hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Olga Kaniskina
Olga Nikolajevna Kaniskina (, s. 19. tammikuuta 1985) on venäläinen kävelijä.
Kaniskina sai hopeaa 2005 Erfurtin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailujen 20 kilometrin kävelyssä. Hän voitti vuonna 2006 Venäjän-mestaruuden sekä talvella että kesällä, käveli maailmancupissa viidenneksi ajalla 1.28.59 ja voitti Göteborgin EM-kisoissa hopeaa ajalla 1.28.35. Osakan MM-kisoissa seuraavana vuonna hän voitti matkan maailmanmestaruuden ajalla 1.30.09. Helmikuussa 2008 Kaniskina käveli Venäjän mestariksi maan talvimestaruuskilpailussa ajalla 1.25.11, joka alitti puolella minuutilla Olimpiada Ivanovan maailmanennätyksen. Kaniskinan aikaa ei kuitenkaan hyväksytty maailmanennätykseksi, sillä kilpailussa ei ollut tarvittavaa määrää kävelytuomareita. Toukokuussa hän voitti maailmancupin.
Pekingin olympialaisissa 2008 Kaniskina käveli selvään olympiavoittoon. Rankkasateessa käydyssä kilpailussa Kaniskinan voittoaika 1.29.05 oli uusi olympiaennätys. Hän karkasi jo matkan toisella kilometrillä ja oli puolivälissä 45 sekunnin johdossa. Maalissa eroa Norjan Kjersti Tysse Plätzeriin oli 36 sekuntia. Vuoden 2009 Venäjän talvimestaruuskilpailuissa Kaniskina alitti jälleen maailmanennätyksen käveltyään ajan 1.24.56, mutta tälläkin kertaa kilpailusta puuttui tarvittava määrä kävelytuomareita, eikä aikaa hyväksytty maailmanennätykseksi.
Vuosina 2009–2012 Kaniskina voitti 20 kilometrin kävelyn Berliinin MM-kilpailuissa 2009, Daegun MM-kilpailuissa 2011, Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 ja sijoittui Lontoon olympialaisissa 2012 toiseksi. Nämä sijoitukset kuitenkin hylättiin myöhemmin dopingin vuoksi. Tammikuussa 2015 Venäjän antidopingtoimikunta Rusada asetti Kaniskinan kolmen vuoden ja kahden kuukauden kilpailukieltoon biologisen dopingpassin perusteella. Kilpailukiellon alkamisajankohdaksi määrättiin 15.10.2012 ja samalla hänen tuloksiaan hylättiin aikaväleiltä 15.7.2009–16.9.2009 ja 30.7.2011–8.11.2011. Näin hän olisi menettänyt vuosien 2009 ja 2011 maailmanmestaruutensa, mutta ei sijoituksiaan Barcelonan EM-kilpailuista tai Lontoon olympialaisista. Kansainvälinen yleisurheiluliitto IAAF valitti Rusadan päätöksestä urheilun kansainväliseen vetoomustuomioistuimeen, joka muutti Rusadan päätöstä hylkäämällä kaikki Kaniskinan suoritukset aikaväliltä 15.8.2009–15.10.2012.
Craigmillarin linna
Craigmillarin linna () on linna Skotlannissa, noin viisi kilometriä Edinburghin keskustasta kaakkoon. Linnan rakentaminen aloitti 1300-luvun loppupuolella Prestonin suku, Craigmillarin lordit. Vuonna 1660 linna myytiin sir John Gilmourille. Gilmourin suku muutti linnasta pois 1700-luvulla, ja se rapistui raunioiksi.
Craigmillarin linna tunnetaan sen yhteydestä Skotlannin kuningattareen Maria Stuartiin. Kuningatar saapui linnaan toipilaana 20. marraskuuta 1566 poikansa Jaakon synnyttyä kesäkuussa. Ennen kuin kuningatar lähti saman vuoden joulukuun 7. päivänä, linnassa tehtiin sopimus, jonka mukaan kuningattaren epäsuositusta puolisosta, Darnleyn lordi Henry Stuartista, täytyi päästä eroon. Ei tiedetä, oliko kuningatar tietoinen sopimuksesta. Stuart kuitenkin murhattiin 10. helmikuuta 1567. Maria Stuart meni myöhemmin naimisiin yhden salaliittolaisen kanssa.
Ebenezer Howard
Ebenezer Howard (29. tammikuuta 1850 – 1. toukokuuta 1928) oli englantilainen kaupunkisuunnittelija ja kaupunkiteoreetikko. Hänet tunnetaan parhaiten puutarhakaupunki-ideologian isänä.
Howard esitti ajatuksensa puutarhakaupungista vuonna 1898 julkaistussa teoksessaan "Tomorrow: a Peaceful Path to Real Reform" (joka nykyään tunnetaan paremmin 1902 julkaistun teoksen nimellä "Garden Cities of To-morrow"). Howard halusi luoda suurkaupungin ulkopuolelle pienempien kaupunkien ringin. Jokainen näistä kaupungeista olisi oma itsenäinen kaupunkinsa, eikä pelkkä suuremman kaupungin esikaupunkialue. Howardin mukaan puutarhakaupungissa tulisi olla runsaasti puistoja ja puutarhoja, ja siellä tulisi olla niin asuntoja, tehtaita kuin kulttuurilaitoksiakin. Howard perusti vuonna 1899 Garden City Associationin edistämään ajatuksiaan. Englantiin rakennettiin vuonna 1903 Letchworth, joka on ensimmäinen puutarhakaupungin ihanteita noudattava asutuskeskus.
Line Rider
Line Rider on verkkopeli, jonka ideana on piirtää rata, jota pitkin kelkalla lasketteleva hahmo sitten kulkee. Lineriderin kehitti syyskuussa 2006 slovenialainen Boštjan Čadež. Peliin on tehty tuhansia ratoja, joita on myös videoituna löydettävissä esimerkiksi YouTubesta ja Google Videosta.
Pelistä on olemassa mukaelmia, kuten "Free Rider 2", jossa ohjataan pelaajan valinnan mukaan helikopteria, neliöä, autoa, BMX-pyörää, maastopyörää, yksipyöräistä, potkulautaa, kuumailmapalloa, pyörätuolia tai skeittilautaa. "Canvas Riderissa" Flash on korvattu HTML5:llä ja JavaScriptillä.
Tervahovi
Oulun tervahovi oli Oulussa Toppilansalmen pohjoisrannalla sijainnut tervan varastointi- ja tarkastuspaikka. Tervahovi toimi 1700-luvun lopulta aina 1900-luvun alkuun.
Tervahovin perustaminen tuli ajankohtaiseksi Oulun tapulikaupunkioikeuksien saannin myötä. Tervaa ei tarvinnut enää kuljettaa Tukholmaan tarkastettavaksi, vaan tarkastus voitiin hoitaa Oulussa. Päätös perustamisesta tehtiin vuonna 1777. Paikaksi ajateltiin ensin Raatinsaarta, mutta lähinnä "Oulun kauppaseuran" vaatimuksesta päätettiin tervahovi rakentaa Toppilansalmen pohjoisrannalle lähelle kaupungin ulkosatamaa. Sataman lisäksi syrjäisemmän Toppilan puolesta puhui Raatinsaaressa sijaitsevan tervavaraston tuoma uhka kaupungin paloturvallisuudelle. Tervahovi valmistui keväällä 1783, jolloin rakennuspaikalla suoritettiin tarkastus. Tervaa alettiin kuitenkin vastaanottaa jo vuonna 1781, jolloin tervahoviin tuotiin 22 777 tynnyriä tervaa.
Tervanvienti tervahovin kautta nousi 1800-luvun puoleen väliin mennessä noin yli 50 000 tynnyriin vuosisadan alun noin 25 000 tynnyristä. Tervaa vietiin moniin eri maihin. Vielä Suomen sodan jälkeenkin suuri osa tervasta vietiin Ruotsiin, mutta Ruotsin merkitys kauppakumppanina väheni vuosien kuluessa. Venäjän pyrkimyksenä oli Hautalan mukaan heikentää Suomen ja Ruotsin välistä kaupankäyntiä. Krimin sota vähensi tervanvientiä 1850-luvulla. Oolannin Sodan aikana 1. kesäkuuta 1854 englantilaiset tuhosivat Oulun kauppalaivaston ja polttivat tervahovin rakennukset sekä varastoissa olleet noin 16 000 tynnyriä tervaa.
