hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
MZD2 (tytärammus)
MZD2, joka tunnetaan myös "Type-80":nä on kiinalainen Norincon valmistama tytärammus (rypälepommi), jota voidaan kuljettaa 122 mm:n kuorma-ammuksilla (rypälepommeilla) kohteeseensa. Varmaa tietoa kaikista käyttäjämaista tai varastojen suuruudesta ei ole, mutta MZD2:ia ammuttiin Pohjois-Israeliin kesällä Israelin ja Hizbollahin keskenään käymien 34 päivää kestäneiden sotatoimien aikana. MZD2:ia käytti Hizbollah.
Leena Vanamo
Leena Vanamo (s. 17. maaliskuuta 1964 Helsinki) on suomalainen iskelmälaulaja, joka lauloi jo kahdeksanvuotiaana Radion lapsikuorossa. Hän keikkaili ahkerasti ja oli mukana Marion Rung show’ssa. Yhdessä Frederikin kanssa Vanamo levytti italoiskelmän ”Haluan vain sun”, joka nähtiin televisio-ohjelmassa "Hittimittari" vuonna 1984. Samana vuonna julkaistiin Vanamon uran ainoa pitkäsoitto, nuorekasta diskoiskelmää sisältänyt "Sua kaipaan". Levyn hitiksi tarkoitetun kappaleen ”Viet itsekontrollin” (Laura Braniganin ”Self Control”) levytti kuitenkin myös Meiju Suvas, jonka versiosta tuli suositumpi. Vanamo nähtiin myös Kevään Sävel -kilpailussa kappaleilla ”On kaikki juuri tässä” (1985) ja ”Viini viimeinen” (1986). Yksi Vanamon uran suurimmista hetkistä oli yhteisesiintyminen Ritari Ässän näyttelijän David Hasselhoffin kanssa.
M42 (tytärammus)
M42 on yhdysvaltalainen tytärammus (tytärpommi), joka toimitetaan kohteeseensa käyttämällä kuorma-ammusta (rypälepommia). M42:ssa ei vanhahkona mallina ole itsetuhojärjestelmää kuoressa, mutta Israel Military Industries voi toimittaa uuden itsetuhomekanismin sisältävän kuoren vanhoihin varastoituihin M42:iin, jolloin niitä voi käyttää ajan vaatimusten mukaisesti kuorma-ammuksissa (rypälepommeissa).
Gerhard Grimmer
Gerhard Grimmer (s. 6. huhtikuuta 1943 Katharinaberg, Saksan demokraattinen tasavalta) on itäsaksalainen maastohiihdon maailmanmestari, joka oli parhaimmillaan 1970-luvun alussa.
Grimmer syntyi sodan aikaan nykyisen Tshekin tasavallan alueella Hora Svaté Kateřinyssä, joka oli silloiselta saksankieliseltään nimeltään Katharinaberg. Hän kuului siis sudeettisaksalaisiin. Grimmer kävi koulunsa sodanjälkeisessä Itä-Saksassa Seligenthalin kaupungissa.
Grimmer siirtyi vuonna 1961 Oberhofiin Horst Wagnerin hiihtovalmennukseen. Hän voitti maansa nuorten hiihtomestaruuden vuonna 1963 ja teki ensiesiintymisensä aikuisten kansainvälisissä arvokilpailuissa Oslon MM-kilpailuissa 1966 sijoittumalla 50 kilometrillä yhdeksänneksi. Lopullisesti hän nousi hiihtomaailman huipulle Vysoké Tatryn MM-kilpailuissa 1970 saavuttamalla hopeaa 30 kilometrillä ja viestissä sekä pronssia 50 kilometrillä ja sijoittumalla 15:nneksi 15 kilometrillä. Falunin MM-kilpailuissa 1974 hän voitti maailmanmestaruuden 50 kilometrillä ja viestissä sekä saavutti hopeaa 15 kilometrillä, jossa hän hävisi Norjan Magne Myrmolle vain 0,9 sekuntia kaaduttuaan matkalla. Lisäksi hän sijoittui 30 kilometrillä kuudenneksi.
Grimmer osallistui talviolympialaisiin kolme kertaa eli vuosina 1968-1976. Vuoden 1968 Grenoblen kisoissa 15 kilometrillä hän oli 29., 30 kilometrillä 15. ja hiihti seitsemänneksi tulleessa Itä-Saksan viestijoukkueessa. Sapporon olympialaisissa 1972 hän pystyi sairastumisen vuoksi hiihtämään vain viestin, jossa Itä-Saksa sijoittui kuudenneksi. Innsbruckin vuoden 1976 talviolympialaisissa Grimmer saavutti parhaan henkilökohtaisen sijoituksen, kun hän oli 50 kilometrillä viides. Hän sijoittui 30 kilometrillä 15:ksi, viestin Itä-Saksan joukkue joutui keskeyttämään.
Grimmer voitti Holmenkollenin kisojen 50 kilometriä vuosina 1970 ja 1971. Hän sijoittui 85 kilometrin pituisessa Vaasahiihdossa toiseksi vuonna 1970. Grimmer vastaanotti Holmenkollen-mitalin vuonna 1975. Itä-Saksan hiihtomestaruuksia Grimmer voitti kaikkiaan 20 vuosina 1965-1975; niistä 16 henkilökohtaisia ja neljä tuli ASK Vorwärts Oberhofin viestijoukkueen jäsenenä.
Urheilu-uransa jälkeen Grimmer opiskeli sotilaspoliittisessa korkeakoulussa vuosina 1977-1980. Hän oli liittynyt jo vuonna 1966 maata johtaneen Saksan sosialistinen yhtenäisyyspuolueen (SED) jäseneksi. Sen jälkeen hän toimi ASK Vorwärts Oberhofin johtotehtävissä ja erosi everstin arvoisena Saksan jälleenyhdistymisen aikoihin. Tällöin hän toimi vuoden 1985 Seelfedin MM-hiihtojen teknisenä delegaattina. Yhdistyneessä Saksassa hän toimi vuosina 1990-1995 itäisen Saksan osavaltion Thüringenin hiihtoliiton puheenjohtajana. Vuosina 1991-2003 Grimmer toimi Thüringenin osavaltiossa laajemminkin osavaltion urheilutoiminnan aktivoijana. Asuinpaikkana hänellä on nuoruuden kotiseutu Seligenthal.
M46 (tytärammus)
M46 on yhdysvaltalainen tytärammus (tytärpommi), joka toimitetaan kohteeseensa käyttämällä kuorma-ammusta (rypälepommia). M42:ssa ei vanhahkona mallina ole itsetuhojärjestelmää kuoressa, mutta Israel Military Industries voi toimittaa uuden itsetuhomekanismin sisältävän kuoren vanhoihin varastoituihin M46:iin, jolloin niitä voi käyttää ajan vaatimusten mukaisesti kuorma-ammuksissa (rypälepommeissa).
Japaninhappomarja
Japaninhappomarja ("Berberis thunbergii") on happomarjakasveihin kuuluva, Japanista kotoisin oleva pensas. Lajia käytetään puutarhoissa aitakasvina tai vapaasti kasvaviin istutuksiin.
Japaninhappomarja on piikikäs, pysty ja kasvaa 0,5–1 metriä korkeaksi. Edellisen kesän kasvaimen kuori on punaruskea, kuluvan kesän kasvainranka on kalju. Lehdet ovat oksissa kierteisesti. Lehtilapa on 1–3 cm pitkä, vastapuikea, suippotyvinen ja ehytlaitainen. Haaroissa sijaitsevat oralehdet ovat yksipiikkisiä. Kukinto on 2–4-kukkainen sarjamainen terttu, tai kukat ovat yksittäin. Keltaiset kukat ovat kaksineuvoisia. Kehälehtiä on yhdeksän kappaletta, joista sisimmät kuusi ovat terälehtimäisiä. Mesilehtiä ja heteitä on tavallisesti kuusi kappaletta, emejä yksi. Japaninhappomarja kukkii Suomessa kesä-heinäkuussa. Kukinnan jälkeen kypsyvät punaiset ja pitkulaiset, kaksisiemeniset marjat. Kasvin raa’at marjat ovat myrkyllisiä, mutta kypsinä ne ovat syötäviä.
