hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Kimmo Savolainen
Kimmo Savolainen (s. 2. elokuuta 1974) on suomalainen mäkihyppyvalmentaja ja entinen mäkihyppääjä. Hän kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1994–1998.
Savolainen voitti maailmancupin normaalimäen kilpailun Kuopiossa 28. helmikuuta 1996. Kymmenen päivää aiemmin hän oli sijoittunut kolmanneksi suurmäen kilpailussa Iron Mountainissa. Savolainen sijoittui maailmancupin osakilpailuissa kymmenen parhaan joukkoon yhteensä kahdeksan kertaa. Vuonna 1998 hän oli kolmastoista lentomäen MM-kisoissa Oberstdorfissa. Savolainen edusti seuratasolla Puijon Hiihtoseuraa.
Savolainen on toiminut valmentajana vuodesta 2002 lähtien. Vuosina 2008–2012 hän toimi Suomen yhdistetyn maajoukkueen päävalmentajana. Hän on toiminut myös Italian yhdistetyn maajoukkueen mäkivalmentajana. Vuonna 2017 hän aloitti Turkin mäkihyppymaajoukkueen apuvalmentajana.
Alfonso V (Portugali)
Alfons V Afrikkalainen (1432–1481) , portugaliksi "Afonso V o Africano", oli Portugalin ja Algarven kahdestoista kuningas. Hän nousi muodolliseksi valtiaaksi jo kuusivuotiaana isänsä kuollessa 1438, mutta isän testamentin mukaan äiti Eleanor Aragonilainen toimi sijaishallitsijana. Kansankokous valitsi kuitenkin sijaishallitsijaksi Alfonsin sedän, Pedron. Pedron vaikutusvalta kasvoi, kun hän sai järjestettyä avioliiton nuoren Alfonsin ja tyttärensä Isabelin välille. Pedron ja Edvardin I:n velipuoli, Juhana I:n avioton poika Alfonso, joka oli saanut arvonimen Bragançan herttua, tavoitteli myös sijaishallitsijuutta.
Alfonsin tullessa täysi-ikäiseksi 1448, hän sai vallan itselleen. Hän kumosi sijaisvallan aikana asetetut lait, julisti setänsä kapinalliseksi ja kävi verisen Alfarrobeiran taistelun, jossa entinen sijaishallitsija sai surmansa. Bragançan herttuan joukot olivat tasitelussa nuoren kuninkaan puolella, ja näin Bragançan sukuhaaran vaikutusvalta kasvoi.
Tämän jälkeen Alfons kiinnitti huomionsa Afrikkaan, ja laajensi Portugalin alueita siellä. Hän sai vuonna 1452 paavi Nikolaus V:ltä bullan "Dum Diversas", joka valtuutti kuninkaan alistamaan saraseenit ja pakanat orjuuteen. Tätä bullaa käytettiin Portugalin orjakaupan luvallisuuden perustana Länsi-Afrikassa.
Afrikan jälkeen Alfonsin huomio kiinnittyi taas Euroopan puolelle. Hänen sisarensa Joan oli Kastilian kuningatar, joka sai vain yhden tyttären, jota sitäkin epäiltiin jonkun muun kuin kuninkaan lapseksi. Alfons nai sisarentyttärensä Joannan varmistaakseen suvun kunnian ja kruunun pysymisen perheessä. Alfons haki turhaan Ranskasta tukea kruununperimyskysymyksiin, masentui, luopui vallasta vuonna 1477 poikansa hyväksi ja vetäytyi luostariin, missä kuoli vuonna 1481.
Usko Kantola
Usko Toivo Kantola (11. syyskuuta 1913 Sysmä – 27. heinäkuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä.
Kantola näytteli pitkään Helsingin Kansanteatterissa. Kantola oli ahkera esiintyjä opereteissa, sillä hän oli alkujaan oopperalaulaja. Pitkän teatteriuran lisäksi Usko Kantola näytteli sivurooleja noin 30 elokuvassa. Usko Kantola näytteli muun muassa elokuvissa "Kuningas kulkureitten" (1953), "Pieni luutatyttö" (1958) ja "Sven Tuuva" (1958).
Everybody’s Golf 5
Everybody’s Golf 5 on Japanissa heinäkuussa 2007 julkaistu peli PlayStation 3 -konsolille. Pelin alkukielinen nimi on みんなのGOLF 5 (Minna no Golf 5).
Peli on jatkoa aikaisemmin eri PlayStation-laitteille julkaistulle sarjalle. Aikaisempiin osiin verrattuna pelissä on uutta HD-tarkkuus ja vaihtoehtoinen tapa lyödä palloa.
Everybody’s Golf -sarja erottuu muista golfpeleistä yhdistämällä manga-henkisen grafiikan ja mutkattoman pelattavuuden.
Kerkoopit
Kerkoopit (, "apinamiehet") olivat kreikkalaisessa mytologiassa kaksi pienikokoista veljestä, jotka varastelivat ja harrastivat kaikenlaista lurjustelua. Vaikka useimmiten heidän lukumääräkseen mainitaan kaksi, heidän nimensä vaihtelevat eri lähteissä. Diodoros Sisilialainen kertoo heitä lisäksi olleen useampia, vaikkei heidän lukumääräänsä ilmoitakaan. Heidän vanhemmikseen on ilmoitettu Theia ja Okeanos.
Kerkoopit varastivat kerran Omfalen palveluksessa olleen Herakleen aseet tämän nukkuessa. Herodotos sijoitti tapahtumat Thermopylaihin, mutta Homeros mainitsee tapahtumapaikaksi Euboian. Herakles vangitsi ja sitoi heidät viedäkseen heidät mukanaan. Tällöin veljekset huomasivat Herakleen vastaavan kuvausta heidän äitinsä varoituksesta vältellä mustapakaraista miestä. Yhden version mukaan Herakles oli niin hyvittunut veljesten jutuista, että päästi heidät vapaaksi. Joissakin versioissa heidät puolestaan tapetaan, viedään Omfalen luokse tai vaihtoehtoisesti vapautetaan heidän äitinsä pyynnöstä.
Kerkooppien myöhemmistä vaiheista kerrotaan, että Zeus muutti heidät joko kiveksi tai apinoiksi saatuaan tarpeeksi veljesten vääryyksistä ja petoksista.
John Adams (kapinallinen)
John Adams (1768? - 5. maaliskuuta 1829) oli viimeinen eloonjäänyt HMS Bounty -laivan kapinallisista, jotka asettuivat asumaan Pitcairnin saarille tammikuussa 1790, vuosi kapinan jälkeen. Hänen oikea nimensä oli John Adams, mutta hän käytti nimeä Alexander Smith vuoteen 1808.
HMS Bounty -laivan kapinalliset ja heidän tahitilaiset kumppaninsa polttivat aluksen saavuttuaan Pitcairnille 1790. Hylyn jäännökset on edelleen nähtävissä Bountylahden (Bounty Bay) pohjassa. Vaikka saaren asukkaat kykenivät selviytymään saarella maanviljelyn ja kalastuksen avulla, siirtokunnan hyvältä näyttäneen alun jälkeen saarella vallitsi jännittynyt ilmapiiri. Alkoholismi, murhat ja sairaudet olivat tappaneet suurimman osan kapinallisista, sekä Tahitilta saapuneista miespuolisista henkilöistä. John Adams, Matthew Quintal ja Edward Young olivat kolme viimeistä elossa olevaa kapinallista vuonna 1799, jolloin Adams ja Young surmasivat humalaisen Quintalin. Bountylta löytynyt Raamattu johdatti kuitenkin Adamsin ja Youngin katumuksen tielle.
Kun yhdysvaltalainen Topaz-laiva löysi Pitcairnin uudelleen vuonna 1808, Adamsille, viimeiselle elossa olevalle kapinalliselle, myönnettiin armahdus kapinoinnistaan. Vuonna 1825 hän meni naimisiin ja sai ainoan poikansa, Georgen.
Pitcairnin pääkaupunki, Adamstown on nimetty John Adamsin mukaan.
