hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
John Polidori
John Polidori (7. syyskuuta 1795 – 24. elokuuta 1821) oli italialainen lääkäri ja kirjailija, jonka jälkimaine perustuu kauhukirjallisuudelle uraa luoneeseen pieneen tarinaan ”Vampyyri” (1819).
Polidori syntyi italialaiseen perheeseen, jossa harrastettiin kirjallisuutta, myös kauhua – hänen isänsä Gaetano Polidori käänsi Horace Walpolen kauhuromaanin "Otranton linna" (1764) italian kielelle. John Polidori opiskeli Edinburghin yliopistossa ja valmistui lääkäriksi vain 19-vuotiaana.
Runoilija George Gordon Byron palkkasi Polidorin henkilökohtaiseksi lääkärikseen Euroopan-matkalleen 1816. Kun Byronin seurue, johon kuuluivat myös runoilija Percy Bysshe Shelley ja tämän rakastajatar Mary Godwin Wollstonecraft, asettui asumaan Genevenjärven rannalla sijaitsevaan kartanoon, järjestettiin kauhutarinoiden kirjoituskilpailu. Polidori osallistui siihen lyhyellä vampyyritarinalla, jonka hän oli laatinut Byronin perusidean pohjalta.
”Vampyyri” on ainoastaan parikymmensivuinen pieni kertomus. Sen päähenkilöt ovat viaton herrasmies Aubrey ja lordi Ruhtven, joka on Lontoon seurapiirien kunnioitettu keskipiste. Aubrey lankeaa tyylikkään lordin lumoihin, millä on kohtalokkaat seurauksensa, kun tämä osoittautuu vampyyriksi. Lordin yhtäläisyyksiä Byronin persoonallisuuteen pidetään ilmeisinä.
”Vampyyri” julkaistiin Englannissa "New Monthley Magazinessa" vuonna 1819. Novelli yhdistettiin oikean kirjoittajansa sijaan Byroniin ilmeisesti myynnin edistämiseksi, ja oikaisuyrityksistä huolimatta väärä tieto kirjoittajasta jäi aikalaistietoisuuteen. ”Vampyyrista” tuli hyvin suosittu muun muassa Saksassa ja Ranskassa. Esimerkiksi kirjoittajasta väärän tiedon saanut Goethe arvioi novellin Byronin parhaaksi teokseksi. Novellista sovitettiin näytelmäversioita ja sille kirjoitettiin jatko-osia.
Novellin merkitys myöhemmälle vampyyrikirjallisuudelle on suunnaton, niin esimerkiksi Bram Stokerin "Draculalle" kuin Anne Ricen "Vampyyrikronikoillekin". Suomeksi ”Vampyyri” julkaistiin 2005 Faroksen kustantamana.
Federico Andahazi esittää romaanissaan "Hurskaat sisaret" (1998) fiktiivisen ja fantasioidun kuvan Polidorista ja ”Vampyyri”-novellin syntyhistoriasta.
Polidori ei menestynyt lääkärinä eikä kirjailijana. Hän teki itsemurhan myrkyttämällä itsensä muutamaa viikkoa ennen 26-vuotispäiväänsä.
Teemu Lehtilä
Teemu Aleksi Lehtilä (s. 27. marraskuuta 1966 Kokemäki) on suomalainen näyttelijä. Hän on valmistunut Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitokselta vuonna 1989 teatteritaiteen maisteriksi. Hän on näytellyt Jyväskylän kaupunginteatterissa ja Tampereen Teatterissa.
Tunnetuksi hän on tullut roolistaan "Häjyt" -elokuvassa (1999) sekä sittemmin saippuasarjasta "Salatut elämät". Siinä hän näytteli ensin vuosina 2004–2006 narsisti Aaro Vaalannetta ja myöhemmin tämän kaksoisveljeä Eero Vanalaa tammikuusta 2007 elokuuhun 2009 asti. Hän palasi Aaron rooliin vuosina 2012, 2015 sekä vuodesta 2017 alkaen uudestaan.
Lehtilä on naimisissa Nina Viinikan kanssa ja heillä on viisi lasta. He asuvat Lempäälässä.
Lehtilällä on ollut kaksoisrooli MTV3:n saippuasarjassa "Salatut elämät". Ensin hän näytteli narsisti Aaro Vaalannetta vuosina 2004–2006. Myöhemmin Lehtilä esitti Aaron kaksoisveljeä Eero Vanalaa tammikuusta 2007 elokuuhun 2009. Keväällä ja syksyllä 2007 Lehtilä esitti sekä Aaroa että Eeroa yhtä aikaa. Samoihin aikoihin hän esitti Eeron takaumissa Eeron ja Aaron isää, eli Lehtilällä oli keväällä 2009 kolmoisrooli. Kolmen vuoden tauon jälkeen Lehtilä palasi sarjaan Aaro Vaalanteena 7. syyskuuta 2012 esitetyssä jaksossa ja poistui jälleen 22. marraskuuta 2012. Vielä joulukuussa 2012 Aaro kuitenkin esiintyi Paulan ja Lauran harhanäkynä. Aaro Vaalanteena hän palasi sarjaan jälleen 2. maaliskuuta 2015 ja poistui 13. huhtikuuta 2015. Aaro palasi sarjaan uudelleen 26. tammikuuta 2017.
Seututie 387
Seututie 387 on Lappeenrannasta Virolahden Vaalimaalle johtava seututie. Tien pituus on 59 kilometriä.
Tie alkaa Lappeenrannasta, kaupungin keskustan eteläpuolelta valtatieltä 6 ja kulkee Raipon ja Ylämaan sekä Miehikkälän kunnan itäosien kautta Vaalimaalle, jossa se päättyy valtatielle 7 (E18) Venäjän vastaisen valtakunnanrajan tuntumassa.
Tietä voidaan käyttää vaihtoehtoisena yhteytenä Helsingistä Lappeenrannan suuntaan; matka on 10 kilometriä pidempi kuin valtatie 6:n kautta.
Seututie 387 muodostaa eteläisimmän osan Suomenlahden rannalta Sallaan ulottuvasta matkailureitistä, Runon ja Rajan tiestä.
Henna Tanskanen
Henna Tanskanen (o.s. Vänninen, s. 1983) on suomalainen näyttelijä ja kuvataiteilija. Hän esitti Aamu Korhosta MTV3:n draamasarjassa "Salatut elämät" vuosina 2001–2004.
Tanskanen valmistui ylioppilaaksi Helsingin Kallion lukiosta keväällä 2003 ja teatteritaiteen maisteriksi Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitokselta keväällä 2009. Tanskanen opiskelee nykyisin Kuvataideakatemiassa.
Vuonna 2009 Tanskanen sai Ida Aalberg-säätiön stipendin.
Tanskanen voitti ”Ihana meri” -esityksellä Pieksämäen Teatterimaratonin monologikilpailun 28. maaliskuuta 2010.
Hän on naimisissa näyttelijä Lauri Tanskasen kanssa.
Korundi
Korundi on mineraali, joka on alumiinioksidin (AlO) kiteinen muoto. Se on puhtaana väritön, mutta sisältää usein epäpuhtauksia, joiden seurauksena sen väri voi olla lähes mikä tahansa. Jalossa muodossaan läpinäkyvänä korundi on arvostettu jalokivi; karmiininpunaista muunnosta kutsutaan rubiiniksi ja muunvärisiä kiviä safiireiksi. Vihreä synteettinen korundi on kauppanimeltään amarylli. Läpinäkymättömät korundit sisältävät joskus tiheään määrättyihin suuntiin kulkevia rutiilin muodostamia pieniä sulkeumia, joista taittuva valo saa aikaan pyöröhiotun kiven pinnalla valonlähteen mukaan liukuvan kuusisakaraisen tähden muotoisen valoilmiön. Tällaisia kiviä kutsutaan tähtirubiineiksi ja -safiireiksi, ja ne ovat samoin erittäin arvostettuja. Korundin kovuus Mohsin asteikolla on 9 – mineraaleista vain timantti on sitä kovempaa. Niinpä epäjalo korundi eli smirgeli on merkittävä ainesosa hiontajauheissa.
