hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Akaatti
Akaatti on kvartsin pienikiteinen, usein geodien muodossa esiintyvä läpikuultava raidallinen kalsedonimuunnosmuoto. Akaatti on rakenteeltaan pehmeää ja huokoista. Se on väriltään usein maitomaisen valkoista, mutta toisinaan myös vihreää tai sinistä. Akaatin Mohsin kovuus on 6,5–7. Akaatti sai nimensä sisilialaisesta Achates-joesta, joka oli akaatin antiikin aikainen löytöpaikka.
Akaatti on tuliperäinen kivilaji. Akaatin raitakuviot syntyvät rytmisen kiteytymisen myötä. Raidat syntyvät kun emäkivi kiteytyy samanaikaisesti ontelon kaasukuplien kanssa. Sen jälkeen laavan piihappoiset vesitipat ovat jäähtyneet kiven myötä, eli akaatti kasvaa seinämistä sisäänpäin. Rapautuminen aiheuttaa akaatin ulkokuorelle ja uloimpiin raitakerroksiin valkoisen kuoren. Jos akaattimanteli ei täyty kokonaan akaattimassalla, onteloon voi syntyä esimerkiksi vuorikiteitä, ametistia, savukvartsia tai kalsiittia. Kiteiden vuoraamaa onteloa kutsutaan geodiksi.
Akaattia esiintyy Afrikassa, Brasiliassa (Rio Grande de Sul), Egyptissä, Intiassa, Kanadan Ontariossa, Saksassa, Tšekissä, Marokossa, Ural-vuorilla Venäjällä sekä Yhdysvalloissa, kuten Oregonissa. Kuuluisat Idar-Obersteinin kaivokset Saksassa on jo louhittu loppuun. Idar-Obersteinista Brasiliaan ja Uruguayhin tulleet emigrantit löysivät tärkeät esiintymät vuonna 1827.
Suomessa Huittisten Karhiniemessä esiintyy syntyperältään maailmassa harvinaisia akaatteja: ne ovat syntyneet meteoriitin pudotessa alueelle ja sulattaessa maassa olevan kiven, sekoittuen sulaan meteoriittiin ja muodostaen akaatteja.
Jotkut pitävät akaattia onnenkivenään, kuten myös esimerkiksi tiikerinsilmää, sitriinia, helmiä, hunajakalsiittia ja sadronyksakaattia. Akaattia pidetään horoskoopissa vaa'an voimakivenä.
Botswanan Akaattia esiintyy samannimisessä maassa. Se on ulkomuodoltaan harmaa ja vahamainen.
Tuliakaatin tunnistaminen on erittäin vaikea tehtävä ja tulos kiistanalainen. Jotkut pitävät sitä pelkästään karneolin yhtenä muotona, mutta toiset luokitelevat sen opaaliksi. Tosiasiassa tuliakaatti ja karneoli kuuluvat molemmat kalsedoniryhmään. Joidenkin uskomuksien mukaan tuliakaatilla on parantavia vaikutuksia.
Sammalakaatti kuuluu kalsedoneihin. Yleensä nämä kivet ovat joko mustia, vihreitä, ruskeita tai sinisiä. Niitä tavataan Yhdysvalloissa, Australiassa ja Intiassa. Sammalakaatissa on haarakkaat ruskeat, harmaat tai valkoiset juovat, jotka peittävät kiven pinnan kuin sammal. Sammalkuvion akaattiin muodostaa dendriittiryhmään kuuluvat mineraalit.
Eurovision laulukilpailu 1962
Eurovision laulukilpailu 1962 järjestettiin Luxemburgissa sunnuntaina 18. maaliskuuta maan televisioyhtiö RTL:n isossa auditoriossa. Juontajana toimi Mireille Delannoy. Kilpailuun osallistuivat samat 16 maata kuten edellisenäkin vuonna. Tämä oli viimeinen vuosi, jolloin viisufinaali ei ollut lauantaina. Vuonna 1962 otettiin käyttöön uusi äänestyskäytäntö, jossa tuomaristot antoivat pisteitä vain kolmelle parhaalle laululle. Aikaisemman käytännön oletettiin suosivan ranskankielisiä iskelmiä, eivätkä pisteet jakautuneet tasaisesti huonoimmin sijoittuneiden laulujen osalta. Uusi käytäntö ei kuitenkaan muuttanut tuloksissa ratkaisevasti mitään, sillä tänäkin vuonna kärkikolmikko oli kokonaan ranskankielinen. Samoin uuden äänestyskäytännön myötä osa lauluista jäi ensimmäistä kertaa kokonaan pisteittä. Kaiken kaikkiaan neljä tämän vuoden viisulaulua joutui kyseenalaiseen "nollakerhoon".
Ylivoimaisesta voitostaan huolimatta Ranskan "Un premier amour" kuuluu nykyään unohdettuihin viisuvoittajiin. Kaupallisesti menestynein laulu oli Saksan liittotasavallan "Zwei kleine Italiener", jota myytiin miljoonia äänitteitä ympäri Eurooppaa.
Suomen euroviisukarsinnan voitti Kari Tuomisaaren sävellys "Tipi-tii", jonka esittivät karsinnassa Kai Lind ja vasta 16-vuotias kampaajaoppilas Marion Rung. Vaikka Lind oli tuohon aikaan yksi suosituimpia laulajia Suomessa, raadit pitivät enemmän Marionin tulkinnasta, ja hän sai kunnian edustaa Suomea Luxemburgissa. Kapellimestarina toimi George de Godzinsky.
Jokainen maa valitsi oman kapellimestarin johtamaan maansa esityksen, paitsi Espanja, jonka delegaatiota avusti isäntämaan ylikapellimestari Jean Roderès.
Jokaisen maan tuomaristot antoivat kolmelle parhaaksi katsomalleen laululle pisteet 3, 2 ja 1.
Rautakangas
Rautakangas () on entinen Sortavalan kaupungin hallinnon alaisuuteen kuulunut kylähallintoalue ja siihen kuulunut kylä Karjalan tasavallassa Venäjällä Suomen 1944 luovuttamalla alueella. Rautakankaan alueen asukasluku oli noin 2 000 vuonna 1987.
Rautakankaan kylähallintoalueen hallinnollinen keskus oli Helylä, joka ei kuitenkaan kuulunut itse kylähallintoalueeseen. Kylähallinnon alaisia kyliä ovat Helylä (ei sama kuin Helylän taajama), Karmala (), Kirjavalahti, Lahdenkylä, Leppäselkä, Rautakangas, Rytty (155 asukasta vuonna 1996), Suikka, Tuokslahti, Tuoksjärvi ja Hotinlahti. Vuoden 2006 kuntauudistuksen jälkeen kylät kuuluvat Haapalammen ja Kaalamon kuntiin.
Rautakankaan alue kuului Suomen aikana pääasiassa Sortavalan maalaiskuntaan, mutta alueeseen kuuluu myös pieni osa entistä Ruskealan kuntaa.
Sforza
Sforza oli renessanssin Italian hallitsijasuku, joka piti hallussaan Milanon herttuakuntaa vuosina 1450–1535. Vaatimattomista oloista nousseet Sforzat olivat "condottieri", palkka-armeijoiden komentajia, joka erotti heidät Medicin pankkiireista.
Suku nousi maineeseen Muzio Attendolon (1369–1424) myötä. Hän oli alkujaan maanviljelijä Romagnasta, mutta tuli tunnetuksi menestyneenä condottierina ja alkoi kutsua itseään nimellä "Sforza", väkevä. Muzio Attendolo Sforza palveli monia Italian ruhtinaita ja kuoli Napolin kuningattaren Johanna II:n palveluksessa. Hänen poikansa Francesco Sforza palveli Viscontin sukua ja avioitui Milanon viimeisen herttuan tyttären Bianca Maria Viscontin kanssa saaden näin perintäoikeuden Milanon herttuan arvoon.
