsä Salzburgin festivaaleilla 1946 laulaen Zerlinan roolin Mozartin "Don Giovannissa". Seuraavana vuonna hän aloitti pitkän työrupeaman Wienin Staatsoperissa ja lauloi siellä vuoteen 1973.
Joulukuussa 1951 hän esiintyi ensi kertaa Metropolitan-oopperassa, roolina "Rigoleton Gilda". 1953 hän lauloi Metropolitanissa "Ann Truloven" roolin Stravinskin "Hulttion tiessä"
1950-luvun lopulla hän siirtyi kevyistä rooleista lyyrisempiin, Susannasta Kreivitär Almavivaan (Figaron häät), Zerlinasta Donna Elviraan (Don Giovanni), Despinasta Fiordiligiin (Così fan tutte), Nannetasta Alice Fordiin (Falstaff) ja Musetasta Mimiin (La bohème). Muita rooleja, joista hän keräsi ylisanoja, olivat "La traviatan" Violetta, "Faustin" Marguerite ja "Carmenin" Micaela.
Hilde Güden oli hyvin monipuolinen laulaja. 50-60-luvuilla hän levytti useita levyjä sukupolvensa muiden huippulaulajien kanssa. Mozart- ja Strauss-ohjelmistonsa ohella hän oli loistava opereteissa tunnetuimpana Rosalinden rooli Johann Strauss nuoremman "Lepakossa". Bel canton puolella hän keräsi kiitosta "Rigoleton" Gildana ja "Lemmenjuoman" Adinana. Güden lauloi myös liedejä sekä esiintyi oratorioissa.
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1937
Vuoden 1937 hiihdon MM-kilpailut järjestettiin Chamonix'ssa, Ranskassa 14.–18. helmikuuta.
Päivämäärä: 14. helmikuuta
Päivämäärä: 16. helmikuuta
Päivämäärä: 18. helmikuuta
Päivämäärä: 12. helmikuuta
Päivämäärä: 12. helmikuuta
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1938
Vuoden 1938 hiihdon MM-kilpailut järjestettiin Lahdessa, Suomessa 25.–28. helmikuuta. Lahti sai kilpailut järjestettäväkseen jo toisen kerran MM-kisojen historiassa. Isäntämaata edusti kisoissa yli 200 urheilijaa, ja paikalla oli yli 100 000 kisavierasta.
Päivämäärä: 25. helmikuuta
187 kaikkiaan 188 kilpailijasta hiihti maaliin saakka.
Päivämäärä: 27. helmikuuta
62 kaikkiaan 99 kilpailijasta hiihti maaliin saakka. Kymmenen parhaan joukossa oli lähes pelkästään suomalaishiihtäjiä, ulkomaisista joukossa oli ainoastaan pronssia saanut norjalainen Lars Bergendahl.
Päivämäärä: 28. helmikuuta
Päivämäärä: 24. helmikuuta
Päivämäärä: 27. helmikuuta
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1939
Vuoden 1939 hiihdon MM-kilpailut järjestettiin Zakopanessa, Puolassa 25.–28. helmikuuta. Zakopane sai kilpailut järjestettäväkseen jo toisen kerran MM-kisojen historiassa. Kilpailut olivat viimeiset ennen toisen maailmansodan aiheuttamaa pitkää taukoa maailman urheiluelämässä.
Päivämäärä: 15. helmikuuta
Päivämäärä: 17. helmikuuta
Päivämäärä: 19. helmikuuta
Päivämäärä: 11. helmikuuta
Päivämäärä: 11. helmikuuta
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1950
Vuoden 1950 hiihdon MM-kilpailut järjestettiin Lake Placidissa, Yhdysvalloissa 1.–6. helmikuuta. Hiihtokilpailut käytiin Rumfordissa.
Päivämäärä: 3. helmikuuta
Päivämäärä: 6. helmikuuta
Päivämäärä: 5. helmikuuta
Hasun ja Vellosen osuuksien jälkeen Suomi oli vielä kärjessä, mutta kolmannella osuudella Lonkila jäi Lundströmistä.
Päivämäärä: 1.–3. helmikuuta
Päivämäärä: 5. helmikuuta
Bjørnstad pääsi Norjan joukkueeseen viimeisenä miehenä.
Semperoper
Semperoper on Sächsische Staatsoper Dresden ‑oopperan oopperatalo ja Sächsische Staatskapelle Dresden ‑orkesterin konserttisali Dresdenissä, Saksassa. Rakennusta käyttää esiintymispaikkanaan myös Semperoperin baletti. Tyyliltään uusbarokkia edustava rakennus sijaitsee Elbe-joen rannalla teatteriaukiolla.
Oopperatalo on nimetty suunnittelijansa, arkkitehti Gottfried Semperin mukaan, jonka johdolla se rakennettiin alun perin vuonna 1841 varhaisrenessanssiseen tyyliin. Vuonna 1869 talo kuitenkin jouduttiin rakentamaan uudelleen tulipalon tuhottua sen.
Dragonlance-kronikat
Kronikat on Margaret Weisin ja Tracy Hickmanin kirjoittama, kolme kirjaa sisältävä Dragonlance-fantasiakirjasarjan osa. Kronikoihin kuuluvat kirjat ovat tapahtumajärjestyksessä "Syyshämärän lohikäärmeet", "Talviyön lohikäärmeet" ja "Kevätaamun lohikäärmeet".
