hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Marcus Burghardt
Marcus Burghardt (s. 30. kesäkuuta 1983 Zschopau) on saksalainen maantiepyöräilijä, joka edustaa Bora-Hansgrohe-tallia.
Burghardt ajoi amatöörinä U-23 Wiesenhof -joukkueessa voittaessaan Bundesliiga Gerlingen -kilpailun vuonna 2004. Hän aloitti ammattilaisuransa T-Mobile Team -tallissa seuraavana vuonna, jolloin sijoittui neljänneksi Dwars door Vlaanderen -kilpailussa.
Vuonna 2007 Burghardt voitti Gent-Wevelgem -klassikon ennen tallitoveriaan Roger Hammondia. Voiton ratkaisi Burghardtin irtiotto runsas kilometri ennen maalia. Hän voitti myös 3-Länder-Tour -ajon kolmannen ja viidennen etapin sekä pistekilpailun. Lisäksi hän oli paras Ruta del Sol -etappiajon sprinttikilpailussa ja sijoittui kolmanneksi E3 Prijs Vlaanderen -kilpailussa.
Vuonna 2008 Burghardt voitti Ranskan ympäriajon 18. etapin kukistettuaan loppukirissä irtiottokumppaninsa Carlos Barredon. Seuraavana vuonna hän oli Flanderin ympäriajossa seitsemäs.
Burghardt edusti BMC Racing Teamia 2010–2016. Vuoden 2010 Sveitsin ympäriajossa hän voitti pistekilpailun sekä viidennen ja seitsemännen osuuden. Seuraavana vuonna hän voitti Belgian ympäriajon sprinttikilpailun. Vuonna 2013 hän voitti Tour de Romandien mäkikirikilpailun.
Burghardt on edustanut Bora-Hansgrohe-joukkuetta vuodesta 2017. Hän voitti maantiejon Saksan-mestaruuden 2017.
Parhaan animaatioelokuvan Golden Globe -palkinto
Parhaan animaatioelokuvan Golden Globe -palkinto jaettiin ensi kerran vuonna 2007 64. Golden Globe -gaalassa Pixarin elokuvalle "Autot".
Jean-Baptiste Massillon
Jean-Baptiste Massillon (24. kesäkuuta 1663 Hyères Ranska – 28. syyskuuta 1742 Beauregard-l'Évêque) oli ranskalainen kirkonmies ja Clermont-Ferrand'n piispa. Hän oli myös Ranskan akatemian jäsen.
Massillon oli opettaja, tunnettu ja arvostettu saarnaajaa sekä Clermontin piispa. Vuonna 1700 hän saarnasi adventtina Versailles'n palatsissa kuningas Ludvig XIV:lle. Hänen saarnansa ilmestyivät koottuina teoksena vasta hänen kuolemansa jälkeen. Hän piti myös ylistyspuheita sekä ruumissaarnoja, joista ehkä kaikkein tunnetuimman hän piti kuolleelle kuningas Ludvig XIV:lle. Hän aloitti saarnan tunnetuilla sanoilla: "Dieu seul est grand, mes frères".
Hänet valittiin Ranskan akatemian jäseneksi vuonna 1718. Jäseneksi ottamisen seremoniat järjestettiin 23. helmikuuta 1719, ja vastaanottopuheen piti abbé de Fleury. Hän ei kuitenkaan osallstunut muihin akatemian istuntoihin kuin vastaanottoseremonioihin, sillä hän piti tärkeämpänä työtä omassa hiippakunnassaan.
Hän vetäytyi hiippakuntaansa lopullisesti vuonna 1721 ja tuli sieltä Pariisiin vain kerran, kun hänen piti sijaishallitsijan äidin, Orléansin leskiherttuattaren ruumissaarnan Saint-Denisin basilikassa.
Golden Globe 2007
Golden Globe 2007 oli järjestyksessään 64. Golden Globe -palkintogaala, jossa jaettiin palkintoja vuoden 2006 elokuville ja televisiosarjoille. Gaala järjestettiin 15. tammikuuta 2007 Beverly Hilton -hotellissa Los Angelesissa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa.
Voittajat on listattu ensimmäisenä ja lihavoitu.
Patrice Estanguet
Patrice Estanguet (s. 19. huhtikuuta 1973) on ranskalainen koskipujottelija. Hän on saavuttanut urallaan olympiapronssin C-1 sarjasta Atlantassa 1996 ja MM-pronssia C-1 sarjasta Bourg-Saint-Mauricesta 2002. Hänen pikkuveljensä Tony on voittanut C-1 sarjasta kaksi olympiakultaa Sydneystä 2000 ja Ateenasta 2004.
Betty Bronson
Betty Bronson (17. marraskuuta 1906 Trenton, New Jersey – 19. lokakuuta 1971 Pasadena, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä niin mykän kuin äänielokuvankin aikakaudella.
Bronsonin elokuvaura alkoi kuuden vuoden iässä pienellä sivuroolilla elokuvassa "Anna Ascends". Kun hän oli 17-vuotias, kirjailija J. M. Barrie valitsi hänet henkilökohtaisesti näyttelemään nimiroolia kirjaansa "Peter Pan" pohjautuvassa samannimisessä elokuvassa, joka tuli ensi-iltaan vuonna 1924. Tätä elokuvaroolia tavoittelivat sekä Gloria Swanson että Mary Pickford.
Betty Bronsonista tuli hetkellinen menestys "Peter Panin" julkaisemista seuranneena vuonna. Hän saavutti kohtalaista menestystä uransa loppuaikoina. Bronsonin ensimmäinen äänielokuva oli "The Singing Fool" Al Jolsonin kanssa.
Hän jatkoi näyttelemistä elokuvissa vuoteen 1933 asti, jolloin hän avioitui Ludwig Lauerhassin kanssa. Bronson ei esiintynyt uudestaan elokuvissa ennen vuotta 1937 ja elokuvaa "Jungle Menace". Hän jatkoi näyttelemistä 1960-luvulle saakka, ja hänen viimeinen elokuvaroolinsa oli lopputeksteissä mainitsematta jätetty esiintyminen Evel Knievelin elämäkertaelokuvassa. Hän esiintyi joitakin kertoja televisiossa ohjelmassa "Dr. Kildare" ja hänen viimeinen televisioesiintymisensä oli ohjelmassa "Marcus Delby, M. D." vuonna 1971.
Bronson kuoli pitkällisen sairauden jälkeen vuonna 1971 Pasadenassa, Kaliforniassa ja haudattiin Glendalen Forest Lawn Memorial Parkiin.
Sädekehä
Sädekehä () on uskonnossa pyhyyden ja jumalallisuuden tunnusmerkki . Kirkollisessa taiteessa sellainen on usein kuvattuna pyhimysten pään ympärille: tällaista kutsutaan pyhimyskehäksi.. Kirkkotaiteessa sädekehä on yleensä henkilön päätä joka suunnalta ympäröivä sädehtivä kiekko.
Nykyajan populaarikulttuurissa pyhimyksille ja enkeleille on usein kuvattu toisenlainen sädekehä, pään yläpuolella leijuva kultainen rengas.
Frans Rapola
Frans Oskar (F. O.) Rapola (23. joulukuuta 1862 Sääksmäki – 20. maaliskuuta 1910 Helsinki) oli oppikoulun lehtori ja suomalaisen puolueen kansanedustaja.
Rapolan vanhemmat olivat ratsutilallinen Juho Kustaa Rapola ja Eufrosyne Lovisa Sirén Sääksmäen Rapolasta. Hän pääsi ylioppilaaksi 1882 ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1886. Rapola oli Helsingin suomalaisen normaalilyseon historian ja suomen kielen kollegana 1887–1891 ja Savonlinnan reaalilyseon lehtorina 1891–1895. Viimeksi Rapola toimi Porin lyseon lehtorina vuosina 1895–1910. Hän julkaisi joukon suosittuja mukailtuja suomennoksia historian oppikirjoista, samoin kuin ainekirjoitusoppaan. Vuonna 1908 ilmestyi Rapolan laatima maakuntakuvaus "Häme".
