hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Tekken 5
Tekken 5 on Namcon kehittämä ja julkaisema "Tekken"-pelisarjaan kuuluva tappelupeli. Peli julkaistiin kolikkopelinä vuonna 2004 ja seuraavana vuonna PlayStation 2:lle. Peli on sarjan kuudes osa ja samalla viimeinen PlayStation 2:lle julkaistu osa.
"Tekken 5":stä julkaistiin myös uusittu "" -versio PlayStation Portablelle ja ladattavana PlayStation Networkin kautta PlayStation 3:lle. "Dark Resurrectionin" erot "Tekken 5":een ovat kolme uutta hahmoa (Dragunov, Armor King ja Lili), asujen eri värit sekä uudet asusteet käytettäväksi Character Customize -tilassa.
"Tekken 5" tuo mukanaan kolme uutta hahmoa: Agentti Raven, Jinin serkku Asuka Kazama ja kiinalainen kenpo-mestari Feng Wei. Kaikkiaan pelissä on 32 pelattavaa hahmoa, muun muassa kaikissa "Tekken"-peleissä mukana olleet Nina Williams ja Paul Phoenix. Mukana on myös uusi minipeli, "Devil Within", joka on yhdistelmä mätkintää ja tasohyppelyä. "Devil Withinin" päähenkilönä on Jin Kazama, joka on tuttu aiemmista "Tekken"-osista.
Koska "Tekken"-sarja täytti pelin ilmestyessä kymmenen vuotta, Namco juhlisti tätä lisäämällä "Tekken 5":een mahdollisuuden pelata ensimmäisen, toisen ja kolmannen "Tekkenin" arcade-versioita.
"Tekken 5" alkaa muutama minuutti edeltäjänsä jälkeen, kun Kazuya- ja Heihachi Mishima heräävät Jack-4ten piirittäminä. Hetken he taistelevat kuin isä ja poika, mutta pian sen jälkeen Kazuya jättää isänsä kuolemaan ja lentää pois. Kaksi kuukautta myöhemmin Kazuya osallistui viidenteen turnaukseen ja sai kuulla/puristettua Ravenilta tietoa, joka liittyi Heihachin kidnapanneen ja vanginneen isänsä Jinpachi Mishiman Hon-Marun kellariin. Myöhemmin Jin Kazama jäi Devil Jin -persoonansa valtaan ja päihitti Jinpachin, mutta taistelu maksoi vanhan miehen hengen. Tämän jälkeen Jinistä tuli Mishima Zaibatsun perijä.
Waldorf-Astoria Hotel
Waldorf-Astoria-hotelli on hotelli Manhattanilla New Yorkissa. Alkuperäinen hotelli sijaitsi Empire State Buildingin kohdalla Fifth Avenuella. Nykyinen sijaitsee osoitteessa Park Avenue 301. Uusi hotelli on ollut käytössä vuodesta 1932. Uudessa hotellissa on kolme amerikkalaista ja klassista eurooppalaista ravintolaa.
Hotelli oli alkuun kaksi erillistä hotellia. Astor-sukuun kuulunut William Waldorf Astor avasi 13-kerroksisen Waldorf-hotellin vuonna 1893. Toisen hotellin avasi Williamin serkku John Jacob Astor IV, ja se oli nimeltään Astoria. Astoria avattiin neljä vuotta myöhemmin kuin Waldorf.
Nykyään hotellit ovat yhtä kokonaisuutta, ja niiden yhteinen nimi on Waldorf-Astoria. Waldorf-hotelli on kuuluisa waldorfinsalaatista, jonka hotellin keittiömestari Oscar Tschirky suunnitteli vuonna 1896. Hotellin nimi Waldorf tulee Walldorfin kaupungista, joka sijaitsee Baden-Württembergissä Saksassa.
Ouahigouya
Ouahigouya on pohjoisen Burkina Fason tärkein kaupunki. Se sijaitsee Ouagadougousta noin 182 km luoteeseen. Kaupunki perustettiin vuonna 1757, mutta tuhottiin 1825 ja oli hyökkäysten kohteena 1800-luvun loppupuolella. Hyökkäykset loppuivat ranskalaisten rakentaessa linnoituksia kaupungin ympärille vuonna 1896.
Joulusodassa vuonna 1985 malilaiset pommittivat kaupungin toria. Tällöin lähes sata ihmistä kuoli.
Vuonna 2006 Ouahigouyassa oli runsaat 73 000 asukasta.
KVCD
KVCD () on digitaalisen videon koodaukseen tarkoitettujen MPEG-1 ja MPEG-2 -standardien epästandardi muunnos. Se on käytössä DVD-laitteissa, mutta tätä koodausjärjestelmää ei ole kaikissa laitteissa.
Markku Aalto
Markku Kalervo Aalto (s. 25. maaliskuuta 1949 Helsinki) on suomalainen arkkitehti ja entinen yleisurheilija. Seuratasolla Aalto edusti Helsingin Kisa-Veikkoja.
Aalto voitti 800 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuonna 1969 ajalla 1.50,6. Lisäksi hän oli hopealla vuosina 1970, 1971, 1973 ja 1974. Hallissa hän voitti SM-kultaa 600 metrillä 1967 ja 1968 sekä 1 500 metrillä 1974 sekä hopeaa 400 metrillä 1969 ja pronssia 800 metrillä samana vuonna. Aalto oli mukana myös Helsingin EM-kisoissa 1971, jossa hän selvisi 800 metrillä välieriin. Göteborgin sisäratojen EM-kilpailuissa 1974 hän jäi 800 metrillä alkueriin.
Aalto oli myös mukana voittamassa 4 × 400 metrin viestin Suomen-mestaruutta 1967, 1968, 1970 ja 1971, hopeaa 1969 ja pronssia vuonna 1978 sekä 4 × 800 metrin viestin Suomen-mestaruutta 1969 ja hopeaa 1970 ja 1971.
Heinäkuussa 1971 Aalto juoksi 800 metrin Suomen ennätyksen 1.47,2, jonka Pekka Vasala rikkoi seuraavana kesänä.
Aallolla on oma arkkitehtitoimisto Helsingissä. Se suunnitteli mm. Helsingin olympiastadionin peruskorjauksen ennen Helsingin EM-kisoja 1994.
Islamilainen tasavalta
Islamilainen tasavalta on joidenkin islamilaisia lakeja käyttävien valtioiden nimitys. Näiden maiden sekulaarisuusaste vaihtelee suuresti, ja esimerkiksi puolisekulaarin Pakistanin kohdalla nimitys on pelkästään maan kulttuuri-identiteetin symboli.
Monille muslimijohtajille islamilaisen tasavallan käsite on tietynlainen teokraattinen valtio, jossa ei ole monien Lähi-idän maiden tavoin monarkiaa, ja jonka lainsäädäntö perustuu ainakin osittain šariaan. Se on usein nähty kompromissina islamilaisen kalifaatin ja sekulaarin tasavaltalaisuuden ja nationalismin välillä. Esimerkki tällaisesta valtiosta on Iran.
Myö
Sitoutumaton Kansalaisliike MYÖ ry on sitoutumaton vuonna 1995 perustettu kansalaisjärjestö, joka vaikuttaa Lappeenrannan kunnallispolitiikassa. Myö on Suomen Sitoutumattomat -järjestön jäsen.
Järjestön perusperiaatteisiin kuuluu, että jokainen yhdistyksen jäsen noudattaa politiikassa omia eettisiä periaatteitaan. Myö ei tee poliittisia ryhmäpäätöksiä eivätkä jäsentä sido yhdistyksen kokouksessa tehdyt päätökset.
Myö-liikkeen edustajista Erkki Pulli oli Lappeenrannan kaupunginvaltuuston puheenjohtajana 2001-2004 ja Suomen Sitoutumattomat ry:n varapuheenjohtajana. Antti O. Arponen oli Suomen Sitoutumattomat ry:n varapuheenjohtajana 2008–2009 ja puheenjohtajana 2010. Tunnettuihin myöläisiin kuuluvat myös rovasti Matti J. Kuronen ja kuuluisa jääkiekkoilija Lalli Partinen.
Lyyli
Lyyli on suomalainen naisen etunimi.
