hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Hävittäjä-ässä (romaani)
Hävittäjä-ässä on Niilo Lauttamuksen kirjoittama sotaromaani vuodelta 1975.
Pääosiltaan talvi- ja jatkosotien aikaan sijoittuvan romaanin päähenkilö on hävittäjälentäjä "Toivo Kuikka", romaanin alussa arvoltaan kersantti, lopussa lentomestari. Romaanissa kuvataan ilmasodan tapahtumia yksittäisten taistelukohtausten ja sotilaskohtaloiden kautta. Lisäksi sen keskeisiä elementtejä ovat lentäjien aseveljeys ja muu sosiaalinen elämä. Tärkeä osa on päähenkilö Toivon ja pohjalaisen maanviljelijän tyttären "Maija Jurron" rakkaustarina. Tarinan edetessä Toivo Kuikka kehittyy lentäjänä ja saa yhä tehokkaampia koneita. Ensimmäiseksi hän lentää koulutuslentoja nimeämättömillä harjoituskoneilla, talvisodassa Fokker D.XXI:llä ja jatkosodassa Brewsterillä ja lopulta Me 109:llä.
Ilmataisteluiden ja -voittojen myötä hänen henkiset paineensa kuitenkin kasvavat. Niitä lievittää väliaikaisesti sosiaalinen hyväksyntä, jota hän saavuttaa Maijan vanhempien silmissä ja joka tekee mahdolliseksi avioliiton Maijan kanssa. Toivo on kasvanut huutolaisena. Huutolaislapsuuden tuottama sosiaalinen jännite nousee esiin hänen suhteessaan Maijan vanhempiin ja kilpakosijaan.
Sallasta itään
Vänrikki Virtasen sissikomppania on lepäämässä syksyllä 1943, kun se hälytetään äkkiä varastoja räjäyttäneen vihollisjoukon kimppuun. Pian komppania joutuu väijytykseen ja vääpeli Jussi Kesti huomaa makaavansa vaikeasti päähänsä haavoittuneena suolla kaukana komppaniastaan.
Kuoleman suo
Kuoleman suo on Reino Lehväslaihon kirjoittama sotaromaani.
Jauhokoisa
Jauhokoisa ("Ephestia kuehniella", syn. "Anagasta kuehniella") on koisien heimoon kuuluva pikkuperhonen. Se on yleinen viljatuotteita turmeleva tuhohyönteinen. Jauhokoisa lentää öisin ja päivisin se istuu hämärissä ja varjoisissa paikoissa seinillä ja katoissa siivet suljettuina.
Aikuinen jauhokoisa on vaaleanharmaa, tummemman harmaiden juovien kuvioima. Vartalo on noin 12 mm pitkä, siipien kärkiväli 16-20 mm. Toukka kasvaa 2 cm pitkäksi, se on harvakarvainen ja väriltään muuten melkein valkea, mutta pää on musta. Toukka syö jauhoja ja erittää hämähäkin seittiä muistuttavaa rihmaa, joka aiheuttaa jauhojen paakkuuntumista. Aikuinen perhonen ei syö mitään.
Jauhokoisan toukat muistuttavat intianjauhokoisan toukkia; aikuinen on eri värinen.
Poventsan korpit
Syksyllä 1943 sissikomppania saa tehtäväkseen räjäyttää huoltotukihdon Vienanmeren kanavalla. Venäläiset tekevät kuitenkin vastaiskun jo operaation alussa.
Adrienne King
Adrienne King (s. 4. helmikuuta 1960) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan pääroolistaan kauhuelokuvassa "Perjantai 13." vuodelta 1980.
King syntyi ja kasvoi Long Islandin Oyster Bayssa Yhdysvalloissa. Hän esiintyi nuoruudessaan useissa mainoksissa ja yritti saada kuuluisuutta aloittaakseen elokuvauran. Hän osallistui "Perjantai 13." -elokuvan koe-esiintymiseen ja pääsi pääosaan näyttelemään Alicea. Elokuvasta tuli menestys, ja King joutui erään pakkomielteisen ihailijan vainoamaksi. Kun vainoaja saatiin kiinni, King vetäytyi julkisuudesta, mutta vieraili kuitenkin elokuvan ensimmäisessä jatko-osassa. Hän myös oli taustatanssijana elokuvassa "Saturday Night Fever – lauantai-illan huumaa", mutta mainintaa ei ole lopputeksteissä.
The Singles Collection (The Kinksin albumi)
The Singles Collection on brittiläisen The Kinks -yhtyeen vuonna 1997 julkaistu kokoelma-albumi, joka sisältää singlenä julkaistuja kappaleita vuosilta 1964–1970.
Rob Schneider
Robert Michael ”Rob” Schneider (s. 31. lokakuuta 1963) on yhdysvaltalainen näyttelijä, koomikko, käsikirjoittaja ja ohjaaja. Hän tuli alun perin tunnetuksi "Saturday Night Live" -ohjelmasta ja on sittemmin esiintynyt muiden muassa elokuvissa "Deuce Bigalow – 10 dollarin gigolo" (1999), "Elukka" (2001) ja "The Hot Chick" (2002). Elokuvassa "Aina eka kerta" (2004) Schneider esittää Henry Rothin (Adam Sandler) ystävää.
Schneider syntyi San Franciscossa, Kaliforniassa, ja valmistui Terra Nova High Schoolista vuonna 1982. Hänellä on filippiiniläisiä sukujuuria.
Schneiderilla oli vuonna 2006 vähemmän mairitteleva kunnia voittaa huonoimman miespääosan Razzie elokuvasta "Deuce Bigalow: Koko Euroopan gigolo" (2005). Hänen ohjaajandebyyttinsä oli elokuvassa "Big Stan" vuonna 2008.
Luke Greenfield
Luke Greenfield (s. 5. helmikuuta 1972) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hänen ohjaamiaan elokuvia ovat "Elukka" (2001), "Unelmien naapuri" (2004), "Rakkaus lainassa" (2011) ja "Valekytät" (2014). Hän syntyi Manhassetissa, New Yorkin osavaltiossa, ja valmistui Staples High Schoolista Connecticutin Westportissa 1990.
João Pinto
João Manuel Vieira Pinto (s. 19. elokuuta 1971 Porto, Portugali) on portugalilainen entinen jalkapalloilija.
Pinto oli yksi Portugalin "kultaisen sukupolven" tähdistä. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä.
Pinto edusti vuosina 1988–1990 ja 1991–2008 kotimaassaan Boavistaa, Benficaa, Sportingia ja Bragaa. Kotimaansa ulkopuolella hän edusti espanjalaista Atlético Madridia vuosina 1990–1991. Pinto saavutti urallaan kaksi Portugalin-mestaruutta ja neljä Portugalin cupin voittoa.
Portugalin maajoukkueessa Pinto pelasi vuosina 1991–2002 81 ottelua ja teki niissä 23 maalia. Hän edusti Portugalia EM-kilpailuissa vuosina 1996 ja 2000 sekä MM-kilpailuissa vuonna 2002. Pinto oli myös voittamassa nuorten maailmanmestaruutta Portugalin riveissä vuosina 1989 ja 1991.
Les Crasheurs De Feu
Les Crasheurs De Feu kertoo saksalaisesta industrial metal -yhtye Rammsteinista. Kirjassa on paljon haastatteluja ja kuvia Rammsteinista. Kuvat ovat mustavalkoiset ja kirja on ranskankielinen.
Tourbook Germany 2001
Tourbook Germany 2001 on saksalaisen industrial metal -yhtye Rammsteinin kiertuekuvakirja. Kuvat ovat Mutter-kiertueelta. Kirjaa on saatavana ainoastaan Rammstein Shopista.
