hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Selluloosa
Selluloosa (CHO) on pitkäketjuinen, β-D-glukoosimolekyyleistä koostuva polysakkaridi, joka on rakenneaineena useimpien kasvien soluseinissä. Eräät bakteerilajit muodostavat selluloosasta suojan muodostaessaan biofilmin.
Selluloosa on maapallon yleisin orgaaninen polymeeri.
Selluloosan eristi ja sen kaavan määritti ensimmäisen kerran 1838 ranskalainen kemisti Anselme Payen. Selluloosa ei juuri liukene tavallisimpiin liuottimiin. Selluloosalla ei myöskään ole sulamispistettä, mutta se hajoaa yli 300 °C:n lämpötiloissa. Puuaines sisältää 33–50-prosenttista selluloosaa. Puuvillan kuidut ovat lähes puhdasta selluloosaa. Sellulaasi on selluloosaa hajottava entsyymi. Tunnetuin selluloosan hajottajasieni on "Hypocrea reesei".
Kasviksissa oleva selluloosa ei imeydy ihmisen ruoan­sulatuksessa, mutta se kuuluu ravintokuituihin, joilla on terveydellisesti edullisia vaikutuksia. Kasvinsyöjäeläimet, kuten märehtijät, pystyvät hajottamaan selluloosaa mikro-organismien avulla.
Selluloosa erotetaan puuaineksesta keittämällä ja kemikaalien avulla (sooda-, sulfiitti- ja sulfaattimenetelmät). Tällaisesta teknisesti valmistetusta, pääosin selluloosaa sisältävästä massasta käytetään myös nimitystä "sellu" ja sitä käytetään varsinkin paperiteollisuuden raaka-aineena. Selluloosaa käytetään myös ruudin valmistukseen nitroselluloosana.
Nanoselluloosalla nähdään olevan perinteiseen puusta eristettyyn lignoselluloosaan verrattuna uusia sovelluksia biotekniikassa. Nanoselluloosaa voidaan käyttää esimerkiksi kantaja-aineena biomateriaaleissa, keinotekoisena ihona palovammojen hoidossa, biohajoavana materiaalina kertakäyttötuotteissa ja suurta lujuutta omaavana materiaalina erilaisissa teollisuuden sovelluksissa.
Lebesgue–Stieltjes-integraali
Lebesgue–Stieltjes-integraali on integraali, jonka tunnistaa merkintätavasta
formula_1,
missä formula_2 ja formula_3 ovat funktioita. Sitä voidaan pitää yleistyksenä Riemannin integraalista. Lebesgue-Stieltjes-integraalilla on sovelluksia esimerkiksi todennäköisyyslaskennassa, erityisesti stokastisten prosessien alalla.
Integraalina Lebesgue-Stieltjes-integraali on määriteltävissä tietyn numeroituvasti additiivisen positiivisen mitan suhteen. Tässä määritellään kyseinen mitta.
Olkoon formula_4, formula_5 kasvava ja oikealta jatkuva sekä raja-arvo
formula_6
kaikissa pisteissä formula_7 olemassa.
Olkoon formula_8. Määritellään joukkofunktio formula_9 kaavalla formula_10. Tällöin formula_9 on laajennettavissa numeroituvasti additiiviseksi positiiviseksi mitaksi, joka on määritelty kaikilla välin formula_12 Borel-joukoilla. Samaistetaan jatkossa tämä mitta joukkofunktion formula_9 kanssa.
Mitallisen funktion formula_14 Lebesgue-Stieltjes-integraali on sen integraali mitalla formula_9, eli yli määrittelyjoukkonsa se on mittaintegraalina
formula_16.
Sille käytetään kuitenkin merkintää
formula_1.
Funktiota formula_2 kutsutaan "integrandiksi" ja funktiota formula_3 "integraattoriksi".
Lebesgue-Stieltjes-integraali laajennetaan vielä määritellyiksi integraattoreille, jotka ovat rajoitetusti heilahtelevia. Jos formula_3 on rajoitetusti heilahteleva, on sille olemassa hajotelma formula_21, missä formula_22 ja formula_23 ovat kasvavia funktioita formula_24. Tällöin määritellään
formula_25.
Lebesgue-Stieltjes-integraali on integraalin perusominaisuuksien mukaan automaattisesti lineaarikuvaus integrandinsa suhteen, mutta se on sitä myös integraattorinsa suhteen, toisin sanoen bilineaarinen:
formula_26.
Lebesgue-Stieltjes-integraalia voidaan pitää yleistyksenä Riemannin integraalista. Jos integraattori on identiteettifunktio, niin integraali supistuu funktion formula_2 Riemannin integraaliksi yli välin formula_12:
formula_29
olettaen, että formula_2 on Riemann-integroituva.
Jos formula_3 on derivoituva sekä formula_2 ja formula_33 ovat Riemann-integroituvia, niin Lebesgue-Stieltjes-integraalin arvon voi laskea Riemannin integraalina. Tällöin nimittäin pätee kaava
formula_34.
Jos funktiolla formula_3 on epäjatkuvuuskohta pisteessä formula_36 ja se on muualla derivoituva sekä muut edelliset oletukset pätevät, niin
formula_37.
Yleisemmässä tapauksessa Lebesgue-Stieltjes-integraalin arvot voi laskea numeerisesti. Jos formula_2 on vasemmalta jatkuva, rajoitetusti heilahteleva ja rajoitettu, niin
formula_39,
missä formula_40 on tihentyvä jono välin formula_12 jakoja, eli
formula_42, kun formula_43.
Identiteettifunktio
Identiteettifunktio eli identtinen kuvaus on matematiikassa funktio, joka kuvaa jokaisen lähtöjoukkonsa alkion itsekseen, eli funktio formula_1 eli formula_2. Sille käytetään muun muassa merkintöjä formula_3 tai formula_4.
Muodollinen määritelmä: Olkoon formula_5 joukko. Funktio formula_6 on identiteettifunktio, jos kaikilla joukkoon formula_5 kuuluvilla alkioilla formula_8 on voimassa formula_9.
Identiteettifunktio on lineaarinen funktio, koska 
ja monotonisena funktiona aidosti kasvava funktio. Se on erikoistapaus ensimmäisen asteen potenssifunktiosta, jos kerroin on yksi
Identiteettifunktio on neutraalialkio yhdistetyn funktion operaattorille. Siis formula_12, kun formula_13 on mikä tahansa funktio, olettaen, että niiden lähtö- ja maalijoukot ovat yhteensopivat.
Yhdistetty funktio itsensä kanssa on identiteettifunktio itse:
Rajoitetusti heilahteleva kuvaus
Rajoitetusti heilahtelevuus on esimerkiksi reaalifunktioiden ja stokastisten prosessien ominaisuus. Rajoitetusti heilahteleva funktio voidaan mieltää kuvaajaltaan riittävän sileäksi erilaisiin laskutoimituksiin. Rajoitetusti heilahtelevuuden määritelmä poikkeaa käyttöyhteydestä riippuen.
Kuvausta, joka ei ole rajoitetusti heilahteleva, kutsutaan rajoittamattomasti heilahtelevaksi.
Olkoon formula_1. Funktio formula_2 on "rajoitetusti heilahteleva", jos pätee
formula_3.
formula_4 on rajoitetusti heilahteleva jos ja vain jos on olemassa hajotelma formula_5, missä funktiot formula_6 ja formula_7 ovat kasvavia.
Martti Rousi
Martti Arvo Henrik Rousi (s. 2. marraskuuta 1960 Piikkiö) on suomalainen sellisti, Turun musiikkijuhlien pitkäaikainen taiteellinen johtaja (1993-2009) ja Sibelius-Akatemian sellomusiikin professori. Sibafest-2010 taiteellinen johtaja.
Martti Rousi voitti Turun sellokilpailun 1982 ja Indiana Universityn konserttokilpailun 1986 sekä sai 2. palkinnon kansainvälisessä Tšaikovski -kilpailussa 1986. Hän on esiintynyt orkesterisolistina eurooppalaislavojen lisäksi New Yorkissa ja Tokiossa, ollut kysytty kamarimuusikko festivaaleilla Euroopassa ja USA:ssa sekä tehnyt monia levytyksiä.
