hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Pekka Lukka
Pekka Tapani Lukka (23. elokuuta 1939 Kuusankoski) on suomalainen näyttelijä. Teatterityön lisäksi hän on näytellyt muun muassa suositussa "Maalaiskomedia"-sarjassa.
Pekka Lukka syntyi Antti ja Anna-Liisa Lukan (omaa sukua Rönnberg) perheeseen talvisodan kynnyksellä. Hän opiskeli Lappeenrannan Teatteriseminaarissa 1963–1966 ja aloitti näyttelijän uransa Lappeenrannan kaupunginteatterissa 1963–1969. Hän siirtyi Kouvolan Teatteriin vuosiksi 1969–1973 ja edelleen Porin Teatteriin josta hänet kiinnitettiin Tampereen Työväen Teatteriin vuonna 1979. Lukka on näytellyt myös Pyynikin kesäteatterissa.
Lukan näyttämötaiteellisiin tulkintoihin lukeutuvat muun muassa Eskon rooli "Nummisuutareissa", nimismiehen rooli näytelmässä "Eetu Salmi" sekä Gloucester klassikkonäytelmässä "Kuningas Lear".
Valkokankailla Lukka on nähty muun muassa Timo Koivusalon elämäkertaelokuvissa "Sibelius" sekä "Kulkuri ja Joutsen". Hän on näytellyt useissa televisiosarjoissa, kuten Yle TV2:n "Maalaiskomediassa" ja rikossarjassa "Jäähyväiset lasihevoselle". Vuonna 2006 Lukka oli mukana lyhyissä fiktioelokuvissa "Aika" ja "Kadotettu".
Asko Sahlman
Asko Sahlman (25. tammikuuta 1955 Viinijärvi, Liperi – 17. syyskuuta 2011 Lempäälä) oli suomalainen näyttelijä. Teatterityön lisäksi hän näytteli muun muassa suositussa "Maalaiskomedia"-sarjassa. Hän teki uraa myös Virossa.
Asko Sahlman syntyi Ilmari ja Sirkka Sahlmanin kolmilapsisen perheen keskimmäiseksi. Näyttelijänura sai alkunsa 1968 Joensuun kaupunginteatterissa Jouko Turkan ohjaamassa näytelmässä "Anu ja Mikko". Joensuussa käydyn keskikoulun jälkeen hän lähti viideksi vuodeksi merille. Sahlman palasi Suomeen, meni naimisiin ja opiskeli ravintolan esimieheksi. Hän työskenteli ravintolapäällikkönä ja keittiömestarina eri puolilla Suomea. Sahlman vaimoineen muutti Kuopiosta Romaniaan ja Jugoslaviaan matkaoppaiksi vuonna 1981. Palattuaan Suomeen hänet kiinnitettiin 1984 yllättäen Mikkelin teatteriin. Nuoruuden haave näyttelijän ammatista toteutui. Sahlman koukkasi Kokkolan kaupunginteatterin kautta Tampereelle, jossa hän työskenteli sekä Tampereen Teatterissa että Tampereen Työväen Teatterissa. Lisäksi hän näytteli Teatteri 2000:ssa ja Hämeenlinnan kaupunginteatterissa. Sahlman oli teatterikiertueilla paitsi Suomessa myös Virossa.
Tamperelainen Yle TV2 työllisti Sahlmania televisiotuotannoissaan. Hänelle leimallisia rooleja olivat poliisit sekä tyypitellyt "perisuomalaiset" mieshahmot. Poliisia hän näytteli myös "Maalaiskomedia"-sarjan kaikissa neljässä tuotantokaudessa. Ystäviltään Sahlman sai lempinimen ”Lamminpään Kullervo Kalske”. Vuosina 2008–2010 Sahlman näytteli Hannes Säkkijärveä Yle TV1:n poliittisessa satiirissa "Ihmisten puolue". Hän antoi myös omia runo- ja lauluiltoja. Eräs hänen runokoosteistaan on Ilpo Tiihosen teksteihin perustuva "9Elämää".
2000-luvulla Asko Sahlman näytteli myös Virossa. Hänet nähtiin suomalais-virolaisessa näytelmässä "Taksirengit – Taksojuhid". Vanemuine-teatterissa hän tulkitsi Antti Ihalaista viron kielellä. Talvella 2008 Sahlman näytteli Q-teatterissa näytelmissä "Kauppamatkustajan syntymä" ja "Peltirumpu". Kesällä 2008 Sahlman näytteli jälleen poliisi Pentti Juurikkalaa "Mooseksen perinnössä" Oulun Toppilassa. Sahlman myös antoi äänensä jättiläishiidelle lastenohjelmassa "Hui hai hiisi".
Sahlmanilla on kaksi tytärtä. Hän harrasti muun muassa puutarhanhoitoa ja moottoripyöräilyä. Hänen moottoripyöränsä oli vuosimallia 1972 ja Moto Guzzi -merkkinen.
Sahlman kuoli Lempäälän kohdalla valtatie 3:lla tapahtuneessa liikenneonnettomuudessa syyskuussa 2011 ollessaan palaamassa Espoon kaupunginteatterin esityksestä. Hänen viimeiseksi roolikseen jäi morsiamen isän rooli Espoossa esitetyssä Bertolt Brechtin näytelmässä "Pikkuporvarihäät".
Sahlman oli vaimonsa Maarit Saarelaisen kanssa yhdessä 40 vuotta, kuolemaansa asti.
Anja Nystén
Anja Nystén (s. 1962) on espoolainen tietokirjailija ja kemiantekniikan diplomi-insinööri, joka on kirjoittanut muun muassa vähähiilihydraattisesta ruokavaliosta. Nystén työskentelee ympäristönsuojeluun liittyvien projektien parissa. Hän on julkaissut arkielämään liittyviin kemikaaleihin perehdyttävän kirjan Kemikaalikimara (Teos, 2008) ja kirjoittaa samannimisessä blogissa paitsi kemikaaleista, myös ekologisuudesta ja kuluttamisesta. Blogi sai Suomen tiedetoimittajien liitolta vuonna 2016 vuoden tiedeviestintäpalkinnon.
Massacra
Massacra oli Ranskassa vuonna 1986 perustettu tekninen death metal -yhtye. Yhtyeen alkuperäinen kokoonpano oli Fred ”Death” Duval, Pascal Jorgensen, Chris Palengat ja Jean Marc Trisani. Yhtye julkaisi vuosina 1990–1996 yhteensä viisi kokopitkää albumia. Yhtye hajosi, kun kitaristi Fred Duval menehtyi ihosyöpään 29-vuotiaana vuonna 1997.
Studioalbumit
Kokoelma-albumit
Demot
Maastojuoksun maailmanmestaruuskilpailut 2008
Maastojuoksun maailmanmestaruuskilpailut vuonna 2008 järjestettiin Edinburghissa, Skotlannissa, 30. maaliskuuta. 78 IAAF:n jäsenvaltiota ilmoitti alustavasti joukkueen kilpailuihin. Lopulta 70 joukkuetta osallistui kilpailuihin.
Kilpailuissa jaettiin aikuisten sarjoissa yhteensä 280 000 dollaria palkintorahaa. Henkilökohtaisissa kilpailuissa voittaja sai 30 000, toiseksi tullut 15 000, kolmanneksi 10 000, neljänneksi 7 000, viidenneksi 5 000 ja kuudenneksi 3 000 dollaria. Joukkuekilpailussa voittajajoukkueelle maksettiin 20 000, toiseksi tulleelle 16 000, kolmanneksi 12 000, neljänneksi 10 000, viidenneksi 8 000 ja kuudenneksi 6 000 dollaria.
Metsäkansan rautatieasema
Metsäkansan rautatieasema () on rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsee Valkeakosken kaupungissa suunnilleen rataosan puolessa välissä. Liikennepaikka palvelee tavaraliikennettä, henkilöliikennettä ei ole. Liikennevirasto luokittelee liikennepaikan linjavaihteeksi.
