hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
William Harroun Behle
William Harroun Behle (13. toukokuuta 1909 Salt Lake City, Utah – 26. helmikuuta 2009 Salt Lake City, Utah) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.
Behle varttui Salt Lake Cityssä ja valmistui East High Schoolista 1928. Hän opiskeli Utahin yliopistossa. Vuonna 1932 hän meni Kalifornian yliopistoon Berkeleyhin, jossa hän väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1937. Myöhemmin samana vuonna hän palasi Utahin yliopistoon opettajaksi biologian osastolle. Hän työskenteli osastolla 40 vuotta, ja toimi yleisen biologian johtajana vuosina 1948–1963 ja lintutieteen professorina. Vuonna 1973 Behle toimi pelikaanien suojelukomitean (Pelican Protection Committee) johdossa. Behle jäi eläkkeelle vuonna 1977.
Behle sai lukuisia kunnianosoituksia ja toimi seuraavien yhdistysten ja järjestöjen hallituksissa tai puheenjohtajana: Utah Audubon Society, University of Utah Chapter of the Society of Sigma Chi, Cooper Ornithological Society, Wildlife Society, Society for the Study of Evolution ja Utah Academy of Science, Arts, and Letters.
Behle avusti Utahin luonnonhistoriallisen museon perustamisessa. Museon kokoelmissa on noin 25 000 lintunäytettä, ja lisäksi preparointitilat, kirjasto, karttakokoelma, opetuslaboratorio ja opiskelijoita varten erillinen lintujen lisäkokoelma.
Behle nimesi joitakin lintujen alalajeja, muun muassa sinipääskyn ("Progne subis") alalajin "arboricola".
Makhaon
Makhaon () oli kreikkalaisessa mytologiassa Troijan sodan sankari.
Makhaon oli lääketieteen jumalan Asklepioksen ja Epionen poika ja Podaleirioksen veli. Hän oli yksi Helenan kosioista, ja uskollisena antamalleen valalle hän purjehti veljensä kanssa Troijaan kolmellakymmenellä aluksella osallistuakseen Troijan sotaan kreikkalaisten puolella.
Troijan sodassa Makhaon osoittautui veljensä tavoin vertaansa vailla olevaksi parantajaksi. Paris onnistui haavoittamaan häntä niin, että hän joutui jäämään sotatoimien ulkopuolelle., mutta jatkoi haavoittuneiden parantamista niin, että Filoktetes pystyi osallistumaan taisteluihin.
Eurypylos surmasi Mahaonin Troijan sodan kymmenentenä vuonna, toisen version mukaan Penthesileia. ja hänen ruumiinsa haudattiin Gereniaan Messeniaan. Hänet kuitenkin mainitaan yhtenä Troijan puuhevoseen piiloutuneista sotureista.
Make Tommila
Markku Hannu Juhani ”Make” Tommila (s. 1958 Pori) on suomalainen kitaristi, säveltäjä, sanoittaja ja sovittaja. Hän on soolouransa lisäksi soittanut muun muassa yhtyeissä Rio ja Doora. Tommilan tytär Noora Tommila toimii laulajana yhtyeissä Eleanoora Rosenholm ja Lowlife Rock'n'Roll Philosophers.
Tommilan single "Nämä kesäyöt" oli Suomen virallisella singlelistalla kesällä 1999 kaksi viikkoa, molempina 18. sijalla.
Vadim Glowna
Vadim Glowna (26. syyskuuta 1941 Eutin, Schleswig-Holstein, Saksa – 24. tammikuuta 2012 Berlin, Saksa) oli saksalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Hänen tunnetuimpia ohjauksiaan ovat "Der Brocken" (1992), "Desperado City" (1981), joka voitti Cannesin elokuvajuhlilla Kultaisen kameran, ja "Dies rigorose Leben" (1983). Näyttelijänä hänet tunnetaan parhaiten televisiosarjoista "Kettu", "Kahden keikka" ja "Rikospaikalla". Hän on ohjannut myös näitä sarjoja. Glowna opiskeli näyttelemistä Hampurissa.
Glowna oli naimisissa Vera Tsechechowan kanssa, mutta liitto päättyi eroon. Maksaakseen opintonsa hän työskenteli opiskeluaikana taksikuskina, merimiehenä, rumpalina ja journalistina Hampurissa.
Fanote
Fanote () eli Fanoteia () () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Khaonian alueella Epeiroksessa Kreikassa.
Fanote oli linnoitettu vahvasti, ja sillä oli suurta sotilasarvoa, koska se hallitsi Kalamas-joen vartta kulkenutta reittiä joen yläjuoksulta alajuoksulle. Kaupunki oli tärkeä roomalaisille, jotka joutuivat etenemään Illyriasta Epeirokseen kolmannessa makedonialaissodassa.
Fanote sijoitetaan nykyisin usein Igoumenítsan kunnan Parapótamoksen Ntólianiin (myös Dóliani) () lähelle Geroplátanoksen ja Ágios Geórgioksen kyliä. Kaupunki on kuitenkin sijoitettu myös Filiáteen kunnan Ravenín kylän eteläpuolella sijaitsevalle kukkulalle ().
I. A. Richards
Ivor Armstrong Richards (26. helmikuuta 1893 – 7. syyskuuta 1979) oli englantilainen kirjailija ja tutkija, jonka mielenkiinnon kohteina olivat etenkin kirjallisuus ja retoriikka. Richardsin tunnetuimpia teoksia ovat "The Meaning of Meaning", "Principles of Literary Criticism", "Practical Criticism" ja "The Philosophy of Rhetoric".
Sweeney Schriner
David ”Sweeney” Schriner (30. marraskuuta 1911 Saratov, Venäjä – 4. heinäkuuta 1990 Calgary, Alberta, Kanada) oli kanadalainen venäläissyntyinen jääkiekkoilija, joka pelasi 11 kautta National Hockey Leaguessa seuroinaan New York Americans ja Toronto Maple Leafs. Hyökkääjänä pelannut Sweeney valittiin vuoden tulokkaaksi 1935 ja hän voitti maalikuninkuuden 1936 ja 1937.
Kenneth Burke
Kenneth Burke () oli yhdysvaltalainen kirjailija, retoriikan tutkija ja filosofi. Burken tuotanto on laajaa ja monipuolista, mutta sitä ei ole suomennettu. Burke on yksi tunnetuimmista yhdysvaltalaisen uuden retoriikan edustajista.
Antigoneia
Antigoneia (, myös "Antigonia", , ) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin:
Kadnikov
Kadnikov () on kaupunki Vologdan alueen Sokolin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Suhonaan laskevan pienen Sodima-joen varrella. Asukkaita on 5 100 henkeä (vuonna 2005).
Vuonna 1492 paikalle perustettiin kauppareitin vartiopiste, josta sai alkunsa Kadnikovskajan kylä. Vuonna 1780 siitä tuli Vologdan lääniin kuuluneen Kadnikovin kihlakunnan keskus.
Kaupungissa on elintarvike- ja puunjalostusteollisuutta.
Suhona
Suhona () on Vienanjokeen laskeva joki Vologdan alueella Venäjällä. Joen pituus on 558 kilometriä ja sen sadealue 50 300 neliökilometriä. Se saa alkunsa Vologdan pohjoispuolella sijaitsevasta Kubenskojejärvestä. Joki on liikennöintikelpoinen. Kanavajärjestelmä yhdistää sen Šeksnan kautta Volgaan. Suhonan varrella sijaitsevat Sokolin, Totman ja Veliki Ustjugin kaupungit.
Suzana Amaral
Suzana Amaral (s. 28. maaliskuuta 1932 São Paulo Brasilia) on brasilialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän on ohjannut elokuvan "A Hora da Estrela" tähden aika, joka perustuu Clarice Lispectorin romaaniin "Tähden hetki".
Filippa
Filippa on naisen etunimi, Filip- tai Filippos-nimen naispuolinen vastine.