Seuraava onnettomuus kohtasi tervahovia 10. kesäkuuta 1901. Tervahovin vieressä sijainneen sahan alueelta alkanut tulipalo levisi tervahoviin ja poltti sen rakennukset ja varastoissa olleen tervan. Tervaa paloi 13 200 tynnyriä. Tervahovi sijoitettiin palon jälkeen väliaikaisesti Toppilan salmen eteläpuolelle. Vasta 1903 se siirrettiin entiselle paikalleen, jonne oli rakennettu toimintaa varten joitain pieniä rakennuksia. Tervakaupan merkitys oli kuitenkin 1900-luvulle tultaessa vähentynyt, ja vuonna 1910 Oulun kauppaseura myi tervahovin kaupungille, joka siirsi sen toiminnan salmen eteläpuolelle satamaradan ja rakennusten tieltä. Tervahovin voidaan katsoa lopettaneen toimintansa tuolloin.
Tervahovin hoitajien eli pehtoorien piti olla koulutukseltaan triviaalikoulun kirjureita tai ylemmän koulutuksen saaneita. Kielitaidoksi vaadittiin ruotsi ja englanti. Lisäansioksi katsottiin myös venäjän ja ranskan kauppasanaston osaaminen. Pehtoorit nimitti Kauppaseura. Kyseisen ammattikunnan piti valvoa, että Kauppaseuran asettamaa ohjesääntöä noudatetaan. Ohjesäännön laiminlyönneistä tai rikkomisesta pehtoori voitiin erottaa virasta. Pehtoorin tehtäviin kuului etsiä ja esittää maistraatin nimitystä varten henkilöstö, kuten rääkärit ja tynnyrinpyörittäjät. Lisäksi pehtoorit maksoivat tervan luovutuksen yhteydessä tervasta sovitun hinnan tervanpolttajille. Lisäksi tehtäviin kuului tervan tilastointi, laivausasiakirjojen valmistelu, varustamisen valvominen jne. Oulun Tervahovin pehtooreita olivat mm.:
Tervahovi (täsmennyssivu)
Tervahovi voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Percy Adlon
Percy Adlon (s. 1. kesäkuuta 1935, München) on saksalainen elokuva- ja televisio-ohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja.
Adlon opiskeli taide- ja teatterihistoriaa sekä saksan kieltä Münchenin Ludwigin-Maximilianin yliopistossa. Hän osallistui myös näyttely- ja laulukursseille. Hän kuului opiskelijoiden teatteriryhmään ja aloitti uransa juuri näyttelijänä. Pian Adlon löysi uuden kiinnostuksen televisio- ja radiotyöstä.
Adlon on tunnetuimman elokuvansa "Bagdad Cafén" (1988) ohella matkustanut lukuisia dokumentteja työstäessään mm. Tansaniaan saakka. Hänelle on myönnetty Bundesverdienstkreuz. Hän oli vuonna 1989 ehdolla Cannesin elokuvajuhlien Kultaisen palmun saajaksi työstä elokuvan "Rosalie lähtee ostoksille" parissa. Hän on voittanut César-palkinnon.
Percy Adlon asuu vaimonsa Eleonoren kanssa Kaliforniassa. Heidän poikansa Felix toimii myös elokuva-alalla. Percy Adlonin isoisän isä perusti Berliiniin kuuluisan Adlon-hotellin.
Jon Amiel
Jon Amiel (s. 20. toukokuuta 1948) on Lontoossa syntynyt elokuvaohjaaja, joka on luonut menestyksekkään uran sekä Britanniassa että Yhdysvalloissa.
Amiel opiskeli Cambridgen yliopistossa ennen kuin pääsi töihin Royal Shakespeare Companylle. Työskenneltyään jo BBC:lle hän ohjasi vuonna 1985 dokumentin "The Silent Twins". Hänet valittiin pian ohjaamaan myös minisarjaa "Laulava salapoliisi".
Amiel teki elokuvadebyyttinsä "Cappuccinon" ("Queen of Hearts") ohjauksella vuonna 1989. Myöhempien elokuvien joukkoon lukeutuvat "Copycat – Kopiomurhaaja" (1995), "Mies joka luuli liikaa" (1997), "Ansa viritetty" (1999), "Ytimessä" (2003) ja Creation (2009).
Jennifer Hale
Jennifer Rena Hale (s. 1. tammikuuta 1972 Happy Valley-Goose Bay, Newfoundland ja Labrador, Kanada) on kanadalais-yhdysvaltalainen ääninäyttelijä.
Hale syntyi Newfoundland ja Labradorissa, mutta kasvoi Yhdysvalloissa, jossa hän kävi high schoolia Alabamassa. Samaan aikaan ollessaan 17-vuotias Hale työskenteli tuotannon apulaisena, josta oli tulevaisuudessa hänelle paljon hyötyä. Collegessa Hale jatkoi näyttelemistä ja esiintyi teatterin lisäksi pienissä rooleissa televisiosarjoissa "Teho-osasto", "Ammu vaan!" ja "Melrose Place".
Ääninäyttelemisen pariin Hale päätyi vuonna 1993, jolloin hän aloitti tekemällä sivuääniä animaatioon "Vaaleanpunainen pantteri". Tunnetuimpiin äänirooleihin kuuluu muun muassa Musta Kissa ("Hämähäkkimies") ja neiti Keane ("Tehotytöt"). Hale usein kierrättää samaa ääntää kaikilla hahmoilla, mutta kykenee kuitenkin tekemään muita ääniä ja käyttää muun muassa ranskalaista aksenttiaan muutamille hahmoille.
Lisäksi Hale tekee myös mainosäänijuontoja muun muassa Discovery Channelille.
Syksyllä 2009 Top of the Limit -sivusto sijoitti Halen toiselle sijalle laatimassaan kymmenen parhaan videopelien ääninäyttelijän listassa.
Aubagne
Aubagne on ranskalainen kaupunki, joka sijaitsee noin 17 kilometriä Marseillesta itään Provence-Alpes-Côte d'Azurin alueella. Kaupungissa on 46,423 asukasta ja sen väestötiheys on 846 asukasta neliökilometrillä (2010).
Muun muassa Muukalaislegioonalla on kaupungissa päämaja ja päävärväyspaikka, jonka kautta kaikki legioonalaiset tulevat palvelukseen. Kaupungissa onkin matkailijoille avoin Muukalaislegioonan museo sekä myös legioonan veteraanien vanhainkoti.
Kirjailija ja elokuvantekijä Marcel Pagnol (1895–1974) on syntyisin Aubagnesta.
Aubagne sijaitsee Ranskan kaakkoiskulmassa muodostaen kolmion yhdessä Aix-en-Provencen ja Marseillen kanssa. Kolmiota hallitsevat vuoristoseudut kuten Garbalan, Sainte-Baume ja Doaurd/Carpiagne.
Héctor Babenco
Héctor Eduardo Babenco (7. helmikuuta 1946 Buenos Aires, Argentiina – 13. heinäkuuta 2016 São Paulo, Brasilia) oli argentiinalaissyntyinen elokuvaohjaaja.
Babenco syntyi Buenos Airesissa ja kasvoi Mar del Platassa. Hän vietti vuodet 1964–1968 Euroopassa, mutta päätti vuonna 1969 asettua vakituisesti São Pauloon, Brasiliaan.
Héctor Babencon läpimurtoelokuva oli "Pixote – heikomman laki" (1981). Myöhempien tunnettujen ohjauksien joukkoon lukeutuvat "Hämähäkkinaisen suudelma" (1985), "Karhiainen" (1987), "Leikkiä Luojan laitumilla" (1991) ja "Carandiru" (2003). Babenco oli ehdolla Oscar-palkinnon ja Kultaisen palmun saajaksi.