Japaninhappomarja kasvaa alkuperäisenä luonnonkasvina Japanin etelä- ja keskiosissa. Suomessa japaninhappomarjaa kasvaa paikoitellen luonnonvaraisena Ahvenanmaalla, Varsinais-Suomessa, Uudellamaalla, Hämeessä ja Etelä-Karjalassa.
Alkuperäisellä levinneisyyssalueella Japanissa japaninhappomarja kasvaa laidunniityillä ja erilaisissa pensaikoissa. Suomen luonnossa sitä esiintyy viljelykarkulaisena.
Japaninhappomarjaa käytetään puistoissa ja puutarhoissa vapaasti kasvavana koristepensaana tai aitakasvina. Suomessa se menestyy Ilmatieteen laitoksen määrittämillä kasvuvyöhykkeillä I-V, mutta vaurioituu helposti pahoin poikkeuksellisen kylminä pakkastalvina.
Kasvista on jalostettu useita viljelylajikkeita, joista Suomessa tavataan muun muassa lajikkeita 'Atropurpurea' eli purppurahappomarja, 'Atropurpurea Nana', 'Aurea', 'Erecta' ja 'Red Chief'. Lajikkeet eroavat toisistaan koon ja lehtilavan värin puolesta, joka vaihtelee punertavasta kellertävään.
Falko Götz
Falko Götz (s. 26. maaliskuuta 1962) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja.
Götz aloitti peliuransa itäberliiniläisessä FC Vorwärtsissä, josta siirtyi BFC Dynamoon pelaten siellä vuoteen 1983 saakka. Hän jatkoi uraansa Bayer 04 Leverkusenissa, jonka riveissä juhli UEFA Cupin voittoa 1988. Hän siirtyi samaisen kauden päätteeksi 1. FC Kölniin, jonka paidassa oli lähellä Saksan mestaruutta kahteen otteeseen, mutta joukkue jäi toiseksi sekä kausilla 1988–89 että 1989–90.
Götz jätti Saksan kentät 1992 ja jatkoi uraansa Turkissa Galatasarayn riveissä. Götzin edustama Galatasaray juhli Turkin mestaruutta kahdesti peräkkäin ennen Götzin paluuta Saksaan. Hän pelasi 1. FC Saarbrückenin riveissä kauden 1994–95 ja siirtyi sitten Hertha BSC Berliniin. Götz lopetti peliuransa 1997 kun Hertha nousi 1. Bundesliigaan.
Meriitit pelaajanaGötz jäi peliuransa jälkeen Hertha BSC Berlinin organisaatioon valmentaen vuosina 1997–2000 seuran amatööri- ja nuorisojoukkueita. Kaudella 2001–02 Götz toimi ykkösjoukkueen päävalmentajana helmikuusta kesäkuuhun Jürgen Röberin lähdön myötä. Maaliskuussa 2003 hänestä tuli TSV 1860 Münchenin päävalmentaja. Hän toimi tehtävässä vuoden verran. Heinäkuussa 2004 Götz palasi Hertha BSC Berlinin päävalmentajaksi. Hänen johdollaan seura sijoittui parhaimmillaan 1. Bundesliigassa neljänneksi kausina 2001–02 ja 2004–05.
Huhtikuussa 2007 Hertha antoi potkut Götzille ja hänen apuvalmentajansa Karsten Heine nostettiin seuran päävalmentajaksi kauden loppuun. Sittemmin Götzia on povattu turkkilaisseura Galatasarayn päävalmentajaksi.
Joulukuussa 2008 saksalainen Kicker kertoi verkkosivuillaan, että Götz palaa takaisin valmennustehtäviin aloittaen tammikuussa Regionalligassa pelaavan Holstein Kielin päävalmentajana. Pesti Kielissä ei kuitenkaan ollut pitkäaikainen ja menestyksekäs, sillä Götz sai potkut tehtävistään syyskuussa 2009.
Kesäkuussa 2011 Götz palasi valmennustehtäviin Vietnamin maajoukkueen uutena päävalmentajana. Götzin vastuulle tulivat A- ja U23-maajoukkueiden valmennus. Tulokset U23-joukkueen kanssa eivät tyydyttäneet maan jalkapalloliiton johtoa ja Götz sai potkut jo joulukuun lopulla 2011.
Huhtikuun lopussa 2013 Götz allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen 2. Bundesliigassa pelaavan Erzgebirge Auen kanssa. Götzin johdolla Aue sijoittui kaudella 2013/14 sarjassa sijalle 14. Toinen kausi alkoi heikosti ja neljän tappion myötä putoamisviivan alapuolelle pudonnut Aue erotti Götzin syyskuun alussa 2014.
Heinäkuussa 2015 Götz palasi valmennustehtäviin Regionalligaseura 1. FC Saarbrückenin päävalmentajaksi. Götzin johdolla Saarbrücken pelasi kohtuullisesti Regionalligan keskikastissa, mutta silti seurajohto erotti hänet maaliskuussa 2016.
Huhtikuussa 2016 Götzistä tuli 2. Bundesliigassa pelaavan FSV Frankfurtin päävalmentaja. Götzin tavoitteena oli pelastaa FSV putoamiselta, mutta viimeisen kierroksen voitokkaasta ottelusta huolimatta seuran kohtalona oli pudota 3. Ligaan. Kauden jälkeen Götz jätti tehtävänsä ja hänet korvasi Roland Vrabec.
M395
M395 (englanniksi koko nimeltään "155-mm Cargo Projectile M395 ") on israelilainen Israel Military Industries Ltd.:n valmistama kuorma-ammus 155 mm tykeille. Se kykenee kuljettamaan 63 M85-tytärammusta. Britannian maavoimat ovat hyväksyneet sen tunnuksella L20A1 ja Sveitsin puolustusvoimat KaG88. M395:n kantama vaihtelee tykin putken pituudesta johtuen 23 kilometristä (L39) 28 kilometriin (L52).
360 asteen palaute
360 asteen palaute on yleisnimi menetelmille, joiden avulla yksittäinen henkilö tai ryhmä saa palautetta oman työnsä ja toimintansa kannalta tärkeiltä yhteistyökumppaneilta tai sidosryhmiltä. Termi 360 asteen palaute on syntynyt ajatuksesta, että palautteen antajia tunnistettaessa ja valittaessa katsotaan kaikkiin suuntiin – katse kiertää ympyrän kehää täydet 360 astetta.
360 asteen palautteiden yleisin sovellus on johtamispalaute, jota esiintyy käytännössä kun esimiehen välittömät alaiset arvioivat kysymyslomakkeen avulla hänen johtamistapaansa. Omakuvansa realistisuuden selvittämiseksi palautetta saava esimies tekee samalla kysymyssarjalla myös oman itsearvioinnin. Tavanomaiseen käytäntöön kuuluu lisäksi palautteen pyytäminen omalta välittömältä esimieheltä. Projekteissa, prosesseissa, matriisiorganisaatioissa tai tiimeissä johtamispalaute voidaan välittömien alaisten lisäksi pyytää henkilöiltä, joita johdetaan ilman varsinaista muodollista esimiesasemaa.
Palautteen antajina voivat olla myös kollegat, saman ryhmän jäsenet, sisäiset asiakkaat ja jopa asiakkaat. Johtamisen laadun arviointia ja kehittämistä varten tehdyissä palautemenetelmissä on kuitenkin yleensä kysymyksiä asioista ja toimintatavoista, joita näiden muiden tahojen on vaikeaa tai jopa mahdotontakin arvioida. Heiltä palaute kannattaakin yleensä hakea kyseiseen yhteistyösuhteeseen paremmin sopivilla menetelmillä, kuten yhteistyöpalautteella tai henkilökohtaisella asiakaspalautteella.
Taalainkoivu
Taalainkoivu ("Betula pendula" f. "dalecarlica") rauduskoivun liuskalehtinen muoto. Taalainkoivu on löydetty Ruotsista, Taalainmaalta vuonna 1767. Sen lehti muodostuu kahdesta toisiaan allekkaisesta liuskasta. Näin ollen lehdessä on kärkiä yhteensä viisi. Eräs toinen rauduskoivun liuskalehtinen versio loimaankoivu (f. "crispa"), jossa on yksi liuskapari, joten kärkiä on kolme. Kummatkin liuskalehtiset rauduskoivut ovat riippaoksaisia ja niitä käytetään koristepuina. Loimaankoivun taimia myydään taimitarhoissa usein tunnetumman taalainkoivun nimellä.
