Jack Brabham
Sir John Arthur "Jack" Brabham (2. huhtikuuta 1926 Hurstville, Uusi Etelä-Wales, Australia – 19. toukokuuta 2014) oli australialainen autourheilun Formula 1 -luokan kolminkertainen maailmanmestari, vuosilta 1959, 1960 ja 1966. Hän sai lempinimen "Black Jack" mustista hiuksistaan sekä ajoittaisista hiljaisista hetkistään.
Jack Brabham hallitsi erilaisten työkoneiden käytön jo pienestä pitäen auttaessaan vihannesviljelijän ammattia harjoittanutta isäänsä peltotöissä. Toisen maailmansodan aikana hän palveli ilmavoimissa ja sodan jälkeen työskenteli autokorjaamoyrittäjänä. Sen ohessa hän kilpaili pienissä luokissa ajamalla muun muassa lika- ja saviratakilpailuja () sekä hillclimb -autokilpailuja, joissa voitti mestaruuksia. Hän tutustui kilpa-autouransa varhaisten vaiheiden aikana mekaanikko Ron Tauranacin kanssa.
Brabhamin kilpa-ajajan kokemus kasvoi, kun hän aloitti yhteistyön Cooperin tehdastallin kanssa ja ajoi ensimmäisen Formula 1 -kilpailunsa tallin valmistamalla autolla Britannian osakilpailussa vuonna (kilpailu päättyi keskeytykseen). Myös seuraavan vuoden Britannian kilpailu päättyi keskeytykseen Maseratin autolla. Kausi oli jälleen yhden kilpailun mittainen F1-sarjassa, koska Brabhamin kiinnostus suuntautui urheiluautoihin ja Formula 2:iin, joissa voitti vuoden 1958 Nürburgringin 1000 kilometrin ajon yhdessä Stirling Mossin kanssa sekä F2-mestaruudet Britannian (1958) ja Ranskan (1964) sarjoissa. Le Mansin 24 tunnin ajoissa vuonna 1957 Brabham sijoittui Cooperillaan S1100-luokkansa kolmanneksi (kokonaistuloksissa 15. sijalle), mutta vuosien 1958 ja 1970 kilpailut Aston Martinin ja Matran autoilla päättyivät keskeytyksiin.
Kausi oli Brabhamin ensimmäinen kokonainen kausi F1-sarjassa, jonka aikana hän otti uransa ensimmäisen voiton Monacon katuradalla ja voitti ensimmäisen maailmanmestaruutensa Coventry Climax -moottorilla varustetulla Cooperilla. Seuraavana vuonna Brabham uusi mestaruutensa voittamalla viisi peräkkäistä osakilpailua.
Vuonna 1961 Brabham perusti oman tallinsa yhdessä Ron Tauranacin kanssa, jonka ensiesiintyminen tapahtui F1-sarjassa kaudella . Hänen tallinsa ei kuitenkaan menestynyt uudessa 1500 kuutiosenttimetrin Formula 1:ssä. Ainoan voiton tallille toi Dan Gurney vuoden Ranskan osakilpailussa. Vuonna alettiin ajaa 3000-kuutioisilla formuloilla, ja Brabham Repcon moottorilla varustetulla Brabham-autolla voitti kolmannen mestaruutensa (Brabham on ainoa, joka on pystynyt voittamaan F1-mestaruuden omaa nimeään kantavalla omavalmisteisella autolla). Seuraavana vuonna mestaruus meni hänen tallitoverilleen Denny Hulmelle.
Indianapolis 500 -kilpailuun Brabham oli osallistunut jo vuonna 1961 Cooperin valmistamalla autolla sijoittuen kilpailussa yhdeksänneksi, mutta uusintayritykset omavalmisteisella autolla päättyivät heikkoihin tuloksiin.
Kaudella Brabham kärsi loukkaantumisista ja päätti lopettaa uransa siihen kauteen, mutta talliin ei ollut tarjolla huippukuljettajia, minkä vuoksi hän jatkoi vielä vuoden. Hän voitti kauden avauskilpailun Etelä-Afrikassa, mutta uran viimeinen F1-osakilpailu Meksikossa päättyi moottoririkon aiheuttamaan keskeytykseen.
Eläkkeelle siirryttyään hän vetäytyi autourheilusta kokonaan, myi osuutensa tallista Tauranacille ja palasi Australiaan hoitamaan maatilaa sekä ylläpitämään moottorialan liiketoimintaa. Myöhemmin 1970-luvulla tallin johtotehtävät otti hoidettavakseen Bernie Ecclestone. Brabham aateloitiin vuonna 1979.
Brabhamin kaikki pojat, Geoff, Gary ja David, ovat myös ajaneet kilpaa. Brabhamin lapsenlapset Matthew ja Sam ovat kilpa-ajajia.