hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Vedenpyhitys
Vedenpyhitys (kreikaksi αγιασμός, venäjäksi освящение воды) on ortodoksisen kirkon kirkollinen toimitus, joka tavallisimmin suoritetaan avoimen veden äärellä, kuten esimerkiksi järven tai joen rannalla tai kaivon luona. Vedenpyhityksessä vesi pyhitetään Pyhän Hengen armovoimalla.
Suuri vedenpyhitys toimitetaan teofanian juhlassa joko kirkossa tai avoveden äärellä. Suuri vedenpyhitys toimitetaan vain kerran vuodessa, 6. tammikuuta Teofaniajuhlan eli Kristuksen kasteen juhlan yhteydessä. Merkittävin ero on troparissa: 
Pieni vedenpyhitys voidaan toimittaa useammin kuten esimerkiksi kirkon praasniekkajuhlassa, ristisaaton aikana sekä kasteen ja kodin pyhittämisen yhteydessä.
Veden pyhittäminen tapahtuu upottamalla papin käsiristi veteen kolme kertaa ja samalla papin laulaessa troparia:
Risti upotetaan veteen joko kohtisuoraan tai vaakasuorassa asennossa ja sillä piirretään veteen ristinmerkki vasemmalta oikealle. Kohtisuora upotus on tavallisempi, joskin jotkut papit, mm. isä metropoliitta Ambrosius, käyttävät molempia tapoja koska pyhitettävää vettä on yleensä kahdessa astiassa suuren kysynnän vuoksi.
Pyhitettyä vettä pidetään suuressa arvossa: sitä säilytetään ikonien läheisyydessä ja käsitellään kuin mitä tahansa pyhitettyä. Jotkut vakituista lääkitystä käyttävät esimerkiksi voivat käyttää ehtoollisen jälkeen lääkkeitä ottaessaan tarvittavana juomana juuri pyhitettyä vettä.
Useimmista seurakunnista ja luostareista voi lunastaa erityisiä astioita pyhää vettä varten.
Petserin luostarissa Venäjällä on kaksikin pyhitettyä kaivoa, joista pyhiinvaeltajat tai muut vieraat voivat nostaa pyhää vettä joko omiin tai paikalta lunastamiinsa astioihin.
Käsiristi
Käsiristi eli siunausristi () on ortodoksisen kirkon papin liturginen toimitusväline. Risti on tavallisesti noin 20–25 cm:n pituinen puinen tai metallinen, koristeltu risti, jolla pappi siunaa kirkossa ja muissa palveluksissa kirkkokansaa. Käsiristiä käytetään myös vedenpyhityksessä.
Käsiristi, evankeliumikirja sekä kolme palavaa lampukkaa tai tuohusta on vähimmäisvarustus joka tarvitaan kaikkien pyhien toimitusten suorittamiseen.
Käsiristit tehdään yleensä yksilökappaleina. Käsiristi on myös hyvin suosittu lahjoitus kansainvälisillä piispallisilla vierailuilla.
Myös luostareissa munkiksi tai nunnaksi vihkimisen yhteydessä jokaiselle vihitylle annetaan oma perinteisesti puinen käsiristi. Vihitty pitelee sitä kädessään koko toimituksen ja sitä seuranneen yön aikana, jonka hän viettää yksinään kirkossa. Tämä risti sekä vihittäessä annettu erityinen tuohus asetetaan myös käsiin kun kyseinen luostarin asukas puetaan arkkuun hautausta varten.
SMILES
Simplified Molecular Input Line Entry Specification (lyhyemmin SMILES) on tiedostomuoto ja tiedonkuvauskäytäntö, jonka avulla voidaan kuvata kemiallisten molekyylien rakennetta ASCII-merkkijonolla. Alkuperäisen SMILES-kuvauskäytännön kehittivät Arthur Weininger ja David Weininger 1980-luvun lopulla.
SMILES on kehitetty Yhdysvaltain ympäristönsuojeluviraston tuella.
Sefardijuutalaiset
Sefardijuutalaiset (hepreaa, "sefardim") on Etelä-Euroopan ja Pohjois-Afrikan juutalaisista käytetty nimitys.
Historiallisesti sefardit ovat kotoisin Espanjasta ja Portugalista, mistä heidät karkotettiin vuonna 1492. Heidän perinteinen kielensä on keskiaikainen ladino, ja heidän ansiostaan tämä vanhin espanjan kielen muoto on säilynyt puhuttuna kielenä meidän päiviimme saakka. Nimi sefardi tulee heprean sanasta "sfarad" (ספרד), joka tarkoittaa Espanjaa.
Nykyisessä Israelissa sefardi-käsite ulottuu myös useimpiin Lähi-idän ja Keski-Aasian alueen juutalaisiin johtuen näiden ryhmien käyttämästä jumalanpalveluksen sefardiittirituaalista.
Marjatuomipihlaja
Marjatuomipihlaja ("Amelanchier alnifolia") on tuomipihlajalaji, joka kasvaa luonnonvaraisena Pohjois-Amerikan keski- ja länsiosissa. Marjatuomipihlajan viljelyyn valituista herkullisenmakuisista lajikkeista käytetään nimeä saskatoon, joka tulee creenkielisestä sanasta "misâskwatômin". Kanadassa sijaitseva Saskatoonin kaupunki on saanut nimensä tästä kasvista.
Marjatuomipihlaja on tiheähaarainen pensas tai pikkupuu, joka kasvaa 1–6 metrin korkuiseksi (harvoin 10 m). Oksat ovat punaruskeita ja lehdet ovat pyöreähköjä 3–5 cm:n pituisia, ja niissä on hammastusta kärjessä. Marjatuomipihlaja kukkii aikaisin keväällä, jolloin lehdet ovat vasta puhkeamassa. Valkoisia, halkaisijaltaan noin 2–3 cm:n kokoisia kukkia on runsaasti. Pienehköt, siniset marjat kypsyvät kesä–heinäkuussa. Marjatuomipihlajat kasvavat usein ryhminä.
Marjatuomipihlajaa viljellään Pohjois-Amerikassa marjakasvina. Amerikan alkuperäisasukkaat käyttivät marjoja pemmikaanin maustamiseen. Marjoja voidaan käyttää piirakkoihin, hilloihin sekä viinien ja oluen maustamiseen tai syödä sellaisenaan. Marjat sisältävät erittäin runsaasti antioksidantteja, kalsiumia, kaliumia, magnesiumia, kuitua, beetakaroteenia ja rautaa. Marjatuomipihlaja luetaan usein mukaan niin kutsuttuun "superfruit"-ryhmään.
Kasvista käytetty englanninkielinen nimi "serviceberry" viittaa sen käyttöön hautajaistoimituksissa uudisraivauksen aikoina. Tuolloin talvella kuolleet tavattiin haudata varhaiskeväästä, jolloin ainoa kukkiva kasvi oli marjatuomipihlaja. Kukat olivat myös merkkinä siitä, että routa oli sulanut tarpeeksi, että hautoja voitiin taas kaivaa.
Forró
Forró on sekä brasilialainen paritanssi että sitä säestävä musiikkityyli, joka on kotoisin Koillis-Brasiliasta.
On hämärän peitossa, kuinka forró sai nimensä. Kulttuurintutkija Câmara Cascudon mukaan kyseessä on johdannainen sanasta forrobodó, joka tarkoittaa railakasta juhlintaa ja epäjärjestystä.
Toinen, edellistä suositumpi, tulkinta on, että nimi syntyi 1900-luvun alussa Pernambucossa rautatietä rakentaneiden englantilaisten insinöörien viikonloppujuhlista. Osa juhlista oli avoimia kaikille, "for all", osa ei. Englanninkielinen sana vääntyi helpommin brasilialaisten suuhun sopivaksi, forróksi. Kolmas mukaelma vaihtaa englantilaiset toisen maailmansodan aikaan Natalin sotilastukikohtaan sijoitettuihin amerikkalaisiin.
Erityisen paljon forróa tanssitaan Caruarun (Pernambuco) ja Campina Granden (Paraíba) kaupungeissa sekä koillisen pääkaupungeissa São Luísissa, Fortalezassa, Natalissa ja Recifessä. Forró-tanssiaiset ovat suuria juhlia, jotka saattavat kestää koko yön.
