hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Aleksandr Radulov
Aleksandr Valerjevitš Radulov (, s. 5. heinäkuuta 1986 Nižni Tagil, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkohyökkääjä, joka pelaa NHL-joukkue Dallas Starsissa. Hän on pelannut Venäjän maajoukkueessa useissa arvokisoissa.
Nashville Predators varasi Radulovin ensimmäisellä kierroksella numerolla 15. Tämän jälkeen Radulov siirtyi pelaamaan Pohjois-Amerikkaan Quebecin junioriliigaan, jossa voitti kaudella 2005–2006 pistepörssin. Radulov teki kolmen vuoden tulokassopimuksen Nashville Predatorsiin, jossa pelasi ensimmäisellä NHL-kaudella 2006–2007 62 ottelua ja teki tehot 18+19=37. Seuraavalla kaudella hän oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 26+32=58.
Radulov siirtyi kaudeksi 2008–2009 juuri perustettuun KHL-liigaan Salavat Julajev Ufan joukkueeseen. Hän on ollut sarjan suurimpia tähtiä alusta lähtien ja voittanut mm. pistepörssin kolme kertaa. Kaudella 2010–2011 hän teki KHL:n silloisen yhden kauden piste-ennätyksen 20+60=80. Samalla kaudella Ufa voitti Gagarin Cupin.
Radulov pelasi neljä kautta Ufassa, mutta palasi loppukaudesta 2011–2012 Nashvilleen. Hän pelasi Predatorsissa yhdeksän runkosarja- ja kahdeksan pudotuspeliottelua ja teki niissä yhteensä 13 pistettä. Radulov oli kuitenkin myös sivussa joukkueen kahdesta pudotuspeliottelusta, kun hän oli rikkonut Andrei Kastsitsynin kanssa joukkueen sisäisiä sääntöjä. Kauden jälkeen Radulov palasi KHL:ään, kun hän teki neljävuotisen sopimuksen TsSKA Moskovan kanssa. Radulovin vuosipalkka on raporttien mukaan 9,2 miljoonaa dollaria. Heinäkuussa 2016 Radulov siirtyi Montreal Canadiensiin yksivuotisella sopimuksella.
Radulov ilmoitti tehneen kolmivuotisen sopimuksen Salavat Julajev Ufan kanssa 11. heinäkuuta 2008, vaikka sopimusta Nashville Predatorsin kanssa oli vielä vuosi. Radulov oli aiemmin maininnut Nashvillelle, että hän haluaisi pelata Venäjällä, mahdollisesti paremmalla sopimuksella. Predators, NHL ja IIHF ilmoittivat välittömästi, että Radulovilla on voimassa oleva sopimus Predatorsin kanssa NHL-kaudesta 2008–2009 ja uusi sopimus rikkoo NHL:n ja muiden jääkiekkosarjojen tekemää lupausta pelaajasopimusten kunnioittamisesta. Seurauksena tästä NHL ja kaikki kansainväliset jääkiekkoliigat tarkistivat pelaajien sopimukset.
Myöhemmin IIHF käski Ufaa purkamaan sopimuksen. KHL:n varapresidentti Ilja Kotševrin mainitsi, että Radulov oli tehnyt sopimuksen 5. heinäkuuta ennen kuin NHL:n ja muiden liigojen välinen sopimus oli tehty 10. heinäkuuta. IIHF tuomitsi Radulovin pois kansainvälisistä peleistä.
Radulov avioitui vuonna 2016 Darjan (o.s. Dimitrijeva) kanssa ja erosi vuonna 2017 ja heillä on vuonna 2015 syntynyt poika. Radulovin vanhempi veljensä Igor Radulov on myös jääkiekkoilija.
Kääpiölurikki
Kääpiölurikki ("Charmosyna wilhelminae") on Papua-Uudessa-Guineassa elävä pieni kaijalaji.
Kääpiölurikin pituus on noin 13 cm ja paino noin 20 g. Se on pienin melanesianlurikeista. Sen höyhenpuvun pääväri on vihreä. Päälaki on sinihohtoisen purppuranruskea, koiraan alaselkä ja siipien alapeitinhöyhenet ovat punaiset, yläperä purppuranruskea, siipisulkien alapinnalla on leveä punainen vyö ja kurkussa on keltaisia viiruja. Nokka on oranssi, iiris oranssi tai punainen ja koivet harmaat. Naaras muistuttaa koirasta mutta siiven alapinnalla ei ole punaista ja alaselkäkin on vihreä. Nuori yksilö on himmeämmän värinen.
Kääpiölurikki elää Papua-Uusi-Guinean vuoristoseuduilla. Lajin elinympäristön laajuus on 50 000–100 000 neliökilometriä. Populaation koko on arviolta vähemmän kuin 50 000 yksilöä.
Kääpiölurikit elävät pääasiassa vuoristometsissä 500–1 800 metrin korkeudella, paikoin myös alempana. Yleensä ne liikkuvat puiden latvustoissa pareittain tai hiljaisina pikku parvina. Ne lyöttäytyvät usein muiden melanesianlurikkien seuraan.
Pesintä tunnetaan vankeudessa eläneistä linnuista. Pesä on kolossa. Munia on tavallisesti kaksi, kooltaan 17 mm × 13,5 mm. Haudonta-aika on noin kolme viikkoa ja pesäpoikasaika noin 1½ kuukautta.
Kääpiölurikit syövät ainakin kukkien siitepölyä ja mettä.
Geoffrey Lewis
Geoffrey Lewis (31. heinäkuuta 1935 San Diego, Kalifornia – 7. huhtikuuta 2015 Woodland Hills, Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Hän näytteli Clint Eastwoodin elokuvissa "Ruoska" (1973), "Rajut kaverit" (1974), "Mies San Fernandosta" (1978), "Bronco Billy" (1980), "Lällärit lakoon" (1980), "Pink Cadillac" (1989) ja "Keskiyö hyvän ja pahan puutarhassa" (1997). Muita elokuvia ovat muun muassa "Salem's Lot – kauhujen kaupunki" (1979), "Ennen keskiyötä" (1983), "Tango & Cash" (1989), "Kasvoton mies" (1994) ja "Blueberry" (2004).
Lewis vieraili myös lukuisissa suosituissa televisiosarjoissa, kuten "Bonanza", "Cannon", "Pieni talo preerialla" (jakso ”The Younger Brothers”, suom. ”Isoveli”), "Magnum", "Ihmemies MacGyver" (jakso ”Silent World”, suom. ”Äänetön maailma”), "Murhasta tuli totta", "Matlock", "Criminal Minds – FBI-tutkijat" ja "House".
Uskonnoltaan Lewis oli skientologi. Hän oli näyttelijä Juliette Lewisin isä.
Viherlurikki
Viherlurikki ("Charmosyna meeki") on melanesialainen kaijalaji.
Viherlurikin pituus on noin 16 cm ja paino 23–32 g. Sen höyhenpuvun pääväri on vihreä, alapuoli ja siiven alapeitinhöyhenet ovat kellanvihreät. Päälaki on himmeän siniharmaa, kyynärsiipien alapinnalla on kellanvalkea juova ja pyrstö on alapuolelta ja kärjestä keltainen. Nokka on oranssi, iiris oranssi tai keltainen ja koivet oranssit. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuoren yksilön nokka on ruskea, keltakärkinen.
Viherlurikki elää Salomonsaarten suurimmilla saarilla ja Bougainvillellä Papua-Uusi-Guineassa. Lajin populaation koko on arviolta enintään 50 000 yksilöä. Viherlurikki on tuntemattomista syistä johtuen taantunut.
Viherlurikit elävät pääasiassa vuoristometsissä, paikoin myös alempana. Yleensä ne liikkuvat puiden latvustoissa pareittain tai hiljaisina pikku parvina. Ne lyöttäytyvät usein salomoninlurikkien seuraan.
Viherlurikit syövät ainakin kukkien siitepölyä ja mettä sekä mahdollisesti pehmeitä hedelmiä.
