hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Pyhän Yrjön risti
Pyhän Yrjön Risti (St. George's Cross) on punainen risti valkealla tai hopeisella pohjalla, ristin palkkien risteyskohdan ollessa vaakasuunnassa kentän keskellä. Pyhän Yrjön ristilipun ovat ottaneet käyttöönsä muun muassa Genovan tasavalta ja sittemmin Genovan kaupunki (vuonna 1096), Georgia sekä Englannin kuningaskunta (vuonna 1190).
Englannin vaakuna
Englannin vaakunassa on punaisella pohjalla kolme kultaista kävelevää kohtikatsovaa leijonaa (englanniksi "Gules, three lions passant guardant Or"). Tämä vaakuna on ollut käytössä 1200-luvulta asti nykymuotoisena.
Ensimmäinen varmuudella identifioitu Englannin vaakuna periytyy kuningas Henrik II Plantagenetilta, jonka vaakunassa oli kultaisessa kentässä kaksi kultaista kävelevää leijonaa. Hän lisäsi yhden leijonan äitinsä, Normandian herttuakunnan, vaakunaansa, jossa oli punaisessa kentässä yksi kultainen kävelevä leijona, symboloimaan myös Englannin kuninkuutta. Kuningas Rikhard I Leijonamieli käytti vaakunaa, jossa oli punaisessa kentässä kaksi kultaista taistelevaa leijonaa. Nykymuotoonsa vaakuna vakiintui Rikhardin veljenpojan Henrik III:n valtakaudella.
Arhangai
Arhangai () on yksi Mongolian 21 provinssista. Se sijaitsee maan keskiosassa Ulan Batorin länsipuolella ja rajautuu Bulganin, Övörhangain, Bajanhongorin, Zavhanin ja Hövsgölin provinsseihin. Siellä on vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 84 078 asukasta ja sen pinta-ala on 55 300 neliökilometriä. Provinssin pääkaupunki on Tsetserleg.
Arhangain pinta-ala on 55 300 neliökilometriä. Sen korkein kohta on Harlagtaivuoren huippu (3 539 m), ja matalin kohta (1 290 m) alueella, jolla Tamir- ja Orhonjoet yhtyvät. Tunnetuin vuori alueella on Horgo-tulivuori, joka on osa Horgo-Terhiin Tsagaan nuurin kansallispuistoa.
Arhangai jakaantuu 19 pienempään alueeseen, sumiin. Ne ovat:
Late Registration
Late Registration on Kanye Westin toinen albumi. Mediassa albumi sai edeltäjäänsä, "The College Dropout" -albumia, ristiriitaisemman vastaanoton. Albumi kuitenkin palkittiin vuoden 2006 Grammy-palkintogaalassa parhaana rap-albumina.
Siinä missä Kanye Westin edellinen albumi, "The College Dropout", oli kokonaan hänen omaa tuotantoaan, "Late Registration" -albumilla on useilla kappaleilla myös apulaistuottaja. ”Touch the Sky” -kappale on täysin Just Blazen tuottama.
Albumilta singleinä julkaistiin kappaleet ”Diamonds from Sierra Leone”, ”Gold Digger”, ”Heard ’Em Say” ja ”Touch the Sky”. On huomattavaa, että ensimmäinen single ”Diamonds from Sierra Leone” on albumilla vain bonusraitana. Albumi myi ensimmäisellä viikollaan 860 000 kappaletta. Albumia on myyty Yhdysvalloissa 3,1 miljoonaa kappaletta ja maailmanlaajuisesti 6 miljoonaa kappaletta. Albumi sijoittuu sijalle 118. "Rolling Stonen" 500 Greatest Albums of All Time -listalla.
Skotlannin lippu
Skotlannin lipussa on sinisellä kentällä valkoinen Andreaan risti; Pyhää Andreasta pidetään Skotlannin suojeluspyhimyksenä. Lippu on yksi maailman vanhimpia yhä käytössä olevia lippuja, sen käyttöönottovuodeksi on mainittu 832, 815 ja jopa 761.
Skotlannin vaakuna
Skotlannin vaakuna oli Skotlannin monarkkien virallinen vaakuna, jota käytettiin Skotlannin kuningaskunnan vaakunana ennen vuotta 1603, jolloin Englannin ja Skotlannin kruunut yhdistettiin saman hallitsijan, Skotlannin Jaakko VI:n alaisuuteen. Yhdistymisen jälkeen vaakunasta tuli osa Yhdistyneen kuningaskunnan vaakunaa, jossa on esillä myös Englannin ja Irlannin vaakunat.
Kilvessä on punainen ja hillitsemätön leijona keltaisella pohjalla, liljakoristeisen kaksoiskehän ympäröimänä. Ensimmäisenä sitä käytti Skotlannin kuningas Vilhelm Leijona. Vaakunassa on punainen leijona istumassa valtaistuimella pidellen miekkaa ja valtikkaa. Alun perin sen molemmilla puolilla oli yksisarvinen. Vaakuna sisältää sanat ""Nemo me impune lacessit"" ("Kukaan ei vahingoita minua rangaistuksetta.")
Nykymuodossaan Skotlannin vaakuna periytyy kuningas Robert I Brucen aikaan ja Bannockburnin taisteluun 1314. Hän otti Skotlannin vaakunan omakseen entisen sukuvaakunansa (kultaisessa kentässä punainen lakio ja vinoristi) sijaan.
Elmu
Elävän musiikin yhdistys ELMU ry (lyhyemmin Elmu) on helsinkiläinen yhdistys, jonka tehtävä on musiikkikulttuurin ja nuorison hyvinvoinnin edistäminen. Elmu ylläpitää ja järjestää toimintaa Helsingin Hietalahdessa sijaitsevassa musiikki- ja kulttuuritalo Nosturissa.
Elmu oli osa 1970-luvun lopulta alkanutta elävän musiikin yhdistysten aaltoa.
Elävän musiikin yhdistys ELMU ry perustettiin vuonna 17. toukokuuta 1978 päämääränä pelastaa helsinkiläinen musiikkielämä. Yhdistys keskittyi järjestämään yhtyeille harjoitus- ja esiintymistiloja. Muutamassa viikossa Elmulla oli kolmisen tuhatta jäsentä. Sen toimisto sijaitsi Eerikinkatu 15:ssä, mutta klubeja järjestettiin Polilla (nykyään Lord-hotelli) ja Natsalla (nyk. Kaarle XII), ikärajattomia keikkoja oli ennen Lepakkoa Koiton juhlasalissa (nyk. Teatro).
Elokuussa 1979 yhdistyksen tukikohdaksi vallattiin Ruoho­lahdesta alkoholistien yömajana aikaisemmin toiminut vanha maalivarasto, jota kutsuttiin "Lepakkoluolaksi" tai "Lepakoksi". Samoihin aikoihin järjestettiin myös Kaivopuistossa konsertti, jota kutsuttiin Kansanjuhlaksi.
Vuonna 1985 Elmun ympärillä kokoontui ryhmä, joka haaveili omasta paikallisradioasemasta, jonka avulla kehittyvä populaarimusiikki pääsisi paremmin kuuluviin. Vappuna 1985 aloitti Radio City. Elmu muuttui samalla ammattimaisemmaksi ja kansainvälisemmäksi. Elmu myi osuutensa Radio Citystä amerikkalaiselle SBS:lle vuonna 1996, ja radio muutti pois Lepakosta.
Elmun neljäs vaihe alkoi, kun Radio Cityltä vapautuneet tilat täyttyivät. Pienyritysten, käsityöläisten ja Elmun yhteiseloa varjosti kuitenkin Helsingin keskustan laajentuminen länteen. Se nosti Lepakon tontin arvon yli 20 miljoonaan euroon. Elmu ja Lepakko joutuivat luopumaan toimitiloistaan syksyn ja talven 1998 aikana. Kaupunki ehdotti Elmulle korvaavia tiloja Telakkakatu 8:ssa sijaitsevasta Masa Yardsin rakennuksesta. Elmu muutti Nosturiksi ristittyyn rakennukseen loppuvuodesta 1999.
