hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Pansio-Jyrkkälä
Pansio-Jyrkkälä on suuralue Turun länsiosassa. Alueeseen kuuluvat Pahaniemen, Artukaisten, Pansion ja Pernon kaupunginosat. Pahaniemen osa-alueita ovat Härkämäen ja Jyrkkälän lähiöt. Pansiossa sijaitsee sataman toiminta, ja muutenkin koko suuralueella on paljon teollisuutta. Suuralueen asukasluku oli 9 318 vuonna 2014.
Aikaisemmin tällä suunnalla Turkua oli olemassa "Naantalintien suuralue", jonka nimi tuli alueen poikki kulkevasta Naantalin pikatiestä. Vuoden 2005 alusta lähtien Ruissalo siirrettiin kuulumaan Keskustan suuralueeseen ja Pitkämäen kaupunginosaan kuulunut Muhkurin alue Länsikeskuksen suuralueeseen. Samalla suuralue sai nykyisin käytössä olevan nimen "Pansio-Jyrkkälä".
Maaria-Paattinen
Maaria-Paattinen on Turun suuralue, joka käsittää kaikki ohikulkutien pohjoispuolella sijaitsevat alueet. Sen väkiluku on 9 462 (31.12.2016). Karkeasti alue muodostuu Maarian kuntaan vuosina 1944–1967 kuuluneista alueista ja vuoteen 1973 asti itsenäisestä Paattisten kunnasta.
Alueella on muun muassa Turun lentoasema, osa Kurjenrahkan kansallispuistosta, Maarian allas, Metsämäen ravirata, Topinojan kaatopaikka ja Turun vankila. Asutuskeskittymiä ovat Jäkärlän lähiö, Moision ja Yli-Maarian pientaloalueet ja Paattisten kirkonkylä.
Maaria-Paattisten suuralueen kaupunginosat:
Suuralueeseen kuuluvia kyliä ovat esimerkiksi Auvainen, Tortinmäki, Haaga, Paimala, Vaiste ja Ylijoki.
Stuart Taylor
Stuart James Taylor (s. 28. marraskuuta 1980 Romford, Lontoo) on englantilainen jalkapallomaalivahti, jonka nykyinen seura on Reading.
Taylor aloitti uransa 16-vuotiaana Arsenalissa 1997 ja hänestä povattiin David Seamanin seuraajaa, mutta kuitenkin Taylor ei saanut peliaikaa ja joutui käymään kahdeksan Arsenal-vuoden aikana neljässä seurassa lainalla. Seurat olivat Bristol Rovers, Crystal Palace, Peterborough ja Leicester City.
Kesällä 2005 Taylor siirtyi neljän vuoden sopimuksella Aston Villaan. Hänestä tuli joukkueen varamaalivahti Thomas Sørensenin vallattua ykkösmaalivahdin paikan. Ensimmäisellä kaudella Aston Villassa Taylor pelasikin vain kaksi ottelua.
Kauden 2008–2009 Taylor vietti lainalla Cardiff Cityssä. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Manchester Cityyn, jossa ei kolmen kauden aikana pelannut ainuttakaan sarjaottelua.
Tähkävaahtera
Tähkävaahtera ("Acer spicatum") on vaahteroiden ("Acer") sukuun kuuluva laji, joka kasvaa luonnonvaraisena Pohjois-Amerikan koillisosissa. Levinneisyysalue ulottuu pohjoisessa Saskatchewaniin ja Newfoundlandiin ja etelässä Pennsylvaniaan sekä Appalakkien vuoristossa Georgian pohjoisosiin.
Tähkävaahtera on kesävihanta pieni puu tai pensas, joka kasvaa 3–8 metrin korkuiseksi.
Differentiaalinen kryptoanalyysi
Differentiaalinen kryptoanalyysi on moderni menetelmä lähinnä lohkosalaajien analysoimiseen ja murtamiseen. Menetelmä on hyvin tehokas ja sen avulla on murrettu suuri määrä algoritmeja. Se on yksi käytetyimmistä moderneista kryptoanalyyttisistä tekniikoista.
Etsitään erotuksia d kryptografisen algoritmin kierrosfunktiolle f siten että kohtuullisella todennäköisyydellä f(x+d, k)-f(x, k) antaa tulokseksi saman luvun d. Etsitään monia tällaisia pareja. Pyritään rakentamaan erotuksista ketju D siten että D=d, D=d=d, D=d=d jne. niin että kohtuullisella todennäköisyydellä voidaan tietää kahden salattavan lohkon erotus mahdollisimman monen salauskierroksen läpi.
Pyydetään salaukset (c, c) lohkoille (b, b) siten että b=b+D. Oletetaan että differentiaali D pätee tälle lohkoparille vähintään r-1 kierrosta jossa r on kierrosten kokonaislukumäärä. Dekryptataan (c, c) jokaisella mahdollisella kierrosavaimella k. Jos f(c, k)-f(c, k)=D, k on potentiaalisesti oikea avain kyseiselle kierrokselle. Pyydetään salauksia lohkopareille ja toistetaan tätä operaatiota kunnes yksi avain on valittu potentiaaliseksi avaimeksi huomattavasti useammin kuin mikään muu avain. Tämä on nyt oletettavasti avain kierrokselle r. Nyt voidaan jatkaa hyökkäystä siten että lohkopareille pyydettyjä salauksia dekryptataan aluksi yksi kierros tunnetulla avaimella. Nyt oletetaan että D pätee osittain dekryptatuille lohkopareille vähintään r-2 kierrosta ja voidaan etsiä samalla prosessilla avain kierrokselle r-1. Jatketaan kunnes kaikki kierrosavaimet on selvitetty tai niitä on tarpeeksi jäljellä olevien päättelemiseen.
Tekniikasta on monia erilaisia variaatioita ja siihen on kehitetty erilaisia parannuksia. Normaalisti hyökkääjä pyrkii käyttämään algoritmin kierrosfunktion perusteella kehitettyä menetelmää joka pystyy havaitsemaan lohkoparit (c, c) joille D ei taatusti ole pätenyt edelliskierrokselle asti. Tämä nopeuttaa hyökkäystä huomattavasti, sillä D yleensä pätee r-1 kierrosta vain harvoille lohkopareille. Kierrosavaimen koosta riippuen voi olla myös hyvin hyödyllistä kehittää nopea tekniikka potentiaalisten kierrosavainten löytämiseksi kaikkien avainten läpikäymisen sijaan. Tämä on verrattavissa saman salausalgoritmin murtamiseen kun r=1.
Valkopyökit
Valkopyökit ("Carpinus") on suku koivukasvien ("Betulaceae") heimossa. Lajit ovat kesävihantia puita. Sukuun kuuluu 35–40 lajia, jotka kasvavat luonnonvaraisina pohjoisella pallonpuoliskolla. Suurin lajimäärä esiintyy Itä-Aasiassa. Euroopassa kasvaa kaksi ja Pohjois-Amerikassa yksi laji.
Valkopyökit kasvavat hitaan alun jälkeen nopeasti jopa 25 m korkeiksi puiksi. Sileä- tai hammaslaitaiset lehdet ovat halkaisijaltaan noin 7 cm. Lehdet kellastuvat ja kuihtuvat syksyllä, mutta roikkuvat puussa vielä talvellakin. Rungon hopeanpurppurainen sävy auttaa erottamaan valkopyökit pyökkien suvusta.
Joitakin lajeja kasvatetaan myös bonsaina.
Mary Johnson
Mary Johnson (alk. "Astrid Maria" o.s. "Carlsson"; 11. toukokuuta 1896 Eskilstuna Ruotsi – 7. toukokuuta 1975) oli ruotsalainen näyttelijä.
