hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Mahaneste
Mahaneste on nestettä, joka sisältää pepsiiniä, limaa, vettä, suolahappoa ja sisäistä tekijää. Valkuaisaineita pilkkova pepsiini erittyy maharauhasten pääsoluista inaktiivisena pepsinogeeninä, joka aktivoituu mahalaukussa pepsiiniksi suolahapon ja valmiin pepsiinin vaikutuksesta. Pepsiini erittyy inaktiivisena, jotta se ei erittyessään ala pilkkoa elimistön omia valkuaisaineita. Tämä suojaa elimistön soluja. Suolahappo erittyy maharauhasten katesoluista. Se mahdollistaa pepsiinin toiminnan mahalaukussa ja torjuu ruoansulatuskanavaan joutuneita pieneliöitä. Lima puolestaan suojaa mahalaukun limakalvoa sen omilta eritteiltä ja tekee ruokamassan liukkaaksi. Limaa erittyy erityisesti mahansuun ja mahan porttiosan maharauhasista. Sisäinen tekijä sitoo B-vitamiinia, jolloin vitamiini saadaan verenkiertoon ohutsuolen loppupäästä.
Mahanesteen eritystä säätelevät mm. autonominen hermosto sekä mahan porttiosan limakalvosta erittyvä gastriini-hormoni, joka lisää pepsinogeenin, sisäisen tekijän ja suolahapon erittymistä maharauhasista. Sympaattinen hermosto vähentää mahanesteen eritystä ja parasympaattinen hermosto lisää sitä. Myös enterogastrinen heijaste, joka syntyy happaman ruokasulan tullessa mahalaukusta ohutsuoleen, vähentää mahanesteen eritystä.
Graduale
Graduale tai graduaali (lat. "portailta") on katolisen kirkon messun osa, jossa epistolan lukemisen jälkeen lauletaan joukko antifoneja. Antifonit saivat nimensä siitä, että ne esitettiin alttarin portailta tai vaihtoehtoisesti siitä, että niitä laulettaessa diakoni nousi rappuja ambonille valmistautuessaan lukemaan evankeliumia. Graduale kuuluu messun "Missa Proprium" osiin ja siten sen teksti vaihtelee päivittäin. Graduale vastaa osittain ortodoksisen kirkon prokimeni-psalmia, joka myös lauletaan ennen evankeliumin lukua.
Myös evankelis-luterilaisen jumalanpalveluksen yhteydessä käytetään sanaa graduaali ennen evankeliumia laulettavasta virrestä. Virsi liittyy pyhän sisältöön ja se on jumalanpalveluksen päävirsi.
Raine Salo
Raine Olavi Salo on suomalainen säveltäjä, sanoittaja, laulaja ja kitaristi.
Backwoods, jossa Salo lauloi ja soitti, voitti vuoden 1980 Rockin Suomen mestaruus -kisoissa keskityylin sarjan. Yhtye teki kaksi singleä ("Walkin' On" ja "Strange Wind"). Tämän jälkeen Salo vaihtoi laulukielen suomeksi ja teki kaksi albumia: sooloalbumin "Hyvä pahaa rock'n'roll" (1982, bassossa Risto Heldan ja rummuissa Kari Holmgren) ja yhtyenimellä Tralala albumin "Lasia & lumetta" (1984, koskettimissa Satu Koho ja rummuissa Kari Holmgren).
Tämän jälkeen Salo vaihtoi laulukielen takaisin englantiin. Aki Sirkesalon kanssa hän perusti vuonna 1986 Giddyups-yhtyeen, mutta erosi siitä jo ennen ensimmäistä albumia "Seasons of the Shake" (1987). Yli puolet kappaleista on kuitenkin Salon tekemiä. Vuonna 1986 Salolla oli pieni rooli Jaakko Pyhälän elokuvassa Ursula, elokuvassa kuullaan myös Salon kappale "Ursula's Night". Seuraava Salon yhtye oli Bodyguards, joka julkaisi yhden EP:n vuonna 1988. Tämän jälkeen Salo siirtyi taustalle, lauluntekijäksi ja tuottajaksi. Hän tuotti Ville Virtasen (1990) ja Milanan (1991) ensimmäiset levyt ja teki niille useita kappaleita. Viime vuosina Salo on toiminut harvakseltaan tuottajana. Hän toimii nykyään Kaitaan koulussa opettajana ja on valmentajana Esport Oilers NG98 -joukkueessa.
Raine Salon isä oli musiikkivaikuttaja Jaakko Salo.
Djurtjulin piiri
Djurtjulin piiri (, ) on kunnallinen itsehallintoalue Baškortostanin tasavallan luoteisosassa. Djurtjulin piirin hallintokeskus on Djurtjulin kaupunki. Sen lisäksi piiriin kuluu 14 maalaiskuntaa. Piiri on perustettu vuonna 1930. Piirin pinta-ala on 1 671 km², asukkaita on runsaat 33 000. Suurimmat etniset ryhmät ovat tataarit, baškiirit, venäläiset ja marit.
Kurt Berger
Kurt Volmar Berger (1898–1977) oli Valtion Lentokonetehtaan pääkonstruktööri, koulutukseltaan lentokoneinsinööri.
K. V. Bergerin isä oli kirkkoherra Arnold Berger ja äiti Fanny Berger. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin uudesta yhteiskoulusta vuonna 1916, aloitti TKK:n koneinsinööriosaston sähkötekniikan opinnot saman vuoden syksynä, mutta liittyi vapaaehtoisena Helsingin Jääkäriprikaatiin.
Vuonna 1918 Berger kävi Saksassa Libaussa Ilmavoimien lento-oppilaana vesikoneohjaajakoulutuksessa, mutta Saksan hävittyä ensimmäisen maailmansodan koulutus jäi kesken. Berger sai myöhemmin kansainvälisen siviilien ohjaajatodistuksen vuonna 1921.
Berger opiskeli lentokoneinsinööriksi syksystä 1919 lähtien East London Collegessa, valmistumispäivän ollessa 5. syyskuuta 1922. Hänet nimitettiin Ilmavoimien esikunnan insinööriksi 1. marraskuuta 1922 Santahaminaan, ja vähän myöhemmin pääkonstruktööriksi 1. maaliskuuta 1924.
Berger suunnitteli muun muassa I.V.L. C.24-, Haukka I ja II-, Sääski- ja Kotka-lentokoneet.
Suunnittelemiensa lentokoneiden lisäksi Berger osallistui Ilmavoimien hävittäjähankintoihin 1920-luvun lopulla ja 1930-luvun alussa muun muassa Tšekkoslovakiassa, Isossa-Britanniassa, Italiassa ja Ranskassa.
Berger erotettiin tehtävistään Valtion lentokonetehtaan puhdistuksien takia vuonna 1933 ja hän jatkoi alalla Lentoasema I:n ja Lentorykmentti 2:n konetarkastajana valvoen muun muassa talvisodan jälkeen Brewstereiden kokoonpanoa Ruotsissa, huoltopäällikkönä ja Ilmavoimien esikunnan toimistoinsinöörinä sekä yksityisenä yrittäjänä sotien jälkeen.
Robert de Castella
Robert de Castella (s. 27. helmikuuta 1957) on australialainen kestävyysjuoksija, joka voitti maratonin maailmanmestaruuden.
De Castella voitti 1979 Australian mestaruuden maratonjuoksussa. Seuraavana vuonna hän osallistui Moskovan olympialaisiin, jossa sijoittui maratonilla kymmenenneksi. Vuonna 1981 hän voitti Fukuokan maratonin ajalla 2.08.18, joka oli maailmanennätys vuoteen 1984 saakka. Vuonna 1982 hän voitti Kansainyhteisön kisojen maratonin ja seuraavana vuonna Rotterdamin maratonin lisäksi Helsingin MM-kisoissa kultamitalin. Samana vuonna hänet valittiin Australiassa vuoden urheilijaksi. Hän lähti ennakkosuosikkina Los Angelesin 1984 olympialaisiin mutta sijoittui viidenneksi.
