hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Luettelo bassobaritoneista
Tämä on kansallisuuksien mukaan osioihin jaettu luettelo oopperalaulajista, joiden ääniala on bassobaritoni.
__notoc__
Lys Assia
Lys Assia (oik. Rosa Mina Schrärer; 3. maaliskuuta 1924 Rupperswil, Aargaun kantoni, Sveitsi – 24. maaliskuuta 2018 Zollikon, Zürichin kantoni, Sveitsi) oli sveitsiläinen iskelmälaulaja, joka tunnetaan erityisesti kaikkien aikojen ensimmäisen Eurovision laulukilpailun (1956) voittosävelmän ”Refrain” esittäjänä. Kaksi vuotta myöhemmin hän sijoittui samassa kilpailussa toiseksi laululla ”Giorgio”. Lys Assia esitti suurimman osan lauluistaan kotimaansa virallisilla kielillä saksaksi, ranskaksi ja italiaksi. Muita tunnettuja iskelmiä ovat muun muassa ”Oh mein Papa”, ”Das alte Karussell” ja ”L’enfant que j’étais”.
Luettelo kontratenoreista
Tämä on kansallisuuksien mukaan osioihin jaettu luettelo oopperalaulajista, joiden ääniala on kontratenori.
Tehtaankatu (Helsinki)
Tehtaankatu () on katu Etelä-Helsingissä. Sen länsiosa on Eiran ja Punavuoren kaupunginosien rajana, idempänä se jatkuu Ullanlinnan kautta Kaivopuiston rajalle. Kadun varrella olevat talot on suurimmaksi osaksi rakennettu 1900-luvun alussa. Tehtaankadulla kulkevat raitiolinja 3 ja bussilinja 17 paitsi länsipäässä raitiolinja 1 ja bussi 14.
Tehtaankadun itäpään nimi oli alkujaan Paavalinkatu (). Nimi johtui Pyhän Henrikin katedraalin julkisivussa olevasta apostoli Paavalin patsaasta; saman kirkon julkisivussa olevasta Pietarin patsaasta sai nimensä myös viereinen Pietarinkatu. Kun katua vuonna 1887 asemakaavanmuutoksella jatkettiin länteen Telakkakadulle asti, nimi muutettiin Tehtaankaduksi, koska kadun länsiosan varteen (nyk. Eiraan) suunniteltiin tuolloin laajaa tehdasaluetta. Jo vuonna 1900 tämä suunnitelma kuitenkin hylättiin, mutta kadunnimi jäi ennalleen. Ainoastaan Fazerin teollisuusrakennus rakennettiin aivan Tehtaankadun länsipäähän, jossa itse rakennus, nykyiseltä nimeltään Mestaritalo, on yhä paikoillaan, ei kuitenkaan enää Fazerin käytössä.
”Tehtaankatu” oli kylmän sodan aikana aina 1990-luvulle asti Suomessa käytössä ollut poliittinen termi, jolla viitattiin Neuvostoliiton vaikutusvaltaan Suomen politiikassa. Käyminen ”Tehtaankadulla” tarkoitti käymistä Neuvostoliiton suurlähetystössä, joka sijaitsi Tehtaankatu 1:ssä, lähellä kadun Kaivopuiston puoleista päätä. Nykyisin samoissa tiloissa toimii Venäjän suurlähetystö. Mahtipontinen, graniittinen lähetystörakennus edustaa Stalinin ajan arkkitehtuuria, ja se rakennettiin sotakorvaustyönä 1952. Myöhemmin lähetystön tonttia on laajennettu liittämällä siihen myös suurin osa vieressä vuoteen 1960 saakka sijainneen Kätilöopiston tontista, jonne on rakennettu konsulaatti ja lähetystön asuinrakennuksia, joten lähetystö nykyisin vie melkein koko Tehtaankadun, Ullankadun, Vuorimiehenkadun ja Neitsytpolun rajaaman korttelin.
Aiemmin mainittujen suurlähetystön tilojen lisäksi Tehtaankadun varrella on myös muita huomattavia rakennuksia. Kadun itäpäässä, Venäjän lähetystöä vastapäätä on katolinen Pyhän Henrikin katedraali (1860), Helsingin hiippakunnan katedraaliseurakunnan pääkirkko. Länsipäässään katu sivuaa Eiran huvilakaupunginosaa, ja sen varrelle jäävät jugendtyylinen Eiran sairaala (Lars Sonck, 1905) sekä Tehtaanpuistossa kohoava Mikael Agricolan kirkko (Lars Sonck, 1935), jonka torni korkeine piikkeineen on yksi Helsingin maamerkeistä. Merkittäviä asuinrakennuksia kadulla edustavat mm. Tehtaankatu 13 (Lars Sonck, 1925), sekä Tehtaankatu 6 (Runar Finnilä, 1932).
Poikkikadut idästä länteen:
Tehtaankatu löytyy myös suomenkielisen "Monopoly"-lautapelin ruuduista.
Emali
Emali (emalji) on läpinäkymätöntä lasia, joka muodostuu alumiini-boori-silikaattilasista ja siihen lisätyistä väriaineista. Se kiinnittyy tiukasti metallipintaan, kun se ensin sulatetaan ja sitten jäähdytetään.
Padat, kylpyammeet ja muut rautaesineet emaloidaan ruostumisen estämiseksi. Emaloitavat esineet kastetaan tavallisesti emalijauheseokseen, minkä jälkeen ne poltetaan siten, että emalijauhe sulaa emaliksi. Värilliset emalit sisältävät erilaisia metallioksideja. Taiteilijat käyttivät emalia jo paljon ennen ajanlaskumme alkua. Emalista voidaan tehdä koruja, solkia ja koriste-esineitä. 1500- ja 1600-luvulla ranskalaiset taiteilijat tekivät värillisestä emalista tauluja.
Emali tarkoittaa myös hammaskiillettä. Emaloinniksi kutsutaan joskus myös keramiikkaesineiden lasitusta.
Okinawan prefektuuri
Okinawa () on Japanille kuuluva prefektuuri Tyynessä valtameressä. Se käsittää Ryūkyū-saarten eteläisimmät saaret (pohjoisimmat kuuluvat Kagoshiman hallintoalueeseen).
Okinawan pinta-ala on 2271 neliökilometriä. Sen pääsaari on Okinawa-hontō, 1201 km². Okinawan asukasluku on vuonna 2000 toimitetun väestönlaskennan mukaan ollut noin 1 300 000, joista pääsaarella asuu 1 200 000. Okinawan pääkaupunki Naha sijaitsee pääsaarella. Nahan asukasluku on noin 300 000.
Okinawa on alun perin 1300-1800-luvuilla kuulunut itsenäiseen Ryūkyūn kuningaskuntaan, kunnes Japani vuonna 1879 liitti sen itseensä. Toisessa maailmansodassa Okinawalla käytiin Tyynen valtameren alueen suurin maihinnousutaistelu. Japanin antauduttua Okinawa oli 27 vuotta Yhdysvaltain miehittämä.
Hakametsä
Hakametsä on pienehkö Tampereen kaupunginosa, joka sijaitsee noin neljän kilometrin päässä keskustasta. Hakametsän naapurikaupunginosia ovat Huikas, Ristinarkku, Messukylä, Vuohenoja, Kalevanrinne, Kaleva, Kissanmaa sekä Uusikylä.
Hakametsä oli aikoinaan Messukylän pappilan laidunmaata, ja sitä alettiin asuttaa 1800-luvun loppupuolella. Ensimmäisinä asukkaina mainittiin "puutarhuri Juho Fritzkopf, kirvesmies August Heino, sekatyömies Nestor Rajala, lihakauppias Kalle Lindevall, puutarhuri Aksel Gauffin, leipuri Kustaa Eklund ja leipuri Lahtinen". Hakametsän ja Ristinarkun ensimmäiset asemakaavat vahvistettiin 1950-luvulla. Suomen ensimmäinen jäähalli valmistui Hakametsään vuoden 1965 jääkiekon maailmanmestaruuskisoja varten.
