Chaplinin poika
Chaplinin poika ("The Kid") on vuonna 1921 valmistunut yhdysvaltalainen mykkäelokuva, jonka on ohjannut, tuottannut ja käsikirjoittannut Charles Chaplin. Elokuva on Chaplinin ensimmäinen pitkä elokuva, ja se oli myös ensimmäinen pitkä komediaelokuva, jossa yhdistyi komedian ja draaman aineksia.
Elokuvan toisesta pääosanesittäjästä Jackie Cooganista tuli ensimmäinen suuri lapsitähti. Coogan oli vaudeville-esiintyjä, jolla ei ollut aikaisempaa elokuvakokemusta. Monissa Chaplinin elämäkertaa käsittelevissä kirjoissa esitetään, että Chaplinin ja Cooganin läheinen suhde elokuvassa kuvaa Chaplinin surua ensimmäisen lapsensa, kolmen päivän ikäisen Norman Spencerin, kuolemasta. Samoin elokuvassa kuvatun köyhyydessä ja sosiaalityöntekijöiden julmuudessa on nähty viitteitä Chaplinin omaan lapsuuteen Lontoossa.
Elokuvan valmistuttua Chaplinilla oli meneillään avioero ensimmäisestä vaimostaan Mildred Harrisista, joka yritti tavoitella miehensä omaisuutta. Chaplin joutui avustajineen salakuljettamaan valmiin negatiivin Salt Lake Cityyn, jossa elokuva leikattiin eräässä hotellihuoneessa.
Chaplin sävelsi elokuvaan musiikin vasta vuonna 1971 elokuvan uudelleenjulkaisua varten, jolloin hän myös leikkasi elokuvasta muutaman kohtauksen.
Naimaton nainen (Edna Purviance) lähtee hyväntekeväisyyssairaalasta mukanaan vastasyntynyt poikansa. Eräs taiteilija (Carl Miller), joka on ilmeisesti pojan isä, katselee naisen valokuvaa. Kun valokuva putoaa takkaan, mies ensin nostaa sen mutta heittää sitten takaisin ja antaa palaa poroksi.
Nainen jättää lapsensa erään kalliin auton takapenkille mukana viesti, jossa hän pyytää löytäjää hoitamaan ja rakastamaan lasta. Auto joutuu kuitenkin kahden varkaan käsiin. Varkaat löytävät lapsen ja jättävät kadulle.
Pieni kulkuri (Charles Chaplin) löytää vauvan. Ensi alkuun Kulkuri on vastahakoinen ottamaan vastuuta lapsesta, mutta lopulta hän heltyy, ja hän antaa pojalle nimen John. Kuluu viisi vuotta. Lapsesta (Jackie Coogan) tulee Kulkurin rikoskumppani: hän heittelee kiviä ihmisten ikkunoihin, jotta Kulkuri voisi sitten ilmestyä korjaamaan ne.
Sillä välin pojan äidistä tulee varakas tähti. Hän harrastaa hyväntekeväisyyttä köyhien parissa unohtaakseen menettämänsä lasta kohtaan tuntemansa kaipuun. Sattumalta nainen kohtaa oman poikansa, mutta he eivät tunnista toisiaan.
Kun poika sairastuu, Kulkuri kutsuu lääkärin (Jules Hanft) tutkimaan pojan. Lääkäri saa tietää, ettei Kulkuri ole pojan oikea isä. Kulkuri näyttää lääkärille pojan äidin viestin, mutta lääkäri vain ottaa sen itselleen ja kutsuu viranomaiset paikalle. Kaksi miestä saapuu viemään pojan orpokotiin. Tiukan kamppailun ja takaa-ajon jälkeen Kulkurin onnistuu saada poika takaisin. Kun pojan äiti saapuu katsomaan poikaa, lääkäri kertoo hänelle tapahtumista ja näyttää hänelle Kulkurin antaman viestin. Nainen tunnistaa viestin ja pyörtyy.
Kulkuri ja poika viettävät seuraavan yön halvassa yösuojassa, mutta suojan johtaja (lopputeksteissä mainitsematta jäänyt Henry Bergman) lukee sanomalehdestä, että pojasta tarjotaan tuhannen dollarin löytöpalkkio. Mies vie pojan poliisiasemalle, missä tämä kohtaa onnellisen äitinsä.
Kun Kulkuri herää aamulla, hän alkaa vimmaisesti etsiä kadonnutta poikaa. Kun etsinnät eivät tuota tulosta, Kulkuri palaa torkkumaan vaatimattoman kotitalonsa lukitun oven eteen. Unessaan Kulkuri astuu ”Unimaailmaan”, jossa asuu enkeleitä ja johon yrittää tunkeutua paholaisia. Poliisi (Tom Wilson) herättää Kulkurin ja vie tämän pojan äidin talolle.