Mats Näslund
Mats Näslund (s. 31. lokakuuta 1959 Timrå, Ruotsi) on ruotsalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Näslund aloitti pelaajauransa Timrå IK:ssa, jossa hän pelasi Ruotsin pääsarjatasolla Elitserienissä kahdella kaudella, kausina 1975–1976 ja 1977–1978. Kauden 1976–1977 hän pelasi toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa. Vuonna 1978 hän siirtyi Timråsta toiseen Elitserien-seuraan, Brynäs IF:ään. Hän oli voittamassa Brynäsissä jääkiekon Ruotsin mestaruutta kaudella 1979–1980, jolla hänet myös palkittiin kauden parhaan pelaajan palkinnolla Guldpuckenilla, ja oli kaudella 1980–1981 Elitserienin piste- ja syöttöpörssin voittaja.
Näslund varattiin NHL:ään numerolla 37 , jossa hän oli Montréal Canadiensin toinen varaus. Hän aloitti NHL-uransa kolme vuotta myöhemmin kaudella 1982–1983 ollen Canadiensin historian ensimmäinen eurooppalaispelaaja. Hän teki tulokaskaudellaan 71 tehopistettä (26 maalia ja 45 syöttöpistettä) 74 ottelussa ja oli joukkueensa kolmanneksi paras pistemies Guy Lafleurin ja Ryan Walterin jälkeen. Hänet valittiin kauden päätteeksi NHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen.
Lempinimen ”Le Petit Viking” eli ”Pikkuviikinki” saanut Näslund teki parhaalla kaudellaan, kaudella 1985–1986, 80 runkosarjaottelussa 110 tehopistettä (43 maalia ja 67 syöttöpistettä), joilla sijoittui NHL:n pistepörssissä kahdeksanneksi. Hänet nimettiin tuolla kaudella . Näslund on viimeisin yli sata pistettä kaudessa tehnyt Canadiens-pelaaja. Hän oli Canadiensin paras pistemies kauden 1985–1986 lisäksi kausina 1984–1985 (79 tehopistettä), 1986–1987 (80 tehopistettä) ja 1988–1989 (84 tehopistettä). Hän oli joukkueen paras pistemies myös neljissä pudotuspeleissä, mukaan lukien vuonna 1986, jolloin hän oli 19 pisteellään johdattamassa Montréalia sen 23. Stanley Cupin mestaruuteen.
Näslund oli NHL-urallaan harvinainen vieras jäähyaitiossa. Hänelle kertyi enimmilläänkin vain 19 jäähyminuuttia yhden runkosarjakauden aikana ja hän saikin tunnustusta herrasmiesmäisestä pelistään voittamalla Lady Byng Memorial Trophyn vuonna 1988.
Kauden 1989–1990 jälkeen Näslund jätti Canadiensin ja palasi Eurooppaan. Hän pelasi vuoden HC Luganossa Sveitsissä ja kolme vuotta Malmö IF:ssä kotimaassaan Ruotsissa. Hän oli voittamassa vuosina 1992 ja 1994 jääkiekon Ruotsin mestaruutta. Hän palasi NHL:ään vielä työsulun lyhentämällä kaudella 1994–1995, jolloin hän pelasi Boston Bruinsissa, mutta lopetti pelaajauransa tuon kauden jälkeen.
Näslund pelasi yhdeksän kautta kestäneellä NHL-urallaan yhteensä 651 runkosarja- ja 102 pudotuspeliottelua. Hän teki NHL:n runkosarjassa 634 tehopistettä, 251 maalia ja 383 syöttöpistettä, ja pudotuspeleissä 92 tehopistettä, 35 maalia ja 57 syöttöpistettä.
Näslund edusti Ruotsin jääkiekkomaajoukkuetta useissa kansainvälisissa turnauksissa. Hän osallistui aluksi kaksiin nuorten maailmanmestaruuskilpailuihin ja saavutti hopeaa vuonna 1978 ja pronssia vuonna 1979. Hän osallistui myös viisiin aikuisten maailmanmestaruuskilpailuihin ja saavutti niissä pronssia vuonna 1979, hopeaa vuonna 1981 ja kultaa vuonna 1991.
Näslundilla oli mahdollisuus pelata Ruotsin paidassa NHL:n parhaita pelaajia vastaan Kanada-cupissa, Jääkiekon maailmancupin edeltäjässä, vuosina 1984, 1987 ja 1991. Vuonna 1984 Ruotsi hävisi loppuotteluissa Kanadalle ja vuosina 1987 ja 1991 se putosi turnauksen semifinaaleissa.
Näslund osallistui myös kaksiin talviolympialaisiin ja saavutti pronssia vuonna 1980 sekä kultaa vuonna 1994. Vuoden 1994 olympiavoiton myötä hän, Håkan Loob ja Tomas Jonsson olivat ensimmäiset ruotsalaiset niin sanotussa kolmen kullan klubissa. Vuonna 2005, kymmenen vuotta pelaajauransa päättymisen jälkeen, hänet nimettiin IIHF Hall of Famen jäseneksi.
Näslund toimi vuosina 2005–2010 Ruotsin jääkiekkomaajoukkueen joukkueenjohtajan (general manager) tehtävässä. Ruotsi voitti näinä vuosina olympiakultaa vuonna 2006 ja jääkiekon MM-kultaa samana vuonna.