hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Erkki Räikkönen (s. 1900)
Erkki Aleksanteri Räikkönen (13. elokuuta 1900 Pietari – 30. maaliskuuta 1961) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija, joka oli pitkään presidentti Pehr Svinhufvudin yksityissihteerinä. Hän oli myös oikeistolainen aktivisti, joka toimi 1920-luvulla Akateemisessa Karjala-Seurassa ja Itsenäisyyden liitossa sekä 1930-luvulla ensin Lapuan liikkeessä ja Isänmaallisessa kansanliikkeessä ja sitten kansallissosialistisissa pienryhmissä.
Erkki Räikkösen vanhemmat olivat Pietarin Pyhän Marian kirkon kanttori Pekka Bernhard Räikkönen ja Katri Raikkerus. Hänen veljiään olivat oopperalaulaja Sulo Räikkönen ja musiikkipedagogi Arvo Räikkönen. Räikkösen suku oli muuttanut 1800-luvulla Karjalankannaksen Kirvusta Inkerin Lempaalaan. Toimittaja Paavo Räikkönen oli Erkki Räikkösen setä.
Räikkönen oli naimisissa vuodesta 1931 Ruth Alice Idmanin kanssa.
Räikkönen pääsi ylioppilaaksi 1920 ja valmistui filosofian maisteriksi 1927. Hän oli mukana Karjalan retkikunnassa 1920–1921 ja toimi Akateemisen Karjala-Seuran AKS:n sihteerinä vuosina 1922–1924. Inkeriläissyntyinen Räikkönen oli yksi AKS:n perustajista, mutta hän erosi AKS:stä 1924 ja perusti kannattajineen uuden järjestön, "Itsenäisyyden liiton", jonka sihteerinä hän toimi vuosina 1926–1928 ja puheenjohtajana 1930–1933. Eron syynä oli se, että Räikkönen ei hyväksynyt AKS:n uutta kansallisen eheyttämisen ohjelmaa, jonka tarkoituksena oli suomen kielen aseman vahvistaminen ja suomenkielisen väestönosan eheyttäminen.
Räikkönen ei myöskään halunnut rikkoa välejä ruotsinkielisiin oikeistoradikaaleihin. Räikkönen ei hyväksynyt myöskään AKS:n puheenjohtajan Elmo Kailan ajamaa ns. "orjapykälää", joka vaati AKS:n jäseniä alistumaan kaikkiin AKS:n johdon päätöksiin ilman oikeutta ilmoittaa eriävää kantaa tai kirjata eriävää kantaa pöytäkirjaan.
Räikkönen halusi edelleen korostaa Karjalan asiaa ja "ryssävihaa", jotka AKS:n uudessa ohjelmassa jäivät sivummalle. Itsenäisyyden Liittoon siirtyi AKS:n vanhempaa kannattajakuntaa, ja se oli luonteeltaan AKS:ää elitistisempi ja sillä oli siteitä talouselämään. Lapuan liikkeen aikana Itsenäisyyden Liitto otti ohjelmaansa virallisesti kommunismin vastustamisen ja siirtyi myöhemmin poliittisesti lähelle IKL:ää.
Räikkönen oli päätoimittajana Itsenäinen Suomi -lehdessä 1926–1932 sekä kansallissosialistien Kustaa Vaasa -lehdessä 1939–1940. Vuosina 1927–1944 hän työskenteli presidentti P. E. Svinhufvudin yksityissihteerinä. 1930-luvulla Räikkönen oli myös Suomen Vapaussodan päätoimittajana 1932–1938 ja Kustannus Oy Sanattaren toimitusjohtajana 1932–1938. Jatkosodan aikana hän toimi Siniristi-järjestön hallituksen puheenjohtajana.
Sodan jälkeen Räikkönen siirtyi vuonna 1945 Ruotsiin ja asui siellä kuolemaansa asti. Hän perusti Helsingborgissa toimineen kustannusliike "Finlandia Förlagin" ja toimi sen johtajana.
Sonet
Sonet oli Ruotsissa perustettu levy-yhtiö, joka on nykyisin osa EMI-yhtiötä. Sonetin markkina-alueita Ruotsin lisäksi olivat muun muassa Iso-Britannia, jossa yhtiö toimi nimellä Sonet UK. Sonet toimi myös Suomessa nimellä Sonet Finland. Sonetin artistilistalla olleita suomalaisartisteja ovat muun muassa Hurriganes, Kolmas Nainen, Dingo, Wigwam. Sonet toimii edelleen levymerkkinä.
José María Jiménez
José Maria Jiménez Sastre () oli espanjalainen maantiepyöräilijä.
Uran alkuvaiheessa häntä pidettiin Miguel Indurainin seuraajaehdokkaana. Hän voitti Espanjan ympäriajon pistekilpailun vuonna 2001 ja vuoristokilpailun vuosina 1997–1999 sekä 2001. Espanjan ympäriajon kokonaiskilpailussa hän sijoittui vuonna 1998 kolmanneksi, vuonna 1999 viidenneksi ja sijalle 17 vuonna 2001.
Hänen lempinimensä oli ”El chaba”, joka tarkoittaa villiä. Nimi viittasi hänen hyökkäävään ajotyyliinsä. Hän oli usein mukana irtiotoissa seurauksia harkitsematta. Tapa toisinaan tuotti merkittäviä voittoja raskailla vuoristoetapeilla. Vuoden 1999 Espanjan ympäriajon kahdeksannella etapilla hän hyökkäsi ja ryhtyi ajamaan takaa Pavel Tonkovia Anglirun jyrkässä 23% nousussa sateisessa ja sumuisessa säässä. Lopputuloksena oli kirikamppailu Jiménezin ja Tonkovin kesken. Vuoden 2000 Ranskan ympäriajossa hän teki irtiotton kun etappia oli vielä jäljellä yli 170 km. Jiménez kuitenkin myös kärsi ajotyylistään. Yleensä hyökkäystä seuraavalla etapilla hän hävisi paljon aikaa. Jiménez kärsi masennuksesta ja lopetti pyöräilyuransa vuonna 2002 avioiduttuaan.
Hän kuoli sydänkohtaukseen Madridilaisessa sairaalassa 32 vuoden iässä.
Carlos Sastre on Jiménezin lanko.
George Young
George Young (s. 6. marraskuuta 1946 Cranhill, Glasgow, Skotlanti – 22. lokakuuta 2017) oli australialainen rockmuusikko, lauluntekijä ja tuottaja. Young soitti kitaraa ensin The Easybeats -nimisessä yhtyeessä muun muassa Harry Vandan kanssa. Yhtyeen tunnetuin hitti oli ”Friday On My Mind”; muita hittejä olivat muun muassa ”For My Woman”, ”Good Times” ja ”She's So Fine”. Yhtye hajosi 1970-luvun alussa.
Young oli AC/DC:n kitaristien Angus ja Malcolm Youngin isoveli. Hän on osallistunut heidän yhtyeensä toimintaan tuottamalla AC/DC:n levyjä. Hän soitti myös bassoa AC/DC:ssä, kun heillä ei ollut basistia, ja joskus myös rumpuja. Viimeinen levy, jonka hän tuotti Bon Scottin ollessa laulaja AC/DC:ssä, oli "Powerage".
Noah Bernardo
Noah "Wuv" Bernardo Junior (s. 24. helmikuuta 1974) on yhdysvaltalainen rumpali. Hän on soittanut rumpuja melkein koko ikänsä. Bernardo on soittanut P.O.D.-yhtyeessä sen perustamisesta saakka vuonna 1992. "Wuv" on myös yhtyeen vokalistin "Sonnyn" serkku.
Wuv on usein se henkilö, joka puhuu P.O.D.:n haastatteluissa, mutta silti Sonnya haastatellaan enemmän. Wuv muistuttaakin eniten yhtyeen johtohahmoa.
