hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Afrika Bambaataa
Afrika Bambaataa (s. 17. huhtikuuta 1957), oikealta nimeltään Kevin Donovan, on yhdysvaltalainen DJ ja yhteisöjohtaja New Yorkin Bronxista. Hän on yksi merkittävimmistä hip hop -kulttuurin vaikuttajista.
Afrika Bambaataa oli jengiläinen, joka perusti 1970-luvulla "Zulu Nation" -nimisen järjestön edistämään suvaitsevaisuuden ja yhteiskunnallisen tiedostamisen asiaa. Hän nimesi Zulu Nationin nähtyään elokuvan "Zulu" (1964), jonka kuvaus afrikkalaisen zuluheimon taistelusta brittiläisiä siirtomaajoukkoja vastaan teki häneen lähtemättömän vaikutuksen. Muun muassa rap-muusikoista, breakdance-tanssijoista ja graffitiartisteista koostunut ryhmä järjesti korttelijuhlia, joissa Afrika Bambaataa tuli pian tunnetuksi yhtenä New Yorkin parhaista DJ:istä ja hiphopin ”kummisedistä”.
Afrika Bambaataan levytysura on ollut niin ikään vaikutteena monille seuraajille. Toimittuaan useiden esiintyjien tuottajana hän aloitti soolouransa vuonna 1982. ”Planet Rock” yhdisteli ainutlaatuisella tavalla elektronista popmusiikkia ja rappia. Kappale lainasi Kraftwerkin ”Trans-Europe Expressiä”. Vuonna 1984 Afrika Bambaataa tunnusti hiphopin juuria levyttämällä kappaleen ”Unity” yhdessä soulin kummisedän James Brownin kanssa. Muita artisteja, joiden kanssa hän on työskennellyt, ovat muun muassa John Lydon, UB40 ja Gary Numan. Rage Against the Machine versioi Afrika Bambaataan ”Renegades of Funk” -kappaleen "Renegades"-albumillaan (2000).
Huhtikuussa 2016 Ronald Savage väitti Donovanin käyttäneen häntä seksuaalisesti hyväkseen vuonna 1980, Savagen ollessa silloin 15-vuotias. Savagen syytösten jälkeen kolme muuta miestä syyttivät Donovania seksuaalisesta hyväksikäytöstä. Donovan itse kieltää syytökset. Toukokuussa 2016 hänet erotettiin johtajanvirastaan Zulu Nationissa.
Kielletty kirja
Kielletty kirja on vuonna 1965 valmistunut suomalainen mustavalkoinen elokuva. Elokuvan ovat käsikirjoittaneet Maunu Kurkvaara ja Markku Lahtela. Elokuvan innoittajana toimi kirjailija Hannu Salaman oikeudenkäynti, joka käsitteli hänen romaaniaan "Juhannustanssit". Elokuva rinnastaa noitavainot ja jumalanpilkkasyytteen. Pääroolissa nähdään pakinoitsija Pekka Haukinen alias Johnny Walker, jota oli Salaman lailla syytetty jumalanpilkasta.
Miitta Sorvali
Mariitta ”Miitta” Sisko Sorvali (o.s. "Nortia", s. 10. helmikuuta 1956 Kitee) on suomalainen näyttelijä, joka on esiintynyt erityisesti teatteri- ja televisiorooleissa.
Sorvali syntyi Kiteen pappilaan Martti ja Airi Nortian seitsemänneksi tyttäreksi. Keskikoulun jälkeen hän vietti vuoden au pairina Yhdysvalloissa. Siellä hän opiskeli muun muassa keramiikkaa ja draamaa, ja Suomeen palattuaan meni lukiolaisena mukaan Ylioppilasteatteriin. Teatterikorkeakouluun hän pääsi ensi yrittämällä ja jätti lukion kesken.
Sorvali valmistui näyttelijäksi 1978 ja toimi freelance-vuosien ja lyhyiden kiinnitysten jälkeen kymmenen vuotta Helsingin Kaupunginteatterissa 1997–2006. Sen jälkeen hän on työskennellyt taas freelancerinä ja oli mukana muun muassa UIT:n kesän 2007 revyyssä "Da Lintsi -koodi" ja Komediateatteri Arenan esityksessä "Kaikki äitini, kaikki tyttäreni" 2013.
Sorvali on ollut vuodesta 1978 naimisissa näyttelijä Kari Sorvalin kanssa ja heillä on kaksi lasta. Hän on Nightwish-yhtyeen kosketinsoittajan Tuomas Holopaisen täti.
Per se
Per se [per sē] on latinankielinen sitaattilaina, joka tarkoittaa asian tai ilmiön tarkastelua erikseen, vain omana itsenään. Saksankielinen ilmaus "an sich" ja englannin "in itself" tarkoittavat suunnilleen samaa.
Kukkia ja sidontaa
Kukkia ja sidontaa on Aleksi Bardyn, Janne Kuusen ja teatteriryhmä Stella Polariksen käsikirjoittama ja Janne Kuusen ohjaama elokuva (2004), josta on muokattu myös viisiosainen draamasarja. Outi Mäenpää sai osastaan parhaan naispääosan Jussi-patsaan.
Kukkia ja sidontaa on musta komedia pikkukaupunkilaisista. Makkaratehtailija Jyrki (Simo Routarinne) muistaa tasapuolisesti kaikkia naisia kukkalähetyksin ja luonteeltaan sopimattomin kotikäynnein. Makkaratehtailijan vaimo Gitta (Sari Siikander) yrittää katsoa sormiensa läpi miehensä heilumisia. Makkaratehtaan talouspäällikkö Kaisa (Sari Havas) rakastaa Jyrkiä intohimoisesti. Makkaratehtaan työntekijät Ali (Kari-Pekka Toivonen) ja Osmo (Jami Hyttinen) antavat Jyrkille pikku opetuksen. Mutta tilanne karkaa käsistä.
Jyrkin kadottua kuvioista makkaratehtaan väki joutuu selvittämään elämänsä perusteellisesti uudelleen. Alia takaisin havitteleva ex-vaimo Eve (Outi Mäenpää) ainakin yrittää ottaa tilanteesta kaiken irti.
lisäksi
Ellen Wheeler
Ellen Wheeler (s. 9. lokakuuta 1961) on Hollywood-näyttelijä, joka on voittanut useita Emmy-palkintoja. Hän on näytellyt muun muassa sivuroolia Kauniit ja rohkeat -televisiosarjassa, jossa hän näytteli Sarahia.
Tämän lisäksi on hän on näytellyt lukuisissa muissakin amerikkalaisissa saippuasarjoissa.
An sich
An sich (sinänsä) on saksankielinen ilmaus, joka tarkoittaa jonkin asian tai ilmiön tarkastelua itsessään, omana itsenään. Sen merkitys on sama kuin latinankielisen ilmauksen per se.
Ilmaus on peräisin filosofi Immanuel Kantilta, joka halusi erottaa "noumenonin" eli kohteen itsessään (”olion sinänsä”, "das Ding an sich") siitä, miten se ilmenee havaitsijalleen ("fenomenon"). Ilmausta käytetään yleensä filosofisessa ammattikielessä rajoittamaan tulkintaa kohteeseensa ja rajaamaan kohteen ulkopuolinen tarkastelun ulkopuolelle.
Alberto Granado
Alberto Granado (8. elokuuta 1922 – 5. maaliskuuta 2011) oli lääketieteen opiskelija, kuten Che Guevarakin. Hän työskenteli Havannan yliopistossa biokemian opettajana.
Nuorukaisina Ernesto Guevara ja Alberto Granado toteuttivat unelmansa matkasta Etelä-Amerikan läpi. Matka alkoi tammikuussa 1952 Argentiinasta. Miehet vaelsivat Argentiinan Brasilian, Chilen ja Perun kautta Venezuelaan, jonne he päätyivät saman vuoden heinäkuussa.
Matkalla he tekivät merkintöjä päiväkirjaan sairaaloista, leprasiirtoloista, alkuperäisväestöistä ja intiaanien surkeista oloista. Ajopelinä oli osan matkaa ”La Poderosa”, 500-kuutioinen Norton.
