hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Joensuun Gospel-festivaalit
Joensuun Gospel-festivaalit on kristillinen gospelmusiikkitapahtuma, joka on järjestetty vuodesta 1996 alkaen. Vuonna 2015 festivaali järjestettiin 20. kerran 6.–9. elokuuta. Tapahtuman ajankohta oli aluksi heinä-elokuussa, vuosina 2007 ja 2008 syyskuussa, ja vuonna 2009 taas elokuussa. 2000-luvulla festivaalin kävijämäärä on ollut yli 10 000 henkeä.
Festivaalin järjestämisestä vastaa Suomen Gospel ry. Yhteistyökumppaneita ovat olleet Joensuun alueen seurakunnat, Joensuun kaupunki ja opetusministeriö. Festivaalin johtaja on Hannu Hätönen.
Festivaalin yhteydessä on valittu vuodesta 1997 Golden Gospel -palkinnon saaja. Palkintona luovutetaan kuvanveistäjä Veikko Myllerin pronssinen uniikkiversio kitaraa soittavasta enkelistä.
Golden Gospel -palkinnon on saanut muun muassa Jaakko Löytty (1997), Jaakko Ryhänen, Jukka Leppilampi, Pekka Simojoki, Tiina Korhonen ja Harri Helenius (2006), Tapani Nuutinen (2007), Kirsi Rostamo (2008), Sakari Kukko (2009), Jakaranda-yhtye (2010), Pro Fide (2011), Juhani Aaltonen (2012) ja Chariots (2013).
Vuoden 2015 festivaali järjestetään 6.–9. elokuuta. Esiintyjänä on mm. Harlem Gospel Choir (USA).
Vuoden 2014 Joensuun Gospel-festivaalit pidettiin 7.–10. elokuuta. Esiintyjiä olivat Joel Hallikainen, Antero "Mooses" Laukkanen, trubaduuri Pasi Tolvanen, Dominantti, Hillel Tokazier, Anneliina Koskinen, Narrow way, oopperalaulaja Matti Turunen, Juuan Missiokuoro, Kari Peitsamo, Johanna Iivanainen, Mikko Iivanainen, Jukka Leppilampi, IDA BOIS & Band, Heikki Sarmanto, Pekka Sarmanto, Juhani "Junnu" Aaltonen, Reiska Laine ja Maija Hapuoja, Rene ja ystävät.
Vuoden 2013 Joensuun Gospel-festivaalit pidettiin 8.–11. elokuuta. Tapahtuma oli rakennettu kokonaan kotimaisten esiintyjien voimin. Esiintyjiä olivat Hanna Ekola, SARKA-yhtye, tanssiryhmä Shofar Shalom, oopperalaulaja Matti Turunen, TERA, Wonderful Land, Duo Pasi Tolvanen & Harri Kettunen, Chariots, Pekka Simojoki & EtCetera ja Rene Laulajainen.
Vuoden 2009 Joensuun Gospel-festivaalit pidettiin 13.–16. elokuuta. Esiintyjinä olivat muun muassa Baby Boy Varhama & The Miikka Kallio Trio, Korsuorkesteri, Sakari Kukko, Jukka Leppilampi, Daniel Ripoll & Estrato 7 (Kolumbia). Yhteislaulutapahtumassa Joensuun torilla esiintyi Lasse Heikkilä orkestereineen.
Vuonna 2007 esiintyjiä olivat Pekka Simojoki, Fredi, Iro Haarla ja Art Ensemble of Health, Yuri Urtono, Bolivia, Lasse Heikkilä & Saila Seurujärvi trio, Jukka Perko, Severi Pyysalo, Teemu Viinikainen, Sakari Kukko, Nardus ja Rene Laulajainen.
Human Touch
Human Touch on amerikkalaisen laulaja-lauluntekijä Bruce Springsteenin 9. studioalbumi. Se julkaistiin 31. maaliskuuta 1992, samana päivänä kuin sen "sisarlevy" "Lucky Town".
Kaikki kappaleet ovat Springsteenin käsialaa, jollei toisin mainita.
Vihtori Mäkelä
Viktor (Vihtori) Mäkelä (23. lokakuuta 1869 Iitti – 3. toukokuuta 1953 Kouvola) oli suomalainen ratamestari ja yksi Suomen ensimmäisistä kansanedustajista. Mäkelä toimi eduskunnassa SDP:n ryhmässä vuosina 1907–1908, 1911–1914, 1917 ja 1918. Hänet valittiin kansanedustajaksi Viipurin läänin itäisestä vaalipiiristä.
Maanviljelijä Jeremias Taavinpojan ja Katarina Juhontyttären poika aloitti työuransa maanviljelystöissä ja kauppapalvelijana Iitissä, kunnes 1889 pääsi ratatöihin Karjalan radalle 1889–1890.
Ura Valtion rautateillä jatkui rautateiden puutarhurina 1891, ratatyömiehenä Kavantsaaressa 1892, ratavartijana 1893–1903 ja vt. rataesimiehenä Antreassa 1903. Vuonna 1904 Mäkelä opiskeli teollisuuskoulun kulkulaitososastolla. Opintojen jälkeen ura jatkui rataesimiehenä Ruokolahdella 1904–1914, Tammisuolla 1915 ja sen jälkeen ratamestarina eri puolilla Suomea 1915–1933.
Kansanedustajaksi Mäkelä valittiin ensimmäisissä eduskuntavaaleissa. Hän palasi eduskuntaan 1911 ja 1917. Hän pääsi vielä tammikuussa 1919 vuoden 1918 varsinaisten valtiopäivien edustajaksi teloitetun Juho Rikkosen tilalle.
Mäkelä oli naimisissa Maria Peltolan kanssa. Heidät vihittiin 1893.
Lucky Town
Lucky Town on amerikkalaisen laulaja-lauluntekijä Bruce Springsteenin 10. studioalbumi. Se julkaistiin 31. maaliskuuta 1992, samana päivänä kuin sen "sisarlevy" "Human Touch".
Kaikki kappaleet ovat Springsteenin käsialaa.
The Ghost of Tom Joad
The Ghost of Tom Joad on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Bruce Springsteenin 11. studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1995. Se nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 11.
Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Bruce Springsteen.
Lee Marvin
Lee Marvin (19. helmikuuta 1924 New York, New York, Yhdysvallat – 29. elokuuta 1987 Tucson, Arizona, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä.
Marvin aloitti elokuvauransa 1950-luvun alussa. Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat "Gangsterikuningas" (The Big Heat, 1953), Marlon Brandon tähdittämä "Hurjapäät" (The Wild One, 1953), Humphrey Bogartin tähdittämä "Cainen kapina" (The Caine Mutiny, 1954), "Helvetti 1944" (Attack, 1956), "Paukkurauta-Kati" (Cat Ballou, 1965) ja "Likainen tusina" (The Dirty Dozen, 1967), "Likainen tusina 2" (The dirty dozen: The next mission 1985) . Hänet palkittiin parhaan miespääosan Oscarilla roolistaan elokuvassa "Paukkurauta-Kati" (Cat Ballou, 1965).
Uransa aikana Marvin esiintyi usean suuren näyttelijän rinnalla, kuten Marlon Brandon, Humphrey Bogartin, James Stewartin, John Waynen, Toshiro Mifunen, John Cassavetesin ja Chuck Norrisin.
Yksityiselämässään Marvin oli kaksi kertaa naimisissa ja hänellä oli ensimmäisestä avioliitosta neljä lasta. Marvin palveli merijalkaväessä 1942, haavoittui ja sai purppurasydämen Saipanin taistelusta. Hän kuoli sydänkohtaukseen 63-vuotiaana elokuussa 1987. Lee Marvin on haudattu Arlingtonin sotilashautausmaalle.
John Charles Fields
John Charles Fields (14. toukokuuta 1863 Hamilton, Ontario, Kanada – 9. elokuuta 1932) oli kanadalainen matemaatikko. Hänen aloitteestaan perustettiin vuonna 1936 Fieldsin mitali. Palkinto myönnetään merkittävistä saavutuksista matematiikan alalla.
Fieldsin väitöskirja "Symbolic Finite Solutions and Solutions by Definite Integrals of the Equation dy/dx = xy" ilmestyi "American Journal of Mathematicsissa" vuonna 1886.