Forró tunnetaan kuitenkin lähes koko Brasiliassa, ja ainakin suurimmista kaupungeista voi löytää forrólle omistettuja iltoja. Brasilian ulkopuolella forró tunnetaan huonosti.
Suuren suosion myötä alkuperäisestä forrósta on kehittynyt useita variaatiota, kuten baião, xote, xaxado ja São João. Traditionaalista, kolmella soittimella soitettavaa forróa kutsutaan nykyään nimellä forró pé-de-serra.
Forrón leviämiseen koko Brasiliaan ovat vaikuttaneet etenkin Luiz Gonzaga, Sivuca, Dominguinhos ja Elba Ramalho. Nykyään tunnetuimpiin yhtyeisiin kuuluvat Mastruz com Leite, Noda de Caju, Chiclete com Banana ja Só Xote. Hauska yksityiskohta on se, että yhtyeiden nimet tarkoittavat usein ruokia.
Kappaleiden sanoitukset kertovat usein hyvin voimakkaista tunteista: rakkaudesta, romansseista, intohimosta tai mustasukkaisuudesta.
Forró on paritanssi, jota tanssitaan hyvin lähekkäin. Tanssiasento on lomittainen: sekä miehen että naisen oikea jalka on partnerin jalkojen välissä. Miehen oikea käsi pitää tiukasti naisen vyötäröstä kiinni, vasen naisen kädestä. Naisen vasen käsi on miehen olkapäällä. Tanssijat liikkuvat samanaikaisesti edestakaisin.
Miehen perusaskeleet
Naisen askeleet ovat päinvastaiset.
Lantion voimakkaasti keinuva liike on forróssa erityisen tärkeä.
Timo Polari
Timo Polari (s. 1969) on seinäjokelainen seikkailija, kirjailija ja luennoitsija, joka tunnetaan parhaiten retkistään Grönlantiin ja Etelänavalle. Polari on koulutukseltaan liikuntatieteiden maisteri. Vuosina 1996–2012 hän toimi liikunnan lehtorina Seinäjoen Lyseossa ja Seinäjoen lukiossa. Hän on suorittanut Laskuvarjojääkärikoulun vuosina 1989–1990. 1980-luvulla hän toimi rumpalina Mega-rockyhtyeessä. Vuosina 2010–2012 Polari toimi Seinäjoen Peliveljien miesten salibandyliigajoukkueen kunto- ja asennevalmentajana (tuloksena SM-kultaa ja -hopeaa sekä Suomen Cupin voitto).
Huhtikuussa 1997 Timo Polari yritti hiihtää Grönlannin halki kolmen hengen retkikunnassa. Matkan oli tarkoitus kulkea Tasiilaqista Sondre Stromfjordiin, samaa reittiä kuin ensimmäinen suomalainen Grönlannin halki hiihtänyt retkikunta vuonna 1966. Mukana oli kaksi muuta suomalaista, Tommi Heinonen ja Ari Mattila. Retkikunta olisi onnistuessaan ollut toinen kokonaan suomalainen Grönlannin halki matkannut ryhmä.
Jo vaelluksen viidentenä päivänä Pideraq-lumimyrsky kuitenkin yllätti retkikunnan, ja sen kaksi muuta jäsentä menehtyivät hypotermiaan. Polari selviytyi vahingoittumattomana.
Vuonna 2002 Polari hiihti Etelänavalle kanadalaisen Paul Landryn ja australialaisen Chris Weyersin kanssa. Matka kesti 58 vuorokautta ja Polari hiihti sen aikana 1135 km.Luennot
Polari on erittäin suosittu ja arvostettu luennoitsija ja kouluttaja. Vuodesta 2002 lähtien hän on luennoinut mm. Suomen suurimmille liikeyrityksille sekä toimialoille laidasta laidaan. Polarin esitykset ovat audio-visuaalisesti ja sisällöllisesti koskettavia ja innostavia. Mm. kasvatustieteiden emeritus-professori Kari Uusikylä on todennut:
"Timo Polarin esitys on yksi mielenkiintoisimmista koskaan kuulemistani - ja 40 vuoden aikana olen kuullut aika monta esitystä! Polari yhdistää hyvin omaperäisellä tavalla henkisen ja fyysisen voiman sekä humanismin, viisauden ja kauneuden."
Jordan
Jordan (hepreaksi: נהר הירדן, Nehar haYarden, arabiaksi: نهر الأردن, Nahr al-Urdun) on joki Israelin ja Jordanian rajalla.
Pääosin pitkin Isoa hautavajoamaa juokseva Jordanjoki saa alkunsa pohjoisessa Libanonin vuoristossa ja päättyy etelässä Kuolleeseenmereen. Matkalla se virtaa Genesaretinjärven läpi. Noin 300 kilometrin matkalla Libanonin vuoristosta Kuolleeseenmereen joki laskee yhteensä yli 700 metriä.
Genesaretinjärvestä Jordanjoki laskee Jordaninlaaksoon. Joen pohjoisemmat rannat ovat hedelmällisempiä ja niillä viljellään pääosin vihanneksia, tosin keinokastelun avulla. Vaikka Jordan paisuu talven sadekauden aikana, tavallisesti joki on kapea ja niukkavetinen. Jordaninlaakson eteläisemmissä osissa, Kuolleenmeren eteläpuolella maasto on karuhkoa puoliaavikkoa.
Joki virtaa tiheaästi asuttujen ja konfliktien täyttämien alueiden läpi, ja sen vedestä on kiistelty vuosikausia.
Tällä hetkellä kolme neljäsosaa vedestä, joka luonnollisesti virtaisi Jordania pitkin Kuolleeseenmereen, menee Israeliin ja Jordaniaan täyttämään maiden juoma- ja keinokasteluveden tarvetta. Tästä syystä meren pinta on neljässäkymmenessä vuodessa laskenut noin kymmenen metriä, mikä on herättänyt ajatuksen Kuolleenmeren yhdistämisestä joko Välimereen kanaalin ja pumppujärjestelmän välityksellä tai Punaiseenmereen tunnelin avulla.
Jordanjoen vedellä on joillekin ryhmille uskonnollinen merkitys, koska Johannes Kastajan sanotaan kastaneen Jeesuksen juuri Jordanilla.
Joen veden laatu on huono, koska siihen lasketaan puhdistamatonta viemärivettä sen alajuoksulla.
Pulsa diNura
Pulsa diNura eli Pulsa Denoura on kabbalistinen seremonia, jossa Jumalaa pyydetään kiroamaan henkilö, joka uskotaan syntiseksi. Pulsa diNuran uhrin uskotaan saavan vastaansa kuoleman tai hävityksen enkelit, eikä hän pääse niitä karkuun, vaikka menisi minne. Uhrin uskotaan pian kuolevan. Kiroamiseen tähtäävä rituaali suoritetaan hautausmaalla.
Rabbi Ariel Bar Tzadokin mukaan yleinen käsitys siitä, että Pulsa diNura olisi kirous, on väärä. Hänen mukaansa kellään, edes rabbilla, ei ole kykyä kirota ketään kuolemaan. Jos Jumala haluaa vahingoittaa jotakuta, se on eri asia, eikä Jumalan tarvitse kirota, hän vain tekee sen.
Äärijuutalaiset rabbit ovat viime aikoina langettaneet Pulsa diNuran joidenkin juutalaisuudelle vahingollisiksi väitettyjen juutalaisten poliitikkojen ja tiedemiesten päälle. Huhujen tai tuntemattomista lähteistä tulleiden tietojen mukaan tunnetut Jitzhak Rabin ja Ariel Sharon on kirottu. Rabin murhattiin pian kirouksen jälkeen, Sharon taas sai hengenvaarallisen aivoverenvuodon, joka muutti hänet pysyvästi tiedottomaksi.
Negevin autiomaa
Negevin autiomaa (, "HaNegev", merkitys ’Etelämaa’ ) on aavikko Israelin eteläosassa Arabian ja Siinain autiomaiden välissä. Se peittää Kuolleestamerestä etelään koko Israelin alueen eteläosan, lukuun ottamatta kapeaa Jordanjoen rantaa reunustavaa Aravanlaaksoa.