Gene Roddenberry
Eugene Wesley Roddenberry (19. elokuuta 1921 El Paso, Texas, Yhdysvallat – 24. lokakuuta 1991 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja, -tuottaja, filosofi ja futurologi. Hänet tunnetaan parhaiten "Star Trek" -televisiosarjan luojana. Hän on yksi ensimmäisistä ihmisistä, jonka tuhkaa on "haudattu" avaruuteen.
Roddenberry syntyi El Pasossa Texasin osavaltiossa ja vietti lapsuutensa Los Angelesissa. Roddenberry oli naimisissa kahdesti. Hänellä oli kaksi lasta, Dawn ja Darleen, ensimmäisestä 27 vuotta kestäneestä avioliitosta Eileen Rexroatin kanssa. Hänen toinen vaimonsa oli Majel Barrett, joka näytteli sairaanhoitaja Chapelin roolia alkuperäisessä "Star Trek" -sarjassa sekä oli tietokoneen äänenä myöhemmissä kolmessa sarjassa. Majelin kanssa hänelle syntyi yksi lapsi nimeltä Rod. Roddenberry oli naimisissa Majelin kanssa kuolemaansa asti.
Roddenberry oli koulutukseltaan poliisi. Hän toimi kolme vuotta poliisina seuraten poliisi isänsä jalanjälkiä. Myöhemmin hänen kiinnostuksensa avaruustekniikkaan sai hänet hankkimaan lentolupakirjan. Roddenberry liittyi Yhdysvaltojen ilmavoimiin vuonna 1941 ja hänestä tuli sotalentäjä. Hän lensi Tyynenmeren sota-alueella ja hänelle myönnettiin kaksi mitalia toiminnastaan taistelulentäjänä.
Sotapalvelun jälkeen hän oli lentäjänä Pan Am -lentoyhtiöllä ja palasi poliisiksi Los Angelesiin vuosiksi 1949–1956. Ennen "Star Trek"iä hän kirjoitti käsikirjoituksia moniin televisiosarjoihin, mutta varsinainen läpimurto jäi kuitenkin niillä saavuttamatta.
Alkuperäistä "Star Trek" -televisiosarjaa tehtiin kolme tuotantokautta vuosina 1966–69, kunnes sarja lakkautettiin alhaisen suosion vuoksi. Eteen tulleet ongelmat estivät televisiosarjan tekemisen ja johtivat vuosien kuluttua teatterilevitykseen tarkoitetun elokuvan tekoon alkuperäisillä näyttelijöillä.
Televisiosarjan apulaisohjaaja ja myöhemmin tuottaja Robert Justman antoi Roddenberrylle lempinimen ”The Great Bird of the Galaxy”, joka oli lainaus Sulun repliikistä alkuperäisen sarjan jaksossa "The Man Trap".
1970-luvun lopussa Roddenberry luennoi yliopistoissa ympäri maata viihdyttäen kuulijoita "Star Trek" -tarinoilla puhuen tulevaisuudenvisioistaan ja esitti myös "Star Trek Blooper Reel" -kokoelman, jossa oli poistettuja osia alkuperäisestä sarjasta.
Roddenberry sai uutta nostetta, kun "Star Trek – uusi sukupolvi" ("Star Trek: The Next Generation", "ST: TNG", "TNG", 1987–94) luotiin 1980-luvulla ja hän sitoutui luomaan sekä tuottamaan sarjaa. Myöhemmin ilman Roddenberryä on tuotettu vielä "Star Trek" -televisiosarjat "" ("ST: DS9", "DS9", 1992–99), "" (1995–2001) ja "Enterprise"/"" (2001-2005).
Gene Roddenberryllä on oma tähti Hollywoodin Hollywood Walk of Fame -kävelykadulla, joka kulkee pitkin Hollywood Boulevardia ja Vine Streetiä.
Roddenberry oli maanläheinen humanisti. Hänen kuolemansa jälkeen pieni määrä hänen tuhkaansa lähetettiin raketilla avaruuteen. Kapseli kiersi maapalloa kuuden vuoden ajan, kunnes se paloi palatessaan ilmakehään. Roddenberryn mukaan on nimetty asteroidi 4659 Roddenberry ja Mars-planeetan kraatteri.
Convair Metropolitan
Convair CV 440 Metropolitan on yhdysvaltalaisen Convair-yhtiön CV 340-koneestaan kehittämä viimeinen laajassa käytössä ollut mäntämoottorinen matkustajalentokone. Koneen ensilento tapahtui 6. lokakuuta 1955. 440 oli edeltäjäänsä (CV 340) nähden nopeampi, kookkaampi sekä hiljaisempi. Myös moottoriteho oli kasvanut.
Koneita valmistettiin 178 kappaletta, joista 153 lentoyhtiöille. Esimerkiksi Lufthansa käytti konetta vuosina 1957–1968.
Yhdysvaltain ilmavoimien käyttämän version tyyppi oli Convair C-131B/C/D Samaritan.
Kaikkiaan 50 konetta menetettiin lento-onnettomuuksissa vuosien varrella.
Toukokuussa 2004 oli maailmalla 31 lentokelpoista Metropolitania.
Finnairin käyttöön Metropolitan tuli 1950-luvun alussa Helsinki-Vantaan lentoaseman tultua Suomen päälentokentäksi. Finnairin viimeinen Convair Metropolitan -kone teki viimeisen aikataulunmukaisen reittilentonsa 30. huhtikuuta 1980 lentämällä Kuopiosta Mikkelin kautta Helsinkiin.
Kar-Air tilasi kaksi Convair Metropolitan -konetta Yhdysvalloista vuonna 1957. Erik Bruunin suunnittelema koneiden maalauskuvio on monien asiantuntijoiden mielestä hienoin, mitä millään kyseistä konetta käyttäneellä yhtiöllä on ollut. OH-VKN:stä on maalattu näköiskappale alkuperäisiin Kar-Airin väreihin Malagan lentokentän 50-vuotisjuhlia varten, sillä OH-VKN oli ensimmäinen kentälle koskaan laskeutunut kone (1959). Näköiskappaleen omistaa Malagan ilmailumuseo.
SAS:n luovuttua Metropolitan-koneistaan vuosien 1975–1976 vaihteessa Finnairin koneiden varaosien saanti vaikeutui entisestään. Varaosia ei saanut enää lainaksi Ruotsista ja Finnairilla oli edelleen käytössään viisi konetta.
Suomalaiskoneiden punaviolettien istuinten, vaaleiden seinien ja vaaleiden verhojen sopusuhtaisuutta häiritsi vain melu. Ennen äänenvaimentimien asennusta sisällä olo muistutti sepelimyllyssä istumista (CV 340). Uusiin suihkukoneisiin verrattuna koneella lentämisessä oli käsityön tuntua. Koneen matkustamon paineensäätökin tapahtui hyvin yksinkertaisesti: perämies piti nousussa ja laskussa ohjaamon sivuikkunaa auki säätäen sitä rukkaskädellään ikkunan alla olevan mittarin näytön mukaan. Pakkasella paineensäätö kyllä viilensi melkoisesti ohjaamoa ja sateella perämies sai sylinsä täyteen lunta tai vettä vuodenajasta riippuen. Finnairilla Convaireille ei sattunut yhtään onnettomuutta niiden 27 vuoden palvelusjakson aikana. Finnairilla oli käytössään kaikkiaan kuusi Metropolitan-konetta, myös CV 340 -tyyppiä vuonna 1957. Konetyypin käyttö alkoi lentoyhtiön osalta vuonna 1953.
Suomen ilmailumuseossa on yksi Finnairin käyttämä Metropolitan (OH-LRB).
Convair Metropolitanista julkaistiin Suomessa postimerkki 31. lokakuuta 1958. Sen arvo oli 34 markkaa ja painos 2 000 000. Samanlainen merkki uudella 45 markan päällepainetulla arvolla julkaistiin 5. huhtikuuta 1959 painokseltaan 850 000 kappaletta sekä samalla 45 markan arvolla myös 2. marraskuuta 1959 painokseltaan 5 000 000 kappaletta.
Yllätyslukemisto
Yllätyslukemisto oli lukemistolehti, joka ilmestyi kerran kuussa 1937–1951. Lehteä kustansi Ilmarinen.
