hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Vakionopeudensäädin
Vakionopeudensäädin (tai vakionopeussäädin) on ajoneuvon varuste, joka automaattisesti ylläpitää kuljettajan säätämää ajonopeutta. Perinteistä vakionopeudensäädintä käytetään siten, että kuljettaja kiihdyttää ajoneuvon haluttuun nopeuteen ja aktivoi sitten vakionopeudensäätimen. Tämän jälkeen automatiikka pyrkii pitämään ajoneuvon nopeuden tasaisena ohjaamalla polttoaineen syöttöä moottorille. Kuljettajan painaessa jarrua tai kytkintä vakionopeudensäädin kytkeytyy pois päältä. Kiihdyttäminen ja hidastaminen on yleensä mahdollista omilla painikkeillaan.
Uudemmissa autoissa (mm. Renault, Citroën) on yleistynyt täysin digitaalisesti ohjattava vakionopeudensäädin, johon on yhdistetty myös nopeudenrajoitin. Tällöin vakionopeudensäädintilassa kuljettaja valitsee +- ja −-näppäimillä halutun ajonopeuden. Nopeudenrajoitintilassa kuljettaja valitsee suurimman nopeuden, jota hän ei vahingossa halua ylittää. Tarvittaessa painamalla kaasun pohjaan tai painamalla ”0”-näppäintä rajoittimen saa pois päältä. Muuten nopeudenrajoitin pysyy aktiivisena koko ajan, myös jarrutettaessa ja vaihdettaessa vaihdetta. Kiihdyttäminen ja hidastaminen on mahdollista +- ja −-näppäimillä nopeudenrajoitintilassa samalla tavalla kuin nopeudensäädintilassa. Tällöin kuljettaja pitää kaasupoljinta painettuna yli sen kohdan, mitä kulloinenkin nopeus vaatisi. Nopeudenrajoitinta voikin käyttää niin maantiellä kuin ruuhkaisessa kaupunkiajossa, kun vakionopeudensäädin soveltuu ainoastaan maantieajoon.
Ensimmäisen kerran vakionopeudensäädintä käytettiin jo 1910-luvulla Peerlessin autoissa. Tuolloin käytettiin teknologiaa, jonka James Watt ja Matthew Boulton olivat keksineet vuonna 1788 veturikäyttöön. Se hyödynsi keskipakoisvoimaa säätämään kaasua moottorin nopeuden muuttuessa taakan kasvaessa (esimerkiksi noustessa mäkeä).
Nykyaikaisen vakionopeudensäätimen keksi sokea insinööri Ralph Teetor vuonna 1945. Hänen ideansa syntyi turhautumisesta, joka seurasi siitä, että hänen asianajajansa kiihdytti ja jarrutti jatkuvasti puhuessaan. Ensimmäinen auto, joka käytti Teetorin tekniikkaa, oli Chrysler Imperial vuodelta 1958. Tämä järjestelmä käytti vetoakselin pyörimistä nopeuden mittaamisen ja solenoideja kaasun säätämiseen tarvittaessa.
Morajärven rautatieasema
Morajärven rautatieasema (, ) on rautatieasema Ruotsin rataverkon rataosalla . Vuosina 1961–2012 Morajärven asema oli risteysasema, jossa Haaparannan radasta erkani sivurata Karlsborgsbrukiin. Nykyisin Karlsborgsbrukin rata jatkuu Haaparantaan saakka ja vanha päälinja Morajärvi–Karunki–Haaparanta on lakkautettu. Rautatieasema sijaitsee Morajärven kylässä Kainuun kunnassa Norrbottenin läänissä Eurooppatien E10 varrella.
Rautatieasema on rataosan Boden–Haaparanta ainoa miehitetty väliasema. Liikennepaikan sivuraiteet purettiin syksyllä 2011 lukuun ottamatta Trafikverketin tukikohdan pistoraiteita.
Cessna 152
Cessna 152 on yhdysvaltalainen metallirakenteinen, yksitasoinen ja -moottorinen, kaksipaikkainen yleisilmailukone. Se on maailman suosituimpia koulutuslentokoneita. Koneessa on kaksi rinnakkaista istuinpaikkaa ja kaksoisohjaimet.
Cessna 152 tuli myyntiin vuonna 1977. Se on jatkokehitetty versio Cessna 150 -lentokoneesta, joka kehitettiin 1950-luvun jälkipuolella.
Jarno Leppälä
Jarno ”Jarppi” Juhani Leppälä (s. 11. elokuuta 1979 Seinäjoki) on Duudsonit-stuntryhmän jäsen. Jarppi tunnetaan puuttuvasta peukalosta ja muun muassa ihmistikkatauluna toimimisesta.
Jarppi on Jukka Hildénin ohella se, joka tekee suurimman osan Duudsonien tempuista ja osallistuu aina piloihin. Leppälän kerrotaan painineen karhun kanssa, joka lopulta taistelun loppupuolella puri häneltä peukalon irti, tämän oltua ”alakynnessä”. Kuitenkin Duudsonit Elokuvan mukaan hän katkaisi sormen sirkkelionnettomuudessa Duudsonien uran alkuvaiheessa. Jarppi on kertonut idoleikseen Daniel Franckin, Juha Miedon, Seth Enslown, Percy Spencerin (mikroaaltouunin keksijä) ja Matti Nykäsen.
Jarppi osallistui vuonna 2011 "Tanssii Tähtien kanssa" -kisaan, parinaan Anna-Liisa ”Ansku” Bergström. Pari sijoittui kilpailussa toiseksi, kisan voittivat ex-missi Viivi Pumpanen ja tanssija Matti Puro.
Jarppi oli vastaanottamassa palkintoa tammikuussa 2011 kun Duudsonit palkittiin Kultaisella Venlalla parhaasta kotimaisesta televisio-ohjelmasta. Hän oli samassa gaalassa ehdolla myös Suomen parhaan televisioesiintyjän kategoriassa.
Jarno Leppälä tunnettiin ensimmäisissä jaksoissa nimellä "Jarno2". Nykyään hänet tunnetaan vain nimellä "Jarppi".
22. tammikuuta 2010 uutisoitiin Jarpin ja hänen aviovaimonsa, muun muassa Jamstream-yhtyeen solistina toimineen laulaja Elina Karttusen odottavan esikoistaan, joka syntyi huhti-toukokuussa 2010. Marraskuussa 2014 uutisoitiin parin odottavan toistamiseen perheenlisäystä.
Vuonna 2010 Jarppi oli mukana maailmanlaajuisen levityksen saaneessa "Jackass 3D" -elokuvassa. Jarppi nähtiin myös elokuvan maailman ensi-illassa Los Angelesissa punaisella matolla. "Jackass 3D" tuotti pelkästään avausviikonloppuna huimat 50 miljoonaa dollaria.
Morajärvi
Morajärvi () on kylä ja taajama Kainuun (Kalixin) kunnassa Norrbottenin läänissä Pohjois-Ruotsissa. Kylä sijaitsee Kainuunjoen (Kalixinjoen) varrella noin 35 kilometriä pohjoiseen Kalixin taajamasta. Eurooppatie E10 sekä Haaparannan rata kulkevat kylän lävitse. Kylän väkiluku on noin 200, läheisten Övermorjärvin, Västannäsin ja Forsbynin kylien väkiluku on noin 600.
Morajärven rautatieasema oli vuosina 1961–2012 risteysasema, jossa Bodenin ja Haaparannan välisestä radasta erkani sivurata Karlsborgsbrukiin. Nykyisin Karlsborgsbrukin rata jatkuu Haaparantaan saakka ja vanha päälinja Morajärvi–Karunki–Haaparanta on lakkautettu.
Morajärvellä vietetään vuosittain elokuussa kansallisjoen päivää. Muihin vuotuisiin tapahtumiin kuuluu Flakasandissa järjestettävä rock- ja bluesfestivaali heinäkuussa.