Kansan ottaessa vallan käsiinsä ja perustaessaan Ambrosian tasavallan Milanoon Francesco Sforza valloitti Castello Sforzescon ja tuli Milanon herttuaksi. Sforzien aikana Milanon kulttuurielämä kukoisti. Sforzat pitivät hoveissaan taiteilijoita ja tiedemiehiä ja käyttivät suuria summia rahaa hovinsa ja kaupungin koristelemiseen.
Valtaistuin joutui Ludvig XII:n käsiin vuosina 1499–1500 ja 1500–1512, kunnes Kaarle V voitti ranskalaiset ja sveitsiläiskaarti palautti Massimilian Sforzan herttuaksi. Vuonna 1535 viimeinen Sforza-suvun herttua kuoli ilman perillistä ja Kaarle V:stä tuli Milanon uusi hallitsija. Muzio Attendolo, myöhemmin Sforza
Massasulku
Massasulku on konepistooleissa ja pistooleissa, jonkin verran myös muissa aseissa (useimmin itselataavissa pienoiskivääreissä), käytettävä lukon sulkumekanismi.
Lukkolaitteen sulkumekanismin tarkoitus on sulkea patruuna aseen patruunapesään, kunnes ammuttu luoti on jättänyt piipun ja paine piipussa on alentunut niin, että lukko voidaan avata tai antaa avautua turvallisesti.
Hidastamattoman massasulun toiminta perustuu nimensä mukaan lukon painoon, eikä lukko ole mekaanisesti kiinnitettynä piippuun laukauksen missään vaiheessa, vaan saa vapaasti peräytyä ammuksen lauettua ja ruutikaasujen työntäessä hylsyä taaksepäin.
Sekä luotiin että hylsyyn vaikuttava paine ja sen aikaansaama liikemäärä on sama. Koska massalukko on kuitenkin kymmeniä kertoja luotia painavampi (tav. 200–500 g, luoti esimerkiksi 10 g) ja sen liikettä vastustaa palautusjousen kuormitus sekä hylsyn kitka patruunapesän seinämään, on hylsyn taaksepäin työntämän massalukon nopeus painon suhteessa pienempi kuin luodin nopeus. Jos esimerkiksi 10 g:n painoisen luodin lähtönopeus on 300 m/s, 300 g:n painoisen massalukon nopeus on siis 10 m/s. Tuo nopeusero takaa, että lukko ei ehdi avautua (hylsynsuu ei yllä piipun ulkopuolelle) ennen kuin luoti on jättänyt piipun. 40 cm:n mittaisesta piipusta edellisillä arvoilla ammuttuna lukko olisi ehtinyt liikkua taakse noin 1,3 cm. Jos kyseessä olisi esimerkiksi 9×18 mm Makarov-patruuna tai pienitehoinen 9×19 mm Parabellum, sen hylsynsuu ei yltäisi patruunapesästä ulos, eikä korkeapaineisia ruutikaasuja siis purkautuisi taaksepäin.
Massasulkulukot on rakennettu toimimaan joko suljetusta tai "avoimesta lukosta". Jälkimmäinen tarkoittaa, että lukko on virekynnyksen varassa taka-asennossa, eikä patruunaa ole pesässä ennen kuin lukko syöksyy jousikuormitteisesti eteenpäin liipaisinta painettaessa. Tällä tekniikalla on haittanaan eteenpäin syöksyvän painavan lukon aiheuttama heilahdus, joka vaikuttaa osumatarkkuuteen. Avoin lukko on myös altis lialle.
Etuina on rakenteen yksinkertaisuus ja se, että piippu jäähtyy sarjatuliaseessa paremmin lukon ollessa avoin. Avoimen lukon tekniikassa ei ole sitä uhkaa, että kuumaan pesään viety patruuna syttyisi itsestään.
Hidastamattoman massasulun yhteydessä käytetään suorakaulaisia hylsyjä, sillä kartiokkaan hylsyn vähänkin peräytyessä syntyy vaarallisia ja ammuksen tehoa vieviä kaasun ohivuotoja. Myöskään kovin suuritehoiset patruunat eivät tule kysymykseen, sillä massalukon paino ja liike-energia nousee tehon noustessa.
Myös massasulkuaseet voidaan varustaa äänenvaimentimella.
Suomessa tunnetuin massalukkoase on Suomi-konepistooli.Usein puhutaan virheellisesti esimerkiksi kaasumäntälukosta tms. On kuitenkin huomattava erottaa toisistaan viritysliikkeen toimintatapa ja sulkulaite. Kaasumäntätoimisessa aseessa voi olla esimerkiksi pulttilukon näköinen ja paljolti sen tapaan toimiva sulkulaite, jota käytetään käsivoimien sijasta ruutikaasun paineen avulla. Kaasumäntäkäyttö (tms.) voidaan periaatteessa yhdistää useisiin erilaisiin sulkumekanismeihin.
Bill Frisell
William Richard ”Bill” Frisell (s. 18. maaliskuuta 1951) on yhdysvaltalainen jazz-kitaristi. John Scofieldin ja Pat Methenyn ohella Frisell on yksi tämän hetken arvostetuimmista jazz-kitaristeista.
Frisell syntyi Marylandin Baltimoressa. Hän vietti suuren osan nuoruudestaan Coloradon Denverin alueella ja opiskeli Pohjois-Coloradon yliopistossa musiikkia. Hänen alkuperäinen kitaranopettajansa Denverin alueella oli Dale Bruning, joka opettaa myös nykypäivänä soittamista. He soittavat toisinaan yhdessä ja ovat myös julkaisseet levyn duona. Valmistuttuaan Pohjois-Coloradon yliopistosta hän meni Berklee College of Musiciin opiskelemaan Jim Hallin kanssa, mikä muokkasi hänen soittotyylinsä lopulliseen muotoonsa.
Pat Metheny ohjasi kerran Bill Frisellin ECM-levy-yhtiön luokse, kun ei ollut päässyt itse osallistumaan nauhoituksiin. Tämän seurauksena Frisell toimi vuosia ECM:n studiokitaristina ja soitti useilla muiden artistien levyillä ennen ensimmäistä soololevyään, "In Line". Frisellin debyyttilevy koostui enimmäkseen soolokitaroinnista, joskin useilla raidoilla oli mukana myös basisti Arild Andersen. Ensimmäinen Frisellin yhtyeistä, joka huomattiin selvästi maailmalla, oli hänen kvartettinsa Kermit Driscollin (basso), Joey Baronin (rummut) ja Hank Robertsin (sello) kanssa. Useita muita levyjä, joissa tämä ryhmä toimi perustana, julkaistiin, ja niissä oli usein myös muita soittajia mukana.
1980-luvulla Frisell asui New Yorkissa ja oli aktiivinen osallistuja kaupungin eloisassa musiikkimaailmassa. Hän teki yhteistyötä John Zornin kanssa, kuuluen jäsenenä hänen nopeasti muuttuvaan Naked City -yhtyeeseensä, ja esiintyi ja äänitti useiden muiden tunnettujen muusikoiden kanssa.
1990-luvun keskivaiheilla Frisell erosi kvartetistaan ja siirtyi Washingtonin Seattleen. Hän alkoi yhdistellä omaan musiikkiinsa erilaisia musiikkityylejä, kuten countrya ja muita vastaavia. Tällaisesta ”americana”-tyylistä muodostui Frisellin tavaramerkki, ja monilla hänen levyillään on uudelleensovituksia vanhoista amerikkalaisista kappaleista. Frisell esiintyy usein newyorkilaisen viulisti Jenny Scheinmanin kanssa. Hän myös soittaa toisinaan triona Joe Lovanon ja Paul Motianin kanssa.
Vuosien 2003 ja 2005 välillä Frisell toimi musikaalisena johtajana Century of Songissa. Tämä oli joukko erityisiä konsertteja saksalaisilla taidefestivaaleilla RuhrTriennalella. Frisell kutsui kansainvälisiä säveltäjiä kuten Rickie Lee Jones, Elvis Costello, Suzanne Vega, Loudon Wainwright III, Vic Chesnutt, Van Dyke Parks, Buddy Miller ja Chip Taylorin esittämään omia lempikappaleitaan uusina sovituksina. Lehdistö kutsui konsertteja ”vuosisadan tapahtumaksi”.