Elmun toiminta painottuu epäkaupallisuuteen ja riipumattomuuteen taiteellisista suunnista. Yhdistyksen perustehtäviin kuuluu musiikkikulttuurin ja nuorison hyvinvoinnin edistäminen. Tähän pyritään luomalla kansainvälisiä yhteyksiä, tuomalla esille musiikkikulttuuria, tiedottamalla ja huomioimalla toiminnassa nuorison tarpeita. Elmulle on tärkeää saada Nosturissa toimivat yhteisöt ja yhteistyökumppanit sitoutumaan sen toimintaan.
Elmu pyrkii palvelemaan nuorisoa ja tarjoaa vaihtoehtoisia ja monimuotoisia tapoja lähestyä kulttuuria ja sosiaalisuutta. Se järjestää muun muassa tapahtumia, konsertteja, diskoja, teknoraveja, teatteria ja taidenäyttelyitä. Näiden lisäksi Elmu on jo pitkään järjestänyt festivaali- ja konserttimatkoja muun muassa Roskildeen ja Sweden Rock Festivaliin.
Rajavalvonta
Rajavalvonta on valtion suorittamaa toimintaa, jolla se pyrkii parantamaan sisäistä turvallisuuttaan. Yleensä toiminnasta vastaa valtion viranomainen, jonka nimikkeenä on rajavartiolaitos, rajapoliisi tai muu vastaava. Jotkin maat ovat antaneet rajavalvonnan joko poliisin tai asevoimien hoitoon. Rajavartiolainsäädäntö ja rajavartiolaitoksen toimintatavat vaihtelevat maittain. Rajavalvontaviranomainen tekee yleensä läheistä yhteistyötä poliisin, tullin ja asevoimien kanssa.
Rajavalvonta kuuluu Suomessa sisäministeriön alaisuuteen. Esimerkiksi Venäjällä se kuuluu puolestaan FSB:n ja siten oikeusministeriön toimivaltaan, aiemmin Neuvostoliitossa valtionkomitean tasoisen KGB:n alaisuuteen ja Yhdysvalloissa erityisen Kotimaan turvallisuuden ministeriön alaisuuteen.
Rajavalvontaan tyypillisesti liittyviä tehtäviä ovat valtion rajojen valvominen, rajan ylittävien henkilöiden ja ajoneuvojen tarkistaminen, laittomien rajanylitysten estäminen, laittomien tavaroiden (esimerkiksi aseet ja huumausaineet) maahantuonnin estäminen sekä rajaloukkaustapausten tutkiminen.
Minako Honda
Minako Honda (31. heinäkuuta 1967 – 6. marraskuuta 2005) oli japanilainen poplaulaja. Hän aloitti uransa 1980-luvulla laulamalla J-poppia. Myöhemmin hän levytti animelauluja. 1990-luvulla Minako Honda alkoi esiintyä myös musikaaleissa. Hän kuoli leukemiaan marraskuussa 2005.
Honda levytti Brian Mayn kanssa kappaleen ”Crazy Nights”/”Golden Days”.
Dornod
Dornod () on yksi Mongolian 21 provinssista. Se sijaitsee maan itäosassa ja rajautuu lännessä Hentiin ja Sühbaatarin provinsseihin, pohjoisessa Venäjään sekä idässä ja etelässä Kiinaan. Siellä on vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 68 873 asukasta ja sen pinta-ala on 123 600 neliökilometriä. Provinssin pääkaupunki on Tšoibalsan.
Provinssi on jaettu 14 pienempään alueeseen, sumiin. Ne ovat:
Nosturi (Helsinki)
Nosturi on Helsingin Hietalahdessa osoitteessa Telakkakatu 8 sijaitseva kulttuuri- ja monitoimitalo, jossa järjestetään muun muassa konsertteja, messuja, muotinäytöksiä ja nuorten diskoja. Talon toimintaa ylläpitää Elmu ry johtajanaan Tapio Hopponen.
Rakennus sijaitsee Hietalahden telakan alueen reunassa ja rakennettiin vuonna 1958 telakkaan liittyväksi varastorakennukseksi. Rakennus on Kaj Saleniuksen suunnittelema. Kun rakennus jäi tyhjilleen, Elmu sai sen haltuunsa vuonna 1999 samaan aikaan puretun Lepakon tilalle.
Nosturin kapasiteetti on tapahtumasta riippuen noin 900 henkilöä. Samoissa tiloissa toimii myös pienempiin tapahtumiin soveltuva Elmun baari. Nosturissa ovat esiintyneet muun muassa HIM, Apulanta, Lordi, Laibach, Bloodhound Gang, CKY, Iconcrash, Anthrax, Motörhead, Papa Roach, DragonForce, Ensiferum, Stam1na, Jenni Vartiainen, Elastinen, Iso H, Hanoi Rocks (Hanoi Revisited-kokoonpanolla) ja Turisas.
Vuonna 2020 Nosturi tullaan purkamaan, kun entisen telakka-alueen itäisin osa, "Telakkaranta", rakennetaan uudeksi asunto­alueeksi. Suunnitelman mukaan Elmun tuli saada korvaavat tilat lähellä sijaitsevasta, kaava­luonnoksessa suojelluksi merkitystä konepajahallista.. Suunnittelma kuitenkin kariutui korkeisiin kustannuksiin, kuten myös mahdollinen muutto Suvilahden kaasukelloihin Helsingin nuorisoasiainkeskuksen kanssa. Kaupungin kulttuuripalvelupäällikkö Stuba Nikulan mukaan on melko selvää, ettei pysyviä uusia tiloja löydetä Nosturin purkamiseen mennessä.
Luettelo tunnetuista HIV-positiivisista
Tämä on luettelo tunnetuista HIV-positiivisista henkilöistä.
Stereogrammi
Stereogrammi on optinen harha, jossa kaksiulotteinen kuva saadaan näyttämään kolmiulotteiselta. Tavallisesti stereogrammiin piilotettu kolmiulotteinen kuva saadaan näkyviin kohdistamalla katse kuvan taakse tai kuvan etupuolelle.
Stereogrammeja laadittiin jo vuosia ennen kuin ne tulivat uudelleen suosituiksi tietokoneiden kehityksen myötä. Klassisissa stereogrammeissa eli stereokuvapareissa syvyysvaikutelma saadaan aikaan ottamalla kohteesta kaksi kuvaa hiukan eri kuvakulmista ja asettamalla nämä vierekkäin (katso stereoskopia). Uudempi stereogrammien laji on yhden kuvan stereogrammi eli autostereogrammi. Päinvastoin kuin klassisissa stereogrammeissa, näissä stereokuvissa katsoja ei yleensä näe kuvaan piilotettua aihetta ennen kuin silmät on kohdistettu oikein.
Stereogrammeja voi katsoa myös kohdistamalla katse kuvan eteen eli katsomalla kieroon. Tällöin syvyysvaikutelma muuttuu päinvastaiseksi. Jotkut stereogrammit on laadittu siten, että kuva näkyy oikein nimenomaan kieroon katsomalla.
Salvador Dalí loi joitakin vaikuttavia stereogrammeja tutkiessaan optisia harhoja.
Murskain
Murskain on kiinteiden aineiden pienemmiksi särkemiseen tarkoitettu kone.
Murskaintyyppejä ovat mm. repivät murskaimet, leikkaavat murskaimet sekä iskuun perustuvat murskaimet (impact crusher). Leikkaavat murskaimet ovat yleensä suurinopeuksisia koneita (50 - 100 rpm), samoin kuin iskuun perustuvat murskaimet. Repivät murskaimet ovat usein hidaskäyntisiä (20 - 100 rpm). Murskainten toimintaperiaate on useimmiten roottorin pyörimiseen perustuva, mutta esimerkiksi kuluttavien mutta helposti murtuvien mineraalien murskauksessa tulos saadaan aikaan kahdella vastakkain oskilloivalla iskulevyllä.
Murskaimia käytetään teollisuudessa materiaalien homogenisointiin ja esikäsittelyyn. Tyypillisiä ongelmia murskauksessa ovat kykenemättömyys hajottaa materiaalia, suuri kuluminen ja suuri energiankulutus sekä vahingoittuminen esimerkiksi metallien joutuessa laitteeseen.
