hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Marcelo Carrusca
Marcelo Adrián Carrusca (s. 1. syyskuuta 1983, La Plata, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija, joka edustaa turkkilaista Galatasarayta. 172 senttimetriä pitkän Carruscan pelipaikka on keskikentän vasemmalla laidalla.
Carrusca aloitti ammattilaisuransa vuonna 2001 Estudiantesissa, josta hän siirtyi 27. heinäkuuta 2006 nykyiseen seuraansa. Hän allekirjoitti istanbulilaisseuran kanssa viisivuotisen sopimuksen.
Carrusca pelasi Argentiinan alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa 16 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Hän oli mukana nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2003.
Sven Lokka
Sven Lokka (taiteilijanimi Oskar Talvi, 3. maaliskuuta 1924 Kuklina, Neuvostoliitto – 15. marraskuuta 2008 Ylä-Tuuloma, Venäjä) oli kuolansuomalainen kirjailija ja taidemaalari. Lokka menetti isänsä Stalinin vainoissa 1930-luvun lopulla, ja hänet pakkosiirrettiin talvisodan aikana Kuolan muun suomalaisväestön mukana Karjalaan ja sieltä edelleen Arkangelin seudulle. Lokka vietti jatkosodan ajan Tšeljabinskissa GULAGin vankileirillä ja palasi sodan jälkeen yhtenä harvoista suomalaisista takaisin kotiseudulleen Muurmannille, jossa hän asui loppuelämänsä Ylä-Tuuloman (Verhnetulomskin) kylässä.
Lokka kuvasi teoksissaan suomalaisten elämää Muurmannilla 1900-luvun eri vaiheissa. Myös Lapin luonto on teoksissa vahvasti läsnä.
Vaikka Sven Lokka tunnettiin parhaiten kirjailijana, hän oli myös taitava taidemaalari, joka sai aiheensa kotiseutunsa luonnosta. Lokan maalauksia on muun muassa Murmanskin aluetaidemuseon kokoelmissa. Suuri osa teoksista on taiteilijan lapsien omistuksessa. Maalauksia on kulkeutunut lahjoituksina ja ostoina myös Suomeen.
Lokka kuoli marraskuussa 2008 aivoinfarktiin kotonaan Ylä-Tuulomassa.
Emilio Palma
Emilio Marcos Palma (s. 7. tammikuuta 1978) on ensimmäinen Etelämantereella syntynyt ihminen. Palman vanhemmat olivat argentiinalaisia ja hän syntyi argentiinalaisessa leirissä. Hänelle myönnettiin Argentiinan kansalaisuus. Guinnesin ennätysten kirjassa hänet mainitaan ainoana henkilönä, jonka tiedetään syntyneen ensimmäisenä jollakin mantereella. Emilio Palma syntyi Brittiläisen Antarktiksen alueella, ja silloin voimassa olleiden kansalaisuuslakien mukaan hän olisi saanut automaattisesti myös Britannian kansalaisuuden, jos sitä vain olisi haettu.
Iris Uurto
Iris Uurto, oik. Lyyli Ester Ripatti, o.s. Mielonen (28. tammikuuta 1905 Kerimäki – 1. huhtikuuta 1994 Kivijärvi) oli suomalainen kirjailija ja runoilija, jonka tuotannolle oli ominaista miehen ja naisen suhteen pohdiskelu.
Uurron vanhemmat olivat maanviljelijä Paavo Mielonen ja Maria Pennanen. Hänen puolisonsa oli kirjailija Aku Rautala (1896–1931, oik. August Ripatti). Pariskunnan poika oli kirjailija Aku-Kimmo Ripatti (1931–1994). Uurto tuli ylioppilaaksi 1929 ja opiskeli yliopistossa, mutta keskeytti opintonsa ja ryhtyi vapaaksi kirjailijaksi.
Tulenkantajien ja myös kirjailijaryhmä Kiilan jäsen Uurto kuului siihen 1930-luvun lopun kirjailijoiden ryhmään, joka käsitteli teoksissaan vaistojen psykologiaa ja ruumiin viisautta. Hänen teostensa seksuaalisuutta pidettiin aikoinaan varsin rohkeana. Esikoisteos "Ruumiin ikävä" (julk. myöh. nimellä "Villit henget") herätti huomiota aihepiirillään. Proosan lisäksi Uurto kirjoitti näytelmiä, joille oli leimallista pasifismi, ja siksi hän ei saanut niitä esitetyksi sodan aikana. Lisäksi hän kirjoitti runoja, jotka ilmestyivät kokoelmana "Sudet". Uurto asui myöhemmin ulkomailla, romaani "Den brinnande ön" ilmestyi ruotsiksi.
Fukui
Fukuin () on Fukuin prefektuurin pääkaupunki Hokurikun tai Chūbun alueella Honshūn saarella Japanissa. Se sijaitsee prefektuurin pohjoisosassa Japaninmeren rannalla Biwa-järven pohjoispuolella. Fukuissa on 267 221 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 536,19 neliökilometriä. Fukui on valittu yhdeksi Japanin erityiskaupungeista.
Fukuin kaupunki sai nykyisen nimensä samaan aikaan kun se muodostettiin 1. huhtikuuta 1889, vaikka se on ollut tärkeä asuinkeskus jo ainakin 1000 vuotta aikaisemmin. Fukui toimi myös Echizenin provinssin pääkaupunkina Edo-kaudella (1603–1868).
Fukuin kaupunki tuhoutui liittoutuneiden pommituksissa vuonna 1945 ja uudestaan maanjäristyksessä vuonna 1948. Kaupunki kuitenkin elpyi ja otti symbolikseen feenikslinnun.
Fukuin suurin asema on Fukuin rautatieasema. Lähiliikennettä hoitaa JR West ja sen Hokuriku-päälinja ja Etsumi-Hoku-linja. Echizen-rautatiet palvelee Katsuyama Eiheiji -linjalla ja Mikuni Awara -linjalla. Fukui-rautatiet toimii Fukubu-linjalla.
Hokuriku shinkansen -luotijunarata Kiotosta Fukuin, Kanazawan, Toyaman ja Naganon kautta Tokioon on rakenteilla.Fukuilla on useita ystävyyskaupunkeja:
Eeva-Liisa Moilanen
Anja Eeva-Liisa Moilanen (s. 17. kesäkuuta 1943 Riihimäki) oli Helsingin vaalipiirin kansanedustaja 1987–1995. Hän edusti kristillistä liittoa.
Moilanen kirjoitti ylioppilaaksi 1963 ja valmistui sairaanhoitajaksi 1967. Oikeustieteen kandidaatiksi hän valmistui 1984 ja 12 vuotta myöhemmin varatuomariksi.
Poliittisessa virassa Eeva-Liisa Moilanen toimi 1978 alkaen kristillisen liiton naisten toiminnanjohtajana ja 1983 vaalien jälkeisen vaalikauden puolueen eduskuntasihteerinä, kunnes nousi itse eduskuntaan 1987 vaaleissa. Eduskuntakautensa päätyttyä 1995 hän jätti kristilliset.
Moilanen on myöhemmin toiminut Helsingin kaupungin sekä Lauttasaaren seurakunnan luottamustehtävissä. Hän toimii myös Suomen Lepralähetyksen puheenjohtajana.
Stream of Passion
Stream of Passion on progressiivista metallia soittava yhtye, jonka musiikissa on vaikutteita myös sinfonisesta metallista.
Arjen Anthony Lucassen perusti yhtyeen vuonna 2005 Ayreon-projektiyhtyeensä "The Human Equation" -albumilla esiintyneen Marcela Bovion kanssa. Lucassen valitsi yhtyeen muiksi jäseniksi vähemmän tunnettuja muusikoita Alankomaista, Meksikosta ja Ruotsista. Pitkien välimatkojen vuoksi yhtyeen ensimmäinen albumi, "Embrace the Storm", sävellettiin ja äänitettiin suurelta osin Internetin välityksellä. Tammi- ja helmikuussa 2006 tehdyltä Euroopan-kiertueelta julkaistiin livealbumi ja -dvd "Live in the Real World" kesäkuussa 2006.