Martti Rousi on toiminut vuodesta 1998 Sibelius-Akatemian sellomusiikin professorina. Sellistinä hänet tunnetaan ennen kaikkea kamarimuusikkona ja hän on esiintynyt usein yhdessä pianisti Juhani Lagerspetzin kanssa. Hän toimi myös Lemin musiikkijuhlien taiteellisena johtajana.
Rousin opettajana Sibelius-Akatemiassa oli professori Arto Noras. Lisäksi hän on opiskellut Indiana Universityssa ASLA Fulbright -stipendiaattina vuonna 1985-86.
Rousin oppilaat ovat saavuttaneet huomattavaa menestystä sellokilpailuissa. Rousi on toiminut myös laajalti musiikkikilpailujen tuomaristoissa.
Martti Rousin puoliso on sopraano ja sellisti Piia Komsi. Hänen veljensä on kapellimestari Tuomas Rousi ja isänsä Turun yliopiston kasvitieteen emeritusprofessori Arne Rousi. Bassolaulaja Erik Rousi on Martti Rousin siskonpoika. Martti Rousin aiempi puoliso oli viulisti-kapellimestari Jaana Haanterä.
Mi-kyung Lee
Mi-kyung Lee (s. 1959) on eteläkorealainen viulisti.
Mi-kyung Lee toimi Sibelius-Akatemian viulumusiikin määräaikaisena professorina 1999- 2003. Hän on soittanut lukuisten sekä kotimaisten että ulkomaisten orkesterien solistina.
Lee on opiskellut Mozarteumissa Salzburgissa sekä Berliinissä. Hän toimi myös Lemin musiikkijuhlan johtajana 1994-2003.
1.4.2006 lähtien opettaa "Hochschule für Musik und Theater München"-oppilaitoksessa.
Gammatähtitiede
Gammatähtitiede on gammasäteilyä mittaava osa tähtitiedettä.
Gammasäteilyä syntyy tähtitieteellisissä kohteissa pääosin kahden eri prosessin kautta. Kosmisen säteilyn osuessa tähtienväliseen aineeseen kaasuun, se aiheuttaa kaasun atomiytimien virittymistä (eli eksitaatiota). Atomieytimen viritystilan purkautuessa ytimeen varautunut energia vapautuu gammasäteilyfotonina. Yleisimpiä tämän prosessin aiheuttamian emissioviivoja ovat raudan 1,238 MeV, magnesiumin 1,369 MeV ja neonin 1,634 MeV viivat. Toinen merkittävä gammasäteilyn lähde on supernovaräjähdyksissä syntyneiden radioaktiivisten isotooppien hajoamisen yhteydessä syntyneet gammasäteet. Näin syntyneiden emissioviivojen voimakkuus vaihtelee voimakkaasti eri kohteiden välillä, koska eri radioaktiivisten isotooppien puoliintumisajat vaihtelevat muutamista kuukausista miljooniin vuosiin.
Gammasäteilyä absorpoituu ilmakehään. Täten mittauksia voidaan tehdä vain korkealla lentävistä palloista, raketeista ja satelliiteista. Ensimmäinen satelliitin mittalaite lensi NASAn Explorer-XI:lla 1961. Se mittasi 100 gammasäde-fotonia, joita näytti tulevan kaikista suunnista.
Tarkempia havaintoja tehtiin 1967 NASAn OSO-3-satelliitilla. Vasta SAS-2 (1972) ja ESROn kehittämä ja ESAn laukaisema COS-B (1975–1982) satelliitit tekivät tärkeitä havaintoja. 1977 NASA päätti tehdä suuren avaruusobservatorion, joka mittaa gammasäteitä. Compton Gamma-Ray Observatory (CGRO) laukaistiin 1991. Sen toiminta päättyi vuonna 2000. ESAn INTErnational Gamma-Ray Astrophysics Laboratory, (INTEGRAL) mittaa gammakohteita paraikaa.
Dalai-lama
Dalai-lama (, "Tā la'i bla ma", ) on Tiibetin buddhalaisuuden Gelugpa-koulukunnan vaikutusvaltaisin edustaja, mutta ei sen johtaja. Historiallisesti dalai-lamalla on usein ollut Tiibetin poliittisen johtajan rooli. Hänen uskotaan olevan Avalokitesvara-bodhisattvan ruumiillistuma. Ensimmäinen dalai-lama, Gendun Drup syntyi vuonna 1391. Nykyinen, 14. dalai-lama on Tenzin Gyatso.
Mongolien Altan-kaani antoi koulukunnan kolmannelle johtajalle Sonam Gyatsolle vuonna 1578 arvonimen dalai-lama, jossa "dalai" (mongol. "universaali") "lama" (tiib. "uskonnollinen opettaja") Tiibetiksi dalai-lamaa kutsutaan yleensä arvonimillä Gyawa rinpoche tai Yeshe norbu – nimi dalai-lama on käytössä muualla maailmassa.
Vuonna 1642 viides dalai-lama Lozang Gyatso kutsui mongolit Tiibetiin lyödäkseen kilpailevan buddhalaisen koulukunnan kagyupan. Sen jälkeen dalai-lama sai poliittisen vallan koko Keski-Tiibetin alueella.
Gelugpan toiseksi korkein henkinen johtaja on panchen-lama.
Nykyinen, 14. dalai-lama Tenzin Gyatso (koko nimi "Jamphel Ngwang Lobsang Yeshe Tenzin Gyatso", s. 6. heinäkuuta 1935), on Tiibetin buddhalaisuuden johtohahmo ja Tiibetin pakolaishallituksen johtaja. Hänestä tuli neljävuotiaana dalai-lama ja 15-vuotiaana Tiibetin poliittinen johtaja. Hän asui Tiibetin pääkaupungissa Lhasassa vuoteen 1959, jolloin hän lähti maanpakoon Intiaan Kiinan kansantasavallan miehitettyä Tiibetin. Hän perusti Intiassa Tiibetin pakolaishallituksen. Hän tukee tiibetiläisen kulttuurin säilyttämistä ja tavoittelee Tiibetin itsenäisyyttä tai autonomiaa. Dalai-lama on matkustellut laajasti vuodesta 1960 lähtien tekemässä tiibetiläisten asiaa tunnetuksi, ja tiibetiläiset pitävät häntä yhä johtajanaan. Hän sai vuonna 1989 Nobelin rauhanpalkinnon väkivallattomasta rauhantyöstään.
Kantavierre
Kantavierre kertoo käytännössä oluen mäskäyksessä vierteeseen liuenneiden (ja mahdollisesti erikseen lisättyjen) sokerien määrän. Sokerit ovat vettä raskaampia (tiheämpiä), joten mitä enemmän niitä on sekoittunut veteen, sen tiheämpi vierre, ja sitä enemmän alkoholia periaatteessa syntyy käymisen seurauksena. Kaikki sokerit eivät ole ns. käymiskelpoisia – eli sellaisia joita hiiva osaisi käyttää ravinnokseen – joten käymättömän vierteen kantavierre ei suoraan kerro lopullista alkoholipitoisuutta. Käytännössä se on kuitenkin hyvin kuvaava suure: mitä suurempi kantavierre, sen alkoholipitoisempi oluesta tulee (katso kaaviokuva alempana).
