Goran Ivanišević
Goran Ivanišević (s. 13. syyskuuta 1971, Split, Jugoslavia) on entinen kroatialainen tennispelaaja.
Ivanišević aloitti ammattilaisuransa vuonna 1988 ja voitti samana vuonna Frankfurtissa ensimmäisen nelinpeliturnauksensa (parinaan Rüdiger Haas).
Hän ansaitsi urallaan ensimmäistä kertaa suurempaa huomiota vuonna 1990, jolloin hän voitti Boris Beckerin Ranskan avointen ensimmäisellä kierroksella ja eteni lopulta turnauksen puolivälieriin asti. Hän pelasi myös Petr Kordan kanssa Ranskan avointen nelinpelin loppuottelussa, jossa he hävisivät espanjalaisille Sergio Casalille ja Emilio Sánchezille. Muutamaa viikkoa myöhemmin hän selviytyi Wimbledonin tennisturnauksen semifinaaleihin ja kohtasi jälleen Boris Beckerin, joka osoittautui tällä kertaa paremmaksi. Ivanišević voitti vuonna 1990 myös ensimmäisen kaksinpeliturnauksensa Stuttgartissa ja auttoi Jugoslavian joukkuetta voittamaan World Team Cupin.
Ivanišević tuli pian tunnetuksi vahvasta, hyökkäävästä pelityylistään ja äärimmäisen voimakkaasta syötöstään. Hän oli useiden vuosien ajan ATP-kiertueen johtava pelaaja läpisyöttöjen määrässä.
Ivanišević putosi vuonna 1991 Wimbledonin toisella kierroksella ja aiheutti turnauksen aikana kohua ilmaisemalla vahvoja patrioottisia kannanottoja Kroatian itsenäistymistä koskien ja vaatimalla serbialaissyntyistä pelaajaa Monica Selesiä ottamaan julkisesti kantaa Jugoslavian tilanteeseen, mitä Seles ei suostunut tekemään.
Vuonna 1992 Ivanišević selviytyi Wimbledonin loppuotteluun, jossa hän kohtasi Andre Agassin; Ivanišević pelasi ensimmäistä kertaa Grand Slam -turnauksen kaksinpelin loppuottelussa eikä Agassikaan ollut vielä sellaista kertaakaan voittanut mutta nyt Agassi voitti ottelun viidessä erässä. Myöhemmin samana vuonna Ivanišević toi Barcelonan olympialaisissa Kroatialle pronssia sekä kaksinpelissä että nelinpelissä. Hän voitti vuoden aikana myös neljä kaksinpeliturnausta.
Ivanišević selviytyi vuonna 1994 toistamiseen Wimbledonin loppuotteluun, jossa hän kohtasi tällä kertaa puolustavan mestarin Pete Samprasin. Ivanišević taisteli vahvasti kaksi ensimmäistä erää, mutta hävisi kolmannen helpohkosti ottelussa, joka päättyi lopulta lukemiin 7-6, 7-6, 6-0. Ivanišević nousi saman vuoden heinäkuussa ATP:n kaksinpelin maailmanlistalla sijalle kaksi, mikä oli hänen uransa paras sijoitus.
Vuonna 1995 Ivanišević voitti Grand Slam Cupin loppuottelussa Todd Martinin suoraan kolmessa erässä (7-6, 6-3, 6-4).
Vuonna 1996 Ivaniševic voitti viisi kaksinpeliturnausta ja selviytyi toistamiseen Grand Slam Cupin loppuotteluun, jossa hän kohtasi Boris Beckerin. Becker voitti ottelun suoraan kolmessa erässä. Ivanišević teki samana vuonna myös ATP-kiertueen ennätyksen 1477 läpisyötöllään ja voitti Hopman Cupin Iva Majolin parina.
Vuonna 1998 hän pelasi Pete Samprasia vastaan Wimbledonin loppuottelussa, mutta hävisi tälle viidessä erässä.
Vuonna 1999 hän oli Jeff Tarangon kanssa häviävänä osapuolena Ranskan avointen nelinpelin loppuottelussa intialaisia Mahesh Bhupathia ja Leander Paesia vastaan. Ivanišević kärsi vuosina 1999, 2000 ja 2001 olkapäävammasta ja hänen maailmanlistan sijoituksensa laski huomattavasti.
Kesällä 2001 Ivanišević oli maailmanlistalla vasta sijalla 125, mikä ei oikeuttanut automaattiseen osallistumisoikeuteen Wimbledonin turnaukseen, mutta hän sai kisajärjestäjiltä ns. villin kortin. Vastoin kaikkia odotuksia Ivanišević eteni Wimbledonin loppuotteluun, jossa hän kohtasi australialaisen Patrick Rafterin; Ivanišević oli pelannut edellisen kerran kaksinpeliturnauksen loppuottelussa vuonna 1998. Ivanišević voitti Rafterin lopulta tasaisessa viisieräisessä kamppailussa, joka kesti yli kolme tuntia. Ivanišević oli ensimmäinen villillä kortilla kisaan osallistunut Wimbledonin voittaja.
Ivanišević lopetti uransa väliaikaisesti vuoden 2001 loppupuolella olkapääleikkauksen vuoksi, mutta palasi tenniksen pariin lyhyeksi aikaa vuonna 2004. Hän lopetti uransa lopullisesti vuonna 2004 hävittyään Lleyton Hewittille Wimbledonissa.
Ivanišević voitti ammattilaisurallaan yhteensä 22 kaksinpeliturnausta ja yhdeksän nelinpeliturnausta. Vuonna 2005 hän oli vielä mukana Kroatian Davis Cupin voittaneessa joukkueessa, mutta ei pelannut turnauksessa otteluakaan.