Korkeajännitys
Korkeajännitys (”Korkkari”) () on Egmontin kustantama ja julkaisema sarjakuvalehti, jossa aiheena on useimmiten sota. Korkeajännitys aloitti ilmestymisensä Suomessa vuonna 1953 nimellä Korkeajännityssarja. Lehti sisälsi aluksi salapoliisi-, tieteis-, agentti- ja seikkailusarjoja. 1960-luvun alussa Korkeajännityksessä alettiin julkaista vain sotasarjakuvia, jotka useimmiten käsittelivät toista maailmansotaa brittiläisestä ja fiktiivisestä näkökulmasta. Suomessa Korkeajännityksen ”kulta-aikaa” oli määrällisesti 1970-luku.
Vaikka lehden nimi on säilynyt samana, kustantaja on usein vaihtunut. Vuonna 1954 lehden aloitti Pecos Bill Oy. Sitten seurasivat Sarjakustannus Oy 1968–1971, UK-lehdet 1971–1976 ja Williams/Semic vuodesta 1976 kunnes Egmont Kustannus Oy alkoi kustantaa Korkeajännitystä vuodesta 1998.
Korkeajännityksen kirjoittajien ja piirtäjien nimiä ei alun perin ilmoitettu, mutta vuodesta 2010 lähtien näiden nimet esiintyvät kertomusten kansisivuilla. Käsikirjoitukset tehdään kuitenkin ilmeisesti Yhdistyneessä kuningaskunnassa, piirtäjät ovat useimmiten brittejä tai Argentiinasta ja Espanjasta. Tunnettu sarjakuvataiteilija Hugo Pratt on myös uransa alkuaikoina piirtänyt Korkeajännitykseen. Suuren osa Commando-lehdestä peräisin olevista kansista on piirtänyt Ian Kennedy.
Varsinaisen Korkeajännityksen rinnalla julkaistiin 1970- ja 1980-luvulla useita muitakin sarjakuvalehtiä, joiden nimeen sisältyi sana ”korkeajännitys”.
1950-luvulla Korkeajännityksessa julkaistiin agentti-, lännen- ja avaruusseikkailuja. Aineisto saatiin brittiläisen Fleetway-kustantamon lehdistä "Super Detective Library" (SDL) ja "Cowboy Picture Library". Sankareita ja muita hahmoja olivat Sherlock Holmes, Bulldog Drummond, Fu Manchu, Oliver Passinghamin Lesley Shayne, mestarivaras Mustanaamio (ei Lee Falkin Mustanaamio "The Phantom" vaan "Blackshirt"), agentti John Steel ja avaruusetsivä Rick Random. Rick Random seikkaili viimeisen kerran numerossa 12/1960. Mustanaamio perustui Roderic Graemen (Roderic Jefferies) kirjoittamiin lyhyisiin kertomuksiin. Bill Lacey toimi ahkerasti sarjan piirtäjänä. Thriller Picture Libraryn sarjoista Robin Hoodia julkaistiin Suomessa omassa lehdessään.
1960-luvun alussa alettiin SDC:n sarjojen loppumisen jälkeen julkaista suomeksi sarjakuvia ”Thriller Picture Library” -lehdestä (TPL). Erityisesti voittamaton britti Battler Britton esiintyi usein. Battler Brittonin arkkivihollinen oli pitkään majuri Hisser. Sankari "Agentti 13" oli mestari naamioitumaan vakoilupuuhiensa yhteydessä.
TPL:n aineiston ehdyttyä joskus ennen 1960-luvun puoltaväliä alettiin käyttää lehtien "War Picture Library" ja "Battle Picture Library" aineistoa, jolloin sankarit vaihtuivat sotilaiksi.
"Air Ace Picture Library" -lehden sarjakuvia julkaistiin Suomessa myös Siivet-lehdessä. Todennäköisesti eri Korkeajännityslehdissä käytettiin myös brittilehtien "Combat Picture Library", "Lion Picture Library" ja "War At Sea Picture Library" sarjakuvia.
1970-luvulla Korkeajännitys siirtyi ensin Williamsin ja sitten Semicin omistukseen. Sarjakuvat ostettiin nyt D.C.Thomsonin "Commando"-lehdestä. Vuodesta 1973 alkaen varsinaisen Korkeajännityksen aihepiiri rajautui pitkäksi aikaa brittiläisten maavoimien toimintaan Euroopassa. Muut toisen maailmansodan brittiläiset aselajit ja sotanäyttämöt saivat omat Korkeajännitys-lehtensä, joiden julkaiseminen jatkui 1980-luvun lopulle ja 1990-luvun alkuun.