Lyyli on kansanomainen muunnos nimestä "Lyydia", joka merkitsee 'lyydialaista'. Nimen pitempi kirjoitusasu "Lyylikki" esiintyy Kalevalassa ja Kantelettaressa.
Nimi mainitaan Kansanvalistusseuran kalenterissa 1883 ja Suomen almanakassa se on ollut vuodesta 1908 lähtien. Lyyli-nimi oli suosituimmillaan 1890-luvulta 1920-luvulle, jonka jälkeen nimeä on annettu harvakseltaan.
Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan Lyyli-nimen on 1900-luvun alusta toukokuuhun 2016 mennessä saanut 10 946 henkilöä.
César Ritz
César Ritz (23. helmikuuta 1850, Niederwald, Valais, Sveitsi – 24. lokakuuta 1918 Küssnacht, Schwyzin kantoni, Sveitsi) oli Ritz-Carlton-hotelliketjun perustaja. Ensimmäinen Ritz-hotelli oli Hôtel Ritz Parisin Pariisissa. Ritziä pidetään kosmopoliittisten luksushotellien luojana.
Ritz työskenteli Pariisissa vuoden 1867 maailmannäyttelyn aikaan baarimikkona. Myöhemmin hän opiskeli kaupungissa alaa lisää. Vuoden 1873 maailmannäyttelyssä Wienissä Ritz pääsi tarjoilemaan kuninkaallisille. Sittemmin hän toimi hotellinjohtajana Sveitsissä Rigillä ja Luzernissa. Vuonna 1880 työskenteli Monacossa, jossa hän tutustui kuuluun kokkiin Auguste Escoffieriin.
Vuonna 1887 Ritz hankki ensimmäisen hotellinsa "Hotel De la Conversationin" Baden-Badenissa. Seuraavina vuosina hän perusti nopeaan tahtiin useita hotelliyrityksiä. Pariisin Hôtel Ritz Paris on perustettu vuonna 1898 ja Lontoon Carlton-hotelli vuonna 1899.
Ritzin aktiivinen ura päättyi vakavaan masennukseen vuonna 1902.
Yukata
Yukata () on japanilainen puuvillakankainen, kimonon muotoinen ”kylpytakki”. Perinteisesti yukata on ollut indigonsinisen ja valkoisen kirjava, mutta nykyaikana on saatavissa synteettisillä väreillä painettuja yukatoita kaikissa väreissä. Hyvälaatuinen yukata käy asuksi perinteisiin kesätapahtumiin ja esimerkiksi kylpylöihin. Kotona yukataa pidetään kylpytakkina tai oloasuna ohuen vyön kanssa.
Yukata valmistetaan tavallisesti puuvillasta, toisin kuin silkistä tai synteettisistä kuiduista tehdyt kimonot.
Perinteiset yukatat tehtiin indigolla värjätystä puuvillasta, mutta nykyään on tarjolla useita kemiallisia värejä ja tyylejä. Kirkkaampia värejä ja huomiota herättävämpiä kuvioita pidetään yleisesti nuorille henkilöille sopivina. Lapsella voi olla monivärinen kuvio, nuorella naisella kukkakuvio, kun taas vanhempi nainen käyttää perinteistä tummansinistä väriä, jossa on geometrisiä kuvioita. Miesten yukatoissa on yleensä hillityt kuviot ja värit. Nykyisin hotelleissa ja kylpylöissä käyttöön annettava yukata on perinteen mukaan yleensä sinivalkoinen.
Yukata on hyvin arkinen ja epämuodollinen puku, jota käytetään enimmäkseen kodeissa, kylpylöissä ja hotelleissa oloasuna ja kesäisin festivaaleilla. Erittäin monet japanilaiset hotellit ja perinteiset ryokan-majatalot tarjoavat asiakkaittensa käyttöön laina-yukatoja.
Yksityisissä tiloissa sekä miehet että naiset voivat käyttää yukatan kanssa kapeaa vyötä eli obia. Julkisesti esiinnyttäessä kapeaa vyötä pidetään kuitenkin sopimattomana. Jalkineina voidaan käyttää arkisia zōreja tai puisia getoja.
Yukatan epämuodollisuuden vuoksi se voidaan yhdistää hyvinkin modernisti erilaisiin obeihin ja koristeisiin. 
Miehet käyttävät yleensä kakuobia, naiset joko helppokäyttöistä, valmiiksi sidottua tsukeobia, pehmeää heko-obia tai puolileveää hanhabaa.
Ritz Hotel London
Ritz Hotel London on 133-huoneinen loistohotelli Lontoossa, Piccadillyn varrella. Sen avasi kuuluisa sveitsiläinen hotellinomistaja César Ritz 24. toukokuuta 1906. Ritz omisti myös Hôtel Ritz Parisin Pariisissa.
Hotellirakennus on toteutettu klassismin, joka perustuu Ludvig XVI:n tyyliin, näköiseksi. Hotellin suunnittelivat arkkitehdit Charles Mewès (joka oli suunnitellut Pariisin Ritzin) ja Arthur Davis. Insinöörinä toimi ruotsalainen Sven Bylander. Hotelli oli ensimmäinen Englantiin rakennettu hotelli, jossa kussakin huoneessa oli oma kylpyhuone ja WC.
David ja Frederick Barclay ostivat hotellin 80 miljoonalla punnalla vuonna 1995.
Britannian entinen pääministeri Margaret Thatcher kuoli aivohalvaukseen hotellin sviitissä 8. huhtikuuta 2013.
Kosode
Kosode () on japanilainen kimonon tapainen vaate. Sana kosode on nykyaikaisen kimonon edeltäjän nimitys ja tarkoittaa "pienihihaista" vaatetta. Kosodelle tyypillistä ovatkin juuri pienet hihat. Joskus museoiden historiallisista kimonoista käytetään kimonon sijaan nimitystä kosode. Alun perin se oli alemman luokan päällisvaate ja ylemmän luokan alusvaate. 1500-luvun alussa siitä tuli yleisesti käytetty päällysvaate, joka myöhemmin kehittyi nykyään tunnetuksi kimonoksi.
Kosoden ja kimonon erottelu on vaikeaa johtuen termien käytöstä: historiallisina aikoina kosodeksi kutsuttiin vaatekappaletta, joka vastaa nykyaikana kimonoksi kutsuttua vaatetta; kimonoksi kutsuttiin mitä tahansa vaatekappaletta. Nykykimonokin on kosode, vaikka termiä käytetään harvemmin.
Vaate ommellaan samoin kuin kimono, mutta 1500–1600 luvun kankaat olivat yleensä hieman nykyisiä kimonokankaita leveämpiä (40cm leveitä, eivät nykyiseen tapaan 35–37cm leveitä), joka muutti vaatteen mittasuhteita. Kosode-kimonossa on kaksi migoro-vartalokappaletta, jotka yhdistetään selästä. Kaksi lyhyempää palaa ommellaan kiinni suorakulmaisiksi hihoiksi. Kaksi lisäpalaa ommellaan vaatteen etupuolelle lisäämään tilavuutta ja lopuksi lisätään kaulus.
Kosodet ja kimonot erotellaan niiden materiaalin, kuviointityylin tai mallin ja käyttötarkoituksen mukaan. 
Keichō-kaudella 1596–1615 muodikkain oli kosode, joka oli jaettu tilkkutyötä muistuttaviin, solmuvärjäyksellä toteutettuihin alueisiin, jotka viimeisteltiin pienillä kuvioaiheilla, käsin maalaten ja lehtimetallilla.
Edo-kaudella kosoden koristelut tulivat hovin ja samuraiden käyttöön usein japanilaisten ja kiinalaisten runojen teemoista.
Kanbun-kaudella 1661–73 kosodeissa oli muotia kookas, koko vaatteen etu- tai takapinnan kattava koristelu (maalaus). Taakse yleensä tehtiin dramaattinen kaari olkapäiltä oikealle puolelle.
The Dorchester
The Dorchester on ylellinen hotelli Lontoon keskustassa Park Lane -kadulla, lähellä Hyde Parkia.