Frans Rapola toimi säätyvaltiopäivien pikakirjoittajana vuosina 1885 ja 1891. Hän oli myös innokas raittius- ja kansanvalistusmies, joka kirjoitti muun muassa Kansanvalistusseuran kalenterin. Rapola oli suomalaisen puolueen kansanedustaja vuosina 1907–1910, edustaen Turun läänin pohjoista vaalipiiriä. Rapolan kuoltua kesken vaalikauden, hänen seuraajakseen tuli Hjalmar Nordling eli kirjailija Hj. Nortamo. Frans Rapola on haudattu Poriin Käppärän hautausmaalle.
Rapola oli naimisissa Maria Josefina Jaeckellin kanssa vuosina 1887–1900. Tämän kuoltua hän meni naimisiin Agda Olga Esperance Enlundin (k. 1949) kanssa. Juristi, lainvalmistelija, korkeimman hallinto-oikeuden jäsen ja eduskunnan oikeusasiamies Marjos Rapola (1900-1969) oli Rapolan poika ensimmäisestä avioliitosta, samoin kuin suomen kielen tutkija, Helsingin yliopiston suomen kielen professori ja akateemikko Martti Rapola (1891–1972). Hänen tyttärensä toisesta avioliitosta oli kustannustoimittaja ja kääntäjä Sirkka Rapola (1905-1997).
Rauta-aika
Rauta-aika on vuonna 1982 Yle TV2:lle valmistunut neliosainen draamasarja.
Kalevalasta vaikutteensa ottaneen "Rauta-ajan" päähenkilöt Väinö, Ilmari ja Lemminki hakevat itselleen naista, käyvät sotaa Pohjolan väen kanssa ja tilittävät lopussa suhdettaan elämään, rakkauteen ja kuolemaan.
Televiosiosarjan ohjasi Kalle Holmberg ja käsikirjoitti kirjailija Paavo Haavikko. Musiikin sävelsi Aulis Sallinen. "Rauta-aika" oli valmistuessaan suomalaisen televisiodraaman suurimpia hankkeita, sitä tehtiin neljä vuotta. Sarja sai vuonna 1982 Telvis-palkinnon sekä Jussi-palkinnon parhaasta lavastuksesta, ja sen kolmas osa palkittiin vuonna 1983 Prix Italia -draamapalkinnolla.. Rauta-aika on esitetty noin 20:ssä maassa; se on Ylen kautta aikojen parhaiten ulkomaille myynyt draamasarja. Luettelossa roolihahmo sarjassa ja vastine Kalevalassa
7 rohkeata miestä
7 rohkeata miestä ("The Magnificent Seven") on vuonna 1960 ensi-iltansa saanut westernelokuva. Sen on ohjannut John Sturges, ja pääosissa on aikansa tunnetuimpia näyttelijöitä: Yul Brynner, Steve McQueen, Charles Bronson, James Coburn, Horst Buchholz, Brad Dexter ja Robert Vaughn.
Elokuva pohjautuu Akira Kurosawan vuonna 1954 ohjaamaan elokuvaan "Seitsemän samuraita".
Sturgesin elokuvaan perustuen on tehty televisiosarja "Seitsemän rohkeaa miestä", jota esitettiin alun perin 1998–2000.
Meksikossa sijaitsee pieni kylä, jota säännöllisin väliajoin ryöstelee Calvera julmine rosvojoukkoineen. Kyläläiset elävät jatkuvan pelon vallassa, ja lopulta he päättävät vastustaa rosvojoukkiota. Kyläläiset lähtevät ostamaan aseita Amerikan rajalta. Matkalla he kohtaavat pyssysankari Chris Adamsin. Kyläläiset kertovat hänelle rosvojoukkiosta ja Adams päättää auttaa kylää, apunaan rohkeat ystävänsä.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Harri Närhi pitää elokuvaa hyvien näyttelijäsuoritusten ansiosta pienenä klassikkona ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. "VideoHound’s Golden Movie Retriever" antaa elokuvalle täydet neljä tähteä.
Holbrook Blinn
Holbrook Blinn (23. tammikuuta 1872 – 24. kesäkuuta 1928) oli San Franciscossa syntynyt yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näytteli lapsena teatterissa ja esiintyi koko elämänsä ajan Yhdysvalloissa tai Lontoossa. Hän esiintyi mykkäelokuvissa ja ohjasi suosittuja yksinäytöksisiä näytelmiä New Yorkin Princess Theatressa.
Hänen menestysteoksiinsa lukeutuvat "Moliére" (1919), "A Woman of No Importance" (1916), "The Lady of the Camelias" (1917) ja "Getting Together" (1918). Eräitä hänen hienommista suorituksistaan valkokankaalla ovat "The Bad Man" (1920-23), "Rosita, Yolanda" sekä "Janice Meredith" (1924).
Blinn kuoli pudottuaan hevosensa selästä lähellä kotipaikkakuntaansa Croton-on-Hudsonia, New Yorkia ja hänet on haudattu Sleepy Hollow Cemeteryyn Sleepy Hollowissa, New Yorkissa.
Choi Min-sik
Choi Min-sik (; s. 30. toukokuuta 1962 Soul) on eteläkorealainen näyttelijä, joka on esiintynyt muiden muassa elokuvissa "Shiri" (1999), "Oldboy" (2003) ja "Lady Vengeance" (2005). Hänet tunnetaan hyvin sekä Koreassa että kansainvälisesti.
Withering
Withering on vuonna 1999 perustettu suomalainen death metal -yhtye. Withering aloitti uransa soittamalla Amorphiksen, Paradise Lostin ja Sentencedin musiikkia. Yhtyeen kotipaikka on Lahti. Yhtye julkaisi esikoisalbuminsa "Gospel Of Madness" vuonna 2004. Toinen albumi "Festum Melancholia" ilmestyi 2008.
EP:t
Gospel of Madness
Gospel of Madness on suomalaisen death metal -yhtye Witheringin esikoisalbumi, joka julkaistiin 15. maaliskuuta 2004. Levy äänitettiin marras-joulukuussa 2003 Finnvox-Studiolla, ja sen julkaisi Firebox Records.
W. H. Auden
Wystan Hugh Auden (21. helmikuuta 1907 York – 29. syyskuuta 1973 Wien) oli englantilais-yhdysvaltalainen runoilija.
Auden syntyi Yorkissa, mutta muutti vuonna 1908 perheensä kanssa Birminghamiin. Hänen ensimmäiset kirjalliset näytteensä julkaistiin koulun lehdessä vuonna 1923. Hän opiskeli vuoteen 1928 Oxfordin yliopistossa.
Kustantamo Faber and Faber kelpuutti Audenin ja julkaisi tämän ensimmäisen runokokoelman vuonna 1930.
Auden muutti vuonna 1939 Yhdysvaltoihin, jonka kansalaisuuden hän sai vuonna 1946. Myöhemmin hän vietti kesiään Euroopassa, ja vuosina 1956–1961 hän toimi Oxfordin yliopiston professorina. Hän kuoli Wienissä saatuaan sydänkohtauksen 66-vuotiaana.
Auden oli homoseksuaali ja Chester Kallmanin rakastaja. Pari työsti yhdessä librettoja Benjamin Brittenin, Igor Stravinskin, Hans Werner Henzen ja Nicolas Nabokovin oopperoihin. Auden kirjoitti itsenäisesti satoja, tyylillisesti hyvinkin vaihtelevia runoja. Hänen tuttavapiiriinsä kuului myös amerikansuomalainen sotilas ja runoilija William Aalto.
Barbara Mensing
Barbara Mensing (s. 23. syyskuuta 1960) on saksalainen jousiampuja. Hän kuului olympiapronssia Atlantasta 1996 ja hopeaa Sydneystä 2000 voittaneeseen Saksan joukkueeseen. Molemmilla kerroilla joukkueeseen hänen lisäkseen kuuluivat Cornelia Pfohl ja Sandra Wagner-Sachse. Henkilökohtaisesta kilpailusta hän voitti EM-hopeaa 1994 ja vuotta myöhemmin MM-hopeaa.
