hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Pinsettikala
Pinsettikala ("Chelmon rostratus") on perhokaloihin kuuluva kala, joka elää läntisen Tyynenmeren koralliriutoilla.
Pinsettikala voi kasvaa 10–20 cm korkeaksi. Se on litteä kala, suunnilleen yhtä korkea kuin pitkä. Nokka on kapean pinsettimäinen ja soveltuu hyvin saaliseläinten kaiveluun pienistä koloista. Vartalon pohjaväri on valkoisen ja vaaleanharmaan vaakajuovainen. Siinä on neljä oranssisävyistä, tummareunaista pystyraitaa, joista etummainen kulkee silmän läpi. Selkäevän takaosassa on tumma täplä. Pyrstö on valkoinen, ja sen tyvessä on kapea musta juova. Evät ovat keltaiset, ja niitä kiertää hyvin ohut vaaleansininen juova. Nuoret yksilöt ovat saman värisiä kuin aikuiset, mutta niiltä puuttuu lajille ominainen pinsettimäinen nokka.
Pinsettikaloja elää koralliriutoilla läntisellä Tyynellämerellä. Sen levinneisyysalue ulottuu Andamaaneilta Ryukyu-saarille ja Australiaan. Sitä tavataan tyypillisesti 3-20 metrin syvyydessä.
Pinsettikala elää yleensä pareina koralliriuttojen lähellä. Sen poikasten kehitykseen kuuluu "toukkavaihe" jolloin ne ajelehtivat avovedessä eläinplanktonin mukana, ja voivat silloin levitä uusille elinalueille. Aikuistuessaan kalat asettuvat riutan läheisyyteen. Samalla niille kasvaa pinsettimäinen nokka.
Pinsettikaloja pidetään 22–28-asteisessa merivedessä riutta-akvaariossa, jossa niille kasvaa paljon elävää ravintoa: matoja ja pieniä merivuokkoja sekä muita pehmeitä selkärangattomia. Kaikki yksilöt eivät opi syömään korvaavaa ravintoa. Pinsettikala sopii jo keskikokoisiin merivesiakvaarioihin. Sopiva minimikoko 250-300-litraa, jossa tehokas vaahdotus.
Pinsettikala puolustaa reviiriään, ja samassa akvaariossa ei yleensä suositella pidettäväksi enempää kuin yhtä pinsettikalaa. Kaikki eivät suosittele niiden seuraan muitakaan perhokaloja. Toisten lähteiden mukaan pinsettikala ja muut perhokalat eivät kiinnostu toisistaan.
Brouwerin kiintopistelause
Brouwerin kiintopistelause on matematiikan useista kiintopistelauseista ehkä kaikkein tärkein ja se on nimetty alankomaalaisen matemaatikon Luitzen Egbertus Jan Brouwerin mukaan. Kyseessä on erittäin vahva matemaattinen tulos, sillä kiintopisteen olemassaolon oletuksena on vain n-ulotteinen suljettu yksikkökuula, joka kuvautuu jatkuvasti itselleen. Lauseen 1-ulotteinen tapaus on triviaali (käytännössä Bolzanon lause), mutta ei ole itsestään selvää, että tulos pätee "kaikissa" Euklidisen avaruuden ulottuvuuksissa. Lauseen ehdot ovat selvästi välttämättömiä, jatkuvuus ja suljettu kuula (hieman yleisemmin kompaktin ja konveksin joukon kanssa homeomorfinen joukko), mutta tulos ei suoraan päde ääretönulotteisille avaruuksille, sillä suljetut ja rajoitetut joukot eivät välttämättä ole enää kompakteja. Brouwerin kiintopistelause on Euklidista avaruutta karakterisoiva topologinen ominaisuus ja tuloksella on paljon sovelluksia useilla matematiikan osa-alueilla.
" "Jokaisella jatkuvalla kuvauksella Euklidisen avaruuden suljetulta yksikkökuulalta itselleen on olemassa kiintopiste.""
"Olkoon formula_1 jatkuva. Löytyy formula_2 siten, että formula_3."
Sergio Batista
Sergio Batista (s. 9. marraskuuta 1962 Buenos Aires) on argentiinalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Puolustajana pelannut Batista voitti maailmanmestaruuden vuoden 1986 MM-kisoissa. Toukokuusta 2015 lähtien hän on toiminut Bahrainin maajoukkueen päävalmentajana.
Sergio Batista, jonka lempinimi on "El Checho", aloitti uransa Argentinos Juniorsin junioriorganisaatiossa. Hän edusti kasvattajaseuraansa Argentiinan pääsarjassa eli Primera División Argentinassa vuosina 1981–1988. Batista voitti Argentinos Juniorsissa Argentiinan mestaruuden vuonna 1984 sekä Copa Libertadoresin vuonna 1985. Vuosina 1988–1990 Sergio Batista pelasi River Platessa. Segunda Divisiónassa Batista edusti Club Atlético Nueva Chicagoa (1992–1993) ja All Boysia (1997–1999). Japanissa hän kävi pelaamassa Tosu Futuren joukkueessa vuosina 1995–1996.
Argentiinan jalkapallomaajoukkueessa Sergio Batista osallistui vuosien 1986 ja 1990 MM-kisoihin. Vuonna 1986 hän voitti maailmanmestaruuden ja vuoden 1990 MM-kisoissa hopeaa. Batista pelasi vuosina 1985–1990 yhteensä 39 maaottelua.Batista aloitti valmentajanuransa vuonna 2000 uruguaylaisessa Bella Vistassa. Seuratasolla hän on valmentanut myös Argentinos Juniorsia, Talleres de Córdobaa ja Nueva Chicagoa. Vuosien 2005–06 aikana Batista toimi Argentiinan pääsarjassa Club Atlético San Lorenzo de Almagron apuvalmentajana Oscar Ruggerin ollessa päävalmentaja.
Vuonna 2007 Batistasta tuli Argentiinan alle 20-vuotiaiden maajoukkueen päävalmentaja. Hän johdatti Argentiinan olympiakultaan Pekingin olympialaisissa 2008. Diego Maradonan sopimuksen päätyttyä 2010 MM-kisojen jälkeen Batista nimitettiin A-maajoukkueen väliaikaiseksi päävalmentajaksi 2010 loppuun asti. Batistan johdolla Argentiina voitti muun muassa maailmanmestari Espanjan 4–1. Marraskuussa hänen sopimuksensa pidennettiin MM-kisoihin 2014 saakka. Batistan ensimmäinen todellinen koitos päävalmentajana, eli Argentiinan isännöimä Copa América 2011 sujui kuitenkin kehnosti. Batista sai turnauksen aikana kovaa kritiikkiä vaisujen esitysten vuoksi ja lopulta isäntien tie päättyi puolivälierätappioon Uruguaylle. Tappion jälkeen Batistan kerrottiin saavan jatkaa tehtävässään. Viikkoa myöhemmin liitto tuli kuitenkin toisiin ajatuksiin ja Batista sai potkut tehtävistään.
Toukokuun lopussa 2012 Batistasta tuli Kiinan Superliigassa pelaavan Shanghai Shenhuan päävalmentaja. Batistan johdolla seura sijoittui Kiinan sarjassa kauden päätteeksi sijalle 9. Argentiinalaisvalmentaja jätti seuran lopulta heinäkuussa 2013, kun seura ei ollut maksanut hänen palkkaansa neljään kuukauteen.
Maaliskuussa 2014 Batista palasi Shanghai Greenlandiksi nimensä muuttaneen kiinalaisseuran päävalmentajaksi. Kausi sujui heikosti ja Shanghai oli Kiinan Superliigassa vasta kahdeksas. Kauden jälkeen Batista sai tehdä tilaa Francis Gillot'lle.
Toukokuussa 2015 Batista allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen Bahrainin jalkapallomaajoukkueen kanssa.
Abel Salazar
Abel Salazar (s. 19. heinäkuuta 1889, Guimarães, k. 29. joulukuuta 1946, Lissabon) oli portugalilainen lääkäri, tutkija, professori ja taidemaalari. Hän toimi Porton yliopistossa histologian ja embryologian professorina vuodesta 1917. Salazar julkaisi yhteensä 116 tieteellistä julkaisua.