Vuosina 1984 ja 1985 de Castella oli Chicagon maratonin kolmas. Vuonna 1986 hän voitti jälleen Kansainyhteisön mestaruuden sekä Bostonin maratonin ennätysajallaan 2.07.51. Hän voitti Rotterdamin maratonin vielä 1991, mutta lopetti uransa vuonna 1993. Hän on Australian kaikkien aikojen menestyneimpiä maratonjuoksijoita.
Joensuun Sokos
Joensuun Sokos on Pohjois-Karjalan Osuuskaupan (PKO) omistama tavaratalo, joka sijaitsee Joensuun keskustassa, Rantakadun ja Siltakadun kulmassa. Sokos-tavaratalon lisäksi talossa toimivat päivittäistavaroita myyvä S-market, pikaruokaravintola Hesburger, ravintola Torero, lounaskahvila Presso sekä Alko.
Joensuun Sokos avattiin vuonna 1968. Tavaratalossa on ketjun laajin valikoima kosmetiikkaa, naisten, miesten ja lasten pukeutumisen tuotteita, jalkineita ja laukkuja, urheilu- ja vapaa-ajan tuotteita, kodin ja asumisen tuotteita sekä kirjoja ja paperituotteita. Joensuun Sokos on juuri uudistettu.
Sokos-tavaratalo kuuluu Joensuun keskustassa sijaitsevaan Vaakuna-kortteliin. Vaakuna-korttelissa toimivat myös Sokos Hotel Vaakuna sekä ruoka- ja seurusteluravintolat sekä yökerhot. Ravintolapalveluita tarjoavat Rosso, Amarillo, Public Corner sekä Bepop.
Luettelo Westwood Studiosin peleistä
Tämä on luettelo Westwood Studiosin video- ja tietokonepeleistä.
Oulu Sinfonia
Oulu Sinfonia () eli Oulun kaupunginorkesteri on perustettu vuonna 1937. Siinä soittaa 61 muusikkoa.
Oulussa on harrastettu säännöllistä konserttitoimintaa jo 1820-luvulta asti, ensimmäiset pyrkimykset pysyvän orkesterin saamiseksi ovat vuodelta 1856, jolloin musiikillisen kapellin musiikkiyhtien osakemerkinnät suoritettiin. Toiminta kuitenkin hiipui, ja Oulun Soitannollisen Seuran perustaminen vuonna 1901 oli piristysruiske orkesteritoiminnalle. Huippukauttaan tämä orkesteri eli talvella 1910–1911, jolloin sitä johti säveltäjä Toivo Kuula. Orkesterin toiminta hiipui vähitellen rahojen huvetessa, mutta esimerkiksi Jean Sibelius ehti käydä orkesteria johtamassa 1914.
Syyskuussa 1934 Oulun Musiikkiyhdistys ry:n toiminta alkoi, ja Oulun orkesterin toiminta alkoi virallisesti maaliskuussa 1937. Vuodesta 1954 lukien orkesteri on saanut käyttää itsestään nimeä kaupunginorkesteri, ja orkesteri kunnallistettiin vuonna 1961.
Tunnettuja kapellimestareita sekä ja Oulun kaupunginorkesterin kehittäjiä ovat olleet Urpo Pesonen, Paavo Rautio, Onni Kelo ja myöhemmiltä vuosilta Ari Angervo, Peeter Lilje ja , jonka johdolla orkesteri levytti 1998–2005 Leevi Madetojan koko orkesterituotannon. Syksystä 2005 kevääseen 2008 ylikapellimestarina toimi Dmitri Slobodeniouk. Syksystä 2010 syksyyn 2013 orkesterin taiteellinen johtaja oli kapellimestari Anna-Maria Helsing. Häntä seurasi ruotsalainen Johannes Gustavsson, jonka kausi ylikapellimestarina jatkuu vuoteen 2018. Orkesterin nimikkosäveltäjänä toimi vuosina 1997–2007 Olli Kortekangas.
Oulu Sinfonia soittaa vuonna 1983 valmistuneessa 816-paikkaisessa Madetojan salissa. Oulun kaupunginorkesteri nimettiin uudelleen Oulu Sinfoniaksi kesän 2005 alussa.
Yvonne Hirdman
Yvonne Hirdman (s. 18. tammikuuta 1943 Tukholma) on ruotsalainen historioitsija ja feministi. Hän on Tukholman yliopiston historian professori emerita. Hirdman on tullut tunnetuksi sukupuolisysteemiä käsittelevistä teorioistaan. Hirdman on määritelty strukturalistiksi, koska hänen teoriansa lähtevät olettamuksesta, että sukupuoli on kielellisesti, kulttuurisesti ja sosiaalisesti tuotettu.
Hirdmanin kysyy tutkimuksessaan muun muassa kuinka sukupuoli tuotetaan, miten sukupuoli toimii eri konteksteissa ja muiden järjestelmien kanssa sekä miksi nainen ja naisinen on sosiaalisesti alempiarvoista kuin mies ja miehinen. Hirdman lähestyy kysymyksiä historian kautta.
Hirdman valmistui filosofian kandidaatiksi 1968 ja lisensiaatiksi 1972. Hän väitteli tohtoriksi 1974.
Hirdman käyttää käsitteitä sukupuolisopimus, -järjestelmä ja -konflikti, ja lisäksi hän kuvaa historiasta ja eri yhteyksistä löytyviä naisten ja miesten välisiä suhteita. Suhteita on hänen mukaansa neljänlaisia. Ensiksi on A – ei-A suhde, jossa mies (A) on ihminen ja nainen (ei-A) ei ole läsnä. Toiseksi on A – a, yhden sukupuolen malli, jossa nainen (a) on vajavainen mies ja puute määrittää häntä. Kolmanneksi on A – B malli, jossa sukupuolet nähdään toisiaan täydentävinä vastakohtina, ja jossa kaikki jakautuu dikotomisesti feminiiniseen ja maskuliiniseen. Neljäntenä on A-A malli, jossa mies määrittyy homososiaalisesti suhteessa toisiin miehiin.
Sukupuolijärjestelmä muotoutuu erilaisten sukupuolisopimusten vaikutuksesta ja toimii vuorovaikutuksessa kahden muun suuren järjestelmän, kapitalismin ja demokratian kanssa. Sukupuolisopimus ei Hirdmanin teoriassa tarkoita konkreettista sopimusta vaan toimii käsitteenä erilaisille (muuttuville) sukupuolisille käytännöille, jotka vaikuttavat elämän eri aloilla.
Hirdmanin mukaan kautta historian sukupuolijärjestelmä on rakentunut kahdelle periaatteelle: erillään pitämiselle (segregaatio) ja hierarkialle, jossa mies ja miehinen on naista ja naisista ylempänä. Tämän konkreettisia ilmauksia ovat esimerkiksi sukupuolten välinen työnjako sekä naiseuden ja mieheyden kuvaukset. Sukupuolisopimus vaikuttaa kolmella tasolla: 1) mytologinen taso: arkiset käsitykset, stereotyypit 2) institutionaalinen taso: työhön, kulttuuriin, politiikkaan liittyvät sopimukset ja säännöt ja 3) henkilökohtainen taso. Eri tasoilla sukupuoliset käytännöt eli sukupuolisopimukset voivat olla erilaiset. Muutoksen mahdollisuuden Hirdman näkee tilanteissa, joissa sukupuolten erillään pitäminen ja hierarkia voidaan elää, ajatella tai tehdä pois.
Hirdman puhuu myös sukupuolikonfliktista. Sillä hän tarkoittaa sitä ristiriitaa, joka syntyy modernin projektin logiikkojen, kapitalismin, demokratian ja sukupuolijärjestelmän, toimiessa yhdessä. Sekä kapitalismin että demokratian logiikat pyrkivät yhdentymiseen, kun taas sukupuolijärjestelmän logiikka pyrkii erotteluun, jolloin demokratia ja kapitalismi uhmaavat erottelun tabua ja miehistä normia. Tästä on seurauksena naisten tulo miesten alueelle ja sukupuolierosta nouseva kysymys siitä, kenen ehdoilla tulisi toimia.
Pons
Pons on siltaa tarkoittava latinan kielen sana.
Sanaa käytetään myös seuraavissa merkityksissä:
Canon (messu)
Canon (myös "Canon Missae", "Canon Actionis" tai "kaanon") on katolisen messun keskeisin osa, joka tulee Offertoriumin jälkeen ja ennen Communionia se sisältää leivän ja viinin pyhitysrukouksen.