Korundin kidejärjestelmä on trigoninen. Se muodostaa usein mineraalille tyypillisiä tynnyrimäisiä tai sukkulamaisia, läpileikkaukseltaan kuusikulmaisia kiteitä. Korundia esiintyy lähinnä metamorfisissa kivilajeissa, kuten marmorissa ja gneississä. Esiintymisalueita on Myanmarissa, Sri Lankassa, Madagaskarilla, Etelä-Afrikassa ja Uralin
vuoristossa.
Irrallisia kiteitä ja kappaleita löydetään usein myös rikastuneina jokien pohjista. Lapin kultahuuhtomoissa tavataan usein korundia, ja Lapissa on nykyisin jopa erikseen korundin huuhdontaan erikoistuneita huuhtomoita. Siksi Rovaniemelle valmistuvan taiteiden talon nimeksi valittiin Korundi.
Esko Hukkanen
Esko Ferdinand Hukkanen (23. lokakuuta 1927 Iisalmen maalaiskunta – 22. heinäkuuta 2016 Lahti) oli suomalainen näyttelijä.
Hukkanen näytteli Oulun, Imatran, Kouvolan, Joensuun, Lappeenrannan ja Mikkelin teattereissa. Hän jäi eläkkeelle Lahden kaupunginteatterista vuonna 1991, mutta jatkoi näyttelemistä. Hänet muistetaan muun muassa elokuvista "Simpauttaja" ja "Painija", sekä televisiosarjoista "Velipuolikuu", "Elämän suola" ja "Team Ahma". Hänen viimeiseksi roolikseen jäi Kullervo Väkeväisen rooli tv-sarjassa "Lehmän vuosi".
Viimeiset vuotensa Esko Hukkanen asui Lahdessa. Hukkanen kuoli 88-vuotiaana 22. heinäkuuta 2016 sairastettuaan pitkään. Hukkasen puoliso oli Seija Hukkanen ja heillä on kaksi lasta.
Poikkimaantie
Poikkimaantie on tie Oulussa kaupungin keskustan eteläpuolella. Tie alkaa Oritkarin satamasta Nuottasaaren kaupunginosasta, kulkee Äimäraution, Kaukovainion, Knuutilan ja Oulunsuun kaupunginosia sivuten Oulujoen yli Hiukkavaaran kaupunginosaan. Seututien 847 ja valtatien 22 välillä Poikkimaantien tunnus on yhdystie 8155. Nimen "Poikkimaantie" sanotaan tulevan siitä, että aiemmin tie todellakin oli ""poikki"": ennen marraskuuta 2016 Oulujoen ylittävä silta puuttui, mutta joen itärannalla oli lyhyt samanniminen tienpätkä.
Poikkimaantie mielletään usein "Oulun eteläiseksi kehätieksi". Tien tarkoitus on nimenomaan siirtää liikenne pois keskustasta ja helpottaa raskaan liikenteen pääsyä Nuottasaaren ja Oritkarin satama-, terminaali- ja teollisuusalueille.
Poikkimaantie yhdistää valtatien 4 ja valtatien 22 Oulun satamaan ja terminaalialueeseen siten, että raskas liikenne voi kiertää tukkoisen, ahtaan ja ruuhkaisen kaupungin keskustan.
Syyskuussa 2018 Poikkimaantiestä tuli osa Oulun yhtenäistä kehätietä, kun Raitotien jatko Hiukkavaarassa Poikkimaantien päätepisteeseen valmistui.
Vuosina 2014–2016 Poikkimaantietä jatkettiin Saarelan kaupunginosaan Vaalantielle. Hankkeeseen sisältyi 255 metriä pitkä vesistösilta Oulujoen yli. Hankkeen kustannusarvio oli noin 21,2 miljoonaa euroa, mutta lopulliset kustannukset jäivät alle 20 miljoonan euron, josta sillan osuus oli noin 6,5 miljoonaa euroa. Hankkeen yleissuunnitelmassa arvioitiin, että vuonna 2020 sillan liikennemäärä olisi noin 15 500 ajoneuvoa vuorokaudessa.
Pohjois-Suomen aluehallintovirasto myönsi 7. helmikuuta 2011 vesitalousluvan sillan rakentamista varten. Sillan rakennustyöt alkoivat vuonna 2015, ja uusi tie avattiin liikenteelle 22. marraskuuta 2016.
Shaukat Aziz
Shaukat Aziz (شوکت عزیز ,s. 6. maaliskuuta 1949 Karachi) on Pakistanin entinen pää- ja valtiovarainministeri. Hänestä tuli valtiovarainministeri marraskuussa 1999. Pääministeri hänestä tuli 28. elokuuta 2004 presidentti Pervez Musharrafin erotettua Zafarullah Khan Jamalin 6. kesäkuuta 2004. Väliaikaisena pääministerinä toimi Chaudhry Shujaat Hussain.
Aziz joutui heinäkuussa 2004 murhayrityksen kohteeksi Punjabin maakunnassa Pakistanissa. Tulevan pääministerin autonkuljettaja ja kahdeksan sivullista menehtyi, mutta Aziz selvisi.
Trollhättan
Trollhättan on entinen Ruotsin kaupunki ja nykyinen Trollhättanin kunnan keskustaajama. Trollhättan sijaitsee Etelä-Ruotsissa Götajoen varrella Länsi-Götanmaan läänissä ja Länsi-Götanmaan maakunnassa. Kaupunkitaajamassa oli vuoden 2010 lopussa 46 457 asukasta. Trollhättan on lääninsä kolmanneksi suurin taajama Göteborgin ja Boråsin jälkeen. Ennen vuoden 1998 lääniuudistusta alue kuului Älvsborgin lääniin ja oli sen toiseksi suurin taajama.
Jo 7 000 vuotta sitten ihmisiä asettui asumaan seudulle, lähinnä Stallbackanin lähisaarille. Trollhättania kutsuttiin ennen muinoin nimellä "Stora Edet". Nimi Trollhättan tulee luultavasti sanoista "troll" (peikko) ja "hätta" (hilkka). Alueella sijaitsee useita vesiputouksia, joissa uskottiin asuvan peikkoja. Joessa olevien luotojen uskottiin olevan peikkojen päälaella olevia hilkkoja.
Ensimmäisen kerran paikka mainittiin 1413. 1800-luvulla valmistui ensimmäinen Trollhättanin sulkuväylä, ja vesivoima kehittyi. Pohjoismaiden suurin energiayhtiö Vattenfall on saanut vesiputousta tarkoittavan nimensä Trollhättanin koskista.
Kaupunkioikeudet Trollhättan sai vuonna 1916. Vesivoiman käyttö auttoi kaupungin teollistumisessa. Nykyään kaupungin alueella on kaksi voimalaitosta, Olidan ja Håjum.
Trollhättan on Ruotsin keskusrikospoliisin lokakuussa 2014 julkaistun raportin mukaan yksi Ruotsin 55 alueesta, jonka paikalliset rikolliset ovat ottaneet hallintaansa ja alueilla tapahtuu avoimia välienselvittelyitä, huumekauppaa ja kiristystä. Paikallisia asukkaita ei saada uhkausten vuoksi mukaan oikeuslaitoksen toimintaan eikä poliisi voi toimia hyökkäysten vuoksi.
Trollhättanissa tapahtui 22. lokakuuta 2015 kouluisku, jossa kuoli useita ihmisiä, mukaan lukien teräaseita käyttänyt tekijä.
Trollhättanissa on paljon teollisuutta, kuten Saabin autotehtaat ja Volvon lentokonetehdas. Kaupungissa on valmistettu myös Nohabin höyryvetureita. Nykyisin Nohabin veturitehtaan tiloissa on tiedekeskus Innovatum.
Sittemmin alue on tullut tunnetuksi myös ruotsalaisen elokuvan tuotantopaikkana "Trollywoodina". Elokuvat "Fucking Åmål", "Dancer in the Dark" ja "Dogville" on kuvattu siellä.
Trollhättanlaisia urheiluseuroja ovat mm. jääpalloseura Gripen Trollhättan BK ja jalkapalloseura FC Trollhättan.