Noin viisi kilometriä Morajärveltä pohjoiseen sijaitsee keskiajalla perustettu Övermorjärvin kylä, joka on tunnettu kulttuurimaisemastaan. Vuosina 1918–1919 Morajärvellä toimi internointileiri, jolle oli sijoitettuna vajaat 70 Suomesta paennutta punakaartilaista.
Kotona maailmankaikkeudessa
Kotona maailmankaikkeudessa on suomalaisen Esko Valtaojan vuonna 2001 kirjoittama yleistajuinen tietokirja, jossa hän käsittelee Paul Gauguinin kahta kysymystä: "Mistä tulemme?" ja "Keitä me olemme?" astrobiologian keinoin. Kirja voitti Tieto-Finlandia -palkinnon 2002.
Valtaojan kirja on ollut suomalaiseksi tietokirjaksi erittäin suosittu, sillä siitä on vuoteen 2011 mennessä otettu jo 12 painosta. Kirjan painosmäärä on samalla ylittänyt jo 40 000 kappaletta.
Lasten laulukilpailu Karuselli
Lasten laulukilpailu Karuselli oli MTV3:n ohjelmistossa vuosina 1996–2000. Kyseessä oli alun perin alakouluikäisille ja myöhempinä vuosina (1999 ja 2000) myös teini-ikäisille tarkoitettu kilpailu. Televisiossa näytettiin vähintään semifinaalit ja finaalit, mutta muutamana vuonna myös alkukilpailut televisioitiin. idealtaan ja rakenteeltaan Karuselli oli hyvin samantapainen kuin vuosina 1990–1995 esitetty Tenavatähti ja juontaja oli sama kuin Tenavatähdessä, Seppo Hovi, mutta tapahtumana se ei ollut läheskään yhtä suurellinen eikä televisio-ohjelmana läheskään yhtä suosittu kuin Tenavatähti. Osallistujia Karusellissa oli huomattavasti vähemmän kuin Tenavatähdessä, eivätkä sen menestyneet kilpailijat sanottavasti olleet Tenavatähden menestyneiden kilpailijoiden tavoin esillä julkisuudessa ohjelman ulkopuolella. Myös vastaavasti katsojaluvut jäivät Tenavatähden katsojalukuja huomattavasti pienemmiksi. Karusellin alkueristä ei myöskään televisioitu yhtä suurta osaa kuin Tenavatähden alkueristä. Säestävänä orkesterina toimi pitkän linjan tanssiorkesteri Finlanders. Auraviihde järjesti Karusellin myös 2002–2004, mutta sitä ei enää näytetty valtakunnallisessa televisiossa, vaan ainoastaan joillain paikallisilla televisiokanavilla. Vuonna 2008 Karuselli-kilpailua alettiin jälleen järjestää vuosittain.
1. Antti Annola - Sudet
1. Markus Määttänen - Kirje
1. Sini Alatalo - Maailman lasten unet
1. Sanna Hannus - Levoton Tuhkimo
Kazaam – kaikki mitä toivot
Kazaam – kaikki mitä toivot on Paul Michael Glaserin ohjaama, tuottama ja käsikirjoittama komedia vuodelta 1996. Elokuvan nimiosassa on paremmin koripalloilijana tunnettu Shaquille O'Neal. Se ei ole saanut hyvää vastaanottoa katsojilta ja elokuva onkin äänestetty sijalle 90 Internet Movie Databasen 100 huonoimman elokuvan listalla.
Acacia Ridge
Acacia Ridge on kaupunginosa Brisbanessa, Queenslandin osavaltiossa, Australiassa. Se sijaitsee 13,5 kilometrin päässä kaupungin keskustasta etelään.
Acacia Ridge perustettiin toisen maailmansodan jälkeen. Sen asukasluku oli vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan 6 648.
Eero Kivelä
Eero Olavi Kivelä (18. kesäkuuta 1908 Tampere – 19. heinäkuuta 1992 Tampere) oli suomalainen kansanedustaja ja Mannerheim-ristin ritari numero 9.
Eero Kivelä valmistui kauppaopistosta 1928. Hän toimi G.A. Serlachius Oy:n nuoriso-ohjaajana ja sosiaalivirkailijana Mäntässä 1936–1942 sekä Oy Finlaysonin sosiaalijohtajana 1942–1973. Hän nousi eduskuntaan kansanedustaja Kalle Jutilan tilalle 10. lokakuuta 1945 Kokoomuksen edustajana Hämeen läänin pohjoisesta vaalipiiristä ja oli kansanedustajana vuoteen 1948 saakka. Hän oli Tasavallan presidentin valitsijamiehenä vuosina 1950, 1956 ja 1962.
Talvisodassa Kivelä toimi komppanianpäällikkönä osallistuen hyökkäykseen Tolvajärveltä Aittojoelle, missä hän haavoittui.
Jatkosodassa hän oli komppanianpäällikkönä Jalkaväkirykmentti 27:ssä vuoteen 1942 saakka, jolloin hänet siirrettiin komppanianpäälliköksi Jalkaväkirykmentti 6:een. Edelleen hänet siirrettiin komppanianpäälliköksi Jalkaväkirykmentti 27:ään. Vuonna 1943 hänet sijoitettiin koulutusupseeriksi Jalkaväenkoulutuskeskus 23:een, josta hän siirtyi pataljoonankomentajaksi jo tutuksi tulleeseen Jalkaväkirykmentti 27:ään. Vuonna 1943 hänet siirrettiin esikuntapäälliköksi Jalkaväkirykmentti 48:aan ja edelleen pataljoonankomentajaksi Jalkaväkirykmentti 47:ään. Sodan lopulla hän toimi pataljoonankomentajana ja esikuntapäällikkönä Jalkaväkirykmentti 200:ssa, kunnes hänet nimitettiin komentajaksi Erillinen pataljoona 25:een.
Jalkaväkirykmentti 27 suoritti hyökkäysvaiheessa rajalla läpimurron vihollisasemiin ja kapteeni Kivelä osoitti tässä hyökkäyksessä suurta henkilökohtaista urhoollisuutta ja suoritti onnistuneita vastaiskuja. Näistä ansioista hänet nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi 8. syyskuuta 1941.
Ritari Kivelä toimi kenraali Airon oikeusavustajana ns. asekätkentäjutussa.
Ritari Kivelä ylennettiin everstiluutnantiksi 4. kesäkuuta 1967.
Eero Kivelän poikia ovat kansanedustajana ja Kokoomuksen puoluesihteerinä toiminut Pekka Kivelä sekä emeritus alivaltiosihteeri Juhani Kivelä. Sitran johtaja Antti Kivelä on Eero Kivelän pojanpoika.
Avoin tie
Avoin tie: Kurkistuksia tulevaisuuteen on Esko Valtaojan vuonna 2004 kirjoittama yleistajuinen tiedekirja, joka jatkaa siitä mihin Valtaojan ensimmäinen kirja "Kotona maailmankaikkeudessa" jäi. Tässä toisessa kirjassaan Valtaoja pohtii vastausta Paul Gauguinin kolmanteen kysymykseen ”Mihin me menemme?”. Hän pohtii ihmiskunnan tulevaisuudennäkymiä.
Eagle Farm
Eagle Farm on kaupunginosa Brisbanessa, Queenslandin osavaltiossa Australiassa. Se sijaitsee noin kuuden kilometrin päässä kaupungin keskustasta.
Eagle Farm on lähinnä teollisuusaluetta . Vuoden 2001 väestönlaskennan aikaan siellä ja viereisessä Pinkenbassa oli yhteensä 354 asukasta. Kaupunginosassa sijaitsee Brisbanen lentoasema. Lisäksi siellä oli aiemmin Eagle Farmin rautatieasema.
Alppipuisto
Alppipuisto () on 16,5 hehtaarin kokoinen Helsingin Alppiharjun kaupunginosassa Alppilan osa-alueella sijaitseva puistoalue. Alppipuisto rajoittuu etelässä Helsinginkatuun, lännessä rautatiehen, koillisessa Viipurinkatuun ja idässä Tivolitiehen ja Lenininpuistoon. Alppipuiston ja Lenininpuiston muodostamasta viheralueesta lohkaistu Linnanmäen huvipuisto sijaitsee lisäksi puistoalueen keskellä.