Memento mori
Memento mori ( tai "muista kuolevasi") on usein käytetty latinankielinen sanonta ja taiteessa yleinen aihepiiri eli teema. Kertomusten mukaan se on peräisin Rooman valtakunnasta, jossa orja kuiskasi lausetta voittoisan sotapäällikön korvaan hänen voittokulkueessaan eli triumfikulkueessaan. Pidempi muoto lauseesta on ”memento te mortalem esse” eli ”muista olevasi kuolevainen”.
Myöhemmin sanonta on viitannut taideteoksiin (kuten runot, laulut, maalaukset ja grafiikka), joiden tarkoituksena on muistuttaa kuoleman olemassaolosta ja mahdollisuudesta, usein myös kuoleman tasa-arvoisuudesta kuten kuolemantanssi-aihe. Memento mori -teemaa on käytetty etenkin kristillisessä taiteessa.
Maybach
Maybach Manufaktur oli saksalainen loistoautojen valmistaja. Yrityksen perusti Willhelm Maybach ja hänen poikansa vuonna 1909. Daimler valmistaa nykyään Maybach-brändillä hyvin ylellisiä, erikoisvarusteltuja Mercedes-Benz S-sarjaisia autoja.
Willhelm Maybach (1846–1929) perusti 1920-luvulla "Maybach-Motorenbau GmbH" -nimisen yrityksen, joka tunnettiin maailmansotien välisenä aikana aikansa laadukkaimpien autojen valmistajana, jolle tyypillistä oli tekninen edistyksellisyys. Toisen maailmansodan aikana kaikki saksalaiset panssarivaunut oli varustettu Maybach-moottoreilla, joista kuuluisin lienee Tigerissä ja Pantherissa käytetty HL 230. Vuonna 1966 Maybach-Motorenbau yhdistyi Daimler-Benzin kanssa, jonka jälkeen se tunnettiin nimellä Maybach Mercedes-Benz Motorenbau GmbH. Vuonna 1969 yhtiön nimeksi tuli Motoren- und Turbinen-Union Friedrichshafen GmbH, eli MTU.
Daimler (entinen "DaimlerChrysler") otti Maybach-nimen käyttöön vuonna 2002 tuotantoon tulleelle kalleimmalle automallilleen. Ne olivat Maybach 57 ja 62. Perustetun yrityksen nimeksi tuli Maybach Manufaktur. Myöhemmän ajan Maybachit perustuivat pääosin Mercedes-Benzin tekniikkaan.
Auton hinta oli (vuonna 2006) verottomana noin 300 000 euroa. Suomessa mallin 62 myyntihinta oli 680 000 euroa, ja mallin 57 hinta 575 850 euroa.
Rengasvalmistaja Fulda esitteli vuonna 2005 Exelero-nimisen konseptiauton. Kyseessä on massiivinen 5,7-metrinen Coupé-korinen auto jonka Maybach valmisti Fuldan tilauksesta merkin erikoisrenkaita varten.
Ensimmäinen Maybach tuotiin Suomeen 3.7.2003 Seinäjoen KäyttöAutoon. Auto tuotiin Saksasta sitä varten valmistetulla kuorma-autolla erikoiskuljetuksena. Autoa ei saanut käsitellä ilman tietynlaisia hanskoja ja haalareita. Matkantekoa seurattiin taukoamatta GPS-paikannusjärjestelmällä.
Auton pituus on 6,2 metriä ja tehoa turboahdetussa V12-moottorissa on 550 hv, ja auton omapaino on 2 855 kg. Varustukseen kuuluu muun muassa samppanjajääkaappi, kallistuvat lentoistuimet, himmentyvä lasikatto, tv-monitorit ja mittaristot takapenkkiläisille ja napin painalluksella sulkeutuvat takaovet. Autoa ei ostettu kaupasta, vaan se piti käydä itse tehtaalla tilaamassa.
Merkin valmistus päätettiin lopettaa vuonna 2011, ja viimeinen auto valmistui vuonna 2012. Maybach-brändi teki paluun 2014 muodossa Mercedes-Maybach. Ensimmäinen uusi Maybach oli Mercedes-Maybach S 600 joka perustuu Mercedes-Benz S-sarjaan.
Daimler esitteli helmikuussa 2017 Mercedes-Maybach G650 Landauletin joka on Mercedes-Benz G-sarjan erikoisversio. Auto on koriltaan sekoitus katumaasturia ja landauletia.
Formaliini
Formaliiniksi ( tai "formol") kutsutaan formaldehydin vesiliuosta, jossa formaldehydiä on 37–55 %. Vedessä formaldehydi esiintyy formaldehydihydraattina HC(OH). Liuokseen on usein lisätty metanolia polymeraatioinhibiittoriksi 5–15 %. Formaliinia käytetään yleisesti desinfiointiin sen bakteereja tappavan vaikutuksen vuoksi.
Formaliinia on käytetty kotitaloudessa tartuntatautien jälkeisessä desinfioinnissa ja tuhoeläinten torjunnassa joko haihduttamalla sitä kuumennuksen avulla tai ruiskuttamalla hyvin lämmitetyn asunnon sisäpintoihin 2-prosenttisena liuoksena ja pitämällä tilat sitten suljettuina vuorokauden ajan. Puutarhanhoidossa formaliinilla on torjuttu kasvitauteja kylvösiemenistä ja puutarhakasveista. Formaliinia sisältävää lysoformia on käytetty haavanhoidossa ja hikoilua vastaan. Formaliinilla on ollut tärkeä sija myös filmiin perustuvassa valokuvauksessa, muiden kuin elintarvikkeiden säilöntäaineena sekä väri- ja kehruuteollisuudessa.
Peili (leikki)
Peili on vuosikymmeniä vanha seuraleikki, joka sopii lapsille ja aikuiselle. Se on luultavasti saavuttanut suosionsa pihaleikkien kärkikastissa helpohkoilla säännöillään ja sillä seikalla, ettei erityisvälineitä tarvita.
Leikin säännöistä on erilaisia versioita, mutta niitä yhdistää selkeä perusajatus. Peilileikkiin tarvitaan:Yksi leikkijöistä ilmoittautuu peiliksi ja asettuu seisomaan selin muihin pelaajiin lyhyen matkan (n. 5–15 metriä) päähän. Etäisyys riippuu pelaajien lukumäärästä ja tilan antamista mahdollisuuksista. Muut pelaajat seisovat rivissä.
Leikin perusajatuksena on päästä peiliksi peilin paikalle. Niinpä pelaajat lähtevät hiljaisesti etenemään kohti edessä selin olevaa peiliä. Vaikeaa päämäärän saavuttamisesta tekee se, että peilillä on oikeus pienin väliajoin (ei kuitenkaan liian usein) kääntyä ja katsoa ketkä liikkuvat. Jos hän havaitsee jossakin pelaajista liikettä, hän mainitsee kyseisen pelaajan nimeltä ja tämän on palattava lähtöviivalle. Peililtä vaaditaan aina rehellisyyttä.
Ollessaan kasvotusten muihin leikkijöihin peili voi myös käskeä heitä tekemään jotakin, esimerkiksi pyytää jotakuta ottamaan kolme askelta eteen- tai taaksepäin.
Näin jatketaan kunnes joku onnistuu koskettamaan peiliä selkään ja huudahtamaan "Peili!" Tämän jälkeen peilinä olija vaihtuu ja leikki voidaan aloittaa alusta.
Medal of Honor
Medal of Honor () on korkein Yhdysvaltain sotilasansiomitali. Siitä käytetään usein myös (virheellisesti) nimitystä Congressional Medal of Honor (), koska sen myöntää Yhdysvaltain kongressi. Mitali myönnetään Yhdysvaltain asevoimien sotilaalle ”"merkittävästä urheudesta ja velvollisuuden ylittävästä oman hengen vaarantamisesta taistelussa Yhdysvaltain vihollista vastaan"”. Tästä syystä se myönnetään usein vasta kuoleman jälkeen, jolloin mitali annetaan omaisille. Mitalin ainutlaatuisen luonteen vuoksi Yhdysvaltain presidentti antaa sen usein henkilökohtaisesti saajalle tai tämän lähiomaisille.