Salazarin mukaan on nimetty Porton kaupungissa sijaitseva Instituto de Ciências Biomédicas Abel Salazar (, ICBAS). Instituutti perustettiin vuonna 1975 ja se kuuluu hallinnollisesti Porton yliopiston yhteyteen.
Abel Salazar ei ole sukua Portugalin pitkäaikaiselle diktaattorille António de Oliveira Salazarille.
Loir-et-Cher
Loir-et-Cher on Ranskan departementti, jonka tunnusnumero on 41. Alueen hallinnollinen keskus on Blois. Departementin pinta-ala on 6 343 neliökilometriä ja väkiluku oli vuonna 2006 yhteensä 325 183. Väestötiheys oli 51,3 asukasta neliökilometrillä.
Loir-et-Cher perustettiin Ranskan vallankumouksen seurauksena, 4. maaliskuuta 1790. Perustamisessa sovellettiin vain runsas kaksi kuukautta aikaisemmin säädettyä lakia, joka oli päivätty 22. joulukuuta 1789. Uuteen alueeseen yhdistettiin aikaisemmin Tourainen ja Orléanaisin maakuntiin kuuluneita alueita. Se sai nimensä kahden alueellaan virtaavan joen mukaan.
Loir-et-Cher kuuluu Centren hallintoalueeseen (), ja sen rajanaapureita ovat Eure-et-Loir, Loiret, Cher, Indre, Indre-et-Loire ja Sarthe.
Loir-et-Cherin hallinnolliselle alueella on yhteensä 291 kuntaa, joista suurimpia ovat:
José Carlos Mariátegui
José Carlos Mariátegui La Chira (14. kesäkuuta 1894 - 16. huhtikuuta 1930) oli perulainen journalisti sekä poliittinen filosofi. Mariátegui oli yksi 1900-luvun merkittävimmistä sosialisteista Latinalaisessa Amerikassa. Hänen tärkein teoksensa on 1928 julkaistu 7 ensayos de la interpretacion de realidad peruana (Seven Interpretative Essays on Peruvian Reality). Samana vuonna hän myös eroaa APRAsta johtuen erityisesti ideologisista erimielisyyksistä Haya de la Torren kanssa ja perustaa Perun sosialistisen puolueen.
Giresunin maakunta
Giresun maakunta () on maakunta pohjoisessa-Turkissa Mustanmeren rannalla. Giresun maakunnan pääkaupunki on Giresun.
Vuoden 2015 lopussa arvioitu väkiluku oli 426 686.
Giresun maakunta on jaettu 16 piirikuntaan.
Giresun
Giresun on samannimisen maakunnan pääkaupunki Turkin pohjoisosassa. Vuoden 2015 lopussa kaupungin arvioitu väkiluku oli 105 748.
Kaupungissa toimii yliopisto, joka perustettiin vuonna 2006. Sen edeltäjä oli tyttökoulunopettajien seminaari, joka toimi jo vuodesta 1962.
Kaakon rintama
Kaakon rintama oli Puna-armeijan toisen maailmansodan rintama, joka muodostettiin 7. elokuuta 1942 1. panssariarmeijasta. 30. syyskuuta 1942 se uudelleennimettiin Stalingradin rintamaksi. Rintaman komentajana toimi kenraalieversti Andrei Jerjomenko.
Nikolai Piljugin
Nikolai Aleksevitš Piljugin (, 5. toukokuuta 1908 - 2. elokuuta 1982) oli neuvostoliittolainen kantorakettien ja avaruusalusten propulsiojärjestelmien säätöjärjestelmien pääsuunnittelija.
Hän osallistui pitkän uransa alussa mannertenvälisen ballistisen ohjuksen R-7:n ja lopussa Buran-avaruussukkulan säätöjärjestelmien suunnitteluun.
Andrew Wood
Andrew Wood (8. tammikuuta, 1966 – 19. maaliskuuta, 1990) oli yhdysvaltalainen rock-laulaja. Hän oli grunge-yhtyeen "Mother Love Bonen" keulakuvana sen perustamisesta saakka, aikaisemmin Wood toimi lyhytikäisen Malfunkshun-yhtyeen laulajana. Woodilla oli pitkään ollut suuri riippuvuus heroiiniin, joka vei häneltä lopulta hengen vuoden 1990 keväällä juuri ennen Mother Love Bonen ensimmäisen pitkäsoiton julkaisua. Woodilla oli myös paljon soolomateriaalia tehtynä, mutta nämä ovat toistaiseksi jääneet julkaisematta. Hänen kunniakseen perustettiin projektiluonteinen yhtye "Temple of the Dog".
Woodin muistoksi "Mother Love Bonen" jäsenet ja silloisen "Soundgardenin" jäsenet Chris Cornell ja Matt Cameron perustivat yhdessä muusikoiden Eddie Vedderin ja Mike McCreadyn superyhtyeen "Temple of the Dogin" ja julkaisivat samalla nimellä albumin vuonna 1991.
Wood nousi kuolemansa jälkeen grunge genren jonkinmoiseksi legendaksi, ja hän on ollut monille genren muusikoille inspiraation lähde. Esimerkiksi "Alice in Chainsin" kitaristi Jerry Cantrell teki kappaleen "Would?", joka on saanut vaikutteita Woodista. Kappale julkaistiin yhtyeen menestysalbumilla "Dirt" (1992).
Vladimir Syromjatnikov
Vladimir Sergejevitš Syromjatnikov () ( 7. tammikuuta 1933 Arkangeli – 19. syyskuuta 2006 Moskova) oli neuvostoliittolainen avaruusalusten suunnittelija.
Syromjatnikov osallistui 1950-luvun lopussa Vostok-avaruusaluksen suunnitteluun.
Hänet tunnetaan miehitettyjen avaruusalusten telakointimekanismien suunnittelijana. Hänen suunnittelemansa mekanismi oli käytössä, kun Sojuz ja Apollo telakoituivat avaruudessa 1970-luvun puolivälissä.
1990-luvulla hän kehitti telakointimekanismiaan siten, että sen avulla voitiin telakoida NASAn avaruussukkula Mir-avaruusasemaan. Kansainvälisen ISS-avaruusaseman telakointijärjestelmät ovat Syromjatnikovin suunnittelemia.
Häkämies
Häkämies on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkiöillä:
Marc Karam
Marc Karam (s. 28. elokuuta 1980, Montreal) on kanadalainen pokeriammattilainen. Karamin syntymän jälkeen libanonilaistaustainen perhe muutti Libanoniin vuonna 1982, mutta palasi takaisin Kanadan Ottawaan seuraavana vuonna. Karam aloitti täyspäiväisen pokeriammattilaisuuden alkuvuodesta 2006. Hänen lempinimensä on "Myst".
Karamin pokeriuran toistaiseksi arvokkain saavutus on European Poker Tourin Monte Carlon vuoden 2007 Grand Finalin kakkostila. Karam ansaitsi Gavin Griffinin voittamasta turnauksesta 1 061 820 euroa. Vuonna 2006 hän oli samassa turnauksessa neljäs.
World Poker Tourilla Karam on selvinnyt finaalipöytään kerran: North American Poker Championship WPT No-Limit Hold'em Championship -turnauksessa vuonna 2006 hän oli kuudes ansaiten 169 027 dollaria. Australian mestaruuskilpailuissa eli "Aussie Millions" -tapahtuman pääturnauksessa vuonna 2007 Karam oli samoin kuudes.
Marc Karam edustaa Eurolinx Poker -nettipokerihuonetta. Lokakuussa 2007 hänen pokeriuransa turnausansiot ylittivät 2,0 miljoonaa dollaria.