Johnsonin ensiesiintyminen tapahtui 1910-luvulla teatterijohtaja Karin Swanströmin teatteriseurueessa. Miehensä Karl Gerhardin (alk. Johnson) kanssa hän liittyi 1914 Hjalmar Selanderin Nya Teaterniin, joka toimi Göteborgissa. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli "Kärleken segrar" (1916).
Johnson oli naimisissa Karl Gerhardin kanssa 1913–1920, myöhemmin norjalaisen näyttelijän Einar Rødin kanssa ja vihdoin vuodesta 1932 saksalaisen näyttelijän Rudolf Klein-Roggen kanssa.
Sinfonia nro 1 (Mahler)
Gustav Mahlerin sinfonia nro 1 D-duuri on sävelletty noin vuosina 1884–1888, tarkistettu 1893–1896. Säveltäjä kutsui sinfoniaa alun perin "sinfoniseksi teokseksi" ja käytti siitä lempinimeä "Titan", mutta luopui tästäkin nimityksestä myöhemmin. Useat teoksen melodioista on poimittu Mahlerin omasta neljän laulun sarjasta, "Lieder eines fahrenden Gesellen". Teoksen orkestraatio on jo pitkälle kehittynyttä, vaikka kyseessä on säveltäjän ensimmäinen sinfonia. Teosta on tässä mielessä verrattu Richard Straussin "Also sprach Zarathustraan", joka sävellettiin samoihin aikoihin ja joka tunnetaan myös mieleenpainuvasta orkestraatiostaan.
Sinfonian ensimmäinen osa on noin 15 minuutin pituinen ja melodialtaan kepeä. Tässä osassa on paljon hiljaisia hetkiä, joissa luodaan orkestraation keinoin tunnelmaa eri soittimia monipuolisesti hyödyntäen. Toinen osa on noin seitsenminuuttinen ländler, joka on niin ikään tunnelmaltaan kepeähkö. Kolmannen osan ensimmäinen melodia on "Jaakko-kulta"-kansanlaulu molliin siirrettynä. Tässä osassa tulee mukaan myös kansanmusiikille ominaisia melodioita ja lyömäsoittimia. Loppuosa on yli seitsemäntoista minuuttia pitkä, ja siinä kuullaan paljon "myrskyisiä" kohtia, joita Mahler sijoitti paljon myöhempiinkin sinfonioihinsa. Sinfonian lopussa palataan takaisin ensimmäisen osan melodioihin. Teokseen kuului aluksi myös viides osa "Blumine" lopullisen version ensimmäisen ja toisen osan välissä, mutta Mahler jätti sen myöhemmin teoksesta pois, eivätkä useimmat kapellimestaritkaan nykyään esitä tätä osaa.
Mahlerin ensimmäinen sinfonia on kuulijalle varsin helppotajuinen, ja sen orkestraatio on mielenkiintoinen. Teosta esitetäänkin maailman konserttisaleissa varsin usein, vaikka se ilmestyessään sai varsin vaisun vastaanoton.
Madagaskarinmerikotka
Madagaskarinmerikotka ("Haliaeetus vociferoides") on äärimmäisen uhanalainen Madagaskarin länsirannikolla elävä suurikokoinen merikotka.
Kooltaan madagaskarinmerikotka on noin 70–80 cm. Lajin selkä ja alaosat ovat väriltään tumman punaruskeat. Linnun kaula on valkaeahko. Niskassa ja päälaella on nuorella linnulla ruskeita viiruja. Pyrstö on valkoinen. Madagaskarinmerikotkan voi sekoittaa ainoastaan madagaskarinhiirihaukkaan ("Buteo brachypterus") tai madagaskarinrosvohaukkaan, jotka molemmat ovat madagaskarinmerikotkaa pienempiä ja joilla myös on höyhenpuvussaan enemmän valkoista .
Madagaskarinmerikotkan elinympäristöä ovat metsäiset alueet veden läheisyydessä. Ravintonaan lintu käyttää kalaa. Pesän laji tekee suureen puuhun tai kallion koloon. Madagaskarinmerikotkakannan kooksi arvioidaan noin 220 yksilöä . Lajia uhkaa metsien väheneminen, maaperän eroosio sekä kosteikkoalueiden ottaminen riisinviljelykseen. Lisäksi kantaan ovat vaikuttaneet vähentävästi pesien ryöstely, aikuisten lintujen ammunta, lintujen sotkeutuminen kalaverkkoihin sekä vesien saastuminen.
Sinfonia nro 2 (Mahler)
Gustav Mahlerin sinfonia nro 2 c-molli, lisänimeltään "Ylösnousemussinfonia", on sävelletty vuosina 1884–1894, tarkistettu 1903.
Sopraanolle, altolle, sekakuorolle, orkesterille ja uruille sävelletty toinen sinfonia jatkaa siitä, mihin ensimmäinen päättyy. Teoksen viidestä osasta altto-laulajaa käytetään ensin neljännessä osassa ja finaalin lopussa käytetään sen lisäksi myös sopraanoa ja kuoroa. Heti toisessa sinfoniassaan Mahler lähti viemään sinfoniaa äärimmäisiin mittoihin. Teoksen kokonaiskesto on runsaat 80 minuuttia, ja sen alkuosa kestää noin kaksikymmentä minuuttia. Tässä alkuosassa hallitsevana elementtinä on marssimainen mollissa kulkeva teema. Mahlerin tapaan mennään ajoittain rauhallisiin, kauniisiin jaksoihin ja ajoittain suuriin purkauksenomaisiin voimakkaisiin vaiheisiin. Alkuosaa on luonnehdittu rakenteeltaan "laajennetuksi sonaattimuodoksi". Sinfonian kaksi seuraavaa osaa ovat molemmat kestoltaan noin 10-minuuttisia ja luonteeltaan kepeän tanssimaisia.
Toinen osa on valssimainen "ländler", kolmas osa taas on Mahlerille tyypillinen, humoristisia sävyjä sisältävä scherzo. Neljäs osa on lyhyt, orkesterin ja alttolaulajan osa, jonka Mahler sävelsi alun perin "Des Knaben Wunderhorn" -kokoelmaansa, mutta poisti sen sieltä käyttääkseen laulua tässä teoksessa. Viimeinen osa on runsaan puolen tunnin mittainen. Sen ensimmäiset kymmenen minuuttia on katkelmallista ja tunnelmoivaa musiikkia. Melodiat eivät lähde käyntiin ennen kuin noin kymmenen minuutin kohdalla seuraavan marssimaisen teeman myötä, joka on välillä jäntevä ja hilpeä, mutta muuttuu myöhemmin raskassävyisemmäksi. Ennen kuoron mukaan tuloa seuraa vielä runsaan viiden minuutin mittainen tunnelmoiva jakso, jossa kuullaan esimerkiksi konserttilavan ulkopuolelle siirrettyjen torvien ja huilujen rytmiltään hyvin vapaamuotoinen osa. Lopulta tulevat mukaan kuoro ja solistit. Finaalin päätös alkaa kuoron "mystisellä" ("mysterioso") osuudella mutta yltyy mahtipontiseksi.
Sinfonia nro 3 (Mahler)
Gustav Mahlerin sinfonia nro 3 d-molli on sävelletty vuosina 1893–1896, tarkistettu 1906. Teos on sävelletty altolle, naiskuorolle, poikakuorolle ja orkesterille.