Suomessa nimi Filippa on 1900-luvun alusta vuoden 2016 loppuun mennessä annettu 353 henkilölle. Filipan nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 8. maaliskuuta
Panssarijääkäri
Panssarijääkäri on nimitys Suomen puolustusvoimien kouluttamille panssariaselajiin kuuluville jalkaväen taistelijoille, jotka liikkuvat taistelukentällä rynnäkköpanssarivaunuin ja taistelevat jalan. Panssarijääkäri on samalla sotamiestä vastaava miehistön sotilasarvo.
Panssarijääkäreita koulutetaan Panssariprikaatin alaisuuteen kuuluvan Hämeen Panssaripataljoonan Panssarijääkärikomppaniassa sekä Karjalan Prikaatin alaisuuteen kuuluvassa Kymen Jääkäripataljoonassa. Joukkojen pääasiallisena kuljetusvälineenä ovat BMP-2, MT-LB (PsPr), CV9030 (KarPr) ja XA-180 Pasi (Karjalan Prikaatissa).
Panssarijääkäreiden koulutushaaratunnuksena on viisikulmainen, keltaisilla reunuksilla ja vihreällä pohjalla oleva BTR-60-miehistönkuljetuspanssarivaunu ja rynnäkkökivääri 62.
Panssarijääkärikompaniassa koulutetaan pääasiassa peruspanssarijääkäreitä, tiedustelijoita, panssarintorjujia, tulenjohtajia sekä CV/XA-ajoneuvokuljettajia. Panssarijääkärit koulutetaan etulinjan taistelijoiksi, hyökkääväksi kärjeksi. Koulutuksessa keskitytään tehokkaaseen ja nopeaan hyökkäykseen sekä oman tukikohdan puolustamiseen ja tiedustelutehtäviin.
Antigoneia (Khaonia)
Antigonia, myös Antigonea tai Antigoneia () oli muinainen kaupunki Epeiroksen Khaoniassa, antiikin Kreikassa, nykyisessä Albaniassa. Epeiroksen kuningas Pyrrhos perusti sen ja nimesi erään vaimonsa Antigonen mukaan. Antigoniaan asetettiin roomalainen varuskunta kolmannessa makedonialaissodassa 100-luvulla eaa. Sen rauniot sijaitsevat lähellä albanialaista Saraqinishtin kylää Gjirokastërissa.
Vitalijus Kavaliauskas
Vitalijus Kavaliauskas (s. 2. heinäkuuta 1983) on liettualainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on edustanut koko uransa FK Ekranasia, jossa hän on pelannut 211 ottelua ja tehnyt 59 maalia.
Maajoukkueessa Kavaliauskas on pelannut kymmenen ottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin.
Elliott Gould
Elliott Gould (oikealta nimeltään Elliott Goldstein, s. 29. elokuuta 1938 Brooklyn, New York, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja Oscar-ehdokas. Hän tuli tunnetuksi 1970-luvulla, jolloin hän näytteli pääroolia useissa Hollywood-elokuvissa. Tämän jälkeen hän on jatkanut esiintymistä sivuosissa. Hän on esittänyt sivuosaa esimerkiksi Frendeissä esittäen Jack Gelleriä, Rossin ja Monican isää. On myös näytellyt elokuvassa Capricorn yksi.
Gould syntyi Brooklynissa New Yorkissa. Hänen alkuperäinen nimensä on Elliott Gouldstein. Hänen äitinsä Lucille myi tekokukkia kauneuskaupoille, hänen isänsä Bernard Goldstein teki töitä vaateliikkeessä.
Gould on sanonut olevansa "identiteetiltään syvästi juutalainen". Hän on ollut naimisissa kolme kertaa, kaksi niistä saman naisen kanssa: Avioliitostaan Barbra Streisandin kanssa (1963–1971) hänellä on yksi lapsi, näyttelijä Jason Gould. Seuraavista avioliitoista Jennifer Bogartin kanssa (1973–1976 ja 1978–1979) hänellä on kaksi lasta.
Klin
Klin () on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgaan laskevan Sestrajoen rannalla 89 kilometriä Moskovasta luoteeseen. Klinin läpi kulkee Moskovan ja Pietarin välinen päärata (Klinin asema) ja M10-valtatie. Kaupunki on Klinin piirin keskus. Asukkaita on noin 80 000 henkeä (vuonna 2010).
Klin mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1317 Tverin ruhtinaskunnan rajalinnoituksena. Vuonna 1482 se liitettiin Moskovan ruhtinaskuntaan. 1700-luvun alusta lähtien paikkakunnalla toimi Pietarin ja Moskovan välisen maantien kyytiasema. Vuonna 1781 Klinistä tuli samannimisen Moskovan lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Vuonna 1851 rakennettiin sen kautta kulkeva Pietarin ja Moskovan välinen rautatie, jonka ansiosta seudulle syntyi teollisuutta.
Nykyään Klin on huomattava teollisuuskeskus, jossa toimii kone- ja laiterakennus-, rakennustarvike- ja elintarviketeollisuutta. Nähtävyyksiä ovat Sestrajoen muodostaman silmukan keskellä sijaitseva 1500-luvulla rakennettu Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen kirkko sekä entisen kremlin paikalle vuonna 1712 rakennettu moskovalaista barokkia edustava Kristuksen ylösnousemuksen kirkko. Keskusaukiolla sijaitsevat 1700–1800-lukujen vaihteessa rakennetut hallintorakennukset, postiasema, empiretyylinen hotelli ja 1800-luvun lopulla rakennettu venäläistyylinen kauppahalli. Kaupungin eteläosassa on 1700-luvun lopulla rakennettu Demjanovon kartano puistoalueineen sekä barokkityylinen kirkko vuodelta 1746.
Klinissä ja sen lähiseudulla on asunut monia kuuluisia taiteilijoita ja tiedemiehiä. Kaupungissa on säveltäjä Pjotr Tšaikovskin ja kirjailija Arkadi Gaidarin kotimuseot, sen lähellä sijaitsevassa Boblovon kartanossa on Dmitri Mendelejeville omistettu museo. Klinissä toimii myös kotiseutumuseo.
Klinin suomalainen ystävyyskaupunki on Lappeenranta.
Herby Fortunat
Herby Fortunat (28. kesäkuuta 1982 Port-au-Prince) on Haitilla syntynyt, ranskalais-brazzavillenkongolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa albanialaista KS Besa Kavajëa. Tätä ennen hän on pelannut mm. Tours FC:ssä ja GBK:ssa.
Musta maanantai 1987
Musta maanantai 1987 oli 19. lokakuuta 1987, jolloin Kaukoidästä Hongkongista alkanut osakkeiden arvon romahdus levisi nopeasti koko maailmaan. Se tuntui ensin Euroopassa ja sitten Yhdysvalloissa, jossa Dow Jonesin teollisuusosakkeiden indeksi DJIA putosi 508 pistettä eli 22,6 %. Huipputekniikan osakkeita kuvaava Nasdaq-indeksi putosi vain 11,3%.
Yhdysvaltain pörssin Dow Jonesin teollisuusosakeindeksin, DJIA:n vuonna 1987 huippuunsa edennyt kasvu oli kääntynyt laskuun jo elokuussa. Yhdysvaltain talouden kasvu oli alkanut hidastua vuonna 1986, mikä johti talouden "pehmeään laskeutumiseen" ja inflaation hidastumiseen.
Romahdukseen oli monia syitä. Yhtenä syynä on pidetty kauppoja automaattisesti tekeviä tietokoneita, jotka myivät osakkeita pois niiden arvon aletessa markkinoilla. Muina syinä on pidetty ihmisten psykologista laumakäyttäytymistä, maksuvalmiuden puutetta ja markkinanäkymien huonoa näkyvyyttä.
Musta maanantai alkoi Yhdysvalloissa, kun Dow Jones putosi puolentoista tunnin aikana 200 pistettä eli 9 %. Se jatkoi ennennäkemätöntä putoamistaan päivän aikana.