E-Bow
E-Bow eli sähköjousi (E-Bow on tavaramerkki) on yleensä sähkökitaran kanssa käytettävä paristokäyttöinen, kädessäpidettävä laite, joka saa kitaran kielen värähtelemään jatkuvasti, jolloin kielen sointi ei keskeydy. E-Bow tuottaa sähkömagneettisen kentän ja kun laite asetetaan kitaran kielen lähelle, kieli alkaa magneettikentän vaikutuksesta värähdellä. Laitteen avulla tuotettua ääntä voidaan kuvailla aavemaiseksi, hallituksi äänen kiertämiseksi. Ääntä voidaan tietysti muokata lisää erilaisin efektilaittein kuten normaalisti sähkökitaran ääntä. Sähkökitaran lisäksi E-Bow’ta on käytetty muun muassa basso- ja akustisen kitaran, banjon, flyygelin sekä sähkökanteleen kanssa.
E-Bow’ta ovat käyttäneet muun muassa CMX:n kitaristi Janne Halmkrona, Bill Nelson, Big Country -yhtyeen kitaristit Stuart Adamson ja Bruce Watson, Leviathan -yhtyeen Wrest, David Bowie, Blondie, Tom Petty, Porcupine Tree, Blue Öyster Cult, Paul Stanley soololevyllään, Jimmy Page, Michael Manring (bassokitaralla), Sigur Rósin basisti Georg Hólm sekä Linkin Park kappaleessa ”No More Sorrow”. R.E.M:llä on kappale nimeltään ”E-Bow the Letter”, jossa käytetään E-Bow’ta.
Tordesillasin sopimus
Tordesillasin sopimus (esp. "Tratado de Tordesillas", port. "Tratado de Tordesilhas") oli Espanjan ja Portugalin välillä 7. kesäkuuta 1494 tehty sopimus, jolla maat jakoivat keskenään Euroopan ulkopuolisen maailman. Sopimuksessa määriteltiin etelä-pohjoissuuntainen jakolinja, joka kulki noin 1800 kilometriä länteen Kap Verden saarista. Tämä jakolinja vastaa noin pituuspiiriä 47 °W. Espanja sai jakolinjan länsipuoliset alueet, Portugali puolestaan kaikki itäpuoliset. Nimensä sopimus sai siitä, että se tehtiin Valladolidin lähellä sijaitsevassa Tordesillasin kylässä. Sen allekirjoittivat kuninkaat, Portugalin Juhana III ja Espanjan Ferdinand II.
Edellisenä vuonna 1493, espanjalaissyntyinen paavi Aleksanteri VI oli antanut Tordesillasin sopimusta muistuttavan päätöksen, jossa jakolinja kulki noin 500 kilometriä länteen Kap Verden saarista. Paavin päätös oli siten ollut Espanjalle edullisempi kuin Tordesillasin sopimus.
Tordesillasin sopimus johti käytännössä siihen, että Portugali sai oikeuden Afrikasta ja Aasiasta löytyviin alueisiin sekä Brasilian itäosiin. Portugali sai Brasilian vahingossa, sillä sopimusta tehtäessä ei tiedetty Amerikan ulottuvan sovitun linjan itäpuolelle. Espanjalle jäi Brasilian itäosaa lukuun ottamatta koko Amerikka. Sopimuksen merkitystä vähensi kuitenkin se, että Ranska ja Englanti eivät olleet mukana sopimusneuvotteluissa. Sopimus näytti menettävän kokonaan merkityksensä vuonna 1580, kun Portugali liitettiin Espanjaan, mutta tämä jäi lyhytaikaiseksi. Sopimuksella voidaan sanoa olevan huomattava vaikutus vielä nykyäänkin, sillä Portugalille sopimuksen mukaan kuuluneessa Brasiliassa on portugalin kieli edelleen valtakielenä, kun taas lähes koko muussa Etelä-Amerikassa se on espanja.
Zaragozan sopimus (esp. "Tratado de Zaragoza", port. "Tratado de Saragoça") oli vastaava päätös itäisellä pallonpuoliskolla. Se solmittiin vuonna 1529. Sen mukaan nykyisen Indonesian seudut (silloiset Maustesaaret) samoin kuin juuri löydetyt Filippiinit kuuluivat Espanjalle. Sopimus oli tappio Portugalille, jonka alue alkoi vasta noin 1 500 km Maustesaarista itään päin.
Sekametsä (sarjakuva)
Sekametsä on piirtäjä Jukka Tilsan ja käsikirjoittaja Pauli Kallion sarjakuva. Sarja on ilmestynyt Helsingin Sanomien sunnuntainumerossa 4. heinäkuuta 2004 alkaen. Sarjaa levittää suomalainen Royal Comics Syndicate ja se ilmestyy myös kolmessa muussa lehdessä.
Akseli Olli Väänänen
Akseli Olli Väänänen, kirjailijanimimerkiltään Uula Aapa, (20. lokakuuta 1900 Kuopio – 3. joulukuuta 1987 Kotka) oli suomalainen upseeri ja sotakirjailija. Useassa kirjassaan Väänänen kuvaa Lapin kaukopartiotoimintaa.
Akseli Olli Väänäsen vanhemmat olivat maanviljelijä Olli Väänänen ja Hilma Alina Väänänen (o.s. Parjanen). Ennen upseerin uraa hän kävi seitsemän luokkaa Kuopion lyseota sekä kauppakoulun Kuopiossa. Hän osallistui kansalaissotaan valkoisten puolella ja haavoittui Heinolassa. Kadettikoulun Väänänen kävi 1927–1929. Hän toimi Lapin Rajavartiostossa nuorempana upseerina vuosina 1929–1935 ja komppanianpäällikkönä vuodesta 1935. Hänet ylennettiin majuriksi vuonna 1941. Vuosina 1949–1955 hän työskenteli esikuntapäällikkönä Kainuun Rajavartiostossa, minkä jälkeen hän erosi palveluksesta.
Ensimmäiset kaukopartioromaaninsa hän kirjoitti 1950-luvun alussa. Tämä näkyy varhaisimmissa teoksissa siten, etteivät henkilöt esiinny oikeilla nimillä eikä edes vihollisvaltiota nimetä.
Viisi ensimmäistä kirjaa ilmestyivät myös nuortenkirjapainoksina sarjassa "Seikkailujen maailma" (Otava). Teos "Yhteyspartio yllättää" ilmestyi uusittuna painoksena vuonna 1969. Uusinnassa on muutamia nimiä vaihdettu, mm. joukkueenjohtaja luutnantti Kärki on saanut ilmeisesti alkuperäisen nimen Nyberg ja korkein johtaja, kapteeni Terä on muuttunut majuri Loheksi. Samoin vihollisesta käytetään nimitystä "partisaanit" eikä enää pelkkää "vihollinen" -ilmaisua - joskin venäläisistä ei vieläkään puhuta. Samoin takalinjan tukikohta, nuorten kirjassa Peskikylä, on vaihdettu alkuperäiseksi Savukoskeksi.
Samoin nuortenkirjasta poiketen partisaani-iskujen motiiviksi määritellään vihollisen pyrkimykseksi mahdollistaa iskut syvemmälle Suomeen mikä olisi voinut merkitä joukkojen heikentämistä varsinaisella rintamalla.
Uusintapainoksen loppuun oli liitetty – nuorisokirjasta poiketen – kuvaus vuonna 1943 sattuneesta sotilaskotisisarten ja heidän kuljettajiensa surmasta Kainuun rajakorvessa: heidän autonsa ajoi partisaanien asettamaan maamiinan ja tulitus väijytyksistä surmasi räjähdyksestä selvinneet.
Teos "Jälkipartio varmistaa" on vapaamuotoinen kuvaus Mannerheim-ristin ritari Olli Remeksen sotatoimien varhaisvaiheista Lapin ja Kainuun rintamalla, silloin vielä rajavartioston kersanttina. Ritarinarvoon johtaneet sotatoimet jäävät maininnalle.
Teos "Kaukopartio kierroksessa" on uusittu ja laajennettu versio nuortenkirjasta "Kaukopartion seikkailuja".