Ursprung Punkszene
Ursprung Punkszene (Punkin alkuperä) on kirja, joka kertoo saksalaisista punkkia soittavista yhtyeistä. Mukana ovat muun muassa Rammstein, Feeling B, Firs Arch, Die Firma ja Freygan. Kirja on saksankielinen.
Mix Mir Einen Drink
Mix Mir Einen Drink on kirja, joka kertoo jo lopettaneesta saksalaisesta punkkia soittavasta yhtyeestä Feeling B:stä. Kirjassa kerrotaan mm. yhtyeen jäsenistä Christian Lorenzista ja Paul Landersista, jotka soittavat saksalaisessa industrial metal -yhtye Rammsteinissa. Kirja on saksankielinen.
The Powerpuff Girls: Mojo’s Pet Project
The Powerpuff Girls: Mojo’s Pet Project on Tehotytöt-animaatiosarjaan perustuva videopeli. Peli keskittyy nimensä mukaan Tehotyttöjen tehävään pysäyttää Mojo Jojo ja hänen juonensa. Pelin kehitti Intelligent Games vuonna 2001 ja se on saatavilla vain PC:lle.
Letzte Ausfahrt: Germania
Letzte Ausfahrt: Germania on kirja Saksan metalliyhtyeistä. Kirjassa kerrotaan yhtyeistä kuten Rammstein, Die Toten Hosen, Böhse Onkelz, Forthcoming Fire, Joachim Witt, Die Allergie ja Das Ich. Kirja on saksankielinen.
Liederbuch (Rammstein)
Liederbuch on saksalaisen industrial metal -yhtye Rammsteinin nuottikirja. Kirjassa on nuotit ja tabulatuurit kitaralle ja kosketinsoittimille.
Jyväskylän seudun Jaguaarit
Jyväskylän seudun Jaguaarit (ent. Jyväskylä Jaguaarit) on amerikkalaisen jalkapallon erikoisseura. Seuran edustusjoukkue pelaa II-divisioonassa. Lisäksi seuralla on juniorijoukkueet useissa ikäryhmissä.
Kaudella 2007 edustusjoukkue saavutti seurahistorian ensimmäisen SM-mitalin sijoittumalla kolmanneksi. Vuotta aikaisemmin seura juhli I-divisioonan voittoa ja Vaahteraliigaan nousua. Joukkue on pelannut vaahteraliigassa vuosina 2000-2005 sekä 2007-eteenpäin. Naisissa Jaguaarit on juhlinut myös Suomen mestaruutta vuonna 2000.
Edustusjoukkue
A-Juniorit
B-Juniorit
C-Juniorit
D-JunioritJyväskylä Pirates on Jyväskylän seudun Jaguaarien kehitysjoukkue. Joukkue on pelannut II-divisioonaa vuosina 2010–2012, sekä nimellä Päijänne Pirates vuosina 2003–2005. Kehitysjoukkue tehnee paluun kaudella 2017.
Viipurin Suomalainen Kirjallisuusseura
Viipurin Suomalainen Kirjallisuusseura on Viipurissa vuonna 1845 perustettu kirjallisuusseura. Se on Suomen vanhimpia yhä toimivia seuroja. Nykyisin Helsingissä toimiva seura vaalii Viipurin kirjallista ja kulttuurista perintöä julkaisemalla uusinta Viipuria koskevaa tieteellistä tutkimusta sekä järjestämällä keskustelu- ja esitelmätilaisuuksia. Vuoteen 1859 saakka seura toimi nimellisesti Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran alaosastona. Vuonna 1847 seura kustansi suomenkielisen aapisen. Vuonna 1850 julkaistu runokokoelma "Lauluja Suomen neitoisille" sisälsi mm. Antti Rädyn runoja. Vuodesta 1860 vuoteen 1893 seura ylläpiti alkeiskoulua Viipurissa. Toiminnan mahdollisti Adam Wilkeltä saatu testamenttilahjoitus. Vuodesta 1860 vuoteen 1863 seura julkaisi myös "Otawa" –nimistä lehteä. Vuonna 1908 seura pystytti Mikael Agricolan patsaan Viipuriin. Patsaan veisti Emil Wikström. Seuralla on myös noin 500 nimikettä käsittävä Viipuri-kirjasto, joka on saatu toimintansa lopettaneen Torkkelin killan lahjoituksena. Kirjastoa säilytetään tällä hetkellä Karjala-talossa Helsingissä.
Seuran Wiipuri-portaali www.wiipuri.fi kokoaa tietoja Viipurista ja Viipurin historiasta ja seuran Youtube-kanavan kautta julkaistaan mm. seuran järjestämien tutkimuspäivien luentoja.
Vuodesta 1976 seura on julkaissut kirjasarjaa "Viipurin Suomalaisen Kirjallisuusseuran toimitteita". Seuran puheenjohtajana toimii dosentti Pentti Paavolainen.
Paratiisikala
Paratiisikala ("Macropodus opercularis") on pieni värikäs aasialainen kala. Niitä on tuotu Eurooppaan akvaariokaloiksi jo 1800-luvulla yhtenä ensimmäisistä lajeista kultakalojen jälkeen.
Paratiisikala kasvaa noin 10 cm pitkäksi. Sen vartalo on punaisen ja sinisen kuviollinen. Värit muuttuvat kalan mielentilan mukaan tummemmiksi ja vaaleammiksi. Koiraan pyrstö ja evät ovat suuret liehukkeet, mutta eivät yhtä isot kuin taistelukalalla.
Paratiisikala elää luonnossa Itä-Aasiassa Koreasta Pohjois-Vietnamiin, joissa, ojissa ja kastelukanavissa. Labyrinttielimensä avulla se pärjää vähähappisissakin lampareissa.
Paratiisikalat ovat melko aggressiivisia lajitovereitaan ja pienempiä kaloja kohtaan. Samassa akvaariossa ei voi yleensä pitää enempää kuin yhtä koirasta.
Kutuvalmis koiras rakentaa kuplapesän ja houkuttelee naaraan siihen. Kutemisen jälkeen koiras suojelee pesää poikasten kuoriutumiseen asti, ja hätistää naaraankin pois. Kotiakvaariossakin on melko helppoa saada kalat kutemaan, mutta poikasten kasvatus on haastavampaa, koska ne tarvitsevat hienojakoista ruokaa, mutta veden pitäisi silti pysyä hyvälaatuisena.
Paratiisikala elää luonnossakin monenlaisissa vesissä, ja kestää monenlaisia lämpötiloja ja labyrinttielimensä takia vähähappisia olosuhteita. Aikuiset yksilöt pärjäävät lämpötiloissa 15-28 °C. Kalat innostuvat kutemaan veden lämmitessä yli 22 °C, mielellään lähelle 25 °C, kun taas poikasille sopii 20-24 °C.
Sopiva veden pH-arvo on 6–8, kovuus (dH) 5–19.
Luonnossa paratiisikalat syövät hyönteisiä, muita selkärangattomia, pikkukaloja ja niiden mätiä. Akvaariossa sille annetaan pakastettujen eläinten kuten surviaisentoukkien lisäksi hiutaleruokaa tai pieniä pellettejä.
Lippulehtikala
Lippulehtikala ("Pterophyllum altum") on eteläamerikkalainen kirjoahven, jota pidetään myös akvaarioissa pienikokoisemman sukulaisensa lehtikalan tavoin.
Lippulehtikala on litteä ja korkea, muistuttaa muodoltaan syrjällään uivaa lehteä. Hopeansävyisellä pohjalla on kolme ruskeaa pystyraitaa ja punertavia juovamaisia kuvioita, jotka ulottuvat evään asti. Pitkät evät korostavat lehtimäisyyttä. Aikuisen kalan korkeus evineen voi olla luonnossa lähes puoli metriä. Laji risteytyy lehtikalan kanssa.