Puistoalueella sijaitsevat muun muassa koira-aitaus, kaksi huvipaviljonkia, kolmiosainen lampi suihkulähteineen ja puusiltoineen, avoin nurmikenttä puiston keskustassa ja korkeat kallioalueet puiston lounais- ja pohjoispäässä. Nurmikenttä ja puiston kalliot ovat kesäisin auringonottajien suosiossa, ja iltaisin amfiteatterin ympäristössä voi usein kuulla helsinkiläisten konemusiikin ystävien pyörittävän levyjään. Talvisin kallioalue puolestaan tarjoaa vauhdikkaan pulkkamäen. Alppipuiston aikaisin keväällä kukkivat kirsikkapuut ovat Helsingissä asuvien japanilaisten lahjoittamia. 50 rusokirsikkapuuta istutettiin puiston rinteille vuonna 1998.
Alppipuistossa järjestetään kesäisin "Alppipuiston Kesä" -tapahtumasarja, jossa erilaiset järjestöt ja toimijat (mm. ELMU ry., Kalliola jne.) järjestävät konsertteja ja muuta ohjelmaa puiston alueella.
Vuonna 1851 perustettiin puistoyhtiö, joka rakensi suuren Eläintarhan puiston. Nykyisen Alppipuiston alue kuului tähän puistoon.1860-luvulla rakennettu rautatie jakoi Eläintarhan puiston kahtia. Kauppaneuvos Henrik Borgström vuokrasi radan itäpuolelle jääneen alueen ja perusti sinne Alppila (Alphyddan) -nimisen ravintolan. Alppipuisto sai siitä nimensä. Ravintola paloi vuonna 1875, mutta se rakennettiin uudelleen. Lopullisesti ravintola paloi vuonna 1951.
1800-luvulla Alppipuisto oli maisema- ja ulkoilupuisto. Puistoa isännöi vuosina 1875–1907 Suomen Puutarhayhdistys. Vuodesta 1908 alkaen puisto on ollut Helsingin kaupungin hallinnassa.
Puistossa toimi 1940- ja 1950-luvulla myös Alppilava-niminen tanssilava, jonka paikalla sijaitsee nykyisin bussien pysäköintialue.
Alppipuiston keskellä olevalla korkealla Vesilinnanmäellä sijaitsi vuonna 1945 perustetun Suomen Työväen Teatterin ylläpitämä Vesilinnanmäen kesäteatteri. Vesilinnanmäki vuokrattiin kuitenkin 1940-luvun lopussa Lastenpäivän säätiölle, joka avasi sinne vuonna 1950 Linnanmäeksi nimetyn huvipuiston.
Alppipuiston pohjoisosa rakennettiin puistoksi jo 1850-luvulla. Alppipuiston Maj-Lis Rosenbröijerin vuonna 1960 suunnittelema koillisosa erotettiin Alppipuistosta vuonna 1970 omaksi puistokseen ja nimettiin Lenininpuistoksi.
Alppipuisto sijaitsee keskeisellä paikalla, joten kulkuyhteydet ovat hyvät. Puiston pohjoislaidalla on pysäkit raitiovaunulla 3 ja bussilla 23. Etelälaidalla kulkee raitiovaunu 8.
Son of the Mask
Son of the Mask on Lawrence Gutermanin ohjaama komediaelokuva vuodelta 2005. Se on jatko-osa vuonna 1994 valmistuneelle "The Mask – naamio" -elokuvalle. Elokuva ei kuitenkaan menestynyt yhtä hyvin kuin edeltäjänsä, ja se on äänestetty 16. sijalle Internet Movie Databasen 100 huonoimman elokuvan listalla.
Brisbanen lentoasema
Brisbanen lentoasema on kansainvälinen lentoasema, joka sijaitsee Brisbanen kaupungin Eagle Farm -nimisessä kaupunginosassa. Lentoasema toimii solmukohtana usealle paikalliselle lentoyhtiölle sekä Australian valtion kansalliselle lentoyhtiölle, Qantasille.
Vuonna 2008 lentoaseman kautta kulki kaikkiaan 18 523 979 matkustajaa. Sydneyn osuus tästä luvusta on 4 306 000 matkustajaa. Lentoaseman vastaava operaattori on Brisbane Airport Corporation Pty Limited.
Brisbanen lentoasemalla on kaksi kiitotietä, suuntaan 01/19 kulkeva 3 569 metriä pitkä ja 45 metriä leveä kiitotie sekä suuntaan 14/32 kulkeva 1 736 metriä pitkä ja 30 metriä leveä sivukiitotie. Suuntaan 01/19 kulkevaa kiitotietä käytetään pääkiitotienä.
Ristijärven rautatieasema
Ristijärven rautatieasema () on Suomen rataverkon liikennepaikka Ristijärven kunnassa rataosalla . Liikennepaikan etäisyys Helsingin päärautatieasemalta on 676,8 ratakilometriä mitattuna Pieksämäen rautatieaseman kautta.
Liikennepaikka avattiin liikenteelle 1. joulukuuta 1939, ja se oli käytössä 15. heinäkuuta 1982 saakka, jolloin lakkautettiin sekä henkilöliikenne että itse liikennepaikka. Liikennepaikka otettiin uudelleen epäkaupallisen liikenteen käyttöön 17. marraskuuta 1988.
Ristijärvi toimii vain liikenteenohjauksen luvananto- ja ilmoittautumispaikkana, ja se on merkitty radalle liikennepaikan rajamerkein. Liikennepaikan ratapiha ja vaihteet on purettu.
Asemarakennus on yksityisomistuksessa.
Jokikylän rautatieasema
Jokikylän rautatieasema () oli rautatieliikennepaikka Ristijärven kunnan Jokikylässä rataosalla . Liikennepaikan etäisyys Helsingin päärautatieasemalta on 688,3 ratakilometriä mitattuna Pieksämäen rautatieaseman kautta.
Liikennepaikka avattiin liikenteelle 1. joulukuuta 1939. Tavaraliikenne lakkautettiin 25. huhtikuuta 1974, ja henkilöliikenne 15. heinäkuuta 1982. Liikennepaikka lakkautettiin ensimmäisen kerran 25. toukokuuta 1983.
Myöhemmin Jokikylä otettiin uudelleen käyttöön liikennepaikkana. Tuolloin se toimi ainoastaan liikenteenohjauksen luvananto- ja ilmoittautumispaikkana, koska liikennepaikan ratapiha ja vaihteet oli purettu jo aiemmin. Liikennepaikka lakkautettiin aikataulukauden vaihtuessa 3. kesäkuuta 2007.
Liikennepaikan vesitorni on edelleen olemassa, samoin vesiviskurin jäänteet ovat edelleen nähtävissä pääraiteen varressa vesitornin luona.
Turun konserttitalo
Turun konserttitalo sijaitsee Turussa Puutorin pohjoispäässä Aninkaistenkatu 9:ssä. Konserttitalon suunnitteli arkkitehti Risto-Veikko Luukkonen ja rakennus valmistui vuonna 1952, eli se on Suomen ensimmäinen konserttitalo. Rakennus edustaa funktionalistista tyylisuuntaa. Konserttitalon rakentaminen toteutettiin Turun ystävyyskaupungin Göteborgin lahjoitusvaroilla. Yhteistyön ja talon rakentamisen symboliksi pystytettiin Konserttitaloa vastapäätä olevalle Puutorilla Wäinö Aaltosen veistos Kun ystävyyssuhteet solmitaan. Patsaan kaksoiskappale on Göteborgissa kaupunginpuistossa.
