hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Sitges
Sitges on kaupunki Garrafin piirikunnassa Barcelonan maakunnassa Espanjassa. Kaupungin asukasluku oli 28 269 vuonna 2015. Se sijaitsee Garrafin rannikolla ("Costa del Garraf") Välimeren rannalla, noin 36 kilometriä Barcelonasta etelään.
Sitgesin pääelinkeino on matkailu, ja kaupungissa onkin muun muassa kolme vapaa-ajan satamaa, jotka houkuttelevat turisteja maalta sekä mereltä käsin. Matkailun jälkeen kaupungin tärkeimpiä elinkeinoja on erityisesti materiaalien ja raaka-aineiden tuottaminen rakennusteollisuudelle.
Matkailijoiden lisäksi Sitges houkuttelee myös taiteilijoita, ja kaupungissa onkin sen pienuuteen nähden huomattavan paljon taiteilijoiden ateljeita ja taidegallerioita.
Sitgesin suosituimpia nähtävyyksiä ovat sen rantakatu sekä aivan merenrannassa sijaitseva Maricelin palatsi, jota paikalliset kutsuvat nimellä "Racó de la calma" ("Rauhan nurkkaus"). Kaupungissa on myös modernistista tyyliä edustavia rakennuksia, joista kuuluisimpia Cau Ferratin ja Maricelin museot.
Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunta
Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunta (SVR) perustettiin valtionhoitaja Gustaf Mannerheimin päätöksellä 28. tammikuuta 1919 korvaamaan samalla päivämäärällä keskeytetyn Vapaudenristin ritarikunnan toiminta.
Ritarikunta on sekä siviili- että sotilasritarikunta. Merkit on suunnitellut Akseli Gallen-Kallela. Suurmestarina toimii tasavallan presidentti.
Kunniamerkki on valkoiseksi emaloitu yrjönristi, jonka keskuksessa on hopeinen ruusu (ks. Suomen vaakuna). Ristin sakaroiden välissä on Suomen leijonan pää kohotettuine miekkoineen.
Keväällä 1963 Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan hallitus käsitteli tasavallan presidentin toivomuksen, että SVR:n suurristin ketjun hakaristit korvattaisiin toisella tunnuskuvalla. Taustalla oli presidentti Urho Kekkosen edellisvuoden valtiovierailu Ranskaan, jolloin presidentti Charles de Gaullelle luovutettiin suurristi ketjuineen. Presidentti de Gaulle kuitenkin peitteli takillaan hakaristein koristeltua ketjua, sillä juuri hän johti toisessa maailmansodassa ranskalaisten vastarintaa hakaristiä tunnuksenaan käyttänyttä natsi-Saksaa vastaan.
Heraldikko Gustaf von Numers sai tehtäväkseen laatia muutosehdotuksia. Monien vaiheiden jälkeen suurmestari hyväksyi lopulta kuusenhavuristin. Itsenäisyyspäivänä 1963 presidentti Kekkonen kantoi ensimmäisenä uutta ketjua. Hakaristin korvaamisesta havuristillä seurasi, että vanhat suurristit pyrittiin vaihtamaan uusiin. Muun muassa vuonna 1967 Belgian kuningas Baudouin I:lle vuonna 1954 myönnetty kunniamerkki vaihdettiin hänen pyynnöstään ja vuonna 1986 presidentti Mauno Koiviston Japaniin tekemän valtiovierailun yhteydessä vaihdettiin keisari Hirohitolle jatkosodan aikana 1942 luovutettu suurristi.Suurristi ketjuineen myönnetään yleensä vain valtionpäämiehille, ja niitä on myönnetty noin sadalle henkilölle.
Suomen istuvalle pääministerille on useimmiten myönnetty SVR:n suurristi. Poikkeuksen muodostavat Anneli Jäätteenmäki, Mari Kiviniemi ja Alexander Stubb, joille suurristiä ei ole myönnetty. Mauno Pekkala ja Väinö Tanner eivät ottaneet kunniamerkkiä vastaan periaatteesta. Rafael Paasio otti vastaan, mutta ei kantanut. Keijo Liinamaalle myönnettiin Suomen Leijonan suurristi.
Presidentti Mauno Koiviston aikana alkoi käytäntö, jonka mukaan tasavallan presidentin puolisolle myönnetään Suomen Valkoisen Ruusun suurristi. Tellervo Koivisto oli ensimmäinen suomalainen nainen, joka sai suurristin.
Suomen Leijonan ritarikunta
Suomen Leijonan ritarikunta on nuorin Suomen kolmesta virallisesta ansioritarikunnasta. Se perustettiin 11. syyskuuta 1942. Ritarikunta on sekä siviili- että sotilasritarikunta. Kunniamerkit on suunnitellut Oskar Pihl. Suurmestarina toimii tasavallan presidentti, joka kantaa suurristiä.
Risti on valkoiseksi emaloitu yrjönristi, jonka punaisessa keskiössä on vaakunaleijona. Nauhat ovat punaiset.
Badalona
Badalona on kaupunki Kataloniassa, Koillis-Espanjassa. Se sijaitsee Välimeren rannalla noin kymmenen kilometriä Barcelonasta pohjoiseen, ja sen asukasluku on noin 215 000 (2015). Kaupunki lasketaan kuuluvaksi niin sanotun suur-Barcelonan alueeseen. Väkiluvultaan se on Katalonian kolmanneksi ja Espanjan 23. suurin kaupunki. Roomalaiset perustivat Badalonan 200-luvulla eaa. nimellä Baetulo.
Badalona on yksi Katalonian tärkeimmistä ja vanhimmista kaupungeista. Kaupungin aseman se sai vuonna 1897.
Kaupungista ovat kotoisin jalkapalloseura CF Badalona ja koripalloseura Joventut Badalona.
800- ja 900-luvuilla rakennettiin Badalonan keskiaikainen osa, jota nykyisin kutsutaan nimellä Dalt de la Vila. Kaupungin arkkitehtonisesti merkittävin rakennus on 1400-luvulla rakennettu Can Canyadón kartano, joka on samalla tyypillinen esimerkki Katalonian rannikon arkkitehtuurista. Muita Badalonan merkittäviä nähtävyyksiä ovat muun muassa Casa Pavillard (”Pavillardin talo”), joka on vuonna 1906 rakennettu arkkitehti Joan Amigó i Barrigan suunnittelema modernistityylinen rakennus, ja 1500-luvulta peräisin oleva Sant Jeroni de la Murtran luostari.
Vic
Vic (espanjaksi Vich) on Osonan piirikunnan pääkaupunki Barcelonan maakunnassa Kataloniassa. Kaupunki sijaitsee puolivälissä matkaa Barcelonasta Ranskan rajalle, ja sen asukasluku on n. 42 000 (2015).
700- ja 800-luvuilla Vic oli rajamaata, joka erotti toisistaan frankit ja maurit. Vuonna 1027 Vicin arkkipiispa julisti "Jumalan rauhan ja aselevon" ("Paz y Tregua de Dios"), mikä hillitsi hieman alueella käytyjä yksittäisiä sotia.
1700-luvulla Vic oli yksi kuningas Filip V:tä vastaan kapinoineiden joukkojen tukikohdista, ja näistä kapinoista seurauksena olikin Espanjan perimyssota.
Nykyisin Vic on yliopistokaupunki, joka on kuuluisa mm. keskiaikaisista rakennuksistaan sekä gastronomian puolella makkaroistaan, erityisesti perinteisestä fuet-makkarastaan. Vicin pääelinkeinoja ovat eri teollisuudenalat ja lisäksi se on tärkeä kaupan keskus.
Erebos
Erebos () oli kreikkalaisessa mytologiassa pimeys ja manalan pimein osa. Hän oli Khaoksen poika ja sisarensa Nyksin puoliso. Erebosta hallitsee manalan jumala Haades.