Lippulehtikalat ovat kotoisin Orinoco- ja Rio Negro-jokien vesistöistä Venezuelan, Kolumbian ja Pohjois-Brasilian alueelta.
Lippulehtikala voi olla aggressiivinen muita lajeja kohtaan. Se kutee tyypillisesi puunjuurelle tai muun kiinteän rakenteen päälle. Lippulehtikalapariskunta jää tämän jälkeen vartioimaan kutua ja ajaa tunkeilijat pois reviiriltään. Poikaset selviävät harvoin kotiakvaariossa.
Lippulehtikalat suosivat vettä, jonka pH on 4.5–5.8, kovuus varsin pehmeä ja lämpötila 26–29 °C. Koska kala voi kasvaa korkeaksi, se tarvitsee ison akvaarion.
Sinikirjoahven
Sinikirjoahven ("Andinoacara pulcher" vanh. "Cychlasoma pulchrum") on akvaariokalana suosittu keskiamerikkalainen kirjoahven.
Sinikirjoahven on tummemman ja vaaleamman sinisen pystyraitainen. Se voi kasvaa 16 cm pitkäksi. Kaloilla ei juuri ole ulkoisia sukupuolieroja, mutta yleensä uros on kookkaampi. Koko ei kuitenkaan ole luotettava tekijä sukupuolen määrittelyssä, koska poikueen yksilölliset kokoerot voivat olla hyvinkin suuria. Sen lisäksi pienissä akvaarioissa kalat eivät yleensä kasva hakuteoksissa ilmoitettuihin mittoihin. 
Sinikirjoahvenen normaali väritys on tasainen haalean ruskea sinisillä täplillä. Kuvan kala on kutuväreissä, jolloin tummat pystyraidat tulevat näkyviin ja värit muutenkin voimistuvat ja syvenevät. Myös reviiritaisteluiden yhteydessä tai muuten kalojen uhitellessa toisilleen värit voimistuvat.
Sinikirjoahven on kotoisin Keski- ja Etelä-Amerikasta: Trinidadista ja Venezuelasta.
Sinikirjoahven on sävyisämpi kuin moni muu kirjoahvenlaji, mutta sekin saattaa kiusata pienempiä kaloja samassa akvaariossa,varsinkin jos allas on pieni tai tiheästi asutettu. Se kaivelee pohjaa, joten kasvit pitää istuttaa ruukkuihin. Suuremmissa akvaarioissa kasvit yleensä saavat olla rauhassa kun isohkoksi kasvavat kalat eivät stressaannu samalla tavalla kuin pienemmissä altaissa. Myös kasvien istuttaminen tasaiseksi kasvustoksi saattaa auttaa. Yksittäiset kasvit aukealla alueella usein joutuvat kiskomisen kohteiksi. Pohja-aineksen kaivaminen on osa kuturiittejä. Muutoin pohjat saa olla rauhassa.
Kala kutee kotiakvaariossa helpohkosti ilman toimenpiteitäkin. Kutu innon laukaisemiseen voi riittää vedenvaihto,allaslämmön nostaminen parilla asteella,kevätauringon valaisema allas ja pidentynyt päivä tai parantunut ruokavalio.
Mäti lasketaan kiinteälle alustalle yleensä kivelle, harvemmin lasiin tai kasvin lehdelle. Molemmat vanhemmat osallistuu vaihtelevalla tunnollisuudella poikasten hoitoon. Naaras vahtii munia ja poikasia uros reviiriä. Uroksella voi olla myös useampia naaraita samaan aikaan jolloin poikasten hoito ja tunnollisuus voi kärsiä.
Kutu alkaa väristä viimeistään kolmantena päivänä, jolloin emo siirtää ne kaivettuun poikaskuoppaan. Noin viikon kuluttua poikaset lähtevät uimaan. Seura-akvaariossa poikaset joutuvat helposti muiden asukkaiden ruuaksi joten kasvatus olisi parasta suorittaa erillisessä altaassa. Toisinaan myös kokemattomat vanhemmat voivat syödä kudun ja parin epäonnistumisen jälkeen voi olla parasta vaihtaa kutuparia.
Sinikirjoahven on kotoisin pehmeästä jokivedestä. Sopiva pH on 6,5–7,5 ja lämpötila 19–24 °C.
Sinikirjoahven on varsin kaikkiruokainen, miltei kaikki jääkaapista löytyvät ruoka-ainekset sopivasti paloiteltuna tuntuvat kelpaavan. Tosin vedenlaatukysymysten ja rasvoittumisvaivojen vuoksi ruokavalio olisi hyvä pitää kaloille luonnollisesti kuuluville aineksille. Sinikirjoahven syö mielellään kuivaruokaa, mutta tuoreet tai pakastetut vihannekset lisäravintona ovat hyväksi. Kirjoahvenille kehitetty Räkmix on erityisen hyvä perusruoka myös sinikirjoahvenille. Myös simpukat, katkaravut ja mäti on kaloille mieluisaa purtavaa. Verimadot on herkkua, jolla voi myös kutuintoa herkistää.
Saumakirjoahven
Saumakirjoahven ("Aequidens rivulatus") on etelä- ja keskiamerikkalainen kirjoahvenlaji, jota pidetään myös akvaariokalana. Sen englanninkielinen nimi ”green terror” kertoo lajin aggressiivisuudesta.
Saumakirjoahven on isopäinen, harteikkaan oloinen kala, joka voi kasvaa 20 cm pitkäksi. Väriltään se on aikuisena vihertävän ruskea, evissä näkyy hohtavia sinisen, vihreän ja oranssin sävyjä. Kyljessä on tumma, sormenjäljen muotoinen läikkä. Koiraalle kehittyy vanhemmiten otsakyhmy. Evän kärkien perusteella voidaan erotella kullan ja hopean sävyiset värimuodot. Nuoret yksilöt ovat ruskeampia, niiden kyljissä on sininen häivähdys, ja niitä on joskus akvaariokaupassa myyty sinikirjoahvenina.
Saumakirjoahven on kotoisin Keski- ja Etelä-Amerikan Tyyneenmereen laskevista joista Perun Tumbes-joen ja Ecuadorin Esmeraldas-joen väliltä.
Kalojen aggressiivisuus vaihtelee yksilöstä toiseen. Pienten kalojen seurassa saumakirjoahven on riski, ja kutuhalujen lisääntyessä se on erittäin reviiritietoinen.
Sopiva lämpötila on 24–26 °C. Iso kala syö ja ulostaa paljon, joten veden laatua pitää seurata. Sopivaa ruokaa ovat lihapitoiset sekoitteet ja pakastetut pikkueläimet kuten surviaisentoukat.
Georginio Wijnaldum
Georginio Gregion Emile Wijnaldum ([ʒɔrˈʒiɲoː ʋɛi̯ˈnɑɫdʏm], s. 11. marraskuuta 1990 Rotterdam, Etelä-Hollannin provinssi, Alankomaat) on Alankomaalainen jalkapalloilija, joka on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin valioliigassa. pelaavaa Liverpoolia. Hänen sukujuuret ovat Surinamessa.
Juniorina Wijnaldum edusti Spartaa ja Feyenoordia. Feyenoordin edustusjoukkueessa hän teki ensiesiintymisensä vuonna 2007. Wijnaldum allekirjoitti 6. maaliskuuta 2009 kesään 2012 ulottuvan sopimuksen. Kesällä 2011 hän siirtyi kuitenkin viiden miljoonan punnan siirtosummalla PSV Eindhoveniin. Hän voitti Alankomaiden-mestaruuden ja hänet valittiin Eredivisien parhaaksi pelaajaksi kaudella 2014–2015.