Mahlerin kolmas sinfonia on säveltäjän pisin. Kapellimestarista riippuen sen kesto on noin 90-100 minuuttia. Ensimmäinen osa ("Kräftig. Entschieden") on valtava, yli puolituntinen kokonaisuus, jossa toistuvat moneen kertaan samat rytmiset aiheet sekä teemat. Lyömäsoittimet ovat tärkeässä asemassa ensimmäisessä osassa. Toinen osa, "Tempo di menuetto", alkaa oboen soittamalla kepeällä teemalla, josta kehitytään tahtilajivaihdosten myötä aivan erilaiseen tunnelmaan. Kolmas osa, "Scherzo", alkaa hiljaisilla puupuhaltimien melodian tyngillä. Tämäkin osa on lähes kaksikymmenminuuttinen ja siinä on pitkä, postitorvelle tarkoitettu soolo. Neljännessä osassa on mukana alttosolisti. Sanat ovat Nietzschen Zarathustran keskiyönlaulusta; "O Mensch! Gib acht!"
Viides osa on sinfonian lyhyin, mutta juuri siinä ovat mukana naiskuoro ja poikakuoro, sekä yhä myös alttosolisti. Kuorot laulavat Des Knaben Wunderhorn -runokokoelman tekstiä. Tämä osa on ehkäpä kaikista valoisin kaikista sinfonian osista. Finaali, joka sekin reilusti yli kaksikymmenminuuttinen, on rauhallinen tempoltaan ja myös monin paikoin sävyltään. Mahler ei kiirehdi minkään kanssa, kunnes lopulta sinfonia päättyy mahtaviin D-duurisointuihin koko orkesterin soittamina ja kaksien patarumpujen rytmittäminä.
Sinfonia nro 9 (Mahler)
Gustav Mahlerin sinfonia nro 9 D-duuri on sävelletty vuosina 1908–1909. Yhdeksäs sinfonia jäi Mahlerin viimeiseksi valmiiksi sinfoniaksi. Lähestyvästä kuolemastaan tietoinen säveltäjä teki siitä jäähyväisensä musiikille (Leonard Bernsteinin mukaan teos oli Mahlerin "testamentti ja viimeinen tahto"). Kuoleman läsnäolo on jatkuvasti havaittavissa – hetkittäiset toivonpilkahdukset vaihtuvat pian jälleen epätoivoon.
Noin 80–85-minuuttinen teos koostuu neljästä osasta: "Andante" on taistelua toivon ja tuskan välillä; toinen osa on tanssinomainen mutta raskas "Ländler"; kolmannen osan groteskissa "Scherzossa" (jota kutsutaan myös nimellä "Rondo Burlesque") on mukana häivähdyksenomainen kaunis teema, joka ennakoi "kymmenettä sinfoniaa"; finaali on riipaiseva "Adagio", jossa jouset saavat aikaan sanoin kuvaamattoman kiihkeän tunnelman, kunnes ne lopussa hiipuvat hiljalleen pois ilman Mahlerille tyypillistä huikeaa loppuhuipennusta.
Rendille
Rendille on afrikkalainen etninen ryhmä, joka asuu Kaisut-aavikolla Keniassa ja on sukua somalialaisille paimentolaisille. National Geographicin mukaan se kuuluu katoaviin kulttuureihin.
Rendillet ovat paimentolaisia, jotka matkaavat kameleineen 16 000 neliökilometrin alueella Pohjois-Keniassa. Naiset, lapset ja vanhukset asuvat puolipysyvissä kylissä, naisten rakentamissa majoissa, joita siirretään muutaman kerran vuodessa. Rendillet uskovat, että he eivät asu autiomaassa sattumalta, vaan se on heidän "luvattu maansa".
Rendillejen ravintoon kuuluu liha sekä veren ja maidon sekoitus, "Banjo". Perinteisesti miehet pukeutuvat kietomalla kankaan vartalonsa peitoksi, kun taas naiset pukeutuvat vuohien ja lampaiden nahoista tehtyyn lannevaatteeseen joka jättää ylävartalon paljaaksi.
Rendille-kulttuuriin kuuluu eri sukupuolta olevien erottaminen tärkeissä perinteisissä menoissa. Naiset eivät saa puhua tai ystävystyä miesten kanssa ja heidät on suljettu uskonnollisten riittien ulkopuolelle avioliittoa lukuun ottamatta. Rendille kuuluu afro-aasialaisiin kieliin. Sen puhujat ovat katoamassa sillä uusi sukupolvi puhuu mieluummin Samburua.
Musta aukko (teatteri)
Musta Aukko on Matinkylässä Espoossa toimiva harrastajateatteri. Teatteri on perustettu vuonna 1979 ja toiminta tapahtuu pääosin Matinkylän monitoimitalon teatterisalissa.
Näytelmien ohjauksesta ovat (1990 lähtien) vastanneet lähinnä Asta Vuori, (2008, 2005, 2004, 2003, 2001, 1994) sekä Taina Lehtisalo (2004, 1999, 1998, 1997, 1992, 1991). Yksittäisiä ohjauksia ovat tehneet: Timo Turtiainen, Jouni Nurminen, Timo Hannelin, Harri Liuksiala, Jan Matvejeff, Asta Vuori ja Hillevi Westman
Vuoden 2008 tuotantona oli "Takapirut" jonka teksti on Alistair Beatonin käsialaa, ohjaajana Asta Vuori.
Teatteri Musta Aukko on Suomen Harrastajateatteriliiton ja Työväen Näyttämöiden Liiton jäsen.
Jordan Hinson
Jordan Danielle Hinson (s. 4. kesäkuuta 1991) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muutamissa elokuvissa, kuten televisioelokuvassa "Go Figure" (2005) taitoluistelija Katelin Kingsfordin roolissa. Vuodesta 2006 hän on esittänyt "Eureka"-sarjassa Zoe Carteria.
Salli Richardson
Salli Elise Richardson-Whitfield (s. 23. marraskuuta 1967) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt useissa elokuvissa, mutta myös television puolella muun muassa "Eureka"-sarjassa.
Chicagossa syntynyt Richardson meni vuonna 2002 naimisiin näyttelijäkollegansa Dondre Whitfieldin kanssa.
Voionmaan opisto
Voionmaan opisto oli vuonna 1951 perustettu Ylöjärven Ylisen kylässä sijainnut viestintään erikoistunut kansanopisto, jota ylläpiti Väinö Voionmaan säätiö.
Voionmaan opisto yhdistyi vuoden 2016 alussa Kiljavan opiston kanssa ja muutti Ylöjärveltä Tampereelle kesällä 2016. Samalla entinen ylläpitäjä Väinö Voionmaan säätiö sulautui Kiljavan opistoa ylläpitäneeseen SAK:n koulutussäätiöön, joka muutti nimensä Palkansaajien koulutussäätiöksi. Voionmaan opisto muutti nimekseen Voionmaan koulutuskeskus.
Koulutuskeskus järjestää kymmenen kuukauden mediakoulutusta: elokuva ja tv-, dokumentti-, elokuvanäyttelijä-, journalismi- sekä valokuvauslinjoilla. Lisäksi järjestetään avoimen yliopiston opintolinjoja kasvatustieteessä ja psykologiassa. Näillä linjoilla opiskelee joka vuosi yhteensä noin 160 opiskelijaa. Lisäksi järjestetään viestinnän kursseja yrityksille ja järjestöille. Toimitusjohtajana toimii Pasi Salmikallio.
Opiston entiset rakennukset Ylöjärvellä on myyty yksityiselle, jonka piti perustaa päärakennukseen vanhainkoti. Tulipalo maaliskuussa 2017 ainakin lykkäsi hankkeita.
Väinö Voionmaa esitti jo 1920-luvulla ajatuksen tavallista kansanopistoa vastaavan työläisnuorisolle tarkoitetun opiston perustamisesta. Hänen sivistysihanteidensa mukaan jokaisella nuorella oli oltava mahdollisuus koulutukseen yhteiskunnallisesta taustasta riippumatta. Ajatus hautautui kuitenkin toisen maailmansodan puhjettua.