Negevin autiomaan pinta-ala on noin 12 000 km², joten autiomaa käsittää suunnilleen puolet koko Israelin alueen pinta-alasta (kun Israelin alueeseen on laskettu mukaan Palestiinan alue).
Pohjoisessa maa on karua ja aukeaa. Alueella on matalia hiekkakivikukkuloita ja joenuomia, jotka ovat kuivia lukuun ottamatta sadekausia, jolloin ne usein tulvivat. Etelään päin tultaessa maasto muuttuu kivipeitteiseksi tasangoksi, jolle tyyppilisiä ovat rosoiset, puuttomat vuorenhuiput. Negevin eteläpäässä, lähellä Punaisenmeren Akaban lahtea maaston korkeuserot ovat huomattavampia. Jyrkät kallioseinämät ja kuilut ovat sekä harmaata ja punaista graniittia että värikästä hiekkakiveä.
Negevin autiomaassa on myös kraatterinomaisia, kulumalla syntyneitä laaksoja, machteshimeja, joita on ainoastaan tällä alueella. Näitä ovat muun muassa Ha-Machtesh ha-Gadol, "Suuri kraatteri", ha-Machtesh ha-Katan "Pieni kraatteri" ja Ramonin kraatteri. Viimeksi mainittu on näistä suurin ja mahdollisesti myös maailman kookkain luonnollinen (ei asteroidin aiheuttama) kraatteri. Se on noin 35 km pitkä, noin 500 m syvä ja sen leveys vaihtelee kahdesta kymmeneen kilometriin. Ramonin kraatteri alkoi muotoutua, kun Negeviä peittänyt meri rupesi liikkumaan pohjoiseen. Kraatterin pohjalla on 200 miljoonaa vuotta vanhoja kiviä, mistä voi päätellä kraatterinkin olevan melko iäkäs.
Negevin autiomaasta kaivetaan pääosa maan metallimalmeista ja ei-metallisista mineraaleista. Länsiosasta löytyy käytännössä kaikki Israelissa tuotettava öljy. Kaivannaiset ovat maan tärkein vientituote. Raakaöljyä vuodessa saadaan noin 4 000 tonnia. Lisäksi pohjoisosissa harjoitetaan vähäistä puuvillan viljelyä keinokastelun turvin.
Alueen keskus on Beersheba pohjoisessa. Negevin tunnetuin paikka lienee Dimona, jonka lähellä sijaitsee Israelin huippusalaisen ydinaseohjelman keskus Dimonan tutkimuslaitos.
Jussi Oksanen
Jussi Ilmari Oksanen (s. 9. toukokuuta 1979 Kirkkonummi) on suomalainen entinen lumilautailija. Hän ei ole viime vuosina osallistunut lumilautailun arvokisoihin, vaan on keskittynyt kiertämään kutsuturnauksia. Naganon talviolympialaisissa vuonna 1998 Oksanen sijoittui yhdenneksitoista half-pipessa. Hän sai kisoissa suurta huomiota korkeiden airiensa ansiosta ja mursi mm. lautansa kourun reunaan semifinaaleissa.
Vuosina 2001–2005 Oksanen järjesti yhdessä Joni Malmin kanssa vuosittain Malmi & Oksanen Invitational -lumilautailutapahtuman, ensin Sipoon Talmassa ja sitten Porvoon Kokonniemessä.
Yhdysvaltalainen lumilautayritys Burton Snowboards, jolla on yhteistyösopimus Oksasen kanssa, valmistaa Oksasen nimikkolumilautoja.
!!!
!!! (kolme huutomerkkiä, lausutaan yleensä ”tsk tsk tsk”) on yhdysvaltalainen vuonna 1996 perustettu rockyhtye. Se toimii Sacramentossa ja New Yorkissa. Yhtyeen ensimmäinen täysimittainen albumi "!!!" ilmestyi vuonna 2000. Sitä seurasi vuonna 2004 "Louden Up Now", ja yhtyeen kolmas albumi "Myth Takes" julkaistiin 2007.
Safy Boutella
Safy Boutella (s. 6. tammikuuta 1950) on algerialainen jazzmuusikko, joka soittaa bassokitaraa ja syntetisaattoria.
N. E. Files
N.E. Files on Zero Nine -yhtyeen levy, joka ilmestyi elokuussa 2004. Levyn nimi (N.E., Northeast = koillinen) viittaa yhtyeen alkuperäiseen kotipaikkaan, Kuusamoon, joka sijaitsee Koillismaalla. Albumi äänitettiin Oulussa Soundmix Studiolla.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 19, ja pysyi listalla yhteensä neljä viikkoa.
Freakshow
Freakshow on heavy rock -yhtye Zero Ninen järjestyksessään seitsemäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1996 levymerkillä Poko Records. Angel-kappaleen video on mukana Poko Rekords levy-yhtiön DVD-kokoelmalla Mopolla tähtiin. My World Shakin' on käännös Hectorin kappaleesta Koko hela maailma.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 35, ja pysyi listalla yhteensä 3 viikkoa.
Kepa Salmirinne
Keijo "Kepa" Sakari Salmirinne (s. 22. heinäkuuta 1961 Kuusamo) on suomalainen muusikko. Hän oli hard rock -yhtye Zero Ninen laulusolisti, joka osallistui yhtyeen kappaleiden kirjoittamiseen sekä sävellysten että erityisesti sanoitusten osalta.
Zero Ninen tuotannon lisäksi Salmirinne on tehnyt omaa nimeään kantavan suomenkielisen sooloalbumin (1993). Albumi sisältää cover-kappaleita sekä Salmirinteen omia sävellyksiä. Sanoituksista suurin osa on Salmirinteen, Juice Leskisen tai näiden kahden yhteistyötä. Lopuista vastaavat mm. Hector ja Neumann. Laulujen teemat vaihtelevat rakkaudesta politiikkaa kritisoivaan satiiriin ("Hei pää").
Muusikontyön lisäksi Salmirinne on ollut mukana perustamassa Oulussa toimivaa 45 Special klubiravintolaa.
Oulu-vuosien jälkeen Salmirinne on asunut vuodesta 2012 jälleen Kuusamossa ja huolehtii työkseen lomamökkien kunnossapidosta.
Vuonna 2018 Kepan ääntä voi kuulla Suomen ehkä tunnetuimman luontokuvaajan, Hannu Hautalan elämäntyötä kokoavalla rock-videolla "Pohjoista voimaa". Videolla soi kaksi uutta Kepan säveltämää ja sanoittamaa suomenkielistä kappaletta sekä uusintaäänitys soololevyn "Läpi marrasvyöhykkeen" -kappaleesta. 
Kappaleet:
Sandy Allen
Sandy Allen (18. kesäkuuta 1955 – 13. elokuuta 2008) oli yhdysvaltalainen, joka tunnettiin parhaiten maailman toiseksi pisimpänä elävänä naisena. Hän oli 232 senttimetriä pitkä. Allen on kirjoittanut kirjan "Cast A Giant Shadow" ja pääsi Guinnessin ennätyskirjaan ensimmäistä kertaa vuonna 1976. Uusiseelantilainen Split Enz -yhtye on tehnyt Allenista laulun "Hello Sandy Allen".
Jocelyn Thibault
Joseph Regis Jocelyn Thibault (s. 12. tammikuuta 1975 Montréal, Québec, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkomaalivahti.
Québec Nordiques varasi LHJMQ-liigan Sherbrooke Fauconsissa pelanneen Thibault’n NHL:ään vuoden 1993 varaustilaisuudessa ensimmäisen kierroksen kymmenennellä varausvuorolla. Heti seuraavalle kaudelle Thibault siirtyi Québeciin, jossa hän pelasi 29 ottelua. Lakon takia tyngäksi jääneellä kaudella 1994–1995 hän torjui 18 ottelussa. Kaudella 1995–1996 Thibault, Andrei Kovalenko ja Martin Rucinsky vaihdettiin Montreal Canadiensiin, Colorado Avalanchen (entinen Québec) hankkiessa vaihdossa riveihinsä Patrick Royn ja Mike Keanen.
