hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Agrippa (filosofi)
Agrippa (ensimmäinen vuosisata) oli skeptiseen koulukuntaan kuulunut filosofi, joka eli todennäköisesti ensimmäisen vuosisadan loppupuolella. Hänet tunnetaan viiden varman tiedon mahdottomuutta painottavan troopin muotoilijana.
Agrippan viisi skeptistä trooppia perustuvat ajatukselle, jonka mukaan mikä tahansa tietoväite voidaan kyseenalaistaa. Agrippan johtopäätös oli, että mitään käsityksiämme ei voida perustella hyväksyttävällä tavalla, eli todellista tietoa ei ole.
Sekstos Empeirikos on esittänyt Agrippan troopit seuraavasti teoksessaan "Pyrrhonismin pääpiirteet". Sekstoksen mukaan ne olivat peräisin "viimeaikaisemmilta skeptikoilta", ja niiden laittaminen Agrippan nimiin on peräisin Diogenes Laertiokselta.
Troopit ovat:
Nykyisin Agrippan trooppien ydinajatukset tunnetaan kolmiosaisena "Agrippan trilemmana". Sen mukaan mihin tahansa tietoväitteeseen voidaan vastata kolmella tavalla:Agrippan trilemmaa on käytetty tietoteoreettisen fundamentalismin perusteluna.
Olavi Veistäjä
Gunnar Olavi Veistäjä, nimimerkit "Olavi Vesistö" ja "Parras", (27. huhtikuuta 1908 Käkisalmi – 27. elokuuta 1988 Tampere) oli suomalainen toimittaja ja elokuvakäsikirjoittaja.
Veistäjän vanhemmat olivat Albert Verner Vesterdahl ja Karin Theresia Rundqvist. Hänen pikkuveljensä Verneri Vesterdahl syntyi perheeseen vuonna 1913. Veistäjä sai jo kouluvuosinaan toimittajakokemusta ollessaan kesätoimittajana Karjala-lehdessä. Ylioppilaaksi hän kirjoitti vuonna 1929 ja pääsi sen jälkeen opiskelemaan Helsingin yliopistossa kirjallisuutta ja valtio-oppia. Opiskelun ohessa hän toimi muun muassa Karjalan ja Käkisalmen Sanomien Helsingin-kirjeenvaihtajana. Vuonna 1934 hän siirtyi vakituiseksi toimittajaksi Käkisalmen Sanomiin, jonka päätoimittajaksi hänet nimitettiin jo seuraavana vuonna. Irja Johanna Pihljerta-Pajulasta tuli hänen puolisonsa vuonna 1941, jonka jälkeen pari muutti ensin Turkuun ja sitten Tampereelle, jonka Aamulehdestä Veistäjä sai pitkäaikaisen työpaikan aina eläkeikäänsä asti. Vuonna 1947 hän muutti sukunimensä Veistäjäksi.
Veistäjä oli teatterikriitikko ja Aamulehden kulttuuriosaston vastaava toimittaja. Aamulehteen hän kirjoitti myös pakinoita nimimerkillä Parras. Suomen kulttuurirahasto jakaa vuosittain Olavi Veistäjä -palkinnon valtakunnallisesti tuoreesta, merkittävästä ja ajankohtaisesta teatteriteosta.
Elokuvakäsikirjoittajana Veistäjä käytti nimimerkkiä Olavi Vesistö. Hän oli Toivo Kauppisen alias Topiaksen ohella toinen Edvin Laineen alku-uran merkittävimmistä käsikirjoittajista. Hän laati scenarion Laineen toiseen elokuvaan "Ristikon varjossa" (1946), joka oli Suomessa siihen aikaan harvinainen, vankilaoloja ja vankilan jälkeen yhteiskuntaan sopeutumista kuvaava draama. Elokuva sai paljon kiitosta myös Marius Raichin ekspressionistisesta kuvauksesta.
Topiaksen alkuperäiskäsikirjoitukseen perustuva "Nokea ja kultaa" (1945) jatkoi Laineen/Veistäjän yhteiskunnallisten elokuvien sarjaa. Siinä Veli-Matti Kaitala näytteli lastenkotikierteeseen joutunutta orpopoikaa, jonka Laineen näyttelemä satamajätkä ottaa huomaansa. Elokuva sai kiitosta realistisesta laitakaupunkikuvauksestaan. Mutta huumoria ei kuitenkaan elokuvasta täysin unohdettu.
"Laitakaupungin laulu" (1946) oli Laineen/Veistäjän massiivisissa studiolavasteissa kuvattu realistinen elokuva, jonka esikuvia olivat muun muassa ranskalaiset elokuvat Sumujen laituri ja Pepé le Moko sekä osittain myös sen aikaiset amerikkalaiset rikoselokuvat. Elokuvan keskiössä oli´"synnin kujaksi" nimetty katu, jonka varrelta löytyi niin varkaita, porttoja kuin muitakin laitapuolen kulkijoita. Elokuva ei sijoittunut mihinkään tiettyyn Helsingin kaupunginosaan, mutta sen temaattiset yhteydet olivat Sörkassa, jonka pahamaineista alamaailmaa eräs Laineen poliisiystävistä oli hänelle esitellyt.
Yhteiskunnallisten elokuvien lisäksi Veistäjä kirjoitti Laineelle myös niitä hieman kepeämmän musikaalin "Kirkastuva sävel" (1946) sekä muutama vuosi myöhemmin sovitti Kyllikki Mäntylän näytelmän (1953) elokuvaksi "Opri" (1954). 1951 hän sovitti myös Jalmari Finnen näytelmän Wilho Ilmarin ohjaamaksi elokuvaksi "Pitkäjärveläiset". Tämä olikin hänen ainoa elokuvansa ilman Edvin Lainetta.
We Cannot Move
We Cannot Move on suomalaisen rock-yhtyeen Kingston Wallin vuonna 1993 julkaisema promosingle. Se julkaistiin yhtyeen toisen albumi "Kingston Wall II" markkinoimista varten. Single, kuten muutkin yhtyeen singlet ja studioalbumit, on julkaistu yhtyeen Trinity-levymerkillä. Single on nykyisin suuri keräilyharvinaisuus. Vuonna 2014 Svart Records julkaisi vinyylillä "We Cannot Move / Between the Trees" -singlen.
"We Cannot Move" ja Donna Summer-cover "I Feel Love" ovat myös yhtyeen albumilla "Kingston Wall II", "She's So Fine" ja "Between the Trees" on julkaistu saman albumin remasteroidun rajoitetussa painoksessa.
Richard Hell
Richard Hell, (oik. Richard Meyers, s. 2. lokakuuta 1949 Lexington, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja, basisti, lauluntekijä ja kirjailija.
Hell oli keskeinen hahmo New Yorkin CBGB's-klubin ympärille syntyneessä punkilmiössä 1970-luvulla. Legendan mukaan hänen lyhyt pystytukkansa ja risaiset vaatteet toimivat punktyylin innoittajina: manageri Malcolm McLaren lainasi Hellin tyylin Sex Pistolsille, minkä jälkeen siitä tuli kansainvälinen ilmiö.
Richard Hell oli perustamassa Television- ja Heartbreakers-yhtyeitä, mutta hän erosi molemmista ennen ensimmäisiä albumeja. Tämän jälkeen hän jatkoi oman yhtyeensä kanssa. Richard Hell & the Voidoidsin kuuluisin kappale on "Blank Generation" (v. 1977), joka levytettiin yhtyeen ensimmäiselle albumille. Richard Hell & the Voidoidsin toinen ja viimeinen albumi "Destiny Street" julkaistiin viiden vuoden tauon jälkeen vuonna 1982. Tämän jälkeen Hell jätti musiikin teon ja keskittyi kirjoittamiseen. Merkittävin poikkeus tästä on Dim Stars -yhtye, jossa Hell yhdisti voimansa Sonic Youthin muusikoiden kanssa: yhtye äänitti yhden albumin vuonna 1992.
