hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Juovakenguru
Juovakenguru ("Lagostrophus fasciatus") on pussieläin, joka elää nykyään kolmella Australian länsipuolella olevalla saarella. Se on ainoa "Lagostrophus"-suvun ja Sthenurinae-alaheimon vielä elossa oleva laji. Juovakenguru eli ennen myös Australian mantereella, mutta kuoli sieltä sukupuuttoon ilmeisesti vuonna 1963; viimeinen näköhavainto siitä tehtiin vuonna 1906. Mantereelta katoaminen johtui mahdollisesti elinalueen hävittämisestä, ruoan vähenemisestä sekä saalistajien lisääntymisestä.
Juovakenguru on sosiaalinen yöeläin ja elää yleensä ryhmissä pesimisalueella. Pesät sijaitsevat tiheiköissä ja tiheiden pensaiden alla. Lajin urokset ovat erittäin aggressiivisia; aggressiivisuus ilmenee erityisesti urosten kesken ravinnosta taisteltaessa.
Juovakengurut ovat pienikokoisia; ne painavat noin 1,7 kg, naaraat ovat hieman uroksia painavampia. Kengurut ovat päästä häntään 80 cm:n pituisia, josta hännän pituus on noin puolet (keskimäärin 37,5 cm). Kuono on lyhyt ja turkki on pitkä ja harmaa, jossa on keltaisia ja hopeita täpliä. Alavatsalla turkki muuttuu vaaleamman harmaaksi. Selän puolella turkissa on keskiselältä lähteviä mustia raitoja, jotka jatkuvat aina hännän alkuun asti.
Juovakenguru on kasvinsyöjä ja saa suurimman osan tarvitsemastaan nesteestä syömistään kasveista. Ruokavalio koostuu erilaisista ruohoista, hedelmistä sekä muista syötävistä kasveista.
Kiima-aika alkaa joulukuussa ja päättyy syyskuussa. Juovakenguru tulee lisääntymiskykyiseksi vuoden iässä mutta lisääntyy yleensä vasta toisena elinvuotenaan. Tiineys kestää muutaman kuukauden. Poikasia syntyy normaalisti vain yksi, mutta joskus naaras synnyttää vuoden aikana kahdesti. Poikaset pysyvät naaraan pussissa puoli vuotta, jonka jälkeen naaras hoitaa poikasta vielä kolmisen kuukautta. Tilanteissa, jossa poikanen kuolee, on joillakin naarailla toinen sikiö, josta voidaan synnyttää uusi poikanen.
Mygeeto
Mygeeto on fiktiivinen planeetta Star Wars -universumissa, episodi III:ssa eli Sithin kostossa. Mygeeto on luminen planeetta, mikäli elokuvasta voi jotain päätellä. Mygeetolla on eräänlaisia voimakiteitä, joita Galaktisen tasavallan kansleri Palpatine haluaa. Episodissa hän lähettää jedimestari Ki-Adi Mundin hakemaan sellaisia. Kansleri ei kerro sitä, mutta hän tarvitsee voimakiteitä Kuolemantähteä varten.
Tasavaltaa vastaan kapinoiva Separatistiliitto pitää Mygeetoa hallussaan ja Tasavallan ja separatistien välillä käydään Mygeeton taistelu, jossa Ki-Adi Mundi surmataan Palpatinen annettua Käsky 66:n
Mygeeto on myös kenttänä pelissä Star wars Battlefront II.
Richard Bowdler Sharpe
Richard Bowdler Sharpe (22. marraskuuta 1847 Lontoo – 25. joulukuuta 1909 Lontoo) oli englantilainen eläintieteilijä.
Hän oli kustantaja Thomas Bowdler Sharpen ja Elizabeth Cooperin vanhin poika.
Sharpe opiskeli Brightonissa, Peterboroughissa ja Loughboroughissa. 16-vuotiaana hän meni töihin W.H.Smith & Son'ille Lontooseen. 2 vuotta myöhemmin hän siirtyi B. Quaritchin palvelukseen, joka oli aikansa johtava lontoolainen kustantaja ja kirjakauppias. 1864 hän alkoi kirjoittaa ensimmäistä teostaan, tutkielmaa kuningaskalastajasta.
1867 hän sai kirjastonhoitajan paikan Lontoon eläintieteellisestä seurasta. George Robert Grayn kuoltua 1872 hänet valittiin British Museumin eläintieteen osaston vanhemmaksi apulaiseksi, tehtävänään huolehtia museon lintukokoelmista. 1895 hänet korotettiin avustavaksi museonhoitajaksi museon selkärankaisten osastolla, missä virassa hän toimi, kunnes kuoli keuhkokuumeeseen. Hänen aikanaan museon lintukokoelma paisui 35 000:sta 500 000:een näytteeseen.
Sharpe perusti British Ornithologists' Clubin 1892 ja toimitti seuran lehteä vuosikausia. Hän ryhtyi toimittamaan valtavaa teossarjaa "Catalogue of the Birds in the British Museum" 1874. Hän itse kirjoitti 13½ osaa sarjan 27:stä lintuluettelosta vuosina 1874–1898. Alun perin hänen piti itse kirjoittaa koko luettelo, mutta työn osoittauduttua liika suureksi yhdelle miehelle, hän sai 10 tunnettua ornitologia avukseen. Lopullinen teossarja sisältää kuvauksen 11 617 lintulajista yli 2 255 suvusta.
Hän kirjoitti valmiiksi ja julkaisi useita edesmenneiden ornitologien kesken jääneitä teoksia, kuten John Gouldin "Birds of New Guinea" ja Seebohmin "Eggs of British Birds" ja "Monograph of the Turdidee". Hän julkaisi useita kansantajuisia lintukirjoja, kuten "Sketch-book of British Birds" (1898) ja "Wonders of the Bird World" (1898). Hän kirjoitti lähes 100 tieteellistä artikkelia. Sharpe kuvaili ja nimesi muun muassa afrikanpussitiaisen.
Kaksitäplähaukkakala
Kaksitäplähaukkakala ("Amblycirrhitus bimacula" vanh. "Amblycirrhitus bimaculata") on haukkakaloihin kuuluva kala.
Kaksitäplähaukkakala kasvaa noin 8 cm pitkäksi. Siinä on vaalealla pohjalla hiekanruskeita kuvioita. Kaksi silmätäplää sijaistevat silmän takana ja kyljen yläosassa selkäevän takareunan kohdalla.
Täplähaukkakala elää luonnossa Indopasifisella merialueella: Itä-Afrikasta Mangarevalle, Tuamotu-saarille ja Havaijille, pohjoisessa Taiwanin ympäristöön asti ja koko Mikronesiassa.
Kaksitäplähaukkakalaa voi pitää riutta-akvaariossa korallien kanssa, mutta pienet kalat ja katkaravut joutuvat helposti sen syömiksi. Se piileskelee korallien koloissa, ja on muutenkin arempi kuin muut haukkakalat.
Kaksitäplähaukkakala syö luonnossa merenpohjan selkärangattomia. Akvaariossa sille annetaan lihapitoista ruokaa joko kuivattuna tai mieluummin pakastettuna, ja sitä tulisi ruokkia ainakin kerran päivässä.
Josef von Sternberg
Josef von Sternberg (alk. Jonas Sternberg) (29. toukokuuta 1894 Wien, Itävalta-Unkari) – 22. joulukuuta 1969 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli amerikanjuutalainen elokuvaohjaaja. Hän oli ensimmäisiä auteur-ohjaajia, ohjaamisen lisäksi hän vastasi usein elokuvissaan kuvaamisesta, käsikirjoituksesta ja leikkauksesta. Sternbergin tyyli on vaikuttanut merkittävästi myöhempiin ohjaajiin, erityisesti film noir -suuntauksen edustajiin. Hänen loistava yhteistyönsä näyttelijä Marlene Dietrichin kanssa tunnetaan yleisesti.
Sternberg syntyi 29. toukokuuta 1894 Wienissä ortodoksijuutalaiseen perheeseen. Isä muutti New Yorkiin 1897 ja perhe seurasi perässä 1901. Perhe palasi Wieniin 1904 ja lopulta pysyvästi takaisin Yhdysvaltoihin vuonna 1908. 17-vuotiaasta lähtien hän joutui hankkimaan oman elantonsa erilaisilla tilapäistöillä, myös elokuva-alalla. Nähin aikoihin hän muutti etunimensä Jonaksesta Josefiksi.