Kantavierre ilmoitetaan tyypillisesti joko:
Ominaispaino määrittää vierteen tiheyden suhteessa veden tiheyteen. Esimerkiksi ominaispaino 1,050 tarkoittaa että vierre on 1,050 kertaa niin raskasta kuin vesi. Oluen käydessä hiiva hajottaa sokeria alkoholiksi ja hiilidioksidiksi, joista jälkimmäinen poistuu astiasta laskien vierteen tiheyttä. Alkoholin tilavuusprosentti oluessa voidaan määrittää melko tarkasti mittaamalla käymättömän ja käyneen vierteen ominaispainot ("OG, original gravity" ja "FG, final gravity"), sekä käyttämällä niille seuraavaa laskentakaavaa:
Prosenttiasteikko kertoo vierteeseen liuenneen sokerin massan prosenttiosuuden koko vierteen massasta. Esimerkiksi kantavierre 10% tarkoittaa, että sataan grammaan vierrettä on liuennut 10 grammaa sokeria. Prosentti voidaan ilmoittaa myös Plato-asteina, jossa yksi prosentti vastaa yhtä astetta Plato-asteikolla (esimerkiksi 12° Plato = 12% liuennutta sokeria). Prosenttiasteikko on kadunmiehelle ominaispainoa helpommin ymmärrettävä, ja siksi panimot käyttävätkin sitä yleisesti ilmoittaessaan oluensa teknisiä tietoja.
Alla olevassa kaaviossa on esimerkkejä eräiden oluiden kantavierteistä ja alkoholipitoisuudesta järjestettynä kasvavan kantavierteen mukaisesti. Keskimäärin alkoholiprosentiksi muodostuu esimerkkioluilla noin 43% kantavierteestä, ja miedointa ja vahvinta lukuun ottamatta esimerkkioluiden vaihtelut ovat tämän suhteen melko pieniä. Tätä voi siis käyttää nyrkkisääntönä, jos tietää esimerkiksi oluen kantavierteen, mutta ei prosentteja.
Tarkemmin alkoholiprosentti voidaan laskea, jos tiedetään näennäinen jäännösuutepitoisuus (eli käytännössä oluen ”kantavierre” pääkäymisen jälkeen), jolloin käytetään seuraavaa kaavaa: Alkoholi-% = 0,42 x (kantavierre-% - jäännösuute-%)
Bodhisattva
Bodhisattva ("valaistumisolento") on henkilö, jolla on suuren myötätunnon seuraksena valaistumismieli ("bodhicitta)", eli spontaani toive saavuttaa täydellinen valaistuminen kaikkien muiden olentojen hyödyksi. Buddhalaisuudessa bodhisattva on yksi neljästä tasosta, jotka ihminen voi saavuttaa elämänsä aikana (muiden ollessa arjhat, buddha ja pratyekabuddha).
Mahajana-buddalaisuuden ihanteen mukaan bodhisattva on valaistunut olento, joka omasta suuren myötätunnon tahdostaan palaa täydellisen valaistumisen sijaan takaisin jälleensyntymään, jotta voi johdattaa ennen omaa valaistumistaan kaikki muut olennot valaistumiseen ja pois uudelleensyntymisen kärsimyksestä.
Ajan myötä bodhisattva termin käyttö on muuttunut. Esimerkiksi vanhassa intialaisessa buddhalaisuudessa sillä viitattiin Gautama Buddhan valaistumista edeltäviin elämiin.
Bodhisattvat ovat suosittu aihe buddhalaisessa taiteessa.
Usein mahāyāna-buddhalaisuudessa harjoittetaan kuutta paramitaa eli täydellisyyden hyvettä ja bodhisattvalupauksia. Näitä voidaan määritellä olevan neljä suurta lupausta, sekä erityiset bodhisattvan harjoitusohjeet, jotka ovat erilaisia koulukunnasta riippuen.
Buddhan lukemattomista hyvistä ominaisuuksista kahdeksan tärkeintä ilmentyy kahdeksana bodhisattvana. Tunnetuin näistä on myötätunnon bodhisattva Avalokiteśvara (""hän joka katsoo ylhäältä""). Tähän bodhisattvaan liitetty myötätunnon mantra om mani padme hūm on yksi tunnetuimmista buddhalaisista mantroista. Dalai Laman sanotaan olevan Avalokiteśvaran ruumiillistuma.
Bodhisattvan kymmenen bhūmia eli kymmenen tasoa saavutetaan vuoron perään, alkaen ensimmäisestä ja päättyen viimeiseen.
Pentagon
Pentagon on Yhdysvaltain puolustusministeriön hallintorakennus, joka sijaitsee Virginian osavaltiossa lähellä liittovaltion pääkaupunkia Washingtonia.
Pentagonin rakentamista johti sittemmin Manhattan-projektissa kuuluisaksi tullut insinöörikenraalimajuri Leslie Groves. Sijaintipaikaksi presidentti Roosevelt valitsi useista vaihtoehdoista entisen Washington-Hooverin lentokentän alueen. Rakennustyöt käynnistettiin 11. syyskuuta 1941.
Rakennus on saanut nimensä viisikulmaisen muotonsa (pentagoni eli viisikulmio) mukaan. Pentagonissa on viisi sisäkkäistä viisikulmion muotoista rakennusta ja se on jaettu viiteen osastoon niin, että rakennuksen kulma on osastojen välinen raja. Pentagon otettiin käyttöön 15. tammikuuta 1943, ja se on 26 000 työntekijällään maailman suurin konttorirakennus. Rakennuskokonaisuuden jokaisen ulkosivun pituus on noin 300 metriä.
Pentagonia vastaan tehtiin 11. syyskuuta 2001 terrori-isku, jossa kuoli 184 ihmistä. Rakennukseen iskeytyi American Airlinesin lennolla 77 kaapattu kone. Rakennus kärsi pahoja vaurioita, mutta ei tuhoutunut toisin kuin World Trade Centerin kaksoistornit New Yorkissa.
Elcat
ELCAT on sähköautovalmistaja, jonka päätoimipaikka on Järvenpäässä Haarajoen aseman lähistöllä. Sen omisti aikaisemmin energiayhtiö Fortum (entinen Neste/IVO), joka karsi vuonna 2001 rönsyjään ja myi yhtiön sen työntekijöille. Elcatissa on kehitetty vuodesta 1974 sähköautoja pohjoismaiseen ilmastoon. Yhtiö teki 160 autoa Subarun pikkupakettiautojen pohjalle, kunnes valmistus lopetettiin, kun mallia ei enää tuotu Eurooppaan. Pääkäyttäjiä olivat Posti ja tukholmalainen kuljetuspalvelu.
Jotkut harrastajat ovat tehneet myös omia akkuvirityksiä, joissa ajomatkaa on saatu kasvatettua huomattavasti joko litiumakuilla tai ylimääräisillä lyijyakuilla.
Elcat Cityvan P:n kehittäminen tehtiin prototyypeillä vuosina 1985-1989. Kaupallisen käytön aloitti Suomen Posti vuonna 1990. Cityvan oli pikkupakettiauto, jonka huippunopeus oli 72 km/h ja ajomatka yhdellä latauksella 70 km.
Alkuperäisestä Cityvanista kehittyneempi malli Cityvan 200 julkaistiin 1990-luvun puolivälissä. Sen huippunopeus oli 80 km/h ja ajomatka 70 km. 1990-luvun lopussa tuli kehittynein malli Cityvan 202P, jonka huippunopeus on 90 km/h ja ajomatka 80 km. Auton omapaino on 1400 kg ja kokonaispaino 1600 kg. Lyijyakkujen paino on 400 kg ja kapasiteetti 14,5 kWh. Tasavirtasähkömoottorin nimellisteho on 14 kW.
Citywagon 202 oli Cityvan 202:sta johdettu malli, jossa oli tavaratilan sijaan istumapaikkoja viidelle henkilölle ja sen huippunopeus oli 88 km/h ja ajomatka 70 km.
Postin tilaamat Cityvanit tunnistaa siitä, että niiden mallimerkinnässä on P, eli esimerkiksi 202:n postiversio oli Cityvan 202P. Näissä ohjaus on oikealla postinjakelun helpottamiseksi, kun yleensä se on vasemmalla.
