hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Lähilinssi
Lähilinssi on objektiivin eteen kiinnitettävä suurentava linssi, jolla saadaan lisäsuurennusta lähikuvauksessa. Lähilinssin vahvuudet ilmoitetaan dioptrioina.
Hedmarkin lääni
Hedmarkin lääni () on Norjan lääni maan kaakkoisosassa Østlandetin alueella. Se sijaitsee sisämaassa Oslon kaupungin koillispuolella ja rajautuu idässä Ruotsiin, etelässä Akershusin lääniin, lännessä Opplandin lääniin ja pohjoisessa Etelä-Trøndelagin lääniin. Sen hallinnollinen keskus on Hamar. Läänissä on 195 356 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 27 397,79 neliökilometriä.
Hedmarkin lääni on enimmäkseen harvaan asuttua maaseutua. Asutus keskittyy viljaville alueille Mjøsa-järven ympäristöön läänin eteläosassa. Hedmarkista tulee suuri osa Norjan tuottamasta puutavarasta. Aiemmin tukit uitettiin rannikolle Glommajokea pitkin, nykyisin ne kuljetetaan maanteitä ja rautateitä pitkin.
Hedmarkin lääniin kuuluu yhteensä 22 kuntaa:
Jerzy Masztaler
Jerzy Masztaler (27. marraskuuta 1946 Ostróda, Puola – 13. elokuuta 2011) oli puolalainen jalkapallovalmentaja, joka valmensi muun muassa Veikkausliigassa pelaavaa Rovaniemen Palloseuraa.
Masztaler oli RoPS:in päävalmentajana ensin kaudella 1978, jolloin seura nousi Kakkosesta Ykköseen. Muutaman välivuoden jälkeen puolalainen palasi RoPS:in ruoriin kaudella 1982, ja tällä kertaa hän oli mukana nostamassa rovaniemeläisiä Mestaruussarjaan. Kaudella 1983 RoPS sijoittui Masztalerin johdolla Mestaruussarjassa kahdeksanneksi, mutta kauden päätyttyä hän siirtyi jälleen uusiin maisemiin.
Masztaler palasi vielä kolmannen kerran Rovaniemelle kauden 1990 alkaessa. Puolalainen valmensi RoPS:in runkosarjassa komeasti toiseksi, mutta pudotuspeleissä RoPS hävisi jo puolivälierissä MP:lle. Kaudella 1991 Masztaler ehti istua vain viidessä ottelussa penkin päässä ennen kuin hänet korvasi Graham Williams.
Hordalandin lääni
Hordalandin lääni () on Norjan lääni maan länsiosassa Vestlandetin alueella Atlantin valtameren rannalla. Sen naapureita ovat Rogalandin lääni etelässä, Buskerudin ja Telemarkin läänit idässä sekä Sognin ja Fjordanen lääni pohjoisessa. Sen hallinnollinen keskus on Bergen, joka muodosti vuoteen 1972 saakka Oslon tapaan oman läänintasoisen hallintoalueensa. Hordalandin läänissä on 516 497 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 15 436,65 neliökilometriä.
Väkiluvultaan Hordaland on Norjan kolmanneksi suurin lääni. Sen asukkaista yli 60 % asuu Bergenissä. Lääni tunnetaan Hardangerinvuonosta, vesiputouksista ja jäätiköistä.
Kuuluisin hordalandilainen on bergeniläinen säveltäjä Edvard Grieg. Myös Norjan ensimmäinen pääministeri Christian Michelsen, hiihtäjä Kari Traa ja säveltäjä Ole Bull syntyivät Hordalandissa.
Hordalandin lääniin kuuluu yhteensä 33 kuntaa:
Venytysmuovaus
Venytysmuovauksella tarkoitetaan levyn muovauksessa sitä, että levyä venytetään levyn tasossa eri suuntiin samanaikaisesti siten, että levy ohenee. Tällainen tilanne syntyy tyypillisesti muovauksessa, kun vedetään erilaisia matalia kuppeja, esimerkiksi puolipallon muotoon. Taivutuksessa syntyy taivutussärmän ulkokehälle venytystä.
Hyviä venytysmuovata ovat sellaiset metallit, joilla on suuri murtovenymä, esimerkiksi austeniittinen ruostumaton teräs.
Sarakerttunen
Sarakerttunen ("Acrocephalus paludicola") on pienikokoinen, uhanalainen varpuslintu.
Linnun pituus on 11,5–13 cm ja paino 10–12 g. Ulkonäöltään muistuttaa ruokokerttusta, ollen kuitenkin hieman vaaleampi ja kirjavampi. Päälaella on selvä keltainen pitkittäisjuova, samoin selässä kaksi selkeää keltaista juovaa. Yläperä on tummaviiruinen. Äänet ja laulu muistuttavat ruokokerttusen vastaavia.
Itä-Eurooppa ja Länsi-Aasia. Eri lähteet antavat hieman erilaisia määriä populaation koosta. Maailman populaation suuruus on 13 500 – 21 000 laulavaa koirasta. Noin 70 % maailman sarakerttusista pesii Valko-Venäjällä, suurella Polesian suoalueella. EU:n alueella pesii 3 000 – 8 000 paria, joista 90 % Puolassa, ja loput Unkarissa, Ukrainassa, Saksassa ja Baltiassa. Länsi-Siperia on huonosti tutkittu alue, jonka populaatio saattaa olla suurempi kuin arviot esittävät. Sarakerttunen on maailmanlaajuisesti vaarantunut.
Sarakerttunen on muuttolintu, joka talvehtii ilmeisesti pääosin Länsi-Afrikassa Saharan eteläpuolella. Muuttomatkalla harhautuneita yksilöitä on tavattu Suomessa kuudesti vuoden 2006 loppuun mennessä.
Pesii saraniityillä ja -soilla. Rajoittuneen habitaattivaatimuksensa vuoksi laji on taantunut voimakkaasti, sillä niittyjä ja soita on kuivattu ja otettu viljelykäyttöön. Arvioidaan, että 2/3 maailman tunnetusta sarakerttuskannasta on kadonnut viimeisen 10 vuoden aikana.
Pesä on tavallisesti saramättäässä tai muualla kasvillisuuden kätköissä. Munia on 4–6, tavallisesti 5. Muna painaa noin 1,5 g. Haudonta-aika on 12–15 päivää ja vain naaras hautoo. Poikaset lähtevät pesästä 13–14 päivän ikäisinä. Pesyeitä on 1 tai 2 kesän aikana.
Hyönteissyöjä, jonka diettiin kuuluu myös hämähäkkejä ja muita pieniä selkärangattomia.
Vestfoldin lääni
Vestfoldin lääni () on Norjan lääni maan eteläosassa Østlandetin alueella. Se sijaitsee Oslon kaupungin lounaispuolella Oslonvuonon länsirannalla ja rajautuu pohjoisessa Buskerudin lääniin ja lännessä Telemarkin lääniin. Sen hallinnollinen keskus on Tønsberg. Läänissä on 244 967 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 2 225,05 neliökilometriä, joten se on pinta-alaltaan Norjan lääneistä pienin.
Vestfoldin lääni tunnetaan kalastuksesta ja laivoistaan. Aiemmin se oli Norjan valaanpyynnin keskus. Sisämaasta saadaan jonkin verran puutavaraa. Viljelymaata on vähän, mutta se on hyvälaatuista.
Norjan ensimmäinen kuningas Harald Kaunotukka oli ilmeisesti Vestfoldista kotoisin.
Vestfoldin lääniin kuuluu 14 kuntaa:
Taivutus (valmistustekniikka)
Taivutus on muovaava valmistusmenetelmä, jossa kappaleeseen tehdään taivuttamalla pysyviä muodonmuutoksia ja taivutettavan kappaleen poikkileikkaus säilyy vähäisiä muodonmuutoksia lukuun ottamatta. Kaikkia aineita, joihin saadaan tehtyä plastisia muodonmuutoksia, voidaan taivuttaa. Esimerkkejä ovat muovit ja metallit. Taivutettavia muotoja voivat olla esim. putket, profiilit, levyt ja tangot.