Kirjat Gat
Kirjat Gat () on kaupunki Israelissa eteläisellä hallintoalueella. Se sijaitsee 56 kilometriä etelään Tel Avivista, 43 kilometriä pohjoiseen Beersebasta, 45 kilometriä Gazasta ja 68 kilometriä Jerusalemista. Kaupungin väkiluku oli 49 352 joulukuussa 2013.
Kirjat Gat perustettiin 1955. Gat viittaa filistealaiseen kaupunkiin, koska alueelta löydettiin raunioita arkeologisissa kaivauksissa, joita epäiltiin muinaiseksi Gatin kaupungiksi. Gat löydettiin myöhemmin 13 km koilliseen nykyisestä kaupungista.
Vuonna 2012 kaupungin asukkaista 93,8 prosenttia oli juutalaisia. Varhaisina vuosina kaupungin asukkaat olivat pääosin sefardi- ja mizrahijuutalaisia. Mittavan juutalaisten Neuvostoliitosta tulleen muuttoliikkeen myötä, noin kolmasosa kaupungin asukkaista on nykyisin peräisin edesmenneen Neuvostoliiton alueilta.
Polgatin tekstiilitehdas oli suurin työnantaja kaupungissa ennen sulkemistaan 1990-luvulla.
Kirjat Gatissa on vuonna 1999 avattu Fab 18 -niminen Intelin prosessoreita ja Flash-muisteja tuottava tehdas. Intel sai Israelin valtiolta 525 miljoonan dollarin apurahan tehtaan avaamiseen. Helmikuussa 2006 muurattiin toisen Intelin Fab 28 -nimisen tehtaan peruskivi. Tästä huolimatta Kirjat Gatin työttömyysluvut ovat Israelin korkeimpien joukossa.
Oikles
Oikles () oli kreikkalaisessa mytologiassa Argoksen kuningas ja Antifateen ja Zeuksippen poika. Pausanias nimeää hänet Mantioksen, Antifateen veljen, pojaksi. Diodoros Sisilialainen kertoo Oikleen olleen Amfiaraoksen poika, mutta tämä on luultavasti virhe, koska useimmiten Amfiaraos kuvataan Oikleen pojaksi.
Kuninkaaksi tulon jälkeen Oikles nai Hypermestran, Thestioksen ja Eurythemisten tyttären. He saivat lapset Amfiaraos, Endeos, Ifianeira ja Polyboia.
Oikles oli Herakleen mukana tämän hyökättyä Troijan kuninkaan Laomedonin kimppuun; hän vartioi laivoja Herakleen taistellessa. Leomedon halusi tuhota alukset, ja hyökkäsi Oikleen kimppuun surmaten tämän. Toisen version mukaan Oikles selvisi hyökkäyksestä ja asettui sodan jälkeen Arkadiaan.
Apollodoros kertoo, kuinka Alkmaion erinyksiä paetessaan vietti hänen luonaan hetken. Oikeleen hauta näytettiin Pausaniaalle hänen ollessaan Arkadiassa.
FlyBase
FlyBase on Internet-tietokanta joka sisältää bioinformatiivista tietoa banaanikärpäsen ja sen sukulaislajien biologiasta, kehityksestä ja genomista. FlyBase-projektia ylläpitävä tutkijayhteenliittymä koostuu banaanikärpäs- ja tietotekniikka-asiantuntijoista. Tietokantaa ylläpitävät Harvardin yliopisto ja Indianan yliopisto Yhdysvalloissa ja Cambridgen yliopisto Isossa-Britanniassa. Tietokanta on suunnattu tutkimusammattilasille.
FlyBase sisältää valtavat määrät banaanikärpäsestä ja muista "Drosophila"-suvun lajeista julkaistua geneettistä ja molekulaarista aineistoa, koska lähes kaikki tieteelliset julkaisut vaativat banaanikärpästutkijoita lataamaan tutkimusaineistonsa avoimeen tietokantaan ennen artikkelien julkaisemista. Sivusto sisältää muun muassa DNA-sekvenssien ja mutanttialleelien tietokannan, jossa on tiedot kaikista julkaistuista sekvensseistä ja banaanikärpäsen julkaistu koko genomin sekvenssi.
Tämän lisäksi tietokanta sisältää tiedot tunnetuista geenien toiminnoista, sekä tunnettujen geenituotteiden (yleensä proteiinien) ekspressio- ja ominaisuustiedot. Myös geenimuunneltujen kantojen tiedot ovat saatavilla sivuston kautta: FlyBase sisältää muun muassa erilaisten transposonien ja kloonien tietokannat sekä mahdollisuuden tutkia erilaisten mutanttikantojen kuvauksia ja ominaisuuksia. Sivuston kautta on myös mahdollisuus tilata eri lajien kantoja omaan käyttöönsä. Sivustolle on myös koottu kattava tietokanta kaikesta banaanikärpäskirjallisuudesta ja tieteellisistä julkaisuista viimeisen sadan vuoden ajalta. Tutkijoiden yhteydenpidon helpottamiseksi FlyBase myös ylläpitää vapaaehtoista listaa tutkijoiden yhteystiedoista ja heidän tutkimushistoriastaan.
Geneettisen tiedon ja kirjallisuuden lisäksi sivustolta löytyy myös paljon muuta materiaalia, kuten esimerkiksi ajan tasalla oleva kuvaus "Drosophila"-lajien taksonomiasta sekä kromosomikarttoja ja -kuvia, kromosomiaberraatiotietokanta ja kuvia ja kaavioita banaanikärpäsen anatomiasta ja kehityksestä.
Brad Delson
Bradford Phillip Delson (s. 1. joulukuuta 1977 Agoura, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko. Hän on Linkin Park -yhtyeen kitaristi ja yksi sen perustajajäsenistä. Hän on perustanut Mike Shinodan kanssa myös Machine Shop Recordings -levy-yhtiön.
Delson ja Linkin Parkin toinen jäsen Mike Shinoda olivat ystäviä jo lapsina. Agoura High Schoolissa he soittivat muun muassa "Relative Degree" -yhtyeessä, yhdessä rumpali Rob Bourdonin kanssa. Vuonna 1996 kolmikko perusti "Xero"-yhtyeen. Samana vuonna Delson aloitti opiskelut Kalifornian yliopistolla Los Angelesissa, jossa hän jakoi asuntolassa huonetta Dave Farrellin kanssa. Delson valmistui vuonna 1999 ja päätti keskittyä musiikin tekemiseen.
Samana vuonna Xero sai uuden laulajan, Chester Bennington, ja yhtye vaihtoi nimeksi "Hybrid Theory". Vuonna 2000 yhtye solmi levytyssopimuksen Warner Bros. Recordsin kanssa ja samalla yhtyeen uudeksi nimeksi tuli "Linkin Park".
Delson meni naimisiin Elisa Borenin kanssa syyskuussa 2003 "Skirball Cultural Centerissä", Los Angelesissa. Heidän lapsensa, joka syntyi 25. maaliskuuta 2008 on nimeltään Jonah Taylor Delson. Brad Delsonilla on kaksi nuorempaa veljeä.
Johanna Enckell
Olga Johanna Constance Enckell (o.s. af Forselles; s. 4. heinäkuuta 1933 Helsinki) on suomalainen kirjailija, dramaturgi ja ohjaaja.
Enckell valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1967. Sen jälkeen hän opetti Oulun yliopistossa kirjallisuutta vuosina 1967–1970, ja Helsingin yliopistossa estetiikkaa ja teatteritiedettä vuosina 1971–1974. Dramaturgina Enckell on toiminut muun muassa Svenska teaternissa ja Tukholman kaupunginteatterissa, sekä ohjaajana muun muassa Lahden kaupunginteatterissa, Tampereen teatterissa, Åbo Svenska Teater -teatterissa ja Espoon teatterissa. Hän on myös ollut Teatterikorkeakoulun vararehtorina.
Enckell on kirjoittanut monia näytelmiä sekä lapsille että aikuisille. Hän on perehtynyt erityisesti ranskalaiseen teatteriin ja Antonin Artaud’n tuotantoon, jota käsittelevän laajan teoksen hän julkaisi vuonna 2003. Lisäksi Enckell on kirjoittanut ranskalaisesta teatterista monia artikkeleita alan julkaisusarjoissa.