Seuraavassa valmistajan tekemät automallit:
STTK
Toimihenkilökeskusjärjestö STTK (entinen Suomen Teknisten Toimihenkilöjärjestöjen Keskusliitto) on Suomen suurin toimihenkilöiden ammatillinen keskusjärjestö. STTK:hon kuuluu 17 jäsenliittoa, joissa on yhteensä noin 608 000 jäsentä. Nykymuotoinen STTK muodostui vuonna 1993, kun silloiseen STTK:hon liittyi parikymmentä uutta liittoa konkurssin tehneestä Toimihenkilö- ja virkamiesjärjestöjen Keskusliitosta (TVK). Vanha nimi Suomen Teknisten Toimihenkilöjärjestöjen Keskusliitto muutettiin samalla nykymuotoon.
STTK:n edunvalvonta tarkoittaa mm. tulopoliittisten sopimusten sekä muiden keskusjärjestöjen välisten sopimusten tekemistä, jäsenliittojen sopimustoiminnan tukemista, vaikuttamista yhteiskunnalliseen päätöksentekoon ja lainsäädäntöön sekä osallistumista työ- ja muun lainsäädännön kehittämiseen. STTK tekee myös EU- ja kansainvälisen tason edunvalvontatyötä.
STTK:n jäsenistä noin kaksi kolmasosaa on naisia. 41 % työskentelee kunnissa, 13 % valtiolla, 5 % seurakunnissa tai vastaavissa, 14 % teollisuudessa, 17 % palvelualoilla ja 10 % muilla yksityisillä työpaikoilla.
STTK perustettiin Helsingissä 29. lokakuuta 1946. Ensimmäinen STTK:n ja Suomen Työnantajain Keskusliiton välinen yleissopimus solmittiin 27. helmikuuta 1947.
STTK sai kielteistä julkisuutta 1990-luvulla, kun sen johtajat olivat osallistuneet Rapap-nimisen sijoitusyhtiön toimintaan. Yhtiö pelasti ay-johtajia tappiollisilta sijoituksilta. Tappiot kaatuivat lopulta veronmaksajien niskaan.
STTK:n opiskelijatoimintaa hoitaa STTK-Opiskelijat ry. STTK-Opiskelijoiden jäseniä ovat kaikki STTK:laisiin ammattiliittoihin kuuluvat opiskelijat. Yhdistyksen on perustanut STTK yhdessä jäsenliittojensa kanssa. Sen jäsenenä on yli 55 000 miltei kaikilta koulutusasteilta ja -aloilta.
Mandariini
Mandariini ("Citrus reticulata") on pieni sitruspuiden ("Citrus") sukuun kuuluva puu ja sen samanniminen hedelmä. Se on lähtöisin Kiinasta, mutta sitä viljellään nykyään eri puolilla maapalloa.
Mandariini on ainavihanta puu, eli sillä on vihreitä lehtiä ympäri vuoden. Se kasvaa noin 4,5 m korkeaksi ja 3 m leveäksi. Kukat ovat kaksineuvoisia. Mandariinin hedelmä muistuttaa appelsiinia mutta on pienempi, miedomman makuinen ja helpompi kuoria kuin appelsiini. Tavallisesti mandariinit syödään kuorittuina, ja niitä voidaan käyttää myös leivonnaisissa ja jälkiruoissa.
Mandariinista on risteytetty runsaasti erilaisia lajikkeita, joita jaotellaan lajikeryhmiin. Näitä ovat lähes siemenettömät tangeriinit, klementiinit ja satsumat. Arkikielessä mandariini on yleinen nimitys kaikille pikkusitrushedelmille.Mandariinien ja appelsiinien risteymiä ovat esimerkiksi lajikkeet 'Temple' ja 'Topaz'.
Mišna
Mišna (hepreaa, ) on Talmudin osa. Talmud on juutalainen Tooran ja Vanhan testamentin profeettojen selitysteos. Mišnan sisältö päätettiin lopullisesti noin 190 jaa. Mišna on kirjoitettu hepreaksi.
Mišna jakautuu kuuteen osaan (, yks. "sedar", mon. "sedarim", suom. järjestykset). Jokainen osa jakautuu yhteen tai useampaan traktaattiin (). Mišnassa on 63 traktaattia. Vaikka jokainen osa näyttääkin käsittelevän tiettyä aihetta, niissä kuitenkin väitellään asioista verraten vapaasti ja näin yhdessä traktaatissa voidaan käsitellä useampiakin kysymyksiä.
Mišna jakautuu seuraavasti:
Zera'im (Siemenet), käsittelee maanviljelyä koskevia lakeja 
Mo'ed (Juhla), käsittelee sapattia ja juhlia 
Našim (Naiset), käsittelee avioliittoa ja -eroa sekä sopimuksia 
Nezikin (Vahingot), käsittelee vahingonkorvausta ja muita talouslakeja 
Avot (tunnetaan myös nimellä "Pirkei Avot", Isien Opetukset) 
Kodashim (Pyhät Asiat), käsittelee uhreja ja Temppeliä 
Taharot (Puhtaus), käsittelee rituaalisen puhtauden ja epäpuhtauden lakeja
Talmudia selittää Gemara, jonka sisältö päätettiin lopullisesti noin 500 jaa.. Se sisältää Mišnan kriittisiä kommentteja ja on kirjoitettu arameaksi.
Brigham Young
Brigham Young (1. kesäkuuta 1801 – 29. elokuuta 1877) oli Joseph Smithin jälkeen Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen Kirkon toinen presidentti, profeetta ja ilmoituksensaaja. Hän eli Yhdysvalloissa.
Brigham Youngista tuli MAP-kirkon johtaja Joseph Smithin kuoltua vihamielisen väkijoukon luoteihin vuonna 1844.
Suurin osa MAP-kirkon jäsenistä lähti länteen Brigham Youngin johdolla 1846. He perustivat nykyisen Utahin osavaltion alueelle Salt Lake Cityn kaupungin omaksi turvapaikakseen. Siellä on nykyäänkin MAP-kirkon keskuspaikka. Mormonien muutto kauas länteen on osa USA:n "villin lännen" asutushistoriaa.
Profeetta Joseph Smithin kuoltua 1844 osa hänen seuraajistaan ei halunnut tunnustaa Brigham Youngia hänen seuraajakseen kirkon johdossa. Joseph Smithin leski Emma Hale Smith ja poika Joseph Smith III jäivät jäi asumaan Nauvoohon ja liittyivät pojan johtamaan Reorganisoituun myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkkoon.
Youngin johdolla englannin kielelle yritettiin myös laatia kokonaan uusi kirjoitusjärjestelmä, Deseretin aakkoset.
Clunyn liike
Clunyn liike oli 900–1000-luvuilla vaikuttanut katolisen kirkon uudistusliike. Se syntyi Clunyn benediktiiniläisluostarissa Keski-Ranskassa.Clunyn liikkeen tavoitteet pyrki toteuttamaan tarmokkaasti paavi Gregorius VII, joka oli paavina 1073–1085. Gregorius, jonka syntymänimi oli Hildebrand, oli toiminut Clunyn liikkeessä jo ennen paaviksi tuloaan muun muassa Nikolaus II:n tukijana. Hän pyrki osoittamaan paavin riippumattomuuden maallisista hallitsijoista julistamalla kirkollisia virkoja myyneen Saksan keisarin, Henrik IV:n pannaan. Ensin Gregorius VII näytti onnistuvan: Saksan ruhtinaat käyttivät pannaa tekosyynä kapinoidakseen keisaria vastaan, ja Henrik IV joutui lähtemään nöyryyttävälle matkalle Canossaan, Keski-Italiaan, jossa paavi oli turvapaikassaan tukijansa Toscanan kreivitär Matildan linnassa. Greogirus ja Henrik pääsivät lopulta sopuun, mutta Henrik IV kuitenkin petti sopimuksen saatuan Saksan haltuunsa. Lopulta Henrik ajoi Gregoriuksen pakoon Roomasta.
Parhaiten Clunyn liikkeen tavoitteet paavin aseman noston osalta toteutti paavi Innocentius III, joka oli paavina 1198–1216. Hän sanoi olevansa ”Kristuksen sijainen” maan päällä. Hän oli aikanaan Länsi-Euroopan hallitsija, joka muun muassa nöyryytti Englannin kuningasta Juhana Maatonta. Juhana sai lisänimensä ”Maaton” siitä, että hänen tuli nöyryyttävästi luovuttaa paavi Innocentius III:lle kaikki maansa. Paavi luovutti ne takaisin, mutta vain läänityksinä.