Lucassen erosi yhtyeestä alkuvuodesta vedoten henkilökohtaisiin syihin ja keskittyäkseen uuden Ayreon-albumin tekemiseen. Samalla myös Linstruth ja Millán erosivat yhtyeestä. Jäljelle jäänyt kolmikko on ilmoittanut jatkavansa yhtyeen toimintaa ja etsii korvaavia jäseniä. __notoc__
Karita Tykkä
Karita Hanna-Maria Tykkä (o.s. Tuomola, s. 22. syyskuuta 1976 Kuopio) on suomalainen malli, juontaja, korusuunnittelija ja henkinen valmentaja. Tykkä valittiin Miss Suomeksi vuonna 1997 ja Miss Baltic Seaksi vuonna 1998. Misseytensä lisäksi hän on tehnyt sekä mallin että juontajan töitä. Hän on juontanut monia televisio-ohjelmia, joita ovat muun muassa "Noora menee naimisiin", "Kaunis olo" ja "Tosi-tv". Tykkä oli juontajana myös Seinäjoen Tangomarkkinoilla vuonna 2001. Samana vuonna hänellä oli rooli "Ponterosa"-elokuvassa. Hän on juontanut myös MTV3-kanavalla esitettävää "Elixir"-ohjelmaa.
Karitan aviomies on lisäravinneyrittäjä Petri Tykkä. Pari avioitui 2008 ja heille syntyi vuonna 2010 poika. Karita Tykkä valmistui helmikuussa 2016 life coachiksi eli henkiseksi valmentajaksi.
Aintree Racecourse
Aintree Racecourse on laukka- ja moottoriurheilurata Liverpoolissa Englannissa. Moottorirata sijaitsee 1800-luvun alkupuoliskolla rakennetun laukkaradan sisäpuolella, katsomorakennukset ovat yhteiset. Alueella on lisäksi 9-reikäinen golfkenttä sekä esteratsastuskeskus.
Aintreen tunnetuin kilpailu on vuosittain huhtikuussa järjestettävä Grand National-estelaukkakilpailu, joka on yksi Ison-Britannian suurimmista urheilutapahtumista. Se kerää paikalle jopa 100 000 katsojaa ja television välityksellä sitä seuraa yli 500 miljoonaa ihmistä eri puolilla maailmaa. Grand National järjestettiin ensimmäisen kerran virallisesti vuonna 1839. Radan tarkkaa rakentamisajankohtaa ei tiedetä, mutta siellä on ilmeisesti kilpailtu jo muutamia vuosia aiemmin.
Laukkarata on poikkeuksellisti kolmion muotoinen ja se on noin 3 600 metriä (2 mailia ja 2 furlongia) pitkä. Radalla on yhteensä 16 kiinteää pensasestettä, joista yhdessä on lisäksi vesihauta. Sitä pidetään yhtenä maailman vaikeimmista ja myös vaarallisimmista estelaukkaradoista.
Aintreen moottorirata valmistui laukkaradan yhteyteen vuonna 1954. Radalla ajettiin Britannian Grand Prix viisi kertaa, vuosina 1955, 1957, 1959 ja 1961. Vuonna 1955 Stirling Moss voitti ensimmäisen Britannian Grand Prix'nsä kyseisellä radalla. Kaksi vuotta myöhemmin hänestä tuli ensimmäinen brittiläinen kuljettaja, joka voitti Britannian Grand Prix'n brittiläisellä autolla, Vanwallilla. Viimeisen kerran radalla ajettiin Formula 1 –kilpailu vuonna 1964. Muissa moottoriurheilukilpailuissa sitä käytettiin 1980-luvun alkuun asti. Osa radasta on edelleen auki ja sillä järjestetään erilaisia moottoriurheilutapahtumia muutamia kertoja vuodessa.
Pekka Mömmö
Pekka Juho (P.J.) Mömmö (13. helmikuuta 1878 Kuopio – 1. kesäkuuta 1910 Kuopio) oli kirjansitoja ja yksi Suomen ensimmäisistä kansanedustajista. Mömmö toimi eduskunnassa SDP:n ryhmässä vuosina 1907–1909. Hänet valittiin kansanedustajaksi Kuopion läänin läntisestä vaalipiiristä.
Vuokraaja Aukusti Mömmön ja Karoliina Räsäsen poika Pekka kävi kansakoulun ja ylemmän käsityökoulun. Hän pääsi Backmanin kirjapainoon sitomo-osaston oppilaaksi ja ura urkeni kirjansitojana Kuopiossa 1894–1899. Mömmö jatkoi uraansa kirjansitojana Helsingissä 1899–1908, kunnes perusti kirjansitomon ja paperikaupan Suonenjoelle 1908. Kuopioon hän avasi vastaavan kaupan hieman ennen kuolemaansa 1910.
SDP:n puhujana Mömmö toimi vuodesta 1905. Kuopiolaisen "Savon Työmiehen" väliaikainen toimittaja Mömmö oli vuodesta 1906 lähtien. Mömmö ehti olla myös SDP:n piirisihteeri.
Mömmö avioitui vuonna 1904 Aina Hedvig Väänäsen kanssa.
Albert Riera
Albert Riera Ortega (s. 15. huhtikuuta 1982 Manacor, Baleaarit, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Turkin Superliigassa pelaavaa Galatasarayta. Hän pelaa yleensä vasempana laitalinkkinä.
Riera aloitti ammattilaisuransa kaudella 2000–2001 Mallorcassa, jossa hän oli mukana voittamassa Espanjan cupia Copa del Reytä vuonna 2003. Kesällä 2003 Riera siirtyi ranskalaiseen Bordeaux’hon, jossa hän kuului kahden kauden ajan joukkueen vakiokokoonpanoon.
Vuonna 2005 Riera teki sopimuksen barcelonalaisen Espanyolin kanssa. Hän ei kuitenkaan pystynyt vakuuttamaan valmentaja Miguel Ángel Lotinaa eikä päässyt säännöllisesti kentälle, joten tammikuussa 2006 hänet lainattiin odotetusti englantilaiselle Manchester Citylle. Debyyttinsä Cityssä hän teki Manchesterin derbyssä Manchester Unitedia vastaan. Kaudeksi 2006–2007 Riera palasi Espanyoliin ja vakiinnutti paikkansa nyt Ernesto Valverden valmentamassa joukkueessa. Samalla kaudella hän teki Espanyolille maalin UEFA Cupin loppuottelussa, mutta mestaruus meni lopulta Sevillalle rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Kesällä 2008 Riera siirtyi espanjalaisen Rafael Benítezin luotsaamaan Liverpooliin. Kaudeksi 2010–2011 hän siirtyi kreikkalaiseen Olympiakosiin, josta vaihtoi seuraavaksi kaudeksi turkkilaiseen Galatasarayhin.
Espanjan maajoukkueessa Riera teki ensiesiintymisensä 13. lokakuuta 2007 Tanskaa vastaan pelatussa EM-karsintaottelussa, jossa syntyi myös maajoukkueuran ensimmäinen maali. Kesän 2008 EM-kilpailuihin Rieraa ei valittu, mutta hän palasi joukkueen kokoonpanoon syksyllä 2008 alkaneissa .
Saaristolaislääkäri
Saaristolaislääkäri ("Skärgårdsdoktorn") on vuosina 1997–2000 kuvattu ruotsalainen televisiosarja. Se kertoo lääkäri Johan Steenista ja tämän tyttärestä Wilmasta, jotka palaavat Afrikasta Ruotsiin Johanin ja tämän Afrikkaan jäävän vaimon työkomennuksen loputtua. Johan ja Wilma asettuvat asumaan Tukholman saaristossa sijaitsevalle Saltölle, missä Johan jatkaa appensa Axel Holtmanin lääkäriklinikkaa. Sarja kuvaa Johanin ja Wilman hidasta sopeutumista saariyhteisöön. Suomessa sarjaa on esittänyt Yleisradion Yle TV2.