Kirby: Mouse Attack
Kirby: Mouse Attack () on Flagsihipin kehittämä ja HAL Laboratoryn ja Nintendon julkaisema tasohyppelypeli. Peli on julkaistu vuonna Nintendo DS käsikonsolille ja se on Kirbyn toinen peli kyseiselle konsolille. Tämä peli tunnetaan Pohjois-Amerikassa nimellä Kirby: Squeak Squad. Peli julkaistiin Suomessa kesäkuussa 2007.
Päähahmo pelissä on Kirby.
Vastustajia:
Kirby: Mouse Attack on, toisin kuin sen edeltäjä "", ns. perinteisempi Kirby-peli, eli Kirby liikkuu konsolin ristinäppäimellä jne. Alempaa näyttöä käytetään esineiden yhdistämiseen.
Kirby: Mouse Attackissa on jälleen kerran paljon taitoja, joita voi imeä vihollisilta. Mukana on paljon tuttuja taitoja vanhemmista Kirbyistä, kuten miekka, säde, tuli ja muita. Lisäksi on pari uuttakin taitoa. Taitoja pystyy myös yhdistämään.
Tässä pelissä on mahdollista yhdistää tavaroita, alempi kosketusnäyttö on sitä varten. Tämä ominaisuus oli jo "" -pelissä, jossa myös pystyi yhdistämään kaksi taitoa yhdeksi vahvaksi taidoksi, esimerkiksi tuli + miekka = liekehtivä miekka.
Pii (nimi)
Pii on suomalainen naisen ja miehen etunimi.
Suomessa nimi Pii oli Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan annettu vuoden 2012 loppuun mennessä noin 70 naiselle ja alle 15 miehelle.
Severodvinsk
Severodvinsk () on satamakaupunki Vienanmeren Vienanlahden etelärannalla Pohjois-Venäjällä. Se sijaitsee Vienanjoen suiston länsireunalla, 35 km Arkangelista länteen. Severodvinsk on Arkangelin alueen toiseksi suurin kaupunki; väkiluku vuonna 2010 oli noin 192 353 asukasta.
Vuodesta 1419 saakka paikkakunnalla sijaitsi karjalainen, Pyhän Nikolauksen mukaan nimetty luostari. Luostari oli linnoitettu ja oli Moskovan Venäjälle sotilaallisesti merkittävä tukikohta Vienanmeren äärellä. Vuosina 1553–83 paikkakunnalla oli Venäjän ensimmäinen merisatama. Paikkakunnan neuvostoaikana suljetun luostarin puinen linnoitustorni (1691–92) siirrettiin vuonna 1932 Moskovaan Kolemeskojen (Коломенское) museoalueelle.
Kesäkuussa 1936 sinne perustettiin taajama laivanrakennusta varten nimellä Sudostroi (), tähän työhön käytettiin gulag-vankityövoimaa. Paikkakunta sai pian kaupungin aseman; vuosina 1938–1957 kaupungin nimi oli Molotovsk Neuvostoliiton pääministeriä vastaavassa tehtävässä kansankomissaarien puhemiehenä toimineen Vjatšeslav Molotovin (1890-1986) mukaan. Toisen maailmansodan syttyessä kaupungissa asui 40 000 ihmistä. Satama avattiin joulukuussa 1941 ja yli puolet Britanniasta ja Yhdysvalloista tulleesta Lend-Lease-avusta kulki sen kautta.
Kaupungissa oli noin 21 tuhatta asukasta vuonna 1939, 79 tuhatta vuonna 1959, 145 tuhatta 1970 ja 197 tuhatta vuonna 1979. Destalinisaation aikana vuonna 1957 kaupungin nimi muutettiin Severodvinskiksi.
Kaupunkiin johtaa rautatie. Siellä on Venäjän laivaston telakka ja satama; lisäksi on muutakin telakkateollisuutta, tiekunnossapitokoneiden valmistusta, rakennustarvike-, puunjalostus-, kaluste- ja vaateteollisuutta, lihanjalostamo, meijeri, tekninen oppilaitos, teatteri ja kivisiä luostarirakennuksia.
"Severodvinsk" on Venäjän laivaston ydinsukellusveneiden päätukikohta ja suuri laivastotelakka, johon on keskitetty erityisesti ydinkäyttöisten alusten, sukellusveneiden ja myös öljynporauslauttojen rakennus- ja korjaustoimintaa.
Severodvinskin merkittävin yritys on nykyisin meriteollisuuskonserni OSK:hon kuuluva Sevmaš-telakka eli telakka numero 402, Sevmašpredprijatije (Севмашпредприятие). Siellä rakennettiin Neuvostoliiton ensimmäiset ydinsukellusveneet 1957. Venäjän sukellusveneiden valmistus on nykyisin keskitetty telakalle ja siellä työskentelee yli 25 000 henkilöä. Telakalla valmistetaan myös öljynporauslauttoja. Vuonna 2007 telakalla aloitettiin kelluvien ydinvoimaloiden valmistus.
Osroene
Osroene oli alue ja kuningaskunta Lähi-idässä Eufratin yläjuoksulla. Se oli antiikin aikana osittain itsenäinen vuosina 132 eaa.–244 jaa. Osroene tunnettiin myös sen pääkaupungin Edessan nimellä.
Abgarien hallitsijasuku perusti Osroenen kuningaskunnan noin vuonna 132 eaa. seleukidien ja parthialaisten sotien sekasorron aikana. Aluksi Osroene oli parthialaisten vasallina, myöhemmin Armenian Tigraneksen alaisena. Pompeiuksen sotaretkien jälkeen Osroene siirtyi Rooman valtapiiriin. Roomalaiset valtasivat Edessan Trajanuksen aikana. Vuonna 214 Osroenesta tuli Rooman provinssi.
Kansanviisaus
Kansanviisaus tarkoittaa yleisimmin kansanomaisia, ei-tieteellisiä tietoja tai käsityksiä maailmasta, jotka eivät kuitenkaan ole suoranaisesti myyttisiä tai yliluonnollisia. Tosin jotkut laskevat kansanviisauksiksi myös yliluonnolliset käsitykset ja monenlaiset kulttuuri-ilmiöt, varsinkin, jos sanaa pidetään vastineena englannin termille "folklore". Folklorea vastaa kuitenkin paremmin termi kansanperinne. Kansanviisaudet sitovat yleensä jonkin syyn johonkin seuraukseen, esimerkiksi tietynlaiset pilvet tietynlaiseen tulevaan säähän tai jonkin yrtin käytön paranemiseen. Kansanviisauksien avulla voi tehdä likimääräisiä ennustuksia ilmiöistä, kuten säästä tai naisen käytöksestä. Kansanviisauksista osa on havaittu maailmaa tarkkailemalla. Niiden päätelmät eivät kuitenkaan vastaa luotettavuudessa tai ennustuskyvyssä tieteellisiä teorioita, jotka on hankittu tieteellisen tutkimuksen keinoin.
Kansanviisaudet ovat yleensä melko yksioikoisia ja yksinkertaisia. Niistä monet onkin suomessa puettu sananlaskujen muotoon.
Aristeides Ateenalainen
Aristeides Ateenalainen (myös Pyhä Aristeides tai Marcianus Aristides; k. n. 134) oli varhaiskristillinen kreikkalainen kirjailija ja apologeetti. Hänet tunnetaan ennen kaikkea "Aristeideen apologian" kirjoittajana.
Aristeides ja hänen kirjoituksensa tunnettiin 1800-luvulle saakka ainoastaan Eusebioksen ja Hieronymuksen teoksissa olevien viittausten kautta. Eusebios kirjoitti, että Aristeides ja eräs toinen apologeetti, Kodratos, toimittivat apologiansa henkilökohtaisesti keisari Hadrianukselle. Aristeideen kerrotaan toimineen filosofina Ateenassa senkin jälkeen kun oli kääntynyt kristinuskoon. Hänen nimiinsä on laitettu myös saarna Luukkaan evankeliumin jakeesta 23:43.
Vuonna 1878 armenialaiset venetsialaisen mekhitarilaisluostarin munkit julkaisivat apologian kaksi ensimmäistä lukua, jotka he olivat löytäneet kokoelmistaan, sekä niiden latinankieliset käännökset. Katkelmien aitoudesta kiisteltiin, ja ennen kaikkea Ernest Renan vastusti tekstien aitoutta.