Ensimmäisen maailmansodan aikana hän toimi Yhdysvaltain armeijan valokuvaajana. Sodan päätyttyä hän työskenteli apulaisohjaajana. Apulaisohjaajan vuosina hän liitti nimeensä aatelisen ”von”-etuliitteen.
Sternberg oli naimisissa kolme kertaa:
Viimeisestä avioliitosta hänellä on kaksi lasta.
Sternberg julkaisi omaelämäkertansa "Fun in a Chinese Laundry" 1965.
Hän kuoli sydänkohtaukseen 1969 Los Angelesissä.
Sternbergin ensimmäinen ohjaustyö oli "The Salvage Hunters" 1925. Elokuva pääsi laajempaan levitykseen vasta kun Charles Chaplin oli kehunut sitä. Sitä seurasivat Mustalaismorsian, jonka MGM hyllytti, ja Chaplinin tuottama "The Sea Gull" (myös nimellä "A Woman of the Sea"), jonka Chaplin tiettävästi tuhosi 1933 (elokuvan kohtalo on epäselvä, sen oletetaan olevan kadonnut).
Sternberg siirtyi Paramountille ja ohjasi gangsterielokuvan Alamaailma (1927), josta tuli yllättäen menestys. Käsikirjoittaja Ben Hecht sai elokuvasta Oscar-palkinnon. Merkittävimmät ohjauksen tämä jälkeen (ennen "Sinistä enkeliä) olivat "Yö satamassa" (1928) ja "Viimeinen määräys" (1928).
Sternberg palasi Saksaan 1929 ohjaamaan "Sinistä enkeliä", jonka pääosaa esitti Marlene Dietrich. Dietrichistä tuli elokuvan myötä tähti ja siitä alkoi Sternbergin ja Dietrichin kuusi vuotta ja seitsemän elokuvaa kestänyt yhteistyö.
Sternberg palasi 1930 Yhdysvaltoihin Dietrichin kanssa. Siellä Sternberg teki Dietrichistä toistamiseen tähden elokuvalla "Marokko", sillä "Sininen enkeli" ei vielä saanut ensi-iltaansa Yhdysvalloissa.
"Marokkoa" seurasivat "Eri lippujen alla" (1931), "Vaalea Venus" (1932), "Shanghain pikajuna" (1932), "Intohimojen keisarinna" (1934) ja "Paholainen on nainen" (1935).
Näiden vuosien ainut elokuva, jossa Dietrich ei näytellyt, oli "Amerikkalainen murhenäytelmä" (1931) Theodore Dreiserin romaanin pohjalta.
Vuoden 1935 jälkeen Sternberg ohjasi enää vain muutaman elokuvan. Niistä merkittävin on "Uhkapeliä Shanghaissa" (1941). Hänen viimeiseksi Hollywood-elokuvakseen jäi "Macao – syntisten saari" (1952). Sen jälkeen hän ohjasi vain yhden ainoan elokuvan, japanilaisen "The Saga of Anatahan" -elokuvan 1953.
Supertaisteludroidi
Supertaisteludroidi on fiktiivinen taistelijarobotti Star Wars -elokuvissa. Niitä nähdään episodeissa II ja III eli Kloonien hyökkäyksessä ja Sithin kostossa. Ne taistelevat Yhdistyneiden aurinkokuntien konfederaation puolella. Ne ovat tehokkaampia kuin tavalliset taisteludroidit. Supertaisteludroidit ovat väriltään siniharmaita ja niiden toisessa ranteessa on sisäänrakennettu ampuma-ase. Niiden pelottavuutta on lisätty sillä, että niillä ei ole ollenkaan "kasvoja". Niillä on kuitenkin silmä, jotka sijaitsevat droidin sisäosissa. Tavallisilla taisteludroideilla on jonkinlainen pää. Niitä valmistaa Baktoid Combat Automata. Heillä on myös paksu suojarakenne, joka estää ammusten tuhoamasta virtapiirejä. Vuosien mittaan niille on kehitetty muita aseita, kuten sinkoja sekä kranaatteja.
Cahiers du cinéma
Cahiers du cinéma on vaikutusvaltainen ranskalainen elokuva-alan lehti, jonka perustivat 1951 André Bazin, Jacques Doniol-Valcroze ja Joseph-Marie Lo Duca. Sen taustalla on vanhempi alan lehti "Revue du Cinéma", ja mukana oli myös kahden pariisilaisen elokuvakerhon jäseniä "Objectif 49" (muun muassa Robert Bresson, Jean Cocteau ja Alexandre Astruc) and "Ciné-Club du Quartier Latin". Alkujaan toimittajana oli Éric Rohmer (eli Maurice Scherer), ja muita sen kirjoittajia olivat Jacques Rivette, Jean-Luc Godard, Claude Chabrol ja François Truffaut.
Magda Szabó
Magda Szabó (5. lokakuuta 1917, Debrecen – 19. marraskuuta 2007, Kerepes) oli unkarilainen kirjailija. Hän valmistui Debrecenin yliopistosta latinan- ja unkarinopettajaksi.
Szabó aloitti uransa runoilijana. Hän voitti vuonna 1949 Baumgarten-palkinnon, joka kuitenkin otettiin pois poliittisista syistä; vuosina 1949–1958 hänen teostensa julkaisu oli kommunistisessa Unkarissa kiellettyä. Hänen ensimmäinen romaaninsa "Fresko" (1958) oli välitön menestys lukijoiden keskuudessa.
Szabó voitti lukuisia palkintoja kotimaassaan. Lisäksi hänelle myönnettiin vuonna 2003 Ranskan Prix Femina parhaasta ulkomaalaisesta romaanista. Hänen teoksensa "Abigél" (1970) valittiin "Big Read" -äänestysohjelman unkarilaisessa versiossa kuudenneksi parhaaksi romaaniksi. Hän voitti vuoden 1978 Kossuth-palkinnon.
Szabón teoksiin kuuluvat "Metsäkauris" (1962), "Paulan tähden" (1967), "Régimódi történet" (1977) ja "Für Elise" (2002). Kirjailija eli 90-vuotiaaksi.
Roberto Gerhard
Robert, myöh. Roberto Juan René Gerhard i Ottenwaelder (25. syyskuuta 1896 Valls, Katalonia, Espanja – 5. tammikuuta 1970 Cambridge, Yhdistynyt kuningaskunta) oli espanjalainen säveltäjä. Hän oli isänsä puolelta sveitsiläistä ja äitinsä puolelta elsassilaista sukua.
Gerhard syntyi Vallsissa, Kataloniassa, ja opiskeli pianonsoittoa Enrique Granadosin ja sävellystä Felipe Pedrellin johdolla. Hän oli myös Arnold Schönbergin ainoana espanjalaisena oppilaana Wienissä ja Berliinissä. Hän palasi Barcelonaan vuonna 1928.
Gerhard pakeni Espanjan sisällissodan puhjettua Ranskaan eikä koskaan palannut vakituisesti kotiseuduilleen. Hän asettui Cambridgeen, Englantiin. Hän kärsi 1950-luvulta alkaen sydänvaivoista. Hän kuoli Cambridgessa 1970.
Gerhardilta valmistui neljä sinfoniaa. Viidennestä on säilynyt luonnoksia vuodelta 1969. Lisäksi tuotantoon kuuluu mm. näyttämö- ja kamarimusiikkia.
Dolj (piirikunta)
Dolj on piirikunta Romanian Olteniassa. Piirikunnan pääkaupunki on Craiova. Sen pinta-ala on 7 414 km² ja siellä on noin 650 548 asukasta (vuonna 2014).
Piirikunnan pinta-ala on yhteensä 7 414 km². Alueen läpi virtaa Tonava ja 6 % sen pinta-alasta on aavikkoa.
Doljin piirikunta rajautuu idässä Oltin piirikuntaan, lännessä Mehedinţin piirikuntaan, pohjoisessa Gorjin ja Vâlcean piirikuntiin sekä etelässä Bulgarian Vidinin, Montanan ja Vratsan alueisiin.Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan piirikunnassa oli 618 335 asukasta ja sen väestötiheys oli 99 asukasta neliökilometrillä.