Vuodesta 1996 alkaen Korkeajännitys on alkanut ilmestyä nykyisessä muodossaan, neljä erillistä tarinaa sisältävänä noin 260-sivuisena pokkarina. Korkeajännitys-suuralbumit ovat A4-kokoisia lehtiä.
Korkeajännitystä aiemmin leimannut näkökulman brittiläisyys on nykyisin hieman väistynyt. Yleisimmin Korkeajännityksissä kuitenkin yhä kuvataan toista maailmansotaa länsiliittoutuneiden näkökulmasta; joskus harvoin tosin on sankareina ollut saksalaisia, italialaisia tai jopa suomalaisia. Suomalaisista kertovissa tarinoissa on usein virheellistä tietoa, sillä ne ovat brittiläistä alkuperää. Silloin tällöin aiheena on toisen maailmansodan sijasta ollut ensimmäinen maailmansota, Korean sota ja Vietnamin sota, joskus jopa Persianlahden sota. Myös tieteisfiktiosuuntaisia tulevaisuuteen sijoittuvia, sarjoja on julkaistu.
Korkeajännityksen iskulause on ”"Iskee kuin miljoona volttia"”. Vaikka päältäpäin katsottuna Korkkari-tarinat ovat vakavia sankaritarinoita, on ne tehty omaperäinen pilke silmäkulmassa. Tyypillisiä tarinoiden elementtejä ovat kansallisuuksien stereotypiat ja kliseet. Italialaiset välittävät ennen kaikkea ruoasta ja japanilaiset puolestaan kunniasta. Yhdysvaltalaiset taasen ottavat rennosti, joskus rehentelevätkin, ja tappavat natseja purukumia jauhaen. Venäläiset ovat yleensä raivokkaita kommunisteja ja saksalaiset lähes poikkeuksetta fanaattisia natseja. Korkeajännityksen tarinoissa saksalaiset häviävät lähes aina ja tarinat noudattavat usein samoja kaavoja. Yleensä saksalaiset ja japanilaiset, joskus myös neuvostoliittolaiset, ovat pahoja kun taas yhdysvaltalaiset, britit, ranskalaiset ja muut liittoutuneet hyviä.
Aiemmin suuri osa Korkeajännitys-sarjakuvien piirtäjistä oli italialaisia, ja monilla heistä oli omakohtaisia sotakokemuksia. Kurt Caesar (piirsi sarjoja Battler Britton, Agentti 13, Dogfight Dixon) oli Erwin Rommelin mukana Pohjois-Afrikassa taistelupiirtäjänä. Häneltä on julkaistu teos "Rommel’s Year of Victory: The Wartime Illustrations of the Afrika Korps" (1988).
Vaikka tarinoiden juonet ovatkin usein perinteisiä kaavoja toistavia, lentokoneet, panssarivaunut, aseet ja muut taisteluvälineet on kuvattu hyvin realistisesti. Joissakin ruuduissa myös sodan raakuus saattaa hypätä hetkeksi katsojan eteen hyvinkin toden tuntuisena muuten epäuskottavan seikkailun joukosta. Joissakin tarinoissa esiintyy erittäin epätieteellisiä ja satumaisia tapahtumia, kuten esimerkiksi aikamatkustusta, taikuutta tai kummittelua.
Monesta muusta sarjakuvasta poiketen juonta kuljetetaan paljolti ruutujen laitoihin sijoitettujen laatikoiden teksteissä.
Korkeajännityksissä esiintyy paljon usein toistuvia, kliseisiä teemoja.
Suomalaisissa korkeajännityksissä on usein tarkoituksella jätetty suomentamatta saksalaisia huudahduksia ja sanontoja. Yleisimpiä huudahduksia ovat erilaiset lievät kirosanat, kuten Donnerwetter, Donner und Blitzen, Mein Gott, Teufel ja Himmel (taivas). Tuskanhuudahdus ”aargh” esiintyy lähes joka sarjassa. Usein myös upseerinarvot kuten Kapitän tai Leutnant ovat saksaksi. Tämä voi olla vaikutusta englannin kielessä suhteellisen tavallisesta tavasta jättää vieraskieliset upseerinarvot kääntämättä. Mika Vesterinen kokosi vuonna 2002 Korkkarisaksaa.com -verkkosivuille sanaston, joka on vuonna 2007 julkaistu omana Korkeajännitys-erikoisnumerona nimellä "Achtung! – Korkkarisaksan sanakirja".
