hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
AEG
AEG (Allgemeine Elektricitäts-Gesellschaft ’yleinen sähköyhtiö’) oli saksalainen sähkölaitteita ja kodinkoneita valmistanut yhtiö. Se oli perustettu 1883 ja aloitti kaupallistamalla eräitä Thomas Edisonin keksintöjä, joiden oikeudet taitava saksalainen liikemies Emi Rathenau oli ostanut.
AEG siirtyi vuonna 1985 Daimler-Benzin (myöhemmin DaimlerChrysler) omistukseen, joka alkoi 1990-luvulla myydä AEG:n yksiköitä. Sähkötyökalut myytiin ruotsalaiselle Atlas Copcolle ja automaatiotekniikka ranskalaiselle Schneider Electricille. Vuonna 2017 AEG-työkalut olivat hongkongilaisen Techtronic Industries -yhtiön (TTI) omistuksessa. Kodinkoneiden valmistus myytiin vuonna 1996 ruotsalaiselle Electroluxille, joka edelleen käyttää AEG-tuotemerkkiä. AEG:n kuljetusvälineyksikkö AEG Transportation siirrettiin samana vuonna ABB:n kanssa perustetulle yhteisyritykselle Adtranzille. Vuonna 1997 jäljellä ollut osa AEG-yhtiöstä pilkottiin ja myytiin osina.
Tarmo Neemelo
Tarmo Neemelo (s. 10. helmikuuta 1982 Paide, Viron SNT, Neuvostoliitto) on virolainen jalkapalloilija, joka pelaa Viron Meistriliigan JK Nõmme Kaljussa. Isokokoisen (190 cm ja 90 kg) Neemelon pelipaikka on hyökkääjä.
Neemelo edusti ammattilaisuransa aluksi kotimaansa Kuressaarea (2000–2003) ja TVMK:ta (2004–2005). Hänen vuonna 2005 Meistriliigassa tekemänsä 41 maalia nostivat hänet yhdeksi Kultaisen kengän voittajaehdokkaista. Hän sijoittui lopulta sijalle 12, vaikka tekikin määrällisesti eniten maaleja kaikista Euroopan pääsarjapelaajista.
Kaudeksi 2006 Neemelo siirtyi Ruotsiin Allsvenskanin Helsingborgiin, jossa pelit kuitenkin jäivät vähiin. Hän palasi vielä saman kauden aikana TVMK:hon lainalle. Ennen kauden 2007 alkua Neemelo kävi myös Suomessa HJK:n ja TPS:n testissä saamatta kuitenkaan sopimusta. Näin hänet lainattiin Ruotsin Superettanin Sundsvalliin.
Helmikuussa 2008 Neemelo siirtyi Helsingborgista Suomen Veikkausliigan Myllykosken Palloon. Kaudella 2008 hän pelasi 24 ottelussa ja oli kahdeksalla maalillaan joukkueen paras maalintekijä. Helmikuussa 2009 hän siirtyi 1,5-vuotisella sopimuksella Belgian Jupiler Pro Leaguen Zulte Waregemiin, johon siirtyi samaan aikaan myös MyPa-joukkuetoveri Eetu Muinonen. Vuonna 2009 Neemelo palasi Viroon ja pelasi FC Levadiassa kausina 2009–2010. Kaudesta 2011 lähtien hän on edustanut JK Nõmme Kaljua.
Neemelo on pelannut myös Viron maajoukkueessa.
Sebastiano Caboto
Sebastiano Caboto tai Sebastian Cabot (noin 1484–1557) oli italialais-englantilainen tutkimusmatkailija. Hän kertoi englantilaisille olevansa kotoisi Bristolista, mutta muuttaneensa lapsena Venetsiaan. Italialaisille hän puolestaan kertoi olevansa Englannissa opiskellut venetsialainen. Hänen on väitetty matkustaneen isänsä Giovanni Caboton seurueessa vuonna 1498 Englannista Newfoundlandiin, mutta luultavasti historioitsijat ovat vain sekoittaneet isän ja pojan matkat.
Vuonna 1512 Sebastiano Caboten tiedetään olleen Henrik VIII:n palveluksessa kartoittajana Greenwichissä. Hän teki töitä myös Espanjan hoville, ja tarjoutui salaa etsimään Luoteisväylää Kiinaan venetsialaisten lukuun.
Vuosina 1525–1530 hän kartoitti Etelä-Amerikkaa. Huonon käytöksen takia hänet karkotettiin Pohjois-Afrikkaan.
Sebastian Caboten muistinpanot laajoilta matkoilta ovat kadonneet, mutta yksi kopio hänen piirtämästään maailmankartasta on tallella Pariisissa Kansalliskirjastossa.
M/S Sally Albatross
M/S Sally Albatross on kahden eri laivan nimi:
Iced Earth
Iced Earth on yhdysvaltalainen metalliyhtye, joka musiikissaan yhdistelee thrash metalia, power metalia ja NWOBHM-tyyliä.
Kitaristi Jon Schaffer perusti yhtyeen Indianassa vuonna 1984 nimellä Purgatory. Floridaan muuton ja nimenvaihdon jälkeen heidän vuonna 1988 tekemänsä demo "Enter the Realm" herätti Century Media -levy-yhtiön kiinnostuksen ja heidän kauttaan julkaistiin yhtyeen nimeä kantanut debyyttialbumi vuonna 1991. Seuraavana vuonna ilmestynyttä "Night of the Stormrider" -albumia seurasi kolmen vuoden tauko. Iced Earth palasi vuonna 1995 albumillaan "Burnt Offerings", jolloin mikrofonin varteen John Greelyn tilalle oli pestattu Matt Barlow, joka saavutti heti kuulijoiden varauksettoman suosion. Seuraavana vuonna ilmestynyt "The Dark Saga" oli Spawn-sarjakuvan ympärille kasattu teema-albumi.
Barlow jatkoi yhtyeen keulakuvana vielä albumeilla "Something Wicked This Way Comes" (1998), "Horror Show" (2001) sekä cover-albumilla "Tribute to the Gods" (2002), mutta jätti yhtyeen syyskuun 11. päivän terrori-iskujen jälkeen siirtyäkseen lainvalvonnan pariin. Hän työskentelee nykyään poliisina Delawaren osavaltiossa Yhdysvalloissa. Barlow’n paikkaajaksi tuli Judas Priestistä Rob Halfordin tieltä väistymään joutunut Tim Owens, jonka ensimmäinen tuotos Iced Earthin riveissä oli alkuvuodesta 2004 ilmestynyt albumi "The Glorious Burden". Albumi oli teema-albumi aiheinaan monet historialliset tapahtumat ja henkilöt kuten Waterloon taistelu, Hunnien kuningas Attila sekä huipentumanaan kolmiosainen trilogia, joka kertoi Yhdysvaltain sisällissodan Gettysburgin taistelusta vuonna 1863.
Syyskuussa 2007 Iced Earth julkaisi albumin "Framing Armageddon". Se on "Something Wicked This Way Comes" -albumiin perustuvien teema-albumeiden ensimmäinen osa, toinen osa "The Crucible of Man" ilmestyi vuonna 2008.
5. joulukuuta 2007 Schaffer ilmoitti yhtyeen sivustolla Barlow’n palaavan takaisin Iced Earthiin. Schaffer oli keskustellut kiertueella useiden yhtyeen kuulijoiden kanssa ja useimmiten ilmeni, että Barlow’ta kaivattiin takaisin. Schaffer sai myös tietää, että Barlow oli palannut metallimusiikin pariin Pyramaze-yhtyeen laulajana ja näin ollen otti häneen yhteyttä kysyäkseen, mitä mieltä hän olisi myös Iced Earthiin paluusta. Barlow näin ollen lauloi 2008 ilmestyneen Something Wicked -saagan toisella osalla. Matt Barlow lähti kuitenkin yhtyeestä toistamiseen 2011, ja hänen tilalleen tuli Stu Block, joka myös laulaa Iced Earthin seuraavana vuonna julkaistulla studiolevyllä Dystopia. Albumin julkaisun jälkeen yhtye suoritti maailmankiertueen, jolla nauhoitettiin myös livealbumi "Live in Ancient Kourion".