Babenco oli tuomariston jäsen vuoden 1989 Cannesin, vuoden 1998 Venetsian ja vuoden 2001 Berliinin elokuvajuhlilla. Hän toipui 1990-luvulla Non-Hodgkinin lymfoomasta.
Hairspray (vuoden 2007 elokuva)
Hairspray on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut musikaalielokuva. Elokuvan ovat tuottaneet Craig Zadan ja Neil Meron ja sen ohjaaja on Adam Shankman. Elokuvan Yhdysvaltain, Kanadan ja Englannin ensi-ilta oli 20. heinäkuuta. Elokuva on sovitus samannimisestä Tony-palkinnon voittaneesta Broadway-musikaalista. Musikaali taas pohjautuu John Waters'in vuonna 1988 ohjaamaan elokuvaan. Elokuvassa seurataan teini-ikäistä Tracy Turnbladia hänen matkallaan tähteyteen tanssijana ja toisaalta hänen taistelussaan rotusyrjintää vastaan.
Maurice Smith
Maurice Smith (s. 28. syyskuuta 1980) on jamaikalainen kymmenottelija.
Ateenan olympialaisissa 2004 Smith sijoittui kymmenottelussa sijalle 14 pistein 8023.
Helsingin MM-kisoissa 2005 hän keskeytti, mutta Osakassa 2007 hän voitti MM-hopeaa tuloksella 8644. Tulos oli Jamaikan ennätys ja hän paransi henkilökohtaista ennätystään lähes 300 pisteellä. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sijoittui yhdeksänneksi pistein 8205. Berliinin MM-kisoissa 2009 ja Daegun MM-kisoissa 2011 hän keskeytti.
Smith on myös Pan-Amerikan kisojen mestari vuodelta 2007 kisaennätyksellä 8278 ja Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuskisojen voittaja 2001 kymmenottelussa. Hän on myös Jamaikan mestari kiekonheitossa vuosilta 2005 ja 2007.
Luettelo televisiosarjan Itse valtiaat jaksoista
Tämä on luettelo Itse valtiaat -televisiosarjan jaksoista.
Johnnie To
Johnnie To Kei-fung () (s. 22. huhtikuuta 1955 Brittiläinen Hongkong) on hongkongilainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja.
Itseään toteuttava ennuste
Itseään toteuttava ennuste aiheuttaa oman toteutumisensa suoraan tai välillisesti. Käsitteen määritteli sosiologi Robert K. Merton teoksessaan "Social Theory and Social Structure".
Richard Wiseman on tarkastellut itseään toteuttavien ennusteiden merkitystä arkipsykologiassa. Uskoessaan itseensä ihmiset hänen tutkimuksessaan kirjasivat tyytyväisyytensä ja onnistumistensa lisääntyneen. Wiseman unohti kuitenkin vahvistusharhan.
Juan de Fucan salmi
Juan de Fucan salmi ( tai "Strait of Juan de Fuca") on 1500-luvulla eläneen merenkulkija Juan de Fucan mukaan nimetty salmi Pohjois-Amerikan länsirannikolla, Tyynessä valtameressä. Salmi sijaitsee Kanadan Vancouverinsaaren ja sen eteläpuolisen Yhdysvaltain Washingtonin osavaltion Olympian niemimaan välissä. Salmen pituus on noin 150 kilometriä.
Salmi yhdistää Georgiansalmen ja Puget Soundin Tyyneen valtamereen. Lämmön vapautuminen merenpinnasta ja ilman jäähtyminen aiheuttavat alueelle ominaisten sumukerrosten muodostumisen kesäisin ja syksyisin.
Tärkeimmät kaupungit salmen rannalla ovat Kanadan Brittiläisen Kolumbian Victoria ja Yhdysvaltain Washingtonin Port Angeles. Kaupunkien välillä harjoitetaan kansainvälistä lauttaliikennettä.
Leroy Dixon
Leroy Dixon (s. 20. kesäkuuta 1983 South Bend, Indiana) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.
Dixon sijoittui yleisurheilun Yhdysvaltain-mestaruuskisoissa 2007 100 metrin juoksussa kuudenneksi ajalla 10,25, minkä ansiosta hänet valittiin Yhdysvaltain pikaviestijoukkueeseen Osakan MM-kisoihin. Osakassa hän juoksi Yhdysvaltain joukkueessa, joka voitti MM-kultaa 4 x 100 metrin viestijuoksussa.
Port Angeles
Port Angeles on kaupunki Clallamin piirikunnassa Washingtonin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Vuoden 2000 väestölaskennassa kaupungin asukasluku oli 18 397, tehden siitä Olympian niemimaan väkirikkaimman kaupungin. Se on myös piirikuntansa pääkaupunki. Pinta-alaa sillä on 163,3 neliökilometrin verran, ja asukastiheys on 134 as./km².
Port Angeles sai kaupunginoikeudet 11. kesäkuuta vuonna 1890. Se sijaitsee Juan de Fucan salmen rannalla, ja sieltä harjoitetaan lauttaliikennettä Kanadan Brittiläisessä Kolumbiassa sijaitsevaan Victorian kaupunkiin Vancouverinsaarelle.
Erkki Mustakari
Erkki ”Eki” Juhani Mustakari (s. 13. maaliskuuta 1946 Helsinki) on suomalainen Formula 1 -toimittaja ja entinen asiantuntija ja kommentaattori MTV3-kanavan F1-lähetyksissä. Hän on ollut mukana 412 kertaa paikan päällä F1-viikonloppuina, joista ensimmäinen tapahtui Italian Monzassa kaudella 1982. Mustakarin viimeinen paikan päällä oleva viikonloppu tapahtui samalla radalla kaudella 2013.
Mustakari on myös entinen seiväshyppääjä. Seiväshypyssä hän voitti kaksi Suomen mestaruutta.
Mustakari harjoitteli talven 1962–1963 Valto Oleniuksen opastuksessa ja paransi ennätystään yli metrin talven aikana. 5. toukokuuta 1963 hän hyppäsi Porissa 17-vuotiaiden maailmanennätyksen 460. Samassa kilpailussa Pentti Nikula hyppäsi Euroopan ennätyksen 500. Tammikuussa 1967 Mustakari hyppäsi Pajulahdessa 512 ja rikkoi Nikulan sisäratojen Euroopan ennätyksen.
1960-luvun loppupuolella Mustakari siirtyi opiskelemaan Yhdysvaltoihin, Fresnon valtionyliopistoon, jossa hänestä tuli liikunnanopettaja. Fresnossa hän harjoitteli seiväshypyn maailmanennätysmiehen Cornelius Warmerdamin valmennuksessa. Ulkoratojen Suomen ennätystä Mustakari paransi Fresnossa kahdesti. 30. maaliskuuta 1968 hän hyppäsi 519, parantaen Risto Ivanoffin hallussa ollutta ennätystä neljällä sentillä. Altti Alarotu rikkoi Mustakarin ennätyksen jo samana päivänä Provossa, Utahissa, hypättyään 521. Toisen Suomen ennätyksensä Mustakari teki 12. huhtikuuta 1969 hypättyään ennätyksekseen jääneen tuloksen 528.
Mustakari osallistui Méxicossa olympialaisiin 1968, mutta loukkaantuneena jäi loppukilpailussa ilman tulosta. Ateenan EM-kisoissa 1969 hän sijoittui kahdeksanneksi. Ulkoratojen Suomen mestaruuden Mustakari voitti vuosina 1968 ja 1969.
Mustakari lopetti urheilu-uransa jo 25-vuotiaana.
Ennen F1-kommentaattoriuraansa Mustakari työskenteli pienessä mainostoimistossa, josta hän otti virkavapaata vuonna 1989 päästäkseen katsomaan syyskuussa kilpailtua Portugalin Grand Prix'tä (samaa kilpailua jossa Jyrki Järvilehto teki F1-debyyttinsä). Mustakari on edelleen virkavapaalla tuosta kyseisestä mainostoimistosta, joskin koko toimistoa ei ole enää olemassakaan.