Saleja on yksi ja sen akustiikan on suunnitellut Paavo Arni. 1980-luvun alussa "Helsingin Sanomien" ammattilaiskyselyssä Turun konserttitalo sai Suomen silloisista konserttisaleista eniten mainintoja hyvästä akustiikastaan. Saliin mahtuu yleisöä 1002 henkilöä, 633 alapermannolle ja 369 yläpermannolle. Konserttitalolla järjestetään konserttien lisäksi myös konferensseja, näyttelyitä, messuja ja muita tapahtumia.
Vuonna 1956 Turun konserttitalossa järjestettiin tapahtuma, jota mainostettiin Turun Sanomien ilmoituksessa rock-konserttina – musiikkityyli joka oli juuri jalkautumassa Suomeen. Konsertti aiheutti levottomuuksia ja Turun Sanomat uutisoi rakennuksesta poistetuista häiriköistä. Konserttitalossa on vieraillut aikojen saatossa kansainvälisiä huippuorkestereita ja -artisteja, kuten Demis Roussos, Duran Duran, Free, Hep Stars, Kinks, Procol Harum ja Thin Lizzy. Pääosin konserttien orkesterina toimii kuitenkin Turun filharmoninen orkesteri, jonka kotisali konserttitalo on.
Vuonna 2016 konserttitalon kävijämäärä oli 116 808.
Aatamin puvussa ja vähän Eevankin
Aatamin puvussa ja vähän Eevankin on Agapetuksen vuonna 1928 kirjoittama romaani.
Agapetus (oik. Yrjö Soini) oli suomalainen kirjailija, joka kirjoitti viihteellisiä romaaneja ja näytelmiä. Useat hänen näytelmänsä ovat olleet suosittuja kesäteattereiden ohjelmistossa, kuten myös romaanin "Aatamin puvussa ja vähän Eevankin" näytelmäversio. Agapetuksen romaanien ja näytelmien pohjalta on filmattu toistakymmentä elokuvaa.
Romaanin "Aatamin puvussa ja vähän Eevankin" pohjalta on tehty samanniminen suomalainen elokuva vuosina 1931, 1940 (Pyhäniemen kartanolla) ja 1971 sekä länsisaksalais-suomalainen elokuva nimellä "2 x Adam, 1 x Eva" vuonna 1959. Kaikkien näiden elokuvien tyylilaji on alkuperäistekstin mukaisesti komedia.
Ensimmäinen elokuvasovitus vuonna 1931 ei ollut vielä puhdas äänielokuva, vaan musiikilla ja äänitehosteilla täydennetty mykkäfilmi. Sen ohjasi Jaakko Korhonen ja siinä päärooleissa näyttelivät
Vuoden 1940 elokuvan ohjasi Ossi Elstelä ja siinä näyttelivät
Vuoden 1959 elokuva oli suunnattu Länsi-Saksan markkinoille. Sen ohjasi Franz M. Lang.
Matti Kassila ohjasi vuonna 1971 aiheesta ensimmäisen värielokuvan Aatamin puvussa... ja vähän Eevankin. Päärooleissa näyttelivät
sekä elokuvien tiedot Internet Movie Databasessa
Big Me
Big Me on yhdysvaltalaisen rockyhtye Foo Fightersin neljäs single yhtyeen debyyttialbumilta "Foo Fighters". Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo, jossa pilkataan tunnettuja Mentos-karkkien mainoksia. Musiikkivideon suosio sai fanit heittelemään Mentos-karkkeja lavalle yhtyeen esittäessä kappaletta, minkä vuoksi yhtye lakkasi soittamasta sitä pitkäksi aikaa.
Rock-yhtye Weezer on soittanut kappaleen coverina Foo Fightersin ja Weezerin "Foozer" kiertueella joka tehtiin vuonna 2005.
Bomba (energiajuoma)
BOMBA energy on itävaltalaisvalmisteinen vitaminoitu energiajuoma, jonka piristävä vaikutus perustuu muiden energiajuomien tavoin kofeiiniin ja tauriiniin. Juoma on erikoisesti pakattu 250 millilitran lasipulloon, jossa on vanhanaikainen repäisykorkki. Pullo muistuttaa käsikranaattia. Maku on hyvin paljon muiden vastaavien energiajuomien kaltainen. Bomban kofeiinipitoisuus on 32 milligrammaa 100 millilitraa kohden eli runsaat 70 milligrammaa pullossa.
Monkey Wrench
”Monkey Wrench” on rockyhtye Foo Fightersin tunnetuimpia kappaleita. Se julkaistiin singlenä vuonna 1997. Kappale on julkaistu Foo Fightersin albumilla "The Colour and the Shape" vuonna 1997.Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo. Videon ohjannut itse Foo Fightersin keulahahmo Dave Grohl. ”Monkey Wrench” oli yhtenä kappaleena vuoden 2006 videopelissä "Guitar Hero II".
Air Namibia
Air Namibia (IATA: SW, ICAO: NMB) on namibialainen lentoyhtiö, jonka pääpaikka sijaitsee Windhoekissa.
Air Namibia perustettiin vuonna 1946 ja se aloitti palvelunsa 1948. Se on toiminut nykyisellä nimellään lokakuusta 1991 lähtien.Elokuussa 2017
Johan Liiva
Johan "Liiva" Axelsson on ruotsalainen muusikko ja laulaja, joka tunnetaan parhaiten urastaan metalliyhtye Arch Enemyssä, jota hän oli myös mukana perustamassa Christopher Amottin ja Michael Amottin kanssa. Liiva toimi Arch Enemyn laulajana vuosina 1996–2001, sen debyyttialbumista "Black Earthistä" kolmanteen "Burning Bridges" -albumiin. Liiva on mukana myös "Burning Bridgesin" jälkeen julkaistulla live-albumilla "Burning Japan Live 1999.
Liiva vaikuttaa nykyään perustamassaan Hearse-yhtyeessä. Hän on myös laulanut NonExist-nimisessä yhtyeessä yhdellä albumilla.
Saarivaara (Korpiselkä)
Saarivaara on entisen Korpiselän kunnan kylä, jonka itäosa luovutettiin Neuvostoliitolle vuonna 1944 ja jonka Suomen puolelle jäänyt osa kuuluu nykyisin Joensuun kaupunkiin. Saarivaara on Joensuun eteläisin kylä ja se sijaitsee Tohmajärven vastaisella rajalla nykyisen valtakunnan rajan tuntumassa noin 65 kilometriä Joensuun keskustaajamasta kaakkoon, Kanajärven eteläpuolella. Venäjän puolelle jääneeseen, nykyisin tyhjillään olevaan, Korpiselän kirkonkylään matkaa on noin 15 kilometriä. Saarivaaran naapurikyliä ovat nykyisen Joensuun alueella Hoilola ja Meriinaho, Tohmajärven puolella Kaustajärvi ja Kenraalinkylä sekä Korpiselän luovutetulle alueelle jäänyt Tšiipakka.
Saarivaaran kylä syntyi 1740-luvulla, jolloin alueelle perustettiin ensimmäiset talot. Kylä on tämän jälkeen kasvanut vauhdilla, sillä vuonna 1764 kylässä oli jo seitsemän taloa.
Viime sotien alueluovutuksissa uusi valtakunnan raja halkaisi Saarivaaran kylän, siten että osa kylästä jäi luovutetulle alueelle. Saarivaara kuului Korpiselän kuntaan vuoteen 1946 asti, jolloin se lakkautettiin ja liitettiin Tuupovaaran kuntaan, joka puolestaan liitettiin Joensuun kaupunkiin vuonna 2005.
Ennen alueluovutuksia Saarivaaran kautta kulki maantie Korpiselän kirkonkylästä Värtsilään. Moskovan rauhan raja jätti Saarivaaran ja muut Korpiselän Suomen puolelle jääneet kylät ilman tieyhteyttä muuhun Suomeen, sillä Korpiselkä–Hoilola-Saarivaara–Värtsilä maantien molemmat päät jäivät luovutetulle alueelle. Sotien jälkeen tieyhteydet paranivat kun Hoilolan ja Öllölän välille valmistui tie 1948 ja Saarivaaran ja Suomen puolelle jääneen Värtsilän välinen tie valmistui. Nykyisin tämä Värtsilästä Saarivaaran kautta Hoilolan suuntaan kulkeva tie on seututie 500, joka on osa Runon ja Rajan tie-nimistä matkailutie. Vanha tie Saarivaarasta rajalle nykyisin maantie 5002.