Yhtye alkoi työstää seuraavaa studioalbumiaan vuonna 2013, ja 2014 julkaistiin "Plagues of Babylon".Laulajat
Kitaristit
Basistit
Rumpalit
Andres Oper
Andres Oper (s. 7. marraskuuta 1977 Tallinna, Viron SNT, Neuvostoliitto) on virolainen entinen jalkapalloilija, joka on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Oper aloitti ammattilaisuransa 16-vuotiaana vuonna 1994 FC Lellessä, missä ehti pelata vain yhden ottelun. Tallinnan FC Flora osti Operin FC Lellestä vuonna 1995 ja siellä Oper pelasi kymmenen ottelua ennen kuin siirtyi kesken kauden JK Vaprus Pärnuun. JK Vaprus Pärnuussa Oper teki neljä maalia kymmenessä ottelussa ennen kuin siirtyi takaisin vuonna 1996 FC Lelleen. Vuonna 1997 Oper siirtyi taas FC Lellestä FC Flora Tallinnaan, missä pelasi kaksi vuotta ja teki 42 maalia 63 ottelussa. Vuonna 1999 Oper ostettiin Tanskan mestarijoukkueeseen Aalborg BK:hon seitsemällä miljoonalla Tanskan kruunulla ja on tällä hetkellä kallein Aalborg BK:n ostama pelaaja. Ensimmäisellä vuodella Aalborg BK:ssa Oper valittiin "Vuoden taistelijaksi". Vuonna 2003 Oper siirtyi Aalborg BK:sta Venäjän FK Torpedo Moskovaan, jossa teki kahdeksan maalia 53 ottelussa.
Vuonna 2005 hän siirtyi FK Torpedosta Alankomaiden Eredivisiessä pelaavaan Roda J.C.:n ja teki ensimmäisellä kaudella 8 maalia. Oper oli joukkueen paras maalintekiä 11 maalilla kaudella 2006–2007 Eredivisien paras maalintekijä Afonso Alves) ja kun hänelle tarjottiin uutta sopimusta hän kieltäytyi ja teki viimeisen kierroksen ottelussa kaksi maalia. Pari viikkoa myöhemmin hänelle tarjottiin uutta sopimusta, mikä kestää vuoden 2009 kevääseen. Oper suostui sopimukseen ja tämän hetkisen sopimuksen mukaan hän on Alankomaissa vähintään vuoden 2009 kevääseen asti. Yhteensä hän on pelannut neljän maan pääsarjoissa 280 ottelua ja tehnyt 86 maalia.
Oper:n sopimus Rodan kanssa loppui kesällä 2009 ja Operista tuli vapaa pelaaja. Hän siirtyi myöhemmin kiinalaiseen Shanghai Shenhuaan. Oper pelasi Kiinassa vain kuusi ottelua ilman maalimerkintöjä ja siirtyi sen jälkeen tammikuussa 2010 takaisin Hollantiin Den Haagin joukkueeseen. Haagissa pelatun 12 ottelun jälkeen Oper siirtyi syyskuussa vapaana pelaajana Kyprokselle Larnakaan, jossa pelasi kauden loppuun. Tammikuussa 2012 Oper teki vielä sopimuksen Nea Salamiksen joukkueeseen, jossa päätti uransa.
Oper aloitti Viron maajoukkueessa 17–vuotiaana ja on Viron maajoukkueen kaikkien aikojen paras maalintekijä 38 maaottelumaalillaan. Maaotteluita hän on pelasi urallaan 134, mikä riittää vastaavassa tilastossa kolmanteen sijaan.
Suomen Russponiyhdistys
Suomen Russponiyhdistys ry on gotlanninrussien virallinen rotujärjestö Suomessa ja Suomen vanhin ponirotuyhdistys. Yhdistys perustettiin vuonna 1975 nimellä Siitosyhdistys Russ Avelsförening. Perustava kokous pidettiin 20. huhtikuuta 1975 Eva Wreden koolle kutsumana Rabbelugnin kartanossa. Marketta Salmenpohja (o.s. Nyqvist) valittiin yhdistyksen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi. Suomessa oli tällöin 30 puhdasrotuista russtammaa ja kaksi jalostusoritta. Yhdistyksen tarkoitus oli ryhtyä huolehtimaan ponien rekisteröinnistä ja kantakirjauksesta, mutta tähän ei saatu lupaa. Gotlanninrussien suomalaisesta kantakirjasta vastaa Suomen Hippos, joka on sitoutunut noudattamaan rodun alkuperämaan Ruotsin jalostusohjesääntöä.
Vuosina 1996–2013 yhdistyksen nimenä oli Suomen Russ-ponien Ystävät ry. Vuonna 2014 otettiin käyttöön nykyinen nimi, Suomen Russponiyhdistys. Yhdistyksen tarkoituksena on edistää russponien jalostusta, tunnettavuutta ja käyttöä. Yhdistys järjestää muun muassa näyttelyitä ja kilpailuja sekä julkaisee jäsenlehteä. Jäsenyys ei edellytä ponin omistamista, vaan kuka tahansa rodusta kiinnostunut voi liittyä yhdistyksen jäseneksi.
Suomen Russponiyhdistys
Indrek Zelinski
Indrek Zelinski (s. 13. marraskuuta 1974 Pärnu, Viron SNT, Neuvostoliitto) on virolainen 184 senttimetriä pitkä jalkapalloilija, joka edusti urallaan useita seuroja Virossa, Suomessa, Ruotsissa ja Tanskassa. Zelinskin pelipaikka on hyökkääjä.
Zelinski aloitti uransa kotikaupungissaan Pärnu JK:n riveissä. Ennen ulkomaille siirtymistään hän edusti myös JK Tervis Pärnua ja FC Floraa, kunnes siirtyi Suomeen FC Lahden joukkueeseen. Lahdesta Zelinski muutti Tanskaan, Aalborg BK:hon. Kauden 2003 hän pelasi Ruotsissa Landskronan riveissä ja seuraavaksi kaudeksi hän palasi Tanskaan, tällä kertaa BK Fremiin. Kööpenhaminalaisseurassa vietetty kausi jäi hänen toistaiseksi viimeisekseen ulkomailla, ja hän palasi kotimaahansa FC Levadia Tallinnaan.
Kahdesti Viron mestaruuden voittanut Zelinski on pelannut Viron maajoukkueessa 103 ottelua. Maaottelumaaleja hän on tehnyt 27, mikä riittää maajoukkueen maalintekijätilastossa toiseen sijaan.
Joel Lindpere
Joel Lindpere (s. 5. lokakuuta 1981) on virolainen jalkapalloilija, joka on pelannut kotimaansa lisäksi Bulgariassa, Norjassa, Yhdysvalloissa ja Tšekissä. 178 senttimetriä pitkän Lindperen pelipaikka oli keskikentällä, yleensä hyökkäävässä roolissa.
Lindpere edusti kotimaassaan pitkään FC Floraa sekä muun muassa Nőmme Kaljua, Lelleää ja FC Valgaa. Bulgariassa hän edusti TsSKA Sofiaa, Norjassa Tromssaa, Yhdysvalloissa New York Red Bullsia ja Chicago Firea sekä Tšekissä Banik Ostravaa.
Lindpere pelasi vuonna 1999 alkaneella maajoukkueurallaan Viron maajoukkueessa 107 ottelua ja teki niissä seitsemän maalia.
Konstantin Nahk
Konstantin Nahk (aik. "Konstantin Kolbassenko", s. 10. helmikuuta 1975 Tallinna, Viron SNT, Neuvostoliitto) on virolainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Kolme kertaa Viron mestaruuden voittanut Nahk pelasi uransa aikana kotimaassaan KSK Vigri Tallinnassa, FC Tevalte Tallinnassa, Tallinna Sadam JK:ssa ja JK Viljandi Tulevikissa FC Levadia Tallinnan lisäksi. Jokaisessa seurassaan hän pelasi Viron pääsarjassa. Lisäksi Nahk on edustanut kahta seuraa ulkomailla, Torpedo-MAZ Minskiä Valko-Venäjällä ja FC Jokereita Suomessa. Suomessa pelatessaan hän oli Veikkausliigan alkukauden sensaatiomaisin pelaaja, ja hän muun muassa johti maalipörssiä. Tahti kuitenkin hiljeni loppukautta kohti mennessä, ja Nahk poistui takaisin Viroon.