Islamin suuntaukset
Islamin uskonto on jakautunut useisiin suuntauksiin, joista kaksi päähaaraa ovat sunnalaisuus ja šiialaisuus. Näistä ensin mainittu on hallitsevampi, sillä 90 prosenttia muslimeista on sunnalaisia. Vastaavasti alueellisesti Iranin ja Irakin alueella vallitsevana suuntana on šiialaisuus.
Sunnalaisuus on islamin suurin suuntaus, johon kuuluu noin 90 % kaikista muslimeista. Sunnilaisuus kehittyi 700- ja 800-luvuilla šiialaisuudesta, josta se erosi 660-luvulla. Se edustaa Koraanin tulkinnassa konservatiivista suuntaa, ja noudattaa profeetan menettelytapaa. Uusia tulkintoja ei hyväksytä.
Sunnalaisuuden sisällä on useampia lainopillisia ("fiqh") ja teologisia ("kalam") suuntauksia. Klassisen sunnilaisen islamin neljä suurta lainopillista koulukuntaa ovat malikismi, hanafismi, shafi'ismi ja hanbalismi. Teologisia koulukuntia puolestaan ovat ash'arismi, maturidismi ja voimakkaan literalistista tulkintaa painottava traditionalistinen teologia tai atharismi. Lisäksi puhutaan fundamentalisistisesta suuntauksesta, joka äärimuodoissaan edustaa yleensä atharistista teologiaa, jonka vastakohta on liberaali tai edistyksellinen suuntaus, joka painottaa itsenäisen tulkinnan eli "ijtihadin" merkitystä opillisissa kysymyksissä. Klassisia näkemyksiä on usein arvosteltu siitä, ettei "ijtihadilla" ole ollut niiden šaria-tulkinnoissa riittävää sijaa.
Šiialaisuus on toinen islamin pääsuuntauksista. Šiiat ovat enemmistönä Iranissa ja Irakissa. Yhtenä erona sunneihin on Muhammedin jälkeläisten tunnustaminen kalifeiksi. Heidän mukaansa Alin pojista polveutuvat johtajat, imaamit, joilla on myös uskonnollinen valta. Šiialaisuus jakautuu useisiin eri haaroihin. Suurin näistä on kaksitoistašiialaisuus, joka on Iranin valtionuskonto. Muista muodoista seuraavaksi merkittävin on seitsemänšiialaisuus.
Suufilaisuus on islamin mystiikkaa korostava suuntaus. Sen päämääränä on yhteys Jumalaan mietiskelemällä. Nimitys suufilaisuus tulee arabian sanasta "suf", joka tarkoittaa villaa. Sillä viitataan askeettien käyttämään villakaapuun. Osa selittää nimityksen tulevan kreikan sanasta "sofia", viisaus tai arabian "safa", puhtaus. Suufilaisuus kehittyi 700-luvulla, ja sitä esiintyy niin šiiojen kuin sunnienkin keskuudessa. Askeettisuus ja köyhyyden ihainnointi ovat yleistä sufeille, joka on ottanut vaikutteita kristillisestä munkkihurskaudesta. Suufilaisuutta esiintyy sekä sunnalaisuuden että šiialaisuuden sisällä, eikä se ole suuntaus samassa merkityksessä kuin nämä.
Ibadilaisuus on hyvin vanha lähes yksinomaan Omanissa seurattu hyvin vanhoillinen islamin haara. Se ei edusta sen enempää šiialaisuutta kuin sunnalaisuutta, ja se voidaan nähdä näiden lisäksi kolmanneksi perinteisen islamin päähaaraksi, ja syy sille, miksi sitä ei tällaisena mainita on vain liikkeen pieni koko ja vähäinen merkitys.
Dervissit ovat luostariyhteisöön järjestäytyneitä sufilaismunkkeja. He muodostavat pääasiassa miehille tarkoitettuja hierarkkisia veljeskuntia. Dervissit harrastavat erilaisia ekstaasitekniikoita, kuten jumalakokemuksen saamista tanssin avulla.
Ahmadialaisuus on uusislamistinen lähetystyötä tekevä järjestö. Sillä on toimintaa myös länsimaissa.
Falcon Beach
Falcon Beach on kanadalainen televisiosarja, joka on kuvattu Winnipeg Beachissa, Manitobassa, Kanadassa. Suomessa sarjaa esittää Nelonen.
Marian, Again
Marian, Again on vuonna 2005 valmistunut, brittiläinen kaksiosainen TV-elokuva, jonka on ohjannut David Drury. Elokuvan alkutekstien mukaan elokuva perustuu tositapahtumiin.
Perheenisä Chris Bevan kaupungilla ollessaan uskoo nähneensä entisen tyttöystävänsä Marianin, joka katosi selittämättömästi 15 vuotta sitten. Kun Chris tapaa Marianin, tämä käyttäytyy kuin ei olisi koskaan nähnytkään häntä. Chris päättää selvittää, mitä Marianille on kaikkien näiden vuosien aikana tapahtunut.
The Dance of Eternity
The Dance of Eternity on progressiivista metallia soittavan Dream Theaterin viidennen studioalbumin n yhdeksäs kappale.
The Dance of Eternity on instrumentaali ja se on yksi Dream Theaterin monimutkaisimmista: kappaleen on laskettu sisältävän yli 100 tahtilajin vaihdosta.
Kappale muistetaan erityisesti Jordan Rudessin pianosoolosta, joka kuulostaa 1920 -luvun mykkäelokuvien musiikilta.
Juhana II (Portugali)
Portugalin Juhana II (3. maaliskuuta 1455–25. lokakuuta 1495), lisänimeltään "Täydellinen ruhtinas" (portugaliksi "João II o Príncipe Perfeito") oli Portugalin ja Algarven kolmastoista kuningas.
Juhana II:n isä oli Alfonso V ja äiti Coimbran Isabella. Juhana avioitui serkkunsa Viseun Leonorin kanssa vuonna 1473. Hän nousi sijaishallitsijaksi vuonna 1475 isänsä keskittyesässä taistelemaan Kastilian kruununperimyksestä, mutta varsinaisesti Juhanasta tuli kuningas vasta isänsä kuoltua vuonna 1481.
Juhana seurasi isäänsä Afrikan sotaretkille jo nuorena prinssinä. Muut ylhäiset pelkäsivät ja vihasivat Juhanaa, koska hän oli oman tiensä kulkija. Valtaan päästyään Juhana pyrki vähentämään aateliston valtaa ja keskittämään sitä itselleen. Aateliset alkoivat juonia ja punoa salaliittoja. Ensimmäiset salaliitoista Juhana tyrehdytti verisesti ja sai sitten hallita rauhassa. Ne aateliset, jotka vannoivat julkisesti uskollisuutta Juhanalle, saivat tiettyjä etuja, mutta heidänkin oli maksettava veroa kuninkaalle.
Juhanan aikakaudella Portugalin valtio maksoi velkansa ja sen valuutasta tuli Euroopan vakain. Syynä olivat Afrikasta löytynyt kulta ja kuninkaan veropolitiikka, joka kerrytti siirtomaatuloja valtion kassaan.
Juhana edisti löytöretkiä, ja hänen aikanaan portugalilaiset etsivät meritietä Intiaan, kiersivät Hyväntoivonniemen ja löysivät Kongo-joen. Löytöretkien yksityiskohdista ei ole säilynyt paljoa tietoa, sillä lokikirjat pidettiin salaisina suojassa kilpailevilta espanjalaisilta, ja talletetuista kirjoista iso osa tuhoutui vuoden 1755 Lissabonin maanjäristyksessä.
Juhana kuoli ilman perillisiä, joten hänen seuraajansa oli Juhanan serkku Emanuel I.
Jälkipolvien antama lisänimi "Täydellinen ruhtinas" viittaa Lope de Vegan kirjoittamaan näytelmään. Siinä on nähty myös yhtymäkohtia Niccolò Machiavellin pääteokseen "Ruhtinas". Aikalaiset tunsivat Juhanan lisänimellä Tyranni.