Lempinimen "Wuv" takana on hyvin hassu tarina. Noahin ollessa vielä pieni hänen isoäitinsä näet puhui usein rakkaudesta (englanniksi Love). Hän kuitenkin puhui hyvin epäselvää murretta, ja siksi "Love" kuulosti aivan "Wuvilta". Näin Noahia alettiin kutsua Wuviksi.Muut esiintymiset
Claudia Adkins
Claudia Adkins (s. 2. marraskuuta 1972 Novosibirsk) on venäläinen pornonäyttelijä. Hän aloitti pornouraansa vuonna 2000 ja esiintyi sen jälkeen yhteensä yli 120 pornoelokuvassa. Ennen nykyistä uraansa hän opiskeli Venäjällä lääketieteen tohtoriksi. Adkins lopetti pornoelokuvissa näyttelemisen vuonna 2004.
Kokura Kita-ku
Kokura Kita-ku () on Kitakyūshūn kaupungin suuralue. Kokura Kita-ku käsittää entisen Kokuran kaupungin alueen, joka yhtenä viidestä kaupungistä muodosti vuonna 1963 Kitakyūshūn kaupungin. Kokura Kita-kussa sijaitseva JR Kyushun Kokuran asema on Kitakyūshūn päärautatieasema ja myös San'yō Shinkansen pysähtyy siellä.
Suuralueen väkiluku oli 1. tammikuuta 2007 183 053 ihmistä.
Kitakyūshūn suurimmat kauppa- ja ostosalueet sijoittuvat Kokuran aseman lähelle, pääosin "'Uomachin" alueelle ().
Kaksi suurinta ostoskeskusta ovat Isetan (Kokuran aseman vieressä) sekä Izutsuya (Murosaki-joen ja Riverwalk Kitakyushun vieressä). Tanga market on perinteinen japanilainen markkina-alue, jossa myydään pääasiassa kalaa, lihaa ja vihanneksia.
Kokuran linna, jonka Hosokawan suku rakensi vuonna 1602, sijaitsee vain 10 minuutin kävelymatkan päässä Kokuran asemasta. Myös Mori Ōgain asunto sijaitsee Kokuran linnan lähellä, jossa hän oli varuskunnan lääkärinä ja kirjoitti Kokura nikki-kirjan.
Kokura Kita-kun alueella on useamman suuryhtiön pää- tai haaratoimistot:
Opus (yhtye)
Opus on itävaltalainen poprock-yhtye joka perustettiin vuonna 1973. __notoc__
Vuonna 1985 Opus julkisti kappaleen "Live Is Life", joka ponnahti myyntilistojen kärkeen monessa maassa ja Yhdysvalloissa live-nauhoitus pääsi Top 40 -albumilistalle vuonna 1986. Se saavutti kuudennen sijan Britannian myyntilistoilla 15. kesäkuuta 1985 ja pysyi sijalla 15 viikkoa.
Opus on edelleen toiminnassa. Yhtyeellä oli joitain onnistumisia muilla kappaleilla Itävallassa, Saksassa ja Sveitsissä, mutta ei maissa joissa ei puhuttu saksaa.
Zhengrong Shi
Zhengrong Shi (s. 1963) on kiinalainen liikemies. Hän on perustanut aurinkoenergian yrityksen Suntech Power. Forbesin mukaan Dr Shi on rikkain kiinalainen 2006, ja omisti $2,2 miljardia 2006. Dr Shi rikastui myymällä aurinkokennoyrityksensä New Yorkin pörssiin. Hänellä on myös Australian kansalaisuus perustuen maassa suoritettuun tohtorintutkintoon ja työntekoon. Hän on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Dr. Shi oli Australiassa aurinkokennotutkija 1992–1995 ja aurinkokennoyrityksen toimitusjohtaja 1995–2001. Hänellä on 11 aurinkokennopatenttia.
Gianna Michaels
Gianna Michaels (s. 6. kesäkuuta 1983 Seattle, Washington) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä.
Ennen pornouraansa Gianna muutti vuonna 2001 Kaliforniaan, jossa hän työskenteli vastaanottoapulaisena. Ajan myötä häntä pyydettiin malliksi, joka puolestaan johti alastonmallin kuviin ja vuonna 2004 Gianna teki ensimmäisen pornoelokuvansa. Tämän jälkeen hänen suosionsa on kasvanut nopeasti ja Gianna on esiintynyt yli 390 pornoelokuvassa.
Kyfoosi
Kyfoosi (, "käyrä - kyttyrä") on selkärangan yläosan, erityisesti rintarangan (ns. torakaalinen kyfoosi) taaksepäin työntyvä kaareuma. Selkäranka on luonnostaan S-kirjaimen mallinen, yläselän kaarevuutta taaksepäin tasapainottaa lannerangan notkoa eli lordoosi. 22-vuotiaiden miesten rintarangan köyry on keskimäärin 34 ja naisten 26 astetta.
Mikäli selkärangan kyfoosi on sairaalloisen käyrä, puhutaan kumaraselkäisyydestä tai kyttyräselkäisyydestä.
Tuura
Tuura voi tarkoittaa seuraavia:
Mma Ramotswe
Mma Ramotswe (Precious Ramotswe) on kirjailija Alexander McCall Smithin luoma fiktiivinen naishahmo. Mma Ramotswe on päähenkilö McCall Smithin Botswanaan sijoittuvassa "Mma Ramotswe tutkii" -kirjasarjassa (). Kirjojen pohjalta on tehty myös televisiosarja.
Mma Ramotswe asuu Botswanassa Gaboronessa, minne hän myös on perustanut oman yksityisetsivätoimiston. Yritys on Botswanan ensimmäinen etsivätoimisto ja siinä työskentelee Mma Ramotswen lisäksi hänen sihteerinsä ja opetettavansa Grace Makutsi. Toimisto tulee taloudellisesti juuri ja juuri toimeen.
Mma Ramotswe on luonteeltaan viisas, älykäs, kärsivällinen ja empaattinen. Hän pyrkii toimimaan mahdollisimman oikeudenmukaisesti mutta samalla lempeästi. Mma Ramotswe on valmis antamaan anteeksi niille, jotka katuvat pahoja tekojaan, mutta muista piittaamattomille ihmisille hän antaa mielellään oivaltavasti suunnitellun opetuksen.
Näistä hänen ominaisuuksistaan johtuu, että kun asiakkaat pyytävät toimistosta apua jonkin asian selvittämiseen, Mma Ramotswe ei tyydy pinnallisiin vastauksiin. Sen sijaan hän selvittää ihmisten ja tapahtumien todellisen luonteen. Mma Ramotswe mietiskelee asioita usein rooibos-teekupin ja Mma Makutsin seurassa. Tultuaan ratkaisuun hän järjestelee asioita niin, että kaikki osapuolet voivat olla tyytyväisiä. Monesti tämä tarkoittaa keskustelua asiakkaiden ja muiden asianomaisten kanssa, jotta osapuolet alkaisivat ymmärtää toisiaan ja menneisyyden tapahtumat saataisiin soviteltua.
Mma Ramotswe on perinyt moraalinsa ja maailmankatsomuksensa suuresti rakastamaltaan edesmenneeltä isältään Obed Ramotswelta. Muita hänen ihailemiaan henkilöitä ovat kuningatar Elisabet II, Nelson Mandela sekä Sir Seretse Khama. Mma Ramotswe pohtii usein hieman surumielisesti, miten Botswana on muuttunut hänen lapsuusajoistaan, sillä hänen mielestään ihmiset välittivät silloin enemmän toisistaan.
Myös kauneusihanteet ovat muuttuneet Mma Ramotswen nuoruudesta. Mma Ramotswe, samoin kuin moni muu kirjan vanhemman polven botswanalainen, kannattaa kuitenkin yhä "perinteistä ruumiinrakennetta". Mma Ramotswe onkin ylpeä omasta, pyöreästä ulkomuodostaan. 
Mma Ramotswella oli nuoruudessaan onneton avioliitto huonosti käyttäytyvän jazz-muusikon Note Mokotin kanssa. Eron jälkeen Mma Ramotswe on pysytellyt pitkään naimattomana, eikä hänellä ole lapsia. Nelissäkymmenissään hän kuitenkin lupautuu menemään naimisiin Gaboronessa arvostetun autonkorjaajan J.L.B. Matekonin kanssa, ja saa tämän seurauksena myös kaksi ottolasta nimiltään Motholele ja Puso.