Innocentius III:n jälkeen paavin asema romahti. Yksi tärkeä syy oli ristiretkien epäonnistuminen.
Commando (elokuva)
Commando on vuonna 1985 ensi-iltansa saanut, Mark L. Lesterin ohjaama toimintaelokuva, jossa pääosassa on Arnold Schwarzenegger.
Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 4. lokakuuta 1985 1 495 kankaalla. Elokuva tuotti 57 miljoonaa dollaria maailmanlaajuisesti. Useissa maissa se sai K-18-leiman. Ruotsissa 90-minuuttinen elokuva esitettiin leikattuna 75-minuuttisena. Arvioiden mukaan Schwarzeneggerin roolihahmo tappaa 88 elokuvassa kuolevista 110 henkilöstä, osan suomalaisella Valmet M78 -automaattikiväärillä. Aikoinaan elokuvan sanottiin kopioivan Rambo-elokuvia.
Eläkkeellä olevan kommandon John Matrixin (Arnold Schwarzenegger) tytär Jenny (Alyssa Milano) kaapataan. Kaappauksen takana on Val Verden presidentiksi haluava Arius (Dan Hedaya). Kaappauksessa on mukana myös kuolemansa lavastanut entinen palkkasotilas Bennett (Vernon Wells), jonka Matrix uskoi kuolleen. Nyt Bennett hautoo kostoa Matrixille, koska Matrix erotti tämän. Ariuksen vaatimuksena on että Matrix tappaisi Val Verden nykyisen presidentin. Tämän tehtyään Matrix saisi tyttärensä takaisin.
Matrix laitetaan lentokoneeseen Val Verdeen. Matrix pakenee koneesta ja lähtee seuraamaan Sullya (David Patrick Kelly), joka on mukana Jennyn kaappauksessa. Matrixin mukaan tulee lentoemäntä Cindy (Rae Dawn Chong). Lopulta Matrix saa Sullyn kiinni ja vaatii tietoja tyttärensä olinpaikasta. Lopuksi Matrix eliminoi Sullyn.
Matrix saa selville missä Ariuksen päämaja on. Hän menee sinne hyvin aseistautuneena. Arius saa tietää että Matrix on paennut lentokoneesta, joten hän käskee Bennetiä tappamaan Jennyn. Jenny on kuitenkin päässyt pakoon huoneesta, jossa hän on ollut vankina. Bennett lähtee perään. Matrix taistelee Ariuksen sotilaita vastaan. Matrix kohtaa myös aseistautuneen Ariuksen. Matrix onnistuu ampumaan Ariuksen. Sen jälkeen hän kohtaa Bennetin, jolla on Jenny vankina. Matrix ja Bennett ottavat yhteen, jonka päätteeksi Matrix tappaa Bennetin.
Elokuvan lopussa Matrix, Jenny ja Cindy nousevat lentokoneeseen ja lähtevät saarelta.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa sarjakuvamaiseksi rutiinitoiminnaksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Kehätie
Kehätie on kaupunkia ympäröivä päätie. Usein se alun perin ympäröi rakennetun alueen ja korvasi monesti puretun kaupungin muurin paikan, mutta myöhemmin kaupunki laajeni myös sen ympärille. Joillakin kaupungeilla on useampiakin kehäteitä. Esimerkiksi Moskovassa on useita sisäkkäisiä kehäteitä.
Kehäteiden pääasiallinen tarkoitus on parantaa liikenteen sujuvuutta kaupunkien ympärillä, kun säteittäiset tiet helpottavat sitä kaupungista sisään ja ulos. Kehäteiden avulla ohikulkuliikenne saadaan ohjattua kaupungin keskustan ulkopuolelle ja kaupungin sisäinen poikittaisliikenne pois pienemmiltä teiltä.
Euroopan pisin kehätie on Lontoon kehätie M25/A282, pituudeltaan 198 kilometriä. Pisin kokonaan moottoritietä oleva kehätie on Berliiniä kiertävä Bundesautobahn 10, pituudeltaan 196 kilometriä.
Yhdysvalloissa monet kehätiet () ovat osa Interstate highway -järjestelmää. Washington D.C. on ainut kaupunki, joka ei sijaitse lainkaan samassa osavaltiossa kuin sitä kiertävä kehätie. Pääkaupunkia kiertävää I-495 kehätietä kutsutaan nimellä Capital Beltway.
Lahdenväylä
Lahdenväylä on moottoritie, joka johtaa Helsingistä Lahden suuntaan. Se on osa Helsingistä Utsjoelle johtavaa valtatietä 4. Lahdenväylä alkaa Helsingin Vanhastakaupungista, jossa Kustaa Vaasan tie Koskelan raitiovaunuvarikon kohdalla muuttuu moottoritieksi. Vantaan ja Keravan rajalla tien nimi vaihtuu "Lahden moottoritieksi". Tie jatkuu moottoritienä Lahteen ja siitä edelleen Heinolaan asti.
Lahden moottoritiellä on Suomen pisin yhtämittainen 120 km/h:n nopeusrajoitusalue kesäaikaan: se alkaa Kehä III:n liittymästä ja jatkuu Heinolaan Lusin suoran alkuun. Lahdenväylä on vilkkaimmillaan Porvoonväylän ja Kehä I:n liittymien välillä (80 000 ajoneuvoa vuorokaudessa). Lahdenväylä muodostaa osan Norjan Vardøsta Helsinkiin, Gdanskiin ja edelleen Kreikan Kreetan saaren Siteíaan johtavaa eurooppatietä E75.
Moottoritien ensimmäinen, neljän kilometrin tieosuus Vanhastakaupungista Viikkiin valmistui vuonna 1969. Uusi kuusikaistainen tie sai nimekseen "Koillinen moottoritie" tien suunnan ja moottoritiemäisen luonteensa mukaan. Moottoritietä jatkettiin Järvenpäähän vuonna 1973. Tällöin tie rakennettiin Kehä III:lle saakka aikaisemman, 1950-luvulla rakennetun Lahdentien paikalle. Pohjoisempana uusi tie rakennettiin vanhan viereen ja vanha tie jäi rinnakkaistieksi, seututieksi 140. Vuonna 1972 valmistui lisäksi Lahdenväylään Helsingin Jakomäessä liittyvä Porvoonväylä, joka ulottui siinä vaiheessa Sipoon Massbyhyn. Tämä yhteys korvasi Itäväylän (Seututie 170) Helsingin ja Porvoon välillä valtatienä 7.
1990-luvun puolivälissä Järvenpäästä Lahteen johtanut moottoriliikennetie oli ruuhkainen ja onnettomuusaltis, joten sen parantamista moottoritieksi alettiin suunnitella. Moottoritie Järvenpäästä Lahteen valmistui vuonna 1999. Se oli Suomen ensimmäinen ns. elinkaarimallilla rakennettu tie.
Vuonna 2007 yhtenäistä moottoritietä Helsingistä on Lahden ohi Heinolan Lusiin saakka. Tieosuus Lahti–Heinola parannettiin ohituskaistatiestä moottoritieksi vuosina 2003–2005.
Luettelo eurooppateistä
Tämä on luettelo eurooppateistä.
Eurooppatie E4
E4 eli Eurooppatie 4 on eurooppatie, joka alkaa Torniosta tien E8 jatkeena ja päättyy Helsingborgiin Ruotsiin. Tien pituus on 1 590 kilometriä. Suomessa tie kulkee vain muutaman sadan metrin matkan Tornion kaupungissa. Tämä osuus on myös valtatietä 29. E4 on E45:n jälkeen Ruotsin toiseksi pisin tie. Ruotsissa ei ole eurooppateillä käytössä kansallista, rinnakkaista tienumerointia kuten Suomessa.