Sirkka Lehto
Sirkka Lehto (5. kesäkuuta 1924 Forssa – 26. heinäkuuta 1997) oli suomalainen näyttelijä, joka esiintyi 1950-luvulla muutamissa elokuvissa. Niitä olivat "Pitkäjärveläiset" (1951), "Yö on pitkä" (1952) ja "Musta rakkaus" (1957). Lehdon tunnetuin roolihahmo oli kuitenkin Leena Rintamäki vuosina 1972–1978 esitetyssä televisiosarjassa "Rintamäkeläiset". "Rintamäkeläisten" jälkeen hän esiintyi televisiosarjoissa "Kotirappu" ja "Terveysasema". Sirkka Lehto kuoli 73-vuotiaana kesällä 1997.
Seth E. Meek
Seth Eugene Meek (1. huhtikuuta 1859 Hicksville, Ohio, Yhdysvallat – 6. heinäkuuta 1914 Chicago, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen eläintieteilijä. Hän oli aikansa merkittävimpiä Pohjois-Amerikan kalojen ja matelijoiden asiantuntijoita.
Meekin suku oli lähtöisin Walesista. Hän opiskeli Indianassa, ensin Valparaison yliopistossa, sitten kolme vuotta Bloomingtonissa Indianan valtionyliopistossa, josta hän valmistui 1884. Filosofian tohtoriksi hän väitteli Bloomingtonissa 1891.
Meek toimi opettajana eri paikoissa, kunnes hänet vuonna 1892 kutsuttiin Fayettevilleen Arkansas Industrial Universityn museon biologian ja geologian osastojen professoriksi ja kuraattoriksi. Hän toimi ajoittain Yhdysvaltain kalastuskomission assistenttina ja osallistui kesälomillaan komission tieteellisiin tutkimuretkiin eri puolille Yhdysvaltoja. Vuodesta 1897 alkaen hän työskenteli apulaiskuraatorina Chicagon luonnonhistoriallisessa kenttämuseossa aina kuolemaansa saakka.
Meek avioitui 25. joulukuuta 1886 Ella Tournerin kanssa, joka on kirjoittanut hänestä lyhyen elämäkertakirjan.
Meek kirjoitti lukuisia tieteellisiä artikkeleita matelijoista ja kaloista sekä kuvaili ja nimesi suuren joukon eläimiä.
Rachael Yamagata
Rachael Yamagata (s. 23. syyskuuta 1977) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja pianisti. Hän on japanilais-amerikkalainen isänsä puolelta ja saksalaista ja italialaista syntyperää äitinsä puolelta.
Yamagata aloitti Bumpus-nimisen yhtyeen laulajana ja vietti kuusi vuotta yhtyeen kanssa levyttäen ja kiertueilla. Vuonna 2001 Yamagatalla oli koossa useita lauluja, jotka eivät sopineet yhtyeen tyyliin, joten hän päätti ruveta soololaulajaksi. Syyskuussa 2002 Yamagata solmi levysopimuksen, ja hänen ep:nsä "Rachael Yamagata EP" julkaistiin saman vuoden lokakuussa.
Hänen ensimmäinen albuminsa "Happenstance" julkaistiin heinäkuussa 2004. Sen kappaleita on käytetty paljon eri televisiosarjoissa, kuten Teho-osastossa, O.C.ssa, Aliaksessa, Muodon vuoksi ja Serranon perhe -sarjassa.
Toinen albumi "Elephants...Teeth Sinking Into Heart" julkaistiin lokakuussa 2008. Se koostuu kahdesta levystä.
Vuonna 2011 Yamagata julkaisi kolmannen albuminsa, "Chesapeake".
Ruostepyrstöt
Ruostepyrstöt ("Cercotrichas") on sieppojen heimoon kuuluva lintusuku.
Arabian jääkiekkoliitto
Arabian jääkiekkoliitto on perustettu vuonna 2008 edistämään lajia Lähi-idässä ja Pohjois-Afrikassa. Liiton päämaja sijaitsee Abu Dhabissa Arabiemiirikunnissa, ja sillä on 6 jäsenmaata.
Liitto järjestää myös Jääkiekon Arab Cupin johon arabimaat osallistuvat.
Klubiotteella
Klubiotteella on suomalaisen Eppu Normaali -yhtyeen 18-osainen live-albumisarja, minkä kuusi ensimmäistä osaa ilmestyivät 10. joulukuuta 2008, ja loput alkuvuodesta 2009. Kyseessä on live-levyjen julkaisemisen Suomen ennätys.
Alun perin kaikkien "Eppujen" Klubiotteella-kiertueen keikkojen piti olla vuoden 2008 puolella, mutta yhtyeen kitaristin Pantse Syrjän sairastuttua keuhkokuumeeseen, seuraavat keikat siirrettiin alkuvuoteen 2009. Ensimmäisten keikkojen lailla myös seuraavat taltioitiin ja julkaistiin omina kahden CD:n pakkauksinaan. Sarjan viimeinen osa, Lontoon keikka 11.3., ilmestyy 22. huhtikuuta.
27. toukokuuta 2009 julkaistiin tupla-DVD, mikä sisältää "Klubiotteella"-kiertueen pohjoisen keikoilla kuvattua materiaalia, takahuonepohdintoja, kommenttiraidan, vuonna 2005 taltioidut akustiset "Kahdeksas ihme"- ja "Vesilinjalla"-keikat, "Tahdon sut" -videon ja dokumentin sen tekemisestä, sekä muita keikkataltiointeja.
Jarmo Lehtinen (kartanlukija)
Jarmo Lehtinen (s. 3. tammikuuta 1969) on suomalainen rallin kartanlukija. Hän toimi vuosina 2002–2014 Mikko Hirvosen kakkoskuljettajana.
Lehtinen kiinnostui rallista jo pikkupoikana, kun isä otti pojan mukaan seuraamaan ralleja. Vuonna 1988 hän ryhtyi Ford Escortilla ajaneen Jari Mikkolan kartanlukijaksi. Muutaman vuoden sekä armeijan jälkeen harrastus muuttui työksi, kun Lehtinen sai työpaikan rallivalmennuskoulusta. Lehtisen taidoista alkoivat kiinnostua useat kuljettajat ja hän saikin kokemusta monista sarjoista ja kuljettajista. Marko Rämäsen kanssa hän kilpaili kansainvälisissä ralleissa Britannian avointa mestaruussarjaa myöten. Kotimaassa hän kilpaili rallin SM-sarjassa Jouni Ampujan rinnalla. Kaudella 2002 Lehtinen teki läpimurron päästyään Toni Gardemeisterin kartanlukijaksi Safari-ralliin sekä edelleen Mikko Hirvosen vierelle. Hirvonen ja Lehtinen pääsivät Fordin kautta Subarun tehdastalliin vuodeksi 2004, mutta sopimuksetta jääminen vuonna 2005 avasi mahdollisuuden kiertää myös rallin SM-sarjaa vanhan ystävän, Jouni Ampujan kanssa. Kaudeksi 2006 Hirvonen ja Lehtinen pääsivät pitkällä sopimuksella Fordin WRC-talliin Marcus Grönholmin rinnalle ja nousivat ykkösparin asemaan kaudella 2008.
Lehtinen voitti Hirvosen rinnalla 14 MM-osakilpailua. Rallin MM-sarjassa hän on voittanut hopeaa kausilla 2008, 2009, 2011 ja 2012 sekä pronssia kausina 2006, 2007 ja 2014.
7. elokuuta 2017 Lehtinen ilmoitti jättävänsä Toyotan rallitiimin urheilutoimenjohtajan tehtävänsä Saksan rallin jälkeen.
HK MVD
HK MVD () on entinen venäläinen ammattilaisjääkiekkojoukkue Balašihasta Moskovan alueelta. Joukkue pelasi KHL-liigassa. Seuran nimilyhenne MVD tulee sanoista "Ministerstvo vnutrennih del", joka tarkoittaa sisäasiainministeriötä.