Tohtori Johan Steen saapuu Saltölle 12-vuotiaan tyttärensä Wilman kanssa. Perheen äiti, Saltöllä kasvanut Eva Steen on jäänyt lääkäriksi Afrikkaan, vaikka puhetta paluusta Ruotsiin onkin ollut. Evan eläkkeelle jäänyt isä ja Saltön entinen lääkäri Axel Holtman ei ole täysin mielissään vävypoikansa ottaessa lääkäriklinikan haltuunsa. Myös saaren muilla asukkailla on ennakkoluuloja Johania kohtaan, sillä tämän menetelmät poikkeavat saarelaisia vuosikausia hoitaneen Axel Holtmanin vastaavista. Wilmaakin kiusataan aluksi koulussa Afrikassa vietettyjen vuosien takia. Eva Steen ei puheistaan huolimatta palaa Ruotsiin, vaikka hänen perheensä sitä toivoisi.
Johan ja Wilma Steen ovat pikkuhiljaa alkaneet sopeutua Saltölle, vaikka varsinkin Johan joutuu vielä kohtaamaan ennakkoluuloja ja oppimaan saarelaisista kantapään kautta. Lisäksi isällä ja murrosikäisellä tyttärellä on tuon tuostakin konflikteja. Varsinkin isän lämpenevä suhde Wilman kuvaamataidonopettajaan Helena Solbergiin aiheuttaa perheessä kitkaa. Tuotantokauden lopussa Eva Steen palaa Ruotsiin.
Koko Steenin perhe elää Saltön lääkäriklinikalla. Wilma on iloinen äitinsä paluusta, mutta Eva Steen turhautuu työhönsä ja tarttuu tilaisuuteen saadessaan taas kiinnostavan työtarjouksen Afrikasta. Wilma aikoo Johanin suruksi lähteä äitinsä mukaan, mutta päättääkin lopulta jäädä isänsä luo Saltölle.
Carterin oppi
Carterin oppi oli Yhdysvaltain presidentin Jimmy Carterin muotoilema linjaus maansa ulkopolitiikasta. Carter alkoi julistaa oppiaan Kansakunnan tila -puheessaan tammikuussa 1980. Sen mukaan Yhdysvallat oli tarvittaessa valmis käyttämään sotilaallista voimaa puolustaakseen kansallisia etujaan Persianlahden alueella. Oppi oli vastaus Neuvostoliiton invaasioon Afganistaniin vuonna 1979.
Carterin oppi julkistettiin 23. tammikuuta 1980 Yhdysvaltain presidentin kansakunnan tilaa käsittelevässä puheessa ja se perustui Trumanin oppiin, jonka oli uudelleen muotoillut Zbigniew Brzezinski. Johtoajatuksena oli edelleen pitää Neuvostoliitto pois Persianlahdelta öljyn vuoksi. Vaikka Zbigniew Brzezinski kuului demokraattisen puolueen neuvonantajiin, hänen ajatuksillaan on ollut käyttöä myöhemminkin myös Bushin hallinnon aikana. Ajatuksensa Brzezinski kirjoitti kirjaksi "The Grand Chessboard: American Primacy and Its Geostrategic Imperatives" (1977).
Martti Lindqvist
Martti Juhani Lindqvist (22. helmikuuta 1945 Rauma – 5. huhtikuuta 2004 Dar es Salaam, Tansania) oli suomalainen teologi, kirjailija ja eetikko.
Lindqvist opiskeli Helsingin yliopistossa teologiaa ja valmistui teologian kandidaatiksi vuonna 1966, teologian lisensiaatiksi vuonna 1972 ja teologian tohtoriksi vuonna 1976. Lindqvistin kirkkososiologian alan lisensiaatintyö käsitteli lääketieteen tarjoamia ihmisen muokkaamismahdollisuuksia. Väitöskirjan aihe oli taloudellisesta kasvusta, elämän laadusta ja kehityksestä käyty keskustelu Kirkkojen maailmanneuvostossa.
Lindqvist toimi Suomen Kristillisen Ylioppilasliiton pääsihteerinä 1967–1969. Tämän jälkeen hän toimi tutkijana Kirkon tutkimuslaitoksessa 1971–1978.
Helsingin yliopiston teologisen tiedekunnan sosiaalietiikan apulaisprofessoriksi Lindqvist valittiin 1978. Hän toimi apulaisprofessorina ja vt. professorina vuoteen 1986, jolloin hän erosi toimesta ja ryhtyi vapaaksi kirjoittajaksi ja kouluttajaksi ja oli edelleen terveydenhuollon etiikan dosentti Tampereen yliopistossa ja sosiaalietiikan dosentti Helsingin yliopistossa.
Kouluttajana Lindqvist työskenteli erityisesti opettajien, sairaalateologien ja terveydenhuollon ammattilaisten kanssa. Lindqvist kouluttautui sosio- ja psykodraamaohjaajaksi ja toimi lisäksi työnohjaajana ja työnohjaajakouluttajana.
Lindqvist toimi lukuisissa kirkollisissa ja sosiaali- ja terveydenhuollon alan asiantuntijaelimissä. Valtakunnallisen terveydenhuollon eettisen neuvottelukunnan (ETENE) puheenjohtajana Lindqvist toimi 1998–2004. Tansaniassa Lindqvist osallistui Afrikan kirkkojen AIDSin vastaiseen projektiin, jonka asiantuntija ja kouluttaja hän oli.
Suurelle yleisölle Lindqvist tuli tunnetuksi Helsingin Sanomien kolumnistina vuosina 1977–1994. Kolumneja Lindqvist kirjoitti muun muassa "Eevaan", "Sanaan", "Hyvä terveys" -lehteen sekä Kotimaahan, viimeksi mainittuun myös nimimerkillä "Nyyti". Vuosina 1968–2004 Lindqvist piti radiohartauksia Yleisradion radiokanavilla.
Laajassa kirjallisessa tuotannossaan Lindqvist käsitteli kristinuskon, hyvän elämän, surun ja kuoleman kysymyksiä.
Kaarle Mänty
Kaarle Oskari Mänty (aik. Mäkilä) (2. joulukuuta 1865 Loimaa – 3. syyskuuta 1937 Vaasa) oli yksi Suomen ensimmäisistä kansanedustajista. Eduskunnassa hän oli useaan otteeseen vuosien 1907–1917 välillä. Puolue kannaltaan Mänty oli sosiaalidemokraatti. Eduskunnassa toimiessaan hän oli pankkivaliokunnan, suuren valiokunnan ja toimitusvaliokunnan jäsen.
Männyn koulutus jäi vähäiseksi. Hän kävi pienten lasten koulua 18 viikkoa. Työuransa hän aloitti 1882 renkinä Loimaalla. Hämeenlinnan tarkk'ampujapataljoonan vanhempi aliupseeri hän oli 1887–1895.
Jyväskylässä hän asui 1903–1918. Vuonna 1918 hänet tuomittiin poliittisista syistä vankilaan yhteensä viideksi vuodeksi. Vapauduttuaan hän muutti Vaasaan.
Mänty nai Etna Seliina Malmbergin 1893.
Paikallissanomat
Paikallissanomat oli Laviassa, Mouhijärvellä ja Suodenniemellä keskiviikkoisin ilmestyvä vuonna 1924 perustettu paikallislehti. Vuodesta 1982 sitä julkaisi vammalalainen Tyrvään Sanomat Oy. Lehden vuonna 2005 tarkastettu nettolevikki oli 4 890 kappaletta. Lehden viimeinen päätoimittaja oli Heta Tuomisto.
Paikallissanomien verkkoilme palkittiin Sanomalehtien liiton verkkovuoden kunniaksi järjestetyssä kilpailussa. Se sai yksipäiväisten lehtien parhaan verkkolehden sijan.
