hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Lego Indiana Jones: The Original Adventures
Lego Indiana Jones: The Original Adventures on Traveller’s Talesin kehittämä ja LucasArtsin julkaisema toimintaseikkailupeli. Peli julkaistiin kesäkuussa 2008 useille alustoille.
Pelissä on tavoitteena läpäistä kolmen ensimmäisen Indiana Jones -elokuvan ("Kadonneen aarteen metsästäjät", "Tuomion temppeli" ja "Viimeinen ristiretki") juonet Lego-tyylisillä Indiana Jones -hahmoilla.
Pelissä käytetään suurimmaksi osaksi samoja musiikkeja, kuin itse Indiana Jones -elokuvissakin.
Pelin jatko-osa, "", julkaistiin vuonna 2009. Peli sisältää kolmen ensimmäisen elokuvan tapahtumien lisäksi myös neljännen elokuvan, "Kristallikallon valtakunnan.
Pelin "pääpaikkana" toimii elokuvasta "Indiana Jones ja viimeinen ristiretki" tuttu koulu, jossa tohtori Indiana Jones opettaa. Sen seinällä sijaitsee kolme karttaa, joissa jokaisessa on kuusi kenttää (yhteensä 18), jotka pelaajan on tarkoitus läpäistä. Pelissä on myös kolme "Bonus" -kenttää sekä "Free Play" -pelimuoto, jossa pelaajan on mahdollista vaihtaa hahmoja kesken pelin. "Free Play" -pelimuoto aukeaa vasta, kun pelaaja on ensin suorittanut varsinaisen tarinan. Jokainen kenttä sisältää kymmenen aarrearkkua ja yhden postipaketin, jotka pelaajan on tarkoitus löytää pelin läpäisemiseksi. Kaikkia aarrearkkuja ei ole mahdollista saada kerättyä "Story Mode" -pelimuodolla pelattaessa. Pelaajan täytyy kerätä myös Lego-nuppeja, jotka toimivat pelin valuuttana. Ylhäällä oleva "True Adventurer" -mittari alkaa täyttyä nuppeja kerätessä. Sen olisi määrä tulla täyteen jokaisessa kentässä, jotta peli olisi mahdollista läpäistä. Peli onkin mahdollista läpäistä ainoastaan "Free Play" -pelimuotoa pelaamalla.
Woody Strode
Woodrow Wilson Woolwine "Woody" Strode (25. heinäkuuta 1914 Los Angeles – 31. joulukuuta 1994 Glendora) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Ennen aktiivisinta elokuvauraansa hän oli lahjakas urheilija, joka tuli tunnetuksi kymmenottelusta, amerikkalaisesta jalkapallosta ja showpainista.
Strode sai Golden Globe -ehdokkuuden roolistaan elokuvassa "Spartacus" (1960). Elokuvan "Huuliharppukostaja" alussa hän oli yksi kolmesta palkkatappajasta yhdessä Al Mulockin ja Jack Elamin kanssa roolinimellä Stony. He odottelevat saapuvaa junaa yksinäisellä rautatieasemalla Arizonassa kärpäsen häiritsemänä elokuvan 13 minuuttia pitkässä, klassisessa alkukohtauksessa. Vuonna 1987 Strode voitti Golden Boot -palkinnon. Kaikkiaan näyttelijä esiintyi useissa kymmenissä elokuvissa, joista viimeinen ilmestyi vasta hänen jo kuoltuaan.
Strode kuoli keuhkosyöpään Kaliforniassa 80-vuotiaana.
1 (täsmennyssivu)
1 tarkoittaa seuraavia asioita:
William Morgan Sheppard
William Morgan Sheppard (24. elokuuta 1932 Lontoo, Britannia – 6. tammikuuta 2019 Los Angeles, Yhdysvallat) oli brittiläinen näyttelijä.
Sheppard syntyi englantilais-irlantilaiseen perheeseen. Valmistuttuaan Royal Academy of Dramatic Artista hän työskenteli Royal Shakespeare Companyssa ja Yhdysvalloissa Broadway-teattereissa. Hänet on palkittu roolisuorituksesta Harold Pinterin näytelmässä "The Homecoming".
Sheppardilla oli osia "Star Trekissa" ja useissa elokuvissa. Myös hänen poikansa Mark Sheppard on näyttelijä.
Sheppard muistetaan hyvin myös televisiosarjasta Ihmemies MacGyver, jossa hän näytteli kahden jakson verran pahansuopaa sarjamurhaajaa Tri. Zitoa.
Judge Reinhold
Edward Ernest "Judge" Reinhold, Jr. (s. 21. toukokuuta 1957) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän sai Emmy-ehdokkuuden vierailevasta esiintymisestään "Seinfeldissä".
Reinholdilla on ollut rooleja kymmenissä elokuvissa, joiden joukossa ovat "Kuumat kinkut" (1982), "Beverly Hills kyttä" (1984), "Gremlins – riiviöt" (1984), "Beverly Hills kyttä 2" (1987), "Beverly Hills kyttä 3" (1994) "Mutta mitä tapahtui joulupukille?" (1994), "Beethovenin kolmas" (2000), "Beethovenin neljäs" (2001) ja "Mutta mitä tapahtui joulupukille 2" (2002).
Substraattitason fosforylaatio
Substraattitason fosforylaatio on soluissa tapahtuva kemiallinen reaktio, jossa syntyy ATP:tä fosfaattiryhmän liittyessä ADP:hen. Reaktio tapahtuu solulimassa glykolyysin yhteydessä sekä aerobisissa että anaerobisissa oloissa.
Substraattitason fosforylaatiossa voi syntyä neljä ATP:tä. Kaksi ATP-molekyyliä syntyy kahden 1,3-bisfosfoglyseraatin luovuttaessa fosfaattiryhmän ADP:lle fosfoglyseraattikinaasientsyymin avulla. Samalla syntyy 3-fosfoglyseraattia. Kaksi ATP:tä syntyy myös, kun fosfoenolipyruvaatti luovuttaa fosfaattiryhmän ADP:lle pyruvaattikinaasientsyymin avulla. Lisäksi syntyy palorypälehappoa.
Substraattitason fosforylaatio toimii myös luustolihaksissa ja aivoissa, joissa on energiaa varastoivaa ja fosfaattiryhmän sisältävää fosfokreatiinia ja kreatiinifosfokinaasientsyymi siirtää fosfaattiryhmän ADP:lle, jolloin tuloksena on ATP:tä.
Balázs Dzsudzsák
Balázs "Dzudzi" Dzsudzsák (s. 23. joulukuuta 1986 Debrecen, Hajdú-Biharin lääni, Unkari) on unkarilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen keskikenttäpelaaja. Hänen näkyvimpiin vahvuuksiinsa kuuluu hyvä sijoittuminen ja kova vasemman jalan laukaus.
Dzsudzsák edusti juniorivuosinaan Nyírlugosia, Debreceni Olasz Focisulia, Létavértesiä ja Debreceni VSC:tä. Ammattilaisuransa hän aloitti vuonna 2005, kun hän teki kahden vuoden sopimuksen Debreceni VSC:n kanssa. Vuodet 2008-2011 hän pelasi PSV Eindhovenissa Hollannissa. Sen jälkeen hän siirtyi vuodeksi pelaamaan venäläiseen Anzi Mahatskalaan. Vuonna 2012 hän siirtyi toiseen venäläisseuraan, Dynamo Moskovaan. Myöhemmin hän on pelannut Turkissa ja Yhdistyneissä Arabiemiirikunnissa. Hän voitti Debreceni VSC:n riveissä kolme Unkarin mestaruutta ja Supercupia. Lisäksi hän saavutti Unkarin cupin voiton. Eindhovenissa hän voitti Hollannin liigamestaruuden debyyttikaudellaan. Hänet valittiin kotimaansa vuoden jalkapalloilijaksi vuonna 2007.
Maajoukkueessa Dzsudzsák on pelannut 96 ottelua ja tehnyt 20 maalia.