Kronikoiden ensimmäisen osan pohjalta on tehty animaatioelokuva "".
Viisi vuotta aikaisemmin Tanis Puolihaltia, Flint Tulivasara, Tasslehoff Takiaisjalka, Kitiara Uth Matar, Sturm Kirkaskalpa ja kaksoset Caramon ja Raistlin Majere olivat vannoneet pyhän valan. He lupasivat toisilleen tapaavansa Otikin majatalossa tasan viiden vuoden kuluttua. Tapaaminen ei kuitenkaan suju aivan niin kuin kumppanukset olisivat toivoneet: Kitiara ei tule ja Laakso on muuttunut, kun kaduilla kulkee suurhiisiä. Majataloon saapuu kaksi barbaaria, jotka kaipaavat apua. Barbaarien mukana ystävykset joutuvat seikkailuun, joista kaikki eivät selviä ja joukkoon saapuu lisää ystäviä. Heidän ansiosta Peitsen sota ratkeaa hyvyyden voitoksi ja Peitsen sankarit muistetaan Krynnissä ikuisesti urotöistään.
Leonnatos
Leonnatos Anteaan poika (356 eaa. - 322 eaa.) oli makedonialainen sotilas. Hän toimi Aleksanteri Suuren henkivartijana, ja oli yksi diadokeista. Hänen isänsä oli Anteas joka kuului ehkä Lynkestis-maakunnan entiseen hallitsijasukuun. Sudan mukaan Leonnatos oli sukua Filippos II:n äidille Eurydikelle, joka kuului tähän sukuun. Leonnatoksen isästä Anteaasta taas ei tiedetä mitään, mutta hän oli ehkä Filippos II:n "hetairos".
Leonnatos mainitaan ensimmäisen kerran antiikin lähteissä Aleksanteri Suuren isän Filippos II:n murhan yhteydessä. Leonnatos oli yksi niistä sotilaista jotka ottivat kiinni ja tappoivat Filippoksen murhaajan Pausaniaan. On epäselvää oliko Leonnatos tuolloin henkivartija ("somatofylakes") tai hypaspisti.
Leonnatos mainitaan Issoksen taistelun jälkeisten tapahtumien yhteydessä. Persian kuninkaan Darios III:n perhe jäi makedonialaisten vangiksi. Aleksanteri sai kuulla että Dareioksen perhe luuli Dareioksen kuolleen taistelussa. Aleksanteri aikoi ensin lähettää Sardiin entisen satraapin Mithreneen heidän luokseen, mutta epäili että petturin näkeminen vain aiheuttaisi enemmän harmia. Aleksanteri lähetti tämän takia Leonnatoksen heidän luokseen viemään sanaa. Saattaa olla ettei Leonnatoksella ollut mitään tekemistä koko tapahtuman kanssa. Arrianos kertoo nimittäin että Peukestas oli ainut makedonialainen joka opetteli persian kielen. Toisaalta Aleksanterin lähipiiriin kuului Laomedon Mytileneläinen, joka tiettävästi osasi persiaa. Aleksanteri laittoikin hänet johtamaan persialaiset vankien valvomista juuri siksi että hän osasi persiaa. Arrianoksen versio tapahtumista perustuu Ptolemaioksen teokseen. Aleksanterin kuoleman jälkeen Ptolemaios ja Laomedon olivat vihamiehiä. Ehkä Ptolemaios vaihtoi vihollisensa nimen toiseen.
Gazan piirityksen jälkeen Leonnatos ja Filotas toivat kaupungin hallitsijan Batiin Aleksanterin luokse. Kerrotaan että Aleksanteri veti Batista sotavaunujensa perässä kuten Akilleus aikanaan. Tätä tapausta pidetään kuitenkin yleisesti fiktiivisenä.
Tämän jälkeen Leonnatos mainitaan seuraavan kerran vasta kun hänestä tuli kuninkaan henkivertija noin vuonna 331 eaa. Hänen edeltäjänsä oli Arybbas, joka kuoli Egyptissä. Kun Aleksanteri kuoli vuonna 323 eaa. nimitti uusi hallitsija Perdikkas, joka myös oli entinen henkivartija, Leonnatoksen Hellespontin Fryygian satraapiksi. Samaan aikaan kreikkalaiset kapinoivat Makedonian valtaa vastaan (ns. Lamian sota). Leonnatos lähti armeijan kanssa avustamaan Makedonian hallitsijaa Antipatrosta. Leonnatos sai kuitenkin surmansa taistelussa ateenalaisia vastaan.
Laokoon
Laokoon (, ), Akoeteksen poika, oli Poseidonin (tai eräiden lähteiden mukaan Apollonin) pappi Troijassa. Hän on tunnettu epäonnistuneesta yrityksestään varoittaa troijalaisia ottamasta vastaan kreikkalaisten lahjaksi tarjoamaa Troijan puuhevosta Troijan sodassa ja varoitusta seuranneesta jumalallisesta teloituksestaan.