Wijnaldum siirtyi kesällä 2015 Englannin Valioliigan Newcastleen 20 miljoonan euron siirtosummalla. Vuotta myöhemmin hän siirtyi Liverpooliin 30 miljoonalla eurolla.
Wijnaldum pelasi Alankomaiden alle 17-, 19- ja 21- vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi kolme ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013, joissa Alankomaat eteni välieriin. Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi EM-karsintaottelussa San Marinoa vastaan syyskuussa 2011. Hän tuli 86. minuutilla vaihdosta kentälle ja teki neljä minuuttia myöhemmin Alankomaiden viimeisen maalin 11–0-voitossa.
Wijnaldum pelasi Alankomaiden kaikissa otteluissa MM-kilpailuissa 2014. Kahdessa ensimmäisessä ottelussa hän tuli vaihdosta kentälle, loput viisi ottelua hän pelasi kokonaisuudessaan. Hän teki Alankomaiden viimeisen, 3–0-maalin pronssiottelussa Brasiliaa vastaan.
Bakool
Bakool on Somalian alue, jonka pääkaupunki on Xuddur. Bakoolissa suurin klaani on Rahanweyn. Alue sijaitsee Etiopian vastaisella rajalla, ja sen pinta-ala on 26 962 neliökilometriä. Vuonna 2008 asukkaita arvioitiin olevan noin 351 000.
Bay
Bay on Somalian alue, jonka pääkaupunki on Baidoa. Bayssa suurin klaani on rahanwein, myös hawiyeen kuuluu alueen asukkaita. Alueen pinta-ala on 35 156 neliökilometriä. Vuonna 2008 asukkaita arvioitiin olevan vähän yli miljoona.
Vuosina 1991-1993 aluetta vaivasi nälänhätä.
Gedo
Gedo on Somalian alue, jonka pääkaupunki on Garbahaarrey. Alue sijaitsee maan lounaisosassa Kenian ja Etiopian vastaisella rajalla. Sen pinta-ala on 60 389 neliökilometriä. Vuonna 2008 asukkaita arvioitiin olevan noin 555 000.
Vuonna 2007 alueella oli tuhansia pakolaisia, joille rakennettiin pakolaisleirejä Kenian rajan tuntumaan.
Aluetta vaivasi nälänhätä. Levottomuuksien takia ruoka-apua oli vaikea saada paikalle, kun Kenia kielsi maakuljetukset rajan yli.
Tarmo Kunnas
Tarmo Ossi Tapani Kunnas (s. 16. lokakuuta 1942 Tampere) on professori ja filosofinen kirjailija. Kunnas on opiskellut paitsi Helsingissä, myös Ranskassa (Pariisi), Saksassa (München ja Freiburg im Breisgau), Yhdysvalloissa (Yale) ja Neuvostoliitossa (Moskova). Helsingin yliopiston yleisen kirjallisuustieteen apulaisprofessori hän oli 1974-1985 ja Jyväskylän yliopiston kirjallisuuden professori 1985 -2009, Pariisin yliopiston suomen kielen ja Suomen kirjallisuuden ja kulttuurin vieraileva professori 1974–1977 ja 1997–1999, sekä Göttingenin yliopiston vieraileva professori vuonna 1984 .
Tarmo Kunnas on johtanut ja organisoinut lukuisia kulttuuritapahtumia kotimaassaan ja toiminut vuodet 1989–1995 Suomen Ranskan-instituutin ensimmäisenä johtajana Pariisissa. Hän on monin tavoin toiminut sillanrakentajana suomalaisen ja ranskalaisen kulttuurin välillä. Hänet tunnetaan Suomessa myös tiedotusvälineissä kantaa ottavana vaikuttajana.
Kunnas on erikoistunut lähinnä ranskalaiseen ja saksalaiseen kirjallisuuteen ja filosofiaan. Hän on kirjoittanut mm. useita tutkielmia Nietzschen filosofiasta ja Knut Hamsunista, sekä pohtinut moraalin, politiikan, pahan ja rakkauden olemusta. Nietzsche-tutkielmissaan Kunnas painottaa ajattelijan kirjallista ilmaisutapaa ja kaiken läpitunkevaa epäilyä ja näkee Nietzschen todellisuuskäsityksen moniulotteisena. Hän arvostelee Nietzschen ajattelun totalitaristista politisointia. Kunnaksen Nietzsche-komiikkaa analysoivaa teosta on nimitetty klassikoksi. Se on ensimmäinen tutkielma, jossa Nietzschen komiikkaa tutkitaan systemaattisesti ja kokonaisvaltaisesti. ​Paha-tutkielmassa tekijä dekonstruoi kristillistä alkuperää olevan pahan käsitteen ja tuo esille uusia, esim. karismaattisen pahan kaltaisia "pahuuden" lajeja.Kun moraali tulee liian tietoiseksi itsestään, se menettää aitouttaan.
Kunnas on julkaissut usealla kielellä myös analyysejä Euroopan älymystön suhteesta fasismiin aatehistoriallisesta ja filosofisesta näkökulmista. Vuonna 1975 ehkä merkittävin italialaisen fasismin tutkija Renzo De Felice piti Kunnaksen väitöskirjaa parhaimpana fasismin ideologiaa analysoivista teoksista.  Jotkut Italian uusfasistit ottivat 1970-luvulla sen omakseen ja tekivät siitä epävirallisen italiankielisen käännöksen. Akropolis-kustantamon julkaistua virallisen käännöksen 1982 teos oli jo noussut klassikoksi. Kunnas on myöhemmissä teoksissaan (mm.Fasismin lumous) korostanut, että itse politiikan käsite ja aatteiden poliittinen sisältö vaihtelee kontekstista riippuen. Ne eivät ole yksiselitteisiä ja universaaleja eivätkä sisällä kausaalisuhteita. Intelligentsian polittisen sitoutumisen taustalla on kuitenkin yleensä moraaliseksi, kultuurifilosofiseksi tai esteettisiksi uskottuja perusteita. Uskoa kaiken poliittisuuteen ja arvojen ideologiseen yksiselitteisyyteen Kunnas kutsuu kriittisessä hengessä "ideologiseksi determinismiksi".
Keski-Juba
Keski-Juba eli Jubbada Dhexe on Somalian alue, jonka pääkaupunki on Buaale. Se on saanut nimensä alueen halki virtaavasta Jubba-joesta. Vuonna 2006 alueella oli pahoja tulvia.
Alueen pinta-ala on 9 836 neliökilometriä. Se on Somalian parasta maanviljelysseutua, koska Jubba-joen laaksossa on riittävästi kosteutta ja ravinteita. Vuonna 2008 asukkaita arvioitiin olevan noin 349 000.
Ala-Juba
Ala-Juba eli Jubbada Hoose on Somalian alue, jonka pääkaupunki on Somalian kolmanneksi suurin kaupunki Kismayo.
Ala-Juba sijaitsee maan lounaisimmassa kolkassa Kenian vastaisella rajalla. Alueen pinta-ala on 42 876 neliökilometriä. Vuonna 2008 asukkaita arvioitiin olevan noin 643 000.
Frank Coraci
Frank Coraci (s. 3. helmikuuta 1966) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja sekä -käsikirjoittaja ja vähäisten sivuosien näyttelijä. Hän on tehnyt huomattavaa yhteistyötä varsinkin näyttelijä-muusikko Adam Sandlerin kanssa.
Coraci syntyi Long Islandilla, New Yorkin osavaltiossa. Hänen teostensa joukossa ovat "Kosto elää" (1994), "The Wedding Singer" (1997), "Juomahemmo" (1998), "Maailman ympäri 80 päivässä" (2004) ja "Klik!" (2006).