Liikemiehet sir Malcolm McAlpine ja sir Frances Towle ostivat vuonna 1929 vanhan 1800-luvulla rakennetun Dorchester-rakennuksen ja rakennuttivat sen paikalle hienostuneen ja kalliin hotellin, jonka suunnitteli Owen Williams. The Dorchester avattiin 18. huhtikuuta 1931.
Toisen maailmansodan aikana hotelli toimi liittoutuneiden päämajana. Kenraali Dwight D. Eisenhower asui hotellin ensimmäisessä kerroksessa. Hänen huoneensa on nykyään Eisenhower-sviitti. Winston Churchill rakennutti hotellihuoneensa parvekkeen läpi muurin, sillä hän halusi yksityisyyttä. Monet kulttuurihenkilöt tapasivat aterioida Dorchesterissä, esimerkiksi Cyril Connolly, T. S. Eliot, Harold Nicolson ja Edith Sitwell.
Vuonna 1988 hotelli suljettiin kahdeksi vuodeksi ja siellä tehtiin perusteellinen kunnostus. Hotelli avattiin uudelleen 1990. Monet kuuluisuudet ovat asuneet Dorchesterissä. Heihin kuuluvat esimerkiksi Julie Andrews, Kim Basinger, Warren Beatty, Yul Brynner, Richard Burton, Elizabeth Taylor, Tom Cruise, Judy Garland, Charlton Heston, Nicole Kidman, Arnold Schwarzenegger, Peter Sellers, Michael Jackson, The Beatles, Cecil Beaton, Noël Coward, Marlene Dietrich, Duke Ellington ja W. Somerset Maugham.
Myös Thaimaan entinen pääministeri Thaksin Shinawatra asui hotellissa sen jälkeen, kun hänet oli syrjäytetty virastaan syyskuussa 2006.
The Dorchesterissa toimii viisi ravintolaa, joista Alain Ducasse on yksi Britannian neljästä kolmen Michelin-tähden ravintolasta.
Katariina Vuorinen
Katariina Vuorinen (s. 1976 Janakkala) on suomalainen runoilija. Hän on koulutukseltaan filosofian maisteri Suomen kirjallisuuden oppiaineesta (TaY). Vuorinen on työskennellyt Jyväskylän yliopistossa suunnittelijana ja rehtorin avustajana. Hän on myös luovan kirjoittamisen opettaja. Vuodesta 2010 Vuorinen on ollut vapaa kirjailija.
Vuorinen debytoi vuonna 1992 sekä YLE:n Maailman Matkassa -kilpailussa ja että Hämeen läänin kirjoituskilpailun voittajana. Vuonna 1999 hänet palkittiin Suomen Kulttuurirahaston Suuressa runokilpailussa.
Vuorisen esikoisteos "Edith suuteli minua unessa" julkaistiin vuonna 2001 ja oli ehdokkaana Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon saajaksi. Toinen runokokoelma "Kylmä rintama" ilmestyi vuonna 2006. Kolmas runokokoelma "Rouvien ja lintujen talo" ilmestyi vuonna 2010, ja oli ehdolla Tiiliskivi-palkinnon saajaksi vuonna 2011. Neljäs kokoelma "Uudenvuodenlaki" julkaistiin 2015 ja sai erinomaisia arvosteluja. Vuorinen toimi Keski-Suomen Kirjailijat ry:n puheenjohtajana vuosina 2008–2013. Vuosina 2008–2011 hän oli Nuoren Voiman Liiton hallituksen jäsen.
Runoteosten lisäksi Vuorinen on kirjoittanut moniin antologioihin ja tehnyt poikkitaiteellisia projekteja. Kirjoittamistyön ja nomadielämän myötä hän matkustanut ja esiintynyt ympäri maailmaa. Vuorisen runoja on käännetty saksaksi, englanniksi, italiaksi, espanjaksi, puolaksi, sloveeniksi, viroksi, islanniksi, albaniaksi, latviaksi, unkariksi, arabiaksi ja venäjäksi. Vuorinen on kolumnisti Hämeen Sanomissa (2017–). Vuosina 2005–2009 hän toimi avustavana kriitikkona Keskisuomalaisessa. Vuosina 2010–2011 Vuorinen kirjoitti Väli-Suomen Median Sunnuntaisuomalaisen Uutisruno-palstalle.
Outi
Outi on suomalainen naisen etunimi.
Outi on karjalainen hyväilymuoto kreikkalaisesta nimestä "Eudokia", joka tarkoittaa 'hyväntahtoista'. Joskus Outi on käsitetty lappalaiseksi nimeksi, jolloin lähtökohtana on ollut Lapin suomen sana "outa" ('metsä').
Nimi on mahdollisesti tullut Itä-Suomeen ja Karjalaan 1500-luvulla. Suomen almanakassa Outi on ollut vuodesta 1929, ja siitä tuli muotinimi 1960-luvulla.
Vuoden 2015 loppuun mennessä Outi-nimen on saanut 11 090 naista ja alle 78 miestä.
Maukka Siirala
Maukka Siirala on suomalainen äänisuunnittelija ja muusikko.
Basistina eri kokoonpanoissa -70-85 mm.
Äänimestarina ja suunnittelijanaThe Dogs
Ariadne
Ariadne () oli kreikkalaisen mytologian mukaan Kreetan prinsessa, kuningas Minoksen ja kuningatar Pasifaeen tytär. Ariadnella oli pikkusisko Faidra, joka oli isän suosikki. Kun Minotauros syntyi, kuningas antoi tämän Ariadnen vastuulle. Myöhemmin kuninkaan arkkitehti Daidalos rakensi labyrintin, jonne Minotauros pantiin.
Sankari nimeltään Theseus saapui Kreetalle suorittaakseen tehtävän; hänen piti mennä labyrinttiin ja surmata Minotauros. Ariadne, joka oli ihastunut häneen, sanoi: "Autan sinut labyrintistä, jos menet kanssani naimisiin". Theseus suostui. Niin Ariadne antoi Theseukselle lankakerän, jota tämä keri koko matkan Minotauroksen luo. Kun Minotauros oli surmattu, löysi Theseus langan avulla tiensä takaisin. Hän meni Ariadnen kanssa naimisiin, mutta kotimatkalla häntä alkoi kaduttaa ja hän jätti Ariadnen yksin vieraalle saarelle.
Toisen version mukaan Ariadne eksyi sumussa eräälle saarelle ja Theseus joutui palaamaan kotiinsa ilman Ariadnea. Hän oli luvannut lähtiessään isälleen laivassaan olevan valkoiset purjeet, mikäli hän selviäisi hengissä retkeltään. Suruissaan Ariadnen menetyksestä Theseus unohti vaihtaa mustat surupurjeet valkoisiin voitonpurjeisiin ja hänen isänsä Aigeus syöksyi epätoivoissaan aaltoihin luullen poikansa kuolleen labyrintissä Minotaurosta vastaan taistellessaan. Ariadne, joka harhaili yksin sumussa saarella, kohtasi viinin jumala Dionysoksen, joka vei prinsessan kanssaan taivaisiin tehden tästä vaimonsa.
Saima
Saima on suomalainen naisen etunimi.
Saima on alkavan suomalaisuuskauden nimiä ja se on syntynyt mahdollisesti J. V. Snellmanin perustaman "Saima"-lehden mukaan, jonka nimi viittaa Saimaaseen.
Etunimenä Saima tuli käyttöön 1850-luvulla ja se esiintyi Kansanvalistusseuran kalenterissa vuosina 1882–1883. Suomen almanakkaan se pääsi 1908 ja nimi oli suosittu 1880–1910-luvuilla. Saima on kulkeutunut Viroon 1920-luvulla, jossa se tuli yleiseen käyttöön.
Vuoden 2009 loppuun mennessä " Väestörekisterikeskuksen" mukaan Saima-nimen on saanut 12 612 naista ja alle viisi miestä.