Siirto oli Thibault’n kannalta kannattava, sillä hän pääsi heti Montrealin ykkösvahdiksi. Hän torjui kolme vuotta Montrealin maalilla, kunnes kaudella 1998–99 hänet, Dave Manson ja Brad Brown kaupattiin Chicago Blackhawksiin vaihdossa Jeff Hackettiin, Eric Weinrichiin, Alain Nasreddineen ja varausoikeuteen.
Thibault toimi Chicagon ykkösvahtina viisi kautta, kunnes kaudella 2003–04 Chicagossa kävi yrittämässä kuusi eri vahtia, kun Thibault pelasi vain 15 peliä lonkkaleikkauksen takia . Thibault ehti pelata ssakin edellisellä kaudella. NHL:n työsulun aikana hän ei pelannut missään, mutta kaudeksi 2005–06 hän siirtyi Pittsburgh Penguinsiin vaihdossa varausoikeuteen.
Kesällä 2007 Thibault teki sopimuksen Buffalo Sabresin kanssa, jossa hän toimi Ryan Millerin varavahtina, mutta jäi kauden päätteeksi ilman seuraa. Thibault lopetti myös uransa kyseisen kauden jälkeen.
Syyskuusta 2009 lähtien hän on toiminut entisen seuransa Colorado Avalanchen osa-aikaisena maalivahtineuvonantajana.
Runkosarjan tilastot.
Jenny Dahlström
Jenny Dahlström (s. 1984 Vantaa) on suomalainen käsikirjoittaja ja näyttelijä.
Dahlström on valmistunut käsikirjoittajaksi Aalto-yliopiston taideteollisesta korkeakoulusta. Vuonna 2018 sai ensi-iltansa hänen käsikirjoittamansa elokuva "Kaikki oikein". Lisäksi hän on ollut käsikirjoittamassa muun muassa tv-sarjoja "Vastaparit" ja "Koukussa", joka voitti parhaan käsikirjoituksen Kultainen Venla - palkinnon vuonna 2016.
Dahlströmin tunnetuin rooli on rooli MTV3:n "Käenpesä"-sarjan Julia Kuusisto.
Victoria Principal
Victoria Principal (s. 3. tammikuuta 1950 Fukuoka, Japani) on Yhdysvalloissa vaikuttava näyttelijä. Hänen alkuperäinen nimensä oli Concettina Ree Principale, ja hän on osin filippiiniläistä syntyperää.
Suuren suosion saaneessa Dallas-televisiosarjassa hän esiintyi vuosina 1978–1987. Hänen roolinimensä sarjassa oli Pamela Barnes Ewing. Tästä roolista hän oli Golden Globe -palkinnon ehdokkaana 1983.
Principal on tunnettu myös kosmetiikkasarjastaan.
Vuonna 1973 Principal poseerasi Playboy-lehden alastonkuvissa.
Långnäs (Lumparland)
Långnäs on niemi ja satama Lumparlandin itäisellä rannalla Ahvenanmaalla. Långnäsistä on noin 30 kilometriä Maarianhaminaan ja muutama kilometri Klemetsbyhyn.
Långnäsin satamasta () kulkee Ålandstrafikenin yhteysaluksia Kumlingeen ja Paraisten Galtbyhyn Kökarin kautta. Lisäksi sieltä on yhteys Naantaliin rahtilautta Fjärdvägenillä. Lauttasatama rakennettiin 1960-luvun puolessavälissä, jolloin sen pääasiallinen käyttäjä maakuntalauttojen ohella oli Siljavarustamo (nyk. Silja Line). Satamasta vastaa Långnäs Hamn Ab.
Tax-free-myynnin loputtua vuonna 1999 EU-jäsenmaiden välisessä liikenteessä rakennettiin Långnäsiin uusi terminaali matkustaja-autolautoille. Uudesta terminaalista on öisin autolauttayhteys Turkuun ja Tukholmaan. Kun ruotsinlaivat käyvät reittimatkallaan Ahvenanmaalla, laivoissa voidaan edelleen myydä tuotteita verovapaasti.
Turun–Tukholman vuorolaivareitillä olleet matkustaja-alukset "Ilmatar" ja "Botnia" törmäsivät Långnäsin sataman edustalla 28. marraskuuta 1968. Onnettomuudessa sai surmansa kuusi ihmistä ja siitä aiheutui liki 700 000 markan vahingot. Näkyvyys oli onnettomuushetkellä sakean sumun vuoksi erittäin huono.
Maria Kuusiluoma
Maria Hannele Kuusiluoma (s. 2. marraskuuta 1969 Pori) on suomalainen näyttelijä, joka valmistui teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 1994. Hän on näytellyt monissa näytelmissä Helsingin Kansallisteatterissa, johon hän on ollut kiinnitettynä vuodesta 1997 lähtien. Hän on näytellyt myös monissa lastennäytelmissä, muun muassa Peppi Pitkätossussa (vuonna 1998). Kuusiluoma näytteli näytelmässä "Kaikkien aikojen Pertsa ja Kilu" (Ohj. Taavi Vartia) vuosina 2009 ja 2010, näytelmä oli hyvin suosittu ja sitä pidetään Kuusiluoman läpimurtoroolina.
Kuusiluoma on antanut myös äänensä moneen animaatioon, muun muassa "Stuart Little" -elokuvaan. Hän on näytellyt myös MTV3-kanavan suositussa Käenpesä-sarjassa.
Turkka Mastomäki
Turkka Mastomäki (s. 28. kesäkuuta 1970 Seinäjoki) on suomalainen näyttelijä. Mastomäki opiskeli Teatterikorkeakoulussa näyttelijäksi vuosina 1991-1995.
Hän on tullut tutuksi muun muassa rooleistaan Aallonmurtajan Upi Aaltosena, josta hän oli ehdokkaana kultainen Venla gaalan-miespääosasta, Käenpesä-sarjan Jussi Venäläisenä sekä Samaa sukua, eri maata -sarjan Ville Kilappana. Mastomäki näytteli myös Trasselirakastaja-sarjassa nimiroolin.
Lisäksi Mastomäellä on lukuisia pienempiä rooleja televisiossa, mm. Korpelan kujanjuoksussa insinööri Pajamäkenä ja Pirunpellossa pankinjohtaja Relanderina.
Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa "Lupaus", "V2 – Jäätynyt enkeli", "Matti", ja Timo Koivusalon Täällä Pohjantähden alla -produktiossa. Rölli-elokuvissa hänet nähdään muuntautunena kylänvanhimmaksi ja Inside out-animaatiossa hänellä on ”kiukun” rooli. Metsän tarina-elokuvassa hän toimi kertojahahmona. 
Mastomäki näytteli luutnantti Aution roolin Aku Louhimiehen ohjaamassa Tuntematon sotilas-elokuvassa.
Turkka Mastomäki on työskennellyt näyttämöllä muun muassa Helsingin kaupunginteatterissa, Komediateatteri Arenassa, Tampereen Teatterissa, Tampereen Työväenteatterissa, Ryhmäteatterissa ,Kansallisteatterissa, Hämeenlinnan teatterissa ja Porin teatterissa.
2012 Mastomäki ohjasi Teatteri Eurooppa4:n kesäteatteriesityksen ”Noin seitsemän Veljestä” Sappeen kesäteatteriin.
Mastomäki on tehnyt myös runsaasti ja televisiomainoksia sekä kuunnelmia. Lisäksi hän toimi kertojana helsinkiläisen Moonsorrow-yhtyeen Tulimyrsky-EP:n nimikkokappaleessa.
Elim
Elim on kaupunki Länsi-Alaskassa. Vuoden väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli 313. Näistä 92,65 % edusti etnisesti Amerikan alkuperäiskansoja.
Pölhölä ja Pöhköläinen
Pölhölä ja Pöhköläinen oli pääasiassa Sven Nyströmin piirtämä sarjakuva, jossa toheloivat Pölhölä ja Pöhköläinen -nimiset miekkoset. Sarjakuva ilmestyi Hakkapeliitta-lehdessä vuosina 1925–1936.
