Maarit Hurmerinta
Maarit Helena Hurmerinta o.s. Äijö (s. 10. marraskuuta 1953 Helsinki) on suomalainen laulaja ja muusikko. Hän käyttää taiteilijanimenään etunimeään Maarit.
Hän on avioliitossa muusikko Sami Hurmerinnan kanssa. Heillä on kaksi lasta: poika Samuli (s. 8. heinäkuuta 1975) ja tytär Janna, joka on niin ikään laulaja. Maarit Hurmerinnan isoisä oli italialainen muusikko Michele Orlando.
Maaritin ura lähti liikkeelle vuonna 1972 kellaribändin kanssa tehdystä demonauhoitteesta, jota tarjottiin Love Recordsille. Samana vuonna ilmestyi single "Aamun tulo / Nyt olen tullut maailmaan". A-puoli oli laulajan oma sanoitus ja B-puoli käännösversio Carole Kingin klassikosta ”Home again”.
Vuonna 1973 Maarit osallistui Suomen euro­viisu­karsintoihin kappaleilla ”Ampukaa pianisti” ja ”Life is a jigsaw” ja samana vuonna ilmestyi ensimmäinen albumi "Maarit", jolta löytyvät klassikot ”Laakson lilja”, ”Lainaa vain”, ”Laulu kuolleesta rakastetusta” ja ”Sua ehkä liikaa pomputin”. Ensimmäisellä pitkäsoitolla oli mukana nimekkäitä tekijöitä kuten tuottaja Otto Donner, muusikot Jim Pembroke, Albert Järvinen, Dave Lindholm ja sanoittajana Hector.
Vuonna 1974 Maaritille koottiin taustayhtyeeksi Afrikan tähti, jonka kitaristiksi liittyi Sami Hurmerinta. Pari avioitui vielä samana vuonna, ja yhteistyö on jatkunut siitä lähtien. Vuonna 1975 ilmestyi albumi "Viis' pientä", jonka jälkeen Maarit jäi pariksi vuodeksi pois kuvioista saatuaan lapsen. Vuonna 1977 laulaja palasi estradeille ja esiintyi Sopotin laulufestivaaleilla ja OIRT-maiden välisissä sävellyskilpailuissa Bulgariassa.
Vuonna 1978 levy-yhtiöksi vaihtui Finnlevy ja ilmestyi ”Jäätelökesä”, joka on Maaritin suurimpia hittejä. "Siivet saan" -pitkäsoiton myynti saavutti kultalevyrajan ja samoin kävi seuraavalle albumille "Nykyajan lapsi" (1980), joka oli kokonaan Sami Hurmerinnan säveltämä, sovittama ja tuottama. Tässä vaiheessa Maarit teki enemmän töitä ahkerana taustalaulajana kuin soololaulajana. Viimeinen Finnlevyllä julkaistu albumi oli "Elämän maku" (1981). 1980-luvulla ilmestyi albumeja tasaiseen tahtiin, ja vuonna 1986 levy-yhtiöksi vaihtui CBS.
1990-luvulla Maarit levytti muun muassa Pyramidille ja Fazer Recordsille. Vantaan kulttuuripalkinnon hän sai vuonna 1994 yhdessä Sami Hurmerinnan kanssa. Vuonna 1998 hän esiintyi menestyksekkäästi konsertissaan Helsingin Kulttuurikeskus Stoassa. Konsertti taltioitiin sekä televisioon että live-levynä ("Stoalive", 1999), josta tuli myynti- ja arvostelumenestys.
Vuonna 2002 ilmestyivät "Metsäntyttö"-albumi ja kokoelma nimeltään "Laakson liljasta metsän tyttöön". Vuonna 2004 toteutui englanninkielinen jazz-projekti kun Warnerilta ilmestyi albumi "Good Days, Bad Days". Warner julkaisi myös vuonna 2006 kokoelman "30 suosikkia – Maarit", mutta studioalbumi "Nälkää ja rakkautta" levytettiin EMI:lle.
Tapsan Tahdit -tapahtumassa heinäkuussa 2008 Maarit oli yksi viidestä Iskelmä-Finlandia-palkintoehdokkaasta. Palkinto meni Yö-yhtyeen Olli Lindholmille.
Vuonna 2010 Maarit esiintyi 1. luokan postimerkissä. Maarit oli mukana syksyllä 2013 televisiossa nähtävässä Vain elämää -ohjelman toisella kaudella Laura Närhen, Pauli Hanhiniemen, Jukka Pojan, Ilkka Alangon, Juha Tapion sekä Anna Abreun kanssa.
Viimeisin studioalbumi "Miten elämästä kertoisin" julkaistiin lokakuussa 2013.