hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Tikkaperän rautatieasema
Tikkaperän rautatieasema () on rautatieliikennepaikka Pohjanmaan radalla välillä Ylivieska–Oulu. Se sijaitsee Tikkaperän kylässä Limingan kunnassa Hirvinevan ja Limingan asemien välillä. Liikennepaikka on rakennettu parantamaan yksiraiteisen rataosan liikennekapasiteettia mahdollistaen myös pitempien tavarajunien kohtaamiset. Liikennepaikan alusrakennetyöt aloitettiin vuonna 2008 ja sen oli alun perin tarkoitus olla käytössä vuonna 2010. Liikennepaikka valmistui kuitenkin vasta maaliskuussa 2015.
Ranskan ympäriajo 2007 - Etapit 11–20
Tämä on luettelo ja selostus vuoden 2007 Ranskan ympäriajon etapeista 11–20.
Ensimmäinen kahdesta siirtymäetapista Alppien ja Pyreneiden välillä. Etappi oli tasainen ja odotettavissa oli joukkokiri. Välimereltä puhaltava tuulen saattoi odottaa näyttelevän tärkeää osaa.
Castresista länteen suuntaavalla etapilla on yksi kakkoskategorian nousu 40 km maalista, mutta on muuten tasainen ja joukkokiri on todennäköinen.
Kilpailun toinen henkilökohtainen aika-ajo ajetaan tasaisella tieosuudella, loppukilometrit tosin mutkittelevaa alamäkeä.
Kilpailu siirtyy Pyreneille. Alussa on kakkosluokan nousu Mazametistä, jonka jälkeen suhteellisen tasaista menoa Carcassonnen, Limoux'n ja Quillanin kautta Port de Pailhèresin (17 km 7,2 % nousulla) nousuun. Etapin lopussa odottaa erittäin haastava nousu (16 km, 7,9 %) Plateau-de-Beillessä.
Yksi vuoden 2007 Tourin ratkaisevista etapeista, joka sisältää peräti viisi isoa nousua: Col de Port, Col de Portet d'Aspet (5,7 km ja 6,9 %), Col de Menté (7,0 km ja 8,1 %), Port de Balès (19,5 km ja 6,2 % - ensimmäistä kertaa mukana Tourin reitillä) ja Col de Peyresourde (9,7 km ja 7,8 %) ennen etapin päättävää alamäkeä Loudenvielleen.
Tämä etappi on valittu vuoden 2007 Étape du touriin, jossa ajetaan yksi Tour de Francen etappi. Étape ajetaan 16. heinäkuuta.
2. lepopäivä - 24. heinäkuuta 2007
Viimeinen vuorietappi joka sisältää neljä suurta nousua - Port de Larrau (14,7 km ja 8,1 %, Tour käy Espanjan puolella), Col de la Pierre-Saint-Martin (14,2 km ja 5,2 %), Col de Marie-Blanque (9,3 km ja 7,4 %) ja lopetus Col d'Aubisquelle (16,7 km ja 7 %).
Kilpailu jättää vuoriston ja kääntyy pohjoiseen Pariisia kohti. Etapilla on pieniä nousuja, mutta tarjonnee Pyreneiden nousut selvittäneille kirimiehille tilaisuuden lisäpisteiden keruuseen.
Pitkä etappi, jolla muutamia pieniä nousuja heti lähdön jälkeen.
Kolmas henkilökohtainen aika-ajo. Reitillä pitkiä suoria.
Suuri loppunäytös, kilpailijat saapuvat Pariisiin päättääkseen kähdeksaan kierrokseen Champs-Élysées'n perinteisellä katuradalla innostuneen yleisön edessä.
HotHit
HotHit oli suomalainen vuosina 1994–1995 MTV3-kanavalla esitetty musiikkiaiheinen makasiiniohjelma. Ohjelmaa esitettiin kerran viikossa perjantaisin iltapäivisin kello 16:00-16:45. Uusinta esitettiin seuraavana maanantaina myöhäisillan ohjelmistossa. Ensimmäinen ohjelma esitettiin 9. syyskuuta 1994. Katsojia ohjelmalla oli keskimäärin 400 000, joka teki siitä siihen aikaan Suomen katsotuimman musiikkiaiheisen televisio-ohjelman.
Ohjelman juontajina toimivat muun muassa Aku Lohimäki, Jocka Träskbäck ja Miisa Päällysaho. Ensimmäisissä koekuvauksissa Träskbäckiä ei valittu juontajaksi. Samaan aikaan Yle TV1 -kanavan "Lista"-ohjelma oli myös etsimässä uutta juontajaa, jonka kuvauksiin Träskbäck kutsuttiin. Myöhemmin ohjaaja-tuottaja Aku Lohimäki otti yhteyttä Träsbäckiin, ja pyysi uudelleen HotHitin koekuvaukseen, koska aikaisemmin valittu juontaja oli päätetty potkia pois pestistä. Toisen koekuvauksen jälkeen Träskbäck valittiin HotHitin yhdeksi juontajaksi.
Ohjelmassa käsiteltiin sen ajan musiikkiin liittyviä aiheita ja esitettiin yhtyeiden ja artistien musiikkivideoita. Ohjelmassa oli myös live-esityksiä. Videoista suurin osa käsitti sen ajan suosiossa ollutta eurodancemusiikkia.
Ohjelmasta tehtiin myös oheistuotteita, joista tunnetuin lienee Chymoksen valmistama HotHit-makeispussi, joka painoi 100 grammaa ja oli sisällöltään samanlainen kuin Fazerin Missä X -makeiset. Muita tuotteita oli muun muassa Ingmanin valmistama HotHit-jäätelöpuikko, penaalit, vaatteet, kassit sekä reput.
Ruhan rautatieasema
Ruhan rautatieasema () on rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla Seinäjoki–Oulu. Liikennepaikka sijaitsee Ruhan kylässä Lapuan kaupungin alueella Etelä-Pohjanmaan maakunnassa, Seinäjoen ja Lapuan asemien välisellä rataosuudella, 15,1 ratakilometrin päässä Seinäjoelta ja kahdeksan ratakilometrin päässä Lapualta.
Liikennepaikka oli ennen junakohtauspaikka, ja sen ratapiha käsitti pääraiteen lisäksi yhden kohtausraiteen, jonka pituus oli noin 885 metriä. Seinäjoki-Oulu-ratahankkeen vuoksi ratapiha purettiin vuosien 2014 ja 2015 aikana. Tällöin sivuraide poistettiin ja sen viereen rakennettiin uuden kaksoisraiteen toinen osa. Liikennepaikalla ei ole lainkaan kaupallista henkilö- tai tavaraliikennettä. Asemalla ei ole miehitystä eikä lipunmyyntiä, ja rautatieliikenteen ohjaus hoidetaan keskitetysti kaukokäytöllä Seinäjoen liikenteenohjauskeskuksesta käsin.
Duncan Edwards
Duncan Edwards (1. lokakuuta 1936 – 21. helmikuuta 1958) oli englantilainen jalkapalloilija. Dudleyssa syntynyt Edwards liittyi amatöörinä Manchester Unitedin kesäkuussa 1952 ja ammattilaisjalkapalloilijaksi hän ryhtyi 1. lokakuuta 1953. Hän kuului 1950-luvulla "Busbyn pienokaisiksi" kutsuttuun Matt Busbyn valmentamaan Manchester Unitedin nuoreen joukkueeseen. Edwards loukkaantui Münchenin lento-onnettomuudessa helmikuussa 1958 niin pahoin että kuoli kymmenen päivän kuluttua onnettomuudesta sairaalassa.
4. huhtikuuta 1953 Edwardsista tuli nuorin pelaaja, joka on pelannut Englannin 1. divisioonassa, kun hän esiintyi ensi kerran ManU:n paidassa ottelussa Cardiff Citya vastaan. Ensiesityksensä Englannin maajoukkueessa hän teki 2. huhtikuuta 1955 ottelussa Skotlantia vastaan, ollen nuorin Englannin paidassa pelannut pelaaja. Edwards ehti pelata yhteensä 175 ottelua ja tehdä 21 maalia Unitedissa, maajoukkueessa hän teki 5 maalia 18 ottelussa.
