hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Tevaniemi
Tevaniemi on kylä Ikaalisten kaupungissa, keskustasta katsottuna pohjoisessa Kyrösjärven takana. Keskustaan on matkaa noin 30 kilometriä. Talvella matka lyhenee 14 kilometriin jäätien ansiosta. Parkanoon on matkaa noin 25 kilometriä ja Tampereelle noin 70 kilometriä. Sana ”teva” on vanhaa suomea ja tarkoittaa uroshirveä.
Tevaniemen Kyläseura ry on perustettu 13. heinäkuuta 1998 ja on merkitty yhdistysrekisteriin 6. lokakuuta 1998. Se jatkaa 12 vuotta toimineen Tevaniemen kylätoimikunnan toimintaa. Kyläseura toimii Kallionkielen, Miettisten ja Tevaniemen kylien sekä Höytölän kylään kuuluvan Heinistön alueilla. Seura on puoluepoliittisesti sitoutumaton. Sen puheenjohtajana toimii Tomi Viitaharju ja sihteerinä Åsa Mäenpää.
Kylässä on 1930-luvulla rakennettu Maamiesseurantalo, jota on viime vuosina kunnostettu. Miettisten uimarannassa on nähtävillä kivinen laivalaituri sekä vanha kirkkovene ja vaja.
Maamiesseurantalolla järjestetään juhlia ja sinne sopii noin 200 henkeä.
Kylässä on ala-aste ja esikoulu. Tevaniemen alueen lisäksi kouluun tulee oppilaita myös Riitialasta,Mansoniemestä, Röyhiöstä sekä Leppäsjärveltä.
Tevaniemen koulun vieressä on jääkiekkokaukalo. Tevapirtiltä lähtee kuntopolku ja talvisin latu. Tevaniemessä on yleinen uimaranta, kuten myös Kallionkielessä ja Miettisissä.
Kantatie 57
Kantatie 57 on Hämeenlinnasta Pälkäneelle kulkeva kantatie. Tien pituus on 31 kilometriä. Kantatie 57 lähtee Hämeenlinnan Tiiriöstä, jossa se risteää valtatien 3 kanssa. Se jatkuu Hattulan kuntakeskuksen ohi entisen Hauhon kunnan länsiosien kautta Pälkäneeen Kärväntälään, jossa se päättyy valtatie 12:een noin kuusi kilometriä keskustan eteläpuolella.
Tie on kaksikaistainen lukuun ottamatta lyhyttä nelikaistaista osuutta Hämeenlinnassa. Vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä kantatie 57 oli tie Huittisista Urjalan kautta Toijalaan. Valtateiden 2 ja 9 uudet linjaukset vähensivät tien liikenteellistä merkitystä, ja sen tieluokkaa on sittemmin laskettu. Entisen kantatien osuus Huittisista Urjalaan on nykyisin seututie 230 ja pääosa Urjalan ja Toijalan välisestä osuudesta yhdystie 2847.
Hämeenlinnan ja Pälkäneen välinen tie oli vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä osa valtatietä 3. Valkeakosken kautta kulkeneen kolmostien linjauksen valmistuttua Hämeenlinnan ja Pälkäneen välinen tie jäi maantieksi 305, joka oli tuolloin kapea ja mutkainen soratie. Tietä parannettiin kuitenkin huomattavasti 1960- ja 1970-luvuilla. Kantatieksi 57 se nimettiin vuonna 1990. 
Ennen Hämeenlinnan ja Tampereen välisen moottoritien valmistumista kantatie 57 oli suosittu vaihtoehto ruuhkaiselle kolmostielle.
CZ 75
CZ 75 on alkujaan tšekkoslovakialaisen, nykyisin tšekkiläisen "Česká Zbrojovka a.s. Uherský Brodin" vuodesta 1975 valmistama kaksitoiminen itselataava pistooli.
CZ 75 toimii lyhytrekyyliperiaatteella ja sen lukitusmekanismi on tavanomainen Browning-tyyppinen; piippu lukittuu luistiin kahdella hylsynpoistoaukon edessä olevalla lukitusolakkeella. Luistin johteet ovat sveitsiläisen SIG P210:n tyyppisesti luistin ulko- ja rungon sisäpuolella. Pistooli on kokoteräksinen.
Aseen alkuperäiskaliiperi on yhdeksänmillinen Parabellum / Luger, mutta sitä valmistetaan nykyisin myös .40 S&W -kaliiperisena. Sitä valmistetaan useina eri malliversioina, joista esimerkiksi Kadet on .22-kaliiperinen versio, jota on saatavissa myös pelkkänä luistin, piipun ja lippaan sisältävänä vaihtosarjana yhdeksänmillisen pistoolin runkoon.
CZ 75 on Suomessa käytössä Tullilaitoksen virka-aseena ja se on yksi yleisimmistä harrasteammunnassa käytetyistä yhdeksänmillisistä pistoolimalleista.
KorpiGallialaiset
KorpiGallialaiset on Lapinlahden Korpijärvellä kesäisin järjestettävä kulttuuritapahtuma. Tapahtuman juuret ovat kylätapahtumassa "Gallialaiset iltamat". Tapahtumassa on teatteri- ja musiikkiesityksiä sekä näyttelyitä.
Vuonna 2006 KorpiGallialaiset järjestettiin 15. heinäkuuta. Tapahtumassa esiintyivät muun muassa Edu Kettunen, Mikko Alatalo, Juha Tapio ja Pelle Positiivi. Tapahtuman avasi puolustusministeri Seppo Kääriäinen.
Vuonna 2007 KorpiGallialaiset järjestettiin 28.heinäkuuta. 2007 esiintyjiä olivat muun muassa Anna Hanski, Halavatun Papat, Jasmin Mäntylä, Miika Nuutinen sekä Duo Nahkahyeena (J.Teppo ja A.Heikura). Tapahtuman avasi rovasti Markku Suokonautio.
2008 KorpiGallialaiset järjestettiin 26.heinäkuuta. Esiintyjiä olivat mm. Jani Wickholm, Kake Randelin, Mika Nuorva, Miauskis Kissa, Olavi Rytkönen ja Taikuri Tapio Salomaa. Tapahtuman avasi TE-keskuksen (Pohjois-Savo) johtaja Kari Virranta.
2009 KorpiGallialaiset järjestettiin 27.kesäkuuta. Esiintyjiä olivat mm. Hanna Pakarinen, M.A. Numminen ja Pedro Hietanen, Jamppa Kääriäinen, Bablo ja Esa Eloranta sekä Tuija Piepponen.
2010 KorpiGallialaiset järjestettiin 10.heinäkuuta. Esiintyjiä olivat mm. Meiju Suvas, Jamppa Kääriäinen & Taastaorkesterj, Edu Kettunen, Keke Pulliainen, The Sunkfish, Jari Tapanainen. Juhlapuhujana toimi Isä Mitro (Mitro Repo)
2014 Tapahtuma järjestetään 25.-26. heinäkuuta Iisalmessa nimellä Gallialaiset.
Kantatie 41
Kantatie 41 on Aurasta Huittisiin johtava kantatie. Tien pituus on 61 kilometriä.
Kantatie 41 eroaa Turun koillispuolella Aurassa valtatiestä 9. Tie kulkee Pöytyän ja Oripään kuntakeskusten, Loimaan Virttaan kylän ja Vampulan kirkonkylän ohi ennen saapumistaan Huittisten keskustaan. Huittisissa tie päättyy valtateiden 2 ja 12 liittymään.
Tie on kaksikaistainen ja hyvätasoinen. Yhdessä valtatien 12 kanssa se muodostaa vaihtoehtoisen reitin valtatielle 9 Turun ja Tampereen välillä.
Tiellä on ilmavoimien käyttämä lentokoneiden varalaskupaikka Loimaan alueella Virttaankankaalla. Myös Alastaron moottorirata sijaitsee aivan kantatien tuntumassa.