Kanadan kansallispuistot
Kanadan kansallispuistoihin kuuluu yli 40 suojeltua aluetta Kanadassa. Kansallispuistojen tarkoituksena on muodostaa suojeltujen alueiden yhteinen järjestelmä, joka edustaa kaikkia Kanadan erilaisia luonnonalueita. Järjestelmää ohjaava ryhmä, Parks Canada, on kehittänyt suunnitelman, joka rajaa 39 erilaista järjestelmään kuuluvaa aluetta, jotka edustavat kanadalaista maisemaa. Vuonna 2005 Parks Canada ilmoitti, että järjestelmä on 60 % valmis. Puistojen tärkein tavoite on suojella puistojen ekologista koskemattomuutta, mutta sallia ihmisten tutkia, oppia ja nauttia Kanadan luonnontiloista. Ensimmäinen Kanadan kansallispuisto oli Banff, joka perustettiin vuonna 1885 nimellä "Rocky Mountainin kansallispuisto". Suurin puisto on Wood Buffalo, jonka pinta-ala on noin 45 000 km². Muita kansallispuistoja Kanadassa ovat Kluanen kansallispuisto, Miguashan kansallispuisto, Gros Mornen kansallispuisto ja Georgian Bay Islandsin kansallispuisto.
Van der Graaf Generator
Van der Graaf Generator on englantilainen vuonna 1967 perustettu progressiivisen rockin yhtye, joka tuli tunnetuksi 1970-luvun alussa. Se oli levy-yhtiö Charisma Recordsin ensimmäinen kiinnitys. Yhtye saavutti 1970-luvulla huomattavaa menestystä Italiassa. Yhtyeen arvostetuimpia levyjä ovat muun muassa "Pawn Hearts" (1971), "Godbluff" (1975) ja "Still Life" (1976).
Van der Graaf Generatorin tunnusmerkkinä olivat Peter Hammillin omaperäinen ja energinen ääni sekä David Jacksonin sähköisesti käsitellyt saksofonit, joiden mukana soivat yleensä Hugh Bantonin nopeasointuiset kosketinosuudet (kuten Hammond-urut ja/tai klavinetti). Van der Graaf Generatorin albumit olivat tunnelmaltaan tummempia kuin muiden samanaikaisten proge-pioneerien tuotokset ja kitarasoolotkin olivat enemmänkin poikkeus kuin sääntö. Musiikissa on paljon yhteisiä piirteitä King Crimsonin kanssa, jonka kitaristi Robert Fripp vieraili kahdella Van der Graaf Generatorin albumilla.
Hammill oli yhtyeen pääasiallinen kappaleiden säveltäjä ja sanoittaja, joten raja hänen soolouransa ja yhtyeen välillä olikin usein häilyvä.
Yhtye nimettiin kuuluisan hankaussähköä tuottavan Van de Graaffin generaattorin mukaan. Nimeä ehdotti alkuaikojen jäsen, Chris Judge Smith, ja nimien pieni eroavuus oli vahinko.
Van der Graaf Generator -yhtyeen laajempi löytyy englanninkielisestä Wikipediasta
Maunu Paljassääri
Maunu III Paljassääri (Magnus III Olavsson Berrføtt, 1073–1103) oli Norjan kuningas 1093–1103. Hän oli aluksi serkkunsa Haakon Maununpojan kanssahallitsija, mutta Haakonin kuoltua 1094 hänestä tuli yksin koko Norjan kuningas. Maunu oli Olav Kyrren avioton poika.
Maunun lisänimen oletetaan saaneen alkunsa hänen tavastaan pukeutua sääret paljaaksi jättävään irlantilaistyyppiseen kilttiin.
Vuonna 1095 Maunu Paljassäärestä tuli myös Mansaaren kuningas. Lisäksi Maunu liitti vuonna 1098 Orkneysaaret, Hebridit ja Shetlandinsaaret Norjaan. Maunu Paljassääri kaatui vuonna 1103 ollessaan sotaretkellä Irlannissa. Maunun sotaretkellä oli kauaskantoiset seuraukset, sillä tulevina vuosina Norjaan ilmestyivät sekä Harald Gille että Sigurd Slembe, jotka kumpikin väittivät olevansa Maunun aviottomia poikia ja oikeutettuja Norjan kruunuun.
Maunua seurasivat valtaistuimella hänen kolme poikaansa: Olavi Maununpoika, Östen Maununpoika ja Sigurd I Jerusaleminkävijä.
Eurovision laulukilpailu 2005
Eurovision laulukilpailu 2005 oli järjestyksessään 50. Eurovision laulukilpailu. Tapahtumapaikkana oli Ukrainan pääkaupungin Kiovan Palats Sportussa. Kilpailu järjestettiin kaksipäiväisenä. Semifinaali oli torstaina 19. toukokuuta ja finaali lauantaina 21. toukokuuta 2005. Molempien tilaisuuksien juontajina toimivat Marija "Masha" Jefrosinina ja Pavlo "DJ Pasha" Šylko.
Kilpailuun pyrki 41 maata, mutta Tšekki ja Libanon vetäytyivät kisasta. Libanon ehti jo valita edustajansa, mutta maan lain mukaan se ei saanut osallistua kilpailuun, jossa oli Israel mukana. Automaattisesti finaalissa olivat edellisvuoden finaalin kaksitoista parasta maata eli Ukraina, Serbia ja Montenegro, Kreikka, Turkki, Kypros, Ruotsi, Albania, Saksa, Bosnia ja Hertsegovina, Espanja, Venäjä ja Malta (ei Kroatia, koska Malta sai pisteitä useammalta maalta) sekä neljän suurimman rahoittajamaan joukossa olevat Ranska ja Iso-Britannia.
Semifinaalissa kilpailleesta 25 maasta 10 olivat edellisvuoden finaalissa kahdettatoista sijaa alemmaksi jääneet maat Ranskaa ja Isoa-Britanniaa lukuun ottamatta, jotka olivat Kroatia, Makedonia, Puola, Romania, Islanti, Alankomaat, Itävalta, Belgia, Irlanti ja Norja. Muut 12 olivat edellisvuoden semifinaalivaiheessa karsiutuneet maat eli Israel, Viro, Tanska, Suomi, Portugali, Liettua, Latvia, Andorra, Valko-Venäjä, Monaco, Slovenia ja Sveitsi. Loput kolme olivat uudet maat Bulgaria ja Moldova sekä kisaan palannut Unkari.
Kisojen valmisteluissa ilmeni vakavia ongelmia. Ukrainassa oli tapahtunut Oranssi vallankumous vuoden 2004 lopussa. Kisapaikan remontti oli pahasti myöhässä ja siirtynyt kevääseen. Lopulta hallin osaomistajat Klytškon veljekset, jotka tunnetaan mestaruustason nyrkeilijöinä, ottivat osaa järjestelytehtäviin. Viimein viisuliput saatiin myyntiin, mutta ne kävivät heikosti kaupaksi. Myös toinen juontajista, Ruslana, vaihdettiin viime hetkellä Marija Jefrosininaan.
Kilpailun voitti Kreikan Helena Paparizou kappaleellaan "My Number One". Palkinnon ojensi Ruslana ja Ukrainan uusi presidentti Viktor Juštšenko.
X = Ei osallistunut
Finaaliin päässeet maat on merkitty vaaleanvihreällä taustavärillä. Sekä semifinaalissa että finaalissa käytettiin puhelin- ja tekstiviestiäänestystä lähes kaikissa maissa. Vähäisten puhelinäänten vuoksi tuomaristoa käytettiin semifinaalissa Andorrassa, Moldovassa ja Monacossa sekä finaalissa Albaniassa, Andorrassa ja Monacossa.
Tummanvihreällä on merkitty kilpailun voittaja Kreikka. Se on myös lihavoitu sekä kilpailun muu kärkikymmenikkö (pois lukien ensi vuoden kisasta vetäytynyt Serbia ja Montenegro) kursivoitu, koska ne pääsivät ensi vuonna automaattisesti finaaliin. Euroviisujen neljä suurinta rahoittajamaata on merkitty vaaleanvihreällä sekä automaattisesti tämän vuoden finaalissa olleet edellisvuoden 10 parasta maata suurten rahoittajamaiden ulkopuolelta (pois lukien voittajamaa Kreikka) keltaisella.
Tuovila
Tuovila () on kaksikielinen kylä Mustasaaren kunnassa Pohjanmaalla. Enemmistö asukkaista on suomenkielisiä. Paikkakunnalla on suomenkielinen koulu, jossa on luokat 1–6. Tuovilan koulussa on noin 90 oppilasta.
Tuovilassa on Suomen toiseksi vanhin kivinen museosilta, Tuovilan silta. Se valmistui vuonna 1781.