Metsäkansan asemarakennus on rakennettu vuonna 1938 Thure Hellströmin laatimien laiturirakennuksen piirustusten mukaan. Puinen asemarakennus purettiin vuonna 1999 ja siirrettiin noin kilometrin päähän alkuperäiseltä paikaltaan. Siirtotyön yhteydessä sitä laajennettiin hieman. Nykyisin asemarakennuksessa toimii kahvila ja asiamiesposti. Asema sijaitsi Sääksmäen kunnassa vuoteen 1973, jolloin kunta liitettiin Valkeakoskeen.
Miika Pölkki
Miika Pölkki (s. 1975) on Helsingin yliopistossa maailman kulttuurien laitoksella työskentelevä tutkija. Hän on syntynyt ja viettänyt suuren osan elämästään Japanissa. Hän on suomentanut japanilaista kirjallisuutta ja julkaissut yhdessä Heikki Valkaman kanssa kirjan "Umami – Japanilainen ruokakulttuuri" (Teos, 2007).
Heikki Valkama
Heikki Valkama (s. 1975) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän on valmistunut maisteriksi Helsingin yliopiston Yhteiskuntahistorian laitokselta, pääaineenaan talous- ja sosiaalihistoria. Koulutukseltaan hän on valtiotieteiden maisteri.
Valkama toimi Imagen päätoimittajana elokuun 2017 loppuun. Syyskuun alusta hän siirtyi Ylen uutisten Hyöty ja tiede -tiimin esimieheksi. Aiemmin hän on työskennellyt Apu-lehden toimituspäällikkönä, matkailulehti Mondon päätoimittajana, Ylioppilaslehden päätoimittajana ja muun muassa Helsingin Sanomien taloustoimituksessa. Valkama on myös aikakauslehtien päätoimittajayhdistyksen APY ry puheenjohtaja.
Valkama on perustanut vuonna 2002 Image Kustannus Oy:n Mondo-matkailulehden. Valkama on myös Mondon matkaopaskirjasarjan perustaja ja vetäjä. Hän päätoimitti myös Ruoka & Matka -lehteä, kunnes siirtyi Apu-lehteen toimituspäälliköksi.
Paitsi journalisti Valkama on myös japanilaisen kulttuurin tuntija. Hän on kirjoittanut ja luennoinut aiheesta monissa eri yhteyksissä. Hän on asunut vuosia Japanissa ja kääntänyt japanilaisia sarjakuvia. Lisäksi hän on käsikirjoittanut sarjakuvia ja julkaissut Japaniin liittyviä kirjoja.
Valkama julkaisi keväällä 2008 yhdessä Elli Puukankaan kanssa "Vartijat" -sarjakuvan. Sarjan toinen kirja julkaistiin 2009. Kolmas osa julkaistiin 2011.
Valkama on myös luennoinut journalismista ja vetänyt editointi- ja kirjoittajakoulutuksia. Lisäksi hän on luennoinut japanilaisesta kulttuurista, vetänyt haastatteluja ja juontanut sekä järjestänyt erilaisia tapahtumia. 1990-luvun lopulla hänet tunnettiin dj Salarymanina.
Vuonna 2010 Valkama oli yksi Lomaräätälit-televisio-ohjelman tekijöistä. Valkaman kääntämia sarjoja ovat muun muassa Dragonball, Kajika, One Piece ja Sandland. Hän on kääntänyt myös kirjan J-Rock sekä kirjoittanut kirjaan esipuheen japanilaisen rockin historiasta. Valkaman tuorein käännös on Hayao Miyazakin Tuulen laakson Nausicaä -sarjakuvakirjasarja. Käännös valittiin vuoden 2009 parhaaksi käännössarjakuvaksi.
Hakasuon seisake
Hakasuon seisake () oli rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsi Kivesjärven rantatien varrella Hakasuon kylässä Paltamon kunnassa, Paltamon ja Kivesjärven asemien välisellä osuudella noin 33 kilometriä länteen Kontiomäen rautatieasemalta.
Liikennepaikalle rakennettiin laiturirakennus vuonna 1929 Thure Hellströmin laatimien piirustusten peilikuvana. Samanlaiset laiturirakennukset rakennettiin myös Melalahteen, Kankariin ja Limipuroon. Laiturirakennus purettiin liikenteen loputtua 1980-luvulla.
Niskan seisake
Niskan seisake tai laituri () oli rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsi Utajärvellä Niskan kylässä.
Niskan seisakkeen laiturirakennus rakennettiin Thure Hellströmin tyyppipiirustusten pohjalta. Samanlaiset rakennukset tehtiin myös Madekoskelle, Rovalle, Sosoon, Hyrkkäälle ja Nuojualle.
Niska muutettiin miehittämättömäksi seisakkeeksi 1951, vuoteen 1963 se toimi tavaraliikenteen seisakevaihteena ja sitten taas seisakkeena. Henkilöliikenne päättyi 1970 ja seuraavana vuonna liikennepaikka lakkautettiin. Ratahallintokeskus on kuitenkin varannut liikennepaikkanimen Niska ja lyhenteen Nsk uutta, suunniteltua liikennepaikkaa varten.
Sivuraiteet ja laiturirakennus on purettu.
Painin Euroopan-mestaruuskilpailut
Painin Euroopan-mestaruuskilpailut järjestetään vuosittain huhti-toukokuussa. Ensimmäisen kerran epäviralliset EM-kisat järjestettiin vuonna 1898, virallisia kisoja on järjestetty vuodesta 1911 lähtien. Naiset painivat ensimmäisen kerran euroopanmestaruuksista vuonna 1988, ja vuosittain naisten paini on ollut EM-ohjelmassa vuodesta 1996. Vuodesta 2005 lähtien kreikkalais-roomalainen paini, vapaapaini ja naispaini on järjestetty säännöllisesti samassa tapahtumassa samalla paikkakunnalla.
Epäviralliset EM-kilpailut "kursiivilla".
Axa Sorjanen
Axa Sorjanen (s. 1964) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija. Hän toimi Radio Cityn avustajana 1985–1988 ja musiikkipuolen toimituspäällikkönä 1988–1991. Hän oli Radio Helsingin ohjelmapäällikkö vuosina 2000–2007.
Taru Staudinger
Taru Staudinger on helsinkiläinen graafinen suunnittelija, joka on julkaissut humoristisen "ruotsinkielisen aapiskukon" "Svenskspråkig bokstävercock" (Teos, 2007).
Porsche Panamera
Porsche Panamera on Porschen valmistama, neliovinen ja nelipaikkainen sedan, jonka esiteltiin Shanghain autonäyttelyssä huhtikuussa 2009. Se on etumoottorinen ja taka- tai nelivetoinen, voimanlähteenään muokattu versio Cayennen 4,8-litraisesta V8-moottorista joko turboahdettuna tai vapaastihengittävänä. Toukokuusta 2010 lähtien on saatavilla myös V6-moottoriset Panamera- ja Panamera 4 -mallit.
On huhuttu myös Porsche Carrera GT:n V10-moottorin kaltaisesta ratkaisusta, tosin tämä olisi kallista, ja Porschella ei toistaiseksi ole riittävästi kapasiteettia tarpeeksi suuren määrän valmistamiseen.
Nimi "Panamera" on johdettu, samoin kuin Carrera-nimi, Meksikossa järjestetyistä Carrera Panamericana -urheiluautokilpailuista.
48 tuntia
48 tuntia ("48 Hrs.") on Walter Hillin ohjaama toimintaelokuva vuodelta 1982. Pääosassa ovat Nick Nolte ja Eddie Murphy, jolle rooli oli uran ensimmäinen.
Elokuvaa pidetään yleisesti ensimmäisenä elokuvana joka edusti "buddy cop" -genreä eli toimintaelokuvaa jossa kaksi täysin erilaista miestä joutuvat tekemään yhteistyötä. Maininnan arvoisia genren edustajia ovat muun muassa "Tappava ase", "Bad Boys" ja "Rush Hour".