Iglinon piiri
Iglinon piiri (, ) on paikallinen itsehallintoalue Baškortostanin keskiosassa tasavallan pääkaupungin Ufan lähistöllä. Piirin hallinnollinen keskuskylä Iglino (Иглинo) sijaitsee 48 kilometrin päässä Ufasta. Piiri koostuu 19 maalaiskunnasta. Se on perustettu vuonna 1935 .
Iglinon piirin pinta-ala on 2 454 km². Piirin asukasluku on noin 42 800 ja asukastiheys 18 asukasta/km². Suurimmat etniset ryhmät ovat venäläiset, baškiirit ja tataarit.
Sylki
Sylki on suussa erittyvää nestettä, joka huuhtelee suuta, tekee ruoan liukkaaksi ja hillitsee bakteerien kasvua. Syljen valumista suun ulkopuolelle kutsutaan kuolaamiseksi. Eritetyn syljen määrä vaihtelee huomattavasti lajista riippuen: ihmisellä sylkeä erittyy tavallisesti noin 1,5 litraa vuorokaudessa, mutta naudalla määrä voi olla jopa 200 litraa vuorokaudessa.
Sylki on pääasiassa vettä, mutta siinä on myös ioneja, ureaa, amylaasia ja bakteereja torjuvia entsyymejä kuten lysotsyymiä. Etenkin märehtijöillä on syljessään paljon ureaa, jota märehtijöiden etumahoissa olevat mikrobit voivat käyttää proteiinien muodostukseen. Joillakin lajeilla, kuten vasikalla, on syljessään myös lipaasia. Lihansyöjillä ei erity lainkaan tärkkelystä pilkkovaa sylkiamylaasia. Sylkeä on kahdenlaista: seroosia ja mukoosia sylkeä.
Seroosi sylki on vetisempää kuin mukoosi sylki ja siinä on myös vähemmän musiineja. Seroosi sylki sisältää hiilihydraatteja pilkkovaa sylkiamylaasia, jota ei esiinny mukoosissa syljessä. Sylkiamylaasin vaikutus on melko vähäinen, koska ruoka viipyy yleensä vain hetken suussa ja mahalaukkuun joutuessaan mahan suolahappo tekee amylaasin tehottomaksi. Seroosia sylkeä erittävät parilliset suuret sylkirauhaset; korvasylkirauhanen, leuanalussylkirauhanen ja kielenalussylkirauhanen.
Mukoosi sylki on limaista sylkeä, joka ei sisällä amylaasia, mutta siinä on musiineja, joka liukastaa ruokapaloja ja tekee mukoosin syljen tahmeaksi. Mukoosia sylkeä erittävät suuontelon limakalvossa ja sen alaisessa kerroksessa sijaitsevat pienet sylkirauhaset sekä leuanalussylkirauhanen ja kielenalussylkirauhanen.
Syljen eritystä säätelee autonominen hermosto siten, että parasympaattinen hermosto lisää seroosin syljen eritystä ja sympaattinen taas mukoosin syljen eritystä. Aivosillan ja ydinjatkeen alueella on syljenerityskeskus, johon vaikuttava haju-, maku- ja suun tuntoaistimukset. Usein jopa ruoan ajatteleminen voi aiheuttaa syljen erityksen.
Syljen eritystä voidaan lisätä ainakin pilokarpiinia ja sevimeliinia sisältävien lääkkeiden avulla.
Vanha manner
Vanha manner käsittää Afrikan, Euroopan ja Aasian, jotka voidaan yhdessä lukea Afro-Euraasiaksi.
Nimitystä Vanha maailma käytetään Vanhasta mantereesta ja sitä ympäröivistä saarista haluttaessa viitata maapallon alueeseen, jonka eurooppalaiset tunsivat ennen löytöretkiä. Vanhaa maailmaa käytetään Uuden maailman (Amerikka) asiayhteydessä.
TransAmerica
TransAmerica on junailuaiheinen lautapeli. Pelin suunnitteli Franz-Benno Delonge ja Team Annaberg ja sen julkaisi vuonna 2001 Rio Grande Games Yhdysvalloissa. Peli sijoittuu teemaltaan Yhdysvaltain junarataverkoston rakentamisen aikaan ja siinä on tarkoituksena yhdistää kaupunkeja junaradalla toisiinsa mahdollisimman tehokkaasti.
Pelilautaan on painettu Yhdysvaltain kartta, joka on jaettu viiteen alueeseen. Jokaisella alueella on seitsemän kaupunkia. Pelikierroksen aluksi pelaajille jaetaan viisi korttia, yksi kutakin aluetta kohden. Jokaisessa kortissa on mainittu kaupunki ja pelaajien tehtävänä on yhdistää omat kaupunkinsa toisiinsa kiskoillaan. Pelaaja valitsee yhden kaupungeista aloituskaupungikseen.
Vuorollaan pelaaja asettaa kaksi kiskonpalaa pelilaudalle. Kiskojen on oltava yhteydessä pelaajan aloituskaupunkiin, mutta myös muiden pelaajien kiskoja voi käyttää yhteyden luomiseen. Ensimmäisenä kaupunkinsa yhdistänyt pelaaja voittaa kierroksen, muut saavat miinuspisteitä sen mukaan, kuinka monta kiskoa he olisivat vielä tarvinneet saadakseen rataverkoston valmiiksi.
Pelin voittaa pelaaja, jolla on eniten pisteitä silloin, kun yksi pelaajista saavuttaa nollan pisteen rajan. Pelikierroksia pelataan niin monta, kunnes ensimmäinen pelaaja häviää pisteensä nollaan tai sen alle ja voittaja voidaan selvittää.
Uusi maailma (täsmennyssivu)
Uusi maailma voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Alhambra (lautapeli)
Alhambra on laattojen asetteluun perustuva lautapeli. Pelin on suunnitellut Dirk Henn ja vuonna 2003 sen julkaisivat Überplay ja Queen Games. Alhambra on arabiteemainen uudelleenjulkaisu vuonna 1998 julkaistusta pelistä Stimmt So!, joka vuorostaan oli uudelleenjulkaisu mafiateemaisesta, vuonna 1992 julkaistusta lautapelistä Al Capone.
Vuonna 2003 Alhambra sai Spiel des Jahres, As d'Or ja Essen Feather -palkinnot ja sijoittui toiseksi Deutscher Spiele Preis -listalla. Se on myös Suomen vuoden aikuistenpeli 2005.
Pelaajat rakentavat ostamistaan laatoista itselleen "Alhambra"n, palatsin. Peli etenee vuoroissa, vuorollaan pelaaja voi joko ottaa itselleen rahaa, ostaa laatan tai järjestellä jo ostamiaan laattoja. Pelilaudalle asetetaan neljä rahakorttia ja neljä laattaa, joista pelaajat voivat valita. Kortin tai laatan siirtyessä pelaajan haltuun pelilaudalle nostetaan esille uusi, satunnainen kortti tai laatta.
Pelilaudalle asetetut laatat ovat erivärisiä palatsin rakennuspaloja. Paloja on esillä kerrallaan neljä kappaletta, joista kukin on ostettavissa oman värisellä rahakortilla. Laatat arvotaan laudalle, joten tietyn värisellä rahalla saattaa saada minkä värisiä laattoja tahansa.
Ostettuaan laatan pelaaja voi asettaa sen palatsiinsa. Laatan voi ostaa myös varastoon, jolloin voi myöhemmin käyttää vuoron sen siirtämiseen osaksi palatsia tai vaihtaakseen sen jonkin palatsissa jo olevan laatan kanssa. Palatsia ympäröi muuri ja lähes kaikissa laatoissa on osa muuria. Laatan lisääminen palatsiin on mahdollista vain, jos se sopii osaksi jo olemassa olevaa palatsin muuria.