Chris Hülsbeck
Chris Hülsbeck (s. 2. maaliskuuta 1968 Kassel) on saksalainen tietokonepelimusiikin säveltäjä.
Hülsbeck on säveltänyt musiikin yli seitsemäänkymmeneen peliin 1980-luvun puolivälistä lähtien. Useita hänen Commodore 64:lle ja myöhemmin Amigalle säveltämistään kappaleista pidetään klassikkoina harrastajien keskuudessa. Hülsbeckin tunnetuimpia sävellyksiä ovat "The Great Giana Sisters" -pelin sekä "Turrican"-pelisarjan musiikit. Hän tuli tunnetuksi jo 16-vuotiaana voittaessaan saksalaisen 64'er-lehden järjestämän sävellyskilpailun.
Hülsbeck kehitti Amigalle TFMX-tiedostomuodon (The Final Musicsystem eXtended), joka oli monessa mielessä edistyneempi verrattuna sen kilpailijaan, Soundtracker-moduuleihin. TFMX-formaatti mahdollisti muun muassa logaritmiset sävelkorkeuden vaihtelut, äänimakrot ja yksilöllisen tempon jokaiselle ääniraidalle.
Claes Andersson
Claes-Johan Rudolf Andersson (s. 30. toukokuuta 1937 Helsinki) on suomenruotsalainen psykiatri, kirjailija ja jazzmuusikko. Hän oli yksi Vasemmistoliiton perustajista ja toimi puolueen puheenjohtajana kahdeksan vuoden ajan. Paavo Lipposen I hallituksessa Andersson toimi kulttuuriministerinä.
Nuorena lääkärinä ja psykiatrina Andersson toimi aktiivisesti Marraskuun liikkeessä, joka pyrki kohentamaan muun muassa mielenterveyspotilaiden, alkoholistien ja vankien olosuhteita.
Andersson nousi kansanedustajaksi ensimmäisen kerran eduskuntavaaleissa 1987 Suomen Kansan Demokraattisen Liiton ehdokkaana. Andersson oli mukana perustamassa Vasemmistoliittoa vuonna 1990 ja hänestä tuli puolueen ensimmäinen puheenjohtaja. Andersson oli puolueensa ehdokas Presidentinvaalissa 1994 saaden 3,8 % äänistä. Seuraavana vuonna hän vei puolueensa Lipposen I hallitukseen ja sai kulttuuriministerin salkun.
Ministerinä Andersson toimi kolmen vuoden ajan, kunnes hän vuonna 1998 teki hallituksessa tilaa puolueensa uudelle puheenjohtajalle Suvi-Anne Siimekselle. Andersson jätti eduskunnan vuonna 1999, ja julkaisi seuraavana vuonna muistelmansa "Kaksitoista vuotta politiikassa – katkelmia, muistikuvia, unia". 2000-luvun alussa hän toimi vakiojäsenenä Ylen aamu-tv:n Jälkiviisaat-osiossa.
Eduskuntavaalien 2007 alla Andersson ilmoitti lähtevänsä ehdokkaaksi keräämään puoluejohdosta eronneen Siimeksen jättämiä ääniä. Andersson nousi takaisin eduskuntaan puolueensa korkeimmalla äänimäärällä. Hän erosi kansanedustajan tehtävistä terveydellisten syiden vuoksi syksyllä 2008. Hänen tilalleen palasi entinen kansanedustaja Kari Uotila. Erotessaan Andersson oli eduskunnan ikäpuhemies.
Andersson on kirjoittanut romaaneja, runoja ja esittänyt jazzmusiikkia. Hän on myös ollut käsikirjoittamassa elokuvia. Hän oli yksi Lauri Törhösen esikoiselokuvan "Palava enkeli" (1986) käsikirjoittajista. Andersson toimi myös Veli-Matti Saikkosen televisioelokuvan "Vuoden viimeinen kesä" (1998) yhtenä käsikirjoittajana. Hän kirjoitti myös osan Matti Ijäksen elokuvassa "Pilkkuja ja pikkuhousuja" (1993) lausutuista runoista.
Muistelmissaan Andersson paljastaa olleensa lähellä itsemurhaa 1980-luvulla. AIDS-epidemian puhkeamisen myötä Andersson ajautui luulosairauteen löytäen kaikki taudin merkit itsestään. Hän kertoi aikoneensa tappaa itsensä töölöläishotellin ylimmästä kerroksesta varaamassaan huoneessa, mutta jokin kuitenkin esti häntä riistämästä itseltään henkeä. 12 tunnin nukkumisen jälkeen Anderssonin harhakuvitelmat aidsiin sairastumisesta olivat kadonneet.
Andersson on kertonut kärsivänsä peliriippuvuudesta.
Anderssonilla on kuusi lasta, joista yksi on näyttelijä ja kirjailija Henrika Andersson.
Opaskoira
Opaskoira toimii apuna ja tukena sokeille tai vaikeasti heikkonäköisille. Koira on hyvä apuväline liikkumiseen, sillä koira pysyy opitulla reitillä, näkee vastaantulevat mahdolliset esteet ja kiertää ne.
Opaskoira näyttää paikalleen pysähtymällä kadunreunat ja muut ylityspaikat liikenneväylissä ja myös sellaiset esteet, joita ei turvallisesti voi kiertää. Opaskoirankäyttäjä pystyy liikkumaan koiransa avulla itsenäisesti. Silloin kun opaskoira ei toimi oppaana, se on tavallinen perhekoira. Koiralla on myös tärkeä sosiaalinen merkitys käyttäjälleen ja hänen perheelleen.
Suomen lainsäädännössä on monessa kohdin annettu opaskoirille ja niiden käyttäjille erivapauksia. Liikuntavammaisen avustajakoiran tavoin opaskoiran kanssa saa mennä yleiselle uimarannalle, ravintoloihin, lasten leikkipaikalle, toriaikana torille, kunnostetulle ladulle ja urheilukentälle, vaikka järjestyslaki sen muilta koirilta kieltääkin. Opaskoiran kanssa saa mennä myös terveydensuojeluasetuksen tarkoittamaan elintarvikehuoneistoon. Opaskoirasta ei tarvitse suorittaa koiraveroa.
Näkövammaisten Keskusliiton Vantaalla, Itä-Hakkilassa sijaitsevassa Opaskoirakoulussa kasvatetaan, koulutetaan ja luovutetaan käyttöön kaikki Suomessa toimivat opaskoirat. Nykyään lähes kaikki koulutettavat koirat ovat labradorinnoutajia. Jonkin verran opaskoirina käytetään myös kultaisianoutajia, labradorinnoutajan ja kultaisennoutajan risteytyksiä sekä saksanpaimenkoiria. Suomen Opaskoirakoulu Oy on aloittanut opaskoirien koulutuksen 1.9.2012 Opaskoirakoulu Viiksessä Kuopiossa kaikille Suomen näkövammaisille. Johtavana kouluttajana toimii Juha Herttuainen, joka on tehnyt mittavan työn opaskoirien kouluttajana. Ensimmäiset opaskoirat luovutetaan käyttäjille keväällä 2012.
Opaskoiratoiminnan tärkeänä perustana ovat vapaaehtoistyötä tekevät hoitoperheet. Lähes kaikki opaskoirapennut kasvatetaan Opaskoirakoulussa. Vuosittain pentuja syntyy 70–80. Pennut luovutetaan vapaaehtoisiin hoitokoteihin 7–8 viikon iässä. Soveltuvuustesteihin koirat tulevat noin 1,5-vuotiaana. Opaskoiran koulutus kestää 20 viikkoa. Koirat luovutetaan käyttäjilleen kolme viikkoa kestävällä yhteistoimintakurssilla.
Ensimmäiset opaskoirat koulutettiin vuonna 1916 Saksassa. Suomessa opaskoiratoiminta käynnistyi sotamarsalkka Mannerheimin aloitteesta, kun hän toimi Suomen Punaisen Ristin puheenjohtajana. Mannerheim vetosi opaskoirien saamiseksi sodassa näkönsä menettäneille. Ensimmäiset opaskoirat luovutettiin käyttöön talvisodassa näkönsä menettäneille sotasokeille syksyllä 1940. Seitsemän vuotta myöhemmin vuonna 1947 perustettiin Opaskoirakoulu ja vuonna 1948 Opaskoirayhdistys, jonka tehtävänä oli hankkia opaskoiria siviilisokeille.