Richard Hellin ensimmäinen romaani "Go Now" julkaistiin vuonna 1996 ja toinen, "Godlike, vuonna" 2005. Hänen runojaan, esseitään ja piirroksiaan on koottu kirjaan "Hot and Cold" (v. 2001). Hell on myös näytellyt Susan Seidelmanin elokuvissa "Smithereens" ja "Missä olet, Susan?".
Richard Hell & the Voidoids:
Dim Stars:
Štüldt Håjt
Štüldt Håjt on suomalaisen rock-yhtyeen Kingston Wallin vuonna 1994 julkaisema promosingle. Se julkaistiin yhtyeen viimeisen albumin "Tri-Logy" markkinoimista varten. "Štüldt Håjt" on julkaistu yhtyeen Trinity-levymerkillä, kuten muutkin singlet ja albumeiden ensimmäiset julkaisut. Single on nykyisin suuri keräilyharvinaisuus.
Heinäkuussa 2016 Svart Records julkaisi singlestä uusintapainoksen 7" vinyylillä.”Štüldt Håjt” ja ”Time” esiintyvät yhtyeen albumilla "Tri-Logy". ”Have You Seen the Pyg-mies?” julkaistiin albumin 1998 remasteroidussa kahden levyn rajoitetussa painoksessa.
The Real Thing (kappale)
The Real Thing, Radio Edits on suomalaisen rock-yhtyeen Kingston Wall vuonna 1994 julkaisema promootiosingle. Se julkaistiin yhtyeen viimeisen albumin "Tri-Logy" markkinoimista varten. Yhtyeen Trinity-levy-yhtiö julkaisi "The Real Thingin", kuten muutkin yhtyeen singlet. Single on nykyisin suuri keräilyharvinaisuus.
"The Real Thing", singlen nimikkokappale, on liki 20-minuuttista albumiversiota noin 15 minuuttia lyhyempi. Lisäksi single sisältää albumiversioita pidemmät versiot kappaleista "Take You to Sweet Harmony" ja "I'm the King I'm the Sun".
Andrew Ameral
Andrew Ameral on yhdysvaltalainen taidemaalari ja opettaa anatomiaa Florence Academy of Artissa.
Hän valmistua California College of Artsista ja Crafts (CCAC) Oaklandista vuonna 2000. Viimeisenä vuonna CCAC:ssa hän oli turhautunut traditionaalisten koulutuksen puutteesta ja aloittikin pian opinnot Florence Academy of Artissa. Hän kuitenkin palasi vielä hetkeksi Kaliforniaan, ja sitten hän jatkoi 2002 akateemisia opintojaan Firenzessä. Siitä lähtien hän on opettanut anatomia- ja Ecroché-ohjelmissa Florence Academy of Artissa. Hän on voittanut palkintoja figuuripiirustuksistaan, mukaan lukien apurahan Art Renewal Centeriltä ja Stacey rahastolta.
Flyball
Flyball on Yhdysvalloissa 1970-luvun alussa kehitetty koirien näytös- ja kilpailulaji. Laji sopii kaikille koiraroduille. Flyballissa kaksi joukkuetta kilpailee toisiaan vastaan ja nopeimman hyväksytyn suorituksen tehnyt joukkue pääsee jatkoon. Joukkue koostuu neljästä koiran ja ihmisen muodostamasta kilpailuparista. Samassa joukkueessa voi olla sekä mini- että maksikokoisia koiria.
Joukkueeseen voi kuulua myös kaksi varalla olevaa kilpailuparia. Jokaisessa joukkueessa on myös laatikon lataaja, jonka tehtävänä on ladata laatikko pallolla seuraavaa koiraa varten.
Koira lähtee ohjaajansa luota lähtölinjalta. Koira hyppää neljän esteen yli, minkä jälkeen se painaa tassullaan flyball-laatikkoa. Tassun painallus laukaisee tennispallon ulos laatikosta. Koira ottaa pallosta kopin ja palaa hyppyjen kautta ohjaajansa luokse. Kun koira on ylittänyt maalilinjan, saa joukkueen seuraava koira luvan lähteä.
Kilpailussa on rinnakkain kaksi rataa. Ratojen etäisyys toisistaan on vähintään 3 metriä ja enintään 6 metriä. Lähtö- ja maalilinjan etäisyys ensimmäisestä esteestä on 1,8 metriä. Esteiden välit ovat 3 metriä ja viimeisen esteen etäisyys flyball-laatikosta on 4,5 metriä.Yleisimmin käytetään tennispalloja, mutta myös muut pallot ovat hyväksyttyjä. Pienet koirat saavat käyttää pieniä palloja. Pallot eivät saa vinkua.
Suomen Flyball-liiton perustamiskokous pidettiin 6. maaliskuuta 1999 Kankaanpäässä. Liiton rekisteröinti keskeytettiin sekä toiminta lakkasi 31. joulukuuta 2000. Suomen ensimmäinen Flyball-näytöskilpailu pidettiin vuonna 1992 Turussa.
Suomalainen joukkue osallistui Euroopan mestaruuskilpailuihin ensimmäistä kertaa vuonna 2018. Kyseessä oli Hakunilan Seudun Koiraharrastajia edustava Flying Finns Flyball Team. He kilpailivat divisionassa 8 ja voittivat sarjansa.
ZNKR iaidō
ZNKR (Zen Nihon kendō renmei, ) iaidō on Japanin kendoliiton alaisuudessa harjoiteltava nykyaikainen budōlaji, jossa harjoitellaan miekan vetoa ja siihen liittyviä tekniikoita.
ZNKR ("Zen Nihon Kendo Renmei") iaidōn (aikaisemmin "seitei-gata, seitei iaidō") kehitti tarkoitukseen koottu valiokunta Japanin kendoliitossa (ZNKR) 60- ja 70-luvuilla. Alkuperäisenä tarkoituksena oli tuottaa normisto, jota voitaisiin käyttää sekä kansallisesti että kansainvälisesti graduointeihin. Tavoitteena oli luoda yhtenäinen pohja, joka yhdistäisi perinteisten miekkakoulujen (koryū) harrastajat ja laajentaisi Kendoliiton tarjontaa. Taustastaan huolimatta ZNKR iaidō on avoin kaikille kiinnostuneille. Se tarjoaa mahdollisuuden harjoitella miekan vedon perusteita ja tilaisuuden tavata toisten koulukuntien harrastajia.
1969 Esiteltiin järjestelmän seitsemän ensimmäistä muotoa. 1981 lisättiin kolme ja 2000 vielä kaksi uutta kataa, päätyen nykyiseen kahteentoista. Katat ovat kaikki yksin suoritettavia, osa istuma-asennosta ja osa seisaaltaan, ja ne ovat muokattuja versioita vanhojen koulukuntien tekniikoista.
Tärkeää on huomata että ZNKR-iaidō katasarja on Japanin kendoliiton omaisuutta siinä mielessä että edistyneiden ZNKR-iaidō senseiden kollegio voi kehittää ko. katasarjaa esimerkiksi lisäämällä uusia katoja tai muuttamalla jo olemassa olevien katojen muotoa. Tämä koskee luonnollisesti vain ZNKR-sarjassa tehtäviä katoja. Vastaava kata on koryū-harjoittelussa tehtävä alkuperäisessä muodossaan.
ZNKR iaidōta on harrastettu Suomessa lähinnä aikido-senseiden leireillä 70-luvulta alkaen. Toshikazu Ichimura (aikido 6.dan shihan, iaido 6.dan renshi) sensei tiettävästi esitti ensimmäisenä Suomessa iaidōa aikidoleirillä Pietarsaaressa toukokuussa 1971. Tällöin hän opetti ZNKR-iaidōa. Aikido ja iaido piireissä harjoiteltu ZNKR-iaidō vaihtui Suomessa 1986 pääasiallisesti Musō Shinden-ryūksi. Tällöin iaidon pääopettajaksi tuli Takada Gakudo-sensei.
