hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Enontekiön kirkko
Enontekiön kirkko sijaitsee Enontekiön kirkonkylässä, Hetassa. Arkkitehti Veikko Larkaksen suunnittelema kirkko on vihitty käyttöön vuonna 1952. Rapattu tiilikattoinen kirkko, seurakunnan kuudes kirkko, on aivan Hetta – Palojoensuu -tien vierellä, pienen kumpareen päällä. Kirkko on eräs Museoviraston määrittelemistä Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä. Museoviraston mukaan kirkko ja sen kellotorni ovat ”Hetan kirkonkylän maisemallisia maamerkkejä vesistön ja vaaranrinteen välissä”.
Enontekiön kirkko on rakennettu vuosina 1951–1952 tiilestä ja betonista. Kirkon eteläpuolella on erillinen, noin 30 metriä korkea hoikkarakenteinen kellotorni. Tornin ja varsinaiseen kirkkorakennuksen välillä on katos.
Kirkko rakennettiin edellisen, Lapin sodassa vuonna 1944 tuhoutuneen kirkon tilalle. Yhdysvalloista, Amerikan luterilaisilta kirkoilta saatiin huomattava lahjoitus kirkon rakentamiseksi.
Kirkkosali on kolmilaivainen ja muotokieleltään pelkistetty. Sen vaikuttavin osa on taiteilija Uuno Eskolan 1951 tekemä alttariseinä "Taivaaseen astuva Jeesus siunaa Lapin kansaa". Teos, joka on noin 14 metriä korkea ja alhaalta noin 8,7 metriä leveä, peittää lähes koko päätyseinän. Se kuvaa ylösnoussutta Kristusta, joka siunaa Lapin maata ja kansaa. Teoksen pohja, tunturimaisema, on tehty freskotekniikalla ja hahmot, lapinpukuinen mies ja nainen sekä jutaava porotokka, ovat mosaiikkityötä. Kirkon kattokruunut ovat Paavo Tynellin suunnittelemat. Saarnastuolin puuveistokset on tehnyt taiteilija Mikko Hovi. Punahonkainen kastepöytä on Lapin rajavartioston 3. komppanian lahjoittama ja kirkon urut on saatu lahjoituksena Länsi-Saksasta vuonna 1958.
Kirkkoa on kunnostettu ulkoa 2005 ja sisältä vuonna 2006. Se on vuotuisten Hetan musiikkipäivien keskeisiä konserttipaikkoja.
Perimätiedon mukaan Enontekiön ensimmäinen kirkko on rakennettu 1600-luvulla Rounalaan, paikkaan joka on noin 20 Kilometriä etelään Kilpisjärveltä ja noin 7 kilometriä Könkämäenosta Ruotsin puolelle. Enontekiöstä tuli Jukkasjärven seurakunnan kappeliseurakunta 1673. Seuraava kirkko on rakennettu 1600-luvun alussa Markkinaan, Lätäsenon suuhun. Huonokuntoinen kirkko on uusittu samalle paikalle. Seurakunta itsenäistyi vuonna 1747. Haminan rauhassa 1809 Suomen ja Ruotsin välinen raja vedettiin kulkemaan pitkin Tornion- ja Muonionjokea. Raja jakoi silloisen Enontekiön seurakunnan kahtia. Suomen puolelle jäänyt osa muodosti Muonion kanssa Muonionniskan seurakunnan. Seurakunnan pääkirkko oli Muoniossa. Markkinan kirkko purettiin 1827 ja sen hirret uitettiin pitkin Muonionjokea Palojoensuuhun ja kirkko pystytettiin sinne. Enontekiön seurakunnasta tuli kappeliseurakunta 1856 ja 1864 kappeliseurakunnan keskuspaikaksi määrättiin Hetta, jonne valmistui uusi kirkko 1865. Se oli seurakunnan viides kirkko, joka sittemmin tuhoutui sodassa 1944. Enontekiön seurakunta oli itsenäistynyt 1918.
Reijo Jylhä
Reijo Jylhä (s. 18. syyskuuta 1960 Kannus) on suomalainen valmentaja. Hän oli Suomen hiihtomaajoukkueen päävalmentaja keväästä 2014 kevääseen 2018 saakka. Hän toimi päävalmentajana myös keväästä 2001 kevääseen 2006.
Vuosina 1987–1992 Jylhä toimi Sotkamon urheilulukion johtavana valmentajana, 1994–1998 Suomen Hiihtoliiton nuorten ryhmän valmentajana sekä 1998–2001 SkiCatsien eli B-maajoukkueen valmentajana.
Nykyään Jylhä toimii Aino-Kaisa Saarisen, Anne Kyllösen ja Ville Nousiaisen henkilökohtaisena valmentajana. Lisäksi Jylhä on työskennellyt Lapin urheiluakatemian hiihtovalmentajana Santasport Lapin Urheiluopistolla. Hän on toiminut myös urheiluohjelma Elixirin päävalmentajana.
Jylhä avioitui syyskuussa 2018 Lapin urheiluakatemian yleisurheilun lajivalmentaja Susanna Parkkisenniemen kanssa.
Alan J. Heeger
Alan J. Heeger (s. 22. tammikuuta 1936) on yhdysvaltalainen fyysikko. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 2000 yhdessä Alan G. MacDiarmidin ja Hideki Shirakawan kanssa työstään sähköä johtavien polymeerien kehitys- ja tutkimustyössä.
Heeger opiskeli Berkeleyssä ja väitteli vuonna 1961. Hän teki tutkimus- ja opetustyötä Pennsylvanian yliopistossa vuoteen 1982, jolloin hän siirtyi Kalifornian yliopistoon Santa Barbarassa. Vuonna 1990 hän eperusti yrityksen joka teki ohuita näyttöjä muovista, vuonna 2000 hän oli mukana perustamassa yritystä joka tuottaa taipuisia aurinkopaneeleita.
Alan G. MacDiarmid
Alan Graham MacDiarmid (14. huhtikuuta 1927 – 7. helmikuuta 2007) oli uusiseelantilainen kemisti. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 2000 yhdessä Alan J. Heegerin ja Hideki Shirakawan kanssa työstään sähköä johtavien polymeerien kehitys- ja tutkimustyössä. Köyhistä oloista lähtenyt MacDiarmid suoritti perustutkintonsa erinomaisin arvosanoin, ja sai Fulbright-stipendin Yhdysvaltoihin, missä hän teki väitöskirjansa vuonna 1953. Hän liittyi Pennsylvanian yliopiston henkilökuntaan ja nousi siellä professoriksi vuonna 1964. Hän vietti paljon aikaansa vierailemalla luennoijana eri maissa.
Jyri Hietaharju
Jyri Hietaharju (s. 23. huhtikuuta 1981 Seinäjoki) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Hietaharjun kasvattajaseura on TP-Seinäjoki. Lisäksi Hietaharju on pelannut FC Santa Clausissa. Kaudella 2006 Hietaharju pelasi uransa ensimmäisen kauden Veikkausliigassa. Otteluja kertyi kaiken kaikkiaan 24 ja hän oli joukkueensa tehokkain pelaaja kolmella maalilla ja kuudella maalisyötöllä. Hietaharju johti myös seuraavalla kaudella VPS:n tehopörssiä. Vuoden 2007 kesäkuussa hänet valittiin Veikkausliigan kuukauden pelaajaksi. Juniorina Hietaharju voitti Palloliiton kansalliset taitokilpailut kahdesti.
Markus Allan
Markus Allan (oik. Allan Isberg, s. 3. kesäkuuta 1945) on suomalainen iskelmä- ja tangolaulaja, jonka ura alkoi jo 1960-luvulla. Hän lauloi Kai Lindin orkesterissa ja levytti Toivo Kärjen johdolla muun muassa tunnetuimman kappaleensa ”Liljankukka”. 1990-luvulla hän nousi nuoremmankin yleisön tietoisuuteen laulamalla kappaleen ”Kauas pilvet karkaavat” Aki Kaurismäen samannimisessä elokuvassa. Hän on laulanut myös monilla Sodankylän elokuvajuhlilla.