Taivutuksessa aine painuu kasaan eli tyssäytyy taitoksen sisäpuolelta ja venyy taitoksen ulkopuolelta. Tyssäytyvien ja venyvien alueiden välissä on neutraalitaso, jossa ei tapahdu tyssäytymistä tai venymistä. Jos aine tyssäytyy tai venyy liikaa, taivutettava kappale heikkenee tai murtuu.
Taivutus on metallituotteita valmistavassa teollisuudessa hyvin yleinen muovaustapa. Jos aineeseen halutaan saada aikaan pysyvä muodonmuutos, vaikuttavan voiman täytyy olla niin suuri, että aineen myötöraja ylittyy. Myötörajan ylityksen jälkeen aine ei enää palaa alkuperäiseen muotoonsa. Taivutuskohdan sisäreunalla aine puristuu kasaan eli tyssääntyy ja ulkoreunalla aine venyy. Neutraalitasossa eli keskiosassa aine pysyy muuttumattomana. Koska aine venyy helpommin kuin tyssääntyy, tämä neutraalitaso on lähempänä taivutuksen sisäreunaa kuin ulkoreunaa. Mitä jyrkempi taivutus on, sitä lähemmäksi sisäreunaa neutraalitaso siirtyy.
Ohutlevyissä (paksuus s= 0,5-1 mm) ja taivutussäteen ollessa pieni voidaan oikaistun pituuden laskennassa käyttää sisäpituutta. k=0, 3D CAD -ohjelmissa yleensä arvoa ei säädetä ohutlevyillä vaan käytetään K=0,3
Paksummissa levyissä säteen r (taivutussäde) ollessa pienempi kuin5xS neutraalitaso on noin 1/3 levyn paksuuden etäisyydellä
reunasta. k=0,33,
Neutraalitaso kuitenkin on säädettävä 3D CAD -ohjelmissa tarkemmin, jotta osien sovitus valmistuksen yhteydessä jäisi mahdollisimman pieneksi.
Ohjelmissa on mukana tähän tarkoitukseen taulukoita ja niitä voi luoda itse mikäli ohjelman toimittaja ei niitä ole toimittanut. Kun R=S, K=0,3 Suhde R/S määrittää K arvon
Kun taivutussäde kasvaa (R>5xs), neutraalitaso sijaisee aineen keskellä. k=0,5
Huomaa, että tämä vain yleisohje. Levyn valmistaja voi ilmoittaa tästä poikkeavia, tarkempia arvoja, joita kannattaa käyttää, kun halutaan tarkasti tietyissä mitoissa oleva kappale.
Putkentaivutuksessa taivutetaan putkia.
Pohjois-Trøndelagin lääni
Pohjois-Trøndelagin lääni () on Norjan lääni maan keskiosassa Trøndelagin alueella. Se sijaitsee Norjanmeren rannalla Trondheimin pohjoispuolella ja rajautuu etelässä Etelä-Trøndelagin lääniin, idässä Ruotsiin ja pohjoisessa Nordlandin lääniin. Sen hallinnollinen keskus on Steinkjer. Läänissä on 136 399 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 22 414,96 neliökilometriä.
Läänin rannikko on viljavaa tasankoa, jossa kasvatetaan viljaa ja vihanneksia. Sisämaassa, lähempänä Ruotsin rajaa, on laajoja kuusimetsiä.
Pohjois-Trøndelagin lääniin kuuluu yhteensä 23 kuntaa:
Allianssi Vantaa
Allianssi Vantaa on vuonna 2006 perustettu vantaalainen jalkapalloseura, joka pelaa kaudella 2014 Kolmosessa. Kyseessä ei ole sama seura kuin AC Allianssi, joka lopetti toimintansa talousvaikeuksien takia keväällä 2006.
Allianssi Vantaa on Korson Palloseuran, Koivukylän Palloseuran, Tikkurilan Palloseuran ja Vantaan Jalkapalloseuran yhteenliittymä, jonka perustamiskokous pidettiin 29. marraskuuta 2006. Yhteenliittymän tarkoituksena on ollut luoda perustajaseuroille yhteinen edustusjoukkue.Allianssi Vantaa T98 toimi kolme vuotta vantaalaisena tyttöjen jalkapallojoukkueena, joka viimeisenä kautenaan vuonna 2014 pelasi piirisarjaa TB17-ikäluokassa. Joukkue oli yhteisjoukkue, jonka pelaajat tulivat Korson Palloseurasta sekä Koivukylän Palloseurasta. Joukkue hajosi vuoden 2014 lopulla.
TV3 (Ruotsi)
TV3 on ruotsalainen Viasatin omistama kaupallinen televisiokanava, joka esittää ohjelmaa 24 tuntia vuorokaudessa. Kanava aloitti lähetyksensä 31. joulukuuta 1987. Samankaltaista versiota TV3-kanavasta lähetetään myös Tanskassa, Norjassa sekä Baltian maissa. TV3-kanavat ovat olleet merkitykseltään suuria, kanava on toiminut televisiomonopolin murtajana monissa maissa. Suomessa kanava näkyy kaapelissa, satelliitissa ja Pohjanmaalla, Ahvenanmaalla, Meri-Lapissa ja Länsi-Lapissa antenniverkossa. Ruotsissa kanava on koko maan kattava. Kanava on maksullinen.
TV3:n ohjelmistoon kuuluvat muun muassa Simpsonit, Kovan onnen kundi ja Nanny. Ohjelmistossa on myös kotimaisia ohjelmia, kuten Musikmatchen tai dokumenttisarja Blåljus.
Oral Fixation Vol. 2
Oral Fixation Vol. 2 on Shakiran järjestyksessä seitsemäs albumi. Se julkaistiin vuonna 2005. Albumilta on ilmestynyt kolme singleä: ”Don't Bother”, ”Hips Don't Lie” ja ”Illegal”. ”Hips Don't Lie” lisättiin levylle albumin uuteen painokseen.
Albumi julkaistiin samana vuonna kuin Shakiran espanjankielinen albumi Fijación Oral Vol. 1. Albumeja markkinoitiin osittain yhdessä. Oral Fixation Vol 2 -albumin kappale "Day and the Time" on englanninkielinen versio Fijacion Oral Vol 1 -albumin kappaleesta "Día Especial" ja "Something" kappaleesta "En Tus Pupilas".
Oral Fixation Vol 2. -albumi oli mukana myös Shakiran vuonna 2006 julkaistussa kolmen levyn setissä Oral Fixation Volumes 1&2. Oral Fixation Volumes 1&2 sisältää myös albumin Fijación Oral Vol. 1 sekä DVD:n.
Oral Fixation Vol 2 -albumin sanoitukset käsittelevät mm. ihmissuhteita ja yhteiskunnallisia asioita asioita. Kappale "Timor" ottaa kantaa Itä-Timorin tilanteeseen. Poliittisista kappaleista ”How do you do” ja ”Timor” on syntynyt kohua mm. Itä-Timorissa kappaleiden poliittisen ja uskonnollisen leiman takia.
Divergenssi
Divergenssi (lähteisyys; engl. "divergence") on matematiikassa vektorilaskentaan liittyvä differentiaalioperaattori, joka kuvaa vektorikentän lähteisyyttä. Divergenssi on skalaari, jonka voidaan katsoa kuvaavan pisteestä lähtevän tai siihen päättyvän vektorivuon tiheyttä. Suuri positiivinen divergenssi merkitsee, että piste toimii vektorikentän lähteenä, suuri negatiivinen divergenssi tarkoittaa, että piste toimii vektorikentän nieluna. Kolmiulotteisen vektorifunktion formula_1 divergenssi määritellään
Määritelmästä nähdään, että divergenssi voidaan muodollisesti kirjoittaa vektorikentän ja nablaoperaattorin pistetulona, eli
Tätä pistetulomerkintää käytetäänkin yleisesti divergenssin symbolina. Gradientin komponenteilla eli osittaisderivaattaoperaattoreilla kertominen vastaa siis derivointia kyseessä olevan muuttujan suhteen. Vektorikentän divergenssi on skalaarikenttä, joka voidaan määritellä myös mielivaltaisen moniulotteiselle vektorikentälle formula_4 laskukaavalla
Divergenssi on huomattavan keskeinen suure fysiikassa: tämän huomaa esimerkiksi Maxwellin yhtälöiden differentiaalimuodoista. Lisäksi pinta- ja tilavuusintegraali kytkeytyvät toisiinsa varsin yksinkertaisella tavalla divergenssin kautta (Gaussin divergenssilause).
