hotchpotch/miracl-hf-unified huggingface dataset:
Fred Tatasciore
Fred Tatasciore (s. 15. kesäkuuta 1967 New York, New York) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan hirviöäänten lisäksi Hulkin äänenä vuodesta 2006 lähtien.
Syksyllä 2009 Top of the Limit -sivusto sijoitti Tatascioren kuudenneksi laatimassaan kymmenen parhaan videopelien ääninäyttelijän listassa.
Tatasciore syntyi New Yorkissa, mutta kasvoi Los Angelesissa. Hän opiskeli UCLAssa ja suoritti opintonsa teatterista ja animaatiosta. Tatasciore aloitti uransa teatterinäyttelijänä ja stand up -koomikkona, mikä johti hänet myöhemmin ääninäyttelemisen pariin.
Tatasciore on uransa aikana enimmäkseen ääninäytellyt useissa videopeleissä, kuten "SWAT 4", "Jade Empire", "Rogue Galaxy", "" ja "God of War III". Hän toimi myös Mandariinin äänenä animaatioelokuvassa "The Invincible Iron Man". Hänen ansioluetteloonsa mahtuu myös useita animaatiosarjoja, joista ensimmäiset isommat roolit olivat "Ben 10" ja "Wolverine and the X-Men" -sarjoissa. Muita animaatioita ovat olleet "Family Guy", "Robot Chicken", "The Grim Adventures of Billy & Mandy", "Keisarin uusi koulu", "American Dad!" ja "".
2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen puolivälistä lähtien Tatasciore on esiintynyt Hulkin äänenä useissa animaatioelokuvissa, kuten "Ultimate Avengers", "Hulk Vs." ja "", sekä videopeleissä "The Incredible Hulk" ja "". Hänet on kuultu myös vuodesta 2008 lähtien DC Comicsin pahiksen Banen äänenä videopeleissä, kuten ", ", sekä "" ja "Injustice 2". Tatasciore oli Megatronin äänenä vuoden 2010 videopelissä "". Hän oli "Overwatch" videopelissä Soldier: 76 hahmon äänenä.
Tesla Roadster (2008)
Tesla Roadster on Tesla Motorsin valmistama kaksipaikkainen sähkökäyttöinen urheiluautomalli.
Auton tuotanto alkoi vuoden 2008 maaliskuussa puolen vuoden viivästysten jälkeen. Autossa vain sähkötekniikka tulee teslalta muuten auto on rakennettu Lotus Elisen koriin. Syynä tähän on se, että sähköautojen suunnittelu on kallista ja tämän auton tullessa myyntiin Tesla oli vasta alkuvaiheessa. Tesla Roadsterin valmistus loppui 2012; kun Tesla Model S. saapui markkinoille. Model S on Teslan ensimmäinen kokonaan itse valmistama auto.
Roadster kulkee yhdellä latauksella 356 km matkan Teslan kehittämien litium-ioniakkujen voimalla. Auto kiihtyy kehitysvaiheen vaihteistolla 0–60 mailiin tunnissa (0–97 km/h) 3,9 sekunnissa ja sen huippunopeus on rajoitettu 201 km/h. Auton energiankulutus on 133 W·h/km, joka vastaa 1,74 l/100 km polttoaineenkulutusta.
Tesla Roadsterin valmistukseen osallistui myös uusikaupunkilainen Novoplastik, joka teki ohjaamon sisustusosia.
Messengers (August Burns Redin albumi)
Messengers on August Burns Red -yhtyeen toinen albumi, joka julkaistiin 19. kesäkuuta 2007. Se saavutti ensimmäisellä viikolla yli 9 000 levyn myynnin.
Thrill Seeker
Thrill Seeker on August Burns Redin esikoisalbumi, joka julkaistiin 8. marraskuuta 2005.
Kari Huhtamo
Kari Kauko Johannes Huhtamo (s. 11. tammikuuta 1943 Rovaniemi) on suomalainen kuvanveistäjä. Hänen teoksiaan ovat muun muassa "Lapin jälleenrakennuksen muistomerkki" (Rovaniemi, 1977) ja "Polskis" (1976) Oulun uimahallin edessä. Huhtamo oli ensimmäinen suomalainen jonka töitä oli näytteillä Tretjakovin galleriassa Moskovassa.
Kesällä 2010 pidettiin Huhtamon laajin ulkonäyttely, laajuudessaan 10 abstraktia teräsveistosta, Suomen tasavallan presidentin kesäasunnolla Naantalin Kultarannassa. Kyseessä oli myös ensimmäinen taidenäyttely Kultarannassa. Huhtamon veli on näyttelijä Markku Huhtamo.
Beth Orton
Elizabeth Caroline ”Beth” Orton (s. 14. joulukuuta 1970) on brittiläinen laulaja-lauluntekijä. Hän on tullut tunnetuksi ”folktronica”-soundistaan, joka yhdistelee kansanmusiikin ja electronican vaikutteita.
Orton teki 1990-luvulla yhteistyötä William Orbitin ja Chemical Brothersin kanssa. Hänen ensimmäinen sooloalbuminsa "Superpinkymandy" (1993) julkaistiin ainoastaan Japanissa ja vain noin 5 000 kappaleen painoksena. Hän nousi suurempaan yleisön tietoisuuteen albumillaan "Trailer Park" vuonna 1996.
Ortonille on myönnetty vuonna 2000 parhaan naisartistin BRIT-palkinto. Muusikko sairastaa Crohnin tautia ja synnytti tyttären joulukuussa 2006.
Haisuhapero
Haisuhapero ("Russula foetens") on Suomessa yleinen koivun juurisieni. Se kuuluu haperojen, rouskujen ja muun muassa lampaankäävän kanssa samaan kladiin ja luetaan haperojen seassa omaan lajiryhmäänsä.
Sen lakki on 7–15 senttimetriä leveä ja likaisen kellanruskea, jalka on valkea 5–8 senttimetriä pitkä ja 1,5–3 senttimetriä leveä. Malto on ruskettuva ja jalan poikkileikkaus tyypillinen porrasmaisesti ontto. Lajin haju ja maku ovat erikoiset, joidenkin mielestä salmiakkimaiset. Lajia ei ole pidetty Suomessa ruokasienenä, mutta se ei ole varsinkaan liotettuna tai ryöpättynä polttavan väkevä, ja muun muassa Venäjällä "valuj" eli haisuhapero luetaan yleensä kelvollisiin sieniin. Se on satoisa usein huonoinakin sienivuosina. Haisuhaperon kanssa samannäköisiä lajeja ovat esimerkiksi tuoksuhapero ja jauhojalkahapero.
Eljas Repo
Eljas Repo (s. 23. toukokuuta 1961) on journalisti, kirjailija ja yrittäjä. Hän on toimitusjohtajana Repo Media Oy:ssä, joka on listaamattomiin yrityksiin erikoistunut media. Hän oli aikaisemmin Arvopaperin päätoimittaja. Myytyään osaomistamansa Arvopaperi-lehden Talentumille vuonna 2004 hänestä tuli yksi suurimmista Talentumin osakkeenomistajista. Hän toimi lehden päätoimittajana 29.3.2016 saakka. Ennen siirtymistään Arvopaperiin Repo työskenteli 1980- ja 1990-luvuilla Kauppalehden pörssitoimittajana.
Repo on Helsingin Pörssiklubin, Pro Operan ja Ovaro Kiinteistösijoituksen hallituksen jäsen.
Motorsport Arena Oschersleben
Motorsport Arena Oschersleben on 3,6 kilometriä pitkä moottorirata pohjoisessa Saksassa Oscherslebenissä lähellä Magdeburgia.
Rata avattiin 25. heinäkuuta 1997, jolloin se oli maan kolmanneksi suurin moottorirata, kunnes EuroSpeedway Lausitz ja Sachsenring valmstuivat.
Radalla ajetaan DTM- FIA GT- sekä WTCC-sarjan osakilpailut.