Rendell Harris löysi kuitenkin vuonna 1889 kokonaisen syyriankielisen käännöksen "Apologiasta" Pyhän Katariinan luostarista Siinailta. Tämä todisti armenialaisen käsikirjoituksen aitouden sekä johti havaintoon, että kreikankielinen teksti oli ollut säilynyt osana 500-luvulla kirjoitettua romaania nimeltä "Barlaamin ja Josafatin elämä". F. C. Conybeare löysi vielä toisen armenialaisen käsikirjoitusfragmentin 1000-luvulta.
"Apologiassaan" Aristeides kirjoittaa, että täytyy olla olemassa yksi Jumala luojana, ja että kristityt ymmärtävät ja noudattavat Jumalan käskyjä paremmin kuin sen enempää juutalaiset, kreikkalaiset, barbaarit kuin pakanatkaan.
Rikas ja kunniallinen
Rikas ja kunniallinen on vuonna 1988 MTV:llä lähetetty suomalainen televisiosarja, jonka Solja Kievari käsikirjoitti Eeva Joenpellon saman nimisen romaanin pohjalta. 3-osaisen sarjan ohjasi Seppo Wallin.
Seppo Lindblom
Seppo Olavi Lindblom (s. 9. elokuuta 1935 Helsinki) on sosiaalidemokraattinen talousmies ja poliitikko sekä entinen ministeri ja Postipankin pääjohtaja.
Lindblomin isä oli ammattiyhdistysjohtaja Olavi Lindblom. Lindblom itse liittyi SDP:hen ja Akateemiseen sos.dem. yhdistykseen 1950-luvun puolivälissä. Lindblom pääsi ylioppilaaksi 1954 ja valmistui valtiotieteen kandidaatiksi 1960.
Lindblom työskenteli Suomen Työväen Säästöpankin konttorinhoitajana 1958–1960 ja Suomen Pankin tutkijana 1960–1968. Hän tuli julkisuuteen toimiessaan pääministeri Mauno Koiviston poliittisena sihteerinä 1968–1970. 1970-luvun alussa Lindblom oli Työväen Taloudellisen Tutkimuslaitoksen esimiehenä 1970–1972, valtiovarainministeriön kansantalousosaston päällikkönä 1973–1974 ja valtioneuvoston tulopoliittisena virkamiehenä 1973–1974.
Lindblom ei tuntenut Koivistoa kovin läheisesti suostuessaan tämän sihteeriksi vuonna 1968, mutta siitä alkoi näiden kahden yli neljä vuosikymmentä jatkunut poikkeuksellisen läheinen ystävyys ja yhteistyö.
Suomen Pankissa Lindblom oli johtajana 1974–1982 ja johtokunnan jäsenenä 1982–1987. Viimeksi Lindblom oli Postipankin pääjohtajana 1988–1995. Hän joutui lähtemään Postipankista 1995 pankin New Yorkin sivukonttorin aiheuttamien satojen miljoonien markkojen tappioiden synnyttämän arvostelun jälkeen. Tällöin entinen presidentti Koivisto puolusti häntä voimakkaasti. Lindblom itse puolustautui toteamalla, ettei osannut varautua pankin New Yorkin konttorin jättitappioihin ja pääjohtajan erottamiseen johtaneisiin ongelmiin, vaikka "koko kansantalouden taseiden kertomista uhkakuvista olin sen sijaan osannut varoittaa. Olin näköjään ollut väärään aikaan väärässä paikassa".
Lindblom oli kauppa- ja teollisuusministerinä Rafael Paasion II hallituksessa 1972 ja Kalevi Sorsan IV hallituksessa 1983–1987. Ylijohtajakaudellaan Lindblom sotkeutui Zavidovo-vuotoon eli presidentin muistion julkistamiseen syksyllä 1972.
Lindblom toimi Kauppa- ja teollisuusministeriön alaisen Invest in Finlandin hallituksen puheenjohtajana 2000–2004. Eläkevuosinaan Lindblom väitteli sosiaalipolitiikan alalta valtiotieteen tohtoriksi 2002. Hän on myös julkaissut runsaasti talousalan kirjallisuutta.
Uki Arkkitehdit
UKI Arkkitehdit Oy on vuonna 1958 perustettu oululainen arkkitehtitoimisto, jolla on toimipiste myös Jyväskylässä.
Yhtiön liikevaihto vuonna 2015 oli 3,6 miljoonaa euroa. Toimisto työllistää 40 työntekijää. Yhtiön toimitusjohtaja on Mikko Heikkinen, yrityksen perustajan professori Uki Heikkisen pojanpoika.
Maantieteellisesti toimiston suunnittelemat kohteet sijoittuvat pääasiassa Suomeen, mutta kohteita löytyy myös Ruotsista, Keski-Euroopasta ja Etelä-Amerikasta. Toimiston suunnittelemia ovat muun muassa Stora Enso Oyj:n hienopaperitehdas Langerbruggessä Belgiassa, Sonera House Teknologiakylässä Oulussa, Kuhmon kulttuuritalo, Oulun musiikkikeskus ja Lintulan asuinalue Oulussa. Uki Arkkitehdit on suunnitellut myös otsikoihin nousseen Uruguayhin rakennetun Botnian sellutehtaan.
Vuonna 2017 yhtiö hankki omistukseensa helsinkiläisen Arkkitehtitoimisto Arknovan.
Mustamolli
Mustamolli ("Poecilia sphenops") on pitkälle jalostettu synnyttävä hammaskarppi, joten sitä ei tavata tässä muodossa luonnossa ollenkaan. Luonnonvaraiset mollit ovat kotoisin Keski- ja Etelä-Amerikasta. Akvaariossa molleja on pidetty jo yli 100 vuotta. Sametinvärisen mustamollin käyttäytyminen ja vaatimukset akvaariossa vastaavat hyvin paljon perinteistä mollia. Mustamolli tarvitsee elääkseen melko lämmintä vettä, n. 26-28 C. Veden pH-arvon tulisi olla 7-8. Koko aikuisena on noin 5-8 cm, ja akvaarion minimikooksi suositellaan noin 80 litraa, mutta mitä suurempi, sen parempi.
Mustamollit syövät melko monipuolista ruokaa. Hiutaleruoka on pääsääntöinen ravintomuoto, mutta myös levät ja pakasteruoat ovat hyvää vaihtelua ravintoon. Pienet pelletit ja pienet elävät hyönteiset kuuluvat myös ruokavalioon.
Sukupuolierot ovat melko selkeät, kuten kaikilla synnyttävillä hammaskarpeilla. Koiraat ovat pienempiä kuin naaraat. Naarailla on myös pulleampi vatsa. Vielä varmempaa on katsoa sukupuoli eväsiittimestä, joka on koirailla.
Mustamollien viljely on helppoa, sillä ne lisääntyvät jatkuvasti, mikäli kalat viihtyvät akvaariossa ja vesiarvot ovat oikeat. Naaras kantaa poikasia noin 3,5-4 viikkoa. Vielä nykyäänkin kun ostaa mustamollin, voi sen poikasista osa olla kirjavia, sillä musta väri ei ole kovin vallitseva ominaisuus. Mustamolli viihtyy hyvin pareittain, parvessa tai haaremittain. Suositeltavaa on, että yhtä koirasta kohti olisi vähintään kaksi tai kolme naarasta. Akvaariossa pitää olla paljon kasvillisuutta, jotta poikaset pääsevät piiloon, ja näin pysyvät hengissä.
Mustamollista on tehty myös joitain evämuunnoksia, kuten lyyrapyrstöinen mustamolli. Niitä on saatavilla melko usein.