Elokuva sai vuonna 1990 jatko-osan "Toiset 48 tuntia".
Elokuva kertoo alkoholisoituneesta ja kovaotteisesta poliisista nimeltä Jack Cates, jota vaivaa työn lisäksi myös entinen tyttöystävä. Cates saa tehtäväkseen tutkia outoa poliisimurhien sarjaa, mutta tappaja tuntuu kuitenkin olevan jatkuvasti edellä poliiseja. Tehtävä tuntuu melkein mahdottomalta, mutta Cates ei halua luovuttaa. Samaan aikaan Reggie Hammond -niminen pikkurikollinen viruu vankilassa. Hänellä on yhteyksiä suuntaan jos toiseen ja poliisit saavat idean, että Hammond saisi auttaa Catesia tappajan kiinniottamiseksi. Vankilassa Cates suostuttelee Hammondin tehtävään mukaan, mutta kaksikolla on aikaa vain 48 tuntia ottaa tappaja kiinni, jonka jälkeen Hammond palaa vankilaan.
Suomessa aikalaisarviot "48 tunnista" olivat melko nihkeitä. Kymmenestä suomalaisesta ensi-iltakriitikosta yksi antoi sille kolme tähteä, neljä kaksi tähteä, kaksi yhden tähden ja kolme ei ollut arvioinut elokuvaa. Keskiarvoksi tuli "Projektio"-lehden laskukaavalla 1,86 tähteä neljästä.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Kari Salminen sanoo elokuvan olevan urbaanin pula-westernin raskasta sarjaa ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
John Simm
John Ronald Simm (s. 10. heinäkuuta 1970 Leeds, Iso-Britannia) on englantilainen näyttelijä ja muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten televisiorooleistaan Sam Tylerina "Life on Mars" -sarjassa ja Tohtorin arkkivihollisena, Mestarina "Doctor Who" -sarjassa.
Simm on naimisissa näyttelijä Kate Magowanin kanssa ja heillä on tytär ja poika.
Trouble (Whitesnaken albumi)
Trouble on brittiläisen Whitesnake-yhtyeen vuonna 1978 julkaistu albumi. Laulaja David Coverdalen mukaan levy sai nimensä hänen ensimmäisen lapsensa samanaikaisesta syntymästä. "Trouble" oli myös ensimmäinen Whitesnake-levy, jolla soittaa kosketisoittaja Jon Lord. Hän oli aiemmin kuulunut David Coverdalen kanssa Deep Purple -yhtyeeseen.
A-puoli
B-puoli
Vuoden 2006 painoksen bonuskappaleet ("Snakebite" -EP)
Joensuun laulujuhlat
Joensuun laulujuhlat oli Joensuun kaupungin vuosina 1981–1997 järjestämä musiikkipainoitteinen festivaalitapahtuma. Laulumusiikilla oli vain pieni sija ohjelmistossa; festivaali oli musiikkipainotteinen, mutta myös muut taiteenlajit olivat edustettuina. Tapahtuma päätettiin lopettaa 1997 sen tuottaman 950 000 markan (noin 160 000 euron) tappion vuoksi.
Laulujuhlia dokumentoitiin muun muassa juhlakirjajulkaisuin (Vuoden 1992 laulujuhlat kirjassa: Suomi 75 soi!) ja monin musiikkiäänittein (esimerkiksi LP-levylle: "Joensuun laulujuhlat 84", Joelp 84).
Konserttien ja tapahtumien pitopaikkoja olivat muun muassa Joensuun laulurinne, Carelia-sali, Karjalantalo, Joensuun kaupunginteatteri, teatteriravintola, konservatorion sali, Joensuun taidemuseon sali ja tori.
Vuonna 1987 Joensuun laulujuhlat päätti yrittää juhannusajan rock-tapahtumana ja isona kilpailijana Ilosaarirockille.
Kaupungin järjestelypäällikkö Aulis Järvinen ehdotti, että tulevina vuosina laulurinteen rock-tapahtumasta voisi tehdä valtakunnallisen tapahtuman jopa 50 000 hengelle. Paria viikkoa myöhemmin kaupunginjohtaja
Aaro Heikkilä tuuletteli asiaa Ilta-Sanomien haastattelussa. Kuitenkin vasta 1993 kuului rock-juhannus mukaan laulujuhlien festivaalitarjontaan.
Joensuun laulujuhlat 17 vuoden tauon jälkeen järjestetään 2014.
Evraz Group
Evraz Group () () on Venäjän suurin ja yksi maailman suurimmista teräsyhtiöistä. Yhtiö valmisti vuonna 2006 terästä 16 miljoonaa tonnia. Evraz on vahvasti vertikaalisesti integroitu ja se hallitsee sekä rautamalmin louhintaa että koksin valmistusta.
Yhtiö on listattu Moskovan ja Lontoon pörsseissä. Sen osakkeista 14,3 % on vapailla markkinoilla.
Evraz on ostanut Pohjois-Amerikasta vuonna 2006 kiskoja ja putkia valmistavan Oregon Steelin, Claymont Steelin Delawaresta ja maaliskuussa 2008 IPSCOn.
Vapaasotilas (shakki)
Shakissa vapaasotilas tarkoittaa sotilasta, jolla ei ole yhtään vastustajan sotilasta estämässä sen etenemistä viimeiselle riville korottumaan. Toisin sanottuna sillä ei ole edessään samalla tai viereisillä linjoilla vastustajan sotilaita. Vapaasotilaan saaminen etenkin kuningasloppupeliin on iso etu, sillä se sitoo vastustajan kuninkaan estämään sotilaan korottamisen.
Vapaasotilasta, joka on suojattu omalla toisella sotilaalla, kutsutaan tuetuksi vapaasotilaaksi.
Valkealla on laudan vasemmalla puolella vapaasotilas. Hän voittaa etenemällä sotilaallaan, jolloin mustan kuninkaan täytyy siirtyä lyömään se. Sillä aikaa valkea käy mustan sotilaiden kimppuun.
Bullet
Bullet voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Blitz
Blitz (saksaa: "salama", "hyvin nopea") voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Rapid
Rapid (suom. ’nopea’, ’koski’) voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Tony Accardo
Antonino "Joe Batters" Accardo alias Big Tuna (28. huhtikuuta 1906 – 22. toukokuuta 1992) oli italialais-amerikkalainen mafiapäällikkö.
Accardo oli Chicagon mafian keskushenkilöitä ja Yhdysvaltain historian pisimpään toiminut mafiapäällikkö. Accardo nousi jo Chicagon mafian virkaan jo vuonna 1943 ja oli kuolemaansa 1992 asti organisaation johdossa.
Accardo toimi jo nuorena rikollisuudelle ja kuului erilaisiin jengeihin. Jo kahdenkymmenen ikäisenä hän kuului Al Caponen parhaisiin palkkamurhaajiin. Caponen jouduttua vankilaan veropetoksesta vuonna 1931 rikollisorganisaation johtoon nousi Frank Nitti. Myös Accardo alkoi nousta mafian arvoasteikossa ja pääsi käsiksi isompiin bisneksiin. 1930-luvulla Accardo nousi kapteeniksi eli niin sanotuksi caporegimeksi ja 1940-luvun alussa hän oli jo mafiapomo.
Accardon ollessa johdossa hän muun muassa laajensi merkittävästi mafian silloista liiketoimintaa Chicagossa ja aloitti myös uusia toimia Las Vegasissa. Accardo oli nostanut mafian voimakkaaksi ja siihen aikaan Las Vegasissa jopa mafia vaati veroa jokaiselta henkilöltä, joka oli tehnyt kadulla jonkun rikoksen.