Paikallissanomien taival päättyi kesäkuun 2010 alussa, kun se yhdistettiin Tyrvään Sanomiin.
Vilhelm III (Alankomaat)
Vilhelm III ("Willem Alexander Paul Frederik Lodewijk", 1817–1890) oli Alankomaiden kuningas ja Luxemburgin suurherttua vuosina 1849–1890. Hänen vanhempansa olivat kuningas Vilhelm II sekä Anna Pavlovna, Venäjän keisari Aleksanteri I:n sisar.
Vilhelm inhosi isänsä tekemiä liberaaleja myönnytyksiä ja joutui heti valtaistuimelle noustuaan hankauksiin liberaalipuolueen kanssa. Vuonna 1862 hän lakkautti orjuuden Alankomaiden Länsi-Intiassa.
Vilhelm oli naimisissa kahdesti, ensin serkkunsa Sophie von Württembergin kanssa (1839–1877). Tästä liitosta syntyi kolme poikaa, Vilhelm, Morits ja Aleksanteri. Toisesta liitosta 1879 Emma av Waldeck-Pymontin kanssa syntyi tytär Vilhelmiina, josta tuli seuraava kuningatar.
Vilhelm III kuoli munuaissairauteen vuonna 1890. Hänen tyttärestä Vilhelmiinasta tuli kuningatar, koska Vilhelmin pojat olivat kuolleet ennen isäänsä.
Emiliano Moretti
Emiliano Moretti (s. 11. kesäkuuta 1981 Roomassa, Italiassa) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Genoaa. Hän on pelipaikaltaan puolustaja.
Moretti aloitti uransa roomalaisessa AS Cisco Romassa, josta hän siirtyi AC Fiorentinaan vuonna 2000. Fiorentinassa hän oli mukana voittamassa Italian cupia vuonna 2001. Kaudella 2001–2002 Moretti pelasi 27 liigaottelussa. Fiorentinan mennessä konkurssiin vuonna 2002, siirtyi Moretti Italian suurseuraan Juventukseen. Vuonna 2003 Moretti lainattiin Modenaan, auttamaan joukkuetta pysymään liigassa. Samana vuonna Parma hankki 185-senttisen puolustajan itselleen.
Moretti vietti lyhyen ajan lainalla Bolognassa, ennen kuin Parma joutui talousvaikeuksiin ja myi Morettin nykyiseen seuraansa Valenciaan.
Moretti kuului Italian alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen kun Italia voitti Euroopan mestaruuden vuonna 2004. Samana vuonna Moretti kuului myös olympiajoukkueeseen kun Italia voitti pronssia Ateenan kesäolympialaisissa.
Simon Davies
Simon Davies (s. 23. lokakuuta 1979 Haverfordwest, Wales) on walesilainen maajoukkuetason jalkapalloilija, joka edusti seuratasolla muun muassa Englannin Valioliigassa pelaavia Tottenhamia, Evertonia ja Fulhamia. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
177-senttinen Davies aloitti uransa Peterborough Unitedissa vuonna 1997. 31. joulukuuta 1999 hän siirtyi 700 000 punnan siirtosummalla Tottenhamiiniin, jossa teki debyyttinsä 9. huhtikuuta 2000 ottelussa Liverpoolia vastaan. Vuodesta 2005 vuoteen 2006 Davies edusti Evertonia, josta siirtyi Fulhamiin.
Walesin maajoukkuetta Davies edusti 58 kertaa ja teki pelaamissaan otteluissa kuusi maalia.
Randy Piper
Randy Piper (s. 1956, San Antonio, Texas) on yhdysvaltalainen kitaristi ja muusikko. Hän oli W.A.S.P.-yhtyeen kitaristi sen alkuaikoina 80-luvun alussa. Nykyään hän soittaa entisten W.A.S.P.-jäsenten Chris Holmesin ja Tony Richardsin kanssa perustamassaan Animal-yhtyeessä, jonka debyyttialbumi, "900 lb. Steam", julkaistiin vuonna 2003.
Alexander Ferdinand Luther
Alexander Ferdinand Luther () oli suomalainen eläintieteilijä ja Helsingin yliopiston professori. Hän oli aikansa merkittävimpiä värysmatojen tutkijoita ja toimi myös selkärankaisten eläinten vertailevan anatomian alalla.
Luther oli Helsingin yliopiston eläinmuseon amanuenssi 1900-1912 ja 1917-1918 eläinmuseon kustos. Yliopiston eläintieteen ylimääräisenä professorina hän toimi 1918-1946 ja samalla Tvärminnen eläintieteellisen aseman esimiehenä 1919-1953.
Uransa alkuaikoina Luther paneutui faunistiikkaan, tutki erityisesti Lohjanjärven eläimistöä ja julkaisi mm. Suomen nilviäisten levinneisyyttä koskevan kokonaisesityksen. Hän opiskeli Itävallassa 1902-1903 erikoistuen värysmatojen morfologiaan, ja julkaisi niiden systematiikkaa koskevan väitöskijrjatyön sekä useita muita tutkimuksia.
Sittemmin hän opiskeli Saksan Heidelbergissa 1905-1907 vertailevaa anatomiaa ja julkaisi haiden ja muiden rustokalojen leukalihaksistoa koskevia töitä ja myöhemmin tutkimuksia sammakkoeläinten anatomiasta. Hän tutki vielä Münchenissä ja Rostockissa anatomiaa ja kehitysfysiologiaa 1912-1914 mm. Hans Spemannin johdolla. Luther teki tutkimusmatkan Kaukoitään ja Ceylonille 1910.
Professorikautenaan Luther jatkoi perinpohjaista värysmatojen anatomian ja systematiikan tutkimusta, ja lopulta julkaisi Itä-Fennoskandian värysmatofaunaa koskevan kokonaisesityksen "Die Turbellarien Ostfennoskandiens" I-IV (1960-1963), jota Tor Karling täydensi viidennellä osalla. "Lutherin ansiosta Suomesta tuli yksi värysmatotutkimuksen johtavista maista ja erityisesti Tvärminnestä alan keskeinen tutkimuspaikka."
Alexander Luther oli baltiansaksalaista sukua. Hänen Suomeen muuttanut isänsä perusti Janakkalan Leppäkoskelle Rauhaniemen tiilitehtaan, ja Alexander Luther toimi myös sen toimitusjohtajana vuosikymmenten ajan.
Lutherilla oli kuusi poikaa, joista vanhin oli kasvitieteen professori Hans Luther.
T. G. Karling, Alexander Luther // Luonnon tutkija 74. 1970.>
Intialainen elokuva
Intialainen elokuva on yleisnimitys kaikille Intian niemimaalla, nykyisen Intian alueella, tehdylle elokuville. Se jakaantuu edelleen useisiin alahaaroihin mm. kielien perusteella.
Intian elokuvateollisuus on tuotettujen elokuvien lukumäärällä mitattuna maailman suurin (877 pitkää elokuvaa ja 1177 lyhytelokuvaa vuonna 2003). Elokuvaliput Intiassa ovat hyvin halpoja, keskimääräinen hinta on noin 0,24 euroa. 73% kaikista Aasian-Tyynenmeren alueen elokuvalipuista ostetaan Intiassa (yhteisarvo arvioitu 3,6 miljardiksi euroksi). Intiassa on myös maailman suurin elokuvakaupunki, Ramoji Film City. Muita vastaavia ovat Intian elokuvapääkaupungin Mumbain elokuvakaupunki sekä Noida Film City, jossa majaansa pitää 50 satelliittikanavaa sekä kansainvälinen elokuvaoppilaitos Asian Academy of Film & Television. Elokuvateollisuutta pitää yllä suurelta osin maksava yleisö. "The Central Board of Film Certification of Indian" mukaan jokainen intialainen käy keskimäärin neljä kertaa vuodessa elokuvissa. Hiljattain intialainen elokuva on tullut tunnetummaksi myös muualla maailmassa, etenkin maissa joissa on intialaisperäistä väestöä.