Vergiliuksen "Aeneis"-kertomus kuvaa Laokoonin kuolemaan johtaneita tapahtumia seuraavasti:
Troijalaiset eivät kuitenkaan noudattaneet hänen neuvoaan, ja siitä vihastuneena Laokoon heitti hevosta keihäällä. Poseidon (joidenkin mukaan Pallas Athene), joka tuki kreikkalaisia, lähetti merikäärmeitä kuristamaan Laokoonin ja hänen kaksi poikaansa Antiphanteen ja Thymbraeuksen. (Eräiden lähteiden mukaan Apollon lähetti merikäärmeet tuohon tapaukseen liittymättömän loukkauksen johdosta, ja vain onneton ajoitus sai troijalaiset tulkitsemaan tapahtuman seuraukseksi hevosen vahingoittamisesta. Itse asiassa Poseidon rankaisi Laokoonia siveettömästä käyttäytymisestä Poseidonille pyhitetyllä maaperällä)
Laokoonin kuolema kuvataan monumentaalisessa veistoksessa ”Laokoon ja hänen poikansa” (tekijöinä pidetään rodoslaisia kuvanveistäjiä Hegesandrosta, Athenedorosta, ja Polydorosta). Veistos tunnetaan yleisesti nimellä Laokoon-ryhmä.
Herbert Spencer
Herbert Spencer (27. huhtikuuta 1820 Derby, Englanti – 8. joulukuuta 1903 Brighton, Englanti) oli englantilainen filosofi ja sosiologi, joka oli uuden ajan kehitysfilosofian merkittävin teoreetikko. Spencer oli oman käsityksensä mukaan synteettinen filosofi, joka syntetisoi luontoa, ihmistä ja yhteiskuntaa koskevat yleiset kehityslainalaisuudet, jotka olivat samat koko elollisessa luonnossa. Hän kuului aikansa ei-akateemisten ja itseoppineiden sosiologi-yhteiskuntafilosofien joukkoon.
Spencer oli aikanaan hyvin suosittu. On laskettu, että hänen teoksiaan myytiin vuoteen 1913 mennessä 400 000 kappaletta, joka oli tuohon aikaan paljon. Hän pystyi elättämään itsensä kirjoituksillaan ja jopa palkkaamaan avustajia sekä julkaisemaan omaa kirjasarjaa "Descriptive Sociology". Ennen tätä hän toimi mm. insinöörinä ja The Economist -lehden toimittajana. Euroopassa Spencerin suosio alkoi 1800-luvun lopulla hiipua, mutta Yhdysvalloissa hän oli vielä 1900-luvun alkuvuosikymmeninä merkittävä ajattelija.
Charles Darwinin kehitysopista ja Auguste Comten positivismista saamiensa vaikutteiden pohjalta Spencer kehitti yhtenäisen filosofis-tieteellisen järjestelmän, jota hän sovelsi myös yhteiskunnan tarkasteluun. Sekä luonnon että ihmisyhteiskuntien kehitystä ohjaavat Spencerin mukaan luonnonvalinta ja olemassaolon taistelu. Hän perustelikin tunnetuimmat yhteiskuntapoliittiset kannanottonsa aina kyvykkäimpien eloonjäännillä. Hänen ajatteluaan leimasi vahva valtion vastaisuus ja hän vastusti niin köyhäinapua kuin kunnallista viemäriverkostoakin, sillä nämä puuttuvat evoluution toimintaan.
Spencer nojaa kehityksen periaatteeseen. Kaikki tapahtuminen on siirtymistä hajanaisista yhtenäisempiin kokonaisuuksiin, erikoistumista ja siirtymistä järjestyneempään ja määrätympään. Sosiaalinen evoluutio on Spencerille differentaation kautta toteutuvaa uudenlaista yhteenkuuluvuutta. Spencerin mukaan filosofian pitää koota kaikki ilmiöt joiksikin korkeammiksi ja yleisemmiksi näkökannoiksi. Hänen mielestään kaikki tieto on kuitenkin suhteellista ja se riippuu ihmisen tietokyvyn luonteesta.
Spencerin pääteos on moniosainen "System of synthetic philosophy" (1862–1896). Muita hänen merkittäviä teoksiaan ovat muun muassa kirja "Social Statics" (1851) sekä pamfletti "Man versus the State" (1884).
Teleca Finland
Teleca on ruotsalainen STG:n (Symphony Technology Group) omistama yksityinen yritys, joka tuottaa ohjelmistoja matkapuhelimiin. Vuonna 2010 Telecan palveluksessa on noin 1800 henkilöä 11 maassa.
Teleca aloitti toimintansa Ericssonin yhteistyökumppanina vuonna 2002. Asiakaskunta laajeni nopeasti ja ulottui pian valtaosaan johtavia matkaviestinvalmistajia, kuten Nokia, Motorola ja SonyEricsson.
Teleca laajensi toimintaansa perustamalla uuden toimipaikan Łodziin, Puolaan (2004), Intiaan ja Kiinaan (2008) ja ostamalla venäläisen ohjelmistoyrityksen Telma Softin (2006).
Vuonna 2008, STG osti Telecan 100% osakepääoman ja listasi yrityksen alas Tukholman pörssistä.