Yhtenä merkittävänä syynä on pidetty nopeasti kasvanutta kiinnostusta pitkän ja lyhyen ajan velkakirjoihin, jotka ovat sijoittajille vaihtoehto osakkeisiin nähden.
Osakekauppias Paul Tudor Jones ennusti romahduksen, valmistautui siihen ja hyötyi siitä. Hänen mielestään romahdus johtui osakkeiden hedge-suojajohdannaisista, joita oli pakko myydä sitä mukaa kuin pörssikurssit alenivat. Näin syntyi itseään voimistanut lumivyörymäinen ketjureaktio.
Zaraisk
Zaraisk () on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Okaan laskevan Osjotr-joen rannalla 162 kilometriä Moskovasta kaakkoon. Luhovitsysta haarautuva tavaraliikenteen rata yhdistää sen Moskovan ja Rjazanin väliseen rautatiehen. Kaupunki on Zaraiskin piirin keskus. Asukkaita on 24 645 henkeä (vuonna 2010).
Kaupunki mainitaan ensimmäisen kerran 1200-luvulla. Aluksi siitä käytettiin nimiä "Krasnoje", "Novgorod-na-Osjotre", "Osjotr" ja linnoituksessa sijainneen kirkon mukaan "Nikola Zarazskoi". Nykyinen 1700-luvulla vakiintunut nimitys perustuu kirkon sijaintia kuvaavaan murresanaan "zarazy" ”kuoppainen, rotkoinen paikka”.
Vuosina 1528–1531 Moskovan Venäjän etelärajalla sijainneeseen Zaraiskiin rakennettiin kivinen linnoitus eli kreml, jota vastaan tataarien joukot hyökkäilivät vuosina 1533, 1541 ja 1570. 1600-luvun alussa kaupungin lähellä käytiin taisteluja Ivan Bolotnikovin talonpoikaisarmeijan ja tsaari Vasili Šuiskin joukkojen välillä. Vuonna 1608 puolalaiset valloittivat ja hävittivät kaupungin. Vuonna 1610 linnoituksen päälliköksi tuli ruhtinas Dmitri Požarski, joka ryhtyi johtamaan maan vapauttamista miehittäjistä. Venäjän laajennuttua linnoitus menetti strategisen merkityksensä.
1600-luvulla Zaraisk oli huomattava kauppa- ja käsityöläiskaupunki. Vuonna 1778 siitä tuli Rjazanin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. 1800-luvun puolivälin jälkeen Zaraiskin kaupallinen merkitys väheni huomattavasti sen jäätyä syrjään Moskovan ja Rjazanin välisestä maantiestä ja rautatiestä. 1800-luvun lopussa kaupunkiin syntyi nahka- ja tekstiiliteollisuutta.
Nykyään kaupungissa on tekstiili-, jalkine, rakennustarvike- ja elintarviketeollisuutta. Nähtävyyksistä huomattavin on tiilestä ja kivestä rakennettu kreml, jonka kulmissa on neljä pyöreää tornia ja niiden välissä kolme neliskulmaista porttitornia. Muurien sisäpuolella sijaitsevat muinaisvenäläiseen tyyliin vuonna 1681 rakennettu Nikolaoksen katedraali ja klassistinen Johannes Kastajan kirkko vuodelta 1821. Nikolaoksen kirkon sisällä on kolme puuleikkauksin ja -veistoksin koristeltua barokki- ja rokokootyylistä ikonostaasia.
1700-luvun lopulla laaditun asemakaavan mukaan rakennetun keskustan nähtävyyksiä ovat barokkityyliset Marian ilmestyksen (1777) ja Kolminaisuuden (1776–1788) kirkot, 1800-luvun klassistiset kauppiastalot sekä vuonna 1835 rakennettu Pyhän Eliaan kirkko. 13 kilometrin päässä kaupungista Darovojen kylässä on kirjailija Fjodor Dostojevskin isälle kuulunut kartano. Zaraiskin kremlin vierestä vuonna 1980 löydetty paleoliittisen kauden asuinpaikka on Moskovan alueen vanhin tunnettu ihmisasutus.
Tšagodoštšan piiri
Tšagodoštšan piiri () on paikallinen itsehallintoalue Vologdan alueella Venäjällä. Vuonna 1927 perustetun piirin pinta-ala on 2 400 neliökilometriä ja asukkaita on 14 600 henkeä.
Tšagodoštšan piiri sijaitsee Vologdan alueen läntisimmässä osassa. Koillisessa se rajoittuu Babajevon ja idässä Ustjužnan piireihin, etelässä Novgorodin ja luoteessa Leningradin alueisiin. Seudun halki virtaavat Mologaan laskevat Tšagodoštša- ja Kobožajoet. Piirin alueella on yli 20 järveä. Pinta-alasta 63,9 % on metsää.
Ensimmäiset asukkaat saapuivat seudulle mesoliittikaudella 7000–4000 vuotta eaa. Ensimmäisen vuosituhannen puolivälissä asukkaina oli suomalaisugrilaisia heimoja, jotka myöhemmin sulautuivat 300–800-luvuilla tulleisiin slaaveihin. Seudulla on runsaasti arkeologisia muistomerkkejä, joita ensimmäisenä tutki D. E. D. Europaeus. Hänen löytönsä ovat nykyään Suomen kansallismuseon kokoelmissa.
Vuoteen 1918 saakka seutu kuului Novgorodin läänin Ustjužnan kihlakuntaan. Heikosti kannattaneen maatalouden lisäksi asukkaat harjoittivat metsänhakkuita ja -uittoa, kalastusta sekä avustivat alueen läpi kulkeneen Marian vesitien liikennettä. 1800-luvulta lähtien seudun talouden perustan on muodostanut paikallista raaka-ainetta käyttävä lasiteollisuus. Vuonna 1926 perustettiin suuri nykyaikainen lasitehdas, jonka ympärille syntyi Tšagodan taajama.
Piirin hallinnollinen keskus on Tšagodan taajama. Lisäksi siihen kuuluu Sazonovon taajama sekä 7 maalaiskuntaa: Belyje Kresty, Borisovo, Izboištši, Lukinskoje (keskuspaikka Anišino), Megrino, Pervomaiski ja Pokrovskoje.
Piirin päämies on Vasili Borin.
Piirin kautta kulkee Vologdan ja Uuden Laatokan välinen A114-maantie sekä Kabožan ja Podborovjen välinen rautatie (Tšagodan ja Ogarjovon asemat).
Lasiteollisuus muodostaa edelleen seudun talouden selkärangan (86 % teollisuustuotannosta). Lasitehtaita on kolme: OAO Pokrovski steklozavod, OAO Smerdomski steklozavod ja OOO Tšagodoštšenski steklozavod i Kº. Lisäksi harjoitetaan metsänhankintaa, turpeen ja kalkin tuotantoa.
Piirin alueella toimii 6 maatalousyritystä ja 13 yksityistilaa. Maatalous on keskittynyt maidon tuotantoon.
Piirin alueella on 12 yleissivistävää koulua, joista 3 on keskikouluja. Lisäksi toimii lasi- ja metsäalan työntekijöitä valmistava ammattikoulu. Kulttuurilaitoksia ovat 4 kulttuuritaloa, 3 kulttuuri- ja vapaa-ajankeskusta, 2 taidekoulua, keskuskirjasto ja sen 14 osastoa sekä historian ja kansankulttuurin museo. Belyje Krestyn kylässä toimii Venäjän ortodoksisen kirkon seurakunta. Tšagodassa ilmestyy piirilehti Iskra.
Hedy Schlunegger
Hedy Schlunegger (10. maaliskuuta 1923 – 3. heinäkuuta 2003) oli sveitsiläinen alppihiihtäjä ja olympiavoittaja.
Schlunegger voitti kultaa Sankt Moritzin 1948 olympialaisten syöksylaskussa. Hänestä tuli täten kaikkien aikojen ensimmäinen naisten syöksylaskun olympiavoittaja. Hänen voittoaikansa oli 2.28,3 ja hän voitti Itävallan Trude Beiserin 0,8 sekunnilla. Alppiyhdistetyssä hän sijoittui kahdeksanneksi.