Anssi Nieminen
Anssi Nieminen (s. 24. heinäkuuta 1967) on suomalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1985–1993.
Nieminen sijoittui Keski-Euroopan mäkiviikolla 1985–1986 kuudenneksi Oberstdorfin ja kolmanneksi Innsbruckin osakilpailussa. Joulukuussa 1990 hän sijoittui maailmancupin osakilpailuissa Lake Placidin normaalimäessä kolmanneksi ja Thunder Bayn normaalimäessä neljänneksi. Lisäksi hän oli kahdesti kahdeksas Salpausselän kisoissa: normaalimäessä 1988 ja suurmäessä 1990. Nieminen edusti Jyväskylän Hiihtoseuraa ja häntä valmensivat Matti Pulli ja Risto Pirttimäki.
Jason Earles
Jason Daniel Earles (s. 26. huhtikuuta 1977 San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi televisiosarjasta Hannah Montana.
Tammikuussa 2007 USA Today väitti, että Earles olisi 29-vuotias. Toiset ovat sanoneet, että hänen syntymäpäivänsä olisi ollut 26. huhtikuuta 1985, jolloin hän olisi nyt 30 vuotta vanha.
Earles valmistui Billings, Montanan, Rocky Mountain Collegesta vuonna 2000, jonka jälkeen hän muutti Los Angelesiin pyrkiäkseen näyttelijäksi. Aluksi Earles sai pieniä rooleja eri televisiosarjoista ja teki samalla muita määräaikaisia töitä. Kuultuaan Hannah Montanasta hän epäröi aluksi mennä sarjan koekuvauksiin, pitäessään sarjan nimeä typeränä. Earles kuitenkin koe-esiintyi Jacksonin rooliin, joka oli alun perin hiljainen poika kädessään oranki käsinukke. Tuottajat pitivät Earlesin suorituksesta ja samoin television vastaavat, jotka päättivät sarjan pilottijaksoa kuvatessa antaa Earlesin näytellä Jacksonia hullunkurisena poikana ja jättivät käsinuken pois käsikirjoituksesta. Sittemmin hän on näytellyt Hannah Montanan lisäksi muun muassa elokuvissa "Gordon Glass" ja "Sisäinen sankari", sekä televisiosarjoissa "Boston Legal" ja "Aaron Stone". Hänen uusin roolinsa on Disney XD Kickin'n it Rudyna.
Irakli Tsereteli
Irakli Georgijevitš Tsereteli ( , 20. marraskuuta 1881 Kutaisi, Georgia – 21. toukokuuta 1959 New York, Yhdysvallat) oli huomattava gruusialaissyntyinen Venäjän vallankumouksiin vaikuttanut poliitikko.
Tseretelin isä Georgi Tsereteli oli merkittävä gruusialainen kirjailija ja aatelisruhtinas. Vuonna 1900 Irakli pääsi Moskovan yliopiston oikeustieteelliseen tiedekuntaan. Siellä hän osallistui opiskelijoiden liikehdintään johtotasolla. Hänet karkotettiin Siperiaan vuonna 1901, josta hän vapautui 1903. Hän organisoi siten Venäjän sosialidemokraattisen puolueen Tbilisin komiteaa. Puolueensa toisesta edustajakokouksesta lähtien hän lukeutui menševikkeihin ja toimi "Kvali"-lehden päätoimittajana.
Vuonna 1904 Tsereteli pääsi Berliinin yliopistoon. Huolimatta sairastamastaan tuberkuloosista hän päätti palata Venäjälle 1905 vallankumousyrityksen yhteydessä. Vuonna 1907 hänet valittiin toiseen Venäjän duumaan, jossa hän toimi sosialidemokraattien ryhmäjohtajana ja maatalouskomission jäsenenä. Tsaari Nikolai II:n lakkautettua duuman jo samana vuonna Tsereteli tuomittiin pakkotyöhön viideksi vuodeksi. Sairauden vuoksi tuomio muutettiin kuudeksi vuodeksi vankeutta ja karkotukseksi Siperiaan.
Helmikuun vallankumouksen 1917 jälkeen Tsereteli osallistui työläisten neuvostojen organisointiin Irkutskissa sekä Pietarissa. Tähän aikaan hän oli Venäjän näkyvimpiä menševikkejä. Hänet lähetettiin keväällä 1917 ottamaan selvää tilanteesta sotarintamalla. Hän päätyi suosittelemaan demokratian puolustajille rintamien vahvistamista ja joukkojen lisämobilisointia. Tässä hän joutui jyrkkään vastarintaan bolševikkijohtaja Leninin kanssa, jonka huhtikuun teesit edellyttivät rauhantekoa ilman aluevaatimuksia. Toukokuussa 1917 Tseretelistä tuli väliaikaisen hallituksen posti- ja lennätinministeri. Hän vahvisti yhteistyötä porvarillisen Kadettipuolueen kanssa.
Bolševikkien suorittaman lokakuun vallankumouksen jälkeen Tsereteli siirtyi Gruusiaan valmistelemaan maan itsenäistymistä vuonna 1919. Puna-armeija voitti sielläkin 1921, jolloin Tsereteli emigroitui Ranskaan. Vuodesta 1940 alkaen hän asui New Yorkissa Yhdysvalloissa.
Irakli Tsereteli osallistui Neuvostoliiton jo synnyttyä emigranttina Toisen internationaalin toimeenpanevan komitean työskentelyyn Gruusian edustajana.
Janne Väätäinen
Janne Henrik Väätäinen (s. 6. maaliskuuta 1975 Kuopio) on suomalainen mäkihyppyvalmentaja ja entinen mäkihyppääjä. Hän kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1992–2000. Urheilu-uransa jälkeen hän on toiminut valmennustehtävissä ja oli kausina 2006–2007 ja 2007–2008 Suomen maajoukkueen kakkosvalmentaja. A-maajoukkueen päävalmentajana hän toimi vuosina 2008–2010. Keväällä 2010 hän siirtyi valmentajaksi Japaniin ja on valmentanut muun muassa Noriaki Kasaita.
Mäkihyppääjänä Väätäinen kuului Suomen joukkueeseen, joka sijoittui viidenneksi Lillehammerin olympialaisten 1994 joukkuemäen kilpailussa. Hän oli samoissa kisoissa lisäksi 30. normaalimäessä ja sijoittui myöhemmin samalla kaudella neljänneksitoista lentomäen MM-kilpailuissa Planicassa. Väätäinen sijoittui kolmanneksi maailmancupin osakilpailussa Kuopion normaalimäessä helmikuussa 1996. Hän oli maailmancupissa lisäksi kolmesti kymmenen parhaan joukossa kaudella 1993–1994.
Heikki Ylipulli
Heikki Ylipulli (s. 9. kesäkuuta 1961) on suomalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1986–1988.
Ylipulli sijoittui maailmancupin osakilpailuissa viisi kertaa kymmenen parhaan joukkoon. Kaudella 1986–1987 hän oli toinen Lahden normaalimäen kilpailussa, kaudella 1987–1988 hän oli viides normaalimäen kilpailussa Sapporossa, viides Lahden suurmäessä ja yhdeksäs ja seitsemäs Planican lentomäessä.
Heikki Ylipullin veljet Jukka, Raimo ja Tuomo Ylipulli olivat myös menestyneitä talviurheilijoita. Veljekset edustivat seuratasolla Ounasvaaran Hiihtoseuraa.
Kheireddine Zarabi
Kheireddine "Kiko" Zarabi (s. 18. heinäkuuta 1984, Hussein Day, Algeria) on algerialainen jalkapalloilija. Zarabi on pelipaikaltaan toppari ja hän pelaa Portugalin pääsarjassa Vitórian joukkueessa, jonne hän siirtyi Turun Palloseurasta tammikuussa 2009. Aiemmin Zarabi pelasi kotimaansa pääsarjassa CR Bélouizdadin joukkueessa.
Zarabi on myös esiintynyt Algerian maajoukkueessa.
