Helsingin Palloseura
Helsingin Palloseura eli HPS on vuonna 1917 perustettu urheiluseura, joka nykyisin keskittyy jalkapalloon. Miesten jalkapallossa se on voittanut yhdeksän Suomen mestaruutta ja on yksi maan menestyksekkäimmistä seuroista. Kaudella 2018 miehet pelaavat neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Kolmosessa. HPS:n naisten edustusjoukkue pelaa kaudella 2018 toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Naisten Ykkösessä.
Nykyisin seura toimii Pakilan, Paloheinän ja Torpparinmäen alueella. Marraskuussa 2016 siihen kuului noin 1 050 jäsentä. Junioripelaajien määrällä mitattuna HPS oli vuonna 2017 Helsingin neljänneksi suurin jalkapalloseura.
Jalkapallon lisäksi HPS:ssa on aikoinaan pelattu myös jääpalloa, koripalloa, jääkiekkoa ja käsipalloa.
Helsingin Palloseura perustettiin Kalevankatu 8–10:ssä Helsingin suomalaisen lyseon toverikunnan huoneessa 29. marraskuuta 1917. Perustajat olivat Yrjö Tornivuori, joka valittiin HPS:n ensimmäiseksi puheenjohtajaksi, seuran ensimmäinen sihteeri Arvi Katajavuori , Toivo Ylimaa, Niilo Koskinen, Bruno Mantila, Urho Lehtonen, Arvi Ristimäki ja Paul Tallqvist. Ensimmäisen jalkapallo-ottelunsa HPS:n miehet pelasivat syyskuussa 1918 HIFK:ta vastaan. Seuran kulta-aikaa olivat 1920- ja 30-luvut. Se ylsi vuonna 1920 SM-loppuotteluun, jonka kuitenkin hävisi ÅIFK:lle lukemin 1–2. Ensimmäisen Suomen-mestaruuden se voitti vuotta myöhemmin 1921. Se voitti mestaruudet lisäksi vuosina 1922, 1926, 1927 ja 1929 ja sijoittui hopealle 1924. 1930-luvulla HPS voitti kolme mestaruutta kausina 1932, 1934 ja 1935. Tuolloin maajoukkueenkin runko muodostui Palloseuran pelaajista. 1940-luvulla menestys oli puolestaan vaihtelevaa. Lisäksi sotavuodet häiritsivät Suomen jalkapalloilua.
Vuosina 1950–1955 HPS:n miehet pelasivat Suomen sarjassa. Miesten mestaruussarjassa se pelasi taas vuonna 1956, jolloin se säilytti sarjapaikkansa niukasti. Vuotta myöhemmin HPS voitti toistaiseksi viimeisimmän Suomen mestaruutensa. Seuraavalla kaudella 1958 mestaruus oli jälleen lähellä, sillä HPS päätyi tasapisteisiin Kuopion Palloseuran kanssa. Kultamitali ratkaisiin uusintaottelulla, jonka KuPS voitti 1–0 jatkoajan jälkeen. Vuonna 1962 se voitti Suomen Cupin kukistaen finaalissa Maakuntasarjan Rovaniemen Palloseuran 5–0. Cup-voitto toi HPS:lle paikan Cup-voittajien cupiin, jossa se putosi tšekkoslovakialaiselle Slovan Bratislavalle yhteismaalein 2–12. Vuonna 1964 HPS pelasi toistaiseksi viimeisen kautensa Mestaruussarjassa ja vietti seuraavat vuosikymmenet alemmilla sarjatasoilla.
1970–1990-luvuilla HPS:n miesten joukkue pelasi 1. divisioonassa, 2. divisioonassa ja 3. divisioonassa. Vuonna 1999 se luopui miesten Kakkosen paikastaan talousvaikeuksien vuoksi. Tämän jälkeen seura aloitti taipaleensa kohti ylempiä sarjoja alimmaisesta miesten Seiskasta. Kaudella 2018 se pelaa miesten Kolmosessa.
HPS on usein yhdistetty Helsingin Vallilan kaupunginosaan ja edustaneen aikoinaan suomenkielistä työväenluokkaa, mutta vielä 1920-luvulla seura sijoittui selkeästi Pitkänsillan porvarilliselle eteläpuolelle. Esimerkiksi ottelut ja harjoitukset järjestettiin Kaisaniemen kentällä, Eläintarhan kentällä ja Töölön pallokentällä. Pitkänsillan työväenluokkaiselta pohjoispuolelta haettiin vaikutteita, mutta ei kauempaa kuin Haapaniemen kentältä, jossa sillä oli muiden helsinkiläisseurojen tavoin harjoitusvuoroja. HPS:n kokoontumiset keskittyivät Helsingin ydinkeskustaan, ja merkittävät pelaajasiirrot HPS:aan tapahtuivat enimmäkseen Pitkänsillan eteläpuolelta kotoisin olevista joukkueista HJK:sta ja KIF:sta. Töölön pallokenttä oli HPS:n kotikenttä 1980-luvulle asti.
HPS:n perustajat ja alkuvuosien seura-aktiivit olivat Ressun lukion oppilaita, jotka useimmiten jatkoivat opintojaan yliopistossa. Ensimmäisen vuosikymmenen ajan myös seurassa vallitsi porvarillinen, keskiluokkainen ja akateeminen aatemaailma. Esimerkiksi alkuvuosien toimihenkilöistä Yrjö Tornivuori oli koulutukseltaan juristi, ja Kauko Karvonen ja Aarre Linna insinöörejä, joita edustusjoukkueessa pelasi kaikkiaan seitsemän. Vuonna 1922 HPS:n puheenjohtajaksi valittu Kauko Karvonen oli teekkari ja ylioppilaskunnan puheenjohtaja. Seura oli pitkään perustajajäsentensä hallinnoimma ja siten aatemaailmaltaan heidän kaltaisensa.Lindbohm, s. 38.