Levyllä "Unspeakable" Frisell voitti vuoden 2005 Grammy-palkinnon parhaasta nykyajan jazz-levystä (Best Contemporary Jazz Album).
Greg Wise
Greg Wise (s. 15. toukokuuta 1966 Newcastle) on englantilainen näyttelijä, joka on esiintynyt useissa englantilaisissa televisiosarjoissa ja elokuvissa.
Wise on ollut naimisissa "Järjen ja tunteiden" vastanäyttelijänsä Emma Thompsonin kanssa vuodesta 2003 lähtien, ja heillä on vuosituhannen vaihteessa syntynyt tytär. Lisäksi pari on epävirallisesti adoptoinut vuonna 2003 tapaamansa ruandalaisen pakolaispojan.
Colin Dexter
Norman Colin Dexter OBE (29. syyskuuta 1930 – 21. maaliskuuta 2017 Oxford) oli brittiläinen rikoskirjailija. Hän oli syntynyt Stamfordissa Lincolnshiressä ja hänet tunnetaan ennen muuta "Komisario Morse" -dekkareistaan.
Dexter suoritti loppututkinnon Cambridgen yliopistossa, minkä jälkeen hän opetti kreikkaa ja latinaa muun muassa Oxfordin yliopistossa. Hänen laaja lukeneisuutensa näkyy myös Morse-dekkareissa, esimerkiksi lukujen alkusitaateissa, jotka on valikoitu usein maailmankirjallisuuden klassikoista.
Ensimmäinen Morse-romaani, "Viimeinen bussi Woodstockiin", ilmestyi vuonna 1975. Rikoksia ratkova komisario muistuttaa paljossa luojaansa – kumpikin harrastaa muun muassa ristikoita ja Wagnerin musiikkia. Morse on myös ikääntynyt samassa tahdissa kuin Dexter itse. Suurin osa romaaneista sijoittuu Dexterin kotikaupunkiin Oxfordiin, jonka paikallistuntu välittyykin vahvana. Rikoskirjallisuuden historiassa tarinat muistuttavat lähinnä Agatha Christien tyylistä palapelidekkaria. Watson-hahmoa niissä edustaa Morsen apulainen, ylikonstaapeli Lewis.
Morse-romaaneja on ilmestynyt kaikkiaan 13. Niitä on käännetty parillekymmenelle kielelle. Lisäksi Dexter julkaisi novellikokoelman "Viimeinen puhelu", joka koostuu yhdestätoista Morse-kertomuksesta. Dexterille myönnettiin kahdesti sekä "Kultainen" että "Hopeinen tikari", jotka ovat arvostettuja brittiläisiä rikoskirjallisuuspalkintoja. Romaanit on sovitettu suosiota saaneiksi televisioelokuviksi, Morsen pääroolissa näyttelijä John Thaw. Dexter itse esiintyi miltei jokaisessa Morse-televisioelokuvassa cameoroolissa.
Dexter kuoli 86-vuotiaana maaliskuussa 2017.
Virka
Virka on erillisellä päätöksellä perustettu palvelussuhde julkisoikeudelliseen yhteisöön. Virkoja on valtionhallinnossa, kunnallisissa tehtävissä ja muissa julkisoikeudellisissa yhteisöissä.
Virkaan valitaan viranhaltija, jolla on yleensä koeaika. Virka voi olla "määräaikainen" tai "jatkuva" ja sillä on muodolliset pätevyysehdot, jotka nimitettävän on täytettävä. Pätevien hakijoiden puuttuessa virkaan voidaan nimittää väliaikaisesti epäpätevä hakija.
Virasta voi tietyissä tilanteissa saada virkavapaata säilyttäen viran.
Mikäli julkishallinnon yksikkö ulkoistetaan tai yksityistetään, viranhaltija voi joissakin tapauksissa jatkaa yhtiöitettynä virkamiehenä, mutta varsinainen virka lakkautetaan ja tehtävän hoitamiseen aletaan soveltaa elinkeinoelämän sääntöjä . Valtion virka on valtakunnallinen ja kunnan tai kaupungin virka on kuntakohtainen.
Nicholas Hawksmoor
Nicholas Hawksmoor (noin 1661 – 25. maaliskuuta 1736) oli brittiläinen arkkitehti. Hän oli merkittävimpiä barokinaikaisia brittiläisiä arkkitehteja.
Vuosina 1684–1700 Hawksmoor työskenteli opettajansa Christopher Wrenin johdolla muun muassa St. Paulin katedraalin suunnittelussa, myöhemmin Sir John Vanbrughin kanssa. Toisin kuin monet aikalaisensa Hawksmoor ei koskaan käynyt Italiassa hakemassa vaikutteita, vaan sai ideansa kirjoista, jotka edustivat puhtaampia kreikkalais- ja roomalaisvaikutteita. Hawksmoor oli kuitenkin monipuolinen ja hänen rakennuksensa eroavat selvästi toisistaan. Hawksmoor on tunnettu erityisesti kuudesta Lontoon kirkostaan, joissa on käytetty goottilaisvaikutteita, ja Westminster Abbeyn läntisestä etusivusta.
Kamsarmax
Kamsarmax on laivatyyppi, joka on kooltaan sellainen, että se mahtuu Guinean Kamsar-nimisen kaupungin satamaan. Satama on tärkeä bauksiitin lastauspaikka. Laiva on muuten Panamax-laivan kaltainen, mutta sen suurin pituus voi olla korkeintaan 229 metriä. Panamax-laivan suurin pituus saa olla 294,1 m, leveys 32,3 m ja syväys 12,0 m.
Kamsarmax-laivan kantavuus on tyypillisesti 82 000–83 000 tonnia. Jos laivaa tilattaessa oletetaan ettei sen tarvitse reiteillään kulkea Panaman kanavan kautta, voidaan laivan syväystä ja leveyttä suurentaa. Tällöin 229 m pitkän laivan kantavuus on 82 000–92 000.
Kamsarmax-laivoista on kehittymässä oma vakiintunut laivatyyppinsä, sillä vuonna 2005 niitä oli tilauksessa noin 110 kappaletta, kun niitä vuoteen 2000 mennessä oli rakennettu vain 30 kappaletta. Laivatyypin lähin kilpailija on 225 metrin pituinen Japanamax.
Kontupohjan piiri
Kontupohjan piiri () on Karjalan tasavaltaan kuuluva piiri Äänisjärven luoteispuolella Venäjällä. Se rajoittuu pohjoisessa ja idässä Karhumäen piiriin, etelässä Äänisenrannan piiriin ja Prääsän kansalliseen piiriin sekä lännessä Suojärven piiriin.
Kontupohjan piirin pinta-ala on 5 947 km². Asukkaita piirissä on 37 200 (1996). Piirin pääkaupunki on Kontupohja.Kontupohjan piiri perustettiin 29. elokuuta 1927, jolloin entisten Kontupohjan ja Tiutian kuntien alueet yhdistettiin. Kontupohjan piiri oli jatkosodan aikana Suomen miehittämä 1941-1944. Myöhemmin piiriin on liitetty osa Petrovskin piiristä.
Miranda do Douro
Miranda do Douro on kaupunki Portugalissa. Sen pinta-ala on 487 neliökilometriä ja asukasluku noin 7 500. Miranda do Douro on asukasluvultaan Portugalin pienin kunta. Sen tämänhetkinen pormestari on Artur Nunes.
Miranda do Douro sijaitsee lähellä Espanjan rajaa ja sen läpi virtaa Douro-joki. Kunnassa puhutaan lähinnä mirandeesia, joka on yksi leonin kielen murteista. Mirandeesilla on ollut vuodesta 1999 lähtien kunnassa virallinen asema portugalin kielen ohella.
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 2008
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 2008 käytiin Itävallassa ja Sveitsissä 7.–29. kesäkuuta 2008. Itävallan ja Sveitsin yhteishanke oli toinen hyväksytty jaettu kisaisännyys; edellinen oli vuoden 2000 turnaus, jonka järjestivät Belgia ja Alankomaat.