Vaaleakultarinta
Vaaleakultarinta ("Iduna pallida", aikaisemmin "Acrocephalus pallidus" ja "Hippolais pallida") on kerttusten heimoon kuuluva varpuslintu.
Linnun pituus on 12–14 cm, paino 10–12 g ja siipien kärkiväli 18–21 cm. Ulkonäöltään muistuttaa harmaata rytikerttusta. Eroina ovat mm. harmahtava yläperä, pyrstön kapea valkea kärki, harmaa yläpuoli ja valkea alapuoli. Nykii pyrstöään alaspäin. Sukupuolet ovat samanväriset. Ääni on kova maiskaus. Laulussa ei esiinny matkintoja.
Euroopassa esiintyy 2 alalajia: itäinen "elaeica" ja läntinen "opaca". Afrikassa on lisäksi 3 alalajia.
Syksyllä vanhojen lintujen käsisulat ovat kuluneet, nuorten tuoreet. Kaikki vaaleakultarinnat sulkivat täydellisesti talvehtimisalueilla.
Vaaleakultarinnan esiintymisaluetta ovat Etelä- ja Kaakkois-Eurooppa, Vähä-Aasia ja Lähi-itä sekä Päiväntasaajan pohjoispuolinen Afrikka. Laji on muuttolintu, joka talvehtii Saharan eteläpuolisessa Afrikassa ja Arabian niemimaalla. Lajia on tavattu Suomessa kahdesti: 4.10.1983-5.10.1983 Luvian Säpissä rengastettiin yksi sekä 1.6.1996-17.6.1996 Lemlandin Lågskärillä rengastettiin samoin yksi yksilö. Viimeksi mainittu oli "elaeica"-alalajin yksilö.
Euroopan pesimäkanta on 130 000–180 000 paria, joista pääosa pesii Kreikassa. Turkissa pesii noin 1,5 miljoonaa paria. Lajin kanta on elinvoimainen.
Kuivat pensaikkomaat puoliaavikoilla ja laaksoissa, keitaiden palmuissa, puutarhoissa ja viljelysmailla.
Pesä on matalalla puussa tai pensaassa, tavallisesti alle 2 metrin korkeudessa. Munia on 2–5, tavallisimmin 3 tai 4. Muna painaa noin 1,74 g. Pääasiassa naaras hautoo 11–13 päivää. Poikaset lähtevät pesästä 11–15 päivän ikäisinä. Pesii normaalisti kahdesti kesässä.
Hyönteissyöjä. Syksyllä myös marjat ja hedelmät.
Painosorvaus
Painosorvaus on ohutlevyn muovausprosessi, jossa pyörivän muotin päälle pakotetaan yleensä pyörähdyssymmetrinen levykappale erityisen pyörivän työkalun avulla.
Esimerkkinä on perinteisen ämpärin muotoisen, pyörähdyssymmetrisen ylöspäin levenevän (kartio) astian painosorvaus yhdestä kappaleesta. Liikkeelle lähdetään ympyrän muotoisesta levyaihiosta, jonka keskipiste kiinnitetään ämpärimuotin pohjan keskipisteeseen. Muotti ja levy laitetaan pyörimään ja pyöriväkärkisellä työkalulla aletaan vähitellen painaa lähtien ämpärin pohjan ja seinämän taitteesta ja edetään pitkin seinämää ämpärin suuhun saakka.
Painosorvaus on suhteellisen hidas prosessi ja kuluttaa voimakkaasti työkalua, kun on kyseessä luja materiaali. Kustannussyyt kuitenkin puoltavat joskus painosorvauksen käyttöä.
Danity Kane
Danity Kane on yhdysvaltalainen pop-R&B-tyttöyhtye. Yhtye perustettiin Sean "Diddy" Combsin avulla ohjelmassa "Making A Band 3" (2005). Ohjelmassa mukana olevien tyttöjen taso ei riittänyt Sean Combsille, vaan hän otti ohjelmaan jo pudonneita tyttöjä mukaan, jotka pääsivät muiden, jo mukana olevien, kanssa seuraavalle kaudelle. Joulukuun 8. päivänä 2005, toisen kauden finaalista pääsivät läpi viisi tyttöä: Aubrey O'Day, Aundrea Fimbers, Dawn Richard, Shannon Bex sekä Wanita Woodgette.
Danity Kanen ensimmäinen albumi, nimeltään "Danity Kane", julkaistiin 22. elokuuta 2006. Albumi myi jo ensimmäisenä julkaisupäivänä 90 000 kappaletta ja ensimmäisellä myyntiviikolla 234 000 kappaletta. Albumin ensimmäinen single "Show Stopper" julkaistiin 4. elokuuta 2006, ja se pääsi Billboardin 100-listalla sijalle kahdeksan.
Danity Kane'lta on myös ilmestynyt toinen single, "Ride For You", jonka musiikkivideo ilmestyi 5. joulukuuta 2006. 
Yhtye julkaisi joulusinglen 5. marraskuuta 2006, "Home For Christmas". Kappaletta oli jo kuitenkin ennen julkistamista levitetty internetissä.
Danity Kane esiintyi Christina Aguileran Back To Basics -kiertueen lämmittely-yhtyeenä.
Danity Kane -albumi on maailmanlaajuisesti myynyt 3 miljoonaa kappaletta.
Yrjö Saari
Yrjö Vilhelmi Saari (23. maaliskuuta 1908 Haapajärvi – 15. maaliskuuta 1968 Reisjärvi) oli suomalainen maallikkosaarnaaja, liikemies ja kansanedustaja.
Saari toimi lestadiolaisten saarnamiehenä, pienviljelijänä, työnjohtajana ja vakuutuspiiriasiamiehenä Kemissä ja Kärsämäellä. Hän piti myös hautaustoimistoa ja kukkakauppaa Reisjärvellä vuodesta 1954.
Saari oli perustamassa Reisjärven kalastuskuntaa 1953 ja hänet valittiin myös sen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi. Vuonna 1948 Saaresta tuli kansanedustaja Maalaisliiton edustajana. Hänen lisäkseen Nivalasta valittiin Kerttu Saalasti ja Yrjö Hautala. Eduskunnassa Saari oli 1948–1950 ja hän kuului valiokuntaan ja työnväenasiain valiokuntaan. Hän toimi myös presidentin valitsijamiehenä 1950.
Costa Rican vaakuna
Costa Rican vaakuna on Costa Rican tunnus lipun ja hymnin ohella. Siihen on kuvattu Keski-Amerikan kannas edessään ja takanaan meri, jotka symboloivat Tyyntämerta ja Karibianmerta. Merissä seilaavat laivat kuvaavat maan merellistä historiaa. Kannaksen päällä on kolme vuorta symboloiden maan kolmea vuoristoa. Seitsemän tähteä symboloivat seitsemää provinssia ja nouseva aurinko loistavaa tulevaisuutta. Vaakunan yläpuolella valkoisessa nauhassa lukee "Republica de Costa Rica", Costa Rican tasavalta espanjaksi ja sinisessä nauhassa "America Central", Keski-Amerikka espanjaksi.
Idänrusokerttu
Idänrusokerttu ("Curruca cantillans") eli aiemmalta nimeltään rusorintakerttu on kerttujen heimoon kuuluva pieni varpuslintu.