Erétria
Erétria () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Ερέτριας, "Dímos Erétrias"), joka sijaitsee Euboian alueyksikössä Keski-Kreikan alueella. Koko kunnan pinta-ala on 170 neliökilometriä ja väkiluku 13 053. Varsinaisen Erétrian kaupungin väkiluku on 4 166 (vuonna 2011).
Erétria sijaitsee Euboian saaren etelärannikolla Eteläisen Euboianlahden rannalla. Se on ottanut nimensä samalla paikalla sijainneelta antiikin aikaiselta Eretrian kaupungilta. Erétrian kuntaan kuuluu alue saaren etelärannikolla, mukaan lukien kaupungit Amárynthos ja Gymnó, sekä muun muassa asumattomat saaret Agía Triáda ja Pezonísi.
Antiikin Eretria oli Euboian merkittävin kaupunkivaltio Khalkiin ohella. Kaupunki syntyi nykyiselle paikalleen oletettavasti myöhäisellä geometrisella kaudella 700- tai 600-luvulla eaa. Eretria oli merkittävä siirtokuntien perustaja. Se soti Khalkiin kanssa Lelantoksen sodassa, joka on varhaisimpia historiallisesti tunnettuja sotia kreikkalaisten kaupunkien välillä.
Eretria tuhottiin persialaissodissa ja se oli tämän jälkeen liitossa ensin Ateenan ja sittemmin sekä Spartan että Theban kanssa, ja sitten Makedonian vallan alla. Kaupungin suurinta kukoistuskautta olivat 300- ja 200-luvut eaa. Roomalaiset tuhosivat kaupungin vuonna 198 eaa., minkä jälkeen se taantui. Lopullisesti kaupunki tuhoutui ja autioitui Mithridateen sodissa vuonna 87 eaa.
Antiikin Eretrian näkyvissä olevat jäänteet ovat pääosin nykyisen kaupungin pohjoislaidalla. Niihin kuuluvat muun muassa korkea akropolis eli linnavuori, agoran alue, Eretrian teatterin ja Apollon Dafneforoksen temppelin rauniot, sekä stadionin ja gymnasionin jäänteet.
Antiikin Eretrian paikka jäi asumattomaksi sadoiksi vuosiksi. Paikalle syntyi uusi asutus vasta vuonna 1824, kun sinne muutti Psarán saarelta turkkilaisia paenneita kreikkalaisia. Nämä perustivat paikalle kylän, jonka nimi oli "Néa Psará" (Νέα Ψαρά, ”Uusi Psará”). Se on sittemmin kehittynyt nykyiseksi kaupungiksi, joka nimettiin uudelleen antiikin aikaisen kaupungin mukaan vuonna 1960.
Erétriaan on laivayhteys mantereen puolelta Attikasta Skála Oropoún kylästä. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluvat antiikin aikaisten raunioiden lisäksi muun muassa Erétrian arkeologinen museo, nykytaiteen museo, 1800-luvulla rakennetut uusklassiset rakennukset sekä sillalla mantereeseen yhdistetty Pezonísin saari, joka tunnetaan myös nimellä Nisí ton Oneíron (”Unien saari”).
Nykyinen Erétrian kunta muodostui, kun Erétria ja Amárynthos yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Erétrian kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Eris
Eris (, "Riita") on kreikkalaisessa mytologiassa eripuraisuuden jumalatar. Roomalainen vastine jumalattarelle on Discordia. Eris on Areen eli sodan ja taistelun jumalan sisar.
Akhilleuksen tulevien vanhempien Peleuksen ja Thetiksen häihin oli kutsuttu kaikki muut Olympoksen jumalattaret paitsi Eris, jonka tiedettiin aiheuttavan eripuraa. Suuttuneena siitä, ettei häntä ollut kutsuttu juhliin, Eris heitti kultaisen omenan häävieraiden joukkoon. Omenassa luki "Kauneimmalle", mikä sai Heran, Afroditen ja Athenen kiistelemään sen omistuksesta.tr4 Troijalaisen kuninkaanpojan Pariksen annettiin päättää asia ja hän antoi omenan Afroditelle, kun tämä lupasi vastalahjaksi apua kuningas Menelaoksen puolison Helenan ryöstämisessä. Hera olisi tarjonnut poliittista valtaa ja Athene taistelutaitoja, mutta Paris valitsi maailman kauneimman naisen, Helenan. Eriksen omena aiheutti siis Troijan sodan.
Erlangenin koulukunta
Erlangenin koulukunta oli luterilainen 1800-luvun teologinen suunta, joka koetti sovittaa tutkimuksen tuloksia tunnustuskirjoihin ja Raamattuun. Koulukunta yritti yhdistää uskonpuhdistuksen teologiaa uusiin oppeihin. Suunnan huomattavimmat edustajat olivat Erlangenin yliopiston professorit Hofmann, Frank ja Thomasius.
Tivoli
Tivoli on kiertävä huvipuisto. Usein tivolit ovat huvipuistoja pienempiä. Tivoleissa on useita pelikojuja ja ajolaitteita, kuten karuselli ja maailmanpyörä. Lisäksi joissain tivoleissa on pieniä esityksiä.
Tivoli majoittuu yhdelle paikkakunnalle kerrallaan, tyypillisesti se valitsee sijainnikseen kunnan yleisen tai koulun urheilukentän. Tavallisesti tivoli on paikallaan muutamasta päivästä viikkoon. Suomessa tivolit ovat paikallaan vain muutamia päiviä, kun muualla Euroopassa ne ovat paikallaan huomattavasti pidempään. Suomessa tivolit kiertävät vain keväästä syksyyn. Tivolin liikkuvuuden takia laitteet on suunniteltu kulkemaan kuorma-autoissa ja niiden perävaunuissa. Tivolin työntekijät kulkevat huvipuiston mukana sen liikkuessa paikkakunnalta toiselle ja asuvat asuntovaunuissa.
Tivolit ovat saaneet nimensä Kööpenhaminan Tivoli-huvipuiston mukaan. Kööpenhaminan Tivoli puolestaan sai nimensä Pariisin "Jardins de Tivoli"sta, joka puolestaan otti nimensä Italian Tivoli-nimisen kaupungin huvipuiston mukaan. Vanhimmat Suomessa kiertävät tivolit ovat Tivoli Laine ja Sariolan tivolisuvun ylläpitämät Tivoli Sariola ja Suomen Tivoli.
Esau
Esau (Vanhassa kirkkoraamatussa Eesau) () oli Raamatun Vanhassa testamentissa Iisakin ja Rebekan poika ja patriarkka Jaakobin vanhempi kaksosveli. Raamatun mukaan hän oli edomilaisten kantaisä. Esaun jälkeläiset liittyvät myös arabien esi-isänä pidettyyn Ismaeliin avioliiton kautta. Esau metsästi paljon. Hän oli loistava metsästäjä. Luonteeltaan Esau on kuvattu suorasukaiseksi ja helposti kiihtyväksi, mutta myös jalomieliseksi.
Esau oli isänsä Iisakin, hänen veljensä Jaakob taas äitinsä Rebekan lempilapsi. Rebekka juonitteli sokean Iisakin myöntämään esikoisoikeuden Esaun sijasta Jaakobille; Raamatussa ei tosin tarkemmin kerrota, mitä aineellisia tai henkisiä etuja esikoisoikeus merkitsi. Palattuaan eräänä päivänä metsästysretkeltään Esau pyysi veljeltään linssiateriaa. Jaakob vaati vastineeksi esikoisoikeutta, mihin Esau suostui. Aikanaan Jaakob sai Iisakilta esikoispojalle kuuluvan siunauksen ja pakeni heti tämän jälkeen kodistaan äitinsä neuvosta. Kuultuaan tapahtuneesta Esau raivostui ja päätti tappaa Jaakobin. Vuosia myöhemmin Esau kuuli Jaakobin sanansaattajilta, että veli halusi tavata hänet. Esau riensi syleilemään ja suutelemaan Jaakobia ja veljekset itkivät yhdessä; tämä on varmaankin koko Raamatun tunteikkain tapaamiskohtaus. Viimeisen kerran veljekset tapasivat isänsä Iisakin hautajaisissa.