The Second Stage Turbine Blade
The Second Stage Turbine Blade on yhdysvaltalaisen progressiivisen rockyhtyeen Coheed and Cambrian ensimmäinen studioalbumi. Sen julkaisi 5. helmikuuta 2002 levy-yhtiö Equal Vision Records. Levy julkaistiin uudelleen 20. syyskuuta 2005 kolmen ennen julkaisemattoman bonusraidan kanssa.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Coheed and Cambria.
Christian Slater
Christian Michael Leonard Slater (s. 18. elokuuta 1969 New York City) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on tunnettu mm. elokuvista "Heathers","True Romance", "Robin Hood: Prince of Thieves" ja "Broken Arrow." Vuodesta 2015 lähtien Slater on näytellyt televisiosarjassa "Mr. Robot", mistä hän voitti paras miessivuosa Golden Globe -palkinnon vuonna 2016.
Paini kesäolympialaisissa 1956
1956 kesäolympialaisten painissa kilpailtiin kahdeksassa sarjassa sekä kreikkalais-roomalaisessa että vapaapainissa. Ne järjestettiin vain miehille.
Enkelin käsky
Enkelin käsky on Brian Jacquesin kirjoittama romaani. Se on "Lentävä Hollantilainen" -sarjan toinen osa. "La Petite Marie"
Tämä tarina alkaa Cartagenasta vuonna 1628. Nälkäiset Ben ja Nat etsivät ruokaa. He löytävät tavernan, jossa kaksi merirosvokapteenia, Rocco Madrid ja Raphael Thuron, pelaavat rahasta. Thuron saa Natin avulla paljastettua Madridin huijausyrityksen, jolloin ranskalainen lähtee ja kaappaa mukaansa kultaa. Rocco Madrid raivostuu ja lähtee La Petite Marien perään. Santa Martan paikkeilla takaa-ajoon liittyy vielä Punapalttoo Tealin kipparoima kaapparilaiva Devon Belle. Thuronin aikomuksena on purjehtia Ranskaan ja lopettaa merirosvoilu. Ranskan rannikolla merivoimien sotalaivat upottavat La Petite Marien, mutta Ben ja Nat pelastuvat.
"Razanit"
Ben ja Nat pelastavat Karay-nimisen tytön ilkeältä klovnilta ja joukkoon liittyy vielä Dominic, Sabadan kasvontekijä. He kulkevat Veroniin, markkinoille. Siellä Karay "ennustaa" vanhalle naiselle ja saa palkaksi syödä pannukakkuja. Ystävykset tapaavat Veronin kreivin, joka on surullinen vanha mies. Razanit ovat ryöstäneet kreivin veljenpojan vuosia sitten. Razanit olivat vuorilla elävä, armoton heimo, jota hallitsi Maguda Razan. Ben, Nat, Karay ja Dominic lähtevät vuoristoon pelastamaan kreivin veljenpojan Adamon. He seuraavat Razan-joukkiota vuorille, tulevat havaituksi ja piiloutuvat pieneen onkaloon. Kaksi Razanien seurueen jäsentä kuolee etsiessään heitä, ja onkalosta ystävykset pelastaa Arnela, vuohipaimen. Levättyään Arnelan luona pelastajat jatkavat matkaansa. Suuren lumivyöryn jälkeen Razanien seurue äkkää ja vangitsee heidät. Vain Nat pääsee pakoon ja käy hälyttämässä Arnelan. Vankina on myös omituinen karhu, johon Karay tuntee vetoa. Natin ja Arnelan matkustaessa Ben viedään Maguda Razanin luo sidottuna. Maguda murtautuu hänen mieleensä, joka on sillä hetkellä täynnä Natin lähettelemiä iloisia ja hassuja ajatuksia. Enkelin avulla Benin onnistuu surmata Maguda, ja kun häntä ollaan hautaamassa, Arnela ja Nat tulevat. Ystävykset pääsevät uhkarohkeasti pakenemaan säälittävä karhu mukanaan. Arnelan asuinpaikassa luolassa Dominic huomaa karhun silmissä jotakin erikoista, ja käy ilmi ettei se olekaan karhu vaan ihminen karhupuvussa. Eikä kuka tahansa ihminen, vaan Adamo, Vincente Bregonin kauan kadoksissa ollut veljenpoika.
Kaikki palaavat Veroniin, jossa juhlitaan. Myöhemmin Veronin kreivi ilmoittaa haluavansa adoptoida Dominicin, Karayn ja Benin. Silloin Ben ja Nat lähtevät, onhan heillä Enkelin antamia tehtäviä suoritettavanaan. Rannalla he tapaavat kalastajan, joka osoittautuu papiksi ja Raphael Thuronin veljeksi, Mattieu Thuroniksi. Yhtäkkiä Ben ja Nat huomaavat osan La Petite Marien jollaa, joka on tarkalleen Thuronin aarteen kohdalla. Nat, Ben ja isä Mattieu lähtevät hakemaan aarretta, joka on sen verran iso, että sillä isä Mattieu saa elätettyä seurakuntaansa. Lopussa Ben ja Nat lähtevät kalastajaveneellä merelle.
Patricia Arquette
Patricia T. Arquette (s. 8. huhtikuuta 1968 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä ja ohjaaja. Hänet tunnetaan muun muassa Allison DuBoisin roolistaan televisiosarjassa "Näkijä", josta hänet palkittiin parhaan naispääosan Emmyllä vuonna 2005. Arquette on näytellyt myös muun muassa elokuvissa "Painajainen Elm Streetillä 3 – Unien soturit", "True Romance", "Ed Wood", "Lost Highway", "Stigmata", "Bringing Out the Dead" ja "Paahde". Vuonna 2015 Arquette palkittiin parhaan naissivuosan Oscarilla, Golden Globella, Baftalla ja SAG-palkinnolla elokuvasta "Boyhood".
Patricia Arquetten sisarukset Rosanna, Alexis, Richmond ja David Arquette ovat näyttelijöitä. Heidän isänsä Lewis Arquette oli myös näyttelijä, samoin isoisä Cliff Arquette. Courteney Cox (David Arquetten ex-vaimo) oli Patricia Arquetten käly.
Patricia Arquette oli naimisissa Nicolas Cagen kanssa 1995–2001. Vuodesta 2006 vuoteen 2011 Arquette oli naimisissa näyttelijä Thomas Janen kanssa. Arquettella ja Janella on yhteinen lapsi, Harlow Olivia Calliope (s. 2003). Arquettella on myös lapsi suhteestaan Paul Rossin kanssa, vuonna 1988 syntynyt Enzo.
Uusi Aika
Uusi Aika on Porissa ilmestyvä sosiaalidemokraattinen sanomalehti, joka on perustettu vuonna 1906 nimellä "Sosialidemokraatti". Nykyisellä nimellään se on ilmestynyt vuodesta 1919 lähtien. Tammikuussa 2019 ilmoitettiin, että lehti lakkautetaan saman vuoden kesäkuussa taloudellisten syiden vuoksi.
Uuden Ajan toimittajina on työskennellyt lukuisia suomalaisen työväenliikkeen vaikuttajia, kuten lehden perustaja Eetu Salin sekä muun muassa Väinö Tanner. Uuden Ajan levikki oli parhaimmillaan 1980-luvulla yli 17 000 kappaletta, ja vielä 2000-luvun alussakin yli 7 000, mutta viimeisinä vuosina enää noin 2 500.
Uuden Ajan edeltäjä "Sosialidemokraatti" syntyi Porin työväenyhdistyksen aloitteesta suurlakon jälkeen vuonna 1906. Lehteä kustantanut Osuuskunta Kehitys perustettiin helmikuussa 1906, ja säännöllinen ilmestyminen alkoi kahden näytenumeron jälkeen 5. huhtikuuta. Ennen oman kirjapainon perustamista "Sosialidemokraatti" painettiin porilaisen Otto Andersinin kirjapainossa. Merkittävin hahmo lehden syntyvaiheissa oli Eetu Salin, joka oli myös sen ensimmäinen päätoimittaja. Lehteä julkaissut osuuskunta muutettiin osakeyhtiöksi elokuussa 1914.