Kantatie 41 kulkee seuraavien kuntien ja taajamien/kylien kautta
Vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä Auran ja Huittisten välinen tie oli osa valtatietä 9. Tuolloin tien linjaus tosin poikkesi jonkin verran nykyisestä. Nykyinen tie on rakennettu 1960-luvulla. Valtatie 9:n nykyisen, Loimaan kautta kulkevan linjauksen valmistuttua Auran ja Nokian välinen entinen valtatie 9 nimettiin kantatieksi 41. Vuoden 1996 tienumerouudistuksessa valtatietä 12 jatkettiin Tampereelta Huittisten kautta Raumalle, ja kantatie 41 typistyi Auran ja Huittisten väliseksi tieksi.
Radiogalaksi
Radiogalaksi on esimerkki aktiivisesta galaksista. Radiogalakseihin liittyy nimensä mukaisesti voimakas radioemissio, joka ei ole peräisin galaksin tähdistä ja kaasusta. Säteily on tyypillisesti peräisin kahdesta laajasta galaksin ulkopuolella sijaitsevasta alueesta (engl. "radio lobe"). Radiogalaksi ei yleensä näytä optisella alueella poikkeavan tavallisesta galaksista. Muiden AGN-kohteiden tapaan radiogalaksien keskustassa on voimakas röntgensäteilijä.
Nykyisin varteenotattavin selitys näille kohteille on, että kyseessä on galaksin ytimessä sijaitsevan supermassiivisen (miljoonia auringon massoja) mustan aukon muodostama relativistinen suihku, jonka hiukkaset kaukana galaksienvälisessä avaruudessa törmäävät siellä jo olevaan harvaan aineeseen, jarruuntuvat ja säteilevät tällöin vapautuvan energian radiosäteilynä. Tällä teorialla on monipuolinen havaintojen tarjoama tuki.
Radiogalaksit on perinteisesti jaettu kaksoisradiolähteisiin ja kompakteihin radiolähteisiin. Kaksoisradiolähteet jaetaan vielä "Fanaroffin-Rileyn luokituksen" (FR-luokitus) mukaisesti:
Kompakteilla radiolähteillä ei erotu suihkuja ja kohteen kirkkaus laskee jyrkästi sen reunoja kohti. Kompakteja radiolähteitä ovat useimmat kvasaarit ja BL Lac-kohteet.
Yhtenäismallin mukaan radiogalaksit, kvasaarit ja BL Lac-kohteet ovat fysikaalisesti samanlaisia. Vain katselukulma kohteeseen on erilainen. Radiogalakseja katsotaan sivulta, jolloin galaksin ytimestä tuleva suihku näkyy koko pituudeltaan (FR I) tai hieman suuremmassa kulmassa, jolloin suihkun päiden kirkkaus ylittää itse suihkun kirkkauden ja havainnoissa näkyy vain kaksi irrallista radiosäteilevää aluetta (FR II). Kompakteja kohteita eli kvasaareja ja BL Lac-kohteita katsotaan lähes suihkun suunnassa, jolloin nähdään ainoastaan suihkun pää (joillakin kvasaareilla näkyy myös yksipuolinen suihku) erittäin voimakkaasti kirkastuneena. (Säteilevän kohteen äärimmäinen kirkastuminen katselukulman lähestyessä suihkun suuntaa on erikoisesta suhteellisuusteoriasta johtuva ilmiö.)
Nairobin kansallispuisto
Nairobin kansallispuisto on Keniassa sijaitseva kansallispuisto. Se on 117 km² kokoinen, mutta vain muutaman kilometrin päässä Nairobista. Alueella tavataan muun muassa leijonia, gepardeja ja sarvikuonoja. Lisäksi puistossa on havaittu yli 400 lintulajia. Se tunnetaan etenkin pensassarvikuonon suojelusta.
Alueen kasvillisuus on ensisijaisesti kuivaa savannia; avointa ruohotasankoa, jossa hajanaisesti akasiapensaita. Puistossa on myös joki, jonka varrella metsikköä.
Puisto on perustetu vuonna 1946, jolloin Nairobi oli paljon nykyistä pienempi kaupunki. Sen laidoille leviävä asutus, teollisuus ja tieverkko uhkaavat nakertaa puiston aluetta eri puolilta. varsinainen kansallispuisto on ollut vain pieni osa savannin ekosysteemiä, jossa seeprat ja gnut vaeltavat vuosittain sadekauden ja kuivan kauden laidunalueille.
Howard Lincoln
Howard Charles Lincoln (s. 14. helmikuuta 1940 Oakland, Kalifornia) oli "Nintendo of American" entinen puheenjohtaja, ja on nykyään baseballjoukkue Seattle Marinersin puheenjohtaja ja toimitusjohtaja, edustaen joukkueen pääomistajaa Hiroshi Yamauchia. (Elokuussa 2004 Yamauchin osuus siirrettiin Nintendolle.)
Lincoln oli lapsena aktiivinen partiopoika. 12-vuotiaana hän poseerasi Norman Rockwellille "Then Scoutmaster" -maalausta varten, joka julkaistiin kalenterissa vuonna 1956. Lincoln valmistui Kalifornian yliopistosta Berkeleystä, jossa hän suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon poliittisessa tieteessä vuonna 1962 ja loppututkinnon oikeustieteistä 1965. Vuodesta 1966 vuoteen 1970 hän palveli Yhdysvaltain laivaston luutnanttina.
Armeijan jälkeen hän toimi Seattlessa yksityisessä yrityksessä juristina tehden töitä Nintendolle. Hänen lakiuransa huippukohtana oli Universal City Studiosin ja Nintendon välinen oikeusjuttu. Universal City Studios oli haastanut Nintendon oikeuteen väittäen, että videopeli "Donkey Kong" rikkoi Universal City Studiosin oikeuksia King Kongiin. Lincoln palkkasi John Kirbyn edustamaan Nintendoa oikeussalilla, ja Nintendo voitti lopulta jutun.
Lincoln tuli töihin Nintendolle vuonna 1983 vanhemmaksi varatoimitusjohtajaksi ja yleisneuvonantajaksi. Vuonna 1994 hän siirtyi Nintendo of American puheenjohtajaksi.
Crosslake
Crosslake on kaupunki Crow Wingin piirikunnassa, Minnesotassa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku on 1 893 (2000).
United States Census Bureaun mukaan kaupungin pinta-ala on 95,6 km², josta vettä on 29,2 km² eli 30,54 %. Vuoden 2000 väestönlaskennan aikaan kaupungissa oli 1 893 asukasta, 899 taloutta ja 623 perhettä.
Chatfield
Chatfield on kaupunki Minnesotassa, Yhdysvalloissa. Se sijaitsee osittain Fillmoren ja osittain Olmstedin piirikunnassa. Kaupungin väkiluku on 2 394 (2000).
United States Census Bureaun mukaan Chatfieldin pinta-ala on 5,2 km², josta kaikki on maata. Vuoden 2000 väestönlaskennan aikaan kaupungissa oli 2 394 asukasta, 930 taloutta ja 633 perhettä. Väestötiheys on 464,5 ihmistä neliökilometriä kohden.
Yuka Tsujiyoko
Yuka Tsujiyko (, s. Uji, Kioton prefektuuri, Japani) on japanilainen videopelisäveltäjä. Vuoteen 2000 asti hän työskenteli Intelligent Systemsillä. Tsujiyoko on säveltänyt musiikin "Fire Emblem" -peleihin. Tsujiyoko on myös säveltänyt musiikkia muun muassa Super Scope -peleihin "" ja "Battle Clash" sekä roolipeleihin "Paper Mario" "".
Ollessaan lapsena esikoulussa Tsujiyoko opiskeli pianon soittoa. Hän sävelsi ensimmäisen oman sävellyksensä lukiossa toimenantona musiikkiluokalleen. Tsujiyoko pääsi Osakan sähköisen tiedonvälityksen korkeakouluun, josta hän valmistui lyhyestä koulutusohjelmasta. Ennen kuin hän sai työpaikan Intelligent Systemsistä, Tsujiyoko työskenteli tietokoneohjelmoijana ohjelmistoyritykselle.
Werner Wanker
Werner Wanker (s. 8. huhtikuuta 1958) on itävaltalainen curlinginpelaaja. Hän toimii ykkösheittäjänä "Kitzbühl CC" -seuran joukkueessa, joka on edustanut Itävaltaa myös useissa arvokisoissa. Sekä MM- että EM-kisoissa joukkue on parhaimmillaan sijoittunut kymmenenneksi.