WWE One Night Stand
One Night Stand oli World Wrestling Entertainment-painiorganisaation jokavuotinen showpaini pay-per-view (PPV) tapahtuma. Tapahtuma ilmoitettiin vuonna 2005, juuri ennen kuin WWE julkaisi The Rise and Fall of ECW DVD:n. Kaksi päivää myöhemmin toisesta One Night Standista, WWE julkisti heidän oman version ECW:stä.
Vuonna 2009 One Night Standin korvasi samanlainen tapahtuma, Extreme Rules.
Per Adolf von Bonsdorff
Per Adolf von Bonsdorff on seuraavien henkilöiden nimi:
Joutjärvi (täsmennyssivu)
Joutjärvi on paikan nimi, jonka uskotaan saaneen nimensä joutsenten tai jousen mukaan. Jout-alkuiset paikannimet ovat järvien tai lampien nimiä, joiden muoto on kaareva. Joutsin murremuotoja ovat jouhti ja joutti sekä nykyään käytetty jousi. Nimitykset ovat muodostuneet varhaisella eränkäyntikaudella. Mikäli nimi ei liity jouseen, vaan joutseneen, on muoto voinut olla joutten tai jouhten.
Joutjärvi esiintyy myös sukunimenä.
Christophe Ohrel
Christophe Ohrel (s. 7. huhtikuuta 1968 Strasbourg, Ranska) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Ohrel on pelannut maajoukkueessa 56 ottelua, joissa hän on tehnyt kuusi maalia. Hän on ollut mukana yksissä MM-kisoissa, vuonna 1994 pelaten kaikki Sveitsin neljä ottelua.
Fehaid Al-Deehani
Fehaid Al-Deehani (s. 11. lokakuuta 1966 Kuwait) on kuwaitilainen haulikkoampuja.
Fehaid Al-Deehani on saavuttanut olympialaisissa pronssia kaksoistrapissa Sydneyssä 2000 ja trapissa Lontoossa 2012. Lisäksi hän on saavuttanut MM-kilpailuissa kaksoistrapissa joukkuehopeaa Kairossa 2001, henkilökohtaista pronssia Tampereella 1999 ja joukkuepronssia Lahdessa 2002.
Olympialaisissa 2016 Al-Deehani edusti itsenäisiä olympiaurheilijoita Kuwaitin olympiakomitean hyllytyksen vuoksi. Hän voitti kaksoistrapissa kultaa ollen näin ensimmäinen itsenäisten olympiaurheilijoiden edustaja, joka voittaa olympiakultaa.
Aarne Varonen
Aarne Tauno Varonen (20. tammikuuta 1897 Käkisalmi – 15. lokakuuta 1918 Tornio) oli suomalainen jääkärivänrikki. Hänen vanhempansa olivat kaupanhoitaja Juho Varonen (16. kesäkuuta 1873) ja Katri o.s Toikka (1. huhtikuuta 1872).
Hän harrasti urheilua, etenkin juoksua ja hiihtoa. Hän kuului Viipurissa V. & U:seura Kisaveikkoihin 1911–1914 ja myöhemmin Tornion Röytässä Jyskyyn.
Varonen oli kansakoulun käynyt torniolainen kauppa-apulainen, joka liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 13. helmikuuta 1916 ja sijoitettiin pataljoonan 1. konekiväärikomppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla asemasotaan Misse-joella ja Riianlahden rannikkoasemissa. Rintamapalveluksensa jälkeen hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 9. lokakuuta 1916 ja komennettiin 24. marraskuuta 1916 etappitehtäviin Ruotsiin. Hän toimi Ruotsin rajalla oppaana ja jääkärien salaisen postin sekä aseiden kuljettajana ja toi joitakin pommeja Suomeen. Epäonnekseen hän joutui kesällä 1917 venäläisten sotilaiden pidättämäksi ja oli noin kaksi kuukautta vangittuna Katajanokan vankilassa Helsingissä, jonka jälkeen hänet laskettiin vapaaksi.
Vapauduttuaan Varonen liittyi Kemin suojeluskuntajärjestöön. Siellä eräs punainen ampui murha-aikeessa häntä 30. tammikuuta 1918. Luoti meni nenän alapuolelta sisään ja tuli korvan luota ulos katkaisten kuusi hammasta ja särkien kitalaen. Joitakin päiviä myöhemmin punaiset vangitsivat hänet ja lähtivät viemään Ouluun tutkittavaksi. Punaisten juna palasi kuitenkin Haukiputaalta takaisin, koska Oulussa oli parasta aikaa taistelu. Kun eteläpohjalaiset valloittivat Kemin, hän pääsi vapaaksi ja lähti 8. helmikuuta Vaasaan, josta siirtyi sittemmin Oulaisiin ja sieltä Savon 2. pataljoonan mukana rintamalle.
Suomen sisällissotaan hän liittyi Lapualla ja sijoitettiin 2. Krenatöörirykmentin 2. Savon pataljoonan konekivääriosastoon ja otti kiväärinjohtajana osaa taisteluihin Vilppulassa, Lylyssä, Korkeakoskella, Lempäälässä, Tampereella ja Vesilahdella.
Hän palveli sisällissodan jälkeen koulutusaliupseerina 2. Krenatöörirykmentistä muodostetussa Viipurin vartiopataljoonan 3. komppaniassa, josta hänet siirrettiin syyskuussa vuonna 1918 Tornion rajavartiopataljoonaan. Hänen kohtalokseen tuli haavoittuminen 10. lokakuuta 1918 Torniossa hänen yrittäessään vangita saksalaista sotilaskarkuria nimeltään Valter Hamam. Saksalainen ampui parabellum-pistoolilla kaksi peräkkäistä laukausta, joista ensimmäinen laukaus meni Varosen vatsan kohdalta läpi ruumiin ja toinen laukaus ohi. Tämän jälkeen Varonen ampui mauserpistoolilla saksalaista otsaan niin, että tämä heti kuoli. Varonen kuoli haavoihinsa 15. lokakuuta 1918 ja haudattiin Tornion hautausmaahan yksityiseen hautaan. Alatornion kirkolla on Varosen muistolaatta.Varonen on mainittu teoksissa "Jääkäripataljoona", "Aseveljet", "Routaa ja Rautaa" sekä "Sankarien muisto" .
Bukka White
Bukka White (oik. Booker T. Washington White, s. 12. marraskuuta 1906, Houston, Mississippi – k. 26. helmikuuta 1977, Memphis, Tennessee) oli yhdysvaltalainen delta blues -muusikko, kitaristi ja laulaja. White sai nimensä "Bukka", kun levytuottaja kuuli väärin hänen oikean nimensä. B. B. King oli Bukka Whiten serkku.
White sai musiikkioppinsa isältään, joka opetti hänelle aluksi viulunsoittoa ja sittemmin kitaraa. Hänen sanotaan tunteneen delta blues -legenda Charley Pattonin, joka vaikutti Whiten soittotyylin syntyyn. White pelasi baseballia mustien ammattilaisliigassa Birmingham Black Cats -joukkueessa ja myös nyrkkeili.
Vuonna 1930 White tapasi huonekalukauppias Ralph Limbon, joka toimi myös Victor-levymerkin kykyjenetsijänä. White matkusti Memphisiin tekemään ensimmäiset levytyksensä. Nimellä Washington White hän äänitti 14 kappaletta country bluesia ja gospelia. Gospel-kappaleissa jäljiteltiin Blind Willie Johnsonin tyyliä: niissä oli mukana naislaulaja, joka toistona lauloi aina Whiten viimeisen lauseen.
Laman tulon myötä tämä jäi Whiten ainoaksi levytyssessioksi vuosiin, kunnes vuonna 1937 Big Bill Broonzy pyysi häntä tulemaan Chicagoon ja levyttämään Lester Melroselle. Session kappaleesta "Shake 'Em On Down" tuli hitti, joka myi yli 16 000 kappaletta. White joutui kuitenkin kolmeksi vuodeksi vankilaan Parchman Farmille Mississippiin ammuttuaan miehen.