1950-luvulla Accardo piti melko matalaa profiilia ja jättäytyi väliaikaisesti pois pomon tehtävistä, jolloin paikalle asettui Sam Giancana. Accardo piti silti paikkansa liikeasioissa ja siirtyi neuvonantajaksi eli niin sanotuksi consigliereksi.
Vuonna 1975 mafia kyllästyi pomonsa Giancanan elämäntyyliin ja hänet tapettiin kotitalonsa kellarissa ampumalla ensin niskaan ja sen jälkeen kuusi kertaa päähän. Kun pomot Sam Battaglia ja Jackie Cerone joutuivat kumpikin vankilaan, Accardo päätti ottaa taas haltuunsa pomon paikan.
Accardo toimi Chicagon mafian päällikkönä melkein 50 vuotta. Hän menehtyi 86-vuotiaana kotikaupungissaan Chicagossa sydänhalvaukseen. Vielä viimeisinä vuosinaankin Accardo toimi yhä mafialle. Häntä on usein kuvattu viisaaksi, mutta äkkipikaiseksi mieheksi. Chicagon entinen mafiapäällikkö Paul Ricca totesi joskus Accardosta, että "hänellä on enemmän älyä aamiaisella kuin Caponella koko päivänä".
Accardo haastettiin elämänsä aikana useita kertoja oikeuteen, mutta jokaisesta oikeudenkäynnistä hän selvisi ilman tuomiota. Tämä johtui hänen vähäpuheisuuteen, jonka johdosta myös yleisö näki hänet harmittomana.
Otto Talvio
Otto Talvio (s. 1973) on popkriitikko ja toimittaja, joka kirjoittaa muun muassa Helsingin Sanomien Nyt-liitteeseen ja Rumbaan. Hän on julkaissut vuonna 2007 kirjan "Biff! Bang! Pow! – Seikkailuja populaarikulttuurissa" (Teos).
Sinikka Tarvainen
Sinikka Tarvainen (s. 1958) on suomalainen toimittaja, joka työskentelee Johannesburgissa DPA-uutistoimiston kirjeenvaihtajana. Hän on aikaisemmin työskennellyt toimittajana Oulussa, Brysselissä, Nairobissa ja Madridissa. Tarvainen on kirjoittanut kaksi kirjaa vodousta.
Kjell Jonevret
Kjell Jonevret (s. 28. kesäkuuta 1962) on ruotsalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja.
Jonevret pelasi urallaan Ruotsissa ja Norjassa saavuttamatta kuitenkaan mitään erityisen suurta menestystä. Hän kuului 1980-luvulla IF Brommapojkarnan vakiokalustoon ja pitää edelleen 93 osumallaan seuran kaikkien aikojen maalintekijätilaston kärkipaikkaa.
Jonevret aloitti valmennusuransa Vasalunds IF:n apulaisvalmentajana 1993. Ura jatkui 1995 IF Brommapojkarnassa ja 1996 AIK:ssa apulaisvalmentajana. Hän toimi Erik Hamrénin aisaparina, kun AIK voitti Ruotsin cupin kahdesti peräkkäin 1996 ja 1997. Päävalmentajana Jonevret debytoi 1998 IK Siriuksessa luotsaten seuran Division 1 Norrassa seitsemänneksi.
Sirius-pestinsä jälkeen Jonevret valmensi Superettanissa Västerås SK:ta ja FC Café Operaa vailla suurempaa menestystä. Todellisen näytönpaikkansa Jonevret sai kesällä 2004, kun hän korvasi heinäkuussa Zoran Lukićin Djurgårdens IF:n päävalmentajana. Kausi päättyi Ruotsin cupin voittoon ja Jonevret sai jatkaa tehtävässään. Djurgårdenissa hän nousi valmentajana tietoisuuteen ja voitti Ruotsin mestaruuden ja cupin kaudella 2005.
Menestys kuitenkin haihtui kaudella 2006 ja DIF:n kausi meni penkin alle. Jonevret jätti tehtävänsä seuran päävalmentajana syyskuussa 2006. Hän jatkoi marraskuuhun saakka seuran urheilujohtajana. Tammikuussa 2007 hän aloitti Norjan Adeccoligaenissa pelanneen Molde FK:n päävalmentajana.
Jonevretin johdolla Molde FK voitti Adeccoligaenin kaudella 2007 pisteen erolla Hamarkamerateneen ja nousi takaisin Tippeligaeniin. Jonevretin johdolla Molden on jatkanut menestyskulkuaan myös Tippeligaenissa. Kausi 2008 päättyi sarjanousijalle tyydyttävästi yhdeksännelle sijalle. Kaudella 2009 menestysputki jatkui. Tippeligaenissa Molde otti hopeaa ja Norjan Cupissa seura eteni finaaliin pudottaen matkalla mm. Rosenborgin ja Vålerengan. Loppuottelussa se taisteli tiukasti Aalesundia vastaan taipuen lopulta rangaistuspotkukilpailun jälkeen.
Kausi 2010 sujui edelliskauden yllättäjäjoukkueelta varsin kehnosti ja Molde vajosi putoamiskamppailuun. Seurajohto sai kehnoista tuloksista lopulta tarpeekseen ja erotti Jonevretin elokuun lopussa.
Kesäkuun puolivälissä 2012 Jonevret palasi valmennustehtäviin allekirjoitettuaan 3,5-vuotisen sopimuksen Viking Stavangerin kanssa. Jonevretin johdolla Viking tavoitteli paluuta liigan huipulle, muttei päässyt terävimpään kärkeen. Parhaimmillaan ruotsalainen luotsasi seuran viidenneksi kausilla 2012, 2013 ja 2015. Norjan cupissa Viking eteni välieriin kaudella 2015. Jonevret jätti seuran sopimuksensa umpeuduttua kauden 2016 jälkeen.
Helmikuussa 2017 Jonevretista tuli eteläafrikkalaisen Orlando Piratesin päävalmentaja. Jonevret luotsasi seuran Nedbank Cupin finaaliin, jossa hävisi SuperSport Unitedille. Jonevret erosi tehtävistään elokuun alussa 2017, kun spekulaatiot hänen potkuistaan olivat kiihtyneet maan mediassa.
Varpu Tavi
Varpu Maritta Tavi (s. 1957) on filosofian maisteri, antropologi sekä kokonaisvaltaiseen terveyteen erikoistunut tietokirjailija, toimittaja ja bloggaaja.
Tavi on valmistunut filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta. Lisäkoulutusta hän on hankkinut Teatterikorkeakoulun jatkokoulutuskeskuksessa (tv-käsikirjoittaminen ja dramaturgia) sekä Taideteollisen korkeakoulun jatkokoulutuskeskuksessa (julkaisun visuaalinen suunnittelu).
Varpu Tavi on entinen toimittaja, päätoimittaja, julkaisupäällikkö sekä mainostoimiston tekstipäällikkö. Vuodesta 2001 hän on tehnyt töitä vapaana kirjoittajana.
Dino-Riders
Dino-Riders eli Dinoratsastajat ("Dino-Riders") oli vuonna 1988 tuotettu yhdysvaltalainen piirrossarja. Sarjaa tehtiin yhteensä 14 jakson verran. Sarjan käsikirjoitti Paul Kirchner. Suomessa sarjan jaksot julkaistiin VHS-kasetteina suomeksi puhuttuina. Ääninäyttelijöinä olivat Esa Saario, Matti Ranin, Anitta Niemi, Pekka Juntunen, Kalle Juurela, Arto Koskelo ja Matti Olavi Ranin. Matti Ranin oli myös suomenkielisen version ohjaaja.
Sarjassa ovat vastakkain hyvät valorialaiset eli dinoratsastajat, joita johtaa Questar, ja pahat Rulonit, joita johtaa Krulos. Muita henkilöitä ovat muun muassa Yungstar, Serena ja Gunnar. Dinoratsastajilla on kyky puhua telepaattisesti kaulallaan roikkuvan esineen avulla. Tätä he käyttävät hyödykseen muun muassa puhuessaan dinosaurusten kanssa.