Ansiomitalin voivat saada kaikki Yhdysvaltain asevoimien puolustushaarojen edustajat, ja mitalin ulkonäkö vaihtelee puolustushaarasta riippuen. Poikkeuksena on kuitenkin merijalkaväki ja rannikkovartiosto, jotka käyttävät laivaston mitalia.
Kirjallisuus vilisee mainintoja tämän mitalin arvostuksesta: yleisin lienee se, että tämän mitalin kantajalle jopa kenraalit tekevät kunniaa.
Medal of Honor voidaan myöntää kahdella tapaa. Tavallisin tapa on, että komentotien jäsen ehdottaa alaistaan, jonka jälkeen ketjun yläpuoliset tasot hyväksyvät ehdotuksen. Toinen, harvinaisempi tapa on, että Yhdysvaltain kongressin jäsen ehdottaa henkilöä mitalin saajaksi, jonka kongressi hyväksyy erikoiskäsittelyssä.
Medal of Honor voidaan myöntää kenelle tahansa tapahtumahetkellä Yhdysvaltain asevoimien palveluksessa olleelle henkilölle, joka taistelussa Yhdysvaltain vihollista vastaan ylittää velvollisuutensa rohkeasti ja pelottomasti henkensä vaarantaen. Ansiomitali voidaan myöntää myös teoista sotilasoperaatioissa tai aseellisen konfliktin aikana, kun henkilö on ystävällismielisten vierasmaalaisten joukkojen palveluksessa. Suorituksen pitää olla merkittävä ja siihen on liityttävä niin suuri oman hengen menetyksen vaara, että se selkeästi erottuu muiden taistelutoverien teoista. Enemmistö Irakin ja Afganistanin sotien aikana myönnetyistä mitaleista on myönnetty kuoleman jälkeen – Irakin sodassa myönnetyistä neljästä Medal of Honorista kaikki myönnettiin postuumisti.
Poikkeuksena sääntöihin Charles Lindbergh sai kunniamerkin siviililentäjänä, ja merkki on myönnetty myös vertauskuvalliselle tuntemattomalle sotilaalle.
Kunniamerkkejä on myönnetty yhteensä 3 465, joista 3 446 on myönnetty eri henkilöille. Kaksi kunniamerkkiä saaneita on 19, joista 14 ovat saaneet erilliset merkit erillisistä teoista ja viisi on saanut sekä laivaston että maavoimien merkin samasta teosta. Historian ensimmäisen kunniamerkin sai sotamies Jacob Parrot Yhdysvaltain sisällissodassa. Toistaiseksi ainoa merkin saanut nainen on Mary Edwards Walker, joka toimi sisällissodassa kirurgina. Hänen merkkinsä mitätöitiin 1917 monien muiden ei-taistelusta saatujen merkkien ohella, mutta Yhdysvaltain presidentti Jimmy Carter palautti sen 1977. Suomalainen Johannes S. Anderson sai Medal of Honorin urotöistään ensimmäisen maailmansodan aikana.
Yhdysvaltain asevoimien divisioonista eniten Medal of Honoreja on myönnetty 3. Jalkaväkidivisioonan sotilaille, 51 kappaletta.
Suomi–Nicaragua-seura
Suomi-Nicaragua-seura on vuonna 1981 perustettu, Nicaraguan ja Suomen välisten yhteyksien ja erilaisten kehitysyhteistyöprojektien ylläpitoon keskittyvä kansalaisjärjestö. Seura järjestää mm. matkoja Nicaraguaan ja maahan liittyviä tapahtumia. Järjestössä on tällä hetkellä noin 370 jäsentä. 
Suomi-Nicaragua-seura on Kehitysyhteistyön Palvelukeskuksen jäsen.
Uvs
Uvs () on yksi Mongolian 21 provinssista. Se sijaitsee maan luoteisosassa ja rajautuu Zavhanin, Hovdin ja Bajan-Ölgiin provinsseihin sekä pohjoisessa Venäjään. Siellä on vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 72 906 asukasta ja sen pinta-ala on 69 600 neliökilometriä. Provinssin pääkaupunki on Ulaangom.
Provinssi on saanut nimensä Uvsjärveltä, joka on maan suurin.
Provinssi on jaettu 19 pienempään osaan, sumiin. Ne ovat:
Hovd
Hovd () on yksi Mongolian 21 provinssista. Se sijaitsee maan länsiosassa ja rajautuu Bajan-Ölgiin, Uvsin, Zavhanin ja Govi-Altain provinsseihin sekä etelässä Kiinaan. Siellä on vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 76 252 asukasta ja sen pinta-ala on 76 100 neliökilometriä. Provinssin pääkaupunki on Hovd.
Alue jakautuu 17 pienempään osaan, sumiin. Ne ovat:
* Provinssin pääkaupunki Hovd muodostaa oman, Žargalant-nimisen sumin. Sitä ei tule sekoittaa siitä erilliseen Hovdin sumiin.
Kiki Djan
Kiki Djan (1957 – 10. kesäkuuta 2004) oli ghanalainen muusikko. Hän aloitti pianon soittamisen viisivuotiaana. 1970-luvulla hän toimi kosketinsoittajana maailmanmusiikkiyhtye Osibisassa. Myöhemmin Djan aloitti soolouran. Vuonna 1979 hän teki yhdessä Kofi Aryivorin kanssa kappaleen ”24 Hours in a Disco”, joka pääsi listoille Yhdysvalloissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Djan tuli myöhempinä vuosinaan riippuvaiseksi huumausaineista. Hän kuoli AIDSiin Ghanassa kesäkuussa 2004.
Nova Roma
Nova Roma () on 1998 perustettu mikrovaltio, jonka tarkoituksena on elvyttää muinainen Rooman valtakunta. Sillä on oma perustuslaki, lainsäädäntö, hallinto ja jopa yliopisto. Valtiojärjestys perustuu Rooman tasavaltaan.
Kesäkuussa 2005 Nova Romalla oli 2478 jäsentä, joista 1521 oli kansalaisia (aktiivisia "veron" maksaneita jäseniä).
Vitali Štšerbo
Vitali Venediktovitš Štšerbo (, , s. 13. tammikuuta 1972 Minsk, Valkovenäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen entinen telinevoimistelija, yksi kautta aikain menestyneimpiä lajissaan, kuusinkertainen olympiavoittaja ja 14-kertainen maailmanmestari.
Štšerbo voitti urallaan kuusi olympiakultaa ja 14 maailmanmestaruutta. 20-vuotiaana 1992 Barcelonan olympialaisissa hän voitti kuusi kultamitalia, IVYn yhdistyneen joukkueen edustajana: kuusiottelussa, nojapuilla, hevosella, renkailla, hypyssä ja joukkuekilpailussa. 1996 Atlantassa hän voitti neljä pronssia: moniottelussa, rekillä, nojapuilla ja hypyssä.
Maailmanmestaruuskilpailuista Štšerbo voitti kaikkiaan 14 kultaa, seitsemän hopeaa ja viisi pronssia.
Sittemmin Štšerbo on muuttanut vaimonsa ja lastensa kanssa Yhdysvaltoihin, jossa hänellä on oma kuntosaliyritys. Vuonna 2001 hän sai Yhdysvaltain kansallisuuden.
Selenge
Selenge () on yksi Mongolian 21 provinssista. Se sijaitsee maan pohjoisosassa Ulan Batorin pohjoispuolella ja ympäröi kokonaisuudessaan Darhan-Uulin provinssia. Se rajautuu lisäksi Hentiin, Tövin, Bulganin ja Orhonin provinsseihin sekä pohjoisessa Venäjään. Siellä on vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 95 804 asukasta ja sen pinta-ala on 41 200 neliökilometriä. Provinssin pääkaupunki on Sühbaatar.
Provinssi on saanut nimensä Selengajoelta.