Derek Paravicini
Derek Paravicini (s. 26. heinäkuuta 1979) on englantilainen vaikeasti vammainen pianisti.
Paravicini syntyi keskosena. Hän on kehitysvammainen sekä sokea ja autistinen. Paravicinilla on lisäksi savant-oireyhtymä, joka ilmenee hänellä poikkeuksellisen hyviksi kehittyneinä musikaalisina kykyinä. Sen sijaan hän ei osaa keskustella normaalisti eikä myöskään lukea tai laskea.
Pianoa Paravicini oppi soittamaan 2-vuotiaana. Näkövammaisille tarkoitetussa koulussa hänen hämmästyttävä lahjakkuutensa huomattiin, ja hän aloitti pianotunnit Adam Ockelfordin johdolla.
Ockelford on testannut Paravicinin kykyjä hahmottaa kuulemansa nuotit. Tämä osasi välittömästi toistaa pianolla soinnut, jotka Ockelford soitti. Yhtä hyvin Paravicini onnistui, kun hänen piti korvakuulolta toistaa sinfoniaorkesterin 50 jäsenen samanaikaisesti soittamat äänet.
Paravicini alkoi esiintyä yleisölle jo 9-vuotiaana, mutta hänen oli lopetettava autististen kohtaustensa vuoksi. Aikuisiällä hän on aloittanut konsertit uudelleen ja on esiintynyt Yhdysvalloissa sekä Isossa-Britanniassa, muun muassa Bristolin St. George’s Hallissa, jossa hän esitti Bachin, Paganinin, Pachelbelin ja Rimski-Korsakovin teoksia.
Vuodesta 2006 lähtien Paravicini on opiskellut sokeille tarkoitetussa instituutissa kotikaupungissaan Surreyssä.
Parhaimmillaan Paravicini on jazz-muusikkona, sillä hän pitää erityisen paljon improvisoinnista.
Croatia Records
Croatia Records on Kroatian suurin levy-yhtiö. Se tuottaa lähinnä valtavirran musiikkia. Yhtiö perustettiin vuonna 1947 ja sen nimi oli alun perin Jugoton, mutta nimi vaihdettiin nykyisekseen Jugoslavian hajotessa vuonna 1991. Yhtiön nykyinen toimitusjohtaja on muusikko Miroslav Škoro.
Alec McCowen
Alec McCowen (26. toukokuuta 1925 Tunbridge Wells, Kent – 6. helmikuuta 2017) oli brittiläinen näyttelijä. Hän opiskeli Royal Academy of Dramatic Artissa ja saavutti suurimmat menestyksensä näytelmissä, muun muassa William Shakespearen rooleissa.
McCowen teki Lontoon-debyyttinsä vuonna 1950, ja ensimmäisen elokuvaroolinsa hän sai vuonna 1953. Tunnettuja myöhempiä rooleja oli elokuvissa "Frenzy" (1972) ja "Älä kieltäydy kahdesti" (1983).
McCowenia ehdotettiin Tony- ja Golden Globe -palkintojen saajaksi.
Luettelo Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (2003) DVD-julkaisuista
Tämä on luettelo Turtlesien (2003) DVD-julkaisuista
Itävaltalainen ulkomaillapalvelus
Itävaltalainen ulkomaillapalvelus () on yleishyödyllinen järjestö, jonka Andreas Maislinger perusti vuonna 1998. Se tarjoaa itävaltalaisille mahdollisuuden suorittaa ase- tai siviilipalveluksen ulkomailla. Tavallinen yhdeksän kuukauden siviilipalvelus ("Zivildienst") korvataan kahdentoista kuukauden mittaisella palveluksella jossakin järjestön kumppanuusorganisaatiossa ulkomailla. Palveluksen voi suorittaa monin eri tavoin, pääasiassa sosiaalityössä tai juutalaisten joukkotuhon muistotyössä.
Itävaltalainen ulkomaillapalvelus tarjoaa kolme eri palveluksen korvaamistapaa:
Betty Compson
Betty Compson (alun perin Eleanor Luicime Compson, 19. maaliskuuta 1897 – 18. huhtikuuta 1974) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Beaverissa, Utahin osavaltiossa, missä hän loi laaja-alaisen elokuvatähden uran. Hänen isänsä kuoli nuorena ja hän joutui keskeyttämään koulunkäynnin ansaitakseen elantonsa itselleen ja äidilleen. Hän löysi työpaikan viulistina Salt Lake Cityssä, Utahissa.
Compson teki 26 elokuvaa yksin vuonna 1916. Suurin osa niistä oli lyhyelokuvia. Hän viimeisteli elokuvan "The Miracle Man" (1919) George Loane Tuckerille. Comptonin nousu elokuvatähdeksi alkoi hänen roolistaan Rosena tässä tuotteessa.
Vuonna 1920 hän alkoi johtaa omaa yhtiötään. Hän työskenteli Hollywoodin Bruntonin studiolla ja hankki käsikirjoitukset kolmeen elokuvaan. Compson palasi New York Citystä, missä hän sai taloudellista tukea elokuviensa tuotantoa varten.
Hänen ensimmäinen elokuvansa tuottajana oli "Prisoners of Love" (1921). Hän esitti Blanche Davisin, varakkaaseen perheeseen syntyneen ja perinnöllisen ulkoisen kauneutensa kiroamaa tyttöä. Compson valitsi Art Rossonin ohjaamaan kokoillan elokuvaa. Tarina oli valittu Catherine Henryn tuotannosta.
Compson työskenteli Christie Companylle uutena näyttelijänä elokuvissa, seuraten Famous Players-Laskyn elokuvastudiota. Saatuaan valmiiksi elokuvan "The Woman with Four Faces" (1923) hän teki sopimuksen Lontoossa, Englannissa sijaitsevan elokuvayhtiön kanssa. Siellä hän esiintyi päätähtenä neljässä Graham Cuttsin, tunnetun englantilaisen elokuvantekijän ohjaamassa elokuvassa. Ensimmäiset näistä olivat elokuvaversioita englantilaisesta näytelmästä nimeltä "Woman to Woman" (1929).
Vuonna 1928 hän esiintyi "The Barkerissa", mykkäelokuvassa joka sisälsi muutamia äänitettyjä kohtauksia. Compson palkittiin Parhaan naispääosan Oscar-palkinnolla esityksestään.
Yksi hänen kunnioitetuimmista elokuvistaan on "The Docks of New York", jonka yhteydessä mainitaan usein sen tummansävyinen atmosfääri sekä loistavat roolisuoritukset, ja vuoden 1930 versiossa elokuvasta "The Spoilers" jossa hän esitti roolia, jota näytteli myöhemmin Marlene Dietrich vuoden 1942 uudelleenfilmatisoinnissa ja jossa Gary Cooper esitti roolia, jonka John Wayne myöhemmin tulkitsi uudelleen samaisessa uudelleenfilmatisoinnissa, oli ehkä ainoa kerta jossa sekä Cooper että hänelle vertoja vetävä Wayne näyttelivät täsmälleen samaa roolia.
Compsonin viimeinen elokuva oli "Here Comes The Trouble" (1948). Tämän elokuvan jälkeen hän vetäytyi eläkkeelle ja auttoi miestään hoitamaan liiketointa nimeltä "Ashtrays Unlimited".
Compson oli naimisissa kolmesti. Vuodesta 1924 vuoteen 1930 hän oli naimisissa elokuvaohjaajan James Cruzen kanssa. Myöhemmin hän avioitui ja erosi tuottaja Irving Weinbergistä. Hänen kolmas aviomiehensä oli Silvious Jack Gall. Gall kuoli vuonna 1962.