Granado on kirjoittanut matkasta kirjan "Travelling with Che Guevara: The Making of a Revolutionary". Kirjan ja matkapäiväkirjojen pohjalta on tehty elokuva "Moottoripyöräpäiväkirja".
Sitaattilaina
Sitaattilaina on kielestä toiseen sellaisenaan otettu sana tai ilmaisu. Sen käytöllä pyritään yleensä täsmentämään ilmaisua käyttäen alalla yleisesti ja kansainvälisesti tunnettuja ilmaisuja. Joskus sitaattilainoja myös käytetään korostamaan käyttäjänsä sivistyneisyyttä.
Hyvin suosittu lähde sitaattilainoille on latinan kieli. Siitä on lainattu esimerkiksi olemassa olevaa asiantilaa kuvaava laina "status quo".
Sitaattilaina sekä kirjoitetaan että äännetään kuten alkuperäiskielessä. Käytännössä kuitenkin esiintyy eriasteisia mukautumia. On myös tulkinnanvaraista, milloin sitaattilaina kieleen mukautuessaan muuttuu varsinaiseksi lainasanaksi.
Sitaatti
Sitaatti on suora lainaus kirjallisesta tai muusta esityksestä.
Usein sitaatiksi kutsutaan mitä tahansa katkelmaa, joka on otettu jostakin muusta lähteestä. Kirjallisuudessa "suoran sitaatin" merkkinä käytetään yleisesti lainausmerkkejä (””), kun teksti on lainattu sellaisenaan suoraan uuteen tekstiin. "Epäsuoraksi lainaukseksi" kutsutaan sitaattilausetta, jossa kerrotaan likimain, tarinanomaisesti, mitä joku muu on aikaisemmin sanonut, ja referaatti sisältää pääkohdat omin sanoin kerrottuna siitä, mitä joku toinen on sanonut.
Tekijänoikeudellisen sitaattikäsitteen mukaan sitaatti on omaan esitykseen liittyvä, esimerkiksi sen väitteitä tukeva tai havainnollistava ote materiaalista, jonka tekijänoikeudet eivät ole sitaatin lainaajalla. Sitaattioikeus on oikeus, jonka mukaan ”julkistetusta teoksesta on lupa hyvän tavan mukaisesti ottaa lainauksia tarkoituksen edellyttämässä laajuudessa”.
Juha Itkonen
Juha Heikki Itkonen (s. 8. kesäkuuta 1975 Hämeenlinna) on suomalainen kirjailija. Hän on työskennellyt myös toimittajana. Itkonen on kirjoittanut kuusi romaania, yhden novellikokoelman ja lastenkirjan yhdessä vaimonsa kanssa.
Itkosen esikoisromaani "Myöhempien aikojen pyhiä" (2003) sai Kalevi Jäntin palkinnon ja valittiin Finlandia-palkintoehdokkaaksi. Hänen toinen romaaninsa "Anna minun rakastaa enemmän" (2005) palkittiin kirjallisuuden valtionpalkinnolla. Myös Itkosen kolmas teos "Kohti" (2007) oli ehdolla Finlandia-palkinnon saajaksi.
Itkonen valmistui ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseon lukiosta 1994. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa suomen kieltä ja yleistä kirjallisuustiedettä sekä myöhemmin valtio-oppia ja viestintää ja valmistui valtiotieteiden maisteriksi vuonna 2001. Itkonen opiskeli Kriittisen korkeakoulun kirjoittajakoulussa 2001–2003.
Vuosina 1997–2000 Itkonen työskenteli Katso- ja Rumba-lehtien avustajana. Hän oli Apu-lehden toimitussihteeri vuosina 2000–2001, toimituspäällikkö 2001–2005 ja toimittaja 2005–2006. Vuodesta 2006 Itkonen on ollut vapaa kirjailija.
Itkosen esikoisteos "Myöhempien aikojen pyhiä" (2003) sai paljon huomiota osakseen. Teos sijoittuu mormonimaailmaan ja kuvaa uskoa, syyllisyyttä ja vieraantumista. Se valittiin Finlandia-palkintoehdokkaaksi ja sai Kalevi Jäntin palkinnon.
Itkosen toinen romaani "Anna minun rakastaa enemmän" ilmestyi vuonna 2005. Siinä Itkonen kuvaa kansainvälistä rockmaailmaa ja romaanissa liikutaan niin New Yorkissa kuin suomalaisessa jääkiekkokaupungissakin. Teoksessa kadonneen rockmuusikko Summer Maplen tarinaa kertovat hänen entinen poikaystävänsä ja äitinsä. Näiden äänten kautta Itkonen piirtää aikalaiskuvaa maailmasta. Itkonen sai teoksesta kirjallisuuden valtionpalkinnon 2006.
Syksyllä 2007 ilmestyi Itkosen kolmas romaani "Kohti", joka käsitteli perheen hajoamista ja sukupolvien välistä kuilua. Teos valittiin vuoden 2007 Finlandia-ehdokkaaksi ja se voitti Nuori Aleksis -palkinnon vuonna 2008. Syksyllä 2007 Itkonen julkaisi yhdessä vaimonsa Maija Itkosen kanssa lastenkirjan "Topsi ja tohtori Koirasson" (Otava). Vuoden 2008 lopulla Itkoselta ilmestyi novellikokoelma "Huolimattomia unelmia" (Otava).
Vuonna 2013 Itkoselle myönnettiin Otavan Kirjasäätiön Veijo Meri -palkinto.
Itkonen on ollut vuodesta 2002 naimisissa muotoilija ja muusikko Maija Itkosen (o.s. "Salmela") kanssa. Perheeseen kuuluu kaksi lasta.
Kertšin niemimaa
Kertšin niemimaa (, , ) on Krimin niemimaan itäisin osa. Kaukasian puolelta länteen työntyvän Tamanin niemimaan kanssa se erottaa Asovanmeren Mustastamerenstä; niemimaiden väliin jää kapea, meret yhdistävä Kertšinsalmi. Kertšin niemimaan kärjessä sijaitsee Kertšin kaupunki, jonka kreikkalaiset perustivat 700-luvulla eaa. Niemimaan tyveltä luoteeseen työntyy 110 km pitkä Arabatinkynnäs, joka erottaa Asovanmeren soisesta Sivašmerestä.
Kertšin niemimaalla on metallikaivoksia ja suolavarantoja.
Seelow
Seelow on kaupunki Saksassa Brandenburgin osavaltiossa noin 90 kilometriä Berliinistä itään ja noin 15 kilometrin päässä Puolan rajasta. Kaupungissa on noin 5 700 asukasta. Kaupungin ympärillä, Oderin jokilaakson reunalla sijaitsevat "Berliinin porteiksi" kutsutut Seelowin kukkulat. Berliinistä itään johtava päätie kulkee niiden kautta.
Toisen maailmansodan aikana kukkuloilla käytiin merkittävä taistelu 16.–19. huhtikuuta 1945, jossa Georgi Žukovin johtamat puna-armeijan joukot kukistivat saksalaisten viimeisen puolustuslinjan ennen Berliinin valtausta. Tämän taistelun vuoksi Seelow on kuvattu useissa peleissä, videoissa ja kirjoissa.
MPC (aikakauslehti)
MikroPC (vuodesta 1983 vuoteen 1988 Mikro ja vuodesta 2013 vuoteen 2015 MPC) oli vuonna 1983 perustettu suomalainen tietotekniikka-alan lehti. MPC yhdistettiin syyskuussa 2015 Talentum Median keväällä 2015 Sanoma Magazinesiltä ostamaan MB-lehteen. Yhdistyneen lehden nimeksi tuli Mikrobitti. Sen ensimmäinen numero ilmestyi 24.9.2015. Samalla MPC lakkautettiin.
MikroPC:nverkkopalvelussa oli uutisia, printtilehtien pdf-versiot (vain tilaajille), tiedostoalue sekä keskustelupalsta, jossa voi kysyä tietoteknikkaan liittyviä kysymyksiä myös nimettömänä.
