hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Likani
Likani () on kaupunkityyppinen taajama Georgiassa Samtskhe-Džavakhetin hallintoalueella Bordžomin piirikunnassa. Se sijaitsee Bordžomin kaupungin länsireunalla Bordžomin rotkossa noin 160 kilometrin päässä maan pääkaupungista Tbilisistä. Likani sijaitsee Bordžomi-Kharagaulin kansallispuiston vieressä, ja se on suosittu vuoristokylpyläpaikkakunta.
Talvet ovat Likanissa leutoja eivätkä kovin lumisia, ja keskilämpötila on -2,0 astetta celsiusta. Kesät ovat lämpimiä, ja keskilämpötila on 20–25 astetta. Likanin puistoa, suosittua virkistysaluetta, hallitsevat tammet ja havupuulehdot, ja puistossa on Bordžomin lähdettä muistuttavia mineraalivesilähteitä.
Likanin merkittäviin maamerkkeihin kuuluvat kolmilaivainen basilikakirkko 700–800-luvuilta ja Romanovien palatsi vuosilta 1892–1895. Idean jälkimmäiseen sai Léon Benois ja palatsin suunnitteli Leopold Bilfeldt. Se rakennettiin Mtkvari-joen rannalle suurherttua Nikolai Mihailovitš Romanovin kesäkartanoksi. Neuvostokaudella Likanin residenssi siirtyi valtion omaisuudeksi, ja siellä kävi keskeisiä neuvostohallinnon henkilöitä, mukaan lukien Josif Stalin. Uudelleen itsenäistyneessä Georgiassa palatsi toimii Georgian presidentin kesäresidenssinä. Kazakstanin valtion omistama energiayhtiö KazMunayGas osti loput Likanin virkistysalueesta, mukaan lukien neuvostokauden parantolan, huhtikuussa 2006.
Nicholas Pileggi
Nicholas Pileggi (s. 22. helmikuuta 1933) on yhdysvaltalainen kirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja. Hänen töidensä joukossa ovat "Mafiaveljet" (1990) ja "Casino" (1995) sekä kirjat, joihin ne pohjautuvat.
New Yorkissa syntynyt amerikanitalialainen Pileggi työskenteli alun alkaen rikostoimittajana. Hän meni vuonna 1987 naimisiin Nora Ephronin kanssa.
Pileggi, Bafta-voittaja, oli lisäksi ehdolla Golden Globen ja Oscar-palkinnon saajaksi.
Artjom
Artjom () on venäläinen miehen etunimi. Nimi translitteroidaan eri kieliin eri tavalla; esimerkiksi englannin kielessä se kirjoitetaan "Artyom". Nimi on venäläinen muoto kreikkalaisesta nimestä "Artemios" (), joka johtuu muinaiskreikkalaisen Artemis-jumalattaren nimestä. Nimen vastineita muissa kielissä ovat Artem, Artemi ja Artemio.
Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan Suomessakin on ollut vuoteen 2016 mennessä 225 Artjom-nimistä henkilöä. Ennen vuotta 1960 nimeä ei Suomessa esiintynyt.
Azo
Azo tai AZO voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Lee Radziwill
Caroline Lee Bouvier Canfield Radziwiłł Ross (s. 3. maaliskuuta 1933) on yhdysvaltalainen julkisuuden henkilö. Hän on Jacqueline Kennedy Onassiksen nuorempi sisko.
Radziwill on ollut kolmesti naimisissa. Ensimmäinen puoliso (1953–1959) oli Michael Temple Canfield; toinen puoliso (1959–1974) oli puolalainen ruhtinas Stanisław Albrecht Radziwiłł ja kolmas (1988–2001) elokuvaohjaaja Herbert Ross. Hän sai toisen puolisonsa kanssa kaksi lasta: Anna Christinan sekä Anthony Stanislasin, josta tuli myöhemmin elokuvaohjaaja.
Radziwill on tehnyt jonkin verran työtä näyttelijänä. Hän julkaisi omaelämäkertateoksen "Happy Times" (2003).
Herbert Ross
Herbert Ross (13. toukokuuta 1927 – 9. lokakuuta 2001) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja sekä koreografi.
Ross sai Golden Globen ja oli ehdolla kahden Oscar-palkinnon saajaksi elokuvastaan "Käännekohta" (1977). Hänen muiden teostensa joukossa ovat "Kuolema astuu laivaan" (1973), "Aurinkoiset pojat" (1975), "Unelmien Hollywood" (1982) ja "Menestyksen avain" (1987).
Ross syntyi ja kuoli New Yorkissa. Hän oli kahdesti naimisissa; ensimmäinen puoliso oli ballerina Nora Kaye ja toinen julkisuuden henkilö Lee Radziwill.
Nora Kaye
Nora Kaye (17. tammikuuta 1920 – 28. helmikuuta 1987) oli yhdysvaltalainen balettitanssija. Hän syntyi venäläisille vanhemmille Brooklynissä, New Yorkissa; alkuperäinen, anglisoimaton sukunimi oli Koreff.
Kaye liittyi vuonna 1936 George Balanchinen johtamaan American Balletiin. Hän jatkoi uraansa teatteriin ja elokuviin. Hän työskenteli tuottajana muun muassa "Käännekohdassa" (1977).
Kaye oli 1940-luvun lopulla naimisissa Isaac Sternin kanssa. Myöhemmin hän meni naimisiin Herbert Rossin kanssa. Hän kuoli syöpään Los Angelesissa 67-vuotiaana.
Rodolfo Chikilicuatre
Rodolfo Chikilicuatre on espanjalaisen koomikon David Fernández Ortizin (s. 24. kesäkuuta 1970) esittämä hahmo. Rodolfo esiintyi ensimmäisen kerran tammikuussa 2008 myöhäisillan "Buenafuente"-tv-ohjelmassa La Sexta -kanavalla. Rodolfo Chikilicuatre valittiin netti- ja tekstiviestiäänestyksessä edustamaan Espanjaa vuoden 2008 euroviisuihin.
Rodolfo Chikilicuatre on elvis-peruukkia käyttävä argentiinalainen, joka on keksinyt vibraattorikitaran. Edustuskappale ”Baila el Chiki-chiki” parodioi reggaeton-musiikkia.
Chikilicuatren esitystä ”Baila el Chiki-chiki” promotoitiin ohjelmassa ja se sai yli puolet äänestyksen äänistä. Kappaleesta poistettiin voiton jälkeen euroviisujen sääntöjen edellytysten vuoksi viittauksia eräisiin poliitikkoihin kuten Zapateroon ja Mariano Rajoyhin, jotka mainittiin vain etunimillä. Viittaus Hugo Cháveziin jäi pois, vaikka Juan Carlos I:een ja hänen tölväisyynsä ”¿Por qué no te callas?” Chávezille viitattiin. Lisäksi kappaletta pidennettiin, koska alkuperäinen kappale oli vain minuutin ja 20 sekunnin pituinen.
Johnny Preston
John Preston Courville eli Johnny Preston (18. elokuuta 1939 – 4. maaliskuuta 2011) oli yhdysvaltalainen laulaja. Hän syntyi Port Arthurissa, Texasissa, ja vaikutti The Shades -yhtyeessä ennen lähtemistään soolouralle.
Preston nousi 1950–1960-lukujen vaihteessa maineeseen varhaisilla hiteillään ”Running Bear” ja ”Cradle of Love”. Hän työskenteli Mercury Recordsin jälkeen muillakin levymerkeillä.
Preston kuuluu Rockabilly Hall of Fameen.
13 (täsmennyssivu)
13 tarkoittaa seuraavia asioita:
Giovanni Visconti
Giovanni Visconti (s. 13. tammikuuta 1983 Torino) on italialainen maantiepyöräilijä, joka edustaa Wilier-Triestina-tallia.
Visconti on kilpaillut ammattilaisena vuodesta 2004 lähtien. Hän voitti Italian maantiepyöräilymestaruuden vuonna 2007. Seuraavan vuoden Italian ympäriajossa hän kuului kuudennella etapilla yhdentoista miehen kärkiryhmään, joka saapui maaliin yli yksitoista minuuttia ennen pääjoukkoa. Tämän seurauksena Visconti sai maglia rosa -paidan haltuunsa menettäen sen vasta 14. etapin jälkeen. Hän voitti maantieajon Italian mestaruuden myös 2010 ja 2011.