Linnun pituus on 12 cm, paino 11 g ja siipien kärkiväli 15–19 cm. Juhlapukuinen koiras on päältä siniharmaa, kurkusta, kupeilta ja rinnasta punertava sekä vatsasta valkoinen. Sillä on punainen silmä ja valkoinen viiksijuova. Naaras on harmaapäinen, rinnassa on punertava sävy ja silmän ympärillä on vaalea rengas. Nuori lintu muistuttaa nuorta pensaskerttua, mutta siipien ruskea väri ei ole punertavaa. Naaras ja nuori lintu vaikea erottaa kaspiankertusta. Ääni on hernekerttumainen naksaus. Laulu hermostuneen kuuloista liverrystä.
Aiemmin rusorintakerttu ("Sylvia cantillans") jaettiin kolmeen alalajiin , joista euroopassa tavataan 2 alalajia, läntinen "cantillans" ja itäinen "albistriata". Luoteis-Afrikassa lisäksi "inornata". Nykyään nämä on jaettu omiksi lajeikseen idänrusokerttu ("Curruca cantillans"), lännenrusokerttu ("Curruca inornata") ja rätinärusokerttu ("Curruca subalpina")
Vanhoilla idänruseokertuilla on täydellinen sulkasato kesällä, ja sekä vanhoilla että nuorilla osittainen sulkasato talvehtimisalueilla.
Etelä-Eurooppa sekä Pohjois-Afrikka. Euroopassa pesii 1,5–2,7 miljoonaa paria, joista yli puolet Espanjassa. Muuttolintu, joka talvehtii Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Suomessa tavataan satunnaisesti muutolla harhautuneita yksilöitä. Tavattu Suomessa ainakin 24 kertaa (viimeisimmät 13.4.2010 Helsingin Viikissä sekä 28.4.2013 Espoon Lukupurossa), ensihavainto Helsingissä 26.5.1968. Vain yksi syyshavainto: 26.9.1988–9.10.1988 Luvian Säpissä vanha lintu, joka rengastettiin.
Pesimäympäristö voi olla mitä moninaisimmissa kuivissa pensaikko- ja avoimissa metsähabitaateissa.
Pesä sijaitsee matalalla pensaassa tai pienessä puussa, 30–150 cm maanpinnan yläpuolella. Munia on 3–5, joita molemmat puolisot hautovat 11–12 päivää. Pesäpoikasaika on 11–12 päivää.
Hyönteissyöjä. Syksyllä myös marjat ja hedelmät.
Urkurakentamo Martti Porthan
Urkurakentamo Martti Porthan on urkujen valmistaja, joka aloitti toimintansa vuonna 1986. Urkurakentamon pääverstas on Janakkalassa Tervakoskella, pilliverstas puolestaan Kangasalla.
Yritykseen tuli työntekijöitä toimintansa lopettaneesta Kangasalan urkutehtaasta, ja sen jatkajan Kangasalan urkurakentamon lopettaessa sieltä hankittiin Porthanille metallipilliverstas. Yritys rakentaa niin sanottuja tyylinmukaisia urkuja.
Urkurakentamo Martti Porthan on rakentanut pohjoissaksalaista tyyliä edustavat Janakkalan kirkon urut, keskisaksalaista barokkia edustavat Kotkan kirkon urutja romanttista tyyliä edustavat Vähänkyrön ja Iitin kirkon urut. Iitin uruissa on tallella vanha julkisivu. Vuonna 2006 valmistuivat pohjoissaksalaista barokkityyliä edustavat urut Helsingin tuomiokirkon kryptaan.
Urkurakentamo suosii umpipuuta urkusoinnin parantamiseksi ja valmistaa urkujen pillit itse. Myös lämpökäsiteltyä puuta käytetään, koska sen ominaisuudet muistuttavat parisataa vuotta sitten kaadettua puuta. Solukkoa tukkiva pihka ja muut mineraalit häviävät, solurakenne avautuu, jolloin puun akustiset ominaisuudet paranevat.
17. kesäkuuta 2006 Urkurakentamo Martti Porthan täytti 20 vuotta. Juhlan kunniaksi järjestettiin Janakkalan kirkossa juhlakonsertti, jossa esiintyivät Kati Hämäläinen, Päivi Järviö, Kari Jussila ja Olli Porthan. Juhlapuheen piti Hannu Taanila.
Uinnin lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailut
Uinnin lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailut uidaan vuosittain talvella, yleensä joulukuun alussa. LEN:n järjestämät kilpailut uidaan 25 metrin radalla. Vuoteen 1996 saakka kilpailuja kutsuttiin nimellä Sprinttiuinnin Euroopan-mestaruuskilpailut.
René Coty
Jules Gustave René Coty (20. maaliskuuta 1882 Le Havre, Seine-Maritime – 22. marraskuuta 1962 Le Havre, Seine-Maritime) oli Ranskan presidenttinä 1954–1959. Hän oli Ranskan neljännen tasavallan toinen ja viimeinen presidentti.
René Coty syntyi Le Havressa, ja hän alkoi opiskella Caenin yliopistossa, jossa hän suoritti opinnot loppuun vuonna 1902. Hän opiskeli lakitiedettä. Hän kiinnostui politiikasta, ja vuonna 1907 hän liittyi Radikaalipuolueen jäseneksi.
Coty voitti Ranskan presidentinvaalit 23. joulukuuta 1953 13. äänestyksessä. Hän astui virkaansa 16. tammikuuta 1954. Cotyn vaikutus Ranskan politiikkaan oli vähäisempi kuin edeltäjällään. Hänen presidenttikaudellaan käytiin veristä Algerian sotaa. Tämä kuohutti myös Ranskan sisäpolitiikkaa, ja vuonna 1958 Coty pyysikin Charles de Gaullea pääministeriksi vakauttamaan maan tilanteen.
Aeroseum
Aeroseum on Ruotsin Göteborgin lähelle Göteborg City Airport -lentokentän alueella toimiva maanalainen ilmailumuseo. Se sijaitsee Ruotsin ilmavoimien Säven varikon alueella ollen osa Ruotsin puolustusvoimien museoiden ketjua.
Aeroseum-säätiö on perustettu vuonna 1999, ja vuosia kestäneen suunnittelutyön ja lobbauksen jälkeen Ruotsin puolustusministeriö luovutti bunkkerin säätiön hallintaan vuonna 2003. Muutamassa vuodessa museon kokoelmat ovat karttuneet merkittävästi, ja esillä onkin varsin kiinnostava kokoelma niin sotilas- kuin siviilikäytössäkin ollutta lentokalustoa. Viralliset avajaiset olivat vuonna 2007 tai 2009, mutta museo ei ole edelleenkään jatkuvasti auki.
Aeroseumissa on tällä hetkellä keskikokoinen ilmailumuseo, joka on sijoitettu Ruotsin ilmavoimien F9-laivueen (mm. Lanseneita) käytöstä poistettuun maanalaiseen bunkkeriin. Bunkkereista ensimmäiset tehtiin toisen maailmansodan aikana. Museobunkkeri on peräisin 1950-luvun puolivälistä ja väitetysti atomipommin kestävä, yhden laivueen (noin 14 konetta) maanalainen valmiusasema. Ruotsin panosti paljon maanalaisiin tukikohtiin kaikissa aselajeissa 1950-luvulla, mutta lentotukikohdan kohdalla ongelma olisi ollut se, kuinka lentokoneet olisivat pystyneet nousemaan tukikohdasta ilmaan, jos kenttäalueelle olisi osunut atomiase; kiitoteitä ei olisi tuolloin ollut käytettävissä.
Näytteillä oli kesällä 2009
Muita teemapuiston aktiviteetteja on suunniteltu rakennettaviksi bunkkerin yläpuolelle maan päälle. Vaikka museon kokoelmia esitellään jo yleisölle tilauksesta tai aikataulun mukaisten esittelykierrosten aikana, laajemman Aeroseumin suunnittelutyöt ovat edelleen kesken. Kuten monesti muuallakin, myös Aeroseumin toteutumista hidastaa rahoituksen puute.
Museossa on myös lentokentän varalennonjohto, joka on edelleen toimintakunnossa.