"Sosialidemokraatti" lakkasi ilmestymästä sisällissodan myötä keväällä 1918. Lehden viimeinen numero julkaistiin 12. huhtikuuta, ja seuraavana päivänä punaiset vetäytyivät Porista. Kaupunkiin jäi pitkäaikainen toimitussihteeri Jussi Rainio, joka joutui valkoisten vangiksi ja surmattiin myöhemmin Porin raatihuoneen vankityrmässä. "Sosialidemokraatin" seuraajana jatkoi "Uusi Aika", jonka ensimmäinen numero ilmestyi elokuussa 1919. Nimi jouduttiin vaihtamaan, kun Helsingissä ilmestyneen "Työmiehen" seuraajaksi perustettu lehti otti nimen "Suomen Sosialidemokraatti".
"Uusi Aika" ilmestyi pitkään kuudesti viikossa, mutta muuttui myöhemmin viisipäiväiseksi, ja lopulta 1970-luvulla kolmipäiväiseksi tabloidiksi. Vuonna 2010 lehti supistui kaksipäiväiseksi ja vuoden 2011 alusta lähtien se on ilmestynyt ainoastaan kerran viikossa. Levikki oli parhaimmillaan 1970- ja 1980 luvuilla yli 17 000 kappaletta. Lehdellä oli tuolloin jopa 15 toimittajaa ja kolme aluetoimitusta eri puolilla Satakuntaa.
2000-luvulla "Uusi Aika" oli pitkälti SDP:n myöntämän lehdistötuen varassa. Se pieneni olellisesti, kun valtion parlamentaarisin perustein jakama lehdistötuki lopetettiin ja sisällytettiin yleiseen puoluetukeen. Lehden lakkauttaminen oli esillä jo vuosina 2011 ja 2015, mutta lopullinen päätös tehtiin vasta tammikuussa 2019, kun sosialidemokraattiset kunnallisjärjestöt eivät olleet enää halukkaita tukemaan tappiollista lehteä. Viimeiset vuodet lehteä kustansi Ajan Sana Oy.
Kehitys Oy:n kirjapaino toimi pitkään Porin Aittaluodossa. Vuonna 2011 Kehitys Oy myytiin Nelostuote-konserniin kuuluvalle Brand ID:lle, joka puolestaan myi sen helsinkiläiselle sijoitusyhtölle vuonna 2015.
Sambian niemimaa
Sambian niemimaa () sijaitsee nykyisellä Kaliningradin alueella. Siitä lähtee Kuurinkynnäs. Nimensä se on saanut muinaisesta sambien balttiheimosta. Nimellä ei ole mitään tekemistä Afrikassa sijaitsevan Sambian valtion kanssa.
The Commodores
The Commodores on vuonna 1968 perustettu ja 1970- ja 1980-luvuilla suosittu funk/soul-yhtye. Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat soul-balladit kuten ”Easy” ja ”Three Times a Lady”.
Yhtyeen jäsenet tapasivat Tuskegee Institutessa (nykyisin Tuskegee University) ollessaan siellä vuonna 1968 ensimmäisen vuosikurssin opiskelijoina. He saivat levytyssopimuksen Motownille tehtyään ensin nimeänsä tunnetuksi Jackson 5:n lämmittelijänä.
Ensilevyn nimiraita, ”Machine Gun”, on instrumentaalikappale, jota on soitettu paljon urheilutapahtumissa ja muutamissa elokuvissa. Toinen tunnettu instrumentaali yhtyeeltä on ”Cebu”. Vuosina 1974 ja 1976 julkaistut neljä levyä edustavat yhtyeen funk-kautta. Näiden jälkeen yhtyeen soundi pehmeni, ja lopulta ajauduttiin lähes puhtaaseen poppiin asti.
Yhtyeen perustajajäseniä lähti omille teilleen vuosien varrella. Vuonna 1981 Heatwaven laulaja J. D. Nicholas korvasi laulajana toimineen Lionel Richien, joka lähti suureen menestykseen johtaneelle soolouralle. Polydorin vuodesta 1986 alkaen julkaistut Commodores-levyt ovat pääasiassa kokoelmia.
Vuonna 2007 yhtye toimii edelleen. Vanhat jäsenet Orange, King ja Nicholas ovat yhä mukana menossa.
The Old Shit
The Old Shit - on Basshunterin toinen internetissä julkaistu albumi. Albumi sisältää Basshunterin varhaisimpia tuotoksia.
Rahjan saaristo
Rahjan saaristo on Perämeren itärannikon keskiosassa sijaitseva saaristo, joka levittäytyy Pohjois-Pohjanmaan maakunnan sekä Kalajoen ja Kokkolan, aiemmin Lohtajan kuntien alueelle. Pinta-alaltaan 84 neliökilometrin laajuinen saaristo on määritelty Natura 2000 -alueeksi vuonna 1998. Aluetta hoitaa Metsähallitus.
Saaristo on syntynyt maannousun myötä, ja maannousu on muovannut saarten luonnonpiirteitä. Alue on tämän vuoksi ainutlaatuinen Euroopassa. Saarilla tavataan saariston eri luontotyyppejä sisäsaariston metsistä avomeren luotoihin. Alueella on myös nähtävissä perinteistä saaristolaiskulttuuria, ja maisemaan kuuluvat kalastajakylät, kukkivat niityt sekä laidunmaat.
Keskeneräinen sinfonia (albumi)
Keskeneräinen sinfonia on Leevi and the Leavingsin vuonna 2004 julkaistu tuplakokoelma-albumi, joka jäi samalla yhtyeen viimeiseksi julkaisuksi. Tuplalevyllä on myös dvd-osio sekä mukana on yksi ennenjulkaisematon kappale vuodelta 1980, ”Haloo!”.
Waregem
Waregem on belgialainen kunta, joka sijaitsee Flanderin läntisessä maakunnassa. Kunta on flaaminkielinen ja näin ollen se on maan flaaminkielisellä alueella.
Waregemissä asui vuoden 2017 alussa 37 871 asukasta. Kunnan pinta-ala on 44,34 neliökilometriä ja sen asukastiheys 854 asukasta neliökilometrillä. Kunnan asukkaista 23 494 asui keskustaajamassa. Desselgemissä asui 5 276, Beveren-Leiessä 5 270 ja Sint-Eloois-Vijvessä 3 825 asukasta.
Waregemin tunnetuin tapahtuma on vuotuinen ""Wargem Koerse"" joka kestää kaikkinen tapahtumineen ainakin viikon. Se järjestetään elokuun viimeistä sunnuntaita seuraavana torstaina. Kyseessa on hevoskilpailu.
Kaupunki on myös aiemmin toimineen jalkapalloseura KSV Waregemin kotikaupunki, nykyisen seuran nimenä on SV Zuite-Waregem.
Kaupungissa on Yhdysvaltalaisten ensimmäisessä maailmansodassa taistelleiden sotilaiden hautausmaa, Flanders Field American Cemetery and Memorial. Sinne on haudattu 368 amerikkalaissotilaan maalliset jäännökset ja alueen kappelissa on taisteluissa kadonneiden 43 sotilaan nimet.
Sompio
Sompio eli Sompion lapinkylä oli metsäsaamelaisten asuinalue. Nykyään alue kuuluu Sodankylän kuntaan.
Asukkaat harjoittivat kesäisin metsästystä ja kalastusta "kesäkylistä" käsin, talvisin poronhoitoa asuen kiinteissä "talvikylissä". Sompion alueelle alkoi tulla maanviljelyä harjoittavia uudisasukkaita 1600-luvun lopulla Ruotsin kuninkaan annettua määräyksen näiden alueiden kiinteästä asuttamisesta. Vaikka suomalaisten asettuminen alueelle tapahtui vähitellen, muuttui alueen elinkeinorakenne: siellä alettiin harjoittaa lappalaiselinkeinojen ohella maanviljelyä ja karjanhoitoa.