Lehdessä julkaistiin sekä kotimaisten että ulkomaisten kirjoittajien pulp-tyylistä tuotantoa. Suuri osa novelleista julkaistiin ilman tekijän nimeä tai nimimerkillä. Aiheet vaihtelivat villistä lännestä kovaksikeitettyyn rikostarinaan, fantasiasta tosikertomuksiin.
Yllätyslukemisto julkaisi paljon Matti Hälliä. Juttujen lopussa luki usein: "Uusi "Yllätys" - uusi Hälli." Numerossa 8/1942 on hänen novellinsa "Rajattomuuden arvoitus", joka muistuttaa tyylillisesti hyvin paljon Lovecraftia. Siinä neuroottinen, yliherkkä nuorukainen pääsee virittäytymään meidän maailmamme rinnalla olevan toisen maailman aaltopituudelle. Siinä koetaan myös kuoleman hetkellä jopa ns. ruumiista irtaantumis -kokemus.
Muita kotimaisia kertojia olivat mm. Marton Taiga (oik. Martti Löfberg) ja Kapteeni Hell (oik. Vesa E. Syrjänen).
Convair
Consolidated Vultee Aircraft Corporation tunnettiin yleisesti lyhenteellä Convair. Se syntyi vuonna 1943, kun Consolidated Aircraft- ja Vultee Aircraft-lentokonetehtaat yhdistyivät. Yhtiöstä tuli toisen maailmansodan aikana Yhdysvaltojen suurin lentokonevalmistaja.
Sotien jälkeen yhtiö valmisti ensimmäisen mannertenvälisen pommikoneen Convair B-36 Peacemakerin.
Vuonna 1953 Convair valittiin valmistamaan ilmantorjuntaohjuksia Yhdysvaltain laivastolle.
Vuonna 1954 Convair- ja Electric Boat-yhtiöt yhdistyivät ja syntyi General Dynamics -yhtiö (GD), jonka lentokonedivisioonan nimeksi tuli Convair Division. Se rakensi lentokoneita vuoteen 1965 asti, jonka jälkeen se valmisti vain avaruusaluksia ja lentokoneiden osia. 
Vuonna 1994 tämä osa GD:tä myytiin McDonnell Douglasille, jota kautta se oli vuonna 2005 osa Boeingia. Vuonna 1996 General Dynamics lakkautti Convair Division-yksikkönsä.
Convair-lentokoneita olivat (suluissa ensilennon vuosi):
Vuodesta 1948 asti yhtiö suunnitteli ohjuksia. Sen suurin saavutus oli 1950-luvun lopun mannertenvälinen ydinohjus Atlas, josta kehittyi Atlas-kantoraketti. Atlas oli NASA miehitettyjen lentojen kantoraketti 1960-luvun alussa.
Yhtiö oli mukana NASAn avaruussukkulan rakentamisessa.
Gorm Vanha
Gorm Vanha (Gorm den Gamle, k. 958) oli Tanskan kuningas 948–958. Gorm onnistui kokoamaan suurimman osan hajanaisista tanskalaisista valtansa alle, ja hän myös valloitti Hedebyn viikinkivaltion. Yleensä häntä pidetään ensimmäisenä koko Tanskaa hallinneena kuninkaana.
Hän oli mahdollisesti Hardeknudin poika. Gorm oli naimisissa Englannin kuninkaan Ethelredin tyttären Tyra Danebotin kanssa. Gorm pystytti vaimonsa muistoksi Jellingiin riimukiven. Gormin kuoleman jälkeen kuninkaaksi tuli hänen poikansa Harald Sinihammas.
Harald II
Harald II (n. 994–1018) oli Tanskan kuningas vuosina 1014–1018. Hän oli Sven Haaraparran vanhin poika ja hallitsi Tanskaa isänsä sijaisena tämän ollessa sotaretkellä Ethelred II Neuvotonta vastaan Englannissa. Sven Haaraparran kuoltua 1014 Haraldista tuli Tanskan kuningas, kun taas hänen veljestään Knuutista tuli Englannin kuningas. Haraldin kuoltua Knuutista tuli myös Tanskan kuningas.
Martinsyde F.4 Buzzard
Martinsyde F.4 Buzzard oli ensimmäisen maailmansodan lopun englantilainen hävittäjälentokone.
Koneen suunnittelivat H. Martin ja G. H. Handasyde perustuen R.G.-hävittäjään ja siitä kehitettyyn F.2-prototyyppiin. Toimivan prototyypin F.3:n ensilento tapahtui syyskuussa 1917. Siitä kehitetyn F.4:n sarjavalmistus alkoi keväällä 1918. Kaikkiaan 333 konetta valmistui, joista yksikään ei ehtinyt mukaan ensimmäiseen maailmansotaan. Tarkoitus oli ollut valmistaa yli 2 000 konetta myös muissa tehtaissa. Martinsyde-yhtiö meni konkurssiin 1921. Vuoteen 1930 asti koneita myi ylijäämäkauppias Aircraft Disposal Company. Koneiden ostajia olivat muun muassa Irlanti, Latvia, Portugali, Espanja, Japani ja Suomi.
Suomen ilmavoimat hankki yhden koneen vertailukäyttöön tunnuksella 8E 1 (myöhemmin MA-23) huhtikuussa 1923. Vuonna 1927 ostettiin 14 lisäkonetta, tunnuksilla MA-24–MA-37. Koneet palvelivat aluksi Maalentoeskadeerissa Utissa ja vuodesta 1929 lähtien Ilmailukoulussa Kauhavalla. Niitä käytettiin vuoteen 1939 asti. Keski-Suomen ilmailumuseossa on entisöitynä näytteillä MA-24, joka on tyypin ainoa säilynyt yksilö koko maailmassa.
Raahen rata
Raahen radalla tarkoitetaan 28 kilometrin mittaista sivurataa Pohjanmaan radan Tuomiojan liikennepaikalta Siikajoelta Raahen keskustaan ja edelleen Rautaruukin terästehtaalle. Rataosalla on nykyisin vain tavaraliikennettä.
Alun perin Pohjanmaan rata oli tarkoitus linjata Raahen kautta, mutta tuolloin merkittävä merenkulkukaupunki ei halunnut rahdista kilpailevaa rautatietä kaupunkiin. Pian huomattiin kuitenkin rautatien merkitys sisämaan rahtiliikenteelle, ja Raaheen alettiin suunnitella pistoraiteen rakentamista. Tuolloin perustettiin yksityinen Raahen Rautatieosakeyhtiö, jonka tehtäväksi tuli rakentaa rata Raahesta Lapin asemalle (nykyinen Tuomioja). Rata valmistui vuosina 1898–1899. VR:n omistukseen rata myytiin vuonna 1926. Henkilöliikenne jatkui syksyyn 1966 asti.
Rataosan sähköistys on otettu käyttöön vuonna 2001. Sähköistysjärjestelmänä on käytetty 2 × 25 kV -järjestelmää. Osuus on Suomen rataverkon ensimmäinen kyseisellä järjestelmällä sähköistetty osuus.
Tripolin kreivikunta
Tripolin kreivikunta oli ristiretkivaltio, joka perustettiin ensimmäisen ristiretken jälkeen vuonna 1103. Kreivikunta oli Jerusalemin kuningaskunnan vasalli.
Kreivikunnan historia alkoi vuonna 1102, kun Toulousen kreivi Raymond IV, yksi ensimmäisen ristiretken keulahahmoista, alkoi sotia Tripolia hallinneita Damaskoksen kalifeja ja sen valtaväestöä alaviitteja vastaan. Lopulta Raymond piiritti muslimijoukot Tripolin kaupunkiin. Sen valtaaminen oli ristiretkeläisille tärkeä tavoite, koska se yhdistäisi eteläpuolellaan olevan ranskalaisten ja pohjoispuolella olevan normannien valtauksen. Se oli myös hedelmällinen ja runsasväestöinen alue. Tripolin valtaus onnistuikin vuonna 1103.
Raymond kuoli vuonna 1105 ja jätti valtauksensa nuorelle pojalleen Alfonsolle. Poika oli kuitenkin niin nuori että Raymondin serkku Cerdagnen kreivi Vilhelm-Jordan valittiin sijaishallitsijaksi. Toulousen hallitsijana toiminut Bertrand nousi kuitenkin jakamaan valtaa vuonna 1109 hyvän sotamenestyksensä ansiosta. Bertrand sai pian hallita yksin, sillä Vilhelm-Jordan kuoli pari kuukautta tämän jälkeen.