Betty Compson kuoli vuonna 1974 kotonaan Glendalessa, Kaliforniassa 77-vuotiaana. Hänet haudattiin toiveensa mukaisesti San Fernando Mission Cemeteryyn, Kalifornian San Fernandoon. Hän ei jättänyt jälkeensä yhtään elossa olevaa sukulaista.
Kravin kanava
Kravin kanava on Huittisten ja Kokemäen alueella Kokemäenjoen eteläpuolella kulkeva kanava. Kanavan tarkoitus oli helpottaa tulvia Kokemäenjoen keskijuoksulla Huittisten yläpuolella ohittamalla joessa olevia koskipaikkoja. Kanava kaivettiin Ruotsin vallan loppuaikoina 1803–1808 ja sitä kaivamassa oli samanaikaisesti yleensä noin 700 sotilasta eri rykmenteistä. Rakennustyötä johti alkuvaiheessa 1803–1804 Henrik Gabriel Porthan. Kanavan rakennustyö keskeytyi kun Suomen sota alkoi 1808 eikä sitä enää myöhemmin jatkettu.
Kravin kanavan pituus on 11 kilometriä ja leveys 7 metriä. Kanavan uoma on edelleen nähtävissä.
Edward J. Nugent
Edward J. Nugent (7. helmikuuta 1904 – 3. tammikuuta 1995) oli yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä, joka on tullut tunnetuksi myös nimellä Eddie Nugent. Hän esiintyi 81 elokuvassa vuosien 1928 ja 1937 välillä.
Hän syntyi ja kuoli New York Cityssä.
Alena Vrzáňová
Alena Vrzáňová (16. toukokuuta 1931 Praha – 30. heinäkuuta 2015) oli kilpaurallaan Tšekkoslovakiaa edustanut tšekkiläinen taitoluistelija.
Vrzáňová aloitti urheiluharrastuksensa kolmevuotiaana saatuaan vanhemmiltaan sukset. Hänestä tuli yksi Arnold Gerschwilerin tunnetuimmista valmennettavista. Hän sijoittui Sankt Moritzin talviolympialaisissa 1948 viidenneksi ja voitti maailmanmestaruuden Pariisissa 1949 ja Lontoossa 1950. Vuonna 1950 hän voitti Euroopan-mestaruuden.
Hajautettu energiantuotanto
Hajautettu energiantuotanto tarkoittaa tuotantomallia, jossa suhteellisen pienikokoiset sähkön-, lämmön- ja kylmäntuotannon laitokset ovat hajautuneena ympäri siirtoverkkoa.
Hajautetun energiantuotannon lisääntyminen muuttaa merkittävästi erityisesti sähköverkon toimintaa. Lämmön ja kylmäntuotannossa tuotantorakenne on ollutkin aina suurelta osin hajautettu.
Hajautetun energiantuotannon haasteet ovat ennen kaikkea energian laadun ja määrän hallinnassa. Hajautetussa toimintamallissa energiayhtiöiden on keskenään sovittava käytännöistä, joilla kuluttajille varmistetaan energiansaanti. Asiaan vaikuttavat myös lakimuutokset: esimerkiksi Englannissa on suunnitteilla laki, joka velvoittaa energiayhtiön maksamaan korvauksia jo kolmen minuutin katkon jälkeen.
Sähköverkkojen alusta asti teollisuusmaiden sähköverkko on tuotantomalliltaan ollut keskitetty ja usein valtakunnan laajuinen, eli lukumääräisesti verrattain vähäiset suuret voimalaitokset tuottavat valtaosan sähköstä maantieteellisesti laajaan sähköverkkoon. Sähkönkuluttujat ovat hajautuneena ympäri verkkoa ja ovat ainoastaan kuluttajia.
2000-luvulla, erityisesti niin kutsutun uusiutuvan energiantuotannon yleistyessä, myös tarve hajautetulle energiantuotannolle kasvaa. Uusiutuvan energian muodot ovat usein luonteeltaan hajautettuja se väistämättä suuresti aikariippuvaisia.
Kun ennen sähköverkko on nähty suurten voimalaitosten "yksisuuntaisena" jakeluverkkona, hajautettu energiantuotanto muuttaa sen luonnetta "monisuuntaiseksi" siirtoverkoksi. Seurauksena suuri määrä toimijoita sekä tuottaa että kuluttaa sähköä verkosta. Ongelmaksi nousee lukuisien eri toimijoiden yhteensovittaminen siten, että verkon tasapaino säilyy.
European Distributed EnErgy Partnership EU-DEEP initiative –projektissa kahdeksan suurta eurooppalaista energiayhtiötä tekee yhteistyötä hajautetun energiatuotannon esteiden poistamiseksi vuosina 2004-2009. Energiayhtiöt ovat Gaz de France (Ranska), Tractebel (Belgia), Iberdrola (Espanja), RWE Energy (Saksa), Lodz Rgn Power (Puola), Electricity Authority of Cyprus, EPA Attiki (Kreikka) ja Latvenergo (Suomi). Siihen osallistuu myös useita valmistajia ja tutkimuslaitoksia. Suomesta projektiin osallistuu VTT. Projektin mukaan hajautettu energiantuotanto parantaa tehokkuutta, takaa puhtaiden energialähteiden turvallisuutta, toteuttaa kestävän kehityksen mukaista energialähteiden kehitystä, kuten uusiutuva energia ja polttokennot. Projektin tarkoitus on ehkäistä näiden tekniikoiden käyttöönoton, jakelun ja siirron esteitä ja koota hajautettu tuotanto suuriksi yksiköiksi.
Barbara Ann Scott
Barbara Ann Scott O.C. (9. toukokuuta 1928 Ottawa – 30. syyskuuta 2012) oli kanadalainen taitoluistelija. Hän voitti maansa parhaan urheilijan Lou Marsh -palkinnon vuosina 1945, 1947 ja 1948.
Scottin uran huippuvuosi oli 1948, jolloin hän 19-vuotiaana voitti olympiakultaa, maailmanmestaruuden ja Euroopan mestaruuden (EM-kisat olivat tuolloin avoimia myös Euroopan ulkopuolisille luistelijoille). St. Moritzin olympialaisissa naiset joutuivat luistelemaan vapaaohjelmansa kahden jääkiekko-ottelun pahasti kuluttamalla jäällä. Juuri ennen suoritustaan Scott sai aiemmin luistelleelta Yhdysvaltain Eileen Seighiltä tarkat ohjeet, missä kohtaa kenttää jää oli parhaimmillaan ja missä huonoimmillaan. Seitsemän tuomaria yhdeksästä sijoitti Scottin ensimmäiseksi, ja hän voitti kultaa. Vain Itävallan ja Britannian tuomarit sijoittivat kumpikin oman maansa luistelijan ensimmäiseksi.
Scott nimitettiin vuonna 1991 Order of Canada upseeriksi ja vuonna 1998 Canada's Walk of Fameen.
Matthew Moore
Matthew Moore (8. tammikuuta 1888 – 21. tammikuuta 1960) oli näyttelijä, joka oli syntynyt Fordstown Crossroadsissa, County Meathissa, Irlannissa. Hän ja hänen veljensä Tom ja Owen muuttivat siirtolaisina Yhdysvaltoihin ja siellä Hollywoodiin, Kaliforniaan, missä he loivat menestyksekkään uran elokuvatähtinä.
Hänen veljiensä tehtyä itsestään suuria nimiä elokuvateollisuudessa Matt Moore teki ensimmäisen elokuvansa vuonna 1913 ja jatkoi näyttelemistä säännöllisesti kuolemaansa saakka. Hän oli ideoillaan kehittämässä useita elokuvia niiden luontiprosessin aikana. Elokuva "White Tiger" oli saanut inspiraationlähteensä Afrikkaan suuntautuneelta metsästysmatkalta, jonka aikana Moore paini valkoisen tiikerin kanssa. Mooren onnistui, vaikka saikin tapauksessa lieviä vammoja, tallentaa tapahtuma filmille. Elokuvassa käytetty samanlainen kohtaus oli siis alkuperäinen, vaikka sitä olikin hieman muunneltu tätä tarkoitusta varten.