Sompio tunnetaan Samuli Paulaharjun samannimisestä teoksesta, jonka hän julkaisi vuonna 1939. Paulaharju teki Sompioon useita matkoja; ensimmäisen matkan 1920 ja keruumatkoja kolmena seuraavana vuotena (1937–1939), . Näiltä viimeksi mainituilta matkoilta kerätyn aineiston pohjalta kirjoitettua "Sompio"-kirjaa pidetään hänen pääteoksenaan. Myös taiteilija Andreas Alariesto on kuvannut maalauksissaan, veistoksissaan ja lauluissaankin kotiseutunsa Sompion 1900-luvun alkupuolen elämää. Alariesto oli kotoisin Rieston kylästä. Sompiolainen Lauri Hihnavaara on kirjoittanut sompiolaisista aiheista romaanissaan Luiron laulu, julkaistu 2002.
Alf Danning
Alf Danning (6. marraskuuta 1893 Kööpenhamina – 8. syyskuuta 1953 Käpylä, Helsinki) oli tanskalais-suomalainen graafikko ja taiteilija. Hän oli koulutukseltaan apteekkari, mutta keskittyi vuoden 1927 jälkeen mainosgraafiseen työhön. Danning teki ainakin yhden sotilasaiheisen postikorttisarjan 1940-luvulla. Hän kuvitti useita kirjoja, muun muassa Schildtin, Kuvataiteen ja WSOY:n kustantamoille. Hän teki myös exlibriksiä. Danningin grafiikkaa on muun muassa Serlachiuksen kokoelmissa.
Suolahden kirkossa on Danningin tekemä alttarimaalaus.
Tatneft
Tatneft () on venäläinen öljy- ja kaasuyhtiö. Se on vahvasti sidoksissa Tatarstanin tasavallan poliittisiin päättäjiin. Talouslehti Forbesin listalla yhtiö oli keväällä 2012 noussut Venäjän 11. suurimmaksi ja maailmanlistan 529 suurimmaksi yritykseksi.
Tatneftin kotipaikka on Tatarstanin Älmätissä eli Almetjevskissa. Yhtiön osake noteerataan Moskovan pörssissä (MICEX-RTS) rupla- ja dollarimääräisenä (MICEX Index, RTS Index) sekä Lontoon pörssissä (LSE). Hallituksen puheenjohtajana toimii Rustam Minnihanov (, tataariksi Röstäm Miñnexan), joka on myös Tatarstanin pääministeri.
Tatneftin toiminta tapahtuu erityisesti Tatarstanin alueella, mutta yhtiö on laajentunut syntyseutuaan laajemmalle. Nyttemmin yhtiö poraa tai kehittää tuotantoa myös Libyan ja Syyrian öljykentillä. Öljy siirretään kentiltä pääosin Transneftin siirtoputkistoja käyttäen. Yhtiön öljynjalostamot sijaitsevat Tatarstanissa ja Pietarin lähistöllä.
Vuonna 2005 yhtiö laajensi jakeluverkostoaan Ukrainan markkinoille. Tatneftin nykyinen huoltamoverkko kattaa osan Venäjää (yhteensä 511 huoltamoa) ja suuren osan Ukrainaa (128 kpl); lisäksi Valko-Venäjällä pari huoltamoa. Tatneft-yhtymään kuuluu myös rengastehdas.
Tatneft omisti vuosina 1998–2002 Tatneftaero-lentoyhtiön, joka lensi reitti- ja tilauslentoja kolmella lentokoneella ja vastasi lisäksi Tatneftin kahdesta VIP-lentokoneesta.
Valkosipuliyö
Valkosipuliyö oli vuosina 1990–2007 Oulussa Rotuaarilla ja kauppatorilla vuosittain heinäkuussa järjestetty valkosipulin ystävien ja valkosipuliruokien tapahtuma. Tapahtumaa olivat järjestämässä Oulun kaupungin lisäksi muun muassa Oulun liikekeskustan ravintolat ja kauppiaat. Valkosipuliruokien lisäksi tapahtumassa oli musiikkiesityksiä ja tansseja. Valkosipuliyön järjestivät ensimmäisen kerran vuonna 1990 Hemmo Kuuranhalla ja Oulun Valakolöökiseura ry. Tapahtumassa valittiin vuosittain myös "valkosipulikonossööri" eli -vaikuttaja. Vuosittain tapahtumassa vieraili noin 50 000 kävijää.
Valkosipuliyön sijasta järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2009 Roviantti, jossa oululainen ruokakulttuuri esittäytyy monenlaisten esitysten lomassa.
Kirkon työmarkkinalaitos
Kirkon työmarkkinalaitos on kirkon työnantajaviranomainen, joka neuvottelee ja sopii kirkon viranhaltijoiden ja työntekijöiden palvelussuhteen ehdoista. Työmarkkinalaitos edustaa sopimusneuvotteluissa kirkkoa ja seurakuntia työnantajana, ja se on yksi nykyisen tulopoliittisen sopimuksen allekirjoittaneesta viidestä työnantajakeskusjärjestöstä.
Kirkon työmarkkinalaitokseen kuuluu 11 kirkolliskokouksen neljän vuoden toimikaudeksi kerrallaan valitsemaa jäsentä, jotka edustavat maan eri osia ja kirkon työmarkkinaolojen tuntemusta. Työmarkkinalaitos valitsee keskuudestaan puheenjohtajan. Työmarkkinalaitoksen toimistona on kirkkohallituksen henkilöstöosasto. Toimistoa johtaa sopimusjohtaja.
Kirkon sopimusjärjestelmä perustuu vuoden 1975 alusta voimaan tulleisiin lakeihin kirkon virka- ja työehtosopimuksista sekä työmarkkinalaitoksesta.
Compiègne
Compiègne on ranskalainen kaupunkikunta, joka sijaitsee Oisen departementissa ja Picardien alueella.
Compiègnen kaupunki sijaitsee Oise- ja Aisne-jokien yhtymäkohdassa, 65 kilometriä Pariisista pohjoiseen.
Gallialais-roomalaisella ajalla kaupungin paikalla oli ylikulku Oise-joen (Isara) ylitse. Ylikulkupaikan tarkoituksena oli yhdistää Bellovaquesin (Beauvais) ja Suessionsin (Soissons) alueidenrajaseudut toisiinsa. Kahlaamo sijaitse paikassa nimeltä "ruusutarha".
Compiègnen latinankielinen nimi oli "Compendium" eli "oikotie". Kaupungin alueella suoritetuista kaivauksista ei ole kuitenkaan löydetty roomalaisaikaisen asumuksen jäänteitä. Ympäristöstä sitä vastoin on löydetty joidenkin villojen jäännöksiä. Kahlaamon kohdalla on joitakin raunioita, joita epäillään sotilaallisiksi rakenteiksi.
Compiègne liitettiin frankkien valtakuntaan Merovingien valtaannousun myötä. Rainfroi (Ragenfrid), Neustrian major domus voitti austrasialaisten joukot vuonna 715 Cuisen metsässä, lähellä Compiègneä. Baijerin herttua Tassilon III vannoi vasallivalan vuonna 757 Pipin Pienelle.
Compiègnen sopimus vuonna 868 siirsi useita alueita, esimerkiksi Kanaalisaaret, tulevalle Bretagnen hertualle Salomonille. Vuonna 884 frankkien hallitsija ja viikingit tekivät rauhan. Odo, Pariisin kreivi, kruunattiin frankkien kuninkaaksi helmikuussa vuonna 888.
Satavuotisen sodan aikana Burgundin herttuan sotilaat vangitsivat Jeanne d'Arcin, kun hän yritti vapauttaa kaupunkia. Burgundilaiset myivät hänet englantilaisille 23. toukokuuta 1430.
Maria de' Medici aiheutti suuria ongelmia kardinaali Richelieulle, sillä hän oli karkottanut 1630 kuningattaren Compiègneen ja täältä kuningatar pakeni Brysseliin 1631. Ranskan kuningas Ludvig XV ja Dauphin vastaanottivat Maria Antoinetten, kun hän saapui Ranskaan.
Kaupungissa järjestettiin vuoden 1900 olympialaisten golfkisat.