Provinssi jakaantuu 17 pienempään alueeseen, sumiin. Ne ovat:
Pete Clemenza
Peter "Pete" Clemenza on kuvitteellinen hahmo Mario Puzon romaanissa "Kummisetä" ja Francis Ford Coppolan ohjaamissa elokuvissa. "Kummisetä"-elokuvassa Clemenzaa esittää Richard S. Castellano ja Bruno Kirby elokuvassa "Kummisetä osa II". Clemenza on italialaisamerikkalaisen rikollisperheen päämiehen apulainen, "caporegime". 
Pete Clemenza pyytää nuorena samanikäisen Vito Corleonen apua asekätkennässä heidän asuessaan New Yorkin italiaskaupunginosassa 1900-luvun alussa. Tämä on alkusointi Vito Corleonen nousussa yhdeksi merkittävimmäksi rikollisjohtajaksi oliiviöljykaupan, alkoholin salakuljettamiseen ja vedonlyönnin järjestämisessä.
Pete toimii yhdessä Sal Tession kanssa "caporegimeinä" Corleonen perheessä uskollisesti Vito Corleonen kuolemaan saakka 1955. Ennen kuolemaansa Don Vito siirtää valtansa pojalleen Michaelille, joka aikoo siirtää Corleonen perheen liiketoiminnat hotelli- ja viihdealalle. Perhe aikoo pitää ainoastaan oliiviöljytoiminnan "Genco Puran", mutta kaikki muu siirtyy "caporegimeille", jotka kumpikin voivat perustaa omat perheet reviireilleen.
Ystävänsä Sal Tession petettyä Corleonen perheen, Clemenza saa vieläkin suuremman osuuden hoidettavakseen, mutta ei ehdi olemaan päämiehenä pitkään. Peter Clemenza kuolee sydänkohtaukseen vuonna 1957.
Farmarihousut
Farmarihousut eli farkut ovat denim-kankaasta tehdyt, useimmiten siniseksi värjätyt housut.
Farmarihousujen kantamuoto, kestävästä kankaasta tehdyt housut kehitettiin alun perin 1500-luvun Genovan kaupunkivaltiossa työhousuiksi laivaston merimiehille. Ranskalaiset kopioivat idean ja kehittivät oman kankaan, jolle antoivat nimeksi "denim". Kyseisestä kankaasta tehtyjä housuja ranskalaiset taas alkoivat kutsua kankaan väriin viittaavalla nimellä ""Bleu de Gênes"" - genovansininen. Englanninkielinen sana "jeans" muistuttaa äännettäessä sanaa "Gênes". 1700-luvulla farkut päätyivät Amerikkaan, kun brittiläiset kauppiaat myivät niitä työhousuiksi kaivos-, tehdas- ja rautatietyöläisille.
Farkkuja kehitettiin edelleen Yhdysvalloissa 1872. Saksalaissyntyisen, San Franciscoon muuttaneen kauppiaan Levi Straussin asiakas, räätäli Jacob Davis Nevadan Renosta sai idean vahvistaa farmarihousuja repeämiselle alttiista kohdista kupariniiteillä. Kestävien housujen suosio oli suuri ja Davis tajusi tehneensä tärkeän keksinnön. Davisilla ei ollut varaa hakea patenttia keksinnölleen yksin, joten hän ehdotti yhteistyötä Levi Straussille, ja he hakivat patentin yhdessä. He saivat patentin vuonna 1873 ja tuotanto alkoi ripeästi. Ensimmäiset farmarihousut valmistettiin hamppukankaasta, joka korvaantui 1800-luvun loppupuolella puuvillalla.
1950-luvun alussa alkoivat amerikkalaiset farkut ilmestyä myös radikaalien suomalaisten nuorten pukeutumiseen, vaikka ulkomaista tuontia ei ollut. Farkkuja sai ostettua merimiehiltä satamista, tai niitä sai paketissa sukulaisilta Atlantin takaa. (Poutasuo 2006, 25-28.) Kotimaiset farkut tulivat kauppoihin 1950-luvun puolivälissä. Ensimmäisenä farmarihousujen valmistuksen aloitti helsinkiläinen työvaatteita valmistanut Vaaksa Oy. Vuonna 1954 tehtaalle ilmestyi sattumalta kanadalainen merimies, joka vaihtoi päällänsä olleet resuiset ja likaiset työhousut tehtaan siisteihin ja uusiin vaatteisiin. Merimiehen housut päätyivät mallimestari Laila Anttilan käsiin, joka teki niistä kaavat. Suuren suosion saaneet "länkisääriset" housut saivat nimekseen "Väiski" ja naisten mallia kutsuttiin nimellä "Can-Can". Vielä tuolloin naisten housuissa vetoketju oli sivusaumassa, koska ei pidetty sopivana sijoittaa sitä eteen. (Lappalainen & Almay 1996, 49.)
Nykyään farmarihousut ovat hyvin suosittuja ympäri maailmaa. Erityisen suosittuja ne olivat 1970-luvulla, jolloin ne yhdistettiin samasta kankaasta valmistetun "farkkupuseron" eli "-takin" kanssa usein vapaa-ajanpuvuksi nimeltä "farkkupuku". Farkkukangasta käytetään myös laukuissa, takeissa ja jopa minihameissa.
Tiukkoja farkkuja sanotaan ""pillifarkuiksi"" ja löysiä farkkuja kutsutaan myös ""lökäreiksi"".
Tunnettuja perinteisiä farmarihousujen valmistajia ovat Levi Straussin mukaan nimetty Levi's, Lee ja Wrangler.
Kajsa Bergqvist
Kajsa Margareta Bergqvist (s. 12. lokakuuta 1976 Sollentuna, Ruotsi) on entinen ruotsalainen korkeushyppääjä, maailman- ja Euroopan mestari sekä olympiamitalisti.
Bergqvist vietti lapsuutensa Sollentunassa yhdessä isänsä, äitinsä ja isoveljensä kanssa. Hän harrasti monia lajeja, muun muassa jalkapalloa, lentopalloa, sulkapalloa, uintia ja maastohiihtoa. Kymmenvuotiaana hän siirtyi yleisurheilun pariin, ja harrasti siinäkin useampia lajeja 15 ikävuoteen saakka, jolloin alkoi keskittyä täysipainoisesti vahvimpaan lajiinsa, korkeushyppyyn. Tuolloin hänen seuransa Turebergs FK:n valmentajaksi tuli Bengt Jönsson.
Vuonna 1994 Bergqvist voitti nuorten MM-hopeaa, 1995 nuorten EM-hopeaa ja 1997 alle 23-vuotiaiden EM-hopeaa. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan 1995 sisäratojen MM-kisoissa Barcelonassa hän oli 13. ja samana kesänä Göteborgin MM-kisoissa hän karsiutui finaalista.
2000 sisäratojen EM-kilpailuissa hän voitti kultamitalin tuloksella 200. Samana vuonna Sydneyn olympialaisissa hän saavutti pronssia tuloksella 199. 2001 sisäratojen MM-kisoissa maaliskuussa Lissabonissa hän voitti maailmanmestaruuden tuloksella 200. Samana vuonna elokuussa ulkoratojen MM-kisoissa Edmontonissa hän sijoittui pronssille tuloksella 197.
2002 halli-EM-kisoissa Wienissä Bergqvist saavutti hopeaa tuloksella 195, mutta saman vuoden elokuussa Münchenin EM-kisoissa hän voitti Euroopan mestaruuden tuloksella 198. Maaliskuussa 2003 halli-MM-kisoissa Birminghamissa Bergqvist saavutti jo toisen sisäratojen MM-kultansa tuloksella 201. Saman vuoden elokuussa Pariisin MM-kisoissa hän oli jälleen pronssilla.
2004 alkuvuodesta Bergqvistille tehtiin jalkaleikkaus. Kun hän testasi heinäkuussa hyppykuntoaan Båstadissa, hän loukkasi vasemman akillesjänteensä ja oli loppukauden sivussa. Näin häneltä jäivät väliin Ateenan olympiakisat ja seuraavan talven hallikausi.
Kesäksi 2005 Bergqvist kuntoutui ja huipensi kautensa maailmanmestaruuteen Helsingin MM-kisoissa tuloksella 202.