Joseph Castanon
Joseph Michael Castanon (s. 19. elokuuta 1997) on yhdysvaltalainen lapsinäyttelijä. Hänet muistetaan kansainvälisesti parhaiten Ben Newmanin roolista elokuvassa "Klik!" (2006); hänen isäänsä esitti pääosan näyttelijä Adam Sandler.
Castanon syntyi Denverissä, Coloradossa.
Sylvi Kunnas
Sylvi Alice Kunnas-Vehmas (o.s. "Karlsson", 3. tammikuuta 1903 Turku – 26. lokakuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen kuvittaja ja taidemaalari.
Kunnas syntyi Turussa ja opiskeli Turun piirustuskoulussa, jossa vallitsi modernismille suopea henki. Toisaalta vasta itsenäistyneen Suomen ilmapiirissä naisen ei ollut helppoa toimia taiteilijana , ja Sylvi Kunnaskin siirtyi opiskelemaan Helsinkiin Taideteollisuuden keskuskoulun opettajalinjalle. Hänen ei kuitenkaan tiedetä koskaan suunnitelleen opettajaksi ryhtymistä, vaan hän jatkoi edelleen omaa taiteellista työtään. Pääkaupungissa Kunnas etsiytyi Helsingin modernistisiin piireihin ja liittyi tulenkantajien kirjallis-taiteelliseen toveriryhmään. Hänestä tulikin Tulenkantajien piirin keskeinen kuvataiteilija.
Sylvi Kunnas avioitui taidemaalari Wäinö Kunnaksen (1896–1929), kanssa 1924 ja perheeseen syntyi kaksi tytärtä. Perhevelvollisuudet katkaisivat Sylvi Kunnaksen opinnot mutta hän toimi edelleen aktiivisesti taitelijapiireissä ja jatkoi luovaa työtään ahkerana kuvittajana. Kunnas kuvitti albumeja, lehtiä ja kirjoja. 1920-luvulla ilmestyneen Tulenkantajat-lehden kuvituksista suurin osa oli Sylvi Kunnaksen käsialaa. Hänen päätyönsä kuvittajana on Mika Waltarin ja Olavi Laurin (oik. Olavi Paavolainen) runokokoelman "Valtatiet" (1928) kuvitus ja kansikuva. Kokoelma edustaa sekä runojensa että kuvituksen osalta urbaania futurismia ja koneromantiikkaa. Kansi on rohkean ekspressiivinen ja edustaa Suomessa harvinaista kansainvälistä Art Deco -tyyliä.
­Wäinö Kunnaksen kuoltua Sylvi Kunnas oli avioitunut taidekriitikko Einari J. Vehmaksen kanssa 1930, ja perheeseen syntyi vielä tytär. Vaikka perhevelvoitteet vaativat suuren osan ajasta, Kunnas toimi kuvittajana 1940-luvun lopulle saakka. Ulkomaisten esikuvien pohjalta hän kehitti tunnistettavan ja modernistisen tyylin, jonka tunnusmerkkejä olivat vapaamuotoinen kuva-ala, koristeellisuus ja varjostukseton, notkea tussiviiva. Hän erikoistui runouden kuvittamiseen ja teki kansikuvia mm. Elina Vaaran, Edith Södergranin ja tyttärensä Kirsi Kunnaksen runokokoelmiin.
Toisen maailmansodan jälkeen Kunnas siirtyi kuvittajasta taidemaalariksi. Hänen laajassa tuotannossaan on muotokuvia, kaupunki- ja luontokuvia sekä vaaramaisemia. Tulenkantajapiirissä muodostuneet ystävyyssuhteet säilyivät edelleen, merkittävimpinä Olavi Paavolainen, Helvi Hämäläinen ja runoilija ja kriitikko Lauri Viljanen.
Mahdollisesti Vehmaksen ja tulenkantajien näkemykset vaikuttivat siihen, että Kunnas pysyttäytyi koko uransa ajan esittävässä maalaustaiteessa ja jäi pois ajan avantgardesta. Hänen maalaustuotantonsa on kuitenkin modernistista, taiteelliset ratkaisut ja taiteilijan kädenjälki ohittavat ulkoisen todellisuuden kuvaamisen; sommittelussa näkyvät kubistiset vaikutteet, siveltimenkäyttö on usein ekspressiivistä, värit jopa fauvistisia. Kunnaksen tunnetuin maalaus on tulenkantajatoverin Elina Vaaran muotokuva vuodelta 1943. Sylvi Kunnaksen ensimmäinen yksityisnäyttely järjestettiin vasta sodan jälkeen, vuonna 1948.
Colleen Haskell
Colleen Marie Haskell (s. 6. joulukuuta 1976) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Kansainvälisesti hänet muistetaan parhaiten Riannan roolista elokuvassa "Elukka" (2001). Hän kilpaili myös "Selviytyjien" ensimmäisellä tuotantokaudella Malesiassa.
Bethesdassa, Marylandissa syntynyt Haskell valmistui Walter Johnson High Schoolista ja Georgian yliopistosta.
Einari Wehmas
Aarne Einari Wehmas (27. marraskuuta 1898 Vesilahti – 8. kesäkuuta 1955) oli suomalainen taidemaalari. Hän opiskeli Turun taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1914–1918 ja sittemmin myös ulkomailla. Hän debytoi Turussa 1917.
Vehmas kuului aluksi Marraskuun ryhmään. Hänen tyylinsä lähenee kubismia. Hän ja Karl Ingelius maalasivat Turun Martinkirkon alttaritaulun.
Vehmaksen puoliso oli vuodesta 1944 Kerttu Elin o.s. Sirén (kirjailija Elina Vaara). Hänen vanhempansa olivat kauppias Oskari Wehmas ja Fanny Amanda o.s. Laurila.
Skol (olut)
Skol on tanskalaisen Carlsberg-panimon valmistama olut. Ensimmäisen kerran olutta pantiin vuonna 1959, ja sen nimi tulee ruotsin kielen sanasta "skål". Nykyään olutta on saatavana muutamana eri versiona.
Skol tuli myyntiin Euroopassa vuonna 1964 ja Brasiliassa vuonna 1967. Vuonna 1979 sitä alettiin myydä alumiinitölkeissä. Vuonna 2004 olutta myytiin yli 20 maassa.
Vuonna 2000 São Paulossa järjestettiin ensimmäinen Skol Beats -festitaali, ja tuolloin julkistettiin oluesta valmistettu uusi "Beats"-maku. Vuonna 2006 julkistettiin sitruunanmakuinen "Skol Lemon".
Dyynimuura
Dyynimuura ("Formicivora littoralis") on erittäin uhanalainen varpuslintu, joka elää endeemisenä Cabo Frion lähistöllä Brasiliassa.
Dyynimuura on kooltaan noin 12,5 cm pitkä. Väritykseltään se on hyvin tumma. Koiras on musta lukuun ottamatta valkoisia viiruja siivissä, valkoista pyrstön päätä ja ruskeita alueita otsassa ja siivissä. Naaras on ruosteenruskea ja sen päässä on tummemman ruskea kruunu ja leveä musta kasvomaski. Pyrstö on naaraalla koiraan kaltainen. Dyynimuuran laulu on nopeita sarjoja korkeita "tschiuk"-ääniä. Kutsuääni on niin ikään korkea ja nasaalinen "kiu-kiu-kiu".
Dyynimuurat elävät rannikolla trooppisilla kuivilla pensasaroilla, joilla on paljon kaktus- ja ananaskasveja. . Dyynimuurakannan kooksi arvioidaan noin 250–1 000 yksilöä ja kannan arvellaan edelleen vähentyvän. Pääsyy kannan vähenemiseen on linnun elinympäristön tuhoaminen. Dyynimuurat elävät seudulla, joka on erittäin suosittua lomailualuetta. Rantoja onkin raivattu loma-asuntojen tieltä. Lisäksi oman uhkansa linnuille tuo alueella toimiva suolateollisuus.