Kisojen tunnuskappale oli espanjalaisen Enrique Iglesiasin esittämä ”Can You Hear Me”.
EM-kisojen virallinen kisapallo oli Adidaksen valmistama Europass.
Karsinta EM-turnaukseen alkoi syyskuussa 2006. Isäntämaat Itävalta ja Sveitsi saivat automaattisen paikan. Karsijajoukkueet jaettiin seitsemään lohkoon, joista kustakin kaksi parasta pääsi kisoihin. Systeemiä siis muutettiin edellisestä kerrasta, jolloin toiseksi sijoittuneet joukkueet pelasivat keskenään kaksiosaiset pudotuspelit kisoihin pääsystä. Lohkot, jotka arvottiin Montreux’ssa 27. tammikuuta 2006, olivat seuraavat:
"Pääartikkeli: Pudotuspelit jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2008
4 maalia:
3 maalia:
2 maalia:
1 maali:
Ocean’s Eleven – korkeat panokset
Ocean’s Eleven – korkeat panokset on Steven Soderberghin ohjaama ja Ted Griffinin käsikirjoittama toimintakomedia, joka sai ensi-iltansa vuonna 2001. Elokuva pohjautuu vuonna 1960 valmistuneeseen "Kovat kaverit" -elokuvaan (), jonka ohjasi Lewis Milestone.
Elokuvassa vankilasta juuri vapautuneen Danny Oceanin (George Clooney) johtama 11 miehestä koostuva ryhmä suunnittelee ja toteuttaa kolmen lasvegasilaisen huipputarkasti vartioidun kasinon ryöstön.
"Ocean’s Elevenille" on tehty kaksi jatko-osaa, "Ocean’s Twelve" (2004) ja "Ocean’s Thirteen" (2007).
Japanamax
Japanamax on laivatyyppi, joka on Panamax-tyypin kaltainen, mutta lyhyempi, jotta se mahtuisi Japanin tärkeimpien viljaterminaalien laitureihin. Laivan suurin pituus on alle 225 metriä, kun Panamax-alusten pituus saa olla 294,1 m. Leveys 32,3 m on alustyypeissä sama. Syväykseltään 14,44 metrisen aluksen kantavuus on noin 82 000 tonnia.
Japanamax-tyyppi korvaa vanhoja 77 000 tonnin Panamax-laivoja ja on Kamsarmax-tyypin kova kilpailija. Japanamax-tyypin esitteli japanilainen laivanrakentaja Ōshima vuonna 2004 ja yhtiö sai samana vuonna 10 tilausta. Japanamaxin yleistymistä voi kuitenkin hidastaa se, että Oshiman tilauskirjat ovat täynnä vuoden 2008 loppuun.
Monica Seles
Monica Seles (, ; s. 2. joulukuuta 1973 Novi Sad, Vojvodina, Jugoslavia, nykyään Serbia) on yhdysvaltalainen entinen tennispelaaja. Hän on alun perin serbianunkarilainen. Hän oli uransa huipulla 90-luvun alussa, jolloin hän oli maailman ykköspelaaja virallisen ranking-listan mukaan. Vasenkätinen Seles voitti vuosina 1990–1996 yhteensä yhdeksän Grand Slam -turnausta ja rikkoi muun muassa Arantxa Sánchez Vicarion ennätyksen kautta aikain nuorimpana Ranskan avoimen tennisturnauksen kaksinpelin voittaneena pelaajana vuonna 1990. Hän on International Tennis Federationin maailmanmestari vuosilta 1991–1992.
Selesin ura katkesi yli kahdeksi vuodeksi, kun häiriintynyt Steffi Grafin kannattaja puukotti häntä selkään huhtikuussa 1993. Seles jätti kentät jalkavamman vuoksi vuonna 2003, mutta kertoi tammikuussa 2006 harkitsevansa sittenkin jatkoa uralleen, vaikka oli suunnitellut lopettavansa loukkaantumiseen. Helmikuussa 2008 Seles antoi virallisen vahvistuksen uransa päätöksestä.
Seles on seurustellut vuodesta 2009 lähtien itseään 32 vuotta vanhemman miljardöörin Tom Golisanon kanssa ja he kihlautuivat vuonna 2014.
Seles työskentelee ahmintahäiriölääkettä valmistavan lääkeyhtiön edustajana. Seles on itsekin kärsinyt ahmintahäiriöstä aikuisena.
Kvanttiluku
Kvanttiluku on mikä tahansa niistä luvuista, jotka yhdessä määrittävät minkä tahansa systeemin kvanttitilan kvanttimekaniikassa.
Atomissa elektronin kvanttilukuihin kuuluvat yleensä pääkvanttiluku "n", sivukvanttiluku "l", magneettinen kvanttiluku "m" ja spinkvanttiluku "s". Ne ovat kokonaislukuja, paitsi spinkvanttiluku, joka on fermioneilla aina puoliluku ja bosoneilla kokonaisluku. Kvanttilukujen "n", "l" ja "m" yhdistelmä kertoo elektronin elektronitilan, jota kutsutaan orbitaaliksi. Pääkvanttiluku ilmaisee elektronikuoren missä elektroni sijaitsee eli se kertoo elektronin energiatilan. Sivukvanttiluvun suurin mahdollinen arvo saadaan yhtälöstä "l" = "n"–1, ja se määrää sen avaruuden osan muodon, jossa elektroni sijaitsee. Sivukvanttilukuja voidaan merkitä numeroilla 0, 1, 2, ... tai kirjaimilla s, p, d, f, ... Magneettinen kvanttiluku ilmoittaa magneettikentässä olevan elektronin energiatasot ja elektronipilven suuntautumisen eli se erottelee eri p-, d- ja f-orbitaalit toisistaan.
Medimax
Medimax on laivatyyppi, joka mahtuu lastaamaan ja purkamaan Välimeren () satamissa. Medimax-alusten kantavuus on tyypillisesti 69 000–76 000 tonnia. Medimax-laivatyypistä käytetään myös nimitystä Medmax.
Bukovina
Bukovina (, , , ) on Karpaattien pohjoisrinteillä ja viereisillä tasankoalueilla sijaitseva historiallinen alue, joka on nykyisin jaettu valtiollisesti Romanian ja Ukrainan kesken. Sen historiallinen pääkaupunki on Tšernivtsi (ukr. Чернівці́; rom. Cernăuți, saks. Czernowitz, puol. Czernowiec, jidd. טשערנאוויץ Tšernovits). Kaupunki sijaitsee nykyään Ukrainan puolella.
Bukovina on ollut asuttua jo 4 500 vuotta ennen ajanlaskun alkua. Alueesta tuli Moldavian ruhtinaskunnan keskus 1300-luvun puolivälistä. Seuraavien vuosisatojen aikana alue oli Puolan ja osmanien hallinnassa. Bukovina oli vuosina 1775-1918 Itävallan itäisin maakunta. Ensimmäisen maailmansodan jälkimainingeissa alue liitettiin osaksi Romaniaa ja toisen maailmansodan päättäneen Pariisin rauhan yhteydessä alue jaettiin Romanian ja Neuvostoliiton kesken. Ukrainan itsenäistyessä Neuvostoliittoon kuulunut Pohjois-Bukovina tuli osaksi Ukrainaa.
Alueen väestö on pääasiassa romanialaista (alueen eteläosissa) ja ukrainalaista (alueen pohjoisosissa), joskaan etninen raja ei täysin noudattele valtioiden välistä rajaa. Bukovinassa elää myös muita vähemmistöjä, kuten romaneja ja juutalaisia.
Tšernivtsistä ovat kotoisin muun muassa saksankielinen runoilija Paul Celan (alk. Antschel), saksan- ja englanninkielinen kirjailija Rose Ausländer ja jiddišinkielinen kirjailija Josif Burg. Kaupungissa ovat vaikuttaneet myös Ukrainan kansallisrunoilija Ivan Franko, romanialainen romantiikan ajan runoilija Mihai Eminescu ja itsenäisen Ukrainan ensimmäisen presidentti Leonid Kravtšuk ja wieniläinen jugendtaiteilija Oskar Laske.