Länsimaisissa uskonnoissa Esauta pidetään metaforana kaikille, jotka petkutetaan huonoihin vaihtokauppoihin.
Michael Dell
Michael Saul Dell (s. 23. helmikuuta 1965) on yhdysvaltalainen liikemies ja Dell-tietokoneyhtiön perustaja.
Dell aloitti fysiikan opinnot Austinin yliopistossa, Teksasissa, ja perusti opiskeluaikanaan asuntolahuoneeseensa tietokoneita myyvän pikkuyhtiön. Hänellä oli radikaaleja liikeideoita, hän mm. kokosi tietokoneet vasta kun joku oli sellaisen tilannut, ja toimitti koneen suoraan kokoajalta asiakkaalle.
Yhtiö oli niin menestyksekäs, että Dell jätti opinnot kesken 19-vuotiaana ja siirtyi kokopäiväiseksi liikemieheksi. Yhtiöstä kasvoi yksi maailman suurimmista PC-tietokoneiden valmistajista.
Vuonna 2004 (39-vuotiaana) Dell siirtyi pois toimitusjohtajan asemasta mutta jatkaa hallituksen puheenjohtajana. Hän on Forbesin listan mukaan vuonna 2012 maailman 40. rikkain ja Yhdysvaltojen 17. rikkain ihminen.
Pyhä Eskil
Pyhä Eskil oli Södermanlandin piispa ja pyhimys, joka kivitettiin vuonna 1080. Kirkollisessa taiteessa Eskilin tunnusmerkkinä on piispanhiippa ja kaksi kiveä kuolintavan mukaan.
Pyhä Eskil on kuvattu muun muassa Piispa Henrikin sarkofagin kansilaatassa.
Eskilstunan kaupunki on saanut nimensä Eskilin mukaan. Hänen muistopäivänsä on 12. kesäkuuta.
Esra
Esra oli Esran kirjan mukaan juutalainen pappi ja kirjanoppinut. Häntä on usein pidetty varsinaisen lakiin perustuvan juutalaisuuden perustajana.
Esran kirjan mukaan kuningas Artahsastan (Artakserkses) antoi lähtöluvan Esralle vuonna 457 eaa. Esra sai luvan viedä kultaa ja hopeaa Jerusalemin uudelleenrakentamiseen. Esran joukko oli suhteellisen pieni – vajaat kaksikymmentätuhatta juutalaista – verrattuna aikaisemmin muuttaneiden lukumääriin. Esra sai valtuudet asettaa tuomareita ja lakimiehiä tuomitsemaan lainrikkojia kuolemaan tai vankeuteen. Hän sai juutalaiset luopumaan pakanallisista vaimoistaan ja hyväksymään hänen Baabelista tuomansa lain (444 eaa.).
Esran kirjan kuvaamien tapahtumien ajoitukseen ja historiallisuuteen liittyy huomattavia epävarmuustekijöitä. On epäselvää liittyvätkö tapahtumat Artakserkses I:n, II:n vai III:n kuninkuuden aikaan. Toisaalta tutkimuksessa on edelleen epäselvää heijastavatko Esran kirjassa kuvatut tapahtumat ylipäänsä historiaa. Esraan tai hänen tekoihinsa ei viitata muissa aikalaislähteissä. Ongelmia lisää se, että Esran ja Nehemian kirjat ovat kaksi vuosisataa kestäneen toimitusprosessin tuloksia.
Heprealaisessa Raamatussa Esran ja Nehemian kirjat olivat alkujaan yksi kirja nimeltään "Esran kirja".
Esran kirja jatkuu siitä, mihin Aikakirjat päättyvät. Aikakirjat päättyvät Kyyros II Suuren määräykseen juutalaisten kotimaahan paluusta. Esran kirjan alkuosa (luvut 1–6) kertoo ensimmäisten pakko­siirtolaisten paluusta Babyloniasta Juudeaan ja jälkiosa (luvut 7–10) toisesta paluusta, jossa myös Esra itse oli mukana. Esran kirjan luvut kuvaavat temppelin uudelleenrakentamista.
Tradition mukaan Esra kirjoitti Raamatun Esran kirjan lisäksi myös 1. ja 2. Aikakirjan sekä Esterin kirjan. Lisäksi on olemassa kaksi Esran mukaan nimettyä apokryfikirja: Kreikkalainen Esran kirja ja Esran ilmestys, joiden nimikkeinä Vulgatassa on "Kolmas ja neljäs Esran kirja" (3. ja 4. Esdras).
Ester
Ester (persialainen nimi tarkoittaa suomeksi tähteä) oli Raamatun mukaan juutalaistyttö, joka eli Persian pääkaupungissa Susassa. Hän on Raamatun Esterin kirjan päähenkilö.
Raamatun mukaan Ester oli Persian kuninkaan Ahasveroksen puoliso, joka onnistui pelastamaan juutalaiset hoviherra Hamanin suunnittelemalta juutalaisten kansanmurhalta. Juutalaiset viettävät vuosittain purim-juhlaa Esterin kirjassa kuvattujen tapahtumien muistoksi.
Ester, toiselta nimeltään Hadassa, oli Mordokain kasvattityttö. Mordokai oli Raamatun mukaan juutalainen palvelija Persian kuningas Ahasveroksen hovissa. Ahasveroksen on yleisesti oletettu olleen sama kuin Kserkses I, mitä nimeä hänestä vuoden 1992 raamatunkäännöksessä käytetäänkin. Kuningatar Vasti oli erotettu tämän kieltäydyttyä kuningas Ahasveroksen käskystä, ja Ahasveros järjesti kauneuskilpailut uuden kuningattaren valitsemiseksi. Mordokai toimitti Esterin kuninkaan palatsiin haareminvalvoja Hegain huostaan. Ester pääsi kuningas Ahasveroksen suosioon ja puolisoksi.
Hoviherrat Bigtan ja Teres päättivät tappaa kuningas Ahasveroksen. Mordokai sai vihiä asiasta ja ilmoitti Esterille, joka kertoi asian kuninkaalle. Hoviherrat vangittiin ja surmattiin. Ahasveros valitsi pääministeriksi Hamanin. Mordokai kieltäytyi osoittamasta kunnioitusta Hamanille. Haman sai kuulla Mordokain olevan juutalainen ja päätti kostoksi murhauttaa kaikki Persian juutalaiset. Ester sai kuitenkin kansanmurhan estetyksi.
Octopus’s Garden
”Octopus's Garden” on The Beatlesin kappale vuodelta 1969. Sen on kirjoittanut Ringo Starr ja se oli toinen kahdesta Beatles-kappaleesta, jotka Ringo kirjoitti yhtyeelle (toinen on ”Don't Pass Me By”). Kappale julkaistiin The Beatlesin "Abbey Road" -albumilla sekä myöhemmin ”sinisenä tuplana” tunnetulla kokoelmalevyllä "The Beatles 1967–1970".
Elokuvassa "Let It Be" nähdään Ringo tekemässä kyseistä kappaletta George Harrisonin avustaessa häntä.
Freud Marx Engels & Jung on tehnyt kappaleesta suomenkielisen version nimeltä ”Tursaan Puutarhassa”.
Eteokles
Eteokles () oli kreikkalaisessa mytologiassa Oidipuksen ja Iokasten poika sekä Polyneikeen, Ismenen ja Antigonen veli.