Alkusysäys joukkueen perustamiselle tuli miliisijoukkojen päivänä 5. maaliskuuta 2003 pelatusta ystävyysottelusta Venäjän ja Valko-Venäjän sisäministeriöiden joukkueiden välillä. Valko-Venäjän presidentti Aleksandr Lukašenko jääkiekkofanina ehdotti myös vastaavaa jääkiekko-ottelua, joka pelattiin seuraavassa marraskuussa. Helmikuussa 2004 Venäjän sisäministeriön joukkue kävi myös voittamassa poliisien keskinäisen mestaruuden Sveitsissä.
Virallisen määräyksen joukkueen perustamisesta allekirjoitti sisäministeri Rašid Nurgalijev 22. huhtikuuta 2004, jota pidetään joukkueen perustamispäivänä. Joukkueen kotipaikaksi tuli Tver, kun HK MVD perustettiin Vysšaja Liga -joukkueen THK Tverin perustalta.
Joukkue muutti kotipaikkaa Balašihaan, kun uusi kotihalli Balašiha-Arena valmistui 2007.
Kaudella 2009–2010 HK MVD pelasi KHL:n finaaleissa häviten Ak Bars Kazanille otteluvoitoin 3–4. Kauden jälkeen sovittiin HK MVD:n ja Moskovan Dynamon yhdistämisestä uudeksi KHL-joukkueeksi OHK Dinamo. Samalla perustettiin VHL:ssä pelaava farmijoukkue Dinamo, joka ensimmäisellä kaudella pelasi kotipelinsä Tverissä ja kaudella 2011–2012 Balašihassa.
HK Himik Voskresensk
HK Himik Voskresensk () on jääkiekkojoukkue Voskresenskistä, Venäjältä. Joukkue pelaa kaudella 2016–2017 Venäjän toiseksi korkeimmalla sarjatasolla VHL-liigassa.
Voskresenskissä toimi Himik Voskresensk -niminen jääkiekkoseura 1950-luvulta aina vuoteen 1998 asti, jolloin se nimettiin uudelleen Himik Moskovan alueeksi ja lopulta vuonna 2005 seura siirrettiin toiseen kaupunkiin Mytištšiin. Voskresensk paikalliset sijoittajat ostivat samana vuonna toisella sarjatasolla pelaavan, jota oltiin lopettamassa, ja nimesivät sen Himik Voskresenskiksi, jotta perinteinen seura saisi jatkoa kaupungissa.
Nykyinen Himik Voskresensk pelasi toisella sarjatasolla Vysšaja Ligassa kolme kautta ja voitti mestaruuden kaudella 2007–2008. Tämä oikeutti seuralle paikan laajennusjoukkueena uuteen KHL-liigaan. Kausi 2008–2009 oli heikko Himikille. Seuralla oli liigan pienin budjetti kymmenellä miljoonalla dollarilla, mikä oli alle viidesosa liigahuipusta, ja Himik jäikin liigan runkosarjassa viimeiseksi. Talousvaikeuksien takia seura ei osallistunut kesällä ja lopulta seura ilmoitti tekevänsä konkurssin.
Heinäkuussa 2009 ilmoitettiin, että Himik ei sittenkään lopeta toimintaansa, vaan siirtyy toiselle sarjatasolle Vysšaja Ligaan. Samalla seuran johto vaihtui, ja sen ottivat haltuun entiset jääkiekkoilijat Valeri Kamenski ja Valeri Zelepukin. Himik pelasi kauden 2009–2010, jonka jälkeen Vysšaja Ligasta tuli VHL. Uudistetun sarjan johto ei katsonut Himikin täyttävän sarjavaatimuksia eikä joukkue saanut sarjapaikkaa. Himikin sarjapaikkaa luvattiin tarkastella uudestaan vuoden päästä, mutta seura päätti keskittää toimintansa nuorten pääsarjaan nimellä MHK Himik.
Himik teki paluun VHL-sarjaan kaudella 2015–2016.
HK Sibir Novosibirsk
Sibir Novosibirsk () on venäläinen jääkiekkoseura, joka pelaa Venäjän ja Itä-Euroopan huippujoukkueiden KHL-liigan itäisen lohkon (eli konferenssin) Tšernyšov-divisioonassa. Seura on kotoisin Siperian eteläosissa Novosibirskin alueella sijaitsevasta miljoonakaupunki Novosibirskistä ja se on perustettu vuonna 1948. Sibir Novosibirskin kotiottelut pelataan vajaan 7 400 katsojan Sibir-urheilukeskuksessa.
Joukkue on käynyt harjoittelemassa myös Suomessa esimerkiksi elokuussa 2012, jolloin se pelasi harjoitusotteluita muun muassa KooKoota ja SaiPaa vastaan.
"Tilanne 9. tammikuuta 2019"
Amur Habarovsk
Amur Habarovsk () on venäläinen jääkiekkojoukkue, joka pelaa KHL-liigan itäisen konferenssin (lohkon) Tšernišov-divisioonassa. Joukkueen kotikaupunki on Habarovsk ja nimi on annettu Amurjoen mukaan. Kaudella 2013–2014 matka lähinaapurina olevaan KHL-joukkueeseen lyhenee aiemmasta yli 3 000 kilometristä, kun mukaan liittyy uusi joukkue Admiral Vladivostok runsaan 600 kilometrin päästä.
Seuran kakkosryhmä pelaa Venäjän kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Pervaja Ligassa, sen Siperian divisioonassa.
Seura perustettiin vuonna 1958 nimellä "SKA Habarovsk", SKA tarkoittaa asevoimien urheiluseuraa. Habarovsk pelasi pitkään Neuvostoliiton kolmannella sarjatasolla Vtoraja Ligassa, kunnes voitti sen mestaruuden vuonna 1989 ja nousi Pervaja Ligaan. Tästä seura jatkoi vuonna 1992 uudelle toiselle sarjatasolle Vysšaja Ligaan. Kaudella 1995–1996 Habarovsk voitti Vysšaja Ligan mestaruuden ja nousi Venäjän jääkiekon superliigaan. 2004 Habarovsk putosi jälleen Vysšaja Ligaan, josta nousi kahden kauden kuluttua takaisin pääsarjaan. Vuonna 2008 Amur Habarovsk jatkoi uuteen KHL-liigaan.
"päivitetty 27. tammikuuta 2019"
Ismo Kajander
Ismo Kajander (s. 31. joulukuuta 1939 Turku) on toiminut 1960-luvun alkupuolelta lähtien taiteilijana, kirjoittajana, galleristina ja opettajana.
Kajander on opiskellut Turun taideyhdistyksen piirustuskoulussa ja Helsingin yliopistossa. Hän on opettanut valokuvausta Taideteollisessa korkeakoulussa ja ollut Turun piirustuskoulun rehtorina 1988–1997.
Pariisin-matka vuonna 1961 tutustutti Kajanderin uusrealismiin (le Nouveau Réalisme) ja innosti taiteilijaa esittämään Suomessa yhteiskunnallisesti kantaa ottavia esinekoosteita, joiden vastaanotto oli kuitenkin tympeä. Siitä huolimatta Kajander edelleen osallistui ja järjesti näyttelyitä, aktioita ja tapahtumia.
Kajander siirtyi valokuvan pariin 1960-luvun lopulla ja muun muassa opetti viisitoista vuotta valokuvausta Taideteollisessa korkeakoulussa. Hän oli perustamassa Suomen ensimmäistä valokuvagalleria Hippolyteä vuonna 1978. Kajander vastasi pitkään Hippolyten näyttelytoiminnasta, jonka tärkeänä tehtävänä oli kotimaisten valokuvien ohella esittää ulkomaisia klassikoita. 1980-luvun alussa Kajander julkaisi valokuvakirjan nimeltä "Portsa", joka kuvaa hänen lapsuutensa asuinympäristöä tässä Turun työläiskaupunginosassa. 1980-luvun lopulla ja 1990-luvulla hän toimi rehtorina Turun Piirustuskoulussa, jonka oppilaana hän oli aloittanut yli 30 vuotta aiemmin.