Italian ympäriajossa 2011 Visconti saapui 17. etapilla ensimmäisenä maaliin, mutta hänet pudotettiin kolmanneksi, koska tuomaristo katsoi hänen tönineen Diego Ulissia loppukirissä. Italian ympäriajossa 2013 hän voitti Col du Galibierille päättyneen 15. etapin 42 sekunnin erolla Carlos Betancuriin ja Vicenzaan päättyneen 17. etapin 19 sekuntia ennen Ramūnas Navardauskasta. Hän voitti mäkikirikilpailun Italian ympäriajossa 2015 ja Giro dell'Emilia -kilpailun 2017.
Jasmine Richards
Jasmine Richards (s. 28. kesäkuuta 1990) on kanadalainen näyttelijä. Hän esiintyi Sadie Hawthornen (Arnold) parhaan ystävän, Margaretin roolissa televisiosarjassa "Naturally, Sadie" (2005–2007).
Richards harrastaa tanssia ja pitää suosikkinäyttelijänään Halle Berryä.
Richards on "Naturally, Sadie" -sarjan ulkopuolella esiintynyt muun muassa elokuvassa "Devotion" (2005). Hän näytteli myös elokuvassa "Camp Rock" (2008).
Charlotte Arnold
Charlotte Arnold (s. 27. heinäkuuta 1989) on kanadalainen näyttelijä. Hän esiintyi Sadie Hawthornen roolissa televisiosarjassa "Naturally, Sadie" (2005–2007).
Lisäksi Arnold tunnetaan muun muassa sarjasta "", johon hän liittyi seitsemännellä tuotantokaudella Holly J. Sinclairin roolissa. Hän on esiintynyt myös elokuvissa.
Ontariossa syntynyt Arnold harrastaa tanssia.
Artvin
Artvin () on kaupunki Turkin koillisosassa Çoruhjoen varrella lähellä Georgian rajaa. Se on Artvinin maakunnan pääkaupunki. Kaupungin asukasluku on arviolta 25 525 (vuonna 2014).
Wendell Corey
Wendell Reid Corey (20. maaliskuuta 1914 Dracut, Massachusetts – 8. marraskuuta 1968 Woodland Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen teatteri-, elokuva- ja televisionäyttelijä.
Hän aloitti uransa teatterissa ja hänen Broadway-debyyttinsä oli vuonna 1942. Hän näytteli lukuisissa elokuvissa joista tunnetuin on luultavasti "Takaikkuna" (Rear Window, 1954). Hän näytteli myös lukuisissa televisiosarjoissa ja hän onkin saanut televisiourastaan tähden Hollywood Walk of Famelle.
Hän oli naimisissa Alice Wileyn kanssa ja pariskunnalla oli neljä lasta. Hän kuoli maksasairauteen 54-vuotiaana.
Bengt I. Samuelsson
Bengt Ingemar Samuelsson (s. 21. toukokuuta 1934) on ruotsalainen biokemisti. Hän sai Nobelin lääketieteenpalkinnon vuonna 1982 yhdessä maanmiehensä Sune K. Bergströmin sekä brittiläisen John R. Vanen kanssa prostaglandiineihin liittyvistä tutkimuksistaan. Prostaglandiinit ovat kudoshormoneihin kuuluvia tyydyttymättömiä rasvahappoja, joilla on vaikutuksia monien elinten toimintaan.
Zariskin topologia
Olkoon formula_1 kommutatiivinen ykkösellinen rengas. Olkoon formula_2 formula_1:n ideaali. Olkoon formula_4. Nyt
Nyt Zariskin topologia renkaan A spektrissä formula_13 on se topologia, jonka suljetut joukot ovat formula_14. Zariskin topologiaa käytetään algebrallisessa geometriassa.
Sune K. Bergström
Sune Karl Bergström (10. tammikuuta 1916 Tukholma – 15. elokuuta 2004) oli ruotsalainen biokemisti. Hän sai Nobelin lääketieteenpalkinnon vuonna 1982 yhdessä maanmiehensä Bengt I. Samuelssonin sekä brittiläisen John R. Vanen kanssa prostaglandiineihin liittyvistä tutkimuksistaan. Prostaglandiinit ovat kudoshormoneihin kuuluvia tyydyttymättömiä rasvahappoja, joilla on vaikutuksia monien elinten toimintaan.
Bergström väitteli vuonna 1944 Karoliinisessa instituutissa Tukholmassa. Vuosina 1969–1977 hän oli saman laitoksen rehtori.
Parsuna
Parsuna () on Venäjällä 1500-luvun lopulla kehitetty muotokuvamaalaustyyppi. Sitä voidaan pitää välivaiheena perinteisten ikoneiden ja realistisempien muotokuvien välillä. Parsunat pitäytyvät vielä ikonien kaksiulotteiseen tyylissä, ja niistä näkyy kokemattomuus naturalistisen kuvaustavan käytössä. Parsunoita alettiin tehdä muistoiksi ajan maallisista henkilöistä, kun perinteinen ikonimaalaus alkoi rappeutua. Myöhemmin 1700-luvulla länsieurooppalainen tyyli tuli yhä hyväksytymmäksi.
Kuten ikoni, parsuna maalattiin tavallisesti puulevylle. Toisin kuin ikoni, parsuna esitti tavallista ja elävää ihmistä. Hahmo on maalattu jäykästi viivaperspektiiviin, ikään kuin kiinnittäen ja kunnioittaen kuvatun henkilön muistoa.
Kuuluisia parsunoita ovat Iivana Julma (1500-luvun loppu), hänen poikansa Fjodor I (1500-luvun loppu) ja prinssi Mikael Skopin-Šuiski (1600-luku).
Venäjällä kehittyi Neuvostoliiton jälkeen parsunatyyppi, jossa oli vaikutteita niin ikonimaalauksesta kuin modernismista.
Cansei de Ser Sexy
Cansei de Ser Sexy, tunnetaan myös nimellä CSS, on brasilialainen yhtye, joka yhdistelee musiikissaan elektroa, rockia ja tanssittavaa punkia. He laulavat sekä englanniksi että portugaliksi, ja sanoitukset käsittelevät useimmin populaarikulttuuria. Cansei de Ser Sexy on portugalia ja tarkoittaa suomeksi "kyllästynyt olemaan seksikäs". Yhtyeessä esiintyy viisi naista ja yksi mies.
Yhtye on esiintynyt Suomessa Gwen Stefanin lämmittelijänä lokakuussa 2007 ja Flow-festivaaleilla Helsingissä elokuussa 2008.
Yhtyeen laulaja "Lovefoxxx" pukeutuu mitä mielikuvituksellisimmin ja esimerkiksi Flow’ssa hän "pomppi lavalla kuin Duracell-pupu". Yhtyeen toisella albumilla Donkey on "Left Behind" -niminen laulu, joka on saanut innoituksensa Helsingistä ja yhtyeen ensimmäisestä Suomen matkasta.
Teuthras
Teuthras () oli kreikkalaisessa mytologiassa Myysian kuningas, jonka mukaan Teuthranian kaupunki on saanut nimensä.
Augen ja Telefoksen kertomuksessa Teuthras useimpien lähteiden mukaan menee naimisiin Augen kanssa ja ottaa Telefoksen kasvattilapsekseen, joka lopulta perii valtaistuimen Teuthraan jälkeen. Hyginuksen mukaan Teutras tosin luovuttaa vallan Telefokselle palkkioksi tämän kukistettua Idaan, joka puolestaan yritti anastaa kuninkuuden.
Plutarkhos kertoo, että Teuthras oli metsästämässä vuorella, kun hän huomasi Artemiin lemmikkivillisian. Sen pyyntelystä huolimatta hän tappoi sian. Tämä suututti Artemiin, joka löi kuningasta hulluudella. Ainoastaan Teuthraan äidin lukuisat uhrilahjat Artemiille lopulta lepyttivät jumalattaren, ja Teuthras sai järkensä takaisin. Tapahtumien seurauksena hän nimesi vuoren itsensä mukaan.