Alhambrassa lasketaan pisteet kolmasti. Kaksi ensimmäistä pistelaskua ovat satunnaisia, kolmas suoritetaan pelin lopussa. Jokaisella pisteytyskerralla pelaajat saavat pisteitä paitsi palatsin muurin pituudesta myös tietyn väristen laattojen hallinnasta. Pelaaja, jolla on eniten tietyn värisiä laattoja, saa eniten pisteitä, samoin toiseksi ja kolmanneksi eniten samaa väriä hallitsevat. Värejä on kuutta erilaista, harvinaisempien värien ollessa yleisiä värejä arvokkaampia.
Peliin on saatavilla muutamia lisäosia, jotka muuttavat vuorojärjestystä, lisäävät erikoislaattoja tai -rahakortteja, sijoittavat asukkaita palatsiin tai vaikuttavat pistelaskuun. Pelistä on tehty myös korttipelimuunnelma, Die Gärten der Alhambra.
Nieleminen
Nieleminen () perustuu moniosaiseen heijasteeseen, jota säätelee ydinjatkeessa ja aivosillan alaosassa sijaitseva nielemiskeskus. Nieleminen kuuluu osittain tahdonalaisiin täyttöheijasteisiin. Nielemisen ensimmäinen osa on tahdonalaista, jolloin ruokapalaa liikutetaan suussa poskien, huulien ja kielen avulla kohti nielua.
Ruokapalan aiheuttama paineärsyke kitakaarissa ja lakipurjessa sijaitseviin painereseptoreihin käynnistää nielemisen automaattisen osan. Painereseptoreista kulkee viesti nielemiskeskukseen, josta lähtee supistumiskäsky kurkunpään, nielun ja ruokatorven lihaksille. Tällöin peristalttiset aallot kuljettavat ruokapalan nielun läpi ruokatorveen ja sieltä mahanportin kautta mahalaukkuun. Nieltäessä pehmeä suulaki nousee ylös sulkien ruokapalalta tien nenänieluun. Kurkunpäässä kurkunkansi laskeutuu ja muu kurkunpää nousee sitä vasten, jolloin ruokapala ei pääse kulkeutumaan henkitorveen. Taskuhuulet ja äänihuulet sulkeutuvat ja sulkevat näin kokonaan kurkunpään. Nielemisen ajaksi hengitys pysähtyy.
Iliševon piiri
Iliševon piiri (, ) on kunnallinen itsehallintoalue Baškortostanin tasavallan luoteisosassa. Piiri on perustettu vuonna 1935 ja se koostuu 22 maalaiskunnasta (kyläneuvostoalueesta). Keskuskylä on Verhnejarkejevo.
Ilešin piirin pinta-ala on 1 974 km². Piirin asukasluku on noin 34 000 ja asukastiheys 18 asukasta/km². Väestöstä valtaosan muodostavat baškiirit (81%) ja tataarit (11%).
Lagitupu Tuilimu
Lagitupu Tuilimu on tuvalulainen poliitikko.
Tuilimu toimi Tuvalun pääministerinä Ionatana Ionatanan kuoltua (8. joulukuuta 2000) kunnes parlamentti valitsi Faimalaga Lukan uudeksi pääministeriksi 24. helmikuuta 2001. Tuilimu on toiminut myös Tuvalun talousministerinä.
Melbournen sinfoniaorkesteri
Melbournen sinfoniaorkesteri (engl. "Melbourne Symphony Orchestra", MSO) on australialainen sinfoniaorkesteri, joka on perustettu vuonna 1934. Orkesterissa soittaa yhteensä sata muusikkoa. Orkesterin ylikapellimestarina on vuodesta 2013 lähtien toiminut Sir Andrew Davis.
Išimbain piiri
Išimbain piiri (, ) on paikallinen itsehallintoalue Baškortostanin tasavallassa Venäjällä. Piirin hallinnollinen keskus on Išimbain kaupunki, jonka lisäksi piirissä on 13 maalaiskuntaa (kyläneuvostoaluetta). Piiri on perustettu vuonna 1930.
Išimbain piiri sijaitsee Belaja-joen keskijuoksun varrella. Sen pinta-ala on 4 006 km², asukasluku noin 24 800 ja asukastiheys 6,2 asukasta/km². Suurimmat etniset ryhmät ovat baškiirit ja venäläiset.
Hemokromatoosi
Hemokromatoosi on perinnöllinen sairaus, jossa tapahtuu raudan liiallista imeytymistä suolistosta ja sen kertymistä kudoksiin. Sairaus johtuu yleisimmin pistemutaatiosta HFE-geenissä. Yleisin hemokromatoosia aiheuttava mutaatio HFE-geenissä muuttaa proteiinin rakenteen kannalta tärkeän kysteiiniaminohapon tyrosiiniksi (C282Y). Noin 10% suomalaisista kantaa perimässään tätä geenimuutosta. Tämä mutaatio on resessiivisesti eli peittyvästi periytyvä. Siksi hemokromatoosipotilaat ovat yleensä saaneet kyseisen mutaation molemmilta vanhemmiltaan. Muita hemokromatoosia aiheuttavia mutaatioita on todettu geeneissä, jotka koodaavat hepsidiiniä, transferriinireseptori 2:ta, ferroportiinia tai hemojuveliinia. Hemokromatoosin esiintyvyys Suomessa on noin 2–3/1000.
Hemokromatoosin oireet johtuvat raudan kertymisestä eri elimiin ja ilmenevät hitaasti. Oireina voivat olla muun muassa väsymys, impotenssi, nivelkivut ja ihon muuttuminen pronssisen harmahtavaksi. Hemokromatoosi voi aiheuttaa maksan ja haiman toimintahäiriöitä, jotka johtavat taudin edetessä maksakirroosiin ja diabetekseen. Myös sydämen vajaatoimintaa voi ilmetä. Hoitamattomana jopa noin 25 % hemokromatootikoista sairastuu maksasyöpään.
Hemokromatoosin hoitona käytetään raudan poistamista elimistöstä verenpoistoilla eli venesektioilla. Kerralla poistetaan noin puoli litraa verta, jonka mukana elimistöstä lähtee 0,25 grammaa rautaa. Kuukauden välein tehtäviä venesektioita jatketaan tarvittaessa useamman vuoden ajan, ja ylimääräisen raudan poistuttua elimistöstä tehdään verenpoistoja noin kolmen kuukauden välein taudin uusimisen estämiseksi.
Anja Pärson
Anja Sofia Tess Pärson (s. 25. huhtikuuta 1981 Uumaja) on ruotsalainen entinen alppihiihtäjä, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Pärson hallitsi naisten alppihiihtoa 2000-luvun alkuvuosina yhdessä Kroatian Janica Kostelićin kanssa.
Pärson voitti Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 hopeaa suurpujottelussa ja pronssia pujottelussa. Kausilla 2003–2004 ja 2004–2005 hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun. Jälkimmäisen hän voitti vain kolmen pisteen erolla Janica Kostelićiin. Lisäksi hän on voittanut suurpujottelun maailmancupin kausilla 2002–2003, 2003–2004 ja 2005–2006, pujottelun maailmancupin kaudella 2003–2004 sekä alppiyhdistetyn maailmancupin kaudella 2008–2009.
Pärsonin ensimmäinen esiintyminen maailmancupissa tapahtui Crans-Montanassa keväällä 1998 suurpujottelussa jossa hän sijoittui sijalle 25. Hänen ensimmäinen palkintopallisijoituksensa maailmancupissa oli voitto Mammoth Mountainin pujottelussa Yhdysvalloissa 3. joulukuuta 1998. Pärson saavutti yhteensä 42 osakilpailuvoittoa ja 95 palkintopallisijaa. Uransa alussa lähinnä teknisenä laskijana menestynyt Pärson voitti ensimmäisen super-G -osakilpailunsa maaliskuussa 2005 ja syöksylaskun tammikuussa 2006.
Torinon olympialaisissa 2006 Pärson voitti olympiakultaa pujottelussa ja kaksi pronssia syöksyssä sekä alppiyhdistetyssä. Vancouverin olympialaisissa 2010 Pärson saavutti pronssia alppiyhdistetyssä. MM-kisoista hänellä on seitsemän kultaa: 2001 pujottelussa, 2003 ja 2005 suurpujottelussa, 2005 ja 2007 super-G:ssä sekä 2007 alppiyhdistetyssä ja syöksylaskussa. Lisäksi hän on saavuttanut pronssia suurpujottelussa 2001, pujottelussa 2007, superalppiyhdistetyssä 2011 ja joukkuekilpailussa 2011 sekä hopeaa alppiyhdistetyssä 2005 ja joukkuekilpailussa 2007. Hänestä tuli 2007 syöksylaskun voiton myötä ensimmäinen kaikki viisi lajia MM-kisoissa voittanut alppihiihtäjä.