Hahmot olivat Hakkapeliitan päätoimittajan Aarno Karimon ideoimia. Karimo piirsi omakätisesti pari ensimmäistä sarjakuvaa, jonka jälkeen piirrostyötä jatkoi Sven Nyström. Nuorena kuolleen Nyströmin jälkeen pääasialliseksi piirtäjäksi tuli Hjalmar Löfving. Vuonna 1936 Pölhölän ja Pöhköläisen tilalle tuli uusi sarjakuva, Erkki Tantun Rymy-Eetu.
Sarjakuva ilmestyi pääosin puolen sivun strippeinä. Pölhölä ja Pöhköläinen erosi monista muista tuon ajan suomalaissarjakuvista, koska siinä käytettiin puhekuplia. Päähenkilöt tarttuivat yleensä itsevarmasti innolla mihin tahansa tehtävää, joka kuitenkin yleensä päättyi täydelliseen katastrofiin. Nimensäkin perusteella herrat olivat selvästi sukua kansanperinteen hölmöläisille. Ulkomuodoltaan he muistuttivat hyvin paljon tanskalaista elokuvakoomikkoparia Majakkaa ja Perävaunua.
Sankariparin seikkailuja julkaistiin Suojeluskuntain kustannusosakeyhtiön julkaisemana peräti kolmen 48-sivun paksuisen albumin verran nimillä "Pölhölän ja Pöhköläisen seikkailut, kertoillut Olli, piirtänyt Sven Nyström" vuosina 1928, 1929 ja 1930. Pakinoitsija Olli (Väinö Nuorteva) kirjoitti albumeihin ruutujen alle riimitellyt selostukset.
Pölhölää ja Pöhköläistä käytettiin Suomen Kuvalehden sivuilla Vaasan näkkileivän mainoksissa.
Prometium
Prometium () on alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Pm ja sen järjestysluku on 61 sekä CAS-numero 7440-12-2. Prometium on lantanoidi. Sitä ei ole varmasti tavattu luonnosta. Sen kaikki isotoopit ovat radio­aktiivisia. Pitkä­ikäisin niistä on Pm-145, jonka puoliintumisaika on 17,7 vuotta.. Muut ydinreaktioiden tuloksena syntyneet isotoopit ovat massaluvuiltaan 144, 147, 149 ja 151.
Nimi prometium johtuu kreikkalaisen mytologian titaani Prometheuksesta. Alkuaineelle on ehdotettu myös nimityksiä cyclonium, illinium
Jo 1920-luvulla kaksi tutkija­ryhmää väitti löytäneensä alku­ainetta nro 61 eräistä harvinaisia maa­metalleja sisältävistä mineraaleista. Heidän väitteensä on kuitenkin osoitettu virheellisiksi. Lyhytikäisyytensä vuoksi prometium ei olisikaan voinut säilyä Maan muodostumisen ajoilta nyky­aikaan saakka. Sen sijaan prometiumia saattaa kyllä esiintyä, joskin äärimmäisen pieninä pitoisuuksina, hajoamis­tuotteena uraani­a sisältävissä mineraaleissa. Sen eristäminen olisi käytännössä mahdotonta, mutta lähettämänsä säteilyn perusteella äärimmäisen pienetkin pitoisuudet ovat tunnistettavissa. Vuonna 1964 professori Olavi Erämetsä väittikin löytäneensä hiven­määrän prometiumia Kuolan niemimaan apatiitista.
Pm-149:ää syntyy ydinreaktoreissa U-235:n fissiotuotteiden hajoamisen kautta. Reaktoreissa syntyvän Pm-149:n puoliintumisaika on 53 tuntia, ja se hajoaa beetahajoamisella. Pm-149:n hajoamisen tuloksena syntyy Sm-149:ää, joka on merkittävä neutronimyrkky suuren absorptiovaikutusalansa vuoksi.
Prometiumia käytetään beetasäteilyn lähteenä paksuusmittareissa, atomiparistoissa muun muassa kelloissa ja sydämentahdistimissa, sekä itsehohtavissa väreissä.
Alahärmän kirkko
Alahärmän kirkko sijaitsee Kauhavan Alahärmässä Etelä-Pohjanmaalla. Se on Josef Stenbäckin suunnittelema harmaakivikirkko, tyyliltään uusgotiikkaa ja kansallisromantiikkaa yhdistelevä. Kirkko rakennettiin 1898 katon tervauksen yhteydessä palaneen Antti Hakolan rakentaman puukirkon paikalle vuosina 1901–1903. Rakennusmateriaalina käytettiin paikkakunnalta louhittua harmaata gneissiä.
Kirkko on 1 000-paikkainen ja siinä on alun perin 20-äänikertaiset Zachariassen-urut vuodelta 1904, jotka tosin on rakennettu uudelleen 22-äänikertaiseksi vuonna 1976. Kirkon Kristusta Getsemanessa esittävän alttaritaulun maalannut Alexandra Frosterus-Såltin.
Alahärmän kirkko valittiin vuonna 2015 Radio Dein äänestyksessä Suomen kauneimmaksi kirkoksi.
Ensimmäinen kirkko rakennettiin Alahärmän kirkon paikalle vuonna 1676. Paikalle valmistunut puukirkko oli muodoltaan pitkäkirkko. Kirkko jäi pois käytöstä vuonna 1752, jonka jälkeen paikalle rakennettiin uusi kirkko. Tämä 1700-luvulla rakennettu kirkko paloi 7. heinäkuuta 1898 katon tervauksen yhteydessä. Vain vähän irtaimistoa ehdittiin pelastaa tulipalolta.
Nykyinen kirkko vihittiin käyttöön ensimmäisenä adventtina vuonna 1903. Kirkon suunnitteli arkkitehti Josef Stenbäck. Vuonna 1987 kirkko peruskorjattiin arkkitehti Jari Reposen johdolla.
Dieter Hegen
Dieter Hegen (s. 29. huhtikuuta 1962 Kaufbeuren, Saksan liittotasavalta) on saksalainen valmentaja ja entinen jääkiekkoilija.
Lempinimeltään "Didi" pelasi MM-kisoissa 106 ottelua Saksan Liittotasavallan joukkueessa. Hegen teki näissä otteluissa 39 maalia ja antoi 21 maalisyöttöä.
TAP Portugal
TAP Portugal (Transportes Aéreos Portugueses) on portugalilainen lentoyhtiö. Sillä on kohteita Euroopassa, Afrikassa ja Pohjois-, ja Etelä-Amerikassa. TAP Portugalin päälentoasema on Portelan lentoasema Lissabonissa. Myös yhtiön päämaja sijaitsee Lissabonissa. TAP on Star Alliancen jäsen. Lokakuussa 2006 TAP ilmoitti ostaneensa Portugália-lentoyhtiön Grupo Espirito Santolta.TAP Portugalin laivasto koostuu seuraavasti tammikuussa 2018:
Laivaston keski-ikä 9,6 vuotta (huhtikuu 2006)
Fordismi
Fordismi tarkoittaa kokonaisvaltaista kansantalouden tuotantoparadigmaa, jossa keskeistä on kansallinen massatuotanto ja kansallisen kysynnän sekä kansallisen poliittisen yhtenäisyyden takaaminen. Käsitteen toi käyttöön 1920-luvulla yhteiskuntatieteilijä Antonio Gramsci.
Fordismi alkoi edetä Yhdysvalloissa ensimmäisen maailmansodan jälkeen, ja käsitettä voidaan soveltaa teollisuusmaiden kansantalouksiin toista maailmansotaa seuranneina vuosikymmeninä. Tuotannossa fordismissa on keskeistä teollisuustuotteiden massatuotanto (jonka kehityksessä Henry Fordilla oli merkittävä osa). Fordismiin liittyy läheisesti taylorismi, jolla viitataan tuotantoprosessin yksityiskohtaiseen rationalisointiin tehokkuuden lisäämiseksi. Samoin keynesiläinen talouspolitiikka liittyy fordismiin.