Claudio Acosta
Claudio German Acosta (s. 12. helmikuuta 1988) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän on pelannut vuodesta 2005 Club Atlético San Lorenzo de Almagrossa; pelipaidan numerona on 15.
Acosta syntyi Saltan maakunnassa Argentiinan pohjoisimmissa osissa.
Ramón Díaz
Ramón Ángel Díaz (s. 29. elokuuta 1959) on argentiinalainen entinen jalkapalloilija, joka on nyttemmin siirtynyt valmennustöihin. Hän pelasi Argentiinan jalkapallomaajoukkueessa vuoden 1982 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Díaz syntyi La Riojassa.
Bridgette Andersen
Marriah Bridgette Andersen (11. heinäkuuta 1975 – 18. toukokuuta 1997) oli yhdysvaltalainen lapsinäyttelijä. Hänet muistetaan parhaiten Savannah'n roolista elokuvassa "Savannah Smiles" (1983).
Andersen tuli tutuksi myös televisiosta. Lapsuutensa jälkeen hän esiintyi enää harvoin. Hän kuoli alkoholin- ja huumeidenkäytön seurauksena 21-vuotiaana.
Andersen oli nelinkertainen Young Artist Award -ehdokas vuosina 1983–1986.
Mika Boorem
Mika Sue Boorem (s. 18. elokuuta 1987) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muiden muassa elokuvissa "Blue Crush – merten valtiaat" (2002), "Sleepover" (2004) ja "Smile" (2005). Boorem on myös näytellyt elokuvissa "Patriot" (2000) ja "Dirty Dancing 2".
Boorem syntyi Tucsonissa, Arizonassa, ja muutti varhain Los Angelesiin, Kaliforniaan. Hän on ollut ehdolla yhden Teen Choice Awardin ja neljän Young Artist Awardin saajaksi.
E. J. Vehmas
Einari Johannes Vehmas (18. joulukuuta 1902 Sääksmäki – 29. marraskuuta 1980 Otalampi, Vihti) oli sodanjälkeisen ajan vaikutusvaltaisin suomalainen taidekriitikko ja Ateneumin taidemuseon apulaisintendentti.
E. J. Vehmaan vanhemmat olivat sääksmäkeläinen maanviljelijä Kustaa Erland Vehmas ja Matilda Jaakkola. Vehmas kävi Tampereen klassillisnen lyseon ja kirjoitti ylioppilaaksi 1922. Hän opiskeli aluksi lääketiedettä ensin 1922–1924 Turun yliopistossa ja vuodesta 1926 Helsingin yliopistossa. Vuodesta 1929 alkaen hän opiskeli kirjallisuutta ja estetiikkaa, taidehistoriaa sekä romaanista ja pohjoismaista filologiaa. Vehmas valmistui filosofian maisteriksi 1934. Hänen pro gradu -työnsä käsitteli Marcel Proustia, josta ei tuolloin vielä ollut kirjoitettu suomeksi juuri mitään.
Alkaessaan opiskella Helsingissä hän tutustui tulenkantajien kirjallisuuspiiriin ja kirjoitti ryhmän Tulenkantajat-lehteen. Hän avioitui taidemaalari Sylvi Kunnaksen kanssa vuonna 1930, ja heidän tyttärensä on kuvataiteilija Inari Neuvonen (s. 1931). Kirjailija Kirsi Kunnas on Vehmaan tytärpuoli. Vehmas toimi Helsingin Sanomien kirjallisuuskriitikon apulaisena ja F. E. Sillanpään yksityissihteerinä 1934–1936 sekä 1937–1945 Helsingin yliopiston kemian laitoksen kanslistina. Talvi- ja jatkosodassa Vehmas toimi lääkintäjoukoissa. 
Kuvataidekriitikon uran Vehmas aloitti vuonna 1937 kirjoittamalla kulttuuriaikakauslehti Suomalaiseen Suomeen ja toimi sodan aikana myös lehden teatteriarvostelijana. Hänelle myönnettiin 1943 Suomalaisuuden liiton palkinto ansioista kuvataidearvostelijana.
Vehmas toimi vuodesta 1945 alkaen aikakauslehti Taiteen toimittajana, "Suomen Taiteen Vuosikirjan" toimittajana sekä vuosina 1945–1967 asti Uuden Suomen taidearvostelijana, missä tehtävässä hän seurasi Onni Okkosta. Vuonna 1953 Vehmas nimitettiin Ateneumin taidemuseon apulaisintendentiksi ja hän toimi virassa vuoteen 1969 asti. Hän toimi myös Ateneumin ostolautakunnassa 1953–1969 ja muun muassa Venetsian biennaalin Suomen osaston komissaarina 1954 ja 1968. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi 1969.
Vehmas toimi myös asiantuntijana Sara Hildénin taidekokoelman kokoamisessa sekä Ars 69 -näyttelyn komissaarina, mutta joutui keskeyttämään työn sairauden takia.
Rita Dahl
Rita Dahl (s. 1971) on suomalainen kirjailija, kriitikko, kääntäjä ja vapaa toimittaja.
Dahl on koulutukseltaan valtiotieteen ja filosofian maisteri sekä medianomi (ylempi korkeakoulututkinto). Pääaineinaan hän on opiskellut yleistä valtio-oppia ja kirjallisuustiedettä. Yleisen kirjallisuustieteen pro gradunsa hän teki Fernando Pessoan ortonyymeistä ja heteronyymeistä modernistis-romanttisena myyttinä ja valtio-opin pro gradunsa SDP:n ja Kokoomuksen ulko- ja turvallisuuspoliittisesta retoriikasta ryhmäpuheenvuoroissa 1995–2000 . Dahl on opiskellut portugalin kieltä Lissabonin klassisessa yliopistossa 2000–2001 ja toimittanut ja kääntänyt ensimmäisen portugalilaisen nykyrunouden antologian "Maailman syrjällä".
Dahl on perustanut "Neliö"-kulttuurilehden ja toiminut "Tuli & savu" -runouslehden päätoimittajana (2001–2002). Hän on toiminut Suomen Pen-klubin varapuheenjohtajana vuosina 2006-2009 ja naiskirjailijakomitean vetäjänä 2005–2009. Hän koordinoi ja hankki rahoituksen PENin Keski-Aasia-naiskirjailijakokoukselle, jonka tiimoilta ilmestyi antologia Kyltymätön uuni. Vuotta myöhemmin venäjän- ja englanninkielinen teos "Nightingale in a Cage" (Iskander 2008), jossa on tekstejä naiskirjailijoilta kaikista Keski-Aasian maista.
Dahlin "Elämää Lagoksessa" ilmestyi venäjäksi Kazakstanissa vuonna 2009 Iskenderin julkaisemana. Dahlin yksittäisiä runoja on käännetty kahdeksalletoista kielelle ja hän on esiintynyt runsaasti ulkomailla muun muassa Siperiassa, muutamissa Latinalaisen Amerikan ja Afrikan maissa sekä Euroopassa. Hänen runojaan on julkaistu käännöksinä kymmenissä ulkomaisissa kirjallisuuslehdissä ja -antologioissa .
Dahl on mukana myös oopperayhdistys Fantasiassa.
Guy Torry
Robert Guy Torry (s. 5. tammikuuta 1969) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko.