Hannover 96
Hannover 96 on saksalainen jalkapalloseura Hannoverin kaupungista Ala-Saksin osavaltiosta. Se pelaa Saksan Bundesliigassa.
Seura perustettiin huhtikuussa 1896 rugby- ja yleisurheiluseuraksi. Nimenä oli tuolloin "Hannoverscher FC 1896". Vuonna 1913 se yhdistyi "Ballverein Hannovera von 1898":n kanssa, jolloin se sai nykyisen nimensä Hannoverscher Sportverein von 1896.
"Hannoverscher FC":n värit olivat musta, valkoinen ja vihreä, mutta se pelasi sinisissä paidoissa. "Ballverein" puolestaan pelasi punaisissa paidoissa. Seurojen yhdistymisen jälkeen joukkue päätti pelata punaisissa paidoissa, mutta sen virallisiksi väreiksi jäivät edelleen musta, valkoinen ja vihreä kuten seuran logostakin yhä näkyy. Joukkueen lempinimi on silti "die Roten" – punaiset.
Hannover voitti ensimmäisen mestaruutensa vuonna 1938 kun se kukisti Schalke 04:n loppuottelussa, mikä on yksi saksalaisen jalkapallohistorian suurimmista yllätyksistä. Toisen maailmansodan jälkeen Hannover pelasi pohjoisessa Oberligassa. Vuonna 1954 se voitti toisen Saksan mestaruutensa.
Vuonna 1963 Saksassa muodostettiin jalkapalloon alueellisten liigojen sijasta yhtenäinen Bundesliiga. Pohjoisesta Oberliigasta sinne pääsivät kuitenkin Hamburger SV ja Werder Bremen. Seuraavaksi kaudeksi joukkue kuitenkin nousi ylimmälle sarjaportaalle. Hannoverissa pelasi maajoukkuepelaajiakin kuten Jupp Heynckes ja Hans Siemensmayer. Hannover pelasi 1. Bundesliigassa vuosikymmenen verran sijoittuen säännöllisesti sarjataulukon alempaan keskikastiin. Kaudeksi 1974–1975 se putosi alemmalle sarjatasolle. Se palasi kylläkin heti takaisin 1. Bundesliigaan, mutta putosi heti alemmas.
1970-luvun lopulla ja 1990-luvun alussa seura kärsi pahoista talousvaikeuksista. Vuonna 1992 se kuitenkin voitti Saksan Cupin, mikä kohensi seuran taloustilannetta. Hannover 96 oli ensimmäinen alemman divisioonan joukkue, joka voitti kilpailun. Matkalla kohti voittoa se kukisti muun muassa Bundesliiga-joukkueet Borussia Dortmundin, VfL Bochumin, Karlsruher SC:n, Werder Bremenin ja Borussia Mönchengladbachin.
Kaudet 1996–1998 die Roten pelasi Saksan kolmannella sarjatasolla Regionnalligassa. Se palasi 2. Bundesliigaan 1999 ja 1. Bundesliigaan 2002, jossa se on sen jälkeen pelannut lukuun ottamatta kautta 2016–2017.
Asuntolaiva
Asuntolaiva on asuntona toimiva laiva. Asuntolaivoja on monen mallisia. Yleisempiä niistä on alkuperäisestä käytöstä poistettu tavanomainen vene tai laiva, joka on muutettu sekä teknisesti että rakenteellisesti vastaamaan jatkuvan asumisen tarpeita. Toisinaan kelluvia ponttoonien päälle rakennettuja asuintaloja ( ns. floating home) sanotaan asuntolaivoiksi, vaikka missään olosuhteissa niillä ei voi liikkua merellä, eivätkä ne täytä laivan kriteereitä.
Euroopassa asuntolaiva-asuminen on paikoitellen jo osa kaupunkikulttuuria. Huomattavan suosittua tämäntyyppinen asuminen on Hollannissa, jossa pelkästään Amsterdamissa arvioidaan olevan jopa 2 500 asuntolaivaa tai kelluvaa omakotitaloa. Hollannin muissa osissa on kelluvia asuntoja arviolta saman verran lisää. Muualla Euroopassa esimerkiksi Kööpenhaminassa ja Tukholmassa on erityisesti asuntolaivoille varattuja alueita, joissa postinkuljetus, vesi ja viemäröinti, sekä sähkönsaanti on tehty mahdolliseksi.
Yhdysvalloissa ja Kanadassa asuntolaivoille on varattu alueita mm. Seattlessa ja Vancouverissa. Saksassa ainakin Berliinissä on suunnitteilla asuntolaivoille soveltuvia alueita.
Suomessa asuntolaiva-asuminen on hyvin vähäistä. Helsingin Kaisaniemenrantaan on tosin suunnitteilla asuntolaivoille tarkoitettu alue, Reposaaressa on kaksi kelluvaa taloa, ja Porvoossakin asuntolaivoja on muutama. Suomessa haasteita asuntolaivassa asumiselle asettavat muun muassa seuraavat seikat:Laivassa asumisella välttää esim. kiinteistöveron. Joskin ajoittainen telakoiminen ja mahdolliset laiturimaksut aiheuttavat lisäkuluja. Jos laiva on merikelpoinen, eikä ole kytketty kiinteästi maihin, niin rakennusmääräykset eivät yletä maista laivaan. Vastaavasti merenkulun puolella on omat säännöksensä. Lain mukaan Suomessa saa asua ilman kiinteää osoitetta, jolloin virallinen postikanava on Netposti.
Matkustaja-alus GTS Finnjet toimi New Orleansia kohdanneen Hurrikaani Katrinan jälkeen lääketieteen opiskelijoiden asuntolaivana.
Ent. Finnesa on muutettu merikelpoisuus säilyttäen perheen kodiksi, nyk. nimeltään m/s Suukko.
Päijänteellä on mm. Endla-niminen 30-metrinen merikelpoinen alus, joka palvelee ympärivuotisena kotina.
Helsingissä toimii Asuntolaivurit niminen yhdistys.
Tie Guantanamoon
Tie Guantanamoon ("The Road to Guantanamo") on brittiläinen dokumentaarinen draama vuodelta 2006. Elokuvan on ohjannut Michael Winterbottom. Elokuva kertoo kolmesta brittiläisestä arabista, jotka tuomitaan syyttömänä vankeuteen Guantanamo Bayn vankileiriin.
Elokuvan ensiesitys oli Berlinalessa 14. helmikuuta 2006, ja se esitettiin ensi kerran valtamediassa Yhdistyneessä kuningaskunnassa Channel 4 -televisiokanavalla 9. maaliskuuta 2006. Seuraavana päivänä elokuva julkaistiin yhtä aikaa elokuvateattereissa, DVD:nä ja internetissä.
Elokuva kuvattiin Afganistanissa, Pakistanissa, Iranissa ja Kuubassa.
Elokuva kertoo tarinan kolmesta brittiläisestä miehestä, Ruhal Ahmed, Asif Iqbal ja Shafiq Rasul, jotka tunnetaan nykyisin myös nimellä Tiptonin kolmikko ("The Tipton Three"). Afganistanissa heidät vangitsi vuonna 2001 Pohjoinen liitto, joka luovutti heidät Yhdysvaltain asevoimille ja heidät siirrettiin Guantanamo Bayn vankileirille epäiltynä terrorismista. He olivat vankeina lähes kolme vuotta ilman syytettä tai oikeudenkäyntiä.
Gitmo
Gitmo: The New Rules of War on ruotsalainen dokumenttielokuva Guantanamo Bayn vankileiristä. Elokuvan on ohjannut ja käsikirjoittanut Erik Gandini ja Tarik Saleh. Elokuvassa haastatellaan muun muassa seuraavia henkilöitä: Janis Karpinski, Mehdi Ghezali ja Geoffrey Miller.
Gitmon ensiesitys oli IDFA:ssa vuonna 2005 ja näytettiin ensimmäistä kertaa elokuvateattereissa Ruotsissa 10. helmikuuta 2006.
Vuonna 2003, vuosi Ruotsin kansalaisen Mehdi Ghezalin "Gitmoon" vangitsemisen jälkeen, joka sai näkyvyyttä myös Ruotsin mediassa, Gandini ja Saleh aloittivat dokumentin kuvaamisen ja vierailivat saarella opastetun matkan ja valikoidun alueellepääsyn kanssa. Ghezali vapautettiin vuonna 2004 ja häntä haastateltiin elokuvaa varten.