Pärsonin tutustutti alppihiihtoon hänen isänsä Anders, joka toimi myös Pärsonin valmentajana. Pärsonin ilmoitetaan olevan 170 senttiä pitkä ja painavan 81 kiloa. Hänen seuransa on Tärnabyssä toimiva Fjällvinden; samaan seuraan ovat kuuluneet muun muassa Ingemar Stenmark ja Stig Strand.
Anja Pärson ilmoitti maaliskuussa 2012 lopettavansa urheilu-uransa.
Anja Pärsonin puoliso on Filippa Rådin ja heillä on kaksi yhteistä poikaa (s. 2012, 2015).
Hakaniemen Sokos
Hakaniemen Sokos oli Helsingin Hakaniemessä, Hakaniemen torin laidalla sijainnut tavaratalo. Tavaratalo avasi ovensa uuden merkin alla 6. toukokuuta 2004. Tavaratalon toiminta päättyi vuoden 2013 lopussa ja paikalla toimii nykyisin S-marketin lisäksi Sokos-ketjun kosmetiikkamyymälä Emotion.
Sokoksen rakennuksessa toimi alun perin Elannon rohdoskauppa, leipä- ja maitokauppa, sekatavarakauppa, makkara- ja leikkelekauppa, kenkäkauppa, vaatekauppa ja kaksi ravintolaa. Näin oli saanut alkunsa Elannon tavaratalo. Vuonna 1913 valmistuneessa talossa toimi muun muassa Elannon kahvila. Elanto osti talon vuonna 1920 kolmella miljoonalla markalla. 1980-luvun alussa rakennettiin viereiselle tontille laajennus tavaratalolle. Elannon luottokriisin jälkimainingeissa vuosina 1996–2004 paikalla oli Elannon hypermarketketjun Maxin tavaratalo.
Tavaratalo muuttui Sokokseksi vuonna 2004. Helsingin Osuuskauppa HOK:in ja Elannon yhdistyessä liikekonseptit tulivat Helsingin Osuuskaupalta, joten talossa toimineen Maxin käyttötavaraosastot muuttuivat Sokos-tavarataloksi ja elintarvikeosasto S-marketiksi. Talon perinteikäs tavaratalomaisuus haluttiin säilyttää, joten sitä ei muutettu Prismaksi kuten muut pääkaupunkiseudun Maxit.
Sokos toimi tiloissa vuoden 2013 loppuun. Tavaratalon ensimmäinen kerros säilyi kuitenkin myymälätoiminnassa, kun kosmetiikkaosasto muuttui Emotion-ketjun kosmetiikkamyymäläksi. Ensimmäisessä kerroksessa jatkoivat toimintaansa myös S-market ja Coffee Bar -kahvila.
Ahmed Sékou Touré
Ahmed Sékou Touré (9. tammikuuta 1922 Faranah, Ranskan Guinea – 26. maaliskuuta 1984 Cleveland, Ohio, Yhdysvallat) oli guinealainen poliitikko ja maansa ensimmäinen presidentti.
Touré syntyi köyhään mandinkaperheeseen Faranahissa ja opiskeli kirjekurssien avulla. Hän osallistui 1940-luvulla ammattiyhdistystoimintaan ja oli monien Afrikan johtajien tavoin mukana perustamassa Rassemblement démocratique africain -järjestöä vuonna 1946. Vuonna 1952 hän nousi Guinean demokraattisen puolueen (PDG) pääsihteeriksi ja vuonna 1956 Ranskan kansalliskokoukseen.
Vuonna 1955 hänestä tuli Conakryn pormestari, ja kun Guinea vuonna 1958 saavutti itsenäisyyden, Touré nousi maan ensimmäiseksi presidentiksi. Ranskan toimien johdosta maan talous kurjistui, mutta avuksi tulivat Itä-Euroopan kommunistimaat ja Ghana. Touré julisti perustamansa PDG-puolueen maan ainoaksi lailliseksi puolueeksi. Touré toimi presidenttinä, kunnes hän vuonna 1984 kuoli Yhdysvalloissa, jossa hän oli ollut sydänleikkauksessa.
Tourén kuolemaa seuranneen vallankaappauksen jälkeen häntä seurasi presidenttinä Lansana Conté, joka johti maata omaan kuolemaansa vuonna 2008.
Poropetra
Poropetra on suomalainen suomeksi laulava etnorockia soittava yhtye. Poropetra sekoittaa yhteen suomalais-ugrilaisia kansanmusiikkiperinteitä, kurkkulaulua, psykedeelistä rockia, punkia, bluesia ja heavy rockia.
Poropetra syntyi Juha Jyrkkään muutettua Tarttoon opiskelemaan viroa syksyllä 2002. Jo alusta asti oli selvää yhtyeen musiikillisen ulosannin pohjaavuus kanteleeseen, runonlauluun sekä itämerensuomalaiseen kansanperinnemusiikkiin höystettynä raskaamman musiikin vaikutteilla. Melko pian mukaan astuivat myös vaikutteet tuvalaisesta kurkkulaulusta sekä maailmanmusiikin eri aineksista.
Poropetra on vanhaa suomea ja tarkoittaa Hiiden hirveä. Yhtyeen yhtenä ominaisena tunnusmerkkinä ovatkin sekä vanhastavista että uudentavista ilmauksista koostuvat nelipolvitrokeemittaan nojaavat suomenkieliset sanoitukset, joissa on vaikutteita myös muista suomalais-ugrilaisista kielistä.
Vuonna 2004 yhtye nauhoitti ensimmäisen "Poropetra"-demonsa Jyrkkään muutettua takaisin Suomeen. Tuolloin kokoonpanossa olivat lisäksensä Kuuraparta ja Hittavainen (Korpiklaani), joista viimeksi mainittu toimi myös äänittäjänä ja tuottajana.
Uusien kappaleiden synnyttyä äänimaailma muuttui vuoden 2005 aikana raskaammaksi kappaleiden itsensä mennessä entistäkin lähemmäs kansanperinnemusiikkia. Myös kurkkulaulun osuus musiikissa kasvoi ja mukaan tuli myös kokeellisiakin aineksia särkijän lävitse vedetyn kanteleen muodossa. Rumpali Aapo Hopeakoski sekä naislaulajat Nancy ja Elsa Pardonen liittyivät myös tänä aikana yhtyeeseen. Samana vuonna mukaan liittyi myös kitaristi Susanna Mast, joka kuitenkin erosi yhtyeestä saman vuoden loppupuoliskolla.
Juha Jyrkäs on vieraillut myös Korpiklaanin "Voice of Wilderness" ja "Tales Along This Road" -levyillä vierailevana kanneltajana ja kurkkulaulajana. Hänen käsialaansa on myös osa Korpiklaanin sanoituksista.
Ensialbumi "Sinihirwi" julkaistiin 18.7.2007. Tämän jälkeen kitaristi Markus Ylikoski liittyi yhtyeeseen. Yhtye alkoi tehdä uusia kappaleita, jotka menivät entistä kitaravetoisempaan ja rockahtavampaan suuntaan. Miehistönvaihdokset jatkuivat, kun rumpali Aapo Hopeakoski ja kanneltaja Kuuraparta päättivät jättää yhtyeen kiireittensä vuoksi. Melko pian yhtye löysi Lari Hammarbergistä (Auringon hauta) itselleen uuden rumpalin ja vakibasistiksi värvättiin Leo Herranen. Kesän 2009 alussa rumpali Lari Hammarberg vetäytyi yhtyeestä vedoten hänkin moniin kiireisiinsä.
Poropetra lopetti toimintansa heinäkuussa 2015.
Seinäjoen kaupunginorkesteri
Seinäjoen kaupunginorkesteri (), entinen Seinäjoen Orkesteri perustettiin vuonna 1936. Se kuuluu runko-orkestereihin kymmenellä päätoimisella muusikollaan.