Bukka White osoittui suosituksi mallivangiksi ja hän sai lisänimen "Barrelhouse". Folkloristit John ja Alan Lomax äänittivät Parchman Farmilla kaksi kappaletta Kongressin kirjastolle, jotka julkaistiin "Washington Barrelhouse White" -nimellä. Vankilasta vapauduttuaan vuonna 1940 hän äänitti Lester Melroselle 12 uutta kappaletta, joita nykyään pidetään Whiten levytysuran parhaina. Näihin kappaleisiin kuuluivat muun muassa delta blues -klassikot "Parchman Farm Blues", "Good Gin Blues", "Bukka's Jitterbug Swing", "Aberdeen, Mississippi Blues" ja "Fixin' to Die Blues". Toinen maailmansota keskeytti kuitenkin Whiten musiikkiuran. White jatkoi soittamista baareissa, toisinaan yhdessä Frank Stokesin kanssa.
Bob Dylan levytti debyyttialbumilleen vuonna 1961 Whiten kappaleen "Fixin' to Die Blues" aikana jolloin White oli jo unohdettu. Whiten oletettiin olevan jo kuollut. Bluesharrastajat John Fahey ja Ed Denson eivät kuitenkaan uskoneet tähän ja lähettivät vuonna 1963 kirjeen osoitteella "Bukka White (Old Blues Singer), c/o General Delivery, Aberdeen, Mississippi". Sattumalta eräs Whiten sukulainen oli töissä postitoimistossa Aberdeenissa ja välitti kirjeen Whitelle Memphisiin. Faheyn ja Densonin Takoma-merkillä julkaistiin "Mississippi Blues" -albumi vuonna 1964. Pian tämän jälkeen White alkoi levyttää Chris Strachwitzin Arhoolie-merkille. Hän levytti kaikkiaan kolme albumia Strachwitzille ja opetteli myös Lester Melroselle tekemänsä kappaleet uudelleen. Toisin kuin monet muut uudelleen löydetyt 1920- ja 1930-luvun bluestähdet, White oli hyväkuntoinen, hyvinpukeutuva erinomainen viihdyttäjä, joka piti huomion keskipisteenä olosta. White kiersi festivaaleja Yhdysvalloissa ja Euroopassa aina kuolemaansa saakka.
Peter Kjær
Peter Kjær (s. 5. marraskuuta 1965 Fredericia) on tanskalainen entinen jalkapalloilija, joka pelasi maalivahtina.
Maajoukkueessa Kjær pelasi neljä ottelua, mutta oli Tanskan joukkueen mukana kolmissa arvokisoissa: MM-kisoissa 1998 ja 2002 sekä EM-kisoissa 2000. Hän ei tosin pelannut yksissäkään kisoissa.
Nykyään Kjær toimii TV-kommentaattorina Tanskan Superliigan otteluissa Viasatilla.
Joutjärvi (Janakkala)
Joutjärvi on Kanta-Hämeessä Janakkalassa Hakoisten kylän lähellä sijaitseva järvi.
Järven pinta-ala on 117 ha ja se on 2,1 kilometriä pitkä ja 950 metriä leveä. Järven vedenpinnan korkeus on 88,1 metriä mpy. Sen rantaviivan pituus on 6,3 kilometriä ja sen rannat ovat matalia lukuun ottamatta Peronmäkeä ja Tokeenmäkeä, joka kohoaa 40 metriä korkeammalle kuin järven vedenpinta, sekä vielä kaakkoisrannasta kohoavaa suurta nimetöntä mäkeä, joka yltää yli 47 metrin korkeudelle. Itärantaan ulottuu Kaaninsuo, joka on tiheästi ojitettu. Peltorantoja on vain pohjoisessa. Järven lähiympäristössä on ollut vain kolme maatilaa ja rannoille on rakennettu yli 50 vapaa-ajan asuntoa. Järvessä on yksi saari Joutsaari, joka on 230 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Saaressa on mökki.
Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen. Se jaetaan vielä Haapajärven alueeseen, johon järvi kuuluu. Siihen laskee kuusi suo- tai pelto-ojaa. Laskuoja lähtee järven länsipäästä ja se laskee 2,4 kilometrin päähän Rehakkaan. Vedet jatkavat matkaansa Haapajärveen ja sitten Hyvikkälänjoen eli Tuulensuunjoen ja Kernaalanjärven kautta Hiidenjokeen. Se laskee puolestaan Vanajaveteen. Laskennallinen veden keskiviipymä järvessä on 1388 vuorokautta.
Vielä 1960-luvulla järvi oli lähdepohjaisena kirkasvetinen, mutta ojitukset ja muu hajakuormitus on sameuttanut järven veden. Järvi on toipunut kuormituksesta huonosti, koska vesi vaihtuu vain noin kerran vuodessa. Vuonna 1999 järven suojelemisprojektin edistämiseksi perustettiin Joutjärven suojeluyhdistys, joka on kerännyt asialle huomiota. Vuonna 2015 rakennettiin Ali-Joutjärven ojaan laskeutumisallas, jollainen oli tehty aiemmin Peronmäen ojaan. Näihin asennettiin fosforin poistamiseksi ferrosulfaatilla toimivat saostimet.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Joutsjärvi”. Järvellä ei ollut maataloa, mutta siellä oli neljän torpan peltoja. Vuonna 1962 julkaistussa peruskartassa järven itärannoille kaavoitettu mökkitontteja, jotka lisääntyivät voimakkaasti vuoden 1979 kartassa.
VINNOVA
VINNOVA on Ruotsin valtion teknologiarahoitusorganisaatio. 
VINNOVAssa toimii noin 200 työntekijää ja sen rahoitusvaltuus on noin kaksi miljardia kruunua.
Joshua Lakatos
Joshua Lakatos (s. 24. maaliskuuta 1973 Pasadena) on yhdysvaltalainen haulikkoampuja ja maailmanmestari.
Joshua Lakatos on saavuttanut olympialaisissa hopeaa trapissa Atlantassa 1996. Lisäksi hän on saavuttanut useita MM-mitaleita miesten ja poikien sarjoissa, joista kirkaimpia ovat miesten kaksoistrapin ja poikien trapin maailmanmestaruudet Barcelonasta 1993.
IWT (Belgia)
Innovatie door Wetenschap en Technologie eli IWT on belgialainen julkinen teknologiarahoitusorganisaatio, joka toimii Flanderin alueella.
Se perustettiin vuonna 1991. Sen budjetti on noin 190 miljoonaa euroa (2002). Sitä on johtanut alusta asti Paul Zeeuwts.
Reijo Ikävalko
Reijo Tapio Ikävalko (s. 27. maaliskuuta 1950 Punkalaidun) on suomalainen Espoossa asuva toimittaja ja kirjailija.
Ikävalko tuli ylioppilaaksi Vammalan yhteislyseosta vuonna 1970 ja valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta pääaineenaan lehdistö- ja tiedotusoppi. Hän on työskennellyt toimittajana vuodesta 1972. Ikävalko perusti 1977 Nykyposti-lehden ja oli sen ensimmäinen päätoimittaja. Vuosina 1978–1982 hän oli Hymy-lehden päätoimittajana ja sen jälkeen hän on ollut vapaa toimittaja ja kirjailija.
Yao Junior Sènaya
Yao Séyram Junior Sènaya (s. 19. huhtikuuta 1984 Lomé) on togolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pystyi pelaamaan myös keskikenttäpelaajana.
Sènaya vietti pitkään ammattilaisuransa Sveitsissä. Hän on pelannut monissa seuroissa, muun muassa FC Baselissa. Kesällä 2008 Chaux-de-Fonds vapautti hänet sopimuksen päätyttyä. Vuotta myöhemmin 2009 arabiemiiriläinen seura Al-Jazira Al-Hamra teki Sènayan kanssa sopimuksen.
Sènaya oli Togon maajoukkueen vakiojäsen, ja hän pelasi muun muassa Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2006 ja saman vuoden MM-kisoissa.
Yao Junior on Yao Mawuko Sènayan nuorempi veli.
Ishman Bracey
Ishman Bracey (s. 9. tammikuuta 1901, Byram, Mississippi – k. 12. helmikuuta 1970, Jackson, Mississippi) oli yhdysvaltalainen delta blues -muusikko, kitaristi ja laulaja. Yhdessä Tommy Johnsonin kanssa hän oli keskeinen hahmo jacksonilaisissa musiikkipiireissä. Osassa vanhoista savikiekoista hänen nimensä kirjoitettiin virheellisesti muodossa "Ishmon".