Cumulus castellanus
Cumulus castellanus on vallinharjamainen kumpupilvi, joka on kuin monta kumpupilveä peräkkäin jonossa. Vallinharjamainen kumpupilvi ennustaa huonoa säätä, esimerkiksi ukkosta mahdollisesti jo parin tunnin sisään. Se on usein tornimaisten kumpupilvien ja ukkospilven synnyn esiaste. Joskus vallinharjamainen kumpupilvi hajoaa, samaan aikaan voi jokin vallinharjamainen kumpupilvi kasvaa huimaa vauhtia kuuropilveksi.
"Cumulus castellanus" on epävirallinen pilvilaji, joka ei kuulu viralliseen luokittelujärjestelmään.
Fiat Ritmo
Fiat Ritmo on Fiatin vuosina 1978–1988 valmistama alemman keskiluokan automalli, joka korvasi Fiat 128:n. Espanjalainen SEAT valmisti Ritmoa lisenssillä vuosina 1979–1982. Fiatin ja SEATin sopimuksen umpeuduttua SEAT muutti automallia tarvittavan verran, että se saattoi kutsua sitä omaksi mallikseen, ja näin syntyi SEAT Ronda. Isossa-Britanniassa, Yhdysvalloissa ja Kanadassa Ritmoa myytiin Fiat Strada -nimisenä. Mallin seuraajaksi tuli Fiat Tipo.
Bertonen suunnittelema Fiat Ritmo esiteltiin Torinon autonäyttelyssä 1978. Moottorit olivat aluksi 1,1- (60 hv), 1,3- (65 hv) ja 1,5-litraiset (75 hv). Suurimmassa oli viisivaihteinen manuaalivaihteisto vakiona, muissa nelivaihteinen. Lisäksi saatavana oli Volkswagenilta peräisin oleva kolmiportainen automaattivaihteisto. Vuonna 1979 tuli saataville myös 1,0-litrainen moottori. Seuraavana vuonna markkinoille tuli 1,7-litrainen (55 hv) dieselmoottori.
Vuonna 1981 esiteltiin uudistetut 1,3- (75 hv) ja 1,5-litraiset (85 hv) moottorit sekä urheilullinen 105TC, jossa oli 1,6-litrainen 105-hevosvoimainen moottori. Samana syksynä Frankfurtin autonäyttelyssä esiteltiin 2,0-litraisella (125 hv) moottorilla varustettu Abarth 125TC sekä avomallin prototyyppi. Avomallin tuotanto käynnistyi seuraavan vuoden alussa, mutta valmistusmäärät olivat vähäisiä.
Vuonna 1982 Ritmo koki kasvojenkohotuksen, jossa se sai uudistetun keulan ilmeen neljällä ajovalolla ja uudella Fiat-logolla. Seuraavana vuonna Abarth 130TC korvasi 125TC:n.
Toinen kasvojenkohotus tuli vuonna 1985, jolloin autoon tehtiin useita pieniä muutoksia, muun muassa ovenkahvat muuttuivat pyöreistä kulmikkaiksi. Dieselmoottorin iskutilavuus laski hieman, mutta teho nousi 60 hevosvoimaan. Uudessa Supercabrio-mallissa oli sama moottori kuin 105TC:ssä. Normaalin avomallin moottorina oli 1,3-litrainen (65 hv).
Seuraavana vuonna esiteltiin 1,9-litrainen (80 hv) turbodiesel, joka oli saatavana vain viisiovisena.
Browerville
Browerville on kaupunki Toddin piirikunnassa, Minnesotassa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku on 735 (2000).
United States Census Bureaun mukaan Browervillen pinta-ala on 1,8 km², josta kaikki on maata. Vuoden 2000 väestönlaskennan aikaan kaupungissa oli 735 asukasta, 318 taloutta ja 181 perhettä. Väestötiheys on 405,4 ihmistä neliökilometriä kohden.
New York Americans
New York Americans oli National Hockey Leaguessa vuosina 1925–1942 pelannut jääkiekkojoukkue. Americans oli toinen yhdysvaltalainen seura NHL:ssa.
Kaudella 1927-1928 Americans hankki maalivahti Roy Wortersin Pittsburgh Piratesista. Worters johtikin Americansin aina pudotuspeleihin asti, päästäen runkosarjassa 1.21 maalia per ottelu. Tämä saavutuksen ansiosta hänestä tuli ensimmäinen maalivahti, joka voitti liigan arvokkaimmalle pelaajalle myönnettävän Hart Trophyn. Vaikka Worters pelasikin loistavasti, niin kenttäpelaajistossa oli kuitenkin parantamisen varaa. Rangers kaatoi Americansin pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella.
Seuraavat kaudet sujuivat jälleen huonosti, eikä Americans selvinnyt edes pudotuspeleihin.
Kaudella 1931–1932 Americans pani alulle yhden tunnetuimmista sääntömuutoksista jääkiekossa. Ottelussa Boston Bruinsia vastaan Americansin pelaajat laukoivat 61 pitkää kiekkoa. Tämä ärsytti Bruinsin johtajaa Charles Adamsia niin paljon, että hän valitti siitä NHL:n johdolle. Kun valituksilla ei ensi alkuun ollut suurempaa vaikutusta, niin seuraavassa ottelussaan Americansia vastaan Bruins laukoi 87 pitkää kiekkoa. Muutamaa vuotta myöhemmin pitkä kiekko kiellettiin.
Kun Americans jäi kaudella 1934–1935 viidennen kerran peräkkäin ulos pudotuspeleistä, päätti Dwyer tehdä muutoksia. Ensimmäiseksi hän yritti yhdistää Americansin ja Ottawa Senatorsin, mutta liiga ei hyväksynyt tätä ajatusta. Lopulta Dwyer päätti myydä seuran seuraavan kauden jälkeen, kun Americans oli jälleen jäänyt ilman pudotuspelipaikkaa. Ostajia ei kuitenkaan löytynyt, mutta Americans pääsi pudotuspeleihin, joskin pudoten toisella kierroksella.
Kausilla 1937-1938, 1938-1939 ja 1939-1940 Americans pääsi pudotuspeleihin kolme kertaa peräkkäin, mutta putosivat aina joko ensimmäisellä tai toisella kierroksella. Kausi 1940-1941 sujui erittäin heikosti. Tämän kauden jälkeen joukkueen nimi vaihdettiin "Brooklyn Americansiksi". Kausi 1941-1942 päättyi Americansin osalta kuitenkin runkosarjaan, myös joukkue lakkautettiin tämän kauden jälkeen.
Metroid Prime 3: Corruption
Metroid Prime 3: Corruption on Retro Studiosin kehittämä ja Nintendon vuonna 2007 julkaisema videopeli Wiille. "Corruption" on ensimmäisen persoonan ammuntaa ja toimintaseikkailua yhdistelevän "Prime"-trilogian viimeinen osa ja "Metroid"-pelisarjan 10. osa.
Peli sijoittuu kuusi kuukautta "in" tapahtumien jälkeen ja seuraa Samus Arania, jonka tehtävänä on kukistaa Avaruuspiraatit yhdessä Galaktisen Liittouman kanssa. Myös edellisistä osista tuttu aine Phazon on suuressa osassa pelissä. Peli esittelee myös uuden ohjausjärjestelmän, joka käyttää Wii Remotea sekä nunchukia.
Nintendo julkaisi myös Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa pari viikkoa ennen pelin julkaisua pelille oman kanavan Wii Shop Channelissa, joka sisälsi tarinaan ja pelaamiseen liittyviä videoita.
"Metroid Prime 3: Corruption" on 3D-grafiikalla toteutettu ensimmäisen persoonan seikkailupeli. Pelaaja ohjaa Samusta käyttäen Wii Remotea ja nunchukia. Nunchukia käytetään Samuksen liikuttamiseen, vihollisiin ja kohteisiin lukittumiseen, skannausten suorittamiseen, Morph Ball –muotoon muuttumiseen sekä tarrautumisominaisuuksiin. Wii Remotella suoritetaan tähtäys, ampuminen, visiirien vaihto, Hyper Moden käynnistäminen sekä valikon avaaminen, josta löytää kartat, skannaustiedot ja varusteet.