Talvella 1944 Voionmaa täytti 75 vuotta ja sai kansalaislahjarahan, josta tuli opiston rakentamisen alkupääoma. Voionmaa lahjoitti saamansa rahan Väinö Voionmaa -säätiölle, joka oli perustettu opiston rakentamista ja ylläpitämistä varten. Rahaa rakentamiseen saatiin myös yleisistä rahankeräyksistä, joita järjestettiin vuodesta 1945 vuoteen 1950. Lisäksi valtio osallistui hankkeen tukemiseen.
Pohjois-Häme liittyi monin tavoin Voionmaan omaan elämään ja hän halusi, että opisto perustetaan Tampereen seudulle. Voionmaa itse osallistui opiston paikan valitsemiseen ja sopiva paikka löytyi Ylöjärven Kyöstilän kylästä, Näsijärven rannalta. Säätiö osti silloisen Peltolan maatilan ja rakennustyöt aloitettiin keväällä 1950. Opiston nimeksi tuli aluksi Hämeen Työläisnuoriso-opisto, mutta myöhemmin se muutettiin omistavan säätiön päätöksellä Väinö Voionmaan opistoksi. Varsinainen toiminta opistolla alkoi 22. huhtikuuta 1951 kuuden viikon mittaisilla kursseilla. Opiston vihkiäisjuhla pidettiin kuitenkin vasta lokakuun 1. päivänä seuraavana syksynä, kun opiston rakennukset olivat valmiit.
Koulutuskeskuksen 10 kuukauden medialinjat alkavat elokuussa ja päättyvät toukokuun lopussa. Linjat valmentavat media-alan jatko-opiskeluun, mutta antavat valmiudet toimia myös alan työtehtävissä koulutuksen jälkeen. Opiskelu on maksullista.Vuonna 2009 elokuva- ja tv-linja, elokuvanäyttelijälinja, dokumenttilinja ja media-alan ammattitutkintoon valmistava linja yhdistettiin yhteisen Voionmaan elokuvakoulu -kokonaisuuden alle.
Andrea Benelli
Andrea Benelli (s. 28. kesäkuuta 1960 Firenze) on italialainen haulikkoampuja, maailmanmestari ja olympiavoittaja.
Andrea Benelli on saavuttanut olympialaisissa skeetissä kultaa Ateenassa 2004 ja pronssia Atlantassa 1996. Lisäksi hän on saavuttanut MM-kilpailuissa kaksi henkilökohtaista kultaa (1987 ja 1990), seitsemän joukkuekultaa (1981, 1986, 1989, 1993, 1994, 1999 ja 2006), yhden henkilökohtaisen hopean (1986), kolme joukkuehopeaa (1985, 1987 ja 1995), yhden henkilökohtaisen pronssin (1999) ja kaksi joukkuepronssia (2003 ja 2005).
Colin Ferguson
Colin Ferguson (s. 22. heinäkuuta 1972) on kanadalaissyntyinen näyttelijä ja tuottaja. Hän on esiintynyt muun muassa "Eureka"-sarjassa sheriffi Jack Carterin roolissa. Hänellä on ollut muita rooleja esimerkiksi elokuvassa "Pasmat sekaisin" (1998). Hän on ollut naimisissa Lindsay Thompsonin kanssa vuodesta 2012 asti ja heillä on yksi lapsi.
Das Lied von der Erde
Das Lied von der Erde ("Maan laulu") on Gustav Mahlerin sinfoninen lauluteos altolle, tenorille ja orkesterille. Teos on sävelletty kahdeksannen sinfonian jälkeen vuosina 1908–1909.
Laulujen tekstit ovat ranskan kautta saksaksi käännettyjä kiinalaisia runoja. Teoksessa on sekä altolle että tenorille kolme laulua. Mahler kirjoitti, että baritoni voi korvata alton, jos välttämätöntä – ja sellaisiakin levytyksiä on tehty. Teoksen aloittava ensimmäinen tenorin kappale on elämän turhuutta kuvaava ironisella tavalla mahtipontinen "juomalaulu". Sen jälkeen tulee alton yksinäistä syksyä käsittelevä apaattinen laulu. Kolmas kappale (tenorille) käsittelee nuorisoa, ja se on sävyltään hilpeä, ja sen melodia ja orkestraatio kuulostavat osin kiinalaiselta musiikilta. Neljäs laulu on alton kauneutta käsittelevä kappale, jossa kuvataan nuoria neitoja ja ratsastajia. Kappaleen siro melodia keskeytyy ratsastajien saapuessa orkesterin voimakkaaseen osioon. Ennen finaalia kuullaan vielä lyhyt tenorin osa, jossa lintu kertoo juopolle kevään tulosta.
Altolle sävelletty finaali on teoksen ylivoimaisesti pisin osa, ja sen puolen tunnin kesto on suunnilleen yhtä pitkä kuin aikaisemmat osat yhdessä. Finaali on tunnelmaltaan osin lähellä apaattista toista osaa, joka oli myös alton esittämä. Finaaliin sisältyy kaksi runoa, jotka molemmat käsittelevät jäähyväisten jättämistä. Välillä finaalissa seuraa pidempiä instrumentaalisia jaksoja, mutta kovin voimakkaita kohtia ei kuitenkaan kuulla, vaan kamarimusiikin tavoin orkestraatio suosii yksittäisten soittimien soolo-osuuksia. Teoksen kokonaiskesto on runsas tunti.
Säveltäjä Arnold Schönberg on muokannut teoksen orkesteriosuudesta version kamariorkesterille.
Nouria Mérah-Benida
Nouria Mérah-Benida (s. 19. lokakuuta 1970 Alger) on aktiiviuransa päättänyt algerialainen yleisurheilija ja olympiavoittaja, joka kilpaili keskimatkoilla. Hän voitti kultaa Sydneyn olympialaisissa 2000 1500 metrin juoksussa. Mérah-Benida menestyi myös muissa kilpailuissa: vuoden 1999 Pan-Afrikan kisoissa hän voitti hopeaa sekä 800 että 1500 metrin matkoilta. Lisäksi hän saavutti hopeaa 800 metriltä ja kultaa 1500 metriltä vuoden 2000 Afrikan-mestaruuskilpailuissa.
Debrah Farentino
Debrah Farentino (s. 30. syyskuuta 1959) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan rooleista muiden muassa televisiosarjoissa "Maa 2" ja "Eureka".
Farentinolla on ollut neljä avioliittoa. Hänen nykyinen puolisonsa on ohjaaja Gregory Hoblit, jonka kanssa hän meni naimisiin vuonna 1994.
Pekka Kangasalusta
Pekka Kangasalusta (s. 22. syyskuuta 1977 Jurva) on suomalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen jääkiekkoilija.
Ensimmäiset pelinsä Pekka Kangasalusta pelasi Jurvassa, mutta koska Jurvassa ei ollut jäähallia, hän siirtyi jo varhaisessa vaiheessa edustamaan Kurikan Ryhtiä. Kun Kangasalusta kasvoi pelaajana, hän siirtyi pelaamaan juniorisarjoissa Vaasan Sportin riveissä. Muutaman Vaasan-vuoden jälkeen hän muutti Tampereelle jo 15-vuotiaana ja pääsi Ilveksen junioreihin. Jo kaudella 1994–95 pelaamaan edustusjoukkueen mukana kaksi ottelua. Seuraavalla kaudella hän edusti A-nuoria, mutta kävi kokeilemassa myös aikuisten pelejä niin Kooveen riveissä I-divisioonassa kuin Ilveksessäkin. Keväällä 1996 Kangasalustan tilastoihin merkattiin kaksi SM-liigan pudotuspeliä Ilveksen riveissä.
Kangasalusta vakiinnutti liigapaikkansa Ilveksessä kaudella 1996–97, vaikka pelasikin vielä muutamia A-junioreiden pelejä ja edusti Suomea myös nuorten MM-kisoissa. Seuraavasta kaudesta hän pelasi suurimman osan Ruotsissa Malmö Redhawksissa, mutta palasi kaudelle 1998–99 taas Ilvekseen.