Mustamollissa on huonoa se, että ne ovat taitavia kalastamaan itselleen pilkkutaudin, joka on jossain määrissä hankalaa. Nykyään on kuitenkin lääkkeitä pilkkutautiin, ja oikeat vesiarvot edesauttavat taudin välttämistä. Kalojen lääkitseminen kuitenkin on syytä nähdä ainoastaan oireiden hoitamisena. Oikea tapa olisi korjata kalojen asuinolosuhteet. Suomessa hanavesi on monilla seuduilla pehmeää ja neutraalia, kun taas mollit vaativat melko kovaa ja hieman emäksistä akvaariovettä. Raakaveden manipulointi molleille sopivaksi on mahdollista mutta pitkällä aikavälillä ei ehkä suositeltavaa ylimääräisen vaivan ja altaan muiden asukkaiden vuoksi. Pääosin akvaariokalat ovat pehmeiden ja happamien vesien asukkaita joita veden kovettaminen ja pH-arvon nostaminen ei miellytä. Pehmeässä vedessä mollit usein sairastuvat helpommin ja jäävät lyhytikäisiksi.
Varsinkin Aasialaisissa kasvatuslaitoksissa mustamollit kasvatetaan joskus suolaisessa vedessä, joka vaikeuttaa niiden sopeutumista makeaan veteen. Näistä syistä olisi viisainta järjestää molleille oma lajiallas joissa niiden vesiarvovaatimukset voidaan ottaa paremmin huomioon. Yleensä kuitenkin mollit ovat perheen pienempien suosikkeja ja mollit muiden suosikkien kera laitetaan kaikki yhteen ja samaan seura-akvaarioon. Tästä syystä perheen vanhempien olisi hyvä seurata ja miettiä mitä kaloja kotiin hankitaan. Monesti viisain ratkaisu on kun jättää mollit ostamatta seura-akvaarioon.
Kansainvälinen Paulon sellokilpailu
Kansainvälinen Paulon sellokilpailu on Suomessa pidettävä, tärkeimpiin luettu kansainvälinen sellokilpailu.
Kilpailu on järjestetty vuosina 1991, 1996, 2002, 2007 ja 2013. Seuraavan kerran kilpailu järjestetään vuonna 2018. Kilpailun taiteellisena johtajana ja tuomariston puheenjohtajana toimii sellotaiteilija Arto Noras.
Kilpailu on saanut nimensä sen perustajalta ja päätukijalta Paulon Säätiöltä.
I Paulon sellokilpailu (4.–14.11.1991)II Paulon sellokilpailu (3.–15.11.1996)III Paulon sellokilpailu (5.–14.11.2002)IV Paulon sellokilpailu (13.–24.4.2007)V Paulon sellokilpailu (16.–27.4.2013)VI Paulon sellokilpailu (15.–25.10.2018)
Valladolidin polemikea
Valladolidin polemikea oli espanjalaisessa Valladolidin kaupungissa vuosina 1550 ja 1551 järjestetty väittelytilaisuus intiaanien kohtelusta. Kaarle V:n toimeksiannosta järjestetyssä väittelytilaisuudessa kiisteltiin valloitussodan oikeutuksesta, intiaanien kristinuskoon käännyttämisen menettelytavoista ja encomenderojen oikeuksien ikuistamisesta.
Väittelytilaisuudessa olivat osapuolina Chiapasin piispa Bartolomé de las Casas ja Espanjan johtava humanisti, kuninkaan virallinen historioitsija, tohtori Juan Ginés de Sepúlveda, jonka mukaan käännytystyö sujuisi helpommin sotaa ja pakkoa käyttäen. Chiapasin piispa Bartolomé de las Casas vastusti Sepúlvedan näkemystä, vaikka hyväksyikin Francisco de Vitorian tavoin sodan joissakin tilanteissa oikeutetuksi. Käännytystyön tuli kuitenkin tapahtua rauhanomaisesti. Kokouksen tulokset jäivät heikoiksi.
Olavi Lindblom
Olavi Lindblom (11. joulukuuta 1911 Helsinki – 13. elokuuta 1990 Espoo) oli suomalainen ammattiyhdistysjohtaja ja sosiaalidemokraattinen poliitikko.
Lindblomin vanhemmat olivat lasinleikkaaja Anders Gunnar Lindblom ja Ida Aurora Hakanen. Hän kävi kolme luokkaa oppikoulua ja työskenteli sitten lasinleikkaajana Helsingissä 1926–1941. Lindblom oli SAK:n "Palkkatyöläis"-lehden ilmoitushankkija ja aputoimittaja 1941–1942 ja kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriön työvoimaosaston tarkastaja 1943–1944. Sodan jälkeen hän toimi SAK:ssa järjestösihteerinä 1945–1949 ja pääsihteerinä 1949–1957 sekä Ammattiyhdistysopiston esimiehenä 1950–1957. Hänet erotettiin näistä tehtävistä SDP:n sisäisten kiistojen kärjistyessä.
Lindblom oli SDP:n kansanedustajana 1954–1966. Hän toimi kulkulaitosten ja yleisten töiden ministerinä K. A. Fagerholmin III hallituksessa 1958–1959.
Lindblom asuntopolitiikan keskeisiä vaikuttajia kiivaan lähiörakentamisen vuosina 1960- ja 1970-luvulla. Hän oli Aravan pääjohtaja vuosina 1959–1966 ja Asuntohallituksen pääjohtaja 1966–1978.
Lindblom oli naimisissa Aura Georgina Sammalen kanssa vuodesta 1934 lähtien. Myös hänen poikansa Seppo Lindblom on toiminut SDP:n ministerinä.
Kertšinsalmi
Kertšinsalmi (, , ) on noin 40 kilometriä pitkä Asovanmeren ja Mustanmeren yhdistävä kapea salmi, joka jää Krimin niemimaan itäisimmän osan eli Kertšin niemimaan ja Kaukasian puolella olevan Tamanin niemimaan väliin. Salmi on kapeimmillaan pohjoisosassaan, jossa se on vain 3–5 kilometriä leveä. Mustaanmereen avautuvassa eteläpäässä leveys on noin 14 kilometriä. Kertšin kaupunki sijaitsee salmen keskivaiheilla Kertšin niemimaan puolella. Salmi on 5–13 metriä syvä. Se tunnettiin antiikin aikana Krimin Bosporuksena.
Alueella syntyi vuonna 2003 kriisi, kun Venäjä ryhtyi rakentamaan patoa Tamanin niemimaalta kohti salmessa Ukrainan puolella rajaa sijaitsevaa Tuzlan saarta. Padon rakennustyöt keskeytettiin ja myöhemmin osapuolten välillä solmittu sopimus määritti salmen yhteiskäyttöön. Venäjä kuitenkin kyseenalaisti saaren kuulumisen Ukrainalle vuonna 2005, ja asiasta ei ole päästy sopimukseen.
Luettelo Knallin ja sateenvarjon jaksoista
Tämä on luettelo "Knallin ja sateenvarjon" jaksoista. Luettelo on numeroitu Yleisradion äänitysjärjestyksen mukaan. Jakson 139 ja jaksot 146–170 Edward Taylor käsikirjoitti suoraan Ylelle eikä niitä käännetty alkuperäisjaksoista.Alla on lueteltu "The Men of the Ministryn" jaksot, joilta puuttuu suomalainen vastine. Osa jaksoista on samankaltaisia aiempien kanssa.
Yhtenäinen euromaksualue
Yhtenäinen euromaksualue (eli SEPA, ) on maksuliikenteen sisämarkkina-alue. SEPA-alueeseen kuuluu 32 maata, kaikki Euroopan unionin jäsenmaat (myös euroalueen ulkopuoliset maat) sekä Islanti, Norja, Liechtenstein, Monaco ja Sveitsi. Tavoitteena on helpottaa rajat ylittävien elektronisten maksujen tekemistä tilisiirtona, suoraveloituksina tai pankkikorttimaksuna. Eurooppalaisen maksuliikennealueen käyttöönoton myötä SEPA-alueen sisällä tehtävät euromääräiset maksut eivät eroa kotimaisista maksuista. Suurimmat muutokset pankkien asiakkaiden kannalta ovat maksuun liittyvien kulujen laskeminen sekä maksun kulun nopeutuminen. Palveluntarjoajan saatua toimeksiannon sen on toimitettava maksut seuraavan työpäivän kuluessa. Paperilla toimitetun toimeksiannon kohdalla aika on kaksi työpäivää..