Helene Bützow
Helene Mirjam Bützow (s. 9. kesäkuuta 1955 Oulu) on suomalainen kääntäjä.
Bützow kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1974, minkä jälkeen hän opiskeli Saksassa ja Englannissa 1974–1979. Hän on suomentanut muun muassa Don DeLillon, Sarah Watersin, Kazuo Ishiguron, Philip Pullmanin, Suzanne Collinsin ja John Greenin tuotantoa.
Vuonna 2001 Bützow sai kääntäjien valtionpalkinnon. Hän on saanut valtion kolmivuotisen taiteilija-apurahan vuonna 2003 ja viisivuotisen vuonna 2008. Vuonna 2015 hän sai kirjastoapurahan.
Peter Doherty
Peter Charles Doherty (s. 1940) on australialainen lääketieteilijä ja eläinlääkäri. Hän sai vuoden 1996 Nobelin lääketieteen palkinnon immuunijärjestelmään liittyvistä tutkimuksistaan. Doherty selvitti, miten T-solut tunnistavat taudinaiheuttajat, joita niiden pitää tuhota.
Doherty suoritti perustutkintonsa eläinlääketieteestä kotimaassaan Australiassa. Jatko-opintoja varten hän lähti Skotlantiin Edinburghin yliopistoon, missä hän väitteli vuonna 1970. Tuoreena tohtorina hän palasi Australiaan ja asettui Canberraan. Siellä hän aloitti myöhemmin palkitut tutkimuksensa T-soluilla.
Wolfin lääketieteen palkinto
Wolfin lääketieteen palkinto on Wolfin säätiön vuodesta 1978 asti jakama palkinto, joka jaetaan joka vuosi kuudella alalla: fysiikassa, kemiassa, lääketieteessä, maataloustieteessä, matematiikassa ja taiteessa. Palkinnon arvioidaan olevan maailman kolmanneksi arvostetuin lääketieteen palkinto Nobelin lääketieteen ja Albert Lasker -palkintojen jälkeen. Runsas kolmannes palkituista on myöhemmin saanut lääketieteen Nobelin.
Lähde:
Juan Rulfo
Juan Rulfo (1918–1986) oli meksikolainen kirjailija. Hänet tunnetaan novellikokoelmasta "Tasanko liekeissä" (1953) ja romaanista "Pedro Páramo" (1955), jotka on käännetty useille kielille. Rulfo sai vuonna 1970 Meksikon kansallisen kirjallisuuspalkinnon ja vuonna 1983 Asturian ruhtinaan palkinnon.
Príncipe de Asturias
Príncipe de Asturias (Asturian ruhtinas) on Espanjan kruununperillisen arvonimi. Se voi tarkoittaa lisäksi seuraavia asioita:
UMPC
UMPC (eng. "ultra-mobile PC", lyhennettynä "UMPC"), myös koodinimellä "Origami" , on Intelin ja Microsoftin spesifikaatio pienelle kannettavalle tablet-PC:lle. Origami-standardin mukaisissa UMPC-koneissa on käyttöjärjestelmänä Windows XP Tablet PC Edition, Windows Vista tai räätälöity Linux-jakelu ja Intelin Pentium tai VIA:n suoritin, joita ajetaan maksimissaan yhden gigahertsin taajuudella.
Monet ultrakevyistä kannettavista ovat periaatteessa UMPC-laitteiden kaltaisia, mutta ne eivät täytä Microsoftin yksipuolisesti julistamaa UMPC/Origami-laitestandardia (2006). Tästä syystä valmistajat ovat kehittäneet oman rinnakkaisen teollisuusstandardinsa, josta toisinaan käytetään nimitystä "ULCPC" (ultra-low-cost PC). Origami-luokan koneiden myynnin jäätyä ULPC-luokan varjoon Microsoft on halunnut rajoittaa ultrakevyiden ominaisuuksia, esimerkiksi kieltämällä niistä kosketusnäytön tarjoamalla Windows XP:tä vain tietyin ehdoin, jotta ultrakevyet eivät söisi täyskokoisten, usein Vistalla varustettujen kannettavien katetta .
Toinen Microsoftin rajoitus kieltää koneesta pienen nopean flash-levyn (jolle käyttöjärjestelmä asentuisi) sekä kiintolevyn yhtäaikaisen asennuksen, eli ns. hybridikannettavat.
UMPC-tietokoneet ovat samaa kokoluokkaa kuin kevyimmät subnotebook-luokan kannettavat. Ne eroavat kuitenkin siinä, että ne on suunnattu eri markkinasegmentille. Hinnaltaan ne asettuvat halvimpien täysikokoisten kannettavien alapuolelle. Alhaisen virrankulutuksen saavuttamiseksi niiden suorituskyky on myös kertaluokkaa alhaisempi.
Huolimatta edullisesta rakenteesta UMPC-koneet pystyvät ajamaan kehittyneitä käyttöjärjestelmiä, ehkä Windows Vistan joitain versioita lukuun ottamatta. Ominaisuuksiltaan ja suorituskyvyltään koneet vastaavatkin muutaman vuoden takaisia huippumalleja. Mahdollistaakseen Windowsin käytön ultrakeveissä ja torjuakseen Linuxin yleistymistä Microsoft on jatkanut Windows XP -käyttöjärjestelmän saatavuutta kesäkuun loppuun 2010 saakka, kuitenkin vain ultrakevyt-luokan koneille .
Yutaka Fukufuji
Yutaka Fukufuji (), s. 17. syyskuuta 1982 Kushiro, Hokkaido, Japani) on japanilainen jääkiekkomaalivahti. Fukufuji on ensimmäinen japanilainen, joka on pelannut NHL:ssä, ja toinen, joka on varattu NHL:ään, Hiroyuki Miuran jälkeen.
Fukufuji pelasi uransa alun Asia League Ice Hockey:tä Kokudo Keikakun joukkueessa josta hän siirtyi kaudeksi 2002-03 ECHL:n Cincinnati Cyclonesin joukkueeseen josta Los Angeles Kings varasi hänet 8. kierroksella. Kauden 2004-05 hän pelasi ECHL:ssä Bakersfield Condorsin joukkueessa.
Fukufuji teki sopimuksen Kingsin kanssa kesällä 2005 ja Kings sijoitti hänet ECHL:n Reading Royalsin kautta AHL:n Manchester Monarchsiin. Hänet kutsuttiin pariin kertaan NHL -joukkueeseen varamaalivahdiksi ja viimein 13. tammikuuta 2007 hän pääsi jäälle kolmanteen erään St Louis Bluesia vastaan. Muutaman päivän päästä 16. tammikuuta hän sai aloittaa pelin Atlanta Thrashersia vastaan.
Kings ei tarjonnut Fukufujille enää sopimusta ja hän tekikin kaudesta 2007–2008 jälleen sopimuksen Bakersfield Condorsin kanssa. Sen jälkeen hän pelasi Alankomaissa.
Kaudet 2010–2014 ja 2015–2017 Fukufuji on pelannut Asia League Ice Hockeyssa pelaavassa Nikkō Ice Bucksissa.
Lattia- ja kattofunktio
Lattia- ja kattofunktio ovat kaksi matematiikassa ja tietojenkäsittelytieteessä käytettävää funktiota, jotka muuntavat mielivaltaisen reaaliluvun kokonaisluvuksi.
Nimet "katto" (ceiling) ja "lattia" (floor) sekä vakiintuneet merkintätavat esitti ensimmäisenä Kenneth E. Iverson vuonna 1962.
Lattiafunktio reaaliluvusta "x", joka merkitään formula_1 tai floor("x"), palauttaa suurimman kokonaisluvun, joka on pienempi tai yhtäsuuri kuin "x".
Siis kaikille reaaliluvuille "x" pätee:
Esimerkiksi floor(2.9) = 2, floor(−2) = −2 ja floor(−2.3) = −3.
Positiivisilla luvuilla "x" funktiota floor(x) voidaan kutsua myös "x":n kokonaislukuosaksi. Funktio formula_3 (myös "x" mod 1) on "x":n desimaaliosa.
