hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Prešov
Prešov (, tai "Eperies", , , romaniksi "Peryeshis") on kaupunki Slovakian itäosissa. Noin 90 000 asukkaan kaupunki on väkiluvultaan Slovakian kolmanneksi suurin kaupunki. Prešov sijaitsee Košicen kaupungista 33 kilometriä pohjoiseen. Kaupungissa toimii Prešovin yliopisto.
Prešov sijatsee itäisessä Slovakiassa Košicen altaassa. Sitä ympäröivät Slanské vrchyn ja Šarišská vrchovinan kukkulajonot. Kaupungin halki virtaavat Torysa- ja Sekčovjoet. Vanhakaupunki on 255 metrin korkeudessa merenpinnasta.
Vuoden keskilämpötila Prešov on 8,6 astetta. Lämpimpin kuukausi on heinäkuu, jolloin lömpötila on keskimäärin 19,5 astetta, ja kylmin kuukausi tammikuu, jolloin lämpötila on keskimäärin –3,5 astetta. Keskimääräinen sadanta on 631 millimetriä vuodessa, ja lunta on talvisin 30–42 vuorokautta.
Alueella oletetaan olleen asutusta jo paleoliittisella kaudella. Vanhimmat löydöt ovat työkalut ja mammutin luut 28 000 vuoden takaa.
1000-luvun lopulla kaupungista tuli osa Unkarin kuningaskuntaa ja unkarilaiset sotilaat asettuivat kaupunkiin. Legendan mukaan kaupungin on perustanut Unkarin kuningas Béla II ja nimennyt sen lähistöllä kasvaneiden mansikoiden mukaan.
Prešov mainitaan ensimmäisemän kerran nimentä vuodelta 1247 olevassa dokumentissa. Siitä tuli 1374 kuninkaallinen vapaakaupunki. Se liittyi vuonna 1480 niin sanottuun Pentapolitanaan, johon kuului viisi nykyisin itäisessä Slovakiassa olevaa kaupunkia. Prešov oli 1500–1600-luvuilla Unkarin kuningaskunnan refmormaation keskus.
Prešov oli ensimmäisen maailmansodan jälkimainingeissa vallankumouskeskus. Kaupungintalon ikkunasta julistettiin 16. kesäkuuta 1919 lokakuun vallankumouksen hengessä Slovakian neuvostotasavallan perustamisen. Valtio jäi lyhytikäiseksi.
Kommunistisen Tšekkoslovakian aikakaudella vuoden 1948 jälkeen Prešovista tuli teollisuuden keskus. Kaupungin väkiluku kasvoi nopeasti 1950 vuoden 28 000 asukkaasta 52 000 asukkaaseen vuoteen 1970 mennessä ja saavutti nykyisen asukaslukunsa noin vuonna 1990, jonka jälkeen väkiluku on pysynyt lähes samana.
Prešov on Bratislavan ja Košicen jälkeen Slovakian kolmanneksi suurin kaupunki. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Prešovissa asui 91 782 asukasta. Vuonna 2016 asukasluvuksi arvioitiin 89 618.
Prešovin asukkaista 81,1 prosenttia ilmoitti vuoden 2011 väestönlaskennassa olevansa slovakkeja. Suurimmat vähemmistöt olivat romanit (1,7 prosenttia) ja ruteenit (1,6 prosenttia). Peräti 13,8 prosenttia asukkaista ei ilmoittanut kansallisuuttaan. Uskonnoltaan 55,3 prosenttia ilmoitti olevansa roomalaiskatolisia, 8,9 prosenttia kreikkalaiskatolisia, 4,0 prosenttia luterilaisia ja 1,5 prosenttia ortodokseja. 17,1 prosenttia ei ilmoittanut mitään uskontoa.
Prešovin ystävyyskaupunkeja ovat:
Žilina
Žilina on kaupunki Slovakiassa, maan luoteisosassa, 200 km Bratislavasta. Se sijaitsee Váhjoen laaksossa Kysuca- ja Rajčankajokien yhtymäkohdassa. Laaksoa ympäröivät vuoret. Kaupungissa on noin 85 000 asukasta, ja se on välkiluvultaan Slovakian viidenneksi suurin.
Vuoden 2001 väestölaskennan mukaan asukkaista 96,9% oli slovakkeja ja 1,6% tšekkejä. Uskonnoltaan 74,9% ilmoitti olevansa roomalaiskatolisia ja 3,7% protestantteja. 16,7% ei ilmoittanut mitään uskontoa.
Nykyisen Žilinan alueella oli 1200-luvulla slaavien asuttama kylä. Se on saanut vapaakaupungin oikeudet vuonna 1312. Historiallinen keskusta on restauroitu 1990-luvulla. Keskiaikaisen torin ympärillä on kauppakatuja, vanha raatihuone ja jesuiittojen kirkko ja luostari.
Kaupungissa on vuonna 1953 perustettu yliopisto. Kaupungin suurin yksityinen työnantaja on Hyundai/Kia, jolla on autotehdas kaupungissa.
Jackson
Jackson tarkoittaa seuraavia:
Jackson on myös yleinen englanninkielinen sukunimi. Jackson-nimisiä henkilöitä:Jackson on yhdysvaltalainen muusikkosuku, johon kuuluvat:
Chorzów
Chorzów () on 110 538 asukkaan (2014) kaupunki Etelä-Puolassa, lähellä Katowiceä.
Terästeollisuuden kukoistaessa Chorzów oli yksi tärkeimmistä kaupungeista Puolan merkittävimmällä talousalueella Sleesiassa. Kaupungissa oli kolme hiilikaivosta, kaksi rautakaivosta ja useita terästeollisuuden tuotantolaitoksia. Monet näistä on sittemmin suljettu taloudellisista ja ympäristönsuojelusyistä.
Chorzówin itäosissa on suuri virkistysaluekeskittymä, jossa on huvipuisto, planetaario, messuhalli ja Puolan suurin urheilukenttä. Messuhallin katto petti tammikuussa 2006 lumen painon alla surmaten kymmeniä ihmisiä.
Varanasi
Varanasi (, ) (vuoteen 1956 Benares; tunnettu myös nimillä "Banaras", "Benaras", "Kashi" ja "Kasi") on kaupunki Uttar Pradeshin osavaltiossa Pohjois-Intiassa. Kaupungissa asui noin 1,2 miljoonaa ihmistä vuonna 2011.
Gangesjoen varrella sijaitseva Varanasi on yksi hindujen seitsemästä pyhästä kaupungista.
Varanasi on Intian ja koko maailman vanhimpia yhtäjaksoisesti asuttuja kaupunkeja. Se oli merkittävä kauppapaikka jo buddhalaisuuden perustaja Siddhartha Gautaman aikoihin 500-luvulla eaa. Sarnath, jossa Buddha Gautaman on kerrottu pitäneen ensimmäiset opetuksensa, sijaitsee noin viiden kilometrin päässä Varanasista koilliseen.
Muslimien valtakaudella kaupunki kärsi ja monia sen temppeleitä tuhottiin. Suurmoguli Akbar kehitti kaupunkia 1500-luvulla, mutta hänen seuraajiensa käsissä se kuihtui. Maratin valtakunta nosti kaupungin uuteen kukoistukseen. 1700-luvulla siitä tuli itsenäinen kuningaskunta, ja brittivallan aikana se oli alueen taloudellinen ja uskonnolinen keskus.
Ganges-joen ranta on keskeinen paikka Varanasissa, ja jokirannassa on kilometrikaupalla portaita joita pitkin pyhiinvaeltajat voivat laskeutua jokeen rituaaliseen kylpyyn. Yli miljoona pyhiinvaeltajaa käy kaupungissa vuosittain.
Varanasia palvelee Babatpurin lentoasema, josta on päivittäin lentoja Delhiin, Mumbaihin ja Katmanduun. Varanasista on hyvät linja-autoyhteydet eri puolille. Matka Allahabadiin kestää kolme tuntia, Lucknowiin kahdeksan ja puoli tuntia. Delhiin ja Kalkuttaan pääsee pikajunalla.
Kaupunki on ollut uskonnollisen koulutuksen keskus kautta aikojen. Siellä sijaitsee maailman suurimpiin yliopistoihin kuuluva, vuonna 1916 perustettu hinduyliopisto Banaras Hindu University.