Tornio – Haaparanta – Kainuu - Luulaja – Piitime – Skellefteå – Uumaja – Örnsköldsvik – Sundsvall – Gävle – Uppsala – Tukholma – Södertälje – Nyköping – Norrköping – Jönköping – Helsingborg.
E4:llä on yhteisiä osuuksia toisten eurooppateiden kanssa Ruotsissa kolmessa kohdassa:
E4 on rakennettu moottoritieksi seuraavilla osuuksilla:
Ennen vuoden 1992 eurooppatienumeroinnin uudistusta E4 johti vuonna 1950 solmitun eurooppatiesopimuksen numeroinnin mukaisesti Helsingistä Lissaboniin. Se kulki tuolloin reittiä Helsinki–Tornio–Haaparanta–Tukholma–Helsingborg–Hampuri–Frankfurt am Main–Basel–Geneve–Nîmes–Barcelona–Madrid–Lissabon.
The Cranberries
The Cranberries on irlantilainen rock-yhtye. Veljekset Noel ja Mike Hogan (kitaristi ja basisti) perustivat sen rumpali Fergal Lawlerin kanssa vuonna 1989 nimellä ”The Cranberry Saw Us”. Vuonna 1990 yhtye kuitenkin vaihtoi nimensä nykyiseen muotoonsa. The Cranberries sai jo pian suosiota singlellään "Linger". Yhtye ilmoitti vuonna 2004 pitävänsä ainakin väliaikaisesti taukoa. Yhtyeen laulaja Dolores O’Riordan aloitti soolouransa albumilla "Are You Listening?", joka ilmestyi 2007. Uusin sooloalbumi "No Baggage" ilmestyi vuonna 2009.
Yhtyeen jäsenet järkyttyivät sen laulajan Dolores O’Riordan kuolemasta vuonna 2018. Lokakuussa 2018 yhtye ilmoitti lopettavansa toimintansa viimeisen albuminsa "In the End" julkaisun jälkeen.
Bändi ilmoitti tammikuussa 2009 tekevänsä paluun ja sen yhteydessä ilmoitti kiertävänsä Pohjois-Amerikkaa ja Eurooppaa. Vuonna 2011, kymmenen vuoden tauon jälkeen, yhtye ilmoitti julkaisevan uuden albumin nimeltä "Roses". Albumin tuotti Stephen Street, joka on ollut mukana myös albumien "Everybody Else Is Doing It, So Why Can’t We?", "No Need to Argue" ja "Wake Up and Smell the Coffee" tekemisessä. Keväällä 2017 The Cranberries julkaisi albumin nimeltä "Something Else", joka sisältää akustisia sovituksia bändin suurimmista hiteistä sekä kolme uutta kappaletta. Yhtye ilmoitti samalla lähtevänsä kiertueelle levyn tiimoilta. Kiertue kuitenkin jouduttiin peruuttamaan O’Riordanin selkävaivojen vuoksi.
Dolores O’Riordan kuoli äkillisesti Lontoossa 15. tammikuuta 2018.
Tiësto
Tiësto (oik. Tijs Michiel Verwest, s. 17. tammikuuta 1969 Breda, Alankomaat), joka aiemmin tunnettiin nimellä DJ Tiësto, on hollantilainen, yksi maailman tunnetuimmista trancea soittavista DJ:istä ja tuottajista. Nimi Tiësto on muunnos hänen lapsuuden lempinimestään. Hänen suosionsa nousi voimakkaasti 1990-luvun lopulla, jolloin myös ilmestyivät hänen ensimmäiset julkaisunsa. Hänen läpimurtokappaleensa oli Deleriumin "Silence"-kappaleen remix. Hän on esiintynyt Suomessa viimeksi 4.3.2017
Electric festivaaleilla Helsingin Messukeskuksessa.
Verwest kiinnostui musiikista ollessaan 12-vuotias. 14-vuotiaana hän toimi DJ:nä koulun juhlissa. Ammattilainen Verwstistä tuli vuosien 1985 ja 1994 välillä, jolloin pääsi soittamaan hollantilaisiin yökerhoihin.
Tiësto esiintyi vuoden 2004 kesäolympialaisten avajaisjuhlissa. Hänen siellä soittamansa kappaleet julkaistiin "Parade of the Athletes" ja "Parade of the Athletes Unmixed" -albumien muodossa syyskuussa (2004). Tiësto on myös remixannut HIM yhtyeen laulun Love, The Hardest Way. Laulu löytyy HIM:in SWRMXS remix levyltä.
Tiësto on voittanut monia palkintoja, kuten hollantilaisen TMF-palkinnon vuonna 2002, Ison-Britannian Dance Star -palkinnon, ja hänet on myös valittu Ibizan parhaaksi DJ:ksi.
Tiëstolta kysyttiin Djvibe-sivuston Graham Robinsonin laatimassa haastattelussa hänen muista artistinimistään, joita on ollut vuosien varrella paljon. Hän myönsi, että niitä on ollut ja kertoi työskentelevänsä nykypäivänäkin muutamalla toisella artistinimellä, mutta hän piti nimet salassa. Tiësto kertoo myös kuuluvansa Kamaya Painters -nimiseen projektiin, jossa hän tuottaa trance-musiikkia yhdessä hollantilaisen artistin Benno de Goeijin kanssa. DJ Orionin tekemässä puhelinhaastattelussa YleX:n Tiistain tanssi-illassa 13.10.2009 Tiësto totesi olevansa kyllästynyt trancemusiikin tekemiseen.
Tiëston kerrotaan DJ Magazine -sivuston haastattelussa soittavan keikoillaan nykyään elektronisempaa, houseen perustuvaa indie-pop-musiikkia. Trance-musiikki on jätetty kokonaan pois.
Club Life
In Search Of Sunrise
Magik
Muut
Kitarō
Kitarō (), oikealta nimeltään Masanori Takahashi (, syntynyt 4. helmikuuta 1953 Toyohashi, Aichi, Japani), on japanilainen muusikko. Kitarō yhdistelee New Age -musiikissaan perinteisiä aasialaisia soittimia ja syntetisaattoria. Hän aloitti soolouransa vuonna 1977 ja tuli Japanissa kuuluisaksi vuonna 1980 tehtyään musiikin televisiosarjaan "Silkkitie". Vuonna 1987 hän saavutti laajaa kansainvälistä suosiota Yhdysvalloissa tehdyn "The Light of the Spirit" -levyn myötä.
Masanori Takahashi syntyi 4. helmikuuta 1953 Toyohashissa maanviljelijäperheeseen. Hän sai lempinimen Kitarō ("ilon ja rakkauden mies") ystäviltään television animepiirroshahmon mukaan, ja hän otti sen myöhemmin käyttöönsä taiteilijanimenään. Kitarō alkoi tehdä musiikkia lukiossa ja muutti valmistumisensa jälkeen Tokioon, missä hän liittyi Far East Family Band -yhtyeeseen vuonna 1972. Yhtye teki viisi albumia sekä ulkomaankiertueita ja hajosi 1976.
Vuonna 1977 Kitarō muutti Fujivuoren lähistölle ja aloitti soolouransa. Hän alkoi yhdistellä syntetisaattorin ääntä perinteisiin aasialaisiin soittimiin kuten kiinalaiseen erhu-jousisoittimeen sekä japanilaiseen taiko-rumpuun ja shakuhachi-huiluun, ja keskittyi musiikissaan henkisiin teemoihin. Hän sai vaikutteita etenkin saksalaiselta säveltäjältä Klaus Schulzelta, joka opetti hänelle syntetisaattorin käytön. Kitarōn uudenlainen New Age -musiikkityyli toi hänelle suosiota Japanissa. Vuonna 1980 hänet pyydettiin tekemään musiikki japanilaiseen "Silkkitie"-televisiosarjaan, sillä sarjan tekijöiden mielestä Kitarōn eteerinen musiikki sopi hyvin menneisyyden salaisuuksista kertovaan sarjaan. Kitarō teki vuosien 1980–1983 välillä neljä Silkkitie-albumia, jotka tekivät hänestä Japanissa laajalti kuuluisan. Neljännellä Silkkitie-albumilla julkaistu kappale ”Caravansary” on tunnettu Suomessa Katri Helenan esittämänä lauluna ”Unten erämaa” (san. Juha Vainio).