FC Levadia II Tallinn
FC Levadia II Tallinn on tallinnalaisen jalkapalloseuran FC Levadia Tallinnan maardulainen kakkosjoukkue. Se pelaa maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Esiliigassa.
Joukkue perustettiin vuonna 2000 kun Levadia-niminen metalliyhtiö, joka jo aikaisemmin omisti silloin nimellä FC Levadia Maardu -tunnetun seuran, osti toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneen FC Maardun, entisen "KSK Vigri Tartun" -nimisen seuran. Seuraavaksi kaudeksi joukkue nousi korkeimmalle sarjatasolle Meistriliigaan ja sen uudeksi nimeksi tuli "FC Levadia Tallinn". Kaudella 2002 joukkue voitti Viron cupin. Kaudeksi 2004 joukkue myi sarjapaikkansa Merkuur Tartulle ja osti Sõrve JK:n paikan Esiliigasta. Se muutti nimensä nykyiseen muotoonsa, ja "FC Levadia Tallinn" -nimeä ryhtyi käyttämään silloinen "Levadia Maardu". Samalla molemmat Levadia-joukkueet siirtyivät yhteisen seuran alaisuuteen.
Antti Loikkanen
Antti Olavi Loikkanen (s. 15. huhtikuuta 1955 Enonkoski) on suomalainen keski- ja kestävyysmatkojen juoksija. Loikkanen oli 1970-luvun lopulla ja 1980-alkupuoliskolla Suomen menestyneimpiä 800 ja 1 500 metrin juoksijoita. Suurimmat arvokisasaavutuksensa hän juoksi hallikisoissa.
Loikkanen voitti Suomen mestaruuden 800 metrillä vuonna 1979 ja 1 500 metrillä vuonna 1980 . Hallissa hän voitti 1978 1 500 metriä, 1981 800 metriä ja 1985 jälleen 1 500 metriä. Ulkoratojen arvokisoissa hänen paras sijoituksensa oli Prahan EM-kisoissa 1978 1 500 metrillä juostu viides tila. Sisäratojen EM-kilpailuissa Milanossa 1978 hän voitti kultaa Suomen ennätysajalla 3.38,16. Samalla matkalla hän oli pronssilla 1982 ja 1983, sekä neljäs 1979 ja 1984 ja vielä kuudes 1985. Loikkanen osallistui myös Montrealin 1976, Moskovan 1980 ja Los Angelesin 1984 olympialaisiin sekä Helsingin MM-kisoihin 1983.
1 500 metrillä Loikkanen juoksi 16. kesäkuuta 1980 Imatralla ajan 3.36,3, joka käsin otettuna aikana on edelleen voimassa oleva Suomen ennätys. Pekka Vasalan aikaan 3.36,33 Münchenin olympialaisissa 1972 on vaikea verrata, koska se juostiin sähköisen eli tarkemman ajanoton aikana. 800 metrillä Loikkasen ennätys oli 1.47,1, jonka hän juoksi 12. kesäkuuta 1979 Imatralla. 3 000 metrillä Loikkanen juoksi Tampereella 21. kesäkuuta 1982 ajan 7.46,87, joka on kaikkien aikojen viidenneksi nopein suomalaisaika matkalla .
Urheilu-uransa jälkeen Loikkanen toimi palomiehenä ja urheiluhierojana. Seuratasolla hän edusti Enonkosken Pyrintöä, Vuoksenniskan Vesaa ja Savonlinnan Viestiä.
Projektiorganisaatio
Projektiorganisaatio voidaan käsitteellisesti ymmärtää kahdella eri tavalla. Sillä voidaan tarkoittaa
Jälkimmäisessä järjestelyssä (kertakäyttöinen projektiorganisaatio) projektiryhmät vastaavat uuden menetelmän, palvelun, tuotteen tai järjestelmän kehittämistyöstä, minkä jälkeen lopputulos siirtyy perusorganisaation käyttöön ja vastuulle. Samalla projektiryhmän toiminta päättyy. Kun kyseessä on puhdas projektiorganisaatio, kaikki toiminta tapahtuu erikseen kootuissa projektiryhmissä ilman pysyviä organisaatioyksiköitä. Toiminnan edellytetään tällöin koostuvan kokonaan erillisinä toteutettavista projektitehtävistä (asiakasprojekteista), jotka eivät toistu samanlaisina.
Kertakäyttöinen projektiorganisaatio puretaan kun tehtävä on suoritettu ja projekti päättyy. Projektiorganisaation koko voi vaihdella paljonkin projektin laajuudesta riippuen. Projektiorganisaation laajuus voi myös vaihdella huomattavasti sen mukaan, missä vaiheessa projekti kulloinkin on. Henkilöt ("=resurssit") tulevat suorittamaan projektiin määrättyjä tehtäviä, jonka jälkeen he siirtyvät toiseen tehtävään joko organisaation toisessa projektissa tai sen ulkopuolella.
Projektiorganisaation kokoonpano voi koostua projektiryhmän ja ohjausryhmän lisäksi myös projektikohtaisista asiantuntijoista tai muista tukiryhmistä ("esimerkiksi tekninen tukiryhmä"). Projektiorganisaation toimivuus edellyttää osaavaa projektin ohjausta, josta yleensä vastaa "projektipäällikkö". Projektin vastuut, valtuudet ja riittävät resurssit määritellään mahdollisimman tarkasti.
Organisaation toiminta voi koostua kokonaan erillisistä itsenäisistä osista, joista kukin on erillinen projekti. Periaatteessa projektipäälliköillä on täysi päätösvalta kaikissa projektiin liittyvissä asioissa, mutta jotkut asiat, ("esimerkiksi henkilöstöhallinta ja taloushallinto") voidaan organisaatiossa hoitaa keskitetysti.
Toimivan projektiorganisaation vahvuuksia ovatkin vahva kontrolli, selvä vastuullisuus ja selkeä kommunikointi organisaatiosta ulospäin. Riskitekijöinä voidaan pitää projektin suunnittelun puutteellisuudesta johtuvaa toiminnan läpinäkymättömyyttä sekä henkilöstön epätasaista työkuormaa.
Suunto
Suunto Oy on vuonna 1936 perustettu suomalainen rannetietokoneita, sykemittareita, kompasseja, paikannuslaitteita ja sukellustietokoneita suunnitteleva ja valmistava yhtiö. Vuodesta 1999 Suunto on ollut Amer Sports Oyj:n tytäryhtiö.
Tuomas Vohlonen patentoi nestetäytteisen kompassin valmistusmenetelmän. Maastokompassi oli Suunnon ensimmäinen tuote. Suomen sotilaat käyttivät Suunto-kompasseja talvi- ja jatkosodan aikana. Suunto on maailmanlaajuisesti suurin kompassien sekä tarkkuusinstrumenttien valmistaja.
1970-luvulla Suunto toi markkinoille ensimmäiset sukellusinstrumenttinsa; instrumenteillä mitattiin syvyyttä ja suuntaa.
1980-luvulla Suunto kehitti ensimmäiset sukellustietokoneensa. Tietokoneet mittasivat veden painetta, lämpötilaa ja antoivat tietoa, miten sukeltaa turvallisesti. Nykyään ne korvaavat taulukot lähes kokonaan. Suunto on nykyään globaali markkinajohtaja sukellusinstrumenttien valmistajana.
1990-luvulla elektroninen tekniikka oli kehittynyt niin paljon, että oli mahdollista suunnitella ranteessa pidettävä laite, jonka avulla voitiin mitata korkeutta, säämuutoksia, lämpötilaa, kellonaikaa sekä suuntaa – tämä laite oli Suunto Vector.
Suunnon urheiluinstrumenteissa kellomainen ulkonäkö ja toimivuus yhdistyvät tiettyä urheilulajia varten suunniteltuihin tietokoneisiin. Vuonna 2007 Suunnon palveluksessa oli yli 500 henkilöä eri puolilla maailmaa, ja yrityksen tuotteita viedään yli 100 maahan.
Elokuvassa "127 tuntia" päähenkilö Aron Ralston (James Franco) käyttää Suunnon ranneketta, jota hän aika ajoin vilkuilee.