Vuonna 2013 Allan sai Tango Finlandia -palkinnon Tangomarkkinoilla.
Markus Allanilla on Valtion taiteilijaeläke.
Kirahvieläimet
Kirahvieläimet eli kirahvit ("Giraffidae") on sorkkaeläinheimo, johon kuuluu kaksi elossa olevaa lajia: kirahvi ("Giraffa camelopardalis") ja okapi ("Okapia johnstoni"). Ne ovat ainoat lajit, jotka ovat jääneet jäljelle tertiäärikaudella laajalle levinneestä heimosta. Kirahvieläimet erilaistuivat muista märehtijöistä omaksi heimokseen vasta noin 26 miljoonaa vuotta sitten. Alkukantainen "Paleotragus"-kirahvi eli parikymmentä miljoonaa vuotta sitten. Se oli tanakka, suunnilleen antiloopin kokoinen, melko lyhytkaulainen ja sen sarvet olivat nahan peittämät. Kirahveilla on 32 hammasta. Ylä- ja alaleuassa on molemmilla puolilla 6 väli- ja 6 poskihammasta, ja lisäksi alaleuassa on 6 etu- ja 2 kulmahammasta. Väli- ja poskihampaissa on matalat kruunut, mikä osoittaa, että eläimet syövät etupäässä lehtiä.
Näkemykset kirahvieläinten heimon jaottelusta alaheimoihin ovat vaihdelleet. Toisinaan heimossa on katsottu olevan kaksi elossa olevaa alaheimoa, arokirahvit ("Giraffinae") ja metsäkirahvit ("Okapiinae"), joista ensimmäiseen kuuluisi muun muassa nykyisin elävä kirahvi ja jälkimmäiseen okapi. Uudempien luokitusten mukaan kumpikin elävä laji kuuluu alaheimoon "Giraffinae", "Okapiinae"-alaheimoa ei enää käytetä ja aiemmasta luokituksesta puuttunut alaheimo "Sivatheriinae" sisältää eräitä esihistoriallisia lajeja.
Tämä on epätäydellinen luettelo kirahvieläinten suvuista.
Australian Grand Prix 2000
Australian Grand Prix 2000 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 12. maaliskuuta 2000 Melborunessa. Kyseessä oli kauden ja samalla vuosituhannen ensimmäinen F1-kilpailu. Kilpailun voitti Ferrarin Michael Schumacher. Nopeimman kierroksen ajoi Rubens Barrichello ajalla. 1,31.481. Kuudenneksi sijoittunut Mika Salo hylättiin, kilpailun jälkeen koska hänen autonsa etusiipi ei ollut sääntöjen mukainen. http://koti.mbnet.fi/janir/2000/aus.html
Brasilian Grand Prix 2000
Brasilian Grand Prix 2000 oli Formula 1 -kauden 2. osakilpailu, joka ajettiin 26. maaliskuuta 2000 Brasilian Interlagosin radalla. Kilpailun voitti Ferrarin Michael Schumacher, joka ajoi myös nopeimman kierroksen ajalla 1,14.755.
David Coulthard hylättiin sääntöjenvastaisen etusiiven takia. Hän olisi muuten sijoittunut toiseksi. Kumpikaan Saubereista ei osallistunut kilpailuun, koska heillä oli luotettavuusongelmia takasiipiensä kanssa harjoituksissa ja aika-ajoissa.
San Marinon Grand Prix 2000
San Marinon Grand Prix 2000 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajetiin 9. huhtikuuta 2000 Imolassa. Kilpailun voitti Michael Schumacher, jolle voitto oli kauden kolmas.
Lauantaisissa aika-ajoissa taistelu paalupaikasta oli jännittävä. Schumacher oli ajanut muutaman sekunnin sadasosan paremman kierrosajan kuin paalupaikassa silloin kiinni ollut Mika Häkkinen. Häkkinen ehti kuitenkin lähteä vielä yhdellä nopealle kierroksella. Kahdella ensimmäisellä sektorilla Mika oli muutaman sadasosan Schumacheria jäljessä. Variante Alta shikaanin jälkeen Mika ajoi leveäksi, ja ensimmäisen Rivazza-mutkan hän ajoi pienessä sivuluisussa. Näytti jo siltä, että paalupaikka menisi Schumacherille. Vielä viimeisen mutkan Mika tuli sivuluisussa, mutta ylitettyään maaliviivan hän kuin ihmeen kaupalla ajoi paremman ajan kuin Schumacher, ja saavutti paalupaikan. Kilpailussa Schumacher kuitenkin voitti Häkkisen 1.168 sekunnilla. Kolmanneksi sijoittui David Coulthard, joka hävisi Schumacherille 51.008 sekuntia.
Nopeimman kierroksen ajoi Mika Häkkinen ajalla 1,26.523.
Euroopan Grand Prix 2000
Euroopan Grand Prix 2000 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 21. toukokuuta 2000 Nürburgringin radalla Saksassa. Kilpailun voitti Michael Schumacher, jolle voitto oli jo kauden viides. Schumacher ajoi myös kilpailun nopeimman kierroksen ajalla 1,22.269.
Nick Heidfeld sijoittui aika-ajoissa kolmanneksitoista, mutta auto havaittiin alipainoiseksi, eikä hän sen takia päässyt osallistumaan kilpailuun. Kyseessä olisi ollut hänen ensimmäinen kotikisansa.
Monacon Grand Prix 2000
Monacon Grand Prix 2000 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 4. kesäkuuta 2000 Monacossa. Kilpailu voitti David Coulthard, jolle voitto oli kauden ensimmäinen. Toinen oli Rubens Barrichello. Kolmas oli Giancarlo Fisichella. "Mika-Mika" Mika Salo ja Mika Häkkinen olivat sijoilla viisi ja kuusi. Heidän ja kärjen välissä oli ainoastaan Eddie Irvine. Häkkinen ajoi kilpailun nopeimman kierroksen ajalla 1,21.571. Pedro de la Rosa ei osallistunut uusintalähtöön.
Kanadan Grand Prix 2000
Kanadan Grand Prix 2000 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 18. kesäkuuta 2000 Circuit Gilles Villeneuve -radalla. Michael Schumacher voitti kilpailun vain runsaan sekunnin kymmenyksen erolla tallikaveriinsa Rubens Barrichelloon. Kilpailun nopeimman kierroksen ajoi Mika Häkkinen ajalla 1,19.049.
Ranskan Grand Prix 2000
Ranskan Grand Prix 2000 oli Formula 1 -kauden 9. osakilpailu, joka ajettiin 2. heinäkuuta 2000 Magny-Coursin radalla. Kilpailun voitti David Coulthard, jolle voitto oli kauden toinen. Coulthard ajoi myös kisan nopeimman kierroksen ajalla 1,19.479. Toiseksi ajanut Mika Häkkinen varmisti McLarenille kaksoisvoiton. Kolmanneksi ajoi Ferrarin Rubens Barrichello.
Itävallan Grand Prix 2000
Itävallan Grand Prix 2000 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 16. heinäkuuta 2000 A1-Ringillä. Kilpailun voitti Mika Häkkinen. McLaren-talli ei kuitenkaan saanut Mikan voitosta pisteitä, sillä hänen autonsa elektroniikkalaatikosta puuttui sinetti. Nopeimman kierroksen kilpailussa ajoi David Coulthard ajalla 1,11.783. Luciano Burti teki F1-debyyttinsä korvaten Eddie Irvinen, koska Irvine oli kipeä.
Päiväkirja (albumi)
Päiväkirja on J. Karjalaisen kokoonpanolla "J. Karjalainen yhtyeineen" tekemä äänite. Se on äänitetty tammi-helmikuussa 1991 Wooden Fish -studiolla Austinissa, Texasissa (Tapani Kenttä) ja keltaisessa talossa Kosken asemalla (J. Karjalainen, laulut).
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut J. Karjalainen, ellei toisin mainita.