Luettelo Suomen katolisista kirkoista
Tämä on luettelo Suomen nykyisistä katolisista kirkkorakennuksista. Ennen reformaatiota kaikki Suomen Ruotsille kuuluvien alueiden kirkot olivat katolisia, mutta muuttuivat reformaation myötä luterilaisiksi. Kyseisistä kirkoista ne, jotka on rakennettu kivestä löytyvät artikkelista Luettelo Suomen keskiaikaisista kivikirkoista.
Pillu (täsmennyssivu)
Pillu voi tarkoittaa Wikipediassa seuraavia asioita:
Marsipaani
Marsipaani (kotoisin Saksasta, Lyypekistä) on manteleista ja tomusokerista tehty makeismassa.
Perusreseptiin tarvitaan yhtä paljon manteleita ja tomusokeria (mitattuna painossa). Mantelit kuoritaan ja jauhetaan, lisätään tomusokeria sekä tilkka vettä ja mahdollisesti karvasmanteliöljyä tai muita makuaineita. 1950-luvun lopun "Emännän tietokirjassa" mainitaan valmistusaineiksi lisäksi munanvalkuainen ja oranssinkukkavesi.
Marsipaania on helppo sekä muotoilla että värjätä. Yleisiä kaupan olevia kuvioita ovat muun muassa marsipaanipossut ja -hedelmät. Marsipaania käytetään myös paljon suklaamakeisissa.
Karkeaa marsipaania kutsutaan mantelimassaksi.
Middle of the Road
Middle of the Road on skotlantilainen pop-yhtye, joka saavutti suurta suosiota Euroopassa 1970-luvun alkupuolella. Yhtye perustettiin vuonna 1970 ja se tunnettiin sitä ennen nimillä Part Four ja Los Caracas. Heidän soololaulajansa oli Sally Carr (Sarah Cecilia Carr).
Britanniassa heillä oli vuonna 1971 kolme suurta hittiä, jotka kaikki ovat purukumipopin klassikkoja: "Chirpy Chirpy Cheep Cheep" (no. 1), "Tweedle Dee Tweedle Dum" (no. 2) ja "Soley Soley" (no. 5). Muualla Euroopassa heidän suosionsa jatkui myös seuraavina vuosina kappaleilla kuten "Sacramento", "Samson and Delilah", "Bottom's Up" ja "The Talk of All the USA".
Katowicen näyttelyhalli
Katowicen näyttelyhalli ("Katowicka Hala Targowa") on Puolassa Chorzówissa sijaitsevan Katowicen kansainvälisen näyttelykeskuksen suurimpia näyttelytiloja. Sen katto sortui tammikuussa 2006 ja aiheutti kymmeniä kuolonuhreja.
Näyttelyhallin katto sortui kyyhkysnäyttelyn aikana kello 17.15 paikallista aikaa 28. tammikuuta 2006. Hallissa oli onnettomuuden hetkellä noin 700 henkilöä. Puolentoista tunnin kuluttua pelastustoimien aikana tapahtui toinen sortuma. Sortumissa sai surmansa ainakin 66 henkilöä ja yli 170 loukkaantui.
Mailapeli
Mailapeleiksi luokitellaan sellaiset urheilulajit, joiden pelaamisessa käytetään jonkinlaista mailaa.
Mailapelejä ovat:
Sörnäisten rantatie
Sörnäisten rantatie () on Helsingin keskustaan sen itäpuolelta rantaa pitkin johtava ajoneuvoliikenteen pääväylä.
Sörnäisten rantatie (lukuun ottamatta sen lähinnä Hakaniemen toria olevaa, vähäliikenteiseksi sivukaduksi jäänyttä osaa) on osa E75-tietä, ja sen jatkeena on pohjoisessa Hermannin rantatie ja etelässä Kruununhaan rantaa pitkin kulkeva Pohjoisranta, joka johtaa Kauppatorille.
Aikaisemmin Sörnäisten rantatie oli lähinnä teollisuus- ja satama-alueen sisäinen katu, jonka reunaa pitkin kulki myös Sörnäisten satamaradasta haarautunut, Hakaniemen torille johtanut sivuraide. Suureksi liikenneväyläksi sitä alettiin rakentaa 1950-luvun alussa samaan aikaan kuin uutta Kulosaaren siltaa rakennettiin; myöhemmin (vuonna 1961) valmistui myös Hakaniemen silta, joka yhdistää sen Kruununhakaan. Koska aluksi liikenne meni Hakaniemenrannan kautta Pitkällesillalle, Hakaniemenrannan katu on vielä nykyäänkin nelikaistainen, vaikka liikennemäärät eivät sitä enää perustele.
Rantatie yhdisti sillat toisiinsa ja loi pääreitin Itäiseltä moottoritieltä (nyk. Itäväylä) Helsingin keskustaan uusien itäisten kaupunginosien kasvaessa entiselle haja-asutusalueelle. Kasvaneiden liikennemäärien myötä 1960–1970-luvuilla tietä levennettiin vaihe vaiheelta kaikkiaan kuusikaistaiseksi.
Ajoneuvomäärät niin Itäväylällä kuin Sörnäisten rantatielläkin vähenivät olennaisesti, kun Helsingin metro avattiin vuonna 1982.
Nykyään Sörnäisten rantatie on tärkein itäisen ja koillisen Helsingin säteittäisten sisääntuloväylien (Tuusulanväylä, Lahdenväylä, Itäväylä) liikenteen keskusta-alueelle johtava tieyhteys.
V. I. Lenin asui osoitteessa Sörnäisten rantatie 1 elo–syyskuussa 1917 Helsingin miliisipäällikkö Kustaa Rovion kotona.
Vuosina 1995-1997 Helsingin Sörnäisten rantatien tuntumassa 3,3 kilometrin katuradalla ajettiin kansainvälinen autokilpailu Helsinki Thunder.
Yhdistetyn maailmancup 2004–2005
Yhdistetyn maailmancupin kaudella 2004 - 2005
järjestettiin 18 osakilpailua. Kaksi kilpailua peruttiin. Kausi oli Hannu Mannisen täydellistä ylivoimaa ja hän varmistikin maailmancupin kokonaisvoiton useita kilpailuita ennen kauden loppua.
Jean-Pierre Rampal
Jean-Pierre Rampal (7. tammikuuta 1922 Marseille – 20. toukokuuta 2000 Pariisi) oli ranskalainen huilisti, jota on pidetty 1900-luvun parhaimpiin lukeutuvana. Hän oli ensimmäinen huilisti, joka nousi solistina maailmanmaineeseen. Kamarimuusikkona hän teki yhteistyötä muun muassa Isaac Sternin ja Mstislav Rostropovitšin kanssa. Francis Poulenc sävelsi teoksia nimenomaan hänen esitettäväkseen. Rampal lienee tunnetuin barokkimusiikin esittäjänä.
Jean-Pierre Rampalin isä oli huilunsoiton professori. Poika aloitti huilunsoiton 12-vuotiaana. Äitinsä toivomuksesta hän alkoi opiskella lääketiedettä. Sodan aikana saksalaiset miehitysjoukot yrittivät lähettää hänet pakkotyöhön Saksaan mutta hän onnistui piileskelemään Pariisissa, jossa hän samalla opiskeli konservatoriossa.
Rampalista tuli vuonna 1945 Pariisin oopperan huilisti ja vuosina 1958–1964 hän toimi sen soolohuilistina. Hän alkoi 1940-luvun lopulla tehdä konserttimatkoja soolohuilistina. Vuonna 1948 hän perusti suureen menestykseen sittemmin nousseen yhtyeen nimeltä "Ensemble Baroque de Paris". Vuonna 1958 hän teki ensimmäisen konserttimatkansa Amerikkaan yhdessä Robert Veyron-Lacroixin kanssa. Suomessa hän vieraili ensimmäisen kerran Helsingissä vuonna 1966 ja viimeisen kerran Naantalin Musiikkijuhlilla vuonna 1988. Parhaimmillaan Rampal piti sata konserttia vuodessa.