Urmas Rooba
Urmas Rooba (s. 8. heinäkuuta 1978) on virolainen 179 senttimetriä pitkä jalkapalloilija, joka urallaan edusti useita seuroja Virossa, Tanskassa ja Suomessa.
Rooba on edustanut uransa aikana FC Lelleä, Lelle SK:tä, JK Tervis Pärnua, FC Floraa ja Paide Linnameeskondia kotimaassaan, FC Midtjyllandia, FC Kööpenhaminaa ja Vejle Boldklubia Tanskassa sekä Turun Palloseuraa ja Pietarsaaren Jaroa Suomessa.
Viron maajoukkueessa Rooba pelasi 70 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Maajoukkuedebyyttinsä hän teki vuonna 1996.
Marek Lemsalu
Marek Lemsalu (s. 24. marraskuuta 1972 Pärnu, Viron SNT, Neuvostoliitto) on virolainen jalkapalloilija, jonka vuonna 2008 päättyneen peliuran viimeinen seura oli Viron pääsarjassa Meistriliigassa pelaava FC Levadia Tallinn. Lemsalun pelipaikka on puolustaja.
Seurajoukkueuransa aikana Lemsalu edusti FC Levadia Tallinnan lisäksi JK Viljandi Tulevikia ja FC Floraa kotimaassaan, Mainzia Saksassa ja Strømsgodsetia sekä Bryneä Norjassa.
Maajoukkueurallaan Lemsalu pelasi 86 ottelua Viron maajoukkueessa ja teki kolme maalia. Maajoukkueuraa kesti vuodesta 1991 vuoteen 2007 asti.
Martin Reim
Martin Reim (s. 14. toukokuuta 1971 Tartto, Viron SNT) on virolainen 168 senttimetriä pitkä jalkapalloilija.
Reim edusti maansa pääsarjassa Meistriliigassa pelaavaa FC Floraa vuodesta 1992 lähtien, tosin ei aivan tauotta, sillä vuosina 1999–2000 hän edusti Kotkan TP:tä ja 1990-luvun puolivälissä FC Lelleä. Ennen siirtoaan Floraan hän ehti edustaa kolmea muuta pääkaupungin joukkuetta, Lõvid Tallinnaa (Tallinna Lõvid), Sport Tallinnaa (Tallinna Sport) ja Norma Tallinnaa (FC Norma).
Viron maajoukkueessa Reim on pelannut 157 ottelua, ja hän on eniten maaotteluita Viron paidassa pelannut jalkapalloilija. Maaottelumaaleja Reim on tehnyt 14.
Itsenäisyydenaukio
Maidan Nezaležnosti (, "Itsenäisyydenaukio"), puhekielessä Maidan, on Ukrainan pääkaupungin Kiovan keskusaukio. Kaupungin pääkatu H’reštšatyk kulkee aukion kautta koillisesta lounaaseen.
Aukion ensimmäinen nimi 1800-luvun puolivälissä oli H’reštšatykin aukio, sittemmin vuodesta 1871 Duumanaukio, neuvostovallankumouksen jälkeen maaliskuusta 1919 Neuvostoaukio, vuodesta 1935 Kalinininaukio, vuodesta 1977 Vallankumousaukio ja Ukrainan itsenäistyttyä Neuvostoliitosta 1991 Itsenäisyydenaukio. Se kunnostettiin itsenäistymisen 10-vuotispäiväksi 2001.
Maidan Nezaležnosti on myös Itsenäisyydenaukion alle osuvan Kiovan metron aseman nimi.
Maidanilta alkoivat syksyllä 2004 opiskelijoiden joukkomielenosoitukset Ukrainan presidentinvaalin toisen kierroksen tulosta vastaan, jota epäiltiin väärennetyksi. Täällä syntyneestä vaatimuksesta presidentinvaalin toinen kierros uusittiin 26. joulukuuta 2004, ja vaalin voitti Viktor Janukovytšin sijasta Viktor Juštšenko. Mielenosoituksissa ja konserteissa syntynyttä yhteishenkeä, oranssia koalitiota, kutsutaan Maidanin hengeksi. Tähän ovat yleensä vedonneet Julija Tymošenkon kannattajat, jotka ovat epäilleet, että Juštšenko tekee kompromisseja Alueiden puolueen kanssa.
Maidanilla oli marraskuun lopulta 2004 tammikuulle 2005, presidentin virkaanastumiseen saakka, tavaratalo Ukrainalle H’reštšatykia pitkin ulottunut aidattu ja kulkuluvitettu telttaleiri, missä myös toisista Ukrainan kaupungeista tulleet opiskelijat kaupunkiensa tunnuksin jatkoivat ympärivuorokautista mielenosoitusta kaminoiden lämmössä iskulauseenaan "Vapaus ei nuku".
Jonkin verran järjestettiin myös sinivalkoisia vastamielenosoituksia, mutta ne eivät juuri tavoittaneet video- ja televisiokameroita.
Kun presidentti Janukovytš päätti syksyllä 2013 hylätä EU:n vapaakauppa- ja assossisaatiosopimuksen, se johti Ukrainan itsenäisyydenajan suurimpiin mielenilmauksiin ja väkivaltaisuuksiin, joissa menehtyi kymmeniä ihmisiä. Itsenäisyydenaukio on Kiovan keskeisimpiä mielenosoituspaikkoja.
Kert Haavistu
Kert Haavistu (s. 18. tammikuuta 1980 Tallinna, Viron SNT, Neuvostoliitto) on virolainen 178 senttimetriä pitkä jalkapalloilija, joka pelasi koko uransa ajan kotimaassaan. Hän edusti muun muassa JK Vall Tallinnaa, FC Lelleä, Lelle SK:ta, FC Floraa, FC TVMK:ta ja FC Puumaa.
Haavistu pelasi Viron maajoukkueessa 44 ottelua vuosina 1999–2004.
Hovinmaa
Hovinmaa eli Kravtsovo () on maaseututaajama Tienhaaran eli Seleznjovon maalaiskunnassa Leningradin alueen Viipurin piirissä, Riihimäen-Pietarin rautatien varrella 12 km Viipurista länteen. Asukasluku on 236 (2008).
Ennen sotia Suomeen kuuluessaan Hovinmaa oli teollisuustaajama ja rautatieasema Viipurin läänin Vahvialan kunnan itäosassa. Hovinmaan taajama muodostui Hovinmaan ja Rakkolanjoen kylistä.
Yhteydet Viipuriin olivat hyvät: Rataosa Viipuri–Simola oli vilkkaasti liikennöity 1930-luvulla, paikallisjuna kulki kerran tunnissa molempiin suuntiin.
Hovinmaalla toimivat Rakkolanjoen kaakelitehdas, Hovinmaan paperitehdas ja Oitin tiilitehdas. Hovinmaan paperitehdas oli perustettu 1873 ja sen omisti Ab Hovinmaa Pappersbruk (per. 1888). Tehtaan vuosituotanto oli noin 3 000 tonnia ja vuonna 1932 siellä oli 110 työntekijää. Hovinmaan arvokas vanha tehdasalue tuhoutui sodissa. Rakkolanjoen kaakelitehdas oli perustettu 1877 ja se siirtyi Karjalan Puuteollisuus Oy:n haltuun vuonna 1932. Rakkolanjoen kaakelitehdas oli toiminnassa myös jatkosodan aikana ja sen toiminta päättyi lopullisesti kesällä 1944. Oitin tiilitehtaalle valmistui uusi tuotantolaitos vuonna 1942 ja se oli tuolloin Euroopan suurin ja nykyaikaisin.
Elokuva-Aitta
Elokuva-Aitta oli vuosina 1932–1968 ilmestynyt, elokuviin keskittynyt aikakauslehti. Se oli aikoinaan Suomen suurin elokuvajulkaisu, vuonna 1952 sen levikki oli 30 500. Päätoimittajana toimi muun muassa Seura-lehden perustanut Ensio Rislakki.
Vuonna 1966 päätoimittajana on ollut Kirsti Jaantila ja lehteä on kustantanut Lehtiaitta Oy, jonka toimitus on sijainnut osoitteessa Fredrikinkatu 48, Helsinki. Lehti on ilmestynyt joka toinen viikko eli 24 numeroa vuodessa. Lehti on painettu Kustannusosakeyhtiö Otavan syväpainossa Helsingissä. Irtonumeron hinta oli 1:20 mk ja vuosikerran 21 mk.