Torry on kotoisin Saint Louisista ja opiskeli Southeast Missouri State Universityssä. Sen jälkeen hän muutti Los Angelesiin. Hänen uransa alkoi 1990-luvulla Martin Lawrencen tilannekomediasarjassa "Martin" ensin tuotantoapulaisena ja sitten käsikirjoittajana. Torry sai käsikirjoitustöitä myös sarjoista "Minor Adjustments" ja "Moesha", ja pian hän aloitti myös näyttelijänä esimerkiksi televisiosarjassa "The Strip". Vierailurooleja hän teki muun muassa sarjoissa "Shield – lain varjolla" ja "NYPD Blue". Torryn ensimmäinen vakava elokuvarooli oli vuoden 1998 draamaelokuvassa "American History X".
Myös hänen vanhempi veljensä Joe Torry on näyttelijä ja koomikko.
Diablo Cody
Diablo Cody (oik. Brook Busey-Hunt, s. 14. kesäkuuta 1978 Chicago) on yhdysvaltalainen kirjailija ja käsikirjoittaja. Hän on käsikirjoittanut elokuvat "Juno" (2007), "Jennifer's Body" (2009) ja "Young Adult" (2011) sekä luonut televisiosarjan "United States of Tara". "Junon" käsikirjoituksesta hänet palkittiin Oscarilla parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen kategoriassa.
Ennen ryhtymistään kirjailijaksi Cody toimi muun muassa sihteerinä ja stripparina. Kokemuksistaan stripparina Cody on kirjoittanut kirjan "Candy Girl: A Year in The Life of an Unlikely Stripper".
Davide Simoncelli
Davide Simoncelli (s. 30. tammikuuta 1979 Rovereto, Italia) on italialainen alppihiihtäjä.
Simoncelli laski ensimmäisen maailmancupin osakilpailunsa vuonna 1999 Madonna di Campigliossa. Palkintokorokkeelle hän ylsi ensimmäisen kerran vuonna 2002 Alta Badiassa sijoituttuaan toiseksi suurpujottelussa. Hän on voittanut urallaan kaksi suurpujottelun maailmancupin osakilpailua: vuonna 2003 Alta Badiassa ja 2006 Yongpyongissa. Simoncelli on menestynyt erityisesti Alta Badiassa, koska hän on ollut siellä voiton lisäksi neljä kertaa toinen.
Kaudella 2003–2004 Simoncello oli suurpujottelun maailmancupin kokonaiskilpailussa viides ja kausilla 2005–2006 ja 2009–2010 neljäs.
Arvokilpailuissa Simoncelli on ollut suurpujottelussa yhdestoista Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 ja kuudes Schladmingin MM-kisoissa 2013. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli suurpujottelun 19:s ja Sotšissa 2014 17:s.
That’s How You Know
That's How You Know on musiikkinumero vuonna 2007 valmistuneeseen elokuvaan Lumottu ("Enchanted"). Musiikin sävelti Alan Menken ja sanoitti Stephen Schwartz. Kappale tehtiin alun perin elokuvan pääosan esittäjän, Amy Adamsin laulettavaksi.
Kappale oli ehdolla parhaaksi kappaleeksi Critics' Choice -gaalassa sekä vuoden 2008 Golden Globe -tilaisuudessa. Se oli ehdolla myös parhaaksi lauluksi vuoden 2008 Oscar-gaalassa.
Vaikka laulu tehtiin Adamsin laulettavaksi elokuvaan, Tony-palkinnon voittanut näyttelijä/laulaja Kristin Chenoweth, joka esittää Broadway-musikaalissa "Wicked", esitti laulusta lyhennetyn version tanssioiden kanssa Oscar-gaalassa 2008.
William Lanne
William Lanne (myös King Billy, William Laney tai William Lanney; n. 1835 – 3. maaliskuuta 1869) oli tasmanialainen aboriginaali, palawah. Hänet tunnetaan erityisesti viimeisenä eloonjääneenä miespuolisena Tasmanian aboriginaalina. Viimeinen aboriginaali oli hänen vaimonsa Truganini (Lanne oli tämän kolmas aviopuoliso).
Lanne syntyi arvioiden mukaan vuonna 1835 Tasmanian länsirannikolla sijaitsevalla Arthur Riverin alueella. Hänen ollessaan seitsemänvuotias hän ja hänen perheensä kaapattiin ja vietiin Flindersinsaarella sijainneelle aboriginaaleille tarkoitetulle leirille Wybelennaan. Vuonna 1847 mustasta sodasta eloonjääneet aboriginaalit siirrettiin Oyster Coveen, jossa Lanne eli neljä vuotta orpokodissa. Vuonna 1855 hän pääsi töihin valaanpyyntialukselle.
Lanne sairastui pahasti, ja hän kuoli koleraan ja punatautiin 3. maaliskuuta 1869 Hobartin kaupungissa. Kuoleman jälkeen hänen ruumiinsa ryöstettiin. Tämä oli seurausta Tasmanian Royal Societyn ja Royal College of Surgeons of Englandin välisestä riidasta kumman pitäisi käsitellä Lannen ruumis. Royal College of Surgeons of Englandin jäsen, William Crowther, pääsi murtautumaan ruumishuoneelle, jossa Lannen ruumista säilytettiin. Hän leikkasi irti ruumiinosia, poisti hänen ihonsa ja laittoi tilalle valkoisen miehen pään, joka oli päällystetty mustalla iholla. Tasmanian Royal Society huomasi asian nopeasti, ja päätti estää uusien näytteiden keräämisen amputoimalla Lannen jalat ja kädet. Vasta tämän jälkeen Lanne haudattiin.
King Billy
King Billy tarkoittaa seuraavia asioita:
Kylmälänkyläntie
Kylmälänkyläntie on Muhoksen kirkonkylästä Kylmälänkylän kautta Vaalan Veneheittoon johtava yhdystie. Tie alkaa valtatien 22 risteyksestä ja päättyy seututien 800 risteykseen, ja sen pituus on 51 kilometriä. Tieltä haarautuu Kylmälänkylässa yhdystie 8240 Tyrnävälle.
Kylmälänkylän kappeli sijaitsee tien varressa.
Vaalan kunnan puolella, tien itäpuolella sijaitsee Pelson kylä. Kylässä on Pohjois-Suomen aluevankilaan kuuluva Pelson vankila.
Psykoterapia (lehti)
Psykoterapia on psykoanalyysia ja psykoanalyyttista psykoterapiaa käsittelevä aikakauslehti, jota julkaisevat Therapeia-säätiö ja Therapeia-yhdistys. Lehti ilmestyy neljästi vuodessa.
Aikakauslehden tieteellisten artikkelien hyväksymisessä sovelletaan vertaisarviointia.
Vuonna 2016 lehden päätoimitajia olivat psykiatri Martti Tuohimetsä (vastaava) ja psykologian dosentti Juhani Ihanus.
Alex D. Linz
Alexander David ”Alex” Linz (s. 3. tammikuuta 1989) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa "Eräänä kauniina päivänä" (1996), "Yksin kotona 3" (1997), "Sydän lyö" (2000) ja "Max Keeble – Kosto elää" (2001).
Juutalainen Linz syntyi Kalifornian Santa Barbarassa ja debytoi vuonna 1994. Hän on muiden rooliensa ohella ääninäytellyt Tarzania.
Linz oli vuosina 1997, 1998, 2000 ja 2002 ehdokkaana Young Artist -palkinnon saajaksi.
Fender Jazz Bass
Fender Jazz Bass ("J-Bass") on Leo Fenderin Precision Basson jälkeen suunnittelema bassokitara, jota on valmistettu vuodesta 1960 eteenpäin. Mallista on kehitetty erilaisia versioita esimerkiksi aktiivisella elektroniikalla.
Jazz Bass-mallissa on kokopuinen runko ja vaahterainen kaula. Mallin kaikki metalliosat on kromattu. Mallin kaula on kapeampi varsinkin lähellä yläsatulaa. Säätiminä alkuperäisessä bassossa on äänenvoimakkuuden säätö kummallekin mikrofonille ja yksi sävynsäätö.