Fasca
Fasca ("Finnish AutoSound Challenge Association") oli vuonna 1992 perustettu autoäänentoiston ja AutoSound kilpailutoiminnan ainoa virallinen suomalainen tukijärjestö. Fascan tarkoitus oli edistää ja tukea autoäänentoiston harrastetoimintaa ja yleistä tietoutta. Tärkein toimintamuoto oli AutoSound-kilpailut, joissa alan harrastajat kilpailivat toisiaan vastaan yhdessä sovittujen sääntöjen puitteissa.
Fascan tarina loppui joskus 2000-luvun puolivälin jälkeen, internetsivut katosivat 2008. Syy järjestön lakkauttamiseen oli rahankäytön ja muiden sisäisten asioiden epäselvyydet.
Nykyisin Suomen virallinen autohifin kattojärjestö on EMMA Finland.
Abdullah Gül
Abdullah Gül (s. 29. lokakuuta 1950, Kayseri) on turkkilainen AKP-puolueen poliitikko, joka oli Turkin presidentti 2007-2014. Ennen presidenttiyttään hän toimi pääministerinä vuosina 2002–2003 ja Recep Tayyip Erdoğanin hallituksen ulkoministerinä 2003–2007. Gülin valinta AKP-puolueen presidenttiehdokkaaksi keväällä 2007 aloitti maassa vakavan poliittisen kriisin. Uusien vaalien jälkeen Gül valittiin presidentiksi 28. elokuuta 2007
Gül syntyi Kayserissa arabiperheeseen. Hän meni naimisiin äitinsä valitseman puolison kanssa vuonna 1980. Hayrünisa Özyurt oli 14 kun heidät esiteltiin, puolet Gülia nuorempi, mutta pariskunta odotti lailliseen naimisiinmenoikään, joka on 15 vuotta, ennen avioliiton solmimista.
Gül opiskeli taloustiedettä Istanbulin yliopistossa ja myös väitteli siellä 1983. Hän opiskeli kaksi vuotta myös Lontoossa ja Exeterissä. Gül jatkoi akateemisella uralla ja työskenteli 1983–1991 Saudi-Arabiassa Islamilaisessa kehityspankissa (IDB).
Gül lähti politiikkaan jo opiskeluvuosinaan ja liittyi yliopistossa islamistis-nationalistisen Millî Türk Talebe Birliğin jäseneksi. Hänet valittiin hyvinvointipuolueen (Refah Partisi; RP) ehdokkaana parlamenttiin 1991 ja 1995 sekä Fazilet Partisin ehdokkaana 1999. Hän oli perustamassa AKP-puoluetta ja valittiin sen edustajana 2002 ja nimitettiin marraskuussa 2002 pääministeriksi. Recep Tayyip Erdoğan seurasi häntä pääministerin maaliskuussa 2003 ja Gül siirtyi ulkoministerin tehtäviin. Hän neuvotteli mm. Yhdysvaltain kanssa joukkojen sijoittamisesta Turkkiin Irakin-hyökkäystä varten, sekä yritti parantaa suhteita Syyriaan, Keski-Aasian ja Kaukasian turkkilaisten kielten puhujiin ja Euroopan unioniin.
Pääministeri Erdoğan ilmoitti 24. huhtikuuta 2007 Gülin olevan hallitsevan AKP:n ehdokas vuoden 2007 presidentin valinnassa. Sekulaari oppositio piti Gülia liian uskonnollisena, pääasiassa koska hänen vaimonsa käyttää huntua. Sen käyttö on kiellettyä valtion laitoksissa, kuten yliopistoissa ja presidentinpalatsissa. Aiempi tiukan sekulaari presidentti Ahmet Necdet Sezer oli estänyt veto-oikeudellaan useita AKP:n päätöksiä, joiden hän katsoi rikkovan perustuslain määräämää uskonnon ja valtion erottamista.
Yli 300 000 protestoijaa osoitti mieltään Ankaran keskustassa Güliä vastaan kaksi päivää ennen presidenttiehdokkaiden ilmoittamisen alkamista. Huhtikuun lopussa heitä oli miljoona. Mielenosoittajat julistivat, ”etteivät he tahdo imaamia presidentiksi”.
Kun opposition ulosmarssi parlamentista esti presidentin valinnan, Gül luopui ehdokkuudestaan 6. toukokuuta 2007.
Kriisin ja ennenaikaisesti järjestettyjen vaalien jälkeen AKP vahvisti kannatustaan yli 12 prosenttiyksikköä ja Gül asetettiin uudelleen ehdolle presidentiksi uuden parlamentin kokoonnuttua.
Surma (täsmennyssivu)
Sanalla surma on useita merkityksiä.
Shmita
Shmita () on juutalaisuuden Tooran määräämä seitsemän vuoden välein toistuva sapattivuosi, jota nykyaikainen ortodoksijuutalaisuus seuraa. Shmitan tärkeimmät määräykset ovat että "Israelin maiden" pitää jäädä viljelemättä ja vuoden lopussa velat annetaan anteeksi. Shmita toistuu juutalaisessa kalenterissa vuosina: 1951 (5712), 1958 (5719), 1965 (5726), 1972 (5733), 1979 (5740), 1986 (5747), 1993 (5754), 2000 (5761) ja 2007 (5768).
Shmitan katsotaan perustuvan seuraaviin Tooran kohtiin:
Juutalaisen lain mukaan kaikkien juutalaisten omistamalla maalla kasvatettujen vihannesten syöminen on kielletty shmita-vuoden aikana, joka alkaa roš hašana -päivästä (vuonna 2007 12. syyskuuta illalla).
Edah Hareditin rabbien mukaan ei-juutalaisten ei-juutalaisten omistamalla maalla kasvatetut vihannekset ovat kuitenkin sallittuja. Tämän vuoksi Israelissa on ajoittain salakuljetettu vihanneksia arabien kyliin ja väitetty että ne on kasvatettu arabien mailla. Aiemmin noin kolmannes Israelin vihanneksista on tuotu shmita-vuoden aikana Gazan kaistalta.
Toisena vaihtoehtona on käytetty maan myymistä ei-juutalaisille vuoden ajaksi, sopimuksella joka velvoittaa sen myynnin takaisin vuoden loputtua. Tämän "heter mechira" -käytännön hyväksyvät monet modernit ortodoksijuutalaiset, mutta harediortodoksit eivät.
Konstantin I (Skotlanti)
Konstantin I (, s. ? – k. 877) oli Skotlannin kuningas vuosina 862–877. Hän oli kuningas Kenneth I MacAlpinin poika ja tuli kuninkaaksi setänsä kuningas Donald I:n kuoleman jälkeen. Iso osa hänen valtakauttaan kului viikinkihyökkäysten torjumiseen. Hän kaatui vuonna 877 taistelussa viikinkejä vastaan ja hänet haudattiin Ionaan. Kuninkaana häntä seurasi hänen veljensä Aed.
Donald II
Donald II (, s. ? – k. 900) oli Skotlannin kuningas vuosina 889–900. Hän oli kuningas Konstantin I:n poika. Hänet surmattiin vuonna 900 ja haudattiin Ionaan, jolloin hänen seuraajakseen tuli hänen serkkunsa Konstantin II.
Juha-Matti Ristiharju
Juha-Matti Ristiharju (s. 1982 Kemijärvi) on suomalainen taikuri, joka on erikoistunut stand-up- ja lähitaikuuteen. Hän on myös Suomen taikurit ry:n jäsen.
Puerto Princesan kansallispuisto
Puerto Princesan kansallispuisto sijaitsee noin 50 km pohjoiseen Puerto Princesan kaupungista, Palawanin saarella Filippiineillä. Puerto Princesan kaupunginhallinto on hoitanut aluetta vuodesta 1992 ja se liitettiin UNESCOn maailmanperintölistalle vuonna 1999.
Kooltaan kansallispuisto on noin 5 800 hehtaaria. Maasto on kalkkikivikarstimaata ja maan alla kulkee maanalainen joki.. Maanalainen joki virtaa suoraan Etelä-Kiinan mereen. Joen muodostamassa käytävässä on tippukivipuikkoja ja -pylväitä. Osaan jokea vaikuttaa vuorovesi.