Elokuva-Aitta-lehden juuret ulottuivat "filmitaiteelliseen" "Filmiaitta"-aikakauslehteen, joka ilmestyi ensimmäisen kerran vuonna 1921. Sen ruotsinkielinen rinnakkaispainos "Filmrevyn" ilmestyi vuosina 1921–1927. Lehden ensimmäinen päätoimittaja oli Ragnar Öller. Lehden ilmestymistiheys vaihteli, mutta se tuli ilmestyi kaksi kertaa kuukaudessa. Vuonna 1927 Suomi-Filmi perusti Filmiaitalle kilpailevan elokuvalehden "Elokuva", joka taistelisi sen "trustia" vastaan, ja lehtien välinen nokitus jatkuikin vuoteen 1928 asti. Vuosien 1931–32 taloudellinen lama ajoi lehdet yhteen, ja ne yhdistyivät vuonna 1932 "Elokuva-Aitaksi".
Rautatiekirjakaupan irtonumeromyynnissä "Elokuva-Aitta" oli vuonna 1933 sijalla 38, vuonna 1943 sijalla 14, vuonna 1953 sijalla 27 ja vuonna 1963 sijalla 55.
Delta Rhythm Boys
Delta Rhythm Boys oli yhdysvaltalainen lauluyhtye, joka perustettiin vuonna 1934 Langstonin yliopistossa Oklahomassa. Yhtye oli aikanaan hyvin suosittu muun muassa Pohjoismaissa, mitä lisäsivät kiertueilla monipuoliseen, kansainväliseen ohjelmistoon mukaanotetut suomalaiset ja ruotsalaiset sävelmät. Delta Rhythm Boys teki levytyksiä myös sellaisten artistien kuin Ella Fitzgeraldin ja Fred Astairen kanssa.
Suomessa kansansuosio alkoi esiintymisestä Linnanmäen huvipuiston avajaisissa keväällä 1950. Harmony Sistersin laulaja Maire Ojosen on kerrottu opettaneen Delta Rhythm Boysille suomen kielen alkeita, ja yhtye levytti useita suomalaisia lauluja suomeksi. Näitä ovat olleet ainakin "Tula tullalla" sekä "Tuoll' on mun kultani", jonka yhtye levytti myös englanniksi nimellä "Please Come Back". Englanninkielisinä käännöksinä he levyttivät ainakin kappaleet "Villiruusu", "Isoisän olkihattu" ("Grandpa's Strawhat"), "Rosvo-Roope" ("Raunchy Ropey") ja Toivo Kärjen tangon "Tule hiljaa" ("Though You Left Me"). Yhtye esiintyi myös vuonna 1959 valmistuneessa elokuvassa Iskelmäketju.
Delta Rhythm Boys jatkoi esiintymistä vaihtelevissa kokoonpanoissa aina vuoteen 1987 asti, jolloin yhtyeen perustaja, basso Lee Gaines kuoli kotonaan Helsingissä. Gaines on haudattu oman tahtonsa mukaan Suomen maaperään. Yhtyeen toinen jäsen Hugh Bryant kuoli esiintyessään Gainesin hautajaisissa. Pisimpään elänyt jäsen, ykköstenori Carl Jones kuoli 91-vuotiaana lokakuussa 2010.
Yhtye on nimitetty United In Group Harmony Association Hall of Fameen sekä vuonna 1999 The Vocal Group Hall of Fameen.
Simeon Styliitta
Simeon Styliitta eli Simon pylväskilvoittelija (noin388 Sisan – 2. syyskuuta 459) oli syyrialainen askeetikko, joka piti askeesia muiden askeetikkojen tapaan varmana tapana päästä Jumalan valtakuntaan. Kertomusten mukaan hän oli arvostetussa asemassa ja vaatimaton todenpuhuja, joka osoitti niin kuninkaille, kansalaisille kuin rikollisillekin heidän paikkansa. Hän tuli tunnetuksi asumalla pylvään päässä – ensimmäinen pylväs oli noin kolme metriä korkea, mutta viimeisten arvellaan olleen noin kaksikymmentä metriä korkeita. Hän kiristi viittansa ylleen niin tiukasti, että köysi rikkoi ihon ja aiheutti märkiviä haavoja, jotka olivat aiheuttaa hänelle kuoleman. Simeon Styliitta ei ollut ainoa pylväskilvoittelija 300–400-luvuilla.
Simeon Styliitta oli ensin tavallinen luostarimunkki, mutta hänen mielistyttyään askeesiin munkkitoverit luokittelivat hänet vaaralliseksi ja erottivat hänet luostarista. Luostarista lähdettyään hän vaelsi Antiokiaan, jossa hän jälleen oli kuolla 40 päivän kestoiseen täyspaastoonsa. Vuosia myöhemmin hän vaelsi vuorille erakoksi viettämään rauhallista elämää eläimennahkoihin pukeutuneena. Erakon elämä ei kuitenkaan ollut riittävän tuskallista, joten hän murskasi oikean jalkansa kivellä päästäkseen eroon elämän liiallisista nautinnoista. Hänen asuessaan vuoristossa ihmiset tulivat kuulemaan häntä. Elämänsä viimeiset 37 vuotta hän vietti Antiokian keskustassa pylvään päässä kesät talvet, aktiviteetteinaan laulaminen, rukoilu ja opettaminen.
Tästä toiminnasta Simon saikin lisänimensä "styliitta", pylväskilvoittelija, joka tulee kreikan kielen sanasta "stylos" ’pylväs’. Hänestä muodostui paikallisen väestön keskuudessa tärkeä hahmo, jonka puoleen ihmiset kääntyivät tarvittaessa. Pylväänsä huipulta hän otti esille tulenaratkin aiheet valtakunnan merkkihenkilöistä tai tavallisista ihmisistä. Askeesin tuloksena uskotaan vähitellen luostarilaitoksen syntyneen askeetikkojen muodostamista yhteisöistä.
Simonin juhlapäivä katolisessa kalenterissa on 5. tammikuuta ja ortodoksisessa 1. syyskuuta.
Tankred
Tankred eli Tancrède de Hautville (noin 1076 – 1112) oli ensimmäisen ristiretken johtaja. Hänestä tuli myöhemmin Antiokian hallitsija ja Galilean ruhtinas.
Hautevillen normannisukuun kuulunut Tankred oli äitinsä Emma de Hautevillen kautta Robert Guiscardin lapsenlapsi, ja Taranton Bohemund oli siis hänen enonsa. Hän lähti vuonna 1097 enonsa kanssa matkaan osallistuakseen ristiretkelle, joka kulki Konstantinopolin kautta. Siellä hän joutui kärsimään muiden ristiretkeläisten kanssa Bysantin keisari Aleksios I Komnenos kiristysyrityksistä. Keisari pyysi heitä vannomaan valan, että he lupautuivat luovuttamaan tälle kaikki valloittamansa alueet. Ristiretkeen osallistuneilla muilla johtajilla ei ollut minkäänlaista tarkoitusta pitää lupaustaan, ja Tankred kieltäytyikin valan vannomisesta.
Hän johti Nikean piiritystä vuonna 1097, mutta kaupungin valloitti kuitenkin keisari Aleksios I Komnenosin armeija, kun se oli ensin käynyt salaisia neuvotteluja turkkilaisten seldžukkien kanssa. Tankredissa se herätti syvää vastenmielisyyttä Bysanttia kohtaan. Vielä samana vuonna Tankred valloitti Tarsoksen ja muita kaupunkeja Kilikiassa ja osallistui Antiokian valtaukseen.
Tankredin varallisuus oli ilmeisesti huvennut kokonaan, koska hän taisteli 1099 Jerusalemissa Raymond de St Gillesin joukoissa. Hän saapui kaupunkiin 15. heinäkuuta ja suuntasi etsimään Kalliomoskeijan tarunhohtoisia rikkauksia. Hän sai vangiksi joukon muslimeja, jotka kuitenkin toiset ristiretkeläiset surmasivat. Tankred esitti voimakkaita vastalauseita, mutta ei ole tiedossa johtuiko tämä lunnasrahojen menetyksestä vai siitä, että hänen lupaustaan suojella vankeja halveksuttiin. Kun Jerusalemin kuningaskunta perustettiin, Tancrède de Hautevillestä tuli Galilean ja Tiberian ruhtinas.