Piirikunnan asukkaista romanialaisia on 96 %, romaneja 3 % sekä serbejä ja bulgarialaisia 1 %.
Tomás Bretón
Tomás Bretón (29. joulukuuta 1850 – 2. joulukuuta 1923) oli espanjalainen säveltäjä.
Bretón syntyi ja aloitti opintonsa Salamancassa. Hän muutti 16-vuotiaana Madridiin ja pääsi opiskelemaan konservatorioon Emilio Arrietan johdolla. Hän suoritti lisäopintoja Roomassa, Milanossa, Wienissä ja Pariisissa.
Bretón sai vuonna 1872 yhdessä Ruperto Chapín kanssa konservatorion ensimmäisen palkinnon ja nousi myöhemmin sen johtajaksi. Hän kuoli Madridissa 72-vuotiaana. Hänen tuotantoonsa kuuluu mm. lukuisia zarzueloja, kuten "La verbena de la paloma", mutta myös erinäisiä kamarimusiikkiteoksia.
Sthenurinae
Sthenurinae on kenguruiden ("Macropodidae") heimoon kuuluva alaheimo. Ainoastaan yksi alaheimon lajeista on nykyisin elossa; muut lajit elivät pleistoseenikaudella.
Medicaid
Medicaid on Yhdysvaltain sairausvakuutusjärjestelmä, joka on suunnattu matalatuloisille. Medicaid perustettiin 1965. Sen rahoittavat osavaltiot, jotka käyttävät ohjelmasta omia nimiään kuten "Medi-Cal" Kaliforniassa, "MassHealth" Massachusettsissa ja "TennCare" Tennesseessa.
Medicaidiin ovat oikeutettuja "Aid to Families with Dependent Children" -ohjelmaan oikeutetut, alle kuusivuotiaat lapset ja raskaana olevat naiset, joiden perheen tulotaso on alle 133 % liittovaltion köyhyysrajan, 30. syyskuuta 1983 jälkeen syntyneet alle 19-vuotiaat, joiden perheen tulot ovat alle köyhyysrajan, Supplemental Security Incomen saajat, adoptio- tai sijaisvanhemmuusavustuksia saavat.
Osavaltio voi myös taata tuen eräille muille rajatuille ryhmille.
Medicaidia ei tule sekoittaa Medicareen, joka on liittovaltion rahoittama eläkeläisten sairausvakuutus.
Ruperto Chapí
Ruperto Chapí (27. maaliskuuta 1851 – 25. maaliskuuta 1909) oli espanjalainen säveltäjä. Hän kuuluu yhdessä Tomás Bretónin kanssa zarzuelan tunnetuimpiin nimiin, mutta sävelsi myös oopperan "Margarita la tornera" (ensiesitys 1909).
Chapí syntyi Villenassa, Alicantessa, valencialaisen parturin pojaksi. Hän kuoli Madridissa 57-vuotiaana.
Riikka Pelo
Riikka Pelo (s. 1972 Helsinki) on suomalainen kirjailija ja käsikirjoittaja. Hänen toinen romaaninsa "Jokapäiväinen elämämme" voitti vuoden 2013 Finlandia-palkinnon. Teos oli ehdolla myös Runeberg-kirjallisuuspalkinnon saajaksi.
Pelon esikoisromaani "Taivaankantaja" ilmestyi vuonna 2006 ja oli myös Runeberg-ehdokkaana.
Pelo sai vuonna 1998 kunniamaininnan J. H. Erkon kirjoituskilpailussa. Vuonna 2002 hän sijoittui kilpailussa toiseksi.
Vuonna 2006 ilmestyi Pelon esikoisromaani "Taivaankantaja", joka kertoi lestadiolaisuudesta pienen tytön näkökulmasta. Kirja oli ehdolla Runeberg-kirjallisuuspalkinnon sekä Vuoden kristillinen kirja -palkinnon saajaksi. Se palkittiin vuoden 2006 Tiiliskivi-palkinnolla. Romaanin englanninkielinen käännös ilmestyy vuonna 2014.
Pelon Finlandia-palkittu toinen romaani "Jokapäiväinen elämämme" kertoo venäläisestä runoilija Marina Tsvetajevasta ja tämän tyttärestä Ariadna Efronista Stalinin ajan Neuvostoliitossa. Joulukuussa 2013 se asetettiin myös Runeberg-ehdokkaaksi.
Pelo viimeistelee väitöskirjaansa Aalto-yliopistossa elokuva- ja lavastustaiteen laitokselle. Hän on entinen Nuoren Voiman Liiton hallituksen puheenjohtaja. Pelo asuu Helsingin Roihuvuoressa. Hänellä on mies ja kaksi lasta.
Federico Chueca
Federico Chueca (5. toukokuuta 1846 – 20. heinäkuuta 1908) oli espanjalainen säveltäjä.
Chueca syntyi Madridissa ja pääsi konservatorioon 8-vuotiaana. Osin perheensä painostuksesta hän jätti musiikin ja keskittyi lääketieteen opiskeluun. Hänet pidätettiin vuonna 1866 opiskelijamielenosoituksessa, ja kolmen vankeuspäivänsä aikana hän sävelsi "Lamentos de un preso" -sarjan, joka nousi Francisco Asenjo Barbierin tuella huomattavaan suosioon.
Chueca saattoi omistautua musiikille. Hän työskenteli pianistina ja sävelsi mm. lukuisia zarzueloja, joista tunnetuimpia ovat "La gran vía" (1886), "Cádiz" (1886), "El chaleco blanco" (1890), "La alegría de la huerta" (1900) ja "El bateo" (1901). Hän kuoli 62-vuotiaana.
Graz-Umgebung
Graz-Umgebung (voidaan suomentaa Grazin ympäristö) on yksi Steiermarkin osavaltion 17 piiristä.
Graz-Umgebung sijaitsee keskellä Steiermarkia. Se saa nimensä siitä, että se ympäröi Grazin kaupunkia. Sen omat naapuripiirit ovat pohjoisessa Leoben ja Bruck an der Mur, idässä Weiz, etelässä Feldbach ja Leibnitz, ja lännessä Deutschlandsberg, Voitsberg sekä Knittelfeld. Mur-joki virtaa piirin läpi pohjoisesta etelään ja suurimmat asutuskeskukset (Frohnleiten ja Gratkorn) sijaitsevat sen varrella.
Piirin pinta-ala on 1 100,7 neliökilometriä ja se on täten Steiermarkin viidenneksi suurin piiri. 
Graz-Umgebungin piiri jakautuu 57 paikkakuntaan:
Graz-Umgebungin piirissä on asukkaita 137 449 (1.1.2006) eli se on Grazin jälkeen väkiluvultaan Steiermarkin suurin piiri. Vuonna 2001 asukastiheys oli 119,3/neliökilometri ja 3,2 % asukkaista oli ulkomaalaisia.
Itävallan etelärata kulkee Graz-Umgebungin piirin läpi – piirissä ei kuitenkaan ole merkittävää rautatieasemaa, ja asutuskeskuksia palvelevat ainoastaan lähijunat.
Grazin lentoasema sijaitsee Graz-Umgebungin piirissä.
Admete
Admete () on kahden eri henkilön nimi kreikkalaisessa mytologiassa:
Jeff Healey
Norman Jeffrey ”Jeff” Healey (25. maaliskuuta 1966 – 2. maaliskuuta 2008) oli kanadalainen bluesrock- ja jazzkitaristi sekä laulaja.
Healey syntyi Torontossa ja menetti yksivuotiaana näkönsä retinoblastooman takia. Hän aloitti sokeudesta huolimatta kitaran soittamisen kolmivuotiaana ja kehitti oman uniikin soittotyylinsä. Healey soitti kitaraa istualtaan pitäen soitintaan sylissään kuin kanteletta tai steel-kitaraa, minkä ansiosta hän sai kitarastaan erikoisia soundeja. Hänen kokoonpanonsa sai levytyssopimuksen Arista Recordsilta, ja ensimmäinen albumi "See the Light" ilmestyi vuonna 1988. Levyllä oli muun muassa hitiksi noussut single ”Angel Eyes”. Kappale ”Hideaway” oli ehdolla Grammy-palkinnon saajaksi. Vuonna 1990 Healey voitti Juno-palkinnon. Healey ehti juuri ennen kuolemansa saada valmiiksi uuden albuminsa "Mess of Blues", joka julkaistiin myöhemmin keväällä 2008.