Järjestelmään kuuluvia palveluita ovat korttimaksu, tilisiirto ja suoraveloitus, mutta pankit voivat tarjota asiakkailleen muitakin palveluita järjestelmän puitteissa. SEPA-tilisiirto (Credit Transfer) otettiin käyttöön 28. tammikuuta 2008. Yli 4 000 pankkia on sitoutunut toimimaan SEPAn säännösten puitteissa. Muut SEPA-palvelut kuin tilisiirto tulevat käyttöön siirtymäajan kuluessa. Tällä hetkellä Suomen kansallisen siirtymäsuunnitelman mukainen siirtymäaika on vuoden 2010 loppuun. Suoraveloituksen (Direct Debit) käyttöönotto mahdollistuu marraskuussa 2009, kun SEPAan kuuluvat maat säätävät maksuliikennettä koskevat lait, jotka perustuvat EU:n Payment Service Directive:n (Maksupalveludirektiivi, PSD). Maksupalvelulain tulisi astua Suomessa ja muuallakin SEPA-alueella voimaan 1. marraskuuta 2009. SEPA-maksukortit, jotka ovat kuluttajille tärkein palvelu, otetaan käyttöön vaiheittain siirtymäajan loppuun mennessä. Ns. Debit kortit ovat SEPA-kortteja.
Vastuu järjestelmän käyttöönoton vaatimista muutoksista on valtioiden sijasta lähinnä pankkialalla itsellään. Järjestelmän luomisessa on toiminut aktiivisesti Euroopan maksuneuvosto, eurooppalainen pankkialan järjestö, johon kuuluu pankkeja myös EU-maiden ulkopuolisista maista.
Suomessa yritykset siirtyvät SEPA-maksatusaineistoon, joka perustuu ISO 20022 -standardiin ja on XML-pohjainen. Samalla PATU-tietoturvaratkaisu ja FTP-liikennöinti korvataan pääsääntöisesti Web Service -palvelulla + PKI-avainratkaisulla. PKI-avain on pankkikohtainen, eikä sille toistaiseksi ole yhtenäistä sertifikaatin myöntävää viranomaista. WebService ja PKI avain eivät ole suoranaan SEPA:n perustuvia muutoksia, mutta ne tukevat siihen siirtymistä.
SEPA-instrumentit vaativat paikallisen tilinumeron sijasta IBAN-tilinumeron ja BIC-koodin.
Suomessa toimivien yritysten on päivitettävä maksuliikenteen ja taloushallinnon tietojärjestelmät Sepa-yhteensopiviksi. Sepa muuttaa pankkien ja yritysten maksujärjestelmät täysin. Kansalliset tilit muutetaan Iban-muotoon, jonka yhteydessä laskuttaja antaa ja maksaja käyttää myös pankin BIC-koodia. Muutoksia tulee kaikkiin laskuihin ja maksujärjestelmiin. Isossa organisaatiossa muutos koskee useaa järjestelmää sekä niiden välisiä yhteyksiä.
Intiaaninsulka
Intiaaninsulka ("Pristella maxillaris") on melko pieneksi jäävä hopeanvärinen tetra. Siitä on tullut vuosien saatossa melko suosittu akvaariokala.
Intiaaninsulka on hopeanvärinen tetra, jonka evät ovat vaaleat ja niissä on mustat pilkut. Intiaaninsulka jää n. 4,5 cm kokoiseksi.
Sukupuolierot ovat melko pienet. Koiraat ovat hieman kirkasvärisempiä kuin naaraat. Koiraat ovat myös hoikempia. Kutuvalmiilla naarailla on vatsa selvästi pullea.
Intiaaninsulka on kotoisin Etelä-Amerikasta, Amazonin ja Orinocon ympäristöstä. Nykyisin kaikki myynnissä olevat intiaaninsulat ovat viljeltyjä. Viljely tapahtuu pääosin Kauko-Idässä.
Se on kaikille tetroille tyypilliseen tapaan parvikala, ja muodostaakseen parven tarvitaan vähintään 6 kalaa. On kuitenkin suositeltavaa pitää yli 10 yksilön parvea, sillä silloin laji pääsee oikeuksiinsa. Intiaaninsulan värit ovat kirkkaimmillaan akvaariossa, jossa on runsaasti kasveja ja tummahko pohjamateriaali.
Lisäännyttäminen on melko helppoa verrattuna useaan muuhun tetraan. Kutupari eristetään omaan akvaarioon, jonka koko on vähintään 10 l. Vesiarvojen tulee olla lisääntymisaltaassa hieman erilaiset, kuin normaalissa akvaariossa. Lisääntymisaltaan pH:n tulee olla 6,5-7. Lämpötilan tulee olla 25 °C ja dH-arvon 5-10. Vanhemmat poistetaan heti kudun tapahduttua, sillä ne syövät kutunsa. Se sirottelee mädin valitsemaansa paikkaan. Poikaset ovat hyvin pieniä ja syövät likoeläimiä aluksi. Likoeläimiä voi kasvattaa itse monilla tavoin.
Pienen kokonsa puolesta intiaaninsulkia voi pitää akvaariossa, jonka tilavuus on vähintään 50 litraa. Lämpötilan tulee intiaaninsulan akvaariossa olla 24-28 °C. Lämmön suhteen se sopii suurimman osan yleisesti seura-akvaariossa pidettävien kalojen kanssa. pH-arvon tulee olla 6-8 välillä. Kovuudella ei ole suurtakaan merkitystä.
Pääsääntöisesti intiaaninsulat syövät hiutaleruokaa. Pienet pelletit sekä pienet elävät tai pakastetut eläimet ovat hyvä lisä niiden perusruokavalioon. Luonnossa se syö lähinnä hyönteisiä ja pikkuötököitä.
Palettikala
Palettikala ("Pelvicachromis pulcher") on värikäs kirjoahven, joka luokitellaan kääpiökirjoahveniin. Aikuisena naaras on noin 7 cm ja koiras 10 cm kokoinen. Se on varmasti helpoin kirjoahven. Se sopii mainiosti seura-akvaarioon, eikä nypi kasveja monen muun kirjoahvenen tapaan. Asuintoverit on vain valittava oikein. Luonnossa palettikalaa tavataan Nigeriassa ja Länsi-Afrikassa. Laji voi elää hyvällä hoidolla jopa 8-vuotiaaksi. Kaikki myynnissä olevat palettikalat ovat viljeltyjä.
Palettikala on kaikkiruokainen. Sen pääravinto koostuu hiutaleruoasta. Pienet pelletit, pakastetut ja elävät pikkuhyönteiset tuovat vaihtelua ruokavalioon. Silloin tällöin maistuvat pehmeät vihanneksetkin.
Palettikala ei ole tarkka veden suhteen. Paras olisi pH 6,5-7 ja lämpötila 24-26 C, ja pehmeä vesi. Laji viihtyy parhaiten pariskuntana, sillä mikäli eri sukupuolia on useita, ne tappelevat varmasti. Minimikoko pariskunnalle on 80 l, mutta suositeltavaa on isompikin akvaario.
Palettikala saattaa olla häiriöksi pienille ja kilteille kaloille, kuten monnisille. Kuitenkin yleensä tulee mainiosti toimeen tetrojen kanssa sekä pinnan tuntumassa asustavien kalojen kanssa. Kutuaikana se on todella ärhäkkä kaikkia kaloja kohtaan, jotka se tuntee uhakseen. Palettikala on kutuaikaan hyvin reviiritietoinen.
Aikuisena koiras on naarasta huomattavasti isompi, ja sen evät ovat venyneet pidemmiksi ja ovat teräväkärkisiä. Naaraat ovat kirkasvärisempiä, niiden vatsa on punaisempi, ja ne ovat usein pyöreämpiä.