Ismo Kajander on palkittu useilla Suomen valtion taiteilijoille myöntämillä tunnustuksilla. Täytettyään 60 vuotta Kajander juhlisti syntymäpäiviään seuranneena vuonna näyttelyiden sarjalla "TIE 2000". Vuonna 2001 hän hankki ullakkohuoneiston Pariisista. Kajander haluaa, että hänen tuhkansa sirotellaan Seineen.
Barys Astana
Barys Astana on Kazakstanin pääkaupungin Astanan jääkiekkojoukkue, joka pelaa KHL:n itäisen konferenssin Tšernyšov-divisioonassa.
Barys Astana perustettiin 1999, ja ensimmäisen kautensa se pelasi 2001–2002. Joukkue pelasi Kazakstanin mestaruussarjassa 2001–2007, jonka jälkeen se siirtyi Vysšaja Ligaan 2007 ja edelleen KHL:ään, kun sarja perustettiin 2008.
Ari-Pekka Selin toimi joukkueen päävalmentajana kaudella 2013–2014. Raimo Helminen kuului seuran valmennusryhmään kausilla 2013–2014 ja 2015–2016.
Nykyisin Barys Astanan kakkosjoukkue pelaa Kazakstanin mestaruussarjassa, jonka se voitti 2008 ja 2009."Tilanne 9. tammikuuta 2019"
Mokkapannu
Mokkapannu tai espressopannu (ital. "La Moka" tai "Moka Express"), Suomessa myös mutteripannu, on keitin, jolla valmistetaan mokkakahvia liedellä. Se on yleensä alumiininen, paitsi kahva, joka voi olla bakeliittia. Pannun kehitti italialainen Alfonso Bialetti vuonna 1933. Mokka-sanan alkuperä löytyy jemeniläisestä kaupungista Mochasta, jossa kahvi on tärkeä vientituote.
Tavalliseen suodatinkahviin verrattuna mokkapannulla saatu kahvi on vahvempaa ja kofeiinipitoisempaa, koska sillä saavutetaan paineen takia korkeampi lämpötila kuin kahvinkeittimellä. Paine on kuitenkin pienempi kuin espressokeittimillä saavutettava paine, joten kahvi poikkeaa varsinaisesta espressosta. Pannuja on olemassa useita eri kokoja, yhdestä kupista (3 cl) kahdeksaantoista.
Pannun alaosa (kaaviossa merkitty kirjaimella A) täytetään vedellä aina venttiiliin asti. Suodatin (B) asetetaan paikalleen alaosan sisään ja täytetään hienoksi jauhetulla espressokahvijauheella. Yläosa (C), jossa on toinen suodatin, ruuvataan tiukasti alaosaan kiinni. Lämmitettäessä pannua liedellä vesi alkaa kuumentua ja höyrystyä. Paineen kasvaessa vesihöyry pakottaa veden suodattimen putkeen ja ylöspäin kahvijauheen läpi. Lopulta kahvi kerääntyy yläosaan. Kun alaosa on lähes tyhjä vedestä, kuuluu pientä porisevaa ääntä. Tällöin pannu tulee poistaa liedeltä, jottei kahvi paahtuisi.
Torpedo Nižni Novgorod
Torpedo Nižni Novgorod () on venäläinen KHL-sarjan läntisen lohkon (konferenssin) Tarasov-divisioonassa pelaava jääkiekkoseura. Volgan varrella sijaitsevasta, runsaan 1,2 miljoonan asukkaan Nižni Novgorodista oleva joukkue pelaa nykyisin kotiottelunsa "Nagornyi" -monitoimihallissa (Нагорный). Nimensä GAZ-autotehtaan edelleen sponsoroima seura on saanut historiallisesta autojen korimallista kuten muutkin Neuvostoliiton autoteollisuuden aikanaan tukemat joukkueet. Joukkueen valmentajana toimii latvialainen Peteris Skudra (8.7.2013).
Ida Corr
Ida Corr (s. 14. maaliskuuta 1977 Århus, Tanska) on tanskalainen laulaja, säveltäjä ja musiikkituottaja. Hänen yksi tunnetuimmista kappaleistaan on vuonna 2007 julkaistu "Let Me Think About It" (Ida Corr vs. Fedde le Grand). Hän on SugaRush Beat Company -yhtyeen jäsen. SugaRush Beat Companyn kaksi muuta laulajaa ovat Rahsaan Patterson ja Jarrad Rogers.
Corr syntyi Århusissa, Tanskassa. Hänen isänsä on gambialainen ja äitinsä tanskalainen. Ida kasvoi Århusissa ja asuu nyt Kööpenhaminassa.
Blood and Chocolate
Blood and Chocolate on vuonna 2007 ilmestynyt ihmissusielokuva. Se kertoo nuoresta ihmissudesta nimeltä Vivian, joka rakastuu ihmiseen. Elokuvan on ohjannut Katja von Garnier. Se tehtiin Britanniassa, Saksassa ja Romaniassa.
Elokuvan perustana on Romeo ja Julia -mukaelma. Ihmisen ja "toisten" välinen ristiriita ja sukujen väliset jännitteet sekä tarve jatkaa perintöä toimivat elokuvan runkona. Näistä kumpuavat myös ihmissusien klaanin sisäiset juonittelut sekä sopeutumisen ristiriidat. Elokuva esittää muuntuneet ihmissudet todellisen suden kaltaisena koiraeläimenä. Tämä poikkeaa nykyelokuvan yleisestä suuntauksesta esittää ne kookkaana hirviönä jolla on poikkeukselliset fyysiset voimat ja siten kyky kulkea lähes mahdottomia reittejä. Muuntautumiset on toteutettu tietokonetekniikalla ja niissä käytettiin apuna oikeita susia.
Seututie 314
Seututie 314 on Asikkalan Vääksystä Asikkalan kirkonkylän ja Pulkkilanharjun kautta Sysmään johtava, 35 kilometriä pitkä seututie. Tie kulkee Päijänteen vaihtelevan maaston halki ja ylittää useita saaria. Yhdessä Luhangan Tammikoskelle jatkuvan seututien 612 sekä Joutsan ja Korpilahden välisen seututien 610 kanssa se muodostaa Päijänteen saaristotieksi kutsutun reitin.
Vääksyssä tie alkaa valtatie 24:n risteyksestä. Sysmässä tieltä on yhteys seututeille 410, 413 ja 612.
Metakvaloni
Metakvaloni eli "2-metyyli-3-o-tolyyli-4(3H)-kinatsolinoni" oli barbituraattien kaltainen, mutta niitä turvallisemmaksi mainostettu unilääke, joka tuli markkinoille vuonna 1965. Metakvalonia markkinoitiin muun muassa tuotenimillä "Mandrax", "Quaalude" ja "Sopor". 1960-, 1970- ja 1980-luvuilla metakvaloni oli sangen suosittu seksi- ja bilehuume. Lääketeollisuudessa metakvalonia valmistetaan antraniilihaposta ja o-toluidiinista etikkahapon avulla.
Usein metakvaloni esiintyi yhdistelmävalmisteena, yhdessä useimmiten difenhydramiinin kanssa, joka on voimakas antihistamiini. Nämä lääkeaineet voimistivat yhdessä toistensa sedatiivista vaikutusta. Lääkevalmisteiden tuotenimiä olivat Pharmaca Fennica 1976:n mukaan ainakin "Isonox", "Sovanox", sekä "Mandrax".
Lääke oli suosittu viihdekäytössä, koska se aiheutti tuntoaistin herkistymistä, rentoutumista ja euforiaa. Se tunnettiin useilla lempinimillä, mainiten muun muassa: ("Disco Bisquits", "Down And Dirtys", "Gorilla Biscuits", "Whore Pills").
Metakvaloni kehiteltiin alun perin Etelä-Afrikassa, jossa sitä käytetään edelleen. Metakvalonia sekoitetaan marihuanaan joka poltetaan. Tämä on kuitenkin hengenvaarallista, koska metakvalonitablettien muut ainesosat muuttuvat palaessaan myrkyllisiksi ja saattavat aiheuttaa muun muassa keuhkolaajentumaa.