Hannu Salmi
Hannu Juhani Salmi (s. 14. toukokuuta 1961 Turku) on suomalainen filosofian tohtori, yleisen historian dosentti ja kulttuurihistorian professori Turun yliopistossa. Hänet tunnetaan laaja-alaisena historioitsijana, joka on erikoistunut 1800-luvun kulttuurihistoriaan sekä audiovisuaalisen kulttuurin historiaan.
Salmi valmistui Turun yliopistosta yleisestä historiasta filosofian maisteriksi 1987 ja lisensiaatiksi 1990. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1993 saksankielisellä väitöskirjalla "”Die Herrlichkeit des deutschen Namens...” Die schriftstellerische und politische Tätigkeit Richard Wagners als Gestalter nationaler Identität während der staatlichen Vereinigung Deutschlands". Samana vuonna ilmestyi teos "Elokuva ja historia", joka oli pioneerityö elokuvan haasteesta historiantutkimukselle.
Salmi on toiminut Turun yliopistossa kulttuurihistorian apulaisprofessorina vuodesta 1997, määräaikaisena professorina vuodesta 1999 ja vakituisena professorina vuodesta 2012. Akatemiaprofessuuri (Suomen Akatemia) hänelle on myönnetty kaudeksi 2017-2021.
Salmi on kirjoittanut laajasti wagnerismin historiasta, populaarikulttuurista, suudelman kulttuurihistoriasta sekä suomalaisen mykkäelokuvan historiasta. Elokuvahistorian dosentti Veijo Hietala on pitänyt tutkimusta "Kadonnut perintö. Näytelmäelokuvan synty Suomessa 1907–1916" (2002) ”suomalaisen elokuvakulttuurin kannalta Suomen kansallisfilmografiaan vertautuvana kulttuuritekona”.
Salmi oli International Institute for Popular Culturen johtaja vuosina 2006–2012.
Lokakuussa 2013 Salmi palkittiin Tietokirjailijapalkinnolla. Salmen, Marjo Kaartisen ja Marja Tuomisen toimittama teos "Maamme – itsenäisen Suomen kulttuurihistoria" (2016) valittiin ilmestymisvuonnaan Tieto-Finlandia-palkintoehdokkaaksi.
Salmi johtaa yhdessä puolisonsa Heli Paalumäen kanssa kustannusyhtiö Faros-kustannusta.
Dutasteridi
Dutasteridi (tuoteniminä Avodart, Avidart, Avolve, Duagen, Dutas, Dutagen, Duprost, Duodart) on 5-alfa-reduktaasin inhibiittori, lääkeaine joka estää testosteronin muuttumisen dihydrotestosteroniksi (DHT). Sitä käytetään hoitona DHT:n aiheuttamiin sairauksiin, kuten eturauhasen hyvälaatuiseen liikakasvuun.
Dutasteridi kuuluu 5-alfa-reduktaasia ehkäisevien lääkkeiden luokkaan, jotka estävät entsyymejä muuttamasta testosteronia dihydrotestosteroniksi. Myös lääkeaine nimeltä finasteridi kuuluu samaan ryhmään. Kliiniset tutkimukset ovat osoittaneet dutasteridin toimivan tehokkaammin kuin finasteridin, sillä se estää 5-alfa-reduktaasin molempia isoformi-tyyppejä, kun finasteridi ehkäisee vain yhtä.
Vaikka dutasteridi on virallisesti hyväksytty ainoastaan eturauhasen liikakasvun hoitoon, mikä onkin sen yleisin käyttö, sitä voidaan käyttää myös hoitomuotona miestyyppisessä hiustenlähdössä. Lääkkeen kehitellyt yhtiö suoritti hiustenlähdön hoitoon liittyviä FDA-testejä aina vuoteen 2002 asti, jolloin ne kuitenkin lopetettiin. Vaikka dutasteridia ei koskaan hyväksyttykään viralliseksi hiustenlähtölääkkeeksi, lääkäreillä on silti oikeus määrätä sitä myös tähän tarkoitukseen. Englanniksi tällaista käytäntöä nimitetään "off-label" -lääkemääräykseksi, mikä tarkoittaa, että lääkettä käytetään toiseen tarkoitukseen kuin mihin valmistaja on sen sertifioinut.
Syyt hiustenlähdön hoitoon liittyvien tutkimusten päättymiseksi eivät ole julkista tietoa. On kuitenkin spekuloitu, että Avodart ei olisi ollut tarpeeksi hyvä erottuakseen Propeciasta (finasteridi-valmiste), jonka myynnin väitetään olevan alhaisempaa kuin mitä lääkettä lanseeratessa odotettiin. Näin ollen dutasteridin tuotto-odotukset hiustenlähtölääkkeenä eivät olisi olleet tarpeeksi hyvät kattamaan tuotekehityksen ja markkinoinnin kustannuksia.
Internetin keskustelupalstoilla on myös liikkunut vahvistamattomia tietoja, joiden mukaan dutasteridin sivuvaikutukset, jotka ovat pääsääntöisesti samat kuin finasteridilla (erektiohäiriöt, gynekomastia) olisivat yleisempiä ja voimakkaampia kuin finasteridia käytettäessä. Myös migreenikohtauksia ja päänsärkyä on epävirallisesti kerrottu esiintyvän dutasteridin käyttäjien keskuudessa.
Taru Stenvall
Taru Stenvall (15. kesäkuuta 1909 Kiukainen – 5. joulukuuta 1999 Helsinki) toimi talvi- ja jatkosodan aikana Mikkelissä Päämajan upseerien käytössä olleiden ravintoloiden tarjoilijana ja myöhemmin Kulosaaren Casinolla hovimestarina. Stenvall on kirjoittanut useita teoksia, joissa hän tarkastelee päämajan upseereita ja erityisesti marsalkka Mannerheimia tarjoilijan näkökulmasta. Hänen myöhemmässäkin tuotannossaan on omaelämäkerran ja ajankuvan piirteitä.
Lottiin liittynyt Stenvall kutsuttiin tarjoilijaksi Mikkelin Seurahuoneelle Päämajan siirryttyä Mikkeliin talvisodan alettua. Jatkosodan aikana Stenvall tarjoili hotelli Kalevassa (Seurahuone oli tuhoutunut pommituksissa 3. maaliskuuta 1940 aamuyöllä). Hän toimi tarjoilijana myös Mannerheimin junassa marsalkan 75-vuotispäivien aikana.
Stenvall kuoli Helsingissä Kivelän sairaalassa joulukuussa 1999.
MGM Resorts International
MGM Resorts International () on yhdysvaltalainen yhtiö, joka kehittää, omistaa ja ylläpitää kasinoja sekä hotelleja pääasiallisesti Las Vegasissa. Yhtiö aloitti toimintansa 31. toukokuuta 2000 MGM Grand Inc.:n ja Mirage Resorts, Inc.:n yhdistyttyä. MGM Resorts International on tällä hetkellä maailman toiseksi suurin peliyhtiö.
Miljardööri Kirk Kerkorian ja hänen Tracinda Corporation ovat suurimmat MGM Resorts Internationalin omistajat. Kerkorian omisti aikaisemmin myös Metro-Goldwyn-Mayer-elokuvastudion, josta aiempi nimi MGM Grand, Inc. juonsi nimensä.
Vuonna 2005 yhtiö omisti 3,4 km² maata Las Vegas Stripillä. Yhtiön vuotuinen liikevaihto on noin 7,4 miljardia Yhdysvaltain dollaria
Kaikki kiinteistöt ovat MGM Resorts Internationalin täysin omistamia, ellei toisin mainita.