Vuonna 1999, José Martinez-Abarca (tuolloin 4.dan, nyt 31.10.2007 ZNKR iaidō 5.dan) muutti Suomeen ja liittyi KKTI ry:hyn, jossa hän alkoi vastata iaido-harjoituksista. Vuonna 2000 Suomen kendoseurojen keskusliitto () otti iaidōn virallisesti lajivalikoimaansa ja liiton hallitukseen valittiin iaidō-vastaava. Kun kendon kyu-graduointisäännökset uudistettiin, niihin lisättiin myös iaidō-graduointisäännökset. Ensimmäiset graduoinnit pidettiin joulukuussa 2000 Helsingissä.
Pyynikki (yritys)
Pyynikki Oy oli vuosina 1897–1985 Tampereen Kaakinmaalla toiminut olutpanimo, joka valmisti myös virvoitusjuomia.
Tampereen ensimmäisen olutpanimon perusti apteekkari A. W. Tennberg vuonna 1856 Mustaanlahteen Näsijärven rannalle. Tampereelle syntyi tämän jälkeen useita vanhanaikaisia ja kooltaan pieniä olutpanimoita, jotka vuosisadan vaihteeseen mennessä fuusioituivat kahdeksi suuremmaksi yhtiöksi, Näsijärven Osake-Oluttehtaaksi ja Osakeyhtiö Pyynikiksi. Pyynikki rakensi panimon Kaakinmaan alueelle Tampereen keskustaan. Paikan valintaan vaikutti ennen kaikkea panimon tontilla ollut puhdasvetinen kaivo.
1900-luvun alulla Tampereella toimi kuusi panimoa, jotka omisti neljä yhtiötä: Näsijärven Osake-Oluttehdas, Iso Oluttehdas, Osakeyhtiö Pyynikki ja Tampereen Panimo-Osakeyhtiö. Kunnallisen kieltolain astuttua voimaan Tampereella vuonna 1903 erilliset oluttehtaat yhdistyivät Näsijärven Osake-Oluttehtaaksi. Tehdas tuotti tuolloin noin 312 000 litraa olutta vuosittain. Valtakunnallisen kieltolain astuttua voimaan vuonna 1919 tehdas keskittyi mietojen oluiden (alle 2,25 % alkoholia), vaarinkaljan, limonadien, kivennäisvesien ja siman valmistukseen. Yhtiö muutti nimensä takaisin Pyynikiksi vuonna 1921. Vuotta myöhemmin yhtiön osake-enemmistö siirtyi tehtailija Sulo Salmelinin haltuun, jonka aikana panimon toimintaa alettiin kehittää ja uudistaa voimakkaasti. Salmelinin kuoltua 1930 yhtiön johtoon nousi hänen vaimonsa teollisuusneuvos Rosa Salmelin. Vuonna 1953 Pyynikki aloitti suomalaisen oluen viennin laivaamalla 300 000 pulloa "Tähti"-olutta Senegaliin. Rosa Salmelinin jälkeen Pyynikkiä johti vielä Salmelinien poika Juhani, kunnes yhtiö myytiin Sinebrychoffille vuonna 1985. Pyynikin panimon toiminta päättyi 1992 Sinebrychoffin keskittäessä oluen valmistuksen Keravan panimolleen.
Pyynikki valmisti vuodesta 1972 alkaen "Amiraali"-nimistä sataprosenttista täysmallasolutta. Oluen hiiva tuotiin Weihenstephanin panimoyliopistosta Münchenin Freisingenista. "Amiraali"-olutpullojen etiketeissä esiintyi tunnettuja amiraaleja kuten Horatio Nelson ja japanilainen Togo Heihachiro. Togo-etiketillinen pullo saavutti suosiota Japanissa. Amiraali-oluen valmistus päättyi 1992, mutta jatkui taas 2003 ensin tamperelaisen Koskipanimon tuottamana tynnyrioluena ja vuodesta 2004 pulloissa Sinebrychoffin valmistamana.
Muita Pyynikin tuotemerkkejä olivat limonadit "Pyynikin Helmi" ja "Pommac", sekä Vaarinkaljaa kahden litran pulloissa. 1930-luvulta alkaen valmistettiin myös "Tähti"-olutta.
Patty Griffin
Patty Griffin (s. 16. maaliskuuta 1964) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja kitaristi. Hän syntyi Mainen osavaltiossa.
Griffinin ammattiura alkoi, kun A&M Records kiinnostui hänen lähettämästään demosta. Hänen ensimmäinen julkaistu albuminsa oli "Living with Ghosts" (1996).
Griffin levyttää nykyisin ATO Recordsille. Yhtiö julkaisi hänen kuudennen ja toistaiseksi tuoreimman studioalbuminsa 6. helmikuuta 2007 nimellä "Children Running Through".
John Berger
John Peter Berger (5. marraskuuta 1926 – 2. tammikuuta 2017) oli brittiläinen kirjailija, taidekriitikko ja kuvataiteilija. Vuonna 1972 hän julkaisi kirjan "Ways of Seeing," (Näkemisen tavat) ja sitä tukevan televisiosarjan, joilla hän tuli suuren yleisön tietoon. Samana vuonna ilmestyi hänen tunnetuimpiin teoksiinsa lukeutuva romaani "G.", jolla kirjailija voitti vuoden 1972 Booker-palkinnon.
1970-luvun alkupuolella Berger teki käsikirjoitusyhteistyötä sveitsiläisen ohjaajan Alain Tannerin kanssa tämän elokuvissa "Salamanteri" (1971), "Hetki naisen elämässä" (1974) ja "Jonas täyttää 25 vuonna 2000" (1976).
Paavo Kerosuo
Paavo Kerosuo (s. 1. syyskuuta 1971) on suomalainen näyttelijä ja ääninäyttelijä, joka valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 1999. Pääasiassa Kerosuo on toiminut ääninäyttelijänä, mutta hän on esiintynyt myös useissa näytelmissä, televisio-ohjelmissa ja kuunnelmissa. Hän esitti yhtä päärooleista elokuvassa "Leijat Helsingin yllä" (2001), joka perustuu Kjell Westön romaaniin ja toimii aikuisen Simban ääninäyttelijänä. Teattereista mainittakoon muiden muassa musiikkiteatteri Kapsäkki.
Kerosuo tuli tunnetuksi Ruotsalaisen teatterin musikaalista "Hype". Muita Kerosuon musikaalirooleja ovat olleet Christina Anderssonin käsikirjoittama "Pojken Blå" ja "Dakota", joka perustuu Philip Ridleyn nuortenkirjaan, sekä Risto Räppääjän rooli Sinikka ja Tiina Nopolan lastenkirjoihin perustuvassa musikaalissa, johon musiikin on säveltänyt Iiro Rantala. Sivurooleja Kerosuolla on ollut muun muassa musikaaleissa "Sagan om ringen" ja "Peter Pan".
Kerosuo on useana vuonna juontanut Helsingin Juhlaviikkojen aikana Helsingin kaupunginorkesterin lastenkonsertin ja toiminut juontajana monissa muissa tilaisuuksissa ja Radio Extremissä. Ennen teatteria Kerosuo on opiskellut kognitiotieteitä Helsingin yliopistossa.
Spasskaja-torni
Spasskaja-torni (, "Vapahtajan torni") on Punaisen torin laidalla sijaitseva Moskovan Kremlin torni, jossa on Kremliin johtava portti. Se on Kremlin toiseksi korkein torni Iivana Suuren kellotornin jälkeen. 
Torni rakennettiin vuonna 1491 italialaisen arkkitehdin Pietro Antonio Solarin piirustusten mukaan. Aluksi sen nimi oli Frolovskaja-torni Kremlissä aiemmin sijainneen kirkon mukaan. Nykyinen nimi tulee kahdesta Vapahtajan ("Spas") ikonista, jotka asennettiin Kremlin porttien yläpuolelle vuonna 1658. Näistä jäljellä oleva Smolenskin Vapahtajan ikoni peitettiin laastilla vuonna 1937, mutta restauroitiin ja paljastettiin uudelleen vuonna 2010.