Mustakari oli tuosta Portugalin GP:stä lähtien joka kerta mukana F1-kisan varikolla kisaviikonloppuna yli 22 vuoden ajan. Putki katkesi 381 kilpailun jälkeen, kun hän ei matkustanut Bahrainiin 2012. Mustakarin viimeinen kisaviikonloppu paikan päällä tapahtui Italiassa 2013. Hän kävi yhteensä 415 GP:ssä. Tästä eteenpäin hän toimii vain MTV3.fi:n ja Radio Novan F1-raportoijana.
Mustakari on ollut kahdesti naimisissa ja hänellä on yhteensä neljä lasta: Anu ja Evi ensimmäisestä sekä Linda ja Mika toisesta avioliitosta. Lisäksi hänen nykyisellä vaimollaan Tainalla on Teo-poika edellisestä avioliitostaan. Evi Mustakari on koripallon maajoukkuepelaaja. Mustakari asuu nykyään Mallorcalla.
Mustakarin eno oli korkeushyppääjä ja kiekonheittäjä Kalevi Kotkas.
Mikele Barber
Mikele Barber (s. 4. lokakuuta 1980) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.
Barber kilpaili 1998 Annecyn nuorten MM-kisoissa, joissa hän sijoittui 400 metrin juoksussa kahdeksanneksi ajalla 54,24. Seuraavana vuonna hän oli Universiadeissa 400 metrillä toinen ajalla 51,03 ja vuoden 2001 Universiadeissa matkan kolmas. Barber oli Osakan MM-kisoissa 2007 mukana Yhdysvaltain joukkueessa, joka voitti 4 x 100 metrin viestijuoksussa MM-kultaa. Dohan sisäratojen MM-kisoissa 2010 hän karsiutui välierissä 60 metrillä. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän karsiutui 100 metrin alkuerissä.
Hänen kaksossiskonsa Me'Lisa on myös pikajuoksija.
Marilyn French
Marilyn French (21. marraskuuta 1929 New York – 2. toukokuuta 2009 New York) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja tunnettu radikaalifeministinen ajattelija. Hänen tunnetuimpiin töihinsä lukeutuvat romaani "Naistenhuone" (1977) sekä patriarkaalisen yhteiskunnan historiallisia vaikutuksia maailmassa pohdiskeleva "Vallan tuolla puolen: nainen, mies ja moraali" (1985).
Frenchillä oli puolalaisia sukujuuria. Hän sairastui 61-vuotiaana levinneeseen ruokatorvensyöpään, mutta toipui ja julkaisi kokemuksen pohjalta teoksen "Kausi helvetissä" (1998).
Yksikotisuus
Yksikotisia ovat kasvit, joiden heteet ja emit sijaitsevat samassa kasviyksilössä. Kaksikotisilla kasveilla heteet ja emit ovat eri yksilöissä.
Nebula-palkinto
Nebula-palkinto on Science Fiction and Fantasy Writers of American (SFWA) vuosittain jakama palkinto parhaasta Yhdysvalloissa kahden edellisen vuoden aikana julkaistusta tieteis- tai fantasiakirjasta. Palkinto on läpinäkyvä palkki, jossa on kuvattuna kimaltava spiraalitähtisumu eli nebula. Palkintoon ei sisälly rahaa.
SFWA:n jäsenet voivat suositella palkinnonsaajiksi teoksia vuoden sisällä teoksen julkaisupäivästä. Kymmenen suositusta saaneet teokset pääsevät alustavalle ehdokaslistalle. Seuraavan vuoden alussa alustava lista karsitaan noin viiden teoksen lyhytlistaksi. Erikseen nimetyt raadit voivat lisätä lyhytlistalle yhden teoksen, joka ovat niiden mielestä jäänyt vaille ansaitsemaansa arvostusta. Tästä lyhytlistasta SFWA:n jäsenet äänestävät lopullisen voittajan.
Tämän menettelyn seurauksena teos voi päätyä joko julkaisuvuotensa tai sitä seuraavan vuoden ehdokaslistalle. Vuonna 2000 julkaistu teos voi siis voittaa palkinnon joko vuonna 2001 (mikäli se pääsi ehdokaslistalla vuonna 2000 ja selviytyi lyhytlistalle 2001) tai 2002 (mikäli se pääsi alustavalle ehdokaslistalle vasta vuonna 2001).
Ensimmäiset Nebulat jaettiin vuonna 1965, jolloin parhaan romaanin palkinnon voitti Frank Herbertin "Dyyni".
Nebula-palkinnot jaetaan seuraavissa luokissa:SFWA jakaa myös muita palkintoja Nebuloiden lisäksi. SFWA:n perustajan mukaan nimetty Damon Knight Memorial Grand Master Award (vuoteen 2002 asti pelkkä Grand Master Award) jaetaan yhdistyksen puheenjohtajan ehdotuksesta elämäntyöpalkintona vielä elossa olevalle tieteis- tai fantasiakirjailijalle.
Vuodesta 2006 lähtien on jaettu vuonna 2005 kuolleen Andre Nortonin mukaan nimetty Andre Norton Award. Se myönnetään poikkeuksellisen erinomaiselle nuorten tieteis- tai fantasiakirjalle. Palkinto voidaan myöntää myös sarjakuvalle.
SFWA on kolme kertaa myöntänyt Bradbury-palkinnon erinomaisesta työstä käsikirjoitusten parissa, mutta vuonna 1999 perustettu paras käsikirjoitus -luokka on tehnyt tämän erikoispalkinnon tarpeettomaksi. Joss Whedon sai kuitenkin vuonna 2009 Ray Bradbury -palkinnon.
Lisäksi SFWA jakaa kunnianosoituksia jäsenilleen seuran toiminnan edistämisestä ja myöntää Author Emeritus -kunnianosoituksen, jonka saaja kutsutaan pitämään puhe Nebuloiden jakotilaisuuteen.
Luettelo kristillisistä metalliyhtyeistä
Luettelo kristillisistä metalliyhtyeistä on luettelo yhtyeistä, jotka ovat avoimesti kristillisiä ja soittavat metallimusiikkia tai yhtä sen monista alalajeista.
Kalifornianpyöriäinen
Kalifornianpyöriäinen eli vaquita ("Phocoena sinus") on pienikokoinen, äärimmäisen uhanalainen pyöriäislaji. Vuoden 2016 lopulla niitä arveltiin olevan jäljellä vain 30 yksilöä. Laji uhkaa kuolla sukupuuttoon kahdessa vuodessa. Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut, että lajin suomenkieliseksi nimeksi vaihdettaisiin "bajanpyöriäinen".
Kalifornianpyöriäinen on pienin pyöriäislaji. Se voi kasvaa puolitoista metriä pitkäksi. Selkäpuoli on tummanharmaa, vatsa lähes valkea. Naaras on hiukan isompi kuin koiras. Poikasella on valkeita pilkkuja evissään.
Kalifornianpyöriäinen on Kalifornianlahden endeeminen laji. Sitä tavataan harvoin yli 30 metrin syvyydessä.
Kalifornianpyöriäinen syö kalaa ja mustekaloja.
Kalifornianpyöriäinen tulee ilmeisesti sukukypsäksi kolmen-kuuden vuoden iässä. Kiima-aika alkaa huhtikuun puolivälissä ja jatkuu toukokuulle. Tiineys kestää kymmenen kuukautta.
Jacques Rivette
Jacques Rivette (1. maaliskuuta 1928 Rouen – 29. tammikuuta 2016 Pariisi) oli ranskalainen elokuvaohjaaja. Hän kuului Jean-Luc Godardin kanssa ranskalaisen elokuvan uuden aallon kokeellisempiin edustajiin.
Rivette syntyi Rouenissa ja toimi ohjaajantyönsä ohella elokuva-arvostelijana mm. "Cahiers du cinémalle". Hänen tunnetuimpien töidensä joukkoon lukeutuvat "Celine et Julie vont en bateau" (1974) ja "La belle noiseuse – tuntematon mestariteos" (1991).