Symphonyn edustajia ovat Board of Directors of Teleca Pallab Chatterjee, Juha Christensen, Tomas Isakson, Chet Kamat and J.T. Treadwell.Teleca tarjoaa matkaviestinalan palveluita seuraavilla alueilla:
Suomen tieteis- ja fantasiakirjoittajat
Suomen Tieteiskirjoittajat ry (nyttemmin Suomen tieteis- ja fantasiakirjoittajat ry) on vuonna 1984 perustettu, tieteis- ja fantasiakirjoittamisesta kiinnostuneille suunnattu suomalainen yhdistys. Yhdistyksen toimintaan kuuluu muun muassa kirjoittajakoulutus, kirjoittajaringit ja arvostelupalvelu sekä yhdessä Turun science fiction -seuran ja Turun yliopiston tieteiskulttuurikabinetti ry:n kanssa uusille kirjoittajille järjestettävä Nova-kirjoituskilpailu. Yhdistys julkaisee "Kosmoskynä"-lehteä ja ajoittain novellikokoelmia ja kirjoitusoppaita.
Yhdistyksen tarkoituksena on parantaa suomalaisen tieteis- ja fantasiakirjallisuuden tasoa, kouluttaa suomalaisia tieteis- ja fantasiakirjoittajia ja pyrkiä tekemään suomalaista tieteis- ja fantasiakirjallisuutta tunnetuksi niin kotimaassa kuin ulkomailla. Yhdistyksen tavoitteena on myös toimia jäsentensä taloudellisen ja ammatillisen aseman parantamiseksi.
Yhdistys on myöntänyt Kosmoskynä-palkintoa henkilölle, joiden on katsottu ansiokkaasti edistäneen suomalaista tieteiskirjallisuutta.
John Hume
John Hume (s. 18. tammikuuta 1937) on pohjoisirlantilainen poliitikko, joka sai Nobelin rauhanpalkinnon 1998 yhdessä Ulsterin unionistipuolueen David Trimblen kanssa.
Hume oli Pohjois-Irlannin sosialistisen työväenpuolueen (SDLP) toinen johtaja 1979–2001. Hän on ollut kansanedustajana sekä oman maansa parlamentissa että Euroopan parlamentissa. Häntä pidetään yhtenä Pohjois-Irlannin rauhanprosessin tärkeimmistä arkkitehdeista.
Hume on opiskellut katolisessa seminaarissa, ja aikoi aluksi pappisuralle, mutta palasi kotikaupunkiinsa ja rupesi opettajaksi. Hän nousi kansalaisoikeusliikkeen johtohahmoksi 1960-luvulla ja sitä kautta Pohjois-Irlannin alueparlamenttiin 1969 sitoutumattomana edustajana. Vuonna 1979 hänet valittiin Euroopan parlamenttiin, ja uudelleen vuosina 1983, 1987, 1992, ja 1997.
Vuonna 2001 hän erosi puoluejohdosta vedoten terveyssyihin, mutta jatkoi sekä Euroopan että Britannian parlamenteissa.
DMX (valaistus)
DMX 512 (Digital MultipleX) on valaistustekniikassa käytettävä digitaalinen sarjaprotokolla. Se on lähes kokonaan korvannut vanhan analogisen ohjausprotokollan, joka perustui 0-10 voltin jännitevaihteluun. Digitaalisuus on myös mahdollistanut kokonaan uusia käyttötapoja muun muassa liikkuvien valonheittimien ohjaamisen perinteisten himmentimien lisäksi. DMX512 protokollasta on myös olemassa paranneltu versio, RDM, joka mahdollistaa myös laitteiden tilatietojen kyselyn ja vastaanottamisen.
DMX 512 -protokollassa on yhdessä osoiteavaruudessa 512 kappaletta 8-bittisiä kanavia. 8 bittiä pystyy kuitenkin esittämään vain 256 arvoa, ja jotkut toiminnot, kuten liikkuvien valonheittimien kääntyminen eli "panorointi" ja "tilttaaminen", vaativat suurempaa tarkkuutta. Tällöin on mahdollista yhdistää kaksi DMX-kanavaa yhdeksi 16-bittiseksi kanavaksi, jolloin käytettävissä on 65 536 eri arvoa tälle kanavalle.
Kukin ohjattava laite käyttää yhden tai useampia DMX-kanavia. Esimerkiksi himmentimissä tyypillisesti jokaista himmenninkanavaa ohjataan suoraviivaisesti yhdellä DMX-kanavalla. Liikkuvissa valonheittimissä puolestaan kukin toiminto vaatii oman kanavansa: yksi kanava valon intensiteetille, toinen värille, kolmas x-suunnan liikkelle ja niin edelleen. Ammattilaislaitteissa kanavien määrä voi olla jopa kymmeniä, ja esimerkiksi valon värin muodostamiseen voidaan tarvita jopa kuusi kanavaa, mikäli laite käyttää 16-bittistä CMY-värinmuodostusta.
Jokaisella DMX-laitteella on osoite, joka määrittää laitteen käyttämien DMX-kanavien ensimmäisen kanavan. Esimerkiksi valaisin, joka vie 20 kanavaa ja jolla on osoite 101, käyttää kanavat 101-120. Useampi laite voi käyttää samoja kanavia, jolloin ne luonnollisesti toimivat identtisesti. Itse osoitteen määritelemiseen on erilaisia ratkaisuja, joista yleisimpiä ovat fyysiset dip- ja kiertokytkimet sekä digitaaliset numeronäytöt.