Sarjan alussa sanotaan tavallisesti "Tule mukaan seikkailemaan esihistorialliseen aikaan. Sinne sinut kiidättää Dinoratsastajat!"
Sarja kertoo Valoria-planeetalla asuneesta kansasta, joka joutuu Rulon-kansan hyökkäyksen kohteeksi. Questar pakenee pienen joukon kanssa avaruudessa Krulonin joukkoja ja yrittävät saada aika-avaruuskristallinsa S.T.E.P.:in (sanoista Space-Time Energy Projector) toimimaan. Virta ei kuitenkaan aluksi riitä, mutta kun Rulonit ampuvat valorialaisten alukseen straktosäteen, kristalli saa lisää energiaa ja alkaa toimia. Valorialaiset siirtyvät kristallinsa avulla ajassa taaksepäin ja joutuvat esihistorialliselle Maapallolle, jossa elää dinosauruksia. Myös Rulonit joutuvat Maahan, ja niinpä heidän johtajansa Krulos haluaa kristallin itselleen päästäkseen takaisin valtakuntaansa. Sitä varten hän haluaa tuhota valorialaiset.
Rulonit pyydystävät dinosauruksia erilaisin ansoin ja asein ja asentavat sitten niiden päähän laitteen, jonka avulla dinosaurukset tottelevat heitä. Tämän jälkeen he laittavat dinosaurusten selkään laseraseita. Valorialaiset sen sijaan tulevat toimeen dinosaurusten kanssa ilman väkivaltaa telepaattisen puhekyvyn ansiosta, mutta myös heidän dinosauruksiinsa on asennettu aseita. Kruloksen joukot saavat kuitenkin etulyöntiaseman, kun he onnistuvat pyydystämään tyrannosaurus rexin.
Ensimmäisen jakson päätteksi Questar toteaa: ”Emme ole enää valorialaisia. Olemme dinoratsastajia.”
Kommandot (Dinoratsastajat)
Rytmiä veressä
Rytmiä veressä ("There's No Business Like Show Business") on vuonna 1954 ilmestynyt elokuvamusikaali.
Elokuvan pääosissa ovat Ethel Merman, Donald O'Connor, Marilyn Monroe, Dan Dailey, Mitzi Gaynor ja Johnnie Ray. Elokuvan englanninkielinen nimi ja tarina perustuu kuuluisaan lauluun "There's No Business Like Show Business" musikaalista "Annie Get Your Gun". Huolimatta vakuuttavasta tähtikaartistaan, elokuva oli taloudellisesti pettymys, eikä se saanut kriitikoita puolelleen. Elokuva oli myös erittäin kallis. Elokuvan tuotti 20th Century Fox ja se kuvattiin CinemaScopella. Monroe ei olisi ikinä halunnut tehdä elokuvaa, mutta myöntyi rooliin, kun hänelle luvattiin naispääosa Billy Wilderin ohjaamasta elokuvasta Kesäleski.
Elokuva sisältää runsaasti matkustamista sekä laulu- ja tanssinumeroita. Elokuva kertoo laulavasta Donahue Familystä, joka kiertää ympäri maata esiintymässä. Merman ja Dailey esittävät perheen vanhempia ja O'Connor, Ray ja Gaynor heidän aikuisia lapsiaan. Marilyn Monroe esittää elokuvassa laulajatarta johon O'Connorin esittämä mies rakastuu.
Jesper Christensen
Jesper Christensen (s. 16. toukokuuta 1948, Kööpenhamina, Tanska) on tanskalainen näyttelijä.
Christensen on eurooppalaisten elokuvien veteraani, joka näyttelee nykyisin myös suurissa englanninkielisissä projekteissa, kuten elokuvassa "Tulkki" ja television minisarjassa "Revelations". Christensen esitti mystisen Mr. Whiten roolia James Bond -elokuvissa "Casino Royale" (2006), "007 Quantum of Solace" (2008) ja "007 Spectre" (2015).
Kotimaassaan Christensen on voittanut neljä Bodil Awards -palkintoa, kolme parhaana näyttelijänä ja yhden parhaasta sivuosasta.
Dynaaminen paine
Dynaaminen paine (joskus myös patopaine) on fluidin liikkeestä johtuva paine. Se saadaan seuraavasti:
missä:
Dynaaminen paine liittyy läheisesti hiukkasen liike-energiaan, sillä molemmat ovat suoraan suhteessa hiukkasen massaan ja nopeuden neliöön. Dynaaminen paine on yksi Bernoullin lain termeistä ja Bernoullin laki on pohjimmiltaan liikkeessä olevan fluidin energian säilymislaki.
Toinen merkittävä aspekti on se, että nopeudella formula_4 liikkuvaan kappaleeseen kohdistuva aerodynaaminen kuormitus on suoraan verrannollinen ilman tiheyteen ja nopeuden formula_4 neliöön eli se on siis suoraan verrannollinen dynaamiseen paineeseen.
Esimerkiksi ilmakehässä lentävään lentokoneeseen kohdistuvaa kuormitusta voidaan seurata tarkkailemalla dynaamista painetta ja erityisesti voidaan selvittää milloin on sen maksimi. Aerodynaamisen kuorman maksimia nimitetään usein "max Q":ksi (q on dynaamisen paineen tunnus englanniksi) ja se on kriittinen parametri esimerkiksi avaruusalusten laukaisussa.
Terhi Utriainen
Terhi Utriainen (s. 1962) on uskontotieteilijä ja kirjailija. Tieteellisten julkaisujen ja artikkeleiden lisäksi hän on julkaissut kaksi romaania ja yhdessä poikansa kanssa runokirjan. Hänen toinen romaaninsa "Välimatkoja" oli Runeberg-palkintoehdokkaana.
Sampo Vesterinen
Sampo Vesterinen on kääntäjä ja antiikin maailman asiantuntija. Hän on julkaissut yhdessä Arto Kivimäen kanssa kokoelman antiikin rakkausrunoja "Rakkaus ei koskaan lepää" (Tammi 2001), joka palkittiin Kääntäjäkarhu-palkinnolla, sekä teokset "Ikivanha. Antiikin vitsejä ja sukkeluuksia" (yhdessä Vesa Vahtikarin kanssa) (Tammi 2002), "Otollinen tilaisuus. Antiikin faabeleita" (Tammi, 2002) ja "Lainehtiva malja – Antiikin runoja viinistä" (Teos, 2004)
Yhdysvaltain puolustusministeriö
Yhdysvaltain puolustusministeriö () on yksi Yhdysvaltain ministeriöistä. Se on Yhdysvaltain suurin työnantaja.
Yleisessä kielenkäytössä puolustusministeriöön viitataan usein sen päärakennuksella Pentagonilla.
Puolustushallinon budjetti on 716 USD mrd (3,1% BKTstä). Henkilöstöä toimialalla on 2,87 miljoonaa, joista 2,15 miljoonaa on sotilashenkilöstöä. Yhdysvaltain puolustushallinto toimii kaikilla mantereilla yhteensä 164 maassa ja n. 4800 toimipaikassa.
Yhdysvaltain asevoimat koostuu seuraavasti puolustushaaroista: maavoimat, ilmavoimat, merijalkaväki, laivasto, rannikkovartiosto.
Yhdysvaltain puolustusministeriön alaisuudessa toimii eri sotatoimialueita, joiden vastuulla on sotilasoperaatiot ja mm yhteistyö eri valtioiden kanssa eri alueella.