Healeyn muita hittejä olivat ”How Long Can a Man Be Strong” ja cover-versio The Beatlesin esityksestä ”While My Guitar Gently Weeps”. Hän soitti keikoillaan kitaran lisäksi trumpettia ja klarinettia.
Jeff Healeyn yhtyeeseen kuuluivat hänen lisäkseen basisti Joe Rickman ja rumpali Tom Stephen.
Healeylle tehtiin 11. tammikuuta 2007 keuhkosyöpäleikkaus. Häneltä poistettiin myös kaksi sarkoomaa. Hän ei kuitenkaan toipunut, vaan menehtyi syöpään ainoastaan 41 vuoden ikäisenä.
Healey esiintyi Suomessa Pori Jazz -festivaaleilla 1990, 1993 ja 2000 sekä Järvenpään Puistobluesissa 1997.
Keltaotsaseppä
Keltaotsaseppä ("Pogoniulus chrysoconus") on pieni tikkalintu.
Linnun pituus on 11–12 cm ja sen paino on 8–20 grammaa. Keltaotsaseppä on pikkuseppien yhdeksänlajisen suvun pienimpiä edustajia. Lajin höyhenpuku on alapuolelta keltainen ja päältä kirjava. Pää on musta-valkoviiruinen ja otsassa on kellanoranssi täplä. Nokka on lyhyehkö ja tukeva. Koiras ja naaras ovat samannäköisiä. Nuorella linnulla ei ole pään keltaista täplää.
Keltaotsaseppä huutelee nopeita ja pitkiä "tink-tink"-sarjoja oksalla istuen. Ruokaillessaan puissa laji on ketterä ja vauhdikas, kiipeillen välillä pitkin runkoa, välillä räpytellen oksistossa.
Jotkut tutkijat pitävät keltaotsaseppää samana lajina kuin eteläisempää punaotsaseppää ("P. pusillus").
Keltaotsaseppää tavataan Afrikassa Saharan eteläpuolelta aina Etelä-Afrikan pohjoisosiin saakka. Levinneisyys ei kuitenkaan ole aivan yhtenäinen. Lajin kanta on elinvoimainen, sillä se on paikoin yleinen lähes kymmenen miljoonan neliökilometrin esiintymisalueella. Laji on paikkalintu.
Lajin tyypillistä elinympäristöä ovat kuivat avoimet metsät ja savannit. Sitä ei ilmeisesti tavata sademetsissä.
Keltaotsasepän pesä on puun- tai kannonkolossa. Valkoisia munia on kaksi tai kolme. Haudonta kestää noin 12 päivää ja poikaset lähtevät pesästä kolmiviikkoisina. Laji voi pesiä ympäri vuoden ja sillä voi olla vuodessa kolmesta neljään pesyettä.
Lajin pääasiallista ravintoa ovat hyönteiset ja muut selkärangattomat sekä pienet hedelmät ja marjat. Se levittää tehokkaasti hedelmäpuiden siemeniä ulosteidensa mukana.
George Gé
George Herman Karl Gé (alk. Grönfeldt; 26. kesäkuuta 1893 Pietari – 18. marraskuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen tanssija, koreografi ja balettimestari. Hän opiskeli balettia Pietarissa Venäjän keisarillisen baletin tanssijan Nikolai Legatin johdolla. George Géstä tuli suomalaisen miestanssin pioneeri, ja hän toimi Helsingin Suomalaisen Oopperan ensimmäisenä balettimestarina sen alkuvuosina 1921–1935.
George Grönfeldt syntyi Pietarissa, jossa hänen vanhempansa, liikemies Ernst Grönfeldt ja puoliso Amelie Söderberg asuivat. Hän suoritti musiikkiopintoja Pietarin konservatoriossa ja sai baletin yksityisopetusta Keisarillisen baletin tanssijalta Nikolai Legatilta. Hän hankki myös porvarillisen ammatin ja toimi pankkivirkailijana Pietarissa, mutta musiikki ja tanssi muodostuivat hänelle kuitenkin elämäntyöksi.
Gé toimi tanssijana Mihailovski-teatterissa Pietarissa vuosina 1917–1920, pianistina eri balettikouluissa sekä tanssijana Apollo-teatterissa 1920–1921. Hän siirtyi itsenäistyneeseen Suomeen ja toimi tanssijana ja balettimestarina Suomalaisessa oopperassa 1921–1935. Tämän jälkeen hän siirtyi useiksi vuosiksi ulkomaille ja toimi sekä tanssijana, koreografina, balettimestarina että revyyohjelmien laatijana vuosina 1935–1938 eritoten Ranskassa. Hän lähti sotaa pakoon Ranskasta ja päätyi puolueettomana pysyneeseen Ruotsiin.
Ruotsissa Gé toimi Tukholman kuninkaallisen oopperan balettimestarina vuosina 1940 ja 1948. Samaan aikaan hän kuitenkin teki vierailuja Oscarsteaterniin ja Stora Teaterniin Göteborgissa. Jo vuodesta 1937 lähtien hän oli laatinut operettikoreografioita Helsingin Svenska Teaterniin. Tätä toimintaa hän jatkoi aina kuolemaansa saakka vuoteen 1962. Vuonna 1955 hän pestautui vuoden ajaksi balettimestariksi Göteborgin Stora Teaterniin. Kotimaahan hän kuitenkin palasi pysyvästi vuonna 1955, jolloin hän aloitti toimintansa Suomen Kansallisoopperassa ja jatkoi tässä tehtävässä kuolemaansa asti.
Pyroraptor
Pyroraptor (nimen merkitys: "tulivaras") oli dromaeosaureihin kuulunut, lihaa syönyt teropodidinosaurusten suku. Se eli 73–67 miljoonaa vuotta sitten myöhäisellä liitukaudella Campania- ja Maastricht-vaiheella. "Pyroraptorin" fossiileja on löydetty Ranskasta.
"Pyroraptor" tarkoittaa "tulivarasta". Dinosaurus nimettiin näin, koska sen jäänteet löydettiin metsäpalon jälkeen.
"Pyroraptor" tulee kreikan kielen sanasta "pyros" (tuli) ja latinan kielen sanasta "raptor" (ryöstäjä, rosvo, varas tai ryöväri). Lajiepiteetti "olympius" on annettu erään Olympos-vuoren mukaan, josta "Pyroraptorin" jäänteet löydettiin.
"Pyroraptorin" pituus oli arviolta 1,6 metriä, korkeus lonkan kohdalta 0,6 metriä ja paino 20 kilogrammaa.
"Pyroraptorilla" oli ainutlaatuisen muotoiset sirppikynnet, kuten dromaeosaureilla yleisesti. Lisäksi "Pyroraptorilla" oli dromaeosaureille yleiseen tapaan alkukantaisia höyheniä sen kehossa. Näin on ajateltu, huolimatta siitä, että puuttuu todisteita, jotka osoittaisivat tämän todeksi. "Pyroraptor" käveli kahdella jalalla.
"Pyroraptorin" jäänteet löydettiin Provence-Alpes-Côte d’Azurissa, Ranskassa vuonna 1992. Osittain säilyneet jäänteet löydettiin sen jälkeen, kun metsäpalo oli pyyhkäissyt alueen halki. Jäänteet olivat sekoittuneet muiden dinosaurusten ja eläinten jäännösten kanssa.
"Pyroraptorin" holotyyppi on vasemman jalan toisen varpaan kokonainen kynsi. "Pyroraptorista" on löydetty myös oikean jalan toisen varpaan toinen luu, vasemman jalan toinen luu, kokonainen kynsi oikean jalan toisesta varpaasta, oikea kyynärluu, hampaita, useita varvasluita, sormiluu, käsiluu, oikea värttinäluu eturaajasta, häntänikama ja selkänikama.
"Pyroraptorin" lisäksi samalta alueelta Ranskasta on löydetty myös toinen dromaeosauri, "Variraptor". Aikaisemmin on spekuloitu, että "Pyroraptor" saattaa itse asiassa vain olla "Variraptorin" lisäjäänteitä. "Variraptor" tunnetaan myös hyvin epätäydellisistä jäänteistä. Phomphen Chanthasitin vuonna 2009 tekemässä tutkimuksessa kuitenkin kiinnitettiin huomiota kyynärluiden muodossa olleisiin eroihin, mikä näyttää pitävän "Pyroraptorin" ja "Variraptorin" erillisinä sukuina.