4. helmikuuta 2006 Arnstadtissa Saksassa Bergqvist hyppäsi uudeksi sisäratojen maailmanennätykseksi 208 cm. Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 hän sijoittui kolmanneksi tuloksella 201 cm.
Bergqvist ilmoitti 7. tammikuuta 2008 lopettavansa uransa.
Bergqvist on ollut naimisissa ohjaaja-näyttelijä Måns Herngrenin kanssa. Vuosina 2011–2014 hän seurusteli Kristina Norrbyn kanssa. Bergqvist avioitui vuonna 2016 Hanna Havnen kanssa.
Urheilu-uransa jälkeen Bergqvist on toiminut kommentaattorina SVT:n lähetyksissä Timanttiliigasta.
Lumièren veljekset
Lumièren veljekset, Louis Jean (5. lokakuuta 1864 Besançon, Ranska – 6. kesäkuuta 1948 Bandol) ja Auguste Marie Louis Nicholas (19. lokakuuta 1862 Besançon, Ranska – 10. huhtikuuta 1954 Lyon), olivat kinematografin – liikuteltavan elokuvakameran, kehityslaitteen ja elokuvaprojektorin yhdistelmän – keksijöitä ja varhaisimpia elokuvaohjaajia ja elokuvantekijöitä.
Veljekset tekivät lukuisia elokuvaan ja valokuvaukseen liittyviä keksintöjä. 13. helmikuuta 1895 patentoidun kinematografin lisäksi he keksivät muun muassa filmin kulkua helpottavat reiät filminauhan reunoissa. Ensimmäinen kinematografilla kuvattu elokuva oli 45 sekunnin mittainen "La sortie des usines Lumière", "Työläiset lähtevät Lumièren tehtaasta", joka kuvattiin 19. maaliskuuta 1895. Tehdas oli veljesten isän tehdas, jossa valmistettiin kemikaaleja ja valokuvauslevyjä. Rakennuksessa on nykyisin elokuvateatteri..
Lumièren veljekset järjestivät 28. joulukuuta 1895 Pariisin Salon indien du Grand Caféssa maailman ensimmäisen maksullisen elokuvanäytöksen. Historialliseen näytäntöön oli kutsuttu Pariisin kulttuuriväkeä. Liput maksoivat yhden frangin. Mukana oli myös tuleva elokuvaohjaaja Georges Méliès, joka elokuvanäytöksen jälkeen yritti ostaa projektorin Lumièren veljeksiltä. Tämän maailman ensimmäisen maksullisen elokuvanäytöksen ohjelmistoon kuuluivat seuraavat elokuvat:Paikalla ei ollut ainuttakaan lehdistön edustajaa, mutta muutamassa päivässä sana oli jo kiirinyt niin pitkälle, että paikalle kerrotaan jonottaneen tuhansia ihmisiä.
Tammikuussa 1896 Lumièren veljekset aiheuttivat sensaation 50 sekunnin pituisella dokumentilla L'Arrivée d'un train en Gare de la Ciotat ("Juna saapuu asemalle"). Sen väitetään aiheuttaneen väkijoukossa paniikin heidän luullessaan veturin ajavan valkokankaalta yleisön joukkoon. Lyhytelokuvassa junan nähtiin saapuvan etäältä Ciotatin rautatieasemalle ja lähestyvän yleisöä. Tuohon aikaan elokuvien leikkausta ei tunnettu, ja kamera pysyi paikallaan, joten 50 sekuntia kestävät lyhytelokuvat kuvasivat jokapäiväisiä tapahtumia. Niitä onkin toisinaan pidetty ensimmäisinä dokumenttifilmeinä.
Vuonna 1896 he esittelivät kinematografia Bombayssa, Lontoossa, New Yorkissa, Kanadassa, Argentiinassa sekä Egyptissä. Veljesten mielestä elokuva oli kuitenkin keksintö vailla tulevaisuutta, vaikka he saavuttivat kaupallista menestystä myymällä kinematografeja ja esittämällä lyhytelokuvia. Veljekset keskittivät huomionsa värivalokuvaukseen ja vuonna 1903 he patentoivat värivalokuvausmenetelmän "Autochrome Lumière", joka tuli markkinoille vuonna 1907.
Lumière-yhtiö oli merkittävä valokuvaustuotteiden valmistaja Euroopassa. Tuotemerkki Lumière katosi markkinoilta yhtiön yhdistyessä Ilfordin kanssa.
Elbe
Elbe (, , sorb. Łobjo, ) on yksi Keski-Euroopan suurimmista joista ja tärkeä vesiväylä. Se virtaa Tšekin ja Saksan läpi ja laskee Pohjanmereen. Elbe on 1 165 kilometriä pitkä. Se oli DDR:n ja Saksan liittotasavallan rajajoki.
Elben estuaari ulottuu Hampurista Cuxhaveniin. Siinä on hiekkasärkkiä ja mutaisia matalikkoja. Pääuoma on merkitty poijuin ja pengerretty. Pääuomaa on syvennetty asteittain 1800-luvun lopun 4,5 metristä 1990-luvun 14,5 metriin. Pääuoman ruoppaus on vähentänyt virtaamaa sivu-uomissa.
Vuorovesi nousee joessa Geesthachtiin Hampuriin yläpuolelle, johon asti joki muuttaa suuntaansa vuoroveden vaiheiden mukaan. Hampurin kohdalla normaali korkeusvaihtelu on 2,4 metriä, mutta myrskyvuoksi voi saada joen tulvimaan kaupunkiin.
Elben suurimmat sivujoet ovat Vltava, Saale ja Havel. Muita sivujokia ovat muun muassa Mulde, Eger/Ohře, Elster ja Iser/Jizera. Yksi pienistä sivujoista on Hampurin läpi virtaava Alster. Havelin sivujoki Spree virtaa Berliinin läpi. Myös Kielin kanavan kautta virtaa vettä Elbeen.
Joki kulkee muun muassa Dresdenin, Magdeburgin ja Hampurin kautta. Laivaväylä Euroopan kolmanneksi suurimpaan satamaan, Hampurin satamaan, kulkee Elbeä pitkin. Joki on yhteydessä Itämereen Elbe–Lyypekki-kanavan kautta sekä Havelin, Spreen, Spree–Oder-kanavan ja Oderin kautta kuin myös Oder–Havel-kanavaa ja Oderia pitkin. Elbe on lähes koko matkaltaan purjehduskelpoinen: rahtiliikenne on mahdollista aina Tšekin Chvaleticeen, lähelle Pardubiceä asti.
Elben valuma-alue on kaikkiaan 148 268 km². Noin 2/3 alueesta on Saksaa ja noin kolmannes Tšekkiä. Pieni alue kuuluu myös Puolaan ja Itävaltaan.
Elbe oli yksi Euroopan saastuneimmista joista toisen maailmansodan ja 1980-luvun välillä. 1800-luvulla Hampuri otti juomavettä Elbestä, ja myös viemärit johdettiin sinne. Tämä johti koleraepidemiaan vuonna 1892.
Itä-Saksan ja Tšekkoslovakian teollisuuspäästöt romahtivat talousuudistusten myötä, ja veden laatu parani huomattavasti. Edelleen joessa on paljon levää, ja kun se kuolee alajuoksulla syntyy happikatoa ja kalakuolemia Hampurin seudulla kesäaikaan.
Kemikaalien määrä vedessä on vähentynyt, mutta kaloissa on edelleen sellaisia pitoisuuksia fenoleita ja muita vierasaineita, että niiden markkinoiminen ruokakalaksi on vaikeaa. Ajoittain on puhuttu suosituksista Elben kalan syömisen rajoittamiseksi. Joen varren lämpövoimalaitokset käyttävät jokivettä lauhdutukseen, mikä johtaa paikallisiin lämpenemisiin ja huonontaa kalojen elinoloja.
2000-luvulla joesta on tavattu aiemmin Välimerelle kuuluneita lajeja: paksuhuulikeltti, rusotäplämullo ja sardiini ("Sardina pilchardus").