Lisääntyminen on helppoa ja vaivatonta jopa seura-akvaariossa. Tarvitaan vain yhteensopiva pariskunta ja luola, jonka ne vaativat. Lopulta ne kutevat luolaansa. Kun poikaset lähtevät uimaan, vanhemmat hoitavat niitä jopa kuukauden. Poikaset syövät teollisesti valmistettuja poikasruokia, sekä likoeläimiä ja artemiaa. Pienet poikaset saattavat löytää syötävää runsaskasvisesta akvaariosta moninkin tavoin. Lisääntyminen voi jossain tilanteessa yltyä riesaksi asti.
Kirby’s Fun Pak
Kirby’s Fun Pak on HAL Laboratoryn kehittämä ja Nintendon julkaisema tasohyppelypeli Super Nintendo Entertainment System pelikonsolille. Tämä peli tunnetaan Japanissa nimellä Hoshi no Kirby: Super Deluxe ja Pohjois-Amerikassa nimellä Kirby Super Star.
Kirby’s Fun Pakissa on yhdeksän erilaista pienimuotoista peliä. Ne voidaan jakaa kahdeksi ryhmäksi: tasohyppelypelit ja muut pelit. Kaikkia pelejä, lukuun ottamatta yhtä, voi pelata yksi tai kaksi pelaajaa.
Tässä pelissä on viisi erilaista tasohyppely- eli ns. peruspeliä:
Spring Breeze on uusintaversio Kirby’s Dream Land -pelistä. Eroja alkuperäiseen peliin: Yksi taso vähemmän, mahdollista saada vastustajien kyvyt, uudistetut grafiikat.
Dyna Bladessa liikutaan eri tasoihin pienellä kartalla. Tavallisia tasoja on viisi ja salaisia tasoja on kaksi. Loppuvastus on jättiläislintu "Dyna Blade".
The Great Cave Offensive on aarteenmetsästyspeli. Siinä on tarkoitus löytää 60 aarrearkkua. Jotkut aarteet ovat helpommin löydettävissä kun taas toiset ovat piilotettuna tai muuten hankalampia saada.
Revenge of Meta-Knightissa on tarkoitus tuhota Kirbyn vihollisen "Meta Knight"in alus, "Halberd", ja näin estää Meta Knightin valloitus-suunnitelmat "Dream Land"ia kohtaan. Jokaisessa erillisessä peliosuudessa on aikaraja, jonka aikana taso pitää läpäistä. Pelissä tavataan myös uudestaan Dyna Blade.
Milky Way Wishesin tarina alkaa siitä, että kuu ja aurinko taistelevat ja Kirby matkaa avaruuden ja planeettojen läpi lopettaakseen tämän sotkun. Peli on erilainen verrattuna muihin Kirby-peleihin, sillä tässä pelissä ei voi saada vihollisten kykyjä imemällä niitä, vaan kyvyt kerätään planeetoilta ns. taitojalustoilta. Kun on kerran saanut kyvyn, niin sitä ei tarvitse enää hakea uudestaan vaan sen voi vaihtaa suoraa kykyvalikosta. Milky Way Wishes on Kirby’s Fun Pakin toinen peli jossa siirrytään tasosta toiseen minikartan avulla. Milky Way Wishesin loppuvastus on nimeltään Marx.
Kirby’s Fun Pakissa on 4 erilaista ei-tasohyppelypeliä (voidaan luokitella mini-peleiksi):
Gourmet Race on juoksukisapeli, jossa on 3 eri tasoa. Niitä voi pelata joko aikaa (itseään) tai "Kuningas Dedede"ä vastaan.
The Arenassa sinun pitää voittaa kaikki Kirby’s Fun Pakissa esiintyneet vastukset lukuun ottamatta tavallisia vihollisia (poikkeuksena "Waddle Dee"). Käytössä on vain yksi elämä ja viisi voimat kokonaan parantavaa "Maximum Tomatoa" ja pelin alussa saa valita minkä tahansa taidon. Taisteluita on yhteensä yhdeksäntoista. The Arenaa saa pelata vasta kun on läpäissyt kaikki edellä mainitut pelimuodot ainakin kerran. Kun on läpäissyt The Arenan, eräs salaisuus aukeaa.
Megaton Punchissa on ajoitus tärkeää. Se on minipeli, jossa on kolme osuutta, joissa pitää napin painallus ajoittaa oikein saadakseen mahdollisimman korkeat pisteet.
Samurai Kirby on peli joka testaa reaktionopeutta. Se pelaaja joka ensimmäisenä painaa nappia kun ruutuun tulee merkki ja kuuluu äänimerkki, voittaa kierroksen.
Salibandyliigan kausi 2006–2007
Kausi 2006–2007 oli salibandyliigan 21. kausi. Runkosarja alkoi 30. syyskuuta 2006 ja päättyi 15. huhtikuuta 2007. Hallitsevana mestarina kauteen lähti Espoon Oilers. Mestaruuden voitti SSV, jolle se oli Salibandyliigan seitsemäs mestaruus. Pirkkalan Pirkat putosi vuoden vierailun jälkeen takaisin ykköseen. Runkosarjan pistepörssin voitti SSV:n Santtu Manner.
Pertti Viinanen
Pertti Johannes Viinanen (9. huhtikuuta 1937 Ruokolahti – 31. lokakuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen sosiaalidemokraattinen ammattiyhdistysjohtaja, joka toimi SAK:n puheenjohtajana 1980-luvulla.
Käytyään kansakoulun ja sen kaksivuotisen jatkokoulun Viinanen aloitti työelämässä aluksi metsätyömiehenä. Vuonna 1955 hän pääsi töihin ensin kärrääjäksi ja sitten trukinkuljettajaksi Enso-Gutzeitin Kaukopään tehtaille.
Viinasen ammattiyhdistysura alkoi vuonna 1963, kun hänet valittiin luottamusmieheksi, ja myöhemmin hänestä tuli Paperiliiton toimitsija ja palkkasihteeri. Vuonna 1976 Viinanen valittiin SAK:n johtoon sen kolmanneksi puheenjohtajaksi, ja 1981 hänestä tuli SAK:n puheenjohtaja Pekka Oivion jäätyä eläkkeelle. Kun Viinasen puheenjohtajakausi päättyi 1990, hän joutui käymään läpi vaikean sydämen ohitusleikkauksen. Viinanen palasi leikkauksen jälkeen työelämään ja toimi Eläketiedotustoimiston toimitusjohtajana 1991–2000, minkä jälkeen hän jäi eläkkeelle.
Viinanen kuoli lokakuussa 2012 Helsingin Terhokodissa. Hän sairasti kuollessaan syöpää.
Pure!
Pure! oli Extreme Duudsonit -teemainen energiajuoma. Kofeiini- ja tauriinipitoinen
Pure!-energiajuoma tuli markkinoille maaliskuussa 2007. Pure! pakattiin 0,33L kiertotölkkiin, ja sen valmisti seinäjokelainen Mallaskosken panimo. Juoman valmistus on sittemmin lopetettu.
Lee-Enfield
Lee-Enfield on Yhdistyneen kuningaskunnan asevoimien vuodesta 1895 lähtien käyttämä, aiempaan Lee-Metford-malliin perustuva .303 British (7,7 x 56 mm R) -kaliiperinen pulttilukkokivääri.
Kiväärin yleisimpiä malleja ovat Mk III ja No 4 Mk I.
SMLE ("Short, Magazine, Lee-Enfield") Mk III tuli brittiarmeijan palveluskäyttöön vuonna 1907 uuden .303 Mk VII -patruunan myötä. Ensimmäisen maailmansodan aikana kiväärin rakenne todettiin tarpeettoman monimutkaiseksi ja tuotannon nopeuttamiseksi ja halventamiseksi kivääristä alettiin vuonna 1916 valmistaa yksinkertaisempaa Mk III* -mallia.