Tulenväki
Tulenväki on tulen haltijoiden väki suomalaisessa mytologiassa. Tulenväki elää tulessa ja tekee tulen ominaisuudet. Tuli siis polttaa ja liikkuu, koska tulen haltijat polttavat ja liikkuvat. Palovamma johtuu tulenväen vihasta, ja palovammoja jopa kutsutaan tulenvihoiksi.
Tulenvihan hoitoon käytetään muun muassa vettä tai lunta, jotka sisältävät veden väkeä, joka karkottaa tulenväen. Tulenväkeä voidaan myös loitsussa vaatia parantamaan aiheuttamansa vahingot. Usein lausuttiin tulen syntysanat, joiden mukaan jokin jumalainen olento on iskenyt ensimmäisen tulen taivaassa.
Tulenväkeä saatettiin käyttää muiden haltijoiden aiheuttamien vihojen parantamiseen siten, että ne aiheuttanut väki peloteltiin pois tulenväen avulla. Tulenväkeä oli erityisesti saunassa, jossa parannettavia usein hoidettiin.
Tulenväkeen ilmeisesti kuuluvat miespuolinen henkiolento Panu ja naispuoliset panuttaret. Erään panuttaren nimeksi mainitaan "Munnu". Munnua käsketään loitsussa tuomaan Pohjolasta jäätä tulenvihojen hoitoon.
Ilmeisesti jotkut kokivat olevansa tulenväen sukua. Kun eräältä raivon vallassa parantavalta noidalta eli intomieheltä kysyttiin, miten hän voi paljain käsin nostaa kuuman kiven kiukaalta, hän vastasi: "Tuli ei polta tuttuansa".
Erään lappalaiselta opituksi sanotun perinteen mukaan tulenväkeä saattoi ottaa mukaansa, jos otti kolmesta metsäpalon polttamasta juurakosta puukon kärjellä tuhkaa puhtaaseen riepuun. Sitten kuului loitsia:
Sitten uhrataan kolme tippaa verta. Kun sitä riepua kantaa mukanaan punaisella nauhalla sidottuna, niin tulenväki tulee mukana. Ennen erityisiä tapauksia, jolloin tulenväen apua tarvitaan, näkee tulenväen läsnäolon salamoinnin tapaisena.
Sveebit
Sveebit tai sveevit () oli roomalaisten antama yhteisnimitys useille läntisille germaaniheimoille. Sveebit olivat suurimpia ja sotaisimpia germaanien heimoryhmittymiä, ja heihin kuuluivat muun muassa semnonit, markomannit, kvadit, langobardit ja hermunduurit. Sveebit olivat luultavasti alun perin kotoisin Itämeren eteläisiltä rannoilta. 100-luvulla eaa. sveebit asuivat Elben, Mainin, Neckarin ja Reinin jokien ympäristössä.
Gallialaiset arvernit ja sekveenit kutsuivat Ariovistuksen johtaman sveebijoukon Galliaan noin 71 eaa. avuksi naapuriheimo heeduja vastaan. Pian sveebit kuitenkin alistivat heedujen lisäksi myös arvernit ja sekveenit. Caesar puolestaan löi Galliaan asettuneet sveebit 58 eaa.
400-luvulla osa sveebeistä vaelsi Galliaan vandaalien ja alaanien mukana. Sveebit jatkoivat kuitenkin vaellustaan Espanjaan saakka, perustaen Galiciaan itsenäisen kuningaskunnan. Muut sveebit jäivät asumaan nykyisen Etelä-Saksan ja Sveitsin alueelle. Visigootit löivät Espanjassa sveebien kuninkaan Rechiarin vuonna 456, ja valloittivat lopulta Galician viimeistään vuonna 585 jolloin Sveebien valtakunta lakkasi olemasta.
Pentti H. Tikkanen
Pentti Henrik Tikkanen (myös nimimerkki Närästyksiä; 9. maaliskuuta 1927 Kajaanin maalaiskunta – 13. joulukuuta 2006 Turku) oli suomalainen majuri evp. ja kirjailija. Hän palveli sekä Puolustusvoimissa että rajavartiolaitoksessa.
Tikkanen asui lapsuus- ja nuoruusvuotensa Kajaanissa. Sotilasuralle hän suuntautui jatkosodan jälkeisinä vuosina. Hän palveli upseerina puolustusvoimissa ja rajavartiolaitoksessa useissa eri tehtävissä ja eri puolilla Suomea, erityisesti Lapissa. Näinä vuosina hän kiintyi pohjoisen luontoon ja alkoi kirjoittaa eri julkaisuihin eräaiheisia kertomuksia. Hän julkaisi ensimmäisen eräkirjansa vuonna 1968. Kolme vuotta myöhemmin hän kirjoitti kuvauksen jatkosodan aikaisista partisaani-iskuista Pohjois-Suomen siviilikyliin, ja tästä alkoi hänen laaja sotakirjatuotantonsa.
Tikkanen jäi eläkkeelle kapteenina ja hän asettui asumaan Pelloon, missä hän vietti suurimman osan kirjailijanurastaan. Viimeiset elinvuotensa hän asui Turussa omaistensa lähellä. Tikkanen kirjoitti urallaan yli 60 teosta ja jatkoi kirjallista työtään elämänsä viimeisiin päiviin saakka.
Tikkanen tunnettiin sotakirjailijana, mutta myös eräkirjat ovat merkittävä osa hänen tuotantoaan. Hänen kirjailijanuransa alkoi lehtien eräpalstojen avustajana. Esikoisteos "Suuntana erämaat" ilmestyi vuonna 1968. Varhaisessa tuotannossa vuorottelivat tasaisesti erä- ja sotateemat. Tikkanen itse piti "Marskin kaukopartioritareita" pääteoksenaan. Hän käytti kaukopartiokirjoissa lähteinään kaukopartiomiesten kätkemiä asiakirjoja. Asiakirjat hän sai veteraaneilta.
Tikkanen pakinoi Tornionlaakso-lehdessä nimellä Närästyksiä. Hän toimi Kirjallinen yhdistys Vestäjien ja Pohjoisten kirjailijoiden puheenjohtajana.
Luettelo suomalaisista eräkirjailijoista
Tämä on luettelo suomalaisista eräkirjailijoista, jotka ovat julkaisseet metsästys- tai kalastusaiheisia kirjoja merkittävien kustantajien kautta.
Kalki (täsmennyssivu)
Kalki:
Kalevan poika
Kalevan poika on tamperelaisen rap-artisti SP:n kesäkuussa 2007 julkaistu studioalbumi.
Rustokudos
Rustokudos () on verisuonetonta tukikudosta, josta puuttuvat verisuonten lisäksi hermot ja imusuonet. Rustokudos saa ravintoaineensa diffuusiolla viereisistä kudoksista. Sitä on ihmisellä ja eläimillä muun muassa nivelten yhteydessä, korvalehdissä ja nenässä. Merkittävästi rustokudosta on myös kurkunpäässä ja rintalastaan niveltyvissä kylkirustoissa. Kliinisesti merkittävä on selkärangan nikamien välinen taipuisa rusto, nikamavälilevy. Rusto on taipuisampaa kuin luu, mutta murruttuaan vaikeammin korjaantuvaa. Rustokudostyyppejä ovat lasirusto eli hyaliinirusto, elastinen rusto eli kimmorusto ja syyrusto. Rustokudostyyppien luokittelu tehdään ruston sisältämien säikeiden perusteella.
Rustosolut eli kondrosyytit ovat kuutiomaisia. Ne sisältävät pääosin vettä, rasvaa ja glykogeenia. Rustoissa oleva solujen väliaine on suurimmaksi osaksi vettä, mutta siinä on myös hyaliinia ja kollageenia. Hyaliinirustot ovat kovempia, kollageenirustot taipuisampia. Eräisiin rustoihin kuten kylkirustoihin saattaa ilmaantua ikääntymisen yhteydessä mineraaleja, erityisesti kalsiumfosfaattia, jolloin rusto luutuu.