Aqmolan alue
Aqmolan alue (, ) on hallinnollinen alue Kazakstanin pohjoisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Pohjois-Kazakstanin alueeseen, idässä Pavlodarin alueeseen, etelässä Qarağandın alueeseen ja lännessä Qostanayn alueeseen. Lisäksi alueen keskellä on Kazakstanin pääkaupunki Astana, joka muodostaa oman hallintoyksikkönsä. Aqmolan alue on Qarağandın alueen lisäksi ainoa Kazakstanin alueista, jotka eivät rajoitu maan ulkorajoihin (kolmea kaupunkialuetta lukuun ottamatta).
Alueella on arviolta 744 411 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 146 200 neliökilometriä. Sen pääkaupunkina toimii Kökşetaw. Kaupungissa on sekä kazakkeja että venäläisiä noin 40 prosenttia väestöstä. Vuosina 1960–1992 alueen nimi oli "Tselinogradin alue". Vuoden 1997 hallintouudistuksessa osa Kökşetawin alueesta liitettiin Aqmolan alueeseen.
Hallinnollisesti alue jakautuu 17 piiriin sekä Kökşetawin ja Stepnogorskin piiritasoisiin kaupunkeihin. Muita kaupunkeja ovat Akkol, Atbasar, Deržavinsk, Jesil, Jereimentau, Makinsk, Stepnjak, Štšuktšinsk. Piirejä ovat Akkolin piiri, Alšalyn piiri, Astrahanin piiri, Atbasarskin piiri, Bulandynskin piiri, Burabaiskin piiri, Jeginydykolin piiri, Jenbekšilderskin piiri, Jereimentauskin piiri, Jesilskin piiri, Žaksyn piiri, Žarkaistin piiri, Serendinskin piiri, Korgalžynskin piiri, Sandyktauskin piiri, Tšelinogradskin piiri ja Šortandinskin piiri.
Aqmolan alueelta louhitaan kultaa ja kivihiiltä.
Suurnopeusmuovaus
Suurnopeusmuovauksella tarkoitetaan ohutlevyn muovausprosesseja, joissa muovattavan työkappaleen nopeus on vähintään luokkaa 200 m/s. Näissä nopeuksissa jodenkin metallien (esimerkiksi alumiinin) muovattavuus paranee jopa kolminkertaiseksi, eli metalli muovautuu ennen murtumistaan jopa 3x normaalia enemmän. Suurnopeusmuovauksen menetelmät ovat: räjäytysmuovaus, sähköimpulssimuovaus ja magneetti-impulssimuovaus.
Menetelmässä levitetään räjähdysainetta muovattavan levyn pintaan ja räjäytetään siinä, jolloin levy painautuu räjähdyksen voimasta sen takana olevaa muottia vastaan. Tällä tavalla valmistettiin Nevadassa suuria säiliön päätyjä 1960-luvulla. Toisessa menetelmässä koneeseen ladataan räjähdyspanos, ja koneessa oleva työkalu kiihdytetään tämän räjähdysvoiman avulla vasten muovattavaa levyä, joka pakenee työkalun edellä muottia vasten. Räjäytysmenetelmällä voidaan myös hitsata.
Sähköimpulssimuovauksessa lyhytaikaisen (impulssi) valokaaren avulla saadaan vedessä aikaan paineaalto, joka muovaa kappaleen. Menetelmällä on yhtäläisyyksiä hydromuovauksen kanssa.
Menetelmässä sähkömagneetin läpi johdetaan erittäin suuri virtaimpulssi, mikä aiheuttaa ympärilleen pulssimaisen voimakkaan magneettikentän. Tämä magneettikenttä johdetaan kappaleeseen siten, että kappaleeseen syntyy halutun suuntainen voima. Magneetti-impulssimuovauksessa hyvin sähköä johtava metallilevy asetetaan magneettikenttään siten, että levy liikkuu kohtisuoraan muottia kohti. Kohdattuaan muotin, levy muovautuu dynaamisen energiansa ja kenttävoiman ansiosta muottia vasten. Voidaan myös muovata välillisesti siten, että pelkästään työkalu (painin) saatetaan magneettipulssin avulla suureen nopeuteen. Työkalu sitten muovaa levyn.
Suurnopeusmuovauksen etuna on, että kappaleen takaisinjousto jää niissä pieneksi. Laitteet ovat melko yksinkertaisia ja siten halpoja.
Marcelo (jalkapalloilija)
Marcelo Vieira da Silva Júnior, joka tunnetaan paremmin nimellä Marcelo (s. 12. toukokuuta 1988 Rio de Janeiro, Rio de Janeiron osavaltio, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän edustaa Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa pelaavaa Real Madridia.
Marcelolla on myös Espanjan kansalaisuus heinäkuusta 2011 lähtien.
Marcelo aloitti futsalin pelaamisen yhdeksänvuotiaana, ja 13-vuotiaana hän liittyi jalkapalloseura Fluminensen juniorijoukkueeseen. Aluksi hänen pelipaikkansa oli keskikentällä, mutta valmentajat siirsivät hänet lopulta laitapuolustajaksi juoksunopeutensa vuoksi. Seuran edustusjoukkueeseen Marcelo nousi ensimmäistä kertaa kaudella 2005, jolloin hän pelasi yhden ottelun. Kaudella 2006 hän pelasi 28 liigaottelua ja teki puolustajalle hyvät neljä maalia.
Useat eurooppalaiset seurat kuten Lyon, Sevilla, Juventus ja Roma olivat kiinnostuneita Marcelosta, mutta hän teki lopulta vuoteen 2012 ulottuneen sopimuksen Real Madridin kanssa 15. marraskuuta 2006. Real Madridin tuolloinen puheenjohtaja Ramón Calderón kutsui Marceloa yhdeksi seuran tulevaisuuden tähdistä, ja häntä pidettiin pelipaikkansa ja hyökkäävän pelityylinsä vuoksi maanmiehensä Roberto Carlosin manttelinperijänä. Ensimmäiset minuuttinsa uudessa joukkueessaan Marcelo pelasi tultuaan vaihdosta kentälle 2–0-tappioon päättyneessä vierasottelussa Deportivoa vastaan 7. tammikuuta 2007. Ensimmäisellä kaudellaan Real Madridissa Marcelo pelasi vain vähän, mutta Roberto Carlosin lähdettyä sai hän kaudella 2007–2008 runsaasti luottoa uudelta valmentajalta Bernd Schusterilta ja on sittemmin vakiinnuttanut paikkansa joukkueen avauskokoonpanossa.
Marcelo edusti Brasiliaa vuonna 2005 alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa Perussa ja vuonna 2007 alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa Kanadassa. Ensiesiintymisensä Brasilian A-maajoukkueessa hän teki 2–0-voittoon päättyneessä ystävyysottelussa Walesia vastaan 5. syyskuuta 2006, ja onnistui heti maalinteossa.
Elokuussa 2008 Marcelo kuului Brasilian olympiajoukkueeseen Pekingin olympialaisissa, jossa joukkue saavutti pronssia. Marcelo oli avauskokoonpanossa joukkueensa kaikissa kuudessa ottelussa ja teki yhden maalin.
Vuoden 2014 maailmanmestaruuskisojen avausottelussa Kroatiaa vastaan Marcelo ohjasi Nikica Jelavicin laukauksen omaan maalin.
Venu Gopala Das
Venu Gopala Das (s. 1963) on järvenpääläinen muusikko, kirjailija sekä Bhakti-joogan harjoittaja. Venu tunnetaan erityisesti Veda-tietoa ja kristinuskoa vertailevista teoksista.
Musan Salama
Musan Salama (MuSa) on vuonna 1960 perustettu porilainen jalkapalloseura, jonka miesten edustusjoukkue nousi kaudeksi 2019 toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Ykköseen. Joukkueen kotikenttä on Länsi-Porin Musan kaupunginosassa sijaitseva Musan kenttä.
Vuonna 2015 MuSalla oli noin 660 lisenssipelaajaa. Seuran kotikenttänä toimiva Musan kenttä on saanut lempinimekseen "Wembley", suuren englantilaisen esikuvansa mukaan.