Vaikka kreivikunnan alue oli vain kapea rannikkokaistale Tripolin ympärillä, sen luonnollisena puolustuslinjana oli vuorijono, joka erotti sen mantereesta. Vuorien välisiin soliin rakennettiin useita puolustuslinnakkeita. Tripolissa tapahtui maanjäristys kesäkuussa 1170 ja useat linnakkeet kuten Krak des Chevaliers, Chastel Blanc ja al-'Ariymah vaurioituivat. Tripolin katedraali tuhoutui. Maanjäristyksestä seurasi myös lyhyt tauko taisteluun, jota Aleppon seldžukkihallitsija Nur al-Din tuolloin kävi kreivikuntaa vastaan.
Tripolin kreivi Raymond III toimi kahteen otteeseen Jerusalemin kuningaskunnan hallitsijana. Ensiksi nuoren Balduin IV:n holhoojana 1174–1177 ja myöhemmin Balduin V:n 1185–1186. Vaikka kreivikunta säästyi Saladinin valloituksilta Raymond III kuoli pian Hattinin taistelun jälkeen. Hänen seuraajakseen tuli Antiokian ruhtinaan Bohemund III:n poika Bohemund IV. Bohemund III:n kuoleman jälkeen Antiokialla ja Tripolilla oli sama hallitsija vuoteen 1268 asti (paitsi lyhyen ajan vuosina 1216–1219). Mamelukit valtasivat Antiokian vuonna 1268, mutta Tripoli kukistui viimeisenä ristiretkivaltiona vasta vuonna 1289.
Jere Juutilainen
Jere (Jeremias) Juutilainen (26. kesäkuuta 1889 Suonenjoki – 7. marraskuuta 1949 Lappeenranta) oli suomalainen maalarimestari ja SDP:n kansanedustaja. Valtiopäivillä hän oli vuoden 1936 vaaleista kuolemaansa saakka.
Käsityöläiskoulun käynyt Juutilainen toimi maalausliikkeen harjoittajana ja maalarimestarina Lappeenrannassa vuodesta 1907 alkaen kuolemaansa saakka. Saman ajan hän oli Lappeenrannan työväen näyttämön näyttelijä, ohjaaja ja lavastaja.
Kunnallispolitiikassa Juutilainen oli Lappeenrannan kaupunginvaltuuston jäsen 1932–1933 ja 1946–1949. Valtuuston varapuheenjohtajana hän toimi 1932.
Vuonna 1918 Juutilainen oli Lappeenrannan punakaartin esikunnan talouspäällikkö.
Ristiretkivaltio
Ristiretkivaltiot olivat valtioita, joita eurooppalaiset perustivat ristiretkien aikana muslimien ja ortodoksien alueille. Ensimmäiset valtiot perustettiin jo vuonna 1098, ja viimeinen niistä tuhoutui vasta vuonna 1522.
Ensimmäisen ristiretken yhteydessä perustetut valtiot:
Kolmannen ristiretken yhteydessä perustettiin Kyproksen kuningaskunta kun Englannin Rikhard I valtasi saaren.
Neljännen ristiretken yhteydessä perustetut valtiot:
Heikki Savolainen
Heikki Savolainen on seuraavien henkilöiden nimi:
Panoptikon
Panoptikon on filosofi Jeremy Benthamin 1700-luvun lopussa kehittämä vankilatyyppi. Siinä vankeja pystytään tarkkailemaan helposti ilman, että vangit tietävät, milloin heitä tarkkaillaan. Panoptikon-periaatetta on käytetty myös psykiatrisissa sairaaloissa.
Panoptikon on monikerroksinen, lieriömäinen rakennus. Sellit on sijoitettu kerroksiin rakennuksen ulkokehälle, ja niiden keskiosan puoleinen seinä on kokonaan kalteroitu tai muuten läpinäkyvä. Sellikehän sisäpuolella on avoin tila, jonka keskellä, rakennuksen pystyakselin kohdalla, on monikerroksinen tarkkailutorni. Rakennuksen muodon ansiosta tornista nähdään kaikkien sellien perälle asti.
Yhdysvaltain viimeinen panoptikon-tyyppinen vankila, Statevillen vankilan F-rakennus, suljettiin vuoden 2016 lopulla. Vankila otettiin käyttöön vuonna 1925, ja sen keskellä oleva torni oli alun perin aseistettu.
Davy Crockett (pommi)
M-388 Davy Crockett oli yhdysvaltalainen taktinen ydinase. Ase perustui uraanin fissioon. Nimensä ase sai villin lännen sankarin Davy Crockettin mukaan. Ase suunniteltiin kylmän sodan aikaan.
Davy Crockettissa käytettiin pienintä koskaan valmistettua ydinasetta, räjähdysvoimaltaan 0,02–0,5 kilotonnin W54-ydinkärkeä, mikä vastaa räjähdysvoimaltaan 20–500 tonnia TNT:tä. Kärkeä käytettiin myös hävittäjien ydinkärkisten ohjusten kärkenä. M-388-ammus laukaistiin rekyylittömällä tykillä. Neljän tuuman (102 mm) laukaisimen kantomatka oli noin 2 km ja kuusituumaisen (155 mm) 4 km.
Ydinräjähdettä kokeiltiin Operaatio Sunbeamiin liittyneissä: 7. heinäkuuta 1962 Little Feller II -kokeessa Nevadan koealueella ja koko asetta 17. heinäkuuta Little Feller I -kokeessa, jossa se laukaistiin 2,7 km päähän.
Ase suunniteltiin käytettäväksi mahdollisessa konfliktissa Neuvostoliittoa vastaan kuten muukin Yhdysvaltojen kylmän sodan aikainen ydinasetuotanto. Toisin kuin ydinaseet yleensä, Davy Crockettia ei laukaistu ohjuksella tai pudotettu pommikoneesta, vaan ammuttiin kranaatinheittimellä. Asetta oli tarkoitus käyttää Saksojen rajalla, ja se suunniteltiin erikoisjoukkojen, maahanlaskujoukkojen, nopean toiminnan joukkojen ja muiden usein yksin toimivien erikoisjoukkojen käyttöön. Keksintö oli sinänsä huono, sillä pommi olisi altistanut lyhyen kantamansa vuoksi vaaraan myös sen laukaisijan.
Davy Crockett
David ”Davy” Crockett (17. elokuuta 1786 Tennessee – 6. maaliskuuta 1836 Alamo, Texas) oli yhdysvaltalainen kansansankari. Hän syntyi viidentenä John Crockettin ja Rebecca Hawkins Crockettin yhdeksästä lapsesta. Crockett ei käynyt lapsena koulua, vaan oppi lukemaan ja kirjoittamaan vasta aikuisiässä. Hän onnistui kuitenkin värväytymään intiaanitiedustelijaksi kenraali Andrew Jacksonin joukkoihin sotaretkelle creek-intiaaneja vastaan. Myöhemmin hän oli aktiivisesti mukana Yhdysvaltojen politiikassa ja edustajainhuoneen jäsenenä vuosina 1827–1831 ja 1833–1835. Crockett kuoli Alamon taistelussa meksikolaisia vastaan.
Walt Disney tuotti kaksi Davy Crockettista kertovaa elokuvaa vuosina 1955 ja 1956.
Eläinoppi (Aristoteles)
Eläinoppi ( tai "Historia animalium", ) on Aristoteleen luonnontieteellisiin teoksiin kuuluva eläintiedettä käsittelevä teos. Teos koostuu pitkistä eläinlajien ja niiden anatomian kuvauksista (kreikaksi "historiai").
Teokselle ei ole nykyään kovinkaan paljon filosofista merkitystä, mutta se antaa joitakin vihjeitä Aristoteleen omasta elämästä. Tutkijat ovat pitkään yrittäneet antaa tarkkoja ajoituksia Aristoteleen kirjoituksille. "Eläinoppia" tutkiessa on huomattu, että suurin osa siinä kuvatuista merieläimistä on sellaisia, joita löytyy nykyisen Turkin rannikolta. Tämän vuoksi on esitetty, että teos olisi kirjoitettu Aristoteleen ollessa Lesvoksella noin vuonna 343 eaa. Tällöin teos on mahdollisesti syntynyt niin, että paikalliset kalastajat ovat tuoneet hänelle erilaisia mallikappaleita kaloista, ja hän on kirjoittanut ylös niiden ominaisuuksia. Tämä selittäisi teoksen filosofisen latteuden ja melko sekavan luonteen.