Alue on myös tärkeä suojelukohde biodiversiteettinsä takia. Alueella on täysi niin sanottu vuorilta-mereen ekosysteemi ja lisäksi alueelta löytyvät yhdet Aasian tärkeimmistä metsistä.
Kaivotalo
Kaivotalo on Pauli Salomaan suunnittelema vuonna 1955 valmistunut liikerakennus Helsingin Kluuvissa. Se sijaitsee Kaivokatu 10:ssä Helsingin keskeisimmällä paikalla vastapäätä Helsingin päärautatieasemaa, naapureinaan nk. Makkaratalo ja Kalevan talo. Rakennus on välittömässä yhteydessä Rautatientorin metroasemaan ja Asematunneliin. Katutasolla rakennuksen läpi kulkee leveä jalankulkukäytävä Kaivokadulta korttelin keskellä sijaitsevalle aukiolle, "Kaivopihalle", josta edelleen johtaa portaikko hieman ylempänä, Mannerheimintien varressa Vanhan ja Uuden Ylioppilastalon välissä sijaitsevalle "Ylioppilasaukiolle".
Helsingin yliopiston ylioppilaskunta sai tontin haltuunsa vuonna 1938 Rautatiehallitukselta. Tulevasta rakennuksesta järjestettiin suunnittelukilpailu, jonka voittaneen ehdotuksen mukaan Vanha Ylioppilastalo olisi pitänyt purkaa sen tieltä. Vuonna 1939 alkanut toinen maailmansota pysäytti rakennushankkeen. Sodan päätyttyä "Vanhan" purkamisesta oli päätetty luopua ja Kaivokadun varrelle nousi 1950-luvun modernia arkkitehtuuria edustava liikerakennus. Sen julkisivua hallitsevat nauhamaiset ikkunarivit ja vaalea väritys, poiketen runsaat kymmenen vuotta myöhemmin valmistuneen naapurin, Makkaratalon massiivisesta tummasävyisestä klinkkeripinnasta. Kaivotalon ulkonäöstä, vaikka se sijaitsee näkyvällä paikalla, ei ole käyty niin kiivasta keskustelua kuin Makkaratalosta.
Vuonna 1981 rakennettiin Kosti Kurosen rakennuksen sisäpihalle suunnittelema Kaivopiha jalankulkuyhteyksineen ja liikkeineen.
Wendell Wyatt
Wendell Wyatt (15. kesäkuuta 1917 – 28. tammikuuta 2009) oli yhdysvaltalainen lakimies ja republikaanisen puolueen poliitikko. Hän istui vuosina 1964–1975 Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Oregonin ensimmäisestä vaalipiiristä.
Wyatt syntyi Eugenessa, Oregonissa, ja muutti perheineen Portlandiin, jossa hän valmistui Jefferson High Schoolista vuonna 1935. Valmistuttuaan Oregonin yliopistosta 1941 hän palveli vuosina 1942–1946 Yhdysvaltain merijalkaväessä.
Wyatt tuli valituksi kongressiin alun perin erikoisäänestyksellä, joka järjestettiin A. Walter Norbladin kuoleman johdosta. Wyatt ei asettunut uudelleen ehdolle enää vuoden 1974 vaaleissa, vaan aloitti vuonna 1975 työt Schwabe, Williamson & Wyatt -lakifirmalle. Hän jäi sittemmin eläkkeelle ja kuoli Portlandissa 91-vuotiaana.
Abdullah al-Qasimi
Abdullah al-Qasimi (arabiaksi عبدالله القصيمي, s. 1907 al-Qasim, Saudi Arabia – k. 1996 Libanon) oli saudiarabialainen intellektuelli ja skeptikko. Hän oli aikoinaan eniten ristiriitoja herättäneitä ja merkittävimpiä arabi-intellektuelleja, mikä johtui hänen kääntymisestään islamilaisesta fundamentalistista ja wahhabismin kannattajasta ateistiksi. Hän joutui salamurhayrityksen kohteeksi kaksi kertaa, Libanonissa ja Egyptissä. Hän kuoli syöpään.
Hamza Šahhata
Hamza Šahhata (s. 1908 Mekka, Hijaz, Saudi-Arabia – k. 1972) oli saudiarabialainen runoilija ja ajattelija.
Šahhata oli Jeddassa lapsuutensa viettänyt uranuurtaja, joka oli johtavia hahmoja 1900-luvun alkupuolella Hijazin kulttuurin heräämisessä. Toisen hijazilaisen runoilija Muhammad Hasan Awwadin ohella hän oli ensimmäisiä nykyaikaisia arabirunoilijoita. Hänet tunnetaan myös filosofisista teoksistaan, jotka käsittelevät eettisiä ja vapautta puolustavia aiheita, ja hänet tunnetaan taitavana kielenkäyttäjänä. Hän sai vaikutteita arabi-amerikkalaisesta kirjallisuudesta ja muun muassa Khalil Gibranilta.
Stasanor
Stasanor (, 300-luku eaa.) oli kreikkalainen sotilas joka palveli Aleksanteri Suurta. Hän oli kotoisin Kyproksen Soloista ja luultavasti Soloin hallitsijasuvun jäsen.
Stasanor kuului Aleksanteri Suuren lähipiiriin ("hetairoi") vuodesta 332/331 eaa. alkaen. Stasanor sai tehtäväkseen vangita Arian kapinaan nousseen satraapin Arsakeen vuonna 328 eaa. Stasanor toi kapinallisen Aleksanterille kahleissa ja hänet nimitettiin Arian uudeksi satraapiksi. Myöhemmin Aleksanteri antoi Stasanorin hallitavaksi myös Drangianan. Kun Aleksanteri oli palaamasta Intian sotaretkeltään Stasanor saapui häntä vastaan Karmaniaan mukanaan suuri määrä kameleja ja muita kuormaeläimiä. Stasanor palasi maakuntaansa, mutta saapui taas Aleksanterin luokse tämän ollessa Susassa. Tällä kertaa Stasanorilla oli mukanaan persialaisia sotilaita, joita oli koulutettu Aleksanterin määräysten mukaan. Stasanor oli mukana Medeios Larissalaisen järjestämissä juhlissa, joiden jälkeen Aleksanteri sairastui ja myöhemmin menehtyi. Diadokit päättivät Babylonissa että Stasanor saisi jatkaa Arian ja Drangianan satraappina. Triparadisoksessa vuonna 321 eaa. Stasanor nimitettiin tärkeämmän Baktrian ja Sogdianan satraapiksi.
Antigonos I:n ja Eumeneen välisessä sodassa Stasanor tuki ilmeisesti Eumenesta, mutta ei itse lähtenyt sotaan vaan lähetti ainoastaan joukkoja joita johti Stasandros. Vuoden 317 eaa. jälkeen Stasanorista ei tiedetä mitään. Seleukos I valtasi Baktrian vuonna 305 eaa., joko Stasanorilta tai tämän seuraajalta.
Reino Mantere
Reino Rafael Mantere (24. toukokuuta 1909 Tampere – ?) oli suomalainen Tampereella asunut kirjailija, joka vietti lapsuutensa Viinikan kaupunginosassa. Hän oli taksinkuljettaja ja työskenteli myöhemmin kuorma-auton- ja bussinkuljettajana. Mantere kuului jäsenenä 1950-luvun alussa Tampereen kaupunginkirjaston johtajan Mikko Mäkelän johdolla kokoontuneeseen Mäkelän piiriin.
Dm3 ja Dm4
Dm3 ja Dm4 olivat Valtionrautateiden käytössä olleita dieselmoottorijunia. Vaunuja tilattiin kymmenen kappaletta molempia sarjoja vuonna 1949. Vaunut valmisti Valmet vuosina 1952–1953. Myöhemmin Dm4-vaunuja tilattiin vielä neljä kappaletta lisää, ja ne valmistuivat vuonna 1954. Kaikki vaunut on sittemmin romutettu.