Rampal on maailman eniten äänilevyjä levyttäneiden ja myyneiden taiteilijoiden joukossa. Pierre Boulezin kanssa hän levytti vuonna 1975 Claude Bollingin sarjan huilulle ja jazz-pianolle, ja se pysyi Billboardin myydyimpien levyjen listalla kymmenen vuotta.
Jean-Pierre Rampal avioitui vuonna 1947 harpisti Francoise Bacqueyriscen kanssa.
Pariisissa on vuodesta 1980 alkaen järjestetty kansainvälisiä alle 30-vuotiaille muusikoille tarkoitettuja "Concours de flûte Jean-Pierre Rampal" -huilistikilpailuja.
Erin Brockovich (elokuva)
Erin Brockovich on tositapahtumiin perustuva elokuva Erin Brockovichin taistelusta energiayhtiö Pacific Gas & Electric Companyä vastaan. Elokuvan on ohjannut Steven Soderbergh ja nimiroolia näyttelee Julia Roberts. Oikealla Erin Brockovichilla on cameorooli Julia-nimisenä tarjoilijana.
Julia Roberts voitti roolistaan elokuvassa parhaan naispääosan Oscar-palkinnon. Elokuva oli ehdolla myös neljässä muussa Oscar-kategoriassa. Roberts voitti lisäksi muun muassa BAFTA-palkinnon ja Golden Globen.
Erin Brockovich (Julia Roberts) on työtön kolmen lapsen yksinhuoltajaäiti. Loukkaannuttuaan kerran auto-onnettomuudessa Erin nostaa lääkäriä (David Brisbin) vastaan henkilökohtaisen kanteen, mutta häviää sen. Sen seurauksena Erin pyytää asianajajaansa Edward L. Masrya (Albert Finney) etsimään hänelle töitä korvaukseksi häviöstään. Ed antaa Erinille töitä arkistovirkailijana omasta toimistostaan. Töissä Erin törmää siviilikanteeseen, johon sisältyy lääketieteellisiä asiakirjoja ja josta selviää, että PG&E (Pacific Gas and Electric Company) on tarjoutunut useasti ostamaan Donna Jensenin (Marg Helgenberger) talon Hinkleystä, Kaliforniasta.
Erin alkaa tutkia tapauksen yksityiskohtia, sillä hän on vakuuttunut siitä, että tapaukseen liittyvät faktat eivät täsmää. Erin taivuttelee Edin antamaan hänelle luvan tutkia asiaa lisää. Tutkimusten jälkeen Erinille paljastuu, että PG&E on järjestelmällisesti peitellyt sitä, että sen laitoksilta peräisin oleva teollinen myrkky, kromin eräs myrkyllinen yhdiste, on vuotanut Hinkleyn kaupungin vedenjakeluun ja uhkaa koko kaupungin asukkaiden terveyttä. Erin saa tietää, että PG&E on vastuussa Hinkleyn asukkailla diagnosoiduista, laajalla levinneistä sairauksista. Hän alkaa taistella tuodakseen yhtiön oikeuden eteen.
Erin tapaa eräässä baarissa salaperäisen miehen, joka väittää, että PG&E käski hänen kerran tuhota erinäisiä asiakirjoja. Mies kuitenkin kieltäytyi, sillä hän oli huomannut 
sairaudet, jotka vaivasivat laitoksen aitaamattomien jätealtaiden luona työskenteleviä ihmisiä. Erin löytää vuonna 1966 tehdyn asiakirjan, jonka mukaan San Franciscossa sijaitsevan PG&E:n pääkonttorin pääjohtaja tiesi Hinkleyn alueen veden olleen saastunut. Pääkonttori ei kuitenkaan tehnyt asialle mitään, vaan neuvoi Hinkleyn asemaa pitämään asian salassa naapurustolta. Tuomari (George Rocky Sullivan) tutkii Erinin löytämät todisteet ilman valamiehistöä ja määrää PG&E:n maksamaan 333 miljoonan dollarin korvaukset, jotka jaetaan kaikkien tapauksen 648 kantajan kesken.
Ehdokkaana:
Ehdokkaana:
Ehdokkaana:
Tony Adams
Tony Adams MBE (s. 10. lokakuuta 1966) on englantilainen jalkapalloilija ja myöhempi jalkapallovalmentaja. Keväällä 2017 hän toimi hetken Granadan päävalmentajana.
Koko pelaajauransa ajan, 22 vuotta, Adams pelasi lontoolaisseura Arsenalissa. Hän liittyi Arsenaliin vuonna 1980 ja pelasi ensimmäisen ottelunsa 17-vuotiaana Sunderlandia vastaan. Pian Adams vakiinnutti paikkansa joukkueen keskuspuolustajana, ja vuoden 1988 alussa, 21-vuotiaana, hänestä tehtiin seuran nuorin kapteeni. Adams kantoi kapteenin nauhaa käsivarressaan 14 vuoden ajan. Vuonna 1987 Adams voitti seuransa riveissä Liigacupin ja vuonna 1989 sekä 1991 1. divisioonan mestaruuden. Vuonna 1993 Adamsin johtama Arsenal voitti sekä Liigacupin että FA Cupin. 1994 juhlittiin Cup-voittajien Cupin voittoa. 1996 Arsenalin valmentajaksi tuli ranskalainen Arsène Wenger. Seura juhlikin 1998 ja 2002 Valioliigan ja FA Cupin tuplavoittoa. Adamsin viimeiseksi otteluksi jäikin 2002 FA Cupin finaali Chelseaa vastaan. Hän pelasi kaikkiaan 669 ottelua Arsenalin paidassa ja on David O'Learyn jälkeen seuran historian toiseksi eniten otteluita pelannut pelaaja.
Englannin maajoukkueessa Adams esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1987 Espanjaa vastaan. Hän pelasi joukkueessa myös 1988 EM-kisoissa. 1990 MM-kisojen ryhmästä hän monien yllätykseksi jäi pois, eikä päässyt loukkaantumisen takia myöskään 1992 EM-kisoihin. Kaikkiaan Adams pelasi 66 maaottelua ja teki niissä viisi maalia.
Adams tunnettiin myös railakkaasta alkoholinkäytöstään, ja juorulehdet uutisoivat usein hänen osallisuudestaan tappeluihin yökerhoissa. Vuonna 1990 hän sai kolmen kuukauden vankeustuomion rattijuopumuksesta. 1990-luvun loppupuolella hän myönsi alkoholiongelmansa. Myöhemmin Adams perusti "Sporting Chance Clinic" -nimisen alkoholisteille tarkoitetun vieroituslaitoksen, jossa on sittemmin vieraillut muitakin alkoholismista toipuvia jalkapalloilijoita.Uransa jälkeen Adams opiskeli liikuntatieteitä ja vuonna 2003 aloitti Wycomben valmentajana, mutta erosi tehtävästään seuraavana vuonna. Sittemmin hän on toiminut Alankomaissa Feyenoord Rotterdamin ja FC Utrechtin valmennusryhmässä.
Kesäkuussa 2006 Adams siirtyi Harry Redknappin apulaisvalmentajaksi Portsmouth FC:n organisaatioon. Hän oli luotsaamassa Pompeyn yhdessä Redknappin kanssa historialliselle yhdeksännelle sijalle Englannin Valioliigassa kaudella 2007/08. Sama kausi päättyi jättipottiin myös FA Cupissa Pompeyn kaadettua finaalissa Cardiff Cityn.
Lokakuussa 2008 Adams nousi Portsmouthin päävalmentajaksi, kun Redknapp siirtyi Tottenhamiin. Helmikuussa 2009 Adams erotettiin Porsmouthin managerin paikalta, kun Portsmouth oli erotushetkellä vain pisteen pudotusviivan yläpuolella, sijalla 16.
Toukokuussa 2010 Adams palasi valmennustehtäviin allekirjoitettuaan kolmivuotisen sopimuksen azerbaidžanilaisen Qəbələn kanssa. Debyyttikaudellaan Adams luotsasi seuran maan pääsarjassa seitsemänneksi. Hän erosi tehtävistään marraskuussa 2011 perhesyiden vuoksi.
Huhtikuussa 2017 Adamsista tuli yllättäen Espanjan liigassa putoamiskamppailuun vajonneen Granadan päävalmentaja.