Kansallista kysyntää pyrittiin fordismissa edistämään maksamalla työläisille tarpeeksi suurta palkkaa. Ihmisten tulojen kasvu takasi myös yhteiskuntarauhan. Fordismin katsotaan usein ajautuneen kriisiin 1960- ja 1970-luvun aikana useista syistä johtuen. Yleisesti katsotaan, että globalisaatio nykymuodossaan on yhteensovittamaton fordismin kanssa, ja tämä talouden kansainvälistyminen oli yksi monista tekijöistä fordismin kriisin taustalla.
Fordismin käsitettä on käytetty myös ranskalaisen regulaatiokoulukunnan piirissä, joka tutkii kapitalismin kehitystä. Regulaatiokoulukunnan mukaan kapitalismin tuotantoparadigmat ajautuvat ennen pitkää kriisiin, jonka jälkeen kehittyy uusi tuotantoparadigma ja talouskasvun kausi. Fordismissa keskeistä olivat talouden säätelymekanismit, joiden avulla pääoman kasaantuminen kanavoitiin hyvinvoinniksi yhteiskuntaan. Regulaatiokoulukunnan edustajat katsovat, että post-fordismin ja globalisaation kaudella tällaisia mekanismeja ei ole yhtä hyvin löydetty ja saatu käyttöön. Täystyöllisyyden olosuhteisiin luotu ajatus hyvinvointivaltiosta on kohdannut vaikeuksia.
Bismarckinsaaret
Bismarckinsaaret ovat Papua-Uudelle-Guinealle kuuluva saariryhmä, joka ympäröi kaarena Bismarckinmerta Uuden-Guinean saaren koillispuolella. Saariryhmän suurimmat saaret ovat Uusi-Britannia ja Uusi-Irlanti, muita saaria ovat Amiraliteettisaaret (niistä suurimpana Manus), Uusi-Hannover (aiemmin "Lavongai"), Mussau, Vitusaaret ja Yorkin herttuan saaret. Suurimmat saaret ovat tuliperäisiä, ja niillä on useita toimivia tulivuoria. Pienet saaret ovat korallisaaria. Saarten yhteispinta-ala on 48 200 km² ja vuonna 1990 niillä asui 432 000 asukasta. Merkittävimmät elinkeinot ovat maa- ja metsätalous; saarilla on runsaasti sademetsiä, joista osa on uhattuna liikahakkuiden takia. Bismarckinsaaret ovat saaneet nimensä saksalaisen ruhtinas Otto von Bismarckin mukaan.
Ensimmäiset asukkaat saapuivat Bismarckinsaarille viimeistään noin 33 000 vuotta sitten Uudesta-Guineasta. Uuden-Irlannin saarelta löydetty Buang Merabakin asuinpaikka on ajoitettu noin 40 000 vuotta vanhaksi. Myöhemmin seudulle saapui myös muun muassa lapita-kansa.
Ensimmäinen eurooppalainen saarten löytäjä oli alankomaalainen tutkimusmatkailija Willem Schouten vuonna 1616. Eurooppalaiset eivät kuitenkaan asuttaneet saaria ennen kuin 1800-luvun lopulla, kun saksalaiset valloittivat saaret itselleen osaksi Saksan Uutta-Guineaa vuonna 1884. Ensimmäisessä maailmansodassa Australia sai alueen haltuunsa 1914 ja vastaanotti myöhemmin Kansainliiton mandaatin sen hallitsemiseen. Lyhyttä japanilaisten miehitystä toisessa maailmansodassa lukuun ottamatta saaret pysyivät Australian hallussa aina vuoteen 1975, jolloin niistä tuli osa itsenäistä Papua-Uuden-Guinean valtiota.
Jom kippur
Jom kippur (, sovituspäivä) on juutalainen juhlapäivä. Sitä vietetään tišri-kuun kymmenentenä päivänä, länsimaisen ajanlaskun mukaan syys- tai lokakuussa.
Jom kippur päättää juutalaisten uudestavuodesta roš hašanasta alkaneen kymmenen katumuspäivän jakson. Sitä pidetään vuoden päivistä pyhimpänä ja vietetään paastoten sekä rukoillen. Vanhuksia, sairaita sekä raskaana olevia naisia lukuun ottamatta bar-ja bat-mitzvaiän saavuttaneet juutalaiset noudattavat täydellistä paastoa ilman ruokaa ja juomaa jom kippurin aattoillasta seuraavaan auringonlaskuun saakka.
Jom kippurin vietto on säädetty Toorassa, kolmannessa Mooseksen kirjassa (3. Moos 23:27-31). Juhla kestää kaikkialla yhden päivän toisin kuin monet muut juutalaiset juhlat, joita vietetään Israelin ulkopuolella kaksi päivää.
Mišnan mukaan syöminen, juominen, peseytyminen, kosmeettisten aineiden ja nahkaisten kenkien käyttö sekä aviollisten suhteiden harjoittaminen ovat jom kippurina kiellettyjä. Jotkut juutalaiset pukeutuvat valkoisiin vaatteisiin, jotka kuvaavat puhtautta synneistä. Israelissa kaikki kaupat ovat kiinni, julkinen liikenne lakkaa, lentokentät ovat suljettuja eikä televisiolähetyksiä ole.
Juutalaisen tavan mukaan päivä alkaa ja päättyy auringon laskiessa. Iltapäivällä ennen jom kippurin ja paaston alkamista syödään "se'udat mafseket"-ateria (verbistä 'lehafsik'=päättää, lopettaa) jonka jälkeen ei enää syödä mitään. Itse jom kippur vietetään usein paljolti synagogassa rukoillen. Jom kippuria viettävät usein myös ei-uskovat juutalaiset, jotka eivät muuten noudata perinteitä.
Jom kippuria kutsutaan myös nimellä "shabat shabaton" (sapattien sapatti), koska sen pyhyys ohittaa jopa sapatin. Tavallisena sapattina paastoaminen ei ole sallittu päivän pyhyyden takia ja jopa šiva-suruviikkoa viettävä juutalainen keskeyttää rituaalinsa osallistuakseen sapatin juhlallisuuksiin. Ainoan poikkeuksen muodostaa sapatiksi osuva jom kippur, jonka pyhyyden takia paasto pidetään.
Rukoileminen aloitetaan "kol nidre" (kaikki lupauksemme) -rukouksella ennen auringonlaskua ja jatketaan arvit-iltarukouksella. Rukoilua ja Tooran lukemista jatketaan aamulla (šaharit- ja musaf-rukoukset) ja pitkin päivää (minha-rukous). Jom kippurina luetaan usein Joonan kirjaa. Päivä päättyy "ne'ila" -rukoukseen ja šofarin puhaltamiseen, joka ilmoittaa paaston päättyneen.
Yhdistetyn maailmancup 1999–2000
Yhdistetyn maailmancupin kaudella 1999–2000 järjestettiin 18 henkilökohtaista osakilpailua ja yksi joukkuekilpailu. Kauden avaus oli määrä pitää Lillehammerissa, mutta kilpailut peruttiin.
Dildo (kaupunki)
Dildo on paikkakunta Newfoundlandin saarella, Kanadassa. Se sijaitsee noin sadan kilometrin päässä St. John'sista. Vuonna 2016 paikkakunnalla asui runsas 1 200 ihmistä. Paikkakunnan rannikolla sijaitsee samanniminen saari.
Dildo perustettiin 1800-luvun alussa alueen runsaiden merellisten antimien kuten kalojen, valaiden ja hylkeiden vuoksi. Tärkeimmät työllistäjät ovat kalateollisuus ja pienet paikalliset yritykset. Myös turismi on kasvussa.
Ester (Alaska)
Ester on kylä Alaskassa. Sen asukasluku vuoden 2010 väestönlaskennassa oli 2 422, mutta varsinaisessa Esterin kylässä asuu vain muutamia satoja ihmisiä ja sen alue on huomattavasti pienempi kuin väestönlaskennassa määritelty alue. Esteriä kutsutaan usein Fairbanksin "nukkumalähiöksi".
Ester oli alun perin Ester Creekilla sijainnut kullankaivuuleiri. Ensimmäisen valtauksen suoritti helmikuussa 1903 Latham A. Jones.