Yksitoista kertaa vuodessa (12 numeroa) ilmestyvällä, MPC:llä oli 136 000 lukijaa vuonna 2008 (KMT 08). Lehden keskimääräinen lukuaika oli 57 minuuttia (KMT/TGI Syksy 2004). Levikki on 30 122 (LT 2009).
Lehden päätoimittajana toimi vuodesta 2012 alkaen Mikko Torikka. Torikka jatkaa Mikrobitti-lehden päätoimittajana. Torikkaa edelsivät tehtävässä Antti Oksanen syyskuusta 2010 lähtien sekä häntä ennen useita vuosia tehtävässä toiminut Kimmo Seppälä. Lehden toimituspäällikkönä toimi Jouni Junkkaala.
Qattaran syvänkö
Qattaran syvänkö () on Egyptin alueella Libyan aavikolla sijaitseva maanpinnan painuma, jonka syvin kohta on 133 metriä merenpinnan tason alapuolella. Syvänkö on laajuudeltaan 18 000 neliökilometriä (hieman Laatokkaa pienempi), leveydeltään 80 ja pituudeltaan 120 kilometriä. Syvängön pohjalla on suolatasanko.
Syvängön luoteis- ja pohjoisosissa on suolaisia soita. Syvängöllä on laajoja suolakenttiä, jotka toisinaan täyttyvät vedellä. Näissä on kova kuori ja alla mutaa. Alueen suurin keidas, neljän neliökilometrin laajuinen ja murtovetinen Moghran keidas, on asumaton, ja sen kasvillisuus on pääasiassa ruokoa. Akasiat kasvavat yleensä kuivissa painumissa (wadi).
Alueella elää gepardeja. Muita nisäkkäitä alueella ovat kaksi gasellilajia, aavikkokettu, shakaali, aavikkojänis. Villejä muflonien ja lampaiden sukulaislajeja ja beisoja ("Oryx") on myös elänyt alueella, mutta nykyään kannat ovat pieniä, tai ne ovat hävinneet. Vakituisia asutuksia alueella ei ole. Vaeltavat beduiinit ja heidän eläimensä käyttävät alueen vesipaikkoja etenkin kuivina aikoina.
Toisessa maailmansodassa syvänkö oli este suurimmalle osalle sotilasajoneuvoista, etenkin panssarivaunuille. El Alameinin taistelussa tankit joutuivat kiertämään suolasuot ja -järvet jyrkkien rinteiden viertä, mikä osaltaan ratkaisi taistelun kulkua.
Välimereltä on syvängölle matkaa noin 80 kilometriä. Vesitunnelin ja -voimalan rakentaminen merestä syvängön alueelle voisi tuottaa huomattavan energiamäärän.
Osavuosikatsaus
Osavuosikatsaus (kvartaalikatsaus, tulosjulkistus, lyh. OVK) tarkoittaa yleisimmin pörssinoteeratun yrityksen (ks. Osakeyhtiö) tulosten ja muun kehityksen raportointia osakkeenomistajille vuoden alusta kolmen kuukauden välein. Pörssinoteeratut yritykset ovat tiedonantovelvollisia, mistä määrätään Suomen laissa ja tarkemmin asetuksissa. Yksi säädöksissä määrätty tiedonantomuoto on kehityksen raportoiminen 3 kuukauden väliajoin.
Tästä on syntynyt käsite kvartaalitalous, joka varsinkin poliittisessa kielenkäytössä on alkanut tarkoittaa kaikkea sitä työntekijän kannalta kielteistä, mitä nopeatempoisesta markkinataloudesta seuraa.
Dukla
Dukla on kaupunki Ala-Karpatian voivodikunnassa Puolan kaakkoisosassa. Kaupungin asukasluku oli 2 122 vuonna 2015.
Muutamia kilometrejä kaupungista etelään Slovakian rajalla sijaitsee Duklasola Karpaattien vuoristossa, joka on stategisesti tärkeä kulkureitti Puolan ja Slovakian välillä. Solan katsotaan olevan itäisen ja läntisen slaavilaisen kulttuurin kohtauspaikka. Duklasolasta on käyty kovia taisteluita vuonna 1848 Unkarin vallankumouksen ja toisen maailmansodan aikana.
Pussikontiaiset
Pussikontiaiset eli pussimaamyyrät ovat harvinaisia ja huonosti tunnettuja pussieläimiä Länsi-Australian aavikoilta. Pussikontiaisten kaksi lajia muodostavat "Notoryctemorphia"-lahkon ja "Notoryctidae"-heimon.
Pussikontiaiset ovat kehittyneet konvergentin evoluution myötä hyvin samankaltaisiksi kuin istukkanisäkkäisiin kuuluvat kontiaiset ja kultakontiaiset. Ne viettävät suurimman osan elämästään maan alla. Pinnalle ne tulevat harvoin, luultavasti useimmin sateiden jälkeen. Pussikontiaiset ovat sokeita ja niiden silmät ovat surkastuneet mykiöksi ihon alla. Niillä ei ole ulkoisia korvia, vain pienet reiät paksun turkin peitossa.
Pussikontiaisten pää on kartiomainen ja siinä on nahkainen kilpi kuonon suojana. Vartalo on pitkulainen ja häntä lyhyt sekä karvaton kärjestä. Pussikontiaiset ovat noin 12–16 senttimetriä pitkiä, painavat 40–60 grammaa ja niiden turkki on kauttaaltaan vaalea kultaisella loistolla. Pussikontiaisten pussinsuu osoittaa taaksepäin, jotta se ei täyttyisi hiekalla.
Martti Rautanen
Martti (Martin) Rautanen (10. marraskuuta 1845 Tikanpesä, Inkerinmaa – 19. lokakuuta 1926 Olukonda, Namibia) oli Suomen evankelis-luterilaisen kirkon lähetystyön pioneeri.
Rautanen syntyi köyhään perheeseen Inkerinmaalla, minne suku oli siirtynyt Savosta. Silti hän piti itseään venäläisenä. Vuoden 1863 kesäkuussa hän lähti äidin ja rippi-isän rohkaisemana Helsinkiin, vuotta aikaisemmin toimintansa aloittaneeseen Suomen lähetysseuran lähetyskouluun.
Rautanen lähti 24. kesäkuuta vuonna 1868 neljän työtoverinsa kanssa lähetyssaarnaajaksi lounaiseen Afrikkaan Ambomaalle, (nykyiseen Namibiaan). Matka tehtiin Hereromaan kautta, jonne tultiin huhtikuussa 1869 ja jossa vietettiin vielä yli vuosi, Ambomaalle miehet pääsivät vasta heinäkuussa 1870. Siellä suomalaiset saivat vakiinnutettua toimintaansa erityisesti kaakkoisen Ondongan heimon alueella.
Ambomaalla Rautanen toimi yli viisikymmentä vuotta, 1880 Olukondaan perustamansa lähetysaseman johtajana, raamatunkääntäjänä sekä pitkäjännitteisessä opetus- ja kasvatustyössä: ensimmäiset ambomaalaiset papit vihittiin 1925. Rautasen käännöstyö käsitti erityisesti vuonna 1892 ilmestyneen ndongan-kielisen virsikirjan. Rautanen oli myös tunnustettu virsirunoilija ja kansatieteilijä, joka antoi arvoa ambomaalaisten omalle kulttuurille. Hän keräsi kasveja, teki säähavaintoja ja toimitti esineistöä mm. Kansallismuseoon.
Vähän ennen kuolemaansa Rautanen vihittiin Helsingin yliopistossa teologisen tiedekunnan kunniatohtoriksi. Rautanen sai paikallisilta lempinimen Nakambale, joka tarkoittaa "sitä joka pitää hattua". Hän piti usein kalottia, jonka ambomaalaiset käsittivät palmukoriksi. Nakambale-sana tulee okambale-sanasta, joka merkitsee pientä koria. Rautanen tunnettiin Nakambalena niin hyvin, että nimi kirjoitettiin jopa hänen hautakiveensä. Häntä kunnioitetaan Namibiassa erittäin paljon vielä nykyisinkin, vaikka hänen kuolemastaan on kulunut jo 90 vuotta. Rautanen meni vuonna 1872 naimisiin saksalaisen lähetyssaarnaajan Franz Kleinschmidt'in tyttären Friedan kanssa. Rautaset saivat yhdeksän lasta, mutta moni lapsista kuoli jo pienenä malariaan.