Pollock
Pollock on elämäkerrallinen elokuva, joka kertoo taiteilija Jackson Pollockin tarinan. Elokuvan on ohjannut Ed Harris, joka myös näyttelee pääosaa. Pollockin vaimoa esittää Marcia Gay Harden. Elokuva pohjautuu kirjaan "Jackson Pollock: An American Saga".
Elokuva on Harrisin pitkäaikainen unelma. Saatuaan isältään Pollockin elämäkerran hän alkoi miettiä projektia, joka lopulta vei melkein 10 vuotta toteuttaa. Pollock on Harrisin debyyttiohjaus.
Marcia Gay Harden voitti roolistaan Oscar-palkinnon parhaasta naissivuosasta. Ed Harris oli myös ehdolla parhaasta miespääosasta.
Ademir
Ademir, oikealta nimeltään Ademir Marques de Menezes (8. marraskuuta 1922 Recife – 11. toukokuuta 1996 Rio de Janeiro) oli brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Parhaiten Ademir muistetaan edesottamuksistaan 1950 MM-kotikisoissa, missä hän voitti maalikuninkuuden yhdeksällä (joidenkin lähteiden mukaan seitsemällä) maalillaan. Kisoissa ei järjestetty loppuottelua vaan sarjamuotoinen kilpailu, jossa Brasilian joukkue jäi Uruguayn jälkeen hopealle.
Copa América -turnauksessa Ademir pelasi vuosina 1945, 1946, 1949 ja 1953, ja teki 12 maalia 18 ottelussa. Vuonna 1949 hän teki loppuottelussa Paraguayta vastaan hattutempun. Kaikkiaan hän pelasi maajoukkueessa 39 ottelua ja teki 32 maalia vuosina 1945-1953.
Seurajoukkueuransa Ademir aloitti Recifessä ja siirtyi myöhemmin Vasco da Gamaan, missä pelasi vuosina 1942-1945 ja 1948-1956 käväisten välissä Fluminensessa. Vasco da Gamassa hän pelasi 429 ottelua ja teki 301 maalia, voitti 5 Rio de Janeiron osavaltion mestaruutta (1945, 1949, 1950, 1952, 1956). Lisäksi vuonna 1946 hän voitti mestaruuden Fluminensen riveissä.
Peliuransa jälkeen Ademir toimi kommentaattorina, valmentajana ja liikemiehenä.
Raudun kirkko
Raudun kirkko (1926-1939) oli luterilainen kirkkorakennus, joka sijaitsi entisessä Raudun kunnassa Karjalankannaksen itäosassa luovutetussa Karjalassa.
Raudun edellinen kirkko paloi Suomen sisällissodan aikana keväällä 1918. Uusi punatiilisen tornillisen pitkäkirkon rakentaminen aloitettiin 1925 ja se valmistui 1926. Sen suunnitteli viipurilainen arkkitehti Bertel Mohell.
Kirkko oli olemukseltaan vankka. Kirkon länsipäässä oli nelikulmainen matalahko ja hieman muusta kirkkorakennuksesta ulkoneva torni. Kirkon itäpäässä puolestaan oli muuta rakennusta matalampi osa, jossa oli sakasti, rippikoulusali ja eteinen. Jyrkän satulakaton itäpäässä oli pieni lanterniini (torni). Katon molemmilla sivuilla oli pienet sivulaivan kaltaiset päätykolmiot, joiden molemmilla puolilla puolestaan oli kattoikkunat. Pitkillä sivuseinillä oli korkeat ja kapeat goottilaistyyliset ikkunat. Kirkkosali oli kolmilaivainen ja sen molemmilla pitkillä sivuilla oli lehterit, joita paksut nelikulmaiset pylväät kannattelivat. Urkuparvi oli kirkon länsipäässä. Uusi kirkko oli hieman edeltäjäänsä pienempi, mutta käytännöllisempi ja ajanmukaisempi. Istumapaikkoja siinä oli 1000.
Kirkossa ei ollut alttaritaulua vaan sen tilalla oli kookas musta risti, jonka taustalla oli maalattu sädekehä. Kirkon urut olivat 25-äänikertaiset.
Talvisodan alettua Rautu rajakuntana joutui heti sotatoimialueeksi. Alueella olleet vähäiset suomalaiset joukot perääntyivät melko pian pääpuolustuslinjalle. Kirkkoa ei haluttu jättää venäläisille tukikohdaksi ja niinpä se räjäytettiin ennen perääntymistä. Jatkosodan aikana Rautuun ei rakennettu uutta kirkkoa. Nykyisin kirkosta on jäljellä vain portaat, jotka ovat nykyisin venäläisten kulttuuritalon portaina.
Raudun viimeiseksi jäänyt vuonna 1926 valmistunut kirkko oli Raudun kuudes kirkko. Ensimmäinen luterilainen kirkko on ollut olemassa jo Stolbovan rauhan aikoihin 1600-luvun alkupuolella. Tiedot Raudun ensimmäisistä kirkoista ovat hatarat. Raudun ensimmäinen kirkko on tuhoutunut vuoden 1656 sotaretken aikana. Vuodelta 1665 on mainintoja keskeneräisestä kirkosta, joka kuitenkin jo 1689 on käyttökelvoton. Raudun kolmas kirkko valmistui kesällä 1699. Sen rakennustöitä johtivat Grels Paukkunen ja Martti Salakka. Kirkkojen rakentamisvuosista on myös toisenlaisia tietoja. Raudun kolmas kirkko tuhoutui Isonvihan aikana. Tämän jälkeen rakennettiin Kirkkojärven pohjoispuolelle pienikokoinen puukirkko vuonna 1728. Tämä neljäs kirkko todettiin huonokuntoiseksi jo 1757 ja uutta kirkkoa alettiin suunnitella.
Raudun viides kirkko oli Charles Bassin suunnittelema kahtamoinen ja se rakennettiin 1822-1823. Tuohon aikaan julkiset rakennukset tuli rakentaa kivestä ja puurakenteista kirkkoa varten jouduttiin anomaan poikkeslupa. Kirkon erikoisuutena oli ristikeskuksen päälle rakennettu korkea ja kaksinivelinen kellotornia muistuttava lanterniini. Kirkon viereen valmistui erillinen kolminivelinen kellotapuli vuonna 1854. Tämä Raudun viides kirkko tuhoutui Suomen sisällissodassa keväällä 1918. Tämän jälkeen jumalanpalvelukset pidettiin pitäjäntuvalla, kunnes uusi ja viimeiseksi jäänyt kirkko valmistui 1926.
Pablo Aimar
Pablo César Aimar (s. 3. marraskuuta 1979 Rio Cuarto, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Aimarin lempinimi on "El Payaso" ().
Aimar aloitti uransa River Platessa kaudella 1997–1998 ja osoitti nopeasti olevansa eräs Argentiinan lahjakkaimmista nuorista pelaajista. Vuonna 2001 Aimar siirtyi Valenciaan 24 miljoonalla eurolla. Jo samana vuonna Valencia voitti Espanjan-mestaruuden ja eteni Mestarien liigan loppuotteluun. Vuonna 2004 hän voitti Valencian riveissä UEFA Cupin. Hän on kärsinyt huomattavasti loukkaantumisista. Kesällä 2006 Aimar siirtyi Real Zaragozaan. Hän siirtyi heinäkuussa 2008 portugalilaisseura Benficaan.
Aimar on yksi useista argentiinalaisista jalkapalloilijoista, josta on ennustettu uutta Maradonaa. Aimarin epätasaisuuden ja suuren loukkaantumisherkkyyden vuoksi hän ei lunastanut odotuksia.
Aimar pelasi Argentiinan joukkueessa vuosien 2002 ja 2006 MM-kilpailuissa.
Olli-Pekka Moisio
Olli-Pekka Moisio (s. 20. lokakuuta 1972 ) on suomalainen filosofi, yhteiskuntatieteiden tohtori, dosentti Tampereen yliopistossa. Hän on opiskellut ja työskentelee yliopistonlehtorina yhteiskuntatieteiden ja filosofian laitoksella Jyväskylän yliopistossa.