Prinssi ja revyytyttö
Prinssi ja revyytyttö ("The Prince and the Showgirl") on vuonna 1957 ensi-iltansa saanut romanttinen komedia. Elokuvan pääosissa näyttelevät Laurence Olivier ja Marilyn Monroe. Olivier toimi myös elokuvan ohjaajana ja tuottajana. Elokuva perustuu näytelmään "The Sleeping Prince", jonka on kirjoittanut Terrence Rattigan. Elokuva voitti kolme palkintoa ja oli ehdolla kuuteen palkintoon.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Asko Alanen kutsuu elokuvaa höyhenenkevyeksi lemmenkomediaksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Alex Ribeiro
Alex Dias Ribeiro (s. 7. marraskuuta 1948 Belo Horizonte, Brasilia) on entinen brasilialainen kilpa-autoilija ja Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui 20 F1-osakilpailuun kausina – ja saavuttamatta ainuttakaan MM-pistettä. Ribeiro ajoi Hesketh-, March-, Fittipaldi-talleissa. Ribeiro onnistui ajamaan kaudella 1977 kahdesti kahdeksanneksi.Ribeiro ajoi kuudesti maaliin.
Sergei Alifirenko
Sergei Gennadijevitš Alifirenko (, s. 21. tammikuuta 1959 Kirovakan) on venäläinen pistooliampuja ja olympiavoittaja.
Alifirenko on voittanut 25 m olympiapistoolissa olympiakultaa Sydneyssä 2000 ja olympiapronssia Ateenassa 2004.
Alifirenko on myös menestynyt maailmanmestaruuskilpailuissa. Zagrebissa 2006 hän voitti henkilökohtaisen pronssin 25 m olympiapistoolissa. Alifirenko sai kisoista myös joukkuemaailmanmestaruuden 25 m isopistoolissa sekä hopeaa 25 m olympiapistoolissa ja 25 m vakiopistoolissa. Hän oli myös Barcelonassa 1998 hopealla 25 m isopistoolin joukkueessa.
Stokmarknes
Stokmarknes on Hadselin kunnan keskustaajama ja kaupunki Nordlandin läänissä Norjassa. Taajama sijaitsee Hadseløyan saaressa rikkonaisessa Vesterålenin saaristossa. Lukuisat sillat yhdistävät sen mantereeseen. Asukasluku on noin 3 500 henkeä. Noin viisi kilometriä Stokmarkenesista koilliseen sijaitsee Skagenin lentokenttä.
Paikkakunnan merkittävin nähtävyys on Hurtigruten-museo, johon on telakoitu kokonainen liikenteestä poistunut entinen alus "M/S Finnmarken". Hurtigrutenin perustaja Richard With, asui ja eli Stokmarknesissa.
Norjalainen Madrugada-yhtye on kotoisin Stokmarknesista.
Olavi Manninen
Olavi Adrian Manninen (20. heinäkuuta 1928 Jyväskylä – 15. helmikuuta 2011 Jyväskylä) oli suomalainen kestävyysjuoksija. Hänen päämatkansa oli maraton.
Manninen sijoittui Rooman 1960 olympialaisten maratonjuoksussa parhaana suomalaisena 23:nneksi. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän sai hopeaa vuonna 1959. Hän sijoittui toiseksi Košicen maratonilla vuonna 1956, kolmanneksi Bukarestin maratonilla vuonna 1955 ja viidenneksi Moskovan maratonilla vuonna 1957. Bostonin maratonilla hän oli neljäs vuonna 1957 ja viides vuonna 1961. Suomen mestaruuden hän voitti vuosina 1958 ja 1959. Vuonna 1960 hän sai SM-hopeaa.
Seuratasolla Manninen edusti muun muassa Jyväskylän Kenttäurheilijoita, jonka kunniapuheenjohtaja hän on. Hän istui Suomen Urheiluliiton liittovaltuustossa vuosina 1971–1986. Hänen veljensä Pentti Manninen voitti painissa juniorien Suomen mestaruuden vuonna 1950.
Bob Dorough
Bob Dorough (12. joulukuuta 1923 – 23. huhtikuuta 2018) oli yhdysvaltalainen jazzpianisti ja -lauluntekijä. Hän syntyi Arkansasissa ja kasvoi Teksasissa.
Soitettuaan armeijan yhtyeessä toisen maailmansodan aikana Dorough opiskeli North Texas State Universityssa. Hän asui 1950-luvulla jonkin aikaa Pariisissa, Ranskassa.
Dorough teki uransa varhaisina vuosina yhteistyötä muiden muassa Miles Davisin ja Blossom Dearien kanssa. Hän sävelsi ja sanoitti 1970-luvulta alkaen useita lauluja amerikkalaiseen "Schoolhouse Rock!" -opetusohjelmasarjaan.
Sergei Poljakov
Sergei Poljakov (, s. 22. tammikuuta 1968 Vinnytsja) on venäläinen pistooliampuja.
Poljakov on voittanut olympiahopeaa Ateenassa 2004 25 m olympiapistoolissa.
Poljakov on myös menestynyt joukkueenjäsenenä maailmanmestaruuskilpailuissa. Zagrebissa 2006 hän voitti joukkuekultaa 25 m isopistoolissa ja joukkuehopeaa 25 m olympia- ja 25 m vakiopistoolissa.
Hän osallistui myös Milanoon 1994 ja saavutti joukkuekultaa 25 m isopistoolissa, sekä joukkuehopeaa 50 m pistoolissa.
Hopeinen Harmonikka
Hopeinen Harmonikka on 10-vuotiaille ja sitä nuoremmille lapsille tarkoitettu suomalainen harmonikkakilpailu, joka on järjestetty ja televisioitu vuodesta 1986 lähtien Sata-Häme Soi -juhlilta Ikaalisista. Se järjestetään Kultainen Harmonikka -kilpailun rinnalla. Ajatuksena lasten kilpailussa on välttää "kovaa kilpailua".
Ensimmäisessä vaiheessa kilpailuun ilmoittautuneet lapset tekevät äänitteen tai videon, joiden perusteella tuomaristo valitsee semifinaaliosallistujat. Keväällä, viime vuosina ns. "harmonikkaristeilyn" yhteydessä ruotsinlaivoilla, käydyn semifinaalin pohjalta valitaan soittajat televisiofinaaliin. Vuonna 2008 finaalin televisioi Yle TV2. Kilpailun voittaja ratkeaa suorassa lähetyksessä katsojien puhelinäänestyksen perusteella. Yhdessä Kultainen Harmonikka -kilpailun kanssa viime vuosina televisioitu finaaliohjelma keräsi yli puoli miljoonaa katsojaa vuosittain 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen lopulla. Yleisradio televisioi kilpailun viimeistä kertaa vuonna 2011, eikä sitä televisioitu vuosina 2012 - 2015. AlfaTV televisioi kilpailun jälleen vuonna 2015.
Sulatto (nuorisotapahtuma Raahessa)
Sulatto on Raahessa järjestettävä päihteettömyyteen kannustava, nuoria osallistava ja pääsymaksuton nuorten musiikkitapahtuma, jota on järjestetty vuodesta 2003 lähtien. Tapahtuma on yleensä yksipäiväinen ja järjestetään elokuun alussa tai heinäkuun lopussa.
Tapahtuma on kaksiosainen ja päivällä järjestetään perheille suunnattu Huvilahti - lasten tapahtuma. Illemmalla varsinaisen Sulaton aloittavat paikalliset yhtyeet, joiden jälkeen ilta jatkuu valtakunnallisesti tunnetuilla pääesiintyjillä. Tapahtuma on Raahen nuorisovaltuuston projekti. Sulaton kävijämäärät liikkuvat 1 500-2 500 kävijän paikkeilla.
Sulatto-tapahtumaa organisoi Raahen nuorisovaltuuston joka vuosi nimeämä noin 25-henkinen Sulatto-staabi. Staabin johdossa toimivat päätoimitsija, apulaispäätoimitsija sekä pääsihteeri.
Sulaton ympärillä toimii joka vuosi yhteensä noin 50-100 nuorta, jotka jakaantuvat yhteensä noin 10 tiimiin ja niiden alaisiin työryhmiin.