Dubstep
Dubstep on elektronisen tanssimusiikin tyylilaji, jonka juuret ovat Lontoon 2000-luvun vaihteen UK garage -musiikkityylissä. Dubstepin erityisiä elementtejä ovat nopea tempo, tummasävyisyys, kolmimuunteiset rytmit ja bassovoittoisuus. Dubstep alkoi levitä laajemman yleisön tietoisuuteen vuosien 2005 ja 2006 aikana, jolloin merkittävät musiikkijulkaisut, kuten The Wire ja internet-sivusto Pitchfork Media alkoivat kiinnittää huomiota genreen. BBC Radio 1 alkoi tammikuussa 2006 lähettää genreen keskittyvää radio-ohjelmaa ”Dubstep Warz”, jota juontaa DJ Mary Anne Hobbs.
Dubstepin juuret juontuvat UK garage -tuottajien kokeellisempiin julkaisuihin, jotka yhdistelivät grime-musiikkia 2-step -tyylilajiin ja esiintyivät usein levyjen b-puolina. Dubstep on instrumentaalista ja musiikin ilmapiiri on synkkää vokaalipainotteisemman grime-tyylilajin tapaan. Matalat bassotaajuudet ovat kappaleissa vahvasti läsnä.
Jotkut artistit ovat ottaneet vaikutteita myös kaukaisemmista tyylilajeista, kuten Basic Channel -tyylisestä Dub teknosta.
Kaduin piiri
Kaduin piiri () on paikallinen itsehallintoalue Vologdan alueella Venäjällä. Vuonna 1927 perustetun piirin pinta-ala on 3 300 neliökilometriä ja asukkaita on 17 800 henkeä (vuonna 2008).
Kaduin piiri sijaitsee Vologdan alueen lounaisosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Belozerskin, idässä ja kaakossa Tšerepovetsin, lounaassa Ustjužnan sekä lännessä Babajevon piireihin. Suurimmat joet ovat Suda ja Andoga. Seudulla on kolme maisemansuojelualuetta.
Seudun vanhimpia tunnettuja asukkaita olivat vepsäläiset kalastajat ja eränkävijät, jotka toisen vuosituhannen alussa sulautuivat slaaveihin. Myöhemmin seutu kuului Belozerskin ruhtinaille, läänitystilallisille ja luostareille. Vuonna 1517 munkki Filipp perusti Pyhän Kolminaisuuden (Filippo-Irapskajan) erämaaluostarin. 1500–1600-luvulla seudun nimenä oli Andogan stani. 1700-luvulta aina Venäjän vallankumoukseen saakka se kuului Novgorodin läänin Belozerskin ja Tšerepovetsin kihlakuntiin.
1900-luvun alussa rakennettiin Pietarin ja Vologdan välinen rautatie, jonka varrelle syntyi vuonna 1904 Kaduin asemataajama. Vuonna 1927 perustettiin Kaduin piiri, joka vuodesta 1937 lähtien on kuulunut Vologdan alueeseen. 1930-luvun alussa perustettiin metsäteollisuuspiiri ja saha. 1960–1970-luvuilla rakennettiin Tšerepovetsin sähkövoimalaitos.
Piirin hallinnollinen keskus on Kaduin taajama. Lisäksi siihen kuuluu Hohlovon taajama sekä 7 maalaiskuntaa: Andronovo, Baranovskoje, Boilovo, Maza, Nikolskoje, Rukavitskoje (keskuspaikka Malaja Rukavitskaja) ja Velikoje Selo.
Piirin ja piirihallinnon päämies on Nikolai Dekterev.
Piirin läpi kulkee Pietarin ja Vologdan välinen rautatie. Eteläpuolella kulkee Uuden Laatokan ja Vologdan välinen A114-maantie.
Suurin teollisuuslaitos on OGK-6 -tuotantoyhtiöön kuuluva Tšerepovetsin sähkövoimala. Muita yrityksiä ovat kartonkipakkauksia valmistava OOO Kartel, metallirakennetehdas sekä elintarviketeollisuuden tuotantolaitokset. Metsänhankinnan ja -jalostuksen osuus piirin teollisuustuotannosta on vaajat 10 %.
Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon.
Piirin alueella on 9 yleissivistävää kouluja, joista 8 on keskikouluja. Muita kulttuurilaitoksia ovat lasten luomistyön keskus, lasten taidekoulu, kansanperinne- ja käsityökeskus, piirin kulttuuritalo, keskuskirjasto ja sen 18 osastoa, 13 kyläklubia ja kotiseutumuseo.
Piirissä toimii kaksi Venäjän ortodoksisen kirkon seurakuntaa sekä kolme evankelista uskonnollista yhteisöä. Kaduissa ilmestyy piirilehti Naše vremja.
Chaïm Perelman
Chaïm Perelman (20. toukokuuta 1912, Varsova – 22. tammikuuta 1984, Bryssel) oli puolalaissyntyinen, uransa Belgiassa luonut oikeusfilosofi, jota pidetään 1900-luvun yhtenä merkittävimpänä argumentaatioteoereetikkona.
Perelmanin tunnetuin teos on Lucie Olbrechts-Tytecan kanssa kirjoitettu "Traité de l'argumentation - la nouvelle rhétorique" (1958), joka on käännetty englanniksi nimellä "The New Rhetoric: A Treatise on Argumentation" (1969). Teos on yksi niinkutsutun uuden retoriikan merkkipaaluista. Perelmanilta on suomennettu kokoomateos "Retoriikan valtakunta" (1996).
Perelman muutti vuonna 1925 perheensä kanssa Varsovasta Brysseliin. Muutama vuosi myöhemmin hän aloitti opinnot Brysselin yliopistossa, jossa hän myös teki pitkän uran. Hän väitteli oikeustieteen tohtoriksi vuonna 1934 ja myöhemmin uudelleen vuonna 1938 Gottlob Fregeä koskevalla väitöskirjallaan, minkä jälkeen jäi luennoitsijaksi yliopistoon. Hän oli myös toisen maailmansodan päättyessä nuorin yliopistossa koskaan ollut professori.
Perelman kuoli kotonaan Brysselissä sydänkohtaukseen tammikuussa 1984.
Hans von Luck
Hans-Ulrich von Luck und Witten (15. heinäkuuta 1911 Flensburg – 15. tammikuuta 1997) oli saksalainen eversti. Von Luck palveli toisessa maailmansodassa 7. ja 21. panssaridivisioonissa Puolan, Ranskan, Pohjois-Afrikan, Italian ja Neuvostoliiton rintamilla, muun muassa sotamarsalkka Erwin Rommelin alaisena. Hän julkaisi muistelmansa "Panzer Commander" englanniksi vuonna 1989.
Von Luck syntyi Pohjois-Saksan Flensburgissa 1911 sotilassukuun. Isä oli merivoimien upseeri. Perhe oli alun perin lähtöisin Sleesiasta ja suvun sotilasperinteet juonsivat monta sukupolvea taaksepäin. Von Luck seurasi perinteitä liittyen 1929 upseerioppilaana Reichswehriin.
Von Luck oli eräs ensimmäisistä panssariupseerin koulutuksen saaneista Saksan armeijassa. Vuonna 1939 hänen motorisoitu yksikkönsä oli eräs ensimmäisistä Puolan rajan ylittäneistä yksiköistä toisen maailmansodan alkaessa. Hän haavoittui kahdesti ja hänelle myönnettiin kaksi Saksan sotavoimien korkeinta kunniamerkkiä: Saksan kultainen risti sekä Rautaristin ritariristi. Sodan loppuvaiheissa hän oli eräs Wehrmachtin nuorimmista eversteistä.
Taisteltuaan useilla rintamilla hän joutui huhtikuussa 1945 neuvostojoukkojen vangiksi. Hän vietti viisi vuotta sotavankileireillä Georgiassa ja Kaukasiassa. Vaikka von Luckia ei tuomittu mistään sotarikoksista, hän vapautui vasta vuonna 1950.