Kun Oidipukselle selvisi, että hän oli surmannut isänsä Laioksen ja nainut äitinsä, hän lähti Thebasta maanpakoon. Valta siirtyi hänen pojilleen Eteokleelle ja Polyneikeelle, jotka päättivät hallita kaupunkia vuosittain vuorotellen. Eteokles sai veljeksistä vanhempana ensimmäisenä hallita kaupunkia, mutta kun hänen kautensa tuli päätökseen, hän ei halunnutkaan luopua vallasta. Polyneikes joutui lähtemään kaupungista, mutta suuntasi kulkunsa Argokseen, jossa hän hankki itselleen kuningas Adrastoksen tuen. Adrastoksen varustaman armeijan, jota johti seitsemän sotapäällikköä, avulla Polyneikes hyökkäsi Thebaa vastaan. Taistelun aikana veljekset surmasivat toisensa kaksintaistelussa.
Paperback Writer
Paperback Writer on pääosin Paul McCartneyn kirjoittama kappale (vaikkakin se on merkitty parivaljakko Lennon-McCartneyn tekemäksi). Laulu julkaistiin The Beatlesin yhdennentoista singlen A-puolella Yhdysvalloissa 30. toukokuuta 1966 ja Britanniassa 10. kesäkuuta samana vuonna. Kappale meni ykköseksi muun muassa Britannian, Yhdysvaltojen, Länsi-Saksan, Tanskan ja Australian myyntilistoilla. B-puolen "Rain" oli John Lennonin käsialaa.
Laulu oli esitetty itseään kustantajalle kauppaavan "roskaromaanikirjailijan" näkökulmasta, joka halusi julkaista säädyttömän tarinan säädyttömästä herra Learista. Kappale oli samalla Beatlesin ensimmäinen varsinainen single, joka ei ollut rakkauslaulu. (Tätä linjaa tosin edusti myös "Rubber Soul" -albumin "Nowhere Man", joka julkaistiin singlenä Yhdysvalloissa.) Alkusysäyksen "Paperback Writerin" tekemiseen lienee antanut McCartneyn täti, joka oli pyytänyt Paulia tekemään laulun jostakin muusta aiheesta kuin rakkaus. Laulu saattoi myös toimia eräänlaisena kunnianosoituksena aloitteleville kirjailijoille, joihin lukeutui myös John Lennon, jonka esikoiskirja "Hispanialainen jakovainaa" oli ilmestynyt vuonna 1964.
"Paperback Writerissa" yhtye laulaa neliäänisesti. Merkittävää on myös aikaisempaa raskaampi bassosoundi sekä Gibson SG:llä Humbucker-mikrofonia käyttämällä soitettu kitarariffi. Abbey Roadin studioiden äänitystekniikkaa oli kehitetty uusilla laitteilla, kuten kompressoreilla, oskillaattoreilla ja limittereillä. Beatlesin musiikki muuttuikin merkittävästi "Paperback Writerin" ja sen B-puolella olevan "Rain"-kappaleen toimiessa suunnannäyttäjinä uudenlaiseen ja monipuolisempaan äänimaailmaan. "Paperback Writer" erosi kaikista muista 1966 julkaistuista Beatlesin kappaleista sikäli, että se oli ainoa, jota voitiin esittää kiertueilla.
Mark Shipper on kirjoittanut kirjan nimeltä "Paperback writer: Beatlesien elämä ja toiminta" (Johanna kustannus, 1982). Kirjan on suomentanut Juice Leskinen.
Oidipus
Oidipus () oli kreikkalainen tarusankari, Theban kuninkaan Laioksen ja hänen puolisonsa Iokasten poika. Koska Delfoin oraakkeli oli ennustanut, että Oidipus tappaisi vartuttuaan isänsä ja naisi äitinsä, lähetti kuningas palvelijan viemään Oidipuksen metsään, jossa palvelijan tuli surmata Oidipus. Palvelija ei kuitenkaan hennonut surmata viatonta poikaa, vaan sitoi vain Oidipuksen puuhun kiinni ja hylkäsi pojan metsään. Jonkin ajan kuluttua Korintin kuninkaan alamaiset löysivät Oidipuksen puuhun sidottuna, vapauttivat pojan ja veivät hänet kuninkaan luo, joka otti pojan omakseen. Kuningas antoi pojalle tämän turvonneiden jalkojen mukaan nimen Oidipus.
Oidipus kasvoi Korintissa, mutta sai vuosia myöhemmin kuulla juopuneelta ystävältään, ettei kuningas ja kuningatar ole hänen oikeita vanhempiaan. Oidipus lähti kysymään neuvoa Delfoin oraakkelilta, ja tämä kertoi, että hän tulisi surmaamaan isänsä ja naimaan äitinsä. Hän päätti lähteä Korintista estääkseen ennustusta toteutumasta.
Lähdettyään Korintista Oidipusta vastaan tulivat eräällä kapealla tiellä vaunut, joita ohjastivat Laios ja eräs tämän sotilaista. Laios käski Oidipusta väistymään, mutta Oidipus ei tähän suostunut. Riidan lopuksi Oidipus surmasi Laioksen ja sotilaan. Thebaan saavuttuaan Oidipus sai kuulla, että koska Theban kuningas oli surmattu, kaupunkia ahdisteli sfinksi. Oidipus vapautti kaupungin sfinksistä vastaamalla oikein sen arvoitukseen: ”Mikä kulkee aamulla neljällä jalalla, päivällä kahdella ja illalla kolmella jalalla”. Oikea vastaus kysymykseen oli ihminen: hän konttaa lapsena, kävelee aikuisena ja käyttää vanhuksena kävelykeppiä. Hämmästyneenä Oidipuksen oikeasta vastauksesta sfinksi tappoi itsensä.
Kiitokseksi sfinksin surmaamisesta thebalaiset korottivat Oidipuksen kuninkaakseen, ja hän otti Iokasten puolisokseen. Oidipus ja Iokaste elivät onnellisesti ja saivat lapsia, kunnes jumalat lähettivät ruton rankaisemaan kaupunkia. Oraakkelin mukaan rutosta selvittäisiin, kun entisen kuninkaan surmaaja olisi häädetty kaupungista. Tunnollisena miehenä Oidipus päätti välittömästi aloittaa tutkinnan surmaajan löytämiseksi. Lopulta tietäjä Teiresias paljasti totuuden; sen kuultuaan Iokaste hirttäytyi ja Oidipus puhkaisi silmänsä ja lähti maanpakoon. Hän kuoli Attikan Kolonoksessa.
Oidipuksella ja Iokastella oli pojat Eteokles ja Polyneikes sekä tyttäret Antigone ja Ismene. Oidipuksen tarinan tunnetuin esitys on Sofokleen tragedioissa "Kuningas Oidipus" ja "Oidipus Kolonoksessa".
Polyneikes
Polyneikes () oli kreikkalaisessa mytologiassa Oidipuksen poika. Hänen ja hänen veljensä Eteokleen välinen kaksintaistelu päättyi molempien kuolemaan. Polyneikes oli myös Ismenen ja Antigonen veli.
Sytytystulppa
Sytytystulppa on ottomoottorissa sylinterinkanteen kierretty keramiikkaeristeinen metalliosa, johon johdettu suurjännitteinen sytytysvirta synnyttää kipinän palotilassa olevien tulpan kärkien välissä ja siten sytyttää polttonesteen ja ilman seoksen moottorissa.
Tavallisessa sytytystulpassa on kaksi elektrodia eli kärkeä, keskikärki ja sivukärki. Niiden kärkiväli on normaalisti 0,6-0,9 mm mutta joissakin tapauksissa suurempi, jopa 2,5 mm. Nykyisin käytetään usein ns. monikärkitulppia, joissa on useampi kuin yksi sivuelektrodi.
Erikoisrakenteisessa pintapurkaussytytystulpassa kipinä "liukuu" keskikärjen ja ulkokärjen välissä olevaa eristemateriaalia pitkin, eikä "hyppää" ilmassa kärjestä toiseen kuten tavanomaisissa sytytystulpissa.