M/S Schieborg
M/S Schieborg () on alankomaalaisen Wagenborg Shipping B.V. -varustamon omistuksessa oleva ro-ro-rahtialus. Alus on rakennettu vuonna 2000 Flender Werftin telakalla Lyypekissä, Saksassa. Kuollutta painoa "Schieborgilla" on 13 000 tonnia. Alus on rekisteröity Alankomaiden lipun alle ja sen kotisatama on Delfzijl.
Schieborgin sisaraluksia ovat M/S Spaarneborg ja M/S Slingeborg.
17. joulukuuta 1999 alus laskettiin vesille. 28. huhtikuuta 2000 alus luovutettiin Wagenborg Shippingin omistukseen, joka rekisteröi aluksen Alankomaiden lipun alle. Kotisatamaksi tuli Delfzijl. Toukokuussa laiva aloitti Cobelfretin/Stora Enson Zeebruggen ja Göteborgin välisessä liikenteessä.
8. tammikuuta 2005, kun Gudruniksi nimetty myrsky raivosi Pohjoismaissa ja Baltiassa, Schieborg oli matkalla Göteborgista Zeebruggeen. Lastina aluksella oli pääasiassa paperia. Aluksen ollessa suhteellisen kaukana Pohjanmerellä, tanskalaisen Esbjergin kaupungin läsipuolella, iski aluksen oikealta puolelta keulaan voimakas aalto. Sääkannella sattui olemaan muun muassa kalsiumkarbidia sisältävä perävaunu lastina. Kalsiumkarbidi yhdessä veden kanssa muodostaa voimakkaasti lämpöä. Keulaan osunut tulva-aalto kaatoi perävaunun sytyttäen näin tulipalon sääkannella. Tämän jälkeen Schieborgin miehistö siirtyi pelastusveneeseen. Miehistö säilyi hengissä muutamien saadessa pieniä vammoja. Sääkannella ollut lasti tuhoutui tulipalossa kokonaan. Myös ylemmällä pääkannella sijainnut lasti tuhoutui lähes täysin. Aluksen ruori oli onnettomuudessa jumiutunut 60 asteen kulmaan ja suurien vaikeuksien jälkeen alus saatiin hinattua Eemshavenin satamaan, Alankomaihin. Satamassa vahingoittumaton ja vahingoittunut lasti purettiin ja raivattiin.
14. helmikuuta alus meni korjaustöitä varten BREDO Shipyardin telakalle Bremerhaveniin, Saksaan. Kesäkuussa 2005 Schieborg oli korjattu ja se palasi liikenteeseen.
Sveitsinsaksa
Sveitsinsaksa ("Schwyzertütsch" tms.) viittaa Sveitsissä puhuttaviin saksan kielen yleiskielestä ("Umgangssprache", "Hochdeutsch") poikkeaviin alemannimurteisiin. Vuonna 2015 maan yli 15-vuotiaasta väestöstä hieman yli 4 miljoonaa eli 60 % käytti sveitsinsaksaa ensimmäisenä kielenä kotonaan.
Saksan kieli on yksi Sveitsin neljästä kansallisesta ja kolmesta virallisesta kielestä. Sveitsinsaksa on nimitys saksan Sveitsissä puhutulle kielimuodolle. Kirjoitettuun yleiskieleen viitataan sanalla "Umgangssprache".
Vuonna 2015 Sveitsissä vakituisesti asuvista yli 15-vuotiaista 60 % (eli hieman yli 4 milj.) ilmoitti puhuvansa tavallisimmin kotonaan sveitsinsaksaa. 66 % käytti sitä pääasiallisena kielenään työ- tai opiskelupaikallaan.
Toisin kuin esimerkiksi joissain tapauksissa Suomessa, murteen puhumisen ei katsota liittyvän esimerkiksi henkilön koulutustasoon ja murretta käytetään yleisesti esimerkiksi radiossa ja televisiossa. Yleiskielellä tehdyt ohjelmat saattavat olla jopa murteellisia harvinaisempia. Sveitsinsaksalla julkaistaan myös kirjallisuutta ja sen katsotaan olevan tärkeä kielimuoto sveitsiläisen identiteetin kannalta. Joissain yhteyksissä on tosin myös esitetty, että sveitsinsaksan käyttö yleiskielen kustannuksella saattaa eristää Sveitsiä muusta saksankielisestä maailmasta.
Sveitsinsaksa kuuluu alemannimurteisiin ja se voidaan jakaa edelleen omiin alueellisiin murteisiinsa. Joitakin merkittävimpiä sveitsinsaksan murteita ovat Zürichin, Bernin ja Baselin murteet. Kokonaisuutena sveitsinsaksassa on merkittäviä eroja saksan yleiskieleen nähden, mutta kahden kielimuodon puhujat voivat yleensä kuitenkin ymmärtää toisiaan. Ymmärtämyksen aste voi tosin vaihdella murteen mukaan.
Sveitsinsaksan sanastolle ovat tyypillisiä "li"-päätteiset diminutiivit, kuten esimerkiksi "Päckli" (rasia) ja "Stückli" (pala). Sveitsinsaksassa on myös lainasanoja Sveitsin kahdesta muusta virallisesta kielestä ranskasta ja italiasta. Lainasanoja ovat esimerkiksi "Glace" (jäätelö), "Velo" (polkupyörä) ja "Bébé" (vauva).
Ääntämyksessä sveitsinsaksa on säilyttänyt joitakin saksan yleiskielestä hävinneitä vanhoja vaikutteita. Sveitsinsaksa on säilyttänyt esimerkiksi keskiyläsaksan pitkät vokaalit, kun taas uusyläsaksan pitkät vokaalit ovat säilyneet diftongeina. Toinen sveitsinsaksan ääntämystä erottava tekijä on sananalkuinen k velaarisena hankausäänteenä, ja soinnillisten äänteiden b, d, g ja s ääntyminen soinnittomana.
Sveitsinsaksalla on myös omia piirteitään kieliopin kannalta. Toisin kuin saksan yleiskielessä, sveitsinsaksassa ei ole eroa datiivilla ja akkusatiivilla. Genetiivi ilmaistaan eri tavalla. Sanaa "wo" voidaan käyttää korvaamaan relatiivipronomini.
Kakka (jumala)
Kakka on babylonialaisessa ja akkadilaisessa mytologiassa esiintyvä alempiin jumaliin kuuluva lähettiläsjumala. Kakka mainitaan lukuisissa mesopotamialaisissa kirjoituksissa, joissa hän esiintyy usein yhdessä toisen lähettiläsjumalan, Nuskan, kanssa palvellen eri isäntiä.
Eräässä Sultantepen temppelistä löytyneen kirjoituksen "Nergal ja Ereškigal" versiossa Kakka on jumala Anun visiiri, joka matkustaa yhdessä Nergalin ja Namtarin kanssa. He kulkevat reittiä, joka johtaa alamaailmasta taivaan portille. Babylonialaisessa luomistarussa, "Enūma Elišissä", Kakka puolestaan palvelee jumala Ansharia. Tarinan mukaan Anshar määrää Kakan viemään viestin jumala Lahmulle ja jumalatar Lahamulle.
Pentti Uotinen
Pentti Armas Uotinen (27. syyskuuta 1931 Orimattila – 3. marraskuuta 2010 Lahti) oli suomalainen Lahden Hiihtoseuraa edustanut mäkihyppääjä, joka kilpaili kansainvälisellä tasolla vuosina 1951–1957.
Uotinen voitti Keski-Euroopan mäkiviikon vuodenvaihteessa 1956–1957 vain 0,7 pisteen erolla Eino Kirjoseen. Uotinen voitti Oberstdorfin osakilpailun, oli kolmas Garmisch-Partenkirchenissä sekä kahdeksas niin Innsbruckissa kuin Bischofshofenissakin.
Oslon talviolympialaisissa 1952 Uotinen oli mäkikilpailussa kahdeksas.
Juha Lallukka
Juha Lallukka (s. 27. lokakuuta 1979 Kouvola) on suomalainen Kouvolan Hiihtoseuraa edustava maastohiihtäjä.