Prohorovka
Prohorovka () on kaupunkityyppinen taajama Venäjällä Belgorodin alueella Psjol-joen varrella kaakkoon Kurskin kaupungista. Kaupungin väkiluku oli vuonna 2010 noin 9 000 henkeä.
Toisen maailmansodan aikana alueella käytiin valtava panssaritaistelu osana Kurskin taistelua, johon osallistui noin 1 000 panssarivaunua.
Lowlife Philosophers
Lowlife Philosophers on porilainen, vuonna 2002 perustettu yhtye, jonka musiikissa yhdistyvät useat tyylisuunnat kuten indierock ja progressiivinen rock sisältäen myös pop-elementtejä sekä psykedeelisiä suuntauksia. Bändin keulahahmona vaikuttaa karismaattiseksi kuvailtu laulaja Noora Tommila (mm. Eleanoora Rosenholm) ja baritonikitaraa soittaa myös mm. Kuusumun Profeetta -yhtyeessä vaikuttava Mikko Elo. Bändin musiikille tärkeänä elementtinä toimivat myös Tero Fagerströmin kosketinsoittimet. Yhtye toimi vuosina 2002 - 2014 nimellä Lowlife Rock'n'Roll Philosophers. Bändi lyhensi nimensä alkuvuonna 2015 neljännen albuminsa julkaisun kynnyksellä.
Lowlife (Rock'n'Roll) Philosophers on julkaissut neljä kokopitkää albumia. "Hiding Place" (2004) ja "Violent Calm" (2006) -levyjen julkaisijana on toiminut itsenäinen levymerkki Seeker. Yhtyeen kolmas albumi, "Welcome To The Dawn Of A New Time" (2009 julkaistiin Solmu Records'in / Olo Levyjen kautta. Yhtyeen tuorein julkaisu "Same Revolution Twice" julkaistiin Karkia Mistika Recordsin kautta lähes 6 vuotta edellisen albumin julkaisusta.
Teteriv
Teteriv () on Dneprin sivujoki Ukrainassa Žytomyrin alueella, jossa se virtaa alueen pääkaupungin Žytomyrin läpi ja laskeutuu lopulta Dnepriin Kiovan yläpuolella sijaitsevan Kiovan tekojärven kohdalla. Joki on 385 km pitkä.
Polderi
Polderi on ympäröivää vesialuetta matalammalla sijaitseva maa-alue, joka on erotettu siitä valleilla ja padoilla. Vesipumppuja tarvitaan joidenkin poldereiden pitämiseen kuivina, jotkut voidaan tyhjentää laskuveden aikana. Poldereita on rakennettu moniin paikkoihin, missä maata on haluttu kuivattaa. Suomessa poldereita on neljä Vaasan ja Mustasaaren alueella, Söderfjärden, Munsmo ja kaksi Kyrönjoen suulla Vassorissa. Nämä on padotettu ja ojitettu, joiden päissä on pumppuasemat estämässä poldereiden joutumista meriveden peittämiksi. Alankomaissa, erityisesti Hollannin maakunnissa on huomattavia määriä poldereita. IJsselmeer on poldereiden ympäröimä tekojärvi Alankomaissa. Monien jokien varsilla on tulva-altaita, poldereita, jotka suuren tulvan aikaan voidaan täyttää vedellä, jotta suuremmilta vahingoilta vältyttäisiin.
Davao
Davao on kaupunki Filippiineillä. Kaupunki sijaitsee Mindanaon saarella, Davaonlahden rannalla. Sen pinta-ala on noin 2 400 neliökilometriä. Kaupungin asukasluku on 1 632 991 asukasta (2015) ja se on Filippiinien kolmanneksi suurin kaupunki. Kaupungin läheisyydessä sijaitsee 2 954 metriä korkea tulivuori Mount Apo.
Davaossa sattui kaksi tuhoisaa terroristi-iskua keväällä 2003, joissa kuoli kymmeniä ihmisiä. Iskujen tekijöiksi epäiltiin islamistiryhmää, mutta ryhmä kiisti osallisuutensa tekoon.
Sandomierz
Sandomierz () on kaupunki Świętokrzyskin voivodikunnassa Kaakkois-Puolassa. Kaupungin asukasluku oli 24 326 vuonna 2015. Se sijaitsee Veiksel- ja San-jokien yhtymäkohdassa.
Suomen sisäministeri
Sisäministeri (vuoden 2014 alkuun saakka "sisäasiainministeri") on Suomen sisäministeriön päällikkö ja käsittelee hallituksen työnjaon mukaan poliisia, pelastustointa, rajojen vartiointia ja maahanmuuttoa koskevat asiat.
Sisäministerin tehtäviin kuuluvat kansainväliset asiat sekä virkanimitys- ja henkilöstöasiat. Ministeri johtaa myös taloussuunnittelua ja talousarvioiden ja muiden yhteisten asioiden valmistelua omalla toimialallaan.
Vuodesta 2018 Suomen sisäministeri on kokoomuksen Kai Mykkänen.
Pentti Otsamo
Pentti Otsamo (s. 1967 Oulu) on suomalainen sarjakuvantekijä, joka on tullut tunnetuksi arkielämän kuvaajana. Otsamo asuu nykyisin Maaningalla.
Otsamo voitti Suomen sarjakuvaseuran myöntämän Puupäähatun jo uransa alkuvaiheissa. Vuonna 1995 julkaistu varhaistuotannon kokoava "Pölykapseli" toimi lähtölaukauksena pitkälle ja hallitulle uralle maan kärkipiirtäjien joukossa. Arkielämän kuvaukset saavat välillä hyvinkin absurdeja käänteitä, mutta tyyli pysyy samana.
Puupään jälkeen Otsamo on tullut tunnetuksi muun muassa Pauli Kallion kanssa tekemästä "FC Palloseurasta". Kuudennessa divisioonassa pelaavan joukkueen edesottamuksia on tallennettu jo kolmen albumin verran. Otsamoa on julkaistu myös paljon ulkomailla, ainakin saksaksi, englanniksi, ranskaksi ja ruotsiksi. Esimerkiksi albumi "Pieni olento" julkaistiin englanniksi nimellä "Little Homunculus" jo vuonna 1998, siis ennen suomenkielistä versiota.
Vuonna 2008 Otsamo ja Kallio toteuttivat elämäkerrallisen sarjakuva-albumin kielentutkija M. A. Castrénin matkoista Venäjälle.
Otsamon tyyli on varsin lämminhenkinen, jopa hellä. Ligne claire -koulukunnan edustajana kuvat ovat varsin selkeitä ja helposti hahmotettavissa. Tarinat tukevat hyvin piirrostyyliä tai toisin päin ja kokonaisuudesta tulee hallittu.
Torgau
Torgau on kaupunki Saksassa Saksin osavaltiossa Elben rannalla. Kaupungissa on arviolta 20 047 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 102,55 neliökilometriä.
Torgau muistetaan parhaiten paikkana, jossa puna-armeijan ja länsiliittoutuneiden joukot kohtasivat toisessa maailmansodassa 25. huhtikuuta 1945.
Eekkeri
Eekkeri (, lyhenne "ac") on anglosaksinen pinta-alan yksikkö.
Eekkeri vastaa
Eekkeri on sellaisen suorakulmion pinta-ala, jonka toisen sivun pituus on yksi "furlong" (660 ft ≈ 201 m) ja toisen pituus on yksi "chain" (66 ft ≈ 20 m) tai neljä "rodia". Eekkerin arvellaan tarkoittaneen pinta-alaa, jonka pystyi kyntämään päivässä.
Sana "acre" on muinaisgermaaninen sana ja tarkoittaa "peltoa" (vrt. ruotsin "åker"). Se on anglosaksisena aikana tarkoittanut sitä peltopinta-alaa, minkä yhden härän vetämällä pyörättömällä auralla saa yhden päivän aikana kynnettyä.
Vanhoissa suomalaisissa mittayksiköissä eekkeriä vastaa tynnyrinala, joka on se pinta-ala, jonka saa kylvettyä yhdellä tynnyrillisellä siemeniä.