Moorella on tähti Hollywood Walk of Famessa osoitteessa 6301 Hollywood Blvd. Moore oli myös hyvin kiintynyt kahteen kissaansa, jotka esiintyivät useissa hänen elokuvissaan. Molemmilla on oma tähtensä Hollywood Walk of Famen eläinten osastolla.
Hayes Alan Jenkins
Hayes Alan Jenkins (s. 23. maaliskuuta 1933) on yhdysvaltalainen taitoluistelija. Hän voitti neljä peräkkäistä maailmanmestaruutta vuosina 1953–1956. Vuoden 1956 talviolympialaisissa Cortina d'Ampezzossa hän voitti kultaa. Samassa kilpailussa pronssia saavutti hänen nuorempi veljensä David Jenkins. Vuoden 1952 talviolympialaisissa Oslossa Hayes Alan Jenkins sijoittui neljänneksi.
Veijo Rönkkönen
Veijo Rönkkönen (25. helmikuuta 1944 Parikkala – 23. maaliskuuta 2010 Parikkala) oli suomalainen kansantaiteilija, ITE-taiteilija, joka sai Suomi-palkinnon vuonna 2007. Hän perusti veistoksilleen puutarhaansa puiston, josta kehittyi nähtävyys Parikkalan patsaspuisto. Hänen kuolemansa jälkeen puiston on ottanut vastuulleen hoitokunta, ja se on saanut eri tahoilta ulkopuolista rahoitusta.
Rönkkönen syntyi Parikkalan Koitsanlahdella vajaan kilometrin päässä nykyisestä valtakunnan rajasta, nelilapsisen perheen nuorimpana. Sisarusten muutettua kotoa hän jäi asumaan vanhempiensa luokse. Kuusitoistavuotiaana Veijo Rönkkönen meni töihin Simpeleen paperitehtaan kartonkikoneen prässipojaksi. Ensimmäisestä tilistä hän osti kymmenen omenapuun taimea ja perusti kotipihalleen puutarhan, josta tuli myöhemmin merkittävä osa hänen luomaansa taideympäristöä.
Rönkkönen kuntoili ahkerasti, pyöräilyn ja lentopalloilun voitti taiteilijan mielilajina viimeisinä vuosina uinti. Rönkkönen menehtyi sairauskohtaukseen 66-vuotiaana kotonaan Parikkalassa.
Rönkkösen suosima taiteenlaji oli maalatut betoniveistokset ja yleisin aihe voimistelevat ihmishahmot. Betoniin on joissain patsaissa yhdistetty esineitä koristeeksi, esimerkiksi ihmishahmoilla voi olla suussaan tekohampaat ja lasipaloista tai maalatuista kivistä on sommiteltu tukkaa tai koruja. Tietämän mukaan ensimmäiset Rönkkösen käyttämät tekohampaat lahjoitti hänen sisarensa.
Rönkkönen muotoili myös puistoaan esimerkiksi perustamalla betonilaatoista polkuja ja maalaamalla talonsa seinät eri värein.
Opetusministeriö myönsi Veijo Rönkköselle Suomi-palkinnon syksyllä 2007. Mietittyään asiaa hetken taiteilija päätti olla menemättä noutamaan palkintoa henkilökohtaisesti. Sen vastaanotti hänen puolestaan valokuvaaja Veli Granö.
Armen Tahtadžjan
Armen Leonovitš Tahtadžjan (, ; 10. kesäkuuta 1910 Şuşa, Jelizavetpolin kuvernementti (Vuoristo-Karabah), Venäjän keisarikunta – 13. marraskuuta 2009 Pietari) oli neuvosto-armenialainen kasvitieteilijä. Hän tuli kansainvälisesti kuuluisaksi ”Tahtadžjanin järjestelmänä” tunnetulla siemenkasvien luokittelujärjestelmällään. Tahtadžjan myös kehitti laajalti käytössä olevan kasvimaantieteellisten alueiden jaottelun.
Tahtadžjan valmistui vuonna 1932 Tbilisin Yleisliittolaisesta subtrooppisten viljelykasvien instituutista ja työskenteli sen jälkeen Suhumissa kasvintuotantoinstituutissa. Vuodesta 1938 hän työskenteli Jerevanin valtionyliopistossa, vuodesta 1944 sen professorina ja samalla Armanian tiedeakatemian kasvitieteen instituutin johtajana. Hän ei hyväksynyt lysenkolaisuutta ja menetti siksi tehtävänsä.. Vuosina 1949–1961 hän oli Leningradin yliopiston professori ja vuodesta 1954 myös johti laitosta Neuvostoliiton tiedeakatemian kasvitieteen instituutissa. Vuosina 1976–1987 hän toimi tämän kuuluisan Komarov-instituutin johtajana.
Tahtadžjan oli NKP:n jäsen vuodesta 1946. Hänet nimitettiin Neuvostoliiton tiedeakatemian kirjeenvaihtajajäseneksi 1966 ja akateemikoksi (varsinaiseksi jäseneksi) 1972. Hän oli Neuvostoliiton kasvitieteen seuran (1973), IUBS:n kasvitieteen osaston (1975) ja Kansainvälisen kasvitieteen yhdistyksen (1975) puheenjohtaja. Kunnianosoituksena hänet kutsuttiin useiden ulkomaisten tiedeakatemioiden jäseneksi, mm. Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian (1971) ja Suomalaisen tiedeakatemian (1971). Hänelle myönnettiin Leninin kunniamerkki ja sosialistisen työn sankarin arvonimi (1990).
Tahtadžjanista käytetty auktorilyhenne on Takht.
Koge-Donbo
Kokoro Koharuno (), taiteilijanimeltään Koge-Donbo (コゲどんぼ; s. 27. helmikuuta 1976), on japanilainen mangaka. Hän on tullut tunnetuksi muun muassa shōnen-sarjallaan "Pita-Ten".
Seiji Mizushima
Seiji Mizushima (; s. 28. tammikuuta 1966) on japanilainen televisio- ja elokuvaohjaaja. Hän on ohjannut "Fullmetal Alchemistista" tehdyn animen, kuten myös elokuvan "Fullmetal Alchemist the Movie: Conqueror of Shamballa" (2005).
Kompleksisuusteoria
Kompleksisuusteoria on holistinen ja monitieteinen tutkimusote, jota voidaan pitää eräänä systeemiteorian johdannaisena. Kompleksisuusteoriaan kuuluu useita tutkimussuuntauksia ja koulukuntia.
Kompleksisuusteoriassa korostetaan kokonaisvaltaista ajattelua, jossa erilaisten ilmiöiden väliset riippuvuussuhteet nähdään osana yhteisöllisten ja taloudellisten järjestelmien toimintaa. Kompleksisuusteoriassa painotetaan järjestelmän osien ominaispiirteiden sijaan järjestelmän osien välistä vuorovaikutusta. Osien välisestä vuorovaikutuksesta johtuen järjestelmän lopputulos on enemmän tai vähemmän kuin osiensa summa. Toisin kuin systeemiteoriassa, jossa kompleksisuus nähdään vuorovaikutuksen seurauksena, kompleksisuusteoriassa kompleksisuus nähdään järjestelmän perusominaisuutena ja kehittymisen edellytyksenä.
Kompleksisuusteorian avulla on pyritty ymmärtämään muun muassa biologiassa luonnon ekosysteemien käyttäytymistä, geenien ja solujen toimintaa, yhteiskunnassa kansantalouksien kehittymistä, uusien teknologioiden leviämistä, verkostoja sekä innovaatioiden syntymistä ja organisaatioiden muutosten toteuttamista.