1920-luvun lopulla Työväen Urheiluliiton seuroista siirtyi pelaajia HPS:n miesten edustusjoukkueeseen ja samalla perustajajäsenten määrä väheni. HPS:n jäsenistö ja edustusjoukkue alkoivat siirtyä sosiaaliselta taustaltaan työväen suuntaan. Työläisten oli helppo liittyä HPS:aan, sillä nuorella seuralla ei ollut vanhojen seurojen rasitteita. HPS alkoi yleisesti muotoutua suomenkielisen työväestön seuraksi.
Sotien jälkeen HPS:n ydinalueeksi tuli Vallila, jossa sen asema oli vahvimmillaan 1940- ja 50-luvuilla, jolloin myös junioritoiminta keskittyi sinne. Kannattajia seuralla oli kuitenkin Pitkänsillan molemmilla puolilla.
1980-luvulla HPS:n toiminta siirtyi Vallilasta Pakilan ja Paloheinän alueelle, koska Vallilan väestöpohja ei enää mahdollistanut laajaa nuorisotoimintaa. Aleellisen siirron myötä junioritoiminta virkistyi uudelleen, vaikka edustusjoukkueella oli vielä keskeinen asema seuran toiminnassa.
Miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2018 miesten Kolmosessa.
4 Juho Sihvola
6 Aki Tuunela
7 Juho Hirvonen
9 Arttu Wuori
10 Santeri Hirvonen
11 Joonatan Räsänen
12 Eetu Anttila
13 Akseli Kulikoff
14 Emil Asp
15 Otto Annala
17 Tomas O´shaughnessy
18 Mikko Noronen
19 Pasi Paakki
22 Eero Puro
23 Olli Annala
24 Saku Sainio
27 Erno Kähkönen
28 Elmer Laaksonen
29 Rasmus Lindfors
88 Roope Auvinen
90 Sander Paukku
33 Lauri Saarikoski
45 Valtteri Hirvonen
91 Daniel IvanovHPS:n ensimmäinen naisten jalkapallojoukkue pelasi vuonna 1972. Naisten edustusjoukkue pelaa kaudella 2018 Naisten Ykkösessä. Seuralla on myös naisten kakkos-, kolmos- ja nelosjoukkueet sekä Queens-harrastejoukkue.Helsingin Palloseuran miesten kakkosjoukkue pelaa kaudella 2018 Nelosessa ja Jägers-niminen joukkue Kutosessa. Seuralla on myös 35-vuotiaiden ikämiesjoukkue ja Knights-niminen harrastejoukkue juniorijoukkueiden lasten iseille. Naisten kakkosjoukkue pelaa Naisten Kolmosessa, kolmosjoukkue Naisten Nelosessa ja nelosjoukkue Naisten Vitosessa. Lisäksi HPS:llä on naisten harrastejoukkue Queens.
HPS:llä on lukuisia juniorijoukkueita. Pojissa nuorimpia ovat 6-vuotiaat, jotka muodostavat P12–13-joukkueen, ja vanhimpia A-juoniorit. Tytöissä nuorimmat muodostavat 8-vuotiaiden T10–11-joukkueen, ja vanhimmat 17–18-vuotiaiden GPSB (00–02) -joukkueen.
HPS:n joukkueet pelaavat kotiottelunsa Paloheinän osa-alueella sijaitsevalla JYA Housing Areenalla, joka tunnetaan myös nimellä Paloheinän tekonurmi. Kenttä valmistui toukokuussa 2014, ja sen rakentaminen toteutettiin HPS:n ja Helsingin kaupungin liikuntaviraston yhteisprojektina, jossa aiempi Sokkarin hiekkakenttä korvattiin jalkapallonurmikentällä. Alusta sisältää täysimittaisen jalkapallokentän, ja lisäksi siinä on mahdollisuus pelata poikittain kahdella pienemmällä kentällä juniorien pelejä. 
Kentän yhteydessä sijaitsee HPS-kahvila. Lisäksi alueelle suunnitellaan pukukoppirakennusta, johon on tarkoitus sijoittaa seuran toimistotila ja kentän muut tukitoiminnot.
Seuran harjoitukset järjestetään kesäkausilla pääsääntöisesti JYA Housing Areenalla sekä HPS-juniorikentällä Pakilan yläasteen vieressä. HPS-juniorikentän ohessa sijaitsee myös HPS-halli.HPS pelasi jääkiekkoa vuosina 1928–34 ja sijoittui hopealle vuosina 1929, 1932 ja 1934.
Vuonna 1934 HPS:n pelaajat suivaantuivat erotuomarin heidän mielestään virheellisesti hyväksymästä maalista piirisarjan ottelussa Unitaksen joukkuetta vastaan. HPS lopetti ottelun ja koko jääkiekkotoimintansa tähän tapaukseen. Jääkiekon SM-sarjan maratontaulukossa HPS on erikoisuus vain yhdellä tappiollaan.
HPS selvisi jääpallon SM-loppuotteluun jo vuonna 1920, mutta hävisi kuitenkin sen Viipurin WBJS:lle eli Susille maalein 3–8. Varsinaiseen SM-sarjaan seura osallistui 1931, 1936, 1939, 1941, 1946, 1947, 1948 ja 1950.