Sulatto on nimenomaan nuorten järjestämä tapahtuma. Järjestävän Sulatto-staabin jäsenten ikä on pääosin viime vuosina ollut neljästätoista kahteenkymmeneen ikävuoteen.
Job for a Cowboy
Job For A Cowboy on yhdysvaltalainen death metal -yhtye, joka perustettiin Glendalen kaupungissa Arizonassa. Job for a Cowboy aloitti deathcore-yhtyeenä, josta hiljalleen muokkaantui nykyiseen muotoonsa, eli enemmän death metal -painoisemmaksi. Yhtyeen laulaja Jonny Davy on sitä mieltä, ettei yhtye olisi voinut keksiä hölmömpää nimeä.
Vuoden 2004 demonsa ilmestyttyä, Job for a Cowboy julkaisi debyyttialbuminsa, "Doomin", vuonna 2005. Albumi sai Yhdysvalloissa positiivisen vastaanoton. "Genesis"-albumi ilmestyi keväällä 2007. Lähivuosina Job for a Cowboy on kiertänyt Yhdysvaltoja sekä Eurooppaa aktiivisesti. Kesällä 2008 yhtye esiintyi ensimmäistä kertaa Suomessa Tuska Open Air -festivaaleilla, jossa he soittivat instrumentaalikonsertin koska laulajalla oli kurkkutulehdus. Vuonna 2009 he julkaisivat Ruinationin.
EP:t
Blossom Dearie
Blossom Dearie () oli yhdysvaltalainen jazzlaulaja ja -pianisti. Hän syntyi East Durhamissa, New Yorkin osavaltiossa, ja opiskeli lapsuudessaan klassista pianonsoittoa.
Dearie muutti high schoolin jälkeen New Yorkiin. Hän työskenteli 1950-luvulla Pariisissa, jossa hän nousi kokoonpanonsa kanssa vuonna 1954 maineeseen ranskankielisellä versiollaan laulusta ”Lullaby of Birdland”.
Jo 1950-luvulla levytysuransa aloittanut Dearie työskenteli aikoinaan muiden muassa Verve Recordsille ja Capitol Recordsille. Jälkimmäisellä hän julkaisi tunnetun albumin "May I Come In?" (1964). Eräs suosittu laulu on ”The Riviera” albumilta "Give Him the Ooh-La-La" (1958).
1970-luvulla Dearie perusti oman levy-yhtiönsä, Daffodil Recordsin. Hänet muistetaan myös 1970-luvulla aloitetusta opetussarjasta "Schoolhouse Rock!".
Dearie oli naimisissa nuorena kuolleen jazzmuusikko Bobby Jasparin kanssa.
Max Q
Max Q lento- ja avaruustekniikassa käytetty termi, jolla tarkoitetaan dynaamisen paineen maksimia, jossa myös aerodynaaminen kuorma saavuttaa maksiminsa. Nimi "max Q" (tai "max q") tulee siitä, että englannin kielessä dynaamista painetta merkitään Q-kirjamella.
Kun tarkasteellaan dynaamisen paineen määritelmää formula_1, havaitaan seuraavat asiat:Tällöin Rollen lauseen perusteella on väistämättä piste, jossa on dynaamisen paineen maksimi, max Q. Tämän korkeuden alapuolella aluksen kiihtyminen nostaa dynaamista painetta enemmän kuin ilman tiheyden laskeminen laskee. Max Q:n jälkeen aluksen kiihtyminen ei enää riitä kompensoimaan tiheyden pienenemistä joten dynaaminen paine pienenee.
Esimerkiksi tavallisen avaruussukkulan laukaisun aikana max Q on 11 km korkeudella.
Tyypillisellä Apollo-ohjelman lennolla max Q esiintyi suunnilleen 13 km ja 14 km korkeudella.
San Antonio Spurs
San Antonio Spurs on sanantoniolainen NBA:ssa pelaava koripallojoukkue. Se pelaa läntisen konferenssin lounaisessa divisioonassa. Joukkue on voittanut NBA-mestaruuden vuosina 1999, 2003, 2005, 2007 ja 2014. Mestaruusvuosiensa loppuottelusarjoissa se voitti New York Knicksin otteluvoiton 4–1, New Jersey Netsin 4–2, Detroit Pistonsin 4–3, Cleveland Cavaliersin 4–0 sekä Miami Heatin 4–1. Joukkue on viimeksi jäänyt pudotuspelien ulkopuolelle kaudella 1996–1997. Joukkueen suurimpia tähtiä kauden 2018–2019 kokoonpanossa ovat DeMar DeRozan, LaMarcus Aldridge ja Pau Gasol.
Paavo Kotila
Paavo Edvard Kotila (26. elokuuta 1927 Veteli – 26. tammikuuta 2014 Oulu) oli suomalainen kestävyysjuoksija. Hänen päämatkansa oli maraton.
Kotila sijoittui Melbournen 1956 olympialaisten maratonjuoksussa 13:nneksi. Pohjoismaiden mestaruuden hän voitti vuonna 1957; vuonna 1955 hän saavutti PM-hopeaa ja vuonna 1959 PM-pronssia. Hän voitti Bostonin maratonin vuonna 1960 ja sijoittui vuonna 1955 neljänneksi. Košicen maratonilla hän sijoittui toiseksi vuonna 1955 ja kolmanneksi vuonna 1957. Toisen sijan hän saavutti myös Ateenan maratonilla vuonna 1957 sekä Asahi-maratonilla vuosina 1957 ja 1960.
Seuratasolla Kotila edusti Vetelin Urheilijoita, Kuortaneen Kuntoa, Oulun Pyrintöä, Oulunsuun Heittoa ja LSD-Oulua. Suomen mestaruuden hän voitti vuosina 1955, 1956 ja 1961. Vuonna 1959 hän sai SM-hopeaa ja vuonna 1957 SM-pronssia. Kotimaassaan hän voitti Suomen Urheilulehden maratonin vuosina 1954 ja 1960 sekä Kaisaniemen maratonin vuosina 1955, 1956, 1957 ja 1960. Hän voitti vielä veteraanisarjoissa useita Euroopan ja Suomen mestaruuksia. Hänen maratonennätyksensä oli 2.18.04,8, joka oli vuoden 1956 maailman kärkiaika. Vielä 55-vuotiaana hän juoksi maratonin ajassa 2.36.42.
Paavo Kotilan nimikkotapahtuma Kotilan lenkki on juostu Oulussa vuodesta 1979. Hänen veljensä Uljas Kotila juoksi maratonin ajassa 2.41.19,0 vuonna 1950. Hänen siskonsa pojantytär on pikajuoksija Johanna Manninen.
Kotila kuoli 86-vuotiaana Oulun kaupunginsairaalassa 26. tammikuuta 2014.
Pavel Chekov
Pavel Andreievich Chekov on kuvitteellinen henkilö "Star Trek" -universumissa. Venäläissyntyistä USS Enterprisen navigointiupseeria aliluutnantti Chekovia esitti Walter Koenig.
Romansseihin ja ajattelemattomiin tekoihin taipuvainen Chekov tuli sarjaan mukaan toisen tuotantokauden ensimmäisessä jaksossa "Catspaw", viimeisenä sarjan vakiohahmoista. Eräs liioitellulla venäläiskorostuksella puhuvan Chekovin luonteenpiirre on nimetä milloin mikäkin asia venäläisten ansioksi; taipumuksesta tuli eräs sarjan vakivitseistä.
Star Trekin luonut Gene Roddenberry on väittänyt keksineensä hahmon vastauksena Pravdan artikkeliin, jossa hänen mukaansa valitettiin sitä, ettei avaruustutkimuksen johtavan maan kansalaista ollut kelpuutettu sarjan miehitykseen. Monikansallinen miehistö, johon kuului myös Yhdysvaltain silloisen päävastustajan Neuvostoliiton edustaja, sopi myös hänen visioonsa tulevaisuuden yhdistyneestä Maasta. Hahmon esittäjä Koenig puolestaan pitää sitä vastauksena The Monkees -yhtyeen ja televisiosarjan Davy Jonesille, jota Chekov kampaukseltaan ja ulkomuodoltaan muistuttaa.