Kattofunktio, jota merkitään formula_4 tai ceil("x"), palauttaa pienimmän kokonaisluvun, joka on suurempi tai yhtäsuuri kuin "x".
Siis kaikille reaaliluvuille "x" pätee:
Esimerkiksi ceil(2,3) = 3, ceil(2) = 2 ja ceil(−2.3) = −2.
Tommy Franks
Tommy Ray Franks (s. 17. kesäkuuta 1945 Wynnewood, Oklahoma), alun perin Tommy Ray Bentley, on eläkkeellä oleva Yhdysvaltojen armeijan kenraali.
Ottovanhempiensa tuella Tommy Ray Franks kävi lukion Texasin Midlandissa. Hän pääsi Texasin yliopistoon Arlingtonissa, mutta keskeytti suorittamatta arvosanaa. Hän liittyi armeijaan vuonna 1965 ja sai sotilaallisen peruskoulutuksensa Fort Leonard Woodissa Missourissa. Sen jälkeen hän siirtyi Fort Devensiin Massachusettsiin, missä opiskeli salakirjoituskoodien avaamista. Hän palasi Texasiin ja kävi upseerikoulun tykistö- ja ohjusalalla.
Franks osallistui Vietnamin sotaan tykistössä 1967–1968. Sieltä palattuaan hän suoritti Arlingtonissa yliopisto-opintonsa loppuun pääaineenaan liikkeenjohto. Saatuaan lisäkoulutusta tykistöön hänet komennettiin Länsi-Saksaan liittoutuneiden tehtäviin. Vuonna 1976 Franks sijoitettiin Pentagoniin tarkastusjohtajaksi (Inspector General). Vuosina 1981–1984 hän toimi jälleen Saksassa, mistä hän palasi Yhdysvaltoihin Pennsylvanian sotakorkeakouluun.
Franks osallistui Persianlahden sotaan Aavikkokilpi- ja Aavikkomyrsky-operaatioissa. 1990-luvulla hän oli johtamassa Yhdysvaltojen joukkoja Etelä-Koreassa. Vuonna 2000 hänet nimitettiin kenraaliksi. Afganistanin sodassa hän oli vastuussa koko länsiliittouman sodanjohdosta talibaneja vastaan. Hän oli mukana myös Irakin sodassa, jonka eräs päämäärä oli Saddam Husseinin syrjäyttäminen. Hän toimi muun muassa Lähi-idän toimia johtavan USCENTCOM:n johdossa 2000–2003.
Tommy Franksille myönnettiin lukuisia sotilaallisia kunniamerkkejä, ja hän jäi eläkkeelle keväällä 2003.
Heikki Haapa-aho
Heikki Haapa-aho (s. 1983 Alajärvi) on suomalainen judoka ja kreikkalais-roomalaisen tyylin painija.
Haapa-aho sijoittui judon SM-kilpailuissa yli satakiloisten sarjassa toiseksi 2008 ja 2010 sekä kolmanneksi 2005–2007. Hän edustaa judokana Kurikan Seibukania. Kreikkalais-roomalaisen painin SM-kilpailuissa hän sijoittui 120 kilogramman sarjassa neljänneksi vuosina 2007 ja 2008. Painijana hän on edustanut Viipurin Voimailijoita ja Helsingin Hakaa.
Marie Theres Kroetz-Relin
Marie Theres Kroetz-Relin (s. 30. kesäkuuta 1966 München, Länsi-Saksa) on saksalainen näyttelijä, kirjailija ja toimittaja.
Relinin vanhemmat ovat näyttelijä Maria Schell ja elokuvaohjaaja Veit Relin. Hän vietti lapsuutensa Heberthalissa Wasserburg am Innin lähellä.
Keskeytettyään koulun Relin lähti 16-vuotiaana Pariisiin. 1983 hän näytteli Zelda Baronin ohjauksessa Britanniassa ensimmäisessä näytelmäelokuvassaan "Secret Places".
1984-1986 hän näytteli muutamissa televisioelokuvissa ja -sarjoissa. Roolistaan Franz-Josef Wildin televisionäytelmässä "Das unverhoffte Glück' Relin palkittiin 1987 parhaana aloittelevana naisnäyttelijänä Kultaisella kameralla. 1988 hän esiintyi Sönke Wortmannin viimeisessä elokuvassa "Drei D".
Relin tutustui 1987 näytelmäkirjailija, näyttelijä Franz Xaver Kroetziin. Heidän ensimmäisen yhteisen tyttärensä synnyttyä lokakuussa 1988 seurasi vielä kaksi tehtävää elokuvaajana.
Kroetz-Relinin toinen tytär syntyi helmikuussa 1992. Kroetz ja Relin avioituivat 5. maaliskuuta 1992. Avioliiton solmimisen jälkeen hän luopui näyttelijänurastaan ja omistautui äidinrooliinsa kotirouvana. Toukokuussa 1995 syntyi perheen kolmas lapsi
Marraskuussa 2002 hän perusti internetsivuston www.Hausfrauenrevolution.com. Sen jälkeen hän on puolustanut julkisuudessa kotirouvien mainetta. 2004 ilmestyi "Hausfrauenrevolutions-Damenin" ensimmäinen kirja "If pigs could fly", jossa on koottuna hänen sivustonsa kirjoittajilta erillisiä kertomuksia. Kroetz-Relin ja Kroetz erosivat 2005.
Syksyllä 2006 ilmestyi hänen toinen kirjansa "Wie Frauen ticken", jonka hän teki yhdessä Hauke Brostin kanssa. Kirjaan on jälleen koottu hänen sivustojensa kirjoittajien tarinoita.
Irma Sulkunen
Irma Hilda Tuulikki Sulkunen (s. 16. toukokuuta 1948 Kuhmo) on teologian maisteri ja filosofian tohtori. Hän on ollut vuodesta 2004 Tampereen yliopiston Suomen historian professori.
Sulkusen Suomen historian alan väitöskirja (1986) käsitteli raittiusliikettä. Hän on tutkijanurallaan tutkinut naishistoriaa, kansallista historiankirjoitusta ja suomalaisten naisten äänioikeutta. Hänen tutkimuskohteensa on 1700-luvulla elänyt paimen Liisa Eerikintytär, joka aloitti uskonnollisen hurmosliikkeen.
Sulkunen on valittu 2006 jäseneksi Suomalaiseen Tiedeakatemiaan.
Ville Kangas
Jaakko Wiljami (Ville) Kangas (s. 1977) on kaustislainen viulisti, multi-instrumentalisti, säveltäjä ja tuottaja.
Kangas on työskennellyt paitsi sooloartistina, myös erilaisia musiikkigenrejä edustavien yhtyeiden ja artistien kanssa muusikkona, säveltäjänä, sovittajana ja tuottajana, sekä Kaustisen kansanmusiikkijuhlien ohjelmatuottajana. Hän on toiminut myös kulttuuritapahtumien tiedottajana ja valokuvaajana.
Kangas polveutuu kaustislaisista musiikkisuvuista kummankin vanhempansa kautta ja esivanhemmat (Wiljami Niittykoski, Aaro Kentala, Markun Joonas) kertovat vahvoista pelimannijuurista. Samasta suvusta on kysymys, kun puhutaan 1970-luvulla kansanmusiikkiin suuresti vaikuttaneista Kankaan pelimanneista tai klassiselta puolelta tutuista Kankaan veljeksistä.
Lou Savarese
Lou Savarese (s. 14. heinäkuuta 1965) on yhdysvaltalainen nyrkkeilijä Houstonista, Texasista.
Savarese voitti "New Yorkin Golden glowes" - kilpailun kahdesti. Savarese voitti vuonna 1985 superraskaassasarjassa noviisien kilpailut, ja vuonna 1986 Superraskaansarjan avoimet kilpailut. Vuonna 1986 hän voitti muun muassa Alex Stevardin kyseisissä kilpailussa. Vuonna 1987 Savaresen piti kohdata tuleva maailmanmestari - Riddick Bowe, mutta hän oli loukkaantunut eikä voinut nyrkkeillä.