Enckellin sukunimi on perua hänen ensimmäisestä avioliitostaan. Enckellin avopuoliso oli dramaturgi ja kirjailija Gösta Kjellin (1936–2009), jonka kirjoittaman teoksen "Sissi-Jaakko" Enckell täydensi ja julkaisi vuonna 2011. Teos kertoo Enckellin esi-isän kauppaneuvos Jacob af Forsellesin (1696–1768) elämästä.
Stena-konserni
Stena-konserni on ruotsalainen monialayritys, johon kuuluu kolme emäyhtiötä: Stena Metall AB, Stena Sessan AB ja Stena AB. Konsernin kotipaikka on Ruotsin Göteborg ja sen omistaa kokonaan Olssonin perhe. Toimitusjohtajana toimii perustajan poika Dan Sten Olsson. Stena on yksi maailman johtavista varustamoista matkustaja-, irtolasti- ja rahtiliikenteessä. Stena harjoittaa myös tytäryhtiöidensä avulla kiinteistö- ja kierrätysliiketoimintaa.
Stena AB:n tytäryhtiöiden joukossa on
Sessanlinjen (Sessan Line) eli G.F.L. (Göteborg-Fredrikshavns Line) ostettiin Stenalle 1980. Se lopetti siihen saakka Kattegatissa vallinneen ankaran kilpailun Sessan Linen ja Stena Linen välillä. Yksi sen tytäryhtiö on Concordia Maritime AB, joka liikennöi 14 nykyaikaisella säiliöaluksella. Se on pörssiyhtiö, jonka osakkeista 6 000 omistaa sen perustajaosakas Stena Sessan AB.
Stena Metall kierrättää ja käsittelee metalleita, paperia, elektroniikkaa, ongelmajätteitä ja kemikaaleja. Sen liiketoimintaan kuuluu myös kansainvälinen kauppa teräksellä, metalleilla ja öljyllä. Se on Stena-konsernin vanhin osa, sillä se on perustettu 18. marraskuuta 1939. Sillä on liiketoimintaa Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa, Suomessa, Puolassa, Venäjällä ja Yhdysvalloissa.
Suomessa Stena tarjoaa palvelut tehokkaan kuljetusverkon ja 15 oman toimipisteen ja yli 400 vastaanottopisteen voimin. Stena Technoworld Oy on erikoistunut sähkö- ja elektroniikkalaitteiden tietoturvalliseen kuljettamiseen, tuhoamiseen ja materiaalien kierrätykseen. Stena Metalli Oy on erikoistunut keräämään ja kierrättämään mm. autoja ja metalleja.
Stena-ryhmä alkoi kehittyä vuonna 1939, kun Sten Allan Olsson perusti liikkeen nimeltään Sten A Olsson Metallprodukter, joka nyttemmin tunnetaan nimellä Stena Metall. Hän otti Svenska Handelsbankenista 25 000 kruunun lainan saaden takaajiksi isänsä ja setänsä. Vuonna 1941 hän osti Maskinaffären Generator AB:n, joka myi käytettyjä höyrykattiloita ja koneita. Kun kysyntä ylitti tarjonnan, hän alkoi valmistaa niitä.
Vuonna 1946 hän meni Englantiin ja osti kaksi troolaria ja kaksi miinanraivaajaa. Troolareissa oli höyrykoneet ja miinanraivaajissa dieselmoottori. Höyrykoneet myytiin ja miinanraivaajat romutettiin, ja troolarit muutettiin rahtilaivoiksi. Tämä oli Stenan laivaston alku. Vuonna 1962 Sten Olsson vuokrasi laivan liikennöimään Göteborgin ja Tanskan Skagenin väliä, myöhemmin Göteborgin ja Frederikshavnin väliä. Tämän jälkeen on luotu lukuisia lauttayhteyksiä Euroopassa. Pienestä alusta kasvoi nykyinen Stena Line.
Stenan toinen alue merenkulunpiirissä on roro-liikenne, joka alkoi 1977. Stena Offshore perustettiin 1976 ja se kasvoi kunnes vuonna 2000 myytiin 37 miljardilla kruunulla. Porauslaivasto jäi ja sitä hoitaa nykyisin Stena Drilling. Stena Bulk perustettiin 1982, Concordia Maritime 1984 ja Stena Fastigheter 1981. Stena AB on ostanut Sessanlinjenin ja Scandlines AB:n. Pörssinoteeratuista yrityksistä Stenalla on osake-enemmistö seuraavista: Envac, Gislaved Folie, S-Invest, Ballingslöv ja Gunnebo AB.
Ofakim
Ofakim (hepr. אֳפָקִים) on kaupunki Israelissa eteläisellä hallintoalueella, 20 kilometriä länteen Beersebasta. Vuonna 2012 kaupungin väkiluku oli 24 634. Sen pinta-ala on 10 neliökilometriä. Kaupunki on perustettu 19. huhtikuuta 1955.
Ofakim perustettiin alueen maaseutuyhteisöjen keskukseksi. Varhaiset asukkaat olivat juutalaisia maahanmuuttajia Pohjois-Afrikasta ja Intiasta.
Vuonna 2001 99,7 % väestöstä oli juutalaisia ja muita ei-arabeja. Miehiä oli 11 200 ja naisia 11 800. 41,8 % oli 19-vuotiaita tai nuorempia, 14,5 % oli 20 - 29 -vuotiaita, 18,5 % 30–44 -vuotiaita, 12,5 % 45–59 -vuotiaita, 3,6 % 60–64 -vuotiaita, ja 9,1% 65-vuotiaita tai vanhempia. Väestönkasvu vuonna 2001 oli 0,6 %.
Kuten muissa kehityskaupungeissa, teollisuus on perinteisesti ollut keskeisessä osassa Ofakimin taloudessa. Vuonna 1972 33 % palkkatyöläisistä (754 ihmistä) oli teollisuussektorilla ja 1983 yhteensä 924 ihmistä (23 %). Tänä aikakautena tekstiilitehtaat työllistivät eniten työntekijöitä, 72 %:sta (1982–83) 82 %:iin (1972). Of-Ar -tekstiilitehdas (lyhenne sanoista Ofakim-Argentina) oli keskeinen työllistäjä.
Vuonna 2001 kaupungissa oli 19 koulua ja 4 704 opiskelijaa, joista 13 oli peruskouluja (3 079 opiskelijaa), ja 8 lukiotason oppilaitoksia (1 625 opiskelijaa). 43,3 % 12. vuosiluokan opiskelijoista oli suorittanut ylioppilastutkinnon.
Yksi Israelin 14:stä tenniskeskuksesta sijaitsee Ofakimissa. Se avattiin 1990 ja siinä on kuusi katsomoa. Kaupungissa on myös jalkapallostadion.
Ofakimissa avattiin vuonna 2015 juna-asema ja sen yhteydessä 1 000 auton parkkipaikka. Vanhaa teollisuusrakennusta ollaan muuttamassa taidemuseoksi. Ofakimin ympäri kulkeva Nahal Shomriyan pyöräilyreitti vihittiin käyttöön vuonna 2010. Noin 22 kilometriä pitkä ja 60 senttimetriä leveä pyörätie kulkee 375 eekkerin alueen läpi kaupungin viereisessä Ofakimin metsässä, Nahal Shoriyan ja Nahal Patishin läpi ja kiertää paikallisten moshavien ympäri.
From Paris to Berlin (albumi)
From Paris To Berlin on tanskalaisen dance-duo Infernalin kolmas studioalbumi (ja viides albumi). Se julkaistiin vuonna 2004 Tanskassa, mutta vasta 15. toukokuuta muualla Euroopassa. Kansainvälinen versio albumista julkaistiin syyskuun 6. päivä vuonna 2005. Virallinen julkaisupäivämäärä Irlannin, USA:n ja Ison-Britannian versiolle oli 28. toukokuuta 2007.Tyhjä kenttä tarkoittaa, että listasijoitus on tuntematon.