Etelä-Afrikassa paikallinen väestö on kehittänyt metakvalonista tupakan seassa poltettavan hyvin päihdyttävän muodon. Aineen ns. "jengi-koodinimet" ovat: ""Tik"" sekä ""Rox"".
Laajamittaisen väärinkäytön vuoksi tuote poistettiin markkinoilta muualla maailmassa vuonna 1984.
Mika-Matti Maisonvaara
Mika-Matti Maisonvaara (s. 11. maaliskuuta 1991) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laituri. Seuratasolla hän edustaa Ykkösessä pelaavaa HIFK:ta, jonne hän siirtyi kaudeksi 2014. Maisonvaara on RoPS:n kasvatteja. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa kaudella 2008.
Maisonvaara aloitti debyyttikaudellaan Veikkausliigassa peräti neljä ottelua avauskokoonpanossa pelaamastaan kuudesta ottelusta. Minuutteja Maisonvaara keräsi etenkin loppukaudesta RoPSin kärsiessä pelikielloista ja loukkaantumisista. Ensi esiintymisensä RoPSin edustusjoukkueessa Maisonvaara ehti tehdä jo keväällä 2008 pelatussa Liigacupissa. Maisonvaara pelasi myös joitakin pelejä kaudella 2008 RoPS Farmissa Kolmosessa.
Kaudelle 2009 Mika-Matin rooli joukkueessa oli kasvamassa mm. Zeddy Sailetin siirryttyä osittain valmennustehtäviin sekä Titi Essomban siirryttyä FC OPA:oon. Echiabi Okodugha saapui kuitenkin yhdessä Jarno Tenkulan kanssa uusina pelaajina Rovaniemen Palloseuraan, mikä ei lisännyt oleellisesti Mika-Matin vastuuta kauteen 2008 verrattuna.
Kaudeksi 2014 Maisonvaara muutti Rovaniemeltä Helsinkiin ja siirtyi Ykkösessä pelaavaan HIFK:n edustusjoukkueeseen.
Poppers
Poppers on yhteisnimi joukolle alkyylinitriitteja (usein amyylinitriitti tai butyylinitritti), jotka ovat yleisiä seksistimulantteina ja muussa viihdekäytössä. Alkyylinitriittien suosio tanssilattioilla on säilynyt 1970-luvun diskoista 1990-luvun raveklubeille.
Nopealiukoiset inhaloitavat nitriitit tulivat lääkemarkkinoille alun perin "angina pectorisin" hoitoon ääreisverenkierron vastusta ja siten verenpainetta voimakkaasti alentavan vaikutuksen vuoksi. Amyylinitriitti on menettänyt tyystin merkityksensä sepelvaltimotaudin oireiden lievittäjänä parempien lääkevalmisteiden tultua markkinoille. Seksi- ja viihdekäytön ohella amyylinitriitin ainoa jäljellä oleva lääketieteellinen käyttötarkoitus on syanidimyrkytyksen hoito.
Poppersin käyttö seksistimulanttina alkoi pääasiassa homoseksuaalisten miesten parissa, mutta levisi nopeasti muihin väestöryhmiin. Vaikkakin poppersin käyttäjätutkimuksissa on rajoituksensa, tutkimus vuodelta 1988 osoitti että 69 % homoista Baltimoren/Washington DC:n alueella oli joskus käyttänyt poppersia, kun taas koko väestössä luku oli 3 %.
Poppersin nuuhkaisu rentouttaa mm. peräaukon sulkijalihasta, ja mm. sen vuoksi aine on ollut suosittu homoseksuaalimiesten parissa. Poppersia käytetään erityisesti fistauksessa.
Nimi "poppers" ("poksahtajat") on laina englannin kielestä; yksi aikaisista amyylinitriittituotteista oli sideharsoon tai vaahtomuovivaippaan kääritty lasiampulli, joka taitettiin rikki ja nopeasti haihtuvaa nitriittia voitiin siten nuuhkia vaipan läpi. Ampullia taitettaessa kuului tyypillinen poksahtava ääni - "pop".
Brittiläisen tutkimuksen mukaan joiltain käyttäjiltä on löydetty näköä heikentävää vauriota silmästä.
Seututie 413
Seututie 413 sijoittuu pääosin itäkoillisen ja länsilounaan välisenä tienä Hartolan ja Sysmän kirkonkylien välille. Hartolassa väylältä on liittymä valtatie 4:lle. Seututie 413:llä sijaitsee Sysmän Valittulan pikavuoropysäkki.
Kymenlaakson sairaanhoito- ja sosiaalipalvelujen kuntayhtymä
Kymenlaakson sairaanhoito- ja sosiaalipalvelujen kuntayhtymä on sairaanhoitopiiri Kymenlaakson maakunnan alueella. Sairaanhoitopiirin tarkoituksena on järjestää erikoissairaanhoidon ja sosiaalihuollon palveluita kuntayhtymän asukkaille.
Kymenlaakson sairaanhoitopiiriin liittyi Kymenlaakson erityishuoltopiiri vuonna 2010, jolloin uudeksi nimeksi tuli Kymenlaakson sairaanhoito- ja sosiaalipalvelujen kuntayhtymä. Kuntayhtymän markkinointinimi on Carea. Henkilöstöä kuntayhtymän palveluksessa on liikelaitoksineen ja osakeyhtiöineen noin 2 500. Kuusankosken aluesairaala (KAS) siirtyi 1. tammikuuta 2011 Kouvolan kaupungin terveyspalveluiden alaisuuteen ja muuttui Pohjois-Kymen sairaalaksi (POKS). 
Kymenlaakson maakunnassa sijaitsee näiden kuuden kunnan lisäksi Iitti, joka kuuluu Päijät-Hämeen sosiaali- ja terveysyhtymään.
Pyhän Nikolaoksen kirkko (Kotka)
Pyhän Nikolaoksen kirkko on Kotkassa sijaitseva Kotkan ortodoksisen seurakunnan pääkirkko. Kirkko on rakennettu vuosina 1799–1801 arkkitehti Jakov Perrinin piirrosten mukaan. Rakennus on huomattava venäläisen uusklassismin edustaja Suomessa.
Pyhän Nikolaoksen kirkko on peräisin Ruotsinsalmen linnoituskaupungin ajalta, jolloin venäläiset rakensivat Kymin alueelle Ruotsinsalmen–Kyminlinnan kaksoislinnoituksen ja Kotkansaarelle syntyi linnoituskaupunki. Kirkko on nyky-Kotkan vanhin rakennus. Sen ympärillä sijaitsee Isopuisto.
Kirkko poikkeaa sisustukseltaan muista ortodoksisista kirkoista siten, että siellä on runsaasti veistoksia, jotka esittävät pääasiassa enkeleitä. Niiden entisöintiä ja paikalleen palautusta 1990-luvulla kuvattiin muun muassa erääseen korkeata ammattitaitoa tehokeinona käyttäneeseen mainokseen, jonka keskushenkilönä oli entisöijä Jorma Pulla.
Jalkaväkirykmentti 16 (jatkosota)
Jalkaväkirykmentti 16 (JR 16) oli Suomen puolustusvoimien 19. divisioonan joukkoyksikkö jatkosodassa. Rykmentin perusti Etelä-Pohjanmaan Itäinen suojeluskuntapiiri.Rykmentti sai lähes määrävahvuuksien reserviläisjoukkona perustettaessa puutteellisen varustuksen, mutta jo muutamassa päivässä oli kaikilla miehillä asepuku ja kengät. Aseistuksessa oli suurimpana puutteena konepistoolien vähyys.
Pataljoonia ei koottu yhteen vaan niiden koulutus aloitettiin perustamispaikoilla.
Rykmentti keskitettiin osana 19. divisioonaa Kiteelle, josta se aloitti hyökkäyksensä kohti Laatokkaa 10. heinäkuuta 1941.