Tornin alkuperäinen kello tehtiin vuosien 1491 ja 1585 välisenä aikana. Se tunnetaan myös "Kremlin kelloina" ("Kremljovskije kuranty"). Kremlin kellot soittavat tasatunnein; kauan ne soittivat Internationalen päätahteja ja sittemmin sävelmää "Unohtumaton ilta". 
Tornin huipulla 71 metrin korkeudessa sijaitsi aikoinaan Venäjän kaksoiskotkavakuuna aiheinen patsas, joka vuonna 1935 korvattiin nykyisellä punaisella tähdellä.
Alden W. Clausen
Alden Winship Tom Clausen (17. helmikuuta 1923 – 21. tammikuuta 2013) oli yhdysvaltalainen yritysjohtaja. Clausen toimi Maailmanpankin johtajana vuosina 1981–1986.
Clausen syntyi Hamiltonissa, Illinois'ssa, saksalaistaustaiseen sukuun. Hän valmistui Carthage Collegesta, Minnesotan yliopistosta ja Harvardin yliopistosta. Clausen nousi Bank of American johtajaksi vuonna 1970. Hän oli koulutukseltaan lakimies.
Susanna Agnelli
Susanna Agnelli (24. huhtikuuta 1922 Torino, Italia – 15. toukokuuta 2009 Rooma, Italia) oli italialainen poliitikko.
Agnelli valittiin vuonna 1976 Italian parlamenttiin republikaanipuolueesta ja vuonna 1983 senaatin jäseneksi. Hän istui vuosina 1979–1981 Euroopan parlamentissa.
Agnelli toimi vuosina 1995–1996 Italian ulkoministerinä. Häntä edelsi Antonio Martino ja seurasi Lamberto Dini. Hän jakoi aikansa New Yorkin ja Italian välillä.
Agnellin omaelämäkerta "Vestivamo alla marinara" oli bestseller Italiassa sen ilmestyttyä vuonna 1975.
Heikki Niskakangas
Heikki Niskakangas (s. 19. helmikuuta 1948 Rautio) on ollut Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun vero-oikeuden professori ja on yksi Suomen johtavista verotuksen asiantuntijoista. Niskakangas jäi eläkkeelle kesällä 2015.
Niskakangas on osallistunut myös lainvalmisteluun muun muassa Yritysverotuksen kehittämistyöryhmä 2005:ssä. Hän on Suomen Keskustan johtavia veroasiantuntijoita ja ollut puolueen rivijäsen vuodesta 1964.Puolueen puheenjohtaja, pääministeri Juha Sipilä on hänen serkkunsa.
Koulutukseltaan Niskakangas on oikeustieteen tohtori ja kauppatieteiden maisteri.Niskakangas on Alexandria Pankkiiriliikkeen hallituksen puheenjohtaja.
MTV Unplugged
MTV Unplugged on Music Televisionin televisio-ohjelma, jossa esiintyy yhtyeitä ja artisteja, jotka soittavat musiikkia akustisilla soittimilla. Ohjelman tuottaa Viacom ja sen ohjaa Beth McCarthy-Miller.
Jostakin esiintymisistä on tehty virallisia CD- ja DVD-julkaisuja, mutta osasta on olemassa vain epävirallisia niin sanottuja bootleg-julkaisuja.
Huulilävistys
Huulilävistys on lävistys, joka sijaitsee ylä- tai alahuulessa tai niiden alueella. Huulilävistys tehdään steriilillä neulalla, jonka koko riippuu halutun korun paksuudesta. Koruna käytetään tyypillisesti rengasta tai tappia, jonka koko on 16 g (1,2 mm), 14 g (1,6 mm) tai suurempi. Lävistyksen jälkeisen turvotuksen vuoksi huuleen voidaan asettaa ensin pidempi tappi, joka vaihdetaan lyhyempään turvotuksen laskettua.
Lävistystä ei riskien vuoksi suositella tehtäväksi itse tai epähygieenisissä olosuhteissa, kuten festivaaleilla tai uimarannoilla.
Huulilävistys paranee noin 4–5 viikossa.
Kuten kaikilla muillakin lävistyksillä, huulilävistyksellä on riski tulehtua, kasvattaa arpikudosta tai keloidia. Huulilävistyksellä on harvinainen riski vaurioittaa hampaita ja ikeniä. Tietyt korumateriaalit aiheuttavat hampaiden kiillevaurioita, ja jos korun alueelle osuu isku, se voi lohkaista hampaita. Lävistys voi ärsyttää ikeniä ja aiheuttaa niiden vetäytymistä, vain jos korua ei heti sen hankkiessa hoideta hyvin. Usein ongelma saadaan poistettua vaihtamalla koru sopivampaan, mutta toisinaan huulikoru täytyy poistaa lisävaurioiden välttämiseksi. Huulikoru voi myös revetä huulesta, jolloin huuleen jää suuri arpi.
Hanjiro Shiraishi
Hanjiro Shiraishi (} (1842–1927) oli japanilainen taistelulajien opettaja. Häntä pidetään Shintō Musō-ryūn 24. päämiehenä ("shihan"). Shiraishi aloitti Shintō Musō-ryūn harjoittelun Hirano Kichizon ja Sada Teisuken opissa. Meiji-uudistuksen jälkeen kahden eri jōjutsu-linjan edustajat, Hirano Saburo Yoshinari ja Yoshimura Hanjiro Yoshinobu, aloittivat yhteiset harjoitukset. Näihin harjoituksiin otti osaa myös Shiraishi, jolle aikanaan myönnettiin yhtenä kuudesta molempien linjojen yhteinen todistus koko oppimäärän omaksumisesta. Shiraishi oli ainut läpi koko Meiji-kauden opettanut yhdistyneen Shintō Musō-ryūn opettaja. Hanjiro Shiraishille oli myönnetty menkyo kaiden Isshin-ryū kusarigamajutsussa, jonka hän liitti osaksi Shintō Musō-ryūn harjoitusohjelmaa. Hänen dojonsa Hakatassa oli pystytetty majatalon seinän varaan, toisesta sivustaan avonaisena sillä oli mittaa 3,7 x 9,1 metriä. Shiraishi opetti oman talonsa verannalta, joka oli sopivasti dojon avonaista sivua kohti. Shiraishilla oli lukuisia oppilaita, heistä kolme ovat historian valossa tärkeitä: Kiroku Takayama, Takaji Shimizu ja Ichizō Otofuji. Shiraishin kuoltua Takayama perusti uuden dojon 1929 nimeten sen Fukuoka dojoksi.
Jura Bedic
Jura Bedic (s. 1980) on kroatialainen taidemaalari. Hänen tyypillisiä aiheitaan ovat figuratiiviset- ja asetelma-aiheet. Hän toimii ohjaajana Florence Academy of Artissa.
Vuonna 2000 Bedic aloitti 19-vuotiaana opinnot Florence Academy of Artissa ja päätti opintonsa 2002 ja ryhtyi ohjaajaksi ensin piirustus- ja sitten maalausopinto-ohjelmassa. Hän on osallistunut useisiin ryhmänäyttelyihin Yhdysvalloissa ja Florence Academy of Artin ryhmänäyttelyihin Firenzessä ja Saksassa. 2001 hän voitti Art Renewal Center International apurahakilpailun, ja hänen työnsä olivat mukana American Artistin "Drawing" magazinessa, "Classical Approaches to the Teaching of Drawing" artikkelissa 2003. Hänen maalauksiaan on yksityiskokoelmissa ympäri Eurooppaa ja Yhdysvaltoja.
Uutisankkuri: Ron Burgundyn legenda
Uutisankkuri: Ron Burgundyn legenda () on vuonna 2004 valmistunut yhdysvaltalainen komediaelokuva, jossa pääosia esittivät muun muassa Will Ferrell, Steve Carell, Ben Stiller, Jack Black ja Christina Applegate. Elokuva oli varsinkin kotimaassaan suosittu kassamagneetti.