Nykyisin sytytystulppa on moottorimallikohtainen osa, joka on valmistettu tietyllä kärkirakenteella, sivukärkien lukumäärällä, kärkivälillä, ja tietyllä lämpöarvolla usein vain yhtä moottorimallia varten.
Kärkien valmistusmateriaalina käytetään erikoismetalliseoksia, koska ne joutuvat kestämään suuria mekaanisia, sähköisiä ja lämpörasituksia. Sytytystulpat ovat kuluvia osia ja ne on määrävälein vaihdettava. Sytytystulppien käyttöikä on eräissä moottorimalleissa jopa 160 000 km. Lasersytytystä on kaavailtu sytytystulppien korvaajaksi korkean puristussuhteen moottoreissa.
Ismene
Ismene () oli kreikkalaisessa mytologiassa Oidipuksen ja tämän äidin ja puolison Iokasten tytär sekä Antigoneen sisar. Hän esiintyy useissa Sofokleen näytelmissä, ennen kaikkea tragedioissa "Oidipus Kolonoksessa" ja "Antigone".
Oidipus jätti Theban kuninkaankruunun kahdelle pojalleen, Eteokleelle ja Polyneikeelle, jotka suostuivat vuorottelemaan hallitsijoina. Ensimmäisen vuoden jälkeen Eteokles kieltäytyi kuitenkin luovuttamasta kruunua Polyneikeelle, ja tämä hyökkäsi Thebaan sotaretkellä, joka tunnetaan nimellä seitsemän Thebaa vastaan. Molemmat veljekset kuolivat taistelussa.
Kuningas Kreon nousi valtaistuimelle ja kielsi ketään hautaamasta Polyneikesta. Polyneikeen sisar Antigone uhmasi kuitenkin käskyä, ja Kreon määräsi tämän haudattavaksi elävältä. Silloin Antigoneen sisar Ismene ilmoitti auttaneesa Antigonea ja vaati itselleen samaa kohtaloa. Jumalat puuttuivat kuitenkin peliin eivätkä hyväksyneet Kreonin päätöstä. Kreon kumosi käskynsä ja hautasi itse Polyneikeen.
Iokaste
Iokaste () oli kreikkalaisessa mytologiassa Oidipuksen äiti ja puoliso. Homeros käytti hänestä myös nimeä Epikaste.
Iokaste oli Menoikeuksen tytär ja Laioksen vaimo, ja hän sai Laioksen kanssa yhden pojan, Oidipuksen. Avioiduttuaan tietämättään Oidipuksen kanssa hän sai vielä neljä lasta: Antigonen, Eteokleen, Polyneikeen ja Ismenen. Saatuan selville että oli naimisissa poikansa, isänmurhaaja Oidipuksen kanssa, Iokaste hirttäytyi.
Eudaimonismi
Eudaimonismi (kreikan sanasta "eudaimonia" eli onni) eli onnellisuusoppi on etiikan suuntaus, jonka mukaan eettisen toiminnan tavoite on tai sen tulee olla onnellisuus. Ajattelun tunnetuin edustaja on Aristoteles.
K. Eric Drexler
Kim Eric Drexler (s. 25. huhtikuuta 1955) on yhdysvaltalainen insinööri, joka tunnetaan parhaiten molekulaarisen nanoteknologian tutkijana ja popularisoijana.
Hän on kirjoittanut aiheesta kolme kirjaa: "Engines of Creation" (1986), "Unbounding the Future" (Christine Petersonin ja Gayle Pergamitin kanssa 1991) ja "Nanosystems" (1992). Drexler on termin "grey goo" kehittäjä.
Hän myös perusti Foresight Instituten Christine Petersonin kanssa vuonna 1986 edistämään nanoteknologian kehitystyötä.
Rudolf Eucken
Rudolf Eucken (5. tammikuuta 1846 – 15. syyskuuta 1926) oli saksalainen filosofi. Hän toimi professorina Jenassa 1874–1919. Teoksissaan Eucken esitteli idealistista filosofiaa. Hän sai kirjallisuuden Nobel-palkinnon vuonna 1908.
Euhemeros
Euhemeros (, n. 330 - 260 eaa.) oli antiikin kreikkalainen kyreneläiseen koulukuntaan kuulunut filosofi ja kirjailija. Hän esitti "Pyhä kirjoitus" ("Hiera Anagraphê") -nimisessä utopistis-filosofisessa matkakertomuksessa, että jumalat ovat alun perin olleet ihmisiä, joita on heidän kuolemansa jälkeen ryhdytty palvomaan. Monet hallitsijat ovat todellisuudessakin julistautuneet jumalaksi. Tätä ajattelua on myöhemmin ruvettu kutsumaan "euhemerismiksi".
Europa (mytologia)
Europe () oli kreikkalaisessa mytologiassa Foinikian prinsessa. Europe synnytti Zeukselle kolme poikaa: Minoksen, Sarpedonin ja Rhadamanthyksen. Roomalaisessa tarustossa hänet tunnettiin latinankielisellä nimellä Europa.
Europen ryöstöstä on olemassa kaksi erilaista myyttiä. Ensimmäisen mukaan Zeus rakastui Europeen ja muutti itsensä kesyksi valkoiseksi häräksi Europen isän Agenorin karjalauman joukkoon. Kun Europe seurueineen oli poimimassa kukkia kedolla, hän huomasi härän ja päätti hyväillä sitä ja nousi lopulta sen selkään. Tällöin Zeus juoksi Europe selässään mereen ja ui Kreetan saarelle, jossa hän paljasti oikean hahmonsa. Täällä Europesta tuli saaren ensimmäinen kuningatar hänen mentyään naimisiin kuningas Asterionin kanssa, joka lapsettomana adoptoi tämän kolme Zeuksen kanssa saamaa poikaa.
Toisen version mukaan Europen sieppasivat minolaiset ja veivät hänet mukaan Kreetalle kostaakseen Ion sieppauksen.
Jo Hesiodos kertoi Euroopan mantereen olevan nimetty Europen mukaan. Myöhemmin Europen mukaan on nimetty Jupiterin kuu Europa ja asteroidi 52 Europa.
Europe ja Zeus ovat kuvattuina kreikkalaiseen kahden euron kolikkoon.
Molekulaarinen nanoteknologia
Molekulaarinen nanoteknologia (MNT) on nanoteknologiaa, joka perustuisi yksittäisten atomien täsmälliseen sijoitteluun mekanosynteesin avulla.
Termi "molekulaarinen nanoteknologia" on otettu käyttöön, koska nykyisin käyttöön vakiintunut yleistermi nanoteknologia ei viittaa samaan mitä esimerkiksi K. Eric Drexler sillä alun perin tarkoitti. Ralph Merkle on verrannut tämän päivän kemiaa Lego-palikoilla rakenteluun nyrkkeilyhanskat kädessä, kun taas mekanosynteesissä jokainen atomi sijoitettaisiin tarkasti haluttuun paikkaan.
Kuuma piste
Kuuma piste eli kuuma kohta () on paikka Maan kuoressa, missä havaitaan pitkäaikaista tulivuoritoimintaa suunnilleen samassa kohdassa. Tulivuoritoiminta ei selity laattatektonisella mekanismilla, ts. laattojen reunojen keskinäisellä toiminnalla.
Kuuma piste pysyy paikallaan, kun taas litosfäärilaatta sen päällä liikkuu vuosimiljoonien kuluessa. Kuumassa kohdassa tapahtuu kivisulan eli magman nousua Maan vaipasta ylöspäin kuorikerroksen alaosaan – kuuman kohdan alla on pluumi. Tällöin Maan kuoreen syntyy ainakin 100–200 km leveä kilpitulivuori. Kuuman kohdan ikä on kymmeniä miljoonia vuosia.
Kuumia kohtia on havaittu yhteensä noin 50.