Vari (mittayksikkö)
Vari (tunnus var) on SI-järjestelmään perustuva loistehon yksikkö sähkötekniikassa. 1 var on myös V·A, mutta sitä ei pidä sekoittaa wattiin (tehon yksikkö) tai volttiampeeriin (näennäistehon yksikkö).
Sanoma Television
Sanoma Television Oy (vuoteen 2008 SanomaWSOY Television Oy / SW Television Oy) oli Sanoman sähköisen viestinnän liiketoimintaryhmän Sanoma Entertainment (entinen SWelcom) televisiotoimintojen fuusiossa muodostunut yhtiö, joka aloitti toimintansa 1. tammikuuta 2006. Sen muodosti Nelonen Media. Sanoma Television lakkautettiin 1. tammikuuta 2011
DNA Oy oli sopinut Sanoman kanssa Sanoma Entertainment -liiketoimintaryhmään kuuluvan Welhon liiketoiminnan ostamisesta. Liiketoimintajärjestelyn yhteydessä DNA toteutti suunnatun osakeannin siten, että Sanomasta tuli DNA:n toiseksi suurin omistaja 21 prosentin osuudella. Kaupan toteutumisen ehtona oli kilpailuviranomaisten ja valtioneuvoston hyväksynnät. DNA:n ja Sanoman välinen sopimus Welhon liiketoiminnan myymisestä DNA:lle astui virallisesti voimaan 30. kesäkuuta 2010.
Oy Ruutunelonen Ab oli televisioyhtiö, joka tunnettiin paremmin nimellä Nelonen, mutta nykyisin se on Sanoma Televisionin aputoiminimi. Ruutunelonen perustettiin 3. heinäkuuta 1996. Suomen Medianelonen ja Ruutunelonen fuusioituivat vuoden 2005 alussa, ja tuolloin yrityksen nimeksi jäi Ruutunelonen.
Sanoma Televisioniin kuulunut televisiotuotantoyhtiö Tuotantotalo Werne myytiin sen toimivalle johdolle 1. syyskuuta 2006.
Ocsid
Ocsid (nimi johdettu sanasta "disco") oli disko- ja tanssimusiikkiin keskittynyt radio-ohjelma. Se oli lajissaan ensimmäisiä Suomessa.
Ohjelman lähetykset alkoivat vuonna 1984, ja se kuului aluksi vain Lahden Radion alueella. Myöhemmin se laajeni valtakunnalliseksi, jolloin sitä kuultiin yleensä Yleisradion Rinnakkaisohjelma-kanavalla. Ohjelmaa juonsi pääasiassa DJ ja toimittaja Tapani Ripatti. Myös toimittaja Hanski Kinnunen oli pitkään mukana, minkä lisäksi ohjelman tekoon ovat osallistuneet ainakin David Mawby ja Kari "Vauva" Kallioinen. Ohjelma tuli iltaisin ja jatkui välillä keskiyöllekin, mikä oli siihen aikaan ohjelmatarjonnassa varsin uutta. Ohjelmassa soitettua musiikkia olivat muun muassa house, italodisko ja hip hop. Ocsid lopetettiin vuonna 1990, minkä jälkeen Ripatti alkoi vetää Tri Patti's Partyline -nimistä tanssimusiikkiohjelmaa Radiomafiassa.
Alkuperäisessä Ocsidissa esitettiin 1980-luvun alkupuolella myös Suomirock-nimistä haastattelusarjaa, joka keskittyi lähinnä 1977-vuoden jälkeiseen punk-musiikkiin.
Mainittakoon, että ohjelma "Radio 1983" oli Ocsid -ohjelmien edeltäjä ja oli kuultavissa Yleisradion rinnakkaisohjelmassa tuona vuonna sunnuntai-iltapäivisin noin kello 15 aikoihin. Radio 1983 on saanut vaikutteita ohjelmasisältöönsä Englannissa kuultavissa olleeseen "Radio One" -kanavalta. Tapani Ripatti on olemukseltaan tuolloin muistuttanut hyvin paljon Radio Onessa toimittajana toiminutta Tommy Vancea.
Ocsid on päässyt Yleisradiossa ääneen 2000-luvulla muutaman "nostalgialähetyksen" merkeissä. Heinäkuussa 2005 lähetettiin parituntinen "Ocsid-levylaukku". Sitä ovat seuranneet 5-tuntinen Ocsid-yöradio kesäkuussa 2007 ja yli kuusi tuntia kestänyt Ocsid-yöradio uutena vuotena 2008. Näitä lähetyksiä on tavalliseen tapaan juontanut pääasiassa Ripatti seuranaan Ocsid-kuvioissa myös pitkään mukana ollut "Smack". Kesän 2007 lähetyksessä kuultiin lisäksi Mawbya, ja "Vauva" Kallioinen puolestaan oli mukana uuden vuoden ohjelmassa 2008.
Ocsidissa ja Ripatin myöhemmissä tanssimusiikkiohjelmissa kuultiin aika ajoin niin sanottua Ocsid-listaa, jolle kuuntelijat saivat äänestää omia suosikkikappaleitaan.
Alla muutamia esimerkkejä 1980-luvun Ocsid-lähetyksistä:
Viimeisessä esimerkissä mainittu "Kisaocsid" viittaa Salpausselän kisojen aikana lähetettyyn Ocsid-ohjelmaan.
Hampus Dalström
Axel Hampus Dalström (22. maaliskuuta 1829 Helsinki – 19. maaliskuuta 1882 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Dalström toimi pääasiassa yleisten rakennusten ylihallituksessa eri tehtävissä ja oli vuodesta 1870 sen ylijohtaja. Hän oli yksi johtavista suomalaisista arkkitehdeista 1860- ja 1870-luvulla. Dalströmin tärkeimmät työt ovat Helsingissä sijaitsevat Vanha ylioppilastalo (1870), ravintola Kappeli (1867) ja Kaartin maneesi (1877). Hänen piirtämänsä rakennukset edustavat tyylisuunnaltaan uusrenessanssia.
Dalströmin suunnitteli useita 1860–1870-luvuilla rakennettuja majakoita.
Dalström opiskeli arkkitehtuuria aluksi Tukholman Teknologisessa instituutissa ja Kuninkaallisessa Vapaiden taiteiden akatemiassa. Myöhemmin hän oli Suomen intendentinkonttorin oppilaana. Hän jatkoi opintojaan tekemällä opintomatkan Ranskaan. Dalström työskenteli 1860-luvun alussa intendentinkonttorissa eli vuodesta 1865 Yleisten rakennusten ylihallituksessa ja nousi sen ylijohtajaksi. Hän joutui jatkuvasti erimielisyyksiin sekä nuorempien arkkitehtien että rakennusten tilaajien kanssa. Edustavuuden ja käytännöllisyyden yhteensovittamattomuus johti ongelmiin esimerkiksi Ateneumin rakennuttamisessa.
Merapi
Merapi on tulivuori Jaavalla Indonesiassa. Se on 2 911 metriä korkea. Nimi "Gunung Merapi" tarkoittaa "tulen vuorta". Vaikka Merapi on hyvin aktiivinen tulivuori, tuhannet ihmiset asuvat sen kupeella hedelmällisen maan houkuttelemina. Vuori on lähellä Yogyakartan kaupunkia, ja sen rinteillä sijaitsee kyliä aina 1 700 metrin korkeuteen asti.
Merapi on Indonesian aktiivisin tulivuori. Se on vuodesta 1548 lähtien purkautunut lähes 70 kertaa. Pienempiä purkauksia on 2–3 vuoden välein ja suurempia 10 vuoden välein. Vuonna 1930 Merapi purkautui tuhoten 13 kylää ja surmaten 1 300 ihmistä. Vuonna 1994 se purkautui surmaten 70 ihmistä. Erittäin suuri purkaus tapahtui vuonna 2006, jolloin koko keskinen Jaava peittyi tuhkaan.