Ensimmäisen maailmansodan päättänyt niin sanottu Compiègnen aselepo Saksan ja ympärysvaltojen välillä allekirjoitettiin 11. marraskuuta 1918 Rethondesissä lähellä kaupunkia.
Hävittyään taistelun Ranskasta maa antautui Adolf Hitlerin johtamalle natsi-Saksalle 21. kesäkuuta 1940. Hitlerin vaatimuksesta aselepo allekirjoitettiin samassa paikassa ja samassa sivuraiteelle ajetussa marsalkka Fochin salonkivaunussa kuin vuoden 1918 aselepokin. Tämän jälkeen saksalaiset räjäyttivät paikalle ensimmäisen sodan jälkeen pystytetyn muistomerkin.
Saksalaismiehityksen aikana kesäkuussa 1941 natsihallinto perusti Royallieuhun siirtoleirin, joka oli toiminnassa elokuuhun 1944 saakka ja johon eristetyt lähetettiin Auschwitziin tuhottaviksi.
Vuonna 1968 siirrettiin perinteikkään Paris-Roubaix-pyöräkilpailun lähtöpaikka Pariisista Compiègneen.
Huhtikuussa 2009 Compiègne keräsi huomiota kun Clairoixin Continentalin tehtaalta erotetut työläiset tuhosivat ja ryöstivät paikallisen aliprefektuurin hallintorakennuksen.
"Kolme kuningasta ja yksi kruununperillinen" on entisen Saint-Corneillen apottiluostarin seinään kiinnitetyn taulun mukaan haudattu luostariin.
Saint-Corneillen luostarin kirkko ja hautamausoleumit tuhottiin Ranskan vallankumouksen aikana.
Jussi Heino
Jussi Heino (s. 8. huhtikuuta 1971) on suomalainen lentopalloilija ja yksi tunnetuimmista suomalaisista lentopalloilijoista ulkomailla. Hänet on valittu muun muassa maailman arvostetuimman seurakilpailun, Mestareiden Liigan parhaimmaksi liberoksi kaudella 2004. Uransa pelaajana Heino päätti vuonna 2009. Vuodesta 2013 Heino on toiminut päävalmentajana Rantaperkiön Iskussa.
Heino aloitti lentopallon juniorina Luolajan Kajastuksen riveissä. Samalla hän harrasti yleisurheilua innokkaasti. Kuusitoistavuotinaana Heino siirtyi Varalan Urheilulukioon opiskelemaan ja harjoittelemaan maan parhaiden poikajunioreiden kanssa. Lukiota käydessään hän pelasi menestyksekkään Tampereen Isku-Volleyn riveissä.
Heino valmistui lukiosta ylioppilaaksi ja muutti samalla pois Tampereelta tehden sopimuksen Perttelin Peikkojen kanssa. Perttelin Peikoissa Heino pelasi aina kauteen 1998 asti, kunnes teki ammattilaiskentille huippusopimuksen. Hänen uusi seuransa oli VfB Friedrichshafen, joka oli yksi Euroopan parhaimmista seurajoukkueista.
VfB Friedrichshafenissa Heino pelasi kauden verran, voittaen Saksan mestaruuden sekä Cup-kullan. Lisäksi hän voitti lentopallon arvostetuimmassa seurajoukkuekilpailussa pronssia, kun VfB Friedrichshafen juhli Mestareiden liigan pronssia. Kauden jälkeen Heino siirtyi belgialaiseen huippujoukkueeseen Noliko Maaseikiin. Noliko Maaseikissa hänmvoitti Belgian mestaruuden kausilla 2000 sekä 2001. Lisäksi hän otti joukkueen riveissä Mestareiden liigan pronssia sekä CEV-Cupin pronssia kaudella 2001. Palkintokaappiin tarttui myös Belgian Cup-mestaruus kaksi kertaa.
Noliko Maaseikista Heino siirtyi itävaltalaiseen huippujoukkueeseen Hot Volleys Wieniin, jossa hän pelasi aina kauteen 2005 asti, voittaen kaksi Itävallan mestaruutta. Kauden 2005 jälkeen Heino palasi kotimaahansa ja alkoi pelata Isku-Volleyn riveissä, voittaen heti SM-kultaa 2006.
Kaudeksi 2008-2009 Heino siirtyi pelaamaan Valkeakosken Isku-Veikkojen paitaan yksivuotisella sopimuksella. Isku-Veikot ylsi Heinon johdolla seurahistoriansa parhaimpaan saavutukseen, pudotuspelipaikkaan. Kauden jälkeen Heino lopetti pelaajauransa siirtyen valmentajaksi Tampereen Isku-Volleyhin.
Isku-Volleyn päävalmentajana avauskaudella Heino valmensi joukkueen SM-liigassa neljänneksi. Pronssiottelusarjan voitti tiukasti Raision Loimu otteluvoitoin 1-2. Heinon sopimus jatkui Iskussa ja lisäksi hänet kiinnitettiin maaliskuussa 2011 Suomen lentopallomaajoukkueen kakkosvalmentajaksi. Isku-Volley voitti SM-pronssia 2010-11 Heinon valmennuksessa.
Välivuoden jälkeen Heino palasi liigavalmentajaksi otettuaan Rantaperkiön Iskun johtoonsa kaudella 2013-14.
Maajoukkueessa Heino pelasi 1990–2004 kausien välillä, kunnes päätti jättäytyä pois nuorten pelaajien tieltä. Hän esiintyi yhteensä 152 A-maaottelussa. Heino toimi kauden myös miesten maajoukkueen kakkosvalmentaja.
Henkilöhkohtaiset:
Joukkueessa:
Jussi Savio
Jussi Savio (s. 26. kesäkuuta 1980) on suomalainen lentopalloilija, joka pelasi 2007–2008 kaudella Tampereen Isku-Volleyn riveissä, Lentopallon SM-liigassa.
Iskuun 2007 kaudella Tuomas Tihisen paikkaajaksi hankittu Savio on syntynyt 1980 perinteikkäässä lentopallokaupungissa Pieksämäellä. Isku-Volleyn lisäksi hänet on nähty pelannut Keski-Savon Paterissa ja voittanut siellä SM-pronssia ja Suomen cupin hopeaa 2000. Savio on pelannut yli 200 liigaottelua.
Paras sijoitus Saviolla SM-liigassa on vuonna 2007 hankittu neljäs sija juuri Isku-Volleyn riveissä. Savio on myös tuttu näky beach volley-kentille, jossa hän voitti yhdessä parinsa Toni Tuomisen kanssa Suomen mestaruuden vuonna 2004. Lisäksi Savio on pelannut kansainvälisillä kentillä beach volleyta, yhdessä parinsa Toni Tuomisen kanssa.
Yhdysvaltain ympäristönsuojeluvirasto
Yhdysvaltain ympäristönsuojeluvirasto (, lyh. EPA) on terveydestä ja ympäristöstä vastaava valtion virasto Yhdysvalloissa. Virastoa johtaa Yhdysvaltain presidentin nimittämä henkilö. EPA työllistää 17 000 ihmistä 10 toimistossa ja 27 laboratoriossa ympäri Yhdysvaltoja. EPA:n päätoimisto sijaitsee Washingtonissa.
EPA:n perusti presidentti Richard Nixon 2. joulukuuta 1970. Perustaminen hyväksyttiin heinäkuussa 1970 kansalaisten vaatiessa yhä voimakkaammin puhtaampaa vettä, ilmaa ja maata ympäristöonnettomuuksien kuten vuonna 1969 tapahtuneen Cuyahogajoen tulipalon johdosta. Ennen EPA:n perustamista Yhdysvaltain hallituksella ei ollut jäsentyneitä välineitä ihmisterveydelle ja ympäristölle vaarallisten saasteiden torjumiseen.
Petroskoin maneetti
Petroskoin maneetti oli tuolloisen Neuvostoliiton Pletsetskin avaruuskeskuksesta tehty rakettilaukaisu 03:58 20. syyskuuta 1977. Laukaisusta saatiin Suomessa forssalaisen silminnäkijän ottamia kuvia. Havaintoja tehtiin laajalla alueella ja sitä pidettiin pitkään ufohavaintona.
