Nuorten parlamentti
Nuorten parlamentin tavoitteena on aktivoida peruskoulun 8.- ja 9.-luokkalaisia yhteiskunnallisissa asioissa. Pääkoordinoijat ovat Kehittämiskeskus Opinkirjo ja eduskunta.
Nuorten parlamentti -hanketta on toteutettu Suomessa vuodesta 1998 alkaen. Aloitteen yhteiseurooppalaiseen edustuksellisen demokratian käytännön tutustumishankkeeseen teki silloinen Ranskan kansalliskongressin puhemies Laurent Fabius. Nuorten parlamentti -hankkeen kaltaisia nuorille tarkoitettuja eduskuntatyöskentelyyn ja lainsäädäntöprosessiin tutustumisia järjestetään ainakin Ruotsissa, Tanskassa, Ranskassa ja Saksassa.
Hanke on muotoutunut jokavuotiseksi niin että Nuorten parlamentin istunto toteutetaan eduskunnassa aina parillisina vuosina. Nuorten parlamentti -kerhoille järjestetään parittomina vuosina eduskuntatapahtuma, jossa lainsäädäntötyötä valotetaan nuorille itse paikalla. Eduskuntatapahtumat ovat muotoutuneet nyttemmin paneelityyppisiksi tilaisuuksiksi, joiden tavoitteena on antaa nuorille mahdollisuus osallistua yhteiskunnalliseen keskusteluun. Paneelien aiheina on ollut mm. ilmasto, äänioikeusikäraja ja tulevaisuuden peruskoulu. Nuorten parlamentti -hankkeeseen liittyy monipuolinen materiaalituotanto. Kerhomateriaalina on sekä kirjallista – lähinnä eduskunnan julkaisemaan aineistoa – että sähköistä materiaalia. Sähköisenä materiaalina on Nuorten parlamentti -verkkokurssi. Verkkokurssi on mahdollistanut myös vaihtuvien ajankohtaisten teemojen sekä erilaisten vaikuttamismahdollisuuksien avartamisen kerholaisille.
Hankkeiden taustalla oli ja on edelleen nuorten muita sukupolvia vähäisempi äänestysaktiivisuus sekä haluttomuus osallistua poliittiseen päätöksentekojärjestelmään. Nuorten kiinnittyminen politiikkaa, heidän poliittinen sosialisaationsa ja nuorten tapa hahmottaa poliittisia teemoja ovat selvästi erilaisia, kuin aikaisempien sukupolvien. Kysymykset kansalaisuuden ulottuvuudesta (valtiokansalainen – maailmankansalainen) sekä kansalaisyhteiskunnan muuttumisesta esimerkiksi Euroopan integroituessa saattavat osaltaan selittää nuorten käyttäytymistä yhteiskunnallisten teemojen suhteen.
Opetussuunnitelmat korostavat myös yhteiskunnallista toimintaa ja niissä tarvittavia tietoja ja taitoja. Kansalaisten vaikuttaminen ja kiinnittyminen poliittiseen järjestelmään on nostettu myös hallitusohjelmatasolle.
Suomalaisille päättäjille hanke antaa mahdollisuuden tutustua nuorten poliittiseen ajatusmaailmaan, siihen mitä itse nuoret pitävät tärkeänä. Eduskunnan puhemies Paavo Lipponen kertoi haastattelussa, että Nuorten parlamentti -istuntopäivää odotetaan eduskunnassa innolla. Hän myös mainitsi, että nuorten innokkuuden ja eräänlaisen idealisminkin näkeminen antaa kokeneille poliitikoille tulevaisuuden toivoa.
Nuorten parlamentti -toiminta toteutuu peruskoulujen parlamenttikerhojen työskentelynä ja eduskunnassa järjestettävänä täysistuntona.
Parlamenttikerhoissa nuoret tutustuvat politiikan asiakysymyksiin, seuraavat vaaleja sekä tutkivat lainsäädäntöä ja osallistuvat kunnanvaltuustojen kokouksiin. Kerhoissa on käyty monipuolista keskustelua ja todettu monet yhteiskunnalliset teemat mielenkiintoisiksi. Kerhojen keskustelut eivät ole rajoittuneet pelkästään vain nuorten asioihin, vaan niissä on käsitelty niin kunnan vanhusten hoitoa kuin bussilinjojen aikataulujakin.
Nuorten parlamentissa on järjestetty nk. kerholaistilaisuuksia, joiden aiheina on ollut mm. äänioikeusikäraja, ilmastonmuutos ja tulevaisuuden peruskoulu. Tilaisuuksien tavoitteena on ollut luoda nuorille mahdollisuuksia ajankohtaiseen yhteiskunnalliseen keskusteluun yhdessä poliittisten päättäjien kanssa.
Nuorten parlamentin istunto eduskunnassa on suullinen kyselytunti, jossa koululaiset esittävät kerhoissa laatimiaan kysymyksiä valtioneuvoston jäsenille. Kysymysten aiheita ei ole rajoitettu, joten mukaan mahtuu niin ulko- ja turvallisuuspoliittisia aiheita kuin sosiaaliturvaan liittyviä teemoja.
Nuorten kokemuksia hankkeesta voi arvioida kerättyjen palautteiden pohjalta. Palautteet ovat kauttaaltaan positiivisia. Nuoret kokevat hankkeen tärkeäksi ja päivän hienoksi elämykseksi. He ovat oppineet uusia asioita eduskunnasta, tavanneet kansanedustajia ja ministereitä. Eräässä palautteessa kiteytetään asia näin: ”pääsin valtiosalissa keskustelemaan Lipposen, Vanhasen ja Tuomiojan kanssa valtion asioista”.
Varsinaista tutkimustietoa ei hankkeesta ole saatavilla, joten arviot hankkeen vaikutuksesta perustuvat lähinnä hankkeesta kerättyihin kirjallisiin palautteisiin. Lisäksi muutamia kerholaisia on haastateltu, mutta näiden haastattelujen analysointi on vielä kesken. Vuoden 2006 hankkeen palautteeseen oli liitetty myös asenneväittämiä, jotka mittasivat vastaajien suhtautumista politiikkaan ja yhteiskunnalliseen vaikuttamiseen. Sinänsä asenneväittämien tulokset eivät olleet yllätyksiä – hankkeeseen osallistuneet nuoret suhtautuivat pääosin myönteisesti niin politiikkaan kuin yhteiskunnalliseen toimintaakin.