Rivette oli ehdolla mm. Berliinin kansainvälisten elokuvajuhlien Kultaisen karhun ja Cannesin elokuvajuhlien Kultaisen palmun sekä César-palkinnon saajaksi. Hänelle myönnettiin vuonna 1991 Locarnon elokuvajuhlien "Leopard of Honor" elinikäisistä saavutuksista elokuvan alalla.
Codename: Kids Next Door
Codename: Kids Next Door (Koodinimi: Naapurin lapset) on yhdysvaltalainen Tom Warburtonin luoma ja Curious Picturesin tuottama animaatiosarja. Sarjan ensiesitys oli Cartoon Networkilla joulukuussa 2002 ja päättyi marraskuussa 2007. Sarjasta tehtiin yhteensä 78 jaksoa. Lisäksi siitä tuotettiin yksi spesiaalijakso "The Grim Adventures of the Kids Next Door", jossa The Grim Adventures of Billy & Mandy -sarjan hahmot esiityivät yhdessä Codename: Kids Next Doorin kanssa. Sarjasta tuotettiin myös kaksi televisioelokuvaa ja , joka varsinaisesti päätti animaatiosarjan. Kids Next Doorista tehtiin myös seikkailupeli nimeltään
Tarinassa keskitytään pääasiassa viiteen 10-vuotiaisiin lapsiin, jotka taistelevat aikuisia ja teini-ikäisiä vastaan. Heidän päämajansa sijaitsee puumajassa, jota he kutsuvat nimellä Sektori viisi (Sector V), joka on osa maailman laajuista Kids Next Door organisaatiota. Jokaisella KND-jäsenellä on koodinimi, joka alkaa sanalla Numero ("Numbuh"). Tarinoissa lapset usein kohtaavat tyypillisiä ongelmia aikuisten ja teini-ikäisten kanssa, jotka ovat kuitenkin enemmän tai vähemmän liioiteltuja.
Ohjelmassa aikuiset ja teinit vihaavat lapsia (muutamia lukuun ottamatta) ja ne yrittävät orjuuttaa kaikki lapset. KND:n tehtävänä on estää aikuisten pahat aikeet.
Huhta (Eurajoki)
Huhta on kylä Eurajoen kunnassa, 3 kilometrin päässä Irjanteen keskustasta. Huhdan kylässä toimii Huhdan koulu. Huhdalla asuu noin sata asukasta.
Koululla on myös uusi iso liikuntasali jossa käy liikkumassa monia kyläläisiä.
Dwight Tiendalli
Dwight Marciano Tiendalli (s. 21. lokakuuta 1985) on surinamelais-hollantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Swansea Cityä. Hänen pelipaikkansa on puolustaja.
Tiendalli aloitti uransa amsterdamilaisessa AFC Ajaxissa. Hän siirtyi vuonna 2004 FC Utrechtiin. Utrechtissa hän pelasi 41 ottelua, joissa kolme tehtyä maalia. Kesällä 2006 hän siirtyi Feyenoordiin. Hän joutui kuitenkin jättämään koko kauden väliin loukkaantumisen takia. 25. joulukuuta 2008 hänet lähetettiin hakemaan pelikuntoa lainasopimuksella Sparta Rotterdamiin.
Kaudet 2009–2012 Tiendalli edusti FC Twenteä ja kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi Englannin Valioliigassa pelaavaan Swansea Cityyn.
Vuonna 2006 hänet valittiin edustamaan Hollantia alle 20-vuotiaiden Euroopan mestaruuskilpailuihin Portugaliin. Hollanti voitti mestaruuden ja Tiendalli valittiin turnauksen tähdistöön.
Equites
Equites eli ritarit olivat Rooman valtakunnassa senaattorisäädyn jälkeen toiseksi arvokkain yhteiskuntaluokka.
Rooman kuningasajalla "equites" tarkoitti armeijan ratsuväessä palvelevia kansalaisia. Ratsuväen merkitys laski kuitenkin tasavallan aikana ja armeijan ratsujoukot hankittiin liittolaisten riveistä. Ritarit muodostivat "comitia centuriatassa" 18 ensimmäistä ja tärkeintä "centuriaa". Ritareille ei asetettu samoja rajoituksia kaupankäynnin harjoittamisessa kun senaattiin kuuluville.
Vasta Augustuksen aikana säädettiin tarkasti, ketkä laskettiin ritariksi. Tähän vaadittiin 400 000 sestertiuksen omaisuus. Ritari sai kantaa kultaista sinettisormusta ja kapealla punaisella nauhalla varustettua tunikaa.
Roomalaiset ritarit palvelivat tärkeissä tehtävissä armeijassa kuten sotatribuuneina. Keisariajalla ritareille aukeni mahdollisuus päästä eräisiin valtakunnan tärkeimpiin virkoihin. Keisarit nimittivät yleensä ritareja keisarillisten provinssien prefekteiksi. Tärkeimpiä viroista, joihin roomalainen ritari saattoi päästä, olivat Egyptin provinssin prefekti ja pretoriaaniprefekti.
Erikoistehostekoordinaattori
Erikoistehostekoordinaattori (special effects coordinator / supervisor) vastaa elokuvan fyysisistä erikoistehosteista. Hän laatii käsikirjoituksen ja kuvakäsikirjoituksen pohjalta erikoistehostebudjetin, jonka hän hyväksyttää elokuvan tuottajalla, kokoaa erikoistehosteryhmän, päättää millä tekniikoilla tarvittavat erikoistehosteet tehdään ja kantaa vastuun siitä että elokuvan erikoistehosteet vastaavat ohjaajan, kuvaajan ja lavastajan asettamia visuaalisia tavoitteita ja että tehostetyö tehdään turvallisesti. Erikoistehostekoordinaattori toimii läheisesti kuvaajan, lavastajan ja stunt-koordinaattorin kanssa.
Erikoistehosteryhmään kuuluvat koordinaattorin lisäksi erikoistehosteteknikot, jotka valmistelevat tarvittavat erikoistehosteet koordinaattorin ohjeiden mukaisesti sekä assistentit, jotka toimivat ryhmässä teknikoiden valvonnan alaisina. Mikäli elokuvassa on paljon erikoistehosteita saattaa ryhmään kuulua myös erikoistehoste-esimiehiä, jotka erikoistehostekoordinaattorin ohjeiden mukaisesti koordinoivat pienempiä tehostekokonaisuuksia elokuvaan.
Pohjankarvakuonovompatti
Pohjankarvakuonovompatti ("Lasiorhinus krefftii") on äärimmäisen uhanalainen pussieläin. Niitä on jäljellä alle sata yksilöä Epping Forest National Park -luonnonpuistossa Australian Queenslandissa ja Eläinsaaressa. Karjanhoitoa pidetään suurimpana syynä vompattien vähenemiseen. Jäljellä olevan populaation uhkana ovat pedot, kuten dingo, sekä taudit kuten toksoplasmoosi, jotka voivat helposti tuhota näin pienen kannan. Hitautensa vuoksi vompatteja jää usein myös autojen alle.
Pohjankarvakuonovompatti on vankkarakenteinen, noin metrin mittainen eläin, joka voi painaa 40 kiloa. Pää on iso, silmät pienet ja korvat teräväkärkiset. Ruskea karva on silkkisen pehmeää. Kuonosta lähtee sivuille muhkeat viikset, jotka ovat antaneet lajille sen nimen. Pohjankarvakuonovompateilla on huono näkö, mutta hyvä kuulo ja hajuaisti, sillä ne ovat pääosin yöeläimiä.
Pohjankarvakuonovompatti elää Queenslandissa. Sen luontainen elinalue on enää muutamia neliökilometrejä.
Pohjankarvakuonovompatit kaivavat maahan tunneleita, joissa ne pysyttelevät viileässä päivän kuumimman ajan ja nousevat yöllä laiduntamaan. Vompattien arvellaan elävän noin 20-vuotiaiksi.
Pohjankarvakuonovompattinaaras saa keskimäärin kaksi poikasta kolmessa vuodessa.