Virallinen tilastointi jaottelee Intiassa tuotetut elokuvat niiden kielten mukaan. Tämä käytäntö heijastelee osavaltioiden uudelleenjärjestelyä kielirajojen mukaan 1952-1970. Vaikka myös historioitsijat käyttävät tätä järjestelmää , se ei välttämättä kerro elokuvan tai sen ohjaajan maantieteellisestä alkuperästä. Esimerkiksi bengaliohjaaja Mrinal Sen ohjasi elokuvia orijaksi (Orissan osavaltion kieli), teluguksi (Andhra Pradesh) ja hindiksi (mm. Uttar Pradesh, Bihar, Madhya Pradesh). Intiassa tuotetaan elokuvia noin kolmellakymmenellä eri kielellä. Suurimmilla kielillä (hindi, bengali, marathi, kannada, tamili, telugu ja malajalam) on kaikilla oma elokuvateollisuutensa.
Hämeen Vasemmistoliitto
Hämeen Vasemmistoliitto on yksi Vasemmistoliiton 15 piirijärjestöstä. Piiritoimisto sijaitsee Lahdessa. Aiemmin järjestö oli nimeltään Etelä-Hämeen Vasemmistoliitto.
Hämeen vihreät
Hämeen Vihreät on Vihreän liiton piirijärjestö, joka toimii Hämeen vaalipiirin 20 kunnassa. Järjestön puheenjohtaja on Riina Puusaari.
Keltainen kirjasto
Keltainen kirjasto on Tammen kirjasarja, jossa julkaistaan käännöskirjallisuutta. Ensimmäinen teos, Alan Patonin "Liian myöhään vesipääsky", ilmestyi vuonna 1954. Sarja sisältää yhteensä yli 400 kirjaa.
Keltaisen kirjaston perusti Tammen vuonna 1982 eläkkeelle jäänyt toimitusjohtaja Jarl Hellemann. Teossarjassa on 30 Nobel-palkittua kirjailijaa, joista muutamien teoksia on ilmestynyt sarjassa jo vuosia ennen palkinnon myöntämistä.
Sarjassa ilmestyy vuosittain 7–10 teosta. Kirjoista on tullut keräilykohteita, mikä on nostanut pienempinä painoksina ilmestyneiden teosten hintoja antikvaarisissa kirjakaupoissa. Uusia painoksia ilmestyy suosituista teoksista jatkuvasti, mutta keräilijät arvostavat juuri varhaisempia painoksia. Vuodesta 2009 alkaen sekä uudempia että vanhempia sarjan teoksia on julkaistu Keltaisina Pokkareina.
Kirjasarjan alkaessa ilmestyä Suomessa elettiin sotien jälkeistä pula-aikaa. Kun tavaroista oli sotien jälkeisessä Suomessa pulaa, keskityttiin henkiseen kulttuuriin. Kirjojen painokset olivat suuria ja teoksia luettiin ahkerasti. Uusien kustantamoiden syntyä auttoi, ettei 1940 perustettu liikevaihtovero ulottunut aluksi kirjoihin. Kuin näin tapahtui 1940–50-lukujen taitteessa, monet kustantamot lopettivat toimintansa.
Keltainen kirjasto on Suomen pitkäikäisin kirjasarja ja myös kansainvälisesti ainutlaatuinen ilmiö. Kun Boris Pasternak sai Nobelin palkinnon 1958, "Tohtori Živago" ilmestyi samana vuonna Juhani Konkan suomentamana. Kun John Steinbeck sai Nobelin palkinnon 1962, Keltaisessa kirjastossa oli ilmestynyt kolme hänen teostaan, "Vihan hedelmät", "Tyytymättömyyden talvi" ja "Helmi". Jo vuonna 1958 sarjassa oli ensimmäinen japanilainen teos, Yasunari Kawabatan "Lumen maa". Kawabata sai Nobel-palkinnon kymmenen vuotta myöhemmin. Vuonna 1999 palkitun Günter Grassin teoksia on julkaistu sarjassa kaikkiaan kahdeksan. Myös vuonna 2007 palkitulta Doris Lessingilta julkaistiin sarjassa jo aiemmin ilmestynyt teos. Sarjan uusimmat nobelistit ovat Orhan Pamuk (2006), Herta Müller (2009), Tomas Tranströmer (2011) sekä Alice Munro (2013). Nobel-veikkausten kärjessä on viime vuosina ollut säännöllisesti japanilainen Haruki Murakami.
Sarjan perustaja Jarl Hellemann piti sen kulmakivenä James Joycen "Odysseusta", jonka suomensi Pentti Saarikoski. Joycelta julkaistiin sarjassa myös teokset "Dublinilaisia" ja "Taiteilijan omakuva nuoruuden vuosilta", josta tosin ensimmäinen painos ilmestyi jo ennen sarjan alkua, 1946.
Sarjan ajallinen takaraja on ensimmäinen maailmansota.
Kaksi sarjan teoksia valottavaa kirjoituskokoelmaa on ilmestynyt vuosina 1994 ja 2004. Vuonna 1986 on myös ilmestynyt "Keltainen muistikirja" sisältää sarjan lyhyen historian sekä tiedot 200 ensimmäisestä sarjan kirjasta, muutaman rivin tekstiä kunkin kirjan alusta ja tilaa kirjoja koskeville muistiinpanoille.
Cloetta Fazer
Cloetta Fazer AB oli vuosina 2000–2009 toiminut pohjoismaiden suurin makeisvalmistaja 22 prosentin markkinaosuudellaan.
Oy Karl Fazer Ab yhdisti makeisten valmistuksen vuonna 2000 ruotsalaisen Cloetta AB:n kanssa uudeksi Cloetta Fazer AB -nimiseksi yritykseksi, josta tuli Fazerin tärkein osakkuusyhtiö. Cloetta Fazerilla oli tehtaita vuonna 2006 kolme: kaksi Suomessa (Vantaa ja Lappeenranta) sekä yksi Ruotsissa (Ljungsbro).
Vuoden 2009 alussa Cloetta Fazer jakautui takaisin kahdeksi yritykseksi, Fazer Makeiset Oy:ksi ja Cloetta AB:ksi.
Kristillisdemokraattien Hämeen piiri
Suomen Kristillisdemokraattien (KD) Hämeen piiri on kristillisdemokraattien piirijärjestö, joka toimii Hämeen vaalipiirissä. KD:lla on Hämeestä yksi kansanedustaja, puolueen entinen puheenjohtaja Päivi Räsänen.
Perheyritys
Perheyritys on yritys, jonka osakkeista pääosa on yhden perheen jäsenten tai läheisten sukulaisten hallussa. Myös listattu yritys voi olla perheyritys, jos yhden perheen tai suvun hallussa on äänivallasta vähintään 25 %.
Suomen suurimmat perheyritykset liikevaihdolla mitaten ovat Kone, Cargotec, Sanoma, YIT, Onvest, Ahlstrom-Munksjö, Wihuri, Veho, Uponor, Fazer ja Kuusakoski Group.
Perheyhtiö tarkoittaa tiukan määritelmän mukaan yksityistä yritystä, jossa vähintään kaksi perheenjäsentä osallistuu yrityksen strategiseen johtamiseen (hallituksen jäsen) ja/tai operatiiviseen johtamiseen (toimitusjohtaja tai johtoryhmä). Perheellä/suvulla on määräysvalta yrityksen liiketoiminnasta. Perheyhtiön yhtiömuotona on avoin yhtiö, kommandiittiyhtiö, osakeyhtiö tai julkinen osakeyhtiö.