Lallukka harrasti ensin pesäpalloa, mutta siirtyi 12-vuotiaana hiihtäjäksi. Menestyttyään nuorten kilpailuissa hän siirtyi päätoimiseksi hiihtäjäksi. Lallukka on vapaan hiihtotavan hiihtäjä eikä ole nuorisosarjojen jälkeen juurikaan perinteistä kilpaillut. Ensimmäisessä maailmancupin kilpailussaan vuonna 2002 hän oli 46:s. Lallukan paras sijoitus maailmancupissa on vuodelta 2005, kun hän Lahdessa sijoittui 15 kilometrin vapaalla neljänneksi. Lallukka on osallistunut urallaan (12.3.2011 mennessä) 19 maailmancupin henkilökohtaiseen osakilpailuun. Arvokisoissa hänen parhaat sijoitukset on hiihdon MM-kisoista 2011, joissa hän hiihti neljänneksi sijoittuneessa viestijoukkueessa kolmannen osuuden ja oli 50 km vapaan hiihtotavan kisassa kahdeksas.
Marraskuussa 2011 Lallukan antama dopingnäyte osoittautui positiiviseksi kasvuhormonin osalta. Kesäkuussa 2013 Suomen Antidopingtoimikunnan valvontalautakunta vapautti Lallukan dopingepäilystä, mutta ADT valitti asiasta Urheilun oikeusturvalautakuntaan. ADT:n valitus hylättiin, jolloin WADA valitti asiasta edelleen CAS:iin. Marraskuussa 2014 CAS katsoi Lallukan syyllistyneen dopingrikkomukseen. Lallukka oli päätöshetkellä kärsinyt kahden vuoden kilpailukiellosta jo vuoden ja kahdeksan kuukautta ja vapautui kilpailemaan 27. maaliskuuta 2015. Hän palasi kilpaladuille Imatran SM-hiihdoissa tammikuussa 2016.
Californication (kappale)
Californication on Red Hot Chili Peppers -yhtyeen kappale, joka löytyy yhtyeen vuonna 1999 ilmestyneeltä samannimiseltä albumilta Californication. Kappale oli yhtyeen neljäs single albumilta ja sitä pidetään yleisesti yhtenä albumin vahvimmista esityksistä. Single menestyi hyvin listoilla ja se myi kultaa Yhdysvalloissa. Singlelle tehtiin myös musiikkivideo.
Kappale löytyy yhtyeen Greatest Hits -kokoelmalevyltä, jossa se on noin kymmenen sekuntia alkuperäistä kappaletta pidempi.
Yhtyeen laulaja Anthony Kiedis oli kirjoittanut kappaleen sanat matkallaan Thaimaahan, missä hän oli omien sanojensa mukaan puhdistautumismatkalla vuoden 1998 alussa. Hän pani merkille käydessään eksoottisissa paikoissa kuinka amerikkalainen kulttuuri oli näkyvässä osassa ympäri maailmaa.
"Californication" oli yksi ensimmäisistä kappaleista joita Kiedis ja kitaristi John Frusciante alkoivat tehdä yhdessä samannimiselle albumille kitaristin palattua yhtyeeseen huhtikuussa 1998, mutta oikeata musiikkia ei syntynyt ja kappale jäi taka-alalle.
Seuraavan vuoden puolella uuden äänitysten ollessa jo lopuillaan Kiedis vaati, että he keskittäisivät huomionsa laulajan kappaleeseen. Muiden mielestä heillä oli jo tarpeeksi kappaleita eikä enää tarvitsisi aloittaa uuden tekemistä, mutta Kiedis oli vakuuttunut, että kappale oli hänen paras sanoituksensa aikoihin ja heidän oli tehtävä se. Sessioiden viime päivinä kitaristi John Frusciante tuli studioon juuri ostamansa uuden kitaran kanssa innoissaan, koska hän oli saanut sävellettyä kappaleeseen vihdoinkin musiikin.
Kappale kertoo pääasiallisesti Hollywoodin pimeämmästä puolesta ja siitä, että maailmasta on tulossa pinnallinen ja "muovinen", aivan kuten Kalifornia on jo. Ensimmäisen säkeen (""Psychic spies from China try to steal your mind's elation"") inspiraation Kiedis kertoo saaneensa ollessaan Uudessa-Seelannissa ja kuullessaan kadulla kulkevan naisen väittäneen, että vakoojat ovat Kiinassa.
Kappaleessa on viittauksia myös pornografiaan (""hardcore soft porn"") ja Hollywoodin myymään kuvaan, jossa halutaan olla pakkomielteisesti nuoria (""pay your surgeon very well to break the spell of aging""), sekä myös popkulttuuriin, kuten Nirvanan laulajaan Kurt Cobainiin ja David Bowien albumiin Station to Station (""Cobain, can you hear the spheres singing songs off Station to Station""), sekä Star Trekiin (""Space may be the final frontier but it's made in a Hollywood basement""). Säe (""Alderaan's not far away it's califronication") viittaa Star Warsiin ja planeetta Alderaaniin, jonka imperiumi tuhosi elokuvassa, mikä vihjaa myös maapallon tuhoutumiseen.
Singlen musiikkivideo on pääasiassa 3D tietokonepeli, jonka hahmoja bändin jäsenet ovat. Jokainen aloittaa tarinansa eri puolilta Kaliforniaa. Frusciante Hollywoodilta, rumpali Chad Smith Sierra Nevadan vuorilta, lumilaudalla laskien, Kiedis veden alla Tyyneltämereltä, kaakkoisrannikolla ja basisti Flea punapuumetsästä Pohjois-Kaliforniasta. Lopulta jäsenet päätyvät Los Angelesiin, jossa olevan maanjäristyksen aiheuttamana he putoavat maan keskipisteeseen, jossa he tapaavat toisensa ja video loppuu.
George Cole
George Edward Cole OBE (22. huhtikuuta 1925 Lontoo – 5. elokuuta 2015 Reading, Berkshire) oli brittiläinen näyttelijä. Hän syntyi Tootingissa, Lontoossa, ja aloitti elokuvauransa 1940-luvun alussa.
Cole palveli Royal Air Forcessa vuosina 1944–1947. Elokuvia, joissa hän esiintyi, ovat muiden muassa "Saiturin joulu" (1951), "Tyttö autiolla saarella" (1953), "Kauhukakarat" (1954), "Ase" (1957), "Kauhukakarat tappotuulella" (1957), "Aaveratsastaja" (1962) ja "Kleopatra" (1963).
Cole esiintyi uransa aikana myös lukuisissa televisiosarjoissa, kuten "Minderissä" (1979–1994) ja Pat Heywoodin kanssa lyhytikäisessä "Root Into Europessa" (1992). Hän oli vuosina 1983 ja 1985 ehdolla Baftan televisiopalkinnon saajaksi.
Chilen jalkapallomaajoukkue
Chilen jalkapallomaajoukkue edustaa Chileä jalkapallon maajoukkuekilpailuissa. Maan jalkapalloliitto on perustettu vuonna 1895, ja Chilen maajoukkue pelasi ensimmäisen virallisen maaottelunsa vuonna 1910 Argentiinaa vastaan.
Chile on pelannut Copa America -turnauksessa vuodesta 1916 lähtien. Se on voittanut turnauksen vuosina 2015 ja 2016 ja ollut kahdesti hopealla ja viidesti pronssilla. Maajoukkue on pelannut seitsemän kertaa MM-lopputurnauksessa voittaen pronssia omassa kotiturnauksessaan 1962. vuoden 2010 MM-lopputurnauksessa Chile arvottiin samaan lohkoon yhdessä mestari Espanjan jalkapallomaajoukkueen kanssa. Heitä johti konkarivalmentaja Marcelo Bielsa. Avausottelussa La Roja voitti Hondurasin jalkapallomaajoukkueen Jean Beausejourin maalilla 1–0. Myös vuoden 2014 MM-lopputurnauksessa Chile karsiutui toisella kierroksella, kun se hävisi rangaistuspotkukilpailun Brasiliaa vastaan. Chilen tämän hetken maajoukkuepelaajista seitsemän pelaa Euroopan kentillä. Keskikenttäpelaaja Alexis Sánchez pelaa Arsenalissa englannissa. Espanjassa heistä pelaa kaksi: maalivahti Claudio Bravo ja keskikenttämies Mark González. Italian Serie A:ssa pelaa Fiorentinan keskikenttämies Matias Fernandez ja Saksan Bundesliigassa Bayern Müncheniä edustava Arturo Vidal. Israelin Beitar Jerusalemia edustaa puolustaja Cristian Álvarez. Muut maajoukkuemiehet edustavat Etelä-Amerikan maiden joukkueita Chilessä, Meksikossa, Argentiinassa ja Brasiliassa.