Golaghat
Golaghat on kaupunki Intiassa, Assamin osavaltiossa. Se on Golaghatin piirikunnan pääkaupunki. Golaghatin kaupungissa asuu 33 064 ihmistä, piirikunnassa yli yhdeksän miljoonaa. Piirikunnan asukkaista 85 % on hinduja.
Kaupungin nimi tarkoittaa jokilautan satamassa sijaitsevaa kauppapaikkaa. Nykyinen kauppala on syntynyt Dhansiri-joen varrelle 1900-luvun puolivälissä. Arkeologisista jäänteistä nähdään, etät jokilaaksossa on ollut asutusta 400-luvulta asti.
Golaghatin lähellä sijaitsee UNESCOn maailmanperintöluetteloon kuuluva Kazirangan kansallispuisto.
Salva Ballesta
Salvador Ballesta Vialcho eli Salva Ballesta (s. 22. toukokuuta 1975 Zaragoza, Zaragozan maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä. Salva valmentaa tällä hetkellä Espanjan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavaa Atlético Malagueñoa.
Salva edusti urallaan kaikkiaan kuutta eri seuraa Espanjassa. Hän pelasi myös yhden kauden Englannissa Boltonin joukkueessa. Salva voitti Espanjan pääsarjamestaruuden Valencian riveissä kaudella 2001–2002. Pelatessaan Racing Santaderissa kaudella 1999–2000 Salva voitti Espanjan pääsarjan maalikuninkuuden 27 maalilla. Seuraavalla kaudella hän voitti toiseksi ylimmän sarjatason maalipörssin 21 osumallaan pelatessaan Atlético Madridissa. Salva pelasi neljä ottelua Espanjan A-maajoukkueessa.
Salva päätti pelaajauransa kesällä 2010, minkä jälkeen hän toimi Málagan juniorivalmentajana. Helmikuussa 2013 hänet nimitettiin Celta Vigon pääsarjajoukkueen apulaisvalmentajaksi. Nimitys peruttiin vain joitakin päiviä myöhemmin joukkueen kannattajien jyrkän vastustuksen vuoksi. Syynä tähän oli Salvan maine äärioikeiston tukijana. Saman vuoden heinäkuussa hänestä tuli Málagan B-joukkueen, Atlético Malagueñon, päävalmentaja.
Jalkapallokenttien ulkopuolella Salva on tullut tunnetuksi lentoharrastuksestaan sekä isänmaallisuudestaan. Salva on ajoittain ottanut julkisuudessa voimakkaasti kantaa poliittisiin kysymyksiin ja häntä on pidetty Espanjan entisen diktaattorin Francisco Francon ihailijana ja hänet on myös liitetty joidenkin äärioikeistolaisten ryhmien toimintaan. Salva ei ole julkisesti ilmaissut tukeaan millekään ryhmittymälle, mutta on jatkuvasti arvostellut maan vasemmistopoliitikkoja sekä vastustanut Espanjan itsehallintoalueiden irtaantumispyrkimyksiä. Esimerkiksi helmikuussa 2007 Salva otti voimakkaasti kantaa Barcelonassa pelanneen Oleguerin kirjoittamaan lehtiartikkeliin, jossa Oleguer kritisoi ETA-vangin vapauttamatta jättämistä ja kyseenalaisti Espanjan aseman oikeusvaltiona. Oleguer on tullut tunnetuksi poliittisesti aktiivisena urheilijana, joka on puhunut julkisesti muun muassa Katalonian ja Baskimaan itsenäisyyden puolesta. Omassa vastalauseessaan Salva ilmoitti ”kunnioittavansa koiranpaskaakin enemmän [kuin Olegueria]”.
Grenadiini
Grenadiini on granaattiomenan siementen kuorikerroksista puristettua alkoholitonta siirappimaista mehua eli sokeripitoista liuosta, jota on saatavana ainakin punaisen ja vihreän värisenä. Sitä käytetään juomasekoituksiin maun ja värin antamiseen. Grenadiinia myydään hyvinvarustetuissa elintarvikeliikkeissä ja Alkossa.
Kaarlo Emil Kivirikko
Kaarlo Eemeli Kivirikko (sukunimi vuoteen 1906 Stenroos; 28. tammikuuta 1870 Helsinki – 26. huhtikuuta 1947) oli ennen muuta professorin arvon saanut lintutieteilijä ja filosofian tohtori, mutta sen ohessa myös taitava lintujen täyttäjä. Hänet tunnettiin kyvystään sijoittaa täytetty eläin luontevaan pienympäristöön ja loihtia siten katsojan eteen poikkeuksellisen aidonoloinen tilannekuva.
Kivirikon vanhemmat olivat rakennusmestari August Stenroos ja Agatha Charlotta Corzard. Hän pääsi ylioppilaaksi vuonna 1889 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1892, lisensiaatiksi 1898 ja tohtoriksi 1900. Kivirikko teki tutkimusmatkat Vienan Karjalaan ja Vienanmerelle 1894 sekä Transkaspiaan, Turkestaniin ja Siperiaan 1896.
Kivirikko oli Sortavalan reaalilyseon luonnonhistorian ja maantieteen lehtorina sekä Sortavalan seminaarin luonnonhistorian ja kemian opettajana 1899–1905. Hän toimi Helsingin suomalaisen normaalilyseon luonnonhistorian ja maantiedon vanhempana lehtorina vuodesta 1905 sekä yliopettajana vuosina 1911–1938. Hän kirjoitti eläin- ja kasvitieteen oppikirjoja. Hän paranteli Aukusti Juhana Melan "Suomen luurankoiset" -teosta laajentamalla ja toimittamalla kirjan toisen painoksen vuonna 1909. Kivirikko kirjoitti laajan kaksiosaisen teoksen "Suomen linnut" vuosina 1926–1927. Nuorena Kivirikko tutki myös vesiäyriäisiä.
Kivirikko toimi Luonnon Ystävän päätoimittajana 1921–1925, Maapallon eläimistön päätoimittajana sekä Suomen Lintutieteellisen Yhdistyksen puheenjohtajana 1926–1936. Hän sai professorin arvon vuonna 1930.
Helsingin yliopisto ylläpitää Kivirikon lintukokoelmaa Viikin C-talossa. Edustettuna on lähes koko Suomen pesimälinnusto ja lisäksi kymmeniä muita lintulajeja sekä kolmisenkymmentä nisäkäslajia.
Geraldine Hughes
Geraldine Hughes (s. 1970 Belfast) on pohjoisirlantilainen näyttelijä, joka on esiintynyt televisiossa, elokuvissa ja teatterissa. Hänen tunnetuin roolinsa lienee Marie vuonna 2006 ilmestyneessä "Rocky Balboa" -elokuvassa.
Juristi
Juristi (, ’oikeustieteet’) eli lakimies on ylemmän oikeustieteellisen korkeakoulututkinnon suorittanut oikeustieteilijä. Suomessa ylempi oikeustieteellinen tutkinto on nykyisin nimeltään oikeustieteen maisterin tutkinto. Aikaisempia tutkintoja ovat olleet oikeustieteen kandidaatti ja molempain oikeuksien kandidaatti ("iuris utriusque candidatus"); ”molemmat oikeudet” tarkoittaa roomalaista oikeutta ja kanonista oikeutta.
Juristit toimivat yleensä tuomareina, virkamiehinä tai asianajajina. Myös elinkeinoelämä työllistää suuren määrän juristeja.
Perinteisesti poliitikoiksi on valikoitunut juristeja. Suomen presidenteistä Ståhlbergilla, Svinhufvudilla, Rytillä, Paasikivellä, Kekkosella, Halosella ja Niinistöllä on ollut juristin koulutus.
Muiden maiden johtajista esimerkiksi Jawaharlal Nehru, Konrad Adenauer, Kurt Georg Kiesinger, Olof Palme, Fidel Castro, Slobodan Milošević, Bill Clinton, Richard Nixon, Gerald Ford, Nicolas Sarkozy, Tony Blair, Nelson Mandela, Mihail Gorbatšov, Vladimir Putin, Dmitri Medvedev ja Barack Obama ovat olleet koulutukseltaan juristeja.