Aivokurkiainen
Aivokurkiainen () on hermoratojen muodostama poikittainen aivojen osa, joka yhdistää vasemman ja oikean aivopuoliskon eli hemisfäärin toisiinsa. Näin se mahdollistaa sen, että molemmat aivopuoliskot voivat vastaanottaa tietoa kummaltakin puolelta ruumista. Jos aivokurkiainen vahingoittuu tai se katkaistaan esimerkiksi vaikean epilepsian hoitamiseksi, myös suurin osa aivopuoliskojen välisistä yhteyksistä katkeaa. Yhteyden katkeamisella voi olla vaikutuksia ainakin tiedonkäsittelyyn ja liikekoordinaatioon. Lisäksi katkaisu voi aiheuttaa vieraan käden oireyhtymän. Kuitenkin muutaman vuoden kuluttua leikkauksesta korvaavat hermoradat ovat ottaneet aivokurkiaisen tehtävät itselleen hoidettaviksi, ja aivopuoliskojen yhteistoiminta palaa lähes ennalleen.
Aivokurkiaisen on arvioitu puuttuvan synnynnäisesti 3–7 lapselta 10 000:sta. Ilmiölle on useita syitä, mutta yleensä aivokurkiaisen puuttuminen merkitsee vaikeaa kehitysvammaisuutta.
Aivokurkiaisen muokkautuminen on suurimmillaan 7–8-vuotiailla.
Tunnetun myytin mukaan naisilla aivokurkiainen olisi suurempi kuin miehillä. Tosiasiassa miesten aivokurkiainen on sekä suhteellisesti että absoluuttisesti suurempi kuin naisten, samoin kuin aivot kokonaisuutena.
Jukka Gustafsson
Jukka Tapani Gustafsson (s. 2. tammikuuta 1947 Turku) on suomalainen poliitikko, joka on toiminut kansanedustajana vuodesta 1987 asti. Kevään 2011 eduskuntavaaleja seuranneiden hallitusneuvottelujen jälkeen hänet valittiin nimitettäväksi Jyrki Kataisen hallituksen opetusministeriksi. Hän jatkoi opetusministerinä toukokuuhun 2013 asti, jolloin hänen seuraajakseen valittiin aiemmin saman hallituksen asunto- ja viestintäministerinä toiminut Krista Kiuru.
Gustafsson on valmistunut yhteiskuntatieteiden maisteriksi vuonna 1976. Ennen uraansa kansanedustajana Gustafsson on työskennellyt konepuuseppänä, koulutussuunnittelijana sekä Murikka-opiston rehtorina opiston ensimmäiset kymmenen toimintavuotta (1977–1987).
Nykyisin Tampereella asuva SDP:tä edustava Gustafsson on toiminut eduskunnassa muun muassa työelämä- ja tasa-arvovaliokunnan puheenjohtajana vuosina 2003–2007 ja vajaan kahden kuukauden ajan vuonna 2011 sekä suuren valiokunnan puheenjohtajana kuukauden ajan vuonna 2007. Kyseisten valiokuntien puheenjohtajana toimiessaan Gustafsson oli myös puhemiesneuvoston jäsen.
Eduskuntatyöskentelyn lisäksi Gustafsson on toiminut aktiivisesti Tampereen kunnallispolitiikassa. Hän on ollut Tampereen kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1976. Gustafsson oli Tradeka-yhtymän hallintoneuvoston jäsen kaudella 2004–2008.
Gustafsson oli Suomen Palloliiton varapuheenjohtaja 1991–2006. Vuodesta 1993 hän on toiminut Jalkapallosäätiön hallituksessa. Vuosina 1988–1994 Gustafsson toimi Suomen Palloliiton Tampereen piirin puheenjohtajana.
Jalkapallourallaan Gustafsson pelasi Suomen mestaruussarjassa Tampereen Pallo-Veikoissa 1971. Tätä ennen hän pelasi Turun Pyrkivässä. Peliuransa jälkeen Gustafsson on toiminut Tampereen Pallo-Veikkojen taustavaikuttajana.
Vuonna 2005 Gustafssonille myönnettiin Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun kultainen ansioristi.
Seikkailujen maailma
Seikkailujen maailma: valiokertomuksia jännityslukemiston alalta -niminen kioskikirjallisuuteen kuuluva lehti ilmestyi lahtelaisen Kanervan kirjapainon julkaisemana vuosina 1937–1963. Vuosina 1947–1948 lehti ilmestyi erillisinä novellikokoelmatyyppisinä julkaisuina (esimerkiksi Seikkailujen sankareita). Seikkailujen maailma julkaisi paljon käännöksinä amerikkalaisia pulp-tyylisiä seikkailutarinoita ja muun muassa ensimmäisen Raymond Chandler -käännöksen.
Risto Asikainen
Risto Armas Asikainen (s. 20. elokuuta 1958 Nurmijärvi) on suomalainen muusikko, joka on toiminut säveltäjänä, sanoittajana, sovittajana ja tuottajana monien suomalaisten pop-yhtyeiden taustalla.
Hän on tullut suurelle yleisölle tunnetuksi muun muassa Popstars-ohjelmaformaatista. Asikainen toimi Popstarsin tuomarina, teki Popstars-yhtyeille kappaleita ja tuotti heidän albuminsa.
Asikainen on tuottanut lukuisia kotimaisia artisteja, kuten Nylon Beatia, Kaija Koota, Dingoa, Arja Korisevaa, Kari Tapiota, Jope Ruonansuuta, Gimmeliä ja Robinia.
Asikainen on yksi Elements Musicin listoilla olevista kirjoittajista. Hän on menestynyt laulunkirjoittajana myös ulkomailla ja tehnyt yhteistyötä kansainvälisten kirjoittajien ja tuottajien kanssa ympäri maailmaa.
Murikka-opisto
Murikka-opisto on erityisesti Teollisuusliiton jäsenille, vuodesta 2018 alkaen Teollisuusliiton jäsenille ja organisaatioille, työelämätaitoja ja työyhteisöjen työhyvinvointiin liittyvää koulutusta tarjoava kansanopisto, joka sijaitsee Tampereen Polsossa entisen Teiskon kunnan alueella. Opisto on osa työelämäopistojen ryhmää, johon Murikan ohella kuuluvat Aktiivi-instituutti, Kiljavan Opisto sekä JHL-opisto. Opistojen muodostaman T-opistot ry:n jäseniä ovat lisäksi Työväen Akatemia, Voionmaan koulutuskeskus, Työväen Sivistysliitto, Kansan Sivistystyön liitto sekä Toimihenkilöjärjestöjen Sivistysliitto.
Murikan tehtävänä on ylläpitää ja kehittää suomalaista sopimusyhteiskuntaa työelämän näkökulmista.
Metallityöväen Murikka-opisto aloitti Metalliliiton kurssikeskuksena vuonna 1977 ja sai kansanopisto-statuksen vuonna 1980. Ylläpitämislupansa mukaisesti Murikka on työelämän kansanopisto ja sen tehtävänä on tuottaa osaamista erityisesti teollisuusliiton jäsenten edunvalvontaan ja jäsenten työelämään. Opiston koulutuksesta yli 80 % on lyhytkurssimuotoista enintään 10 päivää kestävää koulutusta. Opiston tarjoamia koulutusalueita ovat esimerkiksi luottamusmies- ja työsuojelukoulutukset. Laaja työelämävalmiuksien kirjo näkyy tarjonnassa: tietotekniikkaa, vuorovaikutustaitoja, neuvottelutaitoja ja kirjoittamista. Työhyvinvointikoulutus on noussut opiston koulutustarjontaan usean eri kurssityypin muodossa. Opisto tarjoaa mm. työhyvinvointikorttikoulutusta. Yrityskohtaista koulutusta opisto tekee yritysten kanssa työturvallisuuden, työhyvinvoinnin, organisaation kehittämisen ja työyhteisön yhteistyön alueilla.