Tšernivtsi oli toiseen maailmansotaan ja holokaustiiin asti tärkeä juutalaisen kulttuurin keskus. Kaupungin asukkaista noin kolmannes oli juutalaisia.
Mars (täsmennyssivu)
Mars voi tarkoittaa seuraavia:
Muhammad VI
Muhammad VI (), (s. 21. elokuuta 1963 Rabat) on Marokon 18. kuningas. Hän tuli valtaan vuonna 1999. Muhammadilla on yksi veli, prinssi Mulay Rašid.
Muhammad VI syntyi Rabatissa, hänen isänsä oli kuningas Hassan II. Muhammadin äiti Lalla Latifa Hammou oli berberipäällikön tytär. Muhammadin ensimmäinen virallinen työtehtävä oli edustaa isäänsä Hassan II:sta 6. huhtikuuta 1974 järjestetyssä Ranskan entisen presidentin Georges Pompidoun muistotilaisuudessa.
Muhammad opiskeli lakia Muhammad V:n yliopistossa suorittaen kandidaatin tutkinnon vuonna 1985. Kuningas Hassan II päätti lähettää poikansa marraskuussa 1988 harjoittelemaan Euroopan komissioon, missä hän vietti muutaman kuukauden komission puheenjohtajan Jacques Delorsin johdolla.
Isänsä kuoleman jälkeen Muhammad VI kruunattiin 30. heinäkuuta 1999. George Washingtonin yliopisto myönsi hänelle kunniatohtorin arvon 22. kesäkuuta 2000. Sotilasarvoltaan Muhammad on kenraalimajuri. Hän osaa sujuvasti arabiaa, ranskaa, espanjaa ja englantia.
Kuningas Muhammad VI meni naimisiin tietokoneinsinööri Salma Bennanin kanssa vuonna 2002. Heillä on kaksi lasta: kruununprinssi Moulay Hassan syntyi vuonna 2003 ja prinsessa Lalla Khadija vuonna 2007.
Kuninkaana Muhammad VI tunnetaan uudistajana, joka on vienyt Marokkoa kohti perustuslaillista monarkiaa. Tultuaan valtaan hän aloitti Marokossa sosiaalisia ja taloudellisia uudistuksia sekä aloitti tutkimukset isänsä Hassan II:n valtakaudella tapahtuneista ihmisoikeusrikkomuksista. Muhammad on itse sanonut pitävänsä köyhyyden vastaista taistelua tärkeimpänä asiana ja maan köyhempien alueiden tilanne onkin parantunut, mutta köyhyys on silti yleistä ja työttömyyttä on yhä paljon. Marokon talouden avautuminen on houkutellut maahan myös ulkomaisija sijoittajia.
Eräs tärkeimmistä uudistuksista lienee Mudawana-laki, joka on antanut naisille enemmän oikeuksia. Konservatiiviset ryhmät ja fundamentalistit ovat arvostelleet lakia, vaikka Muhammad on sanonut sen noudattavan Koraania.
Vuoden 2010 lopulla arabimaissa alkaneet mielenosoitukset levisivät myös Marokkoon. Helmikuun 2011 mielenosoitusten jälkeen maaliskuussa kuningas piti puheen televisiossa, jossa hän ilmoitti haluavansa uudistaa maan perustuslakia. Muhammadin esittämien uudistusten tavoitteena olisi itsenäisempi oikeuslaitos ja parlamentarismin vahvistaminen.
Muhammad al-Ghannuši
Muhammad al-Ghannuši (myös "Mohamed Ghannouchi", s. 1941 Sousse, Ranskan Tunisia) on tunisialainen poliitikko. Hän toimi maansa pääministerinä vuosina 1999–2011.
Vuodenvaihteessa 2010–2011 maassa puhjenneiden levottomuuksien vuoksi presidentti Zine el-Abidine Ben Ali poistui maasta. Al-Ghannuši ilmoitti toimivansa väliaikaisena presidenttinä vaaleihin saakka. Seuraavana päivänä maan perustuslakineuvosto kuitenkin ilmoitti, että väliaikaisen presidentin tehtävä kuuluu parlamentin puhemiehelle Foued Mebazaalle. Hallitusneuvottelut aloitettiin al-Ghannušin johdolla, ja uuden hallituksen kokoonpano julkistettiin 17. tammikuuta 2011. Al-Ghannuši on 17. tammikuuta 2011 julkistetun hallituksen pääministeri. Seuraavana päivänä hän ilmoitti eronneensa Ben Alin RCD-puolueesta. 27. helmikuuta 2011 al-Ghannuši ilmoitti eronneensa pääministerin tehtävästä jatkuvien mielenosoitusten takia.
Zoë (robotti)
Zoë on Carnegie Mellon -yliopiston robotiikan tutkimuslaitoksen kehittämä nelipyöräinen robotti, joka lähetettiin elokuussa 2004 Chilessä sijaitsevalle Atacaman aavikolle etsimään elämää. Tarkoituksena on testata laitetta käytännössä sen mahdollista tulevaa Mars-matkaa varten. Zoë toimii aurinkoenergialla ja sen on tarkoitus toimia ainakin kahden vuoden ajan. Atacaman autiomaa on maailman kuivinta seutua ja tämä on yksi syy robotin testaamiseen juuri siellä. Zoë on jo onnistunut löytämään tutkimusalueeltaan eläviä mikrobeja ja sen on tarkoitus kyetä samaan myös Marsissa, mikäli siellä mitään elollista on.
Driss Jettou
Driss Jettou (s. 24. toukokuuta 1945) oli Marokon pääministeri 2002–2007. Hänen nimityksensä herätti keskustelua, koska Jettou itse ei ole minkään puolueen jäsen, vaikka hänen hallituskoalitiollaan on takanaan parlamentin enemmistö. Ennen pääministeriksi valintaa Jettou oli talousministerinä 1997–1998 ja sisäministerinä 2001–2002. Hänen hallitustaan tukivat Union Socialiste des Forces Populaires ja Parti de l'Istiqlal.
Berjozovka (Karjalan tasavalta)
Berjozovka () on Kontupohjan kaupunkikuntaan kuuluva taajama Karjalan tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee 6 kilometriä Kontupohjan asemalta luoteeseen. Vuonna 2006 asukkaita oli 671 henkeä.
Berjozovka syntyi vuonna 1959 perustetun Kondopožski-turkistarhasovhoosin yhteyteen. Aluksi se kuului Suopohjan kyläneuvostoalueeseen ja vuonna 1968 siitä tuli Berjozovkan kyläneuvostoalueen keskus. Nykyään taajamassa on tiilitehdas, rakennustarviketehdas Porfirit, kulttuuritalo ja kirjasto. Vuonna 2011 taajamassa aloitti toiminnan tasavallan suurin ja nykyaikaisin sikala, jonka odotetaan tuottavan vuosittain 12 000 teurassikaa ja näin kaksinkertaistavan Karjalan sianlihan tuotannon. Sikalan omistaa AKS Holding.
Taajaman lähellä sijaitsee Kivatsun luonnonpuisto.
Kivatsun luonnonpuisto
Kivatsun luonnonpuisto () on Venäjän federaation liittovaltiotason luonnonsuojelualue Kontupohjan piirissä Karjalan tasavallassa. Se sijaitsee Suunujoen varrella Suunujärven eteläpuolella Kontupohjasta luoteeseen. Luonnonsuojelualueen pinta-ala on noin 110 km². Luonnonpuistossa toimii paikallisesta eläimistöstä ja kasvillisuudesta kertova museo. Puisto on perustettu vuonna 1931. 
Kivatsun luonnonpuiston huomattavin nähtävyys on Suunujoessa oleva Kivatsun putous. Tämä putous on neliosainen ja sen putouskorkeus on 10,7 metriä. Kivatsu on Euroopan toiseksi suurin tasankovesiputous. Karjalan tasavallassa on toki tätä korkeampiakin koskia.