DMX:n kanssa käytetään 5-napaista XLR-liitintä, joskaan useimmissa laitteissa navat 4 ja 5 eivät kuitenkaan ole käytössä. Monet valmistajat ovat siirtyneet käyttämään laitteissaan alkuperäisen DMX-standardin vastaisesti äänentoistosta tuttuja kolminapaisia xlr-liittimiä. Äänen siirtoon tarkoitettu kaapeli ei myöskään standardin mukaan sovi DMX:lle. Tämä on tuonut valmistajille säästöjä komponenttien osalta, mutta toisaalta hieman sekoittanut markkinoita. Tämän "standardirikkeen" korjaamiseksi tarjolla on myös adaptereita viisinapaisesta kolminapaiseen ja päinvastoin.
DMX-standardeja on useita:
Laura (nimi)
Laura on monissa maissa yleinen naisen etunimi. Nimipäivä suomalaisessa ja Suomen ruotsinkielisessä kalenterissa on 18. tammikuuta. Suomalaiseen almanakkaan se on otettu vuonna 1908. Ruotsissa Laura pääsi almanakkaan 1901. Suomessa Laura on Laurin sisarnimi.
Laura tulee latinankielisestä sanasta "laurus", joka tarkoittaa laakeripuuta. Antiikin Roomassa laakeripuun lehtiä käytettiin voitonseppeleissä (laakeriseppeleissä) ja vaatteiden koristeluissa. Nimi tarkoittaa myös kunniaa, kuuluisuutta ja henkeä (spirit). Kreikaksi nimi kirjoitetaan Λάυρα ja kyrillisillä kirjaimilla Лаура. Nimi Laura liitetään Kreikan mytologiassa Daphne-nymfiin, joka paetessaan Apollon lempeä muuttui laakeripuuksi.
Laura on suosittu nimi monissa maissa, mm. Suomessa. Suomessa Laura on ollut monesti vuoden suosituimpia nimiä. Vuosina 1997, 1998 ja 2001 Laura oli suosituin tyttölapsille ensimmäiseksi nimeksi annettu nimi. 1800-luvun lopulta vuoden 2018 loppuun mennessä nimi on Suomessa ollut 32 980 naisella.
Nimestä on monia eri variaatioita, muun muassa Lavra, Laure, Laurie, Lorita, Laurinda, Lora, Laurissa ja Loris.
Gray-koodi
Gray-koodilla tarkoitetaan lukujen formula_1 (missä formula_2 on positiivinen kokonaisluku) binäärikoodaamista siten, että lukuesityksestä seuraavaan siirryttäessä täsmälleen yksi bitti vaihtaa tilaansa, toisin sanoen peräkkäisten lukuesitysten välinen Hammingin etäisyys on yksi. Mikäli ensimmäisen ja viimeisen koodatun luvun välinen Hammingin etäisyys on yksi, Gray-koodi on "syklinen".
Esimerkki kolmen bitin syklisestä Gray-koodista:
Esimerkki 4-bittisestä syklisestä Gray-koodista:
Matemaattisessa mielessä formula_2-pituinen Gray-koodi antaa Kauppamatkustajan ongelman ratkaisun formula_2-ulotteisessa hyperkuutiossa, kun verkon solmupisteitä (kaupungit) vastaavat kuution kulmat ja jänteitä (tiet) kuution särmät.
Lukua formula_5 vastaava Gray-koodi saadaan yksinkertaisesti laskemalla biteittäinen XOR-operaatio (poissulkeva TAI-operaatio) lukujen formula_5 ja formula_7 binääriesityksistä.
Esimerkiksi GRAY(formula_8)=GRAY(formula_9)=XOR(formula_9,formula_11)= formula_12.
Myös käänteinen operaatio, luvun binääriesityksen laskeminen Gray-koodin perusteella, onnistuu biteittäisillä binäärioperaatioilla helposti. Tällöin pitää vain jakaa Gray-koodiesitystä toistuvasti luvulla 2 (siirto vähemmän merkitsevien bittien suuntaan), kunnes saadaan nolla ja ottaa näin saaduista esityksistä biteittäinen XOR-operaatio.
Esimerkiksi INVERSEGRAY(formula_12)=XOR(formula_12,formula_15,formula_16)=formula_9=formula_8.
Gray-koodeja käytetään hyvin yleisesti erilaisten mittaus- ja säätöjärjestelmien toteuttamisessa. Gray-koodin käytön etuna binäärilukujärjestelmään verrattuna on muun muassa se, että mittauslaitteiden rajapintaefektien vaikutukset mittaustuloksiin minimoituvat.
Värmlanti
Värmlanti (joskus myös "Vermlanti", ) on yksi Ruotsin maakunnista. Se sijaitsee Keski-Ruotsissa Sveanmaan pääalueella. Värmlannin pinta-ala on 18 227,6 km². Vuoden 2011 lopussa maakunnassa oli 310 914 asukasta, joten väestötiheys oli 17,1 asukasta neliökilometriä kohti.
Luonnonmaantieteellisesti ilmaistuna maakunta sijaitsee Vänernin pohjoispuolella. Maakunnan alue käsittää Värmlannin läänin ja länsiosan Örebron läänistä sekä pienen osan Länsi-Götanmaan läänistä. Suurimpia kaupunkeja ovat Karlstad, Karlskoga, Kristinehamn ja Arvika.
Alueen maatalous on pientilavaltaista, ja metsistä samoin kuin puunjalostuksesta valtaosa on suurten yritysten (Uddeholm, Billerud) hallussa. Bergslagenin alueen raudanjalostus on valtakunnallisesti merkittävää.