Vuoden 2006 purkautuminen alkoi huhtikuussa, kun seisminen toiminta vuorella kasvoi. 19. huhtikuuta kraatterista nousi savua aina 400 metrin korkeuteen verrattuna edellispäivän 75 metriin. 23. huhtikuuta useiden järistysten jälkeen alueelta aloitettiin vanhusten ja lasten evakuointi. Toukokuun alussa tulivuorelta alkoi virrata laavaa, ja 11. toukokuuta laavavirran muututtua jatkuvaksi 17 000 ihmistä määrättiin evakuoitavaksi alueelta. 13. toukokuuta Indonesian viranomaiset nostivat hälytysvalmiuden korkeimmalle (punaiselle) tasolle määräten kaikkien asukkaiden evakuoinnin. 15. toukokuuta Yogyakartan viranomaiset kertoivat purkautumisen alkaneen kello 5.30 aamulla.
14. kesäkuuta Merapin tulivuori osoitti jälleen purkautumisen merkkejä. Alueelta jouduttiin evakuoimaan tuhat ihmistä, jotka olivat vasta hiljattain palanneet koteihinsa.
Viranomaiset nostivat hälytystasoa lokakuussa 2010 tulivuoren aktiivisuuden seurauksena, ja ihmisiä evakuoitiin tulivuoren rinteiltä. Kun tulivuori purkautui 27. lokakuuta, yli 30 ihmistä kuoli. Pari päivää myöhemmin purkaus jatkui. Merapi oli aktiivinen koko purkauksen ajan ja sylki tuhkaa 10 kilometrin korkeuteen. Purkauksen tieltä evakuoitujen ihmisten määrä oli 4. marraskuuta mennessä noussut jo yli sadan tuhannen. Viranomaiset kehottivat kaikkia 15 kilometrin säteellä vuoresta asuvia ihmisiä jättämään kotinsa. Useat kuolleista jäivät tulikuuman pyroklastisen tuhkapilven alle.
Kuolonuhreja oli 130 ja noin 270 000 oli evakuoitu 7. marraskuuta mennessä. Lentovuoroja jouduttiin perumaan ja siirtämään toisille reiteille, ja lentoliikenteen osalta tilannetta verrattiinkin maaliskuun 2010 tulivuorenpurkaukseen Islannissa.
13. marraskuuta mennessä tulivuoren uhrimäärä nousi 240:een. Uhrimäärä nousi sitä mukaa, kun pelastustyöntekijät raivasivat tuhkan peittämiä syrjäisiä kyliä. Monet kuolleista saivat surmansa tulivuoren syöstyä ilmaan kuumia kaasuja ja kivenmurikoita purkauksen alettua marraskuun alussa. 
Tulivuori ajoi kodeistaan pakosalle lähes 400 000 ihmistä.
Tyhmyyden ylistys
Tyhmyyden ylistys (latinaksi "Moriae Encomium" tai "Stultitiae Laus", kreikaksi "Morias enkomion", hollanniksi "Lof der Zotheid", joskus kutsuttu suomeksi myös nimellä "Hulluuden ylistys") on Erasmus Rotterdamilaisen vuonna 1509 kirjoittama essee, joka painettiin ensimmäisen kerran vuonna 1511. Erasmus kirjoitti teoksen alun perin viikon aikana vieraillessaan Thomas Moren luona Bucklersburyssä, mutta muokkasi ja laajensi sitä myöhemmin. Teos on yksi läntisen kirjallisuuden vaikutusvaltaisimpia ja yksi reformaation katalysaattoreista.
Erasmus oli Thomas Moren, toisen uskollisen katolilaisen ja Lutherin vastustajan, hyvä ystävä. Erasmus ja More jakoivat samanlaisen kuivan huumorin ja älylliset päämäärät. Kirjan nimi "Moriae Encomium" voidaan tulkita myös nimeksi "Ylistys Morelle". Monitulkintaiset merkitykset kulkevat läpi tekstin.
Teos alkaa satiirisella ja oppineella ylistyspuheella kreikkalaisen satiristin Lukianoksen tyyliin. Erasmus ja More olivat kääntäneet Lukianoksen teoksen hieman aiemmin latinaksi. Puheessa Tyhmyys ylistää itseään. Tämän jälkeen teos saa vakavamman sävyn joukossa puheita, joissa Tyhmyys ylistää itsepetosta ja hulluutta, ja siirtyy satiiriseen hurskaiden mutta taikauskoisten katolisten oppien ja katolisen kirkon korruptoituneiden käytäntöjen läpikäyntiin — joille Erasmus kuitenkin oli itse aina uskollinen — sekä pilantekoon pedanttien saivartelijoiden kustannuksella — mukaan lukien Erasmus itse. Essee päättyy kristillisten arvojen julistukseen.
Essee on täynnä viittauksia klassiseen kirjallisuuteen renessanssihumanisteille tyypilliseen tyyliin. Tyhmyys esiintyy yhtenä jumalista, isänään Plutos ("Rikkaus") ja äitinään Neotes ("Nuorekkuus"), nuorin ja kaunein nymfeistä, hoitajinaan nymfit Methe ("Juopumus", Bacchuksen tytär) ja Apaidia ("Tietämättömyys", Panin tytär), seuranaan Filautia ("Itserakkaus"), Kolakia ("Imartelu"), Lethe ("Huonomuistisuus"), Misoponia ("Työnkaihtaja"), Hedone ("Aistillisuus"), Anoia ("Vähäjärkisyys"), Tryfe ("Ylellisyys"), Komos ("Mässääjä") ja Eegretos Hypnos ("Kuolemankaltainen uni").
"Tyhmyyden ylistys" oli hyvin suosittu, Erasmuksen hämmästykseksi ja joskus jopa peloksi. Paavi Leo X piti sitä hauskana. Ennen Erasmuksen kuolemaa teoksesta oli jo otettu useita painoksia ja se oli käännetty ranskaksi ja saksaksi. Pian se ilmestyi myös englanniksi. Yksi vuoden 1511 painoksista sisälsi Hans Holbein nuoremman puupiirroksia.
John Arne Riise
John Arne Riise (s. 24. syyskuuta 1980 Molde, Norja) on norjalainen jalkapalloilija. Hän pelasi sekä vasempana laitapuolustajana että keskikenttäpelaajana. Riisen eräs tunnusmerkki oli hänen luja vasemman jalan potkunsa. Hän on eniten maaotteluita pelannut norjalainen mies.
Riise aloitti ammattilaisuransa 16-vuotiaana Aalesunds FK:ssa, josta hän siirtyi Ranskan liigaan AS Monacoon vuonna 1998. Monacossa hän vakiinnutti paikkansa ykkösmiehistössä jo ensimmäisellä kaudellaan ja voitti liigamestaruuden seuraavalla kaudella. Gérard Houllier hankki Riisen Liverpooliin kaudelle 2001–2002 neljällä miljoonalla punnalla. Riise voitti Liverpoolissa Englannin liigacupin, Mestarien liigan sekä Euroopan Super Cupin. 22. huhtikuuta 2008 Riise teki oman maalin Mestarien liigan välieräottelun lisäajalla Chelseaa vastaan. Ottelu päättyi 1–1.
Kesäkuussa 2008 hänen ilmoitettiin pelaavan kaudella 2008–2009 AS Romassa. Riise debytoi AS Romassa 1–1 päättyneessä ottelussa Napolia vastaan 31. elokuuta 2008. Vuonna 2011 Riise siirtyi Fulhamiin kahden vuoden sopimuksella. Kolmen Fulhamissa vietetyn kauden jälkeen Riise siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Kyproksen jalkapalloliigan APOEL FC:iin.
Elokuussa 2015 Riise siirtyi Intian Superliigan Delhi Dynamosiin. Maaliskuussa 2016 Riise kertoi Twitter-tilillään, että hän palaa Aalesundiin, joukkueeseen josta hänen uransa alkoi. Aalesundissa Riise ei ehtinyt pelata kuin 10 ottelua, kunnes hän kertoi pistävänsä uran tauolla motivaatiopuutteen takia. Hän teki sopimuksen Intian Superliigan Chennaiyin FC:iin elokuussa 2016, mutta ehti pelata sielläkin ainoastaan 10 ottelua, jonka jälkeen hän ilmoitti lopettavan uransa.Riise esiintyi Norjan maajoukkueessa ensimmäisen kerran vuonna 2000. Hänestä tuli vuonna 2011 kolmas sata maaottelua pelannut norjalaismies ja seuraavana vuonna hän nousi maaottelutilaston ykköseksi. Kaikkiaan hän pelasi 110 maaottelua, joista viimeisen maaliskuussa 2013. Maaottelumaaleja hän teki 16.
