Timo Harakka
Timo Olavi Harakka (s. 31. joulukuuta 1962 Helsinki) on toimittaja, tv-tuottaja, kirjailija ja SDP:n kansanedustaja.
Harakka tuli tunnetuksi Ylellä esitetyn "Musta laatikko" -keskusteluohjelman vetäjänä vuosina 1997–2000. Myöhemmin hän isännöi ja tuotti "Pressiklubia" (2005–2007) Yle TV2 -kanavalla ja on toiminut A-studion kolumnistina. Hän on kirjoittanut kolumneja myös lukuisiin lehtiin, kuten Helsingin Sanomien Nyt-liitteeseen, Ilta-Sanomiin, Suomen Kuvalehteen ja Talouselämään. Hänen reportaasejaan on julkaistu muun muassa Helsingin Sanomien Kuukausiliitteessä. Imagessa vuonna 1994 julkaistu EU-reportaasi "Spagettivatikaani" voitti Long Play -verkkolehden Pienen journalistipalkinnon 2015.
Harakka veti Anna Kortelaisen kanssa "10 kirjaa" -ohjelmasarjaa Yle TV1:ssä kesäisin vuosina 2007 ja 2011–2013. 10 kirjaa rahasta voitti vuonna 2011 Kultaisen Venlan vuoden parhaana keskusteluohjelmana.
Harakka valmistui ylioppilaaksi vuonna 1981. Hän aloitti opinnot Teatterikorkeakoulussa vuonna 1985, mutta sai sieltä potkut hajotettuaan opiskelijatovereidensa kanssa koulun kalustoa yli 20 000 markan edestä ja saatuaan siitä ehdollisen vankeustuomion oikeudessa. Hän valmistui teatteritaiteen maisteriksi (dramaturgia) vuonna 2005. Harakka tekee sosiologian väitöskirjaa Tampereen yliopistoon.
Toimittajana Harakka aloitti vuonna 1978 "Sisä-Suomen Lehdessä". Hän työskenteli Jyväskylän Ylioppilaslehden päätoimittajana vuosina 1982–1983, Ylioppilaslehden toimitussihteerinä 1983–1985 ja Vihreän Langan päätoimittajana 1990–1994. Harakka erotettiin päätoimittajan paikalta 1994. Erottamisen syystä on esitetty kaksi täysin eri versiota.
Harakka oli vuodesta 1997 Yleisradion television ajankohtaistoimituksen toimittaja ja tuottaja. Vuonna 1998 hänelle myönnettiin parhaan television keskusteluohjelman Telvis-palkinto. Ohjelmasarjojen lisäksi hän on tehnyt globalisaatiosta kertovan dokumenttielokuvan "Rahan jäljillä" (2005), joka on esitetty useissa Euroopan maissa sekä muun muassa Brasiliassa, Jordaniassa ja Taiwanissa. Hän käsittelee maailmantalouden kriisiä myös kirjassaan "Luoton loppu" (2009). Maaliskuussa 2014 Harakalta ilmestyi eurokriisiä analysoiva kirja "Suuri kiristys". Teos nimettiin lokakuussa 2014 Kanava-tietokirjapalkintoehdokkaaksi, ja raati piti sitä "vuoden parhaana talouskirjana ja vuoden parhaana Eurooppa-kirjana".
Harakan ja Antti Karumon käsikirjoittama televisioelokuva "Pääministeri" esitettiin Yle TV1:ssä lokakuussa 2009. Käsikirjoitus oli Venla-palkintoehdokkaana. Sama pari on kirjoittanut Björn Wahlroosista näytelmän "Kungen", joka sai ensi-iltansa helsinkiläisessä Lilla Teaternissa keväällä 2013.
Vuonna 2011 Harakka lähti osakkaaksi uuteen ilmaisjakelulehteen Äänekosken Kaupunkisanomiin (ÄKS). Hän luopui lehtiyhtiön hallituksen puheenjohtajan tehtävistä ja omistajuudesta lokakuussa 2013 asettuessaan europarlamenttiehdokkaaksi. Myöhemmin hän kuitenkin palasi takaisin lehden osakkaaksi.
Harakka oli vihreiden sitoutumattomana ehdokkaana toista kertaa vuoden 1995 eduskuntavaaleissa Uudenmaan vaalipiirissä ja sai 1 361 ääntä. Hän liittyi Sdp:hen vuoden 2015 eduskuntavaalien alla.
Lokakuussa 2013 Äänekosken Työväenyhdistys ja SDP:n Keski-Suomen piiri ehdottivat Harakkaa sitoutumattomaksi ehdokkaaksi kevään 2014 europarlamenttivaaleissa. Hän sai eurovaaleissa 22 839 ääntä ja jäi varasijalle SDP:n kolmanneksi suurimmalla äänimäärällä. Kesäkuussa vaalien jälkeen Harakka ilmoitti ettei aio asettua ehdolle vuoden 2015 eduskuntavaaleissa, vaan tukee vaaleissa SDP:n nuoria ehdokkaita. Hän asettui kuitenkin lopulta SDP:n ehdokkaaksi Uudenmaan vaalipiirissä ja tuli valituksi eduskuntaan 5497 äänellä. Hän on eduskunnassa valtiovarainvaliokunnan ja sen verojaoston jäsen ja SDP:n eduskuntaryhmän valtiovarainvastaava sekä suuren valiokunnan jäsen
Harakka asettui joulukuussa 2016 ehdokkaaksi SDP:n seuraavaksi puheenjohtajaksi. Lahden puoluekokouksessa 4.2.2017 hän sijoittui toiseksi 159 äänen eli 32 prosentin kannatuksella. Puheenjohtajana jatkoi Antti Rinne.
Harakka on kotoisin Äänekoskelta. Hän on kuurojen vanhempien kuuleva ottolapsi, ja viittomakieli on hänen toinen äidinkielensä. Harakan puoliso on Suomen Viron-instituutin johtaja Anu Laitila, ja perheessä on kolme lasta.
Harakka on soittanut huilua ja saksofonia muiden muassa yhtyeissä Klaus Fleming ja Nuijat, J-P Nuto Quartet sekä Jaakko Löytyn yhtyeessä. Hän piirsi myös sarjakuvia ja oli mukana perustamassa Äänekosken Sarjakuvaseuraa.