Korkeajännityksissä naisten esiintymiset edes sivuosissa ovat harvinaisia. Ehkä yleisin Korkeäjännityksissä esiintyvä naishahmo on huolestunut äiti. Joissain sarjoissa naisia on kuitenkin nähty jopa pääosissa.
Korkeajännityssarjan ensimmäinen pääosassa esiintynyt naissankari oli Lesley Shane numerossa 7/1956 (Härkätaistelijan salaisuus).
Suomessa Korkeajännitys sai ensimmäiset naissotasankarinsa ”Rintamalottien korkeajännityksessä”. Lotta-sarjakuvan tekovaiheessa käsikirjoittajat Leena Lehtolainen ja kirjallisuuden tutkija Paula Arvas tutustuivat naisten kirjoittamiin kuvitteellisiin kertomuksiin lotista.
Rintamalottien korkeajännitys eroaa perinteisestä naisten sotaviihteestä siten, että siihen on pyritty luomaan jännitystä ja taistelukohtauksia. ”Sarjakuva alkaa taistelukuvauksella. Armeijan etenemistä kuvataan Korkeajännitys-perinteen mukaisesti. Myös lottien seikkailuun piti saada jännitystä ja etsimme tilanteita, jotka olisivat voineet olla mahdollisia. Esimerkiksi yksi lotista törmää hiihtoreissulla venäläisiin ja selviää vaaratilanteesta oman neuvokkuutensa ansioista. Tällainen tapaus toistuu aika monessa lotista kertovassa tarinassa”, Paula Arvas kertoo.
Vuosien varrella ovat ilmestyneet varsinaisen Korkeajännityksen lisäksi sotasarjakuvat:
Näiden lisäksi Korkeajännitys-nimellä julkaistiin tieteissarjakuvaa Avaruuden Korkeajännitys (1974), vakoilusarjakuvaa Agenttikorkeajännitys (1973–1985) ja western-sarjakuvaa Lännen Korkeajännitys (1973–1984). Korkeajännitys-nimellä ratsasti 1980-luvulla myös Seksikorkkari-niminen pornosarjakuvalehti. Parin numeron verran tehtiin myös seksiä ja absurdia pilaa sekoittanutta Karkeajännitys-lehteä.
Vuodesta 1998 on julkaistu Suomen historiaa käsitteleviä Korkeajännityksien erikoisnumeroita (ns. ”Suomi-Korkkarit”).
Samsonin piirtämissä seikkailuissa seikkailevat entinen punakaartilainen Pekka Haapanen ja suojeluskuntalainen Vilho Hannula (tähdellä merkityt). Lisäksi he ovat sivurooleissa myös useissa muiden piirtäjien tekemissä Suomi-Korkkareissa.Korkeajännityksen suuren suosion takia parhaina aikoina 1970-luvulla toisilla kustantajilla oli sarjan kanssa kilpailevia tuotteita, jotka joskus olivat lähes täydellisiä kopiota. Esimerkiksi vuonna 1977 aloittanut ”Teräs-sarja” tehtiin samaan kokoon kuin Korkeajännitys, tarinat olivat fiktiivisiä ja tapahtumat sekä hahmot hyvin samankaltaisia. ”Teräs-sarja” ei kuitenkaan ilmestynyt montaa vuotta. 
Hiukan varhempi kilpailija oli ”Suuri sota”. Sen koko oli sama, mutta formaatti oli kuitenkin hiukan eri; tarinat kuvittivat ainakin periaatteessa dokumentaarisesti toisen maailmansodan todellisia tapahtumia. Esimerkiksi yksi lehti saattoi käsitellä Midwayn taistelua, toinen Varsovan kansannousua. ”Pilotti”-sarjakuvalehti vastasi hengeltään ja tarinoiltaan ”Ilmojen korkeajännitystä”. Julkaisua ”Super-RAF” tehtiin sekä A4- että Korkeajännitys-koossa, tarinat nimen mukaisesti fiktiivisiä ilmasota-tarinoita. Lännen-sarja lehti oli saman kokoinen ja tyylinen kuin Lännen korkeajännitys mutta kuvia oli vain yksi sivua kohti. Lisäksi jokaisen numeron lopussa yksi tietosivu tositapahtumasta. Lännen-sarja lehden motto oli "lännen-sarja lehti. Lehti josta pojat pitävät mutta jonka isät lukevat ensin."Yksikään samantyyppisistä kilpailijoista ei saavuttanut yhtä pitkää ikää kuin Korkeajännitys, vaan lopetettiin yleensä muutaman vuoden kuluessa.