Kaudella 1999–2000 Kangasalusta ehti edustaa kolmea seuraa Suomessa: kahden pelin ajan Ilvestä, 26 ottelun verran HIFK:ta ja lopulta seitsemän ottelun ajan Oulun Kärppien I-divisioonajoukkuetta. Kärpät nousi kauden päätteeksi SM-liigaan, ja Kangasalusta jatkoi joukkueessa.
Syksyllä 2001 Kangasalustan tie vei Turkuun TPS:n riveihin. Siellä hän pelasi yhden kauden kunnes siirtyi uransa kahdeksi viimeiseksi kaudeksi Porin Ässiin. Loukkaantumisista kärsinyt Kangasalusta pelasi kahden viimeisen kautensa aikana SM-liigassa 25 ja 18 ottelua ja joutui lopettamaan ammattilaisuransa vasta 27-vuotiaana. Kaudella 2004–05 Kangasalusta palasi vielä jäille pelaten Suomi-sarjassa HC Montrealin riveissä pelaten 15 ottelun ajan.
Urallaan Kangasalusta ei pisteillä juhlinut. SM-liigassa hän tienasi kaikkiaan 11 kauden aikana 30 pistettä. Hän oli perusvarma puolustaja, jonka tehtävänä oli puolustaa omaa maalia ja pitää yllä taklauspeliä. Kangasalusta tunnettiin lempinimellä Parru. Etenkin uransa alussa mies kunnostautui kovan pelin taitajana, ja kaudella 1998–99 jäähyminuutteja kertyi 119 kaikkiaan 44 ottelussa.
Vuosina 2007 — 2010 Kangasalusta valmensi Ilveksen juniorijoukkueita, B-junioreiden apuvalmentajana yhden kauden ja A-junioreiden päävalmentajana kaksi kautta. Kaudella 2011—2012 hän toimi Ilveksen edustusjoukkueen apuvalmentajana.
Ilveksen jälkeen Kangasalusta valmensi kaksi kautta Mestiksen Kiekko-Vantaata päävalmentajana. Vuosien 2014–2017 aikana hän toimi kolmen kauden ajan HIFK:n apuvalmentajana.
HIFK-aikansa jälkeen hän toimi vuoden Suomen jääkiekkomaajoukkueen apuvalmentajana. Kaudeksi 2018–2019 hänet nimettiin jääkiekon SM-liigassa pelaavan Mikkelin Jukurien päävalmentajaksi.
Kaudella 2010–11 Kangasalusta toimi Ilveksen pelaajakoordinaattorin tehtävissä.
Angoulêmen sarjakuvafestivaali
Angoulêmen kansainväliset sarjakuvafestivaalit () on Angoulêmessa Ranskassa vuosittain järjestettävä sarjakuvatapahtuma. Festivaaleja pidetään Euroopan suurimpana sarjakuvatapahtumana.
Ensimmäiset Angoulêmen sarjakuvafestivaalit järjestettiin 25. tammikuuta 1974. Vuonna 1972 oli järjestetty sarjakuvanäyttely "Kymmenen miljoona kuvaa", jonka suosio sai Angoulêmen kaupungin järjestämään säännöllisen sarjakuvatapahtuman. Tapahtumassa jaetaan monia eri palkintoja. Grand Prix de la Ville d'Angoulême on palkinto elämäntyöstä sarjakuvan parissa vielä elossa olevalle sarjakuvantekijälle. Tämän palkinnon ovat saaneet esimerkiksi Will Eisner (1975), Jean Giraud (1981), Enki Bilal (1987), Robert Crumb (1999) ja Régis Loisel (2003). Vuoden 2008 palkinto meni parille Philippe Dupuy ja Charles Berberian
Scott Chipperfield
Scott Chipperfield (s. 30. joulukuuta 1975 Sydney, Uusi Etelä-Wales, Australia) on australialainen jalkapalloilija, joka on pelannut pitkään muun muassa sveitsiläisessä Baselin joukkueessa. 180 senttimetriä pitkän Chipperfieldin pelipaikka on vasemmalla laidalla puolustajana tai laitalinkkinä. Hänellä on myös Sveitsin kansalaisuus.
Chipperfield on edustanut ammattilaisuransa aikana myös muun muassa australialaista Wollongong Wolvesia. Baseliin hän siirtyi vuonna 2001 käytyään sitä ennen epäonnistuneella testijaksolla Boltonissa. Australian maajoukkueessa hän teki ensiesiintymisensä vuonna 1998. Hän on ollut maajoukkueen mukana muun muassa MM-kisoissa 2006, joissa hän pelasi Australian jokaisessa neljässä ottelussa. Hän pelasi kaikkiaan 68 maaottelua ja teki niissä 12 maalia.
Dee Palmer
Dee Palmer (synt. David Palmer, 2. heinäkuuta 1937 Lontoo, Iso-Britannia) on brittiläinen säveltäjä/sovittaja ja Jethro Tull -yhtyeen entinen kosketinsoittaja.
Nuoruusvuosinaan Palmer opiskeli säveltämistä ja musiikkia Royal Academy of Music -oppilaitoksessa opeteltuaan ensin soittamaan klarinettia armeijavuosinaan. Hänen ensimmäinen albumiprojektinsa oli skottilaisen folk-legendan Bert Janschin "Nicola".
Vuonna 1968 Jethro Tullin manageri Terry Ellis kuuli Palmerin kyvyistä ja kutsui hänet tekemään orkesterisovituksen Tullin ensimmäiselle albumille, "This Was", kappaleeseen "Move On Alone". Palmer teki vaikutuksen yhtyeeseen ja hänet kutsuttiin samana vuonna tekemään jousisovitus "Christmas Song" -singleen. Tämän jälkeen hän teki kaikki jousi- ja orkesterisovitukset tuleviin Jethro Tull -albumeihin ja vuonna 1976 hän liittyi yhtyeeseen toiseksi kosketinsoittajaksi. Hänen tehtävänsä oli lähinnä soittaa syntetisaattorilla jousisovitukset live-konserteissa.
1970-luvun lopulla hän myös sävelsi yhdessä Tull-miesten Ian Andersonin ja Martin Barren kanssa musiikin balettiin "The Water's Edge". 1980 Ian Andersonin tehtyä sooloalbumiksi tarkoitetun "A"-albumin, levy-yhtiön painostuksesta se julkaistiinkin Jethro Tullin nimellä ja virheellisessä lehdistötiedotteessa kerrottiin David Palmerin saaneen potkut yhtyeestä yhdessä John Evanin ja Barriemore Barlow:n kanssa. Anderson oli pahoillaan tilanteesta, mutta miehet eivät enää palanneet yhtyeeseen.
Tullin jälkeen Palmer ja John Evan perustivat lyhyt-aikaisen Tallis-yhtyeen, joka yhdisteli klassista musiikkia pop-musiikkiin. Tallisin hajottua Palmer keskittyi elokuvamusiikin tekoon ja sessioihin. Hän teki myös albumeja, joissa rock-yhtyeiden kappaleita oli sovitettu orkesterimuotoon (esimerkiksi Jethro Tull, Genesis, Queen, The Beatles, Yes, Pink Floyd).
Vuonna 2003 David Palmer muutti etunimensä Dee'ksi ja 2004 alussa hän ilmoitti tehneensä sukupuolenvaihdosleikkauksen ja käyneensä läpi täydellisen vaihdoksen miehestä naiseksi. Hän totesi, että oli tuntenut olevansa nainen jo yli 60 vuotta ja vaimonsa kuoltua hän päätti tehdä vaihdoksen. Ian Anderson on tukenut julkisesti Palmerin päätöstä.