Fair Park
Fair Park oli moottorirata Dallasissa, Teksasissa. Se rakennettiin vuoden 1984 Yhdysvaltain Grand Prix:hin. Silloin lähes puhkikuluneella radalla ajetun ainoan kilpailun voitti Keke Rosberg. Kilpailusta käytetään myös nimitystä Dallasin Grand Prix.
Sydän lämpöä täys
Sydän lämpöä täys (LRLP 137) on Rauli Somerjoen albumi vuodelta 1975. Loppuvuodesta ilmestynyt albumi jäi myynnissä reilusti jälkeen edellisistä Somerjoen albumeista, eikä se myöskään saanut yhtä hyviä arvosteluja. Aikaisempi rock-linja oli vaihtunut rauhallisempaan suuntaan. Levyn tunnetuimmat kappaleet ovat "Jykevää on rakkaus" sekä Juice Leskisen suomentama "Et väittää voi". Levyn erikoisuus on ulkona kadulla äänitetty "Lollipop Mama".
A-puoli
B-puoli
Badding 2000 Remastered CD-bonus
Lisäksi kuorosovitukset ovat Erkki Hyvösen ja jouset on sovittanut Jani Uhlenius.
Hiuslakka
Hiuslakka on hiusten muotoiluun käytetty kemikaali, joka suihkutetaan hiuksiin aerosoli- tai pumppupullosta.
Helene Curtis -yhtiö toi hiuslakan markkinoille Chicagossa Yhdysvalloissa vuonna 1952. Tuotteen nimi oli ”Spray Net”, 'suihkutettava verkko', koska ennen hiuslakan keksimistä naiset pitivät hiuksiaan kurissa ohuen verkon avulla.
Vanhojen hiuslakkojen ponnekaasut vahingoittivat otsonikerrosta. Nykyään on saatavilla hiuslakkoja, joissa on merkintä siitä, että ne ovat vaarattomia otsonikerrokselle.
Pescara Circuit
Pescara Circuit oli maantierata Pescaran lähellä, Italiassa. Rata oli muodostettu kahdesta suorasta kylien välillä ja kylien mutkista. Rata oli kapea ja pomppuinen. Formula ykkösiä ajettiin kerran, vuonna 1957 Pescaran Grand Prix.
Rata on pisin rata, jolla on ajettu Formula 1 -osakilpailu.
Lorraine Fenton
Lorraine Fenton (o.s. Graham, s. 8. syyskuuta 1973 Manchester, Jamaika) on jamaikalainen entinen pikajuoksija, jonka päämatka oli 400 metrin juoksu.
Fentonin ensimmäiset arvokisat olivat Ateenan MM-kisat 1997, joissa hän karsiutui 400 metrin henkilökohtaisessa kilpailuissa välierissä ajalla 50,90 ja oli Jamaikan 4 x 400 metrin viestijuoksujoukkueessa, joka voitti kisoissa pronssia. Seuraavana vuonna hän oli GP-finaalissa seitsemäs. Sevillan MM-kisoissa 1999 hän juoksi ennätysajallaan 49,92 pronssille. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän teki jälleen uuden ennätyksensä, 49,58, joka riitti olympiahopeaan. Hän voitti olympialaisissa hopeaa myös viestissä. Hän oli saman vuoden GP-finaalissa ensimmäinen.
Fenton voitti MM-hopeaa Edmontonin MM-kisoissa 2001 henkilökohtaisessa kilpailussa sekä kultaa viestissä. 2002 hän voitti maansa mestaruuden 400 metrillä ja sijoittui GP-finaalissa toiseksi. Pariisin MM-kisoissa 2003 hän voitti henkilökohtaisessa kilpailussa hopeaa ajalla 49,43 ja viestissä MM-pronssia. Kauden lopussa hän juoksi toiseksi. Fenton oli takareisivamman vuoksi sivussa koko vuoden 2004, mutta palasi kilparadalle 2005, jolloin hän karsiutui henkilökohtaisella matkalla välierissä, mutta juoksi ankkuriosuuden Jamaikan MM-hopeaa voittaneessa viestijoukkueessa. Fenton pitää hallussaan Jamaikan ennätystä ajallaan 49,30, jonka hän juoksi vuonna 2002.
Kasvilava
Kasvilava on läpinäkyvästä materiaalista kuten muovista tai lasista, puisen tai metallisen rungon päälle rakennettu pieni rakennus tai teltta, jossa kasvatetaan erilaisia vihanneksia ja hyöty- tai koristekasveja.
Kasvilavan tehtävä on sitoa lämpöä ja kosteutta sisälleen, kuitenkin niin että läpinäkyvä rakenne päästää auringonvalon lävitseen. Suomen oloissa tyypillisiä kasvilavassa kasvatettavia vihanneksia ovat tomaatti, kurkku ja kurpitsa. Myös erilaiset koristekukat, mausteet sekä yrtit ovat suosittuja.
Lava eroaa kasvihuoneesta matalamman korkeutensa osalta: kasvihuoneeseen kävellään sisään, lava avataan ylhäältä kun siinä kasvavia kasveja hoidetaan.
Barry Sharpless
Karl Barry Sharpless (s. 28. huhtikuuta 1941) on yhdysvaltalainen kemisti. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 2001 yhdessä William S. Knowlesin ja Ryōji Noyorin kanssa stereoselektiivistä hapetus-pelkistysreaktiota koskevista tutkimuksistaan osana kiraalisesti katalysoitujen reaktioiden tutkimustyötä.
Sharpless väitteli Stanfordin yliopistossa vuonna 1968. Hän toimi professorina MIT:ssä vuodesta 1970 kahdenkymmenen vuoden ajan ja sen jälkeen kalifornialaisessa Scripps Research Institutessa.
The End of Heartache
The End of Heartache on yhdysvaltalaisen metalcore-yhtye Killswitch Engagen vuonna 2004 julkaisema kolmas albumi. Albumi julkaistiin Roadrunner-levy-yhtiön kautta. Albumin laulajana toimii edellisiltä albumeilta Jesse Leachin korvannut Howard Jones. Albumilla soittaa myös henkilökohtaisista syistä rumpalin paikan jättäneen Tom Gomesin korvannut Justin Foley. Sekä Jones että Foley liittyivät yhtyeeseen vuonna 2002. Miksaajana albumilla toimi Andy Sneap. Basisti Mike D'Antonio on suunnitellut albumin kansitaiteen.
Vuonna 2005 albumista ilmestyi erikoisversio, jonka bonus-CD sisälsi kuusi lisäraitaa.
Albumin vierailijat ovat yhtyeen jättänyt Jesse Leach, joka laulaa albumilla ja All That Remains yhtyeen laulaja Phil Labonte, joka myös laulaa albumilla. Kappale "Irreversial" on yhtyeen ensimmäiseltä albumilta ja siinä laulavat Howard Jones, Jesse Leach ja Phil Labonte.
Albumi on myynyt kultaa amerikassa ja yhtye oli ensimmäistä kertaa Grammy-ehdokkaana kappaleesta "The End of Heartache".
William S. Knowles
William Standish Knowles (1. kesäkuuta 1917 Taunton, Massachusetts – 13. kesäkuuta 2012 Chesterfield, Missouri) oli yhdysvaltalainen kemisti. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 2001 yhdessä Barry Sharplessin ja Ryoji Noyorin kanssa hapetus-pelkistysreaktiota koskevista tutkimuksistaan osana kiraalisesti katalysoitujen reaktioiden tutkimustyötä. Tutkimuksen tuloksista on ollut hyötyä mm. lääkeaineiden kehittämisessä.
Knowles väitteli Columbian yliopistossa vuonna 1942. Siitä lähtien hän työskenteli kemian alan suuryritys Monsantossa kunnes jäi eläkkeelle 1986.
Ämyri
Ämyri on tanssilava Somerniemellä Someron kaupungissa. Ämyri on 1952 avattu Somerniemen Vapaaehtoisen Palokunnan talkoovoimin ylläpitämä tanssin harrastajien tanssipaikka. Se on toinen Someron nykyisistä kahdesta tanssilavasta. Toinen on Someron keskustaajaman läheisyydessä sijaitseva Esakallio.