Saarivaaran koulu perustettiin vuonna 1906 ja se toimi aluksi Murasen talossa, kunnes varsinainen koulurakennus valmistui 1910. Talvisodan päättäneen Moskovan rauhan raja halkaisi kylän ja koulu jäi Suomen puolelle vain 300 metrin päähän rajasta. Koulu oli tämän jälkeen rajavartioston käytössä ja koulu toimi vuokratiloissa Murasella, kunnes koulurakennus saatiin takaisin koulukäyttöön vuonna 1941.
Kylässä toimii vuonna 1917 perustettu "Saarivaaran Nuorisoseura Sarastus", joka on toinen Laatokan Karjalan Nuorisoseurojen Liiton alaisuuteen kuuluva alkuperäisellä alueellaan toimiva nuorisoseura. Nuorisoseurantalo on valmistunut 1920-luvulla ja se toimii kylän kokoontumispaikkana.
Kristuksen kirkastumiselle pyhitetty Saarivaaran tsasouna vihittiin vuonna 1976 ja sen rakensivat talkoilla Laatokan Karjalan Nuorisoseurojen Liitto ja Saarivaaran Nuorisoseura. Tsasouna lahjoitettiin Ilomantsin seurakunnalle ja sittemmin se on seurakuntamuutosten myötä siirtynyt Joensuun seurakunnan omaisuudeksi. Kristuksen Kirkastumisen tsasounan praasniekkaa vieteään Saarivaarassa elokuussa.
Kuha-luokan miinanraivaaja
Kuha-luokan miinanraivaajat rakennettiin korvaamaan A-veneiden poistumisen aiheuttama raivaajavaje. Aluksissa otettiin huomioon Ahven-luokasta saadut kokemukset. Kuusi ensimmäistä luokan aluksista (Kuha 1-6) tilattiin Aug. Eklöf AB:n veistämöltä Porvoosta 1. helmikuuta 1941 ja niistä kolme ensimmäistä valmistui vielä saman vuoden aikana ja loput kolme vuoden 1942 alussa. Raivauskauden raivaajakaluston puutteiden poistamiseksi tilattiin kaksitoista alusta lisää ja ne valmistuivat Kuhat 7-14 1945, Kuhat 15-18 1946. Alkuperäisille kuudelle annettiin nimet ("Kuha", "Salakka", "Siika", "Harjus", "Säynäs" ja "Karppi"), mutta loput saivat tyytyä pelkkiin numeroihin. Nimet jäivät kuitenkin pois käytöstä raivauskauden päätyttyä.
Sodan aikana tuhoutuivat 30. syyskuuta 1944 Kuha 3 ja 15. syyskuuta 1944 Kuha 6. Luokan sodasta selvinneet alukset poistettiin palveluksesta 1957-1962. Kuha-1-18, joka poistettiin Suomen merivoimista 1961, on edelleen vesillä m/s Hiekkaranta-nimisenä Vesijärvellä Lahdessa. Aluksen toinen merivoimien jälkeinen omistaja oli Matkailu- ja Kuljetus Oy, joka oli jo 1940-luvulta suorittanut saaristoliikennettä. Tuolloin Kuha-1-18:sta tuli m/s Hiekkaranta, jolla suoritettiin saaristoliikennettä 1969 saakka. Kolmas merivoimien jälkeinen omistaja oli iniöläinen kauppias, joka käytti alusta Freja-kauppalaivana saaristossa. Tämän jälkeen alus palasi neljänneksi 1991-1996 Matkailu- ja Kuljetus Oy:lle. Viidenneksi omistajaksi tuli 1996 huutokaupassa lahtelainen Laivaravintolat Ritva Salmela, joka toi aluksen Vesijärvelle, miltä Marko Mikkola osti aluksen 14. huhtikuuta 1996. 15. huhtikuuta 1996 alkaen toisen puolen omistuksesta hankkivat tasaosuuksin Petri (25%) ja Ismo (25%) Solonen. Alukselle tehtiin perusteellinen korjaus 1997-2009.
Stephen Robinson
Stephen "Steve" Robinson (s. 26. lokakuuta 1955 Sacramento, Kalifornia) on yhdysvaltalainen astronautti. Robinson astui NASA:n palvelukseen vuonna 1975 ja hän on suorittanut neljä avaruuslentoa.
Kaikki lennot tapahtuivat avaruussukkula "Discoveryllä" STS-130:tä lukuun ottamatta (Endeavour).
Jon Postel
Jonathan Bruce Postel (s. 6. elokuuta 1943 – k. 16. lokakuuta 1998) oli Internetin pioneeri, jonka suurimmat ansiot liittyivät standardointiin. Hänet muistetaan erityisesti Request for Comments (RFC) -dokumenttisarjan päätoimittajana. Internet Societyn Jonathan B. Postel -palkinto ja Information Sciences Instituten Postel-keskus on nimetty hänen kunniakseen.
Postelin todennäköisesti kuuluisin lausuma on RFC 793:ssa määritelty robustisuusperiaate (), joka kuuluu:
Periaate liittyy tietoliikenneprotokollien toteutuksiin.
Postel opiskeli UCLA:ssa. Hän suoritti insinööritieteissä BS-tutkinnon 1966, MS-tutkinnon 1968 ja väitteli tohtoriksi tietojenkäsittelytieteestä 1974.
UCLAssa hän osallistui Internetin edeltäjän ARPANETin kehitystyöhön. Myöhemmin hän siirtyi Etelä-Kalifornian yliopistoon Information Sciences Institute -laitokseen, jossa hän työskenteli loppuelämänsä.
Postel toimi RFC-päätoimittajana vuodesta 1969 kuolemaansa asti, ja kirjoitti ja toimitti monia tärkeitä RFC-dokumentteja, kuten RFC 2223:n ja Internet-protokollaperheen määrittelevät RFC:t 791–793. Hän kirjoitti yksin tai muiden kanssa yli 200 RFC:tä.
Postelin luottamustehtäviin kuului usean vuoden ajan Internet Architecture Board ja sen edeltäjät. Hän oli IANAn, Internetin nimiä ja numeroita hallinnoivan elimen johtaja. Jon Postel oli myös Internet Societyn ensimmäinen jäsen ja yhdistyksen hallituksen pitkäaikainen jäsen. Hän hallinnoi pitkään .us -verkkotunnusta.
Edellä mainitut tehtävät olivat osa-aikaisia aktiviteettejä, joita Postel otti hoitaakseen varsinaisen työnsä, Information Sciences Instituten tietoliikenneverkko-osaston johtajuuden ohella.
28. tammikuuta 1998 Postel lähetti omavaltaisesti kahdeksalle Internetin kahdestatoista juuripalvelimen ylläpitäjästä sähköpostiviestin, jossa hän kehotti heitä muuttamaan juurivyöhykepalvelimen osoitteen A.ROOT-SERVERS.NET (198.41.0.4), joka viittasi Network Solutionsin ylläpitämään palvelimeen, IANAn ylläpitämään Etelä-Kalifornian yliopistossa sijainneeseen palvelimeen viitanneeseen osoitteeseen DNSROOT.IANA.ORG (198.32.1.98). Tapahtumasarja jakoi Internetin nimipalvelun hallinnan IANAn ja neljän jäljelle jääneen Yhdysvaltain hallituksen ylläpitämän palvelimen kesken. Pian sen jälkeen Bill Clintonin Internet-neuvonantaja Ira Magaziner soitti Postelille ja kehotti tätä peruuttamaan muutoksen.
Jon Postel kuoli sydänläppäleikkauksen aiheuttamiin komplikaatioihin Los Angelesissa 16. lokakuuta 1998.