Vuonna 1100 Tankred luopui Jerusalemin kuningaskunnassa sijainneesta ruhtinaskunnastaan, ja hänestä tuli Antiokian sijaishallitsija, kun hänen enonsa Bohémond de Tarente oli joutunut seldžukkien vangiksi. Hän valloitti Kilikian takaisin Bysantilta. Vuonna 1104 hän hankki alaisuuteensa Edessan kreivikunnan, kun Jerusalemin kuningaskunnan hallitsija Baudouin Boulognelainen, joka johti kreivikuntaa vankina olleen Baudouin Bourgilaisen puolesta, joutui itse vangiksi.
Kun Baudouin I vapautui 1107, Tankred luovutti ruhtinaskunnan hallitsemisen sen oikeille omistajille ja palasi takaisin Antiokiaan. Vuonna 1108 Gervais de Bazochesin kuoleman jälkeen Baudouin I luovutti Tankredille Galilean ruhtinaskunnan. Vuonna 1110 hän osti Krak des Chevaliersin linnoituksen ja ryhtyi vahvistamaan sen puolustautumisrakenteita. Hän säilytti arvonimensä ja asemansa Antiokian sijaishallitsijana myös serkkunsa Bodémonde II aikana ja jatkoi tehtävässä aina kuolemaansa saakka eli vuoteen 1112.
Tankred on henkilönä kiinnostanut taiteilijoita:
Mikko Myllylahti
Mikko Myllylahti (s. 1980 Oulu) on suomalainen runoilija ja elokuvantekijä. Myllylahden runoja on aiemmin ilmestynyt MotMot 2002 -runouden vuosikirjassa sekä Reviiri-antologiassa. Hän on myös saanut kunniamaininnan J. H. Erkon kirjoituskilpailussa. Myllylahti on valmistunut taiteen maisteriksi Aalto-yliopiston elokuva- ja lavastustaiteen laitokselta vuonna 2012. Hän on kotoisin Torniosta ja asuu Karkkilassa.
Pyhän haudan kirkko
Pyhän haudan kirkko on Jerusalemissa sijaitseva kirkko, joka on rakennettu paikalle, jossa Jeesuksen ristiinnaulitsemisen paikan Golgatan sekä Jeesuksen haudan uskotaan sijainneen. Se on ollut kristittyjen parissa suosittu pyhiinvaelluskohde 300-luvulta alkaen. Kirkon hallinnointi on jaettu usean kristillisen kirkkokunnan kesken.
Pyhän haudan kirkko on Jeesuksen syntymäkirkon lisäksi toinen kirkko, jonka sanotaan olleen Krimin sodan syy.
Hadrianus rakennutti paikalle Afroditelle omistetun temppelin vuonna 135. Temppeli oli paikalla noin kahden sadan vuoden ajan. Konstantinuksen käännyttyä kristinuskoon 312 hän rakennutti monia kirkkoja Pyhälle maalle. Pyhän haudan kirkon rakennustyöt aloitettiin 326. Kirkon rakentaminen kesti yhdeksän vuotta, ja tuon ajan kristillisten historioiden mukaan Golgata löytyi rakennustöiden aikana. Konstantinuksen äidin Helenan väitetään myös löytäneen Jeesuksen ja kahden ryövärin ristit.
Persialaiset tuhosivat alkuperäisen bysanttilaisen rakennuksen vuonna 614. Sen tilalle rakennetun kirkon tuhosi egyptiläinen kalifi al-Hakim bi-Amr Allah vuonna 1009. Kirkko korjattiin uudelleen 1048, kun keisari Konstantinos IX myönsi varat sen rakentamiseksi. Rahat eivät kuitenkaan riittäneet koko kirkon uudelleenrakentamiseen, ja vain piha ja rotunda säilyivät. Rotunda muutettiin kirkoksi, ja siihen lisättiin suuri apsis.
Ensimmäisen ristiretken voitokkaat ritarit tulivat 1099 Pyhän haudan kirkkoon laulamaan ”Te Deumin” Jerusalemin valtauksen jälkeen. Ristiretken johtaja Godefroy de Bouillon julisti itsensä Pyhän haudan puolustajaksi. Ristiretkeläiset alkoivat laajentaa ja korjata kirkkoa vuonna 1112 romaaniseen tyyliin. He rakennuttivat ensin luostarin paikalle, jossa Konstantinuksen basilika oli ollut. Jeesuksen haudalla ollut pyhäkkö korvattiin uudella 1119. Rakennukseen tehtiin laajoja muutoksia 1131 Fulkon ja Melisenden kruunajaisia varten. Konstantinuksen aikainen piha katettiin romaanisella kirkolla. Se yhdistettiin rotundaan rakennelmalla, joka tuhosi 1000-luvulla tehdyn apsiksen. Kellotorni rakennettiin 1170.
Ristiretkiajalla kirkon kolme tärkeintä hoitajaa määrättiin. Hoitotehtävä annettiin kreikkalaisortodokseille, armenialaisapostolisille ja katolisille. Koptit, Etiopian ortodoksit ja syyrialais-ortodoksit saivat 1800-luvulla pienempiä vastuualueita. Kirkkojen keskenäisten sopimusten mukaan sovitaan kirkon jumalanpalveluspaikoista ja -ajoista.
Jeesuksen haudaksi uskottu holvi avattiin poistamalla sitä peittävä 1 x 2 metrin kokoinen marmoripaasi lokakuussa 2016 ensimmäistä kertaa satoihin vuosiin. Hautaa tutkivat ja restauroivat pääasiassa kreikkalaiset arkeologit kevääseen 2017 saakka.
Lordi Raglan
Lordi Raglan (Raglanin ensimmäinen paroni, alkujaan FitzRoy James Henry Somerset) (30. syyskuuta 1788 Badmington – 28. kesäkuuta 1855 Sevastopol) oli brittiläinen sotamarsalkka ja brittiläisten joukkojen ylipäällikkö Krimin sodassa. Häntä pidetään vähintään osasyyllisenä Balaklavan taistelun kevyen ratsuväkiprikaatin tappioon.
Lordin mukaan on nimetty raglan-hiha, koska käsivarren amputoinnin jälkeen hänen hihansa ommeltiin eri tavalla.
Ylipäällikkö
Ylipäällikkö on nimitys, jota käytetään maan asevoimien ylimmästä johtajasta. Useimmissa maissa ylipäällikkönä on nimellisesti valtionpäämies, vaikka hän ei käytännössä osallistu asevoimien johtamiseen. Ylipäällikön alaisuudessa on asevoimien korkein upseeri, asevoimien komentaja tai pääesikunnan päällikkö.
Yhdysvaltain asevoimat käytti vuoteen 2002 tietyissä tehtävissä (COCOM:n komentajan) nimekkeessä termiä ylipäällikkö (), josta luovuttiin tuolloin, koska sen katsottiin kuuluvan ainoastaan presidentille.
Suomessa tasavallan presidentti on perustuslain mukaan puolustusvoimien ylipäällikkö, missä ominaisuudessa hän muun muassa ylentää kaikki upseerit. Sodan aikana presidentti voi luovuttaa ylipäällikkyyden toiselle henkilölle. Talvisodan sytyttyä vuonna 1939 Kyösti Kallio luovutti ylipäällikkyyden puolustusvoimain komentajalle, sotamarsalkka, myöhemmin Suomen marsalkka Gustaf Mannerheimille ja kun hänestä tuli jatkosodan lopulla 1944 presidentti, ylipäällikkyys palautui luovuttajainstituutiolle. Risto Ryti on Suomen presidenteistä ainoa, joka ei ole lainkaan ollut ylipäällikkö.
Ylipäällikkö on lähes poikkeuksetta valtionpäämies, yleensä presidentti, ja esimerkiksi Yhdistyneen kuningaskunnan monarkki on käytännössä asevoimien muodollinen ylipäällikkö. Kansainyhteisön maista Australiassa ja Uudessa-Seelannissa ylipäällikkö on Britannian monarkin nimittämä kenraalikuvernööri ja Kanadassa kenraalikuvernöörin tai monarkin on allekirjoitettava sodanjulistukset.