Savarese voitti ensiottelussaan 30. elokuuta 1989 James Smithin (ei entinen MM-mies) neljässä erässä Texasin Galvetonissa. Savaresen ensimmäinen 1. erän tyrmäysvoitto tuli hänen toisesa ottelussaan, jossa hän tyrmäsi Terrence Robertsin maaliskuun 25. päivänä Atlantic Cityssä.
Savarese saavutti kohtalaisen aikaisin urallaan näyttävän 36-0, 30 tyrmäystä sisältävän listan, mutta ne olivat koostuneet lähinnä joukosta tuntemattomia miehiä.
Saavuttaakseen julkisuutta, Savarese haastoi tunnetun nyrkkeilijän, Buster Mathis juniorin. Ottelussa oli panoksena Mathisin NABF-liiton väliaikainen mestaruusvyö. Savarese voitti ottelun tyrmäyksellä 7. erässä.
Seuraava merkittävä Savaresen ottelu oli kaksinkertaista maailmanmestaria, George Foremania, vastaan Atlantic Cityssä. Ottelu oli Savaresen "HBO boxing show"'n televisiodebyytti, ja kamppailu käytiin WBU-liiton tittelistä. Savarese hävisi tuomariäänin täysien erien jälkeen. Vuonna 1998 Savarese voitti James Douglasin tyrmäten tämän ensimmäisessä erässä.
Savarese otteli entistä mestaria Mike Tysonia vastaan 24. heinäkuuta vuonna 2000 Glasgow'ssa, Skotlannissa. Savarese oli kanveesissa jo parinkymmenen sekunnin kuluttua ottelun alkamisesta. Savarese pääsi ylös, ja Tyson tunki jälleen kimppuun. Kamppailun tiimellyksessä Tyson kaatoi hyökätessään tuomari John Coylen kanveesiin kuitenkaan tyrmäämättä tätä. Savarese yritti Tysonin kimppuun, mutta löi tätä vyön alle, ja tuli diskatuksi. Savarese muistetaan myös kamppailustaan Evander Holyfieldiä vastaan vuonna 2007.
Libertà!
Libertà! on italialaisduo Al Bano & Romina Powerin studioalbumi vuodelta 1987. Levyn avausraita ja nimikappale "Libertà" ("Vapaus") on julkaistu myöhemmin useilla kokoelmilla. Niin ikään sävelmät "Ma il cuore no" ("Mutta sydän sanoo ei"), "Makassar" ja "Quando si ama" ("Kun rakastaa") on julkaistu eräillä kokoelmilla. CD:n kansivihkossa on laulujen alkuperäissanoitukset ja myös niiden käännökset saksaksi. "Libertà!" on julkaistu myös vinyylilevynä.
"Libertà"-sävelmää ehdotti duolle alun perin Manfred Wodara pariskunnan ollessa Berliinissä kaupungin 750-vuotisjuhlassa kesäkuussa 1987. Sävelmästä julkaistiin uudelleenmiksattu versio vuonna 1990 albumilla "Fotografia di un momento" viittauksena Berliinin muurin murtumiseen. Sävelmällä "Abbi fede" laulaa Romina Powerin ohella pariskunnan vanhin tytär Ylenia Carrisi. "I cigni di Balaka" oli aikoinaan erinäisten plagiointioikeudenkäyntien syynä: Michael Jacksonin laulun "Will You Be There" sanottiin muistuttavan sitä melodialtaan. "Libertà" julkaistiin myös seitsemän tuuman vinyylisinglenä, b-puolella "Incredibile appuntamento" (BABY 2481797). Kappaleesta on tehty myös suomenkielinen versio nimeltään "Haavemaa", sanoittajana Turkka Mali. Sävelmän tulkitsi Marion albumillaan "Nuo silmät" (BBCD 1114) vuonna 1994.
"Libertà!"-albumilla on otettu etäisyyttä romanttisen rakkauden ympärillä pyörivään "amore mio" -lyriikkaan. "Libertà"-sävelmä kertoo taistelusta yhteiskunnallisen vapauden puolesta. "Ma il cuore no" -sävelmän aiheena on erilaiset yhteiskunnan epäkohdat, kuten saastuminen ("Chi sta inquinando le acque dei fiumi?"), rotuviha ("Chi sta sparando per ragioni di pelle?") ja prostituutio ("Chi ti propone di vendere amore?"). "Le mie radici" käsittelee kriittisesti urbanisoitumista. "Makassar" jatkaa aurinkoisista ja lämpimistä maailmankolkista kertovaa duurivoittoista iskelmäperinnettä. "Abbi fede" on äidin ja tyttären kinastelua. Tytär kysyy: "Ma perché non mi lasci dormire la domenica fin chè mi pare?", äiti vastaa: "Questa casa si deve pulire ed è giusto che devi aiutare." ("Miksen saa nukkua sunnuntaina niin pitkään kuin huvittaa?", "Tämä talo pitää siivota ja sinun pitää auttaa siinä.")
Vielä on kesää jäljellä
Vielä on kesää jäljellä on Mamba-yhtyeen musiikkikappale, joka äänitettiin ja julkaistiin keväällä 2002. Se oli yksi vuoden soitetuimpia kappaleita radiossa. Kappaleesta tuli suosittu, ja se oli vuoden 2002 kesähitti . Kappale julkaistiin samana vuonna ilmestyneeseen "Meille vai teille" -albumille.
Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut yhtyeen keulakuva Tero Vaara.
Kappaleesta julkaistiin myös musiikkivideo, jossa viitattiin 1970-lukulaiseen tyyliin niin visuaalisesti kuin musikaalisestikin.
Vincerai
Vincerai on lauluduo Al Bano & Romina Powerin kokoelma-albumi vuodelta 1992. Se sisältää kaksitoista uudelleenmiksattua sävelmää lähinnä 1980-luvulta.
"We'll live it all again" on englannin- ja italiankielinen versio laulusta "E fu subito amore". Laulusta on tehty myös suomenkielinen versio "Sen eläisin uudelleen", jonka ovat tulkinneet duo-esityksenä muun muassa Anita Hirvonen ja Keijo Paananen. "Il poetan" teemana on 1200-–1300-luvuilla elänyt turkkilainen runoilija Yunus Emre. "Caro Gesù" -laulun teemana taasen on joulun ja uudenvuoden aika. "Tu soltanto tu" ja "Che angelo sei" on julkaistu niin ikään lukuisilla muilla kokoelmilla. Nimikappale "Vincerai" julkaistiin myös vinyylisinglenä (WEA 9031-75622-7) toisella puolellaan "We'll live it all again". Kappale on mukana myös kahdentoista tuuman vinyylilevynä julkaistulla maxisinglellä "DJ Maxi Single 91". "Vincerai"-CD:n kaksitoistasivuinen kansivihko sisältää laulujen sanat.
Fraktuura
Fraktuura () on kirjasinten ryhmä, joka kuuluu goottilaisiin kirjaintyyppeihin. Nimi tulee latinan sanasta "fractus" ’murtunut’ – sileämuotoisiin antiikvakirjaintyyppeihin verrattuna fraktuurakirjaimet ovat ulkonäöltään kulmikkaita. Termiä ”fraktuura” käytetään yleisessä kielenkäytössä joskus kaikista goottilaisista kirjasimista, vaikka todellisuudessa se on vain niiden yksi tyyppi. Fraktuura on antiikvaa helpompi kirjoitustapa käytettäessä teräskärkistä täytekynää.
Fraktuura oli yleinen kirjasinlaji kirjojen ja sanomalehtien painamiseen Pohjois-Euroopassa 1500-luvulta lähtien, varsinkin Saksan, Itävallan ja Sveitsin alueella, ja Saksan kautta kirjaimet levisivät myös laajaan käyttöön Pohjoismaihin, samaan aikaan kuin Etelä- ja Länsi-Eurooppa ja Anglosaksiset alueet käyttivät yleisesti antiikvakirjaimia. Kuuluisia fraktuuralla painettuja teoksia olivat muiden muassa Martti Lutherin teokset. Saksan, Itävallan ja Sveitsin alueella erilaisia fraktuurakirjasimia käytettiin erittäin yleisesti vielä ennen toista maailmansotaa, ja siirtymistä antiikvakirjasinlajeihin vastustettiin yleisesti.