Vuonna 1986 Kitarō teki levytyssopimuksen yhdysvaltalaisen Geffen Recordsin kanssa ja levytti San Franciscossa 1987 albumin "The Light of the Spirit". Levy myi hyvin ja Kitarō lähti ensimmäiselle Yhdysvaltain-kiertueelleen, joka oli myös menestyksekäs. Harmonista ja rauhallista musiikkia esittäneen Kitarōn ansiosta myös New Age -musiikin suosio kasvoi. Hänen vuoden 1990 albuminsa "Kojiki" nimettiin vuoden New Age -albumiksi.
Kitarō teki vuonna 1993 musiikin Oliver Stonen elokuvaan "Taivas ja maa", mistä hän sai Golden Globe -palkinnon parhaasta alkuperäisestä musiikista. Hän sai parhaan New Age -albumin Grammyn albumistaan "Thinking of You" (1999). New Yorkin terroristihyökkäyksen 2001 vaikutuksesta Kitarō otti musiikkinsa teemaksi maailmanrauhan.
Kitarō meni ensimmäisen kerran naimisiin vuonna 1983 ja pari sai seuraavana vuonna pojan. Pari erosi vuonna 1990. Hän meni 1995 uudelleen naimisiin muusikko Keiko Matsubaran kanssa, ja he alkoivat myös esiintyä yhdessä. He muuttivat Wardiin, Coloradoon Yhdysvaltoihin, ja heillä on kodit myös San Franciscossa ja Japanin Naganossa.
The Rembrandts
The Rembrandts on yhdysvaltalainen rockmusiikkia esittävä duo, jonka perustivat Danny Wilde ja Phil Solem vuonna 1990.
Wilde ja Solem olivat ennen The Rembrandtsin perustamista vaikuttaneet yhdessä Great Buildings -yhtyeessä ja toimineet sessiomuusikkoina, ja Wilde oli myös levyttänyt kolme albumia sooloartistina. Vuonna 1990 he äänittivät yhdessä Wilden kotistudiolla Kaliforniassa demokappaleita, joista levy-yhtiö Atco Records kiinnostui tarjoten The Rembrandtsille levytyssopimusta. Wilde ja Solem äänittivät ensimmäisen albuminsa "The Rembrandts" sessiorumpali Pat Mastelotton kanssa Wilden kotistudiolla. Albumi julkaistiin vuoden 1990 syyskuussa ja se sisälsi muun muassa hitin “Just the Way It Is, Baby“. The Rembrandtsin toinen albumi "Untitled" julkaistiin vuonna 1992, ja sen singlejulkaisu “Johnny, Have You Seen Her?“ oli Yhdysvalloissa Top 40-hitti.
Vuonna 1995, ennen kolmannen albuminsa "LP" julkaisemista, The Rembrandts äänitti kappaleen “I’ll Be There for You“ televisiosarja "Frendien" tunnusmusiikiksi. "Frendien" valtavan, maailmanlaajuisen suosion myötä The Rembrandtsin levy-yhtiö East West Records halusi, että kappale levytettäisiin myös "LP:lle". Kappale lisättiin albumille piiloraidaksi juuri ennen julkaisua, ja siitä tuli The Rembrandtsin uran suurin hitti.
Phil Solem halusi keskittyä uuden yhtyeensä Thrush toimintaan, ja tämän vuoksi The Rembrandts hajosi vuonna 1997. Danny Wilde julkaisi vuoden 1998 huhtikuussa yhtyeen hajoamisesta huolimatta sooloalbuminsa "Spin This" nimellä Danny Wilde + The Rembrandts. Kaksi vuotta albumin julkaisemisen jälkeen The Rembrandts teki comebackin, ja julkaisi vuonna 2001 viidennen studioalbuminsa "Lost Together". Vuonna 2005 Wilde ja Solem äänittivät The Rembrandtsin vanhaa tuotantoa uudelleen ja julkaisivat uudelleenäänitetyt kappaleensa kokoelma-albumina "Choice Picks". Albumista julkaistiin kaksi eri painosta, joista toinen sisälsi uuden kappaleen “Don’t Give Me Up“. Vuotta myöhemmin levy-yhtiö Rhino Entertainment julkaisi uuden kokoelma-albumin "Greatest Hits".
The Rembrandtsin viimeisin studioalbumi on "Lost Together", eikä yhtye ole kyseisen albumin jälkeen toistaiseksi julkaissut uutta studioalbumia. Vuoden 2014 toukokuussa yhtye vieraili "The Today Show'ssa" ja kertoi työstävänsä uutta kappalemateriaalia mahdollista, kuudetta studioalbumiaan varten.
Steely Dan
Steely Dan on yhdysvaltalainen rock-yhtye. Vuonna 1972 perustettu Steely Dan oli suosionsa huipulla 1970-luvun loppupuolella. Silloin sen musiikissa oli kuultavissa vaikutteita muun muassa jazzista, rockista, bluesista, popista ja funkista. Vuonna 1981 yhtye hajosi, mutta se teki come-backin 2000-luvun alussa. Yhtyeen nimi on peräisin William Burroughsin romaanista "Alaston lounas", jossa on "Steely Dan" -niminen strap-on-seksilelu.
Koko olemassaolonsa ajan yhtyeen kantavat voimat ovat olleet Donald Fagen ja syyskuussa 2017 kuollut Walter Becker. 1970-luvun puolenvälin jälkeen yhtyeessä ei oikeastaan muita vakiojäseniä ole ollutkaan, vaan levytyksissä on käytetty Yhdysvaltain johtavia studiomuusikoita, joita on kutsuttu nauhoittamaan osuutensa usein vain yhteen albumin kappaleeseen. Fagen ja Becker ovat tunnettuja perfektionismistaan, ja joskus yhden raidan yhden instrumenttiosuuden tallentamiseksi on studiossa vieraillut useampia huippuammattilaisia ennen kuin on päästy tyydyttävään lopputulokseen. Konsertteja ja kiertueita Steely Dan teki vuosina 1972–74 ja uudelleen vasta comeback-vaiheessaan 1993 alkaen; noina vuosina se oli siis lähinnä Fagenin ja Beckerin eräänlainen ”levytyskonsepti”. Studiolevytystenkin teko oli 20 vuotta tauolla albumien "Gaucho" (1980) ja "Two Against Nature" (2000) välillä. Levyillä vierailleita muusikoita ovat muiden muassa rumpalit Steve Gadd, Bernard Purdie ja Jeff Porcaro, trumpetisti Randy Brecker, saksofonisti Wayne Shorter sekä kitaristit Larry Carlton, Lee Ritenour ja Mark Knopfler.
Fagenin ja Beckerin alkuperäinen idea oli perustaa yhtye sen jälkeen, kun olisivat ensin keränneet rahaa popkappaleiden kirjoittamisella muille. Newyorkilaiskaverukset onnistuivat saamaan lauluntekijän paikat Kalifornian ABC Records -yhtiöstä, jonka tallissa oli heikkotasoisia popyhtyeitä. Walter Becker kertoo hittitehtailun sujuneen huonosti, koska heidän kirjoittamansa kappaleet olivat aina joko liian vaikeita tai liian helppoja. He pysyivät palkkalistoilla niin kauan, kun ABC suostui kustantamaan heidän kokoamansa yhtyeen ensimmäisen albumin "Can't Buy a Thrill". Sen avausraidasta ”Do It Again” tuli iso hitti, joka myi singlenä toista miljoonaa kappaletta.