We Shall Overcome: The Seeger Sessions
We Shall Overcome: The Seeger Sessions on amerikkalaisen laulaja-lauluntekijä Bruce Springsteenin 14. studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2006 sekä CD- että DualDisc-versioina (jälkimmäisellä mukana kaksi bonuskappaletta). 3. lokakuuta 2006 ilmestyi We Shall Overcome: The Seeger Sessions – American Land Edition -painos, jossa on mukana DVD-dokumentti levyn tekemisestä, uusia videoita sekä viisi bonuskappaletta. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 6.
Albumi on Springsteenin ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa, mikä ei sisällä hänen omaa musiikkiaan. Levy on kunnianosoitus folk-laulaja Pete Seegerille, ja se sisältää hänen kappaleitaan.
Kappaleet "trad.", ellei toisin mainita.
Lothar-Günther Buchheim
Lothar-Günther Buchheim (6. helmikuuta 1918 Weimar, Thüringen – 22. helmikuuta 2007 Starnberg, Baijeri) oli saksalainen kirjailija, taidemaalari ja taidekeräilijä. Parhaiten hänet tunnetaan romaanistaan "Das Boot" (1973).
Buchheim vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Weimarin lisäksi Rochlitzissa sekä Chemnitzissä. Teini-ikäisenä hän toimi avustajana sanomalehdissä ja vuonna 1933, vasta 15-vuotiaana, hän piti ensimmäisen näyttelyn piirroksistaan.
1937 viettäessään aikaansa Italiassa hän kirjoitti ensimmäisen kirjansa "Tage und Nächte steigen aus dem Strom. Eine Donaufahrt. ("Days and nights rise from the river. A travel on the Danube.""), jossa hän kertoo kanoottiretkestään Tonavaa pitkin Mustallemerelle. Kirja julkaistiin vuonna 1941.
Hän opiskeli taiteita Dresdenissä sekä Münchenissä ja liittyi vapaaehtoisena Kriegsmarineen vuonna 1940.
Buchheim toimi sotakirjeenvaihtajana Saksan laivaston propagandaosastolla toisen maailmansodan aikana kirjoittaen kokemuksistaan miinanraivaajilla, hävittäjillä sekä sukellusveneillä. Hän teki myös piirustuksia ja otti valokuvia.
Syksyllä 1941 Buchheim liittyi kapteeniluutnantti Heinrich Lehmann-Willenbrockin miehistöön sukellusveneeseen U-96. Hänen ohjeensa olivat valokuvata ja kuvailla sukellusvenesotaa käytännössä. Partiomatkan kokemuksista hän kirjoitti novellin "Die Eichenlaubfahrt".
Sodan päätyttyä Buchheim toimi taiteilijana, taidekeräilijänä, galleristina sekä taidekustantajana. 1950 ja 60-luvuilla hän kirjoitti kirjoja eurooppalaisista taiteilijoista, mm. Pablo Picassosta ja keräsi saksalaisten ja ranskalaisten ekspressionistien töitä. Koska modernistien teoksia oli natsihallinnon aikana pidetty rappiotaiteena, hänen onnistui hankkia niitä halvalla.
Buchheim tunnetaan parhaiten sodanajan kokemuksiin perustuvasta romaanistaan "Das Boot", joka julkaistiin Saksassa 1973. Kirja on osittain fiktiivinen kuvaus sukellusveneen partiomatkasta ja sen kertojana toimii laivaston sotakirjeenvaihtaja luutnantti Werner. Kirjan karu ja sodanvastainen asenne aiheuttivat aikanaan puhetta puolesta ja vastaan. Das Boot julkaistiin Suomeksi nimellä "Sukellusvene" vuonna 1975.
Buchheim oli erittäin vastahakoinen antamaan kirjan oikeuksia elokuvantekijöille, mutta lopulta 1981 Wolfgang Petersen ohjasi kirjaan perustuen kaikkien aikojen kalleimman saksalaisen elokuvan, joka keräsi kuusi oscar-ehdokkuutta.
Romaania seurasi täysin todellisuuteen pohjautuvan sukellusvenetrilogian ensimmäinen osa "U-Boot-Krieg" vuonna 1976. Kaksi seuraavaa osaa, "U-Boot-Fahrer" sekä "Zu Tode Gesiegt" julkaistiin molemmat vuonna 1998. Trilogia sisältää yhteensä yli 5000 sodan aikana otettua valokuvaa. Buchheim kirjoitti myös kirjan "Der Abschied" (2000) matkastaan ydinkäyttöisellä rahtialus NS Otto Hahnilla. Aluksen kapteenina toimi tuolloin Heinrich Lehmann-Willenbrock.
Buchheimin keräämästä taiteesta koostuva Buchheim Museum of Imagination avattiin Bernriedissä vuonna 2001.
NetIQ eDirectory
NetIQ eDirectory (aiemmin Novell eDirectory) on X.500-yhteensopiva hakemistopalvelu , joka sisältää tietoa käyttäjistä, tietokoneista ja verkon palveluista. eDirectory-hakemistopalvelu mahdollistaa resurssien keskitetyn jakamisen käyttäjille ja sovelluksille sekä tarjoaa tavan nimetä, kuvata, paikallistaa, hallita ja suojata käytössä olevia verkon resursseja. eDirectory ei ole rajattu Windows-käyttöjärjestelmään, kuten siitä löyhästi mallia ottanut Microsoft Active Directory (joka ei oikeastaan ole aito hakemistopalvelu, vaan uusien Windows-palvelinkäyttöjärjestelmien ominaisuus). eDirectory on tuttu ainakin 1990-luvun palvelinkäyttöjärjestelmistä, ensimmäisistä IT-infran hallintajärjestelmistä, erilaisista kirjautumisjärjestelmistä sekä käyttäjänhallintapalveluista. Nykyään eDirectorylle on saatavana palveluita ja hallintavälineitä sekä Windows- että Linux-ympäristön hallintaan ja kirjautumisten suojaamiseen sekä automatisointiin.
eDirectory on LDAP- ja SunTone-sertifioitu palvelimesta riippumaton, tapahtumapohjainen (Event-based), hierarkkinen ja replikoituva hakemisto, ja kaikilla hakemisto-objekteilla voi olla oikeuksia. Se on ollut mallina muille toimittajille myös käyttäjänhallinta (IDM) -palvelussa jo 1990-luvun lopulta. Se on laajasti käytössä mm. oppilaitoksissa sekä erityisen hyvää tietoturvaa vaativassa julkishallinnossa ja yrityksissä.
Novell alkoi kehittää x.500:aan nojaavaa palvelinriippumatonta hakemistoa 1980-luvun lopulla. Hakemisto tuli kaupallisena tuotteena markkinoille vuonna 1993 nimellä NDS (NetWare, myöhemmin Novell Directory Service). Palvelimen rajoista se poistui vuodesta 1995 alkaen eri tuotteistuksilla ja eri käyttöjärjestelmiin käyvä versio sai nimen eDirectory.
M/S Stena Jutlandica
M/S Stena Jutlandica () on ruotsalainen ropax-rahtilaiva, jolla Stena Line -varustamo liikennöi Ruotsin Göteborgin ja Tanskan Frederikshavnin väliä. Matka kestää kolme tuntia 15 minuuttia ja keskimäärin laiva ehtii tehdä kuusi matkaa vuorokaudessa. Laiva liikennöi hiljaisen matkailukauden rahtilaivana ja kesäkauden matkustaja/autolauttana. Laivaan mahtuu 1 500 matkustajaa, mutta hyttipaikkoja on vain 200. Nämä 50 nelivuoteista hyttiä on tarkoitettu lähinnä kuorma-autonkuljettajille. Henkilöautoja mahtuu mukaan 550 ja yhdistelmäajoneuvoja 122 autokaistoille, joiden pituus on 2 100 kaistametriä. Rautatievaunuja varten on 600 metriä raiteita. Alus liikennöi Ruotsin lipun alla ja sen kotisatama on Göteborg.
Laivan 7. kannella on 400-paikkainen baari ja 60-paikkainen ravintola sekä 8. kannella 270-paikkainen ravintola, 60-paikkainen pikaruokala ja 515-paikkainen itsepalveluravintola. Laivan peräramppi on 14 metriä pitkä ja 16 metriä leveä; keulaportti on 5,8 metriä leveä.