"Corruptionissa" ei ole samanlaista aseiden vaihtamismahdollisuutta kuin aiemmissa "Metroid Primeissä", vaan uudet aseet päivittyvät vanhojen päälle kuten "Super Metroidissa" ja Game Boy Advancen "Metroideissa" . Samus on myös varustettu uudella komentovisiirillä, joka mahdollistaa Samuksen aluksen kutsumisen laskeutumaan sekä tuhoamaan ja nostamaan kohteita. Myös "Metroid Primen" röntgenvisiiri tekee paluun pelissä. Sitä voidaan käyttää tietynlaisten seinien avaamiseen sekä näkymättömien vihollisten paikantamiseen. Pelaajalla on myös käytössään "ista" tuttu Screw Attack -hyppy.
Verryttelypuku
Verryttelypuku on takista ja housuista koostuva vaate, jota käytetään yleensä urheilun yhteydessä. Verryttelypuku on materiaaliltaan yleensä polyesteriä tai puuvillaa.
Hopeinen tuoli
Hopeinen tuoli () on C. S. Lewisin kirjoittaman Narnia-sarjan ilmestymisjärjestyksessä neljäs osa. Se ilmestyi vuonna 1953. Tarinoiden sisäisen aikajärjestyksen mukaan kirjan tarina on sarjan kuudes. Lewis ehdotti kirjalle ensin nimiä "Villit erämaat", "Yö Narnian alla" ja "Maahiset Narnian alla", mutta kustantaja tyrmäsi nämä ehdotukset. Kirjan on suomentanut Kaarina Helakisa. Se julkaistiin ensimmäisen kerran suomessa vuonna 1976 Otavan kustantamana. Sittemmin kirjasta on otettu ainakin kuusi uutta painosta, joista uusin on vuodelta 2009.
Eustace Ruikku, jonka aiemmista seikkailuista Narnian maassa kerrotaan kirjassa "Kaspianin matka maailman ääriin", ja hänen luokkatoverinsa Jill Pölkky yrittävät piiloutua heitä kiusaavilta vanhemmilta oppilailta. He pääsevätkin yllättäen Narniaan koulun kiviaidassa olevan portin kautta. Aslan on kutsunut lapset etsimään kadonnutta prinssi Riliania. Rilianin isä kuningas Kaspian X on jo hyvin vanha, ja hän haluaa ainoan lapsensa löytyvän ennen kuolemaansa.
Mustapuro
Mustapuro () on puro Itä-Helsingissä. Se saa alkunsa Kontulasta ja laskee Myllypuron, Puotinharjun, Itäkeskuksen ja Marjaniemen kautta Roihuvuoressa Strömsinlahteen. Marjaniemen siirtolapuutarhan puron länsipuoliset osat kuuluvat nykyisin Vartiokylän kaupunginosan Itäkeskuksen osa-alueeseen, vaikka itse asiassa koko nykyinen siirtolapuutarha sijaitsee alkuperäisen Herttoniemen kaupunginosan alueella. Puron itäiselle puolelle rakennettiin asuntoja vuosituhannen vaihteessa ja samalla kaupunginosien rajat siirrettiin nykyisille paikoilleen. Puotinharjussa Mustapuron läheisyydessä on myös saman niminen leikkipuisto.
Mustanpuronpuiston niityt, pensaikot ja metsiköt ovat lintujen ja ulkoilijoiden suosiossa. Puron alajuoksu Tulisuontien eteläpuolella on linnustollisesti arvokas. Alueella pesii runsas linnusto, mm. satakieli, mustapääkerttu ja pikkutikka.
Vuoden 1754 kartassa puron nimi oli Skogsbäck.
Raoul Grünstein
Raoul Grünstein (s. 23. elokuuta 1960 Helsinki) on "Image"-lehden perustaja ja oli sen kustantaja sekä Image Kustannuksen osittainen omistaja.
Hän on toiminut perheensä yrityksen Turkisliike Grünsteinin johdossa. Turkisliike myytiin myöhemmin Marimekolle, jonka omistuksessa se oli vain vähän aikaa.
Grünstein on perustanut Kulttuuritehdas Korjaamon, jonka toimitusjohtaja ja taiteellinen johtaja hän on. Hän omistaa konsulttitoimiston Image Match ja Korjaamo Experience -tuotantoyrityksen.
Vaikka Image Kustannus ei tuonut rahaa, Grünstein sai yhtiöön sijoittamansa rahat moninkertaisesti takaisin myydessään sen A-lehdille. Ne rahat mahdollistivat Korjaamon laajennuksen.
Grünstein kertoi että Kulttuuritehdas Korjaamo on "tappiollista toimintaa, pointtina on rakentaa merkityksellistä toimintaa.”
Grünsteinin Kulttuuritehdas Korjaamo ajeutui velkasaneeraukseen 25.9.2014
Grünstein on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri (1991), ja lisäksi hän on opiskellut teknistä fysiikkaa ja filosofiaa. Hän voitti arvostetun Fotofinlandia valokuvakilpailun vuonna 1994.
Hän on juutalaista sukua; isoisä on Jakob Grünstein ja isä Boris Grünstein. Hänen veljensä Michel Grünstein oli myös mukana Imagen taustalla.
NHL-kausi 2002–2003
Kausi 2002–2003 oli National Hockey Leaguen historian 86. kausi. Sarjassa pelasi 30 joukkuetta, joista jokainen pelasi runkosarjassa 82 ottelua. Stanley Cupin voitti New Jersey Devils, joka kaatoi Mighty Ducks of Anaheimin finaalisarjassa otteluvoitoin 4–3.
Kauteen 2002–2003 suurimpina ennakkosuosikkeina lähtivät San Jose Sharks sekä viime vuosien huippujoukkueet Detroit Red Wings, St. Louis Blues, Colorado Avalanche ja New Jersey Devils. Näistä San Jose petti pahasti ja jäi ulos pudotuspeleistä. Muut suosikit pelasivat itsensä varmasti pudotuspeleihin.
San Josen lisäksi suuria pettymyksiä olivat New York Rangers, joka jäi myös pudotuspelien ulkopuolelle. Carolina Hurricanes, joka pelasi Stanley Cup -finaalissa kaudella 2001–2002 jäi koko liigan viimeiseksi.
Yksi suurimpia yllätyksiä oli Tampa Bay Lightning, joka voitti divisioonansa. Myös Minnesota Wild pääsi ensimmäistä kertaa mukaan pudotuspeleihin. Myös Ottawa Senators ja Vancouver Canucks alkoivat vakiinnuttaa paikkojansa liigan huipulla.
Liigaa varjostivat erilaiset taloudelliset vaikeudet. Ottawa Senators, Buffalo Sabres ja Pittsburgh Penguins kärsivät vakavista ongelmista. Huippujoukkueet myös erottivat valmentajiaan aikaisempia kausia enemmän. Muun muassa New York Rangers, Colorado ja San Jose antoivat kenkää päävalmentajilleen.
Runkosarjassa divisiooniensa voittajat jakavat konferenssin kolme kärkisijaa, loput viisi jatkoonpääsijää valitaan pistejärjestyksessä. 
"O = Ottelut, V = Voitot, H = Häviöt, T = Tasapelit, HJA = Häviöt jatkoajalla, TM = Tehdyt maalit, PM = Päästetyt maalit, PIST = Pisteet"
Kauden 2002–2003 pudotuspelit olivat täynnä yllätyksiä. Yksi tiukimpia pareja ensimmäisellä kierroksella oli Philadelphia–Toronto. Kumpikin joukkue oli isolla rahalla kasattu, joten putoaminen olisi ollut suuri pettymys kummallekin. Philadelphia voitti tämän sarjan lopulta 4–3. Ottelusarjassa mentiin kahdesti toiselle jatkoajalle asti ja kerran jopa kolmannelle. Minnesota teki jättiyllätyksen kaatamalla Coloradon ja Anaheim teki vielä suuremman yllätyksen. He kaatoivat puolustavan mestarin, Detroitin, suoraan neljässä ottelussa.
Toisella kierroksella Minnesota ja Anaheim jatkoivat yllätyksiään. Tällä kertaa Minnesota kaatoi Vancouverin ja Anaheim lähetti Dallasin kesälomalle.