Kivatsun luonnonpuiston puiden keski-ikä on noin 120 vuotta, mutta vanhimmat puut ovat yli 300 vuotta vanhoja. Yleisimmät puulajit ovat mänty, kuusi ja koivu. Kivatsun luonnonpuiston alueella tavataan 42 nisäkäslajia, 185 lintulajia, 4 matelijalajia ja 5 sammakkoeläinlajia.
Newcastlemax
Newcastlemax (tai Newcastle-Max) on suurikokoinen laivatyyppi, joka ei mahdu kulkemaan Panaman kanavasta tai Suezin kanavasta, vaan se joutuu kiertämään Hyväntoivonniemen tai Kap Hornin ympäri. Englanninkielessä tällaisesta niemenkiertäjästä käytetään nimitystä Capesize. Alustyyppi on saanut nimensä siitä, että se mahtuu Newcastlen kaupungin satamaan Australiassa. Newcastlen satama on maailman vilkkain hiilenvientisatama ja se on Australian suurin satama kuljetetuissa tavaratonneissa mitaten. Sataman River ja Kooragang laitureille saavat saapua alukset, joiden suurin pituus on korkeintaan 300,0 metriä ja leveys korkeintaan 50,0 metriä. Tyypillisen Newcastlemax-aluksen kantavuus on 180 000–205 000 tonnia.
Nielkamajärvi
Nielkamajärvi () on maaseututaajama ja entinen asutushallinto Kontupohjan piirin läntisimmässä osassa Karjalan tasavallassa Venäjällä. Nielkamajärven taajama sijaitsee noin 70 kilometriä Kontupohjasta länteen.
Entisen Nielkamajärven asutushallinnon alaisia kyliä olivat keskustaajaman lisäksi Vattšela (Vatselkä) ja Vuohtjärvi (44 asukasta vuonna 1996). Koko asutushallintoalueella oli tuolloin 485 asukasta. Asukkaat saivat elantonsa pääasiassa metsätaloudesta.
Nielkamajärven kylä oli ennen 1920-lukua osa Mundjärven kuntaa. Jatkosodan aikana Nielkamajärvi oli Suomen miehittämä 1941-44.
2000-luvun kuntauudistuksessa Nielkamajärvi lähikylineen liitettiin Petrovskin maalaiskuntaan.
Suomyrtti
Suomyrtti ("Myrica gale", syn. "Gale palustre") on suomyrttien sukuun kuuluva, voimakkaasti tuoksuva varpumainen lehtipensas.
Suomyrtti kasvaa 0,5–1 metrin korkuiseksi. Haarat ovat pystyjä ja keltanystyisiä. Nystyt erittävät voimakasta yrtintuoksua. Harmaanvihreät ja keltanystyiset lehdet kasvavat kierteisesti. Lehtilapa on 2,5–4 cm pitkä, vastapuikea ja kärkiosa harvahampainen. Suomyrtti kukkii ennen lehtien puhkeamista, Suomessa huhti-toukokuussa. Kukinnot ovat tähkämäisiä norkkoja. Laji on tavallisesti kaksikotinen, eli hede- ja emikukinnot ovat eri yksilöissä. Kukat ovat yksineuvoisia, pieniä ja kehättömiä. Hedelmä on kuiva luumarja, hedelmistö on käpymäinen. Suomyrtti on myrkyllinen kasvilaji.
Suomyrtti lisääntyy pääasiallisesti kasvattamalla maarönsyjä. Juurinystyröistä kasvaa pikkujuuria ylöspäin, jotka auttavat juuriston hapensaannissa kosteassa kasvuympäristössä. Juurinystyröissä elää myös sädesieniä, jotka sitovat ilmakehän typpeä kasvin tarpeisiin.
Suomyrtin voi helposti sekoittaa joihinkin sitä muistuttaviin pajulajeihin.
Suomyrtin levinneisyysalue on aukottaisesti sirkumpolaarinen. Luonnonvaraisena suomyrttiä tavataan Euroopassa Britteinsaarilla, rannikkoalueilla Portugalissa sekä Ranskasta Tanskaan ja edelleen koko Itämeren rannikkovyöhykkeellä. Norjan rannikolla lajia kasvaa napapiirin korkeudelle saakka. Ruotsissa ja Suomessa lajia kasvaa laajoilla alueella myös sisämaassa järvialueilla. Aasiassa lajia tavataan Venäjän kaukoidässä sekä Pohjois-Japanissa. Pohjois-Amerikassa suomyrtti on levinnyt suureen osaa Kanadaa, Alaskaa sekä Yhdysvaltain koillisosaa. Suomessa suomyrttiä tavataan koko rannikkoalueella sekä toisaalta Itä-Suomen järvialueella, erityisesti Saimaan vesistön alueella.
Suomyrtti on tyypillinen meren- ja järvenrantojen kasvi. Toisin kuin lajin suomenkielinen nimi antaa ymmärtää, suomyrttiä tavataan vain harvoin rämeillä, letoilla ja nevoilla.
Suomyrtti on vanha rohdoskasvi, jota käytettiin sekä lääkekasvina että syöpäläisten karkottajana. Kasvilla lääkittiin muun muassa hiustenlähtöä, ihotauteja, vyöruusua ja kihtiä. Suomyrtin keitinvedelle karkotettiin syöpäläisiä niin hiuksista, vaatteista kuin asunnoistakin. Kasvia käytettiin aikaisemmin myös sikiönlähdetykseen. Myrkyllisyyden vuoksi sen käyttöä ei suositella sisäisesti.
Ennen humalan yleistymistä suomyrttiä käytettiin myös oluen ja siman mausteena 1500-luvulle saakka. Viinan mausteeksi kasvia käytetään yhä edelleenkin, esimerkiksi latvialaiseen Riian balsami -yrttiviinaan ja Ruotsissa ”pors brännvin” -nimellä myytäviin akvaviitteihin. Suomyrtin lehdissä on aineita, jotka aiheuttavat päänsärkyä. Viikinkisotilaiden arvellaan juoneen suomyrtistä tehtyä juomaa saavuttaakseen raivoisan taistelutilan.
Suomyrtin lehtiä on käytetty myös nahan parkitsemiseen sekä värjäykseen. Alunakäsitelty villa saadaan sen avulla keltaiseksi.
Suomyrttiä viljellään jossain määrin myös koristepensaana puistoissa ja puutarhoissa.
Lauma
Lauma merkitsee isoa joukkoa eläimiä. Sana liitetään useimmiten nisäkkäisiin, kun taas esimerkiksi suurta lintu- tai kalajoukkoa kutsutaan parveksi.
Eläinten eläminen laumoissa on keskeinen tutkimuskohde sosiobiologiassa. Lauma tuo turvaa joillekin eläimille, sillä esimerkiksi seeprayksilö sekoittuu raitojensa avulla lauman sekaan ja niin saalistajan on vaikeampi huomata sitä. Toisaalta saalistajat havaitsevat suuren lauman yksittäistä eläintä helpommin. Laumassa on kuitenkin paljon todennäköisempää selvitä, sillä ympärillä saattaa olla satoja muita yksilöitä suojaamassa. Lauman jäsenet saattavat myös suojella muita jäseniä.
Kyllä Jeeves hoitaa
Kyllä Jeeves hoitaa () on Clive Extonin toteuttama englantilainen televisiosarja, joka perustuu P. G. Wodehousen "Jeeves"-tarinoihin. Sarjan tuotti ITV:lle Granada Television vuosina 1990–1993. Sarjaa kuvattiin kaiken kaikkiaan neljä tuotantokautta, ja sen pääosissa esiintyvät Hugh Laurie tyhjäntoimittajaherrasmies Bertie Woosterina ja Stephen Fry tämän palvelijan Jeevesin roolissa. Sarjan tuotti Brian Eastman. Sarja on esitetty useasti Suomen Yle TV1-kanavalla televisiossa, ja se on nykyään saatavissa myös DVD:llä.