Orkesterin runkosoittajisto koostuu jousikvintetistä ja puhallinkvintetistä, tarpeen mukaan soittajistoa täydennetään lähiseudun ammattimuusikoilla. Orkesterin pääpaino on kamarimusiikkitoiminnassa. Orkesteri tekee yhteistyötä muun muassa Vaasan kaupunginorkesterin kanssa, yhteisiä konsertteja on 2-3 vuodessa.
Orkesterin kapellimestareina ovat toimineet mm. Seppo Laamanen, Eino Haipus ja Antti Vainio, sekä Atso Almila. 2010-2014 orkesterin taiteellisena johtajana toimi Tuomas Rousi. 2015 taiteellisena johtoryhmänä aloitti Taiteellinen Trio: Emilia Kauppinen (huilun äänenjohtaja), Antti Laasanen (konserttimestari) ja Milla Virta (intendentti).
Seinäjoen kaupunginorkesteri konsertoi nimenomaan musiikkikäyttöön suunnitellussa 410-paikkaisessa Seinäjoki-salissa. Oman orkesteritoiminnan ohella orkesteri esiintyy muun muassa Ilmajoen Musiikkijuhlilla, Seinäjoen Tangomarkkinoilla ja Korsholman Musiikkijuhlilla.
Seinäjoen kaupunginorkesterin verkkosivut
Porin kaupungintalo
Porin kaupungintalo (tunnetaan myös nimellä Junneliuksen palatsi) on Porissa sijaitseva rakennus. Arkkitehtuuriltaan se jäljittelee venetsialaistyylistä renessanssipalatsia. Koristemaalausten suuri määrä tekee rakennuksesta yhden arvokkaimmista uusrenessanssityylisistä rakennuksista Suomessa. Palatsin on suunnitellut arkkitehti August Krook, ja sen rakennuttivat apteekkari ja kunnallisneuvos Robert Junnelius sekä johtaja Hugo Rosenlew. Sen rakennustyöt aloitettiin vuonna 1894 ja se valmistui 1895. Porin kaupunki hankki sen omistukseensa vuonna 1962. 1950-luvulla palatsi oli purkamisuhan alla, sillä sen pohjaratkaisut olivat verrattain epäkäytännöllisiä muuhuin kuin asuinkäyttöön ja sen tekniikka oli vanhentunutta. Palatsi kuitenkin onnistui välttämään purkamisen, joskin hyvin täpärästi.
2006 aloitettiin rakennuksen laajat entisöintityöt, joiden tarkoituksena oli palauttaa rakennus lähes täysin takaisin alkuperäiseen loistoonsa. Noin 8,4 miljoonaa euroa maksaneesta entisöinnistä vastasi arvorakennuksiin perehtynyt arkkitehtitoimisto Helander & Leiviskä, ja se valmistui vuonna 2008. Porin kaupungintalon on arvioitu olevan osa valtakunnallisesti merkittävää rakennettua ympäristöä ja kansallista kaupunkipuistoa, koska se on maamme oloissa poikkeuksellisen edustava yksityispalatsi, joka on nyt julkisessa käytössä.
Ennen kaupungintalona olemistaan palatsi toimi yksityisasuntona. Alun perin ensimmäinen kerros oli Robert Junneliuksen ja hänen vaimonsa Ellen Junneliuksen (o.s. Rosenlew) asunto, ja toinen kerros konsuli Rosenlewin asunto. Perimätietojen mukaan Junnelius halusi vakuuttaa Ellenin suvun siitä, että Ellen oli valinnut itselleen juuri oikean puolison. Junnelius ei näin ollen halunnut rakennuksen kustannuksissa säästellä, ja lähettikin arkkitehti Krookin ottamaan Venetsian ja Firenzen palatseista oppia. Krook suunnitteli talosta kolmikerroksisen, joissa jokaisessa kerroksessa oli tilaa noin 600 neliömetriä.
Vuonna 1900 Robert Junnelius kuoli aivohalvaukseen, ja vuonna 1902 Ellenin veli, vuorineuvos Erik Rosenlew, muutti puolisonsa Karinin (o.s. von Frenckell) kanssa palatsin kolmanteen kerrokseen. Hugo Rosenlew puolestaan menehtyi vuonna 1912, jonka jälkeen Karin Rosenlewin veli, Rafael von Frenckell, osti palatsin kolmannen kerroksen ja muutti sinne 1917. Von Frenckell kuitenkin muutti Helsinkiin jo vuonna 1923, jolloin keskimmäisestä kerroksesta tuli vuokrattavaa tilaa.
Karin Rosenlew jäi palatsin viimeiseksi asukkaaksi. Hän asui siellä vielä senkin jälkeen, kun Porin kaupunki oli rakennuksen vuonna 1963 ostanut. Karin Rosenlew kuoli vuonna 1967.
Messut
Messut ovat myyntiä ja markkinointia edistäviä tapahtumia, joihin liittyy näyttely ja hyvin usein muuta ohjelmaa. Messuilla valmistajat esittelevät ja myyvät tuotteitaan tai tiedottavat niistä yleisölle. Messuja järjestetään suurelle yleisölle avoimina yleisötapahtumina sekä rajatulle kohderyhmälle suunnattuina ammattitapahtumina.
Erona muihin myynnin ja markkinoinnin keinoihin on messut tarjoavat mahdollisuuden henkilökohtaiseen kontaktiin ja kaikkien aistien hyödyntämiseen markkinoinnissa. Tämä tekee messuista elämyksellisen ja tehokkaan median.
Messut kehittyivät vuosittain toistuvien markkinoiden merkityksen vähentyessä 1700-luvulla. Messut lienevät saaneet alkunsa kirkollisten juhlien yhteydessä järjestetyistä, vuosittain toistuneista markkinatilaisuuksista.
Suomen ensimmäiset messut järjestettiin Helsingissä Johanneksenkirkon kentällä kesällä 1920. Niillä vieraili yli 120 000 kävijää, mikä oli valtava määrä aikana, jolloin Helsingissä oli 152 000 asukasta. Messut järjesti vuonna 1919 perustettu Suomen Messut Osuuskunta.
Osallistumalla oman alansa messuille yritys voi muun muassa:Eräitä Suomessa säännöllisesti järjestettäviä messuja:
Messu- ja Somistusalan Liitto Ry on suomalainen 1962 perustettu alan ammattiliikkeiden yhteenliittymä ja toimialajärjestö. Liitolla on n. 70 jäsenyritystä. Liiton tarkoituksena on valvoa jäsenistönsä etuja, lujittaa ammattihenkeä sekä tuoda esille messujen merkitystä mediana. Liitto julkaisee kaksi kertaa vuodessa ilmestyvän Messut ja somistus -lehden lisäksi myös www-sivuillaan messukalenterin, jossa on listattuna kaikki merkittävimmät messutapahtumat aikajärjestyksessä.
Messujärjestäjien Unioni perustettiin 1996 edistämään alan yleisiä toiminta edellytyksiä ja tehostamaan messuyhtiöiden keskinäistä yhteistoimintaa. Yhdistyksen perustajajäsenet ovat Suomen Messut Osuuskunta, Tampereen Messut Oy, Turun Messukeskus Oy, Lahden Messut Oy, Jyväskylän Messut Oy sekä Pohjois-Suomen Messut r.y. Vuonna 2017 yhdistys muutti nimeään ja on nykyään Messu- ja tapahtumajärjestäjät ry. Siihen kuuluvat yritykset ovat sitoutuneet antamaan luotettavaa mediatietoa tapahtumistaan.
Jäseneksi voivat hakea vakiintuneet ja ammattimaisesti toimivat suomalaiset messujärjestäjät.
MediaAuditFinland Oy tarkastaa, todentaa ja tilastoi messujen kävijä-, näytteilleasettaja- ja pinta-alatiedot eli levikintarkastaa luvut. Vain levikintarkastetut luvut ovat luotettavia. Suomalaisista tapahtumajärjestäjistä mm. kaikki Messujärjestäjien Unioni ry:een kuuluvat tapahtumajärjestäjät kuuluvat tarkastusten piiriin.