Noni
Noni ("Morinda citrifolia") on "Morinda"-sukuun kuuluva matarakasvi.
Noni kasvaa pensasmaisena tai pienenä puuna. Pisimmillään noni voi kasvaa 9 metrin korkuiseksi. Täysikasvuinen nonikasvi voi tuottaa jopa satoja kiloja hedelmiä kuukaudessa vuoden ympäri. Nonin kukat ovat pieniä ja valkoisia. Hedelmät ovat soikeita ja noin perunan kokoisia. Kypsä hedelmä haisee voimakkaasti epämiellyttävälle ja maistuu kitkerältä. Maustaan ja hajustaan huolimatta nonihedelmää voi käyttää ravintona.
Noni on levinnyt alkuperäiseltä kasvualueeltaan Kaakkois-Aasiasta aina Polynesian saaristoon saakka. Sitä kasvaa myös Länsi-Intiassa ja Etelä-Amerikassa.
Noni kasvaa varjoisissa metsissä ja avoimilla kivisillä tai hiekkaisilla rannoilla.
Nonia on käytetty kansanparantajien rohtona Kiinassa, Intiassa, Tahitilla ja Havaijilla. Nykyään nonihedelmästä tehdään muun muassa mehua. Markkinoilla olleet kapselit ovat maahantuontikiellossa.
Nonin usein väitetään auttavan hyvin moniin sairauksiin, mutta tieteellistä näyttöä tästä ei ole. Nonista on tehty laboratorio- ja eläinkokeita, joissa on havaittu joitain positiivisia vaikutuksia. Ihmisille tehtävät testit ovat käynnissä..
Vuonna 2005 kaksi tieteellistä julkaisua raportoi terveystuotteiden käyttöön liittyneen maksatulehduksen.
Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen EFSA ei ole löytänyt näyttöä noni-mehun nauttimisen yhteydestä maksatulehdukseen. EU:n komissio oli pyytänyt asiasta tieteellistä arviointia. EFSA ei ottanut kantaa terveysväittämien oikeellisuuteen
Ainakin osa yrityksistä myy tuotteitaan verkostomarkkinoinnilla. Nonia myydään myös joissakin luontaistuotekaupoissa.
Noni-hedelmämehut olivat Suomessa kiellettyjä 26. marraskuuta 1998 – 4. elokuuta 2003. Tuote kiellettiin, koska eräät jälleenmyyjät markkinoivat sitä Elintarvikelain (361/1995) 6 §:n vastaisin terveysväittein ja harhaanjohtavin tiedoin ja tuote tuli arvioida EU:n uuselintarvikkeita ja elintarvikkeiden uusia ainesosia koskevan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (258/1997) mukaisesti. Noni-hedelmämehu sai EU:n hyväksynnän elintarvikkeena ja koska markkinointia korjattiin, sai tuotetta jälleen myydä Suomessa. EU:n elintarvikealan tiedekomitea mainitsee lausunnossaan, että sille toimitetuista tiedoista ja käytettävissä olleesta aineistosta ei käy ilmi mitään näyttöä siitä, että ”noni-mehusta” olisi muihin hedelmämehuihin verrattuna erityistä hyötyä terveyden kannalta. Elintarvikeviraston päätöksen mukaan Nonin markkinoinnissa ei saa väittää, että tuotteella olisi sairautta ehkäiseviä, hoitavia tai parantavia vaikutuksia.
Yhdysvaltojen ruoka- ja terveysvirasto FDA on kieltänyt markkinoimasta nonia terveysväittämillä.
Nonissa on muun muassa limoneenia, betasitosterolia, elaidihappoa, eugenolia, gentisinihappoa, linoleiinihappoa, oleiinihappoa, skopoletiiniä ja ursolihappoa. Lisäksi siinä on runsaasti polysakkarideja.
Isomäki
Isomäki () on yksi Porin kaupunginosista, ja alueelle on keskitetty urheilu- ja virkistystoimintaa, eikä kaupunginosassa ole asuinrakennuksia. Lähin asuinalue sijaitsee Isomäestä itään, naapurikaupunginosa Tiilimäessä. Aluetta rajaa pohjoisessa Valtatie 2 ja lännessä Valtatie 8. Etelässä on Isomäen urheilualueeseen miellettävä Porin metsä.
Isomäessä sijaitsee muun muassa Porin Ässien kotihalli, jääpalloseura Narukerän kotikenttä Porin tekojäärata, sekä jalkapalloseura FC Jazzin kotinurmi Porin stadion ja pesäpalloseura Pesäkarhujen kotikenttä. Tekojääradan vieressä on jalkapalloilijoiden, yleisurheilijoiden ja messujärjestäjien käyttämä Karhuhalli.
Lisäksi alueelta löytyy Porin maauimala, kaksi harjoitusjäähallia ja tekojääkaukalo, tennishalli, tenniskenttiä ja tekonurmi- ja hiekkakenttiä. Viereisessä Porin metsässä on lenkkipolkuja ja patikointireittejä. Talvisin lenkkipoluilla menee hiihtoladut. Vähälumisina talvina ladut lumetetaan tekojääradalta ja jäähalleista tulevalla lumella. Metsässä sijaitsee myös kesäteatteri.
Isomäessä sijaitseva Porin suurin jäähalli rakennettiin alun perin tekojääradaksi, vuonna 1964. Se katettiin vuonna 1971 ja siellä on nykyisin yhteensä 6 472 paikkaa.
Porin kaupungin maauimala (puhekielessä Maikkala) valmistui vuonna 1957, ja sen suunnittelusta vastasi arkkitehti Yrjö Lindegren. Nykyisin alue on asemakaavallisesti suojeltu, ja sen rakennusten suojelua valvoo Museovirasto. Vuosina 2002-2005 maauimalassa suoritettiin suuria peruskunnostuksia, jotka maksoivat yhteensä noin 4,3 miljoonaa euroa.
Vuonna 1966 valmistunut stadion on yksi Suomen suurimmista yleisurheilu- ja jalkapallostadioneista. Yleisöä sinne mahtuu noin 12 000, katettuja istumapaikkoja on 4 094.
Hans-Valentin Hube
Hans-Valentin Hube (29. lokakuuta 1890 Naumburg an der Saale – 21. huhtikuuta 1944) oli saksalainen kenraalieversti, joka toimi komentaja Saksan armeijassa sekä ensimmäisessä että toisessa maailmansodassa. Toisen maailmansodan aikana hän sai joukoiltaan lempinimen "der Mensch" ().
Hube liittyi Saksan maavoimiin helmikuussa 1909 ja palveli Magdeburgissa 26. rykmentissä. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän toimi joukkueenjohtajana ja yleni pian 26. rykmentin toisen pataljoonan adjutantiksi. Hän haavoittui vakavasti Fontenayssa syyskuussa 1914 ja hänen vasen kätensä jouduttiin amputoimaan.
Toivuttuaan Hube palasi rintamalle ja sodan loppuvaiheessa hän toimi 7. jalkaväkidivisioonan yleisesikuntaupseerina. Toisen maailmansodan aikana Hube oli Wehrmachtin ainoa yksikätinen kenraali.
Syyskuussa 1939 Hube johti saksan 3. jalkaväkirykmenttiä Puolan offensiivissa ja myöhemmin Ranskan, Belgian ja Hollannin valloituksissa. Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi 1. kesäkuuta 1940 ja asetettiin komentamaan 1. jalkaväkidivisioonaa, joka elokuussa varustettiin uudelleen 16. panssaridivisioonaksi, jota Hube johti itärintamalla aluksi sotamarsalkka Gerd von Rundstedtin johtamassa Etelän armeijaryhmässä operaatio Barbarossan aikana.
Neuvostoliiton sotaretken aikana Hubelle myönnettiin rautaristin ritariristi ja myöhemmin operaatio Sinisen jälkeen ritariristi tammenlehvien kera. Stalingradin taistelussa hän komensi XIV panssariarmeijakuntaa ja jäi mottiin 6. armeijan kanssa, mutta Adolf Hitlerin käskystä hänet lennätettiin pois motista ennen sen kukistumista.