Nykyinen tanssilava on rakennettu uudestaan palaneen tilalle. Tanssin ohessa on mahdollisuus osallistua ilmakivääriammuntaan.
Ämyrillä pidetään maalaistansseja, ja paikalla on kaiken ikäisiä tanssijoita. Lauantaina on naistenhaku noin tunnin ajan, ja torstaisin kesäkuun lopusta aina elokuun loppuun on naistentanssit.
Vuoden 2006 tanssikaudella Ämyrin tanssilavalla kävi noin 900 kävijää illassa.
Chris Hani
Chris Hani, alkujaan Martin Thembisile Hani, (28. kesäkuuta 1942 – 10. huhtikuuta 1993) oli Etelä-Afrikan kommunistisen puolueen johtaja (1991–1993), joka johti myös ANCn aseellista siipeä Umkhonto we Sizweä.
Hani liittyi ANCin nuoriso-osastoon 15-vuotiaana. Hän sai sotilaskoulutusta Neuvostoliitossa ja osallistui sotatoimiin silloisen Rhodesian maaperällä. Hän oli maanpaossa Lusakassa Sambiasa, kunnes ANC laillistettiin 1990.
Äärioikeistoon kuulunut puolalaissyntyinen Janusz Waluś ampui Hanin pääsiäissunnuntaina 10. huhtikuuta 1993 tämän kotitalon portaille. Murhan vuoksi pidätettiin myös konservatiivipuolueen johtaviin jäseniin kuulunut Clive Derby-Lewis ja hänen vaimonsa Gaye Derby-Lewis. Lokakuussa 1993 Waluś ja Clive Derby-Lewis tuomittiin kuolemaan Hanin murhasta. Gaye Derby-Lewis vapautettiin, koska hänen osallisuudestaan salaliittoon ei ollut tarpeeksi näyttöä.
Tuomiot muutettiin vuonna 1995 elinkautisiksi vankeusrangaistuksiksi. Vuonna 1996 Waluś ja Derby-Lewis hakivat armahdusta Totuuskomissiolta ja tunnustivat murhan. Totuuskomissio ei kuitenkaan myöntänyt armahdusta.
Walterin ilmastoluokitus
Walterin ilmastoluokitus on ilmastoluokitusjärjestelmä, joka jakaa ilmastot lämpötilan mukaisiin vyöhykkeisiin ja ottaa myös kosteuden huomioon. Tämä luokitus on nelkokarkea ja tuo esiin maapallon suuret kasvillisuusvyöhykkeet.
Lady Sovereign
Lady Sovereign (oik. Louise Amanda Harman, s. 19. joulukuuta 1985, Lontoo on brittiläinen hip hop -artisti.
Hän teki levytyssopimuksen yhdysvaltalaisen Def Jam Recordings -levy-yhtiön kanssa vuonna 2005 ja julkaisi debyyttilevynsä "Public Warning". Vuonna 2006 hänestä tuli ensimmäinen brittiartisti, jonka video on ollut ensimmäisellä sijalla Yhdysvaltojen MTV:n TRL-ohjelmassa. Lady Sovereignin musiikkia on kuultu muun muassa TV-sarjojen The O.C. ja Ugly Betty soundtrack-levyillä.
Lady Sovereignin musiikkia on kuultu myös peleissä, mm. Need for Speed Carbonissa.
Lady Sovereign kertoi Diva -lehdessä toukokuussa 2010 olevansa lesbo.
Hän jäi tauolle vuonna 2011, mutta Instagrammiin hän palasi 2016.
Jenkkapirtti
Jenkkapirtti on Vesivehmaalla Asikkalan kunnassa sijaitseva 1969 avattu kesätanssilava.
Lauantaina on naistenhaku noin tunnin ajan, ja torstaisin heinäkuun alusta elokuun puoleen väliin on naistentanssit.
Jenkkapirtti on vuosien mittaan saanut myös negatiivista julkisuutta muun muassa ampumatapausten ja pahoinpitelyiden johdosta.
7. divisioona (jatkosota)
7. divisioona ("Kalpadivisioona") oli Savo-Karjalan sotilasläänin perustama jatkosodan divisioona. Kyseiseen Sotilaslääniin kuuluivat Pohjois-Savon ja Pohjois-Karjalan suojeluskuntapiirit.
Perustamisen jälkeen divisioonaan kuuluivat mm. seuraavat yksiköt:
7. divisioona pyrittiin varustamaan määrävahvuuksien mukaisesti, joka suurelta osin onnistui. Puolustusvoimien materiaalin vähäisyydestä johtuen kaikkien tarvikkeiden osalta määrävahvuuksia ei kuitenkaan saavutettu.Yhtymien Päämajalle tekemien määräaikaisilmoitusten mukaan 7. divisioonan kokonaistappiot kaatuneina, haavoittuneina ja kadonneina olivat sodan aikana yhteensä 12 384 miestä, joka oli toiseksi suurin tappiomäärä koko sodan aikana.
14. divisioona (jatkosota)
14. divisioona on Maanselän sotilasläänin perustama divisioona jatkosodassa. Kyseiseen sotilaslääniin kuuluivat Iisalmen ja Kainuun suojeluskuntapiirit.
Maaselän sotilasläänin esikunta sai 18. kesäkuuta 1941 Päämajan käskyn perustaa 14. divisioonan esikunnan. Käskyn mukaan divisioona tulisi toimimaan suoraan Päämajan alaisena ja se vastaanotti 26. kesäkuuta rajanvartioinnin välirauhan aikaiselta 10. prikaatilta. Samassa yhteydessä divisioona sai hyökkäystehtävän, mikäli sotatoimet Neuvostoliittoa vastaan alkaisivat. Divisioonan tuli vallata Lentiera ja Repola sekä suojata oikealla ja vasemmalla olevien joukkojen eteneminen.
Perustamisen jälkeen divisioonaan kuuluivat mm. seuraavat yksiköt:
14. divisioona pyrittiin varustamaan määrävahvuuksien mukaan, joka pääsääntöisesti onnistuikin. Puolustusvoimien materiliaalitilanteesta johtuen kaikin osin määrävahvuuksia ei kuitenkaan saavutettu.Yhtymien Päämajalle tekemien määräaikaisilmoitusten mukaan 14. divisioonan kokonaistappiot kaatuneina, haavoittuneina ja kadonneina olivat jatkosodan aikana yhteensä 7 237 miestä.
Rob Rensenbrink
Pieter Robert ”Rob” Rensenbrink (s. 3. heinäkuuta 1947 Amsterdam, Alankomaat) on entinen jalkapalloilija ja maajoukkuepelaaja. Rensenbrink oli hyökkääjä.
Rob Rensenbrink aloitti uransa Amsterdamissa amatöörijoukkueissa ja siirtyi sitten Belgian pääsarjaan Club Bruggeen kaudeksi 1969–1970. Hän sai Club Bruggen riveissä kahden kauden aikana kaksi Belgian liigan hopeaa ja siirtyi sitten kaudeksi 1971–1972 RSC Anderlechtiin, jossa pelasi suurimman osan urastaan, aina vuoteen 1979 asti. RSC Anderlechtin joukkueessa Rob Rensenbrink voitti kaksi Belgian mestaruutta, neljä hopeaa ja yhden pronssin, sekä kaksi Cup-voittajien cupin mestaruutta vuosina 1976 ja 1978. RSC Anderlechtin jälkeen hän kävi pelaamassa kauden Pohjois-Amerikassa NASL:ssa Portland Timbersin joukkueessa ja lopetti uransa Ranskan 1. divisioonan Toulousessa vuonna 1981.