Postelin panos Internetin rakennustyössä sekä teknisellä että henkilökohtaisella tasolla oli niin merkittävä, että hänen muistokirjoituksensa sai RFC-dokumenttinumeron (RFC 2468, "”I Remember IANA”").
Pierre Webó
Pierre Achille Webó Kouamo (s. 20. tammikuuta 1982 Bafoussam, Kamerun) on kamerunilainen jalkapalloilija. Hän edustaa turkkilaista Eskişehirsporia. Webó on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Webó aloitti uransa Euroopassa tammikuussa 2003 madridilaisessa CD Leganésissa (Segunda División). Jo seuraavalla kaudella hän siirtyi niin ikään espanjalaiseen Osasunaan, jossa hän teki yhteensä 20 maalia. Samalla kaudella Osasuna oli liigassa sijalla neljä, ja pelasi UEFAMestarien liigan karsinnoissa, Hamburger SV tosin pudotti joukkueen jatkosta.
Vuonna 2007 Webó siirtyi Mallorcaan, jossa hän vietti ensimmäisen kauden lähinnä kentän laidalla loukkaantumisen takia. Hän kuitenkin teki viisi maalia liigassa.
Webón maajoukkueura alkoi vuonna 2003, mutta ensimmäinen kunnon onnistuminen tuli vuoden 2006 MM-karsinnoissa, jossa hän teki hattutempun Norsunluurannikkoa vastaan ottelussa, jonka Kamerun voitti 3-2. Kamerun ei kuitenkaan selvinnyt Saksassa järjestettyihin kisoihin.
Gibson ES-175
Gibson ES-175 on Gibsonin valmistama puoliakustinen sähkökitara ja yksi maailman kuuluisimmista jazz-kitaroista. Kitarassa on 629 mm (24,75") mensuuri ja täysin ontto kaikukoppa. Kitara on varustettu "Tune-O-Matic"-tallalla, jossa on trapez-tyylinen tallapala. Kitaraa on valmistettu vuodesta 1949 eteenpäin ja sitä valmistetaan vielä nykyäänkin.
Kitaravalmistaja Gibson toi ES-175:n markkinoille vuonna 1949 halvemmaksi vaihtoehdoksi L5-mallille. Se oli samalla ensimmäinen sähkökitara soololovella, jonka ansiosta soittaja ylettää otelaudan kaikkein ylimpiin sointuihin. Aluksi kitarassa oli vain yksi yksikelainen P-90 -kaulamikrofoni, mutta vuonna 1953 myyntiin tuli ES-175D kahdella mikrofonilla.
Helmikuussa 1957 esiteltiin ES-175 kahdella humbuckerilla. Monet uudet jazz-kitaristit käyttivät sitä jäljitellessään pääasiassa Gibson L5 -kitaralla soittaneen Wes Montgomeryn soundia. Humbuckereilla varustetun ES-175-kitaran ääntä pidetään pehmeänä ja täyteläisenä.
ES-175 ei ole suosittu ainoastaan jazz-kitaristien keskuudessa, vaan monet eri musiikkityylien soittajat ovat käyttäneet kitaraa. Esimerkiksi Elvis Presleyn yhtyeessä soittanut Scotty Moore käytti Gibson ES-295 -kitaraa, joka oli kuten ES-175, mutta varustettu kahdella P-90 -mikrofonilla ja kullan värisillä metalliosilla. Rocklegenda ja Yes-yhtyeen kitaristi Steve Howe nosti soittotaidollaan kitaran suurempaan julkisuuteen. Gibson on julkaissut myös Herb Ellis Gibson ES-165 nimikkomallin, joka on kopio Herb Ellisin alkuperäisestä vuoden 1957 ES-175 -kitarasta. Guns N' Rosesin ex-kitaristi Izzy Stradlin on käyttänyt paljon ES-175:sta, ja se onkin olennainen osa Appetite For Destructionin äänimaailmaa.
Tunnettuja Gibsonin ES-175-kitaralla soittaneita ovat olleet Herb Ellis, Tal Farlow, Grant Green, Jim Hall, Steve Howe, Alex Lifeson, Pat Martino, Pat Metheny, Joe Pass ja Izzy Stradlin.
Kyrgyzstan Airlines
Kyrgyzstan Airlines oli Kirgisian kansallinen lentoyhtiö. Sen pääpaikka sijaitsi Biškekissä. Se perustettiin vuonna 1992, ja se lopetti toimintansa vuonna 2005.Lisäksi on mahdollista saada charterlento Biškekistä Pekingiin.
Elokuussa 2006:
Islamilainen Da’wa
Islamilainen Da’wa -puolue tai Islamilaisen kutsun puolue () on irakilainen šiiojen islamistinen puolue. Puolueen johdossa on Ibrahim al-Ja’fari ja Irakin nykyinen pääministeri Nuri al-Maliki on puolueen jäsen.
Puolue oli osa Irakin yhtynyttä liittoa (johon kuuluivat mm. SCIRI, Badr-prikaatit, Irakin Hizbollah, Ahmed Chalabin Kansallinen kongressi, kurdien Islamilainen Fayli-ryhmittymä ja turkmeenien islamilainen unioni), jonka osana se osallistui joulukuun 2005 parlamenttivaaleihin. Puolueen kannattajakunta koostuu nykyisin lähinnä šiiamuslimeista, vaikka liikkeen alkuaikoina siihen kuului myös huomattava määrä sunnimuslimeja.
Vuoden 2009 maakuntien vaaleihin Da’wa muodosti oman Oikeusvaltio-liittoumansa.
Da’wa-puolue syntyi 1950-luvun lopulla ajatollah Muhammad Baqr al-Sadrin vaikutuksesta. 1970-luvulla järjestö sai huomiota käynnistettyään aseellisen kampanjan Irakin silloista hallitusta vastaan. Da’wa tuki Iranin islamilaista vallankumousta ja sai vastineeksi tukea Iranin uudelta hallinnolta varsinkin Iranin-Irakin sodan aikana.
Da’wa-puolue teki 1980-luvulla lukuisia aseellisia iskuja Saddam Husseinin hallintoa vastaan yrittäen mm. murhata tämän vuosina 1982 ja 1987. Da’wa-puolueen jäsenet iskivät 1983 myös USA:n ja Ranskan suurlähetystöihin Kuwaitissa.
Saddam Husseinin kaaduttua Irakin sodan seurauksena Da’wa-puolueen johto palasi maanpaosta ja puolueesta tuli nopeasti yksi Irakin suurimpia.
Brian McFadden
Brian Nicholas McFadden (s. 12. huhtikuuta 1980 Artane, Dublin) on irlantilainen laulaja, joka muistetaan entisenä Westlifen jäsenenä.
Brian jätti Westlifen 9. maaliskuuta 2004 aloittaakseen soolouran. Hän esiintyi Westlifessa nimellä Bryan mutta päätti sittemmin valita syntymänimensä Brian.
Brian julkaisi debyyttisinglensä "Real to Me" syyskuussa 2004 ja se meni suoraan ykköseksi Britannian listalla. "Irish Son" julkaistiin marraskuussa ja se sijoittui kuudenneksi. Albumi "Irish Son" sai kuitenkin vain top 30 -sijoituksen ja kolmas single "Demons" meni sijalle 28 toukokuussa 2005.
"Irish Son" -kappaleen musiikkivideo oli hyvin kiistanalainen, koska siinä nähtiin katolinen koulu Dublinissa ja sanoitukset antoivat ymmärtää, että Briania olisi pahoinpidelty sellaisessa, vaikka hän ei koskaan käynyt kyseistä koulua. Laulu arvostelee katolisen kirkon väitettyä negatiivista otetta irlantilaisesta yhteiskunnasta entisaikoina. Brian tosin laulaa kyseisessä kappaleessa "it was leaving that saved me".