Antti Hakola
Antti Hakola (myös Anders Hakola) (4. syyskuuta 1704 Alahärmä – 2. huhtikuuta 1778 Nurmo) oli härmäläinen kirkonrakentaja. Hakola aloitti puukirkkojen rakentamisen 45-vuotiaana talonpoikaispohjalta. Antti Hakolan muistomerkki sijaitsee Alahärmän seurakuntatalon vieressä. Hän aloitti kirkkojen rakentamisen vasta 45-vuotiaana ja hänen aikaisemmista elämänvaiheistaan ei ole säilynyt tietoa, mistä hän oli saanut puusepän ja rakentajan taitonsa. Yksi olettamus on, että hän olisi ollut laivanveistäjänä ennen ryhtymistään kirkonrakentajaksi. Erityisesti jotkut hänen kirkoissa käyttämänsä rakenneratkaisut kielivät osaamisen hankituksi juuri laivaveistämöillä.
Hänen veljensä Matti Hakola oli myös kirkonrakentaja.
Asiana Airlines
Asiana Airlines on eteläkorealainen lentoyhtiö. Se on pienempi ja uudempi lentoyhtiö kuin Korean Air. Asiana Airlinesin päälentoasemat ovat Incheonin kansainvälinen lentoasema (kansainväliset lennot) ja Gimpon lentoasema (Etelä-Korean sisäiset lennot), ja kummatkin sijaitsevat Soulissa. Soulissa sijaitsee myös yhtiön päämaja. Asiana Airlines on Star Alliancen jäsen.
Asiana Airlinesin omistavat yksityiset sijoittajat (30,53 %), Kumho Industrial (29,51 %), Kumho Petrochemical (15,05 %), ulkomaalaiset sijoittajat (11,9 %), Korean kehityspankki (7,18 %) ja muut (5,83 %). Lentoyhtiöllä työskenteli 6 411 henkilöä tammikuussa 2005.
Vuonna 2013 Asiana Airlinesin lento 214 joutui onnettomuuteen San Franciscon lentokentällä. Kolme matkustajaa sai surmansa.
Maaliskuussa 2007:
Eurooppatie E12
E12 tai Eurooppatie 12 on Helsingistä alkava ja Mo i Ranaan Norjaan päättyvä eurooppatie. Tien pituus on noin 910 kilometriä, josta melkein puolet kulkee Suomen puolella. Suomen-puoleinen osuus on lähes kokonaan valtatietä 3.
E12 on moottoritietä Vantaan Vantaankoskelta Ylöjärvelle ja Mustasaaren Helsingbystä Vaasaan. Muutoin tie on Suomessa kaksikaistainen.
Vaasan ja Uumajan välillä on lauttayhteys. Ruotsissa ja Norjassa tie on tavanomainen kaksikaistainen valtatie.
Tie sai nykyisen numeronsa vuonna 1992. Tätä ennen Vaasa–Tampere–Hämeenlinna-
Helsinki -osuus kantoi vuoden 1950 sopimuksen mukaista eurooppatienumeroa E79. E12 tarkoitti tuolloin Pariisista Prahan ja Varsovan kautta Neuvostoliittoon (Leningrad ja Moskova) johtanutta eurooppatietä.
Poiketen Suomessa vallitsevasta käytännöstä Ruotsissa eurooppateillä ei ole rinnakkaista kansallista numerointia, vaan numerointi syrjäytti 1960-luvulla aiemmat Riksväg 93:n (Umeå–Storuman) ja Landsväg 361:n (Storuman–valtakunnan raja).
Helsinki – Hämeenlinna – Tampere – Vaasa ... Uumaja – Lycksele – Storuman – Mo i Rana.
Jouni Grönman
Jouni Johannes Grönman (s. 17. toukokuuta 1962 Pori) on suomalainen painonnostaja ja olympiamitalisti. Hän voitti pronssia painonnoston sarjassa 67,5 kiloa Los Angelesin olympiakisoissa 1984. Soulin olympialaisissa 1988 hän jäi ilman tulosta, Barcelonan olympialaisissa 1992 hän oli viides ja Atlantan olympialaisissa 1996 hän sijoittui alle 70 kilon sarjassa 17:nneksi.
Seuratasolla Grönman edustaa porilaista painonnostoseuraa Puntti-Karhuja. Seurassa nostavat myös Grönmanin lapset Tea ja Toni Grönman. Grönman on jatkanut painonnostoa huippu-urheilu-uransa jälkeenkin, ja hän voitti veteraanien Euroopan mestaruuden ME-tuloksella vuonna 2009.
Korean Air
Korean Air () () on Etelä-Korean suurin ja myös yksi Aasian suurimmista lentoyhtiöistä. Sen päälentoasemat ovat Incheonin kansainvälinen lentoasema (kansainväliset lennot) ja Gimpon lentoasema (Korean sisäiset lennot); molemmat sijaitsevat Soulin lähistöllä. Soulissa sijaitsee myös yhtiön pääkonttori. Korean Airilla on kohteita Aasiassa, Euroopassa, Oseaniassa, Pohjois-Amerikassa ja aikaisemmin Etelä-Amerikassa. Korean Air on SkyTeam Alliancen jäsen.
Tammikuussa 2018 laivastoon kuului seuraavat koneet:
Nordic Gold
Nordic Gold on metalliseos, jonka seostus on 89 % kuparia, 5 % alumiinia, 5 % sinkkiä ja 1 % tinaa. Nordic Goldia käytetään lähes ainoastaan rahametallina. Ensimmäinen tästä seoksesta valmistettu kolikko oli Ruotsin 10 kruunua.
Muita Nordic Goldista valmistettuja kolikkoja ovat mm.:
Nordic Gold ei sisällä kultaa huolimatta sen nimestä ja väristä.
Nordic Goldin kehitystyö tehtiin Outokumpu Copperin, Västeråsin T&K-laboratoriossa. Seoksen keksijä on ruotsalainen Marian Sundberg. Nordic Gold on Outokumpu Copper Oyj tuotemerkki.
De Dion-Bouton
De Dion-Bouton oli yksi 1900-luvun alun menestyneimmistä automerkeistä. Yhtiön perustivat ranskalaiset Albert de Dion ja Georges Bouton vuonna 1882 rakentaakseen höyryllä käyviä ajoneuvoja. Vuonna 1890 yhtiö patentoi yksisylinterisen bensiinillä käyvän moottorin, ja vuonna 1893 keksittiin de Dion -akseli.
Albert de Dion voitti vuonna 1894 Pariisi-Rouen-rallin höyrykäyttöisellä autolla, mutta jo seuraavana vuonna siirryttiin lopullisesti bensiinikäyttöisiin autoihin. Yhtiön moottori oli niin menestyksekäs, että monet muut autonvalmistajat käyttivät sitä omissa autoissaan. Vuonna 1900 De Dion-Bouton oli maailman suurin autonvalmistaja, ja yhtiö tuotti 400 autoa ja 3000 moottoria vuodessa. Yhtiön alamäki alkoi ensimmäisen maailmansodan jälkeen, ja viimeisen henkilöautonsa De Dion-Bouton rakensi vuonna 1932.
Jackass
Jackass on Jeff Tremainen, Johnny Knoxvillen ja Spike Jonzen kehittämä televisiosarja, joka sai alkunsa Big Brother -lehden kuvauksissa Knoxvillen kokeillessa erilaisia itsepuolustusvälineitä itseensä lehtiartikkelin vuoksi. He suunnittelivat televisiosarjan, jossa ohjelman tähdet satuttavat toisiaan leikkimielessä. Alkuperäisen "Jackass"-ryhmän selkiinnyttyä Knoxville huomasi, että Bam Margeran tekemät "CKY"-videot olivat myyneet hyvin USA:ssa, joten he ottivat elokuvien tähdet mukaan joukkoonsa, josta syntyi eräs 2000-luvun kuuluisimmista brändeistä.
Sarjaa kuvattiin kolme tuotantokautta vuodesta 2000 vuoteen 2002, jonka jälkeen kuvattiin kokopitkä . Vuonna 2006 ryhmä julkaisi uuden elokuvan nimeltään "".
