Sotamarsalkka
Marsalkka etuliitteineen on useissa maissa kenraalia korkeampi sotilasarvo tai arvonimi, joka myönnetään sodan aikaisista ansioista. Marsalkka tulee muinaisyläsaksan sanoista "Marh-scalc", hevos-palvelija eli alun perin "tallinhoitaja". Marsalkoista tuli monissa hoveissa arvostettuja henkilöitä. Arvon merkkinä on marsalkansauva.
"Marsalkansauva" on marsalkalle kuuluva arvon merkki. Se on tyypillisesti parisenkymmentä senttimetriä pitkä koristeltu sauva. Sauva on ontto ja se sisältää marsalkan valtakirjan. Sauvan historia juontuu Rooman valtakuntaan, mutta varsinaisesti marsalkansauvoja alkoi myöntää vasta Napoleon. Alexandre Dumas väittää tosin kirjassaan "Muskettisoturien viimeiset urotyöt" että jo Ranskan kuningas Ludvig XIV olisi myöntänyt marsalkansauvoja ja että Dumas'n ehkä merkittävin sankari d'Artagnan olisi kuollut tykinluodin osumaan juuri saamansa marsalkansauva kädessään.
Suomessa suojeluskunnat lahjoittivat epävirallisen marsalkansauvan jo 1928 sisällissodan päättymisen 10-vuotispäivänä ratsuväenkenraali Gustaf Mannerheimille.
Tasavallan presidentti P. E. Svinhufvud myönsi puolustusneuvoston puheenjohtajana toimineelle ratsuväenkenraali Gustaf Mannerheimille "sotamarsalkan" arvon, kun sisällissodan päättymistä 15 vuotta aiemmin juhlittiin toukokuussa 1933. Samalla hänelle luovutettiin Suomen kansan lahjana sotamarsalkan sauva, jonka oli muotoillut eebenpuusta, norsunluusta ja kullasta Aarno Karimo.
Syksyllä 1939 tasavallan presidentti Kyösti Kallio nimitti Mannerheimin tasavallan puolustusvoimain komentajaksi, jolle luovutti talvisodan sytyttyä ylipäällikkyyden. Jatkosodan aikana valtioneuvosto myönsi "Suomen marsalkan" arvon Mannerheimille hänen 75-vuotispäivänään 1942.
Mannerheimin käytössä oli arvomerkki, jossa kenraalin arvoa osoittaneiden kolmen leijonan edessä oli sotamarsalkan sauva - kuitenkin heraldisista syistä kahtena ja ristikkäin. Ne olivat myös hänen toimikaudellaan tasavallan presidenttinä 1944-1946 erikoismerkkinä presidentin lipussa Vapaudenristin sijaan.
Ruotsissa nimitettiin 77 sotilasta sotamarsalkoiksi vuosina 1576–1824. Viimeisenä arvon sai Johan August Sandels.
"Valtakunnanmarsalkka" () tarkoitti keskiajalla Ruotsissa ratsuväen päällikköä. Myöhemmin arvonimeä käytettiin korkeana sotilasarvona. Nykyisin Ruotsissa hovin korkeimman virkamiehen titteli on valtakunnanmarsalkka, jona toimii Svante Lindqvist (vuodesta 2010). Keskiajalta 1600-luvulle saakka oli lisäksi olemmassa marskin ("marsk") tai valtakunnanmarskin arvo, joka annettiin vain yhdelle henkilölle kerrallaan ja johon yleensä liittyi sotavoimien ylipäällikkyys. Sanalla ”marski” on yhteinen alkuperä sanan ”marsalkka” kanssa.
Venäjän korkein sotilasarvo on "Venäjän federaation marsalkka" ().