Keskityskuljetuskäsky saapui rykmenttiin 25. kesäkuuta ja seuraavana päivänä siirtyi junakuljetuksena rykmentin esikunta sekä kolonna Lapualta, toisessa junassa 13. ja 14. komppania Ähtäristä, ja sitten pataljoonat omilta perustamispaikoiltaan kukin kahdella junalla. Junat purettiin Putikossa, paitsi II pataljoona Kulennoisissa ja III pataljoona Punkasalmella. Rykmentti koottiin ensimmäisen kerran Putikosta pohjoiseen Enonlahden ja Naaralahden välille.
Ensimmäinen hyökkäyskäsky annettiin rykmentille jo 29. kesäkuuta, mutta se peruutettiin jo muutaman tunnin kuluttua. Sille annettiin kuitenkin käsky siirtyä uudelle ryhmitys alueelle marssien reittiä Kissala-Kesälahti-Hummonselkä-Kontiovaara-Puhos-Päätye. Marssin aikana määrättiin uudeksi ryhmitysalueeksi Kiteenlahden alue Kiteellä.Rykmentti nimettiin 16. prikaatiksi 28. marraskuuta 1941 - 25. toukokuuta 1942, mutta ei koskaan toiminut prikaati kokoonpanossa. Joukoista muodostettiin 19. prikaati 1. tammikuuta 1944.
Henry Saleva
Henry "Helge" Saleva (s. 22. maaliskuuta 1951 Helsinki) on entinen suomalainen jääkiekkoilija. Nykyiseltä ammatiltaan Saleva on lakimies ja pyörittää omaa lakitoimistoa Jyväskylässä. Ehkä tunnetuin Salevan asiakas oli Jarmo Björkqvist. Björkqvist surmasi Jämsän kaupunginvaltuuston puheenjohtajana toimineen vaimonsa Jämsässä heinäkuussa 2006.
Jalkaväkirykmentti 37 (jatkosota)
Jalkaväkirykmentti 37 (JR 37) oli Suomen puolustusvoimien 19. divisioonan joukkoyksikkö jatkosodassa. Rykmentin perusti Vaasan sotilaslääni neljäntenä rykmenttinään nk. ylimääräisenä rykmenttinä.Rykmentti sai lähes määrävahvuuksien mukaisen varustuksen.
Rykmentti keskitettiin 19. divisioonan mukana Kiteelle, josta se aloitti hyökkäyksensä kohti Laatokkaa 10. heinäkuuta 1941.Rykmentti lakkautettiin 26. tammikuuta 1942.
Idänruskobulbuli
Idänruskobulbuli ("Chlorocichla flaviventris") on Saharan eteläpuolisessa Afrikassa tavattava bulbuleihin kuuluva varpuslintu.
Kooltaan idänruskobulbuli on noin 23 cm . Lajin pää ja selkä ovat väriltään vaaleanruskeat ja siivet ja pyrstö hieman tummemmat. Vatsastaan ja alaperästään laji on vaalean keltainen. Idänruskobulbulin silmät ovat väriltään punaiset ja niitä ympäröi osittain valkoinen rengas
Idänruskobulbulit elävät metsäisillä seuduilla ja myös ruohomailla usein veden läheisyydessä. Linnut elävät yleensä pareittain tai yksin. Pesänsä idänruskobulbuli rakentaa pensaaseen tai puuhun. Naaras munii yleensä kahdesta kolmeen munaa.
Lajin ravinto koostuu suurelta osin siemenistä ja hedelmistä, mutta lintu syö myös hyönteisiä, joita se saalistaa lennossa.
Sinope (mytologia)
Sinope oli kreikkalaisessa mytologiassa Asopoksen ja Metopen tytär ja najadi. Hänen kohtalostaan on kaksi eri variaatiota.
Ensimmäisen mukaan Zeus sieppasi Sinopen ja vei hänet Assyrian rannikolle. Siellä hän vannoi intohimossaan Sinopelle täyttävänsä tämän hartaimman toiveensa, jolloin tämä toivoi pysyvänsä neitsyenä. Myöhemmin Sinope huiputti samalla tavoin myös Apollonia ja jokijumala Halysta, eikä myöskään kukaan kuolevainen ikinä saanut häntä.
Toisen mukaan Sinopen sieppasi Apollon, joka vei hänet paikkaan, jossa nykyään on hänen mukaansa nimetty Sinopen kaupunki. Siellä hän synnytti tälle Syroksen, josta tuli hänen mukaansa nimensä saaneiden syyrialaisten kuningas.
Jalkaväkirykmentti 22 (jatkosota)
Jalkaväkirykmentti 22 (JR 22) oli Lahden suojeluskuntapiirin perustama 5. divisioonan yksikkö jatkosodassa.Jalkaväkirykmentti 22 sai lähes määrävahvuuksien mukaisen varustuksen.Jalkaväkirykmentti 22:sta muodostettiin 20. prikaati 1. tammikuuta 1944. Osa rykmentin sotilaista siirtyi Erillinen Pataljoona 15:een, joka jäi Syvärille sen jälkeenkin kun 20. prikaati siirrettiin kesäkuussa Viipuriin.
Jalkaväkirykmentti 23 (jatkosota)
Jalkaväkirykmentti 23 (JR 23) oli 5. divisioonan yksikkö jatkosodassa, jonka perusti Etelä-Hämeen sotilaslääni.Jalkaväkirykmentti 23 sai lähes määrävahvuuksien mukaisen varustuksen.Rykmentti nimettiin uudelleen 14. huhtikuuta 1944 Taisteluosasto 23:ksi, mikä lakkautettiin 1. heinäkuuta 1944. Osa osaston yksiköistä liitettiin Rajajääkäriprikaatiin.
Sojuz TMA-01M
Sojuz TMA-01M oli Venäjän avaruusjärjestön toteuttama miehitetty avaruuslento kansainväliselle ISS-avaruusasemalle. Sojuz TMA-01M-lennon toteutuksesta sovittiin NASAn kanssa 21.11.2008. TMA-01M on Sojuz-avaruusaluksen 107. lento ja ensimmäinen modernisoidun Sojuz TMA-M -avaruusalussarjan lento. Alus pysyi telakoituneena ISS:ään koko Retkikunta 25:n keston ajan toimiakseen tarvittaessa hätäpelastusaluksena.
Avaruusaluksen laukaisu tapahtui Baikonurista 7. lokakuuta 2010 kello 23:10 UTC (8. lokakuuta 2010 kello 01:10 Suomen aikaa) Se kuljetti toisen puolen aseman miehistöstä Retkikunta 25:lle. Alus telakoitui ISS-avaruusasemaan 10. lokakuuta 2010 kello 0:01 UTC.
Alus palasi maahan 16. maaliskuuta 2011.
Avaruuteen laukaistiin ja sieltä palasi seuraava miehistö:
Sojuz TMA-18
Sojuz TMA-18 oli Venäjän avaruusjärjestön miehitetty avaruuslento ISS-avaruusasemalle. Lento alkoi 2. huhtikuuta 2010 Baikonurin kosmodromilta. . Alus laskeutui Venäjälle 25. syyskuuta 2010.
Sojuzin päällikkö Aleksandr Skvortsov toimi ISS:n Retkikunta 23:n lentoinsinöörinä ja Retkikunta 24:n komentajana. Tracy Caldwell Dyson ja Mihail Kornijenko toimivat Retkikuntien 23 ja 24 lentoinsinööreinä.
Sojuz telakoitui ISS:ään 4. huhtikuuta 2010 kello 5:25 UTC. Sojuz pysyi telakoituneena ISS:ään Retkikunta 23:n keston ajan toimien tarvittaessa hätäpelastautumisaluksena.
Sojuz TMA-18:n miehistö valittiin yhdessä NASAn kanssa 21. marraskuuta 2000, mutta toteutuneella lennolla aiotusta miehistöstä vain venäläinen päällikkö:
Sojuz TMA-19
Sojuz TMA-19 oli Venäjän avaruusjärjestön miehitetty avaruuslento ISS-avaruusasemalle. Avaruusalus laukaistiin avaruuteen Baikonurin kosmodromilta 16. kesäkuuta 2010. Alus laskeutui 26. marraskuuta 2010 kello 04:46 UTC, eli muutamaa päivää aiemmin kuin suunniteltu, jottei laskeutuminen tapahdu samaan aikaan kuin Kazakstanissa pidettävä "Organization for Security and Cooperation in Europe summit".