Brian julkaisi australialaisen laulajan Delta Goodremin kanssa dueton "Almost Here", joka sijoittui kolmanneksi Britanniassa helmikuussa 2005 ja ykköseksi Australiassa. Hän on myös tehnyt dueton "Everybody's Someone" LeAnn Rimesin kanssa. Brianin toinen studioalbumi "Set in Stone" julkaistiin vuonna 2008, mutta kyseinen albumi ei kovin kummoisesti menestynyt. Brian McFadden yhdessä Robert Conleyn kanssa päättivät aloittaa uuden projektin nimeltä "Wall of Soundz", joka julkaisi demot ja leikkeen 4 laulusta.
McFadden meni naimisiin Atomic Kitten -yhtyeen entisen laulajan, Kerry Katonan kanssa vuonna 2002. Heillä on kaksi lasta Molly ja Lilly Sue. Syyskuussa 2004 pari ilmoitti eroavansa.
Brian oli kihloissa laulaja Delta Goodremin kanssa, mutta pari erosi vuonna 2011.
USB-muisti
USB-muisti on Flash-muistiin perustuva tiedontallennusväline. Tyypillisiä USB-muisteja ovat tietokoneiden oheislaitteina käytettävät pienikokoiset muistitikut. Pienen kokonsa ansiosta USB-muistit kulkevat kätevästi mukana ja soveltuvat paremmin tiedon siirtämiseen kuin levykkeet tai tallentavat optiset mediat, jotka ovat helposti rikkoutuvia, isokokoisia tai tallennuskapasiteetiltaan vähäisiä.
Yleensä USB-muistit ovat heti käytettävissä USB-liitännän kautta ilman laitteisto-ohjaimien asennusta. Yleisin USB-muisteissa käytetty tiedostojärjestelmä on FAT32, jota useimmat käyttöjärjestelmät tukevat.
Ensimmäiset muistitikut tulivat myyntiin 2000-luvun alussa. Niissä saattoi olla tallennustilaa joitain megatavuja. Vuonna 2013 Kingston teki maailmanennätyksen tallennuskapasiteetiltaan suurimmalla muistitikulla, johon mahtuu yhden teratavun verran tietoa.
Nykyisin monien MP3-soittimien, kameroiden ym. laitteiden flash-muistit toimivat kuin USB-muistit, jolloin niiltä voi hakea ja jopa tallentaa tiedostoja samalla lailla kuin tavalliselle USB-muistille (laitteet liitetään USB-liitäntään sopivalla kaapelilla). USB-tikulle voi asentaa tikulta käytettäväksi suunniteltuja ohjelmia ja jopa kokonaisen käyttöjärjestelmän sovelluksineen.
Suurentuneen muistikapasiteettinsa ja halventuneiden hintojensa vuoksi USB-Flash -muisteja käytetään nykyään myös rinnakkaisena massamuistina. Kiintolevyllä olevan käyttöjärjestelmän rinnalla käytetään Linux-käyttöjärjestelmää siten, että tietokonetta avattaessa valitaan käynnistysasetuksista Linuxin sisältävä usb-muisti, jolloin tietokone ei käynnistä käyttöjärjestelmää kovalevyltä, vaan USB-muistilla olevan Linuxin.
Tämä mahdollistaa Linuxin käytön ilman, että kovalevy osioidaan uudelleen. Se mahdollistaa myös CD-live -levyjä korvaavan virtuaalisen Linuxin käytön kokeiluksi.
USB-muisteja käytetään myös siirtämään valokuvia tietokoneelta toiselle, mikäli näillä ei ole keskenään verkkoyhteyttä sekä toimistodokumenttien siirtämiseen paikasta toiseen manuaalisesti.
USB-muisteille on saatavissa toimisto-ohjelmia siten, että USB-muisti muodostaa oman virtuaalisen muistialueensa Windowsiakin käytettäessä eikä kirjoita mitään tietokoneen kovalevylle.
U3-USB-muisti on kuin mukana kulkeva ohjelmapankki, jonka käyttöä on helpotettu automaattisesti käynnistyvällä valikolla ja ylläpito-ohjelmistolla.
USB-muistien hinnat laskevat ja tallennuskapasiteetti kasvaa kehityksen edetessä. Suurimpia markkinoilla olevia USB-muisteja ovat 1 teratavun muistitikut.
Tolbiacin taistelu
Tolbiacin taistelu on perinteisesti vuoteen 496 ajoitettu taistelu kahden germaaniheimon, frankkien ja alemannien välillä. Legendan mukaan frankkeja johtanut Klodovig, joka vielä tuolloin oli pakana, rukoili tilanteen näyttäessä toivottomalta avukseen kristittyjen jumalaa ja lupasi kääntyä kristinuskoon, mikäli voittaisi; Klodovigin puoliso Klotilde oli harras kristitty. Sotaonni kääntyikin ja frankit kukistivat alemannit alistaen nämä hallintaansa. Gregorius Toursilaisen kronikan mukaan Klodovig piti lupauksensa ja otti kasteen vastaan Reimsissä vuoden 496 joulupäivänä.
Taistelupaikan väitetään usein sijaitsevan nykyisen Zülpichin kaupungin lähellä Nordrhein-Westfalenissa Saksassa, mutta tästä ei ole varmuutta. Pariisissa on sekä taistelupaikan mukaan nimetty katu että metroasema.
The Courier-Mail
The Courier-Mail on Brisbanen ainoa päivittäinen sanomalehti. Sen omistaa News Corp ja se julkaistaan tabloidina.
The Courier-Mail julkaistiin ensimmäistä kertaa 28. elokuuta 1933. Se syntyi The Brisbane Courier - ja The Daily Mail -lehtien jouduttua yhdistymään suuren laman aikana. Lehden formaatti muutettiin 13. maaliskuuta 2006 broadsheetistä tabloidiin.
The Courier-Mailin levikki on Australian lehdistä neljänneksi suurin. Aiemmin sillä oli australialaisista broadsheet-lehdistä toiseksi suurin levikki. Lehden arkipäiväleikki on 211 279 ja sunnuntailevikki 333 910.
Aorttaläppäleikkaus
Aorttaläppäleikkaus on kirurginen toimenpide, joka kohdistuu sydämen aorttaläppään.
Aorttaläppä sijaitsee sydämen vasemman kammion ulosvirtauskanavan suulla. Sen tehtävä on aueta sydämen supistuessa, jotta veri pääsee virtaamaan aorttaan, ja sulkeutua sydämen supistusvaiheen jälkeen, jotta veri ei virtaa taaksepäin takaisin vasempaan kammioon. Aorttaläppä on normaalisti kolmipurjeinen, mutta 1-2 prosentilla ihmisistä kaksipurjeinen.
Aorttaläppä voi ahtautua, vuotaa tai tehdä molempia. Yleisin kirurgista hoitoa vaativa aorttaläppävika on ikään liittyvä aorttaläpän kalkkeutuminen ja sen aiheuttama ahtauma eli stenoosi. Toiseksi yleisin leikkaushoitoa vaativa sairaus on kaksipurjeiseen aorttaläppään kehittyvä ahtauma, vuoto tai molemmat.
Yleensä aorttaläpän vikoja ei operoida, jos potilas on oireeton. Syy tähän on se, että leikkauskuolleisuus on suurempi kuin oireettoman potilaan kuolleisuus.
Oireiden ilmaantuessa kirurginen hoito on tarpeellinen. Sairasta aorttaläppää ei yleensä pystytä leikkauksella korjaamaan toimivaksi, vaan läppä joudutaan vaihtamaan.
Läpän vaihto tapahtuu yleensä avosydänleikkauksessa. Avosydänleikkauksessa potilaan rintalasta halkaistaan nukutuksen aikana. Rintalasta levitetään auki. Sen jälkeen potilas liitetään sydän-keuhkokoneeseen ja sydän pysäytetään.
Vioittuneen läpän tilalle voidaan asentaa keinoläppä tai eläinmateriaalista valmistettu bioläppä. Keinoläpän etuna on sen hyvä kestävyys, ja haittapuolena on sen vaatima pysyvä varfariini-verenohennuslääkitys. Bioläppä vaatii ohennuslääkitystä ainoastaan jonkin aikaa leikkauksen jälkeen, mutta bioläpän kestävyys on huonompi.