Tämäntyyppinen laukaisu oli harvinainen, se vei suuressa kulmassa olevalle radalle, ja näkyi normaalia lännempänä.
Uutistoimisto Tassin mukaan ilmiö oli meteoriitti, mutta meteoriitiksi ilmiö oli kuitenkin liian pitkäikäinen. Tass ei voinut uutisissaan mainita Neuvostoliiton salaisen pohjoisen kosmodromin, Plesetskin olemassaoloa.
Helsingin yliopiston tähtitieteen laitos ehdotti havainnon selitykseksi raketin laukaisua, vaikka täsmällinen laukaisun tyyppi ei vielä ollut tiedossa.
Kyseessä oli Kosmos 955 - satelliitin laukaisu. Jäljet olivat näkyvissä noin kaksi tuntia.
Sami Juvonen
Sami Juvonen (s. 19. marraskuuta 1966) on suomalainen lentopalloilija, joka lopetti uransa kauteen 2009–2010. Hän pelasi pääsarjassa kaikkiaan 685 ottelua.
Juvosen pääsarjaura alkoi kaudella 1988–1989 Varkauden Tarmossa ja palkintokaappiin napsahti heti SM-kulta. Hänet valittiin tulokaskaudellaan SM-liigan parhaimmaksi tulokkaaksi. Varkaudessa vierähti yhteensä viisi kautta; neljä Tarmossa ja yksi Paterissa ja mitalisaldo karttui kullan lisäksi kahdella hopealla. Tampereen Isku-Volleyn riveihin Juvonen siirtyi ensimmäistä kertaa kaudeksi 1993–1994 ja viihtyi viisi kautta uudessa seurassa voittaen kaksi hopeaa ja kaksi pronssia.
Kaudet 1998–1999 ja 1999–2000 Juvonen pelasi ulkomailla Saksan Bundesliigassa Friedricshafenissa ja voitti molemmilla kausilla maan mestaruudet. Saksan ulkomaan visiittiä seurasi kolme kautta Isku-Volleyssa, suomalaispassarin mitalitilastoon kirjattiin kulta 2001–2002 ja hopea 2002–2003. Kolmannen Juvosen kotimaan ”viisivuotiskauden” täydensi kaksi vuotta Vammalan Lentopallon riveissä.
Kuudennelletoista SM-liigakaudelleen 2005–2006 Juvonen palasi jälleen Isku-Volleyhin ja johdatti joukkueensa keväällä kultajuhliin. Kaudella 2008–2009 hän esiintyi Valkeakosken Isku-Veikkojen riveissä pelaten uransa viimeisen kokonaisen kauden. Juvonen nähtiin vielä kaudella 2009–2010 Isku-Volleyn riveissä muutaman kerran, mutta joukkueen vakiokokoonpanoon hän ei kuulunut.
Isku-Volley nosti Sami Juvosen paidan Pyynikin palloiluhallin kattoon joulukuussa 2012 kunnianosoituksena hänelle.
Sami Juvonen pelasi ulkomaalaisvuosinaan Saksassa ammattilaisena huippujoukkue Friedrichshafenissa. Hän voitti joukkueen mukana Saksan liigan, Saksan cupin, sekä sijoittui Euroopan mestareiden liigassa kolmanneksi kaudella 1999. Kaudella 2000 Juvonen jatkoi huippuotteitaan saksalaisjoukkueessaan voittamalla jälleen Saksan liigan, lisäksi Juvonen hankki palkintokaappiinsa Lentopallon Mestareiden liigan hopean. Friedrichshafen joutui myöntämään Sisley Trevison paremmakseen finaalissa lukemin 3–1.
Juvonen pelasi 1989–2003 välisenä aikana 150 miesten maajoukkueen A-maaottelua.
Juvonen pelasi Suomen maajoukkueessa EM-kotikisat 1993 ja Hollannin EM-kisat vuonna 1997. Myös MM- ja olympiakarsintoja hänellä on takanaan lukuisia.
Juvonen tunnettiin kentällä myös kovana piiskurina, joka ärähti, jos muut pelaajat lepsuilevat. Pelaajat olivat sitä mieltä, että Juvosesta teki niin hyvän pelaajan se, että ”hänellä oli ääretön rohkeus ja itsevarmuus pelata omalla tyylillään – sekä into ja halu voittaa”.
Henkilökohtaiset:
Ulkomailla:
Suomessa:
Taikaneliö
Taikaneliö on yleensä eriävistä kokonaisluvuista järjestetty neliö, jonka jokaisen rivin, sarakkeen ja lävistäjän summa on sama. Tavallisessa "n":n levyisessä ja pituisessa taikaneliössä on luvut 1–"n"². Taikaneliöksi kutsutaan myös joskus sananeliötä.
Summaa kutsutaan taikavakioksi. Tavallisen taikaneliön taikavakio riippuu "n":stä:
Tavallisille taikaneliöille (n = 3,4...) taikavakio saa arvot
formula_2 (lukujono A006003 OEIS:ssa).
Kiinalaiset kirjoitukset ajalta 650 eaa. kertovat tarinaa Luoshusta eli "Luojoen kääröistä". Muinaisessa Kiinassa oli valtava tulva. Ihmiset yrittivät tarjota uhria tulvivan Luojoen jumalalle lepyttääkseen hänen vihansa. Silloin vedestä nousi kilpikonna, jonka kilvessä oli kuvio. Kuviossa oli pisteillä merkittyjä lukuja, jotka oli lajiteltu 3×3-ruudukkoon, ja jokaisen rivin, sarakkeen ja lävistäjän lukujen summa oli sama: 15. Luku on sama kuin kiinalaisen aurinkokalenterin 24 auringonjaksossa on päiviä. Tätä muotoa käytettiin tietyssä mielessä joen hallitsemiseen.
Madeleine
Madeleine on naisen etunimi, alkujaan ranskalainen muoto nimestä Magdalena.
Suomessa nimi Madeleine on Väestö­rekisteri­keskuksen tietojen mukaan annettu vuoden 2009 loppuun mennessä 1 119 henkilölle. Madeleinen nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 22. heinäkuuta, jota on vanhastaan vietetty Maria Magdalenan muisto­päivänä.
Rakennuspeltiseppä
Rakennuspeltiseppä on metallialan ammatti, jonka tehtäviä ovat rakennuksien peltityöt. Näihin töihin kuuluvat muun muassa profiiliseinien päällystäminen, ikkunalistojen teko sekä peltikattojen asennus.
Rakennuspeltisepän tärkeimmät työkalut ovat peltisakset, peltisepän vasara, listapihdit sekä erilaiset akkupora- ja sähkökoneet kuten kanttauskone, särmäyspuristin, kaareistuskone ja leikkurit.
Työtavat ja -paikat vaihtelevat huomattavasti eri rakennuksilla. Peltitöiden ohella työmailla voi olla kittaamista ja joskus jopa hitsausta. Hitsaus tosin edellyttää työntekijältä täysi-ikäisyyttä ja voimassa olevaa tulityökorttia sekä työmaakohtaista lupaa hitsata.
Suurin osa ammattiliittoon kuuluvista rakennuspeltisepistä kuuluu SAK:n alaiseen Metallityöväen liittoon.
Subcomandante Marcos
Subcomandante Marcos on Zapatistisen kansallisen vapautuksen armeijan (EZLN) puhehenkilö, jonka tarkkaa roolia organisaatiossa ei tiedetä. Marcosin useat esiintymiset eri tiedotusvälineissä EZLN:n edustajana ovat muodostaneet hänestä lehdistön silmissä eräänlaisen järjestön johtohahmon. Marcos on kuitenkin aina kiistänyt olevansa zapatistien johtohahmo, vaan pelkästään heidän sanansa välittäjä.
Lempinimi Marcos on kunnianosoitus hänen sotilastulessa kuolleelle ystävälleen. Marcosin todellinen henkilöllisyys on hämärän peitossa, Meksikon hallitus uskoo Marcosin olevan Rafael Sebastián Guillén Vicente -niminen Tamaulipasin osavaltiosta kotoisin oleva vuoden 1968 murhatöiden radikalisoima entinen korkeakouluopettaja.