Dm4-vaunuissa oli moottori vaunun molemmissa päissä, Dm3-sarjassa toisen pään moottorin tilalla oli matkatavaraosasto. Vuosina 1956–1959 kaikki Dm3-sarjan vaunut muunnettiin Dm4-sarjan vaunuiksi lisäämällä niihin moottori matkatavaraosaston tilalle. Vaunu 1607 tuhoutui Kuurilan junaturmassa vuonna 1957.
Viljo Paula
Frans Vilhelm Palin, kirjailijanimeltään Viljo Paula (s. 17. syyskuuta 1901 Tampere) oli suomalainen Tampereella asunut kirjailija. Paula kuului jäsenenä 1950-luvun alussa Tampereen kaupunginkirjaston johtajan Mikko Mäkelän johdolla kokoontuneeseen Mäkelän piiriin.
Kivenhakkaajana ja kaivosmiehenä työskennellyt Paula oli myös mallina kuvanveistäjä Väinö Rikhard Rautalinin vuonna 1934 valmistuneelle "Tampere"-veistokselle.
Visavuori
Visavuori on kuvanveistäjä Emil Wikströmin entinen taiteilijakoti ja ateljee, joka sijaitsee Vanajaveden etelärannalla Sääksmäen Tarttilassa Valkeakoskella.
Wikström rakennutti ateljeensa vuosina 1893–1912. Aluksi paikalla oli vuosina 1893–1894 rakennettu karjalaistyylinen hirsirakennus, joka oli koko Suomen ensimmäinen erämaa-ateljee. Tässä rakennuksessa ateljee- ja asuintilat olivat samassa yhteydessä, mutta rakennus tuhoutui perustuksiaan myöten tulipalossa vuonna 1896, joten Wikström rakennutti tämän jälkeen erilliset asuin- ja ateljeerakennukset. 
Näistä ensimmäisenä valmistui kansallisromanttinen asuinrakennus vuonna 1902 ja vuosi sen jälkeen keskieurooppalaista rakennustyyliä edustava ateljee. Ateljeen yhteyteen Wikström suunnitteli myös tähtitornin ja Suomen ensimmäisen pronssivalimon. Wikström oli ensimmäinen suomalainen, joka oppi salaisena pidetyn pronssivalun taidon, ja hänen kauttaan saman taidon oppivat myös muut suomalaiset taidevalajat. Vuonna 1912 Wikström rakennutti ateljeeseensa laajennusosan, jonka yhteyteen valmistuivat myös talvipuutarha sekä urkuparvi Wikströmin veljen rakentamille uruille.
Visavuoren rakennukset ovat säilyneet 1900-luvun alun asussa, ja asuinrakennuksessa on myös alkuperäinen irtaimisto jäljellä. Suuri osa huonekaluista on ostettu Pariisista. Visavuori on vuodesta 1967 lähtien ollut yleisölle avoin museo, jonka omistaa vuonna 1966 perustettu Visavuoren museosäätiö.
Visavuoren alueella on myös Emil Wikströmin tyttärenpojan pilapiirtäjä Kari Suomalaisen tuotantoa esittelevä Kari-paviljonki, joka valmistui vuonna 1990 Emil Wikströmin entisen kasvihuoneen paikalle. Kari Suomalainen lahjoitti vuonna 1988 koko elämäntuotantonsa (yli 8 000 pilapiirrosta ja lisäksi maalauksia ja muita piirroksia) Visavuoren museosäätiölle.
Pitkäjärvi (Rautjärvi)
Pitkäjärvi on kyläkokonaisuus nykyisessä Rautjärven kunnassa, käsittäen Innasennurkan ja Kaljusenkylän kyläalueet entisen Simpeleen kunnan alueelta. Kylien alueella on n. 300 asukasta.
Pitkäjärvi sijaitsee Rautjärven pohjoisosassa noin kuusi kilometriä kunnan keskustaajaman Simpeleen luoteispuolella.
Kylässä on useita pieniä järviä ja lampia. Pitkäjärven koulu on lakkautettu ja se toimii nykyisin Pitkäjärven toimintakeskuksena. Toimintakeskus on Innasennurkan-Kaljusenkylän ("In-Ka") kyläyhdistys ry:n omistuksessa. Kylän keskustan lisäksi asutusta on Innasennurkassa.
Pitkäjärvellä asuu paljon yrittäjiä. Keskellä Pitkäjärveä on laavu-lato sekä lintutorni.
Nautsijoki
Nautsijoki () on Luoteis-Venäjällä Murmanskin alueen Petsamon piirissä sijaitseva joki. Se saa alkunsa Ala-Nautsijärvestä (153 m mpy., 68°50’N, 29°00’E) ja laskee Venäjän ja Norjan rajalla Paatsjokeen, joka virtaa edelleen Barentsinmereen. Venäjän vesistörekisterin mukaan joen pituus on 32 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 539 neliökilometriä.
Joen alue kuului Suomeen (Petsamoon) ennen Pariisin rauhaa 1947. Lähellä joen suuta sijaitsi Suomen aikana Nautsin kylä.
Kari E. Turunen
Kari E. Turunen (s. 1948) on suomalainen filosofi ja tietokirjailija, joka on toiminut Kuopion yliopiston määräaikaisena filosofian apulaisprofessorina. Turunen on Reijo Wileniuksen oppilaita ja oppiarvoltaan yhteiskuntatieteiden tohtori. Hänellä on myös dosentuuri Jyväskylän yliopiston yhteiskuntatieteellisen tiedekunnan filosofian laitoksella. Hän on erikoistunut kasvatusfilosofiaan. Turunen on keskittynyt erityisesti myöhäisemmässä tuotannossaan myös filosofiseen antropologiaan ja filosofiseen psykologiaan. Hän on tuotannossaan painottanut ihmistuntemuksessa psykodynaamisen ajattelun ja -ymmärtämisen tärkeyttä. Muutoin hän edustaa läheisesti suomalaista Erik Ahlmanista ja Sven Krohnista lähtenyttä filosofisen ihmistutkimuksen linjaa, jossa huomioidaan ihminen kokonaisvaltaisesti ajattelevana, tuntevana ja tahtovana olentona. Turusen tuotannon erityisyys tässä tutkimusperinteessä on ns. henkisen ihmiskäsityksen yhdistäminen psykodynaamiseen käsitykseen ihmisen sielunelämästä, joka on melkein poikkeuksetta unohdettu filosofisessa antropologiassa. Turunen on myös esitellyt tietoteoriassaan uudenlaisen, 'hahmollisen käsitteenmuodostuksen' idean.
Turunen on kirjoittanut useita kansantajuisia filosofisia teoksia, jotka ovat käsitelleet erityisesti ihmisen olemusta ja arvoja. Hän on ollut myös ahkera kolumnisti (muun muassa Kriittisen Korkeakoulun Katsaus-lehdessä). Hänen tuotannossaan ovat olleet esillä myös muut filosofian alueet, esimerkiksi tieto-oppi ja filosofinen psykologia hahmotettuna ihmisen elämänkulun näkökulmasta. Varhaistuotannossaan Turunen on ollut tietyssä yhteydessä Rudolf Steinerin edustamaan filosofiseen tuotantoon, mutta väitöskirjastaan lähtien hän on ottanut kriittistä ja arvioivaa etäisyyttä Steineriin kehittyen omintakeiseksi, useampia näkökulmia syntetisoivaksi ajattelijaksi. Myöhäisimmässä tuotannossaan Turunen on yhdistänyt psykodynaamista käsitteistöä kristinuskon tulkintaan.