Murikan pedagoginen näkemys nojaa konstruktiivisuuteen ja opiskelijoiden kokemukseen oppimisen välineenä. Opistossa opiskelee vuosittain noin 2 300 ihmistä kaikkiaan noin 130:llä kurssilla. Opiston majoitus- ja ravintolapalveluista vastaa kokoushotelli Murikanranta Oy. Opistoyhteisössä päätoimisia työntekijöitä on 26 ja tuntiopettajia n. 40 henkilöä.
Metallikielessä murikka tarkoittaa työstämätöntä metallikappaletta, mutta rakennuksena Murikka on ainutlaatuinen, 70-luvun arkkitehtuurin jalostunut näyte, joka kantaa suomalaisen arkkitehtuurin perinteitä.
Opiston vuonna 1977 valmistuneen arkkitehtonisen teräksen, lasin ja puun sävyttämän rakennuksen ovat suunnitelleet Pekka Helin ja Tuomo Siitonen. Arkkitehdit ovat luonnehtineet rakennuskokonaisuutta "tilaksi, jota valo soittaa". Yhtenäisen rakennuskokonaisuuden ala on 11 150 m² ja tilavuus 47 200 m³. Vuosina 2016-2018 toteutuu mittava perusparannushanke, joka sisältää uuden talotekniikan, sisätilojen peruskorjauksen, pienois-span sekä uuden av-tekniikan ja modernit opetustilat. Opiston tila on alaltaan 63 ha ja kattaa 3,3 km Näsijärven rantaviivaa
Rehtori on VTM Vesa Holappa 1.1.2018 alkaen. Edellinen rehtori oli YTM Aki Ojakangas vuodet 1992-2017. Häntä ennen rehtorin tointa hoiti YTM Antti Jokinen 1987-1991. Ensimmäisenä rehtorina toimi myöhempi Jyrki Kataisen hallituksen (2011) opetusministeri, YTM Jukka Gustafsson vuosina 1977–1987.
Seppo Särkiniemi
Seppo Antero Särkiniemi (s. 11. huhtikuuta 1957 Lappajärvi) on espoolainen pappi ja poliitikko. Keskustalainen Särkiniemi on toiminut kansanedustajana vuosina 2003–2007 ja uudelleen vuosina 2010–2011. Kunnallispolitiikassa Espoossa asuva Särkiniemi on toiminut Espoon kaupunginvaltuustossa vuosina 1997–2008 ja kaupunginhallituksessa vuosina 2000–2003. Eduskunnassa Särkiniemi oli ensimmäisellä edustajakaudellaan perustuslakivaliokunnan ja sivistysvaliokunnan jäsen sekä työelämä- ja tasa-arvovaliokunnan ja Pohjoismaiden neuvoston Suomen valtuuskunnan varajäsen.
Koulutukseltaan Särkiniemi on teologian maisteri ja hänellä on kappalaisen virka Espoon Tuomiokirkkoseurakunnassa. Särkiniemi on naimisissa ja hänellä on vaimonsa Anun kanssa kahdeksan lasta. Hän on uskonnolliselta vakaumukseltaan vanhoillislestadiolainen ja toimii liikkeessä puhujana.
Särkiniemi asetettiin jälleen ehdolle Uudenmaan vaalipiiristä Keskustan listalta vuoden 2007 eduskuntavaaleihin, mutta jäi varapaikalle. Särkiniemen ohi kiri vajaalla sadalla äänellä Markku Uusipaavalniemi. Syksyllä 2010 Särkiniemi siirtyi varamiehenä kansanedustajaksi Matti Vanhasen jäätyä pois eduskunnasta. Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Särkiniemi jäi toiselle varasijalle. Vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Särkiniemi sai 2 874 ääntä ja jäi ensimmäiselle varasijalle.
Star Wars: Battlefront
Star Wars: Battlefront on Pandemic Studiosin kehittämä ja LucasArtsin julkaisema toimintapeli. Peli julkaistiin syyskuussa 2004 Windowsille, PlayStation 2:lle ja Xboxille. Se on "Tähtien sotaan" perustuva "Battlefieldien" kaltainen pelisarja. Vuonna 2005 pelille julkaistiin jatko-osa "".
"Star Wars: Battlefrontissa" pelaaja valitsee puolensa, jonka joukkoihin liittyy yksittäisenä sotilaana. Liittolaisina taistelee tavallisten rivisotilaiden lisäksi myös jedejä ja sithejä, kuten Darth Vader ja Luke Skywalker, mutta näillä ei pääse pelaamaan.
Pelissä on mahdollista ajaa myös yli kolmellakymmenellä erilaisella ajoneuvolla, kuten AT-AT:lla, X-siipisellä ja lumikiiturilla. Verkkopeli pääsee pelaamaan enintään 32 pelaajaa vastaan. Internetistä voi myös ladata lisäkenttiä ja ominaisuuksia, kuten Jabba the Huttin palatsin.
Alokas pystyy johtamaan yhtä miestä antamalla yksinkertaisia käskyjä. Kersantti johtaa kahta miestä, kapteeni kolmea ja kenraali neljää.
S Doradus
S Doradus on Linnunradan seuralaisgalaksi Suuren Magellanin pilven kirkkain tähti. Se on eräs kirkkaimmista tunnetuista tähdistä. Se säteilee miljoona kertaa enemmän energiaa kuin Aurinko, mutta etäisyydestä johtuen sitä ei voi havaita paljain silmin. S Doraduksen näennäinen kirkkaus on 8,6–11,7 magnitudia ja absoluuttinen kirkkaus −8,9 magnitudia. Sen etäisyys Maasta on 169 000 valovuotta ja spektrityyppi on A0eq.
S Doradusta on epäilty kaksoistähdeksi, mutta tätä ei ole voitu todistaa. Se on hyperjättiläinen ja kirkkaitten sinisten muuttujien (LBV) prototyyppi. Samaan luokkaan kuuluvat P Cygni ja Eta Carinae. S Doradus -tyyppinen muuttuja vaihtaa kirkkauttaan hitaasti, mutta välillä tapahtuu voimakkaita, äkillisiä purkauksia. S Doraduksen kaltaiset tähdet ovat massiivisuutensa, 50–120 Auringon massaa, vuoksi harvinaisia. Niiden elinkaari on hyvin lyhyt, vain muutama miljoona vuotta. Tähdestä virtaa ulos voimakas tähtituuli säteilyn aiheuttaman suuren paineen ajamana, ja sama aiheuttanee tilapäiset kaasupurkaukset.
Ilkka Järvi-Laturi
Ilkka Järvi-Laturi (s. 28. marraskuuta 1961 Valkeakoski) on suomalainen elokuvaohjaaja, jonka tunnetuin teos on vuonna 1999 valmistunut elokuva "History is Made at Night – Historiaa tehdään öisin". Elokuvan pääosassa nähdään Hollywood-tähti "Bill Pullman". Elokuva on kuvattu lähes kokonaan Suomessa, ja se sijoittuu Helsinkiin.
Ennen edellä mainittua ohjaustaan hän ohjasi elokuvat "Tallinnan pimeys" (1993) ja "Kotia päin" (1989). Hän on myös käsikirjoittanut "Tallinnan pimeys"- ja "Kotia päin" -elokuvien lisäksi "Nuoruuteni savotat" -elokuvan vuodelta 1988. Näytellyt hän on pikkuroolin elokuvissa "Historiaa tehdään öisin", "Nuoruuteni savotat" sekä "Tuntematon sotilas" (1985). Viimeiseksi mainitussa hän toimi myös apulaisohjaajana.
Hän voitti Jussin parhaasta käsikirjoituksesta vuonna 1990 elokuvasta "Kotia päin". Nykyään hän asuu New Yorkissa.