Rensenbrink debytoi Alankomaiden maajoukkueessa vuonna 1968 Skotlantia vastaan, mutta pelaaminen Belgiassa ja taistelu pelipaikasta Johan Cruijffin ja Piet Keizerin kaltaisten tähtien kanssa toi peliaikaa maajoukkueessa harvakseltaan. Rinus Michelsin tulo maajoukkueen päävalmentajaksi tiesi Rensenbrinkille uutta mahdollisuutta. Hän pelasi vuoden 1974 MM-kisoissa Alankomaiden joukkueessa yhtä vaille kaikissa otteluissa ja onnistui maalinteossa kerran. Rob Rensenbrink pelasi kisoissa keskikentän vasemmalla laidalla, koska Cruijff pelasi vasemman hyökkääjän paikalla, missä Rensenbrink yleensä pelasi. Saksa voitti Alankomaat finaalissa ja Rensenbrink sai MM-hopeaa. Neljä vuotta myöhemmin vuoden 1978 MM-kisoissa Rensenbrinkillä oli vielä isompi rooli Alankomaiden joukkueessa ja hän pääsi pelaamaan hyökkääjänä, koska Cruijff ei ollut enää maajoukkueessa. Kun Rensenbrink sitten teki avausottelussa Irania vastaan hattutempun, häneen kohdistui valtavat paineet ja media vertasi häntä jatkuvasti Cruijffiin. Myöhemmin turnauksessa Rensenbrink teki Skotlantia vastaan rangaistuspotkumaalin ja se oli MM-kisojen historian 1 000. maali. Rob Rensenbrink teki turnauksessa yhteensä 5 maalia, yhden vähemmän kuin maalikuninkuuden voittanut argentiinalainen Mario Kempes, ja oli ratkaista finaalissa maailmanmestaruuden Alankomaille, mutta laukaus osui tolppaan. Peli meni jatkoajalle ja Argentiina voitti maailmanmestaruuden. Rensenbrink sai jälleen MM-hopeaa muun joukkueen ohella. Maailmanmestaruuskisojen lisäksi hän pelasi vuoden 1976 EM-kisoissa kaksi ottelua ja voitti EM-pronssia. Rob Rensenbrink pelasi Alankomaiden joukkueessa 46 maaottelua ja teki niissä 14 maalia.
Rensenbrink on Pelén laatimalla FIFA 100 -listalla maailman parhaista jalkapalloilijoista.
Helmikana
Helmikana ("Numida meleagris") on tunnetuin helmikanojen heimoon kuuluva laji ja ainut sukunsa jäsen. Nimensä helmikana on saanut helmimäisistä pienistä valkoisista pilkuista.
Helmikana on melko suuri lintu (53-58 cm) ja sen keho on muodoltaan pyöreä ja pää on pieni. Laji painaa noin 1,3 kg. Väritykseltään helmikana on teräksen musta ja sen kehossa on tiheässä pieniä valkoisia pilkkuja. Helmikanan pää on sulaton ja nokan ympärillä on punaiset heltat ja kurkussa kukoilla siniset heltat. Helmikanan siivet ovat lyhyet kuten myös pyrstökin.
Helmikana elää luonnonvaraisesti Afrikassa pääosin Saharan eteläpuolella ja istutettuna luontoon se on levinnyt myös Länsi-Intiaan ja eteläiseen Ranskaan.
Helmikanaa myös tarhataan ja sen lihaa myydään monissa kaupoissa. Erityisesti Ranskassa tuotetaan paljon tämän linnun lihaa. Se on tummaa ja sen maku muistuttaa fasaanin lihaa.
Helmikana on seuraa rakastava ja niiden parvet koostuvat lisääntymiskausien aikaan noin 25 yksilöstä. Laji pesii lämpimässä, melko kuivilla aukeilla paikoilla joissa on hajanaista pensaskasvillisuutta ja puita, kuten ruohoaavikoilla tai maaseudulla. Helmikanat munivat noin 20-30 munaa hyvin piilossa olevaan paikkaan ja naaraat hautovat niitä 26-28 päivän ajan. Helmikana voi elää luonnonoloissa 12-vuotiaaksi.
Kaukaisin tunnettu risteymä on saatu aikaan helmikanan ja kanan avulla, niiden välillä on jopa 55 miljoonaa vuotta. 
Nämä otukset voivat todellakin lisääntyä keskenään, joskin poikaset ovat lisääntymiskyvyttömiä.
Helmikanat ovat hyviä lentäjiä mutta ne viettävät pääosin aikaansa maanpinnalla ja vihollisen uhatessa ennemminkin juoksevat karkuun kuin lähtevät lentoon. Helmikanat ovat hyviä juoksijoita, ne voivat juosta jopa 5 kilometriä päivässä. Vaaran uhatessa laji ääntelee äänekkäästi.
Helmikanan ravinto koostuu siemenistä ja pienistä selkärangattomista.
Lasse Wikman
Lasse Wikman oik. Lars Peter Wikman (s. 1961) on suomalainen viestintäyrittäjä ja itseoppinut sanoittaja. Hänellä on tiedottajan ja mainostoimittajan tutkinnot. Lisäksi hän on käynyt musiikkialan valmentajakoulutuksen. Wikman oli Georg Malmsten -säätiön hallituksessa (2008-2016), Elvis ry:n hallituksessa (2009-2011) sekä 1990 –luvulla Satu ry:n hallituksen jäsen sekä Satu ry:n av-jaoston puheenjohtaja. Lisäksi hän on ollut useissa Teoston toimikunnissa (2011- nykyhetki).
Wikman oli 10 vuotta käsipalloseura Sparta if:n toiminnanjohtaja. Käsipalloliitto on myöntänyt hänelle hopeisen ansiomerkin ja Sparta kultaisen. Wikman toimi monta vuotta käsipalloerotuomarina ja pelasi yhden kauden mestaruussarjassa, Arsenalissa.
Wikman on sanoittanut lauluja monelle suomalaiselle iskelmälaulajalle. Hän on tehnyt paljon yhteistyötä Charles Plogmanin kanssa ja toimi Plogmanin tiedottajana monta vuotta. Wikman on sanoittanut noin 700 laulua. Hän on tehnyt yhteistyötä seuraavien säveltäjien kanssa: Petri Somer, Kai Jämsä, Pertti Haverinen ja Pertti Jalonen. Wikman on huomioitu useilla henkilökohtaisilla kulta- ja platinalevyillä. Hänen sanoittamansa kappale tuli toiseksi Syksyn sävelessä 2000 ja hän on voittanut vuosina 2011 ja 2012 Somero Soikoon -kilpailun yhdessä Petri Somerin kanssa.
Sanoittamisen lisäksi hän on myös tuottanut ja käsikirjoittanut useita televisiosarjoja. Wikman on käsikirjoittanut satoja opetus- ja yritysohjelmia sekä tietoiskuja. Hänen käsikirjoittamansa yritysohjelmat ovat saaneet parikymmentä palkintoa alan suurimmilla festivaaleilla Euroopassa ja Amerikassa. Vuonna 2006 Valitse oikein -ohjelma valittiin Hampurissa festivaalien parhaimmaksi eli se sai Grand Prix -palkinnon. Wikmanin ohjelmia on palkittu myös kotimaisilla festivaaleilla. Lisäksi hän on tehnyt toimittajan ja tiedottajan töitä. Hän opettaa viestintää, yritysvideoiden käsikirjoittamista ja sanoittamista. Hänellä oli oma radio-ohjelma "Sanat on" 2000-luvun alussa yhdessä Timo Turpeisen kanssa Sävelradiossa. Wikmanilla oli oma kolumnipalsta Iskelmä-lehdessä. Hän kirjoittaa säännöllisesti juttuja ammattilehtiin, kuten Selvis ja Muusikko. Hän on vakituinen kolumnisti Pitänjänuutiset -lehdessä. Wikman kirjoitti yhdessä Markku Huovisen kanssa 2016 musiikkinäytelmän Mäntyharjun kesäteatteriin "Tähdet tähtien takana" ja 2017 "Eloa ja kuvaa". 
Tunnetuimpia sanoituksia
Heroes of Might and Magic IV
Heroes of Might Magic IV on New World Computingin kehittämä ja The 3DO Companyn alun perin 2002 Windowsille julkaisema "Heroes of Might and Magic" -sarjan strategiapeli.