Benu-lintu
Benu-lintu (käytetään myös nimiä Bennu ja Benhu) on egyptiläisen mytologian pyhä lintu. Kreikkalaiset yhdistivät sen feeniks-lintuun. Benu on harmaahaikara, joka tunnettiin auringonjumala Ran ruumiillistumana tai sieluna. Benun palvontapaikka oli Heliopoliksen kaupunki. Linnun uskottiin palaavan sinne joka viidessadas vuosi. Herodotos kertoo Benun kiertelevän eksoottisissa maissa keräämässä yrttejä. Yrtit lintu toi mukanaan Heliopoliksen alttarille rakentaakseen niistä nuotion, jossa sitten poltti itsensä tuhkaksi herätäkseen jälleen uuteen elämään. Linnun sanottiin nousevan tuhkasta kolmen päivän kuluttua. Benu liittyi läheisesti egyptiläiseen ajanlaskuun, ja sen temppelit oli varustettu lukuisilla aikaa mittaavilla laitteila.
Benu-lintu symboloi tulvivaa Niiliä, uudelleensyntymää ja Aurinkoa.
Benu-lintua hyödynsivät myöhemmin myös katoliset kirkkoisät, jotka näkivät Benussa kuolemattoman sielun symbolin sekä vertauskuvan Kristuksen ylösnousemuksesta kolmantena päivänä tuonelaan astumisensa jälkeen. Benua ja Kristusta yhdistivät myös neitseellinen syntymä.
Karjalaisen Kulttuurin Edistämissäätiö
Karjalaisen Kulttuurin Edistämissäätiö (KKES), www.kkes.fi on suomalainen säätiö, jonka tarkoituksena on karjalaisen henkisen ja aineellisen viljelyn tukeminen ja kehittäminen sekä karjalaisten perinteiden vaaliminen Suomessa. Säätiön kotipaikka on Joensuu ja toiminta-alue Pohjois-Karjala ja Etelä-Karjala. Siirtokarjalaisten kotiseututyötä Suomessa ja perinneharrastustoimintaa tuetaan. Säätiö myöntää apurahoja ja avustuksia, tukee tutkimus- ja julkaisutoimintaa, järjestää juhlia ja muita aatteellisia tilaisuuksia sekä ylläpitää perinnettä turvaavia kokoelmia ja laitoksia. Vuosittain apurahoja jaetaan n. 500.000 euroa.
Säätiön päätoimipaikka on omassa kiinteistössä Joensuun Siltakadulla. Toiminnanjohtaja on FM Satu Kokkonen. Hallintoneuvoston puheenjohtaja on asessori Timo Nevalainen ja hallituksen puheenjohtaja teollisuusneuvos Matti Virtaala. Hallituksen muut jäsenet ovat toimitusjohtaja Eero Broman, professori Raija Komppula, professori Marjatta Palander, varatuomari Antti Heliövaara, KTM, FM Anu Talka ja kirkkoneuvos Risto Voipio.
Kunniajäseniä ovat professori Heikki Kirkinen, professori Heikki A. Reenpää, professori Veijo Saloheimo, kauppaneuvos Väinö H. Broman, diplomi-insinööri Pentti Immonen ja varatuomari Risto Piepponen.
KKES taseen loppusumma oli omaisuutta vuoden 2016 lopussa n. 26 miljoonaa euroa. Pitkäaikaisia velkoja oli n. miljoona euroa.Murtovaaran talomuseo vaara-asutusmuseo Valtimolla
Apurahat ovat haettavina sähköisesti kerran vuodessa, marraskuun aikana osoitteessa www.kkes.fi. Apurahoja myönnetään Etelä- ja Pohjois-Karjalan sekä luovutetun Karjalan historian, kulttuurin ja perinteen tutkimukseen, Karjalaa käsittelevään tieteelliseen tutkimukseen sekä kotiseutu- ja kulttuuriharrastustoimintaan Etelä- ja Pohjois-Karjalassa.
Kerran vuodessa, toukokuussa, sähköisesti haettavia opiskeluapurahoja myönnetään pohjoiskarjalaisille, ensimmäistä tutkintoaan yliopistossa, ammattikorkeakoulussa tai ammattiopistossa suorittaville nuorille ja lahjakkaille opiskelijoille.
2.4 mR
2.4 mR on purjeveneluokka ja se on pienin metrimittasäännön mukaisista konstruktioluokista. Kansainvälinen Paralympiakomitea hyväksyi vuoden 2000 paralympialaisissa kilpailtavan yhden hengen köliveneen tyypiksi "Norlin Mark III":n, joka on 2.4mR-purjeveneluokan mukainen venetyyppi. Muita malleja ovat "Stradivari 2.4 mR" ja "Eide 2.4 mR".
Luokan veneet ovat melko pieniä, joten niillä purjehtiminen on fyysisesti suhteellisen kevyttä.
Turkulainen Niko Salomaa kilpaili 2.4 mR-luokassa Lontoon Paralympialaisissa 2012.
Eugene Armstrong
Owen Eugene Armstrong (5. kesäkuuta 1953 – 20. syyskuuta 2004) oli yhdysvaltalainen siviilityöntekijä, jonka Abu Musab al-Zarqawin johtama Irakin al-Qaida sieppasi ja murhasi Irakissa syyskuussa 2004. Hänet siepattiin 16. syyskuuta 2004 yhdessä yhdysvaltalaisten Jack Hensleyn ja brittiläisen Kenneth Bigleyn kanssa Bagdadissa. Sieppaajat uhkasivat tappaa panttivangit, ellei Yhdysvallat suostu vapauttamaan irakilaisia naisvankeja. Armstrong mestattiin samalla tavalla kuin aiemmin murhattu Nick Berg, sieppaajat leikkasivat hänen päänsä irti veitsellä. Mestauksesta on ladattavissa video internetissä.
Biosaatavuus
Biosaatavuus () kuvaa ravintoaineiden, erityisesti kivennäisten, imeytyvyyttä ruuansulatuselimistössä. Farmakokinetiikassa käytetään yleensä käsitettä (biologinen) hyötyosuus puhuttaessa lääkeaineen siirtymisestä vereen. Ympäristöasioissa biosaatavuudella voidaan viitata myös ympäristössä olevien haitta-aineiden kulkeutumiseen ravintoketjuihin.
Override
Override on fiktiivinen hahmo Transformers-universumissa.
Override esiintyy vain alkuperäisessä "The Transformers" -sarjakuvassa. Override esiintyy lyhyesti Alikantta -saagassa, kun Decepticonit Starscream ja Ratbat tutkivat maan Autoboteille lähetettyjä, vanhoja videotiedostoja. Override toimii nuoren Optimus Primen johtaman Autobot-partion soturina, joka ei vielä kunnioita Primea.
Seuraavaksi Override tulee mukaan Matrixin etsinnän yhteydessä, kun hänen partionsa joutuu aavikkoplaneetalle etsimään sitä. Override vilahtaa tosin pienessä, mutaman kuvan sivuroolissa vuotta aikaisemmin ilmestyneessä Tarinassa, missä ihmisjoukko, Roadjammerit yrittävät pysäyttää Transformereita.
Sarjojen Generation 1 ja Generation 2 väliin sijoittuvassa Action Force-sarjakuvassa Override kuuluu pieneen, Hot Spotin johtamaan Autobot ryhmään, minkä tarkoitus on pysäyttää Megatron. Cobran tiedemiesten korjaama ja valvatasti voimistunut Megatron repii Overriden paljain käsin palasiksi, Overriden ostaessa aikaa muille ryhmäläisilleen, salamatkustaessaan Arkkiin.
Override muuntautuu sivuvaunuiseksi moottoripyöräksi.
Cybertronin Override on planeetta Velocitronin johtaja ja hän isännöi myös planeetalla pidettäviä kilpa-ajoja. Override muuntautuu huippunopeaksi kilpa-autoksi.
Override liittoutuu Aubottien kanssa, estääkseen Decepticoneja saamasta Cyber-planeetta avaimia. Hänestä tulee Autobot Hot Shotin ystävä.
Override on miespuolinen transformeri, mutta amerikkalaisessa duppauksessa hänet on kuitenkin muutettu naiseksi ja hänen dialogiaan on muutettu naisemmalliseksi.
Am Universum
Am Universum on Amorphiksen albumi, joka julkaistiin vuonna 2001. Siinä on vaikutteita jazzista, ja albumilla vierailevat saksofonisti Sakari Kukko ja sahansoittaja Antti Halonen. Japani-versiossa on bonusraita "Too Much to See".