Vapauduttuaan von Luck työskenteli hotellin vastaanottovirkailijana Hampurissa, minkä jälkeen hän toimi liikemiehenä kansainvälisessä kahvikaupassa. Hänestä tuli 1960-luvulta lähtien kysytty vieras ja luennoitsija Normandian taisteluista muun muassa brittiläisessä Camberleyn sotakoulussa sekä vuodesta 1980 lähtien Ruotsin sotakorkeakoulussa. Vuonna 1983 von Luck tapasi historioitsija Stephen Ambrosen, joka haastatteli von Luckia tutkimuksiaan varten sekä rohkaisi tätä julkaisemaan muistelmansa. Von Luck toimi myös asiantuntija-avustajana ranskalaisessa dokumenttielokuvassa "Sota ilman vihaa", joka kertoo Pohjois-Afrikan taisteluista 1941-1943.
Von Luck avioitui kahdesti ja hänellä on kolme poikaa.
Yvonne Rüegg
Yvonne Rüegg (s. 2. elokuuta 1938) on entinen sveitsiläinen alppihiihtäjä ja olympiavoittaja.
Rüegg voitti kultaa Squaw Valleyn 1960 talviolympialaisten suurpujottelussa. Hän kukisti loppuajallaan 1.39,9 hopealle sijoittuneen yhdysvaltalaisen Penelope Pitoun 0,1 sekunnilla.
Kansallisliberalismi
Kansallisliberalismi on liberalismin muoto, jossa yhdistetään toisiinsa nationalismia ja liberalistista politiikkaa, erityisesti taloudellista liberalismia. Sen juuret ulottuvat 1800-luvulle, jolloin konservatiivinen liberalismi oli hallitseva aate Euroopan maissa. Tähän aikaan kansallisliberalismiin kuului olennaisesti ajatus kansallisvaltiosta.
Käsitettä kansallisliberalismi on käytetty 1800-luvulla pääasiassa saksalaisalueilla, kuten Saksassa ja Itävallassa, joissa kansallisliberaalit puolueet olivat pitkään vallassa. Kansallisliberaalit eivät muiden liberaalien tapaan tukeneet niin voimakkaasti vapaata kauppaa ja vapaita markkinoita, vaan kannattivat jossain määrin autarkiaa ja protektionismia, kuten Britannian konservatiivit. Historiallisia kansallisliberaalisia puolueita olivat Kansallisliberaalinen puolue, Saksalaiskansallinen kansanpuolue ja Saksan kansanpuolue, Landbund, Suursaksalainen kansanpuolue, Itsenäisten liitto Itävallassa, Schweizerische Volkspartei Sveitsissä, ja Fronte dell'Uomo Qualunque Italiassa.
Viimeisen kahdenkymmenen vuoden aikana puolueet, jotka yhdistelevät nationalismia ja liberalistisia ajatuksia, kuten alhaista verotusta ja markkinoiden vapauttamista, mutta suhtautuvat epäilevästi kansainväliseen kauppaan ja yksityistämiseen, luokitellaan nykyään kansallisliberaaleiksi. Tyypillinen nykyajan esimerkki kansallisliberaalista puolueesta on Itävallan vapauspuolue, erityisesti Jörg Haiderin, Susanne Riess-Passerin ja Karl-Heinz Grasserin johtajuuden aikana.
Tämän hetkisiä kansallisliberaaleja puolueita Vapauspuolueen ja Itävallan tulevaisuuden liiton lisäksi ovat Pim Fortuynin lista ja Vapauspuolue Hollannissa, Dedeckerin lista Belgiassa, Mouvement pour la France ja Debout la République Ranskassa.
Myös Ranskan Kansallinen rintama, Belgian Vlaams Belang sekä Israelin Likud voidaan luokitella kansallisliberalistisiksi.
Suomen poliittisista nuorisojärjestöistä Perussuomalaiset Nuoret on määritellyt talouspolitiikkansa kansallisliberalistiseksi.
Terry Zwigoff
Terry Zwigoff (s. 18. maaliskuuta 1949 Appleton, Wisconsin, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvantekijä, joka tunnetaan varsinkin elokuvistaan "Crumb" (1994), joka käsittelee underground-sarjakuvataiteilija Robert Crumbin elämää, ja "Ghost World" (2001), joka on elokuvasovitus Daniel Clowesin samannimisestä sarjakuvasta. "Crumbista" hän voitti palkinnon Sundancen elokuvajuhlilla ja oli ehdolla parhaan käsikirjoittajan Oscar-palkinnon saajaksi elokuvasta "Ghost World".
Zwigoff alkoi työskennellä sarjakuvien parissa 1970-luvulla, kun hän muutti San Franciscoon ja tapasi Robert Crumbin. Heitä molempia yhdisti heidän kiinnostuksensa juurimusiikkiin. Zwigoff opetteli soittamaan selloa ja mandoliinia ja liittyi Crumbin kielisoitinryhmään R. Crumb and his Cheap Suit Serenadersiin. Nykyään hän soittaa sanfranciscolaisessa instrumentaaliyhtyeessä The Excitement Boys.
Ernst Hinterseer
Ernst Hinterseer (s. 28. helmikuuta 1932 Kitzbühel, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä ja olympiavoittaja.
Hinterseer voitti Squaw Valleyn 1960 olympialaisten pujottelussa kultaa. Hän oli ensimmäisen laskun jälkeen viidentenä mutta nousi toisella laskullaan voittoon 1,4 sekunnin erolla maanmieheensä Mathias Leitneriin. Suurpujottelussa hän hävisi 0,8 sekuntia sveitsiläiselle Roger Staubille ja sai pronssia.
Wilko Johnson
Wilko Johnson, syntymänimeltään John Wilkinson, (s. 12. heinäkuuta 1947 Canvey Island, Essex, Britannia) on englantilainen kitaristi ja lauluntekijä.
Johnson esiintyi 1970-luvun rhythm and blues -yhtyeessä Dr. Feelgood. Vuosina 2011–2012 Johnson näytteli televisiosarjassa "Game of Thrones" mykkää pyöveliä Ilyn Payneä.
Tammikuussa 2013 Johnsonilla diagnosoitiin haimasyöpä.
Anglia Ruskin yliopisto Cambridgessä Isossa Britanniassa nimesi Wilko Johnsonin taiteiden kunniatohtoriksi lokakuussa 2016.
Wissem Ben Yahia
Wissem Ben Yahia (, s. 9. syyskuuta 1984 Pariisi, Ranska) on tunisialainen jalkapalloilija. Keskikentällä puolustavassa roolissa pelaava Ben Yahia edustaa Turkin pääsarjassa Mersin Idman Yurdua.
Ben Yahia aloitti jalkapalloilun 10-vuotiaana liittyessään Club Africainin junioreihin ja sai saman tien juniorijoukkueen valmentajan vakuuttuneeksi tarkoilla syötöillään ja maalinteollaan. 13-vuotiaana Ben Yahia valittiin kapteeniksi ja pelasi roolissa siihen asti kunnes siirtyi Club Africainin edustusjoukkueeseen vuonna 2003. Kaudella 2007–2008 hän voitti ensimmäisen Tunisian liigan mestaruutensa ja maalikuninkuuden 10 maalilla.
8. kesäkuuta 2011 Ben Yahia julkistettiin siirtyneen Turkin Superliigaan Mersin Idman Yurduun, joka oli noussut kaudeksi 2011–2012 pääsarjaan. Ben Yahia allekirjoitti kolmen vuoden sopimuksen.
Tunisian maajoukkuessa Ben Yahia pelasi ensi kerran vuoden 2004 olympiakisoissa, jossa hän pelasi joukkueen kaikki kolme ottelua. Yhteensä Ben Yahia on pelannut 15 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. Ensimmäinen maali syntyi rangaistuspotkusta Mosambikia vastaan pelatussa MM-karsintaottelussa 6. kesäkuuta 2009. Toisen maalinsa hän teki 20. kesäkuuta 2010 pelatussa ystävyysottelussa Sudania vastaan.