Pelille on tehty kaksi laajennusosaa: "" ja "".
Sipikka
Sipikaksi kutsuttiin Rovaniemen seudulla joskus 1940-luvulla valkoiseksi maalattua vauvanrekeä, joka oli tehty vanerista kippurapäisin teräsjalaksin ja -kädensijoin. Nykyään sipikoita näkee useimmiten museoissa, mutta niitä tapaa myös kunnostettuina ympäri Suomen.
Kivikkopuutarha
Kivikkopuutarha on puutarha, joka on rakennettu kuivalle paikalle kiviä apuna käyttäen tai vaikkapa kalliolle. Ne ovat Suomessakin suosittuja, koska täällä on luonnossakin paljon kallioita ja muita kuivia paikkoja. Kivistä voi rakentaa puutarhaan erilaisia muodostelmia, mutta niistä ei ole helppoa saada luonnollisen näköistä. Kivillä on paljon erilaisia väri- yms. muotoja, joiden ansiosta kaikki kivikkopuutarhat on mahdollista saada ainutlaatuisen näköiseksi.
Jos puutarhassa on jo luonnostaan kasvanut kivikkopuutarha, niin luonnonkasveja ei kannata lähteä ottamaan pois. Monet kivikkokasvit haluavat aurinkoisen paikan, mutta muuten ne eivät ole vaateliaita kasvupaikan suhteen. Kasvit voidaan laittaa kasvamaan kivenkoloihin, esimerkiksi kivirappusten koloihin. Puutarhaan voidaan laittaa koristeeksi myös yksittäisiä isoja kiviä. Kivillä on suuri merkitys japanilaisissa puutarhoissa.
Chaunté Lowe
Chaunté Lowe (o.s. Howard, s. 12. tammikuuta 1984 Templeton, Kalifornia) on yhdysvaltalainen korkeushyppääjä.
Hän sai pronssia Pan-Amerikan juniorimestaruuskilpailuissa 2003. Hän voitti vuonna 2004 sekä sisä- että ulkoratojen NCAA-mestaruuden. Samana vuonna hän osallistui Ateenan olympialaisiin, joissa karsiutui. Seuraavana vuonna hän voitti NCAA:n sisäratamestaruuden sekä MM-hopeaa Helsingin MM-kisoissa tuloksella 200. Kauden lopussa hän sijoittui neljänneksi. Vuonna 2006 Hän oli kahdeksas Moskovan sisäratojen MM-kisoissa. Hän voitti samana vuonna maansa mestaruuden sisä- ja ulkoradoilla.
Hän ei kilpaillut vuonna 2007 saatuaan lapsen. Seuraavana vuonna hän voitti Yhdysvaltojen mestaruuden. Pekingin olympialaisissa hän sijoittui alun perin kuudenneksi, mutta nousi lopulta vuonna 2017 pronssimitalistiksi kun edelle sijoittuneista Anna Tšitšerova, Jelena Slesarenko ja Vita Palamar hylättiin dopingin takia. hän oli viides. Vuonna 2009 hän voitti jälleen Yhdysvaltojen ulkoratamestaruuden. Berliinin MM-kilpailuissa hän oli seitsemäs ja neljäs. Hän voitti Yhdysvaltojen hallimestaruuden 2010. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän sai pronssia tuloksella 198.
Toukokuussa 2010 Howard Lowe hyppäsi 204 cm ja paransi Louise Ritterin nimissä ollutta lähes 22 vuotta vanhaa Yhdysvaltain ennätystä yhdellä senttimetrillä. 26. kesäkuuta hän paransi Yhdysvaltain ennätystä sentillä lukemiin 205 cm, jolla hän voitti Yhdysvaltain mestaruuden Des Moinesissa. Samana päivänä hän voitti hopeaa pituushypyssä ennätyksellään 690 cm. Vuonna 2012 Howard Lowe voitti Yhdysvaltain sisäratojen mestaruuden maansa ennätyksellä 202 cm. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän saavutti kultaa tuloksella 198. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Yhdysvaltojen ulkoratamestaruuden ja sijoittui kuudenneksi Lontoon olympialaisissa.
Lowe voitti Yhdysvaltojen ulkoratamestaruuden 2014. Saman vuoden maanosien cupissa hän sijoittui toiseksi. Hän voitti kotimaansa halli- ja ulkoratamestaruudet 2015. Pekingin MM-kilpailuissa hän jäi karsinnassa ilman tulosta. Hän voitti 2016 Ibero-Amerikan mestaruuden ja Yhdysvaltojen ulkoratamestaruuden. Rio de Janeiron olympialaisissa hän sijoittui neljänneksi.
Armas
Armas on suomalainen miehen nimi. Nimipäivä on 28. maaliskuuta.
Armas-nimisiä on Suomessa ollut kirjoilla maaliskuuhun 2017 mennessä 50 751 miestä ja noin 50 naista.
Moses Mendelssohn
Moses Mendelssohn (6. syyskuuta 1729 Dessau – 4. tammikuuta 1786 Berliini) oli saksalainen juutalainen filosofi. Hän oli 1700-luvun merkittävimpiä juutalaisia ja hänen voidaan katsoa synnyttäneen euroopan juutalaisen valistuksen, haskalahin. Jotkut juutalaiset ovat pitäneet häntä kolmantena Mooseksena, jonka kautta juutalaisille on avautunut uusi suunta historiassa, raamatullisen Mooseksen ja keskiajalla vaikuttaneen Moses Maimonideen jälkeen. Toiset taas ovat nähneet hänet juutalaisten oman identiteetin ja perinteisen juutalaisuuden tuhoutumisen alullepanijana.
Moses Mendelssohn oli tunnetun säveltäjän Felix Mendelssohnin isoisä.
Raphaël Poirée
Raphaël Poirée (s. 9. elokuuta 1974 Rives, Ranska) on ranskalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä ja olympiamitalisti.
Poirée on voittanut Ampumahiihdon maailmancupin neljästi, ollut kerran toinen ja kerran kolmas. Osakilpailuvoittoja hänellä on 44 ja palkintosijoituksia yhteensä 103. Raphaël Poirée voitti olympiahopeaa takaa-ajossa Salt Lake Cityssä vuonna 2002. Lisäksi hänellä on viestin olympiapronssia sekä Salt Lake Citystä, että Torinosta 2006. Maailmanmestaruuden hän on voittanut seitsemän kertaa.
Voitettuaan normaalikilpailun Anterselvan MM-kisoissa 2007 Poirée ilmoitti lopettavan uransa kauden jälkeen. Hän kilpaili viimeisen kerran 11. maaliskuuta maailmancupin osakilpailussa Holmenkollenilla ollen osallistumatta kauden päätöskilpailuihin Hanti-Mansijskissa. Holmenkollenilla käydyssä yhteislähtökilpailussa Poirée sijoittui toiseksi häviten Norjan Ole Einar Bjørndalenille loppukirikamppailussa.
Raphaël Poirée oli vuosina 2000–2013 naimisissa norjalaisen ampumahiihtäjä ja olympiamitalisti Liv Grete Skjelbreid Poiréen kanssa. Pariskunnalla on kolme lasta.
Nykyään Poirée on töissä Eurosportin ampumahiihtoeksperttinä.
Arsames
Arsames (muinaispersiaksi "Aršâma") oli Persian kuninkaan Dareios I:n isoisä. Dareios väittää muun muassa Susassa sijaitsevassa piirtokirjoituksessa että Arsames ja Dareioksen isä Hystaspes olivat vielä elossa kun Dareioksesta tuli kuningas (noin 520 eaa.). Arsameella oli Hystaspeen lisäksi ainakin yksi poika, Farnakes.
Ekbatanasta löydetty piirtokirjoitus väittää että Arsames olisi ollut Persian kuningas. Tekstin aitoudesta ei ole varmuutta ja se saattaa olla väärennös. Dareios väittää myös Behistunin piirtokirjoituksen kuningasluettelossa että Arsames olisi ollut Kambyses I:n kanssahallitsija. Tätä pidetään yleensä Dareioksen propagandana. Piirtokirjoituksen mukaan Arsameen isä oli Ariaramnes, jonka isä Teispes oli Akemenidien hallitsijasuvun Akhaimeneksen poika.