Konferenssifinaaleissa Anaheim kohtasi Minnesotan ja New Jersey Ottawan. Anaheim voitti Minnesotan helposti otteluvoitoin 4–0. New Jerseyllä oli tiukempi sarja Ottawaa vastaan, joka ratkesi vasta seitsemännessä ottelussa, jonka New Jersey voitti 3–2.
Finaalissa kohtasivat ensikertalainen Anaheim ja New Jersey. New Jersey voitti kolmannen mestaruutensa lopulta otteluvoitoin 4–3.
Munkkisaari
Munkkisaari () on entinen saari Helsingin kanta­kaupungin etelä­rannalla, nykyisin Länsisataman kaupungin­osaan kuuluvalla Herne­saaren osa-alueella. Aikaisemmin myös osa-alueen nimi oli Munkkisaari, mutta vuonna 2012 sen nimi muutettiin kaupunginhallituksen päätöksellä Hernesaareksi. Alku­peräisen Munkki­saaren lisäksi osa-alueeseen kuului myös sitä kohti manterella työntynyt niemi sekä etelämpänä sijaitseva varsinainen Herne­saari.
Alkuperäisen Munkkisaaren erotti manteresta kapea Matala­salmi (), joka sijaitsi hieman nykyisen Hylkeen­pyytäjän­kadun länsipuolella. Siellä oli 1800-luvulla joukko kalastajien mökkejä, ja sinne johti manterelta puusilta, jonka ali veneet pääsivät kulkemaan. Myöhemmin salmi täytettiin, ja Munkkisaari muutettiin teollisuusalueeksi. Suurin osa entisestä saaresta on nykyisin osa STX Europen omistaman Hietalahden telakan aluetta.
JaSeSoi
JaSeSoi - musiikkikasvatusyhdistys ry on suomalaisten musiikkikasvattajien vapaaehtoisorganisaatio, joka järjestää Orff-pedagogiikkaan perustuvia kansallisia ja kansainvälisiä musiikkikursseja ja -tapahtumia.
Yhdistys on perustettu vuonna 1993 jatkamaan MUSISOI rymusiikkikasvatustoimintaa. MUSISOI ry toimi vuodesta 1985 vuoteen 1992 ja perustajana toimi Matti Sarapaltio. Musisoi julkaisi Musiikki-uutiset -lehteä.
JaSeSoi ry:n englanninkielinen nimi on Orff-Schulwerk Association of Finland, ja yhdistys on kansainvälisesti hyväksytty, säveltäjä Carl Orffin kehittämää musiikinopetusmetodia edistävä Orff-Schulwerk-järjestö Suomessa.
Vuonna 2000 JaSeSoi ry isännöi Orivedellä kansainvälistä Orff-pedagogiikan symposiumia. Vuodesta 1998 JaSeSoi on järjestänyt kesäisin viikon mittaista kansainvälistä ”Maailmankylä – World Village” -koulutustapahtumaa Orff-pedagogian edustajille.
Orff-pedagogiikka on säveltäjä Carl Orffin (1895–1982) kehittämä musiikkikasvatusmetodi, jossa edetään ihmisen kehityksen mukaisella tavalla: rytmi kasvaa puheesta, sitten syntyy melodia ja sen pohjalta harmonia. Orff-menetelmä korostaa jokaisen mahdollisuutta musisoida ilman aiempia musiikkiopintoja tai erityislahjakkuutta.
Keskeisiä ajatuksia Orff-pedagogiikassa ovat toiminnallisuus ja tekemällä oppiminen. Työtapoja ovat mm. imitaatio ja kaikuharjoitukset. Kaikuna voi toistaa sanoja, loruja, liike- ja rytmikuvioita sekä laulu- ja soitinmelodioita.
Eerik Tuurenpoika Bielke
Eerik Tuurenpoika Bielke (, k. 1511) oli Viipurin käskynhaltija 1500-luvun alussa ja hoiti Ruotsin valtakunnan idänpolitiikkaa vaikeana unioniriitojen aikakautena.
Bielke oli syntynyt luultavasti 1460-luvulla, hänen vanhempansa olivat Tuure Tuurenpoika Bielke ja Birgitta Abrahamintytär Tjurhuvud (toisen tiedon mukaan Ingeborg Körning). Toisin kuin isänsä Bielke oli valtionhoitaja Sten Sture vanhemman kannattaja ja tanskalaisvastainen. Bielke toimi Sturen voutina Tukholman linnassa 1487-1490. Vuonna 1495 hänestä tuli Stegeborgin linnanvouti, mutta 1496 rutto iski linnaan ja suuri osa sen asukkaista kuoli.
1499 Bielke lähetettiin Viipurin linnaan Viipurin läänin ja Olavinlinnanläänin käskynhaltijaksi, ja 1504 hänestä tuli koko Suomen käskynhaltija. Bielken onnistui turvata Suomen itäraja, mutta 1507 tanskalaiset valloittivat Kastelholman ja ryöstivät pahoin Turkua 1509. Sten Sturen seuraaja Svante Niilonpoika syyttikin häntä laiminlyönneistä. Bielkeä voi kuitenkin pitää yhtenä keskiajan huomattavimmista hallitusmiehistä Suomessa, joka muun muassa kannatti ajatusta ottaa virkamiehiksi suomea ymmärtäviä henkilöitä "enemmän kuin tähän saakka on tapahtunut."
Bielke oli naimisissa Gunilla Besen (s. noin 1475, k. 1552 tai 1553) kanssa. He saivat kolme lasta, Akseli Eerikinpoika Bielke, Anna Eerikintytär Bielke ja Karin Eerikintytär Bielke. Bielken vaiheita käsitellään myös Kaari Utrion kirjassa "Viipurin kaunotar", jossa päähenkilön sisaresta tulee Bielken rakastajatar.
Kia
Kia Motors Corporation () on vuonna 1946 perustettu eteläkorealainen autonvalmistaja. Kia-merkkisten autojen vuosittainen tuotanto on yli 2,7 miljoonaa ajoneuvoa. Kialla on 14 valmistus- ja kokoonpanotehdasta yhdeksässä eri maassa, ja merkin jakeluverkosto toimii 150 maassa. Vuonna 2012 Kia oli Euroopassa kolmanneksi eniten kasvanut automerkki. Suomessa Kia saavutti vuonna 2012 kaikkien aikojen parhaan markkinaosuutensa, 5,8 prosenttia, ja oli seitsemänneksi myydyin automerkki.
Yli 60-vuotias Kia Motors Corporation on Etelä-Korean vanhin autonvalmistaja. Kia perustettiin joulukuussa 1944 nimellä Kyungsung Precision Industry. Alussa pieni tehdas valmisti käsityönä polkupyörien osia, mutta vuonna 1952 alkoi myös polkupyörien valmistus. Silloin otettiin käyttöön nimi Kia Industrial Company. Sana "kia" on peräisin kiinan ja korean sanasta "ki" (suom. "tulla ulos", "nousta") ja sanasta "a" (Aasia).
Vuonna 1957 aloitettiin moottoripyörien valmistus. 1960-luvun alussa Kia käynnisti Korean moottoriajoneuvotuotannon aloittamalla ensin moottoripyörien ja hieman myöhemmin myös kolmipyöräisten tavara-autojen valmistuksen. Ensimmäinen nelipyöräinen tavara-auto oli vuonna 1971 syntynyt malli Titan. Vuonna 1974 valmistui ensimmäinen korealainen henkilöauto, Kia Brisa.
Kia alkoi kansainvälistyä voimakkaasti perustettuaan tutkimuskeskuksen Japaniin vuonna 1989 ja tytäryhtiön Yhdysvaltoihin vuonna 1992. Yhtiönimi muutettiin vuonna 1990 Kia Motorsiksi. Euroopan markkinoilla Kia aloitti vuonna 1993 Sephia-mallilla. Aasian talouskriisin jälkimainingeissa Kia siirtyi Hyundai Motorsin omistukseen vuonna 1998. Konsernin vuonna 2000 perustettu autoryhmä avasi uusia kehitysresursseja ja synergiaetuja, joista alkoi Kian nopea nousu automaailman kärkeen.