Jan Kounen
Jan Kounen on (s. 2. toukokuuta 1964 Utrecht, Alankomaat) on alankomaalaissyntyinen ranskalainen elokuvaohjaaja ja elokuvatuottaja. Kounen on ohjannut myös useita musiikkivideoita.
Josef Stiegler
Josef ”Pepi” Stiegler (s. 20. huhtikuuta 1937 Lienz, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä ja olympiavoittaja.
Stiegler saavutti Squaw Valleyn 1960 talviolympialaisten suurpujottelussa hopeaa häviten Sveitsin Roger Staubille 0,4 sekuntia. Pujottelussa hän sijoittui viidenneksi edellään kaksi maanmiestään sekä yksi ranskalainen ja yksi saksalainen. Neljä vuotta myöhemmin Innsbruckin olympialaisissa hän oli pujottelukilpailun ensimmäisen laskun nopein, ja toisen kierroksen kahdeksanneksi nopein aika riitti pitämään hänet kärjessä ja toi hänelle kultaa 0,14 sekunnin erolla yhdysvaltalaiseen William Kiddiin. Suurpujottelussa Stiegler sai pronssia.
Hichem Essifi
Hichem Essifi (, s. 27. helmikuuta 1987 Sousse) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa Olympique de Béjaa.
Essifi aloitti ammattilaisuransa US Monastirissa kaudella 2007–2008, jolloin hän onnistui maalinteossa kolmesti. Kaudella 2008–2009 Essifi ei kyennyt tekemään kuin kaksi maalia Tunisian pääsarjassa, mutta oli tärkeässä roolissa Arabian Mestarien liigassa tehdessään muun muassa kaksi maalia irakilaista Al Quwa Al Jawiyaa vastaan. Monastirin pelit kuitenkin päättyivät neljännesvälieriin hävittyään algerialaiselle ES Sétifille.
Kesäkuussa 2010 Essifi allekirjoitti kolmen vuoden sopimuksen Club Africainin kanssa. Hän pelasi kauden aikana kahdeksan ottelua eikä tehnyt maaliakaan.
31. elokuuta Essifi siirtyi Olympique de Béjaan.
Maajoukkuessa Essifi oli ensimmäistä kertaa mukana toukokuussa 2008 ja pelasi ensimmäisen ottelunsa Burundia vastaan 15. kesäkuuta 2008. Ensimmäiset kaksi maalia Essifi teki vuoden 2010 MM-karsintaottelussa Seychellejä vastaan 11. lokakuuta 2008.
Oriveden kaivos
Oriveden kaivos on kultakaivos, joka sijaitsee Oriveden kunnassa. Se tunnetaan myös nimellä Kutemajärven kaivos.
Kaivos on maanalainen ja siitä on louhittu yli 500 000 unssia (yli 15 tonnia) kultaa. Outokumpu Oy aloitti kaivoksen louhinnan vuonna 1994 ja toiminta jatkui yhtäjaksoisesti vuoteen 2003 asti. Outokummun luopuessa kaivostoiminnasta sen hallussa olleet kultaesiintymät siirtyivät Polar Mining Oy:lle, jonka omistaa australialainen Dragon Mining. Polar Mining avasi kaivoksen uudelleen vuonna 2007.
Geologisesti Oriveden kaivos kuuluu Tampereen liuskejaksoon. Malmi esiintyy piippumaisina muodostumina intermediäärisessä vulkaanisessa kivessä. Malmipiippuja tunnetaan alueelta viisi kappaletta. Ensimmäiseksi louhittiin Kuteman malmiota, jonka ehdyttyä siirryttiin hyödyntämään Sarvisuon malmia. Oriveden kaivoksen malmi kuljetetaan rikastettavaksi 80 km päähän Sastamalan rikastamolle.
Kaivoksen kuivatusvesien suuret alumiini-, typpi- ja sulfaattipitoisuudet ovat näkyneet selvästi kohonneina haitta-aineiden määrinä Ala-Jalkajärvessä ja Peräjärvessä. Pirkanmaan ely-keskuksen ylitarkastajan mukaan alumiini haitannee kalojen lisääntymistä, korkea sulfaattipitoisuus taas tekee vedestä hapanta ja heikentää happioloja.
Vuonna 2012 kaivoksen alapuolisessa Ala-Jalkajärvessä ei elänyt kaloja eikä rapuja, ja Peräjärvessä kalojen lisääntyminen todettiin heikentyneeksi. Syksyllä 2013 Ala-Jalkajärven pohjakerrostuman pintaosissa havaittiin selkeästi kohollaan olevia uraanipitoisuuksia, jotka johtunevat 2000-luvun alun toiminnasta. Joulukuussa 2015 Länsi- ja Sisä-Suomen aluehallintovirasto (AVI) hylkäsi ympäristölupahakemuksen kaivostoiminnan jatkamisesta. Ympäristöluvan peruminen merkitsisi käytännössä kaivoksen sulkemista. Dragon Mining pystyy kuitenkin jatkamaan toimintaansa toistaiseksi, päätöksestä tekemänsä valituksen käsittelyaikana. Toimitusjohtaja Brett Smithin mukaan kaivoksen aiheuttamat ympäristöongelmat periytyvät luultavasti aiemman toimijan ajoilta. Tuotantojohtaja Heimo Pöyry myöntää, että vesienkäsittelyä on parannettava, mutta muistuttaa, että yhtiön aiheuttamien haittojen mittakaava on aivan toinen kuin Talvivaaran kaivoksella. AVI:n mukaan kaivos on pilannut vesistöt erityisesti Ala-Jalkajärvessä ja Peräjärvessä, ja toiminnan jatkuessa nykyisellään vaikutusta olisi jossain määrin myös Näsijärven Paarlahdella.
Hannu Perälä
Hannu Juhani Perälä on suomalainen rumpali, säveltäjä, sanoittaja ja sovittaja. 
Perälä on toiminut myös studiomuusikkona Jukka Ruusumaan ja Marita Taavitsaisen levyillä.
Organza
Organza on ohut ja jäykkä, alun perin silkistä kudottu kangas. Sen sidos on yleensä palttina.
Silkkiorganza valmistetaan raakasilkistä, jossa silkkikuidun serisiini on jäljellä. Kankaan loimena käytetään organsiinia (kahteen kertaan kerrattua silkkilankaa) ja kuteena joko organsiinia tai tramea. Sidoksena voi olla myös satiini.
Silkkiorganzaa käytetään erityisesti hää- ja iltapukujen sekä asusteiden valmistukseen. Läpikuultavan organzakerroksen avulla voidaan säädellä esimerkiksi alla olevan kankaan värisävyä tai kiiltoa. Organzaa käytetään myös tukikankaana ja kirjontatöiden, kuten paljetti- ja helmikirjonnan, pohjana.
Nykyisin organzaa valmistetaan myös synteettisistä kuiduista, kuten polyesteristä ja nailonista. Nämä kankaat valmistetaan vaatetuskankaita leveämmiksi ja niitä käytetään sisustuksessa esimerkiksi valoverhoina.
Tekstiiliteollisuudessa tunnetaan myös "organdi" (). Myös se on ohut ja kevyt palttinasidos, mutta sitä valmistetaan puuvillasta. Kankaan jäykkyys saadaan aikaan kankaan viimeistelyllä.
Haworth
Haworth on kylä ja turistikohde, joka sijaitsee Englannin West Yorkshiressa. Kylä tunnetaan parhaiten 1800-luvulla eläneiden, kuuluisien Brontën kirjailijasisarten Charlotte, Emily ja Anne Brontën sekä heidän perheensä kotipaikkana. Brontë-yhteyksiensä takia kylä on suosittu turistikohde. Sen muihin nähtävyyksiin kuuluu esimerkiksi Haworthin rautatieasema, joka on osa Keighley and Worth Valley Railway -rautatietä. Rautatie on turistikohde höyryjuniensa takia.