Havaijin saaret ovat syntyneet yksi toisensa jälkeen valtamerilaatan ylittäessä kuuman kohdan. Emperor-Havaijin kuuma piste aktivoitui 70 miljoonaa vuotta sitten. Mauna Loa ja Kilauea ovat nuorimpia saariryhmän tulivuoria.
Kuuma piste on synnyttänyt myös Marshall-Ellice-tulivuoriketjun. Kuuma piste on osallistunut Islannin tulivuoritoimintaan. Merkittävimpiä ovat Havaijin lisäksi Réunion, Yellowstone, Galápagossaaret ja Islanti. Vähemmän aktiivisia ovat esimerkiksi Azorit, Bermuda, Bouvet’nsaari, Ascension, Jan Mayen, Saint Helena ja Tristan da Cunha.
Marsissa on valtavan suuria kuumien kohtien synnyttämiä tulivuoria, esimerkiksi Olympus Mons. Koska Mars muistuttaa jäätynyttä alku-maata, kuumat kohdat lienevät Maan nuoruudessa olleet nykyistä aktiivisempia.
Triple sec
Triple sec on väritöntä appelsiininmakuista likööriä. Sitä käytetään tuhansissa erilaisissa drinkeissä. Triple secin valmistuksessa käytetään Curaçaon saarella kasvavien appelsiinien kuoria. Curaçaon appelsiinit ovat tavallista kirpeämpiä, ja triple seciin käytetään kypsymättömiä appelsiineja.
"Sec" tarkoittaa ranskan kielessä kuivaa, mutta triple secin nimessä se viittaa tislaukseen: juoma on väritöntä kolmivaiheisen tislausprosessin jälkeen.
Alkuperäinen triple sec on Cointreau, jonka kehittivät Adolphe ja Edouard-Jean Cointreau Ranskassa. Se on hyvin samankaltainen juoma kuin Curaçao, joka tulee Curaçaon saarelta. Curaçaoa alettiin valmistaa vuonna 1886, Cointreauta vuonna 1849. Triple seciä valmistetaan Ranskassa, Meksikossa, Yhdysvalloissa sekä Curaçaon saarella.
Triple secin alkoholitilavuusprosentti on tyypillisesti noin 30, mutta eri merkeillä se vaihtelee 15 % ja 40 % välillä. Myös alkoholittomia versioita on olemassa.
Leopold II
Leopold II voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Kudonta
Kudonta eli kutominen tarkoittaa kankaan tai muun tekstiilituotteen valmistamista loimi- ja kudelankajärjestelmää käyttäen. Kankaan pituussuunnassa kulkevat langat muodostavat loimen, ja leveyssuunnassa kulkevat langat kuteen. Kangasta kudotaan yleensä käsin kangaspuilla tai teollisesti kutomakoneella.
Muinaispukujen rekonstruoinnissa on jouduttu perehtymään sen aikaisiin työtapoihin ja välineisiin. Muinaispukujen kankaat valmistettiin loimipainoisilla kangaspuilla.
Monissa Suomen murteissa kudonnalla voidaan tarkoittaa myös neulontaa eli tekniikkaa, jossa tekstiilipinta muodostuu toisiinsa liittyvistä silmukoista.
On ajateltu, että jo alkukantainen ihminen on käyttänyt kutomismenetelmää punoessaan ja pujotellessaan juuria ja oksia ristikkäin. Myöhemmin töihin on käytetty myös muita kuituja ja esimerkiksi eläinten karvoja. Pujotellessaan kuituja käsin puiden väliin pingotettujen kuitujen lomitse, alkukantainen ihminen huomasi kuinka kutomista helpottaisi, jos loimeen muodostuisi viriö jonkin mekaanisen järjestelmän avulla. (Viriöksi kutsutaan aukkoa, joka on kuteen pujottamista varten ja muodostuu osan loimilangoista ollessa ylhäällä ja osan alhaalla.) Tästä kutominen on kehittynyt pikkuhiljaa meidän yleisesti tuntemaamme muotoon kangaspuille.
Ensimmäiset kudonnaiset ovat olleet välttämättömiä tarvetekstiilejä, kuten vaatekankaita. Kutomisen historian alkuajoilta ei ole säilynyt tuotteita nykypäiviin, mutta Egyptistä on autiomaan hiekasta löydetty yli 3000 vuotta sitten kudottuja palttinaisia pellavakankaita.
Kudontateollisuuden huippukausi Suomessa oli 1930-luvulla. Kauhavan noin tusina kutomoyritystä työllisti päivittäin 1800 kankuria. Sodan jälkeen kutomoyrittäminen elpyi; kudonta alkoi koneistua ja syntyivät mattokutomot. Myyntikudonta hiipui 1980-luvulla.Harjumäki, U., Lähteenmäki, E. & Vuorivirta, A. 2011. "Kankaankutojan ammattitekniikka". Keuruu, Otava.
Ian Roberts
Ian Roberts on entinen australialainen rugbytähti, joka julkisti homoseksuaalisuutensa mediassa vuonna 1995. Hän jatkoi menestyksekästä urheilu-uraansa vuoteen 2000 asti ja sai monien yllättävien tahojen hyväksynnän. Ennen julkituloaan hän oli jonkin aikaa rugbyliigan kalleimmin palkattu pelaaja. Jalkapallouransa jälkeen hän on opiskellut näyttelemistä.
Roberts on yhä ainoa australialainen urheilija, ja maailmanlaajuisestikin yksi harvoista, joka on kertonut homoseksuaalisuudestaan urheilu-uran aikana.
Urheilulehdessä hänet on arviotu 2009 kaikkien aikojen seitsemänneksi parhaaksi homo- tai biseksuaaliseksi urheilijaksi.
Mark Leduc
Mark Leduc (4. toukokuuta 1962 Toronto, Kanada – 22. heinäkuuta 2009 Toronto, Kanada) oli kanadalainen nyrkkeilyn hopeamitalisti Barcelonan olympialaisissa vuonna 1992. Tämän jälkeen hän siirtyi ammattilaiseksi.
Päätettyään uransa vuonna 1993 Leduc kertoi vuoden 1994 TV-dokumentissa "For the Love of the Game" olevansa homoseksuaali. Leducilla oli levoton nuoruus. Hänet muun muassa tuomittiin aseellisesta ryöstöstä vankeuteen. Myöhemmin hän kertoi, että häiriökäyttäytymisen taustalla oli osaksi oman homoseksuaalisuuden hyväksymisen vaikeus.
Hotellin saunasta tiedottomana löydetty Leduc menehtyi seuraavana yönä sairaalassa. Lääkärit uskoivat hänen saaneen lämpöhalvauksen, joka johti sisäelinten vaurioitumiseen..
Esera Tuaolo
Esera Tavai Tuaolo (s. 11. heinäkuuta 1968 Honolulu, Havaiji) on havaijilaissyntyinen, uransa lopettanut amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän pelasi NFL:ssa (National Football League) eri joukkueissa yhdeksän vuoden ajan. Tuaolo tunnusti uransa lopettamisen jälkeen suorassa TV-lähetyksessä olevansa homoseksuaali. Hän on historian kolmas NFL:ssa pelannut urheilija, joka on julkistanut homoutensa. Häntä ennen näin tekivät David Kopay (1975) ja Roy Simmons (1992). Tuaolo kertoi salaamisesta koituneiden henkisten paineiden ajaneen hänet itsemurhan partaalle.
Bob Paris
Bob Paris (s. 14. joulukuuta 1959) on yhdysvaltalainen kehonrakentaja, joka voitti 23-vuotiaana vuonna 1983 IFBB:n maailmanmestaruuden eli Mr. Universe -tittelin. Joitakin vuosia myöhemmin hän kohahdutti kehonrakennuspiirejä paljastamalla Ironman-lehden haastattelussa olevansa homoseksuaali. Myöhemmin hän on kirjoittanut kirjoja kokemastaan, muun muassa "Gorilla Suit – My Adventures in Bodybuilding", sekä puhunut näkyvästi homojen oikeuksien puolesta.