Ilkka Järvi-Laturi varttui Valkeakoskella opettajan ja sairaanhoitajan poikana, luki ahkerasti kirjaston kirjoja ja kiinnostui teini-iässä elokuvakerhotoiminnasta. Kirjoitettuaan ylioppilaaksi 1980 hän pääsi Helsingin yliopistoon opiskelemaan aluksi elektroniikkaa, mutta sitten kirjallisuutta. Parin vuoden kuluttua Järvi-Laturi pääsi Teatterikorkeakoulun näyttelijälinjalle ja vaihtoi sitten Taideteollisen korkeakoulun elokuvaosastolle. Hänen ensimmäinen elokuvansa, 8 millimetrin kaitafilmille kuvattu "Arsenikkia ja wanhoja peniksiä" joutui elokuvatarkastamon kieltämäksi uskonnollisia tunteita loukkaavana.
Westminster Abbey
Westminster Abbey on goottilaistyylinen kirkko Westminsterissä Lontoossa. Kirkko on toiminut perinteisenä Englannin kuninkaallisten kruunajaisten ja hautajaisten paikkana. Westminster Abbey, Westminsterin palatsi ja St. Margaret's -kirkko muodostavat Unescon maailmanperintökohteen.
Perimätiedon mukaan paikalle perustettiin ensimmäinen pyhäkkö vuonna 616 kalastajan nähtyä näyn Pyhästä Pietarista. Tämä on epävarmaa, mutta paikalla oli varmuudella benediktiinimunkkien yhteisö jo ennen kuin Edvard Tunnustaja alkoi rakennuttaa kirkon ensimmäistä, romaanista tyyliä edustanutta versiota noin 1045–1050. Se vihittiin käyttöön 28. joulukuuta 1065 hetki ennen Edvard Tunnustajan hautajaisia ja Harald II:n kruunajaisia.
Henrik III määräsi kirkon rakennettaviksi uudestaan goottilaistyyliseksi. Työ jatkui kolme vuosisataa 1247–1517. Nicholas Hawksmoorin suunnittelemat kaksi läntistä tornia rakennettiin vuosien 1722 ja 1745 välillä. Ne ovat varhaisia esimerkkejä uusgotiikasta. Kirkon 900-vuotisjuhlia vietettiin 28. joulukuuta 1965.
Vuonna 1066 pidettyjen Haraldin ja Vilhelm Valloittajan kruunajaisten jälkeen kaikki Englannin monarkit on kruunattu Westminster Abbeyssä (lukuun ottamatta Jane Greytä, Edvard V:tä ja Edvard VIII:ta, joita ei kruunattu). Westminster Abbey toimi myös kuninkaiden hautapaikkana 1700-luvun alkuun ja Yrjö II:n aikaan asti, josta lähtien monarkit on haudattu Windsorin linnan kappeliin. Myös sitä ennen joitakin huomattavia kuninkaita kuten Henrik VIII ja Kaarle I haudattiin Windsoriin.
Westminster Abbey on tunnettu etenkin hautakirkkona, ja viimeisen leposijan saaminen sieltä on ollut erityinen kansallinen kunnianosoitus. Kirkossa lepäävät muun muassa valtiomiehet William Ewart Gladstone, William Pitt vanhempi ja William Pitt nuorempi, säveltäjä Georg Friedrich Händel sekä tiedemiehet Charles Darwin, Isaac Newton, Stephen Hawking ja David Livingstone. Kirkon kuuluisin nähtävyys on kuitenkin Poet’s Corner eli runoilijoiden nurkkaus, jonne on haudattu englantilaisen kirjallisuuden suurimpia nimiä, muun muassa Robert Browning, Geoffrey Chaucer, Charles Dickens, Thomas Hardy, Samuel Johnson, Rudyard Kipling ja Alfred Tennyson. Lisäksi Poet’s Cornerissa on muistomerkkejä muualle haudatuille kirjailijoille, kuten William Shakespearelle ja lordi Byronille.
Englannin tasavallan perustaja, lordiprotektori Oliver Cromwell haudattiin Westminster Abbeyyn 1658. Kolme vuotta myöhemmin, kun monarkia oli palautettu, Cromwellin ruumis poistettiin kirkosta ja revittiin kappaleiksi.
Hyperjättiläinen
Hyperjättiläinen on hyvin kirkas tähti, joka on jopa 100 kertaa Aurinkoa massiivisempi. Hyperjättiläisten absoluuttinen kirkkaus on välillä −7,0 … −11,0, eli ne ovat ylijättiläisiä kirkkaampia ja kuuluvat luminositeettiluokkaan 0 (joskus merkitään myös Ia*). Vastaava luokka ylijättiläiselle on I.
Hyperjättiläisten lämpötilat ovat 3 500–35 000 K. Niiden arvioidaan elävän noin 2 miljoonaa vuotta ennen kuin niiden polttoaine loppuu ja ne tuhoutuvat hypernovaräjähdyksessä, jolloin niiden sisin osa romahtaa ehkä mustaksi aukoksi. Tunnettuja hyperjättiläisiä ovat Eeta Carinae, Pistoolitähti ja S Doradus.
Hyperjättiläiset ovat useimmin punaisia tai sinisiä. Keltaisissa hyperjättiläisissä on epävakaisuuksia, joiden takia tämä tähtityyppi on herkkä tuhoutumaan. Klassinen esimerkki keltaisesta hyperjättiläisestä on Rho Cassiopeiae.
Ritva Oksanen
Ritva Annikki Oksanen (o.s. Piilikangas; s. 16. kesäkuuta 1939 Vaasa) on suomalainen näyttelijä ja laulaja.
Ensimmäisen teatteriroolinsa Ritva Oksanen teki Jyväskylän Huoneteatterissa vuonna 1957, minkä jälkeen hänet on nähty näyttämöillä ympäri Suomea. Oksasen tulkintoja ovat olleet muun muassa Maria Callas (Mestariluokka), Marlene Dietrich, Medeia ja musiikilliset koosteohjelmat "Korva elämän kyljessä" ja "Ei koske minua - vai koskeeko".
Oksanen on tehnyt useita televisiorooleja, "Elämänmenon" Eila Nieminen on yksi Oksasen tunnetuimmista televisiorooleista. Muita Ritva Oksasen sarjoja televisiossa ovat olleet muun muassa "Pesärikko", "Kohtaamiset ja erot", "Konstan pylkkerö", "Pimeän hehku", "Elämän suola" sekä "Pieni pala Jumalaa".
Oksanen on myös tunnettu omista laulua, lausuttua runoutta ja proosaa sisältävistä tuotannoistaan, joista viimeisin on nimeltään "Elämän sirkus". "Elämän sirkuksella" Oksanen juhlisti 40-vuotista taiteilijauraansa vuonna 2003.
Esikoislevytyksensä "Maria Isabel" Oksanen teki Ossi Ahlapuron kanssa vuonna 1970. Hän oli mukana Eurovision laulukilpailun Suomen karsinnassa vuonna 1974 kappaleella "Musta tango" sekä Syksyn Sävelessä vuonna 1971 kappaleella "Tuli mies" ja vuonna 1972 kappaleella "Aikeet arvaan". Vuonna 1979 hän edusti Suomea Sopotin laulufestivaaleilla kappaleella "Tuulessa soitto sousi".
1980-luvulla Oksanen teki henkilökohtaisen uskonratkaisun kärsittyään alkoholismista ja on tehnyt sen jälkeen myös hengellisiä produktioita.
Suicidal Tendencies
Suicidal Tendencies on vuonna 1980 Venicessä, Los Angelesissa perustettu skate punk/thrash/speed metal -yhtye. Yhtye äänestettiin huonoimmaksi yhtyeeksi Flipsidessa jo perustamisvuonnaan. Myöhemmin yhtye alkoi kuitenkin saada isompia keikkoja. Suicidal Tendencies on myös vaikuttanut osittain varhaisen metalcoren kehitykseen.
Yhtye sai huomiota ympäri Yhdysvaltoja jo ensilevynsä aikoihin, kun FBI puuttui levyn sanoituksiin, erityisesti ”I shot Reagan” -kappaleeseen, jonka nimi muutettiin levyn myöhemmissä painoksissa ”I shot the Devil” -muotoon. Yhtyeen epäiltiin myös sekaantuneen jengeihin, mikä aiheutti soittokiellon Los Angelesissa vuoteen 1991 saakka ja seuraavan levyn julkaisun siirtymisen vuoteen 1987.
LBV 1806-20
LBV 1806-20 on kirkkaimpia tunnettuja kirkkaita sinisiä muuttujia (, LVB), ja sijaitsee Jousimiehen tähdistössä.