Brontën kuuluisat kirjailijasisaret Charlotte, Emily ja Anne Brontë perheineen muuttivat Haworthiin vuonna 1820 tai vuotta myöhemmin 1821 isänsä Patrickin saatua töitä kylästä. Sisaret asuivat Haworthin pappilassa, jossa heidän isänsä työskenteli, ja kirjoittivat kuuluisat teoksensa siellä. Heidät ja heidän perheensä Annea lukuun ottamatta on haudattu St Michael and All Angels Church -kirkkoon Haworthiin. Haworthin pappila toimii nykyisin Brontë-museona. Brontën perheen yhteydet Haworthiin ovat tehneet siitä suositun turistikohteen.
Supererogaatio
Supererogaatio (, maksaa ylimääräistä) on moraalifilosofian käsite, jolla tarkoitetaan velvollisuudet ylittävää toimintaa, eli suotavia ja suositeltavia tekoja, mutta joihin kenelläkään ei voi olla erityistä moraalista vaatimusta.
Käsite on peräisin alkujaan katolisesta teologiasta, jossa supererogatoriset teot tarkoittivat kaikkia niitä hyviä tekoja, joita Jumala ei vaadi, mutta jotka ovat silti suotavia, kuten selibaatti ja avokätinen hyväntekeväisyys. Ei-uskonnolliseen moraalifilosofiaan supererogaatio tuli J. O. Urmsonin artikkelin ”Saints and Heroes” (1958) myötä.
Supererogatorisia tekoja ovat tyypillisesti teot, joissa henkilö uhraa oman etunsa muiden hyväksi. Näitä ovat esimerkiksi teot, joissa henkilö uhraa oman henkensä muiden edestä tai lahjoittaa suuria summia hyväntekeväisyyteen.
Supererogaation asema moraalifilosofiassa on kiistelty aihe, ja normatiivisen etiikan eri teoriat suhtautuvat siihen eri tavoin. Esimerkiksi velvollisuusetiikassa moraalisesti vaadittavien asioiden joukko tavataan pitää tiukasti rajattuna, jolloin supererogatorisille teoille jää paljon tilaa. Utilitarismi sen sijaan velvoittaa ihmistä tekemään valmiiksi jo niin paljon yhteisen edun eteen, että supererogaatiosta ei voida juurikaan puhua. Tämä ei tietenkään tarkoita, etteikö utilitaristi voisi pitää tiettyjä tekoja poikkeuksellisina ja sankarillisina.
Rottumerplaat
Rottumerplaat on asumaton saari Länsifriiseinsaarilla, Vattimeren alueella Pohjanmeressä. Saari on osa Alankomaihin kuuluvaa Eemsmondin kuntaa. Pinta-alaa saarella on 7,82 neliökilometriä. Rottumerplaatin naapurisaari lännessä on Schiermonnikoog ja idässä Rottumeroog.
Alankomaiden pohjoisin kohta sijaitsee Rottumerplaatilla.
Alankomaiden hallitus aloitti aikoinaan rakentamaan patoa saarelle ottaakseen Waddenzeeta hyötykäyttöön. Hanke ei koskaan toteutunut ja vuonna 1991 Alankomaat jätti saaren rauhaan; kenelläkään ei ole pääsyä sinne. Saarella pysähtyvät miljoonat linnut muuttomatkojensa aikana.
Kirjailija ja televisiokasvo Godfried Bomans sekä kirjailija, kuvanveistäjä ja maalari Jan Wolkers oleilivat saarella vuonna 1971.
Siivetönnä en voi lentää
Siivetönnä en voi lentää on Lasse Lehtisen kirjoittama romaani vuodelta 2008. Se on Lehtisen 30. julkaistu teos ja ensimmäinen kaunokirjallinen julkaisu 14 vuoteen sitten romaanin "Keltainen noutaja" (1994).
Romaani alkaa vuodesta 1945 ja sijoittuu sodanjälkeiseen jälleenrakentamisen Suomeen. Päähenkilönä on rakennusalalla omaisuutta haalimaan ryhtyvä ja aikanaan idänkauppaankin mukaan lähtevä Toivo Johannes Ahola. Työmiehenä elantonsa hankkiva Toivo astuu romaanin alussa vihille Meri Kotkavuoren kanssa, joka kauppaneuvoksen tyttärenä on sulhastaan ylempisäätyinen. Fiktiivisten hahmojen ohessa teoksessa esiintyy useita historiallisia henkilöitä.
"Siivetönnä en voi lentää" on ensimmäinen osa Kotkavuoren suvun ympärille kutoutuvasta romaanitrilogiasta, joka kuvaa suurten ikäluokkien kehitystä. Romaanin nimi tulee Unto Monosen tangon "Satumaa" säeparista ”siivetönnä en voi lentää / vanki olen maan”.
Rata jatkuu
Rata jatkuu on rap-duo Jontin & Shakan kaksois-CD "Rata-äänite" ja "Vittuun koko sakki!" -albumeista. Albumi sisältää myös kaksi ennen julkaisematonta kappaletta sekä uudelleen miksauksen kappaleesta "Sattuu ja tapahtuu". Albumi julkaistiin 24. maaliskuuta 2008 3rd Rail Musicin kautta.
MSCI Russia Index
MSCI Russia Index on yhdysvaltalaisen Morgan Stanley Barron tuottama venäläisten yritysten osakeindeksi, johon kuuluu Venäjän vaihdetuimpia pörssiosakkeita.
Indeksissä huomattavin paino on Gazpromilla (esimerkiksi 7. kesäkuuta 2013 se oli noin 21 %), mistä seuraa se, että esimerkiksi Gazpromin kurssin tukemiseksi tehdyt tukiostot vaikuttavat indeksiin erittäin paljon ja tarjoavat yhdellä osakkeella käytyjen kauppojen kautta merkittävän vaikutuksen indeksiin.
Monet MSCI Russia Indexiin sisältyvät yritykset ovat indeksiosakkeina myös muissa osakeindekseissä. MSCI Russia Indexiin sisältyy sekä Yhdysvaltain dollareina (USD) pörssinoteerattuja että Venäjän federaation ruplina (RUR) noteerattuja kantaosakkeita ja etuoikeutettuja osakkeita. On mahdollista, että vaikka yrityksellä on sekä kantaosakkeita että etuoikeutettuja osakkeita, indeksin laskentaan otetaan vain etuoikeutetut osakkeet.
MSCI Russia Index vaikuttaa Suomen rahoitusmarkkinoilla muun muassa osakerahastojen kautta, sillä monen Suomen rahoitustarkastuksen valvoman osakerahaston vertailuindeksi on MSCI Russia.
Allaoleva taulukko kuvaa listalla mukana olleita osakkeita ja niiden painoa 7. kesäkuuta 2013 sekä 1. maaliskuu 2017.
RUR
Rur tai RUR voi viitata johonkin seuraavista:
Jeonju
Jeonju (, hanja: 全州市) on Etelä-Korean Pohjois-Jeollan maakunnan pääkaupunki. Jeonjussa on vuoden 2015 väestönlaskennan mukaan 658 172 asukasta ja kaupungin pinta-ala on 206,03 neliökilometriä.
Desulforudis audaxviator
Desulforudis audaxviator on ekstremofiili bakteeri, joka elää pohjavedessä 1,5 - 3 km syvyydellä maan pinnasta. Tutkimusten mukaan se elää maan alla muista ekosysteemeistä eristäytyneenä ja oman ekosysteeminsä ainoana lajina.
Tutkijaryhmä tutki Etelä-Afrikassa lähellä Johannesburgia sijaitsevasta kaivoksesta 2,8 km syvyydestä maan sisältä otettua vesinäytettä ja löysi yllättäen siitä vain yhden lajin, "D. audaxviator"in.
"D. audaxviator" saa ravintonsa ympäröivien mineraalien radioaktiivisesta hajoamisesta. "D. audaxviator" on grampositiivinen sulfaatinpelkistäjäbakteeri.
"D. audaxviator"in arvellaan hankkineen osan perimästään muilta arkeilta horisontaalisella geeninsiirrolla.