Kysymykseen siitä, täyttääkö kompleksisuusteoria varsinaisen teorian kriteerit on otettu kantaa puolesta ja vastaan. Mikäli teorialla tarkoitetaan yhtenäistä tietojen ja käsitteiden järjestelmää, joka sisältää yleisessä ja tiivistetyssä muodossa yleisiä tosiasioita sisältäviä lakeja tai periaatteita, ja jossa teorian kaikki väitteet tiivistetään joukoksi aksioomia, joista puolestaan voidaan johtaa loogisesti kaikki muut ko. teorian väitteet kompleksisuusteoriaa ei voitane pitää puhtaana teoriana. Toisaalta esimerkiksi Mitleton-Kelly on esittänyt, että kompleksisuus ei ole pelkästään joukko työkaluja tai vertauskuva vaan ennemminkin tapa ajatella ja ymmärtää maailman ilmiöitä.
Murrayn mukaan kompleksisuusteoriaa voidaan pitää yhtenä ""uusien tiedeiden"" edustajana. Muina uusien tieteiden edustajina Murray mainitsee kaaos- ja katastrofiteoriat.
Joissakin yhteyksissä kaaosteoriaa ja kompleksisuusteoriaa on pidetty toistensa synonyymeinä. Kaaos ja kompleksisuus "eivät kuitenkaan tarkoita samaa asiaa". Esimerkiksi Maula (perustuu Mitleton-Kelly ) havainnollistaa eroja seuraavasti: ”kaoottinen systeemi muodostuu sellaisten sääntöjen ja säännönmukaisuuksien iteroinnista, jotka pysyvät vakioina. Kompleksinen systeemi sen sijaan kehittyy ja muuttaa vuorovaikutuksen sääntöjä. Kaaosteorian soveltaminen sosiaalisiin systeemeihin merkitsisi oletusta, että inhimillinen toiminta on pelkistettävissä pysyviin sääntöihin ja lakeihin, ja että se on näiden sääntöjen hallitsemista.”
Olarin täyttömäki
Olarin täyttömäki eli Ruduksenmäki on mäki Olarinniityllä, Espoon keskuspuiston liepeillä. Täyttömäen pohjoispuolella on Olarin koulu ja lukio, luoteispuolella tennishalli ja länsipuolella Espoon Steinerkoulu. Täyttömäki on suosittu paikka lasten ja nuorten keskuudessa. Talvisin etenkin mäen lounaisrinteellä on paljon mäenlaskijoita ja itäpuolella lumilautailijoita. Täyttömäkeä rakennettiin 1970-luvun aikana, jolloin syntyi paljon ylijäämämaata Olaria rakentaessa.
Täyttömäen itäpuolella on myös hyppyri ja "grindiputki", jotka ovat suosittuja lumilautailijoiden keskuudessa.
Masashi Kishimoto
Masashi Kishimoto (; s. 8. marraskuuta 1974) on japanilainen mangaka, jonka ensimmäinen manga oli "Karakuri", jolla Kishimoto voitti Shonen Jump -lehden tulokaspalkinnon. Hänet tunnetaan parhaiten sarjasta "Naruto". Kishimoto on saanut voimakkaita vaikutteita Akira Toriyaman tyylistä. Toriyama on puolestaan tehnyt Dragon Ball -sarjan.
Kishimoto on "666 Satan" -sarjasta tunnetuksi tulleen Seishi Kishimoton kaksosveli.
Seishi Kishimoto
Seishi Kishimoto (; s. 8. marraskuuta 1974) on japanilainen mangaka. Hän on "Naruto"-sarjan luoneen Masashi Kishimoton kaksosveli. Seishi Kishimoto itse tunnetaan parhaiten "666 Satanista".
Jukka Kataja
Jukka Johannes Kataja (s. 13. huhtikuuta 1982 Forssa) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija. Pituudeltaan 197-senttinen Forssan Koripoikien kasvatti Kataja valittiin koripallon SM-sarjan vuoden tulokkaaksi kaudella 2001–2002. Hän saavutti pelaajaurallaan kaksi SM-mitalia ja kahdesti Suomen cupin hopeaa. Suomen maajoukkueessa Kataja pelasi 13 maaottelua. FoKoPon lisäksi Kataja edusti pääsarjassa kolmea muuta joukkuetta, muun muassa Salon Vilpasta.
Katajan ura kansallisissa sarjoissa alkoi koripallon I-divisioonasta, jossa hän edusti kasvattajaseuraansa Forssan Koripoikia kaudet 1999–2000 ja 2000–2001. Ensimmäisellä I-divisioona-kaudella koreja syntyi 4,1 pisteen keskiarvolla ja toisella kaudella 13,8 pisteen keskiarvolla. FoKoPo nousi jälkimmäisen kauden päätteeksi pääsarjaan SM-karsintasarjan kautta, jossa Kataja oli joukkueensa paras pistemies 17,8 pisteen keskiarvollaan.
Ensimmäisellä SM-kaudellaan Kataja oli FoKoPon paras pisteentekijä 16,6 pisteen keskiarvolla. Palkintona hyvin menneestä tulokaskaudesta Kataja valittiin SM-sarjan vuoden tulokkaaksi. Katajan SM-sarjauran henkilökohtainen piste-ennätys 34 syntyi 14. marraskuuta 2001 pelatussa ottelussa KTP-Basketia vastaan. Kaudeksi 2002–2003 Kataja siirtyi kasvattajaseurastaan edustamaan pääsarjassa pelannutta Salon Vilpasta. Kataja pelasi Vilppaan edustusjoukkueessa myös kaudet 2003–2004 ja 2004–2005.
Salon Vilppaan pudottua I-divisioonaan kauden 2004–2005 päätteeksi Kataja teki sopimuksen Torpan Poikien kanssa. Kausi ei sujunut kuitenkaan suunnitelmien mukaan, sillä Kataja kärsi selkävaivoista, ja pelit jäivät kauden aikana kolmeentoista runkosarja- sekä neljään pudotuspeliotteluun. Seuraavaksi kaudeksi 2006–2007 Kataja katsoi selkänsä kannalta parhaaksi vaihtoehdoksi palata kasvattajaseuraansa Forssan Koripoikiin pelaamaan koripallon I-divisioonaa. FoKoPon kauden tavoitteena ollut sarjanousu jäi haaveeksi, ja Kataja siirtyi kaudeksi 2007–2008 Korisliigaan edustamaan Kouvoja.
Kaudella 2007–2008 Kataja pelasi runkosarjassa 35 ottelua 7,5 pisteen keskiarvolla. Kauden pudotuspelit päättyivät Kouvojen osalta SM-hopeaan. Kataja teki pelaamissaan kymmenessä ottelussa keskimäärin 9,9 pistettä. Hän teki sopimuksen Kouvojen kanssa myös kaudeksi 2009–2010. Tämän jälkeen hän palasi Vilppaaseen.
Toukokuussa 2014 Kataja teki Vilppaan kanssa jatkosopimuksen. Kauden 2014–2015 jälkeen Kataja ilmoitti lopettavansa 14 vuotta kestäneen ammattilaisuransa Suomen pääsarjassa. Hän jatkoi edelleen Vilppaan koripallon hallituksessa ja aloitti työt Kisakallion Urheiluopiston Susi Training Centerin koripallon avainasiakasvastaavana.
Kataja edusti Suomea A-poikien maajoukkueessa kahdeksassa ja 20-vuotiaiden maajoukkueessa 12 maaottelussa. Miesten maajoukkueeseen hän nousi ensimmäisen kerran vuonna 2001, jolloin hän kuului Suomen kokoonpanoon kahdessa maaottelussa Ruotsia vastaan. Kataja pelasi maaotteluita myös kahtena seuraavana vuonna. Hänen miesten maajoukkueen piste-ennätyksensä, 10 pistettä, syntyi 6. elokuuta 2004 Latviaa vastaan. Yhteensä Kataja pelasi 13 miesten maaottelua 2,0 pisteen keskiarvolla.
Ivars Godmanis
Ivars Godmanis [ˈivars ˈguɐdmanis] (s. 27. marraskuuta 1951) on latvialainen poliitikko ja maan pääministeri joulukuusta 2007 helmikuuhun 2009.