"Pyroraptor" oli yksi päädinosauruksista Discovery Channelin vuoden 2003 sarjassa "Dinosaur Planet". Yhdessä jaksossa näytetään spekulatiivinen rekonstruktio siitä, kun yksinäinen "Pyroraptor" nimeltään Pod ajautuu tsunamin jälkeen pienelle saarelle, missä se joutuu kosketuksiin mantereelta tuntemiensa dinosaurusten hyvin pienten kääpiömuotojen kanssa, mukaan lukien titanosauri "Magyarosaurus" ja teropodi "Tarascosaurus".
"Pyroraptor" on yksi muutamista Euroopasta löydetyistä dromaeosaureista.
Karólína Eiríksdóttir
Karólína Eiríksdóttir (s. 1951 Reykjavík) on islantilainen säveltäjä.
Karólína aloitti opintonsa Reykjavíkissa ja jatkoi niitä Michiganin yliopistossa Ann Arborissa. Hän on työskennellyt vuodesta 1979 Reykjavíkin musiikkiopiston opettajana ja vapaana säveltäjänä Islannissa. Hänen teoksiaan on esitetty Islannin lisäksi Skandinavian maissa, Pariisissa, Lontoossa, Glasgow’ssa, Wienissä, Tokiossa, Yhdysvalloissa, Saksassa, Sveitsissä, Espanjassa ja Argentiinassa.
Karólínan tuotantoon kuuluu muun muassa oopperamusiikkia ja kamarimusiikkiteoksia, kuten saksofonikvartetto. Vuonna 1995 hän kirjoitti Aalborgin sinfoniaorkesterin tilaustyönä klarinettikonserton. Tuoreisiin teoksiin kuuluu toccata orkesterille sekä konsertto kahdelle huilulle, joka sai kantaesityksensä Reykjavíkissa tammikuussa 2007.
Brontosaurus
Brontosaurus oli myöhäisellä jurakaudella noin 155–145 miljoonaa vuotta sitten elänyt hirmulisko. Se luokiteltiin vuonna 1903 "Apatosauruksen" lajiksi "exelsus", kun niiden eroja pidettiin vähäisinä. Fossiililöytöjen perusteella se on kuitenkin palautettu omaksi lajikseen vuonna 2015.
Trouble (Sailorin albumi)
Trouble on Sailor-yhtyeen marraskuussa 1975 julkaistu toinen studioalbumi. Edellisvuoden debyyttialbumi "Sailor" oli menestys Alankomaissa. Albumilta julkaistu single "A Glass of Champagne" oli hitti Länsi-Saksassa; se oli 19.2.–8.7.1976 välisenä aikana 21 viikkoa top 20 -listalla nousten parhaimmillaan kolmannelle sijalle. Myös Alankomaissa single oli top 40:ssä 10 viikkoa ja korkeimmillaan viides. Sveitsissä se oli listalla 15 viikkoa ja listan kärjessä ollen kolmas, sekä Itävallassa 20 viikkoa ja parhaimmillaan kahdeksas. Ruotsissa single oli listoilla vain yhden viikon ja Norjassa kaksi. Englannissa se oli vuosina 1975–1976 11 viikkoa top 40 -listalla, mukaan lukien kaksi viikkoa toisella sijalla.
Toinen julkaistu single "Girls, Girls, Girls" takasi menestyksen jopa Australiaa ja Israelia myöten. Länsi-Saksassa 22.4.–26.8.1976 TOP 20:ssä 19 viikkoa ja kolmantena. Itävallassa 24 viikkoa ja sijoitus kolmas. Sveitsissä 19 viikkoa (parhaimmillaan toinen) ja Englannissa seitsemän viikkoa ja paras sijoitus oli seitsemäs. Alankomaissa 10 viikkoa listoilla ja sijoitus parhaimmillaan toinen, sekä Suomessa ollen kahdeksas. Albumi "Trouble" oli Itävallassa 16 viikkoa ja parhaimmillaan viides. Albumi menestyi myös Suomessa ollen albumilistalla toinen. Kajanus on sanoittanut ja säveltänyt kaikki levyllä kuultavat kappaleet. Julkaistu LP-levynä ja c-kasettina (EPC 69192). Sony Music uudelleenjulkaisi albumin CD:nä 2001 (4655812 ja ESCA 7861). Tuottajan Jeffrey Lesserin tyttöystävä Deborah (joka myös lausui "Stiletto Heels" kappaleessa sanat seksikkäästi: "Hello, Sailor!") keksi albumille nimen "Trouble", joka tarkoittaa Amerikassa slangiksi; "looking for excitement" tai "a night on the town".
Juan Antonio Ipiña
Juan Antonio Ipiña Iza (23. elokuuta 1912 Ortuella, Vizcayan maakunta, Espanja – 8. syyskuuta 1974) oli espanjalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Ipiña oli kuudes perheensä yhteensä seitsemästä lapsesta. Hänen isänsä työskenteli kaivosmiehenä ja perheen kotiolot olivat vaatimattomat. Ipiña lopetti koulunkäynnin 14-vuotiaana ja siirtyi itsekin töihin kaivoksille. Hän oli jo nuorena kiinnostunut jalkapallosta, jota hän harrasti yleisurheilun ja pelotan ohella.
Jalkapalloa Ipiña pelasi kotimaakuntansa pikkuseuroissa, kunnes pääsarjaseura Real Sociedad hankki hänet riveihinsä kaudeksi 1933–1934. Real Sociedadissa hän pelasi kaksi kautta ennen siirtymistään pääkaupungin Atlético Madridiin, mutta pelit Atléticossa katkesivat jo yhden kauden jälkeen Espanjan sisällissodan alettua. Sisällissodan jälkeen Ipiña edusti kymmenen kautta Real Madridia ja nousi aina joukkueen kapteeniksi asti. Ajat olivat seuralle vaikeita eikä kansallisessa pääsarjassa tullut menestystä, paras sijoitus oli toinen vuosina 1942 ja 1945. Espanjan cupin joukkue kuitenkin voitti kahdesti peräkkäin vuosina 1946–1947. Espanjan maajoukkueessa Ipiña pelasi kuusi ottelua vuosina 1936–1946.
Pelaajauransa jälkeen Ipiña toimi valmentajana ja luotsasi Espanjan pääsarjassa Real Valladolidia, Real Madridia, Sevillaa ja Athletic Bilbaoa. Vuonna 1952 Real Madrid voitti hänen valmennuksessaan Etelä-Amerikassa pelatun Pequeña Copa del Mundon, joka oli Intercontinental Cupin eräänlainen edeltäjä. Kaudella 1953–1954 Ipiña toimi teknisenä sihteerinä, kun Real Madrid voitti ensimmäisen Espanjan pääsarjamestaruutensa sitten 1930-luvun.
Dynamosaurus
Dynamosaurus on yksi paleontologian lajintunnistuksen virheistä, joka tapahti vuonna 1905 Henry Fairfield Osbornin kuvaillessa omituista dinosaurusta, jolle hän oli antanut nimen "Dynamosaurus". Se oli "Tyrannosauridae"-heimon jäsen, jolla näytti olevan panssarilevyjä. Myöhemmin huomattiin, että panssarilevyt kuuluivat eräälle panssarisaurukselle, ja että tyrannosauri olikin "Tyrannosaurus rex". Se oli kuollut ollessaan syömässä.
Karolína Kurková
Karolína Isela Kurková (s. 28. helmikuuta 1984 Děčín, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen malli, joka tunnetaan parhaiten yhtenä Victoria’s Secretin ”enkeleistä”. Hänen isänsä on tšekkiläinen koripalloilija Josef Kurka ja äitinsä slovakki.
Kurková tapasi syyskuussa 1999 "Voguen" toimittajia New Yorkissa ja muutti kaupunkiin. Hän sai tarjouksia muun muassa Yves Saint-Laurent’n muotitalolta, ja pian alkoi myös Victoria’s Secret -ura. Hänet nimettiin vuonna 2002 VH1/Vogue Fashion Awards -tapahtumassa vuoden malliksi.