Ohjelman tunnusmusiikki on Minutemenin kappale ""Corona"" vuodelta 1984. Jackassista on myös julkaistu peli, "Jackass the Game", jossa voi tehdä lukuisia stuntteja.Pontius ja Steve-O alkoivat tehdä omaa Wildboyz-sarjaa Jackassin jälkeen. Wildboyzia on nähty myös Nelosella.
Bam Margera kuvasi elokuvasta saamillaan lipputuloilla "Haggard"-elokuvan ja alkoi tehdä omaa sarjaa nimeltä Viva La Bam.
Ryan Dunn teki oman televisiosarjan nimeltä Homewrecker, jossa tämä auttaa tavallisia kadunmiehiä kostamaan kepposet, jotka "uhrin" kaverit 
ovat tälle tehneet, muokkaamalla heidän (kepposen tekijöiden) omista huoneistaan jotain ihan muuta. Ryan Dunn menehtyi auto-onnettomuudessa Pennsylvanian West Goshenissa 20.6.2011.
Johnny Knoxville sai elokuvarooleja ja nykyään hän on jo keskiverto Hollywood-tähti.
Šema Israel
Šema Israel tai lyhyesti šema ( eli Kuule Israel) on juutalaisuuden tärkein rukous, jota pidetään myös juutalaisten uskontunnustuksena.
Šema Israel luetaan kaikissa juutalaisissa aamu- ja iltajumalanpalveluksissa. Rukouksen nimi tulee sen kahdesta ensimmäisestä sanasta. Se on annettu Toorassa, viidennen Mooseksen kirjan kuudennessa luvussa (5. Moos 6:4). Alun perin šema koostui vain yhdestä jakeesta. Nykyään se koostuu kolmesta Tooran kappaleesta: 5. Mooseksen kirja 6:4–9; 11:13–21 ja 4. Mooseksen kirja 15:37–41.
Rukouksen ensimmäiset ja keskeisimmät sanat ovat
Sanan "eḥad" (yksi/yksin) kahteen eri merkitykseen liittyy syvällinen teologinen ero. Rukous voidaan kääntää kahdella tavalla, joista toinen antaa ymmärtää Herran olevan ainoa Jumala (monoteismi), toisessa Herra yksin on Israelin jumala, eli muitakin jumalia voi olla olemassa (monolatria). Jotkut tutkijat ovat arvelleet israelilaisten omaksuneen monoteismin vasta verraten myöhään.
Halakhan mukaan juutalaisella miehellä on velvollisuus lausua šema kaksi kertaa päivässä, aamulla ja illalla. Halakha määrittää tarkat ajat, joiden sisällä šema tulee lausua. Mišna alkaa näiden aikarajojen määrittelyllä. Šema sisältyy juutalaiseen aamu- ja iltajumalanpalvelukseen, joissa sitä ennen ja jälkeen lausutaan erityisiä šeman siunauksia. Šema sisältyy myös muihin juutalaisiin rukouksiin, kuten musaf amidaan ja aamusiunauksiin. Se on myös juutalaisuudessa tapana sanoa ennen nukkumaanmenoa. Perinteisesti šema on ensimmäisiä rukouksia, joita juutalaiselle lapselle opetetaan, ja viimeinen rukous jonka juutalainen lausuu ennen kuolemaansa.
Virtsaputken syöpä
Virtsaputken syöpä on virtsaputken pahanlaatuinen kasvain. Se on molemmilla sukupuolilla harvinaisimpia syöpätyyppejä mutta naisilla hieman yleisempi. Maailmanlaajuisesti sairaus on äärimmäisen harvinainen.
Vaikka todetuissa tapauksissa potilaat ovat olleet 13–90-vuotiaita, sairaus on yleisin vanhoilla ihmisillä. Ennuste riippuu suuresti kasvaimen koosta ja tarkasta sijainnista, syövän levinneisyydestä, potilaan yleiskunnosta ja muista tekijöistä.
Todetuissa tapauksissa sairaus ei yleensä ole levinnyt kauas; silloin, kun etäpesäkkeitä on, niitä saattaa esiintyä esimerkiksi virtsarakon kaulassa tai eturauhasessa.
Virtsaputken syövän riskitekijöitä tunnetaan melko huonosti. Vaikka tupakointi todetusti kasvattaa virtsarakon syövän riskiä, yhteyttä sen ja virtsaputken syövän välillä ei tunneta. Huomattavaa on, että varsin monella potilaalla on aiemmin ollut sukupuolitauteja tai virtsarakon syöpä. Ihmisen papilloomaviruksella (HPV) uskotaan olevan vaikutusta taudin syntyyn. Myös pitkäaikainen tulehdustauti saattaa kasvattaa riskiä, mutta asiasta saatu tutkimustieto on ollut hyvin ristiriitaista.
Virtsaputken syövän oireet ovat monesti epämääräisiä ja vaihtelevia. Sekä miehillä että naisilla sairaus voi olla myös oireeton. Tämän vuoksi sairauden havaitseminen saattaa kestää pitkäänkin. Mahdollisia merkkejä ovat hematuria, tihentynyt virtsaamisen tarve ja kipu virtsatessa.
Todennäköisesti myös ikä vaikuttaa virtsaputkisyövän syntyyn, ja riski alkaa kasvaa yli 60-vuotiailla.
Virtsaputken syöpä saattaa muodostaa kaikista virtsaelinten syövistä 1–2 %, mutta kaikista todetuista syövistä sen osuus on huomattavasti alle prosentin luokkaa. Leikkaus on oleellisin hoitomuoto.
Steamboat Springs
Steamboat Springs on kaupunki ja talviurheilukeskus Routtin piirikunnassa, Coloradossa. Vuonna kaupungissa asui 9 815 ihmistä.
Kaupunki on saanut nimensä lähteen mukaan, jonka ääntely muistutti höyrylaivan () ääntä.
Steamboatin hiihtokeskus sijaitsee kaupungin itäpuolella Mount Werner -vuoren tienoilla. Hiihtokeskuksessa on järjestetty lukuisia yhdistetyn maailmancupin osakilpailuja.
Brad Wilk
Brad Wilk (s. 5. syyskuuta 1968) on yhdysvaltalainen rumpali, joka on soittanut yhtyeissä Rage Against the Machine ja Audioslave.
Wilk syntyi Portlandissa Oregonissa ja asui Chicagossa. Varttuessaan hän oli suuri musiikin ystävä, jonka suosikkiartisteja olivat Led Zeppelin ja Sex Pistols. Wilk alkoi soittaa rumpuja 13-vuotiaana ja ensimmäiset rumpunsa hän sai 14-vuotiaana. Hän laittoi paikalliseen lehteen ilmoituksen, jossa hän etsi jäseniä yhtyeeseensä. Tom Morello huomasi ilmoituksen ja perusti yhtyeen Wilkin kanssa. Mukaan tulivat myös Tim Commerford ja Zack De La Rocha, ja Rage Against the Machine perustettiin. Yhtye julkaisi neljä albumia ennen De La Rochan eroa vuonna 2000. Jäljelle jääneet jäsenet perustivat Chris Cornellin kanssa Audioslaven.
Wilk on sairastanut tyypin 1 diabetesta vuodesta 1997 lähtien. Wilk on maailmankatsomukseltaan buddhisti.
Wilk on näytellyt pääosassa lyhytelokuvassa "Sleeping Dogs Lie" (2005), jossa oli mukana myös Tool-yhtyeen Maynard James Keenan.
Hitch – Lemmentohtori
Hitch – Lemmentohtori on Andy Tennantin ohjaama ja Kevin Bischin käsikirjoittama romanttinen komediaelokuva vuodelta 2005. Will Smith näyttelee elokuvan pääosassa lemmentohtoria, joka auttaa miehiä tapaamaan naisia.
Otto Werner
Otto Werner (1. helmikuuta 1879 – 1936) oli saksalainen lääkäri, jonka mukaan Wernerin oireyhtymä on nimetty. Hän havaitsi syndrooman vuonna 1903 neljässä lähes 30-vuotiaassa sisaruksessa. Werner kuvasi taudin väitöskirjassaan vuonna 1904.
Werner syntyi Flensburgissa ja opiskeli Kielin yliopistossa. Hän toimi myös armeijassa lääkärinä.