SMLE Mk III* tai maailmansotien välisenä aikana nimikkeellä No.1 MkIII* tunnettu kivääri säilyi brittien ja kansainyhteisön joukkojen käytössä myös toisessa maailmansodassa, varsinkin Pohjois-Afrikan, Italian, Tyynenmeren ja Burman rintamilla. Australia ja Intia, jotka myös itse valmistivat kivääriä, käyttivät sitä palvelusaseenaan koko sodan ajan, ja aina L1A1 SLR -kiväärin käyttöönottoon asti 1950 -luvun lopulla.
Intia kuitenkin valmisti vuosina 1963 - 1975 Mk III:n 7.62x51mm NATO -kaliiperista muunnosta nimikkeellä "Rifle 7.62 mm 2A" ja "2A1". Intian armeijan reserviaseeksi valmistettujen kiväärien näkyvin ero .303-kaliiperisiin verrattuna on aiempaa kulmikkaampi lipas. Myös työnlaatu ja viimeistelytaso on heikompaa kuin alkuperäisissä brittiläisissä aseissa.
Malli perustuu vuosien 1922 ja 1924 välillä suunniteltuun ja noin 20 000 kappaleen eränä valmistettuun No. 1 Mk V:n ja varsinkin vuosien 1930 ja 1933 välillä suunniteltuun ja 1 025 kappaleen eränä valmistettuun No. 1 Mk VI:n.
Ensimmäinen No 4 Mk I valmistettiin vuonna 1931, mutta se otettiin palveluskäyttöön vasta vuonna 1939 ja sarjatuotanto aloitettiin vasta vuonna 1941. Toisen maailmansodan aikana asetta valmistettiin Yhdistyneissä kuningaskunnissa ("Royal Ordnance Factory Fazakerley", "Royal Ordnance Factory Maltby", "BSA Co Birmingham Small Arms Co. Ltd"), Kanadassa ("Longbranch Arsenal") ja Yhdysvalloissa ("Savage Arms") eri muunnoksina miljoonia kappaleita ja se toimi brittien palveluskiväärinä vuoteen 1955, jolloin sitä alettiin korvata itselataavalla L1A1 -kiväärillä.
Brittien Kauko-idän armeija tarvitsi toisessa maailmansodassa joukoilleen viidakkosodankäyntiä varten uuden lyhyemmän aseen. Sen perusrungoksi valittiin No 4, jonka piippua lyhennettiin 289 mm ja etutukkia hieman enemmän, samalla ase keveni 950 g. Keventämisen myötä lisääntyneen rekyylin ja piipun lyhentämisen myötä suurenneen suuliekin vuoksi mallin perälevyksi asennettiin normaalin messinkisen sijaan joustava kumilevy ja piippuun kartiomainen liekinsammutin. Ase poistui käytöstä 1947.
Tarkkuudeltaan ase osoittautui pettymykseksi: No 5 kärsi osumapisteen vaeltelusta varsinkin tropiikissa. missä aseen puuosat vääntyilivät kosteuden vaihtelun takia huomattavasti, ja väänsivät myös piippua.
Christopher Romberg
Christopher Romberg (s. 9. huhtikuuta 1981 Inkoo) on suomenruotsalainen laulaja, näyttelijä ja rumpali. Hän oli vuoden 1991 Tenavatähti-voittaja kappaleella "Sköna människor". Hänet tunnetaan myös Leijonakuningas-piirroselokuvan suomenkielisenä nuoren Simban ääninäyttelijänä. Tämän lisäksi hän näytteli Svenska Teaternin Oliver Twististä kertovassa musikaalissa. Christopher meni vuoden 2006 kesällä naimisiin Elna Gullin kanssa Fagervikin kirkossa.
Christopher on alun perin kotoisin Barösundista ja hänellä on viisi sisarusta. Hän soittaa rumpuja karjaalaisessa kristillistä rockmusiikkia soittavassa Unity-yhtyeessä, jossa soittaa syntetisaattoria myös Christopherin pikkuveli Christo. Heidän veljensä Christer Romberg, joka menestyi myös 2007 Suomen Idols -kilpailussa, on solistina Unity-yhtyeessä.
Christopherin ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa levy on ruotsinkielinen "Stanna hos mig" vuodelta 1992. Levyn 12 kappaleesta sovitti 11 muusikko Thomas Katter, sekä yhden edesmennyt kapellimestari Jaakko Salo. Levyllä on Christopherin Tenavatähti-voittokappale "Sköna människor" sekä kaksi kappaletta "Oliver"-musikaalista.
Kommagene
Kommagene (, ) oli kuningaskunta, joka sijaitsi Eufratin yläjuoksulla. Kommagenen pääkaupunki oli Samosata.
Kommagene mainitaan jo assyrialaisissa teksteissä Assyrian liittolaisena. Vuonna 708 eaa. Sargon II liitti Kommagen Assyriaan. Hellenistisellä ajalla Kommagene riistäytyi Seleukidien hallinnasta vuonna 162 eaa. Kommagenen hellenistisistä hallitsijoista tärkein oli Antiokhos I Theos, joka hallitsi 69 eaa.–40 eaa. Antiokhos I avusti Pompeiusta tämän sotiessa parthialaisia vastaan. Augustuksen aikana Kommagenestä tuli Rooman vasalli. Vuonna 17 Tiberius syrjäytti Antiokhos III:n, mutta Caligula asetti valtaistuimelle Antiokhos IV:n, joka hallitsi vuoteen 72. Vespasianus syrjäytti hallitsijasuvun viimeisen jäsenen.
Hard Luck Woman
Hard Luck Woman on hard rock -yhtye Kissin kappale ja single vuonna 1976 julkaistulta albumilta "Rock and Roll Over". Kappaleen on säveltänyt Paul Stanley, joka olisi halunnut sen Rod Stewartin levytettäväksi, mutta tuottaja Eddie Kramer halusi sen Kissin levytettäväksi ja Peter Crissin laulettavaksi, joka omasi samantyylisen äänen kuin Stewart.
Kappaleesta yritettiin tehdä samanlainen hittiballadi, kuin ”Beth” oli aikaisemmin samana vuonna ollut. Suunnitelma toimi osittain, vaikka siitä ei tullutkaan aivan yhtä suosittua kuin ”Bethistä”. Kuitenkin ”Hard Luck Woman” pääsi Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listalle saavuttaen sijan 15.
Liveversio kappaleesta löytyy Kissin toiselta live-albumilta, "Alive II:lta", vaikka myöhemmin saatiin selville, että kappale oli nauhoitettu studiossa ja yleisön äänet lisätty jälkikäteen. Country-laulaja Garth Brooks laulaa kappaleen vuonna 1994 julkaistulla Kissin tribuuttialbumilla "Kiss My Ass".
Singlen b-puolella on niin ikään Paul Stanleyn kirjoittama kappale ”Mr. Speed”, joka myös kuuluu "Rock and Roll Over" -albumille.
Taloudellinen tiedotustoimisto
Taloudellinen tiedotustoimisto TAT on elinkeinoelämän viestintätoimisto, jonka toiminnan kohteena ovat nuoret. TAT tarjoaa tietoa sekä kokemuksia taloudesta, työelämästä ja yrittäjyydestä.
TATin omistavat Teollisuuden ja Työnantajain Keskusliiton TT-säätiö ja Elinkeinoelämän keskusliitto EK. TAT on perustettu vuonna 1947.
TAT ylläpitää muun muassa kunkoululoppuu.fi-verkkopalvelua ammatinvalintaa ja koulutusvaihtoehtoja pohtiville nuorille sekä opetin.fi-verkkopalvelua opettajien ja yritysten väliseen yhteistyöhön. TAT koordinoi yhdessä T-Median kanssa Vastuullinen kesäduuni -kampanjaa.
Taloudelliseen tiedotustoimistoon kuuluu myös Yrityskylä sekä Yrityselämän nuoret sukupolvet -hanke. T-Media Oy kuului siihen joulukuuhun 2015 asti, jolloin Taloudellinen tiedotustoimisto TAT luopui MBO-kaupan kautta T-Median omistajuudesta. TAT tuli T-Media Oy:n osakkaaksi vuonna 2009.
Taloudellisen tiedotustoimiston toimitusjohtajana toimii Kari Väisänen.