Poikkeuksena valtionpäämiehen ylipäälliköntehtäville ovat muun muassa Japani, Ruotsi, Saksa ja Egypti, joissa ylipäällikkönä on käytännössä puolustusministeri, Japanissa pääministeri. Ruotsissa vuoden 1975 perustuslain mukaan asevoimat vastaa hallitukselle, mutta kuninkaalla on kaikkien aselajien korkein kenraalinarvo, jonka hän jakaa vain puolustusvoimien komentajan (Överbefälhavare, ÖB) kanssa. Egyptissä tasavallan presidentillä on asevoimien korkeimman komentajan seremoniallinen asema. Tämä ilmeisesti siksi, että kaikki Egyptin presidentit ovat tähän mennessä olleet sotilaita.
Eräissä maissa, kuten Kiinassa ja Sveitsissä vastuu on jaettu. Sveitsissä asevoimat vastaa Sveitsin liittoneuvostolle ja Kiinassa keskussotilaskomissiolle.
Armeijaryhmä
Armeijaryhmä on useammasta armeijasta koostuva, yhden komentajan alainen sotatoimiyhtymä, joka on kykenevä toimimaan itsenäisesti määrittelemättömän ajan. Armeijaryhmän vastuualueena on yleensä laaja maantieteellinen alue ja käytännössä niitä pystyvät varustamaan vain suurvallat ja sotilasliitot. Neuvosto-Venäjän ja Neuvostoliiton puna-armeijassa armeijaryhmästä käytettiin nimitystä rintama.
Saksan hyökkäys Neuvostoliittoon toisessa maailmansodassa koostui kolmesta armeijaryhmästä (pohjoisen, keskustan ja etelän armeijaryhmät) ja liittolaisten armeijoista. Neuvostoliitossa vastaava joukko oli rintama: Berliinin taisteluun osallistuivat 1. Valko-Venäjän ja 1. Ukrainan rintama. Länsiliittoutuneilla oli vastaavasti Euroopan sotatoimialueella neljä armeijaryhmää: kuudes, kahdestoista, viidestoista ja 21. armeijaryhmä.
Kylmän sodan aikana Eurooppaan oli sijoitettu Naton pohjoinen armeijaryhmä NORTHAG (Northern Army Group) ja keskinen armeijaryhmä CENTAG (Central Army Group).
Armeijaryhmää suuremmista yksiköistä käytetään joskus termiä sotatoimialue ("theatre of operations").
George Hamilton-Gordon
Lordi Aberdeen eli George Hamilton-Gordon (28. tammikuuta 1784 Edinburgh – 14. joulukuuta 1860 Lontoo) oli brittiläinen poliitikko, sekä Aberdeenin neljäs jaarli vuodesta 1801 alkaen. Hän oli tory-puolueen poliitikko ja toimi maansa pääministerinä vuosina 1852–1855.
Hän aloitti uransa diplomaattina ja toimi 1810-luvulla ylipäällikkö Arthur Wellesley Wellingtonin lähettiläänä Itävallassa. Hän neuvotteli Yhdistyneen kuningaskunnan edustajana Napoleonin vastaisen liittoumasopimuksen lokakuussa 1813. Hän toimi yhtenä maansa edustajista Pariisin rauhanneuvotteluissa 1814. Maansa ulkoministerinä lordi Aberdeen toimi vuosina 1828–1830 ja uudelleen 1841–1846.
Pääministerinä Hamilton-Gordon oli vuosina 1852–1855. Hänen hallituksensa kaatui Krimin sodasta johtuvaan John Arthur Roebuckin ajamaan parlamentin aloitteeseen, jossa tutkittiin hallituksen sodanaikaiset virheet ja epäonnistumiset.
Lapin lennosto
Lapin lennosto (LAPLSTO, aikaisempi lyhenne LapLsto), on yksi Suomen ilmavoimien valmiusyhtymistä. Sen päätukikohta sijaitsee Rovaniemen lentoasemalla. Toiminta-alueeseen kuuluu Pohjois-Suomi.
Lennoston perinteet katsotaan alkaneen Lento-osasto 4:n perustamisesta 1. lokakuuta 1918. Osaston tehtävänä oli kaukotiedustelu ja ilmapommitukset. Osasto nimettiin 1. tammikuuta 1938 lentorykmentti 4:ksi ilmavoimien organisaatiouudistuksessa. Rykmentti osallistui talvi-, jatko- ja Lapin sotaan, kunnes sotien jälkeen pommikoneista rauhansopimuksen ehtojen mukaisesti luovuttiin.
Hävittäjäkalustolla varustettu rykmentti jatkoi koulutustehtävissä, kunnes sen nimi muutettiin 1. joulukuuta 1952 1. lennostoksi ja edelleen 1. tammikuuta 1957 Hämeen lennostoksi. Lennoston Gnatit korvattiin 1972 alkaen Saab 35 Draken-hävittäjillä, kun ensimmäiset kaksi konetta laskeutuivat Luonetjärvelle 2. toukokuuta 1972.
Lennosto siirtyi Tikkakosken Luonetjärveltä Rovaniemelle 1.-20. elokuuta 1973 ja se sai uuden sijoituspaikkansa mukaisesti nimekseen 6. joulukuuta 1974 Lapin lennosto.
Lennoston organisaatioon kuuluva 5. Pääjohtokeskus otti uuden nimensä Viestikeskus 5:n tilalle käyttöön 1990-luvun alkupuolella.
Joukko-osaston perinnepäivää vietetään lokakuun 1. päivänä. Hävittäjälentolaivue 11:n laivuetunnuksessa on musta visentti.
Lapin Lennoston perinteitä vaalii myös Lapin Lennoston Kilta. , joka kuuluu Ilmaviomien Kiltaliittoon.
Lennoston pääkaluston ovat 2000-luvun alusta muodostaneet F-18 Hornet-torjuntahävittäjät. Ensimmäiset neljä Hornet-hävittäjää lennosto otti vastaan tammikuussa 1999. Tyyppikoulutus aloitettiin välittömästi ja operatiivinen valmius vaihtui vuonna 2000 Drakenista Hornettiin. Lennosto käytti Hornetien tuloon asti kuitenkin Draken-kalustoa.
Operatiivisissa lentueissa on Hornetien lisäksi myös Valmetin Vinka-koneita.
Lennoston päätehtävät ovat pohjoisen maanpuolustusalueen ilmatilan vartioiminen ja puolustaminen sekä maajoukkojen tukeminen.
Lennosto kouluttaa johtokeskus- ja taistelunjohtoaliupseereita, apumekaanikkoja, sotilaskuljettajia ja ilmataisteluasemiehiä. Lapin lennoston varusmiehet ovat hallinnollisesti Jääkäriprikaatin alaisuudessa. Koulutuksesta vastaa Lapin lennosto yhteistyössä Jääkäriprikaatin ja Ilmasotakoulun kanssaLennoston komentajina ovat toimineet:
Puolustusvoimauudistuksessa Pääjohtokeskus siirtyi uuden Ilmaoperaatiokeskuksen alaisuuteen ja hävittäjäkalustoa keskitettiin Pirkkalasta Rovaniemelle. Lennoston varusmieskoulutus siirtyi maavoimille.
Call of Duty 2
Call of Duty 2 on Infinity Wardin kehittämä ensimmäisen persoonan ammuntapeli, joka on osa "Call of Duty" -pelisarjaa. Activision julkaisi pelin 25. lokakuuta 2005 Microsoft Windowsille sekä 15. marraskuuta 2005 Xbox 360:lle. Aspyr Media julkaisi pelin Mac OS X:lle toukokuussa 2006. Pelin yksinpelissä taistellaan natsi-Saksaa vastaan liittoutuneiden joukoissa toisessa maailmansodassa. Moninpelissä taistellaan yksinpelistä tutuilla, hieman muokatuilla kentillä. Moninpelissä on mahdollista valita pelaako liittoutuneiden vai saksalaisten puolella. Pelin ikäraja on suomessa 12+.
Peli oli Xbox 360:n julkaisun yhteydessä eniten ostettu peli ensimmäisen viikon aikana. Sitä ostettiin arvioltaan 250 000 kappaletta.