Sojuz TMA-19:n miehistö sovittiin NASAn kanssa 21.11.2008.
Jalkaväkirykmentti 24 (jatkosota)
Jalkaväkirykmentti 24 (JR 24) oli Suomen puolustusvoimien 8. divisioonan joukkoyksikkö jatkosodassa. Sen perusti Suomenlahden sotilaslääni. Tämä rykmentti oli osittain ruotsinkielinen.Jalkaväkirykmentti 24 sai lähes määrävahvuuksien mukaisen varustuksen.Jalkaväkirykmentti 24 lakkautettiin 1. maaliskuuta 1944.
Sojuz TMA-20
Sojuz TMA-20 oli Venäjän avaruusjärjestön toteuttama miehitetty avaruuslento ISS-avaruusasemalle. Avaruusaluksen laukaisu tapahtui 15. joulukuuta 2010 Baikonurin kosmodromilta. Se kuljetti toisen puolen aseman miehistöstä Retkikunta 26:lle. Avaruuslentäjät palasivat Maahan 24. toukokuuta 2011.
Sojuz-kapseli, jota lennolla oli tarkoitus käyttää, ilmeisesti vaurioitui sen Baikonuriin kuljetuksen aikana syyskuussa 2010 - tämä ei kuitenkaan vaikuttanut aikatauluihin, koska kapselille oli valmis vara-alus, joka toimitettiin Baikonuriin ajoissa.
Sojuz TMA-20:n miehistö valittiin NASAn kanssa 21.11.2008.Nespoli on luultavasti pisin (188 cm) Sojuzilla lentänyt henkilö. Häntä varten jouduttiin muuttamaan istuinta ja joitakin muita varusteita mittautilaustyönä.
Jalkaväkirykmentti 27 (jatkosota)
Jalkaväkirykmentti 27 (JR 27) oli Suomen maavoimien 18. divisioonan joukkoyksikkö jatkosodassa, jonka perusti Pirkka-Hämeen suojeluskuntapiiri.
Everstiluutnantti Lauri Vihtori Haanperän johtama Pirkka-Hämeen suojeluskuntapiiri, jonka esikunta oli Tampereella, sai 18. kesäkuuta 1941 käskyn kutsua alueensa reserviläiset ylimääräisiin harjoituksiin. Alue- ja paikallispäälliköt saivat käskyn avata sinetöidyt ohjeensa. Näiden ohjeiden perusteella kutsuttiin lisähenkilöstöä palvelukseen ja aloitettiin YH-käskykorttien jakaminen reserviläisille. Reserviläiset kokoontuivat käskettyihin kokoontumispaikkoihin, joissa heistä muodostettiin rykmentti.
Rykmentin kokoonpano oli seuraava:
Jalkaväkirykmentti 27 sai lähes määrävahvuuksien mukaisen varustuksen.Rykmentin II pataljoona lakkautettiin 12. joulukuuta 1941. Jalkaväkirykmentti 27:n I pataljoonan nimi ja numero muuttui virallisesti Jalkaväkirykmentti 48:n III pataljoonaksi 26. toukokuuta 1942, mutta vasta vuonna 1944 se siirrettiin omaan rykmenttiinsä. Kuitenkin sotapäiväkirjoissa se noudattaa siihen saakka pääosin perinteistä nimi ja numeromerkintäänsä I/JR 27:n. Sitä ennen, 29. maaliskuuta 1944, myös JR 27:n III Pataljoonasta muodostettiin virallisesti Erillinen Pataljoona 28. Rykmentin esikunnasta muodostettiin Taisteluosasto Haanterän esikunta 10. huhtikuuta 1944. Tällöin voidaan katsoa JR 27 lopullisesti hajotetuksi.
Jonathan Wartiovaara
Jonathan Vindician (J. V.) Wartiovaara (vuoteen 1906 Weckman; 23. elokuuta 1875 Antrea – 9. joulukuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen virkamies, joka toimi Valtiokonttorin ylitirehtöörinä 1915–1937. Hän oli Suomen valtiovarainministerinä 1920–1921. Puoluekannaltaan Wartiovaara oli kokoomuslainen.
Wartiovaaran vanhemmat olivat lääninrovasti William Weckman ja Mirjam Salome Colliander, joilla oli yhteensä 14 lasta. Wartiovaara pääsi ylioppilaaksi 1893 ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1896 ja ylemmän hallintotutkinnon 1903. Hän oli Suomen Pankin pääkonttorin ylimääräinen virkailija 1899–1900, pankin Pietarin-konttorin virkailija 1900–1903 sekä senaatin valtiovaraintoimituskunnan 1. apukamreeri 1904. Wartiovaarasta tuli Valtiokonttorin kasööri 1910, mutta hän toimi myös senaatin valtiovaraintoimituskunnassa vt. kamreerina.
Vuosina 1915–1937 Wartiovaara oli Valtiokonttorin ylitirehtöörinä eli pääjohtajana, mihin tehtävään hänet nimitettiin J. K. Paasikiven seuraajaksi. Finanssihallinnon asiantuntijana hän oli niin sanotun amiraalisenaatin valtiovarainpäällikköjen avustaja. Poikkeuksellisesti Wartiovaara saattoi jatkaa virassaan myös helmikuun vallankumouksen jälkeen ja Setälän senaatti kutsui hänet syksyllä 1917 finanssisenaattori Leo Ehrnroothin erityisavustajaksi. Sisällissodan aikana hänen onnistui piiloutua punakaarteilta valtiokonttorin kassaholvin avainten kanssa. Sodan jälkeen Wartiovaara oli mukana komiteassa, joka valmisteli alustavaa rauhansopimusta Suomen ja Neuvosto-Venäjän välille. Hän olikin sitten valtiovarainministerinä 1920–1921 toimineessa Erichin hallituksessa, joka solmi Tarton rauhan. Wartiovaara oli myös mukana rauhanneuvotteluissa.
Valtiontalouden muodolliseen puoleen perehtyneenä Wartiovaara valvoi virastotyön tarkkuutta ja täsmällisyyttä, mutta ei kannattanut radikaaleja uudistuksia. 1920- ja 1930-luvuilla hän oli mukana aktiivisesti Suomen ilmapuolustusta tukeneissa järjestöissä.
Wartiovaaran puoliso oli Siiri Nystén. Heidän vanhin poikansa oli suurlähettiläs Otso Wartiovaara. Nuorempi poika oli liikennelentäjä ja tytär lääkäri.
Jalkaväkirykmentti 29 (jatkosota)
Jalkaväkirykmentti 29 (JR 29) oli Suomen puolustusvoimien 11. divisioonan yksikkö jatkosodassa. Rykmentin perusti Keski-Pohjanmaan sotilasläänin Kokkolan suojeluskuntapiiri.Pataljoonan jääkärijoukkueista muodostettiin jo perustamisvaiheessa jääkärikomppania, jonka päälliköksi asetettiin luutnantti O. Björklund.
Rykmentti 29 sai lähes määrävahvuuksien mukaisen varustuksen lukuun ottamatta sitä, että I Pataljoona sai kiväärinsä vasta keskityskuljetusten loputtua Liperissä.
Keskityskuljetukset aloitettiin 20. kesäkuuta ja rykmentin kuljettamiseen tarvittiin kahdeksan junaa. Keskitysalueeksi ensi vaiheessa oli määrätty Liperi. I pataljoona purettiin Ylämyllyn rautatieasemalla ja majoittui kirkonkylältä koilliseen. II pataljoona purettiin Vihtarin rautatieasemalla, minkä jälkeen pataljoona majoittui metsään Onkisalmen länsipuolelle. III pataljoona purettiin Liperissä majoittui kirkonkylältä lounaaseen.