Tunnetuimpia Chilen maajoukkuepelaajia ovat olleet Elías Figueroa, Marcelo Salas sekä Ivan Zamorano.
Pat Heywood
Patricia "Pat" Heywood (s. 1. elokuuta 1931) on brittiläinen näyttelijä. Hän syntyi Skotlannin Gretna Greenissä ja opiskeli Bristol Old Vic Theatre Schoolissa.
Heywood on esiintynyt muiden muassa elokuvissa "Romeo ja Julia" (1968), "Mumsy, Nanny, Sonny and Girly" (1969) ja "Onnea etsimässä" (1987). Vuonna 1992 hän näytteli pääosia yhdessä George Colen kanssa lyhytikäisessä televisiosarjassa "Root Into Europea".
Heywood oli vuonna 1969 ehdolla Baftan elokuvapalkinnon saajaksi.
Kenttäorakko
Kenttäorakko ("Ononis arvensis", syn. "Ononis spinosa" ssp. "hircina" ja "Ononis spinosa" ssp. "arvensis") on monivuotinen, näyttävän punakukkainen hernekasvi. Suomessa se on rauhoitettu ja erityisesti suojeltu laji.
Kenttäorakko on pysty, 30–80 cm korkeaksi kasvava pahanhajuinen kasvi. Kasvin varret ovat pitkän ja tahmean karvan peitossa. Soikeat lehdet ovat alaosassa kolmisormisia, yläosassa ehyitä. Kenttäorakon suuret kukat ovat punertavat, ja ne ovat tavallisesti pareittain tiheässä latvatertussa ja varsilehtien hangassa. Kenttäorakko kukkii Suomessa heinä-elokuussa. Palko on verhiön pituinen ja 1–3-siemeninen.
Kenttäorakon päälevinneisyysalue ulottuu Keski-Euroopasta Länsi-Aasiaan. Lajia tavataan myös Ruotsista ja Virosta. Suomessa kenttäorakon tiedetään kasvavan kymmenkunnalla saarella Kirkkonummen ja Sipoon välisessä saaristossa. Satunnaisesti sitä on tavattu myös Turun seudulta sekä itäisen Suomenlahden rannikolta.
Suomessa kenttäorakko kasvaa merenrantaniityillä väli- ja ulkosaaristossa. Elinympäristö poikkeaa Keski-Euroopan ja Ruotsin esiintymistä, jossa lajia tavataan tyypillisesti niityillä, laitumilla, peltojen reunoilla ja tien pientareilla. Suomessa lajin esiintymiä uhkaavat laiton keräily ja kesämökkirakentaminen.
Kenttäorakkoa on ainakin Ruotsissa käytetty aikaisemmin lääkekasvina.
Ken Carpenter
Ken Carpenter tai Kenneth Carpenter voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Vienola
Vienola on Turussa Pahaniemen kaupunginosassa sijaitseva lähiö.
Vienola sijaitsee Vienolanmäen huipulla. Lähiseudun paras maamerkki on HK-areena. Lähistöllä sijaitsevat myös Aunelan ala-aste, Pizzeria Kristal sekä Härkämäki, Perno, Pansio, Jyrkkälä ja Suikkila.
Vienolaan liikennöivät Turun bussiliikenteen linjat 33 ja 61.
John Korty
John Korty (s. 22. heinäkuuta 1936) on yhdysvaltalainen ohjaaja, jonka elokuvien joukossa on "Joulukertomus" ("Ms. Scrooge", 1997). Hän syntyi Lafayettessa, Indianassa, ja voitti vuonna 1978 parhaan dokumentin Oscar-palkinnon. Hänet on palkittu myös kahdella Emmyllä vuosina 1974 ja 1979.
Nat Lofthouse
Nathaniel ”Nat” Lofthouse (27. elokuuta 1925 – 15. tammikuuta 2011) oli englantilainen jalkapalloilija, joka loi merkittävän uran Bolton Wanderersissa ja Englannin jalkapallomaajoukkueessa.
Boltonissa syntynyt ja kasvanut Lofthouse liittyi 14-vuotiaana kannattamaansa Bolton Wanderersiin syyskuussa 1939. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa edustusjoukkueessa maaliskuussa 1941 ja ensimmäisen varsinaisen liigaottelunsa toisen maailmansodan päätyttyä elokuussa 1946. Molemmissa otteluissa hän teki kaksi maalia.
Lofthouse pelasi koko uransa ajan Boltonissa ja toimi useita vuosia seuran kapteenina. Hän oli mukana kahdessa FA Cupin finaalissa. Vuonna 1953 Bolton hävisi Blackpoolille 4–3 Lofthousen tehdessä yhden Boltonin maaleista. Vuonna 1958 Bolton voitti Münchenin lentoturmasta kärsineen Manchester Unitedin Lofthousen maaleilla 2–0.
Lofthouse oli yksi aikansa tehokkaimmista hyökkääjistä. Hän teki 255 maalia 452 liigaottelussa ja on Englannin pääsarjatason historia seitsemänneksi paras maalintekijä. Lofthouse voitti liigan maalikuninkuuden 1955–1956 ja hänet valittiin 1953. Lofthousen pelaajaura päättyi 1960 vakavaan polvivammaan.
Lofthouse pelasi ensimmäisen maaottelunsa 22. marraskuuta 1950 Jugoslaviaa vastaan. Hän teki 2–2 päättyneessä ottelussa Englannin maalit. Lofthouse sai koko myöhemmän uransa ajan käytetyn lempinimen "Lion of Vienna" () maaottelussa Itävaltaa vastaan 1952. Hän kuljetti pallon lähes keskiviivalta maalille itävaltalaisten yrittäessä jatkuvasti rikkoa häntä. Lofthouse ehti vielä potkaista pallon maaliin ennen kuin puolustaja teloi hänet tajuttomaksi. Tapahtumasta ja polvivammasta huolimatta hän pelasi Englannin 3–2-voittoon päättyneen ottelun loppuun asti.
Lofthouse edusti Englantia vuoden 1954 MM-kisoissa. Hän pelasi maajoukkueuransa viimeisen ottelun 26. marraskuuta 1958. Lofthouse pelasi maajoukkueessa yhteensä 33 ottelua, ja teki 30 maalia. Hän on kaikkien aikojen maalitilastossa kuudennella sijalla.
Pelaajauran jälkeen Lofthouse jatkoi mukana Boltonin toiminnassa. Hän aloitti valmennustehtävissä pian lopettamisensa jälkeen ja kauden 1968–1969 alussa hänet nimettiin seuran väliaikaiseksi päävalmentajaksi. Neljä kuukautta myöhemmin Lofthousesta tuli vakinainen päävalmentaja. Hän toimi tehtävässä vuoteen 1970 asti.
Lofthouse toimi Boltonissa eri valmennustehtävien lisäksi myös pelaajatarkkailijana ja seuran puheenjohtajana.
Lofthouse valittiin Englantilaisen jalkapalloilun Hall of Fameen 2002, ja hänet nimitettiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeriksi (OBE) 1994. Yksi Boltonin kotikentän, Macron Stadiumin, katsomoista nimettiin Lofthousen mukaan 1997.
Lofthouse oli naimisissa Alma Fosterin kanssa. Heillä oli kaksi lasta.