Hän valmistui Jyväskylän yliopistossa Yhteiskuntatieteiden ja filosofian laitokselta vuonna 2001 ensin yhteiskuntatieteiden maisteriksi ja samana vuonna yhteiskuntatieteiden lisensiaatiksi aiheena "Toivon kritiikki: Max Horkheimerin täysin toisen kaipuu kriittisen teorian motivoivana elementtinä". Hän väitteli vuonna 2009 aiheena "Essays on Radical Educational Philosophy".
Moisio on julkaissut ahkerasti Karl Marxista, kriittisestä teoriasta, kriittisestä pedagogiikasta sekä moraalifilosofiasta. Hänen tutkimuksensa on keskittynyt erityisesti Frankfurtin koulukunnan perustajahahmon Max Horkheimerin kriittisen teorian ja juutalaisen ajattelun välisen suhteen tarkasteluun.
Moisio on päätoimittajana Sense Publishers -kustantamon kansainvälisessä kriittistä teoriaa ja pedagogiikkaa käsittelevässä kirjasarjassa "Perspectives of Critical Theory and Education" sekä Jyväskylän yliopiston Yhteiskuntatieteiden ja filosofian laitoksen SoPhi-kirjasarjassa.Käännöstöitä
Venla-palkinto
Venla oli suomalainen vuosina 1982–2010 jaettu televisioalan palkinto. Vuodesta 2011 Venla-palkinto ja Kultainen TV -palkinto yhdistettiin Kultainen Venla -palkinnoksi.
Draama- ja viihdetuomaristo jakoivat palkintoja yhdessätoista sarjassa. Yleisö valitsi Yleisö-Venlan saajan. Näiden lisäksi sekä draama- että viihdetuomaristolla oli molemmilla halutessaan oikeus myöntää yksi Erikois-Venla. Venloja jaettiin siis joka vuosi yhteensä 12, 13 tai 14 kappaletta, useimmiten 13. Vuosina 1992–1998, jolloin kilpailu oli vain viihdetoimitusten välinen (TV1 Taideohjelmien linja/Viihdeohjelmat, TV2 Viihdeohjelmat, MTV-Viihde Oy ja FST Fiktionen), Venloja jaettiin tavallisesti 2–4 kappaletta, yleensä parhaalle musiikkiviihteelle, dramatisoidulle viihdeohjelmalle, puheviihteelle ja muulle viihteelle. Myös Erikoisvenla saatettiin jakaa ansioituneelle viihdekonkarille. Nelonen tuli mukaan vuonna 1999.
2000-luvulla kilpailuun osallistuvat koko kotimaisella ohjelmistollaan viisi suurinta kanavaa eli Yle TV1, Yle TV2, MTV3, Nelonen ja Yle Fem. Yleisövenlaa tavoitteli jokaiselta kanavalta kaksi kanavan itsensä asettamaa ehdokasta, eli yhteensä Yleisö-Venla-ehdokkaita oli kymmenen.
Palkinnot jaettiin tammikuussa pidettävässä Venla-gaalassa, jonka järjesti vuorovuosin jokainen kilpailussa mukana olevista kanavista.
Ensimmäinen Venla jaettiin Yle TV2:n ohjelmalle "Thilia Thalia Thallallaa", koska se kilpaili sarjassa ”muut ohjelmat”, jonka palkinto jaettiin ensimmäiseksi.
Jari Eskola
Jari Eskola (s. 1959) on suomalainen yhteiskunta- ja kasvatustieteilijä. Hän on toiminut urallaan usean yliopiston palveluksessa hoitaen eri virkoja assistentuureista professuureihin sekä sosiaalipsykologiassa että kasvatustieteissä.
Vuodesta 2006 Eskola on ollut Tampereen yliopiston kasvatustieteen lehtori. Ennen sitä hän toimi Kuopion yliopistossa sosiaalipsykologian yliassistenttina ja määräaikaisena professorina. Eskola teki myös pitkän päivätyön Lapin yliopistossa kasvatustieteiden tiedekunnassa. Hän on Lapin yliopiston yhteiskuntatieteiden tiedekunnan dosentti. Toinen dosentuuri hänellä on Turun yliopiston kasvatustieteiden tiedekunnassa. Eskola oli Kasvatus-lehden päätoimittaja vuosina 2004-2006.
Eskola opiskeli Tampereen yliopistossa yhteiskunta- ja kasvatustieteellisiä aineita, ja väitteli niiden tutkimusmenetelmistä Kuopion yliopistossa 1998. Hän on tullut tunnetuksi ahkerana kirjoittajana, jonka erikoisalaa ovat muiden teemojen ohella yhteiskunta- ja kasvatustieteiden tutkimusmenetelmät. Esimerkki tältä tutkimusalueelta on useisiin painoksiin ehtinyt menetelmäoppikirja "Johdatus laadulliseen tutkimukseen".
Eskola on toiminnallaan edistänyt suomalaista yhteiskunta- ja kasvatustieteellistä julkaisukulttuuria.
Johannes Teologin kirkko
Johannes Teologin kirkko voi viitata muun muassa seuraaviin kirkkoihin:
Gordon Banks
Gordon Banks (s. 30. joulukuuta 1937 Sheffield, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti.
Banks tunnetaan erityisesti saavutuksistaan Englannin maajoukkueessa, jossa hän pelasi mestaruuteen päättyneissä vuoden 1966 kotikisoissa.
Seurajoukkueessa Banks aloitti ammattilaisuransa vuonna 1955 3. divisioonaan Chesterfieldissä ja siirtyi 1959 Leicesteriin 7 000 punnalla. Banks nousi pian joukkueen ykkösvahdiksi Dave McLarenin loukkaannuttua ja esitettyään hänen korvaajanaan hyviä otteita. Vuonna 1961 joukkue pelasi FA Cupin finaalissa Tottenhamia vastaan, mutta hävisi 2-0.
Ensimmäisen maaottelunsa Banks pelasi vuonna 1963 Skotlantia vastaan. Samana vuonna Leicester pelasi jälleen FA Cupin finaalissa, tällä kertaa Manchester Unitedia vastaan, mutta hävisi 3-1. Vuotta myöhemmin Leicester kuitenkin voitti Liigacupin kaataen loppuottelussa Stoken maalein 4-3. Vuotta myöhemmin joukkue oli Liigacupissa vielä toinen.
Vuonna 1965 Banks valittiin Englannin maajoukkueen ykkösmaalivahdiksi. 1966 MM-kisoissa alkulohkossa Banks ei päästänyt selkänsä taakse maaliakaan. Ensimmäinen takaisku tuli vasta välierässä Portugalia vastaan. Banks olikin Englannin ehdottomia runkopelaajia MM-voittoon päättyneessä turnauksessa.
Vuonna 1967 Banks siirtyi Stokeen, kun hänen paikkansa Leicesterissa otti nuori paikallinen lupaus Peter Shilton. Banks pelasi maajoukkueessa 1968 EM-kisoissa, joissa Englanti sijoittui neljän parhaan joukkoon. 1970 Meksikon MM-kisoista Banks muistetaan luultavasti parhaiten alkusarjan ottelusta Brasiliaa vastaan, jossa hän kurotti kätensä Pelén tarkan puskun tielle. Englanti lopulta hävisi ottelun 0-1 Jairzinhon maalilla. Joukkue raivasi silti tiensä puolivälieriin, missä vastaan asettui Saksan liittotasavalta, Banks kärsi kuitenkin vatsakivuista eikä voinut pelata. Tämä tapahtuma sai liikkeelle useita salaliittoteorioita. Englanti hävisi ottelun maalein 3-2.
Vuonna 1972 Banks joutui auto-onnettomuuteen ja menetti toisesta silmästään näön, eikä enää kyennyt pelaamaan huippumaalivahtina. Tästä huolimatta hän siirtyi vielä 1977 Yhdysvaltoihin Fort Lauderdale Strikersiin, jossa samaan aikaan pelasi myös George Best.
Banks pelasi vuosina 1963-1972 yhteensä 73 maaottelua Englannin paidassa. Pääsarjaotteluita Englannissa hänelle kertyi 316.
Springfield (Illinois)
Springfield on Suurten järvien alueella sijaitsevan Illinoisin osavaltion pääkaupunki. Kaupungin asukasluku vuonna 2013 oli 117 006 ja pinta-ala 156 km², josta vettä on 16 km². Springfield perustettiin vuonna 1819 ja siitä tuli Illinoisin pääkaupunki 1837.