Musan Salama perustettiin 10.4.1960, aluksi jalkapallo- ja jääkiekkoseuraksi. Jääkiekossa seura voitti Maakuntasarjan länsilohkon mestaruuden vuonna 1968. Seuraavan vuosikymmenen alussa jääkiekko jäi ohjelmasta pois ja MuSan jääkiekkotoimintaa jatkoi uusi seura Porin Kiekko-Salamat.
1970-luvulla sekä vuosituhannen vaihteessa Salama vieraili muutaman kauden ajan Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Ykkösessä. 2000-luvulla seura on pelannut pääsääntöisesti Kakkosessa. Vuonna 1998 Musan Salama valittiin Satakunnan parhaaksi jalkapalloseuraksi.
Kakkosen kaudella 2016 MuSa pääsi karsimaan paikasta Ykköseen, mutta hävisi kaksiosaisessa nousukarsinnassa Gnistanille. Molemmat joukkueet voittivat kotiottelunsa 1–0, mutta Gnistan voitti toisen osaottelun päätteeksi pelatun rangaistuspotkukilpailun 4–3.
Kakkosen kauden 2018 päätteeksi Musan Salama nousi Ykköseen voitettuaan kaksiosaisessa nousukarsinnassa GBK:n. Molemmat kotiottelut päättyivät 1–0, mutta MuSa voitti toisen osaottelun jälkeen pelatun rangaistuspotkukilpailun. Ratkaisevaa toista ottelua Musan kentällä seurasi kentän ennätysyleisö, 2 136 ihmistä.
Musan Salaman naisten jalkapallojoukkue esiintyi pääsarjatasolla kausina 1981 sekä 1984–1985. Sen riveissä pelasivat muun muassa naisten maajoukkuepelaaja Arita Rantanen sekä myöhemmin ammunnan olympiaedustajana tunnetuksi tullut Maarit Lepomäki.
Viime vuosina Salaman naiset ovat pelanneet parhaimmillaan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Naisten Kakkosessa.Miesten kakkosjoukkueen pelaajat.
Trouble Walkin’
Trouble Walkin' on yhdysvaltalaisen rockmuusikko Ace Frehleyn toinen sooloalbumi. Albumi julkaistiin 13. lokakuuta 1989, ja albumin tuottivat Frehley, hänen entinen yhtyetoverinsa John Regan sekä Frehleyn kanssa Kiss-yhtyeen parissa jo 1970-luvulla työskennellyt tuottajalegenda Eddie Kramer. Frehleyn entinen yhtye, hänen vuonna 1984 perustamansa Frehley's Comet oli hajonnut hieman ennen albumin nauhoitusten alkua, mutta muutama yhtyeessä vaikuttanut muusikko jatkoi työskentelyä Frehleyn kanssa myös Trouble Walkin -albumilla.
Albumi ei ollut kovinkaan mainittava menestys listoilla, ja Yhdysvaltain Billboard 200-listalla sen sijoitus oli vasta 102. Albumilta julkaistiin yksi single, alun perin Electric Light Orchestran levyttämä kappale "Do Ya", joka ei kuitenkaan saavuttanut kovinkaan suurta radiosoittoa tai menestystä listoilla. Albumi sisältää myös Kiss-yhtyeen laulajakitaristi Paul Stanleyn sekä Desmond Childin ja Holly Knightin Bonnie Tylerille säveltämän kappaleen "Hide Your Heart", jonka myös Kiss myöhemmin levytti vuoden 1989 studioalbumilleen "Hot in the Shade". Koska albumi oli kaupallinen epäonnistuminen, Frehleyn seuraavaa sooloalbumia saatiin odottaa peräti kahdenkymmenen vuoden ajan, kunnes täysin uutta materiaalia sisältänyt "Anomaly" julkaistiin lopulta vuonna 2009.
Albumilla vierailee liuta muusikkoja, joista mainittavimpia ovat Skid Row -yhtyeen entinen laulaja Sebastian Bach, kitaristi Dave Sabo sekä basisti Rachel Bolan, jotka vierailivat albumilla taustalaulajina. Myös Frehleyn hyvä ystävä ja Kissin alkuperäinen rumpali Peter Criss vieraili albumilla taustalaulajana, mutta soitti myös lyömäsoittimia muutamassa kappaleessa. Yleisen harhaluulon mukaan Criss olisi myös päälaulajana kappaleessa "2 Young 2 Die", mutta todellisuudessa tässä kappaleessa päälauluvastuun kantaa Frehley's Cometin entinen kitaristi Richie Scalet.
Itä-Kazakstanin alue
Itä-Kazakstanin alue (, ) on hallinnollinen alue Kazakstanin itäosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Venäjään, idässä ja kaakossa Kiinaan, etelässä Almatyn alueeseen, lännessä Karagandan alueeseen ja luoteessa Pavlodarin alueeseen. Myös Mongolian länsiraja on aivan Itä-Kazakstanin alueen itärajan lähellä.
Alueella on arviolta 1 396 086 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 283 200 neliökilometriä. Hallinnollisesti alue jakautuu 15 piiriin ja kuuteen kaupunkiin. Valtaosa väestöstä on kazakkeja ja venäläisiä.
Vuoden 1997 hallintouudistuksessa Semeyn alue (ent. Semipalatinskin alue) liitettiin Itä-Kazakstanin alueeseen. Neuvostovallan aikainen Semipalatinskin ydinkoealue sijaitsee osittain alueella, mutta kokeiden hallinnollinen keskus, Kwrçatov, sijaitsee Pavlodarin alueella.
Viviane Reding
Viviane Reding (s. 27. huhtikuuta 1951, Esch-sur-Alzette) on luxemburgilainen konservatiivipoliitikko, joka on ollut jäsenenä kolmessa Euroopan komissiossa.
Reding valmistui humanististen tieteiden tohtoriksi Pariisin yliopistosta ja oli toimittajana luxemburgilaisessa "Luxemburger Wort" lehdessä 1978–1999. Vuosina 1986–1998 hän oli Luxemburgin toimittajien yhdistyksen presidenttinä.
Reding istui Luxemburgin parlamentissa vuosina 1979–1989. Hän oli Euroopan parlamentin jäsen vuosina 1989–1999 ja toimi komissaarina Prodin komissiossa vuosina 1999–2004 vastuualueenaan koulutus, kulttuuri, nuoriso, viestimet ja urheilu.
Barroson I komissiossa (2004–2009) hän toimi tietoyhteiskunnasta ja viestimistä vastaavana komissaarina. Toimikaudellaan hän tuli tunnetuksi erityisesti GSM-puhelinten verkkovierailumaksujen ("roaming") hintakaton ajamisesta.
Barroson II komissiossa (vuodesta 2009) Reding on oikeus-, perusoikeuksien ja kansalaisuusasioiden komissaari. Komissaarikaudellaan hän on kritisoinut erittäin voimakkaasti katolisen kirkon seksuaaliopetusta. Keväällä 2013 Seta myönsi Redingille Kunniarotta-antipalkinnon "homo- ja transpolitiikan väheksymisestä". Myös Euroopan parlamentti on toivonut Redingiltä seksuaalista tasa-arvoa edistävää politiikkaa jo vuodesta 2011.
LyX
LyX on vapaa LaTeXiin perustuva tekstinkäsittelyohjelma. Se on tehty "näet mitä tarkoitat"-periaatteen pohjalta (). Tällä tarkoitetaan, että käyttäjän tarvitsee huolehtia vain tekstin sisällöstä ja rakenteesta. Tekstin muotoilun hoitaa ladontajärjestelmä LaTeX. LyX on suunniteltu ammattimaisen ulkoasun tuottamiseen yksinkertaisesti ilman, että LaTeX-komentoja tarvitsee opetella.