Pelissä on uudenlainen vahinkojärjestelmä. Pelaaja ei näe suoraan paljonko hänellä on HP:tä ("hit point"), vaan pelihahmon vahingoittuessa tarpeeksi, näyttö muuttuu punertavaksi ja vahinkoa lisää saadessaan punainen väri voimistuu. Olemalla vähän aikaa vahingoittumattomana, pelihahmo paranee täysin terveeksi.
Akaattikotilo
Akaattikotilo ("Achatina fulica") on nilviäinen, joka on kotoisin Itä-Afrikan sademetsistä.
Suuren kokonsa takia akaattikotiloa kasvatetaan paikoitellen ruokaeläimeksi, ja sitä on levitetty jopa Tyynenmeren alueelle asti trooppisen Aasian kautta. Osa muuttaneista kotiloista on myös vahingossa kulkeutunut hedelmäkuljetusten mukana. Suurimpana syynä akaattikotiloiden levinneisyyteen on se, ettei se vieraslajina ole kohdannut tarpeeksi luonnollisia vihollisia, jotka olisivat kyenneet rajoittamaan sen suurelle alueelle levinnyttä muuttoa.
Akaattikotiloa pidetään yhtenä maailman sadasta haitallisimmasta vieraslajista. Se on monien viljelykasvien tuholainen ja voi olla uhka myös paikalliselle kasvilajistolle. Akaattikotiloa voidaan torjua "Thevetia peruviana" -kasvin hedelmiin muodostuvilla kemikaaleilla ja apinanannoona-aidanteilla ("Annona glabra").
Akaattikotilo voi painaa yli 200 grammaa. Aikuisen akaattikotilon kuori on yleensä 10–15 cm pitkä. Kuori on kartiomainen ja oikeakierteinen. Kotilo on ruskearaitainen. Pehmeä vartalo on tasaisen ruskea ja aistinsarvet hiukan vartaloa tummemmat. Akaattikotilo on hämäräeläin. Akaattikotilo saavuttaa lisääntymisiän yleensä kuuden kuukauden ikäisenä ja elää yleensä 5–7 vuotta. Yli 10 vuoden ikäisiä yksilöitä kuitenkin tunnetaan. Kuivuuden yllättäessä eläin voi vetäytyä kuoreensa ja vaipua horrosmaiseen tilaan, jolloin se luo kalkkiläpän kuorensa suulle, mikä ei ole vaarallista, sillä kotilot horrostavat myös luonnossa.
Akaattikotilo on kaksineuvoinen. Se laskee vuodessa 5–6 munarypästä, ja munia voi olla kerralla yhteensä jopa 300. Munat kuoriutuvat kosteassa, lämpötilasta riippuen 1–3 viikon kuluttua munimisesta. Munat ovat vaaleita ja hiukan nuppineulan päätä suurempia. Ne ovat erittäin herkkiä hajoamaan, joten niitä tulee käsitellä varoen mikäli tarkoituksena ei ole lopettaa poikasia. Akaattikotilot suosivat munimispohjana pehmeää maata, kuten lannoittamatonta turvetta.
Kuoriutuneet poikaset ovat kellertävän läpikuultavia ja hyvin pieniä: koko lähentelee pientä hiekanjyvää. Kuoriutuessaan ne syövät vaalean munankuoren ja omansa lisäksi myös muiden poikasten kuoret, jolloin tulee huolehtia kuoriutumattomien ja kuoriutuneiden poikasten erossa pitämisestä. Myös aikuiset kotilot ovat uhka poikasille, sillä ne voivat syödä poikasensa tai murskata ne.
Akaattikotiloita pidetään myös lemmikkeinä. Akaattikotiloita voidaan ruokkia hedelmillä ja kasviksilla, välillä myös lihalla. Kaikki kasvikset tai hiilihydraattipitoiset ruoat kuten riisi, nuudeli ja pasta eivät kuitenkaan sovi niille. Kotilolle on myös tärkeää, että terraariossa on sille sopivaa kalkkikiveä, kuten seepiansuomu-kalkkikiveä, jotta se voi vahvistaa sillä kuortansa.
Sinhali
Sinhali (myös singaleesi tai sinhala) on Sri Lankan (entinen Ceylon) suurimman etnisen ryhmän, singaleesien äidinkieli. Srilankalaisista noin 70 % puhuu sinhalia ja puhujia sillä on noin 15 miljoonaa. Singaleesiä kirjoitetaan abugidalla, joka on kehittynyt brahmin kielen kirjoituksesta.
Se kuuluu indoeurooppalaisen kielikunnan indoarjalaiseen kieliryhmään ja siellä eteläisten indoarjalaiskielten alaryhmään. Singaleesit toivat sen mukanaan noin 500 eaa. Malediiveilla puhuttu kieli divehi on läheistä sukua sinhalalle. Kieli on saanut vaikutteita myös alkuperäisasukkaiden, veddojen kielestä.
Kööpenhaminan yliopisto
Kööpenhaminan yliopisto (tanskaksi "Københavns Universitet") Tanskan pääkaupungissa Kööpenhaminassa on Skandinavian toiseksi vanhin yliopisto, perustettu vuonna 1479. Yliopistossa on yli 40 000 opiskelijaa ja yli 9 000 työntekijää. Se on yksi Pohjoismaiden suurimmista yliopistoista. Suurin osa opiskelijoista opiskelee humanistisia tieteitä. Yliopiston kampukset ovat sijoiteltu ympäri Kööpenhaminaa, joista vanhin sijaitsee sen keskustassa.
Kööpenhaminan yliopistolla on kuusi tiedekuntaa:
Yliopistolla on neljä kampusta, jotka ovat sijoiteltu ympäri Kööpenhaminaa:
Shanghain Jiao Tong -yliopiston vuonna 2015 julkaiseman "Academic Ranking of World Universities" -arvioinnin mukaan, Kööpenhaminan yliopisto on Tanskan ja Pohjoismaiden korkeatasoisin yliopisto, Euroopan 6. korkeatasoisin ja maailman viidestäsadasta korkeatasoisimmasta yliopistosta 35. korkeatasoisin. Vuoden 2016 "Times Higher Education World University Rankings" -arvioinnin mukaan, Kööpenhaminan yliopisto on maailman 82. korkeatasoisin. Vuosien 2015–2016 "QS World University Rankings" -luettelossa, Kööpenhaminan yliopisto oli 69. sijalla. U.S. News & World Reportin vuoden 2016 "Best Global Universities Rankings" -luettelossa, Kööpenhaminan yliopisto oli 61. sijalla.
Yliopisto tekee kansainvälistä yhteistyötä muiden yliopistojen kanssa. Kööpenhaminan yliopisto aloitti yhteistyön yhdeksän muun huippuyliopiston kanssa tammikuussa 2006, joihin lukeutuu Australian kansallinen yliopisto, ETH Zürich, Singaporen kansallinen yliopisto, Pekingin yliopisto, UC Berkeley, Cambridgen yliopisto, Oxfordin yliopisto, Tokion yliopisto ja Yalen yliopisto. Yhteenliittymän nimi on International Alliance of Research Universities (IARU).
Alppitorvi
Alppitorvi on puhallinsoitin, jota käytetään erityisesti Sveitsin vuoristoseuduilla. Sen varsi on hyvin pitkä eikä siinä ole sivuaukkoja. Soitossa käytettävän puhallustekniikan vuoksi alppitorvi kuuluu vaskipuhaltimiin, vaikka se valmistetaan puusta. Alppitorven ääni voi maastosta riippuen kuulua 5–10 kilometrin päähän.
Alppitorvi kaiverretaan tavallisesti kuusesta, joskus myös männystä. Suukappale tehdään erikseen kovemmasta puulajista. Aiemmin alppitorven valmistaja etsi sopivasti torven muotoon taipuneen puun. Vastaavia pitkiä puutorvia on käytetty muillakin vuoriseuduilla kuten Tiibetissä ja Pyreneillä.