Karolína Kurková oli 16-vuotias ollessaan ensimmäisessä Victoria’s Secret -show’ssaan. Pienenä hän harrasti balettia ja oli muutenkin urheilullinen.
Forbesin mukaan Kurková oli vuonna 2006 maailman yhdeksänneksi suurituloisin malli. Hän asuu New Yorkin Tribecassa. Hän esiintyi vuonna 2007 elokuvassa "My Sexiest Year", ja hän on tehnyt myös hyväntekeväisyystyötä.
Vauvana tehdyn leikkauksen takia Kurkovalla ei ole napaa, mutta joissakin muotikuvissa se on lisätty hänelle kuvamanipulaation keinoin.
Rise of the Tyrant
Rise of the Tyrant on ruotsalaisen death metal -yhtyeen Arch Enemyn seitsemäs albumi. Albumi julkaistiin 24. syyskuuta vuonna 2007. Yhtyeen tyyli on mennyt hieman eteenpäin edellisiin levyihin nähden. Levyllä kuullaan entistä enemmän melodisia riffejä. Levystä julkaistiin myös DVD:n sisältänyt versio, jolla on kaksi kappaletta keikoilta ja kiertuedokumentti.
Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 84. Suomessa se debytoi virallisen albumilistan sijalla 18.
Al Sharpton
Alfred Charles ”Al” Sharpton Jr. (s. 3. lokakuuta 1954) on yhdysvaltalainen baptistipastori ja kansalaisoikeusaktivisti.
Sharpton nousi julkisuuteen 1986, kun valkoinen joukko hyökkäsi kolmen mustan kimppuun Howard Beachissa Queensissa. Joukkio ajoi uhrinsa moottoritielle, jossa yksi kuoli jäätyään auton alle. Viikkoa myöhemmin joulun jälkeen Sharpton johti 1 200 mielenosoittajaa marssille Howard Beachin läpi, jossa sivustakatsojat huutelivat heille rasistisia herjoja.
Sharpton on esiintynyt cameorooleissa ja itsenään useissa elokuvissa ja televisiosarjoissa.
Hän on pyrkinyt senaattiin 1988, 1992 ja 1994 ja New Yorkin pormestariksi 1997. Vuoden 2004 esivaalissa hän pyrki demokraattien presidenttiehdokkaaksi.
Hän on juontanut vuodesta 2011 lähtien PoliticsNation -talk show’ta MSNBC:llä.
Sanna Kiiski
Sanna Kiiski (s. 6. syyskuuta 1974 Kotka) on suomalainen juontaja ja toimittaja. Hän on työskennellyt muun muassa Radio Nova-, Kiss FM- ja Radio City -radiokanavilla. Lisäksi hän on juontanut 4-0 -televisio-ohjelmaa kaupalliselle Nelonen-televisiokanavalle. Kiiski toimi juontajana MTV3-kanavan Huomenta Suomi -aamuohjelmassa vuodesta 2007 alkaen vuoteen 2014 saakka . Aiemmin Kiiski on juontanut myös MTV3:n "Viihdeuutiset"-ohjelmaa. Hänellä on kolme lasta, joulukuussa 2010 syntynyt poika Ben, joka sairastui vuonna 2013 imusolmukesyöpään, vuonna 2012 syntynyt Maj-niminen tyttö ja 2014 syntynyt Liv-niminen tyttö. Kiiski erosi lasten isästä keväällä 2018.
Vuonna 2015 Kiiski tuotti Liv-kanavalle sarjan "Suomen täydelliset venäläisnaiset".
Sanna Kiiski oli yhdessä ravintoloitsija Mehdi Younesin kanssa perustamassa Mumin Kaffe -nimisiä lastenkahviloita, ensin lokakuussa 2016 Helsinkiin ja loppuvuodesta 2016 Tukholmaan. Heinäkuussa 2018 yhtiön piensijoittajat jättivät tutkintapyynnön yhtiön johdon toimista Ruotsin poliisille, epäillen johdon taloudellisia väärinkäytöksiä.
TV5MONDE
TV5MONDE (vuosina 1984–2005 TV5, TV5 edelleen Kanadassa) on kansainvälinen ranskankielinen televisiokanava. Ohjelmisto koostuu Belgian (RTBF), Kanadan (Radio-Canada), Ranskan (France Télévisions) ja Sveitsin (RTS) televisioyhtiöiden ranskankielisistä ohjelmista. Kanavalla on ohjelmaa vuorokauden ympäri. Kanavaa välitetään kaapelin ja satelliitin välityksellä ja se on maailman neljänneksi laajimalle levinnyt televisiokanava. Kanavasta on eri versioita eri alueille. Suomessa TV5MONDE on useimpien kaapelitelevisioyhtiöiden kanavavalikoimissa.
TV5MONDEn ohjelmatarjonta on monipuolista. Ohjelmistossa on mukana kulttuuria, elokuvia, dokumentteja, musiikkiohjelmia, uutisia, urheilua ja visailuohjelmia. Kanavalla on omatuotantoisia uutislähetyksiä ja säätiedotuksia, mutta myös muiden televisioyhtiöiden tuottamia uutislähetyksiä on ohjelmistossa.
Three strikes
Three strikes -laki on eräissä Yhdysvaltain osavaltioissa voimassa oleva käytäntö, jonka mukaan kolmannesta rikoksesta tuomitaan pitkään vankeusrangaistukseen. Lakimiesten keskuudessa lait tunnetaan nimellä "habitual offender laws".
Tällaiset lait muodostuivat suosituiksi 1990-luvun mittaan. Ensimmäisenä laki säädettiin Washingtonissa 1993 ja Kalifornia seurasi seuraavana vuonna. Yksityiskohdat vaihtelevat osavaltioittain. Osassa osavaltioita rikosten pitää olla väkivaltaisia, kun taas Kaliforniassa mistä tahansa kolmannesta rikoksesta saa pitkän tuomion, jos kaksi edellistä ovat vakavia tai väkivaltaisia.
Lakien kannattajien mukaan ne ovat vähentäneet rikoksia ja parantaneet turvallisuutta kun rikolliset saadaan telkien taa. Kaliforniassa vuonna 2000 kansanäänestyksessä hyväksyttiin lisäys, joka antoi vaihtoehdoksi huumevieroituksen, jos edelliset tuomiot olivat huumerikoksia.
Susan Raye
Susan Raye (s. 8. lokakuuta 1944, Eugene, Oregon) on yhdysvaltalainen countrylaulaja.
Raye tuli tunnetuksi yhteistyöstään Buck Owensin kanssa. Hän aloitti pian myös soolouransa ja sai suurimman hittinsä laululla "(I've Got a) Happy Heart", joka nousi Yhdysvaltain countrylistan kolmannelle sijalle. Yhteistyö Owensin kanssa päättyi Don Richin kuolemaan vuonna 1974, mutta Raye jatkoi soolouraansa United Artists Recordsilla. Hän lopetti tähänastisen levytysuransa 1980-luvulla.
Raye meni vuonna 1972 naimisiin Owensin rumpali Jerry Wigginsin kanssa. Avioliitosta syntyi kuusi lasta. Hän opiskeli 1980-luvulla psykologiaa ja on vannoutunut kristitty. Hän teki vielä 6. elokuuta 2003 harvinaislaatuisen julkisen esiintymisen Los Angelesin kansainvälisen lentoaseman 75-vuotisjuhlassa. Kunniavieras tulkitsi tilaisuudessa aiemman hittisinglensä "Los Angeles International Airportin".
Loveless
Loveless on anime- ja mangasarja, jonka on kirjoittanut Yun Kouga. Sarjassa esiintyy niin yaoita kuin shōjoaitakin. 
Päähenkilönä on kaksitoistavuotias Ritsuka Aoyagi, joka asuu mielenvikaisen äitinsä ja välinpitämättömän isänsä kanssa isoveljen kuoltua. Hän on menettänyt muistinsa kaksi vuotta aiemmin, jonka jälkeen hänen persoonallisuutensa muuttui täysin sosiaalisesta ja suositusta, keskinkertaisia tuloksia kokeissa saavasta pojasta sisäänpäin kääntyneeksi ja kovapäiseksi älyköksi. Ritsuka haluaisi muistaa kaiken - etenkin, kun hänen äitinsä hakkaa häntä yleensä siksi, koska "hän ei ole äidin oma Ritsuka ja käyttää tämän kehoa luvatta". Ritsuka käykin terapiassa, mutta se ei paljoa auta.