James Farentino
James Farentino (24. helmikuuta 1938 New York – 24. tammikuuta 2012 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt useissa elokuvissa, joiden joukossa ovat "Hurrikaani" (1980) ja "Ninan alibi" (1989). Hänellä oli 1970-luvulla rooli myös television minisarjassa "Jeesus Nasaretilainen".
Farentino voitti Golden Globen vuonna 1967 ja oli ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi 1978. Hän oli neljästi naimisissa.
Robert Powell
Robert Powell (s. 1. kesäkuuta 1944) on brittiläinen näyttelijä. Hänellä on ollut useita tunnettuja rooleja, muun muassa Jeesuksena minisarjassa "Jeesus Nasaretilainen" (1977) sekä Mark Williamsina "Holby Cityn sairaalassa".
Out of Jimmy’s Head
Out of Jimmy's Head on yhdysvaltalainen Cartoon Network Studiosin ensimmäinen tuottama televisiosarja, jossa on sekoitus elävää ja piirrettyä kuvaa. Sarja perustuu vuoden 2006 televisioelokuvaan Re-Animated. Out of Jimmy's Headin ovat tuottaneet Brookwell McNamara Entertainment yhdessä Cartoon Network Studiosin kanssa.
Sarjaa esitettiin ensi kerran 14. syyskuuta 2007 Yhdysvalloissa ja Suomessa maksullisella Cartoon Networkilla 7. heinäkuuta 2008.
Sarja jatkaa elokuvan Re-Animatedin tapahtumista, kun varhaisteini-ikäinen Jimmy Roberts joutuu onnettomuuteen Gollyworldissä huvipuistossa, joka perustuu animaatiohahmoon Golly Gopher. Jimmyn aivot vahingoittuvat onnettomuudessa ja hän saa tilalle aivosiirteen myötä kuuluisan piirtäjän Milt Appledayn aivot. Appleday loi muun muassa Golly Gopherin, Tuxin ja Croccon, sekä useita muita piirroshahmoja. Hän kärsi skitsofreniasta, jonka myötä nyt myös Jimmy kykenee näkemään piirroshahmoja oikeassa elämässä. Miltin poika Sonny Appleday haluaa isänsä aivot itselleen, jolla hän suunnittelee tulevansa loistavaksi piirtäjäksi ja valloittavansa tämän avulla maailman.
Hocine Soltani
Hocin Soltani (s. 27. joulukuuta 1972 Thénia – 1. maaliskuuta 2002 Marseille) oli algerialainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja. Hän voitti kaksi olympiamitalia: kultaa Atlantasta 1996 alle 60-kiloisten sarjasta ja pronssia Barcelonasta 1992 alle 57-kiloisten sarjasta. Soltani voitti myös voitti pronssia vuoden 1991 MM-kilpailuissa Sydneyssä.
Soltanilla oli myös lyhyt, neljän ottelun mittainen ammattinyrkkeilyura.
Soltani katosi maaliskuussa 2002. Hänen eloton ruumiinsa löydettiin Marseillen lähistöltä syyskuussa 2004.
Hocine oli Mebarek Soltanin setä.
Jigoku-Retsuden – New Recordings Best
Jigoku-Retsuden – New Recordings Best on Kiss-yhtyeen kokoelmalevy, joka sisältää uudelleenäänityksiä yhtyeen vanhoista kappaleista. Albumi julkaistiin 27. elokuuta 2008 Japanissa.
Kokoelmalevystä on julkaistu myös versio, joka sisältää bonus-DVD:n Kissin keikalta Budokanista 1977. Konserttitallenne on julkaistu myös "" -DVD:llä. DVD:llä esiintyy yhtyeen alkuperäiskokoonpano.
Vuonna 2009 kokoelmalevy julkaistiin muissa maissa bonuslevynä "Sonic Boom" -albumin erikoispainoksella.
Erikoispainoksen konsertissa soittavat alkuperäiset jäsenet, eli:
Claudia Heill
Claudia Heill (24. tammikuuta 1982 Wien – 31. maaliskuuta 2011 Wien) oli itävaltalainen judoka.
Heill saavutti vuonna 2009 päättyneellä urallaan hopeaa 63 kilon sarjasta Ateenan olympialaisista 2004 ja lisäksi lukuisia EM-mitaleja, joista kolme on pronssista ja kaksi hopeista, kaikki 63 kilon sarjasta. MM-tasolla hän ei yltänyt mitaleille. Pekingin olympialaisissa 2008 Heill sijoittui viidenneksi. Hän lopetti kilpauransa vuonna 2009 ja toimi sen jälkeen juniorivalmentajana.
Heill kuoli maaliskuussa 2011 29-vuotiaana. Hän teki itsemurhan hyppäämällä kerrostalon kuudennen kerroksen ikkunasta.
Clive Bunker
Clive William Bunker (s. 30. joulukuuta 1946 Luton, Iso-Britannia) on brittiläinen rumpali.
Hän aloitti uransa The Warriors -nimisessä yhtyeessä, kunnes perusti kitaristi Mick Abrahams'in kanssa McGregor's Engine -yhtyeen. Vuonna 1967 Bunker ja Abrahams tutustuivat Blackpoolista tulleisiin Ian Andersoniin ja Glenn Cornickiin ja perustivat Jethro Tullin. Clive Bunker oli yhtyeen rumpalina aina vuoteen 1971 kunnes erosi mennäkseen naimisiin.
Jethro Tullin jälkeen Bunker on soittanut useiden artistien ja yhtyeiden kanssa, kuten Blodwyn Pig, Robin Trower, Jude, Aviator, Jeff Pain, Manfred Mann, Jack Bruce, Gordon Giltrap, Anna Ryder, Electric Sun, Steve Hillage, Vikki Clayton, Solstice, Uli Jon Roth, Glenn Hughes ja Jerry Donahue.
Bunker on julkaissut sooloalbumin "Awakening" vuonna 1998.
The All-American Rejects
The All-American Rejects on yhdysvaltalainen rockyhtye Stillwaterista, Oklahomasta. Yhtyeen nimi lyhennetään AAR, ja se tarkoittaa 'perusamerikkalaisia hylkiöitä'. Yhtyeen musiikkia on luokiteltu pop rockiksi, alternative rockiksi ja powerpopiksi. Yhtyeen perustivat Tyson Ritter ja Nick Wheeler vuonna 2001. Vuonna 2005 julkaistua läpimurtoalbumia "Move Along" on myyty Yhdysvalloissa tuplaplatinaan oikeuttava määrä, eli kaksi miljoonaa kappaletta.
Vuoden 2001 kesällä The All-American Rejects julkaisi EP:n "Same Girl, New Songs" ja lähti kiertueelle Clayton Rhoadesin kanssa. Kiertueella bändi sai levytyssopimuksen Doghouse Recordsille.
AAR äänitti debyyttialbuminsa "The All-American Rejects", joka julkaistiin vuonna 2003. Levyllä Nick Wheeler soitti rumpuja ja kitaraa ja Tyson Ritter lauloi ja soitti bassoa. Samana vuonna Mike Kennerty ja Chris Gaylor liittyivät bändiin. Ensimmäiseltä levyltä julkaistusta singlestä "Swing, Swing" tuli hitti, josta bändi parhaiten tunnettiin monen vuoden ajan. Heidät leimattiin jopa yhden hitin ihmeeksi kappaleen takia. Vuonna 2004 AAR julkaisi live-DVD:n.
12. heinäkuuta 2005 The All-American Rejects julkaisi toisen albuminsa "Move Along". Siltä julkaistut singlet "Dirty Little Secret", "Move Along" ja "It Ends Tonight" toivat bändille julkisuutta, listasijoituksia ja vuoden 2006 MTV Video Music Awards -palkinnon parhaasta yhtyeen videosta.