Robert Harting
Robert Harting (s. 18. lokakuuta 1984 Cottbus) on saksalainen kiekonheittäjä. Hän on lajin olympiavoittaja (2012), kolminkertainen maailmanmestari (2009, 2011, 2013) ja kaksinkertainen Euroopan mestari (2012, 2014).
Harting voitti hopeaa Debrecenin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2001. Hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Erfurtissa 2005 tuloksella 64,50.
Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 Harting ei selviytynyt loppukilpailuun. Osakan MM-kilpailuissa 2007 hän sai hopeaa tuloksella 66,68. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sijoittui neljänneksi. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän voitti kultamitalin tuloksella 69,43. Vuonna 2010 hän voitti hopeaa Barcelonan EM-kilpailuissa tuloksella 68,47. Daegun MM-kilpailuissa 2011 Harting otti maailmanmestaruuden tuloksella 68,49. Vuonna 2012 Harting voitti kultaa Helsingin EM-kilpailuissa tuloksella 68,30 sekä Lontoon olympialaisissa tuloksella 68,27. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän voitti maailmanmestaruuden tuloksella 69,11. Harting voitti toisen EM-kultansa Zürichissä 2014 tuloksella 66,07. Rio de Janeirossa 2016 Harting jäi karsintaan. Riossa olympiakultaa voitti hänen veljensä Christoph Harting. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui kuudenneksi.
Harting on voittanut kiekonheitossa Saksan-mestaruuden vuosina 2007–2014 ja 2016–2017. ssa hän on sijoittunut toiseksi ja kolmanneksi . Hän voitti maanosien cupin 2010. Euroopan joukkuemestaruuskilpailujen kiekkokilpailun hän on voittanut 2010, 2011, 2013, 2014 ja 2017.
Hartingin ennätys on Turnovissa 22. toukokuuta 2012 heitetty 70,66 m.
Robert Hartingin vaimo Julia Harting on myös kansainvälisen tason kiekonheittäjä.
Spike
Spike on kolmannen sukupolven ohjusjärjestelmä josta on meri- ja panssarintorjuntaversiot. Sen on kehittänyt israelilainen Rafael Advanced Defense Systems Ltd. Ohjus on kehitetty vuonna 1987 ja se otettiin palvelukseen 1997. PSTOHJ 2000 tai PSTOHJ 2000M on Suomen puolustusvoimien käyttämä nimitys hankkimastaan Euro-Spike panssarintorjuntaohjusjärjestelmästä - M-versiossa on uudempi ja kehittyneempi ampumalaite. Se on saksalaisen Röthenbachissa sijaitsevan EuroSpike GmbH valmistama. Suomen lisäksi se on käytössä 11:ssä muussa maassa. PstOhj 2000 on käytettävissä joko "ammu-ja-unohda" tai "ammu-ja-tarkkaile" periaatteella. Edellä mainitussa ampuja lukitsee maalin ja ohjus hakeutuu maaliin itsenäisesti, jälkimmäisessä ohjus välittää valokuidun välityksellä kuvan ampujalle joka voi vaikuttaa ohjuksen lentoon vielä laukaisun jälkeen. Ampumaetäisyys on 2 500 m. Rannikko-ohjus 06 on merivoimien käyttämä Spike-ER versio pinta-alusten torjuntaan.Spike on ollut käytössä sotatoimissa Toisen intifadan aikana (vuodesta 2000 lähtien), Afganistanin sodassa (vuodesta 2001 lähtien), Libanonin konfliktissa 2006 ja Gazan sodassa vuonna 2009.
Erikoistehosteteknikko
Erikoistehosteteknikko () on elokuvan erikoistehosteryhmän jäsen. Hän valmistelee ja suorittaa itsenäisesti erikoistehosteita erikoistehostekoordinaattorin ohjeiden mukaisesti. Hänellä saattaa olla käytössään assistentteja, jotka tekevät työtä hänen valvontansa alaisina.
Carlo Maria Martini
Carlo Maria Martini SJ (15. helmikuuta 1927 – 31. elokuuta 2012) oli italialainen roomalaiskatolisen kirkon pappi. Hän toimi Milanon arkkipiispana vuosina 1980–2002 ja oli kardinaali vuodesta 1983.
Martini syntyi Torinossa ja sai pappisvihkimyksensä 13. heinäkuuta 1952. Hän opiskeli teologiaa sekä filosofiaa ja teki akateemisen uran ennen nousemistaan arkkipiispaksi. Vuoden 2005 konklaavissa hän osallistui uuden paavin valintaan Vatikaanissa.
Martini suhtautui vapaamielisemmin moniin roomalaiskatolisen kirkon perinteisesti vastustamiin asioihin. Hän kyseenalaisti useita kirkon virallisia kantoja; hän muun muassa tuki kondomin käyttöä aidsin leviämisen estämisessä.
Martini menetti äänioikeutensa konklaaveissa helmikuussa 2007 täyttäessään 80 vuotta. Hän sairasti Parkinsonin tautia.
Tera (yhtye)
TERA on suomalainen rock-yhtye, jossa soittavat Petri Lassila, Antti Honkkila, Jesse Riikonen ja Juho Fabrin. Lassila ja Honkkila soittivat aiemmin Terapia-yhtyeessä ja edellinen rumpali Matti soitti TERAn ohella Realismissa, jossa myös Teran entinen basisti Pike Määttä soitti. Riikonen soittaa lisäksi yhtyeissä Sacrecy ja A Day In Paradise. Nykyinen rumpali Juho Fabrin soittaa myös kokoonpanossa TAKOMO. Nykyään sekä Antti että Jesse soittavat myös pitkälti AC/DC:n kappaleita soittavassa AC/JC -yhtyeessä.
Monissa kappaleissa voidaan havaita kristillinen vakaumus ja sanoma, mutta yhtye käsittelee lauluissaan mitä tahansa aiheita.
TERA perustettiin vuonna 2006. Yhtyeen kitaristi Antti oli leikkauttanut jalkansa yhdeksännen kerran ja laulaja-kitaristi Petri odotti selkäleikkaustaan. Sairaalassa miehet päättivät rampoina perustaa uuden bändin. Antti sanoi Petrille tietävänsä loistavan rumpalin, poikansa Matin, ja loistavan basistin, Matin bändikaverin Pike Määtän. Pike ja Matti olivat olleet kovia Terapia-faneja, joten mukaan lähteminen ei tuottanut heille hankaluuksia.
TERAn ensimmäinen single "Kylmä Kaveri" ilmestyi kesällä 2007 ja albumi "Uusi Veri" ilmestyi Maata näkyvissä -festareiden yhteydessä marraskuussa 2007 ja nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen albumilistan sijalle 26. Vuonna 2008 Määttä lähti armeijaan, ja keikoilla heinäkuuhun asti bassonvarressa nähtiin suurimmalta osin Jesse Riikonen Sacrecy-yhtyeestä. Vuoden 2008 lopussa Määttä erotettiin TERAn basistin tehtävästä, ja 1. tammikuuta 2009 TERAn internetsivuilla paljastettiin uuden basistin olevan jo Määtän armeija-aikoina tuuraannut Riikonen.
Keväällä 2009 TERA oli studiossa muutaman jakson äänittämässä toista albumiaan, jonka ilmestyminen lykkääntyi useampaan kertaan. Lopulta keväällä 2010 levyn ilmestymispäiväksi varmistui 1. syyskuuta 2010. Levyn ilmestyttyä se nousi Suomen virallisen albumilistan sijalle 16. Julkaisukeikka soitettiin Tampereella Ristirock-tapahtumassa 4. syyskuuta. TERA oli tehnyt kesäkuuhun 2010 mennessä sata keikkaa.
18.11. 2012 Maata Näkyvissä -festareilla Matti soitti jäähyväiskeikkansa yhtyeen rumpalina. Perhe ja opiskelukiireet veivät miehen ja uudeksi rumpaliksi otettiin Mattia monesti tuurannut Juho Fabrin.