Bracey alkoi soitella paikallisissa tanssijaisissa ja juhlissa vuoden 1917 tienoilla. Hän työskenteli myös Illinois Central Railroadilla vesipoikana. Bracey teki ensimmäiset levytyksensä Victor-merkille Memphisissä helmikuussa 1928. Toista kitaraa soitti Charlie McCoy. He palasivat uudelleen levyttämään samana vuonna 31. elokuuta. Tämän jälkeen hän levytti Paramountille New Orleans Nehi Boys -yhtyeen mukana sekä neljä kappaletta Charles Taylorin kanssa. Kaikkiaan Ishman Braceyn tunnettu levytetty tuotanto käsittää vain 16 kappaletta (tämän lisäksi Paramount julkaisi kappaleet "Low Down Blues" ja "Run to Me at Night", joita ei kuitenkaan ole löydetty).
Levytysuransa jälkeen Bracey jatkoi esiintymisiä, usein Tommy Johnsonin kanssa. Ishman Bracey tuli uskoon toisen maailmansodan jälkeen, eikä ollut kiinnostunut uudesta urasta 1950-luvun lopun bluesbuumin aikaan. Hän kuitenkin johdatti tutkijat muun muassa Skip Jonesin jäljille. Bracey jatkoi esiintymisiä paikallisissa kirkoissa kuolemaansa asti.
Kiovan polytekninen instituutti
Igor Sikorskyn Kiovan polytekninen instituutti (NTUU KPI) () on Ukrainan Kiovassa sijaitseva teknillinen yliopisto, jolla on kansallisen teknillisen yliopiston asema. Elokuussa 2016 instituutti nimettiin kuuluisan lentokone- ja helikopterisuunnittelijan Igor Sikorskyn mukaan.
Se perustettiin vuonna 1898. Alussa opiskelijoita oli 360. Instituutin perustajiin kuuluivat kuuluisat venäläiset tiedemiehet Dimitri Mendelejev, Nikolai Žukovski ja Kliment Timirjazev. Nykyisin opiskelijoita on 42 000 ja opettajia 2 500.
Kuuluisiin oppilaisiin kuuluvat mm.
Albano Pera
Albano Pera (s. 13. helmikuuta 1950) on italialainen haulikkoampuja.
Albamo Pera on saavuttanut olympialaisissa hopeaa kaksoistrapissa Atlantassa 1996. Lisäksi hän saavuttanut MM-kilpailuissa kuusi joukkuemaailmanmestaruutta ja useita himmeämpiä mitaleita.
Hassen Bejaoui
Hassen Bejaoui (, s. 14. helmikuuta 1975) on tunisialainen maalivahtivalmentaja ja uransa lopettanut jalkapalloilija. Maalivahtina pelanut Bejaoui edusti pääosin CA Bizertinia, jossa hän on toiminut vuodesta 2017 lähtien maalivahtivalmentajana.
Bejaoui on pelannut seuratasolla muun muassa Stade Tunisienissa ja CS Sfaxienissa. Bejaoui on ollut mukana yksissä MM-kisoissa, vuonna 2002.
Antonio Correia
Antonio Correia (s. 22. lokakuuta 1983 Careira de Figo, Angola) on angolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Urallaan hän on pelannut muun muassa hollantilaisissa Heerenveenissä ja Emmenissä sekä Veikkausliiga-joukkue FC Interissä. Toukokuussa 2009 Correia lähti FC Interistä henkilökohtaisiin syihin vedoten ja palasi kotimaahansa.
Ulvilan Pesä-Veikot
Ulvilan Pesä-Veikot (UP-V) on ulvilalainen pesäpalloseura, joka pelaa Ykköspesistä. Seura on perustettu vuonna 1957. Pesäpalloilulla on kuitenkin Ulvilassa vankat perinteet, jotka juontavat jo 1900-luvun alun kyläpeleihin ja kuningaspalloon. Myös paikallinen suojeluskunta piti lajia ohjelmansa oleellisena osana. 1930-luvulle saavuttaessa myös järjestyneempi pesäpallotoiminta oli juurtunut tai ainakin juurtumassa paikkakunnalle. UPL:n eli Ulvilan Pallonlyöjien joukkue oli vireä ja voimistumassa. Pääkenttäkin on sijainnut jo vuodesta 1932 tutulla paikallaan nuorisoseurantalon vieressä. Seura on saavuttanut miehissä pääsarjatasolla yhden mestaruuden (1970) ja kolme hopeaa.
Kaudeksi 2010 Ulvila nousi Superpesikseen, mutta putosi saman kauden jälkeen takaisin Ykköspesikseen.
Ulvila pelaa pesäpallossa ottelunsa puna-valkoisissa peliasuissa, jossa paidassa on keltaiset raidat ja vaaleneva alaosa. Kypärä ja aluspaita on valkoinen. Pelihousut ovat väritykseltään samanlaiset kuin paitakin.
Ulvilan Pesä-Veikkojen toiminnasta vastaa Ulvilan Pesä-Veikot ry.
Ulvilan Pesä-Veikot pelaa kotiottelunsa Ulvilan Friitalan pesäpallostadionilla, jonka nykyinen nimi on yhteistoimintasopimuksen myötä Ulvilan Automaatio Areena. Kentän yleisöennätys on 7 013 katsojaa ja se syntyi 25. heinäkuuta 1973 ottelussa Kankaanpään Mailaa vastaan.
Lyöjäkuningas:
Etenijäkuningatar:
Vuoden jokeri:
Vuoden tulokas:
Sirajeddine Chihi
Sirajeddine Chihi (, s. 16. huhtikuuta 1970) on tunisialainen entinen jalkapalloilija.
Chihi pelasi suurimman osan urastaan Espérance Sportive de Tunisissa. Hän on edustanut Tunisiaa yksissä MM-kisoissa, vuonna 1998.
Zhang Bing
Zhang Bing (s. 6. tammikuuta 1969 Henan) on kiinalainen haulikkoampuja.
Zhang Bing on saavuttanut olympialaisissa pronssia kaksoistrapissa Atlantassa 1996. Lisäksi hän on saavutta MM-kilpailuissa joukkuepronssin samassa lajissa Barcelonassa 1998.
John Davis (painonnostaja)
John Henry Davis (12. tammikuuta 1921 Smithtown, New York – 13. heinäkuuta 1984) oli yhdysvaltalainen painonnostaja, joka kilpaili raskaassa sarjassa, ja kaksinkertainen olympiavoittaja.
Davis hallitsi painnonostosarjaansa vuodet 1938–1953, jolloin hän voitti kaikki kilpailut, joihin osallistui. Lontoossa 1948 Davis voitti olympiakultaa yhteistuloksella 452,5 kg tehden maailmanennätykset tempauksessa ja työnnössä. Lisäksi hänen tuloksensa punnerruksessa ja kokonaistuloksessa rikkoivat olympiaennätykset. Helsingissä neljä vuotta myöhemmin Davis oli jälleen ylivoimainen voittaja ja rikkoi nostoillaan punnerruksen, tempauksen ja yhteistuloksen olympiaennätyksen. Punnerruksessa argentiinalainen Humberto Selvetti jakoi Davisin ennätyksen.
Kahden olympiakullan lisäksi Davis voitti urallaan useita muita mitaleita. Maailmanmestaruuden hän voitti viidesti (1946, 1947, 1949, 1950, 1951), Pan-Amerikan kisojen painonnoston vuonna 1951. Yhdysvaltain-mestari Davis oli kymmenen kertaa. Jalkavamman takia Davis joutui lopettamaan uransa ennen Melbournen olympialaisia.
Davis kuoli vuonna 1984. Hänet aateloitiin United States Olympic Hall of Fameen vuonna 1989.
Seppo Porvali
Seppo Porvali (s. 31. heinäkuuta 1950 Pori) on suomalainen Espoossa asuva toimittaja ja kirjailija.