Toukokuun 25. päivänä vuonna 2014 Subcomandante Marcos palasi julkisuuteen viiden vuoden tauon jälkeen ja piti puheen otsikolla "Entre la luz y la sombra". Puheessa hän ilmoitti, ettei Subcomandante Marcosina tunnettua hahmoa kyseisestä päivästä lähtien enää ole olemassa. Jatkossa Marcos sanoi olevansa Subcomandante Insurgente Galeano, kunnianosoituksena toukokuun 2. päivä 2014 murhatulle zapatisti-opettajalle José Luis Solís Lópezille, joka tunnettiin nimellä Galeano. Puheessaan Marcos sanoi, "Ajattelemme, että jonkun meistä täytyy kuolla, jotta Galeano eläisi." Marcos jätti kuitenkin epäselväksi, mikä tulee olemaan Subcomandanten Insurgente Galeanon rooli tulevaisuudessa. Jäähyväispuheessaan Marcos kertoi varsin paljon niistä tekijöistä, jotka saivat zapatistit aikoinaan kehittämään myyttisen Marcos-hahmon. Hän myös kertoi, että monet Marcosiin liitetyt huhut olivat heidän itsensä alulle panemia.
Vuosien 1992 ja 2007 välillä Marcos on kirjoittanut yli 200 poliittiseen ja filosofiseen tematiikkaan keskittyvää esseetä. Marcos kirjoittaa tekstinsä yleensä faabeleina, täynnä epäsuoraa kerrontaa ja symbolismia.
Eräs Marcosin tunnetuimmista teoksista on Maya-intiaanien myytteihin nojaava lastenkirja "La Historia de los Colores". Kirjan keskeisiä teemoja ovat suvaitsevaisuus ja erilaisuuden kunnioitus.
Ossi Vesanen
Ossi Vesanen (s. 29. kesäkuuta 1983 ) on suomalainen lentopalloilija, joka pelaa 2007–2008 kaudella Isku-Volleyssa, Lentopallon SM-liigassa. Ossi Vesasen veli Anssi Vesanen pelaa myös Isku-Volleyssa 2007–2008 kaudella. Molemmat Vesasen veljakset ovat pelipaikaltaan keskitorjujia.
Lentopallon SM-liigassa Vesasella on kausia takana 6 (2008 mennessä). Vesanen aloitti lentopallo uransa kasvattajaseurassaan Lempäälän Jyryssä, josta Isku-Volleyhin on tullut monia pelaajia viime vuosina. Kuten Vesasen veljekset Anssi ja Ossi, sekä Tommi Roininen, joka tosin nykyään pelaa Raision Loimussa.
Lempäälässä Vesanen pelasi miesten 1-sarjassa kaksi kautta, jonka jälkeen hän siirtyi Tampereen Isku-Volleyhin. Heti ensimmäisellä kaudellaan Vesanen voitti yhdessä veljensä ja Isku-Volleyn joukkueen kanssa SM-hopeaa. Lopullisesti Vesanen löi itsensä kuitenkin läpi kaudella 2006, kun joukkue voitti suomenmestaruuden tähtisikermällään. Nykyään Vesasta pidetään yhtenä SM-liigan parhaimmista keskitorjujista.
A-maajoukkueeseen Vesanen valittiin 2007 kauden päätteeksi. Päävalmentaja Mauro Berruto otti vasenkätisen keskihyökkääjän myös maailmanliigaan peliajasta taistelevaan ryhmään. Vielä kuitenkaan Vesanen ei päässyt pelaamaan uransa ensimmäisiä A-maaotteluita.
Kihlasormus
Kihlasormus on kihlauksen merkkinä käytettävä sormus Kihla- tai vihkisormusta pidetään yleensä vasemman käden nimettömässä. Ortodoksisessa kristillisessä liitossa kihla- ja vihkisormus pidetään oikeassa nimettömässä. Useimmat kihlasormukset ovat varsin yksinkertaisia, mutta kalleimmat sormukset voivat sisältää myös jalokiviä kuten timantteja.
Huutilampi
Huutilampi (aiemmin Kärnälampi) on Heikinharjun kaupunginosassa Korvensuoran suuralueella Oulun kaupungissa sijaitseva asemakaavalla suojeltu lampi.
Lampi on matala ja umpeenkasvava, sen pinta-ala on noin 20 hehtaaria. Lammen rannat ovat luhta- ja saranevaa, vesialueen keskiosissa on muutamia avovesilampareita. Lampea ja sen suorantoja ympäröivät mäntyvaltaiset kangasmaastot. Lampi laskee kapeaa ojaa pitkin Kalimeenojaan ja edelleen Perämereen.
Linnustoltaan Huutilampi ja sitä ympäröivät alueet ovat niukkoja, mutta alueella pesii Oulun seudun suurin naurulokkien yhdyskunta. Lammella on kirjattu jopa viidensadan naurulokkiparin havaintoja. Lisäksi siellä oleskelee runsaasti pesimättömiä yksilöitä, toukokuussa niitä voi olla tuhansittain. Muita muutto- ja pesimälintuja alueella on niukasti.
Vesilinnuista lammella tavataan pesimässä taveja ja tukkasotkia, rannoilla taas pajusirkkuja ja rantaniityillä lisäksi isokuoveja. Suokukkoja on nähty soitimella lammen ympäristössä. Lammella on tavattu myös harvinaisia mustakurkku-uikkuja.
Lammen rannalle on vuonna 1996 rakennettu 0,7 metrin korkuinen lintulava, johon mahtuu kerrallaan 2–3 henkilöä. Lampea kiertää myös Huutilammen luontopolku, jolla on pituutta noin 1,5 kilometriä. Reitti on merkitty maastoon keltaisin nauhoin ja paaluin. Lisäksi alueella on ympäristöpolku, joka johtaa Huutilammelta Ruskon kaatopaikan sivuitse Kuivasjärven suuntaan. Metsän oppimispolku ylittää Kalimeenojan, lammelta pääsee myös Auran majalle johtavalle ulkoilureitille.
Jukka Lehti
Jukka Lehti (s. 7. maaliskuuta 1982) on suomalainen SM-tason lentopalloilija ja lentopallovalmentaja. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 2006 Tampereen Isku-Volleyn joukkueessa. Lehti oli pelipaikaltaan passari.
Lehti on pelannut Isku-Volleyn lisäksi Salon Piivolleyssa ja Valkeakosken Isku-Veikoissa yhteensä yli 300 liigaottelua. SM-mitaleita hänellä on yhteensä kuusi. Suomen-mestaruuden Lehti voitti vuonna 2006, kun Isku-Volley kohtasi hänen entisen seuransa Piivolleyn SM-finaaleissa.
Lehti voitti TUL:in joukkueen kanssa maailmanmestaruuden Rio de Janeirossa 2006 Brasiliassa. Vuonna 2017 hän siirtyi Hurrikaani-Loimaan kakkosvalmentajaksi.
Lehti opiskeli Tampereen ammattikorkeakoulussa metsätaloutta sekä valmensi nuoria yleisurheilijoiden alkuja vapaa-ajallaan.
Kari Lehtola (lentopalloilija)
Kari Lehtola (26. syyskuuta 1982) on suomalainen lentopalloilija, joka pelaa nykyään Tampereella, Isku-Volleyn riveissä. Lentopallon SM-liigassa pelaava Isku-Volley hankki Lehtolan joukkueeseensa silloisesta Varalan valtakunnallisesta poikien valmennuskeskuksesta.
Isku-Volleyn riveissä Lehtola on päässyt juhlimaan Suomenmestaruutta, kuin myös SM-hopeaa ja pronssia. Lisäksi Suomen Cupin voitto on hänellä taskussa. TUL:in joukkueessa Lehtola oli voittamassa Maailmanmestaruuden Rio de Janeirossa 2006. Lisäksi hän opiskelee Tampereen ammattikorkeakoulussa rakennustekniikkaa. Lehtola on pelannut Isku-Volleyn ja Varalan valmennuskeskuksen joukkueen lisäksi kasvattajaseuransa Liperin Taimen riveissä.