Kansallissosialistisessa Saksassa fraktuuran lajia, varsinkin vuonna 1842 julkaistua "Fette Fraktur" -kirjasintyyppiä käytettiin kolmannen valtakunnan kirjoissa ja sanomalehdissä. Vuonna 1941 Martin Bormann antoi Führerin nimissä julkilausuman, jonka mukaan ”saksalaista kirjoitusta” oli uuden tulkinnan mukaan pidettävä alkuperältään juutalaisena ("Schwabacher Judenlettern"), ja siten ”arkikirjoituksessa” oli siirryttävä antiikvan käyttöön. Jopa sodan jälkeenkin yritettiin Saksassa palata takaisin fraktuurakirjaimiin, mutta fraktuura jäi muiden Saksan jälleenrakennuksen uudistuksien mukana pois muodista ja antiikva- ja groteskikirjasimet valtasivat alaa.
Luterilaisuuden myötä Suomeen levinnyt fraktuura oli yleinen kirjain painojulkaisuissa 1900-luvun alkuun asti. Kirjaintyypin käytöstä alettiin tosin väitellä 1850-luvulta alkaen. Lukeneistolle tarkoitetut tekstit ladottiin antiikvalla, jota sanottiin latinalaisiksi kirjaimiksi. Laajoille kansankerroksille tarkoitetut julkaisut, kuten myös sanomalehdet, ladottiin ”suomalaisilla puustaaveilla” eli fraktuuralla.
Esimerkiksi J. V. Snellman huomautti kirjeessä Helsingin yliopiston suomen kielen lehtorille ja "Suomalainen-lehden" päätoimittajalle K. A. Gottlundille, että useimmat kansanihmiset osasivat lukea vain fraktuuraa, sillä "Raamattu" ja kaikki kansankirjallisuus oli kautta aikojen ladottu tuolla kirjaintyylillä. Rinnakkain suomen- ja ruotsinkielistä aineistoa sisältävissä lehdissä suomenkieliset uutiset ja ilmoitukset ladottiin fraktuuralla ja ruotsinkieliset antiikvalla.
Vuonna 1912 julkaistiin "Raamatun" taskukokoinen painos antiikvalla. Tätä on pidetty eräänä käännekohtana fraktuuran ja antiikvan välisessä taistelussa. 1920-luvulla antiikvaan siirryttiin myös perhe- ja vihkiraamatuissa. Antiikvaan siirryttiin Suomessa pääosin 1920-luvun loppuun mennessä, vaikka jotkin lehdet käyttivät fraktuurakirjaimia vielä 1940-luvulla.
Nykyisin fraktuuraa käytetään muun muassa joidenkin sanomalehtien, kuten "Turun Sanomien" tai "The New York Timesin" logoissa.
Hippocampus (täsmennyssivu)
Hippocampus voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Neurohormoni
Neurohormonit ovat hormoneja, jotka erittyvät hermosolujen hermopäätteistä verenkiertoon. Neurohormonit toimivat täysin samalla tavalla kuin muutkin hormonit, mutta ne eroavat klassisista hormoneista erittymispaikkansa vuoksi. Esimerkiksi hypotalamuksen erittämät liberiinit, statiinit, ADH ja oksitosiini ovat neurohormoneja.
Gracious
Gracious (myös "Gracious!") oli brittiläinen progressiivista rockia soittava yhtye.
Yhtyeen perustivat 1960-luvun puolivälissä Esherissä, Englannissa kitaristi Alan Cowderoy ja rumpali-laulaja Paul "Sandy" Davis. Cowderoy ja Davis opiskelivat katolisessa koulussa ja perustivat yhtyeen aluksi nimellä "Satan's Disciples" ("Saatanan opetuslapset"). Yhtye soitti aikansa pop-hittejä. Muutamien jäsenvaihdosten jälkeen yhtyeeseen liittyi pianisti Martin Kitcat sekä rumpali Robert Lipson Davisin keskityttyä laulamiseen. Alkuperäisen basistin Mark Lairdin lähdettyä yhtyeestä sen managerina toiminut Tim Wheatley liittyi basistiksi. Näihin aikoihin yhtye alkoi käyttää nimeä "Gracious". Yhtyeessä oli lyhyen ajan myös kuudes jäsen, stemmalaulajana ja lyömäsoittajana toiminut Keith Ireland.
Gracious teki lyhyen Saksan kiertueen 1968 nauhoittaen samaan aikaan ensimmäisen julkaisemattomaksi jääneen konseptialbumin. Levyn materiaalin tekivät Kitcat ja Davis (kuten myöhemmilläkin levyillä). Levyllä yhtyeen ilmaisu oli muuttunut pop-musiikista progressiiviseen rockiin. Näihin aikoihin Kitcat alkoi soittaa pianon lisäksi mellotronia, joka vaikutti yhtyeen soundiin vahvasti. 1969 yhtye levytti ensimmäisen singlensä "Beautiful / What a Lovely Rain" tuottaja Tim Ricen kanssa Polydor Recordsille.
Vertigo Records kiinnostui yhtyeestä singlen perusteella ja yhtye julkaisi 1970 Vertigon kautta albumin "Gracious!". Albumilla tuottajana toimi Hugh Murphy. Levyn yhteydessä nauhoitettiin single "Once on a Windy Day / Fuge in ’D’ Minor", jonka B-puoli on levyllä. Levy ei kuitenkaan myynyt kovin hyvin. Yhtye nauhoitti vielä toisen albumin Vertigolle, mutta Vertigo ei julkaissut sitä. Taloudellisten vaikeuksien vuoksi yhtye alkoi hajota. Aluksi yhtyeestä lähti Lipson ja myöhemmin Kitcat. Yhtye teki vielä kesällä 1971 kiertueen Saksassa Chris Braynen toimiessa rumpalina ja Davisin soittaessa mellotronia laulamisen oheessa, mutta hajosi pian kiertueen jälkeen. Yhtyeen toinen levy julkaistiin yhtyeen jo hajottua Philipsin halpamerkin kautta nimellä "This Is ... Gracious!!" vuonna 1972. Yhtyeen hajoamisen jälkeen Wheatley soitti Taggett -nimisessä yhtyeessä. Davis teki 1970-luvulla kaksi soololevyä, joista toisella soittaa myös Cowderoy. Lisäksi hän esiintyi Jesus Christ Superstar -levyllä apostoli Pietarin roolissa.
1990-luvulla yhtye teki re-unionin albumin, joskin aiemmista jäsenistä mukana oli ainoastaan Wheatley ja Lipson sekä Cowderoy yhdellä albumin raidalla. Levyllä kosketinsoittajana ja säveltäjänä toimii Sev Lewkowicz sekä kitaristina Stuart Turner.
Antti-Jussi Annila
Antti-Jussi Annila (s. 8. tammikuuta 1977 Helsinki) on suomalainen elokuvaohjaaja, joka on toiminut myös käsikirjoittajana ja näyttelijänä. Hän on tullut erityisen tunnetuksi omaperäisillä ja ennakkoluulottomilla aihevalinnoillaan ja kerännyt elokuvillaan mainetta ulkomaita myöten.
Annilan ensimmäinen pitkä elokuva oli vuonna 2006 ilmestynyt, suomalaista Kalevala-mytologiaa ja kiinalaista wuxiaa yhdistelevä romanttinen kungfu-elokuva "Jadesoturi". Elokuvan pääosissa nähtiin Annilan vakiokasvoksi muodostunut Tommi Eronen, kiinalainen tähtinäyttelijä Zhang Jingchu, suomalainen näyttelijäveteraani Markku Peltola ja ensimmäisen elokuvaroolinsa tehnyt Krista Kosonen. Elokuva herätti kotimaassaan huomiota erikoisen aihevalintansa vuoksi ja kiinnosti katsojia myös Kiinassa. "Jadesoturista" tulikin ensimmäinen suomalainen elokuva, joka on päässyt Kiinassa valkokankaille. Elokuva ei saanut kriitikoilta eikä katsojilta yksinomaisen myönteistä palautetta, mutta taitava toteutus keräsi paljon kehuja – erityisesti elokuvaa kiiteltiin kauniista visuaalisesta ilmeestä. Elokuva voitti kaksi Jussi-palkintoa vuoden 2007 Jussi-gaalassa.