Laivan pääkoneina on neljä keskinopeaa turboahdettua MAN-B&W-dieselmoottoria, joista kukin kehittää 6 480 kilowatin tehon kierrosnopeudella 550 kierrosta minuutissa. Kaksi moottoria pyörittää alennusvaihteen kautta yhtä säätösiipipotkuria. Laivaa vie eteenpäin kaksi pronssista KaMeWa-potkuria, joiden läpimitta on 4,80 metriä. Ohjailua varten on keulassa kaksi KaMeWa-ohjailupotkuria, joita käyttää kaksi ABB:n valmistamaa 1 500 kilowatin oikosulkumoottoria. Apukoneina on neljä MAN-B&W 8L28/32 H -meridieseliä kukin teholtaan 1 670 kilowattia. Lisäksi on 442 kilowatin hätägeneraattori.
2. maaliskuuta 1996 alus laskettiin vesille Stena Jutlandica -nimisenä. 11. kesäkuuta alus luovutettiin Stena Ab:lle. Uusi omistaja rekisteröi aluksen Ruotsin lipun alle ja kotisatamaksi tuli Göteborg. Alus myös sai uuden nimen: "Stena Jutlandica III". 26. kesäkuuta alus aloitti liikennöinnin Göteborgin ja Frederikshavnin välillä. Elokuussa laivan nimi vaihtui jälleen; Stena Jutlandica. Joulukuussa 1996 Stena Rederi osti laivan. Tammikuussa 1998 Stena Jutlandica törmäsi yhteen kemikaalialus "Brevikin" kanssa.
Art Carney
Arthur William Matthew Carney (4. marraskuuta 1918 Mount Vernon, New York – 9. marraskuuta 2003 Chester, Connecticut) oli yhdysvaltalainen Oscar-palkittu teatteri-, elokuva-, televisio- ja radionäyttelijä.
Hän aloitti uransa 1950-luvun alussa, näytellen 1950- ja 1960-luvulla lähinnä televisiossa. 1970-luvulla hän alkoi saada enemmän rooleja elokuvista. Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat muun muassa "Harry ja Tonto" (Harry and Tonto, 1974), "Viimeinen näytös" (The Late Show, 1977), "Kotikäynti" (House Calls, 1978), "Elävän kuvat" (Movie Movie, 1978), "Tuhoojat" (Ravagers, 1979), "Tyttö kuumasta" (Sunburn, 1979), "8 rajua miestä" (Steel, 1979), "Vauhtivaarit" (Going in Style, 1979), "New Yorkin kostaja" (Defiance, 1980), "Riemuralli" (Take This Job and Shove It, 1981), "St. Helens" (1981), "Parasta aikaa elämässä" (Better Late Than Never, 1982), "Tulessa syntynyt" (Firestarter, 1984), "Pahan kasvot" (The Naked Face, 1984), "Muppetit Manhattanilla" (The Muppets Take Manhattan, 1984) ja "Last Action Hero" (1993). Hän sai parhaan miespääosan Oscarin roolistaan elokuvassa "Harry ja Tonto" (1974). Hän on saanut televisiourastaan tähden Hollywood Walk of Famelle.
Art Carney oli elämänsä aikana kolme kertaa naimisissa. Hänellä oli kolme lasta ensimmäisen vaimonsa kanssa. Hän kuoli 85-vuotiaana.
Projekti 941
Projekti 941 "Akula" -luokan sukellusveneet () ovat Neuvostoliiton, sittemmin Venäjän käyttämiä ydinkäyttöisiä strategisia ohjussukellusveneitä. Akuloiden käyttötarkoitus oli Neuvostoliiton ja on Venäjän ydinasepelotteen ylläpitäminen ja kätkeminen valtamerille ja taata kyky vastaiskuun yllätyshyökkäyksen sattuessa, mikä on osa kauhun tasapainoa.
NATO-koodinimen valintaa innoitti Brežnevin pitämä puhe, jossa hän ilmoitti Neuvostoliiton suunnittelevan mahtavaa sukellusvenettä, jolla olisi tuhovoimaa kuin taifuunilla. Venäjällä vene tunnetaan Akulana (Акула), eli haina, mutta tätä ei tule sekoittaa hyökkäyssukellusveneeseen, jonka NATO-raportointinimi on Akula.
Typhoon on massiivinen alus. Pituudeltaan ja leveydeltään se on Itämeren matkustaja-autolauttojen luokkaa. Vene on suunniteltu kuljettamaan 20 ydinohjusta. Kussakin ohjuksessa saattaa olla jopa kymmenen ydinkärkeä, joista jokaisen tuhovoima on yli kymmenkertainen verrattuna Hiroshiman tuhonneeseen aseeseen.
Typhoon saa käyttövoimansa kahdesta ydinreaktorista, joissa on 190 megawattia lämpötehoa kussakin. Sukellusvene tuottaa siis energiaa suurin piirtein yhtä paljon kuin Helsingin Energian Salmisaaren voimalaitos.
Veneitä rakennettiin kaikkiaan kuusi kappaletta, ja seitsemäs peruttiin kylmän sodan päätyttyä. Nykyisin aktiivikäytössä on yksi sukellusvene ja kahta pidetään reservissä. Kolme on purettu.
Yhdysvaltojen ja Venäjän vuonna 1993 solmima START II -aseistariisuntasopimus laittoi Typhoon-veneiden ohjukset vähennettävien listalle. Typhoon-luokka oli tarkoitus poistaa käytöstä ohjusten vähentämisen ohessa. Vuonna 2002 George W. Bushin hallitus ilmoitti yksipuolisesti vetäytyvänsä ohjuspuolustusjärjestelmän kieltävästä ABM-sitoumuksesta. Päivää myöhemmin Venäjä ilmoitti vetäytyvänsä START II:sta, joten Typhoonit jatkanevat toistaiseksi palveluksessa.
Veneistä ensimmäinen, "Dmitri Donskoi" (alun perin TK-208, palvelukseen 1981), on muunnettu käyttämään kehityksessä olevaa Bulava-ohjusta ja se on toiminut ohjuksen koelaukaisujen alustana. Venäjän federaatio romuttaa kaksi muuta saman luokan sukellusvenettä, TK-20 Severstalin ja TK-17 Arkhangelskin.
Tom Clancy käyttää Typhoon-sukellusvenettä lähtökohtana piirtäessään kuvan uudentyyppisestä ohjusveneestä teoksessaan Punaisen Lokakuun metsästys;
hänen teoksessaan aluksen pääasetta on lisätty kuudella ohjuksella ja alukseen on asennettu uudenlainen äänetön voimansiirto.
Samoin massanmittausjärjestelmästä jota venäläiset käyttävät tarkkaan paikannukseen piirretään teknisesti tarkka kuva.
Chimes of Freedom (EP)
Chimes of Freedom on amerikkalaisen laulaja-lauluntekijä Bruce Springsteenin live-EP vuodelta 1988. Nimikkokappale on cover Bob Dylanin alkuperäisestä laulusta.
Peter Finch
Peter Finch (oik. Frederick George Peter Ingle-Finch 28. syyskuuta 1916 Lontoo, Englanti – 14. tammikuuta 1977 Beverly Hills, Kalifornia) oli brittiläissyntyinen australialainen näyttelijä. Hän syntyi Englannissa, mutta hänen vanhempansa olivat australialaisia ja hän kasvoi Sydneyssä.
Hän aloitti elokuvauransa 1930-luvun lopussa. Hänen tunnetuimpia elokuvia ovat muun muassa "Hyvästi, Mrs. Miniver" (The Miniver Story, 1950), "Robin Hood ja iloiset veikot" (The Story of Robin Hood and His Merrie Men, 1952), "Norsupolku" (Elephant Walk, 1954), "Tumma kostaja" (The Dark Avenger, 1955), Kathryn Hulmen romaaniin perustuva elokuva "Nunnan tarina" (The Nun's Story, 1959) jossa vastanäyttelijänä oli Audrey Hepburn ja "Kasvot kuvaruudussa" (Network, 1976), joka jäi hänen viimeiseksi elokuvakseen. Tästä elokuvasta hän sai parhaan miespääosan Oscarin postuumisti.