Chris Dickerson
Chris Dickerson (25. elokuuta 1939 New York) on yhdysvaltalainen kehonrakentaja, joka voitti vuonna 1982 Mr. Olympia -tittelin 43-vuotiaana ja oli siten vanhin tittelin voittaja. Hän on myös taitava oopperalaulaja.
Dickersonin kehonrakennusura kesti kolmisenkymmentä vuotta. Ensimmäiseen kilpailuunsa hän osallistui 1965, ja tässä Mr. Long Beach -kilpailussa hän tuli kolmanneksi.
Musta magia
Musta magia on yleistävä nimitys pahoiksi tai saatanallisiksi katsotuille tai leimatuille taikuuden eli magian muodoille. Mustalla magialla pyritään aiheuttamaan pahaa tai onnettomuutta esimerkiksi kirouksin, ja sen vastapuolena pidetään yleensä valkoista magiaa.
Kansanperinteessä musta magia tarkoittaa magiaa, joka suoritetaan Saatanan tai pahojen henkien kautta, vaikka tarkoitus, kuten sairaan parantaminen, olisi hyvä. Mustaa magiaa pidettiin vaarallisena, ja loitsujen katsottiin voivan kääntyä loitsijaa itseään vastaan.
Vasemman käden polun terminologiassa musta ja valkoinen magia erotetaan toisistaan maagikon ja ympäristön suhteen perusteella. Mustan magian harjoittaja pyrkii hallitsemaan ympäröiviä olosuhteita, eikä yritä alistua jumaluuksien tahtoon kuten perinteisissä maailmanuskonnoissa. Eettistä jaottelua mustan ja valkoisen magian välille ei tehdä.
Fantasiassa musta magia tarkoittaa pahoiksi miellettyjä loitsuja tai maagista toimintaa. Tällaisia voivat olla kiroaminen, tappavat liemet yms., kuolleista herättäminen (nekromantia), vampirismi ja demonien kutsuminen.
Nimitys musta magia juontuu termistä nekromantia.
Dalmatia
Dalmatia on historiallinen alue Kroatiassa, Adrianmeren rannikolla. Se on saanut nimensä alueella ennen ajanlaskun alkua asuneesta dalmaattien kansasta. Alueen nimi on säilynyt dalmatiankoiran nimessä; rotu on Kroatiasta kotoisin.
Roomalaiset valloittivat alueen 229–213 eaa. Tuon valloituksen jälkeen alue kuului Rooman valtakuntaan aina keisarikunnan jakoon saakka. Tuolloin se liitettiin Länsi-Rooman valtakuntaan. Vuosina 489–535 alue kuului itägoottien valtakuntaan ja sen jälkeen se liitettiin osaksi Itä-Rooman keisarikuntaa.
Kroaatit tunkeutuivat alueelle 1000-luvulla ja samalla vuosisadalla Venetsian kaupunkivaltio valloitti Dalmatian rannikot.
Unkarilaisten valloituksen jälkeen alueella alkoivat hyvin rauhattomat ajat, sillä alueella käytiin jatkuvia taisteluja venetsialaisten, unkarilaisten ja kroaattien välillä. Uuden ajan alussa taisteltiin etenkin laajenevaa Ottomaanien imperiumia eli turkkilaisia vastaan. Alue pysyi kuitenkin venetsialaisten hallinnassa aina vuoteen 1797 asti.
Venetsialaisilta Dalmatia siirtyi itävaltalaisille ja kuin alueen monivaiheista historiaa kuvaten se kuului vuodesta 1805 Italian kuningaskuntaan, liitettiin 1809 Napoleonin muodostamaan ns. illyrialaisiin maakuntiin. Uudelleen alue palasi tämän seikkailun jälkeen Itävallalle 1814.
Ensimmäisessä maailmansodassa ympärysvallat lupasivat 1915 osan Dalmatiaa Italialle. Alue kuitenkin liitettiin Rapallon sopimuksella serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskuntaan lukuun ottamatta Zadarin kaupunkia, joka liitettiin Italiaan. Vuonna 1931 siitä tuli osa Jugoslaviaa.
Toisen maailmansodan aikana Italia miehitti Dalmatian, ja siitä muodostettiin Dalmatian kuvernoraatti, johon liitettiin myös Italialle ennestäänkin kuulunut Zadar. Sodan päätyttyä alue palautettiin Jugoslavialle, johon myös Zadar vuonna 1946 liitettiin.
Tänään Dalmatia on osa Kroatiaa ja kokee parhaillaan voimakasta kehitystä matkailualueena. Alueella sijaitsevat mm. suuret turistikaupungit Split ja Dubrovnik.
Assarhaddon
Assarhaddon oli Assyrian kuningas 681-669 eaa. Hän oli edeltäjänsä Sanheribin nuorin poika.
Kun hänet nimitettiin kruununprinssiksi, hänen veljensä yrittivät mustamaalata häntä, ja hän joutui maanpakoon luultavasti nykyisen Turkin alueelle.
Kun Sanherib murhattiin vuonna 681 eaa., Assarhaddon marssitti armeijansa Niniveen niin nopeasti kuin pystyi. Hän voitti veljensä kuuden viikon sisällissodassa ja mestautti näiden kannattajat.
Assarhaddon aloitti edeltäjänsä hävittämän Babylonin uudelleenrakentamisen ja kunnostutti pyhäkköjä myös vanhassa pääkaupunki Assurissa.
Vuonna 671 eaa. Assarhaddon lähti sotaan Egyptiä vastaan ja valtasi nopeasti Ala-Egyptin. Egypti kapinoi kuitenkin heti assyrialaisten armeijoiden lähdettyä. Vuonna 669 eaa. Assarhaddon lähti Egyptiin uudestaan, mutta kuoli yllättäen saman vuoden syksyllä. Assarhaddonin jälkeen valtakunta hajosi kahtia: hänen toinen poikansa Shamash-Shum-Ukin tuli Babylonian kuninkaaksi ja nuorin poikansa Assurbanipal Assyrian kuninkaaksi.
Assarhaddon ei ollut niin kyvykäs johtaja kuin isänsä tai poikansa. Hänelle oli tyypillistä taikausko. Assarhaddonia vaivasi jokin sairaus koko hänen elinikänsä. Sotaretkiä johtivat kuninkaan sijasta kenraalit, mm. Shanabushu. Maan sisäinen poliittinen elämä kuohui ja kuningasta vastaan vehkeiltiin. Assarhaddon aloitti Babylonian jälleenrakennuksen, koska kuului Babyloniaan myönteisesti suhtautuneeseen puolueryhmään. Assarhaddonin armeija voitti arameaaliset ja elamilaiset. Skyytit ajoivat pohjoisessa kimmeriläisiä Assyrian kimppuun. Assarhaddon solmitutti diplomaattisen avioliiton skyyttipäällikkö Partatuan kanssa antaen tyttärensä puolisoksi, ja sai siten pohjoisen aisoihin. Assahraddon teki rauhansopimuksen Elamin kuninkaan Urtakun kanssa.
Idässä Fraorteen johtamat meedialaiset yhdessä Urmiajärven seudun mannealaisten, jotka asuivat Ziwiyen ja Hasanlun seudulla, hyökkäsivät jatkuvasti Assyrian rajamaata vastaan. Siidonin kapina kukistettiin 677, ja Tyyroksen kuninkaan Baalin kanssa tehtiin vasallisopimus. Egyptin faarao, nubialainen Taharqa, oli epäsuosittu, koska oli ulkomaalainen. Alussa Taharkan joukot puolustautuivat Assyrian armeijaa vastaan, mutta pari vuotta myöhemmin kenraali Sha-Nabu-shu onnistui valtaamaan Egyptin kolmessa taistelussa. Egypti jaettiin 22 egyptiläisen hallitsemaan, assyrialaisten valvomaan alueeseen. Egyptissä puhkesi kapina, ja myös Assarhaddon lähti oman sotajoukkonsa kanssa Egyptiin, seuraten kanraali Sha-Nabu-shun armeijaa. Vakavasti sairas Assarhaddon kuoli ollessaan tällä matkalla kohti Egyptiä Syyriassa.