Kalela
Kalela on taiteilija Akseli Gallen-Kallelan entinen erämaa-ateljee, joka sijaitsee Ruovedellä Näsijärven Isonselän rannalla noin kahdeksan kilometriä Ruoveden keskustasta itään. Gallen-Kallelan itse suunnittelema kelohonkarakennus rakennettiin 13 kirvesmiehen voimin vuosina 1894–1895. Rakennus on ulkomitoiltaan 18 × 18 metriä, ja sen harjakorkeus on 13 metriä. Gallen-Kallela asui Kalelassa perheineen vuosina 1895–1900, sitten kesällä 1905 ja viimeksi vuosina 1915–1921. Gallen-Kallela maalasi Kalelassa tärkeimmät "Kalevala"-aiheiset maalauksensa ja suunnitteli tekstiilit, huonekalut ja freskot vuoden 1900 Pariisin maailmannäyttelyn Suomen paviljonkiin.
Kun Gallen-Kallela lähti Kalelasta syyskuussa 1921, rakennus jäi autioksi 15 vuoden ajaksi ja kärsi tällöin sekä luonnonvoimien että ihmisten aiheuttamia vaurioita. Gallen-Kallelan poika, taiteilija Jorma Gallen-Kallela, muutti perheineen Kalelaan kesällä 1937 ja käynnisti talossa korjaus- ja entisöintityöt, joiden ensimmäinen vaihe valmistui vuonna 1939. Jorma Gallen-Kallela kaatui talvisodan alkupäivinä Terijoella 1. joulukuuta 1939, mutta hänen aloittamaansa työtä jatkoivat hänen puolisonsa Pirkko Gallen-Kallela (1905–1999) ja myöhemmin tytär, sisustusarkkitehti Aivi Gallen-Kallela.
Nykyisin kotimuseona toimiva Kalela on ollut yleisölle avoinna lähes joka vuosi vuodesta 1965 alkaen. Siellä järjestetään jokavuotisia vaihtuvia kesänäyttelyitä, joissa esitellään eri taiteilijoiden tuotantoa.
Emut
Emut ovat Australiasta peräisin olevia lentokyvyttömiä lintuja, jotka muodostavat heimon Dromaiidae ja sen ainoan suvun "Dromaius". Nykyisin emuista on elossa vain yksi laji, emu ("Dromaius novaehollandiae").
Mustapikkuemu ("Dromaius ater"), joka oli noin puolet emun koosta, alkoi kuolla sukupuuttoon 1800-luvulla, jolloin merimiehet metsästivät sitä ruoaksi. Viimeinen mustapikkuemu kuoli vuonna 1822 Pariisissa.
Pikkuemu ("Dromaius baudinianus") eli pääasiassa Adelaiden lähellä olevalla saarella, jonne nykyinen emu asettui 1920-luvulla. Pikkuemu kuoli sukupuuttoon noin vuonna 1827 metsästyksen ja tulipalojen takia.
Amandla (täsmennyssivu)
Amandla on xhosan- ja zulunkielinen ilmaus (). Amandla-nimisiä teoksia ovat muun muassa:
Jussi Kotkavirta
Jussi Kotkavirta (6. helmikuuta 1954 Lohja) on filosofian professori Jyväskylän yliopiston yhteiskuntatieteiden ja filosofian laitoksella. Hän on myös Joensuun yliopiston filosofian dosentti ja Helsingin yliopiston estetiikan dosentti.
Kotkavirran erikoisaloja ovat saksalainen idealismi, nykyfilosofia, psykoanalyysi ja estetiikka. Kotkavirta on ollut toimittamassa useita filosofian oppikirjoja.
IZArc
IZArc pakkausohjelma joka toimii Windows-käyttöjärjestelmissä. Ohjelma tukee useita pakkausformaatteja kuten: 7-ZIP, A, ACE, ARC, ARJ, B64, BH, BIN, BZ2, BZA, C2D, CAB, CDI, CPIO, DEB, ENC, GCA, GZ, GZA,
HA, IMG, ISO, JAR, HA, LIB, LZH, MDF, MBF, MIM, NRG, PAK, PDI, PK3, RAR, RPM, TAR, TAZ, TBZ, TGZ, TZ, UUE, WAR, XXE, YZ1, Z, ZIP ja ZOO.
Ohjelmasta on tehty myös versio IZArc2Go, jonka voi asentaa USB-tikulle.IZArc on käännetty useille eri kielille, myös suomeksi.
Päätöslauselma
Päätöslauselma eli resoluutio on yleensä kirjallinen julkilausuma, jonka päättää ja julkaisee jonkin organisaation päättävä taho. Päätöslauselman sisältö voi koskea organisaatiosta riippuen mitä tahansa.
Useimmiten päätöslauselmat ovat kansainvälisten järjestöjen tai niiden toimielinten antamia. Esimerkkeinä mm. Yhdistyneet kansakunnat ja Euroopan parlamentti. Tällainen päätöslauselma on yleensä järjestön tai sen toimielimen painokas suositus jonkin asiaintilan tai lainsäädännön saattamiseksi päätöslauselmassa esitettyyn muotoon.
Myös yritysten johtoryhmät voivat laatia resoluutioita. Poliittisilla foorumeilla päätöslauselman on tarkoitus kuvata jonkin ongelman sisältö ja jonkin enemmistön ratkaisumalli siihen. Englannissa parlamentti voi julkistaa ei-sitovia resoluutioita asiakohdista, joista ei tehdä lakia tai asetusta. Yhdysvalloissa esimerkiksi perustuslain muutokset ja sodanjulistukset on julkaistu resoluutioina.
Amandla! A Revolution in Four-Part Harmony
Amandla! A Revolution in Four-Part Harmony on vuonna 2002 valmistunut dokumentti, joka käsittelee Etelä-Afrikan apartheidia vastustaneen kansanliikkeen musiikkia. Dokumentin nimi tulee xhosan- ja zulunkielen sanasta "amandla", joka tarkoittaa valtaa.
Elokuva käsittelee kronologisesti Etelä-Afrikan vapaustaistelua ja kertoo miten musiikkia käytettiin sen välineenä. Se sisältää historiallista arkistomateriaalia sekä muusikoiden, vapaustaistelijoiden ja muun muassa apartheidhallinnon poliisijoukkojen jäsenten haastatteluja.
Dokumentti voitti yhden Emmy-palkinnon ja lukuisia muita palkintoja eri elokuvafestivaaleilta ja -kilpailuista.
Bhimbetka
Bhimbetka on arkeologinen alue Intiassa, Madhya Pradeshin osavaltiossa. Se sijaitsee 45 kilometriä Bhopalista lounaaseen Vindhyavuorilla. Seitsemän kukkulan alueella on yli 500 hiekkakivistä kalliosuojaa, joihin on tehty kalliomaalauksia.
Vuonna 2003 UNESCOn maailmanperintökohteeksi hyväksytty alue muodostuu viidestä erillisestä maalausrykelmästä. Nämä edustavat kalliomaalausperinteitä mesoliittiselta kaudelta historialliselle ajalle. Lisäksi Bhimbetkassa on havaittu asutuksen jälkiä jo paleoliittiselta kaudelta. Varhaisimmat jäljet asutuksesta on luultavasti myöhäisestä Acheulin kulttuurista noin 100 000 vuotta eaa.
Intialainen arkeologi V. S. Wakankar löysi Bhimbetkan vahingossa vuonna 1958 (tai vuonna 1957). Hän oli matkalla Bhopaliin junalla, kun hän huomasi samantapaisia kivimuodostelmia kuin Ranskassa ja Espanjassa. Myöhemmin samana vuonna Wakankar saapui alueelle arkeologiryhmän kanssa ja he löysivät esihistorialliset kalliosuojat. Ensimmäiset maininnat alueesta ovat tosin jo vuodelta 1888, jolloin sen kerrottiin olevan buddhalainen kohde
Löytämisen jälkeen alueella on tehty monia kaivauksia. Vuonna 1972 Bhimbetkaan tehtiin laajamittainen ja systemaattinen tutkimus, josta on edelleen peräisin yksittäisten kallioiden nimeäminen arabialaisin numeroin. Kaivauksista on löydetty jatkuva kivikautinen kulttuuri Acheulin kulttuurista myöhäismesoliittiselle kaudelle. Kalliosuojista on kaivettu myös yhdet maailman vanhimmista kivimuureista ja -lattioista.