Hän oli elämänsä aikana kolme kertaa naimisissa ja hänellä oli neljä lasta. Hän kuoli sydänkohtaukseen 60-vuotiaana.
Pyhä Silvia
Pyhä Silvia (n. 515- n. 592) oli paavi Gregorius Suuren äiti. Lisäksi häntä pidetään pyhimyksenä katolisessa kirkossa. Myös Silvian sukulaisista hänen poikansa ja hänen aviomiehensä kaksi sisarta on julistettu myöhemmin pyhimyksiksi.
Tiedot Silvian elämästä ovat vähäisiä ja osin ristiriitaisia. Osa lähteistä kertoo hänen kotipaikakseen Sisilian, osa Rooman. Hänen uskotaan kuolleen noin vuonna 592, eli noin kaksi vuotta sen jälkeen, kun hänen pojastaan oli tullut paavi.
M/S Stena Nautica
M/S Stena Nautica () on ruotsalainen ropax-rahtilaiva, jolla Stena Line -varustamo liikennöi Ruotsin Varbergin ja Tanskan Grenån väliä. Laiva on rekisteröity Ruotsin lipun alle ja sen kotisatama on Göteborg. Vuonna 2001 tapahtuneen korjaustyön jälkeen laivaan mahtuu 663 matkustajaa ja heitä varten on 148 hyttipaikkaa. Henkilöautoja mahtuu mukaan 337 kappaletta autokaistoille, joiden pituus on 1 235 kaistametriä.
Stena Nautican sisaralus on M/S Color Viking.
14. toukokuuta 1985 alus kastettiin ja 29. toukokuuta se laskettiin vesille. 21. huhtikuuta 1986 alus luovutettiin Danske Statsbanerin omistukseen, joka rekisteröi sen Tanskan lipun alle nimellä "Niels Klim". Kotisatamaksi tuli Århus. Luovutuksen jälkeen alus aloitti liikennöinnin Århusin ja Kalundborgin välillä. Vuonna 1990 Stena Ab ilmoitti ostavansa aluksen. Luovutuksen uudelle omistajalle ilmoitettiin tapahtuvan vuonna 1991. 20. toukokuuta 1991 alus rekisteröitiin Stena Ab:n omistukseen. Lippuvaltioksi tuli Bermuda ja kotisatamaksi Hamilton. Alus myös nimettiin "Stena Nauticaksi". Maaliskuussa 1992 alus sai nimen "Isle of Innisfree". Huhtikuussa 1995 alus aikarahdattiin Lion Ferryn liikenteeseen nimellä "Lion King". 30. huhtikuuta 1996 alus sai nimen "Lion King II". 6. toukokuuta 1996 alus sai jälleen nimen "Stena Nautica".
Vuonna 2004 Stena Nautica rekisteröitiin ensin Stena Nautica Line Ltd:n, sitten Stena Bermuda Line Ltd:n ja vuoden lopulla Stena Rederi Ab:n omistukseen Ruotsin lipun alle.
Pyhä Trasilla
Pyhä Trasilla (n. 500-luvulla) oli kuudennella vuosisadalla elänyt neitsyenä tunnettu paavi Gregorius Suuren täti tämän isän puolelta. Lisäksi katolinen kirkko pitää Trasillaa myös pyhimyksenä. Trasillan suvusta myös hänen veljenpoikansa, sisarensa sekä veljensä vaimo on julistettu pyhimyksiksi.
Legendan mukaan Pyhä Trasilla menehtyi jouluaattona. Lisäksi hänen kerrotaan nähneen kuollessaan Jeesuksen viittovan häntä Taivaisiin. Hänen siskonsa Emilianan kerrotaan myös menehtyneen muutama päivä myöhemmin.
Pyhä Emiliana
Pyhä Emiliana (n. 500-luvulla) oli kuudennella vuosisadalla elänyt neitsyenä tunnettu paavi Gregorius Suuren täti tämän isän puolelta. Lisäksi katolisessa kirkossa Emilianaa pidetään pyhimyksenä. Emilianan sukulaisista myös tämän sisar, Trasilla, veljenpoika Gregorius ja veljen vaimo Silvia on julistettu pyhimyksiksi.
Legendan mukaan Pyhä Emiliana kuoli vain muutaman päivän kuluttua siitä, kun hänen sisarensa oli menehtynyt.
Royal Mint
Royal Mint () on Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen alaisuudessa toimiva metallirahan lyömiseen tarkoitettu laitos. Royal Mint on valmistanut kolikoita sadalle eri maalle. Royal Mintillä on 1 100 vuoden pituinen historia.
Käyttö- ja juhlarahojen lisäksi Royal Mint valmistaa myös mitaleita ja jonkin verran kunniamerkkejä.
Royal Mint sai nykyiset tilansa Llantrisantista, Walesista, kun Britannia siirtyi LSD-rahajärjestelmästä desimaalijärjestelmään 1970-luvun taitteessa. Tilat otettiin käyttöön vuonna 1968 ja ne vihki tarkoitukseensa kuningatar Elisabeth II. Vanha rahapaja sijaitsi Lontoon Towerissa (Tower Hill) vuoteen 1809 asti, jolloin se siirrettiin East Smithfieldiin.
Stoke Rochford
Stoke Rochford on kylä, joka sijaitsee Lincolnshiren shire-kreivikunnassa, lähellä Granthamia. Kaupungin suurimpiin nähtävyyksiin kuuluu William Burnin suunnittelema Stoke Rochford Hall, joka rakennettiin vuonna 1815. Rakennus kärsi palosta vuonna 2005. Kuuluisia Stoke Rochfordissa nykyään asuvia ovat voimailija Geoff Capes sekä Walesin prinsessa Dianan nuorin sisko Sarah McCorquodale.
Everybody Jam!
Everybody Jam! on Scatman Johnin toinen vuonna 1996 julkaistu studioalbumi.
Katie Boyle
Katie Boyle (Caterina Irene Elena Maria Imperiali Di Francavilla, 26. toukokuuta 1926 – 20. maaliskuuta 2018) oli brittiläinen juontaja. Hän juonsi Britanniassa näytettyä versiota "What's My Line?" -ohjelmasta ja on myös juontanut Eurovision laulukilpailun neljästi: vuonna 1960, 1963, 1968 ja 1974.
Yhdysvaltain Grand Prix 2003
Yhdysvaltain Grand Prix 2003 oli Formula 1 -sarjan 15. osakilpailu, joka ajettiin 28. syyskuuta 2003 Indianapolis Motor Speedwaylla Yhdysvalloissa. Kilpailun voitti Ferrarin Michael Schumacher. Paalupaikalta kilpailuun lähtenyt Mclarenin Kimi Räikkönen jäi toiseksi. Sauberin Heinz-Harald Frentzen oli kolmas jolle palkintosija oli uran viimeinen. Frentzenin edellinen pakintosija oli Yhdysvaltain GP:stä 2000. Samalla palkintokorokesijoitus oli Sauberille ensimmäinen sitten Brasilian GP:n 2001.
Trofeo Santiago Bernabéu
Trofeo Santiago Bernabéu on vuodesta 1979 lähtien pelattu jalkapallon kutsuturnaus, jonka Real Madrid järjestää edesmenneen puheenjohtajansa Santiago Bernabéun muistoksi. Turnaus on perinteisesti pelattu elo–syyskuussa, ja se on usein kauden ensimmäinen kerta, kun kannattajat näkevät joukkueen sen kotistadionilla Estadio Santiago Bernabéulla.
Vuosina 1979–1984 ja 1986 turnaukseen otti osaa neljä joukkuetta ja se koostui välieristä, pronssiottelusta ja loppuottelusta. Vuonna 1985 ja vuodesta 1987 lähtien on pelattu vain yksi ottelu Real Madridin ja toisen kutsutun joukkueen välillä lukuun ottamatta vuotta 2002, jolloin turnaus pelattiin jälleen neljän joukkueen kesken Real Madridin satavuotisjuhlallisuuksien vuoksi. Vuoden 2007 Trofeo Santiago Bernabéu oli määrä pelata 29. elokuuta portugalilaista Sportingia vastaan, mutta Real Madrid päätti lykätä ottelua kunnioittaakseen edellisenä päivänä menehtyneen jalkapalloilija Antonio Puertan muistoa. Ottelu pelattiin lopulta 5. joulukuuta serbialaista Partizania vastaan. Vuonna 2014 ottelu jäi kokonaan pelaamatta.