LyX on suosittu erityisesti teknisen ja matemaattisen tekstin kirjoittajien keskuudessa sen kehittyneen matemaattisen tekstin esityksen vuoksi. Viime aikoina se on saanut suosiota myös yhteiskuntatieteilijöiden keskuudessa, koska LyXiin on lisätty laaja tuki viitetietokannoille. TeX-järjestelmän vuoksi LyXillä voidaan tuottaa erilaisia dokumentteja kuten kirjoja, muistiinpanoja, opinnäytteitä ja tieteellisiä artikkeleita. LyXissä on kielentarkistus kaikille suurille kielille. Suomelle toimii tavutus, mutta GNU Aspellin tarjoama kielentarkistus toimii toistaiseksi heikosti.
LyX-ohjelma on kehitetty alun perin Unixille ja Linuxille. Siitä on olemassa myös Windows- ja OS X -versio. LyXin Windows-versio käyttää MiKTeXiä.
Juha Pajuoja
Juha-Pekka ”Juupe” Pajuoja (s. 31. maaliskuuta 1967 Tampere) on suomalainen jääkiekkovalmentaja. Pajuoja pelasi Tampereen Ilveksessä F-junioreista aina Liiga-Ilvekseen asti, SM-liigassa pelinumeroilla 31 ja 12.
Yhteensä 106 ott. 39–0–65Kaudeksi 2006–2007 Pajuoja siirtyi Porin Ässien SM-liigajoukkueen päävalmentajaksi. Hänet kuitenkin erotettiin tehtävästään heikosti sujuneen alkukauden jälkeen 18. marraskuuta 2006. Ässien kakkosvalmentajana toiminut Jari Härkälä valittiin Pajuojan tilalle.
Kaudella 2007–2008 Pajuoja siirtyi takaisin Ilveksen palvelukseen, nyt yhteyspäällikön tehtäviin. Loppukaudesta 2007–2008 Pajuojan toimenkuva muuttui, kun hänet nimettiin liigajoukkueen valmennusryhmään. Pajuojan tehtävään kuului tarkkailla vastustajan tekemiä muutoksia ottelun sisällä.
Kaudella 2008–2009 Pajuoja toimi Ilveksen valmennusryhmässä.
Kaudella 2009–2010 Pajuoja valmensi Ilveksen A-junioreita, kunnes hän siirtyi takaisin Liiga-Ilvekseen 9. tammikuuta 2010. 9. maaliskuuta alkaen Pajuoja toimi Ilveksen liigajoukkueen päävalmentajana, kunnes hänet erotettiin 31. lokakuuta 2011 heikosti sujuneen alkukauden takia. Uudeksi päävalmentajaksi nimitettiin Seppo Hiitelä organisaation urheilujohtajan paikalta.
16.10.2012 HC TPS ilmoitti palkanneensa Pajuojan päävalmentajakseen.
Pajuoja on toiminut Yle Puheen Jääkiekkokierroksen kommentaattorina. Jääkiekon maailmanmestaruuskisojen 2012 & 2013 Yle:n Aamutelevision aamujää-osiossa asiantuntijana Hän on kirjoittanut kolumneja Aamulehteen ja Satakunnan Kansaan, aiheena yleensä jääkiekko.
24.03.2013-28.10.2013 hän on toiminut henkilöstöpalveluyritys VMP Groupin Tampereen yksikön vetäjä.
28.10.2013 Pajuoja aloitti jääkiekkoseura Ilveksen urheilutoimenjohtajana. Pajuojan sopimus loppui 31. maaliskuuta 2016.
Luettelo ennustusmenetelmistä
"Pääartikkeli: Ennustaminen"
__notoc__
Jyrki Lehtola
Jyrki Lehtola (s. 26. lokakuuta 1963 Tampere) on suomalainen kolumnisti, joka tunnetaan ajankohtaisilmiöitä ja julkisuuden henkilöitä käsittelevistä kolumneistaan. Hän on kirjoittanut kolumneja muun muassa "Aamulehteen", "Iltalehteen", "Ilta-Sanomiin", "Imageen", "Long Play" -lehteen ja "Tietoviikkoon". Hän on Suomen ilkeimmäksi luonnehdittu kolumnisti
Hän on yksi kolmesta alkujaan salassa pidetystä "Presidentin kanslia" -televisiosatiirin käsikirjoittajasta. Häntä on pidetty yhtenä maan harvoista kirjoittajista, jotka tulevat toimeen pääasiassa lehtikolumneilla. Niitä hän on tehnyt omaa nimeään kantavilla palstoilla jo 1980-luvulla.
Vuonna 1987 Lehtola julkaisi yhdessä Markku Eskelisen kanssa kohua herättäneen pamflettiteoksen "Jälkisanat. Sianhoito-opas", joka nähtiin nuorten vihaisten miesten postmodernistisena kapinana edellisten sukupolvien maailmankuvaa, filosofiaa ja kirjallisuutta vastaan.
Vuonna 2012 Lehtola kirjoitti Saku Tuomisen ja Pekka Pohjakallion kanssa Elinkeinoelämän valtuuskunnan julkaiseman työvoimapoliittisen pamfletin nimeltä "Työväen teatteri". Se perustuu Tuomisen ja Pohjakallion laajaan haastatteluaineistoon, jossa kartoitetaan toimistotyön arkea. Lehtola on dramatisoinut pamflettinsa työpaikasta, jossa työntekijä vetää omaa rooliaan turhien palaverien ja keskustelujen näyttämöllä.
Lehtolan isä oli edesmennyt Aamulehden kulttuuritoimittaja Erkka Lehtola. Jyrki Lehtolan veli Juha Lehtola on käsikirjoittaja ja ohjaaja.
Martti Porthan
Martti Porthan (s. 7. kesäkuuta 1952) on janakkalalainen urkurakentaja, joka on perehtynyt erityisesti barokin- ja romantiikanajan urkujen rakennukseen. Martti Porthan on Urkurakentamo Martti Porthan Oy:n omistaja ja toimitusjohtaja.
Martti Porthanin veli Olli Porthan on Sibelius-Akatemian urkumusiikin professori.
Jussi Lehtonen (kirjailija)
Jussi Lehtonen (s. 1954) on kangasalalainen kirjoittaja, juontaja, matkailuopas ja matkanjohtaja. Kirjojen lisäksi hän on julkaissut paljon lehtiartikkeleita. Lehtonen on toiminut myös Kangasalan Lepokoti-säätiön hallituksessa ja lepokodin oppaana.
Lehtosen kirja "Mutta sehän on Sibelius" kertoo kansallissäveltäjä Jean Sibeliuksesta runsaasti yksityiskohtia ja triviaa, jota ei laajoissa Sibelius-tietokirjoissa ole aiemmin tultu kertoneeksi.
Kangasalan lepokodista kertovan tietokirjan Lehtonen julkaisi vuonna 2006.Mutta sehän on Sibelius -kirjan arvio Ultra-lehdessä
Haureus
Haureus tarkoittaa epäsiveellistä tai yleistä seksuaalimoraalia loukkaavaa toimintaa. Usein haureudella tarkoitetaan esiaviollista seksiä tai erotiikkaa, jossa osapuolet eivät ole avioliitossa omilla tahoillaan, mutta osin myös aviorikosta, eli avioliiton ulkopuolista seksuaalista aktia. Usein kuitenkin haureus (esiaviollinen seksi tai erotiikka) ja aviorikos (avioliiton ulkopuolinen seksi) erotetaan eri käsitteiksi. Sana haureus on käytössä myös lainopillisena terminä, esimerkiksi "lapseen kohdistuva" haureus.
Nykyään useimpien maiden laeissa, mm. Suomen laissa, sekä esiaviollinen seksi että avioliiton ulkopuolinen seksi eivät kumpikaan ole rikollista. Kuitenkin mm. alaikäiseen kohdistuva seksi, seksiin pakottaminen, sekä seksikaupassa paritus ja seksin osto paritettavilta henkilöiltä tai ihmiskaupan uhreilta ovat laitonta.
Uudessa Testamentissa haureus on käännös kreikankielisestä termistä "porneia", joka on myös sanan pornografia taustalla. Syrjähypyistä ja aviouskottomuudesta käytettiin kuitenkin toista ilmaisua "moikheia". Uskonnollisena terminä haureus voi viitata teologiseen käsitykseen seitsemästä kuolemansynnistä, joista yksi on siveettömyys.