Akustisessa kokoonpanossa TERAn riveissä 1.12. 2012 alkaen on bassoa soittanut Miikka Jokela (tuttu mm. Trinitia-yhtyeestä), joka muilla keikoilla toimii yhtyeen lavamiksaajana. Basisti Riikonen soittaa akustisilla keikoilla toista kitaraa.
Keväällä 2013 TERA alkoi äänittää kolmatta levyään. Se julkaistiin Tampereella Ristirock-tapahtumassa 24. elokuuta 2013.
Teran toisen albumin singlet ovat saaneet jonkin verran radiosoittoa. "Päästä" julkaistiin kesäkuussa 2009, "Minulle ei ole paikkaa" kesäkuussa 2010 ja "Keneen minä luotan" elokuussa 2010. Kaikki singlet ovat saaneet soittokertoja ainakin Radio Rockilla. Radio SuomiPop otti singlen "Keneen minä luotan" päivittäiseen soittoon syyskuussa 2010.
Panttivanki (vuoden 2005 elokuva)
Panttivanki () on vuonna 2005 valmistunut toiminta-/jännityselokuva, jonka on ohjannut Florent Emilio Siri ja jonka pääosassa on Bruce Willis. Elokuva perustuu Robert Craisin kirjaan.
Hampi
Hampi () on kylä Intiassa, Karnatakan osavaltion pohjoisosassa Tungabhadra-joen varrella. Se on kuuluisa Vijayanagaran valtakunnan samannimisen pääkaupungin raunioista. Hampi on luultavasti ollut paikassa jo ennen Vijanagaran kaupungin perustamista, ja se on edelleen merkittävä pyhiinvaelluskohde; etenkin Virupakshan temppelissä käy paljon uskovaisia ja matkailijoita. Muslimivalloittajien tuhottua Vijanagaran Hampi on jatkanut rauhallista elämäänsä.
Hampista on 353 kilometriä Bangaloreen ja 74 kilometriä lähimpään isoon kaupunkiin Bellaryyn. Alueella on pitkään harjoitettu pienimuotoista rautakaivostoimintaa.
Hampin monumentit ovat Unescon maailmanperintökohde. Niihin kuuluvat
Equites singulares
Equites singulares oli Rooman keisarin henkivartiokaartin ratsuväki. Trajanus perusti osaston korvaamaan Galban perustaman germaanikaartin. Kaarti saattoi keisaria taistelukentällä, mutta muuten se palveli vain Roomassa. Kaartia johti kaksi tribuunia. Konstantinus Suuri lakkautti kaartin ja lahjoitti toisen sen kasarmeista kirkolle joka rakensi sen alueelle Lateraanikirkon.
Charles Doolittle Walcott
Charles Doolittle Walcott (31. maaliskuuta 1850 – 9. helmikuuta 1927) oli merkittävä yhdysvaltalainen paleontologi. Walcott oli erikoistunut selkärangattomien tutkimiseen. Hän tuli tunnetuksi vuonna 1909 Burgess Shalen fossiiliesiintymän löytäjänä.
Walcott syntyi New York Millsissä New Yorkin osavaltiossa. Hän oli kiinnostunut luonnosta jo lapsena ja keräsi mineraaleja ja linnunmunia sekä myöhemmin fossiileja. Walcott ei suorittanut lukiota loppuun, mutta hänen kiinnostuksensa fossiileihin tutustutti hänet Louis Agassiziin, joka kannusti Walcottia jatkamaan työtä paleontologian parissa. 9. tammikuuta 1872 Walcott avioitui Lura Ann Rustin kanssa.
Walcott aloitti tieteellisen uransa etsimällä uusia löydöksiä ja myymällä näytteitä Yalen yliopistolle.
Vuonna 1876 Walcottista tuli New Yorkin osavaltion geologin James Hallin avustaja. Samalla hänestä tuli myös "Yhdysvaltain tieteen kehittämisen yhdistyksen" jäsen.
Walcott työskenteli yhdysvaltain geologian tutkimuskeskuksessa vuodesta 1879. Vuonna 1894 hänestä tuli laitoksen johtaja. Walcott työskenteli erityisesti kambrikaudelle ajoitettujen löydösten parissa.
Walcott avioitui toistamiseen vuonna 1888 Helena Breese Stevensin kanssa. Pari sai neljä lasta. Hänet valittiin Tieteiden kansalliseen akatemiaan vuonna 1896. Vuonna 1902 Walcott tapasi Andrew Carnegien ja hänestä tuli yksi Carnegie Institution of Washingtonin perustajista.
Walcott kuoli Washington, DC:ssä vuonna 1927. Kuoleman jälkeen hänen näytteet, valokuvat ja muut muistiinpanot varastoitiin. 1960-luvulla uusi paleontologisukupolvi kiinnostui aineistosta uudelleen.
Walcottin mukaan on nimetty Kanadassa sijaitsevassa "Mount Burgessissa" oleva huippu. Yhdysvaltain kansallinen tiedeakatemia myöntää "Charles Doolittle Walcott mitalin" viiden vuoden välein ansiokkaasta esikambri- ja kambrikauden tutkimuksesta.
Arithmetica Universalis
Arithmetica Universalis on Isaac Newtonin kirjoittama matematiikkaa käsittelevä teos. Kirja on kirjoitettu latinaksi ja sitä muokkasi sekä julkaisi William Whiston vuonna 1707. Whiston oli Newtonin seuraaja Lucas-professorina. "Arithmetica" perustuu Newtonin pitämiin luentoihin. Joseph Raphson käänsi teoksen englanniksi vuonna 1720. Käännös julkaistiin nimellä "Universal Arithmetick". John Machin julkaisi vuonna 1722 latinankielisestä teoksesta toisen laitoksen. "Arithmetica" käsittelee algebrallista notaatiota, aritmetiikkaa, geometrian ja algebran yhteyttä sekä yhtälöiden ratkaisua.
Pretoriaaniprefekti
Pretoriaaniprefekti () oli Rooman valtakunnassa pretoriaanikaartin eli keisarin henkivartioston komentaja. Ajan myötä pretoriaaniprefektien virka muuttui valtakunnan tärkeimmäksi siviiliviraksi.
Augustus perusti viran vuonna 2 eaa. Pretoriaaniprefektien määrä vaihteli siten, että Augustuksen aikana heitä oli samaan aikaan kaksi, myöhemmin heitä saattoi olla kolme tai vain yksi. Pretoriaaniprefekti oli Egyptin prefektin ohella korkein ja arvostetuin virka, johon Rooman ritarisäätyyn kuulunut henkilö saattoi päästä. Yksi pretoriaaniprefekteistä kuului keisarin neuvostoon ("consilium") ja saattoi päästä senaatin jäseneksi.
Aluksi virka oli vain sotilaallinen, mutta pian prefekti sai myös siviilitehtäviä. Pretoriaaniprefektistä tuli korkein oikeusaste ennen itse keisaria. Virka vaatikin juridista osaamista, ja osa ajan tunnetuimmista alan asiantuntijoista palveli tässä tehtävässä. Konstantinus Suuren aikana pretoriaaniprefektin virka menetti kokonaan sotilaalliset tehtävänsä ja pretoriaaniprefektistä tulikin valtakunnan korkein siviilivirka. Diocletianuksen tetrarkian aikana pretoriaaniprefektejä oli neljä, yksi kutakin keisaria kohti.
Alisa Camplin
Alisa Camplin (s. 10. marraskuuta 1974 Melbourne) on australialainen freestylehiihtäjä. Camplin voitti kultaa vuoden 2002 talviolympialaisissa Salt Lake Cityssä. Vuoden 2006 talviolympialaisissa Torinossa hän sijoittui kolmanneksi. Camplin on ensimmäinen australialainen, joka on voittanut kaksi mitalia peräkkäisissä talviolympialaisissa.
Camplin lopetti uransa vuonna 2006. Hän ilmoitti haluavansa työskennellä median ja hiihtomatkailun parissa. Hän on myös IBM:n kansainvälinen lähettiläs ja toimii puhujana ja tekee hyväntekeväisyystyötä.