Anton Yelchin esitti Chekovia elokuvissa "Star Trek" (2009), "Star Trek Into Darkness" (2013) ja "Star Trek Beyond" (2016).
Lyle Lovett
Lyle Pearce Lovett (s. 1. marraskuuta 1957) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja näyttelijä. Hän on julkaissut vuodesta 1986 alkaen toistakymmentä albumia. US Country -listalla parhaiten sijoittunut single oli "Cowboy Man" (1986).
Lovett syntyi Kleinissä, Teksasissa, sai luterilaisen kasvatuksen ja opiskeli Texas A&M Universityssa. Hän on voittanut neljä Grammy-palkintoa.
Näyttelijänä Lovett on esiintynyt muiden muassa elokuvissa "Pasmat sekaisin" (1998), "Pelkoa ja inhoa Las Vegasissa" (1998) ja "The New Guy" (2002). Hän oli 1990-luvulla lyhyen aikaa naimisissa Julia Robertsin kanssa.
Ihar Basinski
Igor Basinski (s. 11. huhtikuuta 1963 Hrodna) on valkovenäläinen pistooliampuja, joka on myös edustanut Neuvostoliittoa.
Basinski on saavuttanut kaksi olympiahopeaa 50 m pistoolissa Atlantassa 1996 ja Sydneyssä 2000 sekä olympiapronssin Soulissa 1988. Hän saavutti Sydneyssä 2000 myös pronssia 10 m ilmapistoolissa.
Basisnki on saavuttanut lukuisia maailmanmestaruuksia ja maailmanmestaruusmitaleita. Kirkkain niistä on henkilökohtainan maailmanmestaruus 10 m ilmapistoolissa Suhlissa 1986. Hän saavutti siellä myös sivuavan joukkuemaailmanennätyksen 25 m vakiopistoolissa, joka on voimassa edelleen.
Bobby Jaspar
Bobby Jaspar (20. helmikuuta 1926 – 28. helmikuuta 1963) oli belgialainen jazzsaksofonisti, -huilisti ja -säveltäjä. Hän syntyi Liègessä ja lähti vuonna 1950 Pariisiin.
Jaspar levytti myöhemmin myös Yhdysvalloissa. Hän oli naimisissa Blossom Dearien kanssa.
Vain 37-vuotiaaksi eläneen Jasparin kuoleman aiheutti sydänkohtaus. Hänen mukaansa on nimetty Pariisissa vuosittain myönnettävä Prix Bobby Jaspar.
Kimmo Mattila
Kimmo Kalevi Mattila (s. 15. huhtikuuta 1959 Eura) on suomalainen harmonikkataiteilija ja alan vaikuttaja, joka on toiminut Kansainvälisen harmonikkaliiton pääsihteerinä vuodesta 2006.
Mattila on kotoisin Eurasta. Hän aloitti harmonikansoiton seitsemänvuotiaana Euran nuorisosoittokunnassa ja jatkoi instrumentin opiskelua Lasse Pihlajamaan harmonikkaopistossa. Hän on opiskellut konserttiharmonikansoittoa Matti Rantasen johdolla. Kimmo Mattila valmistui musiikin maisteriksi 1988.
Mattila on toiminut Suomen Harmonikkaliiton puheenjohtajana vuodesta 1995, Suomen Harmonikkainstituutin johtajana vuodesta 1986, Sata-Häme Soi -juhlien taiteellisena johtajana sekä ennen pääsihteerinimitystään Kansainvälisen Harmonikkaliiton varapuheenjohtajana kahdeksan vuoden ajan. Hän on toiminut myös Suomen musiikkineuvoston sihteerinä.
Hallinnollisen uransa ohella Mattila on myös toiminut esiintyvänä taiteilijana televisio-orkestereissa, harmonikkakilpailujen tuomaritehtävissä, Hanuri-lehden päätoimittajana sekä julkaissut harmonikansoiton oppikirjan.
Kimmo Mattila on voittanut harmonikkakilpailuissa nuorten PM-, SM- ja pelimannimestaruustitteleitä (1972, 1973, 1974).
Luumäen Rasti
Luumäen Rasti (LuuRa) on vuonna 1986 perustettu suunnistuksen erikoisseura. Seuraan kuuluu noin 100 jäsentä.
Kaikille avoimia TiistaiRasteja järjestetään toukokuusta syyskuun loppuun aina tiistaisin. Kukin osallistuja saa itse valita suunnistusratansa sekä lähtöajan. TiistaiRasteja järjestetään vuosittain noin 20 kertaa. Alle 12-vuotiaille järjestetään Hippo-Rastikoulua, jossa opetaan suunnistuksen alkeita.
Luumäki-rastit on seuran vuosittain, kesäkuun alussa järjestettävä kansallinen suunnistuskilpailu. Lisäksi seura järjestää keskimäärin joka toinen vuosi hiihtosuunnistuskilpailuja. Huomattavimmat tähän mennessä järjestetyt kilpailut ovat hiihtosuunnistuksen pikamatkojen suomenmestaruuskilpailut ja Lumi-Toukola vuonna 2006.
Julia Kykkänen
Julia Kykkänen (s. 17. huhtikuuta 1994 Lahti) on suomalainen mäkihyppääjä. Kaudesta 2007–2008 lähtien hän on kilpaillut Suomen maajoukkueessa mäkihypyn Continental Cupissa ja maailmancupissa. Hän osallistui ensimmäisenä suomalaisena naisena mäkihypyn arvokilpailuihin kilpaillessaan nuorten MM-kisoissa vuonna 2008.
Kykkänen saavutti ensimmäiset Continental Cup -pisteensä joulukuussa 2007 Norjan Notoddenissa. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan samalla paikkakunnalla kuudes joulukuussa 2010. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Lillehammerissa syyskuussa 2012. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Örnsköldvikissä maaliskuussa 2013.
Kykkänen sijoittui 14:nneksi kaikkien aikojen ensimmäisessä naisten maailmancupin kilpailussa Lillehammerissa joulukuussa 2011. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes Tšaikovskissa 4. tammikuuta 2014. Palkintokorokkeelle Kykkänen on sijoittunut kaksi kertaa, molemmat kolmansia sijoja Hinzenbachista 2. helmikuuta 2014 ja Falunista 15. maaliskuuta 2014. Maailmancup-kauden 2013–2014 kokonaispisteissä hän oli yhdeksäs.
Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissa Liberecissä 2009 hän sijoittui 26. sijalle. Oslossa 2011 hän oli seitsemästoista ja Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 kymmenes. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli seitsemästoista ja Falunin MM-kilpailuissa 2015 23:s. Falunissa sekajoukkuemäessä hän hyppäsi yhdessä Susanna Forsströmin, Janne Ahosen ja Jarkko Määtän kanssa sijoittuen sijalle 10. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän oli 19:s.
Kykkänen sai Predazzon Universiadeissa 2013 hopeaa sekajoukkuekilpailussa Sami Niemen kanssa.
Vuonna 2011 Kykkänen voitti kultaa Lapualla järjestetyissä kaikkien aikojen ensimmäisissä naisten SM-kisoissa.
Kykkänen edustaa KL SkiJumping Teamia ja aikaisemmin hän on edustanut Lahden Hiihtoseuraa ja Ounasvaaran Hiihtoseuraa. Häntä valmentaa Toni Nieminen. Vuoteen 2018 asti häntä valmensi isänsä Kimmo Kykkänen, joka oli myös Suomen hiihtoliiton naisten mäkihyppyryhmän valmentaja.
Kykkänen aloitti mäkihypyn jo kolmevuotiaana. Mäkihypyn lisäksi hän on pelannut jalkapalloa FC Reippaan juniorijoukkueessa.