Tiukimmillaan myös avoliitossa eläminen luokitellaan haureudeksi. Mm. Kansanlähetyksen ääririvit ovat tuominneet avoliiton haureudeksi.
Opplandin lääni
Opplandin lääni () on Norjan lääni maan eteläosassa Østlandetin alueella. Se sijaitsee sisämaassa Oslon kaupungin pohjoispuolella ja ulottuu Mjøsajärveltä etelässä Jotunheimin vuorille pohjoisessa. Sen hallinnollinen keskus on Lillehammer. Läänissä on 188 953 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 25 192,09 neliökilometriä.
Oppland on matkailijoiden suosimaa aluetta, jossa on sekä museoita että talviurheilukohteita.
Opplandin lääniin kuuluu yhteensä 26 kuntaa:
Vesa Ranta
Vesa Ranta (s. 20. heinäkuuta 1973 Muhos) on suomalainen muusikko ja valo- ja videokuvaaja.
Muusikkona Ranta tunnetaan metalliyhtye Sentencedin rumpalina. Hän soitti yhtyeessä vuodesta 1989 yhtyeen lopettamiseen, syksyyn 2005 asti. 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa hän soitti myös Anthony-nimisessä yhtyeessä, joka julkaisi yhden demon ja singlen. Sentencedin jälkeen hän soitti vuosina 2009–2017 The Man-Eating Tree -yhtyeessä, kunnes päätti keskittyä täysin kuvaamiseen.
Ranta opiskeli valo- ja videokuvausta Jaakkiman ja Voionmaan opistoissa vuosina 1994–1996 ja valmistui valokuvaajaksi Turun ammattikorkeakoulun Taideakatemiasta vuonna 2001. Rannan töitä on ollut esillä muun muassa Oulussa ja Helsingissä sekä Venäjän Nižni Novgorodissa ja Itävallan Bregenzissä. Sentencedin "The Cold White Light"- ja "The Funeral Album" -albumien kansitaiteet ovat Rannan tekemiä, ja hän on tehnyt kansitaidetta myös Poisonblackille, Solution 13:lle, Kypckille ja Kalmahille.
Rannan kuvaama ja Jenni Räinän toimittama "Reunalla – tarinoita Suomen tyhjeneviltä sivukyliltä" oli ehdolla vuoden 2017 Tieto-Finlandia-palkinnon saajaksi. Teos sai vuonna 2018 Botniapalkinnon. Vuodesta 2015 alkaen Ranta on kuvannut musiikkivideoita yhteistyössä ohjaaja Harri Haatajan kanssa muun muassa Swallow the Sunille, Sólstafirille, Kypckille ja Dark Tranquillitylle.
Ranta on Valokuvataiteilijoiden liiton, Oulun taiteilijaseuran ja Pohjoisen valokuvakeskuksen jäsen. Hän on toiminut myös viimeksi mainitun puheenjohtajana.
Julian Drain
Julian Drain (oik. Juho Järvensivu, s. 11. maaliskuuta 1988 Ikaalinen) on Lovex-yhtyeen rumpali.
Julian liittyi Lovexiin vuonna 2004, samoihin aikoihin yhtyeen nykyisen laulajan kanssa. Hänen suosikkiyhtyeitään ovat mm. Incubus, Foo Fighters, Placebo, The Beatles ja Muse. Drain on myös kitaristi yhtyeessä nimeltä Numero 83.
S/S Kajaani VI
S/S Kajaani VI on vuonna 1921 valmistettu höyrylaiva, joka alun perin toimi hinaajana Oulujärvellä. Vuonna 1963 alus siirrettiin proomuksi Kajaani Oy:n henkilökunnan kuljetukseen Ärjän saareen. Edelleen vuonna 1975 alus siirrettiin Saimaan vesistöön ja perusteellisen kunnostuksen jälkeen 1995–2000 alus siirrettiin risteilykäyttöön Keiteleen kanavalle ja Keitele-järvelle. Risteilytoiminta lopetettiin syksyllä 2006, jolloin alus siirtyi kokonaan yksityiskäyttöön.Myöhemmät omistajat eivät ole tiedossa.
Sydän-Suomen Laiva Oy osti aluksen vuonna 1995. Myyjänä oli joensuulainen Weekender Oy. Sydän-Suomen Laiva vahvisti omistuksensa alukseen kuulutusmenettelyllä vuonna 2001.
2013 S-S L Oy myi aluksen Lahteen
Alus rakennettiin talvella 1920–21 Varkaudessa Lehtoniemen telakalla ja siirrettiin Oulujärven rantaan lohkoina, jossa se lopullisesti koottiin. Kuljetus tapahtui rautateitse.
Alus oli paikallisten tietojen mukaan aikansa suurin ja nopein hinaaja Oulujärvellä.
Se oli varustettu 160 ihv (indikoitua hevosvoimaa) höyrykoneella, joka myös toimi pääkoneena. Lisäksi aluksessa oli apukoneet, joista toinen käytti generaattoria ja toinen pumppua. Aluksessa oli perässä lauhdevesitankki, joka toimi pintalauhduttajana. Alukseen asennettiin vuonna 1952 uusi 15 barin kattila. Myös vuonna 1961 alukseen tehtiin huoltotöitä.
Alus oli rakennettu merikelpoiseksi ja siinä oli muun muassa jäävahvistuksena keulapuolella kaaritus 30 senttimetrin välein.
Vuonna 1963 hinauskäyttö lopetettiin, jonka jälkeen alusta käytettiin Kajaani Oy:n henkilökunnan kuljetuksessa Ärjän saareen. Kattilaa ei enää lämmitetty, vaan alusta käytettiin proomuna.
Vuonna 1967 alus myytiin Reino Markkaselle, joka purki siitä höyrykattilan ja –koneen. Tilalle tuli kauniskäyntinen AEC-diesel 150 hv ja Twin Disc –mekaaninen merikytkin. Vanhat osat lienevät tulleet hylätyiksi siten, että kattila ja kone menivät romun ostajalle. Kattila päätyi teollisuuden palvelukseen Jyväskylään. Muita purettuja osia löytyy muun muassa Alajärveltä (Aunola).
Kun alus siirtyi vuonna 1974 Markku Markkolan omistukseen, se siirrettiin maakuljetuksena Saimaan vesistöön vuonna 1975. Iisalmeen siirron yhteydessä jouduttiin purkamaan vanha ohjaushytti kuljetuksen mataloittamiseksi. Markkola rakennutti uuden ohjaushytin teräksestä.
Aluksen peruskorjaus tehtiin vuosina 1995–2000, jonka jälkeen alus on toimi matkustaja-aluksena m/s Liwia -nimellä Keiteleen kanavalla ja Keitele-järvellä vuoteen 2006 asti, jolloin se jäi varustajan (Sydän-Suomen Laiva Oy:n) omaan käyttöön.
Vuonna 2011 alus myytiin lappeenrantalaiselle ostajalle. Kaupan ehdot eivät lopulta kuitenkaan toteutuneet, jolloin alus myytiin uudelleen syyskuussa 2013, jolloin se siirtyi Lahteen.
Aluksesta tehtiin perinteitä kunnioittaen vanhan ajan sisävesimatkustajalaiva, jonka tekniikka vastaa kuitenkin nykyajan vaatimuksia.
Aqtöben alue
Aqtöben alue (, ) on hallinnollinen alue Kazakstanin länsiosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Venäjään, idässä Karagandan ja Qostanayn alueisiin, etelässä Qızılordan alueeseen ja Uzbekistaniin sekä lännessä Mangistaun, Atyraun ja Länsi-Kazakstanin alueisiin.
Alueella on arviolta 834 813 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 300 600 neliökilometriä. Aqtöben alue on pinta-alaltaan toiseksi suurin Kazakstanin alueista. Alueen läpi virtaa Uraljoen sivujoki Ilek. Hallinnollisesti alue jakautuu 12 piiriin.
Vuonna 1999 väestöstä oli kazakkeja 55,6 prosenttia ja venäläisiä 23,7 prosenttia.