Stalingradin jälkeen Hube komennettiin johtamaan motissa tuhoutuneen XIV panssariarmeijakunnan uudelleenorganisointia. Tämän jälkeen, kesällä 1943, hän sai johtaakseen Sisilian puolustamisen amerikkalaisten maihinnousua vastaan. Saksalaiset eivät kyenneet torjumaan hyökkäystä, mutta Huben johdolla viivyttivät vihollista onnistuneesti ja vetäytyivät suhteellisen hyvässä järjestyksessä Italian mannermaalle.
Alkuvuodesta 1944 Hube palasi itärintamalle. Hän sai komentoonsa 1. panssariarmeijan. Maaliskuussa hänen joukkonsa joutuivat mottiin Kamenets-Podolskyn luona Dnestrin pohjoispuolella. Huben onnistui kuitenkin joukkoineen murtautua ulos motista maalis–huhtikuun vaihteessa.
20. huhtikuuta 1944 Hitler myönsi Hubelle ritariristin miekkojen kera tämän ansioista Välimeren rintamalla ja Kamenets-Polodskyn mottitaisteluissa. Ollessaan matkalla takaisin itärintamalle seuraavana päivänä hän sai surmansa, kun häntä kuljettanut Heinkel He 111 putosi maahan lähellä Hitlerin komentokeskusta Berchtesgadenissa.
Perudo
Perudo on noppapeli, joka pohjautuu vanhaan maya-intiaanien peliin.
"Liar's dice, Bluff, Call my bluff, Dudo, Liari, Cachos"
Perudo on noppapeli, jossa sekoittuvat bluffaus, arvaus, onni ja strategia. Pelaajat sekoittavat nopat kupissa ja kumoavat kupin pöydälle eteensä. Nopat jätetään kupin alle. Kukin pelaaja katsoo omien noppiensa silmäluvut siten, etteivät muut pelaajat näe niitä. Tämän jälkeen aloitetaan pelikierros, jossa jokainen vuorollaan antaa tarjouksen (esittää arvionsa) tietyn silmäluvun omaavien noppien kokonaismäärästä (tarkoittaa kaikkien pelaajien noppien yhteenlaskettua määrää). Siten ensimmäinen pelaaja voi sanoa esimerkiksi neljä kolmosta (4 x 3). Tämän jälkeen seuraavan pelaajan on joko korotettava tarjousta tai epäiltävä edellistä tarjousta. Korotus tapahtuu korottamalla noppien lukumäärää tai/ja silmälukua. Seuraava pelaaja voi siten sanoa esimerkiksi viisi kolmosta (5 x 3) tai neljä vitosta/kuutosta (4 x 5/6). Näin jatketaan, kunnes joku pelaajista epäilee annettua tarjousta. Tällöin paljastetaan nopat ja lasketaan noppien todellinen määrä. Mikäli epäilijä oli oikeassa, eikä tarjottua noppamäärää ollut, menettää viimeisen tarjouksen antaja yhden nopan. Mikäli epäilijä oli väärässä, menettää hän yhden nopan. Nopan hävinnyt aloittaa seuraavan kierroksen. Kun pelaaja on hävinnyt kaikki noppansa, hän joutuu ulos pelistä ja seuraava pelaaja aloittaa uuden kierroksen. Pelin voittaa se jolle jää viimeisenä noppa/noppia peliin.
Ässät: Nopat, joiden silmäluku on 1 ovat pelissä ”villejä” noppia, eli ne lasketaan sen hetkisen tarjouksen silmäluvun omaaviksi. Esimerkiksi jos kolmen pelaajan pelissä on tarjottu kuusi nelosta (6 x 4) ja kullakin pelaajalla on yksi nelonen ja yksi ykkönen, tarjous pitää paikkansa (3 x 4 ja 3 x 1), koska tässä ykköset lasketaan nelosiksi. Poikkeus tähän on Calzone-kierros (katso alla).
Ässillä tarjoaminen, ”ykkösten” puolitussääntö: Tarjouksia voi myös tehdä ykkösillä, mutta silloin on noudatettava seuraavia sääntöjä: Ykkösillä tehtävässä tarjouksessa noppien lukumäärä puolitetaan. Siten esimerkiksi jos edellä on tarjottu neljä vitosta (4 x 5), voi seuraava tarjous olla kaksi ykköstä (2 x 1). Jos jako ei mene tasan, pyöristetään ylöspäin, eli esimerkiksi viiden nelosen (5 x 4) jälkeen voi tarjota 3 ykköstä (3 x 1). Vastaavasti ykkösillä tehdyn tarjouksen jälkeen, jos halutaan korottaa silmälukua, tulee noppien lukumäärä kertoa kahdella ja lisätä yksi. Toisin sanoen, jos edellisen tarjouksen jälkeen (3 x 1) halutaan tarjota vitosia, on tarjottava seitsemän vitosta (7 x 5). Vaihtoehtoisesti voidaan tietysti korottaa ykkösten silmälukua ja tarjota neljä (tai enemmän) ykköstä (4 x 1). Kierroksen ensimmäinen pelaaja ei voi tarjota ykkösillä, ellei kyseessä ole Calzone-kierros (katso alla).
Rocket to Russia
Rocket to Russia on marraskuussa 1977 julkaistu yhdysvaltalaisen punk-yhtye Ramonesin kolmas albumi. Se sisältää kappaleet "Rockaway Beach" ja "Sheena Is a Punk Rocker". Albumi oli viimeinen, jonka rumpali Tommy Ramone teki yhtyeen kanssa, sillä hän lähti yhtyeestä seuraavan vuoden alkupuolella. Hänen tilalleen tuli Marky Ramone. Tommy kuitenkin edelleen tuotti ja kirjoitti yhtyeen kappaleita.
Albumin julkaisi uudelleen 2001 remasteroituna Rhino Records.
Sean Kanan
Sean Kanan (s. 2. marraskuuta 1966 Cleveland, Ohio) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Kanan aloitti saippuasarjaroolinsa vuonna 1993 sarjassa "General Hospital" Alan "AJ" Quartermaine Jr:nä. Hän oli roolissa tammikuusta 1993 kesäkuulle 1997. Vuodet 2000–2005 Kanan näytteli Deacon Sharpia saippuasarjassa "Kauniit ja rohkeat". Vuodesta 2009 vuoteen 2012 hän on näytteli Deaconia sarjassa "Tunteita ja tuoksuja". Kesällä 2012 Kanan teki vierailuroolin Kauniit ja rohkeat -sarjaan, jonka jälkeen hän palasi 15 vuoden tauon jälkeen AJ Quartermainen rooliin General Hospital -sarjaan.
Kananin tunnetuin elokuvatyö on karaten pahan pojan Mike Barnesin esittäminen elokuvassa "Karate Kid III".
John McCook
John McCook (s. 20. kesäkuuta 1944 Ventura, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan "Kauniiden ja rohkeiden" Eric Forresterina.
McCook on näytellyt myös televisiosarjassa "Tunteita ja tuoksuja", jossa hän oli mukana vuosina 1975–1980. Vuodesta 1987 lähtien hän on esittänyt Eric Forresteria "Kauniissa ja rohkeissa". Lisäksi McCook on vieraillut useissa televisiosarjoissa.
Arcade Records julkaisi vuonna 1994 musiikkialbumin "John McCook Sings Bold & Beautiful Love Songs".
McCook on ollut vuodesta 1980 lähtien naimisissa Laurette Spang-McCookin kanssa ja heillä on kolme lasta. McCook on ollut kahdesti sitä ennen naimisissa.
Daniel McVicar
Daniel McVicar (s. 17. kesäkuuta 1958, Independence, Missouri) on yhdysvaltalainen miesnäyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan Kauniiden ja rohkeiden Clarke Garrisonina. Hän on näytellyt elokuvissa Guardian Angel ja Scorned.
Marc Aurel Stein
Sir Marc Aurel Stein (26. marraskuuta 1862, Budapest – 26. lokakuuta 1943) oli syntyään unkarinjuutalainen arkeologi, josta tuli Britannian kansalainen vuonna 1904. Hän oli myös useiden Intian yliopistojen professori. Hän teki kolme onnistunutta ja yhden epäonnistuneen tutkimusmatkan Keski-Aasiaan.