Bebeto
Bebeto, oikealta nimeltään José Roberto Gama de Oliveira (s. 16. helmikuuta 1964 Salvadorissa, Brasiliassa) on brasilialainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Bebeto aloitti seurajoukkueuransa vuonna 1983 kotikaupunkinsa joukkueessa Vitóriassa. Myöhemmin hän pelasi kotimaassaan Flamengossa, Vasco da Gamassa ja Botafogossa. Espanjassa hän pelasi Deportivo de La Coruñassa ja Sevillassa, Meksikossa Toros Nezassa, Japanissa Kashima Antlersissa ja Saudi-Arabiassa al-Ittihadissa.
Brasilian maajoukkueessa Bebeto debytoi vuonna 1985. MM-kisoissa hän esiintyi kolmesti: 1990, 1994 (mestaruus) ja 1998 (hopeaa). Sekä 1994 että 1998 hän teki turnauksessa kolme maalia. Hän voitti urallaan myös olympiapronssia Brasilian maajoukkueen mukana Atlantan olympialaisissa vuonna 1996.
Peliuransa Bebeto lopetti vuonna 2002. Maajoukkueessa hän pelasi kaikkiaan 75 ottelua ja teki 39 maalia. Hänet valittiin Etelä-Amerikan parhaaksi pelaajaksi vuonna 1989.
Vuonna 2010 hänet valittiin Rion osavaltion parlamenttiin.
Kleinin pullo
Kleinin pullo on topologinen avaruus, ajateltu pinta, jolla ei ole reunaa, jossa pinta loppuisi äkisti, kuten esimerkiksi juomalasissa on. Samoin sillä ei ole ”sisäpuolta” ja ”ulkopuolta”, kuten olisi esimerkiksi tavallisella suljetulla pullolla.
Kleinin pullo on läheistä sukua Möbiuksen nauhalle, mutta ei mahdu kolmiulotteiseen avaruuteen. Teoreettisesti se voidaan kuitenkin ajatella rakennettavaksi liimaamalla kahden Möbiuksen nauhan reunat vastakkain.
Kappaleen esitti ensimmäisenä vuonna 1882 saksalainen matemaatikko Felix Klein. Nimi oli alun perin ”Kleinsche Fläche”, Kleinin pinta, mutta se tulkittiin väärin Kleinin pulloksi, ”Kleinsche Flasche”. Väärä tulkinta kuitenkin säilyi ja korvasi alkuperäisen nimen myös saksassa.
Käkikello
Käkikello on seinäkello, joka antaa tasatunneittain käen kukuntaa muistuttavan merkkiäänen. Käki voi myös kukkua kerran puolelta ja kellonajan verran tasalta. Käkikellon etuseinässä voi olla luukullinen ikkuna, joka avautuu, ja luukusta tulee esiin käki. Käkikello keksittiin Saksassa vuonna 1733.
Käkikellon kukuntaääni voidaan saada aikaan mekaanisesti tai elektronisesti.
Auraus
Tien aurauksella tarkoitetaan tien kunnossapitotyötä, jossa tielle satanut lumi siirretään pois ajotieltä autojen kulkua haittaamasta. Teiden talvihoidossa liukkaudelle, lumen syvyydelle ja tasaisuudelle on asetettu laatuvaatimukset tien hoitoluokan mukaan.
Lumen poistoauraukset tehdään ajoneuvon eteen kiinnitettävillä auroilla. Aurat ovat vinossa asennossa. Sen ansiosta ajettaessa lumi siirtyy auralla tien pinnalta penkalle. Aurauksen linjaa helpottavat tiedn laidalla pystyssä olevat aurausmerkit. Nämä ovat usein noin metrin pituisista havupuista tehtyjä merkkejä tai oransseja muovikeppejä. Lumen auraus voidaan viimeistellä tiekarhun aurauksella. Myös lumilinkoja käytetään. Moottoritiet ja muut useampikaistaiset tiet aurataan usein tien leveydestä riippuen kahdella tai kolmella aura-autolla, jotta ajorata saataisiin kerralla puhtaaksi.
Auraustyössä yritetään koko ajan ottaa huomioon myös muut tienkäyttäjät, mutta siitäkin huolimatta aura-autojen liikkeitä kannattaa varoa ainakin risteyksissä. Lumen pöllyämisen takia auran ohittaminen on useimmiten vaikeaa, mutta yleensä kuljettaja voi antaa muille ohitusmahdollisuuden hidastamalla tai pysäyttämällä sopivassa kohdassa.
Aurauksella voidaan myös tasoittaa epätasainen tai urittunut tien pinta. Tien tasoitusauraus tehdään tiekarhulla. Tiekarhun aura tasoittaa tien pinnan epätasaisuudet, joita ovat kuopat ja ajo-urat.
Symmetrinen funktio
Funktio formula_1 on "symmetrinen", jos formula_2 kaikille formula_3. Täten parametrien järjestys ei vaikuta funktion arvoon.
Funktio formula_4 on antisymmetrinen, jos formula_5.
Vaasan vaalipiiri
Vaasan vaalipiiri (vaaleihin 1995 asti Vaasan läänin vaalipiiri) on yksi eduskuntavaalien kolmestatoista vaalipiiristä. Vaalipiiristä valittiin vuoden 2015 vaaleissa 16 kansanedustajaa, mikä on 8,0 % kaikista kansanedustajista. Nimestään huolimatta vaalipiiri kattaa kolme lounaisinta Pohjanmaan maakuntaa eli Etelä-Pohjanmaan maakunnan, Keski-Pohjanmaan maakunnan ja Vaasan lisäksi koko rannikon Pohjanmaan maakunnan alueet.
Vaalipiiriin kuuluvat Alajärvi, Alavus, Evijärvi, Halsua, Ilmajoki, Isojoki, Isokyrö, Kannus, Karijoki, Kaskinen, Kauhajoki, Kauhava, Kaustinen, Kokkola, Korsnäs, Kristiinankaupunki, Kruunupyy, Kuortane, Kurikka, Laihia, Lappajärvi, Lapua, Lestijärvi, Luoto, Maalahti, Mustasaari, Närpiö, Pedersören kunta, Perho, Pietarsaari, Seinäjoki, Soini, Teuva, Toholampi, Uusikaarlepyy, Vaasa, Veteli, Vimpeli, Vöyri ja Ähtäri.
Vaalipiirin entisiä kuntia ovat Alahärmä, Alaveteli, Bergö, Björköby, Himanka, Jalasjärvi, Jepua, Jurva, Kaarlela, Koivulahti, Kortesjärvi, Kälviä, Lapväärtti, Lehtimäki, Lohtaja, Maksamaa, Munsala, Nurmo, Oravainen, Peräseinäjoki, Petolahti, Pirttikylä, Purmo, Raippaluoto, Siipyy, Sulva, Teerijärvi, Tiukka, Töysä, Ullava, Uudenkaarlepyyn maalaiskunta, Vähäkyrö, Vöyri-Maksamaa, Ylihärmä, Ylimarkku, Ylistaro, Ähtävä ja Öja.
Vaasan läänin vaalipiiri muodostettiin 1960, kun Vaasan läänin itäinen vaalipiiri siirtyi suurelta osaltaan Keski-Suomen läänin vaalipiiriin. Lisäksi kokonaisuuteen yhdistettiin Vaasan läänin eteläinen vaalipiiri ja Vaasan läänin pohjoinen vaalipiiri.
Vaalipiirin valtapuolueet on Keskusta ja RKP, joiden kannatus on noin 20 %. RKP:lle Vaasa on Suomen paras vaalipiiri, ja Keskustan suosio on laajaa suomenkielisellä Pohjanmaalla.. SDP on toiseksi suurin puolue Pohjanmaan rannikolla RKP:n jälkeen, näissä kunnissa Keskustan ja Kokoomuksen kannatus on heikko. Kristillisdemokraattien kannatus on suurinta Pietarsaaren seudulla, ja se on Luodon suurin puolue. Kokoomukselle suosiollisinta on Seinäjoen seutu.