Godmanis on toiminut pääministerinä myös aiemmin, vuosina 1990–1993. Tuolloin hän edusti Latvian kansanrintama -puoluetta. Vuonna 1998 Godmanis nousi saeimaan Latvian tie -puolueen edustajana ja toimi vuosina 1998–1999 Latvian valtiovarainministerinä. Myöhemmin hänestä tuli puolueen puheenjohtaja. Marraskuussa 2006 Godmanisista tuli Aigars Kalvītisin hallituksen sisäministeri. Kalvītisin siirryttyä syrjään pääministerin virasta joulukuussa 2007 presidentti Valdis Zatlers nimitti Godmanisin 14. joulukuuta 2007 uuden hallituksen muodostajaksi. Latvian parlamentti hyväksyi hänen muodostamansa keskustaoikeistolaisen hallituksen 20. joulukuuta äänin 54–43.
Kansainvälinen talouskriisi iski raskaasti maahan, jonka BKT supistui vuoden 2008 viimeisellä neljänneksellä 10,5 % edellisvuoteen verrattuna. Joulukuussa hallitus joutui pyytämään 7,5 miljardia lainaa IMF:ltä, Maailmanpankilta ja EU:lta. Osana lainaa hallitus joutui sitoutumaan menoleikkauksiin ja verojenkorotuksiin.
13. tammikuuta 2009 pääkaupungissa järjestetyssä mielenosoituksessa pidätettiin yli sata.
Godmanis jätti eronpyyntönsä helmikuussa 2009 presidentti Zatlersille, joka hyväksyi sen 20. helmikuuta. Godmanis ilmoitti, ettei pysty jatkamaan enää pääministerinä, kun kaksi suurinta hallituspuoluetta olivat lopettaneet hänen tukemisensa.
Queenin ja Paul Rodgersin vieraillessa Riiassa 19.9.2008 Godmanis kävi lavalla soittamassa rumpuja All Right Now’ssa.
Göran Wahlenberg
Göran Wahlenberg (1. lokakuuta 1780 – 22. maaliskuuta 1851) oli ruotsalainen kasvitieteilijä. Hän opiskeli Uppsalan yliopistolla, sai vuonna 1806 lääketieteen tohtorin arvon ja toimi myöhemmin kasvi- ja lääketieteen professorina.
Wahlenberg oli merkittävä vaikuttaja varsinkin kasvimaantieteen alalla. Hänen julkaisujensa joukkoon lukeutuu "Flora lapponica" (1812) ja muita pohjoisen Ruotsin kasvimaailmaa käsitteleviä teoksia.
Sulokellojen ("Wahlenbergia") suku on nimetty Göran Wahlenbergin mukaan.
A1 Grand Prix
A1 Grand Prix eli A1GP oli formulasarja, jossa 22 valtiolla oli edustustiimi keräämässä pisteitä maansa autokunnalle. Ajajat kilpailivat tasavahvoilla autoilla ilman rahallista tai teknologista etua toisiinsa nähden. Sarjaa ajettiin vuosina 2005–09. Yksi kausi ajettiin erikoisesti kahtena eri vuotena: kausi alkoi syksyllä ja päättyi seuraavan vuoden keväällä. Suomea haviteltiin mukaan sarjaan vuodeksi 2009 ja samalla Mika Salo aloitti nuorten kuljettajien kehitysohjelman. Kisoja suomessa näytti Eurosport ja Urheilukanava, kisoja selosti Erkki Vanhanen ja Antti Mäkinen.
Jeff Dunham
Jeffrey "Jeff" Dunham (s. 18. huhtikuuta 1962 Dallas, Texas) on yhdysvaltalainen vatsastapuhuja ja stand up -koomikko, joka on esiintynyt myös lukuisissa tv-ohjelmissa, kuten "Star Search", "Late Show with David Letterman", "Comedy Central Presents", "The Tonight Show" ja "Sonny With a Chance".
Dunhamia on kutsuttu Yhdysvaltojen suosikkikoomikoksi. Hänen dvd:tään oli myyty yli neljä miljoonaa vuoden 2010 kesäkuuhun mennessä ja hänen videoitaan on katsottu yli 360 000 000 kertaa YouTubessa. Yksi niistä, "Achmed the Dead Terrorist", oli aikanaan, loppuvuodesta 2009 yhdeksänneksi katsotuin video YouTubessa ikinä. "Spark of Insanity" sai kaikista dvd:stä parhaimmat arvostelut Amazon.com-sivustolla vuonna 2008 ja "A Very Special Christmas Special" oli kaikkien aikojen katsotuin tv-lähetys Comedy Centralin historiassa, ja sitä myytiin nelinkertaista platinaa kahdessa viikossa.
Dunham syntyi vuonna 1962 Dallasissa, Texasissa ja kasvoi varakkaassa naapurustossa. Hän aloitti vatsastapuhumisen kahdeksanvuotiaana saatuaan vanhemmiltaan harjoitusnuken joululahjaksi ja lainattuaan seuraavana päivänä kirjastosta vatsastapuhumisoppaan.
Walter on eläkkeellä oleva pahantuulinen vanha mies, jonka käsivarret ovat aina ristittyinä tyytymättömyydestä. Hänellä on röyhkeä, negatiivinen ja usein sarkastinen näkökulma nykymaailmaan. Walter on ollut naimisissa muutaman vuosikymmenen ajan, tarkemmin sanoen neljäkymmentäseitsemän vuotta, ja hän kertoo elämänsä onnellisimman hetken olleen neljäkymmentäseitsemän vuotta sitten.
Achmed on nuori, kuollut itsemurhapommittaja, joka kuoli vastattuaan matkapuhelimeensa autoaan tankatessaan, mutta ei myönnä kuolemaansa. Hän puhuu satiirisesti Lähi-idän murteella englantia. Achmed on hyvin äkkipikainen ja uhkaa katsojia usein kuolemalla, mikäli hänelle nauretaan. Achmedin tunnetuin sanonta lieneekin "Silence! I kill you"
Aaron Eckhart
Aaron Edward Eckhart (s. 12. maaliskuuta 1968 Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Eckhart syntyi Cupertinossa, Kaliforniassa, ja valmistui Brigham Youngin yliopistosta vuonna 1994. Hän kasvoi mormoniperheessä. Eckhart oli ohjaaja Neil LaButen opiskelutoveri ja onkin esiintynyt muun muassa tämän elokuvassa "Miesten kesken" (1997).
Eckhart oli vuonna 2007 ehdolla Golden Globen saajaksi roolistaan elokuvassa "Thank You for Smoking". Hän näytteli elokuvassa vuonna 2008 ilmestyneessä elokuvassa "Yön ritari" Harvey Dentiä eli Kaksinaamaa.
Neil LaBute
Neil LaBute (s. 19. maaliskuuta 1963 Detroit, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja sekä näytelmäkirjailija. Hän syntyi Detroitissa, kasvoi Spokanessa ja opiskeli Brigham Young Universityssa, jossa hän tutustui Aaron Eckhartiin.
LaBute on mormoni. Hänen elokuviensa joukkoon lukeutuvat "Miesten kesken" (1997) ja "The Wicker Man" (2006); lisäksi hänet tunnetaan muun muassa näytelmästä "The Mercy Seat" (2002).
LaBute oli vuonna 2000 ehdolla Kultaisen palmun saajaksi Cannesin elokuvajuhlilla teoksestaan "Nurse Betty" (2000). Hän oli vuonna 2007 ehdolla "huonoimman käsikirjoituksen" Razzie-palkinnon saajaksi elokuvasta "The Wicker Man" (2006).
Tampereen Teatteri teki vuonna 2002 pohjoismaisen kantaesityksen LaButen näytelmästä "The Shape of Things – Häijy love story".
Kansanpuolue (Latvia)
Kansanpuolue () oli latvialainen keskusta-oikeistolainen puolue, joka kuvasi itseään konservatiiviseksi.