Pieni maailma
Pieni maailma on laulaja Mandi Lammen vuonna 1998 julkaistu studioalbumi. Albumin julkaisi BMG Finland Oy. Kappaleet "Aurinkosaarella", "Pieni maailma" ja "Miks kaikki kiusaa" julkaistiin myös singleinä. Kappaleiden sanoitukset tekivät Aikakone-yhtyeen jäsenet Maki, Alex, Vera sekä Alexin vaimo.
Levyn tunnetuin kappale lienee "Miks kaikki kiusaa", josta tehtiin opetushallituksen ja Mannerheimin lastensuojeluliiton yhteistyössä musiikkivideo. Myös kappaleesta ""Pyysit minua bailaamaan"", julkaistiin musiikkivideo.
Levyltä viimeisen kappaleen jälkeen löytyy piiloraita.
Ǩ
Ǩ (ǩ), "k ja hattu", on latinalainen kirjain, jota käytetään koltansaamen, lazin kielen ja romanin kirjoitusjärjestelmissä. Koltansaamessa se ääntyy soinnittomana palataalisena affrikaattana , lazin kielessä soinnittomana velaarisena klusiiliejektiivinä  ja romanissa aspiroituneena velaarisena klusiilina .
Kia Ceed
Kia cee’d on Kian alemman keskikokoluokan automalli. Sen konseptimalli ED esiteltiin Geneven autonäyttelyssä vuonna 2006. Cee’diä on saatavilla kolmiovisena ja viisiovisena. Nimi cee’d muodostuu tehtaan johdon mukaan kirjaimista CE, joilla viitataan sanoihin "Communauté Européenne" eli Euroopan yhteisö sen valmistuspaikan mukaan sekä kirjaimista "ed", joka tulee sanoista European Design (eurooppalainen suunnittelu). Automallia valmistava, vuonna 2006 valmistunut tehdas on Slovakian Žilinassa. Cee’din farmarimallia kutsutaan Kia cee’d SW:ksi ja kolmeovista hatchback-mallia Pro cee’diksi.
Cee’d sai faceliftin vuonna 2010.
Ajoneuvohallintokeskuksen tilastojen mukaan Kia cee’diä ensirekisteröitiin Suomessa kesäkuusta 2007 vuoden loppuun mennessä yhteensä 2 621 kappaletta. Vastaavana aikana Suomen koko vuoden ensirekisteröintitilastoja johtanutta Toyota Corollaa rekisteröitiin 2 426 kappaletta.
Kalevankadun laulava talonmies Sepi Kumpulainen
Kalevankadun laulava talonmies Sepi Kumpulainen on laulaja Sepi Kumpulaisen debyyttialbumi vuodelta 1991. Albumilta löytyvät muun muassa Sepi Kumpulaisen ehdottomiin klassikoihin kuuluvat "Armotonta menoa", "Talonmiehen poika" ja "Railakas ilta Venetsiassa".
Martti Miettinen (oikeusneuvos)
Martti Emil Miettinen (31. elokuuta 1922 Viipuri – 17. maaliskuuta 1996) oli korkeimman oikeuden jäsen eli oikeusneuvos ja oikeustieteen kunniatohtori.
Miettinen suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1947 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1950. Hän aloitti korkeimmassa oikeudessa ylimääräisenä virkamiehenä 1950 ja eteni esittelijänä esittelijäneuvokseksi 1963. Hän toimi ylimääräisenä oikeusneuvoksena kunnes nimitettiin vakituisesti korkeimman oikeuden jäseneksi vuonna 1965, jossa tehtävässä hän toimi vuoteen 1986. Vuosina 1970–1974 hän toimi laintarkastuskunnan puheenjohtajana. Hän toimi valtakunnanoikeuden sihteerinä sekä Salaputkijutussa että Kätilöopiston jutussa.
Vuosina 1957–1962 ja 1964 Miettinen toimi eduskunnassa valiokuntien sihteerin tehtävissä.
Miettinen tunnetaan laatimastaan korkeimman oikeuden ratkaisujen hakemistosta 1926–1968.
Miettinen toimi asiantuntijana täytettäessä siviilioikeuden ja prosessioikeuden professorien virkoja Helsingin yliopistossa 1972, 1981 ja 1986. Hän sai kunniatohtorin arvon vuonna 1980 Helsingin yliopistosta.
Street Legal
Street Legal on laulaja-lauluntekijä Bob Dylanin 18. studioalbumi. Street Legal julkaistiin vuonna 1978 Columbia Recordsilta Don DeViton tuottamana ja se myi kultaa Yhdysvalloissa.
Street Legal erosi vahvasti Dylanin aikaisemmista levytyksistä muistuttamalla enemmän pop-rockia, kun Dylanin aikaisempi tuotanto. Albumi levytettiin neljässä päivässä ja sitä on pidetty myös sanoituksiltaan Dylanin yhtenä henkilökohtaisimpina albumina.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Bob Dylan.Albumilla soittavat:
Virpi Laristo
Virpi Elina Laristo (s. 26. marraskuuta 1934 Helsinki) on suomalainen balettitanssija ja koreografi. Laristo työskenteli pitkään Kansallisbaletin solistitanssijana ja myöhemmin myös harjoittajana.
Laristo meni Kansallisoopperan balettikouluun kahdeksanvuotiaana. Valmistuttuaan ylioppilaaksi vuonna 1954 hän solmi oopperan baletin kanssa solistisopimuksen. Kansallisbaletista hän jäi eläkkeelle vuonna 1977, mutta hän jatkoi opettamista 1990-luvun alkuun saakka muun muassa Teatterikorkeakoulun tanssitaiteen laitoksella. Suomen Tanssipedagogiliiton puheenjohtajaksi Laristo valittiin vuonna 1979.
Laristo on esiintynyt kolmessa suomalaisessa pitkässä elokuvassa: vuonna 1952 Ville Salmisen ohjaamassa elokuvassa "Mitäs me taiteilijat", vuonna 1954 Jack Witikan ohjaamassa elokuvassa "Pessi ja Illusia" sekä vuonna 1961 Ville Salmisen ohjaamassa elokuvassa "Toivelauluja".
Laristo on kirjoittanut kahdeksanosaisen suomenkielisen balettitekniikan perusteoksen "Klassisen baletin didaktiikka" kolme ensimmäistä osaa, jotka julkaistiin vuonna 1988. Osat IV–VIII on kirjoittanut Marianna Rumjantseva, ja ne ilmestyivät 2002. Tämän balettitekniikan suomalaisen suurteoksen osat noudattavat baletin uusvenäläisen koulukunnan eli Vaganova-baletin jakoa kahdeksaan opetusluokkaan.
Lariston puoliso oli oopperalaulaja Usko Viitanen. Vuonna 1975 Laristolle myönnettiin Pro Finlandia -mitali.
EuroSepi Kumpulainen Remix
EuroSepi Kumpulainen Remix on laulaja Sepi Kumpulaisen vuonna 1993 julkaistu "minialbumi". Levy sisältää Kumpulaisen aiempien albumeiden kappaleita elektromusiikkiversioina. Albumi ei saanut erityistä menestystä aikaisempiin albumeihin verrattuna. Albumin julkaistiin CD-levynä ja C-kasettina.
Les arts florissants (ooppera)
Les arts florissants (H. 487) on ranskalaisen Marc-Antoine Charpentierin säveltämä lyhyt kamariooppera. Tekijän itsensä mukaan se on ”musiikillinen idylli”. Oopperassa on viisi näytöstä.
Marc-Antoine Charpentier sävelsi "Les arts florissantsin" vuonna 1685 Guisen herttuattaren palveluksessa olleiden muusikkojen ryhmälle. Herttuatar oli kuningas Ludvig XIV:n serkku, ja musiikki oli tarkoitettu hänen Pariisin asunnossaan esitettäväksi. Oopperan ranskankielisen libreton tekijä on jäänyt tuntemattomaksi. Libretto on luonteeltaan allegoria ja se käyttää mytologian ja luonnon symboliikkaa — kaikki aiheita, jotka olivat ajan yleisölle tuttuja.