Kaloilla ruodot ovat yleensä luumaista kudosta, mutta haista ja rauskuista käytetään tukirangan rakenteen vuoksi nimitystä rustokala.
Oi niitä aikoja
Oi niitä aikoja on alkuaan venäläinen iskelmä. Sen on säveltänyt Boris Fomin ja sanoittanut Konstantin Podrevski. Iskelmän venäjänkielinen nimi on "Dorogoi dlinnoju" ().
Englanniksi iskelmän sanoitti ja sovitti Gene Raskin ja sen levytti vuonna 1968 nuori aloitteleva laulajatar Mary Hopkin nimellä "Those were the days". Suomenkieliset sanat iskelmään teki Reino Bäckman. Lähinnä Neuvostoliiton aikaisista tekijänoikeussyistä laulu ilmoitetaan englanninkielisissä lähteissä yleensä tuntemattoman tekijän tekemäksi venäläiseksi kansanlauluksi.
Kappaleesta tuli suuri menestys ja se nousi Suomen levymyyntilistan ykköspaikalle loppuvuodesta 1968.
Suursaaren taistelu
Suursaaren taistelu voi tarkoittaa seuraavia Suursaaressa tai sen läheisyydessä käytyjä taisteluita:
Trine Hattestad
Elsa Katrine ”Trine” Solberg-Hattestad, tunnetaan nimellä Trine Hattestad (s. 18. huhtikuuta 1966 Lørenskog, Norja) on entinen norjalainen keihäänheittäjä.
Juniorina Hattestad teki kansainvälisen debyyttinsä nuorten EM-kisoissa vuonna 1981 sijoittuen viidenneksi. Seuraavana vuonna hän osallistui jo aikuisten EM-kisoihin ja vuonna 1983 hän voitti hopeaa nuorten EM-kisoissa, mutta lopullinen läpimurto maailman huipulle tapahtui 1990-luvun alkupuolella. 1993 Stuttgartin MM-kilpailuissa hän voitti kultaa, samoin kuin 1994 EM-kilpailuissa. 1996 Atlantan olympialaisissa hän sai pronssia, ja 1997 Ateenan MM-kilpailuissa voitti uransa toisen maailmanmestaruuden. 1999 Sevillan MM-kilpailuissa hän sai pronssia, ja 2000 Sydneyn olympialaisista tuli olympialaisten kultamitali.
Uransa aikana Hattestad teki kolme maailmanennätystä. Nuorempana hän oli lupaava käsipalloilija ja pelasi Norjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Solberg-Hattestad on naimisissa Anders Hattestadin kanssa, ja heillä on kaksi lasta: Joachim (1990) ja Robin (1995).
Trine Rein
Trine Rein (s. 1970 Los Angeles, Yhdysvallat) on norjalais-yhdysvaltalainen pop-laulaja.
Charlotte Perrelli
Anna Jenny Charlotte Perrelli (o.s. "Nilsson") (s. 7. lokakuuta 1974 Hovmantorp, Ruotsi) on ruotsalainen laulaja ja televisionäyttelijä.
Nilsson voitti vuoden 1999 Eurovision laulukilpailun kappaleella "Take Me to Your Heaven". Vuonna 2008 hän pääsi jälleen Melodifestivaleniin, jossa valittiin Ruotsin edustaja vuoden 2008 Eurovision laulukilpailuun. Hänet äänestettiin edustamaan Ruotsia 224 pisteellä. Perelli pääsi laulukilpailun finaaliin tuomariäänillä ja sijoittui 18:nneksi 47 pisteellä. Perrelli oli yksi kisan ennakkosuosikeista, joten huonoa menestystä ihmeteltiin paljon. Charlotte Perrelli osallistui vielä Melodifestivaleniin vuonna 2012 kappaleella "The Girl" sekä vuonna 2017 kappaleella "Mitt liv", muttei selvinnyt edes Melodifestivalenin finaaliin.
Charlotte Perrelli erosi vuonna 2009 miehestään, jonka kanssa hänellä on kaksi lasta Alessio ja Angelo. Nykyään Charlotte tapailee Anders Jensen nimistä miestä ja heilläkin on yhteinen poika nimeltä Adrian Romeo Perrelli-Jensen, joka syntyi vuonna 2013.
Matleena Kuusniemi
Matleena Kuusniemi (s. 24. syyskuuta 1973 Pusula) on suomalainen näyttelijä. Kuusniemi on näytellyt niin teatterissa, elokuvissa kuin televisiossakin. Hän tuli suurelle yleisölle tutuksi näytellessään Nooraa televisiosarjassa "Sydänten akatemia" (1998), mutta varsinaisen läpimurtonsa hän teki Aku Louhimiehen elokuvassa "Levottomat" (2000).
Kuusniemi pääsi opiskelemaan vasta kuudennella kerralla Teatterikorkeakouluun näyttelijäntyötä 1990-luvulla. Työkiireiden vuoksi Kuusniemi valmistui vasta vuonna 2002 teatteritaiteen maisteriksi.
Kuusniemellä on kaksi lasta, Leo ja Tyko. Hän asuu avoliitossa diplomi-insinöörinä työskentelevän Antti Mansikkamäen kanssa.
Crisis Management Initiative
Crisis Management Initiative ry (CMI) on suomalainen konfliktinratkaisujärjestö, joka ehkäisee ja ratkaisee väkivaltaisia konflikteja. Rauhannobelisti, presidentti Martti Ahtisaari perusti CMI:n presidenttikautensa jälkeen vuonna 2000. Hän halusi paneutua konfliktien syihin.
Siitä lähtien CMI on kasvanut yhdeksi maailman johtavista alan järjestöistä, jossa on 70 ihmisen henkilöstö ja hankkeita muun muassa Ukrainassa, Jemenissä, Irakissa ja Etelä-Sudanissa. CMI etsii yhdessä konfliktien osapuolten kanssa ratkaisuja maailman kriiseihin epävirallisten neuvottelujen ja vuoropuhelun avulla.
CMI:n toiminnanjohtaja on Tuija Talvitie.
Tom DeLonge
Thomas Matthew DeLonge (s. 13. joulukuuta 1975 Powayssa, Kaliforniassa) on yhdysvaltalainen muusikko.
DeLonge on soittanut kitaraa ja laulanut eri yhtyeissä uransa aikana. Näistä yhtyeistä kuuluisin on vuonna 1992 perustettu Blink-182, jonka hän perusti yhtyeen basistin Mark Hoppusin kanssa. Vuoden 2005 helmikuussa Blink-182 ilmoitti menevänsä määrittelemättömän pituiselle tauolle. Tauko kesti neljä vuotta, 8. helmikuuta 2009 yhtye ilmoitti palaavansa yhteen ja tekevänsä levyn. DeLonge on laulanut ja soittanut myös Angels And Airwavesissa (AVA), vuodesta 2005, ja Box Car Racerissa, 2002–2003.
DeLongella on vaimo, Jennifer, tytär, Ava sekä poika, Rocket.
DeLonge on myös ohjannut musiikkivideoita, toiminut musiikkituottajana sekä säveltänyt mm. suuren osan Blink-182 -yhtyeen tuotannosta.
Mark Hoppus
Markus Allan Hoppus (s. 15. maaliskuuta 1972 Ridgecrest, Kalifornia) on yhdysvaltalainen muusikko ja Blink-182:n laulaja ja basisti. Hän myös laulaa, kirjoittaa ja tuottaa musiikkia. Hän perusti Blink-182:n Tom DeLongen kanssa vuonna 1992. Blink-182 hajosi vuonna 2005. Vuoden 2009 helmikuussa yhtye ilmoitti palaavansa yhteen. Blink-182:n jälkeen Hoppus perusti +44-nimisen yhtyeen Blink-182:n rumpalin, Travis Barkerin kanssa.