Elokuvan käsikirjoittaja ja nimihahmon näyttelijä Ferrell vieraili Burgundyn hahmossa "Conanissa" maaliskuussa 2012 ja kertoi elokuvan saavan jatko-osan.
Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi "Uutisankkurin" kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle.
Ron Burgundy on San Diegon kansalaisten rakastama paikallinen uutisankkuri, joka hurmaa naisia yhtä hyvin kuin lukee uutisia. Ron Burgundy on kuitenkin sitä mieltä, että naiset kuuluvat keittiön, ei uutishuoneen äärelle. Eräänä päivän uutistoimistolle astuu kaunis Veronica Corningstone, naispuolinen uutisankkuri. Burgundy ja hänen muut uutistenlukijakaveruksensa eivät voi sulattaa tätä ajatusta naisankkurista.
Ron Burgundy kuitenkin hiljalleen hyväksyy tämän, koska Corningstone tekee vain pienempiä uutisia ja Burgundylla on tunteita Corningstonea kohtaan. Burgundylla ja Corningstonella alkaakin suhde. Tapahtuu kuitenkin niin, että Burgundy myöhästyy eräästä uutistoimituksesta koiraansa kohdistuneen onnettomuuden seurauksesta, ja Corningstone pääsee lukemaan uutiset. Corningstonesta tehdään uutisankkuri Burgundyn vierelle, ja Burgundyn alamäki alkaa. Corningstonen aiheuttaman välikohtauksen seurauksesta Burgundy lopulta erotetaan ja Corningstonesta tulee täysipäiväinen johtava ankkuri uutiskanavalle.
Lopulta hädän hetkellä Burgundya kuitenkin taas tarvitaan ja hän toimittaa tärkeät uutiset pandavauvan syntymisestä. Näin Burgundy pääsee takaisin huipulle. Lopulta Veronica Corningstonesta ja Ron Burgundysta tulee maailmanlaajuisen kanavan johtavat uutisankkurit.
Dynamiitti Napoleon
Dynamiitti Napoleon () on vuonna 2004 ensi-illan saanut amerikkalainen independent-teinikomedia. Elokuva oli suosittu kotimaassaan Yhdysvalloissa. Se keräsi suuret lipputulot ja tehtiin vaatimattomalla budjetilla. Elokuva on ohjaaja Jared Hessin ensimmäinen.
Päähenkilö Napoleonia näyttelee Jon Heder. Muissa rooleissa ovat muun muassa Efren Ramirez, Tina Majorino ja Jon Gries. Elokuvasta tuli kulttielokuva, ja se sisältää monia vitsejä, joita on parodioitu monissa muissa elokuvissa. Elokuvassa näkyvää t-paitaa, jossa lukee ”Vote For Pedro” (), valmistettiin Amerikassa suuria määriä. Napoleon Dynamite -elokuvaa on parodioitu muun muassa elokuvassa "Date Movie".
Asukaspuisto
Asukaspuisto eli perhepuisto on avoin kohtaamispaikka asukkaille. Asukaspuistoissa on lasten leikkipuistoja leluineen sekä sisätiloja, jotka ovat asukkaiden yhteisessä käytössä. Asukaspuistoissa työskentelee kaupungin työntekijöitä, jotka järjestävät asukkaille vapaan toiminnan lisäksi ohjattua toimintaa yhdessä asukkaiden kanssa. Asukaspuistojen toiminta painottuu aamuisin alle kouluikäisten toimintaan, iltapäivisin sisätilat on varattu kouluikäisille. Puiston yhteiset pelisäännöt on sovittu yhdessä asukkaiden ja työntekijöiden kesken. Monet kaupungit tarjoavat kesäisin ilmaisen puistoruokailun alle 16-vuotiaille. Useimpia asukaspuistojen tiloja voi vuokrata iltaisin ja viikonloppuisin omaan käyttöön.
Toiminta on keskittynyt Etelä-Suomeen. Esimerkiksi Espoossa on kolmetoista asukaspuistoa,
Hans Abrahamsen
Hans Abrahamsen (s. 23. joulukuuta 1952 Kööpenhamina) on tanskalainen säveltäjä. Hän opiskeli alaa Per Nørgårdin ja Pelle Gudmundsen-Holmgreenin johdolla.
Abrahamsen on säveltänyt mm. kamarimusiikkia ja kuoroteoksia. Hänen merkittäviin orkesteriteoksiinsa lukeutuu "Nacht und Trompeten", jonka Berliinin filharmonikot ensiesittivät vuonna 1982.
Abrahamsen on naimisissa pianisti Anne Marie Abildskovin kanssa.
Taneli Rinne
Taneli Iivar Rinne (s. 14. huhtikuuta 1934 Helsinki, Suomi) on suomalainen Rinteen näyttelijäsukuun kuuluva näyttelijä. Hänen vanhempansa Jalmari Rinne ja Anni Aitto olivat näyttelijöitä, samoin hänen sisaruksensa Tiina, Katriina ja Marjatta Rinne. Hänen veljensä Tommi Rinne oli ohjaaja-näyttelijä. Taneli Rinteen kaksi setää, Joel ja Einari Rinne, olivat myös näyttelijöitä.
Rinne on sukulaistensa tapaan esiintynyt enimmäkseen teatterin näyttämöllä, mutta muutamia kertoja myös valkokankaalla. Rinteen tunnetuimmat roolit ovat Edvin Laineen elokuvissa "Tuntemattoman sotilaan" Ukkola ja elokuvien "Täällä Pohjantähden alla", "Akseli ja Elina" ja "Pohjantähti" Arvo Töyry. Hän on esiintynyt myös muun muassa elokuvissa "Villin Pohjolan salattu laakso" ja "Pirtua, pirtua". Hänen toistaiseksi tuorein elokuvansa on Timo Koivusalon "Sibelius".
Rinne näytteli myös Metsoloissa eläinlääkäri Meriläistä.
Thomas Mapfumo
Thomas Mapfumo (s. 1945) on Zimbabwen kuuluisimpia muusikoita. Hänen musiikkityylissään "chimurengassa" yhdistyvät shonakulttuurin piirteet (muun muassa mbira-sormipiano) ja länsimaiset soittimet.
Mapfumo vietti elämänsä varhaisimmat vaiheet Maronderassa, mutta muutti sitten perheineen Harareen. Hänen musiikkityylinsä on vaikuttanut muun muassa Bhundu Boysin ja Stella Chiweshen tuotantoon. Hänen pääasiallinen laulukielensä on shona.
Osa Mapfumon laulunsanoista on vahvasti poliittisesti kantaa ottavia, ja vuonna 1977 hän joutui viettämään laulunsa "Hokoya" johdosta 90 päivää vankeudessa. Hän on myöhemmin kritisoinut myös Robert Mugaben hallitusta ja asuu nykyisin Yhdysvalloissa.
Mapfumo on Blacks Unlimited -yhtyeensä kanssa saanut kansainvälistä menestystä ja esiintynyt muun muassa Live 8 -konsertissa vuonna 2005.
Ekoparken
Ekoparken on Tukholman, Solnan ja Lidingön alueilla sijaitseva kaupunkipuisto. Kaupunkipuiston tarkoitus on suojella kaupunkimaiseen ympäristöön kuuluvan alueen kulttuuri- tai luonnonmaisemaa, historiallisia ominaispiirteitä, kaupunkikuvaa ja virkistysarvoja. Ekoparkeniin kuuluvat Skeppsholmen, Kastellholmen, Fjäderholmarna, Djurgården, Nobelparken, Norra Djurgården (osittain), Ladugårdsgärdet (osittain), Ulriksdal, Haga sekä Brunnsviken. Puistossa on Pohjois-Euroopan järein tammimetsä ja sen vesissä esiintyy kivennuoliainen.
Ruotsin valtiopäivät säätivät lain Ekoparkin perustamisesta 7. joulukuuta 1994. Ruotsin kuningas vihki puiston 19. toukokuuta 1995. Puiston pinta-ala on 27 km. Asukkaita puiston kattamalla alueella on 21 768.