Porvali oli Lehtimiehet Oy:n palveluksessa erikoistoimittajana 1970–1972 ja 1975–1987. Välillä hän oli "Menekkilehdet Oy":ssä päätoimittajana 1973–1974. Vuodesta 1988 Porvali on ollut vapaa kirjailija.
John Davis
John Davis on ainakin seuraavien henkilöiden nimi:
Fabián O'Neill
Fabián Alberto O'Neill Dominguez (s. 14. lokakuuta 1973 Paso de Los Torros) on uruguaylainen entinen jalkapalloilija, joka pelasi keskikenttäpelaajana.
O'Neill pelasi seuratasolla mm. Juventuksessa ja Cagliarissa. Maajoukkueessa hän pelasi 19 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. O'Neill edusti Uruguayta yksissä MM-kisoissa, vuonna 2002.
Otto Korpijaakko
Otto Albert Korpijaakko (sukunimi vuoteen 1929 Stenij; 10. marraskuuta 1900 Jyväskylä – 30. syyskuuta 1958 Imatra) oli suomalainen rovasti ja kirjailija. Korpijaakko toimi Viipurin Diakonissalaitoksen johtajana vuosina 1931-1937 ja Sisälähetyksen johtajana vuosina 1937-1941.
Mike Mo Capaldi
Michael "Mike Mo" Capaldi, kutsumanimeltään "Mike Mo", on ammattirullalautailija. Hän on ollut mukana monessa rullalautailuelokuvassa, kuten Lakai: Fully Flared sekä Forecast.
Mike Mo suoriutui hyvin vuoden 2007 éS game of skate -kilpailussa, jossa hän sijoittui kolmanneksi Chris Colen ja Nyjah Hustonin jälkeen ja myös "Battle at the Berrics" kisassa, jossa hän tuli ensimmäiseksi voittaen 10 000 dollaria. Hän on myös tunnettu muutamasta maailmanennätyksestä. Hänellä on hallussaan esimerkiksi ennätys "eniten 'switch Treflip' -temppuja minuutissa"(17).
Mikeä sponsoroivat Girl,DC-shoes, Matix, Royal, Spitfire, Mob, Bones ja Skatelab.
Juan Burgueño
Juan Burgueño Pereira (s. 1923) on uruguaylainen entinen jalkapalloilija, joka pelasi hyökkääjänä.
Burgueño kuului Uruguayn joukkueeseen vuoden 1950 MM-kilpailuissa, joissa Uruguay voitti mestaruuden; Burgueño ei pelannut kisoissa yhtäkään ottelua. Seuratasolla hän edusti muun muassa Danubiota.
Lempi Ikävalko
Lempi Ikävalko (9. toukokuuta 1901 Helsinki – 1994) oli suomalainen toimittaja ja runoilija.
Björn Ferm
Björn Ferm (s. 10. elokuuta 1944 Jönköping) on ruotsalainen entinen nykyaikainen viisiottelija.
Ferm saavutti Mexico Cityn olympialaisissa 1968 kultaa henkilökohtaisesta kilpailusta ennen András Balczóa ja Pavel Lednjovia. Hän oli mukana myös joukkuekisassa, jossa Ruotsi kuitenkin hylättiin. Ferm osallistui myös vuoden 1972 Münchenin olympialaisiin, joissa hän sijoittui henkilökohtaisessa kisassa kuudenneksi ja joukkuekisassa viidenneksi.
Enrique Ballesteros
Enrique Ballestero (s. 18. tammikuuta 1905 Montevideo – 11. lokakuuta 1969 Montevideo) oli uruguaylainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti.
Ballesteros edusti Uruguayta yksissä MM-kisoissa, vuonna 1930. Tuolloin Uruguay myös voitti mestaruuden.
FC Sion
FC Sion on vuonna 1909 perustettu sveitsiläinen jalkapalloseura Sionin kaupungista Valais'n kantonista.
Seura on voittanut Sveitsin mestaruuden kaksi kertaa (1992, 1997). Sveitsin cupin finaalissa FC Sion on esiintynyt 14 kertaa ja hävinnyt vain vuonna 2017. Sion on cupissa toiseksi menestynein seura 19 cupmestaruutta voittaneen Grasshopper Club Zürichin jälkeen.
Seura pelaa kaudella 2018–2019 Sveitsin pääsarjassa.
Arthur Crudup
Arthur "Big Boy" Crudup (tunnettiin myös nimellä "Pop" Crudup, 24. elokuuta 1905, Forest, Mississippi – 28. maaliskuuta 1974, Nassawadox, Virginia) oli yhdysvaltalainen bluesmuusikko, kitaristi ja laulaja. Bluespiirien ulkopuolella hänet tunnetaan parhaiten kirjoittamistaan lauluista, joita Elvis Presley myöhemmin versioi (muun muassa "That's All Right (Mama)", "My Baby Left Me" ja "So Glad You're Mine.").
Crudup työskenteli siirtotyöläisenä ympäri etelää ja keskilänttä kunnes perheineen palasi Mississippiin vuonna 1926. Hän lauloi gospelia ja aloitti sitten blueslaulajan uransa Clarksdalen lähistöllä. Crudup vieraili Chicagossa Harmonizing Four -yhtyeen jäsenenä vuonna 1939 ja yritteli katulaulajan uraa ilman suurempaa menestystä. Levytuottaja Lester Melrose löysi hänet sattumalta kadulta ja syyskuussa 1941 Crudupista tuli RCA Victorin levyttävä artisti. Crudup levytti 1940-luvulla kappaleita kuten "Rock Me Mama", "Who's Been Foolin' You", "Keep Your Arms Around Me", "So Glad You're Mine" ja "Ethel Mae". Alkuperäinen "That's All Right" ilmestyi vuonna 1946, mutta ei silloin muodostunut hitiksi. Crudup lopetti levyttämisen RCA:lle vuonna 1954 rojaltiriitojen takia ja palasi työläiseksi.
RCA:n jälkeen Crudup vaihtoi Checker-merkille ja esiintyi nimellä Percy Lee Crudup. Hän myös teki erään Elmore Jamesin singlen toisen puolen nimellä Elmer James, kun Elmore oli ollut tavoittamattomissa. Näihin aikoihin Crudup ja James kuuluivat aikansa superyhtyeeseen, jossa oli myös Sonny Boy Williamson II.
Crudup palasi esiintyjäksi 1960-luvulla ja levytti myös joitakin albumeja Delmark ja Liberty-merkeille. Hän teki kiertueen Englantiin vuonna 1969 ja Australiaan vuonna 1972 sekä esiintyi Bonnie Raittin konserteissa. Tammikuussa 1974 Crudup sai sydänkohtauksen. Maaliskuun lopussa hän halvaantui ja kuoli 28. maaliskuuta 1974.
Vuonna 1994 Crudup valittiin Blues Hall of Fameen.
AlbumitKokoelma-albumit
Juan Carlos González
Juan Carlos González Ortiz (22. elokuuta 1924 – 15. helmikuuta 2010) oli uruguaylainen jalkapalloilija.
Hän kuului Uruguayn jalkapallomaajoukkueeseen, joka voitti maailmanmestaruuden vuonna 1950 kukistettuaan finaalissa kotikentällään pelanneen Brasilian. Hän pelasi turnauksessa yhteensä kaksi ottelua. Seurajoukkuetasolla González pelasi CA Peñarolissa.
Jerzy Pietrzak
Jerzy Pietrzak (s. 19. heinäkuuta 1962 Krakova) on puolalainen pistooliampuja.
Jerzy Pietrzak on edustanut Puolaa olympialaisissa Soulissa 1988, Barcelonassa 1992, Atlantassa 1996 ja Sydneyssä 2000.
Backnang
Backnang on kaupunki Baden-Württembergissä, Saksan liittotasavallassa, noin 27 km Stuttgartista koilliseen. Se on neljänneksi suurin kaupunki Rems-Murr-Kreisin alueella ja ympäröivän seudun hallinnollinen keskus. Kaupungilla on asukaslukuunsa nähden (34 250 asukasta vuoden 2011 väestönlaskennassa). Sillä on suurempi merkitys, kuin pelkkä koko antaa ymmärtää. Backnang on osa historiallista Schwabenin aluetta.