Kauppa- ja teollisuusministeriön (2005) määritelmän mukaan yritys on perheyhtiö, jos
Perheyritysten koko vaihtelee suuresti. Usein perheyritys mielletään pieneksi yritykseksi, mutta se ei ole synonyymi sanalle PK-yritys. Vaikka perheyritykset mielletään usein pieniksi yrityksiksi, niin liikevaihdolla tarkasteltuna viidennes suomalaisista TOP 500 yrityksistä oli perheyrityksiä. Norjassa 500 suurimman yrityksen joukossa vuonna 1997 oli 150 perheen omistamia yritystä eli 30 prosenttia suuryrityksistä. Vastaavasti Yhdysvalloissa Fortunen listan 500 suurimman yrityksen joukossa on 35 prosenttia suuria perheyrityksiä.
Talouselämä-lehden tutkimuksen mukaan 100 suurimman suomalaisen perheyhtiöiden omavaraisuusasteen mediaani oli 49 prosenttia, kun muiden Talouselämä 500 -yhtiöiden omavaraisuusasteen mediaani oli 42 prosenttia.
Perheyritykset ovat niin länsieurooppalaisen kuin yhdysvaltalaisenkin talouden selkäranka. Yhdysvalloissa on 10 miljoonaa yksityistä yritystä, jotka työllistävät lähes 44 miljoonaa ihmistä. Perheyritykset työllistävät yli 50 prosenttia työvoimasta Yhdysvalloissa. Kanadassa perheyritykset työllistävät 50 prosenttia työvoimasta ja 70–85 prosenttia uusista työpaikoista Kanadassa. Perheyritykset saavat aikaan puolet Yhdysvaltojen maksetuista kokonaispalkoista. Käytetystä perheyrityksen määritelmästä riippuen voidaan sanoa, että perheyritykset työllistävät 15–59 prosenttia Yhdysvaltojen työvoimasta. Kanadassa perheyritykset työllistävät yli 6 miljoonaa kanadalaista. Länsi-Euroopassa perheyritykset työllistävät yli puolet työvoimasta . Suomessakin perheyrityksiä voidaan pitää talouselämän moottorina ja selkärankana, sillä yksityisen sektorin työvoimasta perheyritykset työllistävät enemmän kuin 2/3 ja 48 prosenttia työvoimasta.
Kari Mänty
Kari Seppo Johannes Mänty (s. ) on Yleisradion urheilun entinen päällikkö. Hän on toiminut myös sanomalehti "Pohjalaisen" päätoimittajana.
Toimittajan uransa Mänty aloitti vuonna 1970 TV-uutisissa ja on ollut siitä lähtien Yleisradion palveluksessa, lukuun ottamatta työskentelyä BBC:n maailmanpalvelun suomenkielisellä osastolla Lontoossa 1973–1974 sekä kautta, jolloin Mänty toimi Vaasassa ilmestyvän "Pohjalainen"-sanomalehden päätoimittajana vuosina 1996–2002. Päätoimittajakautenaan Mänty ylläpiti ja vahvisti Ilkka-yhtymän haltuun siirtyneen sanomalehden identiteettiä. Se poikkesi journalistiselta linjaltaan Kari Hokkasen päätoimittamasta "Ilkka"-lehdestä.
Sukupolvenvaihdos
Sukupolvenvaihdos () on monivaiheinen ja suunniteltu prosessi, jossa yrityksen omistajuus, johtajuus ja osaaminen siirretään luopuvalta omistaja-yrittäjältä seuraavalle yrittäjäsukupolvelle (erityisesti rintaperillisille). Sukupolvenvaihdoksen tekninen, omistajuuden siirron prosessi voidaan jaotella suunnitteluvaiheeseen, toteutusvaiheeseen ja jälkihoitovaiheeseen. Sukupolvenvaihdoksen osaamisen ja johtajuuden siirron prosessi voidaan jaotella tutustumisvaiheeseen, sisääntulovaiheeseen, yhteisjohtajuusvaiheeseen ja itsenäisen liiketoiminnan vaiheeseen. Osaamisen siirto luopujalta jatkajakandidaatille on tyypillisesti alkanut yrittäjäperheessä jo jatkajan lapsuuden aikana.
Sukupolvenvaihdos voidaan perheyhtiössä toteuttaa esimerkiksi
Eräs erikoistapaus sukupolvenvaihdoksesta on maatilan sukupolvenvaihdos. Siihen pätevät monilta osin samat huomioon otettavat asiat kuin yrityksen sukupolvenvaihdokseen, mutta maatilojen osalta on myös esimerkiksi erityislainsäädäntöä.
Omistajanvaihdos
Omistajanvaihdos eroaa sukupolvenvaihdoksesta siten, että yrityksen jatkaja voi olla jokin muu kuin luopuvan yrittäjän rintaperillinen tai sukulainen. Erityisesti yrityskaupassa on kysymys omistajanvaihdoksista. Ulkopuolisella jatkajalla voidaan tarkoittaa esimerkiksi yrityksen pitkäaikaista työntekijää (MBO-kauppa = management buy out), samalla toimialalla toimivaa yritystä tai yrittäjyydestä kiinnostunutta henkilöä. Omistajanvaihdoksissa jatkajalle siirretään luopuvalta omistaja-yrittäjältä ennen kaikkea omistajuus ja johtajuus, osaamisen siirto saattaa alkaa vasta yrityskaupan jälkeen. Omistajanvaihdos toteutetaan osakeyhtiössä tyypillisesti osakekauppana tai substanssikauppana eli liiketoimintakauppana.
Yrityskaupan tyypillisimpiä sudenkuoppia ovat
Wonderlandin murhat
Wonderlandin murhat tapahtuivat vuoden 1981 kesällä Los Angelesissä, jossa Laurel Canyonin Wonderland Avenuella murhattiin neljä ihmistä. Murhat vaikuttivat ensin tavallisilta huumemurhilta, kunnes selvisi, että tapaukseen oli sekaantunut myös pornonäyttelijä John Holmes. Murhien tapahtuessa Holmes oli jo vajonnut pornoteollisuuden isoimman ja kuuluisimman tähden asemasta taloudelliseen rappiotilaan ja huumehelvettiin.
Tapahtumista tehtiin Val Kilmerin tähdittämä "Wonderland Murders" -elokuva, joka julkaistiin vuonna 2003.
Vernon Presley
Vernon Elvis Presley (10. huhtikuuta 1916 Fulton, Mississippi, Yhdysvallat – 16. kesäkuuta 1979 Memphis, Tennessee, Yhdysvallat) oli Elvis Presleyn isä.
Köyhistä oloista lähtenyt Vernon avioitui vuonna 1933 Gladys Smithin kanssa. Vernon rakensi heille vain muutamalla kymmenellä dollarilla yhteisen yhden huoneen puutalon, jossa syntyivät pariskunnan molemmat pojat: Jesse Garon ja Elvis Aaron, joista Jesse syntyi kuolleena. Niinpä pariskunta päätti pyhittää elämänsä Elvikselle ja antaa tälle parhaimman kasvatuksen. Hyvä kasvatus näkyi Elviksessä aina; hän kutsui ihmisiä "rouvaksi" ja "herraksi".
Elviksen ollessa muutaman vuoden ikäinen Vernon joutui yhdeksäksi kuukaudeksi vankilaan väärennettyään neljän dollarin šekin 40 dollarin suuruiseksi. Perheen talous oli tiukilla, kunnes Elvis teki ensimmäiset levynsä ja ryhtyi ansaitsemaan miljoonia vuodessa. Vernonin tehtäväksi tuli hoitaa Elviksen raha-asioita, ja hän sai usein harmaita hiuksia kohtuuttoman suurista laskuista, joita kertyi Elviksen oltua tuhlailupäällä. Hän esimerkiksi osti 20 kallista pickup-autoa pelkästään vitsinä, ja lahjoitti 19 paikallisille maanviljelijöille.
Vernonin vaimo kuoli vuonna 1958. Hän avioitui uudelleen vuonna 1960 Davada ”Dee” Stanleyn kanssa, mutta erosi vuonna 1977. Samana vuonna Elvis kuoli, mikä aiheutti sairaan Vernonin lopullisen murtumisen. Vernon lausui kiitokset Elviksen muistoa kunnioittaneille Elvis konsertissa -televisiospesiaalin lopussa. Vain kaksi vuotta myöhemmin hän kuoli. Myös Vernonin kuolema oli maailmanlaajuinen uutinen, joka huomioitiin suuresti myös pääuutisissa.