AAR julkaisi myös "The Bite Back EP:n", joka on saatavilla vain iTunesissa.
Vuonna 2006 The All-American Rejects soitti Fall Out Boyn kanssa Black Clouds and Underdogs Tour -kiertueella.
Yhtye julkaisi "Tournado" -DVD:n 17. heinäkuuta 2007.
AAR soitti vuosina 2007 ja 2008 muun muassa Bon Jovin ja Paramoren kanssa.
Kolmatta albumia on odotettu kauan, ja Alternative Press-lehden listalla vuoden 2008 odotetuimmista albumeista se ylsi toiselle sijalle. The All-American Rejects on ilmoittanut levyn ilmestyvän 15. syyskuuta.
Tuntematon maa
Tuntematon maa voi tarkoittaa:
Vanhan Paukun Festivaali
Vanhan Paukun Festivaali on Lapuan Vanhan Paukun kulttuurikeskuksessa järjestettävä musiikkifestivaali. Vanhan Paukun Festivaali järjestetään vuosittain elokuun ensimmäisenä viikonloppuna. Tapahtuma sai alkunsa vuonna 2000, jolloin Eteläpohjalaiset Spelit saapuivat Lapualle. Spelit vietettiin Lapualla kolmena peräkkäisenä vuonna. Spelit lähtivät jälleen kiertämään, mutta festivaali jäi Lapualle vain nimeään muuttaen.
Seuraava Vanhan Paukun Festivaali järjestetään perjantaina 29 ja lauantaina 30 heinäkuuta 2017.
Vanhan Paukun Festivaalien ohjelma sisältää eri musiikkityylejä, stand-up-komiikkaa, tanssia ja teatteria. Vuosittain festivaalin sunnuntaipäivän kruunaa taitavien nuorten soittajien Sinfoniaorkesteri Vivo. Vuoden 2013 Vanhan Paukun Festivaali järjestettiin 2. – 4. elokuuta 2013.
Vuoden 2012 tapahtumassa esiintyivät muun muassa Jukka Poika, Juha Tapio, Hamilton Groove, Riku Niemi Orchestra ja Jorma Kääriäinen, Telaketju, Sici & The Boogie Brothers, Arttu Wiskari, Palava, Rolls plays Hurriganes ja Soul Operators. Tapahtumassa nähtiin myös Ilkka Aron "Luolamies"-monologi sekä Eija Vilppaan ja Riitta Havukaisen "Hansu ja Pirre -show".
Kontti-kierrätystavaratalo
Kontti-kierrätystavaratalot ovat Suomen Punaisen Ristin kierrätystavarataloja, joissa myydään lahjoituksena saatuja tuotteita. Konttien tuotto käytetään Punaisen Ristin avustustyöhön Suomessa ja maailmalla.
Kontti-kierrätystavaratalot ottavat lahjoituksina vastaan ehdottomasti ehjiä, puhtaita ja hyväkuntoisia vaatteita, huonekaluja ja kodin käyttötavaroita.
Kontteihin saadut lahjoitukset päätyvät joko Konttien hyllyille myyntiin tai ne annetaan apua tarvitseville. Suomessa tavaralahjoituksia voivat saada esimerkiksi perheet, joiden koti on palanut tulipalossa. Maailmalle apua lähetetään sotien ja luonnonkatastrofien uhreille.
Konttien tuloksesta kaksi kolmasosaa jaetaan Punaisen Ristin vapaaehtoistoiminnan tukemiseen Suomessa ja yksi kolmasosa katastrofirahastoon.
Kontit työllistävät henkilöitä, joilla on takanaan vähintään 500 päivän työttömyysjakso ja mahdollisuus korotettuun palkkatukeen. Kontti on monimuotoinen työyhteisö, jossa henkilöstölle tarjotaan tukea, koulutusta ja muita valmiuksia työelämään.
Kontissa voi työskennellä palkkatuella, työharjoittelussa tai -kokeilussa määräaikaisesti.
Konttien työtehtävät ovat monipuoliset: lahjoitustavaran lajittelu, tavarankäsittely, silitys, kunnostus, siistiminen, tuotehinnoittelu, esillepano, myynti, varastotyö, kuljetuspalvelu, huonekalumyynti, urheiluväline- ja pienkonehuolto, myymäläkassa, somistus ja myymälämarkkinointitehtävät.
Kontti-ketjun hallintokonttori sijaitsee Jyväskylän Palokassa. Kontti-kierrätystavaratalot sijaitsevat Espoossa, Joensuussa, Kuopiossa, Lahdessa, Lappeenrannassa, Oulussa, Porissa, Rovaniemellä, Tampereella, Turussa ja Vantaalla. Lisäksi elokuussa 2016 avattiin uusi kierrätystavaratalo Helsingin Itäkeskukseen.
FC Vapsi
FC Vapsi on sastamalalainen vuonna 1997 perustettu jalkapalloseura, joka syntyi Vammalan Palloseuran organisaatiomuutoksen tuloksena. Kaudella 2019 FC Vapsin edustusjoukkue pelaa SPL:n Tampereen piirin Kutosta.
Tilastollinen merkitsevyys
Tilastollinen merkitsevyys tarkoittaa tilastotieteessä sitä, että on epätodennäköistä, että tulos olisi sattumaa. "Tilastollisesti merkitsevä ero" tarkoittaa ainoastaan, että ero on olemassa, ei sitä että se olisi erityisen suuri tai muuten merkittävä.
Tilastollisen merkitsevyyden käsitettä tarvitaan, koska tilastollisessa tutkimuksessa ei useinkaan ole käytettävänä koko perusjoukkoa, vaan ainoastaan rajallinen otos siitä. Otoksessa on perusjoukkoon verrattuna aina jonkin verran sattuman aiheuttamaa heilahtelua, joten otoksissa havaittu ero esimerkiksi keskiarvossa ei sellaisenaan todista mitään ennen kuin se on todettu tilastollisesti merkitseväksi.
Tilastollista merkitsevyyttä testataan tilastollisilla testeillä. Usein asetetaan nollahypoteesi, jonka mukaan perusjoukoissa ei ole eroa. Testit antavat usein p-arvon, joka kertoo, miten todennäköinen havainto on sillä oletuksella, että nollahypoteesi on totta. Rajana voi olla esimerkiksi 0,05, jota pienemmillä arvoilla nollahypoteesi hylätään ja ero katsotaan tilastollisesti merkitseväksi. Tällä tavalla aineistossa havaittu ero katsotaan siis tilastollisesti merkitseväksi, kun sen todennäköisyys esiintyä sattumalta on pienempi kuin 0,05 (5 %).
Yleisesti käytettyjä merkitsevyystasoja ovat
Arnac-sur-Dourdou
Arnac-sur-Dourdou on kylä ja kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 30 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Arnac-sur-Dourdoun pinta-ala on 17 neliökilometriä.
Belcastel (Aveyron)
Belcastel [bɛlkastɛl] on kylä ja kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées’n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 251 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Belcastelin pinta-ala on 11 neliökilometriä.
Paristakymmenestä maatilasta koostuva Belcastelin kunta kuuluu vanhan linnan ympärille rakentuneen keskustaajamansa ansiosta kauneimpien ranskalaiskylien järjestöön "Les Plus Beaux Villages de France". Aveyronin departementissa järjestön jäsenkyliä on sen lisäksi yhdeksän: Brousse-le-Château, Conques-en-Rouergue, La Couvertoirade, Estaing, Najac, Peyre (Comprégnacin kunnassa), Saint-Côme-d'Olt, Sainte-Eulalie-d'Olt ja Sauveterre-de-Rouergue.
Bertholène
Bertholène on kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 924 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Bertholènen pinta-ala on 47 neliökilometriä.
Broquiès
Broquiès on kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 678 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Broquièsin pinta-ala on 38 neliökilometriä.
