Robert S. Garnett
Robert Selden Garnett (16. joulukuuta 1819 – 13. heinäkuuta 1861) oli Yhdysvaltain armeijan ammattisotilas ja etelävaltioiden armeijan kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa. Hän oli ensimmäinen sisällissodassa kaatunut kenraali.
Garnett syntyi perheplantaasilla Essex Countyssä Virginiassa. Kuten serkkunsa Richard B. Garnett, Robert meni Yhdysvaltain sotilasakatemiaan West Pointiin New Yorkiin, valmistuen 27. luokkansa 52 kadetista. Seitsemän hänen luokkatovereistaan, mukaan lukien hänen serkkunsa kaatui sisällissodassa. Hänet nimitettiin 2. luutnantiksi 4. USA:n tykistöön heinäkuussa 1841. Hän vietti vuoden pohjoisella rajaseudulla Kanadan rajariitojen aikana palvellen Buffalossa ja Fort Ontariossa New Yorkissa ennen kuin sai komennuksen varuskuntapalvelukseen Fort Monroeen kotiosavaltioonsa Virginiaan. Vuonna1843 Garnettista tuli avustava taktiikkaopettaja West Pointiin ennen kuin hänestä tuli armeijan värvääjä ja leiriadjutantti kenraali John E. Woolille. Garnett palveli Meksikon-Yhdysvaltain sodassa Zachary Taylorin alaisena ja sai hyvästä palveluksesta kaksi väliaikaista ylennystä, yhden Monterreyn ja toisen Buena Vistan taistelussa.
Vuonna 1848 Garnett siirrettiin 7. USA:n jalkaväkeen ja hän palveli Seminole-sodissa Floridassa ennen kuin suuntasi Montereyhyn Kaliforniaan. Hän oli vähän aikaa pääkaupungissa Washingtonissa ja palveli sitten kapteeniksi ylennettynä Texasin rajaseudulla. Hän palasi West Pointiin kadettien komendantiksi ennen kuin siirtyi varuskuntapalvelukseen Virginiaan. Kapteeniksi nimettynä 1. USA:n ratsuväkeen hän palveli jälleen kerran rajaseudulla. Paljon matkustanut Garnett ylennettiin majuriksi 9. USA:n jalkaväkeen ja hän meni länteen Washingtonin territorioon, missä hän palveli 1856 Yakima-tutkimusmatkalla ja 1858 taisteli Puget Soundin intiaaneja vastaan. Hän suunnitteli ja neuvoi Fort Simcoen rakentamista. Hän pyysi ja sai pitkän loman, sillä hänen vaimonsa ja poikansa kuolivat sairauteen ja hän matkusti itään hautaamaan heidät. Yhä surevana hän matkusteli Euroopassa kun Amerikan konfederoituneet valtiot perustettiin.
Kun Virginia erosi Yhdysvalloista Garnett erosi palveluksesta huhtikuussa 1861 ja hänestä tuli Virginian joukkojen kenraalin adjutantti Robert E. Leen alaisuuteen. Kesäkuussa hänet ylennettiin vakinaisen armeijan prikaatinkenraaliksi. Sisällissodan alussa Unionin joukot olivat tuskin ylittäneet Ohio-jokea valloitaakseen osan alueesta, joka nykyisin kuuluu Länsi-Virginiaan, kun saivat avainvoiton Phillipin taistelussa. 15. kesäkuuta Lee nimitti Garnettin uudelleenorganisoimaan konfederaation joukot alueella. Hän jakoi joukkonsa elintärkeisiin kohtiin Staunton-Parkersburg Turnpiken varteen, toivoen puolustavansa elintärkeää tarvikelinjaa liittovaltion joikkoja vastaan. Seurasi sarja pieniä yhteenottoja, joissa konfederaation joukot joutuivat vetäytymään kenraali George B. McClellanin unionin joukkojen paineessa.
Rich Mountainin tappion jälkeen Garnett vetäytyi Laurel Hillin asemista pimeyden suojissa, toivoen vetäytyvänsä Pohjois-Virginiaan 4 500 miehensä kanssa. Kuitenkin hän sai myöhemmin vääräksi osoitettua tietoa siitä, että unionin joukot olivat tukkineen hänen pakoreittinsä Beverlyyn. Hän marssi sen sijaan koilliseen ja seurasi harjanteita ja laaksoja enemmän kiertävällä reitillä. Kun 20 000 Unionin miehstä oli monta päivää jahdannut Garnettia, hän pysähtyi useilla puronylityspaikoilla hidastaakseen takaa-ajajiaan. Ohjatessaan takavartiotaan viivytystoimintaan Corrick's Fordissa, Garnett ammuttiin Unionin hyökkäyksessä. Hänen ystävänsä Unionin armeijasta löysi Garnettin jäänteet kun hänen eloonjääneet miehensä olivat paenneet.
Tunnustuksena Garnettin palveluksista Meksikon-Yhdysvaltain sodassa liittovaltion kunniavartiosto kuljetti hänen ruumistaan tulitaukolipun alla hänen sukulaisilleen, jotka hautasivat hänet Baltimoreen Marylandiin. Hänen jäänteensä siirrettiin myöhemmin hänen vaimonsa viereen Green-Woodin hautausmaahan Brooklyniin New Yorkiin. Hän on toinen kahdesta sinne haudatusta etelävaltioiden kenraalista. Hänen hautakivessään lukee: "Vaimolleni ja lapsilleni".