Puistossa vierailee 15 miljoonaa kävijää vuosittain.
Ankaran maakunta
Ankaran maakunta () on yksi Turkin 81 maakunnasta. Se sijaitsee Keski-Turkissa. Vuonna 2014 maakunnan pinta ala oli 25 632 neliökilometriä ja väkiluvuksi arvioitiin 5 270 575 (2015). Ankara on Turkin toiseksi väkirikkain (Istanbulin maakunnan jälkeen) ja pinta-alaltaan kolmanneksi suurin maakunta.
Maakunnan hallinnollinen keskus on Turkin pääkaupunki Ankara (4 587 558 as., 31.12.2014 arvio).
Maakunta on jaettu 25 piirikuntaan, joista moni on käytännössä Ankaran kaupunginosia.
Katuutire Kaura
Katuutire Kaura (s. 3. helmikuuta 1941) on namibialainen poliitikko. Hän on toiminut Democratic Turnhalle Alliancen puoluejohtajana vuodesta 1998.
Kaura lähti 1970-luvulla Yhdysvaltoihin ja toimi high schoolin opettajana New Yorkin osavaltion Upper Nyackissa. Hän opiskeli Long Islandin yliopistolla ja Columbian yliopistolla.
Kaura on ollut kahdesti ehdolla Namibian presidentiksi. Hän sai vuonna 1999 9,7 %:n kannatuksen ja 2004 enää 5,2 % äänistä.
Carlos Carvalhas
Carlos Alberto do Vale Gomes Carvalhas GCC (s. 9. marraskuuta 1941, São Pedro do Sul) on portugalilainen poliitikko.
Carvalhas toimi vuosina 1992–2004 Portugalin kommunistisen puolueen pääsihteerinä Álvaro Cunhalin seuraajana. Hän ilmoitti syksyllä 2004 eroamisaikeistaan, ja 27. marraskuuta hänen seuraajakseen astui Jerónimo de Sousa.
Carvalhas oli ehdolla Portugalin presidentinvaaleissa 1991. Hän sai 635 373 ääntä eli yhteensä 12,92 % annetuista äänistä.
Rolf Labbart
Rolf Labbart (2. huhtikuuta 1922 Mänttä – 17. lokakuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja laulaja. Hänen aktiivisin elokuvauransa ajoittui 1940- ja 1950-luvuille. Labbart näytteli päätyökseen teatterissa. Hänen ensimmäinen vaimonsa Soli Labbart oli myös näyttelijä. Toisen vaimonsa, näyttelijä-ohjaaja Eira Jauckensin kanssa hän meni naimisiin vuonna 1969 ja he olivat yhdessä Labbartin kuolemaan saakka.
Labbart oli tunnettu kasvo 1950-luvun liukuhihnaelokuvissa, mutta sen jälkeen häntä nähtiin enää harvoin valkokankaalla. Labbart oli mukana useissa televisiosarjoissa, muun muassa "Yhdeksän miehen saappaat" sekä "Sodan ja rauhan miehet".
Labbart oli myös iskelmälaulaja ja esiintyi useissa Yleisradion ohjelmissa.
Rolf Labbart on yksi kuuluisuuteen nousseista suomalaismiehistä, jotka palvelivat ja sotivat SS-Wiking -divisioonan suomalaisessa SS-vapaaehtoispataljoonassa ("Finnischen Freiwilligen Bataillon der Waffen SS)" Saksan itärintamalla vuosina 1941 - 1943.
Kütahyan maakunta
Kütahyan maakunta on yksi Turkin 81 maakunnasta. Sen pinta-ala on 11 889 km². Vuoden 2015 lopussa arvioitu väkiluku oli 571 463. Vuonna 1990 Kütahyan asukasluku oli 578 020.
Kütahya on jaettu 13 piirikuntaan. Pääkaupungin nimi lihavoitu.
Manuel Menéndez
Manuel Menéndez Gorozabel (1793 – 2. toukokuuta 1847) oli Perun presidentti vuosina 1841–1842. Hän oli presidenttinä kolme kertaa. Hänen edeltäjänänsä ennen hänen ensimmäistä presidenttikauttaan oli Agustín Gamarra.
Azem Hajdari
Azem Hajdari (11. maaliskuuta 1963 – 12. syyskuuta 1998) oli albanialainen poliitikko.
Hajdari valmistui Tiranan yliopistosta ja täydensi opintojaan Yhdysvalloissa ja Saksassa. Hänet valittiin Albanian parlamentin jäseneksi neljään otteeseen vuosina 1991, 1992, 1996 ja 1997. Hän edusti Albanian demokraattista puoluetta.
Hajdari oli naimisissa ja hänellä oli kaksi lasta. Hänen kuolemansa Tiranassa vuonna 1998 oli murha, josta myöhemmin tuomittiin useampi henkilö.
Luettelo Ruotsin sodista
Tämä on luettelo Ruotsin sodista.
Viikinkiajan voidaan katsoa loppuneen noin vuonna 1050. Seuranneen parin sadan vuoden historiasta on jäänyt vain hyvin vähän lähteitä. Ruotsissa käytiin kuitenkin sotia tuolla ajalla, etupäässä kuninkaankruunusta ja ulkopuolisia vihollisia vastaan. Toisaalta Ruotsin katsotaan syntyneen vasta vuonna 1350 ja ennen tätä Lähteiden perusteella on vaikea tehdä eroa kuninkaanmurhien ja sisällissotien välillä. Tälle ajalle ajoittuu muun muassa kiistelty ensimmäinen ristiretki Suomeen.
Jari Järvelä
Jari Olli Järvelä (s. 21. marraskuuta 1966 Helsinki) on suomalainen kirjailija.
Järvelälle myönnettiin vuoden 2001 Kalevi Jäntin palkinto romaanista "Veden paino" (2001). Vuonna 2007 hän sai kirjallisuuden valtionpalkinnon trilogiasta, johon kuuluvat "Veden paino", "Pieni taivas" (2004) ja "Kansallismaisema" (2006). Hänen teoksensa "Lentäjän poika" (1999), "Romeo ja Julia" (2007) ja "Kosken kahta puolta" (2018) olivat Finlandia-palkintoehdokkaina. "Kansallismaisema" ja "Romeo ja Julia" olivat myös Runeberg-palkintoehdokkaina.
Järvelä kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1985. Hän valmistui kasvatustieteen maisteriksi ja luokanopettajaksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 1992 ja työskenteli opettajana Porvoossa ja Kotkassa 1992–1995. Vuonna 1996 hän ryhtyi vapaaksi kirjailijaksi. Vuosina 1997–1998 Järvelä oli Pekkas-Akatemian kirjoittajakouluttaja. Hän on ollut Kirjailijayhdistys Paltan (ent. Kymen läänin alue) johtokunnan jäsen vuosina 1996–1999 ja Suomen Kulttuurirahaston hallituksen jäsen vuodesta 2009.
Järvelän esikoisteos oli novellikokoelma "Bambi ja muita novelleja" (1995). Hän sai siitä Suomen Kirjailijaliiton esikoiskirjapalkinnon vuonna 1996. Hänen ensimmäinen romaaninsa, "66 luuta" ilmestyi vuonna 1998. Järvelän toinen romaani "Lentäjän poika" oli vuoden 1999 Finlandia-palkintoehdokas. Hänen kolmas romaaninsa "Veden paino" voitti Kalevi Jäntin palkinnon. Vuonna 2007 Järvelä sai kirjallisuuden valtionpalkinnon romaanitrilogiastaan, johon kuuluvat teokset "Veden paino", "Pieni taivas" ja "Kansallismaisema". "Kansallismaisema" oli ilmestymisvuonnaan myös Runeberg-palkintoehdokkaana. Järvelän romaani "Romeo ja Julia" (2007) oli ehdolla Runeberg-palkinnon ja Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon saajaksi.