2000-luvun presidentinvaaleissa Vaasan vaalipiirin voittaja on ollut puoluetaustastaan riippumatta porvarillista puolta edustanut ehdokas.
Kyösti Toivonen
Kyösti Tapio Toivonen (s. 25. syyskuuta 1937 Jääski) on Messilän kartanon entinen omistaja, kansanedustaja ja europarlamentaarikko Hollolasta. Hänet valittiin europarlamentaarikoksi 1995 eduskunnan päätöksellä, ja hän on toistaiseksi ainut eurokansanedustaja Päijät-Hämeestä. Toivonen on toiminut Hollolan kunnanvaltuustossa vuosina 1989–1995 sekä kunnanhallituksessa vuosina 1989–1991.
Ennen Euroopan parlamenttiin siirtymistä Toivonen toimi Kokoomuksen kansanedustajana vuodesta 1991.
Seura
Seura on Otavamedian julkaisema 52 kertaa vuodessa ilmestyvä suomalainen aikakauslehti. Lehden päätoimittaja on Erkki Meriluoto.
"Seuran" ensimmäinen lehti ilmestyi 6. joulukuuta 1934; julkaisijana oli alusta alkaen Yhtyneet Kuvalehdet. Tuolloin lehden päätoimittajaksi valittiin Ensio Rislakki. "Seurasta" tuli siihen aikaan ”Suomen kotien viikkolukemisto”, tarkoituksena oli tehdä koteihin sopiva lehti. Alkujaan "Seura" oli Minna Craucherin perustama Kustannusosakeyhtiö "Päivän" 1926–1928 julkaisema suurelle yleisölle suunnattu kirjallisuus- ja ajanvietelehti, jonka päätoimittajina olivat muun muassa Lauri Viljanen ja Mika Waltari. Avustajina toimivat muun muassa Pentti Haanpää ja Olavi Paavolainen.
"Seura" on menettänyt 2000-luvulla levikkiään muille julkisuuden henkilöihin keskittyville lehdille. Levikinkehitys (255 000:stä 165 000:een vuosina 2001–2010) on ollut samanlaista kuin toisella perhelehdellä "Avulla". Myös lukijamäärien kehitys on ollut hyvin tasaväkistä jo vuosikymmeniä. Vuonna 1970 "Avulla" oli 1,45 miljoonaa lukijaa, "Seuralla" 1,21 miljoonaa; vuonna 1993 "Seura" oli suurempi 1,24 miljoonalla lukijalla "Avun" 1,14 miljoonaa vastaan.
Vuosina 1974–1978 "Seuraa" julkaistiin nimellä "Suur-Seura". "Seura" uudistettiin syyskuussa 2004 silloisen päätoimittajansa Jari Lindholmin johdolla. Lindholm irtisanoutui 14. huhtikuuta 2006 ja siirtyi toimittajaksi "Suomen Kuvalehteen". Uudeksi päätoimittajaksi valittiin Pekka Numminen, joka irtisanoutui vuonna 2008. Hänen jälkeensä päätoimittajaksi tuli Saija Hakoniemi, maaliskuussa 2015 Tarja Hurme ja kesäkuussa 2018 Erkki Meriluoto..
Paasikivi-seura
Paasikivi-seura (ruots. Paasikivi-samfundet, engl. Paasikivi Society) on suomalainen ”yöpakkasten” jälkeen perustettu yhteiskunnallinen ulkopoliittinen seura, jonka tarkoituksena oli vakiinnuttaa Paasikiven–Kekkosen linja Suomen ulkopolitiikassa sisäpoliittisesti erityisesti sitä epäilevien yhteiskunnallisten vaikuttajien piirissä. Seura on nimetty Suomen presidenttinä toimineen J. K. Paasikiven mukaan. Seura aloitti toimintansa epävirallisena keskustelukerhona (”Victorian piiri”) syksyllä 1956, virallisesti seuran toiminta käynnistyi marraskuussa 1958 Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran talossa Helsingissä pidetyssä kokouksessa. Seuran toiminnan keskeinen alkuunpanija oli Helsingin yliopiston yleisen valtio-opin professori Jan-Magnus Jansson. Seura julkaisi 1960-luvulla Ulkopolitiikka-lehteä.
Toimintansa alkuvuosina Paasikivi-seura asettui näkyvästi tukemaan presidentti Urho Kekkosen ulkopoliittista linjaa ja ilmoitti hyväksyvänsä jäsenikseen vain henkilöitä, jotka se katsoi Paasikiven–Kekkosen linjan kannattajiksi. Tästä syystä seura joutui Kekkosen poliittisten vastustajien − poliittisen oikeiston ja SDP:n ns. asevelisiiven − arvostelun kohteeksi. Vuoden 1962 presidentinvaalien jälkeen seura omaksui aiempaa pidättyvämmän asenteen sisäpolitiikkaa kohtaan ja keskittyi ulkopoliittiseen valistustoimintaan.
Paasikivi-seura oli aloitteentekijänä Ulkopoliittisen instituutin perustamisessa vuonna 1964.
Paasikivi-seuran perustajajäseniä olivat Jan-Magnus Janssonin ohella muun muassa Kustaa Vilkuna, Wolf H. Halsti, Reino Kuuskoski, Yrjö Blomstedt, Matti Klinge, Paavo Kastari, Göran von Bonsdorff, Jaakko Iloniemi, Matti Kurjensaari, V. J. Sukselainen ja K.-A. Fagerholm.
Presidentit Urho Kekkonen, Mauno Koivisto ja Martti Ahtisaari on kutsuttu seuran kunniajäseniksi. Seuran jäsenistö koostuu pääasiassa talouselämän, julkisen hallinnon, eri järjestöjen, oikeuslaitoksen, puolustusvoimien ja tiedotusvälineiden edustajista sekä ulkopolitiikan tutkijoista.
Holkerin hallituksen verouudistus
Holkerin hallituksen verouudistus oli Harri Holkerin hallituksen (1987–1991) toteuttama verouudistus, joka tuli tunnetuksi joka kotiin jaetusta ”Verotus kevenee” -tiedotteesta. Uudistuksen pääasiallinen sisältö oli veropohjan laajentaminen muuttamalla liikevaihtovero arvonlisäveroksi. Pääomatulot otettiin laajemmin verotuksen piiriin ja samalla luotiin osinkoverotulojen hyvitysjärjestelmä. Pääoma- ja palkkatulot eriytytettiin, joten henkilökohtaisessa verotuksessa pääomatulojen progressio poistui ja pääsääntöisesti kaikkien palkkaveroprosentit laskivat.
Uudistuksen valmisteli ja toteutti valtiovarainministeriö, jossa valtiovarainministerinä toimi Erkki Liikanen (SDP) ja veroministerinä Ulla Puolanne (Kok.). Uudistuksen esittelijänä valtioneuvostossa toimi Puolanne.
Palvelualan yrittäjät olivat aiemmin olleet liikevaihtoverosta vapautettuja. He kokivat Kokoomuksen, SDP:n ja RKP:n sinipunayhteistyönä luoman veromallin yrittäjän työn lisäverottamisena, vaikka vero onkin yrittäjän valtion puolesta perimä vero. Joidenkin yrittäjien mielestä palvelujen järkevä ja kilpailukykyinen hinnoitteleminen kuitenkin esti veron perimisen kokonaan asiakkaalta.
1990-luvun talouslaman aikaan kotimarkkinakysynnän laskiessa ”verotus kevenee” hokema muuttui ”verotus kovenee” -muotoon. Yrittäjätulonsa pääomatuloiksi muuttaneiden yrittäjien veroprosentti pysyi samana, vaikka laman vaikutuksesta tulot laskivat huomattavasti.
Ulla Puolanne
Ulla Kaija Puolanne (o.s. Raivo, 28. kesäkuuta 1931 Lahti – 26. syyskuuta 2015 Lahti) oli suomalainen kokoomuslainen poliitikko ja ekonomi.
Puolanne oli II valtiovarainministeri Harri Holkerin hallituksessa 30. toukokuuta 1987 – 26. toukokuuta 1991. Ministerinä hänen alaansa kuuluivat muun muassa veroasiat. Tässä tehtävässä Puolanne esitteli niin sanotun vuosisadan verouudistuksen. Hän oli kansanedustajana Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä 1975–1991. Presidentin valitsijamiehenä Puolanne oli vuosien 1978, 1982 ja 1988 vaaleissa.