Bakteerin nimi, "Desulforudis audaxviator", on peräisin Jules Vernen teoksesta "Matka maan keskipisteeseen". Siinä sankari professori Lidenbrock löytää latinankielisen kirjoituksen "Descende, audax viator, et terrestre centrum attinges" (Laskeudu alas rohkea matkaaja ja saavut Maan keskipisteeseen.).
Anhava
Anhava on suomalainen sukunimi. Nimi on nykyisin 16 henkilöllä .
Palttina
Palttina on yksi kudottujen kankaiden perussidoksista. Muita perussidoksia ovat toimikas ja pomsi.
Palttinalla voidaan tarkoittaa myös kyseisellä sidoksella kudottua kangasta. Kankaan materiaalin mukaan puhutaan esimerkiksi puuvilla- tai pellavapalttinasta.
Palttina on kaikkein yksinkertaisin sidos. Jokainen loimilanka kulkee vuorotellen yhden kudelangan päältä ja yhden kudelangan alta. Palttinasidoksella kudottu kangas on joustamaton ja molemmilta puolilta samannäköinen.
Kudontalankojen ominaisuuksia muunnellen ja värejä eri tavoin ryhmitellen palttinasidoksella saadaan aikaan monenlaisia kangaslaatuja. Räsymatto on esimerkki kankaasta, jossa palttinasidoksen loimilanka on ohutta ja kude paksua.
Palttina on vanhin kankaankudonnassa tunnettu sidos. Kankaiden ohella palttinasidosta käytetään esimerkiksi päre- ja tuohitöissä.
Football League (Kreikka)
Football League on Kreikan jalkapallon toiseksi korkein sarjataso Kreikan Superliigan jälkeen. Sarja tunnettiin kauteen 2010–2011 asti nimellä Beta Ethniki.
Football League pelataan 16 joukkueella. Sarjan voittaja nousee suoraan pääsarjaan ja toiseksi sijoittunut karsii Superliigan 13. sijoittuneen kanssa.
Kaudella 2013–2014 Football Leaguesta nousivat Niki Volos FC ja AO Kerkyra. Ethnikos Olympiakos Volos sijoittui kolmanneksi, mutta hävisi karsintaottelun Skoda Xanthi FC:lle 1–2.
Silvinit
OAO Silvinit () oli vuoteen 2011 saakka suuri venäläinen kalium-lannoitteiden valmistaja ja pörssiyhtiö. Yhtiön kaivokset sijaitsivat Solikamskin kaupungissa Permin aluepiirissä.
Vuonna 2011 yritys liitettiin osaksi Uralkalia, josta yhtiöstä kasvoi liitoksen seurauksena maailman suurin kaliumkarbonaatin eli potaskan tuottaja noin 20 prosentin osuudella maailmanmarkkinoista.
Maltan kunnat
Kunnat (malt. kunsilli lokali) ovat paikallishallinnon yksiköitä Maltalla. Kuntia on Maltan saarella 54 ja Gozolla 14, eli yhteensä 68 kappaletta. Kuntatason ja valtiollisen tason välillä ei ole muita hallinnollisia tasoja, vaikka joissakin tilastollisissa yhteyksissä valtio saatetaan jakaa myös kolmeen tai kuuteen pienempään alueeseen. Maltan poliittinen järjestelmä ei erottele kaupunkeja ja pienempiä asutuskeskuksia toisistaan, mutta muutamilla kunnilla on puhtaasti muodollinen kaupungin status. Järjestelmä on ollut käytössä vuodesta 1993 lähtien .
Sollers
OAO Sollers () on venäläinen autoteollisuusyhtymä, johon on yhdistetty useita entisiä neuvostoliittolaisia autonvalmistajia. Osakeyhtiön osake noteerataan Moskovan pörssissä (, ). Yhtiön aikaisempi nimi oli OAO Severstal-avto ().
Sollers on tehnyt yhteistyötä muun muassa Fordin (yhteisyritys Ford Sollers), korealaisen SsangYongin ja Mazda-autovalmistajien (yhteisyritys Mazda Sollers) kanssa.
Yhtiön alkuvuonna 2016 valmistamia automerkkejä olivat UAZ, Isuzu ja SsangYong. Yhteisyritys valmistaa venäläisiä Ford-autoja.
Larissa FC
Larissa FC (virallisesti "PAE Athlitiki Enosi Larissas 1964" eli "AEL 1964") on kreikkalainen jalkapallojoukkue Lárisan kaupungista. Larissa FC pelaa kaudella 2018–2019 Kreikan Superliigassa. Larissa FC voitti Superliigan edeltäjän Alfa ethinikin vuonna 1988 sekä Kreikan cupin 1985 ja 2007.
Thornton (West Yorkshire)
Thornton on kylä, joka sijaitsee Englannin West Yorkshiressa lähellä Bradfordin kaupunkia. Sen asukasmäärä yhdessä lähellä olevan Allertonin kylän kanssa oli vuoden 2001 väestönlaskennassa hieman yli 15 000. Kylän kuuluisiin asukkaisiin kuuluivat 1800-luvulla eläneet Brontën kirjailijasisaret Charlotte, Emily ja Anne Brontë perheineen. Heidän isänsä Patrick Brontë työskenteli pappina Thorntonissa, ja hänen lapsensa syntyivät kylässä. Brontën perhe muutti myöhemmin Haworthin kylään, missä he kirjoittivat kuuluisat romaaninsa.
Hangon Kylpyläpuiston huvila-alue
Hangon Kylpyläpuiston hyvila-alue kuuluu Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Hangon kulttuurihistoriallisesti merkittävien huviloiden alue syntyi, kun Hangon kaupunki perusti valtion tuella merikylpylän 1878 ja palstoitti sen yhteyteen suuren joukon huvilatontteja. Kylpylään kuului jo alun alkaen laaja puistoalue, johon liittyy Appelgrenintien pohjoispuolella Puistolampi. Hangon huvila-alueen vanhimmat, 1880- ja 1890-luvuilla rakennetut huvilat sijaitsevat Vartiovuoren ympäristössä sekä Mannerheimintien ja Appelgrenintien varsilla.
Kylpylän toiminta suuntautui aluksi terveydenhoitoon ja kuuluisia lääkäreitä palkattiin kylpylävieraiden hoitoa varten, mutta vähitellen hoitojen tilalle tulivat rantojen aurinkokylvyt. Muistot Hangon kylpyläajasta, erityisesti ajanjaksosta ennen ensimmäistä maailmansotaa, on kuin luku romaanista. Ajan kuuluisuudet paistattelivat päivää toistensa loisteessa. Valtiomiehet, ruhtinaat, kreivit ja paronit kävivät kaupungissa. Ajan tunnetuimmat taiteilijat esiintyivät Hangossa.
Kylpyläelämä vaati majoitustiloja. 1800-luvun keskivaiheilla tuli Keski-Euroopassa tavaksi omistaa esikaupunkihuvila kantakaupungissa sijaitsevan kerrostalohuoneiston ohella. 1800-luvun lopussa tämä ilmiö saavutti Suomen ja näitä kesähuviloita ovat Turun Ruissalon sekä Hangon kylpyläpuiston huvilat. 1880-luvulla esim. laivanvarustaja Carl Korsman muutti koko taloutensa Bulevardin talviasunnosta kylpyläpuiston kesähuvilaan. Monet kylpylävieraat halusivat nimenomaan asua huviloissa, koska heillä silloin oli paremmat mahdollisuudet olla omissa oloissaan ja toisaalta kuitenkin kaikki kylpylän palvelut ja harrastusmahdollisuudet sijaitsivat aivan lähellä.
Hangon kylpylä toimi vuosina 1879-1939. Talvisodan jälkeen kylpylätoimintaa ei jatkettu. Hiekkarannat ja meri ovat toimineet tämän jälkeen ainoana ”kylpylänä”.
Maakunnallisesti ja paikallisesti arvokas rakennusperintö huviloineen on listattu Hangon kaupungin toimesta vuonna 2011.