Hentii
Hentii () on yksi Mongolian 21 provinssista. Se sijaitsee maan itäosassa Ulan Batorin itäpuolella ja rajautuu Dornodin, Sühbaatarin, Dornogovin, Govisümberin, Tövin ja Selengen provinsseihin sekä Ulan Batorin kaupunkiin ja pohjoisessa Venäjään. Siellä on vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 65 335 asukasta ja sen pinta-ala on 80 300 neliökilometriä. Provinssin pääkaupunki on Öndörhaan.
Hentii tunnetaan alueena, jossa Tšingis-kaani syntyi ja varttui aikuiseksi.
Alue jakautuu 18 pienempään osaan, sumiin. Ne ovat:
The Cars
The Cars oli yhdysvaltalainen uuden aallon rockyhtye. Se perustettiin Bostonissa 1970-luvulla. Yhtyeeseen kuului laulaja ja rytmikitaristi Ric Ocasek, laulaja ja basisti Benjamin Orr, kitaristi Elliot Easton, kosketinsoittaja Greg Hawkes ja rumpali David Robinson. Yhtye teki levytyssopimuksen Elektra Recordsin kanssa vuonna 1977. Ensimmäinen albumi oli "The Cars" vuodelta 1978. Yhtye julkaisi 1970–1980-luvuilla yhteensä seitsemän kulta- ja platinalevyä. Niihin kuuluu myös lokakuussa 1985 julkaistu "Greatest Hits" -kokoelma. Yhtyeen viimeiseksi 1980-luvun studioalbumiksi jäi "Door to Door" vuodelta 1987. Yhtye vahvisti hajoamisensa helmikuussa 1988.
1990-luvun lopulla liikkui huhuja yhtyeen perustamisesta uudelleen, mutta laulaja, basisti ja keulahahmo Benjamin Orr kuoli haimasyöpään lokakuussa 2000. Vuonna 2010 yhtyeen hengissä olevat jäsenet kuitenkin kokoontuivat Ric Ocasekin johtamina yhteen uuden albumin äänittämiseksi. Seuraavana vuonna julkaistu albumi "Move Like This" nousi seitsemännelle sijalle Yhdysvaltain Billboard-listalla.
Benjamin Orr
Benjamin Orr (8. syyskuuta 1947 – 3. lokakuuta 2000) oli yhdysvaltalaisen rockyhtyeen The Carsin basisti ja yksi laulajista. Hänen ristimänimensä oli Benjamin Orzechowski ja hän syntyi Ohiossa venäläis-tšekkoslovakialaiseen perheeseen. Molemmat Orrin vanhemmista olivat muusikkoja.
Orr opetteli lapsena soittamaan lukuisia soittimia, kuten kitaraa, bassokitaraa, kosketinsoittimia ja rumpuja. 1970-luvuilla Orr soitti yhtyeessä Cap'n Swing, joka esiintyi lähinnä bostonilaisilla yökerhoilla. Yhtyeen hajottua vuonna 1975 Orr perusti uuden aallon rockyhtye The Carsin. Hän oli siinä helmikuuhun 1988 saakka, jolloin yhtye hajosi.
The Carsin hajoamisen jälkeen Orr lähti soolouralle ja perusti kolme uutta yhtyettä. Huhtikuussa 2000 hänellä kuitenkin todettiin haimasyöpä, johon hän kuoli saman vuoden lokakuussa.
Joey Zasa
Joey Zasa on kuvitteellinen amerikanitalialaisen rikollisperheen päämies Francis Ford Coppolan ohjaamassa elokuvassa "Kummisetä osa III" (1990). Häntä näyttelee elokuvassa Joe Mantegna. 
Joey Zasa on perinyt Corleonen perheen liiketoiminnat 1970-luvulla ja ottanut palvelukseensa Vinnie Mancinin, joka on edesmenneen mafioso Sonny Corleonen poika. Vinnien setä Michael Corleone on siirtänyt perheen liiketoiminnat laillisiin säätiöihin, mutta omaa vielä vaikutusvaltaa rikollisperheiden neuvostossa.
Zasa joutuu riitoihin Michaelin kanssa ja yrittää toisen rikollispäällikön Don Altobellon kanssa raivata Corleonen ja muut vanhemmat mafiapäälliköt pois tieltään. Kummisetä-elokuville tyypillisessä verilöylyssä Michael Corleone ja Vincent Mancini onnistuvat kuitenkin pakenemaan.
Michael Corleonen jouduttua sairaalaan, isänsä tempperamenttisen ja väkivaltaisen luonteen perinyt Vinnie tappaa Zasan.
Amazonas
Amazonas voi tarkoittaa jotakin seuraavista neljästä eteläamerikkalaisten valtioiden osa-alueesta, joiden kaikkien nimi on johdettu Amazonjoesta ("Río Amazonas"). Sana "Amazonia" viittaa Amazon-jokea ympäröivään laajaan sademetsäalueeseen kokonaisuutena. Se on monen Etelä-Amerikan valtion alueella.Muita merkityksiä:
Vorschmack
Vorschmack on itäeurooppalainen liharuoka. Se valmistetaan jauhetusta lihasta, sipulista, vedestä ja anjoviksesta tai sillistä. Suuritöisemmissä ohjeissa liha ruskistetaan ensin ja jauhetaan sitten, helpommissa ohjeissa käytetään jauhelihaa. Liha voi olla lampaan- tai naudanlihaa, ja joissakin ohjeissa mukaan jauhetaan myös sikaa. Vorschmackia haudutetaan uunissa useita tunteja, ja se tarjotaan uuniperunoiden tai perunamuusin kanssa. Lisukkeisiin kuuluvat myös smetana, etikkasäilykkeet ja snapsi.
Vorschmack mainitaan usein C. G. E. Mannerheimin lempiruoaksi. Mannerheimin kerrotaan tuoneen sen Puolasta, mutta ruoan alkuperästä on muitakin käsityksiä.
Alkuperäinen vorschmackin valmistustapa on saanut rinnalleen erityisesti retkeilyssä ja veneilyssä käyttökelpoisen nopeasti valmistuvan ”veneilijän vorschmackin”, jossa liha korvataan purkitetulla kypsällä lampaan-, poron-, sian- ja naudanlihalla sekä tähän lisättävällä sipulilla, valkosipulilla, smetanalla, anjoviksella ja tomaattisoseella. Tämän reseptin on kehittänyt jo 1970-luvulla keittiömestari Eero Mäkelä.
Sana "Vorschmack" tarkoittaa sananmukaisesti saksaksi esimakua.
Lenkkimakkara
Lenkkimakkara on vaalea homogeenisen makkaramassan muodostama ruokamakkara, paksumpi kuin nakki. Se on usein lenkin muotoinen, koska se on aikoinaan kypsennetty vartaaseen pujotettuna. Muoto on antanut makkaralle nimen. Lenkkimakkaraa käytetään enimmäkseen ruoanvalmistukseen palasina, esimerkiksi makkarakastikkeeseen tai makkarakeittoon. Sitä voi myös grillata tai valmistaa uunimakkaraksi, mutta toisin kuin grillimakkaran kuori, lenkkimakkaran kollageeni- tai muovikuori ei ole tarkoitettu syötäväksi. Lenkkimakkaraa voi käyttää myös kylmänä arkisiin voileipiin tai salaattiin.
Lenkki- ja grillimakkaroita tavataan lämmittää hiili-, kaasu- ja sähkögrilleissä. Lenkkimakkaraa valmistetaan usein myös uunissa tai saunan kiukaalla lämmittämällä, jolloin makkara usein kiedotaan folioon. Makkaraa lämmitetään syötäväksi toisinaan myös mikroaaltouunissa tai paloiteltuna paistinpannulla.
Kesäisin makkaroiden grillaaminen grillissä on suosittua. Makkaroita voidaan paistaa nuotiolla tai sisätiloissa takassa. Erityisesti juhannus on Suomessa makkaran sesonkiaikaa.
Makkaramassasta valmistetaan myös pihvejä, jotka paistetaan pannulla tai uunissa.