Kaupungin kulttuurielämän kohokohta on katufestivaali "Straßenfest" kesäkuun viimeisenä viikonloppuna. Juhliin saapuu tyypillisesti yli satatuhatta osallistujaa. Kaksi viikkoa katujuhlien jälkeen on nuorisokeskuksen järjestämä Murrin regatta itse rakennetuille veneille, jossa jaetaan palkintoja nopeussijoituksen lisäksi luovuudesta ja roskien keräämisestä.
Pohjoinen maakunta (Sierra Leone)
Pohjoinen maakunta on Sierra Leonen hallinnollinen alue. Sen pinta-ala on 35 936 km² ja asukasluku 2 508 201 (VL2015). Alueella asui tuolloin 35,4 prosenttia Sierra Leonen väestöstä. Pohjoisen maakunnan hallinnollinen keskus on Makeni.
Maakunta on jaettu viiteen piirikuntaan, jotka ovat:
P. V. Lehtinen
Pekka Ville Lehtinen (s. 1969) on suomalainen elokuvaohjaaja. Hän on valmistunut ohjaajaksi Taideteollisen korkeakoulun elokuvataiteen osastolta.
Lehtisen ohjaamat lyhytelokuvat ovat kiertäneet elokuvafestivaaleilla ympäri maailmaa ja keränneet monia arvostettuja palkintoja. Hänen palkittuja elokuviaan ovat muun muassa "Hyppääjä" ("The Diver", 2000), "Sirkka" ("2001"), "Krooli" ("The Crawl", 2004), "Keidas" (2007) ja "Sielunsieppaaja" (2011).
Lehtinen asuu Helsingissä. Tällä hetkellä hän kirjoittaa ensimmäistä pitkää draamaelokuvaa "The Fountain Of A Whale", joka kertoo pojan ja ikivalaan tarinan.
Lehtisen uimahyppääjä Helge Waseniuksesta kertova elokuva "Hyppääjä" ("The Diver", 2000) teki historiaa Tampereen elokuvajuhlilla: Se voitti elokuvajuhlien Grand Prix’n, kotimaisen kilpailun alle 30-minuuttisten elokuvien pääpalkinnon ja Risto Jarva -palkinnon, minkä lisäksi se oli myös nuorisoraadin ja yleisön suosikki. Koskaan aiemmin elokuvajuhlien historiassa ei yksi elokuva ole voittanut kaikkia merkittäviä palkintoja. "Hyppääjä" sai myös Milano International FICTS -festivaalilla parhaan elokuvan palkinnon.
Nemo (yhtye)
Nemo on vuonna 1998 perustettu suomalainen yhtye, jonka laulukieli on suomi.
J. Eskil Hindersson
Johan Eskil Hindersson (1869–1941) oli suomalainen arkkitehti. Hän työskenteli 1890-luvun alussa rakennusmestarina Helsingissä. Sen jälkeen hän toimi arkkitehtina vuosisadan vaihteen Kuopiossa puurakennusten suunnittelijana vuoteen 1904 saakka. Hindersson oli myös Turun kaupunginarkkitehti, ja hänet mainitaan yhdeksi johtavaksi suomalaiseksi jugendkauden arkkitehdiksi.
Itäinen maakunta
Itäinen maakunta on usean maakunnan nimi:Muita:
Imed Ben Younes
Imed Kacem Ben Younes (, s. 16. kesäkuuta 1974) on tunisialainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Ben Younes pelasi uransa aikana muun muassa CS Sfaxienissa ja Espérancessa. Hän on edustanut Tunisiaa yksissä MM-kisoissa, vuonna 1998. Sitä ennen hän oli myös vuoden 1996 kesäolympialaisissa.
Eteläinen maakunta (Sierra Leone)
Eteläinen maakunta on yksi Sierra Leonen maakunnista. Sen pinta-ala on 19 694 km² ja asukasluku 1 441 308. Maakunnan hallinnollinen keskus on Bo, joka on Sierra Leonen toiseksi suurin kaupunki. Eteläinen maakunta kattaa koko valtion eteläosan, mukaan luettuna Atlantin rannikolla sijaitsevan Sherbron saaren (Sherbro Island).
Eteläinen maakunta on jaettu neljään piirikuntaan. Lisäksi sherbro-kansalla on jonkinlainen oma pieni alueensa. Maakunnan neljä piirikuntaa ovat:
Schwein
Schwein (saksaa, ) on musiikkiyhtye, johon kuuluu yhtyeiden KMFDM, PIG, ja Buck-Tick jäseniä. Jäsenet Raymond Watts ja Imai Hisashi, molemmat työskennelleet yhdessä Schaft-nimisessä yhtyeessä, työskentelivät Schweinissä yhdessä Atsushi Sakurain (Buck Tick) ja Sascha Konietzkon (KMFDM) kanssa.
Vuonna 2001 Schwein julkaisi albumin "Schweinstein", jota seurasi uudelleen miksattu ep nimeltä "Son of Schweinstein". Schwein esiintyi Japanissa kesällä 2001. Sascha Konietzko ei kuitenkaan ottanut osaa kiertueelle.
Arvi Laurila
Arvi Laurila on torppari Anton Laurilan toiseksi vanhin poika Väinö Linnan kirjassa Täällä Pohjantähden alla. Arvi kuvataan yksinkertaisena höhlänä, toisin kuin veljensä Uuno, joka syyllistyy kahteen tappoon. Suomen sisällissodassa Arvi liittyy punakaartiin ja kaatuu Ikaalisten rintamalla. Arvin ruumis jää viholliselle.
Tiedon Arvin kaatumisesta tuo Laurilaan räätäli Aadolf Halme, joka pitää juhlavaan esitelmätyyliinsä pienen puheen vainajan muistolle. Aliina ja Anttoo kuuntelevat Halmeen puhetta erittäin välinpitämättömästi ja ilmeisesti myös siitä mitään käsittämättä. Halmeen lopetettua Anttoo murahtaa entistä isäntäänsä Kalle Töyryä tarkoittaen, että "kyllä toi vitjamuna tänkin vielä maksaa".
Uuno Laurila
Uuno Laurila on torppari Anton Laurilan poika Väinö Linnan kirjassa Täällä Pohjantähden alla.
Laurilan perheen vanhin poika Antti on mielipuoli ja suljettu vaivaistalon mielisairasosastolle. Uunon isoveli Arvi on henkisesti hieman yksinkertainen ja käytökseltään törkeä, kun taas Uunossa alkavat jo lapsuudessa näkyä merkit siitä, etteivät hänelle ajan mittaan tulisi sanat riittämään. Alettuaan humaltuneena riehua eräässä Pentinkulman työväenyhdistyksen juhlassa hänet poistetaan tilaisuudesta, ja kotimatkan varrella hän särkee käsiinsä osuneella vedenkantokorennolla kuistin ikkunat Töyryn kauppiaan talosta. Töyryn kauppa sijaitsee paikalla, josta Laurilan torppa on vuonna 1907 häädetty.
Ensimmäisen maailmansodan aikana myös Pentinkulmalla alkavat venäläisten viranomaisten määräyksestä linnoitustyöt, ja paikkakunnalle saapuu runsaasti vieraspaikkakuntalaista työväkeä. Riitauduttuaan Vänni-nimisen miehen kanssa Uuno tappaa tämän puukkotappelussa Ketunmäellä. Hän saa teosta viiden vuoden vankeustuomion ja istuu vankilassa, kunnes punakaarti vapauttaa hänet sisällissodan aikana ehdolla, että hän lähtisi rintamalle.