Värmlanti on ollut monien kuuluisien kirjailijoiden, kuten Gustaf Frödingin, Selma Lagerlöfin ja Esaias Tegnérin kotiseutu.
Prinssi Carl Philipllä on muodollinen arvonimi "Värmlannin herttua", ja hänen puolisonsa prinsessa Sofia Hellqvist on "Värmlannin herttuatar".
Årjängin kunnassa sijaitsevat muinaisjäännöksiksi luokitellut Värmlannin kalliomaalaukset.
Värmlanti on ollut suurten muuttovirtausten maakunta. Jo 1600-luvulla sinne muutti runsaasti suomalaisia, jotka asuttivat alueen suomalaismetsät. Suomen kieli säilyi alueella jopa 1900-luvun puoleen väliin saakka. Vielä 1950-luvulla Värmlantiin muutti suomalaisia metsätöihin. Värmlannista lähti 1800-luvun lopulla siirtolaisia Amerikkaan ja rautatietyömaille ympäri Skandinaviaa.Värmlannissa oli vuoden 2011 lopussa yhteensä 310 914 asukasta, jotka jakaantuivat eri lääneihin seuraavasti:
Kaikki läänit kuuluvat maakuntaan vain osittain.
Hämeenkylä
Hämeenkylä () on Vantaan kaupunginosa ja vanha Helsingin pitäjän kylä. Hämeenkylä kuuluu Myyrmäen suuralueeseen. Hämeenkylän kaupunginosa rajoittuu etelässä Rajatorpantiehen, idässä Vihdintiehen ja pohjoisessa Kehä III:een.
Hämeenkylän nimi on keskiajalla toisen ristiretken vanavedessä alueelle tulleiden ruotsalaistan siirtolaisten alueelle antama nimi sen hämäläisten asukkaiden mukaan. Kylän alkuperäinen nimi on ollut mahdollisesti "Kauk(a)järvi". Ensimmäiset hämäläistalot on perustettu alueella mahdollisesti 1000-1100-luvuilla. Alueen ruotsalaistuminen alkoi noin 1300-luvulta ja päättyi noin 1500-luvulla. Ruotsalaistumisen myötä monet alueen alkuperäiset suomalaiset nimet ovat kadonneet.
Hämeenkylän maarekisterikylään (1553 Tauesteby) kuuluvat Hämeenkylän lisäksi nykyisin myös Linnaisten, Hämevaaran, Vapaalan, Variston, Askiston ja Petikon kaupunginosat. Gunvor Kerkkosen mukaan kylässä asui 1540-luvulla jo 19 talonpoikaa, mikä kertoo kylän vanhasta iästä.
Hämeenkylän läpi kulkeva Ainontie on vanhaa Turun–Viipurin maantietä eli Kuninkaantietä. Ainontien varrella on yhä jäljellä kylän vanhoja taloja. Seudulla toimi Tavastbyn kaivos kolmena eri ajanjaksona vuosina 1769–1860.
Kaupunginosan pohjoisosa on pientalovaltaista, omakoti- ja rivitaloja, ja siellä sijaitsevat Hämeenkylän kartano () ja Hämeenkylän kirkko. Hämeenkylän eteläosassa, Rajatorpantien, Lammaslammen ja Vihdintien välissä, sijaitsee 1970- ja 1980-luvuilla rakennettu Pähkinärinteen kerrostaloalue. Vihdintien varressa on myös teollisuusaluetta. Kaupunginosan alueelle sijoittuvat esimerkiksi R-kioskin ja Tamron pääkonttorit sekä Veikkauksen entinen pääkonttori. Näistä Rautakirjan pääkonttori ja portinvartijan koppi katsotaan erittäin merkittävän 1970-luvun teollisen rakennusperinnön edustajiksi.
Koivuvaarankujalle ja Pähkinärinteentien eteläpäähän on kaavoitteilla uusia kerrostaloja (Kaupunkisuunnittelulautakunta 7.11.2011). Hämeenkyläntien ja Terhotien väliselle alueelle on kaavoitteilla pien- ja kerrostaloja (2012).
Nykyisellä Ainontien, Vihdintien ja Kehä III:n rajaamalla tontilla sijaitsi 1640-luvulla rakennettu Hämeenkylän kantatalo nro 5, Gållas. Tontilla sijaitsi myös vuonna 1922 rakennettu kantatalon navetta, jossa varsinaisen maatalouskäytön jälkeen toimi mm. kukkakauppa, akvaarioliike sekä kirjakauppa. Kumpikin rakennus on sittemmin purettu. Kantatalo purettiin ja siirrettiin 2000-luvun alussa Linnaisten kartanon alueelle, jossa se nykyäänkin sijaitsee. Navetta purettiin alkuvuodesta 2012, sillä tontille rakennettiin päivittäistavarakauppa, joka valmistui elokuussa 2012.
Hämeenkylän kaupunginosassa toimii muun muassa useita päiväkoteja, Pähkinärinteen koulu, Tuomelan koulu, kaksi Pähkinärinteen ostoskeskusta sekä Vihdintien ja Kehä III:n risteyksen lähettyvillä sijaitseva suurehko Hämeenkylän K-Supermarket ja Alko.