Tarina alkaa, kun Ritsuka vaihtaa koulua. Opettajat tietävät hänen isoveljensä Seimein kuolemasta; tämä oli poltettu kuoliaaksi sidottuna Ritsukan pulpettiin. Seimei oli Ritsukalle hyvin tärkeä, sillä Seimei oli hänen ainoa tukensa väkivaltaisen äidin pahoinpidellessä häntä. Ensimmäisen koulupäivän jälkeen Ritsuka tapaa Soubi Agatsuman, salaperäisen henkilön joka ilmenee olleen Seimein ystävä. Ritsuka saa selville, että Soubi ja Seimei olivat olleet taistelupari: Soubi oli "Fighter" (taistelija) ja Seimei oli ollut "Sacrifice" (uhri). Sacrificet saavat käskyttää Fightereitaan mielensä mukaan, ja ihanteellinen Fighter elääkin Sacrificen vuoksi ja on tämän omaisuutta, sillä Sacrificet nimensä mukaan kärsivät taisteluissa kaikki iskut, kun taas Fighter vain taistelee. Seimein viimeinen käsky Soubille oli rakastaa Ritsukaa ja testamentissaan hän antoikin Ritsukalle Fighterinsa eli Soubin. Tämä tekee Soubista ja Ritsukasta uuden parin, mutta ongelman aiheuttaa Ritsukan oikea nimi Loveless ja Soubin Beloved; vain samanniminen pari voi teoriassa olla oikea ja kunnollinen taistelupari. Kaikesta hässäkästä ja epätietoisuudesta huolimatta Soubi ja Ritsuka alkavat selvittää Seimein murhaajaa ja rakastuvat toisiinsa.
Animejaksoja on yhteensä 12. Manga-pokkareita on ilmestynyt 12 jotka sisältävät 117 kappaletta (chapter). Sarja jatkuu vieläkin Animen alkumusiikkina on Okina Reikan "Tsuki no Curse" ja loppumusiikkina Kaori Hikidan "Michiyuki".
Slovintsin kieli
Slovintsin kieli (slovintsiksi "słowińskô mòwa") on toisen maailmansodan aikana sukupuuttoon kuollut slaavilainen kieli. Jotkin yksittäiset sanat ja ilmaisut selvisivät toisen maailmansodan läpi. Slovintsin kieli on erittäin lähellä kašubin kieltä ja jotkin tahot uskovat slovintsin kielen puhujien olleen luterilaisia kašubin kielen puhujia. Kieli muistutti paljon puolaa.
ICL
International Computers Ltd tai ICL oli brittiläinen tietotekniikkalaitteistojen valmistaja, joka toimi vuosina 1968–2002.
1990-luvun alussa ICL:llä oli toimintaa 70 maassa ja 27 000 työntekijää. Yhtiöllä oli vahva markkina-osuus Englannissa, Ranskassa, Tanskassa ja Hollannissa. 
Toukokuussa 1991 ICL hankki omistukseensa Nokia Datan, joka valmisti muun muassa MikroMikko-tietokoneita. MikroMikko säilyi myös ICL:n tuotemerkkinä.
Vuonna 1996 ICL:n ja Fujitsun mikrotietokoneiden valmistusyksiköt yhdistettiin uudeksi yhtiöksi, jolloin myös Suomen liiketoiminnot liitettiin osaksi uutta yhtiötä. Yhtiö nimettiin uudelleen nimellä Fujitsu Services Limited emoyhtiön Fujitsun mukaan.
Olesja Zykina
Olesja Nikolajevna Zykina (, s. 7. lokakuuta 1980 Kaluga, Neuvostoliitto) on venäläinen pikajuoksija, jonka päämatka on 400 metrin juoksu.
Zykina kilpaili Annecyn nuorten MM-kisoissa 1998, joissa hän sijoittui 100 metrin juoksussa kahdeksanneksi ajalla 11,88 ja Riian nuorten EM-kisoissa 1999, joissa hän voitti 400 metriä ajalla 52,00. Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa 2001 hän voitti 400 metrillä MM-pronssia ajalla 51,71. Hän oli samoissa kisoissa mukana Venäjän 4 x 400 metrin viestijuoksujoukkueessa, joka voitti MM-kultaa. Myöhemmin samana vuonna Edmontonin ulkoratojen MM-kisoissa Zykina sijoittui 400 metrillä kuudenneksi ajalla 50,93 ja oli voittamassa viestissä MM-pronssia. Seuraavana vuonna hän voitti Münchenin EM-kisoissa kultaa 400 metrillä ajalla 50,45 ja voitti viestissä hopeaa. Kauden lopussa hän juoksi yleisurheilun maailmancupissa kolmanneksi.
Zykina oli mukana voittamassa MM-kultaa Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa 2003 4 x 400 metrin viestissä. Myöhemmin samana vuonna hän oli kuudes Pariisin ulkoratojen MM-kisoissa 400 metrillä ja oli mukana voittamassa viestissä MM-hopeaa. Kauden lopussa hän oli viides. Ateenan olympialaisissa 2004 Zykina oli mukana voittamassa pitkässä viestissä olympiahopeaa. Seuraavana vuonna hän juoksi Helsingin MM-kisoissa 400 metrillä kuudenneksi. Vuonna 2007 hän voitti samalla matkalla sisäratojen EM-pronssia ja vuotta myöhemmin sisäratojen MM-kultaa.
Annika Metsäketo
Annika Metsäketo (s. 19. helmikuuta 1971 Helsinki) on suomalainen juontaja ja radioääni. Hän on työskennellyt muun muassa NRJ:llä, Kiss FM:llä ja Radio Novassa. Lisäksi hän toimii freelance-juontajana erilaisissa tapahtumissa.
Metsäketo tuli valtakunnallisesti tunnetuksi toimiessaan pelinumeroiden ja Casinopelin arpojana Speden Speleissä. Hän on juontanut televisiossa urheiluohjelmia, Golden Stars -laulukilpailun, sekä Elämä lapselle -konsertteja. Hän on myös näytellyt vuonna 1996 MTV3-kanavalla esitetyn Uuno Turhapuro -televisiosarjan muutamassa jaksossa ja sivuroolissa "Raid"- ja "Duudsonit"-elokuvissa. Metsäketo juonsi "Fiksumpi kuin koululainen" -katsojapeliä, joka esitettiin livenä itse ohjelman jälkeen. Hän on työskennellyt myös risteilyemäntänä Viking Linen M/S Rosellalla.
Annika Metsäkedon isä oli muusikko Martti Metsäketo. Hänen veljensä on laulaja Tomi Metsäketo. Metsäketo on naimisissa turkkilaisen Baris Kirkgözinin kanssa.
Equipment Identity Register
Equipment Identity Register (EIR) on tietokanta, johon verkko-operaattori tallentaa IMEI-koodit.
Paul Kipsiele Koech
Paul Kipsiele Koech (s. 10. marraskuuta 1981) on kenialainen estejuoksija.
Koech sijoittui vuoden 2003 3 000 metrin estejuoksussa toiseksi ajalla 7.57,42. Seuraavana vuonna hän voitti matkalla olympiapronssia Ateenan olympialaisissa ja juoksi kauden lopussa kolmanneksi. Vuonna 2005 Koech oli Helsingin MM-kisoissa seitsemäs ja voitti kauden lopussa . Seuraavana vuonna hän voitti Afrikan mestaruuden. Myöhemmin samana vuonna hän oli ensimmäinen ja toinen yleisurheilun maailmancupissa.
Vuonna 2007 Koech oli ainoa 3 000 metrin esteissä kahdeksan minuutin rajan alittanut juoksija, mutta Osakan MM-kisoihin hän ei päässyt kilpailemaan. hän voitti estejuoksun ajalla 8.00,67. Maaliskuussa 2008 Koech saavutti 3 000 metrin juoksussa hopeaa sisäratojen MM-kilpailuissa Valenciassa.