Annie
Annie (oik. Anne Lilia Berge Strand, s. 21. marraskuuta 1977 Trondheim, Norja) on norjalainen popmuusikko ja DJ. Annien debyyttialbumi "Anniemal" julkaistiin vuonna 2005. Kappaleen ”Heartbeat” musiikkivideo on kuvattu Helsingissä.
Island Records julkaisi Annien toisen albumin "Don't Stop" syyskuussa 2008; albumin ensimmäinen single ”I Know UR Girlfriend Hates Me” julkaistiin muun muassa Isossa-Britanniassa.
Anni lilja berge syntyi 21.marraskuuta 1977.
Annie julkaisi vuonna 1999 singlen "The greatest hit". Hittibiisistä julkaistiin monta versiota. Kuuluisimmat versiot ovat 2010 remixed ja the greatest numb.
Ja sitten hän julkaisi singlen vuonna 2002 joka ei päätynyt Annien esikoisalbumille. Sitten Annie julkaisi muutamia singlejä joista yksi on heartbreakt. Siitä julkaistiin musiikkivideo joka kuvattiin Helsingissä.
Annie ryhtyi Djksi. Hän julkaisi Dj albumin vuonna 2005. Sitten hän teki pari live eptä.
Sitten hän julkaisi ensimmäisen singlensä albumilta Dont stop. Ja tuli muita singlejäkin. Albumin teema oli iloinen ja rauhallinen.
Annie julkaisi epn vuonna 2015.
Christopher Egan
Christopher Andrew Egan (s. 29. kesäkuuta 1984 Sydney) on australialainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa Nick Smithin roolista australialaisessa saippuasarjassa "Home and Away".
Egan muutti Los Angelesiin vuonna 2003. Hän on harjoitellut näyttelemisen ohella myös tanssia ja laulamista.
Muhammad ibn Rašid Al Maktum
Šeikki Muhammad ibn Rašid Al Maktoum () (s. 1949) on nykyinen Arabiemiirikuntien pääministeri ja varapresidentti sekä Dubain hallitsija.
Hänen omaisuutensa arvon on sanottu olevan 16 miljardia Yhdysvaltain dollaria vuonna 2007. Muhammad ibn Rašid Al Maktoum olisi näin maailman neljänneksi rikkain kuninkaallinen.
The Hockey News
The Hockey News on pohjoisamerikkalainen jääkiekkolehti. Pääosa sen sisällöstä käsittelee NHL-liigaa.
Lehteä on julkaistu vuodesta 1947 asti. Sitä lukee viikoittain yli 225 000 ihmistä. The Hockey News on ostetuin jääkiekkolehti Pohjois-Amerikassa.
Lehti ilmestyy 34 kertaa vuodessa (pelikauden aikana lähes viikoittain ja kesällä kuukausittain). Numeroista kuusi on erikoispainoksia:
Kreikankilpikonna
Kreikankilpikonna ("Testudo hermanni") on yksi kolmesta Välimeren Euroopan puoleisilla rannoilla elävistä kilpikonnalajista. Sen nimeäminen ja taksonomia on keskustelun alla; englanniksi "Testudo hermanni" on Herman's Tortoise kun taas Greek Tortoise (Testudo graeca graeca) on suomalaisilla Konnamaa-sivuilla espanjankilpikonna. Myös nimitystä "Eurotestudo hermanni" näkyy kirjallisuudessa. Kaiken kaikkiaan Välimeren seudun kilpikonnien taksonomiaa tutkitaan ja muutoksia lienee tulossa.
Kreikankilpikonnan kilpi on 12-20 cm pitkä, ja siinä on keltaisella pohjalla tummia kuvioita. Naaras on hiukan suurempi kuin koiras. Kreikankilpikonna on myös isompi kuin nelivarvaskilpikonna. Kilpi on matala ja leveä, vatsakilpi on kiinteä ja jäykkä. Hännän päässä on sarveispiikki, eikä reisissä ole tuberkkeleita. Etujaloissa on yleensä viisi kynttä ja takajaloissa neljä. Voi kasvaa jopa reikäleivän kokoiseksi. Uroksella on yleensä vaaleampi kilpi kuin naaraalla.
Kreikankilpikonnaa tavataan Etelä-Euroopassa ja Balkanilla.
Kreikankilpikonna on kasvinsyöjä. Lemmikkinä se lihoo helposti, ja sille on varottava antamasta liian energiapitoista ruokaa. Se syö melkein kaikkea vihreää.
Kreikankilpikonnan maahantuontiin on oltava CITES-lupa.
Albatros D.III
Albatros D III oli saksalaisen Albatros Flugzeugwerke -lentokonetehtaan valmistama yksipaikkainen tiedusteluhävittäjä, jonka suunnittelun Robert Thelen aloitti jo ennen kuin edeltäneet Albatros D.I ja D.II oli kunnolla saatu tuotantoon. Konetyypin valmistamiseen vaikutti ranskalaisen Nieuport Scoutista saadut testitulokset. Saksan keisarillisten ilmavoimien "Luftstreitkräften" ja Itävalta-Unkarin "Luftfahrtruppen" ensimmäisessä maailmansodassa koneita valmistivat Albatrosin tehtaan lisäksi Ostdeutsche Albatros Werkeja itävaltalainen Oesterreichische Flugzeugfabrik. Vuonna 1917 valmistukseen saatua konemallia käyttivät miltei kaikki Saksan hävittäjäyksiköt ja -lentäjät, muun muassa hävittäjä-ässät Manfred von Richthofen, Ernst Udet, Erich Löwenhardt, Kurt Wolff ja Karl Emil Schäfer.
Suorituskyvyltään useimpiin liittoutuneiden koneisiin nähden ylivoimaisella Albatrosilla oli tärkeä osa Saksan niin sanotun "verisen huhtikuun" () aikana saavuttamassa ilmaherruudessa. Koneessa oli kuitenkin rakenteellisia vikoja, joista pahin oli alatasojen heikko rakenne.
Ne korvattiin kesästä 1917 alkaen Albatros D V -koneilla ja hieman myöhemmin Fokker D.VII -koneella.
"Albatros D III" -koneita kuljetettiin myös Zeppelin LZ 80/L 35 -ilmalaivassa vuonna 1918 - pyrkimys oli saada ilmalaivalle oma hävittäjäsuoja.
Alexander
Alexander (myös Alexandre ja lukuisia muita muotoja) on useissa kielissä etenkin etunimenä mutta myös sukunimenä esiintyvä erisnimi, jonka suomenkielinen muoto on Aleksanteri. Suomessa nimi Alexander on Väestö­rekisteri­keskuksen tietojen mukaan annettu vuoden 2009 loppuun mennessä 14 792 henkilölle.
Alexander on myös seuraavien henkilöiden sukunimi:
Lännenkaulustrappi
Lännenkaulustrappi eli vanhalta nimeltään kaulustrappi ("Chlamydotis undulata") on trappien heimoon kuuluva kurkilintu. Lajin kuvaili ja nimesi Nikolaus Joseph von Jacquin vuonna 1784.
Linnun pituus on 55–65 cm, siipien kärkiväli 125–151 cm ja paino 1,2–3,2 kg. Lännenkaulustrappi on kookas, pystyssä kulkeva, melko pitkäkaulainen lintu. Se on yläpuolelta hiekanruskea tummin raidoin ja alapuolelta valkoinen. Kaulan sivulla vanhalla linnulla on musta pitkittäisraita, joka puuttuu nuorilta linnuilta. Jalat ovat pitkät ja vahvat, harmaat. Soidintanssissa se pörhistää kaulan ja päälaen valkoiset höyhenet ikään kuin kaulukseksi ja tepastelee ympäriinsä. Lentää pöllömäisesti hieman nykivin, hitain siiveniskuin. Siipisulat ovat päältä mustat, käsisiivessä on suuri valkea laikku. Lännenkaulustrappi on lähes mykkä, vain poikaset pitävät piipittävää kutsuääntä.
Sukupuolet ovat lähes saman näköisiä, naaraan ollessa hieman pienempi ja harmaampi.