Vuoden 2006 lopussa Kia aloitti autonvalmistuksen myös Euroopassa investoituaan uuteen tehtaaseen Slovakian Zilinassa. Ensimmäinen tuotantomalli oli Kia cee’d, joka saavutti ensimmäisenä korealaisena automallina täydet viisi tähteä Euro NCAP -törmäystestissä. Kia cee’d -malliston lisäksi tehtaan tuotantoa on uudistunut katumaasturi Kia Sportage. Tehtaan koko kapasiteetti on mitoitettu jopa 300 000 auton vuosituotantoon. Slovakian tehdas toimii vastuullisesti ympäristöasioissa, josta on osoituksena ISO 14001 -ympäristösertifikaatti.
Kian tuonti Suomeen alkoi vuonna 2004. Ensimmäisenä vuonna Kian eri malleja rekisteröitiin 334 autoa, mutta vuonna 2005 jo 3 614 autoa, joista 831 meni eri yritysten ja yhteisöjen käyttöön. Vuonna 2005 Kian osuus Suomessa myydyistä uusista henkilöautoista oli 2,4 prosenttia, ja se oli rekisteröintitilastossa 16. sijalla.
Vuonna 2006 Kia lanseerasi eurooppalaiselle Ceed-mallilleen auton hintaan sisältyvän seitsemän vuoden tai 150 000 km:n tehdastakuun. Kia Motors Europessa laskettiin, että takuun pidennys tulisi valmistajalle halvemmaksi kuin pitkät tuotteen laadusta vakuuttelevat mainoskampanjat. Nykyään kaikissa Kian malleissa on seitsemän vuoden takuu. Kian jälkeen muutkin valmistajat ovat pidentäneet omia takuuaikojaan.Suomessa Kian maahantuoja on Delta Motor Group.
Topelius-palkinto
Topelius-palkinto on suomalainen kirjallisuuspalkinto, jonka perusti vuonna 1946 Nuorten Kirja ry (nykyisin Suomen Nuorisokirjailijat ry). Palkinnon tarkoituksena on lisätä lasten- ja nuortenkirjojen arvostusta.
Palkinto myönnetään vuosittain korkeatasoisesta nuortenkirjasta. Vuonna 2018 palkinnon arvo oli 2018 euroa. Sitä tukee Kopiosto.
Aittakorpi
Aittakorpi on kaupunginosa Kotkan länsiosassa. Alue on omakoti- ja rivitaloaluetta. Aittakorven alue liitettiin laajan alueliitoksen yhteydessä Kymin kunnasta Kotkaan vuonna 1954, jonka jälkeen alue on kaavoitettu asuntoalueeksi. Kaupunginosa rajoittuu Karhuvuoren, Lankilan ja Sutelan kaupunginosiin.
Kaupunginosa kuuluu Länsi-Kotkan terveysaseman piiriin ja sen alueella sijaitsee muun muassa Aittakorven koulu, keilahalli, Kotkan liikuntakeskus, K-Market, kaksi kebab-pizzeriaa, kehitysvammaisten ryhmäkoti ja seurakuntatalo.
Pintaverkko
Pintaverkko on kalaverkko, joka nimensä mukaisesti on asetettu pyytämään kohojen kannattelemana pintavedestä tai kohonarujen mitan verran riippuvana vähän syvempää "välivedestä". Pintaverkon yleisintä käyttöä lienee kesäaikainen muikun pyynti syvänteiden päältä selkävesiltä, jonne muikkuparvet nousevat yöaikaan pintavesiin liikehtimään ja ruokailemaan.
Saman mittaiset kohonarut sidotaan verkon yläpaulaan muutamin metrin välein (5–6 m) ja yleisesti kytketään useampia verkkoja peräkkäin samaan verkkojataan. Mainittavana etuna on pintaverkon säilyminen vapaana pohjan risuista eikä verkkoon myöskään ole kiusaksi tunkemassa pohjan rajassa asustavat kiisket ja pikkuahvenet.
Ammattikalastajat Suomessa käyttävät pintaverkkoja lähinnä lohen ja siian kalastukseen. Ammattikalastajat kutsuvat verkkojatoja lenkeiksi, jossa on kymmeniä verkkoja yhdessä. Jokaisen lenkin päässä on tutkaheijastimella ja lippukankaalla varustetut alumiinista tai lasikuidusta valmistetut merkkiliput. Esimerkiksi lohen pyynnissä tällaisia lenkkejä käytetään normaalisti 20-30 kappaletta, eli lippuja tarvitaan 40-60.
Greatest Kills
Greatest Kills on metalliyhtye Sentencedin viides albumi ja samalla yhtyeen uran ensimmäinen kokoelma-albumi. Century Media julkaisi albumin Euroopassa tällä nimellä 24. marraskuuta 1997 ja Yhdysvalloissa nimellä "Story: A Recollection" 6. tammikuuta 1998. Spinefarm julkaisi albumin Suomessa nimellä "Story: Greatest Kills" hieman poikkeavalla kappalelistalla.
Albumi sisältää kappaleita Sentencedin jokaiselta ennen vuotta 1997 julkaistulta studioalbumilta ja "Love & Death" -minialbumilta sekä keräilyharvinaisuudeksi muodostuneen "The Trooper" -minialbumin kappaleet kokonaisuudessaan. Mukana on myös "Down"-albumilta pois jäänyt, ennenjulkaisematon kappale "No Tomorrow". Albumin kansilehden mukana tulee yhtyeen vuodet 1989–1997 kattava historiikki suomen ja englannin kielellä.¹ Ei Suomen-painoksella.
² Järjestys päinvastainen Suomen-painoksella.
John Two-Hawks
John Two-Hawks on muusikko.
John Two-Hawks on julkaissut lukuisia albumeja ja on haluttu luennoitsija, mutta suuri yleisö tuntee hänet luultavasti parhaiten vierailustaan suomalaisyhtye Nightwishin "Once"-albumilla, jolla hän soittaa huilua ja tulkitsee runon kappaleessa "Creek Mary's Blood". Two-Hawks oli mukana myös yhtyeen esittäessä kappaleen ensimmäistä kertaa livenä konsertissa Helsingin Hartwall Areenalla syksyllä 2005. Konsertti on julkaistu livealbumina ja -DVD:nä nimellä "End of an Era". Two-hawks on sittemmin esiintynyt Nightwishin mukana myös Dark Passion Play -kiertueella.
Sveriges Television
SVT eli Sveriges Television on Ruotsin yleisradioyhtiö, jolla on vain televisiotoimintaa.
Ruotsissa televisiotoiminta aloitettiin vuonna 1956, jolloin televisiotoimintaa hoiti yleisradioyhtiö Sveriges Radio. Vuonna 1978 yleisradiotoiminta hajotettiin neljään (sittemmin kolmeen) eri yhtiöön: televisiotoiminnasta vastaa Sveriges Television, radiotoiminnasta Sveriges Radio (vuosina 1978-1993 valtakunnallinen ja paikallinen radio toimivat erillisinä yhtiöinä, "Riksradion" ja "Lokalradion") sekä opetusohjelmista Utbildningsradion.
SVT:n toimintaa rahoitetaan televisiomaksuin. SVT:n kanavilla ei esitetä mainoksia. Tosin joitakin urheiluohjelmia sponsoroidaan.
SVT:llä on viisi kanavaa: pääkanavat SVT1 ja SVT2 sekä erikoiskanavat SVT24, Kunskapskanalen ja SVTB. SVT1 ja SVT2 lähetetään sekä analogisesti että digitaalisesti, muut kanavat vain digitaalisesti.
SVT24 on uutis- ja ajankohtaiskanava.
SVT World (entinen SVT Europa) -kanavan ohjelmisto koostuu SVT1:n ja SVT2:n ruotsalaisista ohjelmista. Kanavaa voi katsoa kaikkialla Euroopassa, Pohjois-Afrikassa sekä osissa Lähi-itää, Aasiaa ja Australiaa. Kanavan ohjelmat näkyivät Suomessa osana Yle Femin ja Yle Areenan ohjelmistoja. SVT Worldin lähettäminen Suomessa päättyi 24.4.2017. Muutoksen taustalla on kanavamuutos, jossa Yle Fem ja Teema muuttivat yhteiselle kanavapaikalle Yle Teema & Fem. Osa SVT:n avainohjelmista jatkaa edelleen osana Yle Femin ohjelmistoa. Ruotsin televisio ilmoitti kustannussyistä lopettavansa SVT Worldin lähetykset kokonaan 30.4.2017.