Aorttaläppäleikkaukseen liittyy muutaman prosentin leikkauskuolleisuus.
Kehitteillä on tekniikoita, joissa uusi läppä voitaisiin laittaa paikoilleen ilman avosydänleikkausta.Artikkeli perustuu pääosin lähteeseen The Society of Thoracic Surgeons: Aortic valve replacement
Delo No...
Delo No... on kirgisialainen sanomalehti. Sen julkaisu aloitettiin Biškekissä vuonna 1991. Lehti ilmestyy viikoittain ja julkaistaan venäjän kielellä.
Delo No... -lehden päätoimittajana toimii Victor Zapolski, joka perusti sen yhdessä Svetlana Krasilnikovan kanssa. Lehden levikki on Kirgisian suurin. Se oli vuonna 2000 noin 56 000 . Lehti on yksityisessä omistuksessa.
Len Wiseman
Len Wiseman (s. 4. maaliskuuta 1973) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja, joka tunnetaan parhaiten elokuvasta "Varjojen valtakunta". Wiseman on myös käsikirjoittanut ja ohjannut sen jatko-osan "". Wiseman ohjasi vuonna 2007 ilmestyneen "Die Hard 4.0" -elokuvan, jonka pääosassa nähtiin Bruce Willis.
Wiseman aloitti uransa "Tähtiportti"-elokuvan apulaiskäsikirjoittajana ja avusti myöhemmin myös "Independence Day – Maailmojen sota" ja "Men in Black – miehet mustissa" -elokuvien käsikirjoituksessa.
Wiseman avioitui näyttelijä Kate Beckinsalen kanssa vuonna 2004 Bel Airissa, Kaliforniassa.
Air Corridor
Air Corridor oli mosambikilainen lentoyhtiö. Sen kotikenttänä toimi Nampulan lentoasema Nampulassa.
Air Corridor perustettiin vuonna 2004 ja aloitti toimintansa saman vuoden elokuussa. Yhtiö oli yksityisessä omistuksessa. Se lopetti toimintansa vuonna 2008.Air Corridorilla ei ollut kohteita kotimaansa ulkopuolella.
Air Corridor käytti kolmea Boeing 737-200 -konetta.
Tom Morris
Tom Morris on ollut ainakin seuraavien henkilöiden nimi:
Valkeinen
Valkeinen voi tarkoittaa:Lisäksi Suomessa on useita muita Valkeinen-nimisiä järviä tai muita vesialueita.
Ihtiriekko
Ihtiriekko (myös äpärä, liekkiö, sikiö) on suomalaisten uskomusten mukaan siunaamatta, kastamatta tai väärään paikkaan haudatun lapsen tai sikiön kummitus. Usein ihtiriekon kerrottiin olevan haudatun äitinsä talon alle ja itkevän karmaisevalla tavalla. Nykyisin ihtiriekoksi voidaan kutsua nuorta meluavaa häirikköä.
"Suomalaiset muinaisuskonnot" -kirjassa kerrotaan ihtiriekosta seuraavasti; "Ihtiriekko on salaa synnytetyn, salaa tapetun ja salaa haudatun lapsen ruumis, joka ei saa rauhaa, ellei joku paljasta lapsen äitiä tai saa siunausta."
Usein kerrottiin, että ihtiriekko oli äpärälapsi, jonka äiti tappoi pitääkseen luvattoman suhteen salassa. Lapsen ruumiskin täytyi hävittää salassa, sitä ei voinut viedä kirkkomaalle, eikä se voinut saada papin siunausta. Niin lapsi haudattiin talon alle, metsään tai pihapiiriin. Lapsen sielu joutui välitilaan, se ei päässyt tuonpuoleiseen, koska oli siunaamaton. Pihalle haudattu parkui ja häiritsi talon väkeä tai jos ruumis oli metsässä, haamu pelotti ohikulkijoita itkullaan. Ihtiriekko lopetti kummittelun vasta, jos joku etsi sen ruumiin ja hautasi sen asianmukaisesti.
Yksi mahdollinen selitys nimelle on murteellinen muoto sanasta "itse-riekko". Tämä merkitsisi linnun hahmoista surmatun lapsen varjosielua eli sielulintua. Itse on suomalaisessa mytologiassa tavattu ihmisen varjosielu, jonka kuviteltiin voivan jäädä maan päälle kummittelemaan kuoleman jälkeen.
Myös moniselitteisen liekkiön eräs merkitys on väärin haudatun lapsen levoton sielu.
Taiteilija Hanna Lehikoinen on tehnyt ihtiriekosta installaation.
Take a Bow (Madonnan kappale)
Take a Bow on yhdysvaltalaisen poplaulajan Madonnan toinen kappale ja toinen single hänen kuudennelta studioalbumiltaan "Bedtime Stories". Se julkaistiin joulukuussa 1994. Madonnan ja Babyfacen tuottamasta kappaleesta tuli vuoden 1995 myydyin single, ja sen paras sijoitus Yhdysvaltain Billboard-listalla oli ykkössija. Britanniassa menestys oli vaisumpaa; paras sijoitus oli vasta kuudestoista. Kappale on silti yksi Madonnan suurimmista hiteistä.
”Take a Bow'sta” tuli Madonnan ensimmäinen listaykkönen Yhdysvalloissa lähes kolmeen vuoteen. Balladi, jossa taustalaulajana toimi tuottaja Babyface, erosi Madonnan senhetkisestä rohkeasta ja seksiä tihkuvasta tuotannosta vahvasti.
Kappaleen musiikkivideo, jonka ohjasi Michael Haussman, kuvattiin Antequerassa Espanjassa. Se kertoo Madonnan ja espanjalaisen härkätaistelijan Emilio Muñozin traagisesta romanssista. Videon teeman haluttiin olevan espanjalaistyylinen, koska Madonna oli sopinut Eva Peronin roolista elokuvassa "Evita". Madonna tosin sai puoleensa eläinsuojelijoiden vastalauseita: he syyttivät tähden ihannoivan härkätaistelua.
”Take a Bow” esitettiin "Frendien" ensimmäisen tuotantokauden viimeisessä jaksossa.
Meriinaho
Meriinaho on entisen Korpiselän kunnan kylä, jonka itäosa luovutettiin Neuvostoliitolle 1944 ja jonka Suomen puolelle jäänyt osa kuuluu nykyisin Joensuun kaupunkiin. Meriinaho sijaitsee Korpijärven etelärannalla Joensuun kaupungin itäosassa valtakunnan rajan tuntumassa noin 70 kilometriä Joensuun keskustasta kaakkoon. Venäjän puolelle jääneeseen, nykyisin tyhjillään olevaan, Korpiselän kirkonkylään matkaa on noin 10 kilometriä. Meriinahon naapurikyliä ovat Hoilola, Saarivaara ja Korpijärven pohjoispuolella oleva Saaroinen sekä luovutetulle alueelle jäänyt Tšiipakka.
Viime sotien alueluovutuksissa uusi valtakunnan raja halkaisi Meriinahon kylän, siten että osa kylästä jäi luovutetulle alueelle. Meriinaho kuului Korpiselän kuntaan vuoteen 1946 asti, jolloin se lakkautettiin ja liitettiin Tuupovaaran kuntaan, joka puolestaan liitettiin Joensuun kaupunkiin vuonna 2005.
Kiira (taruolento)
Kiira on Länsi-Suomen joillakin alueilla tunnettu paha uskomusolento. Kiira tuli toisinaan asumaan talon pihapiiriin, jolloin se kannatti ajaa pois loitsulla ja taioilla. Kiirastorstai oli erityisen suotuisa päivä kiiran karkottamiseen.
Nimitys Kiira on ilmeisesti syntynyt sanasta kiirastorstai, jonka vastine ruotsissa merkitsee puhdistamista ja torstaita, ja tulee juuri siitä, että sinä päivänä ihmisten asuinympäristöt puhdistettiin pahoista hengistä. Samoin kiirastuli viittaa puhdistamiseen.