Steely Danin levyjä oli vuonna 1994 myyty maailmanlaajuisesti yli 50 miljoonaa kappaletta. Yhtyeen tunnetuimpia hittejä ovat mm. ”Do It Again”, ”Reeling in the Years”, ”Rikki Don't Lose That Number”, ”Peg” ja ”Hey Nineteen”. Yhtyeen 1970-luvun tuotanto koki renessanssin CD-julkaisujen myötä 1980-luvulta alkaen niin, että "Helsingin Sanomien" haastattelussa 1994 Walter Becker sanoi pelastaneensa oman taloutensa CD-julkaisujen ansiosta.
Yhtye esiintyi aktiivisesti Walter Beckerin kuolemaan 2017 saakka. Yhtye on esiintynyt Suomessa kaksi kertaa, Helsingissä vuonna 2000 ja Porissa vuonna 2007.
Andrew Lloyd Webber
Sir Andrew Lloyd Webber (s. 22. maaliskuuta 1948 Lontoo, Englanti) on brittiläinen säveltäjä. Lloyd Webber tunnetaan erityisesti musikaaleistaan, joiden lisäksi hän on säveltänyt muun muassa elokuvamusiikkia. Hänen tunnetuimpia musikaalejaan on esitetty vuosikausia sekä Lontoossa että New Yorkissa. Näihin kuuluvat "Cats", "Oopperan kummitus" ja "Jesus Christ Superstar". Lloyd Webber on palkittu muun muassa Oscarilla, kolmella Grammyllä, Golden Globella ja paronin arvonimellä.
Lloyd Webber on tehnyt yhteistyötä myös suomalaisen viulistin Linda Lampeniuksen kanssa, joka esiintyi Lloyd Webberin Sydmontonin festivaaleille tekemän "Metal Philharmonic" -teoksen pääosassa vuonna 1997. Lloyd Webberillä todettiin eturauhassyöpä vuonna 2009.
Lloyd Webber on valittu Englannin merkittävimmäksi teatterintekijäksi neljänä vuonna peräkkäin. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Canterburyn arkkipiispa
Canterburyn arkkipiispa on Englannin kirkon tärkein johtaja. Canterburyn arkkipiispa on Lambeth-konferenssin, maailman kaikkien anglikaanisten kirkkojen yhteisen neuvottelukunnan puheenjohtaja ja siten koko anglikaanisen kirkkokunnan symbolinen päämies. Lisäksi hän on Canterburyn kirkkoprovinssin metropoliitta ja Englannin anglikaanisten kirkkojen priimas. Canterburyn arkkipiispa toimittaa Yhdistyneen kuningaskunnan kuninkaallisen perheen julkiset kirkolliset toimitukset, kuten häät ja hautajaiset.
Nykyinen arkkipiispa on Justin Welby. Hänen yhä elossa olevat edeltäjänsä ovat Rowan Williams, joka toimi Welbyin välittömänä edeltäjänä vuosina 2002–2012 sekä George Carey joka edelsi Williamsia vuosina 1991-2002.
Englannin kaakkoiskulmassa sijaitsevaa Canterburyn tuomiokirkkoa voi hyvin kutsua koko anglikaanisen kirkkokunnan pääkirkoksi. Se oli keskiajalla vilkkaan pyhiinvaelluksen kohde, koska siellä lepäsi pyhimykseksi julistetun, murhatun Canterburyn arkkipiispan, Thomas Becketin ruumis.
Arkkipiispa Thomas Becket riitautui Englannin kuninkaan Henrik II:n kanssa. Neljä kuninkaan ritaria luulivat, ainakin omasta mielestään, olevansa kuninkaan asialla, kun he tappoivat arkkipiispan vuonna 1170. Becketin haudasta tuli pyhiinvaelluskohde, kun alettiin kertoa, että siellä tapahtui ihmeellisiä parantumisia. Paavi Aleksanteri III julisti Thomas Becketin pyhimykseksi vuonna 1173. Myös Henrik II kävi Canterburyssä pyhiinvaelluksella Thomas Beckettin haudalla.
Englannin reformaatiossa Canterburyn merkitys pyhiinvaelluksien kohteena loppui. Kuningas Henrik VIII tuhosi pyhän Thomasin pyhäkön ja siirrätti pyhäkön aarteet Lontooseen.
Mahdollisesti kuuluisin Canterburyn arkkipiispa oli Thomas Cranmer 1500-luvulla. Kuningas Henrik VIII:n aloitettua Englannissa reformaation Canterburyn arkkipiispa sai osan paavin valtuuksista. Englannin reformaatio suoritettiin varsinaisesti vasta seuraavien hallitsijoiden aikana arkkipiispa Thomas Cranmerin johdolla. Anglikaanisen kirkon oppi ja elämä muotoutuivat silloin. Thomas Cranmer laati anglikaanikirkon jumalanpalveluskirjan nimeltä "The Book of Common Prayer" (Yhteinen rukouskirja).
Englannin ja Walesin sisäisissä arvojärjestyksissä Canterburyn arkkipiispalla on paikkansa heti kuninkaallisen perheen jälkeen. Hänen jälkeensä seuraava kirkollinen hahmo on Yorkin arkkipiispa.
Varsinaisen arkkipiispan virkansa lisäksi hänellä on useita muita virkoja ja luottamustoimia.
Virkansa puolesta arkkipiispa toimii seuraavissa viroissa:
The Wedding Present
The Wedding Present on brittiläinen, laulusolisti David Gedgen vuonna 1985 perustama, indierock-yhtye.
Ana Johnsson
Ana Johnsson (s. 4. lokakuuta 1977, Göteborg) on ruotsalainen laulaja, jonka tunnetuin kappale on hänen läpimurtohittinsä, elokuvan "Spider-Man 2 – Hämähäkkimies 2" tunnuskappale "We Are". Johnsson aloitti uransa Ruotsin "Popstars" -kilpailun voittaneessa Excellence-tyttöbändissä, mutta lähti yhtyeestä ensimmäisenä. Hän on saanut Ruotsissa "Vuoden tulokas 2004" -palkinnon. Johnssonin toinen hittikappale on "Don't Cry for Pain". Vuonna 2006 hän levytti kappaleen "Fate" suomalaisen Bleak-yhtyeen kanssa Jadesoturi-elokuvaan.
Eurooppatie E75
E75 eli eurooppatie 75 on 5 639 kilometrin pituinen eurooppatie, joka alkaa Vuoreijasta Norjassa ja loppuu Siteíaan Kreetalla Kreikassa. Suomessa valtatie 4 on kokonaisuudessaan osa sitä, lukuun ottamatta lyhyttä osuutta Unioninkadulta Erottajalle Helsingissä.
Vuoreija – Vesisaari – Uuniemi – Varangerbotn – Teno – Utsjoki – Inari – Ivalo – Sodankylä – Rovaniemi – Kemi – Oulu -Jyväskylä – Heinola – Lahti – Helsinki – "(lautta)" – Gdańsk – Gliwice – Krolniewice – Łódź – Piotrków Trybunalski – Katowice – Žilina – Bratislava – Györ – Budapest – Szeged – Subotica - Novi Sad – Belgrad – Niš – Kumanovo – Skopje – Gevgelija – Évzonoi – Thessaloniki – Lárisa – Almyrós – Lamía – Ateena – "(lautta)" – Chaniá – Iraklion – Ágios Nikólaos – Siteía.
E75 oli Helsingin ja Gdańskin väliltä 1990-luvun jälkeen "poikki" säännöllisen lauttayhteyden puuttumisen vuoksi, kunnes Finnlines aloitti liikennöinnin Helsingistä Gdyniaan kesäkuussa 2009, tosin vuonna 2016 matkustajaliikenne reitillä on jälleen keskeytyksissä. Reitti poikkeaa hieman virallisesta viitoituksesta, sillä Helsingissä lautat lähtivät Vuosaaren satamasta (yhteys E75:lle teiden 50 ja 103 kautta) ja Gdynia sijaitsee noin 15 kilometriä Gdańskista luoteeseen (yhteys E28:n kautta). Puolaan vievän lautan sijasta on käytettävissä Via Baltica (E67), joka virallisesti alkaa Helsingistä ja risteää E75-tietä Puolan Piotrków Trybunalskissa.