Puolan korkein sotilasarvo 1919-1980 oli "Puolan marsalkka" () on. Se on myönnetty kuudelle sotilaalle. Sotilasarvo vastasi muiden maiden sotamarsalkkaa."Ranskan marsalkka" () juontaa arvonimenä juurensa Ranskan kuninkaan Filip Augustuksen Albéric Clémentille noin vuonna 1190 luomasta arvonimestä "marescallus Franciae". Myöhemmin arvosta tuli tallikreiviä tai konnetaabelia ("connétable de France", "comes stabulari") korkeampi arvonimi. Vuoteen 1791 mennessä nimitettiin 256 marsalkkaa. Kansalliskokous lopetti arvonimen vuonna 1793.
Ensimmäisen keisarikunnan aikana nimitettiin keisarikunnan marsalkoita. Restauraation myötä arvonimi palasi Ranskan marsalkaksi ja keisari Napoleon III säilytti sen.
Kuusi marsalkkaa on palkittu marsalkka-kenraalin ("maréchal général des camps et armées du roi") arvonimellä: Biron, Lesdiguières, Henri Turenne, Claude Villars, Morits Saksilainen ja Soult.
Nyky-Ranskassa marsalkan arvonimi ei ole sotilasarvo, vaan se annetaan erityisesti kunnostautuneille kenraaleille. Esimerkiksi Philippe Pétain säilytti arvonimen, vaikka hänet tuomittiin maanpetoksesta ja hän menetti sotilasarvonsa.
Viimeisin Ranskan marsalkka on Alphonse Juin, joka palkittiin 1952 ja kuoli 1967. Tosin François Mitterrand nimitti vuonna 1984 Marie-Pierre Kœnigin (1898-1970) Ranskan marsalkaksi, mutta nimitys oli postuumi.
Britannian maavoimissa korkein arvo on sotamarsalkka (), jota vastaa merivoimissa laivastoamiraali ja ilmavoimissa "Kuninkaallisten ilmavoimien marsalkka" (). Nykyisin arvonimeä ei yleensä käytetä rauhanaikana, vaikkakaan se ei ole poissuljettu vanhimmilta upseereilta. Aiemmin arvonimi on ollut Britannian monarkilla, mutta Elisabet II:lla ei ole sitä eikä Walesin prinssi Charles ole halukas ottamaan sitä.
Yhdysvalloissa marsalkan arvoa vastaavat "armeijakenraali" (), merivoimissa laivastoamiraali ja ilmavoimissa ilmavoimakenraali. Sanaa marsalkka ei käytetä. Vieläkin korkeampi sotilasarvo on niin sanottu kuuden tähden sotilasarvo, joita ovat "armeijainkenraali" () ja merivoima-amiraali. Armeijainkenraalin arvoa on eläessään käyttänyt ainoastaan John J. Pershing. Ensimmäiselle Yhdysvaltain presidentille George Washingtonille arvo myönnettiin postuumisti USA:n perustamisen 200-vuotispäivänä 1976, jolloin päätettiin hänen olevan vastedes aina korkea-arvoisin amerikkalainen sotilashenkilö.
Egyptissä asevoimien komentajana toimii sotamarsalkka, tällä hetkellä ainoana Muhammad Hussein Tantawi toimien myös valtionpäämiehenä eli Egyptin sotilasneuvoston puheenjohtajana. Ennen vuotta 1953 sotamarsalkan arvo kuului Egyptin monarkille. Egyptin tasavallan aikana sotamarsalkkana on toiminut asevoimien komentaja eli ammattiupseeri.
"Suur-Saksan valtakunnan valtakunnanmarsalkan" () arvo perustettiin "kenraalisotamarsalkan" yläpuolelle natsi-Saksan korkeimmaksi upseeriarvoksi vuonna 1940. Adolf Hitler ylensi Hermann Göringin ainoana henkilönä tuohon arvoon, merivoimissa vastaava arvo oli suuramiraali.
"Neuvostoliiton marsalkka" () oli korkein sotilasarvo Neuvostoliitossa, poikkeuksena oli Josif Stalinin generalissimuksen arvo (1945-1953). Laivastossa Neuvostoliiton marsalkkaa vastaava sotilasarvo oli Neuvostoliiton laivastoamiraali.