Hoppus avioitui Skye Everlyn kanssa 2. joulukuuta 2000. Heillä on vuonna 2002 syntynyt poika, Jack Hoppus.
Vuonna 2008 Hoppus kampanjoi samaa sukupuolta olevien avioliitot kieltänyttä Proposition 8 -ehdotusta vastaan.
Hoppus on kertonut äitinsä suvun tulevan Suomesta. Hänen bassoaan mm. koristaa Suomen lippu.
Travis Barker
Travis Landon Barker (s. 14. marraskuuta 1975 Fontana, Kalifornia) on yhdysvaltalainen rumpali. Hänen yhtyeitään ovat olleet muun muassa Blink-182, The Transplants, +44 ja Box Car Racer. Hän liittyi Blink 182:een vuonna 1997, milloin entinen rumpali Scott Raynor erotettiin alkoholiongelmien takia. Barker soitti Blink-182:n kiertueella jalka murtuneena. Blink-182:n hajottua Barker soitti Plus-44:in kiertueella vain vasemmalla kädellä, koska hänen oikea ranteensa oli murtunut.
Barker perusti vaateliikkeen "Famous Stars And Straps" 1999 ja levy-yhtiön nimeltä "LaSalle Records" 2004.
Barker ja muusikkokollega Adam Goldstein (DJ AM) loukkaantuivat 19. syyskuuta 2008 Etelä-Carolinassa sattuneessa lento-onnettomuudessa. Kuolonuhreja oli neljä. Yhdysvaltain sisäinen turmalento oli suunnattu Etelä-Carolinasta Kaliforniaan.
Franky Gee
Francisco Alejandro Gutierrez (19. helmikuuta 1962 Havanna – 22. lokakuuta 2005 Palma de Mallorca), paremmin tunnettu taiteilijanimellään Franky Gee, oli entinen yhdysvaltalainen sotilas, josta tuli saksalaisen eurodance-duon Captain Jackin laulusolisti.
Gutierrez syntyi Havannassa, josta hän lapsena muutti perheensä kanssa Miamiin. Koulun jälkeen Gutierrez värväytyi armeijaan ja hänen asemapaikakseen tuli Saksa vuonna 1988. Siellä hän kyllästyttyään armeijaan toimi aluksi sekalaisissa töissä, kuten vakuutusmyyjänä kunnes aloitti uran DJ:nä. Captain Jack -yhtye perustettiin vuonna 1995. Siinä Gutierrezin hahmo oli satiiria amerikkalaisen sotilaan ulkonäöstä ja käyttäytymisestä.
Gutierrez kuoli 22. lokakuuta 2005 saatuaan aivoverenvuodon.
Epidemia
Epidemia on tartuntasairaus, joka esiintyy poikkeuksellisen suurella osalla jonkin tietyn alueen väestöstä. Epidemiaksi kutsutaan myös muualta tullutta "kulkutautia" tai taudin merkittävää leviämistä.
Epidemia voi levitä esimerkiksi pisaratartuntana tai juomaveden välityksellä. Epideemisesti esiintyviä tauteja ovat esimerkiksi influenssa, kolera, rutto ja tuhkarokko. Epidemia rajoittuu tiettyyn maahan tai maanosaan. Epidemioiksi nimitetään myös joitain sellaisia tapauksia, joissa on kyse vain muutamasta tartunnan saaneesta, kuten esimerkiksi armeijassa leviävä aivokalvontulehdus tai lastentarhassa leviävä vatsatauti.
Erityisen suurta ihmisjoukkoa tai suurta maantieteellistä aluetta koettelevaa epidemiaa kutsutaan "pandemiaksi".
Epidemioita ehkäistään esimerkiksi rokotuksin, käsienpesukampanjoin sekä kampanjoilla sukupuolitautien ehkäisemiseksi.
Myös muita kuin tartuntatauteja, esimerkiksi itsemurhia, sanotaan esiintyvän epidemioina.
Paleoliittisella kivikaudella kulkutaudit olivat melko harvinaisia, sillä ihmisiäkin oli vähän ja harvassa. Väkiluvun kasvaessa kulkutaudit yleistyivät voimakkaasti. Uusi kulkutauti pyyhkäisi aaltona maan yli aina, kun edellisestä epidemiasta oli kulunut riittävän kauan, ja se saattoi viedä lapsista kolmanneksen. Vielä 1900-luvun alun molemmin puolin koleraepidemiat ja 1900-luvun alussa espanjantauti ja "historian suurin tappaja" isorokko herättivät suurta kauhua. 1900-luvun aikana kulkutaudit saatiin hallintaan, ja nykyisin länsimaisen ihmisen riski kuolla kulkutauteihin on pienintä kivikauden jälkeen.
Suomen historiassa tautien aiheuttamat väestökatastrofit ovat liittyneet nälänhätiin, sillä heikkokuntoiset ovat olleet kulkutaudeille helppoa riistaa. Esimerkiksi 1690-luvun suurten kuolonvuosien aikana 30-40 % suomalaisista menehtyi, ja 1860-luvun nälkävuosina alle kahden miljoonan väestöstä kuoli yli satatuhatta.
Junkers W 34
Junkers W 34 oli vuonna 1928 käyttöön tullut saksalainen, Junkers W 33:n pohjalta kehitetty matkustaja- ja rahtikone. Siviiliversioiden lisäksi koneesta valmistettiin sotilasversiota K 43, joka suunniteltiin kevyeksi pommikoneeksi. Konetta valmistettiin vuoteen 1935 mennessä useina eri versioina yhteensä 1 791 kappaletta, valmistajina Junkersin tehtaat Saksassa ja AB Flygindustri Ruotsissa.
Suomen ilmavoimat osti vuonna 1930 Saksasta yhden W 34 -koneen meritoimintakoneeksi, sekä Ruotsista kuusi K 43 -sotilasversiota käytettäväksi kevyenä pommikoneena. Koneiden rekisteritunnukset Suomen ilmavoimissa olivat JU-122 (W 34) sekä JU-123 – JU-128 (K 43). Keväällä 1944 ostettiin vielä viisi W 34 -konetta radiosuunnistuskoulutusta varten. Koneet olivat käytettyjä, Letovin lentokonetehtaalla Tšekkoslovakiassa peruskorjattuja, tyypiltään W 34hi. Koneille annettiin tunnukset JU-131 – JU-135.
Jatkosodan aikana koneita käytettiin haavoittuneiden ja sairaiden kuljetuksiin sekä kaukopartioiden huoltolentoihin. Sotien jälkeen koneita käytti Rajavartiolaitos vuoteen 1950 asti.
Maustekrassi
Maustekrassi ("Wasabia japonica", syn. "Eutrema wasabi", "Cochlearia wasabi", "Eutrema japonica"), josta käytetään myös nimiä "wasabi" ja "japaninpiparjuuri", on kaalin ja sinapin sukuinen kasvi, joka kasvaa luonnonvaraisena Japanissa jokien rannoilla. Se on läheistä sukua sitä paljon muistuttavalle piparjuurelle. Maustekrassia viljellään Japanissa, joka on sen suurin kuluttaja, sekä Kiinassa, Uudessa-Seelannissa ja Yhdysvalloissa. Suuri osa muiden maiden tuotannosta myydään Japaniin.
Maustekrassin viljelyä on pidetty hyvin vaikeana, ja osa sadosta kerätään edelleen luonnosta. Perinteisesti maustekrassia kasvatetaan virtaavan veden huuhtomassa sorassa, matalassa vedessä tai ainakin märässä maassa.
Nimellä "wasabi" myytävä tuote on yleensä piparjuuresta valmistettua jäljitelmää, ellei pakkauksessa erikseen mainita sanaa "hon-wasabi", "varsinainen wasabi".
Maustekrassi on japanilaisen keittiön tärkeimpiä mausteita. Kasvaakseen se vaatii puhtaan, virtaavan veden, ja sitä viljellään pääasiassa Japanin pääsaaren pohjoisosissa, esimerkiksi lähellä Tonon kaupunkia, missä on erityinen kasvibiologinen laboratorio vain maustekrassin kasvatusta varten. Maustekrassin kasvaminen poimintakelpoiseksi vie puolitoista vuotta. Sen varren hyvin voimakas, polttava maku muistuttaa läheisesti piparjuurta, mutta siinä on lisäksi omintakeinen, hieno aromi. Myös lehdet maistuvat hieman polttavilta, ja niitä syödään salaattina.
