Värianalyysi
Värianalyysi tarkoittaa joko värillisen kohteen ominaisuuksien tai vaikutusten mittaamista ja tutkimista (vrt. esimerkiksi spektrometri, densitometri). Värianalyysilla voidaan tarkoitetaan myös kosmetiikkateollisuuden piirissä kehitettyä markkinointistrategiaan kuuluvaa myynninedistämistoimintaa. Tähän toimintaan liittyvää "värianalyysia" saattavat harjoittaa esimerkiksi kosmetologit muun ammattitoimensa ohessa.
Menetelmien perusteiden mukaan värianalyysilla haetaan harmoniaa ihmisen kehon väreille suhteessa niihin väreihin, joita hän ottaa ulkopuolelta käyttöönsä –vaatteet, meikit ja muut tehosteet eli korut, asusteet jne. Lähtökohtaisesti pyritään tukemaan asiakkaan omia värejä, joita korostetaan värianalyysin mukanaan tuomilla vaatesävyillä. Värianalyysin harrastajien mukaan oikein valitut värit kohottavat kasvonpiirteitä sekä tekevät ihosta heleän ja puhtaan näköisen. Väärin valittujen värien väitetään tekevän kasvoista väsyneen näköiset ja korostavan niissä olevia juonteita ja ryyppyjä.
Värianalyysit ovat rantautuneet myös yritysmaailmaan, erityisesti kansainväliseen toimintaan.
Värianalyysi tehdään esimerkiksi vertaamalla ihonväriä testivärikankaisiin. Kankaita kokeillaan testattavan kasvoja vasten ja katsotaan, miten sävy vaikuttaa kasvoihin. Testikankaiden sävyistä valitaan miellyttävämpi. Eri analyyseissä on eri perusteita valita suositeltava väriskaala asiakkaalle. Värianalyysin päätteeksi asiakas saa yleensä värikartan, jota voi käyttää esimerkiksi vaateostoksilla käydessään. Analyysin tekemiseen käytetään usein tietokoneohjelmia, jotka pystyvät erottamaan kymmeniä miljoonia värisävyjä toisistaan, ja tulokseksi voidaan saada hyvin yksilöllisiä värikarttoja.
Värianalyysit jakavat usein sävyt lämpimiin (kevät ja syksy) ja viileisiin (kesä ja talvi). Analyysien mukaan pohjoismaalaisilla ja etelämaalaisilla on luonnostaan erilainen perusväri ihossa, minkä perusteella he kuuluvat eri "kasteihin" sävyissä. Teorian mukaan etelämaalaisten ”oliivinen” perusväri ja verevät, tummat sävyt ovat "syksyn ihmisten" perusvärejä. Vaaleat pohjoismaalaiset sinisine silmineen edustavat "kesää". "Talvilla" on usein voimakas kontrasti: he voivat olla tummatukkaisia ja ruskeasilmäisiä tai valkohiuksisia ja sinisilmäisiä. Irlannista taas löytyy analyysiperiaatteiden mukaan tyypillisiä "kevätihmisiä" punaisine tukkineen ja pisamineen.
Keltapohjaisia, puhtaita ja raikkaita värisävyjä, kukkaan puhkeavan keväisen luonnon värejä. Esimerkiksi luonnonvaalea, kameli, puhdas lämmin punainen, persikat, sitruunankuorenkeltainen, omenanvihreä, lämmin turkoosi.
Kuulaita ja raikkaita, viileitä ja puuterisia värejä, jotka on sävytetty valkoisella. Kesän sävyjä ovat pastellit, roosat, vaaleanpunaiset ja hempeät lilat. Muita kesän sävyjä: kova valkoinen (t-paidanvalkoinen), nutrianruskea ja farkunsininen.
Keltapohjaisia lämpimiä, mausteisia ja murrettuja sävyjä, voimakkaampia kuin kevään sävyt. Syksyn kuuluu paljon erisävyisiä ruskeita. Muita sävyjä muun muassa osterinvalkoinen, oikein kirkas oranssi ja oliivinvihreä.
Viileänkohtalokkaita, dramaattisia värisävyjä, jotka on taitettu mustalla tai harmaalla. Talven sävyissä on harmaita, tummansinisiä ja jäisiä sävyjä. Muita talven sävyjä: puhdas valkoinen, vihreä sametti, aniliinpunainen.