Teutonit
Teutonit (latinaksi "teutoni" tai "teutones") olivat muinainen germaaniheimo, joka asui alun perin Lounais-Jyllannin ja Elben suiston välisellä alueella. Tulvien hävitettyä heidän alueitaan teutonit liittyivät kimbreihin ja ambroneihin noin 120 eaa. ja vaelsivat etelään. Teutonit tunkeutuivat 100-luvulla eaa. yhdessä kimbrien kanssa Galliaan ja pian myös Pohjois-Italiaan. Teutonien raivo ("furor Teutonicus") herätti roomalaisissa kauhua. Gaius Marius löi lopulta teutonien armeijan vuonna 102 eaa. Aquae Sextiaen taistelussa, lähellä nykyistä Aix-en-Provencea.
Myöhemmin teutonit on harhaanjohtavasti samastettu saksalaisiin. Heidän nimeensä sisältyy ehkä indoeurooppalaisen kantakielen "kansaa" tarkoittava sana ("teutā"), josta myös saksalaisten omakielinen nimitys "Deutsche" juontuu. Teutonit olivat germaaneja, kelttejä tai molempia.
Graafinen suunnittelu
Graafinen suunnittelu eli visuaalinen suunnittelu on ulkoasun suunnittelua. Se on sovellettu taidemuoto, joka auttaa katsojaa tulkitsemaan viestiä. Graafista suunnittelua tarvitaan kaikessa kuvallisessa viestinnässä, jota ovat esimerkiksi ilmoittelu ja muu mainonta, painotuotteet, sähköiset julkaisut, elokuvat, animaatiot, logot ja muut yritystunnukset, pakkaukset, kyltit, merkit ja opasteet.
Graafisen suunnittelun tavoitteita ovat muun muassa käytettyjen elementtien järjestäminen hierarkkisesti, informatiivisuus, kuvakielen käyttö viestin tukemiseen ja lisäarvon luominen. Graafisen suunnittelun elementtejä ovat värit, symbolit, teksti, typografia, muodot ja kuvat, materiaalit ja joskus myös liike (TV, elokuvat, sähköiset viestimet). Graafinen suunnittelu on 1950-luvulla julkisuuteen tullut termi, joka liitetään kaikkeen painettuun ja sähköiseen informaatioon.
Graafiselta suunnittelijalta vaaditaan visuaalisten suhteiden tajua ja luovaa ongelmanratkaisukykyä, sekä usein jonkin visuaalisen työvälineen syvällistä tuntemusta. Toisinaan graafisen suunnittelijan tehtäviin voi kuulua myös kuvittamista, valokuvaamista, grafiikoiden tekoa tms.
Henkilö, jonka työtehtäviin kuuluu pääasiassa esitteiden yms. taitto käsillä olevasta kuva ja tekstimateriaalista, ei ole graafinen suunnittelija vaan taittaja. Lähellä graafisen suunnittelijan ammattia on myös AD (Art Director) jolta graafisen suunnittelun lisäksi edellytetään myös tiedonhankinta- ja soveltamistaitoja, kykyä asettua kuluttajan asemaan sekä kaupallista ajattelukykyä. Esimerkiksi pienissä graafisen suunnittelun toimistoissa ja mainostoimistoissa nämä työtehtävät usein sekoittuvat.
Tavoitteena on yleensä saada aikaan esim. painotuote tai sähköisen median tuote.
Toimeksianto aloittaa prosessin. Siinä määritellään tuotteelle kaikki toiveet ja tavoitteet. Siitä selviää mm.
Toimeksiannon jälkeen kootaan työryhmä, jonka osana graafinen suunnittelija on. Toimeksiannon tietojen jälkeen graafinen suunnittelija voi antaa arviota työhön kuluvasta määrästä.
Kokonaisaikataulu voidaan tehdä, kun työnjako on selvillä. Sen jälkeen tehdään kokonaisbudjetti, jossa huomioidaan jokaisen osa-alueen työmäärä ja materiaalikustannukset, kuten painaminen.
Sen hyväksymisen jälkeen päästään tuottamaan aineistoa ensin käsin luonnoksina ja sitten tietokoneella. Graafinen suunnittelija tekee visuaalisen suunnittelun: suunnittelee tuotteen tarkan formaatin, sommittelun, typografian, värien käytön, jne. Yleensä etukäteen on sovittu, tehdäänkö ulkoasusta vaihtoehtoisia versioita.
Asiakas valitsee tai hyväksyy luonnoksen ja siihen tehdään mahdollisia visuaalisia ja tekstikorjauksia.
Viimeisen hyväksymisen jälkeen työ toimitetaan esim. painoon tai sähköisiin medioihin.
Iso-Vuotunki
Iso-Vuotunki eli Iso-Vuotto on järvi Vuoton kaupunginosassa Oulun itäosassa lähellä Utajärven kunnanrajaa. Järvi on pinta-alaltaan Oulun suurin.
Järvi sijaitsee Vähä- ja Ylivuoton kylien alueella. Heti sen länsipuolella on Vähä-Vuotunki-niminen järvi. Iso-Vuotunki on muodostunut noin 7 400 vuotta sitten, kun se maankohoamisen myötä erkani Litorinamerestä.