Sukupuolineutraali kielenkäyttö
Sukupuolineutraali kielenkäyttö on kieltä, joka ei ole seksististä. Suomen kielen lautakunta on antanut suosituksen sukupuolineutraalin kielenkäytön edistämiseksi.
"Aamulehti" ilmoitti syyskuussa 2017 pyrkivänsä sukupuolineutraaliin kielenkäyttöön. Lehti ilmoitti luopuvansa muun muassa nimikkeistä puhemies, lautamies, luottamusmies ja palomies.
Kansainvälisesti tärkeä lintualue
Kansainvälisesti tärkeä lintualue eli Important Bird and Biodiversity Area (IBA) on BirdLife Internationalin perustama hanke, jossa tunnistetaan ja suojellaan tärkeitä lintukohteita. IBA-alueita on määritelty noin 10 000, ja alueista 100 sijaitsee Suomessa.
IBA-alueet määritellään kansainvälisesti hyväksyttyjen kriteerien mukaan. IBA-alueen tulee täytyy yksi kolmesta seuraavista vaatimuksista.
Suomen tärkeät lintualueet eli Finnish Important Bird Areas (FINIBA) ovat kansallisesti tärkeitä lintualueita Suomessa. Niitä on yhteensä 411 ja kaikki Suomen 97 IBA-aluetta kuuluu niihin. Suomessa hanketta tekee BirdLife Suomen ohella yhteistyönä Suomen ympäristökeskus. Yksittäisten laskijoiden lisäksi aineistoa on saatu muun muassa Metsähallitukselta ja Luonnontieteelliseltä keskusmuseolta.
Japanin talousihme
"Japanin talousihme" tai "Japanin ihme" on termi jolla kuvataan Japanin vahvaa taloudellista nousua toisen maailmansodan jälkeen aina 1980-luvun loppuun asti.
Japani oli sodan jälkeen raunioina ja yhdysvaltalaisten miehitysjoukkojen hallinnassa. Japanista alettiin kehittää länsityylistä demokratiaa. Maa alkoi kuitenkin taloudellisesti nopeasti toipua 1950-luvulla ja 1970-luvulle tultaessa maa oli jo noussut maailman suurimpien talouksien joukkoon. Maan ilmiömäinen talouskasvu jatkui aina 1990-luvun alkuun asti jonka jälkeen maa on kärsinyt pitkästä taantumasta.
Syitä Japanin nopeaan nousuun oli useita. Maata oli modernisoitu runsaasti jo ennen toista maailmansotaa, mm. kouluttamalla väestöä ja uudistamalla hallintoa ja puolustuslaitosta. Täysin tyhjästä ei siis tarvinnut lähteä liikkeelle. Japanilaisten työmoraali oli tunnetusti korkea ja työnantajaan uhrautuvasti suhtautuva. Japanilaiset yritykset olivat nopeita oppimaan ja kopioimaan länsimaisilta yrityksiltä mm. valmistusmenetelmiä ja kehittelemään niitä edelleen. Kaiken lisäksi Korean sota auttoi pääsemään talouskasvun alkuun niin Japanissa kuin samaan aikaan nousevassa Saksassa (kts. Wirtschaftswunder). Tämän lisäksi oli suuret kotimarkkinat, joidenka ostovoimaan Japanin talous perustuu pääosin nykyäänkin. Sen lisäksi Yhdysvallat oli kylmän sodan takia suopea niin Japanin kuin Länsi-Euroopankin talouksien kehittymiselle ja takasi niin Japanin kuin Länsi-Euroopankin turvallisuuden ja koska Japani oli luopunut asevoimista sodan jälkeen ja maalle oli kehitetty pasifistinen perustuslaki, maa pystyi pysymään ulkona asevarustelukilpailusta ja käyttämään nämäkin rahat yhteiskuntansa ja taloutensa kehittämiseen.
Japanin talousihme on ollut esimerkkinä monille muille Aasian nouseville talouksille (kts. Aasian tiikerit).
Vartiolaiva Tiira
Vartiolaiva Tiira on Länsi-Suomen merivartiostolle kuuluva vartiolaiva. Tiiran kotisatama on Vaasa ja se toimii pääasiassa Pohjanlahdella. Henkilöstöä aluksella on 13. Tiira voi toimia tarpeen vaatiessa öljy- ja kemikaalionnettomuudessa.
VL Tiirasta ja muista Telkkä-luokan aluksista luovutaan vuodesta 2014 alkaen, koska niitä ei voi käyttää talviolosuhteissa, eikä niiden käytölle ole saatu määrärahoja. Ne korvataan yhdellä suuremmalla laivalla, joka rakennetaan STX Finlandin Rauman telakalla.
Tiiran tehtäviin kuuluu muun muassa seuraavia asioita:
Tiira laitettiin julkiseen myyntiin tammikuussa 2013.
Pälkäneen rauniokirkko
Pälkäneen rauniokirkko eli Pyhän Mikaelin kirkko on Pälkäneen kirkonkylässä Onkkaalassa sijaitseva keskiaikaisen harmaakivikirkon raunio.
Kirkko suunniteltiin ja rakennettiin todennäköisesti vuosien 1495 ja 1505 välisenä aikana.
Uskonpuhdistus 1500-luvulla vaikutti niin, että kirkon sisäosia uusittiin. Pyhimysten kuvat poistettiin, ja kirkkoon tuli saarnastuoli, penkit ja parvekkeet. Ulkokuori säilyi pääosin ennallaan. Isonvihan Kostianvirran taistelun aikaan kirkko ryöstettiin lähes kokonaan.
1740-luvulla hiekkamaalle perustetun kirkon perustukset alkoivat pettää, seiniin ilmestyi halkeamia ja toisen päädyn alttaritaulu vajosi. Lopulta kirkko hylättiin Pälkäneen uuden kirkon valmistuttua vuonna 1839. Kirkon katto sortui joulukuun 3. päivänä 1890 raivonneessa myrskyssä. Rauniota ja sen ympäristöä on sen jälkeen kunnostettu ja tutkittu useita kertoja. Kirkollisia tilaisuuksia rauniokirkossa on pidetty 1920-luvulta lähtien.
Kirkossa sijainneet Pyhää Lauria ja Pyhää Olavia esittävät puuveistokset ovat nykyisin Kansallismuseossa.
Kirkon pihalla sijaitsee vuonna 1949 paljastettu kirjanpainaja Daniel Medelplanin muistomerkki.
Kirkonraunio todettiin yleisölle vaaralliseksi kesällä 1999. Jumalanpalvelukset ja muut tilaisuudet jouduttiin toimittamaan muurien ulkopuolella.
Vuonna 2002 perustettiin Pälkäneen Vanhankirkon Suojeluyhdistys tarkoituksena estää kirkon tuhoutuminen ja mahdollisesti kattaa kirkko uudella katolla. Herätteenä oli vuonna 1997 palaneen Tyrvään Pyhän Olavin kirkon jälleenrakennus. Yhdistys aloitti kesällä 2003 alueella arkeologiset kaivaukset ja perustusten vahvistamisen. Tähän tarkoitukseen se sai avustusta Alfred Kordelinin säätiöltä. Perustusten vahvistamisen ja asehuoneen päädyn oikaisun jälkeen käyttökielto poistettiin syksyllä 2004.
Suojeluyhdistys ja Tampereen teknillisen yliopiston terässtudio järjestivät 2005 oppilaskilpailun, jolla haettiin rauniokirkolle kattamisideoita. Kilpailun voitti Mikko Lahikaisen työ "Viimeinen virsi", jonka periaatteena on suojata muurit koko raunion ylle kohoavalla lasikatteella. Museovirasto oli torjunut raunion kattamisen lausunnossaan 2004, mutta asettui syksyllä 2015 annetussa lausunnossa puoltamaan lasikatetta.
Kirsi Valasti
Kirsi Eva Marika Valasti (ent. Valasti-Koski, s. 12. marraskuuta 1969 Helsinki) on suomalainen kestävyysjuoksija, joka edustaa seuratasolla Turun Weikkoja.