Vernon esiintyi kaksi kertaa poikansa elokuvissa: "Kiihkeitä rytmejä" (1957) ja "Elvis kiertueella" (1972).
Luettelo NFL:n ykkösvarauksista
Luettelo NFL:n ykkösvarauksista on luettelo amerikkalaisen jalkapallon ammattilaisliiga NFL:n vuosittaisessa värväystilaisuudessa ensimmäisenä varatuista pelaajista.
Perussuomalaisten Hämeen piiri
Perussuomalaisten Hämeen piiri on Perussuomalaisten piirijärjestö, joka toimii Hämeen vaalipiirissä. Puolueella on kuluvalla (2015-2019) vaalikaudella 3 kansanedustajaa Hämeen vaalipiiristä.
2008 kunnallisvaaleissa Perussuomalaiset saivat 17 kunnanvaltuutettua päijäthämäläisiin kunnanvaltuustoihin. Orimattilan kaupunginvaltuustoon tuli viisi perussuomalaista kaupunginvaltuutettua.
Lahdessa Perussuomalaisilla on kolme kaupunginvaltuutettua: Rami Lehto, Harri Nieminen ja Lasse Koskinen. Koskinen on toiminut aikaisemmin POP:ssä ja SMP:ssä.
Asikkalan Perussuomalaiset on Perussuomalaisten kunnallisjärjestö Asikkalan kunnassa. Kunnallisjärjestön puheenjohtaja on James Hirvisaari, sihteeri Katriina Nikula ja taloudenhoitajana Pertti Pohjoisvirta.
Heinolassa valtuutettuna on Harri Kerijoki.
Hollolassa valtuutettuina ovat Jari Ronkainen, Anne Louhelainen ja Jari Salminen. Kunnallisvaaleissa 2012 saivat Hollolan Perussuomalaiset lisäpaikkoja. Aikaisempien Jari Ronkaisen, Anne Louhelaisen ja Jari Salmisen lisäksi valittiin Kati Palm, Juhani Sirkiä, Veli-Matti Tanhuva, Mira Tiirikainen ja Timo Tuominen. Kunnallisvaalien jälkeen Hollolan Perussuomalaisten valtuustoryhmään siirtyi Hollolan Kokoomuksen valtuustoryhmästä Hannu Siljander, joka valittiin Hollolan kunnanhallitukseen.
Kärkölässä valtuutettuna on Matti Mäntylä.
Lopella valtuutettuna on Heimo Peltola.
Nastolassa valtuutettuina ovat Raimo Peltola, Seppo Kaapro ja Sirpa Hassinen.
Orimattilassa perussuomalaisilla on viisi kaupunginvaltuutettua: Sirkka-Liisa Papinaho, Seppo Venesjärvi, Esko Heikkilä, Paavo Päivä ja Ville Saarinen.
Maakunnan alueella toimii 6 paikallisyhdistystä:
Pallonivel
Pallonivel on kahden tai useamman luun liitoskohta, jossa toinen osa muodostaa pallomaisen rakenteen, toinen vastaavanlaisen kupin.
Ihmisen tunnetuimpia palloniveliä ovat lonkkanivel sekä olkanivel. Lonkkanivelessä pallo muodostuu reisiluusta sekä lonkan acetabulumista. Olkanivel on monimutkaisempi: Pallo on kyllä olkanivelen pää, mutta kuppi muodostuu lähinnä lapaluusta sekä muista ympäröivistä kudoksista, ja se onkin altis menemään sijoiltaan.
Pallonivel antaa nivelelle mahdollisuuden yksinään taipua lähes mihin tahansa suuntaan toisin kuin esimerkiksi sarananivel.
Palloniveliä käytetään myös muun muassa kulkuneuvojen rakenteissa.
Matti Makkonen (insinööri)
Matti Makkonen (16. huhtikuuta 1952 Suomussalmi – 26. kesäkuuta 2015 Seinäjoki) oli suomalainen diplomi-insinööri ja matkapuhelinalan uranuurtaja. Hän toimi muun muassa Nokia Networksissa ja Telessä yksikön johtajana sekä Finnet Oy:n toimitusjohtajana. Makkosta pidetään tekstiviestin ja suurelta osin myös koko PTL-Tele-Soneran matkaviestintä-rahasammon isänä.
Matti Makkonen sai 2008 "The Economist"-lehden palkinnon (The Economist’s Computing & Telecommunication Award).
Keväällä 2015 Kansainvälinen televiestintäliitto (ITU) palkitsi Makkosen hänen työstään toimialan hyväksi.
Makkonen valmistui diplomi-insinööriksi pääaineenaan elektroniikka Oulun yliopistosta vuonna 1976. Sen jälkeen hän toimi Posti- ja telelaitoksen (PTL) palveluksessa järjestelmäsuunnittelijana kehittämässä langattomia kommunikaatiopalveluja (NMT) vuosina 1976–1983. Hän oli PTL:n Radioverkkoyksikön varajohtaja vuosina 1984–1988 ja kehitti samalla aktiivisesti myös GSM-tekniikkaa vuoteen 1988 asti. Hän nousi matkapuhelinpalveluyksikön johtajaksi vuonna 1989, jolloin yhtiön nimi oli vaihtunut Telecom Finlandiksi. Matkaviestinryhmän varatoimitusjohtaja hän oli vuosina 1995–2000. Vuonna 2000 hän ehti olla kesäkuusta lokakuuhun Mobile Internet Operator -yksikön johtaja ja johtoryhmän jäsen, yhtiön nimi oli vaihtunut Soneraksi.
Marraskuun alusta 2000 Makkonen astui Nokia Networksin Professional Services -yksikön johtajaksi. Finnet Oy toimitusjohtaja hänestä tuli 1. helmikuuta 2003, ja hän oli tehtävässä 31. elokuuta 2005 asti.
Alkuvuonna 2006 Makkonen toimi Tieto-X:n ja Mainostoimisto Evian hallituksen jäsenenä ja konsulttina.
Makkonen toimi ICT-yhtiö Anvia Oyj:n toimitusjohtajana elokuusta 2010 kevääseen 2013, jolloin hän jäi vakavan sairauden takia sairauslomalle ja myöhemmin eläkkeelle.
The Music
The Music oli vuosina 1999–2011 toiminut brittiläinen rockyhtye.
Teini-ikäisten koulukaverusten Leedsissä vuonna 1999 perustama yhtye kiinnitti levy-yhtiöiden huomion demollaan "Take the Long Road and Walk It". Hut Records julkaisi yhtyeen ensimmäisen EP:n "You Might as Well Try to Fuck Me" keväällä 2001. Ensimmäinen albumi "The Music" seurasi vuonna 2002 ja nousi Britannian albumilistalla neljänneksi. Yhtye kävi Yhdysvaltain-kiertueella Coldplayn kanssa, ja syksyllä 2004 ilmestyi toinen albumi "Welcome to the North". Sen jälkeen seurasi tauko laulaja Robert Harveyn hoitaessa alkoholiongelmaansa, mutta vuonna 2008 yhtye julkaisi vielä kolmannen albumin "Strength in Numbersin".
Keväällä 2011 yhtye ilmoitti lopettavansa kahden elokuisen jäähyväiskonsertin jälkeen. Harveyn mukaan lopettaminen johtui siitä, että hän kaipasi uusia haasteita eikä enää nauttinut yhtyeessä olosta.
Sven Pahajoki
Sven Pahajoki (s. 16. heinäkuuta 1950) on suomalainen freelancetoimittaja ja tutkiva journalisti.