Pesimäalue ulottuu Kanariansaarilta Pohjois-Afrikan kautta Egyptiin. Lajista tunnetaan 2 alalajia, "fuertaventurae" Kanariansaarilla ja nimialalaji "undulata" Pohjois-Afrikassa ja Egyptissä. Kanariansaarilla pesii noin 400 paria. Kolmas, Lähi-idästä itään esiintyvä lännenkaulustrapin alalajina aiemmin pidetty "macquenii" on nykyään erotettu omaksi lajikseen idänkaulustrappi. Laji on luokiteltu vaarantuneeksi liiallisen metsästyksen takia. Lännenkaulustrappi on paikkalintu. Suomessa on tavattu idänkaulustrappi ("C. macqueenii") 19. syyskuuta 1861, jolloin se ammuttiin Helsingissä.
Kuivat avomaat, arot ja tasangot, paikoin myös matalaa pensaikkoa kasvavilla alueilla.
Pesä on kuoppa maassa. Munia on 2 tai 3, joskus 4. Haudonta-aika on noin 24 päivää.
Kaikkiruokainen. Syö kasvinosia, hedelmiä ja siemeniä, sekä hyönteisiä ja muita selkärangattomia sekä matelijoita.
Loomisin–Whitneyn epäyhtälö
Loomisin–Whitneyn epäyhtälö on geometriaan liittyvä epäyhtälö. Sen mukaan jos formula_1 on epätyhjä kompakti joukko formula_2:ssä, on
formula_3
missä formula_4 ja formula_5 on Lebesguen mitta formula_6:ssä.
Heikki Heikinpoika Vaanila
Heikki Heikinpoika Vaanila () (1630–1709) oli Lohjalta Vaanilan kylästä kotoisin ollut talonpoika, rusthollari ja talonpoikaissäädyn valtiopäivämies.
Hän oli talonpoikaissäädyn puhemies Ruotsin valtiopäivillä 1689. Näillä valtiopäivillä tehtiin valtakunnasta lopullisesti itsevaltaisesti hallittu monarkia, ja samalla supistettiin voimakkaasti Ruotsin valtakunnan aateliston etuoikeuksia. Vaanila toimi myös puhemiehenä talonpoikaissäädyssä Turussa vuonna 1676 pidetyillä maapäivillä eli herrainpäivillä.
Hän oli myös sijaishallituksen jäsen Kaarle XI:n alaikäisyyden aikana.
Viikonloppu Kaliforniassa
Viikonloppu Kaliforniassa ("California Suite") on yhdysvaltalainen vuoden 1978 komediaelokuva, joka perustuu Neil Simonin samannimiseen näytelmään. Elokuvan on ohjannut Herbert Ross ja käsikirjoittanut oman näytelmänsa pohjalta Simon. Pääosissa ovat Alan Alda, Jane Fonda, Walter Matthau, Bill Cosby, Richard Pryor, Elaine May, Maggie Smith ja Michael Caine.
Maggie Smith voitti roolistaan parhaan sivuosan Oscar-palkinnon ja parhaan naispääosan komediaelokuvassa Golden Globe -palkinnon. Elokuva oli yhteensä ehdolla kolmeen Oscariin, kahteen Golden Globeen ja yhteen BAFTAan.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Viikonlopun Kaliforniassa" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Marko Virkkula
Marko Virkkula (s. 2. toukokuuta 1977 Oulunsalo) on suomalainen Hannele Laurilan suosioon nostama iskelmälaulaja, joka käytti taiteilijanimeä Valentin.
Stephensonin Rocket-veturi
Stephensonin Rocket-veturi tai The Rocket ("Raketti") oli 1829 rakennettu höyryveturi, joka voitti veturien Rainhill-kilpailussa. Kilpailun tarkoitus oli valita veturi ensimmäiselle kaupunkien väliselle junanradalle, joka rakennettiin Manchesterin ja Liverpool välille 1830 niin henkilö- kuin tavaraliikennettä varten. Tästä kilpailusta alkoi rautateiden valtava kasvu 1800-luvulla.
Isä George Stephenson ja poika Robert Stephenson tekivät elämässään useita vetureita ja rautateitä. Aikaisemmin 1825 he olivat rakentaneet maailman ensimmäisen julkisen rautatien Stoctonin ja Darlingtonin välille paikallisen sijoittajan rahoittamana. Ensimmäisen höyrykonevetoisen tavararadan oli rakentanut Richard Trevithick 1804 Etelä-Walesin Penydarreniin.
Rainhill-kilpailun taustalla oli kaupungin johtajien epäluulo silloin tarjolla olleita vetureita kohtaan, koska nämä olivat hitaita ja kuluttivat paljon puuta. Kilpailu herätti paljon julkisuutta. Palkintona oli 500 puntaa ja sopimus veturien toimituksesta. Kilpailun säännöissä oli määritelty veturin enimmäispaino ja pääominaisuudet. Veturit ajoivat 56 kilometrin matkan kuormattuna ja ilman kuormaa. Samalla mitattiin käytetty aika ja polttoaineen kulutus. Rocket ei ollut kilpailun nopein veturi, mutta selvisi ehjänä perille. Rocketin keskinopeus kolmekertaa veturia suuremman painon kanssa oli 20 km/h ja yhdellä matkustajavaunulla matkustajineen 38,5 km/h.
Rocket oli teknisiltä ominaisuuksiltaan paljon edellä aikaisempia vetureita ja muodosti höyryveturin perusmallin. Sen kattila oli moniputkinen, jolloin lämmönsiirron pinta-ala oli suurempi. Painoa säästävä ratkaisu oli suoraan vetävään pyörään kytketty sylinteri. Veturiin oli liitetty erillinen tenderi eli vaunu vedelle ja polttoaineelle. Lisäksi siinä oli käytössä putki, joka puhalsi höyryä savupiipun juuresta, jolloin venturi-ilmiön avulla saatiin aikaiseksi alipaine ja parempi veto tulipesään. Veturit saivat jatkossa kokoa ja tehoa, mutta perusratkaisut pysyivät liki samoina koko höyryveturikauden ajan.
Jack Hensley
Jack Hensley (22. syyskuuta 1955 – 21. syyskuuta 2004) oli yhdysvaltalainen siviilityöntekijä, jonka Abu Musab al-Zarqawin johtama Irakin al-Qaida sieppasi ja teloitti Irakissa. Hänet siepattiin yhdessä amerikkalaisen Eugene Armstrongin ja brittiläisen Kenneth Bigleyn kanssa 16. syyskuuta 2004 Bagdadissa. Sieppaajat vaativat irakilaisten naisvankien vapauttamista. Hänet teloitettiin mestaamalla päivää myöhemmin kuin Armstrong. Sieppaajat julkaisivat teloitusvideon Internetissä.
M114 155 mm haupitsi
M114 155 mm haupitsi ("M114 155 mm howitzer") on yhdysvaltalainen kenttähaupitsi. Sen valmistus alkoi vuonna 1942. Yhdysvaltain armeija käytti niitä toisen maailmansodan jälkeen Korean ja Vietnamin sodissa. M114:n korvasi M198 -haupitsi.
M114:ää ovat Yhdysvaltojen lisäksi käyttäneet tai käyttävät edelleen muun muassa Argentiina, Brasilia, Chile, Ecuador, Korean tasavalta, Filippiinit, Iran, Irak, Israel, Itävalta, Jordania, Jugoslavia, Kanada, Kreikka, Libanon, Libya, Norja, Saudi Arabia, Singapore, Taiwan, Tanska, Thaimaa, Turkki, Venezuela ja Vietnam.
155mm Howitzer Motor Carriage M41 -telahaupitsi on M114 -haupitsilla varustettu M24 Chaffee -panssarivaunu.
Kunihiko Kodaira
Kunihiko Kodaira (, 16. maaliskuuta 1915 – 26. heinäkuuta 1997 Tokiossa) oli Tokion yliopiston matematiikan professori 1944–1949, minkä jälkeen hän jätti Japanin ja muutti Yhdysvaltoihin. Vuodesta 1950 vuoteen 1961 hän työskenteli Princetonin yliopistossa. Sen jälkeen hän työskenteli kuuden vuoden ajan eri yliopistoissa Yhdysvalloissa. Vuonna 1967 hän palasi Japaniin ja Tokion yliopistoon.
