Bobby Orr
Robert Gordon ”Bobby” Orr, O.C. (s. 20. maaliskuuta 1948 Parry Sound, Ontario, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija. Hän oli puolustaja, ja häntä pidetään varsin yleisesti pelipaikkansa parhaana pelaajana. Hänen keskiarvonsa NHL:ssä on 1,39 pistettä ottelua kohden. Orrin lisäksi vain Paul Coffey on ainoa NHL-puolustaja joka on ylittänyt rajapyykin 1 piste per ottelu uran aikana. Orr voitti 1966–1978 kestäneellä ammattilaisurallaan NHL:n tärkeimmät palkinnot, monet useaan kertaan.
Nuoren Bobbyn kyvyt jääkiekossa havaittiin jo varhain ja Boston Bruinsin valmentaja Wren Blair nimesi 12-vuotiaan juniorin Ontarion jääkiekkoliiton junioriliigan Generalsin joukkueeseen. NHL:n heikoimpiin seuroihin tuolloin lukeutunut Bruins oli levittänyt laajan kykyjenetsintäverkon löytääkseen lupauksia tulevaisuuden joukkueen rakentamiseksi. Bobby joutui pelaamaan itseään selvästi vanhempien pelaajien: 18-, 19-, ja jopa 20-vuotiaiden joukossa.
Hän johdatti kolmantena kautenaan Generalsit Ontarion alueen mestaruuskilpailuihin. Viimeisenä kautenaan hän teki keskimäärin kaksi pistettä ottelussa. Kokenut torontolainen lakimies Alan Eagleson neuvotteli hänen ensimmäisen sopimuksensa Boston Bruinsin kanssa.
Boston Bruinsissa hän muodosti keskushyökkääjä Phil Espositon ja maalivahti Gerry Cheeversin kanssa kolmikon, joka johti joukkueen kahdesti Stanley-cupin voittoon. Todelliseen kiekkoilulliseen "Grand slamiin" Orr ylti vuonna 1970, jolloin puolustaja Stanley Cupin voiton lisäksi sai Norris Trophy-, Art Ross Trophy-, Hart Trophy-, ja Conn Smythe Trophy -palkinnot samalla kaudella toistaiseksi ainoana pelaajana lajin historiassa. 23-vuotiaana häntä alettiinkin kutsua supertähdeksi.
Orr teki pelipaikallaan pienen vallankumouksen voittamalla puolustajana niin NHL:n syöttötilaston kuin pistepörssinkin. Miehen syöttöennätys säilyi 1980-luvun alkuun, jolloin Wayne Gretzky sen rikkoi. Hän johti kotimaansa Kanada-cupin voittoon syksyllä 1976 ja tuli valituksi parhaaksi pelaajaksi turnauksessa, jossa kaikki parhaat kiekkoilijat ensi kertaa kohtasivat. Neuvostoliiton ja Kanadan laatuaan ensimmäinen kohtaaminen Summit Series -sarjassa syksyllä 1972 oli mennyt häneltä sivu suun loukkaantumisen takia. Uransa ehtoopuolen Bobby Orr pelasi Chicago Blackhawksin joukkueessa ilman mainittavaa menestystä. Hän joutui lopettamaan uransa toistuvien polvivammojen vuoksi 31-vuotiaana.
Bobby Orr teki NHL-urallaan 270 maalia ja 645 syöttöä 657 ottelussa. Uransa päättyessä hän oli johtava puolustajapelaaja tehopisteiden lukumäärässä liigahistoriassa. Ainoastaan hyökkääjäsuuruudet Wayne Gretzky, Mario Lemieux ja Mike Bossy ovat tehneet häntä enemmän tehopisteitä ottelua kohden. Lisäksi Bobby Orr on edelleenkin ainoa puolustaja, joka on kyennyt voittamaan NHL:n pistepörssin.
Orr menestyi ammattilaiskiekossa varsin eurooppalaisin opein ja esimerkiksi väkivaltaisuus puuttui lähes tyystin hänen otteistaan. Mies itse totesi ainakin puoliksi tosissaan suurimmaksi saavutuksekseen läpi uran ehjänä säilyneen hammaskaluston. Neuvostovalmentaja Anatoli Tarasov nimesi kanadalaispuolustajan jääkiekon todelliseksi kymmenottelijaksi tämän monipuolisuuden ansiosta. Puolustajana Bobby Orr oli pikemminkin kiekonriistäjä kuin taklaaja. Orrin tavaramerkkejä olivat kovat ja matalat laukaukset, jotka torjuttuinakin olivat omiaan aiheuttamaan vaarallisia maalinedustatilanteita. Fyysisesti hänen vahvuutensa olivat voimakkaat jalat, ja luistelijana hän olikin aivan omaa luokkaansa. Liikkuvat puolustajat Brad Park, Paul Coffey, Denis Potvin ja Ray Bourque ovat paljossa velkaa Orrin kahden suunnan työskentelylle.