Lahden kaupunginhallitus myönsi hänelle 1. marraskuuta 1995 Lahti-mitalin numero 32.
Toimitusministeristö
Toimitusministeristö on hallitus, jolla ei ole varmaa kansanedustuslaitoksen parlamentaarista luottamusta ja jonka ei odoteta tekevän uusia poliittisia toimia.
Tilanne syntyy esimerkiksi käytännössä aina parlamenttivaalien jälkeen, kun kansanedustajat vaihtuvat tai valitaan uudelleen.
Kun hallitus on antanut eronpyyntönsä, se jatkaa toimitusministeristönä, kunnes uusi hallitus on muodostettu.
Suomessa vanha hallitus jatkaa perinteisesti eduskuntavaalien jälkeen toimitusministeristönä, kunnes uusi hallitus on saatu muodostettua. Vaalituloksen valmistumisen jälkeen vanha hallitus esittää eronpyynnön, minkä jälkeen valtionpäämies kuitenkin säännönmukaisesti kehottaa sitä jatkamaan toimitusministeristönä, kunnes kansanedustuslaitoksen uudet ja uudelleen valitut kansanedustajat pääsevät yhteisymmärrykseen uudesta hallituksesta, jolloin sellainen sitten nimitetään.
Myös epäluottamuslauseen saanut hallitus istuu toimistusministeristönä siihen saakka, kunnes uusi hallitus nimitetään. Sehän ei enää nauti parlamentin tarvittavaa luottamusta menetettyään sen epäluottamuslauseäänestyksessä, jolloin pääministerin on jätettävä hallituksensa eroanomus.
Myös virkamieshallitus ja presidentinhallitus voidaan luokitella toimitusministeristöksi, samoin kuin jossakin mielessä myös vähemmistöhallitus. Sama tilanne syntyy myös pääministerin ilmoitettua hallituksen vapaaehtoisesta erosta, jos ja kun valtionpäämies pyytää eronnutta hallitusta jatkamaan "toimitusministeristönä" erosta huolimatta toimitettavien asioihin hoitamiseksi siihen asti, kunnes hallitusneuvottelujen perusteella voidaan nimittää uusi hallitus.
Toimitusministeristövaiheessa ei hallituksen odoteta tekevän uusia poliittisia ratkaisuja tai aloitteita vaan pysyvän passiivisena niiden suhteen ja hoitavan pelkästään päivittäisiä asioita, koska uusi hallitus saattaa muodostua opposition edustajista tai sillä voi olla opposition vaikutuksessa edellisestä poikkeava hallitusohjelma tai politiikan päämäärä.
Toimitusministeristötilassa olevan valtioneuvoston jäsentä voidaan kutsua "toimitusministeriksi". Nimitys ei ole virallinen, koska ministerillä on samat valtuudet kuin ennenkin. Valtuuksistaan huolimatta hänen ei odoteta tekevän suuria poliittisia ratkaisuja ministeriönsä päällikkönä, koska luottamusta nauttivan hallituksen synnyttyä hänen tehtäväänsä voi hoitaa joku toinen.
2000-luvun ensimmäisten vuosien merkittävimpiä toimitusministerin päätöksiä oli VR-konsernin hallituksen vaihtaminen liikenne- ja viestintäministeri Kimmo Sasin päätöksellä. Hän vaihtoi yhtiön hallituksen eduskuntavaalien jälkeen ennen uuden hallituksen nimittämistä. Hänen seuraajansa, viestintä- ja liikenneministeri Leena Luhtanen vaihtoi pian ministeriksi tultuaan yhtiöön osittain entisenkaltaisen hallituksen ja palautti aiemman hallituksen puheenjohtajan.
Etelä-Häme
Etelä-Häme on Kanta-Hämeestä ja Päijät-Hämeestä koostuva alue historiallisen Hämeen maakunnan eteläosassa.
Hallinnollisesti Etelä-Hämeen alue on muodostanut kokonaisuuden muun muassa työ- ja elinkeinokeskusten ja ympäristökeskusten aluejaossa.
Messilän kartano
Messilän kartano on perustettu 1630-luvulla ja se sijaitsee Hollolan Messilässä Vesijärven rannalla. Kartanon päärakennus on rakennettu 1910.
Nykyään kartano on lomakeskus, jossa talvisin harrastetaan laskettelua. Kokonaisuuteen liittyy myös pienvenesatama leirintäalueineen. Laskettelun edellyttämä yöpyminen on mahdollista itse tuoduissa asuntovaunuissa leirintäalueella.
Kokonaisuuteen kuuluu myös 18-reikäinen golfkenttä sekä kuntopolun varrella sijaitseva Pirunpesäksi kutsuttu kalliohalkeama.
Hevostallitoiminta Messilässä loppui vuonna 2012.
Ensimmäiset merkinnät Messilän eli Tiirismaan kylän alueesta ovat vuodelta 1403. Vuonna 1634 kolme taloa yhdistettiin Messilän kartanoksi. Hollolan pitäjän käsiteollisuus keskittyi Messilään 1800-luvun alkupuolella. Siellä toimi verkatehdas, nahkatehdas, saha, mylly, värjäys-, kutomo- ja satulasepän liikkeet ja tilalla valmistettiin huonekaluja. Tilan viiden mäkituvan asukkaat olivat huonekalupuuseppiä. Viimeiset Messilässä tehdyt huonekalut valmistuivat 1910-luvulla. 1800-luvun loppupuolella Tiirismaan huipulle suunniteltiin matkailijoille näkötornia ja tilalla myytiin ruokaa ja virvokkeita. Vuonna 1969 tila luopui karjataloudesta keskittyen lomakeskukseksi.
Vuosina 1799-1930 tila oli jaettuna kahteen osaan, Ylöstaloon ja Alestaloon.
1789 Ruotsin kuningaskunnan valtiopäivillä talonpoikaissäädyn edustajana Hollolan tuomiokunnasta oli Kalle Polon, 1789.
Kaistametri
Kaistametri on mittayksikkö, jota käytetään autoja, perävaunuja tai lauttavaunuja kuljettavien laivojen (roro-alusten) kuljetuskapasiteetin ilmaisuun. Aluksen kansi tai kannet on jaettu kaistoiksi, joihin kuljetettavat, pyörien päällä olevat tavarankuljetusvälineet sijoitetaan. Yksi kaistametri on yhden metrin pituinen osa tällaista kaistaa.
Kaistan leveys voi vaihdella kuljetettavan lastin mukaan. Kontteja kuljettaville ajoneuvoille sopiva kaistanleveys on 2,5–3,0 metriä, yleensä noin 2,8 metriä.
Aluksen kuljetuskapasiteetti voidaan ilmaista myös kannen (tai kansien) pinta-alana neliömetreissä tai kuljetettavien autojen lukumääränä.
Fall of the Leafe
Fall of the Leafe oli uusikaupunkilais-lähtöinen, turkulais-helsinkiläinen rock- ja heavy metal -yhtye. Yhtye perustettiin vuonna 1996 ja ehti uransa aikana julkaista kuusi albumia. Alkuaikoina yhtyeen tyyli oli melankolista death metalia, mutta myöhemmin yhtyeen musiikkityyli vaihtui atmosfääriseen rockiin metallisella otteella.
Kachemak
Kachemak on kaupunki Alaskassa. Se sijaitsee noin kuusi kilometriä itään Homerista Kachemak Bayn pohjoisrannalla. Jupikkielellä "kachemak" tarkoittaa "suurta kalliota veden äärellä".
Vuoden väestönlaskennassa Kachemakin asukasluku oli 431. Näistä 87,47% oli etnisesti valkoisia ("white") ja 5,80% Amerikan alkuperäiskansoihin kuuluvia.
Kachemak Bay
Kachemak Bay on Cook Inlet -lahden 64 kilometriä pitkä haarautuma Kenain niemimaan lounaisosassa Alaskan etelärannikolla. Homerin, Seldovian ja Kachemakin kaupungit sekä Halibut Coven kylä ovat Kachemak Bayn rannalla.
Jupikkielellä "kachemak" tarkoittaa "kalliota veden äärellä".