Alkujaan torvia käytettiin vuoristossa merkinantoon ja paimenten apuvälineenä. Ensimmäinen tunnettu kirjallinen maininta alppitorvesta on vuodelta 1527. 1700-luvulla alppitorvi jäi melkein unohduksiin. Kansanperinne elpyi kuitenkin 1800-luvulla muun muassa matkailun vaikutuksesta. Nykyään alppitorvi on Sveitsissä linkkuveisten, juuston, suklaan ja alppitähden (Edelweiß) ohella kansallissymboli. "Schweizer Jodlerverband" on laskenut Sveitsissä olevan 1 800 järjestäytynyttä alppitorven soittajaa.
Alppitorvelle on sävelletty vain vähän musiikkia. Tunnetuin sävellys lienee Leopold Mozartin "Sinfonia pastorella" alppitorvelle ja jousiorkesterille, G-duuri. Myös sveitsiläinen Jean Daetwyler on käyttänyt alppitorvea musiikissaan, esimerkiksi teoksessa "Konsertto alppitorvelle ja orkesterille".
Useat säveltäjät ovat käyttäneet perinteisiä alppitorvisävelmiä hyväksi musiikissaan. Esimerkiksi Gioacchino Rossini käytti oopperassaan "Wilhelm Tell" sveitsiläistä alppitorvisävelmää "Ranz des Vaches". Samoin Brahms sai innoitusta ensimmäiseen sinfoniaansa Sveitsissä kuulemastaan alppitorvisävelmästä.
Hanna Aho-Oikkonen
Hanna Leena Aho-Oikkonen (7. syyskuuta 1953 Helsinki) on suomalainen pianisti ja pianopedagogi.
Aho-Oikkonen opetti pianonsoittoa Keskisen Uudenmaan musiikkiopistossa Järvenpäässä vuosina 1977–1980, Espoon musiikkiopistossa vuosina 1980–1985 ja Sibelius-Akatemiassa vuodesta 1980 lähtien.
Aho-Oikkonen opiskeli pianonsoittoa Sibelius-Akatemiassa Margherita Tandfeltin ja Liisa Pohjolan johdolla ja suoritti pianodiplomin vuonna 1982. Vuosina 1984–1985 hän opiskeli Tallinnassa Bruno Lukkin ja vuonna 1986 Berliinissä Làszlo Simonin johdolla. Lisäksi hän on osallistunut Gunnar Hallhagenin, Stanislav Kuorin, Leonid Brumbergin ja Làszlo Simonin mestarikursseille. Aho-Oikkosen ensikonsertti oli vuonna 1983. Sittemmin hän on toiminut solistina ja kamarimusiikkikonsertoijana mm. Avanti!-yhtyeessä.
Kristian Attila
Kristian Attila (syntynyt 1969) on suomalainen pianisti ja korrepetiittori.
Attila opiskeli pianonsoittoa Sibelius-Akatemiassa vuosina 1987-95 Hamsa Juriksen ja Margit Rahkosen johdolla sekä Malmön musiikkikorkeakoulussa vuosina 1994-95 Hans Pålssonin johdolla. Hän suoritti pianonsoiton A-tutkinnon Sibelius-Akatemiassa vuonna 1995 ja valmistui musiikin maisteriksi 1998. Lisäksi hän on opiskellut sävellystä sekä lied- ja kamarimusiikkia. Hän on opiskellut myös Suomen Kansallisoopperan oopperastudiossa 1993-94 ja osallistunut mm. Dorothy Irvingin ja James Kingin mestarikursseille.
Attila on toiminut Sibelius-Akatemiassa oopperakoulutuksen päätoimisena tuntiopettajana 1997-98 ja vt. lehtorina vuodesta 1988. Lisäksi hän on työskennellyt korrepetiittorina ja pianistina Suomen Kansallisoopperassa, Savonlinnan oopperajuhlilla, RSO:n nuorten solistien konsertissa 1989 sekä useissa laulukilpailuissa. Hän on konsertoinut liedpianistina Suomessa ja ulkomailla mm. 1993 Antwerpenissä mm. Ari Grönthalin kanssa 1996 Münchenissä Eeva-Kaarina Vilkkeen kanssa.
Vuonna 1990 Attila sai kolmannen palkinnon Kilin pohjoismaisessa pianokilpailussa. Lisäksi hän on saanut toisen palkinnon ja tunnustuspalkinnon Kangasniemen liedpianistikilpailussa.
Kristian Attila on toiminut kapellimestarina Suomalaisen kamarioopperan tuottamissa oopperoissa Vapauden vanki ja Nainen kuin jäätynyt samppanja. Molemmista oopperoista on tehty myös myyntivideot.
Jarmo Eerikäinen
Jarmo Eerikäinen (syntynyt 1948) on suomalainen pianisti ja pianopedagogi.
Eerikäinen opiskeli pianonsoittoa Sibelius-Akatemiassa Rolf Bergrothin ja Liisa Pohjolan johdolla. Hän suoritti pianodiplomin Sibelius-Akatemiassa 1975. Hän jatkoi opintojaan György Sebökin johdolla Suomessa ja Sveitsissä 1974-75 sekä Pierre Sancanin oppilaana Pariisissa 1978-82.
Eerikäinen on toiminut Sibelius-Akatemiassa pianonsoiton opettajana vuodesta 1975 ja pianomusiikin lehtorina vuodesta 1980. Lisäksi hän on toiminut oopperakorrepetiittorina ja soittanut myös kamarimusiikkia. Eerikäinen on toiminut Sibelius-Akatemian pääluottamusmiehenä ja solistisen osaston johtajana.
Eerikäinen sai kolmannen palkinnon Maj Lind -pianokilpailussa vuonna 1973.
Eva Herzigová
Eva Herzigová (s. 10. maaliskuuta 1973 Litvinov, Tšekki) on tšekkiläinen huippumalli ja näyttelijä. Hänen mallinuransa alkoi vuonna 1989, kun hän voitti 16-vuotiaana Prahassa kauneuskilpailun. Varsinainen huippumalli hänestä kehkeytyi Pariisissa.
Herzigová on toiminut lukuisten muotitalojen, muun muassa Calvin Kleinin ja Hugo Bossin, kasvona. Lisäksi hän on myös koristanut useiden lehtien kansikuvia, kuten Voguen ja Gentlemen's Quarterlyn, sekä poseerannut myös alastomana Playboyssä.
Herzigová oli naimisissa Bon Jovin rumpalin Tico Torresin kanssa 1996–1998. Hän seurusteli avioeronsa jälkeen Guy Osearyn kanssa. Huhtikuussa 2007 Herzigová ilmoitti olevansa raskaana. Lapsen isä on hänen italialainen poikaystävänsä Gregorio Marsiaj.
Nissan Cube
Nissan Cube on Japanin markkinoilla myytävä Nissanin valmistama pieni tila-auto. Nimensä mukaisesti se on erittäin kulmikas. Ennen vuotta 2014 sitä myytiin Pohjois-Amerikka. Cuben myynti Euroopassa lopetettiin 2011.
Ensimmäinen Cuben korimalli Z10 esiteltiin vuonna 1998. Se oli tehty samalle alustalle Nissan Micran kanssa. Siinä oli myös sama 1,3-litrainen moottori. Lisävarusteena sai CVT-vaihteiston ja nelivedon. Cube oli kooltaan Nissan Micran ja Nissan Sunnyn väliltä.
Seuraava Cuben korimalli oli tilavampi sisältä ja se oli moderni yhdistelmä kulmikkaita ja pyöreitä pintoja. Se perustuu Nissan Marchin kolmanteen (K12) -malliin ja siinä on 1,4-litrainen moottori. CVT-vaihteiston saa myös tähän malliin lisävarusteena. Cubesta on olemassa myös pidennetty seitsemän hengen versio, nimeltään Cube³. Molemmat mallit saivat vuonna 2005 uuden MR-sarjan 1,5-litraisen moottorin, joka on myös Nissan Tiidassa. Lisäksi tuli markkinoille uusi nelivetoinen e4WD-malli, joka on muulloin etuvetoinen, mutta jos etupyörät alkavat sutia tulee autosta nelivetoinen.
Cuben kolmas sukupolvi esiteltiin vuonna 2008, ja se oli ensimmäinen, jota vietiin Japanin ulkopuolelle. Vuoden 2014 jälkeen mallia ei ole kuitenkaan myyty kuin ainoastaan Japanissa.
Vuoden 2010 Euro NCAP -kolaritestistä Cube sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.