In Good Company
In Good Company on Paul Weitzin ohjaama ja käsikirjoittama, vuonna 2004 valmistunut, elokuva, jonka pääosia näyttelevät Dennis Quaid, Scarlett Johansson ja Topher Grace.
Otto Carl Rehbinder
Otto Carl Rehbinder (s. 27. huhtikuuta, 1797, Rautalampi – k. 13. tammikuuta, 1873, Hämeenlinna) oli salaneuvos, Venäjän armeijan eversti ja Hämeen läänin kuvernööri (1841–1862).
Otto Rehbinder oli kotoisin köyhästä aatelisperheestä Pohjois-Savosta. Rehbinder-suvun perinteiden mukaisesti hän lähti sotilasuralle ja pääsi Haapaniemen kadettikoulun käytyään esikuntapalvelukseen Pietariin. Hän osallistui taistelutoimintaan muun muassa 1828 Kreikan vapaussodassa, jossa haavoittui vaikeasti, sekä 1830 Puolan kapinan kukistamisen yhteydessä. Erottuaan sotapalveluksesta 1835 everstin arvoisena hänen sukulaisensa, ministerivaltiosihteeri Robert Henrik Rehbinder, auttoi häntä saamaan Suomen Pietarissa olevan passiviraston apulaispäällikön viran.
Vuonna 1841 keisari nimitti Otto Rehbinderin Hämeen läänin kuvernööriksi. Rehbinderillä oli tehtävään erinomaiset edellytykset, sillä hyvän kielitaitonsa – suomea hän osasi täydellisesti ja hallitsi hyvin myös ranskan ja venäjän kielen – ja hallinnollisen kokemuksensa lisäksi hän tunsi kansan oloja ja tapoja. Tarmokkaaksi ja velvollisuudentuntoiseksi uudistajaksi osoittautunutta kuvernööri Rehbinderiä pidetään ehkä merkittävimpänä Hämeessä 1800-luvulla toimineista läänin päämiehistä. Erityistä kiinnostusta hän osoitti köyhäinhoidon parantamista, raittiuden edistämistä ja luonnonsuojelua kohtaan, ja hän puuttui usein henkilökohtaisesti havaitsemiinsa epäkohtiin. Residenssikaupunkiinsa Hämeenlinnaan Rehbinder jätti pysyvän jäljen rakennuttamalla vankityövoimalla karusta ja kallioisesta Pyövelinmäestä viehättävän Kaupunginpuiston eli Parkin, joka edelleen on kaupungin suosituimpia ulkoilualueita.
Vuonna 1853 valmistunut Rengosta Luolajan kautta Hämeenlinnaan kulkenut Hämeen Härkätien uusi osuus sai nimekseen "Rehbinderin oikaisu" kuvernööri Otto Rehbinderin mukaan. Tie kulki ennen oikaisua Alajärven pohjoispuolitse.
Vuoden 1863 tammikuussa virastaan eronnut Rehbinder kuoli lähes tarkalleen kymmenen vuotta myöhemmin. Hänen hautamuistomerkkinsä sijaitsee Hämeenlinnan vanhalla hautausmaalla.
Eläkepäiviään varten Rehbinder oli hankkinut 1857 Hämeenlinnan eteläpuolelta, Vanajan Miemalasta, Perttulan vanhan ratsutilan, jonne hän rakennutti uuden komean päärakennuksen lääninarkkitehti Carl Albert Edelfeltin piirustusten mukaan 1860. Rehbinderin perilliset myivät Perttulan vuonna 1891, ja sinne perustettiin niin sanottu tylsämielisten kasvatuslaitos. Myöhemmin Perttulassa on toiminut valtion ylläpitämä erityisammattikoulu.
Transformers: Robots in Disguise (vuoden 2000 animaatiosarja)
Transformers: Robots in Disguise ("Transformers: Car Robots") on japanilainen animesarja, jonka tuottivat NAS ja TV Tokyo. Animoinnista vastasi Studio Gallop. Sarjan oli alun perin tarkoitus kestää yhteensä 52 jaksoa, mutta Takaran rahoitusongelmien vuoksi sarja päättyi vuonna 2000, 39 jaksoon. Sarja oli omanlaisensa Transformers-universumi, eikä liittynyt mitenkään "The Transformersiin" tai "an".
Ilkeä rotu muuntautuvia robotteja, jotka tunnetaan nimellä Predaconit, saapuvat New York Cityyn siepatakseen professori Onishin, joka on maailmankuulu tiedemies. Professorin poika Koji ja eräs toinen rotu muuntautuvia robotteja nimeltä Autobotit yrittävät Optimus Primen johdolla pelastaa professorin ja suojella maapalloa Megatronin raivolta.
Sarjan englanninkieliset äänet.
Erkki Antila
Erkki Antila (s. 14. heinäkuuta 1954 Jurva) on entinen suomalainen ampumahiihtäjä ja moninkertainen MM-mitalisti.
Antila hiihti avausosuuden Suomen viestijoukkueessa, joka saavutti hopeaa Lillehammerin MM-kilpailuissa 1977 Neuvostoliiton jälkeen. Ruhpoldingin MM-kisoissa 1979 hän hiihti kolmannen osuuden Suomen ollessa jälleen toinen – voiton vei tällä kertaa Itä-Saksa. Molempiin hopeajoukkueisiin kuuluivat hänen lisäkseen Raimo Seppänen, Simo Halonen ja Heikki Ikola.
Lake Placidin olympialaisissa 1980 Antila sijoittui 20 kilometrin kilpailussa viidenneksi ja Suomen viestijoukkueen mukana seitsemänneksi. Lahden MM-kilpailuissa 1981 hän saavutti 10 kilometrin kilpailussa hopeaa Frank Ullrichin jälkeen sekä 20 kilometrillä pronssia Ikolan ja Ullrichin viedessä kirkkaammat mitalit.
Antila voitti kahdeksan Suomen mestaruutta vuosina 1976–1980.
Erkki Antila toimii nykyään poikansa Timo Antilan valmentajana.
Angela
Angela on kylä Salon kaupungissa Kemiönsaarella. Se on aikoinaan kuulunut Angelniemeen. Nykyään Angelassa on vähän asutusta, laajahkoja omenaviljelmiä, kesämökkejä ja seurakunnan leirikeskus Kesä-Angela. Kylän halkaisee Angelansalmi, joka erottaa Angelansaaren Kemiönsaaresta. Angelansaaren omakotitaloihin on siltayhteys. Kylään kuuluu myös Pikkusaari.
Angela on rakentunut samannimisen suuren maatilan ympärille. Maatila siirtyi seurakunnalle suurine maineen pakkohuutokaupassa 1900-luvun alkupuolella. Seurakunta sai maatilasta tarvitsemansa leirikeskuksen, joksi tila muutettiin. Kesä-Angelaksi ristitty leirikeskus on edelleen aktiivisessa käytössä.
Elías Figueroa
Elías Ricardo Figueroa Brander (s. 25. lokakuuta 1946 Valparaíso, Chile) on chileläinen entinen jalkapalloilija.
Figueroa syntyi työläisperheeseen. Hänen jalkapallokykynsä huomattiin aikaisin, joten hän lähti pelaamaan Unión La Caleraan. Hän nousi nopeasti kasvattajaseuransa edustusjoukkueeseen, pelaten keskuspuolustajan roolia. Figueroa pelasi hyvän ja ehjän kauden, joten nuori lupaus hankittiin santiagolaiseen Santiago Wanderersiin. Figueroa ei ehtinyt viettää Wanderersissakään kuin yhden kauden, lähtiessään Uruguayn pääkaupungin Montevideon suurseuraan, Peñaroliin, jossa hän loi menestyksekkään uran.