Pentti Rasinkangas
Pentti Antero Rasinkangas (s. 19. huhtikuuta 1955 Rovaniemi) on suomalainen lastenmuusikko. Hänen tunnettuja laulujaan ovat mm. "Kanalomamatka", "Markan possu" ja "Meidän uusi vauva". Vuonna 1986 hän perusti Ohilyönti-orkesterin, joka julkaisi kaksi balkan-vaikutteista singleä ja yhden pitkäsoiton (Himmenevä Q), jonka jälkeen yhtye erikoistui lastenmusiikkiin. Kannen mukaan levyllä soitetaan "Balatonialaista" folk- jazz- ja pop- musiikkia, joka on kadonnut maa, jonka sijainnista ei ole tietoa. Rasinkangas on myös toisen lastenmusiikkiin erikoistuneen orkesterin, Loiskis-orkesterin perustajia ja toiminut sen taiteellisena johtajana. Rasinkangas on tehnyt myös Ansa ja Oiva -lauluja. Hän on 1980-luvulta alkaen kiertänyt esiintymässä ympäri Suomea erityisesti kouluissa ja päiväkodeissa, mutta myös erilaisissa yleisötapahtumissa.
Rasinkangas esiintyy useiden eri kokoonpanojen kanssa. Pentti Rasinkangas ja Pupulaarimusiikkia-trio esittää Rasinkankaan lastenlauluja vuosien varrelta. Trion kokoonpano vaihtelee. Mukana on ammattimuusikoita, jotka ovat vuosien varrella soittaneet Rasinkankaan musiikkia mm. Ohilyönnissä ja Loiskiksessa. Rasinkangas esiintyy myös trubaduurina mies-ja-kitara-periaatteella sekä lapsi- että aikuisyleisölle. 
Rasinkangas ja Ohilyönti sai lastenkulttuurin valtionpalkinnon 1995. Vuonna 2005 Salon Lastenlaulufestivaali nimesi Pentti Rasinkankaan Vuoden säveltäjäksi. Vuonna 2005 Rasinkangas sai valtion viisivuotisen taiteilija-apurahan.
Rasinkangas asuu Jyväskylässä.
Salomon Maimon
Salomon ben Josua Maimon (1753 Sukowiborg/Niasviž, lähellä Mirziä, puolalainen Liettua - 22. marraskuuta 1800, Nieder-Siegersdorf, Ala-Sleesia) oli saksalainen juutalaisista vanhemmista nykyisellä Valko-Venäjällä syntynyt filosofi.
Maimonin filosofia oli transsendentaalifilosofiaa, joka ei ainoastaan omaksunut vaikutteita Immanuel Kantilta, vaan kehitti sitä edelleen. Kant itse sanoi, että Maimon oli ainoa hänen kriitikoistaan, joka oli omaksunut hänen tosi filosofiansa ja ohjasi jälkeen tulevan kritiikin suuntaa.
Bernard Bolzano
Bernard Placidus Johann Nepomuk Bolzano (5. lokakuuta 1781 – 18. joulukuuta 1848) oli tšekkiläinen saksankielinen matemaatikko, teologi, filosofi ja loogikko. Hän syntyi Prahassa. Bolzano tunnetaan nykyisin ennen kaikkea Bolzanon lauseesta, joka on jatkuvien funktioiden väliarvolauseen erikoistapaus, sekä Bolzanon–Weierstrassin lauseesta.
Bolzano aloitti opintonsa Prahan Kaarlen yliopistossa vuonna 1796, pääaineinaan filosofia, fysiikka ja matematiikka. Syksyllä 1800 hän alkoi opiskella myös teologiaa. Vuonna 1804 hän väitteli geometriasta, ja kaksi päivää väitöstilaisuuden jälkeen hänet vihittiin papiksi.
Uusavuttomuus
Uusavuttomuus tarkoittaa varsinkin nuorten aikuisten kyvyttömyyttä selviytyä kodinhoidosta ja muista vastaavista jokapäiväisistä asioista.
Uusavuttomuuteen ovat johtaneet perheyhteisöjen kiinteyden väheneminen, nuorten oma vapaa-ajan vietto, vanhempien kyvyttömyys opastaa ja siirtää osaamista nuoremmalle sukupolvelle, sekä alati lisääntyvä kiire.
Wilhelm Dilthey
Wilhelm Dilthey (19. marraskuuta 1833–1. lokakuuta 1911) oli saksalainen historioitsija, psykologi, sosiologi sekä hermeneutiikan ja filosofian tutkija.
Diltheytä voidaan pitää empiristinä, vastakohtana saksalaisessa filosofiassa tuohon aikaan yleisesti vaikuttaneeseen idealismiin. Hänen empiiriset työnsä eroavat kuitenkin brittiläisestä empirismistä hänen Kantilta peräisin olevien tietoteoreettisten oletustensa vuoksi.
Armas Alvari
Armas Alvari (s. 1975 Karvia) on Vantaalla asuva kirjailija ja vapaa kustannustoimittaja.
Jarkko Tapola
Jarkko Tapola (s. 5. toukokuuta 1944 Helsinki) on suomalainen pikajuoksija, joka edusti Suomea 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alussa.
Tapola voitti 60 metrillä Euroopan sisäratojen mestaruuspronssia vuonna 1970, edellään voittaja Valeri Borzov ja toiseksi sijoittunut Zenon Nowosz. Samana vuonna Tapola sai uransa ainoan Kalevan kisojen mitalin, hopeaa 100 metrin juoksussa.
George Santayana
George Santayana (16. joulukuuta 1863 Madrid, Espanja – 26. syyskuuta 1952 Rooma, Italia) oli filosofi, esseisti, novellisti ja runoilija. Hän oli koko elämänsä Espanjan kansalainen, mutta opiskeli Yhdysvalloissa, kirjoitti englanniksi ja luetaan usein amerikkalaisiin oppineisiin.
Tunnettu lause ”Ne, jotka eivät muista menneisyyttä, ovat tuomittuja toistamaan sitä” on peräisin Santayanan teoksesta "The Life of Reason".
Tähtilampun alla
Tähtilampun alla on J. Karjalaisen kokoonpanolla "J. Karjalainen yhtyeineen" tekemä äänite.
Kaikki säv. ja san. J. Karjalainen paitsi ""Mies, jolle ei koskaan tapahdu mitään"" säv. J. Karjalainen ja Esa Kaartamo, san. J. Karjalainen. Kaikki sov. J. Karjalainen yhtyeineen.
Äänitetty joulukuussa 1991 Finnvoxissa Helsingissä ja Keltaisessa talossa Kosken asemalla (laulut). Miksattu ja masteroitu Finnvoxissa tammikuussa 1992."Tähtilampun alla" ylitti Suomessa sekä kulta- että platinalevyrajan jo julkaisuvuonnaan. Albumia on myyty Suomessa yli 71 000 kappaletta. Se on J. Karjalaisen uran neljänneksi eniten myynyt albumi. Emma-gaalassa albumin kappale ”Mies, jolle ei koskaan tapahdu mitään” voitti vuoden sävellyksen Emma-palkinnon. Lisäksi J. Karjalainen voitti vuoden miessolistin palkinnon, ja albumin tuottanut Janne Haavisto palkittiin vuoden tuottajana.
Damietta
Damietta ("Damiette"; ) on Egyptin satamakaupunki samannimisessä Dumjatin kuvernoraatissa Niilin suistossa Välimeren rannalla, noin 200 km pohjoiskoilliseen pääkaupungista Kairosta. Kaupungin keskus on Niilin itäisen suuhaaran varrella 15 km rannikosta.
Damietta syntyi muinaisen Egyptin aikoina aivan rannikolle, joskin ranta on siirtynyt kauemmas Niilin suiston laajentuessa. Helleenisenä aikana se menetti merkitystään juuri perustetulle Aleksandrialle erityisesti kaupan keskuksena. Antiikin aikana kaupunki tunnettiin nimellä Thamiatis.