Brousse-le-Château
Brousse-le-Château on kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 163 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Brousse-le-Châteaun pinta-ala on 16 neliökilometriä.
Kunta on valittu kauneimpien ranskalaiskylien "Les Plus Beaux Villages de France" -järjestön jäseneksi.
Al Joyner
Alfrederick Alphonzo ”Al” Joyner (s. 19. tammikuuta 1960) on yhdysvaltalainen kolmiloikkaaja ja olympiavoittaja.
Yliopistourallaan Joyner kilpaili Arkansasin osavaltion yliopiston joukkueessa ja voitti kolmesti ulkoratojen yliopistomestaruuden sekä. 1983 Helsingin MM-kisoissa hän sijoittui kahdeksanneksi. 1984 Los Angelesin olympialaisissa Joyner voitti olympiakultaa tuloksella 17,26. Samana vuonna hänet palkittiin Jim Thorpen palkinnolla, joka myönnetään olympiavuosina parhaalle yhdysvaltalaiselle kenttälajien kilpailijalle.
Vuonna 1987 Joyner meni naimisiin pikajuoksija Florence Griffithin kanssa, jonka hän oli tavannut vuoden 1980 olympiakarsinnoissa. Hänen sisarensa on seitsenottelun ja pituushypyn maailmanmestari ja olympiavoittaja Jackie Joyner-Kersee.
Brusque (Aveyron)
Brusque on kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 366 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Brusquen pinta-ala on 36 neliökilometriä.
Compeyre
Compeyre on kylä ja kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 492 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa.Compeyren pinta-ala on 10 neliökilometriä.
Comprégnac
Comprégnac on kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 215 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Comprégnacin pinta-ala on 11 neliökilometriä.
Comprégnacin kunnan Peyren kylä on valittu kauneimpien ranskalaiskylien "Les Plus Beaux Villages de France" -järjestön jäseneksi. Peyrestä on näköyhteys vuonna 2004 valmistuneeseen, 343 metriä korkeaan Millaun maasiltaan.
Conques-en-Rouergue
Conques-en-Rouergue on kunta Ranskassa Aveyronin departementissa Languedoc-Roussillon-Midi-Pyrénées'n alueella.
Kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2016 kun neljä kuntaa Conques, Grand-Vabre, Noailhac ja Saint-Cyprien-sur-Dourdou yhdistyivät.
Conquesissa sijaitseva St Foyn kirkko on nimitetty pyhiinvaelluskirkoksi. Se on osa Santiago de Compostelan pyhiinvaellusreittiä ja kuuluu siksi Unescon maailmanperintöluetteloon.
La Couvertoirade
La Couvertoirade on kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 153 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. La Couvertoiradein pinta-ala on 62 neliökilometriä.
Kunta on valittu kauneimpien ranskalaiskylien "Les Plus Beaux Villages de France" -järjestön jäseneksi.
Kansirakennus
Kansirakennus on alusta ylhäältäpäin suojaavan säänkestävän katteen, sääkannen, päällä olevien suojatilojen yleisnimitys. Laidasta laitaan ulottuvaa kansirakennusta nimitetään ylärakennukseksi. Sellaisia ovat esimerkiksi keulakoroke, peräkoroke ja siltakoroke. Kansirakennus voi myös olla kapeampi, jolloin laidoituksen kaarien jatkeet eivät vahvista niiden seiniä. Kansirakennuksen ja kannen yläpuolelle ulottuvan laidoituksen osan eli reelingin väliin jää tällöin kulkuväylä. Tällainen kansirakennus on esimerkiksi kansihytti ja peräsinhytti.
Useimpien rahtilaivojen kansirakennus on laivan perässä. Etäisyys konehuoneen ja potkurin välillä on lyhin, kun koneisto on lastitilan takana laivan peräosassa. Komentosilta ja asuintilat sijoitetaan tällöin konehuoneen yläpuolelle. Kaasu- ja öljysäiliöaluksissa kansirakennus ei saa olla lastialueen päällä tulipalo- ja räjähdysvaaran vuoksi. Laivoissa, joissa potkurimoottorit toimivat sähköllä, konehuoneen sijaintipaikka voidaan valita vapaammin. Tällöin ohjaamo sijaitsee usein keulassa. Jos laivan runko on korkea keulaan asti, sijoitetaan laivan ohjaamo keulaan. Tällainen rakenne on käytössä useissa roro-laivoissa, autonkuljetuslaivoissa ja matkustajalaivoissa.
Creissels
Creissels on kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 1 501 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Creisselsin pinta-ala on 28 neliökilometriä.
Millaun maasilta sijaitsee pääosin Creisselsin kunnassa.
Aerobinen kynnys
Aerobisella kynnyksellä (AerK) tarkoitetaan sitä yksilöllistä rasitustasoa, jolla lihasten ja veren maitohappopitoisuus alkaa kohota normaalista tasostaan nousujohteisen lihasrasituksen aikana. Aerobinen kynnys ilmaistaan usein absoluuttisena sykearvona (lyöntiä minuutissa).
Entraygues-sur-Truyère
Entraygues-sur-Truyère on kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 1 267 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Entraygues-sur-Truyèren pinta-ala on 30 neliökilometriä.
Espalion
Espalion on kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 4 360 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Espalionin pinta-ala on 37 neliökilometriä.
Estaing (Aveyron)
Estaing on kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 612 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Estaingin pinta-ala on 17 neliökilometriä.
Estaing kuuluu kauneimpien ranskalaiskylien järjestöön "Les Plus Beaux Villages de France". Siihen kuuluu samasta departementista yhdeksän muutakin kylää.
Livinhac-le-Haut
Livinhac-le-Haut on kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 1 126 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa.Livinhac-le-Hautin pinta-ala on 11 neliökilometriä.
Mélagues
Mélagues on kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 102 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Mélaguesin pinta-ala on 45 neliökilometriä.
Millau
Millau [mijo] on kaupunki ja kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 21 943 asukasta vuoden 2008 väestönlaskennassa. Millaun pinta-ala on 168 neliökilometriä.
Millau sijaitsee Tarn-joen varressa kohdassa, jossa Dourbie-sivujoki yhtyy Tarniin. Millaun lounaispuolella sijaitsee Millaun maasilta, joka on maailman korkein ajoneuvoilla ylitettävä silta.
Rooman vallan aikana paikkakunnan nimi oli Condatomagus, ”markkina jossa joet kohtaavat”. Tuolloin seutu tuli tunnetuksi punaisesta "terra sigillata" -keramiikasta, jonka perinnettä vaalitaan Millaun lähellä sijaitsevassa arkeologisessa kohteessa La Graufesenque. Paikkakunta on nykyisin tunnettu myös lampaannahkasta valmistetuista käsineistä ja muista nahkatuotteista, joiden historiaa on koottu museoon nimeltä "La Maison de la Peau et du Gant".
Monteils (Aveyron)
Monteils on kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 465 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Monteilsin pinta-ala on 17 neliökilometriä.
Mur-de-Barrez
Mur-de-Barrez on kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 880 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Mur-de-Barrezin pinta-ala on 20 neliökilometriä.
Muret-le-Château
Muret-le-Château on kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 272 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Muret-le-Châteauin pinta-ala on 15 neliökilometriä.
Najac
Najac on kylä ja kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 744 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Najacin pinta-ala on 54 neliökilometriä.
Najac on valittu kauneimpien ranskalaiskylien "Les Plus Beaux Villages de France" -järjestön jäseneksi. Vuonna 2017 brittiläinen "The Daily Telegraph" nimesi Gordesin yhdeksi Ranskan 20 kauneimmasta kylästä.
Nant (Aveyron)
Nant on kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 846 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Nantin pinta-ala on 109 neliökilometriä.