Iso-Vuotunki on noin 2,9 kilometriä pitkä ja leveimmältä kohdaltaan noin 1,5 kilometriä leveä. Järven pinnan korkeus on 94,8 metriä merenpinnan yläpuolella. Kiiminkijoki virtaa järven pohjoispuolelta ja Sanginjoki sen eteläpuolelta. Järvessä ei ole yhtään varsinaista saarta, sen yhteydessä oleva Holapansaari-niminen paikka on tosiasiassa niemi. Iso-Vuotunki laskee etelään Sanginjokeen Järvioja-nimistä suo-ojaa pitkin. Kaakkois–luoteissuuntainen järvi on käytännössä muotoutunut kahdeksi altaaksi, joita erottaa parinsadan metrin levyinen salmi. Järven eteläosan rantamaat ovat pääasiassa suota, kun taas pohjoisaltaan rannat ovat enimmäkseen viljelysmaata.
Vuosina 2002–2003 tehdyissä tutkimuksissa Iso-Vuotungin vedenlaatu todettiin tyydyttäväksi. Aiemmissa mittauksissa vedenlaatu oli luokiteltu hyväksi. Suomaastosta huolimatta vesi on kohtalaisen kirkasta.
Kapteeni Ihme
Kapteeni Ihme () on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä nimi, jota ovat vuosien saatossa käyttäneet useat eri supersankarit.
Ensimmäinen versio oli 1960-luvun lopussa seikkailunsa aloittanut krii-soturi Mar-Vell, joka muutti maapallolle asumaan. Mar-Vell kuoli 1980-luvun alussa Marvelin Graphic Novel -sarjan ensimmäisessä osassa. Hän heräsi henkiin 2010-luvulla monien muiden kuolleiden Kostajien kanssa taistelemaan Kaaoskuningasta vastaan. Viikatemies kuitenkin tappoi hänet pian uudelleen.
Toinen oli heti perään Monica Rambeau New Orleansista. Musta nainen joka liittyi Kostajiin heti kun sai voimansa. Hahmon nimeä pidettiin elossa, ettei kilpailija DC Comics saisi nimen käyttöoikeuksia. Monica menetti voimansa Kostajissa ollessaan.
Mar-Vellin geneettisesti manipuloitu poika sekä Elysiuksen rakastaja. Hänen ikääntymistään nopeutettiin fyysisesti, mutta ei henkisesti.
Genis-Vellin nuorempi sisko.
Skrullien vakooja, joka on sidoksissa Mar-Vellin DNA:han ja jonka muodosmuutosvoimat lukitsivat hänet näyttämään Mar-Vellilta. Henkisen epävakautensa vuoksi Khn'nr alkoi luulla olevansa itse oikea Mar-Vell.
Liittyi Pimeyden Kostajiin, mutta erosi ryhmästä hyvin pian tajuttuaan tovereidensa olevan pahoja. Toimii Maan uutena kriisuojelijana käyttäen koodinimeä Suojelija.
Carol Danvers oli pitkäaikainen supersankari, joka toimi alkuperäisenä Neiti Ihmeenä. Omaksui Kapteeni Ihmeen tittelin vuonna 2012 alkaneessa sarjakuvassa.
3-Demon
3-Demon (tunnettu myös nimellä "Monster Maze") on vuonna 1983 DOS-käyttöjärjestelmälle julkaistu seikkailupeli, joka perustuu kuuluisaan "Pac-Maniin". Pelissä pelaaja kulkee 3D-wireframe-grafiikalla toteutetussa labyrintissä syöden matkan varrelta löytyviä pillereitä ja vältellen vastaantulevia aaveita. Voimapillerin syöminen kääntää hetkeksi pelaajan ja aaveiden voimasuhteet ja mahdollistaa aaveiden syömisen.
X-Paroni
X-Paroni on Risto Jarvan, Spede Pasasen ja Jaakko Pakkasvirran vuonna 1964 ohjaama suomalainen elokuva. X-Paroni on Spede Pasasen ensimmäinen pitkä elokuvaohjaus.
Spedellä on elokuvassa klassinen kaksoisrooli: paroni Tandem ja maalaispoika, joiden osat vaihtuvat vahingossa. Molemmat menestyvät paremmin uudessa ympäristössään. Elokuvassa esiintyy myös Tapio Rautavaara (ks. cameorooli – tosin tätä käsitettä ei vielä elokuvan aikaan ollut), jonka kanssa paroni Tandemilla on jousiammuntakilpailu.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa raikkaaksi ja impulsiiviseksi naurupommiksi ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
! Päivämäärä
! Kanava
! Katsojamäärä
Millipilleri
Millipilleri on vuonna 1966 ensi-iltansa saanut Spede Pasasen, Jukka Virtasen ja Ere Kokkosen suomalainen komediaelokuva. Elokuva on järjestyksessä toinen Speden ohjaama sekä tuottama elokuva. Jukka Virtaselle ja Ere Kokkoselle Millipilleri oli ensimmäinen elokuva.
Miljoonaperinnön toivossa Tarmo Saari liehakoi setäänsä, konsuli Ö:tä, joka on Suomen rikkain mies. Setä on kustantanut Tarmon opintoja, mutta niistä ei ole tullut valmista. Raivoissaan hän uhkaa tehdä saamattoman veljenpoikansa perinnöttömäksi ja antaa koko omaisuutensa antiikinsuojeluyhdistykselle, jollei Tarmo pysty kuukaudessa ansaitsemaan miljoonaa markkaa. Tarmo ystävineen kuulee sedän purkauksen ja ryhtyy juonimaan rahoja itselleen.
! Päivämäärä
! Kanava
! Katsojamäärä