Mustikkapiirakka
Mustikkapiirakka on perinteinen leivonnainen. Se syntyy uunissa taikinapohjasta ja mustikoista. Taikina on yleensä muro-, sokerikakku- tai pullataikinaa. Mustikoiden sekaan sekoitetaan usein perunajauhoja ja sokeria, jotta ne muodostavat kiinteämmän massan uunissa, eikä täyte valu pitkin. Mustikkakerroksen päälle voidaan vielä taiteilla nauhoja piirakkataikinan tähteistä.
Mustikkapiirakka tarjotaan usein vaniljakastikkeen kera.
Suomi 100 -juhlavuoden kunniaksi järjestetyssä kilpailussa mustikkapiirakka oli suosituin jälkiruoka kaikenikäisten keskuudessa. Äänestykseen osallistui noin 50 000 suomalaista. Elokuun 6. päivänä 2017 Suomessa vietettiin ensimmäisen kerran kansallista mustikkapiirakapäivää. Päivän järjestivät Myllyn Paras ja Suomalaisen ruokakulttuurin edistämissäätiö ELO. Päivä oli osa Suomi 100 -juhlavuoden Syödään yhdessä -hanketta.
Ääkköset
Ääkkösillä tarkoitetaan suomalaisissa yhteyksissä kirjaimia å, ä ja ö, joita käytetään muun muassa suomen ja ruotsin kielissä. Joskus ääkkösiä kutsutaan skandinaavisiksi merkeiksi, skandinaavisiksi kirjaimiksi tai skandeiksi, mikä on harhaanjohtavaa, koska niitä käytetään skandinaavisten kielten lisäksi esimerkiksi suomen, viron, unkarin, turkin ja saksan kielissä (jossa ä, ö ja ü kutsutaan umlauteiksi). Muissa Pohjoismaissa taas käytetään osittain samoja, osittain eri kirjaimia (kuten Æ ja Ø), mutta niistäkin saatetaan toisinaan käyttää samaa nimitystä. Ääkkösistä puhutaan lähinnä tietotekniikan käytön ongelmallisuuden takia.
Koska tieto- ja tiedonsiirtotekniikka ovat lähtöisin englanninkielisistä maista eikä englannin kielessä käytetä ääkkösiä, niissä käytetyt merkistöt eivät alun perin sisältäneet ääkkösten tapaisia tarkkeellisia merkkejä. Teknologia on levitessään aiheuttanut ongelmia maissa, joissa näitä merkkejä käytetään (esim. "Vähäkangas" näkyy muodossa "Vahakangas"). Jatkuvan tietoteknistymisen myötä ongelmaan on törmätty niin laajalti, että sille ja sitä aiheuttaville merkeille on joissain kielissä kehittynyt oma ilmaisu. Suomessa ongelmaan viitataan sillä, ettei pystytä kirjoittamaan ääkkösiä, kun taas japanin kielessä vastaavanlainen ongelma tunnetaan nimellä mojibake. Esperantossa on tapana korvata hatut ja u:n päälle diftongeissa kirjoitettava kaari x:llä, joka merkitään kirjaimen jälkeen. Esimerkiksi naŭ ŝipoj (käännös: yhdeksän laivaa) voidaan kirjoittaa hätätilanteessa naux sxipoj. Saksan kielessä ongelma ratkaistaan siten, että ä, ö ja ü kirjoitetaan tarvittaessa ae, oe ja ue, kun tämä vaihtoehto on niiden äänteiden alkuperäinen kirjoitustapa, joka siis on ollut olemassa jo kauan ennen tietotekniikan yleistymistä (ja edelleen käytössä esimerkiksi monissa nimissä Goethe). Samoin latvian kielessä voidaan esimerkiksi IRC:ssä pitkää vokaalia tarkoittava vaakaviiva vokaalin päällä korvata kahdella vokaalimerkillä.
Ongelma on ollut monimutkainen ja sitä on yritetty korjata eri tavoin ja vaihtelevin tuloksin. Yksi tehokkaista keinoista on ollut merkistöjen laajentaminen. Esimerkiksi Unicode ja ISO 8859-1 ovat suosittuja englanninkielisen ASCII-merkistön laajennuksia, joilla ääkkösiä voidaan esittää.
Helpoin tapa on kirjoittaa kirjaimien sijaan niiden koodi:
Parempi vaihtoehto on kuitenkin ilmoittaa ohjelmalle millä koodausjärjestelmällä kirjaimet ovat kirjoitettu, esim. ISO-8859-1, UTF-8, tai Windowsin oma Windows-1252.
jos koodaukseksi valitsee ISO-8859-1- eli latin1-koodauksen, on preambuliin (dokumentin alkuun) kirjoitettava 
jos taas valitsee UTF-8-koodauksen, kirjoitetaan preambuliin
HTML-koodissa informaatio annetaan metatiedoissa, esim:
Ginger Baker
Peter Edward ”Ginger” Baker (s. 19. elokuuta 1939 Lewisham, Lontoo) on brittiläinen muusikko, joka nousi kansainväliseen maineeseen toimiessaan Cream-yhtyeen rumpalina vuosina 1966–1968. Oman sukupolvensa merkittävimpien rockrumpaleiden joukkoon luettu Baker tunnettiin tavastaan pitää symbaalia selkänsä takana ja soittaa sitä siellä. Creamin hajottua Baker liittyi Blind Faith -yhtyeeseen, joka julkaisi yhden albumin elokuussa 1969. Tämän jälkeen Baker perusti Ginger Baker's Air Force -nimisen fuusiorockyhtyeen, joka julkaisi kaksi albumia.
Baker kiinnostui 1970-luvun alussa afrikkalaisista rytmeistä. Hän levytti maailmanmusiikkia, teki kaksi yhteistä levyä afrobeat-muusikko Fela Kutin kanssa ja rakennutti Nigerian Lagosiin studion, jota pidettiin koko Länsi-Afrikan ensimmäisenä modernina levytysstudiona.
Baker perusti myöhemmin yhtyeet nimeltä Baker Gurvitz Army ja Ginger Baker's Energy. Tämän ohella hän soitti Hawkwind-yhtyeessä tunnetulla albumilla "Levitation" (1980) sekä post-punk -yhtye Public Image Limitedin albumilla "Album" (1986). Baker on tehnyt myös soololevyjä ja esiintynyt monissa lyhytikäisissä kokoonpanoissa. Baker muodosti 1994 entisen Cream-muusikon Jack Brucen ja Gary Mooren kanssa Bruce-Baker-Moore-"superyhtyeen". BBM hajosi yhtyeen ristiriitoihin ensimmäisen albumin jälkeen. Vuonna 2005 hän soitti Cream-yhtyeen reunion-konserteissa.
The Storyville Jazz Men and The Hugh Rainey Allstars
Graham Bond Organisation
Cream
Blind Faith
Ginger Baker's Air Force
Baker Gurvitz Army
Fela Kuti
Solo
Muut levytykset
Don Altobello
Don Osvaldo ”Ozzie” Altobello on kuvitteellinen hahmo Francis Ford Coppolan ohjaamassa elokuvassa "Kummisetä osa III". Häntä näyttelee elokuvassa Eli Wallach. Don Altobello italialais-amerikkalaisen rikollisperheen päämies. 
Don Altobello on edesmenneen Vito Corleonen hyvä ystävä ja tämän pojan Michael Corleonen tukija. Michaelin siirryttyä lailliseen liiketoimintaan ja saatua merkittävän aseman kansainvälisessä Vatikaanin vaikutuspiirissä olevasta yrityksetä Don Altobello pyytää Michaelia ottamaan muut New Yorkin rikollisperheet mukaan. Michaelin kieltäydyttyä Altobello kääntyy Joey Zazan puoleen, joka järjestää verilöylyn. Monet rikollisjohtajat kuolevat, mutta Michael Corleone pelastuu veljenpoikansa Vincent Mancini-Corleonen avulla.
Don Altobello liittoutuu Vatikaanissa vaikuttavien Corleonen vastustajien kanssa ja yrittää murhauttaa tämän. Elokuvan loppukohtauksessa, jossa murhayritys epäonnistuu, Corleonen sisar Connie Corleone myrkyttää Don Altobellon makupaloilla.