Riisellä on tytär Ariana entisestä avioliitostaan. Myös hänen veljensä Bjørn Helge Riise on jalkapalloilija.
Sinfonia nro 31 (Mozart)
Sinfonia nro 31 D-duuri (KV 297/300a) on Wolfgang Amadeus Mozartin vuonna 1778 valmistunut sinfonia. Sinfonia tunnetaan lisänimeltään "Pariisilainen". Teos valmistui Mozartin etsiessä virkaa Pariisista ja se on sävelletty suurelle orkesterille, joita Mozartilla oli Pariisissa käytettävissään.
Sinfonian osat ovat järjestyksessä nopea-hidas-nopea, ilman menuettia. Toisesta osasta on olemassa vaihtoehtoinen versio.
Esko Parpala
Esko Parpala (s. 2. heinäkuuta 1965 Rovaniemi) on suomalainen entinen keskimatkojen juoksija. Hänen päämatkansa oli 800 metrin juoksu.
Parpala voitti 800 metrin Suomen mestaruuden Tampereella vuonna 1996 ajalla 1.52,89 . Hopealla hän oli viidesti: 1987, 1990, 1991, 1994 ja 1997, vuonna 1995 tuli pronssia. Tavallisesti voiton esteenä oli Ari Suhonen, joka voitti Suomen mestaruuden peräti yhdeksän kertaa peräkkäin vuosina 1985–1993. Parpala oli mukana 800 metrillä Helsingin EM-kisoissa 1994 ja Tokion MM-kisoissa 1991, joissa molemmissa jäi alkueriin.
Parpalan ennätys 800 metrillä oli 1.45,24. Hän juoksi sen Zürichissa 16. elokuuta 1989 samana päivänä kuin Ari Suhonen teki uuden (ja edelleen voimassa olevan) Suomen ennätyksen 1.44,10. Parpala on ajallaan matkan kaikkien aikojen viidenneksi nopein suomalainen. Iisalmessa 16. heinäkuuta 1994 joukkue Heikki Keskitalo, Esko Parpala, Jarmo Kokkola ja Mika Laaksonen juoksi 4×800 metrin viestissä matkan edelleen voimassa olevan Suomen ennätyksen 7.19,95. Harvinaisella 600 metrin matkalla Parpala juoksi Suomen ennätykset sekä ulkona (1.18,90 Rovaniemellä 20. heinäkuuta 1993) että hallissa (1.19,14 Rovaniemellä 12. helmikuuta 1994) .
House Select Committee on Assassinations
House Select Committee on Assassinations oli Yhdysvaltain edustajainhuoneen salamurhakomitea, joka tutki vuosina 1976–1979 sekä presidentti John F. Kennedyn että Martin Luther Kingin salamurhaa. Komitea päätyi siihen, että salamurhien takana oli todennäköisesti salaliitto. Komission tulos julkistettiin 31. joulukuuta 1978, mutta tutkimusaineisto julistettiin salaiseksi vuoteen 2029 asti.
Kennedyn murhaa koskevissa tutkimuksissa todettiin, että ampujia oli suurella todennäköisyydellä kaksi. Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian vuonna 1982 julkaiseman raportin mukaan HSCA:n akustiikkaan liittyvä johtopäätös on täysin virheellinen, eikä akustinen aineisto raportin mukaan tue oletusta toisen ampujan olemassaolosta.
Marty Feldman
Martin Alan ”Marty” Feldman (8. heinäkuuta 1934 East End, Lontoo – 2. joulukuuta 1982 México) oli brittiläinen näyttelijä, koomikko, käsikirjoittaja ja ohjaaja. Feldmanin ulkonäölle tunnusomainen piirre olivat voimakkaasti ulkonevat silmät – tämä johtui Basedowin taudista. Feldmanin vanhemmat olivat juutalaisia, jotka olivat muuttaneet Ukrainan Kiovasta Isoon-Britanniaan.
Feldman kuoli Meksikossa 48-vuotiaana sydänkohtaukseen filmatessaan "Kapteeni Keltapartaa". Hän oli ketjupolttaja ja joi paljon kahvia päivittäin. Yhdessä stressin kanssa tämä saattoi johtaa ennenaikaiseen kuolemaan.
Euroopan talous- ja sosiaalikomitea
Euroopan talous- ja sosiaalikomitea on Euroopan unionin toimielin. Komitean rooli EU:n päätöksenteossa on epäpoliittinen ja neuvoa-antava. Komitea koostuu Euroopan talouselämän ja työmarkkinaosapuolien ja järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan edustajista (työnantajat, työntekijät, ammattiliitot, kuluttajat jne.), jotka voivat talous- ja sosiaalikomitean kautta ilmaista virallisen mielipiteensä EU:n politiikasta.
Komitea voi antaa kolmenlaisia lausuntoja:
Euroopan talous- ja sosiaalikomiteassa on 350 jäsentä, jotka ovat jakautuneet EU:n jäsenmaiden kesken siten, että väestöltään suuremmilla mailla on enemmän edustajia.
Jäsenet jaetaan edelleen kolmeen tai neljään ryhmään:
Komitean jäsenet ovat jäsenvaltioiden hallitusten esittämiä, mutta työssään täysin poliittisesti riippumattomia. Heidän toimiaikansa on neljä vuotta, ja uudelleennimitys on mahdollinen. Jäsentensä keskuudesta komitea nimeää puheenjohtajan (Kreikan Georges Dassis 2015–2018) ja kaksi varapuheenjohtajaa virkaan kahdeksi vuodeksi kerrallaan.
Naisen ejakulaatio
Naisen ejakulaatio on osalla naisista esiintyvä ilmiö, jossa naiselta purkautuu ulkoisista sukupuolielimistään nestettä orgasmin tai voimakkaan kiihottumisen aikana. Kyseisen nesteen on epäilty olevan naisen virtsaputkesta valuvaa virtsaa, mutta tämä on väärä käsitys, sillä kyseessä on Skenen rauhasten, miehen eturauhasen naisellisen vastineen, tuottama neste ja vastaava reaktio kuin miehen ejakulaatio eli siemensyöksy, vaikkei sillä, toisin kuin siemensyöksyllä, ole tekemistä lisääntymisen kanssa.
Naisen ejakulaatio sekoitetaan usein virtsankarkailuun eli inkontinenssiin. Virtsaa karkaa virtsarakosta voimakkaan alavatsan lihassupistuksen seurauksena. Jos virtsankarkailuun on taipumusta, näin voi tapahtua usein myös fyysisen ponnistelun, voimakkaan kiihotustilan tai orgasmin aikana. Tästä syystä naisen ejakulaatio sekoitetaan helposti virtsankarkailuun, jota voi myös sattua samoissa olosuhteissa. Nesteen synnylle on esitetty myös muita selityksiä.
Naisten ejakulaatiosta on kirjallisia lähteitä sekä Antiikista että Intian ja Kaukoidän korkeakulttuureista.
Galenos mainitsi naisen ejakulaatioeritteestä tutkielmassaan "De Usu Partium Corporis Humani" (Ruumiinosien käyttötavoista).
Naisten parauretraaliset rauhaset ("Skenen rauhaset") vastaavat miehen eturauhasta. Skenen rauhaset tuottavat eritettä, jonka ne tyhjentävät naisen orgasmin tai voimakkaan kiihottumisen aikana joko naisen virtsaputkeen tai omia rauhastiehyitään pitkin. Skenen rauhasten suhteen naisten sukupuolielinten fysiologia voi vaihdella yksilöstä toiseen. Toisilla kyseiset rauhastiet aukeavat virtsaputkeen, toisilla taas pienten häpyhuulten alueelle tai jopa molempiin. Tämä lisää hämmennystä asiasta, koska fenotyyppejä on niin lukuisia erilaisia. Kyse ei siis ole virtsankarkailusta ja virtsasta, vaan miehen siemennesteen kaltaisesta nesteen muodostuksesta ja erittymisestä. Tämän nesteen fysiologista tarkoitusta ei kuitenkaan tunneta.