SVT Extra oli vuosina 2002-2004 toiminut lisäkanava, joka lähetti olympialaiset ja muut äkilliset tapahtumat. Lisäksi kanavalla nähtiin SVT1:n ja SVT2:n ohjelmien uusintoja ja urheilulähetyksiä, joita ei muilla kanavilla voitu lähettää. SVT Extra muutettiin 26.09.2004 Kunskapskanaleksi, joka on opetus- ja tiedeohjelmien kanava ja vastaa lähinnä Suomen Yle Teemaa. Kunskapskanalenilla ei ole kuitenkaan kulttuuritarjontaa, toisin kuin Yle Teemalla. Kunskapskanalen on SVT:n ja opetusohjelmia tuottavan yleisradioyhtiön Utbildningsradionin yhteistoimintaa.
SVTB eli entinen Barnkanalen on nimensä mukaisesti lastenkanava. SVTB:n ohjelmistossa on sekä pienille lapsille että murrosikäisille tarkoitettuja ohjelmia.
Kunskapskanalen ja SVTB lähetetään samalla kanavapaikalla. SVTB lähettää aamusta alkuiltaan ja Kunskapskanalen alkuillasta myöhään iltaan.
Joey Tempest
Joey Tempest (oik. Rolf Magnus Joakim Larsson, s. 19. elokuuta 1963 Upplands Väsby) on ruotsalaisen hard rock -yhtye Europen laulaja ja pääasiallinen lauluntekijä. Tempest on julkaissut myös kolme sooloalbumia. Tempest asuu nykyään Lontoossa vaimonsa Lisa Worthingtonin ja heidän poikansa James Joakimin kanssa.
Kuten monet muut Europen jäsenet, Tempest varttui Upplands Väsbyssä noin 26 kilometrin päässä Tukholmasta. Hänen suosikkiyhtyeensä olivat Thin Lizzy ja Led Zeppelin. Kun hän oli teini, hän soitti useissa yhtyeissä kuten Made in Hong Kongissa ja Roxannessa. Tuolloin hän soitti vuorotellen kitaraa ja bassoa. Lisäksi hän lauloi. Vuonna 1979 hän perusti yhtyeen Force yhdessä kitaristi John Norumin, rumpali Tony Renon ja basisti Peter Olssonin kanssa. Kolme vuotta myöhemmin Force muutti nimensä Europeksi ja voitti kansallisen kykykilpailun. Palkkio oli levytyssopimus Hot Recordsin kanssa.
Tempest soitti koskettimia kahden ensimmäisen Europen albumin ajan. Sitten yhtye päätti värvätä kosketinsoittaja Mic Michaelin huhtikuussa 1984. "The Final Countdown" oli syntynyt jo pari vuotta aiemmin Tempestin näppäillessä riffiä koskettimistolla. Kiertueen jälkeen vuonna 1985 Michaeli ja Tempest sävelsivät balladin "Carrie". Myöhemmin samana vuonna Tempest kirjoitti soundtrackin ruotsalaiseen elokuvaan "On The Loose" sekä kappaleen "Give A Helpin' Hand" hankkeeseen, jota Ruotsin metalliväki tuki. Kappaleen on tuottanut yhtyeen tuleva jäsen Kee Marcello. Vuonna 1986 Tempest kirjoitti ja tuotti albumin "One Of a Kind" Tone Norumille, John Norumin pikkusiskolle. Tempest kirjoitti yhdessä John Norumin kanssa tämän albumille "Face The Truth" kappaleen "We Will Be Strong" vuonna 1992. Tämä oli Tempestin ja Norumin ensimmäinen yhteistyö sen jälkeen kun Norum jätti Europen marraskuussa 1986.
Kun Europe jäi tauolle vuonna 1992, Tempest julkaisi kolme sooloalbumia. Useat kolmannen albumin kappaleet Tempest kirjoitti yhteistyönä Mic Michaelin kanssa. Vuonna 2004 ilmestyi Europen comeback-albumi "Start From The Dark", jonka teki yhtyeen tunnetuin eli The Final Countdownin kokoonpano, John Norum kitarassa. Seuraavaksi "Secret Society" julkaistiin vuonna 2006 ja viimeksi "Last Look At Eden" 2009. 2011 ilmestyi albumi Out Of This World.Europe
Wikipedia (En)
K. F. Haapasalo
Kalervo Felix (Feliks) Haapasalo (19. kesäkuuta 1912 Sortavala – 9. heinäkuuta 2002) oli itäsuomalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän oli Karjalaisen II hallituksessa ministerinä kauppa- ja teollisuusministeriössä 15.7.1970–26.3.1971 sekä liikenneministerinä 26.3.1971–29.10.1971.
Haapasalo oli kansanedustajana vuosina 1951–1975. Lisäksi hän oli "Vapaus"-lehden päätoimittaja ja maakuntaneuvos, ja vaikutti laajasti SDP:n Mikkelin alueen luottamustehtävissä. Hänen äitinsä oli kansanedustaja Anna Haapasalo. Haapasalo kuului sosiaalidemokraattien asevelisosialistien ryhmään.
Haapasalon isä oli liikkeenharjoittaja Uuno Haapasalo ja puoliso vuodesta 1941 Maire Onerva Virta. Haapasalo opiskeli Työväen Akatemiassa 1939–1940 ja osallistui Ruotsissa sanomalehtimieskursseihin 1946. Hän työskenteli "Kansan Voiman" toimittajana ja toimitussihteerinä 1937–1939, "Kansan Lehdessä" 1940 ja "Kansan Työn" toimitussihteerinä vuodesta 1941 vuoteen 1944, jolloin hänet nimitettiin "Vapaus"-lehden päätoimittajaksi.
John Norum
John Terry Norum (s. John Terry Norum 23. helmikuuta 1964 Vardø, Norja) on norjalainen kitaristi, joka tunnetaan parhaiten Europe-yhtyeen kitaristina. Norum on tehnyt myös kahdeksan sooloalbumia.
Norum asui Tukholmassa koko lapsuutensa. Hän alkoi soittaa kitaraa 10-vuotiaana. Hänen opeteltua Deep Purplen "Strange Kind of Womanin", hän päätti että hänestä tulee isona rocktähti. Vuonna 1979 Norum liittyi 15-vuotiaana Eddie Meduzan "The Roaring Cadillacs" -yhtyeeseen.
Norum oli naimisissa Michelle Meldrumrin kanssa. Parilla on syyskuussa 2004 syntynyt poika, Jake Thomas. Michelle kuoli 2008 aivoverenvuotoon. 
Nykyään John Norum on naimisissa Camilla Whålanderin kanssa ja he ovat saanet pojan. John Norumin sisar Tone on laulaja.
Eddie Meduza & the Roaring Cadillacs
Europe
Soololevyt
Don Dokken
Dokken
Johannes Haapasalo
Johannes Haapasalo (vuoteen 1902 "Kääriäinen"; 23. syyskuuta 1880 Mikkeli – 17. joulukuuta 1965 Mikkeli) oli suomalainen kuvanveistäjä. Hän teki suurehkoja veistoksia pronssista ja graniitista.
Haapasalo syntyi Mikkelin pitäjän Rantakylässä torpparisukua olleen suutari Karl Fredrik Kääriäisen ja Clara Kellmanin pojaksi ja oli perheen ainoa poika. Hän kirjoitti vuonna 1900 ylioppilaaksi Mikkelin lyseosta ja opiskeli Helsingin yliopistossa Kreikan ja Rooman kirjallisuutta. Vuoden 1902 kutsuntalakkojen aikana hän muutti sukunimensä Haapasaloksi, mahdollisesti harhautustarkoituksessa. Vuonna 1902 hän aloitti opinnot Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa, jossa Albert Gebhard siirsi hänet maalauslinjalta veistolinjalle. Seuraavana vuonna Haapasalo joutui kutsuntalakkoihin osallistumisen vuoksi keskeyttämään opintonsa, ja hän pakeni väärällä passilla ulkomaille. Lukuvuoden 1903–1904 hän opiskeli Kööpenhaminassa kuninkaallisessa taideakatemiassa ja vuodet 1904–1906 Académie Colarossissa Pariisissa. Vuonna 1906 Haapasalo oli muutaman kuukauden myös Auguste Rodinin oppilaana.
