Dania-vaihe
Dania-vaihe (engl. "Danian") eli varhaispaleoseeni oli geologinen ajanjakso noin 65,5–61,7 miljoonaa vuotta sitten. Se on niin paleoseenin, paleogeenin, kenotsooisen maailmankauden kuin tertiäärin varhaisin vaihe. Sen alku vastaa nk. K/T-rajaa liitu- ja tertiäärikausien taitteessa. Tähän taitteeseen liittyi dinosaurusten joukkotuho ilmeisesti suuren asteroiditörmäyksen takia. Uskotaan, että tuhoisa törmäys tappoi monia eläimiä heti ja viimeisetkin dinosaurukset jonkin ajan päästä, kun jättimäisen törmäysräjähdyksen nostama heite oli noussut valtavaksi Maata pimentäväksi ja kylmentäväksi pilveksi. Kasvit, jotka olivat monen eläimen ravintoa, kuolivat. Tämä tappoi monia kasvin- ja lihansyöjiä. Suuret matelijat kuolivat, samoin meren mikroskooppisen pieni kalkkikuorinen eliöstö. Kun pilvi väistyi, jäljelle oli jäänyt lähinnä kaloja, lintuja, pieniä matelijoita ja pieniä nisäkkäitä, jotka muistuttivat päästäistä tai muita koiraa pienempiä eläimiä. Dania-vaihe oli huomattavasti nykyistä lämpimämpi. Napameri oli 8–9 astetta nykyistä lämpimämpi.
Dania-vaihe oli paloseenin (65,5–55,8 Mvs) ensimmäinen vaihe. Sen nimi viittaa viittaa Tanskan latinalaiseen nimeen "Dania"; Tanskassa on esillä runsaasti tämän kauden liitukivikerrostumia. Euroopassa on aiemmin käytetty myös nimeä Mons-vaihe (engl. "Montian"; Belgian Monsin mukaan). Kausi oli 65,5 ± 0,3 – 61,7 ± 0,2 miljoonaa vuotta sitten. Dania-vaihetta vastaavat nisäkäsvaiheet MP 1–5. Amerikassa kausi on sama kuin Puerco-eläimistövaihe ("Puercan") ja osin sama kuin Torrejon-eläimistövaihe.
Vaiheen erottaa sitä edeltäneestä liitukaudesta selvä K/T-raja, johon liittyy maailmanlaajuinen iridiumin ylimäärä ja asteroidin törmäyksessä syntyneitä lasipallosia. Tämän rajan stratotyyppi on määritelty tunisialaisen kerrostuman mukaan. Rajaan liittyy maailmanlaajuisesti dinosaurusten, kalkkikuoristen levien ja monien muiden eliöiden äkillinen kuolema. Dania-kautta vastaavat Euroopan planktonvyöhyke P1 ja kalkkinanofossiilien vyöhykkeet NP1, NP2, NP3 ja osin NP4, ja merenpohjan huokoseläinten vyöhyke Sb1 ja osin SB2.
Kaudella eli enimmäkseen liitukauden lopun joukkotuhosta selvinneitä nisäkkäitä ja lintuja. Joitain uusia lajeja ilmaantui. Nisäkkäät ja muut maaeläimet olivat korkeintaan kotikissan kokoisia. Kaudelta tunnetaan muun muassa "Scaniornis"-lintuja. Nisäkkäät olivat pieniä istukallisia nisäkkäitä, pussieläimiä tai multituberkulaatteja.
Euroopan vanhin paloseenikautinen nisäkäs oli vuoden 2000 tietojan mukaan Espanjasta löydetty "Hainina"-multituberkulaatti Hainina pyrenaica.
Pohjois-Amerikassa varhaisimpia paloseenikauden petoja oli Protungulatum noin puoli miljoonaa vuotta kauden alun jälkeen. Samoihin aikoihin eli multituberkulaatti "Catopsalis".
Hieman myöhemmin Puerco 2/3-vaiheessa yleistyi puupäästäismäinen "Purgatorius", jonka hampaita on löydetty runsaasti, ja "Periptychus". Vielä myöhemmin Amerikkaan luultavasti saapui Aasiasta jo liitukaudella kehittynyt päästäismäinen pussinisäkäs Deltatheriduim. Pohjois-Amerikassa eli kavioeläinten esi-isiin, Condylarthra-ryhmään kuuluva Periptychus ja Euroopassa muita saman ryhmän eläimiä ja pieniä kädellisten edeltäjiä. Amerikassa kehittyi noin 0,5 miljoonaa vuotta kauden alun jälkeen taeniodontteja, jotka olivat oravan ja koiran sulautuman näkäisiä kärsäkkäitä, kädellisiä eläimiä. Wortmania oli noin 20 kg painava kehittynyt taeniodontti.
Jotkut tutkijat väittävät löytäneensä dinosaurusten jäänteiä vielä paleoseenikaudelta. Jos dinosauruksia eli vielä tällöin, ne olivat joka tapauksessa hyvin harvinaisia. Vuonna 2009 amerikkalainen James Fasset julkaisi tulokset, joiden mukaan hadrosauruksia olisi elänyt vielä paleoseenin alussa Amerikassa nykyisen New Mexicon osavaltion pohjoisosissa..