Valasti juoksi vuoden 1988 Kalevan kisoissa 3 000 metrin juoksun kolmanneksi ajalla 9.22,03. Hän osallistui seuraavana vuonna maastojuoksun MM-kisoihin, joissa sijoittui kahdeksanneksikymmenenneksi. Myöhemmin samana vuonna hän voitti SM-hopeaa Kalevan kisoissa 3 000 metrillä ajalla 9.03,74. Vuoden 1990 Kalevan kisoissa hän uusi 3 000 metrin SM-hopeansa. Vuonna 1992 hän voitti 3 000 metrillä pronssia ja 10 000 metrin juoksussa hopeaa ajalla 33.16,07.
Valasti palasi kilpakentille vuonna 2000. Kalevan kisoissa 2001 hän voitti SM-kultaa 10 000 metrillä ja hopeaa 5 000 metrin juoksussa. 2002 hän voitti sisäratojen SM-pronssia 3 000 metrillä ja Kalevan kisoissa 2003 SM-kultaa sekä 10 000 että 5 000 metrillä ajalla 15.56,47. Hän voitti Vaasan Kalevan kisoissa 2004 5 000 metrin kilpailun ajalla 15.40,43 ja selvisi Suomen joukkueeseen Ateenan olympialaisiin. Olympiakisoissa Valasti karsiutui alkuerissä.
Valasti juoksi vuonna 1991 alle 23-vuotiaiden naisten maratonin Suomen-ennätyksen 2.41.45. Hän on Suomen kaikkien aikojen tilastossa seitsemäs 3 000 metrillä, toinen 5 000 metrillä ja kymmenes 10 000 metrillä.
Australiankeuhkokala
Australiankeuhkokala eli "käärmekala" ("Neoceratodus forsteri") on Australian Queenslandin Burnett- ja Mary-joissa luonnonvaraisena elävä 100–150 cm pitkä keuhkokala. Sitä on siirretty myös muihin lähijokiin, mm. Brisbane-jokeen.
Australiankeuhkokala on sukunsa, heimonsa ("Ceratodontidae") ja lahkonsa ("Ceratodontiformes") ainoa laji, ainoa australialainen keuhkokalalaji, ja yksi kaikkiaan kuudesta tunnetusta keuhkokalojen alaluokan lajista. Australiankeuhkokala on elävä fossiili, sillä täysin samanlaisina pidettyjen kalojen fossiileita tunnetaan 100 miljoonan vuoden takaa.
Laji elää hitaasti virtaavien jokien syvännepaikoissa muta-, hiekka- tai sorapohjilla. Joen kuivuessa se voi pysytellä hengissä vähähappisissa lammikoissa, kun se 30–60 minuutin välein nousee pintaan hengittämään happea keuhkoillaan. Toisin kuin eräät muut keuhkokalat se ei kuitenkaan kestä koko lammikon kuivumista. − Normaalioloissa se kuitenkin hengittää kiduksilla.
Australiankeuhkokala on pääasiallisesti peto, joka saalistaa sammakoita ja niiden toukkia sekä selkärangattomia eläimiä, mutta ilmeisesti joskus myös syö kasvisravintoa.
Speak
Speak on yhdysvaltalaisen pop-laulaja Lindsay Lohanin debyyttialbumi. Sen ensimmäinen single oli "Rumors", joka menestyi listoilla hyvin. Toinen single oli "Over", joka menestyi kanssa yhtä hyvin kuin ensimmäinen. Kolmas oli Herbie Fulled Loaded -elokuvaan tehty kappale "First".
Aerosani
Aerosani () oli neuvostoliittolainen työntöpotkurin voimin liikkuva lumikelkka, myös moottorireeksi, kiitoreeksi ja lentoreeksi sanottu.
Neuvostoliiton mittaamattomat lakeudet muuttuivat talvisin lähes kulkukelvottomiksi paksujen lumikinosten muutettua kulkureitit upottaviksi tai tukittua ne kokonaan. Myös partiointi muuttui niin hankalaksi, että armeijalle oli luotava erityisesti talvisten olosuhteiden mukainen kulkuväline. Tuo kulkuväline oli erityinen lumikiituri, joka tunnettiin Neuvostoliitossa nimellä "aerosani". Kiiturin voimalähteenä toimi lentokoneen moottori potkureineen. Itse reki oli tehty kevyestä vanerista, mutta keula saatettiin panssaroida sentin vahvuisella teräslevyllä.
Aerosanien esi-isä oli Igor Sikorski. Hän valmistutti ensimmäisen lumikiiturin 1910-luvun alussa, mutta sotilaskäyttöön tarkoitetut mallit ilmestyivät puna-armeijan arsenaaliin vasta 1920-luvulla. Niitä suunnitteli Sikorskin tapaan etevänä lentokoneiden suunnittelijana tunnettu Andrei Tupolev. Lumikiitureita käytettiin menestyksekkäästi tundralla partioimiseen ja kuljetustehtäviin.
Aerosanit saivat varsinaisen tulikasteensa Suomea vastaan käydyssä talvisodassa. Niitä ei käytetty varsinaisiin hyökkäyksiin, koska ne olivat liian haavoittuvia. Erityisesti kranaatinheitinten tuli ja sen aiheuttamat sirpaleet olivat Aerosaneille kohtalokkaita. Muutamia raskaammin panssaroituja ja tehokkaimmalla moottoreilla varustettuja malleja käytettiin kyllä antamaan hiihtojoukoilla tulitukea.
Aerosani toimi samalla hiihtojoukkojen juhtana, joka saattoi hinata miehiä eteenpäin pitkillä taipaleilla ja säästää täten niiden voimia. Talvisodassa rintamalla liikkui pääasiassa malleja KM-5 ja OSAGA-6, mutta myöhemmin venäläiset alkoivat tuottaa huomattavankin erilaisia lumikiiturimalleja, joista osa pysyi palveluksessa vielä pitkään toisen maailmansodan jälkeenkin. Niistä huomattavampia olivat kaksipaikkainen, kevyt RF-8 ja raskaampi, 10 mm panssarilevyllä vahvistettu NKL-26. Molemmat saatettiin aseistaa 7,62 mm DT-konekiväärillä, muusta mahdollisesta raskaammasta aseistuksesta ei ole tietoa.
A Little More Personal (Raw)
A Little More Personal (Raw) on yhdysvaltalaisen laulaja ja näyttelijä Lindsay Lohanin toinen studioalbumi, joka julkaistiin Yhdysvalloissa 6. joulukuuta 2005. Levyn tuotti Casablanca Records. Albumi myi yhdysvaltalaisen Billboard 200:n mukaan ensimmäisellä viikolla 82 000 kappaletta. Albumi myi kultaa ja sitä myytiin yhteensä 500 000 kappaletta. Se ei kuitenkaan menestynyt yhtä hyvin kuin edellinen albumi Speak, joka myi platinaa.
"Confessions of a Broken Heart" oli ensimmäinen single A Little More Personal albumilta ja se julkaistiin lokakuussa 2005. Musiikkivideo oli kaikkien suosikki Total Request Live TV -show’ssa. 
Videossa Lohan oli perheen riitojen keskellä eikä hänen perheellään mene hyvin. Musiikkivideolla oleva lapsi on Lindsayn pikkusisko Aliana Lohan.
Sven Tuuva
Sven Tuuva on Edvin Laineen ohjaama suomalainen historiallinen sotaelokuva vuodelta 1958, joka perustuu 
Johan Ludvig Runebergin "Vänrikki Stoolin tarinoiden" runoon "Sven Dufva". Sen syntyä siivitti "Tuntemattoman sotilaan" suurmenestys.
Elokuvan tapahtumat ovat Suomen sodan ajoilta 1808–1809, ja se kertoo iäkkään kersantin yksinkertaisesta pojasta Sven Tuuvasta, jolla on kova halu armeijaan, vaikka on täysi säheltäjä. Elokuvan lopussa hän tekee Koljonvirran taistelussa suuren sankariteon ja saa kaaduttuaan kaksinkertaiset kunnialaukaukset. Juonta on laajennettu huomattavasti Runebergin runosta, ja siihen on lisätty paljon uusia hahmoja ja tapahtumia, kuten Svenin onneton romanssi. Elokuvassa Sven on kotoisin Ristiinasta ja puhuu savon murretta, vaikka runossa ei tällaista mainita.