Leabua Jonathan
Joseph Leabua Jonathan (30. lokakuuta 1914, Hlotse – 5. huhtikuuta 1987) oli lesotholainen poliitikko. Hän toimi itsenäisen Lesothon ensimmäisenä pääministerinä vuosina 1965–1986.
Jonathan kääntyi katolisuuteen vuonna 1959 ja perusti Basothon kansallispuolueen. Vuonna 1965 hän nousi Lesothon pääministeriksi. 20. tammikuuta 1986 tapahtui sotilasvallankaappaus, jonka seurauksena Justin Lekhanya korvasi Jonathanin maan pääministerinä. Jonathan kuoli Pretoriassa sydänkohtaukseen huhtikuussa 1987.
Ntsu Mokhehle
Ntsu Mokhehle (26. joulukuuta 1918, Teyateyaneng – 6. tammikuuta 1999, Bloemfontein) oli lesotholainen poliitikko. Hän toimi maansa pääministerinä kahteen otteeseen: ensimmäisen kerran 2. huhtikuuta 1993 – 17. elokuuta 1994 ja toisen kerran 14. syyskuuta 1994 – 29. toukokuuta 1998.
Mokhehle perusti Basothon kongressipuolueen, jonka johtajana hän toimi vuoteen 1997 saakka. Hän kuoli pitkällisen sairauden jälkeen Etelä-Afrikassa vuonna 1999.
Krasnokamskin piiri (Baškortostan)
Krasnokamskin piiri (, ) on paikallinen itsehallintoalue Baškortostanin tasavallan luoteisosassa. Piiri rajoittuu lännessä ja luoteessa Udmurtiaan ja lounaassa Tatarstaniin. Piiri hallinnollinen keskus on Nikolo-Berjozovkan kylä (Николо-Берёзовка), joka sijaitsee 250 kilometrin päästä pääkaupungista Ufasta. Piiriin kuuluu yhteensä 14 maalaiskuntaa. Piiri on perustettu vuonna 1937.
Krasnokamskin piirin pinta-ala on 1 704 km². Piirin asukasluku on noin 21 000 ja asukastiheys 12,3 asukasta/km². Suurimmat etniset ryhmät ovat tataarit, marit, venäläiset ja baškiirit.
Ali Khamenei
Ajatollah Sejed Ali Hosseini Khamenei (persiaksi: آیت‌الله سید علی حسینی خامنه‌ای; s 17. heinäkuuta 1939) on Iranin ylin johtaja. Hän oli myös Iranin presidentti vuosina 1981–1989. Khamenei on kansallisuudeltaan azeri.
Khamenei valittiin korkeimmaksi hengelliseksi johtajaksi ajatollah Khomeinin kuoleman jälkeen 1989. Hänellä on myös poliittisesti ylivertainen asema Iranissa; hän voi muun muassa nimittää ja erottaa presidentin ja hänellä on veto-oikeus kaikkiin hallituksen hyväksymiin lakeihin. Khameneita pidetään Iranin konservatiivisen siiven johtohahmona, joka edustaa konservatiivisinta siipeä myös papiston sisällä. Hän on suhtautunut suvaitsemattomasti kaikkiin antilänsimaisen ja fundamentalistisen islamilaisen politiikan kriitikoihin. Esimerkiksi korkea-arvoisen ajatollah Hossein-Ali Montazerin kritisoitua Khamenein hallintoa hän joutui viideksi vuodeksi kotiarestiin.
Ulkopolitiikassa Khamenei on tunnettu radikaalista länsivastaisuudestaan. Hän on toistuvasti kieltäytynyt vuoropuhelusta Yhdysvaltojen kanssa. Koalition Irakin sodan aikana ja jälkeen hän on terävästi kritisoinut Washingtonin politiikkaa. Vuonna 2000 Khamenei toivoi Israelin tuhoa .
Iranin mukaan Khamenei on kuitenkin antanut Iranin ydinasekriisiin liittyen fatwan, joka kieltää ydinaseiden valmistamisen, varastoinnin ja käytön. Fatwan todellisuudesta ei kuitenkaan ole todisteita.
Khamenei kyseenalaisti holokaustin maaliskuussa 2014 pitämässään Noruz-puheessa. Khamenei sanoi: "Holokausti on tapahtuma, jonka todellisuus on epävarma ja jos se on tapahtunut, on epäselvää, miten se on tapahtunut."
Letsie III
Letsie III (s. 17. heinäkuuta 1963, Morija) on Lesothon kuningas.
Letsie aloitti opintonsa Isossa-Britanniassa ja jatkoi niitä Lesothon kansallisessa yliopistossa, Bristolin yliopistossa ja Cambridgen yliopistossa. Kun hän oli saanut opintonsa valmiiksi vuonna 1989, hän palasi Lesothoon.
Letsie seurasi isäänsä Moshoeshoe II:ta Lesothon kuninkaana, kun tämä ajettiin maanpakoon vuonna 1990. Hänen isänsä nousi takaisin valtaan vuonna 1995, mutta vain lyhyeksi aikaa, sillä hän kuoli auto-onnettomuudessa tammikuussa 1996. Letsie on ollut kuninkaana jälleen isänsä kuoleman jälkeen.
Vuonna 2000 Letsie III avioitui 'Masenate Mohato Seeison kanssa ja heillä on kaksi tytärtä ja yksi poika.
Pietarhovin piiri
Pietarhovin piiri () on hallintopiiri Pietarissa Venäjällä. Se sijaitsee Suomenlahden etelärannalla kaupungin keskustasta lounaaseen. Idässä se rajoittuu Kraasselan piiriin, lännessä ja etelässä Leningradin alueen Lomonosovin piiriin. Asukkaita on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 115 300 henkeä.
Pietarhovin piiriin kuuluu kolme kuntaa:
Lomonosov ja Pietarhovi on asemaltaan kaupunkeja ja Strelna taajama.
Piirihallinnon päämies on Valentin Ševtšenko.
Kaltasyn piiri
Kaltasyn eli Qaltasyn piiri (, ) on paikallinen itsehallintoalue Baškortostanin luoteisosassa Venäjällä. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 1 564 neliökilometriä ja asukkaita on 28 300 henkeä (vuonna 2007).
Piirin hallinnollinen keskus on Kaltasyn kylä, joka sijaitsee 202 kilometrin päässä tasavallan pääkaupungista Ufasta. Piiriin kuuluu 13 maalaiskuntaa. Suurimmat etniset ryhmät ovat marit, tataarit, venäläiset, udmurtit ja baškiirit.
Maatalous on keskittynyt viljan ja perunan viljelyyn sekä maidon ja lihan tuotantoon. Seudulla on myös öljyesiintymiä. Paikallislehtinä ilmestyvät venäjänkielinen "Zarja", tataarinkielinen "Taŋ" ja marinkielinen "Üžara" (”Aamunkoitto”).
Tapiolan Sokos
Tapiolan Sokos oli Espoon Tapiolassa vuosina 1979–2011 toiminut Sokos-tavaratalo. Tavaratalon toiminta loppui joulukuussa 2011, rakennuksen sisätilat saneerattiin täysin ja sen uudistuneisiin tiloihin avattiin lokakuussa 2013 kaupunkikeskus Ainoa. Tavaratalo oli HOK-Elannon omistuksessa vain sen viimeiset vuodet, vuoden 2009 alusta (sitä ennen SOK:lla) lopettamiseensa asti.
Moshoeshoe II
Moshoeshoe II (2. toukokuuta 1938 – 15. tammikuuta 1996) oli itsenäisen Lesothon ensimmäinen kuningas.
Moshoeshoe II syntyi Basutomaassa vuonna 1938 ja opiskeli Oxfordin yliopistossa politiikkaa, filosofiaa ja taloustieteitä. Hän toimi Basutomaan johtajana vuodesta 1960 lähtien. Kun Basutomaa vuonna 1966 itsenäistyi Lesothona, Moshoeshoe nousi sen ensimmäiseksi kuninkaaksi. Vuonna 1970 kuningas joutui väliaikaisesi maanpakoon Alankomaihin. Hän kuitenkin palasi ja nousi valtaan vielä samana vuonna. Moshoeshoe II joutui toistamiseen maanpakoon vuonna 1990, jolloin valtaan nousi hänen poikansa Letsie III. Moshoeshoe nousi valtaan vielä kerran vuonna 1995. Hän kuitenkin menehtyi auto-onnettomuudessa seuraavan vuoden tammikuussa. Hänen kuolemansa jälkeen vallassa on ollut yhtämittaisesti Letsie III.