Bhimbetkan kalliomaalaukset on tehty pääosin punaisella ja valkoisella värillä. Keltaista ja vihreää väriä löytyy muutamasta piirroksesta, mutta nämä värit eivät olleet ilmeisesti niin kestäviä, sillä näillä värjätyt kohteet ovat huomattavasti haaleampia. Maalaukset on luultavasti tehty risuista tehdyillä siveltimillä ja väriaine on saatu magnesiumista, punaisesta hiekkakivestä, puuhiilestä, kasviuutteista ja hematiitista.
Maalaukset esittävät aluetta ympäröivän tiheän metsän eläimiä ja ihmisten jokapäiväistä elämää. Kuvissa on eläimiä, mytologisia hahmoja, kesytettyjä eläimiä, rattaita, vaunuja, muotoja, kuvioita, kirjoituksia, buddhalaisia symboleita sekä jopa tapahtumia, kuten taisteluita. Osa maalauksista koostuu vain muutamista kuvista, kun taas osassa niitä on jopa satoja. Kuvat vaihtelevat realistisista tyyliteltyihin ja kooltaan ne ovat noin viidestä senttimetristä lähes viisimetrisiin koko katon peittäviin eläinhahmoihin.
Bogointialainen puolustus
Bogointialainen puolustus on shakkiavaus, joka alkaa tyypillisesti:
Avaus on nimetty kehittäjänsä Jefim Bogoljubovin mukaan. Kolmannella siirrollaan valkea välttää Nimzo-intialaisen puolustuksen, ellei vastaa mustan siirtoon 3...Lb4+ siirrolla 4. Rc3
Bogointialaista puolustusta on käyttänyt muun muassa maailmanmestari Garri Kasparov.
Larsenin avaus
Larsenin avaus on shakkiavaus, joka alkaa siirrolla:
Avaus on nimetty tanskalaisen suurmestarin Bent Larsenin mukaan, ja sitä kutsutaan myös nimellä Kuningartarfiancetto. Valkean tarkoituksena on antaa mustalle tilaa keskustasta ja hyökätä sivustoitujen lähettiensä avulla.
Mustalla on useita keinoja kohdata Larsenin avaus. Usein käytettyjä jatkoja ovat:
Näistä ensimmäinen vähentää valkean lähetin vaikutusaluetta, kaksi ensimmäistä ottaa jalansijaa keskustasta, kolmas kehittää upseerin ja viimeinen tuottaa seuraavan aseman:
Ammunta kesäolympialaisissa 1948
Lontoon kesäolympialaisissa 1948 ammunnassa kilpailtiin neljässä lajissa.
Ketsaalin pyrstösulka
Ketsaalin pyrstösulka eli quetzalli tarkoittaa keskiamerikkalaisen trogonilintuihin kuuluvan mayaketsaalin ("Pharomachrus mocinno") pyrstön pitkiä ja koristeellisia sulkia. Niillä on ollut rooli muinaisissa mesoamerikkalaisissa intiaanikulttuureissa.
Paitsi että pyrstösulat olivat arvokasta kauppatavaraa, ne olivat myös mitta johon verrattiin ja joiden kaltaisia asioita elämältä toivottiin. Suurten jumaluuksien ja suurten päälliköiden olemus oli verrattavissa kvesaalin pyrstösulkiin, quetzalleihin.
Pyrstösulkien mukaan on nimetty myös Guatemalan rahayksikkö quetzal.
Wienin etnologisessa museossa on Montezuman alkuperäinen quetzallipäähine, jonka kopio on Meksikon antropologisessa museossa.
John Kuck
John Kuck (27. huhtikuuta 1905 Wilson, Kansas – 21. syyskuuta 1986) oli yhdysvaltalainen kuulantyöntäjä ja olympiavoittaja.
Johnny Kuck voitti kuulantyönnön olympiakultaa Amsterdamin 1928 kisoissa. Alkukilpailun kolmannella kierroksella hän työnsi tuloksen 15,43, jolla hän oli alkukilpailun jälkeen kolmantena. Loppukilpailun toisella eli koko kilpailun viidennellä kierroksella hän työnsi ME-tuloksen 15,87. Se on edelleenkin ainoa olympiakisoissa tehty miesten kuulantyönnön maailmanennätys. Jo vuoden 1928 keväällä hän oli työntänyt maailmanennätyksen ylittävät tulokset 15,55 (Fresnossa 28. huhtikuuta 1928) ja 15,59 (Los Angelesissa 5. toukokuuta 1928), mutta jostain syystä näitä ei kirjattu virallisiksi ME-tuloksiksi.
Kuck oli myös hyvä keihäänheittäjä. Hän teki Lappeenrannassa 1926 Yhdysvaltain ennätyksen 65,63, joka oli sen vuoden maailmantilaston kärkitulos.
Leo Sexton
Leo Sexton (27. elokuuta 1909 Danvers, Massachusetts – 6. syyskuuta 1968 Perry, Oklahoma) oli yhdysvaltalainen kuulantyöntäjä ja olympiavoittaja.
194-senttinen Leo Sexton aloitti korkeushyppääjänä ja teki ennätyksekseen 190, mutta hän siirtyi kuulantyöntäjäksi ja voitti olympiakultaa Los Angelesin 1932 kisoissa, jossa hänen työntönsä kantoivat 15,60, 15,58, 15,77 (joka oli jo parempi kuin hopeamitalistin lopputulos), 15,94, 15,37 ja 16,00 metriä. Myöhemmin samana vuonna hän työnsi ME-tulokset 16,14 ja 16,16, jälkimmäisen syntymäpäivänään.
Luettelo Idän assyrialaisen kirkon patriarkoista
Assyrian patriarkka tai assyrialainen patriarkka on Idän assyrialaisen kirkon päämies.Ennen assyrialaisen kirkon patriarkkojen pääkeskus oli Mosulissa, Irakissa. Nykyinen patriarkka, Mar Dinkha IV, asuu maapaossa Chicagossa. 
Idän assyrialaisen kirkon patriarkka käyttää arvo nimeä Mar. Mar tarkoittaa syyriankielellä "Isä"ä.
"Efesoksen kirkolliskokous päätti vuonna 431 ettei se hyväksyisi Idän assyrialaista kirkkoa sen nestoriolaisuudesta"."(Mar Theodossious siirsi patriarkan istuimen Bagdadiin.)""( Mar Yab-Alaha siirsi patriarkan istuimen Tabriziin.)""(Mar Shimun II, siirsi patriarkan istuimen Mosuliin.)""(Mar Shimun VII, siiri patriarkan istuimen Alkoshiin.)""Vuonna 1552 kilpaileva Kaldealainen katolilainen patriarkka valittiin""'Vuonna 1610 Mar Eliyya VIII, liitti kirkon läheisiin suhteisiin Roomalaiskatolilaisen kirkon kanssa."
95 Mar Eliyya IX (1617–1660)
patriarkka Eliyya X to Eliyya XIII:sta lähtien kirkko liittyi yhteen Rooman kirkon kanssa.
99 Mar Eliyya XIII Isho-Yab (1778–1804)
"Vuonna 1804 Idän assyrialainen kirkko Alqoshissa patriarkka Youhanan VIII Hormez (virassa 1830–1838) päätti hyväksyä Kaldean katolilaisen kirkon vallan.
"Vuonna 1681 Mar Shimun XIII Denkha Qochanissa rikkoi välinsa kokonaan Rooman kirkon kanssa. Vatikaani valitsi oman patriarkan Kaldean katolilaisen kirkosta. "(Mar Shimun XIII Dinkha siirsi patriarkan istuimen Mosuliin.)""( Mar Shimun XXIII Eshai joutui lähtemään Mosulista maapakoon Chicagoon, Yhdysvaltoihin)""Kirkon hajaannus vuonna 1964 koska kilpaileva patriarkka Mar Thoma Darmo julistit itsenä patriarkaksi Bagdadissa."