Missä olit silloin
Missä olit silloin on Lea Lavenin vuonna 1999 julkaistu albumi. Albumin on julkaissut Warner Music Finland Oy. Albumi sisältää Lavenin vuoden 1999 Syksyn sävel -kilpailun voittaneen kappaleen "Nyt kun oot mennyt".
Kaapo Wirtanen
Kaapo Viljo Josef Wirtanen () oli suomalainen taidemaalari.
Kaapo Wirtasen vanhemmat olivat kauppias Josef Wirtanen ja Matilda Selvén. Hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1904–1907 ja osallistui taidenäyttelyihin kotimaassa ja ulkomailla vuodesta 1908 lähtien. Ulkomailla hänen töitään oli esillä Skandinavian maiden lisäksi Saksassa, Hollannissa, Belgiassa ja Italiassa. Kotimaassa Wirtasen maalauksia on useiden kaupunkien ja säätiöiden kokoelmissa sekä Ateneumissa.
Kaapo Wirtanen vietti 1920-luvulta lähtien kesiään Hyvinkään Kytäjällä. Aluksi hän asui kartanon mailta vuokraamassaan mökissä, kunnes hän rakennutti itselleen vuonna 1942 Hirvenkorva-nimisen huvilan. Talvet Wirtanen asui Helsingissä. Hyvinkään-Karkkilan junan matkustajat saattoivat usein kesäisin nähdä taiteilijan maalaustelineineen Kytäjärven rannalla. Kaapo Wirtanen kuului Kytäjän kartanon omistajan Väinö Vähäkallion lähimpiin ystäviin. Ensimmäisen vaimonsa kuoltua Wirtanen avioitui Vähäkallion sisaren Annin kanssa vuonna 1921.
Julkisissa tiloissa olevia Kaapo Wirtasen teoksia ovat mm. suuri seinämaalaus "Valurit" (vuodelta 1942) Karkkilassa, Lopen kirkon alttaritaulu (1929) ja "Apostolit" -maalaus Kytäjän kyläkirkossa (1938). Wirtanen teki myös runsaan määrän postikortteja, joiden aiheet hän otti pääasiassa maaseutuympäristöstä ja ihmisten arkisista askareista. Wirtasen postikortit ovat suosittu keräilykohde.
Kaapo Wirtanen maalasi lisäksi suuren määrän eri henkilöiden muotokuvia.
Kaapo Wirtanen on haudattu Helsingin Hietaniemen hautausmaalle.
Mikki Hiiren myöhemmät vaiheet
Mikki Hiiren myöhemmät vaiheet on Kauko Röyhkän & Nartun kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1982. Levystä julkaistiin remasteroitu ja bonuskappaleilla täydennetty CD-versio vuonna 2003. Bonuskappaleet ovat peräisin vuoden 1982 "Herra presidentti" -EPltä.
Albumin julkaisun jälkeen Oululainen Kauko Röyhkä & Narttu hajosi. Riku Mattila muutti Helsinkiin ja liittyi hetkeksi Tumppi Varosen Problems?-yhtyeeseen. Kauko Röyhkä muutti myöhemmin itse perässä. Mattila ja Röyhkä tutustuivat Helsingissä Wigwam-yhtyeen alkuperäiseen basistiin, Mats Huldéniin, joka Röyhkän sanojen mukaan oli "liian hippi vuoden -82 tiukasti tyylitietoisille uusromanttiikkabändeille, eikä aivan istunut yhteen meidänkään rockabilly-tyyppisen imagomme kanssa, mutta siitä huolimatta minusta tuntui, että meidän pitäisi saada basistiksi juuri Mats." Myös Heikki Tikka houkuteltiin muuttamaan Helsinkiin. Johanna-yhtiön pomo Atte Blom tarjosi helsinkiläistyneelle Kauko Röyhkä & Nartulle levytyssopimuksen ja yhtye teki EP-levyn Herra presidentti.
Kaikki sävellykset ja sanoitukset Kauko Röyhkä, paitsi A5-säv. ja B3-säv. Riku Mattila. Sovitukset Mattila ja Heikki Tikka.
Autostadt
Autostadt on autoihin keskittynyt teemapuisto Volkswagenin tehtaiden yhteydessä Wolfsburgissa Saksassa. Vuosittainen kävijämäärä on noin 1,2 miljoonaa. Teemapuisto avattiin vuonna 2000.
Autostadt on jaettu seitsemään eri paviljonkiin yhtymän valmistamien automerkkien mukaan joista kaksi on emomerkin Volkswagenin käytössä. Volkswagenin tuotanto- ja tuotekehityspaviljongeista edellä mainittu on alueen uusin ja pienin eikä ollut osa alkuperäistä Autostadtia. Tuotekehityspaviljonki on alueen suurin, kaksikerroksinen ympyränmuotoinen rakennus jonka näyttely esittelee yhtiön malliston kautta aikojen. Muilla Volkswagen Group -yhtymän automerkeillä Audilla, Bentleyllä, Lamborghinilla, SEATilla ja Škodalla on omat kukin erilaisella tyylillä toteutetut merkkipaviljonkinsa. Autostadtissa on myös luovutuskeskus jossa uuden auton ostaneet asiakkaat noutavat autonsa. Volkswagen tarjoaa joillain markkina-alueillaan asiakkaalle mahdollisuutta noutaa uusi autonsa suoraan tehtaalta, jolloin autolla ei matkamittarin mukaan ole ajettu vielä metriäkään. Erikoisuutena on nähtävillä maailman suurimmat lasiset ovet ja 60 metriä korkeat lasipäällysteiset autojen varastointiin käytettävät tornit, joiden alle johtaa 700 metriä pitkä tunneli autotehtaalta.
Elaksis Kivi
Elaksis Kivi on rap-artisti Elastisen ensimmäinen sooloalbumi, joka julkaistiin 19. huhtikuuta 2004. Albumilta julkaistiin singlet "Syljen" ja "Bäkkiin Stadiin". Ensimmäinen single sai suosiota myös ulkomailla ja nousi ykkössijalle Pohjoismaiden listalla, sekä itse albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 8. Kumpikin single julkaistiin vuonna 2004. Levyn nimi on anagrammi kirjailija Aleksis Kivestä. Elastinen käytti "Elaksis Kivi" -nimeä itsestään ensimmäisen kerran vuonna 2001 Kapasiteettiyksikön "Päivästtoiseen" -levyn "7 veljestä 2" -kappaleella.
Adios amigo
Adios amigo on Lea Lavenin vuonna 1997 julkaistu albumi. Albumin on julkaissut Fazer Records.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sovittanut Jori Sivonen ja sanoittanut Turkka Mali, ellei toisin mainittu.
Viersen
Viersen on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Se sijaitsee noin kahdeksan kilometrin päässä Mönchengladbachista. Kaupungin asukasluku vuoden 2016 lopussa oli 76 384 ja pinta-alaltaan se on 91,1 neliökilometrin suuruinen.
Nykyinen Viersenin kaupunki muodostettiin 1. tammikuuta vuonna 1970, kun Vierseniin liitettiin kaupungit Dülken ja Süchteln. Vuoden 1974 loppuun saakka Viersen oli piiritön kaupunki (), eli kaupunki, joka ei kuulunut mihinkään piirikuntaan.
...En Their Medh Riki Fara...
...En Their Medh Riki Fara... on Falkebachin ensimmäinen albumi, joka julkaistiin vuonna 1996. Levyn kappaleista löytyy death metal-vaikutteita, mutta jo seuraavalla levyllä musiikki muuttui "kevyempään" suuntaan. Levyn ensimmäinen painos oli rajattu 250 kappaleeseen, sen julkaisi No Colours Records.
Albumista on julkaistu kuvavinyylipainos, jossa on bonus-kappaleena ""The Heralder"", kuvavinyylipainos oli rajattu 500 kappaleeseen. Kyseisestä kappaleesta on tehty uudempi versio, ""Heralder"", joka löytyy Heralding - The Fireblade -albumilta. Uudempi versio on kuitenkin lyhyempi (5:12) kuin alkuperäinen ""The Heralder"" (9:05).