Vuonna 1901 Stein paljasti Islam Akhun -nimisen huijarin toimet: Akhun myi tutkimusmatkailijoille itse laatimiaan "muinaisia kirjoituksia", jotka menivät Euroopan yliopistoissa täydestä. Samoihin aikoihin Stein turvautui itse arveluttaviin keinoihin tehdessään tunnetuimman löytönsä Dunhuangin läheltä Tuhannen Buddhan luolista. Eräs taolainen munkki oli löytänyt sieltä vuonna 1900 suuren kätketyn kirjaston . Munkki möi Steinille 7 000 kokonaista kirjoituskääröä ja 6 000 fragmenttia . Stein löysi myös kadonneeksi uskotulla tokaarin kielellä kirjoitettuja tekstejä ja rekisteröi lukuisia arkeologisia kohteita muun muassa Iranista ja Pakistanista.
Steinin löytämiä taide-esineitä on British Museumissa ja Victoria and Albert Museumissa Britanniassa sekä Srinagarin museossa ja New Delhin National Museumissa Intiassa. British Librariumissa on Steinin 1920- ja 1930-luvuilla tekemiin tutkimusmatkoihin perustuva kirjoituskokoelma. Steinin kokoelmat ovat tärkeitä Keski-Aasian ja buddhalaisuuden taiteen ja kirjallisuuden tutkimukselle.
Adrienne Frantz
Adrienne Danielle Frantz (s. 6. kesäkuuta 1978 Mount Clemens, Michigan) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Parhaiten hänet tunnetaan roolistaan sarjassa "Kauniit ja rohkeat", jossa hän näytteli Ambrosia ”Amber” Moore Forresteria vuosina 1997–2005 ja jälleen vuodesta 2010 eteenpäin. Vuonna 2003 hän näytteli myös Amberin kaksoissisarta April Knightia. Joulukuusta 2006 toukokuuhun 2010 (Yhdysvaltojen esitystahdissa) Frantz näytteli samaista roolia sarjassa "Tunteita ja tuoksuja". Frantz poistui "Tunteista ja tuoksuista" jaksossa, joka esitettiin 7. toukokuuta 2010.
Frantzin uran ensimmäinen saippuasarjarooli oli vuonna 1997 sarjassa "Sunset Beach", jossa hän näytteli Tiffany Thornea, mutta hän jätti roolinsa pian samana vuonna saatuaan Amberin roolin "Kauniista ja rohkeista". Vuonna 2001 Frantz voitti Daytime Emmy -palkinnon parhaana nuorena näyttelijänä. Laulajanuransa hän aloitti vuonna 2006. Frantzin debyyttialbumi "Anomaly" ilmestyi toukokuussa 2007. Albumilla laulaa myös Daniel Wise. Saippuasarjojen lisäksi Frantz on näytellyt pieniä rooleja useissa televisiosarjoissa ja elokuvissa, kuten "Resident Evil 2" ja "70’s Show".
Frantz seurusteli pitkään Goo Goo Dolls -yhtyeen keulahahmon Johnny Rzeznikin kanssa, mutta he erosivat vuonna 2005. Vuonna 2011 Frantz meni vuoden seurustelun jälkeen naimisiin näyttelijä Scott Baileyn kanssa.
Sijoitusperiaate
Sijoitusperiaatteen mukaan vaihdannaisen renkaan "R" jokainen polynomien välinen yhtälö pysyy voimassa, kun "x":n paikalle sijoitetaan mikä tahansa renkaan alkio "c". Tämä johtuu siitä, että renkaan "R" ja sen polynomirenkaan "R[x]" välillä on olemassa homomorfismi formula_1, missä renkaan alkio "c" on kiinteä ja formula_2 ja formula_3. Tämä on rengashomomorfismi, sillä
Kokonaislukujen rengas tavanomaisten yhteen- ja kertolaskun suhteen on vaihdannainen. Polynomit "f"("x") = "x", "g"("x") = 1 + "x" ja "h"("x") = "x" + "x" toteuttavat yhtälön "f"("x")"g"("x") = "h"("x"). Sijoittamalla "x" = 3 saadaan "f"(3) = 3, "g"(3) = 10 ja "h"(3) = 30. Siis "f"(3)"g"(3) = "h"(3), aivan kuten sijoitusperiaate ennustaa.
Radiolupa
Radiolupa oli Yleisradion vuosina 1927–1976 radion käytöstä perimä maksu.
Periaatepäätös kuuntelulupamaksuista tehtiin yleisradiokysymyksen järjestämistä pohtineessa neuvottelukokouksessa joulukuussa 1924. Aiemmin kuuntelulupia olivat välittäneet Suomen Radioyhdistys, Nuoren Voiman Liitto ja Suojeluskuntain Yliesikunta. Yleisradion saatua myynnin toimekseen radiolupia myytiin ensin yleisradioyhtiön konttorissa ja muutamissa radioliikkeissä. Radiolain tultua voimaan kuuntelulupia koskevat asiat siirtyivät posti- ja lennätinhallituksen lennätinosastolle.
Radion kuunteluluvan hinta oli vuodesta 1927 toisen maailmansotaan asti 100 markkaa vuodessa. Yleisradio sai tästä käyttöönsä valtion kanssa erikseen sovittavan osuuden. Vuonna 1955 oli lunastettu jo miljoona radiolupaa.
Radioluvasta luovuttiin vuoden 1977 alussa. Televisiot olivat yleistyneet koko kansan keskuuteen ja Yleisradio saattoi periä rahoituksensa pelkistä televisioluvista. Toinen syy oli suurikokoisten putkiradioiden syrjäytyminen pienempien transistoriradioiden tieltä, jolloin radioluvantarkastajien työ kävi vaikeammaksi, kun radion saattoi helpommin piilottaa.
Transistoriradio
Transistoriradioita ovat kaikki nykyiset radiovastaanottimet. Nimensä mukaisesti niissä käytetään transistoreita. Termiä käytettiin 1960–1970-luvuilla, kun käytössä oli vielä vanhempaa tekniikkaa edustavia putkiradioita. Putkiradioiden syrjäydyttyä ei nykyisin enää puhuta transistoriradioista vaan pelkistä radioista.
Halpa hinta ja paljon pienempi tehonkulutus. Transistorit myös kestävät pidempään ja ovat mekaanisilta mitoiltaan pienempiä. Transistorit toimivat paljon pienemmällä jännitteellä kuin elektroniputket: transistorille riittää alhainen paristojännite.
Pii (kirjain)
Pii (isona kirjaimena Π, pienenä π, ) on kreikkalaisen kirjaimiston 16. kirjain. Sen äännearvo on sekä muinaiskreikassa että nykykreikassa . Kreikkalaisissa numeroissa piin lukuarvo on 80.
Latinalaisessa kirjaimistossa piitä vastaa kirjain P/p ja kyrillisessä kirjaimistossa kirjain П/п. Suomen kieleen pii translitteroidaan sekä muinaiskreikasta että nykykreikasta "p".
Pii on kehittynyt foinikialaisen kirjaimiston kirjaimesta ("pe").
Pii oli käytössä kaikissa paikallisissa kreikkalaisissa kirjaimistoissa. Sen yleisimmässä muodossa vasemmanpuoleinen sakara oli alun perin yleensä oikeanpuolista selvästi pidempi, mitä kautta se on kehittynyt latinalaisen kirjaimiston P-kirjaimeksi. Piissä sakaroiden pituus sen sijaan tasaantui ajan mittaan, ja se sai nykyisen muotonsa. Muun muassa Kreetalla esiintyi muotoa, joka muistutti nykyistä latinalaisen kirjaimiston C-kirjainta.
Epigrafisissa lähteissä piistä esiintyy muun muassa seuraavanlaisia variantteja:
Mogao-luolat
Mogao-luolat () on 492 temppelin kokonaisuus Kiinassa, Gansun maakunnassa lähellä Dunhuangin kaupunkia. Luolat tunnetaan myös nimellä Tuhannen Buddhan luolat ().