Keskiajalla Damietta oli vauras kauppakaupunki, mutta joutui ristiretkiaikana 1100- ja 1200-luvuilla keskeiseen asemaan. Jerusalemin kuningaskunnan kuningas Amalricin laivasto hyökkäsi 1169 satamaan Bysantin valtakunnan tukemana, mutta Saladin voitti heidät. Samalla Nur al-Dinin päällikkönä toiminut ja Syyriasta hyökännyt Saladin syöksi vallasta Egyptiä hallinneet fatimidit.
Kun Viides ristiretki oli valmisteilla Euroopassa 1217, päätettiin hyökkäys keskittää Damiettaa vastaan. Kaupungin hallussapito merkitsi Niilin hallintaa, ja sieltä käsin ristiretkeläiset toivoivat voivansa valloittaa koko Egyptin. Egyptistä puolestaan olisi helppoa hyökätä Palestiinaan ja valloittaa Jerusalem takaisin. Kaupunki piiritettiin menestyksekkäästi ja 1219 ristiretkeläiset valloittivat sen. Koko maan valtaus ei kuitenkaan enää sujunutkaan ja ristiretkeläisten hävittyä taistelun lähellä Kairoa oli heidän vetäydyttävä Egyptistä.
Damietta ja sitä kautta koko Egypti oli tavoitteena myös, kun Ranskan kuningas Ludvig IX johti Seitsemättä ristiretkeä. Hän saapui laivastoineen satamaan 1249 ja valloitti kaupungin lyhyessä ajassa, joskin kieltäytyi luovuttamasta sitä Jerusalemin nimelliselle kuninkaalle, jolle se oli viidennellä ristiretkellä luvattu. Myöhemmin kuitenkin myös Ludvig Pyhä kärsi tappion Egyptin sisämaassa ja joutui luopumaan tavoitteestaan ja kaupungista.
Koska kaupunki oli niin merkittävä tukikohta maahan tunkeutuville ristiretkeläisille, tuhosivat Egyptiä hallinneet mamelukit sen ja siirsivät asutuksen vahvemmin linnoitettuna kilometrien päähän joesta. Näin Damietta paljolti menetti vaurautensa. Myöhempinä vuosisatoina se sai taas kanavayhteydet, jotka tekivät siitä uudelleen kauppasataman. Nykyisin kaupungilla on suuri kalastuslaivasto sekä jonkin verran teollisuutta.
Koko Damiettan kuvernementin (Dimyat) väkiluku on 2006 arvion mukaan noin 1,1 miljoonaa, itse kaupungissa on noin 200 000 asukasta.
John Ellis McTaggart
John McTaggart Ellis McTaggart (3. syyskuuta 1866 Lontoo – 18. tammikuuta 1925 Lontoo) oli brittiläinen idealistinen metafyysikko. Hän oli 1900-luvun alun Englannin johtava Hegel-tutkija ja yksi merkittävimpiä brittiläisiä idealisteja. McTaggart kävi koulua Bristolin Clifton Collegessa ja opiskeli Cambridgen Trinity Collegessa, jossa hän pysyi opettajana lähes koko elämänsä. Hän oli Bertrand Russellin ja G. E. Mooren opettaja ja ystävä.
Siniset hetket
Siniset hetket (KAKLP 3) on Rauli Somerjoen kokoelmalevy vuodelta 1986. Levyn julkaisijana toimi Castle Communications PLC, ja yhteistyössä ovat olleet mukana Love Records, Harry Aaltonen sekä Polarvox. Kannen on suunnitellut nimimerkki "Jani".
Einar Gerhardsen
Einar Henry Gerhardsen (10. toukokuuta 1897 Åkershus, Norja – 19. syyskuuta 1987) oli norjalainen poliitikko Norjan työväenpuolueesta. Gerhardsen oli Norjan pääministerinä kolmena ajanjaksona, vuosina 1945–1951, 1955–1963 ja 1963–1965. Hän on pitkäaikaisin pääministerinä toiminut poliitikko Norjassa. Monet norjalaiset kutsuvat häntä usein ”Maan Isäksi”. Gerhardsen oli yksi Norjan jälleenrakennuksen pääarkkitehdeista toisen maailmansodan jälkeen.
Einar Gerhardsen oli alun perin tietyöläinen, josta tuli sosialistityöväenliikkeen aktivisti 1920-luvulla. Hän muutti työväenpuoluetta kommunismista demokraattiseen sosialismiin. 1930-luvun puolivälissä työväenpuolue pärjäsi hyvin kansallisessa politiikassa ja Gerhardsenista tuli Oslon pormestari. Toisen maailmansodan aikana Gerhardsen otti osaa Norjan vastarintaliikkeeseen natsimiehitystä vastaan ja oli vangittuna keskitysleireillä Grinissä Norjassa ja Sachsenhausenissa Saksassa. Heti sodan jälkeen Gerhardsenista tuli uuden hallituksen jäsen toukokuusta 1945 marraskuuhun 1945, jolloin pidettiin vaalit. Työväenpuolue sai vaaleissa ehdottoman enemmistön parlamentti Stortingissä ja säilyi enemmistönä vuoteen 1961 saakka.
Gerhardsen oli suosittu henkilö kansan keskuudessa virassa ollessaan ja sen jälkeen. Hallituksia Gerhardsen johti tarkalla talouspolitiikalla, jossa hallitus ohjasi kauppaa, teollisuutta ja pankkitoimintaa toimimaan markkinataloudessa. Suurta köyhyyttä ja työttömyyttä oli tehokkaasti vähennetty hallituksen teollistamispolitiikalla ja hyvinvoinnin järjestämistä progressiivisella verotuksella. Ulkopolitiikassa Gerhardsen liitti Norjan läntisten valtioiden joukkoon 1940 lopulla ja Norjasta tuli Naton perustajajäsen.
Gerhardsen sai arvostelua osakseen norjalaisen Noratomin As -yhtiön toiminnasta: hänen arveltiin tienneen Israelin käyttävän norjalaista raskasta vettä mahdollisesti ydinaseiden tekemiseen vuonna 1958.
1960-luvulla puolueella alkoi mennä huonommin, kun se yhdistyi heikommin menestyneen Sosialistityöväenpuolueen kanssa ja hallituksessa menivät paikat oppositiolle. Gerhardsen vetäytyi kansallisesta politiikasta vuonna 1969, mutta jatkoi vaikuttamista julkisuudessa kirjoituksin ja puhein. Hänen poliittinen vaikutuksensa on vieläkin merkittävä tekijä norjalaisessa politiikassa ja erityisesti hänen omassa puolueessaan.
Sven Fischer
Sven Fischer (s. 16. huhtikuuta 1971 Schmalkalden, Thüringen, DDR) on saksalainen ampumahiihtäjä ja olympiavoittaja.
Sven Fischer kuului DDR:n armeijaan niin kuin monilla urheilijoilla oli maassa tapana. Saksojen yhdistymisen jälkeen armeijat yhdistettiin ja hän joutui jättämään armeijan. Fischer edusti uransa aikana "WSV Oberhof" -urheiluseuraa.
Fischer voitti uransa aikana Ampumahiihdon maailmancupin kahdesti. Osakilpailuvoittoja hänellä tuli 33 ja palkintosijoituksia yhteensä 90. Fischer voitti henkilökohtaisen olympiakullan sprintissä Torinossa vuonna 2006. Lisäksi hänellä on kolme olympiakultaa viestissä, sekä kaksi olympiahopeaa ja kaksi olympiapronssia. Maailmanmestaruuden Fischer voitti kuudesti.
Sven Fischer tuli tunnetuksi siitä, että hän kilpaili paljain käsin ja avopäin kovillakin pakkasilla. Entinen ampumahiihtäjä Frank Luck on Fischerin lanko.
Fischer ilmoitti uransa lopettamisesta 7.5.2007. Hän on jatkanut ampumahiihdon parissa toimien televisiokommentaattorina.