Jazz Bass, puhekielessä jazz-basso, poikkeaa P-bassosta siten että siinä on kaksi yksikelaista mikrofonia P-Basson yhden jaetun mikrofonin sijasta. Mikrofonityyppiä nimitetään yleisesti jazz-basso - mikrofoniksi. Jazz-basson sointi on niiden ansiosta kirkkaampi kuin P-basson.
Tunnettuja Jazz Bassin käyttäjiä ovat mm. Jaco Pastorius, joka Weather Report yhtyeessä teki yleisemmin tunnetuksi nauhattoman sähköbasson. Hänen bassonsa oli muunnettu alkuperäisestä Jazz-bassosta nauhat poistamalla.
Nicolas Bal
Nicolas Bal (s. 2. kesäkuuta 1978 Saint-Martin d'Heres, Ranska) on ranskalainen entinen yhdistetyn kilpailija.
Bal oli saavuttamassa Ranskalle olympiapronssia yhdistetyn joukkuekilpailussa Naganon talviolympialaisissa 1998. Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 hän sijoittui normaalikilpailussa kymmenenneksi, joka on hänen uransa paras sijoitus olympialaisten henkilökohtaisilla matkoilla.
1999 hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa Itävallan Ramsaussa Bal sijoittui normaalikilpailussa ja joukkuekilpailussa neljänneksi.
Balin uran paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa on kuudes tila vuoden 1996 Oslon normaalikilpailusta.
Bal lopetti uransa kauden 2006–2007 jälkeen.
Therapeia-säätiö
Therapeia-säätiö on vuonna 1958 perustettu säätiö, joka antaa Suomessa psykoanalyyttisen viitekehyksen mukaista psykoterapiakoulutusta esimerkiksi yhteistyössä Helsingin yliopiston kanssa. Säätiön kotipaikka on Helsinki.
Koulutustoiminnan ohella säätiö julkaisee Psykoterapia-lehteä ja alansa kirjallisuutta.
Miesten 10 metrin liikkuvamaali ammunnan Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2008
10 m liikkuvassamaalissa miehet ampuvat ensiksi 30 hidasta juoksua ja sitten 30 nopeaa juoksua.Joukkuekilpailussa joukkueen muodostavat kolme saman maan kilpailijaa.
Miesten 10 m liikkuvassamaalissa EM-kilpailut 2008 järjestettiin 28. helmikuuta, Winterthurrissa.
Mega Man 5 (Game Boy)
Mega Man 5 (myös nimellä Rockman World 5) on Capcomin kehittämä ja julkaisema tasohyppely, joka on julkaistu vuonna Game Boylle. Peli on yhteensopiva myös Super Game Boyn kanssa. Peli jäi viimeiseksi Game Boy:lle julkaistuksi "Mega Man"-peliksi. Pelin robottimestarit ovat nimetty planeettojen mukaan. Muista Mega Man -peleistä poiketen pelissä ei ole viimeisenä vastuksena tri. Wilya vaan uusi hahmo Sunstar.
Pelissä robottimestarit kohdataan kahdessa ryhmässä, joiden välissä on Dark Moon -robotti.
Mudug
Mudug on Somalian alue, jonka länsi- ja pohjoisosat kuuluvat Puntmaahan. Alueen pääkaupunki on Gaalkacyo. Mudugin tärkeimmät klaanit ovat Hawiye ja Darod.
Mudug sijaitsee maan keskiosassa; sen länsipuolella on Etiopia ja itäpuolella Intian valtameri. Alueen pinta-ala on 72 993 neliökilometriä. Vuonna 2008 asukkaita arvioitiin olevan noin 734 000.
Törnin–Männistön asekätkö
Törnin–Männistön asekätkö on kallionkolo Joensuun kaupungissa, entisessä Enon kunnassa Eno–Ahveninen–Kelvä-tien (seututie 518, kantatie 73:n oikotie) varrella; se on merkitty tien varrella olevalla nähtävyys-liikennemerkillä. Asekätkö ei liity jatkosodan jälkeiseen Päämajan upseerien organisoimaan asekätkentään.
Mannerheim-ristin ritari, kapteeni Lauri Törni ja hänen komppaniansa asealiupseeri, alikersantti Arvo Männistö kätkivät lokakuussa 1944 Lieksan ja Joensuun välillä olevan tien varressa olleeseen kallionhalkeamaan erän aseita ja ammuksia.
Kätketyt aseet ja tarvikkeet olivat:
Törni siirtyi maanpetostuomion saatuaan pois maasta ja teki uuden sotilasuran Yhdysvaltain armeijassa, mutta Männistö valvoi kätköä säännöllisin tarkastuskäynnein. Vuonna 1991 Neuvostoliiton kaaduttua ja asian lopullisesti varmistuttua Männistö paljasti kätkön viranomaisille. Aseet siirrettiin pois ja osin museoitiin.
Pikakiväärin perästä löytyi alun perin valkoinen ja siniraitainen nenäliina, jonka perusteella sotavuosina Törnin alaisena palvellut Tasavallan presidentti Mauno Koivisto tunnisti aseen: nenäliina oli hänen ja hän itse oli käyttänyt tätä asetta sotatoimien aikana. Liina oli jo hänen sitä viimeksi käyttäessään niin pehmeäksi kulunut, että se sopi hyvin aseen ulkoiseen puhdistukseen. Ase on näytteillä Sotamuseossa; samoin alkuperäinen nenäliina ja siitä presidentin kertoman perusteella tehty paperinen toisinto ovat samassa vitriinissä kuin ase.
Kätköpaikan tiehaara merkittiin nähtävyyskilvellä, kallionkolo erillisellä nimikilvellä ja lähelle sijoitettiin koko asekätkentäprosessia ja tätä erillistapausta käsittelevä taulu.
Spider-Man (vuoden 2000 videopeli)
Spider-Man on Activisionin vuonna 2000 julkaisema toimintaseikkailu- ja beat ’em up -peli. Peli on julkaistu usealle alustalle.
Peli oli ensimmäinen Hämähäkkimieheen perustuva 3D-peli. Siinä on vaikutteita "Spider-Man: The Animated Seriesistä" ja "Spider-Man Unlimitedistä" niin äänten kuin hahmojen ulkonäönkin osalta. Pelissä on myös mukana muita Marvelin sankareita, kuten Liekki, Daredevil ja Kapteeni Amerikka.
Peter Parker on katsomassa tohtori Otto Octaviuksen uuden keksinnön esittelyä, kun eräs Hämähäkkimieheksi pukeutunut huijari varastaa laitteen. Octavius käynnistää myöhemmin piilopaikassaan laitteen, joka päästää keltaista kaasua New Yorkin kaduille. Ensimmäisenä Hämähäkkimies pelastaa panttivangit läheisestä pankista ja sen jälkeen joutuu kiirehtimään kohti Daily Buglea, koska Skorpioni on hyökännyt Jamesonin kimppuun. Hämähäkkimiehen voitettua Skorpionin hänen peräänsä lähtevät New Yorkin poliisivoimat. Päästyään pakoon hän kohtaa Mustan Kissan, joka kertoo, että Venom on televisiossa Manhattanilla. Kun he saapuvat sinne, Venom paljastaa, että hän on kidnapannut Mary Jane Watsonin ja tällä on 24 tuntia elinaikaa. Sen jälkeen Hämähäkkimies hoitelee Sarvikuonon. Musta Kissa loukkaantuu ja hänet viedään ambulanssiin, jota ohjaa salaa Tohtori Mustekala kyydissään Carnage. Hämähäkkimies tapaa Vapaudenpatsaalla Liekin ja joutuu sen jälkeen kisaamaan Venomia vastaan.