Assarhaddonin 1. hallitusvuotena on kuvailtu tapahtuneen auringonpimennys. Tämän vuoksi jotkut tutkijat ovat ehdotelleet vaihtoehtoisia hallitusaikoja hänelle.
Mihail Margelov
Mihail Vitaljevitš Margelov (s. 1964) on Venäjän kansanedustuslaitoksen ylähuoneen, liittoneuvoston, kansainvälisten asioiden valiokunnan puheenjohtaja.
Margelov on opiskellut Moskovan yliopiston Aasian ja Afrikan maiden instituutissa, toiminut Neuvostoliiton kommunistisen puolueen keskuskomitean kansainvälisen osaston kääntäjänä, opettanut arabiaa Neuvostoliiton turvallisuuskomitean korkeakoulussa sekä ollut toimittajana uutistoimisto TASSin arabiankielisessä toimituksessa.
Vuosina 1990–1995 Margelov toimi yhdysvaltalaisissa konsulttitoimistoissa, mm. World Resourcesssa, Boston Consulting Group'ssa sekä Bain and Companyssa avustaen itsenäisten valtioiden yhteisöön suuntautuvissa investointihankkeissa.
Vuonna 1995 Margelovista tuli Video International Groupin projektipäällikkö tarkoituksena tukea Grigor Javlinskiä ja liberaalia Jabloko-puoluetta. Vuonna 1996 hänestä tuli Venäjän presidentti Boris Jeltsinin uudelleenvalinnan kampanjatoimiston mainonnan pääkoordinaattori ja marraskuusta 1996 Venäjän presidentinkanslian julkissuhteiden osaston päällikkö.
Toukokuusta 1998 syyskuuhun 1999 Margelov toimi RIA-Novosti-tietotoimistossa. Lokakuusta 1999 syksyyn 2000 Margelov toimi Pohjois-Kaukasian tapahtumien tiedottamista varten perustetun Rosinformcenterin johtajana. Jeltsinin ilmoitettua luopuvansa presidentin tehtävistä 1999 lopussa ryhtyi Margelov tammikuusta maaliskuuhun 2000 hoitamaan Vladimir Putinin presidentinvaalikampanjassa avustamaan suhteissa ulkomaisiin joukkotiedotusvälineisiin.
Margelov valittiin Pihkovan alueelta Venäjän federaation liittoneuvostoon 2000, minkä jälkeen hänestä tuli kansainvälisten asioiden valiokunnan jäsen. Marraskuussa 2001 hänestä tuli valiokunnan puheenjohtaja. Margelov antaa aktiivisesti Venäjän ulkopolitiikkaa koskevia lausuntoja.
Lotto
Lotto on Italiassa kehitetty onnenpeli, jossa pelaaja yrittää arvata oikein mahdollisimman monta arvottavaa numeroa.
Suomessa Veikkaus aloitti loton myynnin joulukuussa 1970, ja ensimmäinen lottoarvonta televisioitiin 3. tammikuuta 1971. Lottoarvonta täytti 40 vuotta 3. tammikuuta 2011, ja tuohon mennessä arvonta on suoritettu 2 126 kertaa. Siitä lähtien lotossa on pelattu yksi kierros arvontoineen joka viikko. Loton peliaika päättyy yleensä lauantaina kello 21.45, ja arvonta suoritetaan yleensä lauantaina kello 22.15. Suuret lauantaille osuvat juhlapyhät saattavat siirtää arvonnan sunnuntaille. Lottoarvonnalla on kaksi virallista valvojaa. 3.1.1971 – 29.9.2013 lottoarvonta on televisioitu Yle TV1:llä. Lokakuussa 2013 Loton arvonnat siirrettiin MTV3:llä näytettäväksi kymmenen iltauutisten jälkeen, koska Viestintäviraston mukaan Veikkauksen ja Ylen sponsorointiyhteistyö oli lainvastaista.
Nykyisessä Suomessa pelattavassa lotossa pelaaja valitsee seitsemän numeroa väliltä 1–40 (alkujaan, syksyyn 1980 saakka valittiin kuusi numeroa väliltä 1–40, sen jälkeen muutaman vuoden ajan seitsemän numeroa väliltä 1–37 ja sittemmin seitsemän numeroa väliltä 1–39). Arvonnassa arvotaan seitsemän numeroa ja yksi (aikaisemmin kolme ja sittemmin kaksi) lisänumero; rivihinta on 1 euro. Voittoluokkia muutettiin muun muassa vuoden 2011 kierroksesta 41 lähtien. Päävoiton sai tuolloin 7 oikein -tuloksella ja pienimmän voiton kolmella varsinaisella ja yhdellä lisänumerolla, joiden määrä pieneni kolmesta kahteen. Loton palautusprosentti on 41,1.
Toinen Suomessa pelattava lottopeli on Vikinglotto, jota voi pelata kaikissa Pohjoismaissa sekä Virossa, Latviassa ja Liettuassa. Vikinglotossa arvotaan kuusi varsinaista numeroa sekä kaksi lisänumeroa 48 numerosta. Voittoluokkia on viisi: 6 oikein, 5+ lisänumero, 5 oikein, 4 oikein ja 3 oikein.
Suomessa lottovoittajat jättävät lunastamatta vuosittain keskimäärin kuusi miljoonaa euroa voittamiaan voittoja.
Italian valtion lotossa, SuperEnalotto-pelissä, oli jaossa 155,8 miljoonan euron potti lokakuussa 2010.
Loton myynti aloitettiin Ruotsissa 1980 ja numeroita arvotaan 7 numeroa 35:stä mahdollisesta. Suurin voitto on ollut 214,6 miljoonaa kruunua 27. maaliskuuta 2010.
Bulgariassa arvottiin sama lottorivi kahteen kertaan 6. ja 10. päivänä syyskuuta 2009. Numerot olivat 4, 15, 23, 24, 35 ja 42. Numerot arvottiin eri järjestyksessä, ensimmäisellä kerralla kukaan ei voittanut päävoittoa, mutta toisella kerralla päävoittoja löytyi 18 kpl. Jokainen voittaja sai 10 164 levaa eli noin 5 200 euroa. Israelissa arvottiin sama kuuden numeron lottorivi kuukauden sisään vuoden 2010 lopulla.
Frans II
Frans II tarkoittaa seuraavia hallitsijoita:
Frans I
Frans I tarkoittaa seuraavia hallitsijoita:
Pärnunjoki
Pärnunjoki () saa alkunsa Järvamaan maakunnasta Pandiveren ylängöltä Roosna-Allikun alueelta ( on lähde), ja virtaa Paiden ja Türin kaupunkien kautta Pärnumaan maakuntaan laskien Itämereen Pärnunlahdella Pärnun kaupungin kohdalla.
Mainitsemisen arvoisia sivujokia ovat Võhman ja Põltsamaan kaupunkien välistä alkunsa saava Navestijoki sekä Viljandin kaupungista alkava Raudnajoki. Molemmat joet laskevat Pärnujokeen Soomaan kansallispuiston alueella lähellä Toria.
Pärnujoessa on paljon koskia, ja vähävetisenä aikana kivet törröttävät hankaloittaen melontaa. Matalapohjaiset kosket voi meloessa ylittää kanoottia koskessa vetäen. Tällöin sandaalit ovat hyvät jalassa. – Sindissä Pärnun ja Torin välillä on useamman metrin korkuinen pato, jonka pystyy kiertämään alavirtaan mentäessä oikealta puolelta maakannaksen yli.