Ooppera on kertomus taiteiden kukoistuksesta Ludvig XIV:n rauhaisan ja taiteita tukevan hallinnon aikana. Taiteet ja joukko sotilaita keskustelevat keskeisten henkilöiden La paix’n (Rauha) ja La discorden (Eripura) kanssa.
"Les arts florissants" on sävelletty seitsemälle äänelle, viisiääniselle kuorolle, kahdelle poikkihuilulle, kolmelle viola da gamballe ja basso continuolle.
Pääosat esiintymisjärjestyksessä, ääniala ja ensimmäisen esityksen esiintyjät:
Aarhus GF
Aarhus Gymnastikforening af 1880 (AGF, AGF Århus) on yksi Tanskan vanhimmista ja menestyneimmistä jalkapallojoukkueista. Aarhus GF on pelannut ylimmällä sarjatasolla pidempään kuin mikään muu tanskalainen joukkue. Joukkueen kotikenttä on Aarhusin kaupungissa sijaitseva Ceres Park, jonka katsojakapasiteetti on 19 433 henkeä. Kentällä pelataan myös joitakin Tanskan maajoukkueen pelejä.
Cyril Szalkiewicz
Cyril Swatoslaw Szalkiewicz (alk. Leliwa-Szalkiewicz; 21. joulukuuta 1914 Impilahti – 17. helmikuuta 1969 Kangasniemi) oli suomalainen pianisti. Hänet tunnetaan erityisesti Jean Sibeliuksen ja Frédéric Chopinin pianomusiikin tulkitsijana.
Sukujuuriltaan puolalainen Cyril Szalkiewicz suoritti piano-opintonsa Viipurin musiikkiopistossa ja jatkoi niitä vielä Pariisissa vuoteen 1939. Opiskelurahoja hän ansaitsi ravintolapianistina. Vuodesta 1933 lähtien hän piti useita omia konsertteja sekä kotimaassa että ulkomailla ja esiintyi myös laulajien ja orkesterien solistina. Szalkiewicz toimi pitkään harjoituspianistina Suomen Kansallisoopperassa. Hän menehtyi traagisesti sairauskohtaukseen kesken soiton säestäessään Tamara Lundin konserttia Kangasniemen yhteiskoululla.
Szalkiewicz oli syvällisesti perehtynyt Jean Sibeliuksen pianomusiikkiin säveltäjän itsensä johdolla, ja 1950- ja 1960-luvulla hän nauhoitti kaikki tämän pianosävellykset Yleisradiolle.
Live in Denmark 1972
Live in Denmark 1972 on Deep Purplen livealbumi joka on taltioitu K.B. Hallenissa Tanskan Kööpenhaminassa. Tanskan yleisradio kuvasi keikan ja se on myös julkaistu videona ja DVD:nä. CD:n lähteenä on käytetty alkuperäisiä kuva- ja ääninauhoja. Levy on julkaistu myöhemmin nimellä "Live in Denmark 1972".
Meebo
Meebo on Ajaxiin pohjautuva internet-selaimessa toimiva pikaviestinohjelma, joka tukee monia järjestelmiä kuten Yahoo! Messenger, Windows Live Messenger, Google Talk, AIM, ICQ ja Jabber.
Muita Meebon kaltaisia ohjelmia ovat ainakin eBuddy ja FlickIM.
Deep Purple in Concert
Deep Purple in Concert on Deep Purplen livealbumi, joka sisältää yhtyeen kaksi BBC-esiintymistä vuosilta 1970 ja 1972.
Kappaleet 1–4 on äänitetty BBC-studioilla "The Sunday Show" -ohjelmassa 19. helmikuuta 1970, ja kappaleet 5–12 nauhoitettiin "BBC Sounds of the Seventies" -showssa Paris-teatterissa Lontoossa 9. maaliskuuta 1972.
Liberian toinen sisällissota
Liberian toinen sisällissota käytiin vuonna 2003. Sen katsotaan kuitenkin alkaneen jo vuonna 1999, kun kapinallisjoukot siirtyivät Guineasta Liberian pohjoisosiin ja ottivat ne haltuunsa.
Vuosina 1989–1997 käydyn ensimmäisen sisällissodan jälkeen olot Liberiassa olivat hyvin epävakaat, sillä jotkin sissijoukot jatkoivat taistelua presidentti Charles Taylorin hallitusta vastaan Guineasta käsin, ja hallitus tuki Sierra Leonen kapinallisia. Toinen sisällissota syttyi, kun taistelut kiihtyivät alkuvuodesta 2003. Sissikapinalliset vaativat, että Taylorin ja korruptoituneen hallituksen oli erottava.
Elokuussa Liberiaan alkoi tulla länsiafrikkalaisia rauhanturvajoukkoja, joita Yhdysvallat avusti sekä rahallisesti että sotilaallisesti. Presidentti Taylor lähti samassa kuussa maanpakoon Nigeriaan, ja rauhansopimus allekirjoitettiin jo 18. elokuuta 2003. Tämän jälkeen kapinalliset vetäytyivät pääkaupunki Monroviasta, ja kaupunki joutui rauhanturvaajien haltuun.
Toisen sisällissodan jälkeen maassa alkoi voimakas jälleenrakennustyö, ja ensimmäiset sodan jälkeiset vaalit pidettiin loka-marraskuussa 2005.
Kärim Mäsimov
Kärim Mäsimov (, s. 15. kesäkuuta 1965 Tselinograd, Kazakkien sosialistinen neuvostotasavalta, nykyään Astana, Kazakstan) on Kazakstanin pääministeri. Hän aloitti tehtävässään 10. tammikuuta 2007.
Mäsimov osaa puhua kazakkia, venäjää, kiinaa, englantia ja arabiaa. Hän on uransa aikana toiminut muun muassa Hongkongissa Kazakstanin kaupankäyntioperaatioiden johtotehtävissä. Sitä ennen hän opiskeli Kiinassa. Mäsimovilla ajatellaan olevan hyvät yhteydet myös Kremliin. Hän työskenteli aiemmin varapääministerinä 19. tammikuuta 2006 – 9. tammikuuta 2007 ja talousministerinä sekä liikenteen ja viestinnän budjettisuunnitteluministerinä vuonna 2001. "Pravda"-lehden mukaan häntä pidetään ”yhtenä vaikutusvaltaisimmista hahmoista presidentin sisäpiirissä”.
Presidentti Nazarbajev nimitti Mäsimovin Danïal Ahmetovin seuraajaksi pääministerinä 9. tammikuuta 2007. Nur Otan -puolue hyväksyi Mäsimovin ehdokkuuden ja Kazakstanin parlamentti vahvisti nimityksen 10. tammikuuta. Mäsimov on ensimmäinen pääministerin tehtävässä toimiva uiguuri, vaikka hänen Kazakstanin sisämaanpassinsa mukaan hän on kansallisuudeltaan kazakki.
Ammunta kesäolympialaisissa 1996
Atlantan kesäolympialaisissa 1996 ammunnassa kilpailtiin kymmenessä miesten lajissa ja viidessä naisten lajissa.
Hui-Hai
Hui-Hai on kolmas studioalbumi "Soitinmenot"-televisiosarjassa esitetyistä lauluista. Albumi on julkaistu vuonna 1987. Albumin laulut sävelsi Aarno Raninen salanimellä George Romain ja sanoitti Pertsa Reponen salanimellä Alan Dorkin. Albumilla artistiryhmää ei kutsuta aiempaan tapaan nimellä ”Soitinmenot”, vaan nimellä ”Hui-Hai joukko”. Albumilla on mukana myös Aake Kalliala kahdella esittämällään kappaleella, vaikka hän ei esiinny tv-sarjan vakituisessa ryhmässä. "Soitinmenot"-sarjan lauluja on julkaistu aiemmin albumeilla "Soi-tin-me-not" ja "Uffaffaa!".Suluissa on merkitty kappaleen esittäjä/esittäjät. "Tähdellä" (*) merkityt kappaleet esittää: "Heikki Kinnunen, Eija Ahvo, Susanna Haavisto ja Erkki Saarela".