Vuonna 2014 ilmestyi Järvelän ensimmäinen rikosromaani "Tyttö ja pommi", joka on trilogian ensimmäinen osa. Kirjan päähenkilö on graffiteja tekevä nainen. Kirja sai Suomen dekkariseuran myöntämän Vuoden esikoisdekkari -kunniakirjan 2015. Teoksen käännösoikeudet on myyty Saksaan, Tšekkiin ja Turkkiin. Yhdysvaltalainen verkkokirjakauppa ja kustantaja Amazon osti englanninkieliset käännösoikeudet lokakuussa 2014. Elokuussa 2014 romaanista tehtiin elokuvasopimus. Elokuvan käsikirjoittaa Samuli Valkama ja tuottaa Kinotar. Se oli alun perin tarkoitus kuvata vuonna 2016 Kotkassa, minne kirjan tapahtumat sijoittuvat. Keväällä 2016 kerrottiin kuvausajankohdan siirtyneen vuoteen 2017.
Vuonna 2015 ilmestyi trilogian toinen osa "Tyttö ja rotta". Amazon osti sen käännösoikeudet huhtikuussa 2015 jo ennen kirjan ilmestymistä. Metro-trilogian päätösosa "Tyttö ja seinä" ilmestyi vuonna 2016.
Järvelä on monipuolinen kirjoittaja. Hänen romaaninsa kertovat muun muassa tukkijätkistä, nokikolareista, italialaisista mafiosoista ja nuorista rakastavaisista. Proosan lisäksi Järvelä on kirjoittanut kuunnelmia, näytelmiä ja oopperalibrettoja.
Järvelä asuu Kotkassa. Hän on naimisissa ja hänellä on yksi lapsi.
Collection (Magnus Ugglan albumi)
Collection on ruotsalainen Magnus Ugglan vuonna 1985 julkaistu kokoelmalevy. Albumi oli Ugglan yhdeksäs. Se on puolivirallinen julkaisu Suomen markkinoille. Se julkaistiin tupla-LP:nä.
Albumi sisältää vuoteen 1985 mennessä ilmestyneitä Ugglan hittejä, kuten "Centrumhets" ja "Varning på stan".
Luettelo Iranin lentoasemista
Luettelo Iranin lentoasemista, sijainnin mukaan lueteltuina.
Den döende dandyn
Den döende dandyn on ruotsalaisen Magnus Ugglan vuonna 1986 julkaistu albumi. Albumi on Ugglan seitsemäs studioalbumi ja kymmenes albumi yhteensä. Se nauhoitettiin Polar Studios AB -studiossa.
Albumi sisältää muun muassa menestyskappaleet "Joey killer", "Passionsfrukt" ja "Fula gubbar". Albumilta julkaistua "Joey killer" -singleä on myyty yli 60 000 kappaletta. "Fula gubbar" -kappaleen kertosäkeeseen Uggla sai innoitusta Georg Philipp Telemannin kuoroteoksesta.
Albumin kansikuvassa on The Beatlesin "Keltainen sukellusvene" -elokuvan tyylinen piirros Ugglasta.
Kappaleet ovat Magnus Ugglan kirjoittamia, ellei toisin mainita.
Lentiira
Lentiira on Kuhmon kaupunkiin kuuluva kylä, joka sijaitsee samannimisen järven rannalla. Lentiirassa on noin 180 vakituista asukasta. Kesämökkejä on noin 250.
Lentiirassa on poltettiin maailman suurin tervahauta vuonna 2000. Lentiiran kyläkoulu lakkautettiin 2009. Matti Piirainen laittoi luutan kaupan ovelle marraskuussa 2015.
Lentiiran kirkossa pidetään Kuhmon kamarimusiikkijuhlien konsertteja.
Fleur Adcock
Fleur Adcock OBE (s. 10. helmikuuta 1934, Auckland) on uusiseelantilaissyntyinen, suuren osan elämästään Englannissa viettänyt runoilija.
Adcockille myönnettiin vuonna 2006 Kuningattaren runouden kultamitali. Adcock meni vuonna 1952 naimisiin Alistair Campbellin kanssa, mutta erosi; vuosina 1962–1963 hän oli avioliitossa Barry Crumpin kanssa.
Adcockin ensimmäinen runokokoelma "The Eye of the Hurricane" ilmestyi vuonna 1964.
Alistair Campbell
Alistair Te Ariki Campbell ONZM (25. kesäkuuta 1925 – 16. elokuuta 2009) oli uusiseelantilainen runoilija.
Campbell syntyi Rarotongalla, Cookinsaarilla, mutta asui suurimman osan elämästään Uudessa-Seelannissa, mm. Wellingtonin alueella ja Poriruassa.
Campbellin ensimmäinen aviopuoliso oli runoilija Fleur Adcock. Pari meni naimisiin vuonna 1952, mutta liitto päättyi avioeroon.
Exit (albumi)
Exit on grindcore-yhtye Rotten Soundin vuonna 2005 julkaistu neljäs albumi. Hieman albumin julkaisun jälkeen Rotten Soundin tunnetuin ja pitkäaikaisin rumpali Kai Hahto erosi yhtyeestä, koska halusi keskittyä perheeseensä ja Wintersuniin.
Albumin tuotti ruotsalaisen grindcore-yhtyeen Nasumin vokalisti Mieszko Talarczyk, joka menehtyi vuoden 2004 Intian valtameren maanjäristyksen aiheuttamassa tsunamissa 26. joulukuuta 2004.
Lil’ Chris
Lil’ Chris (oik. Christopher James Hardman, 26. elokuuta 1990 Lowestoft – 23. maaliskuuta 2015 Lowestoft) oli brittiläinen laulaja.
Hän tuli pinnalle "Rock School" -ohjelmasta, joka esitettiin Britanniassa tammikuussa 2006. Ohjelman idea oli saada luokallisesta mihinkään haluttomia nuoria täydellinen rockyhtye. Ohjelman ”opettajana” toimi rocklegenda Gene Simmons.
Sittemmin Chrisille tarjottiin levytyssopimus ohjelmassa menestymisen takia. Tyylilajinaan pop-punk ja rock hän saavutti paljon ottaen huomioon lyhyen uran. Ensimmäinen single ”Chekin’ it out” julkaistiin 25. syyskuuta 2006, ja se sijoittui kolmanneksi Britannian virallisella singlelistalla.
Sittemmin ilmestyivät singlet ”Gettin Enough??” (11. joulukuuta 2006) ja ”Figure it out” (26. tammikuuta 2007), myös albumi, joka nimettiin artistin mukaan, ilmestyi 4. kesäkuuta 2006 ja sijoittui 54:nneksi Britannian virallisella listalla.
Karl Logan
Karl Logan (s. 28. huhtikuuta 1965) oli heavy metal -yhtye Manowarin kitaristi. Hän liittyi bändiin 1994 entisen kitaristin David Shanklen jätettyä bändin. Loganin soitto on saanut vaikutteita neo-klassisesta kitaran soittotavasta, joka eroaa entisten Manowar-kitaristien soittotyyleistä. Osa bändin faneista ei pidä sitä sopivana bändin soundiin.
Manowarin DVD:llä Hell on Earth I Logan kertoo kuinka tapasi basisti Joey DeMaion melkein ajettuaan hänen päälleen moottoripyörällä.
Logan ajoi vuonna 2006 kolarin moottoripyörällään ja loukkaantui niin, että Manowarin kiertue siirtyi.
Logan pidätettiin lapsipornon hallussapidosta vuoden 2018 elokuussa, mutta hän vapautui 35 000 dollarin takuita vastaan. Häntä syytetään myös kolmen alaikäisen seksuaalisesta hyväksikäytöstä, näistä syistä Manowar erotti hänet yhtyeestä.