Kodaira tutki algebrallista geometriaa ja sai siitä monia palkintoja.
Vuonna 1954 hän jakoi Fieldsin mitalin Jean-Pierre Serren kanssa ja vuonna 1984–85 hän voitti Wolfin palkinnon.
Kenneth Bigley
Kenneth John Bigley (1942 – 7. lokakuuta 2004) oli brittiläinen siviilityöntekijä, jonka Abu Musab al-Zarqawin johtama Irakin al-Qaida sieppasi ja teloitti Irakissa. Hänet siepattiin yhdessä yhdysvaltalaisten Eugene Armstrongin ja Jack Hensleyn kanssa 16. syyskuuta 2004 Bagdadissa. Sieppaajat vaativat irakilaisten naisvankien vapauttamista. Armstrong ja Hensley teloitettiin jo viikon sisällä sieppauksesta, Bigleyn teloitusta he lykkäsivät useaan otteeseen. Lopulta 7. lokakuuta 2004 julkaistiin Internetissä teloitusvideo, jonka alussa sieppaajat sanovat, että eivät haluaisi tappaa Bigleytä.
Adolphson-Falk
Adolphson-falk on ruotsalainen syntikkamusiikkia soittava orkesteri, jonka perustajajäsenet Tomas Adolphson ja Anders Falk löysivät toisensa ollessaan Ruotsin asevoimien palveluksessa. Syntikkapopin ammattilainen lyöttäytyi poikien kanssa yhteen ja alkoi tapahtua. Med rymden i blodet -levy löi itsensä läpi vuonna 1982.
Demokraattinen Lehdistöpalvelu
Demokraattinen Lehdistöpalvelu (aiemmin Demokraattinen Lehtipalvelu, DLP) oli Suomen kansan demokraattisen liiton ja Suomen kommunistisen puolueen vuonna 1946 perustama uutistoimisto, joka palveli välittämällä sille materiaalia ja valmiita artikkeleita. DLP teki yhteistyötä muun muassa Neuvostoliiton TASS:n ja Saksan demokraattisen tasavallan ADN:n kanssa. SKDL:n ja SKP:n lakkauttamisen jälkeen DLP siirtyi palvelemaan Vasemmistoliiton lehtiä, mutta se lakkautettiin vuoden 1997 lopussa.
DLP palveli parhaimmillaan 17:ää kansandemokraattisen liikkeen päivälehteä. Se julkaisi vuosina 1946–1954 myös omaa tiedotuslehteä/pamflettisarjaa nimeltä "Päivän aiheita". DLP välitti lehdille kommunistien poliittisen linjan mukaista tietoa tapahtumista. Toimiston korkein elin oli DLP:n jaosto, johon kuuluivat DLP:n vastaavan toimittajan lisäksi kansandemokraattisten lehtien päätoimittajat (tai muut edustajat) sekä SKDL:n, SKP:n, SNDL:n, SDNL:n nimeämät edustajat.
Armas Äikiän johtaman DLP:n tyyli ei aina miellyttänyt muita toimittajia. Vuonna 1952 Vapaan Sanan päätoimittaja Raoul Palmgren ajautui konfliktiin Äikiän kanssa. Palmgren piti DLP:n toimittamaa materiaalia julkaisukelvottomana. Hän kritisoi myös Äikiän kirjallista tuotantoa. Äikiä voitti kiistan ja Palmgren joutui eroamaan. Ajan myötä DLP:n journalismi alkoi suhtautua vapaammin puolueen ohjeisiin, vaikka suhde säilyi läheisenä. 1980-luvun lopussa DLP oli ensimmäinen uutistoimisto, joka toi julkisuuteen SKP:n kohtalokkaat talousseikkailut.
DLP päätettiin lakkauttaa vuonna 1997 ja Vasemmistoliiton kolme lehteä tekivät sopimuksen SDP-johtoisen UP-uutispalvelun asiakkuudesta. DLP:n toimittajista kaksi siirtyi Kansan Uutisten ja yksi UP:n palvelukseen. Toiminnan lakkauttamisen taustalla oli taloudellisen tilanteen heikkeneminen, jonka aiheuttivat puoluelehtien kuolemat, valtion uutistoimistotuen lakkauttaminen ja ay-liikkeen halu siirtyä yhden uutistoimiston käyttöön. DLP:n viimeinen päätoimittaja oli Jouko Joentausta.
São Gonçalo (Rio de Janeiro)
São Gonçalo on kaupunki Rio de Janeiron osavaltiossa Brasiliassa. Kunnan asukasluku oli 999 728 vuonna 2010.
Maria Judite de Carvalho
Maria Judite de Carvalho (18. syyskuuta 1921 Lissabon, Portugali – 1998 Lissabon, Portugali) oli portugalilainen kirjailija. Hän opiskeli Lissabonin yliopistossa germaanista filologiaa. Hän avioitui vuonna 1949 yliopistossa opettaneen kirjailijan, Urbano Tavares Rodriguesin kanssa, jonka jälkeen hän muutti Ranskaan Montpellier’hen ja myöhemmin Pariisiin. Vuonna 1959 Carvalholta julkaistiin kirja "Tanta Gente Mariana". Vuodesta 1968 hän työskenteli toimittajana sanomalehdissä "Diário de Lisboa" (1968–1975), "Revista Eva" (1975) ja "O Jornal" (1976–1983) ja kirjoitti satunnaisesti artikkeleita "República e o Século" -sanomalehteen.
Patrick Leahy
Patrick Joseph Leahy (s. 31. maaliskuuta 1940 Montpelier, Vermont) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän on toiminut Vermontin osavaltion senaattorina vuodesta 1975. Joulukuusta 2012 tammikuuhun 2015 Leahy oli senaatin "president pro tempore". Hän on ollut myös senaatin oikeusvaliokunnan puheenjohtaja.
Leahy suoritti perustutkintonsa vuonna 1961 Saint Michael’s Collegessa Vermontissa. Vuonna 1964 hän valmistui juristiksi Georgetownin yliopistosta. Leahy työskenteli asianajajana kunnes hänet valittiin Chittendenin piirikunnan syyttäjäksi vuosiksi 1966–1974.
Senaattiin Leahy valittiin ensimmäisen kerran vuonna 1974. Hän oli 34-vuotias ja siten kaikkien aikojen nuorin senaattori Vermontista. Hänet on valittu jatkokaudelle kuusi kertaa (1980, 1986, 1992, 1998, 2004 ja 2010). Leahy oli Vermontin ensimmäinen sisällissodan jälkeen kongressiin valittu demokraatti, ja hän on osavaltion ainoa demokraattinen senaattori.
Leahy on ollut vuodesta 1962 naimisissa Marcelle Pomerleaun kanssa. Heillä on kolme lasta.
Dianne Feinstein
Dianne Feinstein (s. 22. kesäkuuta 1933 San Francisco, Kalifornia) on yhdysvaltalainen poliitikko ja demokraattisen puolueen senaattori Kaliforniasta vuodesta 1992. Hän on ollut myös San Franciscon pormestari. Sukujuuriltaan Feinstein on amerikanjuutalainen.
Skunk Anansie
Skunk Anansie on brittiläinen rockyhtye, joka perustettiin vuonna 1994 Lontoossa, Englannissa. Yhtyeen muodostavat Skin (laulu), Cass (basso), Ace (kitara) ja Mark Richardson (rummut ja lyömäsoittimet). Skunk Anansie hajosi vuonna 2001, mutta palasi vuonna 2009. Yhtyeen nimi juontaa juurensa haisunäädästä sekä jamaikalaisissa kansansaduissa esiintyvästä Anansi-ihmishämähäkistä.Skunk Anansie soitti ensimmäisen keikkansa Lontoon Splash-klubilla maaliskuussa 1994. Ensimmäinen single "Little Baby Swastikkka" julkaistiin vuonna 1995. Samana vuonna kappaleet "Feed" ja "Selling Jesus" päätyivät "Strange Days" -elokuvan soundtrackille, joista tunteita herättänyt "Selling Jesus" pääsi toisena Skunk Anansien kappaleena radiosoittoon. Kyseisen kappaleen kuultuaan radiopersoona Howard Stern ennusti yhtyeelle valtavaa menestystä.
Vuonna 1995 Kerrang!-lehden lukijat äänestivät Skunk Anansien parhaaksi brittiläiseksi tulokasyhtyeeksi, ja vuonna 1996 parhaaksi brittiläiseksi live-esiintyjäksi. 1997 yhtye oli ehdolla MTV Europe Music Awards-gaalassa vuoden parhaaksi yhtyeeksi ja liveaktiksi.
Skunk Anansien debyyttilevy "Paranoid and Sunburnt" ilmestyi vuonna 1995 ja nousi Englannissa albumilistalla sijalle 8. Toinen pitkäsoitto "Stoosh" ilmestyi 1996 yltäen brittilistalla sijalle 9. Suomen virallisella listalla Stoosh sijoittui 
parhaimmillaan 11:ksi. Kolmas ja viimeinen albumi "Post Orgasmic Chill" saapui kauppojen hyllyille keväällä 1999. Sekä Englannissa että Suomessa levy saavutti albumilistalla sijan 12. 1990-luvulla yhtye teki maailmankiertueita mm. U2:n, 
Aerosmithin, Motörheadin, Feederin ja Lenny Kravitzin kanssa.
Skunk Anansieta on yritetty leimata "poliittiseksi" yhtyeeksi, mutta yhtyeen jäsenet ovat painottaneet että he käyttäisivät mieluummin vain termiä "rockbändi". Skin on tosin kuvaillut Skunk Anansieta "clit-rock"-yhtyeeksi, jonka "All Music Guide" on määritellyt "heavy metalin ja vihaisen mustan feminismin sekoitukseksi". Skinin ja Acen mukaan yhtyeen musiikki on saanut vaikutteita mm. Sex Pistolsilta, Blondielta, dubista, reggaesta, elektronisesta musiikista, hip-hopista sekä maailmanmusiikista.
Yhtyeen hajoamisen jälkeen Skin on jatkanut soolouralla julkaisten debyyttilevynsä "Fleshwounds" vuonna 2003 ja toisen albuminsa "Fake Chemical State" maaliskuussa 2006. Ace julkaisi soololevyn "Still Hungry" 2003 ja on työskennellyt 'Inner Mantra' -nimisen yhtyeen kanssa. Mark Richardson toimii nykyään Feeder-yhtyeen rumpalina, ja on soittanut rumpuja myös joissakin Skinin "Fake Chemical State" -albumin kappaleissa. Cassin arvellaan keskittyneen valokuvaukseen. Vuonna 2002 hän levytti Gary Mooren ja Darrin Mooneyn kanssa albumin "Scars" samannimisellä kokoonpanolla. Hän on myös soittanut eri instrumentteja Skinin "Fleshwounds" -soololevyllä.
Yhtye teki comebackin esiintymislavoille vuonna 2009. Yhtye on kierrellyt maailmalla jo kauan ja esiintyy suomessa 5 päivä kesäkuuta Helsinki Live One Day Rock Festivalilla mm. Guns N' Rosesin kanssa. Yhtye on ilmoittanut julkaisevansa uuden studioalbumin vuonna 2010.
"*" Little Baby Swastikkka julkaistiin rajoitettuna painoksena vinyylilevyllä.
Israel Military Industries
Israel Military Industries Ltd. on israelilainen valtion omistama puolustusvälineteollisuusyritys, joka on perustettu 1933. Sillä on 5 000 työntekijää ja sen liikevaihdosta 60 %:ia suuntautuu vientiin. Yhtiö on jaettu Land Systems-, Rocket Systems-, Advanced Systems-, Small Caliber Ammunition- ja Heavy Ammunition-osastoihin. Yhtiö on perustettu 1947, mutta sen juuret yltävät vuoteen 1933, jolloin se alkoi valmistaa brittihallintoa ja palestiinalaisia vastaan taistelleelle Haganahille aseita.
Pelastajat
Pelastajat on Subin dokumentaarinen tv-sarja, joka kuvaa suomalaisten palomiesten ja ensihoitajien arkea. Ohjelman ensimmäinen tuotantokausi kuvattiin hälytystehtävien lisäksi Helsingin asemalla 2, eli Erottajan pelastusasemalla ja toinen kausi Helsingin keskuspelastusasemalla. Pelastajien ensimmäinen tuotantokausi alkoi 13. tammikuuta 2007 ja sisälsi 12 jaksoa. Sarjan toinen tuotantokausi alkoi 5. tammikuuta 2008 sisältäen myös 12 jaksoa. Kolmas tuotantokausi kuvattiin Länsi-Uudenmaan pelastuslaitoksella Espoon Leppävaarassa ja Mikkelässä. Kolmas tuotantokausi esitettiin Subilla 13. maaliskuuta 2009 alkaen. Sarjan neljännellä kaudella palattiin jälleen takaisin Helsingin Kallion keskuspelastusasemalle. Myös viides kausi on kuvattu samassa paikassa. Sarjan on tuottanut Century Films.
Syksyllä 2007 julkaistiin sarjan ensimmäisen tuotantokauden DVD. Myös toisesta ja kolmannesta tuotantokaudesta on julkaistu DVD:t. Pelastajien tunnuskappaleen "Scream" esittää Dame. Ensimmäisen tuotantokauden taustamusiikki oli Damen debyyttialbumilta, toisen tuotantokauden taustamusiikin on tehnyt Antti Lehtinen.
Pelastajat oli ehdokkaana vuoden 2008 parhaaksi tosi-tv-ohjelmaksi Venla-gaalassa.
Sarjan 1. kauden päähenkilöt ovat: päivystävä palomestari Markku Ahola, paloesimiehet Marko Värilä, Vesa Hyvönen ja Tapio Sirén, paloesimiesoppilas Petri Strandberg, pelastaja-sairaankuljettajat Janne Taskinen, Heikki Maasalo, Mikko Salonen, Tommi Sahila, Kai Möttönen ja Ville Leskinen.
Sarjan 2. kauden päähenkilöt ovat: päivystävät palomestarit Markku Ahola, Jari Korkiamäki ja Juha Lindholm, paloesimies Jyrki Jefremoff, lääkintäesimies Hannu Sormunen, ylipalomiehet Vesa Nurminen ja Reijo Ronkainen, pelastaja-sairaankuljettajat Matias Pitkänen, Miska Koivunen, Toni Kannikoski, Jarno Lehtoranta, Janne Vierikko, Samu Kokko, J-P Pakarinen ja Harri Karvonen.
Sarjan 3. kauden päähenkilöt ovat: päivystävä palomestari Riku Rantala, paloesimies Karo Mäki, asemamestari Kalle Ristola, palomies-sairaankuljettaja Jaakko Liesivuori, ensihoitajat Juha Turunen, Matti Purhonen, Anssi Taavila ja Felix Hirvenkari sekä sairaanhoitaja Sanna Honkasalo.
Sarjan 4. kauden päähenkilöt ovat: palomestarit Kimmo Tuominen ja Petri Korhonen, paloesimiehet Jyrki Jefremoff ja Tommi Sarvikivi sekä palomies-sairaankuljettajat J-P Pakarinen ja Samu Kokko.
Lisäksi Helsingin tuotantokausilla vierailleita: päivystävät palomestarit Timo Tähtinen ja Reima Roslöf sekä ylikonstaapeli Totti Karpela (Helsingin kihlakunnan poliisilaitos)
Veijo Ullakko
Veijo Ullakko (s. 4. syyskuuta 1954 Kannus) on suomalainen iskelmälaulaja, joka keikkaili Wolters-yhtyeen laulusolistina. Ullakko levytti 1970-luvun jälkipuoliskolla Satsanga Recordsille noin viisikymmentä esitystä. Sama levy-yhtiö julkaisi myös Ullakon tähän mennessä ainoan pitkäsoiton "Kuluneen siniset".
Ullakko tekee tanssikeikkoja vielä oman orkesterin kanssa. Hänen tuotannostaan ilmestyi syyskuussa 2013 cd-julkaisu "Kuluneen siniset", joka sisälsi samannimisen albumin sekä kaksitoista muuta levytystä.