Peñarolin huipputoppari oli haluttu Euroopassakin, mutta Figueroa valitsi brasilialaisen Internacionalin. Internacionalissa Figueroa viimeistään osoitti kuuluvansa maailman puolustajaeliittiin, sillä oli voittamassa Internacionalille sen kaikkien aikojen ensimmäisen Brasilian pääsarjan mestaruuden ja oli voittamassa jokaisella kaudellaan ampeonato Gaúchoa eli Rio Grande do Sulin osavaltiomestaruutta. Figueroa voitti myös monta henkilökohtaista palkintoa, hänet valittiin muun muassa Etelä-Amerikan parhaaksi jalkapalloilijaksi vuosina 1974, 1975 ja 1976.
Figueroan vuodet olivat yksiä Internacionalin historian menestyksekkäimpiä. Hän päätti kuitenkin lähteä vuonna 1975 kauden päätyttyä takaisin kotimaahansa, oltuaan poissa kymmenen menestyksentäytteistä vuotta. Siirron kohteena oli Santiagosta kotoisin oleva Palestino. Palestinon Figueroa johdatti Copa Chilen voittoon sekä sen historian toiseen mestaruuteen vuonna 1978. Palestinosta lähdettyään Figueroan ura kääntyi alamäkeen, eikä hän saanut enää ehjiä kausia alleen, vaan vietti viimeiset pelivuotensa Fort Lauderdale Strikersissa ja Chilen suurseura Colo-Colossa.
Figueroa pelasi 70 ottelua Chilen maajoukkueessa ja teki näissä otteluissa kaksi maalia. Hän edusti Chileä vuosien 1966, 1974 ja 1982 MM-kilpailuissa. Hän toimi kapteenina, kun Chile sijoittui toiseksi vuoden 1979 Copa Américassa.Nimetty myös Fifa 100 -listalle.
Catholic School Girls Rule
"Catholic School Girls Rule" on Red Hot Chili Peppers -yhtyeen single, joka löytyy heidän vuonna 1985 ilmestyneeltä toiselta albumiltaan Freaky Styley. Kappale on albumin kolmas single. Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo. Red Hot Chili Peppers on soittanut kappaleen livenä vain kahdesti vuodesta 1987 saakka.
Kappale on myös kokoelma-albumilla What Hits!?, sekä albumilla, että DVD:llä.
Kappale sai inspiraation heidän ensimmäisen levyn tiimoilta tehdyn kiertueen aikana. Erään esiintymisen jälkeen yhtyeen backstagelle harhaili nuori tyttö, jonka kanssa Anthony Kiedis tuli viettämään seuraavan yön. Ensimmäisen viiden minuutin jälkeen he harrastivat seksiä, ja myöhemmin yön aikana Kiedis sai mm. tietää tytön käyvän katolista koulua. Tyttö kertoi hänen isänsä olevan poliisipäällikkö, ja että hän oli karannut kotoaan ja häntä etsittiin. Tyttö oli sanoitusten inspiraatio.
Singlestä tehtiin musiikkivideo vuonna 1986. Video on näytetty vain Playboy kanavalla, videon sisältämän alaston-kohtauksen vuoksi, myös siksi, koska Kiedis laulaa ristillä. Videon on ohjannut Dick Rude.
Nick Wallery
Nick Wallery (s. 9. joulukuuta 1981 Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka edusti kaudella 2008–09 Korisliigassa pelaavaa Forssan Koripoikia. Wallery pelasi kaudella 2007–2008 Suomen Korisliigassa Team Componentassa.
Pituudeltaan Wallery on 201 cm ja painoltaan 110 kg.
M/S Spaarneborg
M/S Spaarneborg () on alankomaalaisen Wagenborg Shipping B.V. -varustamon omistuksessa oleva ro-ro-rahtialus. Alus on rakennettu vuonna 2000 Flender Werftin telakalla Lyypekissä, Saksassa. Kuollutta painoa "Spaarneborgilla" on 12 500 tonnia. Alus on rekisteröity Alankomaiden lipun alle ja sen kotisatama on Delfzijl.
Spaarneborgin sisaraluksia ovat M/S Schieborg ja M/S Slingeborg.
14. huhtikuuta 1999 tapahtui kölin lasku. 20. elokuuta alus laskettiin vesille. 3. tammikuuta 2000 alus luovutettiin Wagenborg Shippingin omistukseen, joka rekisteröi aluksen Alankomaiden lipun alle. Kotisatamaksi tuli Delfzijl. 5. tammikuuta laiva aloitti Cobelfretin/Stora Enson Zeebruggen ja Göteborgin välisessä liikenteessä.
M/S Slingeborg
M/S Slingeborg () on alankomaalaisen Wagenborg Shipping B.V. -varustamon omistuksessa oleva ro-ro-rahtialus. Alus on rakennettu vuonna 2000 Flender Werftin telakalla Lyypekissä, Saksassa. Kuollutta painoa "Slingeborgilla" on 12 500 tonnia. Alus on rekisteröity Alankomaiden lipun alle ja sen kotisatama on Delfzijl.
Slingeborgin sisaraluksia ovat M/S Schieborg ja M/S Spaarneborg.
5. toukokuuta 2000 alus laskettiin vesille. 26. lokakuuta 2000 alus luovutettiin Wagenborg Shippingin omistukseen, joka rekisteröi aluksen Alankomaiden lipun alle. Kotisatamaksi tuli Delfzijl. Marraskuussa laiva aloitti Cobelfretin/Stora Enson Zeebruggen ja Göteborgin välisessä liikenteessä.
Halogenointi
Halogenointi on kemiallinen reaktio, jossa halogeeni reagoi alkuaineen tai yhdisteen kanssa. Halogenoinnissa voidaan käyttää joko vapaita halogeeneihin kuuluvia alkuaineita tai näiden yhdisteitä. Lopputuotteeksi saadaan alkeeneja tai alkaaneja halogenoimalla halogeenialkaani, jossa voi olla fluori-, kloori-, bromi- tai jodiatomeja. CFC-yhdisteet eli kauppanimiltään freonit ovat esimerkkejä halogenointireaktion tuotteista.
Halogenointi voidaan saavuttaa:
Oileus
Oileus () oli kreikkalaisessa mytologiassa Lokriin kuningas. Hänen isäkseen mainitaan Hodoidokos, jota hän seurasi kuninkaana, ja äidikseen Agrianome. Oileuksen puolison nimi oli Eriopis, joka synnytti hänelle pojan, Aiaan. Myös Medon oli Oileuksen poika, mutta syntynyt seurauksena avioliiton ulkopuolisesta suhteesta nymfi Rhenen kanssa.
Oileus osallistui argonauttien retkeen, jonka aikana hän haavoittui Stymfaloksen lintujen sulasta.
Oileus oli myös erään troijalaisen vaunujen ajajan nimi, jonka Agamemnon surmasi taistelussa lävistämällä tämän pään keihäällään.
Kihinen
Kihinen () on kylä Halikossa. Se sijaitsee aivan asemanseudun länsikolkassa. Kylän entinen pääalue on sijannut Kihistenmäellä, mutta 1800-luvun kyläaluemuutoksissa pääalue on jaettu Puotilan ja Rikalan kesken. Nykyinen Kihisen kylän alue sijaitsee Karjanummena tunnetulla alueella.
Kihistenmäki sijaitsee asemanseudun ja kirkonkylän välissä. Kihinen on ollut asutettu jo ajanlaskumme alusta saakka, mutta muinaiset asuinpaikat ovat pääosin tuhoutuneet myöhempien rakennustöiden yhteydessä. Todennäköisesti Kihistenmäellä ollut kylä on kuulunut jo Rikalan muinaispitäjään. Siellä on ollut koulu, joka lakkautettiin ja siirrettiin kirkonkylään. Mäellä on omakotitaloasutusta, Puotilan talonpoikaiskartano sekä huonekalutehdas ADI kaluste.
Karjanummi on ollut ennen Vialan ja Tunilan kylien aluetta. Se sijaitsee Kuninkaantien varrella Pitkämäen pohjoispuolella ja sen läpi kulkee rantarata. Karjanummi on asutettu vasta 1700-luvulla, jolloin sinne perustettiin torppia. Halikonjoki toimii alueen pohjoisrajana. Kylän Tunnelinmäessä on kaksi rautatietunnelia vuosilta 1927 ja 1993.