Pahajoki on perehtynyt synnyinmaakuntansa Lapin asioihin ja kirjoittanut niistä kaikkiin maakuntalehtiin. Hän on kirjoittanut myös Hymyyn, Apuun ja Helsingin Sanomiin. Vuonna 2004 hän kirjoitti kirjan ranskalaisesta naparetkeilijä Dominick Arduinista. Vuonna 2006 ilmestyi hänen kirjoittamanaan "Lordi, hirviön tarina". Merkittävä osa teoksesta perustuu luvatta tehtyihin lainauksiin, joihin ei ole viitattu lähdeluettelossa.
Pahajoki on ollut myös toimittajana radiossa ja televisiossa, muun muassa "Kuningaskuluttaja"-ohjelmassa ja TV-uutisissa, ja ohjannut noin 30 televisiodokumenttia sekä työskennellyt aluetelevisiossa.
Vuosina 1997–2008 Pahajoki toimi Vasemmistoliiton kunnanvaltuutettuna Rovaniemen maalaiskunnan valtuustossa. Vuonna 2008 hän oli ehdolla Rovaniemen kaupunginvaltuustoon SDP:n ehdokkaana, muttei tullut valituksi.
Syksyllä 2010 Pahajoki välitti medialle tiedotteen, jonka mukaan Muonionjoesta on saatu 39,3-kiloinen lohi 14. elokuuta 2010. Väitteiden tueksi medialle välitettiin myös kaksi kuvaa lohesta yhdessä kalastaja Mauno Tervakankaan kanssa. Kylä- ja kulttuuriyhdistys "Jatunin Tarhan" puheenjohtajana toimiva Pahajoki vakuutti useiden ihmisten todistaneen kalan punnitusta. Yhdistys puolestaan ilmoitti Facebook-sivuillaan, että ainoa punnitusta todistanut henkilö on kuollut.
2. lokakuuta 2010 Pahajoki kertoi tietotekniikka-asiantuntijan vahvistaneen kutuasuisen, maitia valuttaneen jättilohen kuvauspäiväksi 9. syyskuuta. Seuraavana päivänä hän kertoi, että lohi on kuvattu pyyntipäivänä eli 14. elokuuta. Lohen viehekalastus Muonionjoessa on kielletty muulloin kuin 1.5.-15.8. välisenä aikana.
Friends (soundtrack)
Friends on Elton Johnin albumi, joka julkaistiin vuonna 1971. Se oli heikosti menestyneen elokuvan "Ystävät" soundtrack ja sijoittui muita Johnin julkaisuja heikommin listoilla.
Elevaattori
Rehuelevaattori on maatalouden työväline. Sillä nostetaan koneellisesti karjalle, tavallisimmin naudoille tarkoitettua rehua esimerkiksi AIV-torniin tai navetan ylisille. Voimanlähteenä on yleensä sähkömoottori. Elevaattori on
myös kuivurin keskeisiä osia. Kuivurissa se nostaa kuivaussiilon alaosaan valuneen viljan takaisin ylös, jotta se voi valua uudelleen kuivaussiilon läpi.
Kuorintarauta
Kuorintarauta (myös kuorimarauta, parkkuurauta, vuolurauta, vuolin, kolomarauta tai aisain tai jopa aisarauta) on puun kuorimisessa käytetty työkalu. Rakenteeltaan se on kuin pitkäteräinen puukko, jossa on kahva molemmissa päissä. Terä on usein päistään eteenpäin kaartuva, jotta kuorittava kohta pysyy hyvin terän alueella. Kahvojen muoto sekä asento riippuvat pääasiallisesta käyttötarkoituksesta. Kaadettu puu kuoritaan kuorimaraudalla, mikäli halutaan nopeuttaa sen kuivumista, estää hyönteistuhoja tai puu käytetään esimerkiksi hirsirakentamisessa. Kuorimisessa voidaan käyttää apuna kuorimapukkia tai kuorimarenkkua, jonka päälle puu asetetaan työskentelyn ajaksi.
Kuorintarautaa käytetään myös elävien puiden kuorimiseen, kun halutaan esimerkiksi kuivattaa haapa, jotta se ei kasvattaisi juurivesoja tai vaurioittaa mäntyä, jotta puu tuottaisi mahdollisimman paljon pihkaa tervan valmistusta varten. Kuivatettava puu kuoritaan joka puolelta yleensä muutaman kymmenen senttimetrin matkalta, jolloin nilakerros saadaan poistettua ja yhteyttämistuotteiden virtaaminen estyy. Toimenpidettä kutsutaan kaulaamiseksi tai kolomiseksi, mistä tulee työkalun yksi nimitys kolomarauta. Kaskiviljelyssä viljelyalueen tekeminen aloitettiin koloamalla puut, jolloin ne kuivuivat pystyyn. Havumetsään tehtyä, pystyyn kuivumaan kolottua metsikköä kutsuttiin Itä-Suomessa nimellä huhta.
Pitkävartinen kuorintarauta on petkele.
Lautasäes
Lautasäes on traktorin perään asennettava raskas maataloustyökalu. Se on tarkoitettu maan pinnan muokkaukseen, muttei syvään auraukseen.
Muokkaus tapahtuu hieman kuperien kiekkojen eli lautasten avulla. Varsinkin vanhemmissa koneissa kiekkojen reuna on sileä, mutta nykyään käytetään myös hammastettuja kiekkoja. Hammastettu kiekko pureutuu maahan paremmin, koska pintapaine hampaan harjalla muodostuu suuremmaksi kuin sileässä kiekossa.
Perinteisessä lautasäkeessä lautaset ovat rivissä akselilla, joka on vähintään päistään laakeroitu lautaskannattimen runkoon. Runkoja on yhdessä äkeessä tavallisesti neljä kappaletta ja ne on kiinnitetty varsinaiseen äkeen runkoon tappikiinnityksellä kummastakin päästä lautasrunkoa. Lautasrungot kiinnitetään yleensä X-muotoon, jossa yksi X:n sakara kuvaa yhtä lautasrunkoa. Vähintään ulompi tappi on helposti irrotettavissa ja koska lautasrunko on nivelöity tapilla myös sisemmästä päästään, voidaan lautasrungon kulmaa ajosuuntaan nähden muuttaa. Äkeen runkoon on tehty tapille reikiä eri kulmien arvoja varten. Erilaisella lautaskulmalla saadaan muutettua muokkausvaikutusta.
Nykyään lautasäkeistä on useita variaatioita ja valmistajakohtaisia ratkaisuja. Lautasäkeen tunnistaa kuitenkin edelleen siitä, että lautasrungot on asetettu X-muotoon ja niiden kulma on säädettävissä. Nämä ominaisuudet erottavat lautasäkeen lautasmuokkaimesta.
Pahajoki (Muonio)
Pahajoki on runsaat 30 kilometriä pitkä joki Nuuskakairassa Suomen Lapissa. Se saa alkunsa Enontekiön Ounastunturin puroista ja laskee hyvin jyrkästi lounaaseen Muonion puolelle ja yhtyy Kajangin itäpuolella Keräsjokeen, joka parin järven ja joen kautta laskee Muonionjokeen.
Joki on helppo ylittää sateettomana aikana. Joessa on tutkitun tiedon mukaan tammukkaa. Joki on erityisen puhdas, koska yläpuolella ei ole saastuttavaa teollisuutta eikä maanviljelystä. Ja tammukka on erityisen altis salakalastukselle. Yläjuoksulla on myös mutua.
Kaislaleikkuri
Kaislaleikkuri on eräänlainen niittokoneesta tehty vesille sopiva muunnelma, jonka toimintaideana on katkoa vedessä kasvavaa rehevää heinä- ja vihviläkasvillisuutta, kuten järviruokoa. Sen ensisijaiseksi käyttöindikaatioksi lienee ajatellun vesistöjen rehevöitymisen estäminen. Kaislaleikkureissa on ainakin polttomoottorilla toimivia veneestä käytettäviä tyyppejä ja yksinkertaisempia moottorittomia soutuveneen perässä vedettäviä malleja.
Ruoppaus lienee kaislaleikkuria tehokkaampi keino rehevöitymistä vastaan.