Anssi Vesanen
Anssi Vesanen (s. 21. helmikuuta 1980) on suomalainen lentopalloilija. Hän pelasi kaudella 2013–2014 Lempäälän Kisassa. Aiemmin hän pelasi Tampereen Isku-Volleyssä (2001–2011) ja Vammalan Lentopallossa (2011–2012).
Vesanen on kotoisin Lempäälästä ja aloitti uransa juniorina Lempäälän Jyryssä. Vuonna 2001 hän nousi Isku-Volleyn SM-liigajoukkueeseen. Ensimmäisen SM-liigakautensa jälkeen Vesanen kutsuttiin A-maajoukkueeseen.
Uransa ensimmäisen SM-mitalin Vesanen voitti kaudella 2001 kun hän juhli Suomen Cupin mestaruutta. Seuraavalla kaudella Vesanen oli voittamassa SM-kultaa ja Suomen Cupia. Kaudella 2003 Isku-Volley jäi toiseksi tiukassa finaalisarjassa. Vesanen pelasi huippukaudet vuosina 2002 sekä 2003, ja hänet valittiin molempina vuosina SM-liigan tähtiseitsikkoon.
Kaudella 2005 Vesanen voitti Isku-Volleyssa pronssia. Seuraavana vuonna mitali kirkastui jälleen SM-kullaksi, kun Isku-Volley pelasi historian ylivoimaisimmat pudotuspelit. Vesanen valittiin kauden jälkeen uransa kolmannen kerran tähtiseitsikkoon. Kausilla 2007 sekä 2008 Vesasen joukkue Isku-Volley jäi SM-liigassa tiukasti neljänneksi.
Kesällä 2008 Vesanen kirjoitti Isku-Volleyn kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen.
SM-liigan parhaimpiin keskitorjujiin kuulunut Vesanen pelasi myös Suomen A-maajoukkueessa kausina 2000–2005. Kokemusta hänellä on 49 A-maaottelusta. Hän pelasi EM- ja MM-karsinnoissa sekä Euroopan liigassa vuonna 2005. Euroopan liigassa maajoukkue saavutti vuonna 2005 hopeaa.
Vesanen on toisen polven lentopalloilija, sillä hänen isänsä Juhani Vesanen on pelannut lentopalloa sekä SM-liigassa että miesten A-maajoukkueessa 77 ottelun verran. Hän on toiminut myös Isku-Volleyn managerina. Vesasen veli Ossi Vesanen on myös lentopalloilija ja pelannut Iskussa.
Eye of the Beholder (kappale)
Eye of the Beholder on thrash/heavy metal -yhtye Metallican järjestyksessään toinen single "...And Justice for All" -studioalbumilta. Se oli viimeisiä kappaleita, joita albumille äänitettiin. Kappaleen sanoitukset kertovat sananvapauden puutteesta. Metallica ei ole esittänyt kappaletta kovinkaan monta kertaa vuosien 1988-1989 Damaged Justice -kiertueen jälkeen. Kappale on tempoltaan selvästi albumin hitain, sekä raskain ja kuten myös edellisten albumien kolmantena raitana "Ride The Lightningin """For Whom the Bell Tolls"" ja "Master Of Puppetsin "The Thing that Should Not Be"" ovat myös hitaita ja raskaita.
Eye of the Beholder
Eye of the Beholder voi tarkoittaa seuraavia:
Vikramaditya II
Vikramaditya II oli intialaisen Chalukya-valtakunnan hallitsija vuosina 733–744. Hän nousi valtaan isänsä, Vijayadityan, kuoleman jälkeen.
Kruununprinssinä Vikramaditya II teki useita onnistuneita sotaretkiä chalukyoiden arkkivihollisia Kanchipuramin pallavia vastaan. Vikramadityia II huomattavimmat saavutukset ovat Kanchipuramin kolme valloitusta, joista ensimmäinen tuli aikana, jolloin hän oli vielä kruununprinssi, ja Virupakshan sekä Mallikarjunan temppelit, jotka hänen kuningatterensa Lokadevi ja Trilokadevi rakennuttivat hälle Pattadakaliin. Temppelit muodostavat keskeisen osan UNESCOn maailmanperintökohdetta.
The Singles (Kissin albumi)
The Singles on yhdysvaltalaisen rockmusiikkia esittävän Kiss-yhtyeen kokoelma-albumi vuodelta 1985. Albumi ilmestyi ainoastaan Australiassa, jossa sen jakeli Concept Records lisenssillä, jonka se oli hankkinut Kissin varsinaiselta levy-yhtiöltä PolyGram Recordsilta.
Albumista on vuosien varrella muodostunut haluttu keräilykohde sen harvinaisuuden vuoksi, koska se julkaistiin ainoastaan Australiassa. Albumi ilmestyi sekä vinyylilevynä että C-kasettina.
Tappaiskeitto
Tappaiskeitto on savolainen perinneruokalaji, keitto, joka tehtiin yleensä syysteurastuksen aikaan eläimen sisäelimistä, verestä, perunasta ja jauhoista, ja joukkoon saattoi tulla myös lihaa. Myös juureksia ja sipulia lisättiin antamaan makua. Eläimenä käytettiin yleensä nautaa. Siihen voitiin lisätä myös mykyjä, jolloin siitä käytettiin nimitystä mykyrokka. Sisäelimet pilaantuvat nopeasti, joten ne oli käytettävä ruoaksi heti.
1980-luvulla jokaiselle Savon silloiselle kunnalle äänestettiin omat perinneruoat. Tappaiskeitto äänestettiin Haukivuoren nimikkoruoaksi.
Tirvan lava
Tirvan lava on Valkealassa, Kymenlaakson maakunnassa, sijaitseva tanssilava. Lavan omistavat urheiluseura Tirvan Pamaus ja Tirvan Seudun Metsästysyhdistys ry. Tirvan lava valmistui vuonna 1955 ja on siitä lähtien ollut jatkuvasti toiminnassa. Nykyisin lavalla tanssitaan toukokuusta elokuuhun.
Black (yhtye)
Black oli englantilainen yhtye, jonka päälaulaja oli Colin Vearncombe (26. toukokuuta 1962 Liverpool – 26. tammikuuta 2016). Yhtyeessä vaikutti Vearncomben lisäksi David Dickie vuosina 1981–1983. Tämän jälkeen Vearncombesta tuli sooloartisti ja hän otti Blackin taiteilijanimekseen. Blackin tunnetuin kappale on ”Wonderful Life” vuodelta 1987. Vearncombe oli naimisissa ruotsalaisen laulajan Camilla Griehselin kanssa, joka vaikutti One 2 Many -yhtyeessä.
Jalasjärven rautatieasema
Jalasjärven rautatieasema () on rautatieliikennepaikka Alavallin kylässä, nykyisin Kurikkaan kuuluvassa entisessä Jalasjärven kunnassa Etelä-Pohjanmaalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsee 123 kilometrin päässä Tampereen ja 37 kilometrin päässä Seinäjoen rautatieasemalta. Liikennepaikan etäisyys Helsingin rautatieasemalta on 309,9 kilometriä. Henkilöliikennettä asemalle oli vuosina 1981–2006. Asema oli erittäin hiljainen, sillä siellä pysähtyi juna vain kerran viikossa suuntansa: perjantaisin Seinäjoelle ja sunnuntaisin Tampereelle/Helsinkiin.
Liikennepaikalla oli 51 metrin mittainen matkustajalaituri ratapihan läntisimmän raiteen rinnalla, mutta se purettiin vuonna 2013. Varsinaista asemarakennusta ei ole ja liikennepaikalla on ainoastaan laitetila. Liikenteenohjaustoiminnot hoidetaan kaukokäytöllä Seinäjoen kauko-ohjauskeskuksesta käsin.
Liikennepaikalla on kaksi noin 790 metrin pituista sivuraidetta, jotka sijaitsevat pääraiteen molemmin puolin. Näitä raiteita käytetään junien kohtaamisiin. Läntisimmältä raiteelta erkanee lisäksi noin kolmensadan metrin mittainen kuormausraide.