Numerot suluissa kuvaavat tuotantokautta, jonka aikana henkilöt esiintyivät sarjassa.
Bliss (tietokonevirus)
Bliss on tietokonevirus joka tarttuu GNU/Linux-järjestelmiin. Sen kirjoittaja lähetti viruksen ensimmäisen version Usenet-uutisryhmiin 29. syyskuuta 1996 ja uudemman 5. helmikuuta 1997. Kun Bliss ajetaan, se yrittää liittää itsensä sellaisiin Linuxin suoritettaviin tiedostoihin, joihin tavallisilla käyttäjillä ei normaalisti ole oikeuksia. Tästä syystä suoritettavat tiedostot eivät käynnisty, joten käyttäjät huomaavat sen välittömästi. Vaikka se luultavasti ohjelmoitiin todistamaan, että myös Linux-järjestelmän voi saastuttaa ohjelmallisesti viruksella, se ei leviä kovinkaan tehokkaasti Linuxin käyttäjäoikeusjärjestelmän vuoksi.
Bliss kirjoittaa kaikista tekemisistään siistin login /tmp/.bliss-tiedostoon. Siinä on jopa --bliss-uninfect-files-please -käsky, joka puhdistaa viruksen itsensä saastuttamat tiedostot.
Siilit
Siilit ("Erinaceidae") on nisäkäsheimo, joka aiemmin luettiin kuuluvaksi hyönteissyöjiin ("Insectivora"), mutta joka nykyisin on erotettu omaan Erinaceomorpha-lahkoonsa. Siilien heimo jaetaan neljään alaheimoon, joista nykyaikana on elossa kaksi: varsinaiset siilit ("Erinaceinae") ja rottasiilit ("Galericinae", aik. "Hylomyinae"). Näiden kahden alaheimon edustajat eroavat ulkonäöltään selvästi. Rottasiileillä ei ole ollenkaan piikkejä ja pitkän nokkansa takia ne muistuttavat päästäisiä. Kummankin alaheimon lajeilla on pitkänomainen kuono ja kehittyneet silmät ja korvat. Raajat ovat melko lyhyet ja jaloissa on yleensä viisi varvasta.
Siilien heimoon kuuluu 10 sukua, joissa on kaikkiaan 24 lajia. Niistä suurin osa on afrikkalaisia ja aasialaisia, ja Euroopassa elävät vain välimerensiili, siili ja aiemmin idänsiilin alalajina pidetty "Erinaceus roumanicus". Suomessa on toistaiseksi tavattu vain tavallista siiliä, mutta "E. roumanicus" on levinnyt jo Viroon ja saattaa tulevaisuudessa laajentaa elinaluettaan Suomenlahden pohjoispuolellekin.
Muutamia siililajeja, kuten korvasiiliä ja nelivarvassiiliä, pidetään Suomessakin lemmikkieläiminä.
Monacon Grand Prix 1950
Monacon Grand Prix 1950 oli Formula 1-historian ja kauden toinen osakilpailu. Kilpailua johti alusta loppuun Juan Manuel Fangio ja toiseksi tuli uransa ensimmäisen kilpailun ajanut Alberto Ascari. Kilpailu oli Ferrari-tallin ensimmäinen F1-sarjassa. Fangio saavutti F1-historian ensimmäisen Grand Slamin.
Lauantain testeissä Alfredo Piàn ajoi öljyläikkään ja päin reunakaidetta lentäen autostaan ulos, eikä hän pystynyt starttaamaan kilpailuun jalkavammojensa takia.
Kilpailu alkoi Giuseppe "Nino" Farinan jäätyä lähtöruutuunsa (2.), jolloin kahdeksan muuta kuljettajaa hänen takanaan törmäsivät häneen ja aiheuttivat ketjukolarin, josta harva pääsi läpi. Joukossa olivat debyyttikisaansa ajaneet Ascari ja José Froilán González. Louis Chiron saavutti uransa ensimmäisen ja ainoan palkintosijan.
Ihala (Raisio)
Ihala on Raision suurimpia kaupunginosia. Sen asuntokanta on pääosin omakotitalovoittoista. Ihalassa toimii muun muassa Ihalan koulu sekä sen alaisuudessa toimiva kaksiluokkainen Konsan koulu. Ihalassa on myös suosittu urheilukenttä, jossa harjoittelevat ja pelaavat monet jalkapallojoukkueet. Ihalassa on K-Market-päivittäistavaraliike, baari sekä parturi-kampaamoita. Ihalassa toimii myös päiväkoti, yksityis(koti)päiväkoteja ja muutama tehdas.
Ihalasta on Raision keskustaan matkaa runsas pari kilometriä. Turun seutuliikenteen Fölin bussit 220 ja 221 pysähtyvät Ihalassa.
Ihalassa on tehty merkittäviä arkeologisia kaivauksia Ihalan koulumäen ristiretkiaikaisessa kalmistossa sekä läheisellä Mullin asuinpaikalla. Ihalan kalmisto on puhtaasti kristillinen ja epäillään että Raision 1300-luvu harmaakivikirkon edeltäjä olisi sijainnut juuri Ihalan kansakoulun paikalla mutta todisteet puolesta tai vastaan ovat joko kansakoulun alla tai tuhottu sitä rakennettaessa.
Ihala on entinen työväkipainotteinen alue, jonka asukkaista merkittävä osa kävi työssä läheisellä turunpuoleisella Wärtsilän telakalla. 1950-1980 aikojen vuosista tilanne on muuttunut siten, että alueelle on rakennettu isoja ja kallishintaisia omakotitaloja usein Turustakin muuttaneiden hyvätuloisten ja/ tai varakkaiden myötä. Nykyään Ihalan asuntojen arvostus on Raision korkeimpia, johtuen osin Turun läheisyydestä (n. 6 km Kauppatorille) kuten myös jo mainitusta omakotitalovaltaisuudesta sekä yhdistäen tietynlaisen luonnonläheisyyden hyvien liikenneyhteyksien sekä palvelujen saavutettavuuden suhteen.
Vuonna 2015 Ihalan väkiluku oli 2341 asukasta, eli 9,6 prosenttia koko Raision väestöstä. Ihalan kaupunginosaan kuuluu pienkaupunginosia kuten Polusmäki ja Konsa.
Scarlatti
Scarlatti on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:On olemassa myös asteroidi 6480 Scarlatti.
Robin Givens
Robin Simone Givens (s. 27. marraskuuta 1964, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Givens on näytellyt lähinnä televisiossa. Hänen kenties tunnetuin elokuvasuorituksensa on naispääosa Eddie Murphyn tähdittämässä komediassa Bumerangi ("Boomerang" (1992).
Givens oli naimisissa nyrkkeilijä Mike Tysonin kanssa, mutta liitto kesti vain runsaan vuoden (1988–1989).
Aktinoliitti
Aktinoliitti (Ca(Mg,Fe)SiO(OH)) on sädekivi ja amfiboliryhmän mineraali. Aktinoliitti ja tremoliitti ovat samanlaisia kemiallisen rakenteensa perusteella. Tremoliitti ja ferroaktinoliitti muodostavat isomorfisen seossarjan.
Kidejärjestelmältään aktinoliitti on monokliininen, ulkonäöltään kuitumainen tai sälöinen. Väriltään aktinoliitti on vihreästä tummanvihreään. Viiru on valkoinen tai heikosti vihreä. Kovuus on 5,5–6 Mohsin asteikolla ja ominaispaino on 2,9–3,0 g/cm³. Bunsenlampulla kuumennettaessa mineraali värjää liekin vihreäksi, ja se myös sulaa kaasuliekissä. Tästä syystä aktinoliitti ei ole yhtä hyvä lämpöeriste kuin muut asbestimineraalit. Aktinoliitti ei myöskään liukene happoihin.
Aktinoliittia esiintyy yleisesti runsaskalsiumisissa ja -magnesiumisissa metamorfisissa kivissä ja syväkivissä, ja se on hyvin yleinen mineraali.