Vapauduttuaan vankilasta Uuno käy kotona mukanaan runsaasti rahaa, jonka hän väittää olevan vankilan päivärahoja. Vankeusaikanaan Uuno on selvästi vieraantunut perheestään ja kuuntelee melko välinpitämättömästi perheen puheita kylän tapahtumista. Myöskään tieto vanhemman veljen Arvin kaatumisesta Ikaalisten rintamalla ei herätä hänessä juuri minkäänlaisia tunteita. Uuno käy hakemassa kirkonkylästä pontikkaa, jota hän nauttii isänsä Anttoon kanssa, ja juopoteltuaan he käyvät nöyryyttämässä entistä isäntäväkeään Töyryjä. Laurilat pakottavat Kalle Töyryn tekemään viljakuorman toimitettavaksi punakaartin esikuntaan kirkonkylään, ja Uuno komentaa isännän huutamaan säkkikuorman päältä ylistystä vallankumoukselle. Tästä suunniltaan joutunut Töyry julistaa metsässä piileskeleville pojalleen Arvolle ja Yllön Uoleville Lauriloiden menettäneen elämisen oikeutensa ja kehottaa näitä huolehtimaan siitä, että koko Laurilan perhe hävitetään sukupuuttoon.
Viimeisenä iltana ennen punakaartilaisten lähtöä pitäjästä Uuno hakee isäntä Kalle Töyryn tämän kotoa ja ampuu tämän pimeällä metsätiellä sanoen, että "sinä et tätä lahtarien riemujuhlaa kattele". Teon jälkeen hän lähtee toisten punaisten mukana pakomatkalle kohti Lahtea, mutta jää kiinni matkan varrella Syrjäntaan taistelun yhteydessä. Töyryn pojat ja Yllön Uolevi noutavat Uunon sodan päätyttyä Hennalan vankileiriltä ja surmaavat hänet jossain kotimatkan varrella. Jälkeenpäin he ensin kertovat sitoneensa tämän puuhun ja ampuneensa siihen, mutta myöhemmin peruvat sanansa. Kun Uunon teloitus tulee sittemmin puheeksi pentinkulmalaisten keskuudessa, Töyryn Arvo muuttuu hiljaiseksi ja poistuu paikalta.
Elma Laurila
Elma Laurila on torppari Anton Laurilan ainoa tytär Väinö Linnan kirjassa "Täällä Pohjantähden alla". Elma kuvataan ronskina, mustakulmaisena tyttönä, joka ihastuu Koskelan Akuun, vaikka aluksi on ynseä tämän lähestymisyrityksiä kohtaan. Hän toimii Suomen sisällissodassa punakaartin keittiöllä. Hän pakenee Lahteen sodan lopussa, jossa joutuu vangiksi ja teloitetaan ampumalla kotoa, ilmeisesti Töyryiltä tulleen murhakäskyn perusteella.
Aliina Laurila
Aliina Laurila on torppari Anton Laurilan vaimo Väinö Linnan kirjasarjassa Täällä Pohjantähden alla.
Aliinan ja Anttoon avioliitto on aikoinaan ollut pakon sanelema, sillä perheen esikoispoika Antti syntyi Aliinan ollessa vasta rippikouluiässä. Tapaus oli herättänyt paikkakunnalla suurta huomiota Aliinan nuoruuden vuoksi. Jatkuva riitely hermostuneen Anttoon kanssa on tehnyt Aliinasta kireän ja tylyn ja vanhentanut hänet ennenaikaisesti. Paljolti tämän vuoksi perheen lapsista on tullut huonotapaisia ja vaikeasti käsiteltäviä. Perheen pojista Arvi on henkisesti hieman yksinkertainen ja puheiltaan törkeä, ja hänessä sanotaan olevan annos mielipuolta vanhinta veljeä Anttia. Uuno taas on käytökseltään väkivaltainen, ja kun hän puukottaa kuoliaaksi Vänni-nimisen miehen, murhamiehen maine heittää varjonsa koko Laurilan perheen ylle.
Kalle Töyry, jonka mailla Laurilan torppa sijaitsee, häätää Laurilan perheen talvella 1907, ja poliisi saapuu toimeenpanemaan häätöä. Tilanteesta suunniltaan joutunut Aliina pyllistää ensin Töyryn emännälle ja sitten jopa nimismiehelle. Kun syytekirjelmän laatija on hikisen urakan jälkeen saanut laadituksi Aliinan pyllistykselle lakitekstin mukaisen ja sivistyneiden ihmisten käytettäväksi sopivan kielellisen tulkinnan, Aliina tuomitaan oikeudessa 30 markan sakkoon.
Hän myös seisoo maantiellä ojentamassa Uuno Laurilalle rahaa, kun tätä viedään vankilaan Ketunmäen puukkotappelun jälkeen. Kun Anttoo Laurila on teloitettu Suomen sisällissodan jälkiselvittelyissä, myös Aliina vangitaan, hänet tuodaan valkoisten vankileiriin ja hänet ammutaan. Teloitettaessa Aliinalla on virsikirja rintaa vasten painettuna.
Aliinan, kuten myös tytär Elman, ampuminen oli Töyryn perheen yksityiskosto: he olivat jo Kalle Töyryn eläessä päättäneet hävittää Laurilat sukupuuttoon, ja isännän tappamisesta saatiin tekosyy. Ainoana perheestä jää vuoden 1918 tapahtumien jäljiltä eloon vajaamielinen esikoispoika Antti, joka on siirretty Laurilan torpan häädön yhteydessä hoidettavaksi vaivaistaloon ja esiintyy tarinassa viimeisen kerran talvisodan aikana.
Gary Gordon
Gary Ivan Gordon (30. elokuuta 1960 – 3. lokakuuta 1993) oli yhdysvaltalainen Delta-erikoisryhmään kuulunut sotilas, joka sai surmansa Mogadishun taistelussa. Gordonille myönnettiin Medal of Honor-urhoollisuusmitali hänen kuolemansa jälkeen.
Gordon syntyi Lincolnissa, Mainessa vuonna 1960. Han valmistui Academy of Mattanawcookista 1978, minkä jälkeen hän liittyi armeijaan.
Gordon osallistui somalialaisen sotalordi Mohamed Farrah Aididin kaappaustehtävään Mogadishussa, Somaliassa 3. lokakuuta. Kun isku oli päättymäisillään, Cliff Wolcottin Super 61-helikopteri ammuttiin alas kaupunkialueella. Putoamispaikalle lähti "Combat Search And Rescue Team" (CSAR) turvaamaan alueen. Vähän sen jälkeen Super 64-helikopteri ammuttiin alas, jonka miehistöön kuului muun muassa lentäjä Michael Durant. Gordon ja Randy Shughart halusivat lähteä pelastamaan alasammuttuja alueen raivoisten somalialaisten käsistä. Vähän aikaa pelastamisoperaation alkamisen jälkeen Gordon haavoittui erittäin vakavasti, johon hän lopulta menehtyi. Randy Shughart vei kaatuneen Gordonin CAR-15-rynnäkkökiväärin rikkoutuneeseen tiilitaloon suojautuneelle Durantille. Shughart ei pärjännyt yksin somalialaiselle väkijoukolle, vaan hänkin kaatui ennen apujoukkojen tuloa. Tämän vuoksi somalialaiset saivat vangiksi Durantin. Hänet onnistuttiin vapauttamaan viikkoa myöhemmin.
Lauri Kivioja
Lauri ”Late” Kivioja on Väinö Linnan kirjoissa Täällä Pohjantähden alla esiintyvä fiktiivinen autonkuljettaja ja punakaartilainen. Hänen isänsä on Vihtori Kivioja ja poikansa Aulis Kivioja, Kaarina Koskelan mies.
Lauri on luonteeltaan levoton eikä viihdy missään työpaikassa kovin kauan, vaan saattaa lähteä joskus kesken päivän yhtäkkisen mielijohteen valtaamana. Hän on muun muassa vähän aikaa apumiehenä Janne Kivivuoren rakennustyömaalla ja asemamiehenä pitäjän rautatieasemalla. Vihtori-isä toteaakin pojastaan: "Tulee minuun tossa kulkijan luonnossansa."
Hänet kuvataan herkeämättömän kiinnostuneena kaikenlaisiin ajoneuvoihin. Rautatieasemalla työskennellessään hän ostaa eräältä toiselta asemamieheltä vanhan polkupyöränrämän, jota muut kyläläiset käyvät Kiviojalla katselemassa. Asemakylästä Lauri löytää myös itselleen morsiamen, ja häitä vietetään Pentinkulman työväentalolla kesällä 1914, hieman ennen ensimmäisen maailmansodan syttymistä. Häävieraiden yhtenä puheenaiheena on juuri tapahtunut arkkiherttua Frans Ferdinandin murha. Häissä on tarjolla paikkakunnalla ennen näkemätöntä ruokaa, makaronilaatikkoa.