Androgyyni
Androgyyni ("aner" eli mies ja "gyne" eli nainen) on henkilö, joka ei tunne kuuluvansa selvästi kumpaankaan biologiseen sukupuoleen. Androgyyni voi tuntea sukupuoli-identiteettinsä koostuvan maskuliinisten ja feminiinisten ominaisuuksien yhdistelmästä tai mahdollisesti ei kummastakaan. Androgyyni on niin sanottu "kolmas sukupuoli". Henkilö saattaa vuorotella eri sosiaalisia sukupuolipiirteitä tarpeiden ja tilanteiden mukaan. Tällöin nimityksellä on enemmänkin kulttuurillinen merkitys kuin biologinen. Yleisimmin androgyyni-nimitystä käytetään hahmosta, jolla ei ole sukupuolta tai henkilöstä, jonka sukupuoli on epämääräinen.
Androgyynisellä voidaan viitata myös henkilön puhe- tai lauluääneen. Tällainen ääni on sukupuolille tyypillisten rajalla, eikä äänestä voi päätellä kumpaa sukupuolta edustavan ääni on kyseessä. Androgyynisen puheäänen peruskorkeus on korkeampi kuin miehillä yleensä mutta matalampi kuin naisilla yleensä: 145-165 hertsiä (sävelet D3-E3), mutta äänen sointiväri on androgyynisyydessä tärkeämpää kuin äänenkorkeus.
Vanhoissa taruissa esiintyy paljon hahmoja, jotka ovat sekä mies- että naispuolisia. Joissakin myyteissä selitetään, että maailman luomisen aikaan oli yksi alkuihminen, joka myöhemmin jakaantui kahdeksi, toisiaan täydentäväksi puoliskoksi. Niinpä Raamatun Aatami kuvataan lähinnä androgyyniseksi, kunnes Eeva erotettiin hänen kumppanikseen. Suurempana kokonaisuutena nämä liittyvät käsitykseen olevaisuuden dualistisuudesta, jossa asioilla on vastakohtaparinsa. Kyse ei ole pelkästään seksuaalisuudesta. Monissa Aasian myyteissä nämä vastakohtaparit saavuttavat yhteen sulautuessaan jumalallisen tason. Keskiajan alkemistit ajattelivat kahta alkuelementtiä (Sulphur ja Mercurius, palava ja nestemäinen). Androgyyni ilmaiseekin monissa myyteissä ykseyttä, joka on aikaisemmin menetetty ja saatu takaisin ja josta vastakohtaisuus on poistunut.
Pietarin keskustan piiri
Pietarin keskustan piiri () on yksi Pietarin 18:sta hallintopiiristä. Se käsittää kaupungin ydinkeskustan itäosan, joka sijaitsee Nevan ja sen suistossa olevien saarten välissä. Piiri rajoittuu lännessä Amiraliteetin ja Hirvisaaren piiriin, pohjoisessa Petrogradin, Viipurin ja Kalininin piiriin, idässä Krasnogvardeiskin piiriin ja etelässä Nevan ja Frunzen piiriin.
Piirin pinta-ala on noin 17 neliökilometriä ja asukasluku 218 000.
Pietarin keskustan piiri jakautuu kuuteen kunnallishallintoalueeseen (kaupunginosaan):
Fjodorovkan piiri
Fjodorovkan piiri (, ) on kunnallinen itsehallintoalue Baškortostanin lounaisosassa Orenburgin alueen vastaisella rajalla. Piirin hallinnollinen keskus, Fjodorovkan kylä, sijaitsee 200 kilometriä pääkaupungista Ufasta etelään. Piiri perustettiin vuonna 1935, ja siihen kuuluu nykyisin 14 maalaiskuntaa (kyläneuvostoaluetta).
Fjodorovkan piirin pinta-ala on 1 691 km². Piirin asukasluku on noin 20 000 ja asukastiheys 11,8 asukasta/km². Suurimmat etniset ryhmät ovat tataarit, venäläiset, baškiirit ja mordvalaiset.
Igor Ivanov
Igor Sergejevitš Ivanov (, s. 23. syyskuuta 1945) oli Venäjän federaation ulkoministerinä 1998–2004 Jevgeni Primakovin jälkeen ja 2004–2007 Venäjän federaation turvallisuusneuvoston sihteeri.
Ivanovin isä on venäläinen ja äiti georgialainen. Hän valmistui 1969 Moskovan Maurice Thorezin mukaan nimetystä kieli-instituutissa. Hän meni 1973 ulkoministeriön palvelukseen ja vietti vuosikymmenen Espanjassa. Hän palasi Neuvostoliittoon 1983 ja työskenteli ministeriössä, kunnes 1991 nimitettiin Venäjän Espanjan suurlähettilääksi. Hänestä tuli apulaisulkoministeri 1994 ja ulkoministeri 1998. Vuonna 2004 ulkoministeriksi tuli Sergei Lavrov ja Ivanov nimitettiin kansallisen turvallisuusneuvoston johtoon.
Ivanov vastusti ulkoministerinä NATO:n hyökkäystä Jugoslaviaan ja Yhdysvaltain Irakin sotaa. Hän välitti Eduard Ševardnadzen ja opposition välejä Georgian vallankumouksessa 2003. Hän on sovitellut Iranin ydinkriisiä. Ivanovin johdolla Venäjän linja Iranin suhteen myös tiukentui ja lähestyi Yhdysvaltain linjaa. Hän ilmoitti erostaan heinäkuussa 2007.
Lahden Sokos
Lahden Sokos on tavaratalo, joka sijaitsee Hämeen Helmi -korttelissa Lahdessa. Tavaratalon valikoimat kattavat pukeutumisen, kauneudenhoidon, kodin sisustamisen sekä vapaa-ajan tuotteet. Tavaratalossa on myös parturi-kampaamo sekä kauneushoitola. Oheispalveluja tarjoavat S-market, Alko, Hesburger sekä Presso.
Tavaratalo muutti nykyiselle paikalleen vuonna 1983.
Meleuzin piiri
Meleuzin piiri (, ) on kunnallinen itsehallintoalue Baškortostanin tasavallan eteläosassa Venäjällä. Piirin hallinnollinen keskus on Meleuzin kaupunki, jonka lisäksi piiriin kuuluu 16 maalaiskuntaa. Piiri on perustettu vuonna 1930.
Mäläüezin piirin pinta-ala on 3 254 km². Piirin asukasluku on noin 27 000 ja asukastiheys 8,3 asukasta/km². Suurimmat etniset ryhmät ovat baškiirit, venäläiset ja tataarit.
Kuopion Sokos
Kuopion Sokos -tavaratalo sijaitsee Kuopion keskustassa Kuopion torin länsilaidalla. Tavaratalon katuosoite on Haapaniemenkatu 24–26. Kuopion Sokos avattiin vuonna 1966.
Tavaratalo on valikoimiltaan täysimittainen ja se kuuluu Suomen suurimpiin Sokos-ketjun tavarataloihin. Sokoksella on pukeutumisen, kauneuden, vapaa-ajan ja viihteen alojen osastot, parturikampaamo sekä kauneushoitola. Muita palveluja tarjoavat muun muassa Ravintola Rosso, kahvila Coffee House ja Hesburger sekä kellarikerroksen Apteekki, S-market ja Alko.Sokos tunnettiin Puijonkadun ja tavaratalon takana kulkevan kävelykadun yhdistävästä, avoimesta ja katetusta ”kongistaan”. Sokoksen kongia kritisoitiin muun muassa siitä, että sinne kerääntyi nuorisoa ja tupakoitsijoita. Vuonna 2012 kongi kuitenkin katettiin kauppakäytäväksi, jossa läpikulku on mahdollista aamusta iltaan. Käytävän toisella puolella sijaitsee tavaratalo ja toisella puolella ravintolamaailma ja kodinosasto (entinen Syke).