Mainittavia esiintymisiä Suomessa ovat muun muassa Kuhmo, Kisko, Siilinjärvi ja Koli.
S-Video
S-Video on standardi analogisen videosignaalin siirtämiseen televisiolaitteistojen välillä. S-Video tulee sanasta "separated video". S-Videota kutsutaan usein virheellisesti S-VHS:ksi tai "super videoksi". Ammattilaiset käyttävät S-Videosta nimitystä Y/C, joka tarkoittaa yksinkertaisesti kahta johdinta, joista toisessa kulkee kirkkaus- (Y, luminanssi ja tahdistuspulssit) ja toisessa väritieto (C, krominanssi). S-Video -kaapelissa ei kulje audiosignaalia lainkaan, joten ääntä varten tarvitaan erillinen kaapeli. S-Video -kaapelin kautta siirretty kuvasignaali on parempilaatuista kuin komposiittivideo, jossa kirkkaus- ja väritieto kulkevat yhdessä johtimessa. S-Video kuitenkin häviää kuvanlaadussa RGB- ja komponenttivideosignaaleille sekä uusille digitaalisille kuvasignaalin siirtotavoille.
S-Video -kaapeleissa käytetään 4-pinnisiä mini-DIN-liittimiä. S-Videota voi kuitenkin siirtää myös SCART-liittimen välityksellä, mutta ominaisuus ei ole osa alkuperäistä SCART-standardia.
Mikäli S-videosignaali johdetaan SCART-liittimeen, kuva saattaa näkyä mustavalkoisena, koska laite ei tunnista signaalia oikein ja luulee S-videosignaalin kirkkaussignaalia komposiittisignaaliksi. Värit saa näkymään vaihtamalla videokanavaa tai muulla tavoin säätämällä laitteen asetuksista S-videovastaanoton päälle. Syynä mustavalkoiseen kuvaan voi olla myös vääränlainen SCART-kaapeli tai sovitin. Mikäli televisiossa on kaksi SCART-liitintä, yleensä niistä vain toinen kykenee vastaanottamaan S-videosignaalia ja toinen RGB-signaalia.
Aarne Ankka
Aarne Ankka () on ruotsalainen sarjakuvahahmo, jonka on luonut Charlie Christensen. Aarne on kirjallisuutta harrastava, rahaton tukholmalainen, joka arvostelee sapekkaasti ruotsalaista yhteiskuntaa ja elämäntapaa, vippailee kaveriltaan Krilleltä rahaa oluen ostoon ja yrittää houkutella naisseuraa tekeytymällä väärinymmärretyksi runoilijasieluksi. Epäsympaattisista piirteistään huolimatta Aarnessa on myös idealistin ja romantikon vikaa, mikä ehkä selittää hänen huonon sopeutumisensa nyky-yhteiskuntaan. 
Christensen piirsi sarjakuvaa ensimmäisen kerran vuosina 1983–1995. Sarjakuvan lopettamista Christensen perusteli sillä, että Espanjaan muutettuaan hän ei enää kyennyt arvostelemaan ruotsalaista yhteiskuntaa riittävän aidolla asenteella. Sarjakuvassa Aarne avioitui, ryhtyi viettämään tavallista perhe-elämää ja jätti hyvästit lukijoille.
Joulukuussa 2004 Aarne ilmaantui yllättäen toiseen Christensenin sarjakuvaan, "Konrad K.:hon", "Dagens Arbete" -sanomalehdessä. Aarne on ottanut avioeron ja on elämänasenteeltaan jos mahdollista entistäkin kyynisempi. Pian Aarnesta tuli uudelleen sarjakuvan päähenkilö.
Aarne muistuttaa ulkonäöltään suuresti Aku Ankkaa, mistä syystä Disney uhkasi Christenseniä oikeudellisilla toimilla. Aarnen nokka muuttui joksikin aikaa teräväkärkiseksi, mutta sittemmin nokka palautui alkuperäiseen akuankkamaiseen muotoonsa. Tarinassa nokan samanmuotoisuus on selitetty sillä, että Aarne on käynyt ostamassa pilailupuodista Akun nokan. Silloin tällöin piirroksissa näkyykin Aarnen takaraivon yli kulkeva naru, jolla nokka on kiinnitetty kasvoille. Christensen myös käytti Carl Barksiin viittaavaa taiteilijanimeä Alexander Barks.
Aarne Ankka -sarjakuvien pohjalta on tehty myös näytelmä, joka on esitetty Suomessa Teater Viirusin, Suomen Kansallisteatterin ja Svenska Teaternin yhteistuotantona ruotsiksi. Syyskuussa 2006 näytelmä kantaesitettiin suomeksi Tampereen Työväen Teatterin näyttämölle Marika Vapaavuoren ohjaamana. Aarnea esitti näytelmässä Lari Halme.
Andalusiitti
Andalusiitti (Al(SiO)) on yksi kolmesta alumiinisilikaatin muodosta. Sillä on täsmälleen sama kemiallinen koostumus kuin sillimaniitilla ja kyaniitilla.
Andalusiitti on saanut nimensä espanjalaisen Andalusian alueen mukaan.
Andalusiitti on väriltään punertava, harmaa tai vihertävä mineraali. Se on kidejärjestelmältään rombinen. Kiteet ovat poikkileikkaukseltaan lähes neliön muotoisia, hyvin muodostuneet kiteet täydellisiä neliöitä. Andalusiitin kovuus Mohsin asteikolla on 7,5 ja ominaispaino noin 3,1–3,2. Kiilto on lasikiilto tai hieman himmeä lasikiilto. Viirun väri on valkoinen. Andalusiitti ei liukene happoihin eikä sula tai pehmene asetyleeniliekillä.
Andalusiitilla on voimakas pleokroismi, joka on otettava huomioon kiteitä hiottaessa. Pleokroismi on optinen ominaisuus, joka aiheuttaa kivessä värimuutoksia: kiteet ovat eri suunnista katsottuna eri värisiä.
Andalusiitti esiintyy liuskeissa, gneisseissä ja niiden rapautumistuotteissa. Andalusiitti on usein läpinäkymätöntä ja hiottavaksi kelpaamatonta. Suuret jalokiviluokkaiset kappaleet ovat hyvin harvinaisia; niitä esiintyy muun muassa Brasiliassa, Sri Lankalla, Kanadan Québecissä, Espanjan Almeriassa ja Andalusiassa, Mankobassa Uralilla sekä Yhdysvalloissa Massachusettsin ja Mainen osavaltioissa.
Andalusiittia esiintyy jonkin verran myös Suomessa. A. Laitakarin Suomen mineraalien hakemistossa (1967) on lueteltu esiintymiä 35 eri kunnan alueelta. Näistä merkittävin on Puolangan Suksiharjun kiilleliuske, jossa esiintyy myös paljon stauroliittia.
Andalusiitti kiteytyy korkeahkossa lämpötilassa ja pienen paineen olosuhteissa. Koska se kestää korkeita lämpötiloja, sitä käytetään keraamisten tuotteiden raaka-aineena.
Chiastoliitti on andalusiitin muunnos, joka esiintyy pitkinä pylväinä. Chiastoliitissa on kiteen kohtisuoraa leikkauspintaa nähden saviliuskesulkeumien muodostama risti (ks. kuva), joka on chiastoliitin ehdottomin tunnusmerkki. Tällaista kuviota ei esiinny muilla mineraaleilla.
Chiastoliitin kovuus Mohsin asteikolla on hieman andalusiittia pienempi: 5–5,5.
Chiastoliittia esiintyy muun muassa Etelä-Australiassa, Boliviassa, Chilessä, Ranskan Bretagnessa, Espanjan Galitsiassa, Siperiassa Venäjällä sekä Kaliforniassa Yhdysvalloissa. Suomesta chiastoliittia ei ole toistaiseksi vielä löydetty.
Chiastoliittia on käytetty aikoinaan amulettina, nykyisin sitä kerätään lähinnä kokoelmakiviksi joko kiteinä tai mataliksi kuvuiksi hiottuina, jolloin ristikuvio tulee parhaiten esille.