Eliica
Eliica (Electric Lithium-Ion Car) on Japanilaisen Keion Yliopiston professori Hiroshi Shimizun luoma tulevaisuuden loistoauto. Se kulkee kahdeksan moottoroidun pyörän voimin ja jokaisessa renkaassa on levyjarru sekä lataava jarrutusjärjestelmä. Kokonaisteho on 470 kilowattia ja päästöjä kertyy 0 hiilidioksidikiloa.
Eliican kevyemmän mallin huippunopeus on 370 kilometriä tunnissa ja litium-akkujen antama täysi toimintamatka sen pienemmillä akuilla on 200 kilometriä. Suuremmilla akuilla huippunopeus jää 190 km/h, mutta toimintamatka kasvaa 320 kilometriin. Auto painaa 2 400 kg ja siinä on tilaa kuljettajan lisäksi kolmelle hengelle.
Suurempien akkujen kapasiteetti on 55 kWh, joten täydellä teholla autoa ei voi pitkään käyttää. Nykyisen mallin rakentaminen yksittäistyönä maksaa arviolta 300 000 dollaria, josta puolet johtuu akkukustannuksista. Tiedossa ei ole, paljonko kyseinen auto maksaisi, jos sitä tuotettaisiin esimerkiksi 100 000 kappaleen erä.
Olifantti (soitin)
Olifantti on keskiaikainen, norsun syöksyhampaasta tehty luonnontorvi. Tällaisia torvia on saatettu käyttää metsästyksessä tai sodankäynnissä merkkitorvena. Arvokkaasta norsunluusta tehty olifantti on kuitenkin ollut myös statussymboli. Ranskalaisessa "Rolandin laulu" -runoelmassa ritari Roland kantaa mukanaan olifanttia. Torven nimi johtuu latinan sanasta ”elephantus”- ja keskiaikaisen ranskan sanasta ”olifant”, jotka molemmat tarkoittavat norsua. Soitin luetaan vaskipuhaltimiin, koska olifantin ääni syntyy jo soittajan huulissa, jotka on painettu puhaltimen suukappaletta vasten, kuten trumpetissa.
Hans Woellke
Hans Woellke (18. helmikuuta 1911 – 22. maaliskuuta 1943) oli saksalainen kuulantyöntäjä ja olympiavoittaja.
Hans Woellke voitti kuulantyönnön olympiakultaa Berliinin 1936 kisoissa tuloksella 16,20. Hän työnsi voittotuloksen viidennellä kierroksella ja ohitti toiselta kierrokselta lähtien kilpailua johtaneen Suomen Sulo Bärlundin.
Vuonna 1936 Woellke työnsi Euroopan ennätykset 16,54 ja 16,60. Pariisin EM-kisoissa 1938 hän sai pronssia.
Woellke oli ammatiltaan poliisi. Sodan aikana hän kuului SS-joukkoihin, ja valkovenäläiset partisaanit hirttivät hänet Guba-nimisessä kylässä 1943.
Wilbur Thompson
Wilbur Marvin Thompson (6. huhtikuuta 1921 Frankfort, Etelä-Dakota – 25. joulukuuta 2013) oli yhdysvaltalainen kuulantyöntäjä ja olympiavoittaja.
”Moose” Thompson sijoittui Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa 1948 toiseksi Jim Delaneyn jälkeen. Lontoon olympiakisoissa Thompson voitti Yhdysvaltain kolmoisvoittoon päättyneessä kisassa kultaa työnnettyään toisella kierroksella ennätystuloksensa ja olympiaennätyksen 17,12 metriä.
Thompson kuoli 25. joulukuuta 2013, 92-vuotiaana.
Bill Nieder
William (Bill) Nieder (s. 10. elokuuta 1933 Hempstead, New York) on entinen yhdysvaltalainen kuulantyöntäjä ja olympiavoittaja.
Bill Nieder saavutti kuulantyönnössä olympiahopeaa Melbournen 1956 kisoissa. Vuonna 1960 hän paransi kolme kertaa maailmanennätystä ja ylitti ensimmäisenä kuulantyöntäjänä 20 metrin rajan 12. elokuuta 1960 Walnutissa. Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa hän jäi neljänneksi tuloksella 18,84 mutta pääsi silti kisoihin, kun vuokraamallaan vesitasolla ja autokyydillä kesken kisan karsintoihin ehtinyt ja siellä kolmanneksi sijoittunut Dave Davis menetti täysin kuntonsa. Rooman olympiakisoissa Nieder voitti kultaa työnnettyään viidennellä kierroksella tuloksen 19,68.
Vuonna 1961 Nieder yritti ammattilaisnyrkkeilijän uraa mutta tuli tyrmätyksi ensimmäisen ja ainoan ottelunsa ensimmäisessä erässä.
Bill Fagerbakke
William Mark ”Bill” Fagerbakke (s. 4. lokakuuta 1957 Fontana, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja ääninäyttelijä. Nuorena hän pelasi myös amerikkalaista jalkapalloa.
Näyttelijäuransa 1980-luvulla aloittanut Fagerbakke on esiintynyt enimmäkseen sivurooleissa televisiosarjoissa ja elokuvissa kuten "Kylmä rinki", "Saman katon alla", "Heroes" ja "Maalla on mukavaa". Parhaiten hänet kuitenkin tunnetaan televisiosarjoista "Coach" ja "Paavo Pesusieni". Hän on myös esittänyt Marshall Eriksenin isää tilannekomediasarjassa "Ensisilmäyksellä".
Buduaari
Buduaari tai budoaari (ranskaksi "boudoir") tarkoittaa pientä huonetta tai salonkia, jossa nainen viimeistelee pukeutumistaan tai ottaa vastaan lähimpiä ystäviään. Oikeinkirjoitusasun vaihtelu selittyy sanan alkuperän mukaan. U:lla kirjoitettu asu kuvaa sanan ääntämystä ranskassa, o-asuinen muoto taas sen oikeinkirjoitusta ruotsissa. Siinäkin toinen tavu äännetään ranskan mukaisesti lähinnä u:na. 
Sana "boudoir" on ajoitettu ranskassa vuoteen 1740. Se on johdettu verbistä "bouder", joka tarkoittaa huonolla tuulella olemista, mököttämistä. Silloinen merkitys kuuluu suomeksi: ”huone, jonne voi vetäytyä mököttämään”. Pian kuitenkin korostui mielentilan sijasta vetäytyminen. Sanan nykymerkitys kuuluu: ”naisen pieni ja tyylikäs salonki”. Esimerkiksi Guy de Maupassant käytti sanaa tässä merkityksessä.
Buduaarin nykyvastine on lähinnä pukeutumishuone. Korsettimuodin aikana buduaari oli yksityinen tila, paikka jossa naiset saattoivat oleskella kevyemmin nyöritettyinä ja käyttää mukavampia ja kevyempiä asuja kuin tiloissa, jonne sattoi tulla vieraita. Buduaari sijaitsee tavallisesti talon rouvan tai pariskunnan makuuhuoneen vieressä. Sellainen saattaa kuulua myös edustustiloihin, esimerkiksi tanssi- ja ruokasalien läheisyyteen, kuten 1800-luvun lopussa Berliiniin rakennetussa Strousbergin modernissa kaupunkipalatsissa.
Tunnetaan myös kokonainen rakennus, joka on nimetty buduaariksi. Se sijaitsee Versailles'n palatsin maille rakennetussa Kuningattaren kylässä ("Hameau de la Reine"), joka rakennettiin 1700-luvun lopulla Marie-Antoinettelle pakopaikaksi palatsin paineista. Kokonaisuuteen kuuluu kaikkiaan tusinan verran rakennuksia, kuten kuningattaren talo, buduaari, vesimylly, kyyhkyslakka ja vartijan talo.
Yksi tunnetuimmista buduaareista, Sinipunainen buduaari, kuului Venäjän viimeiselle tsaarittarelle, Aleksandra Fjodorovna Romanoville. Se sijaitsee Pietarissa Aleksanterinpalatsin vasemmassa siivessä. Huoneen seinät on päällystetty syreenin värisellä ranskalaisella silkillä, joka läikehtii varsinkin lampun valossa opaalimaisesti. Matot, verhot, huonekalut ja jopa kiinalaisten maljakoiden syreenit ja orkideat ovat hiukan vaaleamman sinipunaisia, kuten myös pianoa peittävä liina. Aleksandran väitetään valinneen värityksen Nikolailta saamansa syreeninoksan mukaiseksi.