Puolueen perusti vuonna 1998 liikemies ja entinen pääministeri Andris Šķēle, joka toimi puolueen puheenjohtajana vuoteen 2002 asti. Tällöin Šķēle jätti politiikan, ja puolueen puheenjohtajaksi nousi Atis Slakteris. Lokakuun 2002 parlamenttivaaleissa puolue nousi parlamentin kolmanneksi suurimmaksi puolueeksi 16,7 % äänisaaliilla. Vuonna 2004 puolueen kansanedustaja Aigars Kalvītisista tuli Latvian pääministeri.
Vaaleissa 7. lokakuuta 2006 puolue keräsi 19,49 % äänistä ja sai 23 saeiman 100 paikasta. Samalla siitä tuli Latvian suurin puolue, ja se säilytti myös asemansa johtavana hallituspuolueena. Kalvītis jatkoi myös vaalien jälkeen pääministerinä. Vuonna 2010 puolue järjesti yhteislistan LPP/LC:n kanssa, joka sai vain 8 paikkaa.
Euroopan parlamentissa Latvian kansanpuolue edusti Euroopan kansanpuoluetta (EPP).
15. Puoluekokous päätti lakkauttaa puolueen 9. heinäkuuta 2011, koska korruption vastainen virasto KNAB oli määrännyt sen maksamaan takaisin 1,03 miljoonaa latia vaalikampanjointiin käyttämiään valtion varoja.
Bronwyn Thompson
Bronwyn Thompson (s. 29. tammikuuta 1978) on australialainen yleisurheilija, joka kilpaili pääasiassa pituushypyssä.
Thompson voitti vuonna 2006 Kansainyhteisön kisojen kultaa. Saman vuoden ssa hän oli toinen. Thompson on osallistunut maailmanlaajuisiin arvokilpailuihin kuusi kertaa ja selviytynyt kahdesti loppukilpailuun. Hän sijoittui Ateenassa olympialaisissa 2004 neljänneksi ja Pariisin MM-kilpailuissa 2003 seitsemänneksi.
Thompson voitti Australian mestaruuden pituushypyssä vuosina 2002, 2003, 2006, 2007 ja 2008. Hän hyppäsi Oseanian ja Australian ennätyksen 700 cm Melbournessa 7. maaliskuuta 2002. Ennätyksen rikkoi Brooke Stratton maaliskuussa 2016.
Chiwetel Ejiofor
Chiwetel Ejiofor (s. 10. heinäkuuta 1977 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen elokuva-, televisio- ja teatterinäyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa Solomon Northupin roolistaan elokuvassa "12 Years a Slave", josta hänet palkittiin parhaan miespääosan BAFTAlla. Hän sai roolistaan myös muun muassa Oscar-, Golden Globe- ja SAG-ehdokkuudet. Hän on näytellyt myös muun muassa elokuvissa "Dirty Pretty Things", "Serenity" ja "Ihmisen pojat". Ejiofor on saanut viisi Golden Globe -ehdokkuutta.
Heinrich von Kittlitz
Vapaaherra Friedrich Heinrich von Kittlitz (16. helmikuuta 1799 Breslau–10. huhtikuuta 1874 Mainz) oli saksalainen taiteilija, meriupseeri, tutkimusmatkailija ja luonnontieteilijä.
Kittlitz oli vanhaa preussilaista aatelia, vapaaherra.
Kittlitz purjehti maapallon ympäri 1826–1829 venäläisessä "Senjawin" retkikunnassa, jonka johtajana toimi kapteeni Fjodor Petrovitsh Litke. Hän hankki Venäjän tiedeakatemian museolle 754 näytettä 314 lintulajista, mukaan lukien ainutlaatuisia yksilöitä lajeista, jotka myöhemmin kuolivat sukupuuttoon.
Kittlitz matkusti Pohjois-Afrikkaan 1831 ystävänsä Eduard Rüppellin kanssa, mutta joutui palaamaan Saksaan heikentyneen terveydentilansa vuoksi. Tällä matkalla, odottaessaan laivaa Egyptissä, hän keräsi linnun, jolle myöhemmin annettiin nimeksi Kittlitz's Plover (afrikantylli, "Charadrius pecuarius"). Kittlitzin nimeämiä lintuja ovat muun muassa chilentinami ("Nothoprocta perdicaria"), kosraenhuitti ("Porzana monasa") ja kosraenkottarainen ("Aplonis corvina").
Vihreiden ja maanviljelijöiden liitto
Vihreiden ja maanviljelijöiden liitto (, lyhennettynä ZZS) on latvialainen puolueliitto. Sen muodostaa kaksi puoluetta: Latvian maanviljelijöiden liitto (, LZS) ja Latvian vihreä puolue (, LZP).
Vihreiden ja maanviljelijöiden liitto perustettiin ennen Latvian parlamenttivaaleja 2002, ja se sai vaaleissa saeimaan 12 paikkaa sadasta. Maaliskuussa 2004 Latvian vihreän puolueen edustajasta Indulis Emsisistä tuli Latvian pääministeri. Puolueliitto jatkoi toimintaansa vuoden 2006 vaaleissa, jossa se sai 18 paikkaa saeimaan. Siitä tuli hallituspuolue ja Emsisistä tuli saeiman puhemies.
Vuoden 2011 vaaleissa puolue sai 13 paikkaa ja nousi siten pienimpänä saeimaan.
Peter Morgan
Peter Morgan (s. 10. huhtikuuta 1963 Lontoo) on brittiläinen elokuvakäsikirjoittaja. Hänen suurimpia menestyksiään tähän mennessä ovat olleet "The Deal" (2003), "The Queen" (2006) ja "The Last King of Scotland" (2006).
Morgan on voittanut Baftan ja Golden Globen sekä ollut ehdolla Oscarin ja Emmyn saajaksi. Hänet on äänestetty sijalle 28. Telegraph-lehden 100. eniten Britannian kulttuuriin vaikuttaneen ihmisen listalla.
Peter Morgan on puoliksi saksalainen ja puolalainen. Hän on naimisissa itävaltalaissyntyisen Lila Schwartzenbergin kanssa, ja heillä on kuusi lasta. Hänen isänsä Arthur Morgethau on saksanjuutalainen ja hänen äitinsä puolalainen. Paettuaan Isoon-Britanniaan natseja sodan jaloista he vaihtoivat nimekseen Morgan.
Souls of Black
Souls of Black on thrash metal-yhtye Testamentin julkaisema studioalbumi vuodelta 1990. Albumin kansikuvan on tehnyt William Benson.
Hermann Burmeister
Carl Hermann Conrad Burmeister (15. tammikuuta 1807 Stralsund – 2. toukokuuta 1892 Buenos Aires) oli saksalainen luonnontieteilijä. Hän työskenteli maantieteen, geologian, kasvitieteen, lintutieteen, meribiologian, hyönteistieteen, eläintieteen, paleontologian ja meteorologian parissa.
Burmeister opiskeli Greifswaldin yliopistossa 1826 alkaen ja 1827 alkaen Hallen-Wittenbergin yliopistossa, jonka eläintieteen professorina hän sitten toimi 1837–1861. Hän valmistui lääketieteen tohtoriksi 1829 väitöskirjalla "De Insectorum Systemate Naturali" ja filosofian tohtoriksi 1827 aiheesta "Allgemeine Schilderung des Baues der Fische".
Burmeister teki mittavat tutkimusmatkat Brasiliaan 1850–1852 ja Argentiinaan 1857–1860. Hän palasi Saksaan mukanaan eläintieteellisiä kokoelmia. 1861 hän muutti asumaan Argentiinaan.
Burmeister nimesi suuren määrän lajeja, muun muassa pensastinamin ("Nothoprocta cinerascens"). Hänen kunniakseen on nimetty pensaskäärmekurki ("Chunga burmeisteri"), kirviskolibri ("Microstilbon burmeisteri") ja lehtinapsija ("Phyllomyias burmeisteri").