Rykmentti sai käskyn siirtyä Kiteelle 26. kesäkuuta. Kuitenkin ryhmitysmuutoksen takia koko 11. divisioona siirtyi vielä Värtsilän ja Korpiselän suuntiin keskitettyjen divisioonien väliin Kaustajärven kahta puolen. Osana tätä siirtoa rykmentti siirtyi Patsolan kylän pohjoispuolelle. Alueelle saavuttuaan rykmentille alistettiin motorisoitu 13. tykkikomppania, jonka päällikkönä oli luutnantti Kuovi.Jalkaväkirykmentti 29 ja sen II ja III pataljoona lakkautettiin 11.D:n päätöksellä 9.3.1942. Pataljoonien vahimmat ikäluokat kotiutettiin, ja nuorimpia miehiä siirrettiin muihin yksiköihin, mm. I/JR 29:ään, joka siis jäi elämään.
I/JR 29 jatkoi taistelua aluksi 11.D:lle alistettuna, mutta 4.7.1943 pataljoona liitettiin 15. prikaatiin. Siitä tuli prikaatin IV pataljoona (IV/15.Pr.) ja komppaniat saivat numerot 13, 14, 15 ja 16 (aik. KKK/I/JR 29).
Pataljoona oli aluksi etulinjassa Kimjärvestä itään ja sitten linnoitustöissä Juksovanjärvellä ja Syvärinjoen varrella Mäntysova-Pitma-maastossa. Lokakuun 1943 alkupuolella se siirtyi junakuljetuksella Syvärinjoen alajuoksulle Kuuttilahteen, jossa jatkoi asemasotaa. Neuvostoliiton suurhyökkäyksen alettua vetäytyminen Kuuttilahden suunnalla alkoi 18.6.1944, ja vetäytymisvaiheen viivytystaistelut pataljoona kävi Laatokan rannan tuntumassa ja osallistui merkittävästi mm. Nietjärven torjuntataisteluun. Pataljoona päätyi lopulta 17.8.1944 Lemetin maastoon, jossa oli kv-töissä jatkosodan tulitauon alkamiseen saakka.
3.-4.9. pataljoona marssi Impilahdelle, josta alkoi alkoi kuljetus kohti pohjoista ja Lapin sotaa. Pataljoona eteni pääasiassa Torniojokilaaksoa pitkin Kemiin, jonka valtaukseen saksalaisilta se osallistui. Matkaa jatkettiin sitten saksalaisten perässä Rovaniemen eteläpuolle, pataljoonan 13. ja 14. komppanioista muodostettu SissiK. Hyytiäinen kävi kuitenkin kääntymässä Unarinjärvellä saakka.
Rovaniemen eteläpuolen maastossa alettiin 25.10.1944 suunnitella pataljoonan kotiuttamista, ja marssi kohti etelää alkoi 3.11.1944. Veitsiluodossa pataljoona lastattiin laivaan, joka aamulla 14.11. lähti kohti Kokkolan Ykspihlajan satamaa. Kotiutukset alkoivat 17.11. ja 20.11.1944 kaikki miehet oli kotiutettu.
Jalkaväkirykmentti 30 (jatkosota)
Jalkaväkirykmentti 30 (JR 30) oli 7. divisioonan yksikkö jatkosodassa, jonka perusti Savo-Karjalan sotilaslääni.Rykmentti sai lähes määrävahvuuksien mukaisen varustuksen.
Jalkaväkirykmentti 31 (jatkosota)
Jalkaväkirykmentti 31 (JR 31) oli Suomen puolustusvoimien 14. divisioonan joukkoyksikkö jatkosodassa. Rykmentin perusti Maanselän sotilaslääni.Rykmentti sai perustettaessa lähes määrävahvuuksien mukaisen varustuksen.Rykmentti lakkautettiin puolustusvoimien muuttaessa divisioonien kokoonpanoa 13. huhtikuuta 1942.
Itsetuho
Itsetuho on mekanismi, joka aiheuttaa laitteen tuhoutumisen mikäli tietyt esiasetetut määritykset täsmääväät. Itsetuhomekanismia käytetään muun muassa korkean turvallisuuden vaativissa massamuistilaitteissa, joissa tiedon tuhoutuminen on tärkeää turvallisuuden tai maineen suojaamiseksi. Myös mekanismeissa, jotka toimintahäiriöisenä vaarantavat ihmisten tai ympäristön turvallisuuden saattavat sisältää itsetuhomekanismin.
Tieteis- ja toimintaelokuvissa itsetuho tarkoittaa yleensä sitä, että laite, kulkuväline tai rakennelma tuhoutuu räjähtämällä.
Ole Danbolt Mjøs
Ole Danbolt Mjøs (8. maaliskuuta 1939 Bergen – 1. lokakuuta 2013) oli norjalainen lääkäri ja kristillisdemokraattinen poliitikko. Hän oli lääketieteen tohtori ja professori ja toimi Tromssan yliopiston rehtorina vuosina 1989–1995. Vuosina 2003–2008 Mjøs oli Nobelin rauhanpalkinnon saajan valitsevan Norjan Nobel-komitean puheenjohtaja. Hänelle on myönnetty Suomen Leijonan ritarikunnan komentajan risti.
Robert de Craon
Robert de Craon (k. 13. tammikuuta 1147) oli temppeliherrain ritarikunnan toinen suurmestari. Hänet valittiin Hugo Paynsilaisen seuraajaksi vuonna 1136, ja hän toimi ritarikunnan johtajana kuolemaansa asti.
De Craon asui alun perin Akvitaniassa, mutta päätti muuttaa Palestiinaan kuultuaan Hugo Paynsilaiselta temppeliherrojen perustamisesta. De Craon tuli nopeasti tunnetuksi rohkeudestaan taistelukentällä ja hurskaudestaan uskonasioissa. Hugo Paynsilaisen kuoltua hänet valittiinkin ritarikunnan toiseksi suurmestariksi.
De Craon osoittautui erinomaiseksi organisaattoriksi, ja hänen aikanaan temppeliherroista tuli Lähi-idän huomattava valtatekijä. Paavi Innocentius II hyväksyi vuonna 1139 ritarikunnan säännöt, otti järjestön suojelukseensa ja vapautti heidät veroista.. Temppeliherroille annettiin myös lupa käyttää punaista ristiä valkeassa kaavussa.
Sotilasjohtajana De Craon ei ollut yhtä menestyksekäs kuin hallintoasioissa. Hän onnistui lyömään Aleppon emiirin, mutta emiirin joukot iskivät pian takaisin ja tuhosivat osan temppeliherrojen joukoista. De Craon myös salli espanjalaisten temppeliherrojen laivaston hyökätä Lissaboniin, mutta tämäkin hanke päättyi tappioon.
De Craon kuoli tammikuussa 1147, ja huhtikuussa seuraavaksi suurmestariksi valittiin Everard des Barres.
Kalafina
Kalafina on japanilainen yhtye, jonka on perustanut säveltäjä ja tuottaja Yuki Kajiura. Kalafina esittää teemakappaleet seitsemänosaiseen Kara no Kyoukai -elokuvaan.
Debyyttinsä yhtye teki tammikuussa 2008, jolloin mukana oli kaksi alkuperäistä jäsentä aikaisemmista Kajiuran FictionJunction-projekteista. Tuolloin mukana oli Wakana Ootaki ja Keiko Kubota. Toukokuussa 2008 julkaistiin kahden muun salatun jäsenen nimet. He ovat Maya ja Hikaru.
Yhtyeen neljännen singlen, Lacrimosan, nimikkokappale on toiminut animen Kuroshitsuji loppusävelmänä jaksosta neljätoista alkaen.Maya ja Hikaru valittiin yhtyeeseen Sony Music Japanin ja Yuki Kajiuran pitämässä koelaulutilaisuudessa. Maya ja Hikaru valittiin 30 000 kokeilijan joukosta.
Myöhemmin Sony ilmoitti, että Maya ei ole enää Kalafinan solisti.