Ensimmäisen maailmansodan aikana kesällä 1915 kartanossa vierailee venäläisiä upseereja, jotka ovat liikkeellä kahdella autolla. Kun Lauri saa tietää asiasta, hän jättää siihen paikkaan työnsä kaukaisella niityllä ja kiirehtii polkupyörällään kartanoon ihailemaan autoja. Autonkuljettajien estelyistä huolimatta hän istuu vuorotellen kummankin auton ohjauspyörän ääressä miltei koko loppupäivän.
Hän liittyy Suomen sisällissodassa Pentinkulman punakaartiin, taistelee Ikaalisissa ja jää vangiksi Lahdessa. Kansalaissodan jälkeen hän hankkii ensin kuorma-auton ja sittemmin saa liikenneluvan myös linja-autolle.
Sotavuosina Kiviojan autoasiat pääsivät rempalleen: kahdesta linja-autosta parempi oli viety armeijalle ja paikallisbussi sekä kuorma-auto kulkivat häkäpöntöillä. Siksi Lauri oli jatkuvasti nokinen, mutta hän ei lannistunut vaan teki kauppaa kaikella. Kenen muun tahansa tekemänä esimerkiksi Tampereelle viety luvaton vehnälasti olisi jäänyt ratsiassa kiinni – Lauri pärjäsi kuitenkin hullun tuurilla ja ottamalla riskiä riskin päälle. Siksi Kiviojilla ei ollutkaan rahasta puutetta ja Koskelan Kaarina sai hienoja pukukankaita ja kenkiä enemmän kuin muut morsiamet, vaikka häät jäivätkin sodanjälkeiseen aikaan koska Aulis oli Laguksen joukkojen mukana ”siellä jossakin”.
Lauri on kolmannen kirjan lopussa jo kuollut sodan aikana häkäpöntöistä saamaansa syöpään.
Sha Sha
Sha Sha on amerikkalaisen Ben Kwellerin ensimmäinen sooloartistina julkaistu levy. Se ilmestyi vuoden 2002 marraskuussa ja sen pituus on 45 minuuttia 2 sekuntia.
Elias Kankaanpää
Elias Kankaanpää eli Elkku on kuvitteellinen Väinö Linnan Täällä Pohjantähden alla -kirjoissa esiintyvä punakaartilainen ja kyläjuoppo. Hänet kuvataan huumorintajuisena irvailijana, joka saa Pentinkulmalla rauhassa laulaa vallankumouslauluja, vaikka toiset punaiset ovat yhä vankiloissa. 
Kieltolain astuttua voimaan Elias myy pirtua vähittäin, tosin lähinnä niin vähän että saa itse olla käytännössä ilmaiseksi jatkuvassa humalassa. Kun kieltolaista äänestetään Elias tietenkin äänestää jatkamisen puolesta, tosin turhaan.
Hän myös trokaa kaikenlaista tavaraa, ja onnistuu myös kolmannessa osassa miltei juomaan itsensä hengiltä. Jos rahat loppuvat niin ettei saa uutta varastoa, hän käy kerjäämässä vanhalta pirtuajan hankkijaltaan Lauri Kiviojalta rahat uuteen. Lauri murisee periaatteesta:
– koska tietää että se on pienin riesa, ja Elias katoaakin kylästä joksikin aikaa.
Eliaksella on nuorempi sisar, Aino ja vanhempi veli Antero, jolle heidän isänsä Kustaa luovutti torppansa kun hän katsoi ettei Eliaksesta ollut talonpitäjäksi. Kustaa kuului punakaartin esikuntaan. Hän kuoli Tampereen vankileirillä. Kansalaissodassa Elias oli signalisti eli torvensoittaja. Hän on harvoja punaisia, jotka ovat vielä 1950-luvulle sijoittuvassa kolmannen osan lopussa hengissä.
Preeti Leppänen
Preeti Leppänen on yksinkertainen mieshenkilö Väinö Linnan kirjasarjassa Täällä Pohjantähden alla. Hänen vaimonsa on Ison Manun kartanon kanapiika Henna Leppänen, ja hänellä on tytär Aune ja poika Valenti. Hän on köyhä ja muiden kyläläisten väheksymä mies, jonka alituisena tapana on hokea, että ”se on semmosta meitin tämmösten miesten”. Omalla tavallaan hänessä konkretisoituvat kaikki ne muutokset, jotka historia tuo Pentinkulmalle, vaikka hän usein ymmärtääkin ne aivan väärin.
Leppäsen perheen asumus on kartanon omistama mäkitupa, oikeammin hökkeli, jonka pelkkä koossapysyminen on pieni ihme. Rakennuksessa on malkakatto, ja eteisen seinästä puuttuu joitakin lautoja, koska niitä on käytetty tulenvirikkeinä. Rikkinäinen ikkunaruutu on paikattu päreillä ja kangassäkillä. Pihamaalla on likavesien kaatopaikka, jota talon väki käyttää käymälänäkin. Sisällä mökissä tuntuu voimakkaana käytetystä tiskivedestä, mädäntyneistä ruoanjätteistä ja likaisista vaatteista uhoava löyhkä. Isäntäväen lisäksi mökissä asustaa pari kanaa; alkujaan niitä on ollut kolme, mutta paronin koira on tappanut niistä yhden.
Preeti esiintyy tarinassa ensimmäisen kerran ollessaan mukana Koskelan Jussin pärekattotalkoissa kesällä 1884. Työtä johtava Otto Kivivuori määrää hänet romuluisen, mutta saamattoman Anton Laurilan työpariksi.
Vuonna 1899 kirkkoherran rouva Ellen Salpakari kerää nimiä helmikuun manifestia vastustavaan Suureen adressiin, ja tässä tarkoituksessa hän poikkeaa myös Leppäsellä, koska nimien laatua tärkeämpää on niiden paljous. Preeti ei satu juuri sillä hetkellä olemaan kotona, millä ei tosin ole merkitystäkään, koska hän ei osaa kirjoittaa nimeään.
Preeti kuuluu Suomen sisällissodassa punaisiin ja tepastelee pappilan ohi tiellä kivääri selässä. Tällöin ruustinna Salpakari näkee hänet, ja huutaa: ”siinä menee meidän uusi hallituksemme”. Sodan aikana Preeti löytää murhatun paronin ruumiin joesta. Tapauksesta järkyttyneenä hän muistelee, kuinka hyvä ihminen paroni pohjimmiltaan hänelle oli; kerran tämä oli määrännyt hänelle annettavaksi kunnollisia patjaolkia, kun kartanon valttari olisi antanut puoliksi mädäntyneitä pahnoja.
Rangaistuksena punakaartin touhuistaan Preeti joutuu hautaamaan ammuttujen ruumiita, ja haluaa viedä Aleksin takin, mutta Alma Koskela antaa hänelle uuden takin kun hän käy Koskelasta lupaa kysymässä.
Kansalaissodan jälkeen Preeti käy työssä kartanossa ja vielä eläkkeelle jäätyään tilapäistöissä, koska hänen palkkansa on Leppäsen perheen ainoa rahalähde. Erään kerran hän putoaa navetan ylisiltä kovalle betonilattialle ja taittaa jalkansa, minkä vuoksi hän joutuu sairaalaan ja sitä tietä kunnalliskotiin. Preeti kuolee jatkosodan päätyttyä vaivaistalon halkovajaan hapuiltuaan vielä puolisokeana puita hakotukilleen.
Clap Your Hands Say Yeah
Clap Your Hands Say Yeah on yhdysvaltalainen indierock-yhtye. Yhtyeen omakustannedebyytti "Clap Your Hands Say Yeah" ilmestyi vuonna 2005. Albumi sai erittäin hyvän arvion Pitchfork Medialta ja sai siltä "Parhaan uuden musiikin" suosituksen. Yhtyeen suosio kasvoi entisestään, kun David Bowie ja David Byrne nähtiin sen konserteissa.