Rodin-vaikutteet näkyivät myöhemmin Haapasalon pronssisissa ihmishahmoisissa. Tyypillinen esimerkki tästä on "Nyrkkeilijät"-teos Helsingin Siltasaaren Paasivuoren puistikossa. Teoksen malleina oli kaksi nuorta nyrkkeilijää Helsingin Jyrystä, Uuno Pitkä ja Armas Wilkman. Varhaisiin teoksiin kuuluu myös Raahessa vuonna 1932 paljastettu "Puolustaja" vuodelta 1908.
Herkkää ihmiskuvausta edustaa Suomen tasavallan presidentin kesäasunnon Kultarannan puistossa oleva veistos "Lohdutus". Haapasalo teki useita julkisia veistoksia ja lukuisia sankaripatsaita toisen maailmansodan jälkeen. Hänen uransa oli harvinaisen pitkä, sillä hän teki monumentaaliteoksia vielä 1950-luvun lopussa.
Haapasalo oli Suomen Kuvanveistäjäliiton sihteeri vuosina 1927–1951, puheenjohtaja 1954–1960 ja kunniapuheenjohtaja vuodesta 1961.
Haapasalo palkittiin vuonna 1953 Pro Finlandia -mitalilla ja 1965 professorin arvonimellä. Viimeiset vuotensa hän asui Mikkelissä ja lahjoitti 1963 hallussaan olleet teokset – noin kolmesataa veistosta ja yli tuhat luonnosta – Mikkelin kaupungille. Niiden ympärille avattiin 1970 Johannes Haapasalon museo, josta kehittyi nykyinen Mikkelin taidemuseo.
Haarakkaat
Haarakkaat ("Ramaria") on metsässä kasvavien sienten suku. Ne haaraantuvat yksinkertaisesti tai monikertaisesti ja muistuttavat muodoltaan kukkakaalia tai pensseliä. Monet haarakkaat ovat keltaisia tai kellertäviä. Niiden itiöt syntyvät lähes koko itiöemän pinnalle.
Suurikokoisia keltaisia haarakkaita on vaikea erottaa toisitaan ilman mikroskooppia, ja niiden nimeäminen ja luokittelu eri lähteissä saattaa poiketa toisistaan. Osa "Ramaria"-sukuun aiemmin luokitelluista sienistä on siirretty "Clavulinopsis"-sukuun "Clavariaceae" -heimoon.
Myös muutamien muiden sienisukujen suomenkielinen nimi loppuu sanaan "haarakkaat". Näitä ovat korallihaarakkaat ("Clavulina"), lahohaarakkaat ("Lentaria") ja sirohaarakkaat ("Ramariopsis"). Sukuja "Ramariopsis", "Clavaria", "Clavulinopsis" ja "Clavulina" on kutsuttu yleisnimellä "haarakasmaiset".
Suomessa tavataan 42 lajia haarakkaita.
In Extremo
In Extremo on saksalainen folk metal -yhtye. Se on saanut musiikkiinsa vaikutteita metallimusiikin lisäksi keskiajan musiikista. Yhtye käyttää kappaleissaan usein vanhoja soittimia, kuten säkkipillejä, harppua, kampiliiraa ja skalmeijaa.
In Extremo perustettiin Berliinissä vuonna 1996. Yhtyeen viimeisin albumi, "Sterneneisen", ilmestyi helmikuussa 2011. Levyltä on toistaiseksi julkaistu yksi single, "Zigeunerskat".
Beretta 92
Beretta 92 on italialaisen "Fabbrica d'Armi Pietro Berettan" valmistama kaksitoimisten itselataavien pistoolien mallisarja.
Beretta 92:n rakenne perustuu saksalaiseen Walther P38:aan. Alkuperäistä 92 -mallia valmistettiin 1975 – 1976 noin 5 000 kappaletta. Myöhemmin aseesta on kehitelty useita eri versioita. Tällä hetkellä tunnetuin 92 -sarjan pistooli on siviilimarkkinoilla 92F nimellä tunnettu malli, joka on muun muassa Yhdysvaltain armeijan käytössä mallinimellä M9.Modern Firearms: Beretta 92
Beni Mellal
Beni Mellal () on kaupunki Marokossa. Se sijaitsee Tadla-Azilalin alueella, jonka pääkaupunki se on. 163 286 asukkaan Beni Mellalin lähistöllä ovat Tassemit-vuori ja Beni Amirin tasangot. Kaupunki on yksi nopeimmin kasvavista Marokon kaupungeista.
E. M. Forster
Edward Morgan Forster (1. tammikuuta 1879 Marylebone Middlesex Iso-Britannia – 7. kesäkuuta 1970 Coventry Warwickshire Iso-Britannia) oli englantilainen kirjailija.
Forster syntyi keskiluokkaiseen perheen ja kävi koulunsa sisäoppilaitoksessa. Yliopisto-opinnot hän suoritti Cambridgessa ja tutkinnon jälkeen hän asui pidemmän aikaa Italiassa. Hän sai kirjallisia vaikutteita myös matkoiltaan Kreikassa ja Intiassa. Ensimmäisen maailmansodan aikana Forster suoritti siviilipalvelusta Egyptissä ja kirjoitti tuolloin "Egyptian Mail" -lehteen joukon esseitä. Rauhan tultua hän palasi Englantiin ja toimi kirjallisuuskriitikkona ja toimittajana muun muassa "Daily Herald" -lehdessä. Forster sai ankaran kotikasvatuksen ja tiukka kuri jatkui sisäoppilaitoksessakin. Hän oli silti itse aatteellisesti vapaamielinen ja arvosteli brittiläisten moraalista, kansallista ja yhteiskunnallista itsekkyyttä.
Forster kuului Bloomsburyn ryhmään, jossa keskusteltiin suurista elämänkysymyksistä. Hän toimi "National Council for Civil Libertiesin" puheenjohtajana ja kirjoitti "New Writing" -lehteen. Hänen teoksensa "Matka Intiaan" sijoittuu 1920-luvun Intiaan, ja sen filmatisointi toi Peggy Ashcroftille parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon. Tunnetuimmat Foster-filmatisoinnit on tehnyt James Ivory: "Hotelli Firenzessä" ("A Room with a View", 1985), "Maurice" (1987) ja "Talo jalavan varjossa" ("Howard's End", 1992). Cambridgen yliopisto ja sen vapaa ilmapiiri viehätti häntä, ja innostus synnytti myöhemmin Bloomsburyn ryhmän. Teoksissaan hän tarkkailee ironisesti kaupallistuvan keskiluokan elämää. Myös vallan rappeuttava vaikutus ja omaelämäkerrallinen homoseksuaalisuus kuvastuvat hänen teoksissaan.
Forsterin teoksia ovat muun muassa seuraavat:
Korvenkylä (täsmennyssivu)
Korvenkylä on yleinen paikannimi:
Néma
Néma on kaupunki Kaakkois-Mauritaniassa, lähellä Malin vastaista rajaa. Se on Hodh El Charghin alueen pääkaupunki, jossa vuonna 2000 oli 13 759 asukasta.
Kärsämäen kirkonkylä
Kärsämäen kirkonkylä on Kärsämäen kunnan keskustaajama, jonka väkiluku on noin 1 000. Suurin osa kunnan palveluista ja työpaikoista on keskittynyt kirkonkylälle. Kylä on rakentunut sitä halkovan Nelostien varteen, valtateiden Vt 4 ja Vt 28 risteyksen eteläpuolelle.
Miiluranta
Miiluranta on n.300 asukkaan kylä Kärsämäen kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla, ja se on Kärsämäen kylistä nuorin. Maatalousvaltainen kylä rakennettiin vasta sotien jälkeen keskelle korpea Kärsämäenjoen rantamille mm. evakkoja varten uudisrakennusalueena, ja se onkin Suomen suurimpia noihin aikoihin syntyneitä kyliä. Kylän kyläkirja kulkee nimellä "Kylä keskelle korpea".