Lila buduaari oli tsaarittaren lempihuone 20 vuoden ajan. Se oli myös perheen elämän keskipiste palatsissa. Se oli Venäjän kuuluisin huone, jonka oletetuista tapahtumista juoruttiin vilkkaasti. Huoneesta tuli salaperäinen, sillä siihen ei johtanut yksikään ovi palatsin käytävältä. Sisään pääsi vain joko Palisanterihuoneen raskaiden verhojen peittämistä ovista tai makuuhuoneesta. Sisustus säilyi samanlaisena kuin se oli tsaarittaren avioituessa vuonna 1896, sillä hän kieltäytyi muuttamasta huonetta, johon sisältyi niin paljon muistoja.
Dallas Long
Dallas Long (s. 13. kesäkuuta 1940 Pine Bluff, Arkansas) on entinen yhdysvaltalainen kuulantyöntäjä ja olympiavoittaja.
Dallas Long tuli kuulantyöntäjänä kansainvälisestikin tunnetuksi jo ennen 18-vuotissyntymäpäiväänsä, kun hän toukokuussa 1958 työnsi 5,44 kg:n juniorikuulalla tuloksen 21,10 ja miesten kuulalla tuloksen 18,60, joka jäi vain 65 cm maailmanennätyksestä. Vuosina 1959–64 hän paransi maailmanennätystä seitsemän kertaa menettäen sen välillä Parry O'Brienille ja Bill Niederille. Vuonna 1962 hänestä tuli kaikkien aikojen toinen 20 metrin ylittäjä. Viimeisen maailmanennätyksensä 20,68 hän työnsi Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton maaottelussa Los Angelesissa 25. heinäkuuta 1964.
Rooman 1960 olympiakisoissa 193-senttinen Long sai pronssia ja varmisti Yhdysvalloille ylivoimaisen kolmoisvoiton: paras eurooppalainen hävisi Longille toista metriä. Uransa päätöskilpailussa Tokion 1964 olympialaisissa Long voitti kultaa tuloksella 20,33.
Ammatiltaan Long on hammaslääkäri. Hän esiintyi oikeudessa todistajana Los Angelesissa 1991 tapahtuneessa Rodney Kingin pahoinpitelytapauksessa.
Takk...
Takk… () on islantilaisen Sigur Rós yhtyeen neljäs kokopitkä studioalbumi. Ensimmäiset singlet ”Glósóli” ja Sæglópur" julkaistiin 15. ja 16. elokuuta 2005. Seuraava single ”Hoppípolla” julkaistiin 28. marraskuuta samana vuonna.
Takk… myi julkaisuaan seuranneena viikkona Yhdysvalloissa 30 000 kappaletta, ja sitä on myyty Britanniassa yli 100 000 kappaletta. Maailmanlaajuisesti myytyjen levyjen lukumäärä kohoaa yli 800 000:een.
Takk…:in kaikista singleistä on myös tehty musiikkivideot, joista kaikki toimivat ikään kuin lyhytelokuvina kertoen jokainen itsenäisen tarinan. 
Toinen single, Sæglópur, laajennettiin myös saman nimiseksi EP:ksi. Tämä EP sisälsi myös kolme uutta kappaletta, joiden sanotaan olevan jotain Ba Ba Ti Ki Di Do:n, untitled #9 (Vaka EP:ltä) ja Glósólin lopun väliltä. Takk…:in kaikki kolme musiikkivideota ovat mukana EP:llä erillisenä DVD:nä.
Toisin kuin Takk…:ia edeltäneellä ():llä, suurin osa levyn sanoituksista on islantia. Sigur Rós ei ole kuitenkaan unohtanut myöskään vonlenskaa; kappaleet "Andvari", "Gong", "Mílanó" ja "Sé lest” on laulettu kokonaan vonleskaksi ja esimerkiksi ”Hoppípolla”:n nimi on vonleskaa.
BBC käyttää ja on käyttänyt useita Takk…:in kappaleita erilaisissa mainoksissa ja ohjelmissa. Levyn raitoja on mahdollista kuulla myös useissa amerikkalaisissa TV-sarjoissa, esimerkiksi Greyn anatomiassa.
Sigur Rós voitti kolme palkintoa vuoden 2006 islantilaisessa Music Awardsissa; paras albumi, paras vaihtoehtoinen yhtye ja paras rockalbumi.
Technotronic
Technotronic oli belgialainen elektronista musiikkia tekevä yhtye. Yhtyeen suurin suosio ajottui 1980-luvun loppuun ja 1990-luvun alkuun.
Yhtyeen keulahahmo oli Jo Bogaert (oikealta nimeltään Thomas De Quincey). Muita jäseniä yhtyeen elinkaaren aikana olivat MC Eric (oikealta nimeltään Eric Martin, s. 1970, Wales), Ya Kid K (oikealta nimeltään Manuela Kamosi, s. 1973 Zaire), Réjane "Reggie" Magloire, Melissa Beckford ja Daisy Dee Rollocks.
Yhtyeen läpimurtohitti oli vuonna 1988 julkaistu ""Pump Up The Jam"", joka nousi monissa maissa listaykköseksi. Technotronic levytti kappaleen uudelleen vuonna 1998 "D.O.N.S"- yhtyeen kanssa.
Muita tunnettuja kappaleita yhtyeeltä ovat muun muassa; ""Get Up!"", ""Move That Body"" ja ""Hey Yoh, Here We Go"".
Aladár Valmari
Aladár Valmari (13. tammikuuta 1922, Porvoo – 1993) oli suomalainen Tampereella asunut kirjailija ja taidearvostelija. Kartanpiirtäjänä työskennellyt Valmari kuului jäsenenä 1950-luvun alussa Tampereen kaupunginkirjaston johtajan Mikko Mäkelän johdolla kokoontuneeseen Mäkelän piiriin.
Valmarin muistiinpanoista koostuneet kalenterit olivat tärkeä lähde Yrjö Varpion Väinö Linna-elämäkertateokselle "Väinö Linnan elämä" (2006). Näissä kalentereissa Valmari kuvasi usean vuoden ajalta kokemuksiaan Väinö Linnasta ja kertoi muun muassa heidän yhteisistä käynneistään taidenäyttelyissä ja elokuvissa.
Deutsche Reichsbahn
Deutsche Reichsbahn, lyh. DR oli vuonna 1924 perustettu tasavaltaisen Saksan ja kansallissosialistisen Saksan valtiollinen rautatieyhtiö, josta tuli Saksan demokraattisen tasavallan rautatiet Itä-Saksaa perustettaessa 1949.
DR oli Itä-Saksan suurin työnantaja ja sen omisti liikenneministeriö ja liikenneministeri oli yhtiön johtajana 1954-1989. Sen pääkonttori sijaitsi lähellä Berliinin muuria osoitteessa Voßstraße 33. DR oli jaettu direktoraatteihin "(Reichsbahndirektionen)" joita oli Berliinissä, Cottbusissa, Dresdenissä, Erfurtissa, Greifswaldissa, Hallessa, Magdeburgissa sekä Schwerinissä. Mitropa tuotti yhtiölle ravintolapalvelut asemilla sekä ravintolavaunuissa.
DR:n kalusto oli vanhentunutta ja höyryveturit otettiin pois käytöstä vasta vuonna 1988. Junat olivat usein täysiä ja lippujen hinnat olivat alhaalla. 70-luvun alkupuolella vain pieni osa maan rautateistä oli sähköistetty, mutta 80-luvulla tapahtunut energian hinnannousu nopeutti rautateiden sähköistämistä.
DR yhdistyi Saksan jälleenyhdistymisen jälkeen Deutsche Bundesbahniin ja syntyi Deutsche Bahn 1994.