Maustekrassin varsi valmistetaan mausteeksi raastamalla se hyvin hienoksi tahnaksi erityisellä raastinraudalla ("oroshigane") tai perinteisellä hainnahasta valmistetulla raastimella. Tahna on suojattava ilmalta, sillä se pilaa tahnan maun, minkä vuoksi se on käytettävä tuoreeltaan. Maustekrassista valmistettua tahnaa tarjotaan sushin ja sashimin kanssa, jolloin se usein sekoitetaan soijakastikkeen kanssa dippikastikkeeksi.
Maustekrassin polttavan maun aiheuttavat isotiosyanaatit, jotka muistuttavat sinapin ja piparjuuren sisältämiä limakalvoja ärsyttäviä öljyjä. Suuhun pannun liian suuren maustekrassimäärän aiheuttama polttava tunne voi olla varsin tukala, mutta toisin kun voimakkaiden chilien polte, se menee nopeasti ohi. Koska aito maustekrassi on erittäin kallista, useimmiten sen asemesta käytetään vihreäksi värjättyä piparjuuritahnaa.
Nieuport 17
Nieuport 17 oli ranskalaisen Nieuportin valmistama hävittäjälentokone, joka oli käytössä ensimmäisessä maailmansodassa.
Nieuport 17 kehitettiin Nieuport 11 -koneesta. Ranskan ilmavoimat otti koneen käyttöönsä keväällä 1916. Ranskan lisäksi konetta käyttivät muun muassa Belgian, Italian, Venäjän keisarikunnan ja Britannian kuninkaalliset ilmavoimat. Saksa teki koneesta kopion, Siemens-Schukert D1:n.
Pyörre
Pyörre on virtaus, johon liittyy pyörimistä jonkin akselin ympäri. Se on turbulenttinen virtaus, jonka virtaviivat ovat suljettuja. Yleiskielessä pyörre voi tarkoittaa myös mitä tahansa muuta spiraalimaisesti pyörivää liikettä.
Pyörre on virtaus, jossa on pyörteisyyttä. Reitti tai polku pyörteen ympäri, tavalla tai toisella, on erilainen kiertosuunnasta riippuen, siitä nimi "rot"
missä formula_2 on virtausnopeus.
HP-kastike
HP-kastike on Britanniassa Birminghamissa valmistettu ruskea maustekastike. Se tehdään mallasviinietikasta sekä hedelmistä ja mausteista, ja sitä käytetään ruokien lisäkkeenä tai patojen ja keittojen mausteena.
”HP Sauce” on rekisteröity tavaramerkki, ja muiden valmistajien vastaavat tuotteet tunnetaan Britanniassa ja muualla nimellä "brown sauce".
HP-kastikkeen kehitti nottinghamilainen ruokakauppias F. C. Garton, joka alkoi myydä sitä vuonna 1903. Nimen ”HP” kastike sai Englannin parlamenttitalon mukaan ("Houses of Parliament"), kun Garton kuuli kastiketta tarjottavan parlamentin ravintolassa.
Kymmensormijärjestelmä
Kymmensormijärjestelmäksi kutsutaan konekirjoitustapaa, jossa molempien käsien kaikkia sormia käytetään kirjoittamiseen. Tällöin kukin sormi vastaa tietyistä näppäimistä. Järjestelmä on tehokas tapa kirjoittaa tieto- tai kirjoituskoneella.
Kymmensormijärjestelmän tuomia hyötyjä ovat kirjoitusnopeuden ja kirjoitustarkkuuden paraneminen sekä muun muassa ergonomia ja silmien rasituksen väheneminen. Eräs tärkeä etu on siinä, ettei näppäimistöä tarvitse katsoa samalla kun kirjoittaa.
Järjestelmän käyttö vaatii harjoitusta, mutta perustekniikan oppii oikeanlaisilla harjoituksilla melko nopeasti. Järjestelmän käyttöä voi harjoitella muun muassa erilaisilla tietokoneohjelmilla, sekä tekstinkäsittelyn oppikirjojen avulla. Kymmensormijärjestelmäkin on muuttunut, sillä näppäinjärjestys on erilainen nykyisissä tietokoneissa kuin vanhoissa kirjoituskoneissa.
Lihavoidut kirjaimet kuuluvat ns. perusriville.
Muista, että välilyöntiä tulisi painaa aina samalla peukalolla.
Kymmensormijärjestelmää harjoitellessa kannattaa pyrkiä minimoimaan liikkeet. Voi esimerkiksi keskittyä siihen, että liikuttaa näppäimistöllä vain vuorossa olevaa sormea. Vaikka kirjoittaminen voi tuntua tällä tavoin aluksi hankalalta, uuden tavan opittuaan kirjoitus nopeutuu ja helpottuu. Vaikka liikkeiden minimoiminen on tärkeää, sitä ei tulisi tehdä "jäykistämällä käsiä".
Jet-Ace Logan
Jim Logan, lempinimeltään "Jet-Ace" Logan, on fiktiivinen englantilainen tieteissarjakuvahahmo, Kuninkaallisten ilmavoimien avaruusjoukkojen paras lentäjä. Sarjakuva ilmestyi vuosina 1956-1974.
Jet-Ace Logan on Michael Butterworthin luomus ja ensimmäinen piirtäjä oli Geoff Campion. Tunnetuin Jet-Acen piirtäjä on John Gillat, joka tunnetaan Suomessa myös sarjakuvalehdessä "Buster" julkaistusta sarjasta "Benny Kultajalka" (engl. "Billy's Boots").
Sarjakuvasankari Logan suoritti ensiesiintymisensä "Comet"-lehdessä (n:o 426) 15. syyskuuta 1956. "Comet"-lehdessä hän taisteli avaruusolioita vastaan vuoteen 1959, minkä jälkeen hänen seikkailunsa jatkui lehdessä "Tiger" (1959-68). Näitä sivukooltaan isoja sarjoja on julkaistu Suomessa 1970-luvulla kahdessa kirjassa nimellä "Avaruuden Jättikorkeajännitys".
Jet-Ace Logan -tarinoita julkaistiin myös "Thriller Picture Library" (TPL) –lehdessä (ensimmäisen kerran numerossa 383, "The Piebald Men", ja viimeisen kerran numerossa 450, "Flight from the Sun"). Näitä taskukirjakokoa olevia sarjakuvia on julkaistu Suomessa "TV-sarja"-lehdessä (Kustannus Oy Pecos Bill, 1961-1963; Sarjakustannus 1962-1963) . ja "Korkeajännityksessä". Jotkut näistä tarinoista ovat Rick Randomista tunnetun Ron Turnerin piirtämiä. Vuonna 1974 ilmestynyt "Avaruuden Korkeajännitys" -lehti julkaisi ainoastaan näiden jo suomennettujen sarjakuvien uusintoja. Viimeisen kerran Jet-Ace Logan näyttäytyi brittiläisessä "Tiger"-vuosikirjassa 1974.
Jet-Ace Logan -tarinoissa maailma ja ihmiskunta pelastuu monenlaisten avaruudesta tulleiden kavalien hirviöiden käsistä lentäjä-ässän nokkeluuden ansiosta. Jet-Acen uskollinen ystävä on koomista kevennystä tarjoava pullukka "Plum-Duff" Charteris. Esimiehenä on ankara majuri Cobb, jota Jet-Ace kutsuu tuttavallisesti Cobbyksi. Jet-Ace on paljon hurjapäisempi ja huonotapaisempi kuin herrasmiesetsivä Rick Random. Hän muistuttaa enemmänkin toisen maailmansodan lentäjäsankaria Dogfight Dixonia. Italialainen Kurt Caesar on piirtänyt molempia sarjoja.
2000-luvulla Jet-Ace Loganin parhaita tarinoita on julkaistu Suomessa "Avaruuden Korkeajännityssarja" -nimisinä taskukirjoina.