Brasilian Grand Prix 1991
Brasilian Grand Prix 1991 oli 502. Formula 1 -osakilpailu. Se ajettiin Interlagosissa, São Paulossa 24. maaliskuuta 1991. Kilpailun voitti kotiradallaan ajanut Ayrton Senna. Tämä voitto on varmasti Sennan tunnetuin. Hän menetti kisan viimeisillä kierroksilla suurimman osan auton vaihteista. Auton hallinnassa pitäminen oli vaikeaa; Sennan lihakset kramppasivat ja hänelle nousi myös korkea kuume. Maaliin päästyään hänen tuskan- ja helpotuksenhuutonsa välittyivät myös tv-lähetykseen. Hän ei jaksanut nousta autosta, vaan hänet piti nostaa. Palkintokorokkeella hän sai nostettua pokaalia vain Ron Dennisin avustuksella .
Valkea ja kuulas
Valkea ja kuulas on Viikatteen vuonna 2001 julkaistu mini-CD.
EP:n viimeinen kappale "Mandshurian kummut" on venäläinen kansanmusiikkikappale.
Trail of Life Decayed
Trail of Life Decayed on ruotsalaisen death metal -yhtye Dark Tranquillityn ensimmäinen demo ja se julkaistiin vuonna 1991.
Taskuvarkaus
Taskuvarkaus on etenkin suurkaupungeille tyypillinen rikosmuoto. Taskuvaras yrittää varastaa uhriltaan lompakon tai muuta arvokasta ilman, että uhri huomaa asiaa. Monesti taskuvaras apureineen yrittää harhauttaa tavalla tai toisella uhrin huomion, jotta varsinainen varkaus voidaan suorittaa. Harhautus voi perustua katutaiteeseen tai rihkaman kaupusteluun.
Taskuvarkaiden sesonkiaikaa on turistikausi ja heidän suosiossaan ovat turistien suosimat kaupungit.
A Moonclad Reflection
A Moonclad Reflection on death metal -yhtye Dark Tranquillityn vuonna 1992 julkaistu ensimmäinen EP.
Of Chaos and Eternal Night
Of Chaos and Eternal Night on death metal -yhtye Dark Tranquillityn vuonna 1995 julkaistu minicd. Kyseinen äänite on ensimmäinen jossa Mikael Stanne toimii laulajana ja Fredrik Johansson yhtyeen kitaristina.
Uuden-Seelannin vaakuna
Uuden-Seelannin vaakuna on Uuden-Seelannin valtion tunnus.
Kuningas Yrjö V allekirjoitti sopimuksen (26. elokuuta 1911), jossa hän myönsi Uuden-Seelannin vaakunan viralliseen käyttöön. Nykyisen vaakunan myönsi käyttöön Kuningatar Elisabet II.
Vaalea nainen on eurooppalainen, joka kantaa kädessään Uuden-Seelannin lippua. Hänen vastapäätä seisoo maorilaismies, joka kuvaa Uuden-Seelannin alkuperäiskansaa. Vaakunan yläpuolella on Yhdistyneen kuningaskunnan kruunu.
Japanin kirjallisuus
Japanilaisella kirjallisuudella on pitkät perinteet. Vanhin säilynyt japaniksi kirjoitettu teos on "Kojiki" (712). Ensimmäinen hiraganalla kirjoitettu säilynyt kirja on Ki no Tsurayukin "Tosa nikki" (935). Japanin kirjallisuus nousi kukoistukseensa Murasaki Shikibun 1000-luvulla kirjoittaman "Genjin tarinan" myötä. Kirjaa on sanottu maailman ensimmäiseksi romaaniksi. Japanilaisen runouden tunnetuimpia muotoja ovat määrämuotoiset tanka (短歌) ja haiku (俳句).
Nobelin kirjallisuuspalkinto on mennyt kaksi kertaa Japaniin, ensi kerran vuonna 1968, jolloin palkinnon sai Yasunari Kawabata. Vuonna 1994 palkinnon sai Kenzaburō Ōe.
Vanhin säilynyt japaniksi kirjoitettu teos on "Kojiki" (712), sitä seurasivat historiateos "Nihonshoki" (720) ja runokokoelma "Kymmenentuhannen lehden kokoelma" (Man’yōshū, 759).
Teoksissa on käytetty vain kiinalaisia merkkejä ideografisesti, foneettisesti ja muilla tavoilla sovitettuna japanin kielioppiin.
Heian-kautta pidetään Japanin keisarillisen hovin huippukautena, ja se muistetaan taiteen, erityisesti runouden ja kirjallisuuden, kehityksestä. Ensimmäinen hiraganalla kirjoitettu säilynyt kirja on Ki no Tsurayukin "Tosa nikki" (935). Japanin kirjallisuus nousi kukoistukseensa Murasaki Shikibun 1000-luvulla kirjoittaman "Genjin tarinan" (Genji monogatari) myötä. Kirjaa on sanottu maailman ensimmäiseksi romaaniksi. Muita huomattavia teoksia olivat runokokoelma "Kokin-wakashū" (905) ja Sei Shōnagon "Makura no sōshi" (1002), joka kertoi elämästä keisarin hovissa.
Japanin keskiajan kirjallisuuteen oli luonteenomaista hallitsevan sotilasluokan nousuun ja zenbuddhismiin liittyvien runojen ja tarinoiden esilletulo. "Heike monogatari" (1371) on eeppinen teos Minamoto- ja Taira-klaanien kamppailusta. Muita senaikaisia tärkeitä teoksia olivat Kamo no Chōmein "Hōjōki" (1212) ja Yoshida Kenkōn "Joutilaan mietteitä" (Tsurezuregusa, 1331).
Myöhäiskeskiaikana kehittyi yksi nykyisistä dramaattisen näytelmätaiteen muodoista – kabuki-teatteri. Paljon vaikutteita haettiin kiinalaisesta kirjallisuudesta. Kyokutei Bakin kirjoitti historiallisen rakkausromaanin "Nansō Satomi Hakkenden" (1842).
Japanin avautuminen ulkomaailmalle aloitti eurooppalaisen kirjallisuuden vaikutuksen japanilaisen kirjallisuuden kehitykseen. Tärkeimpiä kirjailijoita sotaa edeltävältä ajalta olivat Shimazaki Toson, Mori Ōgai, Natsume Sōseki ja Ryunosuke Akutagawa. Japanin tappio toisessa maailmansodassa vaikutti kirjallisuuteen, synnyttäen tarinoita erakoitumisesta, tappiosta ja elämän tarkoituksesta. 1970- ja 1980-luvun teokset käsittelivät yhteiskunnallisia asioita. Nykykirjailijoista tunnetuimpia lienevät nobelisti Kenzaburō Ōe esimerkiksi "M/T ja kertomus Metsän ihmeestä" (M/T to mori no fushigi no monogatari, 1986) ja Banana Yoshimoto esimerkiksi "Kitchen" (1988). Mangan eli japanilaisen sarjakuvan esiinnousu 1980-luvulla on vaikuttanut kirjallisuuden kehitykseen. 1990-luvun menestyskirjoista "Ring" ja "Battle Royale" on myös filmatisoitu.
Luca Turilli’s Dreamquest
Luca Turilli’s Dreamquest on italialaisen kitaristin Luca Turillin perustama yhtye. Turillin nimi lisättiin Dreamquestiin, jottei tulisi sekaannusta saman nimiseen ranskalaiseen yhtyeeseen.
Vaikka Turilli tunnetaankin kitarataidoistaan, hän soittaa Dreamquestissa vain koskettimia. Kitaraa yhtyeessä soittaa Rhapsodyn kiertueilla mukana oleva Dominique Leurquin. Naislaulajana toimii Myst, jonka oikeaa henkilöllisyyttä ei ole paljastettu.
Šīrāz
Šīrāz () on kaupunki Iranin lounaisosassa. Šīrāz on Fārsin provinssin pääkaupunki. Vuonna 2005 kaupungissa oli 1 255 955 asukasta. Kaupungissa sijaitsee kansainvälinen lentoasema.
Enter Suicidal Angels
Enter Suicidal Angels on death metal -yhtye Dark Tranquillityn vuonna 1996 julkaistu minicd.