Annila paljasti myöhemmin olevansa hieman pettynyt "Jadesoturiin"; hänen mukaansa liiallinen suunnittelu teki elokuvasta hengettömän. Osin sen vuoksi ohjaaja koki myönteisesti seuraavan elokuvansa, vuonna 2008 valmistuneen kauhuelokuvan "Saunan" valmistumista jouduttaneen kiireen, joka hänen mukaansa tuo elokuvaan enemmän elävyyttä. "Sauna" ei ole tavanomainen kauhuelokuva edes kansainvälisessä katsannossa, vaan se on luonteeltaan pohdiskeleva ja mystinen elokuva synneistä ja anteeksiannosta.
Annilan ohjaama elokuva "Ikitie" sai ensi-iltansa 15. syyskuuta 2017. Elokuva perustuu Antti Tuurin romaaniin, sen tuottaja oli Ilkka Matila, ja pääosassa on Tommi Korpela. Elokuva oli osa Suomi 100 -juhlavuoden ohjelmaa. "Ikitielle" myönnettiin vuonna 2018 Anjalankosken elokuvapalkinto sekä parhaan elokuvan Jussi-palkinto, ja Annilalle myönnettiin elokuvasta parhaan ohjauksen Jussi-palkinto.
Jouko Järvinen
Jouko Järvinen (s. 20. huhtikuuta 1987) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Järvinen siirtyi Tapiolan Honkaan kaudeksi 2012–2013 pelattuaan urallaan tätä ennen Korisliigaa Lappeenrannan NMKY:ssä ja Kouvoissa sekä vaihto-oppilasvuotenaan Saksan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla PSK Gequosissa. Pituudeltaan 192-senttisen Järvisen kasvattajaseura on Peli-Karhut. Järvinen pelasi 25 nuorten maaottelua. Niissä pisteitä kertyi 176.
Pääsarjauransa Järvinen aloitti kaudella 2006–07 Kouvojen joukkueessa. Kaudeksi 2007–08 hän siirtyi Lappeenrannan NMKY:n joukkueeseen. Kauden aikana Järvinen oli joukkueensa mukana voittamassa Suomen cupia sekä SM-pronssia.
Vuosina 2013–2015 Järvinen edusti Helsinki Seagullsia, minkä jälkeen hän pelasi yhden kauden Hongassa M1DB:tä. Heinäkuussa 2016 hän teki sopimuksen Espoo Unitedin kanssa. EU nousi Korisliigaan jossa pelasi kauden 2017–2018. Järvinen lopetti kilpauransa kauden päätyttyä.
Sergio García de la Fuente
Sergio García de la Fuente (s. 9. kesäkuuta 1983 Barcelona, Barcelonan maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän pelaa hyökkääjänä barcelonalaisseura Espanyolissa.
García on Barcelonan kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa lokakuussa 2002 Mestarien liigan ottelussa Club Bruggea vastaan. Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa hän debytoi kauden 2003–2004 toisella kierroksella Sevillaa vastaan. Kokonaisuudessaan esiintymiset seuran edustusjoukkueessa jäivät kuitenkin vähäiseksi, ja suurimman osan ajasta García pelasi seuran B-joukkueessa Espanjan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä.
Kaudeksi 2004–2005 García lainattiin valencialaiseen Levanteen, jossa hän oli runkopelaaja koko kauden ajan ja seitsemällä maalillaan joukkueen paras maalintekijä. Joukkue sijoittui kuitenkin sarjan kolmanneksi viimeiseksi ja putosi Segunda Divisióniin. Ennen kautta 2005–2006 García siirtyi Real Zaragozaan, jossa hän niin ikään vakiinnutti paikkansa. Zaragozassa hän pelasi hyökkäyksessä argentiinalaisen Diego Militon kanssa ja kaudella 2007–2008 enimmäkseen oikean laitalinkin paikalla brasilialaisen Ricardo Oliveiran liityttyä joukkueeseen.
Elokuussa 2008 García siirtyi Real Betisin joukkueeseen noin 10 miljoonan euron siirtosummalla. Hän pelasi joukkueessa kahden kauden ajan, joista jälkimmäisen maan toiseksi korkeammalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. Otteluita kausien aikana kertyi yhteensä 62 ja niissä syntyi 21 maalia.
16. elokuuta 2010 hän siirtyi viisivuotisella sopimuksella kotikaupunkinsa Espanyoliin. Hänestä maksettiin 1,8 miljoonan euron siirtokorvaus.
Luis Aragonés valitsi Garcían Espanjan maajoukkueen kokoonpanoon kesän 2008 EM-kilpailuihin, jossa Espanja voitti mestaruuden. Ensiesiintymisensä maajoukkueessa hän teki kilpailuihin valmistavassa harjoitusottelussa Perua vastaan 31. toukokuuta 2008.
Aikaisemmin García on edustanut Espanjaa useissa nuorisoikäluokissa. Vuonna 2002 hän kuului alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden voittaneeseen joukkueeseen. Vuotta myöhemmin hän pelasi nuorten MM-kilpailuissa, jossa Espanja hävisi loppuottelussa Brasilialle. Hän on myös pelannut muutamia otteluita epävirallisessa Katalonian maajoukkueessa.
Bartın
Bartın on kaupunki Turkin pohjoisosassa lähellä Mustanmeren rannikkoa. Se on Bartınin maakunnan pääkaupunki. Kaupungissa on arviolta 63 253 asukasta (vuonna 2014).
Piotr Kędzia
Piotr Kędzia (s. 6. kesäkuuta 1984 Zgierz) on puolalainen pikajuoksija, päämatkanaan 400 metriä.
Kędzia saavutti Debrecenin alle 18-vuotiaiden MM-kisoista 2001 hopeaa 400 metrillä ajalla 47,12 maanmiehensä Karol Grzegorczykin jälkeen. Juniorien Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2003 Tampereella hän saavutti pronssia ajalla 46,69. Izmirin universiadeissa vuonna 2005 hän sijoittui seitsemänneksi ajalla 46,89. Seuraavan vuoden Göteborgin EM-kilpailuissa Kędzia juoksi Puolan pronssia voittaneessa 4 x 400 metrin viestikvartetissa.
Britannian jääkiekkomaajoukkue
Britannian jääkiekkomaajoukkue edustaa Britanniaa miesten jääkiekossa. Joukkuetta hallinnoi Britannian jääkiekkoliitto Ice Hockey UK.
Joukkue saavutti useita olympia-, MM- ja EM-mitaleita 1900-luvun alkuvuosikymmeninä. Suurin osa joukkueen pelaajista olympia-, maailmanmestaruus- ja Euroopan-mestaruuskisojen menestysvuosina oli saanut kiekko-oppinsa Kanadassa. Vuosien saatossa edustusjoukkue on pelannut maaotteluja erilaisilla virallisilla nimillä: Englannin että Ison-Britannian nimissä. Myös Skotlannilla on ollut maajoukkue, ja se on onnistunut voittamaan Kanadankin (1948).
Britannian maajoukkue on ainoa nykyisin pelaava maajoukkue, jota Suomi ei ole koskaan onnistunut voittamaan, viimeisin kohtaaminen on tosin vuodelta 1962. Suomi on pelannut Britanniaa vastaan kahdesti häviten molemmat ottelut luvuin 3–6 (1951) ja 5–7 (1962).
Britannia oli ensimmäinen maa, joka voitti kolmoismestaruuden: olympiakultaa, maailmanmestaruuden ja Euroopan-mestaruuden samana vuonna. Tämä tapahtui vuoden 1936 olympiaturnauksessa, jonka yhteydessä ratkaistiin myös muut mestaruudet. Myöhemmin vastaavaan on pystynyt vain Neuvostoliitto vuosina 1956, 1964 ja 1968.