Legendan mukaan buddhalaismunkki Le Zun sai vuonna 366 jaa. näyn tuhannesta Buddhasta ja suostutteli varakkaan silkkitien pyhiinvaeltajan rahoittamaan ensimmäisen temppelin. Temppeliluolien määrä kasvoi lopulta yli tuhannen. 300-1300-luvuilla buddhalaiset munkit kokosivat paikkaan kirjoituksia ja pyhiinvaeltajat maalasivat luoliin seinämaalauksia, jotka peittävät 42 000 m². Luolat hylättiin 1300-luvulla.
Buddhalaiset munkit arvostivat askeettista elämää, ja uskoivat kaukaisten luolien auttavan valaistumisessa. Maalaukset toimivat meditaation apuna, valaistuksen etsimisen kuvallisina esityksinä ja buddhalaisen uskonnon opetusvälineinä lukutaidottomille kiinalaisille. 
Nykyisin Mogao-luolat ovat tärkeä matkailukohde ja arkeologisen tutkimushankkeen kohde. Luolista tuli UNESCO:n maailmanperintökohde vuonna 1987.
1900-luvun alkuvuosina kiinalainen taolainen Wang Yuanlu ryhtyi eräiden luolien hoitajaksi. Hän löysi valtavan, kätketyn kirjaston erään temppelin seinän takaa. Kyseessä oli pienehkö huone, joka oli täytetty tiiviisti kirjoituskääröillä. Kirjoitukset ajoittuivat vuosien 406-1002 välille, joista viimeksi mainittu vastasi suunnilleen kirjaston umpeenmuuraamisajankohtaa. Niihin kuului vanhoja kiinalaisia hamppupaperikääröjä, tiibetiläisiä kääröjä sekä maalauksia hamppukankaalle, silkille ja paperille. Kirjoitusten aiheet vaihtelivat kanonisoiduista buddhalaisista teksteistä apokryfisiin teksteihin, rukouskirjoihin, kungfutselaisiin teksteihin, taolaisiin teksteihin, Kiinan hallituksen tuottamiin teksteihin, hallintodokumentteihin, runokokoelmiin, hakemistoihin, kalligrafian opetusteksteihin yms.
Huhut löydöstä kulkivat eurooppalaisten tutkimusmatkailijoiden korviin. Sir Aurel Stein ja Paul Pelliot veivät suuret määrät kirjoituskääröistä Eurooppaan tukemalla Wangin pyhäkköalueen entisöintihanketta. Myöhemmin kääröjä veivät japanilainen Otani Kozui ja venäläinen Sergei F. Oldenburg. Näistä Stein vei määrällisesti suurimman kokoelman, joka kuitenkin sisälsi muun muassa sadoittain kopioita timanttisutrasta, sillä Stein ei osannut lukea kiinaa. Loput kiinankieliset kirjoitukset vietiin Pekingiin.
Seliger
Seliger () on järvi Tverin ja Novgorodin alueilla Venäjällä. Se kuuluu Volgan vesistöalueeseen ja sen pinta-ala on 212 km² ja keskisyvyys 5,8 m. Suurin kaupunki on Ostaškov, joka sijaitsee järven eteläosan rannalla.
Seliger on syntynyt Valdain ylängölle jääkauden jälkeisenä aikana. Nykyisin järveen laskee 110 jokea, joiden valuma-alue on 2275 km². Järven korkeus merenpinnasta on 205 m. Seliger koostuu useista ketjuttuneista osista, pitkistä järvenselistä (), jotka ovat yhteydessä toisiinsa kapeiden salmien kautta. Tämän vuoksi rantaviivaa on yli 500 km ja saaria yli 160. Järven venäläinen nimi Seliger tulee alun perin itämerensuomalaisesta Särkijärvi-nimestä.
Järvi on suojeltu luonnonpuisto. Ostaškovin kaupunki on suosittu lomakohde.
Kielen liikehermo
Kielen liikehermo (lat. "nervus hypoglossus") eli kahdestoista aivohermo. Sen useat juuret yhdistävät kielen lihaksiston ydinjatkeeseen.
Värttinähermo
Värttinähermo (lat. "Nervus radialis") on hartiapunoksesta haarautuva hermo. Värttinähermo hermottaa kolmipäistä olkalihasta sekä kyynärvarressa sijaitsevia sormien ja ranteen ojentajalihaksia. Lisäksi se toimii peukalon, etu- ja keskisormen kädenselän puolen tuntohermona.
Värttinähermo voi vahingoittua jos se joutuu puristuksiin olkaluun takapinnan kanssa. Tavallisesti niin voi käydä jos ihminen humalan tai muun syyn takia nukkuu niin sikeästi ettei havaitse hermon olevan puristuksissa. Aluksi ojentaa ei voi mutta ajan kanssa vaiva useimmiten paranee.
Wanda Gattino
Wanda Gattino (oik. Nestor Gattino; s. 6. marraskuuta 1969) on argentiinalainen Aku Ankka -sarjakuvan piirtäjä. Piirtäminen ja sarjakuvat olivat hänelle hyvin rakkaita harrastuksia jo lapsena. Vuonna 1990 hän pääsi Disney-taiteilija Santiago Scalabronin apulaiseksi, ja tämän ja muiden taiteilijoiden tussaajana hän oppi piirtämään ankkoja. Daniel Brancan opastuksella hän alkoi piirtää omia sarjojaan 1990-luvun loppupuolella.
1990-luvulla hän työskenteli Jaime Diazin piirustusstudiolla ja alkoi sinä aikana piirtää Disneyn hahmojen lisäksi myös Warner Brosin ja Hanna-Barberan tuotantoihin. 1990-luvun puolivälissä hän siirtyi piirtäjäksi Egmontille Kööpenhaminaan. Hän on myös tehnyt käsikirjoituksia Aku Ankkoihin. Hänen ja brasilialaisen Carlos Motan käsialaa on muun muassa kuvitus Roope-sedän seikkailuun Euroopassa, jolloin tämä käy myös Lapissa. Tarinan käsikirjoituksen on tehnyt Per-Erik Hedman.
Glenroy Gilbert
Glenroy John Gilbert (s. 31. elokuuta 1968 Port of Spain, Trinidad ja Tobago) on kanadalainen yleisurheilija, joka voitti olympiakultaa olympialaisissa 1996. Glenroy Gilbert muodosti yhdessä Robert Esmien, Bruny Surinin ja Donovan Baileyn kanssa 1990-luvun puolivälin hallinneen 4 × 100 metrin viestijoukkueen.
Gilbert teki olympiadebyyttinsä Soulissa vuonna 1988, jolloin hän oli 21. pituushypyssä. Vuoden 1990 Kansainyhteisön kisoissa Gilbert oli pituushypyn kahdeksas. Olympialaisissa 1992 hän pääsi välieriin 4 × 100 metrin juoksussa. Gilbertin ensimmäinen mitali on MM-kilpailuista 1993, jolloin Kanadan joukkue voitti pronssia 4 × 100 metrin juoksusta. Seuraavissa maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1995 Gilbert oli voittamassa maailmanmestaruutta 4 × 100 metrin juoksussa.
Gilbert kilpaili myös rattikelkkailussa vuoden 1994 talviolympialaisissa ja sijoittui viidenneksitoista kaksihenkisjoukkueessa ja yhdenneksitoista nelihenkisjoukkueessa.
Atlantan olympialaisissa 1996 Kanadan viestijoukkue löi Yhdysvallat ja voitti 4 × 100 metrin olympiakullan. 100 metrin juoksussa Gilbert pääsi neljännesfinaaleihin. MM-kilpailuissa 1997 Gilbert oli Kanadan joukkueessa voittamassa maailmanmestaruutta 4 × 100 metrin juoksussa. MM-kilpailuissa 1999 ja olympialaisissa 2000 Kanadan joukkueen taival jäi välieriin.
Uransa jälkeen Gilbert toimi lyhyen aikaa CBC:n radiossa Ottawassa ja nykyään hän valmentaa Kanadan 4 × 100 metrin viestijoukkuetta.
Scylla
Scylla tarkoittaa muun muassa seuraavia: