David Koresh
David Koresh (ristimänimi Vernon Wayne Howell) (17. elokuuta 1959 – 19. huhtikuuta 1993) oli Daavidin oksa -nimisen uskonnollisen lahkon johtaja. Hän uskoi itse olevansa viimeinen profeetta. 19. huhtikuuta 1993 toteutettu ATF:n tuliaseratsia jota seurasi FBI:n toteuttama Wacon piiritys päättyi lahkon päämajan tulipaloon. 54 aikuista ja 21 lasta, mukaan lukien Koresh, kuolivat tulipalossa.
Koresh syntyi Houstonissa 18-vuotiaalle yksinhuoltajaäidille, Bonnie Sue Clarkille, ja hänet nimettiin "Vernon Wayne Howell"iksi. Hänen isänsä oli 20-vuotias puuseppä nimeltään Bobby Howell. Hänen vanhempansa eivät koskaan menneet naimisiin. Kaksi vuotta lapsen syntymän jälkeen isä tapasi toisen naisen ja lähti.
Hän ei koskaan tavannut isäänsä vaan hänet kasvatti "julma isäpuoli". Koresh kuvaili varhaislapsuuttaan yksinäisenä, ja on väitetty, että vanhemmat pojat raiskasivat hänet erään kerran. Hänelle diagnosoitiin lukihäiriö ja hän jätti lukion kesken. Oppimisvaikeuksiensa vuoksi luokkatoverit kutsuivat häntä nimellä "Mister Retardo" (suom. "Herra Jälkeenjäänyt"). Kahteentoista ikävuoteen mennessä hän oli opetellut ulkoa koko Vanhan testamentin.
19-vuotiaana Koreshilla oli suhde 16-vuotiaaseen tyttöön joka tuli raskaaksi. Hän sanoi tulleensa uskoon baptistikirkossa ja liittyi pian äitinsä tavoin Seitsemännen päivän adventisteihin. Siellä ollessaan hän rakastui pastorin tyttäreen. Väittämänsä mukaan hän oli rukoilemassa johdatusta kun hän avasi silmänsä ja huomasi Raamatun olevan auki Jesajan kirjan luvun 34 kohdalta, jossa mainitaan näin:
Koresh vakuuttui siitä, että tämä oli merkki Jumalalta ja meni pastorin luo ja sanoi, että Jumala haluaa hänen tyttärestään Koreshin vaimon. Pastori heitti hänet ulos ja Koreshin jatkaessa yritystään hänet erotettiin seurakunnasta. Eräs seurakunnan jäsenistä on todennut, että Koresh ei koskaan ajatellut "navanalusasioita".
Vuonna 1981 hän muutti Wacoon, missä hän liittyi Daavidin oksan jäseneksi. Daavidin oksa oli 1950-luvulla Paimenen sauva -nimisestä liikkeestä eronnut lahko. Paimenen sauvan oli perustanut Victor Hutoff, joka oli eronnut seitsemännen päivän adventisteista 1930-luvulla. Daavidin oksa -liikkeen päämaja perustettiin vuonna 1955 maatilalle, joka sijaitsi 16 kilometriä Wacon ulkopuolella. Se nimettiin Mount Carmel Centeriksi Raamatun Karmelvuoren mukaan.
Vuonna 1983 Koresh alkoi väittää, että hänellä on profetian lahja. Tuolloin hänellä oli suhde Lois Rodeniin, jota pidettiin lahkon profeettana ja johtajana. Hän oli tuolloin lähes 70-vuotias, ja väitti, että Jumala on valinnut Koreshin isäksi heidän lapselleen, josta tulisi Valittu. Samana vuonna Roden salli Koreshin aloittaa oman sanomansa opettamisen. Tämä aiheutti ristiriitaa lahkon sisällä. Lois Rodenin pojasta, George Rodenista, piti tulla lahkon seuraava johtaja ja tämä koki Koreshin uhkaksi. Kun Koresh ilmoitti, että Jumala on antanut hänelle käskyn naida Rachel Jonesin, seurasi rauhallisempi vaihe, joka osoittautui lyhytaikaiseksi. Meneillään oli valtataistelu George Rodenin ja David Koreshin välillä. Roden väitti, että suurin osa lahkosta on hänen puolellaan, ja pakotti Koreshin ja hänen seuraajansa pois alueelta aseilla uhaten. Tapahtuneesta ja alkuperäisestä ajatusmaailmasta poikkeamisesta johtuen Charles Joseph Pacen johtama lahko irtaantui seurakunnasta ja muutti Mount Carmelista Gadsdeniin Alabaman osavaltioon.
Koresh ja noin 25 hänen seuraajaansa asettuivat Palestineen, 145 kilometriä Wacosta. Siellä he elivät noin kaksi vuotta, jonka aikana Koresh värväsi uusia seuraajia Kaliforniasta, Isosta-Britanniasta, Israelista ja Australiasta. Vuonna 1985 Koresh matkusti Israeliin ja väitti saaneensa näyn, jossa hän oli uudelleensyntynyt Kyyros. Daavidilaisen liikkeen perustaja Victor Houteff halusi olla Jumalan ilmentymä ja perustaa Daavidin valtakunta Palestiinaan. Myös Koresh halusi olla Jumalan instrumentti ja perustaa Daavidin valtakunnan Jerusalemiin. Ainakin vuoteen 1990 saakka hän uskoi, että hänen marttyyriytensa toteutuisi Israelissa, mutta vuoteen 1991 mennessä hän oli vakuuttunut että se tapahtuisi Yhdysvalloissa. Hän sanoi profetioiden toteutuvan Wacossa Israelin sijaan ja että Mount Carmel Center olisi Daavidin valtakunnan keskus.
Texasin Palestinen leirissä ollessaan Koresh "sai ihmiset pakotetuiksi olemaan riippuvaisia yksin hänestä. Kaikki aikaisemmat perhe- ja muut siteet eivät merkinneet mitään. Hänen taktiikkansa oli se, että jos heillä ei ollut ketään josta olla riippuvaisia, heidän täytyi luottaa häneen, mikä teki heistä haavoittuvia." Tähän tultaessa hän oli jo alkanut saarnata hänen oman "Vapahtajuutensa" puolesta, väittäen että hän olisi "Jumalan poika, Lammas, joka voisi avata Seitsemän sinettiä."
Lois Roden kuoli vuonna 1986. Siihen asti Koresh oli saarnannut yksiavioisuuden puolesta, mutta ilmoitti yhtäkkiä, että moniavioisuus oli hänelle sallittua. Maaliskuussa 1986 Koresh makasi ensimmäisen kerran 14-vuotiaan Karen Doylen kanssa.
Tytöstä tuli hänen toinen vaimonsa. Elokuussa 1986 Koresh alkoi salaa maata Michele Jonesin, vaimonsa 12-vuotiaan pikkusiskon, kanssa. Syyskuussa hän alkoi saarnata oikeudestaan 140:een vaimoon, 60:een naiseen hänen "kuningattarinaan" ja 80:een jalkavaimoon. Tämän hän perusti tulkintaansa Laulujen lauluun. Sen jälkeen Koresh koosti täysin uuden teologian hänen "avioliittonsa" Karen Doylen kanssa pohjalta. Koreshin teologiaa kutsuttiin nimellä "New Light" (suom. uusi valo), joka salli moniavioisuuden hänelle itselleen, jota hän kutsui "Daavidin taloksi". Koreshin doktriinin mukaan Doylen tulisi saada lapsi nimeltään Shoshanna joka sitten avioituisi Koreshin esikoisen Cyruksen kanssa. Doyle ei kuitenkaan pystynyt synnyttämään, joten Koresh siirsi huomionsa vaimonsa sisareen. Entinen lahkon jäsen David Bunds on kertonut, että Koreshin moniavioisuusdoktriini "kumpusi hänen halustaan harrastaa seksiä nuorempien tyttöjen kanssa. Kun hän oli saanut itsensä vakuuttuneeksi siitä, että se oli Jumalan tahto, hän pystyi vapautumaan syyllisyydestä ja harrastamaan seksiä niin monen nuoren tytön kanssa kuin hän vain suinkin pystyi."
Vuoden 1987 loppuun mennessä George Rodenin tuki oli heikentynyt. Saadakseen sen takaisin, hän haastoi Koreshin herättämään kuolleita henkiin. Roden jopa kaivoi yhden ruumiin ylös harjoitellakseen sillä. Koresh palasi Mount Carmeliin valeasussa seitsemän aseistautuneen seuraajan kanssa. Paikallinen poliisi pidätti heistä yhtä lukuun ottamatta kaikki. Poliisin huomion oli kiinnittänyt ammuskelu. Kun apulaisseriffit saapuivat paikalle ja lopettivat ammuskelun, he löysivät Koreshin ja kuuden hänen seuraajansa ampumassa Rodenia kohti, joka yritti suojautua puun takana. Roden oli jo aiemmin saanut lievän ampumahaavan. Välikohtauksesta johtuen Koresh ja hänen seuraajansa asetettiin syytteeseen harkitusta murhasta. Oikeudenkäynnissä Koresh kertoi, että hän meni Mount Carmelille paljastaakseen todisteaineistoa väitetystä George Rodenin ruumiiseen sekaantumisesta. Koresh ja hänen seuraajansa vapautettiin syytöksistä.
Vuonna 1988 Roden murhasi Dale Adairin kirveeniskulla päähän sen jälkeen kun Adair oli ilmaissut uskonsa siihen, että Koresh oli messias. Roden tuomittiin murhasta. Koska hänellä oli tuhansia dollareita verovelkoja, Mount Carmel oli myynnissä. Koresh ja hänen seuraajansa keräsivät tarvittavan rahan ostivat maatilan joka nimettiin "Maailmanlopun maatilaksi". Alueelta löytyi metamfetamiinilaboratorio, minkä Koresh ilmoitti paikallispoliisille ja pyysi heitä hävittämään sen.
Koresh uskoi olevansa uudelleensyntynyt Kyyros II Suuri. Nimenmuutokseen liittyvissä asiakirjoissa Koresh kertoi syyksi "julkisuuden ja liikeasiat". Ajatus nimenmuutoksesta lähti liikkeelle hänen uskostaan, että hän oli nyt Daavidin suvun johtaja. Juutalais-kristillisessä perinteessä messias on tuleva tästä suvusta. Nimi "Koresh" on translitterointi Kyyroksen nimestä hepreaksi. Kyyros II Suuri oli Persian kuningas, joka salli ympäri Babyloniaa hajallaan olevien juutalaisten palata kotiseuduilleen. Koresh valitsi nimet "David" ja "Koresh", mikä kuvaa hänen uskomustaan siitä, että hän oli valittu. Hän väitti saaneensa näyn jossa hänelle kerrottiin näin vuonna 1985 käydessään Israelissa. Piirityksen aikana Koresh kertoi FBI:n neuvottelijoille, että sanalla "koresh" oli syvällisempi merkitys:
Teksasin kuolintilastoissa Koresh on merkitty nimellä Vernon Howell.
Koresh harjoitti moniavioisuutta, ja ilmoitti olevansa naimisissa useiden yhteisön naisten kanssa. Jotkut lahkon entisistä jäsenistä väittivät myös että Koresh piti kaikkia yhteisön naisia omaisuutenaan. Hän oli siittänyt ainakin kaksitoista yhteisössä asuvaa lasta. On myös väitetty, että hänen haaremiinsa kuului jopa 12 vuotta vanhoja tyttöjä. Koresh oli kieltänyt lahkon muita aikuisia kertomasta tästä kenellekään "sillä he eivät ymmärtäisi".
Vuonna 1993 Yhdysvaltain oikeusministeriön raportti listasi yksityiskohtaista todistusaineistoa aikaisemmasta lasten seksuaalisesta ja fyysisestä väkivallasta. ATF:n erikoisagentti David Aguilera oli haastatellut Jeannine Bundsia, entistä Daavidin oksan jäsentä, joka väitti, että Koresh oli siittänyt ainakin viisitoista lasta useiden eri naisten ja nuorten tyttöjen kanssa. Jotkut tytöistä olivat olleet 12-vuotiaita. Bunds oli itse synnyttänyt 7 Koreshin lapsista. Bundsin mukaan Koresh vaati kaikkia lahkoon liittyviä purkamaan avioliittonsa. Sen jälkeen hänellä oli yksinoikeus harrastaa seksiä lahkon naisten kanssa. Hän kertoi myös, että Koreshilla oli säännöllisiä seksisuhteita nuorten tyttöjen kanssa, iältään yhdestätoista ylöspäin. James Tabor toteaa kirjassaan, että piirityksen aikana maatilalta lähetetyssä videonauhassa Koresh toteaa itse olevansa yli 12 lapsen isä usealle eri "vaimolle", joista osa oli 12-13-vuotiaita kun he tulivat raskaaksi. Palon jälkeen suoritetut DNA-testit osoittivat, että videolla esiintyneet lapset olivat hänen siittämiään. 3. maaliskuuta 1993 kesken jäljelle jääneiden lasten vapauttamista koskevia neuvotteluja Koresh kertoi neuvottelijoille seuraavasti: "Minun lapseni ovat erilaisia kuin muiden" viitaten heidän verisiteeseensä, jota vapautetuilla lapsilla ei ollut. 7. maaliskuuta häntä pyydettiin uudelleen vapauttamaan lapset, tällä kertaa maitotoimitusta vastaan. Koresh vastasi neuvottelijoille: "Olette nyt tekemisissä biologisten lasteni kanssa!". Tuohon aikaan Texasin suojaikäraja seksin harrastamiseen oli 14 vuotta. Kiri Jewell, lahkolainen Sherri Jewellin tytär, kertoi todistajanlausunnossaan kongressille vuonna 1995 että Koresh käytti häntä seksuaalisesti hyväkseen kun hän oli 10 vuotta vanha, minkä jälkeen hän luki hänelle Raamattua. Alun perin hän liittyi tapahtuneeseen vuonna 1992 käydystä huoltajuuskiistasta johtuen, jossa oikeus määräsi että hänet täytyy pitää kaukana Koreshista ja Mount Carmelista. Schneiderin asianajaja myönsi, että kertomus voi hyvinkin pitää täysin paikkansa, mutta esitti myös epäilyksensä tarinan todenperäisyydestä.
Piirityksen alussa vapautettiin kolmen päivän aikana kaksikymmentä iältään viidestä kuukaudesta 12 vuoteen olevaa lasta. Lapset otettiin huostaan ja majoitettiin samaan rakennukseen. Seuraavien kahden kuukauden aikana lapset olivat lastensuojelu- ja mielenterveysasiantuntijoiden tarkkailussa. Heidän johtopäätöksensä oli, että lasten kasvatus oli ollut lapsille haitallista ja että lahko oli "psykologisesti tuhoava ympäristö lapsille". Koresh väheksyi tarkoituksella perinteistä vanhempi-lapsi -suhdetta ja korvasi sen riippuvuudella keskeiseen hahmoon, itseensä. Lapsia oli käsketty kutsumaan heidän biologisia vanhempiaan "koiriksi" ja kutsumaan Koreshia "isäksi". Lapsia, jotka eivät olleet biologisesti Koreshin tai jotka oli "adoptoitu", kutsuttiin "äpäriksi". Koresh vähätteli jatkuvasti kaikkia suhteita lahkon sisällä mukaan lukien sisarus-, pari- ja ystävyyssuhteet. Mikä tahansa kiintymyssuhde joka Koreshin mielestä vaikutti tärkeämmältä kuin riippuvuus häneen tai Jumalaan ei ollut hyväksyttävä. Vuoteen 1992 mennessä lapset oli opetettu pitämään Koreshia isänään ja myöhemmin että hän "oli" itse Jumala.
Lapsilla ilmeni epätavanomaista sekä ikätyypillisesti epätavanomaista käytöstä ja merkittäviä aukkoja perustavanlaatuisessa ymmärtämisessä, mikä johtui lahkon käytänteistä. Hyvin nuoret lapset, kuten eräs kuusivuotias tyttö, osasivat uskomattoman määrän tietoa aseista, mutta eivät tienneet juuri mitään mitä samanikäiset yleensä. Lastenpsykologit tulivat siihen lopputulokseen, että lapset olivat pahasti häiriintyneitä aiemmista ankarista ja sopimattomista kurinpitotekniikoista. Näihin kuuluivat muun muassa raa'at ruumiilliset rangaistukset, pitkäkestoinen eristys ja ruoan määrän jyrkkä rajoittaminen. Heihin käytettiin jatkuvasti "julmia, äkkipikaisia ja nöyryyttäviä" kurinpitotoimia. Jopa kahdeksankuisia lapsia lyötiin yhdentekevistä syistä ja vanhempia lapsia lyötiin mikäli he eivät taistelleet tarpeeksi lujasti Koreshin järjestämissä tappeluissa, jotka kuuluivat heidän "puolisotilaalliseen koulutukseen". Rakennuksessa, johon heidät majoitettiin vapautuksen jälkeen, eräs lapsista huomasi oven kellariin ja kysyi valvojilta:
Lapsia uhattiin myös kuolemalla jos he paljastaisivat tietoja lahkon elämästä "ei-uskoville". Kuten tyypillistä lasten hyväksikäyttötilanteissa, heille kerrottiin että ulkopuoliset eivät voisi ymmärtää "meidän erilaisia tapojamme". Lapset saatiin vakuuttuneiksi siitä, että Koresh nousisi kuolleista rankaisemaan heitä jos he pettäisivät lahkon tekemällä yhteistyötä "pahojen ihmisten" kanssa.
Koresh oli riistävä ja manipuloiva lapsia kohtaan ja altisti heidät monenlaisille seksuaaliaiheille. Hän esimerkiksi kuvaili yksityiskohtaisesti yhdyntää ja seksiasentoja tunteja kestäneissä hartauksissaan, joissa lapset olivat läsnä. Lisäksi tytöt saatiin siihen käsitykseen että seksi Koreshin kanssa 11-12 vuoden iässä oli normaalia, oikein, ja haluttavaa osana "Jumalan suunnitelmaa" jota Koresh tulkitsi ja oli. Kaikki nuoret tytöt kasvatettiin hänen vaimoiksensa ja ajatusmaailmaan, jossa se oli terve ja hyvä asema elämässä. Yksi vanhemmista tytöistä oli ahdistunut siitä, että hänet oli vapautettu piiritetyltä maatilalta, sillä nyt Koresh ei voisi valita häntä yhdeksi vaimoistaan. Koresh loi ympäristön jossa vallitsi "epäterve, häijy ja saalistava seksuaalisuus". Kaikki tytöt valmennettiin sukupuoliseen toimintaan jo nuorella iällä.
Useat lapsista mainitsivat kuolleet vauvat, jotka pidettiin pakastimessa kunnes ne voitiin haudata tai polttaa. Kun syntymistä, kätkytkuolemista, keskenmenoista ja kuolleiden vauvojen säilyttämisestä, ruumiiden polttamisesta tai lapsiveteen liittyvästä seremoniasta puhuttiin, ilmeni lapsissa salailua. Kun näistä aiheista mainittiin, havaittiin vertaisvalvontaa, ryhmäsensuuria sekä aiheen ja tietojen antamisen välttelyä.
Tohtori Bruce D. Perry totesi:
28. helmikuuta 1993 Bureau of Alcohol, Tobacco and Firearms (ATF) teki ratsian Mount Carmel Centeriin. Ratsia johti tulitaisteluun, jossa kuoli neljä ATF:n agenttia ja kuusi lahkolaista. Pian tämän jälkeen FBI otti tilanteen johtoonsa ja maatilalle linnoittautuneeseen Koreshiin saatiin yhteys. 51 päivää kestäneessä piirityksessä käytiin lukuisia puhelinneuvotteluja lahkolaisten ja FBI:n neuvottelijoiden välillä.