Sven Tuuvaa näyttelee elokuvassa Veikko Sinisalo.
Aikalaiskriitikoilla oli elokuvan suhteen suuret odotukset, ja siksi pettymys oli suuri. Huomiota kiinnitettiin erityisesti keskeisen päähenkilön ylinäyteltyyn yksinkertaisuuteen. Monet muut osatekijät saavat kyllä kiitosta.
Erässä myöhemmässä kritiikissä todetaan, että vaikka elokuvassa on onnistuneita jaksoja, varsinkin loppukohtauksissa Koljonvirran sillalla, sankarirunoelman yhdistäminen realismiin ei tuottanut onnistunutta tulosta, vaan syntyi komeasti lavastettu sotilasfarssi, jonka päähenkilön ilmeily on kovin teatraalista. Toisessa arviossa Sinisalon teatraalisuus todetaan, mutta roolisuoritusta pidetään kuitenkin vahvana. Ja vaikka kerronnan tyylilaji keikkuu sotilasfarssin ja isänmaallisen sankaripaatoksen välillä, se kuitenkin monin paikoin tavoittaa ilmaisullista puhuttelevuutta. Kiitosta saavat myös tekninen paneutuminen ja osaaminen.
Sven Tuuvan ensi-ilta oli Rexissä ja Tuulensuussa 19. joulukuuta 1958. Ensimmäisen kerran se esitettiin televisiossa Tv1:llä 1964. Elokuva julkaistiin dvd:nä 2007. Se esitettiin 107 minuuttiin lyhennettynä Ruotsissa keväällä 1959, ja se edusti Suomea vuoden 1959 Berliinin elokuvajuhlilla.
Käsilläseisonta
Käsilläseisonta on asento, jossa henkilö seisoo suorana käsiensä varassa, jalat ylöspäin. Yleisimpänä käsilläseisonnan muotona voidaan pitää suoraa seisontaa. Käsilläseisonnassa voi seistä myös yhdellä kädellä. Onnistunut asento edellyttää hyvää tasapainoa ja ylävartalon voimakkuutta. Käsilläseisonnasta voi myös lähteä kävelemään käsillä. Liikettä voi harjoitella seinänkin avulla.
Jos käsilläseisonnassa tasapaino pettää ja tekijä on vaarassa kaatua selälleen maahan, voi hän laskeutua kuperkeikalla. Liike on hyvä osata horjahtamisen varalta. Ennen kuperkeikkaa on suositeltavaa katsoa ylös varpaisiin pitäen leukaa rinnassa ja pitää kädet "lukossa". Kun tasapaino pettää eteenpäin, käsillä pitää varovasti laskeutua puoliksi niskalleen pitäen yhä leukaa kiinni rinnassa ja sen jälkeen mennä kerään, joka seuraa hyvään, liukuvaan kuperkeikkaan.
Koivisto (kauppala)
Koivisto () oli Suomeen kuulunut kauppala Viipurin läänissä Karjalankannaksella. Vuonna 1927 perustettu kauppala sijaitsi Suomenlahden rannalla, Viipurinlahden suulla. Koiviston alue luovutettiin sotien jälkeen Neuvostoliitolle, ja kauppalan alueella sijaitsee nykyään Leningradin alueeseen kuuluva Koiviston eli Primorskin kaupunki (ven. nimi muutettu 1948).
Koiviston kauppalan pinta-ala oli 24 km² (1936) ja sitä ympäröi joka puolelta Koiviston maalaiskunta, josta kauppala oli lohkottu. Koivisto oli Rannan kihlakunnan keskus. Väkiluku oli noin 2200 henkeä.
Koiviston kauppalan alueella sijaitsi Koiviston kirkko, sairaala, 5-luokkainen yhteiskoulu, merikylpylä, pankkeja sekä monenlaisia liike- ja teollisuusyrityksiä.
Lukuvuonna 1937–1938 kauppala oli jaettu 2 koulupiiriin.
Koivistolla ja Koiviston maalaiskunnalla oli yhteinen evankelis-luterilainen seurakunta.
Koiviston kauppalan alueella Möllikänniemessä oli Itä-Suomen paras merisatamapaikka, joka mainitaan ensimmäisen kerran jo 1268 "Berjozovskoje"-nimellä.
Sataman paikka on ihanteellinen. Mantereen edustan saaristo suojasi sitä tuulilta ja aallokolta ja merivirrat pitivät sen sulana muita Itä-Suomen satamia pitempään ja sinne johti 9 m syvä väylä. Koiviston kauppalan satama muodostikin yhdessä Koiviston maalaiskunnan puolella sijainneen Makslahden sataman kanssa Suomen kuudenneksi suurimman sataman ja viidenneksi suurimman vientisataman vuonna 1933, jolloin vienti ja tuonti olivat yhteensä 387 250 tonnia.
Koivisto yhdistettiin Suomen rataverkkoon vuonna 1916, jolloin Terijoen–Koiviston-rata valmistui. Vuonna 1925 puolestaan valmistui rataosa Koivistolta Viipuriin
Syntyperäinen koivistolainen Toivo Tommola (s. 1892) aloitti linja-autoliikenteen harjoittamisen vuonna 1928. Yhtiö muutti vuonna 1940 Lahteen, mutta kotipaikkakunta elää vielä nykyäänkin yhtiön nimessä. Koiviston Auto Oy on nykyisin Suomen suurimpia linja-autoyhtiöitä.
Koiviston kirkonkylästä ja Kotterlahden kylästä suunniteltiin taajaväkistä yhdyskuntaa jo vuonna 1916. Tuolloin katsottiin, että kyseinen alue oli satamaliikenteen ja tiheän asutuksen johdosta muusta kunnasta taloudellisesti ja sosiaalisesti erillinen, minkä takia sen asioita ei pystytty ratkomaan parhaalla mahdollisella tavalla Koiviston kunnan yhteydessä. Ensimmäinen maailmansota kuitenkin aiheutti suunnitelman toteuttamatta jättämisen. Uudelleen asiaa lähdettiin ajamaan 1920-luvun puolivälissä ja vuonna 1927 Koiviston kirkonkylästä ja Kotterlahden kylästä muodostettiin kauppala.
Vuosaaren silta
Vuosaaren silta yhdistää Vuosaaren kaupunginosan Vartiokylään (Puotilaan) Helsingissä. Sen pituus on 415,7 metriä ja leveys 18,5 metriä. Valmistuessaan se oli 597-metrisen Lapinlahden sillan ohella Suomen pisimpiä siltoja, Helsingin Kaupunkiympäristön toimialan ylläpitämistä silloista se on pisin. Itäväylältä alkunsa saava Meripellontie johtaa 2+2 kaistaisena sillalle jonka Vuosaaren puoleisessa päässä Meri-Rastilassa tien nimi muuttuu Vuotieksi.
Sillan ja metrosillan väliin valmistui vuonna 2018 kevyelle liikenteelle tarkoitettu silta, Raittisilta. Vuosaaren silta peruskorjataan samaan aikaan, kun Raittisiltaa rakennetaan. Peruskorjauksessa sillan pohjoispuolella oleva kävely- ja pyörätie poistetaan ja kaistoja levennetään. Sillan peruskorjauksen on määrä valmistua joulukuussa 2019.
Vuosaaren Asuntosäästäjät aloittivat sillan rakennuttamisen huhtikuussa 1965, jolloin Vuosaari kuului vielä Helsingin maalaiskuntaan. Silta avattiin 1. heinäkuuta 1966. Vuosaari oli liitetty 1. tammikuuta samana vuonna Helsinkiin. Helsingin maalaiskunta ja Helsingin kaupunki olivat olleet haluttomia suuriin investointeihin ennen alueliitoksen toteutumista ja Asuntosäästäjät näkivät sillan rakentamisen itse ainoana keinona välttää vuosikausien odottelun siltakysymyksessä. Kaupunki lunasti sillan myöhemmin itselleen.