Berliinin MM-kilpailuissa 2009 Koech juoksi estejuoksussa neljänneksi ajalla 8.01,26. Bouabdellah Tahri ohitti hänet viime metreillä ja voitti pronssia 0,08 sekunnin erolla.
Solitary Motions
Solitary Motions on Emmin debyyttialbumi. Se ilmestyi vuonna 2001.
Albumilla julkaistiin singlenä kappaleet "Breakable", "Crashing Down", "Green Car" ja "Solitary Motions".
"Crashing Down" -kappaleen albumiversio on pidempi kuin singleversio.
Solitary Motions oli Suomen virallisella albumilistalla 18 viikkoa. Sen korkein listasijoitus oli yhdestoista.
Kappaleet on sanoittanut Emmi, ellei toisin mainita. Kappaleet ovat säveltäneet Emmi ja Hannu Korkeamäki, joka on myös sovittanut kappaleet.
Keski-Suomen Vasemmistoliitto
Keski-Suomen Vasemmistoliitto on yksi Vasemmistoliiton 15 piirijärjestöstä. Piiritoimisto sijaitsee Jyväskylässä. Järjestö perustettiin vuonna 1990. Siihen kuuluu nykyisin 28 osastoa. Vasemmistoliitolla on edustajia 23 Keski-Suomen kunnanvaltuustossa. Puolue menetti ainoan kansanedustajansa eduskuntavaaleissa 2015.
Brad Arnold
Brad Arnold (s. 27. syyskuuta 1978) on yhdysvaltalaisen alternative rock -yhtye 3 Doors Downin laulaja. Arnold on soittanut myös rumpuja bändin ensimmäisellä studio-albumilla "The Better Life". Arnold kasvoi Escatawpassa Mississippissä ja asuu tällä hetkellä Jacksonissa Mississipissä.
Brad Arnold on nuorin bändin jäsenistä. Hän on sanonut, että ainoa paikka missä hän osaa sanoittaa, on rumpujen takana. Hän on koittanut sanoittaa muualla, mutta kertoi, että parhaan tunteen hän saa kuitenkin rumpujen takana.
Brad Arnold joutui autokolariin 3. helmikuuta 2006 ajaessaan Mississippiin. Arnold teloi pahasti kasvonsa, mutta säästyi pahemmilta vammoilta. Yhtyeen basisti Todd Harrell sanoi myöhemmin, "Jos Arnold ei olisi käyttänyt turvavöitä, hän olisi luultavasti kuollut."
Helmikuussa 2007 Arnold lauloi dueton "For the Love" Tracy Lawrencen kanssa.
Pohjanmaan Vasemmisto
Pohjanmaan Vasemmisto on Vaasan vaalipiirissä toimiva Vasemmistoliiton piirijärjestö. Piirin puheenjohtaja on Seppo Riihikoski. Vasemmistoliitolla on Pohjanmaalla 40 osastoa.
Vasemmistoliitolla on viimeksi ollut kansanedustaja Vaasan vaalipiiristä vaalikaudella 1995–1998. Pohjanmaan Vasemmistoliitto on edustettuna Keski-Pohjanmaan-, Etelä-Pohjanmaan- ja Pohjanmaan liittojen maakuntavaltuustoissa.
Satakunnan Vasemmistoliitto
Satakunnan Vasemmistoliitto on yksi Vasemmistoliiton 15 piirijärjestöstä. Järjestöön kuulu 67 osastoa, joihin kuuluu yhteensä noin 1 000 jäsentä. Piiritoimisto sijaitsee Porissa.
Vasemmistoliitolla oli Satakunnan vaalipiiristä (entinen Turun läänin pohjoinen vaalipiiri) kaksi kansanedustajaa vuoteen 2003. Kaksissa viime eduskuntavaaleissa se on kuitenkin saanut läpi vain yhden ehdokkaistaan.
Satakunnan Vasemmistoliiton toiminta-alueella ilmestyi vuoteen 2015 asti Kansan Uutiset Oy:n julkaisema Satakunnan Työ -sanomalehti.
Lasse Lind
Lasse Lind (s. 3. tammikuuta 1981 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Hyökkäävässä roolissa keskikentällä viihtyvä Lind on alun perin HJK:n kasvatti, joka on hakenut kokemusta myös Saksan kentiltä. Kaudella 2006 FC Hongan riveissä pelannut Lasse Lind siirtyi FC Viikinkeihin kaudeksi 2007. Lind edusti kaudella 2009 Ykkösessä pelaavaa FC Hämeenlinnaa, jonne hän siirtyi Atlantiksesta.
Futsal-liigassa Lind on edustanut Espoon Golden Futsal Teamiä ja pelannut Suomen futsalmaajoukkueessa. Hän pelasi myös Suomen beachfutismaajoukkueen ensimmäisessä epävirallisessa ottelussa vuonna 2009 Viroa vastaan.
Naman Keïta
Naman Keïta (s. 9. huhtikuuta 1978 Pariisi) on ranskalainen yleisurheilija, jonka päämatka on 400 metrin aitajuoksu.
Keïta sai Ranskan kansalaisuuden vuonna 2001. Hän kilpaili ensimmäisissä arvokisoissaan Münchenin EM-kisoissa 2002, joissa hän karsiutui 400 metrin aitojen alkuerissä ajalla 50,20, mutta oli mukana voittamassa pronssia 4 × 400 metrin viestijuoksussa. Seuraavana vuonna hän voitti Ranskan mestaruuden 400 metrin aidoissa. Pariisin MM-kisoissa hän karsiutui 400 metrin aitojen välierissä ajalla 49,57, mutta oli mukana voittamassa MM-kultaa 4 x 400 metrin viestissä. Vuonna 2004 Keïta oli toinen Euroopan cupissa ajalla 49,04 ja voitti olympiapronssia Ateenan kesäolympialaisissa ajalla 48,26. Kauden lopussa hän juoksi seitsemänneksi.
Keïta voitti 2005 Euroopan cupin ja sijoittui Helsingin MM-kisoissa viidenneksi. Kauden lopussa hän oli neljäs. Seuraavana vuonna hän voitti Euroopan cupin superliigan ja juoksi Göteborgin EM-kisoissa 400 metrin aidoissa neljänneksi, jonka lisäksi oli voittamassa kultaa pitkässä viestissä. Kauden lopussa hän sijoittui seitsemänneksi ja yleisurheilun maailmancupissa viidenneksi. Hän karsiutui Osakan MM-kisoissa 2007 välierissä, mutta kisojen jälkeen kävi ilmi, että hän oli antanut juuri ennen kisoja positiivisen doping-näytteen. Hän sai kahden vuoden kilpailukiellon ajalle 1.9.2007–31.8.2009.
Mediauutiset
Mediauutiset oli MTV3:n uutis- ja ajankohtaistoimituksen tuottama ohjelma, joka käsitteli viestintää. Ohjelmaa lähetettiin 1990-luvulla MTV3-kanavalla lauantaisin kello 19.15. Pienen paussin jälkeen Mediauutiset oli MTV3-kanavan ohjelmistossa myös vuosina 2000-2001.
Ohjelman aiheet liittyivät sanoma- ja aikakauslehtiin, televisioon, radioon, internetiin ja matkapuhelimiin.
Ohjelman juontajia ovat olleet Petri Saraste ja Unna Lehtipuu sekä Tanja Huutonen.
Ohjelman tuottajina ovat olleet Petri Saraste, Kari Pyrhönen ja Pertti Nyberg.
Rikard Nordraak
Rikard Nordraak (12. kesäkuuta 1842 – 20. maaliskuuta 1866) oli norjalainen säveltäjä. Hän syntyi Oslossa ja sävelsi musiikin Norjan kansallislauluun ("Ja, vi elsker dette landet").
Nordraak kuoli tuberkuloosiin vain 23-vuotiaana eikä siten ehtinyt säveltää laajaa tuotantoa. Hänen noin neljästäkymmenestä säilyneestä teoksestaan suurin osa on pienimuotoisia lauluja ja pianokappaleita.
Nordraak oli Edvard Griegin läheinen ystävä. Grieg julkaisi postuumisti tämän "Scherzo Capriccion" ja sävelsi hänen varhaisen kuolemansa johdosta tunnetun surumarssin. Nordraak oli sairastunut tuberkuloosiin lähdettyään toukokuussa 1865 Berliiniin täydentämään opintojaan.