Viime vuosikymmenet joukkue on pääosin pelannut MM-kilpailuiden 1. divisioonassa. Edellisen kerran se pelasi A-sarjassa MM-kisoissa 1994, ja tuota ennen vuonna 1962. Sen jälkeen lähimpänä sarjanousua A-sarjaan maa on ollut vuonna 1999, kun se sijoittui samana vuonna B-sarjassa toiseksi ja pääsi osallistumaan erilliseen karsintaturnaukseen. Tuolloin joukkue kuitenkin pelasi kolme tasapeliä neljän joukkueen yksinkertaisessa sarjassa. Viimein vuoden 2018 1. divisioonan A-sarjan kisoissa Iso-Britannia nousi altavastaajan asemasta ylimmälle sarjatasolle A-sarjaan vuoden 2019 kisoihin. Kamppailu noususta oli äärimmäisen tiukka, sillä ennen viimeisen kierroksen otteluita viidellä joukkueella kuudesta oli mahdollisuus nousuun. Iso-Britannia tarvitsi ennen viimeistä kierrosta yhden pisteen noustakseen, eli sille riitti, että sen viimeinen ottelu etenee jatkoajalle. Iso-Britannia oli koko ottelun ajan takaa-ajoasemassa, mutta tasoitti ottelun 16 sekuntia ennen varsinaisen peliajan loppumista, minkä johdosta ottelun ratkaisu siirtyi sinänsä merkityksettömälle jatkoajalle ja lopulta voittomaalikilpailuun, jonka joukkue voittikin.
Heikki Seppälä
Heikki Kauno Seppälä (31. elokuuta 1903 Orimattila – 1980) oli suomalainen kirjailija.
Lennart Hoffrén
Toivo Ensio Lennart Hoffrén (5. syyskuuta 1919 Kuopion maalaiskunta – 11. toukokuuta 1976 Kajaani) oli suomalainen kirjailija. Hän kirjoitti myös nimimerkeillä "Leni", "Leni Hoffrén" ja "Leni Hoff".
Hoffren suomensi australialaisen kirjailijanimimerkin Robert Dudgeonin kioskikirjoja ja todennäköisesti myös kirjoitti osan sillä nimimerkillä julkaistuista suomenkielisistä julkaisuista, joiden päähenkilö on Max Strong.
Hoffrénin vanhemmat olivat konemestari Erkki Armas Hoffren ja Selma Tiirikainen. Hän oli vuoteen 1968 saakka naimisissa Martta Viherpuun kanssa.Robert Dudgeonin Max Strong -sarjan suomennoksia:
Perun vaakuna
Perun vaakuna on Perun tasavallan käyttämä kansallinen tunnus. Vaakunan vasemmassa yläkulmassa on vikunja symboloiden maan faunaa ja oikeassa yläkulmassa cinchonapuu symboloiden maan floraa. Vaakunan alalaidassa on runsaudensarvi, joka symboloi maan mineraalirikkauksia. Vaakunan yllä on tammenlehtiseppele.
Pekka Mikkonen
Pekka Mikkonen on Don Johnson Big Bandin saksofonisti ja huilisti.
Aloitti huilunsoitolla 8-vuotiaana kotikaupunkinsa Porvoon musiikkiopistossa. Kävi tuolloin musiikkiluokkaa, ja soitti myös muutamassa kamarimusiikkiyhtyeessä ja suoritti eri perustutkintoja. Yläasteiässä kyllästyttyään klassiseen huiluun vaihtoi tenorisaksofoniin. Tuona aikana soitti mm. paikallisessa junior big bandissä ja hyvien kavereidensa kanssa perustetussa jazz-kvartetissa nimeltä Swing & Komppi Bois.
Nykyisin Mikkonen soittaa Don Johnson Big Bandissa huilua ja saksofonia.
Vitalin peitelause
Reaalianalyysissä Vitalin peitelause on tärkeä Vitalin peitettä koskeva tulos. Olkoon formula_1 ja formula_2 formula_3:n suljettu Vitalin peite. Tällöin on olemassa numeroituva osaperhe formula_4 erillisiä kuulia siten, että formula_5. Tässä formula_6 tarkoittaa Lebesguen mittaa.
Ragga metal
Raggametal on metallimusiikin alalaji. Tyylissä metallimusiikkiin on yhdistetty jamaikalaisia soundeja.
Usein raggametalissa on reggaetyyliä edustava laulaja. Raggametalin kärkinimiin kuuluvat mm. Skindred ja Anthirium.
Yalova
Yalova on kaupunki Luoteis-Turkissa Marmaranmeren itärannalla. Se on Yalovan maakunnan pääkaupunki. Kaupungin asukasluku on 112 183 asukasta.
Nihoanpalila
Nihoanpalila ("Telespiza ultima") on äärimmäisen uhanalainen Havaijilla Nihoan saarella elävä varpuslintu.
Kooltaan nihoanpalila on noin 17 senttimetriä pitkä. Koiraan pää ja rinta ovat keltaiset. Vatsa on valkoinen. Selkä koiraalla on keltaisen ja harmaan kirjava. Naaraan ja nuoren nihoanpalilan väritys ei ole yhtä kirkas kuin koiraan. Lajin laulu on monimutkainen ja eläväinen liverrys.
Nihoanpalilan elinympäristöä ovat pensaikot ja ruohomaat. Ravintonaan linnut käyttävät hyönteisiä, siemeniä ja kukkia. Pesän laji tekee kivikkoon. Nihaonpalilakannan kooksi arvioidaan noin 3 180 yksilöä. Suurimmat lajiin kohdistuvat uhkat ovat saarelle levinneiden vieraiden lajien kantamat taudit sekä hurrikaanit ja ruohikkopalot.
Robert Dudgeon
Robert Dudgeon on australialainen kirjailijanimimerkki, jota ovat käyttäneet useat kirjoittajat, joista Suomessa tunnetaan Frank S. Greenop ja Lennart Hoffrén, joka on myös suomentanut kioskikirjallisuuteen luettavia Greenopin kirjoja.
Kazahstanin sosialistisen neuvostotasavallan vaakuna
Kazahstanin sosialistisen neuvostotasavallan vaakunan otti käyttöön Kazahstanin sosialistisen neuvostotasavallan hallitus 26. maaliskuuta 1937. Vaakuna pohjautuu Neuvostoliiton vaakunasta ja siinä on tyypilliset kommunismin tunnukset; sirppi ja vasara ja punainen tähti. Vaakunassa lukee ""Kaikkien maiden proletariaatit, liittykää yhteen!"" kazakin, Барлық елдеpдің пролетарлары, бірігіңдер!, ja venäjän kielellä, Пролетарии всех стран, соединяйтесь!.
Neuvostoliiton romahdettua ja Kazakstanin itsenäistyttyä se luopui kommunistisesta vaakunasta.
Christian Horner
Christian Edward Johnston Horner, OBE (s. 16. marraskuuta 1973 Royal Leamington Spa, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen entinen kilpakuljettaja ja Red Bullin Formula 1 -tallin tallipäällikkö.
Horner kilpaili urallaan muun muassa Britannian F3 -sarjassa ja F3000-sarjassa. Hän on perustanut myös nykyään GP2-sarjassa kilpailevan Arden-tallin ja toimii edelleen sen tallipäällikkönä. Kun Red Bull osti Jaguarin F1-tallin vuonna 2005 ja nimesi sen uudelleen Red Bull Racingiksi, Christian Horner nousi uuden tallin tallipäälliköksi poikkeuksellisen nuorena. Hän oli tuolloin vain 31-vuotias, 17 vuotta nuorempi kuin seuraavaksi nuorin tallipäällikkö, British American Racingin eli BAR:n 48-vuotias Nick Fry.
Vuonna 2013 Hornerille myönnettiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseerin arvo moottoriurheilun parissa tekemästään työstä.
Pitkäkirkko
Pitkäkirkko on pohjakaavaltaan suorakaiteen muotoinen kirkko, jonka pidemmät sivut ovat usein itä-länsisuuntaisia. Pitkäkirkkoja ovat esimerkiksi basilika ja hallikirkko. Pitkäkirkon vastakohtana voidaan pitää keskeiskirkkoa ja ristikirkkoa. Lounaissuomalaisen pitkäkirkkotyypin kehitti Antti Piimänen.