Eurovision laulukilpailu 1996
Eurovision laulukilpailu 1996 järjestettiin Norjan pääkaupungissa Oslossa 18. toukokuuta. Osallistujat valittiin tavalla, jota ei ole käytetty koskaan toista kertaa laulukilpailun historiassa. EBU ei halunnut käyttää kahtena edellisenä vuonna käytössä ollutta menetelmää, jonka mukaan huonoiten sijoittuneet maat joutuivat viettämään välivuotta, vaan kaikille osallistujamaille haluttiin mahdollisuus osallistua kilpailuun vuosittain.
Ennen vuoden 1996 kilpailua oli puhetta, että Euroviisujen osallistujamäärä voisi kasvaa yli 40 maahan. Lopulta 30 maata ilmoittautui kilpailuun, joiden joukossa oli EJT Makedonia, joka ei ollut aikaisemmin osallistunut Euroviisuihin. Loppukilpailun lähetyksen rajoituksena pidettiin kolmea tuntia, ja varsinaisen finaalin osallistujien kiintiö pidettiin samassa, mitä se oli ollut edellisenä vuonna, eli 23 maan kokoisena. Italia ja Liettua jättivät tämän kisan väliin. Kisaan paluussa Romania epäonnistui, ja Makedoniakin yritti päästä ensimmäistä kertaa viisulavoille.
Vain kilpailujen isäntämaa, edellisen vuoden voittaja Norja pääsi automaattisesti mukaan finaaliin, kaikkien muiden 29 laulun oli osallistuttava alkukarsintaan, joista 22 parhaiten sijoittunutta laulua pääsi mukaan loppukilpailuun. Alkukarsinta järjestettiin siten, että jokaisessa osallistujamaassa raati kuunteli laulujen levytetyt versiot ja arvosteli ne. Artistit eivät siis itse osallistuneet karsintaan millään tavalla, eikä kyseessä ollut televisioitava tilaisuus. Karsintaa ei voi verrata Eurovision laulukilpailussa vuodesta 2004 lähtien järjestettyihin semifinaaleihin.
41. Eurovision laulukilpailut järjestettiin Oslon Spektrum-hallissa 18. toukokuuta 1996. Juontajina toimivat Ingvild Bryn ja A-ha-yhtyeen solisti Morten Harket Tänä vuonna Christine Marchal-Ortiz toimi ensimmäistä kertaa Eurovision laulukilpailujen vastaavana henkilönä EBU:ssa. Vuoden erikoisuutena oli lauluesityksien edellä nähtyjen videopostikorttien lopetukset, joissa jokin edustajamaan poliitikko toivotti onnentoivotukset esiintyjille omalla kielellä. Ennen Suomen esitystä tervehdyksensä antoi silloinen eduskunnan puhemies Riitta Uosukainen.
Irlanti voitti Euroviisut jo seitsemättä kertaa, neljättä kertaa viiden vuoden sisällä, Eimear Quinnin esittämällä laululla "The Voice", joka edusti tyyliltään samanlaista etnomusiikkia kuin edellisen vuoden voittaja "Nocturne". Myös muut kärkikolmikkoon sijoittuneet laulut, Norjan "I evighet" ja Ruotsin "Den vilda" ovat myös luokiteltavissa etnomusiikiksi. Kilpailulauluista suurimmaksi listahitiksi nousi kuitenkin Iso-Britannian kahdeksanneksi sijoittunut sävelmä, Gina G:n esittämä "Ooh Aah... Just a Little Bit". Suomessa suureen suosioon nousi myös Viron edustuslaulu "Kaelakee hääl", jonka viides sija aloitti Viron menestyksekkään kauden Euroviisuissa. Portugali saavutti siihen astisen euroviisuhistoriansa parhaan saavutuksen sijoittumalla kuudenneksi. Lisäksi tämä on toistaiseksi ainoa Euroviisujen loppukilpailu, jossa Saksa ei ollut ollenkaan mukana, tosin maa oli kyllä osallistunut alkukarsintoihin, mutta karsiutui finaalista.
Suomen euroviisukarsinnan voitti nuori iskelmälaulajatar Jasmine, joka oli juuri julkaissut ensimmäisen albuminsa, Timo Niemen sävellyksellä "Niin kaunis on taivas". Laulu sijoittui alkukarsinnassa 22. sijalle, eli pääsi viimeisenä lauluna loppukilpailuun. Finaalissa Jasminen esitys muistetaan erityisesti instrumentaaliväliosasta, jonka päälle Jasmine vahingossa lauloi. Muilta Pohjoismailta saadut yhdeksän pistettä toivat Suomelle finaalin jumbosijan. Alkukarsinta mukaan lukien Jasminen sijoitus oli 23/30.
Jokainen maa valitsi oman kapellimestarin johtamaan maansa kappale.
Äänestyksessä oli huomattu kisan jälkeen yksi ongelma. Suorassa lähetyksessä Espanjan pisteidenlukija sanoi Alankomaiden (Hollannin) saavan kuusi pistettä sanomalla "Holland, 6 points", mutta juontaja Ingvild Bryn kuuli tämän sanoneen "Poland, 6 points", ja sen vuoksi Espanjan kuusi pistettä laitettiin epähuomiossa Puolan tilille. Kisan jälkeen pisteet korjattiin, ja lopullisessa pistetaulukossa Alankomaat ja Iso-Britannia sekä Kreikka ja Puola vaihtoivat paikkaa.