Saarron jatkuessa Koresh, joka oli saanut vakavan ampumahaavan, neuvotteli yhdessä luottomiestensä kanssa tulitaukoja, mahdollisesti jotta hän saisi kirjoitettua uskonnollisia tekstejä, jotka hän sanomansa mukaan halusi kirjoittaa ennen antautumistaan. Hänen keskustelunsa neuvottelijoiden kanssa vilisivät raamatullisia aiheita. Liittovaltion neuvottelijat käsittelivät piiritystä panttivankitilanteena, vaikka lahkolaiset lähettivät kaksituntisen videonauhan, jossa aikuiset ja lapset selittivät selkeästi ja vakuuttavasti että he ovat vapaasta tahdostaan Koreshin kanssa.
51-päiväinen Mount Carmel Centerin piiritys päättyi kun oikeuskansleri Janet Reno hyväksyi FBI:n veteraaniagenttien suosituksen suorittaa isku lahkolaisten poistamiseksi rakennuksesta voimakeinoin. Hyökkäyksen kuluessa kirkkorakennus syttyi tuleen. Palon syttymissyytä selvitti myöhemmin julkaistu "Danforth Report", joka totesi, että palon sytyttivät lahkolaiset. Lausunto kuitenkin kyseenalaistettiin dokumentissa "", jossa väitetään, että palon sytytti tahallaan FBI ampumalla palopommin taloon sen jälkeen kun se oli täyttänyt talon kyynelkaasulla, joka on erittäin palonarkaa. Tapahtunutta seuranneessa oikeudenkäynnissä eloonjääneitä lahkon jäseniä vastaan jury kuunteli nauhoituksia talon sisältä hyökkäyksen ja tulipalon aikana 19. huhtikuuta. Nauhoitukset oltiin tehty piilotetuilla mikrofoneilla tukikohdan sisällä. Äänitteillä oli häiriöääntä, jonka seasta pystyi heikosti erottamaan äänen joka sanoi "... tuli ...". Hallituksen ekspertti kertoi rekonstruoineensa selkeästi raskauttavia kommentteja elektronisen parantelun avulla, vaikkakaan jury ei pystynyt kuulemaan niitä. Myöhemmin kävi ilmi, että FBI asensi pieniä kuuntelulaitteita maitopurkkeihin ja muihin säiliöihin, jotka lähetettiin tilalle lasten hyvinvoinnin takaamiseksi.
Rakennukseen linnoittautuneet 76 lahkolaista mukaan lukien Koresh eivät selviytyneet hengissä tulipalosta. 17 uhreista oli alle 17-vuotiaita. Danforthin raportti toteaa että ne jotka kuolivat olivat kykenemättömiä tai haluttomia pakenemaan ja että Steve Schneider, Koreshin oikea käsi, todennäköisesti ampui Koreshin ja ampui sen jälkeen itsensä. Dokumentti Waco: The Rules of Engagement väittää että FBI:n tarkka-ampujat ampuivat ja tappoivat useita lahkolaisia jotka yrittivät paeta palavasta talosta. Harvojen elossa selvinneiden lahkolaisen kertomukset tukevat tätä väitettä. Ruumiinavauspöytäkirjat toteavat, että ainakin 20 lahkolaista ammuttiin, mukaan lukien 5 lasta. Danforthin raportti toteaa että aikuiset, jotka kuolivat laukauksiin ampuivat itsensä lasten ampumisen jälkeen.
David Koresh on haudattu Memorial Park -hautausmaalle Tylerissä Texasissa. Nykyiset Daavidin oksa -lahkon jäsenet uskovat että Koresh palaa jonakin päivänä maan pinnalle. Jotkut uskoivat Danielin kirjan kohdan 12:12 perusteella että tämä tulisi tapahtumaan 1 335 päivää hänen kuolemansa jälkeen, eli 14. joulukuuta, 1996. "Hidden Manna" (suom. Piilotettu manna) -siipi uskoi, että tämä tapahtuisi 6. elokuuta 2000, sen jälkeen 20. lokakuuta ja myöhemmin maaliskuussa 2012. Muut kannattajat vieroksuvat tarkan päivämäärän asettamista.