Sen todellinen kirkkaus vaihtelee 2–10 miljoonan auringon välillä. Se on 49 000–70 000 valovuoden päässä Maasta. Tämän kaksoistähden koko massa on 130 Auringon massaa. Se kuuluu samaan sarjaan Pistoolitähden ja Eta Carinaen kanssa. Tähti sijaitsee radioaaltoja säteilevässä sumussa G10.0-0.3 ja kuuluu tähtijoukkoon 1806-20, joka on W31:n osa. W31 on yksi suurimpia kirkkaita kaasusumuja Linnunradassa. W31 on HII-alue.
Tähden massaksi on arvioitu jopa 150-200 auringon massaa. Teoreettiseksi tähtien massan ylärajaksi on arvioitu 120 auringon massaa.
Pistoolitähti
Pistoolitähti on sininen hyperjättiläinen, joka on vuoden 2005 tilaston mukaan Linnunradan toiseksi kirkkain tähti. Se on Aurinkoa 10 miljoonaa kertaa kirkkaampi ja 100 kertaa massiivisempi. Sen halkaisija on 300–340 Rʘ. Tähti sijaitsee Jousimiehen tähtikuviossa 25 000 valovuoden päässä Maasta lähellä Linnunradan keskustaa.
Tähti on tähtienvälisten kaasusumujen peitossa, eikä se tämän vuoksi näy paljain silmin. Se löydettiin Hubblen avaruusteleskoopilla 1990-luvulla infrapunataajuudella, joka läpäisee pölyn. Tähti on singonnut 4000–6000 vuotta sitten avaruuteen 10 Auringon massaa "Pistoolisumuksi", jota se valaisee. Tähden tähtituuli on 10 miljardia kertaa Auringon hiukkasvirtaa voimakkaampi. Arvioidaan, että tähden massa olisi aluksi ollut 200 Auringon massaa. Tähdellä on elinikää jäljellä noin 1–3 miljoonaa vuotta.
P Cygni
P Cygni on muuttuva tähti, jonka kirkkaudessa on tapahtunut muutoksia vuosien kuluessa. Vuonna 2005 tähden kirkkaus oli noin 4,82 ja etäisyys Maasta 5 000 – 6 000 valovuotta. Etäisyyden tarkka määritys on vaikeaa, koska tähden parallaksia ei tunneta.
P Cygni on ylijättiläinen, jonka spektriluokka on B2Ia, ja se luokitellaan kirkkaaksi siniseksi muuttujaksi. Kohdetta ympäröi emissiosumu, joka on luultavasti peräisin tähdestä säteilypaineen mukana kulkeutuneesta kaasusta.
Rho Cassiopeiae
Rho Cassiopeiae ("ρ Cas / ρ Cassiopeiae") on tunnetuin esimerkki hyvin harvinaisesta tähtityypistä, keltaisesta hyperjättiläisestä.
Tähden kirkkaus on 550 000 kertaa suurempi kuin Auringolla, ja tähden läpimitta on noin 738 kertaa suurempi. Tähti sijaitsee 8 000 – 10 000 valovuoden päässä Maasta sen ollessa silti paljain silmin nähtävissä. Tähden normaali näennäinen magnitudi on 4,5 mikä alenee noin 6:een purkauksissa, jotka toistuvat noin 50 vuoden välein. Edellisessä purkauksessa vuonna 2001 sinkoutui tähteä ympäröivään avaruuteen 3 % tähden massasta. Suurin osa tähden ydinpolttoaineesta on tähtitieteilijöiden mukaan lopussa, ja tähti räjähtänee "pian" supernovana. Räjähdykseen voi tosin kulua miljoonakin vuotta, joka on kosmisessa mittakaavassa silmänräpäys.
Suicidal Tendencies (albumi)
Suicidal Tendencies on Suicidal Tendenciesin vuonna 1983 ilmestynyt esikoisalbumi.
"I Shot Reaganin" nimi vaihdettiin myöhemmissä painoksissa "I Shot the Deviliin".
"Tähdellä merkityt kappaleet ovat uusintapainoksissa lisäkappaleina."
Esport Oilers
Esport Oilers on vuonna 1990 perustettu espoolainen salibandyn erikoisseura. Seura tunnettiin nimellä Espoon Oilers vuoteen 2013 asti, jolloin se muutti nimensä Esport Oilersiksi tehtyään yhteistyösopimuksen Esport-yhteisöjen kanssa. Esport Oilers on lisenssimäärällä mitattuna Suomen suurin salibandyseura. Miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2017–2018 maan korkeimmalla sarjatasolla salibandyliigassa. Edustusjoukkueen lisäksi seuralla on aikuisten sarjoissa II-divisioonassa pelaavat naisten joukkue ja miesten II-joukkue sekä IV-divisioonassa pelaava miesten III-joukkue. Pojissa juniorijoukkueita on kaikissa ikäluokista ja tytöillä B–E ikäluokissa.
Oilersin kotihalli on Tapiolan Urheiluhalli.
MENESTYS: 1993-1994 Suomen mestaruus (Seuran ensimmäinen)
Verjnuarmu
Verjnuarmu (savon murretta, kirjakielellä ”verinaarmu”) oli suomalainen savon murteella laulava metalliyhtye. Verjnuarmun musiikki on pääasiassa folk metalia ja death metalia, mutta mukana on vaikutteita muistakin metallin tyylilajeista, kuten black metalista. Yhtye itse kutsuu musiikkiaan savometalliksi. Verjnuarmu käyttää esiintyessään maskeja ja esiintymisasuja.
Yhtyeen ensimmäinen neljän kappaleen mini-CD "Verjnuarmu" julkaistiin omakustanteena vuonna 2002. Sen jälkeen ovat ilmestyneet EP:t "Verta, voemoo ja viitakkeita" (2002) ja "Laalavat jouset" (2004). Yhtyeen ensimmäinen single "Kurjuuvven valssi" ilmestyi 26. lokakuuta 2005. Yhtyeen ensimmäinen albumi, "Muanpiällinen helevetti", kävi Suomen virallisen albumilistan sijalla 7.
Vuoden 2007 joulukuussa Verjnuarmu lopetti yhteistyönsä Universal Musicin kanssa ja ryhtyi etsimään uutta levy-yhtiötä. Universal Musicilla olisi ollut optio yhtyeen toiseen levyyn, mutteivät sitä halunneet käyttää, sillä heistä toisessa levyssä ei ollut tarpeeksi kaupallista potentiaalia. Maaliskuussa yhtye kertoi löytäneensä uuden levy-yhtiön, tamperelaisen Dynamic Arts Recordsin. Yhtye julkaisi toisen studioalbuminsa "Ruatokansan uamunkoetto" 14. toukokuuta 2008.
21. heinäkuuta 2008 yhtye ilmoitti, että perustajajäsen ja kitaristi Savon Surma poistuu yhtyeestä ja keskittyy tulevaisuudessa dark metal -yhtye Chaosweaveriin, jossa hän soittaa kitaraa taiteilijanimellä Albert von Fleischer. Hänen paikkansa yhtyeessä otti taiteilijanimeä Ruato käyttävä kitaristi.
16. lokakuuta 2009 yhtye ilmoitti, että kitaristi Ruato on jättänyt yhtyeen. Hänen paikkansa korvasi taiteilijanimellä Tervapiru esiintyvä kitaristi.
1. maaliskuuta 2011 yhtye ilmoitti erottaneensa toisen kitaristinsa, Viitakemiehen. Erottamisen syyt olivat "bändin ja Viitakemiehen välejä jo pitkään vaivanneet taiteelliset erimielisyydet, jotka alkoivat olla este yhtyeen kehitykselle ja koko tulevaisuudelle".
Yhtye julkaisi 30.10.2015 neljännen studioalbuminsa nimeltä "1808". Albumi on teemalevy, jonka kappaleet kertovat Savon alueella käydyistä Suomen sodan taisteluista.
Verjnuarmu ilmoitti 15. elokuuta 2018 lopettavansa toimintansa yhtyeen perustajajäsenen, taiteilijanimellä Musta Savo esiintyneen Janne Rissasen kuoltua pitkäaikaiseen sairauteen.