Sillan pohjoispuolelle valmistui 1990-luvulla metroliikenteelle oma siltansa ja niiden väliin kevyenliikenteen silta 2018.
Vuosaaren silta toimi erityisesti 1970- ja vielä 1980-luvullakin yöllisten, "laittomien" kiihdytyskilpailujen näyttämönä. Tähän oli vaikuttamassa seikka, että sillan pituus liikuntasaumojen välissä lähes tarkalleen amerikkalaisen varttimailin.
Fabrizio Barbazza
Fabrizio Barbazza (s. 2. huhtikuuta 1963 Monza, Italia) on entinen italialainen Formula 1 -kuljettaja. Hän starttasi urallaan kahdeksaan kilpailuun saavuttaen niistä kaksi maailmanmestaruuspistettä.
Barbazza aloitti kilpailu-uransa ajamalla Motocrossia vuoteen 1982 saakka, jonka jälkeen hän vaihtoi kilpa-autoihin. Kaudeksi 1983 hän siirtyi Italian Formula 3 -sarjaan, sijoittuen seuraavana vuonna kuudenneksi. Kaudella 1985 hän voitti neljä kilpailua ja sijoittui lopulta sarjassa kolmanneksi.
Seuraavaksi kaudeksi Barbazza lähti kilpailemaan Yhdysvaltoihin uuteen American Racing -sarjaan. Neljän osakilpailuvoiton turvin hän saavutti mestaruuden heti ensimmäisella kaudellaan. Kaudeksi 1987 Barbazza siirtyi CART-sarjaan, jossa hänen parhaaksi saavutuksekseen jäi kolmas sija Indianapolisista. Kauden päätteeksi hänet valittiin vuoden tulokkaaksi.
Kaudella 1990 hänet palkattiin ajamaan Formula 3000 -sarjaan, mikä sai hänet vaihtamaan CART-sarjan Formula ykkösiin. Barbazza debytoi kuninkuusluokassa Imolassa 1991 AGS-tallin autolla. Kausi oli kuitenkin suuri pettymys, sillä hän ei selvittänyt karsintoja kertaakaan, johtuen siitä, että AGS ei pystynyt tarjoamaan kilpailukykyistä kalustoa.
Barbazza teki paluun CART-sarjaan vuonna 1992, mutta palasi takaisi Eurooppaan heti seuraavana vuonna. Formula 1 -talli Minardi tarjosi hänelle paikan kaudella 1993. Hän saavutti uransa ainoat pisteet sijoittumalla kahdesti kuudenneksi.MM-pisteissä hän oli 19.
Vuonna 1995 Barbazza kolaroi rajusti Yhdysvalloissa Jeremy Dalen kanssa, joka johti vakaviin pää- ja rintavaurioihin, joiden seurauksena hän oli kriittisessä tilassa ja vaipui koomaan. Hän kuitenkin toipui täysin onnettomuudesta, mutta ei enää palannut kilparadoille. Myöhemmin hän perusti mikroautoradan Monzaan ja alkoi suunnitella törmäysaitoja.
Xander Berkeley
Xander Berkeley (16. joulukuuta 1955 Brooklyn, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Berkeley on esittänyt televisiosarja "24":n ensimmäisellä ja toisella tuotantokaudella CTU:n Los Angelesin paikallisjohtajaa George Masonia. Hän esitti vuosina 2010–2012 Percy Rosea draamasarjassa "Nikita" ja vuosina 2008–2013 Seriffi Thomas MacAllisteria menestyssarjassa "Mentalist". Vuodesta 2016 Berkeley on näytellyt "The Walking Deadissä".
Berkeley on esiintynyt myös "C.S.I":ssa, lyhytelokuvissa, televisioelokuvissa ja pitkissä elokuvissa. Hän on toiminut myös ääninäyttelijänä monissa animaatiosarjoissa ja -elokuvissa.
Berkeley on naimisissa näyttelijä Sarah Clarken kanssa.
Wabi-sabi
Wabi-sabi () on japanilaisen estetiikan käsite. Se yhdistetään läheisesti zenbuddhalaisuuteen, ja kehityksensä alkuaikoina wabi-sabiin yhdistetyt henkilöt olivatkin jossain muodossa zenin harjoittajia. Käsitettä kuvataan monesti epätäydellisyydessä, keskeneräisyydessä ja häviävyydessä olevaksi kauneudeksi sekä yksinkertaisuuden ja vaatimattomuuden ihannoimiseksi. Käsite muodostuu kahdesta erillisestä sanasta, "sabi" ja "wabi", joilla molemmilla on omat merkityksensä. Sanoja voidaan käyttää myös erillään, mutta nykyisin japanilaiset tarkoittavat sanojen muodostamaan kokonaisuutta myös puhuessaan vain toisesta.
Wabi-sabi liitetään yleensä japanilaiseen teeseremoniaan, jossa se ilmenee sekä itse seremoniassa että siihen liittyvissä osatekijöissä, kuten teeastioissa ja teehuoneessa. Se on kuitenkin olennainen osa myös monia muita Japanin taiteenlajeja, kuten ikebanaa, japanilaista puutarhataidetta sekä keramiikkaa.
Trikoo
Trikoo (, "kudontatyö") on koneellisesti tai käsin valmistettu tekstiilituote. Se muodostuu toisiinsa kiedotuista lankasilmukoista. Jos langat kulkevat tuotteessa pituussuunnassa, on kyseessä loimitrikoo. Jos langat kulkevat poikkisuunnassa, on kyseessä kudetrikoo.
Trikoo poikkeaa muista tekstiilikudoksista siinä, että se valmistetaan käyttämällä vain yhtä lankajärjestelmää. Trikookudoksen sidontatapa saa aikaan joustavuutta ja huokoisuutta, minkä takia trikoota käytetään erityisesti alusvaatteiden ja sukkien valmistukseen.
Teos (kaupunki)
Teos oli merenkulkuun keskittynyt joonialainen kaupunki.
Siellä toimi kaksi satamaa ennen kuin Kyyros II Suuri valloitti Lyydian ja Joonian noin vuonna 540 eaa.
Menetettyään siihenastisen merkityksensä Teos oli yksi kahdestatoista Joonian liiton kaupungista. Antigonos I otti sataman uudelleen käyttöön. Epikuroksen kerrotaan olleen siellä Demokritoksen opetettavana. Rooman vallan aikana kaupunki tunnettiin viinistään ja Bacchuksen temppelistään. Nykyinen Sığacıkin kaupunki on rakennettu lähelle Teoksen raunioita.
Teos (täsmennyssivu)
Teos on:
Antti Vaheri
Antti Ilmari Vaheri (s. 24. syyskuuta 1938 Helsinki) on suomalainen lääketieteen tutkija. Hän toimi vuosina 1986–2003 Helsingin yliopiston virusopin professorina. Vuonna 1980 Vaheri ja Markus Brummer-Korvenkontio löysivät Puumala-viruksen Suomesta. He myös keksivät menetelmän, jolla viruksen aiheuttama sairaus varmistetaan.
Vaheri valmistui lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1963 ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1964. Hän on toiminut kliinisen virologian apulaisprofessori vuodesta 1974 ja Suomen Akatemian tutkijaprofessorina vuosina 1979–1984. Hän on myös toiminut monien tieteellisten julkaisusarjojen toimitusneuvostoissa ja seitsemän pohjoismaisen virologian/mikrobiologian professuurin asiantuntijana. Hän on ollut Euroopan Molecular Biology Organizationin jäsen vuodesta 1979 lähtien. Vaheri on toiminut virustautien tutkimussäätiön puheenjohtajana vuodesta 1992 lähtien. Hän on ohjannut lukuisia väitöskirjoja, ja hänellä on myös monia julkaisuja virustutkimuksen, muun muassa hantavirusten, retrovirusten ja virusdiagnostiikan sekä solu- ja syöpätutkimuksen alalta.
Vaheri sai vuonna 2010 Suomalaisen Tiedeakatemian kunniapalkinnon. Hän sai Matti Äyräpään palkinnon vuonna 1985 ja Medix-palkinnon vuonna 1997.
Antti Vaherin isä oli korva-, nenä- ja kurkkutautiopin apulaisprofessori Eino Vaheri (1905–1991).